cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Eppu Salminen
Yksityiselämä
Salmisen isä on television tietovisailuista tuttu Reijo Salminen ja äiti Lahden kaupunginteatterin näyttelijä Kaarina Turunen. Stand up -koomikko, näyttelijä Krisse Salminen on Eppu Salmisen sisar.
Salmisella on seitsemän lasta: Roope (Minna Turusen kanssa), Santtu (Riitta Havukaisen kanssa) ja viisi lasta käsikirjoittaja Kaisa Kuikkaniemen kanssa. Heidän viides ja Salmisen seitsemäs lapsi syntyi 7. joulukuuta 2021. Salminen asui perheineen viisi vuotta Korsikalla. Nyt (vuonna 2021) he asuvat Helsingissä.
Salminen on myös Tampereella, Turussa ja Helsingissä sijaitsevien Hook Wings -nimisten kanansiipiravintoloiden osaomistaja.
Svenskfinland
thumb|Alueet, jotka mielletään kuuluviksi "Svenskfinlandiin"
Svenskfinland on niiden Suomen alueiden ruotsinkielinen yhteisnimi, joilla suomenruotsalaiset pääasiassa elävät. Siihen luetaan noin puolet Uudenmaan maakunnasta, Varsinais-Suomen eteläosa (Turunmaan seutukunta ja Turku sekä eräitä näihin rajautuvia alueita), Ahvenanmaa sekä suurin osa Pohjanmaan maakunnasta ja Kokkola Keski-Pohjanmaan maakunnasta (entisen Vaasan läänin rannikkoseutu). Svenskfinlandiin usein luetuissa Turussa ja pääkaupunkiseudulla asuu huomattava osa suomenruotsalaisista, vaikka he muodostavatkin näiden kaupunkien kokonaisväestöstä vain vähemmistön. Nykyinen pääkaupunkiseutu tosin oli pääasiassa ruotsinkielistä 1800-luvun lopulle saakka.
Svenskfinland toiminimenä
Suomessa toimi Svensk-Finland-niminen ruotsinkieliseen palveluun keskittynyt vakuutusyhtiö vuoteen 2001 asti, jolloin siitä tuli osa Veritas-vakuutusryhmää.
Folke Sundman
Folke Sundman (s. 1951) on suomalainen kansalaisaktivisti ja virkamies, joka on työskennellyt muun muassa Kepan toiminnanjohtajana vuosina 1986–2003 sekä ulkoasiainministeriön erikoistutkijana 2007–2016. Kehitysyhteistyön ohella hän on keskittynyt rauhantyöhön. Sundman on myös ollut yksi SDP:n taustavaikuttajista jo 1970-luvuta lähtien, vaikkei itse olekaan ollut päivänpolitiikassa. Hän on toiminut muun muassa ulkoministeri Erkki Tuomiojan erityisavustajana sekä ollut mukana laatimassa sosialidemokraattien periaateohjelmia. Lisäksi Sundman on Suomenruotsalaisten sosialidemokraattien keskeisiä hahmoja.
Elämä ja ura
Sundmanin molemmat isoisät taistelivat vuoden 1918 sisällissodassa punaisten puolella ja joutuivat vankileirille. Hänen Mustiossa asunut isänisänsä Einar Sundman ryhtyi Suomenlinnan vankileiriltä palattuaan pasifistiksi, mutta säilyi sosialidemokraattina loppueläänsä ajan. Äidinisä sen sijaan radikalisoitui Hennalan vankileirillä ja ryhtyi kommuunistiksi. Hänen isänsä Bruno Sundman oli SDP:n kansanedustajana vuosina 1951–1957. Sundman kiinnostui itse sosialidemokraattisesta aatteesta opiskellessaan Svenska normallyceumissa. Hän oli kiinnostunut myös kommunismista, mutta liittyi vuoden 1968 Tšekkoslovakian miehityksen johdosta SDP:en.
Sundmanille myönnettiin Suomen kristillisen rauhanliikkeen rauhanpalkinto vuonna 1994.
Ylikulkumenetelmä
thumb|300px|Planeetan animoitu ylikulku. Ylikulkumenetelmällä etsitään eksoplaneettoja eli planeettoja, jotka sijaitsevat muualla kuin omassa aurinkokunnassamme. Ylikulkumenetelmä perustuu siihen, että eksoplaneetta kulkiessaan keskustähtensä editse aiheuttaa keskustähtensä kirkkauteen pienen mutta havaittavan muutoksen. Tämä sitten rekisteröidään Maassa ja kyseistä tähteä aletaan seurata. Koska planeetta kulkee emotähtensä editse yleensä useammin kuin kerran, voidaan tästä selvittää planeetan kiertoaika ja siitä edelleen planeetan massa ja etäisyys emotähdestään. Jos planeetalla on kaasukehä, voidaan sen kemiallista koostumusta arvioida havaitsemalla kaasukehän aiheuttamaa pientä jälkeä emotähden spektrissä.
Suomalaiset harrastajat ovat havainneet eksoplaneettoja tällä menetelmällä.
Kuvia
Methods of detecting extrasolar planets
Bruno Lesch
thumb|170px|Professori Bruno Lesch Bruno Lorenz Nicolaus Lesch (2. elokuuta 1888 Turku – 18. joulukuuta 1945 Helsinki) oli suomalainen historian professori, joka toimi Ruotsalaisen kauppakorkeakoulun rehtorina.
Leschin vanhemmat olivat konttoristi Johan Fredrik Lesch ja Amanda Wilhelmina Andersson. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1910, toimi ylioppilaskunnan varapuheenjohtajana 1917-1919 ja Helsingin ruotsalaisen kauppaopiston johtajana 1919-1927. Filosofian tohtoriksi (lisensiaatiksi) Lesch valmistui 1924, väitöskirjan aiheenaan Carl Erik Mannerheim, ämbetsmannen och statsmannen I. Suomen ja Skandinavian historian dosentti Helsingin yliopistoon hänestä tuli 1926. Ruotsalaisessa kauppakorkeakoulussa hän toimi historian ja valtiotieteen vanhempana opettajana ja vuodesta 1927 rehtorina. Kauppakorkeakoulun mainitun alan professori hän oli 1934-1945. Väitöskirjansa lisäksi Lesch julkaisi varsinkin kustavilaista aikaa koskevia historiallisia ja taloustieteellisiä tutkimuksia, kuten Carl Erik Mannerheim, ämbetsmannen och statsmannen (1924), Palmstrushcka bankens Åbokontor (1925) ja Jan Anders Jägerhorn (1941). Hän myös kirjoitti ahkerasti sanoma- ja aikakauslehtiin. Lesch toimi Historiska förening -yhdistyksen puheenjohtajana 1929-1937, oli Paneurooppalaisen yhdistyksen varapuheenjohtaja vuodesta 1930 ja kuului Ruotsalaisen Kirjallisuusseuran johtokuntaan sekä ruotsalaisen kansanpuolueen johtoelimiin.
Leschin puoliso vuodesta 1915 oli Gunnel Harriet Dagmar Karsten (k. 1942).
Mytäjäinen
thumb|140px|Mytäjäisten varikon vesitorni. Mytäjäinen on Lahden alue, joka sijaitsee Valtatie 12:n eteläpuolella, Sopenkorven kaupunginosan itäosassa. Alueen keskellä sijaitsee Mytäjärven lampi. Alueelle omaleimainen puinen pientaloasutus syntyi varikkotoiminnan myötävaikutuksesta 1900-luvun vaihteessa.
