cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Viron historia
Viron päähallintopiiri
thumb|right|250px|Ostlandin valtakunnankomissariaatin hallinnollinen jako; Viron päähallintopiiri kartassa vihreällä. Saksalaismiehityksen aikana Virossa toimi saksalaisten alaisuudessa virolaisjohtoinen nukkehallinto. Sen johdossa oli vapaussoturien liikkeen (vapsien) johtohahmoihin kuulunut Hjalmar Mäe. Wannseen konferenssin pöytäkirjoissa 20. tammikuuta 1942 todettiin Viron olevan ”judenfrei” ainoana maana Euroopassa, sillä kaikki Virossa asuneet juutalaiset (noin 950–1 000 henkilöä) oli vuoden 1941 aikana tuhottu tai karkotettu kokonaan. Virolaisia Saksan armeijassa oli noin 70 000.
Saksalaismiehityksen aikana Virossa toimi kansallisten piirien muodostama Viron Tasavallan Kansalliskomitea, jonka tavoitteena oli Viron itsenäisyyden palauttaminen. Se toimi yhteistyössä Viron tasavallan vuonna 1940 ulkomaille jääneiden diplomaattisten edustajien kanssa.
Saksan vetäytyminen
thumb|left|[[Tallinnan vanhakaupunki Neuvostoliiton ilmavoimien pommituksen jälkeen vuonna 1944]] Puna-armeija mursi Leningradin saartorenkaan lopulta tammikuussa 1944, ja Saksan 19. armeija joutui perääntymään suunnilleen Viron nykyistä itärajaa kulkeneelle Panther-linjalle. Pääosin kansainvälisistä SS-joukoista mutta myös virolaisista vapaaehtoisista ja nostoväestä koostuneet puolustajat onnistuivat torjumaan hyökkäykset Narvaa vastaan helmi–maaliskuussa. Neuvostoliiton ilmavoimat tuhosivat kuitenkin Narvan. Tallinnaan suurpommituksissa 9.–10. maaliskuuta tuhoutui kaupungista 53 prosenttia ja yli 1 400 ihmistä kuoli.
Puna-armeijan kesähyökkäys murskasi kuitenkin etelämpänä Saksan Keskustan armeijaryhmän. 1. Baltian rintama saavutti heinäkuun lopussa Tugumin Riianlahden pohjukassa ja katkaisi yhteyden pohjoisen ja keskisen armeijaryhmän välillä. Saksalaiset onnistuivat murtamaan saarrostuksen elokuun 19. päivä alkaneella hyökkäyksellään. Samalla kuitenkin toisen Baltian rintaman elokuun 21. päivä alkanut hyökkäys pääsi etenemään aina Tarttoon asti.
Kun puna-armeija uudisti hyökkäyksensä Riikaan syyskuun puolivälissä, saksalaisten aika Virossa oli ohi. Adolf Hitler määräsi 15. syyskuuta pohjoisen armeijaryhmän perääntymään Virosta ja Latvian pohjoisosista Kuurinmaalle. Tallinnaan muodostettiin Otto Tiefin johdolla hallitus, joka hyväksyi 19.9.1944 länsivalloille osoitetun julistuksen itsenäisyyden palauttamisesta. Puna-armeija miehitti Tallinnan uudelleen 22. syyskuuta 1944.
Syyskuussa 1944 oli Viron metsissä runsaasti aseistautuneita miehiä, jotka muodostivat partisaaniliikkeen nimeltä Metsäveljet. Pääosa heistä oli palvellut Saksan armeijassa. Neuvosto-Virosta partisaaneihin liittyi seuraavina vuosina miehiä, jotka pakoilivat kyydityksiä ja vankeutta.
Alueluovutukset ja väkiluvun lasku
Vuoden 1945 alussa liitettiin Narvajoen itäpuolella olevat alueet ja suurin osa Petserinmaan maakunnasta Venäjän neuvostotasavaltaan. Viron venäjänkielisten osuus väkiluvusta laski alueluovutusten seurauksena. Kokonaisuutena Viron väkiluku oli laskenut vuosina 1940–45 yhteensä 280 000 hengellä eli 24–25 %.
Viron sosialistinen neuvostotasavalta
pienoiskuva|Viron sosialistisen neuvostotasavallan lippu 220px|pienoiskuva|Viron sosialistisen neuvostotasavallan vaakuna.
Varsinaisesti neuvostojärjestelmä vakiinnutettiin toisen maailmansodan jälkeen 1940-luvun lopulla. Kymmeniä tuhansia virolaisia karkotettiin Siperiaan, ja maatilat muutettiin kollektiiveiksi. 1950-luvulla Viron kulttuurielämä alkoi vilkastua. Viron sosialistinen neuvostotasavalta oli melko suljettu 1960-luvun loppupuoliskolle asti. Vähitellen virolaiset alkoivat katsella maan pohjoisosissa myös Suomen televisiota. Ideologisen taistelun tehostamiseksi Viron kommunistisen puolueen pääsihteeriksi nimitettiin 1978 Karl Vaino.
Vuoden 1980 Moskovan olympialaisten eräitä tapahtumia, kuten purjehdus, järjestettiin Tallinnassa.
1980-luvulla Moskovan keskushallinto pyrki venäläistämään neuvostotasavaltaa voimakkaasti. 1980-luvun lopulla virolaisten osuus maan väestöstä oli romahtanut 1930-luvun lähes 90 prosentista noin 60 prosenttiin. Vuonna 1988 Mihail Gorbatšovin pääsihteerikaudella vaihtui myös Viron kommunistisen puolueen ensimmäinen sihteeri. Uusi pääsihteeri oli kansallismielinen Vaino Väljas.
Viron tasavallan palautettu itsenäisyys
pienoiskuva|Viron rajamuutokset vuosina 1939–2001
Suvereenisuusjulistus ja kansanäänestys itsenäisyydestä
Marraskuussa 1988 Viron neuvostotasavallan korkein neuvosto julisti maan suvereeniksi. Toukokuussa 1990 osa vuoden 1938 perustuslaista palautettiin voimaan ja maan nimi muutettiin Viron tasavallaksi. Kansanäänestyksessä suurin osa kansasta kannatti itsenäisyyden palauttamista. Viro julisti itsenäisyytensä palautetuksi 20. elokuuta 1991, kun Neuvostoliitossa tapahtui epäonnistunut vallankaappausyritys. Suomen ei tarvinnut tunnustaa Viron uutta itsenäisyyttä monien muiden valtioiden tapaan, koska se ei ollut de jure koskaan tunnustanut Viron liittymistä Neuvostoliittoon vaan saattoi todeta itsenäisyyden edellisen tunnustuksen olevan voimassa.
Kansalaisuuskysymys
Vuonna 1992 voimaan tuli vuoden 1937 muokattu versio, joka määritteli Viron tasavallan kansalaisiksi ennen miehitystä Viron kansalaisia olleet ja heidän jälkeläisensä. Uusi kansalaisuuslaki vuonna 1995 vahvisti ja selvensi tämän periaatteen. Viron alue oli joutunut neuvostoaikana suuren kolonisaation kohteeksi, joten maahan oli tullut 475 000 venäjänkielistä maahanmuuttajaa. Viron hallitus myönsi heille pysyvän oleskeluluvan, ja heidän tuli naturalisaatioprosessin kautta hakea Viron, Venäjän tai jonkin muun maan kansalaisuus. Viimeiset Venäjän joukot vetäytyivät elokuuhun 1994 mennessä. Viro on yksi niistä kymmenestä valtiosta, jotka liittyivät Euroopan unioniin 1. toukokuuta 2004.
