cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Walter Mazzarri
Ura valmentajana
Toukokuussa 2013 Mazzarri ilmoitti jättävänsä Napolin. Kuun lopussa hän ilmoitti siirtyvänsä Internazionalen päävalmentajaksi. Mazzarrin johdolla Interin vaikeudet Serie A:ssa jatkuivat edelleen, eikä joukkue kyennyt haastamaan kaudella 2013/14 Juventusta, AS Romaa ja SSC Napolia sarjan kärjessä. Inter sijoittui lopulta viidenneksi. Kauden jälkeen seura teki Mazzarrin kanssa vuoteen 2016 ulottuvan jatkosopimuksen. Kausi 2014/15 alkoi Interin osalta alavireisesti ja joukkue putosi kärkitaistelusta jo syksyllä. Seura erotti Mazzarrin marraskuussa 2014, kun Inter majaili liigassa yhdeksäntenä.
Toukokuussa 2016 Mazzarri allekirjoitti kolmivuotisen sopimuksen Englannin Valioliigassa pelaavan Watfordin kanssa. Hän aloittaa seuran päävalmentajana 1. heinäkuuta. Watfordin menestys jäi odotuksia heikommaksi. Joukkuetta vaivasivat läpi kauden loukkaantumiset, eikä Mazzarri onnistunut kauden aikana lunastamaan täysin kannattajien eikä pelaajien luottamusta. Vaikka Watford säilyttikin sarjapaikkansa, ilmoitti Mazzarri ennen viimeistä ottelua jättävänsä tehtävänsä kauden päätteeksi. Mazzarri oli Watfordin kahdeksas valmentaja vuoden 2012 jälkeen. Watfordin kausi Mazzarrin alaisuudessa päättyi 5–0 murskatappioon Manchester Citylle ja 17. sijaan.
Syyskuussa 2021 Mazzarrista tuli Cagliari Calcion päävalmentaja.
Jim Wright
thumb|Jim Wright James Claude Wright, Jr (22. joulukuuta 1922 Weatherford, Texas – 6. toukokuuta 2015 Fort Worth, Texas) oli yhdysvaltalainen poliitikko, joka edusti demokraatteja edustajainhuoneessa 34 vuotta ja toimi edustajainhuoneen puhemiehenä 1987–1989.
Olli Takala
Olli Ilmari Takala (s. 29. maaliskuuta 1995 Lahti) on suomalainen kiekonheittäjä. Hän edustaa Lahden Ahkeraa ja hänen valmentajanaan toimii Kullervo Lång.
Jim Wright
Wright valittiin kongressiin Texasin 12. vaalipiiristä ensimmäisen kerran 1954. Hänet valittiin enemmistöjohtajaksi 1976 yhden äänen enemmistöllä.
Olli Takala
Kalevan kisoista Takala on saavuttanut kiekonheiton hopeaa vuonna 2017. Hänen ennätyksensä ulkoradoilta on 56,55 metriä (2017) ja hallista 52,06 metriä (2017).
Hopit
Hopit ovat intiaanikansa ja yksi Yhdysvaltain liittovaltion tunnustamasta 21 pueblosta. Hopit asuttavat kolmea mesaa, jotka muodostavat yhdessä Black Mesan Arizonan osavaltion koillisosassa. Hopit polveutuvat tiettävästi anasazien varhaiskulttuurista, joka jätti jälkeensä useita kaupunkien raunioita. Vanhin hopien edelleen asuttama kaupunki Oirabi on noin tuhat vuotta vanha. Hopit puhuvat uto-asteekkilaisiin kieliin kuuluvaa hopin kieltä. Yhdysvaltojen vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan hopeja oli 18 327.
Historia
thumb|vasen|Hopien perinteiset alueet (alla) ja nykyinen [[Hopi-reservaatti (yllä) kartalla.]] thumb|Hiustenlaittoa valokuvassa vuoden 1900 paikkeilta. Hopien mytologiaan liittyvät muuttoliikkeet maailmoista toisiin. Nykyisen maan alla oli tarinan joidenkin versioiden mukaan meri ja maan loivat kaksi maailman vastakkaisilla puolilla ollutta naispuolista jumaluutta. Samalla luotiin hopit, joiden jälkeen luotiin linnut, muut eläimet ja lopulta muut ihmiset. Maan jumaluus Kotyangwuti (Hämähäkkinainen) loi maailman eri puolille eri kieliset kansat, jotka elivät harmoniassa kunnes ihmiset päätyivät lopulta riitelemään toistensa kanssa. Lopulta vaihtoehtona oli vain lähtö muualle. Ihmiset siirtyivät nykyiseen maailmaan maassa olleen aukon (sipapu-) kautta, jonne pahat ihmiset eivät päässeet kotkan ja pääskysen vartioidessa aukkoa. Nykyinen maailma on joidenkin uskomusten mukaan kaikkiaan viides ja tässä uudessa maailmassa matkijalintu osoitti saapujille oman paikkansa, kansansa ja kielensä.
Nykytutkimuksen mukaan hopit polveutuvat läntisistä anasazeista. Anasazi-kulttuuri tunnetaan myös nimellä pueblokulttuuri. Anasazi on johdettu navajon kielestä ja se tarkoittaa ”esivanhempiemme muinaisia vihollisia”. Hopien oma nimitys esi-isilleen on hisatsinom eli ”kauan sitten eläneet ihmiset”. Anasazien kulttuuri oli levinnyt laajalle alueelle nykyisten Yhdysvaltojen lounaisosissa, jolla oli useita varhaiskulttuureja, joista käytetään joskus samaa nimitystä. Anasazien on joskus katsottu saapuneen alueilleen Meksikosta ja jälkeensä he jättivät kivitalojen ja kaupunkien raunioita. Monet anasazien keskuksista hylättiin 1200-luvulla vallinneen kuivuuden aikana. Espanjalaisten saapuessa alueelle he löysivät kaupunkien raunioita, joiden perusteella syntyi kuva kadonneesta kansasta. Todellisuudessa ansazeista ilmeisesti polveutuvat hopit jatkoivat paljolti samanlaisten asumusten rakentamista. Hopien Kolmannella mesalla sijaitseva Oirabin kaupunkia on asutettu yhtäjaksoisesti jo tuhat vuotta ja se saattaa olla Yhdysvaltojen pisimpään yhtäjaksoisesti asutettu kaupunki. Jotkin hopit liittävät alkuperänsä tarkemmin Wupatkin alueeseen noin 60–80 kilometriä nykyisistä hopikylistä länteen. Nykyisillä alueillaan hopit ovat asuneet 1 000–1 500 vuotta.
Ensimmäiset hopien alueella liikkuneet eurooppalaiset kuuluivat vuonna 1540 saapuneeseen Francisco Vázquez de Coronadon retkikuntaan. Vuonna 1629 saapuivat ensimmäiset lähetyssaarnaajat. Espanjalaiset eivät perustaneet hopien alueelle siirtokuntia, mutta nämä pyrittiin alistamaan espanjalaisvaltaan uskollisuudenvalojen ja uskonnon kautta. Vuonna 1680 hopit liittyivät suureen pueblokapinaan espanjalaisia vastaan. Menestynyt kapina alkoi tewa-päällikkö Popén johdolla suhteellisen kaukana hopien aluista Rio Granden varrella, mutta se levisi myös hopien kyliin. Hopien alueella hopit tuhosivat Awatovin, Shungopavin ja Oraibin lähetysasemat, joiden henkilökunta surmattiin. Espanjalaiset palasivat kapinassa menettämilleen maille vuonna 1692, mutta hopien alueelle heidän vaikutusvaltansa ei enää yltänyt. Hopikylät siirrettiin tasangoilta pöytävuorille niiden juurelta, jolloin kyliä oli helpompi puolustaa. Hopien keskuuteen muutti myös espanjalaisvaltaa pakenevia pueblojen intiaaneja.
