cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Janne Leino
Ura
Charles Plogmanin lähdettyä Charlies-yhtyeestä Janne liittyi Charliesiin, jossa hän oli laulusolistina. Lisäksi hän sanoitti myös Ystäväin-levylle osan kappaleista ja tehnyt yhdeksän käännöskappaletta kuten Kesälemmikkini ja Taivas on viilee.
Vuonna 2005 Janne vieraili Tammelan veteraanikuoron julkaisemalla Tammelan järvet-levyllä jossa oli mukana myös joitakin tunnettuja muusikoita kuten Erkki Liikanen ja Timo Tervomaa. Lisäksi Janne sanoitti pari kappaletta levylle, joista yhden Janne esitti itse. Janne on myös vieraillut Meiju Suvaksen levyllä Missä milloin vaan ja Pauli Haapalaisen levyllä Kaikille tähdet loistaa.
Janne Leino siirtyi musiikilliselle soolouralle vuonna 2010. Ensimmäinen soolosingle Matkaani teen julkaistiin 20.9.2010 (Universal Music Oy). Kappaleen ovat säveltäneet Maki Kolehmainen ja Mats Tärnfors ja sanoittaneet Jimi Constantine ja Eppu Uutinen. Seuraavana vuonna julkaistiin albumi Sytytä mut jonka kappaleista suurin osa on Maki Kolehmaisen säveltämiä. Lisäksi Janne Leino sanoitti kappaleen Puumanainen yhdessä Jimi Constantinen ja Eppu Uutisen kanssa ja toimi säveltäjänä kappaleelle Siirrän tuolin aurinkoon. Soolouralle lähdöstä asti Janne on tehnyt keikkoja Jari Sillanpään taustaorkesterina tunnetun Men In Black-yhtyeen kanssa.
Seuraavna sooloalbumin Suloinen julkaisi vuonna 2013 Sony. Levyllä on myös viidestä kappaleesta koostuva "Janne goes Hollywood" -osio ja Sanin kanssa julkaistu duetto "Joulukortti", joka tehtiin jo vuonna 2011. Leino on suunnittellut kolmatta sooloalbumia ja sille Suomi-filmi-elokuviin liittyvää teemaosiota.
Yksityiselämä
Leino on valmistunut Helsingin yliopistosta vuonna 1995 proviisoriksi, farmasian lisensiaatiksi 2000 (teollisuusfarmasia) ja väittellyt farmasian tohtoriksi biofarmasian alalta 2004. Muista opillisista ansioista keskeisin on Executive Master of Business Administration (eMBA) koulutusohjelma Oulun yliopistosta vuonna 2009. Hän toimii yli 110-vuotiaan Oulun III Hansa Apteekin apteekkarina. Aikaisemmin hän toimi terveydenhuollon tukkukauppa Oriola Oy:ssä (nyk. Oriola-KD Oyj) Oulun toimipisteen paikallisjohtajana ja sittemmin Orion-yhtymässä Espoossa tukkukauppayksikön johtajana (1997–2004). Hän järjestää usein terveysaiheisia luentoja.
Leino on luonut myös ekologisen satukirjahahmon Hans Tuulimyllypoika, joka sadun muodossa opettaa lapsille luontoarvoja. Sen lisäksi Leino on osallistunut toisenkin kirjan tekemiseen.
Permin kuvernementti
Kuvernementti käsitti vuonna 1780 perustetun Permin käskynhaltijakunnan. Se jakautui 12 kihlakuntaan, joiden keskuksia olivat Irbit, Jekaterinburg, Kamyšlov, Krasnoufimsk, Kungur, Ohansk, Osa, Perm, Šadrinsk, Solikamsk, Tšerdyn ja Verhoturje. Asukkaista oli vuoden 1897 väestönlaskennan mukaan 95,2 % talonpoikia ja 6 % kaupunkilaisia. Venäläiset muodostivat väestöstä 89,6 %, tataarit, baškiirit, mišäärit ja teptjaarit 5 %, udmurtit, komit, komipermjakit, marit ja mansit 4 %. Alueen kaivos- ja metalliteollisuudella oli suuri taloudellinen merkitys.
Vuonna 1919 Permin kuvernementista erotettiin Jekaterinburgin kuvernementti, joka käsitti kuusi Uralin itäpuolella sijainnutta kihlakuntaa. Vuonna 1923 Permin kuvernementti liitettiin Uralin alueeseen.
Alma Aarni
Alma Siviä Aarni, o. s. Saarinen (28. joulukuuta 1884 Vanaja – 16. maaliskuuta 1960 Vanaja) oli suomalainen kirjailija.
Alma Aarnin vanhemmat olivat kansakoulunopettajat Kaarle Viktor ja Alma Saarinen. Hän oli naimisissa Sulo Ilmari Aarnin kanssa. Alma Aarni valmistui filosofian maisteriksi ja tutki kansanperinnettä. Hän keräsi kotipitäjänsä Vanajan seudulta murretietoutta, kansantarinoita ja sananlaskuja. Hän julkaisi myös yhden kaunokirjallisen teoksen, kansankuvauksen Vanhaan hyvään aikaan.
Perm
Perm on kaupunki Kamajoen varrella Uralvuoriston länsirinteellä Permin aluepiirissä Venäjällä itäisimmässä Euroopassa. Se on Permin aluepiirin hallinnollinen keskus.
Historia
Perm sijaitsee vanhalla Perman alueella, joka oli alun perin suomalais-ugrilaisten kansojen asuttama. Paikalla tiedetään olleen vuonna 1568 perustettu Jagošihan (ven. Ягошиха) kylä 1600-luvun alkupuolella. Kylään perustettiin kuparisulatto vuonna 1723. Paikkakunta nimettiin Permiksi, ja se sai kaupungin aseman vuonna 1780, toisten lähteiden mukaan 1781.
Perm oli vuodesta 1781 lähtien laajan Permin kuvernementin pääkaupunki. Kaupunkiin tuli poliittisista syistä karkotettuja ihmisiä. Sijainti purjehduskelpoisen Volgalle johtavan Kamajoen ja Uralin poikki johtavan maantien varrella auttoivat kaupunkia kehittymään tärkeäksi kauppa- ja teollisuuskeskukseksi.
Rautatieyhteys kaupunkiin valmistui 1874, ja rataa jatkettiin pian Jekaterinburgiin yltäväksi Siperian rautatieksi.
Kaupungissa sattui 5. joulukuuta 2009 yökerhossa tulipalo, jossa kuoli yli sata ihmistä.
Asukasluvun kehitys
Permin asukasluku on vaihdellut viime vuosina miljoonan asukkaan tietämillä. Vuoden 2010 väestönlaskennassa Permin kaupunkipiirikunnan asukasluku oli 991 170, johon sisältyi kahdeksan maaseutuasukasta varsinaisen kaupungin asukkaiden lisäksi. Kaupungin asukasluvun on ilmoitettu kuitenkin kohonneen 1,001 miljoonaan vuoden 2012 alussa.
Talous
Perm on teollisuuskaupunki. Tärkeimmät teollisuudenalat ovat koneenrakennus-, ase-, kemian-, petrokemian-, metsä-, puunjalostus- ja elintarviketeollisuus sekä öljyntuotanto ja -jalostus. Kaupungissa on myös vesivoimala KamGES (КамГЭС).
Permiläinen Motoviliha (per. 1736) valmistaa muun muassa panssarivaunujen tykkejä. Yhtiörypäs Permski motostroitelnyi kompleks valmistaa lentokoneiden suihkumoottoreita ja kaasuturbiineja.
Liikenne
Permin matkustajaliikenteen päärautatieasema on Perm-2; kaupungista on rautatieyhteys länteen Kiroviin, itään Nižni Tagiliin ja kaakkoon Jekaterinburgiin. Kaupungissa on myös lentokenttä ja jokisatama.