Rajasopimus
Viro solmi uuden rajasopimuksen 18. toukokuuta 2005 ja ratifioi sen 20. kesäkuuta. Sopimuksessa määritellyt rajat noudattivat neuvostotasavallan aikaisia rajoja, lukuun ottamatta Petserimaata ja Narvajoen itärantaa. Mielipidetiedustelujen mukaan sopimusta vastusti virolaisista 80 prosenttia. Venäjän duuma ei kuitenkaan ratifioinut sopimusta, koska Viro oli liittänyt sopimuksen ratifiointilain esipuheeseen maininnan neuvostomiehityksestä sekä viittauksen Tarton rauhansopimukseen.
Venäjällä uskottiin näiden kahden viittauksen tarkoittavan, että Viro voisi myöhemmin esittää, että Venäjään liitetyt alueet kuuluvat kansainvälisen oikeuden mukaan Virolle eikä rajasopimus olisikaan yksiselitteisesti lopullisesti määritellyt Viron ja Venäjän välistä rajaa. Viron perustuslain määrittelyn mukaan Viron valtion alueen perusta on Viron tasavallan ja Neuvosto-Venäjän välinen Tarton rauhan sopimus vuodelta 1920, eikä Viron valtion aluerajoja saa muuttaa ilman riigikogun päätöstä. Näin ollen Viron sosialistisen neuvostotasavallan Venäjän neuvostotasavalle toisen maailmansodan lopussa suorittama alueluovutus ei olisi Viron valtionsäännön mukaan pätevä. Viron tulkinnan mukaan Viro ei itsenäistynyt 1991, vaan sen 1940 elokuussa keskeytynyt itsenäisyys on jatkunut 1991 alkaen Neuvostoliiton hajottua.
Presidentit
Uudelleen itsenäistyneen Viron presidentteinä ovat toimineet Lennart Meri 6.10.1992 – 8.10.2001, Arnold Rüütel 8.10.2001 – 9.10.2006, Toomas Hendrik Ilves 9.10.2006 – 10.10.2016, Kersti Kaljulaid 10.10.2016 – 11.10.2021 ja Alar Karis 11.10.2021 lähtien.
Isambard Kingdom Brunel
thumb|right|250px|Isambard Kingdom Brunel. Isambard Kingdom Brunel (9. huhtikuuta 1806 – 15. syyskuuta 1859) oli englantilainen insinööri. Insinöörinä hän oli hyvin monipuolinen ja suunnitteli niin rautateitä, siltoja ja rautatieasemia kuin uraauurtavia höyrylaivoja.
Brunelin insinööri-isä Marc Isambard Brunel oli paennut Ranskasta vallankumouksen aikana. Poika opiskeli sekä Englannissa että Ranskassa. Hänen ensimmäinen mittava suunnittelutyönsä oli yhdessä isän kanssa tehty Thamesin tunneli Rotherhithestä Wappingiin. Sen toteutus valmistui vuonna 1843. Jo vuonna 1831 Brunel voitti suunnittelukilpailun Avon-joen ylittävästä riippusillasta, mutta silta valmistui vasta 1864. Vuodesta 1833 Brunel työskenteli Great Westernin pääsuunnittelijana toteuttaen taidokkaan Great Western Railwayn Lontoon ja Bristolin välille. Hän suunnitteli lukuisia siltoja ja tunneleita laajenevan rautatieverkon tarpeisiin. Brunelin haaveena oli reitti, jossa hänen suunnittelemaltaan Paddingtonin rautatieasemalta pääsisi Bristolin kautta suoraan uuteen maailmaan vievään laivaan. Vuonna 1838 laskettiin vesille ensimmäinen Brunelin suunnittelema höyrylaiva, SS Great Western, joka oli rautavahvisteinen puualus, 77 metrillä aikansa suurin ja suunniteltu Atlantin vesille. Seuraava alus oli 98-metrinen rautarunkoinen SS Great Britain, ensimmäinen alus, jossa oli potkuri. Kolmas alus oli jättikokoinen, 215 metriä pitkä SS Great Eastern.
BBC:n järjestämässä 100 Greatest Britons -äänestyksessä vuonna 2002 hänet valittiin kaikkien aikojen toiseksi suurimmaksi britiksi heti Winston Churchillin jälkeen.
Leinonen
Leinonen on vanha itäsuomalainen sukunimi, mutta sen alkuosassa on germaanista nimiainesta. Leinonen on aiempina vuosisatoina ollut Savon yleisimpiä nimiä. Matti Kuusi on laskenut Leinosten olleen vuoden 1571 suurin savolaissuku. Sittemmin Leinosten suhteellinen osuus Savon asukkaista on vähentynyt, sillä heitä on siirtynyt muun muassa Keski-Suomeen ja Kainuuseen.
Tunnettuja nimen kantajia:
Iso muna
Iso muna on Lapinlahden Lintujen järjestyksessään 11. studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1999. Albumin paras sijoitus albumilistalla oli sija 16 jonka se saavutti toisena myyntiviikkonaan.
Sosiaalinen verkosto
Sosiaalinen verkosto on sosiaalinen rakenne, joka koostuu yksilöistä (tai organisaatioista), jotka ovat yhteydessä toisiinsa yhdellä tai useammalla keskinäisellä riippuvuussuhteella. Tällaisia suhteita voivat olla ystävyys, sukulaisuus, yhteinen etu, taloudellinen vaihto, seksuaaliset suhteet tai suhteet, jotka perustuvat tietoon, uskomuksiin tai arvovaltaan.
Sosiaalisten verkostojen analyysissä (engl. social network analysis, SNA) sosiaaliset verkostot nähdään verkostoteorian kontekstissa siten, että ne muodostuvat solmukohdista ja yhteyksistä; solmut ovat yksilöllisiä toimijoita verkostoissa, ja yhteydet kuvaavat toimijoiden välisiä suhteita. Muodostuvat graafipohjaiset rakenteet ovat usein hyvin kompleksisia. Monilla tieteenaloilla tapahtuva sosiaalisten verkostojen tutkimus on osoittanut, että verkostot toimivat monilla tasoilla perheistä valtioihin, ja niillä on merkittävä rooli ongelmanratkaisussa, organisaatioiden toiminnassa ja yksilöiden kyvyssä saavuttaa tavoitteitaan.
Sosiaalisia verkostoja muodostuu useissa sosiaalisen median palveluissa kuten Facebookissa ja Twitterissä, joissa käyttäjät voivat seurata toistensa lähettämiä viestejä. Sosiaalisen median palvelujen yleistyminen on nostanut sosiaaliset verkostot ja niiden analyysin laajemman kiinnostuksen kohteeksi.
Sosial şəbəkə (internet) บริการเครือข่ายสังคม
Bad Buchau
Bad Buchau on pieni kylpyläkaupunki Baden-Württembergin osavaltiossa, Saksassa. Kaupungin pinta-ala on 23,8 neliökilometriä, ja siellä oli kesäkuun 2022 lopussa 4 533 asukasta. Se sijaitsee lähellä Federseejärveä.
Bad Buchau muodostaa yhdeksän sitä ympäröivän kunnan kanssa kuntayhtymän: Alleshausen, Allmannsweiler, Betzenweiler, Dürnau, Kanzach, Moosburg, Oggelshausen, Seekirch ja Tiefenbach.
Albert Einsteinin suvun historia alkaa Buchausta.
Huhtamon kirkko
Huhtamon kirkko on Huittisten Huhtamossa sijaitseva Ilmari Launiksen suunnittelema kirkko. Kirkko valmistui 1928 ja vihittiin käyttöön 20. tammikuuta 1929. Kirkon Jeesusta Getsemanessa esittävän alttaritaulun on maalannut Leo Frang-Pahlama. Nykyisin kirkossa on jumalanpalveluksia noin kolmen viikon välein sekä lisäksi kirkollisia toimituksia ja kirkkokonsertteja. Jouluaamun jumalanpalvelus kirkossa on perinteiseen tapaan aamuviideltä.
