cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vesankajärvi
Vesankajärvi on Keski-Suomessa Jyväskylässä Vesangan lähellä sijaitseva järvi. Sen kanssa samalla korkeudella on Vähä-Vesanka, joita yhdistävät toisiinsa Väli-Vesangassa oleva kapea salmi. Jos järvialtaat olisivat samaa järveä, olisi sen pinta-ala 305 hehtaaria.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 203 hehtaaria eli 2,0 neliökilometriä, se on 3,2 kilometriä pitkä ja 1,7 kilometriä leveä. Järvessä on pääaltaan lisäksi Väli-Vesanka, jonka salmen poikki on rakennettu Haapamäki–Jyväskylä-rautatien penger kapealla sillalla. Pohjoispäässä sijaitsevat Tapaninniemi ja Kiponniemi, joiden taaksi jää suojaan erilliset lahdet. Järven kaakkoispää muodostuu 1,6 kilometriä pitkästä järvenselästä, jonka pohjukassa sijaitsee Vesangan asuinalueita. Järvellä on kartan mukaan neljä saarta, joista suurin on Iso Sikosaari. Muut saaret ovat Pieni Sikosaari, Kuoliosaari ja eräs kartassa nimettömänä piirretty saari. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuus on 10,25 miljoonaa kuutiometriä eli 0,01025 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 5,1 metriä ja suurin syvyys on 22 metriä. Syvin kohta sijaitsee Kiponniemen länsirannan tuntumassa. Järvellä on lisäksi kaksi yli 17 metriä syvää syvännettä. Järven rantaviivan pituus on 15,3 kilometriä ja sen rannat ovat pääasiassa metsämaata vaikka suotakin esiintyy. Rantaan putoavat Multamäen rinteet, mutta muuten rannat ovat alavia. Järvelle näkyy Humalamäki, jonka huippu kohoaa 35 metrin korkeudelle. Korkeimmat mäet sijaitsevat kuitenkin järven kaakkoispäässä, missä Koskenmäki ja Möykynmäki kohoavat kauempana 55 metrin korkeuteen. Järven asutus on haja-asutusta, mutta Vesanka ja Kettulanmäki muodostavat asutusalueen. Rannoille on rakennettu yli 60 vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tiet rautatien takana kulkevalta valtatieltä 18, sekä siitä haarautuvalta yhdysteiltä 16683 ja 16681. Järven kaakkoisosassa on uimaranta.
Vedenlaatu
Vesankajärvi on tummavetinen humusjärvi, jonka ekologinen luokitus on vuonna 2013 ollut hyvä. Järven vedenlaatua on tutkittu useampi vuosikymmen. Veden kokonaisfosforipitoisuus on ollut keskimäärin 18 mikrogrammaa litrassa vettä (μg/l), joten tämän arvon perusteella järvi on lievästi rehevöitynyt. Vedessä elävien levien määrää mitataan usein klorofyllipitoisuudella, jonka on ollut keskimäärin 11,8 μg/l. Tällaisia arvoja saadaan rehevistä järvistä. Veden happipitoisuus on alusvedessä lämpötilakerrostuneisuuden aikana ollut laskussa ja loppukesällä tai lopputalvesta on alusvedessä ilmennyt happivajausta. Veden happamuustaso on ollut keskimäärin pH 6,6.
Istutuksia
Järveen on vuosina 2005–2014 istutettu kuhaa, siikaa ja rapua.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Muuratjärven valuma-alueella (14.28), jonka Vesankajärven valuma-alueeseen (14.286) järvi kuuluu. Valuma-alueesta 79 % on metsämaata, 11 % suomaata, 10 % vesialueita ja 4 % viljelymaata. Järven vedenpinnan korkeus on 145,5 metriä mpy.
Vesankajärvi on valuma-alueensa pääjärvi, joka kokoaa kaikki yläpuoliset vedet itseensä ja laskee ne eteenpäin Kuusjärven alueen (14.285) läpi Muuratjärven lähialueeseen (14.281). Tämä tekee Vesankajärven valuma-alueesta Muuratjärven valuma-alueen (14.28) latvavesistön. Järveen laskee vesiä pääasiassa pohjoisesta päin. Niitä tuovat Turvakkojoki ja Suolijoki, jotka laskevat ensin Koveroiseen (15 ha), sekä Saarijärven (29 ha), Kalliojärvi (23 ha) ja Pitkäjärven (15 ha) kautta tuleva oja. Suolijoen valuma-alueella sijaitsevat esimerkiksi Kolujärvi (11 ha), Vasarainen (51 ha), Pieni-Vasarainen (20 ha) ja Iso-Musta (36 ha). Turvakkojoen valuma-alueella sijaitsevat Kinnaslampi ja Örö (4 ha).
Vesankajärven lähialueella on siihen suoraan laskevia järviä. Sen luoteisrantaan laskee Ykshaukinen (3 ha) ja sen eteläpäähän pieni Valkolampi (1 ha).
Vesankajärvi laskee Vähä-Vesankaan (102 ha), jonka kautta vesireitti etenee Kuohun kylän suuntaan Neulajokea pitkin Iso-Lampsiin, Vispiläjokea pitkin Kuusjärveen ja Myllyjokea pitkin Muuratjärveen. Tämän jälkeen on jäljellä lyhyt Muuratjoki, joka laskee Päijänteeseen saariston suojaan Lehtiselälle.
Resolve
Resolve on yhdysvaltalaisen rockyhtye Foo Fightersin kolmas singlejulkaisu albumilta In Your Honor. Single julkaistiin vuonna 2005 ja kappale menestyi hyvin. Siitä tehtiin myös musiikkivideo.
Euro Hockey Challenge
Euro Hockey Challenge (EHC) on vuodesta 2011 lähtien pelattu turnausformaatti, jonka tarkoituksena on, että Euroopan pienemmät jääkiekkomaat pääsevät haastamaan isompia joukkueita.
Icheon
Icheon (, hanja 利川市) on kaupunki Etelä-Korean Gyeonggin maakunnassa. Se sijaitsee linnuntietä 52 kilometriä Soulista kaakkoon. Vuonna 2016 kaupungin väkiluvuksi arvioitiin 210 359.
Hermostopiena
Hermostopiena on alkion kehityksessä esiintyvä tilapäinen rakenne, josta erilaistuu monia soluja kehon eri osiin. Se sijaitsee epidermin ja hermostoputken välissä. Hermostopiena irtoaa ektodermistä ja muodostaa muun muassa ääreishermoston.
Alkuperä
Neurulaatiossa tapahtuvan hermostoputken sulkeutumisen seurauksena muodostuu hermostopiena, joka sijaitsee selänpuoleisesti hermostoputkeen nähden. Hermostopienaa on lähes koko sikiön pituudelta, ja sen kehitys tapahtuu monessa eri osassa. Osa hermostopienaperäisitä soluista saa määrätyn tehtävän jo ennen irtautumistaan hermostopienasta. Tätä kutsutaan varhaiseksi määräytymiseksi.
Richard Freitag
Richard Freitag (s. 14. elokuuta 1991) on saksalainenn uransa lopettanut mäkihyppääjä, jonka ensimmäinen maailmancupkausi oli 2009–2010. Hän voitti maailmanmestaruuden sekajoukkuemäen kilpailussa vuonna 2015 ja joukkuemäessä vuonna 2019. Hän on saavuttanut eri joukkuekilpailuissa viisi muuta arvokisamitalia. Hänen parhaat henkilökohtaiset arvokisasijoituksensa ovat lentomäen MM-pronssi vuodelta 2018 sekä kaksi kuudetta sijaa vuoden 2013 MM-kilpailuissa.
