cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tetra (standardi)
Salaus
GSM:stä poiketen TETRA:lla on käytössä useita eri salausavaimia. TETRA käyttää eri salausavaimia riippuen siitä onko kyseessä yksilö-, ryhmä- vai päästä päähän -puhelu. TETRA:ssa on myös sisäänrakennettuna ominaisuus, joka havaitsee häirinnän. Jos verkko havaitsee tietyillä taajuusalueilla tahallista häirintää se vaihtaa automaattisesti omaa taajuusaluettaan taajuuksille, joilla häirintää ei esiinny.
Juho Kankkunen
Juho Kankkunen (11. tammikuuta 1860 Kitee – 9. heinäkuuta 1926 Kitee) oli maalaisliiton kansanedustajana 1920-luvulla toiminut suomalainen maanviljelijä.
Kankkusen vanhemmat olivat maanviljelijä Heikki Kankkunen ja Anna Suomalainen. Hän toimi maanviljelijänä Kiteellä ja oli 27 vuoden ajan Kiteen lainajyvästön hoitajana ja 12 vuoden ajan Kiteen kunnalliskassojen hoitajana. Kankkunen toimi myös kolmen vakuutusyhtiön asiamiehenä kotipitäjässään.
Kankkunen oli kansanedustajana 1922–1924 edustaen Kuopion läänin itäistä vaalipiiriä. Hän oli Kiteen kunnan esimiehenä ja kunnanvaltuuston puheenjohtajana.
Juho Kankkunen oli naimisissa vuodesta 1882 Iida Hurskaisen kanssa. Heidän poikansa oli kansanedustaja Pekka Kankkunen.
Rene Pauritsch
pienoiskuva|Rene Pauritsch Rene Pauritsch ( s. 4. joulukuuta 1964) on entinen itävaltalainen jalkapalloilija ja nykyinen Liechtensteinin jalkapallomaajoukkueen päävalmentaja. Tehtävässään hän on ollut vuoden 2013 tammikuusta lähtien.
Syyskuu (yhtye)
Syyskuu oli 1980-luvun alkupuolella toiminut suomalainen post-punk ja goottirockyhtye. Se levytti Rami Kuusisen ja Miettisen Kumibeat-levy-yhtiölle yhden singlen ja albumin. Syyskuu oli ensimmäisiä suomalaisia goottirokkia soittaneita yhtyeitä.
Uusi Häme
thumb|200px|Lehden ensimmäisen varsinaisen numeron etusivu. Uusi Häme oli Lahdessa vuosina 1937–1939 ilmestynyt maalaisliiton sanomalehti.
Uusi Häme perustettiin maalaisliiton äänenkannattajaksi Uudellamaalla ja Hämeessä. Kolmesti viikossa ilmestyneen lehden talous oli ilmeisen heikko, ja se levisi lähinnä maakuntien itäosiin. Uusi Häme lakkautettiin, kun sen toimittajat kutsuttiin talvisotaan. Päätoimittajana työskenteli Heikki Jylhä.
HMS Skrik
HMS Skrik oli Ruotsin laivaston vuonna 1877 vesillelaskettu torpedovene, joka oli Ruotsin laivaston ensimmäinen Ruotsissa valmistettu torpedovene.
Punkabilly
Punkabilly tai punk-a-billy on psychobillyn alalaji, sekoitus punk rockia ja rockabillyä. (Kutsutaan myös hellbillyksi.)
HMS Skrik
Valmistus
Alus tilattiin Tukholmasta kaleeritelakalta ja se laskettiin vesille vuonna 1877. Alus liitettiin laivastoon vielä samana vuonna nimellä Minbåt N:o 2.
Punkabilly
Tyyli syntyi Yhdysvalloissa ja Englannissa 1970-luvun lopulla. Varhaisimpia yhtyeitä 70-luvulla oli The Cramps.
HMS Skrik
Palvelus
Alus poistettiin torpedovenetehtävistä ja samalla laivastopalveluksesta jo 31. joulukuuta 1886 aluksen osoittauduttua liian hitaaksi ja muutenkin tehtävään sopimattomaksi. Alus muutettiin telakkaveneeksi kaleeritelakalle. Tehtävästä huolimatta alus nimettiin vuotta myöhemmin Stångminbåten N:o 141:ksi. Muutostyöt saatiin päätökseen vuonna 1889, jolloin se nimettiin Skeppsholmeniksi. Alus kuljetti matkustajia Skeppsholmenin ja kaleeritelakan välillä. Alus upposi vuonna 1895.
Talonpoikaismuseo Yli-Kirra
Talonpoikaismuseo Yli-Kirra (tunnetaan myös nimellä ”Koiramäen talo”) on Punkalaitumen Museo- ja Kotiseutuyhdistyksen ylläpitämä kotiseutumuseo Punkalaitumella Pirkanmaalla. Museo on tullut tunnetuksi Mauri Kunnaksen Koiramäki-aiheisten lastenkirjojen ”Koiramäen talon” esikuvana.
Museo sijaitsee Punkalaitumen Talalan kylässä vajaa kilometri Punkalaitumen keskustasta itään seututie 230:n varrella. Se koostuu useista autenttisista rakennuksista ja sillä on laajat kokoelmat talonpoikaistyökaluja ja muita käyttöesineitä. Museolla on myös riistanpyyntialue ja kokoelma työkoneita, jotka laitetaan kerran vuodessa käyntiin ”Kaikkien aikojen maatalousnäyttelyssä”. Silloin yleisö voi seurata työnäytöksiä ja tutustua vanhoihin talonpoikaisiin työmenetelmiin.
Sylwia Ejdys
thumb|250px|Sylwia Ejdys Sylwia Ejdys (s. 15. heinäkuuta 1984) on puolalainen keskipitkän matkan juoksija, joka on erikoistunut 1 500 metrille.
Hän karsiutui Pekingin olympialaisissa 2008 (alkuerissä) ja Berliinin MM-kilpailuissa 2009 (välierissä). Vuonna 2010 hän sijoittui neljänneksi Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa ajalla 4.09,24 ja 12:nneksi Barcelonan EM-kilpailuissa ajalla 4.24,82. Pariisin sisäratojen EM-kilpailuissa 2011 hän oli yhdeksäs ajalla 4.20,99. Samoissa kisoissa hän osallistui myös 3 000 metrille, mutta keskeytti alkuerissä.
Henkilökohtaiset ennätykset
Ulkoradat Sisäradat
Anthology (Obituaryn albumi)
Anthology on yhdysvaltalaisen death metal -yhtye Obituaryn kokoelma-albumi. Se julkaistiin vuonna 2001 levymerkillä Roadrunner Records. Albumi julkaistiin myös C-kasetti -formaatissa Metal Mind Recordsin kautta.
Liperi
Liperi on
Anthology (Obituaryn albumi)
Kansikuvan on toteuttanut Andreas Marschall.
Thierry Neuville
Thierry Neuville (s. 16. kesäkuuta 1988 Sankt Vith ) on belgialainen ralliautoilija. Hän on ajanut kaudesta 2014 alkaen rallin MM-sarjassa Hyundain tehdastallin kuljettajana. Neuville on sijoittunut parhaimmillaan loppupisteissä toiseksi kausina 2013, 2016–2019. Vuodesta 2021 hänen kartturinaan on ollut Martijn Wydaeghe. Neuville on voittanut urallaan 17 rallia ja häntä pidetään ensisijaisesti asfalttiralleihin erikoistuneena, mutta on saavuttanut menestystä kaikilla tienpinnoilla.
Ralliura
Neuville aloitti WRC-uransa nimeään kantavalla yksityistallina 2008 Suomen rallissa Ford Fiesta ST:llä, mutta ei osallistunut kilpailuun. Kaudella 2009 hän ajoi ensimmäisen WRC-kilpailunsa Espanjassa Citroën C2 R2 Max:lla kartturinaan Nicolas Klinger, mutta keskeytti kilpailun. Kaudeksi 2010 Neuville osallistui Juniori WRC luokkaan Citroën C2 S1600 autolla. Hän ajoi viisi kuudesta kauden rallista. Neuville sijoittui kokonaispisteissä seitsemänneksi. Hän keskeytti kaksi ensimmäistä rallia Turkissa teknisen vian vuoksi ja Portugalissa ulosajon myötä, mutta voitti kolmannen rallin Bulgariassa. Neuville keskeytti seuraavan rallin Saksassa moottorivian vuoksi ja ajoi kauden päätösrallissaan Ranskassa kolmanneksi.
