cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mille Lacsin piirikunta
Townshipit ja kaupungit
Mille Lacsin piirikunta jakautuu Bogus Brookin, Borgholmin, Bradburyn, Daileyn, East Siden, Greenbushin, Haylandin, Isle Harborin, Kathion, Lewisin, Milacan, Milon, Mudgettin, Onamian, Pagen, Princetonin ja South Harborin townshipeihin. Piirikunnan kaupungit ovat Bock, Foreston, Isle, Milaca, Onamia, Pease, Princeton (osittain Sherburnen piirikunnassa) sekä Wahkon.
Historia
Mille Lacsin piirikunta on perustettu 23. toukokuuta 1857, mihin asti sen alue oli osa Bentonin piirikuntaa. Piirikunta nimettiin sen pohjoisrajaa halkovan Mille Lacs -järven mukaan. Sen keskuskaupungiksi tuli Princeton, alueelle ainoa siihen mennessä perustettu kaupunki. Vuonna 1860 piirikunta järjestäytyi virallisesti ja siihen sulautettiin viereinen Monroen piirikunta. Piirikunnan alueen ensimmäinen rautatie oli vuonna 1882 rakennettu St. Cloud–Hinckley -rata. Vuonna 1920 sen hallintokeskus siirtyi Princetonista Milacaan.
Väestö
Mille Lacsin piirikunnan arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 heinäkuussa 26 277. Vuoden 2010 väestönlaskennassa se oli 26 097 asukasta. Vuonna 2018 väestön mediaani-ikä oli 40,4 vuotta. Noin 89,1 prosenttia piirikunnan väestöstä oli ei-”hispaanoja” (kattaa espanjalaista tai latinalaisamerikkalaista alkuperää olevat) valkoisia, noin 4,8 prosenttia alkuperäiskansojen jäseniä ja noin 2,6 prosenttia ei-hispaanoja useampirotuisia. Noin 100 prosenttia asukkaista puhui kotonaan englantia. Vuoden 2000 väestönlaskennassa Mille Lacsin piirikunnan väestöstä 36,1 prosenttia oli sukujuuriltaan amerikansaksalaisia, 17,6 prosenttia amerikanruotsalaisia, 16,7 prosenttia amerikannorjalaisia ja 8,8 prosenttia amerikanirlantilaisia. Vuonna 2018 piirikunnan työttömyysaste oli 4,8 prosenttia.
Gayle
Gayle (myös gail tai moffietaal) on Etelä-Afrikassa käytetty slangi tai kryptolekti, joka pohjautuu englantiin ja afrikaansiin. Sitä ovat perinteisesti käyttäneet Etelä-Afrikan valkoiseen seksuaali- ja sukupuolivähemmistöön kuuluvat henkilöt. Gaylella ei ole äidinkielisiä puhujia, ja sen katsotaan olevan luokittelematon ja kuollut kieli.
The Wizard (Uriah Heepin kappale)
”The Wizard” on Uriah Heepin vuonna 1972 julkaistu kappale, joka julkaistiin yhtyeen albumilla Demons and Wizards. Se on levyn avausraita sekä ensimmäinen single. Kappale oli samalla yhtyeen ensimmäinen, joka äänitettiin 16-raitanauhurilla.
Gayle
Lesbojen keskuudessa kehitettiin oma versio gaylesta, josta käytettiin nimitystä lettytaal.
The Wizard (Uriah Heepin kappale)
Kappale nousi listalle Sveitsissä ja Länsi-Saksassa. Se ei kuitenkaan menestynyt yleisesti yhtä hyvin kuin levyn toinen single ”Easy Livin’”.
Työstö
Kappaleen ovat säveltäneet kosketinsoittaja-kitaristi Ken Hensley sekä yhtyeessä lyhyen aikaa jäsenenä ollut basisti Mark Clarke. ”The Wizard” oli myös Clarken ainoa sävellystyö yhtyeessä. Clarke kirjoitti sekä lauloi sen väliosan, koska melodia oli solisti David Byronin äänialalle liian korkea. ”The Wizard” kertoo tarinan miehestä, joka vuorilla vaeltaessaan tapaa velhon. Kappale pohjautuu uneen, jonka Hensley näki viikon ajan, kunnes kirjoitti aiheesta laulun. Hensley on kuvannut tarinan velhoa ”ihailtavaksi tyypiksi, jonkin sortin guruksi”.
Gayle
Historia
Gayle syntyi, koska apartheidin aikana homoseksuaalisuus oli rikos Etelä-Afrikassa ja vähemmistöt käyttivät slangia salatakseen oman identiteettinsä ulkopuolisilta. Slangi sai alkunsa 1960-luvulla ja siitä käytettiin nimitystä moffietaal. Samaan aikaan Etelä-Afrikassa kehittyi toinenkin seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen käyttämä kryptolekti, isiNgqumo, jota käyttivät maan värilliset käyttivät, koska apartheid piti kaksi väestönryhmää tiukasti erillä toisistaan.
The Wizard (Uriah Heepin kappale)
Työstö
”The Wizard” äänitettiin reilusti ennen Demons and Wizards -albumin muuta materiaalia, sillä se oli yhtyeen mielestä niin hyvä, että se nauhoitettiin heti sen valmistuttua. Uriah Heep käytti äänityksissä ensimmäistä kertaa Landsdown Studiosin 16-raitaista nauhuria. Tämä lisäsi mahdollisuuksia runsaampiin päällekkäisäänityksiin ja äänikokeiluihin. Kappaleeseen lisättiin muun muassa efekti, jossa David Byronin laulu nopeutuu. Lisäksi mukaan päätyi korkea, viheltävä ääni, joka on peräisin teepannusta. Vislauksen nopeutta muutettiin jälkikäteen, jotta se olisi samassa vireessä kuin laulu.
Julkaisu ja vastaanotto
”The Wizard” julkaistiin Demons and Wizards -albumin ensimmäisenä singlenä. Se ei saavuttanut yhtä suurta menestystä kuin albumin toinen single ”Easy Livin’”, mutta sitä pidetään kuitenkin yhtyeen suurimpiin klassikoihin kuuluvana. Tästä huolimatta ”The Wizard” nosti suuresti Uriah Heepin maailmanlaajuista suosiota. ”The Wizard” ylsi Sveitsissä listasijalle kahdeksan ja Länsi-Saksassa sijalle 34.
Yhtye julkaisi uudelleennauhoitetun version kappaleesta vuoden 2009 Celebration-albumilla.
Ariada Volžsk
Historia
Volžskiin perustettiin vuonna 1996 Volgan seudun seniorikiekkoilijoille joukkue nimeltään Ariada. Joukkueen toiminta laajeni ja vuonna 1998 sitä alkoi valmentamaan Anwar Valiahmetov Ak Bars Kazanin organisaatiosta. Vuonna 2001 joukkue järjestäytyi jääkiekkoseuraksi Pervaja Ligaan nimellä HK Ariada. Samana vuonna perustettiin Ariadan kiekkokoulu. HK Ariada voitti liigan Volgan divisioonan kahdesti, mutta seura ajautui rahoitusvaikeuksiin ja se lopetti toimintansa vuonna 2003.
Ariadan kiekkokoulun pohjalta perustettiin samana vuonna 2003 jo uusi jääkiekkojoukkue Ariada-Akpars, joka liittyi Vysšaja Ligaan. Vuonna 2010 Vysšaja Ligasta tuli VHL ja Ariada-Akpars jatkoi siinä sarjassa. Kauden 2013–2014 alussa seura vaihtoi nimeksensä Ariada Volžsk.
The Wizard (Uriah Heepin kappale)
Cover-versiot
Power metal -yhtye Blind Guardian on tehnyt kappaleesta oman versionsa. Se on julkaistu muun muassa The Forgotten Tales -albumilla sekä ”A Past and Future Secret” -singlen b-puolena.
