cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nukketeatteri Sampo
Historia ja toimitilat
pienoiskuva|Teatterin vanhat toimitilat Puotilan ostoskeskuksessa. Toimintansa alkuvuosina tuolloin Maija Baricin johtama Nukketeatteri Sampo toimi esimerkiksi nykyisen KOM-teatterin tiloissa Kapteeninkadulla. Näytöksiä sillä oli vuoteen 2012 mennessä kertynyt lähes 10 000 ja katsojia yli miljoona. Esitykset ovat tyypillisesti ikärajattomia – joskin pienille lapsille suositellaan kestoltaan lyhyempiä teoksia – ja niissä on elävä musiikki.
Autohälytin
Perusautohälytin valvoo yleensä ajoneuvon ovia ja luukkuja, kuten konepeltiä ja tavaratilan luukkua. Niiden avaaminen aiheuttaa hälytystoimenpiteen, kun vahinko on jo tapahtunut. Sisätilan liiketunnistin on myös yleinen autohälyttimissä. Sekin ilmaisee jo tapahtuneen automurron. Moderneissa autohälyttimissä ovat ovet ja luukut omissa silmukoissaan ja lisäksi käynnistysvirralle on oma silmukkansa sekä lisäsilmukoita esimerkiksi suojaamaan lisävaloja. Autohälyttimissä käytetään myös erilaisia elektronisia tunnistimia, kuten iskuntunnistin, kallistuksentunnistin, lasinrikkoutumistunnistin ja liiketunnistimina ultraääniliiketunnistin tai mikroaaltotutka. Mikroaaltotutkalla voidaan valvoa myös auton ulkopuolta lasien läpi. Kallistuksentunnistin kalibroituu aina, kun auto on pysäköity ja autohälytin kytketään päälle. Se laukaisee hälytyksen, jos autoa yritetään kallistaa esimerkiksi pyörien irrottamista tai hinaamista varten. Iskuntunnistimimet ovat yleensä esivaroittavia eli ne toteuttavat varoitusääni- ja valomerkkejä pienistä iskuista ja täyshälytyksen kovemmista iskuista. Esivaroitus saattaa ennaltaehkäistä ikkunan rikkomisen.
Nukketeatteri Sampo
Nukkeja ja näytelmiä
Nukketeatterissa esitetään muun muassa pääsiäis- ja joulunäytelmiä. Joulunalusajan ohjelmiston kuuluvat Yllätyslahja ystävälle (esitetty jo vuodesta 1992 saakka), Joulu tulla jollottaa ja Ihana joulu -nukketeatteriesitykset. Myös esitys Joen laulu oli hyvin suosittu. Joka vuosi tulee yleensä kaksi uutta esitystä ensi-iltaan. Kevään 2016 ensi-ilta oli Prinsessa Ruusunen. Keväällä 2017 ensi-illassa oli Leonardon lentävät apinat. Nukketeatteri Sampossa esitetään myös aikuisten nukketeatteria ja nähdään kotimaisia ja ulkomaisia vierailuesityksiä. Keväällä 2016 alkoivat Sampo Soikoon! -musiikkiklubit, joita järjestetään silloin tällöin perjantai-iltaisin ja Sampon Sunnuntait -lastenklubit sunnuntai-iltapäivisin muutamia kertoja kauden aikana.
Autohälytin
Hälyttimiä voidaan jakaa useisiin alaryhmiin, joita voivat olla esimerkiksi tehdasasennetut ja jälkiasennettavat. Jälkimmäiset voidaan jakaa esimerkiksi kompakteihin ja modulaarisiin. Kompaktissa hälyttimessä on keskusyksikkö ja sireeni ja ajonestolaite samassa kotelossa. Modulaarisessa hälyttimessä keskusyksikkö on erikseen ajoneuvon sisätilassa ja sireeni esimerkiksi moottoritilassa. Modulaarisen hälyttimen keskusyksikköä ja ajonestolaitetta ei voida paikantaa hälytysäänen perusteella.
Nukketeatteri Sampo
Nukkeja ja näytelmiä
Teatterissa on esillä esityksistä tuttuja nukkeja, joista varmasti kuuluisimmat ovat Tohelo ja Torvelo ja Duppaduulix. Ne esiintyvät myös ohjelmissa, levyillä ja kirjoissa. Aulagalleriasta löytyy teatterin eri esityksissä esiintyneistä nukeista koottu monipuolinen nukkenäyttely.
Autohälytin
Autohälyttimellä voidaan nykyisin toteuttaa monenlaisia kauko-ohjaustoimintoja, kuten kaukokäynnistys, polttoainelämmittimen kauko-ohjaus, valojen ja ikkunoiden ja kattoluukun kauko-ohjaus tai esimerkiksi autotallin oven kauko-ohjaus.
Atlant Stadium
Atlant Stadium on monikäyttöinen stadion Navapolatskissa Valko-Venäjällä. Nykyään sitä käytetään enimmäkseen jalkapallossa FC Naftan Novopolotskin kotikenttänä. S eon valmistunut vuonna 1970 ja remontoitu 2003. Stadionille mahtuu 4 522 ihmistä.
Nukketeatteri Sampo
Nukkeja ja näytelmiä
Esityksiä on vuosittain 200–300, joista yli puolet Erottajankadulla. Yleisöä on vuosittain noin 25 000. Nukketeatteri on tehnyt useita tuotantoja yhteistyössä Yleisradion kanssa.
Tunnustukset
Teatteri (sen avainhenkilöt) on palkittu useasti taiteellisesta työstään ja lastenkulttuurin edistämisestä. Maija Baric ja kuvittaja Kristiina Louhi palkittiin valtion tiedonjulkistamispalkinnolla (1997) Nukketeatteria!-teoksesta. Teos on käännetty ainakin kymmenelle eri kielelle. Pieni pääsiäislevy on Varhaisiän musiikinopettajien suosittelemaa aineistoa pikkulasten musiikkikasvatukseen. Cd-levyä, sen kappaleita kuten muitakin nukketeatterin musiikkijulkaisuja käytetään laajalti musiikkileikkikouluissa. Maija Baric sai keväällä 2016 ensimmäistä kertaa jaetun Suomen Assitej-palkinnon mittavasta elämäntyöstä lastenteatterin ja -kulttuurin parissa.
Julkaisuja
Julkaistuja kirjoja ovat:
Julkaistuja musiikkilevyjä (cd) ovat:
Julkaistuja musiikkisatuja (cd) ovat:
Jalkapallon Suomensarjan kausi 1969
Jalkapallon Suomensarjan kausi 1969 oli Suomen jalkapallon toiseksi korkeimman sarjatason kausi. Kausi pelattiin neljänä lohkona kaksinkertaisena sarjana. Lohkovoittajat pääsivät nousukarsintaan, jonka kaksi parasta nousi Mestaruussarjaan kaudeksi 1970. Kausi oli viimeinen, josta käytettiin Suomensarja -nimikettä. Seuraavasta kesästä lähtien toiseksi korken sarjataso tunnettiin nimellä II divisioona.
Aiheesta muualla
Suomen jalkapallon sarjataulukoita
1-dodekaanitioli
1-dodekaanitioli on orgaaninen yhdiste (tioli), joka on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritöntä tai vaaleankeltaista nestettä, jolla on tunnusomainen haju. 1-dodekaanitiolista käytetään myös nimityksiä dodekyylimerkaptaani ja lauryylimerkaptaani.
Ympäristö- ja terveysvaikutukset
Ärsyttää silmiä, ihoa, ja hengitysteitä. Pitkäaikainen altistus voi aiheuttaa ihon herkistymistä. Palaessaan muodostaa myrkyllisiä yhdisteitä.
Joakim Eskildsen
Joakim Eskildsen (s. 1971 Kööpenhamina) on tanskalainen valokuvataiteilija.
