cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pälkäneen kirkko
Pälkäneen kirkko on uusgoottilaista tyylisuuntaa edustava tiilinen kirkkorakennus Pälkäneellä. Kirkko on arkkitehti Carl Ludvig Engelin piirtämä ja se rakennettu vuosina 1836–1839. Professori P. E. Limnellin vuonna 1841 maalaama alttaritaulu esittää Jeesusta Getsemanessa. Kirkon vieressä on hautausmaa, jonne on haudattu 165 pälkäneläistä sankarivainajaa. Hautausmaalla on Bertel Strömmerin suunnittelema muistokivi. Vuonna 1961 kirkkopihaan pystytettiin Karjalaan jääneiden vainajien muistokivi Elämän kirja.
Lähteet
thumb|right|Pälkäneen kirkko, sankarihaudat muistomerkki Eivätkä he ole henkeään rakastaneet edes kuolemaakaan väistääkseen.
Jan Staubo
Jan Staubo (28. syyskuuta 1920 Kristiania – 15. kesäkuuta 2003 Oslo) oli norjalainen jalkapalloilija, jääpalloilija, tennispelaaja, urheilujohtaja, sotilaslentäjä ja poliitikko. Urheilussa hän oli tenniksessä kansainvälisen tason pelaaja ja oli Kansainvälisen olympiakomitean jäsen 34 vuoden ajan.
Staubo kävi kauppakoulun Oslossa vuonna 1940. Toisen maailmansodan aikana hän taisteli saksalaismiehittäjää vastaan ja myöhemmin lentäjänä Norjan pakolaisarmeijassa. Hän joutui saksalaisten vangiksi ja oli vangittuna kaikkiaan kolmen vuoden ajan sodan aikana. Hän teki vankeudesta useita pakoyrityksiä. Jouduttuaan vangiksi Norjan miehityksen alkuvaiheessa hän yritti paeta vuonna 1941 Ruotsiin. Hän joutui kuitenkin saksalaisten vangiksi ja joutui sotavankeuteen Vollan vankilaan Trondheimiin. Hänen onnistui paeta Vollasta, ja hän pääsi Pohjanmeren yli Britannialle kuuluville Shetlandin saarille ja siirtyi sieltä edelleen nuorille norjalaismiehille järjestetylle lentäjien koulutusleirille "Little Norway". Koulutusvaiheen jälkeen hän alkoi lentää brittien Spitfire-hävittäjällä. Hänet ammuttiin kuitenkin alas elokuussa 1942 Ranskan Dieppen lähellä, ja hän joutui silloin uudelleen saksalaisten sotavangiksi. Hänet sijoitettiin Sleesiassa sijainneeseen Stalag Luft III-leirille lähelle Saganin kaupunki (nykyään puolalainen Żagańin kaupunki) Sotilaurallaan hän saavutti everstiluutnantin arvon.
Sodan jälkeen Staubo tuli tunnetuksi kansainvälisen tason tennispelaajana. Hän voitti ensimmäisen Norjan mestaruuden nelinpelissä ennen sotia vuonna 1939. Henkilökohtaisen mestaruuden hän voitti vuosina 1948 ja 1950 Hän osallistui vuonna 1946 ja 1947 US Open-turnauksiin sekä vuosien 1947, 1949 ja 1950 Wimbledonin turnauksiin. Viimeinen Norjan tennismestaruus tuli vuonna 1951 nelinpelissä. Tennisuran lisäksi Staubo pelasi kansallisella tasolla jalkapalloa, jääpalloa ja jääkiekkoa oslolaisen IF Readyn riveissä. Hän toimi myös jonkin IF Readyn puheenjohtajana. ,
Järjestöuran Staubo aloitti Norjan Tennisliiton puheenjohtajana ja kuului sen jälkeen Norjan urheilun keskusliiton johtokuntaan. Staubo seurasi serkkuaan Olaf Ditlev-Simonsenia Kansainvälisen olympiakomitean (KOK) norjalaisedustajana vuonna 1966. Staubo toimi KOK:n jäsenenä 34 vuotta aina vuoteen 2000 asti. KOK-uransa jälkeen hänet nimitettiin järjestön kunniajäseneksi täytettyään 80 vuotta. Vuoden 1994 Lillehammerin talviolympialaisissa Staubo kuului järjestelytoimikuntaan. Hän oli myös mukana perustettaessa Norjan olympiamuseota.
Politiikassa Staubo toimi vuosina 1961-1967 Oslon kaupunginvaltuustossa konservatiivien edustajana. Työurallaan hän toimi laivanvarustajana ja kuului Norjan laivanvarustajien etujärjestöön. Hän oli perustamassa 1960-luvulla elektroniikka-alan yritystä Statronic, joka myöhemmin toimi nimellä Kiton ja fuusioitui edelleen Sonec-nimisen yrityksen kanssa.
Staubo asui elämänsä viimeiset vuodet maatilallaan Staubøssä. Hän kuoli kesäkuussa 2003 83 vuoden iässä.
Royal Rumble (2004)
Royal Rumble (2004) oli seitsemästoista Royal Rumble showpaini pay-per-view (PPV) tapahtuma, minkä tuotti World Wrestling Entertainment (WWE). Se pidettiin 25. tammikuuta, 2004 Wachovia Centerissä Philadelphiassa, Pennsylvaniassa.
Vulkaaninen räjähdysasteikko
Vulkaaninen räjähdysasteikko eli VEI mittaa tulivuoren räjähtävyyttä. Purkauksen voima ilmoitetaan asteikon mukaan välillä 0-8. Asteikko on logaritminen, eli kukin indeksi on 10 kertaa suurempi kuin edellinen (vrt. Richterin asteikko). Luku lasketaan purkaustuotteiden tilavuudesta, purkauspilven korkeudesta ja havaitusta voimakkuudesta. Räjähtämätön purkaus vapauttaa alle 104 kuutiometriä ainetta ja sitä merkitään luvulla 0. Suurimmat tunnetut purkaukset merkitään luvulla 8, niissä vapautuu 1012 kuutiometriä ainetta. Asteikon puutteita ovat mm. ettei se ota huomioon tulivuoren purkauksessa vapautuvaa energiaa ja purkautuneen aineen tiheyttä (massaa).
Aiheesta muualla
התפרצות געשית
Lokikirja (albumi)
Lokikirja on Nightwishin 18. marraskuuta 2009 julkaistu kokoelma-albumi. Kokoelma sisältää yhtyeen studioalbumit Angels Fall First, Oceanborn, Wishmaster, Century Child, Once ja Dark Passion Play sekä EP:t Over the Hills and Far Away ja Bless the Child. Kaikki levyt ovat pahvitaskuissa.
Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 21.
Yrttisuon pesäpallokenttä
Yrttisuon pesäpallokenttä on Jyväskylässä, Yrttisuon liikuntapuistossa sijaitseva pesäpallokenttä. Se on pesäpalloseura Jyväskylän Valon kotikenttä. Kentän pinnalle asennettiin hiekkatekonurmi keväällä 2010, kun Valon naisten joukkue nousi Superpesikseen. Sitä ennen se oli hiekkakenttä. Hiekkatekonurmen myötä Valo käyttää markkinoinnissaan kentän nimenä Jyväs-Parkki-areena.
Cabo Delgado
Cabo Delgado on Mosambikin pohjoisin maakunta.
Pyöräilykasvatus
thumb|Ohjattua pyöräilyä lontoolaisessa puistossa. Pyöräilykasvatuksen tavoitteena on pyöräilevä elämäntapa, jossa pyöräily ei lokeroidu urheiluksi, taitolajiksi tai kulkutavaksi. Pyöräilykasvatuksessa nähdään, että pyöräily on tapa liikkua paikasta toiseen ja tapa viettää aikaa yhdessä. Pyöräily voi olla tapa virkistyä ennen koulupäivää ja sen jälkeen ja tapa vähentää autoilua.
