cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ada Lovelace
Muut tutkimukset ja kiinnostuksen kohteet
Lovelace kiinnostui 1840-luvun lopulla hevoskilpailuista. Hän tuli jopa melko riippuvaiseksi harrastuksesta ja hävisi vedonlyönnissä ilmeisesti vuoden 1850 alussa suuren summan rahaa. Historioitsijat ovat yrittäneet saada selville, yrittikö Lovelace kehittää vedonlyöntiin jonkinlaisen matemaattisen järjestelmän. Tutkimusten lähtökohtana on Lovelacen ja Babbagen vuosien 1848 ja 1849 kirjeenvaihdossa käytetty termi ”book”, jolla viitataan hevoskilpailuissa vedonlyöntiluetteloon. Hevoskilpailujen sijaan keskustelussa on kuitenkin todennäköisesti viitattu Lovelacen ja Babbagen suunnittelemaan kirjaan, joka olisi ollut jatkoa ”Notes”-artikkelille.
Sairastelu ja kuolema
Lovelace ei ollut missään vaiheessa fyysisesti vahva henkilö. Hän oli 1840-luvullakin sairastellut säännöllisesti, varsinkin vuosikymmenen puolivälistä alkaen. Hän oli kärsinyt hermostollisesta uupumuksesta ja heikkoudesta, ja hänen terveytensä kääntyi entistä huonompaan suuntaan keväällä 1851, kun hänelle tuli kohtusyövän ensimmäisiä oireita. Ne ilmaantuivat alkuun tiheinä verenvuotoina. Sairauden lisäksi Lovelacen elämää rasittivat hevoskilpailuissa syntyneet velat. Lady Byron suostui lopulta auttamaan Lovelacea velkojen maksamisessa, ja huhtikuussa 1852 lady Byronin lakimies Stephen Lushington tapasi Lovelacen. Lushington oli auttanut lady Byronia jo, kun tämä oli ottanut avioeron lordi Byronista.
Vaikuttaa siltä, että Lovelacen sairastellessa hänen äitinsä ja puolisonsa olivat suhteellisen haluttomia viettämään aikaa tämän kanssa. Mitään todistusaineistoa ei ole sille, miksi he toimivat näin. Lovelacella oli apunaan palvelijoita, mutta lady Byron ja William King eivät juuri käyneet hänen luonaan. Lady Byronin asenteeseen on saattanut vaikuttaa hänen luulosairautensa sekä vihansa ja pelkonsa kaikkia tauteja kohtaan. Hän saattoi myös uskoa, että sairaus oli rangaistus Lovelacen ja John Crossen välisestä ystävyydestä. Crosse oli tieteellinen showmies ja Andrew Crossen poika, jonka kanssa Lovelacella epäiltiin olleen suhde. Lady Byron ilmeisesti tuhosi kaikki Crossen Lovelacelle lähettämät kirjeet tämän kuoleman jälkeen.
Lovelacen vointi heikkeni vähitellen, ja vuoden 1852 alussa hän oli käytännössä jo kuolemansairas ja jatkuvissa tuskissa. Lovelace kuoli 27. marraskuuta. Kuolinvuoteen vieressä olivat läsnä hänen äitinsä ja puolisonsa. Lovelace haudattiin viikon päästä isänsä viereen Hucknall Torkardin kirkkoon.
”Kääntäjän merkintöjä”
pienoiskuva|Ada Lovelacen tekemä diagrammi [[Bernoullin lukujen laskemiseen.]] Lovelace tutki ”Merkinnöissä” neljää konseptia. Ensimmäinen niistä oli käytännössä modernin tietokoneen edeltäjä, yleiskäyttöinen kone, jota voisi ohjelmoida rajattomasti tekemään muuttuvia tehtäviä. Tämä konsepti oli ”Note A” -osion keskiössä. Toinen konsepti sai lähteensä tästä ensimmäisestä konseptista, sillä siinä Lovelace esitteli idean siitä, kuinka yleiskäyttöinen kone voisi olla pelkkää laskukonetta laajempi. Analyyttisen koneen tapainen laite pystyisi tallentamaan, muokkaamaan, käsittelemään ja toimimaan minkä tahansa symboliperustaisen järjestelmän kanssa, esimerkiksi sanojen, loogisten symbolien ja musiikin. Lovelace oli enemmän kuin tieteilijä, sillä hän oli symboliperustaisen ajattelun ansiosta ensimmäinen ihminen, joka käytännössä piti tietokonetta muunakin kuin pelkkänä laskukoneena. Tämä on perusteellinen siirtymä laskennasta komputaatioon.
Lovelacen kolmas konsepti oli viimeisessä ”Note G” -osiossa. Siinä hän esittää tarkasti koodin, jota nykyään kutsuttaisiin tietokoneohjelmaksi tai algoritmiksi. Hän kirjoitti ohjelman, joka laskee Bernoullin lukuja. Sveitsiläinen Jakob Bernoulli oli kirjoittanut luvuista vuonna 1713 julkaistussa todennäköisyyksiä käsittelevässä teoksessaan Ars conjectandi. Lovelacen ohjelma osoitti analyyttisen koneen mahdollisuudet laskemiseen. Ohjelman takia monet kutsuvat Lovelacea ”ensimmäiseksi ohjelmoijaksi”, vaikka Babbage oli kirjoittanut koneelleen ohjelmia itsekin. Niistä suurinta osaa ei kuitenkaan ole julkaistu. Lisäksi Lovelacen tekemä ohjelma oli huomattavasti monipuolisempi kuin Babbagen vastaavat. Babbagen koneesta ja Lovelacen siihen tekemästä ohjelmasta voidaan katsoa alkaneen jopa modernin tietojenkäsittelytieteen.
Lovelace kuvaili tekstissään operaatiot ja teki kaavion, jossa hän kuvasi, miten jokainen operaatio pitäisi koodata koneeseen. Koodissaan hän hahmotteli muun muassa aliohjelman ja rekursion käsitteet, joita hän joutui käyttämään Bernoullin lukujen laskemiseen. Koneen toiminnan olisi mahdollistanut 75 reikäkorttia, joita olisi käytetty iteroimalla.
Lovelacen neljäs merkittävä konsepti oli syntynyt Mary Shelleyn romaanin Frankenstein pohjalta. Hän esitti ”Merkinnöissä” metafyysisen kysymyksen siitä, pystyykö kone ajattelemaan. Ada ei uskonut ajatteleviin koneisiin, vaan hän oli sitä mieltä, että kone tekee vain niin kuin se ohjeistetaan eikä pysty kehittämään omaperäisiä ideoita.
Gioacchino Muccin
Gioacchino Muccin (25. marraskuuta 1899 – 27. elokuuta 1991) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 22. syyskuuta 1923 ja nimitettiin Belluno e Feltren hiippakunnan piispaksi 19. toukokuuta 1949. Piispaksi vihkiminen seurasi 19. kesäkuuta. Muccin johti hiippakuntaansa, kunnes jäi eläkkeelle 1. syyskuuta 1975.
Ada Lovelace
Muut kirjoitukset
Vaikka Lovelace tunnetaan erityisesti ”Merkinnöistään”, hänen kirjeenvaihdostaan käy ilmi, että hän oli kiinnostunut useista tieteenaloista ja keksinnöistä. Hän kirjoitti innostuneesti muun muassa rautateistä, lennättimestä, magnetismista, eläinten älykkyydestä, todennäköisyysteoriasta ja valokuvauksesta.
