cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Anneli Saaristo
Ura
Saariston tunnetuimpiin lauluihin lukeutuvat ”Viimeinen känni”, ”Evakon laulu”, ”Päättyneet juhlat”, ”Appelsiinipuita aavikkoon” ja ”Kypsän naisen blues”. Miten enkeleitä vietellään -projektissa hän tulkitsi Bertolt Brechtin eroottisia runoja Monna Kamun ja Liisa Tavin kanssa. 2000-luvulla Saaristo on ollut mukana Rakkauden kiertokulku -konserteissa Eija Kantolan ja Marjorien kanssa.
Saaristo on toiminut myös näyttelijänä muun muassa Turun kaupunginteatterissa. Vuonna 2005 hän näytteli Timo Koivusalon elokuvassa Kaksipäisen kotkan varjossa. Samana vuonna hän oli myös ehdolla Iskelmä-Finlandia-palkinnon saajaksi. Vuonna 2011 Saaristolle myönnettiin taiteilijaeläke. Viime vuosina Saaristo on esiintynyt iskelmälaulaja Fredin kanssa Fredin vieraana -konserttikiertueella.
Character
Character on death metal -yhtye Dark Tranquillityn 25. tammikuuta 2005 julkaistu seitsemäs studioalbumi. Levyltä on julkaistu videona aiemmin samannimisellä EP:lläkin julkaistu ”Lost to Apathy” ja myöhemmin ”The New Build”.
Albumi ylsi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen listan sijalle 30 ja pysyi listalla kolme viikkoa.
Anton Krenn
Anton Krenn (18. huhtikuuta 1911 – huhtikuu 1993) oli itävaltalainen jalkapalloilija ja olympiamitalisti. Hän oli mukana vuoden 1936 kesolympialaisissa Berliinissä hopeaa voittaneessa Itävallan jalkapallomaajoukkueessa. Krenn edusti Polizei SV:tä.
Kristofer Uppdal
Kristofer Uppdal (1878 Steinkjer, Norja – 1961 Oppdal, Norja) oli norjalainen kirjailija ja toimittaja. Hän toimi ammattiyhdistysliikkeessä. Osin omaelämäkerrallinen kymmenosainen sarja Dansen gjenom skuggeheimen ilmestyi 1911–1924. Se on samalla Norjan työväenliikkeen historia.
Hiirenhäntälepakot
Hiirenhäntälepakot (Rhinopomatidae) on lepakkoheimo, johon kuuluu vain yksi suku, Rhinopoma. Hiirenhäntälepakoihin kuuluu vain neljä lajia, jotka elävät kuivilla ja puolikuivilla alueilla Pohjois-Afrikassa ja Etelä-Aasiassa.
Nämä lepakot ovat saaneet nimensä pitkästä hännästään, joka on lähes kokonaan ilman lentopoimua. Hiirenhäntälepakot ovat harmaanruskeita. Kasvot ja vatsan takaosa ovat karvattomia. Kooltaan heimon lajit ovat 5–9 senttimetriä ilman häntää, joka on 4–8 senttimetriä pitkä, ja painoltaan eläimet ovat 6–14 grammaa.
Hiirenhäntälepakot käyttävät ravinnokseen hyönteisiä. Ne asuvat kuivilla tai puolikuivilla ja puuttomilla alueilla. Päivät ne nukkuvat luolissa, kivien koloissa ja rakennuksissa. Niitä on tavattu Egyptissä jopa pyramideista. Hiirenhäntälepakot muodostavat muutaman tuhannen yksilön yhdyskuntia, jotka ovat jakautuneet pienempiin ryhmiin.
Gustaf Emil Alfons Spåre
Gustaf Emil Alfons Spåre (12. maaliskuuta 1858 Helsinki – 20. tammikuuta 1923 Helsinki) oli suomalainen liike- ja valtiopäivämies.
Spåren vanhemmat olivat kollegiasessori Gustaf Adolf Spåre ja Emilia Natalia von Knorring ja puoliso vuodesta 1890 Anna Maria Charlotta Rönquist. Helsingissä ylioppilaaksi tullut Spåre toimi liikemiehenä ja teollisuudenharjoittajana. Hän oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1899 ja 1900.
Centrum (Malmö)
Centrum on kaupunginosa Ruotsin kolmanneksi suurimmassa kaupungissa Malmössä. Siellä asuu noin 38 200 ihmistä, ja se on pinta-alaltaan 15,35 neliökilometrin suuruinen. Kaupunginosaan sisältyy Malmön vanhakaupunki, ja se on myös yksi kaupungin satama-alueista. Kaupunginosan nähtävyyksiin lukeutuu Malmöhusin linna sekä pilvenpiirtäjä Turning Torso.
Janne Lehmusvuo
Janne Petri Lehmusvuo (s. 28. lokakuuta 1967 Helsinki) on suomalainen ohjaaja, lavastaja ja käsikirjoittaja. Lehmusvuo kirjoitti ylioppilaaksi 1986. Opiskeltuaan Moskovassa oopperanohjaajaksi, hän sai teatteritaiteen maisterin tutkinnon vuonna 1994. Suomen kansallisooppera, Savonlinnan oopperajuhlat, Ooppera Skaala sekä useat oopperayhdistykset ovat työllistäneet Lehmusvuota parin vuosikymmenen ajan. Lehmusvuon ohjauksessa on syntynyt uudenlaista oopperaa, jossa sovinnaisia rajoja rikkomalla ja uusia aihepiirejä ennakkoluulottomasti käyttämällä, on tavoitettu katsojia perinteisen oopperayleisön ulkopuolelta.
Tale of the Nine Tailed
Tale of the Nine Tailed ( on televisioyhtiö tvN:n esittämä eteläkorealainen draamasarja. Sen päärooleissa ovat Lee Dong-wook, Jo Bo-ah ja Kim Bum.
Jim Rose
thumb|Jim Rose 2005. Jim Rose (s. 21. joulukuuta 1956 Burns, Oregon, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen sirkuksen omistaja, jonka Jim Rose Circus tunnetaan erityisesti shokeeraavista esityksistään. Jim Rose on naimisissa Bebe Rosen kanssa.
Danit
thumb|Dan-naamio thumb|Nilkkakoruissa. Danit eli giot ovat etninen ryhmä Liberiassa ja Norsunluurannikolla. Danit tunnetaan taidokkaista naamioistaan, joita valmistetaan elämän eri tilanteisiin kuten sotaan, rauhaan, kilpailuun ja opetukseen.
Danin kieli kuuluu mandelaisiin kieliin. Danit ovat ilmeisesti alkujaan kotoisin nykyisten asuinalueidensa länsipuolelta.
Martin Kargl
Martin Kargl (30. joulukuuta 1912 – 20. toukokuuta 1946) oli itävaltalainen jalkapalloilija ja olympiamitalisti. Hän oli mukana vuoden 1936 kesolympialaisissa Berliinissä hopeaa voittaneessa Itävallan jalkapallomaajoukkueessa. Kargl edusti SC Koresia.
Kurt Hornfischer
Kurt Hornfischer (1. helmikuuta 1910 Gera – 18. tammikuuta 1958 Nürnberg) oli saksalainen painija, nelinkertainen Euroopan mestari sekä olympiamitalisti.
Hornfischer voitti Wienin työläisolympialaisissa 1931 raskaan sarjan (yli 82,5 kg) mestaruuden.
Hornfischer paini olympiapronssia Berliinin kotikisoissa 1936 kreikkalais-roomalaisen painin yli 87-kiloisten sarjassa. Samalla tyylillä hän voitti sarjassaan kolme Euroopan mestaruutta peräkkäin vuosina 1933−1935. Vapaapainissa Hornfischer ylsi kerran Euroopan mestariksi (1937) ja kerran EM-hopealle (1935).
Hornfischer haavoittui toisessa maailmansodassa kuusi kertaa vakavasti. Hän kuoli 48 vuoden ikäisenä leikkauksen aiheuttamiin komplikaatiohin.
