cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Suvisaaristo
Muut saaret
Suvisaariston merialueella on niin ikään kaksi Träskholm-nimistä saarta, joista eteläisempi tunnetaan myös nimellä Herrön Träskholm. Pohjoisempi tunnetaan ainoastaan nimellä Träskholm. Suvisaariston pääsaarten itäpuolisia saaria ovat Träskholmin ohella muun muassa Kutukari, Lilla Hallonkobben ja Stora Hallonkobben.
Luonnonsuojelualueet
Suvisaaristossa on useita luonnonsuojelualueita, kuten Bergö–Ramsön metsäalue, Bullen, Getholm, Metarklippan, Ramsösundin maaduntalahtikorpi ja Vargen. Pentalan saaresta suuri osa on suojeltua.
Messier 38
Messier 38 (M38, NGC 1912) on Ajomiehen tähdistössä sijaitseva avoin tähtijoukko. Se sijaitsee noin 4 200 valovuoden etäisyydellä Maasta. Sen lähellä, noin 30 kaariminuutin päässä, on NGC 1907 joka on myös avoin tähtijoukko.
Giovanni Batista Hodierna löysi Messier 38:n ennen vuotta 1654, ja samalla hän löysi myös Messier 36:n ja Messier 37:n. Guillaume Le Gentil löysi sen sekä Messier 36:n vuonna 1749. Charles Messier lisäsi sen luetteloonsa 25. syyskuuta 1764.
Romanttinen komedia
pienoiskuva|450x450px|[[Skandaalihäät|Skandaalihäät (1940)]] Romanttinen komedia on elokuvan tyylilaji, joka yhdistää rakkauden ja komedian. Romanttinen komedia on ollut 1990-luvun alusta alkaen toimintaelokuvan rinnalla Hollywood-elokuvan tyypillisimpiä lajityyppejä.
Suomalaisia
Lähde:
Stay (Sash!:n kappale)
Stay on saksalaisen tuotantotiimi Sash!:n kappale, jolla vierailee euroopanamerikkalainen laulaja La Trec. Sen julkaisi Mighty Recrods heidän It’s My Life – The Album-debyyttialbumin neljäntenä ja viimeisenä singlenä 29. syyskuuta 1997. Kappale oli yhteensä neljä viikkoa Canadian RPM Dance Chartin kärjessä ja se saavutti 10. sijan Saksassa sekä 19. sijan Sveitsissä. Kappale pääsi myös neljänkymmenen parhaan joukkoon Itävallassa, Belgiassa, Saksassa, Irlannissa, Italiassa ja Alankomaissa. Tämä on myös heidän kolmas peräkkäinen kappale, joka on saavuttanut Britannian singlelistan toisen sijan.
Joutsan Joutopäivät
Joutsan Joutopäivät on valtakunnallisesti tunnettu kesäjuhla, joka järjestetään Joutsassa aina heinäkuun alkupuolella. Aiempina vuosina Joutopäivillä oli vakiintunut ajankohtansa heinäkuun toisena viikonloppuna, mutta vuodesta 2013 alkaen Joutopäiviä on vietetty heinäkuun ensimmäisenä viikonloppuna.
Joutopäivät on ajoitettu entisajan heinäteon alkamisajankohtaan. Aiempina vuosina Joutoravit, kyläkuntien välillä käydyt tukkilaiskisat sekä erilaiset perinnenäytökset olivat suosittuja ja omaleimaisia. Perinnenäytöksissä valmistettiin esimerkiksi sahtia, hiiliä tai tervaa. Nykyään Joutopäivillä on vähemmän perinteeseen ja paikallishistoriaan liittyviä ohjelmia. Sen sijaan viihdetapahtumien rooli kasvoi 1990-luvulla, ja ne muodostavat nykyisin Joutopäivien tärkeimmän ohjelmarungon. Suosituimpia tapahtumia vuosien saatossa ovat olleet Joutorock, Ilta Talomuseolla ja JP-klubi. Näistä JP-klubi kuuluu Joutopäivien ohjelmaan edelleen. Paikallinen rock-musiikin yhdistys Rock-Mani-Ska ry järjestää JP-klubit Teboilin huoltoaseman Huttulan yhteydessä toimivassa baarissa. Joutopäivien urheilutapahtumia ovat Joutsan Pommin järjestämät Joutohölkkä ja aidolla luonnonlumella käytävä sprint-hiihtokilpailu.
Joutopäivien järjestäjänä on toiminut alun perin Joutsan kunta. Nykyään Joutsan Joutopäivien vetovastuu on paikallisilla yrityksillä, mutta myös paikalliset yhdistykset, etenkin Joutsan kotiseutuyhdistys, ovat aktiivisesti mukana järjestelyissä. Perinnejuoma sahti on ollut alusta asti mukana tavalla tai toisella, ja sitä myydään Joutopäivien anniskeluravintoloissa. Myyntisahti on viime vuodet ollut paikallista Joutsan Sahtia.
Myös Ylistarossa järjestetään kesäjuhla nimeltään Joutopäivät. Joutsan kunta on suojannut Joutopäivä-nimen. Mitään kahnausta näiden kesäjuhlien välillä nimenkäyttöoikeudesta ei kuitenkaan koskaan ole ollut.
Historia
Alun perin Joutopäivät oli maaseudun perinteitä vaaliva kotiseutujuhla. Joutsan talomuseon valmistumisen jälkeen Joutsan kotiseutuyhdistys oli järjestänyt museon vihkiäisjuhlan ja sen jälkeen vuosittain pitäjänjuhlan, jonka pohjalta kypsyi ajatus laajemman kotiseutujuhlan järjestämisestä. Tapahtumasta pidettiin "Joutsa-päivä" -kokous kevättalvella 1972, johon osallistui ihmisiä eri järjestöistä. Kokouksen jälkeen ryhdyttiin kyselemään kiertokirjeellä ideoita juhlaa varten. Joutsalainen pankinjohtaja Olavi Sihvo ehdotti tapahtuman nimeksi Joutsan Joutoviikkoa, joka muutettiin sittemmin muotoon Joutsan Joutopäivät. Tapahtumalle kaavailtu nimi herätti monenlaisia mielipiteitä, koska osa paikallisista oli tottunut mieltämään jouto-sanan negatiivisia ominaisuuksia kuvaavaksi sanaksi kuten kelvoton ja vetelehtivä. Jouto-sana on tuttu myös joutoajasta, joka tarkoittaa vapaa-aikaa ja lomaa ja siksi sen katsottiin sopivan hyvin kesätapahtuman nimeksi.
Alkuvuosina Joutopäivien tapahtumat painottuivat paikallisuuteen, kulttuuriin ja kansanperinteeseen. Vuoden 1975 Joutopäivien juhlaesitelmöitsijä, akateemikko Kustaa Vilkuna totesi Joutopäivistä näin:
Luettelo Suomen sadasta suurimmasta järvestä
Suomessa on vähintään viiden aarin kokoista järveä ja lampea. Näistä on alle hehtaarin kokoisia lampia. Järvistä on pinta-alaltaan yli yhden neliökilometrin, yli kymmenen neliökilometrin 326 ja yli sadan neliökilometrin 46. Yli kokoisia suurjärviä Suomessa on 17 eli enemmän kuin missään muussa Euroopan maassa Venäjää lukuun ottamatta, mutta järvet ovat suhteellisen matalia. Suomen 5 suurimman järven vedet mahtuisivat esimerkiksi Ruotsin Vätterniin.
Luettelo suurimmista järvistä
Luettelossa on mukana tekojärviä (Lokka ja Porttipahta). Padottuja merenlahtia kuten Luodonjärveä ja Uudenkaupungin makeavesiallasta ei ole otettu luetteloon. Saimaan osalta on olemassa vähintään kaksi tulkintaa. Tähdillä merkityt järvet ovat Saimaaseen liittyviä järviä (katso taulukon alle).
