cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Aimo Tietäväinen
Aimo Antero Tietäväinen (6. heinäkuuta 1937 Suistamo – 27. syyskuuta 2022 Savonlinna ) oli suomalainen matemaatikko. Hän oli Turun yliopiston matematiikan professori 1968–2000. Tietäväisen tutkimuskohteisiin kuuluivat kunta-, luku- ja koodausteoria.
Tietäväinen väitteli Turun yliopistosta 1965. Sen jälkeen hän toimi matematiikan assistenttina Turun yliopistossa 1962–1967, matematiikan apulaisprofessorina Tampereen teknillisessä korkeakoulussa 1967–1968 ja Turun yliopistossa 1968–1971 sekä matematiikan professorina Tampereen teknillisessä korkeakoulussa 1971–1972 ja Turun yliopistossa 1972–2000.
Ejler Allert
Ejler Arild Emil Allert (27. marraskuuta 1881 Tingsted – 25. maaliskuuta 1953 Rødovre) oli tanskalainen soutaja ja olympiavoittaja. Hänen seuransa oli guldborgsundilainen Nykøbing Falster Roklub. Allert oli voittamassa kultaa Tukholman olympialaisissa 1912 perämiehellisistä nelikoista amatöörien sarjasta.
Seven Kingsin rautatieasema
Seven Kingsin rautatieasema on rautatieasema Redbridgen kaupunkipiirissä Lontoossa. Se sijaitsee TfL Railin (tulevan Crossrailin) reitillä Ilfordin ja Goodmayesin asemien välillä, Oyster-vyöhykkeellä 4.
Seven Kingsin asema avattiin 1. maaliskuuta 1899. Asemaa käytti hieman alle kolme miljoonaa matkustajaa kaudella 2017–2018.
Aleksandr Afanasjev
thumb|200px|Aleksandr Afanasjev. Aleksandr Nikolajevitš Afanasjev (, 23. heinäkuuta (J: 11. heinäkuuta) 1826 Voronežin läänin Bogutšar – 5. lokakuuta (J: 23. syyskuuta) 1871 Moskova) oli venäläinen folkloristi.
Aleksandr Afanasjev syntyi aatelisperheeseen. Hän kävi Voronežin lukion ja valmistui Moskovan yliopiston oikeustieteellisestä tiedekunnasta. Vuodesta 1849 lähtien hän työskenteli Venäjän ulkoministeriön arkistossa.
Bibliografina sekä kirjallisuuden ja kansanperinteen tutkijana toimineen Afanasjevin päätyö on vuosina 1855–1864 ilmestynyt venäläisten kansansatujen kokoelma Russkije narodnyje skazki, joka perustuu Venäjän maantieteellisen seuran kokoelmiin sekä Vladimir Dalin muistiinpanoihin. Vuonna 1859 ilmestynyt Narodnyje russkije legendy (”Venäläiset kansanlegendat”) joutui sensuurin kieltämäksi. Pilasatuja sisältävä Venäjän kansan salattuja satuja (Russkije zavetnyje skazki) ilmestyi 1860-luvulla Genevessä ilman tekijän nimeä.
Vuonna 1860 Afanasjev matkusti ulkomaille, missä hän ilmeisesti tutustui venäläisiin poliittisiin pakolaisiin. Palattuaan Venäjälle vuonna 1862 hänet erotettiin virastaan. Viimeiset elinvuotensa tuberkuloosia sairastanut Afanasjev vietti köyhänä pikkuvirkamiehenä. Vuonna 1870 hän julkaisi lapsille tarkoitetun satukokoelman Russkije detskije skazki.
Sonoranagaave
Sonoranagaave on ikivihreä mehikasvi, joka kuolee 10-15 vuoden ikäisenä kun on kukkinut yhden ainoan kerran. Se on sukunsa pienimpiä lajeja, lehtiruusuke kasvaa 10-25 cm korkeaksi ja 15-25 cm leveäksi. Parsamainen kukkavarsi nousee ruusukkeen keskeltä. Varsi on noin metrin korkuinen, siinä on sivuille tököttäviä lyhyitä oksia joihin puhkeaa kermanvärisiä kukkia.
Sonoranagaave on kotoisin Sonoran autiomaasta Yhdysvaltojen Arizonasta ja Meksikosta.
Donald Dunn
thumb|Donald ”Duck” Dunn konserttilavalla vuonna 2007. Donald ”Duck” Dunn (24. marraskuuta 1941 Yhdysvallat – 13. toukokuuta 2012 Tokio) oli yhdysvaltalainen basisti.
Dunn kiinnostui mustasta musiikista kaverinsa Steve Cropperin kanssa jo käydessään koulua Memphisissä. He pääsivät molemmat muusikoiksi Staxin studiolle, jossa he soittivat studioyhtyeessä 1960-luvulla kymmenillä soul-klassikkolevyillä. Yhtyeessä olivat mukana myös rumpali Al Jackson Jr. ja koskentinsoittaja Booker T. Jones. Yhdessä he soittelivat yhtyeenä nimeltä Booker T. & the M.G.’s. Staxin jälkeen Dunn soitti kiertuemuusikkona, mutta myös Booker T. & the MG’s pysyi aika ajoin toiminnassa.
Vuonna 2012 Dunn kuoli esiintymismatkalla Tokiossa, jossa hän oli soittanut kaksi keikkaa Tokion Blue Note -klubilla kitaristi Steve Cropperin kanssa.
Armand Hammer
thumb|Armand Hammer 82-vuotiaana 1980. Armand Hammer (21. toukokuuta 1898 − 10. joulukuuta 1990) oli yhdysvaltalainen öljyliikemies, taiteenkeräilijä, teollisuusmies ja karjankasvattaja.
Hammer lähti Venäjän vallankumouksen jälkeen lahjoittamaan ambulanssia Venäjän uudelle bolševikkivaltiolle. Sillä matkalla hän tutustui Leniniin ja perusti Moskovaan kynätehtaan. Myöhemmin hän harjoitti bolševikkihallituksen luvalla kaivostoimintaa Uralilla. Tästä alkoivat monipuoliset taloussuhteet Neuvostoliiton kanssa: traktoreiden tuonti Yhdysvalloista, öljy-yhteistyö ja viimeisimpänä avunanto Tšernobylin ydinvoimalaonnettomuudessa.
Armand Hammer kertoi, että tavatessaan Leninin vuonna 1922 hän antoi tälle pienen patsaan, joka esitti simpanssia samassa asennossa kuin Rodinin veistos Ajattelija. Tämä kuvasi Leninin darwinistista ajattelua.
Vuonna 1930 Hammer myi yrityksensä ja palasi Yhdysvaltoihin mukanaan arvokkaita venäläisiä taideaarteita. 1950-luvun alkuvuosina hän aloitti liikesuhteet uudelleen johtamansa Occidental Petroleum -öljy-yhtiön johtajana. Hammer neuvotteli öljykaupoista Neuvostoliiton diktaattorin Josif Stalinin kanssa. Venäläistä öljyä myytiin nyt korkeammalla hinnalla kuin Stalin itse olisi voinut myydä, koska harvat halusivat ostaa öljyä Stalinilta. Occidental Petroleum ja Neuvostoliitto rakensivat kaksi suurta öljyjohtoa Neuvostoliiton öljykentiltä molemmin puolin Kaspianmerta vahingoittaakseen kilpailevan Anglo-Persian Oil Companyn hankkeita Iranissa. Seuraavat 45 vuotta Neuvostoliitto toimitti öljynsä salaisesti näitä öljyjohtoja pitkin, ja Standard Oil myi venäläistä öljyä maailmanmarkkinoilla kutsuen sitä Iranin öljyksi.
Hammerin pojanpojanpoika on hänen mukaansa nimetty näyttelijä Armie Hammer (s. 1986).
