cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Toni Saarinen
Ura
Saarisen kausi 2015–2016 jäi rikkonaiseksi olkapäävaivojen vuoksi. Hän lopetti pelaajauransa kevääseen 2016.
Sabri Lamouchi
Ura pelaajana
Maajoukkuetasolla tunisialaistaustainen Lamouchi edusti Ranskaa 12 A-maaottelussa vuosina 1996–2001. Hän oli mukana EM-kisoissa 1996 Ranskan sijoittuessa neljänneksi.
Toni Saarinen
Perhe ja yksityiselämä
Saarinen sai Itävallan kansalaisuuden vuonna 2013. Hänen serkkunsa Jani Keinänen pelasi omalla urallaan yli 600 SM-liigaottelua.
Sabri Lamouchi
Ura valmentajana
Pelaajauransa jälkeen Lamouchi on toiminut Canal+ -kanavan asiantuntijana ja osallistunut maailmanrauhaa ajavan L'Organisation pour la Paix par le Sport-organisaation toimintaan. Valmennusuransa Lamouchi aloitti toukokuun lopulla 2012, kun hänestä tuli yllättäen Norsunluurannikon uusi maajoukkuevalmentaja. Lamouchin ensimmäinen arvoturnaus Norsunluurannikon päävalmentajana oli Afrikan mestaruusturnaus 2013. Mestaruushopeaa puolustaneet Norsut voittivat alkulohkon, mutta hävisivät puolivälierissä Nigerialle 2–1. Lamouchi luotsasi joukkueensa MM-kisoihin 2014, kun ratkaisevassa karsinaotteluparissa Senegal kaatui 4–2. MM-lopputurnauspaikka oli Norsunluurannikolle kolmas peräkkäinen. Lopputurnaus itsessään ei sujunut Norsuilta toivotulla tavalla ja hävittyään viimeisen alkulohkon ottelunsa Kreikalle 2–1 joukkue putosi jatkosta. Tappiollisen ottelun jälkeen Lamouchi ilmoitti eroavansa tehtävästään.
Kalevi Virkku
Kalevi Virkku (28. marraskuuta 1935 Rauma – 23. maaliskuuta 1989) oli suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1954–1965 ja voitti yhden Suomen-mestaruuden.
Sabri Lamouchi
Ura valmentajana
Vuoden 2015 alussa hän aloitti Qatar Stars Leaguessa pelanneen El-Jaishin päävalmentajana. Lamouchin johdolla seura sijoittui kauden päätteeksi liigassa kolmanneksi. Kaudella 2015/16 hän johdatti seuran Qatarin cupin mestariksi. Lamouchi jätti seuran kauden 2016/17 päätteeksi luotsattuaan El-Jaishin Qatarin liigassa neljänneksi. Seura fuusioitui kauden jälkeen Lekhwiyan kanssa.
Marraskuun alussa 2017 Lamouchista tuli Ranskan liigassa sijalla 10 majailleen Stade Rennais'n päävalmentaja. Lamouchin johdolla Rennes pelasi vahvan loppukauden ja hävisi joulutauon jälkeen vain kolme liigaottelua. Lopulta Rennes sijoittui viidenneksi ja selvitti tiensä Eurooppa-liigaan. Kausi 2018/19 sujui kehnommin ja Rennes juuttui liigan keskikastiin voitettuaan vain neljä liigaottelua 15 pelaamastaan. Lamouchi sai lopulta potkut joulukuun alussa 2018, kun Rennes oli kärsinyt 1-4 kotitappion RC Strasbourgille.
Kalevi Virkku
Virkku edusti koko SM-sarjauransa ajan Rauman Lukkoa. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 111 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 7 + 9 = 16 ja jäähymääränsä 86 minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuonna 1963 ja saavutti lisäksi yhden SM-hopean ja yhden SM-pronssin.
Sabri Lamouchi
Ura valmentajana
Kesäkuun lopussa 2019 Lamouchi allekirjoitti valmennussopimuksen Englannin Mestaruussarjan Nottingham Forestin kanssa. Lamouchin johdolla Nottingham taisteli koronaviruksen osin keskeyttämällä kaudella 2019/20 noususta Englannin Valioliigaan, mutta lähes koko kauden nousukarsintoihin oikeuttaneilla sijoilla ollut Forest hävisi viimeisellä kierroksella Stokelle ja jäi seitsemänneksi. Sijoitus oli joukkueen paras sitten kauden 2010/11 ja pettymyksestä huolimatta Lamouchi sai jatkaa tehtävässään. Hän sai kuitenkin potkut jo lokakuun alussa 2020, kun Forest oli hävinnyt kaikki viisi pelaamaansa ottelua kaudella 2020/21.
Kaarle Nordenstreng
Kaarle Tapani Jorma Johannes Magnus Bertel Nordenstreng (s. 9. kesäkuuta 1941 Helsinki) on tiedotusopin emeritusprofessori. Nordenstrengin erityisaloja ovat viestinnän teoria, kansainvälinen viestintä ja mediapolitiikka. Nordenstreng toimi 1976–1990 Neuvostoliiton ohjaaman Kansainvälisen lehtimiesjärjestön IOJ:n puheenjohtajana.
Sabri Lamouchi
Ura valmentajana
Pian Forest-potkujensa jälkeen Lamouchi palasi Qatariin, kun hänestä tuli Al-Duhailin päävalmentaja. Seura purki hänen sopimuksena elokuussa 2021.
Kaarle Nordenstreng
Ura
Nordenstreng toimi Yleisradiossa kuunnelmien lapsenäänenä vuodesta 1955 ja nuorten ohjelmien tekijänä vuodesta 1956. Radion nuorten ohjelmien vastaavana toimittajana oli tällöin Sauvo Puhtila, jonka jälkeen Nordenstreng jatkoi samassa tehtävässä heinäkuusta 1962 toukokuuhun 1963.
Sabri Lamouchi
Ura valmentajana
Tammikuussa 2023 Lamouchista tuli Mestaruussarjassa putoamiskamppailuun vajonneen Cardiff Cityn päävalmentaja. Lamouchi onnistui pelastamaan seuran sarjapaikan, kun Cardiff voitti kuusi hänen alaisuudessaan pelaamistaan 18 ottelusta. Kauden jälkeen Lamouchi kuitenkin jätti seuran sopimusneuvotteluiden kariuduttua.
Kaarle Nordenstreng
Ura
Nordenstreng opiskeli Helsingin yliopistossa psykologiaa, fonetiikkaa, filosofiaa, historiaa ja kansantaloutta. Hän valmistui humanististen tieteiden kandidaatiksi 1963, maisteriksi 1965 ja lisensiaatiksi 1966. Vuonna 1965 hänestä tuli sekä Yhteiskunnallisen Korkeakoulun lehdistö- ja tiedotusopin assistentti että Yleisradion ja yliopistojen välisen tutkimusryhmän sihteeri.
Syyslukukauden 1966 Nordenstreng vietti tutkijavaihdossa Yhdysvalloissa Southern Illinois Universityn journalistiikan laitoksessa ja vuoden 1967 alkupuolen hän matkusteli Yhdysvalloissa tutustuen sikäläiseen mediatutkimukseen sekä journalismin opetukseen. Yhdysvalloista palattuaan keväällä 1967 hän siirtyi Yleisradion pitkän tähtäimen suunnittelu- ja tutkimuselimen (PTS) tutkimusasiantuntijaksi. Vuoden 1969 lopussa Nordenstreng väitteli tohtoriksi Helsingin yliopistossa. Hänet nimitettiin elokuusta 1971 alkaen Tampereen yliopiston tiedotusopin professoriksi uudessa radio- ja tv-opin virassa, joka oli lajissaan ensimmäinen Pohjoismaissa.
