cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Yövesi
Historiaa
Yöveden rannat kuuluivat 1560-luvulla Pellosniemen hallintopitäjään. Kreivi Pietari Brahe erotti vuonna 1649 Ristiinan seurakunnan itsenäiseksi kirkkoherrakunnaksi. Kreivi alkoi rakentaa saamansa läänityksen hallintopaikaksi Ristiinan Linnaniemeen puolustusvarustusta (Brahelinna) ja asuinresidenssiä. Linnan rakentaminen päättyi vuonna 1669 keskeneräisenä. Linna rappeutui 1710-luvulla ja se purettiin tiili- ja puuosiltaan vuonna 1802. Alueen ensimmäinen kirkko, Kristiinan kirkko, valmistui 1650-luvulla. Nykyinen Ristiinan kirkko rakennettiin sen tilalle vuonna 1775. 1790-luvun lopulla alettiin rakentaa Savon jalkaväkirykmentin virkataloa, Uutta Brahelinnaa, käyttämällä vanhasta linnasta purettuja tiiliä. Uudessa virkatalossa käynnistettiin myös kansakoulu vuonna 1799. Koulu sai oman rakennuksensa 1882.
BitTorrent
Käyttötavat
Kaikki tiedoston lataajat jakavat samaa tiedostoa muille, mikä mahdollistaa erittäin suuret siirtonopeudet. Varjopuolena on se, että torrentit "kuolevat" nopeasti, usein jo parin viikon päästä torrentin julkaisusta sillä ei ole enää yhtään jakajaa. Uudet lataajat eivät sitten enää saa tiedostoa kuin pyytämällä jotakuta jakamaan tiedostoa uudelleen ("reseed"). Periaatteena on, että se joka kopioi itselleen jotakin, myös lähettää takaisin saman määrän dataa (1:1 suhde), jolloin lähetys on saatavilla myös muille.
BitTorrent sopii mm. tiettyinä aikoina julkaistavien tiedostojen pikaiseen levittämiseen, kun taas esimerkiksi jonkin musiikkikappaleen etsimiseen järjestelmää ei voi käyttää. BitTorrent ei sisällä minkäänlaisia hakumahdollisuuksia.
Yövesi
Historiaa
Ennen tierakentamisen aikaa sijaitsi Himalansaaren saarikylä liikenteellisesti keskeisellä paikalla, mikä näkyi esimerkiksi kylän vilkkaana rakennustoimintana. Tänne rakennettiin kyläkoulu vuonna 1893, rukoushuone vuonna 1915 ja nuorisoseurantalo Koivula vuonna 1924. Kylän laivaranta sijaitsi saaren pohjoisrannassa, ja siellä pysähtyivät myös höyrylaivat. Himalansaarella hoidettiin kauppa-, pankki- ja postiasiat.
BitTorrent
Käyttötavat
Microsoftin Windows XP:n Service Pack 2 -päivitys laitettiin ilman lupaa jakoon torrenttina, koska ylikuormittuneilta Microsoftin palvelimilta sitä sai odotella pitkään. Microsoft kuitenkin kielsi sen jakamisen P2P-verkoissa. Saman kohtalon koki myöhemmin myös vistatorrent.com-sivusto, joka yritti helpottaa Windows Vista Beta 2 -kokeiluversion jakelua.
Juridiset ongelmat
Protokolla itsessään on täysin laillinen. Ongelmia syntyy kun jaetaan tekijänoikeuksia rikkovaa materiaalia.
Yövesi
Vesistösuhteet
Yövesi kuuluu Vuoksen vesistössä (vesistöaluetunnus 04) Suur-Saimaan alueella (04.1) Ala-Saimaan alueeseen (04.11), johon Ala-Saimaan lähialue (04.112) kuuluu. Se on tulkinnasta riippuen eräs Saimaan järvenselkä, lahdelma tai lahti taikka järvenosa. Yöveden pinta-ala 77 km² muodostaa 5,6 % eteläisen Saimaan 1 377 km² suuruisesta pinta-alasta.
BitTorrent
Juridiset ongelmat
BitTorrent-seurantapalvelimien käytöstä on ollut paljon kiistelyä. BitTorrent-metatiedostot eivät sisällä tiedostojen sisältöä, joten BitTorrent itsessään ei ole laiton. On kuitenkin kiistanalaista, rikkooko BitTorrent-metatiedostojen julkaisija tekijänoikeuksia linkittämällä tekijänoikeuksien alaiseen materiaaliin ilman oikeudenomistajien lupaa. Vaikka metatiedosto ei sisälläkään itse varsinaista ladattavaa materiaalia, ilman sitä ei kyseistä materiaalia käytännössä ole olemassa, sillä sen levittäminen ei onnistu.
Yövesi
Vesistösuhteet
Yöveden ympäristö ei ole vesistöllisesti kiinnostavaa aluetta, sillä lähialueen maaston rikkomaisuus ei muodosta laajoja maapintoja ojille tai joille. Sellaiselle on mahdollisuus Yöveden länsipuolella, jonne laskevat tehtaan pohjoispuolelle Kilpijärven valuma-alueen (04.114 ) Kaivanto ja Uittamonsalmen kaakkoispäähän Myllyjoen valuma-alueen (04.113 ) laskujoki Myllyjoki. Lisäksi tulee Pökkäänlahteen Ala-Kaatlammen laskuoja ja ennen Uittamonsalmea Savisaaren kohdalla on Yöveden keskivirtaamaksi laskettu olevan 1,5 kuutiometriä sekunnissa. Vesitäydennystä tulee myös pohjoisesta Louhivedeltä ja Someenjärveltä Varkaantaipaleen kanavan kautta virtaavaa vettä. Vesi poistuu Yövedeltä pääasiassa kaakkoon päin saariston monien eri salmien kautta. Suunta on kohti Liittokivenselkää, joka kuuluu myös eteläiseen Saimaaseen.
BitTorrent
Juridiset ongelmat
Merkittävä osa torrent-liikenteestä on tekijänoikeuksia rikkovien tiedostojen siirtämistä. Seurantapalvelimia pyörittäville verkkosivustoille on langetettu useita tuomioita. Huomiota herättäneitä esimerkkejä ovat Suprnova.org, Torrentspy, LokiTorrent, Mininova ja OiNK.cd. Ruotsalaisen ryhmän perustama .torrent-tiedostoja jakava The Pirate Bay -verkkosivusto on tunnettu "lakiuhkaukset"-osiostaan, jossa julkaistaan sivuston saamia väitettyjä tekijänoikeusrikkomuksia koskevia kirjeitä ja vastauksia niihin. Ruotsin poliisi sulki 31. toukokuuta 2006 The Pirate Bayn Ruotsissa sijaitsevat palvelimet MPAA:n esittämien syytösten perusteella. Sivusto sai kuitenkin seurantapalvelimensa toimintaan kolmen päivän kuluttua.
MSE/PE
Protocol Encryption (PE), Message stream encryption (MSE) ja Protocol header encrypt (PHE) ovat tekniikoita, joita BitTorrent-ohjelmat käyttävät oman protokollansa salaamiseen. Protokollan salauksen tarkoitus on vaikeuttaa palveluntarjoajien käyttämää bittorrent-verkkoliikenteen rajoittamista salaamalla käyttäjien väliset yhteydenotot siten, ettei niitä voida tunnistaa bittorrent-liikenteeksi ja rajoittaa. PE/MSE-tekniikkaa tukevat tällä hetkellä kaikki suosituimmat BitTorrent-asiakasohjelmat: µTorrent, Azureus, BitComet, rtorrent ja KTorrent. Vanhempi PHE-tekniikka oli käytössä vanhoissa BitComet-versioissa.