Kulttuuri ja koulutus
Perm on merkittävä kulttuuri- ja tiedekaupunki. Permin yliopisto perustettiin 1916.
Hyppytamariini
Hyppytamariini eli pitkähäntäapina (Callimico goeldii) on eteläamerikkalainen kädellinen.
Käyttäytyminen
Hyppytamariinit ääntelevät monin tavoin ja viestivät ilmein ja asennoin. Niiden elämästä tiedetään vähän, koska ne luonnossa ollessaan piileskelevät. Siksi niitä tutkitaan myös eläintarhojen ja yliopistojen yhteishankkeissa. Hyppytamariini kuuluu EEP-ohjelman sääntelemiin lajeihin.
Töyhtömaina
Töyhtömaina (Acridotheres grandis) on kottaraisten heimoon kuuluva varpuslintu. Sitä pidetään usein samana lajina jaavanmainan kanssa.
Levinneisyys
Töyhtömainaa tavataan luonnonvaraisena laajalla alueella Kaakkois-Aasiassa. Töyhtömainan on kuvattu olevan yleinen koko levinneisyysalueellaan, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Enbuske & Linnanahde Crew
Enbuske & Linnanahde Crew on vuosina 2012–2015 esitetty Tuomas Enbusken ja Aki Linnanahteen juontama keskusteluohjelma, jossa käsiteltiin kuluneen viikon puheenaiheita. Ensimmäinen jakso esitettiin Sub-kanavalla 26. lokakuuta 2012. Ohjelmaa esitettiin 17. tammikuuta 2013 alkaen MTV3-kanavalla. Kesäkuussa 2015 Linnanahde ilmoitti blogissaan, että ohjelma ei enää jatku.
Kotelo (biologia)
thumb|[[Nokkosperhonen|Nokkosperhosen (Nymphalis urticae) kotelo]] Kotelo on hyönteisten täydelliseen muodonvaihdokseen liittyvä kehitysvaihe toukka-asteen ja aikuisen yksilön eli imagon välillä. Kotelovaiheessa hyönteinen ei nauti mitään ravintoa ja lepää yleensä liikkumattomana paikoillaan. Kotelo lepää usein kotelokopassa, jonka toukka on valmistanut kehruurauhastensa erittymästä, tai kotelokehdossa, johon toukka on käyttänyt kehruurauhastensa erittymän lisäksi myös esimerkiksi lehdenkappaleita, puunsiruja ja hiekanjyviä.
Koteloita voidaan erottaa kolme päätyyppiä:
Matti Mäki
Matti Mäki (s. 17. maaliskuuta 1982 Oulu) on suomalainen kilpauimari ja uintivalmentaja. Hän edusti Suomea Ateenan olympialaisissa 2004, jossa hän oli 100 metrin selkäuinnin alkuerien 36. ajalla 57,57 ja 200 metrin selkäuinnin alkuerien 33. ajalla 2.06,29.
Uinnin lisäksi Mäki on harrastanut muun muassa seiväshyppyä ja balettitanssia. Uintiurallaan Mäki edusti Simmis Unitedia.
Mäki lopetti uintiuransa vuonna 2006 ja on sen jälkeen toiminut uintivalmentajana.
Kotselkä
Kotselän kylä sijaitsi Karjalankannaksella Kivennavan kirkolta 8 kilometriä Viipurin suuntaan. Kylässä oli talvisodan syttyessä 30 taloa.
Kessai Note
Note valmistui Marshall Islands High Schoolista. Hän on naimisissa Mary Neimoj Yamamuran kanssa ja heillä on viisi lasta.
Note oli Marshallinsaarten ensimmäinen presidentti, joka ei ollut taustaltaan päällikkösuvun jäsen.
Svalöv
Svalöv on samannimisen Svalövin kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Skånen läänissä ja Skånen historiallisessa maakunnassa Etelä-Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 3 633 asukasta.
Val d’Arcomie
Val d’Arcomie on kunta keskisessä Ranskassa Cantalin departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee noin 20 kilometriä Saint-Flourin kaupungista kaakkoon.
Kunta muodostettiin 1. tammikuuta 2016 jolloin neljä kuntaa Faverolles, Loubaresse, Saint-Just ja Saint-Marc yhdistyivät muodostaen Val d’Arcomien kunnan.
Kalkot Mataskelekele
Kalkot Mataskelekele on vanuatualainen poliitikko ja maan entinen presidentti. Hänet valittiin presidentiksi 16. elokuuta 2004 ja hänen virkakautensa loppui 16. elokuuta 2009. Mataskelekeleä seurasi väliaikaisena presidenttinä Maxime Carlot Korman. Mataskelekele on kotoisin Vanuatun pääkaupunki Port Vilasta, Efaten saarelta. Hän opiskeli Scotch College Melbournessa ja on koulutukseltaan lakimies. Mataskelekeleä edelsi Vanuatun presidenttinä Josias Moli.
Euran emäntä
thumb|Euran emännän jäännökset|222x222px Euran emännäksi (myös Luistarin Lempi ) kutsutaan tuntematonta viikinkiajalla elänyttä naista, jonka jäänteet löydettiin vuonna 1969 Euran Luistarin kalmiston haudasta numero 56. Nimitys on peräisin arkeologi Pirkko-Liisa Lehtosalo-Hilanderin tekemästä tieteen popularisointityöstä, jonka ansiosta Luistarin löydöt ovat tulleet tunnetuiksi. Euran emännän hauta ajoittuu 1000-luvulle viikinkiajan loppuvaiheeseen. Haudassa olleesta kukkarosta löydetty Knuut Suuren hallituskaudella (1016–1035) lyöty raha viittaa siihen, että Euran emännäksi kutsuttu henkilö eli suurin piirtein samoihin aikoihin. Hänen on arvioitu kuolleen noin 45 vuoden ikäisenä. pienoiskuva|315x315px|Euran emännän haudasta löytynyt [[Euran emännän puku|vaatetus ennallistettuna.]] Euran emännän elämänvaiheista ei tunneta kirjoitettuja lähteitä, ja sen vuoksi hänen nimensä tai tarkka syntymä- ja kuolinaikansa eivät ole tiedossa. Kaikki Euran emäntää koskeva tieto perustuu hautalöydöistä tehtyyn arkeologiseen tutkimukseen. Haudan tekstiilijäänteiden perusteella on rekonstruoitu Euran muinaispuku. Suurin osa Euran emäntään liittyvistä löydöistä on esillä Kansallismuseon esihistorianäyttelyssä.
Löytö ja tutkimus
thumb|Luistarin haudan numero 56 eli Euran emännän haudan paikka on merkitty puisella pylväällä.|alt=|vasen Luistarin kalmisto löytyi maaliskuussa 1969, jolloin viemärilinjan kaivun yhteydessä löytyi viikinkiaikainen miekka. Euran emännän hauta (hauta nro 56) löytyi heinä-elokuussa 1969 viemärilinjalla tehdyissä kaivauksissa.