Intercontinental Rally Challenge (2010–2011)
Neuville siirtyi kaudeksi 2010 ajamaan belgialais-luxemburgilaistalliin Intercontinental Rally Challenge -sarjaa Peugeot 207 S2000:lla. Sarjassa ajoivat samaan aikaan muun muassa Juho Hänninen, Jan Kopecký, Kris Meeke ja Andreas Mikkelsen. Avauskaudellaan hän sijoittui loppupisteissä yhdeksänneksi. Neuville ajoi Juniori WRC-luokan kanssa samaan aikaan, jonka myötä hän ajoi vain kuudessa kilpailussa. Neuville joutui keskeyttämään avausrallinsa jousituksen vuoksi oltuaan sitä ennen kilpailun seitsemäs. Seuraavassa kilpailussa Italiassa hän sijoittui neljänneksi ja ajoi heti seuraavassa kilpailussa Belgiassa kolmanneksi. Neuville ajoi vielä kolme kilpailua, mutta keskeytti niistä kaksi Tšekissä ja Skotlannissa. Hän ajoi välissä kahdeksanneksi Sanremo rallissa Italiassa.
Neuville jatkoi tallissa seuraavan kauden 2011, jossa hän ajoi tällä kertaa kymmenen rallia ollen loppupisteissä viides. Hän keskeytti avauskilpailunsa Monte Carlossa, jonka jälkeen Neuville vaihtoi kartturinsa Nicolas Gilsouliin. Hän ajoi heti seuraavassa kilpailussa voitosta Kanariansaarilla, mutta sijoittui lopulta kolmanneksi. Neuville otti heti seuraavassa kilpailussa kauden avausvoiton Ranskassa ennen Jan Kopeckýa. Myös Ukrainassa Neuville johti rallia, mutta sijoittui lopulta kuudenneksi rengasrikon vuoksi. Ongelmat jatkuivat myös seuraavassa kilpailussa Ranskassa, jossa hän kärsi jousitusongelmista joutuen keskeyttämään. Neuville ei ajanut seuraavaa kilpailua, mutta Tšekissä hän ajoi neljänneksi ja Unkarissa Neuville taisteli voitosta häviten lopulta Kopeckýlle 0.8 sekunttia. Neuville otti kauden toisen voiton Sanremossa, Italiassa ollen 1.5 nopeampi Andreas Mikkelsenia. Hän ajoi kaksi viimeistä kilpailua heikommin ollen Skotlannissa kuudes ja keskeytti kauden päätöskilpailun Kyproksella, jossa hän oli yksi viidestä kuljettajasta mahdollista voittaa IRC-mestaruuden.
WRC (2012–)
Neuville teki sopimuksen Citroënin kanssa kaudelle 2012, jolloin hän kilpaili MM-sarjassa Citroenin junioritallissa Citroën DS3 WRC autolla. Hän keskeytti kauden avauskilpailun Monte Carlossa ulosajon myötä ja ajoi kaksi seuraavaa rallia pisteittä Ruotsissa ja Meksikossa, joista jälkimmäisessä rallissa hän otti ensimmäisen erikoiskoevoittonsa. Neuville saavutti ensimmäiset pisteensä sijoittumalla kahdeksanneksi Portugalin rallissa ja ajoi pisteille myös seuraavissa kolmessa ralleissa. Hän muun muassa korvasi Uuden-Seelannin rallissa Nasser Al-Attiyahia Qatar World Rally Teamilla, joka ajoi myös Citroënille. Neuville jäi pisteittä seuraavat kaksi rallia Suomessa ja Saksassa. Suomessa hän oli ajamassa kuudenneksi, mutta menetti sijoituksen ulosajon myötä. Saksassa sitä vastoin Neuville oli lähellä kolmatta sijaa, mutta jäi pisteittä ulosajon vuoksi. Walesin rallissa Neuville ajoi takaisin pisteille ollessaan seitsemäs. Heti perään Ranskassa hän ajoi uransa parhaimman sijoituksen ollen neljäs. Neuville johti rallia ja voitti useita erikoiskokeita, mutta hiipui loppua kohden. Hän jäi pisteittä kahdessa viimeisessä rallissa Italiassa ja Espanjassa.
Qatar WRT ja MM-hopeaa (2013)
Neuville siirtyi kaudeksi 2013 Qatarin talliin, jossa hän ajoi Ford Fiesta RS WRC:llä. Neuville ajoi kauden aikana neljä kertaa peräkkäin toiseksi ja sijoittui lopulta myös MM-sarjan toiseksi, kun Sebastien Ogierin voitti maailmanmestaruuden 114 pisteen erolla. Neuville aloitti kauden keskeyttämällä Monte Carlossa ulosajon myötä, kun Ruotsissa hän ajoi viidenneksi. Meksikon rallissa Neuville ajoi uransa ensimmäisen palkintokorokesijoituksen ollessaan kolmas Ogierin ja Mikko Hirvosen jälkeen. Portugalissa hän jäi pisteittä, kun Argentiinassa Neuville ajoi viidenneksi. Tämän jälkeen hän ajoi viidesti peräkkäin palkintokorokkeelle ollen ensin Kreikassa kolmas ja toinen Italiassa, Suomessa, Saksassa ja Australiassa. Neuville ajoi näiden jälkeen kolmessa viimeisessä rallissa kahdesti neljänneksi ja päätösrallissa Britanniassa kolmanneksi.
Hyundai (2014–)
Marraskuussa 2013 Hyundai Motorsport ilmoitti tehneensä monivuotisen sopimuksen Neuvillen kanssa, joka tulisi olemaan tallin ykköskuljettaja. Neuville aloitti kauden 2014 heikosti Hyundai i20 WRC autollaan, keskeytettyään avauskilpailun Monte Carlossa ja Ruotsissa hän jäi ilman pisteitä. Meksikossa Neuville ajoi kolmanneksi edelliskauden tapaan ja samoin Puolassa. Hän keskeytti seuraavan rallin Suomessa, mutta otti uransa ensimmäisen voiton Saksan rallissa, kun edellä ajaneet Sebastien Ogier, Jari-Matti Latvala ja Kris Meeke joutuivat keskeyttämään. Kyseessä oli myös Hyundain ensimmäinen voitto rallin MM-sarjassa. Neuville ajoi loppukauden pisteille ollen parhaimmillaan neljäs päätöskilpailussa Britanniassa. Neuville sijoittui loppupisteissä kuudenneksi.
