cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Yhdistetty talviolympialaisissa 2018 – normaalimäki/10 km
Yhdistetyn normaalimäki ja 10 kilometrin hiihtokilpailu talviolympialaisissa 2018 järjestettiin 14. helmikuuta 2018 Alpensia Ski Jumping Centressä ja Alpensian maastohiihtokeskuksessa, Pyeongchangissa, Etelä-Koreassa.
Mäkihyppy
Mäkihyppyosuus järjestettiin kello 15.30.
Gigi
Gigi tarkoittaa seuraavia asioita:
Henkilöitä
Gigi on myös seuraavien henkilöiden nimi:
Mikko Hakko
Mikko Hakko (1884 Laihia – 1946 Oulunsalo) oli suomalainen kiertokoulunopettaja, poliisi, maanviljelijä, kunnallinen luottamushenkilö ja runoilija. Hänen vaimonsa oli Maria Elisa s. Kauppi (1882 Laihia – 1946 Oulunsalo) ja heillä oli neljä lasta.
Hakko kirjoitti runoja oululaisiin Kaiku, Liitto ja Kaleva -sanomalehtiin sekä Alkuopetus-lehteen. Hän suomensi myös uudelleen Maamme-laulun ja Viktor Rydbergin Ateenalaisten laulun, mutta kumpikaan suomennos ei tullut laajemmalti tunnetuksi.
Olli Salo
Olli Salo (s. 21. toukokuuta 1983 Hämeenlinna) on suomalainen jääkiekkovalmentaja, joka toimii SM-liigajoukkue KooKoon päävalmentajana. Hänellä on pelaajataustaa Suomi-sarjasta.
Ura
Salo aloitti jääkiekkoilun Hämeenlinnan Pallokerhossa. Tultuaan yli-ikäiseksi A-nuorissa hän siirtyi kaudeksi 2004–2005 Suomi-sarjajoukkue Heinolan Kiekkoon, jossa Salo voitti kauden päätteeksi Mestis-hopeaa. Kaudella 2005–2006 hän pelasi vain kahdeksan ottelua ja lopetti tähän pelaajauransa. HeKi voitti kauden päätteeksi Suomi-sarjan mestaruuden ja nousi Mestikseen.
Salo aloitti HPK:n A-nuorten päävalmentajana kaudella 2011–2012, joka päättyi A-nuorten SM-pronssiin. Kaudella 2012–2013 hän johdatti joukkueen sekä runkosarjan voittoon että A-nuorten Suomenmestaruuteen. Kaudella 2013–2014 HPK pelasi myös Junior Club World Cupissa, joka päättyi hopeaan. Kaudella 2014–2015 Salo johdatti HPK:n A-nuoret SM-hopeaan. Toukokuussa 2015 hän aloitti joukkueen päävalmentajan tehtävien ohella myös HPK:n kehityspäällikkönä. Kesken kauden 2015–2016, tammikuun 2016 lopulla Salo palkattiin loppukaudeksi HPK:n SM-liigajoukkueen päävalmentajaksi erotetun Pasi Arvosen tilalle.
Kaudeksi 2016–2017 Salo nimettiin Tampereen Ilveksen apuvalmentajaksi Karri Kiven johtamaan valmennustiimiin.
Huhtikuussa 2021 Salo solmi 2+1 vuotisen sopimuksen Kouvolan KooKoon kanssa.
Muuta
Salon pikkuveli Valtteri on entinen alempien sarjojen jääkiekkomaalivahti, joka toimii nykyään HPK:n B-nuorten maalivahti- ja fysiikkavalmentajana. Olli Salon isoisä Lenni Lainesalo pelasi jääkiekon MM-kisoissa Suomen maajoukkueessa ja voitti SM-sarjassa HPK:ssa hopeaa sekä pronssia.
Noah
Noah tarkoittaa seuraavia:
Aavekauppiaan tytär
Aavekauppiaan tytär on Liz Williamsin vuonna 2005 ilmestynyt fantasiaromaani. Liken suomeksi vuonna 2012 julkaiseman teoksen on suomentanut Marianna Leikomaa.
Vastaanotto
Suomen Kuvalehden arvostelijan Salla Simukan mukaan kirjan kerronta ja juoni haparoivat. Lapin kansan Erkki Wideniuksen mukaan kirja toimii hyvin viihteenä, mutta sisältö jää hiukan ohueksi. Helsingin Sanomien Toni Jerrmanin mukaan luistava ja mielikuvituksekas viihdefantasia sisältää myös arvostelevia piikkejä nyky-yhteiskuntaa kohtaan.
Tähtivaeltajan Elli Lepän mukaan tarkastaja Chen on oivallinen päähenkilö, jonka tasaisen ulkokuoren takana on suuria tunteita ja itsepäisyyttä. Kirjan maailma on kiintoisa ja ympäristön ankeudesta huolimatta kuvauksissa on usein mukana lempeää huumoria. Kirjan teemoja ovat muun muassa uskollisuus ja arvovalinnat.
Alifaattinen yhdiste
275 px|thumb|Sykliset, ei-aromaattiset yhdisteet, kuten kuvan [[sykloheksaani, ovat IUPAC:n mukaan alifaattisia. Toisen yleisen määritelmän mukaan sykliset yhdisteet eivät ole alifaattisia.]]
Alifaattinen yhdiste on IUPAC:n määritelmän mukaan orgaaninen yhdiste, joka ei ole aromaattinen eli ei sisällä bentseenirengasta tai muuta vastaavaa rakenneosasta. Alifaattisia yhdisteitä ovat alkaanit, alkeenit, alkyynit ja näiden johdannaiset. Esimerkkejä alifaattisista yhdisteistä ovat etanoli ja sykloheksaani.
Toisen, melko yleisen määritelmän mukaan alifaattiset yhdisteet ovat avoketjuisia eli asyklisiä orgaanisia yhdisteitä. Niissä ei siis ole hiilirenkaita, joten sykloheksaani ei ole tämän määritelmän mukaan alifaattinen yhdiste.
Alisyklisessä yhdisteessä on hiilirengas, joka ei ole aromaattinen. Yhdiste on siis sekä alifaattinen että syklinen. Jos renkaassa on hiiliatomien lisäksi jokin muu atomi, yhdistettä sanotaan heterosykliseksi.
Wilhelm von Karm
Wilhelm von Karm (3. elokuuta 1820 Pernaja – 5. joulukuuta 1902 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti.
Henkilöhistoria ja ammattiura
Von Karmin vanhemmat olivat majuri Jacob Magnus von Karm ja Angelique von Ehrenstolpe. Hänen ensimmäinen puolisonsa oli Julie Pewzoff (k. 1870) ja toinen vuodesta 1871 Henrietta Kristina Heickell (1840–1926). Alexander Alfred von Karm (1865–1919) oli Wilhelm von Karmin ottolapsi. Von Karm opiskeli Pietarissa siviili-insinööriksi ja täydensi sitten opintojaan Tartossa arkkitehtuurin alalla ja Moskovassa useilla muilla tieteen aloilla vuoteen 1844 saakka. Vuosina 1845–1847 hän toimi arkkitehtina Moskovassa.
Hänet määrättiin hoitamaan Viipurin läänin arkkitehdin virkaa 20. syyskuuta 1849 ja nimitettiin Viipurin ensimmäiseksi lääninarkkitehdiksi 10. tammikuuta 1852. Joulukuusta 1865 hän toimi Viipurin lääninrakennuskonttorin esimiehenä ja jäi virasta eläkkeelle helmikuussa 1885. Sittemmin von Karm asui Helsingissä, Viipurin lääninarkkitehtina häntä seurasi Johan Jacob Ahrenberg 1885–1886.