1930-luvulle mennessä Mytäjärven rannan tuntumaan muodostui pieni vuokratonttialue, jolle asettui asumaan lähitehtaiden työläisiä sekä rautatieläisiä. Asuinalue on pienentynyt mm. ympäröivien teiden rakentamisen vuoksi. Alkuperäisestä alueesta on jäljellä ainoastaan Mytäjärven länsipuolella oleva osa.
Talot ovat lahtelaisten rakennusmestareiden käsialaa. Alueen talot ovat hirsirakenteisia, ja niissä on käytetty yleisesti 1900-luvun alun koristeaiheita. Osassa rakennuksista nähtävissä piirteitä myös jugendtyylistä. Puuaidoin rajatut pihapiirit vanhoine talousrakennuksineen huokuvat menneen ajan tunnelmaa.
Varikkoalue
Mytäjäisten historiassa keskeinen rooli on Riihimäen–Pietarin-radan varteen rakennetulla Lahden varikkoalueella. Varikkoalueen vanhin rakennus on 1860-luvun lopulla rakennettu veturitalli. Myös 1950-luvulla valmistunut Jarl Ungernin suunnittelema tiilinen vesitorni on vanhan veturivarikon maamerkkejä.
Alue kuuluu valtakunnallisesti merkittävien rakennettujen kulttuuriympäristöjen listalle. Senaatti-kiinteistöjen omistusaikana alue kärsi ilkivallasta. Sen osti vuonna 2015 Ari Tuhkanen, joka suunnittelee alueelle rivi- ja paritaloja, ja historiallisiinkin rakennuksiin tulisi asuntoja tai ravintolatoimintaa. Olemassa oleviin rakennuksiin tulee asukkaita ja yritystoimintaa kesällä 2015.
Archánes
Archánes on Kreikan kaupunki sekä samanniminen Archánes-Asteroúsian kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Αρχανών, Dimotikí Enótita Archanón) ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Iraklionin alueyksikössä Kreetan alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 5 042 ja varsinaisen Archánesin kaupungin (myös Epáno Archánes, Επάνω Αρχάνες; ”Ylä-Archánes”) väkiluku 3 969 (vuonna 2011).
pienoiskuva|vasen|Neitsyt Marian (Panagía) kirkko Epáno Archánesissa. Archánesin kaupunki sijaitsee Kreetan pohjoisissa keskiosissa noin 12 kilometriä Iraklionista etelään. Archánesin kunnallisyksikön kyliin kuuluu muun muassa Káto Archánes (”Ala-Archánes”). Archánes tunnetaan ennen kaikkea minolaiselta ajalta peräisin olevasta Archánesin palatsista ja asutuksesta, jonka rauniot ovat kaupungin alla. Osa niistä on kaivettu esille. Alueella on myös lukuisia muita minolaisia kohteita, kuten Anemóspilia, Fourní ja Vathýpetro, sekä Gioúchtas- eli Juktasvuori, joka sijaitsee kaupungin luoteispuolella. Kaupungin nähtävyyksiin kuuluu myös Archánesin arkeologinen museo.
Archánes oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Archánes-Asteroúsian kunnaksi yhdessä Asteroúsian ja Níkos Kazantzákiin kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat
Archánesin kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
Leiki
Leiki Oy on suomalainen ohjelmistoalan yritys, joka tarjoaa patentoitua teknologiaa verkkosivustoille sisällön löytämiseen ja mainonnan kohdentamiseen. Teknologia perustuu yksityiskohtaiseen automaattiseen sisältöanalyysiin ja reaaliaikaiseen käyttäjän kiinnostusten oppimiseen. Leikin asiakkaita ovat kustantajat, vähittäiskauppiaat ja mainosalan yritykset Euroopassa ja Yhdysvalloissa.
Yrityksen pääkonttori sijaitsee Helsingissä ja Yhdysvaltain toimisto Piilaaksossa. Yrityksen on perustanut Petrus Pennanen Helsingissä vuonna 2000.
Tuote
Yhtiön tuote on nimeltään Leiki Focus. Tuote liitetään johonkin verkkosivustoon. Sivustossa tuote toimii siten, että se näyttää sivuston käyttäjälle tätä kiinnostavaa sisältöä. Tuotteen avulla voidaan myös kohdentaa mainontaa ja mainoskampanjoita sivuston käyttäjille. Tuotteen ominaisuuksiin kuuluu, että se analysoi sivujen sisältöä. Voidakseen näyttää sisältöä ja mainoksia käyttäjälle tuote tarkkailee käyttäjän kiinnostuksen kohteita ja vertaa sivujen sisältöä niihin.
Leiki on koko historiansa ajan kehittänyt Leiki Focus -tuotetta. Tuotteen kyky analysoida sisältöjä ja päätellä käyttäjien kiinnostuksia perustuu ontologiaan, jossa yli 2 miljoonaa sanayhdistelmää liittyy yli 100 000 kieliriippumattomaan käsitteeseen.
Asiakkaat ja palvelut
Suomessa muun muassa Yleisradion, MTV:n, Alma Median, Talentumin ja Allerin verkkopalveluihin on kytketty Leikin järjestelmä. Yhdysvalloissa Leikin asiakkaisiin kuuluu maailman suurin sisällönsuositteluverkosto Outbrain.
Useisiin Suomen suurimpiin verkkopalveluihin kytketty Leikin palvelu seuraa jatkuvasti kaikkien kävijöiden selauskäyttäytymistä, päivittää sen perusteella kuhunkin selaimeen liittyvää reaaliaikaista kiinnostusprofiilia ja suosittelee todennäköisesti kiinnostavaa sisältöä sekä sivulla olevien aiheiden että käyttäjän kiinnostushistorian perusteella. Leikin tietokannoissa on lähes kaikkien suomalaisten selainten reaaliaikaiset kiinnostustiedot. Leikin seuranta on anonyymiä ja sen voi halutessaan kytkeä pois.
Yrityksen tarjoamat suositteluelementit löytää suomalaisten mediayhtiöiden palveluista kuten yle.fi, iltalehti.fi, mtv.fi ja suomi24.fi esimerkiksi otsikoiden "Poimintoja Ylen sisällöstä", "Lisää aiheesta" ja "Suosittelemme" alta. Tyypillisesti palveluiden etusivuilla elementit suosittelevat sisältöjä käyttäjän kiinnostushistorian perusteella, ja artikkelisivuilla suositellaan kyseisen artikkelin aiheisiin liittyvää sisältöä. Tarkoituksena on saada käyttäjä löytämään kiinnostava sisältö sekä saman palvelun sisältä että muista mediayhtiön palveluista ilman tarvetta käyttää hakukonetta.
Julkisella sektorilla Leikiä käyttää Ympäristöministeriön Tarkkailija-palvelu, johon Leiki integroi kaikkien Suomen kuntien ja useimpien ministeriöiden artikkelit, dokumentit ja muut verkossa näkyvät sisällöt. Palvelu mahdollistaa tiedon hakemisen tiettyyn paikkaan ja aiheeseen liittyen niin että monimerkityksellisten sanojen kuten "Vesijärvi" tai "Kallio" oikea merkitys selvitetään ja haku kohdistetaan siihen. Palvelu tarjoaa myös suositteluelementin, jolla julkishallinnon sisällöt voidaan yhdistää toisiinsa organisaatiorajojen yli.
Vähittäiskaupan puolella Leikin asiakkaisiin kuuluvat Keskon suomalaiset verkkopalvelut.
