cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vladimir Belousov
Grenoblen talviolympialaisissa 1968 Belousov voitti suurmäen olympiakultaa; hän voitti Tšekkoslovakian Jiří Raškan 1,9 pisteellä hypättyään molemmilla kierroksilla puoli metriä tätä pidemmälle. Belousov ei ollut kisoissa ennakkosuosikki; edellisissä Neuvostoliiton-mestaruuskilpailuissa hän oli sijoittunut vasta 16:nneksi. Olympialaisten pienen mäen kilpailussa Belousov sijoittui kahdeksanneksi. Vuonna 1968 Belousov voitti myös Holmenkollenin ja Ounasvaaran kisoissa. Seuraavana talvena hän voitti ainoan Neuvostoliiton-mestaruutensa. Vuonna 1970 hän sijoittui Vysoké Tatryn MM-kilpailujen pikkumäessä kuudenneksi sekä voitti Holmenkollenin ja Falunin kilpailut.
Kökşetaw
Kökşetaw tai Kökšetau (,, vuoteen 1993 saakka Кокчетав, Koktšetav ) on Aqmolan alueen pääkaupunki Pohjois-Kazakstanissa. Sen asukasluku on 136 835 (2012).
Kaupunki on perustettu 1824.
Tunnettuja asukkaita
thumb|500px|center|Näkymä kaupunkiin.
Nostopainosumu
Nostopainosumu eli M27 on planetaarinen sumu Ketun tähdistössä. Se oli ensimmäinen havaittu planetaarinen sumu, jonka löysi Charles Messier 12. heinäkuuta 1764. Hän kuvaili sitä tähdettömäksi soikeaksi sumuksi. William Herschelin poika John antoi sumulle nimeksi Dumb-bell (nostopaino).
Kuvaus
Nostopainosumu on planeetaltamme katsottuna yksi laajimmista planetaarisista sumuista ja toiseksi kirkkain Helix-sumun jälkeen (Nostopainosumun pintakirkkaus on kuitenkin suurempi). Heikko halo mukaan lukien sen halkaisija on taivaalla puolet täysikuusta. Se näkyy Maahan suunnilleen sivulta päin. Jos jompikumpi sen navoista näkyisi meitä kohti, olisi sumu todennäköisesti renkaan muotoinen ja muistuttaisi esimerkiksi Lyyran rengassumua M57.
Venäläisen tähtitieteilijän O. N. Tšudovitšeran mukaan sumu laajenee noin 6,8 kaarisekuntia vuosisadassa, mikä merkitsisi sille noin 3 000–4 000 vuoden ikää. Sumun keskustähti on melko kirkas O7-luokan sinertävä kääpiö, jonka kirkkaus on 13,5 magnitudia. Sillä on ilmeisesti myös kirkkaudeltaan 17 magnitudin kellertävä seuralaistähti 6,5 kaarisekunnin päässä.
Nostopainosumun etäisyyttä ei tunneta tarkasti. Arviot ovat vaihdelleet 490 ja 3 500 valovuoden välillä, mutta useimmin luvuksi on saatu noin 1 250 valovuotta. Tällä etäisyydellä sumun absoluuttinen kirkkaus on noin satakertainen Aurinkoon nähden ja keskustähden kirkkaus +6m (kolmannes Auringon kirkkaudesta). Suuri osa tähden säteilystä on korkeaenergiaista ja näkyvän valon ulkopuolella; kaasusumu absorboi säteilyn ja emittoi sen uudelleen suureksi osaksi näkyvänä valona.
Vuonna 2001 Hubble-avaruusteleskooppi otti Nostopainosumusta tarkkoja kuvia, joista huomattiin lukuisia hehkuvia kaasuryppäitä sumun sisällä, kuuman ionisoituneen kaasun ja viileän neutraalin kaasun yhtymäkohdissa. Niiden koko ja muoto vaihtelee keskustähteen osoittavista hehkuvista sormimaisista muodostelmista yksittäisiin pilviin, joista osassa on kaasusta muodostuva häntä. Niiden koko on 17–56 miljardia kilometriä (vertaa Pluton radan säde 5,9 miljardia kilometriä) ja massaltaan kukin niistä vastaa noin kolmea maapalloa. Ne ovat muodostuneet sumun kehityksen alkuvaiheessa ja ne muuttavat muotoaan sumun laajetessa. Hubble-teleskooppi on löytänyt vastaavantapaisia muodostelmia myös Lyyran rengassumusta, Eskimosumusta (NGC 2392) ja "Verkkokalvosumusta" (IC 4406), joten ne saattavat olla planetaaristen sumujen tyypillinen piirre.
Havaitseminen
Nostopainosumu on kaikista planetaarisista sumuista helpoin havaita. Se näkyy jo tavallisella kiikarilla tai pienellä kaukoputkella sumumaisena levynä, ja suurehkolla harrastajalaitteella voi nähdä sumun keskustähden sekä sen nostopainomaisen muodon. Se sijaitsee noin kolme astetta pohjoiseen Nuolen kirkkaimmasta tähdestä γ Sagittaesta, neljän juuri paljain silmin havaittavan tähden muodostaman puolikaaren keskellä.
Itsehillinnän mestari
Itsehillinnän mestari on Sanoma Magazines Finlandin kustantama Disneyn eläinmaailman ankkasarjoja käsittelevän Ankantekijät-sarjan kolmas teos. Teoksen tarinoiden piirrokset ovat chileläisen ankkapiirtäjän Vicarin käsialaa. Kirja on julkaistu vuonna 2004.
Suomen Siivet
Suomen Siivet oli Suomen ensimmäinen ilmailuhistoriallinen lehti. Sitä julkaistiin vuodesta 1968 vuoden 1973 loppuun asti. Lehti oli alan harrastajien tekemä ja julkaisema. Monet sen kirjoittajista olivat merkittäviä museolentokoneiden entisöijiä.
Lehden juuret juontavat 1950-luvulle, kun Veikko Salo, Eino Ritaranta, Mauno Salo ja Ossi Anttonen tutustuivat ilmailuharrastuksen parissa. Tiedon ja tyyppikuvien kartuttua he päättivät perustaa Suomeen ensimmäisen ilmailuhistoriaan keskittyvän lehden. Yhdysvalloissa asunut Mauno Salo oli kirjoittanut ilmailuaiheisia artikkeleita englanninkielisiin julkaisuihin ja hänen aloitteestaan uusi lehti sai nimen Suomen Siivet. Lehden päätoimittaja oli Ossi Anttonen ja lehden toimitus sekä postitus tapahtui kotioloissa Tuusulan Rantatiellä. Näytenumeron jakelu toi lehdelle 600 tilaajaa, ja innostunut palaute rohkaisi toimituskuntaa seuraavana vuonna nelinumeroisen vuosikerran julkaisuun. Vuosina 1971–1974 vuosikerta kattoi jo kuusi numeroa.
Lehden julkaisukertojen lisäännyttyä ja tilaajakunnan kasvettua kansainväliseksi, lisääntyivät myös toimitus- ja postitustyö sekä kirjeenvaihto. Lehdenteko päivätyön ohella alkoi muodostua ylivoimaiseksi. Tunnustelut Ilmailuliittoon ja Ilmailumuseoyhdistykseen eivät johtaneet lehden jatkon kannalta tyydyttävän ratkaisuun. Suomen Siivet -lehden viimeinen numero ilmestyi vuoden 1973 lopussa. Viimeisenä ilmestymisvuonnaan lehdellä oli 2 200 tilaajaa.
Monet lehden kirjoittajista toimivat Ilmavoimien killoissa ja omasivat vankan sotilas- tai siviili-ilmailutaustan. Lehti oli osaltaan auttamassa Keski-Suomen ilmailumuseon ja Suomen ilmailumuseon syntyä.