Nordenstreng on ollut vierailevana professorina useissa Yhdysvaltain yliopistoissa (lukukaudet University of California at San Diego 1977, University of Maryland 1991, University of Minnesota 1994, University of Texas at Austin 1995). Vuonna 1981 hän työskenteli Tansaniassa Unescon asiantuntijana ja vuonna 1987 Tšekkoslovakiassa journalismitutkimuksen asiantuntijana.
Nordenstreng on toiminut lukuisten komiteoiden ja toimikuntien jäsenenä (Suomen Unesco-toimikunta, Viestintäpoliittinen komitea, Etyk-toimikunta, Mediakulttuuritoimikunta ym).
Toukokuussa 2009 Nordenstreng piti jäähyväisluentonsa ”Myötäjuoksijan yksinpuhelu”. Hän oli tuolloin Suomen pisimpään virassa ollut professori.
Kansainvälinen toiminta
Nordenstreng on toiminut Unescon konsulttina (mediatutkimuksen ohjelma 1971–1976, joukkotiedotusjulistus 1977–1978 ym.) ja mediatutkijoiden maailmanjärjestön International Association for Media and Communication Research (IAMCR) varapresidenttinä 1972–1988. Hän on ollut myös perustamassa Pohjoismaiden viestintä- ja mediatutkimuksen keskusta Nordicomia, Euroopan mediatutkimusjärjestöä European Communication Research and Education Association (ECREA) sekä journalistikoulutuksen maailmanverkostoa World Journalism Education Council (WJEC). Nordenstrengistä 2001 julkaistu juhlakirja toteaa, että hän on "ehdottomasti tunnetuin suomalainen viestinnän tutkija".
Nordenstrengin merkittävin kansainvälinen tehtävä on ollut toimiminen Kansainvälisen lehtimiesjärjestön (IOJ) puheenjohtajana 1976–1990, mikä on leimannut hänet Neuvostoliiton myötäilijäksi. Nordenstreng valittiin IOJ:n puheenjohtajaksi vuonna 1976 Neuvostoliiton journalistiliiton ehdotuksesta – hänen mukaansa siksi, koska Neuvostoliitossa katsottiin, että ”sitoutumaton edistyksellinen on paras brändi siinä vaiheessa”. Nordenstrengiä on erityisesti IOJ:n puheenjohtajuuden vuoksi arvosteltu rähmällään olosta Neuvostoliiton edessä. Hän on myöhemmin arvioinut, että järjestö ei ollut ”pelkästään Kremlin käsikassara” ja toiminta IOJ:ssä oli ”sen ajan oloissa perusteltua”. Nordenstreng on selittänyt ajaneensa IOJ:ssä Unescon tukemaa yhteistyötä länsimaita edustavan Kansainvälisen journalistiliitto IFJ:n ja kehitysmaiden alueellisten toimittajajärjestöjen kanssa sekä kehitysmaita tukevaa liikettä kohti uutta kansainvälistä tiedotusjärjestystä.
Yksityiselämä
Nordenstrengin ensimmäinen puoliso oli Irmeli Miettinen vuosina 1967–1973. Vuodesta 1978 Nordenstreng on ollut naimisissa professori Ullamaija Kivikurun kanssa, ja heillä on kaksi lasta.
Tunnustukset
Nordenstreng on nimitetty Pietarin valtionyliopiston kunnaiaprofessoriksi 2008 ja Moskovan valtionyliopiston kunniaprofessoriksi 2009.
Kirjoittajana
Nordenstrengin tärkeimpiä kirjoja
Toimittajana
Tärkeimpiä kirjoja, joissa Nordenstreng on ollut toimittajana:
Hartola (täsmennyssivu)
Hartola tarkoittaa seuraavia asioita:
Aleksios III Angelos
Syrjäytetyn Isaakin poika Aleksios pakeni Svaabian Filipin luokse, jossa hän tapasi Montferratin Bonifatiuksen, joka oli yksi neljännen ristiretken johtajista. Aleksios lupasi maksaa ristiretkeläisten velat venetsialaisille, jos he auttaisivat hänet valtaan. Mutta kun ristiretkeläiset saapuivat Konstantinopolin edustalle, huomattiin, että kansa ei halunnutkaan Aleksiosta keisariksi, vaan se oli tyytyväistä Aleksios III:een. Ristiretkeläiset päättivät asettaa Isaakin pojan keisariksi väkivalloin. Vuonna 1203 hyökättiin kaupunkia kohti. Yllättäen keisari Aleksios III pakeni kaupungista tyttärensä Irenen kanssa ja jätti perheensä kaupunkiin. Aleksios IV kruunattiin keisariksi, ja hänen isänsä Isaak II:sta tuli hänen kanssahallitsijansa.
Aleksios III pakeni Traakiaan ja yritti palata valtaan Aleksios V:n kanssa, mutta yritys epäonnistui. Lopulta Aleksios päätyi vävynsä Theodoros I Laskariksen luokse Nikaiaan. Aleksios yritti kaapata vallan Theodorokselta, mutta hänet kukistettiin. Loput elämästään Aleksios vietti luostarissa Nikaiassa.
XCF
XCF on GIMP-kuvankäsittelyohjelman oletustiedostomuoto. Se tukee jokaisen tason tallentamista, nykyisen työkalun valintaa ja läpinäkyvyyttä.
GIMPin eri versioiden XCF-tiedostomuotojen toiminnassa voi olla eroja. Esimerkiksi GIMP 2.0:n XCF tukee tekstitasojen tallentamista, mutta GIMP 1.2:n ei. GIMPillä pystyy tallentamaan kuvia myös muihin tiedostomuotoihin, joista tunnetuimpia ovat JPEG, PNG ja GIF.
Tuomiokirkonpuisto (Tampere)
thumb|Tuomiokirkonpuistoa keväällä 2015. Kuvassa näkyy kirkon eteläinen julkisivu. Tuomiokirkonpuisto on Tampereen tuomiokirkkoa ympäröivä puistoalue, joka sijaitsee Tampereen keskustassa Rautatienkadun, Satakunnankadun, Tuomiokirkonkadun ja Siukolankadun rajaamassa korttelissa. Puiston on suunnitellut kaupunginpuutarhuri Onni Karsten, ja se on valmistunut vuonna 1912. Pinta-alaltaan puisto on 1,15 hehtaaria.
Puiston kasvillisuus on monipuolista. Kirkon etelänpuoleiseen puistorinteeseen sijoittuu esimerkiksi koivuja, vaahteroita ja riippapihlajia sekä vanhoja unkarinsyreenejä. Puiston länsireunaa kiertää tammiaita. Pohjoisosassa kasvaa pääasiassa havupuita.
Matti Salmi
Matti Salmi (s. 3. huhtikuuta 1944 Pori) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1961–1973 ja voitti kaksi Suomen-mestaruutta.
Salmi edusti SM-sarjaurallaan Porin Karhuja ja Porin Ässiä. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 186 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 36 + 32 = 68 ja jäähymääränsä 88 minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuosina 1965 ja 1971.
Michael Gove
Michael Andrew Gove (s. 26. elokuuta 1967, Edinburgh) on brittiläinen konservatiivipuolueen poliitikko ja Yhdistyneen kuningaskunnan ympäristö-, ravinto- ja maalaisasiain ministeri kesäkuusta 2017 lähtien. Hän toimi oikeusministerinä toukokuusta 2015 heinäkuuhun 2016, ja opetusministerinä vuosina 2010–2014. Parlamenttiin hänet valittiin ensimmäisen kerran vuonna 2005.