Palkintoja
2005 Red Herring Top 100 European technology companies; 2007 European ICT Prize; 2007 UK Newspaper Awards, Most Innovative Technology for Financial Times Mobile News Reader; 2008 Vuoden Mediainnovaatio, 2015 Good Practice for Environmental Information, Office of the United Nations High Commissioner for Human Rights
Sadio Mané
Sadio Mané (s. 10. huhtikuuta 1992 Sédhiou) on senegalilainen jalkapalloilija, joka edustaa Saudi-Arabian Valioliigassa pelaavaa Al-Nassria. Oikeajalkainen Mané on pelipaikaltaan laituri, tosin hän voi pelata myös muilla hyökkäyksen pelipaikoilla. Mané edustaa maajoukkuetasolla Senegalin jalkapallomaajoukkuetta. Elokuussa 2023 Mané liittyi saudiarabialaisseura Al-Nassriin nelivuotisella sopimuksella. Siirtosumma oli arvolta noin 24 miljoonaa euroa. Ennen Al-Nassria Mané on pelannut Ranskan Ligue 2:ssa Metzissä, Itävallan Bundesliigan Red Bull Salzburgissa, Valioliigan Southamptonissa sekä Liverpoolissa, ja Bundesliigan Bayern Münchenissä.
Seurajoukkueura
Mané edusti Ranskan Ligue 2:n FC Metziä vuodet 2011−2012. Elokuussa 2012 hän siirtyi Itävallan Bundesliigan Red Bull Salzburgiin noin 4 miljoonalla eurolla. Salzburgissa Mané oli mukana voittamassa liigaa ja cupia kaudella 2013−2014. Hän pelasi Salzburgissa kaikkiaan 63 liigaottelua, ja teki 31 maalia. Eurooppa-liigassa hän teki 11 ottelussa viisi maalia. Hän pelasi myös viisi ottelua Mestarien liigan karsinnoissa.
Syyskuussa 2014 Mané siirtyi Valioliigan Southampton FC:hen arviolta 23 miljoonan euron siirtokorvauksella. Hän debytoi liigassa syyskuussa Queens Park Rangersia vastaan ja teki ensimmäisen liigamaalinsa 1−0-voitossa Stoke Cityä vastaan lokakuussa. Ensimmäisellä kaudellaan Southamptonissa (2014−2015) Mané nousi avauskokoonpanon pelaajaksi tehden 30 ottelussa kymmenen maalia. Kaudella 2015−2016 hän teki 37 valioliigaottelussa 11 maalia ja antoi seitsemän maalisyöttöä. Ottelussa Manchester Cityä vastaan hän teki hattutempun.
Kesällä 2016 Mané siirtyi 41,2 miljoonan euron siirtosummalla Liverpool FC:n riveihin. Ensimmäisellä kaudellaan hän teki 27 valioliigaottelussa 13 maalia ja antoi kuusi maalisyöttöä. Hänet valittiin Valioliigan kauden joukkueeseen. Seuraavalla kaudella hän viimeisteli valioliigassa 29 ottelussa kymmenen ja alusti seitsemän maalia. Mestarien liigassa hän teki 11 ottelussa kymmenen maalia, näistä yhden tappiollisessa finaalissa Real Madridia vastaan.
Kaudella 2018−2019 Mané viimeisteli Valioliigassa 36 ottelussa 22 maalia, mikä riitti jaettuun maalikuninkuuteen. Hänet valittiin Valioliigan kauden joukkueeseen. Mestarien liigassa hän teki 13 ottelussa neljä ja syötti kolme maalia. Hän pelasi myös Liverpoolin voittoisassa loppuottelussa Tottenhamia vastaan. Hänet valittiin Mestarien liigan kauden joukkueeseen.
Mané viimeisteli Liverpoolin mestaruuskaudella 2019–2020 pelaamissaan 35 valioliigaottelussa 18 ja alusti yhdeksän maalia. Hänet valittiin jälleen Valioliigan kauden joukkueeseen. Hän voitti myös UEFA Super Cupin ja seurajoukkueiden maailmanmestaruuden. Mestarien liigan kahdeksassa ottelussa hän teki kaksi maalia. Kaudella 2020–2021 hän pelasi 35 valioliigaottelua, joissa teki 11 ja syötti kahdeksan maalia. Mestarien liigassa hän viimeisteli kolme maalia pelaamissaan kymmenessä ottelussa. Kaudella 2021–2022 hän pelasi Valioliigassa 34 ottelua, joissa teki 16 ja syötti neljä maalia. Hänet valittiin jälleen Valioliigan kauden joukkueeseen. Mestarien liigassa hän pelasi kaikissa 13 ottelussa, ja oli avauskokoonpanossa myös tappiollisessa loppuottelussa. Hän teki viisi maalia, muun muassa yhden molemmissa välieräotteluissa. Hän oli avauksessa Liverpoolin voittamissa FA Cupin ja liigacupin loppuotteluissa.
Mané siirtyi Bayern Müncheniin kesällä 2022. Tulokaskaudellaan hän pelasi Bundesliigassa 25 ottelua, joissa hän teki seitsemän maalia ja antoi viisi maalisyöttöä Bayernin voittaessa mestaruuden. Hän oli voittamassa myös DFL-Supercupia. Mestarien liigassa pelaamissaan yhdeksässä ottelussa hän teki kolme maalia. Manchester Citylle kärsityn puolivälierätappion jälkeen Manén kerrottiin lyöneen pukuhuoneessa joukkuetoveriaan Leroy Sanéa hermostuttuaan tämän kentällä antamasta palautteesta.
Elokuussa 2023 Mané siirtyi Al-Nassriin.
Maajoukkueura
Mané kuului Senegalin joukkueeseen vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa. Hän pelasi siellä jokaisessa Senegalin neljästä ottelusta. Senegalin jalkapallomaajoukkueessa Mané debytoi saman vuoden toukokuussa Marokkoa vastaan, ja kuuluu nykyisin joukkueen avainpelaajiin. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki MM-karsintaottelussa Liberiaa vastaan kesäkuussa 2012. Hän kuului joukkueeseen myös vuoden 2015 Afrikan-mestaruuskilpailuissa, jossa pelasi kaksi ottelua. Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2017 hän pelasi kolme ottelua. MM-kilpailuissa 2018 hän pelasi Senegalin kaikki kolme ottelua, ja teki maalin ottelussa Japania vastaan.
Afrikan mestaruuskilpailuissa 2019 Mané pelasi kuusi ottelua ja teki kolme maalia Senegalin saavuttaessa hopeaa. Hänet valittiin turnauksen tähdistöjoukkueeseen. Hänet valittiin Afrikan vuoden jalkapalloilijaksi 2019. Tammikuuhun 2022 siirretyissä Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2021 hän oli avauskokoonpanossa Senegalin kaikissa seitsemässä ottelussa, ja teki kolme maalia. Loppuottelussa Egyptiä vastaan hän teki rangaistuspotkukilpailussa Senegalin mestaruuden ratkaisseen viimeisen maalin. Hän joutui jäämään jalkavamman vuoksi pois MM-kilpailuista 2022.
Dío
Dío on Kreikan kylä sekä samanniminen Dío-Ólympoksen kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Δίου, Dimotikí Enótita Díou) ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Pierian alueyksikössä Keski-Makedonian alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 10 066 ja varsinaisen Díon kylän väkiluku 1 130 (vuonna 2011).
thumb|left|220px|[[Dion (Pieria)|Antiikin Dionin kaupunginmuuria.]] Díon kylä sijaitsee lähellä Ólymposvuorta noin 15 kilometriä lounaaseen Katerínista ja noin 425 kilometriä pohjoiseen Ateenasta. Kylä on perinyt nimensä antiikin aikaisesta Dionin kaupungista, jonka arkeologinen kohde sijaitsee aivan nykyisen kylän vieressä. Dion oli merkittävä Zeuksen ja muusien kulttipaikka. Díossa toimii Díon arkeologinen museo, joka esittelee arkeologiselta alueelta tehtyjä löydöksiä.
