cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Maan sydämessä
Maan sydämessä (In Country) on vuonna 1989 ensi-iltansa saanut draamaelokuva, joka perustuu Bobbie Ann Masonin romaaniin. Elokuvan on ohjannut Norman Jewison. Elokuva sai 84 % positiivisen arvostelun Rotten Tomatoes -sivustolta.
Kosovon demokraattinen liitto
Kosovon demokraattinen liitto (albaniaksi: Lidhja Demokratike e Kosovës, LDK) on kosovolainen keskusta-oikeistolainen puolue.
Maan sydämessä
Näyttelijät
Lähde:
Kosovon demokraattinen liitto
Tavoitteet
Demokraattinen liitto kannattaa Kosovon hakeutumista Euroopan unionin sekä sotilasliitto Naton jäseneksi, valtion omaisuuden yksityistämistä ja neuvotteluja Serbian kanssa.
Historia
Vuonna 1989 perustettu Kosovon demokraattinen liitto on Kosovon vanhin puolue. Puolueen perustivat Kosovon itsenäisyyttä ajanut ja pasifismia kannattanut Ibrahim Rugova ja hänen tuttavansa. Jugoslavian viranomaiset kielsivät puolueen. 1990-luvulla LDK kehotti boikotoimaan etnisten albaanien väestölaskentaa ja järjesti vuonna 1992 äänestyksen siitä, pitäisikö Kosovon saada itsemääräämisoikeus. 87 % äänestykseen osallistuneista albaaneista äänesti itsemääräämisoikeuden puolesta.
Rugova, puolueen ehdokas Kosovon presidentiksi, voitti vaalit ja toimi presidenttinä 2002–2006, kunnes kuoli keuhkosyöpään. Rugovan kuoleman jälkeen puolue jakaantui, kun Nexhat Dacin johtama Dardanian demokraattinen liitto (LDD) erosi siitä. LDK:n puheenjohtajaksi valittiin Fatmir Sejdiu, joka toimi Kosovon presidenttinä vuosina 2006–2010.
Vuoden 2007 vaaleissa puolue tuli toiseksi saaden 27 paikkaa. Se tuli mukaan hallitukseen Demokraattisen puolueen kanssa.
Kansainvälisesti tunnustetun itsenäistymisen jälkeisissä parlamenttivaaleissa vuonna 2010 LDK sai alustavien tulosten mukaan 23,6 % äänistä ollen toiseksi suurin puolue Demokraattisen puolueen jälkeen. Äänestysprosentti jäi epäkansanvaltaisesti kuitenkin 47,8 prosenttiin ja vakavaa vaalivilppiä epäiltiin kahdessa maakunnassa.
Kesäkuun 2014 parlamenttivaalien jälkeen LDK ja Demokraattinen puolue muodostivat liittouman muutaman pienemmän puoleen kanssa, jotta saivat kokoon enemmistöhallituksen. Elokuussa 2015 hallitus allekirjoitti Serbian kanssa sopimuksen, joka antaisi Kosovon syrjitylle etniselle serbivähemmistölle lisää valtaa. Lokakuussa 2015 hallitus allekirjoitti Euroopan unionin ja Kosovon välisen vakautus- ja assosiaatiosopimuksen, joka oli ehtona suuremmalle yhteistyölle EU:n kanssa. Oppositio arvosteli eniten sopimukseen sisältyvää ehtoa, että Kosovo tekisi tiiviimpää yhteistyötä Serbian kanssa. Maaliskuuhun 2016 mennessä oppositio oli heittänyt vastalauseena parlamenttisaliin yhdeksän kertaa kyynelkaasua. Opposition kannattajat järjestivät mielenosoituksia. Osa kannattajista heitti mielenosoituksissa kivenmurikoita ja polttopulloja.
Vismutti
Vismutti on metallinen alkuaine, jonka järjestysluku on 83, CAS-numero 7440-69-9 ja kemiallinen merkki Bi. Sen atomipaino on noin 208,980 u, tiheys 9,78 g/cm3, sulamispiste 271 °C ja kiehumispiste 1 564 °C. Vismutilla ei ole pysyviä isotooppeja. Luonnon vismutti (Bi-209) on lievästi radioaktiivinen, ja sen puoliintumisaika on hyvin pitkä, 19 triljoonaa vuotta.
Ominaisuudet
Vismutti on näöltään tinan tapaista, hieman punertavaa metallinkiiltoista suurina lehtinä kiteytyvää metallia, jota voidaan jauhaa. Olomuodoltaan vismutti muistuttaa arseenia ja antimonia, mutta on enemmän metallinluonteinen kuin antimoni. Puhtaana alkuaineena vismutti on melko haurasta. Vismutilla on suuri sähkövastus ja metalleista elohopean jälkeen alhaisin lämmönjohtavuus. Diamagneettisuus on metalleista vahvin kuten myös Hallin ilmiö. Sulamispisteessä vismutin kiinteä faasi kelluu sulan faasin pinnalla jään tapaan, mikä on alkuaineilla epätavallista.
Historia
Vismutin (saks. Weissmuth = valkoinen massa, myöhemmin Wismuth) olemassaolo tunnettiin jo keskiajalla, muttei osattu tehdä eroa lyijyyn ja tinaan, joita se muistuttaa. 1500-luvun alussa saksalainen lääkäri ja mineralogi Georgius Agricola kirjoitti, että vismutti tunnetaan Saksassa, ja hän väitti sen olevan eri metalli. Vuonna 1753 Claude Geoffroy nuorempi osoitti lopullisesti, että vismutti on eri ainetta kuin lyijy, ja kuvasi sen ominaisuuksia.
Metallina
Vismuttia käytetään helposti sulavissa metalliseoksissa ja magneeteissa. Lähes yhtä painavana ja vähemmän haitallisena aineena kuin lyijy vismuttia käytetään korvaamaan lyijyä kalastuskoukuissa ja -painoissa.
Vismutin nykyisiä käyttötarkoituksia ovat myös:
1990-luvun alussa alettiin arvioida vismutin mahdollisuuksia myrkyttömänä korvaajana lyijylle useissa sovelluksissa:
Tuotanto ja esiintyminen luonnossa
Vismutin esiintyminen maankuoressa on noin kaksi kertaa niin runsasta kuin kullan. Vismutin louhiminen primäärituotteena ei yleensä ole taloudellista. Sen sijaan sitä yleensä tuotetaan sivutuotteena muiden metallimalmien jalostuksessa, erityisesti lyijyn, volframin (Kiina), tinan, kuparin sekä myös hopean (epäsuorasti) tai muiden metallien malmeista. Tärkeimmät vismuttimalmit ovat vismuttihohde eli vismutiniitti Bi2S3 ja vismiitti Bi2O3, usein vismuttiokran nimellä tunnettuna karbonaattiseoksena. British Geological Surveyn mukaan Kiina oli vuonna 2005 suurin vismutin valmistaja vähintään 40 % osuudella koko maailman tuotannosta. Seuraavina tulivat Meksiko ja Peru. USGS:n mukaan maailmassa jalostetun vismutin tuotanto vuonna 2006 oli 12 000 tonnia, josta Kiina tuotti 8 500 tonnia, Meksiko 1 180 tonnia ja Peru 950 tonnia ; muita suuria tuottajia olivat Japani, Kanada ja Kazakstan. Varsinaisia vismuttimineraaleja maailmassa louhittiin kuitenkin vain 5 700 tonnia, joista 3 000 tonnia Kiinassa. Ero vismutin louhinnan ja jalostustuotannon kesken johtuu sen saannista muiden metallien jalostuksen sivutuotteena. Vismutti kulkee lyijyharkossa (joka voi sisältää jopa 10 % vismuttia) usean jalostusasteen läpi, kunnes se poistetaan Kroll-Betterton-prosessissa tai Betts-prosessissa.