Kylälle alettiin kaivata omaa uskonnollista kokoontumistilaa jo 1900-luvun alussa, sillä matka Huittisten kirkkoon oli pitkä ja vaivalloinen. 1911 olikin määrä alkaa valmistella rukoushuoneen rakentamista, mutta maan sekava tilanne siirsi aikeen myöhemmäksi. 1927 asia tuli uudelleen ajankohtaiseksi ja päätettiin rakentaa kylälle oma kirkko.
Kirkon tärkeyttä kyläläisille osoittaa muun muassa lahjoitusten määrä. Aikanaan saatiin lahjoituksina kirkon tontti sekä puolet rakentamiskustannuksista. Myöhemmin on lahjoitettu muun muassa ehtoolliskalustot ja -pikarit, krusifiksi alttarille ja runsaasti rahalahjoituksia.
Aatamin puvussa... ja vähän Eevankin
'''Aatamin puvussa... ja vähän Eevankin''' voi tarkoittaa seuraavia:
Romaanista on tehty neljä elokuvasovitusta:
Merimiespassi
Ennen EU-kautta Suomessa käytössä oli myös nimellä esteettömyystodistus kulkenut asiakirja. Sitä käyttivät lähinnä merenkulkuoppilaat, joilla asevelvollisuus oli suorittamatta. Useimmissa valtioissa tällä asiakirjalla pääsi maihin vain esimiehen valvonnassa. Asiakirja poistui EU:n myötä käytöstä.
Coventryn tuomiokirkko
Coventryn tuomiokirkko on Englannin kirkon Coventryn hiippakunnan katedraali, joka sijaitsee Coventryssä Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Kaupungissa on ollut kolme katedraalia, joista ensimmäisestä on vain rauniot jäljellä. Toinen tuhoutui toisen maailman­sodan pommituksissa, ja nykyinen rakennettiin vanhan raunioille.
St Michael's Cathedral
Vanhin osa on krypta, joka on 1300-luvun alusta. Suurin osa kirkosta tuhoutui ilmapommituksessa marraskuussa 1940.
Salton Sea
Salton Sea on Coloradon aavikolla Etelä-Kaliforniassa Imperial Valleyn pohjoispuolella sijaitseva suolajärvi, joka syntyi vahingossa vuonna 1905, kun kastelukanavat murtuivat. Pinta-alaltaan 974 neliökilometrin järvi on Kalifornian suurin. Järven pinta-ala vaihtelee järven ympäristöstä valuvien maatilojen käyttövesien ja sateen määrästä riippuen. Järven pituus on keskimäärin 56 kilometriä ja leveys 24 kilometriä, ja sen syvin kohta on 15,6 metriä. Järven pinnan korkeus on noin 71 metriä merenpinnan tason alapuolella. Järven tilavuus on noin 9 251 miljoonaa kuutiometriä.
Salton Sea sijaitsee Riversiden ja Imperialin piirikuntien alueella. Siihen laskevat New-, Whitewater- ja Alamo-joet, näiden lisäksi järveen laskee useita pienempiä puroja sekä ojia. Valuma-alueilta valuu järveen vettä keskimäärin 1 663 miljoonaa kuutiometriä 53 m³/s.
Hortensiat
Hortensiat (Hydrangea) on Itä-Aasiassa ja Amerikassa luonnonvaraisena kasvava kukkakasvisuku, jossa on 70–75 lajia, joihin kuuluu köynnöksiä ja pieniä pensaita. Niitä kasvatetaan koristekasveina suurten kukintojensa takia. Suurin osa lajeista kasvaa luonnonvaraisina Kiinassa ja Japanissa.
Hortensian kukat ovat yleensä valkoisia, punaisia tai sinertäviä. Joidenkin lajien kukkien väri riippuu maaperän happamuudesta tai alumiinipitoisuudesta.
Hortensiat ovat suosittuja kasveja muun muassa kuvioistutuksissa.
Tchéky Karyo
thumb|Tchéky Karyo vuonna 2013. Tchéky Karyo (s. 4. lokakuuta 1953) on ranskalainen näyttelijä. Hän syntyi Istanbulissa, Turkissa, ja hänellä oli turkkilainen isä ja kreikkalainen äiti, jotka molemmat olivat juutalaisia. Tchéky kasvoi kuitenkin Pariisissa, Ranskassa. Hän on näytellyt useissa Hollywood-elokuvissa, usein ranskalaista hahmoa.
Loviatar
Loviatar (myös mm. Loveatar, Lovetar, Lovehetar, Louhetar, Louhiatar tai Louhi) on suomalaisessa mytologiassa esiintyvä Tuonelaan liittyvä hahmo. Kalevalan 45. runossa Loviatar tulee raskaaksi tuulenpuuskasta ja synnyttää yhdeksän poikaa, yhdeksän sairautta. Kansanrunoissa hän synnyttää toisinaan myös kymmenennen lapsen, joka on tyttö (esim. SKVR:VI2 4526 ).
Kalevalassa
Loviatar esiintyy Kalevalan 45:nnessä runossa :
Loviatar ja Louhi
Louhen ja runoissa esiintyvien Loviattaren eri muotojen välillä on yksi ero: Loviattaren nimi esiintyy vain loitsuissa, joissa taudit manataan takaisin hänen sisäänsä, kun taas Louhen nimi esiintyy myös tarinoissa tai kertovissa runoissa.
Pyhän Nikolauksen seurakunta Helsingissä
thumb|250px|Pyhän Nikolauksen kirkko ja osa hautausmaata. Pyhän Nikolauksen seurakunta Helsingissä on ortodoksinen uskonnollinen yhteisö, joka toimii lähinnä Helsingissä. Seurakuntaan kuuluu 2 400 jäsentä (2012). Yhdyskuntaan voi kuulua ilman kotipaikkaa Suomessa, ja sen jäsenistä noin 30 prosenttia on muita kuin Suomen kansalaisia. Seurakunta ei kuulu Suomen ortodoksiseen kirkkoon vaan Venäjän ortodoksisen kirkon eli Moskovan patriarkaatin alaisuuteen. left|thumb|180px|Pyhän Nikolauksen kirkko. Pyhän Nikolaoksen seurakunnan perustivat vuonna 1927 venäläiset emigrantit. Se noudattaa juliaanista kalenteria ja venäläistä kirkkojärjestystä. Jumalanpalvelukset pidetään kirkkoslaavin kielellä, saarnat venäjäksi. Seurakunta kuului aluksi Länsi-Euroopan eksarkaattiin ja vuodesta 1945 Moskovan patriarkaatin alaisuuteen. Vuonna 1997 seurakuntaan kuului runsaat 600 henkeä, joiden keski-ikä oli korkea, mutta sittemmin jäsenkunta on kasvanut ja jäseniä on nykyisin noin 2 400.
Seurakunnalla on kaksi kirkkoa, Pyhän Nikolauksen kirkko Helsingin Hietaniemessä ja Pyhän Ksenia Pietarilaisen kirkko pienkerrostalossa Mellunmäessä. Ensinmainitun yhteydessä on myös seurakunnan oma hautausmaa.
Yhdeksän sairautta
Suomalaisessa mytologiassa yhdeksän sairautta ovat Loviattaren tai vastaavan pahan naispuolisen henkilön lapsia. Sairauksia voi olla muukin määrä, mutta yhdeksän on yleinen määrä, ja se on myös Kalevalassa.
Pyhän Nikolauksen seurakunta Helsingissä
Seurakunta suunnitteli Itäkeskukseen uutta suurta Pyhän Nikolauksen kirkkoa, jonka oli tarkoitus valmistua 2017. Helsingin rakennusvirastolla oli vaikeuksia hyväksyä sipulikupolinen kirkko Itäkeskuksen yhteyteen, mutta se hyväksyi lopulta arkkitehti Markku Aallon suunnitelman, jossa kirkon erottaa kulttuurikeskus Stoasta seurakuntatalon ja asuintalon muodostama kompleksi. Rakennuslupa saatiin vuonna 2009 ja rakennustyöt alkoivat vuonna 2011. Syksyllä 2013 seurakunta- ja asuintalojen perustukset olivat valmistumassa. Vuonna 2018 seurakunta ilmoitti rakentamiseen varattujen rahojen loppuneen ja seurakunnan luopuvan rakennushankkeesta. Seurakunta pyrkii myymään keskeneräiset rakennukset 1,9 miljoonalla eurolla.