DHT
Distributed Hash Table eli torrenttien tiivistetietokannan hajauttaminen Kademlia-tyyppisesti. DHT:tä tukevat asiakasohjelmat osaavat etsiä verkosta käyttäjiä pelkän .torrent-tiedostosta saamansa info_hash-tiivisteen avulla. Ohjelma etsii verkosta sellaisen palan tietokantaa, josta löytyy latauksessa olevan torrentin info_hash-tunniste ja tätä torrentia jakavien tai lataavien käyttäjien osoitteet. Näin erillinen seurantapalvelin tulee tarpeettomaksi. Tekniikan ongelmana on useat eri toteutustavat, jotka eivät ole keskenään samassa verkossa. Monet seurantapalvelimet kuitenkin haluavat käyttäjiensä hakevan tiedot toisista käyttäjistä pelkästään omalta palvelimeltaan, jolloin ne lisäävät itse tai pakottavat torrenteja sivustolle lisäävät käyttäjät lisäämään torrenteihin ns. private-lipun. Tämä kehottaa asiakasohjelmaa estämään DHT:n käytön tämän torrentin kohdalla.
PeX
Peer Exchange eli käyttäjien osoitteiden jakaminen käyttäjien keskuudessa. Käyttäjien vaihtoa tukevat ohjelmat vaihtavat listaa tietämistään samaa torrentia lataavista käyttäjistä muiden jo yhteydessä olevien käyttäjien kesken. Myös PeX-toimintoon vaikuttaa sama private-lippu kuin yllä olevaan DHT:hen.
Broadcatching
Broadcatchingillä voidaan yhdistää RSS-syötteet BitTorrentiin. Kyse on yksinkertaisesti siitä, että asiakasohjelma kirjautuu esimerkiksi syötteeseen, joka listaa jonkin TV-sarjan jaksot heti kun nämä tulevat saataville. Aina kun syötteeseen tulee uusi ilmoitus, lataa ohjelma siinä osoitetun .torrentin ja sitä kautta varsinaisen jakson täysin automaattisesti. Broadcatchingia tukee suosituimmista ohjelmista tällä hetkellä vain µTorrent, joskin se on saatavilla myös Azureukseen lisäosana.
Web seed
Web-lähteellä tarkoitetaan laajennusta, joka mahdollistaa tavallisen Web-palvelimella olevan tiedoston toimimisen torrentin lähteenä - jakavien käyttäjien ohella. Tämä laajennus helpottaa varsinkin tiedoston julkaisijan työtä, sillä tiedoston jakoon ei näin tarvitse asettaa varsinaista BitTorrent-asiakasohjelmaa. Ensimmäiset torrentin lataajat lataavatkin tiedoston Web-palvelimelta, eivätkä tavanomaisesti joltain jakavalta käyttäjältä. Laajennus ratkaisee web-palvelimen kuormitusongelmat kun lataajia on paljon, mutta mahdollistaa myös tiedoston lataamisen vaikka tavallisia jakajia sille ei enää olisikaan - estäen näin torrentin kuolemisen.
LPD
Local Peer Discovery on menetelmä torrentin käyttäjien etsintään lähiverkosta. Usein lähiverkon nopeus on suurempi kuin internet-liittymän nopeus, koska kaikki liikenne tapahtuu operaattorin sisäisessä verkossa tai jopa käyttäjän omassa lähiverkossa. Näin liikenne ei siis kierrä lainkaan ulkoverkon (Internet) kautta. Mikäli sisäverkosta löytyy käyttäjiä, on sillä usein merkittävä vaikutus tiedonsiirron nopeuteen. Lähikäyttäjien haussa LPD hyödyntää Multicastia, koska se ei voi reitittyä Internetiin. Näin siis kaikki Multicastilla mahdollisesti löytyvät käyttäjät ovat samassa lähiverkossa kuin hakija.
Aiheesta muualla
Muita BitTorrent-asiakasohjelmia
Längelmäen vaakuna
thumb|upright|Längelmäen vaakuna (1952–2006) Längelmäen kunnanvaakuna on saanut aiheensa Längelmäen alueen ominaispiirteistä. Vaakunan vesipyörä viittaa laajoihin vesistöihin ja niiden äärellä olleisiin lukuisiin myllyihin, ja kukat pellavanviljelyyn.
Vaakunan on suunnitellut Ahti Hammar, ja se vahvistettiin käyttöön 1. helmikuuta 1952. Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä vesiratas ja sen yläpuolella lakio; molemmat hopeaa; lakiossa kolme sinistä, viisilehtistä kukkaa”. Vaakuna muuttui epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi vuonna 2007, kun Längelmäki jaettiin Jämsän ja Oriveden kuntiin.
Chris Terry
Chris Terry (s. 7. huhtikuuta 1989) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa AHL-seura Bridgeport Islandersissa. Hän on pelannut suurimman osan urastaan AHL:ssa, missä hän on voittanut kertaalleen muun muassa sarjan pistepörssin. NHL:n puolella hän on saanut pelejä Carolina Hurricanesissa ja Montreal Canadiensissa. Terry edusti yhden kauden myös KHL:n Torpedo Nižni Novgorodia.
Junioriura
Terry varattiin Markham Islandersista OHL:ään Plymouth Whalersiin toisella kierroksella vuonna 2005. Tulokaskaudellaan Whalersissa Terry teki 28 pistettä 64 otteluun sekä pudotuspeleissä 11 ottelussa viisi pistettä kaudella 2005–2006.
Terry paransi kaudelle 2006–2007, kun teki Plymouthissa 68 ottelussa 66 pistettä, mikä oli joukkueen kolmanneksi paras tulos. Pudotuspeleissä hän teki 18 pistettä 20 pelissä. Whalers voitti J. Ross Robertson Cupin ja Memorial Cupin. Kauden jälkeen Terry varattiin Carolina Hurricanesiin vuoden 2007 varaustilaisuudessa.
Kaudella 2007–2008 Whalers nimesi Terryn kapteenikseen vierasotteluiden ajaksi. Terry sijoittui OHL:n kuudenneksi tehtyään 44 maalia ja 101 pistettä. Whalersin sisäisessä pistepörssissä hän sijoittui ensimmäiseksi tehdessään seitsemän pistettä neljään otteluun.
Terry nimettiin kaudeksi 2008–2009 Whalersin kokoaikaiseksi kapteeniksi ja hän jatkoi vaikuttavien pisteiden tekemistä sijoittuessaan liigan toiseksi tekemällä 94 pistettä 53 pelissä. 11 pudotuspeliottelussa hän teki 11 pistettä ollen joukkueen paras. Kauden jälkeen Terry palkittiin Mickey Renaud Captain's Trophylla ja Dan Snyder Memorial Trophylla.
253 Whalersissa pelaamassaan ottelussa Terry teki 289 pistettä, joka on joukkueen historian kolmanneksi eniten.
Ammattilaisura
Whalersin tiputtua pudotuspeleistä vuonna 2008, Carolina Hurricanes kiinnitti Terryn loppukaudeksi 2007–2008 farmijoukkueeseensa Albany River Ratsiin. Ammattilaisdebyyttinsä Terry teki Ratsissa ilman pisteitä. Seuraavan Whalersissa pelatun kauden jälkeen Terry ja Carolina solmivat kolmen vuoden tulokassopimuksen 29. toukokuuta 2009. Hurricanesin ensimmäisen harjoitusleirin jälkeen Terry palasi Albanyyn ensimmäiseksi kokonaiseksi ammattilaiskaudeksi 2009–2010. Terry pysyi AHL:ssä kauteen 2012–2013 saakka, jolloin hänet kutsuttiin tekemään NHL-debyytti 9. maaliskuuta New Jersey Devilsiä vastaan. Hän teki ottelussa myös ensimmäisen maalinsa ja pisteensä.