Koska lehden historia on lyhyt ja sen artikkelit ovat merkittävä lähde muun muassa Wiki-artikkeleille, lehtien sisältö on listattu alla.
1968
Numero 1, 1968 (vuoden ainoa lehti)
1969
Numero 1, 1969, 1. vuosikerta
Numero 2, 1969
Numero 3, 1969
Numero 4, 1969
1970
Numero 1, 1970
Numero 2, 1970
Numero 3, 1970
Numero 4, 1970
1971
Numero 1, 1971
Numero 2, 1971
Numero 3, 1971
Numero 5, 1971
Numero 6, 1971
1972
Numero 1, 1972
Numero 2, 1972
Numero 3, 1972
Numero 4-5, 1972
Numero 6, 1972
1973
Numero 1, 1973
Numero 3, 1973
Numero 4, 1973
Numero 5, 1973
Numero 6, 1973
Tsim Sha Tsui
thumb|Tsim Sha Tsuin kellotorni on tunnettu maamerkki Hongkongissa thumb|Tsim Sha Tsuin katu thumb|[[Salisbury Road]] Tsim Sha Tsui on kaupunginosa Yau Tsim Mong -piirissä eteläisessä Kowloonissa Hongkongissa. Aluetta rajaa pohjoisessa Austin Road ja idässä Hong Chong Road.
Hongkongin metron Tsuen Wan -linjan Tsim Sha Tsuin asema sijaitsee alueella. Kowloon-Canton Railwayn East Rail -linjaa laajennettiin vuonna 2004 ulottumaan Hung Hom -asemalta East Tsim Sha Tsuin asemalle, josta on tunneliverkosto Tsim Sha Tsuin metroasemalle.
Manuel Faißt
Manuel Faißt (s. 11. tammikuuta 1993 Furtwangen) on saksalainen yhdistetyn hiihtäjä ja olympiamitalisti.
Nuorten MM-kilpailuissa Erzurumissa vuonna 2012 Faißt saavutti hopeaa normaalikilpailussa ja pronssia joukkuekilpailussa. Liberecissä vuonna 2013 hän voitti kultaa molemmissa henkilökohtaisissa kilpailuissa sekä joukkuekilpailussa. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui suurmäen Gundersen-kilpailussa 14:nneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 Faißt saavutti joukkuekilpailussa hopeaa ja sijoittui suurmäen Gundersen-kilpailussa neljänneksi. Planican MM-kilpailuissa 2023 hän sijoittui normaalimäen Gundersen-kilpailussa viidenneksi.
Yhdistetyn maailmancupissa Faißt kilpaili ensimmäisen kerran Lillehammerissa joulukuussa 2009. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Kuusamossa marraskuussa 2011 oltuaan 30:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Ramsaussa joulukuussa 2011 oltuaan seitsemäs. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan kolmas Ramsaun jälkimmäisessä kilpailussa joulukuussa 2015. Hän oli kolmas myös Sapporossa helmikuussa 2017, Hakubassa helmikuussa 2018, Rukalla marraskuussa 2020 ja Otepään yhteislähtökisassa joulukuussa 2021. Helmikuussa 2013 hän kuului Sotšin joukkuekilpailun voittaneeseen Saksan joukkueeseen. Maaliskuussa 2020 hän sijoittui Lahden parisprintissä Terence Weberin kanssa toiseksi. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli kymmenes kausilla 2018–2019, 2019–2020, 2020–2021 ja 2022–2023.
Kangasniemen Kunnallislehti
Kangasniemen Kunnallislehti on Kangasniemellä kerran viikossa torstaisin ilmestyvä paikallislehti. Lehteä julkaisee Keskisuomalainen-konserniin kuuluva Kaakon Viestintä Oy. Aiemmin julkaisijayhtiön omistajana oli Länsi-Savo -konserni, johon kuuluneet Kaakon Viestintä Oy:n ja ESV-Paikallismediat Oy:n toiminnot Keskisuomalainen osti huhtikuussa 2019.
Kangasniemen Kunnallislehti on perustettu vuonna 1953. Lehden päätoimittajina ovat toimineet Oskar Kyröläinen (1953-1984), Antti Laaksonen (1984-2003), Heini Koskela (2004-2010), Aki Heinonen (2010-2012) ja Timo Ruotsalainen (2012-2017). Lehden nykyinen päätoimittaja on Kalevi Tiitinen.
Fennian talo
Fennian talo on rakennus Helsingin Rautatientorin itälaidalla osoitteessa Mikonkatu 17. Sen on suunnitellut arkkitehtitoimisto Grahn, Hedman & Wasastjerna, ja se valmistui vuosina 1898–1899 silloisen hotelli Fennian taloksi. Talo on nykyään osa Casino Helsinki -kasinoa, ja se on toimisto- ja ravintolakäytössä. Koko korttelia 38a kutsutaan sen mukaan Fennia-kortteliksi. Fennian talon porttikäytävästä alkaa korttelin läpi Kaisaniemenkadulle kulkeva jalankulkuyhteys.
Arkkitehtuuri
Arkkitehtuuriltaan rakennus edustaa wieniläivaikutteista uusbarokkia. Julkisivun yläosassa on keskellä suuri Suomen vaakuna ja ikkunoiden yllä kullatuin kirjaimin Euroopan suurkaupunkien nimiä (Paris, Petersburg, London, Berlin, Stockholm, Madrid) sekä talon valmistumisvuosi latinaksi (Anno D. MCCMXCIX).
Aiemmat rakennukset
Nykyisen Fennian tienoo oli alkuaan upottavaa entistä Kluuvinlahden pohjaa, ja tontin ensimmäinen talo jouduttiin purkamaan 1800-luvun puolivälissä vaarallisen kallistuman vuoksi. Rautatieaseman avaaminen vuonna 1862 teki alueesta houkuttelevan hotelli- ja ravintolatoiminnalle. Paikalla sijainneessa puutalossa avattiin vuonna 1864 Hotel de Post -niminen suosittu hotelli ja kestikievari, joka tunnettiin ravintolasalin käkikellon mukaan nimellä ”Kukkuva Kello”. Hotel de Postin menetettyä suosionsa paikalla toimi ruokatavarakauppa.
Hotelli Fennian aika
Hotelli Fennian rakennuttivat kauppaneuvokset Paul Sinebrychoff, K. H. Renlund ja Julius Tallberg, siirtomaatavarain maahantuoja Pletschnikoff, leipurimestari V. W. Holmqvist sekä ravintola Kappelin ravintoloitsija Josef Wolontis. Arkkitehtitoimisto Grahn, Hedman & Wasastjernan suunnittelema talo valmistui vuonna 1898 ja hotelli avattiin seuraavana vuonna. Jokaisessa viidessä kerroksessa oli 17 huonetta ja kolmikerroksisessa pihasiivessä vielä 26 lisää. Käytävillä ja hotellihuoneissa oli kattomaalauksia. Julkisivun yläosaan sijoitettiin Suomen vaakuna ja eurooppalaisten kaupunkien nimiä, mikä silloisessa tilanteessa oli rohkea poliittinen kannanotto. Palovakuutuskirjan mukaan talossa oli myös sähköllä toiminut hissi.
thumb|left|Fennian talvipuutarha vuonna 1910. Fennia alkoi kukoistaa, kun ruotsalainen ravintoloitsija Karl Edvard Jonsson osti ja uudisti sen ja muutti nimen muotoon Grand Hotel Fennia. Myöhemmin se tunnettiin pelkällä nimellä Grand. Jonsson järjesti hotelille mahtavat avajaiset tammikuussa 1909. Arkkitehdit David Frölander-Ulf ja Jarl Eklund suunnittelivat uuden sisustuksen, ja vuosina 1909–1910 valmistui Eklundin suunnittelema laajennus. Sisäpihalle rakennettiin pyramidinmuotoisella lasikatolla katettu talvipuutarha, jonka keskellä olleen, värikkäästi valaistun suihkulähteen vesisuihku nousi kahdeksan metrin korkeuteen. Suihkukaivoa ympäröineet kukka-asetelmat vaihdettiin joka viikko. Kasvien taiteellisesta asettelusta vastasi puutarhuri C. T. Ward.