Eskildsen oli Kööpenhaminassa Rigmor Mydtskovin oppilas ja lähti vuonna 1994 Suomeen Taideteolliseen korkeakouluun opiskelemaan valokuvauskirjan tekoa Pentti Sammallahden oppiin. Eskildsen asuu Kööpenhaminan lähellä.
Vuosina 2000–2006 Eskildsen tutki yhdessä kirjailija Cia Rinteen kanssa romaneja useissa maissa (lähinnä Itä-Euroopassa), sekä muita etnisiä kansoja Intiassa, jotka ovat todennäköisesti sukua romaneille. He julkaisivat matkoistaan teoksen The Roma Journeys, joka kertoo romanien elämästä tekstien ja yli 200 valokuvan kautta.
Tapio Korjus
Seppo Tapio Aleksanteri Korjus (s. 10. helmikuuta 1961 Vehkalahti) on suomalainen keihäänheittäjä ja olympiavoittaja.
Urheilu-ura
Nuorena Korjus harrasti monia eri urheilulajeja, joista menestyi erityisesti hiihdossa. Hiihdon ansiosta hän pääsi Vuokatin urheilulukioon syksyllä 1977. Selkäkivut pakottivat Korjuksen kuitenkin keskittymään keihäänheittoon, lajiin jossa hän ylitti 70 metriä ensi kerran 18-vuotiaana vuonna 1979. Korjuksen juniorivuosien kasvattajaseura oli Vehkalahden Veikot ja myöhemmin keihäänheittäjänä Lapuan Virkiä.
Korjuksen keihäänheittoura kehittyi tasaisesti koko 1980-luvun (muutamaa vammojen vaikeuttamaa kautta lukuun ottamatta) ja hän ylitti 80 metriä ensi kerran vuonna 1983, mutta laajempaan kansainväliseen tietoisuuteen hän tuli vasta Soulin kisojen olympiavoiton 1988 myötä. Edellisenä vuonna hän oli voittanut yllätysmestarina Suomen mestaruuden (mutta ei ylittänyt MM-kisarajaa päästäkseen kisoihin), jonka hän uusi olympiavuonna. 16. kesäkuuta 1988 hän heitti maaottelussa Norjaa vastaan uuden Suomen ennätyksen 85,18 metriä, jota hän paransi Lahdessa eliittikisoissa 25. elokuuta heittäen 86,50. Tulos oli kaikkien aikojen kolmanneksi paras. Vanhalla keihäsmallilla Korjus oli heittänyt 89,30 Pihtiputaan keihäskarnevaaleissa 1985.
Soulin kisoissa Korjus aloitti hyvin heittämällä johtoheiton heti ensimmäisellä kierroksella. Kilpakumppanit Seppo Räty ja Jan Železný menivät kuitenkin ohi Korjuksen kärsiessä jalkakrampeista ja joutuessa jättämään heittoja väliin. Kuudennella kierroksella Železný heitti parhaaksi tuloksekseen 84,12, mutta Korjus onnistui kisan viimeisenä heittäjänä viimeisellään heittämään 84,28 ja voitti kultaa. Maanmies Räty sai pronssia. Samoista kisoista Harri Koskela toi Lapuan Virkiälle hopeaa painista – muun Suomen joutuessa tyytymään kahteen pronssimitaliin.
Olympialaisten jälkeen Korjus ei enää heittänyt Suomen ja Ruotsin ulkopuolella ja lopetti kilpauransa kauteen 1989.
Urheilu-uran jälkeen
Tapio Korjus on koulutukseltaan liikuntatieteiden maisteri. Hän on toiminut Kuortaneen urheiluopiston rehtorina ja Kuortaneen valmennuskeskuksen johtajana. Hän on toiminut myös keihäänheiton valmentajana muun muassa Mikaela Ingbergille ja Mikko Kankaanpäälle.
Korjus nimitettiin 28. kesäkuuta 2007 valtion liikuntaneuvoston puheenjohtajaksi seuraavaksi nelivuotiskaudeksi. Hänet valittiin uudelleen valtion liikuntaneuvoston puheenjohtajaksi vuonna 2015 alkaneella nelivuotiskaudella.
Korjus toimi 2010–2012 Suomen Olympiakomitean huippu-urheilun toimintatavan muutoksen projektiryhmän jäsenenä.
Carlos Kleiber
Carlos Kleiber (alk. Karl Ludwig Bonifatius Kleiber, 3. heinäkuuta 1930 Berliini, Saksa – 13. heinäkuuta 2004 Konjšica, Slovenia) oli itävaltalainen kapellimestari. Kapellimestarina Kleiber debytoi vuonna 1952. Hän lopetti musiikintekemisen välillä opiskellakseen kemiaa, mutta palasi musiikin pariin kahden vuoden jälkeen. Hän työskenteli Saksassa vuodesta 1956, debytoi Wienissä 1973 ja Bayreuthissa seuraavana vuonna.
Nuoruus ja opiskelu
Karl Ludwig Bonifatius Kleiber syntyi vuonna 1930 Berliinissä, missä hänen isänsä Erich Kleiber työskenteli kapellimestarina Berliinin valtionoopperassa. Hän oli Erich Kleiberin ja Ruth Goodrichin toinen lapsi.
Erich Kleiber jätti Saksan perheineen vuonna 1935 protestina natsihallintoa vastaan. Perhe asui useassa eri paikassa, kunnes se asettui Etelä-Amerikkaan vuonna 1940. Sodan jälkeen Karl – eli nyt espanjalaisittain – Carlos Kleiber palasi Eurooppaan ja opiskeli oikeustiedettä ja kemiaa Zürichissä. Hän oli kuitenkin kiinnostunut musiikista ja oli tehnyt ensimmäisen sävellyksensä jo yhdeksänvuotiaana. Carlos sai vuonna 1950 isältään luvan lähteä opiskelemaan musiikkia Buenos Airesiin.
Ura
Kleiber muutti 1953 Saksaan, missä hän toimi korrepetiittorina. Hän teki 1955 lavadebyyttinsä kapellimestarina Potsdamissa. Hän pääsi 1957 Düsseldorfin oopperan korrepetiittoriksi ja 1960 kapellimestariksi. Kleiber vieraili kapellimestarina myös muissa orkestereissa.
Kleiber ryhtyi 1970-luvulla freelanceriksi. Hän esiintyi 1973 ensimmäisen kerran Wienin valtionoopperassa Tristan ja Isolde -oopperan kapellimestarina. Samana vuonna ilmestyi myös hänen ensimmäinen levytyksensä. Kleiber esiintyi 1974 ensimmäisen kerran Royal Opera Housessa ja Bayreuthin musiikkijuhlilla. Kleiber johti myös Wienin filharmonikkoja, jonka kanssa hän myös levytti Ludwig van Beethovenin viidennen sinfonian.
Kleiber debytoi 1970-luvulla useissa oopperataloissa. Hän esiintyi 1976 ensimmäisen kerran La Scalassa ja 1978 Chicagon sinfoniaorkesterin kanssa. Wienissä hänen johtamansa Carmen televisioitiin ympäri maailmaa.
Kleiberin viimeinen studioäänitys oli vuonna 1980 äänitetty Tristan ja Isolde. Metropolitan Operassa hän johti ensimmäisen kerran 1988, jolloin hän johti oopperan La bohème. Viimeisen kerran Kleiber johti oopperaa 1994 Wienissä ja viimeisen konserttinsa hän piti 1999 Cagliarissa.
Yksityiselämä
Kleiber meni vuonna 1961 naimisiin slovenialaisen balettitanssijan Stanislava Brezovarin kanssa. Heidän tytär Lillian syntyi 1971. Stanislava kuoli vuonna 2003 ja Carlos Kleiber seuraavana vuonna.