Yhdeksän sairautta
Sairauksien synnystä kerrotaan loitsuissa. Vanha nainen tulee raskaaksi tuulesta, tai joissain versioissa Iku-Tursosta. Hän synnyttää lapset jossain pahassa paikassa. Kahdeksan lasta saa Kalevalan mukaan nimen: heistä tulee pistos, ähky, luuvalo, riisi, paise, rutto, rupi ja syöjä. Yhdeksäs jää nimettömäksi, hänet käsketään velhoksi vesille ja kateiksi kaikille paikoille.
Pyhän Nikolauksen seurakunta Helsingissä
Vuonna 2018 opetus- ja kulttuuriministeriö myönsi seurakunnalle 27 774 euroa valtionavustusta. Seurakunta on vaatinut valtionavustusten korottamista jäsenmäärän kasvuun vedoten.
Yhdeksän sairautta
Kalevalassa Louhi toimii lasten kätilönä. Hän lähettää sairaudet Kalevalan maille, kalevalaisten tuhoksi. Väinämöinen kuitenkin parantaa ja voittaa sairaudet käyttäen apunaan saunaa. Kansanrunouden Louhi on luultavasti pohjimmiltaan sama henkilö kuin lasten äiti Loviatar.
Pyhän Nikolauksen seurakunta Helsingissä
Kirkkoherrat
thumb|Vanha seurakuntatalo Kalliossa Kolmannella linjalla vuonna 1935. Rakennus on sittemmin purettu.
Mattō
Mattō on Japanin entinen kaupunki ja nykyinen Hakusanin kaupungin osa Honshūn saarella Chūbun tai Hokurikun alueella Ishikawan prefektuurissa. Kaupungin alue sijaitsee Hakusanin pohjoisosassa Kanazawan tasangolla Japaninmeren rannikolla. Ennen lakkauttamistaan kaupungissa oli 67 454 asukasta (vuonna 2003) ja sen pinta-ala oli 59,93 neliökilometriä.
Keskiajalla Mattōhon rakennettiin Mattōn linna. Myöhemmin Edo-kaudella Mattō kehittyi yhtenä Hokuriku-kaidō-tiereitin postiasemista (shukuba). 1800-luvun lopulla siitä tuli paikallinen hallintokeskus ja rautatien valmistumisen myötä varhaisriisin (hayabamai) kauppa- ja kuljetuspaikka. Kaupunkiin sijoittui esimerkiksi elintarvike-, kone-, elektroniikka- ja kemianteollisuutta. Kaupunkioikeudet osana Japanin nykyistä kunnallishallintoa Mattōn maaseutukaupungille myönnettiin vuonna 1970. Sittemmin, 1990-luvulta lähtien, se kasvoi voimakkaasti läheisen Kanazawan kaupungin esikaupunkina. Vuonna 2005 muodostettiin uusi Hakusanin kaupunki liittämällä yhteen Mattō, Mikawan ja Tsurugin maaseutukaupungit sekä Kawachin, Oguchin, Shiraminen, Torigoen ja Yoshinodanin kyläkunnat.
Lokakuun ryhmä
Lokakuun ryhmä on suomalainen 1933 perustettu ekspressionistinen taiteilijaryhmä, joka oli marraskuun ryhmän perillinen. Ryhmän perustajajäseniä olivat jo perustusvuonna kuollut Ernst Krohn, Sven Grönvall, Eemu Myntti, Carl Wilhelms ja Sakari Tohka.
Mattō
Mattōta palvelee JR Nishi-Nihonin Hokuriku-päälinja.
Lokakuun ryhmä
Lokakuun ryhmä syntyi hyvää palautetta saaneen reputettujen näyttelyn jälkimainingeissa. Näyttely oli ollut vastalause Suomen Taideakatemian näyttelylle. Näyttelystä reputettujen tukena oli tunnettu väritaiteilija Eemu Myntti. Lokakuun ryhmä ajoi modernismia ja vastusti niin eristäytyvää kansallismielisyyttä kuin poliittista sitoutumista ja kielellisiä vastakkainasetteluja. Lokakuun ryhmän muita nimiehdotuksia olivat olleet Uusekspressionistit, Tyko-ryhmä Sallisen mukaan, Antica nova ja Vita classica. Ryhmän ensimmäinen näyttely oli vuonna 1934.
Alkuperäisen ryhmän aktiivinen kausi jäi lyhyeksi talvisodan alkamisen vuoksi, vaikka toimintaa viriteltiinkin sodan jälkeen osin uusien taiteilijoiden voimin. Ryhmässä toimivat myös Aimo Kanerva, Mikko Laasio, Oskari Jauhiainen ja Helge Dahlman.
CS M'saken
Croissant Sportif de M'saken on tunisialainen jalkapalloseura, joka perustettiin vuonna 1945. Sen kotistadion on Municipal Stadium of M'saken, joka sijaitsee M'sakenissa.
Urheiluseuran päälajit ovat jalkapallo, käsipallo ja nyrkkeily. 1980-luvulla seuralla oli myös rugby joukkue. Nykyisin päälajien lisäksi sillä on joukkue judossa, yleisurheilussa ja naisten käsipallossa.
Pirunpesä (Jalasjärvi)
thumb|250px|Aidoin ympäröity Pirunpesä 21-metrisestä näkötornista nähtynä. thumb|250px|Pirunpesän suuaukko, näkötorni ja Isovuoren lakea. thumb|250px|Näkymä Pirunpesän pohjalta ylöspäin.
Tuulikki Pohjola
Irma Tuulikki Pohjola-Hansén (11. heinäkuuta 1920 Helsinki – 21. syyskuuta 2005 Tampere) oli suomalainen näyttelijä. Hän oli kiinnitettynä Tampereen Teatteriin vuodesta 1949, ja hän näytteli myös muun muassa Pyynikin kesäteatterissa. Alkuaikojen lyyristen tyttöroolien jälkeen hän esitti taitavasti niin komedia- kuin luonneroolejakin. Hän esiintyi myös lausujana.
Pohjolalle myönnettiin Pro Finlandia -mitali 1967.
Pirunpesä (Jalasjärvi)
Pirunpesälle pääsee autolla perille asti. Onkalon pohjalle on rakennettu portaat ja se on aidattu; aidan sisäpuolella käynnistä peritään pieni pääsymaksu. Muualla alueella vierailu on ilmaista. Kesäaikaan Pirunpesää hoitaa Ylivallin Nuorisoseura ry ja siellä toimii myös kahvila.
Etymologia
Pirunpesä on saanut nimensä paikalliselta väestöltä, sillä aikaisemmin Pirunpesä oli täynnä suuria kivenlohkareita, ja lohkareiden välisissä onkaloissa arveltiin elelleen paholaisen. Lapsia on varoiteltu, että piru saattaa tulla ja viedä pesäänsä, jos menee liian lähelle tätä aukkoa.
Eräät tarinat kertovat aukon olleen niin syvä, että jos kivenlohkareiden väliin pudotti pienen kiven, putoili se kiveltä kivelle monen minuutin ajan.
Geologia
Pirunpesä sijaitsee Isovuoren laella, sen pohjoislaidalla noin 145 metriä merenpinnan yläpuolella. Isovuoren laki sijaitsee noin 20 metriä sitä ympäröivien soiden yläpuolella. Vuoren laki on miltei tasainen, eikä siellä ole jääkauden jälkeisen rantavaiheen seurauksena juurikaan maapeitettä.
