cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hans von Rettig
thumb|Hans von Rettig vuonna 1962. Hans Fredric Leopold von Rettig (2. joulukuuta 1894 Turku – 22. toukokuuta 1979 Turku) oli suomalainen liikemies. Hän syntyi rikkaaseen von Rettigien tehtailijasukuun, joka omisti P. C. Rettig & Co. -tupakkatehtaan. Myöhemmin hän kuitenkin toimi perheyrityksen lisäksi myös laivanvarustajana. Vuonna 1936 hänelle myönnettiin kauppaneuvoksen arvo ja vuonna 1945 vuorineuvoksen arvo. von Rettigin vanhemmat olivat Anna von Rettig ja Henning von Rettig. Hans von Rettig oli naimisissa Edith Silanderin ja myöhemmin Disan Lindkvistin kanssa. Avioliitostaan Silanderin kanssa von Rettigillä oli poika Gilbert ja tytär Marianne.
Hans von Rettig ehti kirjoittautua Dresdenin kauppakorkeakouluun vuonna 1914, mutta jo samana vuonna ensimmäisen maailmansodan syttyminen keskeytti nuoren tehtailijan opinnot. Rettig jäi Turkuun työskentelemään sukunsa tupakkatehtaaseen, jonka johtoon hän nousi isänsä Henning von Rettigin kuoltua vuonna 1924. Liiketoiminta menestyi hyvin Hansin johdossa, kunnes toisen maailmansodan aikainen raaka-ainepula pakotti supistamaan tuotantoa ja vetämään joitakin tuotteita pois markkinoilta. Vuonna 1926 Hans von Rettigistä tuli Höyrylaiva Oy Boren pääosakas sekä hallituksen puheenjohtaja. Hieman myöhemmin hän oli myös mukana perustamassa laivanvarustusosakeyhtiö Orienttia 1927 ja varustamoyhtiö Re-Beniä 1948. Merihenkisyys leimasi muutoinkin Hans von Rettigiä, sillä hän oli innokas purjehtija sekä pitkään mm. Airisto Segelsällskapin varakommodori. Tupakkatehtaan johdosta Hans vetäytyi vasta 82-vuotiaana vuonna 1976.
Sammakkoeläimet
Sammakkoeläimet Suomessa
Suomessa vakituisesti tavattavia sammakkoeläimiä on viisi lajia: sammakko, viitasammakko, rupikonna, vesilisko ja rupilisko. 1930–1960-luvuilla Helsingissä ja Porvoossa esiintyi mölysammakoita. Vuosina 1993 ja 1994 Kotkassa havaittiin yksittäinen viherkonna. 2000-luvulla Suomesta on tavattu uusina lajeina syötäväsammakko, lessonansammakko ja alppivesilisko. Sammakkoeläinlajisto monipuolistuu huomattavasti leudommille seuduille siirryttäessä; jo Virossa esiintyy 11 sammakkoeläinlajia.
Hans von Rettig
Hans von Rettig tunnettiin Suomessa myös filantrooppina ja mesenaattina. Hän esimerkiksi lahjoitti Åbo Akademille huomattavan summan teologisen tiedekunnan perustamista varten, ja myöhemmin hän tuki kulttuurihistorian professuurin perustamista Turun yliopistoon.
Sammakkoeläimet
Puissa elävät sammakkoeläimet
thumb|200px|Puissa elävä [[afrikkalaiseen Hyperoliidae -heimoon kuuluva sammakkolaji.]] Suuri osa tavallisista sammakoista ja osa pyrstösammakoista elävät puissa. Eräs puissa elävä sammakkoeläinheimo ovat lehtisammakot. Lehtisammakot ovat evoluutiohistoriansa aikana käyneet läpi monia anatomisia muutoksia, joiden ansiosta ne soputuvat elinympäristöönsä. Esimerkiksi niillä on pitkät sormet ja varpaat, joiden kahden viimeisen luun välille on kehittynyt tarttumalevyksi sopiva rustopala. Lisäksi lehtisammakkojen vatsan iho erittää tahmeaa ainetta. Tarttumalevyjen ja tahmean eritteen ansiosta useat lehtisammakot pystyvät tarttumaan pystysuoriin lehtiin tai jopa riippumaan vaakasuorien lehtien alapinnoilla.
Hans von Rettig
Vuonna 1928 Rettig rakennutti Turkuun barokkiklassistisen Villa von Rettigin perheensä yksityisasunnoksi. Vanhan Suurtorin läheisyydessä sijaitsevan palatsin suunnitteli arkkitehti Valter Jung. Hans von Rettigin kuoleman jälkeen palatsi jäi moneksi vuodeksi autioksi, kunnes se otettiin 1980-luvun loppupuolella näyttelykäyttöön. Vuodesta 1991 lähtien palatsi on kuulunut Matti Koivurinnan säätiölle, ja nykyisin siellä toimii historian ja nykytaiteen museo Aboa Vetus & Ars Nova.
Sammakkoeläimet
Puissa elävät sammakkoeläimet
Jotkin puissa elävät sammakkoeläimet eivät koskaan laskeudu maan pinnalle. Ne yleensä suorittavat munimisen veden ylle kaartuville lehdille. Kehityttyään tarpeeksi toukat alkavat tuottaa entsyymiä, joka hajottaa lehden. Näin toukat putoavat veteen, missä ne kehittyvät normaalin muodonvaihdoksen mukaan. Maalle noustuaan ne kiipeävät heti puihin, missä ne viettävät koko loppuelämänsä. Puissa elävien pyrstösammakkojen toukat taas kasvavat ja kehittyvät luonnon muodostamissa pienissä vesilätäköissä, joita syntyy esimerkiksi ananas- ja banaanikasvien lehdille.
War of the Monsters
Hirviöt
Kinecticlops on kyklooppi-tyyppinen hirviö, joka koostuu sähköstä ja yhdestä silmästä. Kun avaruusalus törmäsi sähkölaitokseen, Kinecticlops heräsi henkiin, tappoi kaikki laitoksen ihmiset ja lähti riehumaan kaupungille.
Sammakkoeläimet
Kaivamiseen erikoistuneet sammakkoeläimet
thumb|left|175px|Sammakkoeläimiin kuuluva matosammakko. Useat sammakkoeläimet käyttävät luonnonkuoppia suoja- ja piilopaikkoinaan, mutta jotkin lajit myös kaivavat käytävänsä itse. Sammakkoeläinten lahkossa on myös paljon kaivamiseen erikoistuneita sammakkoeläinlajeja. Lähes kaikki mato- sekä lukuisat pyrstösammakot elävät juuri näin. Matosammakkoja on eniten laaksonpohjien kuohkeassa maaperässä, missä ne liikkuvat kastematojen tapaan supistamalla ja venyttämällä lieriömäistä ruumistaan. Tällaiset matosammakot kaivavat tietään eteenpäin kovaluisella päällään ja munivat kovertamiinsa maanalaisiin kammioihin. Joidenkin lajien naaraat myös vartioivat muniaan niiden kuoriutumiseen asti, mutta läheskään kaikki lajit eivät tee näin.
Myös jotkin varsinaiset sammakot ovat erikoistuneet kaivamiseen. Eräs esimerkki tällaisesta on Etelä-Ranskassa tavattava veitsijalkasammakko (Pelobates cultripes). Sen elinympäristöä ovat hietikot ja hiekkarannat, joiden maaperään kaivautuneena se viettää päivänsä. Illan pimetessä se nousee kolostaan etsimään ravintoaan. Mikäli sammakko kohtaa ravintoa etsiessään valoa, esimerkiksi taskulampun heijastuksen, se jähmettyy liikkumattomaksi odottaen pimeän palaamista. Tuntiessaan olevansa turvassa nämä sammakot kaivautuvat uudelleen hiekkaan.