Cabo Delgado
Maantiede ja hallinto
Cabo Delgado sijaitsee Mosambikin pohjoisosassa ja sen pinta-ala on 82 625 neliökilometriä. Koko maan pinta-alasta se kattaa 10,34 prosenttia. Maakunta rajautuu pohjoisessa Tansanian vastaiseen rajaan. Rajalla kulkee Rovumajoki. Idässä on Intian valtameri ja rannikon pituus on 430 kilometriä. Lännessä sijaitsee Niassan maakunta ja etelässä Nampula.
Maakunta jakautuu seitsemääntoista piirikuntaan, jotka ovat Ancuabe, Balama, Chiúre, Ibo, Macomia, Mecúfi, Meluco, Metuge, Mocímboa da Praia, Montepuez, Mueda, Muidumbe, Namuno, Nangade, Palma, Pemba ja Quissanga.
Pyöräilykasvatus
Turvallisen pyöräilyn taitoihin kuuluvat ajotaidot, sääntötuntemus, vuorovaikutustaidot, turvavarusteiden käyttö ja turvallisuusmyönteiset asenteet sekä ymmärrys itsestä liikkujana.
Cabo Delgado
Historia
Alueen rannikolla vaikuttivat aikanaan etenkin swahili- ja arabikauppiaat. Portugalilaiset alkoivat vaikuttaa Vasco da Gaman saavuttua Intian valtamerelle. Varsinainen siirtomaakehitys alkoi kuitenkin vasta 1800-luvulla. Mosambik itseäistyi vuonna 1975. Itsenäisyyssodan aikana alue tunnettiin Frelimon tukialueena. Myöhemmin alueella ovat vaikuttaneet islamistiset ääriliikkeet, kuten Ansar al-Sunna.
Pyöräilykasvatus
Pyöräliiton tavoitteena pyöräilykasvatuksessa on saada enemmän koulu- ja päiväkotilapsia kulkemaan arkinen koulu- tai päiväkotimatka omin voimin joko pyörällä tai kävellen. Se vaatii hyvää asennetta aikuisilta, joita ovat vanhemmat, koulun henkilökunta ja muut kasvattajat. Pyöräliitto tarjoaa kouluille ja päiväkodeille tukea pyöräilymyönteisempään arkeen siirtymisessä, esimerkiksi pedagogisia kahviloita ja koulutuksia varhaiskasvatuksen henkilökunnalle ja opettajille.
Jyväskylän pyöräilyseura tarjoaa pyöräilykasvatuksen materiaaleja vapaasti jokaisen käytettäväksi. Seura järjestää myös pyöräilykasvatukseen liittyviä koulutuksia urheiluseuroille ja kouluille. Lapset ja nuoret pyöräilemään -koulutuksia järjestetään noin kerran vuodessa. Niissä käsitellään monipuolisesti pyöräilykasvatuksen teemoja.
Cabo Delgado
Talous
Paikallisten tärkein elinkeino on omavarainen maatalous. Maataloutta harjoitetaan pääasiassa perinteisin menetelmin. Alueella kasvatetaan esimerkiksi durraa, maissia, bataattia, kassavaa, hirssiä ja riisiä. Rannikolla harjoitetaan myös kalastusta.
Vuonna 2012 uutisoitiin alueelta uutisoitiin löytyneen suuria maakaasuesiintymiä. Esiintymien arvon on arvioitu eri tahoilta olevan arvoltaan keskipitkällä aikavälillä noin 53 miljardia euroa (60 mrd. dollaria). Esiintymien hyödyntämiseen ovat sijoittaneet esimerkiksi ranskalainen Total, amerikkalainen Anadarko Petroleum ja italialainen Eni. Hallinnon mukaan esiintymien hyödyntämisen on tarkoitus alkaa vuonna 2023, mutta hanketta on varjostanut alueen levottomuudet.
Alueelta kaivetaan myös esimerkiksi rubiineja, topaaseja, nikkeliä ja marmoria. Laiton kaivostoiminta on huomattavan yleistä.
Väestö
Mozambikin neljäs väestönlaskenta (2017) antoi maakunnan väkiluvuksi 2,288 miljoonaa. Mosambikin tilastokeskuksen tuoreempi arvio maakunnan väkiluvuksi oli 2,597 miljoonaa (2021).
Suurin etninen ryhmä ovat makondet. Uskonnoltaan paikalliset ovat muslimeja ja katolisia.
Väestö piirikunnittain
Aluehallintoa varten maakunta jakautuu 17 piiriin, joista yksi on Pemban kaupunki. Nämä on lueteltu väkilukuineen (VL2017) ja pinta-aloineen oheisessa taulukossa.
Paddy Chayefsky
Sidney ”Paddy” Chayefsky (29. tammikuuta 1923 New York, New York – 1. elokuuta 1981 New York) oli yhdysvaltalainen käsikirjoittaja. Hänet palkittiin kolmesti Oscarilla käsikirjoituksistaan. Parhaan sovitetun käsikirjoituksen palkinnon hän sai elokuvasta Marty (1955), parhaan alkuperäisen käsikirjoituksen palkinnon puolestaan elokuvista Klinikka (1971) ja Kasvot kuvaruudussa (1976). Hänen muihin käsikirjoituksiinsa kuuluvat Ikuinen valehtelija (1951), Sodassa ja rakkaudessa (1964) ja Kultarynnäkön iloiset päivät (1969).
Wanhan partiomiehen unelma
Wanhan partiomiehen unelma on Santeri Ivalon kirjoittama historiallinen romaani, joka kertoo Ruotsin kuningas Kaarle IX:n unelmasta liittää Vienan Karjala valtakuntaansa. Kuningas kokoaakin noin 1 000-miehisen monikansallisen sotajoukon sotaretkeä varten, joka lähetetään matkaan 1610-luvun alussa Oulun linnasta.
Kirjan päähenkilö on Hannu Krankka, joka oli taistellut aikaisemmin jo maineikkaan Juho Vesaisen alaisuudessa. Tähän talviseen sotaretkeen hän sai johdettavakseen pohjalaisista kootun hiihtojoukon, jonka vaiheista kirja pääosin kertoo.
Polvipuntarpää
Polvipuntarpää (Alopecurus geniculatus) on tuulipölytteinen, heinäkasvien (Poaceae) heimoon, puntarpäiden (Alopecurus) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen ja yleisesti ottaen matalakasvuinen heinälaji. Polvipuntarpää muistuttaa nurmipuntarpäätä (Alopecurus pratensis), mutta on yleensä sitä pienempi. Lisäksi lajit voi erottaa lehtien värin, varsien polveilevuuden sekä röyhyn kapeuden perusteella. Polvipuntarpää muistuttaa paljolti myös rantapuntarpäätä (Alopecurus aequalis), josta sen voi erottaa tähkylöiden vihneiden perusteella.
Polvipuntarpään varret kasvavat noin 30 cm korkeiksi. Ne ovat tyveltä kasvutavaltaan maanmyötäisiä, keskivaiheiltaan polveilevia sekä juurehtivia. Lehdet ovat harmaanvihreitä ja ylimmät lehdet ovat lyhyitä. Polvipuntarpään kukinto on kapea, tähkämäinen, noin 4 cm pitkä röyhy, jonka väri vaihtelee harmaansinertävästä violettiin. Röyhyn tähkylät ovat pehmeäkarvaisia ja niissä on pitkä, ulkoneva vihne. Polvipuntarpää kukkii koko kesän, toukokuusta elokuulle.
Polvipuntarpää kasvaa yleisesti kaikenlaisilla kosteilla paikoilla. Polvipuntarpää on kuitenkin heikko kilpailija, joten se kasvaa vain paikoilla, joilla muu kasvillisuus on matalaa. Suomessa polvipuntarpäätä tavataan yleisesti lähes koko maassa napapiirin eteläpuolella, ja se on yleisempi maan länsiosissa kuin itäosissa. Yleisimmillään polvipuntarpää on Lounais-Suomessa ja Pohjanmaalla.