Isovuoren kallioperä koostuu karkearakeisesta punertavasta porfyyrisestä graniitista. Graniitissa on läpimitaltaan 2–4 senttimetriä paksuja kalimaasälpähajarakeita. Perusmassa muodostuu sarvivälkkeestä, biotiitista, kvartsista sekä albiittisesta plagioklaasista. Pirunpesän länsi-, luoteis- ja pohjoispuolella on pinta-alaltaan suuri, enimmäkseen granodioriitista ja kvartsista muodostuva syväkivialue. Lisäksi alueella on paikoin dioriitti–gabrolinssejä.
Pirunpesän tyhjennys
Kesällä 1980 elinkeinoasiamies Pekka Kunnas ja Jalasjärven kunnan koulutoimenjohtaja Kustaa Ala-Hautala kertoivat Ylivallin Isovuorella sijaitsevasta erikoisesta, melko pyöreästä kalliosyvennyksestä, joka oli suurien kivenlohkareiden täyttämä. Lisäksi syvennyksen reunat olivat osittain pyöristyneet. Alettiin ajatella, että syvennys saattaisi olla suurikokoinen hiidenkirnu ajalta ennen viimeistä jäätiköitymistä. Jalasjärven kunta päätti tyhjentää syvennyksen, sillä Pirunpesä oli matkailullisesti ja geologisesti mielenkiintoinen kohde.
Vuoden 1997 alussa ryhtyi Ylivallin kylätoimikunta turkulaisen harrastajatutkija, kirjailija ja näennäistieteilijä Keijo Parkkusen aloitteesta syventämään Pirunpesää uudelleen, jolloin päästiin sen nykyiseen syvyyteen saakka. Hankkeen rahoittajiksi tulivat Jalasjärven kunta ja Spede Pasanen. Tyhjennyshankkeen organisoinnista vastasi Ylivallista kotoisin ollut pitäjänneuvos Mauno Välimäki.
Speden patsas
Pirunpesän läheisyyteen Isovuorelle pystytettiin kesäkuussa 2005 muistopatsas kunnioittamaan Spede Pasasen panostusta Pirunpesän tyhjentämisessä. Pirunpesän avaaminen matkailunähtävyydeksi mahdollistui, koska Pasanen oli kiinnostunut luonnonihmeistä. Patsaan teki kuvanveistäjä Heikki Räsänen.
Paimenpojan mänty
thumb|200px|Paimenpojan mänty. Paimenpojan mänty on paikka, josta 1850-luvulla löytyi paimeneen lähetetty poika kuolleena. Hänen paimenvuoronsa aikana sää oli kesällä viilentynyt, ja paimennettavien eläinten palattua takaisin maatilalle paimenpoika löytyi männyn juurelta kuoliaaksi paleltuneena. Joidenkin käsitysten mukaan tapahtumavuosi olisi ollut 1854, mutta vuotta ei ole voitu vahvistaa ilmastohavaintojen perusteella. Paimen on saattanut olla huutolainen.
Kollinluola
Kollinluola sijaitsee Isovuoren kallion rapaumaonkalolta noin 250 metriä itään. Siellä on onkalo, jossa sanotaan 1840-luvulla asuneen kylässä elämiseen kyllästyneen Juhon, joka elätti itsensä metsästämällä ja marjoilla.
Luontopolku ja vaellusreitti
Isovuoren kallion alueella on noin kilometrin mittainen luontopolku, joka on merkitty mäntyihin punakeltaisilla männyt ympäröivillä maalatuilla renkailla, ja noin 7,5 kilometrin mittainen opastettu vaellusreitti.
Näkötorni
Alueelle on rakennettu 21-metrinen näkötorni.
Auransilta
Auransilta on Turussa sijaitseva Aurajoen ylittävä silta. Sillalta luoteeseen johtaa Aurakatu, kaakkoon Kaskenkatu. Vuonna 1907 rakennetulla sillalla on mittaa 47 metriä ja leveyttä 12 metriä. Sillassa oli aiemmin Tuomiokirkkosillan tavoin puukansi, mutta perustukset olivat kiveä. Auransilta ylittää Aurajoen Kaupungintalon kohdalta. Sillalla kulki myös raitiovaunu liikenteen aloittamisesta 1908 vuoteen 1949 saakka, jolloin Nummenmäelle kulkeva kakkonen siirrettiin kulkemaan Tuomiokirkkosiltaa pitkin. Auransillan nimi oli vuoteen 1923 asti Alasilta Tuomiokirkkosillan ollessa Yläsilta.
Charles Ives
Charles Edward Ives [aivz] (20. lokakuuta 1874 Danbury, Connecticut – 19. toukokuuta 1954 New York) oli yhdysvaltalainen säveltäjä, jota kutsutaan Amerikan modernin musiikin isäksi.
Auransilta
Alun perin silta rakennettiin vuonna 1827 Turun palossa tuhoutuneen sillan tilalle. Sillan rakentaminen herätti vastustusta, sillä sillan paikkaa pidettiin sillalle sopimattomana. Vastustajien mielestä mikään silta ei voinut pärjätä paikassa, jonka perustukset olivat savivelliä ja toisesta päästä nousee jyrkkä mäki.
Nykyinen Auransilta on tyyliltään jugendia.
Charles Ives
Elämä
Ives pysyi pitkään tuntemattomana säveltäjänä. Orkesterit karttoivat häneen tuotantoaan, jota pidettiin ylivaikeana. Vuonna 1918 Ives alkoi kärsiä toistuvista sydänkohtauksista. Tämän jälkeen hän sävelsi enää hyvin vähän. Monet Ivesin teokset saivat suurta arvostusta vasta hänen kuolemansa jälkeen. Tosin jo vuonna 1939 pianisti John Kirkpatrick esitti hänen tuotantoaan ja vuoden 1945 jälkeen häntä seurasivat useat muutkin muusikot. Hän sai vuonna 1947 Yhdysvaltain korkeimman musiikkitunnustuksen, Pulizer-palkinnon, kolmannesta sinfoniastaan.
Auransilta
Silta on kaksikaistainen ja molemmin puolin kulkee jalkakäytävä. Liikenne sillalla kulkee molempiin suuntiin. Sillalla kulkee myös hyvin paljon jalankulkijoita. Pyöräliikennettä sillalla on suhteellisen vähän.
Charles Ives
Teokset
Merkittäviä Ivesin teoksia ovat muun muassa 3. sinfonia (1904) ja 4. sinfonia (1909–1916), 2. pianosonaatti Concord, Mass. (1915) ja sävelrunot Central Park in the Dark ja The Unanswered Question (molemmat 1906) sekä Three Places in New England (1903–14).
Auransilta
Sillan itäpää on Turun II ja III kaupunginosan rajalla ja lännessä ydinkeskustan eli VI ja VII kaupunginosan rajalla.
Brian Clifford
Brian Clifford (s. 30. syyskuuta 1970 Manhattan, New York) on yhdysvaltalais-irlantilainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija.
Niagaran yliopistoa vuodet 1989–1993 edustanut Clifford pelasi urallaan espanjalaisten Liga ACB -seurojen lisäksi Belgiassa, Portugalissa, Suomessa ja Saksassa. Vuonna 2002 Clifford saavutti Valencia BC:ssä Saporta Cupin hopeaa.
Joulukuussa 2003 Clifford siirtyi suomalaiseen Tampereen Pyrintöön. 1. helmikuuta 2004 Clifford teki Pyrbasketin historian ensimmäisen tripla-tuplan Espoon Honkaa vastaan: hänelle tilastoitiin ottelussa 16 pistettä, 14 levypalloa ja 13 koriin johtanutta syöttöä. Clifford pelasi Suomen-kaudellaan runkosarjassa 16,0 pisteen ja 11,9 levypallon ottelukohtaisilla keskiarvoilla. Hänen kolmen pisteen heittojen onnistumisprosenttinsa 47,9 oli sarjan paras.