Gustav Fechner
thumb|Gustav Theodor Fechner Gustav Theodor Fechner (19. huhtikuuta 1801 Groß Särchen, Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta – 18. marraskuuta 1887 Leipzig, Saksin kuningaskunta) oli saksalainen luonnontutkija, filosofi ja psykologi. Fechner tunnetaan kokeellisen psykologian alkuvaiheissa kehitetyn psykofysiikan uranuurtajana. Filosofina hänet tunnetaan erityisesti panpsyykkisen maailmankuvan kehittäjänä. Fechner toi ensimmäisenä kvantitatiivisia tutkimusmenetelmiä psykologian alueelle.
Fechner syntyi pappisperheeseen. Hän opiskeli aluksi Soraussa (nykyisen Puolan alueella). Vuonna 1817 hän opiskeli lääketiedettä Dresdenissä ja vuodesta 1818 lähtien Leipzigin yliopistossa. Hän vietti loppuelämänsä Leipzigissa, jossa hänestä tuli fysiikan professori vuonna 1834. Fechner sai hermoromahduksen 1839 kaksisuuntaisen mielialahäiriön seurauksena. Hän kärsi myös syömishäiriöstä ja väliaikaisesta sokeudesta. Hän sai pitää professorin tittelinsä ja sai eläkettä yliopistolta, mutta menetti oppituolinsa jonkin ajan kuluessa Wilhelm Weberille. Toivuttuaan 1846 hän jatkoi luennointia eri aiheista, kuten mielen ja ruumiin suhteesta vuoteen 1875 asti.
Panssarikalat
Panssarikalat voi tarkoittaa jompaakumpaa seuraavista sukupuuttoon kuolleista kalojen ryhmistä:
Gaian silmä
pienoiskuva|Gaian silmän surullinen katse koskettaa liikenteen keskellä. Gaian silmä (1998) on Turun Myllytunnelin seinään upotettu Kimmo Ojaniemen valoteos, jossa materiaaleina on käytetty lasia, akryylia, ruostumatonta terästä ja loisteputkia. Teoksen taustalla on James Lovelockin 1960-luvulla ideoima Gaia-hypoteesi, jonka mukaan Maa on itseohjautuva kokonaisuus, joka pystyy itse säilyttämään planeettamme elämiseen soveltuvana. Gaia on kreikkalaisessa mytologiassa jumalatar, jonka tehtävänä on suojella elämää ja Maata.
Ojaniemen Gaian silmä on kantaa ottava ympäristötaideteos. Sininen silmä katsoo vilkasliikenteisen tunnelin läpi ohikiitäviä autoja ja pyöräilijöitä. Ojaniemi haluaa tuoda esiin, että siinä missä luonto rakentaa muotojaan vuosituhansia, ihminen pystyy tuhoamaan nämä muodot silmänräpäyksessä. Teos on osa Pro Cultura -säätiön ympäristötaideprojektia. Gaian silmä on Ojaniemen toinen ympäristötaidehanke. Ensimmäinen, Tiedon pyramidi, valmistui 1996 Peltolan ammattikoululle.
Lähteet
60.444°N, 22.2592°W
Porté-Puymorens
Porté-Puymorens on kunta Pyrénées-Orientalesin departementissa Languedoc-Roussillonin hallintoalueella Ranskassa. Pyreneiden vuoristossa lähellä Andorran rajaa sijaitseva kunta kuuluu Pradesin arrondissementtiin ja Saillagousen kantoniin. Kunnassa oli 124 asukasta vuoden 2007 väestönlaskennassa ja väestötiheys oli 2,5 as./km². Porté-Puymorensin pinta-ala on 49,42 neliökilometriä.
Talvisin Porté-Puymorens on suosittu hiihtokeskus.
Porté-Puymorensin naapurikunnat ovat L'Hospitalet-près-l'Andorre pohjoisessa, Angoustrine-Villeneuve-des-Escaldes idässä, Dorres kaakossa, Enveitg etelässä sekä Porta etelässä ja lännessä. Luoteessa kunta rajautuu Andorraan. Porté-Puymorensista on matkaa Portaan 2,5 kilometriä, L'Hospitalet-près-l'Andorreen 5 km, Latour-de-Caroliin 10,3 km, Dorresiin 11,1 km, Enveitgiin 11,8 km, Mérens-les-Valsiin 12,3 km ja Angoustrine-Villeneuve-des-Escaldesiin 12,7 km. Ranskan pääkaupunkiin Pariisiin on matkaa 704 km.
Väkiluvun kehitys
Lähde:
Mikko Ojanen
Mikko Ojanen on suomalainen tietokirjailija ja yritysvalmentaja. Koulutukseltaan hän on kasvatustieteiden ja kauppatieteiden maisteri. Ojanen on kehittänyt Kaswu-nimisen myyntivalmennusmenetelmän.
Glenn Meyers
Glenn Lee Meyers (s. 19. kesäkuuta 1961) on yhdysvaltalainen jousiampuja. Hän edusti Yhdysvaltoja Los Angelesin kesäolympialaisten 1984 yksilökilpailussa sijoittuen sijalle 12. Meyers kilpaili myös kaksissa maailmanmestaruuskilpailuissa vuosina 1985 Soulissa ja 2003 New Yorkissa.
Meyers on pituudeltaan 183-senttimetrinen ja painaa 84 kilogrammaa.
Kirkkoharjun jätinkirkko
Kirkkoharjun jätinkirkko on Keski-Pohjanmaalla Kokkolan Kälviässä sijaitseva ihmisen tekemä kiveys, joka voi olla jätinkirkko.
Jätinkirkko
Jätinkirkoksi otaksuttu rakenne muodostuu neljästä kivivallista. Vallita ovat 2–3 metriä leveitä ja niiden pituudet ovat 8–18 metriä. On edelleen tutkimatta, muodostaako rakennelma jätinkirkon. Se on osittain tuhoutunut metsän äestyksessä.
Marianna Ridderstad ilmoitti jätinkirkon mitoiksi 60–30 metriä ja hänen taulukossaan jätinkirkossa olisi kolminkertaiset vallit. Vallien sivu osoittaa 22° pohjoissuunnasta kohti luodetta.
Ympäristö
Samalla mäelle tunnetaan kolme kiviröykkiötä, joiden läpimitat ovat 3–7 metriä. Ne on ajoitettu, samoin kuin vallitikin, kivikauden lopulle tai pronssikaudelle. Paikalta on löydetty kvartsi-iskoksia, jotka viittaavat asuinpaikan olemassaoloon. Iskoslöydöt ovat vallien sisäpuolelta.
Ridderstad on huomannut alueella pystyyn nostetun kiven, jonka muoto on kolmiomainen.
Tutkimuksia
Kohdetta on katsastettu inventoinnissa vuonna 1981 (Hannu Kotivuori ja Jyri Saukkonen) ja tarkastuksessa vuonna 1989 (Mirja Miettinen), jolloin löydettiin merkkejä asuinpaikasta.
Emil Leino (taidemaalari)
Johan Emil Leino (7. lokakuuta 1898 Helsinki – 2. heinäkuuta 1929) oli suomalainen taidemaalari.
Ranta-apotti
Ranta-apotti (Philemon brassi) eli aiemmalta nimeltään rantakaljumesikko on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Ranta-apottia tavataan pienellä alueella Indonesiassa. Lajin populaation uskotaan olevan pieni. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Polyrrinía
Polyrrinía sijaitsee vuoristossa noin 420 metrin korkeudessa, linnuntietä noin 5 kilometriä etelään Kíssamoksen kaupungista. Polyrrinía muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Πολυρρηνίας, Topikí Koinótita Polyrrinías), johon kuuluvat varsinaisen Polyrrinían kylän lisäksi kylät Grigorianá ja Káto Palaiókastro. Koko yhdyskunnan väkiluku on 78.