Gioacchino Muccin
Muccin osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Ada Lovelace
Muut kirjoitukset
Lovelacen suurimpia tieteellisiä unelmia oli saada ”tutkia hermostoa ja sen suhdetta luonnon salaperäisimpiin ilmiöihin”. Hän haaveili olevansa vielä joskus mielen ”molekyyliuniversumin Newton”. Lovelace kirjoitti Faradaylle muun muassa mahdollisuudesta tutkia tämän sähköön liittyviä artikkeleita.
Lovelacesta tuli tunnettu henkilö ”Kääntäjän merkintöjen” jälkeen, ja hänestä tuli neljännellä vuosikymmenellään provokatiivinen aihevalinnoissaan. Hän puhui ja kirjoitti muun muassa tieteestä, seksuaalisuudesta ja kuolemanjälkeisestä elämästä. Hänen isänsä vanha ystävä, poliitikko John Hobhouse sanoi, että Lovelace käsitteli aiheita, joita hyvin harva mies eikä kukaan nainen uskaltautunut tutkimaan.
Tunnustukset ja kulttuuriviitteet
pienoiskuva|upright|[[English Heritagen asettama ”sininen muistolaatta” Ada Lovelacen ja tämän miehen William Kingin Lontoon-talon seinässä.]] pienoiskuva|Ada Lovelacen muistopäivää varten tehtyjä vuokaleivoksia. Lovelacen nykyisestä maineesta voi yleisesti kiittää brittiläistä ydinfyysikkoa B. V. Bowdenia, joka kirjaa Faster Than Thought kirjoittaessaan tutustui Lovelacen tyttärentyttäreen Judith Blunt-Lyttoniin. Bowden kuuli tältä sukutarinoita Lovelacesta ja sai tutustua Lovelacen papereihin. Bowdenin Faster Than Thought on esseekokoelma, johon sisältyvät myös Lovelacen tutkimukset ja lyhyt elämäkerta. Bowden kutsui Lovelacea ”erittäin kyvykkääksi matemaatikoksi”.
Vaikka Bowden teki Lovelacesta tunnetumman, häntä ei kuitenkaan ollut kokonaan unohdettu. Vuonna 1929 julkaistussa Ethel Colburn Maynen ensimmäisessä lady Byronin elämäkerrassa hänen tyttärensä Adan asema tieteellisessä yhteisössä huomioidaan. Matemaatikko Douglas Hartree kirjoitti vuonna 1949, että Lovelacella oli varmasti jonkinlaista matemaattista lahjakkuutta, ja Alan Turing esitti vuonna 1950 tekoälyä käsittelevässä artikkelissaan ”Computing machinery and intelligence” Lovelacen vastalauseena ajatuksen, jonka Lovelace oli kirjoittanut ”Merkinnöissään” tietokoneista ja niiden älykkyydestä.
Lovelacen tietojenkäsittelytieteellisen merkityksen ansiosta Yhdysvaltain puolustusministeriön kehittämä ohjelmointikieli Ada nimettiin vuonna 1979 hänen mukaansa. Ada Lovelacen päivää on vietetty vuodesta 2009 lokakuun puolivälissä. Silloin juhlitaan tekniikan alan naisia ja heidän osuuttaan tieteessä, tekniikassa ja matematiikassa. Lovelace-mitalia puolestaan jakaa British Computer Society. Vuodesta 1998 jaettu palkinto annetaan henkilölle, joka on edistänyt merkittävästi tietokoneiden ymmärtämistä tai kehitystä.
Tekoälyn riman hyvin korkealle asettava Lovelacen testi on nimetty Lovelacen kunniaksi. Sen kehitti ryhmä tietojenkäsittelytieteilijöitä. Heidän mielestään paljon käytetty Turingin testi ei enää toiminut, sillä sen läpäisemiksi tekoälyllä ei periaatteessa tarvinnut olla omaa älykkyyttä. Lovelacen testin keskiössä on Ada Lovelacen esittämä vaatimus omaperäisyydestä. Testin mukaan kone läpäisee sen vain, jos se pystyy kehittämään jotain omaperäistä itsekseen.
Lovelacea ovat pitäneet esillä myös erityisesti teknoteoriasta kirjoittaneet feministit. Sadie Plant nosti Lovelacen esille teoksessaan Zeros and Ones (1997). Plant pyrki tuomaan esille tekniikan alan naisia, joita miehet ovat historiallisesti ylenkatsoneet. Plant oli keskeisimpiä hahmoja kyberfeminismin kehityksessä. Uusmediapioneeri ja feministinen taiteilija Lynn Hershman Leeson käytti Lovelacen elämää tieteiselokuvassaan Conceiving Ada.
Lovelacen vaikutus näkyy sekä tieteellisellä että myös kulttuurisella puolella. Hän on innostanut kaunokirjailijoita henkilöhahmojen kehittelyssä, ja hänen mukaansa on nimetty monia asioita. Kaunokirjallisuudessa Lovelacea ovat käyttäneet muun muassa Tom Stoppard näytelmässä Arkadia ja Sydney Padua sarjakuvaromaanissa The Thrilling Adventures of Lovelace and Babbage.
Keskustelu Lovelacen työn merkityksestä
Kaikki eivät ole olleet vakuuttuneita Lovelacen työn merkityksestä. Hänen merkittävin kriitikkonsa on Lontoon yliopiston Dorothy Stein, joka kirjoitti asiasta kirjassaan Ada: A Life and a Legacy (1985). Stein väittää siinä, ettei Lovelace ollut pätevä matemaatikko. Väite perustui kahteen todisteeseen: ensinnäkin Lovelace käänsi Menabrean artikkelista funktion, jossa oli kirjoitusvirhe, mahdottomaksi funktioksi, ja toiseksi kirjeiden perusteella hän ei olisi ymmärtänyt funktioiden ratkaisemista sijoitusmenetelmällä.
Tekniikan historiaan erikoistuneet tietokirjailijat Eugene Eric Kim ja Betty Alexandra Toole, joka on tutkinut Ada Lovelacea 1980-luvulta lähtien, käsittelivät vuonna 1999 Scientific American -lehdessä julkaistussa artikkelissaan Steinin väitteitä. Heidän mukaansa Lovelacen tekemää käännösvirhettä ei voi pitää matemaattisen kyvyttömyyden merkkinä. Lisäksi Lovelacen käyttämät menetelmät olivat siihen aikaan algebran eturivin tekniikoita. Vaikka hän ei välttämättä kirjoitusurakkansa alussa ymmärtänyt sijoitusmenetelmää, myöhemmissä kirjeissään hän osoittaa selvästi käsittäneensä menetelmän. Lovelacen tapana oli keskustella opettajiensa kanssa kirjeitse asioista, joissa hän tarvitsi vielä ohjeistusta.
Toiset historioitsijat ja elämänkerturit, kuten Bruce Collier, Allan Bromley ja Doron Swade, ovat väittäneet, että Lovelace ei todellisuudessa kirjoittanut Bernoullin lukuja ratkaissutta ohjelmaa. Lovelace ja Babbage kävivät vilkasta kirjeenvaihtoa, jossa keskusteltiin erilaisista ideoista. He työskentelivät tietyllä tavalla yhdessä, eikä nykyaikaan ole jäänyt lopullista tietoa siitä, mitä kumpikin tarkkaan ottaen teki. Kirjeiden perusteella on toimittaja ja Ada Lovelacen päivän perustajan Suw Charman-Andersonin mukaan selvää, että Lovelacen panos oli keskeinen Bernoullin ohjelman kehittämisessä, eikä se missään tapauksessa ollut yksinään Babbagen työtä.
