cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Krilliäyriäiset
Bioluminenssi
Lähes kaikilla krilliäyriäisistä on valoelimiä, joiden avulla ne hohtavat pimeässä; tästä juontuu ryhmän aiempi nimi ”loistoravut” (lysräkor). Valo syntyy kemiluminesenssireaktiossa, jossa lusiferaasientsyymi aktivoi lusiferiinipigmentin. Krillit saavat todennäköisesti tämän aineen ruokavalioonsa kuuluvista dinoflagellaateista. Krillien valoelimet ovat lihasten avulla kiertyviä monimutkaisia elimiä, joissa on linssi ja fokusointikyky. Näiden elinten käyttötarkoitusta ei tarkkaan tiedetä. Vaihtoehtoja ovat pariutuminen, sosiaalinen vuorovaikutus tai naamioituminen niin että eläimen valo sekoittuu yläpuolelta tulevaan valoon.
Levinneisyys ja ekologia
Krilliäyriäiset syövät kasviplanktonia ja toimivat etenkin Eteläisen jäämeren ekosysteemissä keskeisenä ravintoketjun lenkkinä, joka siirtää perustuottajien säilöön ottamaa energiaa ylemmille trofiatasoille. Ne esiintyvät valtavina ja usein tiheinä parvina, jotka voivat olla kymmenien neliökilometrien laajuisia. Krillit laiduntavat myös jään alapinnassa elävää planktonia. Krilliäyriäisten kokonaisbiomassa on arvioitu sadoiksi miljooniksi tonneiksi, siis samaan kertaluokkaan kuin ihmiskunnan massa, joka on suurimpia yksittäisen eläinlajin massoja maailmassa.
Suurimmat krillipopulaatiot tavataan jäätikön reunojen lähellä.
Tiheät krilliparvet ovat eteläisillä ja myös pohjoisilla napamerillä hetulavalaiden tärkein ravintokohde, samoin monien hylkeiden, kalojen ja merilintujen, muun muassa joidenkin pingviinien. Esimerkiksi sinivalas syö neljä tonnia krillejä päivässä.
Taloudellinen käyttö
Laajamittainen krillinpyynti alkoi 1970–1980-lukujen taitteessa. Pyyntimäärät nousivat tuolloin nopeasti yli 400 000 tonniin vuodessa. Tästä suurin osa oli Neuvostoliiton kalastusta Eteläisellä jäämerellä (etelänkrilli), joka kuitenkin päättyi valtion hajottua. 2010-luvun puolivälissä saaliit olivat lähellä 300 000 vuositonnin luokkaa. Suurin pyytäjä oli Norja, muita tärkeitä käyttäjiä ovat olleet Kiina ja Etelä-Korea. 1990-luvulla Japanin Etelämeren laivasto keräsi maailman suurimmat krillisaaliit.
Krilliä on pyydetty troolaamalla, mutta uusi tulossa oleva tekniikka perustuu imurointiin ja uiviin prosessointilaitoksiin.
Krilli on hyvin proteiinipitoista (40 % kuivapainosta) ja myös rasvaista (20 %). Suurin osa saaliista pakastetaan merellä ja käytetään kalanruoaksi kalanviljelylaitoksilla ja akvaarioissa. Japanissa krilliä käytetään myös ihmisravinnoksi ja terveysvalmisteissa (esimerkiksi omega-3-rasvahapot). Kalanrehuna käytettävien kalalajien kantojen heiketessä kiinnostus krillinpyyntiin on kasvamassa, mikä herättää huolta Eteläisen jäämeren ekosysteemin suojelijoissa.
Abraham Niklas Edelcrantz
thumb|Abraham Niclas Edelcrantz thumb|250px|Edelcrantzin optisen lennättimen jäljennös Tukholmassa. Abraham Niklas (Niclas) Edelcrantz (syntyjään Clewberg, 29. heinäkuuta 1754 Turku – 15. maaliskuuta 1821 Tukholma ) oli suomalaissyntyinen ruotsalainen runoilija ja luonnontieteilijä.
Edelcrantzista tuli Turun akatemian kirjastonhoitaja 1780. Hän oli jäsenenä Aurora-seurassa ja julkaisi runojaan Åbo Tidningar -lehdessä. Vuodesta 1783 hän asui Tukholmassa, jossa toimi kuninkaallisten teattereiden toisena johtajana ja vuodesta 1789 Kustaa III:n yksityissihteerinä. Vuodet 1813–1821 Edelcrantz oli maanviljelyakatemian johtajana. Runoilijana Edelcrantz oli esiromantikko.
Luonnontieteilijänä hän muun muassa kehitti ja rakennutti vuonna 1794 oman prototyyppinsä Claude Chappen kehittämästä optisesta lennätinlinjasta Tukholman kuninkaanlinnan ja Drottningholmin linnan välille. . Jo viikon päästä tästä onnistuneesta kokeilusta hallitus määräsi Edelcrantzin laajentamaan linjaa manner-Ruotsin rannikkolinnoituksiin, ja sittemmin Grisslehamnista Ahvenanmaan Eckeröön jonne linja valmistui kaksi vuotta myöhemmin.
Lindsay Hartley
Lindsay Nicole Hartley, o.s. Korman (s. 17. huhtikuuta 1978, Palm Springs, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on esittänyt muun muassa Theresa Lopez-Fitzgeraldia saippuasarjassa Passions vuosina 1999–2008.
Hartley meni 2004 naimisiin näyttelijä Justin Hartleyn kanssa ja synnytti 3. heinäkuuta Isabella Justice -tyttären. Aviopari erosi vuonna 2012.
Bram Stoker
Abraham ”Bram” Stoker (8. marraskuuta 1847 Clontarf, Irlanti – 20. huhtikuuta 1912 Lontoo, Englanti) oli irlantilaissyntyinen kirjailija, joka tunnetaan klassisen kauhuromaanin Draculan kirjoittajana.
Elämä
Stoker syntyi Clontarfissa Irlannissa, rannikkokylässä lähellä Dublinia. Hänen vanhempansa olivat Abraham Stoker (1799–1876) ja Charlotte Mathilda Blake Thornley (1818–1901), ja hän syntyi heidän seitsemästä lapsesta kolmantena. Lapsena hän oli sairaalloinen. Aloittaessaan kuusitoistavuotiaana Dublinissa Trinity Collegessa hänestä tuli urheilija ja jalkapallotähti. Stoker opiskeli aluksi matematiikkaa mutta liittyi myös filosofiseen seuraan ja nousi sen puheenjohtajaksi. Nähtyään Henry Irvingin esityksen hän innostui myös näyttelemisestä.
Isänsä Abrahamin jalanjäljissä Stokerista tuli virkamies 1870. Seuraavana vuonna hän kirjoitti ensimmäiset teatteriarvostelunsa. Vuoteen 1878 hän jatkoi novellien ja arvostelujen kirjoittamista, kunnes Irving nimitti hänet Lontoon Lyceum-teatterin talousvastaavaksi. Samana vuonna Stoker avioitui Florence Balcomben kanssa, jota myös Oscar Wilde tavoitteli. Lontoon seurapiireissä hän tutustui muun muassa James McNeil Whistleriin ja Arthur Conan Doyleen.
Irvingin kiertuejärjestäjänä Stoker matkusti useita kertoja Yhdysvaltoihin ja Kanadaan. Yhdysvalloissa Stoker tapasi muun muassa Walt Whitmanin.
Stoker kirjoitti useita lehdissä julkaistuja novelleja, mutta maineensa hän saavutti romaanilla Dracula, josta on tullut mittakeppi, johon kaikkia myöhempiä vampyyritarinoita verrataan. Romaani ilmestyi vuonna 1897, ja se menestyi heti. Vuonna 1914 postuumisti ilmestynyt Draculan vieras on mahdollisesti jakso Draculan varhaisesta versiosta.
Bram Stoker kuoli vuonna 1912 Lontoossa.
