cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Englannintäysiverinen
Englannintäysiverinen on Britanniassa 1600–1700-luvulla kehitetty täysiverinen hevosrotu, joka polveutuu lähinnä paikallisista hevosista ja itämaisista hevosista kuten ahaltekenhevosesta, arabiantäysiverisestä ja berberihevosesta. Rotu kuuluu maailman nopeimpiin, ja sitä käytetään laajalti laukkakilpailuissa. Tunnettuja englannintäysiverisiä laukkahevosia ovat muiden muassa 1700-luvulla elänyt Eclipse, 1910–20-luvulla vaikuttanut Man O'War sekä 1970-luvun kuuluisuus Secretariat.
Ominaisuudet
Englannintäysiverinen on atleettinen, nopea, hoikka ja pitkäjalkainen ja -selkäinen. Rodussa esiintyy kolmea tyyppiä: korkea ja hontelo kestävyysjuoksija (stayer), lyhytrunkoisempi sprintteri (sprinter) ja näiden kahden välimuoto, joka sopii keskipitkille matkoille. Englannintäysiverisen väri on yleensä ruunikko eri sävyineen, mutta rodussa esiintyy myös mustia, rautiaita ja kimoja. Kirjavat ovat harvinaisia, mutta mahdollisia. Säkäkorkeudeltaan englannintäysiverinen on yleensä 152–173 cm. Luonteeltaan englannintäysiveriset ovat usein niin kutsutusti kuumia eli hyvin herkkiä ja menohaluisia, ja niillä ratsastus vaatiikin taitoa.
Historia
Englannintäysiverisen sukulinjat voidaan jäljittää Englantiin 1600- ja 1700-lukujen vaihteessa tuotuun kolmeen itämaissukuiseen oriin (Byerley Turk, Darley Arabian ja Godolphin Arabian, joka tunnetaan myös nimellä Godolphin Barb). Nykyiset englannintäysiveriset polveutuvat niistä kunkin yhden suoraan alenevan polven jälkeläisen kautta: Herod (s. 1758, iiii. Byerley Turk), Eclipse (s. 1764, iiii. Darley Arabian) ja Matchem (s. 1748, ii. Godolphin Arabian). Englannintäysiveristen ensimmäinen kantakirja ilmestyi Britanniassa vuonna 1808. Yhdysvalloissa kantakirja ilmestyi vuonna 1873. Jalostuksen ja kantakirjan tavoitteena on luoda ylivoimainen laukkahevonen. Nykyiset englannintäysiveriset yltävätkin laukkaradalla noin 70 kilometrin tuntinopeuteen.
Käyttö
Englannintäysiveristä käytetään varsin paljon muiden ratsuhevosrotujen jalostuksessa, ja monien puoliverirotujen lähtökohtana ovatkin olleet kylmäverirotujen ja englannintäysiverisen suorat risteytykset. Myös amerikanravuri polveutuu pitkälti englannintäysiverisestä. Angloarabi on syntynyt englannintäysiverisen ja arabianhevosen risteytyksistä. Englannintäysiverijalostus jättää muihin rotuihin yleensä suurempaa kokoa, nopeutta ja kestävyyttä.
Paitsi erilaisiin laukkakilpailuihin, englannintäysiverisiä käytetään paljon myös este- ja kenttäratsastuksessa. Laukkauransa englannintäysiveriset aloittavat yleensä kaksivuotiaina, mutta laukkakilpailu-ura on tavallisesti lyhyt ja moni hevonen päätyy sen jälkeen vaikkapa kenttäratsuksi. Esimerkiksi suomalaisen kenttäratsastaja Piia Pantsun menestyksekäs Uppercut-ratsu oli englannintäysiverinen.
Englannintäysiverisen nimeen liitetään yläviitteenä tunnus xx.
Denizli
Denizli on Denizlin maakunnan pääkaupunki Turkin lounaisosassa. Kaupungissa on arviolta 557 300 asukasta (vuonna 2014).
Denizli on tunnettu tekstiiliteollisuudesta ja Denizlin kukoista.
Aivan Denizlin lähellä sijaitsee Unescon maailmanperintökohde, Pamukkale.
Mela
Mela on yksi- tai kaksilapainen, vesikulkuneuvon liikuttamiseen ja ohjaamiseen käytettävä airon kaltainen esine. Mela eroaa airosta siten, että melaa ei tueta hankaimeen airon lailla, vaan melojan omat kädet toimivat tukipisteinä.
Kajakkimelassa on lapa melan molemmissa päissä, kanadalais- eli avokanootin ja useimmiten myös haapion, honkion ja ruuhen melassa vain toisessa päässä. Veneen ohjausmela t. perämela on sapso ja kapea, usein kuusennäreestä veistetty tilapäismela on sesta ( tästä verbi sestoa, esim. liikuttaa kopukkaa eli kapeaa tukkilauttaa sestomalla ).
center|500px|thumb|Kajakin mela. a) ylhäältä, b) varren suuntaisesti.
Kajakkimela
Kajakkimela on kaksilapainen, pituudeltaan kahden metrin molemmin puolin. Perustyypit ovat:
Jos kajakkimelan lavat ovat erisuuntaiset, melontatekniikka edellyttää että toinen (yleensä oikea) käsi pitää kiinni melasta ja varren sallitaan pyöriä toisessa kädessä. Tällaiset melat voivat olla oikea- tai vasenkätisiä.
Melan lavan koko vaikuttaa paitsi vedessä myös ilmassa, ja kovassa tuulessa suositaan pitkää ja kapeaa melaa.
Melat voidaan jakaa käyttötarkoituksen mukaan kilpa-, retki-, koski- ja varameloihin. Kilpamelat tarjoavat parhaan pidon eteenpäin, kun taas retkimelojen litteämpi lapa sallii melan käyttämisen erilaisiin ohjausliikkeisiin. Koskimelat ovat yleensä lyhyempiä ja lapa on hyvin litteä, koska lyhyellä melalla saavutetaan suurempi pyöritysnopeus, joka sopii nopeisiin koskiliikkeisiin. Koskessa mela on erityisen tärkeä ohjausväline, jonka on toimittava molempiin suuntiin. Varamelojen olennaisin ominaisuus on katkovarsi. Uusissa katkomeloissa voidaan katkoksen kohdalta säätää myös melan pituutta muutamia senttimetrejä sekä lapakulmaa.
Materiaaleista suosituimpia ovat puu ja komposiitit, joissa kuituna käytetään lasia tai hiilikuitua. Puumelaa arvostetaan sen mukavan käsituntuman ja puun joustavuuden vuoksi. Puumelat tarvitsevat huoltoa, sillä ne on kuivattava käytön jälkeen ja tarvittaessa lakattava. Kevyimmät melat ovat hiilikuidusta, mutta hiilikuitu kestää heikommin kosketuksia kiviin ja melan käyttöä rantautumistukena. Lasikuituvarsi muovilavalla tarjoaa jonkinasteisen kompromissin. Halvimmissa meloissa varsi on usein alumiinia ja lapa muovia. Tämän ratkaisun etuna on halpuus ja kestävyys, haittana suuri paino ja alumiinin kylmyys viileissä lämpötiloissa.
Kanadalaiskanootin mela
Kanadalaiskanootin, ns intiaanikanootin tai yleisnimeltään kanootin mela voi olla monen mallinen ja kokoinen. Pituus on tyypillisesti 1–2 metriä, josta lavan osuus on 20–80 cm. Avokanootin melan pituuden nyrkkisääntö on, että sen tulisi ulottua maasta seisovan melojan kainaloon, mutta tämä on myös maku- ja tottumiskysymys ja riippuu myös käytettävästä kanootista. Lavan leveys on yleensä 10–20 cm.