Gayle
Historia
Kun homoseksuaaliset teot laillistettiin vuonna 1994, gaylen käyttö laski merkittävästi, sillä ihmisten ei enää tarvinnut peitellä seksuaalista suuntautumistaan.
Gaylen merkitys on muuttunut seksuaalisen suuntautumisen peittelystä oman identiteetin rakentamisen välineeksi. Käyttämällä gaylea englannin- ja afrikaansinkielinen satenkaariväestö on onnistunut luomaan oman rekisterin.
Vuonna 2003 julkaistiin ensimmäinen gaylen sanakirja. Sen tekijä, Ken Cage, ei kuitenkaan konsultoinut gaylen ensimmäisiä käyttäjiä 1960-luvulta. .
Gaylea käsittelevä, Andrew Brukmanin ohjaama, dokumenttielokuva The Men Who Speak Gayle julkaistiin vuonna 2020. Elokuva kertoo kahdesta miehestä, jotka ovat omistautuneet gaylen säilyttämiseen: drag-artisti Nathan Kennedy ja Louis van Brakel. .
Sanalista
Lähde:
Lauseita
Lähde:
Merikoski SBT
Seuratoiminta
Merikoskella on useita juniorijoukkuetta.
AKM
Suurin ero AK-47-kivääriin on levyprässätty runko aiemman jyrsityn sijasta. Pienempiä eroja ovat muun muassa uudelleenmuotoiltu etutähtäin, vaihdin, laatikon kansi ja piipussa lusikkamallinen kompensaattori. Myös takatähtäimen säätövara muutettiin 800 metristä tuhanteen metriin. Myöhemmässä vaiheessa pistoolikahvoja alettiin valmistaa bakeliitista puisten sijaan; myös bakeliittilippaiden valmistus aloitettiin kokometallisten lisäksi. Toiminnallisesti ase on sama kuin edeltäjänsä AK-47. AKM käyttää AK-47:n tapaan 7,62×39 mm patruunoita ja aseen lippaat ovat yhteensopivia AK-47:n ja RPK-pikakiväärin kanssa.
Asetta on valmistettu ja viety useaan maahan ja kopioineen se onkin useimmiten tavattu Kalašnikov-sarjan ase. Vaikkei AKM olekaan enää virallisesti Venäjän asevoimien palvelusase, sitä käytetään edelleen. Syynä tähän on 7,62×39 mm patruunan AK-74:ssä käytettyä 5,45×39 mm patruunaa parempana pidetty läpäisykyky.
Friederike Mayröcker
thumb|right|Friederike Mayröcker. Friederike Mayröcker (20. joulukuuta 1924 Wien – 4. kesäkuuta 2021 ) oli itävaltalainen runoilija ja kirjailija. Hän toimi englanninopettajana kouluissa vuosina 1946–1969. Hänet tunnustetaan erääksi merkittävimmistä itävaltalaisista nykyrunoilijoista.
Friederike Mayröcker syntyi Wienissä vuonna 1924 ja kasvoi siellä sekä Deinzendorfissa. Hänen isänsä oli opetta ja äitinsä modisti. Toisen maailmansodan aikana, vuonna 1942 Mayröcker kutsuttiin Luftwaffen palvelukseen. Hän asui Wienissä ja työskenteli sihteerinä. Sodan jälkeen hän toimi vuosina 1946–1969 englanninopettajana Wienin keskikouluissa.
Mayröcker aloitti kirjoittamisen 15-vuotiaana ja julkaisi ensimmäiset kirjoituksensa lehdessä vuonna 1946. Hänen runojaan julkaistiin muun muassa avantgardelehti Planissä. Siinä julkaistiin monia nuorten kirjailijoiden kirjoituksia, ja vuosina 1945–1948 julkaistu lehti oli edesauttamassa itävaltalaisen kulttuurin nousua natsivallan jäljiltä. Mayrocöker tutustui 1950-luvulla Ingeborg Bachmannin ympärille kehittyneeseen kirjalliseen piiriin, ja hänellä oli kontakteja myös löyhään Wienin ryhmään, jonka jäseniä yhdisti kiinnostus dadaismiin, surrealismiin ja ekspressionismiin.
Mayröcker tapasi vuonna 1954 Ernst Jandlin. Kumpikin oli tuolloin naimisissa, mutta he erosivat ollakseen yhdessä. He eivät kuitenkaan missään vaiheessa asuneet samassa osoitteessa. Mayröcker ja Jandl olivat tuotteliaita yhdessä, ja he kirjoittivat muun muassa vuosina 1968–1970 kuunnelmaa. Niistä ensimmäinen palkittiin vuonna 1969 Kriegesblinden-palkinnolla, joka on saksankielisen alueen johtavia kuunnelmapalkintoja.
Mayröckerin ensimmäinen oma runokokoelma Tod durch Musen julkaistiin vuonna 1966. Hän jäi kolme vuotta myöhemmin eläkkeelle opettajan virasta ja keskittyi jatkossa vain kirjoittamiseen. Mayröckerin muita varhaisia teoksia ovat Gertrude Stein -tribuutti Tender Buttons für Selbstmörder (1971) ja Arie auf tönernen Füszen (1972).
Mayröckerin tuotanto on laaja, ja hän kirjoitti runojen ja kuunnelmien lisäksi romaaneja, novelleja, lastenkirjoja ja näytelmiä. Jandlin kuoltua vuonna 2000 Mayröcker kirjoitti proosaa heidän yhteisestä elämästä. Mayröcker teki myös libreton Wolfram Wagnerin oopperaan Stretta (kantaesitetty 2004). Mayröckerin ja Jandlin kuunnelmassa Die Kantate oder, Gottes Augenstern bist Du (2003) on puolestaan Wolfgang von Schweinitzin säveltämä musiikki.
Mayröckerille on myönnetty useita palkintoja, joihin lukeutuvat Anton Wildgans - (1981), Roswitha- (1982), Erich Fried - (1995) ja Georg Büchner -palkinnot (2001).
Haapajärvi (Kangasala)
Maantietoa
Järven pinta-ala on 3,1 hehtaaria ja se on 450 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Sen etelärinteet ovat jyrkkiä ja pohjoiset rannat alavaa mata. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Lännessä sijaitsee maatila, mutta muuten järven rannat ovat autiot..
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Mallasveden ja Pälkäneveden alueella (35.71), jonka Roineen alueeseen (35.713) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 100,6 metriä mpy. Siihen laske entisiä pelto-ojia metsämaalta. Järven itäpäästä alkaa laskujoki, joka virtaa alajuoksulla peltomaiden läpi Roineen Haapalahden Eteläistenperään.
Historiaa
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa Haapajärvi oli autio, mutta sen pohjoisrannat oli raivattu niityksi. Vuoden 1953 peruskartassa järven länsipuoli oli laajaa yhtenäistä peltomaata, joka on nykyään osittain metsitetty.
Roadrunner Tour
Roadrunner Tour on Remu Aaltosen Remu plays Hurriganes -yhtyeen ensimmäinen ja ainoa albumi. Se julkaistiin vuonna 1994. Kyseessä on live-äänitys, josta suurin osa nauhoitettiin Tavastia-klubilla ja osa Planet FunFunissa Keravalla. Levyllä ei soita Remun lisäksi muita alkuperäisiä Hurriganesin jäseniä.
Tyrjä
thumb|250px|Nykyistä Rasvaniemen kyläaukeaa Parikkalassa, Tyrjän rantatieltä länteen.
Tyrjä on kylä Parikkalan kunnassa. Merkittävä osa kylästä jäi rauhanteossa luovutetun Karjalan puolelle.
