cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ville Koistinen
Ura
Koistinen on kuulunut Suomen maajoukkueen kokoonpanoon vuoden 2007, vuoden 2008 ja vuoden 2009 MM-kilpailuissa. Moskovan MM-kilpailuissa vuonna 2007 Koistisen kisapassi leimattiin vasta välieräotteluun Petteri Nummelinin loukkaantumisen jälkeen. Välieräottelu Venäjää vastaan oli samalla Koistisen ensimmäinen A-maaottelu. Koistinen palkittiin MM-kisojen finaalipelissä Suomen parhaana pelaajana.
Koistinen on voittanut myös rullakiekon Suomen mestaruuden vuonna 1999 Team 957:n paidassa.. Koistinen päätti uransa, HPK:n paidassa. Hänen pääsarjauraansa ehti kestää 20 vuotta, jonka aikana hän pelasi 8 eri pääsarjaa. Koistisen ura oli ollut lukuisten loukkaantumisten sävyttämä.
Yksityiselämä
Pelatessaan Tigersissa Koistisella oli salasuhde 21-vuotiaaseen naiseen. Suhde paljastui, minkä vuoksi Koistinen purki loppuvuodesta 2017 sopimuksensa Tigersin kanssa.
Kesäkuussa 2018 Koistinen tuomittiin vaimonsa pahoinpitelystä 30 päiväsakkoon, mikä teki hänen tuloillaan 1200 euroa. Pahoinpitely oli tapahtunut heinäkuussa 2017, jolloin Koistinen oli repinyt vaimoaan kädestä, lyönyt avokämmenellä vasempaan poskeen, potkinut reiteen, tarttunut kurkusta ja repinyt hiuksista.
Koistinen jätti avierohakemuksen marraskuussa 2017, mutta perui sen joulukuussa 2018. Sen jälkeen pariskunta on hakenut eroa myös vuosina 2021, 2022 ja 2023. He ovat olleet naimisissa vuodesta 2007 lähtien.
Jyrki Tasa
pienoiskuva|Kauppakeskus Bepop valmistui Poriin 1990. Jyrki Tapio Tasa (s. 23. huhtikuuta 1944 Turku) on suomalainen arkkitehti ja professori, joka tunnetaan muun muassa Porin postmodernistisen kauppakeskus Bepopin ja espoolaisten pientalojen Villa Into (1998) ja Moby Dick (2003) suunnittelijana. Hän on toiminut nykyarkkitehtuurin professorina Oulun yliopistossa ja perustajaosakkaana arkkitehtuuritoimistossa Nurmela, Raimoranta, Tasa (nyk. Arkkitehdit NRT).
Tasa valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1973. Vuoteen 1992 mennessä Tasa oli yksin tai suunnitteluryhmän jäsenenä saanut 23 ensimmäistä palkintoa. Vuonna 1987 hänelle myönnettiin rakennustaiteen ja yhdyskuntasuunnittelun valtionpalkinto.
Oulun yliopiston professuurin (1991–2009) lisäksi Jyrki Tasa on opettanut Teknillisessä korkeakoulussa.
Lev Vainštein
Lev Vainštein (12. maaliskuuta 1916 Jekaterinburg – 25. joulukuuta 2004 Moskova) oli neuvostoliittolainen ampuja ja olympiamitalisti.
Lev Vainštein voitti olympiapronssia vapaakiväärin täysottelussa Helsingin olympialaisissa. Vapaapistooli kilpailussa hän sijoittui viidenneksi.
Maailmanmestaruuskilpailuissa Vainštein edusti vuosina 1954 ja 1958 Neuvostoliiton joukkuetta vapaapistoolilla ja isopistoolilla saavuttaen kolme kultaa ja yhden hopean joukkuekilpailuista.
Kynäkala
Kynäkala (Nannostomus eques, vanh. Nannobrycon eques) on tetrakaloihin kuuluva kala.
Koko ja ulkonäkö
Kynäkala kasvaa noin viisi senttiä pitkäksi. Sen pitkulaisessa vartalossa on kullanvärinen juova tummemmalla pohjalla. Kala ui tyypillisessä vinossa asennossa pää yläviistoon.
Alkuperä
Kynäkala on kotoisin Etelä-Amerikasta, Amazonin vesistöstä.
Käyttäytyminen ja vesiolot
Kynäkala on rauhallinen, jopa flegmaattinen parvikala, Parvessa tulisi olla vähintään 5–10 yksilöä. Kynäkala pitää suorista pystykasvuisista kasveista ja tummasta humuspitoisesta vedestä (mikä ei kuitenkaan ole välttämättömyys). Vesi ei saisi virrata kovin vuolaasti (vähän virtausta pitää olla), joten kynäkala ei sovi puroakvaarioihin. Kuitenkin riittävä suodatus tärkeää. Kynäkalat nukkuvat monista tetroista poiketen vedenpinnan tuntumassa. Yöväritys on kalpea. Saattaa hypätä ulos akvaariosta, jos siihen annetaan mahdollisuus, tai akvaariossa on kynäkaloja pelottavia suurempia kaloja, jotka ovat aktiivisia yöaikaan kynäkalojen nukkuessa. Akvaariolla tulisi olla kokoa ainakin 50–60 litraa, mieluiten yli 80 litraa. Lämpötilaksi suositellaan 23–29 °C, pH:ksi 6–7,8 ja kovuudeksi dGH 4–14.
Gelderlandinhevonen
Ominaisuudet
Gelderlandinhevosella on pitkä ja suora pää. Kaula on lihaksikas ja hieman kaartuva, säkä leveä. Selkä on suorahko ja pitkä, häntä kiinnittyy ylös. Rinta on syvä ja leveä, lavat lihaksikkaat ja joskus pystyt. Jalat ovat lihaksikkaat ja lyhyehköt. Liikkeet ovat sulavat ja ravi näyttävän korkeaa. Väritys on yleensä rautias, joskus ruunikko, musta tai kimo. Säkäkorkeus on 157–168 cm.
Historia
Gelderlandinhevonen kehitettiin 1800-luvulla Alankomaiden Gelderlandin maakunnassa monikäyttöiseksi maatilan hevoseksi, joka soveluisi myös ratsastuskäyttöön. Jalostuksessa risteytettiin paikalliseen hevoskantaan andalusian- ja norfolkin-, napolin- ja normaninhevosta, ja myöhemmin myös arabian-, orlovin- ja holsteininhevosta sekä angloarabia ja furiosoa. 1800-luvun lopulla rotuun lisättiin englannintäysiveristä, hackneyhevosta ja oldenburginhevosta. Vaikutteiden moninaisuudesta huolimatta tyyppi vakiintui.
Käyttö
Gelderlandinhevonen soveltuu kestävänä ja rauhallisena erinomaisesti valjakkoajoon, jossa se kilpailee kansainvälisellä tasolla. Se on myös hyvä, joskin hitaanpuoleinen hyppääjä. Rotua käytetään myös runsaasti hollanninpuoliverisen jalostamiseen.
Elatusvelvollisuus
Elatusvelvollisuus on laissa säädettu velvollisuus elättää jotakuta toista ihmistä tai osallistua hänen elatukseensa. Elatusvelvollisuus kohdistuu Suomessa esimerkiksi aviopuolisoon ja alaikäisiin lapsiin. Joissain maissa, kuten Saksassa, aikuisilla on lisäksi iäkkäitä vanhempiaan koskeva elatusvelvollisuus.
Susan Hampshire
Susan Hampshire (s. 12. toukokuuta 1937 Lontoo) on englantilainen näyttelijä. Hän on voittanut kolme Primetime Emmy -palkintoa. Vuonna 2018 hänelle myönnettiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan komentajan arvo.
Reverie
NBC ilmoitti marraskuussa 2018 lopettavansa sarjan ensimmäisen tuotantokauden jälkeen.
