cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Valproaatti
Käyttö
Toisentyyppinen samanaikainen epilepsian vastainen lääkitys saattaa vaikuttaa valproaatin metaboliaan eli lääkepuhdistumaan. Myös muunkinlainen lääkitys voi vaikuttaa valproaatin hajaantumiseen elimistössä. Esimerkiksi näistä syistä potilaan veriarvoja seurataan usein säännöllisin laboratoriokontrollein. Eräs tärkeä indikaattori, jota seurataan, on maksan toiminta-arvot.
Valmisteet ovat tuotenimeltään Deprakine (ks. kuva) sekä Absenor ja Orfiril. Vahvuuksina on 100 mg, 300 mg ja 500 mg. Valproaattia on saatavissa vasta ohutsuolessa liukenevana enterotablettina, vasta ruoansulatuselmistössä liukenevana depot-tablettina sekä oraaliliuoksena. Tabletit on nieltävä kokonaisina.
Haittavaikutukset
Natriuvalproaatin on havaittu aiheuttavan useissa tutkimuksissa aivokudoksen surkastumista ja dementiaa. Lisäksi natirumvalproaatti aiheuttaa usein päänsärkyä, muistin heikkenemistä, tokkuraisuutta, väsymystä, huimausta sekä ekstrapyramidaalioireita kuten kouristuksia, silmävärvettä, vapinaa, köpöttävää kävelyä, motoriikan hidastumista, lihasjäykkyyttä, kasvojen ilmeettömyyttä ja lihomista. Lisäksi saattaa esiintyä hallusinaatioita, ataksiaa, päänsärkyä, kaksoskuvia tai muita näköhäiriöitä, puhevaikeuksia, sekavuutta, tunnottomuutta, lihasheikkoutta, motorisiä häiriöitä ja parkinsonismia, joskus harvoin myös koomaa ja aivosairauksia.
Valproaattihoidon muita haittavaikutuksia saattavat olla: ihottuma, pahoinvointi, virtsan tummentuminen, hiustenlähtö sekä ruuansulatuskanavan oireilu (lähinnä ummetus). Nämä voivat olla nopeastikin ohitsemeneviä.
Valproaatti lisää hengenvaarallisen kroonisen haimatulehduksen riskiä kaikenikäisillä sekä kuolettavan maksavaurion riskiä etenkin alle kaksivuotiailla lapsilla.
Sikiön altistuminen valproaatille kolmen ensimmäisen raskauskuukauden aikana saattaa johtaa sikiökauden valproaattioireyhtymään (fetal valproate syndrome FVS). FVS:n mahdollisia oireita ovat selkärankahalkio, kasvonpiirteiden muutokset, sydänvika sekä tuki- ja liikuntaelimistön poikkeamat. Natriumvalproaatti aiheuttaa noin 30–40 prosentille sillä raskauden aikana hoidettujen äitien lapsista kielenoppimisen vaikeuden ja muistitoimintojen häiriön kaltaisia älyllisiä ongelmia ja 10 prosentille lapsista aiheutuu vakava epämuodostuma. Erään tutkimuksen mukaan natriumvalproaatti seitsenkertaistaa riskin synnyttää lapsi, jolla on autismin kirjon häiriö. Natriumvalproaatille altistuminen voi aiheuttaa lapselle myös kuurouden tai näkövamman.
Useissa tutkimuksissa havaittiin jo 1980-luvulla, että natriumvalproaatti lisää epämuodostumia ja 2000-luvulla on kertynyt näyttöä sen aihettamista kehityshäiriöistä. Euroopan lääkevirasto varoitti lääkäreitä valproaatin käytöstä raskauden aikana kuitenkin vasta vuonna 2014. Kaikkiaan yli 14 000 ranskalaisnaista altistui natriumvalproaatille raskauden aikana pelkästään vuosina 2007–2014. Kolmessakymmenessä prosentissa näitä raskauksia päädyttiin tekemään abortti ja 8 prosenttia päättyi keskenmenoon tai kohdunulkoiseen raskauteen.
Vieroittautuminen
Eläinkokeissa on havaittu, että valproaatin lyhytaikaisen käytön aiheuttamat muistinhäiriöt poistuvat ja aivojen surkastuminen lakkaa vieroittautumista seuraavien viikkojen aikana.
Matematiikkakonekomitea
Matematiikkakonekomitea oli tiedemiehistä ja kenraalista koostettu vuosina 1954–1960 toiminut työryhmä, joka muun muassa rakennutti Suomeen ESKO-tietokoneen vuosina 1955–1960.
Elokuvajournalistit
Historia
Elokuvajournalistit syntyi toimittaja Tapio Vilpposen aloitteesta helsinkiläisten elokuvatoimittajien yhteiseksi yhdistykseksi. Sen perustamispäiväksi tuli 16. syyskuuta 1944. Ensimmäisessä kokouksessa paikalla olivat Vilpposen lisäksi toimittajat Toini Aaltonen, Annikki Arni, Ainoa Aurela-Laaksonen, Raoul af Hällström, Hans Kutter, Olavi Linnus, Toini Pyykkö-Vilppunen, Salama Simonen-Hirvonen ja Paula Talaskivi.
Matematiikkakonekomitea
Matematiikkakonekomiteaan kuuluivat matematiikan professori Rolf Nevanlinna puheenjohtajana, fyysikko, akateemikko Erkki Laurila varapuheenjohtajana sekä muina jäseninä tähtitieteen professori Gustaf Järnefelt, todennäköisyyslaskennan tutkija Kari Karhunen, lujuusopin professori Pentti Laasonen ja sovellun matematiikan tutkija Evert Johannes Nyström. Lisäksi mukana oli Puolustusvoimien edustajana ensin tykistön kenraali Uolevi Poppius (1954–1956), myöhemmin kenraali Elof Roschier (1956–1960).
Elokuvajournalistit
Historia
Yhdistyksen erääksi päätarkoitukseksi tuli alusta alkaen tunnustuspalkintojen jakaminen kotimaisten elokuvien parhaille vuosittaisille saavutuksille. Vilpposen aloitteesta yhdistys otti mallia yhdysvaltalaisesta Oscar-palkinnosta. Palkinnon nimeksi ehdotettiin aluksi Aino-patsasta. Lopulta se sai nimensä kahteen kertaan kuvatun, 1925 ja 1936, Pohjalaisia elokuvan miespäähenkilön Jussin mukaan. Ensimmäiset Jussi-patsaat jaettiin Helsingin ravintola Adlonissa 16. marraskuuta 1944.
Elokuvajournalistien yhdistys alkoi riitaantua sisäisesti 1950-luvun lopulta lähtien. Syynä oli uuden ja vanhan sukupolven väliset ristiriidat elokuvajournalismin tehtävästä. Riidat johtivat yhdistyksen lamaantumiseen vuonna 1961. Vanhempi sukupolvi kärsi äänestyksessä tappion ja irtisanoutui yhdistyksen toiminnasta. Lopulta yhdistyi lopetti kevättalvella 1962. Toukokuuksi suunniteltu patsaiden jakotilaisuus jäi pitämättä. Seuraavan vuoden keväällä Jussi-patsaita ryhtyi jakamaan vanhemman sukupolven perustama Filmiaura-yhdistys.
Matematiikkakonekomitea
Matematiikkakonekomitean perusti tuolloin vasta neljä vuotta toiminut Valtion luonnontieteellinen toimikunta, joka on yksi nykyisen, toimikuntamallisen Suomen Akatemian edeltäjä. Komitea oli ensimmäinen laatuaan Suomessa, ja se oli itsessään lähtölaukaus aiempaa aktiivisemmalle tieteen edistämiselle Suomessa.