Historia
Tyrjän kylä kuului Viipurin lääniin vuoteen 1945 saakka, jolloin Viipurin lääni lakkautettiin ja Kymen lääni perustettiin. Tyrjästä Neuvostoliitolle luovutettu osa rajoittui seuraavasti: Tyrjänjärven kohdalla lännessä Joensuun ja Rasvaniemen kyliin, pohjoisessa Saaren pitäjään, idässä Jaakkiman pitäjään, kaakossa Kurkijoen pitäjään, etelässä ja lounaassa Joukion kylään ja luoteessa nykyiseen Tyrjän kylään. Ennen alueluovutusta kylän pituus koillisesta lounaaseen oli 15,5 kilometriä ja leveys luoteesta kaakkoon 11,5 kilometriä. Nykyään kylän pituus on noin 8 kilometriä ja leveys noin 3 kilometriä. 1930-luvulla Tyrjällä oli noin 1 500 asukasta, 1990-luvulla Suomen puolella enää runsaat sata.
Elinkeinojen kehittyminen
Tyrjän Kirkonpuolelle perustettiin meijeri jo vuonna 1892, Kiiskin Littusen taloon. Kylällä toimi osuuskassa vuodesta 1905 ja osuuskauppa vuodesta 1909 alkaen. Yksityisiä olivat mm. Ansion, Sarkion ja Sorasmaan kaupat. Kauppiaina toimivat eri vaiheissa myös Reinikainen, Kosonen, M. Anttonen, J. Sikiö, M. Sikiö ja M. Silvennoinen. Kylän länsilaidalla Lepojan-Syväoron tieltä noin kilometrin päässä oli vesivoimalla toiminut Heikki Peijun omistama mylly ja pärehöylä. Kivik’ojan mylly toimi myös vesivoimalla, mutta Huhtalammin mylly toimi höyrykoneen voimalla. Vuonna 1932 perustettiin Tyrjän Mylly- ja sahaosuuskunta, joka rakensi höyrykonekäyttöisen myllyn, sirkkelin ja pärehöylän Tyrjän Tienristin läheisyyteen. Myöhemmin tehtiin 30 säkin viljakuivaamo. Tuotantolaitos valaistiin omalla generaattorilla tuotetun sähkön avulla. Tyrjän Sonniosuuskunta perustettiin Kirkonpuolen koululla 1923, Tyrjän Oriyhdistys vasta 1944.
Opetus- ja yhdistystoiminnan juuret
Kylän ensimmäinen koulu perustettiin 1896, koulurakennus valmistui 1898. Koulun perustamista oli tosin esitetty jo kaksi vuotta aiemmin. Kylällä toimivat lisäksi Valkealammin koulu, joka perustettiin 1921 tai 1922 ja Syväoron koulu. Tyrjän Nuorisoseura oli ikäjärjestyksessä neljäs Parikkalassa, perustettu 3. päivänä huhtikuuta 1899. Opettaja Simo Kaksonen oli seuran perustamisen takana. Oma talo nuorisoseuralle valmistui 1912, mutta se paloi vuonna 1931. Tyrjän maamiesseura perustettiin 1919 Itä-Karjalan maanviljelysseuran osaksi. Ensimmäinen puheenjohtaja, vuoteen 1944 asti, oli Viljo Pajari. Naisosaston perustava kokous pidettiin 28. huhtikuuta 1935, jäseniä siinä oli saman vuoden lopussa 35 henkilöä. Tyrjän Naisvoimistelijat oli sen sijaan perustettu jo vuonna 1923 opettaja Fiina Koskelan kutsusta.
Sotien aika
Talvisodan rauhantekoon asti Tyrjän suojeluskunta kuului Sortavalan suojeluskuntapiiriin. Talvisodan jälkeen Parikkalan suojeluskunnat liitettiin Savonlinnan suojeluskuntapiiriin. Koska Parikkalan suojeluskunta kuului kenttätykistöön vuoteen 1940 asti, Parikkalassakin oli neljä kolmituumaista tykkiä, joista kaksi oli Tyrjän Sillanlahdessa. Lotta Svärd ry:n Parikkalan paikallisosaston Tyrjän kyläosasto perustettiin kevättalvella 1933 Tyrjän kansakoululla, paljolti opettaja Kerttu Kososen (o.s. Järveläinen) myötävaikutuksella.
Tyrjän taistelu jatkosodan alussa on jäänyt historiaan verisenä yhteenottona. Jalkaväkirykmentti 7 hyökkäsi kylään 30. kesäkuuta 1941 Saaren pitäjän alueelta. Tyrjä oli maanteiden risteyspaikka, jota venäläinen jalkaväkirykmentti 461 puolusti sitkeästi, mm. maahan kaivettujen panssarivaunujen avulla. Suomalaisten hyökkäystä tukivat Kenttätykistörykmentti 15 ja Raskas Patteristo 14. Muun muassa rykmentin valistusupseeri ja ”Tyrjän Rykmentti” -nimen ehdottaja akateemikko Matti Kuusi on muistellut Tyrjän taistelua runossaan "Kuolemanjuoksu". Taistelu päättyi vasta runsaan kuukauden kuluttua 4. elokuuta. Taisteluissa kaatui satoja venäläisiä, vangiksi jäi noin 200. Jalkaväkirykmentti 7 menetti kaatuneina 326 miestä, haavoittuneita oli 1 528. Yksistään taistelujen viimeisenä neljänä päivänä kaatui 147 miestä. Tyrjän Rykmenttiä johti ensin eversti Kemppi ja hänen jälkeensä eversti Adolf Ehrnrooth.
Nykyiseltä nimeltään luovutetun Tyrjän alue Venäjällä on Raivio. Ensimmäiset entiset tyrjäläiset pääsivät käymään alueella vasta vuonna 1990.
Pirmediat
Pirmediat (aiemmin Pirkanmaan Lehtitalo) on pirkanmaalainen mediakonserni, johon kuuluu viisi paikallislehteä ja kaksi radiokanavaa. Yritys vaihtoi nimensä Pirmedioiksi vuoden 2019 lopulla. Sitä ennen yrityksen nimi oli Pirkanmaan Lehtitalo.
Find (Unix)
find on eräs Unixin komennoista, jolla voidaan etsiä halutunlaisia tiedostoja tiedostojärjestelmistä. find toimii tiedostojärjestelmässä oletusarvoisesti rekursiivisesti toisin kuin esimerkiksi ls -komento.
Ohjelman toiminta on määritelty POSIX-standardissa.
Ohjelma on kehitetty Unixin Programmer's Workbench -julkaisua (PWB/UNIX) varten. Ohjelman kehitti Dick Haight, joka kehitti myös cpio ja expr-ohjelmat.
Esimerkkejä
Etsii kaikki järjestelmän tiedostot ja tulostaa niiden nimet kokonaisine polkuineen: find / -print
Etsii kaikki työhakemistossa olevat alihakemistot muttei suorita hakuja rekursiivisesti niiden sisällä: find. -type d ! -name \. -prune -print
Etsii kaikki työhakemiston tiedostot tai hakemistot, joissa on asetettuna ryhmälle tai muille käyttäjille kirjoitusoikeus: find. -perm +0022 -print
Etsii ""-merkkien sisällä olevaa tekstiä tiedostojen sisältä: find. -type f -exec grep -i "phrase to find" {} \; -print
Linda Armstrong
Linda Armstrong on englantilainen näyttelijä. Parhaiten hänet tunnetaan Sisar Brigidin roolista televisio-ohjelmassa Kyläsairaala (The Royal).
Cranbrook Educational Community
Cranbrook Educational Community on Yhdysvaltojen Michiganissä sijaitseva useista oppilaitoksista ja museoista koostuva kampus, jonka yhtenä pääsuunnittelijana ja ensimmäisenä johtajana toimi suomalainen arkkitehti Eliel Saarinen.