Ura
Seuraavalla kaudella Freitag vakiinnutti paikkansa Saksan joukkueessa. Oslon MM-kilpailuissa 2011 hän oli suurmäessä viidestoista ja suurmäen joukkuekilpailussa neljäs. Ensimmäisen palkintosijansa maailmancupissa Freitag saavutti Lillehammerin normaalimäen kilpailussa joulukuussa 2011 oltuaan toinen. Myöhemmin samassa kuussa hän saavutti ensimmäisen osakilpailuvoittonsa Harrachovin toisessa kilpailussa. Tammikuussa hän sijoittui Zakopanessa kaksi kertaa toiseksi. Vikersundin lentomäen MM-kilpailuissa 2012 Freitag sai joukkuekilpailussa hopeaa ja oli henkilökohtaisen kilpailun yhdeksäs. Hän oli toinen Trondheimin maailmancup-osakilpailussa maaliskuussa. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui kuudenneksi.
Kaudella 2012–2013 Freitag oli toinen Sotšin normaalimäen toisessa osakilpailussa ja Wislassa. Hän voitti lentomäen maailmancupkilpailun Oberstdorfissa. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 hän oli sekä normaalimäessä että suurmäessä kuudes. Joukkuemäestä hän voitti hopeaa ja sekajoukkuemäestä pronssia Saksan joukkueen kanssa. Hän voitti Lahden maailmancupkilpailun ja oli toinen Trondheimissa. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui kahdeksanneksi.
Kaudella 2013–2014 Freitag sijoittui kolmanneksi Lillehammerin normaalimäen kilpailussa sekä Zakopanen yhden kierroksen suurmäen kilpailussa. Kaudella 2014–2015 hän voitti Engelbergin ensimmäisen kilpailun ja Innsbruckin kilpailun. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui normaalimäessä seitsemänneksi, suurmäessä 15:nneksi ja oli mukana Saksan sekajoukkuemäen kultaa voittaneessa joukkueessa. Kulmin lentomäen MM-kilpailuissa 2016 hän sijoittui henkilökohtaisen kilpailun kahdeksanneksi ja oli mukana Saksan hopeajoukkueessa. Maailmancupkauden 2015–2016 kokonaispisteissä hän oli yhdeksäs. Kaudella 2016–2017 hän oli Zakopanessa kolmas. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui normaalimäessä yhdeksänneksi.
Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 Freitag voitti kultaa joukkuemäessä sekä sijoittui normaalimäessä viidenneksi ja suurmäen kilpailussa yhdeksänneksi.
Groteski (typografia)
Groteski ( 'ilman pääteviivaa') on pääteviivattomista eli päätteettömistä kirjaintyypeistä käytetty nimitys (vrt. antiikva). Selkeytensä vuoksi groteskikirjaimet soveltuvat parhaiten otsikoiksi, joskin niitä käytetään myös leipätekstissä, varsinkin verkkosivuilla. Groteskikirjaintyypit sopivat hyvin myös luetteloihin ja taulukoihin. Tunnettuja groteskikirjaintyyppejä ovat Arial, Century Gothic, Helvetica, Verdana ja Gill Sans.
Groteskikirjaintyypit jaetaan usein kolmeen pääryhmään : Alun perin nimitys groteski oli pilkkanimi, joka juontui ranskan kielen sanasta grotesque, suhteeton tai luonnoton. Ivailu johtui siitä, että ensimmäiset 1800-luvun alun groteskit vaikuttivat tuolloin yleisten uusantiikvojen rinnalla hyvin oudoilta.
Perinteisestä groteskista tuli 1920-luvulla tyypillinen funktionalistinen kirjasinlaji, joka antaa teknisen ja viileän vaikutelman. Tunnettuja perinteisiä groteskikirjaintyyppejä ovat Akzidenz-Grotesk, Helvetica ja Univers.
Geometriset groteskit perustuvat säännöllisiin geometrisiin muotoihin, esimerkiksi O-kirjain on tavallisesti aivan pyöreä. Geometriset kirjaintyypit antavat modernin vaikutelman. Tunnettuja geometrisia groteskikirjaintyyppejä ovat Futura, Gotham ja Industria.
Humanistiset groteskit ovat luonteeltaan eniten kalligrafisia, niiden viivojen paksuudessa on enemmän vaihtelua ja ne ovat luettavampia kuin muut groteskikirjaimet. Tunnettuja humanistisia groteskikirjaintyyppejä ovat Gill Sans ja Optima.
Pekka Karjala
Pekka Karjala (4. lokakuuta 1954 Oulu) on entinen suomalainen jääkiekkoilija ja jääkiekkovalmentaja. Karjala pelasi uransa aikana Suomessa jääkiekon SM-liigaa ja I-divisioonaa Oulun Kärpissä sekä Ruotsissa Division 1:sta Luleå HF:ssa.
Karjala pelasi SM-liigassa yhteensä 117 ottelua. Oulun Kärppiä hän edusti yhteensä seitsemän kauden aikana 168:ssa ottelussa. Karjala toimi kaudella 1995–1996 Kiimingin Kiekko-Poikien päävalmentajana II-divisioonassa.
Harmageddonin taistelu
Harmageddonin taistelu on Ilmestyskirjan mukaan aikojen lopulla käytävä viimeinen suuri taistelu, johon Gog ja Magog sekä muut Jumalan viholliset kerääntyvät Pedon kanssa. Nimi esiintyy Ilmestyskirjan jakeessa 16:16, ja se liittyy suoranaisesti ”Jumalan, Kaikkivaltiaan, suuren päivän sotaan”. Sanaa käytetään erityisesti siitä tilasta eli tilanteesta, johon ”koko asutun maan kuninkaat” kootaan Jumalaa ja hänen Jeesuksen Kristuksen hallinnassa olevaa valtakuntaansa vastaan.
Paikasta käytetään eri käännöksissä muotoa Harmageddon (KR-92, UTN) tai Armageddon (Il 16:14, 16, KR-1776, AT, KJ, JB, RS, TEV). Ilmestyskirjan kertomuksen mukaan maan kuninkaiden yhtyneet joukot kootaan ”paikkaan [eräs kreikk. sanan to′pos muoto], joka hepreaksi on nimeltään "Har-Magedon"" (Il 16:16). Raamatussa sana to′pos voi tarkoittaa kirjaimellista paikkaa (Mt 14:13, 15, 35), jonkun mahdollisuutta eli ”tilaisuutta” (Ap 25:16) tai kuvaannollista valta-aluetta, tilaa eli tilannetta (Il 12:6, 14). Tekstiyhteyden mukaan ”paikka”, johon maan yhtyneet sotavoimat marssivat, viittaa viimeksi mainittuun merkitykseen. Hepreasta juontuva nimi Har-Magedon merkitsee yksinkertaisesti ’Megiddon vuorta’.
Megiddon muinaiset taistelut
Muinainen Megiddo sijaitsi pronssikaudella Egyptin ja syyrialais-babylonialaien vaikutusalueen rajalla, joten sen hallinnasta käytiin useita ankaria taisteluja. Egyptiläiset Thutmosis III:n joukot voittivat siellä syyrialais-palestiinalaisen liittokunnan vuonna 1478 eaa., ja Juudan kuningas Joosia pyrki siellä pysäyttämään faarao Nekhon joukot 600-luvulla eaa. Joosia kuitenkin hävisi taistelun. Tapahtuman katsotaan vaikuttaneen syvästi Raamatun kirjoittajiin ja nostaneen linnoituksen paikaksi, jossa tulee tapahtumaan maailmanhistorian loppuselvittely.