Tuotanto
Kokoelma Draculan vieras ja muita kertomuksia sisältää muutakin kuin kauhukirjallisuutta. Ajan romanttista kirjallisuutta lähenevät sen tarinat ”Kasvavan kullan salaisuus” ja raamatullisista kuvista sävyjä saava ”Abel Behennan paluu”. ”Rottien hautajaiset” ei sisällä yliluonnollisia aineksia, mutta se on luonteeltaan kuitenkin kauhua. Yksi tarinan ”Squaw” hahmoista on amerikkalainen turisti, jonka uhkarohkeus koituu kohtalokkaaksi.
Stokerin muihin romaaneihin kuuluvat The Snake’s Pass (1890), The Jewel of Seven Stars (1903) ja The Lair of the White Worm (1911).
Kelly Stables
Kelly Michelle Stables (s. 26. tammikuuta 1978) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän esitti muun muassa Samara Morganin roolin elokuvassa Ring 2 (2005). Stables on myös ääninäytellyt Will Vandomin roolin W.i.t.c.h.-ohjelman englanninkielisenä äänenä.
Bram Stoker
Merkitys
Stokerin jättämästä jäljestä kertoo muun muassa se, että saksalainen F. W. Murnau ohjasi jo vuonna 1922 Draculasta elokuvan. Oikeuksien puutteen vuoksi elokuvan nimeksi tuli kuitenkin Nosferatu ja päähenkilöksi kreivi Orlok. Stokerin leski Florence Stoker nosti tekijänoikeusrikkomuksesta oikeusjutun, jonka päätteeksi elokuvan kopiot määrättiin tuhottaviksi. Lukuisia kopioita oli jo ehditty levittää maailmalle. Kokonainen kopio alkuperäisestä elokuvasta löytyi kuitenkin vasta 2000-luvulla. Nosferatusta on sittemmin tullut kauhuelokuvan merkittävimpiä klassikkoja.
Ben E. King
Ben E. King (oik. Benjamin Earl Nelson, 28. syyskuuta 1938 Henderson, Pohjois-Carolina, Yhdysvallat – 30. huhtikuuta 2015) oli yhdysvaltalainen soul/R&B-laulaja. Hänen kuuluisin hittinsä on ”Stand by Me”, jonka hän on esittänyt ja osittain sanoittanut. Se nousi musiikkilistoille vuosina 1961 ja 1986. Monet artistit ovat julkaisseet kappaleesta cover-versioita ja heistä kuuluisin lienee John Lennon.
Bram Stoker
Merkitys
Stokerin mukaan on nimetty Bram Stoker -palkinto, joka myönnettiin ensi kerran vuonna 1988.
Kelly Stables
Stables on syntynyt Missourissa ja valmistunut Lafayette High Schoolista. Hän on entinen cheerleader.
Ben E. King
Ben Nelson liittyi vuonna 1958 jäseneksi yhtyeeseen nimeltä The Five Crowns, jonka tyylilajina oli doo wop. Myöhemmin samana vuonna, The Driftersin manageri erotti kaikki yhtyeen jäsenet ja pyysi The Five Crownsin jäseniä heidän tilalleen, johon kaikki muut paitsi yksi suostuivat. Driftersin hittejä uudella kokoonpanolla olivat muun muassa ”There Goes My Baby”, ”Save the Last Dance for Me”, ”Dance With Me”, ”This Magic Moment”, ”I Count the Tears”, ja ”Lonely Winds”.
Erottuaan yhtyeestä 1960 Nelson lähti soolouralle ja otti taiteilijanimekseen Ben. E. Kingin. Hänen ensimmäinen soolohittinsä oli vuonna 1961 julkaistu ”Spanish Harlem”. Seuraava single ”Stand by Me” julkaistiin samana vuonna ja se oli suuri menestys. Listoille se nousi Kingin esittämänä vielä vuonna 1986, kun ensi-iltansa sai elokuva Stand by Me – viimeinen kesä. Elokuva on nimetty kappaleen mukaan, joka toimii myös tunnusmusiikkina. Muita Kingin hittejä olivat muun muassa ”What is Soul?” ja ”Supernatural Thing, part 1”.
King on perustanut hyväntekeväisyysjärjestön nimeltä Stand By Me Foundation.
Kingin ”Stand By Me” on muun muassa kuultu Timon ja Pumba (Leijonakuningas) -sarjoissa ja ”Save the Last Dance for Me” on muun muassa kuultu Älä kerro äidille -kulttisarjan 1. tuotantokauden jaksossa 122.
Hypnotized
Hypnotized on saksalaisen DJ-tuottajan Purple Disco Machinen sekä brittiläisyhtyeen Sophie and the Giantsin musiikkikappale. Sen julkaisi Positiva Records digitaalisesti ladattavana singlenä 8. huhtikuuta 2020. Kappaleen on sanoittanut Sophie and the Giantsin laulaja Sophie Scott ja sen on tuottanut Tino Schmidt. Kappaleelle on toteutettu Mary Rozzin ohjaama musiikkivideo joka julkaistiin 5. elokuuta 2020.
"Hypnotized" oli julkaisunsa jälkeen kansainvälinen menestys, sen päästyä singlelistan kymmenen parhaan joukkoon Belgian Flanderissa, Italiassa, Sloveniassa ja Unkarissa sekä kahdenkymmenen parhaan joukkoon Sveitsissä ja Virossa. Kappale on myynyt parhaiten Italiassa, jossa se on myynyt yli nelinkertaista platinaa.
Kang Sheng
thumb|200px|Kuva Kang Shengistä 1940-luvulla. Kang Sheng (alkuperäinen nimi Zhang Zongke, ; myöh. Zhao Rong; 1898 Zhucheng, Shandong – 6. joulukuuta 1975 Peking) oli kiinalainen kommunistipoliitikko. Hän johti kulttuurivallankumouksen aikana 1960–1970-luvulla Kiinan kommunistisen puolueen (KKP) pelättyä sisäistä turvallisuuselintä.
Useimmista kiinalaisista kommunistijohtajista poiketen Kang Sheng oli lähtöisin maanomistajaperheestä. Hän kävi länsimaista koulua Shanghaissa, liittyi kommunistiseen puolueeseen vuonna 1925 ja johti useita järjestäytyneiden työläisten kansannousuja Shanghaissa. Hän pelastautui vuoden 1927 Shanghain verilöylystä, jossa Kuomintangin joukot hyökkäsivät kommunistien kimppuun. Myöhemmin hänestä tuli KKP:n tiedusteluosaston johtaja. Vuosina 1933–1940 Kang asui pääasiassa Neuvostoliitossa ja työskenteli Kominternin tehtävissä. Hänet valittiin KKP:n keskuskomiteaan ja politbyroohon ensimmäisen kerran vuonna 1934. Hän otti käyttöön nimen Kang Sheng asuessaan Neuvostoliitossa vuonna 1935. Oleskellessaan vuonna 1937 tilapäisesti puolueen päämajakaupungissa Yan’anissa hän johti puolueen sisäisiä turvallisuusoperaatioita. Toisen maailmansodan aikana hänestä tuli KKP:n keskuskomitean alaisen turvallisuuselimen, ”sosiaalisten asiain osaston” johtaja vuoteen 1946 asti. Hän johti vuonna 1942 ”oikaisukampanjaksi” kutsuttua poliittista puhdistusta puolueessa.
Bad
Levymyynti ja menestys
Bad äänitettiin tammi-heinäkuussa vuonna 1987. Se pysyi Yhdysvaltain Billboard 200 -listan kärkipaikalla kahdeksan viikkoa ja viiden parhaan joukossa yhteensä 38 viikkoa, minkä johdosta aiemman ennätyksenhaltijan, rock-yhtye Eaglesin albumin Hotel Californian saavutus 26 viikkoa meni rikki. Bad ylsi seitsemän eri valtion albumilistan piikkipaikalle. Myös albumin syyskuussa 2012 julkaistu 25-vuotisjuhlapainos Bad 25 nousi Billboardin listan kärkeen.
