cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kodeiini
Vaikutusmekanismi
Kodeiinilla on elimistössä myös lukuisia muita aineenvaihduntatuotteita, kuten norkodeiini, normorfiini ja hydrokodoni. Nämä aineenvaihduntatuotteet eivät kuitenkaan ole kodeiinin kivunlievityksen kannalta kovinkaan hyödyllisiä. Kodeiini erittyy munuaisten kautta glukuronidihappoon konjugoituneena. Suomalaisista CYP2D6-entsyymi puuttuu geneettisistä syistä noin 7 prosentilta. Noin 7–10 prosentilla eurooppalaisperäisestä väestöstä CYP2D6-entsyymin toiminta on heikentynyttä tai olematonta, jolloin kodeiinin kipua lievittävä vaikutus on heillä vähäisempää tai tehotonta. Pienellä osalla väestöstä on puolestaan erittäin nopea CYP2D6-metabolia, mikä johtuu heillä kyseisen geenin duplikaatiosta. Entsyymin toiminta määräytyy perinnöllisesti, ja on testattavissa farmakogeneettisellä testillä.
Sivuvaikutukset
Väsymys, allergiset reaktiot, pahoinvointi, ummetus, joskus harvoin myös pankreatiitti, sappitiehytdyskinesia, eksanteema eli rokkoa muistuttava lääkeaineihottuma, pitkäaikaisessa käytössä myös munuaisvaurio on mahdollinen. Kodeiini voi vähentää nälän tunnetta. Potilaan erittäin nopea CYP2D6-metabolia voi aiheuttaa morfiinimyrkytyksen.
Riippuvuus ja vieroitusoireet
Vieroitusoireista tavallisimpia ovat väsymys, itkuisuus, ahdistuneisuus, epämääräiset kivut ja säryt, piilomotoriset reaktiot, mahalaukun toimintaan liittyvät häiriöt kramppeineen, pahoinvointi ja oksentelu, ripuli, levottomuus, hikoilu, kuume, palelu, kiihtynyt hengitys, unettomuus, vapina, mustuaisten laajentuneisuus.
Yliannostus
Myrkylliset annokset kodeiinia saattavat aiheuttaa tajuttomuutta, pupillien supistumisen, kutinaa, pahoinvointia ja oksentelua, unisen olon, euforiaa, seksuaalisten tarpeiden sekä ahdistuneisuuden katoamisen, väsymystä, ummetusta, ihon sinerrystä, pulssin heikkenemistä, alhaista verenpainetta, sekä joissain tapauksissa kouristuksia ja lihasten nykimistä.
Vaarallisin kodeiiniyliannostuksen aiheuttama riski on hengityslama, joka ilmenee noin 2–4 tunnin kuluttua annoksen ottamisen jälkeen. Vakavissa myrkytystiloissa se saattaa aiheuttaa kooman. Yliannostuksen merkkejä ovat alentunut tajunnantaso, supistuneet pupillit ja ihon kalpeus ja hikisyys. Kodeiinin yliannostus voi aiheuttaa myös asidoosia, kouristuksia, rabdomyolyysia, elektrolyyttihäiriöitä ja vaurioita sydänlihakseen ja munuaisiin.
Kodeiinin yliannostuksen hoitoon voidaan käyttää vatsantyhjennystä tai lääkehiilen antoa. Vakavissa yliannostuksissa käytetään vastamyrkkynä naloksonia, joka on lyhytvaikutteinen kilpaileva opioidiantagonisti.
Suomessa vuonna 2010 kodeiini oli myrkytyskuolemissa tärkeimpänä löydöksenä 39 kertaa, eli kolmanneksi yleisimpänä aineena lääkeainemyrkytyksissä. Suomessa vuonna 2013 kodeiini oli myrkytyskuolemissa tärkeimpänä löydöksenä 22 kertaa, eli neljänneksi yleisimpänä aineena lääkeainemyrkytyksissä. Opioidien kuten kodeiinin käytön johtamisessa kuolemantapaukseen lähes aina on kyse sekakäytöstä bentsodiatsepiinien ja/tai alkoholin kanssa.
Fysikaalis-kemialliset ominaisuudet
Kodeiinia on kaupallisesti saatavilla veteen liukenevina suoloina, kuten hydrokloridina, sulfaattina tai fosfaattina. Kodeiini annostellaan tavallisesti suun kautta joko tablettina tai nesteenä, mutta myös ihonalainen tai lihaksensisäinen injektio ovat mahdollisia annostelutapoja. Analgeettiset annosekvivalentit ovat: 120 mg kodeiinia vastaa 10 mg morfiinia. 30 mg kodeiinia vastaa 200 mg ibuprofeenia.
Lääkekäyttö
Kodeiinia käytetään kipulääkkeenä keskivaikeaan kipuun, yskänlääkkeenä ja ripulilääkkeenä. Kodeiinia voidaan käyttää myös muiden opioidien aiheuttamien vieroitusoireiden hoitoon.
Kivunlievitystarkoituksessa kodeiinia on saatavilla muun muassa parasetamoli–kodeiini-yhdistelmävalmisteena sekä yhdistelminä muiden lääkkeiden, kuten ibuprofeenin, asetyylisalisyylihapon tai kofeiinin kanssa. Yskänlääkkeissä kodeiini voidaan yhdistää esimerkiksi guaifenesiiniin tai efedriiniin. Suomessa kodeiinia on yhdistelmävalmisteissa nimeltä Panacod, Paramax-Cod, Ardinex, Altermol, Katapekt ja Recipect.
Kodeiinin kipua lievittävät annokset ovat 30–100 mg ja yskänärsytystä estävät 15–30 mg. Pitkäaikaisessa käytössä kodeiinia kohtaan kehittyy toleranssia ja jopa riippuvuutta.
Jättikonnamonni
Jättikonnamonni (Clarias gariepinus) on ankeriasmonnien heimoon kuuluva afrikkalainen kalalaji. Sillä on hengityselin, jolla se voi jonkin verran hengittää ilmassa olevaa happea.
Ulkonäkö ja koko
Kala on enimmillään 1,5 metrin pituinen. Väriltään se on harmaa ja selkäpuoli on vatsapuolta tummempi. Keskiruumiissa on kauttaaltaan vaaleita laikkuja.
Levinneisyys ja elinympäristö
Jättikonnamonni on alun perin afrikkalainen sisävesikala. Se esiintyy lähes koko mantereen alueella, muun muassa Nigerjoessa ja Niilissä. Ihminen on levittänyt lajia Eurooppaan ja Aasiaan.
Ravinto
Jättikonnamonni syö sekä kasveja että eläimiä. Se saalistaa veden selkärangattomia eläimiä, kaloja ja lintuja. Se syö myös haaskoja ja hedelmiä.
UFC 100
UFC 100 oli vapaaottelutapahtuma, jonka järjesti Ultimate Fighting Championship 11. heinäkuuta 2009 Las Vegasissa, Nevadassa. Tapahtumassa oli kaksi mestaruusottelua (raskaansarjan ja välisarjan) sekä ottelu kahden Ultimate Fighterin valmentajan välillä. Pääottelu oli uusintaottelu UFC:n raskaansarjan mestarin Brock Lesnarin ja UFC:n väliaikaisen raskaansarjan mestarin välillä. Lesnarin ja Mirin ensimmäisessä ottelussa UFC 81:ssä Mir voitti ottelun jalkalukolla.
Toisessa pääottelussa kohtasivat UFC:n välisarjan mestari Georges St. Pierre ja Thiago Alves. Alvesilla oli kolme peräkkäistä voittoa UFC:llä, joissa hän oli voittanut Josh Koscheckin, Matt Hughesin ja Karo Parisyanin. St. Pierre taas oli puolustanut onnistuneesti mestaruuttaan Jon Fitchiä ja UFC: kevyensarjan mestaria BJ Penniä vastaan.