Yhdistyneen kuningaskunnan EU-kansanäänestystä edeltäneessä kampanjoinnissa Gove oli yksi näkyvimmistä Britannian eroa EU:sta kannattaneista poliitikoista Boris Johnsonin ohella. Hänen on sanottu olleen se, joka sai Johnsonin kääntymään EU-eron kannalle. Johnson oli aiemmin suhtautunut melko myönteisesti Britannian EU-jäsenyyteen.
30. kesäkuuta 2016 Gove yllätti poliittiset piirit vetämällä tukensa pois Johnsonilta ja asettumalla itse ehdolle konservatiivipuolueen puheenjohtajaksi ja Britannian seuraavaksi pääministeriksi. Hän oli siihen asti esiintynyt vankkana Johnsonin tukijana ja sanonut, ettei hänellä ole aikomusta pyrkiä pääministerin virkaan. Johnson sai kuulla Goven päätöksestä median välityksellä ja luopui ehdokkuudestaan muutamaa tuntia myöhemmin. Tapahtumaketju heikensi Goven mainetta, eikä häntä valittu puheenjohtajaksi.
Brian Tutt
Ura
Kaudella 1988–1989 Tutt pelasi kuusi ottelua AHL-joukkue Baltimore Banditsissa, mutta hänen kautensa kului lähinnä Kanadan maajoukkueessa. Kesällä 1989 Tutt teki vapaana agenttina sopimuksen Washington Capitalsin kanssa. Hän pelasi kauden lähinnä Banditsin riveissä, mutta pelasi myös uransa seitsemän NHL-ottelua tehoin 1+0=1. Tutt pelasi vuodet 1990–1992 Norjassa ja Furusetin riveissä. Hänet valittiin vuonna 1991 GET-liigan tähdistökentälliseen.
Tutt siirtyi kaudeksi 1992–93 Suomeen ja SM-liigajoukkue Ilvekseen. Hän tuli kauden aikana tunnetuksi rikkoessaan SM-liigan yhden kauden jäähyennätyksen 148 minuutillaan. Aikaisemman jäähyennätyksen teki KalPan Brent Sapergia 117 minuutillaan kaudella 1986–1987. Tuttin ennätys oli voimassa seuraavat neljä kautta, kunnes sen rikkoi HIFK:n Jarkko Ruutu kaudella 1996–1997. Ruutu keräsi 155 jäähyminuuttia. Tutt oli kaudella 1992–1993 myös Ilveksen tehokkain puolustaja 23 pisteellään yhdessä Hannu Henrikssonin kanssa. Hän kävi pelaamassa kauden 1993–1994 Elitserien-joukkue Färjestads BK:ssa ja palasi kaudeksi 1994–95 Ilvekseen. Hän pelasi kuitenkin vain 25 ottelua, kun iso osa kaudesta kului Kanadan maajoukkueessa. Tutt siirtyi seuraavaksi kaudeksi sarjatasoa alemmas Savonlinnan Pallokerhon riveihin. Hän oli kaudella 1995–1996 I-divisioonan jäähypörssin kolmas yhdessä joukkuetoverinsa Gennadi Kurdinin kanssa. Molemmat keräsivät 131 jäähyminuuttia.
Kaudeksi 1996–1997 Tutt siirtyi Saksan DEL-liigan Schwenninger Wild Wingsiin. Kausi 1997–1998 kului Hannover Scorpionsissa, kausi 1998–1999 alkoi Adler Mannheimissä, mutta Tutt palasi kesken kauden takaisin Hannoveriin, jossa hän voitti keväällä 1999 mestaruuden. Tutt lopetti pelaajauransa kevääseen 2000.
Uran jälkeen
Tutt valmensi vuonna 2001 CHL-joukkue Huntsville Tornadoa.
Muuta
Tuttin poika Brennan pelaa hyökkääjänä WHL-joukkue Seattle Thunderbirdsissä.
Namsos
Namsos on kaupunki Pohjois-Trøndelagin läänissä Norjassa. Se sijaitsee Namsenvuonon pohjukassa, Namsen-joen suulla. Kaupungin keskustaajama Namsosissa asuu vähän yli 9 000 asukasta, muita taajamia ovat Vemundvik, Otterøya, Bangsund ja Klinga. Kunnassa on oma Namsosin lentokenttä.
Historia
Kaupunki perustettiin 1845. Paikka soveltui mainiosti puunkuljetukseen, koska sen lähistöllä oli paljon metsiä ja Namsenvuonon kautta pääsy merelle oli vaivatonta. Paikalla olikin jo kymmenkunta sahalaitosta, kun sinne perustettiin luotsiasema, jonka ansiosta Namsosista voitiin viedä puutavaraa suoraan ulkomaille. Nykyisin paikkakunnalla toimii enää yksi sahalaitos, Moelven Van Severn. Kaupungissa on myös sahalaitosmuseo.
Kaupunki on palanut kolme kertaa. Vuonna 1872 kaksi poikaa leikki tulitikuilla sytyttäen koko kaupungin tuleen. Vuonna 1897 se paloi toisen kerran, tuntemattomasta syystä. Toisessa maailmansodassa saksalaiset pommikoneet tuhosivat kaupungin Adolf Hitlerin syntymäpäivänä 20. huhtikuuta 1940.
Aiheesta muualla
thumb|left|Namsosin keskusta vuonna 1935 thumb|left|Brittisotilaita kaupungin raunioissa huhtikuussa 1940
Kirgiisi
Kirgiisi tarkoittaa seuraavia asioita:
Vertebrata lanosa
Vertebrata lanosa, syn. Polysiphonia lanosa on punaleviin kuuluva pieni, punaruskea, rihmamainen levä. Se kasvaa yleisesti epifyyttinä solmulevällä ja harvemmin muilla Fucales-lahkon ruskolevillä. Se on yleinen kalliorantojen vuorovesialueella, mutta ei kaukana estuaareissa.
Santos Moro Briz
Santos Moro Briz (1. kesäkuuta 1888 Santibáñez de Béjar – 24. toukokuuta 1980) oli espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Ávilan hiippakuntaan 16. heinäkuuta 1911 ja nimitettiin sen johtoon 21. kesäkuuta 1935. Piispaksi vihkiminen seurasi 22. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Federico Tedeschini, jota avustivat Enrique Pla y Deniel ja Manuel López Arana.
Moro Briz osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän jäi eläkkeelle 19. lokakuuta 1968, jolloin hänet nimitettiin Hierpinianan titulaaripiispaksi. Hän oli titulaarihiippakunnan johdossa, kunnes erosi 11. joulukuuta 1970.
Joutsenkaula (tekniikka)
Joutsenkaula on metallista tehty putki- tai letkumainen puolijäykkä materiaali, jota voi taivuttaa kulloinkin tarvittavaan asentoon ja se pysyy siinä. Joutsenkaulaputkea käytetään helppoa suuntaamista vaativien kevyiden laitteiden kuten kohdevalaisimien ja mikrofonien varsina, jolloin myös virta- tai signaalijohto tai valokuitukaapeli voi kulkea joutsenkaulaputken sisällä.
Lens-Lestang
Lens-Lestang on kunta Ranskassa Drômen departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella.
Joutsenkaula (tekniikka)
Valaisinten ja mikrofonien varsien lisäksi joutsenkaulaa käytetään muiden kevyiden laitteiden, kuten GPS-navigointilaitteiden, tablettitietokoneiden ja matkapuhelimien kiinnitystelineissä, suurennuslasien ja mikrofonien puhkusuojien varsissa sekä pienten kameroiden jalustoissa mahdollistamaan laitteen nopea suuntaaminen ja pysyminen halutussa asennossa.
Sigma-kilta
Sigma-kilta ry on Oulun yliopistossa toimiva matematiikan ja fysiikan opiskelijoiden ainejärjestö, johon kuuluu noin 600 jäsentä. Sen tehtäviin kuuluvat opiskelijoiden edunvalvonta, virkistystoiminta sekä opetuksen kehittäminen yhdessä yliopiston matemaattisten ja fysikaalisten tieteiden laitosten kanssa.