Kang Sheng
Kiinan kansantasavallan perustamisen jälkeen Kang toimi useissa korkeissa valtion ja puolueen tehtävissä. Hän osallistui pääministeri Zhou Enlain rinnalla useille diplomaattisille komennuksille ulkomailla. Kangin vaikutusvalta väheni 1950-luvun aikana ja vuonna 1956 hänet pudotettiin politbyroon varajäseneksi. Hän kuitenkin jatkoi vaikuttamista tiedustelu- ja turvallisuusasioiden parissa. Puoluejohtaja Mao Zedong suojeli häntä ja hän tuki Maon henkilökultin vahvistamista. Vuonna 1962 Kang nimitettiin KKP:n sihteeristöön ja vuonna 1965 kansankongressin pysyvän komitean varapuhemieheksi.
Bad
Levymyynti ja menestys
Badin musiikissa sekoitettiin Jacksonin edellisen, vuonna 1982 ilmestyneen albumin Thrillerin tapaan R&B:tä, poppia ja rockia. Bad on myynyt kansainvälisesti yli 30 miljoonaa kappaletta, joista yhdeksän miljoonaa eli kahdeksankertaista platinaa Yhdysvalloissa. Albumi on maailman 30 myydyimmän levyn joukossa. Badilta julkaistiin yhteensä yhdeksän singleä, joista viisi ylsi ennätyksellisesti Yhdysvaltain Billboard Hot 100 -listan ensimmäiselle sijalle.
Kang Sheng
Kulttuurivallankumouksen aikana vuodesta 1966 alkaen Kangin on sanottu olleen yksi Kiinan hallituksen kolmesta tai neljästä vaikutusvaltaisimmasta henkilöstä. Hänet valittiin 1966 takaisin politbyroon täysjäseneksi ja 1969 myös sen viisijäseniseen pysyvään komiteaan. Vuonna 1966 perustettiin myös hänen johtamansa ”puoluekeskuksen erityistapausten tutkimusryhmä”, josta tuli kulttuurivallankumouksen aikana hyvin vaikutusvaltainen ja pelätty turvallisuuselin. Lisäksi Kang toimi Kulttuurivallankumouksen pienryhmän neuvonantajana. Vuonna 1973 hänet nimitettiin KKP:n kolmanneksi varapuhemieheksi.
Bad
Levymyynti ja menestys
Bad huomioitiin kuudella Grammy-palkinnon ehdokkuudella ja voitti niistä kaksi. Albumi keräsi kaupallisen menestyksen lisäksi myös hyviä arvosteluita kriitikoilta. Badin sijoitus oli musiikkilehti Rolling Stonen marraskuussa 2003 julkaisemalla 500 Greatest Albums of All Time -listalla 202.
Sajida Talfa
pienoiskuva|Sajida Talfa Sajida Khairullah Talfa (s. 24. kesäkuuta 1937) oli Irakin presidentin Saddam Husseinin ensimmäinen vaimo. Heillä oli kaksi poikaa Udai ja Qusai ja kolme tytärtä Raghad, Rana, ja Hala.
Sajida pantiin kotiarestiin vuonna 1996, kun hänen epäiltiin olevan osana poikansa Udain salamurhayritykseen vuonna 1997. Huhtikuussa 2003 Sajida Talfa pakeni Irakista ja asuu ehkä Qatarissa.
Tuula Valkama
Tuula Orvokki Valkama (20. kesäkuuta 1937 Helsinki – 31. joulukuuta 2018 Helsinki) oli suomalainen iskelmäsanoittaja. Hänen tunnetuimpia sanoituksiaan tai käännöksiään ovat "Yölintu", "Kissankultaa", "Muuttuvat laulut", "Perhonen", "Erehdyin kerran", "Painan vain pääni", "Äideistä parhain", "Sirpale onnea", "Mitä mulle jää", "Lakeuden kutsu", "Vain eteenpäin", "Kesäaikaan". Valkama on käyttänyt osassa sanoituksiaan salanimeä Nepis.
Valkama työskenteli pääasiassa Musiikki-Fazerin (Finnlevyn) palveluksessa. Hänen sanoituksiaan ovat tulkinneet muun muassa Matti ja Teppo, Paula Koivuniemi sekä useat muut tunnetut iskelmälaulajat. Hänen sanoituksiinsa ovat säveltäneet musiikkia monet tunnetut säveltäjät kuten Toivo Kärki ja Rauno Lehtinen, toisaalta hän teki sanoitukset usein myös valmiiseen musiikkiin. Hänen työtovereitaan oli aikoinaan muun muassa Juha Vainio. Yleisradion äänilevystön tietokannassa on 189 hänen sanoitustaan useiden eri esittäjien tulkitsemina. Soitetuin niistä oli vuonna 2004 Yölintu (sija 39.), joka on ollut viime vuosina Suomen 40 soitetuimman kappaleen joukossa. Valkaman sanoituksista kultalevyrajan on ylittänyt ainakin Tapio Rautavaaran tulkitsema "Häävalssi". Se on Suomen kaikkien aikojen 15. eniten myyty singleäänite ja piti aikoinaan listalla kärkitilaa 13 kuukautta. Valkaman sanoituksista myös Kissankultaa (es. Matti & Teppo, säv. M. Ruohonen) on singlemyynnin TOP100:ssa.
Rauno Lehtisen sävelmään tehty sanoitus ”Muuttuvat laulut” (äänitys 1969) käsittelee kylmää sotaa ja ydinasemaiden valtaa, jonka käsissä koko maailman kohtalo on. Hänet on haudattu Maunulan uurnalehtoon.
Grosspitz
pienoiskuva|Grosspitz, musta Grosspitz ( [] ’suuri pystykorva’) on alkukantainen saksalainen koirarotu, yksi viidestä saksanpystykorvarodusta. Se kuuluu ryhmään FCI 5.
Avaruussää
thumb|220px|[[Avaruussukkula Discoveryn toukokuussa 1991 kuvaama aurora australis ]] Avaruussää on maapallon lähiympäristössä ilmakehän uloimmissa osissa ja sen ulkopuolella tapahtuva sähkömagneettisen kentän ja sähköisesti varautuneiden hiukkasten jakauman muutosilmiöitä.
Grosspitz
Ulkonäkö
Saksanpystykorvissa on useita kokomuunnoksia, joista on helppoa valita mieleisensä niin koon kuin luonteen ominaisuuksien puolesta. Grosspitzia voisi sanoa myös suureksi saksanpystykorvaksi, mitä se sananmukaisesti onkin. Vuonna 2019 sen kokomääritelmää muutettiin aiemmasta 46+–4 cm:stä kokoon 45+–5 cm. Sallitut väri ovat valkoinen, musta ja ruskea sekä vuodesta 2019 lähtien musta tai ruskea valkoisilla merkeillä* hännässä, tassuissa tai rinnassa. Ruskea väri hävisi rodusta kokonaan, mutta sitä on elvytetty mittelspitz-risteytysten avulla Saksassa. Ruskeaa väriä on ilmaantunut myös grosspitz-yhdistelmissä ja koirien värigenetiikan tuntemus on auttanut ruskeaa geeniä kantavien koirien yhdistämisessä. Suomessa on rekisteröity grosspitzejä kaikissa kolmessa värissä.
Avaruussää
Ennustaminen
Avaruussäätä voidaan ennustaa tavallisten sääennustusten tapaan tarkkailemalla Auringon aktiivisuutta ja sen lähinnä aurinkotuulen välityksellä tapahtuvia vaikutuksia Maan lähiympäristöön. Avaruussään ennustaminen on uusi tieteenala, jonka tutkimusalueen perustan muodostavat geofysiikka, astrofysiikka ja meteorologia.
