cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hannu Kuronen
Kuronen edusti SM-liigaurallaan Tampereen Ilvestä vuosina 1982–1988 ja Hämeenlinnan Pallokerhoa vuosina 1988–1990. Hän pelasi SM-liigan runkosarjassa yhteensä 252 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 76 + 84 = 160 ja jäähymääränsä 126 minuuttia. SM-liigan pudotuspeleissä hän pelasi 15 ottelua, joissa hän teki kolme maalia, antoi yhden maalisyötön ja istui jäähyllä kymmenen minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden Ilveksessä vuonna 1985 sekä saavutti lisäksi yhden SM-pronssin.
Muuta
Hannu Kurosen poika Mikael on myös jääkiekkoilija ja pelaa nykyään Tampereen Ilveksessä.
Syyt syntyjen
Syyt syntyjen on lokakuussa 2012 ilmestynyt Yön single, joka on toinen single marraskuussa julkaistulta Pelko ja rakkaus -albumilta. Se tuli myyntiin pelkästään digitaalisessa muodossa. Kappale osallistui myös saman vuoden Syksyn sävel -kilpailuun. Singlen kannen on suunnitellut Herra Ylppö.
Pandora (yritys)
Pandora A/S (usein muodossa PANDORA) on tanskalainen osakeyhtiömuotoinen pörssiyritys, joka suunnittelee, valmistaa ja myy koruja. Yhtiön kotipaikka on Glostrup Tanskan pääkaupunkialueella. New York Timesin mukaan Pandora A/S oli vuonna 2011 myynnillä mitattuna maailman kolmanneksi suurin koruvalmistaja. Sitä suurempia olivat vain Cartier ja Tiffany & Co..
Pandoran koruja myydään maailmanlaajuisesti yli sataan maahan sijoittuvissa 9 300 myymälöissä, joista yli 1 800 on Pandoran konseptimyymälöitä. Yhtiöllä on strateginen kumppanuus Disney-yhtiön kanssa Disney-aiheisten korujen valmistamiseksi ja myymiseksi. Tammikuussa 2016 yhtiö kertoi pyrkivänsä avaamaan 200–300 uutta myymälää vuosittain ajanjaksolla 2016–2018.
Yhtiöllä on runsas 16 700 työntekijää. Henkilökunnasta noin 11 000 työskentelee Thaimaan Bangkokin alueen Gemopolisissa, jossa Pandoran korut valmistetaan.
Pandoran perusti tanskalainen kultaseppä Per Enevoldsen vuonna 1982 yhdessä vaimonsa Winnien kanssa. Se oli aluksi pieni, riippumaton korumyymälä Kööpenhaminassa. Pariskunta matkusti usein Thaimaahan hankkimaan materiaaleja ja etsimään myytäviä koruja. Kysynnän kasvaessa Enevoldsenit panostivat tukkukauppaan ja vuonna 1987 vähittäismyynti lopetettiin. Vuonna 1989 he palkkasivat yritykselle suunnittelijoita ja siirsivät valmistuksen Thaimaahan. Edulliset valmistuskulut ja tehokas hankintaketju mahdollistivat massamarkkinoille tarkoitettujen, käsityönä viimeisteltyjen korujen valmistamisen. Koruvalikoiman avaintuotteita ovat rannekorut, mutta tuotantoon on kuulunut myös sormuksia, kaula- ja korvakoruja sekä kelloja (kelloista sittemmin luovuttu).
Rannekorjujen ilmiömäinen suosio kiinnitti Axcelin, tanskalaisen sijoitusrahaston huomion. Axcel osti 60 prosenttia yrityksen osakkeista vuonna 2008 2,4 miljardilla Tanskan kruunulla. Seuraavan kahden vuoden aikana yritystä valmisteltiin pörssikuntoon. Vuoden 2010 loppuun mennessä Pandoran tuotteita myytiin jo 55 maassa yli 10 000 myymälässä. Liikevaihto kasvoi vuoden 2008 1,9 miljardista kruunusta (DKK) 6,6 miljardiin kruunuun vuonna 2010. Yhtiö oli noussit maailman kolmanneksi suurimmaksi korualan yritykseksi.
Vuoden 2010 lopulla yhtiö järjesti suuren osakeannin ja listautui Kööpenhaminan pörssiin. Yhtiö keräsi menestyksekkäällä osakeannillaan 2,1 miljardia Yhdysvaltain dollaria. Osakkeen listautumishinta oli 210 Tanskan kruunua. Seuraavana vuonna osake kuitenkin romahti, kun yhtiö ei menestynyt osakkeenomistajien ja markkinoiden odottamalla tavalla. Toisen vuosineljänneksen tulosjulkistuksen jälkeen toimitusjohtaja erosi ja osake putosi 51 kruunuun. Sittemmin sijoittajien luottamus yhtiöön palasi ja osakkeen kurssi on noussut merkittävästi. Esimerkiksi 18. helmikuuta 2016 edeltävän vuoden (52 viikkoa) aikana osakkeen arvo vaihteli välillä 424–952 Tanskan kruunua.
Pandoran osake kuului helmikuussa 2016 OMX:n vaihdetuimpien pohjoismaisten osakkeiden OMX Nordic 40 -osakeindeksiin (OMXN40).
Reima Pullinen
Reima Pullinen (s. 11. kesäkuuta 1957 Pirkkala) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi hyökkääjänä SM-liigassa vuosina 1977–1988 ja voitti yhden suomenmestaruuden. Suomen maajoukkueessa hän pelasi kahdeksan maaottelua.
Pullinen aloitti SM-liigauransa Tampereen KooVee:ssa vuosina 1977–1979. Seuraavaksi hän pelasi 2,5 vuotta Turun Palloseurassa ja siirtyi kesken kauden 1981–1982 Tampereen Ilvekseen, jossa hän lopetti liigauransa kauden 1987–1988 jälkeen. Hän pelasi SM-liigan runkosarjassa yhteensä 355 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 88 + 71 = 159 ja jäähymääränsä 77 minuuttia. SM-liigan pudotuspeleissä hän pelasi 29 ottelua, joissa hän teki yhden maalin, antoi viisi maalisyöttöä ja istui jäähyllä kuusi minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden Ilveksessä vuonna 1985 sekä saavutti lisäksi yhden SM-hopean ja kaksi SM-pronssia.
Pelaamissaan kahdeksassa maaottelussa Pullinen teki yhden maalin ja antoi yhden maalisyötön.
Helmoista taivaan
Helmoista taivaan on huhtikuussa 2013 ilmestynyt Yön single. Se on kolmas single edellisvuoden marraskuussa julkaistulta Pelko ja rakkaus -levyltä. Se tuli myyntiin pelkästään digitaalisessa muodossa.
Sancy
thumb|oikea|Sancy-timantin 51-tahoinen muoto (Nordisk familjebokin piirros . Sancy on eräs tunnettu, poikkeuksellisen kauniina pidetty timantti. Sen paino on 55,23 karaattia ja se on väriltään keltaiseen vivahtava.
Timantti löydettiin Intiasta 1500- ja 1600-lukujen vaihteessa. Sen toi tuolloiseen Konstantinopoliin eli Istanbuliin ranskalainen Sancyn lordi Nicolas Harlay, joka oli Henrik III:n suurlähettiläänä Turkissa.
Timantti myytiin miltei hiomattomana kuningatar Elisabet I:lle. Henkilökohtaisissa talousvaikeuksissa Kaarle I panttasi Sancyn Ranskaan. Hän ei lunastanut sitä, ja timantti päätyi kardinaali Mazarinin haltuun. Hän jätti kuollessaan 1661 Sancyn sekä muut omistamansa timantit kuningas Ludvig XIV:lle, ja Sancysta tuli osa Ranskan kruununjalokiviä. Ne varastettiin vallankumouksen kaaoksessa vuonna 1792. Timantit löytyivät lukuun ottamatta Ranskan kruunun sinistä timanttia.