Tuotanto
Sarjan pilottijakson kuvaukset alkoivat maaliskuussa 2017 Kanadan Vancouverissa. Loput jaksot kuvattiin Los Angelesissa Yhdysvalloissa.
NBC vahvisti tilanneensa sarjan pilottikauden toukokuussa 2017.
Kymmenkulmioluku
Kymmenkulmioluku on positiivinen kokonaisluku, joka on muotoa n(4n - 3), jossa n on positiivinen kokonaisluku. Esimerkiksi 27 on kymmenkulmioluku, koska
Kymmenkulmioluku saa nimensä siitä, että sen osoittamasta määrästä pisteitä voidaan muodostaa kuvio, joka koostuu erikokoisista kymmenkulmioista, joiden pisteistä osa on yhteisiä. Kymmenkulmioluku on yksi monikulmioluvuista.
Kymmenen ensimmäistä kymmenkulmiolukua ovat 1, 10, 27, 52, 85, 126, 175, 232, 297 ja 370.
Luettelo suomalaisista punkyhtyeistä
Tämä on luettelo suomalaisista punkyhtyeistä ja yhtyeistä, jotka ovat aiemmin soittaneet punk-musiikkia. Luetteloon lisätään yhtyeet, jotka ovat levyttäneet vähintään jonkin omakustanteen, esiintyneet jossakin tai joissa on muuta huomionarvoista. Luettelon ei ole tarkoitus sisältää pelkästään internetissä tai omassa kaveripiirissään musiikkiaan jakelevia yhtyeitä, ellei niiden muunlainen merkittävyys mainintaa puolla.
Oulunsalo-talo
Oulunsalo-talo on Oulunsalon kaupunginosassa Oulussa sijaitseva monitoimitalo, jossa toimii muun muassa Oulunsalon lukio, nuorisotiloja, konserttisaleja, kokoustiloja ja Oulunsalon kulttuuri-instituutti. Rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Ilpo Väisänen, ja se valmistui 1993.
Guru guru Pon-chan
Guru guru Pon-chan kertoo Ponta-nimisestä koirasta, joka nuolaisee vahingossa perheen isoisän keksimää guru guru -luuta. Luu muuttaa Pontan koirasta tytöksi ja tytöstä koiraksi aina kun hän nuolaisee luuta. Pontan täytyy oppia käyttäytymään kuin ihminen: puhumaan, syömään siististi, olemaan sotkematta joka paikkaa. Rakastuttuaan Mirai Iwakiin Ponta pystyy paremmin keskittymään ihmisenä olemiseen. Rakkautta kuitenkin haittaa se, että Mirai on ihminen ja Ponta on koira. "Rakkaus ihmisen ja koiran välillä ei tule koskaan onnistumaan."
Kirjoja on yhteensä yhdeksän, joista viimeinen ilmestyi englanniksi käännettynä vuonna 2007.
Warelia
Warelia on kustannusliike, joka julkaisee erityisesti historiateoksia, muistelmia ja elämäkertoja sekä historiallisia ja omaelämäkerrallisia romaaneja. Lisäksi Warelia julkaisee ammattikirjallisuutta ja oppimateriaaleja.
Warelia aloitti kustannustoimintansa vuonna 2007. Warelian nimi tulee Antero Wareliuksesta. Warelian toimisto ja myymälä on Sastamalan keskustan kirjakorttelissa sijaitsevassa Tyrvään Prykissä.
Aira Hellaakoski
Aira Katri Hellaakoski, sukunimi aik. Helaakoski (6. helmikuuta 1898 Oulu – 1. elokuuta 1991 Tampere) oli suomalainen kuvataiteilija.
Janyse Jaud
Janyse Aldis Jaud (s. 26. marraskuuta 1969 Kelowna, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen ääninäyttelijä, laulaja ja lauluntekijä, joka tunnetaan parhaiten animaatiosarjasta Ed, Edd n Eddy. Hän on etniseltä taustaltaan islantilainen ja ranskalainen.
Aira Hellaakoski
Aira Hellaakosken vanhemmat olivat filosofian tohtori, lyseon lehtori Antti Rietrikki Helaakoski (1858–1945) ja Anna Maria Lindman (1859–1943). Hänen veljensä oli runoilija Aaro Hellaakoski.
Janyse Jaud
Ura
Islantilaisia sukujuuria omaava Jaud on tehnyt äänirooleja 1990-luvulta lähtien animaatioihin kuten Ranma ½, Dragon Ball Z, ReBoot, X-Men: Evolution, ¡Mucha Lucha!, Trollz, Krypto the Superdog ja Hulk Vs. Hän on myös tehnyt uraa laulajana ja julkisti ensimmäisen Joulusinkun vuonna 2005.
Inkeriläisten kulttuuriyhteisöt
thumb|300px|[[Inkerin lippuja Viron inkerinsuomalaisten kesäjuhlilla]]
Inkeriläisten kulttuuriyhteisöt muodostuvat monenlaisista Venäjällä, Suomessa, Virossa ja Ruotsissa rekisteröidyistä yhdistyksistä, joiden avulla inkerinsuomalaiset pyrkivät vaalimaan kulttuuriperintöään ja pitämään yhteyttä toisiinsa sekä viranomaisiin.
Inkeriläisten kansalaistoiminnan historia
Kansallisuusaate virisi myös Länsi-Inkerissä 1800-luvulla. Suomen liittäminen Venäjän yhteyteen tarjosi otolliset olot suomenkielisen kulttuurin kehittämiseksi myös Inkerissä.
Suomenkielistä kulttuuria ylläpitäneiden luterilaisten pappien ajatuksesta perustettiin Kolppanaan seminaari 1863 kansakoulunopettajien valmistamiseksi inkerinsuomalaisiin kansakouluihin. Vuonna 1913 toimi Inkerissä 229 suomenkielistä koulua, joissa opetettiin 8 000 lasta.
Kansalaisjärjestötoiminta eteni Inkerinmaalla suunnilleen samassa tahdissa Suomen kanssa. Tärkeässä asemassa olivat raittiusseurat, niistä ensimmäinen Inkerinmaalla perustettiin tiettävästi 1872 Markkovassa. Inkeriläiset alkoivat viettää kansanjuhlia, joissa oli sivistävää ohjelmaa. Ensimmäiset inkeriläiset kansanjuhlat pidettiin Lempaalassa 1885. Kun kuorotoiminta Inkerissä vilkastui ja Virossa oli pidetty ensimmäiset yleiset laulujuhlat 1869 sekä Suomessa 1884, musiikkimies Mooses Putron johdolla järjesti raittiusseura Inkeri laulujuhlat myös Skuoritsassa. Näitä kesäjuhlia ehdittiin pitää seitsemät, ennen Neuvostoliiton syntyä.
Samaan tapaan kuin Suomessa, toimi Inkerissäkin ensimmäiseen maailmansotaan mennessä kymmeniä kansalaisjärjestöjä, muun muassa vapaaehtoisia palokuntia, urheiluseuroja, kuoroja ja soittokuntia. Järjestöt suuntautuivat yhä enemmän politiikkaan Venäjän poliittisen tilanteen kiihtyessä ensimmäisen maailmansodan aikana.
Järjestötoiminta siirtyy Suomeen
Lokakuun vallankumous, heimosodat sekä sisällissodan aiheuttaman sekasorron seurauksena jäi Suomeen 1920-luvulla 4000 Inkerin pakolaista. He järjestäytyivät lukuisiksi yhdistyksiksi. 1924 perustettiin Suomessa Inkeriläisten toimikunta, jonka tehtävä oli ajaa pakolaisten etuja. Sen tilalle perustettiin 1934 Inkeriläisten yhdistys, joka toimi "Suomessa laillisen oikeuden nojalla oleskelevien inkeriläisten yhdyssiteenä" ja valvoi heidän etujaan. Toiseen maailmansotaan mennessä yhdistyksellä oli kautta Suomen 20 jäsenyhdistystä ja tuhatkunta jäsentä. Toiminta huipentui lähes vuosittain järjestettäviin valtakunnallisiin kesäjuhliin.