Hopien viha- ja ystävällismieliset ryhmittymät ovat suhtautuneet eri tavoin maidensa hyödyntämiseen. Vihamieliset ovat vastustaneet esimerkiksi kaivoshankkeita ja ydinkokeita maillaan. Ystävällismieliset ovat puolestaan ajaneet maiden hyötykäyttöä. Huomattavin tällainen hanke oli Peabody-yhtiön hiilikaivoksen perustaminen Black Mesalle vuonna 1970. Kaivoksen intiaaneille osoitetut tuotot on jaettu hopien ja navajojen kesken, mikä on aiheuttanut myös kiistoja kaivosyhtiön oikeuksista. Navajojen kanssa on kiistelty myös maasta ja vedenkäytöstä.
Kulttuuri
Hopit eivät perinteisesti muodostaneet varsinaisesti heimoa, vaan he jakautuivat yhteiskunnallisesti ennemminkin kylien mukaan. Kyliä johtaa kikmongwi, joka valitaan asemaansa eliniäksi. Tärkeimmät nykyiset hopikylät ovat Walpi (Ensimmäinen mesa), Shungopavi (Toinen mesa) ja Oraibi (Kolmas mesa). Hopien perinteinen pueblotalo on yksi tai kaksikerroksinen hiekkakivestä ja savitiilistä rakennettu rakennelma. Talon sisäänkäynti sijaitsee katolla, jonne kiivetään tikkailla.
Hopien perinteinen elinkeino on ollut maanviljely. Hopit viljelivät esimerkiksi maissia, papuja, kurpitsoja ja tupakkaa. Espanjalaisten saapumisen jälkeen tuli myös uusia viljelykasveja, kuten vehnä, chili ja persikat.Miehet täydensivät ruokavalioita metsästämällä esimerkiksi antilooppeja ja jäniksiä. Naiset keräilivät esimerkiksi yrttejä, marjoja ja siemeniä. Kotieläiminä hopit pitivät kalkkunoita. Nykyisin hopit saavat lähes 60 % tuloistaan Black Mesan hiilikaivokselta.
Tico Torres
Hector Samuel Juan ”Tico” Torres (s. 7. lokakuuta 1953 New York, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen muusikko, lauluntekijä ja taidemaalari. Hän on rockyhtye Bon Jovin rumpali ja on soittanut yhtyeessä vuodesta 1983 alkaen. Bon Jovin aloittaessa uransa Torres oli yhtyeen alkuperäisen kokoonpanon muusikoista ansioitunein ja oli soittanut sessiomuusikkona muun muassa Alice Cooperin ja Chuck Berryn yhtyeissä ennen liittymistään Bon Jovin rumpaliksi. Bon Jovin jäsenenä Torres on myynyt yli 130 miljoonaa levyä ja voittanut muun muassa Grammy-palkinnon vuonna 2007. Vuonna 2018 Torres nimitettiin muun yhtyeen ohella Rock and Roll Hall of Fameen.
New Yorkissa syntynyt Torres vietti lapsuutensa New Jerseyn seudulla. Äiti Emma ja isä Hector olivat kuubalaisia siirtolaisia, jotka olivat saapuneet Yhdysvaltoihin viisi vuotta ennen Ticon syntymää. Ennen liittymistään Bon Joviin vuonna 1983 hän oli esiintynyt paljon New Jerseyn seudun klubeilla eri artistien kanssa ja levyttänyt muun muassa Pat Benatarin, Chuck Berryn ja Alice Cooperin kanssa.
2841 Puijo
2841 Puijo on tähtitieteilijä Liisi Oterman vuonna 1943 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Se on nimetty Kallaveden rannalla sijaitsevan Puijon mukaan.
Puijon likimääräinen läpimitta on 13 kilometriä. Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 2,25 kertaa niin kaukana kuin Maa, ja sen kierros Auringon ympäri kestää noin 3 vuotta ja 4 kuukautta.
Superman & Lois
Superman & Lois on televisioyhtiö The CW:n esittämä yhdysvaltalainen televisiosarja.
Gyula Zsivótzky
Gyula Zsivótzky (25. helmikuuta 1937 – 29. syyskuuta 2007) oli unkarilainen moukarinheittäjä, olympiavoittaja ja Euroopan mestari.
Vuoden 1964 keväällä Zsivótzky oli laihtunut entisistä mitoistaan lähes  jouduttuaan kolmeen suolistoleikkaukseen. Tästä huolimatta hän saavutti saman kesän aikana Tokion olympialaisissa 1964 jälleen hopeamitalin tuloksella kultamitalin mentyä Neuvostoliiton Romuald Klimille tuloksella.
Ruumiinrakenteeltaan Zsivótzky oli aktiivivuosinaan solakka ja jäntevä ja luonteeltaan harvasanainen, mutta hermoiluun taipuvainen. Tokion hopeasijansa jälkeen hän tehosti harjoitteluaan, minkä tuloksena hän 4. syyskuuta vuonna 1965 heitti Debrecenissä uudet maailmanennätyslukemat. Sanotaan, että epävirallisesti Zsivótzky olisi verrytellessään heittänyt jopa. Kuitenkin kotikaupungissaan käydyissä EM-kisoissa 1966 hän jälleen hävisi kultamitalikamppailun Klimille, joka heitti Zsivótzkyn päästessä lukemiin, mikä riitti hopeaan.
Gyula Zsivótzky kuoli sairauteen Budapestissa 70-vuotiaana. Hänen poikansa Attila Zsivóczky on menestynyt kymmenottelussa.
Julkisuusperiaate
Julkisuusperiaate tarkoittaa julkisen hallinnon avoimuutta. Esimerkiksi Suomessa viranomaistoiminnan julkisuus on taattu perusoikeutena. Periaatteen nojalla yleiseen päätöksentekoon liittyvät kokoukset ja viranomaisten asiakirjat ovat julkisia ja viranomaisella on tiedottamisvelvollisuus oman hallintoalansa asioista.
Tieteessä julkisuusperiaate tarkoittaa ajatusta, jonka mukaan kaiken tieteellisen tiedon tulee olla julkisen arvioinnin kohteena. Periaate liittyy ajatukseen tieteen yhteisöllisyydestä ja järjestelmällisestä epäilystä: esitettyjä väitteitä ja tuloksia on arvosteltava ja koeteltava johdonmukaisesti ja havaintoihin perustuen tiedeyhteisössä.
Distinguished Flying Cross (Yhdysvallat)
pienoiskuva|Distinguished Flying Cross Distinguished Flying Cross (DFC) (suom. Lentoansioristi) on Yhdysvaltain asevoimien myöntämä sotilasansiomitali.
UD Salamanca
Unión Deportiva Salamanca oli espanjalainen jalkapalloseura Salamancan kunnasta Kastilia ja Leónista. Seura perustettiin 16. maaliskuuta 1923 ja se on tunnettu historiansa aikana myös nimillä Unión Deportiva Española ja Club Deportiva Salamanca. Seuran edustusjoukkue pelasi viimeksi Espanjan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda División B:ssä.
RFA Sir Galahad (L3005, 1986)
RFA Sir Galahad (viirinumero L3005) oli Royal Fleet Auxiliaryn maihinnousualus, joka tilattiin korvaamaan Falklandin sodassa uponnut saman niminen ja samalla viirinumerolla varustettu alus.
Valmistus
Alus tilattiin 6. syyskuuta 1984 Swan Hunterilta, missä köli laskettiin 12. toukokuuta 1985. Alus laskettiin vesille 12. joulukuuta 1986 ja luovutettiin tilaajalle 25. marraskuuta 1987.