Mario Luzi
Mario Luzi (1914 Sesto Fiorentino, Italia – 2005 Firenze, Italia ) oli italialainen runoilija ja esseisti. Hermetismiä edustava esikoisrunokokoelma La barca ilmestyi 1935. Toisen maailmansodan jälkeen hän ilmentää runoissaan myötäelävää suhtautumista ihmisen kärsimyksiin, ja tuotannon lopulla runot lähenevät proosaa ja aiheina ovat esimerkiksi vieraantuminen ja kuolema. Kristillisyys leimaa koko tuotantoa.
Suomennetut runot
Runoja antologiassa: Miten paljon teistä täältä näkyy: italialaista nykyrunoutta 1960–2000, toim. ja Luzin runot suomentanut Hannimari Heino, Helsinki: Nihil Interit 2006 ISBN 952-9886-22-5
Kiinalaiset juhlapäivät
Suurinta osaa perinteisistä kiinalaisista juhlista (jié, perinteinen: 節; yksinkertaistettu: 节) vietetään kuukalenterin mukaan.
Aurinkokalenterin mukaiset juhlat
{| class="wikitable" ! Päivä !! Nimi !! Kiinal. nimi !! Juhlatapoja
中華人民共和国
Nights of the Dead, Legacy of the Beast: Live in Mexico City
Nights of the Dead, Legacy of the Beast: Live in Mexico City on englantilaisen heavy metal -yhtye Iron Maidenin livealbumi. Albumin julkaisi 20. marraskuuta 2020 levy-yhtiö Parlophone, ja sen ovat tuottaneet yhtyeen basisti Steve Harris sekä tuottaja Tony Newton. Albumi on taltioitu vuoden 2019 syyskuussa Mexico Cityssa Palacio de los Deportes -areenalla, jossa Iron Maiden soitti kolme konserttia Legacy of the Beast Tour -kiertueellaan.
Karjalankarhukoira
Karjalankarhukoira on pääasiassa hirven ja karhun metsästykseen käytettävä suomalainen pystykorvarotu. Rodun kantakoirat ovat kotoisin Karjalasta, jossa niitä käytettiin erilaisten riistaeläinten metsästykseen. Karjalankarhukoira on Suomessa yleinen, ja vuonna 2020 se oli 12. suosituin koirarotu. Se kuuluu FCI:n roturyhmään 5 (Pystykorvat ja alkukantaiset koirat).
Ulkonäkö
Karjalankarhukoira on tyypillinen pohjoinen pystykorvarotu. Ruumiinrakenteeltaan se on keskikokoinen, jäntevä ja melkein neliömäinen: rungon pituus on vain hieman korkeutta suurempi. Turkki on tuuhea ja kaksikerroksinen, kuten pohjoiselle pystykorvalle sopii: pehmeää pohjavillaa peittää karkeahko ja suora päällyskarva. Karva on pidempää kaulassa, selässä ja reisien takaosassa. Karjalankarhukoiran hallitseva väri on yleensä musta, mutta myös niin sanottu karhunruskea sallitaan karvapeitteessä. Toisinaan syntyy myös täysin valkoisia karjalankarhukoiria, vaikkakin harvakseltaan. Koiralla on yleensä selvärajaisia valkoisia merkkejä kaulassa, päässä, rinnassa, vatsassa ja raajoissa. Valkoinen ei saa olla vallitseva väri. Ihannesäkäkorkeus on uroksilla 57 ja nartuilla 52 cm; korkeintaan kolmen senttimetrin poikkeama tästä sallitaan.
Koiran pää on edestä katsottuna kolmionmuotoinen, kirsu suuri ja musta. Silmät ovat aina ruskeat ja melko pienet. Pystyt, keskikokoiset korvat ovat kiinnittyneet verrattain ylös. Purenta on leikkaava ja tiivis. Keskipitkä ja ylös kiinnittynyt häntä kaartuu kippuraksi selän päälle. Sen pitäisi koskettaa runkoa kärkiosallaan joko sivulla tai selän päällä. Häntä voi olla myös synnynnäisesti töpö; tätä ei lueta rotumääritelmässä virheeksi. Karjalankarhukoira liikkuu mieluiten laukkaamalla. Liikkeet ovat kevyet ja vaivattomat.
Luonne ja käyttäytyminen
thumb|Karjalankarhukoira koiranäyttelyssä Puolassa.
Karjalankarhukoira on hyvin rohkea ja peräänantamaton koira. Se tunnetaan sitkeänä, sisukkaana, valppaana, urheana ja omalla tavallaan myös hyvin älykkäänä ja oppivana koirana. Se on itsevarma ja saattaa käyttäytyä aggressiivisesti toisia koiria kohtaan. Ihmisiin sen tulee suhtautua kuitenkin aina ystävällisesti, joskin vieraita kohtaan se voi aluksi olla hieman varautunut. Karjalankarhukoira on muuttunut alkuperäistä avoimemmaksi ja sosiaalisemmaksi, mutta kuten kaikki koirat, sekin tarvitsee kunnollisen sosiaalistamisen ja peruskoulutuksen pystyäkseen työskentelemään hyvin yhdessä omistajansa ja muiden eläinten kanssa. Koulutuksessa on oltava päättäväinen, mutta ei ankara, koska kovakourainen omistaja menettää koiran luottamuksen. Koira on myös fyysisesti voimakas, ja omistajan on kyettävä pitämään se hallinnassaan. Rotu on jalostettu toimimaan hyvin itsenäisesti. Karjalankarhukoiraa on perinteisesti pidetty rotuna, joka pitää metsässä kohtalaisen hyvin yhteyttä isäntäänsä. Nykyisin tavataan kuitenkin yhä enemmän "ylisitkeitä" yksilöitä, jotka hakevat ja haukkuvat riistaa lukuisia tunteja ilman yhteyttä omistajaansa.
SARS-CoV-2-rokotteen kehittely
SARS-CoV-2-rokotteen kehittely alkoi vuoden 2020 kevättalvella. Ensimmäisistä rokoteaihioista tuli suppean koeryhmän testituloksia jo toukokuuhun 2020 mennessä. Venäjä ja Kiina hyväksyivät heinä-elokuussa 2020 ensimmäiset rokotteet hätäkäyttöön. Näitä rokotteita ei ollut vielä kokeiltu laajoilla ihmisjoukoilla. Länsimaat hyväksyivät ensimmäiset rokotteet joulukuussa 2020. Tällöin jotkut valtiot aloittivat massarokotukset. Eri rokotteiden kehittely jatkui edelleen. Syynä oli se, että rokotteista oli huutava pula. Myös haluttiin vastata virusmutaatioiden uhkaan.
Karjalankarhukoira
Luonne ja käyttäytyminen
Perhekoirana karjalankarhukoira on uskollinen ja rakastava. Se on valmis suojelemaan perhettään ja on myös hyvin nöyrä koira. Se on leikkisä ja tulee myös toimeen lasten kanssa. Tästä syystä sitä ei tulisikaan jättää yksin tarhaan tai pihalle narun päähän. Toisaalta karjalankarhukoira ei lainkaan sovellu pelkäksi sohvakoiraksi sisätiloihin – se on ulkoilma- ja metsästyskoira, joka tarvitsee paljon tilaa ja tekemistä sekä omaa rauhaa. Myöskään pelkäksi seurakoiraksi karjalankarhukoiraa ei suositella: jalostuksessa metsästysominaisuuksien vaaliminen on keskeisellä sijalla. Pitkästyessään koira saattaa kaivaa pihamaan uuteen uskoon tai karata.