Jokaisella mallilla on omat erityisominaisuutensa. Myös käytetyt materiaalit vaihtelevat. Useimmiten mela valmistetaan kokonaan puusta tai liimapuusta, mutta varsi voi olla myös esimerkiksi alumiinia, lasi- tai hiilikuitukomposiittia tai muovia. Lapamateriaaleja liimapuun lisäksi ovat vaneri, muovi ja kevyet komposiittimateriaalit.
Melontaote on noin hartian levyinen. Toisella kädellä otetaan kiinni melan päässä olevasta ponnesta eli kahvasta, joka mahdollistaa myös melan lavan kääntämisen rannetta kääntämällä ja alemmalla kädellä otetaan kiinni melan varresta. Otetta leventämällä melomiseen saadaan enemmän voimaa.
Melottaessa lapa upotetaan veteen, jonka jälkeen melaa liikutetaan voimakkaasti kanootin perää kohti sellaisessa asennossa, että lavan ja veden välinen vastus on mahdollisimman suuri. Lavan kulmaa muuttamalla kanoottia voi myös hieman ohjata. Uutta melontaliikettä varten mela joko nostetaan ilmaan tai kuljetetaan lapa käännettynä takaisin eteen. Usein kanootti alkaa kaartaa, jolloin melojan tulee joko muuttaa lapakulmaa, käyttää melaa peräsimenä tai vaihtaa melontapuolta.
Kanoottimela soveltuu myös soutuveneessä käytettäväksi. Tällöin meloja istuu yleensä veneen perässä. Meloja voi joko auttaa soutajaa melomalla veneelle lisää vauhtia, ohjata venettä käyttämällä melaa peräsimenä tai meloa yksin, jolloin soutaja voi levätä tai vaikka kokea katiskan tai kalaverkon.
Pitkää melaa voi käyttää matalassa vedessä myös sauvomiseen.
Pedro Antônio Marchetti Fedalto
thumb|right|Pedro Antônio Marchetti Fedalto Pedro Antônio Marchetti Fedalto (s. 11. elokuuta 1926) on brasilialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 6. joulukuuta 1953 ja nimitettiin Curitiban arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Castellum Tatroportuksen titulaaripiispaksi 30. toukokuuta 1966. Piispaksi vihkiminen seurasi 28. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Sebastiano Baggio, jota avustivat Manoel da Silveira d'Elboux ja Jerônimo Mazzarotto.
Marchetti Fedalto sai 28. joulukuuta 1970 nimityksen Curitiban arkkipiispaksi, ja hänet asetettiin tähän virkaan 28. helmikuuta 1971. Hän jäi eläkkeelle 19. toukokuuta 2004.
Dn
Dn tarkoittaa seuraavia:
Charles Carroll
thumb|250px|Charles Carroll Charles Carroll (eng. Charles Carroll of Carrollton) (19. syyskuuta 1737 – 14. marraskuuta 1832) oli yhdysvaltalainen lakimies ja poliitikko. Charles Carroll oli kotoisin Marylandin osavaltiosta. Charles Carroll on yksi Yhdysvaltain itsenäisyysjulistuksen allekirjoittaneista. Charles Carroll oli ainoa katolilainen ja pisimpään elänyt itsenäisyysjulistuksen allekirjoittaja. Puoluejärjestelmän syntymisen jälkeen Carroll liittyi federalistiseen puolueeseen.
Carroll toimi siirtokuntien siirtokuntien kongressissa vuosina 1776-78 ja oli merkittävässä asemassa siirtokuntien sodankäyntiä pohtineessa lautakunnassa. Carroll valittiin uudelleen siirtokuntien kongressiin vuonna 1780, mutta ei ottanut paikkaa vastaan. Siirtokuntien kongressin lisäksi Carroll toimi Marylandin osavaltionkongressissa vuosina 1777-1800 ja Marylandin edustajana Yhdysvaltain kongressissa vuodesta 1789 vuoteen 1792, jolloin toimiminen yhtä aikaa sekä osavaltion että Yhdysvaltain kongressissa kiellettiin. Carroll jätti politiikan vuonna 1800 ja vietti viimeiset vuosikymmenensä melko hiljaista elämää, jonka aikana hän tosin osallistui Baltimore & Ohio Railroad Company -rautatieyhtiön perustamiseen.
Naleraq
Naleraq (suomeksi Tienviitta) on Grönlannissa toimiva keskustalainen ja populistinen itsenäisyysmielinen  puolue. Puolue osallistui Grönlannin hallitukseen vuodesta 2016 vuoden 2018 parlamenttivaaleihin ja lyhyesti jälkeen, mutta erosi ja siirtyi takaisin oppositioon myöhemmin syksyllä.
Historia
Tammikuussa 2014 Hans Enoksen, entinen Grönlannin pääministeri ja Siumut-puolueen puheenjohtaja, ilmoitti perustavansa uuden puolueen erottuaan aiemmasta hetkeä aiemmin. Marraskuun 2014 parlamenttivaaleissa puolue sai läpi kolme edustajaa maan 31-paikkaiseen parlamenttiin.
Huhtikuun 2018 parlamenttivaaleissa puolue nosti kannatusosuuttaan edellisiin vaaleihin verrattuna ja saavutti itselleen neljännen edustajan Grönlannin parlamentissa. 19. toukokuuta 2018 yksi puolueen valituista edustajista, Henrik Fleischer, kuitenkin jätti puolueen ja muutamaa päivää myöhemmin liittyi Siumutin parlamenttiryhmään, pudottaen näin Naleraqin edustajamäärän takaisin kolmeen.
Puolue muutti nimensä Partii Naleraqista muotoon Naleraq helmikuussa 2021.
Ideologia
Naleraq on suhtautunut myönteisesti Grönlannin laajalti valtio-omisteisten yhtiöoiden yksityistämiseen. Puolue suhtautui kielteisesti ehdotettuun eläkeiän nostamiseen 66 ikävuoteen vuonna 2017.
Puolue on profiloitunut Grönlannin taloutta kannattelevan kalastuselinkeinon – sekä metsästyksen – puolustajana. Se tahtoisi nostaa kalastuskiintiöitä turvatakseen elinkeinon useammalle, myös ylittäen nykyiset kalakantojen kestävyyden turvaamaan pyrkivät säädökset. Sen sijaan Naleraqin kanta Grönlannissa kiistanalaiseen uraanin etsintään ja louhintaan on kielteinen. Puolue on ilmoittanut vastustavansa uraania sivutuotteena louhivaa kaivosprojektia ainakin ennen valmistelun alla olevaa itsenäisyyttä Tanskasta ja tahtovansa kuulla kansalaisia asiassa.
Naleraqin perustaja ja puheenjohtaja Hans Enoksen on sanonut puolueen pyrkivän Grönlannin nopeaan itsenäisyyteen emämaastaan Tanskasta vuonna 2021. Myöhemmin Enoksen kuitenkin totesi itsenäisyyden olevan epärealistinen saavutus vuoteen 2021 mennessä ja kansalaisten täytyvän äänestää asiasta ensin.
Suomen kansallinen rukousaamiainen
Suomen kansallinen rukousaamiainen on vuosittain järjestettävä kristillinen aamiaistilaisuus, joka kokoaa yhteen politiikan ja elinkeinoelämän edustajia. Tapahtuman tarkoitus on rakentaa yhteistyöverkostoja ja kontakteja kansallisiin ja kansainvälisiin yhteistyöryhmiin, henkilöihin ja organisaatioihin kristillisen maailmankuvan pohjalta. Tilaisuuden järjestää Suomen Kansallinen Rukousaamiainen ry yhdessä Eduskunnan Raamatturyhmän kanssa.