Palvelus
Alus osallistui vuoden 1991 Persianlahden sotaan operaatio Granbyssä ja vuoden 2003 operaatio Teliciin, joissa kummassakin se kuljetti täydennyksiä alueelle. Toisessa Persianlahden sodassa alus kuljetti humanitääristä apua, kunnes se telakoitiin 28. maaliskuuta 2003 Umm Qasrissa.
Britannian hallitus ilmoitti 26. huhtikuuta 2007 aluksen myynnistä Brasilialle. Alus teki viimeisen matkansa Britannian lipun alla 20. heinäkuuta Marchwoodista Portsmouthiin, missä se poistettiin palveluksesta. Alus luovutettiin 13. marraskuuta virallisesti Brasilian laivastolle, joka liitti sen laivastoonsa 4. joulukuuta nimellä Garcia D'Avila.
Muuranjärvi
Maantietoa
Järven pinta-ala on 1,1 hehtaaria ja se on 150 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Se sijaitsee Havisevanjärven koillispuolella valtatien 9 varressa Matinsuon eteläosassa. Sen rantaviivan pituus on 450 metriä ja sen rannat ovat suomaata. Järven länsipuolella sijaitsee vapaa-ajan asunto, jonne tulee tie valtatieltä alkavalta metsäautotieltä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.
Johnson Aguiyi-Ironsi
Kenraalimajuri Johnson Thomas Umunnakwe Aguiyi-Ironsi (3. maaliskuuta 1924 Umuahia – 29. heinäkuuta 1966 Lalupon, Oyo) oli nigerialainen sotilas, joka oli maan valtionpäämies korkeimman sotilasneuvoston johdossa 194 päivää 16. tammikuuta 1966 lähtien aina uuteen kaappaukseen ja kuolemaansa 29. heinäkuuta 1966 asti.
UD Salamanca
Espanjan pääsarjassa Primera Divisiónissa Salamanca on pelannut yhteensä 12 kautta. Menestyksekkäimmät olivat vuodet 1974–1981, jolloin edustusjoukkue pelasi seitsemän kautta peräkkäin pääsarjassa. Edellisen kerran joukkue pelasi sarjassa vuosina 1997–1999.
Distinguished Flying Cross (Yhdysvallat)
Historia
Lentoansioristi perustettiin presidentin asetuksella 2. heinäkuuta 1926, mutta ensimmäiset ansioristit myönsi presidentti Calvin Coolidge 2. toukokuuta 1927. Ansioristien saajat olivat kymmenen Yhdysvaltain armeijan lentojoukkojen jäsentä, jotka olivat osallistuneet Keski- ja Etelä-Amerikkaan suuntautuneelle Pan American Good Will Flight-lennolle. Kaksi ristiä myönnettiin postuumisti Buenos Airesissa sattuneessa onnettomuudessa kuolleille lentäjille. Koska mitaleja ei ollut ehditty lyödä, he saivat aluksi vain todistuksen kunniamerkistä. Ensimmäisen fyysisen lentoansioristin sai Charles Lindbergh 11. kesäkuuta 1927, hänen onnistunutta Atlantin-ylitystään juhlistavassa tilaisuudessa.
UD Salamanca
Salamancan kotipeliasun värit ovat valkoinen ja musta. Seuran kotistadionina toimii 17 341 -paikkainen Helmántico, joka sijaitsee Salamancan naapurikunnassa Villares de la Reinassa. Seura lakkautettiin kesäkuussa 2013
Johnson Aguiyi-Ironsi
Thomas Umunnakwe Aguiyi-Ironsi syntyi Umuahiassa, nykyisessä Abian osavaltiossa. Kahdeksanvuotiaasta hän oli sisarensa ja tämän diplomaattimiehen Theophilius Johnsonin kasvatettavana ja lisäsi nimen Johnson nimeensä. 22-vuotiaana hän liittyi Nigerian armeijaan.
Hän sai sotilaskoulutusta Eaton Hallissa Englannissa ja nimitettiin upseeriksi kesäkuussa 1949. Hän oli Nigerian kenraalikuvernööri John Macphersonin adjutanttina. Kongon kriisin aikana YK:n pääsihteeri Dag Hammarskjöld pyysi Nigeriaa lähettämään joukkoja Kongoon ja everstiluutnantti Ironsi komensi pataljoonaa Kivussa ja Leopoldvillessä. ”Johnny Ironsides”, kuten häntä kutsuttiin, nimitettiin pian YK:n joukkojen (ONUC) komentajaksi.
Ironsi palasi Nigeriaan vuonna 1964, jolloin itsenäistyneen maan instituutioiden johtoon nimettiin paikallisia, ja hän seurasi armeijan komentajana (General Officer Commanding) kenraalimajuri Welby-Everardia 9. helmikuuta 1965.
Päätös päättää maakuntien itsehallinto ja se, etteivät kaappauksen näkyvimmät uhrit olleet igboja, sai hausat ja jorubat uskomaan, että kyseessä oli igbojen salaliitto. Ironsi ei myöskään selvittänyt tapausta tai rangaissut kaappaajia.
Heinäkuussa 1966 Ironsi vietti yön Ibadanissa maanlaajuisella matkallaan. Isäntä, Länsi-Nigerian sotilaskuvernööri kenraaliluutnantti Adekunle Fajuyi, varoitti häntä mahdollisesta kapinasta, mutta Ironsi ei saanut yhteyttä pääesikuntaan. Aamuyöllä rakennukset piirittivät sotilaat Theophilus Danjuman johdolla. Ironsin ja Fajuyin luodinreikien täyttämät ruumiit löydettiin myöhemmin läheisestä metsästä.
2840 Kallavesi
2840 Kallavesi on tähtitieteilijä Liisi Oterman vuonna 1941 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Se on nimetty suomalaisen järven mukaan.
Kallaveden likimääräinen läpimitta on 12 kilometriä. Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 2,4 kertaa niin kaukana kuin Maa, ja sen kierros Auringon ympäri kestää noin 3 vuotta ja 9 kuukautta.
Distinguished Flying Cross (Yhdysvallat)
Kriteerit
Ansioristi on myönnetty myös siviilihenkilöille kongressin päätöksellä (viimeisen kerran 1952), sekä ulkomaisille sotilashenkilöille, jotka ovat osallistuneet taisteluun Yhdysvaltain joukkojen rinnalla tai tukena.
Muuranjärvi
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Vesijärven valuma-alueella (35.73), jonka Havisenjärven-Myllyojan valuma-alueeseen se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 137,0 metriä mpy. Siihen on johdettu neljä suo-ojaa, joista eteläisin tuo itäpuolelta vettä Pöykkyjärvestä. Matinsuon suo-ojat johtavat Muuranjärven vedet Aliseen Salmijärveen.
Laakso (Helsinki)
Laakso on  kaupunginosa Helsingin kantakaupungissa. Sitä rajaavat Mannerheimintie, Reijolankatu, Nordenskiöldinkatu ja Keskuspuisto. Naapurialueita ovat Taka-Töölö etelässä, Meilahti lounaassa, Ruskeasuo pohjoisessa ja Länsi-Pasila idässä.
Alueen pinta-ala on 0,69 km² ja asukasluku 1 876 (1.1.2012). Työpaikkoja Laakso tarjoaa 1 583 henkilölle (31.12.2010). Helsingin virallisessa kaupunginosajaossa Laakso on kaupunginosa numero 18; Helsingin piirijaossa Laakso taas on Reijolan peruspiiriin kuuluva osa-alue.