Sign of the Hammer
Sign of the Hammer on heavy metal -yhtye Manowarin neljäs albumi. Levy julkaistiin vuonna 1984.
Robert Cray
thumb|Robert Cray Robert Cray (s. 1. elokuuta 1953 Columbus, Georgia) on yhdysvaltalainen blues-kitaristi ja laulaja.
Hänen isänsä oli armeijan kantahenkilökuntaa, joten perhe asui eri puolilla Yhdysvaltoja Alabamassa, Georgiassa, Virginiassa, Pennsylvaniassa, Indianassa ja Kaliforniassa ja Saksassa. Lopulta perhe asettui asumaan Washingtonin Tacomaan.
Kitaransoitosta Cray innostui Beatlesien ja muiden vastaavien popyhtyeiden ansiosta. Hän soittaa Fender Stratocaster -kitaraa. Crayn tyyli on kekseliästä ja usein ”kireää”. Siinä on havaittavissa vaikutteita Magic Samilta, Buddy Guylta, Albert Collinsilta ja Johnny Watsonilta. Crayn laulutyyli puolestaan on pehmeämpi ja soinnukas. Se tuo mieleen Junior Parkerin, mutta siinä on enemmän gospel-vaikutteita.
Tacomassa Cray johti jonkin aikaa rockyhtyettä, mutta kiinnostui sellaisista Chicago-bluesia soittavista kitaristeista kuin jo mainitut Magic Sam ja Buddy Guy. Nähtyään Seattlessa texasilaisen kitaristi Albert Collinsin konsertin hän suostutteli lukionsa kutsumaan tämän soittamaan vuosiluokkansa valmistumisjuhlissa.
The Robert Cray Band perustettiin vuonna 1974. Tästä kokoonpanosta mukana seurasi basisti Richard Cousins. Yhtyeen esiintymisen Eugenessa vuonna 1977 näki John Belushi, jonka Dan Aykroydin kanssa perustama Blues Brothers otti osin vaikutteita Crayn yhtyeen blues and soul -tyylistä. Samaan aikaan Cray itsekin näytteli elokuvassa Animal House basistin osaa kuvitteellisessa R&B-yhtyeessä Otis Day and the Knights.
Crayn yhtye äänitti ensimmäisen albuminsa Who’s Been Talkin’ vuonna 1978 Tomato-levymerkille. Se julkaistiin kuitenkin vasta kahta vuotta myöhemmin ja levy-yhtiö lopettikin kohta toimintansa.
Toinen albumi Bad Influence julkaistiin vuonna 1983. Yhtyeen levy-yhtiö Yhdysvalloissa oli tuolloin High Tone Records. Levyllä on vaikutteita muun muassa Stax-yhtiön tuotannosta – erityisesti yhtyeen dynaamisessa soitossa, Crayn komppikitaraosuuksissa ja Dave Olsonin vakaassa rumputyöskentelyssä.
Suomessa The Robert Cray Band on esiintynyt Järvenpään Puistobluesissa vuosina 1986, 1991 ja 2005.
Nilsiän ortodoksinen kirkko
pienoiskuva|left|Nilsiän ortodoksisen kirkon ikonostaasi. Tsasouna peruskorjattiin vuosina 1990-1991 ja samassa yhteydessä rakennus muutettiin kirkoksi. Muutostyön suunnitteli ja johti insinööri Leo Tuutti, joka sittemmin on tunnettu isä Leona. Arkkipiispa Johannes vihki rakennuksen kirkoksi 13. kesäkuuta 1991. Ikonostaasin ja juhlapäivän ikonit on maalannut Tuulikki Likitalo. Johannes Kastajan syntymän juhlaikonin on maalannut Marjatta Huuhtanen ja Johannes Kastajan ikonin Pirkko-Anneli Peltola. Kirkkoon mahtuu 120 henkeä ja sen kellotornissa on seitsemän kelloa.
Sisäänkäynti kirkkoon on länsisuunnassa kohti itää, auringonnousua – valoa. Kirkko edustaa askeettista pyhittymistä. Eteinen kuvaa maailmaa, josta lähdemme liikkeelle, kirkkosali eli laiva kuvaa paikkaa, jossa olemme ikään kuin matkalla Jumalan valtakuntaa alttaria kohti. Matkalla olemisen merkiksi kirkossa seisotaan, samalla sillä osoitetaan kunnioitusta Jumalan edessä. Kirkkosalin vasemmalla puolelella on Pyhän Panteleimonin ikonin edessä matala vainajien muistelupöytä, johon kirkossakävijä voi sytyttää tuohuksen palamaan ja rukoilla edesmenneiden omaistensa ja ystäviensä puolesta.
Fighting the World
Fighting the World on heavy metal -yhtye Manowarin vuonna 1987 julkaisema albumi.
San Marinon Grand Prix 1987
San Marino Grand Prix 1987 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 3. toukokuuta 1987 Autodromo Dino Ferrari -radalla Imolassa, Italiassa. Kilpailu oli kauden toinen, ja sen voitti Williams-tallin Nigel Mansell.
Maailmanmestaruudesta taistellut Nelson Piquet ei osallistunut kilpailuun, koska hän joutui vakavaan onnettomuuteen perjantaiaamuna.
Campbell Bayn kansallispuisto
Campbell Bayn kansallispuisto on luonnonsuojelualue Intian Andamaanien ja Nikobaarien territoriossa. Siitä tuli kansallispuisto vuonna 1992, jolloin se liitettiin myös Nikobaarien biosfäärialueeseen. Puiston pinta-ala on 426 km2. Siellä kasvaa trooppista ikivihreää metsää ja puusaniaisia. Puistossa tavataan monia lintuja, rapuja ja kilpikonnia.
Matopeli
Matopeli on 1970-luvulla kehitetty videopelityyppi, joka tuli suosituksi matkapuhelinpelinä 1990-luvulla. Tyypillisesti peleissä ohjataan matoa, joka kuolee törmätessään itseensä tai pelikentän laitoihin. Keräämällä pelikentältä ”ruokaa” pelaaja saa pisteitä, mutta samalla mato kasvaa pituutta ja peli vaikeutuu. Madon liikevauhti saattaa myös nopeutua pisteiden karttuessa.
Historia
Ensimmäinen ideaa hyödyntänyt peli lienee Gremlin Industriesin kehittämä arcadepeli Blockade vuodelta 1976. Atari 2600:n julkaisussa 1977 yksi ensimmäisistä peleistä oli samaa ideaa käyttävä Surround. Luultavasti ensimmäisen kotitietokoneversion teki Peter Trefonas TRS-80-tietokoneelle, ja se julkaistiin CLOAD-lehdessä vuonna 1978. Pian julkaistiin versioita myös Commodore PET ja Apple II -tietokoneille ja ohjelmoitaville taskulaskimille. Commodore VIC-20 sai oman versionsa nimeltä Worms pian tämän jälkeen. Microsoft jakoi MS-DOSin QBASICin mukana Nibbles-peliä.
Samurai
pienois|Samurai 1860-luvulla. [[Felice Beaton ottama ja värittämä valokuva.]] Samurait olivat japanilainen keskiajalla ja uudella ajalla palvellut sotilaallinen aatelistokasti. Samurait toimivat Japanissa 900-luvulla 1800-luvun lopulle saakka, kun uudistuksen myötä sääty hajotettiin. Samurait olivat hyvin koulutettuja ammattisotilaita ja myöhemmin upseereja, jotka käyttivät taitavasti lukuisia aseita, kuten jousta, miekkoja ja keihäitä. He olivat tärkeä osa Japanin keskiaikaista sodankäyntiä ja kulttuuria.