Tapahtuma järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2015. Vuonna 2016 tapahtuma järjestettiin Kalastajatorpan Hilton-hotelissa, jolloin tapahtumaan osallistui yli 150 osallistujaa jotka edustivat liike-elämän johtajia ja yhteiskunnallisia vaikuttajia. Rukousaamiainen on kutsuvierastilaisuus, johon osallistuu myös ulkomaalaisia vieraita. Tapahtuman pääpuhujia ovat mm. olleet Pekka Huokuna ja Tapio Luoma.
Suomen kansallinen rukousaamiaisen suunnittelu sai alkunsa Sauli Ahvenjärven ja Antero Laukkasen toimesta, jotka kokosivat yhteen toimijoita eduskunnasta ja kristillistä järjestöistä. Tapahtuman taustalla on ohjausryhmä, yhdistyksen johtokunta ja joukko vapaaehtoisia.
Mel Leven
Mel Leven (11. marraskuuta 1914 Chicago – 17. joulukuuta 2007 ) oli yhdysvaltalainen säveltäjä ja sanoittaja, joka tuli tunnetuksi pitkäaikaisesta yhteistyöstään Walt Disney Companyn kanssa. Hän kuitenkin teki lauluja myös Peggy Leelle, The Andrews Sistersille, Nat King Colelle, Dean Martinille ja Les Brownille.
North Little Rock
North Little Rock on kaupunki Pulaskin piirikunnassa, Arkansas’n osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden väestönlaskennassa 62 304. Vuonna 2017 sen arvioitiin olleen 65 911, joka teki siitä osavaltion seitsemäksi suurimman kaupungin.
Mel Leven
Levenin kuuluisin yksittäinen kappale on Cruella de Vil -laulu animaatioelokuvasta 101 dalmatialaista (1961).
Leven voitti työstään kaksi Emmy-palkintoa ja samaten kaksi Peabody-palkintoa.
Kolmikoura (Kuhmoinen)
Kolmikoura on Pirkanmaalla Kuhmoisissa sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 8,2 hehtaaria ja se on 600 metriä pitkä ja 550 metriä leveä. Kaksi kapeaa salmea erottaa järven koillisosaa muusta järvestä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,5 kilometriä ja sen rannat ovat pääosin metsämaata. Järven koillisrannalla on yksi talo, jonka yhteydessä on niittyjä. Lisäksi järvellä on kaksi vapaa-ajan asuntoa.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Vesijaon valuma-alueeseen (35.784) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 147,9 metriä mpy. Laskuoja lähtee järven länsipäästä ja laskee 1,3 kilometrin päässä Salmijärveen. Laskuojan pudotus on 20,0 metriä.
Historiaa
Vuoden 1965 peruskartassa järven koillisrannalla oli yksi talo ja sen yhteydessä oli peltoja. Vuoteen 1985 mennessä järvelle oli rakennettu toinen talo.
Danakilin syvänkö
thumb|Maisemaa [[Dallolin kraatterilla.]] Danakilin syvänkö on syvänkö pohjoisessa Etiopiassa Danakilin aavikon pohjoisosassa Afarin osavaltiossa. Seutu tunnetaan hyvin ankarista ympäristöolosuhteistaan. Alue on yksi maailman kuumimmista ja kuivimmista alueista. Paikalliset ovat etniseltä taustaltaan afareja ja paikallisen elinkeinon on muodostanut suolan louhinta.
Maantiede
thumb|vasen|Aktiivinen [[Erta Alen tulivuori.]] Danakilin syvänkö sijaitsee Etiopian Afarin osavaltion pohjoisosassa Danakilin aavikolla. Se on osa laajempaa Itä-Afrikan hautavajoamaa. Syvänkö on pohjois-eteläsuuntainen, noin 200 kilometriä pitkä ja 50–150 kilometriä leveä. Sitä reunustavat sekä idästä että lännestä ylänköalueet. Lännessä on Etiopian ylänkö ja idässä kohoaa Danakilin Alppeina tunnettu horsti. Danakilin syvängön matalimmat kohdat ovat noin 115 metriä merenpinnan alapuolella.
Punaisestamerestä pohjoisessa alueen erottavat merenpinnasta vain noin 25 metriä korkeat kukkulat. Sadevesiä rannikkokukkuloilta naapurimaa Eritreasta valuu joillekin alueen suolajärville. Monet paikallisista lammista ovat hyvin happamia ja kuumia. Danakilin syvängöllä on kaksi aktiivista tulivuorta ja useita geysirejä. Paikoittain maasta kohoa myrkyllisiä kloori- ja rikkikaasuja.
Danakilin syvänkö on tunnettu yhtenä maailman kuumimmista paikoista. Lämpötilat kohoavat usein 45°C ja voivat nousta 60 °C. Kuumuuden ohella Danakilin syvänkö on myös yksi maailman kuivimmista alueista. Vuotuinen sadanta on vain 100–200 ml.
Vaikka olot alueella ovat yleisesti ottaen hyvin ankarat, on myös syvängön ankarimmilla paikoilla elämää. Esimerkiksi Dallolin kraatterin järven ja lammikoiden hyvin kuumassa, happamassa ja suolaisessa vedessä on bakteereja.
Historia ja ihminen
thumb|Suolan louhintaa. Danakilin syvängön aluetta ovat asuttaneet afariklaanit. Yksi vanha elinkeino alueella on ollut suolan kerääminen alueen suolajärviltä. Suolaa kerätään lohkoina, jotka kuljetetaan kameleilla useiden kymmenien kilometrien päähän syvängöltä. Lohkot tunnettiin perinteisesti nimellä amolé ja niitä voitiin käyttää myös valuuttana.
Alueen äärimmäiset olosuhteet ja vihamielisinä pidetyt paikalliset klaanit pitivät pitkään ulkopuoliset matkailijat poissa alueelta. 1800-luvulla alueelle suuntautui kolme tutkimusretkikuntaa, joiden kaikki eurooppalaiset jäsenet kuitenkin saivat eri syistä surmansa, tai eivät muuten koskaan palanneet. Ensimmäinen alueella onnistuneesti matkaillut eurooppalainen oli brittiläinen kaivosinsinööri Ludovico Mariano Nesbitt vuonna 1928. Nykyisin alueelle suuntautuu turistimatkailua. Usein alueelle matkustetaan Tigrayn Mekelestä. Mekelestä on rakennettu soratietä kohti paikallista Dallolia.
They Came to Conquer… Uranus
They Came to Conquer… Uranus on Blink-182-yhtyeen vuonna 1995 julkaistu EP. Levystä julkaistiin kaksi eri versiota musta ja kirkkaan sininen 7" vinyyli.
Bosnian Podrinjen kantoni
Bosnian Podrinjen kantoni Goražde on yksi Bosnia ja Hertsegovinan valtioon kuuluvan Bosnia-Hertsegovinan federaation kymmenestä kantonista. Se sijaitsee Bosnia ja Hertsegovinan itäosassa ja rajautuu Serbitasavaltaan ja Sarajevon kantoniin. Bosnian Podrinjen kantonin pinta-ala on 505 neliökilometriä ja siellä on 25 336 asukasta (vuonna 2013). Kantoni jakautuu kolmeen kuntaan: Foča-Ustikolina, Goražde ja Pale-Prača. Pääkaupunkina toimii Goražde.
Enemmistönä kantonissa ovat bosniakit (98,6 %). Podrinje on Drinajoen laaksoa Serbian ja Bosnia ja Hertsegovinan alueella. Bosnia ja Hertsegovinassa suurin osa siitä sijaitsee Serbitasavallan alueella.