Sodan jälkeen Inkeriläisten yhdistys piti matalaa profiilia, mutta se sai poliittisestikin epäsuotuisana aikana jatkaa toimintaansa. Kesäjuhlia alettiin pitää jälleen 1950-luvulla ja toiminta hiljalleen elpyi. Vuodesta 1958 järjestö on julkaissut omaa lehteään Inkeriläisten viesti.
Hiljaiseloa Neuvostoliitossa ja uusi herääminen
thumb | 200px | Yksi suomalaisen kulttuurin keskuksista [[Pietari (kaupunki)|Pietarissa on Inkerin kirkon tuomiokirkko, Pyhän Marian kirkko (1805) aivan kaupungin keskustassa.]]
1930-luvulla poliittinen tilanne Neuvostoliitossa kiristyi. Vähemmistökansallisuuksia koskevia yhdenmukaistamistoimenpiteitä jatkettiin pidätyksin. Vuonna 1937 kiellettiin uskonnollinen ja seurakunnallinen toiminta sekä 1938 lakkautettiin suomenkielinen koululaitos.
1960-luvulla inkerinsuomalainen maallikkosaarnaajatoiminta sai tukea Viron luterilaiselta kirkolta ja myöhemmin myös Suomesta. Narvassa alettiin pitää suomenkielisiä jumalanpalveluksia 1961 ja 1969 perustettiin Petroskoin suomenkielinen seurakunta. 1976 perustettiin Puškinin seurakunta, jonka käyttöön vihittiin entinen saksalaisen seurakunnan kirkko 1977.
Ensimmäinen merkki Neuvostoliiton henkisestä vapautumisesta oli Punalippu-kulttuurilehden julkaisema artikkeli 8/1987, missä pääkirjoituksessa esitettiin: Vaalikaamme kansan kulttuuriperinnettä. Tästä alkoi Neuvostoliiton inkerinsuomalaisten järjestäytyminen yhdistyksiksi. Kesään 1990 mennessä Leningradin alueella toimi yhdeksän, Virossa kymmenen ja Neuvosto-Karjalassa viisi inkeriläisyhdistystä, joissa oli yli 5 000 jäsentä.
Myös Inkerin kirkko elpyi. Keväällä 1991 oli toimivia seurakuntia 18, joissa nykyään on jäseniä noin 15 000. Inkerin kirkon seurakuntamäärä on nykyään noin 80. Sitä johdetaan Pietarista käsin, ja siihen kuuluvia seurakuntia on Inkerinmaan lisäksi Karjalan tasavallassa, Uralilla ja Siperiassa.
Suomen Inkeri-liitto
1934 perustetun Inkeriläisten yhdistys ry:n seuraaja on ollut vuodesta 1994 alkaen Suomen Inkeri-liitto. Maaliskuun 28. päivänä 1993 pidetyssä vuosikokouksessa päätettiin yhdistyksen nimi muuttaa Suomen Inkeri-liitto ry:ksi ja liitolle hyväksyttiin uudet säännöt. Samanaikaisesti päättivät myös Helsingissä, Turussa, Lahdessa ja Hyvinkäällä toimivat paikallisosastot rekisteröityä liiton jäsenyhdistyksiksi. Liiton tarkoituksena on toimia Suomessa asuvien inkeriläisten ja inkeriläisyydestä kiinnostuneiden yhdyssiteenä ja etujärjestönä. Liitolla on myös henkilöjäseniä. Ne maksavat jäsenmaksuistaan kullekin vuodelle erikseen määrättävän pienen osuuden Suomen Inkeri-liitolle. Liittoon on kuulunut kahdeksan jäsenyhdistystä eri puolilla Suomea, Turun seudun Inkeri-seura, Hyvinkään Inkeri-kerho, Lahden seudun Inkeri-kerho ja Helsingin seudun Inkeri-seura.
Liiton jäsenjärjestöt ovat järjestäneet vuosittain valtakunnallisia kesäjuhlia. Vuonna 2008 juhlia ei pidetty. Liiton työtä tukee vuonna 1965 perustettu Inkeriläisten Sivistyssäätiö. Liitto julkaisee kuudesti vuodessa ilmestyvää tiedotuslehteä Inkeriläisten viesti, joka on perustettu vuonna 1958.
Vuonna 2023 liiton jäseniä olivat Helsingin seudun Inkeri-seura ry, Hyvinkään Inkeri-kerho ry, Lahden Seudun Inkeri-seura ry ja Turun seudun Inkeri-seura ry.
Inkerin kulttuuriseura ry.
Inkerin kulttuuriseura oli yhdistys, jonka tavoitteena oli edistää ja elvyttää inkeriläistä kulttuuria. Yhdistys perustettiin vuonna 1993 ja lakkautettiin vuonna 2015.
Inkerikeskus ry.
Inkerikeskus ry. on v. 1995 perustettu neuvonta- ja toimintakeskus inkerinsuomalaisia paluumuuttajia varten. Inkerikeskuksen koko toiminta tukee lakisääteistä kotouttamisprosessia koulutuksen, neuvonnan, työhön ohjauksen, kulttuuri- ja harrastustoiminnan muodossa. Inkerikeskus sijaitsee Pohjois-Helsingissä.
Inkerin Liitto
1988 perustettu inkerinsuomalaisten etujärjestö Inkerinmaalla. Liittoon kuuluu kaikkiaan 24 paikallisyhdistystä eri puolilla Venäjää (paitsi Karjalan tasavallassa). Inkerin Liiton toimisto sijaitsee Pietarissa, ja sen toimintamuotoina ovat suomen kielen opetus, suomalaisen kulttuurin edistäminen ja ylläpitäminen, työvoimaneuvonta jne. Liitto pitää yllä internetportaalia ja julkaisee omaa lehteä. Suurimpia vuosittaisia tapahtumia ovat inkeriläisten juhannusjuhlat, jotka järjestetään eri puolilla Inkerinmaata.
Venäjän inkerinsuomalaiset toimivat tiiviissä yhteistyössä Inkerin kirkon kanssa. Luterilainen kirkko on ollut perinteisesti inkeriläisyhteisöä voimakkaasti yhdistävä tekijä.
Karjalan suomalaisten Inkeri-liitto
1989 perustettu Karjalan Inkeri-liitto yhdistää Karjalan tasavallassa eläviä inkerinsuomalaisia. Toiminta keskittyy Karjalan pääkaupunkiin Petroskoihin, missä liitolla on myös toimisto.
Viro
thumb|300px|Viron inkerinsuomalaisten laulu- ja tanhujuhlat Võrussa 2007 Viron inkerinsuomalaisten liitto – Eesti Ingerisoomlaste Liit (lyh. VIL/EIL) on perustettu 1989, ja siihen kuuluu 11 paikallisseuraa eri puolilla Viroa. Liiton toimisto sijaitsee Tartossa. Virossa asuvat inkerinsuomalaiset ovat saaneet ensimmäisenä vähemmistönä kulttuuriautonomian.
Liitto on julkaissut vuodesta 1993 kuukausittain suomenkielistä tiedotus- ja kulttuurilehteä INKERI, joka ilmestyy myös internetissä. Suurin vuosittainen tapahtuma on kesäisin järjestettävät laulu- ja tanhujuhlat eri puolilla Viroa.
Ruotsi
Ruotsin Inkeri-liitto – Sveriges Ingermanländska Riksförbund (lyh. RIL/SIR) on Ruotsiin toisen maailmansodan jälkeen emigroituneiden inkerinsuomalaisten 1956 perustama kattojärjestö. Siihen kuuluu yhdeksän paikallisseuraa ja se julkaisee neljä kertaa vuodessa ilmestyvää tiedotuslehteä Ingria. Myös Ruotsin inkerinsuomalaiset järjestävät vuosittain kesäjuhlat.