Lydia Metsämaa
Lydia Metsämaa (1893 Jyväskylän maalaiskunta – 1981) oli "setelityttönä" tunnettu Suomen ensimmäinen ammattimainen taiteilijoiden alastonmalli. Hän oli mallina muun muassa vuoden 1922 seteleissä ja useissa 1910-, 1920- ja 1930-luvuilla tehdyissä maalauksissa, freskoissa ja veistoksissa.
Metsämaa muutti vuonna 1910 17-vuotiaana Jyväskylästä Helsinkiin. Parin vuoden kuluttua hän pääsi lehti-ilmoituksen kautta alastonmalliksi Ateneumiin ja hän oli mallina myös Helsingin yliopiston piirustussalissa ja Teknillisessä korkeakoulussa. Metsämaa toimi ammattimaisena alastonmallina 25 vuoden ajan. Tämän jälkeen hän työskenteli Lallukan taiteilijakodin siivoojana.
Metsämaasta tehtiin vuonna 1972 tv-dokumentti Riisuttu, verhoton, karvaton, paljas. Hän keräsi myös itse taidekokoelman taiteilijoilta lahjoituksina saamistaan maalauksista ja veistoksista, harrasti runoutta ja kirjallisuutta ja osallistui vuonna 1973 Tupla tai kuitti - tietokilpailuohjelmaan aihenaan Rooman keisarit. Keski-Suomen museossa Jyväskylässä järjestettiin kesällä 2016 Lydia Metsämaan elämästä kertova "Lydia alaston setelityttö – piiasta jumalattareksi"-näyttely.
Metsämaa oli mallina muun muassa seuraavissa teoksissa:
Hän oli myös Eero Järnefeltin, Martta Wendelinin, Ester Heleniuksen ja Viivi von Schrowe-Kallion mallina.
Kangaspellon kirkko
Siirto Kanneljärveltä ja käyttöön vihkiminen
Kangaspellon kylä sijaitsi noin 10 kilometrin päässä Kyyrölän kirkonkylästä, jossa seurakunnan pääkirkko sijaitsi. Vähävaraisella väestöllä ei kuitenkaan ollut mahdollisuuksia kovin usein siellä käydä ja niinpä Kangaspellon koululla pidettiin jumalanpalveluksia. Kangaspeltoon rakennettavaa kirkkoa varten tilattiin piirustukset insinööri Volkovilta, mutta varojen puutteessa sitä ei pystytty toteuttamaan. Vuonna 1921 kangaspeltolaiset ostivat vuonna 1906 valmistuneen Kanneljärven ortodoksisen kirkon 5 000 markalla ja pystyttivät sen uudelleen kotikyläänsä. Varat kirkon ostoa varten lahjoitti F. I. Sergejeff. Kangaspellossa kirkko vihittiin Kazanin Jumalanäidin ikonin muistolle 30. marraskuuta 1921. Siirron yhteydessä kirkkoon tehtiin joitain muutoksia, muun muassa kellotornin telttakatosta tuli loivempi ja matalampi, kirkkosalin katto muutettiin satulakatoksi ja katolle sijoitettiin vain yksi sipulikupoli.
Talvi- ja jatkosodan aika
Kangaspellon kirkko paloi talvisodan alussa perustuksiaan myöten. Jatkosodan aikana vuonna 1943 kirkon paikalle suunniteltiin rakennettavaksi hirsistä rukoushuonetta, mutta vuoden 1944 uusi evakuointi esti suunnitelman toteuttamisen.
Hunajan maku
Hunajan maku (A Taste of Honey) on Tony Richardsonin ohjaama brittiläinen draamaelokuva vuodelta 1961. Se perustuu Shelagh Delaneyn saman­nimiseen näytelmään, josta kirjailija ja ohjaaja sovittivat elokuvan käsi­kirjoi­tuksen. Elokuva ja näytelmä kuuluvat tyyliltään 1950- ja 1960-luvun vaihteen britti­läiseen ”tiskipöytä­realismiin”.
Juoni
Työväenluokkainen teinityttö Jo (Rita Tushingham) asuu itsekkään ja alkoholisoituneen äitinsä Helenin (Dora Bryan) kanssa. Kun äiti menee hetken mielijohteesta naimisiin senhetkisen miesystävänsä (Robert Stephens) kanssa, Jo joutuu muuttamaan pois. Hän saa asunnon työtoverinsa, kenkäkaupan ystävällisen homopojan Geoffreyn (Murray Melvin) luota. Pian Jo tulee raskaaksi irtosuhteestaan tummaihoisen merimiehen (Paul Danquah) kanssa. Geoffrey lupaa huolehtia lapsesta ja tarjoutuu jopa menemään Jon kanssa naimisiin. Kaikki näyttää hyvältä, kunnes äiti Helen joutuu miehensä hylkäämäksi ja hyökkää tytärtään ja tämän omituista perhekuviota vastaan.
Vastaanotto ja jälkimaine
British Film Instituten valitsemat asiantuntijat äänestivät Hunajan maun vuonna 1999 mukaan kaikkien aikojen sadan parhaan brittielokuvan listalle. The New York Timesin kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
TASBot
TASBot on työkaluavusteisia speedruneja toistava, vuonna 2014 tehty robotti. Sen kehitti dwangoAC:n johtama tiimi. Robotti ottaa syötteenä videopeliohjainten näppäinpainalluksia ja lähettää ne signaaleina pelikonsolin, kuten Nintendo Entertainment Systemin tai Super Nintendo Entertainment Systemin, ohjainliitäntöihin.
Historia
Idea TASBotista tuli noin vuonna 2009, kun työkaluavusteisille speedruneille omistettu verkkosivusto TASVideos loi laitteen, joka pystyi lähettämään ennalta määrättyjä syötejonoja NES-konsoliin suoraan sen ohjainliitäntöjen kautta. Muutaman seuraavan vuoden aikana useampi eri ihminen kehitti samankaltaisia laitteita ja tekniikoita pelatakseen automaattisesti konsolipelejä suoraan laitteistojensa kautta. Allan Cecil, joka tunnetaan käyttäjänimellään dwangoAC, ensimmäisenä kehitti TASBotin näiden aiempien laitteiden konseptien, oppaiden ja kehittäjien avulla. Robottia kehittää ja ylläpitää tällä hetkellä tiimi.
TASBotin ensimmäinen versio, alkuperäiseltä nimeltään ROBBerry Pi, debytoi Awesome Games Done Quickissa (AGDQ) vuonna 2014, jossa se pelasi Gradiusta, Mario Kart 64:ää ja Super Mario Worldiä.
TASBot sisältää "uudelleentoistotaulun", joka ottaa syötteenä ennalta määrätyn näppäinpainallusluettelon Linux-koneelta ja käyttää sitä lähettääkseen signaalit suoraan pelikonsolin ohjainliitäntöihin. Näppäinpainallussyötelista kirjoitetaan ja tallennetaan manuaalisesti, ja se testataan emulaattorilla. Ohjaimen näppäinpainallukset pitää ajoittaa äärimmäisen tarkasti, jotkut livesuoritukset ovat epäonnistuneet ristikkäisten johtimien aiheuttamien pienten sähkömagneettisten häiriöiden seurauksena.
Nopeuspelaamiset
Debyytissään AGDQ:ssa vuonna 2014 TASBot pelasi Super Mario Worldiä. Hyödyntämällä mielivaltaisen koodin suorittamisohjelmointivirhettä suoritus salli pelaajien pelata Pongia ja matopeliä pelin sisällä. AGDQ:ssa 2015 TASBot käytti samaa haavoittuvuutta koodatakseen kopion Super Mario Bros. -pelistä Super Mario Worldiin, kirjoittaen pelin SNESiin ja sitten pelaamalla sitä. Se pelasi myös Pokémon Rediä, jonka aikana Twitchin keskusteluja syötettiin peliin reaaliajassa. Vuoden 2016 tapahtumassa TASBot "suoritti" Super Mario Bros. 3:n alle sekunnissa syöttämällä lähes 8 000 näppäinpainallusta sekunnissa. Samassa tapahtumassa se koodasi myös Super Mario Makerin kenttäeditorin SNESiin reaaliajassa sen suorittaessa peliä, mikä oli parannus edellisiin tapahtumiin, joissa peli pysäytettiin ja korvattiin toisella.