Henry Lauterbach
Henry Lauterbach (s. 22. lokakuuta 1957 Buttstädt, Thüringen, Saksan demokraattinen tasavalta) on entinen itäsaksalainen yleisurheilija, joka päälajinsa korkeushypyn rinnalla kilpaili myös pituushypyssä.
Frank Paschek
Frank Paschek (s. 25. kesäkuuta 1956 Bad Doberan, Mecklenburg-Etu-Pommeri, Saksan demokraattinen tasavalta) on entinen itäsaksalainen pituushyppääjä.
Henry Lauterbach
Lauterbach karsiutui Montréalin 1976 olympialaisten korkeushypyn loppukilpailusta tuloksella 213 cm. Prahan EM-kilpailuissa 1978 hän sijoittui neljänneksi tuloksella 226 cm. Wienin EM-hallikilpailuissa 1979 hän oli kuudes tuloksella 221 cm. Moskovan 1980 olympialaisissa hän sijoittui neljänneksi tuloksella 229 cm. Uransa ainoan arvokisamitalin hän saavutti kakkoslajissaan pituushypyssä Milanon EM-hallikilpailuissa 1982 voittamalla kultaa tuloksella 786 cm.
Lauterbachin uran parhaat tulokset olivat korkeushypyssä 230 cm vuonna 1978 sekä pituushypyssä 835 cm vuonna 1981.
Frank Paschek
Paschek voitti vuonna 1979 Moskovan spartakiadeissa kultaa tuloksella 825 cm. Berliinissä 28. toukokuuta 1980 hän hyppäsi Itä-Saksan ennätyksen 836 cm, jonka Lutz Dombrowski ylitti vajaat kuusi viikkoa myöhemmin. Moskovan 1980 olympialaisissa Paschek saavutti hopeaa tuloksella 821 cm (loppukilpailun hypyt: 781 – 821 – 0 – 0 – 785 – 794). Hän hävisi Dombrowskille 33 senttimetrillä.
Vuoriviirikaija
Vuoriviirikaija (Prioniturus montanus) on Filippiineillä elävä kaijalaji.
Koko ja ulkonäkö
Vuoriviirikaija on noin 30 senttimetriä pitkä ja 100–140 grammaa painava keskikokoinen papukaija. Kuten kaikilla viirikaijoilla, on silläkin pidentyneet keskimmäiset pyrstösulat, joiden päässä on ikään kuin lusikka tai lasta. Sen höyhenpuku on pääosin vihreä, alapuolelta vaaleamman kellanvihreä. Naama on sininen, päälaella on punainen laikku ja pidentyneet pyrstösulat ovat mustat ja sinikiiltoiset. Sukupuolet ovat muuten samannäköisiä mutta naaraan naama on enimmäkseen vihreä ja sen pyrstö on lyhyempi. Nokka on vaalean siniharmaa ja kärjestä valkoinen, iiris tummanruskea ja jalat siniharmaat. Nuori lintu muistuttaa aikuista mutta siltä puuttuvat pyrstösulkien ”lusikat”. Lajista tunnetaan kolme alalajia.
Esiintyminen
Vuoriviirikaija elää Filippiinien pohjoisella saarella Luzonilla. Sen populaatio on kooltaan alle 10 000 yksilöä.
Elinympäristö
Laji elää vuoristometsissä yli 700 metrin korkeudella merenpinnasta. Se on hyvin äänekäs ja lentelee pikku parvissa ruokailupuiden välillä.
Lisääntyminen
Lajin pesintä tunnetaan puutteellisesti. Pesintää tapahtuu elo–syyskuussa ja pesä on puunkolossa.
Ravinto
Vuoriviirikaija syö hedelmiä, pähkinöitä ja siemeniä, myös maissin siemeniä.
Entropy Productions
Entropy Productions on ranskalainen itsenäinen levy-yhtiö.
Killzone 3
Killzone 3 on Guerrilla Gamesin kehittämä ja Sony Computer Entertainmentin julkaisema ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Peli julkaistiin PlayStation 3:lle helmikuussa 2011.
Sarvikala
Sarvikala (Zanclus cornutus) on näyttävä, musta-kelta-valkoinen koralliriuttojen kala. Se on sukunsa ja heimonsa ainoa laji.
Elinympäristö
Sarvikala elää luonnossa Indopasifisen merialueen koralliriutoilla. Se on haluttu akvaariokala, mutta vaikea hoidettava. Laji tarvitsee paljon uimatilaa, ja sen ruokkiminen on vaikeaa.
Chari (joki)
Chari (myös Shari) on Tšadjärveen laskeva joki Keski-Afrikan tasavallassa, Tšadissa ja Kamerunin rajalla. Sen pituus on 826 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 600 000 neliökilometriä.
Joki saa alkunsa Bamingui- ja Gribinguijokien yhtymäkohdasta. Se virtaa luoteeseen ja laskee Tšadjärveen laajan suistoalueen kautta. Tärkeimmät sivujoet ovat Ouham (Bahr Sara) ja Logone. Osa valuma-alueesta kuuluu Sudaniin.
Charin keskimääräinen virtaus on 1 059 kuutiometriä sekunnissa. Se vaihtelee suuresti vuodenaikojen mukaan ja on enimmillään syys-marraskuussa. Joki muodostaa noin 92 % Tšadjärven saamasta vesimäärästä.
Chari on liikennöintikelpoinen koko pituudeltaan. Sen varsilla harjoitetaan kalastusta. Lähellä joen suuta sijaitsee Tšadin pääkaupunki N’Djamena.
Meloksikaami
Meloksikaami on tulehdusta ja kipua lievittävä tulehduskipulääke. Meloksikaami kuuluu oksikaameihin kuten piroksikaamikin. Oksikaameille on ominaista pitkä puoliintumisaika ja hidas imeytyminen. Tästä seuraa että ne eivät sovellu niinkään akuutin kivun hoitoon. Pidempiaikaiseen säännölliseen käyttöön taas paremmin koska pitkä puoliintumisaika mahdollistaa annostelun kerran päivässä. Toisaalta erään tutkimuksen mukaan sekä suun kautta otettuna ja intramuskulaarisesti annosteltuna meloksikaami alkaa lievittää kipua 30–60 minuutin kuluttua annoksen ottamisesta. Meloksikaamista on oraalisia ja injektiovalmisteita.
Amyntas II
Kun kuningas Aeropos II kuoli sairauteen vuonna 395/394 eaa., Amyntas II valittiin hänen seuraajakseen. Kuninkuus siirtyi näin pois Arkhelaoksen sukuhaaralta Perdikkas II:n toisen pojan Menelaoksen pojalle. Amyntas kuoli kuitenkin pian erään Derdaan murhaamana. Derdas oli yleinen nimi Ylä-Makedonian Elimeian maakunnan kuningassuvun jäsenillä. Ehkä Amyntaan murhan takana oli elimeialainen vallankaappausyritys. Amyntaan kuoleman jälkeen kuninkuus palasi kuitenkin Arkhelaoksen sukuhaaralle. Kuninkaaksi tuli Aeropoksen poika Pausanias. Ehdolla kuninkaaksi olisi myös ollut Amyntaan poika Filippos. Pausanias kuoli kuitenkin pian tämän jälkeen, ehkä salamurhan uhrina. Salamurhan takana oli luultavasti Amyntas III.
Juhani Lokki
Olli Juhani Lokki (s. 7. heinäkuuta 1943 Helsinki) on suomalainen biologi, tietokirjailija ja hallintomies.