Säilyneiden luiden perusteella Euran emännän on arvioitu olleen aikalaisekseen kookas, noin 165–170 cm pitkä. Osteologi Kati Salon tekemän tutkimuksen mukaan emännän säilyneet luut paljastavat hänellä olleen useampia iän myötä kehittyneitä vaivoja. Lonkkanivelessä oli lieviä nivelrikkoon viittaavia muutoksia. Euran emännän hampaat paljastavat, että hän oli lapsuusaikanaan mahdollisesti kärsinyt puutteellisesta ravinnosta tai kiilteen kehitykseen vaikuttavasta sairaudesta, sillä erityisesti säilyneessä poskihampaassa on havaittavissa kiillehypoplasia-nimistä kehityshäiriötä. Emännällä oli kariesta, ja hän oli myös menettänyt hampaita ennen kuolemaansa, mikä oli yleistä ennen nykyaikaisen hammaslääketieteen kehitystä. Esimerkiksi jauhojen seassa olleet hiekan muruset kuluttivat hampaita eikä tulehduksia ollut mahdollista hoitaa yhtä tehokkaasti kuin nykyisin. Hammaskiveä ei säilyneissä hampaissa ollut havaittavissa, mikä kertoo siitä, että hampaita hoidettiin. Toisaalta osa hammaskivestä on voinut myös irrota ja tuhoutua tuhannen maassa vietetyn vuoden aikana. Hampaiden kulumisen perusteella osteologi Pirjo Lahtiperä on arvioinut Euran emännän kuolleen noin 45 vuoden ikäisenä. Kati Salo on päätynyt samankaltaiseen arvioon.
Euran emäntä oli 2010-luvulla edelleen aktiivisen tutkimuksen kohteena. Vuonna 2018 ilmoitettiin muun muassa muinais-DNA-tutkimuksesta, jonka odotetaan tuovan uutta tietoa Euran emännän genetiikasta.
Löytöihin perustuvat tulkinnat
pienoiskuva|vasen|Euran emännän kaulakoru. Euran emännän haudan löydöt ovat rikkaimpia naisen esineistöjä, mitä Suomessa on koskaan tutkittu arkeologisesti. Arvokkaat hautalöydöt viittaavat siihen, että Euran emäntä on ollut elinaikanaan tärkeä henkilö. Lehtosalo-Hilanderin mukaan emäntään ja hänen aikalaisiinsa liittyvä löytöaineisto kuvastaa vaurautta ja statusta, jopa itsenäisyyttä, joka naisilla on ollut viikinkiajan lopulla.
Eri kalmistokohteista tehtyjä löytöjä vertailemalla on havaittu, että Euran emännän puku ei edusta ainoastaan euralaista naisten muotia, vaan se vastaa 1000-luvun länsisuomalaista pukua yleensäkin. Euran emännän haudasta on löydetty hunnun jäänteitä, joita on pidetty naidun naisen merkkinä, mutta huntuihin liittyvää yleistävää näkemystä on myös kritisoitu.
Euran emännän merkityksestä
Erityisesti Euran seudulla emäntään liittyvä harrastuneisuus on vireää. Esimerkkinä paikkakunnalla järjestettiin 11. heinäkuuta 2017 ulkoilutapahtuma Euran emännän karaus, jonka yhteydessä muinaispukuiset Euran emännät kirittivät osallistujia.
Steve Scott
Steve Scott voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
NBA:n tähdistöottelun arvokkain pelaaja
NBA:n tähdistöottelun arvokkain pelaaja on tähdistöottelun arvokkaimmalle pelaajalle jaettava palkinto. Palkinnon saajan valitsee mediasta koostuva paneeli. Eniten valintoja ovat saavuttaneet Bob Pettit ja Kobe Bryant, jotka ovat voittaneet palkinnon neljä kertaa.
Amerikanbully
Amerikanbully on yhdysvaltalainen koirarotu. United Kennel Club (UKC) on tunnustanut sen vuonna 2013.
Luonne ja käyttäytyminen
Amerikanbullyn jalostuksessa painotetaan hyvän seurakoiran ominaisuuksiin, elämäniloon, lempeyteen ja ihmisystävällisyyteen. Äärimmäinen arkuus ja vihainen tai aggressiivinen käytös ovat tämän vuoksi näyttelyissä hylkääviä virheitä. Rotumääritelmä kuitenkin toteaa tietynasteisen vieraskoira-aggression kuuluvan osaksi rodun ominaispiirteitä, mikä tavallisesti tarkoittaa sitä että rotu on muita koiria kohtaan dominoiva eikä välttämättä siedä tai tule hyvin toimeen muiden samaa sukupuolta edustavien koirien kanssa.
Alkuperä
Rodun juuret ovat eräässä amerikanpitbullterrierin linjassa, joka eriytyi tyypiltään sen verran etäälle muista linjoista 1900-luvun lopulla että se päätettiin viimein rekisteröidä omana rotunaan. Tähän linjaan risteytettiin sittemmin englanninbulldoggia, amerikanbulldoggia ja vanhaenglanninbulldoggia, minkä myötä nykyinen amerikanbully syntyi. Ensin perustettiin American Bully Kennel Club, mitä seurasi vuonna 2013 UKC:n virallinen hyväksyntä.
Rotu Suomessa
Rotu rantautui Suomeen vuonna 2008, ja nykyisin sitä kasvattaa ainakin yksi suomalainen kennel. Tämä on herättänyt keskustelua siitä, tulisiko rotu hyväksyä Suomen Amerikkalaisperäisten Työkoiraharrastajien Yhdistyksen piiriin, ja ongelmaksi koetaan lähinnä se ettei kyseessä ole varsinaisesti työkoirarotu. Suomessa olevat amerikanbullyt edustavat rakenteeltaan ja ulkoiselta rotutyypiltään enimmäkseen hillitymmästä päästä olevaa Razor's Edge -linjaa, eivätkä ole esimerkiksi yhtä matalia, lyhytraajaisia tai bulldoggimaisia kuin valtaosa amerikkalaisista linjoista. Moni tällainen terverakenteisempi yksilö muistuttaakin enemmän pitbullia. Suomesta löytyy myös jonkin verran Gott-, Khangis Khon -, Xtreme-, Grey- ja Butthead-linjoista polveutuvia koiria.
Terveys
Rotu voi olla erittäin sairas äärimmäisen lyhyytensä ja kokonsa vuoksi. Moni pitbullterrierin omistaja kutsuukin sitä nimellä pitopotamus. UKC kuitenkin painottaa, että oikeanlaisen rodunedustajan tulee olla rakenteeltaan tasapainoinen ja atleettinen. Myös pään mittasuhteiden pitäisi sen mukaan olla runkoon verrattuna kohtuulliset ja liioittelemattomat. Kallon ja kuonon rakenne ei saa UKC-rotumääritelmän mukaan missään tapauksessa haitata tai vaikeuttaa normaalia näkökykyä eikä hengittämistä. Se myös painottaa, että amerikanbullyn tulee massastaan ja voimastaan huolimatta olla ketterä ja aktiivinen.
Terveempään rakenteeseen pyrkivät määritykset
Terveyteen tai toimintakykyyn vaikuttavat hylkäävät virheet:
Terveyteen tai toimintakykyyn vaikuttavat erittäin vakaviksi tai vakaviksi katsotut virheet:
Muut toimintakykyyn vaikuttavat, vähemmän vakavat mutta kuitenkin virheiksi luetut ominaisuudet:
Jukka Piekkanen
Jukka Piekkanen (s. 22. marraskuuta 1975 Helsinki) on suomalainen uimahyppääjä. Hän edusti Suomea kahdesti olympiakisoissa, ensimmäisen kerran Sydneyssä 2000. Tällöin hän sijoittui 3 metrin ponnahduslaudalle sijalle 20. Neljä vuotta myöhemmin Ateenassa hän sijoittui samassa lajissa sijalle 29. Piekkanen kilpaili myös pariuimahypyissä, parinaan Ville Vahtola.