Kierrätys
Vaikka vismuttia saadaan nykyään enimmäkseen sivutuotteena, pidemmällä aikavälillä sen saatavuus riippuu lähinnä kierrätyksestä. Vismutti on suurimmilta osin lyijyn sulatuksen sivutuote yhdessä hopean, sinkin, antimonin ja muiden metallien kanssa. Sitä saadaan sivutuotteena myös volframin tuotannosta yhdessä molybdeenin ja tinan kanssa, sekä kuparin tuotannon ohella. Vismutin kierrättäminen on vaikeaa monessa sen loppukäyttökohteessa johtuen pääasiassa hajonnasta. Luultavasti helpoin kierrätettävä olisi jokin iso kappale vismuttipitoista sulatettavaksi kelpaavaa metalliseosta. Seuraavaksi helpoimpia kierrätettäviä olisivat isot juotetut kappaleet. Puolet maailman juotoskulutuksesta on elektroniikkateollisuudessa (esimerkiksi piirilevyissä). Kun juotetut kappaleet tulevat yhä pienemmiksi tai sisältävät vain vähän juotosta tai vismuttia, niiden uudelleenkäyttö tulee yhä vaikeammaksi ja kalliimmaksi huolimatta siitä, että juotos, joka sisältää huomattavasti hopeaa, on kannattavampaa kierrättää. Huonoimmin kierrätykseen soveltuvat kohteet, joissa vismutti on eniten hajallaan: vatsalääkkeissä, joissakin maaleissa sekä vismuttia sisältävissä kosmetiikkatuotteissa ja luodeissa. Näissä käyttökohteissa vismutti on niin hajallaan, että sen takaisin saaminen on mahdotonta nykyteknologialla. Vismutin saatavuuteen ja kestävyyteen voidaan vaikuttaa käyttämällä sitä tehokkaammin tai korvaamalla se. Esimerkiksi vatsalääkkeessä toinen aktiivinen ainesosa voisi korvata osan tai koko vismuttiyhdisteen. Vismutin elinkaarikehitys keskittyy juotoksiin, yhteen suurimmista vismutin käyttökohteista. Keskimääräinen energian kulutus juotokselle on 200 MJ kiloa kohden, korkeapitoisella vismuttijuotoksella (58 % Bi) vain 20 % tästä arvosta ja matalapitoisilla vismuttijuotoksilla (2–5 % Bi) lähellä keskiarvoa. Vismutin GWP-arvo (Global warming potential) on keskimäärin 10–14 kg hiilidioksidia. Korkeapitoisella vismuttijuotteella noin kaksi kolmasosaa tästä ja matalapitoisella juotoksella arviolta keskiarvon verran.
Toksikologia ja ekotoksikologia
Tieteellinen kirjallisuus yhtyy ajatukseen, että vismutti ja sen yhdisteet ovat vähemmän myrkyllisiä kuin lyijy tai sen muut jaksollisen järjestelmän naapurit (antimoni ja polonium) ja että se ei kerry elimistöön. Sen biologinen puoliintumisaika koko kehossa on 5 päivää, mutta se voi säilyä vuosia munuaisissa potilailla, joita on hoidettu vismuttiyhdisteillä. Vismuttia pidetään yhtenä vähiten myrkyllisistä raskasmetalleista. Vismuttimyrkytys esiintyy ja vaikuttaa lähinnä munuaisessa ja maksassa. Iho- ja hengitystieärsytystä voi myös seurata, mikäli kyseiset elimet altistuvat. Kuten myös lyijyllä, ylialtistuminen vismutille voi johtaa mustan esiintymän syntymiseen ikenen pinnalla. Tämä on usein ensimmäinen merkki vismuttimyrkytyksestä. Vismutin ympäristövaikutukset eivät ole kovin hyvin tunnettuja. Sen ympäristövaikutuksia pidetään pieninä johtuen sen yhdisteiden pienestä liukoisuudesta.
Kuosmanen
Kuosmanen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Mihail Nikolajev
Mihail Jefimovitš Nikolajev (Михаил Ефимович Николаев, 13. marraskuuta 1937 Öktöm, Jakuuttien ASNT – 4. elokuuta 2023 ) oli sahalainen poliitikko ja Sahan tasavallan ensimmäinen presidentti.
Nikolajev valmistui Omskin valtiollisesta eläinlääketieteellisestä instituutista vuonna 1961 ja työskenteli tämän jälkeen eläinlääkärinä Žiganskin raionin alueella (nykyinen Edjigeenin uluus. Vuosina 1961–1975 hän työskenteli Neuvostoliiton kommunistisen puolueen nuorisojärjestössä Komsomolissa. Vuosina 1975–1979 hän toimi Jakuuttien ASNT:n ministerineuvoston varapuheenjohtajana. Tämän jälkeen hän toimi Jakuuttien ASNT:n maatalousministerinä vuoteen 1985 asti. Sen jälkeen hän toimi maatalousteollisen kompleksin asioista vastaavana Neuvostoliiton kommunistisen puolueen Jakutian aluekomitean sihteerinä vuoteen 1989 asti. Joulukuussa 1989 Nikolajev valittiin Jakutian korkeimman neuvoston puhemiehistön puheenjohtajaksi ja huhtikuussa 1990 tasavallan korkeimman neuvoston puheenjohtajaksi.
Nikolajev valittiin Sahan tasavallan ensimmäiseksi presidentiksi 20. joulukuuta 1991. Hänet valittiin toiselle presidenttikaudelle vuonna 1996, jonka jälkeen vuonna 2002 hänen seuraajakseen valittiin Vjatšeslav Štyrov. Toisen presidenttikautensa jälkeen Nikolajev toimi Venäjän liittoneuvoston varapuheenjohtajana ja Sahan tasavallan edustajana siellä.
Maj-Lis Holmberg
Maj-Lis Ulrika Holmberg (23. helmikuuta 1922 Helsinki – 1997) oli suomalainen filosofian lisensiaatti, yliopistonlehtori, kääntäjä ja ruotsin kielellä kirjoittanut runoilija.
Holmberg toimi Helsingin yliopistossa ruotsin kielen lehtorina 1961–1988. Hän käänsi erityisesti islantilaista runoutta.
Irish Institute of Hellenic Studies at Athens
Irish Institute of Hellenic Studies at Athens (IIHSA,, , ”Irlannin helleenisen tutkimuksen instituutti Ateenassa”) on irlantilainen arkeologinen instituutti, joka toimii Ateenassa, Kreikassa. Se on yksi Kreikassa toimivista ulkomaisista arkeologisista instituuteista, joilla on lupa suorittaa maassa arkeologisia kaivauksia.
Instituutti on perustettu vuonna 1995 ja se sai arkeologisen koulun aseman Kreikan viranomaisilta vuonna 1996. Instituutti on suorittanut arkeologisia tutkimuksia Leivathóssa Kefaloniálla vuodesta 2003 sekä kaivauksia Priniátikos Pýrgoksessa Kreetalla vuodesta 2007.
Akrisios
Akrisios oli kreikkalaisessa mytologiassa Argoksen kuningas, Abaan ja Aglaian poika ja Proitoksen kaksoisveli.
Abaan perinnön jako
Akrisioksen kerrotaan kamppailleen veljensä kanssa jo äitinsä kohdussa. Myöhemmin kamppailu huipentui taisteluun Abaan perinnöstä, mutta se päättyi joko ratkaisemattomana, tai Proitos tuli lähes lyödyksi, ja siksi hän lähti Vähään-Aasiaan. Lyykian kuningas Iobates otti hänet vastaan, ja antoi hänelle vaimoksi tyttärensä Stheneboian. Proitos hyökkäsi uudelleen Akrisoksen kimppuun; tällä kertaa appensa avustamana, jolloin valtakunta vihdoin jaettiin veljesten kesken. Akrisos sai Argoksen ympäristöineen, ja Proitos pohjoiset alueet: Tirynsin, Heraionin ja Mideian sekä Argoliin rannikon.