Antiikki
Antiikin aikana nykyisen kylän paikalla sijaitsi Polyrrhenian kaupunki, joka oli yksi Kreetan merkittävimmistä kaupunkivaltioista eli poliksista. Alueella on ollut asutusta jo mykeneläisellä kaudella. Polyrrhenian kaupungin perustivat ja asuttivat alun perin akhaialaiset ja lakonialaiset noin 1000-luvulla eaa. Polyrrhenia oli luonnollisella linnoitusmaisella paikalla ja sillä oli alueellaan strateginen sijainti. Kaupungin nimi viittaa sen lukuisiin lampaisiin (poly, ”paljon” + rhenia, ”lampaita”).
pienoiskuva|vasen|230px|Polyrrinían kylää. Polyrrhenia oli usein sodassa Kydonian ja Knossoksen kanssa. Roomalaisten vallattua Kreetan Polyrrhenia liittoutui näiden kanssa ja voitti näin vihollisensa. Seurauksena kaupunki kukoisti erityisesti seuranneella roomalaisella kaudella. Rodopóksen niemimaalla sijainnut Diktynnan temppeli kuului yleensä Polyrrhenian alaisuuteen, pysyvästi roomalaiselta kaudelta lähtien.
Myöhempi historia
Nykyisen kylän alkuperäinen nimi oli Áno Palaiókastro(n) (Άνω Παλαιόκαστρο(ν), ”Ylempi Vanhalinna”). Se nimettiin uudelleen antiikin aikaisen kaupungin mukaan vuonna 1940.
Nähtävyydet
pienoiskuva|230px|Antiikin aikaisen temppelin osista tehty 99 Pyhän Isän kirkko.
Nykyinen kylä on rakennettu osaksi antiikin aikaisen kaupungin paikalle. Kaupungin akropolis eli linnavuori sijaitsee heti kylän koillispuolella. Kylässä olevat antiikin ajan jäänteet ovat pääosin peräisin hellenistiseltä ja roomalaiselta ajalta. Kylän 99 Pyhän Isän kirkko (99 Agíon Patéron) on rakennettu vuonna 1892 antiikin aikaisen temppelin paikalle ja pitää sisällään sen osia ja temppeliin viittaavia piirtokirjoituksia. Myös useissa muissa kylän rakennuksissa on antiikin aikaisia osia.
Murrettu rengas
thumb|Muistomerkki Murrettu rengas on sotamuistomerkki, joka rakennettiin Neuvostoliiton voitettua Leningradin saarron, jossa menehtyi yli miljoona ihmistä.
Muistomerkki, joka sijaitsee Laatokan järven vieressä Venäjällä, paljastettiin 29. lokakuuta 1966. Sen kaksi 7-metristä kaarta kuvaavat, miten neuvostoliittolaiset saivat murrettua saarron. Muistomerkin veisti kuvanveistäjä Konstantin Simun. Arkkitehtina toimi V.G. Filippov ja suunnittelijana I.A. Rybin.
Manuel Rubio
Manuel Rubio Estrugas (s. 13. syyskuuta 1951 Barcelona) on espanjalainen jousiampuja. Hän edusti Espanjaa Los Angelesin kesäolympialaisten 1984 yksilökilpailussa sijoittuen sijalle 37.
Rubio on pituudeltaan 172-senttimetrinen ja painaa 74 kilogrammaa.
Teemu Harjukari ja Taivaanrannanmaalarit
Teemu Harjukari ja Taivaanrannanmaalarit on suomalainen tanssiyhtye, joka tuli tunnetuksi tanssilavoilta Suomen Tanssiorkestereiden Mestaruudesta (2003) lähtien vuoteen 2020 saakka. Syksyllä 2020 orkesteri jäi tauolle Teemun jatkaessa keikkailua soolona haitarin ja saksofonin kera.
Datalämmitin
Datalämmitin on tutkimusasteella oleva menetelmäehdotus rakennusten lämmittämiseksi niihin sijoitettujen palvelimien hukkalämmön avulla. Ajatuksena on hajauttaa palvelimet erillisiin rakennuksiin, esimerkiksi omakotitaloihin, suurten palvelinkeskusten sijasta. Hajautetut palvelimet voidaan yhdistää toisiinsa laajakaistayhteyksien avulla, jolloin ne voisivat tarjota yhdessä pilvipalveluita.
Datalämmitinkonseptin haasteita ovat palvelimien eristyneisyys toisistaan, tietoturva, sekä toimintavarmuus ylläpidon sijaitessa etäällä itse palvelimista. Mikäli palvelimet sijaitsevat omakotitaloissa, niiden sähkönkäyttö ja tietoliikenne ei saa ylittää alueen infrastruktuurin kapasiteettia ja niiden tulee ottaa huomioon sijoitusrakennuksen oma sähkön ja tietoliikenteen kapasiteettitarve ja sen vaihtelu. Datalämmitinratkaisut sopisivatkin parhaiten käyttökohteisiin, joissa tiedon ja laskentakapasiteetin saatavuus ei ole aikakriittistä ja laskentatehtävät voidaan jakaa osiin tuhansille eri koneille. Esimerkkinä hyvin soveltuvasta käyttötarkoituksesta ovat tieteelliseen tutkimukseen tarvittavat sovellukset ja palvelinratkaisut. Palvelimien sijaitessa fyysisesti yksityisissä tiloissa, niiden fyysiseen turvaan on kiinnitettävä paljon huomiota. Samoin tietoturvallisuus tietoliikenteessä ja tiedon varastoinnissa vaatii luotettavia salausmekanismeja. Ongelmien ja ylläpitotilanteiden yhteydessä rakennusten lämmöntuotanto on turvattava, vaikka itse palvelin olisikin tilapäisesti pois käytöstä.
Walter Willett
Walter Willett (s. 1945 Hart, Michigan) on yhdysvaltalainen lääkäri, ravitsemustutkija ja lääketieteen professori Harvard Medical Schoolissa. Willett on julkaissut yli 1000 artikkelia ruokavalioista ja sairauksista. Hän on ehkä tunnetuin kirjastaan Eat, Drink and Be Healthy (2001) (suom. Syö, juo ja ole terve), jossa esitellään ravitsemustietoa ja -suosituksia.
Jari Kurri
Jari Pekka Kurri (s. 18. toukokuuta 1960 Helsinki) on suomalainen uransa päättänyt jääkiekkoilija.
Kurri oli pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä, mutta pelasi uransa viimeisinä vuosina myös keskushyökkääjänä. Kurri voitti NHL:n Stanley Cup -mestaruuden viidesti, ja hänet aateloitiin ensimmäisenä suomalaisena jääkiekkoilijana Hockey Hall of Famen kunniagalleriaan vuonna 2001. Kurri on NHL:n kaikkien aikojen neljänneksi paras eurooppalainen maalintekijä ja runkosarjan kaikkien aikojen pistepörssissä 21. sijalla.
Kurri on Jokereiden kasvatti. NHL-urallaan hän edusti Edmonton Oilersia, Los Angeles Kingsiä, New York Rangersia, Mighty Ducks of Anaheimia sekä Colorado Avalanchea. Kurri pelasi myös yhden kauden ajan Italian Serie A:ssa edustaen HC Devils Milanoa. Edmonton Oilers varasi Kurrin NHL:ään vuoden 1980 varaustilaisuudessa 69, ja hän aloitti NHL:ssä kaudella 1980–1981. Kaiken kaikkiaan Kurri pelasi NHL:n runkosarjassa 1 251 ottelua tehopistein 601+797=1 398. Hän muodosti Edmontonissa ja myöhemmin myös Los Angelesissa pelatessaan tehokkaan tutkaparin keskushyökkääjä Wayne Gretzkyn kanssa. Kurri voitti kaikki viisi Stanley Cup -mestaruuttaan edustaessaan Edmontonia. Kurri päätti uransa NHL:ssä kauteen 1997–1998, jolloin hän pelasi Colorado Avalanchessa. Hän oli lopettaessaan NHL:n kaikkien aikojen eniten maaleja, maalisyöttöjä ja tehopisteitä tehnyt eurooppalainen pelaaja.