Jukka Piekkanen saavutti vuonna 1999 Suomen ensimmäisen arvokilpailumitalin uimahypyissä sijoittumalla kolmanneksi Istanbulin Euroopan-mestaruuskilpailuissa kolmen metrin ponnahduslaudalla. Hän osallistui maailmanmestaruuskilpailuihin viidesti vuosina 1998–2007, parhaina saavutuksinaan 17. sija kolmen metrin ponnahduslaudan parihypyissä vuosina 2003 ja 2005. Hänen paras henkilökohtainen MM-saavutuksensa on 24. sija kolmen metrin ponnahduslaudalla vuosina 1998 ja 2001. Piekkanen oli ehdolla Suomen olympiaehdokkaaksi jo Atlantaan 1996 mutta jäi noista kisoista täpärästi ulos.
Vantaalaisen Piekkasen ammatti on uimavalvoja.
Tiélé
Tiélé on maalaiskunta ja sen keskuskylä Koulikoron alueen Katin piirissä Malissa. Se sijaitsee 80 kilometriä Bamakosta koilliseen. Kunnassa on 18 500 ja kylässä 3 400 asukasta (vuonna 2009).
Tiélén kunta rajoittuu lounaassa Katin piirin Sanankoro Djitoumoun, lännessä Bougoulan, luoteessa Mountougoulan, pohjoisessa Baguinéda-Campin, koillisessa N’Gouraban, idässä Dioïlan piirin Dioumanin ja kaakossa Sikasson alueen Bougounin piirin Méridiélan ja Dogon kuntiin. Kuntaan kuuluu 13 kylää.
Staffanstorp
Staffanstorp on samannimisen Staffanstorpin kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Skånen läänissä ja Skånen historiallisessa maakunnassa Etelä-Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 14 808 asukasta.
Kolymvári
pienoiskuva|vasen|[[Gonián luostari.]] Kolymvárin kylä sijaitsee Kreetan pohjoisrannikolla noin 20 kilometriä länteen Chanián kaupungista. Kolymvárin kunnallisyksikkö käsittää muun muassa koko Rodopóksen niemimaan. Alueen nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa Gonián luostari sekä antiikin aikaisen Diktynnan temppelin paikka.
Kolymvári oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Plataniáksen kuntaan yhdessä Mousoúroin ja Voukoliéen kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kalevan Kaiku
Kalevan Kaiku oli Michiganin Red Jacketissa (Calumetissa) vuosina 1890–1894 ilmestynyt amerikansuomalainen sanomalehti.
Hannes Helan perustama ja toimittama viikkolehti kävi kiivasta taistelua lukijoista Ino Ekmanin Kansan Lehden kanssa ja osallistui Suomi-synodin perustamisen ympärillä riehuneisiin kiistoihin. Vuonna 1892 siihen yhtyi Kusti Kortteen samana vuonna Red Jacketissa aloittama Väinölä, jolloin lehti laajennettiin kaksipäiväiseksi ja seitsenpalstaiseksi. Kalevan Kaiun uudeksi toimittajaksi tuli Korte, joka kuoli seuraavana vuonna Ironwoodissa. Sittemmin toimittajina ja julkaisijoina mainittiin Hela ja J. M. Erickson. Republikaanipuoluetta edustaneen lehden levikki oli 1 500 kappaletta.
Fred Karinen osti Kalevan Kaiun kirjapainoineen vuonna 1894, jolloin lehti yhdistettiin Karisen Minneapolisista Calumetiin siirtämiin Amerikan Uutisiin.
Paksuvarret
Paksuvarret (Graptopetalum) on maksaruohokasvien (Crassulaceae) heimoon kuuluva mehikasvisuku. Tieteellinen nimi on johdettu kreikankielen kirjavaa ja terälehteä tarkoittavista sanoista.
Tuntomerkit
Paksuvarret ovat tavallisimmin monivuotisia kaljuja tai nystypintaisia ruohoja, harvoin pensaita. Varret ovat pystyjä, haaraisia tai haarattomia ja meheviä eli sukkulenttisia. Kukintovarret ovat yksivuotisia ja sijaitsevat lehtien hangoissa, nousevat lehtiruusukkeen yläpuolelle ja niissä on siellä täällä pienehköjä lehtiä. Lehdet ovat pysyviä, ruodittomia ja sijaitsevat tiheinä tyviruusukkeina vuorottaisesti. Lehtilavan muoto vaihtelee ja se on 2–10 cm pitkä, mehevä, tyveltään kannukseton, ehytlaitainen. Lavan reunaan asti ulottuvia suonia on tavallisesti useita.
Kukinto sijaitsee lehtihangassa ja on viuhkomainen. Kukat sijaitsevat perien päissä ja ovat pystyjä, 5–8-lukuisia. Verholehdet ovat enemmän tai vähemmän erikokoisia. Terälehdet ovat siirottavia tai keskeltä hieman taipuneita, tyveltään yhteen kasvaneita, enimmäkseen vaaleankeltaisia ja kärkiosastaan pilkullisia ja punajuovaisia. Mesiäiset ovat viuhkamaisia. Heteitä on tavallisesti kaksi kertaa enemmän kuin verholehtiä, joskus yhtä monta. Palhot kiinnittyvät teriön tyveen. Emilehdet ovat pystyjä ja tyvestään yhtyneitä, ja sikiäimen tyvi on kuroutunut; vartalot ovat pituudeltaan ainakin puolet sikiäinten pituudesta. Hedelmät ovat enimmäkseen pystyjä. Siemenet ovat kapean munamaisia, hienouurteisia ja nystypintaisia.
Levinneisyys
Paksuvarret ovat kotoisin Yhdysvaltain Arizonasta ja Meksikosta.
Luokittelu
Paksuvarsien suku on läheinen muun muassa mehiruusukkeille (Echeveria) ja suvulle Villadia. Sukuun kuuluu 12 lajia.
Lajeja
Lajeja:
PA-järjestelmä
PA-järjestelmä (lyhenne sanoista public address) on äänentoistojärjestelmä, jonka tarkoituksena on välittää ääntä esimerkiksi julkisissa tiloissa kuten liikenneterminaaleissa ja yleisötapahtumissa, kuten konserteissa. Kouluissa PA-järjestelmää kutsutaan usein keskusradioksi.
Jos äänilähde on mikrofoni, mikrofonin sähköiseksi muuttama niin sanottu mikrofonitasoinen signaali vahvistetaan esivahvistimella niin sanotusti linjatasoiseksi, jolloin sitä voidaan helpommin käsitellä. Esimerkiksi CD-soittimelta saadaan suoraan linjatasoista ääntä.
Linjatasoinen signaali ohjataan päätevahvistimille. Päätevahvistinten kaiutintasoiseksi vahvistama signaali ohjataan edelleen kaiuttimiin. Ammattikäyttöön tarkoitetut kaiuttimet jaetaan kahteen pääluokkaan käyttötarkoituksen perusteella: PA-kaiuttimet joita voi olla yksi tai useampi on tarkoitettu äänen toistamiseen yleisölle), monitorikaiutin äänen toistamiseen esiintyjille esiintymisen helpottamiseksi.
Lisälaitteita
Lisälaitteita on monenlaisia, mutta ne kaikki eivät ole välttämättömiä.
Erilaisia laiteyhdistelmiä
Yksinkertainen vaihtoehto PA-järjestelmäksi, jota voi hyödyntää esimerkiksi karaokessa:
Beagle-luokka (hävittäjä)
Beagle-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston hävittäjäluokka, johon kuuluivat vuosien 1908–1909 laivasto-ohjelmassa tilatut 16 alusta. Luokka nimettiin uudelleen lokakuussa 1913 G-luokaksi. Alukset palvelivat ensimmäisessä maailmansodassa erityisesti Dardanellien sotatoimissa. Jäljelle jääneet myytiin romutettavaksi pian sodan päätyttyä.
PA-järjestelmä
Erilaisia laiteyhdistelmiä
Kuhunkin alla olevista vaihtoehdoista voi periaatteessa käyttää esimerkiksi kahta eri mikrofonia, sähkökitaraa efektilaitteen kanssa ja kosketinsoittimia. Miksereiden kanavamäärä voi vaihdella paljonkin 2-kanavaisesta studiomiksereiden kymmeniin kanaviin.