Terry vakiinnutti kaudella 2014–2015 pelipaikkansa Hurricanesissa ja pelasi sen aikana 57 NHL-ottelua. AHL-joukkue Charlotte Checkersissä hän kävi pelaamassa viisi ottelua kuntoutumisen aikana. Terry pelasi kaudella 2015–2016 Hurricanesissa 68 ottelua, ja seuraavaksi kaudeksi hän teki sopimuksen Montreal Canadiensin kanssa.
Terry edusti kaudella 2016–2017 pääosin Canadiensin farmiseura St. John’s IceCapsia ja olikin siellä AHL:n parhaimpia pistemiehiä. Hän teki 38 ottelussa peräti 50 pistettä, ja hänellä oli vähintään 24 peliä pelanneista eniten pisteitä ottelua kohden. Terry voitti Laval Rocketsissa kaudella 2017–2018 koko AHL:n pistepörssin tehtyään 62 ottelussa 71 pistettä. Kauden jälkeen hän solmi kaksivuotisen sopimuksen Detroit Red Wingsin kanssa.
Pimeä metsä
Pimeä metsä (Into the Woods) on James Lapinen librettoon perustuva, Stephen Sondheimin säveltämä ja sanoittama musikaali, joka tuli ensi-iltaan New Yorkin Broadwayllä 1987. Sitä ennen se kantaesitettiin San Diegon Old Globe Theaterissa edellisenä vuonna. Se sai Tony-palkinnot parhaasta käsikirjoituksesta, musiikista ja naisroolista musikaalissa (Joanna Gleason).
Chris Terry
Ammattilaisura
Terry oli kauden 2020–2021 aikana pitkään pelaamatta ja teki vasta joulukuun alussa sopimuksen KHL-seura Torpedo Nižni Novgorodiin, jossa hän pelasi lopulta 19 runkosarjaottelua. Terry palasi kaudeksi 2021–2022 Venäjältä Pohjois-Amerikkaan ja teki sopimuksen AHL:n Bridgeport Islandersin kanssa ja jatkoi sen jälkeen sopimusta Bridgeportiin.
Pimeä metsä
Musikaalista julkaistuja tallenteita
RCA julkaisi vuoden 1987 alkuperäisen Broadway-tuotannon musiikkialbumina 1990 ja vuoden 1991 Lontoon-tuotannon vuonna 1991. Vuoden 1991 Broadway-tuotanto tallennettiin DVD-levylle, jonka julkaisi Image Entertainment. Vuoden 2002 uusintatuotannosta Broadwayllä julkaisi musiikkialbumin Nonesuch-levymerkki samana vuonna.
Vuonna 2014 sai ensi-iltansa musikaalin elokuvasovitus Into the Woods, jonka ohjasi Rob Marshall James Lapinen käsikirjoituksesta.
FIT
FIT (International Federation of Translators) on kääntäjien, tulkkien ja terminologien kansainvälinen yhdistys. Liiton FIT-lyhenne tulee ranskan kielestä ja on lyhenne sanoista Fédération internationale des traducteurs. FIT on perustettu vuonna 1953. Suomen kääntäjien ja tulkkien liitto SKTL on FITin jäsenjärjestö.
Marie-Thérèse Nadig
Marie-Thérèse Nadig (s. 8. maaliskuuta 1954 Flums) on entinen sveitsiläinen alppihiihtäjä.
Hän voitti olympiakultaa syöksylaskussa ja suurpujottelussa vuoden 1972 olympialaisissa ollessaan vain 17-vuotias.
Maailmancupissa Nadig saavutti 24 osakilpailuvoittoa ja kokonaiscupin voiton vuonna 1981, jonka lisäksi hänellä on syöksycupin voitot vuosilta 1980 ja 1981.
Allekirjoittajien talo
Allekirjoittajien talo on neljäkerroksinen kivitalo vanhankaupungin Pilies-kadulla Liettuan pääkaupungissa Vilnassa. Rakennus sai nimensä kansallisen heräämisen ja itsenäisyysliikkeen aikakaudelta, jolloin siellä vuosina 1915–1918 kokoontui Liettuan neuvosto ja jolloin 16. helmikuuta 1918 allekirjoitettiin Liettuan itsenäisyysjulistus.
Arkeologisesti ja arkkitehtuurisesti ratkaisevan merkityksensä ansiosta ”Allekirjoittajien talo” rekisteröitiin vuonna 1992 Liettuan kulttuuriperinnön luetteloon historiallinen uniikkina, taiteellisesti harvinaisena ja muistomerkkiarvoltaan ainutlaatuisena kohteena (nro 1046).
Vuonna 2000 rakennuksessa avattiin museo. Historiallisesta tapahtumasta kertoo 20 allekirjoittaneelle omistettu muistohuone, jossa on näytteillä heidän esineitään. Vuonna 2003 talossa avattiin Jonas Basanavičiusin muistohuone, ja samana vuonna museosta tuli Liettuan kansallismuseon haara.
Allekirjoittajien talon näyttely liittyy lähinnä 1900-luvun, vuoden 1918 ja silloisen Liettuan valtion perustamisen historiaan.
Kuvaus ja historiaa
Puolan ensimmäisiin varsinaisiin vaalikuninkaisiin kuuluneen Vladislav Vaasan valtakautena pantiin Vilnassa toimeen kolme väestölaskentaa. Ensimmäinen ja täydellisin tutkimus suoritettiin keväällä vuonna 1636, jolloin haettiin etukäteen tietoa kaupungin taloista, asuintiloista ja niiden omistajuudesta, kaupunkilaisista ja kaupunkiväestön eroista ja etuoikeuksista kuninkaan vierailua varten. Vuoden 1639 alussa järjestettiin toinen, ensimmäistä vähäpätöisempi ja osin erilainen laskenta. Arvokas ja kolmas väestönlaskenta suoritettiin vuonna 1645, jolloin määrättiin asuinpaikat kuninkaan vierailuun osallistujien yöpymistä varten. Yhteensä saatiin tiivistetty ja kattava tieto yli 700 (tai 717) nykyisen vanhankaupungin ja esikaupungin talosta, samoin kaupunkiväestöstä. Tuhoa kaupungille tuottivat 1800-luvun puolivälin miehitys ja raivoavat tulipalot, joten arvokkaimpana ja informatiivisempana pidetään vuodelta 1636 säilynyttä ainutlaatuista materiaalia, joka kerättiin kuninkaan vierailun valmistelujen yhteydessä ja jolloin kuvattiin yksityiskohtaisesti, mm. niiden tiloja ja kuntoa, miten talo on rakennettu, myös asuinpaikkojen lukumäärää, apurakennuksia jne.
Historioitsijan Mindaugas Paknysin kirjassa ”Vilnan kaupunki ja kansalaiset vuonna 1636: Talot, asukkaat, vieraat” tutkimus keskittyy vuonna 1636 asukkaiden kodeista hankittuihin esittelykertomuksiin, joiden välityksellä ikuistetaan tavallisten kaupunkilaisten pieniä taloja ja paljastetaan, miltä talo näytti, ketkä olivat niiden omistajansa, mikä oli heidän ammattinsa tai kuuluiko kunnan toimielimiin ja oliko toimivaltaa. Vuonna 1636 Vilnan keskusta, nykyinen vanhakaupunki koostui lähinnä tiilitaloista ja puisia rakennuksia oli enemmän kaduilla, jotka olivat lähempänä kaupunginmuureja. Suurin osa Vilnan vanhankaupungin taloista oli kauppiaiden omistuksessa. Pääkatujen talot olivat enimmäkseen kaksikerroksisia. Asuinrakennuksen tärkein huone oli olohuone, jossa usein oli uunille sijattu vuode. Olohuoneessa olevaa kamaria käytettiin joskus varastona, toisinaan makuuhuoneena. Joissakin taloissa oli kellareita, joissa oli varastoja, viinitiloja ja pubeja. Lähes jokaisessa talossa oli talli, johon mahtui kaksi tai kymmeniä hevosia. Asuintalot olivat suurimmalta osin taiteellisesti koristeltuja ja matalia, yksikerroksisia rakennuksia, joskus mainitaan toisessa kerroksessa olleen yksi huone. Taloilla oli 17. luvun ensimmäisellä puoliskolla tavallisesti yksi omistaja, harvemmin kaksi tai useaa omistajaa. Talon omistajan kuoleman jälkeen sen olisi voinut jakaa usealle lapselle, mutta useimmassa tapauksessa talo jäi perheen käsiin ja sitä hallitsi puoliso tai hänen palvelijansa.