Nothing Was the Same
Nothing Was the Same on rap-artisti Draken kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 24. syyskuuta 2013.
Nothing Was the Same oli myyntimenestys: se nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan ensimmäiseksi ja ylsi ykköseksi myös Kanadassa ja Tanskassa sekä keräsi runsaasti kärkipään listasijoituksia myös muista maista. Albumi myi platinalevyyn oikeuttavan määrän Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Albumilta julkaistiin seitsemän singleä, muun muassa Yhdysvalloissa ja Kanadassa platinaa myynyt Started from the Bottom.
Pohjoisen Egean saaret
Pohjoisen Egean saaret (myös Koillisen Egean saaret; ) on Kreikan Egeanmeren saariin kuuluva saariryhmä, jonka saaret sijaitsevat Välimereen kuuluvan Egeanmeren koillisosassa.
Saariryhmän suurimmat saaret ovat Turkin rannikon edustalla sijaitsevat Sámos, Ikaría, Chíos, Lesbos (Lésvos) ja Límnos, sekä pohjoisempana Traakianmeressä sijaitsevat Samothráki ja Thásos. Laajasti ottaen saariryhmään voidaan lukea myös alueen Turkin puolella sijaitsevat saaret, joista suurimmat ovat Imbros (Gökçeada) ja Tenedos (Bozcaada).
Pohjoisen Egean saarten pohjoisimmista saarista (Samothráki, Thásos, Límnos, Ágios Efstrátios, Imbros ja Tenedos) käytetään myös nimitystä Traakian Sporadit (Θρακικές Σποράδες, Thrakikés Sporádes) ja eteläisimmistä saarista (Lesbos, Chíos, Ikaría, Sámos sekä Foúrnoin saaret) nimitystä Itäiset Sporadit (Ανατολικές Σποράδες, Anatolikés Sporádes). Saariryhmän länsipuolella sijaitsevat (Pohjoiset) Sporadit, eteläpuolella puolestaan Dodekanesian saaret (Eteläiset Sporadit) sekä Kykladit.
Hieman syrjäisemmästä sijainnistaan johtuen Pohjoisen Egean saaret eivät ole aivan samanlaisia turismin keskuksia kuin Kreikan eteläisemmät saaret, mutta turismi saarilla on kasvussa.
Saaret
Pohjoisten Egean saarten suurimmat saaret ovat:
Hallinto
Hallinnollisesti suurin osa Kreikan Pohjoisen Egean saarista kuuluu Pohjois-Egean saarten alueeseen. Thásos ja Samothráki kuuluvat Itä-Makedonian ja Traakian alueeseen.
Ortografinen projektio (kartografia)
Historia
Vitruvius ilmeisesti myös antoi projektiolle nimen ortografinen, mikä tulee kreikan kielen sanoista orthοos (, suora) ja graphē (, piirustus). Siitä on kuitenkin käytetty myös nimeä analemma, joka merkitsee leveys- ja pituuspiirit osoittavaa aurinkokelloa, ja tämä nimitys oli yleisesti käytössä, kunnes antwerpenilainen François d'Aguilon otti jälleen käyttöön nykyisen nimen vuonna 1613.
Vanhimmat säilyneet tässä projektiossa tehdyt kartat ovat karttapalloa esittäviä puupiirustuksia vuosilta 1509 (tekijä tuntematon), 1533 ja 1551 (Johannes Schöner) sekä 1524 ja 1551 (Apian). Ne olivat karkea­tekoisia. Paljon tarkemman kartan laati renessanssi­ajan yleisnero Albrecht Dürer, ja se ilmestyi Johannes Stabiuksen toimittamana vuonna 1515.
Projektion matematiikka
Ortografisen projektion matemaattiset kaavat voidaan johtaa trigonometrian avulla. Ne voidaan ilmoittaa pallopinnan pisteen leveysasteen (λ) ja pituusasteen (φ) avulla. Oletetaan, että pallon säde on R ja projektion origo on (λ0, φ0), toisin sanoen näköpisteen ajatellaan olevan maapallon sen kohdan yläpuolella, jonka leveysaste on λ0 ja pituusaste φ0. Tällöin maanpinnan jokainen piste, jonka leveys­aste on λ ja pituus­aste φ, kuvautuu tason pisteeseen x, y, jonka koordinaatit ovat:
Paikkakunnat, joiden etäisyys projektion keski­pisteestä on enemmän kuin puolet maapallon ympärys­mitasta, eivät näy kartassa. Ne voidaan sulkea pois laskemalla kunkin pisteen kulmaetäisyys c tästä keski­pisteestä seuraavasti:
Piste ei näy kartassa, jos \cos(c) on negatiivinen.
Käänteiset kaavat ovat:
missä
Ortografinen projektio lieriöpinnalle
Laajemmassa merkityksessä ortografiseksi voidaan sanoa mitä tahansa projektiota, jossa näköpisteen ajatellaan olevan äärettömän kaukana ja projektioviivat sen vuoksi ovat yhdensuuntaisia. Tällä tavoin pallopinta voidaan ajatella projisoiduksi mille tahansa pinnalle, esimerkiksi lieriön pinnalle. Jos tällöin lieriön akseli yhtyy pallon akseliin, saadaan kartta, jossa alueiden muodot vääristyvät vain napojen läheisyydessä. Tällainen karttaprojektio on Lambertin oikeapintainen lieriöprojektio.
DJ Kool Herc
Nuoruus
Campbell syntyi Kingstonissa, Jamaikassa ensimmäisenä Keith ja Nettie Campbellin kuudesta lapsesta. Marraskuussa 1967, hänen ollessaan 12-vuotias, perhe muutti Bronxiin, New Yorkin osavaltioon Yhdysvalloissa. Hän kävi Alfred E. Smithin Ammatti- ja Teknisen High Schoolin Bronxissa, jossa hän sai ison kokonsa ja koripallotaitojensa ansiosta lempinimen ”Hercules”. Hän perusti Bronxissa graffitijengin nimeltä Ex-Vandals (suom. Ex-vandaalit) ja otti nimen Kool Herc. Hän rupesi hankkimaan eri levyjä, joita he siskonsa kanssa soittivat asunnossaan, legendaarisessa 1520 Sedgwick Avenuessa, ”hip hopin kotitalossa”. Kool Hercin ensimmäinen soittopöytä muodostui kahdesta levysoittimesta ja kitaravahvistimesta, joilla hän soitti muun muassa James Brownin kappaleita.
John McDouall Stuart
John McDouall Stuart (7. syyskuuta 1815 Dysart, Skotlanti – 5. kesäkuuta 1866 Lontoo, Englanti) oli skotlantilainen tutkimusmatkailija ja yksi tunnetuimmista Australian sisämaan tutkijoista.
DJ Kool Herc
Breakdown
200px|thumb|DJ Kool Herc soittamassa levyjä [[Bronxissa, New Yorkissa 28. helmikuuta 2009.]] DJ Kool Herc on hyvin tunnettu myös breakdownin kehittämisestä. Breakdown on välisoitto, joka soitetaan hitaammassa kompissa ja jossa kitara ja basso soittavat yksinkertaista riffiä ja rummut soittavat hidasta komppia. Juhlien ollessa huipussaan Herc käytti tekniikkaa, jossa yhden kappaleen breakdownin loppuessa hän vaihtoi seuraavan kappaleen breakdowniin, saaden kappaleen breakdownin tuplakestoiseksi. Hän nimesi tekniikan ”The-Merry-Go-Roundiksi”.