Markiisi Iranda panttasi Sancyn rahoittaakseen Marengon taistelua 1800. Vuonna 1828 sen osti venäläinen suurliikemies Nikolai Demidov, mahdollisesti Joseph Bonapartelta. Hänen poikansa Pavel Demidov antoi sen vuonna 1836 huomenlahjaksi puolisolleen, suomalaiselle Aurora Karamzinille. Karamzin joutui vuonna 1865 myymään timantin intialaiselle Jamsetjee Jejeebhoylle 20 000 punnalla voidakseen maksaa poikansa Pavel Demidov nuoremman suuret uhkapelivelat. Vuonna 1865 Sancy oli näytteillä Pariisissa, ja sen arvoksi oli merkitty miljoona frangia.
Timantin seuraava omistaja oli kuningatar Maria Louisa. Useiden omistajanvaihdosten jälkeen William Waldorf Astor osti timantin poikansa vaimolle varakreivitär Nancy Astorille 1906. Nykyisin timantti on Pariisissa Louvren museossa.
Sancyyn liittyy traaginen kertomus. Lordi Harlayn palvelija, joka kuljetti timanttia Ranskaan, joutui rosvojen yllättämäksi. Harlay tiesi palvelijan uskolliseksi ja järjesti etsinnän, jossa palvelijan ruumis löytyi. Kävi ilmi että hän oli niellyt timantin, joka löytyi vatsalaukusta.
Pohjois-Atlantin virta
thumb|240px|Golfvirta jatkuu Pohjois-Atlantin virtana [[Barentsinmeri|Barentsinmerelle saakka.]] Pohjois-Atlantin virta on lämmin merivirta, joka on osa Pohjois-Atlantin kiertoliikettä. Se on keskimmäinen kolmesta haarasta, joiksi Golfvirta jakaantuu Newfoundlandin matalikon ja Atlantin keskiselänteen välissä – muut haarat ovat kohti pohjoista jatkava Irmingerinvirta ja kohti kaakkoa ja Azoreita jatkava Kanarianvirta. Ilman Pohjois-Atlantin virran lämmittävää vaikutusta Länsi-Euroopan talvet olisivat huomattavasti nykyistä kylmemmät.
Masjid al-Nabawi
Masjid al-Nabawi eli Profeetan moskeija on maailman toiseksi suurin ja islamin toiseksi pyhin moskeija Mekan Masjid al-Haramin jälkeen. Se sijaitsee Saudi-Arabian Medinassa, johon Muhammed islamilaisen perimätiedon mukaan pakeni vuonna 622. Perimätieto kertoo, että alkuperäinen moskeija oli Muhammedin perustama ja keskeisessä asemassa profeetan toimiessa Medinassa. Pyhäkön väitetään toimineen esikuvana myöhemmälle islamilaiselle arkkitehtuurille. Muhammedin hauta sijaitsee Masjid al-Nabawissa. Tieteellisiä tutkimuksia sen sisällöstä ei ole tehty.
Varpio
Varpio on muun muassa seuraavien suomalaisten sukunimi:
Saurusplaneetta
Saurusplaneetta on Sauruxet-yhtyeen debyyttialbumi, joka julkaistiin 7. syyskuuta 2011. Viikolla 37 albumi oli Suomen virallisen albumilistan sijalla 2.
Scars
Scars on brittiläisen Basement Jaxxin viides albumi, joka julkaistiin 21. syyskuuta 2009.
Angelika Cichocka
Angelika Cichocka (s. 15. maaliskuuta 1988) on puolalainen keskipitkän matkan juoksija, joka on erikoistunut 800 ja 1 500 metrille.
Cichocka karsiutui vuonna 2010 Dohan sisäratojen MM-kilpailuiden 800 metrin alkuerissä ja Barcelonan EM-kilpailuiden 800 metrin alkuerissä silloisella ulkoratojen ennätyksellään 2.01,17. Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 hän oli viides 1 500 metrillä ajalla 4.14,57, mutta karsiutui Helsingin EM-kilpailujen semifinaaleissa. Göteborgin EM-hallikilpailuissa 2013 hän karsiutui 1 500 metrin alkuerissä.
Surrender (The Chemical Brothersin albumi)
Surrender on brittiläisen The Chemical Brothersin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 21. kesäkuuta 1999. 30. syyskuuta 2005 albumi myi tupla-platinaa.
Angelika Cichocka
Cichocka voitti 1 500 metrin Euroopan-mestaruuden Amsterdamissa 2016 ajalla 4.33,00. Rio de Janeiron olympialaisissa hän karsiutui välierissä sekä 800 että 1 500 metrillä. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui 800 metrillä kuudenneksi ja 1 500 metrillä seitsemänneksi. Hän karsiutui 800 metrin alkuerissä Birminghamin MM-hallikilpailuissa 2018. Saman vuoden Berliinin EM-kilpailuissa hän oli 1 500 metrillä kahdestoista ja karsiutui 800 metrillä välierissä.
Surrender (The Chemical Brothersin albumi)
Samplet
Seuraavat kappaleet sisältävät samplen seuraavista kappaleista:
Angelika Cichocka
Cichocka saavutti Toruńin sisäratojen EM-kilpailuissa 2021 pronssia 800 metrillä ajalla 2.04,15. Hän karsiutui saman matkan alkuerissä Belgradin MM-hallikilpailuissa 2022.
Henkilökohtaiset ennätykset
NR = maan ennätys
Antikythera
Antikythera (,, transl. myös Antikíthira, Andikýthira) on Kreikan saari ja entinen kyläkunta Välimeressä. Se kuuluu Jooniansaarten saariryhmään ja sijaitsee Kytheran ja Kreetan välissä. Saaren pinta-ala on 20,43 neliökilometriä ja asukasluku 68 (vuonna 2011). Hallinnollisesti Antikythera kuuluu Kytheran kuntaan, Saarten alueyksikköön ja Attikan alueeseen. Pääosa saaren asukkaista on vanhuksia. Kesäaikana väkiluku kasvaa yli viidensadan.
Kai Warras
Warraksen veli on Teppo Warras.
Antikythera
Kreetalta saapuneet asukkaat asuttivat saaren myöhäisellä neoliittisella kaudella ja varhaisella pronssikaudella, mutta minolaiskauden ja 300-luvun eaa. lopun välillä sieltä ei ole löydetty merkkejä asutuksesta. Myöhemmin saarta ovat vuorollaan hallinneet roomalaiset, bysanttilaiset, arabimerirosvot, venetsialaiset, britit ja ranskalaiset. Osaksi Kreikkaa saari liitettiin vuonna 1864. Italia miehitti Antikytheran toisen maailmansodan aikana, ja vuosina 1943–1944 saari oli Saksan hallussa. Nykyisin saaren väkiluku on laskussa, vaikka infrastruktuuria on kehitetty.
Etymologia
Saarella on aikojen saatossa ollut useita nimiä. Antiikin aikana saari tunnettiin nimellä Aigilia tai Aigila. 1600-luvulle saakka sitä kutsuttiin nimillä Sigilio ja Lioi. Italiankielisellä nimellä Cerigotto se tunnettiin 1700-luvulta lähtien. Pohjoispuolella sijaitseva suurempi Kytheran saari tunnettiin samoihin aikoihin nimellä Cerigo. Nimi Cerigotto tarkoittikin ”pientä Cerigoa”. Nimi Antikythera otettiin käyttöön myöhemmin.
Maantiede
pienoiskuva|vasen|Antikytheran pääkylä [[Potamós (Antikythera)|Potamós yöllä. Satamassa autolautta.]]
