cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Wetteri
Historia
Soprano perustettiin vuonna 1984. Yhtiön toiminta alkoi mediavälitys- ja markkinointiviestintäpalveluiden tarjoamisella suurille suomalaisille idänkauppaa käyville yrityksille sekä idänkaupan ammattilehden julkaisutoiminnalla. Vuonna 1996 yrityksen toiminta jatkui teknologiapainotteisena mainos- ja viestintäalan yrityksenä Soprano Communications Oy -nimellä.
Yhtiö vaihtoi yhtiömuotoa julkiseksi osakeyhtiöksi vuonna 2000. Vuonna 2004 Soprano listautui Helsingin Pörssin Meklarien Listalle ilman erillistä osakeantia.
Tammikuussa 2014 Soprano siirtyi Nasdaq OMX Helsingin prelistalta pörssilistalle. Kaupankäynti Soprano Oyj:n osakkeilla Nasdaq OMX Helsingin pörssilistalla alkoi 7.1.2014. Samalla Soprano Oyj:n ICB -toimialaluokitus muuttui Viestintä -ylätoimialaluokasta (5500) Teknologia -ylätoimialaluokkaan (9500), yhtiötunnus muuttuu SOP:ksi ja osakkeen kaupankäyntitunnus muuttuu SOPRA:ksi.
Soprano Oyj:n nimenmuutos Wetteri Oyj:ksi tuli voimaan Nasdaq Helsingin INET-kaupankäyntijärjestelmässä 15.12.2022. Samalla tuli voimaan yhtiön kaupankäyntitunnuksen muutos SOPRA:sta WETTERI:ksi ja liikkeeseenlaskijatunnuksen muutos SOPRA:sta WETTER:ksi.
Yrityskauppoja
Soprano osti vuonna 1999 liiketoimintakaupalla Webstudio-hakemistopalvelun.
Vuonna 2000 Soprano hankki omistukseensa 75 % määräenemmistön viestintätoimisto Insaider Oy:stä, 44 % määrävähemmistön Kampanjalehteä kustantavasta Kustannus Oy Kampanjasta sekä 25 % vähemmistöosakkuuden tapahtumapalveluita tarjoavasta Anolakeskus Tenhunen Oy:stä.
Harju laht
Harju laht (myös Arju laht) on Virossa Saarenmaalla Kakunan ja Kõrkveren kylissä Saarenmaan kunnassa sijaitseva järvi, joka on erotettu merestä pengertien avulla.
Wetteri
Yrityskauppoja
Vuonna 2001 konserniin liitettiin 100 % tytäryhtiöksi viestintäteknologiaan keskittynyt Aidas Consulting Oy.
Harju laht
Maantietoa
Järven pinta-ala on 191 hehtaaria ja se on 2,8 kilometriä pitkä ja 1,2 kilometriä leveä. Järveen ei laske kaivettuja ojia eikä sillä ole laskuojia. Pengertien ali johtaa kaksi silta-aukkoa, josta vesi voi vaihtua järveen. Pengertien edustalla sijaitsee Kaldun satama. Saaria on kuusi, niiden yhteinen pinta-ala on 2,1 ha. Järven rantaviivan pituus on 12,3 kilometriä ja rannat ovat enimmäkseen ruovikkoista kosteikkoa. Kakunan kylän peltoaukea jää järven länsipuolelle.
Wetteri
Yrityskauppoja
Heinäkuussa 2004 Soprano hankki omistukseensa virolaisen City Paper Oü:n koko osakekannan.
Alkuvuodesta 2008 yhtiö hankki Asapsoft Netsystems Oy:n koko osakekannan.
Soprano hankki osake-enemmistön Brain Alliance -ohjelmistoyhtiöstä kesäkuussa 2009.
Vuonna 2012 Soprano hankki osake-enemmistön Pipfrog AS -verkkokauppayhtiöstä, viestintään keskittyneestä Promode Oy:stä ja asiakkuuksien hallintaan keskittyneestä Aspectum-yhtiöstä.
Vuoden 2013 alussa Soprano ilmoitti ostavansa Magento-verkkokauppojen lisäominaisuuksiin keskittyneen Lemonline Oy:n ja ICT-koulutusyhtiö Tieturin koko osakekannan.
Tammikuussa 2014 Soprano hankki työnantajajärjestöiltä koulutustarjoaja Management Institute of Finland MIFin. Keväällä 2014 yritys osti työ- ja elinkeinoministeriöltä vienninedistämisorganisaatio Finpron kaupalliset toiminnot.
Vuonna 2016 Soprano Oyj myi kolme verkkokauppayhtiötään (Soprano Commerce Oy, Pipfrog Oy, Lemonline Oy) Ambientia E-commerce Oy:lle osakevaihdolla. Sopimuksen mukaan Soprano sai 40 prosentin ja Ambientia 60 prosentin omistusosuuden syntyvästä konsernista.
Tammikuusta 2017 lähtien Tieturi Informator Group eriytettiin omaksi segmentikseen Soprano Oyj:ssä.
Toukokuussa 2022 Soprano myi konsernin venäläisen tytäryhtiönsä MIF Russian.
Kesäkuussa 2022 Soprano Oyj ja Themis Holding Oy tiedottivat osakevaihdosta. Joulukuussa 2022 toteutetun yritysjärjestelyn myötä Soprano Oyj:n toiminimi muutettiin Wetteri Oyj:ksi ja yhtiön toimiala muuttui vastaamaan uutta päätoimialaa. Wetteri Oyj:n uudet osakkeet merkittiin kaupparekisteriin 14.12.2022.
Emil Arvid Metsäranta
Emil Arvid Metsäranta (26. tammikuuta 1881 Janakkala – 10. huhtikuuta 1935 Kotka ) oli suomalainen ammattiyhdistysmies ja toimittaja.
Metsäranta syntyi työläisperheeseen. Hän työskenteli rautatieläisenä vuodesta 1900 ja oli perustamassa rautatieläisten liittoa vuonna 1905. Metsäranta toimi liiton väliaikaisen toimikunnan puheenjohtajana, Juna-lehden toimittajana ja muissa luottamustehtävissä. Hänet erotettiin valtionrautateiltä sisällissotaan osallistumisen takia vuonna 1918.
Sosiaalidemokraatteihin kuulunut Metsäranta toimi Kotkassa puolueen kunnallisjärjestön puheenjohtajana. Hän oli kaupunginhallituksen ja Kyminlaakson Osuusliikkeen hallintoneuvoston jäsen.
Christian Nielsen
Christian Nielsen on ainakin seuraavien henkilöiden nimi:
Eemeli Paronen
Eemeli Johannes (Juho Emil) Paronen (31. maaliskuuta 1879 Ruovesi – 23. marraskuuta 1957 Ruovesi) oli suomalainen kirvesmies ja sosialidemokraattien kansanedustaja.
Parosen vanhemmat olivat torppari Herman Paronen ja Elviina Nieminen. Hän kävi kansakoulua ja oli sitten torpparina ja pienviljelijänä sekä kirvesmiehenä Ruovedellä. Paronen oli Venäjällä 1918–1920 ja hän oli 1920-luvulla vankilassa Suomessa poliittisista syistä. Paronen harjoitti 1920- ja 1930-luvulla sahaustoimintaa Ruovedellä ja hän toimi myös kirvesmiehenä ja rakennusurakoitsijana.
Ilmasodankäynnin historia
Ilmasodankäynti on ilmassa tapahtuvaa sodankäyntiä. Se alkoi 1700-luvun lopulla kun kuumailmapalloja alettiin käyttää tähystykseen. Lentokonetta on käytetty sodankäynnissä 1900-luvun alusta lähtien tiedusteluun, pommituksiin ja lentokoneiden väliseen ilmataisteluun. Nykyaikaisen ilmasodankäynnin perusteet kehittyivät ensimmäisen maailmansodan aikana. Toisen maailmansodan aikana ilmasodankäynti eteni suurin harppauksin. Maailmansotien jälkeen ilmasodankäynnissä siirryttiin pysyvästi suihkumoottoreilla varustettuihin lentokoneisiin. Nykyään ilmasota on olennainen osa sodankäyntiä.