Fennian ravintola oli Helsingin ensimmäinen kabareeravintola ja kaupungin suurin juhlahuoneisto. Se oli tunnettu seurapiirijuhlistaan, kuten Ida Aalbergin 40-vuotistaiteilijajuhlista vuonna 1914 ja Akseli Gallen-Kallelan 50-vuotissyntymäpäiväjuhlista vuonna 1915. Kansallisteatterin näyttelijät istuivat siellä näytösten jälkeen. Vuonna 1909 Suomen kenraalikuvernööri F. A. Seyn piti siellä kenraalikuvernöörinviraston satavuotisjuhlat, joiden yhteydessä hotelli piti etukäteen tarkastaa mahdollisten attentaattien varalta ja Helsingin poliisimestari Hjalmar Bruno Walmqvist esimaistoi Seynille ja tämän vaimolle tarjotun juhlapäivällisen kaikki ruokalajit. Fennian katolla kuvattiin vuonna 1911 yhtä Suomen ensimmäisistä näytelmäelokuvista, Teuvo Puron Sylviä; elokuvan sisäkohtauksiin tarvittiin keinovalaistuksen puutteessa auringonvaloa, ja hotellin omistanut Jonsson keksi käyttää kuvauksia julkisuustempauksena.
thumb|Hotelli ympäristöineen 1910-luvulla. Vuoden 1918 sisällissodan aikana hotellissa toimi Helsingin punakaartin ylläpitämä sotasairaala, jossa oli Helsingin valtauksen aikaan potilaina ainakin 170 punaista ja 19 siviiliä. Se oli jonkin aikaa myös valkoisten päämajana. Yleisesikunnan piirustuskonttorin toimiessa Fenniassa nuoret taiteilijat Bruno Tuukkanen ja Eero Snellman suunnittelivat siellä Suomen lipun lopullisen ulkoasun toukokuussa 1918.
Hotellin julkisivua muutettiin David Frölander-Ulfin vuonna 1919 tekemien suunnitelmien mukaan, kun ullakkokerrokseen rakennettiin 1920-luvun alussa 16 matkustajahuonetta lisää. Hotellia uusittiin vuosina 1927–1928 arkkitehti Valter Jungin suunnitelmien mukaan. Huoneisiin asennettiin puhelimet, äänieristys sekä lämmin ja kylmä vesi. Talvipuutarha korvattiin ravintolasalin laajennuksella ja suihkukaivon tilalle sijoitettiin kuvanveistäjä Ville Vallgrenin teos Sudenkorento, joka myöhemmin poistettiin. Taiteilija Henry Ericsson teki uuteen espanjalaiseen saliin Tuhannen ja yhden yön tarinoita esittävän ja ravintolasaliin kiinalaisaiheisen seinämaalauksen. Jonssonin kuoltua vuonna 1931 hotellin osti Kiinteistöosakeyhtiö Fortuna.
Myöhemmät vaiheet
Hotellitoiminta päättyi, kun Kulutusosuuskuntien Keskusliitto (KK) osti talon vuonna 1942 ja teki siitä päätoimipaikkansa. Ravintola jatkoi toimintaansa ja sai sotavuosina nimekseen YH vuoden 1939 ylimääräisten harjoitusten mukaan. Pihanpuoleista siipeä korotettiin näihin aikoihin kolmella kerroksella, mutta ennen työn valmistumista pihasiipi vaurioitui jatkosodan ilmapommituksissa. Korotus tehtiin uudestaan vuonna 1945.
thumb|Fennian talo yövalaistuksessa. Lomaliitto vuokrasi ravintolan vuonna 1949, jolloin sen nimeksi tuli Vanha iloinen Fennia. Ravintolan siirryttyä vuonna 1968 Elannon omistukseen nimi muutettiin muotoon Uusi iloinen Fennia. Siellä järjestettiin 1970-luvulla striptease-esityksiä. 1980-luvulla Elanto avasi tiloissa musiikkiravintola Café Metropolin. KK luopui talon käytöstä vuonna 1982 ja myi sen seuraavana vuonna rakennusliike Hakalle.
Haka saneerasi rakennuksen 1990-luvun alussa omaksi pääkonttorikseen. Vanha ala-aula, hotellikerrosten huonejako ja katujulkisivu säilytettiin. Hakan mentyä konkurssiin vuonna 1994 talon omistus siirtyi Merita Kiinteistöt Oy:lle. Café Metropolin seuraajaksi perustettu tanssiravintola Fennia meni sekin konkurssiin vuonna 1995 toimittuaan talossa noin kolme vuotta. 1990-luvun lopulla talon omisti Aleksia Oy. Vuosina 1998–2000 Fennian talo oli Helsingin kaupunginhallinnon väistötilana, jossa toimivat ensin kaupunginjohto ja kaupunginkanslia ja sitten rahatoimisto sekä Helsingin ja Uudenmaan sairaanhoitopiirin johto kaupungintalon, Brofeldtin talon ja Apteekin talon ollessa remontissa.
Pihan puolelle valmistui vuonna 2002 moderni toimistorakennus ja rakennusten väliin jäänyt sisäpiha katettiin lasikatolla. Talon ja koko korttelin läpi kulkeva katettu kävelyreitti avattiin vuoden 2003 alussa. Vuonna 2004 Fennian talosta tuli yhdessä viereisen Aatran talon (Mikonkatu 19) kanssa osa Raha-automaattiyhdistyksen omistamaa Grand Casino Helsinkiä. Ravintola sai nimekseen Fennia Salonki, ja sen sisustus palautettiin 1920-luvun tyyliin. Kiinteistösijoitusyhtiö Sponda osti Fennia-kortteli-kokonaisuuden vakuutusyhtiö Suomelta vuonna 2011.
Aiheesta muualla
60.17158°N, 24.94528°W
Orjolin rintama
Orjolin rintama oli puna-armeijan toisen maailmansodan rintama, joka luotiin 3. ja 61. armeijasta sekä 15. ilma-armeijasta 27. maaliskuuta 1943. Rintaman tarkoitus oli puolustaa Orjolin kaupungin ympäristöä. Rintama uudelleennimettiin Brjanskin rintamaksi jo 29. maaliskuuta.
Lähteet
Brjansker Front
Livin’ la Vida Loca
Livin' la Vida Loca on puertoricolaisen Ricky Martinin menestyskappale. Se julkaistiin Martinin omaa nimeä kantavan englanninkielisen debyyttialbumin ensimmäisenä singlenä 23. maaliskuuta 1999 (oli julkaissut ennestään muutamia espanjankielisiä albumeja). Kappaleen sävelsivät Desmond Child sekä Draco Rosa ja se saavutti lukuisten listojen kärkisijoja vuoden 1999 aikana.
Arkansas State Capitol
Arkansas State Capitol on rakennus Yhdysvaltain Arkansas’n osavaltion pääkaupungissa Little Rockissa. Se toimii Arkansas’n parlamenttitalona ja se rakennettiin vuosina 1899–1915. Rakennustyöt maksoivat noin 2,2 miljoonaa sen aikaista Yhdysvaltain dollaria. Rakennuksen julkisivu on verhoiltu arkansasilaisella kalkkikivellä. Ennen rakennuksen valmistumista osavaltion lainsäädäntö toimi Old State Housessa, vuosina 1833–1842 rakennetussa uusklassisessa rakennuksessa.