Tyyli
Isänsä Erich Kleiberin tavoin Carlos Kleiber oli perfektionisti. Hän vaati usein orkestereiltaan pitkiä harjoituksia. Kleiberiä pidettiin mielikuvituksekkaana ja kokeilevana muusikkona, joka kykeni luomaan tuoreita näkemyksiä vanhoista klassikoista.
Antti Siltala (eläintieteilijä)
Antti Johannes Siltala, alk. Silfvenius, (4. elokuuta 1878 Haapajärvi – 19. toukokuuta 1910 Helsinki ) oli suomalainen eläintieteilijä ja oli vuodesta 1906 dosentti Helsingin yliopistossa. Hänen tutkimuskohteitaan olivat vesiperhosten (Trichoptera) kehitysasteet ja elintavat. Hän kehitti suomenkielistä kasvi- ja eläintieteen oppisanastoa. Hän julkaisi tieteenalalta kirjallisuutta, esimerkiksi vuonna 1910 Gunnar Ekmanin kanssa teoksen Luurankoisten rakenne.
Rauha Eklund
Rauha Eklund (s. Huutoniemi; 24. maaliskuuta 1918 Evijärvi – 5. lokakuuta 1992 Pori) oli kokkolalainen taiteilija.
Antti Siltala (eläintieteilijä)
Siltalan tutkijanura jäi lyhyeksi hänen varhaisen kuolemansa takia. Hän ehti kuitenkin saada kansainvälistäkin mainetta vesiperhosten tutkijana. Hän väitteli tohtoriksi 1906 ja sai nimityksen dosentiksi Helsingin yliopistoon. Vanamo-seuran aktiivisena jäsenenä hän kehitti suomen kielen käyttöä ja suomenkielistä oppisanastoa. Hänen tärkeimmät tieteelliset saavutuksensa liittyvät vesiperhosten lajistoon, levinneisyyteen ja biologiaan. Tunnetuin teos on lisääntymis- ja kehitysbiologinen Trichopterologische Untersuchungen 1–2 (1906–1907).
Rauha Eklund
Hän tuli tunnetuksi tinatöistään: uransa hän aloitti koruilla ja siirtyi yhä suurempiin töihin. Hänen päätyönsä on Kokkolan kaupungintalon aulassa oleva viisiosainen tinatyö Meren äärellä, joka valmistui vuonna 1980.
Antonio Fontán
thumb|200px|right|Antonio Fontan
Antonio Fontán (15. lokakuuta 1923 Sevilla, Espanja – 14. tammikuuta 2010 Madrid, Espanja ) oli journalisti, joka taisteli lehdistönvapauden puolesta ja tuli myöhemmin valituksi Espanjan senaattiin ensimmäisissä vapaissa vaaleissa 1977. Hän oli tunnetun katolisen Opus Dein jäsen. Hän oli yksi Espanjan 1978 perustuslain laatijoista ja palveli ministerinä 1979–1982.
Telangana
Telangana on osavaltio Intian eteläosassa. Siellä asuu noin 35 miljoonaa asukasta. Osavaltio jakautuu kymmeneen piirikuntaan.
Kesäkuuhun 2014 asti Telangana kuului Andhra Pradeshin osavaltioon, josta se irtautui 1950-luvulla alkaneen kampanjoinnin tuloksena. Irtautumisen kannattajien mukaan Andhra Pradeshin hallitus ei ollut riittävästi huomioinut rannikkoalueita köyhempää Telanganan aluetta. Osavaltion irtautumispyrkimysten vuoksi alueella koettiin pahoja levottomuuksia vuosina 1969–1972. Levottomuudet kiihtyivät jälleen vuonna 2009, jonka joulukuussa Intian sisäministeri P. Chidambaram ilmoitti periaatepäätöksestä uuden osavaltion perustamiseksi. Intian hallitus hyväksyi Telanganan irtautumisen Andhra Pradeshista 30. heinäkuuta 2013. Telanganan puolelle jäänyt Hyderabad pysyy molempien osavaltioiden pääkaupunkina vähintään kymmenen vuotta, kunnes Andhra Pradesh on saanut kehitettyä itselleen uuden pääkaupungin. Telanganan ensimmäiseksi pääministeriksi valittiin Kalvakuntla Chandrashekar Rao.
Telanganan piirikunnat
thumb
Hardy Boyz
The Hardy Boyz oli showpainin tag team -joukkue, jonka muodostivat pohjoiscarolinalaiset veljekset Jeff Hardy ja Matt Hardy. Joukkue tunnetaan parhaiten ajastaan World Wrestling Entertainmentissa. Joukkueen nimi vaihteli vuosien mittaan. Käytössä on ollut muun muassa Hardy Boyz, The New Brood, Team Xtreme ja The Hardys. Team Xtremeen kuului Hardyjen lisäksi myös Mattin tyttöystävä Lita.
Hardyjen kotikaupunki on Cameron, Pohjois-Carolina, jossa veljekset ovat syntyneet. Joukkueen jäsenillä oli monia lopetusliikkeitä, kuten kaikkien käyttämä Twist of Fate, Jeffin Swanton Bomb. Lita käytti Litasault-nimistä Moonsault-hyppyä ja Litacanranaksi nimeämäänsä Hurracanranaa. Hardyt voittivat yhdessä WWE:n joukkuemestaruuden kuudesti. Lisäksi kummatkin Hardyt sekä Lita voittivat kaikki lukuisia soolomestaruuksia. Hardyt aloittivat painiuransa vuonna 1993 Jeffin ollessa 16-vuotias ja Mattin ollessa 20-vuotias. Ensin he painivat itseperustamassaan painiorganisaatiossa nimeltä Organization of Modern Exrteme Wrestling Grappling Artsissa eli OMEGA:ssa voittaen kyseisen promootion joukkuemestaruuden. Hardyjen ja Litan lisäksi myös muutama muu painija on noussut OMEGA:sta aina WWE:hen ja TNA:han. Seuraavina vuosina Hardyt painivat muissa pienissä pohjoiscarolinalaisissa promootioissa voittaen esimerkiksi National Wrestling Alliancessa NWA 2000 Tag Team -mestaruuden.
Hardyt pääsivät nykypäivän merkittävimmän painiorganisaation WWE:n palkkalistoille vuonna 1998. Myöhemmin he nousivat kuuluisiksi ja kävivät likimain legendaarisia feudeja eli juonikuvioita Dudley Boyzia, Edgeä & Christiania sekä Brock Lesnaria vastaan.
Hardy Boyz tuli tunnetuksi lähinnä TLC (Tables Ladders and Chairs) -otteluistaan The Dudley Boyzia ja Edge & Christiania vastaan. Näistä tunnetuin lienee Wrestlemania X-7 käyty ottelu. Jeff sai potkut WWE:stä huumeongelmiensa takia. Sen jälkeen Jeff paini hetken TNA:ssa, kunnes huomasi, ettei saanut toivomaansa näytillepanoa. Elokuun neljäntenä vuonna 2006 Jeff palasi WWE:n Raw-brändiin, mutta vuoden 2008 draftissa Jeff sai siirron SmackDowniin ja Matt siirrettiin SmackDownista ECW-brändiin.