Taulukossa on ensimmäisellä rivillä annettu varsinaisen Saimaan pinta-ala, mutta maailman suurimpien järvien vertailussa voidaan käyttää koko Saimaan (Iso-Saimaa, Suur-Saimaa) vesialueen pinta-alaa 4 200 tai jopa 4 380 neliökilometriä. Tähdellä merkityt ovat Saimaan järvenosia, jotka ovat salmiyhteydessä keskenään ja joiden pinnat ovat lähes samalla korkeudella. Tämän vuoksi niitä toisinaan pidetään yhtenä ainoana suurjärvenä, mutta salmien kapeuden vuoksi muun muassa ympäristöministeriö on käsitellyt niitä itsenäisinä järvinä.
Samaan tapaan voitaisiin myös esimerkiksi seuraavat vedenpinnaltaan samalla korkeudella olevat monialtaiset vesialueet lukea yhdeksi suurjärveksi:
Alejandro Fernández Feo-Tinoco
Alejandro Fernández Feo-Tinoco (6. syyskuuta 1908 – 17. syyskuuta 1987) oli venezuelalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 25. lokakuuta 1931 ja nimitettiin San Cristóbal de Venezuelan hiippakunnan johtoon 23. huhtikuuta 1952. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Armando Lombardi, jota avustivat Lucas Guillermo Castillo Hernández ja Rafael Ignacio Arias Blanco.
Feo-Tinoco osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän jäi eläkkeelle 26. lokakuuta 1984.
Constantin Prezan
thumb|Constantin Prezan Constantin Prezan (27. tammikuuta 1861 Butimanu – 27. elokuuta 1943 Bukarest) oli romanialainen sotapäällikkö, joka toimi Romanian armeijan ylipäällikkönä ensimmäisen maailmansodan loppuvaiheessa.
Prezan suoritti sotilaskoulutuksensa Romaniassa ja Ranskassa. Hän palveli aluksi Romanian pääesikunnassa ja myöhemmin kuningas Ferdinand I:n adjutanttina. Kun Romania liittyi ensimmäiseen maailmansotaan elokuussa 1916 ympärysvaltojen puolelle, Prezan nimitettiin komentamaan neljättä armeijaa, joka hyökkäsi Itävalta-Unkarille kuuluneeseen Transylvaniaan. Arthur Arz von Straussenburgin komentama Itävalta-Unkarin ensimmäinen armeija kuitenkin ajoi lokakuun alkuun mennessä romanialaiset takaisin Karpaattien yli ja seuraavan vuoden aikana itävaltalaiset ja saksalaiset valtasivat suurimman osan Romaniasta. Prezan nimitettiin joulukuussa 1916 pääesikunnan päälliköksi ja vuotta myöhemmin myös asevoimien ylipäälliköksi, kun kuningas Ferdinand luopui ylipäällikkyydestä. Pian sen jälkeen Romania joutui solmimaan keskusvaltojen kanssa raskaan aselevon ja Bukarestin rauhansopimuksen.
Romania liittyi uudelleen sotaan hieman ennen sen päättymistä 10. marraskuuta 1918 ja miehitti seuraavana vuonna Transylvanian. Prezan jatkoi ylipäällikkönä aina vuoteen 1920. Kuningas Kaarle II:n valtaistuimelle nousuun vuonna 1930 liittyneen poliittisen kriisin yhteydessä Prezan kutsuttiin vielä takaisin palvelukseen ja ylennettiin sotamarsalkaksi. Kuningas antoi hänelle tehtävän muodostaa maahan uusi hallitus, missä hän ei kuitenkaan onnistunut. Hän vetäytyi pian sen jälkeen eläkkeelle.
Dan Halutz
pienoiskuva|Dan Halutz Dan Halutz  (s. 1948, Hagor) on IDF:n kenraaliluutnantti ja entinen Israelin ilmavoimien komentaja. Hänet nimitettiin IDF:n esikuntapäälliköksi 1. kesäkuuta 2005. Hän on koulutukseltaan ekonomi. Hänellä on vaimo, ja hän on kolmen lapsen isä.
Sotilasura
Myöhemmin hän lähti asevoimista jatkaakseen koulutustaan, mutta palasi reservistä Jom Kippurin sodan sytyttyä 1973. Sen aikana hän ampui alas kolme viholliskonetta ja osallistui 43 operaatioon.
Sodan päätyttyä hän siirtyi jälleen reserviin neljäksi vuodeksi palaten palvelukseen 1982, jolloin hänet koulutettiin lentämään uutta F-16-taisteluhävittäjää. Vuonna 1984 hän komensi Phantom-laivuetta ja 1986 hänet nimitettiin ilmavoimien Lavi-projektin johtoon. Projektin loputtua amerikkalaisten painostuksesta Halutz nimitettiin Hatzor-lentotukikohdan komentajaksi 1991.
Vuonna 1993 hänet ylennettiin prikaatikenraaliksi ja nimitettiin lennoston johtajaksi. Vuonna 1995 hänet nimitettiin ilmavoimien komentokeskuksen johtajaksi.
Vuonna 1998 Halutz ylennettiin kenraalimajuriksi ja 1999 hänet nimitettiin IDF:n pääesikunnan operatiivisen siiven johtoon.
Vuonna 2000 hänet nimitettiin Israelin ilmavoimien komentajaksi. Hän johti ilmavoimia Al-Aksan intifadan aikana. Halutzin suurimmat uudistukset ilmavoimissa ovat olleet lisääntynyt yhteistyö Israelin maavoimien ja Shin Betin, Israelin tiedustelupalvelun, välillä sekä miehittämättömien lennokkien lisääntynyt käyttö. Hänen aikanaan myös helikopterien ja hävittäjien täsmäiskukykyä on paranneltu vähentäen virheiden ja epäonnistumisten määrää huomattavasti. Halutz muistetaan kuitenkin ennen kaikkea palestiinalaisjohtajiin kohdistuneista iskuista. Vuonna 2004 hänet nimitettiin yleisesikunnan päälliköksi.
Al-Aksan Intifada
Israelin ilmavoimien komentajana Halutz aikaansai muutoksia, joiden ansiosta hän nautti lentäjien ja muiden alaistensa kunnioitusta. Hänen komentaja-aikanaan Israel osti F-15I sekä F-16I-hävittäjiä, jotka kykenevät strategiseen pommittamiseen kaikissa sääolosuhteissa. Näiden hävittäjien ostamista perusteltiin lähinnä Iranin uhalla. Niillä uskotaan voitavan iskeä Iranin ydinohjelman kohteisiin Israelista käsin. Lisäksi Halutzin komentajakaudella parannettiin myös miehittämättömillä lennokeilla tapahtuvaa ilmatiedustelua.
Halutz vakiinnutti IAF:n, IDF:n ja Shin Betin yhteistyötä mahdollistaen iskut palestiinalaisjohtajia vastaan vain minuutteja Shin Betin tiedonantojen jälkeen. Nämä osittain kiistanalaisiksi osoittautuneet surmat sai aikaan myös Halutziin itseensä kohdistuvaa kritiikkiä.
Israelin–Libanonin konflikti 2006
Israelin ja Hizbollahin välisessä konfliktissa Halutz oli Israelin armeijan esikuntapäällikkö. Konfliktin alkaessa Israel vastasi pääasiassa ilmahyökkäyksillä myös syvälle Libanoniin pääkaupunki Beirutiin asti. Kun tilanne Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselmaehdotus ei tullut vielä hyväksytyksi Ranskan ja Yhdysvaltain käymien viimeisten neuvottelujen jälkeenkään lähinnä siksi, että Libanonin hallitus vastusti sitä, valmistautui Halutz maasodan laajentamiseen vaihtamalla operaation komentajan.
Ero
Dan Halutz ilmoitti eroavansa esikuntapäällikön tehtävästä.