Laakson asutus keskittyy lähinnä Mannerheimintien varressa oleviin kerrostaloihin. Lisäksi alueella on Laakson sairaala, lasten liikennekaupunki ja esteratsastuskenttä. Suurin osa Laakson pinta-alasta kuuluu kuitenkin Keskuspuistoon, ja pääosa kaupunginosan asuintaloista muodostaa vain kapean talorivin Mannerheimintien ja Keskuspuiston väliin. Ne ovat enimmäkseen vuosina 1949–1952 rakennettuja kahdeksankerroksisia aravataloja. Vuonna 1949 valmistunut Mannerheimintie 81 oli tiettävästi Suomen ensimmäinen aravatalo.
Nimitys
Kaupunginosan nimi johtuu kaakkoisosassa, Laakson sairaalan ja Auroran sairaalan kallioisten tonttien välissä olevasta laaksosta, jossa Laakson ratsastuskenttä sijaitsee. Tämä laakso muodostaa samalla kapeahkon viherkäytävän, joka yhdistää Keskuspuiston Taka-Töölön puolella sijaitsevaan Eläintarhan puistoalueeseen.
Lohr am Main
pienoiskuva|250px|Lohr am Mainin sijainti Main-Spessartin piirikunnassa.
Lohr am Main on kaupunki Main-Spessartin piirikunnassa Baijerin osavaltiossa eteläisessä Saksassa. Se kuuluu Baijerin luoteisosan kattavaan Unterfrankenin alueeseen.
Maantiede
Lohr am Main sijaitsee Spessartin vuoriston itärinteellä Main-joen varrella. Lohr on Mainin 19-kilometrinen sivujoki. Linnuntie-etäisyys Münchenistä on 250 kilometriä luoteeseen. Vastaava etäisyys Frankfurt am Mainista on 70 kilometriä itäkaakkoon ja Würzburgista 35 kilometriä luoteeseen.
Lohr am Mainin kantakaupunki on Lohr. Siihen liitettiin vuonna 1972 kunnat Halsbach, Rodenbach, Ruppertshütten, Sackenbach, Steinbach ja Wombach. Sendelbach oli liitetty jo 1939 ja Pflochsbach liitettiin 1978.
Historia
pienoiskuva|200px|vasen|Kirkko Steinbachissa Lohr mainitaan asiakirjassa ensimmäisen kerran vuonna 1295 muodossa Lare. Kaupunkioikeudet Lohr sai 1333. Rieneckin kreivisuku piti Lohria pääpaikkanaan aina vuoteen 1559. Kun Rieneckin suku sammui, Lohrista tuli osa Mainzin vaaliruhtinaskuntaa. Vuonna 1814 siitä tuli osa Baijerin kuningaskuntaa. Nykyinen Lohr am Main syntyi 1970-luvulla kuntaliitosten seurauksena.
Lohrin historiallisia rakennuksia ovat muun muassa vanha raatihuone (1599–1602) ja Lohrer Schloss, jonka vanhimmat osat ovat 1300-luvulta. Kaupungin maamerkki on noin 40 metriä korkea Bayersturm. Se on osa 1800-luvulla purettua kaupunginmuuria.
Talous ja liikenne
Lohr am Mainin teollisuudenaloja ovat koneen- ja järjestelmänrakennus, sähköteollisuus, puuntyöstö ja lasinvalmistus. Terveysalan toimijoita on runsaasti.
Lohr am Mainin rautatieasema, Bahnhof Lohr am Main, sijaitsee rataosuudella Würzburg–Aschaffenburg. Bundesstraße 26 ja Bundesstraße 276 risteävät Lohrissa. Lähimmät moottoritiet ovat BAB 3 ja BAB 7. Maantie-etäisyys Frankfurt am Mainin lentoasemalle on 85 kilometriä.
Lucas Paquetá
pienoiskuva|Lucas Paquetá vuonna 2017. Lucas Paquetá (oik. Lucas Tolentino Coelho de Lima, s. 27. elokuuta 1997 Rio de Janeiro) on brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelasi kotimaassaan Flamengon joukkueessa ja on Eurooppaan siirryttyään edustanut Italiassa AC Milania, Ranskassa Lyonia ja elokuusta 2022 alkaen Englannissa West Hamia. Hän on pelannut Brasilian maajoukkueessa vuodesta 2018.
Paquetá siirtyi italialaisseura AC Milaniin tammikuussa 2019. Hän pelasi kevään aikana 13 Serie A:n ottelua ja teki maalin neljännessä liigaottelussaan Cagliaria vastaan. Kaudella 2019–2020 hän pelasi 24 Serie A:n ottelua, joista puolet avauskokoonpanossa. Syyskuussa 2020 hän siirtyi ranskalaisseura Lyoniin. Hän pelasi kaudella 2020–2021 Ligue 1:ssä 30 ottelua, joissa 27 kertaa avauskokoonpanossa, ja teki niissä yhdeksän maalia. Seuraavalla kaudella hän pelasi 35 Ranskan pääsarjaottelua, kolmea vaille kaikki avauskokoonpanossa ja teki jälleen yhdeksän maalia. Eurooppa-liigan yhdeksässä pelissä hän osui kahdesti. Elokuussa 2022 hän pelasi vielä kaksi Ligue 1:n ottelua.
Paquetá siirtyi englantilaiseen West Hamiin vajaan 43 miljoonan euron siirtosummalla elokuussa 2022. Tulokaskaudellaan hän pelasi 28 valioliigaottelua, joista yhtä vaille kaikki avauskokoonpanossa ja teki neljä maalia. West Hamin voittamassa Konferenssiliigassa hän pelasi 11 ottelua, ja teki yhden maalin ja antoi neljä maalisyöttöä.
Paquetá pelasi Brasilian alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa. Hän pelasi ensimmäisen kerran Brasilian A-maajoukkueessa syyskuussa 2018 ystävyysotteluissa Yhdysvaltoja ja El Salvadoria vastaan. Hän kuului Copa Américan 2019 voittaneeseen joukkueeseen mutta pääsi kentälle vain lyhyeksi ajaksi puolivälieräottelussa Paraguayta vastaan. Vuoden 2021 Copa Américassa hän oli tärkeämmässä roolissa ja teki sekä puolivälierässä Chileä että välierässä Perua vastaan ottelun ainoan maalin. Hän pelasi Brasilian hopeajoukkueessa yhtä vaille kaikissa otteluissa. MM-kilpailuissa 2022 hän oli avauskokoonpanossa neljässä ottelussa ja teki maalin neljännesvälierässä Etelä-Koreaa vastaan. Hän on kesäkuun 27. päivään 2023 mennessä pelannut 42 A-maaottelua, joissa 30 kertaa avauskokoonpanossa. Maaottelumaaleja hän on tehnyt yhdeksän.
Aréthousa
Aréthousa on Kreikan kylä sekä samanniminen Vólvin kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Αρέθουσας, Dimotikí Enótita Aréthousas) ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Thessalonikin alueyksikössä Keski-Makedonian alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 2 987 ja varsinaisen Aréthousan kylän väkiluku 748 (vuonna 2011).
Aréthousa sijaitsee linnuntietä noin 57 kilometriä Thessalonikista itään ja noin 72 kilometriä Kaválasta länsilounaaseen. Se oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Vólvin kunnaksi yhdessä Ágios Geórgioksen, Apollonían, Egnatían, Mádytoksen ja Rentínan kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Aréthousan lähellä sijaitseva Paliámpelan varhaiskristillinen basilika on Suomen Ateenan-instituutin ensimmäinen kaivauskohde.
Kifisiá
Kifisiá on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Κηφισιάς, Dímos Kifisiás), joka sijaitsee Pohjois-Ateenan alueyksikössä Attikan alueella ja kuuluu Ateenan metropolialueeseen. Koko kunnan pinta-ala on 34,03 neliökilometriä ja väkiluku 70 600. Varsinaisen Kifisián kaupungin väkiluku on 47 332 (vuonna 2011).