Nousu suosioon
Hardy Boyz aloitti nousunsa kohti kuuluisuutta, kun saivat yllättävän voiton Kaientaista, jonka muodostivat Scoichi Funaki ja Mens Teioh syyskuun 27. päivänä vuonna 1998 Sunday Night Heatissa. Hardyt alkoivat tulla jopa joukkuemestaruushaastajiksi kun Michael Hayes alkoi manageroida heitä. Kesäkuun 29. 1999 Hardy Boyz voitti Acolytes Protection Agencyn voittaakseen ensimmäisen WWF:n joukkuemestaruutensa, mutta hävisivät tittelit alle kuukautta myöhemmin takaisin APA:lle. Lopulta Hardyt antoivat potkut Hayesille elokuussa 1999 ja kääntyivät heeleiksi eli "pahiksiksi" liittouen Gangrelin kanssa ja tulivat osaksi The New Brood -joukkuetta. Voitettuaan sarjan otteluita Edgeä ja Christiania vastaan Hardy Boyz nimitettiin "Terri Invitational Tournamentiin", jonka voittajat saisivat Terri Runnelsin managerikseen. Hardy Boyz voitti turnauksen ja sai Runnelsin managerikseen. Hardyt voittivat kaikkien aikojen ensimmäisen joukkuetikas-ottelun No Mercyssä Edgeä ja Christiania vastaan. Fanit olivat niin vaikuttuneita ottelun jälkeen, että kun Edge ja Christian olivat keskenään kehässä, fanit antoivat heille suuret suosionosoitukset. Saman fanit tekivät kummallekin joukkueelle vielä seuraavan illan Raw is Warissa. Niin alkoi miltei kaksi vuotta kestänyt kilpailu Hardy Boyzin ja Edgen ja Christianin välillä. Tähän aikaan Hardyjen manageriksi tuli Lita.
Hardyjen yhteenpaluu
Vuosina 2006–2007 Hardyt palasivat yhteen. He ottelivat Shawn Michaelsin ja Triple H:n muodostamaa D-Generation X:ää vastaan ja Joey Mercuryn, Johnny Nitron (nykyisen John Morrisonin) ja Melinan MNM-joukkuetta ja heidän liittolaisiaan vastaan. He ottelivat paluu-ottelunsa ECW:ssä F.B.I:tä (Fully Blooded Italians) vastaan, jonka Hardyt myös voittivat. Tähän mennessä heillä on ollut jo muutamia Ladder-otteluita toisia joukkueita vastaan, kuten vuoden 2006 Armageddonissa käyty neljän joukkueen joukkuemestaruus-ottelu, jonka lopulta voittivat Brian Kendrick ja Paul London. Hardyt tekivät ottelussa erään extreme-liikkeen, jonka seurauksena tikkaat osuivat Joey Mercuryn nenään, joka murtui. Hardy Boyz voitti kuudennen joukkuemestaruutensa 2.4.2007 voittaessaan "World Tag Team Championship Battle Royal" -ottelun.
The Hardy Boyz kamppaili MVPtä ja Mr.Kennedyä vastaan ECWssä 13. marraskuuta 2007. The Hardy Boyz hävisi ottelun. Vuoden 2008 heinä- ja kesäkuussa Hardyillä oli kaksi ottelua silloisia joukkuemestareita, John Morrisonia (entinen Johnny Nitro) ja The Miziä vastaan. Kummatkin joukkueet voittivat toisen otteluista.
Sotiemme Veteraanit
Sotiemme Veteraanit on suomalaisen, sotaveteraanien hyväksi toteutettavan valtakunnallisen varainhankinnan tunnus. Sotiemme Veteraanit -varainhankinnassa ovat mukana kaikki valtakunnalliset veteraanijärjestöt: Sotainvalidien Veljesliitto, Suomen sotaveteraaniliitto ja Rintamaveteraaniliitto sekä Kaatuneitten Omaisten Liitto. Tuotto on suunnattu talvisodan, jatkosodan ja Lapin sodan suomalaisille veteraaneille sekä heidän puolisoilleen, veteraanien leskille sekä sotaleskille.
Sotiemme Veteraanit hankkii varoja mies- ja naispuolisten veteraanien sekä puolisoiden ja leskien elinolojen parantamiseen. Varainhankinnan tavoitteena on, että veteraanit ja sotalesket voivat elää mahdollisimman pitkään itsenäisesti omassa kodissaan. Saatua tuottoa käytetään muun muassa lääkkeiden omavastuuosuuksiin ja silmälasien hankintaan sekä avustajapalveluihin, esimerkiksi ikkunoiden pesuun ja kodin raskaampaan siivoukseen. Tuottoa käytetään myös veteraanien kuntoutukseen.
Sotiemme Veteraanit -keräyksen tarpeellisuudesta on keskusteltu viime vuosina sotaveteraanien määrän vähentyessä. Monilla paikkakunnilla keräystä ei enää järjestetä.
Vuoden 2014 alussa Suomen itsenäisyyden ajan sotien veteraaneja oli yhä noin 32 000, heistä 4 800 on sotainvalideja. Veteraanien keski-ikä oli yli 90 vuotta.
Historia
Sotiemme Veteraanit -keräys alkoi vuonna 2006, kun Suomen sotaveteraaniliiton, Rintamaveteraaniliiton, Rintamanaisten Liiton ja Kaatuneitten omaisten liiton keräykset yhdistettiin. Sotainvalidien veljesliiton laajasti tunnettu syyskeräys lakkautettiin vuonna 2005, mutta se liittyi yhteiseen keräykseen mukaan vasta vuonna 2007.
Keräykset olivat koronaviruspandemian vuoksi tauolla vuosina 2020 ja 2021, mutta jatkuivat jälleen vuonna 2022.
Moacir Rodrigues Santos
Moacir Rodrigues Santos (s. 21. maaliskuuta 1970 São Paulo) on brasilialainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue
Moacir debytoi Brasilian maajoukkueessa 1990. Hän on pelannut kuusi maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin.
Pukusuunnittelija
Pukusuunnittelija on taiteilija, joka suunnittelee esityksen puvustuksen ja valvoo sen toteutusta. Pukusuunnittelijat työskentelevät ammattiteattereiden ja tv-yhtiöiden palveluksessa sekä elokuvatuotannoissa. Heitä työskentelee jonkin verran myös muoti- ja vaatetusalalla. Pukusuunnittelija rinnastetaan koulutukseltaan ja työn vaativuudeltaan lavastajaan, ohjaajaan ja kuvaajaan. Suurin osa elokuva-pukusuunnittelijoista työskentelee keikkatyöläisinä tuotantoyhtiöissä. Myös teattereissa käytetään vierailevia pukusuunnittelijoita. Suomessa pukusuunnittelijoita työskentelee elokuva-alalla pääsääntöisesti 10-15 henkilöä, ja sivutoimisesti alle 50 henkilöä. Elokuvapuolella ammattikunta on pieni, mutta hyvin järjestäytynyt. Pukusuunnittelija suunnittelee puvustuksia teatteriesityksiin, tv-ohjelmiin ja elokuviin. Osa pukusuunnittelijoista suunnittelee myös lavastuksia.
Pukusuunnittelija tekee tiivistä yhteistyötä ohjaajan, lavastajan, kuvaajan (elokuva), ja näyttelijöiden, eli niin sanotun taiteellisen henkilökunnan kanssa, sekä toteuttavan ja teknisen henkilökunnan kanssa. Pienemmissä tuotannoissa pukusuunnittelija voi toteuttaa itse suunnittelemansa asut. Suuremmissa tuotannoissa hän piirtää mallikuvat ja työkuvat, sekä hankkii materiaalit ja valvoo toteutusta.
FS Nielly (1880)
Nielly oli Ranskan laivaston vuonna 1880 vesillelaskettu Lapérouse-luokan risteilijä.
Valmistus
Alus tilattiin Brestin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin vuonna 1876. Alus laskettiin vesille vuonna 1880 ja se otettiin palvelukseen vuonna 1882.
Palvelus
Nielly poistettiin alusluettelosta vuonna 1902.
Sofistiset kumoamiset
Sofistiset kumoamiset ( tai De sophisticis elenchis) on Aristoteleen logiikan alan Organon-kokoelmaan kuuluva teos, joka pyrkii esittämään kaikki mahdolliset virhepäätelmät, jotka saattavat esiintyä väittelytilanteessa.
Historia
Organon (”Väline”) on kokoelma Aristoteleen logiikkaa ja metodiikkaa koskevia kirjoituksia. Sen nimitys tulee siitä, että sen osa-alueiden hallitsemisen katsotaan antavan filosofille tarvittavat ajattelun välineet kaikkien muiden asioiden käsittelyyn, sekä tieteessä että yleensäkin kaikessa järkevässä ajattelussa ja väittelyissä. Se sisältää Sofististen kumoamisten lisäksi viisi muuta teosta.