Livin’ la Vida Loca
"Livin' la Vida Loca" on yleisesti koettu kappaleena, joka aloitti vuoden 1999 Latin pop-buumin ja teki muiden Espanjaa puhuvien laulajien (ensin Enrique Iglesias sekä myöhemmin Shakira ja Thalía) siirtymisestä englanninkielisille markkinoille paljon helpompaa. Ennen tätä pääosa latinalaisen amerikan ulkopuolella asuvista ei ollut kuullut mitään Martinista. "Livin' la Vida Loca" myi yli kahdeksan miljoonaa kopiota, muodostuen yhdeksi kaikkien aikojen myydyimmistä singleistä.
Kappale sai lukuisia Grammy-ehdokkuuksia ja Ricky Martin sai valtavan menestyksen Yhdysvalloissa ja muualla ympäri maailmaa. Vuonna 2007 kappale sijoittui VH1:n "100 Greatest Songs of the 90's"-listan 28. sijalle. Se on Martinin nimikkokappale.
2340 Hathor
2340 Hathor, ennen tunnettu nimellä 1976 UA, on eksentrinen kivi-asteroidi, luokiteltu NEO:ksi (Near-Earth object) ja PHO:ksi (Potentially hazardous asteroid). Se kuuluu Aten-asteroideihin.
HMS Psilander
HMS Psilander (runkonumero 18) oli Ruotsin laivaston Psilander-luokan hävittäjä. Alus valmistui 1927 Pattisonin telakalla Napolissa Italian kuninkaallisen laivaston Sella-luokan aluksena, jonka Ruotsi osti 1940.
Valmistus
Regia Marina tilasi Sella-luokan hävittäjän RN Giovanni Nicoteran Napolista Pattisonin telakalta, missä köli laskettiin vuonna 1925. Alus laskettiin vesille 29. tammikuuta 1926 ja se otettiin palvelukseen 8. tammikuuta 1927. Vuonna 1929 aluksen pääaseet vaihdettiin uusiin 120 millimetrin tykkeihin. Aluksen etukannelle asetettiin kaksiputkinen ja takakannelle kaksi yksiputkista.
Ruotsin merivoimissa
Joulukuussa 1939 saapui Italiaan Ruotsista lähetystö, jonka tehtävänä oli selvittää mahdollisuudet sotalaivojen hankintaan. Matka johti maaliskuussa 1940 Psilander- ja Romulus-luokkien alusten ostamiseen. Kaikki ostetut alukset lähtivät 14. huhtikuuta La Speziasta Ruotsiin. Niiden matka kuitenkin keskeytyi Skaalefjordissa, kun Britannian kuninkaallinen laivasto pakotti alukset Kirkwalliin. Diplomaattisten keskustelujen jälkeen alukset pääsivät 1. heinäkuuta jatkmaan matkaansa ja saapuivat 10. heinäkuuta Göteborgiin.
Alus poistettiin palveluksesta 13. kesäkuuta 1947 ja romutettiin 1949 Karlskronassa.
Kobolttihohde
Kobolttihohde eli koboltiitti (kemialliselta nimeltään kobolttiarseenisulfidi CoAsS) on kobolttimalmimineraali. Kiderakenteeltaan kobolttihohde on kuutiollinen, mutta kiteet voivat esiintyä myös oktaedreinä tai pentagonidodekaedreina tai näiden yhdistelminä. Kobolttihohde on väriltään tinanvalkea, punertavan teräksen harmaa tai harmahtavan musta. Viiru on harmaa tai musta ja kiilto on metallinhohtoinen. Kobolttihohteen kovuus on 5,5 Mohsin asteikolla ja ominaispaino on 6,0 - 6,4 g/cm³.
Kobolttihohdetta esiintyy hydrotermisissä juonissa tai metamorfisissa kivissä. Kobolttihohde on myös tärkeä kobolttimalmimineraali. Se voi sisältää pieniä määriä rautaa.
Malcolm X
Malcolm X (19. toukokuuta 1925 Omaha, Nebraska, Yhdysvallat – 21. helmikuuta 1965 Manhattan, New York, Yhdysvallat) oli afroamerikkalainen muslimipappi, ihmisoikeusaktivisti ja mustien nationalistien merkittävä johtaja, joka toimi Nation of Islam -järjestön puhemiehenä 1950–1960-lukujen aikana. Hänen alkuperäinen nimensä oli Malcolm Little, ja hänet tunnettiin vuodesta 1964 myös musliminimellä el-Hajj Malik el-Shabazz. Erinomaisena puhujana Malcolm X onnistui saamaan lukuisia kuuntelijoitaan puolelleen. Hänen puheensa käsittelivät mustien identiteettiä, tinkimättömyyttä ja itsenäisyyttä, ja hän rohkaisi seuraajiaan puolustamaan itseään ”keinolla millä hyvänsä”, tarvittaessa myös väkivaltaisin keinoin.
Luettelo stand up -koomikoista
Tämä on luettelo stand up -koomikoista maittain.
Déli pályaudvar
Déli pályaudvar on rautatieasema Unkarin pääkaupungissa Budapestissä. Se on yksi Budapestin kolmesta päärautatieasemasta. Sieltä lähtee junia enimmäkseen Länsi-Unkariin ja Balatonille, mutta myös kansainvälistä liikennettä etelään Kroatiaan.
Malcolm X
Malcolm X joutui salamurhaajien uhriksi helmikuussa 1965. Hänen perintönsä näkyy yhteiskunnassa ja populaarikulttuurissa tänä päivänäkin: Malcolm auttoi muun muassa vaihtamaan termit neekeri (Negro) ja värillinen (colored) termeihin musta (black) ja afroamerikkalainen (Afro-American). Myöhempi Black Power -liike perustuu hänen kritiikkiinsä. Malcolm X:stä on myös kirjoitettu useita kirjoja ja tehty useita elokuvia. Manhattanilla sijaitseva katu on nimetty hänen mukaansa.
Lapsuus
Malcolm Little syntyi 19. toukokuuta 1925 Omahassa, Nebraskassa. Hänen isänsä Earl oli baptistipastori ja mustan nationalistin Marcus Garveyn entinen tukija. Littlen perheen elämä Omahassa ei ollut helppoa, sillä valkoista ylivaltaa kannattavan Ku Klux Klanin häirintä ja uhkailu oli jatkuva ongelma. Päästääkseen eroon häirinnästä perhe muutti vuonna 1926 Milwaukeen, Wisconsiniin ja kaksi vuotta myöhemmin Lansingiin, Michiganiin. Muutot eivät korjanneet tilannetta, sillä Lansingissa rasismi osoittautui vielä pahemmaksi kuin Omahassa. Rikollisjoukko, todennäköisesti Ku Klux Klanin paikalliset jäsenet, sytyttivät Littlen perheen kodin tuleen. Malcolmin oman muistikuvan mukaan valkoisista muodostunut palokunta ja poliisi eivät tehneet mitään talon pelastamiseksi, vaan katselivat sen palamista maan tasalle.
Déli pályaudvar
Délin asema sijaitsee Budapestin I osa-alueella Krisztinavárosissa, ja se on Budan puolen suurin rautatieasema. Paikalla on ollut asema vuodesta 1861, mutta nykyinen asemarakennus on 1970-luvulta.