Hartola (Intia)
Hartola on kylä Intiassa Uttarakhandin osavaltiossa Ramgarhin laaksossa 56 kilometriä Nainitalin kaupungista. Kylä sijaitsee noin 2 000 metrin korkeudessa vuoristoisella alueella. Isompaan Haldwaniin kaupunkiin on matkaa 72 kilometriä. Väestöä on noin 600 noin sadassa taloudessa.
Liikenneyhteydet
Lähin rautatieasema on Kathgodamissa ja Delhistä kulkee bussi Haldwaniin. Lähin lentokenttä on Pantnagarissa (104 km päässä).
Purppura (täsmennyssivu)
Purppura voi tarkoittaa seuraavia:
Paolo de Sanctis
Paolo de Sanctis (14. helmikuuta 1816 Rigatti – 9. toukokuuta 1907) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 21. toukokuuta 1842 ja nimitettiin Poggio Mirteton hiippakunnan johtoon 1. kesäkuuta 1888. Piispaksi vihkiminen seurasi 10. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Luigi Serafini.
De Sanctis erosi tehtävistään hiippakunnan johdossa 22. kesäkuuta 1896, jolloin hänet nimitettiin Serdican titulaariarkkipiispaksi, jona hän oli, kunnes kuoli 91-vuotiaana.
WoW (lehti)
WoW oli H-Town Oy:n kustantama aikakauslehti. Lehden ensimmäinen numero ilmestyi lokakuussa 2008, vuonna 2009 ja 2010 ilmestyi kolme numeroa. Vuoden 2011 alusta lehti oli ensimmäistä kertaa myös tilattavissa ja ilmestymistiheys nousi neljään numeroon vuodessa. Lehti lopetettiin vuoden 2012 lopussa, jolloin sitä oli ilmestynyt 15 numeroa.
WoW-lehti keskittyi World of Warcraft -verkkoroolipeliin, käsitellen sitä kokonaisuudessaan - itse peliä, pelaajia ja pelin ympärille muodostunutta elämäntapaa ja ilmiötä.
Ro (saari)
Ro on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Kastelórizon eli Megístin saaren länsipuolella Turkin etelärannikon edustalla. Saaren pinta-ala on 1,476 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Ro kuuluu Megístin kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Maantiede
Dodekanesian saariryhmässä lähellä Turkin rannikkoa sijaitseva kallioinen Ro yhdessä lähisaartensa kanssa muodostaa Megístin kunnan, joka kuuluu Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Ro sijaitsee Kastelórizon saaren lounaispuolella. Ro yhdessä Kastelórizon ja Strongylín saarten kanssa kuuluu Natura 2000 -verkoston piiriin.
pienoiskuva|vasen|Ron sijainti Turkin edustalla. Saari muistuttaa muodoltaan kreikkalaisten aakkosten rhoo-kirjainta (P, ρ), jonka perusteella se on saanut nimensä. Rolla on kaksi lahtea, Fragkolimniónas saaren eteläosassa sekä Aï-Giórgis luoteisosassa. Aï-Giórgiksessa on pieni satama, ja Rolle on mahdollista mennä ainoastaan veneellä. Rolla on hyvät uimamahdollisuudet, sillä merivesi on kirkasta.
pienoiskuva|vasen|[[Piri Reisin piirtämä kartta Rosta lähisaarineen sekä nykyisin Turkin puolella sijaitsevasta Kaşista. Suurin saari kartan keskellä on Kastelórizo.]]
Historia
Vanhoissa lähteissä saaresta on käytetty nimiä Ropi ja Royi. Lähteissä on myös mainittu esimerkiksi etäisyys läheiselle Kastelórizon saarelle. Koska Ro sijaitsee Vähän-Aasian edustalla, on saarta käytetty aikoinaan muun muassa armeijan tukikohtana. Ro ja Kastelórizon saaren itäpuolella sijaitseva Strongylín saari kuuluivat antiikinaikaisen Rodoksen kaupunkivaltion sotilastarkkailuasemien ketjuun. Korkealle paikalle Rolla rakennettiin linnoitus, jota käytettiin vielä niin Bysantin, Johanniittain ritarikunnan kuin osmanienkin valtakaudella. Lisäksi kerrotaan, että Lámbros Katsónis -niminen mies olisi käyttänyt tätä Ron linnoitusta vuosina 1788–1792 tukikohtanaan. Katsónis 1 150 miehensä kanssa hyökkäsi heinäkuussa 1788 Kastelórizon saarelle ja sai sen haltuunsa osmaneilta taistelujen jälkeen. Kuitenkin vuonna 1792 osmanit valtasivat Kastelórizon takaisin.
Ron linnoituksessa on suorakulmionmuotoinen torni, joka on nykyisin noin neljä metriä korkea. Linnoituksessa myös on säiliö veden keräämistä varten sekä 300-luvulta eaa. peräisin oleva viinipuristin, jota on käytetty myös Rooman, Bysantin ja Johanniittain ritarikunnan valtakausien aikana.
Ro tunnetaan entisestä asukkaastaan nimeltä Déspoina Achladióti (1893–1982), jota kutsuttiin nimellä ”Kyrá tis Ro” eli ”Ron rouva/valtiatar”. Achladióti nosti vuosikymmenten ajan joka aamu säästä riippumatta Kreikan lipun salkoon ja veti sen illan tullen alas. Lippu oli selvästi nähtävissä Turkista. Achladióti on haudattu Rolle, ja hänen haudallaan on vieraillut muun muassa Kreikan presidentti Károlos Papoúlias. Nykyisin saaren pienen sataman läheisyydessä on kaksi pientä taloa, joissa Achladióti asui, sekä pieni Pyhän Georgioksen (Ágios Geórgios) kirkko.
Isaac Newton
Isaac Newton (juliaanisen kalenterin mukaan 25. joulukuuta 1642 – 20. maaliskuuta 1726, gregoriaanisen kalenterin mukaan 4. tammikuuta 1643 Woolsthorpe-by-Colsterworth – 31. maaliskuuta 1727 Lontoo) oli englantilainen fyysikko, matemaatikko, tähtitieteilijä, alkemisti ja filosofi. Newton loi perustan klassiselle mekaniikalle teoksessaan Philosophiæ Naturalis Principia Mathematica vuonna 1687. Principiassa Newton esitteli painovoima- ja liikelakinsa. Principiaa pidetään Keplerin 1600-luvun alussa aloittaman tieteellisen vallankumouksen kohokohtana. Newtonia pidetään Gottfried Leibnizin ohella differentiaali- ja integraalilaskennan keksijänä.
Newtonia pidetään myös modernin optiikan kehittäjänä. Hän huomasi, että valkoinen valo koostuu useista eri väreistä eli eri aallonpituuksista, jotka taittuvat eri tavalla prismassa ja synnyttävät spektrin. Hän myös ymmärsi, että spektri voitiin koota uudelleen valkoiseksi valoksi toisella prismalla. Newton loi empiirisen jäähtymislain sekä tutki äänen nopeutta. Newton keksi myös oman version peilikaukoputkesta huomattuaan linssien aiheuttavan väriaberraatiota, joka oli vältettävissä peileillä.
Newton toimi Englannin parlamentissa, joskaan ei ollut aktiivinen jäsen, sekä Englannin rahapajan Royal Mintin johtajana. Myöhempi tutkimus on osoittanut, että Newton oli vahvasti uskonnollinen ja hänellä oli laaja kokoelma okkultistisia kirjoituksia. Newton tutki myös alkemiaa.