Cliffs of Dover
Cliffs of Dover on yhdysvaltalaisen kitaristi Eric Johnsonin instrumentaalikappale vuonna 1991 julkaistulta albumilta Ah Via Musicom. Kappale voitti vuonna 1992 Grammy-palkintogaalassa Best Rock Instrumental Performance -sarjan (suom. Paras instrumentaalirock -kappale).
Nauhoituksissa Johnson käytti Gibson ES-335-kitaraa, mutta hän yleensä soittaa kappaleen Fender Stratocasterilla.
"Cliffs of Doverin" cover-versiota pystyy soittamaan Guitar Hero III: Legends of Rock -videopelissä. Kappale on pelin toinen instrumentaalikappale An Endless Sporadic -yhtyeen "Impulse"-kappaleen lisäksi.
Charlotte Checkers
Charlotte Checkers on yhdysvaltalainen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Pohjois-Carolinan osavaltiosta Charlottesta. Seura pelaa AHL-liigassa sen itäisen konferenssin atlantti divisioonassa. Checkers on NHL-seura Florida Panthersin farmijoukkue.
Charlotte Checkersin farmiseura ECHL-liigassa on Florida Everblades.
Historia
Ensimmäinen Charlotte Checkers perustettiin 1956, jolloin kaksi kautta toiminut Baltimore Clippers siirrettiin Charlotteen. Nimellä Charlotte Clippers seura pelasi EHL-liigassa sen lopettamiseen 1973 saakka. Vuonna 1960 seura nimettiin uudelleen Charlotte Checkersiksi. Checkers voitti EHL:n mestaruuden 1957, 1971 ja 1972. Vuonna 1973 Checkers jatkoi EHL:n seuraajassa SHL-liigassa, jonka mestaruuden seura voitti 1975 ja 1976. Charlotte Checkers lopetti toimintansa samaan aikaan kun SHL lakkautettiin vuonna 1977.
Charlotte Checkers perustettiin uudelleen vuonna 1993 ja se liittyi ECHL-liigan. Checkers selviytyi pudotuspeleihin liigassa pelatuissa 15 kauden aikana kymmenen kertaa, ja parhaimmillaan voitti liigan mestaruuden Kelly Cupin 1996. Vuonna 2010 Checkersin omistaja osti AHL-seura Albany River Ratsin ja siirsi sen Charlotteen. Albany oli Carolina Hurricanesin farmijoukkue, ja se haluttiin lähemmäs seuran kotikaupunkia Raleighia.
Checkersin ECHL-kokoonpano yhdistettiin Charlotteen siirtyneeseen AHL-joukkueeseen, joka sai nimekseen Charlotte Checkers. Ennen yhdistymistä Charlotte oli toiminut New York Rangersin ja Colorado Avalanchen farmijoukkueiden farmina.
Joukkue kaudella 2023–2024
(Tilanne 18. elokuuta 2023)
Joukkueenjohto
Lähde: EliteProspects
Henrik Ramsay
Carl Henrik Wolter Ramsay (31. maaliskuuta 1886 Helsinki – 25. heinäkuuta 1951 Visby) oli suomalainen Ruotsalaisen kansanpuolueen poliitikko ja talousmies.
Ura
Henrik Ramsayn vanhemmat olivat todellinen valtioneuvos August Ramsay ja tämän ensimmäinen puoliso suku- ja historiantutkija Julia (Jully) Maria Ekström. Ramsay pääsi ylioppilaaksi 1903 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1906 ja opiskeli sitten Berliinissä 1906 ja 1907–1909. Ramsay suoritti filosofian tohtorin tutkinnon kemian alalta vuonna 1909 Helsingin yliopistossa ja toimi valmistuttuaan muun muassa sokeritehtaan kemistinä Venäjällä ja sen jälkeen Töölön sokeritehtaan apulaisjohtajana 1911–1914, kamariherra Hjalmar Linderin liikeyritysten johtajana 1914–1916 ja Hietalahden sokeritehtaan toimitusjohtajana 1916–1919.
Suomen itsenäisyyden alkuvuosina Ramsay oli Suomen Höyrylaiva Osakeyhtiön toimitusjohtaja vuosina 1920–1946 ja 1948–1951 sekä myös sen hallintoneuvoston puheenjohtajana vuodet 1934–1946. Hän oli J. W. Rangellin hallituksessa kansanhuoltoministerinä ja Edwin Linkomiehen hallituksen ulkoasiainministeri jatkosodan aikana vuosina 1943–1944. Sotasyyllisyysoikeudenkäynnissä hänet tuomittiin vankeuteen 2,5 vuodeksi (1946–1947).
Ministeri Ramsay oli monipuolinen vaikuttaja suomalaisessa yhteiskunnassa 1910-luvulta lähtien. Ramsay toimi ruotsalaisen kansanpuolueen keskushallituksen jäsenenä vuosina 1917–1935, joista vuosina 1922–1935 hän oli puolueen varapuheenjohtaja. Kuitenkin hän on suhteellisen tuntematon vaikka toimikin Suomen ulkoministerinä vuosina 1943–1944. Ramsay muistetaan useimmiten siitä, että hänet tuomittiin sotasyyllisenä vuonna 1946. Vapauduttuaan vankeudesta hän ei juuri enää esiintynyt julkisuudessa.
Ramsayn asenteet ja mielipiteet kävivät usein yhteen Mannerheimin kanssa. Se johtui siitä, että Ramsayn ja marsalkan välillä vallitsi läheinen suhde. Molemmilla oli samanlaiset käsitykset tilanteesta ja sen vaatimuksista, ja luonteittensakin puolesta molemmat sopivat yhteistyöhön hyvin. Välirauhan jälkeen Mannerheim halusi presidenttinä ollessaan juuri Ramsayn pääministerikseen. RKP kuitenkin esti hänen pääministeriytensä. Diplomaattisena luonnonlahjakkuutena Ramsay osasi suhtautua oikealla tavalla sodanaikaiseen ylipäällikköön ja tämän puolustusministeriin sekä lähimpään mieheen Waldeniin. Niinpä Ramsayn näkökannoilla ja asenteilla oli suurempi merkitys kuin valtiojohdon sisäisten suhteiden perusteella olettaisi. Kun Saksan luhistumisen oli näköpiirissä ja hallitus joutui kääntämään katseensa kohti liittoutuneita, Ramsayn laaja suhdeverkosto antoi hänen esittämilleen käsityksille painoarvoa. Ryti on sanonut, että Ramsay oli ulkoministerinä liian referoiva, mikä kai tarkoitti, ettei Ramsaylla ollut riittävästi aloitekykyä ja aktiivisuutta. Rytin arvioinnissa on otettava huomioon hänen oma turhautuneisuutensa siksi, ettei hän enää itsekään pystynyt löytämään käyttökelpoisia aloitteita. Ramsaylla näyttää olleen mielessään paljon erilaisia ratkaisumalleja Suomen irrottamiseksi sodasta, mutta vallinneissa oloissa aloitteista ei ollut paljonkaan hyötyä. Saksa kavensi Suomen ulkopoliittista liikkumatilaa.