Dio oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Dío-Ólympoksen kunnaksi yhdessä Anatolikós Ólympoksen ja Litóchoron kanssa.
My Little Pony: The Movie
My Little Pony: The Movie on kahden animaatioelokuvan englanninkielinen nimi:
Antskogin ruukki
thumb|260px|Antskogin ruukin rakennuksia. Antskogin ruukki oli noin vuonna 1630 Anskunjoen varrelle perustettu rautaruukki, jonka ympärille syntyi Anskun ruukkiyhdyskunta. Pohjan pitäjästä muodostui vähitellen 1600-luvulla Suomen raudan valmistuksen keskus, kun sinne ja lähiympäristöön perustettiin Ruotsin raudantarpeen tyydyttämiseksi useita ruukkeja. Antskogin ruukin perusti turkulainen Jakob Wolle (Wulff).
Ruukin kultakautta oli 1600-luku. Sen jälkeen se vielä 1800-luvulla koki kaksi nousukautta, jolloin siellä tuotettiin kuparia. Kuparilaitoksen toiminta loppui kuitenkin 1880. Alueella oli jo aiemmin perustettu tekstiiliteollisuutta, ja se toiminta jatkui vuoteen 1959. Tilat myytiin huutokaupassa MAKO Oy:lle. Nykyisin ruukkialueella on asukkaita 120, ja varsinkin kesäaikaan siellä on vilkasta toimintaa.
Sysäysputkimoottori
Sysäysputkimoottori on reaktiomoottorityyppi, joka polttaa polttoaineensa pulsseissa. Moottori koostuu sysäysputkesta ja polttoaineensyöttöjärjestelmästä. Siinä ei läppäventtiilin ohella ole lainkaan liikkuvia osia.
Historia
Ensimmäinen toimiva sysäysputkimoottori rakennettiin Venäjällä 1908. Sysäysputkimoottoria käytettiin operatiivisesti ensimmäisen kerran saksalaisessa V1-lentopommissa. Sysäysputkimoottorin tunnusomaisen äänen mukaan V-1 sai nimen buzz bomb (surinapommi).
Rakenne ja toiminta
thumb|250px|Sysäysputkimoottorin toiminta. 1 = imutahti, 2 = työtahti, 3 = poistotahti Sysäysputken tärkeimmät osat ovat polttokammio (jossa tapahtuu palaminen), läppäventtiili, ja pakoputki. Sytytysmekanismina voidaan käyttää joko sytytystulppaa, hehkutulppaa tai itsesytytystä kuulamoottorin tapaan.
Kun sysäysputki käynnistetään, sytytysmekanismi käynnistetään ja polttoainehana avataan [1]. Samalla läppäventtiileille puhalletaan ilmaa. Ilman ja polttoaineen sekoituksen pitäisi nyt syttyä, jolloin sysäysputki alkaa toimia pitäen sille tunnusomaista pärisevää tai poksahtelevaa ääntä. Palavan kaasun paine sulkee läppäventtiilin [2], jolloin ilman ja polttoaineen tulo palokammioon lakkaa. Kuumat palokaasut poistuvat pakoputken kautta [3]. Paineen laskiessa läppäventtiili jälleen aukeaa, palokammioon syöksyy uutta ilma-polttoaineseosta, ja prosessisykli alkaa alusta.
Sysäysputkimoottori seuraa termodynaamisesti Lenoir'in kiertoprosessia, joka eroaa Carnot'n ja Braytonin kiertoprosesseista sikäli, että siitä puuttuu kokonaan puristustahti - siinä on vain imu-, työ- ja poistotahdit. Paine saadaan aikaan ilmavirran dynaamisella paineella - tästä syystä sysäysputkimoottori tuottaa työntövoimaa vain liikkeessä ollessaan. Termodynaamisesti sysäysputkimoottorilla on aina huonompi terminen hyötysuhde kuin mäntämoottoreilla ja turbiineilla, mutta sysäysputkimoottori on molempia paljon yksinkertaisempi ja helpompi valmistaa, ja siinä voidaan käyttää heikkolaatuisiakin polttoaineita.
On hyvin helppoa sanoa, että toimiiko sysäysputkimoottori, sillä se käydessään tuottaa hyvin kovaa pärisevää ääntä. Pärinä itsessään johtuu polttoaineen räjähdysmäisestä palamisesta sysäysputken polttokammiossa, jota tapahtuu yleensä 40-200 kertaa sekunnissa. Sysäysputkimoottori myös kuumenee käydessään, joskus jopa valkohehkuiseksi.
Läppäventtiili, joka säätää ilman tuloa, on useimmiten hyvin ohutta jousiterästä. Se avautuu ja sulkeutuu palamissyklin mukaan, riippuen siitä, palaako polttoaine vai ottaako moottori sisään palokammioon polttoainetta ja tuoretta ilmaa. Pienemmissä moottoreissa venttiili ei siihen kohdistuvan voiman ja kuumuuden takia yleensä kestä 20 minuuttia pidempään yhtäjaksoista käyttöä. Venttiilien käyttöikää voidaan pidentää esimerkiksi estämällä kuumien palokaasujen pääsy suoraan kosketuksiin ventiilien kanssa. Läppäventtiilien liikeratojen minimointi kasvattaa myös venttiilien ikää.
Moottorityyppi on yksinkertainen valmistaa ja se antaa painoonsa nähden melko suuren työntövoiman verrattuna muihin moottorityyppeihin. Sysäysputki ei vaadi myöskään polttoainepumppua tai muita suihkumoottorien tavallisesti tarvitsemia laitteita toimiakseen. Ongelmana sysäysputkessa on tosin sen heikko terminen hyötysuhde, suuri polttoaineenkulutus ja voimakas käyntimelu (jopa yli 140 dB). Sitä käytetään nykyaikana lähinnä vain pienoislaitteissa. Sysäysmoottorin seisontateho on hyvin huono, joten se voidaan käynnistää vasta, kun laite on saanut riittävän alkuvauhdin, ja ilmavirran dynaaminen paine riittää käyttämään läppäventtiiliä. Vaihtoehtoisesti moottori voidaan käynnistää puhaltamalla paineilmaa imuaukkoon. Usein virtauksen dynaamista painetta tehostetaan myös muotoilemalla ilmanotto venturiputken muotoiseksi.
Venttiilitön sysäysputkimoottori
Venttiilitön sysäysputkimoottori on lähes samanlainen kuin tavallinen sysäysputki, mutta venttiili on korvattu ilmanottoputkella, joka yleensä taivutetaan taaksepäin, sillä sekin tuottaa työntövoimaa. Venttiilitön sysäysputki voi toimia lähes rajattoman ajan, jos se on rakennettu riittävän kestävistä materiaaleista. Moottorin teho-painosuhde on tosin huonompi, kuin samankokoisen venttiilillisen moottorin.
Sysäysputkimoottorin värähtelevän luonnon ansiosta venttiilitön sysäysputkimoottori on myös mahdollista luoda erittäin yksinkertaisesti pienen purkin sisälle. Tässä palotila on pitkulainen, yleensä lasi- tai peltipurkista tehty ja ilmanottona sekä pakoputkena toimii yksi reikä keskellä yläosaa. Sytytyksessä liekki menee palotilan sisälle ja luo tyhjiön, joka taas imee ilmaa ja seos syttyy uudelleen. Työntövoima on erittäin alhainen, vain muutamia grammoja, mutta tarpeeksi kevyestä materiaalista valmistettu moottori jaksaa liikuttaa itseään esim. vedessä, jään päällä tai pyörien avulla.