Malcolm X
Lapsuus
Vuonna 1931, Malcolm ollessa kuusivuotias, hänen isänsä ruumis löydettiin raitiovaunukiskoilta. Perhe uskoi tekoa valkoisen ylivallan kannattajien tekemäksi murhaksi, sillä Earl Little oli ennen kuolemaansa saanut näiltä tappouhkauksia. Poliisi kuitenkin virallisesti katsoi kuoleman tavalliseksi onnettomuudeksi, joka samalla mitätöi suuren henkivakuutuksen, jonka Earl oli ottanut perheensä turvaksi. Malcolmin äiti joutui hermoromahduksen seurauksena mielisairaalaan vuonna 1939, ja lapset otettiin sijaiskoteihin tai sukulaisten luo.
Déli pályaudvar
Délin asema on myös metron M2-linjan läntinen päätepiste joulukuusta 1972.
Malcolm X
Vankila ja kääntyminen
Malcolm menestyi koulussa ja halusi lakimieheksi. Hänen ollessaan kahdeksannella luokalla opettaja huomautti elämän realiteeteista ja kehotti Malcolmia harkitsemaan mieluummin puusepän uraa. Tämä muodostui käännekohdaksi nuoren Malcolmin elämässä ja hän keskeytti koulunkäynnin 15-vuotiaana. Hän muutti vanhemman sisarpuolensa luo Bostoniin ja ajautui kaupungin kaduille. Samalla rikollinen elämä veti Malcolmia puoleensa ja hänestä tuli nuorisorikollinen, huumekauppias ja pienen varasliigan johtaja New Yorkin Harlemissa. Rikoksilla hän rahoitti ylellistä elämäänsä, jossa tärkeää osaa näyttelivät hienot liituraitapuvut ja yökerhot.
Malcolm istui vankilassa varkauksista tuomittuna vuosina 1946–1952. Ensimmäisenä vankilavuotenaan hän käytti muskottipähkinöitä ja muita korvikehuumeita pitääkseen itsensä sopivassa olotilassa. Hänet passitettiin useita kertoja erityisselliin niskoittelun ja suunsoiton vuoksi. Selliosaston muut vangit kutsuivat Malcolmia ”Saatanaksi” hänen uskonvastaisten mielipiteittensä johdosta. Eräs vangeista suositteli hänelle vankilan kirjastoa ja kirjekurssia. Malcolm tarttui ehdotukseen ja alkoi palauttaa mieleensä unohtunutta koulusivistystään. Hän laajensi määrätietoisesti sanavalikoimaansa ymmärtääkseen paremmin lukemiaan kirjoja. Historialliset kirjat saivat rinnalleen itä- ja länsimaisista filosofeista kertovia teoksia. Kirjojen sisältö auttoi häntä ymmärtämään paremmin mustan rodun vitsauksia Amerikassa.
Lukemisen lisäksi Malcolmin vankilavuodet toivat mukanaan vielä tärkeämmän asian. Hän kääntyi islamiin ja liittyi sisartensa suosituksesta Nation of Islam -järjestöön, joka yhdisti islamin mustaan nationalismiin. Malcolm lopetti tupakanpolton sekä uhkapelit ja kieltäytyi syömästä porsaanlihaa noudattaakseen islamilaisten ruokavaliota. Hän vaihtoi Nation of Islamin perinteiden mukaisesti orjanomistajalta tulleen Little-sukunimensä X:ksi.
Kerättyään tarpeeksi rohkeutta Malcolm aloitti kirjeenvaihdon järjestön johtaja Elijah Muhammadin kanssa. Muhammad oli itse viettänyt vankeudessa useita vuosia ja tuki Malcolmia muun muassa lähettämällä tälle rahaa. Muhammadin kirjeiden ja kirjoista ammennetun tietonsa rohkaisemana Malcolm osallistui vankilan väittelytilaisuuksiin, joissa hän rohkeasti puolusti omia teorioitaan eri aiheista.
Toiminta Nation of Islamissa
Vapauduttuaan vankilasta elokuussa 1952 Malcolm puhdistautui ensimmäisenä työnään turkkilaisessa saunassa. Päästyään eroon ”vankilassa pinttyneestä liasta” hän aloitti uuden elämän Detroitissa Michiganissa. Työskenneltyään lyhyen aikaa huonekaluliikkeessä ja autotehtaassa Malcolm tapasi Nation of Islamin johtajan Elijah Muhammadin. Tapaaminen vaikutti suuresti Malcolmiin ja hän päätti lopettaa työnsä autotehtaassa.
Kesäkuussa 1953 Malcolm aloitti työnsä järjestön johdon avustajana sen suurimman kasvun aikana. Puolen vuoden ajan hän ohjasi uusia käännynnäisiä Detroitin temppeliin, kunnes Muhammad lähetti hänet työskentelemään Bostoniin. Boston oli Malcolmille tuttu jo hänen nuoruusvuosiltaan, ja siellä hänellä oli laaja ystävien ja sukulaisten verkosto.
Seuraavina vuosina Malcolm perusti järjestön temppeleitä Bostonin lisäksi New Yorkiin, Philadelphiaan ja etelän kaupunkeihin. Varhain 1960-luvun alussa hän aloitti työskentelynsä järjestön sanomalehden Muhammad Speaks parissa. Lehden katumyynnillä kerättiin jäseniä ja varoja. Myös kaikki järjestön temppelit osallistuivat lehden myyntiin ja niiden oli myytävä viikoittain tietty määrä lehtiä. Julkaisu sai lyhyen ajan sisällä tuhansia lukijoita, joista valtaosa ei ollut muslimeja.
Malcolmista tuli perustamansa Bostonin temppelin pappi ja myöhemmin hän sai papinviran myös järjestön toiseksi suurimmassa Harlemin temppelissä numero 7. Elijah Muhammad tunnisti Malcolmin monipuolisen lahjakkuuden ja nimesi hänet järjestön kansalliseksi edustajaksi ja toiseksi arvostetuimmaksi henkilöksi heti itsensä jälkeen. thumb|Martin Luther King, Jr. ja Malcolm X maaliskuussa 1964. Malcolm edusti kansalaisoikeusliikkeen aikana 1955–1965 afroamerikkalaisten patoutunutta vihaa, turhautumista ja katkeruutta. Hän saarnasi Harlemin kaduilla ja puhui merkittävissä yliopistoissa, kuten Harvardissa ja Oxfordissa. Puheissaan Malcolm korosti järjestön rotuoppeja, joiden mukaan valkoiset ovat luonnostaan pahoja ja mustat luonnostaan ylivertaisia. Hän arvosteli myös valtavirran kansalaisoikeusliikettä sen integraation ja väkivallattomuuden linjasta. Malcolmille tärkeintä olivat musta identiteetti, tinkimättömyys ja itsenäisyys. Malcolm ei kannattanut Martin Luther Kingin väkivallattomuutta vaan rohkaisi seuraajiaan puolustamaan itseään kaikin keinoin. Yhä useammat kuuntelijat uskoivat hänen puheisiinsa, ja vuoteen 1960 mennessä Malcolm X oli kasvattanyt Nation of Islamin väkiluvun 400:sta 40 000:n.
Eroaminen Nation of Islamista
Malcolmin ja Elijah Muhammadin välille syntyi vuonna 1963 erimielisyyttä Nation of Islamin suunnasta. Malcolmin mukaan järjestön olisi pitänyt osallistua aktiivisemmin kansalaisoikeusprotesteihin, eikä hän pitänyt siitä, että Muhammad oli vastoin järjestön moraalikoodia tehnyt lapsia kuudelle sihteerilleen. Malcolmia arvosteltiin siitä, että hän piti presidentti Kennedyn murhaa odotettuna seurauksena maan väkivallasta. Tästä Muhammad määräsi Malcolmille 90 päivän hiljaisuuden, mikä aiheutti miesten välille pysyvän välirikon.