AGDQ:ssa 2017 demonstroituaan samankaltaisia pelisuorituksia aiemmilta vuosilta, TASBot näytti pelaavan Super Mario 64:ää ja Portalia sekä soittavan SNESillä Skype-puhelun. Tämä saavutettiin striimaamalla videota ja ääntä konsoliin, kun se ensin oli saatu haltuun The Legend of Zelda: A Link to the Past -pelin kautta. Kaistanleveys riitti 128×112-kokoisen videon näyttämiseen 10 hertsin kuvataajuudella. SGDQ:ssa vuonna 2018 TASBot pelasi Celesteä.
AGDQ:ssa 2019 TASBot-tiimi esitteli MASHBotin, uuden robotin, joka fyysisesti painelee ohjaimen näppäimiä sen sijaan, että se lähettäisi signaaleja ohjainliitäntään. Se oli alun perin suunniteltu toimimaan Game Boy Advance SP:n kanssa, mutta se debytoikin pelaamalla Nintendo DS -peliä Super Scribblenauts kosketusnäytön kautta. Vuonna 2020 tiimi laittoi TASBotin pelaamaan Nintendo Switchillä. Tässä tapauksessa lähdekoodia ei kuitenkaan julkaista, jotta vältetään lailliset ongelmat Nintendon kanssa.
Laukaan kirkko
Laukaan kirkko on Laukaassa sijaitseva empiretyylinen puukirkko, jossa näkyy myös varhaisia uusgotiikan merkkejä koristelistoissa ja suippokaari-ikkunoissa. Se on arkkitehtien Carl Ludvig Engelin ja Anton Wilhelm Arppen suunnittelema ja valmistui vuonna 1835. Kirkossa on tilaa 800 hengelle ja se on puinen sisäviisteinen ristikirkko.
Hovimaalari Robert Wilhelm Ekmanin maalaama alttaritaulu esittää Kristusta Kirkastusvuorella. Tarkkasilmäiset huomaavat alttaritaulussa Mooseksen päähän maalatut sarvet, mikä johtuu vanhan Raamatun käännöksen käännösvirheestä, jota taiteilija noudatti. Kirkossa on 36-äänikertaiset urut, jotka Kangasalan urkutehdas valmisti vuonna 1963. Vuosien 1962–1963 peruskorjauksessa sisätilasta tuli hyvin pelkistetty arkkitehti Aarno Ruusuvuoren suunnitelmien mukaan. Erillinen kellotapuli on rakennettu Heikki Kuorikosken johdolla 1823. Kirkon viimeisin peruskorjaus tehtiin vuonna 2002, jolloin kirkko maalattiin sisä- ja ulkopuolelta, katto uusittiin, asennettiin sammutusjärjestelmä, sakasti uudistettiin ja eteistiloihin rakennettiin morsiushuone.
Kirkon korkeimmalla kohdalla on torni eli lanterniini, josta on hyvä näköala kaikkiin ilmansuuntiin. Talvisodan aikana sitä käytettiin ilmavalvontaan niin, että ilmavalvontalotat päivystivät tornissa yötä päivää.
Kirkon alakerrassa on kirkkomuseo, joka on yksi harvoista alan museoista. Siellä on esineitä, kuvia, karttoja, piirroksia ja tekstejä Laukaan seurakunnan vaiheista. Museossa on nähtävänä ennallistamispiirrokset Laukaan vanhimmista kirkoista, sekä vanhimman, Hartikan kirkon seinähirsi ja harjaristi 1500-luvun lopusta.
Viiala (täsmennyssivu)
Viiala tai Wiiala tarkoittaa muun muassa seuraavia asioita:
Kakkosen kausi 2005
Kakkonen on Suomen jalkapallon kolmanneksi korkein sarjataso. Kaudella 2005 sarja pelattiin neljässä lohkossa kaksinkertaisena sarjana. Ykköseen nousivat Vasa IFK, Jippo ja Klubi 04.
Etelä- ja itälohkon sekä länsi- ja pohjoislohkon voittajat karsivat keskenään suorasta noususta Ykköseen. Parien hävinneet osapuolet karsivat noususta Ykkösen sijoille 11–12 sijoittuneiden joukkueiden kanssa. Lohkoista putosivat sijoille 11–12 sijoittuneet joukkueet suoraan Kolmoseen. Sijalle 10 sijoittuneet joukkueet karsivat keskenään paikasta Kakkoseen.
Etelälohko
Lohko aloitettiin 12 joukkueen voimin, mutta Forssan Jalkapalloklubi luopui paikastaan toukokuun lopulla, ja sen otteluiden tulokset ja tilastot mitätöitiin.
Ykkösen nousukarsinnat
1. vaihe
Jippo nousi Ykköseen yhteismaalein 2–1
VIFK nousi Ykköseen yhteismaalein 3–2
2. vaihe
FC Hämeenlinna säilytti Ykkösen paikkansa yhteismaalein 7–1
Klubi 04 nousi Ykköseen vierasmaalisäännöllä.
Kakkosen nousukarsinnat
FCV säilytti paikkansa Kakkosessa yhteismaalein 3–1
Virkiä säilytti paikkansa Kakkosessa yhteismaalein 6–3
Etelälohko
15 maalia: 14 maalia: 13 maalia: 12 maalia: 10 maalia: 8 maalia:
Itälohko
12 maalia: 10 maalia: 9 maalia: 8 maalia: 7 maalia:
Pohjoislohko
15 maalia: 13 maalia: 12 maalia: 11 maalia: 10 maalia:
Wacon piiritys
Wacon piiritys oli Yhdysvaltain liittovaltion poliisin FBI:n vuonna 1993 Wacossa Texasin osavaltiossa suorittama Daavidin oksa -lahkon tilojen piiritys, joka päättyi 51 päivän jälkeen tuhoisaan, 76 ihmisen hengen vaatineeseen tulipaloon.
Piiritys alkoi Bureau of Alcohol, Tobacco, Firearms and Explosives (, lyh. ATF) -viraston virkailijoiden yritettyä kotietsintää Daavidin oksa -järjestön tiloihin 28. helmikuuta 1993. Etsintä johti tulitaisteluun, jossa kuoli neljä ATF-virkailijaa ja kuusi Daavidin oksa -kirkon jäsentä. Tapauksen jälkeen FBI ryhtyi 51 päivää kestäneeseen piiritykseen, joka päättyi 19. huhtikuuta 1993, kun Daavidin oksa -kirkon tiloissa syttyi tulipalo, jossa kuoli 76 henkilöä, mukaan lukien 20 lasta ja kaksi raskaana ollutta naista. Myös Daavidin oksan johtaja David Koresh kuoli tulipalossa. Kirkon tiloihin varastoidut ammukset ja räjähteet pahensivat tulipaloa.
Viranomaisten mukaan lahkon jäsenet sytyttivät tilan tuleen. Poliisin salakuuntelunauhojen mukaan lahkolaiset itse valelivat talon polttoaineella. Tulipalon syttymisestä on myös syytetty FBI:n käyttämiä kyynelkaasukranaatteja. FBI myönsi kranaattien käytön 1999, vaikka FBI:n puhemies oli kiistänyt niiden käytön kaikissa aikaisemmissa haastatteluissa.