Heikki Rantanen
Heikki Rantanen (s. 18. tammikuuta 1960 Jämsä) on suomalainen näyttelijä. Rantanen on työskennellyt muun muassa Oulun ja Lappeenrannan kaupunginteattereissa ja tehnyt lukuisia vierailuja eri teattereihin. Hänet tunnetaan muun muassa elokuvista Joki (2001), Umur (2002), Raid (2003), Nousukausi (2003) ja Täällä Pohjantähden alla (2009). Hän on näytellyt myös televisiosarjoissa kuten Tahdon asia, Jumalan kaikki oikut, Tie Eedeniin ja Tellus''.
Analyyttinen kone
thumb|Vuonna 1992 rakennettu Babbagen analyyttisen koneen malli [[Science Museum|Lontoon tiedemuseossa.]] Analyyttinen kone on englantilaisen matematiikan professori Charles Babbagen 1800-luvulla suunnittelema yleiskäyttöinen mekaaninen tietokone, joka jäi keskentekoiseksi. Babbage kuitenkin rakensi konetta vuodesta 1837 aina kuolemaansa saakka vuoteen 1871, ja hänen poikansa Henry P. Babbage sai vuonna 1910 valmiiksi koneeseen kuuluvan tulostuslaitteen ja osan laskentayksiköstä eli myllystä. Sen jälkeen analyyttinen kone jäi lähes unohduksiin. Historian toisen analyyttisen koneen suunnitteli Percy Ludgate 1900-luvun alussa, vaikka ei ollut täysin tietoinen Babbagen analyyttisesta koneesta.
Analyyttinen kone oli Babbagen aiemman keskeneräiseksi jääneen hankkeen, differenssikoneen seuraaja. Sen oli tarkoitus perustua hammaspyörien kaltaisiin mekaanisiin perusosiin ja kymmenjärjestelmään samaan tapaan kuin aiemmat mekaaniset laskimet. Käyttövoimaksi kaavailtiin höyrykonetta.
Suunniteltuja koneen ominaisuuksia: thumb|Babbagen analyyttisen koneen osa Lontoon tiedemuseossa. Analyyttisen koneen konekieli on todistettu Turing-täydelliseksi, joten se pystyy periaatteessa suorittamaan samat tehtävät kuin mikä tahansa nykyinen tietokone.
Steven Johnsonin mukaan Babbagen kone ei kuitenkaan olisi ollut mahdollinen tämän elinaikana, koska Babbagella ei ollut tarvittavia osia. Babbage kehui Ada Lovelacelle koneen kykenevän kertomaan kaksi 20-numeroista lukua 3 minuutissa. Vaikka se olisi pitänyt paikkansa, kone olisi ollut toivottoman hidas ja lisäksi äärimmäisen hankala käyttää ja huoltaa. Tietokonetta oli mahdoton rakentaa höyryvoiman ja hammasrattaiden varaan, sillä se vaati vähintään elektroniputkia. Sata vuotta myöhemmin tietojenkäsittelijät keksivät monet Babbagen ideoista itsenäisesti uudelleen.
Ada Lovelace kehitti koneelle ohjelman, jonka ansiosta hänet tunnetaan ensimmäisenä ohjelmoijana: Lovelacen ohjelma toteutti algoritmin Bernoullin lukujen laskemiseen.
John Graham-Cumming käynnisti lokakuussa 2010 hankkeen Plan 28, jonka tavoitteena on rakentaa toimiva mekaaninen analyyttinen kone.
Analyyttinen kone populaarikulttuurissa
William Gibson ja Bruce Sterling saivat tieteisromaanilleen The Difference Engine idean Babbagen tietokonehankkeesta. Kirja sijoittuu vaihtoehtohistoriaan, jossa Charles Babbage saakin koneensa valmiiksi ja aloittaa siten tietoteknisen vallankumouksen sata vuotta ennen aikojaan.
RAY Pokeri
Pokeri on Veikkauksen rahapeliautomaatti, jolla pelataan pokeria. Eri malleissa vaihtelevat pelityyppi eli voitonmaksutaulukko, säännöt ja käytettävä pakka. Pelivalikoimasta löytyvät mm. jokeripokeri, ässäpokeri, kakkospokeri, kymppipokeri, senttipokeri, taitopokeri ja DEAL.
Pelivälineenä Pokerissa käytetään 52 kortin pakkaa, jossa voi olla myös jokerikortti (Jokeripokeri). Pelissä automaatti jakaa pelaajalle viisi korttia, minkä jälkeen hänellä on yhden kerran mahdollisuus vaihtaa valitsemansa kortit. Vaihtaminen ei ole pakollista. Tämän jälkeen pelaaja voittaa, mikäli voittava korttiyhdistelmä on muodostunut. Pelin päävoitto on 50 tai 75 euroa pelikoneesta riippuen.
Voittaessaan pelaaja voi tuplata voittonsa, mikäli voittosumma on korkeintaan puolet päävoitosta. Tällöin pelaajan on arvattava, vetääkö automaatti pakasta seuraavaksi suuren kortin (yli seitsemän) vai pienen (alle seitsemän). Jos arvaus on väärä, pelaaja menettää panoksensa. Seitsemää ei voi veikata, joten jos automaatti vetää pakasta sen, pelaaja häviää aina, paitsi että uusissa pokeripelikoneissa punaisella 7:llä tuplaus päättyy ja siihen saakka kerrytetyt voitot saa pitää.
Päävoittoon tarvitaan joko värisuora (viisi peräkkäistä korttia samaa maata) tai viitoset (neloset ja jokeri). Poikkeuksen tekee kuitenkin RAY:n 70-vuotisjuhlavuosi, jonka kunniaksi viitosilla voittaa 70 euroa.
Pokerin laitteisto oli RAY:n itse suunnittelema, ja siinä käytettiin suorittimena Motorolan MC68008-suoritinta, RAM-käyttömuistia oli 16 kilotavua, videopiirinä oli Hitachi HD63484 jopa 512 kilotavun näyttömuistilla ja 16 värin paletilla, sekä äänipiirinä General Instrumentsin AY-3-8912.
Hatogaya
Hatogaya on Japanin entinen kaupunki ja nykyinen Kawaguchin kaupungin osa Honshūn saarella Kansain alueella Saitaman prefektuurissa. Kaupungin alue sijaitsee Kawaguchin keski- ja eteläosassa Ōmiyan ylängön reunalla. Etelässä se rajautuu Tokion metropolin Adachin erillisalueeseen. Ennen lakkauttamistaan kaupungissa oli 60 908 asukasta (vuonna 2010) ja sen pinta-ala oli 6,22 neliökilometriä.
Edo-kaudella 1600–1800-luvuilla Hatogaya kehittyi Nikkōhon johtavan tiereitin pysähdysasemana ja Shibajoen varren markkinapaikkana. Hatogayan maaseutukaupunki itsenäistyi Kawaguchista vuonna 1950, ja kaupunkioikeudet sille myönnettiin vuonna 1967. Se kuitenkin liitettiin takaisin Kawaguchiin vuonna 2011. Hatogayan alue on lähes täysin kaupungistunut, mutta siellä harjoitetaan myös puuntaimien ja leikkokukkien viljelyä.
Hatogayaa palvelee Saitama-pikarautatie, jolle harjoitetaan vastavuoroista läpiajoliikennettä Tōkyō metron Nanboku-linjalta.