MM-hopealla (2016–2019)
Kaudelle 2016 talli päivitti Hyundai i20 WRC:tä, jolla Neuville ajoi heti avauskilpailussa Monte Carlossa kolmanneksi, mutta jäi sen jälkeen Ruotsissa pisteittä teknisen vian vuoksi ja Meksikossa hän ajoi ulos. Portugalissa Neuville oli ajamassa viidentenä, mutta tallin laskelmointivirheen vuoksi häneltä loppui polttoaine kesken kilpailun. Argentiinassa Neuville ajoi ensimmäisen kerran pisteille sitten avauskilpailun, mutta joutui Hyundain kakkostalliin, kun tallikaverit Hayden Paddon ja Daniel Sordo olivat saavuttaneet parempia tuloksia. Hän jäi kuitenkin pisteittä Portugalissa, mutta onnistui seuraavassa kilpailussa Italiassa ottamaan kauden ensimmäisen rallivoiton. Hän voitti 19 erikoiskokeesta yhdeksän ollen 24,8 sekuntia edellä toiseksi tullutta Jari-Matti Latvalaa. Rallin jälkeen Neuville osoitti kunnioitusta entisille opettajilleen Philippe Bugalskille ja Jean-Pierre Mondronille. Bugalski kuoli 2012 samana päivänä, kun Neuville voitti rallin, kun taas Mondron kuoli kaksiviikkoa ennen Italian rallia. Voiton jälkeen Neuville palasi takaisin ykköstalliin ja ajoi Puolassa ja Suomessa neljänneksi. Saksassa hän ajoi kolmanneksi tallikaveri Sordon tullessa toiseksi. Tämän jälkeen Neuville ajoi kauden lopuissa kilpailuissa palkintokorokkeelle ollen Ranskassa toinen hävittyään kilpailun voittaneelle Sébastien Ogierille 46,4 sekunnilla. Kilpailun jälkeen Hyundai ilmoitti tehneensä kaksivuotisen jatkosopimuksen Neuvillen kanssa. Hän ajoi kolme viimeistä kilpailua kolmanneksi Espanjassa, Britanniassa ja Australiassa, jonka myötä hän sijoittui urallaan toistakertaa MM-sarjan toiseksi 108 pisteen erolla maailmanmestuuden voittaneeseen Ogieriin. Kolmanneksi sijoittunut Andreas Mikkelsen hävisi Neuvillelle kuudella pisteellä.
Kaudelle 2017 Hyundai toi uuden mallin Hyundai i20 Coupe WRC:n, joka korvasi edellisen i20 -mallin. Neuville aloitti kauden heikosti ajettuaan ulos kahdessa ensimmäisessä rallissa Monte Carlossa ja Ruotsissa jääden sen vuoksi pisteiden ulkopuolelle. Hän kuitenkin ajoi Power Stage osiolla ensimmäiseksi ja Ruotsissa kolmanneksi, joiden myötä Neuville keräsi yhteensä kahdeksan pistettä. Tämän jälkeen hän ajoi kuusi kilpailua peräkkäin palkintokorokkeelle voittaen muun muassa Ranskan ja Argentiinan rallit peräkkäin, sekä myöhemmin Puolan rallin. Suomen rallissa Neuville sijoittui kuudenneksi, mutta siirtyi ensimmäistä kertaa urallaan MM-sarjan johtoon, kun Ogier keskeytti. Seuraavassa rallissa Saksassa Neuvillen auto kärsi jousitus- ja vaihteisto-ongelmista, jonka myötä hän jäi pisteiden ulkopuolelle. Neuville jäi näin ensimmäistä kertaa ilman pisteitä kauden aikana jäätyään myös Power Stage erikoiskokeella pisteittä. Ogier siirtyi MM-sarjan kärkeen 17 pisteen erolla Neuvilleen, joka epäonnistui seuraavassa kilpailussa Espanjassa. Hän ajoi 16 erikoiskokeella kiveen ja hajotti sen seurauksena ohjauksen. Keskeytyksen myötä Neuville putosi pisteissä kolmanneksi, kun Ogierin tallikaveri Ott Tänak nousi pisteissä toiseksi. Neuville ajoi kauden kaksi viimeistä rallia menestyksekkäämmin ollen ensin Walesissa toinen ja ohitti näin pisteissä Tänakin, joka sijoittui rallissa kuudenneksi. Ogier oli kolmas, mutta varmisti maailmanmestaruuden ajettuaan Power Stagessa pisteille, jonka myötä Neuville jäi urallaan kolmatta kertaa loppupisteissä toiseksi. Kauden päätösrallissa Australiassa Neuville otti kauden neljännen voiton.
Kauden 2018 Neuville aloitti ajamalla viidenneksi avausrallissa Monte Carlossa, hän oli kiinni voitossa, mutta ensimmäisen erikoiskokeella käyneen ajovirheen vuoksi menetti mahdollisuuden voittoon. Ruotsissa Neuville otti kauden avausvoittonsa ja siirtyi MM-sarjan johtoon ennen Sébastien Ogieria, joka jäi sijalle kymmenen. Hänestä tuli samalla kolmas ei-pohjoismaalainen Ruotsin rallin voittanut kuljettaja. Neuvillen MM-johto jäi lyhyeksi, kun hän ajoi Meksikossa kuudenneksi erinäisten sähkövikojen vuoksi. Tämän jälkeen Neuville ajoi neljästi peräkkäin palkintokorokkeelle ollen ensin Ranskassa kolmas, jossa Ogier otti voiton. Argentiinassa Neuville oli toinen, kun taas Toyotalla ajanut Ott Tänak otti voiton ja nousi Neuvillen ja Ogierin haastajiksi mestaruudesta. Portugalissa Neuville otti kauden toisen voiton ja siirtyi MM-sarjan kärkeen, kun Ogier ja Tänak jäivät ilman pisteitä. Italiassa Neuville otti toisen peräkkäisen voittonsa ja kauden kolmannen voiton. Samalla siitä tuli historian kolmanneksi tiukin voitto, kun hän ajoi 0.7 sekunttia Ogieria nopeammin. Suomessa Neuville jäi ongelmien vuoksi yhdeksänneksi, mutta säilytti sarjajohtonsa vaikka Tänak otti voiton ja Ogier oli viides. Saksassa Neuville palasi takaisin palkintokorokkeelle ollen toinen, kun Tänak otti toisen peräkkäisen voiton. Ennen Turkin rallia Neuville teki Gisoulin kanssa jatkosopimuksen Hyundain kanssa aina vuoteen 2021 saakka. Neuvillen kilpailu päättyi Turkissa keskeytykseen, kun jousitus hajosi kesken kilpailun johtoaseman. Lopulta Tänak nousi voitolla Neuvillesta 13 pisteen päähän. Britannian rallissa Neuville teki jälleen ajovirheen ja menetti kakkospaikkansa ollen lopulta rallin viides. Ogier otti voiton ja ohitti Tänakin pisteissä. Espanjassa Neuville menetti MM-sarjan johtoasemansa ajettuaan neljänneksi, kun hänen pahin kilpailija Ogier ajoi toiseksi. Ogierin ajettua Power Stagella toiseksi saaden lisäpisteitä jäi Neuville kolmen pisteen erolla MM-sarjan toiseksi. Kauden viimeisessä rallissa Australiassa Neuvillen lisäksi Ogierillä ja Tänakilla oli mahdollisuus voittaa rallin maailmanmestaruus. Neuvillen ralli oli haasteellinen jo ensimmäisen erikoiskokeen jälkeen kärsittyään rengasrikosta. Lopulta hän keskeytti toisella erikoiskokeella törmättyään puuhun. Tänakin keskeytettyä ja Ogierin ajettua viidenneksi jäi Neuville kolmatta kertaa peräkkäin MM-pisteissä toiseksi.
Neuville aloitti kauden 2019 hyvin ajettuaan ensin Monte Carlossa toiseksi, kun Sebastien Ogier otti voiton 2,2 sekunnin erolla. Ruotsissa Neuville ajoi kolmanneksi häviten kolme sekunttia toiseksi tulleelle Esapekka Lapille. Meksikossa Neuville jäi neljänneksi, kun hänen kilpailijat Ogier ajoi voittoon ja Ott Tänak toiseksi. Seuraavat kaksi rallia Neuville ajoi voittoon. Ensin Ranskassa Neuville otti voiton, kun rallia johtanut Elfyn Evans koki rengasrikon viimeisellä erikoiskokeella. Samalla Neuville siirtyi MM-rallin pisteissä johtoon. Argentiinassa Neuville nousi rallin johtoon kahdeksannella erikoiskokeella ja johti sitä loppuun asti. Chilessä Neuville keskeytti ajettuaan rajusti ulos mutkasta. Keskeytyksen myötä Neuville putosi pisteissä kolmanneksi. Portugalissa Neuville ajoi toiseksi häviten rallin voittaneelle Tänakille 15,9 sekunttia. Neuville ajoi seuraavissa neljässä rallissa kolmen parhaan joukon ulkopuolelle. Italiassa ja Suomessa hän ajoi kuudenneksi. Saksassa Neuville ajoi voitosta, mutta kärsittyään rengasrikon kolmannella erikoiskokeella menetti voittonsa. Hän ajoi lopulta neljänneksi ja nousi MM-sarjan pisteissä toiseksi, kun Ogier ajoi seitsemänneksi. Turkissa Neuville teki jälleen ajovirheen ja ulosajon jälkeen ajoi rallissa kahdeksanneksi. Hän menetti MM-sarjan toisen sijan, kun Ogier voitti Turkin rallin. Britannian rallissa Neuville ajoi toiseksi, kun Tänak ajoi voittoon. Espanjan rallissa Neuville otti voiton, kun Tänak ajoi toiseksi ja varmisti maailmanmestaruutensa. Kauden viimeinen ralli oli tarkoitus ajaa Australiassa, mutta maastopalojen vuoksi se peruttiin. Tämän myötä Neuville sijoittui neljännen kerran peräkkäin MM-sarjan toiseksi.