Vedessä elävät sammakkoeläimet
Vedessä elävät sammakkoeläimet muodostavat oman melko pienen ekologisen ryhmänsä. Vesielämään täysin sopeutuneina varsinaisina sammakkoina voidaan mainita esimerkkeinä kennokonnat (Pipa), jotkin laulusammakot (Telmatobius) sekä kynsisammakot (Xenopus). Näistä lajeista Andeilla elävillä laulusammakoilla on valtavat ihonalaiset imunestepussit, jotka mahdollistavat sen, että laulusammakot pystyvät elämään yli 50 metrin syvyydessä tarvitsematta nousta pinnalle hengittämään. Eräillä pyrstösammakkolajeilla taas kidukset säilyvät läpi elämän, minkä vuoksi ne ovat elävät koko elinikänsä vedessä. Matosammakoista vain vesimatosammakot (Typhlonectes) elävät jatkuvasti vedessä.
Osaksi maalla ja osaksi vedessä elävät sammakkoeläimet
thumb|200px|Tulisalamanterit elävät nuoruutensa vesistöissä, mutta unohtavat aikuistuttuaan uimataitonsa. Suurin osa varsinaisista sammakoista ja pyrstösammakoista elää osaksi vedessä ja osaksi maalla. Yleensä nämä lajit viihtyvät kosteilla alueilla vesistöjen läheisyydessä. Jotkin lajit menevät veteen vain talvehtiakseen vesistöjen pohjissa tai kuteakseen. Toiset lajit kuten tulisalamanteri ovat tätäkin vähemmän kosketuksissa veteen, vaikka ne viettävätkin suuren osan elämästään vesistöjen läheisyydessä. Tulisalamanterit ovat erikoistuneet synnyttämään pitkälle kehittyneitä toukkia, jotka osaavat jo syntyessään uida ja joilla on suuret sulkamaiset kidukset. Naaras menee synnyttäessään vain niin lähelle vettä, että sen takapää uppoaa. Sen jälkeen se laskee poikasensa veteen ja nousee jälleen maalle. Nuoruutensa vedessä viettävät tulisalamanterit unohtavat aikuistuttuaan uimataitonsa ja veteen joutunut täysikasvuinen tulisalamanteri saattaa helposti hukkua. Jotkin maa- ja vesielämän sekoitukseen erikoistuneet sammakkoeläinlajit, kuten olmit, elävät elämänsä kosteissa luolissa.
Ravinto
Kaikki sammakkoeläimet mutaliskoja lukuun ottamatta ovat lihansyöjiä ja syövät ainoastaan elävää saalista. Vesiliskoja sekä vedessä eläviä sammakkoja voidaan osittain pitää poikkeuksina tästä, sillä ne voidaan totuttaa syömään myös liikkumatonta saalista kuten kastemadon palasia tai vastaavaa. Syy sammakkoeläinten nirsouteen liikkumattoman ruoan suhteen johtuu siitä, että ne eivät kiinnitä erityistä huomiota paikallaan pysyviin kohteisiin eivätkä siis pysty erottamaan liikkumatonta saaliseläintä liikkumattomien kasvien joukosta. Kohteen liikahtaminen laukaisee sammakkoeläimen saalistusrefleksin. Sammakkoeläin iskee välittömästi kiinni liikahtavaan kohteeseen mikäli se on tarpeeksi värikäs, mikä johtaa siihen että sammakkoeläimet saavat yleensä saaliikseen pelkkää tuulen liikuttamaa kasvisravintoa. Yleensä ne sylkäisevät itselleen ravinnoksi kelpaamattomat palaset ulos suustaan, mutta monesti ne ehtivät nielaista kasvinosia vatsaansa.
Saaliseläimen koko on riippuvainen saalistavan sammakkoeläimen koosta. Useimmat sammakkoeläimet ovat pienikokoisia, ja niille mieluista ravintoa ovat hyönteiset ja selkärangattomat. Kookkaammat sammakkoeläimet voivat syödä jyrsijöitä, lintuja ja käärmeitä. Myöskään kannibalismi ei ole sammakkoeläinten keskuudessa harvinaista. Monet sammakkoeläimet ovat erikoistuneet syömään ja saalistamaan juuri tietynlaista saalista kuten termiittejä ja jotkut saattavat jopa asettua asumaan lähelle saalistaan, mikäli saalis pysyy koko elämänsä ajan samalla alueella kuten muurahaiset ja termiitit.
Toukkavaiheessa olevat sammakkoeläinten jälkeläiset syövät kasvisravintoa. Muodonvaihdoksen aikana sammakkoeläimen koko ruoansulatusjärjestelmä rakentuu uudelleen, mikä saa täysikasvuiset yksilöt siirtymään lihansyöntiin. Muodonvaihdoksessa sammakkoeläimen suun alue muuttuu ja suoli lyhenee. Suunseudun saatua täsmällisen muotonsa se luutuu ja siihen kasvaa tarttumahampaita.
Lisääntyminen
thumb|left|300px|Sammakko kutunsa seassa.
Muutamia poikkeuksia lukuun ottamatta sammakkoeläimet lisääntyvät pääsääntöisesti vedessä. Poikkeuksia on kuitenkin jonkin verran: esimerkkinä voidaan mainita Arthrolepsis-sukuun kuuluvat lajit, jotka laskevat kutunsa kosteisiin maanalaisiin käytäviin. Jotkin lajit taas kuljettavat toukkiaan selässään, ihopoimun muodostamassa pussissa tai äänirakossa. Eräät lajit jopa synnyttävät pieniä, mutta täysin kehittyneitä toukkia.
Parittelua ja sen jälkeistä kudun laskua edeltää soidin, jonka sisältö vaihtelee kunkin lajin keskuudessa. Pyrstösammakkojen ja varsinkin niiden vedessä elävien lajien keskuudessa soidin on yleensä tanssi, jota iholaajentumat sekä erilaiset värit korostavat. Kudun jälkeen värit haalistuvat ja palaavat normaalitilaan. Varsinaisten sammakkojen keskuudessa kutuleikkejä ei erityisemmin esiinny. Koiraat ilmaisevat olevansa paritteluvireessä kurnuttamalla ja kamppailemalla rajusti toistensa kanssa.
Myös varsinaisten sammakkojen parittelutavoissa on eroa. Kätilösammakkokoiras (Alytes obstericans) pitelee naarasta kaulasta, minkä jälkeen se alkaa "lypsää" takajaloillaan naaraasta kutua. Toisten lajien koiraat tarraavat naaraaseen eivätkä päästä irti ennen kuin naaras on laskenut mädin. Sammakoilla hedelmöitys on ulkoinen, eli koiras laskee maitinsa naaraan mädin päälle. Tässäkin tapauksessa muutamat lajit tekevät poikkeuksen ja joillain lajeilla hedelmöitys tapahtuu sisäisesti. Tällöin toukat kehittyvät emonsa sisällä. Pyrstösammakkojen keskuudessa hedelmöitys suoritetaan sisäisesti. Koiras laskee ensin maahan pieniä siittiökoteloita, jotka naaras imaisee yhteissuoleensa ja mäti hedelmöittyy. Matosammakkokoirailla on erityinen paritteluelin, minkä vuoksi niidenkin hedelmöitys tapahtuu sisäisesti.
170px|thumb|[[Aksolotli jää yleensä toukkavaiheeseen.]]
Muniminen tapahtuu yleensä veteen. Osa lajeista jättää kutunsa ajelehtimaan vapaasti, mutta osa kiinnittää sen tiukasti esimerkiksi kiviin. Myös muniminen puiden lehdille tai veden ylle kaartuville kasvinosille on mahdollinen, koska synnyttyään toukat putoavat suoraan alla olevaan veteen ja jatkavat kehittymistään. Sammakkoeläinten munissa on vähän vararavintoa verrattuna lintujen ja matelijoiden muniin, joten kuoriutuvat toukat joutuvat itse etsimään ruokansa. Sammakoiden ja konnien toukkia kutsutaan nuijapäiksi. Ne eivät muistuta aikuista yksilöä juurikaan. Pyrstösammakoiden toukat ovat jonkin verran aikuisten näköisiä.