Juhani Lokki kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin Suomalaisesta Yhteiskoulusta (SYK) vuonna 1962. Hän väitteli Helsingin yliopistossa filosofian tohtoriksi 1976 partenogeneettisten hyönteisten genetiikkaa käsitelleellä väitöskirjalla. Lokki opetti yliopistossa perinnöllisyystiedettä ja toimi sen jälkeen Akateemisen kirjakaupan johtajana 1986–1992 ja Suomen tietokirjailijat ry:n toiminnanjohtajana 1992–1997. Vuosina 1998–2010 hän oli Luonnontieteellisen keskusmuseon johtaja. Lokki toimi myös Lintutieto Oy -kustantamon toimitusjohtajana vuodesta 1979.
Lokki toimi ylioppilastutkintolautakunnan puheenjohtajana vuosina 2007–2012 ja oli lautakunnan varsinainen jäsen vuodesta 2001 alkaen.
Lokki on julkaissut ja toimittanut lukuisia biologian alan tietokirjoja. Hän on saanut valtion tiedonjulkistamispalkinnon 1983 ja useita muita tietokirjapalkintoja. Hän on toiminut laajasti eri luottamustehtävissä ja asiantuntijaelimissä yliopisto-, kulttuuri- ja kustannusalalla. Hän on Suomen tiedeakatemian jäsen. Lokilla on viisi poikaa.
Hakolahti (Kouvola)
Hakolahti on Kymenlaaksossa Kouvolan Valkealassa, Kipparilassa sijaitseva järvi.
Maantietoa
Nimestään huolimatta vesistöviranomaiset pitävästä vesimuodostunaa järvenä, vaikka paikalliset kutsuvat sitä lahdeksi. Järven pinta-ala on 16,3 hehtaaria, se on 550 metriä pitkä ja 500 metriä leveä. Se sijaitsee Kepsunvirran vieressä niin, että joki virtaa järven ohitse. Järven yhdistää jokeen yli 100 metriä leveä järven- eli lahdensuu. Sillä on kolme lahtea. Suualueella Katosniemen kainaloon jää Katoslahti ja Livin taakse jää Venelahti. Kolmas lahti on nimetön. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,2 kilometriä. Muuta rannat kuin Livin niemi on asuttua tai viljelyssä. Maat ovat alavia, mutta Livi kohoaa 20 metrin korkeuteen. Kepsun kylän asutuksen takaa kohoaa Hakolahdenvuori, joka kohoaa yli 40 metrin korkeuteen. Valtatieltä 6 tulee yhdystie 14646 joen yli Kipparilaan, josta tie haarautuu Kepsuun.
Historiaa
Vuoden 1855–1856 Kalmbergin kartastossa ainoa seudun asutus keskittyi ”Skipparila byhyn” eli nykyään Kipparilan kylään. Kylässä oli kaksi suurta maatilaa, joididen yhteinen manttaalit olivat yhteensä 13. Vuoden 1965 peruskartassa ei rannoilla ollut vielä vapaa-ajan asuntoja, mutta vuonna 1980 niitä oli yksi ja vuonna 1987 jo viisi.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Harjunjoen–Lappalanjärven alueella (14.18), jonka Rapojärven alueeseen (14.182) se kuuluu. Se on osa Valkealan reitin pääreittiä, jossa pääuoma Kepsunvirta ohittaa järven vierestä. Siihen laskee vain yksi metsäoja Kepsun takametsästä. Järven vedenpinnan korkeus on 61,9 metriä mpy.
Jaguar XF
Jaguar XF on Jaguarin vuonna 2007 Frankfurtin autonäyttelyssä esittelemä edustusluokan automalli. Sen edeltäjä oli Jaguar S-Type. Jaguar oli esitellyt C-XF-konseptimallin Detroitissa tammikuussa 2007. Tuotantomallisen XF:n muodot ovat hieman konseptimallia hillitymmät. Auton myynti aloitettiin Euroopassa keväällä 2008 ja sitä markkinoidaan sloganilla "Sporting Luxury". pienoiskuva|left|Facelift-mallin Jaguar XF Sportbrake -[[poliisiauto.]]
Yleistä
pienoiskuva|left|Jaguar XF edestä. Aikaisempien tietojen mukaan malli olisi esitelty vasta vuonna 2008, mutta marraskuussa 2006 julkistettiin tieto, että koodinimi X250:n sijaan XF-niminen seuraaja esitellään jo syksyllä 2007. Hieman erikoisesti muotoiltu S-Type ei ole ollut odotettu myyntimenestys ja seuraaja onkin modernimmin muotoiltu. Valmistajan ilmoituksen mukaan XF kuuluu ns. Sports saloon -luokkaan ja se on luonteeltaan erityyppinen auto kuin S-Type. Autossa on samoja muotoja muun muassa RD6- ja R-Coupe-konseptiautojen kanssa sekä nykyisen Jaguar XK Mk II:n kanssa. Akseliväli on sama 2909 mm kuin S-Typessäkin. pienoiskuva|left|Jaguar XF takaa. Auto on kehitetty Coventryssä sijaitsevassa Jaguarin Product Development Centressä ja itse tuotanto tulee tapahtumaan Advanced Manufacturing Centressä, Birminghamissa. Auton Fuore Designin suunnittelema, V10-moottoria käyttävä konseptimalli esiteltiin vuonna 2003.
Vuonna 2011 XF sai faceliftin, jossa ajovalojen muotoilu muuttui lähemmäksi konseptimallia. Vuonna 2012 mallisto täydentyi farmari-mallilla. thumb|right|Facelift-mallin Jaguar XF.Vuoden 2011 Euro NCAP -kolaritestistä XF sai tulokseksi neljä tähteä viidestä. pienoiskuva|right|Jaguar XF Sportbrake pienoiskuva|Jaguar XFR-S
Rekisteröinti
XF -mallia rekisteröitiin Suomessa seuraavasti:
Moottorit
Moottorit ovat tyypiltään 4-, 6- ja 8-sylinterisiä. S-Typessä käytetty 4,2-litrainen V8 kasvoi iskutilavuudeltaan 5 litraan. 6-8-portaista automaattivaihteistoa ohjataan uuden JaguarDrive-järjestelmän avulla.
Varustelu
Iso-Britanniassa mallia myydään Luxury-, Premium Luxury-, Portfolio- ja SV8-varustetasoilla. Luxury-varustelu on vakiona V6-moottorilla varustetuissa malleissa. 4,2-litraisessa on vakiona Premium Luxury. SV8-varustelu on lisävarusteena V8-moottorin kanssa.
Pitkävarvashyyppä
Pitkävarvashyyppä (Vanellus crassirostris) on afrikkalainen kahlaaja. Sen elinympäristö käsittää Saharan eteläpuolisen Afrikan itä- ja eteläosan Etelä-Sudanista Etelä-Afrikan pohjoisosiin ja Angolaan. Siitä tunnetaan kaksi alalajia. Lajin holotyypin kuvaili Gustav Hartlaub Nubiasta 1855.
Aeropos II
Kuningas Arkhelaoksen kuoltua vuonna 399 eaa. hänen seuraajakseen tuli hänen poikansa Orestes, joka oli alaikäinen. Hallitsijaksi tuli Oresteen setä Aeropos, joka kuitenkin syrjäytti Oresteen vuonna 398/7 eaa. ja julisti itsensä kuninkaaksi. Vuonna 394 eaa. Aeropos ajautui konfliktiin Spartan kuninkaan Agesilaoksen kanssa. Kun Korintti nousi kapinaan Spartan hegemoniaa vastaan Aeropos asettui kapinallisten puolelle. Agesilaoksen spartalaiset kukistivat kuitenkin makedonialaiset taistelussa ja Aeropoksen oli pakko solmia rauha spartalaisten kanssa. Aeropos kuoli sairauteen joskus vuoden 395/4 eaa. loppupuolella. Kuninkaaksi valittiin Aeropoksen jälkeen Perdikkas II:n pojan Menelaoksen poika Amyntas II.