Organonin osista Sofistiset kumoamiset ja Topiikka liittyvät läheisesti yhteen, ja Sofistiset kumoamiset voidaan nähdä Topiikan eräänlaisena lisäyksenä. Muihin Organonin teoksiin verrattuna nämä kaksi teosta ovat luonteeltaan käytännöllisempiä. Niiden voidaan nähdä jatkavan Platonin Akatemiassa alkanutta dialektiikan tutkimusta.
Sisältö
Sofistiset kumoamiset pyrkii esittämään kaikki mahdolliset virhepäätelmät eli argumentaatiovirheet, jotka saattavat esiintyä väittelytilanteessa. Väittelyssä vastustaja tyypillisesti pyrkii luomaan illuusion, että hänen argumenttinsa ovat päteviä, ja että hänen päättelynsä etenee loogisesti oikein, vaikka hän tietäisikin olevansa heikoilla. Teoksessa käsitellään myös vastustajan provosointia.
Virhepäätelmät voivat olla joko kielellisiä (jolloin ne ovat myös kielisidonnaisia) tai kielen ulkopuolisia. Esimerkiksi kieleen liittyvä virhepäätelmä voi seurata jonkun sanan tai ilmaisun moniselitteisyydestä, jolloin väitelause ei ole tosi kaikissa tapauksissa. Kielen ulkopuolinen virhepäätelmä taas voi seurata esimerkiksi jotain asiaa ja sen määrettä koskevien asioiden sekoittamisesta.
Wycliffe
Wycliffe oli brittiläinen televisiosarja, joka perustuu William John Burleyn samannimiseen romaanisarjaan. Televisiosarja esitettiin vuosina 1993–1998 Britanniassa, ja sitä on esitetty myös muun muassa Ranskassa ja Suomessa.
Sarjan päähenkilöä, rikosylitarkastaja Charles Wycliffeä, esitti Jack Shepherd ja hänen keskeisiä työtovereitaan Doug Kerseytä ja Lucy Lanea Jimmy Yuill ja Helen Masters. Yuillin sairastuttua aivokalvontulehdukseen hänet erotettiin sarjasta ja itse sarjakin päättyi. Sarjalla oli parhaimmillaan 11 miljoonaa katsojaa.
Sarja on kuvattu pääosin Cornwallissa ja sen pääkaupungissa Trurossa. Se keskittyy paljolti huumeiden salakuljetukseen.
Kaamos (yhtye)
Kaamos oli suomalainen proge-yhtye, joka oli toiminnassa 1970-luvulla. Se julkaisi vain yhden albumin, Deeds and Talks vuonna 1977. Albumi ilmestyi turkulaisten laulajaveljesten Matin & Tepon levymerkillä M&T Production.
Levymerkki ja toisaalta progressiivisen rockin kannalta hankala julkaisuajankohta punkin noustessa lienevät osasyyllisiä siihen, että albumi ei ole saavuttanut täysin ansaitsemaansa arvostusta. Albumi sai kuitenkin ilmestymisvuotenaan suitsutusta levykriitikoilta, ja sitä kommentoitiin muun muassa ”Vuoden albumina” ja ”tärkeimpänä tapahtumana Suomi-progessa sitten Wigwamin perustamisen”.
Ajan saatossa myös muut kuin kriitikot ovat alkaneet arvostaa levyä. . Svart Records julkaisi siitä rajoitetut uusinta LP-painokset tammikuussa 2016. Lisäksi Rocket Records julkaisi albumista vuonna 2010 CD-painoksen 27. tammikuuta. Omien kappaleiden lisäksi Kaamos esitti keikoilla muun muassa Yesin ja Jack Brucen materiaalia.
Yhtyeessä soittivat rumpali Johnny Gustafsson, basisti Jakke Leivo, kosketinsoittaja Kyösti Laihi sekä kitaristi Ilpo Murtojärvi, joka myös sävelsi kaikki Kaamoksen albumin kappaleet. Sanoittajana toimi Jocke Sumelius ja vakiomiksaajana Erik Gylphe. Yhtyeen perustamisvaiheessa vuonna 1973 kitaristina oli Peter Stråhlman, rummuissa Eero Valkonen, uruissa Ilkka Poijärvi ja basistina Eero Munter.
Yhtyeessä soittanut Ilpo Murtojärvi sai vuonna 2011 Varsinais-Suomen taidetoimikunnan taidepalkinnon. Vuonna 2015 Turku Jazz ry. nimitti Murtojärven Vuoden artistiksi tunnustuksena monipuolisesta työskentelystä jazz-musiikin säveltäjänä, sovittajana ja soitonopettajana.
Angela Williams
Angela Williams (s. 30. tammikuuta 1980 Bellflower, Kalifornia) on yhdysvaltalainen pikajuoksija.
Williams sijoittui 1995 toiseksi nuorten Pan-Amerikan kisoissa 100 metrin juoksussa. Kaksi vuotta myöhemmin hän voitti kilpailun ja saavutti samana vuonna nuorten maailmantilaston parhaan ajan 100 metrillä. Williams valittiin vuosina 1997 ja 1998 Track & Field News -lehden high school -yleisurheilijaksi. Ainoastaan Marion Jones on saanut palkinnon kahdesti Williamsin lisäksi. Williams voitti 1998 Annecyn nuorten MM-kisoissa hopeaa 100 metrillä ajalla 11,27. Seuraavana vuonna hän voitti Universiadeissa 100 metrin henkilökohtaisen kilpailun sekä 4 × 100 metrin viestijuoksun. Saman vuoden Pan-Amerikan kisoissa hän oli toinen 100 metrillä sekä pikaviestissä.
Williams voitti Lissabonin sisäratojen MM-kisoissa 2001 MM-hopeaa 60 metrillä ajalla 7,09. Myöhemmin samana vuonna hän karsiutui Edmontonin ulkoratojen MM-kisoissa 100 metrin välierissä. Vuonna 2002 hän voitti NCAA-mestaruuden sisäradoilla 60 metrillä ja ulkoradoilla 100 metrillä. Seuraavana vuonna hän voitti Yhdysvaltain sisäratojen mestaruuden 60 metrillä ja voitti Birminghamin sisäratojen MM-kisoissa matkan MM-hopeaa. Pariisin ulkoratojen MM-kisoissa hän oli mukana Yhdysvaltain joukkueessa, joka voitti pikaviestissä MM-hopeaa. Kauden lopussa hän sijoittui IAAF:n yleisurheilufinaalissa 100 metrillä seitsemänneksi.
Maaliskuussa 2008 Williams saavutti ensimmäisen aikuisten arvokisavoittonsa, kun hän voitti Valencian sisäratojen MM-kisoissa kultaa 60 metrillä ennätysajallaan 7,06.
Nemcovce
Nemcovce on kylä ja kunta Bardejovin piirissä koilis-Slovakiassa. Ensimmäinen maininta on vuodelta 1427. Kunta sijaitsee 210 metrin korkeudella ja on pinta-alalataan 5,459 km². Asukkaita on 260.
Levykuva
Levykuva (engl. disk image) on tiedosto, johon on tallennettu koko sisältö ja rakenne massamuistista, kuten CD-, DVD- tai kiintolevyltä. Levykuvan ei kuitenkaan tarvitse olla suoraan peräisin tällaiselta tallennusvälineeltä vaan se voidaan luoda myös keinotekoisesti. Sen avulla voidaan esimerkiksi valmistaa toimiva CD-levy, jos levykuva on siihen sopivaa tyyppiä.