Toukkien kehitysnopeus riippuu lajista sekä elinalueista ja vuodenajasta. Paikoin kehitys voi kestää vuosia ja väitetään eräiden keskieurooppalaisten sammakkolajien olleen toukkavaiheessa yli 20 vuotta. Myös toukkien koko vaihtelee lajeittain, eikä lajin yksilöiden täysikasvuisena saavuttama koko vaikuta välttämättä asiaan.
Uhat
Sammakkoeläimet ovat monien eläinten ruokaa. Aikuisille sammakkoeläimille luonnollisena uhkana ovat muun muassa linnut ja käärmeet. Nuijapäitä ja munia uhkaavat puolestaan monet kalat ja suuret vesihyönteiset.
War of the Monsters
Ostettavat hirviöt
Raptoros on lohikäärme, joka osaa tehdä tulipanoksia ja syöksemään valtavasti tulta. Raptoros on ainut hirviö Preytorin lisäksi, joka osaa lentää. Raptoroksen lento kuluttaa todella vähän energiaa ja se on nopein lentämään.
Sammakkoeläimet
Uhat
thumb|250px|Vuonna [[1989 sukupuuttoon kuollut Costa Rican kultakonna.]] Sammakkoeläinten määrä ja varsinkin varsinaisten sammakkojen määrä on laskussa eri puolilla maailmaa. Varsinkin toisen maailmansodan jälkeen sammakkojen määrä Euroopassa on laskenut tietyillä alueilla puoleen sotaa edeltäneestä tilanteesta ja paikoin niitä on jäljellä alle kymmenen prosenttia niistä kannoista joita esiintyi ennen sotaa. Sammakoiden määrän suuri väheneminen johtuu suurimmaksi osaksi ihmisen toiminnasta. Useimmissa tapauksissa ihminen on suoraan vaikuttanut sammakkoeläinten elinalueisiin tai muuten haitannut sammakkoeläinten selviytymismahdollisuuksia. Tärkeimmät tekijät sammakkojen häviämisen aiheuttajina ovat saasteet sekä maankäyttö. Sammakot ovat jo nyt menettäneet suurimman osan selviytymisensä kannalta tärkeistä kosteikkoalueista.
Biologit ovat olleet tietoisia sammakkojen kiihtyvästä häviämisestä jo kauan, mutta minkäänlaisiin konkreettisiin suojelutoimiin ei ole ryhdytty. Sammakkojen kiihtyvä häviäminen on ongelmana monitahoinen ja hyvin hankala ratkaista niin paikallisella kuin yleiselläkin tasolla. Edes suojelualueilla elävillä sammakkoeläimillä lajien häviämistä ja kannan vähenemistä ei ole saatu pysäytetyksi. Varsinkin ylänköjä asuinalueinaan käyttävät sammakkolajit ovat harvinaistuneet viime vuosina paljon.
War of the Monsters
Ostettavat hirviöt
Zorgulon on avaruus mutantti, jolla on metalliset nyrkit. Zorgulon voi ampua vastustajan päälle pallon, joka kutsuu lentävät lautaset, jotka alkavat ampua vihollista.
Sammakkoeläimet
Uhat
Biologit havahtuivat sammakkolajien nopeaan häviämiseen viimeistään 1970-luvun lopussa ja 1980-luvulla. 1973 oli löydetty mullistava uusi laji, vatsassahautojakonna (Rheobatrachus silus), jota tutkimalla uskottiin pääsevän lähemmäs mahahaavan hoitamista. Vatsassahautojakonna osasi kontrolloida vatsahappojaan ja juuri tätä taitoa haluttiin tutkia tarkemmin. Vuonna 1979 tutkijat uskoivat koko lajin tulevaisuuden olevan täysin turvattu suurien poikasmäärien takia, mutta jo myöhemmin samana vuonna lajin täysikasvuiset yksilöt olivat täysin kadonneet eikä tutkijaryhmien onnistunut löytää ainuttakaan yksilöä. Viimeinen tunnettu vatsassahautojakonna kuoli laboratoriossa 1983.
Toinen nopeasti sukupuuttoon kuollut laji oli Bufo perigneles -kultakonnalaji. Vuoden 1987 lisääntymiskaudella niitä uskottiin olevan jäljellä noin 1500 täysikasvuista yksilöä, mutta jo seuraavana vuonna lajin edustajia ei löydetty ja 1989 lajin julistettiin kuolleen sukupuuttoon. Viimeistään tällöin tajuttiin sammakkoeläinten olevan vaarassa kaikkialla maapallolla ja huolestuttavia uutisia lajien häviämisistä ja kantojen romahtamisista kuultiin eri puolilta maailmaa. Ongelma ei koskenutkaan vain tiheästi asutettuja saasteisia elinympäristöjä vaan sammakkolajit olivat vaarassa myös syrjäisillä alueilla. Pelkästään harvinaisimmat lajit eivät olleet vaarassa, vaan myös yleisien sammakkolajien kannat laskivat. Ilmiö raportoitiin kaikista maanosista.
Norjan alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue
Norjan alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue edustaa Norjaa Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa. Joukkueen paras sijoitus on 6:s sija vuodelta 1990. Tällä hetkellä joukkue pelaa maailmanmestaruuskilpailujen 1. divisioonaa.
Sammakkoeläimet
Uhat
Todettiin, että sammakkojen poikasilla esiintyi paikoin vakavia epämuodostumia ja kasvaimia. Yhdysvalloissa tehdyn tutkimuksen mukaan epämuodostumat olivat lisääntyneet 42 eri osavaltion alueella ja paikoin jopa puolella sammakoista oli jonkinlaisia epämuodostumia. Epämuodostumien lisääntyessä myös sammakkojen hedelmällisyys laski; Yhdysvaltojen länsiosissa 1992 tehdyn tutkimuksen mukaan jopa 95 prosenttia sammakkojen munista tuhoutui ennen kuin niistä ennätti kehittyä toukkia.
HMS Sunfish
HMS Sunfish oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1896 palvelukseenotettu Sunfish-luokan torpedovenehävittäjä.
Sammakkoeläimet
Uhat
Kansainvälinen luonnonsuojelujärjestö IUCN on käynnistänyt hankkeen, jossa pyritään selvittämään sammakkojen lisääntyneiden epämuodostumien syyt. Yhtä ainoaa tekijää ei ole onnistuttu löytämään, mutta IUCN:n tutkimusten mukaan ilmakehän oheneva otsonikerros ja maahan pääsevä UV-valo voivat selittää osan epämuodostumista. Jo pieni säteilytason nousu tietyllä alueella saattaa riittää munien tuhoutumiseen ja pahimmillaan koko sammakkopopulaatioiden vähenemiseen ja ehkä sukupuuttoon. Toinen huomattava tekijä epämuodostumien lisääntymisessä ja hedelmällisyyden vähenemisessä ovat ympäristökemikaalit. Monet käytetyistä torjunta-aineista ja kemiallisista lannoitteista päätyvät luonnon kiertokulkuun, missä ne vaikuttavat eläinten lisääntymiskykyyn ja lisäävät epämuodostumia sekä heikentävät immuunipuolustusta. Immuunipuolustuksen heikkeneminen taas johtaa siihen, että aikaisemmin sangen vaarattomat bakteerit ja sienet ovat muuttuneet sammakkojen keskuudessa hyvin tappaviksi.