Ensimmäinen Merry-Go-Round, jonka Clive soitti, oli James Brownin ”Give It Up Or Turn It A Loose” -kappaleen breakdownista The Incredible Bongo Bandin ”Bongo Rock”:n breakiin. Herc huuteli soittamiensa biittien rytmiin yleisöä villitseviä huudahduksia, esimerkiksi ”This is the joint! To the beat y’all!”
Vuoteen 1979 mennessä Kool Herc oli jo jäänyt uusien DJ:iden kuten Afrika Bambaataan ja Grandmaster Flashin varjoon ja vuonna 1980 hän lopetti suurilta osin soittamisen.
John McDouall Stuart
Ensimmäiset matkat
Vuonna 1844 Stuart liittyi Charles Sturtin retkikuntaan, joka lähti tutkimaan Australian sisämaita. Matka oli pettymys, ja heillä oli suuria vaikeuksia matkan aikana. Stuart nousi Sturtin lähimmäksi avustajaksi, kun entinen avustaja James Poole kuoli keripukkiin. Stuart sai kuitenkin tulevia matkojaan varten kallisarvoista kokemusta Australian sisämaan ankarista olosuhteista. Ensimmäiselle omalle tutkimusmatkalleen Stuart lähti toukokuussa 1858. Hänen oli tarkoitus etsiä uusia laidunmaita Torrens- ja Gairdnerjärven takaa. Stuart palasi Adelaideen elokuussa, ja hän oli löytänyt noin 100 000 neliökilometriä mahdollista lampaiden laidunmaata.
DJ Kool Herc
Myöhemmät vuodet
Kool Herc on myöhemmin esiintynyt elokuvassa Beat Street (1984) omana itsenään. Vuonna 1994 Herc esiintyi Terminator X & the Godfathers of Threatt -yhtyeen albumilla Super Bad. Hänen isänsä kuoli 1980-luvun puolivälissä, ja murheidensa keskellä hän tuli riippuvaiseksi crackista.
Vuonna 2005 Kool Herc esiintyi MC Jinin ”Top 5 (Dead or Alive)” -kappaleen musiikkivideolla.
John McDouall Stuart
Mantereen ylitys
Stuart lähti maaliskuussa 1860 kahden miehen ja 13 hevosen kanssa matkalle pohjoiseen. He löysivät joen, jonka Stuart nimesi rahoittajansa William Finken mukaan Finke Riveriksi. Retkikuntalaiset kärsivät keripukista, ja Stuart menetti näkönsä oikeasta silmästä. He kuitenkin seurasivat jokea vuorille, joka sai nimensä MacDonnell Ranges kuvernööri Richard Graves MacDonnellin mukaan. Huhtikuussa retkikunta leiriytyi paikalle, missä Stuart laski olevan Australian keskipisteen. Seuraavan kuukauden ajan he yrittivät löytää luoteisreittiä, jolla olisi tarpeeksi vesivaroja. Toukokuun sateiden jälkeen retkikunta matkasi yli 300 kilometriä pohjoiseen, nykyiselle Tennant Creekille. Sieltä he yrittivät edetä edelleen pohjoiseen, mutta joutuivat kääntymään takaisin kesäkuussa. Kahden kuukauden päästä he palasivat Chambers Creekille. Adelaidessa Stuartia juhlittiin, sillä hän oli käynyt vain n. 300 kilometrin päässä tunnetuista pohjoisen alueista.
DJ Kool Herc
Myöhemmät vuodet
Vuodesta 2007 lähtien Campbell on ollut osana hanketta, jolla yritetään säästää hänen kotitalonsa eli 1520 Sedgwick Avenue. Kesällä 2007 New Yorkin osavaltion virkamiehet julistivat 1520 Sedgwick Avenuen ”Hip Hopin syntymäpaikaksi”. Time -lehti on nimittänyt Kool Herciä ”Hip Hopin perustajaisäksi”.
Vuonna 2011 ilmoitettiin, että Kool Herc sairastui vakavasti, eikä hänellä ole sairausvakuutusta. Huhtikuussa 2013 ilmoitettiin, että Kool Herc on toipunut leikkauksista.
John McDouall Stuart
Mantereen ylitys
Stuart lähti retkikuntineen jälleen uudelle yritykselle ylittää Austrtalian manner lokakuussa 1861. Huhtikuussa he pääsivät alueelle, josta he joutuivat viimeksi kääntymään takaisin. Vaikka he pystyivät etenemään pusikossa vain puolitoista kilometriä tunnissa, he pääsivät nykyiseen Daly Watersiin toukokuun lopussa ja leirityivät kahdeksi viikoksi. Intian valtamerelle retkikunta selviytyi 24. heinäkuuta. Lähes sokeaa ja keripukkia sairastavaa Stuartia jouduttiin kantamaan hevosten avulla. Paluumatkalla hänen kuntonsa kohentui sen verran, että hän pystyi saapumaan Adelaideen ratsastaen 17. joulukuuta.
Paluu Englantiin ja kuolema
Stuart päätti vuonna 1864 palata Skotlantiin tapaamaan siskoaan. Hänen teoksensa ''Explorations in Australia. The Journals of John McDouall Stuart'' julkaistiin samana vuonna. Stuart kuoli Lontoossa vuonna 1866.
Perintö
Australian valtatie 87, eli Stuartin valtatie, joka yhdistää Adelaiden ja Perthin on nimetty Stuartin mukaan. Hänen mukaansa on nimetty myös monia maantieteellisiä kohteita.
Adelaidessa Victoria Square -aukiolla on Stuartin patsas ja sen juurella järjestetään vuosittainen muistojuhla. Ympäri Etelä-Australiaa ja Pohjoisterritoriota on monia Stuartin muistolaattoja. Adelaidessa on myös John McDouall Stuart Collection ja Stuartin kotikaupungissa hänen entisessä kotitalossaan John McDouall Stuartin museo.
Dimítrios Ioannídis
Dimítrios Ioannídis (, 13. maaliskuuta 1923 – 16. elokuuta 2010 ) oli kreikkalainen upseeri ja yksi Kreikan sotilasjuntan (1967–1974) johtohenkilöistä. Vuonna 1973 hän järjestin juntan sisäisen vallankaappauksen ja syrjäytti juntan johtajan pääministeri Geórgios Papadópouloksen, minkä jälkeen hän käytännössä johti Kreikkaa ilman virallista asemaa. Tästä syystä hänet tunnetaan myös lempinimellä ”näkymätön diktaattori” (”αόρατος δικτάτωρ”). Ioannídisin hallinto ja koko Kreikan sotilasjuntta kaatui hänen järjestettyään Kyproksen sotilasvallankaappauksen vuonna 1974.
Tausta ja koulutus
Ioannídis syntyi Ateenassa varakkaaseen ylempään keskiluokkaan kuuluneeseen liikemiesperheeseen, joka oli kotoisin Epeiroksesta.
Vuonna 1940 Ioannídis aloitti Kreikan sotilasakatemiassa (Evelpídon) ja valmistui luutnanttina vuonna 1943. Tämän jälkeen hän valmistui jalkaväkikoulusta (1952), ABC-erikoissotakoulusta (1954) ja sotakorkeakoulusta (1956). Vuonna 1961 hän suoritti Länsi-Saksassa jalkaväenkursseja.
Sotilasuran alku
Akselivallat olivat miehittäneet Kreikan huhtikuussa 1941. Ioannídis aloitti upseerin uransa kenraali Napoléon Zérvasin johtamassa kansallismielisessä vastarinta-armeijassa (EDES, Ethnikós Dimokratikós Ellinikós Sýndesmos, ”Kansallistasavaltalainen kreikkalainen liitto”), joka oli aatteelliselta linjaltaan kansallismielinen, antikommunistinen, antifasistinen ja tasavaltalainen.