Kifisiá sijaitsee noin seitsemän kilometriä Ateenan keskustasta koilliseen. Se on Pohjois-Ateenan alueyksikön hallinnollinen keskus. Kaupunki on saanut nimensä sen alueella sijainneesta antiikin aikaisesta Kefisian demoksesta sekä Kifisós-joesta, jonka alkulähteiden lähellä se sijaitsee. Kaupungissa sijaitsevat Ateenan metron asemat Kifisiá ja KAT.
Nykyinen Kifisián kunta muodostui, kun Kifisiá, Ekáli ja Néa Erythraía yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Kunnan osat
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Kifisián kunta muodostuu kolmesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Lykóvrysi-Péfki
Lykóvrysi-Péfki ( eli Δήμος Λυκόβρυσης-Πεύκης, Dímos Lykóvrysis-Péfkis) on Kreikan kunta, joka sijaitsee Pohjois-Ateenan alueyksikössä Attikan alueella ja kuuluu Ateenan metropolialueeseen. Kunnan pinta-ala on 3,74 neliökilometriä ja väkiluku 31 002 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Péfki.
Lykóvrysi-Péfki sijaitsee noin 12 kilometriä Ateenan keskustasta koilliseen. Kunta syntyi, kun Lykóvrysi ja Péfki yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Kunnan osat
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Lykóvrysi-Péfkin kunta muodostuu kahdesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
4′33″
4′33″ on avantgarde-säveltäjä John Cagen teos. Usein sitä kuvataan hieman virheellisesti "neljäksi ja puoleksi minuutiksi täydellistä hiljaisuutta". Teoksessa on kolme osaa. Kunkin nuottien kohdalle on merkitty vain ”tacet” (tyhjä). Täten teoksen pituuttakaan ei ole määritelty tarkkaan, mutta kesto perustuu osien kestojen merkintöihin. Kappaleen nimessä mainittu pituus valittiin satunnaisesti (sattumaa on myös se, että 4′33″ = 273 sekuntia, ja absoluuttinen nollapiste on −273,15 °C). Alun perin kappale sävellettiin pianolle, mutta soittimen valinta on käytännössä vapaa.
Cage sai ajatuksen vuonna 1951 käydessään kaiuttomassa huoneessa Harvardin yliopistossa. Hän kuvitteli astuvansa täysin äänettömään huoneeseen, mutta kuuli kuitenkin kaksi ääntä, korkean ja matalan. Tästä hän päätteli, että kaikkialla on aina ääntä, ja tämä innoitti häntä luomaan teoksen 4′33″. Hän oli itse asiassa jo vuonna 1948 suunnitellut tekevänsä hiljaisen kappaleen Muzak-yhtiölle.
Ensimmäisen kerran teos esitettiin 29. elokuuta 1952 Woodstockissa New Yorkissa osana konserttia, jossa kuultiin modernia pianomusiikkia. Esittäjänä oli pianisti David Tudor, joka tunnettiin kokeellisen musiikin esittäjänä. Tudor istui pianon ääreen ja avasi koskettimiston kannen. Jonkin ajan jälkeen hän sulki sen, soittamatta ensimmäistäkään nuottia. Jonkin ajan jälkeen hän taas avasi kannen, ja hieman sen jälkeen sulki sen ja nousi. Esityksen idea oli nimenomaan kuunnella ympäristön ääniä: sali oli hyvin eristetty, joten ulkoa ei tullut hälyääniä, joten ainoana äänilähteinä olivat yleisö ja soittaja. Siitä huolimatta, että soittaja ei soittanut instrumenttia, tarkkaavainen kuuntelija voi kuulla ympäristön äänet.
Jimi Ochsenknecht
thumb|Jimi Ochsenknecht Jimi Blue Ochsenknecht (s. 27. joulukuuta 1991 München ) on saksalainen näyttelijä ja pop-laulaja. Hän luokittelee musiikkinsa electro/hiphop/pop/danceksi. Häneltä on ilmestynyt kaksi albumia: Mission Blue 9. marraskuuta 2007 ja Sick Like That 31. lokakuuta 2008. Hänellä on yksi veli, (Wilson Gonzalez Ochsenknecht) ja pikkusisko (Cheyenne Ochsenknecht) (synt. 13.1.2000).
Akaan Seutu
Akaan Seutu on Akaan kaupungissa Etelä-Pirkanmaalla kerran viikossa keskiviikkoisin ilmestyvä paikallislehti. Se on osa Pirmedioita. Lehden päätoimittaja on Jarno Keskinen ja lehdellä on oman ilmoituksensa mukaan 14 200 viikoittaista lukijaa.
Kyllene
Kyllene tai Kyllíni  voi viitata seuraaviin:
Noiruttu Pohojam’maa
Noiruttu Pohojam'maa on Rehupiiklesin vuonna 1995 julkaistu esikoisalbumi.
Raukkala
Raukkala on Liedossa Savijoen varrella oleva kylä. Se sijaitsee Hämeen Härkätien eteläpuolella, noin 3 kilometriä Liedon kirkolta itään. Asukkaita kylässä on n. 150. Raukkala on Savijoen laakson vanhimpia kyliä ja asutettu jo esihistoriallisen ajan lopulla. Kylän talot 1500-luvulla olivat Riikilä, Äyräs, Kyläkallio, Harjala ja Pilpola, 1600-luvulla Äyräästä erotettiin Kujanpään talo.
Nils Osara
Nils Arthur (Nisse) Osara (vuoteen 1935 Hildén; 29. marraskuuta 1903 Ikaalinen – 22. helmikuuta 1990 Hämeenkyrö) oli suomalainen metsätieteen professori ja Metsähallituksen pääjohtaja.
Ura
Osara valmistui 21-vuotiaana metsänhoitajaksi Helsingin yliopistosta. Väiteltyään maatalous- ja metsätieteiden tohtoriksi hän toimi Helsingin yliopiston metsäpolitiikan dosenttina vuosina 1937–1953. Osara oli Metsäntutkimuslaitoksen metsäekonomian professori vuosina 1938–1948. Hän oli ammattiministerinä mukana Linkomiehen hallituksessa 1943–1944 hoitaen II kansanhuoltoministerin ja II maatalousministerin tehtäviä. Osara johti myös 1940-luvulla kansanhuoltoministeriön puu- ja polttoaineosastoa. Sodan jälkeen Osara oli Keskusmetsäseura Tapion johdossa vuosina 1948–1962 ja toimi metsähallituksen pääjohtajana vuosina 1952–1960. Vuosina 1963–1968 hän johti YK:n maatalousjärjestön FAO:n metsäosastoa.
Osaran nimi tuli tunnetuksi sodanjälkeisistä Pohjois-Suomen avohakkuualueista, jotka ristittiin Osaran aukeiksi. Helsingin Latokartanossa sijaitseva N. A. Osaran kuja on nimetty hänen mukaansa.
Perhe
Osaran isä oli maanviljelysneuvos Arthur Gideon Hildén ja sisar taidemaalari Karin Hildén.
4066 Haapavesi
4066 Haapavesi on tähtitieteilijä Heikki Alikosken vuonna 1940 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Se on nimetty Alikosken isän synnyinpaikan Haapaveden mukaan.
Haapaveden likimääräinen läpimitta on 10 kilometriä. Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 2,24 kertaa niin kaukana kuin Maa, ja sen kierros Auringon ympäri kestää noin 3 vuotta ja 4 kuukautta.
David Mourão Ferreira
David Mourão Ferreira (1927 Lissabon, Portugali – 1996 ) oli portugalilainen kirjailija ja kirjallisuuskriitikko.