SARS-CoV-2-rokotteen kehittely
Kehittelyn vaiheet
Uuden rokotteen kehittelyn vaiheet ovat:
Karjalankarhukoira
Luonne ja käyttäytyminen
Karjalankarhukoiralla on voimakkaan metsästysvaiston lisäksi myös vahva vahtimisvietti. Joillakin yksilöillä voi esiintyä myös puolustusviettiä. Karjalankarhukoiran kanssa voi metsästyksen ohella käydä vetokoirakokeissa, tottelevaisuuskokeissa (TOKO) tai pelastuskoirakokeissa. Myös agilityn harrastaminen on mahdollista.
SARS-CoV-2-rokotteen kehittely
Historia
Maailmassa kehitettiin syyskuussa 2020 noin kahta-kolmeasataa SARS-CoV-2-rokotetta. 10. joulukuuta 2020 ainakin 86 rokotetta oli esikliinisissä tutkimuksissa, eläinkokeissa. Tällöin myös 39 rokotetta vaiheessa oli 1 (pienen mittakaavan turvallisuustutkimus), 17 vaiheessa 2 (laajempi turvallisuustutkimus) ja 14 vaiheessa 3 (laaja testaus: tehokkuus ja turvallisuus). Viisi rokotetta oli rajatussa käytössä. Kaksi rokotetta oli hyväksytty yleiseen käyttöön. Yksi rokoteaihio oli hylätty. Vasta kolmannen vaiheen kokeet ovat laajoja kokeita turvallisuudesta, mutta niissäkään eivät näy kaikki mahdolliset haittavaikutukset.
Karjalankarhukoira
Metsästysominaisuudet
Karjalankarhukoira on riistaa haukkuva ja sen pysäyttävä suurriistanmetsästyskoira, joka pystyy työskentelemään laajalla alueella itsenäisesti. Suuntavaisto ja hajuaisti ovat erittäin hyvät ja refleksit hyvin nopeat. Karjalankarhukoira on metsästäessään peloton. Jotkin yksilöt soveltuvat myös pienriistan metsästykseen. Rodun karjalaisia kantakoiria käytettiinkin varsin monenlaisen riistan metsästämisessä.
SARS-CoV-2-rokotteen kehittely
Historia
Kolme rokotetta hyväksyttiin rajoitettuun käyttöön Venäjällä ja Kiinassa ilman riittäviä kokeita. Yhdistynyt kuningaskunta hyväksyi Pfizerin ja Biontechin rokotteen 2. joulukuuta.
Karjalankarhukoira
Metsästysominaisuudet
Karjalankarhukoira ilmoittaa riistan haukkumalla, mutta ei hauku turhaan metsästäessään. Koira pitää riistan paikoillaan haukkumalla ja juoksemalla edestakaisin eläimen ympärillä, kunnes omistaja ehättää paikalle. Karjalankarhukoira voi pitää riistan aloillaan hyvinkin pitkiä aikoja. Jos esimerkiksi karhu yrittää lähteä tiehensä koiran piirityksestä, koira voi yrittää pitää sitä paikoillaan näykkimällä. Jos karhu karkaa, ottaa hyvä karhukoira sen uuteen haukkuun pitkänkin seuraamisen jälkeen.
SARS-CoV-2-rokotteen kehittely
Historia
Monia rokoteaihioita alettiin testata Yhdysvalloissa laajoilla ihmisjoukoilla vuoden 2020 loppukesällä ja syksyllä. Yhdistyneessä kuningaskunnassa rokotteen suojavaikutusta testataan vuoden 2021 alussa suppealla vapaaehtoisten joukolla, jotka rokotetaan ensin, ja sitten heille tartutetaan SARS-CoV-2.
Karjalankarhukoira
Metsästysominaisuudet
Karhukoirien metsästysominaisuuksia testataan karhunhaukkutaipumuskokeissa ja hirvenhaukkukokeissa. Karjalankarhukoiran kanssa voi osallistua myös metsästyskoirien jäljestämiskokeisiin ja linnunhaukkukokeisiin.
SARS-CoV-2-rokotteen kehittely
Historia
Kiinassa ja Venäjällä on hyväksytty aiemmin vuonna 2020 rokotteita. Kriitikoiden mielestä kolmen ensimmäisen rokotteen hyväksyminen oli liian nopeaa, koska kaikkia testejä ei ole tehty.
Karjalankarhukoira
Alkuperä
thumb|Karjalankarhukoira thumb|250px|Karjalankarhukoira suomalaisessa postimerkissä. Karjalankarhukoiran uskotaan polveutuvan alun perin komien eli syrjäänien koirasta, mutta nykyisen rodun kantakoirat ovat lähtöisin Laatokan-Karjalasta, Aunukselta ja Vienasta. Toiset lähteet mainitsevat kantakoiriksi pohjoisen havumetsävyöhykkeen kookkaat metsästyspystykorvat.
Rodun nimeksi tuli karjalankarhukoira vuonna 1936, jolloin aloitettiin määrätietoinen jalostus suurriistan metsästykseen sopivan, riistaa haukkuvan koiran saamiseksi. Erityisesti Pitkäranta Oy:n tilanhoitaja agrologi Olof Z. Berg kulki paljon Karjalassa keräten jalostuspohjaa rodun kasvattamiseen. Maanviljelijä Antti Herrala oli toinen merkittävä kantakoirien haalija ja rodun kehittäjä. Ensimmäiset koirat rekisteröitiin vuonna 1946. Missään vaiheessa jalostukseen ei käytetty muunrotuisia koiria. Talvisodan aikana koirakanta tuhoutui miltei tyystin, mutta jatkosodan vuosina koiria saatiin lisää valloitetuilta alueilta. Suomessa karjalankarhukoiria rekisteröidään Suomessa vuosittain yleensä vajaa tuhat.
SARS-CoV-2-rokotteen kehittely
Historia
Länsimaissa ensimmäinen hyväksytty rokote oli Pfizerin RNA-rokote joka sai Yhdistyneen kuningaskunnan hallitukselta käyttöluvat 2. joulukuuta 2020. Ihmisiä alettiin 9. joulukuuta rokottaa järjestyksessä, joissa etusijalla ovat vanhukset, sairaat ja terveydenhuollon henkilökunta.
Karjalankarhukoira
Alkuperä
Karjalankarhukoira muistuttaa ulkonäöltään venäläis-eurooppalaista laikaa, joka polveutuu myös muun muassa syrjäänien koirista.
Terveys
Karjalankarhukoira on yleisesti terve rotu. Se kuuluu Suomen Kennelliiton PEVISA-ohjelmaan, jolla pyritään ehkäisemään perinnöllisiä sairauksia. Koirilta tutkitaan silmät ja lonkat ennen niiden käyttämistä jalostukseen. Terveys on asetettu jalostustoiminnan tavoitteista ensimmäiseksi, joten jalostukseen käytetään vain terveitä, käyttöominaisuuksiltaan hyviä ja keskenään riittävän vierassukuisia koiria. Lonkkavikoja ja silmäsairauksia esiintyy jonkin verran, mutta ne ovat huolellisen jalostuksen ansiosta harvinaisia. Karjalankarhukoira on kohtalaisen pitkäikäinen rotu: Useat yksilöt ovat saavuttaneet 15–18 vuoden iän.
SARS-CoV-2-rokotteen kehittely
Historia
Lääkeyhtiöt aloittivat joulukuussa 2020 tutkimuksia, joissa haluttiin ottaa selville erilaisten rokotteiden yhdistämisen vaikutuksia. Tarkoituksena oli yrittää parantaa rokotteen antamaa immuniteettia. Näitä olivat esimerkiksi kahden adenovirisvektorin, Astra Zenecan rokotteen ja Sputnik V:n yhdistäminen. Britanniassa tutkittiin adenovirusvektorin ja RNA-rokotteen yhdistämistä.
Rokotekehitys Suomessa
Suomessa oli vuoden 2021 syksyllä kehitteillä kaksi rokotetta: Toinen on adenovirusvektoriin perustuvaa FINCoVac, joka annetaan nenäsumutteena. Toinen, Tampereella kehitettävä rokote perustuu SARS-CoV-2:ta muistuttavaan partikkeliin.