Pelaajana Kurrin vahvuuksia olivat nopea ja tarkka laukaus, hyvä pelinlukutaito sekä vahva kahden suunnan pelaaminen. Hän teki urallaan NHL:n runkosarjaotteluissa 601 maalia, ja oli ehdolla parhaalle puolustavalle hyökkääjälle jaettavan Frank J. Selke Trophyn voittajaksi neljä kertaa. Kurri voitti NHL:n herrasmiespelaajan Lady Byng Trophyn vuonna 1985, ja Suomen parhaaksi jääkiekkoilijaksi hänet valittiin yhdeksän kertaa peräkkäin vuosina 1982–1990. Sekä Edmonton Oilers, Jokerit että Suomen jääkiekkomaajoukkue ovat jäädyttäneet Kurrin pelinumeron 17. Vuonna 2017 Kurri oli mukana NHL:n entisten pelaajien, liigan edustajien ja urheilutoimittajien laatimalla sadan kaikkien aikojen parhaan pelaajan listalla.
Nuoruus ja juniorivuodet Jokereissa
Jari Kurrin perhe muutti vuonna 1969 Itä-Helsingin Vuosaaresta Vantaan puolelle Vaaralaan. Samana vuonna käynnistyi Jokerien järjestämä Kanada-sarja, johon Kurri välittömästi pyrki. Hän meni Vuosaaren Toronto Maple Leafsin testiin, jonka hän läpäisi. Kurrin isä ryhtyi samalla joukkueen huoltajaksi.
Kevättalvella 1973 Kurri oli voittamassa Jokereille D-junioreiden Suomen-mestaruutta. Sitä ennen jääkiekon juniorimestaruuden oli voittanut vain yksi helsinkiläisjoukkue, Karhu-Kissat vuonna 1950. C-nuorten mestaruuden Kurri voitti Jokereissa vuonna 1976. Sekä D- että C-junioreiden mestarijoukkueiden valmentajana toimi entinen SM-sarjapelaaja Pentti Katainen, joka oli tullut Jokereihin vuonna 1972. B-nuorissa 1976–1977 Kurri oli jo ylivoimaisesti joukkueen paras pistemies.
Jääkiekon lisäksi Kurri harrasti nuoruudessaan yleisurheilua Vuosaaren Viikingeissä.
Jokerit, kaudet 1977–1980
Kurri nousi suomalaisen urheiluyleisön tietoisuuteen 18-vuotiaana vuonna 1978 tehtyään jatkoajalla poikien Euroopan-mestaruuskisojen loppuottelun voittomaalin Neuvostoliittoa vastaan. Jo ennen loppuottelua hän oli Helsingin Jokerien hyökkääjälupaus ja oli ollut Suomen johtava pelaaja. Miesten arvokisoissa Kurri pelasi ensimmäisen ottelunsa Tšekkoslovakiassa järjestetyssä Rudé právo -turnauksessa. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki 12. syyskuuta Ruotsia vastaan. Hänet valittiin Suomen joukkueeseen Lake Placidin olympialaisiin vuonna 1980. Tuloksena oli 4. sija, joka oli Suomen historian siihen asti paras sijoitus.
Seurajoukkuetasolla Kurri edusti Helsingin Jokereita. Kurri pelasi kaikkiaan kolme täyttä kautta Jokereiden SM-liigajoukkueessa. Hän teki uransa ensimmäisen liigamaalin heti ensimmäisessa ottelussaan, sarjan avauskierroksella 9. lokakuuta 1977 Rauman Lukkoa vastaan. Hänen henkilökohtainen tehopistennätyksensä on kaudelta 1979–1980, jolloin Kurri keräsi runkosarjan 33 ottelussa tehopisteet 23+17=40.
NHL-seura Edmonton Oilers varasi Kurrin vuonna 1980 varausnumerolla 69 neljännellä varauskierroksella. Syy siihen, että NHL-seurat eivät olleen varanneet Euroopan lahjakkaimpiin kuuluvaa pelaajaa aikaisemmin saattoi olla luulo, että tällä olisi pitkäaikainen sopimus Suomen maajoukkueen kanssa. Kurri teki 8. elokuuta 1980 Oilersin kanssa kaksivuotisen ammattilaissopimuksen.
Mestariksi Edmonton Oilersissa, kaudet 1980–1990
Muutto jääkiekkoilun perässä Suomesta Kanadaan ei ollut Kurrille itsestäänselvyys. NHL oli hänelle tuntematon, koska joukkueita ja otteluita ei pystynyt tuolloin seuraamaan Suomessa kovinkaan tarkasti ja tieto liigasta perustui lähinnä vanhojen pelaajien kertomuksiin. Kurri mietti pitkään, olisiko hän puutteellisen kokemuksensa vuoksi kelvoton lähtemään Edmontoniin:
Edmontonissa Kurrin päätöstä odotettiin kuumeisesti, mutta Kurri pohti valintojaan aina kesän 1980 lopulle asti. Lopulta hän uskaltautui lähtemään Edmontoniin, koska joukkueessa pelasi jo suomalaispuolustaja Risto Siltanen, ja myös NHL:ssä jo 1970-luvulla vieraillut Helsingin IFK:n hyökkääjä Matti Hagman oli siirtymässä Edmontoniin kaudeksi 1980–1981. Kurrilla oli edessään sopeutuminen pohjoisamerikkalaiseen jääkiekkokaukaloon ja pelitapaan. Edmontonin ensimmäisellä harjoitusleirillä oli 70 pelaajaa, mutta Kurri onnistui ansaita paikkansa Edmontonissa. Vielä 1980-luvulla eurooppalaisiin suhtauduttiin NHL-ympyröissä epäilevästi, mutta Kurrilla oli takanaan Edmontonin seurajohdon ja päävalmentaja Glen Satherin luottamus.
Ensimmäisen NHL-maalinsa Kurri teki uransa kolmannessa NHL-ottelussa. Kyseessä oli 18. lokakuuta 1980 käyty vierasottelu New York Islandersia vastaan. Osuman syöttivät Matti Hagman ja John Hughes. Vuoden 1980 marraskuussa Edmontonin ollessa tappioputkessa valmentaja Glen Sather istutti Kurrin samaan hyökkäysketjuun joukkueen tähtipelaajan, kanadalaisen Wayne Gretzkyn, rinnalle. Sather oli etsinyt Gretzkyn rinnalle sopivaa maalintekijää, ja ennen Kurria samassa roolissa oli peluutettu jo useita pelaajia. Muutama ensimmäinen ottelu Gretzkyn rinnalla sujui vaisusti, mutta 26. marraskuuta 1980 Chicago Black Hawksia vastaan pelattu ottelu antoi osviittaa tulevasta, kun Kurri saavutti ottelussa tehopisteet 3+1, Gretzky 1+4. Kyseessä oli Kurrin NHL-uran ensimmäinen hattutemppu. Kaiken kaikkiaan Kurri pelasi ensimmäisellä kaudellaan 75 runkosarjaottelua, joissa hän teki 32 maalia ja antoi 43 maalisyöttöä keräten yhteensä 75 tehopistettä.
Kurrin ja Gretzkyn yhteispelille tunnusomainen piirre oli siirtää kiekko yhdellä kosketuksella paikkaan, jonne toinen oli vasta menossa. Muun muassa tämän johdosta kaksikon sanotaan vaikuttaneen suuresti viimeistelytekniikkaan, jossa maali laukaistaan suoraan syötöstä, sekä sen huomattavaan yleistymiseen. Ensimmäisen kerran pari johdatti Edmontonin Sta innley Cup loppuotteluihin vuoden 1983 keväällä. Seura kuitenkin hävisi New York Islandersille. Kurri pelasi myös vuonna 1983 ensimmäisen kerran urallaan NHL:n tähdistöottelussa.
