cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kortelampi (Luumäki, Hietamies)
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Harjunjoen–Lappalanjärven alueella (14.18), jonka Saunajoen valuma-alueeseen (14.187) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 73,2 metriä mpy.
Paavo Okko
Paavo Okon tutkimusaiheisiin ovat lukeutuneet yritysten investointikäyttäytyminen, aluetalous ja aluepolitiikka, pankkikilpailu, EU-integraatio, globalisaatio, kasvuteoria sekä teknologinen muutos ja innovaatiot. Hänen julkaisulistassa on yhteensä noin 180 kohtaa, kansainvälistä tieteellistä artikkeleita ja muita tieteellisiä tekstejä.
Okko toimi Turun kauppakorkeakoulun vararehtorina 1999–2006, Suomen Akatemian kulttuurin ja yhteiskunnan tutkimuksen toimikunnan jäsenenä 1998–2003 sekä valtiovarainministeriön taloustieteellisen neuvoston jäsenenä 2001–2007.
Okko on toiminut monissa opetuksen ja tutkimuksen arviointitehtävissä muun muassa korkeakoulujen arviointineuvostossa, Suomen Akatemiassa, Suomen Pankissa sekä Tampereen ja Oulun yliopistoissa. 2000-luvulla hän toimi kauppatieteellisten koulutusohjelmien arvioijana Virossa.
Okko palkittiin vuonna 2019 Turun talouspäivillä Varsinais-Suomen vuoden talouskeskustelijana.
Roni Laasonen
Roni Oskari Laasonen (s. 12. syyskuuta 1994) on suomalainen salibandyn pelaaja. Kaudesta 2011–2012 hän edusti SalibandySeura Viikinkejä, joka pelasi Suomen korkeimmalla sarjatasolla Salibandyliigassa. Salibandyseurat SalibandySeura Viikingit ja Tapanilan Erä fuusioituivat kaudelle 2016–2017 uudeksi seuraksi nimeltä EräViikingit, jota Roni on edustanut kaudesta 2016–2017 lähtien
Billy & Mandy’s Big Boogey Adventure
Billy & Mandy's Big Boogey Adventure on vuonna 2007 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen televisioelokuva, joka perustuu televisiosarjaan The Grim Adventures of Billy & Mandy. Elokuvan käsikirjoittivat Maxwell Atoms, Nina Bargiel ja Jeremy Bargiel. Pääosassa ääninäyttelivät sarjassakin mukana olleet Grey DeLisle, Greg Eagles, Richard Horvitz ja Vanessa Marshall, sekä Fred Willard.
Elokuva sai Annie-ehdokkuuden parhaasta musiikista vuonna 2008.
Juoni
Grimin menetettyä voimansa alamaailman oikeudessa Mörön (Boogeyman) haastaessa hänet oikeuteen voimiensa väärinkäytöstä. Oikeuden päätteeksi Grim, Billy, Mandy ja Irwin karkotetaan omasta maailmasta. Tämä oli kuitenkin mörön osa suunnitelmaa, kun hänen pääjuonensa on varastaa kauhunkäden, jonka avulla mörkö voisi muuntautua maailmankaikkeuden pelottavimmaksi ja voimakkaimmaksi olennoksi. Mandy ja kumppanit onnistuvat pakenemaan ja suunnittelevat myös itsekin saada kauhunkäden haltuunsa.
Jälkeenpäin Grim saa voimansa ja työnsä takaisin, jonka aikana ryhmä huomaa saaneensa kaiken haluamansa ilman kauhunkättä. Lopuksi alaston Billy saapuu kaksi viikkoa tulevaisuudesta vain palatakseen taikaisin omaan aikaansa huomatakseen, että Fred Fredburger on vallannut maailman.
Laihalampi (Luumäki)
Laihalampi on Etelä-Karjalassa Luumäellä Hietaniehen kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,7 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Harjunjoen–Lappalanjärven alueella (14.18), jonka Saunajoen valuma-alueeseen (14.187) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 77,8 metriä mpy.
Hangon laajentamissuunnitelma
right|270px|thumb|Kontra-amiraali Belusovin Hangon laajentamissuunnitelma elokuulta 1940, sekä suomalaisten Hangon rintaman puolustus.
Hangon laajentamissuunnitelma tarkoittaa Neuvostoliiton operatiivista suunnitelmaa hyökätä Hangon sotilastukikohdasta sen ympäristöön Tammisaareen ja Padvamaalle varmistaen näin sivustat laajempaa operaatiota varten. Tällä tarkoitettiin hyökkäystä Suomen mantereelle välirauhan aikana 1940–1941 tukikohdan kautta.