Grosspitz
Luonne ja käyttäytyminen
Saksanpystykorvat ovat luonnostaan valppaita, eikä niillä ole metsästysviettiä, joten ne ovat hyviä vahtikoiria. Lisäksi ne ovat viehättäviä seurakoiria. Ne ovat äärimmäisen lojaajela omalle perheelleen, mutta saattavat olla varautuneita vieraita kohtaan.
Avaruussää
Vaikutus
thumb|Sääennustajat [[näyttölaite|näyttöjen edessä NOAA:n Avaruussään keskuksessa (Eng: Space Weather Prediction Centre-SWPC) Boulderissa, Coloradossa vuonna 2006]] Avaruussään tarkkailun ja ennustamisen motiivina on se, että avaruussää voi merkittävästi vaikuttaa erilaisten energianjakelu- ja tietoliikenneverkkojen toimintaan Maan pinnalla. Magneettikentän vaihtelut voivat aiheuttaa hyvin voimakkaita induktioilmiöitä erilaisissa laajoissa johdinverkoissa. Nämä geomagneettisesti indusoituneet virrat voivat aiheuttaa sähköverkkoon häiriöjännitteitä ja -virtoja ja siten vaurioittaa sähköverkon muuntajia ja aiheuttaa myös virheellisiä laukaisuja suojareleissä. Avaruussää vaikuttaa merkittävästi myös radioliikenteeseen. Näkyvin avaruussään suoranainen ilmentymä ovat revontulet.
Grosspitz
Alkuperä
Saksanpystykorva on kehittynyt kivikautisesta suokoirasta ja on Keski-Euroopan vanhin koirarotu. Siitä on kehittynyt monia muita rotuja, ja sitä on myös joskus muissa roduissa. Grosspitz on jalostettu viikinkien paimenkoirista noin vuonna 1000 jaa. Se on saksanpystykorvan kokomuunnoksista alkukantaisin ja lähimpänä alkuperäistä saksanpystykorvaa, jolla oli suojelu- ja vahtiviettiä.
Avaruussää
Häiriöt
Avaruussään aiheuttamia häiriöitä ilmenee niin sanottujen magneettisten myrskyjen aikana. Magneettiset myrskyt johtuvat Auringossa tapahtuvista energia- ja hiukkaspurkauksista. Purkaukset aiheuttavat muutoksia Auringosta poispäin suuntautuvaan hiukkasvirtaukseen, aurinkotuuleen. Muutosten saavuttaessa Maan magneettikentän siinä tapahtuu merkittäviä kenttävoimakkuuksien ja varattujen hiukkasten jakaumien vaihteluja. Seurauksena syntyvän avaruussäämyrskyn aikana Maan lähiympäristössä kuluu energiaa teholla, joka ylittää moninkertaisesti kaikkien Suomen ydinvoimaloiden yhteenlasketun energiantuotantokapasiteetin. Sähkövirtojen voimakkuus on usein yli 100 000 ampeeria.
Grosspitz
Alkuperä
Rodun edustajia vietiin ennen ensimmäistä maailmansotaa Amerikkaan, mutta maailmansodan jälkeen sen nimi muutettiin siellä amerikaneskimokoiraksi. Syynä oli, että haluttiin katkaista kaikki yhteydet sodan hävinneeseen Saksaan. Amerikkalaiset pitävät nykyään amerikaneskimokoiraa omana rotunaan.
Avaruussää
Häiriöt
Avaruussäähäiriöiden esiintymistiheys noudattaa Auringon aktiivisuutta. Auringon aktiivisuuden näkyvin ilmentymä ovat tunnettua keskimäärin 11 vuoden jaksollisuutta noudattavat auringonpilkut. Aurinko on aktiivisimmillaan pilkkumaksimin aikana. Tällöin myös magneettiset myrskyt ja niiden aiheuttamat häiriöt ovat voimakkaimmillaan. Auringonpilkkujen määrä oli viimeksi maksimissaan vuonna 2000. Huhtikuussa 2000 tapahtuneen voimakkaan magneettisen myrskyn aikana sen aiheuttamia revontulia havaittiin harvinaisen laajalla alueella aina Etelä-Eurooppaa myöten. Auringonpilkku jakson 25. maksimi sijoittunee vuoteen 2025.
Riski avaruusaluksille
Avaruussää, lähinnä Auringon purkaukset ja aurinkotuuli, aikaansaavat häiriöitä avaruudessa toimiviin avaruusaluksiin. Yhdysvalloissa useampi taho seuraa avaruussäätä (Yhdysvaltain ilmavoimat, NASA, NOAA, NORAD). Euroopassa ESA on tehnyt vastaavaa seurantaa ja vuonna 2009 se perusti Space Situational Awareness -ohjelman. Euroopan komission 7. puiteohjelma aloitti vuonna 2009 tämän teeman projektien rahoituksen. Kaikissa muissakin suurissa avaruustoimintamaissa (Intia, Japani, Kiina, Venäjä) tehdään alan tutkimusta ja avaruusolosuhteiden seurantaa.
Seuraava auringonpilkkumaksimi vuonna 2013 jäänee edellistä vuoden 2000 maksimia heikommaksi. Tämä ei kuitenkaan vaikuta siihen, kuinka rajuja yksittäisiä purkauksia Auringossa voi esiintyä pilkkujakson aikana. Muun muassa Yhdysvaltain ilmavoimat on arvioinut, että sen GPS-paikannussatelliitit voivat vaurioitua voimakkaan roihupurkauksen aiheuttaman avaruussäämyrskyn aikana.
Kesällä 2010 25 avaruusmaata kokoontui Bremenissä ennen vuotuista COSPAR-kokousta International Living with a Star (ILWS) -kokoukseen, jossa ehdotettiin maailmanlaajuista alan ohjelmaa. 30. elokuuta 2012 laukaistiin Radiation Belt Storm Probes -tiedeohjelman satelliittipari tutkimaan Van Allenin vyöhykettä ja avaruussäätä.
Lexington Steele
Lexington Steele (s. 1969 New Jersey) on yhdysvaltalainen pornonäyttelijä ja ohjaaja. Ennen pornouraansa hän toimi muun muassa pörssimeklarina.
Porsche Supercup Bahrainin Grand Prix 2012
Porsche Supercup Bahrainin Grand Prix 2012 oli Porsche Supercup -kauden 2012 ensimmäinen osakilpailu, joka ajettiin 21.–22. huhtikuuta Bahrain International Circuitin moottoriradalla Bahrainissa. Kilpailu ajettiin Formula 1:sten Bahrainin GP:n ohessa.
Kynttilänjalka
thumb|200px|Kynttilänjalka.
Kynttilänjalka tai kynttelikkö on kynttilöille tarkoitettu alusta. Sen tarkoitus on pitää kynttilä pystysuorassa. Kynttilänjalan toinen tehtävä on estää sulaneen steariinin leviäminen tai tippuminen kynttilän ympärille alustaan.
Kynttilänjalkaan asetetaan kynttilä tai kynttilöitä. Kynttilä voi olla asetettu jalustassa olevan vastikeosan sisään. Lukkomekanismilla toimiviakin esiintyy. Oma keksintönsä on kynttilänjalka, johon voidaan liittää minkä hyvänsä tapainen pystykynttilä, sen vyötärömitasta riippumatta. On olemassa myös turvakynttilöitä, jotka sammuvat itsestään, kun ovat palamassa vaarallisen lyhyiksi, mikä saattaa suojella sekä palovaaralta että myös pintaa, jolle kynttilänjalka on asetettu, saamasta epätoivottuja vaurioita lämmöstä.
Kynttilänjaloissa on usein koristeita.
Juutalaisuuden yksi symboli on seitsenhaarainen kynttelikkö eli menorah.