Rokotteen kehittämistä on vaivannut Suomessa rahoituksen puute. Rokote Laboratories Finlandin FINCoVac ei pystynyt aloittamaan testauksia rahapuutteen vuoksi. Rokotteen testausta on hidastanut myös se, että maailmalla yhä useammat ihmiset ovat jo rokotettu, eikä tautia esiinny enää riittävästi rokotteen toimivuuden varmistamiseksi.
FINCoVac
FINCoVac on nenäsuihkeena annettava koronavirusrokote, jota kehittää suomalainen Rokote Laboratories Finland Oy. Rokotekehittelyn rahoituksen saamisessa oli ongelmia alkuvaiheessa. Yhtiö vetosi mediassa Suomen huoltovarmuuteen ja koronan aiheuttamien kustannusten suuruuteen verrattuna vaadittavaan tutkimusrahoitukseen. Rokote on kehitetty tekijänoikeuksista vapaalla periaatteella, joka on tutkijoiden mukaan vähentänyt sijoittajien halua rahoittamiseen.
Heinäkuussa 2021 Rokote Laboratories Finland Oy sai 3,5 miljoonan euron pääomarahoituksen nenäsuihkeena annettavalle koronarokotteelle. Rahoittajina oli muun muassa Suomen kulttuurirahasto. Lisäksi yhtiö sai 5,5 miljoonan euron lainan Business Finlandilta tuotekehittelyyn. Rahoituksella on tarkoitus toteuttaa rokotteen I- ja II-vaiheen kokeet.
Tampereen yliopiston rokote
Rokote perustuu proteiiniin. Näiden rokotteiden kehittäminen on hitaampaa kuin RNA-pohjaisten rokotteiden, mutta ne ovat olleet perinteisesti turvallisempia käyttää. Rokotteesta puuttuu viruksen RNA, jonka vuoksi se ei kykene aiheuttamaan tautia.
Rokote antaisi ns. steriloivan immuniteetin, joka estäisi taudin saamisen ja tartuttamisen eteenpäin. Yksi ryhmän aihioista on päätynyt eläinkokeisiin asti tällä hetkellä, mutta tutkimustuloksia vaikuttavuudesta ei vielä ollut 2021 tammikuussa. Tutkimusryhmän päämääränä on tulevat epidemiat, eikä se tähtää nykyisen tautitilanteen hoitoon.
Sputnik V
pienoiskuva|250x250px|Venäläinen Sputnik V -rokote on hyväksytty Venäjällä ilman kolmosvaiheen rokotetestausta. Rokotteen turvallisuudesta ja tehosta kiistellään. Venäjä julkisti elokuussa maailman ensimmäisenä hyväksyneensä käyttöön Gamaleja-instituutin rokotteen. Gam-Covid-Vac-kehitysnimellä kulkeneen rokotteen kaupalliseksi nimeksi annettiin Sputnik V. Alustavien, ensimmäisen vaiheen tutkimusten mukaan rokote tuottaa vastustuskyvyn SARS-CoV-2:ta vastaan ja on turvallinen. Rokote pohjautuu adenovirusvektoriin. Se ei sovi lapsille, eikä sitä saa antaa vanhuksille, jotka ovat COVID-19-riskiryhmää. Sputnik V -rokotteella suunniteltiin aloitettavan rokotukset jo lokakuussa 2020, mutta rokotteen tehosta ja turvallisuudesta ei vieläkään ole täyttä varmuutta. Rokote herätti kritiikkiä myös Venäjällä. Ensimmäisiä kokeita johtaneen Vadim Tarasovin mukaan rokote on turvallinen, mutta sen tehosta ei ole varmuutta.
Rokotetta ei ollut 1. syyskuuta mennessä testattu kolmanteen vaiheeseen asti. Rokote on aiheuttanut merkittäviä sivuvaikutuksia, kuten voimattomuutta, huonovointisuutta, kuumeilua, kurkkukipua, päänsärkyä ja ripulia. Arvostettu lääketieteen lehti The Lancet julkaisi 4. syyskuuta kriittisen tutkimuksen, jonka mukaan rokotetutkimusten koetulokset olisivat osin väärennettyjä.
Syyskuussa rokotetta alettiin testata yli 35 000 vapaaehtoisella. Marraskuussa saapui ensimmäinen, 70 000 rokotteen erä jakeluun. Sillä oli määrä alkaa rokottaa vain riskiryhmiä, ei väestöä yleisesti. Rokotteen tuotanto on vuonna 2020 hidasta. Venäjä alkoi joulukuussa 2020 rokottaa riskiryhmiä, terveydenhuollon henkilöstöä ja opettajia ensin Moskovassa, sitten muualla Venäjällä.
Epi-Vac-Corona
Venäjä hyväksyi peptidipohjaisen Eip-Vac-Corona-rokotteen 14. lokakuuta ilman kolmannen vaiheen testejä.
Comirnaty (Biontech ja Pfizer)
thumb|[[Biontechin ja Pfizerin lähetti-RNA:ta hyödyntävä rokote]] Hyväksyttyään rokotteen ensimmäisenä maana Yhdistynyt kuningaskunta alkoi rokottaa terveydenhuollon henkilöstöä ja riskiryhmiä 8. joulukuuta 2020. Ensimmäisessä erässä oli 800 000 annosta Biontechin ja Pfizerin rokotetta. Se riittää 400 000 ihmisen rokottamiseen, koska yksi henkilö tarvitsee kaksi annosta. Ensimmäisen rokoteannoksen sai 90-vuotias Margaret Keenan. Tämän jälkeen myönnettiin käyttölupa neljässä muussa maassa.
Haittavaikutukset
Tavallisimmat haittavaikutukset ovat pistosalueen paikallisoireet, kuten punoitus ja turvotus, sekä yleisoireet, kuten kuumereaktiot ja erilaiset säryt. Ne ovat tyypillisiä rokotettaessa ja häviävät yleensä parin vuorokauden sisällä rokottamisesta. Vuoden 2020 aikana vakavia haittavaikutuksia ei ole havaittu. 11.1.2021 mennessä 30 000:sta rokotetusta Lääkealan turvallisuus- ja kehittämiskeskus Fimealle oli tullut kahdeksan haittavaikutusilmoitusta, joista kolme oli vakavia.
Rokotteen sisältämän polyetyleeniglykolin epäillään voivan aiheuttavan kyseiselle ainesosalle allergisille vakavan allergisen reaktion. Vuoden 2020 loppuun mennessä epäiltyjä tapauksia oli havaittu kuudella henkilöllä 272 000 rokotetusta Yhdysvalloissa. Iso-Britannia oli raportoinut kahdesta tapauksesta.
Kiinan ensimmäiset rokotteet (SinoVac)
Syyskuun 2020 alussa käyttöön oli alustavasti hyväksytty myös vielä kehitteillä olevat Cansino Biologicsin adenovirusvektoriin ja Sinovac Biotechin inaktivoituun SARS-CoV-2:teen perustuva rokote.
Modernan rokote
Yhdysvaltain lääkevirasto totesi 15. joulukuuta 2020 Modernan RNA-rokotteen turvalliseksi. Se hyväksyi rokotteen 18. joulukuuta. Modernan rokote ei vaadi Pfizerin rokotteen tavoin erittäin kylmiä säilytys- ja kuljetusolosuhteita, vaikka onkin myös RNA-rokote. Euroopan unioni hyväksyi Modernan rokotteen myyntiluvan 6. tammikuuta 2021.
Oxfordin ja Astra Zenecan rokote
Yhdistynyt kuningaskunta hyväksyi Astra Zenecan adenovirusvektorirokotteen SARS-CoV-2:ta vastaan. Rokotukset alkoivat tammikuun 2021 alussa. EU saattaa hyväksyä rokotteen tammikuussa tai helmikuussa 2021. Astra Zeneca ja Saksan terveysministeriö kiistivät tammikuussa 2021 lehdistössä esitetyt väitteet, joiden mukaan rokote olisi yli 65-vuotaille lähes tehoton. Ne pohjautuivat väärinkäsitykseen.