Ennustus
Koska Akrisioksella oli joko Aganippen tai Eurydiken kanssa ainoastaan yksi tytär, hän kysyi neuvoa oraakkelilta. Tämä ennusti, että Akrisios ei tulisi koskaan samaan poikaa, vaan hän kuolisi tyttärenpoikansa käden kautta. Siksi hän telkesi tyttärensä Danaen imettäjänsä kanssa joko maanalaiseen pronssiseen huoneeseen, kellarihorviin tai torniin. Zeus kuitenkin huomasi tämän kauneuden, ja saapui tämän luokse katosta putoavan kultasateen muodossa. Tästä suhteesta sai alkunsa Perseus. Lähteestä riippuen Akraios huomattuaan raskauden tai Perseuksen jo synnyttyä antoi surmata imettäjän ja pakotti Danaen tulemaan Zeuksen alttarin ääreen kertomaan lapsen isän nimen – yhtä aikaa peläten ja toivoen saavansa vahvistuksen olettamukselleen. Kun tytär nimesi isäksi Zeuksen, hänen isänsä ei uskonut häntä vaan pani sekä tyttären että tämän lapsen koriin tai veneeseen ja lähetti heidät ajelehtimaan avomerelle. Zeus esti Poseidonin avustuksella kumpaakaan kuolemasta.
Toisen version mukaan Danaen tultua naimaikään hän menikin Proitoksen luo ja halusi ryhtyä suhteisiin tämän kanssa. Tässä tapauksessa Perseuksen isä ei olisikaan Zeus vaan Proitos.
Ennustuksen toteutuminen
Oraakkelin ennustus kävi toteen vuosia myöhemmin, kun Polydektes meni naimisiin Danaen kanssa Serifoksessa, ja kun Akrisios yritti surmata siellä Perseuksen, Polydektes esti hänen aikeensa. Tämän jälkeen he vannoivat yhdessä, etteivät enää yrittäisi riistää toistensa henkeä. Myrsky kuitenkin esti Akrisiosta lähtemästä ja kun Polydektes kuoli, Perseus osui vahingossa Akrisiokseen hautajaisseremonioiden aikana kiekolla isoisäänsä niin että tämä kuoli.
Blanco Encalada
Blanco Encalada voi tarkoittaa seuraavia:
Akrisios
Ennustuksen toteutuminen
Toisen version mukaan Perseus halusi tavata isoisänsä ja matkusti Argokseen tätä tapaamaan. Kun Akrisios kuuli tästä, hän pakeni kuningas Teutamidoksen luo Larissaan. Teutamidos kuitenkin kuoli tänä aikana, ja hautajaistilaisuuden kunniaksi järjestettiin viisinottelu, johon myös Perseus osallistui. Kiekonheitossa hän kuitenkin osui vahingossa Akrisiosta jalkaan, ja tämän kuoli saamaansa haavaan.
Muuta
Akrisioksen kerrotaan perustaneen myös Delfoin Amfiktyoniliiton ja päättäneen, mitkä kaupungit saisivat siihen liittyä. Vergilius nimeää hänet myös Turnuksen esi-isäksi.
Ogasawarasaaret
Ogasawarasaaret tai Boninsaaret ovat Japanille kuuluva noin kolmenkymmenen saaren saariryhmä noin tuhat kilometriä suoraan Tokiosta etelään. Saarten yhteispinta-ala on 74 neliökilometriä. Kaksi saarista on asuttuja. Hallinnollisesti Ogasawarasaaret kuuluvat Ogasawaran kyläkuntaan, joka on osa Tokion prefektuuria. Iwo Jiman saarella on sotilastukikohta, jossa on noin 400 hengen miehistö.
Saaret ovat tuliperäisiä, maastonmuodoiltaan rikkonaisia ja ilmastoltaan subtrooppisia. Nillä kasvaa monipuolinen, rehevä kasvillisuus, johon kuuluu yli viisisataa kasvilajia. Iso osa metsistä on hakattu.
Ogasawarasaaret liitettiin Unesco maailmanperintöluetteloon vuonna 2011.
Casa del Fascio (Como)
pienoiskuva|oikea|Entinen Comon Casa del Fascio Casa del Fascio on Comon kaupungissa Italiassa sijaitseva entinen Kansallisen fasistipuolueen paikallinen päämaja, Casa del Fascio.
Comon Casa del Fascio rakennettiin vuosina 1932–1936, ja sen suunnitteli arkkitehti Giuseppe Terragni. Rakennusta pidetään yhtenä 1900-luvun alun arkkitehtuurin merkittävimmistä rakennuksista. Se on hoikkalinjainen valkoiseksi rapattu betonirunkoinen rakennus, jossa on suuria lasipintoja, joista osaan on käytetty lasitiiliä.
Parhaat palat 1991–2004
Parhaat palat 1991–2004 on vuonna 2004 julkaistu kahden levyn Suurlähettiläät-hittikokoelma, jonka ensimmäinen sisältää kaksi uutta kappaletta ”Sirkushuveja” ja ”Tie”. Kokoelma sisältää suurimmilta osin bändin tunnettuja kappaleita. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 21. , ja sitä on myyty yli 60 000 kappaletta.
Aku Syrjä
250px|thumb|right|Syrjä esiintymässä [[Raatin stadionilla Oulussa vuoden 2012 heinäkuussa.]]
Aku Sakari Syrjä (s. 4. huhtikuuta 1959 Ylöjärvi) on suomalainen muusikko, joka tunnetaan parhaiten Eppu Normaalin rumpalina, Eppu Normaali Oy:n toimitusjohtajana ja Akun tehtaan johtajana. Hänen muita yhtyeitään ovat olleet Screaming Thunders ja AllWays+, joissa hän on soittanut rumpuja. Hän on myös tuurannut Henkka Hyppöstä Nyrok Dolls -bändin rumpalina.
Vuonna 2000 Syrjä toimi Eläkeläisten rumpalina yhtyeen Saksan ja Hollannin kiertueella esiintyen nimellä Sakari Liimatainen. Hän on myös esiintynyt muun muassa tv-sketsisarjassa nimeltä Epilaattori.
Aku Syrjän serkkuja ovat Eppu Normaalin kitaristi Mikko Syrjä ja laulaja Martti Syrjä. Hänen isänsä Seppo Syrjä on taittaja ja pilapiirtäjä, setiä kirjailijat Jaakko Syrjä ja Juhani Syrjä, joista Jaakko on Mikon ja Martin isä. Akun veli Heikki Syrjä on käsikirjoittaja.
Joseph von Fraunhofer
Elämäkerta
Joseph Fraunhofer syntyi Straubingissa, Baijerin vaaliruhtinaskunnassa. Hänen isänsä oli lasimestari Franz Xaver Fraunhofer. Jäätyään orvoksi Fraunhofer meni vuonna 1799 Weichelberger -nimisen lasinhiojan ja peilintekijän oppipojaksi. Vuonna 1801 talo, jossa hän asui, romahti, ja hän oli vähällä menettää henkensä jäätyään kivi- ja tiilimurskan alle. Pelastustöitä valvoi vaaliruhtinas Maksimilian I Joosef, joka myös lahjoitti hänelle 18 dukaatin rahallisen avustuksen, josta osan hän käytti lasinhiontakoneen ostamiseen, kun taas loput rahat tekivät hänelle mahdolliseksi pitää puoli vuotta vapaata Weichelbergin alaisuudesta.