2020-
Kauden 2020 Neuville aloitti voitolla, kun hän ajoi ensimmäistä kertaa urallaan Monte Carlon rallin voittoon. Neuville johti rallia toisella ja kolmannella erikoiskokeella, mutta menetti sen Elfyn Evansille. Vasta kolmanneksi viimeisellä erikoiskokeella Neuville otti rallin johdon takaisin ajettuaan kuusi peräkkäistä erikoiskoevoittoa. Ruotsissa Neuville ajoi kuudenneksi ja saavutti neljä lisäpistettä ajettuaan toiseksi Power Stagella. Hän onnistui voittamaan rallin aikana yhden erikoiskokeen. Meksikon rallissa Neuville johti rallia kahden ensimmäisen erikoiskokeen jälkeen, mutta putosi kolmanneksi ensimmäisen päivän aikana. Hänen autoon tuli sen jälkeen sähköongelmia, jonka myötä Neuville putosi pisteiden ulkopuolelle. Neuville palasi viimeiselle päivälle ja onnistui voittamaan viisi erikoiskoetta yhdeksästä. Rallin kolme viimeistä erikoiskoetta peruttiin COVID-19 pandemian vuoksi. Pandemian myötä rallikausi jatkui syyskuussa Virossa. Neuville onnistui voittamaan yhden erikoiskokeen, mutta joutui keskeyttämään sähköongelmien vuoksi viimeisellä erikoiskokeella. Turkin rallissa Neuville onnistui ajamaan toiseksi ja voitti myös power stagen. Hän aloitti rallin johdossa, mutta menentti sen Ogierille. Neuville voitti tämän jälkeen kolme erikoiskoetta peräkkäin ja johti rallia aina kahdeksanteen erikoiskeeseen. Viimeisenä päivänä Elfyn Evans kuitenkin ohitti hänet, vaikka Neuville onnistui vielä voittamaan kolme viimeistä erikoiskoetta. Toiseksi viimeisessä Sardinian rallissa Neuville ajoi toistamiseen toiseksi, kun hänen tallikaveri Daniel Sordo otti voiton. Neuville ajoi kahdesti erikoiskoevoittoon ja oli viimeisellä power stagella toinen, saaden neljä lisäpistettä. Hän nousi sijoituksen myötä MM-pistetilanteessa kolmanneksi ollen 10 pistettä Ogieria takana ja 24 pistettä sarjaa johtavasta Evansista. Kauden viimeinen ralli ajettiin joulukuussa Monzassa. Neuvillen mahdollisuus mestaruuteen kaatui, kun hänen auton jousitus hajosi neljännellä erikoiskokeella. Neuville sijoittui loppupisteissä neljänneksi, kun taas hänen talli, Hyundai voitti merkkimestaruuden.
Rallin MM-sarjan tulokset
(Tulosselitteet)
Urheiluvuosi 2006
Urheiluvuosi 2006 käsittelee vuoden 2006 merkittäviä uutisia ja tapahtumia urheilussa.
Vuoden 2006 merkittävimmät urheilutapahtumat olivat talviolympialaiset Torinossa, Italiassa, ja jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut Saksassa. Merkittävimmistä palloilulajeista myös koripallon ja lentopallon maailmanmestaruuksista kilpailtiin.
Pikaluistelu
!Laji||Tulos||Urheilija||Pvm||Paikka
Risto Salonen
Risto Salonen (s. 11. joulukuuta 1955 Valkeakoski) on entinen suomalainen jalkapalloilija.
Puolustajana pelannut Salonen edusti urallaan Pallo-Seppoja 1975 ja 1988, Valkeakosken Hakaa 1976–1979, 1982–1983 ja 1987, ruotsalaista Vasalundia 1980–1981 ja 1984–1985 ja Tampereen Ilvestä. Lisäksi hän pelasi vielä vuosina 1989–1991 piirisarjoissa Tampereen Peli-Pojissa. Hän voitti Hakassa Suomen mestaruuden 1977 sekä Suomen Cupin 1977 ja 1982. Kaikkiaan Salonen pelasi kahdeksan kauden aikana 152 mestaruussarjan ottelua, joissa hän teki kymmenen maalia.
Salonen pelasi Suomen maajoukkueessa vuosina 1978–1984 yhteensä 11 maaottelua.
M.I.A.M.I.
M.I.A.M.I. (akronyymi sanoista Money Is A Major Issue) on rap-artisti Pitbullin debyyttialbumi, joka julkaistiin vuonna 2004. 11. syyskuuta albumi nousi Billboard 200 -listan sijalle 14.
Telinevoimistelun maailmanmestaruuskilpailut 2010
Vuoden 2010 telinevoimistelun maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Rotterdamissa, Alankomaissa 16.–24. lokakuuta. Kilpailupaikkana toimi Ahoy Rotterdam –areena. Rotterdamin MM-kilpailut toimivat myös alustavana karsintakilpailuna Lontoon vuoden 2012 kesäolympialaisiin.
Suomen joukkue
Suomen Voimisteluliitto lähetti MM-kilpailuihin joukkueen, joka koostui kuudesta mies- ja kuudesta naisvoimistelijasta. Näin Suomi osallistui myös kummankin sukupuolen joukkuekilpailuun.
Martti Pahlman
Martti Pahlman (s. 9. helmikuuta 1982) on suomalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Tampereen Pyrinnön kasvatti Pahlman kuului kasvattajaseuransa kokoonpanoon miesten SM-sarjassa kausilla 2002–2005. Kaudella 2002–2003 hän kuului Pyrbasketin kokoonpanoon 20 ja kaudella 2003–2004 22 runkosarjaottelussa.
IRS Aero
IRS Aero (IATA: LD (myöhemmin 5R), ICAO: LDF) oli venäläinen tilauslentoyhtiö, joka perustettiin vuonna 1997. Sen toimilupa peruttiin tammikuussa 2003, koska vuonna yhtiölle vuonna 2002 sattuneen onnettomuuden tutkinnassa oli ilmennyt yhtiön tekemiä rikkomuksia. Niitä olivat muun muassa Il-18 -koneiden käyttäminen sekä matkustajien että rahdin kuljettamiseen, vaikka lentokelpoisuustodistusten mukaan ne olivat rahtikoneita, sekä asiakirjojen väärentäminen.
Laivasto
thumb|IRS Aeron Iljušin Il-18V Faron lentoasemalla vuonna 2000. IRS Aero käytti ainakin seuraavia konetyyppejä:
Etnomusikologia
thumb|Etnomusikologi [[Frances Densmore ja mustajalkapäällikkö Mountain Chief äänityssessiossa Smithsonian-instituutissa vuonna 1916.]] Etnomusikologia on musiikin tutkimusta sen kulttuurisessa kontekstissa. Etnomusikologia tutkii musiikkia sekä tanssia kulttuurina ja kulttuurissa. Perinteisesti etnomusikologia on keskittynyt ulkoeurooppalaisiin musiikkikulttuureihin ja kansanomaisen musiikin tutkimukseen ja jättää siis ulkopuolelle länsimaisen taidemusiikin, jota tutkii niin sanottu yleinen musiikkitiede. Etnomusikologia ei kuitenkaan sulje pois mitään tiettyä musiikkia tutkimuksensa piiristä. Myös länsimaista taidemusiikkia ja populaarimusiikkia on tutkittu etnomusikologisin menetelmin. Vuonna 1974 perustettu Suomen etnomusikologinen seura ry toimii alan kattojärjestönä Suomessa.