Sysäysputkimoottorin rakennusohjeet
Englanninkieliseltä sysäysputkimoottorisivustolta löytää paljon erilaisia malleja sekä rakennusohjeita sekä tavallisen sysäysputkimoottorin että venttiilittömän moottorin valmistamiseen.
Kalle Korma
Kalle Heikki Korma (ent. Fallström, 27. joulukuuta 1900 Helsinki – 9. syyskuuta 1985 Helsinki ) oli suomalainen jalkapalloilija ja jääpalloilija.
Korma pelasi Helsingin Jalkapalloklubissa jalkapalloa ja jääpalloa vuosina 1922–1928. Hän voitti seuran riveissä Suomen mestaruuden jalkapallossa 1923 ja 1925 sekä jääpallossa 1923 ja 1924. Suomen jalkapallomaajoukkueessa Korma pelasi 19 maaottelua, joissa hän teki 10 maalia.
Batagurkilpikonna
Batagurkilpikonna eli mangrovekilpikonna (Batagur baska) on äärimmäisen uhanalainen kilpikonna, joka elää Bangladeshissa, Intiassa, Indonesiassa, Kambodžassa ja Malesiassa. Sukupuuttoon se on kuollut Myanmarissa, Singaporessa, Thaimaassa ja Vietnamissa.
Kooltaan batagurkilpikonna kasvaa korkeintaan 60 senttimetriä pitkäksi. Kilpikonnan pää on pieni ja ylöspäin suuntautunut.
Batagurkilpikonna elää Etelä-Aasian joissa, erityisesti Malesiassa Kedahin, Perakin ja Terengganun osavaltioiden joissa, jotka ovat myös sen tärkeimpiä lisääntymisalueita. Batagurkilpikonnat ovat vähentyneet voimakkaasti niiden metsästyksen ja laittoman maasta kuljetuksen vuoksi. Lisäksi kilpikonnia on perinteisesti käytetty kansanlääketieteen parissa sekä ravintona: muun muassa Kambodžassa batagurkilpikonnan munat ovat suurta herkkua.
Tennis kesäolympialaisissa 1988
right|85px|Tennis
Vuoden 1988 kesäolympialaisten tennis järjestettiin 20. syyskuuta – 1. lokakuuta 1988 Soul Olympic Park Tennis Centerissä, Etelä-Koreassa. Tämä oli kahdeksas kerta kun laji oli mukana virallisena lajina olympialaisten ohjelmassa. Viimeksi tenniksessä kilpailtiin mitaleissa kesäolympialaisissa 1924, mutta laji oli myös mukana näytöslajina vuosina 1968 ja 1984. Mukana oli 129 osanottajaa 38 eri maasta. Tapahtumia oli neljä. Kolmannet sijoitukset jaettiin kahden joukkueen tai pelaajan kesken.
Darátsos
Darátsos (myös Darátso, Δαράτσο) on Kreikan kaupunki, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Chanián kuntaan, Chanián alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Aiemmin kaupunki kuului Néa Kydonían kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Chanián kunnan Néa Kydonían kunnallisyksikköön. Kaupunki muodostaa oman kaupunkiyhdyskuntansa (Δημοτική Κοινότητα Δαράτσου, Dimotikí Koinótita Darátsou). Kaupungin väkiluku on 4 732 (vuonna 2011).
Stefanus V
Stefanus V oli paavina syyskuusta 885 – 14. syyskuuta 891. Fotiosta koskevissa kiistoissa hän jatkoi paavi Pyhä Nikolaus I:n jyrkkää linjaa. Hän nousi paaviksi joulukuussa 885 ilman, että asiasta olisi sovittu frankkien kuninkaan Kaarle Paksun kanssa. Kuningas pahastui ja epäsi paavilta apujoukot taisteluissa saraseeneja vastaan. Paavi kääntyi silloin Guido Spoleton, Italian mahtavimman ruhtinaan puoleen. Kaarle Paksun kuoltua paavi joutuikin kruunaamaan Guidon Rooman keisariksi ja Italian kuninkaaksi. Tuohon aikaan oli useita kilpailevia mahtimiehiä, jotka käyttivät kuninkaan ja keisarin titteliä.
Darátsos
Darátsos sijaitsee saaren pohjoisrannikolla noin neljä kilometriä Chaniásta lounaaseen ja sen on nykyisin käytännössä Chanián esikaupunkialuetta. Alkuperäinen Darátsos sijaitsee ylempänä kauempana merenrannasta. Sen ranta-asutus Káto Darátso eli ”Alempi Darátso” (kaupunginosat Ágioi Apóstoloi ja Mákrys Toíchos) sijaitsevat merenrannalla. Se on nykyisin lähinnä turistikohde.
Petolliset ystävät
Käsitettä käytetään vain erittäin harvoin saman kielen sanoista, jotka ovat sattumalta samanlaisia (eli eivät ole sukulaissanoja eivätkä tarkoita samaa tai samanlaista). Tällaisesta esimerkkinä suomen kielessä esiintyvät sanat laki (huippu) ja laki (säädös), mutta yleensä sellaisia sanoja kutsutaan homonyymeiksi ja petolliset ystävät -käsitteen käyttö niistä pidettäisiin vääränä tai ainakin harhaanjohtavana.
Darátsos
Kaupungin itäpuolella sijaitsee Galatás ja kaakkoispuolella Vamvakópoulo.
Petolliset ystävät
Hyvin harva kielten välinen sanapari tarkoittaa täysin samaa asiaa. Sanan merkitys vaihtelee käyttöyhteyden mukaan. Sanoilla on merkityskenttiä, jotka kertovat miten laajasti sana käsittää jonkun asian tai ilmiön. Esimerkkinä yleisin käännös suomen sanalle poika on ruotsiksi pojke, mutta jos tarkoitetaan jonkun omaa jälkeläistä, on ruotsinnos son.
Etelä – edel ja lounas – lõuna
Suomen ja viron kielessä etelää ja lounasta tarkoittavien ilmansuuntien nimet ovat keskenään toisin päin. Viron edel tarkoittaa suomen 'lounasta' ja vastaavasti viron lõuna suomen 'etelää'.
Ilmari Soisalon-Soininen
Kaarlo Osmo Ilmari Soisalon-Soininen (4. kesäkuuta 1917 Helsinki – 5. lokakuuta 2002 Helsinki) oli suomalainen teologi ja professori. Hän oli Helsingin yliopiston Vanhan testamentin eksegetiikan professori 1967–1984. Hän tutki Septuagintaa.
Petolliset ystävät
Tape – teippi
Teippi-sana on laina englannin tape-sanasta. Englannissa "tape" kuitenkin tarkoittaa mitä tahansa nauhaa, vertaa esimerkiksi video tape. Suomen kieleen lainattiin sanan merkitys adhesive tape eli kiinnittyvä nauha, liimanauha.
Ilmari Soisalon-Soininen
Soisalon-Soininen väitteli 1951 tohtoriksi Helsingin yliopistosta. Hän oli Helsingin yliopiston Vanhan Testamentin eksegetiikan dosentti 1953–1964, vt. professori ja eksegetiikan apulaisprofessori 1964–1966 sekä Vanhan Testamentin eksegetiikan professori 1967–1984.
Petolliset ystävät
Identity – identiteetti
Identity on hyvä esimerkki väärästä ystävästä ja yleisestä käännösvirheestä. Suomen identiteetti on ihmisen käsitys omasta itsestään, kun englannissa identity merkitsee myös henkilöyttä.
Ilmari Soisalon-Soininen
Ilmari Soisalon-Soinisen poika Eljas Soisalon-Soininen (s. 1949) on tietojenkäsittelytekniikan professori.
