cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sykeröhärkki
Levinneisyys
Sykeröhärkkiä tavataan Euroopassa Pyreneiden niemimaalta ja Britteinsaarilta Ukrainaan, Etelä-Venäjälle, Kaukasukselle ja Fennoskandiaan saakka. Lajia kasvaa myös Pohjois-Afrikassa, Lähi-idässä, Turkissa ja Iranissa, sekä edelleen laajalla alueella Keski-Aasiasta Kaukoitään. Ihmisen mukana sykeröhärkki on levinnyt myös Pohjois-Amerikan eteläosiin. Suomessa sykeröhärkki on tulokaslaji, jota on tavattu eri puolilla maata aina Pohjois-Lappia myöten.
Elinympäristö
Sykeröhärkki viihtyy joutomailla, nurmikoilla ja puutarhoissa, sekä myös satama- ja lastauspaikoilla. Laji on levinnyt uusille alueille tuontikukkien ja nurmensiemenen mukana.
Koulukunta
Koulukunta tarkoittaa jonkin näkemyksen kannattajien joukkoa tietyn tieteen, taiteen, ideologian tai urheilulajin alalla.
Koulukuntia on ollut ja on edelleen muiden muassa kansantaloustieteessä (esimerkiksi keynesiläinen, monetaristinen ja itävaltalainen koulukunta), jossa koulukunnat syntyvät erimielisyyksistä, sekä taidehistoriassa, jossa termi koulukunta kuvaa taiteilijaryhmää, joiden teokset osoittavat tyylillistä, maantieteellistä tai ajallista samanlaisuutta. Oikeustieteessä koulukuntia esiintyy oikeusfilosofiassa (muiden muassa luonnonoikeus ja positivistinen oikeus), ja koulukunnat perustuvat lakien filosofiseen tarkasteluun. Lääketieteessä on esiintynyt antiikin aikana kolme koulukuntaa: empiirinen, dogmaattinen ja metodinen. Luonnontieteissä esiintyy kilpailevia hypoteeseja, joita tieteilijät asettuvat tukemaan ennen niiden testaamista. Valtiotieteessä esiintyy erilaisia aatteita eli ismejä, jotka itsessään jakautuvat omiin koulukuntiinsa.
Stephen Marglin
Stephen Alan Marglin on yhdysvaltalainen taloustieteilijä. Hän on Harvardin yliopiston taloustieteen osaston Walter S. Barker -professuurin haltija. Marglinista tuli vakinainen professori Harvardiin vuonna 1968, ja hän oli yliopiston nuorimpia. Oppituolin haltijana hänen tärkeimpiä pyrkimyksiään oli yhdistää marxilaista lähestymistapaa keynesiläiseen kysynnän teoriaan. Marglinin puoliso on kulttuuriantropologi, professori Frédérique Apffel-Marglin, ja heillä on neljä lasta.
Marglin kirjoittaa sosialistisesta ja kollektiivisesta näkökulmasta. Hän pyrkii murentamaan uusklassisen talousteorian perusoletuksia, kuten taloudellisen kasvun rationaalisia odotuksia ja evolutionaarista etenemistä.
Marglin on kirjoittanut usein siteeratun artikkelin What do bosses do? (1974, II osa 1975), jossa hän arvostelee uusklassista taloustiedettä. Hän kirjoitti artikkelin, kun hänen väittelynsä Harvardin taloustieteilijän David Landesin kanssa oli kiihkeimmillään. Landes kirjoitti myöhemmin vastaukseksi artikkelin What do bosses really do? Nämä kaksi artikkelia selvittävät sosialistisen ja uusklassisen analyysin toisistaan eriäviä näkemyksiä.
Hän keskittyy nykyisin tutkimustyössään taloustieteen perusoletuksiin ja erityisesti siihen, edustavatko ne yleisinhimillisiä arvoja vai kuvastavatko ne vain länsimaista kulttuuria ja historiaa. Marglin on pyrkinyt osoittamaan, että teollisen vallankumouksen aikana työnjako ei tapahtunut parantamaan tuotannon tehokkuutta vaan pikemminkin rajoittamaan työntekijän työn monipuolisuutta, jotta johtajien valta ja välttämättömyys lisääntyisivät.
Marglinilta on äskettäin ilmestynyt uusi taloustiedettä käsittelevä kirja The Dismal Science (2008). Kirjassa hän "erittelee niitä tapoja, joilla taloustieteen perusoletukset perustelevat sen maailman, jossa yksilöt on eristetty toisistaan ja sosiaaliset yhteydet ovat köyhtyneet, kun ihmiset määrittelevät itsensä sen mukaan, miten paljon heillä on varaa kuluttaa". Marglin pitää kirjaa elämäntyönään ja kiteytyksenä niistä ajatuksista joita hän on kehitystaloustieteen alalla pohtinut 1960-luvulta alkaen.
Marglin on vieraillut usein Suomessa, sillä hän oli keskeisiä henkilöitä perustettaessa Suomeen Wider-instituuttia.
Natriumfosfiitti
Natriumfosfiitti eli natriumfosfonaatti (Na2PHO3) on fosforihapokkeen natriumsuola. Yhdiste esiintyy usein kidevedellisenä muotona Na2PHO3·5H2O.
Ominaisuudet
Natriumfosfiitti on huoneenlämpötilassa kiintää hygroskooppista ainetta. Yhdiste on pelkistin. Kuumennettaessa se hajoaa, jolloin syntyy myrkyllistä fosfiinikaasua ja osa fosfiitti-ioneista hapettuu fosfaatti-ioneiksi.
Valmistus ja käyttö
Natriumfosfiittia voidaan valmistaa fosforitrioksidin ja natriumhydroksidin välisellä reaktiolla.
Yhdistettä käytetään elohopea(II)kloridin aiheuttaman myrkytyksen hoitoon vastamyrkkynä.
Helge Saarikoski
Helge Herman Saarikoski (17. kesäkuuta 1922 Nurmo – 26. maaliskuuta 2010 Seinäjoki) oli suomalainen kunnallisneuvos, poliitikko ja toimitusjohtaja.
Kansakoulun käynyt Saarikoski valittiin kansanedustajaksi kokoomuksen ehdokaslistalta vuonna 1979 Vaasan läänin vaalipiiristä, ja uudestaan vuonna 1983. Saarikoski toimi eduskunnassa maa- ja metsätalousvaliokunnan jäsenenä. Hän toimi myös presidentin valitsijamiehenä vuonna 1982.
Saarikoski toimi useissa johtaja- ja luottamustehtävissä Teuvan kunnan ja Suupohjan seutukunnan alueilla. Teuvan kunnanvaltuustossa hän istui vuodet 1954–1988. Saarikoski oli Suomen Metsästäjäliiton kunniajäsen. Hänelle myönnettiin kunnallisneuvoksen arvonimi vuonna 1984.
Georg Wilhelm Pabst
thumb|270px|Georg Wilhelm Pabst (oikealla) ja näyttelijä [[Albert Préjean elokuvassa Kerjäläisooppera (Die Dreigroschenoper).]]
Georg Wilhelm Pabst (25. elokuuta 1885 Raudnitz an der Elbe (nyk. Roudnice nad Labem), Böömi, Itävalta-Unkari – 29. toukokuuta 1967 Wien) oli itävaltalainen elokuvaohjaaja. Pabstin myötä 1920-luvulla realistisesti yhteiskunnallisia teemoja käsittelemään pyrkinyt uusasiallinen suuntaus tuli tunnetuksi saksalaisessa elokuvassa. Pabst kuoli 82-vuotiaana Wienissä.