Lapsuus
250px|thumb|left|Woolsthorpen kartano Isaac Newton syntyi Woolsthorpe-by-Colsterworthin kylässä Lincolnshiressä Woolsthorpen kartanossa 25. joulukuuta vuonna 1642 silloin käytössä olleen juliaanisen kalenterin mukaan (nykyisen ajanlaskun mukaan 4. tammikuuta 1643). Hän syntyi ennenaikaisena eli keskosena, eikä hänen odotettu selviytyvän ensimmäistä elinpäivää pitempään. Newtonin isä, hänkin nimeltään Isaac Newton, kuoli noin 1. lokakuuta vuonna 1642 eli kolme kuukautta ennen esikoisensa syntymää. Isaac Newton vanhempi oli kohtalaisen varakas maanviljelijä, joskaan hänellä ei ollut minkäänlaista koulutusta. Tiettävästi hän ei edes osannut kirjoittaa omaa nimeään.
Isaac Newtonin äiti Hannah Ayscough solmi uuden avioliiton North-Withamin kirkkoherra Barnabas Smithin kanssa. Isaac oli tuohon aikaan kaksivuotias. Hänet jätettiin uuden avioliiton jälkeen äidinäitinsä Margery Ayscoughin hoidettavaksi Woolsthorpeen. Hänen lapsuutensa ei ollut kovinkaan onnellinen, ja häntä kohdeltiin kuin orpoa. James Ayscoughia, Isaac Newtonin äidinisää, ei mainita missään Newtonin myöhempää elämää koskevissa teksteissä. Hän kuoli Isaacin ollessa 10-vuotias eikä jättänyt tälle testamentissaan mitään. Arvioiden mukaan Isaacin ja hänen isoisänsä välillä ei ollut minkäänlaista suhdetta. On myös ilmeistä, että Newton oli syvästi katkera äidilleen ja isäpuolelleen, koska nämä olivat hylänneet hänet. 200px|thumb|Kaiverrus nuoresta Newtonista Newton kävi aluksi pientä kyläkoulua Stoke Rochfordissa ja sitten Skillingtonissa. Sitten hän aloitti opiskelun Grantham Grammar Schoolissa. Granthamissa hän asui paikallisen apteekkarin William Clarken luona, joskin matka koulusta kotiinkin oli vain viisi mailia (8 km). Isaac on itse kertonut, että hän ei ollut lainkaan ahkera opiskelija eikä suoriutunut opinnoista kovin hyvin. Häntä on luonnehdittu hyvin rauhalliseksi ja ujoksi, mutta hän oli myös osallisena riidoissa.
Eräänä päivänä Isaac oli matkalla kouluun, kun samaa koulua käynyt poika potkaisi häntä kipeästi vatsaan. Koulun jälkeen Isaac haastoi kiusaajansa, joka oli myös luokkansa paras opiskelija, tappeluun. Isaac kaatoi kiusaajansa maahan ja työnsi tämän kasvot mutaan. Isaacin voitettua tappelun muut oppilaat alkoivat arvostaa häntä. Itse hän ajatteli, että jos hän pystyi voittamaan kiusaajan tappelussa, miksei hän voisi olla myös parempi opiskelija. Pian hänestä tulikin luokkansa paras.
Koulussa Isaac piti eniten opiskelusta yksin ja mekaanisten esineiden rakentelusta. Hän rakensi muun muassa tuulimyllyjä, vesikelloja ja aurinkokelloja. Hänen väitetään myös keksineen nelipyöräisen vaunun, jota ratsastaja ohjaa. Hän myös aiheutti yhden ensimmäisistä ufohavainnoista lennättämällä myöhään illalla leijaa, johon oli sidottu paperilyhty.
Opiskelu- ja työvuodet Cambridgessa
thumb|250px|Newtonin huone Cambridgessa sijaitsi torniportin oikealla puolella ensimmäisessä kerroksessa. Vuonna 1661 Newton aloitti opinnot Trinity Collegessa, Cambridgessa. Pian hän alkoi saada vaikutteita vanhemmilta oppineilta, jotka olivat huomanneet hänen lahjakkuutensa ja kannustivat häntä opiskelussa. Tärkeimpiä näistä olivat yliopiston opettajat Henry More ja Isaac Barrow. Molemmat olivat luonnonfilosofeja mutta harrastivat lisäksi alkemiaa, ja tämän kiinnostuksen he juurruttivat myös Newtoniin. Teologi ja matemaatikko Isaac Barrow’n vaikutuksen Newtoniin arvellaan olleen erittäin merkittävä. Noihin aikoihin koulun opetus perustui ennen muuta Aristoteleen kirjoituksiin, mutta kolmantena lukukautena opinnot olivat jo vapaampia ja Newton pääsi lukemaan moderneja ajattelijoita, kuten Descartesia, Pierre Gassendia, Galileo Galileita, Nikolaus Kopernikusta, Johannes Kepleriä ja erityisesti Robert Boylea.
Abraham de Moivren mukaan Newtonin kiinnostus matematiikkaa kohtaan heräsi syksyllä vuonna 1663, jolloin hän osti astrologiaa koskevan kirjan messuilta Cambridgessa. Pian hän huomasi, ettei ymmärtänyt lainkaan siinä käytettyä matematiikkaa, joten hänen oli opeteltava sitä enemmän. Yrittäessään lukea trigonometriaa käsittelevää kirjaa hän huomasi pian myös geometrian osaamisensankin olevan heikkoa. Hän päätti aloittaa geometrian opiskelun lukemalla Barrow’n kääntämän teoksen Eukleideen Alkeet. Luettuaan Alkeet, jonka lukemisen hän oli vähällä lopettaa kesken, hän jatkoi opiskelua William Oughtredin Clavis Mathematica -teoksen avulla ja jatkoi vielä Descartesin La Géométrie'hin sekä moniin muihin kuuluisten matemaatikkojen teoksiin.
Vuonna 1665 hän kehitti myöhemmin Newtonin binomikaavaksi nimetyn lauseen ja alkoi myöhemmin tutkia differentiaalilaskentaan johtanutta matematiikkaa. Newton valmistui yliopistosta samana vuonna, mutta yliopisto suljettiin pian, koska Lontoossa riehunut paiserutto oli levinnyt myös Cambridgeen. Newton palasi kotiinsa Woolsthorpeen Lincolnshireen, jossa hän kahden vuoden ajan työskenteli optiikan, mekaniikan, painovoiman ja differentiaalilaskennan parissa.
Kun Trinity College taas aloitti toimintansa vuonna 1667, Newton valittiin opettajakuntaan. Kaksi vuotta myöhemmin, hieman ennen kuin hän täytti 27 vuotta, hänet valittiin Barrow’n seuraajaksi Lucas-professoriksi. Enimmäkseen Newton luennoi tutkimusaiheistaan, matematiikasta, optiikasta ja mekaniikasta. Pääosan ajastaan hän käytti tieteelliseen tutkimukseen. Hänellä oli varsin vähän oppilaita, eikä hän opettanut paljon. Newtonin luennot eivät herättäneet mielenkiintoa, koska hänen sanotaan luennoineen hyvin vaikeaselkoisesti.
Käkisaari
Käkisaari on Oulujärvessä sijaitseva ja Kajaanin kaupunkiin kuuluva saari, jonka pinta-ala on noin 20 neliökilometriä. Saarella on lähes 20 ympärivuotisessa käytössä olevaa asuintaloa, sekä noin 150 kesämökkiä ja loma-asuntoa. Perimätiedon mukaan Käkisaari oli ennen niemi, kunnes venäläiset kaivoivat isonvihan aikana 1700-luvun alussa tai jo 1600-luvulla kanavan, joka on saanut nimen Önkkörin kanava, ja niemestä tuli saari. thumb|left|300px|Käkisaari kartalla. Kanava on sittemmin, noin 1950-luvulta alkaen, kasvanut paikoin täysin umpeen, eikä siitä enää pääse läpi soutamallakaan. Hankkeita kanavan avaamiseksi on ollut virellä pitemmän aikaa.