Matopeli
Nokian matopelit
thumb|Nokian Matopeli esillä [[Suomen pelimuseossa]] Nokian matkapuhelimiin matopelit tulivat ensimmäisen kerran vuonna 1997 6110-malleihin. Nokian matopeliä pidetään yleensä maailman ensimmäisenä mobiilipelinä, mitä se ei kuitenkaan ollut. Hagenuk MT-2000 -puhelimissa oli nimittäin Tetristä muistuttava peli jo vuonna 1994. Nokian matopelistä tuli kuitenkin ensimmäinen suuren yleisön tuntema mobiilipeli sen ilmestyttyä suosituille 5110 ja 3210 -puhelimille.
Samurai
Etymologia
Sana samurai on japanin kielen verbin saburau substantiivimuoto, joka tarkoittaa ”hän, joka palvelee”. Isännätöntä samuraita kutsutaan rōniniksi.
Matopeli
Nokian matopelit
Nokian ensimmäisen matopelin kehitti Salon tehtaalla käyttöliittymäyksikössä työskennellyt ohjelmistosuunnittelija Taneli Armanto. Nokialla oli mahdollisesti tutkittu MT-2000-puhelinta ja markkinointiosasto halusi uuteen puhelimeen pelejä. Armanto valikoitui tehtävään sekaannuksen vuoksi. Hänen luultiin olevan sama "T. Armanto", joka oli jo tullut tunnetuksi tietokonepeleistään. Tosiasiassa kyseessä oli Taneli Armannon serkku. Armanto oli kuitenkin harrastanut lautapelejä ja tehnyt joitakin kokeiluja myös tietokoneella ja otti haasteen vastaan. Armantoa pyydettiin ideoimaan peli, joka esittelisi 6110:n uutta ominaisuutta: infrapunayhteydettä. Matopelistä oli siis määrä tulla infrapunayhteyden kautta toimiva moninpeli, joka jäljittelisi tietokoneella jo aiemmin olleita kaksinpelattavia matopelejä. Koska käyttöliittymä- ja lokalisointiyksiköt olivat Nokialla samoissa tiloissa, päädyttiin peliä kutsumaan suomeksi nimellä Matopeli. Peli tunnettiin muilla alustoilla englanniksi nimellä Snake, mutta suoraa käännöstä Käärme pidettiin kömpelönä. Tekniset rajoitteet ohjasivat ensimmäisen matopelin kehitystä. Sen piti olla kooltaan erittäin pieni ja suorituskyvyltään kevyt. Puhelimen näyttö oli varsin pieni ja vain numeronäppäimet olivat käytössä pelaamiseen.
Samurai
Historia
Samuraiden sotilasluokka sai alkunsa Japanissa joskus 930-luvulla. Asevelvollisuus oli lakkautettu vuonna 792, minkä jälkeen Heian-kaudella 794–1185 ylimystö perusti itselleen yksityisarmeijoita. Feodaaliherrat eli daimiot palkkasivat samuraita puolustamaan maitaan kilpailijoita, valtion vihollisia sekä vihamielisiä heimoja ja ryöväreitä vastaan. Samurait eivät olleet ainoa soturiluokka Japanissa, mutta he olivat ainoa, joka palveli keisarillista hovia.
Matopeli
Nokian matopelit
Matopelin suosio yllätti Nokian. Jo julkaisua seuraavana vuonna 1998 Suomessa elettiin matopelihuumaa etenkin kouluissa. Matopelistä tuli maailmanlaajuinen hitti. Myös muualla etenkin nuoret ottivat sen omakseen. Nokian markkinointiosasto päätti hyödyntää suosiota ja järjesti Matopelin suomenmestaruuskilpailut vuonna 1999 ja 2000. Matopeli-mainosrekka kiersi Suomea ja pelaajat saivat tulla paikalle tekemään ennätyksiä. Tulosten pohjalta parhaat pääsivät mestaruuskisoihin Helsingin Messukeskukseen. Vuonna 1999 suomenmestaruus voitettiin tuloksella 1044 pistettä teoreettisen maksimin ollessa 2008 pistettä. Valvonta finaaleissa oli tiukkaa huijaamisen estämiseksi. Myös muissa maissa, kuten Australiassa, järjestettiin paikallisia kisoja. Tulokset piti tulla näyttämään Nokian toimistolle ja Nokia maksoi osavaltioiden parhaille lentoliput finaaliin. Esimerkiksi juuri Australiassa 30 pelaajaa saavutti kisojen aikaan parhaan mahdollisen tuloksen 2008 pistettä, minkä johdosta Nokialla epäiltiin pelin tulleen hakkeroiduksi. Lopulta päädyttiin siihen, etteivät näin hyvät tulokset olleet mahdottomia. Matopelin kilpapeluuta voi pitää osana suomalaisen e-urheilun varhaishistoriaa.
Nokia julkaisi Matopelille seitsemän jatko-osaa. Ensimmäistä peliä seuranneita versioita oli tekemässä jo useiden ihmisten tiimi, eikä Armanto enää ollut mukana. Pelin seuraavassa versiossa Snake 2:ssa, kerätään pisteitä ”tavallisesta ruoasta” ja erilaisista hyönteisistä. Hyönteisen syömisestä saa sitä enemmän pisteitä, mitä nopeammin sen saa pyydystettyä. Snake 2:ssa pelikenttää jakavat väliseinät. Joissakin Nokian kännyköistä löytyy myös Snake Xenzia -niminen matopeli. Snake 3 on kolmiulotteiseksi käännetty matopeli, ja siinä on uudistuksia edeltäjäänsä. Snakes-niminen kolmiulotteinen matopeli löytyy myös joistakin Nokian Symbian-puhelimista. Peli oli alun perin tehty Nokian N-Gage-pelipuhelimelle.
Samurai
Historia
Kun daimiot itse oleskelivat pääkaupungissa Kiotossa, he antoivat maakuntansa hallinnon ja järjestyksenpidon paikallisten samuraiden hoidettavaksi. Näiden viransijaisten lapset perivät sitten isiensä työn ja jatkoivat isäntäsukunsa palvelemista. Palveluksistaan palkinnoksi samurait saivat osia isäntänsä maista ja niillä toimivista maanviljelijöistä eli maaorjista. Nämä talonpojat myös seurasivat ratsain taistelleita samuraita taisteluihin jalkaväkenä (ashigaru). Samuraiden erikoisasema talonpoikiin verrattuna näkyi siinä, että he saivat kantaa asetta eivätkä joutuneet maksamaan vuokraa maastaan.
Samurait saattoivat asua varuskunnissa, linnassa tai omissa kodeissaan. Moni samurai tuli Kanton tasangolta, missä he olivat keränneet taistelukokemusta pohjoisia ainuheimoja vastaan käydyillä sotaretkillä. Niiden aikana soturit olivat alkaneet kehittää omaa käyttäytymiskoodistoaan, jonka avulla he saavuttivat mainetta ja asemaa vertaistensa ja isäntiensä keskuudessa. Tärkeää oli rohkeus taistelukentällä. Samurait alkoivatkin ratsastaa taisteluun julistaen huutaen esivanhempiensa nimiä ja aiempia tekojaan, ja he haastoivat kenet tahansa vihollisen riveistä kaksintaisteluun. Myöhemmin huutojen tilalle tulivat sotaliput.
Matopeli
Nokian matopelit
Matopeliä pidetään yhtenä elektronisten pelien historian merkittävimmistä peleistä ja se on muun muassa New Yorkin Museum of Modern Artin kokoelmissa ja Tampereella Suomen pelimuseon näyttelyssä.
Samurai
Historia
Kamakura-kaudella 1185–1333 Japaniin syntyi uusi sotilashallintojärjestelmä, jota hallitsivat soturit ja jota johti sotilasdiktaattori shōgun. Tämä järjestelmä säilyi aina 1800-luvulle saakka. Sekasortoisella Muromachi-kaudella paikalliset samuraivoimat saivat maasta yhä enemmän otetta. Näihin aikoihin Japanin 20 miljoonasta asukkaasta kaksi miljoonaa kuului samurai-luokkaan.