Epikharmos
Epikharmos (, ; n. 540–450/443 eaa.) oli antiikin kreikkalainen komediakirjailija, joka luetaan usein myös pythagoralaisten esisokraattisten filosofien joukkoon. Hän oli sisilialaisen tai doorilaisen komedian merkittävin edustaja.
Epikharmoksen komediat sisälsivät filosofisia aineksia. Hänen maineensa pythagoralaisena filosofina on kuitenkin myöhempää perua, ja se on saattanut saada alkunsa juuri komedioiden sisällöstä. Hänen nimiinsä laitetut filosofiset teokset on todennäköisesti kirjoittanut joku muu. Ne käsittelevät luontoa ja lääketiedettä.
Elämä
Epikharmos oli kotoisin Kosin saarelta. Antiikin lähteet ajoittavat hänen syntymänsä 60. olympiadiin eli vuoteen 540 eaa. Hänen isänsä oli asklepiadeihin kuulunut lääkäri Helothales (tai Elothales), jonka sanotaan olleen Pythagoraan tuttavia. Epikharmos vaikuttaa itsekin harjoittaneen jonkun aikaa lääketiedettä, samoin kuin hänen veljensä.
Epikharmos muutti jossakin vaiheessa Megara Hyblaiaan Sisiliaan. Eräiden lähteiden mukaan tämä olisi tapahtunut jo hyvin varhain lapsena, toisten mukaan vasta paljon myöhemmin mutta ennen vuotta 484 eaa. Kyseisenä vuonna (tai 483 eaa.) Gelon tuhosi kaupungin, ja Epikharmos muutti muiden megaralaisten tavoin Syrakusaan. Hän vietti lopun elämäänsä siellä Hieronin hovissa. Hovissa toimi samaan aikaan myös muun muassa tragediakirjailija Aiskhylos, jolla oli vaikutusta hänen kirjailijantoimeensa.
Epikharmoksen arvellaan saaneen komediavaikutteensa Megara Hyblaiassa. Se oli nimittäin Megaran siirtokunta, ja kyseisen kaupungin asukkaat kiistelivät ateenalaisten kanssa siitä, kummasta komedia oli peräisin, sillä vanhan attikalaisen komedian perustajana pidetty Susarion oli kotoisin Megaran puolelta. Megarassa tunnettiin omanlaisensa komedian muoto viimeistään 500-luvun eaa. alkupuolella. Se saattoi olla luonteeltaan enemmän lyyristä kuin dramaattista. Tällaiseen komediaan Epikharmos ilmeisesti tutustui Sisilian Megara Hyblaiassa. Hänen sanotaan antaneen sille uuden muodon yhdessä Formiksen kanssa.
On epäselvää, missä vaiheessa Epikharmos tarkkaan ottaen alkoi kirjoittaa komedioita. Aristoteleen (tai hänen tekstiään myöhemmin toimittaneen) mukaan Epikharmos olisi elänyt jo ”kauan ennen” Khionidestä (toimi n. 487–460 eaa.). Teoksen Komediasta anonyymin kirjoittajan mukaan hän kirjoitti kuitenkin 73. olympiadin eli vuoden 488 eaa. aikoihin. Tämän kanssa sopii yhteen se, että Sudan mukaan hän kirjoitti kuusi vuotta ennen persialaissotaa. Näin vaikuttaa siltä, että Epikharmos oli jo suhteellisen iäkäs aloittaessaan toimensa komediakirjailijana. Tämä sopii hyvin yhteen hänen näytelmiensä filosofisen luonteen kanssa. Ainoa Epikharmoksen näytelmä, joka voidaan ajoittaa tarkasti, on Saaret (Nāsoi) vuonna 477 eaa.
Näin Epikharmoksen elämä voidaan ilmeisesti jakaa kahteen vaiheeseen: ensimmäinen vaihe Megara Hyblaiassa, jolloin hän opiskeli filosofiaa ja luonnontieteitä, vuoteen 484 eaa. saakka, sekä tätä seurannut toinen vaihe, jolloin hän toimi komediakirjailijana Syrakusassa. Jossakin vaiheessa Epikharmos opiskeli ilmeisesti filosofiaa Pythagoraan oppilaana.
Epikharmos kuoli Syrakusassa 90-vuotiaana vuonna 450 eaa., tai Lukianoksen mukaan 97-vuotiaana eli vuonna 443 eaa. Kaupunkilaiset pystyttivät hänen kunniakseen patsaan, johon Theokritos teki kaiverruksen.
Näytelmät
Epikharmoksen näytelmät ovat kadonneet, mutta niistä on säilynyt suhteellisen paljon katkelmia. Näytelmistä tunnetaan nimeltä seuraavat:
Komediat mytologisista aiheista
Suurin osa Epikharmoksen näytelmistä perustui mytologisiin aiheisiin, ja ne ovat todennäköisesti muistuttaneet varsin paljon ateenalaisten satyyrinäytelmiä.
Komediat muista kuin mytologisista aiheista
Jotkut antiikin lähteet laittavat Epikharmoksen nimiin erillisiä filosofisia runoja. Nämä ovat kuitenkin mitä todennäköisimmin olleet otteita hänen komedioistaan. Jotkut laittoivat Epikharmoksen nimiin niiden kreikkalaisen kirjaimiston kirjainten keksimisen, jotka yleensä laitettiin joko myyttisen Palamedeen tai runoilija Simonideen nimiin.
Jälkimaine ja vaikutus
Epikharmokselle ominainen komedia ei saanut juurikaan suoria jatkajia, lukuun ottamatta hänen poikansa tai oppilaansa Deinolokhos. Attikalaisessa komediassa Epikharmosta jäljitteli kuitenkin ainakin Krates. Roomalaisessa näytelmäkirjallisuudessa häntä jäjitteli puolestaan Plautus.
Epikharmoksen näytelmät olivat usein aiheena eteläitalialaisen keramiikan vaasimaalauksissa, ja niistä tunnetaan yksityiskohtia tätä kautta. Muun muassa Platon ja Cicero ilmaisevat arvostusta hänen näytelmiään kohtaan.
Audiologia
Audiologia on lääketieteen osa-alue, joka tutkii kuulon ja tasapainoelinten sairauksia, kuntoutusta ja fysiologiaa. Audiologina voi toimia kurkku-, nenä- ja korvatautien erikoislääkäri tai foniatri, joka on erikoistunut alaan. Suurimpia asiakasryhmiä kyseisellä lääketieteen alalla ovat vanhukset, sisäkorvan sairauksista kärsivät henkilöt, kuuroina syntyneet lapset ja kuuroutuneet aikuiset. Alaan kuuluu myös kuulokojeiden ja sisäkorvaistukkeiden sovitukset ja tutkimus.
Latokartanon ylioppilaskylä
thumb|Näkymä Latokartanosta Latokartanon ylioppilaskylä (Latokylä, Latis) on Helsingissä, Latokartanossa sijaitseva ylioppilaskylä. Latokylä tarjoaa asuntoja lukuvuoden aikana Helsingin yliopiston maatalous-metsätieteellisen tiedekunnan opiskelijoille. Kesäaikana asuntoja tarjotaan myös lyhyisiin vuokrasuhteisiin, esim. kesätöihin Helsinkiin tuleville. Kylällä on pitkät perinteet, ja ensimmäiset talot valmistuivatkin jo vuonna 1953. Viimeisimmät talot valmistuivat vuonna 1974.
Latokylässä opiskelija-asuntoja on tarjolla kuudessa eri talossa soluissa (sekasoluissa sekä tyttö- ja poikasoluissa), yksiöissä ja kaksioissa. Kylässä on tällä hetkellä 127 soluasuntoa, 42 yksiötä ja 21 kaksiota.