Lise Meitner
Meitner opiskeli Wienin yliopistossa ja väitteli siellä fysiikan alan ensimmäisenä naistohtorina 1905. Väiteltyään hän siirtyi Berliinin yliopistoon, jossa opiskeli Max Planckin johdolla. Vastaperustettu Kaiser Wilhelm -instituutti tarjosi naistutkijalle työskentelymahdollisuuden. Siellä hän tutki radioaktiivisuutta yhdessä kemisti Otto Hahnin kanssa yli 30 vuoden ajan. Tutkimuksessaan he yhdistivät Meitnerin fysiikantiedot Hahnin kemiantietoihin. Vuonna 1918 he löysivät ensimmäisen pitkäikäisen isotoopin radioaktiivisesta alkuaineesta protaktiniumista. Vuonna 1929 Meitneristä tuli Saksan ylimääräinen professori Berliinin yliopistossa, samalla yliopiston ensimmäinen naisprofessori.
Kun neutroni oli keksitty 1930-luvulla, fyysikot alkoivat spekuloida, että pitäisi olla mahdollista luoda laboratoriossa uraania painavampia alkuaineita. Alkoi kilpajuoksu Enrico Fermin (Italia), Ernest Rutherfordin (Englanti), Irene Joliot-Curien (Ranska) työryhmien ja Meitner-Hahn-joukkueen (Saksa) välillä. Asianosaiset ajattelivat kilvan olevan akateemista tarkastelua, josta voi parhaimmillaan saada Nobelin – sovelluksista atomipommeihin ei puhuttu.
Kun natsi-Saksa valtasi Itävallan vuonna 1938, juutalaista syntyperää oleva Meitner pakeni Ruotsiin. Meitner työskenteli Manne Siegbahnin laitoksella Tukholmassa, mutta sai kovin vähän tukea, osaksi Siegbahnin naisvastaisten mielipiteiden takia. Hän tapasi Hahnin salaa Kööpenhaminassa ja jatkoi kirjeenvaihtoa, mutta poliittisista syistä he eivät voineet tehdä yhteisjulkaisuja. Kirjeenvaihdosta käy ilmi, ettei Hahn uskonut atomin fission olevan mahdollista ennen kuin Meitner osoitti sen tapahtuneen. Hän oli ensimmäinen, joka keksi että atomin ydin voi hajota: uraanista tuli bariumia ja kryptonia, ja samalla vapautui neutroneita ja paljon energiaa, joka kompensoi massan pienenemistä. Vuonna 1944 Hahn sai kemian Nobelin fission keksimisestä. Monien mielestä palkinnosta osa olisi kuulunut Meitnerille. Hahnin mielestä löytö perustui hänen omiin kemian tutkimuksiinsa.
Vaikka Meitner ei saanut Nobelin palkintoa, niin alkuaine numero 109 nimettiin vuonna 1997 meitneriumiksi, mutta Hahn jäi ilman nimikkoalkuainetta.
Meitner muutti Cambridgeen 1960 ja kuoli siellä vuonna 1968 89-vuotiaana.
Halabjan joukkomurha
Halabjan joukkomurha 1988 oli Irakin armeijan tekemä kaasuhyökkäys Halabdjan eli Halabjan kurdikylään 16. maaliskuuta 1988. Se on kaikkien aikojen suurin siviilejä vastaan tehty kaasuhyökkäys. Irak hyökkäsi kylään, koska se oli kurdisissien valtaama ja sen lähellä oli saarrettu irakilainen kasarmi. Niinpä irakilaiset kohdistivat kylään tykkitulta, tavanomaisen lentokonehyökkäyksen ja lopulta taistelukaasuhyökkäyksen, joka surmasi ainakin 3 500 siviiliä ja sairastutti vähintään 7 000.
Hyökkäys liittyi Irakin al-Anfal-kampanjaan, jossa surmattiin kaikki tietyillä alueilla olleet kurdit vastarinnan kukistamiseksi. Uhrien oireista voi päätellä että iskussa on käytetty muun muassa sinappikaasuja ja hermokaasuja kuten sariinia. Halabjan kaasuhyökkäys on tiettävästi suurin koskaan siviilejä vastaan tehty sotatoimen tyyppinen kaasuhyökkäys.
Tausta
Halabjan kaupunki sijaitsee vuorten keskellä olevassa viljavassa laaksossa koillis-Irakissa lähellä Iranin rajaa. Laaksossa on järvi ja noin 15 km päässä Iranin rajasta olevasta Halabjasta vie vain yksi tie muualle, Sulaimanjaan. Irakin–Iranin sota oli käynnissä vielä maaliskuussa 1988. Iranilaisilla oli tällöin käynnissä kurdialueella operaatioita mm. nimillä Zafar 7, Bait al Muqaddas II ja Valfarj 10.
Iranilaiset etenivät Zafar 7 -operaatiossaan Sulaimanjan kaupungin ulko-osiin, mutta irakilaiset löivät lopulta heidät. Iran tuki Irakin kurdeja, joita vastaan Irak oli aloittanut 1987 kaikkien tietyillä alueilla olevien kurdien surmaamiseen pyrkivän al-Anfal-kampanjaan, jonka tarkoituksena oli murtaa kurdisissien vastarinta. Osin tähän liittyen irakilaiset tuhosivat ehkä jopa satoja kurdikyliä vuosina 1986–1989. Vuonna 1987 irakilaiset pommittivat kemiallisin pommein ainakin 24 kurdikylää. Irakin vastaus Zafar 7:ään kuului muun muassa hyökkäys Iranin rajan lähellä olevaan Halabjan kylään, jonka lähellä oli saarrettu irakilainen armeijan tukikohta. Halabja kapinoi irakilaisia vastaan jo toukokuussa 1988. Irakilaistet murskasivat kuitenkin kapinan ja noin puolet kaupungin 70 000 asukkaasta pakeni vuorille.
Maaliskuussa 1988 kapinoivat kurdisissit olivat siellä yhtä aikaa Saddamin joukkojen kanssa. Mutta yhtäkkiä 15. maaliskuuta Irakin armeija veti joukkonsa pois nopeasti ja jätti jopa kalustoaan sinne. Iranilla oli käynnissä Valjfar 10 -niminen hyökkäys yhteistyössä kurdien kanssa. Iranilaisten ja kurdien yhteiset joukot pystyivätkin valtaamaan kaupungin.
Tapahtumat
Alussa irakilaiset tulittivat sissien hallussa olevaa Halabjaa tykistöllä, kranaatinheittimillä ja raketeilla. Ihmiset pakenivat tällöin talojen kellareihin suojaan.
Alkuillasta 16. maaliskuuta 1988 Irakin MiG- ja Mirage-lentokoneet alkoivat pommittaa silloin noin 40 000 asukkaan Halabjan pikkukaupunkia kemiallisilla pommeilla. Pommien seassa oli rypälepommeja ja fosforikranaatteja. Kurdikapinallisten mukaan kaupunkiin tehtiin 14 hyökkäystä, jossa oli mukana 7–8 konetta ja operaatiota valvovia helikoptereita. Valkoista, mustaa ja keltaista savua nousi lähes 50 metrin korkeuteen. Elossa selvinneet muistavat kaasun tuoksuneen makealta omenalta. Iskut jatkuivat 17. päivänä.
Tekikö Iran kaasuiskun?