Kapitalistisen tien kulkija
Kapitalistisen tien kulkija oli Kiinassa vuosien 1966–1969 kulttuurivallankumouksen aikana käytetty haukkumanimitys kommunistisen puolueen jäsenistä, joiden katsottiin ajautuneen porvarillisuuteen ja vastavallankumouksellisuuteen.
Karl Magnus Mikael Walleen
Karl (Carl) Magnus Mikael (Michael) Walleen (11. heinäkuuta 1858 Porvoon maalaiskunta – 27. heinäkuuta 1933 Porvoon maalaiskunta) oli suomalainen vapaaherra, tilanomistaja ja valtiopäivämies.
Kapitalistisen tien kulkija
Taustalla oli Mao Zedongin 1960-luvun aikana kasvanut huoli sosialistisen järjestelmän ajautumisesta takaisin kapitalistiseen luokkayhteiskuntaan puolueen omien johtajien ja kaaderien porvarillistumisen seurauksena. Käsite ”kapitalistisen tien kulkijat” lisättiin Maon tahdosta tammikuussa 1965 niin sanottuihin 23 kohdan ohjeisiin, jotka koskivat silloin käynnissä ollutta suhteellisen maltillista sosialismin opetuskampanjaa. Mao oli pettynyt kyseiseen kampanjaan ja käynnisti seuraavana vuonna paljon rajumman kulttuurivallankumouksen. Kulttuurivallankumouksen aikana ”kapitalistisen tien kulkijat” olivat väkivaltaisten hyökkäysten pääkohteena. Vuonna 1968 Liu Shaoqin julistettiin olevan ”kapitalistisen tien kulkija numero yksi” ja Deng Xiaopingin ”kapitalistisen tien kulkija numero kaksi”.
Karl Magnus Mikael Walleen
Walleenin vanhemmat olivat kuvernööri, kenraalimajuri, vapaaherra Vladimir Alfons Walleen ja Anna Charlotta Björkenheim ja puoliso vuodesta 1893 Olga Matilda Willborg. Walleen tuli ylioppilaaksi Helsingissä, mutta oli tilanomistaja Reuhkalan kartanossa Iitissä, Tervaniemen kartanossa Haukivuorella ja viimeksi Kallolan kartanossa Porvoon maalaiskunnassa. Walleen oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1894.
Domenico Schiattarella
Formula 1
Schiattarella säilytti paikkansa Simtekillä kaudelle 1995, vaikka sopimus kattoikin vain kauden alkupuoliskon, jonka jälkeen paikka olisi varattu japanilaiselle Hideki Nodalle. Tallin toinen kuljettaja Jos Verstappen oli Schiattarellalle liian nopea. Simtekin auto oli parempi kuin Pacificin ja Fortin, mutta tämä ei vielä paljoa auttanut. Talli oli konkurssin partaalla, ja niinpä rahavirtojen lakattua talli lopetti toimintansa 1995 Monacon GP:n jälkeen. Simtekin loppu oli samalla myös Schiattarellan F1-uran päätepiste.
IndyCar (CART)
Schiattarella ajoi sekä kaudella 1994 että kaudella 1995 kaksi IndyCar-sarjan kilpailua. Lisäksi Schiattarella osallistui vielä kaudella 1998 CART-sarjan Long Beachin kilpailuun. Yhteensä kilpailuja kertyi siis viisi, joissa parhaaksi sijoitukseksi jäi 16. sija Ohiossa Lexingtonin radalla 1994 ja Kalifornian Long Beachissä 1998. Schiattarella ajoi kaikki CART/IndyCar-kilpailunsa Andreas Leberlen ja entisen F1-kuljettaja Christian Dannerin Project Indy -tallissa.
Urheiluautot
F1-uransa jälkeen Schiattarella on ajanut pääasiassa eri urheiluautosarjoissa, kuten American Le Mans -sarjassa tai FIA GT-sarjassa. Vuonna 1997 Schiattarella ajoi FIA:n GT-sarjassa Lotus Elise GT1:tä, yleensä Luca Badoerin kanssa. Schiattarellan menestys urheiluautojen parissa on ollut huomattavasti parempaa kuin menestys F1:ssä tai CART:ssa.
Schiattarella ajoi myös FIA GT-sarjan Helsingissä järjestetyssä kilpailussa vuonna 1997.
RFA Largs Bay
RFA Largs Bay (viirinumero L3006) oli Royal Fleet Auxiliaryn Bay-luokan maihinnousualus.
Valmistus
Alus tilattiin 19. joulukuuta 2000 Swan Hunterilta, missä köli laskettiin 1. lokakuuta 2001. Alus laskettiin vesille 18. heinäkuuta 2003 ja otettiin palvelukseen 2. tammikuuta 2007.
Palvelus
Alus määrättiin 17. joulukuuta 2006 harjoitusoperaatio Soutwest Scimitariin, jossa se oli HMS Ark Royalin ja HMS Albionin kanssa. Aluksen ilmoitettiin 3. maaliskuuta 2007 menettäneen propulsiojärjestelmän tehot ja siten ohjattavuuden. Alus ajelehti viisi mailia Eddystonen majakasta länteen konehuoneessa olleen tulipalon seurauksena. Alus saapui 6. maaliskuuta Plymouthiin hinaajien avustamana.
Marraskuussa 2007 alus oli Karibialla ja 2009 Falklandilla. Alukselle asennettiin Phalanx CIWS 30 mm DS30B -tykki 2008-2009.
Brad Pitt
William Bradley ”Brad” Pitt (s. 18. joulukuuta 1963 Shawnee, Oklahoma) on yhdysvaltalainen Oscar-palkittu näyttelijä ja elokuvatuottaja. Hän on myös voittanut Golden Globen ja ollut useasti Oscar-ehdokkaana. Pitt on yksi Plan B Entertainment -tuotantoyhtiön perustajista. thumb|200px|Brad Pitt [[Cannesin elokuvajuhlat|Cannesin elokuvajuhlilla vuonna 2012.]]
Varhainen elämä
Brad Pitt syntyi Shawneessa, Oklahomassa ja varttui Springfieldissä Missourissa. Hänellä on kaksi nuorempaa sisarusta. Vanhemmat olivat uskonnollisia ja perhe kuului eteläiseen baptistikonventioon. Bradin isä Bill omisti rekkakuljetusyhtiön ja äiti Jane oli perheterapeutti.
Pitt opiskeli journalismia Missourin yliopistossa ja haaveili art directorin urasta. Hän oli kuitenkin aina rakastanut myös elokuvia ja päätti varsin pikaisesti viimeisenä opiskeluvuotenaan jättää yliopiston ja muuttaa Los Angelesiin tavoittelemaan näyttelijänuraa. Pitt teki alkuun sekalaisia töitä muun muassa El Pollo Loco -pikaruokaketjun maskottikanana Sunset Boulevardilla ja autonkuljettajana, mutta hän otti samalla näyttelijäntunteja ja sai itselleen agentin asuttuaan seitsemän kuukautta Los Angelesissa.
Ura
Pittin ensimmäiset roolit olivat pieniä televisiorooleja muun muassa sarjoista Dallas ja Another World. Vuonna 1989 hän sai puolestaan roolin televisioelokuvasta Liian nuori teloitettavaksi ja slasherista Cutting Class, joka oli Pittin ensimminen teatterielokuva.