Levykuvia on perinteisesti käytetty tiedon varmuuskopiointiin, asennuslevyjen jakamiseen, levyjen kloonaamiseen ja esimerkiksi vaurioituneen kiintolevyn sisällön pelastamiseen. Niiden avulla voidaan myös siirtää vaikkapa DVD-elokuva kiintolevylle levykuvana ja katsoa se sieltä lataamalla. Levykuvien käsittelyyn on olemassa erilaisia ohjelmia, joilla niitä voidaan polttaa CD/DVD-levylle tai asentaa virtuaalisiin asemiin, joilla niiden sisältöä voidaan käyttää. Esimerkiksi Daemon Tools -ohjelmalla voidaan luoda CD- ja DVD-levyistä levykuvia ja ajaa näitä ohjelman tekemissä virtuaalisissa asemissa aivan kuten oikeitakin levyjä.
Mona Lisa Smile
Mona Lisa Smile on Mike Newellin ohjaama, Lawrence Konnerin ja Mark Rosenthalin käsikirjoittama elokuva vuodelta 2003. Pääosissa näyttelevät Julia Roberts ja Kirsten Dunst.
Robertsille maksettiin 25 miljoonaa dollaria elokuvan pääosassa esiintymisestä. Se on suurin naisnäyttelijälle koskaan maksettu palkkio yksittäisestä roolisuorituksesta. Palkkio vastasi 40 prosenttia elokuvan tuotosta Yhdysvalloissa.
Juoni
Nuori opettaja Katherine Watson (Roberts) saapuu opettamaan taidehistoriaa maineikkaaseen Wellesleyn tyttökouluun vuonna 1953 kyseenalaistaen perinteiset sukupuoliroolit. Hänen liberaali ajattelunsa törmää koulun konservatiiviseen perinteeseen.
Arvioita
Turun Sanomien Päivi Valotien mukaan elokuvaa on kutsuttu naisten versioksi Kuolleiden runoilijoiden seurasta (1989), mutta tarina tarjotaan liian valmiiksi pureskeltuna ja yllätyksettömänä, Julia Robertsin kuuluisaan hymyyn luottavana hattarankevyenä viihdefilminä ja pikkusievänä tapainkuvauksena. Helsingin Sanomien Helena Ylänen kirjoitti Mona Lisa Smilen olevan vahvojen jännitteiden varaan pingotettu draama ”kultaiseen häkkiin suljetuista naisista”. Hänestä Roberts on roolissaan sujuva, mutta mallioppilaita esittävät Kirsten Dunst ja Julia Stiles tekevät latautuneet nuorten naisten muotokuvat.
Domino (peli)
thumb|250px|Dominopalikoita peräkkäin: kädessä olevan kortin (6-4) saa laittaa, koska siinä on sama numero (4) kuin edellisessä (4-5). Domino on peli, jonka pelivälineet ovat paksuja kortteja tai ohuita palikoita. Jokainen kortti muodostuu kahdesta vierekkäisestä neliöstä, joissa on kuva-aihe. Klassisessa dominossa kuva-aihe on pisteiden ("silmien") muodostama numero nollasta kuuteen, mutta lapsille on mm. eläin-dominoita.
Pelin tarkoitus on saada kädessä olevat kortit pois pöydälle. Kortit laitetaan peräkkäin ketjuksi, siten että samat kuviot tulevat vastakkain. Jos kädessä on parikortti (6-6, 4-4), se asetetaan poikittain, ja pelaaja saa halutessaan laittaa ylimääräisen lisäkortin. Lisäsäännöillä pelistä on useita erilaisia muunnelmia.
Sääntövariaatioita
Dominoa on mahdollista pelata niin, että se voittaa joka pääsee ensin eroon omista dominoistaan tai sitten voidaan pelata pistepeliä ennalta sovittuun pistemäärään asti. Pistepelissä dominoketjun päissä olevat silmäluvut ovat ratkaisevia. Esimerkiksi pelaaja A laittaa tyhjään pöytään dominon 1-4, jolloin hän saa 5 pistettä. Pelaaja B jatkaa ketjua dominolla 1-6, jolloin hän saa 4+6=10 pistettä. Vain viidellä jaollisista luvuista saa pisteet eli 1-4:ään jatkettu 1-3 (=7) ei tuota pelaajalle pisteitä. Kun toinen pelaaja pääsee dominoistaan eroon, lasketaan vastustajan käteen jääneiden dominojen silmäluvut yhteen ja pyöristetään lähimpään viidellä jaolliseen lukuun. Dominoista eroon päässyt pelaaja saa sen verran pisteitä itselleen.
Ketjun jatkaminen
Peliä voidaan pelata niin, että on vain yksi kahteen suuntaan jatkettava ketju tai että on haaroittuva ketju. Yhden ketjun tapauksessa esimerkiksi tuplaykkönen laitetaan poikittain 2-1:en perään ja tuplaykkösen kyljestä jatketaan taas eteenpäin, mutta tuplaykkösen päihin ei voi laittaa dominoja. Haaroittuvan ketjun tapauksessa tuplaykkösestä voi jatkaa peliä neljään eri suuntaa. Haaroittuvan ketjun tapauksestakin on variaatioita. Voidaan pelata niin että kaikki tuplat toimivat haaroittimina tai niin että vain ensimmäisestä pöytään laitetusta tuplasta voi jatkaa neljään eri suuntaan.
Dominoefekti
thumb|Dominoefekti Palikat voidaan asettaa myös kapealle syrjälleen seisomaan, lyhyen matkan päähän toisistaan. Kun tällaisen ketjun viimeinen palikka kaatuu muita vasten, se saa aikaan ketjureaktion, jota kutsutaan dominoefektiksi. Sanaa käytetään myös kuvaannollisesti vahvistavista palaute-efekteistä, kuten ilmauksessa Dominoteoria.
Isyysraha
Isyysraha oli Suomessa isyysvapaan ajalta maksettava etuus, jota maksoi Kela. Suomessa se lakkautettiin elokuussa 2022 perhevapaauudistuksen myötä kun vanhempainvapaat muutettiin sukupuolineuraaleiksi.
Tätä ennen isyysrahaa maksettiin enintään 54 arkipäivää, joista 1–18 arkipäivää voi olla samaan aikaan, kun äidille maksettiin äitiys- tai vanhempainrahaa. Arkipäiviä ovat päivät maananaista lauantaihin pois lukien pyhäpäivät.
Isyysrahan saaminen edellytti, että isä ei isyysvapaan aikana työskentele tai opiskele päätoimisesti. Lisäksi isän piti olla asunut 180 päivää Suomessa juuri ennen lapsen laskettua syntymäaikaa. Saadaksesi isyysrahaa, isän tuli asua lapsen äidin kanssa yhteisessä taloudessa.
Myös adoptioisällä sekä rekisteröidyn parisuhteen osapuolella, joka adoptoi puolisonsa lapsen tai ottolapsen, oli sukupuolestaan riippumatta oikeus isyysrahaan. Naiselle maksettavaa isyysrahaa kutsuttiin isyysrahaa vastaavaksi etuudeksi.
Isyysrahan pystyi hakemaan verkkopankkitunnuksilla Kelan sivuilta.
Osmar Donizete Cândido
Osmar Donizete Cândido (s. 24. lokakuuta 1968 Prados) on brasilialainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue
Donizete debytoi Brasilian maajoukkueessa 1995. Hän on pelannut yhdeksän maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia.
Meriotakilokki
Ulkonäkö ja koko
thumb|vasen|220px|Meriotakilokin otakärkisiä lehtiä Meriotakilokki on matala, 5–30 senttimetriä pitkä, suikertelevavartinen kasvi. Lehdet ovat varressa kierteisesti ja ne ovat ruodittomia, pieniä ja möyheitä. Lehtien kärjissä on teräväkärkinen ota. Pienet valkoiset kukat ovat tavallisesti yksittäisinä lehtihangoissa. Meriotakilokki kukkii Suomessa heinä-elokuussa. Laji muistuttaa läheisesti toista Suomessa satunnaisesti tavattavaa otakilokkilajia, idänotakilokkia (Salsola tragus, syn. Salsola kali subsp. iberica ), jonka lehdet ovat meri­otaki­lokkiakin kapeammat.