Zeuksen kuvapatsas Olympiassa
thumb|250px|Hollantilaisen taiteilijan [[Marten Heemskerckin kaiverruksessa hänen käsityksensä Feidiaan veistämästä Zeuksen patsas Olympiassa.]] Zeuksen kuvapatsas Olympiassa oli antiikin aikainen kreikkalaisen kuvanveistäjän Feidiaan veistämä, ylijumala Zeusta esittänyt patsas Zeuksen temppelissä Kreikan Olympiassa. Se pystytettiin noin 430 eaa. Patsas oli tehty norsunluusta ja kullasta, ja se oli noin 13 metriä korkea. Se on yksi maailman seitsemästä ihmeestä.
Patsaan kuvaama Zeus piteli oikeassa kädessään siivekästä voittoa esittävää hahmoa ja vasemmassa kädessään valtikkaa, jonka päässä istui kotka. Päässään Zeuksella oli oliiviseppele. Zeus istui valtaistuimella, joka oli tehty eebenpuusta ja norsunluusta ja johon oli kaiverrettu mytologisia hahmoja ja kohtauksia. Patsas istui metrin korkuisella marmorijalustalla. Patsaan runko oli puuta, jonka päälle norsunluu kiinnitettiin.
Patsas siirrettiin Konstantinopoliin 300-luvun lopulla, missä se tuhoutui vuonna 462 tulipalossa.
Raghad Hussein
pienoiskuva|309x309px|1980-luvun puolivälissä otettu Saddam Husseinin perhekuva. Raghad Hussein on 5. vasemmasta ylärivistä. Ylävasemmalta: Hussein Kamel, Saddam Kamel, Rana Hussein, [[Udai Hussein, [Raghad], Sahar Maher Abd al-Rashid, Qusai Hussein. Alavasemmalta: tuntematon lapsi, Sajida Talfa, Saddam Hussein, Hala Hussein]] Raghad Saddam Hussein (s. 2. syyskuuta 1968 ) on Irakin entisen presidentin Saddam Husseinin vanhin tytär.
Hän oli naimisissa Husain Kamilin kanssa, joka loikkasi Jordaniaan ja kertoi Irakin salaisista aseista CIA:lle ja MI6:lle. Kamil surmattiin, kun hän palasi Irakiin.
Vuodesta 2004 Hussein on asunut Ammanissa, Jordaniassa. Vuonna 2006 hänet etsintäkuulutettiin Irakissa, mutta Jordanian kuningas Abdullah II oli kutsunut Raghadin Jordaniaan.
Saddamin teloituksen jälkeen hän esiintyi Saddamia kannattavassa mielenosoituksessa Jordaniassa. Hän on useaan otteeseen sanonut olevansa ylpeä isästään.
Dopamine
Dopamine on saksalaisen DJ-tuottajan Purple Disco Machinen musiikkikappale, jolla vierailee myös hollantilaislaulaja Eyelar. Sen julkaisi Warner Music Group digitaalisesti ladattavana singlenä 27. elokuuta 2021. Kappaleen musiikkivideon ohjasi James Fitzgerald ja se julkaistiin 10. syyskuuta 2021. Video kuvattiin Montenegrossa.
"Dopamine" on päässyt julkaisunsa jälkeen listoille Alankomaissa, Belgiassa, Itävallassa ja Saksassa.
Usko Nyström
thumb|upright|Usko Nyström thumb|Nyströmin suunnittelema [[Imatran Valtionhotelli (1903)]] pienoiskuva|upright|Nyströmin [[Jollas|Jollakseen 1897 suunnittelema huvila. ]] thumb|Nyströmin suunnittelema Cygnaeuksen koulu, Pori (1912) thumb|Nyströmin uudelleenrakennuksen suunnittelema [[Lammin kirkko (1920)]] Sakris Usko Nyström (6. syyskuuta 1861 Virrat – 6. tammikuuta 1925 Kotka) oli suomalainen arkkitehti ja arkkitehtuurin opettaja.
Nyströmin vanhemmat olivat kruununvouti Johan Abraham Nyström ja Clara Charlotta Vikman. Hänen veljensä oli valokuvaaja, kirjailija ja toimittaja I. K. Inha. Nyström kirjoitti ylioppilaaksi ja aloitti ensin matematiikan ja sitten humanististen aineiden opinnot Helsingin yliopistossa 1880, mutta siirtyi vuonna 1885 yliopistosta Polyteknillisen opiston (sittemmin vuodesta 1908 Teknillinen korkeakoulu) arkkitehtilinjalle, josta valmistui arkkitehdiksi 1888. Opiskeluaikanaan Nyström työskenteli sekä Josef Stenbäckin että Gustaf Nyströmin arkkitehtitoimistoissa. Valmistumisensa jälkeen hän jatkoi valtion apurahan turvin opintojaan Pariisin École des Beaux-Artsissa vuosina 1890–1891. Hän toimi Polyteknillisessä opistossa ensin piirustuksen ja sitten arkkitehtuurin apuopettajana 1892–1908 ja Teknillisen korkeakoulun arkkitehtuurin lehtorina vuodesta 1908. Taideteollisuuskeskuskoulussa hän toimi tyyliopin ja ornamentiikan opettajana 1893–1902. Häntä pidettiin erittäin innostavana opettajana ja taitavana piirtäjänä. Professorin arvonimi Nyströmille myönnettiin 1922.
Nyströmillä oli toimisto yhdessä arkkitehtien Albert Petreliuksen ja Vilho Penttilän kanssa vuosina 1895–1907. Toimisto suunnitteli ympäri Suomen jugendtyylisiä taloja, joissa oli vielä vaikutteita vuosisadan lopun kertaustyyleistä.
Nyström kuoli naimattomana vuonna 1925. Hänen oppilaansa Alvar Aalto suunnitteli hänelle vuonna 1930 Hietaniemen hautausmaalla Helsingissä paljastetun hautamuistomerkin. Suomen Arkkitehtiliitto oli julistanut 1928 kilpailun muistomerkistä. Voittanut työ on valkoista marmoria ja esittää tyyliteltyä arkkitehtiliiton tunnusta, akantusornamenttia. Siinä on teksti Bene latuit, filosofi René Descartesin mietelmästä Bene vixit qui bene latuit ”itseään korostamaton on elänyt hyvin”.
Have I Got News for You
Have I Got News for You on Hat Trick Productionsin tuottama brittiläinen satiirinen uutisvisailuohjelma, jota BBC on esittänyt vuodesta 1990 alkaen. Ohjelmassa on puheenjohtajan lisäksi kaksi joukkuetta, jotka koostuvat joukkueen kapteenista ja vierailijasta, joka on yleensä julkisuuden henkilö tai poliitikko. Broadcastersin tuottama ja Yle TV1:n esittämä Uutisvuoto pohjautuu ohjelman formaattiin.
Kapteeneina ovat alusta alkaen olleet Ian Hislop ja Paul Merton. Ohjelman alkuperäisenä puheenjohtajana toimi Angus Deayton. Toukokuussa 2002 News of the World -lehti uutisoi Deaytonin suhteesta prostituoituun ja kokaiinin käytöstä. Deayton sai kuitenkin jatkaa tehtävässään, mutta saman vuoden lokakuussa lehdistön uudet paljastukset johtivat hänen erottamiseensa. Erottamisen seurauksena Stephen Fry on kieltäytynyt esiintymästä ohjelmassa.
Gustaf von Essen
thumb|Gustaf Robert von Essen|150px Gustaf Robert von Essen (3. marraskuuta 1882 Jepua – 10. tammikuuta 1957) oli suomalainen jääkäriluutnantti ja apulaisjohtaja. Hänen vanhempansa olivat tehtailija Carl Jonathan von Essen ja Aina Johanna von Essen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1940 Eva Meta Helena Strömin kanssa.
Opinnot
Essen kävi kahdeksan luokkaa Vaasan suomalaista reaalilyseota ja yhden vuoden Helsingin kauppaopistoa. Hän toimi liikemiehenä ja harjoitti kieliopintojaan Hampurissa vuosina 1907–1909 ja Ranskassa aina vuoteen 1915 saakka.