Eemeli Paronen
Paronen oli kansanedustajana 1914–1917 ja 1917–1919 edustaen Hämeen läänin pohjoista vaalipiiriä. Hän oli Ruoveden kunnanvaltuuston jäsenenä ja toimi myös Ruoveden kuntakokouksen esimiehenä.
Ilmasodankäynnin historia
Alkuvaiheet
pienoiskuva|Ranskalaiset pallojoukot Mainzin piirityksessä Kiinassa oli ainakin 1200-luvulta lähtien käytössä leijoja, joiden kyydissä tähystäjä nousi taivaalle. Kiinalaiset kirjoitukset kertovat, että leijamiehet heittivät pommeilla vihollisen laivoja ja kaupunkeja. Tästä ei kuitenkaan ole todisteita.
Eemeli Paronen
Eemeli Paronen oli naimisissa vuodesta 1923 Elin Salomaan kanssa.
Ilmasodankäynnin historia
Alkuvaiheet
Montgolfierin veljekset tekivät onnistuneen julkisen kuumailmapallo näytöksen 21. marraskuuta 1783 Pariisissa. Viikkoa myöhemmin, 1. joulukuuta 1783 professori Jacques Charles ja Noel Roberts tekivät onnistuneen lentomatkan vedyllä täytetyllä pallolla. Ranskalaiset perustivat 2. huhtikuuta 1794 ensimmäiset pallojoukot Companie d'Áerostiers, jonka komentajana oli kapteeni Jean Marie Joseph Coutelle. Hän valitsi joukolle vetypallot. Pallojoukot osallistuivat sotatoimiin ensimmäisen kerran 2. kesäkuuta 1794, jolloin Coutelle tiedusteli lennolla Maubergea uhkaavien alankomaalaisten ja itävaltalaisten ryhmitystä. Itävallan tykistö ampui Coutellea kohti, mutta ei osunut. Fleurusin taistelussa 26. kesäkuuta Coutelle seurasi pallosta kymmenen tunnin ajan taistelunkulkua yhdessä kenraali Morlotin kanssa. He ilmoittivat havainnoistaan maahan lähettämällä viestit pussissa alas. Pallon antama etu oli tärkeä, kun ranskalaiset voittivat taistelun. Lisäksi se laski itävaltalaisjoukkojen taistelutahtoa. Pian pallojoukot laajenivat neljäksi komppaniaksi. Pallojoukot toimivat hyvin Mainzin piirityksessä, mutta ne tuhoutuivat Abukirin taistelussa 1797.
Itävalta käytti vuonna 1849 Venetsian piirityksessä 200 pientä palloa, joista jokainen oli varustettu noin 15 kilon räjähteellä. Pallot vapautettiin lentoon sytytyslangat palavina 22. kesäkuuta, mutta tuulensuunta muuttui ja itävaltalaiset joutuivat väistämään omia pallojaan. Yhdysvaltain sisällissodassa käytettiin tähystyspalloja. Esimerkiksi vuonna 1861 Pohjoisvaltioiden armeijaan kuului seitsemän palloa, joista jokainen oli varustettu kahdeksalla kilometrillä lennätinkaapelia ja optisin merkinantovälinein. Ranskan–Preussin sodassa piiritetty Pariisi piti yhteyttä ulkomaailmaan palloilla. Pallot kantoivat 100 matkustajaa ja kymmenen tonnia postia. 1800-luvun loppupuolella Euroopassa oltiin yksimielisiä siitä, että kuumailmapallot ovat hyödyllisiä tiedustelussa ja tykistön tulenjohtotehtävissä. 1900-luvun alkuvuosina britit kokeilivat tähystysleijan käyttöä.
Ilmalaiva keksittiin vuonna 1852. Ferdinand von Zeppelinin jäykkä ilmalaiva lensi ensi kerran vuonna 1900 ja Wrightin veljesten lentokone lensi vuonna 1903. Molempien mahdollisuudet sodankäynnissä havaittiin heti. Ilmalaivan merkitys jäi kuitenkin kaksikosta vähäisemmäksi ja ne vedettiin palveluksesta vuonna 1916. Lentokoneiden kehitykseen panostettiin Wrightin veljesten ensimmäisen moottoroidun lentokoneen jälkeen. Yhdysvalloissa perustettiin viestijoukkojen alaisuuteen lentämistä tutkinut kolmimiehinen osasto 1. elokuuta 1907. Vuonna 1908 viestijoukot järjestivät tarjouskilpailun, jonka jälkeen joukot ostivat Wrightin veljeksiltä yhdeksän lentokonetta. Ranska ja Saksa perustivat vuonna 1910 omat ilmavoimansa ja kaksi vuotta myöhemmin seurasi Britannia.
Ensimmäisen kerran lentokonetta käytettiin sotatoimissa 1. helmikuuta 1911 Meksikon vallankumouksessa. Meksikon hallitus palkkasi yhdysvaltalaisvetoisen lentäjäjoukon tekemään tiedustelulentoja Yhdysvalloista käsin. Italian–Turkin sodassa italialaiset käyttivät lentokoneita tiedusteluun ja 1. marraskuuta 1911 lähtien myös pommituksiin. Tällöin luutnantti Giulio Gavotti pudotti koneestaan neljä kaksikiloista tykistönkranaattia turkkilaisten asemiin. Pian italialaiset asensivat lentokoneisiinsa erityisen pommiputken pommien pudottamista varten. Vuoden 1899 Haagin sopimus kielsi pommien pudottamisen kuumailmapalloista, mutta Italia vetosi siihen, että lentokone ei ole kuumailmapallo. Ensimmäisen kerran lentokonetta käytettiin tykistön tulenjohtoon 24. marraskuuta. Kapteeni Carlo Piazza teki ensimmäisen ilmavalokuvauslennon 23. helmikuuta 1912. Italialaiset käyttivät sodan aikana myös ilmalaivoja alkuvuodesta 1912 lähtien tiedusteluun ja pommituksiin.
Ensimmäisessä Balkanin sodassa turkkilaisilla oli vain viisi tai kuusi lentokonetta, mutta Bulgarialla oli enemmän lentokoneita käytössään. Sodan aikana bulgarialaiset käyttivät ensimmäisinä tarkoitusta varten suunniteltuja ilmapommeja. Lisäksi bulgarialaiset tulittivat turkkilaisia joukkoja kiväärein ja pistoolein.
Ensimmäinen maailmansota
pienoiskuva|saksalainen [[Fokker D.VII -kaksitaso]]
Ensimmäisen maailmansodan sytyttyä lentokoneita käytettiin pääasiassa tiedusteluun. Aluksi vastapuolen lentäjät tervehtivät toisiaan toverillisesti ilmassa, mutta pian vedettiin esiin pistoolit ja revolverit. Pian koneita alettiin varustaa erilaisilla konekivääreillä. Tästä koitui aluksi kuitenkin vakavia ongelmia, koska konekiväärin ampumat luodit pystyivät rikkomaan oman lentokoneen potkurin ja siipien päälle asennetussa konekiväärissä oli myös omat haittansa.
