cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Scania
Scania-Vabis
Toisen maailmansodan aikana Scania-Vabis keskittyi jälleen kuljetuskaluston valmistamiseen Ruotsin armeijan tarpeisiin. Vakiomallisten kuorma-autojen lisäksi yhtiön tuotepalettiin kuuluivat maastokelpoiset kuorma-autot sekä kevyt panssaroitu miehistönkuljetusauto Terrängbil m/42 KP. Yhtiön ensimmäinen uusi, sodanjälkeinen malli, oli syksyllä 1944 esitelty Scania-Vabis L10. left|thumb|1955 Scania-Vabis LS71 "Regent" Toisen maailmansodan jälkeinen aika oli Scania-Vabisille kasvuntäyteinen ja ajoneuvojen vienti nousi tärkeään rooliin yhtiön toiminnassa. Vuonna 1947 Scania-Vabis aloitti yhteistyön brittiläisen Leylandin kanssa. Tämä yhteistyö poiki vuonna 1949 esitellyn polttoaineen suorasuihkutuksella varustetun dieselmoottorin. Tämä moottori toimi vuonna 1946 esitellystä L20-mallista jatkokehitetyn L60-mallin voimanlähteenä. Nokkamallisten Scania-Vabis-autojen tunnusmerkiksi tuli pystyrivoitettu kaksiosainen jäähdyttimen säleikkö, joka periytyi vuoteen 1982 saakka tuotannossa olleeseen sarjan viimeiseen muunnokseen, 111-malliin saakka.
Simulointi
Simulointi tietokoneella
thumb|270px|Tietokoneella toteutettu armeijan harjoittelusimulaattori
Scania
Scania-Vabis
Vuonna 1964 markkinoille tuotiin kevyempi malli, nelisylinterisellä moottorilla varustettu L36-sarja, jota valmistettiin vuoteen 1968 asti. Sarja oli suunnattu lyhyenmatkan- sekä jakeluajoon. Nelisylinterinen moottori mahdollisti autolle lyhyemmän keulan, joten se oli kuutoskoneisia malleja näppärämpi taajamakäytössä.
Virkkuukoukku
Virkkuukoukku (myös virkkauskoukku) on noin 15 cm pitkä puikko, jonka toisessa päässä on koukku. Yleensä koukuissa on puolivälissä levennys paremman otteen saamiseksi. Virkkuukoukkua käytetään virkkaamiseen. Koukkuja on saatavilla monia eri kokoja, pienimmät ovat kooltaan 0,5 ja suurimmat 15. Koko ilmaisee koukun paksuutta millimetreinä. Yleensä pienimmät virkkuukoukut valmistetaan alumiinista, mutta isommat (yli 5) valmistetaan yleensä muovista. Nykyään on saatavilla myös puu- ja bambukoukkuja. Bambukoukut on valmistettu hienosyisestä bambusta ja ovat hyvin kevyitä. Bambukoukkuja on saatavilla rajoitettuja kokoja 3,5 mm:stä 6 mm:iin. Puiset koukut on usein valmistettu käsityönä erilaisista kovista puulajeista, ja ne ovat usein koristeellisia. Puisissa koukuissa koot alkavat 3,5 mm:stä ylöspäin.
Scania
Scania-Vabis
Scania-Vabis suuntasi Etelä-Amerikan markkinoille jo 1950-luvulla ja vuonna 1962 aloitti toimintansa Brasilian São Paulon tehdas, joka on nykyään Scanian suurin tuotantolaitos. Alankomaiden Zwolleen avattu tehdas avasi yhtiölle sujuvan pääsyn silloisen EEC:n sisämarkkinoille. Vuonna 1966 Scania-Vabis osti omistukseensa sille ohjaamoita valmistaneen Be-Ge-koritehtaan ja muodosti siitä Scania-Hytter AB -tytäryhtiön. 1960-luvulla yhtiö hankki omistukseensa linja-autojen koreja valmistaneen Svenska Karosseriverkstäderna AB:n, paineilmajärjestelmien komponentteja valmistaneen NAF:n sekä falunilaisen ASJ:n, jonne siirrettiin osa Södertäljen komponenttivalmistuksesta.
Virkkuukoukku
Euroopan ulkopuolella valmistetuissa koukuissa kokomerkinnät ovat erilaisia kuin Euroopassa valmistetuissa koukuissa. Esimerkiksi Yhdysvalloissa käytetään kirjaimia numeroiden sijaan ja englantilaiset numerot kulkevat vastakkaiseen suuntaan.
Scania
Uusi yhtiö, uudet mallit: 1968–1980
Vuonna 1968 Scania-Vabis AB fuusioitui Saab AB:n kanssa ja näin syntyi teollisuuskonserni Saab-Scania. Samana vuonna nimi "Scania-Vabis" poistui käytöstä kuorma- ja linja-autojen keulalla. Tästä lähtien ajoneuvojen merkkinä oli "Scania". Vuonna 1968 yhtiö toi markkinoille myös uuden pystyhyttimallin. Tämä ohjaamo pysyi tuotannossa vuoteen 1980, 1-sarjan valmistuksen päättymiseen asti.
Virkkuukoukku
Koukkuamiskoukku
Koukkuamiskoukku muistuttaa muuten virkkuukoukkua, paitsi että se on pitempi ja siinä on toisessa päässä este, joka estää silmukoiden putoamisen. Koukkuamiskoukkuja on myös kaksipäisiä malleja, jotka muistuttavat pyöröneulepuikkoa, jossa vaijerin molemmissa päissä on virkkuukoukut. Koukkuamiskoukkua käytetään koukkuamiseen, jota kutsutaan myös tunisialaiseksi virkkaukseksi tai kaksisuuntaiseksi virkkaukseksi.
Scania
Uusi yhtiö, uudet mallit: 1968–1980
Samaan aikaan tehtiin myös mallikoodeja koskeva uudistus, joka oli käytössä vuoteen 2004 asti. Koodi muodostui kahdesta yhteenkirjoitetusta osasta, joista ensimmäinen kertoo moottorin iskutilavuuden litroina ja jälkimmäinen ajoneuvon sukupolven, alkaen vuoden 1968 0-sarjasta. Koodimuutoksen myötä Scania-Vabis L36:sta tuli Scania L50, L56:sta L80 ja L76:sta L110. Esimerkkinä puretaan mallin Scania LBS 110 Super koodi: "L" = kuorma-auto (lastbil), "B" = pystyohjaamon tunnus (Bulldog), "S" = ennen numeroa tarkoittaa nostoteliä, "110" = 11-litrainen moottori, 0-sarja, numeron jälkeinen "S" tarkoittaa turboahdettua moottoria (Super). Tästä käytännöstä luovuttiin 70-luvun puolivälissä. "T" = tarkoittaa vetävää teliä (tandem). Lisäksi koodin perässä voitiin ilmoittaa akseliväli desimetreinä.
Vuonna 1969 Scanialta tuli markkinoille kaksi huomionarvoista uutuutta. Ensimmäinen oli LB140, yhtiön omalla 14-litraisella turboahdetulla V8-moottorilla varustettu huippuversio. 350 hevosvoiman tehollaan Scania oli tuon aikakauden voimakkain eurooppalainen sarjavalmisteinen kuorma-auto. Toinen uutuus oli keskiraskaaseen luokkaan esitelty pystyhyttinen LB80.