Anne Hathaway
Vuonna 2008 hän sai parhaan naispääosan Oscar-ehdokkuuden roolistaan elokuvassa Rachel Getting Married. Vuonna 2012 hän näytteli Fantinea musikaalielokuvassa Les Misérables, josta hänet palkittiin parhaan naissivuosan Oscarilla, Golden Globella, Baftalla ja SAG-palkinnolla.
Ura
Hathaway on kolmesta lapsesta keskimmäinen. Hänen näyttelijä-äitinsä kannusti häntä samalle uralle ja seuraamaan jalanjäljissään. Hathaway kasvatettiin katoliseksi ja lapsena hän toivoi pääsevänsä nunnaksi. Hänellä on ranskalaisia ja irlantilaisia sukujuuria. Lukion ja yliopiston jälkeen Hathaway opiskeli draamaa ja näyttämötaidetta American Academy of Dramatic Artsissa.
Hathaway sai ensimmäisen merkittävän roolinsa lyhytikäiseksi jääneessä komedia-/draamasarjassa Irti arjesta (Get Real). Tunnetuksi hän tuli roolistaan vuonna 2001 ensi-iltansa saaneessa elokuvassa Prinsessapäiväkirjat (The Princess Diaries) ja sen vuonna 2004 julkaistussa jatko-osassa Prinsessapäiväkirjat 2 (The Princess Diaries 2: Royal Engagement). Hän esiintyi myös muun muassa vuonna vuoden 2002 elokuvassa Nicholas Nicklebyn elämä ja seikkailut (Nicholas Nickleby), sekä vuonna 2004 ensi-iltansa saaneessa elokuvassa Lumottu Ella (Ella Enchanted). Koska Hathaway oli aikoinaan menestynyt sopraano New Yorkissa, tarjottiin hänelle Christinen roolia vuoden 2004 elokuvassa Oopperan kummitus, mutta Hathaway joutui kieltäytymään Prinsessapäiväkirjojen jatko-osan kuvausten takia.
Hathaway tuli tunnetuksi Disneyn perhe-elokuvien näyttelijänä. Prinsessapäiväkirjojen jatko-osan jälkeen hän ei kuitenkaan enää halunnut näytellä perhe-elokuvissa, ja hän esiintyi tämän jälkeen jo rohkeammissa rooleissa. Vuonna 2006 Hathaway esiintyi elokuvassa Paholainen pukeutuu Pradaan (The Devil Wears Prada), ja vuonna 2007 Jane Austenina elokuvassa Jane Austenin jalanjäljillä. Hän on myös näytellyt pääosan Morsianten sota (Bride Wars) -elokuvassa, joka sai ensi-iltansa vuonna 2009. Hathaway näytteli pääosan myös vuonna 2010 ensi-iltansa saaneessa elokuvassa Love and Other Drugs, vastanäyttelijänään Jake Gyllenhaal.
Hathaway valittiin vuonna 2011 Selina Kylen (Kissanainen) rooliin vuonna 2012 valmistuneeseen Batman-elokuvaan Yön ritarin paluu.
Hathaway juonsi vuoden 2011 Oscar-gaalan yhdessä James Francon kanssa.
Yksityiselämä
Vuonna 2008 Hathaway alkoi seurustelemaan näyttelijä Adam Shulmanin kanssa. He menivät kihloihin marraskuussa 2011 ja naimisiin 29. syyskuuta 2012. Pariskunnalle syntyi poika 24. maaliskuuta 2016. Parin toinen poika syntyi marraskuussa 2019.
Lukáš Klok
Lukáš Klok (s. 7. kesäkuuta 1995 Ostrava, Tšekki) on tšekkiläinen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa KHL-joukkue HK Neftehimik Nižnekamskissa.
Seuraura
Klok on HC Vítkovicen kasvatti. Hän voitti kauden 2011–2012 päätteeksi Tšekin B-nuorten mestaruuden. Kaudella 2012–2013 Klok oli Vítkovicen B-nuorten tehokkain puolustaja tehoilla 4+23=27. Hän voitti samalla kaudella myös Tšekin A-nuorten mestaruuden. Kauden 2013–2014 Klok aloitti Vítkovicen A-nuorissa, mutta hän siirtyi kesken kauden kuitenkin varaamattomana pelaajana ns. tender -sopimuksella USHL-junioriliigan Sioux City Musketeersiin.
Kaudeksi 2014–2015 Klok palasi Vítkoviceen ja nousi seuran miesten Extraliga-joukkueeseen. Hän teki miesten pääsarjadebyyttinsä Mestarien liigan avauskierroksella 21. elokuuta 2014 saksalaista ERC Ingolstadtia vastaan. Klok merkittiin Vítkovicen kolmospuolustajapariin Jan Štencelin viereen. Hän keräsi ottelusta teholukeman +1. Ensimmäisen pääsarjamaalinsa Klok teki viidennessä CHL-ottelussaan 23. syyskuuta 2014 vieraissa ylivoimalla ERC Ingolstadtia vastaan. Extraliga-debyyttinsä hän teki runkosarjan avauskierroksella 12. syyskuuta 2014 HK Hradec Královéa vastaan. Klok merkittiin Vítkovicen kolmospuolustajapariin Jan Štencelin viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 19.10 minuuttia. Klok keräsi ottelusta teholukeman +1. Ensimmäisen Extraliga-maalinsa Klok teki 16. tammikuuta 2015 BK Mladá Boleslavia vastaan. Hänen osumansa jäi Vítkovicen 4–1-voittoon päättyneen ottelun ratkaisumaaliksi. Playoff-debyytissään, ensimmäisessä puolivälieräottelussa 4. maaliskuuta 2015 Klok teki tehot 1+1=2 ja hän keräsi teholukeman +3, mutta Klok kuitenkin loukkaantui ottelussa ja hänen kautensa päättyi tähän. Kaikkiaan Klokin tulokaskausi toi 40 runkosarjaottelussa tehot 1+3=4, yhdessä playoff-ottelussa tehot 1+1=2 ja kuudessa CHL-ottelussa yhden maalin. Hän pelasi miesten pelejä myös kahden ottelun verran lainalla sarjatasoa alempana 1. česká hokejová ligan AZ Havířovissa.
Klok teki kaudella 2015–2016 Extraligan runkosarjassa tehot 5+4=9. Hän oli Vítkovicen eniten maaleja tehnyt puolustaja Karol Slobodan kanssa, kuten myös yksin kaudella 2015–2016 seitsemällä osumallaan. Tehopisteitä Klokille kertyi runkosarjassa kaikkiaan 15, mikä on hänen Extraligan yhden kauden piste-ennätyksensä. Kaudella 2017–2018 Klok sijoittui 101 minuutillaan koko liigan jäähypörssissä toiseksi edellään vain HC Liberecin Martin Ševc.
Kaudeksi 2018–2019 Klok siirtyi KHL:n slovakialaisjoukkue HC Slovan Bratislavaan. Hän teki siellä 54 runkosarjaottelussa tehot 1+7=8. Kaudeksi 2019–2020 Klok siirtyi 1+1-vuotisella sopimuksella SM-liigajoukkue Rauman Lukkoon. Hänen kauteensa mahtui myös viiden ottelun mittainen pelikielto, kun Klok taklasi 15. helmikuuta 2020 KooKoon Patrik Puistolaa päähän. Klokille tuomittiin tilanteesta 5+20-minuutin ottelurangaistus. Kauden jälkeen, huhtikuussa 2020 Lukko ilmoitti, että seura ei käytä hänen sopimuksessaan ollutta optiota. Ratkaisun taustalla oli koronaviruspandemian aiheuttama epävarmuus.
Klokilla oli alustava sopimus KHL-seura Admiral Vladivostokin kanssa kaudesta 2020–2021, mutta se kuitenkin raukesi seuran jouduttua vetäytymään liigasta talousvaikeuksien vuoksi. Heinäkuussa hänen vahvistettiin jatkavan Lukossa vuoden mittaisella sopimuksella. Klok voitti kauden 2020–2021 päätteeksi Suomenmestaruuden.