Näyttö
Näyttö voi tarkoittaa
Malcolm X
Eroaminen Nation of Islamista
Malcolm erosi Nation of Islamista maaliskuussa 1964. Seuraavassa kuussa hän perusti Muslim Mosque -yhtymän, joka tarjosi hengellisen afro-amerikkalaisen vaihtoehdon Nation of Islamille. Yhtymän ydinjoukko käsitti vain 50 jäsentä. Monet tunnustivat edelleen Malcolmin merkittävyyden Nation of Islamissa, vaikka hänet olikin todettu harhaoppiseksi. Muhammad ja osa hänen seuraajistaan sen sijaan aloittivat keskustelut Malcolmin surmaamisesta. Suoraa tappokäskyä ei todennäköisesti annettu, mutta Malcolm päätti pysytellä etäällä paikoista, joissa olisi ollut avoin maalitaulu. Vähin äänin hän poistui Yhdysvalloista ja teki pyhiinvaellusmatkan Mekkaan.
Pyhiinvaellusmatka oli viimeinen käännekohta Malcolmin elämässä. Hän kääntyi sunnalaisuuteen ja otti musliminimekseen el-Hajj Malik el-Shabazz. Myös Malcolmin suhtautuminen valkoisia kohtaan muuttui huomattavasti suvaitsevammaksi hänen nähtyään Egyptissä ja Mekassa eri rotujen kohtelevan toisiaan tasavertaisesti. Hän näki rasismin afroamerikkalaisten pahimpana vihollisena valkoihoisten sijaan. Hän alkoi uskoa, että ratkaisu Yhdysvaltain rotuongelmiin on ortodoksinen islam. Hän vieraili myös Afrikassa kaksi kertaa ja puhui Afrikan unionin edeltäjäjärjestön kokouksessa.
Murha
thumb|Murhanäyttämö Audubon-salissa. Taustakulisseissa näkyvät ympyrät havainnollistavat luodinreikiä. Alkuvuonna 1965 Malcolm perusti Afro-amerikkalaisen yhtenäisyyden järjestön (Organization of Afro-American Unity) yhdistääkseen afroamerikkalaiset ja kehitysmaiden asukkaat. Samoihin aikoihin Nation of Islam muisti Malcolmia toistuvilla tappouhkauksilla. Viikkoa ennen Malcolmin murhaa hänen kotiinsa heitettiin polttopullo. Malcolm, hänen vaimonsa ja lapsensa onnistuivat pakenemaan pommiattentaattia makuuhuoneen takaovesta, mutta talo kärsi tuntuvia vaurioita. Malcolmin mukaan Nation of Islam oli vastuussa tapauksesta. Jotkut Malcolmin seuraajista uskoivat Yhdysvaltain hallituksen järjestäneen attentaatin, sillä Malcolmin tiedettiin joskus epäilleen, että CIA yritti surmata hänet.
Vaikka uutta murhayritystä pelättiin, turvatoimet sen estämiseksi olivat riittämättömät. Kaupunginpoliisi tarjosi oman väittämänsä mukaan suojelua Malcolmille, mutta tämä kieltäytyi. Malcolmin työtoverit puolestaan väittivät, että poliisi ei ottanut vakavissaan Malcolmin suojelupyyntöjä.
Hyökkääjistä Talmadge Hayer -niminen mies pidätettiin tapahtumapaikan lähettyviltä. Hän oli joutunut väkijoukon pahoinpitelemäksi, kun ohiajavan partioauton miehistö puuttui tapahtumaan ja raahasi Hayerin autoon. Hayerin lisäksi kaksi Nation of Islamin jäsentä pidätettiin ja Suuri valamiehistö tuomitsi kolmikon vankeuteen ”harkitusta ja yksissätuumin tehdystä Malcolm X:n murhasta”. Hayer tunnusti oman syyllisyytensä, mutta kiisti tovereidensa osallistumisen salamurhaan. Talvella 1977–1978 hän allekirjoitti kaksi valaehtoista todistusta, joissa hän vakuutti kumppaniensa syyttömyyttä Malcolmin murhaan. Todistuksissaan Hayer kuvaili murhan valmisteluja sekä salaliittoon osallistuneiden todellisten ampujien tarkkaa sijaintia murhan tapahtuessa. Todistus ei kuitenkaan riittänyt Hayerin toverien vapauttamiseen.
Tapauksesta saatetaan vuonna 2020 avata uusi tutkinta Malcolm X -dokumenttisarjan julkaisun jälkeen. New Yorkin syyttäjävirasto tekee 17. helmikuuta 2020 alustavan arvion, jonka perusteella tutkinnasta päätetään. Aiemmin monia seikkoja on sivuutettu, koska murhaa on pidetty mustien välisenä rikoksena.
Association for the Study of Australian Literature
Association for the Study of Australian Literature (ASAL) on australialainen organisaatio, joka edistää Australian kirjallisuutta ja sen tutkimusta sekä kirjallista kulttuuria erityisesti australialaisten kirjailijoiden ja opettajien ja opiskelijoiden vuorovaikutuksen kautta. Seura hallinnoi muutamia palkintoja, järjestää vuosittain kokouksen, julkaisee tiedotteita ja lehteä ja on tukenut taloudellisesti useita julkaisuja.
Malcolm X
Hautajaiset
thumb|Ferncliffin hautausmaan pääportti. Ennen Malcolm X:n hautajaisia hänen ruumistaan pidettiin näytteillä kolme päivää Harlemin Unity -hautaustoimistossa. Tuona aikana ruumiin näki 22 000 ihmistä. Varhain aamulla 27. päivänä helmikuuta kymmenen poliisiautoa lähti saattamaan ruumisautoa, joka kuljetti Malcolmin arkun länsi-Harlemin Faith Templeen. Muut Harlemin kirkot olivat kieltäytyneet järjestämästä hautausseremoniaa Nation of Islamin mahdollisen koston vuoksi. Faith Temple sai pommiuhkauksia, mutta seremonia onnistuttiin pitämään ilman välikohtauksia.
Hubblen luokittelu
pienoiskuva|Hubblen luokittelu pienoiskuva|350px| Hubblen järjestelmä on galaksityyppien luokittelutapa, jonka keksi Edwin Hubble vuonna 1926. Tätä luokittelua kutsutaan myös äänirautadiagrammiksi. Nimitys tulee luokittelun graafisesta ulkoasusta. Galaksityypit on jaoteltu seuraavasti:
Association for the Study of Australian Literature
Palkinnot
Australian Literature Society perustettiin Melbournessa 1899. Se yhdistyi ASALiin, joka vuodesta 1982 alkaen on hallinnoinut ALS Gold Medal -palkintoa. Lisäksi se hallinnoi seuraavia palkintoja:
Malcolm X
Avioliitto ja perhe
Malcolmilta jäi vaimo Betty Shabazz ja kuusi tytärtä. Hän tapasi tulevan vaimonsa ensi kerran vuonna 1956, jolloin sisar Betty X:n nimellä tunnettu nuori nainen liittyi seitsemänteen temppeliin. Betty luennoi muslimityttöjen oppitunneilla lääketieteestä ja hygieniasta. Vaikka Malcolm ei aluksi ollutkaan kiinnostunut Bettystä, ystävyys syveni seuraavan vuoden aikana. Tammikuussa 1958 pari vihittiin avioliittoon Indianassa ilman turhia muodollisuuksia. Saman vuoden lopulla syntyi ensimmäinen tytär, joka ristittiin Attallahiksi Rooman ryöstäneen Attila-hunnin mukaan. Toinen tyttäristä sai nimen Qubilah, joka tuli Mongolivaltakunnan Kublai-kaanista. Kaksi seuraavaa tyttöä saivat nimen Ilysah ja Amilah. Malcolmin kuoleman jälkeen syntyneet kaksostytöt saivat nimet Malikah ja Malaak. Muistelmissaan Malcolm kertoi, että Betty oli niitä harvoja naisia joihin hän luotti täydellisesti.