Hiidenvesi
pienoiskuva|Hiidenvesi, Lohjanjärvi ja Karjaanjoki.|296x296px Hiidenvesi on järvi Uudenmaan maakunnan länsiosassa. Se sijaitsee Lohjan kaupungin ja Vihdin kunnan alueella. Hiidenveden pinta-ala on noin 30,3 km², ja se on Uudenmaan laajin järvi Lohjanjärven jälkeen. Hiidenveden korkeus merenpinnasta on 32 metriä, ja se laskee vetensä Väänteenjoen kautta Lohjanjärveen, jonka kanssa sen pinta on samalla tasolla, ja jonka kautta myös Hiidenveden vedet laskevat mereen. Kuten Lohjanjärvikin, Hiidenvesi kuuluu Karjaanjoen vesistöön. Hiidenveden valuma-alue on 935 km².
Esko Martikainen
Esko Martikainen (s. 11. kesäkuuta 1953 Polvijärvi) on suomalainen sähkömies ja dekkarikirjailija.
Hiidenvesi
Selät ja saaret
pienoiskuva|Hiidenvesi Hiidenveden sillan kohdalla Hiidenvesi muodostuu seuraavista altaista:
Esko Martikainen
Martikaisen vanhemmat olivat pienviljelijä Otto Martikainen ja siivoja Anna Hirvonen. Hän on asunut Kuopiossa vuodesta 1976 alkaen. Martikainen on harrastanut shakkia pitkään ja hän on 1-luokan shakinpelaaja. Martikaisen esikoisromaani Seulasten lapset sijoittui Kuopioon. Romaani oli syksyllä 1999 ehdokkaana kilpailtaessa Helsingin Sanomien parhaalle esikoisromaanille myönnettävästä palkinnosta.
Hiidenvesi
Veden laatu
Vedenlaatu Hiidenvedessä on välttävä. Vesi on savipitoista ja sameaa. Järvi on voimakkaasti ulkokuormitteinen. Vedenlaatuun vaikuttavat paljolti pelloilta ja ojista tulevat ravinnepitoiset vedet. Toisinaan järvestä tavataan voimakkaita sinileväkukintoja, joihin on pyritty vaikuttamaan muun muassa hoitokalastamalla. Toistaiseksi tuloksia parempaan suuntaan ei ole kuitenkaan havaittu, johtuen osittain siitä, että kuormittavat tekijät ovat isojen peltoalojen ja suoraan järveen johtavien ojien vuoksi suuret. Järvi on myös suhteellisen matala ja veden virtaama ei ole kovin suuri, jolloin pintavedet lämpenevät hyvin nopeasti sinilevälle suotuisiin lämpötiloihin. Toisaalta järveä ympäröiva maasto on hyvin kumpumaista ja pellot sijaitsevat laajalti siten, että sadekausina valumavedet valuvat erittäin nopeasti suoraan järveen tuoden mukanaan humusta ja ravinteita.
Virkistyskäyttö
Hiidenveden rantatörmillä on ollut asutusta todistettavasti ainakin kivikaudesta alkaen. Tätä tukevat muun muassa Vihdistä löytyneet kalliokaiverrukset. Hiidenvesi on tarjonnut toimeentuloa ja ravintoa huonoinakin aikoina, kun kuivat kaudet ja halla ovat rajoittaneet viljasatoja. Ihmiset ovat jo vuosisatojen ajan hyödyntäneet Hiidenveden runsasta kalakantaa. Kalastus on edelleenkin tärkeä osa järven virkistyskäyttöä. Järven rannat on nykyisellään mökitetty täyteen ja tässä tarkoituksessa järvi palvelee sijaintinsa vuoksi lähinnä pääkaupunkiseudun asukkaita.
Hiidenvedellä toimii purjehdusseura, Hiidenveden purjehtija (Hiipu), joka on erikoistunut muun muassa purjelautailuun, purjehdukseen ja melontaan. Seura on Nummelan Tarmon jaosto, joka perustettiin vuonna 1981. Kesäisin joka tiistai voi tutustua seuran toimintaan ja kokeilla melontaa, purjelautailua tai purjehdusta. Hiidenvesi mahdollistaa myön muun veneilyn, koska se on varsin laajalle levittäytynyt ja rikkonainen ja siltä on yhteys Lohjanjärveen.
Käyttö juomaveden lähteenä
Helsingin kaupunki käyttää Hiidenvettä varavesilähteenään. Muun muassa Päijännetunnelin remontin yhteydessä vuonna 2008 noin miljoona ihmistä sai juomavetensä Hiidenvedestä. Siten vesistöjen saastuminen ja pilaantuminen ei ole ainoastaan mökkiläisten ja järven rannalla asuvien ihmisten ongelma vaan välillisesti ongelma koskee useampia, vaikka moni ei asiaa tiedä tai huomioi.
Hiidenveden tilavuus on noin 195 miljoonaa kuutiometriä eli 0,195 kuutiokilometriä.
Hiidenveden säännöstely
Hiidenvettä säännöstellään Väänteenjoessa sijaitsevan padon kautta. Säännöstely on aloitettu 1970-luvulla. Säännöstely toimii Helsingin kaupungin vedenhankinnan varajärjestelmän osana. Padon vierelle valmistui kuntien ja valtion yhteisenä hankkeena vuonna 2009 venesulku ja kalatie. Se on parantanut veneilymahdollisuuksia Hiidenveden ja Lohjanjärven välillä sekä mahdollistanut vaelluskalojen liikkumisen vesistöissä. Hanke ei aiheuttanut muutoksia vedenkorkeuksiin, virtaamiin eikä säännöstelyyn.
Säännöstelyrajat on sidottu kalenteriin, mutta suurin sallittu juoksutus määräytyy padon suurimman purkautumiskyvyn perusteella. Ennen tulvaa ja sen aikana on kaikki patoluukut pidettävä auki. Hiidenveden purkautumiseen vaikuttaa oleellisesti alapuolella sijaitsevan Lohjanjärven vedenkorkeus. Uudenmaan ympäristökeskuksessa on määritetty Hiidenveden ranta-alueille alimmaksi suositeltavaksi rakentamiskorkeudeksi NN+ 33,30 m. Tavoitteena on, että kunnat huomioisivat suosituksen ja ohjaisivat uudisrakentamista sen mukaisesti. Kuntien rakennusjärjestyksissä ei ole aina huomioitu tulvan mahdollisuutta riittävän suurella varmuudella.
Luonto
Hiidenvedelle ovat tyypillisiä lehto- ja sekametsäkasvillisuuden peittämät rannat ja toisaalta alavat pellot. Lehtokasvillisuus on tyypillistä ravinteikkaan maaperän ja eteläisen sijainnin vuoksi. Alueella tavataan useita eteläisiä kasvi- ja eläinlajeja, jotka ovat harvinaisia muualla Suomessa. Tammet, saarnet ja lehmukset sekä kevätkukat, kuten sini-, valko-, kelta- ja kangasvuokko kuuluvat Hiidenveden, etenkin etelän puoleisen päädyn kasvillisuuteen. Pohjoisemmaksi mentäessä kasvusto muuttuu sekametsätyyppiseksi ja kuusi- ja koivuvaltaiseksi.
Vesistösuhteet
Hiidenvesi (23.031.1.001) kuuluu Hiidenveden lähialueeseen (23.031), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Karjaanjoen vesistössä (23). Toinen jakovaihe on Hiidenveden alue (23.03). Hiidenveden lähialueen ainoat yli hehtaarin laajuiset vakavedet ovat Hiidenvesi ja Oravalanlampi.
APC
APC tarkoittaa:
Jerusalem (täsmennyssivu)
Jerusalem voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Claus Schiprowski
Claus Schiprowski (s. 27. joulukuuta 1942) on entinen saksalainen seiväshyppääjä ja olympiamitalisti.