Saksalaisten kehitettyä järjestelmän, joka tahdisti luodit koneen potkurin kanssa, he pääsivät selkeästi niskan päälle koneiden välisissä ilmataisteluissa. Lopulta myös ranskalaiset ja britit saivat keksinnön käsiinsä ja varustivat koneensa tahdistimilla. Ensimmäisessä maailmansodassa syntyivät lähes kaikki nykyaikaisen ilmasodankäynnin muodot. Koneita käytettiin laajasti ilmapommituksiin, rynnäköintiin vihollisen maakohteita vastaan rintamalla ja niillä pyrittiin saavuttamaan ilmaherruus. Saksa, Ranska ja Britannia rakensivat sodan aikana 50 000–60 000 konetta, eli yhteensä lähes kaksisataatuhatta konetta. Yleisin lentokonemalli sodassa oli yksipaikkainen, yksimoottorinen kaksitasohävittäjä. Moottorissa oli 150–250 hevosvoimaa ja se antoi 150–210 km/h nopeuden. Pommikoneet sitä vastoin olivat kaksimoottorisia, ja sodan loppupuolella oli jo nelimoottorisiakin pommikoneita. Pommikoneilla tehtiin strategisia pommituksia muun muassa kaupunkeihin. Pommikoneiden pieni asekuorma ja lyhyt toimintasäde piti strategiset pommitukset vaikutuksiltaan vähäisinä. Pommitukset aiheuttivat paljon kauhua, mutta vähän aineellisia vahinkoja.
Ensimmäisen maailmansodan aikana hävittäjä-ässistä tuli tärkeitä propagandahahmoja. Kolmisenkymmentä ässää pääsi 40 pudotukseen. Eniten pudotuksia oli saksalaisella Manfred von Richthofenilla ja ranskalaisella René Fonckilla.
Toinen maailmansota
Sotien välisenä aikana lentokoneet kehittyivät paljon. Toisen maailmansodan alussa hävittäjät olivat yksimoottorisia yksitasoja. Moottoriteho oli sodan alussa 1 200 hevosvoimaa ja vaakalentonopeus 500 km/h. Sodan lopussa tehoa oli 2 000 hevosvoimaa ja nopeus 700 km/h. Sodan alussa hävittäjät oli aseistettu jopa kahdeksalla konekiväärillä, mutta sodan aikana osa konekivääreistä korvattiin yhdellä tai kahdella 20 mm tykillä. Sodan lopulla aseina käytettiin myös raketteja. Yöhävittäjät olivat raskaampia ja tavallisesti kaksimoottorisia. Hävittäjiä käytettiin myös rynnäköintiin ja erityisesti Neuvostoliitossa rakennettiin erityisiä panssaroituja rynnäkkökoneita.
Pommikoneiden tyypit vaihtelivat hävittäjiä enemmän käyttötarkoituksen mukaan. Syöksypommittaja sopivat maavoimien taktiseen tukemiseen. Strategiset pommikoneet olivat kaksi- tai nelimoottorisia. Ne tekivät vaakapommituksia, ja tämän vuoksi ne piti varustaa monimutkaisilla pommitähtäimillä. Sodan alussa pommikoneiden toimintasäde oli noin 600 kilometriä ja pommikuorma 1 000 kg. Sodan lopun B-29 Superfortressin toimintasäde oli 2 900 kilometriä ja pommikuorma 9 000 kg. Lisäksi se oli varustettu hyvällä panssaroinnilla ja 12 raskaalla konekiväärillä.
Toisessa maailmansodassa lentokoneiden taktinen käyttö kehittyi. Ilmapommituksista tuli strategisia ja niitä suoritettiin niin päivällä kuin yölläkin. Ilmavoimat tavoittelivat ehdotonta ilmaherruutta. Rynnäkkö- ja syöksypommituskoneet tukivat maasotaa ja pystyivät tuhoamaan tykein, pommein, konekiväärein ja raketein pistemaaleja. Ilmasodankäynti muuttui sodan aikana suurten osastojen yhteistoiminnaksi, myös hävittäjien osalta. Tutka otettiin käyttöön johtamisessa.
Yhdysvallat rakensi sodan aikana 280 000 konetta, Saksa 110 000, Englanti 80 000, Neuvostoliitto 80 000 ja Japani lähes 70 000. Yli puolet rakennetuista koneista oli hävittäjiä. Toinen maailmansota osoitti, että pitkäaikaista sotaa saattoi käydä vain korkeasti teollistunut suurvalta. Lentäjien koulutus muodostui myös suureksi ongelmaksi: Saksa ja Japani joutuivat käyttämään sodan lopulla huonosti koulutettuja lentäjiä.
Taistelu Britanniasta oli ensimmäinen maavoimien liikkeistä riippumattoman taistelu ilmaherruudesta. Se toi ilmasodankäyntiin uusina piirteinä hävittäjien suojaamat strategiset päivä- sekä yöpommitukset ja strategisen ilmasodan merenkulkua vastaan. Lisäksi taistelussa alettiin käyttää erityistä hävittäjäpommittajaa. Taistelu Britanniasta osoitti myös sen, ettei Saksan ilmavoimat kyennyt douhetismin mukaiseen strategiseen ilmasodankäyntiin. Myöhemmin sodan aikana liittoutuneilla oli käytössään paremman toimintasäteen ja pommikuorman pommittajia sekä pitkän matkan saattohävittäjiä. Strategisilla pommituksilla oli vaikutusta Saksan kykyyn käydä sotaa. Kuulalaakerituotanto hidastui merkittävästi lokakuussa 1943, lentokonetuotanto helmikuussa 1944 ja öljyntuotanto huhtikuusta 1944 alkaen. Lisäksi strategiset pommitukset tuhosivat lentokenttiä, kaupunkeja sekä aiheuttivat 635 000 kuollutta ja 879 000 haavoittunutta. Vertailuna Saksan strategiset pommitukset aiheuttivat kevääseen 1941 mennessä Britanniassa 44 000 ihmisen kuoleman. Strategiset pommitukset eivät kuitenkaan ratkaisseet sotaa Euroopassa, vaan sota jatkui kunnes Saksan armeija oli lyöty maasodankäynnissä.
Lentokoneiden ja laivojen yhteistoimintaa oli kokeiltu jo ennen ensimmäistä maailmansotaa. Ensimmäisen maailmansodan aikana käytettiin tiedusteluun vesilentokoneita. Britannian laivasto kokeili lentokantta vuonna 1918, ja 1920-luvulla useissa laivastoissa muutettiin risteilijöitä lentotukialuksiksi. Laivastot ottivat erityisesti tukialuksiksi suunniteltuja laivoja käyttöön 1930-luvulta lähtien, ja toisen maailmansodan aikana suurimmilla tukialuksilla oli noin 90 lentokonetta. Ensimmäinen tukialussodankäynnin suuri menestys oli japanilaisten hyökkäys Pearl Harboriin joulukuussa 1941. Toukokuussa 1942 käytiin Korallimeren meritaistelu, jossa ensi kerran vastakkaiset pinta-alukset eivät nähneet toisiaan, vaan taistelu käytiin kokonaisuudessaan lentokoneilla. Kesäkuussa 1942 käytiin lentotukialusten välillä ratkaiseva Midwayn taistelu. Toinen maailmansota päättyi Tyynellämerellä, kun Yhdysvallat elokuussa 1945 pudotti ydinpommit Hiroshimaan ja Nagasakiin.
Saksalaiset käyttivät toisessa maailmansodassa maahanlaskujoukkoja ensi kerran laajamittaisesti. Laskuvarjojoukot tai purjelentokoneilla laskeutuneet joukot ottivat haltuunsa tärkeitä kohteita vihollisen selustassa. Liittoutuneet käyttivät maahanlaskujoukkoja samoin toistuvasti sodan aikana.
Helikopterin kehitys alkoi 1900-luvun alkupuolella. Juan de la Ciervan kehittämä autogiro lensi ensi kerran tammikuussa 1923. Jo 1930-luvulla autogiroa käytettiin tiedusteluun. Yhdysvalloissa Igor Sikorskyn VS-300 lensi toukokuussa 1940. Vuonna 1942 lensi Sikorskyn XR-4, jota tuotettiin 233 kappaletta. Bellin ensimmäinen helikopteri lensi vuonna 1942. Saksassa Anton Flettner kehitti ensin kaksiroottorisen FI 265:n ja vuoteen 1941 mennessä Flettnerin FI 282:n. Flettnerin kilpailija oli Focke Achgelis -yritys, jonka kehitystyö johti Fa 223:n syntymiseen.