William Gibson (näytelmäkirjailija)
thumb|right|William Gibson William Gibson (13. marraskuuta 1914 – 25. marraskuuta 2008) oli yhdysvaltalainen näytelmäkirjailija. Hänen tunnetuin teoksensa on kuurosokean Helen Kellerin elämästä kertova Ihmeidentekijä (The Miracle Worker, 1959). Toinen hänen suomeksi esitetty näytelmänsä on Kaksi kiikkulaudalla (Two for the Seesaw, 1958).
Myös elokuvaversiona tunnettu Ihmeidentekijä toi William Gibsonille parhaan näytelmän Tony-palkinnon. Gibson teki vanhasta Golda-näytelmästään (1977) uudistetun version Golda's Balcony (2003), jota Tovah Feldshuh on menestyksellä esittänyt Broadwaylla yhden naisen show’na. Kyseinen näytelmä kertoo Golda Meiristä.
William Gibson oli naimisissa psykoterapeutti Margaret Brenman-Gibsonin kanssa vuodesta 1940 tämän kuolemaan 2004. Hänelle myönnettiin vuonna 2005 paikka American Theatre Hall of Famesta.
CS Sedan Ardennes
CS Sedan Ardennes on ranskalainen jalkapalloseura, joka on perustettu vuonna 1919. Koillis-Ranskassa sijaitsevan Ardennesin departementin Sedanin kaupungista kotoisin olevan seuran lempinimi on Les sangliers, villisiat.
National Airlinesin lento 102
National Airlinesin lento 102 oli National Airlines -lentoyhtiön rahtilento maanantaina 29. huhtikuuta 2013 Bagramin lentotukikohdasta, Afganistanista Dubain kansainväliselle lentoasemalle, Emiraatteihin. Pian nousun jälkeen kello 15:27 lentoa operoinut Boeing 747-428BCF putosi maahan ja syttyi tuleen. Kaikki koneessa olleet seitsemän miehistön jäsentä saivat surmansa.
Lento
Lento lähti kello 15:26. Koneessa oli 94 119 kg lastia, mukaan lukien viisi sotilasajoneuvoa, joista kaksi painoi 12 tonnia ja kolme 18 tonnia. Pian nousun jälkeen jälkimmäinen sotilasajoneuvo irtosi köysistä ja lähti liikkumaan taaksepäin. Ajoneuvo murskasi paineseinän, mennen siitä läpi ja tuhoten samalla vertikaalisen ohjausjärjestelmän sekä hydrauliikan, jolloin miehistö alkoi menettää hallinnan. Ajoneuvo sulki myös lentoarvotallentimen ja ohjaamon ääninauhurin. Koneen nokka nousi koko ajan ylemmäs, kunnes se alkoi sakata ja kallistua oikealle. Kone tuli takaisin oikein päin ja tämän jälkeen törmäsi maahan. Nimetön henkilö kuvasi onnettomuuden. Kukaan ei loukkaantunut maassa.
Onnettomuuden syyt
Sotilasajoneuvon irtoamisen aiheutti huono asento kiinnityksessä. Köydet olivat noin 45° kulmassa, joka sai köydet katkeamaan helpommin. Oikea asento olisi ollut lähelle 0 astetta.
For Friends and Relatives
For Friends And Relatives on Christian Schwindt Quintetin studioalbumi vuodelta 1966.
Horacio Salgán
thumb|Horacio Salgán Horacio Adolfo Salgán (15. kesäkuuta 1916 Buenos Aires – 19. elokuuta 2016 Buenos Aires ) oli argentiinalainen säveltäjä ja pianisti.
Buenos Airesissa syntynyt Horacio Salgán tunnetaan tangosta. Hän aloitti pianonsoiton 6-vuotiaana ja pääsi myös yhtyesoittajaksi jo nuorena, mutta teki ensimmäisen levytyksensä vasta vuonna 1942. Hän perusti vuonna 1944 oman kokoonpanonsa, joka oli pystyssä vuoteen 1947.
Salgán palasi vuonna 1950 uuden orkesterin kanssa, ja hänen tunnetuin kokoonpanonsa Quinteto Real perustettiin vuonna 1960. Muutamia hänen sävellyksistään ovat ”Del 1 al 5 (Días de pago)” (1944), ”Don Agustín Bardi” (1947), ”Entre tango y tango” (1953), ”Grillito”, ”La llamo silbando”, ”Cortada de San Ignacio” ja ”A fuego lento”.
Salgán nähtiin vuonna 1998 elokuvassa Tango, no me dejes nunca.
Paul Ambrossi
Paul Vicente Ambrosi (s. 14. lokakuuta 1980 ) on ecuadorilainen jalkapalloilija, joka edusti pitkään kotimaassaan LDU Quitoa. Hän oli pelipaikaltaan puolustaja, mutta pelasi myös laiturina.
Seurassaan LDU Quitossa Ambrossi on ollut mukana voittamassa kahta Ecuadorin liigamestaruutta. Ecuadorin maajoukkuetta hän on edustanut 25 kertaa ja hän oli mukana vuoden MM-kilpailuissa 2006 mutta pääsi pelaamaan vain alkulohkon viimeisen ottelun Ecuadorin varmistettua jatkopaikkansa jo ennen sitä.
Louis Malle
Louis Malle (30. lokakuuta 1932 Thumeries, Ranska – 23. marraskuuta 1995 Beverly Hills, Kalifornia, Yhdysvallat ) oli ranskalainen elokuvaohjaaja, joka teki elokuvia niin ranskaksi kuin englanniksikin.
Elämä ja ura
Mallen ensimmäinen pitkä elokuva oli psykologinen trilleri Hissillä mestauslavalle (1958). Sitä seurannut Yö kuuluu rakkaudelle (1958) oli kaupallinen menestys, joka teki Mallesta arvostetun ohjaajan. Elokuvassa on Mallelle tyypillistä aistillisten teemojen rohkeaa ja estotonta käsittelyä. Mallen kolmas elokuva, Virvatuli (1963) käsitteli sosiaalista vieraantumista ja eristyneisyyttä, ja sitä kutsuttiin Mallen kypsimmäksi ja hienostuneimmaksi työksi. Pariisin varas (1967) kertoo varkaaksi ryhtyneestä porvarismiehestä. Mallen muita 1960-luvun elokuvia olivat muun muassa kreisikomedia Zazie – Pariisin päiviä (1960) ja musiikkisatiiri Viva Maria! (1965).
Malle asui Intiassa puoli vuotta ja julkaisi sen jälkeen pitkän dokumenttielokuvan Calcutta (1969) sekä seitsenosaisen televisiosarjan Intiasta. Mallen 1970-luvun alun elokuvia olivat yksinkertaiset Rakas sydän (1971), joka on komedia nuoresta miehestä, ja Lacombe, Lucien (1974), tarina Gestapon vakoojaksi ryhtyneestä nuorukaisesta.
Malle muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1975. Siellä hän ohjasi elokuvan Pretty Baby (1978), joka kertoo 12-vuotiaasta bordellin asukkaasta New Orleansissa. Mallen myöhemmistä filmeistä arvostettuja ovat Atlantic City (1980), komediadraama pikkurikollisesta; Ilta Andrén kanssa (1981), erikoinen elokuva ruokapöytäkeskustelusta; sekä Näkemiin lapset (1987), omaelämäkerrallinen muistelu roomalaiskatolisesta poikakoulusta miehitetyssä Ranskassa. Mallen viimeiseksi elokuvaksi jäi 42. kadun Vanja (1994), jossa teatteriseurue esittää Vanja-eno-näytelmää.