Ramsaylla oli mahdollisuus saada luottamuksellista tietoa tuntemiltaan amerikkalaisilta ja ruotsalaisilta päättäjiltä. Hyvät suhteet Suomessa toimiviin diplomaatteihin paransivat hänen mahdollisuuksiaan seurata ulkopolitiikkaan vaikuttavia kannanmäärittelyjä. Saksan yhteysupseeri Waldemar Erfurth moitti Ramsayta huonoista suhteista Saksaan. Saksan lähettiläs Wipert von Blücher piti tiivistä yhteyttä Ramsayhin, mutta omatoiminen yhteydenpito Saksan suuntaan takkuili ns. ribbentropiadin jälkeen koko ulkoministerikauden ajan. Ramsay yritti vaistomaisesti pitää etäisyyttä kolmannen valtakunnan edustajiin, koska he olivat rauhanteon esteenä. Elintarvikkeiden saannista hän kantoi kuitenkin huolta, sillä hän oli entinen kansanhuoltoministeri ja huolissaan ruoan riittävyydestä.
pienoiskuva|Henrik Ramsay, [[C. G. Mannerheim ja Harry Rönngren S/S Ariadnen kannella 1934.]] Ramsaylla ei ollut pienintäkään vaikeutta seurustella Yhdysvaltain asiainhoitajien kanssa. Samoin yhteys Ruotsiin oli monipuolista ja monitasoista. Ramsaylla oli käytännöllisesti katsoen käytössään koko Ruotsin lähettiläiden verkosto Suomea koskevissa asioissa. Ruotsin diplomaattikunta teki suuria palveluksia Ramsayn ajan tasalla pitämisessä.
Yhteydet Britanniaan olivat sotatilan vallitessa poikki, mutta silti hän pystyi välittämään Suomen kantoja Lontooseen henkilökohtaisten kontaktiensa avulla. Kontakteilla Britanniaan ei kuitenkaan ollut käytännön merkitystä.
Saksan vaatima valtiosopimus saatiin Ramsayn sinnikkyydellä ja pitkien neuvottelujen avulla käännetyksi Rytin kirjeeksi Hitlerille. Saksa oli vihdoinkin saanut vaatimansa Erklärungin mutta vain Rytiä sitovassa muodossa. Tästä ansio kuuluu idean isälle Kivimäelle ja sen toteuttajalle Ramsaylle. Joka tapauksessa sopimus tehtiin sotilaallisessa pakkotilassa.
Yksityiselämä
Ramsay kuului Suomeen asettuneeseen ja kansalaisuuden saaneeseen skotlantilaiseen aatelissukuun, ja hän oli oikeutettu – yhtenä harvoista Suomessa – brittiläiseen arvonimeen Sir, joskaan hän ei käyttänyt sitä.
Ramsay oli myös järjestöihminen ja purjehtija. Hän toimi kuolemaansa asti Suomen Purjehtijaliiton luottamustehtävissä. Ramsay muun muassa johti lähetystöä, joka keväällä 1917 kävi kysymässä venäläiseltä vallankumousamiraalilta luvan kumota liitossa ja pursilipussa tehdyt venäläistämismuutokset.
Ramsay kuoli sairauskohtaukseen purjeveneensä kajuutassa Visbyn satamassa erään matkapurjehduksen aikana.
Karl Jacob Gummerus
pienoiskuva|Kaarle Jaakko Gummerus
Kaarle Jaakko (Karl Jakob) Gummerus, yleensä K. J. Gummerus (13. huhtikuuta 1840 Kokkola – 20. maaliskuuta 1898 Helsinki) oli suomalainen lyseon lehtori ja kirjankustantaja.
Henkilötietoja
Gummeruksen vanhemmat olivat Säämingin kirkkoherra, rovasti Alexander Jakob Gummerus (1807–1891) ja Emilia Nordling ja puoliso vuodesta 1874 Gustava Gummerus. Karl Jacob Gummeruksen veljiä olivat senaattori, tuomari Valentin Gummerus sekä rovastit, valtiopäivämiehet Julius Immanuel Gummerus ja Aleksanteri Gummerus. Hän pääsi ylioppilaaksi Vaasan lukiosta 1861 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1868 ja maisteriksi 1869.
Gummerus toimi Jyväskylän klassillisen lyseon ruotsin ja suomen kielen kollegana 1875-1897. Hän aloitti vaimonsa Gustavan kanssa kustannustoiminnan Jyväskylässä vuonna 1872 perustamalla nimeään kantavan kustantamon K. J. Gummerus Oy:n. He halusivat kantaa kortensa kekoon kansan valistamiseksi ja julkaista painotuotteita ”huviksi ja hyödyksi kaikille Suomen kyläläisille”. Gummerus oli palavasieluinen kansanvalistaja ja hengenmies, josta kansallinen herätys teki myös kirjailijan.
Gummeruksen teos Ylhäiset ja alhaiset oli kustantamon ensimmäinen kirja ja ensimmäisiä suomeksi kirjoitettuja romaaneja. Hänen kehittämästään Kyläkirjastosta tuli 1800-luvun loppupuoliskolla koko kansan suosikkilukemistoa. Gummerus toimitti myös muita aikakausjulkaisuja kuten Kyläkirjaston Kuvalehteä (vuodesta 1878) ja Lasten Kuvalehteä sekä sanomalehti Keski-Suomea (päätoimittaja vuosina 1876–1877 ja 1880).
Teoksia
Gummerus julkaisi teokset nimellä K. J. Gummerus.
Alain Resnais
Ura
Resnais’n pohjakoulutus jäi vähäiseksi. Hän oli intohimoisen kiinnostunut valokuvaamisesta ja sarjakuvista, ja kuvasi 14-vuotiaana 8-millisille kaitafilmeille ensimmäiset lyhytelokuvansa. Valmistuttuaan elokuvakoulusta (L’Institut des hautes études cinématographiques) 1940-luvulla Resnais teki useita lyhytelokuvia. Näitä ovat muun muassa Guernica (1950), joka perustuu Pablo Picasson samannimiseen maalaukseen Espanjan sisällissodasta, ja etenkin tyylillisesti loistavana pidetty Yö ja usva (1955), joka on ensimmäisiä juutalaisten holokaustia ja natsien keskitysleirejä käsitteleviä elokuvia.
Kuuluisimmat Resnais’n elokuvat käsittelevät uudella tavalla ja modernia tekniikkaa hyödyntäen muistin subjektiivisuutta ja todellisuuden monimerkityksellisyyttä. Hänen ensimmäinen pitkä elokuvansa Hiroshima, rakastettuni (1959) on romanttinen draama nuoresta sodanjälkeiseen Hiroshimaan matkustavasta ranskalaisnaisesta ja japanilaisesta arkkitehdista. Takaumat naisen menneisyyteen saksalaisten miehittämässä sodanaikaisessa Ranskassa ovat elokuvassa olennaisia. Elokuva oli menestys, ja Resnais sai sen ansiosta kansainvälistä mainetta.
Resnais’n toinen pitkä elokuva Viime vuonna Marienbadissa (1961), jonka käsikirjoituksen Resnais teki yhteistyössä Alain Robbe-Grilletin kanssa, on rakenteeltaan ja juoneltaan vielä ”vaikeampi”. Elokuvassa mies kohtaa naisen vanhanaikaisessa lomanviettopaikassa yrittäen vakuuttaa tämän siitä, että he ovat tavanneet aiemminkin. Jää epäselväksi, mitä näiden kahden menneisyydessä todella on tapahtunut. Useita kohtauksia esitetään erilaisina versioina, eikä mikään niistä osoittaudu muita todemmaksi. Menneisyys rakentuu vain muistissa, ja muisti on epävarma.