Kerkkäkynsisammal
Kerkkäkynsisammal (Dicranum flagellare) on Dicranaceae-heimoon ja kynsisammalten sukuun kuuluva sammallaji. Kerkkäkynsisammalta esiintyy koko Suomessa Lappia lukuun ottamatta. Koillismaalla laji on uhanalainen. Valtakunnallisessa luokittelussa laji on elinvoimainen.
Mongolian presidentinvaali 2013
Mongolian presidentinvaali 2013 käytiin 26. kesäkuuta 2013, jolloin Mongolian presidentiksi valittiin demokraattisen puolueen ehdokas ja istuva presidentti Tsahiagiin Elbegdorž. Hän saavutti vaalin ensimmäisellä kierroksella tarvittavan äänienemmistön voittaakseen kansanpuolueen Badmaanyambuugiin Bat-Erdenein sekä kansan vallankumouspuolueen Natsagiin Udvalin.
Someveteraani
Someveteraani on suomalaislaulaja Benjaminin 25. syyskuuta 2020 julkaistu toinen studioalbumi ja ensimmäinen suomenkielinen albumi. Albumin vastaavana tuottajana toimi Atso Soivio. Kappaleita ovat olleet tuottamassa myös Lauri Halavaara, Los Rollos, Matias Keskiruokanen ja Joonas Laaksoharju.
Albumi on konseptialbumi Benjaminin historiasta ”sometähtenä” ja kasvusta artistiksi sekä 2020-luvun internetin ilmiöistä ja haasteista. Kappaleiden teemoja ovat myös identiteettikriisi sekä aikuiseksi kasvaminen julkisuudessa.
Arponen
Arponen on suomalainen sukunimi. Se on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Someveteraani
Albumin yhteydessä julkaistiin Karim Sahebinin ohjaama lyhytelokuva.
Riikka Slunga-Poutsalo
thumb|Riikka Slunga-Poutsalo Riikka Pirjo Maaria Slunga-Poutsalo (s. 23. huhtikuuta 1971 Alatornio) on suomalainen perussuomalaisten poliitikko ja entinen kansanedustaja. Slunga-Poutsalo on toiminut kesäkuusta 2023 lähtien valtiovarainministeri Riikka Purran valtiosihteerinä. Aikaisemmin Slunga-Poutsalo on toiminut mm. perussuomalaisten puoluesihteerinä vuosina 2013–2019.
Apiales
Apiales on aitokaksisirkkaisiin ja asteridien kladiin kuuluva kasvilahko. APG II -luokittelu lukee lahkoon seitsemän heimoa, joissa on 494 sukua ja 5489 lajia. Aiemmin Cronquistin järjestelmässä vain sarjakukkaiskasvit (Apiaceae) ja araliakasvit (Araliaceae) kuuluivat tähän lahkoon.
Riikka Slunga-Poutsalo
Ura
Slunga-Poutsalo liittyi perussuomalaisiin keväällä 2008. Hänet valittiin Lohjan kaupunginvaltuustoon ensimmäisen kerran vuoden 2008 kunnallisvaaleissa ja uudelleen vuonna 2012. Hän on Lohjan kaupunginhallituksen varapuheenjohtaja kaudella 2013–2016.
Apiales
Heimot
Lahkossa on seitsemän heimoa. Niistä sarjakukkaiskasveja tavataan luonnonvaraisina myös Suomessa, ja araliakasveja esiintyy viljelykarkulaisina.
Riikka Slunga-Poutsalo
Ura
Kesäkuussa 2013 Slunga-Poutsalo valittiin perussuomalaisten puoluesihteeriksi. Hän oli työskennellyt puolueen järjestösihteerinä maaliskuusta 2013 ja aiemmin vuosina 2011–2012. Hän on toiminut myös puolueensa puoluevaltuuston (2009–2011) ja -hallituksen (2011–2012) jäsenenä. Hänen muihin luottamustehtäviinsä on kuulunut muun muassa Helsingin ja Uudenmaan sairaanhoitopiirin hallituksen varapuheenjohtajuus. Vuoden 2019 puoluekokouksessa Slunga-Poutsalo ei asettunut ehdolle puoluesihteeriksi.
Apiales
Heimot
Lisäksi lahkoon on aiemmin liitetty seuraavat heimot:
Riikka Slunga-Poutsalo
Ura
Vuoden 2019 eduskuntavaaleissa hänet valittiin kansanedustajaksi Uudenmaan vaalipiiristä perussuomalaisten listalta 4247 äänellä.
Yksityiselämä
Slunga-Poutsalo on koulutukseltaan rakennuspiirtäjä ja on toiminut vuodesta 2000 yrittäjänä Finn-TK Oy:ssä. Hänellä on kolme aikuista lasta.
Niilin lähteillä
Niilin lähteillä (alkuteksteissä nimi esiintyy muodossa Niilin lähteet) on Neil Hardwickin MTV:lle käsikirjoittama viisiosainen omaelämäkerrallinen komediasarja. Sarjaa esitettiin kerran kuukaudessa lauantaisin klo 21.30–22.00. Sarjaa ei ole esitetty uusintana.
Suomen Kuvalehden Kalevi Haikaran mielestä Hardwick ilkkuu tarkasti ja täsmällisesti suomalaisten ulkomaantörppöilylle, kansallismykkyydelle ja muille ominaispiirteille, on ”hallavine hahmoineen” ja miellyttävine ääntämistapoineen televisioon sopiva, mutta ei juuri osaa näytellä. Samaan kiinnitti huomiota Helsingin Sanomien Jukka Kajava, jonka mukaan näytteleminen on jotain muuta kuin Niilin lähteillä -ohjelman epäintensiivinen ja epäselvä mutina. Hänestä sarja olisi kaivannut osaavaa näyttelijäntyötä naseviksi kirjoitettujen tilanteiden latauksen säilyttämiseksi.
Johan Fredrik Sebastian Gripenberg
Johan Fredrik Sebastian Gripenberg (1. helmikuuta 1801 Köyliö – 4. kesäkuuta 1865 Helsinki) oli suomalainen Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut kenraalimajuri.
Gripenbergin vanhemmat olivat majuri, tilanomistaja Nils Leonard Gripenberg ja Christina Gustava Rosbeck ja puoliso vuodesta 1826 Sofia Margareta Ascholin. Kenraaliluutnantti Johan Axel Gripenberg oli heidän poikansa. Johan Fredrik Sebastian Gripenberg tuli kersantiksi 1. Suomen jääkärirykmentin Turun pataljoonan Turun komppaniaan 1815, ylennettiin seuraavana vuonna porte-épée-vänrikiksi ja 1819 aliluutnantiksi rykmentin Hämeenlinnan pataljoonan Helsingin komppaniaan. Sieltä hänet kuitenkin siirrettiin pian 2. Suomen jalkaväkirykmentin Hämeenlinnan pataljoonan Janakkalan komppaniaan, vuonna 1820 1. Suomen jalkaväkirykmentin Vaasan pataljoonan Kokkolan komppaniaan ja 1821 edelleen mainitun pataljoonan adjutantiksi. Hänet ylennettiin luutnantiksi 1823 ja määrättiin 1. Suomen tarkk’ampujaprikaatin 2. Vaasan tarkk’ampujapataljoonan esikunnan adjutantiksi 1827. Vuonna 1830 hän siirtyi Henkivartioväen Suomen tarkk’ampujapataljoonan 3. komppaniaan.