Hunzahin piiri
Piiriin kuuluu 23 maalaiskuntaa: Ahaltši, Amišta, Amuštši, Arani, Batlaitš, Butsra, Gatsaluh, Gotsatl, Harahi, Harikolo, Hindah, Hunzah, Motšoh, Mušuli, Oboda, Orkatši, Orota, Otšlo, Siuh, Šotoda, Tanusi, Tlailuh ja Uzdalroso. Hallinnollinen keskus on Hunzahin kylä. Asutuskeskuksia on yhteensä 59. Asukkaista lähes 100 % on avaareja.
Dimítrios Ioannídis
Sotilasuran alku
Vuosina 1945–1949 hän palveli kansalliskaartin pataljoonissa, 3. kreikkalaisessa vuoristoprikaatissa (”Rímini-prikaati”) ja Makrónisoksen kommunistivankien internointileirille sijoitetussa erikoispataljoonassa. Ioannídis siis osallistui Kreikan sisällissotaan (1946–1949) hallituksen joukkojen riveissä. Vuosina 1950–1959 hän palveli useissa eri joukko-osastoissa. Vuosina 1959–1961 hän palveli maavoimien pääesikunnassa ja vuonna 1963 hänet lähetettiin Kyprokselle. Vuonna 1966 hänestä tehtiin sotilasakatemian eli kadettikoulun johtaja.
Hunzahin piiri
Seudun pääelinkeino on karjanhoitoon erikoistunut maatalous. Lisäksi on elintarviketeollisuutta ja taidekäsityöitä valmistava yritys. Myös matkailua on pyritty kehittämään.
Dimítrios Ioannídis
Sotilasuran alku
Ioannídisin ylennykset:
Sotilasjuntan aika
Jo vuonna 1945 Ioannídis liittyi upseerien antikommunistisen IDEA-verkoston (Ιερός Δεσμός Ελλήνων Αξιωματικών, Ierós Desmós Ellínon Axiomatikón, ”Kreikkalaisten upseerien pyhä side”) jäseneksi. IDEA yritti epäonnistunutta sotilasvallankaappausta 30.–31. toukokuuta 1951. Ioannídis oli mukana tässä hankkeessa. IDEA lakkautettiin kaappauksen jälkeen, mutta sen johtajat armahdettiin. Antikommunistinen upseeriverkosto kehittyi hiljalleen ja vuonna 1956 Ioannídis sai johdettavakseen ryhmän, joka sittemmin toteutti vuoden 1967 sotilasvallankaappauksen. Vuonna 1959 Ioannídis luovutti ryhmän Dimítrios Pattílisin johtoon. Pattilis luovutti ryhmän eversti Geórgios Papadópoulokselle vuonna 1960.
Hunzahin piiri
Piirissä toimii 57 yleissivistävää koulua ja 39 lastentarhaa. Kulttuurilaitoksia ovat piirin ja kylien kulttuuri- ja kerhotalot, kirjastolaitos haaraosastoineen, lastenkirjasto ja lasten taidekoulu. Terveyspalveluihin kuuluu piirisairaala, kaksi paikallissairaalaa ja 50 ensiapuasemaa.
Dimítrios Ioannídis
Sotilasjuntan aika
Papadópouloksen, prikaatikenraali Stylianós Pattakóksen ja eversti Nikólaos Makarézoksen johtama upseerijoukko teki Kreikassa sotilasvallankaappauksen 21. huhtikuuta 1967. Papadópouloksesta tuli uusi Kreikan pääministeri. Everstiluutnantti Ioannídis oli ollut mukana avainroolissa suunnittelemassa vallankaappausta, jonka tarkoituksena oli torjua kommunismin leviämisen uhka. Itse kaappauksen aikana hänen johtamansa kadetit pystyttivät Ateenan kaduille tiesulkuja ja valtasivat hallintorakennuksia.
Hunzahin piiri
Nähtävyyksiä ovat lukuisat vesiputoukset ja kalliomuodostelmat, Aranin linnoitus, runoilija Gamzat Tsadasan kotimuseo sekä piirin kotiseutumuseo. Hunzahin kylä on yksi avaarien historiallisista keskuksista.
Dimítrios Ioannídis
Sotilasjuntan aika
Kaappauksen jälkeen Ioannídis toimi lyhyenaikaa puolustusministerinä, kunnes siirtyi lokakuussa 1967 Kreikan sotilaspoliisin (ESA) (Ελληνική Στρατιωτική Αστυνομία, Ellinikí Stratiotikí Astynomía) johtoon valvoakseen tilannetta. Joulukuussa 1967 kuningas Konstantin II yritti vastavallankaappausta vanhojen rojalistikenraalien tuella siinä kuitenkaan onnistumatta. Erityisesti tämän tapahtuman jälkeen Ioannídis vastasi palveluksessa olevien ja eläköityneiden upseerien valvonnasta. Hän oli myös keskeisesti päättämässä siitä, ketkä upseerit pääsivät mihinkin tehtäviin ja virkoihin. Ioannídis oli tärkein tukija, kun juntta pidätytti vuonna 1969 useita eläkkeellä olleita upseereita väittäen näiden suunnittelleen hallituksen vastaista salaliittoa.
Tammikuussa 1968 pääministeri Papadópoulos ilmoitti, että hallitustoimintaan osallistuneiden upseerien tuli päättää jäävätkö he poliitikoiksi vai armeijan aktiivipalvelukseen. Ioannídis päätti pitää asemansa ja sotilasarvonsa, mikä mahdollisti Ioannídiksen yhteyden säilyttämisen maan upseeristoon, kun taas junttaan jääneet menettivät sen. Elokuussa 1969 Ioannídis tuli puolustusministeriön kansliapäällikkö ja seuraavan kolmen vuoden aikana tulivat ylennykset everstiksi ja prikaatikenraaliksi.
Hunzahin piiri
Paikallislehtenä ilmestyy avaarinkielinen Rosdal zahmatši (”Maaseudun ahertaja”).
Dimítrios Ioannídis
Sotilasjuntan aika
Ioannídis oli juntan sisäisen kovan linjan siiven keskushahmoja. Papadópoulos piti vuoden 1967 sotilasvallankaappausta väliaikaisratkaisuna, eikä halunnut muodostaa vallankumousneuvostosta pysyvää uutta hallintoa. Jo vuonna 1968 Papadópoulos halusi saada yhteyden oikeistolaiseen siviilipoliitiikkoon Spyrídon Markezínisiin ja pyrkiä uudistuspolitiikkaan. Ioannídisin ryhmä torjui Papadópouloksen uudistushankkeet vuosina 1969 ja 1970, joista jälkimmäisen epäonnistuttua Papadópoulos uhkasi erota, minkä jälkeen kovan linjan kannattajat ilmoitti antavansa luottamuslauseen hänelle.Ioannis Tzortzis, "The Metapolitefsi that never was" via the Internet Archive Quote: "The Americans asked the Greek government to allow the use of their bases in Greek territory and air space to supply Israel; Markezinis, backed by Papadopoulos, denied on the grounds of maintaining good relations with the Arab countries. This denial is said to have turned the US against Papadopoulos and Markezinis." Quote: "Thus the students had been played straight into the hands of Ioannidis, who looked upon the coming elections with a jaundiced eye." Quote: "The latter [i.e. Markezinis] would insist until the end of his life that subversion on behalf… Markezinis was known for his independence to the US interests." Quote: "In that situation Ioannidis was emerging as a solution for the officers, in sharp contrast to Papadopoulos, whose accumulation ‘of so many offices and titles (President of Republic, Prime Minister, minister of Defence) was harming the seriousness of the regime and giving it an unacceptable image, which was not left un-exploited by its opponents". Quote:"The first attempt of Papadopoulos to start a process of reform occurred in the spring of 1968. He was claiming that if the 'Revolution' stayed more than a certain time in power, it would lose its dynamics and transform into a 'regime', which was not in his intentions. He tried to implicate Markezinis in the attempt; however, he met the stiff resistance of the hard-liners. Another attempt was again frustrated in the end of 1969 and the beginning of 1970; Papadopoulos was then disappointed and complaining ‘I am being subverted by my fellow Evelpides cadets!’ As a result of this second failure, he considered resigning in the summer of 1970, complaining that he lacked any support from other leading figures, his own closest followers included. But the rest of the faction leaders renewed their trust to him." Quote: "The 1973 oil crisis finally dealt a real financial shock to the Greek economy, as it did to all non-oil producing countries, and marked the end of inflation-free growth in Greece for more than two decades."