Kylmä sota
pienoiskuva|neuvostoliittolainen [[MiG-21-suihkuhävittäjä]] pienoiskuva|tiedustelu- ja taistelunjohtokone [[E-3 Sentry]] Suihkulentokoneiden kehitys oli toisen maailmansodan jälkeen erittäin nopeaa. Se kulki kahta linjaa: toiset maat keskittyivät monitoimihävittäjän kehittämiseen, kun taas toisissa maissa suunniteltiin jokaiseen tehtävään eri suihkukone, eli esimerkiksi rynnäkkökone, tiedustelukone ja torjuntahävittäjä. Ensimmäisen kerran suihkukoneita käytettiin laajasti Korean sodassa.
Aluksi keskityttiin kehittämään nopeutta ja nousukykyä. 1950-luvulla palveluskäytössä oli koneita jotka saavuttivat 15 kilometrin korkeudessa kahden Machin nopeuden (kaksinkertainen äänennopeus). Koneet kasvoivat isoiksi ja hävittäjienkin lentoonlähtöpaino nousi 20 tonniin.
Lähi-idässä käytyjen sotien ja Vietnamin sodan kokemusten jälkeen kehitystyössä keskityttiin lyhentämään lentoonlähtö- ja laskumatkaa, pidentämään toimintasädettä ja parantamaan ketteryyttä. Suihkukoneiden käyttöönoton jälkeen oli oletettu, että lentokoneiden välinen kaartotaistelu jäisi historiaan, mutta tämä oletus osoittautui vääräksi. Hävittäjien tehtäviin tuli toisten lentokoneiden torjumisen lisäksi myös risteilyohjusten torjuminen. Rynnäkkötehtävissä koneen aseiksi tulivat tykkien ja perinteisten pommien lisäksi raketit ja polttovaikutuspommit. Ilmataisteluun tuli aseistukseksi konetykin rinnalle maaliinhakeutuvat ilmataisteluohjukset. Kaiken teknisen kehityksen tuloksena hävittäjistä tuli niin kalliita, että suurvallatkin pystyvät tuottamaan niitä vain rajallisia määriä.
Kylmän sodan aikana kehittyi suuria tiedustelu- ja taistelunjohtokoneita, sekä suuria kuljetuskoneita. Tiedustelu- ja taistelunjohtokoneet pystyvät tutkilla ja muilla valvontalaitteilla valvomaan maakohteiden liikettä satojen kilometrien etäisyydeltä. Kuljetuskoneita käyttämällä voidaan tehdä nopeita joukkojen ja kaluston keskityksiä. Tämän vuoksi lentokenttien puolustamisesta tuli entistä tärkeämpää. Kylmän sodan aikana ilmatilan sotilaallinen merkitys kasvoi ja puolueettomillakin mailla piti olla uskottava ilmapuolustus myös rauhan aikana. Suurvallat alkoivat tiedustella toisten valtioiden tutka- ja valvontajärjestelmien tehokkuutta ajoittaisilla tiedustelulennoilla.
Kylmän sodan alussa suurvallat perustivat strategiansa ydinasepelotteeseen. Sodan aikana strategisten ilmavoimien oli tarkoitus hyökätä ydinpommein vastustajan kaupunkeja ja muita kohteita vastaan.
Korean sodan alussa helikoptereiden käyttö rajoittui tiedusteluun ja tulenjohtoon. Sodan aikana helikoptereita alettiin käyttää myös haavoittuneiden ja tarvikkeiden kuljettamiseen. Sodan lopussa helikoptereita oli käytössä yli 1 100.
Vietnamin sodassa Yhdysvallat käytti helikoptereita laajamittaisesti sotatoimissa. Bell UH-1 yleishelikopteria muunnettiin erilaisiin kuljetus- ja taistelutarkoituksiin. Sodan kokemusten perusteella alkoi eri tehtäviin erikoistuneiden helikoptereiden kehitystyö ja syntyi muun muassa taisteluhelikopteri. Yhdysvallat menetti Vietnamin sodassa noin 5 000 helikopteria.
Lentokoneiden ilmassa tapahtuvaa polttoainetankkausta oli ideoitu jo ensimmäisen maailmansodan aikana. Ensimmäisen kerran todellista ilmassa tapahtunutta tankkausta kokeiltiin vuonna 1923 Yhdysvalloissa. Seuraavat laajamittaiset kokeilut tapahtuivat Britanniassa vuonna 1938. Ilmatankkausta kehitettiin eteenpäin toisen maailmansodan jälkeen Yhdysvalloissa ja vuoteen 1948 mennessä oli kehitetty nykyaikaisen ilmatankkauksen menetelmät. Yhdysvalloilla oli 1950-luvulla jo useita satoja ilmatankkauskoneita. Myös muissa maissa ilmatankkaus otettiin käyttöön.
Alaston kaupunki
Alaston kaupunki (The Naked City) on Jules Dassinin ohjaama yhdysvaltalainen rikoselokuva vuodelta 1948. Siinä seurataan New York Cityn poliisia kuuden päivän ajan, kun he tutkivat murhatapausta.
Elokuvaklassikko Alaston kaupunki kuvattiin New Yorkissa aidoilla tapahtumapaikoilla, ja elokuvan realistisella ja tällä niin sanotulla puolidokumenttimaisella kerrontatavalla on ollut suuri vaikutus poliisielokuvan ja myös televisiosarjojen syntyyn ja kehitykseen. Idean pohjalta tehtiin televisiosarjaa 1958–1963. Se oli Edvin Laineen ohjaaman suomalaisen elokuvan Yhden yön hinta (1952) esikuva.
Palkinnot
Elokuva sai Oscar-palkinnot:
Elokuva on vuonna 2007 valittu amerikkalaisten klassikkoelokuvien luetteloon National Film Registryyn.
Vahid Halilhodžić
Vahid Halilhodžić (s. 15. lokakuuta 1952) on bosniahertsegovinalainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija. Hän on seurajoukkueiden lisäksi valmentanut Norsunluurannikon, Algerian, Japanin ja viimeksi Marokon maajoukkueita.
Musiikkiohjelma
Musiikkiohjelma on televisio-ohjelma, joka käsittelee tai esittää musiikkia. Yleisiä ovat muun muassa musiikkilistoja käsittelevät ohjelmat. Suomalaisia musiikkiohjelmia ovat muun muassa Bumtsibum.
Vahid Halilhodžić
Ura pelaajana
Halilhodžić pelasi Jugoslavian maajoukkueessa 15 ottelua, joissa teki kahdeksan maalia. Hän voitti kahdesti Ranskan pääsarjan maalikuninkuuden FC Nantesissa pelatessaan.
Ura valmentajana
Lopetettuaan peliuransa hän on valmentanut useita joukkueita, joita ovat esimerkiksi Lille, Rennes ja Paris Saint-Germain. Hän toimi päävalmentajana Trabzonsporissa 2005–2006 ja Al-Ittihadissa 2006.
MM-kisojen "kenraaliharjoituksessa", Afrikan mestaruusturnauksessa Norsunluurannikko pelasi ailahtelevasti. Se kaatoi lohkovaiheessa komeasti Ghanan 3–1, mutta tie katkesi dramaattisesti viime hetkien maalien myötä puolivälierissä Algeriaa vastaan. Kisojen jälkeen nousi spekulaatioita Halilhodžićin potkuista ja lopulta helmikuun lopussa 2010 maan jalkapalloliitto ilmoitti, ettei Halilhodžić enää jatka Norsujen päävalmentajana. Halilhodžić piti potkuja MM-kisojen alla inhottavana poliittisena pelinä, jonka uhriksi hän joutui.