GAM-87 Skybolt
thumb|right|Douglas XAGM-48A-ohjus. Douglas GAM-87 Skybolt, alkuun AGM-48 (suom. Isku taivaalta/Salamanisku) oli yhdysvaltalainen, ALBM-tyyppinen ballistinen ydinohjus. Pommikoneesta (B-52, XB-70 Valkyrie, Avro Vulcan) laukaistavan ohjuksen W-59 ydinkärki oli 1.2 megatonnin (MT) tehoinen. Rakettimoottori oli kiinteätä ajoainetta (solid propellant fuel) käyttävä kaksivaiheinen, ja ohjuksen suunnistustapa perustui astroinertiaaliseen järjestelmään. Yksi Boeing B-52 Stratofortress kykeni kantamaan 4 kpl Skybolt-ohjuksia. Samaan aikaan tuo pommikone kykeni kuljettamaan samaa vastaavan määrän (4 kpl) raskaita strategisia megatonni-luokan (3,8 MT) ydinpommeja.
GAM-87 Skybolt ei ollut koskaan aivan täysin onnistunut. Sen kantama oli noin 1 850 km (1 150 mailia). Ohjuksen omamassa oli 5 000 kg. Siihen aikaan (ennen vuotta 1960) ei ollut vielä olemassa pitkän matkan strategisia (ballistisia) ydinohjuksia, eikä varsinaisesti SLBM-ohjuksiakaan. Skybolt päätettiin lopulta hylätä, eikä ainuttakaan kappaletta saapunut valmistettavaksi tuotantoyksilönä. Koeyksilöitä valmistui 12 kappaletta. Silloinen Yhdysvaltain presidentti John F. Kennedy päätti perua Skyboltien tuotanto-ohjelman vuonna 1962. Samaan aikaan tapahtui ohjuksen ensilaukaisu. Tuolloin puhuttiin jopa Skybolt-kriisistä. Aseen kehittely päättyikin vuoteen 1964 mennessä. Samankaltaisen vastaavanlaisen perumisen joutui kokemaan myös SM-64 Navaho. thumb|right|Kuvan Skybolt-ohjus [[Royal Air Force|RAF:n väreissä ja Douglas-yhtiön logolla varustettuna. Ohjus kuvattu takaviistosta Cosfordin ilmailumuseossa.]]
Skyboltin eli niin kutsutussa sateenkaari-koodistossa Blue Streakin, olisi pitänyt saapua brittien V-pommittajien käyttöön. Britannia tilasi sitä 100 kappaleen verran vuonna 1960. Tuo tilaamiseen liittyvä kysymys oli vielä osin auki vuonna 1963. Blue Steel oli kymmenen vuoden verran käytössä, mutta sen ominaisuudet koettiin jokseenkin epätyydyttävinä. Esimerkiksi kantama oli kovin lyhyt, vain 150 mailia eli 240 km. Vuonna 1959 ensilaukaistu, ja 1960 käyttöön tullut North Americanin AGM-28 Hound Dog tuli varsin suurelta osin Skyboltin korvaajaksi Yhdysvalloissa. Britit päätyivät tilaamaan Polaris-ohjuksia, jotka laukaistaan ydinsukellusveneistä. Lyhyen kantaman ilmasta-maahan ohjustyyppinä tuli vuodesta 1972 käyttöön Boeing AGM-69 SRAM, sen kehittely tapahtui alkaen vuodesta 1965. thumb|right|Kuvan B-52H kantaa neljää Douglas GAM-87 ohjusta. Kuvattu lentotestissä.
Frank Deasy
Frank Deasy (19. maaliskuuta 1959 – 17. syyskuuta 2009) oli irlantilainen elokuvien ja televisiosarjojen käsikirjoittaja. Hän sai Emmy-palkinnon käsikirjoituksestaan televisiosarjaan Epäilyksen polttopiste ja on ollut Emmy-ehdokkaana televisiosarjojen Looking After Jo Jo ja The Grass Arena käsikirjoittamisesta. Hän toimi käsikirjoittajana myös televisiosarjassa Jeesuksen viimeiset päivät.
Deasy kuoli 17. syyskuuta 2009 maksasyöpään vain 50-vuotiaana. Hän ei ehtinyt saada riittävän aikaisin maksansiirtoa, mikä synnytti kansalaisliikkeen elinluovuttajien määrän kasvattamiseksi. Deasyn kuoleman jälkeen Irlannissa rekisteröitiin ennätyksellisen paljon elinluovuttajia.
Kartoittaja
Kartoittaja on ammatti, jota varten suoritetaan ammattikoulussa kolmivuotinen maanmittausalan perustutkinto (180 osaamispistettä). Kartoittajat työskentelevät esimerkiksi kuntien mittausyksiköissä tai Maanmittauslaitoksessa, mutta myös monissa yksityisissä maanmittaukseen ja rakennusmittauksiin erikoistuneissa yrityksissä.
Kartoittajan tärkeimpiin työkaluihin kuuluvat takymetri, GPS-mittauslaitteet sekä tietokone. Työtehtävä voi olla maastomittauksia, maaperätutkimuksia, karttatietokantojen tekoa ja ilmakuvausten valmistelua, mutta myös rekisterien ylläpitoa tai kaavoitukseen liittyviä tehtäviä.
Luettelo Havaijin kuvernööreistä
Tämä on luettelo Havaijin kuvernööreistä. Havaijin kuvernööri on Havaijin hallinnon johtaja ja Havaijin asevoimien ylipäällikkö. Kuvernöörillä on velvollisuus valvoa osavaltion lakeja ja valta vahvistaa uudet lait. Lisäksi kuvernöörillä on veto-oikeus Havaijin uusiin lakiesityksiin. Kuvernöörin virkakauden pituus on neljä vuotta ja ne on rajattu kahteen peräkkäiseen. Nykyisenä kuvernöörinä toimii Josh Green, joka astui virkaansa 5. joulukuuta 2022.
Mikäli kuvernööri ei voi hoitaa tehtäväänsä, hänen tilallaan toimii varakuvernööri. Havaijilla varakuvernööri toimii myös automaattisesti osavaltion sisäministerinä, ja hoitaa mm. nimien muutoksista ja sertifioi yhdysvaltalaisia dokumentteja, jotka on tarkoitus lähettää ulkomaille. Kuvernööri voi myös osoittaa varakuvernöörille muita rooleja tarpeen vaatiessa.
Kuvernöörin kelpoisuusvaatimukset on lueteltu osavaltion perustuslaissa:
Lisäksi ehdokkaan tulee maksaa 750 dollarin ehdolleasettumismaksu.
Havaijin territorion kuvernöörit
Havaijin ollessa Yhdysvaltojen territorio Yhdysvaltain presidentti nimitti Havaijin kuvernöörin.
Lähde:
Havaijin osavaltion kuvernöörit
Havaijin liityttyä Yhdysvaltojen osavaltioksi 1959 sai se itse valita omat kuvernöörinsä kansanvaaleilla.
Havaijin osavaltion kuvernööreistä on demokraatteja ollut 5 ja republikaaneja 2.
Lähde:
2-aminotiatsoli
2-aminotiatsoli (C3H4SN2) on heterosyklinen yhdiste ja tiatsolin johdannainen. Yhdistettä käytetään orgaanisissa synteeseissä valmistettaessa väriaineita ja lääkkeitä.
Mehän rakastimme toisiamme niin paljon
Mehän rakastimme toisiamme niin paljon on vuonna 1974 ensi-iltansa saanut italialainen draamakomedia, jonka on ohjannut Ettore Scola. Se sai ranskalaisen César-palkinnon parhaasta vieraskielisestä elokuvasta vuonna 1977.
2-aminotiatsoli
Ominaisuudet
2-aminotiatsoli on huoneenlämpötilassa ulkomuodoltaan valkoinen kiteinen aine. Yhdiste liukenee kohtalaisesti kuumaan veteen ja heikommin viileämpään. Etanoliin tai dietyylieetteriin se liukenee vain hieman. Laimeat hapot liuottavat 2-aminotiatsolin. 2-aminotiatsolin liuokset ovat lievästi happamia ja sen pKa-arvo on 5,28. Se on kuitenkin emäksisempi kuin tiatsoli. 2-aminotiatsoli reagoi monien muiden aromaattisten yhdisteiden tavoin muun muassa kondensoituen karbonyyliyhdisteiden kanssa, elektrofiilisellä aromaattisella substituutiolla ja diatsotiointireaktioilla.