Tausta
Daavidin oksa oli seitsemännen päivän adventisteista erkaantunut uskonnollinen ryhmä. Se alkoi toimia vuonna 1929 ja siirtyi Texasin Wacon lähelle 1935. Vuonna 1959 ryhmän silloinen uskonnollinen johtaja Florence Houteff ennusti, että Jeesuksen toinen tuleminen koittaisi pian, ja Daavidin oksan jäsenet kerääntyivät Mount Carmelin tilalle. Houtleff kutsui itseään 4. enkeliksi. Houteffin ennustus ei toteutunut. Vuosina 1955-1978 ryhmää johti Ben Roden Roden, joka julistautui 5. enkeliksi. Tämä muutti sen nimen Daavidin oksaksi vuonna 1965.
Vernon Howell liittyi ryhmään vuonna 1981. Hän sai nopeasti vaikutusvaltaa, koska osasi soittaa kitaraa ja laulaa hengellisiä lauluja. Rodenin vaimon mielestä hänestä tulisi liikkeen seuraava profeetta. Howell otti lahkossa ohjat käsiinsä vuonna 1990, ja alkoi kutsua itseään David Koreshiksi. Vuonna 1992 Bureau of Alcohol, Tobacco, Firearms and Explosives -virasto (ATF) sai paikalliselta seriffiltä tiedon, että eräs autoilija oli löytänyt tienvierestä Mount Carmeliin lähetetyn paketin, joka sisälsi patruunoita ja ruutia. Kuljetusfirman työntekijä, joka vei paketteja Koreshille, epäili niitä asekuljetuksiksi ja löysikin niistä käsikranaatteja. Lähellä asuva tilallinen kuuli lahkolaisten aseharjoituksen, jossa ammuttiin laittomasti sarjatulta. Myös tieto naisten ja lasten hyväksikäytöstä levisi vuonna 1992.
ATF haastatteli Daavidin oksan jäseniä ja tarkisti tilalta löytyneiden aseiden lupapaperit ja jäi tämän jälkeen tarkkailemaan tilaa. ATF solutti järjestöön agenttinsa, joka raportoi, että tilalla on 150 asetta ja 8 000 ammusta. Aseilla oli asianmukaiset paperit, mutta ATF:n mukaan niitä oli muutettu laittomasti automaattiaseiksi. ATF hankki kotietsintä- ja pidätysluvat Koreshista ja muutamasta muusta järjestön jäsenestä. Koresh tiesi tässä vaiheessa, että poliisi oli kiinnostunut hänestä, ja poliisi tiesi Koreshin tietävän.
Ratsia
ATF yritti suorittaa ratsian tilalla 28. helmikuuta 1993 76 agentin voimin. Koresh sai sattumalta tietää ratsiasta, kun uutisvinkin asiasta saanut reportteri kysyi tietä Mount Carmeliin eräältä postinkantajalta, joka sattui olemaan Koreshin velipuoli. Koresh määräsi ryhmän miespuoliset jäsenet puolustusasemiin ja naiset sekä lapset piiloon huoneisiinsa. Koresh itse yritti puhua ATF:n agenttien kanssa. Tapahtumasta on olemassa vain agenttien selostus, mutta joka tapauksessa syntyi laukausten vaihtoa ja Koresh vetäytyi takaisin taloon. Talon sisällä olleiden mukaan ATF olisi ensin ampunut oven läpi. Yksi mahdollinen selitys on, että erään agentin ase laukesi vahingossa, jolloin Koreshin kanssa keskustelleet virkailijat aloittivat tulituksen. Tulitus saatiin loppumaan, mutta kuusi Daavidin oksan jäsentä ja neljä ATF:n agenttia kuoli saamiinsa vammoihin.
Piiritys
Tulitaistelun jälkeen FBI otti operaation komennon käsiinsä ja asetti Jeff Jamarin sen johtoon. Ennen piiritystä Koreshilla oli puhelinyhteys tilan ulkopuolelle ja hän antoi useita haastatteluja medialle. FBI katkaisi yhteydet, ja tilalla olevat Daavidin oksan jäsenet pystyivät olemaan yhteydessä vain FBI:n agentteihin. FBI salakuljetti styroksisissa maitolaatikoissa kuuntelulaitteita Mount Carmeliin. FBI onnistui neuvottelemaan Koreshin kanssa 19 Daavidin oksan lapsijäsenen ulostulosta. Tämän jälkeen Daavidin oksa julkaisi videon, jolla näytettiin, ettei tilalla ollut panttivankeja, vaan että kaikki olivat paikalla omasta tahdostaan. FBI vastasi tähän ajamalla panssariautoilla Daavidin oksan jäsenten autojen ja erään entisen jäsenen haudan päältä. Koska tilalla ollut vesisäiliö oli hajonnut ATF:n virkailijoiden tulituksessa, piti Daavidin oksan jäsenten selvitä sadevedellä, ja FBI:n katkaistua sähkön he saattoivat syödä vain heille toimitettuja Yhdysvaltain armeijan valmisruoka-annoksia.
Hyökkäys
FBI pelkäsi, että Koresh suunnitteli joukkoitsemurhaa, kuten oli käynyt Jonestownissa 1970-luvulla. Koresh oli kuitenkin kiistänyt suunnittelevansa sellaista, ja tilalta poistuneet eivät olleet panneet merkille sellaisen valmisteluja. 51 piirityspäivän jälkeen FBI päätti aloittaa hyökkäyksen tilalle panssariautojen ja raskaiden käsiaseiden tukemana huhtikuun 19. päivänä. FBI räjäytti tilan seinään aukkoja, joista pumpattiin kyynelkaasua sisälle rakennukseen. Kuuden tunnin jälkeen yksikään Daavidin oksan jäsenistä ei ollut poistunut rakennuksesta. FBI teki seiniin isompia reikiä ajamalla niitä päin panssariautoilla, jolloin osa rakennuksesta romahti. Keskipäivän aikoihin talossa syttyi tulipaloja kolmessa eri kohtaa, ja yhdeksän Daavidin oksan jäsentä poistui talosta, mutta loput eivät suostuneet lähtemään ja jäivät lopulta loukkuun palon keskelle. Yhteensä 70 Daavidin oksan jäsentä kuoli FBI:n hyökkäyksessä.
Erään talosta pelastuneen mukaan poliisi käytti tahallaan paloherkkää kyynelkaasua, joka sytytti talon tuleen. Poliisin kuuntelunauhojen mukaan lahkolaiset itse valelivat talon polttoaineella. FBI oli toimittanut maatilalle maitopurkkeja, joihin oli piilotettu mikrofoneja, ja nauhalle tallennetut lahkolaisten kommentit paljastavat tapahtumien kulun.
Jälkipyykki
11 Daavidin oksan jäsentä joutui piirityksen jälkeen tammikuussa 1994 oikeuteen epäiltynä osallisuudesta ATF:n työntekijöiden tappamiseen. Oikeudenkäynti oli alun perin tarkoitus järjestää Wacossa, mutta se siirrettiin suoritettavaksi Austinissa, koska Wacon seudulla asuvilla oikeudenkäyntiprosessiin osallistuvilla saattoi olla puolueellisia näkemyksiä syytettyjä kohtaan. Lisäksi oikeudenkäynnin valamiehistön jäsenten henkilöllisyydet salattiin.
Viisi Daavidin oksan jäsentä tuomittiin kesäkuussa 1994 40 vuoden vankeuteen. Lisäksi useat muut jäsenet saivat lyhyempiä vankeustuomioita.
Daavidin oksa -lahko lakkasi piirityksen jälkeen väliaikaisesti suurelta osin olemasta. Daavidin oksaan liittyvän ryhmän jäsenet asettuivat myöhemmin palaneen rakennuskompleksin alueelle ja rakensivat sen paikalle uuden kirkkorakennuksen.
Selkeistä todisteista huolimatta salaliittoteoreetikot ovat pitäneet liittovaltiota syyllisenä Mount Carmelin tulipaloon. Kuuluisin heistä on Timothy McVeigh, joka surmasi 168 ihmistä pommi-iskulla Oklahoma Cityssä vuonna 1995. Hän ajoitti terroritekonsa Wacon piirityksen päättymisen toiseen vuosipäivään.