Resnais oli Ranskan uuden aallon ohjaajien (sellaisten kuin François Truffaut ja Jean-Luc Godard) aikalainen, vaikka ei liikkeeseen varsinaisesti kuulunutkaan. Resnais kuului pikemminkin ”vasemman rannan” modernismiin sitoutuneisiin älykköihin, joita olivat muun muassa Agnès Varda ja Jacques Demy ja jotka saivat varsin vähän vaikutteita amerikkalaisesta elokuvasta.
Resnais teki elokuvia 1970-luvun loppuun saakka saavuttaen suhteellista menestystä, mutta 1980-luvulla hänen elokuvansa epäonnistuivat kaupallisesti. Vasta elokuva Smoking/No Smoking (1993) menestyi kohtuullisesti.
Yhteistyökumppanit
Anatole Dauman ja Argos Films tuottivat monet Resnais’n elokuvista. Hän teki yhteistyötä myös kirjailijoiden Raymond Queneayn, Alain Robbe-Grillet’n ja Marguerite Duras’n kanssa.
Merkitys
Koko Resnais’n tuotannon yhteinen teema on aika, muistojen ylivalta ja muistojen moniselitteisyys. Tässä mielessä Resnais’ta on verrattu Henri Bergsonin filosofiaan ja Marcel Proustin romaaneihin. Resnais pyrki siten kuvaamaan inhimillisen ajattelutavan monimutkaisuutta ja sen sisäistä logiikkaa.
Mel Tormé
thumb|200px|Mel Tormé vuonna [[1979.]] Melvin Howard Tormé (13. syyskuuta 1925 – 5. kesäkuuta 1999) oli yhdysvaltalainen muusikko, näyttelijä ja kirjailija, joka tunnetaan erityisesti pehmeä-äänisenä jazzlaulajana. Hän kirjoitti klassisen joululaulun The Christmas Song (”Chestnuts roasting on an open fire...”) yhdessä Bob Wellsin kanssa.
Elämä ja ura
Monipuolinen muusikko ja kirjailijanakin toiminut Mel Tormé tunnettiin erityisesti pehmeästä crooner-tyylin lauluäänestään, jonka ansiosta hän sai lempinimen ”The Velvet Fog”. Sen lisäksi hän oli säveltäjä ja sovittaja, rumpali ja näyttelijä monissa elokuvissa ja televisio-ohjelmissa. 67 vuoden uran jälkeen vuonna 1996 hän rikkoi ennätyksiä esiinnyttyään sekä New Yorkin Carnegie Hallissa että Los Angelesin Hollywood Bowlissa 20 peräkkäisenä vuonna.
Tormé aloitti uransa chicagolaisilla radioasemilla jo nelivuotiaana 1929 Coon-Sanders Nighthawk Bandin viikoittaisena solistina. Kuusivuotiaana hän oli mukana vaudevillenäytöksissä eri puolilla kaupunkia, ja 9-vuotiaana hänet valittiin lehdenmyyjäpojan rooliin NBC:n radiokuunnelmasarjaan Song of the City vuosiksi 1934–40. Samaan aikaan Tormé opiskeli rumpujensoittoa ja laulujen kirjoittamista ja sai 15-vuotiaana aikaan ensimmäisen hittinsä, Harry Jamesin vuonna 1941 levyttämän ”Lament to Love”. Pian sen jälkeen hän muutti Kaliforniaan ja ryhtyi Chico Marxin yhtyeen rumpaliksi, sovittajaksi ja laulajaksi.
Vuodesta 1943 alkoi Mel Tormén soolo- ja elokuvaura nopeasti nousta. Hänen esikoisroolinsa oli elokuvassa Sano se iskusävelin, joka oli myös Frank Sinatran elokuvadebyytti. Sitä seurasivat Pardon My Rhythm (1944) ja Let's Go Steady (1945), kaksi kouluaiheista musiikkielokuvaa. Elokuvissa Tormén taustalla lauloi Los Angeles City Collegen oppilaista koottu Mel-Tones-niminen yhtye, jonka sovitukset teki Tormé.
Palveltuaan toisessa maailmansodassa Mel Tormé kiinnitettiin MGM-yhtiöön, jossa hän näytteli elokuvissa Good News(1947) ja Words and Music (Laulan ja nauran, 1948) 1950-luvulla hän sarjan hittejä ja esiintyi konserttisaleissa ympäri Yhdysvaltoja uuden ”cool school” -tyylin jazzsolistina. Hän aloitti televisioesiintymiset vuonna 1951 Peggy Leen kanssa ohjelmassa Top Tunes, isännöi sitten päivittäistä talk showta CBS-verkossa ja vieraili monissa muissakin tv-ohjelmissa. Vuonna 1957 hän oli Emmy-palkintoehdokkaana sivuosastaan televisionäytelmässä The Comedian.
Vuonna 1963 Mel Tormé pääsi yhdeksi käsikirjoittajaksi CBS:n Judy Garland Show’hun ja kirjoitti sitten menestyskirjan The Other Side of the Rainbow (1970), jossa hän hyödynsi kokemuksiaan arvaamattoman tähden kanssa toimimisesta. Hänen muita kirjojaan ovat omaelämäkerta It Wasn’t All Velvet (1988), romaani Wynner (1978), laulajamuistelmat My Singing Teachers: Reflections on Singing Popular Music (1994) sekä rumpalielämäkerta Traps — The Drum Wonder: The Life of Buddy Rich (1987).
Mel Tormé konsertoi useimpien Yhdysvaltojen tunnetuimpien sinfoniaorkestereiden kanssa. Hänet palkittiin Grammyllä 1980-luvun albumeista An Evening with George Shearing and Mel Tormé ja Top Drawer.
Tormé kuoli aivoinfarktiin kesäkuussa 1999.
Rupla
Rupla on rahayksikkönä useissa maissa:
Lisäksi se on ollut aiemmin käytössä Neuvostoliitossa, Armeniassa, Latvian rupla, Tadžikistanissa ja Transkaukasiassa.
House of 1000 Corpses
House of 1000 Corpses on vuonna 2003 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen kauhuelokuva, joka on rockmuusikkona tunnetun Rob Zombien esikoisohjaus. Elokuvan pääosia näyttelevät Bill Moseley, Sid Haig ja Sheri Moon Zombie. Elokuvan jatko-osa The Devil’s Rejects ilmestyi kaksi vuotta myöhemmin 2005, ja trilogian kolmas osa  3 From Hell vuonna 2019. Molemmat jatko-osat käsikirjoitti ja ohjasi Rob Zombie.
Juoni keskittyy ryhmään teini-ikäisiä, jotka matkustavat ympäri maan kirjoittaakseen kirjan omituisista nähtävyyksistä. Kesken matkansa nuoret joutuvat psykoottisen Fireflyn perheen kidnappaamaksi, ja kiduttamaksi.
Juoni
Elokuva kertoo neljästä nuoresta, jotka ajelevat pitkin Texasia metsästäen erikoisia tienvarsinähtävyyksiä. Nuoret päätyvät paikalliselle huolto-asemalle, missä sijaitsee myös Kapteeni Spauldingin (Sid Haig) "The Museum of Monsters & Madmen" ("Hirviöiden ja mielipuolten museo"). Spauldingilta he saavat kuulla paikallisesta legendasta, Dr. Satanista. Nuoret kiinnostuvat Dr. Satanin tarinasta ja lähtevät heti matkaan kuultuaan, että aivan lähellä kasvaa puu, jonka luona Dr. Satan tapettiin. Etsiessään puuta he poimivat matkaansa liftarin (Sheri Moon Zombie). Kesken matkan auton rengas puhkeaa, mutta liftari kertoo asuvansa lähellä ja nuoret päättävät lähteä tämän matkaan. Päästyään perille he saavat tutustua liftarin perheeseen: Fireflyeihin, ”Paholaisen hylkiöihin”.