Malle oli kaksi kertaa naimisissa, joista avioliitto Candice Bergenin kanssa kesti aina Mallen kuolemaan asti. Hänellä oli suhde näyttelijä Susan Sarandonin kanssa, jonka läpimurtoelokuva oli Mallen Atlantic City. Mallella on kolme lasta. Hän kuoli lymfoomaan 63-vuotiaana.
Hey
Hey on Mitchel Musson toinen single nimikkoalbumilta. Se esitettiin ensi kerran Radio Disneyllä 15. toukokuuta 2009. Samana päivänä Disney Channel esitti kappaleen musiikkivideon.
Hey on cover alkuperäisestä Ryan Gillmoren esittämästä kappaleesta.
Mustajärvi (Kuhmoinen, Myllykylä)
Mustajärvi on Pirkanmaalla Kuhmoisissa Myllykylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 16,9 hehtaaria ja se on 850 metriä pitkä ja 550 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 3,1 kilometriä ja rannat ovat metsämaata. Järvellä on yli kymmenen vapaa-ajan asuntoa, joille tulee tiet etelästä seututieltä 325. Asutus painottuu järven eteläosaan.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Vesijaon valuma-alueeseen (35.784) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 133,9 metriä mpy. Siihen johtaa kaksi ojaa. Laskuoja lähtee järven kaakkoispäästä ja laskee 900 metrin päässä Rimminjärveen. Laskuojan pudotus on 19,8 metriä.
Historiaa
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järvi oli merkitty sen nykyisellä nimellä.
Vuoden 1965 peruskartassa järvellä oli yksi talo ja rannoilla oli muutama pieni pelto. Vuoteen 1985 mennessä pellot olivat metsittyneet ja järvelle oli rakennettu lisää taloja.
Käpäläsaniaiset
Käpäläsaniaiset (Davallia) on käpäläsaniaiskasvien (Davalliaceae) heimoon kuuluva saniaissuku ja heimon tyyppisuku. Sukuun kuuluu lähteestä riippuen noin 20–65 lajia.
Käpäläsaniaiset kasvavat luonnossa laajalti maapallon trooppisilla ja subtrooppisilla alueilla Amerikan mantereita lukuun ottamatta. Suvun lajeja tavataan Espanjassa, Portugalissa, Marokossa, Saharan eteläpuoleisessa Afrikassa, Itä- ja Kaakkois-Aasiassa Intiasta Japaniin, Malaijien saaristossa, Australian itäosissa sekä Oseaniassa.
Joitakin lajeja kasvatetaan koristekasveina tai huonekasveina.
Anna Tapion koulu
Anna Tapion koulu (aiemmin Aitoon kotitalouskeskikoulu) on Pälkäneellä, Aitoon kylässä toimiva yläkoulu (luokka-asteet 7–9). Sen oppilaat tulevat yli 60 kunnasta Suomessa ja koulu on Suomen ainoa perusasteen sisäoppilaitos. Se on myös lähikoulu Luopioisten pitäjän alueen oppilaille. Anna Tapion koulussa opiskellaan yläkoulun oppimäärän lisäksi ammatillisia matkailu-, ravitsemus- ja talousalan kursseja noin 40 opintoviikon verran. Koulu on nimetty ensimmäisen johtajansa Anna Tapion mukaan.
Anna Tapion koulussa opiskelee noin 200 oppilasta. Anna Tapion kouluun haetaan peruskoulun kuudennelta luokalta. Oppilaiden valintaan vaikuttaa kuudennen luokan todistus sekä oppilaan käyttäytyminen. Anna Tapion koulu ottaa myös koulukiusattuja oppilaita; tällöin tarvitaan Anna Tapion säätiön päätös. Anna Tapion koulun oppilaat asuvat viikon arkipäivät koulun asuntolassa.
Anna Tapion koulu antaa jatko-opintokelpoisuuden kaikkiin lukioihin ja ammatillisiin oppilaitoksiin kuten muutkin peruskoulut.
Opiskelu
Ammatillisissa aineissa opetellaan elämässä tarvittavia tietoja ja taitoja. Ammatilliset aineet ovat kotityö ja puhtaanapito, luonto ja ympäristö, yrittäjyys, ruoka- ja juhlapalvelu sekä taide ja kulttuuri. Koulun opinto-ohjelma antaa täyden jatko-opintokelpoisuuden kaikkiin peruskoulun jälkeisiin opintoihin: ammatillisiin oppilaitoksiin, lukioihin ja erityislukioihin. Koulun lukuvuosi on hieman normaalia pidempi, sillä oppilailla on työpäiviä vuodessa 190–210.
Historia
Vuonna 1940 Anna Tapio anoi lupaa saada perustaa Luopioisten pitäjään Aitooseen neliluokkainen, suomenkielinen tytöille tarkoitettu kotitalouskeskikoulu. Koulutyö alkoi 9. lokakuuta 1940. Vuonna 1958 Anna Tapio perusti nimeään kantavan säätiön, joka on edelleen koulun ylläpitäjä. Koulun nimi muutettiin 1980-luvun lopulla Anna Tapion kouluksi. Koululla oli oma laki ja asetus vuoteen 1999 saakka, jolloin yksityisiä kouluja koskevat lait ja asetukset kumottiin.
Lassi Vanhatalo
Lassi Vanhatalo (s. 8. tammikuuta 1998 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SM-liigajoukkue Porin Ässissä. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.
Ura
Vanhatalo on Tapparan kasvatti. Hän nousi kaudella 2017–2018 seuran A-nuorten varakapteeniksi. Vanhatalo jakoi tehoilla 15+17=32 joukkueen sisäisen maalipörssin kolmannen sijan Pete Niemen ja Patrik Puistolan kanssa sekä sisäisen pistepörssin neljännen sijan Niemen kanssa. Pudotuspeleissä hän oli Tapparan paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 6+4=10. Vanhatalo jakoi myös joukkueen sisäisen tehotilaston voiton Hans Hastion ja Toni Utusen kanssa lukemalla +3.
Kaudella 2018–2019 Vanhatalo oli Tapparan A-nuorten paras pistemies, maalintekijä ja syöttäjä tehoilla 28+30=58. Hän oli A-nuorten SM-liigan alkusarjan ja runkosarjan pistepörssit yhteenlaskettuna sarjan toiseksi paras maalintekijä Sportin Santeri Haaralan kanssa edellään vain Kärppien Eetu Päkkilä. Vanhatalo debytoi kauden aikana myös miesten peleissä. Hän pelasi ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen ottelunsa Tapparan SM-liigajoukkueessa 8. tammikuuta 2019 vieraissa Mikkelin Jukureita vastaan. Vanhatalo merkittiin joukkueen nelosketjun vasempaan laitaan Juhani Jasun ja Patrik Puistolan viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 5.53 minuuttia. Vanhatalo pelasi kauden aikana myös lainalla Mestis-joukkue Lempäälän Kisassa, jossa hän pelasi maali per peli -tahdilla 11 runkosarjaottelua tehopistein 11+4=15 sekä 13 playoff-ottelua tehopistein 6+6=12. Vanhatalo valittiin sarjan helmikuun 2019 kuukauden tulokkaaksi sekä kuukauden kentälliseen.