Simulointi
Simulointi tietokoneella
Simulointimallit jaetaan jatkuvatoimisiin (continuous-type) ja tapahtumapohjaisiin (discrete-event) malleihin. Jatkuvatoimisissa simulointimalleissa mallin tilassa tapahtuu jatkuvasti muutoksia ajan suhteen. Jatkuvatoimista mallia voidaan kuvata säiliön täyttymisellä, kun siihen valutetaan vettä venttiilin kautta (hanasta). Mallin tila muuttuu jatkuvasti veden virratessa säiliöön. Tilan muutoksen suuruus riippuu tilavuusvirrasta, toisin sanoen virtausventtiilin asennosta. Tapahtumapohjaisessa simuloinnissa sitä vastoin muutoksen mallin tilaan aiheuttaa tapahtuma (event). Tapahtumapohjaista simulointia kuvaa säiliön täyttäminen ämpärillä. Mallin tilassa tapahtuu muutos joka kerta, kun ämpäri tyhjennetään säiliöön.
Simulointimallit voidaan erotella myös niiden antamien tulosten tarkkuuden mukaan joko tilastollisiin (stokastinen) tai määrättyihin (deterministinen). Tilastollisten mallien antamat tulokset poikkeavat toisistaan, kun verrataan samoilla lähtöarvoilla ajettuja eri simulointiajoja keskenään. Tapahtumapohjaiset mallit ovat useimmiten tilastollisia. Määrätyt mallit sitä vastoin antavat samat tulokset samoilla lähtöarvoilla toistettiinpa simulointiajoja kuinka monta kertaa tahansa. Jatkuvatoimiset mallit ovat deterministisiä.
Scania
Uusi yhtiö, uudet mallit: 1968–1980
Vuonna 1974 seurasi malliuudistus, jolloin 0-sarja muuttui 1-sarjaksi. Mallien ulkoiset muutokset olivat melko vähäisiä, ohjaamon sisätilat sen sijaan uudistuivat täydellisesti. Malliuudistuksen myötä esiteltiin uusi moottorisukupolvi, jonka myötä V8-moottorin teho nousi 375 hevosvoimaan.
Sukupolvet vaihtuvat, 1980–1995
thumb|1985 Scania P82M 4x2 thumb|1986 Scania T92H 4x2 Vuonna 1980 yhtiö toi markkinoille uutta sukupolvea edustaneen 2-sarjan, jonka myötä sarjojen numeroinniksi muuttui 82, 112 ja 142. Moottoreiden tehoa oli hieman nostettu aiemmasta ja sekä pysty- että nokkamallit saivat täysin uudistetun ohjaamon. Ohjaamon ulkoinen muotoilu oli aiempaa kulmikkaampi ja aerodynamiikkaa oli paranettu kallistetulla tuulilasilla. Edeltäneen sarjan pystyhyttimallien yhteydessä käyttöönotettu modulaarinen valmistustekniikka levitettiin kattamaan koko tuotelinja. Nokkamallin vanha, 1950-luvulta periytynyt ohjaamo siirrettiin eläkkeelle ja uusi ohjaamo oli nyt identtinen pystyohjaamon kanssa. Keskiraskaat nokka- ja pystyhyttimallit saivat omat, hieman pienempikokoiset ohjaamot, jotka kuitenkin olivat designiltaan yhteneväisiä raskaiden mallien vastaavien kanssa. Vaikka mallien numerokoodit jatkoivat tuttua linjaa, niiden kirjainkoodeille tehtiin muutos. Aiempi pystyhyttimallien tunnus LB jäi pois käytöstä ja sen tilalle tuli yksi kirjain, joka näkyi myös maskissa olevan numerotunnuksen jäljessä. Nokkamallien koodiksi tuli kirjain T, joka ei ollut näkösällä, mutta joka esim. myyntiesitteissä kirjoitettiin numerokoodin eteen. Uusi, numerokoodin jälkeen sijoitettu kirjain ilmaisi alustan järeyden, eli sillä viitattiin kantavuuteen ja jäykkyyteen. Kirjainkoodit olivat M (medium), H (heavy) ja E (extra heavy). Nokkamallien "T"-kirjaimen tavoin pystyhyttimallit saivat ennen numerotunnusta sijoitetun kirjaintunnuksen, joka kertoi ohjaamon mallin: "R" oli korkealle sijoitettu ohjaamo, jossa päiväohjaamo CR13 ja makuuohjaamo CR19. "P"-ohjaamo oli matalalle sijoitettu ohjaamo (kolme askelmaa), jossa alamallit CP13 ja CP19 ja G matalalle sijoitettu (kaksi askelmaa) jakeluliikenteeseen tarkoitettu ohjaamo.
Simulointi
Simulointi tietokoneella
Jatkuvatoimisia ja tarkkoja simulointisovelluksia ovat muun muassa lentosimulaattorit, joita käytetään peleissä ja pilottien koulutuksessa. Tapahtumapohjaisia sovelluksia ovat esimerkiksi liikennevirran muutoksia ennustavat sovellukset. Teollisuus hyödyntää simulointisovelluksia muun muassa teollisuusrobottien ja työstökoneiden ohjelmoinnissa (jatkuvatoimiset) ja tuotannon tunnuslukujen muutosten ennustamisessa (tapahtumapohjaiset). Teollisuuden simulointisovellusten käyttö on laajentunut osaksi digitaalista valmistusta (Digital Manufacturing).
Simulointi oppimisessa ja opetuksessa
Simulaatio on oppimisen näkökulmasta todellisuutta jäljittelevä oppimisympäristö, jossa simuloidut tapahtumat tapahtuvat ennalta määritellyllä tavalla. Simulaation avulla toteutetussa opiskelussa painottuvat konkreettiset tapahtumat; käsitteet ja teoria ovat toiminnan tukena. Toiminnan avulla opiskelija ymmärtää opiskeltavan aihepiirin. Simulaatio mahdollistaa havainnollisuuden ja luo kokemuksellisuutta.
Simulaatiolla voidaan auttaa jäsentämään opiskeltavaa asiasisältöä, mutta jokaisen opiskelijan yksilölliset tavoitteet ohjaavat myös oppimistilannetta. Kun oppimistehtävä on määritelty opiskeltavasta aihepiiristä, voidaan rakentaa siihen sopiva simulaatio. Opiskelu simulaatiossa vaatii myös ohjaajan toiminnan, jotta työskentely on tehokasta ja päämääräsuuntautunutta. Ohjaajan roolina on antaa palautetta opiskelijan toiminnasta ja oppimisesta. Simulaation avulla mahdollistetaan erilaisia oppimistyylejä tukevia oppimisympäristöjä. Eri oppimistyylejä ovat mm. aktiivinen oppija, pohtiva oppija, looginen oppija ja käytännönläheinen oppija. Simuloitu tilanne voi sisältää kaikille tyyleille sopivia toimintamalleja, jolloin yhä useampi opiskelija saadaan aktivoitumaan, ja sitä kautta oppimistulokset paranevat. Simuloidun toiminnan avulla opiskelija huomaa myös tiedolliset rajoitteensa opiskeltavaan asiaan, mikä haastaa opiskelijan hankkimaan lisää teoreettista tietoa, jotta hän voi tehdä simulaatioharjoituksessa oikeita ratkaisuja ja johtopäätöksiä. Lisäksi simulaatio mahdollistaa erilaisten toimintamallien kokeilun ja auttaa oppijaa huomaamaan sellaisiakin asioita, joita ei välttämättä huomaa formaalissa opetuksessa.
Simulointi on tekemällä oppimista silloin, kun oppija itse käyttää simulaattoria tai muulla tavalla simuloi asiaa. Tällainen simulointi sopii erityisesti kinesteettisille oppijoille. Mikäli simulointia käytetään vain demonstrointiin, kyse on havainnollistamisesta. Tällöin se sopii parhaiten visuaalisille oppijoille. Simulaatio sopii myös etä- ja verkko-opetukseen silloin, kun simulaatio-ohjelma on käytettävissä Internetissä tai ohjelma voidaan jakaa verkon kautta vapaasti oppijoille rikkomatta tekijänoikeuksia.