Isaac Newton
Lontoo ja Royal Society
thumb|150px|left|Isaac Newton 46 vuoden ikäisenä
Newton hyväksyttiin vuonna 1672 Royal Societyn jäseneksi, ja samalla hän esitteli kehittämäänsä peilikaukoputkea. Samana vuonna Newton julkaisi ensimmäisen tieteellisen artikkelinsa, joka käsitteli valoa ja värejä, Philosophical Transactions of the Royal Society seuran sarjassa. Newtonin esittämiä ajatuksia myös vastustettiin. Robert Hooke ja Christiaan Huygens kritisoivat sitä, että Newton pyrki osoittamaan valon olevan pienten hiukkasten liikettä. Hooken ja Newtonin välit heikkenivät selvästi vuonna 1675, kun Hooke väitti Newtonin varastaneen häneltä joitakin optiikkaan liittyviä tuloksia.
Newton koki seuraavan romahduksen vuonna 1693. Tämän jälkeen hän jäi sivuun aktiivisesta tutkimustyöstä. Romahdukselle on ehdotettu useita vaihtoehtoisia syitä: Newton oli saanut myrkytyksen alkemististen kokeiden seurauksena, hän oli turhautunut omiin tutkimuksiinsa, hänen ystävyytensä sveitsiläissyntyisen Fatio de Duillierin kanssa oli päättynyt, ja hän kärsi uskonnollisista ongelmista. Newton itse syytti vähäistä unta, mutta se oli ehkä pikemminkin ongelman oire kuin syy. Newton kärsi mielenterveydellisistä ongelmista koko elämänsä ajan.
Useat Newtonin teksteistä tuhoutuivat hänen laboratoriossaan sattuneessa tulipalossa vuonna 1693. Tarinan mukaan palon aiheutti Newtonin koira Diamond, joka hyppäsi pöydälle ja kaatoi kynttilän, minkä seurauksena 20 vuoden työ tuhoutui. Tapahtuman jälkeen Newtonin kerrotaan sanoneen koiralleen: ”Voi Diamond, Diamond. Minkä vahingon sinä pikkuinen oletkaan tehnyt.” Historioitsijat eivät ole kuitenkaan täysin varmoja edes siitä, oliko Newtonilla koskaan koiraa. thumb|150px|Newtonin hauta [[Westminster Abbeyssa]]
Newton oli Englannin parlamentin jäsen Cambridgen yliopiston edustajana vuosina 1689–1690 ja 1701–1702. Ainoa muistiinpantu kommentti, jonka Newton lausui parlamentin täysistunnossa, oli ehdotus ikkunan sulkemisesta vedon estämiseksi. Vuonna 1696 Newton siirtyi töihin kuninkaalliseen rahapajaan Royal Mintiin, jossa oli käynnissä suuri rahauudistus, Great Re-coinage of 1696, ja vuonna 1699 hänestä tuli rahapajan johtaja. Rahapajan johtajana Newtonista tuli myös hyvin rikas. Vuonna 1701 hän vetäytyi velvollisuuksistaan Cambridgessa.
Kahden vuoden kuluttua hänestä tuli Royal Societyn puheenjohtaja, ja hänet valittiin uudelleen joka vuosi aina kuolemaansa asti. Royal Societyn puheenjohtajana Newton johti Englannin tiedettä. Asemansa vuoksi hän joutui riitoihin kuninkaallisen tähtitieteilijän John Flamsteedin kanssa. Vuonna 1705 Englannin kuningatar Anna löi Isaac Newtonin ritariksi. Newton oli ensimmäinen tiedemies, joka lyötiin ritariksi. Newtonia ei tosin aateloitu työstään tieteen parissa tai rahapajassa.
Newtonin viimeiset vuodet olivat raskaita. Hänen ja Leibnizin välille puhkesi kiista siitä, kumpi keksi differentiaalilaskennan ensimmäisenä. Newton työskenteli laskennan parissa paljon aikaisemmin mutta julkaisi tavalliseen tapaansa tulokset myöhään. Leibniz oli sillä välin ehtinyt jo julkaista oman tutkimuksensa. Nykyään kunnia laskentatavan keksimisestä annetaan molemmille. Newtonia arvostettiin hyvin paljon, vaikka hän sai osakseen myös kritiikkiä.
Newton sijoitti rahapajan johtajana keräämäänsä omaisuutta Etelämeren komppanian osakkeisiin ja menetti Etelämeren kuplan puhjettua vuonna 1720 ehkä jopa yli 20 000 puntaa (nykyrahassa vastannee noin 20 miljoonaa euroa). Newtonin omaisuus tämän kuollessa oli kuitenkin yhä noin 30 000 puntaa.
27. toukokuuta 1722 Newton muutti Etelä-Lontooseen Kensingtoniin keuhkotulehduksen takia. Hän kuoli 83-vuotiaana Kensingtonissa 20. maaliskuuta 1727, ja hänet haudattiin suurin juhlallisuuksin Westminster Abbeyn hautausmaalle. Voltaire oli läsnä Newtonin hautajaisissa, ja hänen mukaansa hautajaiset olivat kuin kuninkaan, joka oli tehnyt työnsä hyvin. Newton ei koskaan mennyt naimisiin, eikä hänellä ollut lapsia. Hän oli tosin kerran kihloissa, mutta kihlaus ei johtanut avioliittoon.
Newtonin luonne
Newton oli uskonnolliselta suuntaumukseltaan areiolainen, eli hän ei uskonut Jumalan kolminaisuuteen. Vakaumuksensa hän piti salassa, sillä tuohon aikaan kolminaisuusoppia vastustaneita vainottiin. Koska Newtonin lähtökohtana olivat alkukristilliset periaatteet, hän piti katolista kirkkoa Ilmestyskirjan petona.
Matematiikka
left|thumb|200px|[[Gottfried Leibniz, jonka kanssa Newtonilla oli erimielisyyksiä differentiaalilaskennan keksimisestä]] Newton on itse kertonut, että hän teki tärkeimmät matemaattiset työnsä vuosina 1665–1667. Newtonin matematiikan perusteemana oli muuttuvien suureiden kalkyylin kehittäminen laskennallisesti käyttökelpoiseen asuun ja tämän kalkyylin käyttäminen liikeongelmien käsitteelliseen ja laskennalliseen hallitsemiseen.
Newton kehitti systemaattisten sarjojen teoriaa, joka liittyi muun muassa John Wallisin ja William Brounckerin töihin. Vuonna 1669 valmistunut kirjoitus De analysi per aequationes numero terminorum infinitas julkaistiin vasta vuonna 1711. Kirjoituksessa esiintyy äärettömien sarjojen teoria ensimmäisen kerran itsenäisenä osa-alueena, jolla on omat menetelmänsä. Toinen Newtonin matemaattinen kirjoitus oli De methodis serierum et fluxionum, joka julkaistiin Newtonin kuoleman jälkeen vuonna 1736 englanninkielisenä käännöksenä On the Methods of Series and Fluxions.
Newtonin matemaattiset työt merkitsivät monien 1600-luvun matemaatikkojen, kuten Pierre de Fermat'n, Francesco Cavalierin ja Blaise Pascalin kehittämien tangentinmääräys- ja pinta-alalaskentamenetelmien yhtenäistämistä kalkyyliksi. Newtonista riippumatta Gottfried Leibniz kehitti myös samantapaisen kalkyylin, joka tunnetaan nykyään differentiaali- ja integraalilaskentana. Näiden kehitys oli välttämätöntä nykyaikaisen matemaattisen analyysin ja fysiikan synnylle.