Onnettomuuden tapahtuessa paikalla oli myös Joseph Utzschneider, joka hänkin ryhtyi auttamaan Fraunhoferia. Vaaliruhtinaalta saamansa avustuksen ja Utzschneiderin antaman tuen turvin Fraunhofer saattoi jatkaa opintojaan samaan aikaan käytännöllisten harjoitustensa kanssa. Vuonna 1806 Utzchneider ja Georg von Reichenbach kutsuivat hänet oppilaakseen ottivat Fraunhoferin oppilaakseen matemaattis-tekniseen oppilaitokseensa. Siellä hän harjoitteli hienon optisen lasin valmistusta ja keksi täsmällisiä menetelmiä valon dispersion mittaamiseksi.
Samassa oppilaitoksessa hän myös tutustui Pierre Louis Guinandiin, sveitsiläiseen lasiteknikkoon, joka Utzschneiderin toimeksiannosta antoi Fraunhoferille opetusta lasin tekemisessä. Vuonna 1809 Optisen Instituutin mekaaninen osa oli pääasiassa Fraunhoferin johdossa, ja samana Fraunhoferista tuli yksi yhtiön jäsenistä. Vuonna 1814 Guinand ja myös Reichenbach erosivat yhtiöstä. Guinadista tuli myöhemmin Fraunhoferin yhtiötoveri, ja yhtiön nimi muutettiin muotoon Utzschneider-und-Fraunhofer. Vuonna 1818 Fraunhoferista tuli Optisen instituutin johtaja.
Fraunhofer oli aikansa taitavin optisten laitteiden valmistaja. Hänen kehittämiensä hienojen optisten laitteiden ansiosta Baijeri syrjäytti Englannin tämän asemasta optisen teollisuuden tärkeimpänä keskuksena. Edes Michael Faraday kaltaisineen ei kyennyt tuottamaan lasia, joka olisi vetänyt vertoja Fraunhoferin lasille.
Loistavan uransa ansioista Fraunhofer sai Erlangenin yliopistolta kunniatohtorin arvon vuonna 1822. Vuonna 1824 Baijerin kuningas Maksimilian I Joosef nimitti hänet Baijerin kruunun ansio­ritari­kunnan ritariksi, jolloin hän samalla sai myös henkilökohtaisen aatelisarvon ja hänen nimeensä lisättiin arvonimi "Ritter von". Samana vuonna hänen nimitettiin myös Münchenin kunniakansalaiseksi.
Fraunhofer kuoli tuberkuloosiin 39 vuoden ikäisenä 7. kesäkuuta 1826.
Keksinnöt ja tieteellinen tutkimus
Fraunhoferin aikana yksi käytännöllisen optiikan vaikeimmista tehtävistä oli objektiivien hiominen siten, että niiden pinnat olivat pallopinnan osia. Fraunhofer keksi koneen, joka teki pinnan oikean muotoiseksi tarkemmin kuin vanhastaan käytetty hionta. Hän kehitti muitakin hiomakoneita ja keksi monia parannuksia erilaisten optisissa laitteissa käytettyjen lasien valmistukseen, mitä hän aina piti erilaisten virheiden ja epäsäännöllisyyksie vaivaamana.
Vuonna 1811 hän rakensi uudenlaisen sulatusuunin, ja käyttäessään sitä toisen kerran sulattaen yli 100 kg lasia hän huomasi, että hän pystyi tuottamaan piilasia, jolla oli sama taitekerroin, ottipa hän sen uunin pohjalta tai sen pinnalta. Hän totesi, että sekä englantilaisessa kruunulasissa että saksalaisessa pöytälasissa oli valmistus­virheitä, joilla oli taipumus saada aikaan valon epäsäännöllistä taittumista. Paksummissa ja suuremmissa laseissa sellaisia vikoja saattoi olla vielä enemmän, minkän vuoksi tällainen lasi ei kelvannut suurten kaukoputkien objektiivien valmistukseen. Siksi Fraunhofer valmisti omaa kruunulasiaan.
Siihen aikaan oletettiin, että annetun väliaineen valon­taitto­kyvyn tarkkaa määrittämistä ja valonsäteiden eri värien erottamista toisistaan rajoitti se seikka, että spektrin eri väreillä ei ollut tarkkoja rajoja, mikä vaikeutti taittumis­kulman tarkkaa mittausta. Asian selvittämiseksi Fraunhofer suoritti sarjan kokeita keino­tekoisesti aikaan­saadulla mono­kromaattisella valolla, mutta sellaista ei lähtenyt mistään tunnetusta valon­lähteestä, hän käytti lamppujen ohella myös prismoja erottaamaan eri värit toisistaan.
thumb|right|Fraunhofer esittelee spektroskooppia.
Niinpä vuonna 1814 Fraunhofer keksi spektro­skoopin. Kokeidensa aikana hän löysi tulen liekin valosta kiinteän, oranssin valon alueella olevan spektriviivan. Sitä hän saattoi myöhemmin käyttää määrittäessään eri aineiden absoluuttiset taite­kertoimet. Tutkiessaan, löytysikö sama oranssi viiva myös Auringon valon spektristä, hän löysi siitä sen sijaan 574 tummaa viivaa. Niistä selvimmin näkyville hän antoi kirjaintunnukset, joita edelleen käytetään. Hän myös pani merkille, että yksi niistä, juova D, vastasi samaa aallonpituutta kuin hänen tulenliekin spetrissään havaitsema viiva; nykyisin tämän viivan tiedetään aiheutuvan natriumista. Hän ei kuitenkaan tutkinut asiaa tarkemmin. Nykyisin absorptioviivoja tunnetaan useita miljoonia.
Fraunhoferin kunniaksi näitä Auringon spektrin tummia viivoja nimitetetään Fraunhoferin viivoiksi. Muutamat silmiinpistävimmät niistä kuitenkin jo ennen häntä löytänyt William Hyde Wollaston vuonna 1802, mutta Fraunhofer havaitsi niitä olevan paljon enemmän kuin Wollaston oli löytänyt. Gustav Kirchhoff ja Robert Bunsen osoittivat vuonna 1859, että nämä tummat viivat aiheutuvat valon absorboitumisestasta kaasussa oleviin alkuaineisiin.
Vuonna 1821 Fraunhofer kehitti myös entistä paremman optisen hilan. Hilan periaatteen oli keksinyt tähtitieteilijä James Gregory, ja ensimmäisen keinotekoisen optisen hilan oli valmistanut yhdysvaltalainen tähtitieteilijä David Dittenhouse vuonna 1785. Hilan avulla Fraunhofer löysi vuonna 1824 viisi tummaa viivaa myös tähtien valon spektristä. Hän havaitsi, että eri tähtien valossa olevat spektriviivat poikkesivat voimakkuudeltaan sekä toisistaan että Auringon spektristä, ja täten hän pani alulle tähtitieteellisen spektroskopian.
Fraunhofer mittasi myös ensimmäisenä valon aallonpituuden hilassa tapahtuvan valon taipumisen avulla.
Fraunhoferin mukaan on saanut nimensä Fraunhofer-instituutti, saksalainen sovelletun tekniikan tutkimusyhteisö.
Kaukoputket ja optiset laitteet
Fraunhofer valmisti yritykselleen erilaisia optisia laitteita. Niitä olivat F. G. W. Struven käyttämä Dorpat-refraktori, joka vuonna 1824 toimitettiin Tarton yliopiston observatoriolle, sekä Besselille toimitettu heliometri, joita molempia käytettiin aineiston keräämiseen tähtien parallaksin mittaamista varten. Fraunhoferin seuraajat Merz ja Mahler valmistivat Berliinin observatoriolle kaukoputken, jolla vahvistettiin planeetta Neptunuksen olemassaolo. Mahdollisesti viimeinen Fraunhoferin valmistama kaukoputken objektiivi asennettiin Edinburghin kaupungin observatorion ohikulkukoneeseen, jonka muutoin rakensi valmiiksi hampurilainen Johann Georg Repsold Fraunhoferin kuoleman jälkeen.