Ampumisvälikohtauksen tapahtuessa Betty Shabazz oli Audubon-salissa. Laukausten kajahtaessa hän suojasi lapsiaan omalla vartalollaan ja juoksi ammunnan loputtua lattialle lyyhistyneen miehensä luo. Huhun mukaan Betty oli ottanut miehensä takintaskusta paperin, johon tämä oli kirjoittanut niiden miesten nimet, joiden hän oletti saaneen tehtäväkseen hänen tappamisensa.
Hubblen luokittelu
Seuraavat tiedot perustuvat uusiin tutkimuksiin galaksityypeistä.
Association for the Study of Australian Literature
Historia
ASAL piti avajaiskokouksensa Monash-yliopistossa toukokuussa 1978, jolloin se hyväksyi perusasiakirjansa ja nimitti suojelijoiksi A. D. Hopen ja Judith Wrightin.
Fiban
Finnish Business Angel Network eli FiBAN (mediassa usein myös Fiban) on suomalainen yksityisten enkelisijoittajien voittoatavoittelematon yhdistys ja yksi maailman suurimmista ja aktiivisimmista bisnesenkeliverkostoista.
Association for the Study of Australian Literature
Elinikäiset jäsenet
ASAL on myöntänyt elinikäisen jäsenyyden seuraaville: Clem Christesen, Mary Lord, Judith Wright, Thea Astley, Peter Cowan, Rosemary Dobson, Gwen Harwood, Eric Irvin, KKen Stewart, Julian Croft, Ian McLaren.
Malcolm X
Perintö
Malcolm X aavisti kuolevansa nuorena ja alkoi siksi työstää jo varhain omaelämäkertaansa The Autobiography of Malcolm X, jonka haamukirjoittajaksi hän valitsi Alex Haleyn. Kirja ilmestyi vuonna 1965 pian Malcolm X:n kuoleman jälkeen. Vuonna 1998 amerikkalainen Time-lehti valitsi Malcolm X:n elämäkerran kymmenen 1900-luvun vaikutusvaltaisimman tietokirjan joukkoon. New York Times luonnehti kirjaa ”loistavaksi, koskettavaksi ja tärkeäksi” heti sen ilmestyttyä, mutta sitä on myös kritisoitu kiihkoilusta. Kirja menestyi erinomaisesti ja vuoteen 1977 mennessä sitä oli myyty yli 6 miljoonaa kappaletta.
Malcolm X:n mukaan on nimetty katu New Yorkissa ja Turkin pääkaupungissa Ankarassa.
Association for the Study of Australian Literature
Julkaisut
ASAL julkaisi vuodesta 1978 lokakuuhun 2000 yhteensä 43 numeroa tiedotuslehteä Notes and Furphies. Sen jälkeen tiedotuslehti yhdistettiin ASALin kokousasiakirjojen julkaisuihin julkaisuksi Journal of the Association for the Study of Australian Literature.
Fiban
Yhdistyksen tavoitteena on edistää yksityishenkilöiden sijoitustoimintaa listaamattomiin yrityksiin, joilla on mahdollisuus kasvuun. Toiminnan tarkoituksena on kasvattaa ja kehittää yksityisten sijoittajien eli enkelisijoittajien ammattikuntaa muun muassa koulutusten ja tapahtumien avulla.
Malcolm X
Populaarikulttuurissa
Vuonna 1992 Spike Lee ohjasi Malcolmin elämästä elokuvan Malcolm X. Malcolmia elokuvassa esitti Denzel Washington, joka sai roolityöstään Oscar-ehdokkuuden.
Hubblen luokittelu
Näiden tietojen perusteella tähtitieteilijät kehittivät teorian galaksien kehityksestä, jonka mukaan elliptiset galaksit ovatkin todellisuudessa kierteisgalaksien ja epäsäännöllisten galaksien törmäyksen tulos.
Malcolm X
Populaarikulttuurissa
Muita näyttelijöitä, jotka ovat esittäneet Malcolmia elokuvissa ja televisio-ohjelmissa:
Fiban
Historia
Fiban perustettiin joulukuussa 2010 noin 20 yksityishenkilön voimin. Perustajien joukossa oli muun muassa Juha Kurkinen ja Jari Ovaskainen.
Vuonna 2012 Fibanin toimitusjohtajana aloitti Jan D. Oker-Blom. ja vuonna 2013 yhdistykseen kuului noin 330 sijoittajaa.
Vuonna 2017 Fibanin toimitusjohtaja Jan D. Oker-Blom siirtyi Loviisan kaupunginjohtajaksi ja hänen seuraajakseen valittiin Reidar Wasenius, joka oli aiemmin johtanut maailman suurimman startup-kiihdytysohjelman, Founder Instituten, toimintaa Suomessa.
Vuonna 2017 tasavallan presidentti Sauli Niinistö myönsi yhdistykselle kansainvälistymispalkinnon. Palkinnonjakotilaisuudessa Oker-Blom totesi, että FIBAN pyrkii edistämään erityisesti disruptiivisilla markkinoilla toimivien kasvuyritysten maailmanvalloitusta, mikä hyödyttää niin Suomea kuin riskejä ottavia sijoittajiakin.
Vuonna 2019 Fibanin toimitusjohtajana aloitti Amel Gaily
Vuonna 2022 yhdistykseen kuuluu yli 650 hyväksyttyä sijoittajajäsentä.
Association for the Study of Australian Literature
Julkaisut
ASAL on perustanut sarjan ASAL Literary Studies Series, jossa julkaistaan Australian kirjallisuutta käsitteleviä monografioita. Sarjassa on julkaistu seuraavat teokset:
Radon
Radon aiheuttaa terveyshaittoja rakennuksissa. Suomessa suurimmat radonpitoisuudet löytyvät tyypillisesti Etelä-Suomesta ja Pirkanmaalla harju- ja salpausselkämuodostelmilla sekä Kaakkois-Suomesta. Kohteen radonpitoisuus on aina yksilöllinen ja se selviää ainoastaan mittaamalla. Radonhaittaa esiintyy kaikkialla Suomessa.
Association for the Study of Australian Literature
Julkaisut
Muita ASALin taloudellisesti tukemia julkaisuja:
Radon
Radon on luokiteltu karsinogeeniksi ja on tupakoinnin jälkeen toiseksi yleisin keuhkosyövän aiheuttaja. Radon aiheuttaa Suomessa noin 300 keuhkosyöpää vuosittain. Puolet suomalaisten säteilyannoksesta koostuu radonin isotoopista 222Rn. Radonpitoisuutta voidaan kuitenkin aina rakennuksissa vähentää. Kaikki radonkorjaukset ja torjuntatoimet eivät aina toimi ja niissä on aina useita muuttujia. Suomessa on alueita, joissa koulujen, päiväkotien, työpaikkojen ja julkisten tilojen radonpitoisuus on lain mukaan selvitettävä.
Fysikaaliset ominaisuudet
Radon on radioaktiivinen, hajuton ja väritön kaasu. Se on noin kahdeksan kertaa ilmaa raskaampaa (9,73 kg/m3). Radon on nesteenäkin väritöntä, mutta kiinteänä se muuttuu keltaiseksi ja alhaisissa lämpötiloissa punaoranssiksi.
Isotoopit
Radonin kaikki tunnetut isotoopit ovat radioaktiivisia. Radonilla on kolme luonnostaan syntyvää isotooppia: 219Rn, 220Rn ja 222Rn. 222Rn puoliintumisaika on 3,8 päivää, joka on pisin kaikista isotoopeista.