Beagle-luokka (hävittäjä)
Suunnittelu
Öljyä polttoaineena käyttäneiden Tribal-luokan alusten ja kokeellisen HMS Swiftin jälkeen Beagle-luokassa palattiin hiilen käyttöön. Tällöin luokasta tuli viimeinen Kuninkaallisen laivaston hiilikäyttöisenä valmistettu alusluokka. Luokka oli myös merkittävästi pienempi kuin edellinen hiilikäyttöinen River- eli E-luokka. Hiileen päädyttiin, kun Amiraliteetissä heräsi epäilys maan öljyvarantojen riittävyydestä laivaston tarpeisiin.
PA-järjestelmä
Erilaisia laiteyhdistelmiä
Miksaajan toimena on säätää äänentasot sopiviksi, mutta sitä tehtävää voivat hoitaa myös esiintyjät mikäli he osaavat käyttää mikseriä. Keskeisenä riskinä on mikrofonin säätäminen liian herkällä, jolloin ääni voi alkaa kiertää. Mitä kaikuisemmassa tilassa ääntä toistetaan, sitä suurempi riski akustiselle kierrolle on.
Amerikan Suomalainen (Hancock)
Amerikan Suomalainen (vuoteen 1896 saakka Kuparisaaren Sanomat) oli Michiganin Hancockissa vuosina 1894–1899 ilmestynyt amerikansuomalainen sanomalehti.
PA-järjestelmä
Lähteet
Siirretty artikkelista äänentoisto
Beagle-luokka (hävittäjä)
Suunnittelu
Aiemmista luokista poiketen luokan alukset muistuttivat runsaasti toisiaan. Aluksilla oli kolme savuhormia, vaikka niiden pituus ja suuruus vaihteli valmistajien välillä. Alukset suunniteltiin alun perin aseistaviksi viidellä 12 naulan tykillä, mutta niistä kaksi korvattiin viimeisissä Tribal-luokan aluksilla käyttöön otetuilla nelituumaisilla. Alusluokka oli myös ensimmäinen, mille asennettiin Swiftillä testatut 21 tuuman torpedoputket.
Aluksen 12 naulan tykit siirrettiin keskilaivaan, jotta niiden käyttö mahdollistuisi kovassakin merenkäynnissä. Lisäksi luokan komentosiltaa korotettiin.
Amerikan Suomalainen (Hancock)
Emil Hendricksonin perustama viikkolehti Kuparisaaren Sanomat oli vuonna 1881 lakanneen Sankarin Maineen jälkeen seuraava Hancockissa ilmestynyt suomenkielinen sanomalehti. Se siirtyi oston kautta Victor Burmanille, joka muutti lehden nimeksi Amerikan Suomalainen. Vuonna 1899 Burman myi lehden calumetilaiselle yhtiölle, joka alkoi julkaista sitä nimellä Suometar.
Amerikan Suomalainen -nimellä on ilmestynyt myös toinen lehti Massachusettsin Fitchburgissa vuosina 1926–1930.
Naisten urheilu
Naisten urheilu tarkoittaa urheilukilpailuja, joihin saavat osallistua vain naispuoliset urheilijat.
Nykyajan olympialajeista yksinomaan naisten lajeja ovat taitouinti, rytminen voimistelu ja softball. Monessa muussakin lajissa naisille on omat sarjansa, koska miehillä on urheilussa fyysinen etu naisiin nähden. Joissakin lajeissa kilpaillaan sekajoukkueilla, joissa täytyy olla sekä miehiä että naisia. Tällaisia lajeja ovat esimerkiksi tennis, sulkapallo, ohjaskelkkailu ja taitoluistelu. Miehet ja naiset kilpailevat samoissa kilpailuissa toisiaan vastaan esimerkiksi esteratsastuksessa ja purjehduksen Nacra 17 -luokassa. Monessa lajissa naiset saavat omien sarjojensa lisäksi kilpailla myös miesten kilpailuissa.
Erottelun perusta
Naiset saavuttivat miehiä tulostasossa 1970-luvulla ja 1980-luvulla selvästi. Myöhemmin tämän havaittiin johtuneen laajamittaisesta dopingin käytöstä. Sukupuolierot tulostasossa ovatkin kääntyneet dopingvalvonnan tehostumisen myötä jälleen kasvuun.
Murrosiän vaikutukset
Keskimääräinen 14-vuotias tyttö on saavuttanut juoksunopeudessa jo lähes maksimitasonsa. Murrosikä aiheuttaa tytön kehoon joitain sellaisia muutoksia, jotka ovat joissain lajeissa urheilullisen suorituskyvyn kannalta haitallisia. Lantion leventyminen ja kehon rasvapitoisuuden kasvu heikentää esimerkiksi voimistelijan suoritustasoa ratkaisevasti, minkä vuoksi parhaat naisvoimistelijat ovatkin teini-ikäisiä. Moni urheileva tyttö lopettaa urheilun murrosiässä, kun hänelle kasvaa rinnat. Suurin osa teini-ikäisistä tytöistä sanoo rintojensa haittaavan urheilemista. Yleisin vaiva on rintojen pomppiminen juostessa, mikä johtuu siitä, että rinnoissa ei ole sisäistä tukirakennetta. Pomppimisen estämiseksi jotkut naiset käyttävät urheillessaan urheiluliivejä.
Naiseuden määrittely
Naiseus määritellään kilpaurheilussa sukupuolitestillä. Urheilijoiden sukupuolitestauksen tarkoitus on varmistaa olympialaisen peruskirjan mukainen "reilu peli" samaan sarjaan osallistuvien kohdalla ja estää epäoikeudenmukaiset edut. Testaus aloitettiin kansainvälisissä kilpailuissa virallisesti vuonna 1966, ja menetelmät ovat muuttuneet vuosikymmenien saatossa. Alussa testattiin sukupuolikromosomeja, ja nykyisin testaus perustuu testosteronihormonitasoihin. Naisten kilpailuihin saavat osallistua myös transnaiset, kunhan he ovat alentaneet testosteronitasoaan riittävästi.
1800-luvulla
Naisten urheileminen aina 1870-luvulle saakka oli epäkilpailullista ja epämuodollista. Naiset harrastivat esimerkiksi ratsastusta ja uintia, kunhan se ei ollut liian rasittavaa. Naisille alettiin perustaa urheiluluonteisia kerhoja 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa. Yhdysvalloissa suosittuja lajeja olivat aluksi etenkin tennis, kroketti, keilailu ja jousiammunta. Yliopistojen naisjoukkueet pelasivat koripallossa toisiaan vastaan ensimmäisen kerran vuonna 1896.
Nykyaikaiset olympialaiset
Nykyaikaisiin olympialaisiin naiset osallistuivat ensimmäisen kerran Pariisin kesäkisoissa 1900, jolloin kaikkiaan 22 naista kilpaili tenniksessä, golfissa, purjehduksessa, kroketissa ja esteratsastuksessa. Näistä tenniksessä ja golfissa naisilla oli omat sarjansa; muissa lajeissa he kilpailivat sekajoukkueissa.
Jousiammunnassa naiset ovat kilpailleet vuodesta 1904, luistelussa vuodesta 1908, vesilajeissa 1912 alkaen, miekkailussa 1924 alkaen sekä yleisurheilussa ja voimistelussa vuodesta 1928 alkaen. Senkin jälkeen naisten lajeja on lisätty kisa kisalta, ja vuodesta 1991 alkaen olympialaisten säännöt ovat edellyttäneet, että kaikissa uusissa olympialajeissa on oltava myös naisten sarja.