Fraunhofer paransi myös kaukoputkien ekvatoriaalista pystytystä, tukevuutta ja suuntatarkkuutta sekä otti käyttöön vuorokautisesta liikkeestä huolehtivan kellokoneiston.
Selinin talo
Selinin talo on Tampereella Keskustorin etelälaidalla sijaitseva kolmikerroksinen asuin- ja liiketalo, joka on valmistunut 1886. Uusrenessanssityylisen talon suunnitteli Tampereen kaupunginarkkitehti F. L. Calonius, ja sen rakennuttaja oli viljakauppias Gustaf Selin. Useampikerroksisen talon rakentaminen oli mahdollista, koska Tampereelle oli vähän aiemmin valmistunut ensimmäinen vesijohtoverkosto.
Selinin talon vuonna 1874 rakennetussa kaksikerroksisessa pihasiivessä toimi vuodesta 1887 alkaen Selinin vesitehdas -niminen virvoitusjuomatehdas. 1970-luvun alkuun saakka toimineen tehtaan tuotemerkkejä olivat muun muassa Rio Rita, Ami Cola ja Pomona. Tehtaalla oli myös myyntikioskeja ("vesikioskeja") eri puolilla kaupunkia.
Selinin taloon valmistui 1934 Kirkkokadun puolelle funkkistyylinen kolmikerroksinen laajennusosa, jonka suunnitteli arkkitehti Kauno S. Kallio. Tässä laajennusosassa toimi vuoteen 1957 saakka Suomen Maatalous-Osake-Pankin pääkonttori. Myöhemmin siinä oli Kansallis-Osake-Pankin konttori.
Robert Iler
Robert Iler (s. 2. maaliskuuta 1985) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten roolistaan Tony Sopranon poikana televisiosarjassa Sopranos, jossa hän näytteli vuosina 1999–2007.
Sandrine Bailly
Bailly hiihti ankkuriosuuden pronssia voittaneessa Ranskan viestijoukkueessa Torinon talviolympialaisissa 2006 sekä hopeaa saavuttaneessa joukkueessa Vancouverin olympialaisissa 2010. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän on voittanut kahdeksan MM-mitalia: yhden kullan, kaksi hopeaa ja viisi pronssia. Maailmanmestaruuden hän voitti takaa-ajokilpailussa vuonna 2003 jakaessaan kultamitalin Martina Glagowin kanssa; molemmat ampuivat kaksi ohilaukausta. Kaudella 2004–2005 hän voitti ampumahiihdon maailmancupin, oli toinen kaudella 2007–2008 sekä kolmas kaudella 2003–2004. Maailmancupista hänellä on 20 osakilpailuvoittoa ja yhteensä 42 palkintopallisijoitusta.
Raggamuffin
Raggamuffin eli ragga on reggaesta Jamaikalla 1980-luvulla syntynyt musiikkityyli. Sen digitaaliset rytmit ovat nopeatempoisempia ja hyökkäävämpiä kuin perinteiset reggae-rytmit, ja ragga onkin tunnettu uhmaavasta tyylistään. Siihen liittyy myös tietynlainen maskuliinisuus, varsinkin "alkuperäisiin" ragga-esityksiin, jotka olivat myös hyvin seksuaalisesti latautuneita. Raggan tunnetuimpia edustajia on ankarista yhteiskunnallisista kannanotoistaan ja afrikanistisesta ideologiastaan tunnettu Sizzla.
Robert Iler
Varhainen elämä
Iler syntyi ja kasvoi New Yorkissa. Hän on etniseltä taustaltaan amerikanirlantilainen.
Henkilökohtainen elämä
Iler jäi teinivuosinaan kiinni omaisuusrikoksesta ja marihuanan hallussapidosta.
Cu
Cu tarkoittaa seuraavia:
S.I.A.I. (Savoia) S.9
pienoiskuva|S.I.A.I. (Savoia) S.9 S.I.A.I. (Savoia) S.9 oli italialainen lentovene, jonka valmistus alkoi vuonna 1918. Sen valmistaja oli Società Idrovolanti Alta Italia (S.I.A.I.). S.9:n on väitetty perustuvan ranskalaiseen FBA-lentoveneeseen.
Käyttö Suomessa
Suomen ilmavoimilla oli yksi S.9 -lentovene, jonka Italia lahjoitti Suomelle syyskuussa 1919. Se tuhoutui majuri Väinö Mikkolan ohjaamana Santahaminassa toukokuussa 1920, kun kone osui vedenpintaan liian suurella vajoamisnopeudella. Italiasta yritettiin syyskuussa 1920 tuoda ilmavoimille kaksi suomalaisen tupakkatehtailija A. K. Christidesin rahoittamaa konetta lisää. Koneet kuitenkin tuhoutuivat siirtolennon alussa, todennäköisesti potkurien hajoamisen takia. Surmansa saaneita lentäjiä kutsutaan alppilentäjiksi.
European Executive Express
European Executive Express oli ruotsalainen vuonna 1997 perustettu lentoyhtiö,  jonka kotikenttänä toimi Ruotsin Karlstad. Yhtiö lensi neljällä BAe Jetstream 31:llä ja kahdella BAe Jetstream 32EP:llä lähinnä Ruotsin sisäisiä lentoja, mutta myös mm. Helsingistä Mikkeliin sekä Maarianhaminasta Tukholmaan ja Turkuun.
Zn
Zn tarkoittaa seuraavia:
Arnulf
Arnulf on saksalaisperäinen miehen etunimi. Se tulee saksan kielen sanoista arn ’kotka’ ja ulf ’susi’.
Suomessa nimi Arnulf on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan noin kahdellakymmenellä henkilöllä, joista kaikki ovat 1900-luvulla syntyneitä.
Seldžukit
thumb|300px|Kartta seldžukkien hallitsemasta alueesta vuonna 1092. Karttaan on merkitty tähdellä pääkaupunki Ishfahan sekä Dandanaqanin (1040) ja Manzikertin (1071) taistelupaikat.
Seldžukit olivat turkkilaiskansa, joka saapui ensimmäisenä turkkilaiskansana Vähään-Aasiaan 1000-luvun alussa Keski-Aasiasta. He tekivät turkkilaiskansoista Vähän-Aasian mahtitekijän.
Valtakunnan synty
Seldžukit olivat aluksi Keski-Aasiassa yksi 24 oğuz-heimosta ja heidän asuinalueensa oli Syr-Darjan alajuoksulla. Nimi seldžukki on peräisin heimon oletetusta esi-isästä. Bysanttilaiset kirjasivat muistiin heimon saapumisen levottomaan Armeniaan vuonna 1016. Heimopäällikkö Toğrul Beg valtasi Pohjois-Persian 1040-luvulla voitettuaan vuonna 1040 Dandanaqanin taistelussa Ghaznavidien valtakunnan ja alkoi sitten laajentaa aluettaan länteen. Seldžukkisulttaani Alp Arslan löi vuonna 1071 Manzikertin taistelussa Bysantin joukot ja nousi hallitsevaan asemaan koko Anatoliassa. Voiton seurauksena seldžukkiheimon yksi haara perusti Rūmin sulttaanikunnan. Alp Arslanin pojan Malik Shah I:n aikana valtakunta laajeni käsittämään Keski-Aasiaan asti ulottuvan alueen.
Mongolivalta
Aasiasta levittäytyneet mongolit valtasivat Erzurumin vuonna 1242 ja samana vuonna he löivät Kay Khosraun II:n johtaman seldžukkien armeijan Kuzadagissa. Mongolien jäljiltä Vähä-Aasia jakautui pieniin emiraatteihin, jotka puolestaan kukistuivat, kun Pohjois-Fryygian Osman I laajensi aluettaan ja perusti Osmanien valtakunnan. Osmanin joukkoja kutsuttiin osmaneiksi. Englanninkielisessä maailmassa käytetään nimitystä "ottomaanit", mutta molemmat sanat tulevat arabialaisesta nimestä "Uthman".