Cranbrook Educational Communityn perusti 1900-luvun alussa sanomalehtikustantaja George Gough Booth. Kampus sijaitsee Detroitin esikaupungissa nimeltä Bloomfield Hills, ja se koostuu Cranbrookin alakoulusta, yläkoulusta ja high schoolista (Cranbrook Schools), taideakatemiasta (Cranbrook Academy of Art), taidemuseosta (Cranbrook Art Museum), tiedeinstituutista (Cranbrook Institute of Science) kaukoputkineen ja planetaarioineen sekä George Boothin perheelle rakennetusta talosta (Cranbrook House and Gardens). Kampusalueella on myös Christ Church Cranbrook -niminen kirkko, joka kuuluu Yhdysvaltain episkopaalisen kirkon Michiganin hiippakuntaan. Kampusalueen kokonaispinta-ala on nykyisin 129 hehtaaria. Alue sai nimensä perustaja Boothin isän synnyinkaupungista Cranbrookista, joka sijaitsee Englannin Kentissä.
Cranbrookin kampus tunnetaan arts and crafts -tyylisestä arkkitehtuuristaan, ja se lukeutuu Yhdysvaltojen kansallisesti merkittäviin historiakohteisiin. Sen toisena suunnittelijana toimi Eliel Saarisen ohella monista Detroitiin suunnittelemistaan rakennuksista tunnettu Albert Kahn. Alueella on paljon ruotsalaisen Carl Millesin ja amerikkalaisen Marshall Fredericksin veistoksia. Milles ja Fredricks myös viettivät monia vuosia Cranbrookin taideakatemian opettajina eli residenssitaiteilijoina.
Cranbrook Schools
Ensimmäinen George Boothin alueelle perustamista kouluista oli Bloomfield Hills School, joka oli tarkoitettu seudun asukkaiden lapsille. Seuraavaksi hän rakennutti Cranbrookiin poikien sisäoppilaitoksen parhaiden englantilaisten yksityiskoulujen mallin mukaan. Arkkitehdiksi hän valitsi suomalaisen Eliel Saarisen, ja rakennus valmistui vuonna 1928. Päärakennuksen lisäksi kouluun kuuluu kolme asuntolarakennusta (Stevens Hall, Page Hall ja Coulter Hall) sekä kaksi liikuntarakennusta (Lerchen Gymnasium ja Keppel Gymnasium) ja urheilukenttä Thompson Oval. 1970-luvulla poikakoulun yhteyteen rakennettiin myös Gordon Science -niminen luonnontieteiden koulurakennus.
George Boothin puoliso Ellen Scripps Booth suostutteli miehensä rakennuttamaan Cranbrookiin myös tyttökoulun. Booth antoi vaimolleen tehtäväksi vetää kouluprojektia, ja lopputulos sai nimen Kingswood School for Girls. Sen suunnittelussa Ellen Booth antoi Eliel Saariselle varsin vapaat kädet, ja arkkitehti päätyi kokoamaan kaikki koulun toiminnot yhteen suureen rakennukseen.
Vuonna 1986 Cranbrookin poika- ja tyttökoulut yhdistyivät nimellä Cranbrook Kingswood Upper School.
Cranbrook Academy of Art
Cranbrook Academy of Art perustettiin vuonna 1932, ja siitä tuli yksi merkittävimmistä taideoppilaitoksista Yhdysvalloissa. Usein Saksan Bauhausiin rinnastettu taideakatemia on vuonna 1984 The New York Timesissa julkaistun artikkelin mukaan vaikuttanut ratkaisevasti siihen, miltä nykyajan Yhdysvallat näyttää.
Voisalmensaari
Voisalmensaari on saari varsinaisella Saimaan Pien-Saimaalla Lappeenrannassa Etelä-Karjalassa.
Cranbrook Educational Community
Cranbrook Academy of Art
Taideakatemia käyttää Bauhausin tavoin opetusmenetelmänä 10–16 opiskelijan pienryhmiä, joita kutakin ohjaa yksi ainoa residenssitaiteilija läpi opiskeluvuosien. Oppilaitoksen graduate-ohjelmaan ei kuulu lainkaan erityisiä kursseja vaan ainoastaan omatoimisia projekteja ohjaajan valvonnassa.
Voisalmensaari
Maantietoa
Voisalmensaari on 3,9 kilometriä pitkä ja 1,6 kilometriä leveä. Se sijaitsee itäisen ja läntisen Pien-Saimaan välissä Lappeenrannan keskustan edustalla. Luoteispuolella sijaitsee Kuivaketveleen saari, länsipuolella Ruohosaari ja itäpuolella Mikonsaari. Saaren länsipuolella sijaitsee Piiluvanselkä ja itäpuolella Mikonsaarenselkä. Saari on selkeäpiirteinen, vaikka sen kaakkoispäässä on Mertaniemen vieressä kilometrin pituinen Suolahti. Saaren lähisaaria ovat lounaassa Naurissaari, joka suojaa Voisalmea ja sen takana sijaitsevaa Pallonlahtea. Mikonsaaren ja Kuivaketveleen välissä on vielä Saunasaari, Heposalo ja Ronko. Suolahden suulla sijaitsevat Muurahaissaari ja Pikisaari. Täällä on paljon pikkusaaria, mutta suurimpina voidaan mainita Karhusaari, Akkasaari, Suuri Kaijansaari ja Pieni Kaijansaari.
Italia Turrita
thumb|220px|[[Italian valtion vertauskuva, Italia Turrita, Reggio di Calabriassa.]] thumb|220px|Italia Turrita [[Dante Alighieri|Danten hautamuistomerkissä.]]
Voisalmensaari
Maantietoa
Saaren korkeuserot vaihtelevat lyhyelläkin matkalla 20–30 metriä. Yhdelläkään mäellä ei ole karttanimeä. Korkeimmalla vuorella on korkeutta 108 metriä mpy. eli se kohoaa 32 metrin korkeuteen Saimaasta. Saarella ei ole myöskään lampia. Keskellä saarta on Suolahdelta Piiluvanlahdelle jatkuva suo. Saarella sijaitsee Voisalmen (tunnus 20), Suolahden (21), Kivisalmen (22) ja Kariniemen (23) asuinalueet, jotka ovat lähes täyteen rakennettuja. Suolahden merkittävin teollisuuslaitos on Metsä Woodin saha. Saaren läpi kulkee Lappeenrannan keskustasta alkava seututie 408, joka ylittää Pallonlahden yhdessä sahalle menevän lyhyen rautatien kanssa, ja ylittää saaren jälkeen Kivisalmen siirtyen Kuivaketveleelle pengerteitä pitkin. Vain Pallolahdella on pengertiessä lyhyt silta. Vanha saarelle tuleva tie on edelleen käytössä. Se kiertää Tyysterinniemeä pitkin ja ylittää vesistön Voisalmessa ja yhtyy seututiehen Kivisalmessa. Saarelle tulee 4,2 metriä syvä Saimaan syväväylä, jonka satamalaituri sijaitsee sahan edessä. Lappeenrannan ja Taipalsaaren välinen kuntaraja kulkee Kivisalmen kautta ja Taipalsaaren puolelle jäävät esimerkiksi Teivonsaari, Kuivaketvele, Heposalo ja Ronko.
Cranbrook Educational Community
Cranbrook Academy of Art
Cranbrookin taideakatemia noteerataan yleensä korkealle amerikkalaisten medioiden säännöllisesti julkaisemissa eri korkeakoulujen rankinglistoissa. Nykyisin siellä voi opiskella arkkitehtuuria, graafista suunnittelua, teollista muotoilua, keramiikkaa, tekstiilitaidetta, metallitaidetta, maalausta, valokuvausta, taidegrafiikkaa ja kuvanveistoa.