HMS Sunfish
Valmistus
Alus tilattiin 7. helmikuuta 1894 Hawthorn Leslie and Companyltä Hebburnista, missä köli laskettiin 17. syyskuuta telakkanumerolla 325. Alus laskettiin vesille 9. elokuuta 1895 ja valmistui maaliskuussa 1896. Aluksen savuhormit pidennettiin 1900.
Insulinooma
Insulinooma on haimassa sijaitseva insuliinia tuottavien solujen hallitsemattomasta jakautumisesta aiheutunut kasvain. Suurin osa, noin 90 % insulinoomista on hyvänlaatuisia eli ei syöpiä.
Valentina Cortese
Valentina Cortese oli italialainen näyttelijä. Hän oli vuonna 1975 ehdolla parhaan naissivuosan Oscar-palkinnon saajaksi roolistaan elokuvassa Amerikkalainen yö (1973).
Sebastião José de Carvalho e Melo
pienoiskuva|Pääministeri e Melo [[Louis-Michel van Loon maalaamana.]]
Valentina Cortese
Cortese teki ensimmäisen elokuvaroolinsa vuonna 1940, ja vuonna 1948 hän teki läpimurtoroolinsa Riccardo Fredan elokuvassa Kurjat. Seuraavana vuonna Cortese esiintyi brittiläisessä elokuvassa Lasivuori, minkä ansiosta hän sai myös rooleja yhdysvaltalaisissa elokuvissa. Cortese solmi vuonna 1948 sopimuksen 20th Century Foxin kanssa. Yhdysvalloissa hän näytteli muun muassa elokuvissa Malaya (1949), Varkaiden markkinat (1949), Minä pelkään häntä (1951) ja Paljasjalkakreivitär (1954).
Sebastião José de Carvalho e Melo
Sebastião José de Carvalho e Melo (13. toukokuuta 1699 – 15. toukokuuta 1782) oli 1700-luvulla elänyt portugalilainen valtiomies ja maansa pääministeri vuodet 1750–1777. Hän oli myös Oeirasin kreivi ja Pombalin markiisi.
Valentina Cortese
Cortesen oli aktiivinen Yhdysvaltojen lisäksi myös Euroopassa, missä hänen tuotantoihinsa kuuluvat muun muassa Pikku ystävättäriä (1955), Veli aurinko, sisar kuu (1972), minisarja Jeesus Nasaretilainen (1977) ja Paroni von Münchhausenin seikkailut (1988). Cortesen viimeinen yhdysvaltalainen elokuva oli vuonna 1980 ilmestynyt Tropiikin sudet. Euroopassa hän jatkoi uraansa vielä tämänkin jälkeen.
Sebastião José de Carvalho e Melo
E Melo syntyi vuonna 1699 Lissabonissa. Nuoruusvuotensa hän opiskeli Coimbran yliopistossa, jonka jälkeen hän palveli jonkin aikaa armeijassa. Siirryttyään politiikkaan hänen urakehityksensä oli hidasta ja hän toimi vain Portugalin lähettiläänä eri hoveissa, mutta kuninkaan vaihduttua hänelle suotuisampaan Joosef I:hin, nimitettiin e Melo mukaan hallitukseen. E Melo toimi sisäministerinä vuodesta 1750 vuoteen 1777 ollen tosiasiassa muita ministereitä ja jopa itse kuningasta merkittävämpi vallankäyttäjä valtion asioissa. Vuonna 1755 hänestä tuli maan pääministeri. Pombal muistetaan Portugalissa lähinnä Lissabonin vuoden 1755 maanjäristyksen nopeasta ja tehokkaasta jälkihoidosta sekä roolistaan Portugalin talouden ja yhteiskunnan uudistajana. Markiisi de Pombalin valtakaudella kontrollipolitiikka ankaroitui huomattavasti. "Sellit ja vankilat ovat ainoa asia, jonka tiedän tepsivän tähän hulluun kansaan", kerrotaan hänen sanoneen.
Valentina Cortese
Cortese oli vuosina 1951–1970 naimisissa Richard Basehartin kanssa. Myös poika Jackie Basehart on näyttelijä.
Insulinooma
Insulinooman kokonaan parantava hoitokeino on leikkaus.
Sebastião José de Carvalho e Melo
Pääministeriksi tultuaan e Melo ryhtyi reformeihin ja uudistuksiin. Hän muun muassa lakkautti orjuuden Portugalin Intian-siirtomaista. Hän on myös jäänyt historiaan yhtenä jesuiittaveljeskunnan vihollisista valistusajalla. Pääministerinä ollessaan e Melo esimerkiksi takavarikoi jesuiittojen omaisuuden valtiolle ja karkotti nämä maasta.
E Melo kuoli Pombalissa vuonna 1782.
HMS Sunfish
Palvelus
Koko uransa alus oli kotivesillä, kunnes se myytiin 7. kesäkuuta 1920 romutettavaksi J. Kellylle.
Moorhead (Minnesota)
Moorhead on kaupunki Yhdysvaltain keskilännessä sijaitsevassa Minnesotassa. Kaupunki sijaitsee osavaltion länsirajalla Red Riverin varrella. Moorheadin asukasluku oli vuoden 2018 arvion mukaan 43 349. Kaupungin väkiluku kasvoi vuosina 2010–2018 9,9 prosenttia. Moorhead muodostaa osavaltiorajan yli ulottuvan Fargo-Moorheadin metropolialueen, jonka asukasluku on yli 200 000.
Moorhead on perustettu vuonna 1871. Nykyisin siellä on viisi yliopistoa. Valtaosa kaupungin väestöstä periytyy norjalaisista, saksalaisista ja ruotsalaisista.
Divine Design
Divine Design on jyväskyläläisen Constantinen esikoisalbumi, joka julkaistiin 26. lokakuuta 2011 Palokka Recordsin kautta.
Albumin vallitseva tyyli on melodinen heavy metal, mutta sillä on kuultavissa vaikutteita myös muun muassa progressiivisesta metallista sekä power metalista. Albumin kappaleet ovat progressiiviselle metallille ominaisesti suhteellisen pitkiä, sillä sen seitsemästä kappaleesta vain yksi on alle 8 minuuttia pitkä.
Albumilta on julkaistu kaksi singleä, "Through The Veil Of Death" 26. syyskuuta 2011 ja "The Shadow Within" 20. helmikuuta 2012. "Through The Veil Of Death"-kappaleesta julkaistiin myös studiossa kuvattu "in-studio"-tyylinen musiikkivideo 30. syyskuuta 2011.
Albumin digitaalinen versio meni julkaisuviikollaan suoraan Meteli.netin Metal Top 100 - latauslistan sijalle 1.
Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt Constantine sekä sanoittanut Janne Seppänen.
Erot CD:n ja digitaalisen julkaisun välillä
Albumin CD-versiossa kappaleiden "The Seers Of The Shadows" ja "A Change In The Tide" välissä sijainnut n. 30 sekunnin siirtymäkohta puuttuu albumin digitaaliselta julkaisulta. Lisäksi CD-version lisämateriaalina on saatavilla studiossa kuvattu albumin tekoa kuvaava dokumentti "Designing Divinity" sekä "Rehearsal Tapes"-live, jolla yhtye soittaa koko albumin livenä.
Tuotanto
Albumin kappaleet on sävelletty vuosien 2007–2011 välillä, suurimman osan painottuessa vuodelle 2010. Albumin nauhoitukset aloitettiin 5. maaliskuuta 2011 ja päätettiin 23. maaliskuuta 2011. Miksaajana toiminut Mika Leppälä työskenteli bändin kanssa myös edellisen EP:n A Future Without A Past parissa.