Kolmas pääottelu oli Ultimate Fighter 9:n valmentajien Dan Hendersonin ja Michael Bispingin välillä.
Bonukset
Seuraavat ottelijat saivat 100 000 dollarin bonukset.
Elizabeth Peters
Barbara Mertz (29. syyskuuta 1927 – 8. elokuuta 2013 Frederick, Maryland ), tunnettu kirjailijanimillä Elizabeth Peters ja Barbara Michaels, oli yhdysvaltalainen jännityskirjailija. Hän syntyi Cantonissa Illinoisissa ja sai filosofian tohtorin arvon egyptologiasta Chicagon yliopistossa.
Mertz on maailmalla tunnetuin Elizabeth Petersin nimellä julkaistuista Amelia Peabody -kirjoistaan. Sarjan ensimmäinen osa Krokotiili hiekkasärkällä (Crocodile on the Sandbank) on ilmestynyt suomeksi marraskuussa 2008. Sarja sijoittuu enimmäkseen historialliseen Egyptiin, ja sen sankaritar on egyptologi. Tämän lisäksi häneltä on julkaistu suomeksi 13 teosta nimellä Barbara Michaels.
Mertz sai Agatha-palkinnon.
Tuhkamedestäjä
Tuhkamedestäjä (Cinnyris fuscus) on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Tuhkamedestäjää tavataan Angolassa, Botswanassa, Namibiassa ja Etelä-Afrikassa. Lajia on kuvattu paikallisesti yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Euroliiga-kausi 2003–2004
Euroliigakausi 2003-2004 oli neljäs ULEB-liiton järjestämä kansainvälinen koripalloturnaus. Edellisvuoden mestarina kauteen lähti FC Barcelona Bàsquet ja Final Four pelattiin Yad Eliyahu Arenassa Tel Avivissa. Kauden voitti Maccabi Tel Aviv BC. Suomalaispelaajista mukana oli Hanno Möttölä, joka edusti Skipper Bolognaa.
Billy Pierce
thumb|Billy Pearce Walter William ”Billy” Pierce (2. huhtikuuta 1927 – 31. heinäkuuta 2015) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Hän oli vasenkätinen aloitussyöttäjä.
Pierce syntyi Detroitissa, Michiganissa, ja pelasi Major League -tasolla vuosina 1945–1964. Suurimman osan tuosta ajasta hänen joukkueenaan oli Chicago White Sox.
Pierce oli seitsenkertainen All-Star-pelaaja vuosina 1953, 1955–1959 ja 1961. Hän on jäänyt lajinsa Hall of Famen ulkopuolelle.
Meksikon energiapolitiikka
Meksikon energiapolitiikka kertoo Meksikon energiankäytöstä ja energiapolitiikasta ja eri sidosryhmien näkemyksistä energian käytön kehitykseen ja ohjaamiseen mukaan lukien energiantuotanto, jakelu ja kulutus. Siihen sisältyvät lait, sopimukset, verot ja ohjauskeinot.
IEA:n mukaan Meksiko oli ''6. suurin öljyntuottaja: 159 Mt (4 % maailman tuotannosta) vuonna 2008 ja vuonna 2007 maailman 7. suurin öljynviejämaa'' (89 Mt). Vuonna 2007 Meksikon öljytuotteiden vienti oli 19 Mt. IEA:n mukaan Meksikon raakaöljy sisältää energiaa 1,041 toe/tonni. Meksikon vuoden 2007 sähkönkulutuksen 214 TWh energialähteisiin sisältyi: maakaasu 126 TWh ja öljy 52 TWh.
Meksikon energiaministeri oli Georgina Kessell vuonna 2009.
Öljy
Meksikossa noin 1/3-osa budjettivaroista on öljynmyynnistä vuonna 2009. Suurin öljykenttä on Cantarell. Valtion öljymonopoli on Pemex.
PEMEX
Petróleos Mexicanos (PEMEX) oli yrityksen itsensä mukaan Meksikon suurin yritys vuonna 2008. Meksikosta löydettiin öljyä vuonna 1901. Petróleos Mexicanos perustettiin vuonna 1934. Vuonna 1935 perustettiin öljyntuottajien ammattiyhdistys. Vuonna 2008 PEMEX:llä oli 143 421 työntekijää.
Dave Pirner
Soul Asylumin ohella hän on myös säveltänyt musiikkia useaan Kevin P. Smithin ohjaamaan elokuvaan. Suurimman sävellystyönsä elokuva-alalla Pirner teki vuonna 1997 Smithin elokuvaan Amyn jäljillä. Tämän lisäksi hän on tehnyt myös cameoroolin vuoden 1994 elokuvaan Reality Bites, jossa pääosaa esitti Pirnerin silloinen tyttöystävä Winona Ryder.
Pirner on jo lähes 30-vuotisen uransa aikana julkaissut Soul Asylumin kanssa 11 studioalbumia, kolme kokoelma-albumia sekä yhden livealbumin. Yhtyeen viettäessä hiljaisempaa aikaväliä vuosituhannen vaihteen jälkeen Pirner julkaisi myös sooloalbuminsa Faces & Names vuonna 2002.
Elämäkerta
Pirner muutti 17-vuotiaana kotoaan Minneapolikseen, Minnesotan osavaltioon ja aloitti työnteon. Vapaa-aikansa hän käytti rumpujen soittamiseen, ja 20-vuotiaana Pirner perusti punkyhtye Loud Fast Rulesin, jossa hän soitti rumpuja. Yhtyeeseen liittyivät myös bassokitaristi Karl Mueller ja kitaristi Dan Murphy. Pirner jätti rumpujensoiton, ja ryhtyi yhtyeensä laulajakitaristiksi Pat Morleyn liittyessä uudeksi rumpaliksi. Pian Grant Young kuitenkin paikkasi Morleyn rumpalina, ja yhtye vaihtoi nimensä Soul Asylumiksi Pirnerin kirjoittaman kappaleen mukaan. Tämän jälkeen julkaistiin yhtyeen debyyttialbumi Say What You Will Clarence… Karl Sold the Truck, joka oltiin nauhoitettu ennen Grantin liittymistä yhtyeeseen. Vuosien 1986-1989 aikana yhtye kiersi ahkerasti Yhdysvalloissa ja julkaisi viisi studioalbumia keräten vankan fanipohjan. Vuonna 1990 Pirner tuotti myös Minneapolisin kaupungista kotoisin olleen yhtyeen, Group de Gracen samannimisen debyyttialbumin.
Vuonna 1992 yhtye julkaisi virallisen, kuudennen studioalbuminsa Grave Dancers Unionin. Albumi tuotti kaksi hittisingleä; Runaway Train ja Black Gold. Singlet menestyivät listoilla ja kappaleiden musiikkivideot saivat paljon soittoaikaa Music Televisionin ja VH1:sen musiikkikanavilla. Kun Soul Asylum oli vakiinnuttanut paikkansa musiikkialalla, Pirner teki lukuisia vierailuja muiden sooloartistien ja yhtyeiden albumeilla.