Kaudeksi 2021–2022 Klok siirtyi KHL-seura Neftehimik Nižnekamskiin. Hän oli joukkueen paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Marat Hairullinin jälkeen tehoilla 5+26=31, joilla Klok jakoi koko liigan puolustajien pistepörssin neljännen sijan Dinamo Moskovan Vjatšeslav Voinovin kanssa. KHL:n neljännesvälieräsarjassa hän oli Neftehimikin paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 1+3=4. Joulukuussa 2021 Klok teki seuran kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Heinäkuussa 2022 NHL-varaamaton Klok teki vuoden mittaisen tulokassopimuksen Arizona Coyotesin kanssa. Hänen sopimuksensa on yhteisarvoltaan 950 000 dollaria. Summa koostuu 750 000 dollarin peruspalkasta, 95 000 dollarin allekirjoitusbonuksesta ja 105 000 dollarin henkilökohtaisista bonuksista. Klokin farmipalkka on 82 500 dollaria. Hän aloitti kauden 2022–2023 AHL-joukkue Tucson Roadrunnersissa, jossa Klok pelasi neljä ottelua, kunnes lokakuun lopulla hänen sopimuksensa purettiin yhteisymmärryksessä ehdottoman siirtolistan kautta. Yhdysvaltalaisen The Athletic-lehden mukaan sopimuksen purun taustalla oli vakavat terveyshuolet Klokin perheessä, jonka vuoksi hänen täytyi palata kotimaahansa. Tšekkiläisen iSport.cz-sivuston mukaan Klok sai NHL-sopimuspurkunsa jälkeen sopimustarjouksia niin Ruotsista, Suomesta, Sveitsistä kuin kotimaastaan. Marraskuussa hän siirtyi lopulta loppukauden kattavalla sopimuksella Ruotsin SHL-liigan Rögle BK:hon. Klok teki siellä pelaamassaan 11 runkosarja- ja neljässä Mestarien liigan ottelussa vain yhden syöttöpisteen, kunnes tammikuussa 2023 hänen sopimuksensa seuran kanssa purettiin ja Klok siirtyi loppukauden kattavalla sopimuksella Sveitsin National Leaguen HC Luganoon.
Maajoukkueura
Klok pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2015 ja alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2013. Yhteensä hän on pelannut 11 nuorten ja neljä poikien maaottelua.
Pispalan kirkko
Pispalan kirkko on yksi Tampereen seurakuntayhtymään kuuluvan Harjun seurakunnan kolmesta kirkosta. Se sijaitsee Ala-Pispalassa Bertel Strömmerin piirtämän, vuonna 1949 valmistuneen seurakuntatalon yhteydessä. Pispalan vanhan puisen kirkon tuhouduttua tulipalossa vuonna 1968 uusi kirkko päätettiin rakentaa seurakuntatalon laajennukseksi, ja arkkitehti Jaakko Ilveskosken suunnittelema laajennusosa vihittiin käyttöön vuonna 1971.
Kirkossa on puinen keskiaikainen krusifiksi ja vuodelta 1660 peräisin oleva, puuleikkauksin koristeltu saarnastuoli, jotka kuuluivat jo Harjun kappelikirkon (1639–1858) kalustoon. Kirkossa on 16-äänikertaiset urut. Kirkko ja seurakuntatalo on suojeltu rakennustaiteellisin ja kulttuurihistoriallisin perustein.
Kirkossa on 330 istumapaikkaa. Rakennuksen ulkopuolisiin osiin tehtiin kunnostus vuosina 1996–1997. Rakennuksessa järjestetään muun muassa partiotoimintaa.
Ted Nelson
Ted Nelson aikoi ryhtyä kirjailijaksi tai elokuvan tekijäksi, mutta osallistuttuaan tietokonekurssille Harvardin yliopistossa syksyllä 1960 hän oivalsi, kuinka tekstiä pitäisi luoda tietokoneella. Nelsonia pidetään hypertekstin nimen keksijänä, jonka hän määrittelee ei-peräkkäiseksi kirjoittamiseksi ja lukemiseksi. Ehdolla olivat myös termit: linktext, jumptext ja non-sequential text, mutta hän päätyi hypertekstiin. Etuliite ”hyper” tarkoittaa tietyn asian laajentamista ja yleistämistä. Hän työskenteli Brownin yliopistossa yhdessä Andries van Damin kanssa. Yhteistyön tuloksena valmistui vuonna 1968 Hypertext Editing System -hypertekstiohjelma.
Nelson puhui aluksi ideastaan konferensseissa ja vasta vuonna 1980 hän julkaisi kirjansa Literary Machines, jossa hän määrittelee hypertekstin epäjatkuvaksi kirjoittamiseksi "non-sequential writing", joka sisälsi ajatuksen, että lukijalla itsellään on mahdollisuus valita eri lukupolkuja eli Nelsonin sanoin "different pathways for different readers". Aikaisemmat kirjoittamisteknologiat ovat korostaneet tekstin hierarkisuutta ja lineaarisuutta. Hypertekstissä tekstissä voidaan edetä kappaleesta ja sivulta toiseen vapaammin kuin lineaarisessa tekstissä. Teoksessaan Nelson toteaa, että tekstin ja kirjoittamisen perusolemus on lainaaminen. Tekstit ovat sitaattien verkostoja.
Nelson luonnosteli 1960-luvulla myös universaalin mallin kirjallisen materiaalin hallintaan, jota hän kutsui Xanadu-projektiksi. Xanadu on eräänlainen hyperkirjasto, jota Nelson nimitti "kirjallisen muistin maagiseksi paikaksi" (The magic place of literary memory), johon on tallennettu kaikki maailman tieto. Ted Nelsonin ja Douglas Engelbart (tietokonehiiren ja ikkunoinnin isä) keksintöjä kehitti edelleen Tim Berners-Lee, jonka nimiin World Wide Web, maailmanlaajuinen verkosto on liitetty 1990-luvun alkupuolella. WWW on lähestulkoon Internetin synomyymi. Nelson pitää Internetiä kuitenkin vajavaisena, sillä sen linkit ovat yksisuuntaisia. Voidaan siirtyä dokumentista A dokumenttiin B, mutta ei takaisin B:sta A:han. Linkit eivät myöskään toimi, jos URL-osoite muuttuu. Sitä paitsi Internet on aivan liian analoginen paperimaailman kanssa. Internet on siis vielä kaukana Nelsonin Xanadun unelmasta, joka tahtoi vapauttaa kirjoituskulttuurin tekstirivien ja kirjojen yksisuuntaisesta tyranniasta.
Vuonna 2005 Nelson lanseerasi ”transliterature” –hankkeen.
Irak olympialaisissa
Irakin toistaiseksi ainoa olympiamitalisti on Rooman 1960 kesäolympialaisissa pronssia painonnoston kevyessä sarjassa (alle 67,5 kg) saavuttanut Abdul Wahid Aziz.
Brett Skinner
Brett Skinner (s. 28. kesäkuuta 1983 Brandon, Kanada) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa Elitserienin MoDoa.
Mongon kieli
Mongo on Kongon demokraattisessa tasavallassa puhuttu bantukieli. Sitä puhui vuonna 1991 äidinkielenään 400,000 ihmistä.
Epafos
Epafos oli kreikkalaisessa mytologiassa Zeuksen ja Ion poika. Zeuksen maattua Ion ja muutettua tämän lehmäksi salatakseen tapahtuneen vaimoltaan Heralta, tämä Heran lähettämän paarman takaa-ajamana pakeni aina Egyptiin saakka, jossa Zeus vihdoin muutti hänet takaisin ihmishahmoonsa ja teki hänet egyptiläisille jumalatar Isikseksi.