Tuhkahyyppä
Tuhkahyyppä (Vanellus senegallus) on afrikkalainen kahlaaja. Sen elinympäristö käsittää Saharan eteläpuolisen Afrikan Mauritanian lounaisosista ja Eritreasta Etelä-Afrikan koillisosiin. Siitä tunnetaan kolme alalajia. Lajin holotyypin kuvaili Carl von Linné Senegalista 1766.
Kaislajärvi
Kaislajärvi on Juvan eteläosassa sijaitseva kylä. Kaislajärven kylä sijoittuu Lentunen-nimisen järven itäpuolelle, Härkölän kylän pohjoispuolelle. Siellä on liikuntatoimen hoitama uimapaikka ja valaistu hiihtolatu.
Leirikeskus
Kaislajärvellä sijaitsee kunnan omistuksessa oleva leirikeskus. Leirikeskuksessa on päärakennus, jossa on keittiö, kaksi makuuhuonetta ja ruokasali. Ympärivuotiseen käyttöön sopivassa tupasaunassa on sauna, pesuhuone ja takkatupa, jossa keittonurkkaus, ja lisäksi tuvassa on kahdeksan vuodepaikkaa. Varsinaisina majoitustiloina toimivat leirimökit, joita on yhteensä kymmenen. Mökeissä on sähkölämmitys ja kussakin neljä vuodepaikkaa. Mökit ovat kärsineet mm. kosteusvaurioista, koska pienen kävijämääränsä vuoksi keskuksen ylläpito on melko niukkaa.
Valeri Pidlužni
Valeri Vasiljovitš Pidlužni (,, 22. elokuuta 1952 Donetsk, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto – 4. lokakuuta 2021 ) oli ukrainalainen, Neuvostoliittoa edustanut pituushyppääjä, joka saavutti urallaan olympiapronssia ja Euroopan-mestaruuden.
Podlužni sijoittui Helsingin EM-kilpailuissa 1971 kymmenenneksi tuloksella 768 cm. Münchenin 1972 olympialaisissa hän sijoittui yhdeksänneksi tuloksella 772 cm. Rooman EM-kilpailuissa 1974 hän saavutti uransa ainoan arvokisavoiton; hän voitti kultaa tuloksella 812 cm. Montréalin 1976 olympialaisissa hän sijoittui seitsemänneksi tuloksella 788 cm, jonka hän hyppäsi toisella hyppykierroksella. Prahan EM-kilpailuissa 1978 hän oli kuudes tuloksella 789 cm. Moskovan 1980 olympialaisissa hän saavutti pronssia tuloksella 818 cm. Hänen ensimmäiset hyppynsä kantoivat 807, 808 ja 797 cm, ja hän oli kolmen kierroksen jälkeen kilpailussa kuudentena. Neljännellä kierroksella hän hyppäsi parhaan tuloksensa 818 cm, viides hyppy oli yliastuttu ja kuudennella hypyllä oli mittaa 782 cm.
Sisäratojen EM-kilpailuissa Podlužni sijoittui neljänneksi Göteborgissa 1974 tuloksella 797 cm sekä saavutti hopeaa Münchenissä 1976 tuloksella 779 cm ja Wienissä 1979 tuloksella 786 cm.
Mannoosi
Mannoosi (C6H12O6) on aldoheksoosisokeri ja glukoosin epimeeri. Mannoosia esiintyy eläinten lisäksi orkideoissa, mäntykasveissa, mannasaarnissa (Fraxinus ornus), sienissä ja bakteereissa.
Rakenne
Mannoosi on glukoosin epimeeri, jolla on kaksi anomeerista muotoa α- ja β-mannoosi. Rengasmaisessa muodossaan mannoosi voi esiintyä sekä furanoosina että pyranoosina. Mannoosi eroaa glukoosista siten, että sen kakkoshiileen liittynyt hydroksyyliryhmä on suuntautunut vasemmalle, kun se glukoosissa on suuntautunut oikealle.
Mannoosin aineenvaihdunta
Mannoosi imeytyy huonosti ihmisen elimistössä. Suurin osa mannoosista kulkeutuu ihmisen elimistön läpi muuttumattomana. Sen sijaan esimerkiksi kanit kykenevät hyödyntämään lähes 96 % saamastaan mannoosista.
Koripallon II-divisioona
II-divisioona  on Suomen neljänneksi korkein sarjataso koripallossa. II-divisioonaa pelataan kolmessa lohkossa.
Joukkueet kaudella 2021–2022
Kaakkoinen alue
Läntinen alue
Daniel Walcott
Daniel Walcott (s. 19. helmikuuta 1994) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa New York Rangersin organisaatiossa. Hän on Rangersin viidennen kierroksen varaus vuodelta 2014.
Ura
Kaudella 2014–2015 Walcott pelasi QMJHL:ssä Blainville-Boisbriand Armada. Hänet valittiin kauden päätteeksi liigan tähdistökentälliseen.
1. kesäkuuta 2015 Walcott kaupattiin New York Rangersista Tampa Bay Lightningiin vaihdossa seitsemännen kierroksen varausvuoroon vuoden 2015 varaustilaisuudessa. Walcott viimeisteli toisella kaudellaan QMJHL:ssä 41 pistettä 54 pelissä. Kauden lopussa hän pelasi vielä yhden ottelun AHL:ssä Rangersin farmijoukkue Hartford Wolf Packissa.
Robert Trout
Robert Trout (oik. Robert Albert Blondheim 15. lokakuuta 1909 Pohjois-Carolina – 14. marraskuuta 2000 New York, New York) oli yhdysvaltalainen radiotoimittaja, jota pidetään ensimmäisenä uutisankkurina. Kotimaassaan hänet muistetaan erityisesti Normandian maihinnousun raportoinnista kesällä 1944.
Blondheim syntyi Pohjois-Carolinassa, mutta muutti perheensä mukana Washington DC:hen ollessaan 3-vuotias. Hän halusi tulla matkakirjailijaksi ihailemansa Jack Londonin tavoin, mutta päätyi vuonna 1932 apupojaksi washingtonilaiselle WJSV-radioasemalle. Jouduttuaan kerran korvaamaan paikalle saapumatonta uutistenlukijaa Blondheim otti käyttöön sukunimen Trout erään perheystävän mukaan. CBS:lle Trout siirtyi sen ostettua WJSV:n vuonna 1932.
Trout sai julkisuutta jo 1930-luvulla. Hän teki muun muassa lähetykset Franklin Rooseveltin virkaanastujaisista, Edvard VIII:n ja Wallis Simpsonin häistä ja oli ainoa yhdysvaltalainen radiotoimittaja kuningas Yrjö VI:n kruunajaisissa. Lopullisen maineensa Trout sai kuitenkin toisen maailmansodan aikana. Kun Saksa liitti Itävallan itseensä maaliskuussa 1938, Trout loi ohjelman CBS World News Roundup, jossa esitettiin eri puolilla Eurooppaa olevien toimittajien lyhytaalloilla lähettämiä tilanneselostuksia. Toimittajien joukossa oli Wienissä ollut Edward R. Murrow, jonka kanssa Trout teki Lontoosta käsin toisen CBSWNR-lähetyksen Saksan miehitettyä Tšekkoslovakian sudeettialueet. Trout vietti sodan loppuajan Lontoossa. Kun heinäkuussa 1944 saksalaisessa radiolähetyksessä kerrottiin vahvistamaton tieto maihinnousun alkamisesta Normandiassa, Trout teki seitsemäntuntisen lähetyksen, jossa kerrottiin sekä virallisia tietoja että toimittajien raportteja.