Arvostelut
Albumi on saanut kriitikoilta hyvän vastaanoton. Se valittiin julkaisuviikollaan Suomen suurimman metalliwebzinen, Imperiumin, Viikon Levyksi arvosanalla 8+/10. Infernon Aki Nuopponen arvioi bändiä tyylitajuiseksi melodioiden, kertosäkeiden ja aitouden suhteen ja antoi albumille arvosanaksi 4/5. Brittiläinen hard rockiin ja metalliin erikoistunut MyGlobalMind antoi levylle 8/10 kehuen etenkin yhtyeen rumpali Marko Möttöstä ja arvioi yhtyeellä olevan kaikki ainekset hyvään tulevaisuuteen, suositellen levyä modernin progressiivisen metallin ystäville.
Suleiman Stalskin piiri
thumb|175px|Suleiman Stalskin piiri Dagestanin kartalla. Suleiman Stalskin piiri on kunnallinen itsehallintoalue Dagestanissa Venäjällä. Piiri on perustettu vuonna 1929 nimellä Kasumkentin piiri. Nykyisen nimensä se sai vuonna 1969 runoilija Suleiman Stalskin mukaan. Piirin pinta-ala on 667 neliökilometriä. Asukkaita on 54 600 henkeä (vuonna 2009).
Piiriin kuuluu 16 maalaiskuntaa: Alkadar, Ašaga-Stal, Darkuš-Kazmaljar, Eminhjur, Gereihanovskoje, Hpjuk, Ispik, Juhari-Stal, Kartšag, Kasumkent, Kurkent, Novaja Maka, Orta-Stal, Šihikent, Tsmur ja Ullugatag. Hallinnollinen keskus on Kasumkentin kylä. Kaikkiaan piirissä on 37 asutuskeskusta. Vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 99,6 % asukkaista on lezgejä.
Kasumkentistä on maantieyhteys Donin Rostovin ja Bakun väliselle M29-valtatielle. Piirikeskuksesta on matkaa tasavallan pääkaupunkiin Mahatškalaan 187 kilometriä.
Paikallislehtenä ilmestyy lezginkielinen Kuredin habarar.
Yrjö Similä
Yrjö Nikolaus Similä (15. elokuuta 1884 Oulu – 17. joulukuuta 1961 Helsinki) oli raatimies ja yritysjohtaja. Hän toimi rakennusteollisuuden alalla. Hän oli Suomen rakennusmestariliiton toiminnanjohtaja 1909–1921, Vakuutus-Oy Louhen toimitusjohtaja 1917–1954, ja Helsingin maistraatin kunnallisraatimies 1924–1954. Hän lahjoitti vuonna 1960 puolisonsa Fanny Similän, o.s. Lindqvist (1879–1973), kanssa Suomen Kulttuurirahastolle 50 miljoonaa markkaa ravintofysiologian tutkimukseen.
Hänen veljensä oli pianisti, orkesterinjohtaja Martti Similä.
”Sano se suomeksi”
”Sano se suomeksi” on vuonna 1931 valmistunut suomalainen elokuva, jonka on ohjannut Yrjö Nyberg. Elokuvan ensi-ilta oli 30. maaliskuuta 1931 Astra-, Kino-Palatsi- ja Pallas-teattereissa Helsingissä sekä Casino- ja Scala-teattereissa Turussa. Elokuva on ajan saatossa tuhoutunut.
”Sano se suomeksi” on ensimmäinen suomalainen äänielokuva. Elokuva on revyyelokuva, jossa ohjelmanumerot esittelee Markus Rautio. Ohjelmanumeroihin kuuluu parikymmentä erillistä ohjelmanumeroa: laulua, tanssia, musiikkiesityksiä ja näytelmäkuvaelmia.
Ohjelmanumeroita
Säestävinä yhtyeinä toimivat Tapio Ilomäen johtama kaksitoistahenkinen Lahyn-orkesteri sekä Sven Lundevallin Zamba-orkesteri ja Ah-ha Jazz Band.
Daniel da Silva
Daniel da Silva (s. 27. toukokuuta 1973 São Paulo) on brasilialainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue
Daniel debytoi Brasilian maajoukkueessa 2002.
Indy Racing Leaguen kausi 1996
Indy Racing Leaguen kausi 1996 oli ensimmäinen Indy Racing League -kausi. Kaudella ajettiin kolme osakilpailua. Walt Disney World Speedway valmistettiin ensimmäistä kilpailua varten, ja Phoenix International Raceway-radalla ajettu kilpailu vaihtui CART-kilpailusta IRL-kilpailuun ja oli kauden 1996 toinen osakilpailu. Kausi 1996 päättyi Indianapolis 500-kilpailuun.
Kauden päätteeksi kahdella kuljettajalla, Buzz Calkinsilla ja Scott Sharpilla, oli yhtä paljon pisteitä, mutta koska sarjassa ei vielä ollut sääntöä tällaisia tilanteita varten, mestaruus jaettiin heidän välillään.
Kilpailut
Alkuperäinen suunnitelma oli, että jokainen kausi päättyisi Indianapolis 500-kilpailuun. IRL-mestari kruunattaisiin siis "Indyssä" ja olisi mahdollisesti Indianapolis 500-voittaja. Seuraava kausi (1996–97) alkaisi heti Indianapolis 500:n jälkeen, ja jakautuisi kahdelle vuodelle loppuen seuraavassa Indianapolis 500:ssa. Tämän seurauksena New Hampshiren ja Las Vegasin kilpailut olisivatkin kauden 1996-97 kaksi ensimmäistä osakilpailua. Kalenteriformaatti herätti paljon vastustusta, ja siitä luovuttiin kaudelle 1998.
25-8-sääntö
Heinäkuussa 1995 IRL ilmoitti, että 25 paikkaa Indianapolis 500:ssa olisi lukittu niille 25 IRL-kuljettajille, jotka olivat korkeimmalla pistetaulukossa, jättäen vain 8 paikkaa auki CART-talleille, jotka osallistuisivat vain Indianapolis 500:aan.
Aluksi, IRL-sarjan omistajat toivoivat CART-tallien osallistuvan myös IRL-kilpailuihin, koska kun IRL-kilpailukalenteri oli julkaistu, CART-kilpailuja ei oletettu ajettavan samoina päivinä. Pari viikkoa IRL-kalenterin julkaisun jälkeen CART ilmoitti, että Road American CART-kilpailu oli samana päivänä kun IRL-kisa New Hampshiressa ja IRL:n Phoenixin-kilpailu oli CARTin Australian ja Brasilian kilpailujen välissä, ja matkustaminen sinne lisäisi kustannuksia huomattavasti.
Autot
Kausi 1996 ajettiin Lolan ja Reynardin vuosina 1991-1995 valmistamilla CART-autoilla. Lähes kaikissa autoissa oli Ford Cosworth XB, Menard V6 tai Buick V6-moottori. Lyhyestö kaudesta huolimatta vain 15 kuljettajaa osallistui kaikkiin kolmeen osakilpailuun. Kaikissa kilpailussa oli kuitenkin yli 20 osallistujaa, koska sallittuja auto-moottoriyhdistelmiä pystyi ostamaan alle 100,000 dollarilla.
Kilpailukalenteri
Kaikki kilpailut ajettiin ovaaleilla.
Anett Pötzsch
Anett Pötzsch (s. 3. syyskuuta 1960) on saksalainen taitoluistelija. Itä-Saksan edustajana hän voitti naisten yksinluistelussa Euroopan-mestaruuden vuosina 1977–1980 sekä maailmanmestaruuden vuosina 1978 ja 1980.
Pötzsch syntyi Chemnitzissä, joka silloin oli nimeltään Karl-Marx-Stadt. Itä-Saksan-mestari hän oli vuosina 1976–1980.
Pötzsch sijoittui Innsbruckin 1976 talviolympialaisissa neljänneksi ja voitti Lake Placidin 1980 olympialaisten yksinluistelijana kultaa. Hän on myöhemmällä urallaan menestynyt valmentajana.
Gustav Merkel
thumb|right|Gustav Merkel
Suomalainen urkuri ja säveltäjä Oscar Pahlman opiskeli 1862–1864 Dresdenissä Merkelin johdolla.