Petolliset ystävät
President – presidentti
Sana president merkitsee (joukon) edessä istuvaa. Yleinen merkitys on 'puheenjohtaja', mutta valtioissa ja ylioikeuksissa 'presidentti'. Siten esimerkiksi Amerikassa yhtiöistä puhuttaessa president tarkoittaa 'yhtiön hallituksen puheenjohtajaa'. Moottoripyöräjengit kuitenkin kutsuvat johtajiaan "presidenteiksi".
Minister – ministeri
Amerikanenglannissa minister merkitsee 'pappia', "ministeri" taas on secretary ("sihteeri"). Yhdysvalloissa Secretary of State on 'ulkoministeri' eikä "valtiosihteeri". Brittienglannissa taas minister merkitsee 'ministeriä' kuten myös Secretary of State.
Corporation - korporaatio
Suomen sana korporaatio tarkoittaa yhdistystä tai järjestöä, esimerkiksi ylioppilaskuntaa. Amerikanenglannin "corporation" on suomeksi lähinnä "oikeushenkilö", tai useimmiten "yritys". Erityisesti salaliittoteoreetikot viljelevät tätä sekaannusta.
Henry Biaudet
Biaudet’n kansainvälisen taustan vuoksi hänen identiteettinsä vaihteli kosmopolitismin ja suomalaisen nationalismin välillä. Myös tutkijana hänen työssään yhdistyi Suomen kansallinen historiankirjoitus ja laajempi eurooppalaisen historiankirjoituksen konteksti. Kielikiistassa Biaudet oli kiivas suomenmielinen, vaikka puhuikin itse suomea hieman kankeasti.
Nuoruus ja sotilasura
Biaudet oli sveitsiläis-ranskalaista sukua ja syntyi Saksassa. Hänen vanhempansa olivat yliopistonlehtori Léon Gabriel Biaudet ja Marie Louise Gerber. Perhe muutti Sveitsistä Suomeen vuonna 1873. Ranskalaissyntyinen isä perusti tuolloin Helsinkiin ranskankielisen tyttökoulun ja sai 1880 viran Keisarillisesta Aleksanterin-Yliopistosta ranskan kielen lehtorina, jona toimi kuolemaansa 1898 saakka. Henry Biaudet kävi koulunsa osin Suomessa ja osin Ranskassa. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Genevessä vuonna 1887 ja aloitti samana vuonna sotilasuran Suomessa vapaaehtoisena aliupseerina Uudenmaan tarkk’ampujapataljoonassa. Biaudet kävi Moskovan junkkarikoulua 1890–1892 ja valmistui 1892 upseeriksi Haminan kadettikoulusta. Hän palveli aliluutnanttina aluksi 50. Belostokin jalkaväkirykmentissä Sevastopolissa ja vuodesta 1894 Suomessa Hämeen tarkk’ampujapataljoonassa. Hän yleni luutnantiksi 1895. Biaudet kuitenkin erotettiin Suomen sotaväestä vuonna 1899, koska hän oli osallistunut helmikuun manifestia vastustaneeseen poliittisen toimintaan. Hän menetti myös sotilaseläkkeensä, mutta sai eron yhteydessä ylennyksen alikapteeniksi.
Aktivismi ja väitöskirjatutkimus
Sotilasuran päätyttyä Biaudet aloitti Keisarillisessa Aleksanterin-Yliopistossa huippuvauhdilla edenneet historian opinnot ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1901 sekä lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1906. Vailla vakituista virkaa hän elätti itsensä toimimalla ranskan kielen opettajana helsinkiläisissä kouluissa sekä lehtimiehenä. Vuonna 1900 hän työskenteli Aftonpostenin toimittajana ja Nya Pressenin ulkomaankirjeenvaihtajana.
Sortokauden aikana Biaudet liittyi aktivistien salaiseen organisaatioon ja toimi sen johtajana ulkomailla. Hän oli Venäjällä palvellessaan solminut suhteita venäläisiin sosialistivallankumouksellisiin (”eserrät”). Kyseisen puolueen taistelujärjestön salamurhattua Venäjän sisäministeri Dmitri Sipjaginin vuonna 1902 Biaudet’ta epäiltiin osalliseksi ja hänestä tehtiin Suomessa salainen etsintäkuulutus. Hän oli tuolloin valmistelemassa E. G. Palménin ohjauksessa väitöskirjaa katolisuuden ja reformaation suhteesta Juhana III:n ajan Ruotsissa ja oleskeli pääasiallisesti ulkomailla tekemässä arkistotyötä, etenkin Vatikaanin kirjastossa Roomassa. Biaudet oli työskentellyt vuodesta 1902 Keski- ja Etelä-Euroopan arkistoissa, pääasiassa Vatikaanissa. Hän halusi kirjoittaa uusiksi Ruotsin vastauskonpuhdistuksen historian katolisten lähteiden avulla, kun aiempi tutkimus oli turvautunut lähinnä traditioon perustuneisiin ruotsalaisiin lähteisiin. Työnsä myötä hän hakeutui yhteistyöhön eurooppalaisten katolisen kirkon historian tutkijoiden kanssa ja pääsi yhteyksiensä avulla käyttämään muun muassa jesuiittajärjestön salaisia arkistoja.
Kuultuaan vuonna 1903 olevansa Suomessa etsintäkuulutettu Biaudet päätti jäädä pysyvästi ulkomaille. Etsintäkuulutuksen vuoksi yliopisto joutui katkaisemaan hänen stipendinsä ja Suomen Historiallinen Seura rahoituksen hänen suunnittelemaltaan lähdejulkaisutyöltä. Jälkimmäinen hanke suunniteltiin siirrettäväksi sen jatkumisen varmistamiseksi ensin Herman Gummerukselle ja tämän jouduttua vangituksi Per Olof von Törnelle. Biaudet sai kuitenkin järjestettyä suomalaisilta kollegoiltaan salaista taloudellista tukea, mikä mahdollisti hänen tieteellisen työnsä jatkamisen. Von Törne jäi hänen avukseen Roomaan. Heidän ja Vatikaanin arkistossa samaan aikaan työskennelleiden ruotsalaisten tutkijoiden välille syntyi kilpailuasetelma ja kiista oikeudesta eräiden kokoelmien käyttöön. Seurauksena Vatikaanin arkistonhoitaja peruutti välillä Biaudet’n luvat asiakirjojen valokuvaamiseen, minkä vuoksi lähdejulkaisuhanke oli keskeytettävä. Tämä kuitenkin mahdollisti Biaudet’lle ja von Törnelle omiin väitöskirjatöhinsä keskittymisen. Samanaikaisesti Biaudet jatkoi mukana Suomen aktivistien toiminnassa, suunnitteli Suomen kenraalikuvernööri Nikolai Bobrikovin murhaa ja pyrki vuonna 1905 järjestämään Venäjän vallankumouksellisille aseita ulkomailta. Hänen vastuullaan oli myös Suomen asiaa koskevan propagandan levittäminen romaanisen kielialueen lehtiin Euroopassa.