Mehän rakastimme toisiamme niin paljon
Näyttelijät
Cameoroolin omana itsenään tekevät elokuvassa muun muassa elokuvaohjaajat Vittorio de Sica ja Federico Fellini, näyttelijä Marcello Mastroianni sekä tv-juontaja Mike Bongiorno.
Valistuksen ajan kirjallisuus
thumb|Kuvitusta [[Denis Diderot|Denis Diderot'n tietosanakirjasta Encyclopédie.]] Valistuksen ajan kirjallisuus sisälsi uusia piirteitä, mutta ei varsinaisesti luonut uutta kaunokirjallista tyyliä. Valistusajan kirjallisuus sisälsi paljon tietoa, ja asiaproosalle ominainen, tieteellistä termistöä sisältävä kirjoitustyyli nousi esiin. Kun valistusta edeltänyt klassismi painotti hyvin muotoiltua ja tasapainoista tekstiä, valistuksen kirjallisuudelle tärkeää oli saada välitetyksi tieto. Toisaalta selkeys ja konkreettinen kieli olivat keskeisiä myös valistuksen kirjallisuudelle.
Mehän rakastimme toisiamme niin paljon
Vastaanotto
Elokuva sai Suomessa ensi-iltansa vasta 1983. Kymmenestä suomalaisesta ensi-iltakriitikosta kaksi antoi elokuvalle kolme tähteä, neljä kaksi tähteä ja kaksi yhden tähden, keskiarvona 2,13 tähteä neljästä. Elokuva sai Suomen teatterikierroksellaan 3 284 katsojaa, millä se sijoittuu vuonna 1983 Suomen-ensi-iltansa saaneen 238 elokuvan joukossa sijalle 159.
2-aminotiatsoli
Valmistus ja käyttö
2-aminotiatsolia voidaan valmistaa kondensoimalla tioureaa α-kloorikarbonyyliyhdisteen kuten klooriasetaldehydin kanssa. Toinen tapa valmistaa yhdistettä on kloorata vinyyliasetaattia sulfuryylikloridin avulla ja muodostunut välituote reagoi tiourean kanssa 2-aminotiatsoliksi.
2-aminotiatsolia käytetään eräiden lääkeaineiden kuten sulfatiatsolin valmistamiseen. Sitä käytetään myös valmistettaessa atsovärejä ja eräitä muita väriaineita.
Valistuksen ajan kirjallisuus
Kirjallisuuden piirteitä
Faktatieto valtasi suuren osan teksteistä, ja mielikuvituksen osuus kirjallisuudessa jäi taka-alalle. Teksteistä karsittiin pois kaikki se, mikä ei ollut oleellista, jolloin tunteiden ja mielialojen kuvailu väheni. Valistuskirjallisuus syntyi ensisijaisesti kouluttautuneen porvariston tarpeisiin mutta tavoitti laajemman lukijakunnan sanomalehtien julkaisemisen yleistyessä.
Valistuskirjailijat tunsivat tehtäväkseen sivistää kansaa, antaa heille uutta tietoa maailmasta ja saada heidät ajattelemaan itse. Kirjallisuus tarjosi tietoa politiikasta, taloudesta, luonnosta ja ihmisestä. Tyypillisiä arvostelun aiheita olivat yhteiskunta, yksinvaltius ja uskonto. Matkakirjallisuutta kirjoitettiin myös paljon, sillä se antoi paljon tietoa muusta maailmasta ja mahdollisti siinä sivussa oman maan epäkohtien tarkastelun. Sensuurin takia arvostelu kätkettiin usein teksteihin, esimerkiksi satuihin, mutta sanoma tuli kuitenkin selväksi rivien välistä.
Merenkulkijat, löytöretkeilijät ja lähetyssaarnaajat toivat tietoa eri kulttuureista ja ihmisten erilaisuudesta. Esimerkiksi luonnonkansojen kulttuureista löydettiin hyviä puolia, joiden kautta eurooppalaisen yhteiskunnan epäkohtia alettiin huomata. Euroopan ulkopuolelta tuotujen tietojen pohjalta alettiin julkaista kirjoja. Aluksi ne pohjautuivat todellisiin matkoihin ja havaintoihin. Ne toivat uusia ajatuksia ja olivat suosittuja kirjamarkkinoilla. Lukijat huomasivat muista kansoista lukiessaan, että eurooppalaiset olosuhteet ovat puutteellisia. Myöhemmin alettiin tehdä myös kuviteltuja matkakertomuksia, jotka kertoivat ihanneyhteiskunnista. Niillä lisättiin arvostelua eurooppalaista yhteiskuntaa kohtaan.
Englanti
thumb|[[John Locke]] Mainio vallankumous 1688 aloitti Englannissa uuden vapaamielisen ajan. Uusi vapaus oli ennen kaikkea myös sananvapautta. Ennakkosensuuri lakkautettiin Englannissa vuonna 1695. Vallankumoukselliset ja uskontoa rienaavat teokset voitiin kuitenkin vielä takavarikoida ja tekijöitä rangaista. Poliittisia mielipiteitä alettiin vaihtaa kahviloissa, joissa kehittyi uusi lukeva yhteisö sanomalehtien ilmestymisen ansiosta. Uusi kirjallisuus suunnattiin suurelta osin niiden asiakkaille eli varakkaalle porvaristolle ja vapaamieliselle aatelille. Keskeisiä kirjailijoita Englannissa valistusaikana olivat Jonathan Swift ja Daniel Defoe.
Ranska
Ranskasta tuli valistuksen kieli maan kirjailijoiden ansiosta. Kirjallisuutta käytettiin myös politiikan vaikutuskeinona, sillä ennakkosensuuri ei ollut sitä rajoittamassa. Tuomittavia kirjoja poltettiin kirjarovioilla, tosin vasta sen jälkeen kun kielletyt kohdat oli luettu ääneen ja sanoma näin levitetty kuulijoille.
Valistuksen ajan kirjailijoita ja heidän teoksiaan
thumb|[[Voltaire.]] thumb|Richard Redgraven kuvitusta [[Gulliverin retket|Gulliverin retkiin.]]
Vieno Kari
Vieno Ester Friström (ent. Kari, o.s. Lind, 25. kesäkuuta 1899 Helsinki – 7. tammikuuta 1985 Helsinki) oli suomalainen uimahyppääjä ja kilpauimari, joka voitti neljä kerroshyppyjen Suomen mestaruutta 1910-luvulla.
Díkti
Díkti eli Spathí (Σπαθί) on vuori Lasíthi- eli Díktivuorilla Kreetan saaren itäosassa Kreikassa. Sen korkeus on 2 148 metriä ja prominenssi 1 798 metriä.
Valistuksen ajan kirjallisuus
Lähteet
Age of enlightenment Siècle des lumières
Vieno Kari
Ura
Helsingfors Simsällskapia edustanut Kari suoritti uimakandidaatin tutkinnon vuonna 1910 Ursinin uimalaitoksella. Kari osallistui ensimmäisiin kilpailuihinsa Helsingissä heinäkuussa 1912, jolloin hän sijoittui HSS:n juhlakilpailuissa kolmanneksi häviten Tukholman olympialaisten pronssi- ja kultamitalisteille Isabelle Whitelle ja Greta Johanssonille. Kari voitti Suomen mestaruuden suorissa kerroshypyissä neljästi peräkkäin 1913–1916. Vuonna 1917 hän sijoittui hopealle Terttu Kainuvaaran jälkeen ja voitti taideuinnin SM-kultaa. Vuoden 1918 SM-kisoissa Kari sai hopeaa suorissa hypyissä ja taideuinnissa.