Matti Visanti
August Mattias (Matti) Visanti (vuoteen 1936 Björklund; 31. toukokuuta 1885 Oulu – 25. marraskuuta 1957 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti ja kuvataiteilija.
Lapsuus ja opiskeluvuodet
Visannin isä oli Oulun maaseurakunnan kappalainen Isak August Björklund ja äiti Fredrika Mathilda Wichmann. Kenttäpiispa Johannes Björklund ja kauppaneuvos Gösta Björklund olivat hänen veljiään. Björklundien 13-lapsisessa perheessä harrastettiin kuvataiteita ja musiikkia. Perhe oli ruotsinkielinen, mutta Matti niin kuin muutkin perheen lapset kävivät kuitenkin suomenkielisen koulun. Vuonna 1896 perhe muutti Kannukseen, jonne Isak August Björklund oli nimitetty kirkkoherraksi. Matti oli aloittanut Oulun Suomalaisen Lyseon edellisenä vuonna ja hän jäi asumaan Ouluun perheystävä konsuli Fredrik Borgin luo. Matti Visanti kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1904.
Kuvataiteista kiinnostunut Visanti aloitti opiskelut Helsingin Polyteknillisen opiston arkkitehtiosastolla syksyllä 1904. Arkkitehtiopintojen lisäksi Visanti aloitti opinnot myös Taideteollisuuskeskuskoulussa ja Helsingin yliopiston piirustussalissa. Visanti kuitenkin keskeytti opintonsa Helsingissä vuonna 1907 ja siirtyi vuosiksi 1907–1910 opiskelemaan Turun taideyhdistyksen piirustuskouluun. Tuohon aikaan myös Visannin perhe asui Turussa, jossa hänen isänsä oli nyt Turun tuomiokunnan asessorina. Syksyllä 1910 Visanti palasi Helsinkiin saattaamaan loppuun arkkitehtiopintoja. Diplomityönsä hän teki 1914, mutta viimeinen deskriptiivisen geometrian tentti jäi suorittamatta. Opiskeluaikana 1910–1914 Visanti työskenteli arkkitehti Armas Lindgrenin toimistossa.
Ura arkkitehtina ja kuvittajana
thumb|left|Visanti suunnitteli Seinäjoelle muun muassa vanhan Seurahuoneen. thumb|Visannin suunnittelema, porrastettu ja vaikuttavasti aidattu [[Suuri Pohjan sota|Suuren Pohjan sodan helmikuussa 1714 käydyn Napuen taistelun muistomerkki paljastettiin 1920 Isossakyrössä.]] thumb|Mustasaaren seurakunnan sankarihauta-alue ja muistomerkki [[Mustasaaren kirkko|Mustasaaren kirkon edustalla Vanhassa Vaasassa. Alue otettiin käyttöön vuonna 1920, sen jälkeen kun sinne oli siirretty sisällissodan sankarivainajat. Myöhemmin tähän on haudattu myös talvisodan ja jatkosodan sankarivainajat. ]] Lopetettuaan opiskelunsa Visanti muutti Vaasaan, jonne hänen perheensä oli myös muuttanut isän saatua viran Mustasaaren kirkkoherrana. Vaasassa ei ollut tarjolla arkkitehdin töitä, niinpä Visanti keskittyi enemmän kuvataiteisiin. Hän teki kirjankuvituksia Oulun Lyseosta tuttujen kirjailijoiden Kyösti Wilkunan ja V. A. Koskenniemen teoksiin. Visanti suunnitteli myös Vaasan mallin postimerkin Valkoisen Suomen senaatille vuonna 1918.
Vuonna 1916 Visanti perusti Vaasaan yhdessä arkkitehti Artturi Heleniuksen ja rakennusmestari Hugo Myntin kanssa arkkitehtuuritoimiston Björklund–Helenius–Myntti. Helenius jäi pois toimistosta vuonna 1918, jolloin toimiston nimeksi muutettiin Björklund & Myntti. 1920-luvun alkupuolella myös Hugo Myntti vetäytyi toimistosta. Toimistossa harjoittelijoina ovat toimineet muun muassa Alvar Aalto ja Göteborgin kaupunginarkkitehti Sten Branzell. Visannin arkkitehtuuri edustaa pääasiassa 1920-luvun uusklassismia. Hän luopui arkkitehtuurista 1930-luvulla funktionalismin saatua arkkitehtuurissa valta-aseman. Arkkitehtina Visanti oli kuitenkin hyvin tuottelias. Hänen suunnittelemiaan rakennuksia on pääasiassa Etelä-Pohjanmaalla. Seinäjoelle Visanti suunnitteli yhteensä parikymmentä rakennusta, mutta niistä valtaosa on purettu uudempien tieltä. Jäljellä ovat Puskantien koulurakennus (nyk. nuorisotalo), Keskuskadun Seurahuone ja Marttilan koulun vanha osa. Arkkitehtina hän työskenteli vuosina 1916–1932.
Casa del Fascio
pienoiskuva|oikea|[[Montevarchin Palazzo Littorio]] Casa del Fascio oli italialaisen Kansallisen fasistipuolueen paikallinen päämaja. Niitä rakennettiin Italiassa kaikkiin suuriin kaupunkeihin, tärkeisiin maaseutukuntiin, Italian siirtomaihin sekä miehitettyihin maihin. Rakennukset poikkesivat toisistaan sekä kooltaan että muodoltaan. Arkkitehtuuriltaan ne olivat usein moderneja. Suuremmissa kaupungeissa Case del Fasciot olivat usein monumentaalisia rakennuksia, ja usein niissä oli myös maisemaa hallitseva torni. rakennuksia suunnittelivat muun muassa arkkitehdit Giuseppe Terragni ja Alziro Bergonzo pienoiskuva|oikea|Entinen [[Ascianon Casa del Fascio]]
Matti Visanti
Ura arkkitehtina ja kuvittajana
Kuvataiteilijana Visanti on tunnettu erityisesti kirjojen kuvituksistaan. Kuvituksista tärkeimmäksi nousi Kalevalan kuvittaminen. Visanti onkin ensimmäinen suomalainen kuvataiteilija, joka on kuvittanut Kalevalan kokonaisuudessaan. Hän aloitti Kalevalan kuvituksen tekemisen jo 1920. Samoihin aikoihin Akseli Gallen-Kallela oli ilmoittanut, ettei ehkä saisi Kalevalan kuvitustaan valmiiksi. Koru-Kalevala, jonka ulkoasun Gallen-Kallelan oli suunnitellut julkaistiin 1922, mutta kokonaan kuvitettua Kalevalaa Gallen-Kallela ei koskaan saanut valmiiksi. Koru-Kalevalan julkaisemisen myötä WSOY irtisanoi sopimuksensa Kalevalan kuvittamisesta Visannin kanssa. Akseli Gallen-Kallela kuoli 1931 ja Kalevalan 100-vuotisjuhlia vietettäisiin 1935, mikä sai Visannin tarttumaan uudelleen Kalevalan kuvitustyöhön. Visanninkaan kuvitus ei kuitenkaan valmistunut 100-vuotisjuhliin. Kalevalan kuvittamisesta oli tullut hänelle kuitenkin jo lähes pakkomielle ja vuosina 1934–1937 hän työskenteli kuvituksen parissa hyvin intensiivisesti, vaikkei teosta ollut kukaan lupautunut kustantamaan. Vuonna 1936 silloinen Björklund muutti nimensä Visanniksi, koska hänen mielestään Kalevalan kuvittajalla täytyi olla suomalainen nimi. Lopulta vuonna 1938 kuvitetun Kalevalan julkaisi Kustannusosakeyhtiö Kalevala, jonka oli perustanut Visannin ystävä vaasalainen kauppaneuvos Frithjof Tikanoja.