Kaudella 1983–1984 Kurri voitti Edmontonissa uransa ensimmäisen Stanley Cup -mestaruuden. Hän teki runkosarjassa 64 ottelussa tehopisteet 52+61=113, pelasi NHL:n tähdistöottelussa ja tuli valituksi kakkostähdistöön. Frank J. Selke Trophy -äänestyksessä hän sijoittui kolmanneksi. Kurri teki 19. marraskuuta 1983 yhdessä ottelussa viisi maalia, ollen ensimmäinen suomalainen yhdessä ottelussa vähintään viisi maalia tehnyt kiekkoilija. Kevään 1984 pudotuspeleissä Kurri oli NHL:n paras maalintekijä 14 maalillaan. Mestaruus käynnisti 1980-luvun Edmonton Oilersin menestysvuodet, sillä joukkue voitti mestaruuden kaikkiaan viisi kertaa seuraavan seitsemän kauden aikana. Edmontonin ylivoimaisuus perustui joukkueen vahvaan rakenteeseen: Kurrin ja Gretzkyn lisäksi joukkueessa pelasivat muun muassa suomalaispuolustaja Reijo Ruotsalainen sekä tulevat Hockey Hall of Fame -pelaajat Paul Coffey, Grant Fuhr, Glenn Anderson ja Mark Messier.
Kaksikko Kurri-Gretzky nousi Edmontonin hyökkäyspelin tärkeimmäksi osaksi, mutta kaksikko pelasi ensimmäisen neljän yhteisen kautensa ajan vaihtuvien pelaajien kanssa. Hyökkäysketjun kolmantena lenkkinä pelasivat muun muassa Messier, Raimo Summanen sekä Edmontonin poliisi Dave Semenko, jonka tärkein tehtävä oli Kurrin ja Gretzkyn sekä muiden Edmontonin tähtien suojeleminen. Tilanne muuttui vuonna 1985, kun kevään pudotuspeleissä joukkueessa debytoinut Esa Tikkanen liittyi ketjun kolmanneksi jäseneksi. Ketju sai myöhemmin muun muassa lempinimen The Finnish Sandwich. Kurrille kausi 1984–1985 oli hänen NHL-uransa tehokkain. Hän saavutti runkosarjassa 135 tehopistettä ja teki henkilökohtaisen yhden kauden maaliennätyksensä, 71 maalia. 71 maalia pysyi NHL:n oikeiden laitahyökkääjien ennätyksenä kauteen 1989–1990, jolloin sen rikkoi 72 maalia tehnyt Brett Hull. Kurri pelasi uransa aikana neljä yli 49 maalin NHL-kautta. Tähän saavutukseen ovat yltäneet hänen lisäkseen vain Teemu Selänne kolmesti ja Mikko Rantanen kerran. 71 maalillaan Kurri on kaikkien aikojen suomalaisten maalintekijöiden listalla toinen Selänteen jälkeen, joka teki tulokaskaudellaan 1992–1993 NHL:ssä 76 maalia.
Kurri sai tuolla kaudella myös NHL:n herrasmiespelaajan Lady Byng Memorial Trophyn, sijoittui Selke-äänestyksessä neljänneksi ja pelasi jälleen tähdistöottelussa. Edmonton voitti toisen perättäisen mestaruutensa. Pudotuspeleissä Kurri nousi jakamaan Philadelphia Flyersin Reggie Leachin vuoden 1976 maaliennätyksen tehtyään 19 maalia. Hän teki pudotuspeleissä neljä hattutemppua, mikä on yhä NHL:n pudotuspelien ennätys. Hattutempuistaan kolme Kurri teki konferenssin loppuotteluissa Chicago Blackhawksia vastaan, mikä on niin ikään yhä NHL:n ennätys.
Kaudella 1985–1986 Kurri teki 68 maalia. Hän oli tuolla kaudella NHL:n paras maalintekijä runkosarjassa, mutta tuolloin ei vielä jaettu parhaalle maalintekijälle annettavaa Maurice ”Rocket” Richard Trophya. Hänestä tuli ensimmäinen maalitilaston voittanut pelaaja, joka ei ollut kanadalainen. Selke Trophy -äänestyksessä hän sijoittui viidenneksi. Vuonna 1987 Kurri laukoi Edmontonin Stanley Cup -mestariksi viimeisteltyään seitsemännessä loppuottelussa voittomaalin Philadelphia Flyersia vastaan.
Edmonton kauppasi Wayne Gretzkyn Los Angeles Kingsiin vuonna 1988. Asiantuntijoiden keskuudessa Edmontonin ja Kurrin mahdollisuuksiin pelata samalla tasolla suhtauduttiin kaupan myötä epäilevästi. Kurri kuitenkin todisti asemansa Edmontonin johtavien pelaajien joukossa nopeasti. Hän teki 102 tehopistettä. Kurri oli joukkueensa paras pistemies kaudella 1988–1989, ja seuraavana vuonna hän oli suuressa osassa johdattamassa Edmontonin jälleen NHL:n mestariksi. Loppuottelusarjan toisessa ottelussa Boston Bruinsia vastaan Kurri teki 3+2=5 tehopistettä, mikä on nykymuotoisen NHL:n loppuotteluiden piste-ennätys.
Vuosi Italiassa ja siirto Los Angelesiin, kaudet 1990–1995
Kurrin ja Edmontonin sopimus päättyi vuonna 1990, mutta Edmonton omisti yhä hänen NHL-oikeutensa. Kahden vuoden takainen Wayne Gretzkyn kauppaaminen Los Angelesiin oli kuitenkin osoittanut myös Kurrille, ettei pelipaikka NHL-seurassa olisi itsestäänselvyys. Hän oli päättänyt, että vuoden 1990 mestaruusvuosi olisi ollut hänen viimeinen kautensa Edmontonissa. Neuvottelut siirtymisestä muihin seuroihin, lähinnä Los Angeles Kingsiin, kariutuivat kuitenkin valmentaja Glen Satherin tiukkuuteen. Sather ja Edmontonin johto eivät halunneet luopua Kurrista, joka oli kuitenkin tehnyt päätöksensä seuran jättämisestä. Koska Edmonton esti hänen siirtonsa NHL:n sisällä, hän teki sopimuksen Italian Serie A:ssa pelanneen HC Devils Milanon kanssa kaudeksi 1990–1991. Italiassa Kurri pelasi 30 runkosarjaottelua tehopistein 27+48=75, ja HC Devils Milano saavutti kauden päätteeksi pronssia.
Italiassa vietetyn kauden jälkeen Kurri ja Edmonton aloittivat neuvottelut siirrosta uudelleen. Edmonton ja Sather esittivät yhä tiukkoja vaatimuksia, mutta myöntyivät lopulta Kurrin kannalle. Seura halusi kunnioittaa menestysvuosiensa pelaajan tahtoa, ja siirto Los Angeles Kingsiin toteutui lopulta Philadelphia Flyersin kautta. 30. toukokuuta 1990 Edmonton Oilers myi Kurrin Philadelphia Flyersiin yhdessä Dave Brownin ja Corey Fosterin kanssa vaihdossa Craig Fisheriin, Scott Mellanbyyn ja Craig Berubeen. Vaihto jäi kuitenkin vain nimelliseksi eikä Kurri pelannut koskaan otteluakaan Philadelphiassa, sillä Philadelphia kauppasi Kurrin vielä samana päivänä Los Angeles Kingsiin yhdessä Jeff Chychrunin kanssa vaihdossa Steve Duchesneen, Steve Kasperiin sekä 4. kierroksen varausnumeroon vuoden 1991 varaustilaisuuteen.