Díkti
thumb|left|240px|Díkti-vuori. Díkti sijaitsee Lasíthin alueyksikön länsiosassa lähellä Iraklionin alueyksikön rajaa. Díktin korkein huippu on nimeltään Spathí, mitä nimeä käytetään myös koko vuoresta. Muut vuoriston korkeimmat huiput ovat Aféntis Christós (Αφέντης Χριστός, 2 141 m), Psarí Madára (Ψαρή Μαδάρα, 2 141 m), Lázaros (Λάζαρος, 2 085 m) ja Tsívi (Τσίβη, 1 664 m). Lasíthin ylätasanko ja pienempi Limnákaron ylätasanko sijaitsevat vuoren pohjoispuolella.
Vieno Kari
Ura
Sisällissodan jälkeen Kari siirtyi työläisseura Helsingin Jyryyn, jonka edustajana hän voitti lukuisia Työväen Urheiluliiton mestaruuksia 1920-luvulla. Hän oli TUL:n mestari kerroshypyissä 1922–1925 ja 1928, taideuinnissa 1920, 1923 ja 1927–1929, 100 metrin vapaauinnissa 1922–1923, 50 metrin vapaauinnissa 1920 ja 1922 sekä 4×50 metrin viestimestari Jyryn joukkueessa 1921 ja 1925.
Díkti
Kreikkalaisessa mytologiassa Rhea synnytti ylijumala Zeuksen Díktillä sijaitsevassa luolassa, niin kutsutussa Díktin luolassa (myös Psychrón luola), piilossa isältään titaani Kronokselta, jolla oli tapana syödä lapsensa. Zeuksen itkut eivät kuuluneet luolasta, sillä sotaisat puolijumalat tanssivat hänen ympärillään kilpiään ja aseitaan kalisuttaen. Zeus sai Amalthea-nimiseltä vuohelta maitoa, ja Melissa-mehiläinen toi hänelle hunajaa. Samaa tarinaa kerrotaan tosin myös Ída- eli Psiloreítis-vuorella sijaitsevasta Ídan luolasta.
Vieno Kari
Ura
Kari osallistui vuoden 1925 Frankfurt am Mainin työläisolympialaisiin, joissa hän sijoittui 100 metrin vapaauinnissa neljänneksi ja 200 metrin rintauinnissa seitsemänneksi. Vuonna 1928 Kari oli Moskovan spartakiadeissa kerroshyppyjen kolmas. Kari toimi myös opettajan Jyryn uimakoulussa, jossa hänen oppilaisiinsa kuului muun muassa tuleva spartakiadivoittaja Irma Lumivuokko.
Spartakiadimatkansa johdosta TUL:n sosialidemokraattinen johto erotti Karin liiton jäsenyydestä. 1930-luvun alussa hän siirtyi aluksi Helsingin Työväen Uimareihin, kun viranomaiset lakkauttivat Jyryn kommunistilakien nojalla, ja myöhemmin vuosikymmenen puolivälissä takaisin HSS:iin. Vuonna 1935 Kari voitti vielä kerroshyppyjen mestaruuden Helsingin Uimareitten järjestämissä epävirallissa hallimestaruuskilpailuissa Yrjönkadun uimahallissa, ja jatkoi uraansa piiritasolla 1940-luvulle saakka.
Vieno Karin puoliso oli Lauri Kari, jonka kanssa hän avioitui 1919. Lauri Kari kuoli räjähdysonnettomuudessa 1936. Vieno Kari avioitui Johan Adolf Friströmin kanssa 6.4.1944.
NHL-kausi 1928–1929
Kausi 1928–1929 oli National Hockey Leaguen 12. kausi. Sen aikana kymmenen joukkuetta pelasi kukin 44 ottelua. Kaudelle muutettiin ottelusääntöjä, kun jatkoaika muutettiin 10 minuutin pituiseksi eräksi, joka pelattiin loppuun asti, riippumatta siitä tuleeko maalia vai ei. Boston Bruinsin George Owenista tuli NHL:n historian ensimmäinen pelaaja, joka alkoi käyttää kypärää. Kypäräpakko tuli NHL:n uusille pelaajille vasta 51 vuotta myöhemmin. Ensimmäistä kertaa Stanley Cupin historiassa finaalissa kohtasi kaksi yhdysvaltalaista joukkuetta. Paras kolmesta -järjestelmällä pelatussa loppuottelusarjassa Boston Bruins voitti New York Rangersin voitoin 2–0.
Runkosarja
Ottawa Senators kärsi edellisen vuoden tapaan taloudellisista ongelmista, ja joukkue kauppasi Punch Broadbentin New York Americansiin. Eräässä vaiheessa ongelmien yhä kasautuessa huhuttiin, että organisaatio myytäisiin chicagolaiselle ryhmittymälle. Senatorsin omistaja Frank Ahearn kuitenkin kiisti huhun, mutta myönsi hieman myöhemmin joukkueen olevan myytävänä korkeimman tarjouksen esittäjälle.
Edellisellä kaudella viimeiselle sijalle jäänyt New York Americans yllätti kaikki viettämällä suuren osan kaudesta Kanadan divisioonan kärkipaikalla. Joukkueen menestyksen avaintekijöitä olivat puolustaja Lionel Conacherin ja maalivahti Roy Wortersin loistopelit. Montreal Canadiens onnistui kuitenkin järkyttämään Americansia ja vei lopulta kärkisijan. Canadiensin maalivahti George Hainsworth teki ennennäkemättömän ennätyksen 22 nollapelillään ja 0,98 päästetyn maalin ottelukeskiarvollaan. Tulokasmaalivahti Tiny Thompsonin johdolla Boston Bruins puolestaan sijoittui Yhdysvaltojen divisioonan ykköseksi.
Pistepörssin parhaat
Lyhenteiden selitys: O = Ottelut, M = Maalit, S = Syötöt, P = Pisteet, RM = Rangaistusminuutit
Pudotuspelit
Pudotuspelit pelattiin uudella järjestelmällä, jossa kummankin divisioonan sijoille 2-3 sijoittuneet pelasivat vastakkaisen divisioonan joukkueita vastaan pääsystä välieriin. Välieriin pääsivät suoraan divisioonien voittajajoukkueet. välierissä kohtasivat toisensa divisioonien voittajat, sekä ensimmäiseltä kierrokselta jatkoon päässeet. Puolivälierissä ja välierissä paremmuuden ratkaisivat kahden ottelun yhteismaalit, loppuottelu pelattiin paras kolmesta menetelmällä. Loppuottelusarjassa Boston Bruins voitti New York Rangersin ja saavutti näin ensimmäisen Stanley Cup voittonsa.
La Défense
La Défensen alueen tunnetuin rakennus on riemukaarta muistuttava Grande Arche. Se muodostaa samalla päätepisteen Pariisin keskustasta, Louvren sisäpihalta länteen johtavalle noin 8 kilometrin pituiselle leveiden katujen, aukioiden ja historiallisten rakennusten akselille (Axe historique eli historiallinen akseli), jonka osia ovat Tuileries-puiston suuri puistokäytävä, Avenue des Champs-Élysées, Avenue de la Grande-Armée, Neuilly-sur-Seinen pääkatu Avenue Charles de Gaulle sekä silta Pont de Neuilly. Saman akselin varrella ovat myös Place de la Concorde obeliskeineen sekä Pariisin suuri Riemukaari. Champs-Élysées:ltä tai Tuileries'stä katsottuna La Défense ja Grande Arche ovat suoraan Riemukaaren takana.
Historia
thumb|upright|La Défense de Paris, muistomerkki, jonka mukaan alue on saanut nimensä. Nimi Défense merkitsee puolustusta. Alue on saanut nimensä Pariisista Nanterreen johtavan tien varrelle vuonna 1883 rakennetusta patsaasta (La Défense de Paris) joka rakennettiin kunnianosoitukseksi sotilaille jotka puolustivat Pariisia Ranskan-Preussin sodassa.