Voisalmensaari
Historiaa
Vuonna 1928 julkaistussa Lappeenrannan seudun taloudellisessa kartassa saareen ei tule vielä teitä, vaan saaren asukkaat liikkuivat asioillaan veneillään. Asukkaat ovat asuneet alle 10 pientilalla ja peltomaat muodostuivat pienistä peltopalstoista. Talojen välillä oli muutamia kärryteitä.
Vuonna 1951 julkaistussa peruskartassa se oli maataloudesta ja metsästä elantoaan hankkivien asukkaisen harvaan asuttama saari. Saaren poikki kulki maantie ylittäen salmet pengertienä. Kariniemessä ja Mertaniemessä vietti aikaa pieni yhteisö, jolla oli siellä asuntoja. Kariniemestä oli jonkinlainen yhteys viereiseen Pikisaareen, jossa toimi sahalaitos. Niitä esiintyi muuallakin saaressa. Vuoden 1971 kartassa näkyy edelliseen karttaan suuria muutoksia. Saaren koillisrannassa sijaitsee ”Metsä-Saimaa”, joka oli sahan nimi. Tehtaalla oli oma satamalaituri ja sen luokse tuli rautatie omaa pengerrystä pitkin. Kivisalmen, Voisalmen ja Kariniemen tulevissa kaupunginosissa on asuntojen ja kerrostalojen rakentaminen alkanut. Vuonna 1983 ovat asuinalueet laajentuneet hieman, mutta Mertaniemeen on rakennettu sähkövoimalaitos. Pikisaaressa sijaitsevan sahalaitoksen siltayhteys on purettu. Vuoden 1997 kartassa nähdään lisääntymeen rakentamisen tulokset. Nyt on myös saaren pohjoispäässä ja Kariniemessäkin asuinalueet ja muita asuinalueita on täydennetty.
Cranbrook Educational Community
Cranbrook Academy of Art
Cranbrookin taideakatemiassa opiskelleisiin nimiin kuuluvat Harry Bertoia, Charles Eames, Duane Hanson, Fumihiko Maki, Ralph Rapson, Eero Saarinen ja Daniel Libeskind, joka toimi myös koulun opettajana vuosina 1978–1985.
Cranbrook House and Gardens
Cranbrook House and Gardens tarkoittaa Albert Kahnin kampuksen perustajan George Boothin käyttöön suunnittelemaa, vuonna 1908 valmistunutta taloa ja sen puutarhaa. Toukokuusta lokakuuhun vierailijat voivat opastetuilla kiertokäynneillä nähdä talon alimman kerroksen kymmenen huonetta, joissa on paljon tekstiili- ja veistotaidetta. Talon ylemmät kerrokset toimivat kampusalueen hallintotoimiston tiloina.
Iso Ahvenjärvi (Kangasala)
Iso Ahvenjärvi on Pirkanmaalla Kangasalla Kuohenmaalla sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 3,5 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Se sijaitsee metsäalueen keskellä avokallioiden välisessä notkossa. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 850 metriä ja sen rannat ovat suomaata. Järvi on autio eikä sen rantaan johda tietä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Mallasveden ja Pälkäneveden alueella (35.71), jonka Roineen alueeseen (35.713) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 138,8 metriä mpy. Järveen on johdettu viisi suo-ojaa, joista yksi toimii laskuojana. Sen vedet on johdettu muihin metsäojiin, mutta se luetaan vesistöllisesti Roineen alueeseen. Pikku Ahvenjärvi sijaitsee 500 metriä etelään.
Italia Turrita
Italia Turrita ('tornikruunuinen Italia') on Italian kansallisvaltion vertauskuva ja henkilöitymä. Italia on naishahmoinen ihannekuva, jolla on välimerelliset piirteet ja kulmillaan linnakkeen muurinharjan tai tornin sakaroita kuvaava kruunu.
Herman Jesenhausen
Herman Jesenhausen (1609 Schwelm, Westfalen, Saksa - 27. toukokuuta 1667 Vaasa) oli kauppias ja lahjoittaja.
Jesenhausen muutti vain 17-vuotiaana Saksasta Turkuun veljensä Petter Jesenhausenin kauppa-apulaiseksi. Pohjanmaalle hän kävi tekemään kauppamatkoja ensin veljensä ja sitten Simon Blomin asiamiehenä, kunnes asettui kauppiaaksi Vaasaan 1637 ja meni siellä samana vuonna naimisiin. Jesenhausen toimi varsinkin tervan kauppiaana, Vaasan 500 lästin tervan vientikiintiöstä hänellä oli suurin yksittäinen osuus eli 75 lästiä 1660-luvulla ja sen ohella ns. ylimääräistä tervaa ainakin saman verran. Hänellä oli Mickel Fantin kanssa myös yksinoikeus viinan pienpolttoon Vaasassa. Hän vei tervan ohella Tukholmaan myös voita, traania ja ajoittain viljaa ja toi sieltä muun muassa suolaa, rautaa ja kotitaloustarvikkeita. Tukholmassa hänen tärkein kauppakumppaninsa oli saksalaissyntyinen Johan Hester.
Jesenhausen oli yksi ns. majamiesjärjestelmän alullepanijoista Vaasan seudulla. Tervaa ja muuta hänelle myytäväksi tuoneet talonpojat saivat hänen kauppakartanossaan majoituksen ja kestitystä. Hän maksoi talonpoikien verot liikesuhteiden vakinnuttamiseksi, esimerkiksi 1658 Korsholman kreivikunnan osalta summa oli 6 000 kuparitaaleria. Tämän mukaan hänellä oli yli sata kiinteää kauppasuhdetta mainitun alueen talonpoikiin. Vaasan Hermanni oli muutenkin taitava liikemies, jolla oli suuri kaupunkitalo ja joka omisti useita laivoja. Testamentissa hänen omaisuutensa arvioitiin 91 000 kuparitaalerin suuruiseksi ja todellisuudessa se lienee ollut vieläkin suurempi. Jesenhausen testamenttasi omaisuutensa vaimolleen ja Saksassa asuneelle sisarelleen. Eläessään hän lahjoitti Vaasan kirkolle muun muassa uudet urut ja kynttiläkrunnun sekä huomattavan summan rahaa sakariston kunnostukseen.
Jesenhausenin puoliso vuodesta 1637 oli Magdalena Kempe eli Kempus (k. 1670) Vähänkyrön Tervajoelta, joka oli skotlantilaisperäisen kauppiaan Matts Långin leski. Pariskunta, joka oli lapseton, adoptoi Jesenhausenin veljen Petterin pojan Jakobin 1659, joka ei kuitenkaan jatkanut Jesenhausenin liiketoimintaa. Tämän teki sen sijaan hänen kauppakumppaninsa Herman Ross (1636-1687), joka avioitui Jesenhausenin toisen veljenpojan Petterin tyttären Margaretan kanssa.
Elle-pronomini
Elle (ääntämys espanjaksi [ˈeʎe], monikossa elles) on espanjan kielessä esiintyvä sukupuolineutraali yksikön kolmannen persoonan pronomini. Se on vaihtoehto espanjan sukupuolittuneille pronomineille él (miehille) ja ella (naisille).
Perinteisesti espanjassa on käytetty merkkejä @ tai x kuvaamaan sukupuolineutraalia ilmaisua ja sanoissa kuten esim. todxs ('kaikki'). Vokaalin E katsottiin oleva näitä luonnollisempi vaihtoehto.
Lokakuussa 2020 Real Academia Española (RAE) lisäsi pronominin ns. Observatorio de Palabras -listalleen, johon lisätään merkittäviä espanjan kielen uudissanoja, mutta joita ei vielä kuitenkaan ole otettu osaksi virallista sanakirjaa. RAE poisti pronominin listaltaan melko nopeasti sen aiheutettua hämmennystä.