Kiistolan pesäpallostadion
Kiistolan pesäpallostadion on Kauhavan Ylihärmässä sijaitseva pesäpallokenttä. Ylihärmän Pesis-Junkkarit pelaa kentällä kotiottelunsa. Kentän yleisöennätys on syntynyt 19. toukokuuta 1996 kun YPJ:n ja SiiPen välistä ottelua oli seuraamassa 1852 katsojaa.
Wacon piiritys
Aiheesta muualla
Branch Davidians
Kostonjärvi
Kostonjärvi on keskikokoinen järvi Iijoen päävesistössä. Se sijaitsee Taivalkoskella Pohjois-Pohjanmaan maakunnassa, Taivalkosken–Kuusamon tien (valtatie 20) läheisyydessä. Se on päävesistön suurin järvi.
Säännöstely
Järvi on säännöstelty yhdessä Kynsijärven, Kostonjärven, Tervajärven ja Unilammen kanssa, jotka kuuluvat yhdessä saman säännöstelyluvan alle. Alun perin säännöstelylupa oli myönnetty Suomen valtiolle, mutta vuonna 1995 maa- ja metsätalousministeriö siirsi säännöstelyluvan Iijoen Voima Oy:lle. Säännöstelyn on toteuttanut Pohjolan Voima Oy ja sillä tasataan osaltaan Iijoen virtaaman vuosivaihteluita joessa olevien viiden voimalaitoksen sähköntuotantoa ajatellen. Nämä voimalaitokset ovat yläjuoksulta alajuoksulle päin lueteltuina Haapakosken-, Pahkakosken-, Kierikin-, Maalismaan- ja Raasakan voimalaitos. Kostonjärvi on voimakkaasti säännöstelty, ja vedenkorkeuden sallittu vaihtelu on 5 metriä.
Ennen voimalaitossäännöstelyä vedenpintaa säädeltiin tukinuittoa silmällä pitäen padolla, joka oli rakennettu Kostonjärvelle 1940-luvulla. Kun uutta säännöstelypatoa alettiin rakentamaan heinäkuussa 1964, perattiin Kostonjoen niskaa, poistettiin uittopato ja laajennettiin padon perusteita. pato valmistui saman vuoden marraskuussa.
Haminan Teinisirkus
Haminan teinisirkus on Haminassa toimiva Suomen ensimmäinen sirkuskoulu. Sirkuksen perusti 1973 Claes "Roitsi" Cedercreutz. Sirkus on toiminut koko toimintansa ajan tilapäistiloissa. Sen toimipaikka oli pitkään vaihteleva, koska Teinisirkukselle ei löytynyt sopivia tiloja.
Kostonjärvi
Säännöstely
Kostonjärven säännöstelyväli on noin 5 metriä ja säännöstely on vaikuttanut Kostonjärven ylä- ja alivedenkorkeuksiin. Vedenpinnan laskiessa talvella keskivedenkorkeudestaan jää paljon ranta-alueita jää kuiville. Kuivuvan alueen pinta-ala on noin 800 hehtaaria.
Pikrotoksiini
Ominaisuudet ja vaikutusmekasnimi
Pikrotoksiini on kahden terpeenin, pikrotoksiniinin (C15H16O6) ja pikrotiinin (C15H18O7) seos. Molemmat näistä ovat optisesti aktiivisia yhdisteitä. Molemmille yhdisteille on kehitetty asymmetrinen synteesi lähtien karvonista. Pikrotoksiini on myrkyllistä ja pienetkin pitoisuudet voivat aiheuttaa epilepsian kaltaisia kohtauksia ja myoosia. Pikrotoksiini on gamma-aminovoihappo-reseptoreiden Cl--kanavien salpaaja ja ainoastaan pikrotoksiniinilla on tämä vaikutus. Tämän seurauksena reseptorin toiminta ja hyperpolarisaatio estyy. Pikrotoksiinilla on stimulanttivaikutus, minkä vuoksi sitä käytetään vastamyrkkynä barbituraattimyrkytyksissä.
Eragon (täsmennyssivu)
Eragon voi tarkoittaa:
Tyrvään kirkko
Tyrvään kirkko on vuonna 1855 valmistunut kaksitorninen tiilikirkko Sastamalassa. Se edustaa uusgoottilaista tyyliä. Kirkon suunnitteli Turun kaupunginarkkitehti P. J. Gylich. Kirkon sisälle mahtuu noin tuhat ihmistä. Kolme alttaritaulua ovat R. W. Ekmanin vuonna 1866 maalaamia. Ensimmäiset, Kangasalan urkutehtaan rakentamat urut saatiin kirkkoon vuonna 1883. Kirkon valmistuttua Pyhän Olavin keskiaikainen kivikirkko jäi pois käytöstä sadaksi vuodeksi. Tyrvään kirkko uudistettiin perusteellisesti arkkitehti Bertel Strömmerin suunnitelmien mukaan vuonna 1938. Uudistuksessa muun muassa muurattiin kuori-ikkunat umpeen.
Kirkon pihalle on haudattu 220 sankarivainajaa. Kirkkomaalla on myös vuonna 1991 käyttöön otettu muistolehto tuhkahautauksia varten. Muistolehdon edessä on kuvanveistäjä Ari Virtasen veistos Maa, ilma, tuli, vesi. Kirkon peruskorjaus valmistui joulukuussa 1981 – tällöin mm. kuori-ikkunat avattiin jälleen –, mutta rakennus vaurioitui tulipalossa seuraavan vuoden helmikuussa ja otettiin uudestaan käyttöön neljäntenä adventtisunnuntaina 1982. Kirkon urut vaurioituivat palossa korjauskelvottomiksi, ja niiden tilalle asennettiin vuonna 1986 uudet 30-äänikertaiset urut, jotka on valmistanut Åkerman & Lundin urkurakentamo Ruotsin Knivstassa.
Viinijärven pesäpallokenttä
Viinijärven pesäpallokenttä on Liperin Viinijärvellä sijaitseva pesäpallokenttä. Kenttä toimii naisten Superpesis-seura Viinijärven Urheilijoiden kotikenttänä. Kentän yleisöennätys on syntynyt 10. syyskuuta 1989 kun ViU:n ja Jyväskylän Kirin välistä toista finaalia oli katsomassa 2 715 katsojaa. Vuonna 2014 Joensuun Mailassa pelannut Juha Niemi löi kentällä pesäpallon pituuslyönnin maailmanennätyksen 130 metriä.
Waldemar Bergroth
Fredrik Waldemar Bergroth (14. toukokuuta 1852 Humppila – 4. lokakuuta 1928 Turku) oli Suomalaisessa puolueessa ja sitten Kokoomuksessa toiminut poliitikko. Hän istui kansanedustajana Turun läänin eteläisestä vaalipiiristä vuosina 1917–1919 ja sitten 1922–1927. Hän oli presidentin valitsijamiehenä vuonna 1925.
Bergroth oli varsinaiselta ammatiltaan pappi ja toimi muun muassa Vehmaan kirkkoherrana vuosina 1887–1928 sekä Vehmaan rovastikunnan lääninrovastina 1897–1928. Hän istui myös kirkolliskokouksessa ja kuului Herättäjä-lehden toimitukseen. Hänen isänsä oli kirkkoherra Emil Ferdinand Bergroth ja hänen äitinsä Margaretha Carolina Hällfors. Hän meni vuonna 1879 naimisiin Anni Augusta Blomqvistin kanssa.
Laivakankaan ravirata
Laivakankaan ravirata on Torniossa sijaitseva ravirata. Se on Seututie 921:n varrella noin kahdeksan kilometriä kaupungin keskustasta Kemiin päin.
Raviradan omistaa nykyään Länsipohjan Hevosurheilukeskus Oy. Sen suurin osakkeenomistaja on Tornion kaupunki. Lisäksi mukana on yksityisten osakkaiden ohella muun muassa Kemin kaupunki sekä Keminmaan, Simon ja Tervolan kunnat.