Gripenberg oli pataljoonansa mukana kukistamassa Marraskuun kansannousua Puolassa 1831–1832. Alikapteeniksi hänet ylennettiin 1832, kapteeniksi 1833 ja majuriksi 1834, jolloin hänet siirrettiin Savonlinnan suomenmaalaiseen jalkaväkirykmenttiin. Seuraavana vuonna hän siirtyi 2. suomenmaalaiseen linjapataljoonaan ja 6. suomenmaalaiseen linjapataljoonaan vuonna 1838. Hänestä tuli 3. suomenmaalaisen linjapataljoonan komentaja vuonna 1841, everstiluutnantiksi hänet ylennettiin 1845 ja everstiksi 1852. Vuonna 1855 hän siirtyi komentajaksi 5. suomenmaalaiseen linjapataljoonaan, joka osallistui Krimin sodan aikana 1855 Helsingin puolustamiseen. Gripenberg määrättiin 2. suomenmaalaisen linjapataljoonan komentajaksi 1857. Tästä tehtävästä ja samalla sotapalveluksesta hän erosi kenraalimajurina elokuussa 1862.
Gripenberg edusti aatelissäädyssä Knorring-sukua valtiopäivillä 1863–1864.
Tarnowskie Góryn piirikunta
Tarnowskie Góryn piirikunta on yksi Sleesian voivodikunnan piirikunnista. Sen arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 140 519. Piirikuntaan kuuluvat viisi maalaiskuntaa ovat Krupski Młyn, Ożarowice, Świerklaniec, Tworóg ja Zbrosławice ja neljä kaupunkikuntaa Kalety, Miasteczko Śląskie, Radzionków sekä hallintokeskus Tarnowskie Góry. vasen|pienoiskuva|220px|Piirikunnan väestöpyramidi 2014. Vuoden 2019 lopussa Tarnowskie Góryn piirikunnassa arvioitiin olevan 140 519 asukasta, joista 51,4 prosenttia naispuolisia ja 48,6 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 138 259 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 117 810 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden arvioidaan vuoden 2019 lopussa muodostaneen 17,2 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäisten 60 prosenttia ja eläkeikäisten 22,8 prosenttia väestön keski-iän ollessa 42,9 vuotta. Elävänä syntyneiden määrä oli vuonna 2019 yhteensä 1 224 lasta. Vuoden 2011 väestönlaskennassa piirikunnan 1,6 prosenttia asukkaista oli saksalaisia.
Keksijä
Keksijä on henkilö, joka ideoi keksintöjä kuten esimerkiksi mekaanisia tai elektronisia laitteita, ohjelmistoja tai menetelmiä. Monet keksijät ovat luonnontieteilijöitä tai insinöörejä, jotka soveltavat tieteellisistä tutkimuksista saatuja tuloksia tai yhdistelevät olemassa olevia ideoita uusiksi kokonaisuuksiksi.
Patenttijärjestelmä kehitettiin rohkaisemaan uusien keksintöjen julkistamista. Patentti suo keksijälle keksintönsä hyödyntämiseen suojatun yksinoikeuden rajoitetuksi ajaksi.
Keksimisen historiaa ovat tutkineet esimerkiksi Jared Diamond ja Thomas P. Hughes.
Huomattavimpia keksijöitä
Kuuluisa filmitähti Hedy Lamarr kehitti öisin keksintöjä, joihin langattomat Wi-Fi-verkot ja matkapuhelinverkkojen CDMA-tekniikka perustuvat. Toisen maailmansodan alettua hän kehitti ja patentoi muuttuvataajuuksisen radiolaitteen torpedojen ohjaamiseen ohi vihollisen radiohäirinnän.
Suomalaisia
A. I. Virtasen AIV-rehu on kuuluisimpia suomalaiskeksintöjä. Laajaan käyttöön Suomessa on otettu myös Maiju Gebhardin astiankuivauskaappi (1945), jossa vesi valuu astioista suoraan tiskialtaaseen, jolloin astioita ei tarvitse kuivata.
Tekniikan tohtori Liisa Viikari on huomattava biotekniikan kehittäjä ja kemian tohtori Salme Koskimies on keksinyt Neste Oy:lle synteettisen voiteluaineen. Insinööri Aino Heikkinen on kehittänyt ekobetonin. Heillä ja tohtori Marja-Liisa Siikosella on suomalaisista naiskeksijöistä eniten patentteja.
Viihdetaiteilija Pertti "Spede" Pasanen tunnetaan näyttelijän ja koomikon lisäksi myös keksijänä. Pasanen teki lukuisia keksintöjä. Hän haki patenttia 49 keksinnölle. Hänen keksintöihinsä kuuluvat mäkihyppylinko, venesuksi ja aaltovoimala.
Autoradion keksi suomalaissyntyinen William Uno Meriheinä (1888–1976).
Eetu Koivuniemi
Eetu Koivuniemi (s. 7. lokakuuta 1985) on suomalainen pääsarjauransa päättänyt koripalloilija.
Nagorsk
Nagorsk on kaupunkimainen taajama Kirovin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Vjatkan rannalla 130 kilometriä Kirovista koilliseen. Taajama on Nagorskin piirin keskus. Asukkaita on 4 700 henkeä (vuonna 2010).
Taajamasta on asfaltoitu maantie Slobodskoihin. Talous perustuu metsä- ja puunjalostusteollisuuteen. Nagorskissa on keskikoulu, lasten ja nuorten keskus, taidekoulu, kansantaiteen keskus, piirin keskuskirjasto ja piirisairaala. Paikallislehtenä ilmestyy Nagorskaja žizn (”Nagorskin elämä”). Nähtävyyksiin kuuluu vuonna 1767 valmistunut Kristuksen syntymän kirkko.
Nicki Sørensen
Nicki Sørensen (s. 14. toukokuuta 1975 Hillerød, Tanska) on tanskalainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Team Chicky World -joukkueessa 1999, edusti seuraavan vuoden Team Faktaa ja uransa 14 viimeistä vuotta, 2001–2014 tanskalaistallia, joka tunnettiin tuona aikana nimillä Team CSC, Team Saxo Bank ja Team Saxo-Tinkoff.
Sørensen voitti Espanjan ympäriajossa 2005 Avilan kaupungin ympäristössä ajetun 18. etapin kukistettuaan loppukirissä irtiottokumppaninsa Javier Pascual Rodríguezin. Ranskan ympäriajossa 2009 hän voitti Vitteliin päättyneen 12. etapin. Hän karkasi Sylvain Calzatin kanssa seitsemän ajajan kärkiryhmästä 22 kilometriä ennen maalia, ja pudotti myös ranskalaisen kyydistään runsaat viisi kilometriä ennen maalia. Hän voitti etapin lopulta 48 sekunnin erolla Laurent Lefèvreen.
Bra (kaupunki)
Bra on kaupunki Cuneon maakunnassa Piemontessa. Se sijaitsee Torinosta viisikymmentä kilometriä etelään. Kaupungin pinta-ala on 60 km² ja väkiluku noin 30 000. Kaupunki tunnetaan Slow Food -liikkeen keskuspaikkana.
Nicki Sørensen
Sørensen voitti maantieajon Tanskan mestaruuden vuosina 2003, 2008, 2010 ja 2011. Hän edusti Tanskaa olympiakisojen maantieajossa Sydneyssä 2000, Ateenassa 2004, Pekingissä 2008, jossa sijoittui parhaiten, 25:nneksi ja Lontoossa 2012.
Bra (kaupunki)
Aiheesta muualla
Kaupungin viralliset sivut
Višeran luonnonpuisto
Višeran luonnonpuisto on valtiollinen luonnonsuojelualue Permin aluepiirin Krasnovišerskin piirissä Venäjällä.
Vuonna 1991 perustettu luonnonpuisto sijaitsee Pohjois-Uralilla Kaman sivujoen Višeran yläjuoksulla. Sen pinta-ala on 2412 neliökilometriä (15,6 % Krasnovišerskin piiristä ja 1,5 % aluepiiristä). Pinta-alasta 76 % on metsää, 3,6 % suota, 0,3 % vesistöjä ja loput metsätöntä aluetta.