Io synnytti Epafoksen Niilin varrella. Egyptiläiset tunsivat hänet nimellä Apis, joskin he itse kielsivät kyseessä olevan saman henkilön vedoten siihen, että Apis oli vieraillut ihmiskunnan luona jo tuhansia vuosia aiemmin, kun taas Epafos olisi syntynyt myöhempinä aikoina. Apiksen kuitenkin kerrotaan syntyneen lehmästä, jonka olisi tehnyt tiineeksi taivaasta osunut salama.
Hera halusi nyt eroon vastasyntyneestä, jonka takia hän lähetti kureetit sieppaamaan tämän. Kun Zeus huomasi tämän, hän löi kureetit kuoliaiksi. Io lähti etsimään poikaansa löytääkseen hänet Syyriasta kuningas Bybloksen vaimon huomasta. Palattuaan poikansa kanssa takaisin Egyptiin hän meni naimisiin Telegonoksen kanssa, joka hallitsi Egyptiä.
Epafoksen perittyä valtaistuimen hän nai Memfisin, Niilin tyttären, jonka mukaan hän nimesi perustamansa Memfisin kaupungin. He saivat tyttären, jonka he nimesivät Libyaksi.
Othello
Othello: Venetsian mauri on William Shakespearen noin vuonna 1603 kirjoittama tragedia. Sen ensimmäinen tunnettu esitys oli 1. marraskuuta 1604 Whitehallin palatsissa Lontoossa. Näytelmän nimihenkilö Othello on jalo mauri, joka on Venetsian palveluksessa sotilaana. Mustasukkaisuudesta ja petoksesta kertova Othello on yksi Shakespearen kuuluisimmista näytelmistä.
Juoni
Tapahtumat sijoittuvat lähes kokonaan Kyprokselle, jonne Venetsian joukot saapuvat torjumaan ottomaanien laivastoa. Venetsian kenraali, ”mauri” Othello, on nainut viattoman Desdemonan. Paholaismainen Iago manipuloi Desdemonaan rakastanutta Rodrigoa sekä uskottelee Othellolle Desdemonan olevan uskoton Cassion kanssa, joka on Iagon sijaan saanut Othellon luutnantin paikan. Othello surmaa mustasukkaisuuttaan Desdemonan, mutta pian sen jälkeen Iagon nenäliinajuoni paljastuu. Othello ymmärtää virheensä ja surmaa itsensä.
Kulttuurissa
Italialainen säveltäjä Giuseppe Verdi kirjoitti näytelmän pohjalta oopperan Otello, jonka ensiesitys oli Milanossa vuonna 1887. Oopperan libreton laati italialainen kirjailija Arrigo Boito.
Othellosta on peräisin sanonta yhdynnässä olevista ihmisistä ”kaksiselkäisenä petona”.
10 000 metrin juoksu
10 000 metrin juoksu on yleisurheilun kestävyysjuoksumatka, joka juostaan juoksuradalla. 10 000 metriä on yleisurheilun arvokisaohjelmassa.
Kymppitonni on alun perin metriseen järjestelmään mukautettu sovellus kuuden mailin (9 656 m) juoksukilpailusta. 400 metrin mittaisella juoksuradalla kymmenen kilometriä on yhteensä 25 täyttä kierrosta. 10 000 metriä on pisin arvokilpailuissa radalla juostava matka. Se vaatii paljon kestävyyttä, mutta kuitenkin myös nopeutta, koska juoksut päättyvät usein loppukirikamppailuihin. Ensimmäistä kertaa matka oli miehillä olympiaohjelmassa vuoden 1912 olympiakisoissa, ja naisilla 1988 Soulissa. Nykyaikana ”kymppiä” juostaan melko harvoin arvokisojen ulkopuolella sen pitkän keston takia.
10 000 m olympialaisissa
10 000 metrin juoksumatka on kuulunut olympialaisten lajivalikoimaan vuodesta 1912. Eniten kultamitaleita ovat saaneet suomalaisurheilijat. Suomeen on tullut kaikkiaan seitsemän olympiavoittoa. Toiseksi menestynein maa on Etiopia kuudella kultamitalillaan. Neuvostoliitolla on kaksi miesten mestaruutta ja yksi naisten voitto. Myös Marokolla, Tšekkoslovakialla ja Isolla-Britannialla on kaksi miesten kultamitalia. Naisten 10 000 m on ollut olympialajina vuodesta 1988. Naisten menestynein maa on Etiopia.
Menestyneimmät miesjuoksijat ovat kaksi olympiakultaa voittaneet Suomen Paavo Nurmi (1920 ja 1928) ja Lasse Virén (1972 ja 1976), Tšekkoslovakian Emil Zátopek (1948 ja 1952), Etiopian Haile Gebrselassie (1996 ja 2000), Kenenisa Bekele (2004 ja 2008) sekä Ison-Britannian Mohamed Farah (2012 ja 2016). Naisten juoksussa kahteen olympiakultaan ovat yltäneet Etiopian Derartu Tulu (1992 ja 2000) ja Tirunesh Dibaba (2008 ja 2012).
10 000 m yleisurheilun MM-kilpailuissa
Yleisurheilun MM-kilpailuissa ovat parhaiten menestyneet etiopialaiset ja kenialaiset juoksijat. Eniten maailmanmestaruuksia ovat saavuttaneet Etiopian Haile Gebreselassie ja Kenenisa Bekele, molemmat ovat voittaneet MM-kultaa neljästi. Naisten matkalla menestynein urheilija on kolme MM-kultaa voittanut Etiopian Tirunesh Dibaba.
Miehet
thumb|150px|right|Kenenisa Bekele Lähteet:
Naiset
thumb|150px|right|Tirunesh Dibaba Lähteet:
Tp
Tp tarkoittaa seuraavia:
Helmut Rahn
Helmut Rahn (16. elokuuta 1929 Essen − 14. elokuuta 2003 Essen) oli saksalainen jalkapalloilija, joka pelasi keskikentällä. Hän voitti maailmanmestaruuden vuoden 1954 maailmanmestaruuskilpailuissa.
Ura
Rahn aloitti uransa vuonna [938 Altenessen 1912 -nimisessä seurassa. Vuonna 1946 hän siirtyi SC Oeldeen, jossa hän teki yhteensä 41 maalia. Kaudella 1950−1951 Rahn pelasi Sportfreunde Katernbergissa.
Vuonna 1963 Rahn siirtyi takaisin Saksaan ja MSV Duisburgiin. Hän lopetti uransa vuonna 1965 polviongelmien takia.
Yhteensä Rahn pelasi Länsi-Saksan maajoukkueessa 40 peliä ja teki niissä 21 maalia. Hänet tunnettiin myös lempinimellä Der Boss (pomo). Rahn kuoli kaksi päivää ennen 74-vuotispäiviään 14. elokuuta 2003 Essenissä.
Helmut Rahnin muistopatsas
thumb|Muistopatsas Rahnin muistolle pystytettiin 11. heinäkuuta 2004 50 vuotta Bernin ihmeenä tunnetun loppuottelun jälkeen muistopatsas Georg Melches Stadionin lähistölle, hänen mukaansa nimetyn tien varrelle.
Daniel Johns
thumb|Daniel Johns Daniel Paul Johns (s. 22. huhtikuuta 1979) on australialainen muusikko, joka tunnetaan Silverchair-yhtyeen laulaja-kitaristina.
Johns kasvoi Uuden Etelä-Walesin Newcastlessa ja perusti Silverchairin yhdessä Ben Gilliesin ja Chris Jouannoun kanssa. Yhtyeen ensimmäinen albumi oli Frogstomp vuonna 1995.
Johns on ilmoittanut kärsineensä anoreksiasta. Lisäksi hänellä on aiemmin ollut masennuksen oireita ja vainoharhoja.
Tällä hetkellä Johns toimii yhä Silverchairissa, joka on Frogstompin jälkeen julkaissut kolme uutta studioalbumia: Freak Show (1997), Neon Ballroom (1999) ja Diorama (2002). Young Modern julkaistiin vuonna 2007. Muusikko oli naimisissa Natalie Imbruglian kanssa.