Antikythera kuuluu Jooniansaariin sekä hallinnollisesti Attikan alueeseen ja sen Saarten alueyksikköön. Antikythera muodosti vuoden 2010 loppuun saakka myös kyläkunnan (koinótita), joka oli väkiluvultaan Kreikan pienimpiä. Kyläkunnalla oli toimisto Potamóksessa, mutta hallinto ja sihteeristö työskentelivät Kytheran saaren Kapsálin kylässä. Vuoden 2011 alussa Antikytheran kyläkunta liittyi uuteen Kytheran kuntaan.
Suurempi Kytheran saari sijaitsee 22 meripeninkulmaa eli noin 40 kilometriä luoteeseen Antikytherasta. Kreetaan on etelään matkaa 18 meripeninkulmaa eli noin 33 kilometriä. Antikytherasta 7,5 kilometriä luoteeseen sijaitsee Porín eli Prasonísin saari ja samassa suunnassa 7,2 kilometrin päässä Porétin eli Lagoúvardoksen saari. Antikythera muodostaa yhdessä näiden kahden pienen saaren kanssa Natura 2000 -verkostoon kuuluvan 71,7 km²:n suuruisen suojelualueen.
Palveluvarasto
Palveluvarastot ovat 3PL palveluntarjoajien ylläpitämiä varastoja, joissa yrityksen tuotteet varastoidaan ja niille suoritetaan lisäarvoa tuottavia palveluita. Palveluvarastot voivat hoitaa joko osan yrityksen logistisesta toiminnasta tai ottaa logistiikan haltuun kokonaisuutena ylävirrasta alavirran loppupäähän asti. Suomen suurimmat palveluvarastot ovat Itella Logistiikan hallussa. Usein asiakasyritysten tilaus-toimitusketju nopeutuu huomattavasti palveluvaraston myötä.
Palveluvarastojen varastosaldoja ja muita hallitaan erillisen varastonhallintajärjestelmän avulla, josta nähdään varaston tila reaaliaikasesti. Hankinnat toteuttaa edelleen asiakasyritys, mutta tuotteet sijoitetaan suoraan palveluvarastoihin ja yritys seuraa toimintaansa vain tietokoneen näytöltä. Itse tuotetta myyjä ei välttämättä näe missään vaiheessa.
Antikythera
Maantiede
Saaren halki kulkee pohjoisluoteesta eteläkaakkoon ”vuorijono”, jonka läntiset ja luoteiset rinteet ovat hyvin jyrkkiä. Vastakkaisen puolen rinteet ovat sen sijaan loivempia. Siellä on myös puroja, joissa ajoittain virtaa vettä, sekä laaksoja. Antikytheran keskiosissa on pieniä kukkuloita ja tasankoja. Antikytheran kallioperä koostuu enimmäkseen triaskautisesta ja liitukautisesta kalkkikivestä. Lisäksi saarella on kalliota neogeenikaudelta.
Eläimistö
Antikytheran nisäkäslajisto on köyhä. Äärimmäisen uhanalaista munkkihyljettä tavataan Antikytheran, Lagoúvardoksen ja Prasonísin muodostamalla Natura 2000 -alueella. Euroopan unionin alueella munkkihyljettä tavataan noin sadassa paikassa. Antikytheran muita nisäkkäitä ovat muun muassa kotihiiri ja mustarotta.
Antikythera on merkittävä muuttolintualue. Yhdessä Lagoúvardoksen, Prasonísin, Plakoulíthran ja Thimonieksen saarten kanssa Antikythera muodostaa 2 000 hehtaarin laajuisen kansainvälisesti tärkeän lintualueen (IBA), ja alueella pesii ainakin välimerenhaukkoja. Alueella tavataan myös mustakurkkukerttuja, hernekerttuja ja tornipöllöjä. Antikytheralla on Kreikan lintutieteellisen seuran lintujen havaintoasema.
Antikytheran, Lagoúvardoksen ja Prasonísin muodostamalla Natura 2000 -alueella elää kotoperäisiä selkärangattomia; kotilot Vitrina cerigottana ja Sphincterochila insularis ja kaksi muuta sekä eräs siira. Potamóksen sataman antiikin aikaisista hiekkadyyneistä on löydetty useiden kotilolajien fossiileja. Liskoista Natura-alueella tavataan lajeja Cyrtopodion kotschyi, Ablepharus kitaibelii ja Hemidactylus turcicus. Käärmeistä alueella esiintyy Telescopus fallax.
Antikytheran, Lagoúvardoksen ja Prasonísin muodostamalla Natura 2000 -alueen suurin ongelma on kalastaminen dynamiitilla. Saarella esiintyy myös muuttolintujen metsästystä. IBA-alueen uhkia ovat laiton metsästys ja hallitsematon laidunnus. IBA-alueella kalastetaan myös miekkakalaa.
Kasvisto
Antikytheran kasvillisuus on enimmäkseen matalakasvuista macchiapensaikkoa ja phryganaa. Osassa saarta viljellään lisäksi viljaa, ja siellä on oliivipuulehtoja.
Antikytheralla tavattiin marraskuussa 1996, huhtikuussa ja kesäkuussa 1997 sekä huhtikuussa 2000 tehdyn tutkimuksen mukaan 336 kasvilajia, joista kotoperäisiä on 25. Saarella tavataan muun muassa orvokkien sukuun kuuluvaa Viola scorpiuroides -kasvia, joka on suojeltu Kreikan presidentin asetuksella ja kuuluu IUCN:n uhanalaisten lajien punaiseen listaan (1993). IBA- ja Natura 2000 -alueella tavataan myös ainakin seuraavia kasveja: kiiltomalva, jättimerisipuli, sikuri, kartiokalkkikämmekkä, idänmiekkalilja, kreetansahrami, punaparsaherne, murattisyklaami, sakaraohdake, malvakierto, tulppaanien sukuun kuuluva Tulipa goulimyi, kistuksiin kuuluvat salviakistus ja Cistus × incanus, kaurajuuri ja sen sukulainen tähtipukinparta, rasteihin kuuluva sinirasti, sauramoihin kuuluva Anthemis scopulorum, laukkojen sukuun kuuluva Allium gomphrenoides, maratteihin kuuluva Asperula taygetea, neitojen sukuun kuuluva Nigella stricta, kelloihin kuuluva Campanula saxatilis subsp. cytherea sekä vankkahirvenjuuriin kuuluva Inula candida subsp. candida.
Ilmasto
Antikytheralla ei ole sääasemaa. Tämän vuoksi saaren ilmasto päätellään muun muassa Kytheran saarella ja Kreetan Soúdanlahdella sijaitsevilta sääasemilta saatujen tietojen pohjalta. Antikythera kuuluu puolikosteaan bioilmastovyöhykkeeseen (subhumid bioclimatic zone). Kuivakausi saarella alkaa huhtikuun alkupuolella ja kestää syyskuun puoliväliin. Talvet ovat lämpimiä, saarella sada juuri lainkaan lunta eikä lämpötila laske pakkasen puolelle. Antikytheralla sataa vuodessa alle 200 millimetriä, joten saari on Kreikan kuivimpia paikkoja.
Esihistoriasta ajanlaskun alkuun – Antikythera asutetaan ja hylätään
Antiikin aikana Antikytheran rantaviiva on ollut noin 2,5 metriä korkeammalla kuin nykyisin. Esimerkiksi pienikokoinen Xeropotámoksenlahti saaren pohjoisosassa on ulottunut syvemmälle sisämaahan ja ollut samalla melko turvallinen satama. Arkeologiset löydöt ovat osoittaneet, että Antikytheran vanhin asutus syntyi myöhäisellä neoliittisella kaudella ja varhaisella pronssikaudella. Ensimmäiset asukkaat saapuivat luultavasti Kreetan saarelta. Minolaiset ovat jättäneet saarelle vain vähän merkkejä, mutta he kuitenkin todennäköisesti hallitsivat Antikytheraa. Minolaiskauden ja 300-luvun eaa. lopun välillä saarelta ei ole löydetty merkkejä asutuksesta.