Nick Út
pienoiskuva|Nick Út, käsissään kuuluisan valokuvansa kopio (2016) Huỳnh Công "Nick" Út (29. maaliskuuta 1951 Long An) on vietnamilainen sota- ja celebrity-kuvaaja, jonka tunnetuin työ on Pulitzer- ja World Press Photo -palkittu valokuva Trang Bangin napalm-iskun runtelemasta tytöstä Phan Thị Kim Phúcista 8. kesäkuuta 1972. Uutistoimisto Associated Pressin (AP) julkaisemasta mustavalkoisesta valokuvasta tuli Vietnamin sodan tunnetuin symboli. Sodan viimeisinä päivinä huhtikuussa 1975 Nick Út evakuoitiin ilmateitse Filippiinien kautta pakolaisleirille Camp Pendletoniin Kaliforniaan. Hän työskentelee edelleen AP:n palveluksessa ja asuu Yhdysvalloissa.
Višeran luonnonpuisto
Eläinkunta käsittää sekä eurooppalaisia että siperialaisia lajeja. Nisäkkäitä ovat hirvi, karhu, soopeli, näätä, vesikko, orava, maaorava, majava sekä pienet hyönteissyöjät ja jyrsijät. Yleisiä kanalintuja ovat pyy, metso, kiiruna ja riekko. Muita tyypillisiä lintulajeja ovat kapustarinta, keräkurmitsa, lapinsirkku ja taviokuurna. Luonnonpuistossa esiintyviin uhanalaisiin eläimiin kuuluvat maakotka, kalasääski, ampuhaukka ja siperianjokilohi. Permin aluepiirissä uhanalaisia eläinlajeja on luonnonpuistossa yhteensä 18.
Puiston alueella ei ole koskaan ollut merkittävää taloudellista toimintaa, ja siksi sen luonto on lähes alkuperäisessä tilassaan. Seudulle kantautuvien Solikamskin ja Bereznikin teollisuusalueen sekä Krasnovišerskin sellu- ja paperitehtaan ilmansaasteiden vaikutusta ei ole juurikaan tutkittu. Sverdlovskin alueella asuvat mansit harjoittavat poronhoitoa puiston pohjoisosassa. Säädelty matkailu on sallittua luonnonpuiston eteläosassa ja Višera-joella.
Arvo Myllymäki
Arvo Juhani Myllymäki (s. 3. heinäkuuta 1945 Kuortane) on Tampereen yliopiston julkisoikeuden professori emeritus ja kirjailija.
Elämä
Myllymäki valmistui merkonomiksi 1964, sosionomiksi 1965, hallintotieteen kandidaatiksi ja maisteriksi 1971 ja lisensiaatiksi 1977. Hallintotieteestä hän väitteli tohtoriksi Tampereen yliopistossa 1979. Hän toimi Turun läänin veroviraston apulaisverosihteerinä ja -tarkastajana 1967-1968, tilintarkastajana 1968-1971, kuljetusliikkeen osastopäällikkönä 1971-1975 sekä Tampereen evankelis-luterilaisten seurakuntien apulaistalousjohtajana ja talousjohtajana 1975-1982. Tampereen yliopiston julkisoikeuden dosentti hän oli 1982-1985, vt. apulaisprofessori 1983-1984 ja apulaisprofessori 1985-1989. Lapin yliopiston julkisoikeuden vs. professorina Myllymäki toimi 1988-1989 ja Vaasan yliopiston va. julkisoikeuden professorina 1991-1992. Tampereen yliopiston julkisoikeuden professoriksi hänet nimitettiin 1998. Myllymäki toimi myös Oulun yliopiston dosenttina vuodesta 1981, erikoisalanaan virka- ja työehtosopimusjärjestelmät.
Myllymäen isä oli ukrainalainen sotavanki ja äiti Kuortaneelta. Isä löytyi osin presidentti Urho Kekkosen, pääministeri Kalevi Sorsan ja Neuvostoliiton suurlähettiläs Vladimir Stepanovin avulla, Myllymäki tapasi isänsä ensimmäisen kerran Helsingissä vuonna 1978. Myllymäen esikoisromaani Vihan ja rakkauden päivät (2011) käsittelee juuri mainittua teemaa. Teokseen perustuvan lapualaisen Larvateatterin näytelmän Aarre, ryssän äpärä kantaesitys oli keväällä 2016. Tv-dokumentissa Matka isän luo Myllymäki matkustaa Barnauliin Etelä-Siperiaan tapaamaan äitipuoltaan ja veli- ja sisarpuoliaan.
Myllymäki asuu eläkkeelle jäätyään vaimoineen Muonion Särkijärvellä.
Kirjallinen tuotanto
Myllymäen julkaisemia teoksia ovat:
Myllymäki on julkaissut tietokirjoja myös professuurinsa alalta, kuten teokset Finanssihallinto-oikeus: valtion ja kuntien varainkäyttö ja varainkäytön valvonta (2000) ja Suomen pääministeri – presidentin varjosta hallitusvallan käyttäjäksi (2010).
Johan Walheim
Johan Walheim (28. maaliskuuta 1779 Hämeenlinna – 25. lokakuuta 1842 Helsinki) oli suomalainen senaattori ja todellinen valtioneuvos.
Walheimin vanhemmat olivat lääninsihteeri, asessori Johan Woivalenius, vuodesta 1769 Walheim (1741–1800) ja Elisabet Furuhjelm. Hän pääsi ylioppilaaksi Turussa 1792 ja suoritti tuomarintutkinnon 1797 sekä sai varatuomarin arvon 1803.
Walheim toimi Uudenmaan ja Hämeen lääninhallituksen maanmittaus- ja isojakoasiain varalääninviskaalina 1797–1801 ja hän oli Turun hovioikeudessa ylimääräisenä notaarina vuodesta 1798, kanslistina vuodesta 1808 ja ylimääräisenä viskaalina 1809. Walheim oli hallituskonseljin talousosaston protokollasihteerinä 1809–1812 ja valtiovaraintoimituskunnan apulaisesittelijäsihteerinä 1812–1822. Hän oli samalla myös Ala-Sääksmäen tuomiokunnan tuomarina 1817–1842. Walheim oli Suomen senaatin talousosaston jäsenenä 1822–1840 toimien kirkollistoimikunnan päällikkönä 1822–1831 ja 1833–1840 sekä kansliatoimituskunnan päällikkönä 1831–1833. Walheim sai esittelijäsihteerin arvon 1814, valtioneuvoksen arvon 1830 ja todellisen valtioneuvoksen arvon 1837.
Anna Rostkowska
Anna Rostkowska (s. 26. heinäkuuta 1980) on puolalainen keskipitkän matkan juoksija, joka on erikoistunut 800 metrille.
Hän karsiutui välierävaiheessa sekä Pekingin olympialaisissa 2008 että Berliinin MM-kilpailuissa 2009.
Nagorskin piiri
Nagorskin piiri on muodostettu vuonna 1935 aikaisemman Sinegorjen piirin alueesta. Vuonna 1953 siihen liitettiin lakkautetut Polomin ja Šestakovon piirit. Piiri rajoittuu idässä Kirovin alueen Ylä-Kaman, etelässä Belaja Holunitsan ja lounaassa Slobodskoin piireihin sekä luoteessa ja pohjoisessa Komin tasavaltaan. Seutu sijaitsee taigan etelä- ja keskivyöhykkeiden rajalla. Pinta-alasta 89,6 % on metsää. Yleisimmät puulajit ovat kuusi ja jalokuusi. Suurimmat joet ovat piirin etelärajalla virtaava Vjatka ja sen sivujoki Kobra. Hyötykaivannaisiin kuuluvat turve, fosforiitti, hiekka ja sora.
Piiriin kuuluu Nagorskin kaupunkimainen taajama (kaupunkikunta) sekä viisi maalaiskuntaa: Kobra, Meteli (keskuspaikka Baželka), Mulino, Sinegorje ja Tšeglaki. Hallinnollinen keskus on Nagorsk, josta on 130 kilometriä alueen pääkaupunkiin Kiroviin. Asutuskeskuksia on yhteensä 66. Kaupunkiväestön osuus on 40,5 %.