Péter Márki-Zay
Péter Márki-Zay (s. 9. toukokuuta 1972, Hódmezővásárhely) on unkarilainen poliitikko ja Hódmezővásárhelyn pormestari. Hänet tunnetaan myös Jokaisen Unkari -liikkeen perustajana ja puheenjohtajana. Márki-Zay on konservatiivi. Hänet valittiin Unkarin oppositiopuolueiden järjestämässä pääministeriehdokkaan esivaalissa opposition ehdokkaaksi haastamaan istuvan pääministerin Viktor Orbánin vuoden 2022 parlamenttivaaleissa. Vaaliohjelmassaan Márki-Zay on luvannut kitkeä korruptiota, vahvistaa demokratiaa ja parantaa Unkarin suhteita Euroopan unioniin ja Natoon. Hän on koulutukseltaan taloustieteilijä ja insinööri. Márki-Zay on naimisissa ja hänellä on seitsemän lasta.
Sweet Dreams (La Bouchen kappale)
Sweet Dreams (tunnetaan myös nimellä Sweet Dreams (Ola Ola E)) on saksalaisen Eurodance-duo La Bouchen kappale. Se julkaistiin alun perin maaliskuussa 1994 duon samannimisen albumin johdantosinglenä. Yhdysvalloissa kappale julkaistiin marraskuussa 1995. Se saavutti singlelistan kärjen Italiassa ja Kanadan tanssimusiikkilistalla sekä nousi Yhdysvalloissa listasijalle kolmetoista. Australiassa "Sweet Dreams" pääsi singlelistan sijalle kahdeksan ja myi kultaa.
Luettelo televisiosarjan Serranon perhe henkilöistä
Tämä on luettelo Serranon perheen henkilöistä.
Serranon perhe
210px|thumb|Marcos Serrano.
210px|right|thumb|Curro ja Guille Serrano.
Serrano-Salgadon perhe
thumb|200px|Santiago Serrano.
Martínezin perhe
right|200px|thumb|Fructuoso "Fiti" Martínez.
Walt Rostow
Walt Whitman Rostow (7. lokakuuta 1916 – 13. helmikuuta 2003) oli yhdysvaltalainen politiikan teoreetikko ja taloushistoriantutkija, joka toimi John F. Kennedyn ja Lyndon B. Johnsonin kausilla kansallisena turvallisuusneuvonantajana.
Rostowin katsotaan vaikuttaneen selvästi Yhdysvaltain politiikkaan Kaakkois-Aasiassa 1960-luvun aikana Kennedyn ja Johnsonin hallinnoissa. Hän oli jyrkkä kommunismin vastustaja ja kapitalismin puolestapuhuja. Rostow tuki Yhdysvaltain osallistumista Vietnamin sotaan. Häneltä on peräisin tunnettu sitaatti, jonka mukaan Vietnam pitäisi pommittaa kivikaudelle.
Taloushistorioitsijana Rostow kirjoitti erityisesti edistääkseen markkinataloutta kehitysmaissa. Hänet tunnetaan parhaiten vuonna 1960 julkaistusta kirjastaan The Stages of Economic Growth: A non-communist manifesto (1959, suomennos nimellä Taloudellisen kasvun vaiheet). Kirja on edelleen luettu yhteiskuntatieteellinen teos, joka kuvaa valtioiden taloudellisia kehitysvaiheita.
thumb|300px|right|Rostow ja presidentti Lyndon Johnson
Vesa Puttonen
thumb|Vesa Puttonen [[Suomi-areena-tapahtumassa 2014.]] Vesa Tapani Puttonen (s. 15. kesäkuuta 1966 Forssa) on suomalainen kauppatieteilijä ja Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulun rahoituksen professori. Hän on yksi Suomen tunnetuimmista sijoittamisen ja rahoitusmarkkinoiden asiantuntijoista.
Puttonen vietti lapsuutensa Luvialla ja kirjoitti ylioppilaaksi Riihikedon lukiosta Porista vuonna 1985. Tohtoriksi Puttonen väitteli Vaasan yliopistossa vuonna 1993. Hän on työskennellyt Vaasan korkeakoulussa, Turun kauppakorkeakoulussa sekä Suomen Akatemiassa. Lisäksi Puttonen on toiminut myös yritysmaailman johtotehtävissä, rahastoyhtiö Conventumissa ja Helsingin pörssissä.
Puttonen istuu nykyisin muun muassa Orionin, Pörssisäätiön sekä Jääkiekon SM-liigan hallituksessa. Aiemmin hän on toiminut muun muassa VR-Yhtymän hallituksen puheenjohtajana.
Näkemyksiä
Puttosen mielestä pikavippien markkinointi pitäisi kieltää.
Suomen euroviisukarsinta 1966
Suomen euroviisukarsinta 1966 oli kilpailu, jossa valittiin Suomen edustaja vuoden 1966 Eurovision laulukilpailuun. Kilpailu järjestettiin jälleen avoimena sävellyskilpailuna, johon saatiin 200 ehdokasta. Edellisvuonna karsinnan tuloksissa sekaannusta aiheuttanut Pohjola-raati jätettiin pois ja erona edellisvuoteen kappaleita ei nyt soitettu radiossa etukäteen eivätkä postikorttiäänestäjät päässeet äänestämään karsinnan finalisteja. Yleisradio päätti karsinnan yhdeksän finalistia ja ne kuultiin ensimmäistä kertaa televisiossa Suomen karsintalähetyksessä.
Kaikkien sekaannusten välttämiseksi Ylen tv-studiossa kuvattu finaali oli nauhoitettu etukäteen. Finaali lähetettiin lauantaina 22. tammikuuta ja lähetys TV-ohjelma 1:ssä alkoi kello 19.30. Finaalin tuloksesta päätti nyt yksin 12-jäseninen tuomaristo. Valinta oli kuitenkin kaksivaiheinen, sillä sääntöjen mukaan ensimmäisen kierroksen voittaja lähetettäisiin suoraan edustajaksi vain, jos se olisi saanut yli puolet äänistä. Pisteet jakautuivat kuitenkin niin tasaisesti kärkikolmikon kesken, että järjestettiin uusi äänestyskierros. Finaalin jälkeen syntyi pienehkö skandaali, koska Yleisradion viihdeorkesterin uutena kapellimestarina aloittaneen Ossi Runnen sävellys "Playboy" voitti karsinnan. Runne ei ollut kuitenkaan näissä karsinnoissa sorvin ääressä, vaan keikkailemassa orkestereineen muualla Suomessa, joten tässä karsinnassa kapellimestarina toimi vielä George de Godzinsky.
Tappaja sisälläni
Tappaja sisälläni (engl. The Killer Inside Me) on vuonna 2010 julkaistu rikosdraama, joka perustuu Jim Thompsonin vuonna 1952 kirjoittamaan samannimiseen romaaniin. Elokuvan pääosia esittävät Casey Affleck, Kate Hudson, Jessica Alba, Ned Beatty, Tom Bower, Elias Koteas, Simon Baker, Bill Pullman, Brent Briscoe, Matthew Maher, Liam Aiken, Jay R. Ferguson ja Caitlin Turner. Elokuvan on ohjannut Michael Winterbottom. Elokuva oli taloudellinen floppi ja voitti Razzie-palkinnon huonoimmasta naissivuosasta.
Edgard de Trentinian
thumb|upright|Edgard de Trentinian Hanoin valloittajana. Louis Edgard de Trentinian (25. elokuuta 1851 Brest – 24. toukokuuta 1942 Pariisi ) oli ranskalainen sotilas, joka toimi Ranskan Sudanin kuvernöörinä.