Vuonna 1999 Soul Asylum meni väliaikaiselle tauolle Candy from a Stranger-studioalbumin julkaisun jälkeen. Vuosituhannen vaihteessa yhtye julkaisi kokoelma-albumin Black Gold: The Best of Soul Asylum, ja Pirner aloitti samaan aikaan työstämään materiaalia omalle sooloalbumilleen Faces & Names, joka julkaistiin 30. heinäkuuta 2002. Pitkän levytystauon jälkeen yhtye vetäytyi studioon kirjoittamaan kappaleita uudelle studioalbumilleen, mutta koki pahan takaiskun kun bassokitaristi Karl Mueller kuoli ruokatorven syöpään 17. kesäkuuta 2005. Mueller ehti soittaa albumin materiaalista puolet valmiiksi ennen kuolemaansa, ja 11. heinäkuuta 2006 julkaistu studioalbumi The Silver Lining omistettiin yhtyeen pitkäaikaisen bassokitaristin muistolle. Albumin julkaisun jälkeen yhtye on kiertänyt Yhdysvalloissa, ja Pirner tiedotti helmikuussa 2010 yhtyeen palaavan studioon ja uusi albumi julkaistaisiin vuoden 2011 puolella.
Pirner sai huomattavasti julkisuutta myös yksityiselämässään seurustellessaan näyttelijätär Winona Ryderin kanssa 1990-luvun puolivälissä, ja hän esiintyi myös omana itsenään Ryderin tähdittämässä elokuvassa Reality Bites vuonna 1994. Tuolloin Pirner sävelsi myös musiikkia useampaan elokuvaan.
Nykyään Pirner asuu New Orleansin Bywaterissa Yhdysvalloissa ja työskentelee Soul Asylumin ohella myös tuottajana ja säveltäjänä ja omistaa alueella myös studiotilat.
Comité de transition pour le salut du peuple
Comité de transition pour le salut du peuple eli CTSP oli Malia vuoden 1991 vallankaappauksen jälkeisen siirtymävaiheen ajan johtanut komitea.
Moussa Traorén hallinnon kaataneen vallankaappauksen jälkeen sotilaat muodostivat Conseil de réconciliation nationale -nimisen sotilashallituksen. Malin demokratialiikkeen ja ulkomaiden painostuksesta neuvosto luopui vallasta 30. maaliskuuta ja sen tilalle muodostettiin siviileistä ja sotilaista koostunut siirtymäkauden komitea Comité de transition pour la salut du peuple. Sen oli määrä johdattaa maa demokratiaan yhdeksän kuukauden siirtymäajan kuluessa.
Väliaikaisena perustuslakina toiminut CTSP:n peruskirja allekirjoitettiin 31. maaliskuuta. Sen mukaan komitea toimi väliaikaisena lainsäädäntöelimenä, maan poliittisena johtajana ja toimeenpanovallan valvojana. Sen tehtävänä oli turvata lakien ja ihmisoikeuksien noudattaminen, taata virallisen median tasapuolisuus ja kutsua koolle uuden perustuslain säätävä kansallinen konferenssi.
Huhtikuun 5. päivänä muodostettiin Soumana Sackon johtama siirtymäkauden hallitus, joka koostui 17 siviilistä ja viidestä sotilaasta. Samalla sallittiin poliittisten puolueiden toiminta. Heinä-elokuussa 1991 järjestetty kansallinen konferenssi laati Malille uuden perustuslain, joka hyväksyttiin tammikuussa 1992 pidetyssä kansanäänestyksessä. Pian sen jälkeen järjestettiin paikallisvaalit. Siirtymäkautta jouduttiin jatkamaan vaalijärjestelmän keskeneräisyyden ja maan pohjoisosan tuaregikapinan takia. Helmi-maaliskuussa 1992 järjestetyt kansalliskokousvaalit voitti Adéma-PASJ ja huhtikuun presidentinvaalit puolueen ehdokas Alpha Oumar Konaré. Siirtymäkausi päättyi ja CTSP lopetti toimintansa 8. kesäkuuta 1992, jolloin presidentti Konaré astui virkaansa.
Tunturi Ralli
Tunturi Ralli on turkulaisen Tunturipyörän vuonna 1972 markkinoille tuoma poikien polkupyörä, niin sanottu rodeopyörä, jota valmistettiin vain lyhyen aikaa. Värit olivat keltainen tai oranssin punainen. Vaihteina oli Sturmey Archer kolmella vaihteella, ja rungossa muovikonsolissa laatikkovaihtaja kuten sen ajan choppereissa. Taka- ja etupyörä olivat 20-tuumaiset ja rumpujarruilla varustetut. Etuhaarukka ja korotetut ohjaustangot olivat samanlaiset kuin saksalaisessa Bonanza-pyörässä: kromiset koristejouset ja erilliset vasen ja oikea ohjaustanko. Pyörässä on musta pitkä ”banaanisatula”, jossa on korkea kromattu takakaari (”jappirauta”) ja siinä pehmustettu selkänoja.
Espoon kaupunginarkisto
Espoon kaupunginarkisto on Espoon kaupungin konsernipalveluyksikkönä toimiva kunnallinen arkisto joka toimii myös kotiseutuarkistona.
Vuosien 1865 ja 1873 kunnallisasetuksissa luotiin nykyisenkaltaiset kunnat. Maaseudulla kunnan hallintoelin oli kuntakokouksen asettama kunnallislautakunta. Espoon kaupunginarkistossa säilytetään kuntakokouksen pöytäkirjoja vuodesta 1868 alkaen.
Hallinnon tehtäviä hoitivat aluksi kunnan johtavat luottamushenkilöt. Espoon tehtävien määrä kasvoi kuitenkin niin paljon että vuonna 1914 oli palkattava kamreeri kunnan palvelukseen. Kamreerille annettiin kahdeksan tehtävää joista yksi oli kunnan arkiston ja kanslian hoito. Kunnallinen arkisto on aina toiminut Espoon keskuksen alueella. Vuonna 1931 rakennettiin kunnantalo johon sijoitettiin myös arkisto.
Espoon kunnallishallinnon asiakirjojen määrä on vuosien varrella kasvanut suhteessa kunnan väkiluvun kasvuun. Kunnantalo kävi pieneksi ja vuonna 1972 valmistui uusi kaupungintalo arkistotiloineen. Vuonna 2009 kaupunginarkisto muutti uusiin toimitiloihin kauppakeskus Entressessä.
Kaupunginarkisto toimii Espoon kaupungin keskusarkistona. Vuonna 2009 kaupunginarkistoon oli arkistoituna noin 4 500 hyllymetriä asiakirjoja.
Ethel the Frog
thumb|225px|Ethel the Frogin samannimisen debyyttialbumin kansikuva. Ethel the Frog oli vuonna 1976 perustettu englantilainen NWOBHM- (uuden brittimetallin aallon) yhtye. Yhtye perustettiin Hullin kaupungissa. Yhtyeen nimi on otettu Monty Python -televisiosarjan erään sketsin nimestä.
Ura
Yhtye julkaisi omarahoitteisen heavy metal -version The Beatlesin kappaleesta "Eleanor Rigby" vuonna 1978 ennen vuoden 1980 yhtyeen omaa nimeä kantavaa ensialbumia. Yhtye oli myös mukana vuonna 1980 julkaistussa Metal for Muthas -kokoelmassa. Englantilaistiskijukka Neal Kay on julkaissut enemmänkin vastaavia kokoelmia, joten levyltä löytyvä "Fight Back" -kappale ei lisännyt yhtyeen merkittävyyttä heavy metal -piireissä.
Vuonna 1979 yhtye allekirjoitti sopimuksen suurlevy-yhtiö EMI:n kanssa. EMI uudelleenjulkaisi yhtyeen "Eleanor Rigby" -singlen, jonka B-puolena uudelleenjulkaisussa oli kappale "Whatever Happened to Love".
Yhtye julkaisi yhden täyspitkän albumin, Ethel the Frogin, niin ikään EMI:n levymerkillä. Ensimmäisen albumin julkaisun jälkeen yhtyeen tarina ei näyttänyt etenevän vaikka yritystä oli vuonna 1981, ja sen jäsenet hajosivatkin eri suuntiin, jolloin yhtye hajosi lopullisesti.