Vuoden 2016 kesäolympialaisissa naiset eivät kilpailleet esimerkiksi 50 kilometrin kävelyssä ja kanoottimelonnassa. Yksinomaan naisten lajeja olivat taitouinti ja rytminen voimistelu. Myös softball on ainoastaan naisille tarkoitettu olympialaji.
Muut naisten kilpailut
Naisten maailmankisat järjestettiin neljä kertaa vuosien 1922 ja 1934 välillä.
Edistäminen KOK:ssa
Kansainvälinen olympiakomitea (KOK) pyrkii edistämään naisurheilua naisurheilun lajikirjoa laajentamalla sekä erilaisin kehitysohjelmin ja stipendein. KOK pyrkii myös kasvattamaan naisten osuutta urheilujohtajista. Ensimmäinen KOK:n naispuolinen varapresidentti oli Anita L. DeFrantz, joka valittiin vuonna 1997.
Yhdysvalloissa
Yhdysvalloissa tuli vuonna 1972 voimaan laki nimeltä Title IX, joka määrää koulujen ja collegejen tarjoamaan samat urheilumahdollisuudet naisille kuin miehillekin koulujen saaman rahoituksen ehtona. Sen jälkeen lukiourheiluun osallistuvien naisten määrä on yli kymmenkertaistunut. Vuonna 2013–2014 naisia on Yhdysvaltain lukio- ja collegeurheilijoista 42 prosenttia.
Urheilutarvikkeista kuten urheiluvaatteista naiset ostavat Yhdysvalloissa vajaan kolmasosan. Yhdysvalloissa naisten ammattiurheilu kattaa noin 4 prosenttia median urheilulähetyksistä.
Naisten ammattilaisurheilusarjoja on selvästi vähemmän kuin miesten sarjoja. Naisten amerikkalaisen jalkapallon ammattilaissarja perustettiin Yhdysvalloissa vuonna 1974, koripallosarja 1978, naisten WNBA-koripalloliiga 1996, rugbyliiga 2009 ja kansallinen jalkapalloliiga 2012. Ensimmäinen naisille palkkaa pelaamisesta maksava ammattilaissarja oli kansallinen jääkiekkoliiga NWHL vuonna 2015.
Kanadassa
Naisille oli Kanadassa jääkiekon ammattilaissliiga CWHL, kunnes se lopetettiin vuonna 2019. Liigan tilalle suunnitellaan uutta ammattilaisliigaa.
Suomessa
Naisille on Suomessa omat sarjansa, mutta naiset saavat pelata myös miesten joukkueissa esimerkiksi pesäpallossa ja jalkapallossa. Koska naisjääkiekossa ei Suomessa voi ansaita elantoaan, Noora Räty ja Hayley Wickenheiser ovat pelanneet myös miesten Mestiksessä.
Muslimeilla
Muslimiyhteisöissä naisurheilijoita on suhteellisen vähän. Naisten urheilua rajoittavat muslimien kulttuuriset tavat, kuten säädyllisen pukeutumisen säännöt.
Naisten paraurheilu
Vammaisurheilusarjoissa sekajoukkueet ovat yleistyneet nopeammin verrattuna vammattomien urheilusarjoihin. Esimerkiksi pyörätuolirugbyn sekajoukkueet nähtiin 2012. Paraolympialaisissa sekajoukkueet ovat olleet pyörätuolirygbyn lisäksi sallittuina mm. jousiammunnassa, ammunnassa, pöytätenniksessä, soudussa ja curlingissa. Paraolympialaiset ovat edelleen tehneet tietä sekajoukkueiden yleistymiselle 2020-luvun taitteessa Olympialaisten joukkuesarjoissa yleisesti.
Suomalaisia menestyneitä naisparaurheilijoita ovat Tanja Kari,joka voitti aktiiviurallaan 15 paralympiamitalia. Katja Saarinen voitti Eurooppa cupin pujottelun hopeasijan 2008. Muita tunnettuja ovat mm. pituushyppääjä Ronja Oja, ratakelauksen maailmanmestari Amanda Kotaja, pyörätuolitanssija Birgitta Starast ja pararatsastaja Lilli Vehmas.
Ansiot ja tasa-arvonäkökulma
Pohjoismaissa vuonna 2017 tehdyn tutkimuksen mukaan naisurheilijoiden saamat korvaukset ovat Suomessa vain kolme prosenttia miesurheilijoiden saamista korvauksista 12 tutkitussa lajissa. Ero korostuu joukkuelajeissa kuten jääkiekossa, joissa urheilijoiden tulot määräytyvät katsojatulojen ja sponsoritulojen mukaan.
Suomessa naisurheilijoiden palkinnoista ja naisten urheilun näkyvyydestä mediassa on keskusteltu sukupuolten tasa-arvon näkökulmasta. Tasa-arvovaltuutettua on pyydetty selvittämään esimerkiksi ovatko naisten sarjojen joskus miesten sarjoja pienemmät palkintosummat ja naisurheilun heikko näkyvyys Yleisradion kanavilla tasa-arvolain vastaisia. Tasa-arvovaltuutetun lausunnoissa on todettu esimerkiksi se, että osallistumismaksujen eroihin perustuvat erot miesten ja naisten sarjojen palkinnoissa eivät ole tasa-arvolain vastaisia. Naisten urheilun suhteellisen vähäistä näkyvyyttä mediassa on perusteltu naisten urheilun vähäisemmällä kiinnostavuudella ja heikommalla tasolla miesten urheiluun nähden. Tasa-arvovaltuutetun mukaan tämä perustuu siihen virheelliseen olettamukseen, että naisten suorituksia ja tuloksia pitäisi verrata miehiin. Tasa-arvovaltuutetun mukaan naisten ja miesten urheilusta tulisi tiedottaa tasapuolisesti. Tasa-arvovaltuutettu on myös esimerkiksi huomioinut, että naisten urheilulajeille on jaettu vähemmän hallivuoroja kuin miesten lajeille.
Sorceress
Sorceress on ruotsalaisen progressiivisen metallin yhtye Opethin kahdestoista studioalbumi. Albumi julkaistiin 30. syyskuuta 2016 levymerkillä Nuclear Blast.
Vastaanotto
Albumi sai erinomaisen vastaanoton. Albumiarvosteluja keräävän Metacriticin keskiarvo albumille on 81/100, mikä perustuu kymmeneen ammattilaisarvioon. Imperiumin Niko Kaartinen antoi albumille yhdeksän tähteä kymmenestä. Hän sanoi Mikael Åkerfeldtin onnistuneen luomaan yhtenäisen ja ajattoman kokonaisuuden, jota se vielä haki kahdella edeltävällä uutta linjaa hakevalla albumillaan. Pitchfork Median arvostelija piti muuntautumista progressiivisen rockin yhtyeeksi onnistuneena ja yhtyeen kuulostavan rennommalta kuin koskaan, niin hyvässä kuin pahassakin. The Guardianin Andy O’Connor antoi albumille täydet viisi tähteä. Hän piti äänimaailmaa rikkaana sekä ”naurettavana”, että yhtye kykenee saamaan vanhanaikaisesta progressiivisesta rockista niinkin mielenkiintoista. Soundin Pekka Laine sanoi albumin olevan parhaimmillaan raskaammissa kappaleissa, ja sen progressiivisuuden olevan insinöörimäistä sekä turhankin tasapaksua. V2.fi-sivuston Jesse Kärkkäinen totesi albumin olevan yhtyeen paras julkaisu moneen vuoteen, jolla se valjastaa nykyisen tyylinsä toimivaksi konseptiksi. Hän kehui myös albumin värikästä ja monipuolista kappalemateriaalia, jota orgaaninen äänimaailma hienosti tukee.