Saari on sijaintinsa vuoksi ollut aikoinaan merirosvojen turvapaikka ja operaatioiden tukikohta. Läheiset kreetalaiskaupungit alkoivat noin vuoden 300 eaa. jälkeen vaatia Antikytheraa itselleen rosvotakseen saarelta käsin ympäröivälle merelle uskaltautuvia aluksia. Antikytheraa ne tarvitsivat tähystyspaikaksi. Sitä hallitsi todennäköisesti ainakin kreetalainen Falasarnan kaupunki, sillä Rhodos tuhosi sekä saarella että Falasarnassa sijainneet asutukset vuosina 69–67 eaa. Tuhoamiset liittyivät Rhodokselta käsin tehtyihin matkoihin, joilla pyrittiin lopettamaan merirosvous Välimerellä.
Spartan kuningas Kleomenes III ”miehitti” historioitsija Plutarkhoksen mukaan Antikytheran ollessaan pakomatkalla Egyptiin tappioon päättyneen Sellasian taistelun jälkeen vuonna 222 eaa. Toisen lähteen mukaan Kleomenes vietti saarella päivän odotellessaan laivaa. Kleomeneen uskollinen kannattaja Thirykion teki Antikytheralla itsemurhan, sillä hän ei kestänyt perääntymistä.
pienoiskuva|pysty|[[Antikytheran efebi, tuntemattoman kuvanveistäjän tekemä nuorukaista esittävä veistos vuosilta 340–330 eaa. Kreikan klassiselta kaudelta oleva pronssiveistos löydettiin saaren edustalle uponneesta Antikytheran hylystä. Veistos on sijoitettu Ateenan Kansallisen arkeologisen museon kokoelmiin.]]
Saaren uudelleenasuttamisesta osaksi Kreikkaa
Saari asutettiin uudelleen 300- ja 400-luvuilla jaa. Arabimerirosvot ottivat haltuunsa pian sekä Kytheran että Kreetan. Merirosvojen valtakausi vaikutti myös antikytheralaisten elämään. Tämän jälkeen aina neljänteen ristiretkeen (1202–1204) saakka saaren historiasta tiedetään vain vähän. Saari kuului Bysantin valtakuntaan vuoteen 1204 saakka, jolloin saari luovutettiin venetsialaiselle Iakovos Viarokselle (myös Jacopo Viaro ). Toisen lähteen mukaan Viaro valloitti saaren vuonna 1205. Venetsialaiset halusivat saaren saadakseen turvallisen reitin Egeanmerelle ja sieltä pois. Saarelle sijoitettiin 1200-luvun lopulla pieni varuskunta. Bysantille Antikythera kuului jälleen vuosina 1275–1293.
Antikythera kuului Venetsiaan Napoleonin sotiin saakka. Kun Venetsia vuonna 1797 menetti itsenäisyytensä, Antikythera jäi vaille omistajaa. Ranska piti saarella valtaa heinäkuusta 1797 vuoteen 1798 saakka. Britannia otti Antikytheran yhdessä muiden Jooniansaarten kanssa hallintaansa vuonna 1815. Brittimiehityksen aikana Antikytheralle karkotettiin Jooniansaarilta kapinallisia, kuten Fragiskos Domenegines, Dimitrios Kallinikos, Ilias Zervos-Iakovatos ja Gerasimos Metaksas Liseos. Vuonna 1864 Antikythera liitettiin yhdessä muiden Jooniansaarten kanssa osaksi Kreikkaa. Tällöin saaresta tuli Kreikan eteläisin kolkka, sillä esimerkiksi eteläpuolinen Kreetan saari oli vielä osmanien hallussa. Jälleen 1800-luvun jälkipuoliskolla saarelle saapui pakolaisia Kreetalta siellä vuonna 1864 alkaneiden osmanivaltaa vastustavien kansannousujen jälkeen.
1900-luvulta nykyaikaan
”Kansallisessa skismassa” vuosina 1916–1917, jossa pääministeri Elefthérios Venizélos ja kuningas Konstantin I olivat eri mieltä ensimmäiseen maailmansotaan liittymisestä, Antikythera päätti asettua Venizéloksen johtaman väliaikaishallituksen ja ympärysvaltojen puolelle. Konstantin I:n sympatiat olivat keskusvaltojen puolella. Antikytheran liittymiseen Venizéloksen puolelle vaikutti mahdollisesti osittain se, että Antikytheralla oli ympärysvaltoihin kuuluneen Ranskan laivaston tukikohta.
Italia otti Antikytheran hallintaansa toisen maailmansodan aikana, mutta Italian antauduttua 1943 saari joutui Saksan haltuun. Saksalaiset karkottivat kaikki saaren asukkaat Kreetalle 7. toukokuuta 1944. Mahdollinen syy karkotukseen oli se, että saksalaiset eivät kyenneet hallitsemaan antikytheralaisten yhteydenpitoa Kreikan merivoimiin ja Britannian laivastoon. Saari vapautui saksalaismiehityksestä vielä samana vuonna. Vuosina 1946–1949 käydyn Kreikan sisällissodan jälkeen Antikytheralle karkotettiin poliittisia pakolaisia.
Antikytheran väkiluku oli 1700-luvun puolivälistä 1900-luvun puoliväliin saakka noin 800–1 000. Toisen maailmansodan jälkeen monet saarelaiset muuttivat kaupunkeihin ja siirtolaisiksi Australiaan ja Amerikkaan. Antikytherassa asuu nykyisin enää muutama kymmen asukasta.
Antikytheran infrastruktuuria kehitettiin huomattavasti 1980-luvun puolivälissä. Esimerkiksi kalastajia varten rakennettiin suoja, jota he voivat käyttää myrskyllä. Myös satama rakennettiin tuolloin. Kreikan kansallinen sähköyhtiö DEI asensi saarelle sähköntuotantolaitoksen. Vuodesta 1999 lähtien saarelle on rakennettu muun muassa kaikki asutuskeskukset kattava puhelin- ja sähkölinjaverkko ja helikopterikenttä. Lisäksi tiet on päällystetty. Toimenpiteistä huolimatta saaren väkiluku on laskussa.
Maryan Synakowski
Maryan Synakowski (s. 14. maaliskuuta 1936 Calonne-Ricouart) on puolalaistaustainen ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Antikythera
Nähtävyydet
Saaren pohjoisosassa, Xeropotámoksenlahden yläpuolella sijaitsevat antiikin aikaisen kaupungin tai linnoituksen (kastro) runsaan 30 hehtaarin alalle levittäytyvät rauniot. Kaupungissa on asunut mahdollisesti noin 800–1 000 asukasta. Linnoituksen muurit, jotka ovat säilyneet hyvässä kunnossa nykyaikaan saakka, ovat peräisin hellenistiseltä kaudelta. Muurit on alkujaan rakennettu joko 300-luvun lopussa eaa. tai 200-luvun eaa. alussa. Muureja korjailtiin 200-luvun eaa. puolivälissä, kun Rodokselta saapuneet hyökkääjät olivat tuhonneet linnoitusta. Kaiken kaikkiaan muureja on korjailtu useaan otteeseen, osittain hätäisestikin. Linnoituksesta löydetyistä arkeologisista esineistä valtaosa liittyy sotaan. Löydetty on esimerkiksi nuolenpäitä ja kiviammuksia. Xeropotámoksen satamassa on säilynyt kallioon hakattu veneluiska, johon on aikoinaan varastoitu sotalaivoja.
Maryan Synakowski
Vuosina 1954–1956 hän pelasi Olympique Saint-Quentinissa. Vuonna 1956 hän siirtyi CS Sedan Ardennesiin ja hän voitti seurassa Ranskan cupin kausina 1955/1956 ja 1960/1961. Vuosina 1963–1965 hän pelasi Stade Françaisissa, vuosina 1965–1967 Royale Union Saint-Gilloisessa ja vuosina 1967–1969 Stade de Reimsissa. Hän lopetti uransa CS Sedan Ardennesissa, jossa hän pelasi vuosina 1969–1971.