Heinäkuussa 2010 Halilhodžić nostettiin saksalaisen Lothar Matthäusin ohella vahvimmaksi ehdokkaaksi Kamerunin maajoukkuevalmentajan tehtäviin. Elokuun puolivälissä 2010 Halilhodžić allekirjoitti 2,5-vuotisen sopimuksen kroatialaisseura NK Dinamo Zagrebin kanssa. Bosnialaisvalmentajan johdolla Dinamo Zagreb voitti kuudennen perättäisen Kroatian mestaruuden, joka varmistui jo neljä kierrosta ennen sarjan päätöstä. Mestaruus ei kuitenkaan pelastanut Halilhodžićin työpaikkaa, sillä seurajohdon kanssa riitautunut bosnialainen sai potkut toukokuun lopulla.
Kesäkuussa 2011 Halilhodžić nimitettiin Algerian maajoukkueen päävalmentajaksi. Hän allekirjoitti kolmen vuoden sopimuksen, joka alkoi 1. heinäkuuta 2011. Bosnialaisvalmentajan johdolla Algeria selvisi Afrikan mestaruusturnaukseen 2013, mutta putosi jo lohkovaiheen jälkeen. MM2014-karsinnoissa hän luotsasi maan selvään karsintalohkovoittoon ennen Malia, Beniniä ja Ruandaa. Jatkokarsinnassa Algeria hävisi vieraskentällä Burkina Fasolle, mutta voitti kotonaan ja eteni vierasmaalisäännön turvin MM-kisoihin. Joukkue arvottiin samaan alkulohkoon Venäjän, Belgian ja Etelä-Korean kanssa. Tammikuussa 2014 uutisoitiin, että Halilhodžićin erimielisyydet Algerian jalkapalloliiton kanssa saattavat johtaa potkuihin ennen MM-kisoja.
Halilhodžić sai kuitenkin pitää paikkansa ja luotsasi Algeriaa menestyksekkäästi MM-kisoissa. Joukkue pelasi bosnialaisen alaisuudessa kurinalaisesti ja selvitti ensimmäistä kertaa maan historiassa tiensä allukohkosta pudotuspeleihin. Joukkue taisteli pudotuspelien 1. kierroksella Saksaa vastaan, mutta joutui lopulta taipumaan jatkoajalla 2–1. Kisojen jälkeen jopa Algerian presidentti vaati Halilhodžićia jatkamaan tehtävässään, mutta bosnialainen ilmoitti heinäkuun alussa jättävänsä paikkansa. Pian eroilmoituksensa jälkeen Halilhodžić palasi turkkilaisen Trabzonsporin päävalmentajaksi. Toinen pesti turkkilaisseurassa päättyi kuitenkin jo marraskuussa 2014, kun seurajohto purki bosnialaisen sopimuksen näkemyserojen ja erimielisyyksien vuoksi.
Trabzonsporista lähtönsä jälkeen hän oli tyrkyllä Bosnia ja Hertsegovinan jalkapallomaajoukkueen päävalmentajaksi, muttei päässyt yhteisymmärrykseen liiton kanssa. Maaliskuussa 2015 Halilhodžićista tuli Japanin jalkapallomaajoukkueen päävalmentaja. Bosnialaisen johdolla Japani selvitti tiensä MM-lopputurnaukseen 2018. Halilhodžić kuitenkin jätti tehtävänsä vain pari kuukautta ennen lopputurnauksen alkua, huhtikuussa 2018 Japanin voitettua vain yhden valmistavista maaotteluista.
Lokakuun alussa 2018 Halilhodžićista tuli Ranskan Ligue 1:n heikosti aloittaneen FC Nantesin päävalmentaja. Halilhodžićin johdolla Nantes pelasi vaihtelevalla menestyksellä. Kauden loppua kohti joukkueen tulokset paranivat ja kauden kymmenestä viimeisestä ottelustaan joukkue hävisi vain kolme. Kesällä 2019 Nantes vahvisti, että Halilhodžić jatkaa seuran päävalmentajana myös kaudella 2019/20. Heinäkuun lopulla 2019, vain pari viikkoa ennen Nantes'n kauden ensimmäistä liigaottelua kerrottiin, että Halilhodžić on eronnut tehtävistään. Seura vahvisti bosnialaisen lähdön kuusi päivää ennen kauden alkua.
Muutama päivä Nantes-pestinsä päättymisen jälkeen Halilhodžićista tuli Marokon jalkapallomaajoukkueen päävalmentaja. Halilhodžićin johdolla Marokko eteni puolivälieriin Afrikan mestaruuskisoissa 2021 ja selvitti tiensä MM-lopputurnaukseen 2022. Hän kuitenkin riitautui maan jalkapalloliiton johdon kanssa joukkueen kehittämiseen liittyvistä kysymyksistä ja sai potkut elokuussa 2022, vain muutama kuukausi ennen marras-joulukuussa pelattavaa MM-lopputurnausta.
Günther Steines
Günther Steines (28. syyskuuta 1928 Pfalzel, Saksa – 3. kesäkuuta 1982 Mayen, Saksa) oli saksalainen yleisurheilija, joka kilpaili pääasiassa 800 metrin juoksussa.
Vägara laht
Vägara laht (myös Väike Mullutu laht, Kiisajärv) on Virossa Saarenmaalla sijaitseva järvi.
Günther Steines
Steines osallistui Helsingin kesäolympialaisiin 1952 kilpaillen sekä 800 metrin juoksussa että 4 × 400 metrin viestijuoksussa. Hän selviytyi 800 metrin juoksussa finaaliin, jossa hän sijoittui kuudenneksi. Viestijuoksussa Steines sekä hänen joukkueeseensa kuuluneet Hans Geister, Heinz Ulzheimer ja Karl-Friedrich Haas saavuttivat pronssia.
Vägara laht
Järven luokittelu ja ekologia
Järvi sijaitsee samalla ranta-alueella, missä sijaitsevat muutkin ”rantajärvet” ja joka on siis täytynyt kuroutua erilleen merestä geologisesti ajatellen varsin hiljattain. Tällaiset järvet muodostavat muutaman sadan vuoden ajan murtovesialtaan, jossa menestyvät sekä makean- että suolaisen veden lajisto. Nykyään järveen tulee suolapulsseja vähemmän kuin suoralla jokiyhteydessä olevaan Mullutu lahteen. Suolaisuutta vähentää myös Pühajõgi, jonka valunta tulee 65 neliökilometrin suuruiselta alueelta.
Larysa Berežna
Larysa Berežna (,, Larisa Berežnaja, s. 28. helmikuuta 1961 Kiova) on ukrainalainen pituushyppääjä, joka edusti aktiiviurallaan myös Neuvostoliittoa ja Itsenäisten valtioiden yhteisöä.
Berežna sai pronssia Budapestin sisäratojen MM-kilpailuissa 1989 tuloksella 682. Hän sijoittui neljänneksi Splitin EM-kilpailuissa 1990 jääden tuloksella 693 vain sentin pronssimitalista. Hän voitti sisäratojen maailmanmestaruuden Sevillassa 1991 hypättyään 684. Saman vuoden Tokion MM-kilpailuissa hän sai pronssia tuloksella 711.
Berežna voitti sisäratojen Euroopan-mestaruuden Genovassa 1992 tasan seitsemän metrin hypyllä. Barcelonan olympialaisissa 1992 hän kilpaili loukkaantuneena ja jäi karsinnassa ilman tulosta. Vuonna 1993 hän sijoittui viidenneksi Toronton MM-hallikisoissa ja sai hopeaa Stuttgartin MM-kilpailuissa tuloksella 698.