”Allekirjoittajien talo” uskotaan olevan yksi pääkadulle Pilies XV luvulla rakennetuista kivitaloista, sekä goottilaista että renessanssi- ja barokkityyliä koti holveineen ja viinikellaroineen, joka v. 1636 väestölaskennan tietojen mukaan oli kuulunut Vilnan pormestarille. Sen yhteydessä Pilies kadun talosta nro 26 mainitaan, että kyseessä on joko skotlantilaisen tohtorin [Jacubo] Arnolton (Arnoltin, Arnothin) tai joidenkin lähteiden, mm. V. Vilma Bukaitėn kirjan ”Liettuan Allekirjoittajien talon labyrinteissä” (lt: Lietuvos Signatarų namų labirintuose) mukaan Arnoldui Škotuin (A. Škotuin) omistuksessa oleva, lesken hallitsema talo, jonka isäntä oli toiminut pormestarina ja palvellut hallitsijaa. Sen alakerrassa on kaksi liiketilaa – toisessa on kirjansitomo ja toinen on tyhjillä. On tavernahuone, varasto, panimo, neljän hevosen talli, tila polttopuupinoille ja kellari. Piha ahdas. Toisessa kerroksessa on neljä huonetta, joissa on kaksi kamaria, parveke ja keittiö. Seuraava on 18. huhtikuuta 1645 tehty merkintä siitä, että Jacubo Arnolton leski (Sienkiewiczowa) oli jo naimisissa Sinkevichin kanssa ja vapautettiin kuninkaan vieraisiin liittyvistä velvoitteista.
Arnolton perhe omisti talon 1700-luvulle saakka. XVIII luvulla riehui kaupungissa laajoja tulipaloja, jolloin vuonna 1748 tämä tiilitalo tuhoutui tulipalossa ja vuosina 1860 – 1914 se rakennettiin uudelleen, nyt jo kolmekerroksisena. XIX luvun jälkipuoliskolla talon osti varakas kauppias Karlas Štralis yhdessä vaimonsa Juzefan kanssa ja rekonstruoi sen arkkitehdin Aleksei Polozovin (Aleksejaus Polozovon) suunnittelun mukaan, ja niin kutsutulla Štralis (Štralio)-talolla on kokonaan uusrenessanssinen pääjulkisivu. XIX luvulla siinä oli yhdistettyinä kaksi taloa, sisäänkäynti eli pääjulkisivu jäi Pilies kadulle ja itäinen asuinrakennus ulottui Literatų eli Kirjallisuuden kadulle. Siinä oli kultasepäntyöpaja, kahvila, taverna ja myymälä. Pilies kadun puolisine ullakkoineen talo on nyt jo nelikerroksinen, rappauksen peittämää tiilimuurausta, jolla on laattapäällystetty katto. Talolla epäsäännöllinen pohjapiirros, siinä on tilavat läpitalon huoneet ja suljettu sisäpiha, johon pääsee ensimmäisen kerroksen kautta. Eniten koristeellinen on toisen kerroksen julkisivu. Siinä on ikkunaparit, joissa korinttilaisjärjestyksessä pilasterit ja entablementti muodostavat harmonisen koostumuksen, ja seinäsyvennyksen jälkeen kolmionmuotoisen hiekkakivikoristeen alapuolella olevat kaksi naisveistosta symboloivat maataloutta ja kalastusta.
K. Štralisin (Štralion) tyttäret hallitsivat taloa vuoden 1940 kansallistamiseen saakka. Vuodesta 1914 lähtien kolmannen kerroksen tilat vuokrasi Liettuan sotauhrien ja -orpojen avustusjärjestö, joka vuosina 1914–1918 käydyn  I maailmansodan aikana järjesti laajan tukiverkoston kerätäkseen lahjoituksia sotapakolaisille, tuki yli 200 000 Liettuan pakolaista Venäjällä perustamalla kouluja, asuntoloita ja jakelukeskuksia ja painattamalla liettuankielisiä julkaisuja. Myöhemmin vuosina 1915–1918 kolmannessa kerroksessa kokoontui Liettuan neuvosto, joka lauantaina 16. helmikuuta v. 1918 järjestetyssä kokouksessa hyväksyi Liettuan ensimmäisen, 122–sanaisen ytimekkään itsenäisyyslain joko klo 11-15 tai Jonas Basanavičius myöhäisemmän väitteen mukaan klo 12.30. Tilaisuus suoritettiin Saksan keisarin miehitysolosuhteissa (1915–1918), joten pehmeässä tuolissa istunut Antanas Smetona oli ollut huolissaan Saksan reaktiosta. Vuonna 1928 tässä talossa asui opettaja, kulttuuri- ja julkisuushenkilö Povilas Karazija, vuonna 1931 Vytautas Suuren gymnasiumin opettaja  Antanas Krutulys ja jo jonkin aikaa kulttuurihistorioitsija, museon historioitsija ja tuolloin Vilnan yliopiston opiskelija  Vincas Žilėnas. Vuonna 1939 Štralis -kahvila suljettiin, mutta pian avattiin kabaree "Ksantypa", jota hallitsivat osasta Puolasta natsien miehitetystä paenneet taiteilijat. Vuonna 1990 talo siirtyi museolle, joka avattiin vuonna 2000 sisätiloissa toteutetun jälleenrakennuksen jälkeen. Vuonna 1998 Vilnan kaupunki (kunta) siirsi rakennuksen kulttuuriministeriölle ja vuodesta 2003 lähtien ”Allekirjoittajien talo” on Liettuan kansallismuseon haara.
Ihmisoikeudet Algeriassa
Tämä artikkeli käsittelee ihmisoikeuksien tilaa Algeriassa.
Yhdistyneiden kansakuntien (YK) mukaan ihmisoikeuksiin sisältyy muun muassa sananvapaus, liikkumisoikeus, uskonnonvapaus ja poliittinen vapaus. YK:n mukaan Algerian inhimillisen kehityksen indeksi oli keskitasoa vuonna 2004. Arviossa Algeria oli sijalla 102 arvioidusta 177:stä maasta. Amnesty Internationalin arvion mukaan Algerian turvallisuusjoukot ja poliisi ovat tappanut aseellisissa jupakoissa 200 000 ihmistä vuosina 1990-2008.
Algeriassa kuoli vuonna 2008 pommi-iskuissa 60-90 siviiliä. Kahakoissa kuoli tusinoittain aseistautuneita henkilöitä. Ihmisiä on saatettu tappaa ilman oikeudenkäyntejä. YK kehotti toukokuussa 2009 Algeriaa tutkimaan entiset ja tulevat kidutusepäilyt, katoamiset ja raiskausepäilyt. Algeria ei kuitenkaan ryhtynyt selvityksiin. Amnesty Internationalin mukaan hallitukset käyttävät heikkoja terroristinvastaisia lakeja poliittista oppositiota vastaan joissain maissa, kuten Algeriassa.
Vaalit
Lokakuussa 2008 säädettiin laki, joka voisi sallia kolmannen presidenttikauden Abdelaziz Bouteflika huhtikuusta 2009.