Edgard de Trentinian syntyi vanhaan porvarissukuun. Hän opiskeli Saint-Cyrin sotilasakatemiassa ja palveli merijalkaväessä. Trentinian osallistui Hanoin valloitukseen vuonna 1873, palveli Saigonissa, Tonkinissa ja Annamissa ja sai vuonna 1895 ylennyksen everstiksi.
Hugh Hefner
Hugh Marston Hefner (9. huhtikuuta 1926 Chicago, Illinois – 27. syyskuuta 2017 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen Playboy-lehden perustaja, päätoimittaja ja Playboy Enterprises -yhtiön toimitusjohtaja.
Nuoruus
Hefner syntyi Chicagossa opettajavanhemmilleen Grace Carolinelle (o.s. Swanson, 1895–1987) ja Glenn Lucius Hefnerille (1896–1976). Hänen äitinsä oli ruotsalaista syntyperää, ja hänen isällään oli saksalais-englantilaiset juuret. Isänsä puolelta Hefner oli Plymouthin kuvernöörin William Bradfordin jälkeläinen. Hugh oli kahdesta pojasta vanhempi, ja hänen veljensä Keith Hefner (1929–2016) loi uran sanoittajana, kirjailijana, säveltäjänä ja näyttelijänä.
Hefner kävi peruskoulunsa Sayre Elementary Schoolissa ja suoritti lukion Steinmetz High Schoolissa. Tämän jälkeen hän kirjoitti Yhdysvaltain armeijan lehteen vuosina 1944–1946. Vuonna 1949 hän suoritti bachelor-tutkinnon Illinois’n yliopistosta erikoistuneena psykologiaan, sivuaineinaan taide ja luova kirjoittaminen. Myöhemmin hän aloitti sosiologian opinnot Northwestern-yliopistossa, mutta keskeytti ne pian.
Ura
Hefner lopetti työnsä mainostekstien laatijana Esquiressa tammikuussa 1952, sillä häneltä evättiin viiden dollarin palkankorotus. Vuonna 1953 hän kiinnitti huonekalunsa saadakseen noin 600 dollarin lainan pankista, ja kohotti summan sitten 8 000 dollariin 45 eri rahoittajan avulla. Myös äidiltään hän sai 1 000 dollaria, ja vuoden 2006 E!ssä Hefner mainitsi, ettei kyse ollut äidin uskosta hänen liiketoimiinsa vaan äidin uskosta poikaansa. Lainaamillaan rahoilla Hefner perusti Playboyn, jota alun perin kutsuttiin nimellä StagParty. Lehden ensimmäinen numero julkaistiin joulukuussa 1953, ja sen keskiaukeamalla oli värillinen alastonkuva Marilyn Monroesta.
Kesäkuussa 1963 Hefner pidätettiin loukkaavan materiaalin myymisestä sen jälkeen, kun Jayne Mansfieldin alastonkuvat oli julkistettu Playboyssa. Valamiehistö ei päässyt yksimielisyyteen eikä Hefner saanut rangaistusta.
Hefnerin entinen sihteeri Bobbie Arnstein löydettiin kuolleena huumeiden yliannostukseen chicagolaisesta hotellihuoneesta tammikuussa 1975. Hefner piti lehdistötilaisuuden vannoakseen, että huumeagentit ja liittovaltion poliisi olivat ajaneet Arnsteinin itsemurhaan.
Hefner oli puhunut elokuvasta, joka käsittelisi hänen elämäänsä. Hänellä on tähti Hollywoodin Walk of Famella, ja hän on tehnyt useita elokuvaesiintymisiä omana itsenään. Birgitte Bermanin dokumentti Hugh Hefner: Playboy, Activist and Rebel julkaistiin 30. heinäkuuta 2010. Tämä oli tiettävästi ensimmäinen kerta, kun Hefner myönsi täydet oikeudet dokumentin tekoon.
Yksityiselämä
Hefner oli naimisissa kolmesti. Ensimmäisen kerran hän avioitui yliopisto-opiskelija Mildred Williamsin kanssa vuonna 1949. Ennen häitä Williams tunnusti pettäneensä Hefneriä tämän ollessa armeijassa, ja Hefner on kuvaillut tunnustuksen olleen ”hänen elämänsä tuhoavin hetki”. He erosivat vuonna 1959. Vuonna 2006 Hefner paljasti Mildredin sallineen hänen maata muiden naisten kanssa päästäkseen oman uskottomuutensa aiheuttamasta syyllisyydestä ja suojellakseen avioliittoa. Tästä liitosta Hefnerillä oli kaksi lasta, Christie (s. 1952) ja David (s. 1955).
Hefner loi itsestään kuvan bon vivantina ja pelimiehenä lehtensä ja kahden televisiosarjansa, Playboy’s Penthouse (1959–1960) ja Playboy After Dark (1969–1970), välityksellä. Hefnerin tiedetään olleen suhteessa muun muassa seuraaviin ”playmateihin”: Donna Michelle, Marilyn Cole, Lillian Muller, Patti McGuire ja Terri Welles. Vuonna 1971 Hefner tunnusti kokemuksensa biseksuaalisuudesta. Hän myös muutti Chicagosta Los Angelesiin. thumb|Holly Madison, Hugh Hefner ja Bridget Marquardt. Vuonna 1985 Hefner sai pienimuotoisen halvauskohtauksen 59 vuoden iässä. Arvioituaan elämäntapansa uudelleen hän teki monia muutoksia. Villit viikonloput jäivät vähemmälle, ja hänen tyttärensä Christie alkoi pyörittää Playboy-imperiumia.
Vuonna 1988 Hefner avioitui Kimberley Conradin kanssa. Conrad oli esiintynyt Playboy-lehdessä ”playmatena”, ja vuonna 1989 hänestä tuli vuoden ”playmate”. Liitto päättyi asumuseroon vuonna 1998, ja Conrad muutti Hefnerin naapuriin. 25. huhtikuuta 2010 Hefner päivitti Twitteriinsä, että Conrad on aikeissa muuttaa äitinsä kanssa Renoon ollakseen lähempänä perhettään. Tästä avioliitosta Hefnerillä oli kaksi lasta: Marston Glenn (s. 1990) sekä Cooper Bradford (s. 1991).
Hefner seurusteli ja asui enimmillään seitsemän tytön kanssa samaan aikaan, ja heitä olivat Brande Roderick, Izabella St. James, Tina Marie Jordan, Holly Madison, Bridget Marquardt, Rachael O’Neill ja Kendra Wilkinson. Realitysarja Playboy-talon tytöt käsitteli Madisonin, Wilkinsonin ja Marquardtin elämää Playboy-talossa. Hefnerin ja Madisonin suhde oli muita vakavampi, ja Madison olikin jonkin aikaa Hefnerin ainoa tyttöystävä. Pariskunta erosi vuonna 2008. Pian tämän jälkeen Hefner alkoi tapailla uutta ”ykköstyttöystäväänsä”, Crystal Harrisia ja 20-vuotiaita identtisiä mallikaksosia, Karissa ja Kristina Shannonia. Suhde kaksostyttöihin päättyi tammikuussa 2010. 11 vuoden asumuseron jälkeen Hefner haki avioeroa Conradista vedoten heidän sovittamattomiin ristiriitoihinsa, ja sanoi olleensa liitossa niin pitkään vain lastensa vuoksi – hänen nuorin lapsensa oli juuri täyttänyt 18. Avioero astui voimaan maaliskuussa 2010, ja saman vuoden jouluaattona Hefner kosi Harrisia. Heidän oli määrä avioitua 18. kesäkuuta 2011, mutta yllättäen Harris jätti Hefnerin vain neljä päivää ennen häitä. Tämän jälkeen Hefner seurusteli kanadalaisen Playmaten Shera Bechardin kanssa, mutta vuonna 2012 hänen uutisoitiin palanneen yhteen Harrisin kanssa ja he menivät naimisiin uudenvuoden aattona. Heillä oli avioehtosopimus, jonka mukaan Harris sai viisi miljoonaa dollaria ja Hollywood Hillsissä sijaitsevan neljän makuuhuoneen talon hallinnan, mutta ei peri enää mitään Hefnerin kuoltua.