Jääkäriaika
thumb|300px|Jääkäripataljoona 27:n tiedonanto-osasto, kuvaan merkitty osaston johtajat [[Birger Homén ja Eric Heimbürger.]] Essen liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 1. syyskuuta 1916, josta hänet siirrettiin 29. toukokuuta 1917 pataljoonan 1. konekiväärikomppaniaan ja 10. heinäkuuta 1917 edelleen 2. konekiväärikomppaniaan. Hänet siirrettiin 53 muun miehen kera 2. lokakuuta 1917 perustettuun pataljoonan tiedonanto-osastoon.
Suomen sisällissota
Essen saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana vänrikiksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajaksi aluksi 3. Jääkärirykmentin 7. jääkäripataljoonan konekiväärikomppaniaan ja 8. maaliskuuta 1918 alkaen 4. jääkärirykmentin 9. jääkäripataljoonan konekiväärikomppaniaan, jonka mukana otti osaa taisteluihin Viipurissa.
Sisällissodan jälkeinen aika
Sisällissodan jälkeen Essen palveli 4. Jääkärirykmentistä muodostetussa Jääkäripataljoona n:o 4:ssä, jolla sittemmin on ollut nimet Jääkäripataljoona n:o 2, Pohjolan jääkäripataljoona ja Kajaanin sissipataljoona, jonka konekiväärikomppaniassa hän toimi joukkueenjohtajana ja komppanianpäällikkönä. Hän erosi armeijasta 9. syyskuuta 1919 ja siirtyi suojeluskuntajärjestön palvelukseen ja toimi 20. syyskuuta 1919 – 1. tammikuuta 1920 piiriesikunnan kansliapäällikkönä Pohjois-Hämeen suojeluskuntapiirissä ja 1. tammikuuta 1920 – 15. helmikuuta 1921 piiripäällikkönä. Suojeluskuntajärjestöstä lähtönsä jälkeen hän toimi Jepuan villakehruutehdas oy:n konttoripäällikkönä ja apulaisjohtajana vuosina 1928–1932 sekä myöhemmin yksityisenä liikemiehenä. Hänet on haudattu Jepualle.
Tapiola (Sibelius)
thumb|right|250px|Tapiolan [[partituurin ensimmäinen sivu kriittisestä kokonaisjulkaisusta.]] Tapiola on Jean Sibeliuksen vuonna 1926 säveltämä sinfoninen runo. Teoksen nimi viittaa suomalaiseen mytologiaan, metsänjumala Tapioon. Kustantajan pyynnöstä Sibelius hahmotteli partituuriin nelisäkeisen mottorunon: ”On metsät Pohjolassa sankat, tummat/ ne ikisalat, haaveet hurjat loi./ Asunnot Tapion on siellä kummat,/ haltiat väikkyy, hämyn äänet soi.” Näennäisen kansallisista lähtökohdistaan huolimatta sävellys on luonteeltaan täysin abstrakti ja etenee musiikin lakien alaisena. Luonto oli Sibeliukselle innoittaja, ei kuvauksen kohde.
31 (luku)
31 (kolmekymmentäyksi) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 30 ja seuraa luku 32.
Tapiola (Sibelius)
Tapiola syntyi New Yorkissa vaikuttaneen kapellimestarin Walter Damroschin tilauksesta. Sibelius matkusti Italiaan Caprille, missä sävellystyö pääsi käyntiin. Kantaesitys kuultiin New Yorkissa vuoden 1926 lopulla, mutta itsekritiikin koettelema säveltäjä teki siihen vielä jälkeenpäin pieniä muutoksia.
Tapiola kuuluu Sibeliuksen vahvaan myöhäiskauteen. Se oli Sibeliuksen viimeinen suurimuotoinen orkesteriteos, ja moni musiikintutkija pitää sitä säveltäjän parhaiden sinfonioiden veroisena. Sibeliuksen musiikin englantilainen esitaistelija Cecil Gray sanoi Tapiolasta: ”Vaikka Sibelius ei olisi kirjoittanut mitään muuta, tämä teos riittäisi sijoittamaan hänet kaikkien aikojen suurimpien mestareiden joukkoon.”
Daz Sampson
Darren "Daz" Sampson (s. 1974 Stockport, Yhdistynyt kuningaskunta) on englantilainen rap-laulaja ja tanssimusiikkituottaja. Hän edusti Isoa-Britanniaa vuoden 2006 Euroviisuissa kappaleella "Teenage Life". Kappale sai finaalissa 25 pistettä ja jäi sijalle 19. Suomen edustaja Lordi voitti kilpailun. Kappale ylsi brittilistojen kymmenen kärkeen. Musiikkiuransa jälkeen Sampson ryhtyi jalkapallojoukkue Halebank FC:n manageriksi.
Sampson tuli ennen Euroviisuja tunnetuksi Uniting Nations ja Bus Stop -yhtyeissä.
Batgirl
Batgirl eli Lepakkotyttö on nimi viidelle eri DC Comics -kustantamon sarjakuvissa esiintyville supersankarille. Alun perin Bob Kanen ja Sheldon Moldoffin luoma hahmo esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1961 Batman-sarjakuvalehden numerossa 139.
Betty Kane
Alkuperäinen Lepakkotyttö Betty Kane luotiin poistamaan epäilyjä Batmanin ja Robinin homoseksuaalisuudesta. Aluksi vuonna 1956 esiteltiin Batwoman Batmanin rakkauden kohteena ja vuonna 1961 Betty Kanesta tuli vastaavasti Robinin rakastettu. Molemmat naishahmot olivat sukua toisilleen. Vuonna 1964 Batmanin sarjakuvista vastuussa ollut Julius Schwartz päätti poistaa hahmot palauttaakseen enemmän huumorin puolelle menneen sarjakuvan takaisin alkuperäiseen salapoliisimaisuuteen. Vuonna 1989 Betty Kane palasi takaisin Flamebird-nimisenä sankarina.
Barbara Gordon
Toinen Lepakkotytön viittaa kantanut hahmo oli Barbara Gordon vuosina 1967–1988. Hänen vanhempansa olivat ohiolainen Roger C. Gordon ja tämän vaimo Thelma. Barbara halusi olla nuoresta lähtien supersankari ja ystävänsä Marcyn kanssa he kuluttivat useita tunteja suunnitellessaan supersankarin asuaan. 13-vuotiaana Barbara koki suuren menetyksen, kun hänen vanhempansa kuolivat auto-onnettomuudessa lähinnä isän alkoholiongelman vuoksi. Barbara yritti sopeutua menetykseensä niin hyvin kuin se oli mahdollista. Onnettomuuden jälkeen hänen setänsä James Gordon ja hänen vaimonsa adoptoivat orvoksi jääneen Barbaran. Barbara muutti itään Gotham Cityyn, jossa hänen setänsä työskenteli poliisina. Barbara ihastui saman tien kaupungin sankariin Batmaniin ja halusi olla samankaltainen. Barbara sai tilaisuutensa toimia sankarina kun Killer Moth yritti siepata Bruce Waynen. Pelastettuaan Waynen hän herätti tämän alter egon (Batmanin) mielenkiinnon ja Batman värväsi nuoren tytön apurikseen. Barbara toimi lepakkotyttönä siihen asti, kunnes hän halvaantui Jokerin ammuttua tätä, jonka jälkeen Barbara ryhtyi Oraakkeli nimiseksi hakkeriksi.
Helena Bertinelli
Helena Bertinellistä tuli kolmas Lepakkotyttö Barbara Gordonin lopetettua. Bertinelli esiintyi Batman: No Man’s Land -maxisarjassa vuonna 1999. Batman kuitenkin pakotti hänet luopumaan roolistaan ja Bertinelli palasi takaisin vanhaan hahmoonsa Metsästäjättäreksi. Bertinelli liittyi myöhemmin edellisen Lepakkotytön Barbara Gordonin kanssa Birds of Prey -ryhmään.