Oikeuslaitos
Seitsemän algerialaista vapautettiin Guantanamo Baystä vuonna 2008 ja palautettiin kotimaahansa jonka jälkeen heitä syytettiin kuulumisesta terroristijärjestöön ulkomailla. Oikeudenkäynnit Algeriassa eivät olleet reiluja ja niissä hyväksyttiin muun muassa kiduttamalla tai pakottamalla saatuja tunnustuksia.
Sananvapaus
Amnesty Internationalin mukaan (2009) Algeriaissa toimittajia ja ihmisoikeuksien puolustajia ahdisteltiin. Osa sai syytteitä kritisoidessaan viranomaisia tai järjestöjä.
Uskonnonvapaus
Perustuslaki takaa uskonnonvapauden. Vuonna 2008 kristittyjä kirkkoja suljettiin.
Kuolemantuomio
Algeriassa oli satoja terroristeiksi väitettyjä kuolemaan tuomittuja vuonna 2008, mutta käytännössä kuolemantuomioita ei ole toimeenpantu ainakaan vuonna 2008. Algeria kannatti YK:n kuolemantuomion lakkautustavoitetta joulukuussa 2008.
Pakolaiset
Algeriasta lähti pakolaisia Eurooppaan meritse vuonna 2008. Satoja ihmisiä otettiin kiinni merellä.
Higashi-Kagawa
Higashi-Kagawa (, ’Itä-Kagawa’) on Japanin kaupunki Shikokun saarella Kagawan prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin itäreunalla Seton sisämeren Harimanmeren rannikolla ja rajautuu etelässä Tokushiman prefektuuriin. Rannikolla kaupunkiin kuuluu tasankoalueita, joiden läpi mereen virtaa useita jokia, etelässä se nousee korkealle Sanukivuorille. Kaupunki sijaitsee suurin piirtein Takamatsun ja Tokushiman kaupunkien puolivälissä. Higashi-Kagawassa on 30 299 asukasta (marraskuussa 2019) ja sen pinta-ala on 152,83 neliökilometriä.
Higashi-Kagawan kaupunki muodostettiin vuonna 2003 yhdistämällä Hiketan, Shirotorin ja Ōchin maaseutukaupungit. Merkittäviä elinkeinoja ovat tekstiili-, lääke- ja koneteollisuus. Kaupungissa tuotetaan noin 90 prosenttia Japanin käsineistä. Siellä harjoitetaan myös riisin, vihannesten ja hedelmien viljelyä sekä muun muassa hamachin (Seriola quinqueradiata) vesiviljelyä. Tunnettu paikallinen tuote on japanilaisten makeisten (wagashi) valmistuksessa käytettävä hienojakoinen wasanbon-sokeri.
Higashi-Kagawan nähtävyyksiin kuuluvat esimerkiksi Hiketan vanha kaupunginosa historiallisine rakennuksineen (kuten Sanshū-Izutsun residenssi), Shirotori-jinjan pyhäkkö ja useat muut kulttuurikohteet. Osa kaupungista kuuluu Seton sisämeren kansallispuistoon. Kaupunkia palvelee JR Shikokun Kōtoku-linja.
Orlando Pirates
Orlando Pirates FC on eteläafrikkalainen jalkapalloseura Sowetosta, Johannesburgista. Seura on perustettu vuonna 1937. Sen nimeksi tuli Pirates vuonna 1940 elokuvan Merihaukka jälkeen. Orlando Pirates on ainoa eteläafrikkalainen joukkue, joka on onnistunut voittamaan Afrikan Mestarien liigan. Tämä tapahtui vuonna 1995. Seuran valmentajana toimii nykyisin espanjalainen José Riveiro. Seuralla on kaiken kaikkiaan yhdeksän kotimaan liigan voittoa. Orlando Piratesin paikallisvastustaja on niin ikään Johannesburgista kotoisin oleva Kaizer Chiefs FC, ja näiden kahden välisissä otteluissa on aina erityislataus.
Historiaa
Vuonna 1937 Sowetossa perustettu Orlando Pirates on yksi maan vanhimmista jalkapalloseuroista. Se on myös yksi maan menestyneimmistä seuroista. Pirates voitti National Professional Soccer Leaguen vuosina 1971, 1973, 1975 ja 1976, National Soccer Leaguen vuonna 1994 ja uudelleen nimetyn liigan eli ABSA Premier Leaguen vuosina 2001, 2003, 2011 ja 2012. Vuonna 1995 Orlando Pirates voitti historian ensimmäisen eteläafrikkalaisseurana Afrikan Mestarien liigan. Vuonna 2013 seura selviytyi myös Mestarien liigan finaaliin, mutta siellä tuli tappio egyptiläiselle Al-Ahlille. Mestarien liigan voiton jälkeen seura onnistui voittamaan myös Afrikan supercupin vuonna 1996. Syksyllä 2014 Orlando Piratesin ja maajoukkueen ykkösmaalivahti Senzo Meyiwa ammuttiin kuoliaaksi.
Yhdysvallat
Amerikan yhdysvallat (, lyh. USA ) eli Yhdysvallat on pääosin Pohjois-Amerikan keskiosassa sijaitseva perustuslaillinen liittovaltio, joka koostuu 50 osavaltiosta ja yhdestä liittovaltion hallinnollisesta liittopiiristä, Washington (DC):stä, sekä useista erillisalueista. Se on väkiluvultaan maailman kolmanneksi suurin valtio. Maapinta-alaltaan Yhdysvallat on maailman neljänneksi laajin valtio, vesialueet mukaan luettuna se on maailman kolmanneksi laajin.
Yhdysvallat on tasavalta ja liittovaltio. Kolmetoista Britannian siirtokuntaa perustivat liittovaltion 1700-luvun lopussa. Itsenäisyysjulistus annettiin 4. heinäkuuta 1776 ja maa tunnustettiin vapaussodan jälkeen vuonna 1783. Yhdysvaltain perustuslaki otettiin käyttöön 1787. Seuraavan vuosisadan aikana maa laajeni, mutta osavaltioiden erimielisyydet ajoivat maan sisällissotaan, joka käytiin vuosina 1861–1865. Toisen maailmansodan voittajavaltiona Yhdysvalloista tuli sotilaallisesti johtava länsimaa. 1990-luvulla Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen Yhdysvalloista tuli maailman ainoa supervalta.
Yhdysvaltojen bruttokansantuote on Kansainvälisen valuuttarahaston arvion mukaan noin 26,9 biljoonaa dollaria vuonna 2023. Markkinahintaisena se on maailman suurin ja ostovoimakorjattuna Kiinan jälkeen toiseksi suurin.
Maantiede
pienoiskuva|vasen|Yhdysvaltain kartta ([[Media:US map - geographic.png|iso kartta)]] pienoiskuva|vasen|[[Denali (ent. Mount McKinley) Alaskassa on Pohjois-Amerikan korkein kohta, 6 194 m.]]
Topografia ja vesistöt
Yhdysvaltain kokonaispinta-ala on 9 826 630 km², mistä maata on 9 161 923 km² ja vettä 664 707 km². (Pinta-alaan lasketaan mukaan Yhdysvaltain ”manneralue” ja Alaska sekä Havaiji.) Se on pinta-alaltaan maailman kolmanneksi suurin valtio.
Mantereen sisäosia hallitsee laaja tasankoalue, joka ulottuu Meksikonlahdelta Kanadan rajalle ja sieltä Alaskaan. Se jaetaan kolmeen osaan: Atlantin ja Meksikonlahden rannikkotasankoihin, sisämaan Suuriin tasankoihin ja Kanadan kilpeen. Suuri tasanko levittäytyy Kalliovuorten itäpuolella suunnilleen manteren puolivälissä. Sen koillispuolella on Keskilänneksi tai Maissivyöhykkeeksi kutsuttu alue, jonka maaperä ja ilmasto ovat suotuisia maanviljelylle, etenkin maissin kasvatukselle.