Epäorgaaninen
Epäorgaaninen, epäelimellinen, elottomaan luontoon kuuluva, tarkoittaa yleisesti elotonta vastakohtana orgaaniselle, elollinen.
Manglish
Manglish on Malesiassa puhuttava englannin kielen murre. Se on lähintä sukua Singaporen englannille singlishille. Käytännössä manglish ja singlish ovat toistensa kaltaiset ja suurimmat erot rajoittuvat slangisanoihin.
Niin manglishin sanastossa kuin kieliopissa on vaikutteita malaijin kielestä. Vaikutteita on myös muun muassa mandariinikiinasta, kantoninkiinasta ja tamilista.
Manglishissä on useita malaijista lainattuja partikkeleja, joita ei muissa englannin murteissa esiinny. Kuuluvin partikkeli on lah, joka puhuttaessa liitetään lauseitten loppuun. Niitä käytetään myös manglishissä ainoastaan puhekielessä. Myös sanastossa on joitakin eroja. Puhujan aksenttiin vaikuttaa puhujan etninen tausta, joten käytännössä kielen ääntäminen ja käyttö vaihtelee sen mukaan onko puhuja kiinalainen, malaiji vai intialainen.
Käyttö yhteiskunnassa
Malesian ainoa virallinen kieli on malaiji, mutta manglishia puhutaan laajalti. Erityisesti kiinalainen väestö käyttää englantia. Mediassa pyritään käyttämään brittienglantia.
Kielioppi
Sanajärjestys voi usein poiketa muista englannin murteista. Esimerkiksi kiinan kielestä on omaksuttu tapa aloittaa lauseet lauseen puheenaiheella, riippumatta siitä, kuuluuko se sinne englannin kieliopin mukaan.
Mah
Käytetään lauseiden lopussa varmentamaan toteamusta, mutta pehmeämmin kuin lah.
Nah
Käytetään annettaessa jotain jollekulle.
Meh
Käytetään ilmaisemaan kysymystä, erityisesti epäilevällä sävyllä.
liao
Ilmaistaan, että jokin asia on tapahtunut.
Ah
Käytetään lauseen lopussa kun kysymys on retorinen, toisin kuin 'meh'.
Lisäksi jotkut ihmiset käyttävät sitä viitatessa aiheeseen ennen sen esittelyä (varsinkin tehdäkseen kielteisen huomautuksen).
Lor
Ilmaisee jonkin selittämistä jollekulle.
Leh
Käytetään lauseen pehmentämiseen.
Hitopadeśa
pienoiskuva|upright=0.85|[[Nepalilainen käsikirjoitus Hitopadeshasta, noin 1800]]
Manglish
One
Käytetään korostamaan predikaattia.
Runonlaulaja
thumb|250px|[[I. K. Inhan valokuva uhtualaisista runonlaulajista Poavila ja Triihvo Jamanen (1894).]] Runonlaulaja on henkilö, joka esittää laulurunoja. Alun perin runonlaulajat saivat oppinsa kuuntelemalla muita, jotka osasivat runot ulkoa. Runomitan ansiosta jopa hyvin pitkien runojen mieleenpainaminen on mahdollista. Suomessa ja muualla itämerensuomalaisella kielialueella runonlaulajat käyttivät runomittana kalevalamittaa. Nykyisin elävän kalevalamittaisen runon perinne on lähes katkennut muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta. Runonlaulajien runoja on kuitenkin kerätty talteen kirjoitettuun muotoon huomattavasti jo 1800-luvulla, ja siitä syystä on saatu talteen tuhansittain runoja muun muassa Suomesta, Virosta ja Karjalasta.
Manglish
What
Toisin kuin normaalissa englannissa, käytetään paljon huutomerkin kanssa ilmaisemaan yllätystä.
Runonlaulaja
Itämerensuomalainen runonlaulannan perinne lienee yhtä vanha kuin kalevalamitta, jonka ikää pidetään jopa tuhansina vuosina. On viitteitä siitä, että taitavia runonlaulajia on ennen pidetty tietäjinä ja šamaaneina, eli heidän on kuviteltu omaavan yliluonnollisia voimia. Jo šamaania tarkoittava sana tietäjä kuvaa sitä, että ennen muuta tieto katsottiin keinoksi hallita asioita, yliluonnollisiakin. Runonlaulajalla oli hallussaan tietoa muun muassa asioiden synnyistä eli syntykertomuksia, jotka olivat tärkeitä elementtejä loitsinnassa. Moni talteen kerätty loitsu on säilynyt aiemmin runonlaulajien muistissa. Eräs runonlaulajan nimitys on ollut runoi, joka on viitannut nimenomaan tietäjä-tyyppiseen runonlaulajaan.
Tunnettuja runonlaulajia
pienoiskuva|Runonlaulaja ja kanteleensoittaja [[Timo Lipitsä vuonna 1935 Sortavalan laulujuhlilla.]]
Strykniinipähkinäkasvit
Strykniinipähkinäkasvit (Loganiaceae) on runsaat 400 lajia käsittävä kasviheimo koppisiemenisten Gentianales-lahkossa.
Tuntomerkit
Strykniinipähkinäkasveihin kuuluu yksivuotisia ruohoja, pensaita ja liaaneja, joiden aineenvaihduntatuotteita ovat eräät alkaloidit. Lehdissä on joskus tuppimainen korvake, ja lehdet ovat tavallisesti sulka-, harvoin kourasuoniset. Kukat ovat neli- tai viisilukuisia. Verhiö on toisinaan tyvestään yhteen kasvanut ja usein suustaan karvainen. Kukassa ei ole mesiäistä, tai se on heikosti kehittynyt tai sikiäimen seinämässä on mesirauhasia. Sikiäin on usein osittain kehänalainen ja osittain erilehtinen eli apokarppinen; kussakin emilehdessä on tavallisesti paljon siemenaiheita. Vartalo voi olla haarainen, ja luotti on pallomainen, nuijamainen, kaksiliuskainen tai pistemäinen. Hedelmä on tuppilo, rakokota, luumarja tai marja.
Levinneisyys
Heimo on levinnyt kaikkialle tropiikkiin keskittyen kuitenkin Australiaan ja Uuteen-Kaledoniaan.
Luokittelu
Strykniinipähkinäkasveja on 420 lajia 13 suvussa, joista runsaslajisimmat ovat strykniinipähkinät (Strychnos, 190 lajia), Mitrasacme ja Geniostoma (kummassakin 55 lajia). Läheisin sukulaisheimo on Gelsemiaceae.
Suvut
Heimon suvut:
Severino Gazzelloni
thumb|Severino Gazzelloni Severino Gazzelloni (5. tammikuuta 1919 – 21. marraskuuta 1992) oli italialainen huilisti ja huilunsoiton opettaja, jonka oppilaina eri mestarikursseilla on ollut suomalaisiakin huilisteja, kuten Mikael Helasvuo. Hän syntyi Roccaseccassa ja kuoli Cassinossa. Gazzelloni toimi yli kolmekymmentä vuotta Italian radion sinfoniaorkesterin ykköshuilistina. Hänelle on omistettu useita huiluteoksia - Pierre Boulez ja Igor Stravinski kirjoittivat teoksia häntä varten. Hän levytti myös ns. kevyempää klassista: Bachin Brandenburgilaiset konsertot, Vivaldin "Greatest Hits" ja "Barokkia kylpyaikaan" sekä "Beethovenia vauvoille". Jazz-huilistina häntä arvostettiin osin itseopitun teknisen virtuoosimaisuuden takia. Hän piti useita huilun mestarikursseja Jyväskylän Kesän yhteydessä 1960- ja 1970-luvuilla.