Hangon tukikohdan komentaja kontra-amiraali S.F. Belusov hahmotteli perussuunnitelman elokuussa 1940 suhteuttaen ne Neuvostoliiton Itämeren laivaston kokonaissuunnitelmaan. Itämeren laivaston yleissuunnitelma puolestaan valmistui 1. syyskuuta 1940. Yleissuunnitelman Hangon laajentamissuunnitelma perustui tilanteeseen, jossa Suomi olisi talvisodan tapaan yksin tai korkeintaan Ruotsin tukema. Tällöin Itämeren laivaston tehtävänä oli yhteyksien katkaisu Itämerellä, Pohjanlahdella ja Suomen saaristossa. Belusov olikin pahoillaan, ettei talvisodassa ollut kyetty hyökkäämään Ahvenanmaalle, koska kuljetusaluksia ei ollut käytettävissä tarpeeksi. Näiden varmistusten jälkeen Hangosta voitiin tällöin hyökätä sisämaahan. Tämän hyökkäyksen edellytettiin puolestaan toteutettavan Leningradin sotilaspiirin saamien ohjeiden mukaan yhdessä Viipurista länteen tapahtuvan hyökkäyksen kanssa. Hangon lounaisrintaman ja Viipurin kaakkoisen rintaman oli tarkoitus luoda myös pohjoinen rintama Sallan kohdalle, joka katkaisisi Suomen. Syksyllä 1940 muutettiinkin joukkojen johto-organisaatiota maasodankäyntiä silmällä pitäen, kun Hangossa sijaitsevat joukot siirrettiin Itämeren laivastosta Leningradin sotilaspiirin alaisuuteen.
Parijuovamakrilli
Parijuovamakrilli (Grammatorcynus bilineatus) on ahvenkalojen lahkoon kuuluva makrillikala. Se sekoitetaan usein sukulaiseensa haimakrilliin, (Grammatorcynus bicarinatus).
Koko ja ulkonäkö
Parijuovamakrilli kasvaa enimmillään metrin pituiseksi ja 3,5 kg:n painoiseksi. Parijuovamakrillin pää ja vartalo ovat selän puolelta vaaleansinisiä ja vatsan puolelta vaaleankeltaisia. Ensimmäinen selkäevä on valkoinen, muut evät ovat tummanharmaita tai mustia.
Levinneisyys
Parijuovamakrillia on Intian valtameren ja läntisen Tyynenmeren kala. Sen levinneisyysalue ulottuu Punaiseltamereltä itään Andamaanienmerelle asti ja edelleen Australian pohjoisrannikon, Marshallinsaarten ja Fidžisaarten subtrooppisiin ja trooppisiin vesiin.
Parijuovamakrilli elää yleensä suurina parvina riuttojen läheisissä matalissa vesissä. Se laskeutuu harvoin yli 15 metriin.
Ravinto
Parijuovamakrilli on nopealiikkeinen petokala, joka syö monenlaisia kaloja ja äyriäisiä, mieluiten kuitenkin sardiineja ja sardelleja.
Kalastus
Parijuovamakrillin pyynnillä ei ole suurta taloudellista merkitystä, mutta virkistyskalastajat kalastavat sitä mielellään.
Lajin liha on mureaa ja maukasta mutta tuoksahtaa hieman ammoniakille. Hajun saa pois käsittelemällä kala sitruunamehulla ennen kypsentämistä. Kala on hyvin rasvainen, minkä takia se sopii hyvin savustettavaksi tai ja hiillostettavaksi. Parijuovamakrillia myydään tuoreena, pakastettuna ja säilykkeenä. Se tarjoillaan pääasiassa pannulla paistettuna, uunissa kypsennettynä, savustettuna tai hiillostettuna.
Komia-turnaus
Komia-turnaus on Seinäjoella vuodesta 2010 lähtien pelattu kansainvälinen jalkapalloturnaus. Turnaus pelataan Wallsport Areenalla.
Vuonna 2010 turnaus järjestettiin 12.–14. helmikuuta, ja siinä olivat mukana Helsingin Jalkapalloklubi, AIK Fotboll, Tampere United, Örebro SK Fotboll, Seinäjoen Jalkapallokerho sekä Wall-Akatemia Seinäjoelta ja TamU Akatemia Tampereelta.
Vuonna 2011 turnaus järjestettiin 9.–13. helmikuuta, ja turnaukseen osallistuivat Veikkausliigan hallitseva mestari HJK, Turun Palloseura, Djurgårdens IF FF, Örebro, Viron mestari FC Flora ja SJK. Joillekin joukkueille turnauksessa kertyi kolme ottelua, ja joillekin yksi.
Vuonna 2012 turnaus järjestettiin 8.–12. helmikuuta, jolloin mukana olivat HJK, Djurgårdens, Örebro, FC Flora, JJK sekä Suomen jalkapallomaajoukkue.
Vuonna 2013 turnaus järjestettiin 13.–16. helmikuuta. Turnaukseen osallistuvat SJK, FC Inter Turku, Vaasan Palloseura, Suomen alle 21-vuotiaiden maajoukkue, JK Nõmme Kalju sekä Mjällby AIF. Turnauksen voitti ruotsalainen Mjällby AIF, joka voitti loppuottelussa SJK:n 3–0.
Torres del Painen kansallispuisto
pienoiskuva|Kansallispuiston sijainti. pienoiskuva|Cuernos del Paine Pehoejärveltä nähtynä. Torres del Painen kansallispuisto on Patagoniassa eteläisessä Chilessä sijaitseva kansallispuisto, jonka alueella on runsaasti vuoria, jäätiköitä, järviä ja jokia. Keskeinen osa kansallispuistoa ovat Cordillera del Painen vuoret. Kansallispuistossa on eri pituisia retkeilyreittejä: lyhimmät ovat päiväretkiä, pidemmät kestävä neljästä viiteen päivään, pisimmät 8–9 päivää. Pitkille vaelluksille suositellaan kunnollisia retkeilyvarusteita, karttaa ja kompassia.