Maaliskuussa 2016 Playboyn kannessa oli ensimmäistä kertaa bikineihin pukeutunut malli (eikä täysin alaston). Kesäkuussa samana vuonna kerrottiin, että Hefner myi hulppean talonsa mutta jättänyt itselleen ja vaimolleen oikeuden asua siellä kuolemaansa asti.
Hefner osti vuonna 1992 hautaholvin Westwood Village Memorial Parkin hautausmaalta Los Angelesin Westwoodista, Kaliforniasta. Hautaholvi sijaitsee Marilyn Monroen hautaholvin vieressä, ja Hefner on ilmoittanut haluavansa että hänet haudataan Monroen viereen.
Yhteiskunnallisia näkemyksiä
Hefner oli aktiivinen afroamerikkalaisten kansalaisoikeustaistelun tukija. Playboyssa julkaistiin mustien kirjoittajien tekstejä 1960-luvun alusta lähtien ja esimerkiksi viimeinen Martin Luther Kingin ennen murhaansa kirjoittama artikkeli ilmestyi lehdessä. Lehti julkaisi myös muun muassa pitkän Malcolm X:n haastattelun. Hefnerin televisio-ohjelmissa esiintyi mustia artisteja jo vuonna 1959, eli viisi vuotta ennen rotuerottelun lakkauttamista Yhdysvalloissa. Playboyn ensimmäinen tummaihoinen ”playmate of the month” nähtiin vuonna 1965 ja lehden kannessa afroamerikkalainen malli esiintyi ensimmäistä kertaa vuonna 1971. Hän tuki aktiivisesti myös seksuaalivähemmistöjen oikeuksia.
Muuta
Yhdysvaltain kaakkoisosassa elävän jäniksen suokaniinin alalaji Sylvilagus palustris hefneri on saanut nimensä Hugh Hefnerin mukaan.
Genitaalilävistys
thumb|Christina-lävistys thumb|Prinssi Albert reverse Genitaalilävistys on sukupuolielimiin tai niiden alueelle tehtävä lävistys. Syitä genitaalilävistyksen hankkimiseen on monia: ne voivat olla pelkkiä koristeita ja/tai niillä voidaan tavoitella lisästimulaatiota seksuaalisen kanssakäymisen aikana. Genitaalilävistykset eivät yleensä ole niin kivuliaita kuin luullaan, ja ne myös paranevat useimmiten nopeasti.
Suomessa genitaalilävistysten ikäraja on yleisesti 18 vuotta, eivätkä kaikki lävistäjät tee niitä ollenkaan.
Lähteet
Piercing
Michael Landes
Michael Christopher Landes (s. 18. syyskuuta 1972) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muiden muassa televisiosarjoista Teräsmieheni (Jimmy Olsen), Special Unit 2, Bel-Airin prinssi ja The Wedding Bells. Hän on esiintynyt myös elokuvissa, joiden joukossa on Final Destination – viimeinen määränpää 2 (2003).
Landes syntyi Bronxissa, New Yorkissa, ja meni vuonna 2000 naimisiin näyttelijä Wendy Bensonin kanssa.
LMS
LMS voi tarkoittaa:
Kelly Ripa
Kelly Ripa (s. 2. lokakuuta 1970 Stratford, New Jersey) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja televisiojuontaja.
Ura
Ripa sai vuonna 1990 Hayley Vaughanin roolin ABC-kanavan saippuasarjasta All My Children. Hän näytteli sarjassa kahdentoista vuoden ajan, vuoteen 2002 asti. Vuonna 2003 hän alkoi näytellä saman kanavan tilannekomediasarjassa Hope & Faith, jossa hän esitti toista nimiroolia, Faith Fairfieldiä. Sarjaa tehtiin kolme tuotantokautta, vuoteen 2006 asti. Ripa on vieraillut pienemmissä rooleissa muutamissa muissa sarjoissa, muun muassa Jennifer Bradleyn roolissa sarjassa Ed vuonna 2002. Hän on näytellyt myös elokuvissa.
Helmikuusta 2001 lähtien Ripa juonsi yhdessä Regis Philbinin kanssa arkiaamuisin ABC-kanavalla esitettyä talk show'ta Live with Regis and Kelly. Hän korvasi aiemmin nimellä Live with Regis and Kathie Lee tunnetun ohjelman juontajana Kathie Lee Giffordin, joka juonsi sitä viisitoista vuotta, vuoteen 2000 asti. Philbin jätti ohjelman marraskuussa 2011, minkä jälkeen Ripalla oli useita vaihtuvia juontajapareja ja ohjelmaa esitettiin nimellä Live with Kelly. Syyskuussa 2012 Ripa sai uudeksi vakituiseksi juontajaparikseen entisen NFL-pelaajan Michael Strahanin ja ohjelma sai nimen Live with Kelly and Michael. Vuonna 2016 Strahan siirtyi Good Morning American juontajaksi ja Ripalla oli jälleen useita vaihtuvia juontajapareja. 1. toukokuuta 2017, lähes vuosi Strahanin lähdön jälkeen, Ryan Seacrestin ilmoitettiin olevan Ripan uusi vakituinen juontajapari ja ohjelman nimeksi tuli Live with Kelly and Ryan.
Ripalla on ollut urallaan useita ehdokkuuksia Daytime Emmy -palkinnon saajaksi, eniten kategoriassa paras talk show -juontaja (Outstanding Talk Show Host). Hän sai kyseisen palkinnon vuosina 2011 ja 2012 yhdessä entisen juontajaparinsa Regis Philbinin kanssa. Vuosina 2015 ja 2016 hänet ja Michael Strahan palkittiin uudessa kategoriassa paras viihteellisen talk show'n juontaja (Outstanding Entertainment Talk Show Host). Näyttelijänä Ripa on ollut kahdesti ehdolla kategoriassa paras naissivuosa draamasarjassa (Outstanding Supporting Actress in a Drama Series; sarjasta All My Children) ja kerran kategoriassa paras nuori naisnäyttelijä draamasarjassa (Outstanding Younger Actress in a Drama Series; sarjasta All My Children). Lisäksi hän on saanut roolistaan All My Childrenissä kolme Soap Opera Digest -lehden jakamaa palkintoa.
Perhe
Ripa on ollut vuodesta 1996 alkaen naimisissa näyttelijä Mark Consuelosin kanssa. Kumpikin näytteli sarjassa All My Children. Parilla on kolme lasta, vuonna 1997 syntynyt Michael, vuonna 2001 syntynyt Lola ja vuonna 2003 syntynyt Joaquin.
Kymmenkulmio
thumb|120px|Säännöllinen kymmenkulmio Kymmenkulmio eli dekagoni on monikulmio, jossa on kymmenen kulmaa ja sivua. Kymmenkulmion kulmien summa on 1440 astetta. Säännöllisen kymmenkulmion kaikki sivut ovat yhtä pitkiä sekä jokainen kulma on 144 astetta.
Säännöllisen kymmenkulmion keskipisteen kautta kulkevat lävistäjät eli kymmenkulmion halkaisijat jakavat kuvion kymmeneen kultaiseen kolmioon, joissa kulmat ovat 36, 72 ja 72 astetta. Tämän kolmion ominaisuuksien avulla voidaan todistaa, että säännöllisen kymmenkulmion halkaisijan puolikkaan suhde kuvion sivuun on sama kuin kultaisen leikkauksen suhdeluku, noin 1,618034.