Irakin Husseinin hallitus syytti Irania hyökkäyksestä. Jopa Yhdysvallat ehdotti että Iran olisi tehnyt hyökkäyksen. Irak olisi 15. maaliskuuta tehnyt Halabjaan korkeintaan muutamia kymmeniä surmanneen sinappikaasu-iskun. Tämän jälkeen Iran olisi tehnyt vastahyökkäyksen, jossa sen armeija olisi käyttänyt syanidia, joka olisi tappanut useimmat kaasuun kuolleet. Kurdit pitävät kuitenkin kaasuttajina irakilaisia, jotka olivat pommittaneet monia kyliä kemiallisesti juuri pari päivää aiemmin. Iran ei myöskään käyttänyt Irakin-Iranin sodassa kemiallisia aseita yhtä laajasti kuin Irak vuonna 1988. Kaiken lisäksi CIA:n tiedetään usein antaneen puolueellisia lausuntoja, sillä Irak oli Yhdysvaltain liittolainen ja Iran vihollinen. Yhdysvaltain nykyinen virallinen kanta on se, että Irak kaasutti Halabjan kurdit hengiltä. SIPRI:n tutkimus vuodelta 2007 vahvistaa saman. Samoin Joost Hiltermannin Human Rights Watchin laaja irakilaisiin papereihin, kurdilähteisiin ja amerikkalaisiin dokumentteihin perustuva tutkimus on selvä: irakilaiset aiheuttivat kaikki Halabjan kaasukuolemat ja -vammautumiset. HWR:n raportin mukaan Halabjan kaasuhyökkäys oli vain yksi monista Irakin kurdeja vastaan tekemistä. Hiltermannin mukaan ei löydy pitäviä näyttöjä Iranin osuudesta.
Jälkiseurauksia
Halabjan kaasuhyökkäys johti vuonna 2010 siitä vastuussa olleen Ali Hasan al-Majidin, eli ”Kemikaali-Alin” hirttämiseen. Kurdit olivat vuonna 2006 tyytymättömiä alueen jälleenrakentamisen järjestelyihin, koska heidän mielestään jälleenrakennusapua ei ollut jaettu oikeudenmukaisesti. Tämän vuoksi he sytyttivät kaasuhyökkäyksen muistomerkin tuleen. Poliisi avasi tulen mielenosoittajia kohti. Yksi 14-vuotias poika kuoli ja muutamia mielenosoittajia ja poliiseja haavoittui.
Mm. Rober Fisk kirjoitti kirjassaan, että suurin kaasuaseiden käyttö kohdistui iranilaisia vastaan. On ilmeistä, että oli sovittu, että Iranin vastainen sota lopetettaisiin kaasun käytöllä. Tästä syystä USA peitteli myös Halabjan tapausta, joka liittyi suoraan tuohon Irakin ja Iranin loppuhuipennukseen 1988. Joissain piireissä ajateltiin, että Iran voittaisi sodan lopulta ja siksi joukkotuhoaseiden käyttö nähtiin keinoksi pakottaa Iran lopettamaan sota. Jos USA oli antanut luvan käyttää kaasua iranilaisia vastaan (100 000 uhria), niin olisi ollut hiusten halkomista puuttua siihen, että Iranin puolelta tapahtunut operaatio Halabjassa tukahdutettiin kaasulla. Saksalaiset toimittajat olivat tietoisia Halabjan tapauksesta tuoreeltaan ja yrittivät nostaa sitä esiin. Tuo tapaus irroitettiin Iranin sotaan liittyvästä kontekstistaan vuonna 1990, kun Irak hyökkäsi Kuwaitiin. Halabjan tapaus otettiin esille ja sitä käytettiin propagandassa Irakilaisia vastaan. Sitä kautta Saddam Husseinin hallinosta haluttiin tehdä Hitlerin tapainen kansanmurhahallinto. On myös muistettava, että koko 1980-luvun lopun turkkilaiset kävivät pommittamassa kurdeja Irakin puolella. Robert Fisk myös huomioi sen, että kurdien ei tarvinnut osallistua Iranin vastaiseen sotaan, vaikka he olivat muodollissti irakilaisia.
Tapio Soinne
Urho Tapio Soinne (25. joulukuuta 1890 Tuusula – 17. maaliskuuta 1965) oli suomalainen metsänhoitaja, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai metsäneuvoksen arvon.
Tapio Sointeen vanhemmat olivat kanttori-urkuri Sakari Soinne, aiemmin Karhu, ja Aina Amanda Lindroos. Kirjailija Laura Soinne oli hänen sisarensa. Tapio Soinne tuli ylioppilaaksi Helsingissä, suoritti metsäkurssin Hyytiälässä 1912 ja valmistui metsänhoitajaksi 1915. Hän oli ensin metsähallituksen palveluksessa ja toimi lyhyen ajan opettajana Evon metsäkoulussa, mutta tuli sitten Metsätoimisto A. J. Bonsdorffin ja Metsänomistajain Metsätoimiston palvelukseen. Sieltä Soinne siirtyi Helsingin Puu -yhtiöön vuosiksi 1922–1926, ensin kaupallisen osaston johtajaksi ja sitten toimitusjohtajaksi. Vuonna 1930 hän perusti oman puutavaran tuonti- ja vientiyrityksen, josta tuli osakeyhtiö 1936. Soinne oli yhtiön toimitusjohtaja kuolemaansa saakka. Soinne-yhtiö keskittyi erikoisvaneriin, jota käytettiin muun muassa lentokoneissa, mutta valmisti myös taideteollisia kuluttajatuotteita työskennellen muun muassa Birger Kaipiaisen ja erityisesti Tapio Wirkkalan kanssa. Soinne ja Wirkkala muun muassa kehittivät yhdessä ns. fantasia- eli rytmivanerin. Soinne, joka tunnettiin myös lahjoittajana, sai metsäneuvoksen arvon 1950. Hänen yhtiöstään tuli ensin koivuviilua ja erikoisvaneria valmistavan ja Suomeen tuovan Mahogany-yrityksen tytäryhtiö, joka fuusioitiin emoyhtiöön 1973.
Luiz Felipe Scolari
Luiz Felipe Scolari, ComIH (s. 9. marraskuuta 1948 Passo Fundo, Rio Grande do Sulin osavaltio, Brasilia) on brasilialainen jalkapallovalmentaja. Hän on toiminut viimeksi kiinalaisseura Guangzhou Evergranden päävalmentajana.
Ura
Peliurallaan ”Felipão” oli toppari, joka tunnettiin kovista otteistaan ja josta käytettiin lempinimeä ”kuorma-auto”. Scolari oli vahva pääpelaaja ja saattoi toisinaan ottaa vastustajien kanssa yhteen tappelujenkin muodossa.
Valmentajana Scolarilla on tapana eläytyä peliin suurella tunteella ja antaa tuomareille ja pelaajille välitöntä palautetta.
Scolari valmensi Brasilian maajoukkueen maailmanmestariksi 2002 MM-kisoissa. Seuraavana vuonna hänestä tuli Portugalin maajoukkueen päävalmentaja. Scolari johdatti joukkueen 2004 EM-kisojen loppuotteluun, jossa se kuitenkin kärsi tappion Kreikalle.
Vuoden 2006 MM-kisoissa hän johti Portugalin pronssiotteluun. Ennen tappiota Ranskalle välierässä edelsi 12 ottelun mittainen tappiottomien MM-otteluiden valmennusputki.
Kotimaassaan Scolari on saavuttanut valmentajan roolissa menestystä myös seurajoukkuetasolla. Vuonna 1991 Criciúma voitti hänen johdollaan Brasilian Cupin. 1990-luvulla hän valmensi Grêmiota, kun se voitti kansallisen cupin ja liigamestaruuden sekä Copa Libertadoresin. Scolari saavutti Copa Libertadoresin voiton myös 1999 valmentaessaan Palmeirasia.