Polynesianviistäjä
Polynesianviistäjä (Pseudobulweria rostrata) on Tyynenmeren saarilla pesivä ulappalintu.
Samurai
Historia
Samurait saivat Tokugawa-kauden 1603–1868 aikana standardisoidun järjestelmän määrittämään heidän asemansa ja arvojärjestyksensä. Alin taso oli gokenin, feodaaliherran vasalli. Toinen taso oli goshi, joka sai viljellä omaa maataan, mutta ei saanut kantaa kahta miekkaa. Kolmas taso oli hatamoto, jonka odotettiin puolustavan herransa etuja hengellään ja taistelevan kuolemaan asti. Vangitsemisen edessä samurain odotettiin tekevän itsemurhan eli seppukun. Tämän jälkeen samurain seuraajien ja palvelijoiden odotettiin tekevän samoin (junshi).
Matopeli
Uudelleenjulkaisut
Alkuperäisen matopelin mahdollisimman tarkasti toisintava Snake '97 on julkaistu iPhonelle. Ohjelma julkaistiin ilman lupaa Nokialta, joka kommentoi, että "on hienoa, että Nokian legendaarinen kännykkäpeli innostaa sovelluskehittäjiä edelleen. Emme kommentoi kyseistä peliä tai tekijänoikeuksia tarkemmin." Myös Taneli Armanto palasi myöhemmin matopelien pariin ja oli mukana suunnittelemassa Snake Rewind-peliä älypuhelimille. Google Maps sisältää pelin nimeltä Mato, jossa itse mato on korvattu taustana toimivien kuuluisien paikkojen junilla ja busseilla. Myös matopelin Facebook Messenger -versio on ollut suosittu.
Polynesianviistäjä
Koko ja ulkonäkö
Polynesianviistäjä on sukunsa kookkain laji. Sen ruumiinpituus on 38–40 senttiä ja siipiväli 84 senttiä. Paino on 410–520 grammaa. Selkäpuoli ja rinnan yläosa ovat tummanruskeita, lukuun ottamatta pyrstön yläpeitinhöyheniä, jotka ovat hieman vaaleampia. Vatsapuoli ja rinnan alaosa ovat valkoisia. Siiven alapuolen käsisulissa on ohut, vaalea juova. Mustassa ja vankassa nokassa ovat heimolle tyypilliset putkimaiset sieraiset. Silmien iiris on tummanruskea. Nilkan sisäosa ja jalan tyviosan kolmennes ovat väriltään vaaleanpunaisia, loput jalasta harmaanmustia. Sukupuolet ovat samannäköiset. Nuoret polynesianviistäjät muistuttavat aikuisia. Sirppiviistäjä (Pterodroma alba) on hyvin samannäköinen kuin polynesianviistäjä. Polynesianviistäjä lentää kuitenkin suorassa, kun taas sirppiivistäjä lentää kulmikkaammin. Sen erottaa sirppiviistäjästä, myös suuremmasta koosta ja nokasta, vaaleista yläpeitinhöyhenistä ja keskeisemmästä alasiiven juovasta. Siltä puuttuu myös vaalea kurkkulaikku.
Samurai
Historia
Kansallinen Samurai-dokor eli palvelijoiden johtokunta tarkkaili gokenineja ja jakeli rangaistuksia rikkomuksista. Vuodesta 1591 alkaen samuraiden ei enää sallittu olla samanaikaisesti maanviljelijöitä ja sotureita, vaan he joutuivat valitsemaan jommankumman. Näin heidät saatiin enemmän riippuvaisiksi isännistään ja lojaaleiksi näille.
Matopeli
Muu media
Tron-elokuvassa on nähty valopyöräpeli, jota voidaan pitää matopelin alalajina. Elokuvasta on julkaistu myös kolikkopeli Tron, jossa on mukana valopyöräpeli.
Polynesianviistäjä
Koko ja ulkonäkö
Alalajeja tunnetaan nykyään kaksi. Pseudobulweria rostrata rostrata on pienempi ja ohutnokkaisempi kuin Pseudobulweria rostrata trouessarti. Myös niiden huudot saattavat hieman erota toisistaan. Uhanalaista salomoninviistäjää (Pseudobulweria becki) pidettiin aiemmin polynesianviistäjän alalajina, mutta luokitellaan nykyään omaksi lajikseen.
Amalie Eikeland
pienoiskuva|Amalie Eikeland (oikealla) vuonna 2021. Amalie Vevle Eikeland (s. 26. elokuuta 1995) on norjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Norjan naisten maajoukkueessa kesäkuun 2023 loppuun mennessä 45 maaottelua ja tehnyt niissä kolme maalia. MM-kilpailuissa 2019 hän pääsi vaihtopelaajana kentälle puolivälieräottelussa Englantia vastaan. EM-kilpailuissa 2022 hän pelasi kaksi ottelua avauskokoonpanossa ja tuli yhdessä ottelussa vaihdosta kentälle.
Samurai
Historia
Samuraiden kausi loppui pian Meiji-restauraation jälkeen, kun samuraiden tulot lakkautettiin ja heiltä poistettiin aseenkanto-oikeus. Japanin ruhtinaskunnat lakkautettiin 1869 ja daimiot lähetettiin eläkkeelle. Maahan säädettiin yleinen asevelvollisuus 1872. Samuraiden riisinä saama palkka lakkautettiin ja tämä etu muutettiin valtion obligaatioiksi, jotka tuottivat vuotuista korkoa. Samuraille tämä merkitsi kuitenkin merkittävää tulojen vähennystä. Samurait joutuivat hakeutumaan toisiin töihin, kuten opettajiksi, virkamiehiksi, upseereiksi tai yrittäjiksi. Kyūshūn Satsuman hanin samurait nousivat vielä kapinaan 1877, mikä kukistettiin suurin ponnistuksin.
Amalie Eikeland
Eikeland on edustanut vuodesta 2019 alkaen englantilaisseura Readingiä. Hän on pelannut neljän kauden aikana Englannin Superliigassa 78 ottelua ja tehnyt niissä seitsemän maalia. Hän edusti kotimaassaan pitkään Arna-Bjørnaria ja vuonna 2019 Sandvikeniä.
Samurai
Nimi
Tokugawa-kaudella vuoteen 1868 saakka vain samurailla oli periaatteessa oikeus käyttää sukunimeä. Samurain sukunimi kirjoitettiin yleensä kahdella kiinalaisella kirjoitusmerkillä eli kanjilla, joskus kolmella. Moni samurain sukunimi viittasi johonkin maantieteelliseen paikkaan, kuten Takeda, ‘bambuviljelmä’.
Polynesianviistäjä
Levinneisyys ja elinympäristö
Polynesianviistäjää tavataan trooppisella Tyynellämerellä. Laji viihtyy erityisesti alueilla, joilla vedenpinnan lämpötila on yli 25 °C. Nimialalaji rostrata pesii Marquesassaarilla, Seurasaarilla ja Gambiersaarilla, trouessarti Ranskan Polynesiassa, Fidžissä, Amerikan Samoassa ja Uudessa-Kaledoniassa. Geenitutkimusten mukaan Samoan populaation perimä eroaa muista populaatioista. Laji pesi aiemmin myös Vanuatussa. Mahdollisesti se kuuluu myös Cookinsaariin kuuluvan Rarotongan pesimälinnustoon. Sitä tavataan myös Australiassa. Polynesianviistäjät levittäytyvät pesimäkauden ulkopuolella laajalle alueelle, ja niitä voi löytyä jopa Meksikosta, Perusta, Taiwanista ja Filippiineiltä, tai jopa läntisessä Intian Valtameressä, Länsi-Australian, Indonesian ja Timorin vesillä, mahdollisesti myös Etelä-Afrikan ympäristöstä. Levinneisyysalue kattaa 54 700 000 neliökilometriä. Kannan kooksi arvioidaan noin 20 000 yksilöä.