Operaatio Mannerheim
Operaatio Mannerheim on Yleisradion tuottama kuusiosainen reality-sarja. Sarja kertoo Suomen marsalkka -elokuvan tekemisestä, työryhmän kohtaamista vaikeuksista ja vaaratilanteista, sekä siitä, miksi elokuva on ylipäänsä tehty.
Sarja kuvattiin Keniassa ja Suomessa tammi–syyskuussa 2012. Sarja esitettiin kokonaisuudessaan Yle Teemalla joka päivä 30.9.–6.10.2012. Esitykset huipentuivat Suomen marsalkan tv-ensi-iltaan 6.10.2012. Sarja on julkaistu pysyvästi Yle Areenaan.
Jaksojen kuvaukset
Operaatio Mannerheim: World is strange. 1/6. Suomen Marsalkka-elokuvan syntyä seuraava sarja alkaa. Miksi Erkko Lyytinen tuottaa Mannerheim-elokuvan Keniassa? Miksi Mannerheimia esittää Telley Savalas? Miksi casting-tilaisuus Nairobissa päättyy kaaokseen?
Operaatio Mannerheim: Lost in Africa. 2/6. Suomen Marsalkka-elokuvan kuvaukset pääsevät vihdoin käyntiin, mutta alkuinnostus muuttuu pian epäilykseksi: mitä tästä oikein tulee? Elokuvasta puuttuu mm. ääni, ja käsikirjoituksessakin on vakavia puutteita.
Operaatio Mannerheim: How does it sounds? 3/6. Elokuvatuotanto on ajautunut kriisiin. Tuottaja Lyytinen hakee voimaa Finlandia-hymnistä. Elokuvan onnistuminen riippuu nyt päätähti Telleystä, jonka elämästä paljastuu suuri tragedia.
Operaatio Mannerheim: Muddy hell. 4/6. Kuvausryhmä kohtaa sekä väkivaltaa että Kenian sääolosuhteet Rift Valleyn laaksossa: rankkasateet ovat huuhtoneet tiet mennessään. Koko kansainvälinen yhteistyöprojekti alkaa näyttää suurelta huijaukselta.
Operaatio Mannerheim: This is insane! 5/6. Mannerheimin kirous iskee: budjetti on nelinkertaistunut, ja puolet kohtauksista uhkaa jäädä kuvaamatta. Työryhmän suomalaiset ja kenialaiset osapuolet ajautuvat välirikkoon. Valuuko uhkarohkea yritys hukkaan?
Operaatio Mannerheim: Final last words. 6/6. Elokuvan leikkausvaiheessa paljastuu vielä yllättävä ongelma. Kuvausryhmä palaa Suomeen sekavissa tunnelmissa. Miten suomalaisyleisö ja media reagoivat elokuvaan? Hyväksyvätkö he uuden tulkinnan Mannerheimista?
Traileri
Operaatio Mannerheimin ensimmäiset viisi minuuttia julkaistiin Youtubessa. Myös elokuvan traileri löytyy netistä. .
23. toukokuuta
23. toukokuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 143. päivä (144. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 222 päivää.
Aiheesta muualla
Katso myös: kalenteri ~ 22. toukokuuta, 24. toukokuuta
Jokikunta
Jokikunta on Vihdin kirkonkylästä noin 10 minuutin ajomatkan päässä sijaitseva kumpuilevien maanviljelysmaiden ja vanhojen suurten maatilojen alue. Kylän läpi virtaa Vanjoki, joka toimi aikoinaan vilkkaana kulkuväylänä. Erikoisuus kylällä on vanha hyppyrimäki sekä kylän kauniissa maisemissa sijaitseva Hills by GoGolf, -golfkenttä kaikkine oheistoimintoineen. Lisäksi kylällä sijaitsee Jokikunnan Seurojentalo,, joka on suosittu juhlapaikka. 31.12.2019 Jokikunnalla oli 541 asukasta.
Kylässä sijaitsee oma koulu,, jossa lukuvuonna 2021-2022 opiskeli päivittäin 53 oppilasta.
Kambarkan
Kambarkan on kirgisialainen kansanmusiikkiyhtye. Se perustettiin vuonna 1988.
Kambarkan on esiintynyt kotimaansa lisäksi muiden muassa Yhdysvalloissa ja Japanissa. Yhtye esittää musiikkinsa perinteisin soittimin, joita ovat esimerkiksi komuz-luuttu ja sybyzgy-huilu.
Kevättä ja syksyä -vuosikirjat
thumb|Katkelma [[Tang-dynastian aikana kirjoitetusta Kevättä ja syksyä -vuosikirjojen kommentaarista.]] Kevättä ja syksyä -vuosikirjat ovat muinaiskiinalaisen Lu-valtion viralliset aikakirjat, jotka kertovat Kiinan historiasta vuodesta 722 eaa. vuoteen 481 eaa. Ne ovat varhaisimmat säilyneet kiinalaiset tekstit, jotka on järjestetty vuosikirjoiksi. Kevättä ja syksyä -vuosikirjat ovat erittäin suppeita. Muinaiset kiinalaiset kirjoittivat monia kommentoivia tekstejä selittämään ja laajentamaan niissä käsiteltyjä aiheita.
Vuosikirjoissa käsitellään muutaman feodaalisen valtion diplomaattisia suhteita, liittoumia, sotilaallisia tapahtumia ja luonnonkatastrofeja.
STS-121
pienoiskuva|STS-121-lennon tunnus. STS-121 oli Nasan 115. avaruussukkulalento ja Kansainvälisen avaruusaseman (ISS) tarviketäydennyslento ULF 1.1. Se lennettiin Discovery-avaruussukkulalla. STS-121 oli Discoveryn 32. sukkulalento ja 18. sukkulalento ISS-avaruusasemalle. Lennon tärkeimpänä päämääränä oli testata uusia turvallisuus- ja korjaustekniikoita, joita oli kehitetty helmikuussa 2003 tapahtuneen avaruussukkula Columbian onnettomuuden (STS-107) jälkeen, sekä kuljettaa tarvikkeita, laitteita ja Euroopan astronauttijoukkojen astronautin Thomas Reiterin ISS-avaruusasemalle.
STS-121 oli toinen ja samalla viimeinen Return to Flight -ohjelman koelento sitten Columbian onnettomuuden. Edellistä STS-114-koelentoa seurasi järjestyksessä STS-121, sillä Nasa halusi käyttää seuraavaa vapaata lentoa koelentona ja lennot STS-115–STS-120 oli jo varattu muuhun käyttöön. Onnistuneen STS-121-lennon myötä sukkulaohjelma siirtyi takaisin normaaliin toimintaan ja ISS:n kokoonpanotehtävien pariin.
Discovery laukaistiin 4. heinäkuuta 2006 kello 18:37:55 (UTC) Kennedyn avaruuskeskuksesta. Ensimmäistä kertaa sukkula laukaistiin Yhdysvaltain itsenäisyyspäivänä. Avaruussukkula laskeutui takaisin Kennedyn avaruuskeskukseen 13 päivän päästä 17. heinäkuuta kello 13:14:43 UTC.