Paitsi kirjankuvittajana on Visanti tullut tunnetuksi myös monista muistomerkeistään. Ensimmäinen merkittävä Visannin suunnittelema muistomerkki on Napuen taistelun muistomerkki Isossakyrössä vuodelta 1920. Muistomerkkien, sankaripatsaiden ja kuvitusten lisäksi monista taidemuseoista löytyy Visannin grafiikkaa, maalauksia ja piirustuksia. Postikortteja häneltä tiedetään vain yksi tai kaksi kappaletta. Visanti on tehnyt myös Ranuan kirkon alttaritaulun Jeesuksen toinen tuleminen.
Visannille myönnettiin taiteilijaeläke hänen kuolinvuonnaan 1957. Seinäjoen keskustaa etelästä pohjoiseen halkova Puistopolku nimettiin 2010-luvulla Matti Visannin kujaksi.
Salween
thumb|250px|Salweenjoen vesistöalue. Salween (, pinyin: Nù Jiāng (Nujoki); Shan: Nam Kong (Kong -joki); ) on noin 2 815 kilometriä pitkä joki, joka virtaa Tiibetin ylängöltä Andamaanienmereen Kiinan, Myanmarin ja Thaimaan läpi. Jyrkät kanjonimaiset rinteet reunustavat patoamatonta jokea. Salween on yksi maailman pisimmistä vapaasti virtaavista joista. Joen valuma-alueella asuu noin seitsemän miljoonaa ihmistä. Joen keskivaiheen valuma-alue kuuluu vuonna 2003 UNESCOn maailmanperintöluetteloon lisättyyn Yunnanin kolmen rinnakkaisen joen suojelualueisiin.
Agentti
Agentti-sanalla on erilaisia merkityksiä.
Veles
Veles on kaupunki Pohjois-Makedonian keskiosassa. Kaupungissa on 57 616 asukasta (vuonna 2010), ja se on Velesin kunnan keskuspaikka. Se tunnettiin Jugoslavian aikana nimellä ”Titov Veles” Josip Broz Titon mukaan, mutta Makedonian tasavallan eli nykyisen Pohjois-Makedonian itsenäistyttyä nimen etuosa pudotettiin pois. Kaupunki sijaitsee vuorten keskellä Vardarjoen varrella ja on yksi Pohjois-Makedonian viehättävimmistä myös vanhan arkkitehtuurinsa ansiosta. Tärkeimpiä nähtävyyksiä ovat 1300-luvun pyhän Nikolan ja Dimitrijan kirkot, Musta ja Valkoinen moskeija sekä kaupungin kellotorni. Yksi Pohjois-Makedonian tärkeimmistä runoilijoista, Kočo Racin, on syntynyt kaupungissa.
Tukholman yliopisto
thumb|Yliopiston Arrhenius-laboratorio [[Norra Djurgårdenissa.]] Tukholman yliopisto on ruotsalainen valtiollinen yliopisto. Se perustettiin vuonna 1878 Tukholman korkeakouluna. Nykyinen nimi otettiin käyttöön vuonna 1960. Vuoden 1970 jälkeen suurin osa yliopiston toiminnasta on keskittynyt yliopiston kampukselle Frescatin alueelle Östermalmin pohjoisosaan.
Vuonna 2019 Tukholman yliopistossa opiskeli noin 27 000 päätoimista opiskelijaa.
Yksiköt
Tukholman yliopistossa on neljä tiedekuntaa:
Tunnettuja professoreja
Maailman 500 huippuyliopiston Shanghai-yliopistovertailussa Tukholman yliopisto sai vuonna 2014 sijaluvun 78. Se luokiteltiin vertailussa Ruotsin kolmanneksi parhaaksi yliopistoksi.
Kvanttiteoria
Kvanttiteoria voi tarkoittaa seuraavia asioita:
De Telegraaf
De Telegraaf on Alankomaiden suurin aamulehti. Sanomalehden levikki on noin 800 000, ja sillä arvioidaan olevan 2,4 miljoonaa lukijaa. Lehden toimitus sijaitsee Amsterdamissa.
De Telegraafin omistaa Telegraaf Media Groep, joka julkaisee myös päivittäistä ilmaislehteä nimeltä Sp!ts.
Toimituksellinen sisältö
De Telegraaf sisältää paljon sensaatiohakuisia ja urheiluun liittyviä artikkeleita ja yhden tai useamman sivun, jonka sisällön toimittaa juorulehti Privé. Talousuutisia käsittelevät osuudet ovat kuitenkin sävyltään vakavampia. Lehti pyrkii tavoittamaan laajan lukijakunnan yleensä populistisella tyylillään ja vetoamaan mainostajien havittelemiin erityisryhmiin. Ennen Pim Fortuynin kuolemaa lehti kannatti usein pääkirjoituksissaan hänen poliittisia näkemyksiään.
Historia
De Telegraafin perusti Henry Tindal, joka aloitti samaan aikaan toisen lehden, De Courantin, julkaisemisen. Ensimmäinen De Telegraafin numero ilmestyi 1. tammikuuta 1893. Tindalin tammikuussa 1902 tapahtuneen kuoleman jälkeen kirjanpainaja Hak Holdert otti lehdet hallintaansa rahoittajien tuella 12. syyskuuta 1902. Erityisesti De Courantin kannalta tämä osoittautui onnistuneeksi ratkaisuksi, sillä sen myötä Holdert kykeni kaappaamaan ja lakkauttamaan sanomalehden toisensa jälkeen vuosina 1903–1923.
Holdert aloitti uusien painotilojen rakennuttamisen Amsterdamin Nieuwezijds Voorburgwaliin 1926. Rakennus saatiin valmiiksi 1930. Eräässä vaiheessa kesäkuussa 1966 vihaiset rakennustyöläiset ja Provo-liikkeen jäsenet piirittivät sen, kun lehti oli vilpillisesti tiedottanut, että eräs työvoimakiistan uhri ei ollut joutunut poliisin  vaan työkaverin surmaamaksi. Vuonna 1974 De Telegraaf muutti nykyiseen sijaintipaikkaansa Basiswegissä.
Ensimmäisen maailmansodan aikana Alankomaiden pysyessä virallisesti puolueettomana aiheuttivat Holdertin sympatiat Ranskaa kohtaan ja hänen Britanniaa puoltava kantansa sen, että De Telegraafista tuli kiistan keskipiste. Toisen maailmansodan aikana Telegraaf-yhtiöt puolestaan julkaisivat Saksaa tukevia lehtiä, minkä seurauksena niille asetettiin sodan jälkeen 30 vuoden julkaisukielto. Kielto kuitenkin kumottiin 1949, ja De Telegraaf elpyi ja siitä tuli Alankomaiden suurin sanomalehti.
Vuonna 1983, Telegraafin levikki oli n. 67100.
De Courant/Nieuws van de Dag -lehti lakkautettiin 1998. De Telegraaf alkoi ilmestyä myös sunnuntaisin 21. maaliskuuta 2004.
Honda CBR -sarja
pienoiskuva|Honda CBR900RR CBR-sarja on Hondan valmistama urheilullisten moottoripyörien mallisarja. Honda CBR on saavuttanut erittäin suuren suosion Suomen moottoripyörämarkkinoilla ja CBR 125R olikin vuonna 2006 Suomen ostetuin moottoripyörä. CBR-sarjaan kuuluvat seuraavat mallit:
KV Harstad
KV Harstad on Norjan rannikkovartioston 2005 käyttöön otettu ulkovartiolaiva. Alus on nimetty norjalaisen Harstadin kaupungin mukaan.
Alus on valmistettu monikäyttöaluksena, mutta ennen kaikkea suurten öljytankkerien hinaamiseen, öljyvahinkojen torjuntaan sekä laivapalojen sammuttamiseen. Normaalisti alus on kuitenkin kalastuksenvalvonnassa sekä etsintä- ja pelastustehtävissä Norjan talousalueella.