Vuoden 1905 suurlakko muutti Suomen poliittisia oloja ja pidätysuhan väistyttyä Biaudet saattoi palata kotimaahan väittelemään. Hän väitteli tohtoriksi 1906 tutkimuksellaan Le Saint-Siège et la Suède durant la seconde moitié du XVIe siècle. Väitöskirjassaan Biaudet esitti vallitsevasta tulkinnasta poiketen, että Juhana III:n kirkkopoliitiikkaa motivoivat myös taloudelliset ja valtapoliittiset intressit eikä vain tämän oma uskonnollinen vakaumus. Muut tutkijat tyrmäsivät ajatuksen, mutta myöhempi historiantutkimus on päätynyt pitkälti samaan johtopäätökseen. Biaudet korosti muiden fennomaanitutkijoiden tavoin myös 1500-luvun Suomen itsenäisyyttä suhteessa Ruotsiin ja Ruotsin vallan ajan kielteistä vaikutusta Suomessa. Nämä värittyneet tulkinnat herättivät vastustusta varsinkin suomenruotsalaisten tutkijoiden keskuudessa, ja M. G. Schybergson leimasi Biaudet’n tutkimukset poliittiseksi propagandaksi. Etelä-Euroopassa tutkimus kuitenkin otettiin positiivisesti vastaan.
Suomalaisen ”tutkimusretkikunnan” johtajana Roomassa
Samoihin aikoihin väitöskirjan kanssa ilmestyi ensimmäinen osa Biaudet’n kokoamasta merkittävästä lähdejulkaisusarjasta. Hän sai myös yliopiston suurimman stipendin Herman Rosenbergin rahastosta ja palasi jatkamaan työtään Roomaan. Vuodesta 1909 Biaudet johti Suomalaisen Tiedeakatemian rahoittamaa Expédition historique finlandaise de Rome -nimistä suomalaista tutkijaryhmää, jonka tehtävänä oli etsiä ja julkaista Suomea koskevia historiallisia asiakirjoja Vatikaanin arkistosta. Ryhmän keskeisiä tutkijoita olivat sisarukset Kaarlo ja Liisi Karttunen. Biaudet’n ohjauksessa ehti valmistua kolme väitöskirjaa sekä neljä osaa Études romaines -nimistä julkaisua. Kaarlo ja Liisi Karttunen sekä August Pärnänen väittelivät kaikki vuonna 1910 ranskaksi. Biaudet’n kansainvälisesti merkittävin tieteellinen saavutus oli yhdessä Liisi Karttusen kanssa tehty kaksiosainen biografinen luettelo nuntiuksista eli paavin lähettiläistä vuoteen 1800 saakka. Biaudet’n nimissä julkaistu ensimmäinen osa ulottui vuoteen 1648 ja ilmestyi vuonna 1910. E. G. Palménin kuoltua vuonna 1911 Biaudet haki häneltä vapautunutta Suomen ja Skandinavian historian professorin virkaa, mutta hävisi riitaisassa haussa Carl von Bonsdorffille. Suomalaisen Tiedeakatemian rahoitus Biaudet’n tutkijaryhmälle päättyi 1914 ja seuraavana vuonna hän kuoli lavantautiin. Tämä johti ryhmän hajoamiseen.
Biaudet tutustui Italiassa vierailleeseen kirjailija Joel Lehtoseen ja auttoi häntä Boccaccion Decameronen suomentamisessa. Lehtonen puolestaan oli Biaudet’n yhdyshenkilönä suomalaisiin lehtiin.
Atte Ennala
Ennala valmistui kansakoulunopettajaksi 1914 Jyväskylän opettajaseminaarista. Hän oli vuosina 1914–1924 opettajana Kuorevedellä, Suomussalmella, Pielisjärvellä, Kontiolahdella, Suomusjärvellä sekä Yläneellä.
Ennala toimi lähes 30 vuoden ajan vuosina 1925–1954 Pusulan Hyönölän koulun opettajana. Ankarana opettajana tunnettu Ennala joutui kuitenkin lähtemään Pusulasta, ja myöhemmin hän oli muun muassa pankinjohtajana Haapavedellä. Viimeksi Ennala asui eläkkeellä ollessaan Oulussa.
Ennala julkaisi satukokoelmia lapsille sekä kirjoitti myös pieniä satunäytelmiä ja vuoropuheluita.
Atte Ennala oli kaksi kertaa naimisissa. Hänellä oli viisi lasta, joista tunnetuin oli toimittaja ja kirjailija Veikko Ennala.
Maseru
Maseru (joskus Masero) on Lesothon pääkaupunki. Sen asukasluku oli vuonna 2016 330 760. Maseru perustettiin vuonna 1869 Basutomaan brittihallinnon keskukseksi. Se kasvoi huomattavasti 1900-luvulla ja itsenäisen Lesothon pääkaupunki se on ollut maan itsenäisyydestä lähtien vuonna 1966.
Maantiede
thumb|vasen|Maserun pääkatu Kingsway. Maseru sijaitsee Caledonjoen vasemmalla rannalla Lesothon Etelä-Afrikan vastaisella rajalla. Rajan toisella puolella on Etelä-Afrikan Vapaavaltion provinssi.
Historia
thumb|vasen|Katolinen kirkko. Maseru perustettiin vuonna 1869 Basutomaan protektoraatin brittihallinnon keskukseksi. Nimi on sesothon kieltä ja viittaa alueella esiintyvään hiekkakivityyppiin. Lähellä Maserua sijaitsi sothokuningas Moshoeshoen Thaba Bosiun tukikohta. Alue oli myös tuolloin epävakaana tunnettua rajaseutua Basutomaan ja Oranjen vapaavaltion välissä.
Britit rakennuttivat paikalle hallinnollisia rakennuksia, joiden ympärille alkoi kasvaa asutusta seuranneiden parin vuosikymmenen aikana. Lääkäri ja kirurgi Edmund Hartley perusti vuonna 1875 paikalle Basutomaan ensimmäisen länsimaisen sairaalan ja vuonna 1880 valmistui Maserun ensimmäinen koulu. 1890-luvun aikana valmistui edelleen anglikaaninen kirkko ja englantilainen keskikoulu. 1900-luvun alussa kaupungin asukasluku oli vasta noin 100. Vuonna 1904 avautui ensimmäinen pankki (Standard Bankin haara) ja vuonna 1905 Caledonjoen yli rakennettiin rautatiesilta.
Luettelo Kuwaitin maavoimien kalustosta
Tämä on luettelo Kuwaitin maavoimien nykyisestä kalustosta.
Andrew Hill
thumb|Andrew Hill Andrew Hill (30. kesäkuuta 1931, Chicago, Yhdysvallat – 20. huhtikuuta 2007, Jersey City, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen jazzpianisti ja säveltäjä.
Maseru
Historia
Rautatieyhteys merkitsi huomattavaa rakennuttamisen kiihtymistä. Sen jälkeen pystytettiin monet kaupungin sittemmistä maamerkeistä, kuten Basutomaan kansallisneuvoston rakennus, Lerotholin teollisuuskoulu ja Pyhän Johanneksen kirkko. Sähköverkko ja katuvalot saapuivat vuonna 1933. Kaupunkikuvaa hallitseva suuri katolinen katedraali kaupungin pohjoisosassa valmistui vuonna 1958. Vuonna 1948 kaupungissa asui noin 600 eurooppalaista ja 2 000 basothoa. Valkoisten ja mustien asuinalueet olivat rotueroteltuja. Maserun musta kaupunginosa tunnettiin nimellä Seapoint. Ennen Lesothon itsenäistymistä vuonna 1966 rotuerottelu synnytti poliittisia jännitteitä ja esimerkiksi pienehköjä mellakoita vuonna 1960.
Andrew Hill
Hill teki ensimmäisen levynsä vuonna 1959. Sooloura kuitenkin aukeni vasta vuonna 1961. Hän levytti 1960-luvulla viisi levyä omia sävellyksiään ja kahdeksan muuta levyä Blue Note -levy-yhtiölle. 1990-luvun taitteessa hän teki jälleen kaksi levyä, mutta uusi tuleminen siirtyi 1990-luvun loppupuolelle. Hänelle myönnettiin merkittävä tanskalainen Jazzpar-palkinto vuonna 2003.