Discovery testasi lennollaan sukkulan uusia lähtöä seuraavia lämpöeristyksen kunnon tutkimus-, kuvaamis- ja korjausmenetelmiä. Reiterin kuljetus ISS-avaruusasemalle täydensi ISS:n Columbian onnettomuutta seuranneen kaksimiehisen miehistön kolmimiehiseksi. Discovery kuljetti ISS-avaruusasemalle Euroopan avaruusjärjestön kehittämän –80 celsiusasteen laboratoriopakastimen (”Minus Eighty Degree Laboratory Freezer for ISS”, lyhenne MELFI). Pakastin asennettiin aseman Destiny-laboratoriomoduuliin.
Miehistö
pienoiskuva|300px|Lennon miehistö. Vasemmalta: Wilson, Fossum, Lindsey, Sellers, Kelly, Reiter ja Nowak.
Lento jäi Lisa Nowakin ainoaksi lennoksi tämän yksityiselämään liittyneiden tapahtumien vuoksi.
Aiheesta muualla
pienoiskuva|MELFI
Ensio Kivikoski
pienoiskuva|upright=0.9 Ernst Ensio Kivikoski (29. syyskuuta 1891 Viipuri – 22. marraskuuta 1973 Helsinki) oli suomalainen matemaatikko. Hän oli Turun yliopiston dosentti 1923–1928, Helsingin kauppakorkeakoulun talousmatematiikan professori 1928–1958 ja Helsingin yliopiston geometrian dosentti 1932–1955. Hän julkaisi tutkimuksia geometriasta ja kauppamatematiikasta.
Ydinräjähdyksen säteilyvaikutukset
Ydinräjähdyksen säteilyvaikutukset ovat ydinpommin alkusäteilyn ja laskeuman tappavia, sairastuttavia ja muita vaikutuksia, jotka voivat ulottua satojen kilometrien päähän räjähdyspaikasta. Ydinaseen säteily tulee alkusäteilynä ja jälkisäteilynä. Jälkisäteily ilmenee radioaktiivisena laskeumana, joka voi ulottua satojen, jopa tuhansien kilometrien päähän räjähdyspaikasta.
Mittayksiköistä
Säteilyannoksen yksikkö on sievert Sv. 1 sievert on 1000 millisievertiä ja 1000000 mikrosievertiä.
Vanhoihin yksikköihin verrattuna 1 sievert on 100 remiä (rem) ja 1 sievert on 100 röntgeniä (R).
Imeytyneen säteilyannoksen yksikkö on gray Gy. Se on energiatiheytenä mitattuna 1 J/g. Gamma- ja beetasäteilylle voidaan käytännössä yleensä olettaa, että 1 sievert vastaa 1 Grayta. Yleensä tässä yhteydessä säteilystä puhuttaessa puhutaan gammasäteilystä, mutta alfa- ja neutronisäteilylle käytetään kerrointa 10, jolloin esimerkiksi neutronisäteilylle 1 Gy on 10 Sv. Vanha imeytyneen säteilyannoksen yksikkö on rad, joka on 0,01 Gy.
Aktiivisuuden yksikkö on becquerel Bq. Vanha aktiivisuuden yksikkö on curie Ci. 1 curie on 37 gigabecquerelia. Aineiden aktiivisuuksia ilmoitetaan esimerkiksi yksiköissä Bq/kg, Bq/m2 tai Bq/m3. Tšernobylin aikaan Suomeen tuli enimmillään paikoin noin 80 kbq/m2 laskeuma, mikä vastaa noin 5 mikroSv/tunnissa. Säteily oli enimmillään 0-20 kertaa normaalia taustasäteilyä voimkkaampaa.
Ekvivalenttiannos
Ekvivalenttiannosta mitataan SI-yksiköissä sievertillä, lyhenne Sv. Säteilysairaus saattaa syntyä, jos ihminen saa säteilyä 0,35 Sv. Kuolemat alkavat, jos annos ylittää 1,5 Sv. Monesti käytetään säteilysairaudelle 0,5 Sv ja joitakuita tappavalle 2 Sv.
Ekvivalenttiannoksen osalta yli 6 sievertiä (Sv) saattaa tappaa, ja yli 8 Sv tappaa alle 1–4 viikossa. Annosnopeuden osalta yli 1 mikrosievertiä tunnissa vaatii suojautumista.
Imeytynyt säteily
Yleisesti ottaen yli 2 grayta (Gy) ihmiseen imeytynyttä säteilyä saattaa tappaa. 50 % kuolee, jos annos on noin 5 Gy. 7 Gy tappaa varmasti. Jos säteily saadaan 30 päivässä, 1 Gy aiheuttaa säteilysairauden. 2 Gy aiheuttaa vakavan sairauden, johon voi kuolla. 3 Gy tappaa yli 50 % 30 päivässä. 10 Gy tappaa kaikki päivien sisällä.
Alkusäteily
Alkusäteily on merkittävä vain pienillä kilotonniluokan räjähteillä, jos niiden painevaikutukselta kyetään suojautumaan.
Yli 100 kt räjähteellä kuumuus ja paine tappavat kauempana kuin alkusäteily. Tällöin alkusäteilyn vaikutus peittyy paineaallon ja kuumuuden alle. Yhden megatonnin pintaräjähdys aiheuttaa sairastuttavan 150 millisievertin säteilyn 3,35 km:n päässä, ja muutamassa tunnissa-muutamassa viikossa ilman hoitoa 50-90% tappavan 5 Sv säteilyn. Vertailun vuoksi noin 50% kuolee yli 35 kPa:n painevaikutuksen aiheuttamiin rakennusten sortumisin ym. 4,58 km:n säteellä ja monet suojattomat saavat usein tappavia 3. asteen palovammoja 10,7 km:n päässä räjähdyspisteestä. Yhden kilotonnin räjähteellä 35 kPa paine ulottuu 0,46 km:n päähän ja 3. asteen palovammat 0,5 km:n päähän. Mutta 50-80 % tappava 5 Sv alkusäteily ulottuu 840 m:n päähän ja säteilysairautta aiheuttava 0,15 Sv säteily 1,49 km:n päähän.
Jälkisäteily
Varhaislaskeuma
** Kaukolaskeuma
* Myöhäislaskeuma
Tulipallo, sienipilvi
Kraatteria ei synny, jos räjäytyskorkeus on yli 7/Y^{0,33} metriä, ja laskeuma vähenee, jos räjäytyskorkeus on yli 55/Y^{0,4} metriä.
Ydinräjähdyksen pilven yläreunan korkeus on metriä. Niinpä kilotonnin pilvi nousee 3 km ja megatonnin pilvi 23 km:n korkeuteen. Toisten kaavojen mukaan pilven yläreunan korkeus H 10 minuuttia räjähdyksen jälkeen on alle 20 kilotonnin räjähteellä ja alareunan korkeus
Pilven yläreunan korkeus yli 20 kilotonnin räjähteellä olisi ja alareunan korkeus. Sienipilven lakin alarajan korkeus on noin 2/3 koko korkeudesta.
Pilven säde on 1 kt räjähteellä 1 km, 1 Mt räjähteellä 15 km. Niinpä pilven säteen yhtälö on.
Yhden megatonnin pilvi vakautuu noin 10 minuutissa.
7-10-sääntö
Radioaktiivinen aines häviää ajan mukana. Jotkut aineet pysyvät radioaktiivisina kymmeniä tuhansia vuosia, toiset lyhyemmän ajan. Ydinräjähteen tuottama radioaktiivinen aines menettää radioaktiivisuuttaan keskimäärin nopeudella jossa R_1 on annosnopeus tunti räjähdyksen jälkeen, T_t annosnopeus hetkellä T tuntia, t aika. Yhtälö on parin viikon sisään 25 %:n tarkka, ja puolen vuoden sisään 50 % tarkka. Yli puolen vuoden jaksolle kaavaa ei pitäisi käyttää.