Papadópouloksen uusi perustuslaki, joka hyväksyttiin kansanäänestyksessä 17. heinäkuuta 1973, lievensi yhteiskunnallisia oloja verrattuna poikkeustilan aikaan. Poliittiset vangit vapautettiin, sensuuria höllennettiin, parlamenttivaalit luvattiin pidettävän vuoden 1974 lopulla ja lopulta tarkoituksena oli palata siviilihallintoon. Maata johtanut upseerien "vallankumouksellinen neuvosto" hajotettiin ja sosialistien sekä muiden oppositiovoimien toiminta sallittiin jälleen. Papadópoulos jäi maan presidentiksi laajoin valtaoikeuksin, mutta pääministeriksi tuli Markezínis.
Opiskelijat nousivat avoimesti vasemmistolaiseen juntan vastaiseen kapinaan Ateenan teknillisessä korkeakoulussa 14. marraskuuta 1973. Kolmen päivän opiskelijalakon, kapinaradiotoiminnan ja mielenosoittamisen jälkeen panikoiva väliaikaishallitus pyysi Ioannidista lopettamaan opiskelijakapinan. Ioannídis lähetti 17. marraskuuta klo 03:00 aamulla panssarivaunun läpi teknillisen korkeakoulun portin ja sotilaat tunkeutuivat oppilaitoksen alueelle. Hyökkäys lopetti väkivaltaisesti ja verisesti korkeakoulukapinan. Myöhemmin junttaoikeudenkäynneissä Ioannídiksen katsottiin kannustaneen turvallisuusjoukkoja väkivallantekoihin helpottaakseen omaa tulevaa kaappaustaan. Oikeus totesi Ioannídiksen olevan moraalisesti vastuussa väkivallanteoista. Tämän jälkeen sotilasjuntan kovan linjan johtajana taustalla toiminut Ioannídis oli vakuuttunut siitä, että Papadópouloksen liberalisoimispolitiikka oli epäisänmaallista ja johtaisi Kreikan turmioon. Markezínis joutui pyytämään Papadópoulosta määräämään poikkeustilan uudelleen voimaan 18. marraskuuta.
Papadópouloksen politiikka herätti tyytymättömyyttä armeijan, erityisesti nuoremman upseeriston, parissa vanhaa junttaa kohtaan. 25. marraskuuta 1973 prikaatikenraali Ioannídis syrjäytti nuorten upseerien tuella Papadópoulosin ja Markezíniksen. Ioannídis nimitti uudeksi Kreikan tasavallan presidentiksi ystävänsä kenraali Faídon Gkizíkiksen ja pääministeriksi taloustieteilijä Adamántios Androutsópouloksen. Uusi hallinto ilmoitti jatkavansa vuoden 1967 vallankumouksen tiellä ja syytti Papadópouloksen hylänneen tuon vallankumouksen periaatteet. Ioannídis jäi tapansa mukaisesti vahvaksi taustajohtajaksi ja- hahmoksi. Hän hallitsi näkymättömästi, mutta tehokkaasti. Nuoret upseerit valvoivat ylempiään, ja poikkeuslaki pantiin maassa täytäntöön kaikessa ankaruudessaan. Kaikki Papadópouloksen toteuttamat lievennykset kumottiin. Itse hallituksen kokoonpano kasattiin huterasti ESA:n upseereista ja sattumanvaraisista henkilöistä, mikä oli omiaan huteroittamaan lisää muutenkin horjuvan juntan asemaa.
Ioannidis päätti ratkaista myös Kyproksen kriisin, joka oli vuodesta 1967 lähtien ollut pattitilanteessa. Vuonna 1971 Kyproksen presidentti, arkkipiispa Makarios III päätti luopua énosis-ratkaisusta Kyproksen kysymyksen suhteen. Kreikan sisällissodassa monarkistien joukoissa taistellut alun perin famagustalainen Kreikan armeijan kenraali Geórgios Grívas palasi vuonna 1971 Kreikasta takaisin Kyprokselle, josta hänet oli alun perin brittien kanssa tehdyn aseleposopimuksen perusteella karkotettu vuonna 1959. Grívasta raivostutti Makarioksen päätös ja hän perusti EOKA-B-järjestön tarkoituksenaan syrjäyttää Makarios. Kyproksenkreikkalaisten kansallissankarina pidetty Grívas kuoli sydänvikaan jo tammikuun lopulla 1974, jonka jälkeen järjestön uudesta johdosta tuli Ioannidisin juntan alainen. (Grívas taas oli taistellut Kreikan junttaa vastaan vuosina 1968-1969.)
Ioannídiksen organisoimana EOKA-B teki yhdessä saaren asevoimien eli Kyproksen kansalliskaartin kanssa sotilasvallankaappauksen 15. heinäkuuta 1974 ja syrjäytti Makarioksen. Uusi enosistinen juntta valitsi Kyproksen tasavallan presidentiksi oikeistolaisen Edistyspuolueen (Proodeftikoí) puheenjohtajan Níkos Sampsónin. Kypros ajautui kaaokseen Sampsónia ja Makariosta tukevien joukkojen ottaessa aseellisesti yhteen. Kyproksen vuoden 1960 itsenäisyyden takaajavaltio Turkki vetosi itsenäisyyssopimuksessa kirjattuihin interventio-oikeuksiin Kyproksen perustuslain rikkomistapauksessa ja käynnisti Attila-suunnitelman 20. heinäkuuta. Kolme päivää myöhemmin Kreikan Kyproksen-joukkoja ja enosisteja vastaan käytyjen ankarien taisteluiden jälkeen Turkki oli miehittänyt Pohjois-Kyproksen. 14. elokuuta Turkin hallussa oli 37 prosenttia Kyproksen pinta-alasta.
Ioannídiksen juntta Ateenassa ajautui kriisiin ja täysimittainen sota Turkin kanssa näytti lähes väistämättömältä. Kreikkalaiset muun muassa ryöstivät kauppoja peläten Turkin vastaisen sodan syttyvän pian. Armeijan vanhempi upseeristo veti pois tukensa Ioannídikselta ja presidentti Gkizíkis kutsui koolle vanhan kaartin poliitikot, kuten Markezínisin, Panagiótis Kanellópouloksen, Stéfanos Stefanópouloksen ja Evángelos Avérofin. Maan johdossa vallitsi yksimielinen käsitys siitä, että Ioannídiksen politiikka oli johtanut maan syvään kriisiin, ja että tämä oli menettänyt yleisen luottamuksen.