Puisto sijaitsee 112 kilometriä Puerto Natalesista ja 312 kilometriä Punta Arenasista pohjoiseen.
Puistossa on Nordenskiöldinjärvi, joka on nimetty tutkimusmatkailija Otto Nordenskjöldin mukaan.
RN Audace (1916)
RN Audace (runkonumero AD) oli Italian kuninkaallisen laivaston hävittäjä ensimmäisessä maailmansodassa ja toisessa maailmansodassa torpedovene.
Valmistus
Keisarillisen Japanin laivasto tilasi Kawakazeksi nimetyn aluksen Glasgow’sta Yarrow’n telakalta, missä köli laskettiin 1. lokakuuta 1913. Alus laskettiin vesille 22. syyskuuta 1916. Italia osti aluksen 3. heinäkuuta 1916 nimeten sen 5. heinäkuuta Intrepidoksi. Alus nimettiin 25. syyskuuta uudelleen Audaceksi ja se liitettiin Regia Marinaan 1. maaliskuuta 1917.
Palvelus
Alus luokiteltiin 1. lokakuuta 1929 torpedoveneeksi. Maailmansotien välillä aluksen silta rakennettiin uudelleen ja alus riisuttiin osittain aseista, kun se muutettiin radio-ohjatun maalialuksen San Marcon kontrollialukseksi. Toisen maailmansodan alkaessa alus varustettiin jälleen saattuetehtäviin, missä se oli sodan alettua. Vuonna 1942 alukselta poistettiin viisi neljän tuuman tykkiä ja sille jätettiin ainoastaan kaksi. Lisäksi alukselle asennettiin kaksikymmentä 20 millimetrin tykkiä. Italian antauduttua liittoutuneille Saksa valtasi 12. syyskuuta 1943 aluksen, joka oli toimintakyvyttömänä Venetsiassa.
Lappland-Kurier
Lappland-Kurier, täydellisemmin Lappland-Kurier – Zeitung für deutschen Soldaten in Nordfinnland oli toisen maailmansodan aikainen natsi-Saksan pohjoisimman rintaman eli Pohjois-Norjan ja Pohjois-Suomen sotilaille tarkoitettu rintamalehti. Lappland-Kurier ilmestyi kesästä 1941 syksyyn 1944, suurimman osan ajasta neljä kertaa viikossa ja nelisivuisena. Lehteä julkaisi Suomessa Saksan armeijan propagandayksikkö.
Ilmestyminen
Ensimmäinen Lappland-Kurier ilmestyi 22. kesäkuuta 1941 eli samana päivänä kuin Saksa hyökkäsi Neuvostoliittoon. Aluksi lehti ilmestyi epäsäännöllisesti viisipalstaisena ja kaksipuoleisena monisteena, mutta syksyllä 1941 lehti muutti nelisivuiseksi, ja ajoittain sen mukana jaettiin vielä lisälehti. Joulukuussa lehden 62. numero sai uuden seitsemänpalstaisen taiton, ja sisältö alkoi saada vakiintuneemman muodon vakiopalstojen ja omien toimittajien nimellään kirjoittamien juttujen myötä. Sadatta numeroa, joka ilmestyi 20. helmikuuta 1942, juhlistettiin uudella ulkoasulla; lehti sai etusivun logoonsa hirsikämppää ja kelohonkaa kuvaavan maiseman Lapista. Sama ulkoasuformaatti pysyi ilmestymisen loppuun asti. Kesäkuusta 1942 Lappland-Kurier tehtiin kuusisivuisena, ja samalla ilmestymiskerrat harvennettiin viidestä neljään päivään viikossa. Lehden painos oli noin 16 000 kappaletta.
Toimitus
Lehteä julkaisi Saksan AOK Norwegenin yhteydessä toimiva propagandakomppania Propagandazug Norwegen. Vastaavia propagandakomppanioita oli Saksan armeijassa viitisenkymmentä. Suoraan armeijan päämajalle OKW:lle alistetun yksikön varsinainen toimipaikka oli Oslo. Komppanian kokonaisvahvuuteen kuului vajaat parisataa miestä: vajaat 50 rintamakirjeenvaihtajaa, 20-30 kuvaajaa, 20-30 radiotoimittajaa ja vajaat sata miestä teknistä henkilökuntaa. Lapplands-Kurieria toimitti komppaniasta Lapin rintamalle sijoitettu yksi joukkue. Päätoimittajana toimi ensimmäisen julkaisuvuoden sonderführer, tohtori H. J. Wurm, sen jälkeen luutnantti Wilm Fr. Droste.
Lehden toimitus oli Rovaniemellä, painopaikkana sen sijaan käytettiin tuntematonta oululaista sanomalehtipainoa. Painopaikka salattiin. Valokuvat teetettiin Kirjapaino Kalevan kuvalaattalaitoksessa.
Lehti lopetti ilmestymisensä Suomen sanoessa irti suhteensa Saksaan, ja viimeinen numero ilmestyi 2. syyskuuta 1944. Lehdessä ei asiasta tiedoitettu mitään. Lehti ehti ilmestyä 623 numeron verran.
Azubuike Egwuekwe
Azubuike Emanuel Egwuekwe (s. 16. heinäkuuta 1989 Lafia, Nigeria) on nigerialainen jalkapalloilija, joka on edustanut Suomen Veikkausliigassa Kuopion Palloseuraa. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Egwuekwe kuuluu myös Nigerian jalkapallomaajoukkueeseen.