Marsden
Marsden on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Niels Juel -luokka
Niels Juel -luokka oli Tanskan laivaston kolmen korvetin muodostama alusluokka, jonka alukset valmistettiin 1978-1980. Ne poistettiin palveluksesta vuoteen 2009 mennessä.
Vuonna 1986 alusten aseistukseen lisättiin neljä 20 millimetrin Oerlikonia, joista kaksi poistettiin 1993. Vuodesta 1990 alkaen alusten aseistusta täydennettiin kahdella tai neljällä Stinger-ilmatorjuntaohjuksella ja neljällä Mk.36 Seagnat sukellusveneentorjuntaohjuksen laukaisualusta, joissa kussakin kuusi ohjusta.
In the Spirit of Hurriganes
In the Spirit of Hurriganes on Remu Aaltosen 7. sooloalbumi. Se julkaistiin vuonna 1995.
Kappaleet
Sävellykset, sanoitukset ja sovitukset Remu Aaltonen, ellei toisin mainita.
Vesimittari
Vesimittarin toiminta
Veden virtauksen mittaamiseen käytetään vesimittaria, joka toimii vesiturbiinin tapaan. Erona on kuitenkin se, että virtauksesta otetaan nyt energiaa vain sen verran kuin tarvitaan mittarin osoittimen siirtämiseen. Juoksupyörän akselilla on kierukka jonka kierrokset välitetään useiden alennusvaihteiden kautta mittarin laskuriin.
Päävesimittarit
Päävesimittarit ovat vesilaitoksen omistamia ja huoltamia vesiliittymäkohtaisia vesimittareita. Yleensä vesilaitos tekee yhden liittymän omakotitaloon, paritaloon sekä kerros- ja rivitaloon. Jokaiseen liittymään tulee yksi vesimittari, jonka perusteella vesilaitos laskuttaa.
Alamittarit
Oikeudenmukaiseen laskutuksen saavuttamiseksi voidaan kerros- ja rivitaloasunnoissa käyttää alamittausta, jolloin jokaiseen asuntoon asennetaan omat vesimittarit. Tällöin taloyhtiö laskuttaa asukkaita todellisen kulutuksen mukaan. Taloyhtiö omistaa huoneistokohtaiset mittarit ja vastaa niiden huollosta ja kunnossapidosta.
Ammoniumsulfaatti
Ammoniumsulfaatti ((NH4)2SO4) on ammonium- ja sulfaatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Ammoniumsulfaatilla on useita käyttökohteita ja yleisin on lannoitekäyttö. Ammoniumsulfaattia esiintyy luonnossa ilmakehässä pieninä partikkeleina ja maaperässä harvinaisena mascagniittimineraalina
Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa ammoniumsulfaatti on valkoinen kiteinen aine. Se sulaa suljetussa systeemissä yli 500 celsiusasteen lämpötilassa, mutta hajoaa avoimessa systeemissä kuumennettuna yli 280 celsiusasteen. Hajoamistuotteena syntyy ammoniumvetysulfaattia. Yhdiste liukenee hyvin veteen, mutta on liukenematon moniin orgaanisiin liuottimiin, kuten asetoniin ja etanoliin. Aine muodostaa monien metallien kanssa kaksoissuoloja. Tällaisia ovat muun muassa ammoniumkobolttisulfaatti ((NH4)2Co(SO4)2), ammoniumrauta(II)sulfaatti ((NH4)2Fe(SO4)2), ammoniumnikkelisulfaatti (NH4)2Ni(SO4)2) ja ammoniumceriumsulfaatti (NH4CeSO4).
Valmistus
Ammoniumsulfaattia valmistetaan ammoniakkikaasusta ja rikkihaposta. Ammoniakkikaasun ja vesihöyryn seos johdetaan reaktoriin, jossa on kylläistä ammoniumsulfaattiliuosta, johon on lisätty kahdesta neljään prosenttia rikkihappoa. Lämpötila reaktorissa on 60 °C. Lämpötila pidetään vakiona koko ajan ja reaktoriin lisätään rikkihappoa pitämään vapaan rikkihapon määrä oikeana. Kylläisestä liuoksesta kiteytyy reaktorin pohjalle kiteistä ammoniumsulfaattia. Kuivaa ammoniumsulfaattia on myös mahdollista valmistaa suihkuttamalla ammoniakkikaasua sisältävään reaktoriin rikkihappoa. Tällöin syntyy jauhemaista ammoniumsulfaattia.
Ammoniumsulfaattia voidaan valmistaa myös ammoniumkarbonaatin ja kalsiumsulfaatin välisellä reaktiolla. Kalsiumsulfaatti jauhetaan hienoksi ja lisätään ammoniumkarbonaattiliuokseen, jolloin niukkaliukoinen kalsiumkarbonaatti saostuu. Liuokseen jää ammonium- ja sulfaatti-ioneja, jotka muodostavat ammoniumsulfaattia, kun liuos haihdutetaan.
Käyttö
Ammoniumsulfaattia käytetään eniten lannoitteena. Lannoitteen sisältämä sulfaatti-ioni alentaa maan pH:ta ja ammoniumionit antavat kasveilla tarpeellista typpeä.
Ammoniumsulfaattia käytetään myös parantamaan herbisidien tehoa. Esimerkiksi glyfosaatin tehoa voidaan parantaa lisäämällä siihen ammoniumsulfaattia ja öljyjä.
Ammoniumsulfaattia voidaan käyttää proteiinien puhdistamiseen. Lisäämällä ammoniumsulfaattiliuosta proteiinien joukkoon proteiinien liukoisuus muuttuu ja ne saostuvat. Proteiini voidaan kerätä ja puhdistaa.
Kylläistä ammoniumsulfaattia käytetään standardina, johon muita yhdisteitä verrataan, 33S- NMR-spektrometriassa. Ammoniumsulfaatin kemialliseksi siirtymäksi on sovittu 0 ppm.
Lisäksi ammoniumsulfaattia käytetään palonsuoja-aineena, nahan käsittelyssä sekä elintarvikkeissa lisäaineena. Elintarvikkeissa ainetta käytetään happamuudensäätöaineena ja sen E-koodi on E 517.
Juha Jokinen (rumpali)
Juha Jokinen (s. 25. huhtikuuta 1971 Pori) on suomalainen rumpali. Jokisen yhtyeitä ovat olleet muun muassa Merkattu Maa, Dingo, Jano, Julkisivu, Haven ja Flying Slipper. Hän on musisoinut myös yhtyeissä Stresszone ja Boycott, jota luotsaa Tommi Läntinen. Nykyään Jokinen toimii melkoista suosiota osakseen saaneessa yhtyeessä nimeltä Remix.
Anna Hallonblad
Anna Hallonblad (o.s. Wiiger; 18. tammikuuta 1855 Oulu – 26. tammikuuta 1937 Helsinki) oli suomalainen järjestöaktiivi, joka toimi erilaisissa yhdistyksissä Helsingissä 1800- ja 1900-luvuilla. Hän kannatti erityisesti eläinoikeustyötä, ja oli mukana yli 30 vuotta Suomen Eläinsuojeluyhdistyksen toiminnassa. Hän oli mukana perustamassa Marttaliittoa, ja toimi aktiivisesti esimerkiksi Sotilaskotiliitossa, Suomalaisessa Seurassa ja Suomalaisen kansakoulun ystävät ry:ssä.
Kihlakunnantuomari Johan Fredrik Hallonblad (1830–1884) oli hänen puolisonsa vuodesta 1876 alkaen. Lappeenrannan pormestari Johan Hallonblad oli heidän poikansa ja vuorineuvos Veikko Axelsonin heidän tyttärenpoika.
Beja (Portugali)
Beja [] on Bejan piirin pääkaupunki Portugalissa, Alentejon alueella. Kunnan alueella noin 36 000 asukasta. Bejan kunnan pinta-ala on 1 146 neliökilometriä.