Lopullinen kokoonpano
Lähde
Alf Rehn
Ari Alf Mikael Rehn (s. 21. maaliskuuta 1972 Turku) on innovaation, designin ja johtamisen professori Tanskan Odensessa sijaitsevaan Syddansk Universitetin (SDU) teknisessä tiedekunnassa.
Vuonna 2009 Rehn sai kansainvälistä tunnustusta Thinkers 50 -listalla, jonka nousevia ajattelijoita listaavassa "gurututkassa" (guru radar) hänen sijoituksensa oli 13. Vuonna 2011 hänet nimettiin listalle uudelleen. Suomen Thinkers 20 -listalla Rehn oli kolmantena Nordic Business Report -lehden valitessa Suomen suurimpia bisnesajattelijoita elokuussa 2012.
Rehn on valmistunut taloustieteiden maisteriksi Åbo Akademista vuonna 1997 ja tekniikan tohtoriksi Tukholman Kuninkaallisesta teknillisestä korkeakoulusta vuonna 2002.
Vuodesta 2004 hän on toiminut Åbo Akademin liiketaloustieteen professorina. Aiemmin hän toimi professorina Kuninkaallisessa teknillisessä korkeakoulussa Tukholmassa. Hän asuu Kööpenhaminassa.
Rehnin luottamustoimiin kuuluvat muun muassa Turun Osuuskaupan, Nordic Business Forumin ja Logomon hallitusjäsenyydet.
Kesäkuussa 2018 Alf Rehnin nousi julkisuuteen hänen kirjoitettuaan Facebook-kommenttiinsa, että Kristillisen liiton entinen puheenjohtaja Päivi Räsänen pitäisi "lähettää hevon helvettiin" ja "karkottaa maasta hygieniasyistä" Räsäsen julkaistua tiedotteen jossa hän puolusti väitetyn osallistumisen homojen eheyttämistoimintaan Pori Jazzin toimitusjohtajan paikalta potkut saanutta Aki Ruotsalaa ja virkamatkallaan abortinvastustajien tilaisuuteen osallistunutta ulkoministeri Timo Soinia. Aiemmin Rehn on vastustanut vihapuhetta ja pitänyt sitä merkittävänä syynä muutossaan Tanskaan professoriksi:" Rehnin mukaan maassa on paljon vihaa, kiukkua, salaliittoteorioita ja houreita sekä äänekkäitä vähemmistöjä. On vihapuheen ja aggressiivisen populismin normalisointia, byrokratiarumbaa, hitautta ja muutosvastarintaa.".
San Rafael (Kalifornia)
San Rafael on Marinin piirikunnan pääkaupunki Kaliforniassa Yhdysvalloissa. Kaupungissa asui vuoden 2010 väestönlaskennassa 57 713 ihmistä.
Libyan energiapolitiikka
200px|right|thumb| El Saharara öljykenttä Libyassa, Repsol YPF Libyan energiapolitiikka kertoo Libyan energiankäytöstä ja energiapolitiikasta ja eri sidosryhmien näkemyksistä energian käytön kehitykseen ja ohjaamiseen mukaan lukien energiantuotanto, jakelu ja kulutus. Siihen sisältyvät lait, sopimukset, verot ja ohjauskeinot.
70 % Libyan BKT:stä oli öljyteollisuudesta vuonna 2008. Vuonna 2010 Libya tuotti 1,6 miljoonaa tynnyriä öljyä päivässä. 80 % Libyan tunnetuista öljyvaroista on Sirten alueella (Sirte basin).
Libya on Opecin jäsen ja kuuluu suuriin energiantuottajiin. IEA:n mukaan vuonna 2007 energian vienti oli 83 Mtoe. Vuonna 2007 Libya oli 73 miljoonalla tonnilla maailman öljyn ja öljyjalosteiden viennissä 10. sijalla.
Ydinvoima
Muammar Gaddafi vieraili Ranskassa Élysée-palatsissa syksyllä 2007. Ranska tarjosi Libyalle ydinvoimaa ja maat solmivat sopimuksen EPR-reaktorista. Ranskan poliittisesti epästabiilit ydinvoimakumppanit huolestuttavat riippumattomia kansalaisjärjestöjä, kuten Greenpeace.
Vienti
Vuonna 2009 Libyan öljyn ostajia olivat: Italia 32 %, Saksa 14 %, Kiina 10 %, Ranska 10 %, Espanja 9 %, USA 5 %, Brasilia 3 %, muu Eurooppa 14 % ja muu Aasia 4 %.
Eurostatin mukaan vuonna 2007 Libya vei Euroopan unioniin raakaöljyä 55 miljoonaa tonnia (Mt), mikä vastasi 9 % EU:n öljyn tuonnista. EU:n öljyn tuontimaista Libya oli volyymin mukaan 3. Venäjän (185 Mt) ja Norjan (84 Mt) jälkeen. Libyan maakaasun vienti EU:n oli vuonna 2004 noin 48 000 TJ ja vuonna 2007 noin 384 000 TJ, mikä oli 2,5 % EU:n tuonnista.
Mikrobiteoria
250px|thumb|[[Koleran aiheuttava Vibrio cholerae -bakteeri elektronimikroskoopissa.]] Mikrobiteoria on teoria, jonka mukaan jotkut sairaudet ovat mikrobien aiheuttamia. Nämä pienet eliöt, joita ei näy paljain silmin, tunkeutuvat ihmisiin, eläimiin ja muihin eläviin isäntäeliöihin. Niiden kasvu ja lisääntyminen isäntäeliöissä voi aiheuttaa sairauden. Mikrobeilla voidaan viitata viruksiin, bakteereihin, alkueliöihin, sieniin tai prioneihin. Tauteja aiheuttavia mikroeliöitä kutsutaan patogeeneiksi ja niiden aiheuttamia tauteja infektiosairauksiksi. Silloinkin kun patogeeni on taudin ensisijainen aiheuttaja, ympäristötekijöillä ja perinnöllisillä tekijöillä on usein vaikutus taudin vakavuuteen sekä siihen saako mahdollinen isäntäeliö tartuntaa patogeenille altistettuna.
Biokonmedestäjä
Biokonmedestäjä (Cinnyris ursulae) on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Mikrobiteoria
Mikrobiteoriaa ehdotettiin 16. vuosisadan puolivälissä ja sen uskottavuus kasvoi tieteellisten löytöjen kautta 17. vuosisadan ja 19. vuosisadan loppupuolen välillä. Se syrjäytti aikaisempia selityksiä sairauksille, kuten Galenoksen miasmateorian.
Biokonmedestäjä
Levinneisyys
Biokonmedestäjää tavataan Kamerunissa ja Päiväntasaajan Guineassa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi, koska sen levinneisyysalue on suhteellisen laaja eikä sen vähenevä kanta vähene niin nopeasti, että lajia olisi tarvetta luokitella vaarantuneeksi. Sen elinympäristöjä uhkaavat kuitenkin metsien hakkuut.
Mikrobiteoria
Miasmateoria
thumb|270px|19. vuosisadan koleraepidemiaa esittävä kuva, jossa kuvataan taudin leviämistä myrkyllisten huurujen levittämänä.