Bassel Jradi
pienoiskuva|Bassel Jradi vuonna 2019. Bassel Zakaria Jradi (s. 6. heinäkuuta 1993) on libanonilainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Jradi edustaa Norjan pääsarjassa pelaavaa Lillestrømiä.
Antikythera
Nähtävyydet
Antikytheralla on seitsemän kirkkoa, joista Potamóksessa sijaitsevat Pyhän Nikolaoksen, Pyhän Charalamboksen sekä Neitsyt Marian ja Pyhän Dionysioksen kirkot. Galanianássa sijaitsevat saaren suojeluspyhimyksen Pyhän Mýronin sekä profeetta Elian kirkot. Galanianán Pyhän Mýronin kirkossa on Antikytheran kaikkein arvokkain ja pyhin pyhäinjäännös, Pyhän Mýronin ikoni. Katsanevianassa on Pyhän Georgioksen kirkko ja Paterianássa puolestaan Pyhän Konstantinoksen ja Pyhän Helenan kirkko.
Maryan Synakowski
Vuosina 1961–1965 hän pelasi 13 ottelussa Ranskan maajoukkueessa.
Bassel Jradi
Jradi edusti kaudella 2011–2012 B93:a Tanskan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla. Kaudella 2012–2013 hän pelasi AB:ssä Tanskan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 28 ottelua, joissa hän teki kahdeksan maalia. Kaudella 2013–2014 Jradi nousi jälleen sarjaporrasta ylemmäs pelaten Nordsjællandissa neljä Tanskan Superliigan ottelua. Vuonna 2014 hän siirtyi norjalaiseen Strømsgodsetiin. Hän pelasi kaudella 2014 kahdeksan ottelua maan pääsarjassa. Kaudella 2015 Jradi edusti Strømsgodsetia 12 pääsarjaottelussa, joissa hän teki kaksi maalia.
Libanonin maajoukkueessa Jradi pelasi ensimmäisen ottelunsa 26. elokuuta 2015, kun Libanon hävisi ystävyysottelussa Irakille 2–3. Jradi teki ottelussa myös maalin.
Antikythera
Nähtävyydet
Antikytheran eteläisimmässä kärjessä sijaitsee vuonna 1926 rakennettu Apolitáraksen majakka. Majakka oli miehitetty valmistumisestaan aina vuoteen 1987 saakka. Majakka kunnostettiin vuonna 2004, ja samasta vuodesta lähtien majakassa on ollut myös majakanvartija. Pääkylä Potamóksessa on säilynyt näihin päiviin saakka arviolta 1800-luvun alussa rakennettu vesimylly. Hiekkakivestä rakennettu vesimylly on ollut käytössä talviaikaan. Lisäksi saarella on säilynyt viisi 1800-luvulla valmistunutta tuulimyllyä.
Timothy Kast
Timothy Spicher-Kast (s. ) on sveitsiläinen uransa lopettanut jääkiekkoilija.
Antikythera
Pyhän Mýronin juhla
Elokuun 17. on Antikytheran tärkein päivä, sillä silloin juhlitaan suojeluspyhimys Pyhää Mýronia. Perimätiedon mukaan kaksi kreetalaista villivuohenmetsästäjää oli Antikytheralla silloin, kun saari oli asumaton. Metsästäjät näkivät pusikosta tulevan vuohen, jolla oli märkä pää. Metsästäjät arvelivat, että pusikossa oli lähde, jonka he löysivätkin. Veden luona oli myös pieni luola, josta he löysivät Pyhän Mýronin ikonin. Metsästäjät valmistivat ikonin suojaksi kivistä ikonostaasin ennen poistumistaan Antikytheralta. Muutaman kuukauden kuluttua metsästäjät palasivat paikalle rakentamaan Pyhän Mýronin kunniaksi pienen pyhäkön. Ikoni ei kuitenkaan ollut enää samalla paikalla, vaan se oli siirtynyt eri paikkaan. Metsästäjät tulkitsivat Pyhän Mýronin valinneen uuden paikan, ja pyhäkkö päätettiin rakentaa sinne. Alkuaan kirkko oli hyvin pieni, mutta sittemmin sitä on laajennettu.
Timothy Kast
Aikaisemmin Kast on pelannut Nationalliga B:n HC Lausannessa ja Nationalliga A:n HC Servette Genèvessä. HC Servetteen hän siirtyi kesken kauden tammikuussa 2009. Kaudeksi 2009–2010 Kast palasi EHC Baseliin, mutta siirtyi sieltä vielä saman kauden aikana La Chaux-de-Fondsiin. Kaudella 2012–2013
Antikythera
Pyhän Mýronin juhla
Pyhän Mýronin juhlinta alkaa jo elokuun alussa, kun antikytheralaiset metsästävät saarella villivuohia, jotka sitten 16. ja 17. elokuuta valmistetaan ateriaksi Pyhän Mýronin kirkon vieressä sijaitsevassa luostarissa. Vuohta tarjotaan riisin kera Antikytheralla vieraileville pyhiinvaeltajille. Antikytheran naiset paistavat leipää luostarin puu-uunissa. Kahden päivän aikana Pyhän Mýronin juhlassa käy monesti yli tuhat henkilöä. Pyhän Mýronin kirkossa järjestetään 16. elokuuta ehtoopalvelus, jonka jälkeen kirkon etupihalla pidetään perinteinen kreetalainen juhla (glenti). Juhlapäivänä 17. elokuuta Pyhän Mýronin kirkossa on liturgia. Liturgian jälkeen Pyhän Mýronin ikoni viedään kulkueessa luolaan, josta se on alun perin löydetty. Luolassa pappi päättää liturgian. Juhlinta alkaa jälleen liturgian jälkeen ja kestää myöhään yöhön.
Palvelut
pienoiskuva|Potamós mereltä päin nähtynä.
Antikytheralla on nykyisin ainoastaan yksi poliisi, lääkäri, kaksi tavernaa, puhelinkioski ja luostari. Saarella on myös uudenaikainen helikopterikenttä. Sen sijaan pankki ja posti puuttuvat kokonaan. Xeropotámoksenlahdella on uimaranta.
Liikenne
Laivayhtiö ANEN Lines liikennöi Kytheran saaren ja Kreetalla sijaitsevan Kíssamoksen välillä. Matkan varrella laiva pysähtyy Antikytheralla. Antikytheran ainoa käyttökelpoinen ankkuripaikka on Potamóksenlahti.
Merimatka Antikytheralle Kytheralta kestää kaksi tuntia, Kreetan Kíssamoksesta kaksi tuntia, Peloponnesoksen Neápolista 4,5 tuntia, Gýtheiosta viisi tuntia ja Ateenan kupeessa sijaitsevasta Pireuksesta 9,5 tuntia.
Tommi Pinta
Tommi Pinta (s. 8. huhtikuuta 1987) on suomalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja ja kilpauransa päättänyt koripalloilija. Amerikkalaisessa jalkapallossa Suomen parhaimpiin sisempiin laitahyökkääjiin luettava Pinta on voittanut urallaan muun muassa Saksan mestaruuden, ja hänet on valittu Urheilutoimittajien liiton äänestyksessä maan parhaaksi lajinsa edustajaksi.