Opiskelussa riittävän teoreettisen tiedon omaaminen ennen harjoittelua on tärkeää. Lisäksi ohjaamisella ja arvioinnilla on tärkeä rooli. Pelkkä simulaatio-ohjelman käyttö ei takaa hyvää oppimistulosta, vaan sovellus toimii koulutuksessa ennalta määritellyssä roolissa täydentäen koulutustapahtumaa sille ominaisella tavalla. Simulaatio voi toimia opetuksessa ja opiskelussa monissa eri vaiheissa. Vaiheina voivat olla mm. motivointi, harjoittelu, uuden oppiminen ja testaaminen. Hyvä opiskelutilanne hyödyntää monia eri tapoja aistia ja kokea uuden, opiskeltavan asian sisältöä. Pedagogisessa mielessä simulaation tulee mm.:
Simulaatio on tehokas opiskelussa tai osana opiskelutapahtumaa. Simulaatio ei sinänsä korvaa aitoa oikeata tilannetta, mutta se valmentaa toimimaan reaalimaailmassa suunnitelmallisesti, johdonmukaisesti ja järkevällä tavalla. Simulaatiota voidaan käyttää tilanteissa, joissa reaalimaailmassa toimiminen on kallista, hankalaa, turvatonta, vaikeasti muunneltavaa ja joissa havainnollistaminen on tärkeää. Onnettomuustilanteen harjoittelu simulaatiolla on turvallista ja mahdollistaa toistettavuuden, kun taas aidossa tilanteessa ei voi kokeilla eri vaihtoehtoja, vaan päätökset ja toimenpiteet on tehtävä nopeasti ja harkitusti.
Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 1987
Vuoden 1987 yleisurheilun MM-kisat pidettiin Roomassa, Italiassa 28. elokuuta – 6. syyskuuta. Kisoissa oli 1 451 urheilijaa 159 maasta.
Simulointi
Simulointi oppimisessa ja opetuksessa
Simulointi sopii erityisen hyvin vaarallisten, kalliiden tai hitaiden prosessien havainnollistamiseen ja työvaiheiden oppimiseen. Simulaatiolla ei voi täysin korvata oikean työvaiheen tekemisen oppimista, jos tavoitteena on oikeasti oppia tekemään. Simulaattorilla voidaan harjoitella ja demonstroida mm. virhetilanteita turvallisesti. Vaarana kuitenkin on, että oppijalle jää väärä mielikuva virhetilanteiden ”turvallisuudesta”.
Simulointi voidaan toteuttaa myös draaman keinoin. Tällöin tosielämän tilannetta ja vuorovaikutustilanteita simuloidaan näytellen. Esimerkiksi ensiapukoulutuksessa simuloidaan onnettomuustilannetta, jossa oppijat ovat yleensä auttajien asemassa. Simuloinnissa oppija pysyy yleensä samassa roolissa koko simulaation ajan. Toiminta tapahtuu siis ikään kuin kaikki olisi totta, vaikka jokainen tietää, ettei tilanne ole tosi. Tässä muodossa simulointi on lähellä sosiodraamaa tai tapausharjoittelua. Simulaatio-opetusohjelmat kehittävät opiskelijan luovuutta, loogista ajattelua, itsenäistä päätöksentekokykyä ja ryhmätyötaitoja. Lisäksi opiskelijan on mahdollista saada välittömästi palautetta oppimastaan, jolloin opiskelijan oman oppimisen arviointi kehittyy. Ammatillisessa koulutuksessa on oppisisältöjen suunnittelussa mahdollista entistä paremmin ottaa huomioon työelämän tarpeet.
Beninin lippu
thumb|[[Dahomeyn lippu 1960–1975 ja Beninin lippu 1990-]] thumb|Beninin lippu 1975–1990 thumb|Dahomeyn lippu 1860–1890. Beninin lippu on panafrikkalainen trikolori, jonka mallina on Ghanan lippu.
Scania
Sukupolvet vaihtuvat, 1980–1995
Vuonna 1982 14-litraisen V8-moottorin tehoksi nostettiin 420 hv, jolloin siitä tuli taas voimakkain Euroopan markkinoilla myynnissä ollut vakiomalli.
Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 1987
Miehet
* Juoksivat alku- tai välierissä.
Naiset
* Juoksivat alkuerissä.
Scania
Sukupolvet vaihtuvat, 1980–1995
Vuonna 1984 Scania toi markkinoille sähköpneumaattisen CAG-vaihteiston (Computer Aided Gearshift). CAG oli vielä esivalintavaihteisto, mutta se antoi jo viitteitä tulevista robottivaihteistoista. Tämä valinnaisvaruste sai suuremman suosion Scanian linja-autoissa kuin rahtipuolella. Samana vuonna tarjontaa kasvatettiin 92-sarjalla, jonka voimanlähteenä oli siis 9-litrainen, 6-sylinterinen välijäähdytetty turbodiesel.
Vuonna 1988 markkinoille tuotiin 3-sarja. Uuden sukupolven myötä ohjaamoiden ulkoinen design ei muuttunut, mutta sisältä ne uudistettiin täydellisesti. Uutena ohjaamomallina 3-sarjaan lisättiin korotetulla katolla ja suuremmalla sisäkorkeudella varustettu Topline.
Vuonna 1989 Scania 143:n V8-moottorin tehoksi ilmoitettiin 470 hv, vuonna 1992 valmistajansa lippulaiva tavoitti 500 hv:n merkkipaalun. Vuonna 1991 hyttimallistoon lisättiin Streamline-versio, joka oli C-ohjaamo johon oli liitetty aerodynamiikkaa parantavia komponentteja. Mallin ohjaamon vakiokorkeus oli "Topline"-hyttiä vastaava. Näiden ansiosta malli eroaa muista 3-sarjalaisista huomattavasti. Samana vuonna markkinoille tuli Scanian uusi Turbo Compound -moottori.
Uudet muodot ja mallitunnukset, 1995–
Vuonna 1995 markkinoille tuotiin Scania 4-sarja. Ohjaamon muodot olivat pyöristyneet aiemmasta huomattavasti ja aerodynamiikka parantunut, jälleen pystyasentoon nostetusta tuulilasista huolimatta. T- eli nokkamallin autoissa oli vastaavantyyppinen design. Mallin tunnus koostui edelleen moottorin iskutilavuuden ja mallisarjan sukupolven ilmaisevasta numerosta. Tämän tunnuksen jälkeen oli kirjain, joka ilmaisi alustan järeyden, mutta aiemmasta poiketen kirjaintunnukset olivat nyt L, D, C ja G. 4-sarjan korkein ohjaamo eli Topline oli kasvanut mittaan, jossa sen sisällä oli täysi seisomakorkeus. Ammattipiireissä tämä malli sai nopeasti lempinimen vesipää-Scania.
Sarjan moottorivalikoimaa laajennettiin. Vuonna 1998 tarjolle tulivat uudet 9-, 11-, 12- ja 14-litraiset moottorit, jotka kattoivat tehoalueen 230 – 530 hv. Vuonna 2000 moottoreita muokattiin uudemman kerran ja samalla palettiin lisättiin 580-hevosvoimainen, 16 litran V8.