Idässä Appalakkien vuorijono kulkee pohjois-eteläsuunnassa lähes koko Yhdysvaltojen poikki ja erottaa itärannikon sisämaan tasangosta. Lännessä Suuret tasangot päättyvät Kalliovuoriin, jotka muodostavat suuren osan läntisestä Yhdysvalloista. Vuoristo ulottuu pohjoisessa Kanadaan ja etelässä lähes Meksikoon asti. Keskiosassa Kalliovuoret muodostavat suuria pohjois-eteläsuuntaisia jonoja, joiden huiput kohoavat kahteen kilometriin. Pohjoisessa on yksittäisiä huippuja, jotka jatkuvat Alaskaan asti. Eteläisin osa, Coloradon laakio, on sedimenttikivien muodostama ylänköalue kilometrin verran tasankojen yläpuolella. Sitä halkovat monet rotkot, kuten Grand Canyon, hiekkaerämaat ja vulkaaniset huiput.
Manner-Yhdysvaltain länsirannikko on osa Tyynenmeren tulirengasta, jolla esiintyy voimasta tektonista ja vulkaanista toimintaa ja 81 prosenttia maailman maanjäristyksistä. Maanjäristykset voivat aiheuttaa suurta tuhoa, kuten San Franciscon maanjäristys 1906 tai Pitkäperjantain maanjäristys 1964 lähellä Anchoragea.
Kanadan kilven alueella jääkauden muokkaamaa maisemaa pilkkovat lukuisat järvet; Minnesotan osavaltiota kutsutaan kymmenen tuhannen järven maaksi. Isotjärvet Yhdysvaltojen ja Kanadan rajalla muodostavat maailman suurimman makeavetisen vesistön. Yhdysvaltain pisimmät joet ovat Missouri ja Mississippi, joilla on myös laajimmat valuma-alueet, mutta suurin virtaama on Saint Lawrencessa sekä Ohio- ja Columbiajoissa Isojenjärvien alueella.
Ilmasto
Yhdysvaltojen suurella, maantieteellisesti monimuotoisella alueella esiintyvät lähes kaikki ilmastotyypit. Manneralueellakin koetaan ajoittain olosuhteita, jotka ovat yhtä kuumia kuin tropiikin aavikot tai yhtä kylmiä kuin napa-alueet. Sää voi myös muuttua nopeasti ja rajusti kaikkina vuodenaikoina.
Suurin osa Yhdysvalloista sijaitsee keskileveysasteiden liikkuvien matalapaineiden reitillä. Ne tuovat rintamineen sateita ja nopeita lämpötilanmuutoksia etenkin maan koillisosaan. Polaaririntaman aaltoilujen mukaan Keskilännen tasangoille virtaa vuoroin arktista tai polaarista ilmamassaa pohjoisesta tai trooppista massaa Karibialta ja Meksikonlahdelta. Sen vuoksi talvella ja keväällä lämpötila voi muuttua yli 20 astetta muutamassa tunnissa. Tyynenmeren rannikolla ja muualla Kalliovuorten länsipuolella säänvaihtelut ja vuodenaikojen erot ovat paljon pienempiä.
Rajuimpia sääilmiöitä ovat hurrikaanit, joita tulee sekä Atlantilta että Tyynenmeren puolelta. Hurrikaaneja esiintyy kesäkuusta joulukuuhun, eniten elo- ja syyskuussa. Tuhoisia hurrikaaneja ovat olleet esimerkiksi Galveston vuonna 1900, Betsy vuonna 1952, Andrew vuonna 1992 ja Katrina vuonna 2005.
Paljon pienempiä, mutta myös tuhoisia ovat tornadot, joita esiintyy eniten Floridassa ja Suurten tasankojen alueella, jota kutsutaan nimellä Tornado Alley. Se ulottuu Texasin pohjoisosista Kansasiin ja itään Tennesseehen.
Luonto ja luonnonsuojelu
pienoiskuva|vasen|upright|[[Valkopäämerikotka on Yhdysvaltojen kansallislintu.]] Yhdysvaltojen alue voidaan jakaa karkeasti kolmeen osaan kasvillisuuden perusteella: metsä-, ruohikko- ja pensasalueeseen. Metsät ovat alkujaan peittäneet maan itärannikon, länsirannikon keski- ja pohjoisosat, lännen ylänköalueet ja leveän vyöhykkeen maan pohjoisosassa. Ruohikko peitti maan sisäosat, missä sademäärä ei riitä metsän kasvuun, ja länsiosan sisämaassa oli pensaikkoa. Ihminen on vaikuttanut kasvillisuuteen suuresti. Esimerkiksi maan kaakkoisosassa luontaiset sekametsät ovat väistyneet taloudellisesti tuottavampien havumetsien tieltä, ja tasankojen ja preerian ruohokasvit ovat suurelta osin eurooppalaista alkuperää. Lähes 60 prosenttia maa-alueesta (Alaskaa lukuun ottamatta) on menettänyt pääosan alkuperäisestä kasvillisuudestaan.
Eläimistö on monipuolinen, ja sen näyttävimpiä lajeja ovat valkopäämerikotka, hirvi, myskihärkä, karibu, ahma, biisoni, harmaakarhu, puuma ja susi. Yhdysvaltojen manneralueella elää noin 460 matelija- ja sammakkoeläinlajia, joihin kuuluu alligaattoreita, kilpikonnia, liskoja, käärmeitä, sammakoita ja konnia. Lintuja on tavattu yli 800 lajia.
Yhdysvalloissa on 21 Unescon maailmanperintökohdetta. Niistä kaksitoista on suojeltu luontoarvojen takia, kuten Evergladesin, Yellowstonen ja Yosemiten kansallispuistot. Maassa on kaikkiaan 417 kansallispuistoyksikköä, joita hallinnoi National Park Service. Monet suojelualueet ovat kuitenkin liian pieniä, jotta luonnon monimuotoisuus säilyisi. Asutuksen leviäminen, kaivostoiminta ja öljynporaus pienentävät monien lajien elintilaa.
Historia
pienoiskuva|Tämä maalaus esittää esihistoriallista [[Mississippin kulttuuria vuosilta 1000–1400 jaa.]]
Varhaishistoria
Ennen eurooppalaisten tuloa Pohjois-Amerikkaa asuttivat intiaanit, joiden esivanhemmat olivat vaeltaneet sinne Beringinsalmen kautta vähintään 12 000 vuotta, mahdollisesti jopa 40 000 vuotta sitten. Intiaanit jakautuivat kulttuurillisesti ja kielellisesti yli 300 heimoon. Heimot harjoittivat biisonien, hirvien ja peurojen metsästystä. Myös maanviljelyä, kalastusta ja keräilyä harjoitettiin olosuhteiden salliessa.
Eurooppalaisten siirtokunnat
1500-luvun alussa eurooppalaiset alkoivat tutkia nykyistä Yhdysvaltain aluetta. Espanjalaiset perustivat nykyisen Yhdysvaltain alueen ensimmäiset siirtokunnat: Pensacolan 1559, Fort Carolinen 1564 ja St. Augustinen 1565.
Järjestelmällinen siirtolaisuus Pohjois-Amerikkaan alkoi, kun Englannin kuningas Jaakko I perusti 1606 Lontoon ja Plymouthin kauppakomppaniat. Britit perustivat 1607 nykyiseen Virginiaan Jamestownin siirtokunnan. Mayflower-laivalla Englannista lähteneet, uskonnollista vainoa paenneet siirtolaiset (, ”pyhiinvaeltajat”) perustivat Plymouthin siirtokunnan nykyiseen Massachusettsiin. Paikalliset intiaanit auttoivat heitä selviytymään ja opettivat elintärkeän maissinviljelyn taidon.