Seurajoukkueura
Egwuekwe aloitti uransa Nigerian pääsarjan Nasawara Unitedissa, jossa hän pelasi vuonna 2006. Vuodet 2007–2008 Egwuekwe pelasi toisen sarjatason Yerima Strikersissä. Kausina 2008–2015 Egwuekwe pelasi Nigerian pääsarjan Warri Wolvesissa. Talvella 2015 hän oli erittäin lähellä siirtoa Englannin valioliigan West Ham Unitediin, mutta se kariutui loppumetreillä.
Joulukuussa 2015 Egwuekwe siirtyi Veikkausliigan Kuopion Palloseuraan.
Maajoukkueura
Egwuekwe debytoi Nigerian jalkapallomaajoukkueessa tammikuussa 2012 ystävyysottelussa Angolaa vastaan. Avausmaali syntyi saman vuoden kesäkuussa MM-karsintaottelussa Malawia vastaan. Egwuekwe oli mukana voittamassa kultaa vuoden 2013 Afrikan-mestaruuskilpailuissa. Samana vuonna hän pelasi kahdessa ottelussa Maanosaliittojen cupissa Brasiliassa. Hän oli mukana myös Nigerian joukkueessa vuoden 2014 MM-kilpailuissa, mutta hän ei pelannut yhdessäkään ottelussa.
Saavutukset
Maajoukkuetasolla
Martin Opitz
pienoiskuva|Martin Opitz (Bartholomäus Strobelin maalaus) Martin Opitz von Boberfeld (23. joulukuuta 1597 Bunzlau, Sleesia – 20. elokuuta 1639 Danzig, Saksa) oli saksalainen runoilija, uudemman saksalaisen runouden isä.
Elämä ja työ
Opitz kävi kotikaupunkinsa latinankoulua sekä Breslaun ja Beuthen an der Oderin lukiota. Oltuaan pari vuotta kotiopettajana hän jatkoi opintojaan ja opiskeli kirjallisuutta, filosofiaa ja runoutta Heidelbergin yliopistossa ja toimi siellä professorina opettaen runoutta ja filosofiaa. 30-vuotisen sodanu hatessa hän matkusti Hollantiin ja Jyllantiin. Hän palasi Saksaan 1621 ja siirtyi 1622 Weissenburgiin Transilvaniaan akateemisen lukion opettajaksi. Hän siirtyi Wieniin ja sai runoillaan keisarin suosion. 30-vuotisen sodan jatkuessa ja sen uhan alla hän palasi kotiseudulleen, otti yhteyttä ruotsalaisiin joukkoihin ja toimi heidän palveluksessan. Vuonna 1637 hänestä tuli Puolan kuninkaan Vladislav IV:n historiankirjoittaja. Kun sitten ruttoepidemia saavutti Danzigin, hän lähti kotiseudulleen auttamaan sairaita, mutta kuoli itsekin ruttoon.
Opitz oli aikanaan oppinut mies. Hän julkaisi useita teoksia, jo lukioaikanaan latinankielisiä runoja ja oli aikanaan hyvin arvostettu ja palkittu runoilija. Keisari Ferdinand II myönsi hänelle "seppelöidyn runoilijan" (poeta laureatus) -arvon 1625 ja aateloi hänet 1627 nimellä von Boberfeld. Hän halusi uudistaa saksalaista runoutta muiden maiden mallin mukaan kohti renessanssin runoutta ja luopuikin runoissaan ja virsissään perinteisistä antiikin ajan runomitoista. 1642 ilmestyi hänen pääteoksena Buch von der deutschen Poeterey. Hän laajensi teosta 1625 käsitelemään niin maallista kuin hengellistä runoutta.
Opitzin mielestä runoissa tuli olla tarkka riimi, siten, että säkeistöissä olisi aina sama tavumäärä sekä painollisten ja painottomien tavujen vuorottelu. Näin ei vielä tuohon aikaan ollut. Lisäksi hän suosi runomittoina germaanisten kielten mukaisia jambi- ja trokee-mittoja. Julkaisemallaan runousopilla hän vaikutti suorastaan lainlaatijan tavoin tarkoituksenaan, että saksalaiset oppisivat jäljittelemään niitä, jotka olivat päässeet heitä pitemmälle runon sepittämisen taidossa. Hänen opetuksillaan olikin myönteinen vaikutus Saksan runouteen, myös virsirunouteen.
Marib
Marib on kaupunki Jemenin sisämaassa Maribin maakunnassa. Maribin piirikunnan asukasluku oli vuonna 2004 13 863. Historiallisesti kaupunki tunnettiin sabalaisten pääkaupunkina huomattavana keskuksena Etelä-Arabiassa. Viereen rakennettiin tunnettu Maribin pato.
Maantiede
Marib sijaitsee Arabian niemimaan lounaisosassa Jemenissä noin 135 kilometriä maan pääkaupunki Sanaasta itään. Sen vanhakaupunki on tasangolla, jonka korkeus merenpinnasta on 1 160–1 200 m metriä. Tasanko muodostaa Wadi Dhanan kuivan suiston. Wadi Dhanalla kulkee vettä vain keväisin ja kesän lopulla. Alue on aivan aavikon rajalla ja vuotuinen sadanta on alle 100 mm.