Serranochromis angusticeps
Serranochromis angusticeps on keskisen ja eteläisen Afrikan joissa ja järvissä elävä kirjoahven.
Ulkonäkö ja koko
Serranochromis angusticeps -lajin vartalo on voimakkaasti sivuilta litistynyt. Sillä on suuri suu, ja se on 40–55 asteen kulmassa. Suussa on suhteellisin pieniä ja kartiomaisia hampaita. Molempien sukupuolten päässä ja vartalossa on punaisia täpliä. Täysikasvuisten koiraiden pää on kirkkaan keltainen. Pyrstö- ja selkäevä ovat sini-harmaita, ja niissä on tummanruskeita täpliä. Peräevä on kellertävä.
Levinneisyysalue ja elinympäristö
Serranochromis angusticeps -lajia tavataan Kongosta, Namibiaan ja Botswanaan. Sitä tiedetään elävän keskisessä Afrikassa Luapula- ja Lufirajoissa sekä eteläisessä Afrikassa Sambesi-, Cunene-, Okavango- ja Kafuejoista.
Hellraiser – veriviiva
Hellraiser – veriviiva on vuonna 1996 julkaistu kauhuelokuva. Elokuvan ohjasi Kevin Yagher salanimellä Alan Smithee.
Juoni
On vuosi 2127. Avaruudessa kaukaisella avaruusasemalla Tri. Merchant on päättänyt sulkea helvetin portit lopullisesti, sillä satoja vuosia sitten hänen esi-isänsä rakensi tuon Lemarchandin laatikon, jolla voi avata portit helvettiin ja kutsua paikalle itse Pinheadin. Mutta Pinhead ei aio luopua valtakunnastaan suosiolla, tulevaisuus ja menneisyys kohtaavat tässä helvetillisessä taistelussa.
Confederación Nacional del Trabajo
CNT kelpuuttaa jäsenikseen kaikki työläiset, työttömät ja opiskelijat, lukuun ottamatta "valtiollisten sortojärjestelmien" eli poliisin, armeijan ja erilaisten turvallisuuspalveluiden palveluksessa olevia. Myöskään työnantajat ja "muut riistäjät" eivät voi liittyä jäseniksi. CNT:n organisaation toiminta perustuu anarkismin periaatteiden mukaisesti suoraan demokratiaan.
Historia
pienoiskuva|CNT:n jäseniä protestoimassa Barcelonassa.
Alkuvaiheet
Vuonna 1910 toimintansa aloittanut CNT julistettiin laittomaksi kolmen vuoden ajaksi jo perustamisensa jälkeisenä vuonna. Sen jäsenmäärä kasvoi kuitenkin nopeasti ja 1919 liitolla oli jo noin 700 000 jäsentä. Samana vuonna CNT liittyi Kominterniin, mutta luopui yhteistyöstä kommunistien kanssa 1922 järjestön johtohahmoihin kuuluneen Ángel Pestañan Neuvostoliiton vierailullaan saamien kokemusten perusteella. Kominternistä eroamisensa jälkeen CNT lähti mukaan Berliinissä vuonna 1922 perustetun Kansainvälisen työväenliiton toimintaan, joka on anarkosyndikalististen ammattiliittojen kansainvälinen yhteenliittymä.
Sisällissodan aika
Espanjan sisällissodan syttyessä heinäkuussa 1936 CNT:llä oli noin 1,5 miljoonaa jäsentä. Sodan aikana järjestö taisteli yhdessä muiden tasavaltalaisten kanssa kenraali Francon fasisteja vastaan. CNT:n jäseniä toimi sodan aikana myös toisen tasavallan ministereinä sekä muissa hallinnollisissa tehtävissä. Esimerkiksi maan historian ensimmäinen naisministeri Federica Montseny oli liiton jäsen.
Osa Kataloniasta ja Barcelonan kaupunki kunnallisine palveluineen olivat sodan ajan CNT:n hallinnassa ja myös suuri osa muusta taloudellisesta toiminnasta oli kollektivisoitu. Alueella toimi anarkistinen yhteiskunta, jota muun muassa kirjailija George Orwell ihaili sotareportaasissaan Katalonia, Katalonia (1938) kiinnittäen erityisesti huomiota siellä vallitsevaan tasa-arvoon ja luokkayhteiskunnan katoamiseen.
Sodan jälkeiset vuodet
Sisällissodan päätyttyä tasavaltalaisten tappioon vuonna 1939, julistettiin CNT jälleen laittomaksi. Francon diktatuurin aikana arviolta jopa 180 000 järjestön jäsentä murhattiin. CNT alkoi jälleen saamaan lisää suosiota 1960-luvun aikana. Kenraali Francon kuoltua vuonna 1975 oli liitto ainoa yhteiskunnallinen toimija, joka ei suostunut allekirjoittamaan niin sanottua Moncloan sopimusta, jolla Espanja siirtyi jälleen demokratiaan. Vuonna 1979 CNT piti ensimmäisen yleiskokouksensa sitten vuoden 1936. Nykyään järjestöllä on noin 50 000 jäsentä.
André Caplet
thumb|André Caplet André Caplet (23. marraskuuta 1878 – 22. huhtikuuta 1925) oli ranskalainen säveltäjä ja kapellimestari. Hän kuului Debussyn ja Faurén ympärille muodostuneeseen piiriin.
thumb|right|200px|André Caplet ja Claude Debussy Innoituksensa musiikkiinsa Caplet sai uskonnosta. Hän sävelsi pääasiassa vokaalimusiikkia, mutta myös orkesteri- ja kamarimusiikkia. Hänen pääteoksensa katsotaan olevan sävellys mezzosopraanolle, naiskuorolle, harpulle ja jousiorkesterille nimeltään Le miroir de Jésus vuodelta 1923.
Caplet voitti vuonna 1901 Prix de Romen.
Johan Eggert Åberg
Johan Eggert Åberg (14. toukokuuta 1820 Kullaa – 13. lokakuuta 1885 Nakkila) oli suomalainen kirkkoherra ja kirjailija.
Åbergin vanhemmat olivat Kullaan Leineperin ruukin johtaja Per Eggert Åberg ja Kristina Lovisa Frestadius. Hän kävi Porin triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi Helsingissä 1840. Åberg vihittiin papiksi 1843. Hän toimi aluksi pappina Sundissa, Finströmissä ja Suomusjärvellä. Åbergista tuli Kiskon vt. kappalainen ja pitäjänpedagogi 1845 sekä vakinainen pedagogi 1846. Samana vuonna 1846 hänestä tul Kemiön kappalainen. Åberg oli kirkkoherrana Lemulla 1868–1873 ja Nakkilassa 1873–1885. Hän sai varapastorin arvon 1854 ja rovastin arvon 1879.
Åberg harrasti mehiläistenhoitoa ja hän teki 1866 valtion apurahan turvin tähän liittyvän opintomatkan Saksaan ja Sveitsiin. Palattuaan Suomeen hän julkaisi mehiläishoidon oppaan 1867 ja antoi myös aiheeseen liittyvää opetusta halukkaille.
Gerolsteiner
Gerolsteiner (UCI-tunnus GST) oli saksalainen maantiepyöräilyn ammattilaistalli. Tallin pääsponsorit olivat kivennäisvesiin erikoistunut yritys Gerolsteiner Brunnen ja polkupyörävalmistaja Specialized. Talli osallistui UCI ProTour -sarjaan.
Johan Eggert Åberg
Åberg oli naimisissa vuodesta 1845 Charlotta Eufrosyne Aejmelaeuksen kanssa. Heillä oli neljä lasta.