Vuonna 1626 hollantilaiset perustivat Uuden Amsterdamin kaupungin (nykyinen New York) Hudsonjoen suulle ja Orangen siirtokunnan joen yläjuoksulle. Englanti valtasi Hollannin siirtokunnat 1644. Ranskalaiset tutkivat ja asuttivat Isojenjärvien aluetta ja Mississippin vartta. Ranska menetti siirtomaansa Pohjois-Amerikassa seitsenvuotisessa sodassa 1763.
Yhdysvaltain itsenäistyminen
Vuonna 1760 Yhdysvalloissa oli 1 500 000 eurooppalaista, ja heidän määränsä kasvoi nopeasti. Englanti kiristi siirtokuntien verotusta. Tämä johtui todennäköisesti tapahtumista toisella puolen maailmaan brittiläisessä imperiumissa: nälänhätä Bengalissa oli aiheuttanut työvoiman kadon ja Englannin Itä-Intian kauppakomppanian tulot olivat romahtaneet. Lontoon hallitus totesi komppanian olevan liian suuri kaatumaan ja tullakseen hätiin nosti verotusta muualla. Vuonna 1773 säädetty teelaki suututti Amerikan uudisasukkaat. Siirtokuntien mukaan Britannialla ei ollut oikeutta verottaa siirtokuntia ilman näiden edustusta parlamentissa. Vastalauseena siirtokuntalaiset heittivät niin sanotuilla Bostonin teekutsuilla 1773 tullista vapautetun teelastin mereen.
Yhdysvallat julistautui itsenäiseksi 4. heinäkuuta 1776, mistä seurasi pitkä vapaussota Britanniaa vastaan. Itsenäisyystaistelujen johtajia olivat George Washington, Sam Adams, Benjamin Franklin, Patrick Henry, John Adams ja Thomas Jefferson. Franklinin neuvottelema liittosopimus Ranskan kanssa toi lisävoimia amerikkalaisille. Sota päättyi 1781, kun britit antautuivat Yorktownissa.
Yhdysvalloissa oli aluksi kolmetoista osavaltiota, jotka liittoutuivat vuonna 1781 konfederaatioartikloilla. Artiklat toimivat pohjana vuoden 1787 perustuslaille, jota täydennettiin vuonna 1791 kymmenellä ensimmäisellä lisäyksellä, joka tunnetaan nimellä Bill of Rights. Maan ensimmäinen presidentti oli George Washington.
1800-luku
[[Tiedosto:US states by date of statehood RWB.svg|pienoiskuva|vasen|Kartalle on merkitty Yhdysvaltain osavaltiot sen mukaan, milloin niistä tuli osavaltioita.
]]
Vuonna 1823 Monroen oppina tunnettu julistus kongressille vaati, että Euroopan valtiot pitäytyvät Amerikan mantereiden asioiden ulkopuolella ja vastaavasti Yhdysvallat ei puutu Vanhan maailman asioihin.
Vuoteen 1848 mennessä Yhdysvaltain alue lähes kolminkertaistui. Uusille alueille siirtyi uudisasukkaita, ja vuosina 1837–1839 kymmeniätuhansia intiaaneja pakkosiirrettiin Mississippijoen länsipuolelle. Vuonna 1848 Kaliforniasta löydettiin kultaa, ja alueelle alkoi suuri kultaryntäys.
pienoiskuva|[[Spotsylvanian taistelu Yhdysvaltain sisällissodassa.]]
Vuodesta 1619 alkaen Pohjois-Amerikkaan oli rahdattu orjiksi yli kymmenen miljoonaa afrikkalaista. Orjuus oli 1800-luvulla Yhdysvaltojen suurimpia sisäisiä kiistakysymyksiä. Lisäksi kiistoja aiheutti osavaltioiden ja liittovaltion suhde. Andrew Jacksonin presidenttikausilla muodostui kolme erilaista talousaluetta: kaupan ja teollisuuden pohjoinen, maanviljelijöiden länsi ja puuvillaplantaasien etelä. Sisäpolitiikassa pohjoinen ja länsi olivat yleensä liitossa.
Ristiriidat johtivat Yhdysvaltain sisällissotaan 1861. Sodan voittivat pohjoiset osavaltiot, jotka estivät eteläisten osavaltioiden irtautumisen Yhdysvalloista. Orjuus lakkautettiin ja lähes neljä miljoonaa orjaa vapautettiin.
pienoiskuva|Maahanmuuttajia saapumassa Amerikkaan, [[Ellis Island vuonna 1902.]]
Sisällissodan jälkeen Yhdysvaltoihin alkoi virrata yhä enemmän maahanmuuttajia. He työskentelivät teollisuudessa tai siirtyivät uudisasukkaiksi maan läntiseen osaan. Kehittyvän kapitalismin nurjana puolena ilmenivät suuryhtiöiden monopolien hyväksikäyttö, suuret tuloerot ja kaupunkien slummit.
Lännessä oli ristiriitoja valkoisten uudisasukkaiden ja intiaanien sekä pientilallisten ja suurkarjankasvattajien välillä, ja rajaseudun vähäisen lainvalvonnan takia syntyi käsite ”villi länsi”. Kun Yhdysvallat voitti sodan Espanjaa vastaan vuonna 1898, Puerto Rico, Guam ja Filippiinit siirtyivät Yhdysvalloille.
1900-luvun alkupuoli ja maailmansodat
Ensimmäisessä maailmansodassa Yhdysvallat oli aluksi puolueeton, mutta liittyi ympärysvaltoihin huhtikuussa 1917. Taloudellisesti maa oli aikaisemmin ollut velkaa muille, mutta sodan vuoksi tilanne kääntyi toisinpäin. Myös kulttuurisesti Yhdysvallat astui maailmanvalloituksen tielle, ja sen hegemonia säilyi 1960-luvulle asti.
Yhdysvaltojen talous kasvoi 1920-luvulla, mutta vuoden 1929 pörssiromahduksen jälkeen alkoi 1930-luvun lama. Vuonna 1932 presidentti Franklin Roosevelt aloitti New Deal -suunnitelmansa, jolla hallitus osallistui talouteen laman lieventämiseksi.
Yhdysvallat liittyi toiseen maailmansotaan liittoutuneiden puolelle joulukuussa 1941, kun Japani hyökkäsi Pearl Harborin laivastotukikohtaan. Sodan lopulla Yhdysvallat pommitti Hiroshimaa ja Nagasakia ydinaseilla. Toinen maailmansota oli kallis ja siinä kaatui puoli miljoonaa amerikkalaista. Sota kuitenkin paransi Yhdysvaltain taloudellista asemaa, kun maan teollisuus kasvoi ja teknologiaa kehitettiin, ja sodan päättyessä Yhdysvalloissa oli yli puolet maailman teollisuustuotannosta. Vuonna 1945 perustettiin Yhdistyneet kansakunnat, jonka päämaja sijoitettiin New Yorkiin.
Kylmän sodan aika
pienoiskuva|[[Buzz Aldrin Kuun pinnalla vuonna 1969.]]
Toisen maailmansodan jälkeen alkoi kylmä sota, jossa olivat vastakkain kaksi suurvaltaa: Neuvostoliitto ja sitä tukevat kommunistiset maat ja Yhdysvallat ja sitä tukevat kapitalistiset maat. Yhdysvallat osallistui Korean sotaan 1950–1953 ja Vietnamin sotaan 1964–1975. Lisäksi maa tuki Sikojenlahden maihinnousuyritystä Kuubaan ja oli mukana Kuuban ohjuskriisissä. Neuvostoliittoa vastaan käytiin myös avaruuskilpaa. Presidentti Kennedy asetti Yhdysvaltain tavoitteeksi miehitetyn kuulennon, jonka teki Apollo 11 vuonna 1969.