Huhtikuussa 2019 Vanhatalo teki Tapparan kanssa kaksivuotisen SM-liigasopimuksen. Elokuussa seura lainasi hänet toistaiseksi voimassa olevalla sopimuksella Mestis-joukkue TUTO Hocken vahvuuteen. Vanhatalo teki kymmenessä ensimmäisessä runkosarjaottelussa tehot 6+7=13, joilla hän johti sarjan tulokkaiden pistepörssiä ja oli koko Mestiksen pistepörssissä kolmantena. Vanhatalo valittiin sarjan lokakuun kuukauden tulokkaaksi. Hänet valittiin myös lokakuun kuukauden kentälliseen. Vanhatalo pelasi TUTOssa lopulta lähes koko kauden tehden tulokaskautensa aikana 44 runkosarjaottelussa tehot 18+22=40, joilla hän voitti joukkueen sisäisen piste- ja maalipörssin. Vanhatalo pelasi myös kaksi Suomen Cupin ottelua tehden kaksi maalia. Tapparassa hän sai tililleen kolme runkosarja- ja yhden Mestarien liigan ottelun ilman tehopisteitä.
Lokakuussa 2020 Tappara lainasi Vanhatalon toistaiseksi voimassa olevalla lainasopimuksella Mestis-joukkue TUTOon, jossa hän pelasi kolme ottelua. Vanhatalo teki Tapparassa liigauransa avausmaalin 28. marraskuuta 2020 vieraissa Oulun Kärppiä vastaan. Kaikkiaan Vanhatalo pelasi SM-liigassa tulokaskautensa 2020–2021 aikana 44 runkosarjaottelua tehopistein 8+7=15. Kahdeksassa playoff-ottelussa hän teki kaksi maalia. Playoff-debyytissään, ensimmäisessä puolivälieräottelussa 19. huhtikuuta 2021 Kalevan Palloa vastaan Vanhatalo teki myös ensimmäisen playoff-maalinsa, joka jäi Tapparan 1–0-voittoon päättyneen ottelun voittomaaliksi. Janne Ojanen valitsi hänet ottelun Alumnien tähtien kolmostähdeksi. Samassa kuussa Vanhatalo teki Tapparan kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Alkukaudella 2021–2022 Vanhatalo jäi Tapparassa pieneen rooliin ja hän pelasi kaksi runkosarja- ja viisi Mestarien liigan ottelua. Vanhatalo pelasi myös kaksi ottelua lainalla Mestis-joukkue Kooveessa, kunnes lokakuussa 2021 Tappara tiedotti purkaneensa hänen sopimuksensa yhteisymmärryksessä samalla, kun hyökkääjä Joona Luoto palasi joukkueeseen. Seuraavana päivänä Vaasan Sport tiedotti Vanhatalon liittyvän joukkueeseen kevääseen 2023 asti ulottuvalla sopimuksella. Kaudeksi 2022–2023 hänet nimettiin Sportin varakapteeniksi.
Kaudeksi 2023–2024 Vanhatalo siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Porin Ässiin.
Muuta
Vanhatalon isoveli Miika toimii Tapparan U16-joukkueen vastuuvalmentajana ja pikkuveli Vilho pelaa samassa joukkueessa.
Tanskan ympäriajo
pienoiskuva|300px|Pääjoukkoa vuoden 2005 toisella etapilla
Tanskan ympäriajo on Tanskassa järjestettävä ammattilaisille tarkoitettu maantiepyöräilyn kuusipäiväinen etappikilpailu. Se kuuluu toiseksi korkeimman eli UCI Continental Circuit -tason kiertueeseen. Kilpailun pääsponsori on tällä hetkellä PostNord Danmark (Tanskan posti) ja kilpailu tunnetaan myös nimellä Post Danmark Rundt. Kilpailuun osallistuu 15 kahdeksanjäsenistä joukkuetta.
Historia
Vuonna 2004 kilpailun voitti Kurt Asle Arvesen, kun hänen joukkuetoverinsa Jens Voigt antoi tämän voittaa ratkaisevan välikirin.
Vuonna 2005 Ivan Basso hallitsi kilpailua ylivoimaisesti ja voitti neljä kilpailun kuudesta etapista. Kilpailu järjestettiin samaan aikaan UCI ProTour -sarjaan kuuluvan Eneco Tourin kanssa, joten kilpailuun osallistui vain 3 ProTour -joukkuetta.
Fabian Cancellara voitti kilpailun vuonna 2006 ja vuonna 2007 Kurt Asle Arvesenista tuli kilpailun historian ensimmäinen kaksinkertainen voittaja. Tämän jälkeen Jakob Fuglsang voitti kilpailun kolme kertaa peräkkäin 2008, 2009 ja 2010.
Osakilpailujen voittajat
Vuosina 1985, 1986 ja 1987 nuorin ajaja kilpailu järjestettiin alle 23-vuotiaille ja vuonna 2004 alle 24-vuotiaille. Vuodesta 2005 lähtien ajajat, jotka kilpailuvuonna ovat joko olleet alle tai täyttäneet 25 vuotta (esimerkiksi Vuonna 2000 ajajien piti olla syntyneitä vuonna 1975 tai myöhemmin).
Muut osakilpailut
Kaikkina muina vuosina paitsi 1985 ja 1995 on jaettu myös parhaan taistelijan palkinto.
Poistuneet osakilpailut
Vuoteen 2000 saakka järjestettiin kirikilpailu.
Vuosina 1987 ja 1988 jaettiin palkinto parhaalle tanskalaiselle ajajalle.
Joskus jaettiin palkinto parhaalle amatööriajajalle.
Örsundaån
Hårsbäcksdalenin luonnonsuojelualue
Joki on kaivautunut Flostaåsenin harjuun, joka on pitemmän Enköpingsåsenin harjujakson lyhyt osuus, lukuisia kosteita ja lehtojen peittämiä raviineja. Raviinien noin 20-metriset rinteet viettävät suoraan mutkittelevaan jokeen. Alueen kasvillisuuden suojelemiseen on perustettu Hårsbäcksdalenin luonnonsuojelualue (Hårsbäcksdalens naturreservat, 28 hehtaaria). Se on suosittu virkistysalue, johon rakennettu parkkipaikka, retkipöytiä ja istumapenkkejä. Kulkua helpottaa polkujen verkosto. Alueella viihtyy esimerkiksi näsiä, joka kukkii aikaisin keväällä, ja samoin monet vuokkolajit. Hiekkarinteet miellyttävät myös kuningaskalastajaa, joka pesii lehdossa satunnaisesti. Aluskasvillisuus on saniaisten peitossa ja niiden seassa kasvaa myös harvinainen korpinurmikka. Harjun rinteiltä alas suotuva pohjavesi pulppuaa monista lähteistä.
Kalasto
Joessa kuteen toutain, jota esiintyy joissakin Mälarenin joissa. Kun Mälareniin laskevissa vesistöissä toimitettiin koekalastus etsittäessä nahkiaisia, saatiin saaliiksi muitakin kalalajeja. Nahkiaisia ei löydetty, mutta pikkunahkiaisen toukkia kylläkin. Muita saaliskaloja olivat kuha, ahven, salakka, särki ja made.
Joen lähdejärvestä ui varmasti alavirtaan siellä eläviä kaloja. Ne voivat ohittaa patoja myötävirtaan, joten järven kalalajeja voi olettaa esiintyvän joen uomassa ja joissakin sivu-uomissa. Mälaren on toisaalta kalarikas järvi, josta nousee jokiin järvikalaa etenemisesteille saakka.
Vedenlaatu ja ympäristöongelmia
Vedenlaatu on joessa tyydyttävä tai välttävä. Suurimpana ongelmana on peltomailta ojiin valuvat ylimääräiset ravinteet. Niistä etenkin fosfori on valuma-alueella ongelma. Sen määrät vesistössä ovat kohonneet 1990-luvulla ja ne olivat 2000-luvun alussa suurimmillaan. Vaikuttaa siltä, että niiden kasvu olisi saatu katkaistua. Toinen tarkkailtava ravintoaine typpi on sen sijaan ollut 1980-luvulta asti hienoisessa laskussa. Sen pitoisuudet vesistössä ovat tänä aikana lähes puolittuneet.