Testeihin edenneitä rokoteaihioita
Tunnetuimpia kliinisiin testeihin edenneitä COVID-19-rokote-ehdokkaita on mainittu alla olevassa taulukossa.
Faye-l’Abbesse
Kunta sijaitsee Bressuiresta Châtellerault’hon johtavan tien 725 varrella departementin pohjoisosassa. Se kuuluu Bressuiren kaupungin ympärille syntyneeseen 44 kunnan ja 25 000 asukkaan muodostamaan taajamakuntaan communauté d'agglomération du Bocage bressuirais (CA2B).
Rapakari
Rapakari on asumaton saari Kalimeenojan suistossa Kuivasmeren pohjoisosassa Perämerellä. Se sijaitsee Oulun kaupungin (entisen Haukiputaan kunnan) vesialueella Kellon Kraaselin ja mantereen välisellä alueella Kellon kylän eteläpuolella. Saarta erottaa Kellon Kraaselista Kraaselin kaivantona tunnettu veneväylä. Saaressa on myös kaivannon lävitse johtavan väylän väyläohjaustauluja.
Saari on matala, ja sillä kasvaa pääosin lehtimetsää ja pensaikkoa. Saaren matalat rannat ovat lintujen tärkeä ruokailu- ja pesimisalue, ja sieltä tavattujen lajien joukossa ovat muun muassa kyyhky, haapana, tavi, rantasipi, lapinsirkku, jouhisorsa, hiirihaukka, tylli, valkoviklo, tukkasotka, pikkukuovi, lapasorsa, haarapääsky, kalatiira, harmaahaikara, kaakkuri ja pikkutylli.
Kaavinjärvi
Satamat ja laiturit
Kaavinjärven ja Saimaan välillä on laivaväylä, joka kulkee Rikkaveden ja Juojärven kautta. Kaavinjärvellä on useita rantautumispaikkoja veneilijöille. Kaavinjärvi on Vaikkojoen vesiretkeilyreitin päätepiste.
Kaavin vierasvenesatama sijaitsee suojaisessa paikassa Kirkkoselän Lukkarinlahdessa Kaavinjärven pohjoispäässä. Etäisyys keskustan palveluihin on noin 800 metriä. Tuloväylän syvyys on 1,5 metriä. Satamassa on veneluiska, telaranta, vesipiste, wc-jätepiste sekä vieraslaituri peräpoijuilla ja sivukiinnitysmahdollisuudella. Paikka soveltuu sekä tilapäiseen oleskeluun sekä yöpymiseen.
Mönkkössaaren rantautumispaikka sijaitsee Kaavinjärven pohjoispäässä. Saaressa on grillikatos ja puuvarasto sekä WC.
Melttusvirran retkisatama sijaitsee Kaavinjärven itäosassa pohjoiseen pistävän Ronkalanlahden pohjukassa. Tuloväylän syvyys on 1,2 metriä. Satama soveltuu sekä tilapäiseen oleskeluun että yöpymiseen. Melttusvirran silta (maantie 573 Kaavilta Outokumpuun) on sataman läheisyydessä. Melttusvirran retkisatamassa on nuotiokatos, käymälä, jätepiste, kelluva betoniponttonilaituri peräpoijuineen, veneluiska, telaranta sekä uimaranta pukukoppeineen.
Kaavinkosken retkisatama sijaitsee Kaavinkosken länsirannalla, Kaavinjärven ja Rikkaveden välissä. Tuloväylän syvyys on 1,5 metriä. Kaavinkosken retkisatamassa on laiturin lisäksi mm. poijupaikkoja, veneenlaskupaikka, uimaranta, kota, jätepiste, käymälä ja pysäköintipaikka autoille. Kaavinkosken satama soveltuu sekä tilapäiseen oleskeluun että yöpymiseen.
Kalastus
Kaavinjärvi kuuluu Kaavi-Juojärven yhteislupa-alueeseen. Siihen kuuluvat myös muut alueen lähijärvet: Juojärvi, Rikkavesi sekä Pohjois-Karjalan puolella Outokummun alueen pienvedet.
Kalastusmenetelmiä Kaavinjärvellä ovat onkiminen, pilkkiminen, uistelu, heittokalastus, verkkokalastus sekä katiskakalastus.
Kaavinjärven kalalajistoon kuuluvat ahven, hauki, kirjolohi, kuha, järvitaimen, järvisiika, särki, säyne ja muikku. Myös jokirapu kuuluu vesistön lajeihin.
Reserviupseerikoulun lippu
thumb|270px|Reserviupseerikoulun lippu Reserviupseerikoulun lippu on Reserviupseerikoulun (RUK) tunnus, johon kerättiin varat 14. reserviupseerikurssin aloitteesta. Ajatus omasta lipusta oli nostettu esiin jo kurssilla 10. Ensimmäinen lippu vihittiin ja Suomen tasavallan presidentti luovutti sen Reserviupseerikoululle Helsingin Senaatintorilla sisällissodan päättymisen kymmenvuotisjuhlapäivänä 16. toukokuuta 1928. Päivä oli myös sotaväen lippujuhlan päivä.
Kaavinjärvi
Täyssinän rauhan raja
Kaavinjärvi oli osa vuonna 1595 solmittua Ruotsin ja Venäjän välistä Täyssinän rauhan rajalinjaa. Täyssinän rauhan rajakivi on yhä nähtävissä Kaavinjärven pohjoispäässä Kaavin kirkonkylän länsilaidalla. Rajakivi on mannerjään paikalleen kuljettama kiillegneissilohkare. Kivellä on suuri historiallinen arvo, sillä se on ollut Suomen itärajan merkkinä vuodet 1595 - 1617.
Reserviupseerikoulun lippu
Reserviupseerikoulun lipun on suunnitellut professori Carolus Lindberg. Lipuon Karjalan värit musta ja punainen ja sen kulmissa olevat epäheraldiset tekstit ”VK 1917” ja ”RUK 1920” viittaavat suomalaisen reserviupseerikoulutuksen alkuun niin sanotussa Vimpelin koulussa vuonna 1917 sekä Reserviupseerikoulun perustamiseen vuonna 1920.
Lipputangon kärjessä on sotamarsalkka Mannerheimin myöntämä Vapaudenristi nauhoineen kunnianosoitukseksi sen kouluttamien reserviupseerien ansioista talvi-, jatko- ja Lapin sodassa.
Lippuja on kesään 2015 mennessä valmistettu viisi kappaletta. Niistä kolme on siirretty Sotamuseoon ja yksi RUK-museoon. Viides lippu on käytössä RUK:ssa.
Battle Creek (täsmennyssivu)
Battle Creek voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Erastus B. Tyler
Erastus Barnard Tyler (24. huhtikuuta 1822 – 9. tammikuuta 1891) oli yhdysvaltalainen sotilas ja turkisteollisuudessa vaikuttanut liikemies. Hän ei koskaan saanut muodollista sotilaskoulutusta, mutta hän palveli tästä huolimatta Unionin kenraalina Yhdysvaltain sisällissodassa.
Sisällissodan syttyessä Tyler oli mukana luomassa Ohion 7. vapaaehtoisrykmenttiä. Tyler valittiin yksikkönsä komentajaksi, minkä myötä hänestä tehtiin eversti. Keväällä 1862 Tylerin komentoon annettiin James Shieldsin divisioonaan kuulunut prikaati. Toukokuussa 1862 hänet ylennettiin prikaatikenraaliksi. Tyler palveli loppusodan erilaisissa komentotehtävissä toimien muun muassa hetken aikaa 8. armeijakunnan komentajana. Sodan lopulla hänelle myönnettiin brevet-ylennys kenraalimajuriksi.