Johnsilla on ollut myös muita projekteja kuten "The dissociatives", sekä akustista pop materiaalia työstävä vielä työnimellä kulkeva "Hathaway/Palmer".
Ostermundigen
Ostermundigen on kaupunki Keski-Sveitsissä Bernin kantonissa. Siellä on noin 18 000 asukasta.
Sijainti
Ostermundigen sijaitsee Bernin itäpuolella muodostaen yhtenäisen taajama-alueen Bernin kanssa.
Liikenne
Moottoritiet A1 ja A6 ohittavat Ostermundigenin länsipuolitse. SBB:n rautatiet Bernistä Thuniin ja Konolfingeniin sekä RBS:n rautatie Bernistä Worbiin kulkevat Ostermundigenin kautta.
Isokasuaari
Isokasuaari (Casuarius unappendiculatus) on suuri yli 150 cm korkea lentokyvytön lintu, jolla on kova ja jäykkä, musta höyhenpeite, sininen iho kasvoissa ja kypärä pään päällä. Sillä on kirkkaanpunaisen tai kirkkaankeltaisen värinen niska. Jalat ovat suuret ja voimakkaat, ja niissä on sisävarpaassa on tikarinmuotoinen kynsi. Molemmat sukupuolet ovat samannäköisiä. Naaraat ovat suurempia kuin koiraat.
Kuten muutkin kasuaarit, isokasuaari on arka ja yksin elävä lintu. Se elää rannikkosoilla ja sademetsissä Uuden-Guinean pohjoisosissa. Se syö pääasiassa hedelmiä mutta myös pieniä eläimiä.
Lisääntymisaikana moniavioinen naaras jättää 3–5 munaa hyvin naamioituun pesään valmiiksi koirasta varten. Sen jälkeen naaras jättää pesän ja munat ja lähtee etsimään toista koirasta. Koiras kasvattaa poikaset yksin noin 9 kuukaudessa.
Paul Maipan
Paul Maipan (s. 14. helmikuuta 1944) on intialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 9. tammikuuta 1971 ja nimitettiin Khammamin hiippakunnan piispaksi 21. huhtikuuta 1997. Piispaksi vihkiminen seurasi 22. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Mariadas Kagithapu, jota avustivat Saminini Arulappa ja John Mulagada.
Vasalemma
Vasalemma on entinen kunta ja vuodesta 2017 pienkauppala (alevik) Harjumaan maakunnassa, Virossa. Vasalemmassa oli kolme pienkauppalaa (Vasalemma, Rummu, Ämari) sekä kaksi kylää (Veskiküla ja Lemmaru). Vasalemma liitettiin osaksi uutta Lääne-Harjun kuntaa vuoden 2017 lokakuussa.
Ämarissa on Viron tärkein lentotukikohta.
Vasalemman kunnan pinta-ala oli 38,66 neliökilometriä. Sen asukasluku oli 2 655 (1.1.2014) ja asukastiheys 68,7 asukasta neliökilometrillä.
Väestö
Vuonna 2011 Vasalemman kunnassa oli 2 699 asukasta, joista 1 353 (50,1 %) oli virolaisia, 1 059 (39,2 %) venäläisiä ja 285 (10,6 %) muita kansallisuuksia.
Merénta
Merénta on vuori Mesógeian tasangolla Attikan niemimaan eteläosassa Kreikassa. Se sijaitsee Markópoulo Mesogaíaksen ja Saronikóksen kuntien alueella Itä-Attikan alueyksikössä. Vuoren korkeus on 614 metriä.
pienoiskuva|vasen|Attikan eteläosan kolme vuorta kartalla, pohjoisimpana Merénta, keskellä [[Páneio ja eteläisimpänä Ólympos.]] Merénta-vuoren nimi on oletettavasti peräisin alueella sijainneesta antiikin aikaisesta Myrrhinuksen demoksesta. Vuori on kalkkikiveä ja siinä on lukuisia karstimuodostelmia, kuten luolia, joista tärkeimpiä ovat Thrakiá Pliáka ja Mantzoúni etelärinteessä ja Xóni Lágki pohjoisrinteessä. Vuorelle kulkee vaellusreittejä.
Meréntan ympärillä sijaitsevat asutukset Markópoulo, Kalývia Thorikoú, Pórto Ráfti ja Kouvarás. Vuoresta etelään sijaitsevat Páneio- ja Ólympos-vuoret.
Skinner
Skinner on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Millennium Challenge Account
Millennium Challenge Account on Yhdysvaltojen vuonna 2002 perustama rahasto, joka kanavoi kehitysapua. Avustusten myöntämisen ehtona on, että vastaanottajamaa kykenee osoittamaan hyvää hallintoa: korruption vähentämistä ja ihmisoikeuksien edistämistä, kansalaisten terveyttä ja koulutusta sekä tervettä talouspolitiikkaa, joka edistää yrittäjyyttä.
Air Dolomiti
Euroopan alueellisten lentoyhtiöiden liitto on palkinnut Air Dolomitin vuoden 1998 parhaana lentoyhtiönä sekä kausien 2001/2 ja 2002/3 kolmanneksi parhaana lentoyhtiönä. thumb|Air Dolomitin entinen BAe 146-300.
Laivasto
thumb|left|Air Dolomitin entinen ATR 72-500 [[Münchenin lentoasema|Münchenin lentoasemalla]] thumb|Air Dolomitin Embraer 195 [[Münchenin lentoasema|Münchenin lentoasemalla.]] Laivaston keski-ikä elokuussa 2022 on 12,2 vuotta.
Zacharias Cygnaeus vanhin
Zacharias Cygnaeus (n. 1700 – 5. tammikuuta 1774 Mäntyharju) oli suomalainen pappi.
Cygnaeuksen vanhemmat olivat kappalainen Johan Martinpoika ja Birgitta Svahn. Mäntyharjun kirkkoherra Cygnaeuksesta tuli 1733. Valistuspappina hän taisteli vanhoja uskomuksia, mutta myös esimerkiksi kansallispukuja vastaan. Cygnaeus kääntyi sodan aikana 1742 venäläisen päällikön puoleen tiedustellen Holsteinin herttuan Pietarin mahdollisuutta ryhtyä itsenäisen Suomen hallitsijaksi. Turun rauhassa Mäntyharjun kirkko ja pappila joutuivat Venäjän puolelle, mutta 2/3 seurakunnasta jäi Suomeen. Tilanne oli vaikea, koska Cygnaeuksen oli otettava määräyksiä sekä Porvoon tuomiokapitulista että Venäjän oikeuskollegiolta. Tämä lienee osin vaikuttanut siihen, että Cygnaeus sairastui henkisesti 1752.
Cygnaeuksen puoliso oli hänen edeltäjänsä Anders Alopaeuksen leski, Elisabet Helsingius (k. 1750). Heidän poikansa Zacharias Cygnaeus toimi isänsä apuna tämän sairastuttua ja isän kuoltua myös Mäntyharjun kirkkoherrana.
Kuortaneen kirkko
Kuortaneen kirkko on Kuortaneen seurakunnan järjestyksessään toinen kirkko. Vaikka kirkon puuhamiehinä olivat Krister Gustav Åkerman ja nimismies Erik Björck, jäi rakennuslupa kirkolta ilmeisesti hakematta. Kirkon kuitenkin rakensi Antti Hakola ja se valmistui vuonna 1777. Ennen nykyistä kirkkoa lähes samalla paikalla sijaitsi vuonna 1654 rakennettu tornillinen pitkäkirkko.
Kuortaneen kirkko on useiden 1700-luvun loppupuolen kirkkojen tapaan puurakenteinen ja pohjaltaan ristinmuotoinen ristikirkko. Kirkossa on kaikkiaan 24 kulmaa ja istumapaikkoja on 1 200 ihmiselle. H. A. Barkmanin maalaama alttaritaulu kuvaa Jeesusta ristinpuulla. Olof Häggblad rakensi kirkon viereen kellotapulin 1837.