Maseru
Historia
Lesothon itsenäistyessä Maserun asukasluku oli noin 15 000. Sen kasvu oli sittempinä vuosikymmeninä hyvin nopeaa. Taloudellista kasvua toivat esimerkiksi eteläafrikkalaiset matkailijat, joita varten rakennettiin esimerkiksi hotelleja ja suuria kauppakeskuksia. Kaupungin päätiet saivat päällystyksen ja kaupungin hallinnollista aluetta laajennettiin. 1990-luvulla kaupungissa oli huomattavia levottomuuksia. Maaliskuussa 1991 mellakoissa kuoli yli 40 henkilöä. Hyvin tuhoisia olivat myös levottomuudet vuonna 1998, jolloin kärsi etenkin kaupungin liikekeskusta. Tuhoutuneita rakennuksia on sittemmin jälleenrakennettu.
Andrew Hill
Hill esiintyi Suomessa kolme kertaa: Turussa vuonna 1999, Pori Jazzissa vuonna 2002 ja Tampereella vuonna 2006.
Maseru
Talous ja liikenne
thumb|Perintiesiä sothopäähineitä ([[mokorotlo) myyvän kaupan liikerakennus.]] Maserusta on rautatieyhteys Marseillesiin Etelä-Afrikan puolella. Marseilles on edelleen Bloemfonteinin ja KwaZulu-Natalin välisen rautatien varrella. Rautatieyhteys on tärkeä vientireitti esimerkiksi Lesothon maatalouden tuotteille ja työläisille. Maserusta on maantieyhteydet muualle Lesothoon. Kaupunkia palvelee myös Maseru Moshoeshoen kansainvälinen lentoasema noin 18 kilometriä kaupungista kaakkoon. Itse kaupungissa sijaitseva Mejametalanan lentotukikohta on Lesothon puolustusvoimien käytössä.
Väestö
Maserun asukasluku oli vuonna 2016 yhteensä 330 760 henkilöä.
Vanna
Vanna voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Ceutan raja-aita
thumb|upright|Ceutan raja-aitaa Ceutan raja-aita erottaa Marokon ja Espanjalle kuuluvan Ceutan autonomisen kaupungin toisistaan. Aidan tarkoitus on pysäyttää laiton maahanmuutto ja salakuljetus.
Euroopan unioni on rahoittanut 30 miljoonaa euroa maksaneen aidan. Se käsittää rinnakkain olevia kolmimetrisiä aitoja, joiden huipulla on piikkilankaa, säännöllisin välein olevia vartioasemia ja tie, jota käyttävät poliisipartiot tai ambulanssit tarpeen tullen. Maakaapeli yhdistää valonheittimet, ääni- ja liikesensorit sekä videokamerat keskusohjauskoppiin.
Marokko on vastustanut aidan rakentamista.
Marinus I
Marinus I oli paavina joulukuusta 882 – 15. toukokuuta 884. Ennen paaviksi tuloaan hän oli Caeren piispa, mikä teki valinnasta kiistanalaisen, sillä paavi oli tuohon aikaan ennen kaikkea Rooman piispa, eikä piispan oletettu hylkäävän yhtä hiippakuntaa toisen hyväksi. Ennen kuin hän nousi itse paaviksi, hän oli ollut kolmen eri paavin lähettiläänä Konstantinopolissa, joka kerta keräämässä tietoja Konstantinopolin patriarkka Fotiosta koskevan kiistan ratkaisemiseksi.
Steve Reich
thumb|Steve Reich on todennut: ”Ihminen on siellä missä hänen ajatuksensa ovat.” Stephen (Steve) Michael Reich [raiš] (s. 3. lokakuuta 1936 New York) on yhdysvaltalainen minimalistisen musiikin säveltämisen pioneereja. Hän on sittemmin etääntynyt minimalismista.
Reich oli nuoruudessaan innostunut jazzista. Hän suoritti filosofian yliopistotutkinnon 1957 Cornellin yliopistossa ja opiskeli sen jälkeen yksityisesti säveltämistä. Keskeinen sysäys säveltämiseen tuli 1970-luvulla ulkoeurooppalaiseen, varsinkin afrikkalaisen musiikkiin tutustumisesta.
Musiikillisiksi esikuvikseen Reich on maininnut Igor Stravinskin, J. S. Bachin, John Coltranen ja bebopin. Eräänä taustavaikuttajana oli myös Arnold Schönbergin osoittama vastenmielisyys perinteistä harmoniaa, rytmiä ja melodiaa kohtaan: Reich ja muut minimalistit asettuivat puolestaan vastustamaan Schönbergin estetiikkaa. Minimalismi perustuu niukkaan aineistoon, jota toistetaan, muunnellaan ja kasataan päällekkäin. Varhaistuotannossaan Reich korosti, että asteittainen teoksen muuttuminen on tehtävä helposti seurattavaksi. Tämä tavoite oli vastareaktio eurooppalaisen musiikin ylikompleksisuuteen ja amerikkalaisen musiikin rajattomaan avantgardeen. Myöhemmässä tuotannossaan Reich luopui teosten hitaudesta.
The Guardian on todennut Reichin kuuluvan niihin harvoihin, jotka ovat kääntäneet musiikinhistorian suuntaa. Seppo Heikinheimon mukaan Reich on kuitenkin säveltäjänä "pelkkä tuhertaja", jonka musiikin sanomana on "kauhistuttava henkinen tyhjyys".
Reich on vieraillut Suomessa vuosina 1985 ja 2015.
Son of Saul
Son of Saul (televisioesityksessä myös Saulin poika, ) on vuonna 2015 ensi-iltansa saanut unkarilainen draamaelokuva, jonka on ohjannut László Nemes. Elokuva sijoittuu Auschwitziin ja seuraa kaasukammioihin työskentelemään pakotettua juutalaismiestä, joka uskoo löytäneensä oman poikansa ruumiin uhrien joukosta. Elokuva on palkittu useilla tunnustuksilla, esimerkiksi Cannesin elokuvajuhlien pääpalkinnolla vuonna 2015, parhaan ulkomaisen elokuvan Oscar-palkinnolla vuonna 2015 ja parhaan ulkomaisen elokuvan Golden Globe -palkinnolla vuonna 2016.
Tuotanto
Son of Saul on ohjaajansa László Nemesin esikoisohjaus, jonka hän käsikirjoitti yhdessä Clara Royerin kanssa. Elokuva perustuu tuhoamisleireillä työskennelleiden sonderkommandon jäsenten muistelmiin, jotka Nemes löysi sattumalta työskennellessään Béla Tarrin apulaisohjaajana Pariisissa. Käsikirjoittajakaksikko kirjoitti tarinaa useita vuosia historioitsijoiden avustuksella.
Haastavan aiheensa vuoksi projektilla oli hankaluuksia saada rahoitusta. Lopulta elokuva kuvattiin täysin unkarilaisella rahoituksella 1,5 miljoonan euron budjetilla. Elokuva on kuvattu käsivarakameralla, joka seuraa konemaisesti työtään tekeviä vankeja hyvin läheltä erikoislähikuvissa ja lähikuvissa, usein avaamatta laajempaa näkymää.
David Ben-Gurion
David Ben Gurion (, syntyään David Grün, 16. lokakuuta 1886 Płońsk, Kongressi-Puola – 1. joulukuuta 1973) oli Israelin ensimmäinen pääministeri.
Varhaiset vaiheet
David Grün syntyi Płońskissa, Puolassa, silloisessa Venäjän keisarikunnassa. Hänen isänsä Avigdor Grün oli lakimies. Davidin äiti kuoli, kun poika oli 11-vuotias.