Pitt nousi parrasvaloihin elokuvan Thelma ja Louise (1991) renttuna liftaripoikana. Hän sai maailmanlaajuista huomiota roolistansa, vaikka hänen osuutensa elokuvassa kesti vain muutaman minuutin. Pittin karisma ja leikkisyys teki hänet myös seksisymboliksi. Hänen seuraavat elokuvansa eivät olleet taiteellisesti onnistuneita eivätkä nostaneet Pittin mainetta näyttelijänä. Robert Redfordin ohjaama Ja keskellä virtaa joki (1992) nosti Pittin uudestaan parrasvaloihin arvostetulla roolisuorituksella. Pittin seuraavia elokuvia olivat muun muassa Kalifornia (1993), True Romance (1993) ja Veren vangit (1994). Romaanin Veren vangit kirjoittanut Anne Rice ei ollut alkuun mieltynyt kahden poikamaisen Pittin ja Tom Cruisen valintaa homoerotiisia vivahteita sisältävään tarinaan. Rice kuitenkin käänsi kantansa nähtyään elokuvan ensimmäistä kertaa.
Melodraamassa Intohimon tuulet (1994) Pitt teki stereotyyppisen romanttisen sankariroolin, mutta sen jälkeen hän näytteli synkässä jännityselokuvassa Seitsemän (1995). Pitt sai ensimmäisen Oscar-ehdokkuutensa psykologisesta jännityselokuvasta 12 apinaa, josta hän sai parhaan miessivuosan Golden Globen. Sitä seurasivat Sleepers – katuvarpuset, Pahan oma, Seitsemän vuotta Tiibetissä ja Saanko esitellä: Joe Black.
Pitt palasi vuonna 1999 muutaman vuoden tauon jälkeen Hollywoodin seuratuimpien näyttelijöiden joukkoon elokuvalla Fight Club, jossa Pitt näytteli epähohdokkaan ja häiritsevän roolin taistelukerhon johtajana. Pittin seuraavia elokuvia olivat brittiläinen rikoselokuva Snatch – hävyttömät (2000), romanttinen komedia The Mexican (2001), jännityselokuva Spy Game (2001) sekä Steven Soderberghin ohjaama ryöstöelokuva Ocean’s Eleven – korkeat panokset (2001). Pitt oli mukana myös sen jatko-osissa Ocean’s Twelve (2004) Ocean’s Thirteen (2007). Siinä välissä hän ehti tehdä roolin Akhilleuksena historiallisessa sotaelokuvassa Troija.
Pitt näytteli tulevan vaimonsa Angelina Jolien kanssa vakoojapariskuntaa toimintaelokuvassa Mr. & Mrs. Smith (2005), joka tienasi maailmanlaajuisesti yli 478 miljoonaa dollaria. Pittin seuraavat roolit osoittivat myös tämän monipuolisuutta näyttelijänä. Kriittisesti arvostetusta Babelista (2006) Pitt sai toisen Golden Globe -ehdokkuutensa. Sen jälkeen hän näytteli lännenelokuvassa Jesse Jamesin salamurha pelkuri Robert Fordin toimesta (2007) ja Coenin veljekset veijarielokuvassa Burn After Reading (2008) sekä fantasiaelokuvassa Benjamin Buttonin uskomaton elämä (2008) miestä, joka vanhenee takaperin. Siitä roolista Pitt sai myös parhaan miespääosan Oscar-ehdokkuuden.
Quentin Tarantinon toiseen maailmansotaan sijoittuvassa Kunniattomissa paskiaisissa (2009) Pitt näytteli natseja tappavaa amerikanjuutalaista sotilasta. Animaatioelokuvassa Megamind (2010) Pitt puolestaan ääninäytteli päähahmon supersankarivastustajaa ja Terrence Malickin The Tree of Lifessa (2011) määräilevää perheen isää. Kolmannen Oscar-ehdokkuutensa hän sai elämäkertaelokuvasta Moneyball (2011), jossa Pittin hahmo oli urheilujohtaja Billy Beane. Hänen seuraavia elokuviansa oli rikosdraama Killing Them Softly (2012) ja zombie-elokuva World War Z (2013).
Vuonna 2013 sai ensi-iltansa kaksi elokuvaa, joissa Pitt näytteli sivuroolissa. Hän esiintyi Solomon Northupin elämään pohjautuvassa elokuvassa 12 Years a Slave ja rikosdraamassa The Counselor (2013). Sotaelokuvassa Fury (2014) Pitt esitti puolestaan Yhdysvaltain asevoimien kersanttia, joka johti lähes tuhoutunutta pataljoonaa toisen maailmansoda loppuhetkillä. Pitt teki toisen yhteistyön Angelina Jolien kanssa elokuvassa Meren äärellä, jonka Jolie myös ohjasi ja käsikirjoitti. Vuoden 2008 finanssikriisin sijoittuneessa elokuvassa The Big Short (2015) Pitt oli moraalinen sijoituspankkiiri ja jännityselokuvassa Liittoutuneet (2016) kanadalainen tiedustelu-upseeri.
Pitt palasi Tarantinon ohjaukseen elokuvassa Once Upon a Time in Hollywood (2019). Rooli stuntnäyttelijänä toi Pittille sekä Oscarin että Golden Globen parhaasta miessivuosasta. Samana vuonna hän näytteli myös tieteisdraamassa Ad Astra.
Yksityiselämä ja hyväntekeväisyys
thumb|Angelina Jolie ja Brad Pitt vuonna 2007. Pitt on seurustellut muun muassa Sinittan, Juliette Lewisin ja Gwyneth Paltrow’n kanssa. Paltrow’n kanssa Pitt kihlautui joulukuussa 1996, mutta he purkivat kihlauksensa kesällä 1997. Pitt solmi avioliiton näyttelijä Jennifer Anistonin kanssa 29. heinäkuuta 2000. Pariskunta ilmoitti erostaan tammikuussa 2005, ja avioero tuli viralliseksi 2. lokakuuta 2005.
Jolie haki eroa syyskuussa 2016 ja vaati huoltajuutta parin kuuteen lapseen. Heidän liittoansa ja eroansa seurattiin varsin tarkkaan mediassa, ja kesäkuussa 2018 Jolien kerrottiin olevan vaarassa menettää huoltajuus, koska hän ei antanut lapsiensa nähdä Pittiä. Jolie väitti, ettei Pitt ollut maksanut merkityksellistä elatusapua, mutta Pittin lakimiehet esittivät puolestaan kuitteja, jotka osoittivat Pittin maksaneen yli 1,3 miljoonaa dollaria.
Pitt ja Jolie olivat yhdessä varsin aktiivisia humanitaaristen asioiden julkisia puolestapuhujia. Pitt oli myös perustamassa Not on Our Watch -järjestöä, joka ohjasi varoja auttamaan kehittyviä maita kriisiolosuhteissa. Järjestö oli erityisen tunnettu toimistaan Sudanin Darfurissa. Pitt puolestaan vuonna 2006 perusti Make It Right -säätiön rakentamaan ympäristöystävällisiä koteja hurrikaani Katrinan tuhojen jäljiltä New Orleansiin. Säätiö rakennutti yli 100 kotia, mutta vuonna 2018 sitä vastaan nostettiin syyte, koska taloihin oli asukkaiden mukaan jäänyt rakennusongelmia ja ne olivat aiheuttaneet terveysongelmia.
Huomionosoituksia
Vuonna 2015 pikkuplaneetta 29132 Bradpitt nimettiin hänen mukaansa.
Vuonna 2016 vastalöydetty loispistiäisampiaissuku Conobregma bradpitti nimettiin hänen mukaansa.
Magnus Fredrik Tandefelt
Magnus Fredrik Tandefelt (24. lokakuuta 1830 Hartola – 18. tammikuuta 1902 Sysmä) oli suomalainen upseeri, tilanomistaja ja moninkertainen valtiopäivämies.