Juntan hajoaminen alkoi ja alkoi transitiovaihe, metapolítefsi. Maahan oli tarkoitus perustaa kansallisen yhtenäisyyden hallituksen, joka johtaisi maan vaaleihin. Gkizíkis kutsui Pariisissa vapaaehtoisessa maanpaossa vuodesta 1963 asuneen entisen pääministerin Konstantínos Karamanlíksen takaisin Kreikkaan hallituksen johtoon. Karamanlís palasi Ateenaan ja vannoi virkavalansa presidentti Gkizíkiksen pääministerinä. Karamanlisin oikeistolainen Uusi demokratia -puolue voitti 17. marraskuuta 1974 ensimmäiset parlamenttivaalit sitten vuoden 1964 ja hän jatkoi pääministerinä. Kansanäänestys monarkian kohtalosta järjestettiin 8. joulukuuta 1974, jolloin 69 prosenttia kreikkalaisista antoi äänensä monarkian lakkauttamisen puolesta. Helleenien kolmas tasavalta perustettiin ja tammikuussa 1975 alkoivat televisioidut oikeudenkäynnit junttaa vastaan.
Iältään 84-vuotias Ioannídis jätti terveyssyihin vedoten vapautusanomuksen 21. heinäkuuta 2007, mutta sitä ei hyväksytty. Ioannídis menehtyi 35 vuoden vankeuden jälkeen 16. elokuuta 2010. Hänet oli viety edellisenä yönä vankilasta sairaalaan hengitysvaikeuksien takia.
Skandinavia Cup 2019–2020
Skandinavia Cup 2019–2020 oli maastohiihtokilpailu Skandinavia Cupin kilpailukausi, joka alkoi 13. joulukuuta 2019 ja päättyi 5. tammikuuta 2020. Kauden oli määrä koostua yhdeksästä osakilpailusta, jotka järjestettäisiin Suomen Vuokatissa sekä Norjan Nesissä ja Harstadissa.
Alun perin viimeinen kilpailuviikonloppu oli tarkoitus hiihtää Viron Otepäässä, mutta kisat siirrettiin lumen puutteen vuoksi. Otepäästä Harstadiin siirretyt kilpailut peruttiin koronaviruspandemian takia.
Yksittäisten osakilpailujen lisäksi pisteitä jaetaan kauden päättävien kilpailujen yhteistuloksen perusteella.
Miehet
''
Naiset
''
Dumb Ways to Die
Dumb Ways to Die on australialaisen Melbournen kaupungin metron Metro Trains Melbournen kehittämä mainoskampanja, jonka tehtävä on kertoa, että junia pitää varoa. Kampanjan videosta tuli suosittu video eli viraalivideo netissä marraskuussa 2012 kuva- ja videopalvelu YouTuben kautta.
Video
Videon ovat tehneet Pat Baron, Julian Frost sekä tuottanut Cinnamon Darvall. Video ladattiin YouTubeen marraskuussa 2012 ja se sai kahdessa vuorokaudessa kaksi ja puoli miljoonaa näyttökertaa. Marraskuuhun 2014 mennessä videota on katsottu YouTubessa yli 92 miljoonaa kertaa. Videossa 21 erikoista värikästä oliota kuolevat kukin mielikuvituksellisella tavalla ja jokainen näistä olioista liittyy lopussa laulamaan kampanjan kappaletta Dumb Ways to Die. Videon lopussa ääni varoittaa katsojia junista.
Kappale
Kappaleen eli Dumb Ways to Dien ovat tehneet John Mescall ja Ollie McGill, joka myös tuotti sen. Kappaleen laulaa Tinpan Orange -yhtyeen solisti Emily Lubitz. Kappale kertoo englannin kielellä videon tapahtuman eli olioiden mielikuvitukselliset kuolemat. Kappale ja video on liitetty yhteen ja ne ovat saaneet suurta suosiota YouTubessa.
Rauno Koski
Koski aloitti poliittisen toimintansa Kokoomuksen Nuorten Liitossa ja opiskeluaikanaan hän työskenteli kokoomuksen puoluetoimistossa. Valmistuttuaan lainopin kandidaatiksi hän työskenteli Suomen rauta- ja koneliikkeiden yhdistyksen toimistopäällikkönä ja Suomen kansakoulunopettajien liiton lakimiehenä.
Vuonna 1960, Jussi Saukkosen ollessa kokoomuksen puheenjohtaja, Koski valittiin kokoomuksen puoluesihteeriksi. Hän toimi tehtävässä vuoteen 1965, jolloin hänen ystävänsä ja lankonsa Juha Rihtniemi, jonka valintaan hän oli ollut vaikuttamassa, valittiin puolueen puheenjohtajaksi. Hänen seuraajansa puoluesihteerinä oli Harri Holkeri. Puoluesihteeriaikansa jälkeen Koski työskenteli Yleisradion johtotehtävissä, ensin apulaisjohtajana ja myöhemmin hallintojohtajana. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1982.
Koski oli naimisissa Irma Rihtniemi-Kosken, Juha Rihtniemen siskon, kanssa. He avioituivat vuonna 1948.
Katallaktiikka
Katallaktiikka tai katallaksia on itävaltalaisen taloustieteilijän Friedrich von Hayekin käyttämä termi, joka on tarkoitettu vaihtoehdoksi sanalle talous (economy). Sana on peräisin kreikan kielen sanasta ”katallasso” (καταλλάσσω), joka tarkoittaa karkeasti suomennettuna ”vaihtaa” tai ”muuttaa vihollinen ystäväksi”.
Hayek ei ollut tyytyväinen taloustieteen älylliseen kehityssuuntaan, ja hän mm. kritisoi talouden englanninkielistä nimeä ”economy”, joka periytyy kreikan kielen kantasanasta oikonómos (οἰκονόμος). Oikonómos tarkoittaa ”kotitalouden hoitoa”, mikä on Hayekin mielestä aivan liian suppea käsite kuvaamaan taloudellista vuorovaikutusta ja vaihdantaa markkinoilla. Lisäksi se antaa Hayekin mukaan virheellisen käsityksen siitä, kuinka taloudellisilla toimijoilla olisi yhteneväiset tavoitteet jotka eivät olisi ristiriidassa keskenään. Hayekin mukaan taloudessa on kyse lukuisten eri toimijoiden hajautetusta toiminnasta vapaaehtoisilla markkinoilla, joissa heillä kaikilla on hyvin erilaisia ja ristiriitaisia tavoitteita, joidenka saavuttamiseksi he kuitenkin tarvitsevat muiden toimijoiden kanssa tehtäviä vaihtoja. Katallaktiikka on prakseologinen teoria siitä miten hintamekanismi synnyttää vapailla markkinoilla kysynnän ja tarjonnan lakien mukaisesti spontaania järjestystä erilaisten toimijoiden tiedostamatta tai siihen pyrkimättä. Se pyrkii tarkastelussaan ottamaan huomioon kaiken mahdollisen toiminnan, joka vaikuttaa hinnanmuodostukseen ja jäljittämään nämä hintoihin vaikuttavat tekijät aina takaisin yksilöllisten taloudellisten toimijoiden päätöksentekoon markkinoilla. Katallaktiikka pyrkii selittämään hintoja "sellaisena kuin ne ovat", eikä "sellaisena joiden niiden tulisi olla". Katallaktiikan lait eivät ota kantaa moraaliarvioihin, vaan pyrkivät tarkkaan, objektiiviseen ja universaaliin validiteettiin.