Los Angelesissa jääkiekkoilun suosio oli kääntynyt vasta hiljattain uuteen nousuun Wayne Gretzkyn saapumisen myötä. Kurri pääsi pelaamaan yhdessä vanhan tutkaparinsa Gretzkyn kanssa, ja kaksikon yhteispeli oli jälleen tuottoisaa: Kurri teki kauden 1991–1992 73 runkosarjaottelussa 23 maalia ja 60 pistettä. Kaudella 1992–1993 Gretzky ja Kurri olivat joukkueensa johtavia pelaajia sekä runkosarjassa että pudotuspeleissä. Kurri pelasi täyden 82 ottelun runkosarjan viimeistellen 87 tehopistettä, ja pudotuspeleissä hän teki yhdeksän maalia ja yhteensä 17 tehopistettä. Hän pelasi myös vuoden 1993 tähdistöottelussa. Kurri ja Gretzky johdattivat Los Angelesin aina Stanley Cupin finaaleihin asti, jossa joukkue kohtasi Montreal Canadiensin. Los Angeles kuitenkin hävisi loppuottelusarjan voitoin 4–1. Kurri on myöhemmin kertonut vuoden 1993 loppuottelusarjan itappion olleen hänelle suuri pettymys:
Kurri pelasi Los Angelesissa yhteensä kuusi vuotta. Pelillisesti hänen roolinsa muuttui aiempaa puolustavammaksi, eikä hänen peliaikansa enää vastannut Edmontonissa vietettyjen vuosien minuutteja. Puolustavampaan suuntaan muuttuneesta pelitavastaan huolimatta Kurri teki kaudella 1993–1994 81 ottelussa 31 maalia ja 77 tehopistettä. Kevään 1993 pudotuspelien jälkeen Kurri ei myöskään pelannut tuttuun tapaan samassa ketjussa Wayne Gretzkyn kanssa: Los Angelesin-vuosien ketjukavereista merkittävämpiä olivat muun muassa Luc Robitaille ja Tomas Sandström.
Uran jälkipuoli, kaudet 1995–1998
Kurrin visiitti Anaheimiin jäi yhden kauden mittaiseksi, ja kaudeksi 1997–1998 hän teki vapaana pelaajana sopimuksen Colorado Avalanchen kanssa vuoden 1997 syyskuussa. Colorado oli pelannut NHL:ssä kaudesta 1995–1996, jolloin se oli voittanut Stanley Cupin. Joukkue oli jälleen vahva, ja sen johtavina pelaajina olivat muun muassa myös mestaruuden takuumiehinä toimineet maalivahti Patrick Roy, keskushyökkääjä Peter Forsberg sekä kapteeni Joe Sakic. Coloradossa Kurri pelasi keskushyökkääjänä, ja hänen roolinsa joukkueessa oli aiempaa puolustavampi. Coloradon vahvan ja laajan pelaajamateriaalin vuoksi hänen peliaikansa oli myös pienempi kuin ennen. Runkosarjassa Kurri pelasi 70 ottelua tehopistein 5+17=22. Runkosarjan kohokohtana oli Kurrin NHL-uran 600. maali, jonka hän viimeisteli Los Angeles Kingsiä vastaan pelatussa ottelussa 23. joulukuuta 1997. Hänestä tuli ensimmäinen 600 maalia NHL:n runkosarjassa tehnyt eurooppalainen. NHL:n komissaari Gary Bettman nimitti Kurrin pelaamaan myös vuoden 1998 tähdistöottelussa, jossa suomalaisista pelasivat myös Teemu Selänne, Saku Koivu ja Jere Lehtinen.
Colorado pelasi runkosarjassa vahvan kauden, ja se eteni kevään 1998 pudotuspeleihin oman divisioonansa mestarina. Joukkueen taival kuitenkin katkesi jo ensimmäiseen kierrokseen, kun Edmonton Oilers voitti joukkueiden keskinäisen ottelusarjan voitoin 4–3. Kurri pelasi pudotuspelisarjan otteluista neljä ilman tehopisteitä. Kausi 1997–1998 jäi lopulta Kurrin ammattilaisuran viimeiseksi. Arvostettu The Hockey News sijoitti Kurrin sijalle 50 vuonna 1998 julkaisemallaan 100 parhaan jääkiekkoilijan listalla.
Philadelphia Flyers tarjosi Kurrille sopimusta vielä vuoden 1999 pudotuspelien alla. Kurri kuitenkin kieltäytyi tarjouksesta, koska ei uskonut vuoden tauon jälkeen olevansa enää kykenevä palaamaan kaukaloon.
Lopettaessaan uransa Kurri oli NHL:n kaikkien aikojen eniten maaleja, syöttöjä ja pisteitä tehnyt eurooppalainen pelaaja. Hän teki 1 250 pelaamassaan runkosarjaottelussa 601 maalia ja antoi 797 maalisyöttöä. NHL:n runkosarjan kaikkien aikojen pistetilastossa Kurri on 1 398 tehopisteellään sijalla 21. Sittemmin eurooppalaisista jääkiekkoilijoista Kurrin ovat maalien määrässä ohittaneet Jaromír Jágr vuonna 2006, Teemu Selänne vuonna 2010 sekä viimeisimpänä Aleksandr Ovetškin vuonna 2018. Syöttöjen määrässä eurooppalaisista pelaajista Kurrin edelle ovat yltäneet Jágr, Nicklas Lidström ja Henrik Sedin, tehopisteissä Jágr ja Selänne. NHL:n pudotuspeleissä Kurri pelasi kaikkiaan 200 ottelua tehopistein 106+127=233. Hänen edellään pudotuspeleissä saavutettujen tehopisteiden ja tehtyjen maalien määrässä ovat vain Wayne Gretzky ja Mark Messier.
Maajoukkueura
Aikuisten arvokisoissa Kurri teki ensiesiintymisensä vuoden 1980 talviolympialaisissa. Kurri pelasi joukkueensa jokaisessa seitsemässä ottelussa ja teki turnauksessa kaksi maalia merkkauttaen myös yhden maalisyötön. Suomi oli mukana mitalijahdissa viimeiseen otteluun asti, mutta jäi lopulta täpärästi neljänneksi. Keväällä Kurri pelasi nuorten maailmanmestaruuskilpailuihin jossa hän oli tehopisteillään 4+7=11 pistepörssin toinen Neuvostoliiton Vladimir Krutovin jälkeen. Suomi voitti kolmesta mitalipelistään kaksi ja saavutti hopeamitalin Neuvostoliiton voittaessa mestaruuden. Tappiosta huolimatta mitali oli suomalaiselle jääkiekkoilulle historiallinen, sillä se oli ensimmäinen mitali maailmanmestaruuskisoista, jonka Suomi saavutti jääkiekossa.
Kurri osallistui ensimmäisen kerran Kanada-cupiin vuonna 1981. Suomen pelaaminen turnauksessa oli kuitenkin heikkoa, sillä viidestä ottelustaan joukkue hävisi neljä saaden ainoan alkusarjan pisteensä pelattuaan 4–4-tasapelin Yhdysvaltoja vastaan.
Ensimmäisen esiintymisensä aikuisten maailmanmestaruuskilpailuissa Kurri teki kevään 1982 maailmanmestaruusturnauksessa, kun hän vapautui maajoukkueen käyttöön Edmonton Oilersin pudottua yllättäen NHL:n pudotuspeleistä. Seitsemässä ottelussa yhtä monta tehopistettä tehnyt Kurri oli viidennelle sijalle päätyneen Suomen joukkueen tehokkaimpia pelaajia läpi kisojen.
Seuraavaa Kurrin maajoukkue-esiintymistä odotettiin aina vuoden 1987 Kanada-cupiin asti. Suomen menestys oli jälleen yhtä heikkoa kuin vuoden 1981 Kanada-cupissa, sillä joukkue hävisi nyt kaikki ottelunsa ja jäi turnauksessa kuudenneksi. Kevään 1989 maailmanmestaruuskilpailuissa Kurri oli jälleen suomalaisittain koko turnauksen tehokkainta kärkeä viimeisteltyään seitsemään otteluun viisi maalia ja yhteensä yhdeksän tehopistettä.