Laurens van der Post
Laurens van der Post (13. joulukuuta 1906 Philippolis, Etelä-Afrikka – 17. joulukuuta 1996 Lontoo, Britannia ) oli eteläafrikkalainen kirjailija, joka asui Britanniassa. Hän kirjoitti useita kirjoja, joiden aiheena oli oma kotimaa ja matkat sekä oleskelu ulkomailla, esimerkiksi kaksi vuotta (1943–1945) sotavankina Japanissa.
Van der Post kuvasi kiehtovasti ja runollisesti luontoa ja kansanelämää ja kohdisti usein huomionsa eri maiden yhteiskunnallisiin ja poliittisiin oloihin, muun muassa teoksissa Uhkaretki tuntemattomaan (Venture to the interior, 1951), The Heart of the Hunter (1961), Matka Venäjälle (1964) ja ''The Night of the New Moon: August 6, 1945 ... Hiroshima (1970).
Van der Post tuo romaaneissa usein esiin voimakkaan vastenmielisyyden rotusyrjintää kohtaan. Hänen teostensa pohjalta on tehty kaksi elokuvaa, Matka aavikon halki (1993, teokset A Story Like the Wind ja A Far Off Place), sekä Merry Christmas Mr. Lawrence (1983, romaani The Seed and The Sower).
Ernst Künz
Ernst Künz (23. helmikuuta 1912 Itävalta – 21. elokuuta 1944 Santakai Liettua) oli itävaltalainen jalkapalloilija ja olympiamitalisti. Hän oli mukana vuoden 1936 kesolympialaisissa Berliinissä hopeaa voittaneessa Itävallan jalkapallomaajoukkueessa. Künz edusti FC Lustenauta.
Pulkkisenmatala
Pulkkisenmatala on pieni asumaton saari Kuivasmeren pohjoisosassa Perämerellä. Saari sijaitsee Oulun kaupungin vesialueella Herukan ja Kellon kaupunginosien rajalla (entisellä Oulun ja Haukiputaan kunnanrajalla) Kalimeenojan suulta etelään, Rapakarin ja Pateniemen sahan entisen sataman välisellä alueella. Saarta ympäröivä vesialue on pohjoisessa varsin matala, mutta eteläpuolella syvenee pian 6–8 metriin. Saarelta on matkaa Kellon Kraaseliin noin 700 metriä. Alueella pesii ja ruokailee runsaasti vesilintuja.
Savonrannan kirjasto
Savonrannan kirjasto on itäsavolaisen Savonlinnan kaupungin Savonrannan kirkonkylässä toimiva yleinen kirjasto. Kirjasto on Savonlinnan kaupunginkirjaston Savonrannan pitäjän lähikirjasto ja osa Lumme-kirjastokimppaa. Kirjastokimpan aineistot ovat kirjastokimppaan osallistuvien kuntien asukkaiden lainattavissa. Verkkokirjasto on toteutettu osana Lumme-kirjastojen palveluja.
Savonrannan kirjaston tiloissa toimii myös Savonlinnan yhteispalvelupiste. Kirjasto sijaitsee Savonrannan peruskoulun yhteydessä.
Ensio Miettinen
Ensio Miettinen (20. joulukuuta 1929 Helsinki – 8. joulukuuta 2010 Helsinki) oli suomalainen teollisuusmies ja yritys- ja yhteiskuntafilosofi.
Miettinen perusti Ensto-yhtiöt vuonna 1958. Hän toimi Ensto-konsernin toimitusjohtajana vuoteen 1978 ja hallituksen jäsenenä vuoteen 2008 saakka.
Valtakunnallisen yrittäjäpalkinnon Miettinen sai vuonna 1982, ja myöhemmin 1990-luvulla hän sai myös tekniikan tohtorin (hc) arvon Helsingin Teknillisestä Korkeakoulusta. Ensio Miettinen tunnettiin myös kulttuurin vaalijana ja tukijana. Vuonna 2006 hän lahjoitti 100 000 euron summan Porvoon Taidetehtaan säätiölle, jota hän oli myös perustamassa sekä tukemassa 25 000 markan alkupääomalla vuonna 1987.
Osado (D32)
Osado (runkonumero D32) oli Espanjan laivaston vuonna 1951 vesillelaskettu Audaz-luokan hävittäjä.
Valmistus
Alus tilattiin Ferrolista, missä köli laskettiin 3. elokuuta 1945. Alus laskettiin vesille 4. syyskuuta 1951 ja otettiin palvelukseen 26. tammikuuta 1955.
Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta vuonna 1972.
Željko Mavrović
thumb|Željko Mavrović Željko Mavrović (s. 17. helmikuuta 1972 Zagrebissa) on kroatialainen entinen raskaan sarjan nyrkkeilijä.
Eskimo-aleuttilaiset kielet
Eskimo-aleuttilaisia kieliä on yritetty luokitella samaan luokkaan monien muiden kielikuntien kanssa kuten esim. indoeurooppalaiset, uralilaiset ja tšuktšilais-kamtšatkalaiset kielet.
Željko Mavrović
Mavrović on kuusinkertainen Euroopan mestari. Hän otteli 28 ammattilaisottelua, joista voitti 27 ja hävisi yhden. Voitoista 22 tuli tyrmäyksellä.
Eskimo-aleuttilaiset kielet
Luokittelu
Eskimo-aleuttilaiset kielet koostuvat kahdesta kieliryhmästä, jotka ovat eskimokielet ja aleuttilaiset kielet. Tarkempi kielten luokittelu on alla.
Eskimokielet '''Aleuttilaiset kielet
Željko Mavrović
Ammattilaisena Mavrović oli viisi vuotta voittamaton, kunnes hävisi 26. syyskuuta 1998 Lennox Lewisille WBC:n maailmanmestaruusottelussa. Mavrovićin oli tarkoitus kohdata tämän jälkeen Hasim Rahman, mutta vain pari viikkoa ennen ottelua hän joutui lopettamaan uransa vakavan sairauden takia.
Markku Uusipaavalniemi
Markku Juhani Uusipaavalniemi (s. 23. marraskuuta 1966 Karkkila) on suomalainen curling-pelaaja, joka on urheilu-uransa ohella vaikuttanut myös poliitikkona.
Uusipaavalniemi toimi Suomen curling-maajoukkueen kapteenina lähes kaikissa arvokilpailuissa vuosina 1996–2007. Vuoden 2007 eduskuntavaaleissa hänet valittiin keskustan kansanedustajaksi, mutta hän siirtyi perussuomalaisiin 11. marraskuuta 2010. Vuoden 2011 vaaleissa Uusipaavalniemi pyrki eduskuntaan perussuomalaisten ehdokkaana, muttei tullut valituksi.
Curling-ura
Uusipaavalniemi on pelannut curlingia vuodesta 1983 lähtien. Ensimmäisen kerran hän pelasi maajoukkueessa arvokisatasolla vuonna 1985. Ennen vuotta 1992 Uusipaavalniemi pelasi kolmet MM-kisat veljensä Jussi Paavalniemen kipparoimassa joukkueessa. Suomen joukkueen kapteenina Uusipaavalniemi toimi vuoden 1996 EM-kisoista vuoden 2007 MM-kisoihin saakka. Hän antoi veljelleen lähtöpassit joukkueesta 1990-luvun lopulla, koska tämä ei hänen mukaansa ottanut lajia riittävän vakavasti. Välillä Uusipaavalniemi piti curlingista taukoa ja harrasti menestyksekkäästi uimahyppyjä, mutta palasi myöhemmin takaisin lajin pariin, koska oli laskenut, että hänellä saattaisi olla lajissa menestysmahdollisuuksia, mikäli saisi koottua riittävän hyvän joukkueen ympärilleen. Aluksi Uusipaavalniemen joukkue koostui vain vietnamilaisista pakolaisista.