Lucille Teasdale-Corti
Lucille Teasdale-Corti (o.s. Teasdale; 30. tammikuuta 1929 Montreal, Québec, Kanada – 1. elokuuta 1996 Lombardia, Italia) oli kanadalainen humanitaristi ja yksi maansa ensimmäisistä naispuolisista kirurgeista. Hän matkusti Guluun, Ugandaan, harjoittamaan lääketiedettä ja auttamaan tarpeessa eläviä. Elämänsä aikana Teasdale-Corti sai työstään useita kansainvälisiä tunnustuksia. Hänet muun muassa nimitettiin Québecin kansallisen ritarikunnan suurupseeriksi ja Kanadan ritarikunnan jäseneksi.
Elämä
Teasdale syntyi Montrealissa paikallisen teurastajan tyttärenä. Hän varttui työväenluokkaisen roomalaiskatolisen perheen seitsemästä lapsesta neljäntenä. Hän oli lapsista ainoa lukiosta valmistunut. Hän sai inspiraatiota kiinalaisia orpoja avustaneilta nunnilta ja julisti jo 12-vuotiaana isälleen aikovansa lääkärin ominaisuudessa auttaa vähäosaisia lapsia.
Teasdale sai vuonna 1950 stipendin, jonka turvin hän pääsi opiskelemaan lääketiedettä Montrealin yliopiston lääketieteelliseen tiedekuntaan. Hän valmistui cum laude -arvosanoin vuonna 1955. Hän teki harjoittelunsa montrealilaisessa lastensairaalassa, lähti syyskuussa 1960 Ranskaan ja erikoistui Marseillessa lastenkirurgiaan.
Montrealissa suorittamansa harjoittelun aikana Teasdale tutustui Piero Cortiin, jonka kehotuksesta hän lähti Ugandaan pienelle klinikalle sen ensimmäisenä ja ainoana kirurgina. Aluksi tarkoituksena oli viettää Afrikassa vain kuukausi tai pari. Teasdale lähtikin takaisin Marseilleen, mutta palasi pian takaisin Ugandaan ja jatkoi siellä työtään. Teasdale ja Corti menivät naimisiin joulukuussa 1961 pienessä kappelissa, ja heidän tyttärensä Dominique syntyi seuraavana vuonna.
Lopulta Teasdale ja Corti palvelivat laajalle levittäytynyttä yli 200 000 ihmisen populaatiota, jonka keskuudessa esiintyi tuberkuloosin, malarian ja myöhemmin AIDS:in kaltaisia sairauksia. Alun perin he toimivat oloissa, joissa vedensaanti oli riittämätöntä, puhelimia ei ollut eivätkä edes lääkkeet ja sähkö olleet taattuja. Teasdale-Corti toimi kirurgina sittemmin myös sodan oloissa.
Toistuvan sairastelun jälkeen vuonna 1985 Teasdale-Corti sai kuulla olevansa HIV-positiivinen. Hän uskoi saaneensa tartunnan suorittaessaan leikkauksia infektoituneille sotilaille. Teasdale-Corti teki silti kaikkiaan yli 13 000 operaatiota ja jatkoi työskentelyä jopa terveydentilansa heikentyessä. Hän kuoli 11 vuotta HIV-infektiostaan kuulemisensa jälkeen. Kahdeksan vuotta myöhemmin hänen leskensä menehtyi haimasyöpään; pariskunta lepää vierekkäisissä haudoissa.
Lääketieteellinen perintö
Vuonna 1995 Lucille ja hänen miehensä perustivat "Lucille Teasdale ja Piero Corti -seuran" Milanoon ja Montrealiin, jotta sairaalan toiminnan jatkuminen varmistuisi. Lääkäriksi myös kouluttautunut tytär jatkoi järjestön johtamista Milanossa. Nykyään pariskunnan sairaala (St. Mary's-Lacor) tarjoaa ensimmäisen luokan lääketieteellistä hoitoa Ugandassa ja on merkittävä osaamisen näyte maanosankin tasolla. Ugandalaisia työntekijöitä on yli 500, ja sairaalassa hoidetaan vuosittain yli 300 000 potilasta, joista puolet on alle kuusivuotiaita lapsia.
Tunnustukset
Teasdale-Corti sai useita tunnustuksia sekä elämänsä aikana että postuumisti. Sen lisäksi, että Kanadan ritarikunta ja Québecin kansallinen ritarikunta ovat huomioineet Teasdale-Cortin, sai hän myös muun muassa Montrealin yliopiston kunniatohtorin arvon (1996), Canadian Medical Hall of Famen jäsenyyden (2001), Italian siviiliansioiden kultamitalin (2004) ja Rotaryn tunnustuksia.
Skutskärin kirkko
Skutskärin kirkko on Ruotsissa Älvkarlebyn kunnassa sijaitseva kirkkorakennus. Kirkko on rakennettu alun perin vuonna 1906, mutta paloi maan tasalle 1921 ja rakennettiin samana vuonna uudestaan. Tyyliltään rakennus edeustaa uusgotiikkaa.
Panelianlahti
Pronssikausi
Pronssikaudella Satakunnan asutuksen merkittävin keskittymä syntyi Panelianlahden rannoille Pyhäjärvestä alkunsa saaneen Eurajoen suun ympäristöön. Muinaiset asukkaat jättivät jälkeensä yli 200 nykyään tunnettua röykkiöhautaa eli hiidenkiuasta. Missään muualla Suomessa ei hautaröykkiöitä tiedetä rakennetun yhtä tiheästi. Hiidenkiukaista tunnetuin on Panelian eteläpuolella sijaitseva Kuninkaanhauta, joka on myös yksi Pohjoismaiden suurimmista pronssikautisista röykkiöhaudoista.
Panelianlahden ympäristön asutus päättyi esiroomalaisen rautakauden alkupuolella noin 500 eaa., kun merialue oli maankohoamisen johdosta soistunut kalastus- ja kulkukelvottomaksi. Mataloitumisen arvellaan alkaneen noin 800 eaa. Alueen väestö siirtyi todennäköisesti hieman sisämaahan päin Euran ja Kauttuan seuduille Pyhäjärven pohjoispuolelle. Paikalle syntyi myöhemmin Länsi-Suomen vaurain rautakautinen kulttuuri.
Myöhemmät vaiheet
Entisen Panelianlahden ympäristö asutettiin uudelleen 1200-luvulla, jolloin myös nykyinen Panelian kylä sai alkunsa. 1800-luvun puolivälissä alettiin vuosisatojen kuluessa soistunutta muinaislahtea raivata pelloksi. Nykyään Panelianlahden paikalla on kymmenien neliökilometrien laajuinen viljelysaukea, joka sijaitsee pääosin entisen Kiukaisten kunnan alueella Irjanteen ja Panelian kylien välissä.
Läntinen Bug
Bug tai Läntinen Bug on Ukrainassa, Valko-Venäjällä ja Puolassa virtaava Itämereen laskevan Veikselin vesistöön kuuluva joki. Bug saa alkunsa Ukrainan länsiosissa Lvivin alueella ja yhtyy Puolassa Varsovan pohjoispuolella vasemmalta Narewiin, joka on Veikselin oikeanpuolinen sivujoki. Joki toimii Euroopan unionin rajajokena Puolan sekä Valko-Venäjän ja Ukrainan välillä.
left|thumb|200px| Muhavetsin ja Bugin yhtymäkohta [[Brest (Valko-Venäjä)|Brestissä Valko-Venäjällä.]] right|thumb|240px| Bugin pääuoman reitti Ukrainasta Puolaan Varsovan pohjoispuolelle
Läntisen Bugin pituus on 831 kilometriä, ja se muodostaa Valko-Venäjän rajan 169 kilometrin matkalla. Joen valuma-alue on 73 479 neliökilometriä, tästä 9 990 neliökilometriä Valko-Venäjällä. Joen keskivirtaama Ukrainan ja Valko-Venäjän rajalla on 50 m³/s, alempana Puolassa 127 m³/s.