Francisco Antonio Mourelle
thumb|Francisco Antonio Mourelle Francisco Antonio Mourelle de la Rúa (1750 – 24. toukokuuta 1820) oli galicialainen meriupseeri ja tutkimusmatkailija, joka purjehti Espanjan kruunun alaisuudessa.
Isaac Newton
Matematiikka
Newtonin sisäpiirin mukaan Newton oli työskennellyt metodinsa parissa vuosia ennen Leibniziä. Toisaalta on epäilty, että Newton olisi plagioinut Leibnizin töitä, mutta Leibnizin ei uskota plagioineen Newtonia. Toisen teorian mukaan Jean Bernoulli oli antanut sekä Newtonille että Leibnizille kaksi matemaattista ongelmaa ratkaistavaksi. Newton ratkaisi ne nopeammin ja todisti näin keksineensä laskennan itse. Newton ei kuitenkaan julkaissut mitään uuden laskutavan keksimiseen viittaavaa työtä ennen vuotta 1693. Leibniz taas oli julkaissut jo yhdeksän vuotta aiemmin omiin menetelmiinsä perustuvia teoksia. Tämä johti Leibnizin ja Newtonin väliseen ikävään riitaan.
Newton tutki myös algebraa ja ilmeisesti luennoi siitä Cambridgessa vuosina 1673–1684. Newtonin vuonna 1707 julkaisema oppikirja, Arithmetica universalis, käsittelee klassista yhtälöteoriaa. Newton nimitti fluenttiensa eli funktioidensa x ja y ”aikaderivaattoja” fluksioiksi. Fluksioiden merkitsemiseen hän käytti merkintöjä \dot{x} ja \dot{y}. Fluentteja hän merkitsi heittomerkkien avulla: x' ja y'. Fluksioiden merkintätapaa käytettiin Englannissa matematiikassa vielä 1900-luvulla, ja mekaniikassa niitä käytetään yleisesti edelleen.
Optiikka
250px|thumb|Jäljennös Isaac Newtonin peilikaukoputkesta Varhaisimmat Newtonin fysiikan tutkimukset kohdistuivat optiikkaan. Hän havaitsi, että väriaberraation poistamiseksi kaukoputken linssi olisi korvattava peilillä. James Gregory oli tosin jo aikaisemmin esitellyt kahdesta peilistä koostuvan kaukoputken periaatteen, mutta hän ei onnistunut valmistamaan tarpeeksi hyviä peilejä. Newton rakensi ensimmäisen peilikaukoputken vuonna 1668, ja parannetun kappaleen hän esitteli Royal Societylle vuonna 1671. Newton kehitti peilikaukoputkea noin kymmenen vuotta, mutta huonon näkönsä takia hän ei koskaan käyttänyt kaukoputkea tähtitieteellisiin havaintoihin.
Isaac Barrowilta Newton sai virikkeen värioppia koskeviin tutkimuksiin. Newton laati vuosina 1664–1666 tutkielman New Theory about Light and Colors. Hänen perusajatuksensa oli, että valkoinen valo koostuu erivärisistä säteistä, jotka taipuvat prismassa eri tavalla, ja sen seurauksena valo hajoaa spektriin. Teoriaa vastustettiin, koska silloisen käsityksen mukaan valkoinen valo oli kaikkien eriväristen säteiden pohja eikä niiden summa.
Newton katsoi partikkelifilosofiansa mukaisesti valon koostuvan hiukkasista. Toisaalta hän tutki paljon ilmiöitä, kuten valon interferenssiä, joita ei voitu selittää hiukkasten avulla. Alankomaalainen fyysikko Christiaan Huygens osoitti vuonna 1678 valon olevan aaltoliikettä. Newtonin ja Huygensin ajatukset olivat selvästi ristiriidassa, ja kilpailu teorioiden paremmuudesta kesti vielä 1850-luvun alkuun saakka. Newtonin teoriaa pidettiin heikompana kuin Huygensin, mutta Newtonin saavutukset mekaniikassa olivat niin vakuuttavia, ettei hänen optiikkaa käsitteleviä teorioitaan uskallettu kyseenalaistaa. Myöhemmin pystyttiin osoittamaan, että valolla on sekä hiukkas- että aaltoluonne.
Newtonin optiikan pääteos on vuonna 1704 julkaistu Opticks, jota hän luonnosteli hyvin pitkään.
Mekaniikka ja painovoima
thumb|left|Newtonin oma kopio Principian ensimmäisestä painoksesta, jossa on hänen tekemiään korjauksia toista painosta varten
Newton julkaisi 5. heinäkuuta 1687 pääteoksensa Philosophiae Naturalis Principia Mathematica. Teoksessa Newton käsittelee yleistä dynamiikkaa ja gravitaatioteoriaa sekä niiden sovellutuksia taivaankappaleisiin. Principiassa esitetyt kolme aksioomaa tunnetaan nykyään mekaniikan peruslakeina. Newton tunsi jo vuonna 1666 Keplerin lait ja päätteli, että Keplerin kolmannesta laista seuraa, että Aurinko vetää planeettoja puoleensa voimalla, jonka suuruus on kääntäen verrannollinen planeettojen etäisyyksien neliöön. Monien muiden tiedemiesten, muun muassa Giovanni Alfonso Borellin, Christopher Wrenin, Edmund Halleyn ja Robert Hooken, havainnot olivat sopusoinnussa tämän kanssa.
Newtonin ensimmäisen lain eli jatkuvuuden lain mukaan kappale, johon ei vaikuta ulkoinen voima tai vaikuttavien voimien summa on nolla, pysyy levossa tai jatkaa liikettään suoraviivaisesti muuttumattomalla nopeudella. Ajatus oli ajastaan poikkeava, sillä vallalla ollut ajatus oli, että liikkeeseen tarvitaan aina voimaa. Galilei tiesi jo ennen Newtonia, että voimaa tarvittiin ainoastaan liiketilan muuttamiseen, mutta Newton tarkensi tätä ensimmäisessä ja toisessa laissaan. Newtonin toinen laki eli dynamiikan peruslaki on totuttu näkemään skalaarisessa muodossa: F=ma. Newton esitti lain kuitenkin sanallisesti, ja täsmällisesti se voidaan ilmoittaa moderneilla matemaattisilla merkinnöillä:.
Newton esitti siis kappaleeseen vaikuttavan voiman liikemäärän ja ajanmuutoksen avulla. Newtonin toinen laki sisältää myös ensimmäisen lain. Mikäli kappaleeseen vaikuttavien voimien summa on nolla, myös kiihtyvyys on nolla. Koska kiihtyvyys tarkoittaa nopeuden muutosta, nopeus ei muutu kiihtyvyyden ollessa nolla. Kolmannessa laissa Newton määrittelee, etteivät voimat ole koskaan yksin, vaan ne ilmenevät pareittain. Tämä tarkoittaa sitä, että jos kappale A vaikuttaa kappaleeseen B tietyllä voimalla, kappale B vaikuttaa kappaleeseen A yhtä suurella mutta vastakkaismerkkisellä voimalla. Lakia kutsutaan usein voiman ja vastavoiman laiksi. Nykyään tätä kutsutaan vuorovaikutukseksi.
thumb|Newtonin yleinen painovoimalaki Itse asiassa koko painovoimateorian idea oli peräisin Hookelta. Hooke ja Newton olivat kirjeenvaihdossa, ja eräässä kirjeessä Hooke esittelee hypoteesin, jonka mukaan Aurinko vetää planeettoja puoleensa voimalla, joka on kääntäen verrannollinen etäisyyden neliöön. Hooken mielestä tämä aiheutti planeettojen elliptisen radan. Newton mainitsee vastauksessaan, ettei ole koskaan kuullutkaan moisesta ajatuksesta. Pian hän kuitenkin alkoi työskennellä ongelman parissa, ja vähän ajan kuluttua hän pystyikin todistamaan, että elliptinen rata voi johtua Auringon vetovoimasta. Hän alkoi pitää Hookea kilpailijanaan muttei uskonut Hooken matemaattisten taitojen olevan kyllin hyvät, jotta hän pystyisi todistamaan hypoteesinsa. Newton ei halunnut kertoa löytämästään todistuksesta kenellekään, varsinkaan Hookelle.