Levinneisyys
Meriotakilokkia tavataan pääasiassa Euroopan hiekkaisilla merenrannoilla Itämereltä Atlantin rannikkoa pitkin Välimerelle ja Mustallemerelle saakka. Lajia tavataan myös Afrikan rannikolla Välimerellä ja Atlantilla. Meriotakilokin pohjoisimmat vakiintuneet esiintymät ovat Suomessa Suomenlahden rannikolla ja Ahvenanmaalla. Satunnaisesti lajia on tavattu pohjoisempanakin Itämerellä, mutta nämä esiintymät ovat painolastin mukana tulleita tulokkaita.
Suomessa meriotakilokkia on kasvanut Suomenlahden rannikolla Ahvenanmaalta Virolahdelle saakka. Lajin levinneisyysalue on supistunut suuresti, ja nykyään esiintymiä tunnetaan vain muutamalta paikalta Hangosta, Korppoon Jurmosta ja Utöltä. Meriotaki­lokkia on yhä Venäjän puolella itäisellä Suomenlahdella, josta se voi levittäytyä Suomen puolelle.
Elinympäristö
Parhaiten meriotakilokki menestyy rantaan ajautuneiden, hiekan peittämien rakkolevävallien päällä. Koska kasvi on yksivuotinen, eivätkä sen siemenet muodosta vuodesta toiseen säilyvää siemenpankkia, ravinteikasta rakkolevää täytyy kertyä rannalle joka talvi lajin menestyksen takaamiseksi.
Meriotakilokki menestyy parhaiten sellaisilla rannoilla, jotka myös ovat parhaimpia auringonotto- ja uimapaikkoja. Näissä paikoissa kasvillisuus on pahoin kulunut ja piikikkyytensä takia on meri­otaki­lokkia myös kitketty ihmisen käyttämiltä rannoilta. Lajin menestykseen on vaikuttanut myös Itämeren rehevöityminen ja rakkolevien väheneminen.
Jurmon meriotakilokkiesiintymältä on tavattu Suomessa hyvin harvinainen otakilokkilude (Piesma salsolae), joka käyttää kasvia ravinnokseen.
Käyttö
Meriotakilokkia on aikaisemmin kuivattu ja poltettu soodan tuottamiseksi. Tähän viittaa myös lajin latinankielinen lajinimi kali ja esimerkiksi ruotsinkielinen nimi sodaört.
Vjatšeslav Bykov
Vjatšeslav Arkadjevitš ”Slava” Bykov (, s. 24. heinäkuuta 1960 Tšeljabinsk, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen jääkiekkovalmentaja ja entinen jääkiekkoilija. Hän oli pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Bykov on pelaajana kaksinkertainen olympiavoittaja ja viisinkertainen maailmanmestari. Bykov oli myös suhteellisen pienikokoinen pelaaja, hän pelasi samassa hyökkäysketjussa muun muassa Andrei Homutovin ja Viktor Žluktovin kanssa Neuvostoliiton maajoukkueessa. Québec Nordiquesin varasi hänet NHL:n varaustilaisuudessa vuonna 1989. Bykov pelasi 199 maaottelua ja teki 87 maalia Neuvostoliiton maajoukkueessa vuosina 1981–1991. Hän voitti jääkiekon olympiakultaa Itsenäisten valtioiden yhteisön ja Georgian muodostamassa yhdistyneessä joukkueessa 1992. Hän pelasi Moskovan TsSKA:ssa. Bykov on voittanut Venäjän maajoukkueen päävalmentajana maailmanmestaruuden vuosina 2008 ja 2009. Bykov erotettiin päävalmentajan tehtävästä vuonna 2011.
Saavutukset valmentajana
Bykov valittiin Venäjän jääkiekkomaajoukkueen valmentajaksi 2006.
Iron Maiden
Iron Maiden on brittiläinen metallimusiikkia esittävä yhtye, jonka basisti Steve Harris perusti Lontoossa vuonna 1975. Harrisin lisäksi yhtyeen nykyiseen, vuodesta 1999 lähtien toimineeseen kokoonpanoon kuuluvat laulaja Bruce Dickinson, kitaristit Dave Murray, Adrian Smith ja Janick Gers sekä rumpali Nicko McBrain. Iron Maiden on julkaissut urallaan seitsemäntoista studioalbumia, kaksitoista livealbumia, neljä EP-levyä ja seitsemän kokoelma-albumia.
Yhtyeen nimi tarkoittaa laitetta, jollaista on väitetty käytetyn kidutukseen keskiajalla. Todennäköisesti laite on kuitenkin myöhempien aikojen mielikuvituksen tuote. Iron Maidenin maskotti Eddie the Head esiintyy lähes kaikkien yhtyeen levytysten kansikuvissa ja yhtyeen konserteissa, oheistuotteissa sekä muissa keräilyesineissä.
Perustaminen ja varhainen ura (1975–1978)
thumb|220px|Basisti Steve Harris on Iron Maidenin perustaja ja pääasiallinen lauluntekijä. Basisti Steve Harris perusti Iron Maidenin 25. joulukuuta 1975. Harris on kertonut saaneensa innoituksen yhtyeen nimeen vuoden 1939 elokuvasta The Man in the Iron Mask, joka pohjautui Alexandre Dumas’n novelliin. Harrisin ohella yhtyeen alkuperäiseen kokoonpanoon kuuluivat laulaja Paul Day, rumpali Ron Matthews sekä kitaristit Terry Rance ja Dave Sullivan. Yhtyeen kokoonpano koki lukuisia muutoksia jo varhaisessa vaiheessa, ja sekä Rance että Sullivan erotettiin yhtyeestä jo ennen yhtyeen ensimmäistä esiintymistä vuoden 1976 toukokuussa. Tuolloin yhtye esiintyi Lontoon St. Nicholas Hallissa viiden punnan korvausta vastaan kitaristeinaan Dave Murray ja Bob Sawyer.
Paul Day erotettiin yhtyeestä vuoden 1976 syksyllä, sillä hän ei muiden jäsenten mielestä ollut kovinkaan vakuuttava lavaesiintyjä hyvästä laulutaidostaan huolimatta. Hänen korvaajakseen tuli Kiss-yhtyettä ihaillut Dennis Wilcock. Wilcock saapui Iron Maidenin konsertteihin punainen tähti silmänsä ympärille maalattuna mukanaan muun muassa tekoverta, joista ensin mainittu tähti tunnetaan Kissin Paul Stanleyn tavaramerkkinä ja tekoveren käyttö Gene Simmonsin lavarekvisiittana. Wilcock ajautui myös erimielisyyksiin Dave Murrayn kanssa, koska hän ei pitänyt Murrayn tyttöystävästä. Kaksikon riitelyyn kyllästynyt Harris ajautui vaikean tilanteen eteen valitessaan, kumpi hänen yhtyetovereistaan saisi jatkaa tehtävässään: Murray oli taitavin hänen tuntemansa kitaristi, mutta Wilcockin veroisen lavaesiintyjän ja keulakuvan löytäminen ei olisi helppoa. Lopulta Harris päätti erottaa Murrayn, ja yhtyeen toiseksi kitaristiksi liittyi Wilcockin tuttava Terry Wapram.