Jos kyseinen yhtälö ratkaistaan, huomataan radioaktiivisuuden heikkenevän 7-kertaisessa ajassa kymmenenteen osaansa.
Käytännössä kaavassa käytetty eksponentti voi olla 1,2:n sijasta vaikkapa -0,9 - -2,0. Noin puolen vuoden päästä hajoaminen kiihtyy, ja eksponentti on -2,6.
Vapautunut aktiivisuus
jossa A aktiivisusu curieta, W ilmaistaan kilotonneina, Ff fission osuus, Fr kerroin.
Ff voi olla esim. 1/2 ja Fr 1/2
Tämän mukaan yhden megatonnin räjähdys voi vapauttaa ilmakehään enintään 530 miljardia curieta jälkisäteilyä.
Vaarallisen laskeuman kärki
.
Tässä u on tuulen nopeus yksikössä km/h (3,6·m/s) ja Y räjähdysvoima kilotonneina. Tällä vaarallisella alueella säteilyn annosnopeus on yli 1 mSv/h.
Annosnopeus ja annos
Jos ensimmäisen tunnin annosnopeus kerrotaan neljällä-viidellä saadaan pitkän ajan annos, jos säteily heikkenee 7-10-säännön mukaan, eli eksponentti on 1,2.
Niinpä ensimmäisen tunnin annosnopeus 0.1 Sv/h tuottaa vuodessa-parissa noin 0,5 Sv annoksen.
Laskeumaellipsit
thumb|right|250px|Akuutin säteilysairauden tappavuuskäyrä.Amerikkalaiset räjäyttivät vuonna 1954 Bikinin alueella 15 megatonnin räjähteen. Noin 0,02-0,5 millimetrin kalkkihiukkaset kulkeutuivat tuulen mukana 450x100 km alueelle. Noin 225x30 km alueella säteily oli tappavaa. Tälle alueelle tuli neljässä vuorokaudessa yli 15 Sv. Noin 250 km:n etäisyydellä noin puolet olisivat voineet kuolla yli 10 Sv säteilyyn. Tällä etäisyydellä lumisadetta muistuttava laskeuma alkoi noin 8 tunnin kuluttua räjähdyksestä, jatkuen tuntikausia. 300 km:n etäisyydellä 5-10 % olisi saattanut kuolla. Tällä alueella tuli neljässä vuorokaudessa ainakin 5 Sv. Noin 350 km:n päässä säteily ei olisi ollut enää tappavaa. 1Sv tuli vielä noin 460 km:n päästä alatuuleen, 16 tunnin kuluttua räjähdyksestä. Pilvi ehti 250 km:n päähän noin 8 tunnissa.
thumb|right|250px|Yhden megatonnin räjähdyksen laskeuman säteilyn annosnopeus, kun tunti laskeuman saapumisesta on kulunut. Tuuli 6.7 m/s, fissiota 100%. thumb|250px|1 megatonnin räjähdyksen aiheuttama kuolleisuus, kun tuuli on 6,7 m/s ja räjähdyksessä fissiota 100%.
Teoreettiset laskeumaellipsit: 1 megatonnin räjähdys, navakka tuuli 7 m/s puhaltaa samaan suuntaan, ei sateita.
Muutamassa päivässä suojattoman tappava alue on tällöin noin 200x60 km, noin 7 020 km2. Ihmisiä kuolee vielä alun annosnopeudella 300 mSv/h, jonka ellipsi ulottuu 260x60 km alueelle. Säteilysairaus tulee vielä 825x77 km alueella, jolla tulee 70 mSv/h. Paljon kauempana tarvitaan suojautumista syöpäriskin takia.
300 mSv/h annosnopeus, mikä vastaa noin 1,5 Sv kokonaisannosta, juuri ja juuri tappava, 7 m/s tuuli, fission osuus 100%, pintaräjähdys
Voima Pituus km Leveys km
Tuulen nopeuden vaikutus 1 Mt maanpintaräjähdys, fissio 100%, 300 mSv/h juuri ja juuri tappava kokonaisannos
Nopeus Pituus
Laskeuman saapumisaika ja teoreettinen yläraja
Jos laskeuma on 93 km:n päässä 6,7 m/s (24 km/h) tuulella 10 Sv/h, se alkaa teoriassa 3,8 tunnin kuluttua räjähdyksestä. Laskeuman teoreettinen yläraja 180 km:n päässä on saman logiikan mukaan 2 Sv/h, koska sen voimakkuus on 1000/(3,81,2), jossa 1,2 on keskimääräinen puoliintumiseksponentti, kantaluku aika ja jaeattva alkuperäinen annosnopeus.
Millä etäisyydellä suurin annos
Laskeuman maksimiannos saadaan etäisyydellä
Jossa Dm on tuhansia jalkoja, s tuulen nopeus solmua ja W kilotonneja.
Toisaalta maksimiannos Rm on
Laskeuman kesto
Laskeuman huippu saavutetaan hetkellä
th=a*ta, jossa
a on keskimäärin 2, jos lakseuma kertyy keskimääräistä vauhtia.
laskeuma kestää vielä huipun jälkeen
tp=a*ta+tp.
b on keskimäärin noin 3,75
Tällöin jos laskeuma saapuu 4 tunnin kuluttua, laskeuma saavuttaa huippunsa 8 tunnin kuluttua räjähdyksestä, ja kestää suunnilleen hetkeen 11,75 tuntia räjähdyksestä. Laskeuman kesto on näin ollen 7,75 tuntia. a voi olla välillä 1,25-3,5, ja b välillä 1,5-7.
Laskeuman viipymisaika
Viipymisaika on aika, joka kuvaa laskeuman vähenemistä
jossa T on viipymisaika ja h sienipilven pilven alarajan korkeus 10 minuutin kuluttua räjähdyksestä. Tämä aika on 1 magatonnin räjähteellä noin 3,8 tuntia.
Teoreettisen laskeuman kaavoja
Nukemapin teoreettisia kaavoja 1 Sv/h annosnopeutta vastaava etäisyys alatuuleen, räjähdyksessä 100% fissiota
jossa R_1:Sv on 1 Sv:tä vastaava etäisyys alatuuleen, Y räjähdysvoima kt ja u tuulen nopeus mailia tunnissa. Annosnopeus vähenee 1/10 osaansa matkalla
jossa dR_1_10 on etäisyys, jossa alun annosnopeus vähenee alatuuleen mentäessä 1/10 osaansa,Y räjähdysvoima kt ja u tuulen nopeus mailia tunnissa.
Hyvin likimääräinen kaava annosnopeuden 1 Sv/h ellipsin suurimmalle leveydelle.
jossa W_1Sv on alussa vähintään 1 Sv/h annosnopeuden alueen suurin leveys,Y räjähdysvoima kt ja u tuulen nopeus mailia tunnissa. Kaava likimääräinne. Eksponentti voi olla välillä 0,52-0,66, keskimäärin 0,6.
1/10 käyrien väli 1Sv,0,1 Sv jne välimatka poikittain tuulen suuntaan on
jossa dW_1_10 on etäisyys, jossa alun annosnopeus vähenee alatuuleen mentäessä 1/10 osaansa,Y räjähdysvoima kt.
Glasstonen laskeumaellipsejä
Glasstonen laskeumaellipsejä, kun tuulen nopeus on 6,7 m/s ja räjähdysvoima 1 Mt
1 Sv/h ellipsin pituus
ja leveys
ja 1 Sv/h paikallislaskeuman leveys