Laivakankaan raviradan katsomorakennuksessa on yhteensä 120 asiakaspaikkaa käsittävä ravintolakatsomo. Lisäksi katsomorakennuksesta löytyy kahvila sekä erillinen kokoustila. Tallialueella on tilat kolmelle valmennustallille.
Historia
Laivakankaan ravirata sai alkunsa 1970-luvun alussa, kun sekä Kemissä että Torniossa paikalliset hevosyhdistykset suunnittelivat oman raviradan rakentamista. Aikaisemmin kilpailuja oli järjestetty talvisin talvisin ns. jääraveina. Ravirataa puuhaavat tahot päättivät yhdistää voimansa ja rakentaa yhteisen radan Tornion Laivakankaalle. Toinen vaihtoehto radalle oli Kemin maalaiskunnan Itäkoski.
Rata valmistui vuonna 1974. Ensimmäiset kilpailut järjestettiin elokuussa. Katsomorakennus radan yhteyteen rakennettiin vuonna 1981.
Nykypäivä
Laivakankaan ravirata on 2000-luvulla kärsinyt taloudellisista vaikeuksista. Se on vaikuttanut muun muassa rata-alueen kunnossapitoon niin, ettei Laivakangas ole vuoden 2008 jälkeen kelvannut valtakunnallisten V75-ravien järjestäjäksi.
Ongelmien myötä Suomen Hippos on vähentänyt myös radan kilpailupäivien määrää niin, että nykyään Laivakankaalla on vain kahdeksat ravit vuosittain. Vuosina 2008–2009 radalla tehtiin kuitenkin suuria kunnostustöitä, muun muassa kaviouraa uusittiin. Lisäksi rakennettiin uusi tallikahvio sekä ohjastajien sosiaalitilat.
Suurkilpailut
Laivakankaan raviradan suurin tapahtuma nykyään on vuosittain heinäkuussa juostava Midnight Cup, joka on 4-vuotiaille lämminverisille tarkoitettu suurkilpailu.
Vuosina 1988–2005 Laivakankaalla järjestettiin myös Tornio Racing -niminen lämminveristen suurkilpailu 3-vuotiaille.
Kuninkuusravit Laivakankaalla pidettiin vuonna 1986. Ne keräsivät paikalle kahden päivän aikana yli 40 000 katsojaa. Ravikuninkaaksi kruunattiin Ilkka Korven ohjastama Vireeni ja kuningattareiksi Pauli Savolaisen Vekkuliina.
Viitamäki
Viitamäki on suomalainen sukunimi. Viitamäki-nimisiä henkilöitä:
Ideologinen vedenjakaja
Ideologinen vedenjakaja on politologiassa käytetty termi, joka viittaa koalitioiden muodostumiseen enemmistöäänestysmenettelyin päätöksiä tekevissä päätöksentekoelimissä. Ideologiset vedenjakajat ovat poliittiseen elämään erottamattomana osana kuuluvia erimielisyyksiä ja aattellisia sekä muita ristiriitaulottuvuuksia. Tämän vuoksi koalitioiden muodostajat ovat halukkaampia toimimaan yhdessä joidenkin tiettyjen muiden koalitionmuodostajien kanssa. Ideologinen vedenjaka ei viittaa mihinkään konkreettiseen olioon, vaan se on yhteiskuntatieteellinen abstrakti entiteetti.
Marjan Mozetich
Marjan Mozetich (s. 7. tammikuuta 1948 Gorizia) on kanadalainen säveltäjä. Hän syntyi Italiassa jugoslavialaisille vanhemmille, mutta muutti vuonna 1952 perheineen Kanadaan ja sai maan kansalaisuuden 1957. Hän valmistui musiikin kandidaatiksi Toronton yliopistosta vuonna 1972. Hänen opettajiaan olivat Reginald Bedford, Lothar Klein, John Weinzweig, Margaret Parsons ja Clifford Poole. Hän sai myös yksityistä opetusta sävellyksessä Luciano Beriolta Roomassa, Franco Donatonilta Sienassa ja David Bedfordilta Lontoossa. Mozetich aloitti itse opettamisen vuonna 1991 Queenin yliopistossa.
Teemu Haataja
Teemu Haataja (s. 5. syyskuuta 1974) on uransa lopettanut suomalainen pesäpalloilija. Parhaina kausinaan hänet tunnettiin Superpesiksessä todellisena huippuetenijänä. Haataja oli myös yksi harvoista huippuetenijöistä, jotka eivät syöksyneet pesälle. Haataja voitti Superpesiksen etenijätilaston vuonna 2003 59 tuodulla juoksulla. Haataja voitti myös Superpesiksen kärkilyöntitilaston vuonna 2002.
Englund
Englund on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Marjan Mozetich
Mozetichin teoksista Affairs of the Heart (2001), Angels in Flight (2010) ja Lament in the Trampled Garden (2010) pääsivät ehdolle vuoden parhaan klassisen sävellyksen Juno-palkinnon saajaksi. Viimeksi mainitulla teoksella Mozetich voittikin palkinnon. Hänen muihin teoksiinsa lukeutuu Krzysztof Pendereckin ja György Ligetin vaikutteita ilmentävä Changes jousikvartetille (1971, uudistettu 1983).
Jun Mizutani
Jun Mizutani (s. 9. kesäkuuta 1989) on japanilainen pöytätennispelaaja ja olympiavoittaja. Hän on ollut parhaimmillaan ITTF:n rankingissa sijalla 5 heinäkuussa 2012. Vuonna 2007 hänestä tuli nuorin Japanin mestari. Rio de Janeiron olympialaisissa Mizutani voitti olympiapronssia kaksinpelissä, ja vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän voitti yhdessä Mima Itōn kanssa sekanelinpelin olympiakultaa.
Sodan tuulet
Sodan tuulet (The Winds of War) on toisesta maailmansodasta kertova yhdysvaltalainen jatkuvajuoninen televisiosarja vuodelta 1983. Se perustuu Herman Woukin samannimiseen romaaniin vuodelta 1971, jonka pohjalta kirjailija itse viimeisteli sarjan käsikirjoituksen alkuperäisen käsikirjoittajan kuoltua. Lähes 15-tuntisen sarjan on tuottanut ja ohjannut Dan Curtis ABC-televisiokanavalle. Ennätyskallis mutta myös ennätyssuuren tv-yleisön Yhdysvalloissa saanut sarja sai vuonna 1988 peräti 27-tuntisen jatkosarjan Sodan muisto, joka ei kuitenkaan menestynyt vaan tuotti taloudellisia tappioita.
Juoni
Tarinan keskiössä on amerikkalainen upseeriperhe toisen maailmansodan varhaisvaiheen Berliinissä. Isä Victor ”Pug” Henry toimii siellä Yhdysvaltojen sotilasattašeana, ja mukana on myös hänen vaimonsa Rhoda sekä heidän kolme aikuistuvaa lastaan, Warren, Byron ja Madeline. Sarjassa seurataan myös juutalaista Jastrowin perhettä. Victor Henrystä tulee presidentti Rooseveltin tärkeä Euroopan-asiantuntija, joka tapaa sarjan kuluessa muun muassa Hitlerin ja Stalinin. Sarjan tapahtumat ulottuvat keväästä 1939 aina Pearl Harborin taisteluun ja sitä seuranneeseen Yhdysvaltojen mukaantuloon.
Tuotanto
Sodan tuulet oli yksi siihen asti suurisuuntaisimmista television draamatuotannoista. Sitä valmisteltiin 14 vuotta ja kuvattiin 13 kuukautta kuudessa maassa yli 40 miljoonan dollarin budjetilla. Sarjan markkinointibudjetti vastasi yli puolta tuotantobudjetin koosta.
Vastaanotto
Sarja sai Yhdysvalloissa ensiesityksellään 140 miljoonaa katsojaa, mikä rikkoi siihen asti Juuret-televisiosarjalla (1977) olleen katsojaennätyksen 135 miljoonaa. Sodan tuulet sai suuren suosion monissa muissakin maissa, mutta sitä myös arvosteltiin muun muassa saippuaoopperamaisesta tyylistä. Televisiouusinnan alla 1986 Helsingin Sanomien Pertti Avola kutsui sarjaa teennäiseksi ja huonosti näytellyksi tusinatavaraksi.