Patsaan pystyttämisen jälkeenkin Défensen alue oli kauan syrjäistä esikaupunkialuetta, pääosin teollisuusaluetta. Nykyiselleen aluetta on alettu rakentaa vuodesta 1958 lähtien, jolloin Ranskan valtio perusti alueen rakennustöitä johtamaan erityisen toimikunnan, l'Établissement public pour l'aménagement de La Défense (EPAD). Sitä ennen alueelle oli jo alettu rakentaa suurta näyttelyrakennusta, Centre des nouvelles industries et technologies (Uusien teollisuudenhaarojen ja teknologioiden keskus, CNIT), joka valmistui vuonna 1958. Ensimmäinen toimistorakennus valmistui alueelle vuonna 1966.
Ajan platinaa
Kappale "Kyllä sitä vielä yhdet kestää" julkaistiin 7. toukokuuta albumin ensimmäisenä singlenä.
Abu Talib
thumb|Ali ibn Abu Talibin perjantaimoskeija Buzovnassa Azerbaidžanissa. Abu Talib ibn 'Abd al-Muttalib (549 – 619) oli islamilaisen historiankirjoituksen mukaan arabijohtaja, Banū Hāshim -klaanin johtaja. Hän oli naimisissa Fatima bint Asadin kanssa ja oli islamin profeetan Muhammadin setä. Abu Talib kasvatti ja tuki Muhammadia siitä lähtien, kun hänen vanhempansa ja isoisä olivat kuolleet.
Abu Talib mainitaan historiallisissa lähteissä ensimmäisen kerran vasta 800-luvulla, jolloin hänestä kerrotaan yksityiskohtaisesti Ibn Hishamin tekemässä profeetta Muhammedin elämäkerrassa. Tämä on herättänyt kysymyksiä Abu Talibin historiallisuudesta, ja jotkut orientalistit pitävätkin häntä keksittynä hahmona.
Islamia edeltävä aika
Abu Talib oli Abdul Muttalibin ja Fatimah bint Amrin poika. Historioitsijoiden mukaan hänen oikea nimensä oli Imraan. Hän oli profeetta Muhammadin isän, ʿAbdullah ibn ʿAbdul-Muṭṭalibin, nuorempi veli. Muhammadin isä sairastui vakavasti ja kuoli ennen Muhammadin syntymää. Abu Talib kuului jaloon Banū Hāshim -klaaniin. Hänellä oli korkea asema ja mekkalaiset kunnioittivat häntä paljon. Abu Talib omisti hyvin menestyvän yrityksen.
Gogi Koguašvili
Gogi Murmanovitš Koguašvili (s. 26. huhtikuuta 1969) on venäläinen entinen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija.
Abu Talib
Islamia edeltävä aika
Muhammadin äidin, Aminah bint Wahabin, kuoleman jälkeen Abdul Muttalib (Abu Talibin isä, Muhammadin isoisä) otti Muhammadin hoiviinsa. Kun Muhammad oli 8-vuotias, Abdul Muttalib kuoli ja Abu Talib alkoi pitää huolta veljenpojastaan. Kun Muhammad kasvoi, hän alkoi työskennellä sedälleen ja otti vastuun Abu Talibin pojasta, Ali ibn Abu Talibista.
Gogi Koguašvili
Juniorina MM- ja EM-kultaa voittanun gruusialaissyntyinen Koguašvili siirtyi vuonna 1990 armeijan leipiin keskusurheiluseuraan Viktor Mamiašvilin valmennukseen. Hänen ensimmäiset aikuisten arvokilpailunsa olivat 1992 Barcelonan olympialaiset, missä hän IVY:n joukkueessa saavutti pronssimitalin 90 kilogramman painoluokassa. MM-kisoista Koguašvili voitti uransa aikana viisi kultamitalia. 90-kiloisissa hän voitti maailmanmestaruuden 1993 ja 1994, ja 97-kiloisissa 1997, 1998 ja 1999. Lisäksi hän saavutti vuonna 1995 MM-pronssia. EM-kisoissta Koguašvili voitti kultaa 90-kiloisissa vuosina 1995 ja 1996, ja 2002 96-kiloisissa. Lisäksi hän saavutti EM-hopeaa vuonna 2000. Muita saavutuksia: maailmancupin voitto 1991 ja 1992, Itämeren maiden mestaruus 1993, sotilaiden maailmanmestaruus 2001.
Abu Talib
Islamia edeltävä aika
Abu Talib kärsi taloudellisen kriisin koetellessa Mekkaa, joten Muhammad pyysi setiään Hamzaa ja Al-Abbasia auttamaan setäänsä Abu Talibia adoptoimalla hänen lapsiaan, joko Ja'farin, Talibin, Aqeelin tai Alin. He keskustelivat asiasta Abu Talibin kanssa, joka sanoi: "Jättäkää Aqeel minulle ja ottakaa mitä haluatte!" Abu Talib rakasti Aqeelia. Al-Abbas valitsi Talibin, Hamza Ja'farin ja Muhammad Alin. Muhammad sanoi: "Olen valinnut sen, jonka Allah on valinnut."
Gogi Koguašvili
Olympialaisissa Koguašvili kilpaili Barcelonan jälkeen kolmesti, mutta jäi mitalisijojen ulkopuolelle. Hänen viimeisiksi kansainvälisiksi arvokilpailuikseen jäivät 2004 Ateenan kisat, joissa sijoitus oli kuudes. Hänen uransa pahimpia kilpakumppaneita kansainvälisellä tasolla olivat muun muassa Maik Bullmann, Mikael Ljungberg ja Hakkı Başar.
Abu Talib
Abu Talib ja islamin leviäminen
Kolme vuotta sen jälkeen, kun Muhammad väitti saaneensa ensimmäisen ilmestyksen, Allah käski häntä julkistamaan sen ilmoittamalla jakeen "Varoita lähintä sukuasi". Muhammad väitti saaneensa tämän määräyksen ja kutsui ihmisiä päättäväisesti islamiin. Hän pyysi serkkuaan Alia kutsumaan hashemiitteja, Abdul Muttalibin lapsia, Nawfalin lapsia ja Abd Manafin lapsia sekä tarjoamaan lammasta, noin kilon vehnää ja kolme litraa jogurttia. Kutsuvieraina oli 40 miestä, joiden joukossa olivat muun muassa Al-Abbas ja Abu Lahab. Muhammad tarjosi ruokaa ja sanoi heille: "Syökää Allahin nimeen." Heillä oli ruokaa ja jogurttia kunnes he olivat täynnä vaikka ruokaa ei ollut paljon. Muhammad halusi puhua ja kaikki olivat hiljaa, paitsi Ali, joka sanoi: "Minä, oi Allahin lähettiläs, olen visiirisi." Mutta Abu Lahab keskeytti nopeasti sanomalla: "Emme ole nähneet samanlaisia taikoja kuin tänään. Anna meidän mennä!" Kaikki lähtivät ja osa pilkkasi Muhammadia, joka ei saanut mahdollisuutta puhua. Seuraavana päivänä Muhammad kutsui heidät uudelleen aterialle. He söivät ja joivat ja Muhammad piti heille puheen sanoen: "Oi Abdul Muttalibin lapset, kautta Allahin, en tiedä, että nuori mies arabeista olisi tuonut kansalleen jotain parempaa kuin mitä minä olen tuonut teille (eli islamin). Olen tuonut teille tämän ja tuonpuoleisen elämän hyvän. Kaikkivaltias Allah on käskenyt minua kutsumaan teitä islamiin. Ketkä teistä tukevat minua tässä asiassa olemalla veljeni, vartijani ja seuraajani?"
Kaikki olivat hiljaa, paitsi Ali, joka sanoi: "Minä, oi Allahin profeetta, olen visiirisi." Vain Muhammadin setä Abu Talib ja Abu Talibin poika Ali kuuntelivat.
Muhammadin suojeleminen
Kun Muhammad alkoi kertoa islamin viestistä, muiden quraishilaisten heimojen jäsenet tunsivat Muhammadin uhkaavan heitä yhä enemmän. Yrittäessään hiljentää Muhammadin, he kääntyivät Abu Talibin puoleen. Paineista huolimatta Abu Talib tuki ja puolusti Muhammadia. Hän uhrasi paljon suojellakseen veljenpoikaansa Muhammadia ja täten myös islamia.