Sodan jälkeen Trout jatkoi uutisohjelmien tekemistä CBS:lle, mutta siirtyi vuonna 1947 NBC:lle, jolla ollessaan päätyi muun muassa juontamaan tietokilpailuohjelmaa Who Said That?. CBS:lle palattuaan Troutilla oli vaikeuksia sopeutua television tuloon. Syynä oli pitkälti hänen ulkoasunsa, joka erään CBS:n johtoportaan edustajan mielestä muistutti "armenialaista mattokauppiasta". 1960-luvulle tultaessa Trout oli päätynyt uutisankkuriksi New Yorkin paikallisuutisiin ja television puolella viiden minuutin mittaisiin päiväuutislähetyksiin. Vuonna 1964 hänet valittiin tekemään ohjelmaa demokraattien puoluekokouksesta, mutta huonojen katsojalukujen takia hänet korvattiin Walter Cronkitella. Viimeisessä merkittävässä toimessaan hän oli All Things Considered -ohjelman toimittajana.
Edistyspuolue (Islanti)
Edistyspuolue  on islantilainen liberaali ja keskustalainen poliittinen puolue. Edistyspuolueen nykyinen puheenjohtaja on Sigurður Ingi Jóhannsson, joka valittiin puheenjohtajaksi 2. lokakuuta 2016.
Edistyspuolueen juuret ovat agraariudessa, mutta se on pitkälti omaksunut liberaalipuolueen aseman poliittisessa kentässä. Suuri osa puolueen kannatuksesta tulee kuitenkin yhä maanviljelijöiltä ja kalastajilta. Edistyspuolue perustettiin vuonna 1916 kahden agraaripuolueen, Maanviljelijöiden puolueen ja Itsenäisten maanviljelijöiden, yhdistyessä.
Useimmin Edistyspuolue on ollut Islannin toiseksi suurin puolue ja muodostanut usein koalitiohallituksen keskusta-oikeistolaisen Itsenäisyyspuolueen tai keskusta-vasemmistolaisten puolueiden kanssa.
Makedonian kansanäänestys itsenäisyydestä 1991
thumb|200px|[[Pohjois-Makedonian lippu|Pohjois-Makedonian nykyinen lippu]] Makedonian kansanäänestys itsenäisyydestä oli Pohjois-Makedoniassa eli tuolloisessa Makedonian tasavallassa 8. syyskuuta 1991 pidetty kansanäänestys siitä, pitäisikö alueen jäädä osaksi Jugoslavian sosialistista liittotasavaltaa vai itsenäistyä. Kansanäänestys johti Makedonian tasavallan itsenäistymiseen.
Tulokset
Kansanäänestyksen tulokset olivat:
Erkki Kuorikoski
Erkki (Erik) Kuorikoski (1813 – 1889) oli suomalainen kirkonrakentaja. Hän kuului Kuorikosken kirkonrakentajasukuun, jonka tunnetuin edustaja oli hänen veljensä Jaakko Kuorikoski.
Erkki Kuorikoski hallitsi puurakentamisen lisäksi tiili- ja kivirakentamisen tekniikat ja osasi myös itse laatia piirustuksia ja kustannusarvioita. Muista kirkonrakentajista poiketen Kuorikoski rakensi ja korjasi myös kivikirkkoja.
Indometasiini
Indometasiini on etikkahappojohdoksiin kuuluva tulehdusta ja kipua lievittävä tulehduskipulääke. Indometasiini on ensimmäinen niin sanotuista "uuteen sukupolveen" kuuluvista tulehduskipulääkkeistä, joka tuli käyttöön 1960-luvulla. Se on tehokas tulehduskipulääke mutta haittavaikutustensa vuoksi se on nykyään yhä harvemmin käytetty. Indometasiinia on käytetty etenkin nivelkipuihin, sillä se tunkeutuu hyvin nivelnesteeseen.
Alueellinen suurvalta
Kansainvälisessä politiikassa alueellinen suurvalta tarkoittaa valtiota, joka pystyy käyttämään valtaa maantieteellisen alueen sisällä.
Ominaisuudet
Alueelliset suurvallat määrittelevät maantieteellisen alueen polariteetin. Tyypillisesti alueellisista valtaa käyttävillä valtioilla on alueen kannalta tärkeitä ominaisuuksia, mutta joiden maailmanlaajuinen merkitys on pieni.
Nykyiset alueelliset vallat
Alla on lueteltuna ne valtiot, jotka kansainvälisen politiikan tutkijat tai muut asiantuntijat ovat luokitelleet alueellisiksi suurvaltioiksi. Valtiot täyttävät jossain määrin alueellisen vallan kriteerit. Asiantuntijoiden joukossa on kuitenkin eriäviä näkemyksiä.
Vuorinen (Kouvola)
Vuorinen on Kymenlaaksossa Kouvolan Valkealassa, Tirvalla sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 25 hehtaaria, se on 850 metriä pitkä ja 400 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,5 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Harjunjoen–Lappalanjärven alueella (14.18), jonka Immasenjärven–Ruokojärven alueeseen (14.183) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 78,1 metriä mpy.
Seppähyyppä
Seppähyyppä (Vanellus armatus) on afrikkalainen kahlaaja. Sen elinympäristö käsittää päiväntasaajan eteläpuolisen Afrikan Angolasta, Keniasta ja Tansaniasta Etelä-Afrikkaan. Lajin holotyypin kuvaili William John Burchell Etelä-Afrikan Griquatownista 1822.
Hugo Lindberg
Carl Hugo Lindberg (16. helmikuuta 1863 – 27. tammikuuta 1932) oli suomalainen arkkitehti.
Henkilöhistoria ja ammattiura
Hugo Lindbergin vanhemmat olivat varatuomari Karl Henrik Lindberg ja Betty Antoinette Lindqvist. Hän oli naimisissa Alfhild Lindbergin (1871–1935) kanssa, perheen pojasta Kaj Henrik Rainer Florentin Lindbergistä (s. 1901) tuli sisätauteihin erikoistunut lääketieteen ja kirurgian tohtori. Lindberg työskenteli yleisten rakennusten ylihallituksessa arkkitehtina. Hän tutki graniitin käyttöä rakennusaineena ja myötävaikutti siihen, että 1900-luvun alun Suomen jugend-arkkitehtuurissa alettiin käyttää luonnonkiveä rakennusten materiaalina. Lindberg sai vuonna 1919 ensimmäisenä Suomessa yliarkkitehdin arvonimen.
Hasanski Sladki
pienoiskuva|293x293px|Hasanski Sladkin rypäleterttuja kasvihuoneessa. Hasanski Sladki (Хасанский сладкий eli Khasanilainen makea) on venäläinen viiniköynnöslajike. Se on yksi kylmänkestävimmistä viinilajikkeista (jopa –33 astetta).
Perimä
Hasanski Sladki on Dalnevostochny Tihonova -lajikkeen (V. vinifera × amurensis ) avopölytyksen tuote.
Mika Eirtovaara
Mika Eirtovaara on suomalainen stand up -koomikko, näyttelijä, teatteriohjaaja ja käsikirjoittaja.
Eron hetki on kaunis
Eron hetki on kaunis on suomalaisen Henry Theelin kokoelma-albumi vuodelta 2002.
Mika Eirtovaara
Ura
Eirtovaara aloitti ammattimaisen stand up -koomikon uransa vuonna 2000. Hän on tehnyt stand up -komiikkaa paitsi lavoilla elävän yleisön edessä myös televisiossa. Tematiikkansa Eirtovaara ammentaa yhtäältä arkipäiväisistä asioista, toisaalta täysin surrealistisista ulottuvuuksista.