Suomalais-ugrilaiset kielet
pienoiskuva|350x350px|Suomalais-ugrilaiset kielet. Suomalais-ugrilaiset kielet on perinteisen käsityksen mukaan uralilaisten kielten toinen päähaara, ja niitä puhuvat suomalais-ugrilaiset kansat. Uralilaisen kielikunnan toinen päähaara olisivat tämän käsityksen mukaan samojedikielet. Yhdessä nämä muodostavat uralilaisen kielikunnan. Jotkut kielentutkijat käyttävät termejä suomalais-ugrilainen ja uralilainen toistensa synonyymeinä. Tämä liittyy siihen, että erilliselle suomalais-ugrilaiselle kielentasolle ei viimeaikaisessa tutkimuksessa enää ole nähty riittäviä perusteluja.
Sodan tuulet
Jatkosarja Sodan muisto
Sodan tuulten tarina jatkuu vuoden 1988 minisarjassa Sodan muisto (War and Remembrance), joka esitettiin Suomessa syksyllä 1990. Se oli Sodan tuuliakin suurisuuntaisempi panostus, mutta aiheutti ABC:lle arviolta 30–40 miljoonan tappiot ja käytännössä lopetti suurten tv-draamasarjojen tuotannot Yhdysvalloissa vuosiksi. .
Norrforsenin kalliopiirrokset
thumb|300px|Norrforsenilla on patoluukut avattu ja vettä juoksutetaan joessa. Norrforsenin kalliopiirrokset sijaitsevat Uumajanjoen rantakallioilla kosken pohjoisrannalla Sörforsin ja Norrforsin kylien välissä Västerbottenissa Ruotsissa. Paikka sijaitsee 15 kilometriä Uumajasta länteen. Kosken yläpuolella toimii Stornorrforsin vesivoimalaitos joka säännöstelee veden tuloa niin, että kalliokuvat ovat kuivina suurimman osan vuotta. Kun patoluukut avataan, alue tulvii ja piirrokset jäävät saareen, jonne on rakennettu silta katselijoita varten. Kuvat löydettiin ja niitä alettiin tutkia vuonna 1984.
Suomalais-ugrilaiset kielet
Suomalais-ugrilaisten kielten puhujia on maailmassa noin 23 miljoonaa. Useat pienet suomalais-ugrilaiset kielet ovat uhanalaisia ja vaarassa kuolla sukupuuttoon. Suomalais-ugrilaisten kielten tutkimusta nimitetään fennougristiikaksi.
Norrforsenin kalliopiirrokset
Kallioita, joilla kuvat ovat, kutsutaan nimellä Truthällorna. Norrforsenin kalliokuvat ovat pohjoisimmat kivikautiset kalliopiirrokset Ruotsissa. Koska kuvien nykyinen korkeus merenpinnasta ovat 52−54 metriä mpy., ne eivät maankohoamisen nopeudesta johtuen ole voitu tehdä ennen 2 100 eaa. Todennäköisin ajoitus on pian tämän jälkeen eli noin 2 000 eaa. . Kuvat liittyvät siten myöhäiseen neoliittiseen kivikauteen.
Suomalais-ugrilaiset kielet
Suomalais-ugrilaisista kielistä valtiollisia kieliä ovat suomen kieli, viron kieli ja unkarin kieli. Muut suomalais-ugrilaiset kielet ovat vähemmistökieliä, joilla on joissain Venäjän federaation osissa virallisen kielen asema venäjän rinnalla, esimerkiksi Udmurtiassa ja Marin tasavallassa.
Myös suomea, unkaria ja viroa puhutaan kansallisvaltioidensa ulkopuolella vähemmistökielinä.
Norrforsenin kalliopiirrokset
Kuvaryhmä nro 1
Ryhmän hirvet on piirretty silokallion laelle siten, että katsojan tulisi olla kallion sivuilla. Kolmen hirven ryhmässä hirvien jalat osoittavat eri suuntiin, mutta hirvien selät lähes koskettavat toisiaan. Kaksi hirvistä on sarvettomia ja lyhytjalkaisia. Yhden vartaloon on piirretty kuusi "kylkiluuta" ja turpa on erotettu päästä kaarevalla viivalla. Toisen hirven vartalo on ositettu muutamilla viivoilla ja perään on hakattu kaksi pistettä. "Sydän" ja "ruokatorvi" on piirretty näkyviin. Kolmas hirvi on tyylitelty tai jäänyt kesken. Sen turpaa ei ole piirretty umpeen, vaan vaikutelmaksi jää avonainen suu. Suusta kulkee ruokatorvi vatsaan, jonka alakaari on jätetty piirtämättä. Takaosassa on kuin kolme jalkaa, ja sarvet ovat hyvin suuret tai ne sattuvat juuri veneen kohdalle. Suomalaisten kalliomaalausten hirvi-vene-kuviot on muodostettu samalla tavalla: ylipitkät sarvet muistuttavat venettä.
Ryhmän lähellä on erikseen piirretty vene, jonka ruoteet ovat näkyvissä. Veneellä ei ole miehistöä. Mikäli kyseessä on vene, tullee kysymykseen niin sanottu nahkapäällysteinen vene, jonka rungon kaaret ovat näkyvissä. Toisessa suunnassa hirviryhmää seuraa yksinäinen tikku-ukko.
Suomalais-ugrilaiset kielet
Asema uralilaisten kielten joukossa
Tästä syystä useimmat tutkijat ovat nykyisin sitä mieltä, että samojedikielten ja suomalais-ugrilaisten kielten välinen etäisyys ei ole niin suuri kuin on aikaisemmin oletettu ja että kielikunnan jako samojedilaiseen ja suomalais-ugrilaiseen päähaaraan on kyseenalainen. Monet tutkijat pitävät parempana neutraalimpaa kielikunnan ryhmittelyä suoraan seitsemään (saame, itämerensuomi, mordva, mari, permi, ugri, samojedi) tai yhdeksään päähaaraan (saame, itämerensuomi, mordva, mari, permi, unkari, mansi, hanti, samojedi).
Norrforsenin kalliopiirrokset
Kuvaryhmä nro 3
Kolmanteen kuvaryhmään kuuluvan suurimman hirven vartalo on piirretty täyteen pystyviivoja. Niitä on 9−10 riippuen taaimmaisen lohkon tarkoituksesta. Sinne on erotettu hirvestä takaosa, jonka sisään on hakattu piste. Pitkänomiseen pään sisään on linjattu "ruokatorvi", jonka päässä on "sydänpiste". Hirvellä on liioitellun pienet tai lähes olemattomat jalat. Selkään on lisätty kaksi kaarta tuntemattomasta syystä.
Suomalais-ugrilaiset kielet
Tutkimuksen historiaa
Suomalais-ugrilaiset kielet polveutuvat uralilaisesta kantakielestä, jota puhuttiin tuhansia vuosia sitten.
Norrforsenin kalliopiirrokset
Kuvaryhmä nro 4
Neljänteen kuvaryhmään kuuluu 11 hirveä, osaksi piirretty ihminen ja rengasristi. Muut kuviot eivät ole tunnistettavia. Kuvioryhmään kuuluu kaksi hirveä, jotka on piirretty takapuolet toisiaan vastaan. Vasemmassa hirvessä on "ruokatorvi", kaksi pystyviivaa ja takana kaksi pistettä. Oikeanpuoleisen hirven kuvioinnissa on vain kaksi viivaparia selässä ja mahassa kiinni. Piirroksissa toistuvat usein kaksoispiste ja usean kyljen raidoitus. Monilla hirvillä on myös "ruokatorvi" piirrettynä näkyviin. Eräät hirvet vaikuttavat emältä ja vasalta.