Kaupungin pormestari on João Rocha.
Beja
Beja voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Michael Jai White
Michael Jai White (s. 10. marraskuuta 1967 Brooklyn, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja itämaisten taistelulajien taitaja. Hänet tunnetaan sarjakuvasankari Spawnin roolista hahmon nimikkoelokuvassa.
Ura
White aloitti näyttelemisen elokuvissa 1980-luvun lopulla elokuvissa Toxic Avenger II ja The Toxic Avenger Part III: The Last Temptation of Toxie. Hänellä oli sittemmin 1990-luvun alussa sivurooli elokuvissa Teinimutanttininjakilpikonnat 2: Mönjän salaisuus ja Täydellinen sotilas. White sai lopulta vuonna 1995 ensimmäisen pääroolinsa televisioelokuvassa Tyson, jossa hän esitti raskaansarjan nyrkkeilijää, Mike Tysonia. Kaksi vuotta myöhemmin White nousi julkisuuteen Spawn-elokuvan myötä, joka teki hänestä ensimmäisen afroamerikkalaisen näyttelijän, joka on esittänyt supersankaria. White huomioitiin roolistaan Blockbuster Entertainment -ehdokkuudella valkokankaan uutena tulokkaana. Hän esiintyi elokuvan jälkeen vuonna 1999 Jean-Claude Van Dammen kanssa Täydellisen sotilaan paluussa ja vuonna 2001 sivuroolissa Steven Seagalin Exit Woundsissa.
2000-vuosikymmenellä White teki enemmän televisiorooleja muun muassa Käytäväpeliä-sarjassa, Soul Foodissa, CSI: Miamissa ja Clubhousessa. Lisäksi hän teki muutamia äänirooleja animaatiosarjoihin Static Shock, Justice League ja Justice League Unlimited. Vuonna 2006 Whitelle oli päärooli elokuvassa Teräskehä 2, jossa hän esitti alkuperäisessä elokuvassa Ving Rhamesin esittämää George Chambersia. Televisioroolien ohella Whitella oli pienirooli elokuvassa Yön ritari vuonna 2008, esitettyään rikospomo Gambolia. Sittemmin vuonna 2009 White esiintyi pääosassa tuottamissaan ja käsikirjoittamassaan elokuvissa Black Dynamite ja Blood and Bone.
Yksityiselämä
White alkoi harrastamaan kamppailulajeja neljävuotiaana Jujutsulla ja jatkoi myöhemmin seitsemänvuotiaana Shotokan karatella ja Kobudolla, joista saatuaan mustan vyön hän siirtyi kyokushiniin. Hänellä on yhteensä seitsemästä eri kamppailulajista musta vyö. Karaten tyylisuunnista hänellä on 2. danin musta vyö Kyokushinista ja 1. danin musta vyö Gōjū-ryūsta ja Shotokanista. Lisäksi hänellä on musta vyö taekwondossa, kobudossa, tang soo dossa ja wushussa.
Sami Välimäki
Sami Välimäki (s. 12. huhtikuuta 1971 Harjavalta) on suomalainen muusikko. Hän on vaikuttanut muun muassa yhtyeissä Dingo, Merkattu Maa, Nuoret Vihaiset Miehet ja Julkisivu. Parhaiten hänet tunnetaan Merkatun Maan kosketinsoittajana. Nykyinen yhtye on nimeltään Maya.
Timothy Mo
Timothy Mo (s. 1950 Hongkong) on brittiläinen kirjailija. Mon isä on kiinalainen, äiti englantilainen. Hän muutti 1970 Hongkongista Lontooseen.
Mo kuvaa teoksissaan niin kiinalaisyhteisöä Englannissa kuin brittejä Hongkongissa. Hän on merkittävä sukupolvensa kirjailija.
Miguel Ángel Cámara Botía
Miguel Ángel Cámara Botía (s. 6. toukokuuta 1955 Orihuela) on espanjalainen kansanpuolueen poliitikko. Hän toimi Murcian pormestarina vuosina 1995–2015.
Lee Kerslake
Lee Kerslake (16. huhtikuuta 1947 – 19. syyskuuta 2020) oli brittiläinen rumpali, joka tunnetaan parhaiten heavy-yhtye Uriah Heepin jäsenyydestä.
Musiikkiura
Kerslake liittyi Uriah Heepiin marraskuussa 1971 soitettuaan sitä ennen muun muassa The Gods ja National Head Band -yhtyeissä. Hän erosi Uriah Heepistä lokakuussa 1979. Syynä olivat erimielisyydet kosketinsoittaja/kitaristi/laulaja Ken Hensleyn kanssa. Kerslake palasi uudelleen koottuun Heepiin vuonna 1981. Tämän jälkeen hän pysyi yhtyeen rumpalina aina vuoden 2007 alkuun asti. Uriah Heepistä lähdettyään Kerslake soitti 1980-luvun vaihteessa Ozzy Osbournen kahdella ensimmäisellä studioalbumilla, Blizzard of Ozzilla (1980) ja Diary of a Madmanilla (1981). Osbournen vaimo Sharon Osbourne ja Kerslake eivät tulleet toimeen keskenään. Muun muassa tästä syystä Sharon halusi rumpali Tommy Aldridgen liittyvän Ozzyn yhtyeeseen. Basisti Bob Daisley oli jyrkästi eri mieltä. Erottamisen syistä on eriäviä mielipiteitä, mutta Kerslake ja Daisley saivat lähteä "Diary of a Madman" -levyn äänitysten jälkeen. Levyn bändikuvassa esiintyvät Tommy Aldridge ja Rudy Sarzo, vaikka Daisley ja Kerslake soittavat levyllä.
Vuoden 2002 uusintajulkaisut 'Blizzard of Ozz' ja 'Diary of a Madman' -levyistä syrjäyttivät kokonaan Kerslaken ja Daisleyn osuudet kappaleissa. Lee Kerslaken rumpujen tilalla kuullaan Mike Bordinin rumputyöskentelyä. Bob Daisleyn bassotyöskentely vaihdettiin Robert Trujillon soitantaan. Kerslaken ja Daisleyn nimet poistettiin myös kappaleiden tekijäluettelosta. Kerslake ja Daisley ovat nostaneet oikeusjutun Osbournea vastaan puutteellisten tekijänoikeuskorvausten takia.
Vuonna 2004 Kerslake, Daisley, Deep Purple -kosketinsoittaja Don Airey ja kitaristi Steve Morse, sekä Cold Chisel -laulaja Jimmy Barnes perustivat sivuprojektina Living Loud -yhtyeen, joka on julkaissut yhden nimeään kantavan studioalbumin. Yhtye levytti albumille muun muassa niitä Kerslaken ja Daisleyn Ozzy-ajan kappaleita, joista heidän nimensä oli poistettu. Lee Kerslake on osallistunut myös paljon sävellystyöhön kaikissa yhtyeissä, joissa on soittanut.
Uriah Heepin kotisivut ilmoittivat 31. tammikuuta 2007, että Lee Kerslake jättää yhtyeen välittömästi terveysongelmien takia. Kerslake sairasti eturauhas- ja luusyöpää ja kärsi myös reumasta. Joulukuussa 2018 hän sanoi haastattelussa lääkäriensä antaneen hänelle alle vuoden elinaikaa. Kerslake sanoi edelleen toivovansa Ozzy ja Sharon Osbournen antavan hänelle tunnustuksen Ozzyn albumeilla tekemästään työstä. Hän toivoi saavansa itselleen platinalevyt vielä albumeista Blizzard of Ozz ja Diary of a Madman. Tammikuussa 2019 Kerslake sai viimein platinalevyt Ozzylta. Kerslake kuoli syöpään 73-vuotiaana 19. syyskuuta 2020.