William Grady Addison
William Grady Addison (28. marraskuuta 1933 Baton Rouge, Louisiana, Yhdysvallat – 29. lokakuuta 2008 ) oli yhdysvaltalainen shakinpelaaja. Hän oli kansainvälinen mestari vuodesta 1967 lähtien. Addisonin merkittävin turnaussaavutus oli toinen sija (+6=3-2) shakin yhdysvaltainmestaruuskilpailuissa.
Oskari Väre
Kalle Oskari Väre (9. heinäkuuta 1884 Tammela – 3. heinäkuuta 1946 Tammela) oli suomalainen pienviljelijä ja sosialidemokraattien kansanedustaja.
King Dedede
King Dedede (デデデ大王) on kuvitteellinen hahmo Nintendon julkaisemassa ja HAL Laboratoryn kehittämässä Kirby-pelisarjassa. Hän on Kirbyn arkkivihollinen eli pelisarjan tärkein antagonisti ja/tai antisankari. Hän on esiintynyt jokaisessa sarjan pelissä lukuun ottamatta Kirby and the Amazing Mirroria. Joissain peleissä hän asettuu myös Kirbyn liittolaiseksi.
Ahne King Dedede on julistanut itsensä Dreamlandin kuninkaaksi. Hän on pingviini, jolla on sininen iho ja keltainen nokka
List of Kirby characters
Oskari Väre
Väre oli kansanedustajana 1919–1922 edustaen Hämeen läänin eteläistä vaalipiiriä. Hän oli Tammelan kunnanvaltuuston jäsenenä ja toimi myös Tammelan kunnallislautakunnan puhemiehenä.
Tomskavian lento 5007
Tomskavian lennon 5007 onnettomuus tapahtui Siperiassa 11. heinäkuuta 2011, kun Angara Airlinesin Tomskavialle operoiman Antonov An-24RV -matkustajakoneen toinen moottori syttyi tuleen ja lentäjät joutuivat tekemään pakkolaskun Ob-jokeen. Koneen oli tarkoitus yrittää pakkolaskua Nižnevartovskin lentoasemalle. Koneessa oli tapahtumahetkellä 33 matkustajaa ja neljä miehistön jäsentä. Seitsemän henkeä kuoli ja 20 vietiin sairaalaan.
Lentokone
Onnettomuuskone oli 44-paikkainen Antonov An-24RV -potkuriturbiinikone, rekisteriltään RA-47302. Kone lensi ensilentonsa vuonna 1975 ja se oli varustettu kahdella Ivtšenko AI-24-moottorilla. Koneen omisti Angara Airlines, joka lensi onnettomuuslennon Tomskavialle.
Antonov An-24 -konetyypin valmistus lopetettiin vuonna 1979. Koneita on edelleen lentoliikenteessä Afrikassa ja entisen Neuvostoliiton maissa.
Koskisammakko
Koskisammakko (Leiopelma hochstetteri) on yksi Uuden-Seelannin neljästä primitiivisestä sammakkoeläimestä.
Hans Geister
Geister osallistui Helsingin kesäolympialaisiin 1952 kilpaillen sekä 400 metrin juoksussa että 4 × 400 metrin viestijuoksussa. Hän selviytyi 400 metrin juoksussa välieriin asti, muttei selviytynyt loppukilpailuun. Viestijuoksussa Geister ja muut Saksan joukkueeseen kuuluneet Günther Steines, Heinz Ulzheimer ja Karl-Friedrich Haas saavuttivat pronssia.
Kukkosi
Kukkosi (, vatjaksi Kukkuzi) on Suuren-Lutskan kunnassa Venäjällä sijaitseva kylä. Kylä sijaitsee Laukaanjoen itäpuolella sen sivujoen Tšornajan suuhun muodostuneen lahdekkeen rannalla. Ensimmäinen maininta kylästä on vuodelta 1684, jolloin siitä käytettiin nimitystä Kuckus. Vuonna 1848 kylässä asui 319 asukasta ja vuonna 1901 kylässä oli 120 taloa. Kylän alkuperäiset asukkaat ovat vatjalaisia ja inkeroisia. Kylässä puhuttiin Kukkosin murretta, joka luokitellaan yleensä vatjan kielen murteeksi, mutta joidenkin mielestä se on lähempänä inkeroista.
Lähteet
59.52333°N, 28.265°W
Koskisammakko
Koskisammakoita elää ainoastaan Pohjoissaaren pohjoisosissa Great Barrier Island mukaan lukien. Se on suurin alkuperäisistä maan sammakoista mutta kasvaa silti vain 48 millimetrin pituiseksi.
Koskisammakot ovat tummanruskeita ja niillä on enemmän syyliä kuin muilla Uuden-Seelannin sammakoilla. Niitä on vaikea löytää ja tutkia, sillä niiden suojaväri on hyvä, ne ovat yöeläimiä ja lisäksi ne eivät kurnuta.
Tomskavian lento 5007
Onnettomuus
Lento lähti Bogashevon lentoasemalta Tomskista kello 10.10 paikallista aikaa mukanaan 33 matkustajaa ja neljä miehistön jäsentä. Noin kello 11:48 koneesta ilmoitettiin toisen moottorin olevan tulessa. Miehistö päätti yrittää pakkolaskua läheiselle Nižnevartovskin lentoasemalle. Kone laskeutui kuitenkin Objokeen noin 60 kilometriä Nižnevartovskista itään lähelle Medvedevon kaupunkia. Onnettomuuspaikka sijaitsee noin 120 kilometriä lennon määränpäästä Surgutista itään. Kone kärsi onnettomuudessa pahoja vaurioita ja koko koneen peräsin repesi irti. Kone pysähtyi matalaan veteen ja täyttyi myös jonkin verran vedestä. Sää oli onnettomuushetkellä hyvä.
Reaktiot
Venäjän presidentti Dmitri Medvedev määräsi kaikki onnettomuuskoneen kanssa samantyyppiset Antonovin valmistamat koneet lentokieltoon toistaiseksi. Hän määräsi samanlaisen kiellon myös Tupolevin valmistamille Tupolev Tu-134 -koneille kesäkuussa 2011, kun Petroskoin lentoaseman lähettyvillä tapahtui vakava lento-onnettomuus.
Alex Pullin
Alex ”Chumpy” Pullin (20. syyskuuta 1987 Mansfield, Victoria – 8. heinäkuuta 2020 Gold Coast) oli australialainen lumilautailija ja maailmanmestari. 185 senttimetriä pitkä ja 87 kilogrammaa painanut Pullin kilpaili lumilautakrossissa ja edusti Mount Buller -seuraa.
Pullin osallistui kolmiin talviolympialaisiin: Vancouverissa 2010 hän sijoittui 17:nneksi, Sotšissa 2014 13:nneksi ja Pyeongchangissa 2018 kuudenneksi. Sotšin kisoissa hän toimi avajaisissa Australian lipunkantajana. MM-kilpailuihin Pullin osallistui yhdeksän kertaa saavuttaen kultaa vuosina 2011 ja 2013 sekä pronssia vuonna 2017. Vuonna 2011 hänestä tuli ensimmäinen eteläiseltä pallonpuoliskolta kotoisin ollut lumilautailija, joka voitti mitalin MM-kilpailuissa. Nuorten MM-kilpailuista Pullin saavutti yhden pronssimitalin.
Maailmancupissa Pullin kilpaili vuodesta 2007 alkaen. Hän saavutti yhdeksän osakilpailuvoittoa joista kolme kaudella 2016–2017.