Gerolsteiner
Hans-Michael Holczer, Rolf Götz ja Christian Henn perustivat tallin perusti vuonna 1998. Vuonna 2001 solmittu sopimus Georg Totschnigin kanssa auttoi tallin nousemaan maantiepyöräilyn ensimmäiseen kategoriaan. Vuonna 2003 talli osallistui ensimmäistä kertaa Ranskan ympäriajoon.
Tallin tunnetuimpia ajajia ovat olleet hyvät mäkimiehet Levi Leipheimer ja Georg Totschnig, jotka molemmat ovat sijoittuneet 10 parhaan joukkoon Ranskan ympäriajossa. Vuonna 2005 Totschnig voitti Ranskan ympäriajon 14. etapin. Hän on kolme etappia vuonna 1931 voittaneen Max Bullan jälkeen ensimmäinen itävaltalainen etappivoittaja Tourilla.
Gerolsteiner oli vuoden 2006 Saksan ympäriajon paras talli.
Vuoden 2008 Ranskan ympäriajo oli joukkueelle menestyksekäs. Stefan Schumacher voitti ympäriajon molemmat henkilökohtaiset aika-ajot ja kantoi johtajan keltaista paitaa kahden etapin ajan. Bernhard Kohl voitti mäkikirikilpailun ja sijoittui kokonaiskilpailussa kolmanneksi. Myöhemmin kuitenkin sekä Schumacher että Kohl jäivät kiinni ns. kolmannen sukupolven epo-hormonin käytöstä.
Tallin päätukija Gerolsteiner ilmoitti syyskuussa 2007, että se lopettaa tallin tukemisen kauden 2008 jälkeen. Holczer ei onnistunut löytämään tallille uutta sponsoria ja joutui lopulta ilmoittamaan, että tallin toiminta loppuu kauden 2008 jälkeen.
Belizen vaakuna
thumb|Belizen vaakuna Belizen vaakuna on Belizen tunnus. Se otettiin käyttöön maan itsenäistyessä vuonna 1981. Vaakuna perustuu 1800-luvun sinettiin ja on peräisin vuodelta 1907. Vaakuna on myös Belizen lipussa.
Kilven ylemmissä kentissä on puusepän työkaluja ja alemmassa purjelaiva. Vaakunassa on lisäksi mahonkipuu ja kilvenkannattajina kaksi puunhakkaajaa. Puun jalostus on ollut maalle taloudellisesti tärkeää. Kilvenkannattajat kuvaavat eri rotujen sekoittumista Belizessä. Kilven alla on latinankielinen motto Sub Umbra Floreo, suomeksi "Kukoistan varjossa". Vaakunaa ympäröi lehtiseppele.
Geašjávri
Geašjávri on järvi Norjan Koutokeinossa. Järven pinta-ala on 4,85 km². Järvi kuuluu Alattio-Koutokeinojoen vesistöön.
Malmi
thumb|Esimerkki [[Rauta|rautamalmimineraalista: hematiittia sisältävä raitainen rautamuodostuma]] Malmi tarkoittaa sellaista luonnollista mineraaliesiintymää, josta voidaan taloudellisesti tuottaa metalleja. Tällaisia mineraaleja kutsutaan malmimineraaleiksi. Määritelmän mukaisesti on myös käsite teollisuusmineraali, esimerkiksi talkki, jonka metallia magnesiumia ei ole pääsääntöisesti tarkoitus erottaa metalliksi. Valmis timantti tai kulta ei ole malmia. Jotta mineraaliesiintymä eli mineralisaatio olisi malmi, sen on täytettävä ainakin seuraavat kriteerit:
Nämä tekijät yhdessä määräävät sen, onko mineralisaatio taloudellisesti hyödynnettävissä eli malmia. Tekijät eivät ole ehdottomia, vaan ne ovat hyvin suhteellisia ja vaihtelevia. Esimerkiksi jos mineraaliesiintymä on määrältään pienehkö, se voi silti olla taloudellisesti hyödynnettävissä, jos se on tarpeeksi rikas. Se, mikä on tarpeeksi iso ja tarpeeksi rikas, riippuu metallien markkinahinnoista. Jos metallien hinnat ovat alhaiset, voi suhteellisen iso tai rikas mineralisaatio olla epätaloudellinen, eli se ei määritelmän mukaan ole malmi. Päinvastainen tilanne voi syntyä metallien markkinahintojen noustessa: aiemmin kannattamattomasta mineraaliesiintymästä voi tulla malmi.
Pelkästään riittävä koko ja laatu vallitsevassa hintasuhdanteessa eivät yksin tee malmia. Mineraaliesiintymän on myös oltava laadultaan sellainen, että siitä on mahdollista erottaa metalleja taloudellisesti. Esimerkiksi rikkikiisu (FeS2) ei ole malmimineraali vaikka se sisältääkin rautaa, koska raudan erottaminen siitä on erittäin kallista ja koska rautaa on mahdollista erottaa helpommin esimerkiksi magnetiitista.
Vaikka kaikki edellä esitetyt ehdot toteutuisivat, mineraaliesiintymän on sijaittava myös tarpeeksi hyvien liikenneyhteyksien päässä, jotta siitä louhittua raaka-ainetta voitaisiin taloudellisesti kuljettaa jalostuslaitokselle. Esimerkiksi iso, rikas ja hyvälaatuinen mineraaliesiintymä voi olla epäkannattava, jos tarpeeksi lähellä ei ole tarvittavaa liikenneverkostoa ja infrastruktuuria.
Zé Sérgio
Zé Sérgio (s. 8. maaliskuuta 1957 São Paulo) on brasilialainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue
Zé Sérgio debytoi Brasilian maajoukkueessa 1978. Hän kuului Brasilian joukkueeseen myös MM-kilpailuissa 1978. Hän on pelannut 25 maaottelua ja tehnyt niissä viisi maalia.
Gratianus (keisari)
pienoiskuva|Gratianus kuvattuna [[Solidus-kolikkoon.]] Flavius Gratianus Augustus (18. huhtikuuta/23. toukokuuta 359 – 25. elokuuta 383) oli Länsi-Rooman keisari 375–383. Hän oli Valentinianus I:n ja Severan poika. Hän syntyi Sirmiumissa Pannoniassa. 4. elokuuta 367 hänen isänsä teki hänestä augustuksen. Kun Valentinianus kuoli 17. marraskuuta, armeija teki Gratianuksen velipuolesta Valentinianuksesta keisarin.
Bajit Spielgajávri
on järvi Norjan Koutokeinossa. Järven pinta-ala on 3,20 km². Järvi kuuluu Alattio-Koutokeinojoen vesistöön.
Gratianus (keisari)
Gratianus antoi Valentinianus II:lle ja tämän äidille Justinalle hallittavaksi Italian, Illyrian ja Afrikan. Itse hän piti Gallian. Todellisuudessa valta kuitenkin pysyi Gratianuksen käsissä. Itä-Roomaa taas hallitsi Gratianuksen setä Valens. Hän sai kuitenkin surmansa 9. elokuuta 378 kohtalokkaassa Adrianopolin taistelussa. Itä-Rooman keisarius siirtyi Gratianukselle, mutta hän ei uskonut pystyvänsä puolustamaan laajaa valtakuntaa yksin barbaarien hyökkäyksiltä. Hän nimitti Itä-Rooman keisariksi erään upseerin, Theodosiuksen.
Piispa Ambrosiuksen vaikutuksen alaisena Gratianus kielsi pakanoita harjoittamasta uskontoaan Roomassa. Hän kieltäytyi myös käyttämästä pontifex maximuksen arvoa. Hän poisti myös voitonjumalattaren alttarin Rooman senaatista.
Aluksi Gratianus hallitsi valtakuntaa menestyksekkäästi, mutta ajan myötä hän veltostui ja vietti aikaansa aina enemmän metsästyksen parissa. Gratianus otti joukon alaaneja palvelukseensa ja pukeutui julkisesti skyyttien asuun. Tästä hän sai kansan vihat niskoilleen. Kenraali Magnus Maximus käytti tätä hyväkseen ja kapinoi Gratianusta vastaan. Gratianus vangittiin ja hänet teloitettiin 25. elokuuta 383.