Vanha Marib
thumb|vasen|[[Maribin pato.]] thumb|vasen|Temppelin raunioita. Marib tunnetaan etenkin sabalaisten kuningaskunnan pääkaupunkina. Niin sanottu Maribin pato patosi Wadi Dhanan kapeassa solassa Balakvuorilla ja teki maanviljelystä alueella mahdollista. Saksan arkeologisen instituutin arvion mukaan sedimenttien kerääntymisen perusteella keinokastelua alueella on harjoitettu jo 2000-luvulla ennen ajanlaskun alkua. Itse padon rakentaminen mainitaan vanhoissa teksteissä vuonna 528 eaa. Paikkana Marib mainitaan varhaisimmissa sabalaisissa teksteissä, joissa mainitaan esimerkiksi Maribin hallitsijoita ja kuvernöörejä 700-luvun eaa. paikkeilla. Jo kirjoitusten aikana Marib oli huomattava keskus Etelä-Arabiassa ja sabalaisten pääkaupunki. 100-luvulle jaa. saakka paikannimi kirjoitettiin muodossa mryb ja sittemmin myös muodossa mrb. Maanviljely oli alueella mahdollista kolme kertaa vuodessa ja paikka oli myös suitsukkeita Välimerelle kuljettavien karavaanien reittien varrella. Suureksi kuvaillulla kaupungilla oli kaupunginmuuri. Pliniuksen Naturalis historia mainitsee kaupunginmuurin olevan noin 10 kilometriä. Maribin vanhankaupungin raunioiden perusteella muurin tiedetään muodostaneen neliömäisen alueen, jonka leveys oli 1 070 metriä ja pituus 1 430 metriä. Huomattava osa muinaisesta kaupungista on sittemmin kadonnut etenkin laittomien kaivausten takia. Vielä 1800-luvulla sitä kuvailivat kuitenkin useat eurooppalaiset matkailijat.
Myöhempi historia
Islamilaisessa historiankirjoituksessa profeetta Muhammadin sanotaan nimittäneen Jemenin kaupunkeihin kuvernöörejä persialaisen kuvernööri Badhanin kuoltua. Maribiin lähetettiin muuan Abu Musa al-Ash'ari. Maribista tuli sittemmin islamilaisen Jemenin paikallinen hallintokeskus. Sen merkitys oli kuitenkin vähentynyt selvästi. Paikka mainitaan tämän jälkeen historiallisissa lähteissä ajoittain. Vuonna 1640 Husain bin Muhammad bin Nasir julistautui paikalliseksi emiiriksi, ja Marib oli käytännössä itsenäinen oma ruhtinaskuntansa. Carsten Niebuhr kuvaili paikallista emiiriä köyhäksi, ja itse kaupunki käsitti noin 300 taloa. Marib oli silti Niebuhrin mukaan oman alueensa merkittävin kaupunki. Eduard Glaser kirjoitti vuonna 1888 Maribissa olleen vain 80 taloa ja noin 600 asukasta. Vuonna 1932 paikan valtasivat imaami Yahya Muhammad Hamid ed-Dinin joukot ja viimeinen Maribin emiiri kukistui.
Pohjois-Jemenin sisällissodan aikana Maribissa käytiin ankaria taisteluja kuningasmielisten ja tasavaltalaisten välillä. Kuningasmieliset olivat vallanneet kaupungin lokakuussa 1962, tasavaltalaiset maaliskuussa 1963 ja kuningasmieliset taas vuonna 1965. Suuri osa tiheään rakennetusta vanhastakaupungista tuhoutui ilmaiskuissa taistelujen aikana. Vanha Marib raunioitui ja sen asukkaat muuttivat hieman sen ulkopuolelle. Vuonna 1981 valmistui Sanaan johtava maantie, jota ennen nopein tapa päästä kaupunkiin oli ollut lentoliikenne. Jemenin sisällissodan aikana kaupunkia ovat hallinneet huthienvastainen Saudi-Arabian johtama liittouma. Kaupungilla on strateginen merkitys, sillä ympäröivä maakunta on yksi Jemenin tärkeimmistä öljyn ja maakaasun tuotantoalueista ja alueen hallinnasta on käyty taisteluja. Kaupunkiin on tullut suuri määrä pakolaisia ja samalla keskushallinto on kiinnittänyt siihen aikaisempaa enemmän huomiota esimerkiksi rakennushankkeiden kautta.
Väestö
Maribin kaupungin asukasluku oli vuoden 2004 väestönlaskennan mukaan 13 863 ja suuremman piirikunnan 39 495. Kaupungin asukkaat olivat pääasiassa zaidilaisia muslimeja. Jemenin sisällissodan alettua Maribiin on saapunut suuria määriä maan sisäisiä pakolaisia.
Lorenzo Mariani
Lorenzo Mariani on Palermon oopperatalon Teatro Massimon taiteellinen johtaja vuodesta 2005.
Mariani on opiskellut Harvardin ja Firenzen yliopistossa. Hän aloitti ohjaajanuransa Fiorentinon Maggio Musicale -juhlilla, jonne hän ohjasi Ritari Siniparran linnan. Myöhemmin hän on ohjannut sinne oopperat L’Heure Espagnole (Espanjalainen hetki), Le Comte Ory (Veijarikreivi), Kohtalon voima ja Aida. Hän on ohjannut eurooppalaisissa ja yhdysvaltalaisissa oopperataloissa ja lisäksi Shanghaissa ja Tokiossa.