Ympäristöongelmana voidaan pitää jokeen rakennettujen vesimyllyjen patorakennelmia, jotka estävät useampia kalalajeja liikkumasta yläjuoksun ja alajuoksun välillä.
Historiaa
Jokea ja sen sivu-uomia on käytetty keskiajalta asti vesivoiman lähteenä. Härnevissä on ollut vesimylly jo vuonna 1481 ja pitäjässä on 1600-luvulla ollut toiminnassa seitsemän myllyä, joista neljä Stora Härnevissä. Myllyillä on ollut asukkaille suurta taloudellista merkitystä. Kuitenkin 1800-luvulla myllyjä yhdistettiin tai poistettiin käytöstä. Nykyinen Härnevin mylly perustettiin 1864, jolloin se korvasi viisi lähistön myllyä. Myllyyn sijoitettiin myöhemmin höyrykone voimalähteeksi ja se korvattiin myöhemmin vesiturbiinilla. Myllyn toiminta loppui 1988, mutta sen koneisto on vielä toimintakuntoinen.
Valuma-alueella sijaitsee lähinnä pääuoman varrella pieniä kartanoita, joista suurin on Salnecken linna (Salnecke slott). Sen varhaishistoria ulottuu 1300-luvulle ja sen nykyinen päärakennus sijaitsee jokeen viettävällä rinteellä 2–3 kilometriä joensuusta. Yläjuoksulla Vansjönin lähelle perustettiin 1750-luvun alussa joenvarteen rautaruukki Molnebo bruk, jonkalaisia oli Ruotsissa paljon. Ympäröiviä metsiä hakattiin ja miilutettiin hiileksi, jolla ruukki valmisti muualta tuotua rautaa tuotteiksi.
Yleistä
Valuma-alue sijaitsee pääasiassa Enköpingin ja Hebyn kunnissa, mutta valuma-alueen koillisosissa on hieman Uppsalaan kuuluvaa aluetta. Valuma-alue on maaseutua, mutta sen alueella asuu 13 000 asukasta, joista osa asuu Hebyssä (2 700 asukasta), Vansjössä, Morgongåvassa (1 400 as.) ja Vittingessä (500 as.) Hebyn kunnassa, ja Fjärdhundrassa (900 as.) ja Örsundsbrossa (1 300 as.) Enköpingen kunnassa, ja Järlåsassa (yli 500) ja Skyttstennäsissä Uppsalassa. Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (36 %), turve (4,2 %), kalliomaa (10,5 %), hiekka ja sora (1,7 %), multamaa (11,1 %), savimaa (34,2 %) ja jäätikköjokijäänteet (0,6 %). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (54,6 %), soita ja kosteikkoja (0,8 %), viljelymaita (35,1 %), taajamia ja pinnoitettuja alueita (1,9 %) sekä joutomaita (6,2 %). Näiden lisäksi on 1,3 % vesistöjä.
Pääuomassa ja sivu-uomissa on (vuonna 2021) tiedossa 15 patoa (22 rekisteröidystä padosta ), jotka ovat vaelluskalojen etenemisesteitä.
Vesistösuhteita
Örsundaån kuuluu Norrströmin vesistöön (vesistöaluetunnus 61), jonka valuma-alueen pinta-ala on 22 650 neliökilometriä (km²) ja jonka vesistöreitin pääuoman alaosaan kuuluvat esimerkiksi laskujoki Norrström, järvi Mälaren, Eskilstunaån ja järvi Hjälmaren. Örsundaånin valuma-alueen pinta-ala on 735 km², joka tekee 3,2 % vesistöalueen pinta-alasta. Valuma-alueen länsipuolella sijaitsee Sagånin valuma-alue, jonka laskujoki Sagån laskee Mälarenin Oxfjärdeniin. Valuma-alueen etelä- ja itäpuolella on Mälarenin lähialuetta, jossa on pienien ojien ja purojen valuma-alueita, ja aivan koilliskulmauksessa on yhteistä vedenjakajaa Fyrisånin valuma-alueen kanssa. Pohjoisen vedenjakaja kuuluu Tämnarånin vesistölle (tunnus 54) ja lyhyen matkan osalta luoteessa Daljoen vesistölle (tunnus 53).
Pääuoma
Valuma-alueen pääuoma erottuu selvästi, sillä alueen suurin joki on alajuoksulla Örsundaån. Sen sivu-uomat ovat aina sitä pienempiä, mutta yläjuoksulla niiden välinen kokoero on pieni. Paikalliset ovat nimittäneet Örsundaåniksi Vansjönistä alkavan jokiuoman. Vesistöviranomaiset ovat valinneet pääuomaan järveen laskevien purojen ja ojien joukosta Fallbäckenin ja ylempää vielä Julmyrabäckenin. Viimeksi mainittu alkaa pohjoisemmasta Axsjönistä, johon laskee vielä metsäpuro idästäpäin.
Sivu-uomia
Örsundaånilla on joitakin sivujokia, mutta sivu-uomat ovat yleensä puroja tai peltoalueiden johto-ojia. Kaikki joet ja ojat on käsitelty voimakkaasti. Alla olevaan taulukkoon on kerätty niistä suurimmat. Taulukon tietojen lähteet on ilmoitettu oikeassa sarakkeessa ja selvennetty tarvittaessa taulukon alapuolella. Lähteet: 1 =
Gottlieb Klein
thumb|Gottlieb Kleinin hauta [[Solnassa.]] Gottlieb Klein (1852 Homonna Slovakia – 1914) oli juutalainen rabbi. Klein työskenteli muun muassa Böömissä ja Elbingissä. Hän oli saanut ortodoksijuutalaisen koulutuksen, mutta tuli myöhemmin uudistusmieliseksi. Klein muutti Ruotsiin vuonna 1883 ja hänestä tuli maan ensimmäinen rabbi. Gottlieb Kleinin nuorin poika oli fyysikko Oskar Klein.
Posavinan kantoni
Posavinan kantoni on yksi Bosnia ja Hertsegovinan valtioon kuuluvan Bosnia-Hertsegovinan federaation kymmenestä kantonista. Se sijaitsee Bosnia ja Hertsegovinan pohjoisosassa Kroatian rajalla Savajoen varrella. Se koostuu kahdesta federaation eksklaavista ja on pinta-alaltaan federaation kantoneista pienin. Kroatian lisäksi kantoni rajautuu Serbitasavaltaan ja Brčkon piirikuntaan. Posavinan kantonin pinta-ala on 325 neliökilometriä ja siellä on 48 089 asukasta (vuonna 2013). Kantoni jakautuu kolmeen kuntaan: Domaljevac-Šamac, Odžak ja Orašje. Pääkaupunkina toimii Orašje.
Kantonissa enemmistönä ovat kroaatit (77,3 %). Posavina on Savan laaksoa merkitsevä slaavilainen nimi. Historiallisesti Posavinaksi kutsuttu alue jatkuu Serbitasavaltaan ja Kroatian puolelle, joten kantonia kutsutaan joskus Bosnian Posavinaksi.
Tasainen jokilaakso on hyvää maanviljelysaluetta.
Daniel DeSanto
Daniel DeSanto (s. 6. maaliskuuta 1980) on kanadalainen näyttelijä, joka tuli tunnetuksi televisiosarjasta Pelottaako? sekä elokuvasta Mean Girls.
DeSanto kävi Martingrove Collegiate Institute High schoolissa, josta hän valmistui vuonna 1999. Tämän jälkeen DeSanto siirtyi opiskelemaan television pariin Ryerson Polytechnical yliopistoon.