Tautien leviämistä käsittelevän miasmateorian mukaan, koleran, klamydian ja mustan surman kaltaisten sairauksien leviäminen johtui miasmaksi kutsutusta haitallisesta huurusta. Teorian mukaan, näiden epidemioiksi kasvaneiden sairauksien alkuperä oli miasma, joka oli lähtöisin mätänevästä orgaanisesta aineesta. Miasmaa pidettiin myrkyllisenä höyrynä tai sumuna, joka oli täynnä hajoavan aineen sairauksia aiheuttavia hiukkasia. Miasmateorian asema oli, että sairaudet olivat saastuneen veden, saastuneen ilman ja huonojen hygieenisten olosuhteiden kaltaisten ympäristötekijöiden tuotoksia. Sellaiset infektiot eivät levinneet henkilöstä toiseen mutta vaikuttivat henkilöihin, jotka olivat sellaisia huuruja tuottavien lähteiden ympäristössä. Miasma oli tunnistettavissa sen huonosta hajusta.
Tämä oli vallitseva käsitys tautien leviämisestä ennen kuin mikrobiteoria sai jalansijan 19. vuosisadalla.
Tsaari ja kirvesmies
Tsaari ja kirvesmies on Albert Lortzingin kolminäytöksinen koominen ooppera. Säveltäjä myös kirjoitti siihen itse libreton Georg Christian Römerin teoksen Der Bürgermeister von Saardam oder Die zwei Peter pohjalta. Ooppera esitettiin ensi kertaa Leipzigin Stadttheaterissa 22. joulukuuta 1837. Ooppera sijoittuu vuoden 1698 Saardamiin.
Mikrobiteoria
Ennen 19. vuosisataa
Girolamo Fracastoro ehdotti vuonna 1546, että epideemiset sairaudet johtuivat leviävistä siemenkaltaisista esineistä, jotka levittävät tauteja suoran tai epäsuoran kontaktin kautta, tai pitkän matkan päästä ilman kontaktia.
Italialainen lääkäri Francesco Redi tuotti varhaista todistusaineistoa spontaania sikiämistä vastaan. Hän kehitti vuonna 1668 kokeen, jossa hän käytti kolmea purkkia. Hän asetti murekkeen ja kananmunan kaikkiin kolmeen purkkiin. Hänellä oli yksi purkeista avoinna, toinen tiukasti suljettuna ja kolmas harsolla peitettynä. Muutaman päivän päästä hän havaitsi, että avoimessa purkissa ollut mureke oli täynnä toukkia ja että harsolla peitetyn purkin harson ulkopinnalla oli toukkia. Tiukasti suljetun purkin sisäpuolella tai ulkopuolella ei kuitenkaan ollut toukkia. Hän huomasi myös, että toukkia löytyi vain pinnoilta, jotka olivat kärpästen ulottuvilla. Tästä hän päätteli, että spontaani sikiäminen ei ollut uskottava teoria.
1670-luvulla Antoni van Leeuwenhoek oli ensimmäinen, joka havaitsi mikrobit suoraan. Hän oli mikrobiologian varhainen edelläkävijä. Rakentaen Leeuwenhoekin työn perustalle, Nicolas Andry -niminen lääkäri väitti vuonna 1700, että mikrobit (joita hän kutsui "madoiksi") olivat isorokon ja muiden sairauksien takana.
Richard Bradley teorisoi vuonna 1720, että rutto ja 'kaikki viheliäät taudit' johtuivat 'myrkyllisistä hyönteisistä', jotka olivat eläviä ja nähtävissä vain mikroskoopin avulla.
Agostino Bassi
Italialainen Agostino Bassi oli ensimmäinen, joka todisti, että sairaudet johtuvat mikrobeista. Hän suoritti sarjan kokeita vuosien 1808 ja 1813 välillä ja osoitti, että "vihannesparasiitti" aiheutti calcinacciona tunnetun sairauden mulperiperhosten toukissa. Tämä sairaus oli tuhoamassa ranskalaista silkkiteollisuutta niihin aikoihin. Nykyään tiedetään, että "vihannesparasiitti" on (Bassin mukaan nimetty) Beauveria bassiana -niminen sieni, joka on patogeeninen hyönteisille.
Ignaz Semmelweis
Ignaz Semmelweis oli Wienin kätilösairaalassa vuonna 1847 työskentelevä unkarilainen synnytyslääkäri, joka huomasi merkittävän kasvun lapsivuodekuumeen esiintyvyydessä kun naiset synnyttivät sairaalassa lääkärien ja ylioppilaiden avustamina. Kätilöiden avustamat synnytykset olivat sen sijaan suhteellisen turvallisia. Tutkittuaan asiaa pidemmälle, Semmelweis yhdisti lapsivuodekuumeen lääkäreiden suorittamiin tarkastuksiin ja huomasi, että nämä lääkärit tulivat yleensä suoraan ruumiinavauksista. Väittäen, että lapsivuodekuume johtui tarttuvasta taudista ja että ruumiinavauksista tulevat aineet olivat osallisia sen kehittymiseen, Semmelweis pakotti lääkärit pesemään kätensä klooriliuoksella ennen raskaana olevien naisten tutkimista. Tämän seurauksena, kyseisen sairaalan lapsivuodekuolleisuus väheni 18 prosentista 2.2 prosenttiin. Tästä huolimatta suurin osa sen ajan lääketieteellisestä yhteisöstä hylkäsi hänen teoriansa.
John Snow
thumb|right|300px|John Snown laatima kartta, josta näkyy vuoden 1854 Lontoon epidemian koleratapauksien rykelmät. John Snow oli niihin aikoihin hallitsevan miasmateorian skeptikko. Girolamo Fracastoron edistämä mikrobiteoria ei ollut vielä saanut täyttä tai laajalle levinnyttä hyväksyntää, joten Snow ei ymmärtänyt millä mekanismilla sairaus levisi. Hän julkaisi teoriansa ensimmäisen kerran vuonna 1849 On the Mode of Communication of Cholera -nimisessä esseessä. Snow julkaisi toisen painoksen artikkelistaan vuonna 1855, jossa hän dokumentoi kattavamman tutkimuksen vesihuollon vaikutuksesta Lontoon Sohossa vuonna 1854 tapahtuneeseen epidemiaan.
Snow käytti myöhemmin pistekarttaa havainnollistamaan pumpun ympärillä olevien koleratapauksien rykelmää. Hän käytti myös tilastotiedettä havainnollistaakseen vesilähteen laadun ja koleratapausten välisen yhteyden. Hän osoitti, että Southwark and Vauxhall Waterworks Company otti vettä Thames-joen jätevesien saastuttamista osista ja johti sitä koteihin, mikä johti koleran leviämiseen. Snown tutkimus oli merkittävä tapahtuma kansanterveyden ja maantieteen historiassa. Sitä pidetään yhtenä epidemiologian tieteenhaaran perustavina tapahtumina.
Tutkijat havaitsivat myöhemmin, että tämä julkinen kaivo oli kaivettu vain metrin päähän vanhasta likakaivosta, josta oli alkanut vuotaa ulosteessa olleita bakteereita. Tähän likakaivoon oli huuhtoutunut toisesta lähteestä koleran saaneen vauvan vaippa. Likakaivon suu oli alun perin ollut lähellä olleen talon alla, mutta talo rakennettiin uudelleen hieman kauemmas tulipalon jälkeen. Kaupunki oli laajentanut katua ja likakaivo oli kadonnut. Siihen aikaan oli yleistä, että talojen alla oli likakaivoja. Suurin osa perheistä yrittivät päästä eroon omista jätevesistä kaatamalla ne suoraan Thamesiin, jottei likakaivo täyttyisi nopeammin kuin likavesi ehtisi hajota maahan.
Valtion virkailijat palauttivat Broad Streetin pumpun kahvan koleraepidemian laannuttua. He olivat reagoineet vain populaation akuuttiin vaaraan ja hylkäsivät jälkeenpäin Snown teorian. Tämän ehdotuksen hyväksyminen olisi tarkoittanut uloste-suu tartuntareitin epäsuoraa hyväksyntää, minkä viranomaiset hylkäsivät koska se oli heidän mielestä "liian masentavaa".