Alppihiihdon maailmancup 2020–2021
Alppihiihdon maailmancup 2020–2021 on historian 55. alppihiihdon maailmancup -kausi. Kausi alkaa Itävallan Söldenissä 17. lokakuuta 2020 ja päättyy Sveitsin Lenzerheidessa 21. maaliskuuta 2021. Miehillä on 38 osakilpailua 18 eri paikassa ja naisilla 34 osakilpailua 20 eri paikassa.
Columella
thumb|Columellan patsas. Plaza de las Flores, [[Cádiz.]] Lucius Junius Moderatus Columella (4 jaa. Gades, Hispania Baetica – noin 70 jaa.) oli hispanialaissyntyinen roomalainen kirjailija. Tarantosta löydetyn piirtokirjoituksen mukaan Columella palveli tribuunina legio VI Ferratassa, joka oli sijoitettu Syyriaan.
Armeijauransa jälkeen Columella ryhtyi maanviljelijäksi. Hän omisti suuria maa-alueita Italiassa. Hänen 12-osainen teoksensa Res rustica ('Maataloudesta') on säilynyt kokonaan, ja se on nykyisin tärkein roomalaisen maatalouden lähde yhdessä Cato vanhemman ja Varron teosten kanssa, joita hän toisinaan siteeraa. Teoksessa hän valitti, että Italian suurmaatiloja hoidettiin huonosti, eivätkä italialaiset maataloustuotteet siksi kyenneet kilpailemaan laadussa provinssien tuotteiden kanssa. Teossarjan kymmenes osa oli alun perin tarkoitettu sen viimeiseksi, ja sen Columella kirjoitti Vergiliuksen kunniaksi heksametrilla. Hänen toinen pienempi, puita käsittelevä teoksensa (De arboribus) on myös säilynyt.
Ulpia Severina
Ulpia Severina oli roomalainen keisarinna ja keisari Aurelianuksen vaimo. Aurelianus otti Severinan vaimokseen vuonna 274, ja julisti hänet Augustaksi. Hänestä ei tiedetä paljoakaan, mutta numismaattiset lähteet viittaavat siihen, että hän hallitsi Roomaa Aurelianuksen kuoltua parin kuukauden ajan syys- tai lokakuusta marras- tai joulukuuhun 275, kunnes hän antoi vallan Tacitukselle. Ulpia Severinan valtakaudella hänen koko nimensä oli Ulpia Severina Pia Felix Augusta.
Rūdolfs Balcers
Seuraura
Balcers siirtyi kotimaastaan jo varsin varhain juniorina Norjaan ja Lørenskog IK:n junioreihin. Hän oli kaudella 2012–2013 seuran B-nuorten paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 20+17=37 sekä voitti joukkueen sisäisen tehotilaston sekä runkosarjassa lukemalla +23 että pudotuspeleissä (jakoi voiton Lars Johannessenin kanssa) lukemalla +2. Balcers pelasi osan kaudestaan myös Lørenskogin A-nuorissa voittaen siellä hopeaa. Kaudeksi 2013–2014 hän siirtyi Viking Hockeyn paitaan. Balcers oli tehoilla 35+23=58 seuran B-nuorten paras pistemies ja hän voitti koko Norjan B-juniorisarjan maalipörssin. Kevään 2014 pudotuspeleissä Balcers oli Vikingin paras pistemies, maalintekijä ja syöttäjä tehoilla 3+2=5. Hän debytoi kauden aikana myös seuran miesten joukkueessa Norjan I-divisioonassa, jossa Balcers pelasi kymmenen ottelua tehopistein 6+3=9. Hän piipahti myös kahden ottelun verran Norjan pääsarjassa GET-ligaenissa Stavanger Oilersin paidassa, jossa 16-vuotias Balcers teki yhden syöttöpisteen.
Huhtikuussa 2014 Balcers teki kolmivuotisen sopimuksen Stavanger Oilersin kanssa. Hänen tulokaskautensa 2014–2015 toi 36 runkosarjaottelussa tehot 8+13=21. Balcers voitti kauden päätteeksi Norjan-mestaruuden, mutta hän vietti kevätkautensa kuitenkin pääasiassa Oilersin A-nuorissa. Balcers voitti kevään 2015 pudotuspeleissä tehoilla 14+9=23 joukkueen sisäisen pistepörssin ja jakoi koko Norjan A-juniorisarjan maalipörssin voiton Stjernen Hockeyn Jostein Ekaasin kanssa. Hän voitti kauden päätteeksi hopeaa.
San Jose Sharks varasi Balcersin viidennellä kierroksella 142. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2015. Kaudella 2015–2016 hän jakoi Mestarien liigassa Oilersin sisäisen tehotilaston voiton Henrik Solbergin ja Petter Røste Fossenin kanssa lukemalla +3. Balcers voitti kauden päätteeksi Norjan-mestaruuden.
WHL-joukkue Kamloops Blazers varasi Balcersin 43. pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa 2016. Hän siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2016–2017.