Aleksei Barannikov
Aleksei Petrovitš Barannikov (, 21. maaliskuuta (J: 9. maaliskuuta) 1890 nykyisen Tšerkasyn alueen Zolotonoša – 5. syyskuuta 1952 Leningrad) oli neuvostoliittolainen Intian kielten tutkija ja filologi.
Aleksei Barannikov valmistui Kiovan yliopistosta ja harjoitti jatko-opintoja ensin Kiovassa ja myöhemmin Pietarissa Sergei Oldenburgin ja Fjodor Štšerbatskoin johdolla. Vuosina 1921–1936 hän toimi Leningradin elävien itämaisten kielten instituutin (Leningradin orientalistiikan instituutin) ja vuosina 1922–1952 Leningradin yliopiston professorina. Vuodesta 1934 lähtien Barannikov työskenteli Neuvostoliiton tiedeakatemian orientalistiikan instituutissa, vuodesta 1936 sen uusintialaisten kielten laitoksen esimiehenä ja vuosina 1938–1940 koko instituutin johtajana. Vuonna 1935 hänelle myönnettiin filologian kandidaatin arvo ja vuonna 1939 hänestä tuli akateemikko.
Barannikovin nopeaa urakehitystä selittää hänen roolinsa klassista indologiaa edustaneita ”porvarillisia tutkijoita” vastustaneena ”neuvostotiedemiehenä”. Vuonna 1937 suurin osa perinteisen koulukunnan edustajista joutui Stalinin vainojen uhreiksi, jolloin Barannikov sai alallaan monopoliaseman. Tieteellistä arvoa on lähinnä hänen romanien kieltä ja kulttuuria käsittelevillä tutkimuksillaan.
Festus Mogae
Festus Gontebanye Mogae (s. 21. elokuuta 1939) toimi Botswanan presidenttinä vuosina 1998–2008. Hän on kotoisin Serowen kylästä. Mogaen edeltäjä valtionpäämiehenä oli Quett Masire ja seuraaja Ian Khama.
Mogae on opiskellut taloustiedettä Sussexin ja Oxfordin yliopistoissa, Englannissa. Hän oli Botswanan varapresidentti vuosina 1992–1998.
20. lokakuuta 2008 Mogaelle myönnettiin palkinto hyvästä hallinnosta. Tarkemmiksi syiksi kerrottiin Mogaen vahvistaneen maansa demokratiaa, jakaneen timanttikaupoista saatua varallisuutta kansalle ja ottaneen rohkean johtajan roolin AIDS-epidemian keskellä. thumb|Festus Mogae [[George W. Bushin vieraana kesäkuussa 2005]]
Litiumjodidi
Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa litiumjodidi on valkoista kiteistä ainetta. Aineen väri on usein kellertävä, johtuen siitä, että se hitaasti hajoaa muodostaen jodia. Yhdisteen alkeiskoppi on kuutiollinen. Kidevedettömän litiumjodidin lisäksi tunnetaan kidevedelliset mono-, di- ja trihydraatit (LiI·H2O, LiI·2H2O ja LiI·3H2O). Kidevesi poistuu näiden rakenteesta kuumennettaessa alennetussa paineessa. Litiumjodidi liukenee erittäin hyvin veteen. Veden lisäksi se liukenee myös eräisiin orgaanisiin liuottimiin kuten metanoliin, etanoliin ja asetoniin.
Valmistus ja käyttö
Kidevedetöntä litiumjodidia voidaan valmistaa kuumentamalla litiumin ja jodin seosta tai litiumhydridin ja jodin välisellä reaktiolla dietyylieetterin toimiessa liuottimena. Kidevedellistä litiumjodidia valmistetaan tyypillisimmin neutraroimalla litiumhydroksidia tai -karbonaattia vetyjodidilla.
Litiumjodidia käytetään litiumioneja johtavana elektrolyyttinä paristoissa, joilta vaaditaan pitkää kestoaikaa. Tämän vuoksi se on elektrolyyttimateriaalina esimerkiksi sydämentahdistimissa käytettävissä litium-jodiparistoissa. Orgaanisen kemian synteeseissä litiumjodidia käytetään aldoliadditioiden ja aldolikondensaatioiden katalyyttinä, epoksidirenkaita avaavana reagenssina, estereiden dekarboksylointiin ja jodidi-ionien lähteenä. Yhdistettä käytetään myös valokuvausreagenssina.
Andrew Garfield
Andrew Russell Garfield (s. 20. elokuuta 1983 Los Angeles, Kalifornia) on englantilais-yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa Antonia elokuvassa The Imaginarium of Doctor Parnassus (2009), Jack Burridgeä elokuvassa Boy A (2007) ja Eduardo Saverinia elokuvassa The Social Network (2010). Garfield näytteli pääosaa The Amazing Spider-Man -elokuvasarjassa (2012-2014).
Vuonna 2016 Garfield sai parhaan miespääosan Oscar- ja Golden Globe -ehdokkuudet Desmond Dossin roolistaan Mel Gibsonin sotaelokuvassa Hacksaw Ridge – aseeton sotilas (2016).
Vuonna 2018 Garfield palkittiin parhaan miespääosan Tonylla näytelmästä Angels in America. Hän on ehdolla vuoden 2022 Oscar-gaala ssa parhaan miespääosan palkinnon saajaksi roolistaan elokuvassa Tick, Tick... Boom!.
Kryonerída
Kryonerída (myös Krionerída; virallisesti Δημοτική Ενότητα Κρυονερίδας, Dimotikí Enótita Kryonerídas) on yksi Apokóronaksen kunnan kunnallisyksiköistä ja entinen itsenäinen Kreikan kunta. Se sijaitsee Chanián alueyksikössä Kreetan alueella. Kunnallisyksikön väkiluku on 1 993 (vuonna 2011).
Kryonerídan kunnallisyksikkö käsittää Apokóronaksen kunnan eteläosan. Sen suurin asutus on kunnan kuntakeskus Vrýses. Kryonerída oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Apokóronaksen kunnaksi yhdessä Arménoin, Así Gonián, Fresin, Georgioúpolin ja Vámoksen kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
thumb|none|240px|Vaféen kylä.
Kunnallisyksikön osat
Kryonerídan kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kyläyhdyskunnista ja asutuksista:
Huomispäivän uutisia
Huomispäivän uutisia (News from Nowhere) on englantilaisen taiteilijan, kirjanpainajan, sosialistin ja yhteiskuntakriitikon, William Morrisin, vuonna 1890 kirjoittama kirja, joka on sekoitus utopistista sosialismia ja tieteiskirjallisuutta. Teoksen on julkaissut suomeksi Savukeidas-kustantamo vuonna 2008.
Teos sijoittuu 2000-luvun alun Lontooseen, ja se oli tarkoitettu viestiksi viktoriaanisen ajan ihmisille sekä tuleville sukupolville. Teknologinen konservatiivi ja nostalginen utopisti Morris kehittelee kirjassa ihanteellisen ekologis-sosialistisen utopian, jossa kapitalismin sairaudesta on parannuttu uudenlaiseen yhteisöllisyyteen.
Giovanni Fossà
Fossà kuoli 83-vuotiaana virassa. Hänen seuraajakseen tuli Giovanni Giorgis.