Louis Pasteur
Pasteur osoitti vuosien 1860 ja 1864 välillä myös, että käyminen ja mikrobien kasvu ravinneliuoksissa eivät johtuneet spontaanista sikiämisestä. Hän altisti vasta keitettyä lientä ilmalle astioissa, jotka sisälsivät suodattimet, jotka estivät hiukkasten kulkeutumisen kasvualustalle. Hän käytti myös astioita, joissa ei ollut lainkaan suodattimia ja joissa ilma kulki pitkien, pölyhiukkaset ulkona pitävien mutkikkaiden putkien kautta. Mitään ei kasvanut liemissä: Eliöt, jotka kasvoivat tällaisissa liemissä tulivat siis sen ulkopuolelta, pölyn kuljettamina itiöinä, sen sijaan että ne sikisivät liemestä.
Pasteur havaitsi vuonna 1870, että toinen mulperiperhosten toukkien vakava sairaus, pébrine, johtui pienestä mikroskooppisesta eliöstä, joka tunnetaan nykyisin nimellä Nosema bombycis. Pasteur pelasti Ranskan silkkituotannon kehittämällä menetelmän, jolla voitiin seuloa mulperiperhosten toukkien munia tartunnan saamattomien löytämiseksi. Menetelmä on edelleen käytössä tämän ja muiden mulperiperhosten toukkia haittaavien tautien torjunnassa.
Robert Koch
thumb|Louis Pasteurin [[pastörointikoe havainnollistaa tosiasiaa, että liemen pilaantuminen johtui ilmassa olevista hiukkasista eikä itse ilmasta. Nämä kokeet olivat tärkeitä mikrobiteoriaa tukevia todisteita.]]
Kochin postulaatit kehitettiin 19. vuosisadalla yleiseksi ohjeeksi silloisilla menetelmillä isoloitavissa olevien patogeenien tunnistamiselle. Jo Kochin aikana tunnistettiin, että tietyt tartunnanaiheuttajat olivat syyllisiä sairauksiin vaikka ne eivät täyttäneet kaikkia postulaatteja. Yritykset soveltaa Kochin postulaatteja jäykästi virustautien diagnosoimiseen 19. vuosisadan loppupuolella, aikana jolloin viruksia ei voitu nähdä eikä niitä osattu eristää näytteistä, on voinut hidastaa virologian tieteenhaaran varhaista kehitystä. Nykypäivänä, useita tartunnanaiheuttajia hyväksytään sairauksien aiheuttajiksi vaikka ne eivät täytä kaikkia Kochin postulaateista. Näin ollen, vaikka Kochin postulaatit ovat edelleen historiallisesti merkittäviä ja jatkavat mibrobiologisen diagnosoinnin valaistamista, kaikkien neljän postulaatin täyttyminen ei ole vaatimus syy-yhteyden osoitukseen.
Kochin postulaateilla on myös ollut vaikutus tieteilijöihin, jotka ovat tutkineet mikrobisia patogeeneja molekyyläärisestä näkökulmasta. 1980-luvulla kehitettiin molekyläärinen versio Kochin postulaateista ohjaamaan mikrobeista löytyvien virulenssi tekijöitä koodaavien geenien tunnistamisessa.
Kochin postulaatit:
Koch kuitenkin hylkäsi ensimmäisen postulaatin universalistisen vaatimuksen kokonaan sen jälkeen kun hän löysi koleran (ja myöhemmin lavantaudin) oireettomia taudinkantajia. Nykyisin tiedetään, että oireeton taudinkantajuus on yleinen piirre monissa tartuntataudeissa, etenkin polion, herpes simplexin, HIV:n ja hepatiitti C:n kaltaisissa virustaudeissa. Erityisenä esimerkkinä: kaikki lääkärit ja virologit ovat yhtä mieltä siitä, että poliovirus aiheuttaa halvaantumisen vain muutamissa infektiotapauksissa ja että poliorokotteen menestys sairauden ehkäisemisessä tukee vakaumusta siitä, että poliovirus on taudinaiheuttaja.
Kolmannessa postulaatiossa lukee "pitäisi" eikä "täytyy", koska kuten Koch itse todisti sekä tuberkuloosin että koleran tapauksissa, kaikki taudinaiheuttajalle altistetut eliöt eivät sairastu. Sairastumattomuus voi johtua sellaisista tekijöistä kuin yleinen terveys ja toimiva immuunijärjestelmä; aiemman altistumisen tai rokotuksen kautta hankittu immuniteetti; tai geneettinen immuniteetti (kuten malarian vastustuskyky, joka voi tulla siitä että on vähintään yksi sirppisoluanemiaa aiheuttavista alleeleista).
Toinen postulaatti voidaan myös lykätä tietyillä pieneliöillä tai asioilla, joita ei voida (ainakaan vielä) kasvattaa elatusaineessa puhdasviljelmänä. Esimerkkinä on Creutzfeldt–Jakobin taudin aiheuttavat prionit. Yhteenvetona, todistusaineisto joka täyttää Kochin postulaatit on riittävä mutta ei välttämätön syy-yhteyden osoittamiseksi.
Hygienia
Joseph Lister oli merkittävässä roolissa mikrobiteoriaan pohjautuvien käytännön sovelluksien kehityksessä 1870-luvulla. Hän edisti lääketieteellisten ympäristöjen hygienian ja aseptisten kirurgisten tekniikoiden kehitystä – osittain karbolihapon (fenolin) käytön kautta antiseptina.
Hr. Ms. Tromp (1937)
Hr. Ms. Tromp oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston Tromp-luokan kevyt risteilijä.
Valmistus
Alus tilattiin Nederlandsche Scheepsbouw Maatschappijilta Amsterdamista ja sen köli laskettiin 17. tammikuuta 1936. Alus laskettiin vesille 24. toukokuuta 1937 ja se valmistui 18. elokuuta 1938.
Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta 1955 ja se romutettiin 1969.
Sahalinintuomi
Sahalinintuomi (Prunus ssiori) on tuomiin kuuluva kasvilaji, joka on kotoisin Pohjois-Japanista, Sahalinin saarelta ja Kuriileilta. Joitakin luonnollisia esiintymiä voi olla myös mantereella Venäjällä ja Kiinassa. Lajin erikoinen tieteellinen nimi tulee ainun kielestä, jossa sanan merkitys on "kitkerä".
Käyttö
Sahalinintuomea viljellään jonkin verran Japanissa ja Sahalinilla syötävien hedelmien vuoksi. Ainut ja eräät muut kansat valmistavat puusta erilaisia esineitä, kuten metsästysaseita, soittimia ja huonekaluja.
David Berkowitz
David Richard Berkowitz (syntyjään Richard David Falco s. 1. kesäkuuta 1953) on pahamaineinen sarjamurhaaja, joka tunnetaan paremmin nimellä Samin poika (Son of Sam). Hän tappoi New Yorkissa 1970-luvulla kuusi ihmistä ja haavoitti useita muita. Hänen ristimänimensä oli Richard David Falco — Berkowitz oli hänen adoptiovanhempiensa nimi. Hänet adoptoitiin kolmen päivän ikäisenä. Davidin ollessa 14-vuotias hänen adoptioäitinsä kuoli. Berkowitzin äiti oli juutalainen, ja myös Berkowitz itse identifioi itsensä juutalaiseksi.
Berkowitz tapasi biologisen äitinsä vuonna 1975. Oikeudenkäynnin yhteydessä häntä tutkineen psykologin mukaan tappaminen oli kosto naissukupuolelle ja etenkin äidille. Berkowitzillä oli vaikeuksia hyväksyä olevansa adoptoitu, ja ettei hänen äitinsä ollut halunnut häntä.