11. kesäkuuta julkaistun tiedotteen mukaan Scolari aloittaa 1.heinäkuuta työnsä englantilaisen Chelsean valmentajana. Scolari kuitenkin irtisanottiin Chelseasta 9.helmikuuta 2009.
Huhtikuussa 2009 uutisoitiin, että Scolari olisi siirtymässä Angolan maajoukkueen päävalmentajaksi.
Kesäkuussa 2009 Scolari allekirjoitti puolitoistavuotisen sopimuksen uzbekistanilaisseura PFK Budnjodkorin kanssa. Kovasta palkastaan huolimatta Scolari ei menestynyt Bunjodkorissa, vaan jätti seuran toukokuussa 2010.
Kesäkuussa 2010 Scolari palasi valmentajaksi kotimaahansa allekirjoitettuaan 2,5-vuotisen sopimuksen Palmeirasin kanssa. Heinäkuussa 2010 Scolari johdatti Palmeirasin Brasilian cupin mestariksi. Pokaali oli Scolarin ensimmäinen sitten vuoden 2002 maailmanmestaruuden. Kausi 2012 sujui kuitenkin seuralta kehnommin ja Scolari sai syyskuussa 2012 potkut tehtävästään.
Marraskuun lopussa 2012 Scolari palasi kymmenen vuoden tauon jälkeen Brasilian maajoukkueen päävalmentajaksi. Hän on ehtinyt voittaa joukkueensa kanssa nykypestissään Maanosaliittojen cupin 2013. Scolarin tavoitteena on luotsasta Brasilia menestykseen omissa MM-kisoissa 2014.
Kesäkuussa 2015 Scolarista tuli kiinalaisen Guangzhou Evergranden päävalmentaja. Scolarin alaisuudessa Guangzhou dominoi Kiinan jalkapalloa voittaen kolme perättäistä Superliigan mestaruutta. Debyyttikaudellaan hän luotsasi seuran myös AFC Champions Leaguen mestariksi toista kertaa seuran historiassa. Scolari jätti Guangzhoun kauden 2017 jälkeen mestarina. 68-vuotias Scolari ei poissulkenut mahdollisuutta jatkaa valmennusuraansa Kiinassa, vaikka sopimus Guangzhoun kanssa päättyikin.
Jenni Venäläinen
Jenni Venäläinen on suomalainen kantelisti, laulaja, säveltäjä ja pedagogi. Venäläinen on erikoistunut karjalaiseen kanteleensoittoperinteeseen ja improvisaatioon. Hän asuu Kuopiossa.
Venäläinen on valmistunut musiikkipedagogiksi Karelia-ammattikorkeakoulusta ja vuonna 2019 musiikin maisteriksi Taideyliopiston Sibelius-Akatemian Nordic Master in Folk Music -koulutusohjelmasta.
Melkutus Party
Toukokuussa 2022 Venäläinen julkaisi Rähkönen-nimisen ensimmäisen singlen, tulevalta Melkutus Party -albumiltaan. Toinen single ja musiikkivideo, Melkutus, ilmestyivät marraskuussa 2022. Melkutus Party -albumi julkaistaan syksyllä 2023. Projektissa Venäläinen käyttää vanhoja, kanteleella soitettuja tanssisävelmiä yhdistäen niihin elektronista musiikkia, luoden nykyaikana tanssittavaa "kantelebilemusiikkia". Venäläisen työparina projektissa toimii säveltäjä-tuottaja Antti Elias Huuskonen.
Jenni Venäläinen on toiminut Melkutus-musiikkivideolla paitsi säveltäjänä, sovittajana ja soittajana, myös käsikirjoittajana (yhdessä Leena Pukin ja työryhmän kanssa), ohjaajana (yhdessä Leena Pukin kanssa) ja toisena näyttelijänä. Musiikkivideo on osallistunut useisiin kansainvälisiin katselmuksiin ja kilpailuihin, ja saanut näissä erilaisia huomionosoituksia.
Aoide
Aoiden ensimmäinen albumi ilmestyi vuonna 2020.
Muita projekteja
Jenni Venäläinen on tehnyt sävellyksen ja äänisuunnittelun kuvataiteilija Leena Pukin mediataideteokseen Limakon aika (2021). Hän toimii teoksessa myös ääninäyttelijänä. Limakon aika on osallistunut erilaisiin kilpailuihin, ja se valittiin Animatricks-animaatiofestivaalin kokeelliseen kilpasarjaan vuonna 2022.
Brachmia hedemanni
Brachmia hedemanni on Brachmia-sukuun ja Gelechiidae-heimoon kuuluva hyönteinen – täsmällisemmin perhonen. Tieteellisen nimen sille antoi ensimmäisenä Caradja vuonna 1920. Sillä ei ole alalajeja.
Lamborghini Huracán
Nimen tausta
Muiden Lamborghinin automallien tavoin Huracánin nimi tulee espanjalaiselta 1800-luvun härkätaisteluissa käytetyltä härältä. Lisäksi Huracan oli mayakulttuurissa tuulen, ukkosen ja sateen jumala. Sana huracán tarkoittaa espanjan kielessä hurrikaania.
Huracán (2014–2019)
Huracán käyttää edellisen mallin Gallardon 5,2 litraista vapaasti hengittävää Lamborghini V10 moottoria, jonka ensimmäinen versio tuottaa parhaimmillaan 610 hevosvoimaa. Se käyttää auton tasapainon vuoksi keskimoottoria. Huracánissa on elektronisesti toimiva nelivetojärjestelmä, joka pyrkii lisäämään auton pitoa erilaisilla tienpinnoilla.
LP 610-4 Coupé
Huracánin ensimmäistä mallia valmistettiin 2014–2019 välisenä aikana. Runko koostui yhdistelmästä hiilikuitua ja alumiinia. Se painaa 1400 kilogrammaa ilman polttoainetta. Lamborghini V10 moottori tuottaa 610 hevosvoimaa ja vääntöä 560 newtonmetriä. Coupéssa käytetään suora- ja epäsuoraruiskun yhdistelmää, jolla saadaan lisää tehoa ja vääntöä, sekä polttoaineen kulutus pysymään Euro 6 luokituksen rajoissa. Huippunopeudeksi ilmoitettiin yli 325 kilometriä tunnissa. Kiihtyvyys 0–100 kilometriä tunnissa menee 2,5 sekunnissa, kun 0–200 kilometriä tunnissa menee 9,9 sekunnissa.
LP 610-4 Spyder
vasen|pienoiskuva|Lamborghini Huracán LP 610-4 Spyder Avoautomalli Spyder esiteltiin Frankfurtin autonäyttelyssä 14. syyskuuta 2015. Auto on teknisesti sama, mutta kiihtyvyys ja huippunopeus on hitaampi. Kiihdyttäessä 0–100 kilometriin tunnissa 3,4 sekunttiin ja huippunopeus on 323 kilometriä tunnissa. Spyderissa on halkaisijaltaan 380 millimetrin hiilikeramiset jarrulevyt. Sitä valmistettiin vuosina 2016–2019.
LP 580-2 Coupé
Huracán LP 580-2 on valmistettu vuodesta 2016 lähtien. Se oli tarkoitus olla halvempi versio alkuperäisestä mallista pienemmällä teholla. Lisäksi nelivedon sijaan se on takaveto. LP 580-2 käyttää samaa 5,2 litraista V10 moottoria, jonka tehot on pudotettu 580 hevosvoimaan ja vääntö 533 newtonmetriin. Auton kokonaismassaa on pudotettu noin 33 kilogrammaa alkuperäisestä, jonka myötä uusi malli painaa noin 1389 kilogrammaa. Painojakauma on jaettu etuakselille 40 prosenttia ja loput 60 prosenttia taka-akselille. Kiihtyvyys on sama, kuin Spyderissa, kun taas huippunopeus on hieman hitaampi edellisiin malleihin nähden saavuttaen 320 kilometriä tunnissa. Auton ulkomuotoon tehtiin kosmeettisia muutoksia, kuten etuilmanottoaukojen muodot yksinkertaistettiin.