Balcers pelasi yhden kauden WHL:ssä ja aloitti sen jälkeen ammattilaisuransa Pohjois-Amerikassa. Hän oli kaudella 2017–2018 Sharksin farmijoukkueen San Jose Barracudan paras pistemies tehtyään 48 pistettä. Hän pelasi kauden aikana myös AHL:n tähdistöottelussa. Ottawa Senators hankki Balcersin Sharksista ennen kauden 2018–2019 alkua. Seuraavien kahden kauden aikana Balcers pelasi Senatorsin NHL-joukkueessa 51 ottelua. Sen lisäksi hän on edustanut Ottawan farmijoukkuetta Belleville Senatorsia. Kaudella 2019–2020 Balcers oli Bellevillen viidenneksi paras pistemies pelattuaan vain noin puolet joukkueen otteluista. Hän teki 33 ottelussa 36 pistettä.
Maajoukkueura
Balcers pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2015, jolloin hänet valittiin Sveitsiä vastaan pelatun alkulohkon ottelun päätteeksi Latvian ottelun parhaaksi pelaajaksi. Balcers pelasi myös IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2014.
Balcers pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2017. Hänet valittiin Venäjää vastaan pelatun alkulohkon ottelun päätteeksi Latvian ottelun parhaaksi pelaajaksi. Balcers pelasi myös IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2015 ja 2016, joista ensimmäinen turnaus päättyi pronssiin ja jälkimmäinen kultaan sekä sarjanousuun A-sarjaan.
Balcers edusti ensimmäisen kerran Latviaa miesten MM-kilpailuissa 2018. Sen jälkeen hän on ollut mukana myös MM-kisoissa 2019, 2022 ja 2023.
Stevia
250px|thumb|Stevia-kasvin lehdistä tehtyä jauhetta. Stevia on kasvi, josta tehdään makeutusaineita, kuten stevioliglykosideja. Makeastevian lehdistä saatavan steviolin glykosidien tiiviste on jopa 300 kertaa makeampaa kuin ruokosokeri.
Makeutusaineena stevioliglykoksideja on käytetty Japanissa vuodesta 1970 ja ne on hyväksytty elintarvikkeiden lisäaineeksi myös Sveitsissä ja Yhdysvalloissa. Euroopan komissio hyväksyi steviasta saatavien makeutusaineiden käytön marraskuussa 2011. . Stevia voidaan ilmoittaa pakkaustiedoissa E-koodilla E960.
Terveysvaikutukset
Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen EFSA:n asiantuntijain suosituksen mukaan stevioliglykosidien päivittäisen saannin ei tulisi ylittää 4 milligrammaa yhtä painokilogrammaa kohti päivässä (vastaa 75-kiloiselle henkilöllä 0,3 g/vrk). Se on kymmenesosa esimerkiksi aspartaamin rajasta. Sitä sekoitetaan yleensä muihin makeutusaineisiin, sillä niiden yhteismäärälle ei aseteta raja-arvoa. Järjestön paneelin mukaan stevia-kasvin sisältämät yhdisteet eivät ole osoittautuneet karsinogeenisiksi tai genotoksisiksi. Uudempien tutkimuksien mukaan näyttöä karsinogeenisuudesta ja mutageenisuudesta ei ole.
Stevia-kasvin sisältämät yhdisteet sisältävät glukosideja, steviosideja, jotka ovat 100–300 kertaa kidesokeria makeampia, eivätkä sisällä juurikaan energiaa. Se voi olla vähäenerginen ja glukoositon makeutusaine diabeetikoille ja kalorimäärän laskemisesta kiinnostuneille.
Lakanlampi
Lakanlampi on Etelä-Karjalassa Luumäellä Kannuskosken kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 5,5 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Harjunjoen–Lappalanjärven alueella (14.18), jonka Saunajoen valuma-alueeseen (14.187) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 77,2 metriä mpy.
Yläpuusti
Yläpuusti on kylä Norsjoen kunnallishallintoalueella, Käkisalmen piirissä, Leningradin alueella Venäjällä. Yläpuusti sijaitsee Suomen Neuvostoliitolle luovuttamassa Karjalassa ja se oli Suomelle kuuluessaan osa Käkisalmen maalaiskuntaa.
Yläpuusti sijaitsee noin kahdeksan kilometriä Käkisalmen kaupungista kaakkoon. Yläpuusti sijaitsi Käkisalmen maalaiskunnan eteläosassa ja kylä rajoittui Norsjokeen ja Pörtsykkään pohjoisessa, Vuohensaloon idässä, Alapuustiin ja Pyhäjärven kuntaan etelässä sekä Alapuustiin kuuluneeseen Ostamoon lännessä. Kylän länsirajan tuntumassa virtaa Norsjoki, johon laskeva Lähdeoja eli Leppäoja virtaa kylän halki. Norsjoki saa alkunsa Tielammesta, joka sijaitsee aivan kylän etelärajalla Pyhäjärven kunnan puolella.
Väestö ja elinkeinot
Vuonna 1920 Yläpuustissa oli 348 asukasta. Vuonna 1939 asukkaita oli puolestaan 373, joista 197 miestä ja 176 naista. Yläpuustin asutus oli keskittynyt kylän länsirajaa pitkin kulkeneelta Kantatie 61:ltä Vuohensaloon johtaneen tien varteen ja Norsjokeen laskevan Lähdeojan varsille. Kylän talot sijaitsivat hajallaan. Myös nykyisin kylän asutus on keskittynyt samaisen tien varteen.
Ennen talvisotaa Yläpuusti oli pääasiassa maatalousvaltainen kylä. Yläpuusti kuului Puustin kansakoulupiiriin, jonka koulurakennus sijaitsi kylän länsiosassa lähellä Alapuustin rajaa.