Amerikkalainen jalkapallo
Amerikkalaisen jalkapallon harrastamisen Pinta aloitti vuonna 2005. Lajinvaihtoon häntä kannusti muun muassa koripalloon verrattuna vähäinen harjoittelun määrä. Lajin hän aloitti Tampere Saintsissä. Vuosina 2007–2010 hän harjoitti lajia yhdysvaltalaisessa yliopistossa. Pinta palasi yliopiston jälkeen takaisin Suomeen edustaen kaudella 2011 Seinäjoki Crocodilesiä ja kaudella 2012 Helsinki Wolverinesia. Kaudet 2013 ja 2014 Pinta pelasi Saksan pääsarjassa Braunschweig Lionsissa, voittaen jälkimmäisenä kautena Saksan mestaruuden. Pinta palasi vuonna 2015 Suomeen, tällä kertaa Turku Trojansin pelipaitaan.
Vuonna 2016 Pinta palasi kasvattajaseuraansa Tampere Saintsiin, joka oli juuri noussut Vaahteraliigaan. Kaudeksi 2017 Pinta siirtyi Hämeenlinna Huskiesiin. Hämeenlinnan luovuttua sarjapaikasta, siirtyi Pinta seuraavaksi kaudeksi Helsinki Roostersiin.
Kungurin metsäaro
Kungurin metsäaro on metsäaroalue Permin aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee aluepiirin kaakkoisosassa Iren ja Sylva -jokien välisellä alueella. Metsäaron pinta-ala on 12 000 neliökilometriä.
Kasvillisuus käsittää Euraasian metsäarovyöhykkeen lajeja, joista monet ovat nykyään Uralin alueella harvinaisia. Metsäsaarekkeissa kasvaa koivua ja haapaa sekä vähäisemmässä määrin lehmusta, jalavaa ja mäntyä. Kungurin metsäaroa pidetään jääkautta seuranneen lämpimän kauden (5000–1000 eaa.) jäänteenä. Sen säilymistä ovat edistäneet seudun lämpimät kesät, vähäinen sademäärä ja kalkkikiveä sisältävät sedimenttilajit. Nykyään suuri osa alueesta on maatalouden käytössä.
Ibrahima Mamadou Sy
Ibrahima Mamadou Sy (s. 31. joulukuuta 1991) on mauritanialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hänen seuroinaan ovat olleet ASAC Concorde (Nouakchott) (2006–2011) ja ASC Tevragh-Zeïna (Nouakchott) (2012–). Hän on kilpaillut myös Mauritanian jalkapallomaajoukkueessa, jossa hän teki debyyttinsä vuonna 2008.
Mediateko
Mediateko Oy (virallinen nimi: MT Mediateko Oy) on suomalainen ulkomainosyhtiö. Sen perusti syksyllä 2008 Teemu Kontkanen ostaessaan Ykkösmedia Oy:ltä golfkeskuksissa ja pysäköintitaloissa sijaitsevien mainospaikkojen välitysliiketoiminnan.
Mediateko Oy osti Clear Channel Oy:ltä hiihtokeskusmainonnan syksyllä 2012. Tehdyn kaupan myötä yrityksen liikevaihto lähti vahvaan kasvuun. Mediateko valittiin keväällä 2015 Kasvu Open -kilpailussa Pohjois-Savon finaaliin ja samana keväänä Mediateko oli Keski- ja Itä-Suomen kolmenkymmenen kovimman kasvajan listalla sijalla 11.
Mediateko Oy on ainut yritys Suomessa, joka myy laajamittaisesti vapaa-ajan mainontaa, mm. kaikissa suurimmissa hiihtokeskuksissa, golfkeskuksissa sekä liikuntakeskuksissa. Lisäksi Mediateon mediapaikkoja löytyy Suomen suurimmista kaupungeista, mm. Kuopiosta, Jyväskylästä, Tampereelta sekä Helsingistä. Vuonna 2016 se investoi Q-Park Stockmann pysäköintitaloihin digitaaliset mainospinnat ja yksistään Kuopiossa digitaalisia mainospintoja on jo yhteensä 8 kappaletta.
Mediateon toimistot sijaitsevat Kuopiossa ja Helsingissä. Mediateko on Suomen Ulkomainosliiton jäsenyritys ja yrittäjä toimitusjohtaja Teemu Kontkanen on jäsenenä liiton hallituksessa. .
Wings 1973 UK Tour
Wings 1973 UK Tour on Wings-yhtyeen kiertue. Kiertue promotoi yhtyeen Red Rose Speedway albumia, joka soitettiin Iso-Britanniassa.
Birjand
Birjand Iranin koillisosassa sijaitsevan Etelä-Khorasanin provinssin keskuskaupunki ja aliprovinssitason hallintoalue (šahrestan). Se sijaitsee linnuntietä noin 790 kilometriä pääkaupunki Teheranista itäkaakkoon.
Kaupungin väkiluku on kasvanut seuraavasti: 13 934 (1956), 25 845 (1966), 46 943 (1976), 81 798 (1986), 101 177 (1991), 127 608  (1996), 166 138 (2006) ja  178 020 (2011).
Tiaistangara
Tiaistangara (Chlorospingus pileatus) on Keski-Amerikassa tavattava sirkkuleihin kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö
Tiaistangara on kooltaan noin 13 cm. Ruumiinrakenteeltaan tiaistangara on tiaismaisen pyöreähkö ja tukeva. Pää on musta lukuun ottamatta niskaan ulottuvaa valkeaa silmäkulmajuovaa. Tiaistangaran kurkku on harmahtava. Selästään laji on oliivinvihreä. Rinta on oliivinvärinen ja muuttuu vatsassa väritykseltään valkoiseksi. Mustaposkikerttuli (Basileuterus melanogenys) muistuttaa ulkonäöltään tiaistangaraa, mutta eroaa kastanjanruskean päälakensa perusteella. Lajin voi sekoittaa myös sammaltangaraan (Chlorospingus ophthalmicus).
Levinneisyys ja elinympäristö
Tiaistangarat liikkuvat usein sekaparvissa yhdessä sammaltangaroiden ja punaorneerojen (Margarornis rubiginosus) kanssa. Linnun ravintoa ovat hedelmät ja marjat, erityisesti kanervakasvien ja herukkojen marjat. Lisäksi laji voi syödä myös hyönteisiä ja hämähäkkejä.
Postimanifesti
Postimanifesti oli Venäjän keisari Aleksanteri III:n 12. kesäkuuta 1890 antama keisarillinen määräys, jolla Suomen postilaitos yhdistettiin Venäjän postilaitokseen ja alistettiin Venäjän sisäministerille. Postimanifesti on nähty Suomessa yhtenä sortovuosia ennakoineista yhtenäistämistoimenpiteistä.
Tausta
thumb|pysty|Suomalainen 25 pennin postimerkki vuodelta 1889. Suomen suuriruhtinaskunnalla oli oma itsenäinen postilaitos, joka yhdessä eräiden muiden itsenäisen valtion tunnusmerkkien – kuten oman valuutan ja tullilaitoksen – kanssa ärsytti monia Venäjällä. Varsinkin omista postimerkeistä oli 1800-luvun kuluessa kehittynyt kaikissa maissa kansallisia symboleja, mikä teki suuriruhtinaskunnan itsenäisestä postijärjestelmästä suomalaisille tärkeän ja venäläisille sitäkin häiritsevämmän. Muun muassa yhdistyneessä Saksassa oli toteutettu valtakunnan postilaitoksen ja postimaksujen yhtenäistäminen, ja Venäjällä haluttiin kulkea vastaavaan suuntaan.
Keisari Aleksanteri III:n ja Suomen senaatin välille oli vuonna 1888 syntynyt erimielisyys tuontitullien asettamisesta eräille venäläisille tuotteille Suomessa, ja ilmeisesti tämän seurauksena keisarin huomio kiinnittyi eräisiin Suomen hallinnon häiritseviin ”poikkeamiin”. Vuonna 1889 Aleksanteri III ehdotti Suomen tulli-, raha- ja postilaitosten yhdistämistä vastaaviin venäläisiin laitoksiin, ja keisarin pyynnöstä Suomen kenraalikuvernööri Fjodor Heiden määräsi Suomen senaatin antamaan lausunnon postilaitoksen yhdistämisestä. Senaatti antoi oma-aloitteisesti kaikkia kolmea laitosta koskeneen lausunnon, jossa vastustettiin jyrkästi niiden yhdistämistä valtio-oikeudellisilla perusteilla. Senaattori Leo Mecheliniin henkilöityneen näkemyksen mukaan nämä laitokset olivat osa Suomen laki- ja privilegiojärjestelmää, joka oli välttämätöntä säilyttää koskemattomana.