Stand up -komiikan ohella Eirtovaara on työskennellyt näyttelijänä ja ohjaajana useissa puheteattereissa, kuten Hämeenlinnan Kaupunginteatterissa, Linnateatterissa, Tampereen Teatterissa ja Tampereen Työväen Teatterissa. Hän on näytellyt muun muassa klassisen Ventti Villen roolin Mika Waltarin komediassa Omena putoaa. Musikaalissa Fantasticks hän tulkitsi Henryä. "Mika Eirtovaara tekee unohtumattoman roolin nuhruisena, kiertävänä näyttelijänä", Etelä-Suomen Sanomat kirjoitti hänen suoriutumisestaan.
Eirtovaara on niin ikään käsikirjoittanut erinäisiä näytöskappaleita, kuten Kalsarimiehet, joka sai ensi-iltansa Linnateatterissa keväällä 2012.
Eirtovaara on näytellyt myös muutamassa lyhyessä fiktioelokuvassa, televisiosarjassa ja kokeiluelokuvassa Kohtalon kirja. Vuoden 2014 Joulukalenterissa Eirtovaaralla oli Kauppisen rooli. Vuonna 2018 Eirtovaara esiintyy television kykykilpailuja parodioivassa viihdesarjassa Kingi.
Eirtovaara toimii Gloriassa järjestettävien Nelosen Stand Up-iltojen isäntänä.
Megan Taylor
Megan Olwen Devenish Ellis (ent. Mandeville, o.s. Taylor, 25. lokakuuta 1920 Rochdale – 23. heinäkuuta 1993) oli brittiläinen taitoluistelija ja maailmanmestari.
Taylor voitti naisten yksinluistelun maailmanmestaruuden vuosina 1938 ja 1939. Lisäksi hän saavutti urheilu-urallaan kolme MM-hopeaa, kolme EM-hopeaa (hävisi joka kerta maannaiselleen Cecilia Colledgelle) ja yhden EM-pronssin. Talviolympialaisiin Taylor osallistui kerran: Lake Placidissa 1932 Sonja Henien voittamassa kisassa hänen sijoituksensa oli seitsemäs. Kyseisissä olympialaisissa 11-vuotiaasta Colledgesta tuli kaikkien aikojen nuorin naisurheilija olympiakisoissa ja nuorin urheilija talviolympialaisissa. Taylorista tuli kyseisten kategorioiden toiseksi nuorin urheilija, sillä hän oli 34 päivää Colledgea vanhempi.
Henien lopetettua Colledge ja Taylor hallitsivat naisten yksinluistelua toiseen maailmansotaan asti. Kilpauransa lopetettuaan Taylor siirtyi luistelemaan näytöksissä.
Haakonsvern
thumb|Vuoren luolaan kaivettu maanalainen telakka Haakonsvernissa. Haakonsvern (Haakonsvern orlogsstasjon, lyh. HOS) on Norjan laivaston päätukikohta, joka sijaitsee Mathopenissa Bergenin kunnassa noin kahdeksan kilometriä kaupungin keskustasta lounaaseen. Haakonsvern on Pohjoismaiden suurin laivastotukikohta. Siellä on noin 5 400 työntekijää asevelvollisina, upseereina ja siviilityöntekijöinä.
Tukikohta perustettiin vuonna 1962, jolloin laivaston toiminnot siirtyivät Oslovuonon Hortenista Bergeniin. Haakonsvern on lähes kaikkien Norjan laivaston alusten tukikohta, ja siellä käy usein myös Naton aluksia. Haakonsvernissa on Norjan laivaston koulutuskeskus (KNM Tordenskjold), ja siellä on myös korjaus- ja huoltopalvelut sekä maanalainen telakka, johon mahtuu fregatti.
Rautjärvi (Kouvola, Tirva)
Rautjärvi on Kymenlaaksossa Anjalankosken ja Valkealan rajalla, Kaipiaisten ja Tirvan välissä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 220 hehtaaria eli 2,2 neliökilometriä, se on 2,9 kilometriä pitkä ja 1,5 kilometriä leveä. Sillä on kolme saarta, joiden yhteispinta-ala on 1,24 hehtaaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 4,1 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0041 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 1,8 metriä ja suurin syvyys on 4,3 metriä. Sen rantaviivan pituus on 12,2 kilometriä.
Sirkka Aura
Sirkka Aura (s. 1942 Pori) on suomalainen yritysjohtaja ja kirjailija, koulutukseltaan kauppatieteiden maisteri. Aura toimi Invest in Finlandin toimitusjohtajana 1999–2005. Hän oli Postipankissa monissa tehtävissä vuosina 1987–1999, viimeisimpänä pankinjohtajana. Hän oli Postipankin New Yorkin konttorin vice president vuosina 1995–1997. Ennen pankkiuraa Aura toimi Martela-konsernissa, Stockmann-Ornossa, tutkijana Rautaruukissa ja Suomen Teollisuusliitossa sekä assistenttina Helsingin kauppakorkeakoulussa.
Auran aikana Invest in Finland vakiinnutti asemansa merkittävänä elinkeinoelämän toimijana. Aura puhui kotimaassa ulkomaisten investointien merkityksestä kansainvälisen liiketoimintaosaamisen lisäämisessä ja esitteli ulkomailla Suomea investointikohteena.
Sirkka Auran esikoisromaani Valheita Manhattanilla julkaistiin kesällä 2012. New York -sarja jatkui romaanilla Amerikan aika. Auran kolmas teos Viisisataa kiloa vuodelta 2015 on kokoelma tarinoita. Jokainen kirjoitettu sana, Bisnesnaisen päiväkirja 1984-2005 vuodelta 2016 on autenttista päiväkirjatekstiä.
Kuurinmaan kuvernementti
thumb|220px|right|Kuurinmaan kuvernementin vaakuna. pienoiskuva|Kuurinmaa Venäjän keisarikunnan kartalla vuonna 1914. thumb|right|Kuurinmaan kuvernementin kartta (n. 1821). Kuurinmaan kuvernementti oli vuosina 1795–1918 Venäjän keisarikunnan hallintoalue (kuvernementti). Kuurinmaan kuvernementti oli yksi keisarikunnan kolmesta Baltian alueen Itämerenmaakunnasta. Se kattoi entisen Kuurinmaan ja Semgallian herttuakunnan, joka muodostui Kuurinmaasta ja Zemgalesta eli Väinäjoen eteläpuolisesta osasta Latviaa. Kuvernementin pääkaupunki oli Mitau (nykyiseltä nimeltään Jelgava). Nykyään kuvernementin entinen alue kuuluu pääosin Latviaan.
Kuurinmaan kuvernementin alue siirtyi Venäjän haltuun Puolan kolmannen jaon jälkeen 1795, kun Puola-Liettua (Rzeczpospolita) oli ryhtynyt vastustamaan Venäjän armeijan läsnäoloa Puolassa mutta hävinnyt kapinan.
Venäjän vallan aikana aluetta hallitsi autonomisesti baltiansaksalainen aatelisto 1800-luvun loppupuolelle saakka.
Ensimmäisen maailmansodan aikana Kuurinmaan kuvernementin alue siirtyi Saksan hallintaan, ja Brest-Litovskin rauhassa Venäjä luopui alueesta virallisesti. Latvia julistautui itsenäiseksi marraskuussa 1918.
Kuurinmaan kuvernementti jakautui kymmeneen kihlakuntaan eli ujestiin. Suluissa ovat kihlakuntien samannimiset hallintokeskukset.
Venäjän kielessä kihlakunnista käytettiin saksankielisiin paikannimiin pohjautuvia nimimuotoja, mutta yllä olevat nimet ovat nykyään käytössä olevia kaupunkien latviankielisiä paikannimiä.