Kuolema
Abu Talib oli kuolinvuoteellaan, kun Mekan Quraishin johtajat tulivat vierailemaan hänen ja Muhammadin luona pyytääkseen heitä lopettamaan islamilaisen viestin saarnaamisen tai tehdäkseen uskonnollisen sopimuksen. Abu Talib kuoli vuonna 619 tai 623, samoihin aikoihin kuin Muhammadin vaimo Khadija. Tämä vuosi oli Muhammadin elämän surullisin vuosi, Aam al-huzn. Sedän ja vaimon kuoltua, Muhammad oli menettänyt rakkaimpansa.
Muhammedin varhaisimman elämäkerturin Ibn Hishamin mukaan Abu Talib ja Khadija olisivat kuolleet samana vuonna eli kolme vuotta ennen hidzraa vuonna 619. Ibn Hisham kertoo, että Abu Talib oli pyytänyt Muhammedin ja Quraishin johtajat luokseen neuvottelemaan sovusta. Muhammedin ehtona oli, että johtajat kääntyvät islamiin, mutta nämä eivät suostuneet ja lähtivät pois. Abu Talib sanoi silloin Muhammedille, että hänen mielestään tämä ei ollut vaatinut liikoja. Tämä sai Muhammedin toivomaan, että Abu Talib olisi itse valmis kääntymään. Muhammed sanoi: "Setä, sano sinä sitten tuo lause, niin minä voin puhua puolestasi ylösnousemuksen päivänä." Abu Talib totesi, että hän sanoisi niin korkeintaan ilahduttaakseen Muhammedia. Kun kuolema lähestyi, al-Abbas näki hänen liikuttavan huuliaan. Hän kumartui kuuntelemaan ja sanoi Muhammedille: "Veljenpoikani, kautta Jumalan, veljeni sanoi tuon lauseen, jonka käskit hänen sanoa!" Jumalan lähettiläs vastasi: "Minä en sitä kuullut".
Kuoleman jälkeen
Erimielisyydet Abu Talibin kohtalosta kuoleman jälkeen ovat jatkuneet islamin syntyajoista lähtien. Eräiden uskonoppineiden mielestä hän joutui Helvettiin, koska ei kääntynyt islamiin. Toiset ovat korostaneet hänen elinikäistä uskoaan Jumalaan ja uskoaan Muhammediin Jumalan profeettana. Helvetin kannalla ovat Bukhārīn ja Muslimin hadith -kokoelmat. Ne sisältävät haditheja, joiden mukaan Muhammed saa neuvoteltua Abu Talibille lievimmän mahdollisen rangaistuksen. Tuli ulottuu ainoastaan hänen nilkkoihinsa, mutta saa aivot kiehumaan.
Paratiisin kannattajat ovat vedonneet Muhammedin elämäkertaan (kuvaus edellä) sekä shiialaiseen hadith -kirjallisuuteen. Shiialaiset ovat aina luottaneet Abu Talibin pelastumiseen. Myös jotkut sunni-auktoriteetit 1400-luvulta alkaen ovat päätyneet pelastuksen kannalle.
Perhe
Abu Talibilla oli neljä poikaa
ja kaksi tytärtä
Liisa Hilpelä
Liisa Sisko Hilpelä, o.s. Junni (s. 26. joulukuuta 1928 Sakkola)  on suomalainen eläköitynyt lehtori ja poliitikko. Koulutukseltaan hän on filosofian maisteri.
Hilpelä työskenteli turkulaisen Luostarivuoren lukion ylimääräisenä ja myöhemmin vanhempana lehtorina vuodet 1956–1991. Hänellä oli myös useita luottamustehtäviä. Hilpelä istui Turun kaupunginvaltuustossa vuodet 1977–1991 ja kuului kaupunginhallitukseen vuodet 1977–1983.
Hilpelän isä oli yliluutnantti August Junni ja äiti perheenemäntä Emma Martikainen. Hän avioitui miehensä Hannu Hilpelän (k. 1965) kanssa vuonna 1952 ja he saivat kaksi lasta.
Jessica Sierra
Jessica Ann Sierra (s. 11. marraskuuta 1985, Tampa, Florida, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen laulaja, joka tuli kymmenenneksi American Idol -laulukilpailussa vuonna 2005. Hän oli 18-vuotias käydessään koelauluissa Orlandossa. Hän on kotoisin Tampasta ja oli aiemmin Star Search -kilpailussa.
Senegalinlepinkäinen
Senegalinlepinkäinen (Laniarius turatii) on länsiafrikkalainen tropiikkilepinkäisten sukuun kuuluva varpuslintu, joka elää pienehköllä alueella Guinea-Bissaussa, Guineassa ja Sierra Leonessa. Jules Verreaux kuvaili sen holotyypin Guinea-Bissausta 1858.
Jean-Baptiste Kléber
thumb|225px|Jean-Baptiste Kléber Jean-Baptiste Kléber (9. maaliskuuta 1753 Strasbourg, Ranska – 14. kesäkuuta 1800 Kairo, Egypti) oli ranskalainen Ranskan vallankumoussotien aikainen kenraali. Hän saavutti menestystä vallankumousarmeijan kenraalina vuosina 1794–1796 ja seurasi Napoleonia Egyptiin vuonna 1798. Vuonna 1799 hänestä tuli Egyptin armeijan ylipäällikkö. Seuraavana vuonna syyrialainen opiskelija Suleiman al-Halabi murhasi hänet.
Elämäkerta
Kléber syntyi 1753 katolisen isän ja protestanttisen äidin perheeseen. Hänestä varttui komea, pitkä ja vaalea nuorimies, ja hän värväytyi 1777 Itävallan armeijaan kreivi Kaunitzin jalkaväkirykmenttiin ja nousi siellä aliluutnantiksi. Ranskaan palattuaan hän toimi arkkitehtina, kunnes värväytyi vallankumousarmeijaan 1792.
Kléber nimitettiin prikaatikenraaliksi 1793 ja lähetettiin murskaamaan rojalistien kapinaa Vendéen maakuntaan. Seuraavaksi hän kunnostautui Fleurusin taistelussa 1794. Kléber oli mukana Napoleonin Egyptin-retkellä ja haavoittui lievästi Aleksandriassa 1798. Napoleon suuntasi turkkilaisten hallitseman Syyrian kimppuun, ja huhtikuussa 1799 käytiin Taborin taistelu. Sotaretken venyessä Napoleon nousi laivaan kohti Ranskaa ja jätti Kléberin johtamaan Egyptin-armeijaa brittejä ja turkkilaisia vastaan.
Kléber pyrki tuomaan joukot kotimaahan, ja hän neuvotteli 24. tammikuuta 1800 brittien kanssa El-Arišin aselevon, jonka mukaan ranskalaiset evakuoisivat joukkonsa pois Egyptistä. Asiasta sopinut brittikenraali oli kuitenkin ylittänyt valtuutensa, ja ranskalaisia vaadittiin antautumaan. Tällöin Kléber julisti joukoilleen: "Valmistautukaa taisteluun!" Tästä seurannut Heliopoliin taistelu 20. maaliskuuta 1800 päättyi ranskalaisten selvään voittoon. Vastassa olleen Turkin tappio kuitenkin nostatti uskonnollista kiihkoilua, joka johti islamilaisen opiskelijan tekemään Kléberin murhaan tämän palatsin puutarhassa 14. heinäkuuta 1800. Joukkojen lopullisen kotiutuksen neuvotteli 1801 Kléberin seuraaja kenraali Menou.