NHL 14
NHL 14 on EA Canadan kehittämä ja EA Sportsin julkaisema jääkiekkoaiheinen urheilupeli. Peli julkaistiin PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle syyskuussa 2013. Pelin kannessa esiintyy kanadalainen Martin Brodeur. Brodeur voitti kansikuvaäänestyksen viimeisessä vaiheessa venäläismaalivahti Sergei Bobrovskin. Brodeurista tulee ensimmäinen maalivahti NHL-pelin kannessa sitten John Vanbiesbrouckin, joka esiintyi kannessa NHL 97 -pelissä. Suomessa julkaistiin myös SM-Liiga-edition, jossa on kaikki SM-Liiga joukkueet. NHL 14 juhlistaa myös NHL-pelisarjan 20:tta juhlavuotta julkaisemalla pelin mukana parannellun NHL ’94 -pelimuodon. Peli oli toistaiseksi viimeinen, jossa Jokerit oli mukana ennen siirtymistä KHL:ään.
Pelissä Gary Thorne toimii viimeistä kertaa NHL-pelisarjassa selostajana.
Liigat
Pelissä on seuraavat liigat:
Uusina joukkueina peliin tulee Utica Comets, Iowa Wild, Örebro HK, Leksands IF ja HC Lausanne.
Areenat
Peli sisältää kaikkien NHL-joukkueiden areenat ja viiden NLA joukkueen hallit. Pelissä on myös Hartwall Arena ja Globen.
ORP Orkan
ORP Orkan (, viirinumero G90) oli Puolan laivaston toisen maailmansodan aikainen M-luokan hävittäjä, jonka Britannian hallitus lainasi Puolalle.
Valmistus
Alus aloitti palveluksensa 18. marraskuuta 1942 Kotilaivastossa. Se valmistui 5. joulukuuta, minkä jälkeen vastaanottotarkastukset aloitettiin. Sen varustamisen, aseiden koeammuntojen sekä kallistuskokeiden päätyttyä alus siirtyi Scapa Flowhun miehistön koulutukseen sekä valmistautumaan palvelukseen laivastossa.
Palvelus
Koulutuksen päätyttyä alus liittyi 17. hävittäjälaivueeseen, jonka muodostivat HMS Obdurate, HMS Obedient, HMS Onslow, HMS Opportune, HMS Oribi ja HMS Orwell. Alus suojasi 23. tammikuuta HMS Echon, HMS Eclipsen, HMS Faulknorin, HMS Inglefieldin, HMS Montrosen, HMS Queensboroughin ja HMS Raiderin kanssa taistelulaiva HMS Ansonia sekä risteilijä HMS Sheffieldiä, jotka olivat Neuvostoliittoon matkanneen saattueen JW52 kaukosuojausosastona. Alus erkani seuraavana päivänä osastosta jääden Kotilaivaston alusten suojaksi.
Alus suojasi 30. tammikuuta samoja aluksia Inglefieldin, Oribin ja Obedientin kanssa oltaessa palaavan saattueen RA52 kaukosuojausosastona, joka erkani 2. helmikuuta saattueesta. Alus suojasi 21. helmikuuta saattuetta JW53 Eclipsen, HMS Furyn, HMS Impulsiven ja HMS Intrepidin kanssa. Alus erkani 27. helmikuuta saattueesta RA53 risteilijä HMS Scyllan kanssa.
Orkan liittyi 1. maaliskuuta saattueesen RA53, josta se erkani 10. maaliskuuta JW53:n kohdattuaan. Alus suojasi 16. maaliskuuta kuningas Yrjö VI:n Scapa Flowhun tarkastamaan Kotilaivastoa. Seuraavana päivänä alus osallistui kuninkaalle pidettyihin näytöksiin.
Alus lähti Biskajanlahdelta noutamaan Gibraltarilla 4. heinäkuuta lento-onnettomuudessa surmansa saaneen kenraali Sikorskin ruumista. Britteinsaarille palattuaan alus palasi Kotilaivastoon laivueeseensa. Se määrättiin huollettavaksi matkaten Humberiin. Alus siirrettiin 30. heinäkuuta Hullissa Brigham and Cowanin telakalle.
Orkan palasi 25. elokuuta koeajojen jälkeen palvelukseen, minkä jälkeen se matkasi Scapa Flowhun. Alus siirretiin syyskuussa läntisen reitin alaisuuteen suojaamaan Atlantin saattueita. Se muodosti 3. Tukiryhmän HMS Musketeerin, Oribin ja Orwellin kanssa. Tukiryhmä suojasi 28. syyskuuta saattuetta ONS19 10. Saattajaryhmän kanssa. Ryhmä erkani kaksi päivää myöhemmin saattueesta, kun se kääntyi pohjoiseen harhauttaakseen sukellusveneitä.
Alus liittyi 7. lokakuuta tukiryhmän mukana saattueeseen SC143 taisteluun Rossbach sukellusveneryhmää vastaan. Musketeer havaitsi sukellusvene U-378 radioliikenteen. Hävittäjien hyökätessä sukellusvene laukaisi akustisen T5-torpedon, joka ei kuitenkaan osunut kohteeseensa. Sukellusvene hyökkäsi seuraavana päivänä uudelleen, jolloin Orkaniin osui akustinen torpedo. Alus upposi viidessä minuutissa, ja siitä pelastui ainoastaan 44 henkeä.
Örkelljunga
Örkelljunga on samannimisen Örkelljungan kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Skånen läänissä ja Skånen historiallisessa maakunnassa Etelä-Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 4 818 asukasta.
ProCom
ProCom – Viestinnän ammattilaiset ry on Suomen suurin viestinnän ammattilaisten järjestö. Liitto aloitti toimintansa nimellä Suomen Tiedottajien Liitto vuonna 1978 jolloin sen edeltäjät vuonna 1947 perustettu Tiedotusmiehet ry sekä vuonna 1955 perustettu Henkilöstölehtien yhdistys yhdistivät voimansa.
Vuonna 2022 ProComiin kuuluu noin 2 600 viestinnän parissa työskentelevää ammattilaista, jotka toimivat asiantuntijoina, päälliköinä, johtajina, yrittäjinä ja konsultteina tai opiskelevat alaa. Järjestön tärkeimpiä tehtäviä ovat jäsentensä ammattitaidon kehittäminen sekä verkostoitumismahdollisuuksien tarjoaminen sekä viestintäalan yhteiskunnallinen vaikuttaminen.
ProCom tutkii viestintäalaa, ja suurin tutkimus on joka toinen vuosi toteutettava Viestinnän ala -tutkimus (ent. Viestinnän ammattilaiset -tutkimus) muiden viestintäjärjestöjen kanssa. ProCom julkaisee myös vertaisarvioitua ProComma Academic -viestinnän kausikirjaa, jolla on ensimmäisen tason Jufo-luokitus. Vuonna 2012 ProCom julkaisi kattavan alan historiateoksen Vuosisata suhdetoimintaa − Yhteisöviestinnän historia Suomessa.
ProCom jakaa joka vuosi Vuoden viestintäpalkinnot. Palkintokategorioita ovat Vuoden viestintäammattilainen, Vuoden johtaja, Vuoden viestintäteko sekä elämäntyöpalkinto. Järjestön hallituksen puheenjohtajana on marraskuusta 2021 asti toiminut Maria Mroue. ProComin toimitusjohtajana toimii 1.9.2022 alkaen Jarno Forssell. Forssell seurasi toimitusjohtajana ProComia 17 vuotta johtanutta FT, dosentti Elina Melginiä.
ProCom on Viestinnän eettisen neuvottelukunnan VENin taustayhteisö ja perustajajäsen. ProCom on myös kansainvälisen eri maiden viestintäalan yhdistysten globaalin kattojärjestön Global Alliancen (GA) jäsen.
Essexin piirikunta (New York)
Essexin piirikunta on Yhdysvaltojen New Yorkin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 37 300 vuonna 2018 ja sen pinta-ala on 4 962 neliökilometriä. Piirikunnan hallintokeskus on Elizabethtown.
Piirikunta perustettiin vuonna 1799 ja se on saanut nimensä Englannissa sijaitsevalta Essexin shire-kreivikunnalta.