LP 580-2 RWD Spyder
LA Auto Show:ssa esiteltiin 16. marraskuuta 2016 halvempi avoautomalli, joka on LP 580-2 Coupén tavoin takaveto. Moottori on LP 580-2 tavoin sama 5,2 litrainen V10. Kiihtyvyys 0–100 kilometriin tunnissa 3,6 sekunttia, joka on edelliseen Spyderiin nähden 0,2 sekunttia hitaampi. Huippunopeudeksi ilmoitettiin 319 kilometriä tunnissa. Auton massa on kuitenkin suurempi, kuin LP 580-2 Coupé mallin 1509 kilogrammaa. Muiden mallien tavoin Spyderissa on ajotietokone, joka muun muassa antaa mahdollisuuden käyttää kolmea ajotilaa Strada päivittäiseen ajamiseen, Sport urheilullisempaan ja hauskempaan ajoon, sekä Corsa huippunopeutta ajatellen.
LP 640-4 Performanté
Geneven autonäyttelyssä 2017 esiteltiin Performanté malli, joka on suorituskyvyltään alkuperäistä mallia tehokkaampi. Autolla ajettiin kehitystestiä sitä ennen Nordschleifen kilparadalla lokakuussa 2016. Performanté sai uudenlaisen runkomuotoilun etu- ja takapuskureille. Myös pakoputki sijoitettiin takadiffuuserin yläpuolelle. Sisusta uudestettiin, kuten istuimien muotoilu ja digitaalinen mittaristo, joka on samantyylinen kuten Lamborghini Aventador SV:ssä. Performantéa valmistettiin vuosina 2017–2019.
Performantén moottoriin lisättiin tehoja, joka nosti sen 640 hevosvoimaan ja väännön 600 newtonmetriin. Auton massa keveni 40 kilogrammaa alkuperäisestä painosta rungon ollessa pääosin alumiinia ja hillikuitua. Uusissa takasiivekkeissä, etusplitterissä ja diffuuserissa käytettiin myös hiilikuitua. Tämä auttoi auton aerodynamiikkaa parantaen suorituskykyä mutkissa. Kiihtyvyys 0–100 kilometriä tunnissa menee 2,9 sekunnissa, kun 0–200 kilometriä tunnissa menee 8,9 sekunnissa. Huippunopeudeksi ilmoitettiin 325 kilometriä tunnissa. Performanté on varustettu ALA (Aerodinamica Lamborghini Attiva) ohjelmalla, joka säätelee auton kaikkia aerodynaamisia komponentteja. Elektroniset toimilaitteet ovat 80 prosenttia kevyemmät, kuin perinteiset urheiluautoissa käytetyt hydrauliikkalaitteet. Tämän myötä auton downforce kasvaa 750 prosenttia alkuperäiseen Huracán malliin.
Facelift (2019–)
pienoiskuva|Lamborghini Huracán Evo Huracán sai ensimmäisen faceliftin tammikuussa 2019, jolloin julkistettiin uusi malli Huracán Evo. Suorituskyvyltään se on samanlainen edellisiin LP640 malleihin nähden. Korin ulkomuotoon oli tehty pieniä muutoksia etu- ja takapuskuriin, sekä pakoputkiin. Lisäksi Evossa on isompi diffuuseri ja sulavampi takasiiveke.
Moottoriurheilu
oikea|pienoiskuva|Huracán LP 610-2 Super Trofeo Kataloniassa 2015.
LP 620-2 Super Trofeo (2014-)
Huracán LP 620-2 Super Trofeo esiteltiin Pebble Beach Concours d'Elegance autonäyttelyssä. Se valmistettiin 2014, jolla kilpaillaan pääosin Lamborghini Super Trofeo sarjassa. LP 620-2 malliin tehtiin useita lisäaerodynaamisia hiilikuitukomponentteja, jotka täyttäisivät FIA:n määräämät kilpailuvaatimukset. Moottorina käytettiin alkuperäistä Lamborghinin V10:ä, jonka hevosvoimaksi oli säädetty 620 ja väännöksi 570 newtonmetriä. Auton massa oli 1270 kilogrammaa. Siinä käytettiin Pirelli P Zero -renkaita.
KF Laçi
Klubi i Futbollit Laçi on jalkapalloseura Laçin kaupungista Lezhën maakunnasta Albaniasta. Seura pelaa kaudella 2018–2019 Albanian korkeimmalla sarjatasolla Kategoria superioressa. Laçi on perustettu vuonna 1965. Seura pelaa kotiottelunsa Stadiumi Laçilla. KF Laçi on voittanut kahdesti Albanian cupin. Tämä on tapahtunut vuosina 2013 ja 2015.
Madonnan diskografia
Vuonna 1990 Madonna julkaisi soundtrackin I’m Breathless, joka sisälsi suureksi menestyksi nousseen hittiraidan "Vogue". Samana vuonna Madonna julkaisi myös The Immaculate Collectionin, joka myi yli 30 miljoonaa kappaletta. The Immaculate Collection on maailman myydyin sooloartistin julkaisema kokoelma-albumi. Albumista tuli myös kaikkein myydyin naisartistin julkaisema albumi Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja hänen toinen timanttisertifioitu albumi Yhdysvalloissa. Seuraavana vuonna Madonna allekirjoitti uuden 60 miljoonan dollarin arvoisen levytys- ja liikesopimuksen Warner Bros. Recordsin ja Time Warnerin kanssa. Osana sopimusta Madonna perusti uuden levy-yhtiön, Maverick Recordsin, jonka johtavana artistina hän aloitti. Vuonna 1992 julkaistusta Madonnan viidennestä albumista, Eroticasta, tuli ensimmäinen Maverick Recordsin alaisuudessa julkaistu albumi. Rohkea, kokeileva levy myi kuutisen miljoonaa maailmanlaajuisesti ja se sertifioitiin kaksinkertaisella platinalla. Maailmankiertueen jälkeen 1994 julkaistu Bedtime Stories myi kahdeksan miljoonaa ja sertifioitiin kolmesti platinalla. Yhdeksän miljoonaa kappaletta myynyt balladikokoelma Something to Remember julkaistiin 1995. Kokoelma myös sijoittui useissa maissa hyville listasijoituksille. Madonnan kolmas soundtrack, Evita, julkaistiin vuonna 1996. Madonnan seitsemäs studioalbumi Ray of Light julkaistiin 1998. Albumi myi yli 16 miljoonaa ja voitti muun muassa parhaan popalbumin Grammy-palkinnon.