Vuonna 2004 tehdyn malliuudistuksen myötä Scania siirtyi uuteen nomenklatuuriin. Uusi sukupolvi ei enää ollutkaan 5-sarja, vaan mallitunnus muodostuu ohjaamon asennuskorkeuden ilmaisevasta kirjaimesta moottorin hevosvoimaluvusta. Jo aiemmin muodostuneen käytännön mukaan kirjain. "R" tarkoittaa korkealle sijoitettua ohjaamoa, "G" matalalle sijoitettua ohjaamoa ja "P" jakeluajoon tarkoitettua matalaa ohjaamoa. Mallin design sai hieman uusia muotoja mutta on selkeää perintöä aiemmalta sukupolvelta. Perinteisten nokkamallin kuorma-autojen kysyntä on Euroopassa ollut jatkuvassa laskusuunnassa ja viimeisenä eurooppalaisena tehtaana niitä valmisti Scania. Eräs aikakausi kuorma-autojen valmistuksen historiassa tuli päätökseen lokakuussa 2005, kun T-sarjan valmistus lopetettiin.
Linja-autot
thumb|HKL:n Scania-Vabis B15V / Helko Rautatientorilla Helsingissä v. 1949 Scania laskee linja-autojen valmistuksensa alkaneen vuonna 1911, jolloin yhtiö toimitti ensimmäisen 12 hengen Nordmarkbussen-linja-autonsa. Vastaperustetussa Scania-Vabis-yhtiössä Scania valmisti alustat Malmössä ja Vabis korit ja moottorit Södertäljessä. Ruotsin postilaitoksen 1920-luvulla tekemien postilinja-autojen suurhankintojen myötä Scania-Vabis aloitti bussialustojen sarjatuotannon. Eräs tärkeä virstanpylväs linja-autojen valmistuksessa oli vuosi 1932, jolloin yhtiö alkoi valmistaa pystykeulaisia busseja amerikkalaisen Twin Coach -yhtiön lisenssillä. Vuonna 1932 Scania-Vabis valmisti enemmän linja- kuin kuorma-autoja. Linja-autojen korittaminen siirrettiin ulkopuolisille valmistajille.
Toisen maailmansodan aikana linja-autojen valmistus oli lähes olematonta yhtiön keskittyessä sotilaskuorma-autojen valmistukseen. Sodan jälkeen linja-autojen tuotanto kasvoi, mutta yhtiön päätuote oli nyt raskaat kuorma-autot. Vuonna 1948 yhtiö aloitti linja-autojen viennin Brasiliaan. Vuonna 1953 yhtiö lanseerasi markkinoille Metropol-lähiliikennebussin, joka oli kehitetty yhteistyössä amerikkalaisen Mack Trucks -yhtiön kanssa. Se oli ensimmäinen ruotsalaisvalmisteinen, itsekantavalla korilla varustettu linja-auto. Muita yhtiölle merkittäviä bussimalleja ovat olleet vuoden 1966 lähiliikennebussi CR76 sekä vuonna 1971 esitelty CR111. left|thumb|1962 Scania-Vabis C70 Capitol Vuonna 1968 tapahtuneen Saab-Scanian perustamisen myötä kaikki linja-autojen valmistamiseen liittyvät toiminnot siirtyivät Scania Bussar AB -yhtiön alaisuuteen. Kaupungistumisen myötä uusien ja myös käytettyjen paikallisliikenteen bussien markkinat olivat kovassa kasvussa ympäri Euroopan. Vuonna 1980 Scania toi markkinoille ensimmäisen kaasukäyttöisen bussimallinsa. 1980-luvulla Scania aloitti etanolikäyttöisten bussien kenttäkokeet, ensimmäisenä etanolibussina markkinoille tuotiin vuonna 1985 kaupunkibussi CR113. 2000-luvulta lähtien Scania on lisääntyvässä määrin keskittynyt kasvavien suurkaupunkien BRT (Bus rapid transit) -järjestelmien ja vaihtoehtoisilla polttoaineilla toimivien bussien kehittämiseen. Yhtiön 1990-luvun puolivälin ja 2000-luvun tuotelinja kaupunkiliikenteeseen olivat OmniCity-, OmniLink- ja OmniLine-sarjat. Näiden korvaajaksi esiteltiin vuonna 2011 Scania Citywide -sarja.
Marxilainen uskontokritiikki (kirja)
Marxilainen uskontokritiikki (1979) on Vesa Oittisen kirja, jonka on kustantanut vasemmistolainen kustantaja Kansankulttuuri. Teoksessa käsitellään marxilaisen uskontokritiikin lähtökohtia. Tekijä sanoo saatesanoissaan sen pyrkivän olemaan myös käsiteselvitys siitä, mitä uskonto marxilaisen ajattelun mukaan on, miten se syntyy, millaisia historiallisia muotoja sillä on (tekijä toteaa esityksen tosin rajoittuvan tässä vain kristinuskoon) sekä miten kommunistien tulisi arvioida uskontoa.
Teoksen rungon muodostavat marxilaisuuden klassikkojen keskeiset uskontoa käsittelevät lainaukset, jotka on sijoitettu tiettyyn järjestykseen. Muu teksti on selityksiä näihin lainauksiin. Tekijä toteaa, että moni asia on jäänyt tarkemmin selvittämättä ja lukija saattaa ajatella, että havainnollista yhteiskuntatutkimuksen tai historiantutkimuksen aineistoa on liian vähän. Ainakin sitä on kirjoittajan mukaan pidettävä puutteena, että uskonnollisia laitoksia – kuten kirkkoa, papistoa ja niin edelleen – on käsitelty vain ohimennen. Ne ainoastaan mainitaan ensimmäisessä luvussa siinä, missä puhutaan ylärakenteesta, mutta yksityiskohtaisempaa aineistoa ei ole esitetty. Näistä asioista kiinnostunutta lukijaa tekijä kehottaa kääntymään muun kirjallisuuden puoleen.
Scania
Linja-autot
Scania valmisti etumoottorisia linja-auton alustoja Pohjoismaiden markkinoita varten 1980-luvun lopulle saakka, ja viimeiset tehdyt etumoottoriset alustat menivät lähinnä kehitysmaihin, joissa suosittiin tällaista yksinkertaista ja karua rakennetta. Manner-Euroopassa takamoottoriset linja-autot olivat 1980-luvulla jo syrjäyttäneet muunlaiset linja-autotyypit.
Scania on maailman kolmanneksi suurin linja-autojen valmistaja ja yhtiö valmistaa lähi- ja kaukoliikenteen bussialustoja oman Omni-tuoteperheensä lisäksi myös muille korivalmistajille. Scanian linja-autojen valmistuksesta on vastannut nyt jo toimintansa lopettanut tanskalainen Scania A/B, Silkeborg. Yhtiö tekee läheistä yhteistyötä mm. espanjalaisen Irizar-yhtiön kanssa. Nykyisin yksi Scanian tärkeistä kumppaneista on linja-autoja globaaleille markkinoille toimittava kiinalainen Higer Bus. Suomalaisista korittajista Scanian alustoja käyttivät Carrus ja Lahden Autokori sekä monet muut.
Vuosien 2002–2004 välisenä aikana linja-autojen valmistusta yhtiön Katrineholmin tehtaalla Ruotsissa ajettiin alas ja siirrettiin enenevässä määrin Puolaan. Vuonna 2013 sama kohtalo uhkasi Lahden Autokoria, mutta konkurssin jälkeen Scania otti yrityksen toiminnot haltuunsa ja jatkoi toimintaa SOE Busproduction -nimisenä.