Vuonna 1998 Uusipaavalniemen kipparoima joukkue saavutti MM-pronssia, joka oli Suomen kautta aikain ensimmäinen curlingin arvokisamitali. Uusipaavalniemen joukkue saavutti pronssia myös vuonna 2000. Hänen kirkkain saavutuksensa oli ennen Torinon olympialaisia 2006 Euroopan mestaruus vuodelta 2000. Hänellä on lisäksi EM-pronssia vuosilta 1999 ja 2001. Uusipaavalniemen joukkue oli mukana myös Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002 sijoittuen alkulohkon viidenneksi.
Vuonna 2003 Uusipaavalniemen pitkäaikainen joukkuetoveri Wille Mäkelä edusti joukkueellaan Suomea EM-kisoissa ja joukkue putosi B-sarjaan. Seuraavana vuonna Uusipaavalniemi astui jälleen ruoriin ja joukkue nousi takaisin MM-kisojen A-sarjaan. Vuoden 2005 MM-kisoissa Uusipaavalniemen joukkue oli alkusarjan jälkeen ykkössijalla tasapistein viiden muun joukkueen kanssa, mutta putosi jatkosta tie-break-ottelussa Randy Ferbeyn Kanadaa vastaan. Vuonna 2005 Andorrassa järjestetyissä kautta aikain ensimmäisessä sekajoukkueiden (2 miestä ja 2 naista) EM-turnauksessa Uusipaavalniemen kipparoima joukkue, johon hänen lisäkseen kuuluivat Kirsi Nykänen, Teemu Salo ja Tiina Kautonen, voitti kultaa. Kevään 2007 MM-kilpailujen jälkeen Uusipaavalniemen tiet erkanivat joukkueen muiden jäsenten kanssa.
Vuonna 2011 Uusipaavalniemi voitti joukkueensa kanssa Suomen mestaruuden. Hänen joukkueeseensa kuuluivat Joni Ikonen, Kasper Hakunti, Toni Anttila ja Tommi Häti.
Torinon olympialaiset
24. helmikuuta pelatussa finaaliottelussa vastaan asettui Kanada. Ensimmäisen pään Suomi voitti 2–0, mutta sen jälkeen Uusipaavalniemi ja hänen joukkuetoverinsa epäonnistuivat toistuvasti ratkaisevissa heitoissa ja kuudennessa päässä Kanada pääsi jo 10–3-johtonumeroihin. Olympialaisten päättäjäisissä Uusipaavalniemi toimi Suomen joukkueen lipunkantajana.
Poliittinen ura
Vuoden 2007 eduskuntavaaleissa Uusipaavalniemi valittiin keskustan kansanedustajaksi Uudenmaan vaalipiiristä 2 817 äänellä. Marraskuussa 2010 Uusipaavalniemi erosi keskustan eduskuntaryhmästä ja loikkasi perussuomalaisiin. Keskustan kansanedustajana Uusipaavalniemiemen kannat poikkesivat ryhmän virallisesta kannasta useasti: hän äänesti esimerkiksi sekä Lissabonin sopimusta että Kreikalle suunnattua tukipakettia vastaan sekä hallituksen periaatteellisesta linjauksesta poiketen valtionyhtiöiden yksityistämistä vastaan.
Marraskuussa 2010 Yle raportoi Uusipaavalniemen perustaman Oulunkylän Curlinghalli Oy:n olevan vaikeuksissa opetusministeriöltä ja Maailman curlingliitolta saamansa rahoituksen suhteen. Vuonna 2000 aloitettu rakennushanke ei ollut opetusministeriön mukaan edelleenkään valmis, ja Maailman curlingliiton edustaja kertoi liiton tulleen petetyksi. Yrityksen vuoden 2006 tilinpäätöstä ei ollut myöskään toimitettu kaupparekisteriin. Marraskuussa selvisi, että Oulunkylän Curlinghalli Oy:lle oli tullut tappiota vuoden 2009 tilikaudelta 123 000 euroa, kun edellisenä vuonna 2008 tulos oli vielä 95 000 euroa voitollinen. Tulos heikkeni edellisestä vuodesta 218 000 euroa, ja yhtiön vakavaraisuus oli painunut omavaraisuusastella mitattuna erittäin heikoksi. Asia tuotiin julkisuuteen, kun Uusipaavalniemi arvioi kovasanaisesti nykyistä rahajärjestelmäämme mm. Youtubessa ja se sai hänet luopumaan poliitikon urastaan ainakin toistaiseksi. Uusipaavalniemeä tituleerattiin aktiiviaikoinaan "ainoaksi rehelliseksi poliitikoksi" Suomessa. Hän on talousdemokraatti.
Uusipaavalniemi oli vuoden 2011 eduskuntavaaleissa perussuomalaisten ehdokas Helsingin vaalipiirissä, mutta häntä ei valittu uudelle kaudelle.
Yksityiselämä
Uusipaavalniemi harrasti pesäpalloa 26-vuotiaaksi saakka, ja aloitti sittemmin pesäpallon uudelleen hyvinkääläisessä Cobra Teamissä. Hän on heittänyt pesäpalloa tutkaan 140 kilometrin tuntinopeudella. Pesäpalloilija Toni Kohosen mukaan Suomessa on alle kymmenen pelaajaa, jotka kykenevät vastaaviin lukemiin. Nuoruudessaan Uusipaavalniemi on harrastanut myös karatea, jääkiekkoa ja koripalloa. Curlingin pariin hän ajautui veljensä Jussin kautta.
1980-luvun lopulla Uusipaavalniemi vaihtoi curlingin uimahyppyihin. Hän pääsi Suomen Uimaliiton valmennusryhmään ja saavutti puolen vuoden harjoittelun jälkeen SM-pronssia ja seuraavana vuonna hopeaa ponnahduslautahypyissä. Uusipaavalniemi keskeytti opintonsa Helsingissä ja lensi Kalifornian Long Beachille, jossa häntä valmensi lajin kaksinkertainen olympiakultamitalisti Sammy Lee. Uusipaavalniemi oli asettanut tavoitteekseen pääsyn Barcelonan olympialaisiin 1992. Hän kuitenkin tuli poskelleen alas kierrehyppynsä kolmen metrin ponnahduslaudalta, minkä seurauksena hänen korvastaan puhkesi tärykalvo. Uusipaavalniemi joutui pitämään puoli vuotta taukoa ja joutui lopulta lopettamaan lajin harrastamisen rahavaikeuksien vuoksi. Pian hän palasi takaisin curlingin pariin.
Uusipaavalniemi on ratkaissut Rubikin kuution 25 sekunnissa. Hän on kyennyt vakiinnuttamaan kuution ratkaisemiseen kuluvan ajan alle 40 sekuntiin. Lukiossa hän sai valtakunnallisesta matematiikan kokeesta maan parhaat pisteet. Hän voitti kouluvuosinaan myös valtakunnallisen matematiikkakilpailun, suunnitteli omia tietokonepelejä ja voitti erään aikakauslehden järjestämän tietokoneohjelmakilpailun. Hän opetteli vedonlyönnin vuoksi kahdessa viikossa piin 250 ensimmäistä desimaalia.
Uusipaavalniemelle on annettu lempinimi "M-15" hänen sukunimessään olevan 15 kirjaimen vuoksi. Joskus häntä kutsutaan myös lempinimellä "U-15". Hän sai nimen "M-15" vuonna 2005 Yhdysvaltain curling-kapteenilta Pete Fensonilta, joka ei osannut lausua hänen nimeään. Suomalaiset käyttävät hänestä lempinimeä "Uusis". Markku-liitto valitsi vuonna 2002 Uusipaavalniemen vuoden Markuksi.
Meteoro (D33)
Meteoro (runkonumero D33) oli Espanjan laivaston vuonna 1951 vesillelaskettu Audaz-luokan hävittäjä.
Valmistus
Alus tilattiin Ferrolista, missä köli laskettiin 3. elokuuta 1945. Alus laskettiin vesille 4. syyskuuta 1951 ja otettiin palvelukseen 30. marraskuuta 1955.
Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta vuonna 1975.
CE Principat
CE Principat on andorralainen jalkapalloseura, jonka kotikaupunki on maan pääkaupunki Andorra la Vella. Vuonna 1989 perustettu seura on maan menestynein, sillä se on voittanut maan liigan kolmesti ja cupin kuudesti. Kaikki voitot ovat toisaalta 1990-luvulta, eikä Principat ole viime vuosina kyennyt haastamaan kärkijoukkueita entiseen malliin.
Virginia Dare
Virginia Dare (s. 18. elokuuta 1587 Roanoken siirtokunta – ?) oli ensimmäinen Pohjois-Amerikassa englantilaisille vanhemmille syntynyt lapsi. Hänen isänsä oli Ananias Dare ja äitinsä Ellinor Dare, joka oli Roanoken siirtokunnan kuvernöörin John Whiten tytär. Virgina Dare sai etunimensä sitä, että hän oli ensimmäinen Virginian alueella syntynyt kristitty. Yhdeksän päivää hänen syntymänsä jälkeen kuvernööri White palasi Englantiin hankkiakseen apua siirtokunnalle. Virginia Daren ja muiden Roanokeen jääneiden siirtokuntalaisten sitä myöhemmistä vaiheista ei tiedetä varmuudella mitään, sillä he olivat kadonneet jäljettömiin Whiten palatessa kolme vuotta myöhemmin.
Viimeisen neljänsadan vuoden aikana Daresta on tullut tärkeä henkilö amerikkalaisissa kertomuksissa ja kansanperinteessä. Hän on ollut päähenkilönä monessa kirjassa, runossa, laulussa, televisio-ohjelmassa sekä elokuvassa. Monta paikkaa Pohjois-Carolinassa ja Etelä-Yhdysvalloissa on nimetty hänen mukaansa.
Walter Gräsbeck
Sune Walter Gräsbeck (19. kesäkuuta 1892 Viipuri – 8. tammikuuta 1952 Helsinki) oli suomalainen teollisuusmies.
Gräsbeck suoritti Helsingissä 1912 Högre Svenska Handelsläroverketin korkeakouluosaston. Sen jälkeen hän matkusteli Euroopassa ja Yhdysvalloissa. 1912 hän oli töissä Pietarissa Bureau Vegassa ja sen jälkeen vuosina 1917–1918 suomalaista paperia ja selluloosaa myyvässä Oy Bumagan toimitusjohtajana. Vuonna 1918 hänet palkkasi Suomen selluloosayhdistys (myöhemmin Finncell), jonka toimitusjohtajaksi hänet pian nimitettiin. Hän hoiti tehtävää kuolemaansa asti. Hänen johdollaan Finncell saavutti mainiot tulokset, muun muassa vuosina 1921–1935 selluloosan vienti kasvoi kymmenkertaiseksi.
Gräsbeckillä oli lukuisia luottamustehtäviä valtiollisissa, kaupallisissa ja akateemisissa järjestöissä, liitoissa ja komiteoissa. Vuosina 1940–1941 hän oli muun muassa Petsamon Nikkeliä pohtivan neuvostoliittolais-suomalaisen sekakomitean ja vuonna 1944 sotakorvauskomitean puheenjohtajana. Sujuvasti venäjää puhuvana ja huumorintajuisena henkilönä Gräsbeck onnistui näissä tehtävissään aikaansaamaan Suomelle edullisia päätöksiä. Hän johti myös menestyksekkäästi kauppavaltuuskuntien matkoja Yhdysvaltoihin ja Britanniaan, ja hankki sieltä merkittäviä lainoja. Hän vastaanotti lukuisia kunnianosoituksia, sai vuorineuvoksen arvon 1940, tekniikan kunniatohtoriksi hänet vihittiin 1949 ja hän sai lukuisia kotimaisia ja ulkomaisia kunniamerkkejä. Hänestä tuli muun muassa Knight Commander, Order of the British Empire.
Jōruri
Jōruri on japanilainen romanttisten balladien tyyppi. Se on saanut nimensä Jōruri-neidosta, joka esiintyy Muromachi-kauden Minamoto no Yoshitsunesta kerrotussa rakkaustarinassa Jōrurihime monogatari. Tarinan suosion myötä jōruri vakiintui balladien yleisnimitykseksi. Alun perin balladeja säestettiin biwalla ja tanssilla, mutta Edo-kaudella säestyksessä yleistyivät shamisen ja nuket. Jōruri-nukketeatterista syntyi vähitellen Bunraku.
Eri jōruri-koulukunnat kehittivät useita eri jōruri-tyylejä, joista tunnetuin on gidayū. Merkittäviä jōruri-kirjailijoita olivat Chikamatsu Monzaemon, Ki no Kaion, Takeda Izumo, Namiki Sōsuke ja Chikamatsu Hanji.
Luonnollinen teologia
Luonnollinen teologia tarkoittaa pyrkimystä löytää todisteita jumalan olemassaololle luonnon havainnoinnin ja järjen käytön avulla. Luonnollinen teologia (tai luonnollinen uskonto) eroaa sekä niin sanottuun ilmestykseen perustuvasta teologiasta, joka perustuu pyhiin kirjoituksiin ja erilaisiin uskonnollisiin kokemuksiin.
Edustajia
Tuomas Akvinolainen on tunnetuin luonnolliselle teologialle tyypillisen lähestymistavan kannattaja. Myöhemmin kehittynyt, erityisesti valistusajalla suosittu, luonnollisen teologian muoto deismi hylkäsi pyhät kirjoitukset ja profetiat täysin.
Faye-sur-Ardin
Faye-sur-Ardin on Ranskan kunta Deux-Sèvresin departementissa Uuden-Akvitanian hallintoalueella. Se sijaitsee departementin pääkaupungin Niortin pohjoispuolella. Kunnan pinta-ala on 15,0 neliökilometriä ja siellä on arviolta 623 asukasta (vuonna 2016).
Kallaksen hallitus
Kallaksen hallitus voi viitata seuraaviin hallituksiin, joissa Siim Kallas ja Kaja Kallas oli pääministerinä:
Steve Harvey
Broderick Stephen "Steve" Harvey (s. 17. tammikuuta 1957) on yhdysvaltalainen näyttelijä, koomikko, bisnesmies ja viihdyttäjä. Hän juontaa amerikkalaisia tv-ohjelmia The Steve Harvey Morning Show, Family Feud sekä Celebrity Family Feud. Lisäksi Harvey on toiminut Miss Universum -kilpailun juontajana vuosina 2015–2019.
Harvey aloitti uransa koomikkona. Hän veti stand up -komiikkaa 1990-luvun alussa ja juonsi ohjelmia Showtime at the Apollo ja The Steve Harvey Show The WB -televisiokanavalla. Hän osallistui myöhemmin The Original Kings Of Comedy -ohjelmaan Kings Of Comedy Tour -osallistumisen jälkeen. Hän piti viimeisen stand up -show'nsa vuonna 2012. Harvey on ollut Family Feudin sekä Celebrity Family Feudin juontaja vuodesta 2010 alkaen. Hän on myös juontanut ohjelmia Little Big Shots, Little Big Shots Forever Young ja Steve Harvey's Funderdome. Kirjailijana hän on kirjoittanut neljä kirjaa, joista eniten on myyty Act Like a Lady, Think like a Man, joka on julkaistu maaliskuussa 2009.
Kate Mulgrew
Katherine Kiernan Maria ”Kate” Mulgrew (s. 29. huhtikuuta 1955 Dubuque, Iowa, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Mulgrew syntyi Dubuquessa, Iowan osavaltiossa, irlanninkatolilaisten vanhempiensa kahdeksasta lapsesta toisena. Hän oli jo 12-vuotiaana vakuuttunut siitä, että yrittäisi näyttelijänuraa; hän pääsikin 17-vuotiaana Stella Adler Conservatory of Actingiin New Yorkiin.