2000-luvun alussa Madonna julkaisi kahdeksannen studioalbuminsa Musicin. Se oli Madonnan ensimmäinen Billboard 200 -listalla ykkössijan saavuttanut albumi 11 vuoteen. Albumi saavutti ykkössijan myös useissa Euroopan maissa. Kolmea vuotta myöhemmin julkaistu American Life ei saavuttanut yhtä suurta suosiota ja jäi myynnillisesti Madonnan heikoimmaksi studioalbumiksi. Vuonna 2004 Madonna luopui omasta levymerkistään oikeuskiistan seurauksena ja siirtyi takaisin Warner Bros. Recordsin alaisuuteen uudella levytyssopimuksella. Madonnan come back -albumina pidetty Confessions on a Dance Floor (2005) palautti hänet takaisin myyntilistojen kärkeen. Albumi sijoittui ensimmäiseksi 40 eri listalla. Abban "Gimme! Gimme! Gimme! (A Man After Midnight)" -kappaletta mukaillut "Hung Up" -single sijoittui ennätyksellisesti ykköseksi yhteensä 41 maassa. Singlestä tuli myös Madonnan uran myydyin. Confessions Tourin jälkeen vuonna 2007 Madonna allekirjoitti 120 miljoonan dollarin arvoisen, kymmenvuotisen sopimuksen Live Nationin kanssa. Hänen yhteistyönsä Warner Bros. Recrodsin kanssa päättyi studioalbumiin Hard Candy (2008) ja kokoelma-albumiin Celebration (2009).
Muutaman välivuoden jälkeen Madonna vahvisti vuonna 2011 tehneensä Interscope Recordsin kanssa uuden levytyssopimuksen osana Live Nationin sopimusta. Madonnan ensimmäinen uusi studioalbumi sitten vuoden 2008 ilmestyy keväällä 2012.
Madonna on myynyt yli 300 miljoonaa äänitettä maailmanlaajuisesti. Hän on maailman myydyin naisartisti kautta aikojen Guinness World Recordsin mukaan. Hän on myös Yhdysvaltain myydyin naisrock-artisti 1990-luvulla ja kaikkien aikojen eniten myynyt naisartisti Yhdysvalloissa 64 miljoonalla sertifioidulla albumillaan. Yhdistyneessä kuningaskunnassa Madonna on menestynein naisartisti 11 ykkössijalla debytoineella albumillaan.
Singlet
(Listasijoitukset Yhdysvaltain Billboard Hot 100 -listalla ja Ison-Britannian Top 40 -listalla)
Potsdamin vanha raatihuone
thumb|300px|Potsdamin vanha raatihuone. Potsdamin vanha raatihuone on rakennus Potsdamin kaupungissa, Saksassa. Se sijaitsee Potsdamin vanhan kauppatorin (Alte Markt) itäisellä laidalla. Raatihuone on rakennettu vuosina 1753–1755, ja sen suunnittelusta on vastannut hollantilainen arkkitehti Johann Boumann.
Toimeksiantajana oli Preussin kuningas Fredrik II Suuri. Rakennuksen esikuvana on ollut italialainen arkkitehtuuri. Rakennuksen karaktäärisimpiä osia on sen pyöreä torni, jonka huipulla on kullattu maapallo.
52.39583°N, 13.06194°W
Stone Temple Pilots
Stone Temple Pilots on vuoden 1987 tienoilla perustettu yhdysvaltalainen rock-yhtye, jonka perustajajäsenet ovat Scott Weiland (laulu) ja Robert DeLeo (basso). Myöhemmin mukaan liittyivät rumpali Eric Kretz ja Robertin veli Dean DeLeo (kitara). Vaikka yhtye yleensä lokeroidaan grunge- tai alternative rock -kategoriaan, on yhtyeen levyillä paljon vaikutteita 1960– ja 70-luvun glam rockista, punkista, popista, metallista ja jopa bossa novasta, ja yhtyeen albumit ovat tyylillisesti varsin omanlaisiaan kokonaisuuksia. Vuoteen 2003 mennessä Stone Temple Pilotsin levyjä oli myyty maailmanlaajuisesti lähes 40 miljoonaa. Yhtyeen singlekappaleista 16 on yltänyt Billboardin Top 10 -rocklistalle, niistä kahdeksan on ollut listaykkösiä. Yhtyeen menestyskappaleita ovat mm. "Plush", "Sex Type Thing", "Creep", "Vasoline", "Interstate Love Song", "Big Bang Baby", "Trippin' on a Hole in a Paper Heart", "Sour Girl", "Days of the Week" sekä "Between the Lines".
Laulajana toiminut Scott Weiland sai julkisuutta päihde- ja huumeongelmiensa vuoksi 90-luvun puolivälistä alkaen. Hän sai potkut yhtyeestä maaliskuussa 2013. Toukokuussa hänen tilalleen otettiin väliaikaiseksi laulajaksi Linkin Parkin laulaja Chester Bennington. Marraskuussa 2015 hänen ilmoitettiin jättäneen Stone Temple Pilotsin keskittyäkseen Linkin Parkiin. Weiland kuoli 3. joulukuuta 2015.
Purple (1994–1995)
Vuoden 1995 toukokuussa Scott Weiland pidätettiin ja hänen hallustaan löydettiin kokaiinia ja heroiinia. Weiland sai vuoden ehdollisen tuomion.
Tiny Music... Songs From The Vatican Gift Shop (1996–1998)
Vuonna 1997 yhtyeen muut jäsenet kyllästyivät Weilandin jatkuvaan huumesekoiluun, ja hän saikin tilapäisesti potkut. Uusi yhtye, "Talk Show", perustettiin, ja se julkaisi ainoaksi jääneen nimikkoalbuminsa myöhemmin samana vuonna. Levy ei menestynyt, ja myöhemmin basisti Robert DeLeo myönsi, että jotain puuttui "ja se jokin oli Scott". Scott Weiland julkaisi alkuvuodesta 1998 ensimmäisen sooloalbuminsa 12 Bar Blues. Vaikka nimi viittasi bluesiin, oli levyn äänimaailma kaikkea muuta. Outoja instrumenttikokeiluja ja sämpläystä täynnä oleva levy ei ollut kaupallinen menestys, mutta Weilandia kiitettiin siitä, että ainakin levy kuulosti omaperäiseltä. Kappaleista "Barbarella" oli pienoinen hitti. Weiland itse kuvaili levyä "narkoottiseksi seikkailuksi", joka aika ajoin kuuluikin raa'assa laulamisessa.
Lopulta Stone Temple Pilots kuitenkin palasi yhteen.
No. 4 (1999–2000)
Vuonna 1999 julkaistiin yhtyeen neljäs albumi No. 4. Samana vuonna Scott Weiland joutui vuodeksi vankilaan rikottuaan ehdollisen tuomionsa ehtoja. Tuomiostaan hän istui kuitenkin vain viisi kuukautta. Sillä aikaa No. 4 julkaistiin. Levyn musiikki oli edeltäjäänsä suoraviivaisempaa ja jossain määrin palasi juurille. Singlet "Down" ja "Sour Girl" menestyivät. Levyllä kuultiin paljon hard rockia ja peräti heavyä, kuten esikoislevyllä Core. Vastapainon tälle antoivat popmaiset kappaleet, kuten "Sour Girl" ja "Church on Tuesday", kun taas "Glide" oli tyyliltään psykedeelistä rockia.
Vankilassa Weiland raitistui, ja hänen vapauduttuaan Stone Temple Pilots lähti kesällä 2000 kiertueelle, jolla oli mukana muun muassa Red Hot Chili Peppers.
Shangri-La Dee Da – Thank You (2001–2003)
Vuonna 2001 yhtye julkaisi Shangri-La Dee Da -albumin. Kaupallisesti albumi menestyi kehnosti, eikä single "Days of the Week" menestynyt kovinkaan hyvin. Vaikka se saikin enimmäkseen hyvää kritiikkiä, oli levyn turhankin puhdas ja popmainen sointu useissa kappaleissa monille faneille liian kevyttä. Loppuvuodesta 2002 yhtyeen jäsenten välit huonontuivat. Erään konsertin jälkeen Scott Weiland ja Dean DeLeo tappelivat rajusti, minkä jälkeen yhtye ilmoitti jäävänsä määrittämättömälle tauolle.