Vuonna 1977 Iron Maiden koki jälleen kokoonpanovaihdoksia. Wilcock oli osoittautunut hankalaksi persoonaksi ja tämän lapsellisen käytöksen kohteeksi joutuivat sekä kitaristi Bob Sawyer että rumpali Ron Matthews, jotka erotettiin yhtyeestä. Matthewsin korvaajaksi liittyi aiemmin Samson-yhtyeessä soittanut, miekkailu- ja sadomasokisminaamioita käyttänyt Barry ”Thunderstick” Purkis. Harris päätti myös ensimmäisen kerran kokeilla kosketinsoitinten lisäämistä yhtyeen musiikkiin, ja näin ollen Tony Moore liittyi yhtyeen kosketinsoittajaksi. Yhteistyö Mooren kanssa jäi kuitenkin yhden konsertin mittaiseksi Harrisin todettua, etteivät kosketinsoittimet sopineet Iron Maidenin tyyliin.
Harrisin, Wilcockin, Wapramin ja Purkisin muodostama kokoonpano koki jälleen muutoksia, kun arvaamaton ja virhealtis Purkis ei sopinut Harrisin ihannekokoonpanoon ja sai lähteä yhtyeestä vuoden 1977 marraskuussa. Myös Terry Wapram sai lähteä, sillä Harris halusi saada Dave Murrayn takaisin yhtyeeseen toteuttaakseen ideansa kahden sekä rytmi- että soolo-osuuksia soittavan kitaristin kokoonpanosta. Wapramille kahden kitaristin käyttö ei sopinut, joten hän erosi yhtyeestä omatoimisesti. Vain puolessa vuodessa Iron Maidenin kokoonpano oli kuihtunut viisihenkisestä miehityksestä Harrisin ja Wilcockin kahden miehen yhtyeeksi ja jatkoa seurasi edelleen Wilcockin ilmoittaessa äkillisesti vuonna 1977 eronsa yhtyeestä.
Loppuvuodesta 1977 yksin yhtyeensä kanssa jäänyt Harris päätti pitää muutaman kuukauden tauon ja etsiä tuona aikana yhtyeeseensä sopivia jäseniä, jotka olisivat kelvollisia sekä sosiaalisilta taidoiltaan että musiikilliselta osaamiseltaan. Laulaja Wilcockin lähtö mahdollisti Dave Murrayn paluun Iron Maidenin kitaristiksi, ja hän on sittemmin soittanut kaikilla Iron Maidenin levytyksillä. Iron Maiden oli jälleen kolmihenkinen vuoden 1977 lopussa, kun Doug Sampson, Harrisin vanha tuttu Smiler-yhtyeen ajoilta pestattiin rumpaliksi. Yhtyeen kokoonpano alkoi vajaan kahden vuoden yrittämisen jälkeen vihdoin vakiintua ja jäsenet tulivat vihdoin keskenään toimeen.
Paul Di'Annon tulo, Eddien synty ja levytyssopimus (1978–1979)
thumb|240px|left|Laulaja [[Paul Di'Anno ja Steve Harris vuonna 1980.]] Vuoden 1978 alusta Iron Maiden harjoitteli Harrisin kirjoittamia kappaleita kolmihenkisenä kokoonpanona. Harris, Sampson ja Murray työstivät kappaleita “Prowler“, “Iron Maiden“, “Wrathchild“, “Another Life“, “Innocent Exile“, “Sanctuary“, “Transylvania“, “Purgatory“ ja “Drifter“ kohti muotoa, jona ne myöhemmin julkaistaisiin Iron Maidenin kahdella ensimmäisellä studioalbumilla. Harjoitukset kestivät pitkälle yli kesän ja kohti vuoden 1978 syksyä.
Kesällä 1978 kolmimiehinen Iron Maiden kokeili konserteissaan myös maskottinsa Eddie the Headin varhaista esiastetta. Dennis Wilcockin jäljelle jääneestä lavarekvisiitasta löytyi valkea kabuki-naamio, jonka suuosaan lisättiin tekoverikapselit. Rumpali Doug Sampsonin yläpuolelle nostetun naamion suuaukosta tekoveri saatiin valumaan akvaariopumpun avulla sopivalla hetkellä. Vaaleahiuksinen Sampson ei ollut kovin innoissaan ajatuksesta peittyä ilta toisensa jälkeen punaiseen, etäisesti verta muistuttavaan siirappiseen tahmaan. Kabukinaamion ja veriefektin käyttöä kuitenkin jatkettiin ja pienet konserttipalkkiot Iron Maiden käytti valotekniikan parantamiseen sekä yhtyeen logolla varustettuun tauluun, johon Eddie kiinnitettiin. Esiintymisten show-elementtien kokeilut jatkuivat ja seuraava versio Eddiestä ei sylkenyt Sampsonin huojennukseksi enää verta, vaan punaista savua kappaleen “Iron Maiden“ aikana.
Steve Harrisin hidas mutta sinnikäs laulajan etsintä tuotti vihdoin tuloksen: marraskuussa 1978 raspikurkkuinen ja lyhythiuksisen punk-henkinen Paul Di'Anno korvasi vuotta aiemmin yhtyeen jättäneen Dennis Wilcockin. Di'Annon laulutyyli auttoi Iron Maidenia ja etenkin Steve Harrisia työstämään aiempaa raskaampaa materiaalia, jota Di'Annon energinen lavaesiintyminen tuki. Nelimiehisenä Iron Maiden oli kuitenkin haasteen edessä: Harris oli kirjoittanut suurimman osan kappaleistaan, esimerkiksi yhtyeen nimikkokappaleen “Iron Maiden“, kahdelle kitaralle. Melodiakuluissa ensimmäinen rytmikitara soittaa riffin, johon toinen kitara vastaa samankaltaisella riffillä. Yhtyeen konsertoidessa yhdellä kitaristilla Steve Harrisin piti soittaa osa kitarariffeistä bassolla, jotta kappaleiden rakenne pysyisi koossa.
Iron Maiden etsi koko ajan aktiivisesti toista kitaristia, mutta yhtyeellä oli vaikeuksia pitää viidettä jäsentä riveissään pitkään. Vuonna 1979 kitaristi Paul Todd kesti yhtyeen mukana vain viikon siitä huolimatta, että hän on mukana yhtyeen varhaisissa promokuvissa. Tony Parsonsin jäsenyys oli jo kuukausien mittainen, mutta silti vain väliaikainen ratkaisu. Skotlantilainen Dave "Mad" Mac sen sijaan oli myös energinen kitaristi harjoituksissa, mutta kärsi konsertoidessaan pahasta ramppikuumeesta.
Yhtyeen rahatilanne oli pitkään yhtä heikko kuin kitaristitilanne. Esimerkiksi heinäkuussa 1977 Steve Harrisin kirjaamat Iron Maidenin nettotulot pubi- ja klubikonserteista olivat 205 puntaa, mutta menot, kuten bensiini-, lavaefekti- ja kaluston korjauskulut nielivät soittopalkkioista reilut 191 puntaa. Siten yhtyeen kuukauden aikana tekemästä yhdeksästä konsertista jäi voittoa vain noin 14 puntaa. Konsertteja kuitenkin riitti 1970-luvun lopussa, myös Iron Maidenille. Punkin nopea läpilyönti ja sitä seurannut lyhyt aallonharja oli jo pyyhkäissyt Englannin yli ja uuden aallon brittimetallimusiikille oli tilausta suur-Lontoon alueella pienissä pubeissa ja muutaman sadan hengen konserttisaleissa. Yhtyeiden voitot jäivät pieneksi, mutta niiden maine kasvoi lähinnä ahkeran konsertoinnin ansiosta. Iron Maiden ei ollut poikkeus. Yhtye helpotti konserttilogistiikkaansa hankkimalla ison vihreän pakettiauton, jonka takaosa ja kuormauslava toimivat soitin- ja vahvistinvarastona ja kontin etuosaan rakennettiin pienet kerrossängyt. Kaikki Iron Maidenin jäsenet olivat päivätyössä, mutta iltaisin sekä viikonloppuisin pakettiauto “Green Goddess“ kuljetti yhtyeen jäseniä konserttimatkoilla Britannian eri kolkkiin.