Kuortaneen kirkko ympäristöineen kuuluu Suomen valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.
Volker Beck (yleisurheilija)
Volker Beck (s. 30. kesäkuuta 1956 Nordhausen) on itäsaksalainen yleisurheilija ja 400 metrin aitajuoksun olympiavoittaja.
Beck voitti nuorten Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1975 hopeaa 400 metrin aitajuoksussa ja kultaa 4 × 400 metrin viestijuoksussa. Vuonna 1977 hän voitti aitajuoksun Euroopan cupin finaalissa ja sijoittui maailmancupissa toiseksi sekä päälajissaan että aidattomalla 400 metrillä. Akillesjänneleikkaus piti hänet jonkin aikaa poissa huipulta, mutta talvella 1980 hän juoksi sisäradoilla 400 metriä hyvään aikaan 46,0 s ja koki seuraavana kesänä uransa huippuhetken Moskovan olympialaisissa.
Parhaat länsimaalaiset urheilijat olivat poissa Moskovan olympialaisista, ja 400 metrin aitajuoksusta puuttui muun muassa maailmanennätysmies Edwin Moses. Beck pääsi olympialaisten alkueristä helposti jatkoon ajalla 50,35 s ja voitti välieränsä edelleen vaatimattomalla ajalla 50,36 s. Loppukilpailu käytiin koleassa ja tuulisessa säässä. Beck juoksi ulommaista rataa ja nousi loppusuoralla muiden ohi voittoon. Hänen kultamitaliaikansa oli 48,70 s, ja isäntämaan Vasili Arhipenko hävisi hänelle 0,16 sekuntia. Toisen mitalinsa Beck sai 4 × 400 metrin viestistä, jossa hän ankkuriosuudella joutui päästämään 400 metrin juoksun olympiavoittajan, Neuvostoliiton Viktor Markinin niukasti edelleen. Itä-Saksan loppuaika oli 3.01,3 s ja eroa Neuvostoliittoon oli 0,2 sekuntia.
Vuonna 1981 Beck voitti vielä aitajuoksun Euroopan cupin finaalissa ja sijoittui maailmancupissa toiseksi mutta ei enää sen jälkeen menestynyt kansainvälisissä kilpailuissa.
Aristide Pirovano
Aristide Pirovano (22. helmikuuta 1915 Erba – 3. helmikuuta 1997) oli italialaissyntyinen, Brasiliassa toiminut roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 20. joulukuuta 1941 ja nimitettiin Macapán apostoliseksi hallitsijaksi 14. tammikuuta 1950. 21. heinäkuuta 1955 hänet nimitettiin sen prelaatiksi sekä Hadriani ad Olympumin titulaaripiispaksi, ja piispaksi konsekroinnin suoritti 13. marraskuuta Giovanni Battista Enrico Antonio Maria Montini, jota avustivat Gaetano Pollio ja Mario Civelli.
Pirovano erosi tehtävistään Macapán prelaattina 27. maaliskuuta 1965 ja sai samana päivänä nimityksen Paavillisen ulkomaanlähetysten instituutin johtoon. Hän erosi tästä tehtävästä vuonna 1977. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Tervaleiju
Levinneisyys
Tervaleijua tavataan suuressa osassa Australiaa. Lajia pidetään paikallisesti yleisenä ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Manizales
Manizales on kaupunki Kolumbiassa ja Caldasin departementin pääkaupunki. Kaupunki sijaitsee Andien alueella sisämaassa. Kaupungin pinta-ala on 508 km² ja väkiluku on 414 349 asukasta (2005).
Kaupunki kolumbialaisen kahvin päätuotantokeskus (kaupungin virallinen motto kuuluukin suomeksi Avoimien ovien kaupunki – maailman kahvipääkaupunki) ja tärkeä koulu- ja kulttuurikaupunki.
Saminini Arulappa
Arulappa jäi eläkkeelle 29. tammikuuta 2000.
Lainelautailu kesäolympialaisissa 2020
Aikataulu
Alustavan aikataulun mukaan kilpailupäivät olivat 25. – 28. heinäkuuta, mutta myös 29. heinäkuuta – 1. elokuuta välinen aika oli varattu, mikäli kilpailuja olisi jouduttu siirtämään sääolosuhteiden vuoksi. Pronssi- ja loppuottelut siirrettiin lopulta heinäkuun 27. päivälle, jotta kilpailussa päästiin hyödyntämään lähestyneen myrskyn synnyttämiä aaltoja.
Juha Veijonen
Juha Veikko Veijonen (s. 29. elokuuta 1959 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Hän on valmistunut Teatterikorkeakoulun näyttelijälinjalta vuonna 1992. Veijonen on työskennellyt koko uransa freelancerina ja hänet tunnetaan parhaiten elokuva- ja televisiorooleistaan. Veijonen on myös vieraillut muiden muassa Helsingin kaupunginteatterissa, Tampereen Työväen Teatterissa sekä Ryhmäteatterissa. Veijonen on NeOn-teatterin perustajajäsen.
Veijonen tunnetaan muun muassa roolistaan yksityisetsivä Jussi Vareksena Reijo Mäen kirjoihin perustuvissa Vares-elokuvissa. Maaliskuussa 2010 Solar Films ilmoitti, ettei Veijonen esitäkään Varesta suunnitellussa kuudessa uudessa sarjan elokuvassa. Hänet korvasi Antti Reini.
Syksyllä 2010 Veijonen kilpaili Tanssii tähtien kanssa -ohjelmassa kisaparinaan tanssinopettaja Sanna Hirvaskari.
Juha Veijonen vierailee muun muassa Raptorin musiikkivideolla "Tosi tarttuva täytebiisi", Jonna Geagean videolla "Katso mua", Lahti Unitedin videolla "Kioski", Cheekin videolla "Keinu", Tommi Läntisen musiikkivideolla "Still I rise" sekä rap-artisti Dilemman perheväkivaltaa vastustavalla videolla "Mä en pelkää sua enää".
Veijosesta ilmestyi marraskuussa 2019 Heidi Karvosen kirjoittama, 300-sivuinen elämäkertakirja Näyttelijä Juha Veijosta, Books on Demand, 2019. ISBN: 9789528019497.
Juha Veijonen esittää Toinen mies -elokuvassa roolihahmoa nimeltään Niklas. Elokuva sai ensi-iltansa huhtikuussa 2022.
Yksityiselämä
Veijosen isoisä oli näyttelijä Onni Veijonen. Myös isoäiti oli näyttelijä Saima Veijonen, o.s. Lehmus. Molemmat toimivat Viipurin, Tampereen ja Helsingin teattereissa. Isä Matti Veijonen toimi pitkään lehtikuvaajana muun muassa Apu-lehdessä. Veijonen on kova HIFK-fani. Veijonen asuu Leppävaarassa Espoossa avopuolisonsa floristina toimivan Maria Hämäläisen kanssa.
Veijosella on yksi poika ja hän on kolmen lapsen isoisä. Veijosella on kaksi veljeä, Vesa ja Timo joista Vesa on vanhin ja Timo nuorin.
Fidžinleiju
Fidžinleiju (Artamus mentalis) on leijujen heimoon kuuluva varpuslintu. Sitä pidetään joskus omana lajinaan, joskus samana lajina pääskyleijun kanssa. Artamus mentalista tavataan Fidžissä.
Denis St. George Daly
Denis St. George Daly (5. syyskuuta 1862 – 16. huhtikuuta 1942) oli irlantilainen poolopelaaja ja olympiavoittaja. Hän oli mukana Foxhunters Hurlinghamin kultaa voittaneessa joukkueessa Pariisin olympialaisissa 1900.