Radonin muista luonnossa esiintyvistä isotoopeista 219Rn kuuluu aktiniumsarjaan eli 235U:sta alkavaan ja 220Rn toriumista 232Th alkavaan hajoamis­sarjaan.
Radiumin hajoaminen
right|250px|thumb|Radon-222:n sijainti uraanin hajoamissarjassa. Kuvassa myös marginaaliset hajoamissarjat. Hajoamisajat alimpana numeroista. 222Rn kuuluu radiumin ja uraani-238:n hajoamissarjaan, ja sen puoliintumisaika on 3,8235 päivää. Sen neljä ensimmäistä hajoamistuotetta (pois sulkien marginaaliset hajoamissarjat) ovat lyhytikäisiä. Hajoaminen etenee seuraavasti:
Kemialliset ominaisuudet ja yhdisteet
Radon kuuluu jalokaasuihin. Jalokaasuille tyypillisesti radon esiintyy yksiatomisena, ja se on kemiallisesti inertti normaaleissa olosuhteissa: sen uloin elektronikuori on täynnä, joten sen reaktiivisuus on hyvin huono. Kuitenkin radonin ensimmäinen ionisaatioenergia on pienempi ja höyrystymislämpö suurempi kuin muiden jalokaasujen. Radonille on pystytty muodostamaan yhdisteitä laboratorio-olosuhteissa, kuten, neonia lukuun ottamatta, muillekin jalokaasuille. Ensimmäinen muodostettu yhdiste oli radonfluoridi, joka on laskennallisesti ioniyhdiste. Radon muodostaa komplekseja radonfluoridina antimoni-, tantaali- ja vismuttiheksafluoridien kanssa.
Esiintyminen ja terveysvaikutukset
Suomalaisten asuntojen radonpitoisuudet ovat maailman suurimpia ja Suomessa yleinen rakennusten perustamistapa eli maanvarainen laatta edistää radonin virtausta asuintiloihin Suomalaisissa pientaloasunnoissa sisäilman keskimääräinen radonpitoisuus on 120 Bq/m3 ja kerrostaloasunnoissa 50 Bq/m3. .
Radon on voimakkaan radioaktiivinen ja noin puolet suomalaisten säteilyannoksesta syntyykin radonista222. Radonin radioaktiiviset hajoamistuotteet tarttuvat keuhkoputkiin ja keuhko­rakkuloihin lisäten merkittävästi keuhkosyöpäriskiä, ja radon onkin tupakoinnin jälkeen toiseksi yleisin keuhkosyövän aiheuttaja Suomessa. Jokainen sadan becquerelin lisäys hengitysilmassa lisää keuhkosyövän todennäköisyyttä 16 prosentilla. WHO suositti tämän vuoksi vuonna 2009, että sen jäsenvaltiot laskevat sisäilman radonin suositellun enimmäispitoisuuden tasolle 100 Bq/m3. Enimmäisarvo oli Suomessa vuonna 2017 silti vanhojen asuntojen osalta vielä 400 Bq/m3 ja uusien osalta 200. Sisäilman radonin suurin sallittu arvo tulee laskemaan uuden EU-direktiivin myötä vuoteen 2018 mennessä 300 Bq/m3 tai vielä alemmas.
Radonin pitoisuus maankuoressa on keskimäärin 4 · 10−13 mg/kg. Maan pintakerrosten huokosilman radonpitoisuus Suomessa on tyypillisesti 10 000–100 000 Bq/m3 ja se riippuu vallitsevan maa- ja kivilajin uraani- ja radiumpitoisuudesta. Erityisesti eteläisessä Suomessa on paljon radonpitoisia alueita. Pienikin ilmavirtaus maaperästä riittää nostamaan sisäilman radonpitoisuuden satoihin becquereleihin kuutiometrissä radonpitoisella alueella3. .
Erityisen suuria radon­pitoisuuksia on eräissä kaivoksissa. Esimerkiksi Schneebergin hopea­kaivoksessa Saksassa, jossa malmi louhittiin hyvin syvältä, todettiin jo 1500-luvulla, että monet kaivoksessa työskennelleet kuolivat lyhyen ajan kuluessa vuoritaudin nimellä kulkeneeseen keuhko­syöpään
Radonmittaukset ja radonin poisto rakennuksesta
Radonpitoisuus asuin- ja työtiloissa on syytä selvittää kaikkialla Suomessa, sillä raja-arvot ylittäviä kohteita on kaikkialla Suomessa. Radonmittaukset tehdään aina talvella, sillä radonpitoisuus on tyypillisesti kesäkaudella hyvin matala, koska asuintiloissa on kesällä vähemmän alipainetta kuin lämmityskaudella ja koska kesällä voidaan tuulettaa runsaammin ilman, että asunto jäähtyy liikaa.
Tuulettuvalla alapohjalla (rossipohja) varustetut rakennukset ovat kesäaikaan tyypillisesti radonpitoisuudeltaan lähes ulkoilmaan verrattavissa, mutta talvella radonia saattaa päästä huoneilmaan etenkin, jos tuuletusaukot suljetaan talveksi, jos alapohjarakenteet vuotavat ilmaa asuintiloihin, jos alapohjan alla oleva ryömintätila on matala tai jos sokkelissa ei ole riittävästi tuuletusaukkoja.
Koneellisella ilmanvaihdolla ja jäähdytyslaitteilla varustetut ilmatiiviit uudet rakennukset pitävät ikkunat suljettuina myös lämpimän sään aikana, jolloin ilmanvaihdon alipaineisuus vetää radonpitoista huokosilmaa puoleensa. Ilmanvaihdon riittämättömyys rakennuksessa saattaa kesäkaudella jäädä myös huomioimatta, kun tarjolla on esim. ilmalämpöpumpun jäähdyttämää sisäilmaa.
Hiekka- ja soraharjuille ja niiden läheisyyteen rakennetuissa rakennuksissa voi radonpitoisuus sisäilmassa ylittää kesäaikana jopa huomattavasti talvimittausten keskiarvon. Syynä poikkeuksellisiin radonpitoisuuksiin on harjualueiden sisäiset ilmavirtaukset ja tuulien aiheuttamat maaperän huokosilman pumppaukset. Sulana aikana harjualueiden maaperän lämpötilaerot vallitsevaan ulkoilmaan aiheuttavat myös tehostuneen imuilmiön ja kohonneen radonriskin.
Korkeita radonpitoisuuksia voidaan alentaa tehokkaasti erilaisilla torjuntamenetelmillä. Radonimurien, imupisteiden ja -kaivojen avulla radonpituisuutta on mahdollista pienentää. Ennen korjauksia on hyvä suorittaa aina kohdekohtainen korjaustapa-analyysi. Ilmanvaihdon toimimattomuus ja liiallinen alipaine kasvattavat myös radonriskiä.
Käyttö
Radonia on käytetty syövän hoidossa, mutta nykyään käytetään turvallisempia metodeja.
Radonin radioaktiivisuutta voidaan hyödyntää muun muassa kaasuvuotojen havainnoinnissa. Radonia hyödynnetään myös hydrologiassa: jos jokivedessä on suuri pitoisuus radonia, saa se vettä pohjavedestä, joka on kosketuksessa radiumin kanssa.
Radonia eristetään uraanipitoisesta malmista poistamalla ensin vety- ja happikaasut johtamalla kaasuseos 1 000 Kelvinin lämpötilassa. Hapot ja kosteus poistetaan kaliumhydroksidin ja fosforipentoksidin avulla. Radon kondensoidaan nestemäisen typen avulla ja puhdistetaan sublimaation avulla muista kaasuista. Radonin yhdisteitä on erittäin vaikea valmistaa ja niillä ei ole toistaiseksi keksitty kaupallista käyttöä.