Murhat alkoivat kolmivuotisen armeijauran jälkeen. Ensimmäiset tapahtuivat 29. heinäkuuta 1976, kun hän ampui autoa, jossa istui kaksi tyttöä. Jody Valentini haavoittui ja Donna Lauria kuoli.
Son of Samin laki
Son of Samin laki ajettiin läpi murhien jälkeen estämään rikollisia hyötymästä taloudellisesti teoistaan, kuten elämäkerran kirjoittamisella. Laki velvoittaa tiedottamaan rikosten uhreille jos tuomittu henkilö saa 10 000 dollaria tai enemmän mistä tahansa lähteestä.
Berkowitz elokuvissa
Dokumentissa Samin poika (Son of Sam: The Hunt for a Killer, 2017) käydään läpi vuonna 1976 alkanutta murhasarjaa.
Austin Davis
Austin Davis (s. 2. kesäkuuta 1989 Ringgold, Georgia ) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan pelinrakentaja. Hänellä ei tällä hetkellä ole voimassa olevaa pelaajasopimusta.
Pelaajaura
Ennen ammattilaisuraansa varaamaton Davis pelasi yliopistojalkapalloa Etelä-Mississippin yliopiston joukkueessa. Davis osallistui St. Louis Ramsin harjoitusleireille vuonna 2012, muttei mahtunut joukkueen kokoonpanoon. Syksyllä 2013 Davis kävi Miami Dolphinsin harjoitusleirillä ilman menestystä. St. Louis Rams kuitenkin palkkasi hänet varamieheksi kauden puolivälissä, sillä joukkueen aloittava pelinrakentaja Sam Bradford loukkaantui. Peliaikaa Davis sai vasta kaudella 2014 Bradfordin ollessa jälleen sivussa ja pelinrakentaja Shaun Hillin pelaamisen ollessa ailahtelevaa.
Seuraavalla kaudella Davis ei enää mahtunut Ramsin kokoonpanoon. Cleveland Browns palkkasi hänet joukkueeseensa ja Davis sai pelata kolmessa ottelussa kauden aikana. Kaudeksi 2016 Davisillä oli sopimus Denver Broncosin kanssa, mutta hänet vapautettiin sopimuksesta kauden aikana, eikä hän ollut saanut ollenkaan peliaikaa joukkueessa. Kauden 2017 Davis pelasi Seattle Seahawksissa varamiehen roolissa. Kaudella 2018 Davis toimi varamiehenä Tennessee Titansissa pääsemättä kertaakaan kentälle.
Muuta
Boston Red Sox varasi Davisin MLB:n vuoden 2012 varaustilaisuudessa 31. kierroksella, vaikka hän oli viimeksi pelannut baseballia lukiossa vuonna 2007.
Koltansaame
Koltansaame (koltansaameksi sääʹmǩiõll) on Suomen Inarissa ja Venäjän Petsamon kuntapiirissä puhuttava uralilaiseen kielikuntaan kuuluva saamelaiskieli, jota puhuu äidinkielenään hieman yli 300 henkilöä. Kielen puhujia kutsutaan kolttasaamelaisiksi.
Muita itäsaamelaisia kieliä ovat inarinsaame, akkalansaame, kiltinänsaame ja turjansaame.
Historia
Koltansaamen puhujamäärä on ollut alkujaankin pieni, ainoastaan muutama tuhat saamelaista. Kolttakönkäällä vaikuttaneen ortodoksipappi Konstantin Tsekoldinin Paatsjoen murteelle kääntämä kyrillisin kirjaimin kirjoitettu Uusi testamentti oli varhaisimpia yrityksiä saada kieli kirjoitettuun muotoon. Suomessa koltansaamea puhuttiin neljässä kylässä Petsamossa, joka kuului jatkosodan päättäneen Moskovan välirauhansopimuksen mukaan Neuvostoliitolle 1944 luovutettuihin alueisiin. Petsamosta evakuoidut kolttasaamelaiset asutettiin sodan jälkeen suureksi osaksi Inarin Sevettijärven, Nellimin ja Näätämön kyliin. Osa kolttasaamelaisista kuitenkin jäi Petsamoon ja edelleenkin siellä asuu pieni kolttasaamelaisyhteisö. Evakoituminen rikkoi kolttien perinteisen kyläasutuksen ja heikensi kielen asemaa sodan jälkeen.
Koltansaame oli hyvin pitkään vain puhuttu kieli. Sen kirjakieltä alettiin kehittää järjestelmällisesti vasta 1970-luvulla ja sen pohjaksi otettiin Suonikylän murre, mikä aiheutti hieman närää muiden murteiden puhujien keskuudessa. Syinä myöhäiseen yhtenäisen kirjakielen kehitykseen pidetään historiallisia tekijöitä, erityisesti sitä, että toisen maailmansodan jälkeen Suomeen siirretyt kolttasaamelaiset puhuivat erilaisia murteita. Koltansaamea oli kirjoitettu jo vuosikymmeniä aikaisemmin erilaisilla ortografioilla, mutta mikään niistä ei vakiintunut yleiseen käyttöön.
Vuonna 1973 ilmestyi Koltansaamen opas ja vuonna 1975 ensimmäinen koltansaamenkielinen aapinen. Sittemmin koltansaameksi on julkaistu oppimateriaalia, sanakirjoja ja lukukirjoja. Myös kirkollisia tekstejä on käännetty jo vuosikymmenien ajan. 1970-luvulla Yleisradion saamelaistoimitus alkoi tuottaa koltansaamenkielisiä ohjelmia. Vuosina 1978­–1986 julkaistiin neljä kertaa vuodessa koltansaamenkielistä lehteä Sääʹmođđâz (”Kolttauutiset”), mutta lehden toiminta jouduttiin lakkauttamaan rahoitusvaikeuksien ja toimittajien vähäisyyden takia.
Nykytilanne
Koltansaamea puhuu enää noin 320 henkilöä. Monet Suomessa asuvat koltansaamen puhujat puhuvat myös suomea ja Venäjällä asuvat venäjää. Vaikka koltansaamenkielistä väestöä on pidetty melko ikääntyneenä ja vielä vuonna 2006 arvioitiin, että äidinkielenään koltansaamea puhuvista nuorin oli jo yli 30-vuotias, on perheitä, joissa puhutaan koltansaamea lapsille. Näiden perheiden lisäksi on perustettu koltankielinen kielipesä Ivaloon. Syyskuussa 2010 Sevettijärvi sai kymmenen vuoden tauon jälkeen jälleen oman kielipesän.
Koltansaamen kieli on vuonna 1992 voimaan tulleen ja vuonna 2003 uudistetun saamen kielilain mukaan yksi Suomen saamelaisalueen virallisista saamelaiskielistä, jolla voidaan asioida viranomaisten kanssa sekä suullisesti että kirjallisesti. Saamen saa myös ilmoittaa äidinkielekseen. Kielilain vaikutuksesta esimerkiksi Inarin kunnan ilmoituksia on julkaistu lehdissä myös koltansaameksi. Ongelmaksi ovat kuitenkin muodostuneet lehtien käyttämät merkistöt, jotka ovat soveltuneet huonosti kielen kirjoittamiseen. Tämän seurauksena koltansaamea äidinkielenään puhuvat henkilöt eivät ole usein saaneet kuulutuksista lainkaan selvää. Toisaalta virheelliset tekstit ovat levittäneet väärää kuvaa kielen kirjoitustavasta.