Paluu yhteen ja Stone Temple Pilots (2008 -)
Scott Weiland sai pestin Velvet Revolverin laulajana ja lauloi yhtyeessä alkuvuoteen 2008 saakka. DeLeon veljekset soittivat hetken Army of Anyone -yhtyeessä, jonka laulajana toimi Filter-yhtyeestä tuttu Richard Patrick. Yhtye julkaisi vain yhden albumin.
Stone Temple Pilots palasi yhteen 7. huhtikuuta 2008, vain viikko sen jälkeen, kun Weiland oli soittanut viimeisen keikkansa Velvet Revolverin kanssa. Myöhemmin on tullut haastatteluissa ilmi, että Dean DeLeo oli jo 2007 puhunut Weilandille paluusta ja että Stone Temple Pilotsille oli kysyntää ainakin kiertueen merkeissä. Yhtye viettikin suurimman osan vuodesta 2008 USA:n kiertueella ja soitti myös jonkin verran vuonna 2009. Scott Weiland julkaisi syksyllä 2008 toisen sooloalbuminsa Happy In Galoshes.
Myöhemmin vuonna 2010 ja vuoden 2011 puolella yhtye kiersi soittamassa muun muassa Aasiassa sekä Australiassa, jossa Sydneyn ja Melbournen keikat olivat loppuunmyytyjä. Alkusyksystä 2011 yhtye joutui perumaan kiertueensa viimeiset esiintymiset, koska laulaja Scott Weilandin äänihuulet olivat rasittuneet pahoin ja vaurioiden välttämiseksi lääkäri kehotti häntä pitämään taukoa laulamisesta.
Syksyllä 2012 tuli kuluneeksi 20 vuotta Stone Temple Pilotsin ensialbumin Core julkaisusta, minkä kunniaksi yhtye lähti kiertueelle. Vuonna 2017 yhtyeen laulajaksi tuli Jeff Gutt.
Natalia Druyts
pienoiskuva|Natalia Druyts Natalia Druyts (s. 3. joulukuuta 1980, Westerlo) on belgialainen poptähti. Hän sijoittui toiseksi Belgian Idool-kilpailun ensimmäisellä tuotantokaudella 2003.
Druyts on valmistunut kielenkääntäjäksi englannista espanjaan. Hänen musiikillisiin esikuviinsa kuuluvat Madonna, George Michael, Anastacia ja P!nk.
Druyts osallistui helmikuussa 2004 Belgian kansallisiin esikarsintoihin, mutta ei päässyt edustamaan maataan Eurovision laulukilpailuun kappaleella "Higher Than The Sun". Laulu sijoittui kuitenkin Belgian singlelistojen toiseksi. Hän on osallistunut myös Belgian Tanssii tähtien kanssa -ohjelmaan.
Druyts on tehnyt yhteistyötä The Pointer Sisters -yhtyeen jäsenten kanssa. "Natalia Meets The Pointer Sisters" -show'ta seurasi yli 130 000 ihmistä. Druytsin ja Pointer Sistersin yhteistyöstä syntynyt single "Sisters Are Doin' It For Themselves" ilmestyi lokakuussa 2005 ja nousi Belgian singlelistan kakkoseksi. Tammikuussa 2008 Druytsin on määrä esiintyä En Voguen ja Shaggyn kanssa.
Eurovision laulukilpailu 2004
Eurovision laulukilpailu 2004 järjestettiin Istanbulissa, Turkissa 12. ja 15. toukokuuta. Kilpailu oli 49. Eurovision laulukilpailu, ja sen juonsivat molempina iltoina Meltem Cumbul ja Korhan Abay.
Kilpailu järjestettiin euroviisuhistoriassa ensimmäistä kertaa kaksi-iltaisena: keskiviikkona käytiin semifinaali, jonka kärkikymmenikkö jatkoi lauantain finaaliin. Finaaliin pääsivät lisäksi suoraan vuoden 2003 Euroviisujen kaksitoista parhaiten sijoittunutta maata sekä Euroopan yleisradioyhtiö EBU:n neljään suurimpaan rahoittajamaahan kuuluvat Ranska ja Iso-Britannia. Järjestely takasi jokaiselle maalle pysyvän osallistumisoikeuden. Osallistujamaiden määrä olikin suurempi kuin koskaan ennen. Kun Valko-Venäjä, Albania ja Andorra olivat ensimmäistä kertaa mukana ja kun Monaco ja Serbia ja Montenegro palasivat pitkältä tauoltaan, oli Euroviisuissa mukana kaikkiaan 36 maata.
Semifinaali (12. toukokuuta)
Semifinaalissa kilpailivat edellisissä Euroviisuissa sijoille 13–26 jääneet maat Ranskaa ja Isoa-Britanniaa lukuun ottamatta, edellisistä Euroviisuista aiempien tulosten perusteella karsiutuneet maat sekä tulokkaat ja kilpailuun palaavat maat. Semifinaali lähetettiin myös suoraan finaaliin päässeissä maissa lukuun ottamatta Ranskaa, Puolaa ja Venäjää.
Lähetyksessä oli erityisesti alkupäässä esitettyjen kappaleiden osalta äänentoisto- ja miksausongelmia, mikä heikensi muun muassa kisan avaajaksi arvotun Suomen asemia. Kaikki seitsemän ensimmäisenä esitettyä kappaletta karsiutuivat finaalista, joskin euroviisufanien keskuudessa melko yleinen mielipide on, että alkupään kappaleet ja esitykset olivat muutenkin heikkoja.
Kaikki 33 semifinaalin lähettänyttä osallistujamaata äänestivät ja yhtä lukuun ottamatta kaikissa pisteet ratkaistiin puhelinäänestyksellä. Ainoastaan Monacossa puhelinäänestys epäonnistui ja siellä jouduttiin turvautumaan maan vararaadin pisteisiin. Julkista pistelaskentaa lähetyksessä ei kuitenkaan ollut, koska semifinaalin tulosten ei haluttu vaikuttavan finaalin tuloksiin. Sen sijaan jatkoon päässeiden maiden nimet oli suljettu kirjekuoriin, jotka juontajat avasivat satunnaisessa järjestyksessä. Tämä avaamisjärjestys määritti samalla näiden maiden esiintymispaikat lauantain finaalissa. Finalistien julkistamisen jälkeen näytettiin myös pudonneiden maiden sijoitukset ja pisteet. Semifinaalin täydelliset tulokset julkistettiin kuitenkin vasta finaalin jälkeen.
Alustavassa ääntenlaskussa oli kuitenkin virheitä kahden maan osalta. Kroatiassa maan omaa äänestysnumeroa ei ollut huomattu sulkea, ja vaikka sitä ei lähetyksessä erikseen näytettykään, antoi Kroatia ensin itselleen neljä pistettä. Monacossa puolestaan äänestysnumeroita ei missään vaiheessa avattu, eikä yhtäkään puhelinääntä saatu laskettua. Ensimmäisiin tuloksiin lasketut Monacon pisteet olivatkin tiettävästi täysin satunnaiset. Seuraavana aamuna julkistettiin tulosten korjaus, jossa Kroatian omat pisteet poistettiin, ja maan tuloksissa seuraaviksi sijoittuneet kappaleet saivat pisteen lisää, ja jossa Monacon satunnaispisteet korvattiin vararaadin pisteillä. Korjaus ei kuitenkaan muuttanut jatkoonmenijöitä. Suorassa lähetyksessä julkistetut pudonneiden pisteet ja sijoitukset olivat:
Korjatut sijoitukset ja pisteet ovat alla olevassa taulukossa.