Scania Engines
Syyskuussa 2007 aiemmin nimellä Scania Industri- och Marinmotorer toiminut moottorien valmistuksesta vastannut yksikkö sai uuden nimen Scania Engines. Yksikkö valmistaa kaikki Scanian omiin tuotteisiin tarvittavat voimanlähteet, mutta toimittaa moottoreita myös teollisuus- ja voimalaitoskäyttöön sekä merimoottoreiksi. Scania Engines -yksikkö toimittaa moottoreita globaalisti.
Beninin lippu
Dahomeyn kuningaskunta eli Orjarannikko ajautui 1890-luvulla sotiin alueelle palmu- ja kahviplantaaseja sekä kauppapaikan perustaneita ranskalaisia vastaan. Ranskalaiset kukistivat kuningas Béhanzinin joukot 1894 ja korvasivat silloisen elefanttilipun Ranskan trikolorilla. Alueesta tuli osa Ranskan Länsi-Afrikkaa.
Jo ensimmäisen maailmansodan aikaan Ranskan vastainen mieliala yltyi mielenosoituksiksi ja kapinoiksi. Ne nujerrettiin väkivalloin. Toisen maailmansodan heikentämä isäntämaa myöntyi 1946 muuttamaan Dahomeyn aseman Ranskan unioniin kuuluvaksi merentakaiseksi territorioksi. Pakkotyöjärjestelmästä luovuttiin 1952 yleislakon jälkeen ja ensimmäiset poliittiset puolueet syntyivät. Vuonna 1958 Dahomey sai autonomisen tasavallan aseman Ranskan yhteisössä. Ranskan siirtomaajärjestelmän luhistuessa Afrikassa maa itsenäistyi vuonna 1960.
Dahomeyn lipuksi suunniteltiin panafrikkalainen trikolori, joka tosin eroaa muista siten, että vihreä kenttä on pystyssä tangonpuoleisella laidalla, keltainen ja punainen liehuvat vaakasuorassa. Vihreä kuvaa maan vehreyttä ja toivoa. Punainen ja keltainen kuvaavat vaurautta (afrikkalaista yhtenäisyyttä) ja kansallista rohkeutta (kansallistuntoa).
Vuonna 1960 valittiin maalle sen ensimmäinen presidentti. Valituksi tullut Hubert Maga kielsi muut puolueet ja ammattiliitot. Vuonna 1963 heimoristiriidat kärjistyivät. Seurasi yleislakko ja sotilasvallankaappaus 1963. Seuraavina vuosina epävakaus jatkuin, ja kymmenessä vuodessa seurasi kahdeksan sotilaskaappausta ja sotilashallitusten kokoonpanot vaihtuivat.
Virallisesta ideologiasta, marxismi-leninismistä luovuttiin 1990 ja monipuoluejärjestelmä sallittiin uudelleen. Aiempi panafrikkalainen trikolorilippu otettiin jälleen maan viralliseksi lipuksi.
Scania
Scania Engines
Scanian tuotelinjaan kuuluu vuonna 2015 9-litrainen, viisisylinterinen ja 12-litrainen, kuusisylinterinen rivimoottori sekä 16-litrainen V8.
Scania Suomessa
thumb|Scania LB 141 vuosimallia 1977.
Suomen ensimmäisiä Scania-Vabis-autoja hankkivat muiden muassa Helsingin palolaitos vuonna 1917 ja puolustusvoimat vuonna 1918. Puolustusvoimien tällöin ostamat kuusi Scania-Vabista olivat ensimmäiset Suomen puolustuslaitokselle uusina hankitut autot. Helsingin kaupungin liikennelaitos sai käyttöönsä ensimmäiset Scania-Vabis-linja-autot 1930-luvun lopulla, mutta muutoin merkki pysyi Suomessa melko tuntemattomana. Talvisodan aikana Ruotsin valtio lahjoitti naapuriapuna Suomen puolustusvoimille kahdeksan Scania-Vabis-kuorma-autoa tykinvetäjiksi.
Toisen maailmansodan päätyttyä Scania-Vabis alkoi etsiä aktiivisesti vientimarkkinoita ja oli kiinnostunut tulemaan myös Suomeen. Scania-Vabis-autojen säännöllinen maahantuonti Suomeen alkoi vuonna 1949, jolloin sitä varten perustettiin Oy Scan-Auto Ab. Scania-Vabis alkoi saada nopeasti mainetta kestävänä ja taloudellisena autona, mitä kuvasti osaltaan se, että Linja-autoliiton jäsenyrityksilleen vuonna 1953 tekemään kyselyyn vastanneista jo 26 prosenttia ilmoitti eniten haluamakseen merkiksi Scania-Vabiksen. Valuuttapulan ja tuontisäännöstelyn vuoksi autoja ei kuitenkaan saatu maahan kysyntää ja tarvetta vastaavasti. Kuorma- ja linja-autojen tuontisäännöstely purettiin vuonna 1957, johon mennessä Suomeen oli tuotu noin 200 Scania-Vabis-kuorma-autoa ja noin 500 linja-auton alustaa. Vuonna 1963 Scan-Autolle siirtyi myös Saabin maahantuonti. Saabin ja Scanian yhdistyttyä ruotsalainen emoyhtiö ja Valmet Oy ostivat puoliksi Oy Scan-Auto Ab:n osakekannan vuonna 1969. Vuoden 1969 lopussa Suomessa oli rekisterissä 5 694 Scania-kuorma-autoa, jolloin se oli tilaston viidennellä sijalla Bedfordin, Mercedes-Benzin, Volvon ja Sisun jälkeen. Vuoden 1972 lopussa Scania oli jo Suomen yleisin kuorma-automerkki 8 669 autolla. Linja-autojen osalta Scania oli vuoden 1969 lopussa toiseksi yleisin automerkki Volvon jälkeen 1 957 autolla.
Vuoden 1999 lopussa Suomen ajoneuvorekisterissä oli 16 081 Scania-merkkistä kuorma-, linja- ja erikoisautoa (muiden muassa matkailu-, palo- ja hinausautot) vuosimallista 1938 alkaen.
Suomessa Scanian kuorma- ja linja-autot ovat olleet 1960-luvulta lähtien rekisteröintitilastojen kärjessä toisen ruotsalaismerkin Volvon kanssa.
American curly horse
American curly horse (myös american bashkir curly) on Yhdysvalloista lähtöisin oleva hevosrotu, jolla on poikkeuksellinen kihara talvikarva. Rodun on arveltu polveutuvan kiharakarvaisesta venäläisestä baskirianponista, mikäli rodun edustajia on kulkeutunut maahanmuuttajien mukana Yhdysvaltoihin, mutta amerikkalaisen curlyn kiharakarvaisuus saattaa myös olla itsenäisen mutaation seurausta.
Ominaisuudet
Nykypäivän curlyt ovat kilttejä, rauhallisia, älykkäitä ja yhteistyöhaluisia. Niillä on hyvä rakenne ja ne voivat olla minkä tahansa värisiä, joskin yleisin väri on rautias. Karva on talvella tavallista kiharampaa ja kesäkarva on normaalisti ennemmin laineista kuin kiharaa, vaikka jotkin yksilöt ovatkin todella kiharakarvaisia ympäri vuoden. Osa pudottaa harjan ja hännän kesäksi. Aivan kaikki rodun edustajat eivät kuitenkaan ole kiharakarvaisia. Curlyt ovat säkäkorkeudeltaan 145–160 cm, keskimäärin 150 cm.
Curlyt ovat hyviä yleishevosia ja soveltuvat moniin lajeihin, kuten lännen-, este- ja kouluratsastukseen sekä valjakkoajoon. Ne sopivat myös vaelluksille ja vaikeakulkuiseen maastoon. Ne osaavat tavallisten askellajien lisäksi fox trotia ja juoksukäyntiä (running walk). Maailmalla curlyt ovat erityisen suosittuja lännenratsastuksessa nopeutensa, älynsä ja notkeutensa ansiosta.