Ólympos (Attika)
Ólympos (, usein Όλυμπος της Αττικής, Ólympos tis Attikís, ”Attikan Ólympos” tai Λαυρεωτικός Όλυμπος, Lavreotikós Ólympos, ”Lavreotikín Ólympos”) on vuori Attikan niemimaan eteläosassa Kreikassa. Se sijaitsee Saronikóksen kunnan alueella Itä-Attikan alueyksikössä lähellä Saroninlahden rantaa. Vuoren korkeus on 487 metriä.
pienoiskuva|vasen|Attikan eteläosan kolme vuorta kartalla, eteläisimpänä Ólympos, keskellä [[Páneio ja pohjoisimpana Merénta.]] Ólympoksella on kaksi huippua, joista korkein tunnetaan samalla nimellä kuin koko vuori. Toiseksi korkein huippu on Skórdi (Σκόρδι, 355 m). Vuorella kasvoi alun perin havumetsää, mutta nykyisin se on lähinnä frýganaa eli matalaa pensaikkoa. Vuorelle kulkee vaellusreittejä.
Ólympoksen pohjoispuolella sijaitsevat Páneio- ja Merénta-vuoret. Vuoren eteläpuolella sijaitsevat Saronídan ja Anávyssoksen kaupungit.
Maryam Namazie
thumb|Maryam Namazie vuonna 2021. thumb|Namazie opening the 2014 Secular Conference in London. Maryam Namazie (s. 1966 Teheran) on iranilaissyntyinen ihmisoikeusaktivisti ja kirjailija. Namazie on johtanut kampanjoita kivityksiä ja teloituksia vastaan islamilaisissa valtioissa, vastustanut lasten hunnuttamista ja uskonnollisia lakeja, (šaria), puolustanut uskonnollisten tunnuksien kieltämistä kouluissa ja julkisissa laitoksissa ja vaatinut sekularismia, ilmaisunvapautta ja yhteiskunnan vapauttamista uskonnoista.
Namazie on Iranin työväenkommunistisen puolueen kansainvälisten suhteiden komitean sihteeri sekä poliittisen toimikunnan jäsen.
Namazie asuu Lontoossa. Aiemmin Namazie on toiminut seitsemän vuoden ajan kansainvälisen iranilaisten pakolaisten liiton toiminnanjohtajana. Vuonna 2005 National Secular Society nimitti radio- ja televisioesiintymisistään tunnetun Namazien Vuoden sekularistiksi. Maryam Namaziesta tuli Rationalist Internationalin kunniajäsen vuonna 2007.
Peirithoos
Peirithoos oli kreikkalaisessa mytologiassa lapiittien kuningas ja Hippodameian aviomies. Hän oli joko Dian ja Iksionin tai Dian ja Zeuksen poika. Theseuksen paras ystävä Nestor lukee sankarukset oman nuoruutensa aiemman sukupolven sankereiden joukkoon: "vahvimmat miehet, mitä maa on kantanut päällänsä, vahvimmat miehet vahvimpia vihollisia, villejä vuoristoheimoja, jotka he perin pohjin tuhosivat, vastaan". Merkkiäkään sellaisesta suullisesta perimätiedosta, jonka Homeroksen kuulijat olisivat tunnistaneet Nestorin viitteistä, ei ole säilynyt eepoksissa.
Niissä jaksoissa, jotka ovat säilyneet, Peirithoos on kuullut huhuja Theseuksen rohkeudesta ja voimasta taisteluissa, mutta tahtoi saada asiasta todisteita. Hän ajoi Theseuksen karjalauman pois Marathonista, ja Theseus lähti ajamaan häntä takaa. Peirithoos tarttui aseisiin, ja kun he sitten kohtasivat toisensa, molemmat vaikuttavat toisistaan niin, että he vannoivat keskenään ystävyyden valan.
He auttoivat metsästämään Kalydonin metsäkarjua. Myöhemmin Peirithoos oli aikeissa naida Hippodameian. Kentaurit olivat juhlissa vieraina, mutta juhlien edetessä he juopuivat ja yrittivät siepata juhlien naispuolisia vieraita – Hippodameia mukaan luettuna. Lapiitit voittivat tästä seuranneen taistelun, josta tuli suosittu aihe kreikkalaiseen taiteeseen.
Herakles vapautti Theseuksen, mutta hänen yrittäessään vapauttaa Peirithoosta maa alkoi järkkyä hänen allaan. Theseus palatessa Ateenaan Dioskuurit olivat vieneet Helenan Aithran takaisin Spartaan. Peirithoos jäi Haadeeseen ikuisiksi ajoiksi.
Aku ja 7 ihmettä
Aku ja 7 ihmettä on näyttelijä Aku Hirviniemen juontama, MTV3-kanavan viihteellinen matkailuohjelma, jossa tutustutaan maailman seitsemään ihmeeseen. Ensimmäisellä kaudella Hirviniemen kohteita ovat Iguassun putoukset, Petran kaupunki, Taj Mahal, Rio de Janeiron Kristus-patsas, Halonginlahti, Machu Picchu ja Kiinan muuri. Ohjelmasta on kuvattu myös toinen kausi. Toinen tuotantokausi alkoi 11. lokakuuta 2016.
Ironcross
Ironcross oli ensimmäisiä suomalaisia heavy metal -yhtyeitä. Se perustettiin Turussa vuonna 1976. Yhtyeen perustajajäsenet olivat Esa ”Gona” Leinonen, Kimmo Vanne, Pekka ”Buddy” Nummela ja Tero Ovaska. Yhtye aloitti coverkappaleilla, mutta siirtyi pian esittämään omaa materiaalia, jonka pääosin sävelsi ja sanoitti Esa Leinonen. Ironcrossin tunnetuin levy lienee EMI-levy-yhtiölle tehty kolmoslevy Too Hot to Rock (1987). Samana keväänä Ironcross vietti kuusi viikkoa Yhdysvalloissa tehden samalla muutaman klubikeikan New Yorkissa ja Los Angelesissa. Yhtyeen viimeiseksi julkaisuksi jäi lähinnä promokäyttöön tehty single Immoral Love (1989). Suunnitelmat ja materiaali olivat valmiina nelosalbumiakin  varten, mutta hanke kaatui siihen, että Leinonen kääntyi yllättäen Jehovan todistajaksi.
Ironcrossin jälkeen vain rumpalit Esko Mänty-Sorvari ja Jari ”Jimbo” Mäkeläinen ovat aktiivisesti toimineet soittokuvioissa. Ensin mainitun myöhempiä bändejä ovat Skädäm, Sharonees ja Cold Sweat. Mäkeläinen taas on lyönyt tahtia Wardancessa, Battagiassa sekä House of Mirrorsissa. Lisäksi hän soitti sessiopohjalta brittiläisen WildKard -yhtyeen levyllä Megalomania (2007). Kesällä 2012 Mäkeläinen auttoi Lordia festarikeikoilla, kun yhtye jäi kuolemantapauksen takia yht'äkkiä ilman rumpalia.
Cold Sweat nauhoitti kaksi Steel Warrior -levyn sessioista ylijäänyttä raitaa, Searching for love ja Running for the diamonds, toiselle albumilleen Broadcast Interference (2013). Vokalistina Cold Sweatissa toimii Mänty-Sorvarin veli Jukka ”Frogley” Mänty-Sorvari (Yö, Skädäm).
Mission Impossible
Mission Impossible voi viitata seuraaviin asioihin:
Marathónaksen tasanko
pienoiskuva|Marathónaksen tasankoa ja kosteikkoja. pienoiskuva|Marathónaksen tasankoa [[Ateenalaisten hautakumpu|Ateenalaisten hautakummulta nähtynä.]] Marathónaksen tasanko, antiikin Marathonin tasanko , on tasanko koillisessa Attikassa Keski-Kreikan itärannikolla. Se kuuluu Marathónaksen kuntaan Itä-Attikan alueyksikössä.