Historiallinen kanavayhteys Dneprille
Mahtavan Puola-Liettuan valtioliiton aikana 1700-luvun lopulla kaivettiin nykyisen Valko-Venäjän lounaisosiin yhdyskanava Bugin sivuhaarasta Muhavetsista Mustaanmereen laskevaan Dneprin vesistöön. Kanavan nimi oli aluksi Kuninkaallisen kanava. Viime vuosikymmeninä melko runsaasti kiintoainesta kuljettavaa Bugjokea ei kuitenkaan ole ruopattu, eikä idästä tämän Dneprin–Bugin kanavan kautta saapuvilla proomuilla pääse navigoimaan esteettä Valko-Venäjän Brestiä pitemmälle länteen.
Gorkhan piirikunta
Gorkhan piirikunta on yksi Nepalin 75 piirikunnasta. Se sijaitsee Nepalin Läntisen kehitysalueen Gandakin vyöhykkeellä.
Gorkhan piirikunnassa asui vuonna 2011 yhteensä 271 061 henkeä. Piirikunnan pinta-ala on 3 610 neliökilometriä ja väestötiheys 75 as./km2. Hallinnollinen keskus on Gorkhan kaupunki (32 473 as., 2011). Gorkhan kaupungin ohella piirikunta jaettu kyläkehityskomiteoiden alueisiin (VDC), joita vuoden 2011 väestönlaskennan aikaan oli kaikkiaan 66 kappaletta.
Piirikunta on maaston korkeuseroiltaan erittäin monimuotoinen ja kulkuyhteyksiltään haastava; läheskään kaikkiin kyliin ei ole tietä tai edes hyvää kärrypolkua. Piirikunnassa sijaitsee esimerkiksi maailman kahdeksanneksi korkein vuori (Manaslu, 8163 m) ja maailmanperintölistalle 1996 hyväksytty Gorkhan keskiaikainen linnoitus, joka toimi aiemmin myös kuninkaanlinnana. Nähtävyyksiin kuuluu myös Durga-jumalattarelle omistettu Manakamanan temppeli, jonne on gondolihissiyhteys.
Nepalin vuoden 2015 maanjäristyksen järistyskeskus sijaitsi Gorkhan piirikunnan pohjoisosissa. Piirikunta kärsi suuria tuhoja tämän seurauksena. Esimerkiksi jopa 90 prosenttia piirikunnan rakennuksista arvioitiin tuhoutuneeksi.
Baijerin Isabella
Baijerin Isabella (myös  Élisabeth de Bavière, Isabeau de Bavière, 1371–1435) oli Kaarle VI:n puolisona Ranskan kuningatar, joka toimi käytännössä maansa hallitsijana miehensä ajoittaisen mielisairauden aikoina. Hänen vaikuttavin poliittinen tekonsa oli Troyesin rauhansopimuksen allekirjoittaminen. Sopimuksen mukaan Ranskan kruununperijäksi tulisi Kaarle VI:n pojan sijasta Englannin Henrik V, joka meni naimisiin Isabellan ja Kaarlen tyttären, Valois’n Katariinan kanssa.
Isabella oli Baijerin herttuan Stefan III:n tytär. Hän meni naimisiin Kaarlen kanssa vuonna 1385. Kaarlen mielisairaus ilmeni ensimmäisiä kertoja vuonna 1392. Isabella yritti hakea miehelleen apua sekä lääketieteellisin että hengellisin keinoin. Heille syntyi ainakin kuusi lasta vuosina 1393–1403. Kuninkaan sairausjaksojen pahentuessa tämä ei enää tuntenut vaimoaan. Isabella haki lohtua muista miehistä, ensin langostaan Orleansin herttuasta, ja tämän murhan jälkeen Burgundin herttuasta Jeanista. Burgundin herttua liittoutui ensin Isabellan kanssa tämän poikaa Kaarlea vastaan, mutta siirtyi Kaarlen puolelle Isabellaa ja englantilaisia vastaan.
Antti Kiiski
Antti ”Ande” Kiiski (s. 3. maaliskuuta 1974) on suomalainen muusikko, joka tunnetaan parhaiten hardcore punk -yhtye Rytmihäiriön basistina sekä perustajajäsenenä. Kiiski soittaa bassoa myös doom rock -yhtye Slugstainissa, johon kuuluu myös Rytmihäiriön rumpali Otto Luotonen.
Bill Holland
William "Bill" Holland (18. joulukuuta 1907 – 19. toukokuuta 1984) oli yhdysvaltalainen Indianapolis 500 -kuljettaja. Hän osallistui viiteen Indianapolis 500 -kilpailuun kausilla 1947–1950 ja 1953. Hän voitti vuoden 1949 kilpailun ja ajoi kolmesti toiseksi. Hän saavutti yhteensä 4 palkintosijaa ja 24 pistettä, joista F1-tuloksiin on laskettu vain 6 pistettä ja yksi palkintosija.
Holland valittiin vuoden 2005 National Sprint Car Hall of Fameen.
Antiikin tekniikka
Antiikin tekniikka, katso:
Bacan
Bacan eli Bachan on saari Indonesiassa. Se kuuluu Molukkeihin. Bacanilla ja sitä ympäröivillä noin 80 pienemmällä saarella on noin 56 000 asukasta (1991). Tärkein kaupunki on saaren läntisissä osissa sijaitseva Labuha. Saaren pinta-ala on noin 1 800 neliökilometriä.
Israelin presidentti
thumb|230px|Israelin presidentin toimisto vuonna 2007
Israelin presidentti (hepreaksi נשיא המדינה, Nesi HaMedina) on Israelin valtionpäämies. Vaikka se on de jure Israelin korkein virka, sillä ei ole yhtä suurta valtaa kuin esimerkiksi pääministerillä, kuten muissakin parlamentaarisissa demokratioissa. Presidentin valitsee Israelin parlamentti knesset enemmistöäänestyksellä. Nykyään presidenttinä voi olla vain yhden, seitsenvuotisen kauden ajan. Ennen vuotta 2000 presidenttikausi kesti viisi vuotta, ja sama henkilö voitiin valita presidentiksi korkeintaan kahdelle kaudelle.
Nykyinen Israelin presidentti on Isaac Herzog, joka aloitti virassaan 7. heinäkuuta 2021.
Johanna Tuomi
Johanna Inkeri Tuomi (o.s. Keskinen; s. 19. maaliskuuta 1954 Rovaniemi) on suomalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano. Tuomen ohjelmisto on laaja-alainen ja käsittää niin oopperaa, operettia, gospelia kuin jazzia.
Tuomi suoritti Sibelius-Akatemiassa lauludiplomin ja musiikinopettajan tutkinnon 1986. Hän debytoi Suomen kansallisoopperassa vuonna 1983 ja Sibelius-Akatemian konserttisarjassa vuonna 1989.
Suomen evankelis-luterilaisen kirkon kirkolliskokous
Suomen evankelis-luterilaisen kirkon kirkolliskokous on kirkon hallinnon korkein päättävä elin. Se päättää kirkon yleisisitä linjauksista, hallinnosta, taloudesta ja ehdottaa kirkkolainsäädännön muuttamisesta Eduskunnalle. Kirkolliskokous kokoontuu kahdesti vuodessa Turun kristillisen opiston tiloissa.