Monet hevosallergikot eivät saa oireita curlyista, vaikkeivät pystyisi olemaan muiden hevosten lähellä. Syytä ei tiedetä varmasti, mutta jotkut tutkijat ovat epäilleet tämän johtuvan ihon ja karvojen proteiineista.
Historia
Rodun historiaa on onnistuttu jäljittämään vuoteen 1898, jolloin poika nimeltä Peter Damele ja hänen isänsä huomasivat maastoratsastuksellaan Nevadassa kolme kiharakarvaista villihevosta. He pyydystivät niitä villihevoslaumoista. Hevosten alkuperää he eivät saaneet selville, mutta he kesyttivät hevoset ja ryhtyivät jalostamaan niistä uutta rotua. Rotu sai rekisterin vasta vuonna 1971 ja hevosten omistajia pyydettiin auttamaan rotumääritelmän tekemisessä. Rodun arvellaan olleen olemassa 300-400 vuoden ajan ja tiedetään, että jo 1600-luvulla sioux- ja crow-intiaaneilla on ollut kiharakarvaisia hevosia.
American Curly Horse Registry perustettiin vuonna 1971 ja rodun edustajia alettiin rekisteröidä. Rekisterin nimi oli aluksi American Bashkir Registry, koska erään teorian mukaan kiharakarvaisia hevosia oli ollut myös Venäjällä Baskirian alueella, mutta tutkimusten mukaan näin ei ollut ja nimi vaihdettiin vuonna 1997.
Nykyisin curlyja elää Yhdysvalloissa villeissä mustangilaumoissa Nevadassa, Coloradossa ja Wyomingissa. Laumoja suojellaan riistansuojeluohjelmalla. Kesyjä ja rekisteröityjä curlyja on Yhdysvalloissa noin 2000. Pohjoismaihin tuotiin ensimmäiset curlyt vuonna 1992, ja nykyisin niitä on rekisteröitynä noin 150.
Tervajärvi (Padasjoki)
Tervajärvi on Päijät-Hämeessä Padasjoella  sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 21 hehtaaria ja se on 700 metriä pitkä ja 500 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,2 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Nerosjärven alueeseen (35.783) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 102,8 metriä mpy.
Prinsessa Julianan lentoasema
Princess Julianan lentoasema on Saint-Martinin saaren kansainvälinen lentoasema. pienoiskuva|Air Caraibies [[Airbus A330|Airbus A330-223 laskeutumassa Julianan lentokentälle.]] Lentoasema aloitti toimintansa sotilaslentokenttänä vuonna 1942. Se muutettiin siviilikäyttöön seuraavana vuonna.
Lentoaseman kiitotie on nykymittakaavassa lyhyt (2 180 metriä), ja suurin lentokone, joka sille on laskeutunut, on Antonov An-124, jolloin se kuljetti tarvikkeita saarelle hurrikaani Irman tuhojen korjaamiseen. Lentoasema on erityisen suosittu lentokonespottereiden keskuudessa, sillä aivan kiitotien päässä sijaitsee Maho Beach -uimaranta, jonka kaikki lentoasemalle laskeutuvat lentokoneet ylittävät joskus vain 10–20 metrin korkeudessa. Hiekkarantaa sanotaan joskus Kerosene Beachiksi ("Keroseeniranta"). Siksi lentoasema luokitellaan maailman vaarallisimpiin lentoasemiin.
Kirkonlattia
pienoiskuva|Sammallahdenmäen Kirkonlaattia vuonna 2009.
Kirkonlattia on kansanomainen nimitys laakeille ja laaja-alaisille kivilatomuksille, jotka ovat ihmisen tekemiä ja lähinnä pronssikaudelle ajoittuvia. Kirkonlattialatomukset ovat ilmeisesti kiviröykkiöhautoihin eli hiidenkiukaisiin verrattavia hautarakennelmia, mutta muodoltaan poikkeuksellisia. Kuuluisimpia on Satakunnassa Sammallahdenmäellä Kirkonlaattiaksi kutsuttu iso neliskulmainen latomus, joka on ajoitettu pronssikaudelle.
Juho Koivisto
Juho Koivisto -nimisiä henkilöitä ovat tai ovat olleet:
Kuuma linja
Washingtonin ja Moskovan välinen kuuma linja
Elokuvissa esitettiin usein, että kuuman linjan kummassakin päässä olisi ollut punaisen värinen puhelin, vaikka todellisuudessa kyseessä ei ollut lainkaan puhelinyhteys. Kuuma linja oli kaukokirjoitinyhteys eli teleksi. Katsottiin, että puhelimitse tapahtuvassa yhteydenpidossa on liiaksi väärinkäsityksen vaaraa, ja toisaalta puhelinten suojaus salakuuntelulta oli kehittymätöntä. Kuuman linjan toiminta tarkistettiin kerran tunnissa testiviesteillä.
Kuuma linja perustettiin, kun Yhdysvaltojen presidentin John F. Kennedyn ja Neuvostoliiton Nikita Hruštšovin välinen yhteydenpito Kuuban ohjuskriisin aikana vuonna 1962 oli ollut vaarallisen hidasta. Yhdysvallat otti kuuman linjan käyttöön presidentti John F. Kennedyn salamurhan aikana 1963 ja Neuvostoliitto käytti kuumaa linjaa ensimmäistä kertaa kuuden päivän sodan aikana 1967.
Suomessa
Linjavaurioiden välttämiseksi kaapeleita oli useita. Suomen alueella kulki ainakin kaksi reittiä. Yhteys tuli Ruotsista merikaapelina Turkuun ja joidenkin lähteiden mukaan yhteys olisi kulkenut Pääskyvuoren linkkitornin ja lähellä Tukholmaa sijaitsevan Kaknäsin linkkitorniin kautta niiden valmistuttua.
Vaikka kaapeleiden reitit eivät varsinaisesti olleet julkisia, niistä kertoivat maastossa punaiseksi maalatut Posti- ja lennätinlaitoksen merkillä varustetut tolpat, joista moni on edelleen olemassa. Lisäksi reitillä on vahvarakenteisia vahvistinasemia ja kevyempiä huoltokoppeja ilmeisesti aina kaapelikelan vaihdon kohdalla. Suomessa nämä maakaapelit välittivät myös normaalia puhelinliikennettä.
Reitin kulkua on arvioitu sen katkeamista koskevien uutisten perusteella. Katkeamisia sattui Suomessa usein esimerkiksi maankaivutöiden yhteydessä. Katkeamisia tapahtui myös ulkomailla, esimerkiksi Tanskassa neuvostoliittolainen alus katkaisi kaapelin vetäessään hiekkasärkälle ajautunutta alusta irti.
{ "type": "Feature", "properties": {"stroke": "#922b21","stroke-width": 7}, "geometry": { "type": "LineString", "coordinates": [ [24.9375, 60.170833], [24.466667, 61], [23.622222, 60.813889], [22.266667, 60.451389] ] } }, { "type": "Feature", "properties": {"stroke": "#ff0000","stroke-width": 2}, "geometry": { "type": "LineString", "coordinates": [ [24.9375, 60.170833], [24.466667, 61], [25.655556, 60.980556], [28.183333, 61.066667], [30.308611, 59.9375] ] } }, { "type": "Feature", "properties": {"stroke": "#ec7063","stroke-width": 4}, "geometry": { "type": "LineString", "coordinates": [ [24.9375, 60.170833], [24.655556, 60.205556], [24.319444, 60.416667], [24.066667, 60.25], [23.590278, 60.379167], [22.266667, 60.451389] ] } } ] }
Lontoo-Washington
Toisen maailmansodan aikana Lontoon ja Washingtonin välillä oli vihjelinja joka oli käytössä vuosina 1943-1946 joka tehtiin turvalliseksi käyttämällä ensimmäistä kertaa äänen salauskonetta nimeltä SIGSALY.