Kaskisaari
Kaskisaari on saari läntisessä Helsingissä. Se sijaitsee Lauttasaaren ja Lehtisaaren välissä. Kaskisaari kuuluu Lehtisaaren osa-alueeseen, Munkkiniemen peruspiiriin ja Lauttasaaren kaupunginosaan. Sen pinta-ala on noin kahdeksan hehtaaria, pituus 400 metriä ja leveys 220 metriä. Kaskisaari on asuinalueena Suomen arvostetuimpia. Kaskisaareen johtaa kaksi siltaa: Lehtisaaren eteläkärjestä ja Lauttasaaren pohjoiskärjestä. Kaskisaaresta on myös yhteys viereiseen Mustasaareen. Lauttasaaren ja Kaskisaaren välinen silta on vain kevyelle liikenteelle. Helsingin bussilinja 34:n toinen päätepysäkki on Kaskisaaressa.
Kaskisaaren historia modernina asuinalueena on melko lyhyt. Saari oli kokonaisuudessaan kahden miehen omistuksessa. Liikemies ja insinööri Karl Flanderin 1938 asti ja apteekkineuvos Idmanin 1950-luvun loppupuolelle saakka. Tällöin saarella sijaitsi ainoastaan muutamia rakennuksia.
Daniele Gatti
thumb|Daniele Gatti Daniele Gatti (s. 6. marraskuuta 1961 Milano) on italialainen kapellimestari. Hän aloitti vuonna 1992 Orchestra dell'Accademia Nazionale di Santa Cecilian ja vuonna 1997 Teatro Comunale di Bolognan ylikapellimestarina.
Gattilla on myös lupaava kansainvälinen ura. Hän toimi vuosina 1996–2009 Lontoon Royal Philharmonic Orchestran ylikapellimestarina. Hänen seuraajakseen nimitettiin sveitsiläinen Charles Dutoit.
RPO:n lisäksi Daniele Gatti on johtanut muiden muassa Covent Gardenissa ja Wienin valtionoopperassa. Syyskuusta 2008 Gatti on toiminut Orchestre National de Francen ylikapellimestarina. Vuonna 2009 hänet nimitettiin Zürichin oopperan kapellimestariksi. Hän on naimisissa sellisti Silvia Chiesan kanssa.
Allan Korpi
Ura
Korpi aloitti työskentelyn hevosten parissa jo nuorena kotikaupungissaan Oulussa. Lahdenperän ja Heinäpään kaupunginosissa asunut Korpi toimi muun muassa hevoskauppiaana ja ajoi ensimmäisen ravilähtönsä vuonna 1946. Ensimmäisen ravikuninkuutensa hän saavutti vuonna 1965 Puhemiehellä. Vuosikymmenen lopussa Korpi muutti valmentajaksi Loviisaan ja myöhemmin 1970-luvulla ratavalmentajaksi Forssan Pilvenmäen raviradalle. Vuosina 1983 ja 1985 hän voitti ravikuninkuuden Vireenillä.
Suomen Hippoksen vuonna 1977 aloittaman ATK-tilastoinnin jälkeen Korpi ajoi ohjastanajanuransa päättymiseen vuoteen 1998 mennessä yli 10 000 ravilähtöä, joissa hän saavutti 901 voittoa. Kaikkiaan Hippos ilmoittaa Korven voittojen määräksi 1 699.
Perhe
Allan Korven pojat Pekka, Heikki ja Ilkka Korpi ovat myös menestyneitä raviurheilijoita. Hänen tyttärensä Hanna-Maria Korpi toimii ammattilaisena ratsastuksen parissa. Nuorin tytär Nina-Jasmin Korpi on malli sekä Gemmologi.
Falklandinsalmi
thumb|Falklandinsalmi Itä- ja Länsi-Falklandin välissä. Satelliittikuva vuodelta 1999.
Falklandinsalmi on eteläisen Atlantin salmi, joka erottaa Itä- ja Länsi-Falklandin saaret toisistaan. Se on 80 kilometriä pitkä ja 2–32 kilometriä leveä.
John Strong löysi ja nimesi Falklandinsalmen vuonna 1690.
Länsi-Falklandin suurin asutuskeskus Port Howard sijaitsee Falklandinsalmen rannalla. Salmeen kuuluu lukuisia saaria.
Biggejávri
Biggejávri on Alattio-Koutokeinojoen vesistöön kuuluva järvi Koutokeinossa, Norjassa. Järven pinta-ala on 5,33 km².
Eeva Rajakangas
Eeva Rajakangas on suomalainen näyttelijä. Hän on valmistunut ylioppilaaksi Tampereen yhteiskoulun lukiosta ja opiskellut Taideyliopiston Sibelius-Akatemiassa sekä Teatterikorkeakoulussa Helsingissä.
Rajakangas näytteli Uusi Päivä -televisiosarjassa Kaisla Helmistä vuosina 2017–2018. Alun perin hän tosin haki Stella Kuparisen rooliin, jonka sai Ronja Alatalo.
Rajakangas opiskeli musiikkikasvatusta Sibelius-Akatemiassa vuosina 2017–2020. Hän aloitti ohjaajantaiteen opinnot Teatterikorkeakoulussa vuonna 2020. Hän on laulanut kahdessa eri kokoonpanossa: etnorockyhtye Vimmassa ja funk-rap-yhtye Fayassa. Vimma voitti Vuoden tulokas -palkinnon Etnogaalassa vuonna 2020.
Eddie Gerard
thumb|right|Eddie Gerard Edward George "Eddie" Gerard (10. lokakuuta 1890 Ottawa, Ontario – 12. joulukuuta 1937) oli kanadalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi ammattilaisena 10 kautta kotikaupunkiseura Ottawa Senatorsissa, jonka auttoi useasti Stanley Cup -voittoihin, kunnes lopetti pelaajana 1923. Hän jatkoi valmentajana ja voitti siinäkin ominaisuudessa Stanley Cupin 1926.
Ahed Tamimi
Ahed Tamimi (, Ahad at-Tamīmī, s. 31. tammikuuta 2001 Nabi Salih, Länsiranta) on palestiinalainen kansalaisaktivisti, joka nousi maailmanlaajuiseen julkisuuteen joulukuussa 2017 lyötyään israelilaista sotilasta. Välikohtaus johti Tamimin vangitsemiseen, ja lopulta hän sai kahdeksan kuukauden vankeustuomion maaliskuussa 2018. Tamimi on tapauksen johdosta noussut palestiinalaisten vastarinnan uudeksi symboliksi. Israelissa hänen toimintaansa on sen sijaan kuvailtu teatteriksi, Tamimin on väitetty provosoivan sotilaita tahallaan, jotta saataisiin kuvattua propagandamateriaalia.
Ahed Tamimi on kotoisin pienestä Nabi Salihin kylästä, jonka maille on rakennettu israelilainen siirtokunta, ja kylän ainoa vesilähde on otettu sen käyttöön. Myös hänen isänsä Bassem Tamimi (s. 1967) ja äiti Nariman ovat tunnettuja aktivisteja. Palestiinan nuorimmaksi toimittajaksi tituleerattu Janna Tamimi (s. 2006) on hänen serkkunsa. Ahed Tamimi oli julkisuudessa jo 11-vuotiaana, kun hän vuonna 2012 heristi uutiskuvissa nyrkkiä veljeään pidättäneille sotilaille. Hän on myöhemmin osallistunut muun muassa Euroopan parlamentin syyskuussa 2017 Brysselissä järjestämään konferenssiin, jossa käsiteltiin naisten roolia Palestiinan itsenäisyyskamppailussa.