Cassandra Cain
Cassandra Cain oli isänsä David Cainin äänettömäksi tappokoneeksi kouluttama mykkä Batgirl, joka oli Batmaniakin parempi taistelija. Lopulta Deathstroke manipuloi hänet roistoksi, ja hän luopui roolistaan Batgirlinä toivuttuaan henkisestä romahduksestaan. Stephanie Brownin ryhdyttyä Batgirliksi Cassandra alkoi käyttää Black Bat -nimeä. Myöhemmin Cassandra otti nimekseen Orphan.
Stephanie Brown
Stephanie Brown oli aluksi itsenäinen supersankari Spoiler, sitten neljäs Robin ja lopulta Batgirl. Hänen isänsä oli rikollinen Vihjemestari ja äitinsä huumeaddikti. Hänen ollessaan Robin, lääkäri Leslie Thompkins lavasti hänen kuolemansa. Myöhemmin palattuaan Gothamiin Stephanie peri Cassandralta Batgirlin roolin.
Elokuvissa
Alicia Silverstone esittää Lepakkotyttöä vuoden 1997 elokuvassa Batman & Robin, jossa hahmo tunnetaan nimellä Barbara Wilson. Barbara Gordonin lepakkotytön oli tarkoitus esiintyä Batgirl -elokuvassa, jossa hahmoa esittää Leslie Grace, mutta elokuussa 2022 ilmoitettiin elokuvan julkaisun peruuttamisesta toistaiseksi
Batmanin tytär
Dina Meyer esittää Barbara Gordonin Lepakkotyttöä televisiosarjassa Batmanin tytär. Hahmo esiintyy lähinnä Gordonin muistelmissa, kun itse sarja keskittyy Barbara Gordonin myöhempään alter egoon Oraakkeliin.
Humalalaikkio
Humalalaikkio eli ptelea (Ptelea trifoliata) on ruutakasveihin kuuluva lehtipensas, jota käytetään myös koristekasvina. Laji esiintyy alkuperäisenä Pohjois-Amerikassa, muun muassa Yhdysvaltojen itäosassa. Humalalaikkio voi kasvaa 4–8 metriä korkeaksi. Sillä on tummanvihreät kolmisormiset lehdet ja siipipalteiset siemenet, jotka ovat 2,5 senttimetriä halkaisijaltaan.
Luettelo Suomen kääriäisistä
Tämä on luettelo Suomen kääriäislajeista (heimo Tortricidae). Luettelo on aakkostettu alaheimoittain suomenkielisen lajinimen mukaan.
James Watson
James Watson -nimisiä henkilöitä ovat:
Savonranta
Savonranta on Etelä-Savon maakunnan Savonlinnan kaupungin itäosissa sijaitseva pitäjä. Se on osa Savonlinnan seutukuntaa. Se oli ennen vuoden 2009 alussa tapahtunutta kuntaliitosta oma kuntansa. Kunnassa asui 0 ihmistä, ja sen pinta-ala oli 0 km², josta 0 km² oli sisävesiä. Väestötiheys oli 0 asukasta/km².
Kyliä
Hanhijärvi, Hankavaara, Lapinlahti, Paasniemi, Pirttimäki, Säimen, Rönkönvaara, Turtianniemi, Oriniemi, Leivola, Vuokala (Kirkonkylä)
Historia
Esihistoriallisella ajalla asutusta on ollut Kolovedellä ja Linnosaaressa.
thumb|Savonranta Etelä-Savon kartalla. Keskiajalla Savonrannan seutu oli savolaisten, lähinnä sääminkiläisten ja rantasalmelaisten, kaskeamis- ja kalastusalueena. Pysyvä asutus alkoi vakiintua 1730-luvulla. Hallinnollisesti Savonranta oli suurimmaksi osaksi osa Sääminkiä, vuodesta 1647 Kerimäkeä. Joitakin nykyisen kunnan alueita kuului myös Rantasalmeen (1554–1852) ja Heinäveteen (1852–1917, Pirttimäki ja Leivola). Savonrannan kunta itsenäistyi vuonna 1882.
Savonrannan evankelisluterilainen seurakunta liitettiin vuonna 2007 Kerimäen seurakuntaan. Vuonna 2009 Savonrannan kirkkopiiri siirrettiin Savonlinna-Säämingin seurakuntaan.
1980-luvulla jokaiselle Savon silloiselle kunnalle äänestettiin omat nimikkoruoat. Savonrannan perinneruoaksi valittiin ”mehokas”, eli hapanleipätaikinaan tehty perunakukko. Myöskinkaalinlehdellä paistettu hapanrieska maidosta ja ohrajauhosta on suosittu eväs.
Vauvapalkkio
Vähäisestä syntyvyydestä johtuen kunnanhallitus päätti joulukuussa 2006, että jokainen kunnassa syntyvä lapsi sai 20 000 euroa. Summa maksetaan 2 000 euron vuosittaisina lapsilisinä kymmenvuotiaaksi saakka edellyttäen lapsen asumisen paikkakunnalla sen kymmenen vuoden ajan, jona summa maksetaan.
Kuntaliitos Savonlinnaan ja aiemmat osakuntaliitokset
Savonrannan kunta liittyi Savonlinnaan vuoden 2009 alussa. Liitoksen toteutuminen oli alkuun ollut epävarmaa, sillä kunnilla ei ollut yhteistä kuntarajaa. Sisäasiainministeriössä ei myöskään ollut hyväksytty keinotekoisia rajakäytäviä kahden eksklaavin välille. Savonrannan kunnanvaltuusto päätti 28. helmikuuta 2008 äänin 12–4, että Savonrannan ja Savonlinnan välinen yhdyskäytävä muodostetaan niin sanottua pohjoista reittiä pitkin lohkaisemalla alueet pelkästään Enonkosken kunnasta ja myöhemmin päätettiin, että Enonkoskelle maksetaan ”huoltokäytävän” viemästä alueesta 100 000 euron kertakorvaus. Savonrannan kunnanhallituksen puheenjohtajan mukaan käytävän kuntarakennetta eheyttävä vaikutus on vähäinen, mutta kuitenkin paras vaihtoehto yksittäisten kuntalaisten ja seudullisen yhteistyön kannalta. Keskustan ryhmän edustaja ja valtuuston puheenjohtaja myös iloitsi siitä, että kolmen maaseutukunnan liitos ei toteutunut.
Savonranta sijaitsi Etelä-Savon ja Pohjois-Karjalan rajamailla ja monet pohjoisosien asukkaat käyvät asioimassa lähimpänä sijaitsevassa Joensuussa ja vastaavasti eteläosista sekä Vuokalan taajamasta katsoen Savonlinna on luonteva asiointisuunta. Liitossuunnitelmissa vaihtoehtoina olivat yhdistyminen Kerimäen, Punkaharjun ja Savonrannan kesken, kunnan alueen jakaminen useampaan kuntaan sekä liitos pelkästään Savonrannan ja Savonlinnan välillä. Toteutunutta liitosta kritisoitiin sillä että velkainen Savonranta liittyy velkaiseen Savonlinnan kaupunkiin, kunnallisveroprosentti ja maksut nousevat sekä sillä että alueesta tulee käytännössä eksklaavi.
Nähtävyyksiä
Koloveden kansallispuisto on saimaannorpan kotivesiä, luonnontilaista saaristoluontoa ja eteläsuomalaista metsäluontoa. Koloveden kansallispuisto perustettiin vuonna 1990 suojelemaan Saimaan saaristoluontoa, saimaannorpan elinympäristöä ja eteläsuomalaista metsäluontoa. Puiston pinta-ala on 2 300 ha. Koloveden alueella on liikkunut ihmisiä jo kivikauden aikana. Näistä muinaisista eränkävijöistä kertovat Ukonvuoren ja puiston tuntumassa sijaitsevien Havukka- ja Vierunvuoren jyrkkiin seinämiin maalatut hirvi- ja ihmishahmot, joilla on ikää noin 5000 vuotta.
pienoiskuva|Savonrannan kirkko. pienoiskuva|Myllymuseo ja käsityömyymälä Vuokalan koskipuistossa. August Bomanin suunnittelema ja Petteri Holopaisen rakentama Savonrannan kirkko valmistui 1863. Alttaritaulun Jeesus ristillä on maalannut Niko Makkonen (1903). Laskettelukeskus Lekotti, jossa neljä valaistua rinnettä, rinnepituus 650 m ja korkeusero 75 m. Säimenessä sijaitseva 1880-luvulla rakennettu mylly, jossa on nykyään kotiseutumuseona.