Peking-Moskova
Pekingin ja Moskovan välistä vihjelinjaa käytettiin ensimmäistä kertaa vuoden 1969 välisen rajaselkkauksen aikana. Kiina kuitenkin kieltäytyi rauhaneuvotteluista Neuvostoliiton kanssa ja katkaisi viestintäyhteyden Neuvostoliiton kanssa. Kiinan ja Venäjän välinen vihjelinja avattiin vasta vuonna 1996
Pariisi-Moskova
Neuvostoliiton vierailun yhteydessä vuonna 1966 Ranskan presidentti Charles de Gaulle ilmoitti, että Pariisin ja Moskovan välille avataan vihjepuhelin. Linja päivitettiin teleksistä nopeaksi faksiksi vuonna 1989
Harri Mannermaa
Harri Juhani Mannermaa (s. 30. heinäkuuta 1959 Pulkkila) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen kestävyysjuoksija. Seuratasolla hän edusti vuodesta vuodesta 1987 lähtien Kenttäurheilijat -58:aa ja hänen valmentajanaan toimi Reijo Kokko. Aikuisten SM-kisoista Mannermaa saavutti hopeaa maratonilta vuonna 1991. Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 2011 jälkeen.
Kuuma linja
Lontoo-Moskova
Lontoon ja Moskovan välille perustettiin virallinen vihjelinja vuonna 1992.
New Delhi-Islamabad
Intia ja Pakistan sopivat 20. kesäkuuta 2004 ydinkoekiellon pidentämisestä vihjelinjan perustamisesta ulkoministeriöiden välille tarkoituksena estää väärinkäsitykset, jotka voivat johtaa ydinsotaan. Vihjelinja perustettiin Yhdysvaltain asevoimien henkilökunnan teknisellä tuella.
Peking-Washington
Yhdysvallat ja Kiina perustivat puolustuslinjan vuonna 2008.
Peking-New Delhi
Intia ja Kiina ilmoittivat vihjelinjasta molempien maiden ulkoministeriöiden väille vuonna 2010.
Pjongjang-Seoul
Pohjois- ja Etelä-Korean välillä on yli 40 suoraa puhelinlinjaa, joista ensimmäinen avattiin syyskuussa 1971. Suurin osa näistä vihjelinjoista kulkee Panmunjomin yhteisen turvallisuusalueen kautta, ja niitä ylläpitää Punainen Risti. Vuodesta 1971 lähtien Pohjois-Korea on poistanut vihjelinjat käytöstä 7 kertaa, viimeisen kerran helmikuussa 2016. Kim Jong-unin uudenvuodenpuheen jälkeen rajapuhelin avattiin uudelleen 3. tammikuuta 2018.
New Delhi-Washington
Elokuussa 2015 Washingtonin ja New Delhin välinen kuumalinja aloitti toimintansa. Päätös tämän puhelinlinjan perustamisesta tehtiin presidentti Barack Obaman Intian-vierailulla tammikuussa 2015.
Lapanen
thumb Lapanen on langasta (yleisimmin villasta) tehty käsine, johon puetaan kämmen ja sormet. Lapasessa peukalolle on oma tilansa, mutta muut sormet ovat yhtenäisessä tilassa. Silloin jäähtyvä pinta-ala on pienempi, joten lapaset ovat lämpimämmät kuin sormikkaat. Rukkasissa käytetään samaa periaatetta.
Lapasia on kaksi perustyyppiä: peukalokiilalla ja ilman. Peukalokiila tarkoittaa lapasen runko-osan levennystä peukalontyvessä. Peukalokiilan kanssa lapaset on vaikeampi neuloa, mutta ne seuraavat paremmin käden kolmiulotteista muotoa, joten niistä voidaan tehdä kapeammat.
Timo Keronen
Timo Mikko Keronen (s. 9. helmikuuta 1960 Imatra) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen kolmiloikkaaja. Hän edusti koko uransa ajan Imatran Urheilijoita ja vastasi itse omasta valmennuksestaan. Kalevan kisoista Keronen saavutti kolmiloikan pronssia vuonna 1991. Lisäksi hän voitti sisäratojen SM-kisoista kolmiloikan hopeaa vuonna 1986. Virallissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 1993 jälkeen.
Tarja Lunnas
Tarja Lunnas (s. 11. elokuuta 1960 Tampere) on suomalainen iskelmälaulaja.
Lunnas tuli tunnetuksi Seinäjoen Tangomarkkinoilla 1989 sijoituttuaan toiseksi. Tämän jälkeen Lunnas sai enemmän keikkoja ja jätti päätyönsä ATK-suunnittelijana. Hän on osallistunut Eurovision laulukilpailujen Suomen karsintoihin kaksi kertaa. Ensimmäisellä kerralla karsintakappale oli ”Naurus sun ja katseesi sun” vuoden 1990 karsinnassa ja toisella kerralla kappale ”Kuka tykkää suukoista” vuoden 1994 karsinnassa.
Syksyn sävel -kilpailuun Lunnas osallistui kolme kertaa. Hänen kilpailukappaleensa ”Seine” hylättiin kilpailusta vuonna 1997 ennenaikaisen mainostamisen vuoksi. Kaksi vuotta myöhemmin Lunnas sijoittui kilpailussa kolmanneksi kappaleella ”Lemmenpölyä” ja vuonna 2000 ”Paratiisisaari” toi sekin kolmannen sijan.
RFA Fort Victoria
RFA Fort Victoria (viirinumero A387) oli Royal Fleet Auxiliaryn Fort Victoria -luokan yhdistetty varastolaiva ja tankkeri.
Valmistus
Britannian puolustusministeriö tilasi aluksen 23. huhtikuuta 1986 Belfastista Harland and Wolffilta, missä köli laskettiin 15. syyskuuta 1988 telakkanumerolla 1 065. Alus laskettiin vesille 4. toukokuuta 1990 ja otettiin palvelukseen 24. kesäkuuta 1994.
Aluksen palvelukseenotto viivästyi pian vesillelaskun jälkeen IRA:n asettamien pommien aiheutettua tuhoa aluksella. Ensimmäinen tuhosi konehuoneen aiheuttaen vuodon, mutta pelastusmiehistö sai nopeasti vuodon hallintaan. Toinen pommi löytyi ennen räjähdystä ja se purettiin.
Palvelus
Alkuvuodesta 2003 alus osallistui Persianlahdella operaatio Teliciin. Vuonna 2007 alus sijoitettiin valmiusreserviin Portsmouthissa, mistä se siirrettiin 2. marraskuuta hinattuna Birkenheadiin telakoitavaksi.
Seppo Kykkänen
Seppo Tapio Kykkänen (s. 31. lokakuuta 1958 Tampere) on suomalainen kestävyysuoksija. Hän on edustanut vuodesta 1995 lähtien Tampereen Urheilijat -38:aa ja vastannut itse omasta valmennuksestaan. Aikuisten SM-tasolla Kykkänen on saavuttanut pronssia maratonilta vuonna 1991. Vuodesta 2004 lähtien hän on osallistunut lähinnä veteraanien kilpailuihin yleisen sarjan kisojen sijaan.