Vuonna 1991 Kurri pääsi jälleen edustamaan Suomea kotiyleisönsä eteen maailmanmestaruuskilpailuissa. Hän oli 12 tehopisteellään Suomen paras pistemies ja hänet valittii ensimmäistä kertaa urallaan aikuisten maailmanmestaruuskilpailujen tähdistökentälliseen. Suomen sijoitus turnauksessa oli viides. Syksyllä Kurri pääsi kiekkoilemaan viimeisen kerran järjestetyssä Kanada-cupissa jossa Suomi eteni aina välieriin asti saavuttaen lopulta koko turnauksen kolmannen sijan. Hän teki turnauksessa kaksi maalia.
Ensimmäisen kahdesta arvokisamitalistaan Kurri saavutti lopulta vuoden 1994 maailmanmestaruusturnauksessa. Hän oli Saku Koivun jälkeen Suomen paras pistemies kymmenellä tehopisteellään, ja Suomi eteni vahvoilla peliesityksillään aina loppuotteluun asti jossa se kuitenkin joutui taipumaan tiukan rangaistuslaukauksilla ratkotun taiston jälkeen Kanadalle lukemin 2–1.
Vuonna 1996 Kurri osallistui Kanada-cupin tilalta ensimmäistä kertaa järjestettyyn jääkiekon maailmancupiin. Suomen tie katkesi kuitenkin jo puolivälierissä 5–0-tappioon Venäjälle.
Kurrin maajoukkueura päättyi vuonna 1998 Naganon talviolympialaisiin, jossa Suomi saavutti pronssimitalin Kurrin osoittaessa hänen taitonsa kansainvälisissä otteluissa. Turnauksessa viisi tehopistettä tehnyt Kurri laukoi Suomen avausmaalin pronssiottelussa Kanadaa vastaan, jonka Suomi lopulta voitti numeroin 3–2.
Pelitapa ja pelaajakuva
Kurri ei ollut ammattilaisurallaan nopeudestaan huolimatta kovinkaan ketterä luistelija. Hänen vahvuuksiaan olivat hyvä pelinlukutaito ja nopea, tarkka laukaus. NHL:ssä häntä pidettiin yhtenä koko liigan parhaimmista kahden suunnan pelaajista toisen Edmonton Oilersin suomalaishyökkääjän, Esa Tikkasen, kanssa. Hänet muistetaan rauhallisena mutta luotettavana maalintekijänä sekä taitavana kiekonriistäjänä ja erinomaisena alivoimapelaajana.
Kurria ylistetään usein tunnollisena joukkuepelaajana. Hän oli nopea luistelija ja hän säästyi uransa aikana suhteellisen hyvin vakavimmilta loukkaantumisilta. Tämä saattoi johtua hänen matalasta kyyrymäisestä luistelutyylistään jollaisesta on vaikeampi taklata tai tyrmätä kumoon.
Pelaajauran jälkeen
Kurri on työskennellyt Suomen jääkiekkomaajoukkueen toimitusjohtajana. Kurri toimi vuodesta 2002 aina Torinon talviolympialaisiin 2006 asti Kansainvälisen olympiakomitean urheilijakomissiossa. Kurri työskenteli myös Hannu Aravirran, Raimo Summasen ja Erkka Westerlundin apuvalmentajan tehtävissä maajoukkueessa keväästä 2001 kevääseen 2005.
Kurri on myös toiminut kustannusalalla ja julkaissut muun muassa kirjan Aarne Honkavaarasta.
Vuonna 2013 Kurri nimitettiin Jokerien uudeksi general manageriksi. Nimityksen syynä on pidetty Jokereiden siirtymistä Venäjän KHL-liigaan. Heinäkuussa 2014 Kurri valittiin myös KHL-liigan hallitukseen. Kurri ilmoitti huhtikuussa 2022 jättävänsä KHL:n hallituksen, eikä Jokerit jättänyt hakemusta osallistumiseksi sarjaan kaudelle 2022–2023.
Jokereiden omistajana
Jokerit järjesti 24. toukokuuta 2019 tiedotustilaisuuden koskien omistajajärjestelyitä. Hjallis Harkimo osti venäläisten Arena Events Oy:n Gennadi Timtšenkon ja Roman Rotenbergin 49 % osuudet Jokereista itselleen, jotta pystyi myymään Jokerit 100 % Kurrille. Kurri nimettiin myös Jokereiden hallituksen uudeksi puheenjohtajaksi. Hän jatkaa seuran general managerina. Kurri myi kesäkuussa 2019 40 prosentin osuuden Jokereista Norilsk Nickel Harjavalta Oy:lle, joka kuuluu Vladimir Potaninin hallitsemaan konserniin. Kurri osti huhtikuussa 2022 Norilsk Nickel Harjavalta Oy:n 40 prosentin osuuden Jokereista takaisin itselleen. Järjestelyn jälkeen Kurri omistaa Jutland Oy:n, joka on emoyhtiönä Jutland-konsernissa. Se sisältää alakonsernina Jack Promotions -konsernin, johon on yhdistetty sen emoyhtiö Jack Promotions Oy ja sen omistama tytäryhtiö Jokerit Hockey Club Oy. Osakeyhtiö puolestaan maksaa Helsingin Jokerit -yhdistykselle sen nimen ja logon käyttöoikeudesta.
Kritiikki
Jokerit-ostoa Harkimolta ei yleisesti pidetty Kurrin kannalta onnistuneena. Ilta-Sanomien Marko Lempinen kutsui operaatiota venäläisten bulvaanin vaihtamiseksi. Samaa mieltä oli Iltalehden Sasha Huttunen, jonka mukaan Kurri valehteli väittäessään yrityksen olevan jatkossa irti venäläisestä rahoituksesta.
Yksityiselämä
Jari Kurrin aviopuoliso on entinen Miss Suomi, Vanessa Kurri (o.s. Forsman). Pariskunnalla on neljä yhteistä lasta: vuosina 2002, 2005 ja 2012 syntyneet tyttäret ja vuonna 2007 syntynyt poika. Kurrilla on vuonna 1985 syntyneet kaksospojat entisen puolisonsa Tiina Kurrin (o.s. Kuusikoski) kanssa.
Kurri on Sami Lepistön kummisetä.
Populaarikulttuuri
Jari Kurrista on julkaistu Hannu Miettisen kirja Kurri – Ammattilainen vuonna 1984 sekä Ari Mennanderin kirjoittama elämäkertakirja Jari Kurri, vuonna 1997, mutta se julkaistiin vuotta aiemmin kuin hänen peliuransa loppui, joten siinä tilastot ovat puutteelliset. Kirja on saanut hyvät arvostelut. Lisäksi Kurrista on tehty televisiodokumentti Jari Kurri – 17 vuonna 2009, joka pohjautuu Ari Mennanderin kirjaan. Sen on käsikirjoittanut ja tuottanut Matti Heusala Yleisradion tilaamana. Suomen Jääkiekkomuseo kunnioitti Kurria erikoisnäyttelyllä, joka avattiin 6. maaliskuuta 2013. Näyttely oli nimeltään Jäänmurtaja Jari Kurri – Palkintoja legendaariselta uralta.
Seurajoukkuetasolla
Jääkiekon SM-liiga
Italian Serie A
Maajoukkue
Mitalit
Eurooppa Cup
Henkilökohtaiset saavutukset
Raimondas Žutautas
Raimondas Žutautas (s. 4. syyskuuta 1972) on liettualainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustava keskikenttäpelaaja.
Delgo (elokuva)
Delgo on yhdysvaltalainen tietokoneella tehty animaatioelokuva vuodelta 2008. Sen ensi-ilta oli Yhdysvalloissa 12. joulukuuta. Elokuva on itsenäisen atlantalaisen Fathom Studiosin ensimmäinen tuotanto, jonka tekeminen aloitettiin jo vuonna 1999.