Kuoleman jälkeen
Kléberin ruumiin tuominen kunniapaikalle Ranskaan oli vaiheikas operaatio. Aluksi hauta oli 17 vuoden ajan Ifin saarella Marseillen lähellä. Hänen syntymäkaupunkinsa Strasbourg järjesti vuonna 1818 hautapaikaksi kaupungin katedraalin. Kun Kléberin arvostus nousi, kerättiin rahaa hänen muistomerkkiään varten. Tämä ei toteutunut, mutta hauta siirrettiin Strasbourgin keskusaukiolle 1840. Vähitellen paikasta tuli nationalistisen ja saksalaisvastaisen kiihkoilun kohde, koska kaupunki jäi Saksan–Ranskan sodassa 1870 Saksalle. Toisen maailmansodan aikana saksalaiset siirsivät ruumiin Cronenburgin sotilashautausmaalle. Sieltä ranskalaiset palauttivat ruumiin takaisin sodan päätyttyä.
Suomalainen kenraali Erik Heinrichs julkaisi vanhoilla päivillään Kléber-aiheisen teoksen Kléber i Egypten: ett krigaröde från franska revolutionens dagar (1947, Helsingfors, Stockholm). Heinrichs oli kiinnostunut monien muidenkin ranskalaisten upseerien vaiheista, mutta vain tämän teoksen hän sai valmiiksi. Kirjoittaja sanoi kuvanneensa Kléberiä toisen sotilaan silmin, kun hän kirjoja lukiessaan oli joutunut tämän upean soturihahmon lumoihin.
Seututie 431
thumb|Joutsantietä Suonsalmen kylän kohdalla heinäkuussa 2015 ennen peruskorjausta Seututie 431 on Mikkelin Otavasta Joutsan Leivonmäelle kulkeva maantie. Se alkaa Valtatie 5:n varresta Hirvensalmentienä, muuttuu Otavantieksi, Joutsantieksi, Hirvensalmentieksi jälleen, Poikkitieksi ja lopulta lyhyesti Leivonmäentieksi. Hirvensalmen ja Joutsan välinen osuus valmistui vuonna 1878. Tie oli vielä alkuvuodesta 2015 useassa kohtaa huonokuntoinen, muun muassa Suonsalmelta länteen olevalla suolla tiehen oli muodostunut hidastetöyssyn kaltainen notkahdus joka aiheutti vaaraa liikenteelle. Heinäkuussa tietä kuitenkin peruskorjattiin, vain kuukausi tiellä sattuneen kuolonkolarin jälkeen. thumb|Tien linjaus vuodelta 1933, jolloin se toimi osana Mikkelin ja Jyväskylän välistä pääväylää. Tie toimii pääväylänä Hirvensalmen ja Mikkelin välillä ja yhdistää valtatiet 4 ja 5. Sitä liikennöi usea linja-autovuoro. Vuoden 1933 yleiskartasta näkyy, että tuolloin Mikkelin ja Jyväskylän välinen valtatie kulki nykyisen 431:n reittiä. Tämän reitin korvasi myöhemmin Valtatie 13.
Tien loppupää Kälän ja Leivonmäen välillä oli aiemmin yhdystie 6161. Osuus liitettiin osaksi seututietä 431 vuoden 1996 tienumerointiuudistuksessa.
Salla Kozma
Salla Kozma (o.s. Keränen, s. 28. joulukuuta 1975 ) on suomalainen näyttelijä. Hän opiskeli teatteritaiteen kandidaatiksi vuosina 2001–2004 Aarhusissa Venäjän teatteritaiteen akatemian Tanskan-filiaalissa (toimi vuosina 2001–2009).
Skotlannin episkopaalinen kirkko
Skotlannin episkopaalinen kirkko on Anglikaanisen kirkkoyhteisön kirkkoprovinssi, joka toimii Skotlannissa. Se on Skotlannin kolmanneksi suurin kirkko, presbyteerisen Skotlannin kirkon ja katolisen kirkon jälkeen.
Katolinen esihistoria
On löytynyt arkeologisia todisteita kristinuskon läsnäolosta Whithornissa Etelä-Skotlannissa liittyen Ninianiin, 400-luvulla eläneeseen lähetyssaarnaajaan, josta tiedetään vain vähän varmaa. Enemmän tietoa on irlantilaisesta lähetyssaarnaajasta Columbasta, joka saapui Ionan saarelle vuonna 563. Täällä hän yhdessä muiden munkkien kanssa perusti luostariyhteisön sekä vesiyhteyksiä käyttäen julisti kristinuskon sanomaa Invernessissä asti. Columba kuoli vuonna 597, samana vuonna jolloin Augustinus Canterburylainen saapui Englantiin paavi Gregorius Suuren lähettämänä. Jonkin aikaa Brittein saarilla vaikuttivat rinnakkain roomalainen ja kelttiläinen kristillisyys, jotka erosivat joiltain osin toisistaan. Whitbyn synodin myötä vuonna 664 roomalaisesta kristillisyyden muodosta tuli vallitseva.
Vuonna 1054 suuren skisman jakaessa kirkon katoliseen ja ortodoksiseen kirkkoon asettui Skotlanti katolisen kirkon kannalle. Skotlannissa rakennettiin monia kirkkoja, kuten Pyhän Gilesin katedraali Edinburghissa ja Pyhän Andreaan katedraali Fifessä, sekä useita luostareita. Vuodesta 1378 alkaen katolista kirkkoa vaivasi skisma, joka johtui kahdesta kilpailevasta paavinistuimesta, Roomasta ja Avignonista. Englanti kannatti Rooman paavia, mutta Skotlanti tunnusti Avignonin paavin Benedictus XIII:sta, joka 1413 antoi paavillisen bullan Skotlannin ensimmäisen yliopiston, St Andrewsin yliopiston, perustamisesta. Neljä vuotta myöhemmin skisma päättyi sovintoon. Vuonna 1472 paavi Sixtus IV teki St Andrewsin hiippakunnasta arkkihiippakunnan ja 20 vuotta myöhemmin paavi Innocentius VIII teki saman Glasgown hiippakunnalle.
Katoliselle kirkolle löytyi haastajansa jo ennen uskonpuhdistusta. Ensimmäisellä Glasgown arkkipiispalla oli ongelmanaan Ayrshiren alueella vaikuttanut kirkon opetuksia kyseenalaistava liikehdintä. 'Kylen lollardeina' tunnettu ryhmä vaati muun muassa papistolle oikeutta avioitua ja kansalle oikeutta lukea Raamattua ja viettää jumalanpalvelusta omalla kielellään. 'Lollardi' oli pilkalliseksi tarkoitettu, 'mutisemista' tarkoittava nimitys, jolla nimitettiin 1300-luvulla eläneen teologin John Wycliffen opetusta kannattavia. Liikkeellä oli Skotlannissa myös marttyyrinsä, kuten Perthissä vuonna 1407 roviolla poltettu James Resby ja St Andrewsissä vuonna 1433 saman kohtalon kokenut Paul Crawer.
Uskonpuhdistus ja Skotlannin kirkon synty
Vuonna 1517 Martti Luther julkaisi 95 teesiään Saksan Wittenbergissä. Lutherin katolisen kirkon opetusta ja käytäntöjä vastaan esittämä kritiikki levisi nopeasti kirjapainotaidon ansiosta. Ne innostivat myös Skotlannissa sellaisia henkilöitä kuin Patrick Hamilton, joka oli opiskellut Saksassa. Hän koki marttyyrikuoleman St Andrewsissa vuonna 1528. Kuitenkin tuli muita, jotka ajoivat asiaa eteenpäin, kuten George Wishart ja hänen tukijansa John Knox. Wishart koki Hamiltonin tavoin marttyyrikuoleman mutta Knox, joka sai voimakkaita vaikutteita Jean Calvinilta oleskellessaan Genevessä, selvisi ja jatkoi työtään. Elokuussa 1560 Skotlannin parlamentti hylkäsi paavin auktoriteetin ja teki katolisen messun laittomaksi. Heti seuraavana vuonna tilanne kuitenkin mutkistui, kun Skotlannin kuningatar Maria Stuart, joka oli katolisuuden innokas kannattaja, palasi Ranskasta.