Musta-Parlammi
Musta-Parlammi on Päijät-Hämeessä Padasjoella  sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 3,8 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 850 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Nerosjärven alueeseen (35.783) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 103 metriä mpy.
RFA Fort George
Valmistus
Alus tilattiin 18. joulukuuta 1987 Tyne and Wearista Swan Hunterilta, missä köli laskettiin 9. maaliskuuta 1989 telakkanumerolla 129. Alus laskettiin vesille 1. maaliskuuta 1991 kumminaan laivastonkomentajan puoliso Lady Slater ja otettiin palvelukseen 16. heinäkuuta 1993.
Palvelus
Aluksen ollessa 1999 huollettavana Tynessa, sille asennettiin Vulcan Phalanx CIWS järjestelmä. Alukselle sijoitettiin maaliskuussa 2000 viiden Sea King -helikopterin lentue ennen lähtöä Mozambiquen kanaaliin avustamaan tulvan uhreja. Toukokuussa alus osallistui operaatioon Sierra Leonessa. Aluksen miehistö pelasti 26. syyskuuta Välimerellä kreikkalaisen karilleajaneen matkustajalautan Express Saminian miehistöä ja matkustajia. Alus palasi telakoitavaksi Birkenheadiin vuoden 2007 lopulla.
Köln (1928)
Köln oli Saksan laivaston Königsberg-luokan risteilijä toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Risteilijä D (Arconan korvaava alus) tilattiin Marinewerft Wilhelmshavenilta, missä köli laskettiin 7. elokuuta 1926 telakkanumerolla 116. Alus laskettiin vesille 23. toukokuuta 1928. Aluksen vesillelaskupuheen piti Kölnin pormestari Konrad Adenauer. Aluksen kummina oli ensimmäisessä maailmansodassa 1914 tuhoutuneen risteilijä SMS Cölnin päällikön Meidingerin leski. Vaikea taloudellinen tilanne hidasti aluksen valmistumista, ja se valmistui vasta vuoden 1929 lopulla. Aluksen päällikkö Ludwig von Schröder otti sen palvelukseen 15. tammikuuta 1930. Miehistöksi siirrettiin käytöstä poistuvan risteilijä Amazonen miehistö. Palvelukseenottoseremonian kunniavieraana oli SMS Kölnin ainoa eloonjäänyt, lämmittäjä Neumann.
Atte Karppinen
Atte Karppinen (s. 14. maaliskuuta 1998 Kempele) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Mestis-joukkue Iisalmen Peli-Karhuissa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.
Ura
Karppinen on Oulun Kärppien kasvatti. Hän toimi kaudella 2013–2014 seuran C-nuorten varakapteenina. Karppinen oli C-nuorten SM-karsinnoissa 13 syöttöpisteellään Kärppien paras syöttäjä Mikko Juusolan kanssa. C-nuorten SM-sarjassa hän oli tehoilla 13+40=53 joukkueen paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Juusolan jälkeen. Karppinen jakoi koko sarjan pistepörssin yhdeksännen sijan KalPan Riku Mustosen kanssa. Hän sijoittui kymmenellä osumallaan koko pudotuspelien maalipörssissä toiseksi edellään vain joukkuetoveri Janne Kuokkanen. Karppinen voitti kauden päätteeksi C-nuorten SM-hopeaa. Hänet palkittiin sarjan tehopelaajana Esa Keskinen -palkinnolla.
Kaudella 2014–2015 Karppinen voitti B-nuorten Suomenmestaruuden. Hän pelasi samalla kaudella myös kuusi ottelua lainalla Kiekko-Laserin B-nuorissa. Kaudeksi 2015–2016 Karppinen siirtyi Espoo Bluesin B-nuoriin. Hän jakoi tehoilla 18+36=54 koko B-nuorten SM-sarjan pistepörssin kahdeksannen sijan TPS:n Artturi Prisjaznjukin kanssa ja joukkuetoverinsa Oliver Kinnusen kanssa. Karppinen voitti kauden päätteeksi B-nuorten SM-hopeaa. Kaudeksi 2016–2017 hän palasi Kärppiin ja siirtyi seuran A-nuoriin. Kaudella 2017–2018 Karppinen jakoi tehoilla 18+22=40 joukkueen sisäisen pistepörssin toisen sijan Eetu Päkkilän kanssa edellään Aatu Luusuaniemi. Hän voitti kauden päätteeksi A-nuorten SM-hopeaa. Karppinen debytoi samalla kaudella myös miesten peleissä pelattuaan joulukuussa 2017 kolme ottelua lainalla Mestis-joukkue Rovaniemen Kiekossa tehopistein 1+1=2.
Karppinen siirtyi kaudeksi 2018–2019 vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Savonlinnan Pallokerhoon. Hän teki tulokaskaudellaan runkosarjassa 50 ottelussa tehot 15+25=40, joilla Karppinen jakoi joukkueen sisäisen pistepörssin kolmannen sijan Juuso Forsströmin kanssa. Hän jakoi myös koko Mestiksen tulokkaiden maalipörssin voiton IPK:n Mikko Juusolan kanssa. Pudotuspeleissä Karppinen teki kuudessa ottelussa yhden syöttöpisteen. Hän pelasi myös kaksi Suomen Cupin ottelua tehden kaksi syöttöpistettä. Kaudella 2019–2020 Karppinen oli tehoilla 18+28=46 SaPKon paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Matias Lainion jälkeen. Hän jakoi koko Mestiksen pistepörssin kahdeksannen sijan RoKin Kasper Elon ja Hokin Tuomas Komulaisen kanssa. Suomen Cupissa Karppinen oli joukkueensa paras syöttäjä viidellä syöttöpisteellään.
Kaudeksi 2020–2021 Karppinen siirtyi jatkamaan Mestis-pelejään vuoden mittaisella sopimuksella Iisalmen Peli-Karhuihin. Hän pelasi harjoituskaudella myös lainalla seuran yhteistyöjoukkueessa, SM-liigajoukkue Kalevan Pallossa. Karppinen johti 12 syöttöpisteellään IPK:n sisäistä syöttöpörssiä Tatu Kokkolan kanssa, kunnes helmikuussa 2021 hänen sopimuksensa purettiin Mestiksen ollessa keskeytettynä koronavirusrajoitusten vuoksi. Muutamaa päivää myöhemmin Karppisen vahvistettiin siirtyvän loppukaudeksi monikansallisen ICE Hockey Leaguen itävaltalaisjoukkue Black Wings 1992:een. Hän teki miesten pääsarjadebyyttinsä 7. helmikuuta 2021 italialaista HC Bolzanoa vastaan. Karppinen merkittiin Black Wingsin kakkosketjun vasempaan laitaan Stefan Gaffalin ja toisen uuden vahvistuksen, Gints Meijan viereen. Ensimmäisen pääsarjamaalinsa hän teki neljännessä ottelussaan 19. helmikuuta 2021 vieraissa Villacher SV:tä vastaan. Karppinen pelasi ICEHL:ssä kaikkiaan 11 runkosarjaottelua tehden kaksi maalia.
Kaudeksi 2022–2023 Karppinen palasi jälleen vuoden mittaisella sopimuksella IPK:hon.
Muuta
Karppisen isoveli Aku on pelannut jääkiekkoa puolustajana.
Trident (sarjakuvahahmo)
Trident on nimi neljälle eri DC Comicsin kustantamalle sarjakuvaroistolle. Marv Wolfmanin luoma hahmo esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1983 The New Teen Titans sarjakuvalehden numerossa 33. Trident on tullut tunnetuksi Teinititaanien vihollisena.