Tandefeltin vanhemmat olivat Otto Tandefelt ja Ottiliana Margareta Uggla ja puolisot vuodesta 1854 Aline Lovisa Långhjelm (k. 1869) ja vuodesta 1871 Mathilda Stjernvall (k. 1914), kenraalimajuri Clas Alfred Stjernvallin tytär. Tandefelt palveli ensin aliupseerina suomalaisessa joukko-osastossa ja sitten vänrikkinä vuodesta 1851. Palveluksesta hän erosi aliluutnanttina 1853, mutta astui uudelleen palvelukseen vänrikkinä jo seuraavana vuonna, yleni aliluutnatiksi 1855 ja erosi palveluksesta luutnanttina 1857. Tämän jälkeen hän toimi maanviljelinä. Tandefelt omisti Virtaan kartanon Sysmässä. Hän sain kunnallisneuvoksen arvon 1875. Tandefeltin tytär Mary Matilda Fredfrika oli eversti Robert von Kraemerin puoliso.
Tandefelt oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1867, 1872, 1877–1878, 1882, 1885, 1888, 1891 ja 1894.
Letkumaanjärvi
Letkumaanjärvi tai myös Letkunmaanjärvi on Pirkanmaalla Kangasalla Säynäjärven lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 4,9 hehtaaria ja se on 350 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Se sijaitsee Säynäjärven pohjoispuolella alavassa ja soistuneessa painaumassa. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 900 metriä ja sen rannat ovat suomaata, jotka ovat enimmäkseen avosuota. Alueen asutus sijaitsee Säynäjärven rannalla, mutta Letkumaanjärven ympäriltä on raivattu vain peltomaata. Tampere-Haapamäki-rautatie kukee 250 metrin päässä ohitse.
John S. Wilder
John Shelton Wilder (3. kesäkuuta 1921 – 1. tammikuuta 2010 ) oli yhdysvaltalainen poliitikko ja lakimies, joka toimi Tennesseen varakuvernöörinä vuosina 1971–2007. Hän syntyi Fayetten piirikunnassa ja kuului Yhdysvaltain demokraattiseen puolueeseen.
Letkumaanjärvi
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Vesijärven valuma-alueella (35.73), jonka Säynäjärven-Myllyojan valuma-alueeseen se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 122,2 metriä mpy. Järveä ympäröivälle suolle on johdettu kahdeksan metsä- ja pelto-ojaa. Järveen on johdettu yli kahden kilometrin päästä Haukijärven laskuoja. Järven lounaispäästä lähtee laskuoja, joka laskee Säynäjärveen 600 metrin päässä. Ojalle tulee tällä matkalla pudotusta 0,7 metriä.
John S. Wilder
Wilder istui Tennesseen senaatissa ensimmäistä kertaa vuosina 1958–1960 ja palasi sinne vuonna 1966. Hänet valittiin kokonaiselle nelivuotiskaudelle vuonna 1968, ja hänet valittiin siitä lähtien uudelleen joka neljäs vuosi, viimeksi 2004.
Wilderin pitkäaikainen virka Tennesseen varakuvernöörinä päättyi vuonna 2007, jolloin häntä seurasi Ron Ramsey.
Letkumaanjärvi
Historiaa
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven karttanimi kirjoitettiin ”Letkumajärvi”. Se sijaitsi suolla, joka ylettyi leveänä Säynäjärven rantaan asti. Alue oli asutuksesta autio, vaikka pohjoispuolelta oli raivattu pieni ala niittyä. Asutus keskittyi Vesijärven rantaan.
Vuoden 1954 peruskartassa Letkumaanjärveä ympäröivän suon länsireunasta oli raivattu peltomaata, joka ulottui lähes rantaan asti. Suon itäreunaa ja järven rannassa pitkin kulki Tampere-Haapamäen-rautatie, jonka linjaus on myöhemmin suoristettu kulkemaan kauempana. Järveen oli johdettu luoteispuolen soilta kuivatusoja. Vuoden 1964 kartan jälkeen oli raivattu suon ympäriltä lisää peltomaata, jotka esitetään 1975 julkaistussa kartassa.
Amon Amarth
Amon Amarth on vuonna 1992 Tumbassa perustettu ruotsalainen melodista death metallia soittava yhtye, jonka sanoitukset ovat saaneet vaikutteita skandinaavisesta mytologiasta. Yhtyeen nimi tulee fantasiakirjailija J. R. R. Tolkienin luomasta sindarin kielestä ja tarkoittaa Tuomiovuorta.
Mariuksen uudistukset
thumb|Gaius Marius Mariuksen uudistuksilla tarkoitetaan Gaius Mariuksen uudistuksia antiikin Rooman armeijaorganisaatiossa. Saadakseen joukkoja tulevaan sotaretkeensä Jugurthaa vastaan vuonna 107 eaa. Marius teki päätöksen, ettei sotilailla enää tarvinnut olla lain määräämää omaisuutta. Näin legiooniin saatettiin ottaa Rooman köyhintä väestöä, jolla ei ollut merkittävää omaisuutta.
Ennen Mariuksen uudistuksia
Rooman tasavallan armeija oli jo kauan ennen Mariusta omaksunut taktisiksi perusyksiköikseen niin sanotut manipulit (latinaksi manipulus, monikossa manipuli; karkea käännös suomeksi manipulukselle on 'kourallinen'). Manipuleihin siirtymisen katsottiin olevan tarpeellista, kun vuonna 390 eaa. gallialaiset murskasivat roomalaisen sotajoukon Allian taistelussa; roomalaisten musertavasta tappiosta seurasi katkera nöyryytys Rooman kaupungille. Brennuksen johtamat gallialaiset hyökkäsivät Roomaan ja ryöstelivät pitkään kaupunkia, jolloin epätoivoiset puolustajat joutuivat pakenemaan Capitoliumin kukkulalle. Lopulta roomalaiset onnistuivat neuvotteluin saamaan gallialaiset pois Roomasta, mutta he joutuivat maksamaan voittajille raskaat korvaukset: 1000 paunaa kullassa.
Miehistö
Allian jälkeen roomalaisen legioonan järjestys uudistettiin täysin. Legioona muodostettiin nyt neljästä divisioonasta eli 4200 miehestä, joista 1200 oli kevyitä, haarniskattomia velites-miehiä, joiden tehtävänä oli lähinnä häiritä lähestyvää vihollista – ja peittää legioona näkyvistä – ja sitten perääntyä varsinaisen legioonan taakse taistelun alkaessa. Muun legioonan muodostivat:
Manipulien taistelutapa
Manipulit otettiin käyttöön pitkälti siksi, että haluttiin muodostaa joustavampia sotavoimia kuin mitä falangiarmeijat olivat olleet.
Legioonan divisioonat koostuivat manipuleista, joita oli 30 – velites-divisioonaa ei järjestetty manipuleiksi. Kummankin divisioonan kymmenen hastati- ja principes-rivistön manipulin vahvuus oli 120 miestä, kun taas triarii-manipuleilla se oli 60 miestä.
Ensikosketuksen lähitaistelussa ottivat hastatit. He heittivät pilum-keihäänsä ennen rynnäkköä ja taistelivat sen jälkeen lyhyillä gladiuksillaan. Manipulijärjestelmä mahdollisti sen, että hastatitien joutuessa alakynteen, väsyessä tai muuten joutuessa perääntymään, princepesit astuivat heidän sijaansa tuoreina eturiviin; nämä saattoivat puolestaan tukeutua triaareihin ja nämä puolestaan teoreettisesti jälleen hastati-miehiin. Roomalaiset kierrättivät näin sotilaitaan eturivissä ja näin he saivat pidetyksi etulinjansa virkeänä teoriassa koko taistelun. Vaihto-operaatioille antoi suojaa suuri scutum-kilpi.