Yle Sámi Radiolla on yksi vakituinen koltansaamenkielinen toimittaja, joka tekee koltansaamenkielisen ajankohtaisohjelman viikoittain. Suomessa, Norjassa ja Ruotsissa näkyvissä saamenkielisissä televisiouutisissa, Ođđasatissa on koltansaamenkielistä materiaalia harvoin.
Saamelaisten ja saamelaiskielen asemaa valvomaan ja saamelaisten kielellistä ja kulttuurillista itsehallintoa toteuttamaan perustettiin vuonna 1996 lailla saamelaiskäräjät. Yksi saamelaiskäräjien viidestä lautakunnasta on saamen kielineuvosto, joka muun muassa antaa kielen- ja nimistönhuoltoon liittyviä ohjeita ja suosituksia, edistää saamelaiskielten tutkimusta, jakaa tietoa saamelaiskielistä ja antaa yhdessä saamen kielen toimiston kanssa saamelaiskäräjille vaalikausittain kertomuksen saamen kielilain soveltamisesta ja saamelaisten kielioloista. Saamen kielen toimisto on saamelaiskäräjiin kuuluva toimipaikka, joka edellä mainitun kertomuksen lisäksi muun muassa huolehtii käännösten toimittamisita eri viranomaisille ja avustaa viranomaisia tulkkien hankkimisessa.
Kieltä on yritetty elvyttää muun muassa julkaisemalla kirjallisuutta. Kaunokirjallisista teoksista koltansaameksi on käännetty pääasiassa lastenkirjoja. Myös alkuperäiskielisiä kirjoja on ilmestynyt jonkin verran. Kati-Claudia Fofonoff on esimerkiksi kirjoittanut runoteokset Pââsjooǥǥ Laulli (Paatsjoen laulut, 1988) sekä Jânnam muttum nuuʹbbiooʹri (Maa muovattu toisin päin, 1999). Vuonna 2000 julkaistiin kolttasaamelaisten elämäntapaa esittelevä Õhtt eeʹǩǩ Oʹlssee da Såålla mieʹldd, jonka olivat laatineet Katri ja Matleena Fofonoff. Myös Antoine de Saint-Exupéryn Pikku prinssi on ilmestynyt koltansaameksi.
Suomen ortodoksinen kirkko on osallistunut kielen elvytykseen julkaisemalla koltansaameksi Pienen rukouskirjan vuonna 1983 (Risttoummi moʹlidvaǩeʹrjj), joka oli ensimmäinen koltansaameksi julkaistu kirja. Vuonna 2002 kirkko julkaisi Johannes Krysostomoksen liturgian käännöksen (Pââʹss Eʹččen Evvan Krysostomoozz Liturgia) Kirkko on julkaissut yhteystyössä Pipliaseuran kanssa vuonna 1988 Johanneksen evankeliumin (Evvan evaŋǧeʹlium) koltansaameksi. Käännöstyö jatkuu Luukkaan evankeliumin kanssa.
Vuonna 2005 Tiina Sanila julkaisi ensimmäisen koltansaamenkielisen rockalbumin Sääʹmjânnam rocks! Vuonna 2007 on julkaistu kolttasaamelaisten vienalaiseen runonlauluun vertautuvia leuʹddeja kirjana ja CD-levynä Maaddârääʹjji leeuʹd. Se on Kolttien kyläkokouksen, Kansanmusiikki-instituutin ja Saamelaismuseo Siidan yhteinen julkaisu, jossa tekstit ovat sekä koltansaameksi, suomeksi että englanniksi.
Koltansaamenkielisestä kulttuuritarjonnasta huolimatta kielen kohtalo on avoin, sillä monet kolttasaamelaislapset eivät ole enää oppineet kieltä vanhemmiltaan.
Vuonna 2019 BBC valitsi Yleisradion kolttasaamelaisen toimittajan Sara Wesslinin sadan innoittavimman ja vaikutusvaltaisimman naisen listalleen, sillä hänen katsottiin edesauttaneen merkittävästi koltansaamen elpymistä Suomessa. Tuolloin maailmassa oli kaksi koltansaamenkielistä toimittajaa.
Vuonna 2020 koltansaameksi dubattiin osa Muumilaakso-sarjan toisen tuotantokauden jaksoista. Kyseessä on ensimmäinen koltansaameksi tehty animaatiodubbaus.
Kielen opetus
Inarissa koltansaamea opetetaan Sevettijärven koulussa äidinkielenä ja valinnaisena aineena, sekä Ivalon lukiossa valinnaisena aineena B2- ja B3-kielenä. Keväällä 2005 oli ensimmäisen kerran mahdollista suorittaa koltansaamessa ylioppilastutkinnon vieraan kielen lyhyen oppimäärän koe, jossa ei kuitenkaan ole kuullunymmärtämisosuutta. Vuoden 2014 kevään ylioppilastutkinnossa koltansaamen kokeen suoritti kolme kokelasta; kaikki hyväksyttiin arvosanalla cum laude approbatur. Koltansaamenkielisten opettajien määrä on hyvin alhainen, eikä mihinkään oppiaineeseen ole tarpeeksi kattavaa koltansaamenkielistä oppimateriaalia.
Inarin kunta alkoi vuonna 1993 järjestää Sevettijärvellä niin sanottua kielipesätoimintaa, jonka tarkoituksena oli siirtää alle kouluikäisille lapsille koltansaamen taito kielikylpymenetelmällä. Periaatteena oli, että kielipesässä vähän tai ei ollenkaan koltansaamea osanneet lapset altistuisivat kielelle täysin koltansaamenkielisessä ympäristössä ja oppisivat näin puhumaan kieltä. Koltansaamenkielinen kielipesä toimi vuonna 1993 kuusi kuukautta. Muutaman vuoden tauon jälkeen se aloitettiin uudelleen vuonna 1997, mutta lopetettiin rahoituksen puutteen vuoksi jälleen vuonna 2001. Marraskuussa 1998 tehdyn arvioinnin mukaan kielipesätoiminnalla oli suuri merkitys koltansaamen elvyttäjänä alle kouluikäisten keskuudessa.
Syksyllä 2020 Oulun yliopiston alaisessa Giellagas-instituutissa alkoi koltansaamen opiskelu pääaineena. Turun yliopistossa voi opiskella yhden kurssin koltansaamea, samoin Helsingin yliopistossa on ollut tarjolla koltansaamen kurssi. Kieltä voi opiskella myös Saamelaisalueen koulutuskeskuksessa Inarissa vuoden mittaisella opintolinjalla.
Alueellinen sijoittuminen
thumb|Saamelaiskielten entinen levinneisyys, nrolla 6 koltansaame (tummemmalla nykyalue)
Koltansaamen historiallisia alueita kutsutaan Koltanmaaksi. Nykyisin koltansaamea puhutaan pääasiassa Sevettijärvellä ja se onkin yksi Inarin neljästä virallisesta kielestä. Suomessa puhujia on kaiken kaikkiaan noin 300, joiden murteina on Paatsjoen-Petsamon ja Suonikylän murteet. Lisäksi Venäjällä noin 20–30 ihmistä puhuu Nuorttijärven murretta Luujärven ympäristössä. Aiemmin koltansaamea puhuttiin myös Näätämön lähellä Norjassa, mutta kyseinen murre lienee jo kuollut. Kirjakieli perustuu Suonikylän murteeseen.
Kirjoitusjärjestelmä
Koltansaame käyttää latinalaisia kirjaimia ja useita niihin lisättyjä kirjaimia:
Lisäksi kirjaimia Q/q, W/w, X/x, Y/y ja Ö/ö käytetään vierasperäisissä sanoissa. Merkkiä ʹ käytetään pehmennysmerkkinä ja merkkiä ʼ erotusmerkkinä.