Toisen maailmansodan jälkeen Yhdysvallat kaupungistui ja koki voimakkaan talouskasvun kauden. Kansalaisoikeusliike pyrki saamaan kaikille maan asukkaille kansalaisoikeudet ja lisäämään tasa-arvoa. Se taisteli erityisesti tummaihoisiin kohdistuvaa rasismia kohtaan. Taloudellisesti Yhdysvallat sukelsi 1970-luvulla stagflaatioon, joka huipentui presidentti Carterin kauden inflaatioon ja suurtyöttömyyteen. Presidentti Reaganin kaudella aloitettu liberalisointi aloitti uuden kasvun. Kylmä sota päättyi Neuvostoliiton hajoamiseen 1991.
1990-luvulta tähän päivään
1990-luvulla Yhdysvallat kävi Persianlahden sodan. Presidentti Clintonin kaudella Yhdysvallat koki maan historian suurimman taloudellisen kasvun, johon vaikuttivat digitaalinen vallankumous ja internetin luomat uudet toimintamahdollisuudet.
Vuonna 2001 syyskuun 11. päivän iskujen jälkeen presidentti George W. Bush julisti terrorismin vastaisen sodan ja Yhdysvallat hyökkäsi Afganistaniin. Vuonna 2003 Yhdysvallat hyökkäsi Irakiin ja syrjäytti diktaattori Saddam Husseinin.
Vuonna 2008 Yhdysvaltojen talous romahti, mikä aloitti maailmanlaajuisen taantuman. Taloudelliset ongelmat jatkuivat presidentti Obaman kaudella. Vuonna 2014 Yhdysvaltojen talous oli elpynyt suurimmilta osin. Yhdysvallat solmi heinäkuussa 2015 Kuuban kanssa diplomaattisuhteet 54 vuoden tauon jälkeen.
Vuosina 2009–2017 maan johdossa oli kaksi kautta historian ensimmäinen afroamerikkalainen presidentti, demokraattien Barack Obama. Presidentin keskeinen tavoite oli ajaa läpi lainsäädäntö kohtuuhintaisesta terveydenhuollosta. Niin sanottu Obamacare-uudistus hyväksyttiin maaliskuussa 2010. Obaman hallinto oli keskeisesti mukana neuvottelemassa kasvihuonekaasujen päästöjä leikkaavaa Pariisin ilmastosopimusta. Yhdysvallat allekirjoitti sopimuksen yhdessä 184 muun valtion kanssa joulukuussa 2015. Iranin ydinsopimusta ja suhteiden normalisointia Kuubaan pidetään Obaman hallinnon ulkopoliittisina saavutuksina.
Hallinto
pienoiskuva|Yhdysvaltain vuonna 1778 allekirjoitettu perustuslaki on maailman vanhimpia.
Liittovaltio
Yhdysvallat on perustuslaillinen liittotasavalta, jonka hallinto määritellään perustuslaissa. Yhdysvallat koostuu osavaltioista, joita on nykyään 50. Osavaltioilla on rajoitettu itsehallinto, mutta liittovaltion laki ylittää osavaltioiden lait. Osavaltiot vastaavat muun muassa terveyspalveluista ja rikoslaista ja myöntävät kansalaisille erilaisia lupia, kuten ajokortin. Yhdysvaltain perustuslaki noudattaa vallan kolmijako-oppia, joten liittovaltion hallinnossa on erotettu lainsäädäntö-, toimeenpano- ja tuomiovalta.
Liittovaltion lainsäädäntövaltaa pitää kongressi. Se on kaksikamarinen ja koostuu edustajainhuoneesta ja senaatista. Edustajainhuoneeseen kuuluu 435 jäsentä, ja sen kausi on kaksi vuotta. Senaatin kausi on kuusi vuotta, ja kolmasosa senaatin jäsenistä valitaan joka toinen vuosi kuusivuotiskaudelle.
Toimeenpanovalta on presidentillä ja hänen hallinnollaan, joten presidentin asema liittovaltion johdossa on vahva. Presidentin toimikausi on nelivuotinen, ja hänet valitsevat osavaltioista valitut 538 valitsijamiestä. Nykyisenä presidenttinä toimii Joe Biden, joka vannoi virkavalansa tammikuussa 2021. Presidentti voi veto-oikeudellaan estää kongressin hyväksymän lain voimaantulon, mutta riittävän yksimielinen kongressi voi kahden kolmasosan enemmistöllä kumota presidentin veton, jolloin laki tulee voimaan vetosta huolimatta.
Tuomiovallan korkein, lakia tulkitseva elin on korkein oikeus, jossa on yhdeksän tuomaria. Yhdysvalloissa on käytössä tapaoikeus, joten ennakkotapaukset ja lakien tulkinnat ovat tärkeässä asemassa. Oikeuslaitos vastaa myös perustuslain tulkinnasta.
Osavaltio- ja paikallishallinto
pienoiskuva|Kartta Yhdysvaltain osavaltioista.
Yhdysvallat jaetaan 50 osavaltioon ja yhteen kongressin alaiseen liittopiiriin, Washington DC:hen. Yhdysvaltoihin kuuluu lisäksi territorioita Karibianmerellä ja Tyynellämerellä. Niistä Puerto Ricolla ja Pohjois-Mariaaneilla on laajempi itsehallintosopimus Yhdysvaltain kanssa.
Yhdysvaltain osavaltioilla on oma perustuslaki, hallitus ja lait. Eri osavaltioiden välillä on usein suuria eroja esimerkiksi omistusoikeuden, rikoslain, tuomioistuimien, terveydenhuollon ja koulutuksen suhteen. Osavaltion korkein vaaleilla valittu viranomainen on kuvernööri. Jokaisessa osavaltiossa on myös parlamentti, joka Nebraskaa lukuun ottamatta on kaksikamarinen. Osavaltioilla on oikeus säätää itse lakinsa, kunhan ne eivät riko liittovaltion perustuslakia. Korkein oikeus voi kumota osavaltioiden tai liittovaltion lakeja, jos ne rajoittavat ihmisten tai osavaltioiden perustuslaillisia vapauksia.
Osavaltiot jakaantuvat piirikuntiin, joilla on omat valtuustonsa. Piirikuntia on 3 141. Ne huolehtivat esimerkiksi infrastruktuurista, poliisi- ja pelastustoimesta sekä terveydenhuollosta. Kaupungit on pääasiassa muodostettu piirikuntien sisälle, ja niillä on omat hallintoelimensä. Jotkin kaupungit, kuten San Francisco ja Denver, ovat kasvaessaan yhdistyneet piirikuntaansa. Suuret kaupungit, kuten New York, Atlanta, Chicago, Dallas ja Houston, saattavat levittäytyä useamman piirikunnan alueelle. Piirikuntien ja kaupunkien roolit vaihtelevat eri osavaltioissa ja alueilla, sillä perustuslaki sallii osavaltioiden järjestää paikallishallinnon kunkin alueen erityispiirteisiin soveltuvalla tavalla.
Sisäpolitiikka
Yhdysvalloissa on kaksi pääpuoluetta, republikaanit ja demokraatit. Useimmissa osavaltioissa on käytössä brittiläisissä maissa tyypillinen enemmistövaalitapa. Pääpuolueiden lisäksi itsenäiset ehdokkaat sekä muut puolueet, kuten vihreä puolue ja libertaaripuolue ovat keränneet äänestäjiä etenkin paikallisvaaleissa, mutta liittovaltion tasolla lähes kaikki kuvernöörit, senaattorit ja kongressiedustajat kuuluvat jompaankumpaan pääpuolueeseen. Vuonna 2019 ainoat poikkeukset ovat sitoutumattomat senaattorit Bernie Sanders ja Angus King.