Raimondas Žutautas
Ura pelaajana
Žutautas aloitti peliuransa Neuvostoliiton romahdettua Liettuan pääsarjassa ROMAR Mažeikiaissa. Hän voitti seuran kanssa maan mestaruuden 1994. Mestaruuskauden jälkeen Žutautas siirtyi FK Banga Gargždaihin ja pelasi tämän jälkeen Liettuassa vielä kahdessa muussa seurassa, kunnes suuntasi Venäjän kentille FK Alania Vladikavkaziin 1996. Debyyttikaudellaan hän pääsi juhlimaan seuran paidassa mestaruushopeaa.
Kolmen Alaniassa vietetyn kauden jälkeen Žutautas siirtyi Israelin pääsarjaan Maccabi Haifaan. Hän edusti seuraa neljä kautta ja juhli maan mestaruutta kahdesti. Vuonna 2003 hän siirtyi Panathinaikosiin, jossa pelasi kaksi kautta onnistumatta murtautumaan avauskokoonpanoon. Hän lopetti uransa Panathinaikosissa 2005.
Liettuan maajoukkueessa Žutautas esiintyi vuosina 1995–2004 kaikkiaan 40 A-maaottelussa.
Ura valmentajana
Helmikuussa 2010 Žutautas nimettiin Liettuan maajoukkueen uudeksi päävalmentajaksi. 37-vuotiaana hänestä tuli Liettuan nuorin maajoukkueen päävalmentaja. Hänen johdollaan maa lähtee EM2012-karsintoihin, joissa se pelaa samassa lohkossa Espanjan, Tšekin, Skotlannin ja Liechtensteinin kanssa. Liettuan karsinnat eivät kuitenkaan sujuneet järin hyvin ja se voitti vain yhden karsintaottelun. Žutautas erosi tehtävästään karsintojen päätyttyä lokakuussa 2011.
The Nexus (albumi)
The Nexus on tanskalais-ruotsalaisen Amaranthe-yhtyeen toinen pitkäsoitto. Se julkaistiin Japanissa 13. maaliskuuta 2013. Suomessa albumi julkaistiin 22. maaliskuuta. Amaranthe julkaisi esikoisalbuminsa Amaranthen vuonna 2011.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 4.
Robert Hichens
thumb|200px|Robert Hichens Robert Hichens (16. syyskuuta 1882 – 23. syyskuuta 1940) oli yksi RMS Titanicilla mukana olleista kansimiehistä ja oli Titanicin ruorissa kun laiva törmäsi jäävuoreen 14. huhtikuuta 1912. Hichens komennettiin pelastusveneeseen 6. Laivan upottua Hichens kieltäytyi veneen matkustajien pyynnöstä huolimatta palaamasta pelastamaan meressä olleita ja muun muassa veneessä ollut Molly Brown oli uhannut heittää hänet yli laidan. Hichens joutui kuulusteluihin, joissa hän todisti ettei ollut haukkunut meressä olleita ruumiita kankeiksi ja että hän oli saanut toiselta perämieheltä Charles Lightollerilta ja kapteeni Edward Smithiltä käskyn soutaa kohti valoa, jonka neljäs perämies Joseph Boxhall oli nähnyt horisontissa. Hichens vapautui häntä kohtaan esitetyistä syytöksistä.
Hichens kuoli vuonna 1940 sydänkohtaukseen hänen ollessa mukana SS English Traderilla, joka oli ankkurissa Aberdeenin lahden liepeillä.
Syyskuussa 2010 Hichensin nimi tuli jälleen esiin kun Charles Lightollerin pojantytär Louise Patten kertoi lehdistölle kirjansa Good as Gold julkistamistilaisuudessa, että Lightollerin päiväkirjan mukaan Hichens oli jäävuorta väistettäessä tulkinnut väärin ensimmäisen perämiehen William Murdochin käskyn ja oli kääntänyt ruoria vahingossa oikealle eikä vasemmalle, mikä olisi aiheuttanut laivan osumisen jäävuoreen. Britannian tiedustelupalvelu kuitenkin todisti, että kuudes perämies James Paul Moody olisi valvonut Hichensin tekoja ja ilmoittanut Murdochille, että käsky oli tulkittu oikein. Myös Hichensin lapsenlapsenlapsi Sally Nilsson kyseenalaisti Pattenin väitteen.
Lundström
Lundström, Lundstrøm on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Senfi
Senfi on senegalilaisen Ismaila "Ismo" Sanén ja suomalaisen Outi Sanén suomalais- ja senegalilaiskulttuureja yhdistelevä yhtye, Ismaila soittaa djembeillä, lyömäsoittimilla sekä laulaa, Outi soittaa kanteleilla, lyömäsoittimilla sekä laulaa.
Senfi sai alkunsa, kun muusikot Ismaila ja Outi tapasivat Piirpauke-yhtyeessä vuonna 1999.
Kirjallisuusvuosi 1966
Kirjallisuusvuosi 1966 käsittelee vuoden 1966 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Senfi
Senfi teki Pikku Kakkoselle ensimmäisen kokonaan monikulttuurisen lastenohjelman "Amin kanssa", joka kuvattiin vuonna 2001 ja on lähetetty kahteen otteeseen vuosina 2002 ja 2006, sarjasta tehtiin 12 osaa.
Taiteellinen johto
Senfi on suunnitellut ja toiminut pääkouluttajana useissa monikulttuurisissa koulutuskokonaisuuksissa esimerkiksi 2004 - 2006 Opekon monikulttuurinen musiikkikoulutus musiikinopettajinne "Yhteinen sävel 1,2 ja 3" sekä Opekon monikulttuurinen koulutus "Elävä Afrikka" vuonna 2006. Ismaila Sané ideoi etnomusiikkifestivaalin Lempäälään nimeltä LempoFolk, jonka taiteellisina johtajina toimi Ismaila Sanén ohella Outi Sané ja Henna Leisiö.
Koripallon miesten SM-sarjakausi 1979–1980
Kausi 1979–1980 oli 40. kausi, jolloin pelattiin koripallon miesten Suomen mestaruudesta. SM-Koriksen mestaruuden voitti Pantterit. Tampereen Pyrintö voitti hopeaa ja Hyvinkään Tahko pronssia. Runkosarja pelattiin kahdessa lohkossa. Runkosarjan länsilohkon voitti Tampereen Pyrintö ja itälohkon Pantterit.
Loppuottelut
Pantterien joukkue: Jukka Sievinen, Kimmo Lievonen, Kai Lievonen, Matti Saraheimo, Reijo Viskari, Greg Bunch, Risto Lignell, Arto Kirjavainen, Petri Linnolahti, Antti Zitting, Jyrki Lignell. Valmentaja Seppo Sonkeri.
No Said Date
No Said Date on yhdysvaltalaisen hip hop -ryhmä Wu-Tang Clanin jäsenen Masta Killan debyyttialbumi. Se julkaistiin 1. heinäkuuta 2004. Albumissa vierailevat kaikki Wu-Tang Clanin jäsenet, myös Ol' Dirty Bastard, jolle albumilla esiintyminen jäi hänen musiikillisen uransa viimeiseksi.
Goodmayesin rautatieasema
Goodmayesin rautatieasema on rautatieasema Redbridgen kaupunkipiirissä Lontoossa. Se sijaitsee TfL Railin (tulevan Crossrailin) reitillä Seven Kingsin ja Chadwell Heathin asemien välillä, Oyster-vyöhykkeellä 4.
World Misanthropy
World Misanthropy on norjalaisen sinfonista black metalia soittavan Dimmu Borgirin live-DVD -taltinti, joka on julkaistu vuonna 2002. DVD:n ensimmäiset painokset sisältävät myös samaa nimeä kantavan bonus-EP:n.
Schildtin palkinto
Schildtin palkinto on Keski-Suomen kulttuurirahaston palkinto, joka myönnetään joka toinen vuosi toiminnasta niillä elämänaloilla, joihin piirilääkäri Wolmar Schildtin (1810–1893) toiminnot keskeisimmin kohdistuivat.