Keisari ei hyväksynyt suomalaisten kehittämää oppia Suomen suuriruhtinaskunnasta valtiona ja raivostui senaatin lausunnoista. Hänen mukaansa oli ”anteeksiantamatonta”, ettei Suomen posti- ja rahalaitoksia ollut vielä yhdistetty vastaaviin valtakunnallisiin laitoksiin. Suomen ministerivaltiosihteeri Casimir Ehrnrooth ryhtyi tämän jälkeen pikaisesti valmistelemaan postilaitoksen sulauttamista. Postin yhtenäistäminen oli suomalaisille pienin menetys ja siten helpointa toteuttaa, mutta suunnitelmat raha- ja tullilaitoksen vastaavasta yhtenäistämisestä kariutuivat teknisiin hankaluuksiin ja suomalaisten jarrutukseen.
Postilaitoksen yhdistäminen valmisteltiin kenraalikuvernööri Heidenin asettamassa komiteassa, johon kuului muun muassa ministerivaltiosihteerin apulainen Woldemar von Daehn. Hanke vietiin läpi kiireellisessä aikataulussa ja keisari Aleksanteri III päätti sen lopullisesta muodosta epävirallisessa esittelyssä, jossa olivat läsnä kenraalikuvernööri Heiden, ministerivaltiosihteeri Ehrnrooth ja hänen apulaisensa von Daehn, senaattori Sten Carl Tudeer, Venäjän sisäministeri Ivan Durnovo sekä Venäjän posti- ja lennätinhallituksen päällikkö. Venäläisten ehdotuksesta Suomen postilaitos päätettiin alistaa ensisijaisesti valtakunnan sisäministerille, kun taas suomalaiset olivat kannattaneet sen asettamista ensisijaisesti valtakunnan postilaitoksen ja Suomen kenraalikuvernöörin alaisuuteen.
Manifestin antaminen ja seuraukset
thumb|pysty|Vuonna 1891 käyttöön otettu ns. rengasmerkki eli venäläinen postimerkki, jonka nurkkiin on lisätty pienet ympyrät. Aleksanteri III antoi manifestin Suomen postilaitoksen alistamisesta Venäjän sisäministeriölle sekä Venäjän posti- ja lennätinhallituksen päällikölle 12. kesäkuuta 1890. Keisarin esittelyssä manifestin joutui varmentamaan ministerivaltiosihteeri Ehrnroothin sairausloman vuoksi hänen apulaisensa von Daehn, jota tämän seurauksena arvosteltiin voimakkaasti suomalaisessa julkisuudessa. Manifesti astui voimaan 11. heinäkuuta 1890.
Kysymystä ei annettu Suomen säätyvaltiopäivien käsiteltäväksi, vaikka Suomen senaatin mukaan asiasta päättäminen vaati säätyjen hyväksyntää, sillä ”postilaitos on Suomen perustuslakien mukaan yksi maan tärkeistä instituutioista”. Tosiasiassa postilaitosta koskevista asioista ei oltu aiemminkaan päätetty valtiopäivillä, vaan niitä oli pidetty hallinnollisina kysymyksinä. Postilaitoksen kuulumista säätyjen toimivaltaan yritettiin perustella sillä, että se kytkeytyi kyyditys- ja kestikievarijärjestelmään, joista annetut asetukset olivat säätyjen hyväksymiä, sekä postisäästöpankkijärjestelmään, jonka toiminta perustui säätyjen hyväksyntään. Senaattori Leo Mechelin ja prokuraattori Alexander von Weissenberg erosivat viroistaan protestina postimanifestille, jota he pitivät Suomen itsehallinnon ja perustuslakien loukkauksena.
Manifesti ei välittömästi aiheuttanut Suomen postitoiminnassa merkittäviä muutoksia, sillä postilaitoksen henkilökunta säilyi suomalaisena ja Suomen omat postimerkit olivat edelleen käypiä. Niiden rinnalle tuotiin vuonna 1891 venäläiset niin sanotut rengasmerkit, joihin oli lisätty Suomen postilaitokseen viittaava ympyräkuvio erotukseksi tavallisista venäläisistä postimerkeistä. Rengasmerkkien käyttö tuli vuoden 1892 alusta pakolliseksi Suomen ja Venäjän välisessä postiliikenteessä, mutta Suomen sisäisessä sekä ulkomaille suuntautuvassa postiliikenteessä niiden käyttö oli vapaaehtoista ja jäi hyvin vähäiseksi siitä huolimatta, että ne olivat tavallisia suomalaisia postimerkkejä halvempia. Suomen omat postimerkit kiellettiin lopulta Nikolai Bobrikovin kenraalikuvernöörikautena ensin ulkomaanpostiliikenteessä elokuussa 1900 ja lopulta Suomen sisäisessäkin postissa tammikuussa 1901.
Postimanifesti kumottiin vuoden 1917 helmikuun vallankumouksen jälkeen 20. maaliskuuta 1917 annetulla maaliskuun manifestilla.
Madagaskarinkanahaukka
Madagaskarinkanahaukka (Accipiter henstii) on haukkojen heimoon kuuluva lintu. Sitä tavataan Madagaskarilla kaikkialla paitsi lounaisilla alueilla, mutta se on harvinainen esiintymisalueellaan, joskin kaikilla tutkituilla riittävän suurilla metsäalueilla sitä on havaittu. Määräksi on arvioitu 1 000–3 000 yksilöä.
Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset kuivat ja kosteat alavat ja vuoristometsät, kuivat savannit ja viljelmät. Sen keskimääräinen paino on 1 050 grammaa.
Basket Club Ferrara
Basket Club Ferrara on italialainen koripalloseura Ferraran kaupungista.
Historia
Seura perustettiin vuonna 1999, jolloin se pääsi pelaamaan Serie B:hen. Kahden kauden jälkeen joukkue nousi LegADuehen. Kaudeksi 2008–2009 seura nousi ensimmäistä kertaa historiassaan Serie A:han, jossa se sijoittui kymmenenneksi.
Hyvässä ja pahassa (kappale)
Hyvässä ja pahassa on toukokuussa 2014 ilmestynyt Yön single, joka on ensimmäinen single lokakuussa julkaistulta samannimiseltä albumilta. Se tuli myyntiin pelkästään digitaalisessa muodossa. Kappaleen on säveltänyt Yön kitaristina kahteen otteeseen 1980- ja 1990-luvuilla toiminut Markku Petander.
Manuel Zigerli
Manuel Zigerli (s. ) on sveitsiläinen jääkiekkoilija. Hän Sveitsin pääsarjan EHC Bielissä.
Zigerli pelasi EHC Bielissä vuosina 2005–2008. Keväällä 2008 EHC Biel nousi Nationalliga A:han ja Zigerli käväisi kesken seuraavan kauden aikana Nationalliga B:n EHC Baselissa, josta siirtyi kuitenkin takaisin EHC Bieliin.
Acatiimi
Acatiimi on vuodesta 1996 ilmestynyt Professoriliiton, Tieteentekijöiden liiton ja Yliopistojen opetusalan liiton (YLL) julkaisema ammatti- ja järjestölehti. Lehden painos on 11 500 kappaletta ja se ilmestyy painettuna 5–6 kertaa vuodessa. Sen päätoimittaja on Eeva Ylätalo.