Seudun läpi kulkee Sinegorjen ja Slobodskoin välinen kestopäällystetty maantie. Talous perustuu metsä- ja puunjalostusteollisuuteen. Lisäksi on pienimuotoista elintarviketeollisuutta. Maatalous tuottaa viljaa, maitoa ja lihaa. Maatalousyrityksiä on viisi ja yksityistiloja 30.
Piirissä toimii 7 lastentarhaa, 10 koulua sekä lasten ja nuorten keskus. Kulttuurilaitoksia ovat lasten taidekoulu, kansantaiteen keskus, kulttuuritalot ja kirjastot. Paikallislehtenä ilmestyy Nagorskaja žizn (”Nagorskin elämä”). Nähtävyyksiin kuuluu vuonna 1767 valmistunut Nagorskin Kristuksen syntymän kirkko.
Kerttu Juntunen
Kerttu Juntunen syntyi kansanedustaja Kalle Kyhälän maanviljelijäperheeseen. Lapuan liike kyyditti hänen isänsä Neuvostoliittoon vuonna 1930. Kerttu ja hänen äitinsä muuttivat vuonna 1931 Alavoiseen, jonne isä perusti sovhoosin. Vuonna 1934 perhe muutti Petroskoihin. Isä pidätettiin vuonna 1938 ja Kerttu karkotettiin äiteineen Äänisjärven Hirvisaarelle, josta he siirtyivät Soutjärven piiriin. Kerttu kävi metsätöissä ja pääsi seuraavana vuonna palaamaan Petroskoihin, jossa hän työskenteli lähettinä ja kirjastonhoitajana.
Jatkosodan aikana Juntunen oli evakkona Kemerovon alueella. Palattuaan Petroskoihin vuonna 1945 hän työskenteli kirjastossa, kirjankuvittajana ja osallistui taidenäyttelyihin. Vuonna 1955 Juntunen pääsi opiskelemaan Petroskoin yliopiston suomen kielen ja kirjallisuuden laitokselle. Valmistuttuaan hän työskenteli kirjallisuustoimittajana ja kääntäjänä. Juntunen on suomentanut neuvostoliittolaista kaunokirjallisuutta sekä kirjallisuus- ja yhteiskuntatieteellisiä teoksia.
Juntunen hyväksyttiin Neuvostoliiton kirjailijaliiton jäseneksi vuonna 1986. Hänelle on myönnetty Karjalan ansioituneen kulttuurityöntekijän arvonimi. Juntusen muistelmat ilmestyivät vuonna 1991 Carelia-aikakauslehdessä.
Maailmanloppu
Maailmanloppu voi viitata esimerkiksi seuraaviin asioihin:
Aiheeseen liittyviä artikkeleita ovat myös:
M4 (karbiini)
thumb|300px|Sotilas ampuu M4A1-rynnäkkökiväärillä. ”Flat top” -rungon päälle on kiinnitetty ACOG-tähtäin. thumb|300px|SOPMOD M4 Kit, mukaanlukien [[M203 kranaatinheitin.]] M4 on yhdysvaltalaisen M16-rynnäkkökiväärin karbiiniversio. Se kehitettiin korvaamaan Colt CAR-15- ja XM-177-karbiinit. Yhdysvaltain armeija otti M4:n käyttöön vuonna 1994. M4 on lukuisien eri maiden erikoisjoukkojen käytössä oleva moderni rynnäkkökivääri.
Ominaisuudet
Aseen toiminta perustuu suorakaasusysteemiin, joka tarkoittaa sitä, ettei aseessa ole erillistä kaasumäntärakennetta, vaan kaasunpaine johdetaan piipussa olevan reiän kautta rungon sisälle johtavaan putkeen, joka taas johtaa kaasunpaineen lukonkuljettimessa olevaan, kaasuputken suun ympärille tulevaan ulokkeeseen. Tällä tavoin aseen paino on saatu supistettua minimiin, mutta toisaalta aseen sisälle johtuvat ruutikaasut lisäävät aseen puhdistustarvetta.
M4-rynnäkkökiväärin runko on valmistettu alumiinista muottiin takomalla ja tako-aihiosta koneistamalla; tällä aseen runko on saatu paitsi mahdollisimman kevyeksi, myös erittäin lujaksi. M4-kivääreissä on tyypillisesti kovakromattu piippu ja patruunapesä piipun kulutuskestävyyden lisäämiseksi. Kovakromaus vähentää rihlojen kulumista ja kosteissa olosuhteissa patruunan juuttumista kiinni patruunapesään.
M4 on varustettu lukonpidättäjällä, joka jättää aseen lukon auki lippaan tyhjentyessä, mikä nopeuttaa lippaanvaihtoa. Hyvästä ergonomiasta voidaan mainita muun muassa peukalolla käytettävä tulenvalitsin ja lippaan salvan sijoitus liipasinsormella käytettäväksi. Aseessa on neljään eri kohtaan lukittava rekyylijousen suojaputken päällä liukuva teleskooppitukki; uudemmissa aseissa neliasentoinen olkatuki on korvattu kuusiasentoisella.
Aseesta on kiinteä kantokahvaisen lisäksi ns. ”flat top” -runkoinen malli, jossa rungon päällä on Picatinny-kiinnityskisko kantokahvaa, takatähtäintä tai muuta ko. kiinnityksellä varustettua tähtäintä varten. Aseen perustaistelutähtäimet muodostuvat avotähtäimistä, jotka ovat pikasäädettävissä 100–600 metriin. Tähtäimissä on lisäksi tuulikorjauksen pikasäätö. Perustaistelutähtäimissä on ghost ring -tähtäin taisteluammuntaan ja pienempi diopteritähtäin tarkempaa ampumista ajatellen. Vaikka aseen tähtäimet sinällään ovatkin pitkän kehitystyön tulos, varustetaan kiväärit yleensä Aimpoint M2- tai ACOG-tähtäimillä. M4A1:een on saatavilla niin sanottu SOPMOD M4 Kit. Tähän erikoisjoukkojen malliin voidaan asentaa lukuisia erilaisia tähtäimiä ja muita lisävarusteita. M4 onkin tunnettu hyvästä modulaarisuudestaan ja ergonomisuudestaan.
Reinhold Roine
Reinhold Roine (sukunimi vuoteen 1886 ja vuodesta 1920 Silfverström; 14. heinäkuuta 1866 Helsinki – 2. toukokuuta 1937 Kymi) oli suomalainen filosofian maisteri, kirjailija ja kansakoulutarkastaja. Hän käytti nimimerkkejä Reeni Roine, R. R. ja Watson.
Lars Rutger Jägerhorn
Lars Rutger Jägerhorn af Storby (25. elokuuta 1789 Lohja – 24. heinäkuuta 1859 Siuntio) oli suomalainen senaattori ja todellinen valtioneuvos.
Jägerhornin vanhemmat olivat Lohjan Paloniemessä asunut kapteeni Torsten Jägerhorn (k. 1812) ja hänen toinen puolisonsa Johanna Vilhelmina Rehbinder. Hän pääsi ylioppilaaksi Turussa 1803 ja suoritti tuomarintutkinnon 1808 sekä sai laamannin arvon 1818.
Reinhold Roine
Roineen vanhemmat olivat kirvesmies Anders Silfverström ja Karolina Tiljander. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin alkeisopistosta 1886 ja opiskeli sitten Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1895 ja maisteriksi 1897. Roine toimi Kotkan piirin kansakoulutarkastajana 1911–1925 ja Kymenlaakson piirin kansakoulutarkastajana 1925–1933.
Roine oli yksi keskeisistä henkilöistä muun muassa Juhani Ahon ja Eero Erkon kanssa Päivälehden perustamisessa.
Roineen ensimmäinen avioliitto oli Hulda Olivia Takolanderin (k. 1935) kanssa.
Toinen avioliitto Elin Klemolan (k.1950) kanssa. Toisesta avioliitosta syntyi kaksi lasta, Maria Beata (1919–1995) ja Boy Gottfried (1926–1998).