Säännöllisen kymmenkulmion pinta-ala A, jonka sivun pituus on a, lasketaan seuraavalla kaavalla.
Konstruointi
Säännöllinen kymmenkulmio voidaan konstruoida harpin ja viivaimen avulla seuraavasti:
Piirretään ensin ympyrä ja sen halkaisija. Halkaisijan kumpikin päätepiste (suoran ja ympyränkehän leikkauspiste), A ja B keskipisteenä piirretään ympyrät, jotka kulkevat halkaisijan toinen päätepisteen kautta. Nämä ympyrät leikkaavat toisensa kahdessa pisteessä alkuperäisen ympyrän ulkopuolella. Piirretään näiden leikkauspisteiden kautta suora, joka on alkuperäisen halkaisijan keskinormaali. Tämä keskinormaali leikkaa alkuperäisen ympyrän kahdessa pisteessä, joille käytetään merkintöjä C ja D. Alkuperäisen halkaisijan oikeanpuoleinen päätepiste A keskipisteenä piirretään ympyrä, joka kulkee alkuperäisen ympyrän keskipisteen O kautta. Se leikkaa alkuperäisen ympyrän kahdessa pisteessä. Yhdistetään ne suoralla. Tämä suora on yhtä etäällä alkuperäisen ympyrän keskipisteestä O ja pisteestä A, koska molemmilla ympyröillä on sama säde OA. Merkitään E:llä sitä pistettä, jossa tämä suora leikkaa alkuperäisen ympyrän halkaisijan BOA:
Piirretään jana, joka yhdistää tämän pisteen E sekä alkuperäisen ympyrän halkaisijan keskinormaalin ja ympyrän leikkauspisteen C. Piirretään E keskipisteenä ympyrä, joka kulkee O:n kautta. Se leikkaa janan EC pisteessä F. Janan EF pituus on sama kuin EO:n eli puolet alkuperäisen ympyrän säteestä OA, joka saman ympyrän säteenä on myös yhtä pitkä kuin jana OE. Janan EC pituus on Pythagoraan lauseen mukaan , missä r on alkuperäisen ympyrän säde OA. Janan osuuden CF pituus saadaan vähentämällä tästä osuus EF = r/2, joten se on Piste J siis jakaa janan GH kultaisen leikkauksen mukaisessa suhteessa. Piste C keskipisteenä piirretään ympyrä, jonka kulkee pisteen F kautta ja jonka säde on siis Se leikkaa alkuperäisen ympyrän kahdessa pisteessä, jotka ovat tällä etäisyydellä ympyrän keskipisteestä. Koska tämä luku on samalla myös ympyrän sisään piirretyn säännöllisen kymmenkulmion sivun suhde ympyrän säteeseen, piste C ja nämä kaksi leikkauspistettä ovat kolme säännöllisen kymmenkulmion kärkipisteistä. Muut kärkipisteet saadaan piirtämällä nämä leikkauspiteet keskipisteenä samansäteiset ympyrät, kunnes koko ympyrän kehä on näillä leikkauspiteillä jaettu kymmeneen yhtä suureen osaan. Lopuksi yhdistetään nämä leikkauspisteet janoilla, jotka muodostavat säännöllisen kymmenkulmion.
Tampereen yliopisto
pienoiskuva|Keskustakampuksen Päätalo vuonna 1960. pienoiskuva|Hervannan Kampusareena. Tampereen yliopisto (lyhenne TAU tai TUNI viitattaessa korkeakouluyhteisöön) on Tampereella toimiva yliopisto. Se muodostui vuoden 2019 alusta Tampereen yliopiston ja Tampereen teknillisen yliopiston sulautuessa vuonna 2017 perustettuun Tampereen korkeakoulusäätiöön. Tampereen yliopisto on runsaalla 20 000 opiskelijallaan Suomen toiseksi suurin yliopisto.
Tampereen yliopisto on säätiömuotoinen. Oikeushenkilönä se on nimeltään Tampereen korkeakoulusäätiö, ja yliopistolaissa se on ”Tampereen yliopistona toimiva Tampereen korkeakoulusäätiö”. Säätiö omistaa myös 87 % Tampereen ammattikorkeakoulusta. Yhdessä ne muodostavat niin ikään Suomen toiseksi suurimman, yli 30 000 opiskelijan korkeakouluyhteisön. Yliopiston ylioppilaskuntana toimii Tampereen ylioppilaskunta.
Tampereen yliopisto
Vuonna 1925 perustettiin Helsinkiin Kansalaiskorkeakoulu, joka vaihtoi nimekseen Yhteiskunnallinen korkeakoulu vuonna 1930. YKK muutti Tampereelle vuonna 1960, jolloin valmistui myös yliopiston keskustakampuksen päärakennus. Korkeakoulu nimettiin uudelleen Tampereen yliopistoksi vuonna 1966. Valtio-omisteiseksi yliopisto muuttui vuonna 1974. Alkujaan yhteiskuntatieteisiin painottunut korkeakoulu laajeni vuosien saatossa monialaiseksi yliopistoksi.
Tampereen teknillinen yliopisto
Vuonna 1969 Tampereelle perustettiin Teknillisen korkeakoulun sivukorkeakoulu teknillisen alan koulutustarpeeseen. Korkeakoulu itsenäistyi vuonna 1972 nimellä Tampereen teknillinen korkeakoulu ja muutti Hervannan esikaupunkiin vaiheittain vuodesta 1974 alkaen. Vuonna 2003 TTKK vaihtoi nimensä Tampereen teknilliseksi yliopistoksi. TTY muuttui säätiöyliopistoksi vuonna 2010.
Yhdistyminen
Uusi Tampereen yliopisto aloitti varsinaisen toimintansa 1.1.2019. Samalla yliopistosta tuli Tampereen ammattikorkeakoulun pääomistaja.
Tiedekunnat
Tampereen yliopistossa on 7 tiedekuntaa.
Kampusalueet
pienoiskuva|Keskustakampuksen vuonna 2003 valmistunut Pinni B-rakennus sekä tämän Päätaloon yhdistävä Opintoputki.|alt= Tampereen yliopistolla on kolme kampusaluetta. Näiden lisäksi toimintaa on Lahden, Porin ja Seinäjoen yliopistokeskuksissa.
Keskustakampus on vanhan Tampereen yliopiston pääkampus Kalevanharjun kaupunginosassa. Rakennuksista Päätalo, Linna ja Virta on nimetty tunnettujen tamperelaisten henkilöiden mukaan.
Hervannan kampus on vanhan Tampereen teknillisen yliopiston pääkampus. Rakennukset on nimetty eri tekniikan alojen mukaan, kuten Konetalo ja Sähkötalo.
Kaupin kampus sijaitsee Tampereen yliopistollisen sairaalan ja Tampereen ammattikorkeakoulun välittömässä läheisyydessä.
Rehtorit
Aloittavan yliopiston rehtoriksi valittiin Luonnonvarakeskuksen toimitusjohtaja Mari Walls. Hänen valintansa on aiheuttanut keskustelua julkisuudessa, sillä rekrytointiin liittyviä asiakirjoja ei annettu julkisuuteen. Maaliskuussa 2020 yliopisto luovutti niistä osan Suomen Kuvalehdelle, mutta valintaprosessista vastannut konsultti, kansainvälinen Heidrick & Struggles -yhtiö ei luovuta kaikkia yliopistolle. Ainakin yhtä hakijaa oli neuvottu vetämään hakemus pois, etteivät asiakirjat joutuisi julkisuuteen. Yliopiston nykyisen hallituksen puheenjohtaja Ilkka Herlin käynnisti selvityksen asiakirjojen pimittämisestä, jolloin asiakirjoja löytyi suuret määrät. Niiden perusteella selvisi, että tehtävään oli ehdolla ainakin 23 henkilöä. Myös konsultin hallussa olevat asiakirjat kuuluvat julkisuuslain piiriin, ja yliopisto harkitsee niiden hakemista oikeusteitse.