Samoihin aikoihin brittiläinen astronomi Edmond Halley aloitti vanhojen komeettoja koskevien merkintöjen tutkimisen, ja vuonna 1682 hän havaitsi kirkkaan komeetan. Halley kokosi keräämänsä tiedot, ja kun Newton kuuli niistä, hän pyysi niistä kopioita. Muutama vuosi myöhemmin Hooke väitti Halleylle, että hänellä oli todisteita hypoteesinsa tueksi. (Nykyään uskotaan, ettei hänellä todella ollut niitä.) Halley piti tätä haasteena. Pian hän kuitenkin ymmärsi, että tarvitsisi Newtonin apua, ja alkoi vierailla säännöllisesti Newtonin luona. Vierailujen aikana Newton esitteli todistuksensa sekä muita tutkimuksia. Halley ymmärsi todistuksen olevan todellinen kultakaivos ja vaati Newtonia julkaisemaan tulokset. Newton oli haluton, mutta Halley ei antanut periksi, ja lopulta Newton julkaisi ajatuksensa Principiassa. Ennen Principia-teosta Newton julkaisi pääteoksensa esiteoksen nimeltä De motu, joka valmistui vuonna 1684.
Newtonin perusidea oli, että kaikki kappaleet vetävät toisiaan puoleensa ja taivaankappaleiden liike tapahtuu tämän voiman alaisena mekaniikan peruslakien mukaisesti. Newton myös ymmärsi, että Maassa tapahtuvat ilmiöt johtuvat samasta ilmiöstä kuin Kuun liike Maan ympärillä. Newtonilaiselle mekaniikalle on ominaista käsitys absoluuttisesta ajasta ja avaruudesta.
Luonnonfilosofia
Newtonin luonnonfilosofiassa oli keskeistä, että kaikki havaitut ilmiöt olivat hiukkasissa eli atomeissa vaikuttavien voimien seurausta. Newton ei pystynyt selittämään näiden voimien perimmäistä olemusta silloisen descartesilaisen mekanistisen luonnonfilosofian avulla, vaan jätti tämän kysymyksen täysin avoimeksi. Näillä kysymyksillä on suora yhteys Newtonin teologisiin spekulaatioihin. Hänen mielestään gravitaatiolain ja mekaniikan lakien mukaisesti toimiva maailmankaikkeus olisi mahdoton, ellei sitä pitäisi yllä Jumala, joka voi tarpeen vaatiessa puuttua maailmankaikkeuden toimintaan.
Vaikutus valistusaikaan
Newtonin tieteellisten tutkimusten pohjana oli luonnontieteellinen menetelmä. Newton loi kokeelliseen tutkimukseen perustuvan induktiopäättelyn avulla kvantitatiivisen matemaattisen teorian, jonka avulla mittaustuloksista johdetaan yksinkertaisia perushypoteeseja sekä ennustetaan uusia ilmiöitä. Samaa periaatetta oli käyttänyt Galileo Galilei jo aiemmin tutkimuksissaan. Newtonin ohjenuora oli Hypotheses non fingo, "en tee hypoteeseja". Tämä tarkoittaa käytännössä sitä, että hänen näkemyksensä perustuivat kokeellisiin tuloksiin ja vain niihin. Newtonin ja Galilein käyttämä menetelmä on myöhemmin muuttanut maailman niin maailmankatsomuksellisesti kuin materiaalisestikin.
Francisco Antonio Mourelle
Vuonna 1779 Mourelle lähti uudelle tutkimusmatkalle Quadran perämiehenä. Matkaa johti Ignacio de Arteaga y Bazán, ja se lähti liikkeelle San Blasista 11. helmikuuta 1779. Retkikunta eteni aina 61. pohjoiselle leveysasteelle Alaskanlahden pohjukkaan, josta se jatkoi matkaansa lounaaseen Kenain niemimaan mukaisesti.
Isaac Newton
Vaikutus valistusaikaan
Myöhemmin Royal Societyn puheenjohtajana hän kirjoitti, että luonnontieteiden perusperiaatteet ovat ”luonnon kehyksien ja toiminnan löytäminen, sen pelkistäminen yleisiksi säännöiksi ja laeiksi, näiden sääntöjen kokeellinen todentaminen ja siten syiden ja seurauksien johtaminen”. Luonnontieteellisestä menetelmästä tuli valistusajan keskeisimpiä periaatteita.
Flower (videopeli)
Sen sijaan että olisi pyritty haastavaan tai ”hauskaan pelattavuuteen”, Flowerin tavoitteena on herättää pelaajissa myönteisiä mielenliikutuksia. Ajatuksen takana oli Chen, jonka mielestä koko viihdeteollisuus pohjautuu tunteiden herättämiseen ja että videopeleissä niitä ei hyödynnetä tarpeeksi laajasti. Flower otettiin hyvin vastaan ja toimittajat kehuivat muun muassa sen musiikkia, ulkoasua sekä pelimekaniikkaa. Flower nimettiin Spike Video Game Awards -gaalassa vuoden 2009 ”parhaaksi itsenäiseksi peliksi” monien muiden palkintojen ohessa.
Psyyke (yhtye)
Psyyke on vuonna 1982 perustettu porilainen rockyhtye, joka oli yksi Suomen ensimmäisiä goottirock/post punk-yhtyeitä yhdessä muun muassa Mustan Paraatin ja toisen porilaisyhtyeen Hexenhausin kanssa.
Isaac Newton
Okkultistiset tutkimukset
Newton aloitti alkemian tutkimuksen jo nuorena ja harrasti sitä noin 30 vuotta. Hän laati useita käsikirjoituksia mutta julkaisi vain yhden pienen tutkielman, De natura acidorumin (1704). Siinä hän selostaa, kuinka happohiukkaset ja rautahiukkaset vetävät puoleensa toisiaan ja aiheuttavat näin raudan liukenemisen happoon. Newton oli vankkumaton Robert Boylen kehittämän atomiopin kannattaja ja tulkitsi kemian sen mukaisesti. Alkemian harjoittaminen oli Newtonin elinaikana laitonta, ja Newtonin kuoltua hänen alkemiaa käsittelevät tutkimuksensa leimattiin tekstillä: ”Ei kelvollisia julkaistavaksi.” Osin tästä syystä Newtonin alkemian töistä vaiettiin hyvin pitkään ja ne haluttiin pitää salassa.
Psyyke (yhtye)
Historia
Psyyke aloitti toimintansa nimellä Arbeit macht frei, joka nopeasti lyheni muotoon Arbeit ja muuttui edelleen yhtyeen nykyiseksi nimeksi. Vuonna 1983 Psyyke julkaisi omakustanteena singlen Temppeli, B-puolellaan kappale Neondertal. Pari vuotta myöhemmin yhtye muutti tyyliään Dingon menestyksen ja porirock-buumin myötä pop-vaikutteiseksi ja sai levytyssopimuksen Finnlevyn kanssa. Lopputulokseksi jäi ainoastaan yksi Kräk-levymerkille tehty maxisingle sekä keikkailua Dingon jäähallikiertueen lämmittelijänä, jonka jälkeen yhtye lopetti.