Emerson Palmieri
Emerson Palmieri dos Santos (s. 3. elokuuta 1994 Santos) on brasilialaissyntyinen italialainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa West Ham Unitedia ja on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja.
Seurajoukkueura
Emerson pelasi Santosissa 18 Brasilian pääsarjaottelua 2012−2014. Hän pelasi Serie A:n Palermossa lainasopimuksella yhdeksän ottelua kaudella 2014−2015. Hän pelasi seuraavat puolitoista kautta lainalla saman sarjan AS Romassa. Siirto vakinaistettiin kahden miljoonan euron kaupalla tammikuussa 2017. Hän pelasi Romassa kaikkiaan 34 Serie A -ottelua.
Emerson siirtyi 20 miljoonan euron siirtosummalla Englannin Valioliigan Chelseaan tammikuussa 2018. Hän pelasi kaksi ottelua Chelsean tiellä FA Cupin voittajaksi 2018. Seuraavan kauden Eurooppa-liigassa hän pelasi 11 ottelua mukaan lukien voitokas finaali Arsenalia vastaan. Valioliigassa hän pelasi ensimmäisen puolentoista kauden aikana vain 15 ottelua. Kaudella 2019–2020 hän pelasi 15 valioliigaottelua ja kolme Mestarien liigan ottelua. Kaudella 2020–2021 hän pelasi vain kaksi valioliigaottelua, viisi FA Cupin ottelua ja kaksi liigacupin ottelua. Chelsean voittamassa Mestarien liigassa hän pelasi kuusi ottelua, joista kahdessa täydet minuutit, mutta ei enää ensimmäisen puolivälierän jälkeisissä pudotuspeleissä. Kaudella 2021–2022 hän pelasi lainalla Lyonissa 29 Ligue 1:n ja seitsemän Eurooppa-liigan ottelua.
Emerson siirtyi 15,4 miljoonan euron siirtosummalla Valioliigan West Hamiin kesällä 2022. Hän pelasi debyyttikaudellaan 22 valioliigaottelua ja teki yhden maalin. West Hamin voittamassa Konferenssiliigassa hän pelasi kahdeksan ottelua ja teki yhden maalin.
Maajoukkueura
Emerson pelasi kuusi ottelua Brasilian sijoittuessa neljänneksi alle 17-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2011. Ensimmäisen ottelunsa Italian jalkapallomaajoukkueessa hän pelasi Kansojen liigan ottelussa Portugalia vastaan syyskuussa 2018. Ensimmäisen varsinaisen arvokilpailujen karsintaottelunsa hän pelasi EM-karsintaottelussa Kreikkaa vastaan kesäkuussa 2019. Kesän 2021 EM-kilpailuissa hän pelasi täydet minuutit Italian viimeisessä alkulohko-ottelussa Walesia vastaan, tuli vaihdosta kentälle puolivälieräottelussa Belgiaa vastaan ja pelasi avauskokoonpanossa 74 minuuttia välieräottelussa Espanjaa vastaan. Kaikkiaan hän on kesäkuun 2023 loppuun mennessä pelannut 29 A-maaottelua, joista seitsemän on ollut MM- ja kuusi EM-karsintaotteluja.
Joseph Finder
Joseph Finder (s. 1958 Yhdysvallat) on vakoilua ja kansainvälisiä suhteita kuvaava jännityskirjailija. Hänen vuonna 1996 ilmestynyt kolmas kirjansa Nollahetki (1996) oli ensimmäinen romaani, joka oli kirjoitettu virallisessa yhteistyössä sekä FBI:n että CIA:n kanssa.
Extra Large
Extra Large oli 20. elokuuta 2007 aloittanut YLE Extran populaarikulttuuriin keskittyvä makasiinityylinen ohjelma, jossa oli päivittäin ajankohtaisia vieraita. Lisäksi ohjelma esitti uusia kotimaisia ja ulkomaisia musiikkivideoita. Ohjelmaa lähetettiin maanantaista perjantaihin klo 18.30–20.00 ja uusintana samana iltana noin klo 23.00 YLE Extralla. Ohjelman juontajia olivat Ivan Puopolo, Hinni Aarninsalo, Tuomas Rajala, Nuppu Stenros ja Oskari Perkki.
Extra Largen viimeinen ohjelma esitettiin 14. joulukuuta 2007. Yleisradion päätöksen lopettaa YLE Extra -kanava lisäksi myös sen lippulaivaohjelma Extra Large päätettiin lopettaa. Populaarikulttuurin erikoisohjelmien aukkoa paikkaamaan tuli keväällä 2008 uusi, viikoittainen ohjelma Yle Teema -kanavalle. Rumban lukijat valitsivat Extra Largen vuoden 2007 parhaaksi tv-ohjelmaksi.
Itä-Kap
Itä-Kap on yksi Etelä-Afrikan provinsseista. Sen pääkaupunki on Bisho. Provinssi perustettiin vuonna 1994 yhdistämällä Transkein ja Ciskein nimellisesti itsenäiset bantustanit sekä vanhan Kapmaan provinssin itäiset osat. Alueen suurin väestöryhmä ovat xhosat. Provinssi on useiden kuuluisien eteläafrikkalaisten kuten Nelson Mandelan ja Thabo Mbekin kotiseutu.
Itä-Kapissa on arviolta 6 996 976 asukasta (vuonna 2016) ja provinssin pinta-ala on 168 966 neliökilometriä. Vuoden 2001 tietojen mukaan 83 % väestöstä puhuu kotikielenään xhosaa, 10 % afrikaansia ja 4 % englantia. Etniseltä jakaumaltaan provinssi on 88 % mustia, muista ryhmistä Kapmaan värillisiä on 7 % ja valkoisia 5 %, intialaisia tai aasialaisia on alle prosentti.
Napparin talo
thumb|Napparin talo. Napparin talo on Tampereella Kyttälän kaupunginosassa Hämeenkatu 8:ssa sijaitseva kolmikerroksinen liiketalo, jonka rakennutti lakki- ja turkisalan yritys Naparstok Oy vuosina 1919–1920. Talon suunnitteli arkkitehti Bertel Strömmer.
Napparin talossa toimi vuoteen 1960 saakka hotelli-ravintola Seurahuone.
Rakennus on suojeltu asemakaavalla vuonna 1997.
Rip Torn
Elmore Rual ”Rip” Torn, Jr. (6. helmikuuta 1931 – 9. heinäkuuta 2019 ) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän voitti Emmy-palkinnon 1996 ja oli ehdolla parhaan miessivuosan Oscarin saajaksi 1983.
Torn on luonut huomattavan uran sekä televisiossa että elokuvissa. Ensiksi mainitusta muuan esimerkki on The Larry Sanders Show (1992–1998), jälkimmäisistä tunnetuimpia ovat Palkkapäivä (1973), Kultaiset hedelmät (1983), Men in Black – miehet mustissa (1997) ja Marie Antoinette (2006).
Tornin pisin avioliitto oli voimassa vuodesta 1963, kunnes puoliso Geraldine Page kuoli 13. kesäkuuta 1987. Myös ensimmäinen ja kolmas puoliso (Ann Wedgeworth ja Amy Wright) ovat näyttelijöitä. Sissy Spacek on Tornin serkku.
29. tammikuuta 2010 aseistettu ja vahvasti päihtynyt Torn murtautui pankkiin Salisburyssa.
Victoria Theatre (Dayton)
Victoria Theatre on teatteri Daytonissa Yhdysvaltojen Ohion osavaltiossa. Monet kaupungin kulttuurilaitokset kuten Daytonin baletti ja modernin tanssin ryhmä esiintyvät siellä, ja teatterissa järjestetään myös lastenteatterijuhlat ja kesäaikana elokuvaesityksiä. Teatterissa on 1100 katsojapaikkaa.