Wallsin kausi loppuu jo suunniteltua aikaisemmin ja uudeksi rehtoriksi astuu 1. kesäkuuta 2023 Keijo Hämäläinen.
La Chapelle-Saint-Laurent
La Chapelle-Saint-Laurent on Ranskan kunta Deux-Sèvresin departementissa Poitou-Charentesin hallintoalueella. 28,9 neliökilometrin laajuisessa kunnassa oli vuoden 2019 väestönlaskennassa 2 034 asukasta.
Hussein Mohamed
Hussein Abdikarim Mohamed (s. 20. maaliskuuta 1997) on somalialainen jalkapalloilija, joka edustaa Ykkösessä pelaavaa JäPS:iä.
Bohdan Likszo
Bohdan Stanisław Likszo (1. tammikuuta 1940 Vilna, Liettua – 11. joulukuuta 1993 Krakova) oli puolalainen koripalloilija.
Likszo saavutti Puolan maajoukkueessa EM-kilpailuista hopeaa Puolasta 1963 ja pronssia Neuvostoliitosta 1965 sekä Suomesta 1967. Kesäolympialaisissa hän sijoittui Puolan maajoukkueessa kuudenneksi Tokiossa 1964 ja Méxicossa 1968. Lisäksi hän pelasi vuoden 1967 MM-kilpailuissa, joissa hän oli koko turnauksen toiseksi paras korintekijä joukkuetoverinsa Mieczysław Łopatkan jälkeen, ja vuoden 1969 EM-kilpailuissa.
Ville Valtonen (professori)
Ville Valtonen (s. 1944 Helsinki) on suomalainen professori ja HYKSin entinen infektiosairauksien klinikan ylilääkäri. Valtonen on väitellyt tohtoriksi vuonna 1972 ja nimitetty dosentiksi vuonna 1976. Professoriksi Valtonen on  nimitetty vuonna 1998.
Julkisuudessa Valtonen on tunnettu home- ja sisäilmasairauksia koskevista kannanotoistaan. Long Play -julkaisun mukaan Valtosta pidetään tiedeyhteisön silmissä toisinajattelijana.
VLM Airlines
Historia
VLM oli CityJet-lentoyhtiön tytäryhtiö, kunnes saksalainen Intro Aviation osti vuonna 2014 CityJetin ja erotti VLM:n omaksi wet lease -liiketoimintaa harjoittavaksi yhtiöksi.
Schmalkaldenin sota
Schmalkaldenin sota käytiin 1546–1555 keisari Kaarle V:n ja Saksan protestanttisten ruhtinaiden muodostaman Schmalkaldenin liiton välillä. Sota päättyi Augsburgin valtiopäivillä 1555 solmittuun Augsburgin uskonrauhaan. Schmalkaldenin sota lasketaan yhdeksi varsinaisista uskonsodista, muut olivat Ranskan hugenottisodat, Alankomaiden vapaussota ja kolmikymmenvuotinen sota Saksassa. thumb|left|150px|Saksin herttua [[Morits.]] Schmalkaldenin liitto oli perustettu jo vuonna 1531, mutta suora sotilaallinen yhteenotto keisari Kaarle V:n ja liiton välillä vältettiin aina vuoteen 1546 asti. Aikaisemmin italialaissodat ja turkkilaiset olivat Kaarlen suurimmat uhkakuvat, mutta kun 1544 solmittiin Crépyn sopimus Ranskan kuningas Frans I:n kanssa, vapautuivat Kaarlen voimavarat Schmalkaldenin liittoa vastaan. Sopimus myös purki aikaisemman Ranskan ja protestanttien välisen liiton. Myös välirauha turkkilaisten kanssa solmittiin. Lisäksi Kaarlen onnistui solmia salainen liittosopimus protestanttisen Saksin herttua Moritsin kanssa.
VLM Airlines
Laivasto
thumb|Yhtiön [[Fokker 50]] VLM:n laivasto joulukuussa 2015:
Schmalkaldenin sota
Sotatoimet alkoivat kesällä 1546, kun Schmalkaldenin liiton armeija operoi Etelä-Saksassa. Syksyyn mennessä keisari kokosi oman armeijansa ja kohtasi liiton armeijan Ingolstadtissa.
Kun liiton armeija operoi etelässä, Morits otti tilaisuudesta vaarin ja hyökkäsi serkkunsa Saksin vaaliruhtinas Juhana Fredrikin maihin. Yllätetty vaaliruhtinas marssi johtamansa liiton armeijan kanssa pohjoiseen lyödäkseen Moritsin ja vallatakseen maansa takaisin. Kaarle V seurasi perässä oman keisarillisen armeijansa kanssa. Keisarin armeija vahvistui nopeasti: ensiksi keisarin veljen arkkiherttua Ferdinandin armeijalla, ja myöhemmin vielä Moritsin armeijalla. Keisari löi liiton armeijan täydellisesti Mühlbergin taistelussa 24. huhtikuuta 1547. Juhana Fredrik jäi vangiksi ja Morits sai tavoittelemansa vaaliruhtinaan arvon ja Juhana Fredrikin maat.
Vaikka Schmalkaldenin liiton armeija olikin murskattu, Kaarle ei saavuttanut lopullista voittoa protestanteista. Protestantit jatkoivat vastarintaa ja Kaarlella ei ollut sotilaallista voimaa tai poliittisia mahdollisuuksia vallata jokaista protestanttien tukikohtaa Saksassa. Augsburgin valtiopäivillä 1548 Kaarle V antoi Augsburgin välituomion kompromissiratkaisuksi. Protestantit eivät osanneet päättää esityksen hyväksymisestä tai hylkäämisestä ja 1552 Morits vaihtoi puolta aloittaessaan Ranskan kuningas Henrik II:n kanssa sodan keisaria vastaan. Keisarin oli 1552 suostuttava Passaun välirauhaan, mutta lopullinen ratkaisu saatiin vasta Augsburgissa 1555.
Augsburgin uskonrauhassa 1555 päätettiin periaatteeksi "Cuius regio, eius religio", "kenen maa, sen uskonto" ja protestantit saivat siten pitää asemansa. Reformoitujen asemaa ei käsitelty, ja protestanteiksi kääntyneet saivat pitää katoliselta kirkolta läänityksinä saamansa maat. Asiaa puitiin eteenpäin kolmikymmenvuotisessa sodassa.
San Franciscon roomalaiskatolinen arkkihiippakunta
thumb|Hiippakunnan vaakuna San Franciscon roomalaiskatolinen arkkihiippakunta on katolisen kirkon organisaatio San Franciscon lahden seudulla, johon kuuluu 90 seurakuntaa, 396 pappia ja 553 000 jäsentä. Neitseen Marian taivaaseenottamisen katedraali on hiippakunnan pääkirkko.
Štúrovo
Štúrovo on kaupunki Nové Zámkyn piirissä, Etelä-Slovakiassa. Se sijaitsee Tonavan rannalla aivan Slovakian etelärajalla, vain noin 50 kilometrin päässä Unkarin pääkaupungista Budapestistä. Kaupunki nimettiin Ľudovít Štúrin mukaan.
Štúrovo tunnettiin vuoteen 1948 nimellä Parkan. Nykyinen nimi otettiin käyttöön toisen maailmansodan jälkeen. Vuonna 2005 kaupungissa oli 11 122 asukasta. Vuoden 2001 väestönlaskennan mukaan asukkaista 68,7 % oli unkarilaisia, 28,1 % slovakkeja ja 1,2 % tšekkejä. Uskonnoltaan 77,2 % ilmoitti olevansa roomalaiskatolisia, ja 12,3 % ei ilmoittanut mitään uskontoa.