Orivirran saarroksi kutsutun 1500-luvulla rakennetun linnakkeen jäännökset sijaitsevat kuntakeskuksen välittömässä läheisyydessä Linnosaaressa. Linnoituksen rauniot hävisivät suureksi osaksi, mutta viime vuosina Museovirasto on kaivanut muurien jäänteet kohtalaisen hyvin esille. Rauniokummulle, vanhan lossirannan penkkaan pystytettiin vuonna 1965 arkkitehti H. Havaksen suunnittelema muistomerkki.
pienoiskuva|Näkymä Orivirran sillalta Pukkiluodolle päin.
Perinteisiin vetoaminen
Perinteisiin vetoaminen eli argumentum ad antiquitatem on argumentti, jossa väite perustellaan tai torjutaan traditioon tai vakiintuneisiin tapoihin ja käytäntöihin vetoamalla. Vanha konsti on parempi kuin pussillinen uusia.
Argumentin yleinen kaava on seuraava:
Toinen muoto on:
Esimerkkejä perinteeseen vetoamisesta:
Perinteeseen vetoamisen vastakohta on uutuuteen vetoaminen.
Perinteisiin tai uutuuteen vetoaminen voivat olla virheellistä tai huonoa argumentaatiota, mutta perinteeseen vetoaminen voi olla myös perusteltua, eikä kyseessä ole argumentointivirheen nimi, kuten voi kuulla väitettävän.
Saini
Saini on suomalainen naisen etunimi, alkujaan Saimi-nimen muunnelma. . Sainin nimipäivä on 17. lokakuuta, ja nimi on otettu kalenteriin vuonna 1929. Nimi Saini on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä 1127 naiselle ja ainakin yhdelle miehelle. Yli puolet Saineista on syntynyt 1920- ja 1930-luvuilla.
Oswald de Andrade
Oswald de Andrade (1890 São Paulo, Brasilia – 1954 São Paulo, Brasilia) oli brasilialainen kirjailija, teatterikriitikko ja toimittaja. Hän suoritti oikeustieteen tutkinnon. Andraden veli oli kirjailija Mário de Andrade.
Andrade oli asenteeltaan poleeminen ja pyrki karsimaan akateemisuutta. Hän liittyi Brasilian kommunistiseen puolueeseen 1930 vallankumouksen jälkeen ja perusti Homen do Povo (Kansanmies) -nimisen lehden. Hän irtautui aktiivisesta poliittisesta toiminnasta 1945.
Andraden keskeinen tuotanto ilmestyi 1920-luvulla, joskin hänen pääteoksensa Serafim Ponte Grande ilmestyi 1933. Hän halusi hylätä portugalilaiset vaikutteet ja korostaa omaa brasilialaista perinnettä.
Suomennettuja runoja
Janne Löppösen suomentamia runoja on julkaisussa Tuli & Savu: runouslehti 2019, nro 2. Kokoelmasta Poesia Pau-Brasil (1925).
Hädän hetkellä
Hädän hetkellä on Warner Bros. Televisionin tuottama Emmy-palkittu televisiosarja, jossa seurataan New Yorkin poliisien, palomiesten ja ensihoitajien elämää kuvitteellisessa 55. piirissä. Heidän työaikansa on 15–23, eli kaupungin työntekijöiden ”kolmas vuoro”. Poliisitalo ja paloasema ovat King Streetin ja Arthur Streetin kulmassa, tästä lempinimi ”Camelot”.
Yksittäisten yhden jakson tapahtumien lisäksi sarjassa seurataan pitkiä, jopa monen tuotantokauden mittaisia juonikuvioita. Hädän hetkellä sai kiitosta sen syyskuun 11. päivän terrori-iskujen tunteisiin vetoavasta ja rehellisestä käsittelystä (jakso 3.1 ”In Their Own Words”) – mutta sitä on myös joissakin piireissä syytetty liiallisesta yksityiskohtaisen väkivallan esittämisestä ja voimakkaasta kielenkäytöstä.
Sarjan luoja, tuottaja ja kirjoittaja on John Wells, jonka muita sarjoja ovat West Wing ja Teho-osasto.
Sarjaa tehtiin kuusi tuotantokautta vuosina 1999–2005. Sen viimeinen jakso, ”Jäähyväiset Camelotille”, nähtiin Suomessa 20. syyskuuta 2007.
Vierailut ja kytkökset
Rock-yhtye Kissin laulaja-basisti Gene Simmons vieraili muutamassa sarjan jaksossa vuonna 2004. Hän näytteli huumepomoa nimeltä Donald Mann. Molly Price, Jason Wiles, Kim Raver ja Amy Carlson esiintyivät sarjan ja Teho-osaston kaksiosaisessa yhteisjaksossa. Teho-osaston Sherry Stringfield esiintyi vastaavassa jaksossa Hädän hetkellä -sarjassa. Lisäksi Price, Anthony Ruivivar ja Yvonne Jung esiintyivät eräässä Tartuntavaaran jaksossa Hädän hetkellä -sarjan hahmoinaan. Jaksossa Faith tutki murhaa ja Carlos joutui sairaalaan oudon, tappavan taudin saaneena. Jakso oli jatkoa Hädän hetkellä -sarjan jaksolle.
Ensihoitajia sarjassa näyttelevät Anthony Ruivivar ja Yvonne Jung ovat oikeassa elämässä naimisissa. Heidän välilleen on kehitetty sarjassa rakkaussuhde. Monet sarjassa nähdyistä palomiehistä ovat newyorkilaisia palomiehiä myös oikeassa elämässä ja näyttelevät ”itseään”, kuten muun muassa Derek Kelly ja Bill Walsh. Syyskuun 11. päivän terrori-iskuja käsittelevässä erikoisjaksossa ”In Their Own Words” haastateltiin turmapaikalla olleiden palomiesten vaimoja. Myös Faith Yokasia sarjassa näyttelevää Molly Pricea haastateltiin jaksossa, sillä hän on naimisissa Derek Kellyn kanssa, joka oli kaikkien newyorkilaisten palomiesten tapaan turmapaikalla.
Lale Andersen
thumb|250px|Lale Andersen vuonna 1951. Lale Andersen (alkuperäiseltä nimeltään Liese-Lotte Helene Berta Bunnenberg) (23. maaliskuuta 1905 Bremerhaven, Saksa – 29. elokuuta 1972 Wien, Itävalta) oli saksalainen laulaja ja näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten vuonna 1939 levyttämästään laulusta "Lili Marleen", josta tuli maailmankuulu ympäri maailmaa toisen maailmansodan aikana. Laulu nosti Andersenin Saksan suosituimpien laulajien joukkoon, ja hän levytti lukuisia muitakin ikivihreitä, kuten "Es geht alles vorüber, es geht alles vorbei" (1941). Vuonna 1961 hän edusti Saksaa euroviisuissa kappaleella "Einmal sehen wir uns wieder", mutta sai vain kolme pistettä ja sijoittui vasta 13:nneksi. Tämän lisäksi hän näytteli elämänsä aikana noin kymmenessä elokuvassa. Lale Andersen kuoli sydänkohtaukseen Wienissä vuonna 1972.
Rainer Werner Fassbinderin elokuva Lili Marlene (1981) perustuu löyhästi Andersenin muistelmateokseen Der Himmel hat viele Farben.