Sergei Gusev
Sergei Vladimirovitš Gusev (, s. 31. heinäkuuta 1975 Nižni Tagil, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen ammattilaisjääkiekkoilija. Gusev on pelannut NHLssä joukkueissa Dallas Stars ja Tampa Bay Lightning. Hänet varattiin Dallasiin vuonna 1995. Hän pelasi silloin neljän vuoden ajan ja pelasi sinä aikana yhteensä 98 ottelua tehden pisteet 4+10 ja poimien 34 rangaistusminuuttia. Vuonna 2001 Gusev palasi Venäjälle Severstal Tšerepovetsiin. Nykyään hän pelaa Avtomobilist Jekaterinburgissa.
Alex Pullin
Lokakuussa 2021 Pullinin vaimo Ellidy Pullin synnytti koeputkihedelmöityksellä alkunsa saaneen pariskunnan yhteisen lapsen.
Henri Kiviaho
Henri Juhani Kiviaho (s. 26. helmikuuta 1994 Lappeenranta) on suomalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa Tšekin Extraligan HK Hradec Královéssa.
Seuraura
Kiviaho on Saimaan Pallon kasvatti. Hän siirtyi Kalevan Palloon 17-vuotiaana kaksivuotisella SM-liigasopimuksella kaudeksi 2011–2012, jonka Kiviaho pelasi kokonaan joukkueen A-nuorissa. Hänet palkittiin A-nuorten SM-liigan marraskuun 2011 kuukauden nuorena pelaajana. Kiviaho toimi kauden aikana myös KalPan SM-liigajoukkueen luukkuvahtina kolmen runkosarja- ja yhden playoff-ottelun verran. Toukokuussa 2012 hän teki kaksivuotisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa.
Dallas Stars varasi Kiviahon viidennellä kierroksella 144. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2012. Myös kauden 2012–2013 hän aloitti KalPan kolmosmaalivahtina. Kiviaho puki 13 runkosarja- ja viiteen European Trophy -otteluun. Hän myös pelasi yhden ET-ottelun, mutta Kiviaho ei saanut kuitenkaan peliaikaa SM-liigan puolella. Kauteen 2013–2014 hän lähti KalPan kakkosmaalivahtina Pekka Tuokkolalle. Kiviaho pelasi kolme ET-ottelua, mutta SM-liigadebyyttinsä hän teki 15. lokakuuta 2013 vieraissa Tampereen Ilvestä vastaan. Kiviaho keräsi KalPan 4–2-tappioon päättyneessä ottelussa 25 torjuntaa. Kaikkiaan hän pelasi kauden aikana 13 runkosarjaottelua.
Toukokuussa 2014 Kiviaho teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Dallas Starsin kanssa. Hän pelasi kauden 2014–2015 kaikki ottelut ECHL-joukkue Idaho Steelheadsissa. Kiviaho puki AHL-joukkue Texas Starsin otteluihin, mutta ei saanut kuitenkaan peliaikaa. Kaudeksi 2015–2016 Dallas Stars lainasi hänet SM-liigajoukkue Tampereen Ilvekseen. Kiviaho toimi joukkueen pääasiallisena kakkosmaalivahtina Hannu Toivoselle ja pelasi 19 ottelua. Hän haki myös kymmenen Mestis-ottelun verran pelituntumaa Lempäälän Kisasta. Kaudeksi 2016–2017 Kiviaho palasi Pohjois-Amerikkaan. Hän pelasi loukkaantumisen vuoksi kuitenkin vain yhdessä ECHL-ottelussa Idaho Steelheadsissa.
Kaudeksi 2017–2018 Kiviaho siirtyi 1+1-vuotisella sopimuksella Porin Ässiin. Hän jäi joukkueessa selkeäksi kakkosmaalivahdiksi Andreas Bernardille ja pelasi 15 runkosarjaottelua. Huhtikuussa 2018 Ässät käytti Kiviahon sopimuksessa olleen option ja teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen hänen kanssaan. Kaudella 2018–2019 Kiviaho jatkoi Andreas Bernardin aisaparina ja pelasi 22 runkosarjaottelua. Runkosarjassa viimeiseksi jäänyt Ässät kauppasi Bernardin siirtotakarajalla Saksaan, jolloin Kiviahon vastuu kasvoi, mutta häneltä jäi kuitenkin viimeiset kierrokset väliin loukkaantumisen vuoksi. Syyskuussa 2018 Kiviaho pelasi yhden Suomen Cupin ottelun lainalla Suomi-sarjajoukkue Karhu HT:ssä.
Kiviaho siirtyi kaudeksi 2019–2020 vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Iisalmen Peli-Karhuihin. Lokakuussa 2019 seura lainasi hänet yhteistyöjoukkueeseensa, KalPan SM-liigajoukkueeseen, kun Samu Perhonen joutui sivuun loukkaantumisen vuoksi. Kiviaho pelasi siellä kaksi ottelua. Hänet valittiin Mestiksen joulukuun kuukauden kentälliseen.
Kaudeksi 2020–2021 Kiviaho siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Slovakian Extraligan HC Nové Zámkyyn.
Maajoukkueura
Kiviaho on pelannut kaksi poikien maaottelua.
Japanin erityiskaupungit
Japanin erityiskaupungit on Japanin paikallishallintolaissa (, luvun 252 pykälä 26-3) määritelty suurkaupunkien luokka. Erityiskaupunkijärjestelmä on virallisten suurkaupunkien ja ydinkaupunkien alapuolella; lain mukaan erityiskaupungin väkiluvun tulee olla vähintään 200 000. Erityiskaupunkiluokittelu aloitettiin vuonna 2000, ja ensimmäiset kymmenen kaupunkia saivat nimityksen saman vuoden marraskuussa. Luokka on kolmesta suurkaupunkiluokasta nuorin: virallisten suurkaupunkien järjestelmä aloitettiin jo 1950-luvulla ja ydinkaupunkiluokka perustettiin vuonna 1995.
Oksentaminen
thumb|300px|Vuonna 1681 maalattu kuva oksentavasta ihmisestä Oksentamisella ja (kreik. emesis) tarkoitetaan mahalaukun sisällön voimallista poistumista suun kautta. On epäilty, että oksennuskyky on alun perin kehittynyt myrkynvastustamiseen jossain evoluution vaiheessa, mutta oksennuksen voivat aiheuttaa monet eri asiat, jotka eivät liity mitenkään myrkytykseen. Esimerkiksi syömiseen tai pahoinvointiin liittyvät ongelmat aiheuttavat usein oksentamista. Itse aiheutettua oksentamista ilmenee yleensä syömishäiriöissä, kuten bulimiassa.
Japanin erityiskaupungit
Erityiskaupungeille myönnetään osa ydinkaupungeille myönnetyistä valtaoikeuksista. Esimerkiksi ympäristöä ja kaupunkisuunnittelua koskevissa kysymyksissä erityis- ja ydinkaupungeilla on samantyyppiset valtaoikeudet. Koska epävirallisesti myös kaupungin työpaikkaomavaraisuutta ja siten talouspohjaa pidetään yhtenä erityiskaupunkinimityksen kriteerinä, kaikki 200 000 asukkaan rajan ylittäneet kaupungit eivät ole hakeneet nimitystä. Osa erityiskaupungeiksi valituista paikkakunnista on myöhemmin nimitetty ydinkaupungeiksi. Ydin- ja erityiskaupunkiluokittelu tarkoitettiin alun perin myös keinoksi houkutella pienempiä kaupunkeja yhdistymään ja muodostamaan suuria yksiköitä, sillä 1990-luvun talousvaikeuksien myötä Japanin hallitus otti tavoitteekseen kuntien määrän voimakkaan vähentämisen. Kuntaliitoksista ja niiden mahdollistamista suurkaupunkinimityksistä onkin tullut keino nousta ylöspäin kansallisessa kuntahierarkiassa ja hyötyä korkean aseman tuomista eduista. Vuonna 2011 erityiskaupunkeja oli yhteensä jo 40, ja monet uusimmista erityiskaupungeista saavuttivat asemansa kuntaliitosten kautta.