Naiskuoro Vaput
Vaput on jyväskyläläinen naiskuoro ja vanhin yhä aktiivinen suomenkielinen naiskuoro. Vaput on Sulasolin jäsenistä vanhin naiskuoro ja Suomen Naiskuoroliiton perustajajäseniä. Vaput ry on rekisteröity 1932, LY-tunnus 1080396-6.
Vappujen juuret ulottuvat vuoteen 1906, jolloin pieni joukko naisia perusti kuoron Jyväskylässä. Kuoroa johti laulunopettaja Alli Hannikainen, säveltäjä P. J. Hannikaisen vaimo. Vapaamuotoisiin harjoituksiin kokoonnuttiin kuorolaisten kodeissa, minkä vuoksi kuoroa kutsuttiin Kotikuoroksi. Yleisölle naiset esiintyivät aina vappuaamuna Harjun silloisella näkötornipaviljongilla. Vuonna 1910, kun kuoro halusi ryhtyä toimimaan ”oikeana kuorona”, se otti uudeksi nimekseen Vaput. Nimi luontui hyvin muutamaa vuotta aiemmin perustetun jyväskyläläisen Mieskuoro Sirkkojen nimeen. Virallisen ensikonserttinsa Vaput antoi 30.4.1916 Jyväskylän Seminaarin juhlasalissa.
Vappuja johtaa musiikkikasvattaja Ulla Kotamäki.
Kunnianosoitukset
Suomen naiskuoroliitto on valinnut Vaput Vuoden naiskuoroksi 1985, 2000 ja 2010.
Jyväskylä-palkinto 2010, Jyväskylä Seura ry:n jakama vuosittainen tunnustus
Aleksandra Lindroos
Aleksandra Paulina Lindroos (27. syyskuuta 1861 Hämeenkyrö – 4. marraskuuta 1968 Tampere) oli pitkäikäinen suomalainen. Hän syntyi Hämeenkyrössä ja kuoli Tampereella 107 vuoden ja 38 päivän ikäisenä.
Yuanmoun löytöpaikka
Yuanmoun löytöpaikka on arkeologinen kohde Kiinassa Yunnanin maakunnan Chuxiongin autonomisen prefektuurissa sijaitsevassa Yuanmoun piirikunnassa. Sieltä on löydetty rikas fossiiliesiintymä, josta löytyi myös ihmisen etuhampaat.
Stéphan Buckland
Stéphan Buckland (nimi esiintyy myös muodossa Stéphane Buckland, s. 12. tammikuuta 1977 Floréal, Mauritius) on mauritiuslainen pikajuoksija.
Yuanmoun löytöpaikka
Ympäristö
Etelä-Kiinassa Yunnanin maakunnan Chuxiongin autonomisessa prefektuurissa sijaitsee Yunnan-Guizhoun tasanko, jonka korkeus merenpinnasta on 1 050–1 380 metriä. Tasangolla on vajoama, johon on kertynyt paksu kerros kenotsooisia sedimenttejä. Sedimenttien pohjalla sijaitsee kerrostumia plioseenin tai varhaispleistoseenin ajoilta, missä on runsaasti eläinten fossiileja.
Stéphan Buckland
Buckland harrasti lentopalloa, judoa ja nyrkkeilyä ennen kuin aloitti yleisurheilun vuonna 1992. Ranskalaisvalmentaja Jacques Dudalin opastuksessa hän voitti nuorisokilpailuja ja teki Mauritiuksen aikuisten 100 metrin ennätyksen 10,49 vuonna 1995. Atlantan olympialaisissa 1996 hän kuului kotimaansa 4 × 100 metrin viestijoukkueeseen. Indian Ocean Island Games -kilpailuissa Réunionilla 1998 hän sai kultaa pikaviestissä ja hopeaa 100 metrillä.
Yuanmoun löytöpaikka
Tutkimushistoria
Vuonna 1965 olivat geologit (Geological Mechanics Research Institute) tutkimassa sedimenttikerrostumien alla olevia maakerroksia Danawun kylässä, joka sijaitsee 7 kilometriä Yuanmoun piirikunnan keskustasta. Maakerroksia oli tutkittu 695 metrin paksuudelta, kun he löysivät kaksi ihmisen etuhammasta ja runsaasti eläinten fossiileja. Usean tutkijan yhteinen arvio on, että löydetyt ihmisen etuhampaat kuuluivat Homo erectukselle. Perusteluna olivat hampaiden mitat ja muoto, jotka muistuttavat eniten Zhoukoudianin löytöpaikan ihmislajia.
Stéphan Buckland
Buckland harjoitteli vuonna 1999 IAAF:n High Performance Training Centressä Dakarissa ja paransi Hervé Stéphanin valmennuksessa 100 metrin ennätyksensä aikaan 10,22. Sevillan MM-kilpailuissa hän selviytyi 100 metrillä toisiin alkueriin. Buckland sai hopeaa Afrikan-mestaruuskilpailujen 100 metrillä Algerissa 2000. Hän päätti kuitenkin keskittyä 200 metrille ja selviytyikin matkalla välieriin Sydneyn olympialaisissa – se oli tuohon mennessä Mauritiuksen paras olympiasaavutus yleisurheilussa. Hän paransi tai sivusi kotimaansa 200 metrin ennätystä vuonna 2000 viisi kertaa päätyen aikaan 20,31.
Yuanmoun löytöpaikka
Ajoitus
Vuonna 2002 Hyodonin tutkimusryhmä mittasi magnetostratigrafisesti kerroksen iäksi 790 000–780 000 vuotta. Koska se oli tehty harvalla näytteenotolla, päätettiin laatia uusi ajoitus ja vuosina 2003–2005 geologit Zhu Rixiang ja R. Potts mittasivat magneettikenttiä käyttäen tarkempaa näytteenottoa. Sen tuloksena saatiin ihmishampaiden kerrostumille iäksi 1,71–1,70 miljoonaa vuotta.
Jo ennen 2000-lukua useat eri tutkimusryhmät ovat yrittäneet saada asiasta selkoa. Vuonna 1976 magnetostatigrafian pioneeri Li ajoitti eläinfossiilit 1,7 miljoonaan vuoteen. Kuitenkin tutkijat Liu ja Ding arvioivat vuonna 1983 kohteen iäksi alle miljoona vuotta. Fossiilien tutkijat esittävät omana arvionaan, että lajiston perusteella kerrostumat sijoittuvat plioseenin ja pleistoseenin vaihteeseen. Eläimissä on monia sukupuuttoon kuolleita eläinlajeja, ja osa lajeista on samoja kuin Nihewanin altaan löydöissä. Huangin tutkijaryhmä ajoitti yhden hevosen fossiilihampaan elektronin spin-resonanssin ajoitusmenetelmällä ja sai sen iäksi 1,1–1,6 miljoonaa vuotta.
Stéphan Buckland
Buckland teki Pariisin MM-kilpailuissa 2003 200 metrin toisissa alkuerissä Mauritiuksen ennätyksen – ja Afrikan kaikkien aikojen kolmanneksi parhaan ajan – 20,06. Loppukilpailussa hän sijoittui viidenneksi ajalla 20,41. Viikkoa myöhemmin hän voitti kotimaassaan järjestetyissä Indian Ocean Island Games -kilpailuissa kultaa 100 ja 200 metrillä sekä 4 ×100 metrin viestissä. Syyskuussa hän sijoittui IAAF:n yleisurheilufinaalissa kolmanneksi 200 metrillä. Budapestin sisäratojen MM-kilpailuissa 2004 hän eteni 60 metrillä välieriin.
Yuanmoun löytöpaikka
Ajoitus
Vaikka ajoituksesta ei ole vielä päästy yksimielisyyteen, voidaan kuitenkin sanoa kohteen iän mahtuvan yli miljoonan vuoden pituiseen haarukkaan 1,7–0,5 miljoonaa vuotta.