Petalismi
Petalismi on ostrakismoksen Syrakusassa käytössä ollut muunnos. Se eroaa ostrakismoksesta siten, että saviastian kappaleiden sijasta äänestyksessä käytettiin oliivipuun lehtiä ja kun ostrakismossa saatettiin tuomita kymmeneksi vuodeksi maanpakoon, oli petalismin vastaava karkotusaika viisi vuotta.
Stefano Pioli
Stefano Pioli (s. 19. lokakuuta 1965) on italialainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja. Lokakuusta 2019 lähtien hän on toiminut AC Milanin päävalmentajana.
Ura pelaajana
Pioli aloitti pelaajauransa AC Parmassa 1982. Hän edusti Serie B:ssä pelannutta seuraa kaksi kautta ja juhli jälkimmäisellä B:n mestaruutta. Pioli ei kuitenkaan jäänyt edustamaan Parmaa, vaan siirtyi 1984 Juventukseen, jossa teki pääsarjadebyyttinsä. Ura ei kuitenkaan lähtenyt Juventuksessa toivottuun lentoon, ja Pioli pelasi kolmen kauden aikana vain 35 liigaottelua. Kesällä 1987 hän jätti seuran ja siirtyi Hellas Veronaan. Peliaikaa tuli myös eurokentillä esiintyneessä Veronassakin niukasti, ja 1989 Pioli siirtyi ACF Fiorentinaan.
Violassa Pioli viihtyi kuuden kauden ajan ja sai aiempaa enemmän vastuuta myös kentällä. Piolin debyyttikaudella Fiorentina eteni UEFA Cupin finaaliin, jossa Pioli ei kuitenkaan mahtunut kokoonpanoon. Hän edusti Violaa kuuden kauden ajan ja pelasi seuran paidassa 145 liigaottelua. Fiorentinasta Pioli siirtyi Calcio Padovaan ja pelasi uransa lopun alemmilla sarjatasoilla. Hän lopetti US Fiorenzuolassa 1998.
Ura valmentajana
Valmennusuransa Pioli Bologna FC:n organisaatiossa juniorivalmentajana 1999. Hän toimi tehtävässä kolme kautta, kunnes siirtyi AC ChievoVeronaan juniorivalmentajaksi. Aikuisten tasolla Pioli debytoi valmentajana 2003 Serie B:ssä pelanneen Salernitana Calcion peräsimessä. Hän valmensi seuraa yhden kauden kunnes siirtyi Modenan päävalmentajaksi.
Pääsarjatasolla Pioli debytoi kaudella 2006–2007 kasvattajaseuransa Parma FC:n päävalmentajana. Kausi sujui kuitenkin kehnosti, ja Pioli sai potkut jo tammikuussa 2007. Syyskuussa 2007 Pioli palasi valmennustehtäviin Serie B:ssä pelanneen US Grosseton päävalmentajana. Piolin johdolla vasta kaudeksi 2007–2008 B:hen noussut Grosseto sijoittui turvallisesti sarjan keskikastiin ja säilytti sarjapaikkansa. Kauden jälkeen Pioli jätti seuran ja siirtyi Piacenza Calcion peräsimeen.
Pioli oli Piacenzassakin vain yhden kauden, ja kesällä 2009 hän siirtyi US Sassuolo Calcion valmentajaksi. Hän luotsasi Sassuolon komeasti Serie B:n neljänneksi, mutta tappio Torinolle nousukarsinnoissa esti seuran nousun pääsarjaan. Pioli itse pääsi kuitenkin valmentamaan pääsarjatasolle, kun AC ChievoVerona palkkasi hänet päävalmentajakseen. Hänen johdollaan Chievo sijoittui kauden 2010–2011 päätteeksi Serie A:ssa sijalle 11. Kauden jälkeen Pioli ilmoitti jättävänsä seuran. Pian ilmoituksensa jälkeen hän siirtyi US Città di Palermon valmentajaksi. Palermo kuitenkin erotti Piolin vain runsas viikko ennen Serie A -kauden alkua elokuun lopulla 2011.
Kesällä 2014 Piolista tuli SS Lazion päävalmentaja. Debyyttikaudellaan roomalaisseuran peräsimessä Pioli teki hyvää tulosta. Seura taisteli viimeiselle kierrokselle saakka Serie A:n kolmossijasta, jonka voitto SSC Napolista takasi. Sijoitus oli Lazion paras liigassa sitten kauden 2006/07 ja varmisti joukkueelle paikan Mestarien liigaan. Kausi 2015/16 sujui Laziolta heikommin. Mestarien liigasta Lazio putosi jo karsintojen viimeisellä kierroksella, kun se hävisi Bayer 04 Leverkusenille vieraissa 0–3. Serie A:ssa joukkueen pelit eivät olleet edelliskauden tasolla, ja kauden edetessä paikka europeleihin oli yhä kauempana. Lopulta Piolin kohtaloksi koitui 1–4 tappio AS Romalle paikallisottelussa.
Marraskuussa 2016 Pioli aloitti Internazionalen päävalmentajana puolitoistavuotisella sopimuksella. Pioli sai Interin pelin kulkemaan ja vuodenvaihteessa Inter oli vahvassa vireessä voittaen seitsemän ottelua putkeen. Kevään edetessä Inter ajautui vaikeuksiin, ja seitsemän ottelun voitoton putki sysäsi Interin ulos europelipaikkoihin oikeuttavista sijoituksista. Seurajohto erotti Piolin 9. toukokuuta 2017.
Lokakuussa 2019 Piolista tuli Serie A:n heikosti aloittaneen AC Milanin päävalmentaja. Hän luotsasi seuran debyyttikautensa päätteeksi Serie A:ssa kuudenneksi. Kaudella 2020/21 tulokset parantuivat entisestään ja Milan sijoittui ylivoimaisen mestaruuden voittaneen Internazionalen takana tasaisessa taistelussa liigassa toiseksi. Kaudella 2021/22 Milan taisteli Internazionalen kanssa mestaruudesta viimeiselle kierrokselle saakka. Kausi päättyi mestaruusjuhliin, kun Pioli palautti Milanin mestariksi 11 vuoden tauon jälkeen.
Tupsuviheltäjät
Tupsuviheltäjät (Oreoicidae) on varpuslintuihin kuuluva heimo. Aikaisemmin suvun lajit on luettu kuuluvaksi viheltäjien tai rastasviheltäjien heimoihin, mutta molekyylifylogeneettisten tutkimusten mukaan ne muodostavat oman heimonsa. Heimoon kuuluu kolme lajia punaniskaviheltäjä (Aleadryas rufinucha), savannitöyhtöviheltäjä (Oreoica gutturalis) ja töyhtöisoviheltäjä (Ornorectes cristatus).
Tupsuviheltäjälajeja tavataan Australiasta ja Uudesta-Guineasta. Ulkonäoltään ne eroavat toisistaan huomattavasti. Ne elävät tyypillisesti metsien pohjakerroksissa.
Luettelo Kreikan kasveista
Tämä on luettelo Kreikan kasveista. Se käsittää tärkeimmät Kreikassa luonnonvaraisina tavatut kasvilajit. Endeemiset eli kotoperäiset lajit on merkitty asteriskilla (*) ensimmäiseen sarakkeeseen.
Nu mă atinge-mă
150px|thumb|right|Palkittu Adina Pintilie Nu mă atinge-mă on 22. helmikuuta 2018 Berliinin kansainvälisillä elokuvajuhlilla ensi-iltansa saanut ja parhaan elokuvan Kultainen karhu –palkinnon voittanut  romanialainen kokeellinen draamaelokuva. Sen on ohjannut ja käsikirjoittanut Adina Pintilie.
Nu mă atinge-mă sai Berliinin elokuvajuhlilla myös parhaan debyyttielokuvan palkinnon.