Oksentaminen
Oksentamisen sairaalloista pelkoa kutsutaan emetofobiaksi. Emetofiili saa oksennuksesta seksuaalista mielihyvää. Emetologia on tieteenala, joka tutkii oksentamista sekä oksentamista aiheuttavia ja torjuvia lääkeaineita. Emetiini-niminen alkaloidi (C29H40N2O4) toimii pääasiallisena vaikuttavana aineena oksentamista aiheuttavassa oksetusjuuriuutteessa vaikuttaen suoraan oksennuskeskukseen ja epäsuorasti mahan limakalvoihin.
Oksennusrefleksin toimintaperiaate
Oksentaminen on refleksisarja, jota säätelevä oksennuskeskus sijaitsee ydinjatkeessa ja aivosillassa.
Oksentaminen perustuu vatsaontelon paineen kasvuun vatsalihasten ja pallean supistuessa sekä rintaontelon paineen pienenemiseen kurkunkannen sulkeutuessa ja rintaontelon laajetessa. Oksennettaessa mahan porttiosa supistuu, mutta mahan runko sekä mahan pohja veltostuvat. Myös ruokatorven alempi sulkijalihas veltostuu. Oksentamista edeltää usein pahoinvointi, runsas syljen eritys, hikoilu ja kalpeus. Sylki suojaa suun limakalvoja happamalta mahanesteeltä. Oksentaminen kuuluu tyhjennysheijasteisiin.
Oksennuksen koostumus
Viimeksi nautitun ruoan ja juoman lisäksi oksennus sisältää suuren määrän mahahapon oksonium-ioneja ja on siksi vahvasti hapanta. Jos syömisen ja oksentamisen välillä kuluu lyhyt aika, oksennus sisältää osittain sulaneita ruoankappaleita.
Poikkeuksellinen oksennuksen koostumus saattaa vaatia käyntiä sairaalassa. Tuore tai kuivunut veri oksennuksen joukossa saattaa johtua sisäelimissä olevista vaurioista. Kuivunut veri näyttää murennetuilta kahvipavuilta, koska veressä oleva rauta on hapettunutta. Ihminen saattaa oksentaa sappinestettä varsinkin toistuvan oksentelun seurauksena. Ulosteen oksentaminen johtuu usein suolitukoksesta, ja vaatii siksi aina sairaalahoitoa.
Oksentamisen haittavaikutuksia
Useimmiten oksentaminen on vaaratonta. Syömishäiriöistä kärsivillä päivittäin toistuva, pitkään jatkunut oksentelu saattaa vaurioittaa hampaita, nielua ja ruokatorvea.
Hapenpuute
Oksentaminen voi olla erittäin vaarallista, jos mahalaukun sisältöä pääsee henkitorveen. Normaalisti yökkäysrefleksi ja yskiminen estävät tämän, mutta nämä suojaavat refleksit eivät välttämättä toimi, jos ihminen on elimistön toimintoja lamaavien aineiden, kuten alkoholin tai anestesialääkkeiden vaikutuksen alainen. Ihminen voi tällöin tukehtua tai saada elimistöönsä hapenpuutteesta johtuvia vaurioita.
Kuivuminen ja elektrolyyttien epätasapaino
Pitkään jatkunut tai runsas oksentaminen voi estää veden imeytymistä elimistöön, mikä voi johtaa elimistön liialliseen kuivumiseen tai munuaisten happojen menetyksestä johtuvaan elektrolyyttitasapainon horjumiseen. Happojen menettäminen voi johtaa veren pH-arvon kasvamiseen. Jos ihminen ei saa riittävästi ruokaa, hän saattaa kuihtua hengiltä.
Lintujen oksentaminen
Monet linnut poistavat oksennuspalloina sen osan syömästään saaliista, jota eivät voi käyttää hyväkseen. Näitä saaliin osia ovat esimerkiksi karvat, höyhenet, eräät hyönteisten osat, simpukankuoret, luut ja sellaiset kasvinosat, joita lintujen ruoansulatus ei kykene sulattamaan. Pöllöjen oksennuspallot ovat tunnettuja, mutta myös monet haukat, varislinnut, lokit ja haikarat oksentavat osan nielemästään materiaalista ulos. Näiden lintujen maha on kaksiosainen; sen osat ovat rauhasmaha ja lihasmaha. Oksennuspallot syntyvät linnun lihasmahan puolella, jossa lihakset puristavat sinne tulevan materiaalin palloiksi. Linnut oksentavat näitä palloja noin kaksi kertaa vuorokaudessa pesien luona tai lepopaikoilla, mutta harvemmin ruokailupaikoilla.
Useiden lintulajien aikuiset yksilöt ruokkivat kumppaniaan ja poikasiaan osittain sulaneella ruokamassalla, jonka ne oksentavat toisen nokkaan.
Muiden eläinten oksentaminen
Useat nisäkkäät, kuten koirat ja kissat, pystyvät oksentamaan. Ruohojen syöminen liitetään kissan oksennustarpeeseen. Rotat eivät pysty oksentamaan. Hevosen mahalaukun mahansuun lihaskerros sekä ruokatorven alempi sulkijalihas on voimakkaasti paksuuntunut ja lisäksi ruokatorvi liittyy mahalaukkuun hankalassa kulmassa. Näitä hevoselle ominaisia anatomisia rakenteita pidetään syynä siihen, että hevonen pystyy vain harvoin oksentamaan. Useimmiten hevosen mahalaukku halkeaa sinne kertyneen liian ruoan tai kaasun vuoksi, mutta mikäli mahalaukun halkeaminen estyy, hevonen saattaa oksentaa. Oksentaminen saattaa jopa pelastaa hevosen hengen.
Querubín Moreno
Jose Querubín Moreno Moreno (s. 29. joulukuuta 1959) on kolumbialainen entinen yleisurheilija, joka kilpaili kävelyssä. Hän edusti seuratasolla BOY:ta. Moreno voitti Pan-Amerikan kisoissa kaksi ja Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailuissa neljä mitalia. Hän osallistui olympialaisiin vuosina 1984 ja 1988. Moreno sijoittui 20 kilometrillä yhdeksänneksi Los Angelesin kisoissa 1984, mutta keskeytti samalla matkalla Soulissa 1988. Vuonna 1984 hän oli mukana myös 50 kilometrillä, mutta joutui keskeyttämään.
Myös Querubínin veli Héctor oli olympiatason kävelijä.
Werwolf (Hitlerin päämaja)
pienoiskuva|150px|oikea|Werwolfin jäännökset pienoiskuva|300px|oikea|Kartta, jossa näkyy Werwolf ja muut Adolf Hitlerin päämajat Werwolf (”Ihmissusi”) oli yksi Adolf Hitlerin käyttämistä päämajoista itärintamalla. Se sijaitsi noin 12 kilometrin etäisyydellä Vinnytsjasta läntisessä Ukrainassa. Hitler johti sieltä käsin operaatio Sinistä vuosina 1942 ja 1943.
Kōmei
Keisari Kōmei (, 22. heinäkuuta 1831 – 30. tammikuuta 1867), henkilönimeltään Osahito, oli Japanin 121. keisari. Hän hallitsi 10. maaliskuuta 1846 alkaen kuolemaansa 1867 asti.
Werwolf (Hitlerin päämaja)
Kompleksiin kuului noin 20 puista rakennusta, parakkeja ja kolme B-luokan bunkkeria. Rakennustyöt aloitti Organisation Todt marraskuussa 1941.
Kōmei
Kōmei oli keisari Ninkōn neljäs poika ja hän peri valtaistuimen vanhempien veljiensä kuoltua ennen Kōmein syntymää. Kōmei astui valtaan ollessaan viisitoistavuotias. Kōmein kuudesta lapsesta vain Mutsuhito selvisi hengissä varhaisimmista vuosistaan.