Historia
Yläpuustin kylä kuului pitkään Räisälän pitäjään ja tuolloin sitä kutsuttiin Räisälän Puustiksi erotuksena Käkisalmeen kuuluneesta Alapuustista, jota kutsuttiin kaupungin Puustiksi.
Talvisodan alussa kylästä evakuoitiin alaikäiset lapset äiteineen. Muu väestö evakuoitiin rauhan tultua, kun selvisi että Käkisalmen maalaiskunta kuului luovutettaviin alueisiin. Jatkosodan aikana asukkaita palasi koteihinsa, mutta uusi evakuointi oli edessä 1944.
Pykäverkkohämähäkit
Pykäverkkohämähäkit (Uloboridae) on hämähäkkeihin kuuluva heimo. Useimmat lajit ovat trooppisia tai subtrooppisia Luonnonvaraisena Suomessa heimoa edustaa ainoastaan sektorihämähäkki (Hypiotes paradoxus). Toinen laji, ansarikolmikki (Uloborus plumipes), on tavattu kasvihuoneista Suomesta useita kertoja (esimerkiksi Lappeenrannassa 2007 ja Vaasassa sekä Jyväskylässä ).
Pykäverkkohämähäkit ovat pieniä, vain 4–8 millimetrin pituisia. Silmiä on kahdeksan ja ne ovat asettuneet tavalla, joka erottaa heimon jäsenet muista hämähäkeistä. Takaruumis on usein kolmiomainen. Takimmaisessa jalkaparissa on kaarevista karvoista muodostuma kampamainen elin, calamistrum, joka eläin käyttää seitin kutomisessa. Heimoon kuuluvien hämähäkkien pinta on kauttaaltaan hienon karvoituksen peitossa. Osa karvoista on höyhenmäisesti haaroittuneita. Pykäverkkohämähäkit ovat sikäli erikoisia, ettei niillä ole lainkaan myrkkyrauhasia.
Myrkkyrauhasten puuttuessa hämähäkki ei pysty lamauttamaan saalistaan ennen ruokailua vaan ainoastaan sitoo sen tiukasti seittiin. Näillä, kuten muutamilla muillakin hämähäkeillä, on kehruurauhasten yhteydessä erityinen rakenne, kehruulevy (cribellum), kun seitti erittyy kehruurauhasista, jakaa levy sen hajanaiseksi kimpuksi erillisiä säikeitä. Tämä tekee seitistä villamaista. Tällainen seitti toimii tarranauhan tapaan ja saalishyönteinen takertuu siihen tehokkaasti. Hämähäkki edesauttaa takertumista vuoroin löysäten ja vuoroin kiristäen verkkoaan. Pyyntiverkon geometria vaihtelee, mutta eurooppalaiset lajit tekevät joko pyöreän, vaakatasossa sijaitsevan verkon (Uloborus) tai ympyrän sektorin muotoisen verkon (Hypiotes).
Stig Westerberg
Westerberg opiskeli vuosina 1937–1942 Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa. Hänen opettajiinsa kuuluivat Tor Mann ja myöhemmin Paul Kletzki. Westerberg työskenteli korrepetiittorina Tukholman kuninkaallisessa oopperassa vuosina 1943–1946 ja palasi sinne kapellimestarina vuosiksi 1953–1957. Vuosina 1947–1948 Westerberg työskenteli kapellimestarina Oscarsteaternissa ja vuosina 1949–1953 Gävlen sinfoniaorkesterissa. Ruotsin radion sinfoniaorkesterin perustamisesta (1965) lähtien Westerberg johti sitä säännöllisesti parin vuosikymmenen ajan. Hän johti vierailevana kapellimestarina myös muiden muassa Münchenin filharmonikkoja.
Westerberg oli aktiivinen Wilhelm Stenhammarin, Hugo Alfvénin, Kurt Atterbergin, Allan Petterssonin ja Karl-Birger Blomdahlin tuotantojen edistäjä, joka teki niitä tunnetuiksi myös Ruotsin ulkopuolella. Hänen muuhun ohjelmistoonsa kuului esimerkiksi Antonín Dvořákin, Camille Saint-Saënsin, Gabriel Faurén ja Darius Milhaudin teoksia. Hän kantaesitti yli 80 uutta teosta. Useimmat Westerbergin levytyksistä ovat Ruotsin radion sinfoniaorkesterin kanssa tehtyjä. Näihin kuuluu Caprice Recordsin julkaisema vuoden 1985 levytys Blomdahlin oopperasta Aniara. Westerbergin levytyksiä on saatavilla myös esimerkiksi BIS:n ja EMI:n kautta.
Westerberg toimi Malmön sinfoniaorkesterin pääkapellimestarina vuosina 1978–1985.
Dylan Gambrell
pienoiskuva|Dylan Gambrell vuonna 2017. Dylan Gambrell (s. 26. elokuuta 1996) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka edustaa NHL-seura Toronto Maple Leafsiä. San Jose Sharks varasi keskushyökkääjänä pelaavan Gambrellin vuoden 2016 varaustilaisuuden toisella kierroksella. Gambrell on kätisyydeltään right. Heinäkuussa 2021 Gambrell teki Sharksin kanssa yksivuotisen jatkosopimuksen. Lokakuussa 2021 Sharks kauppasi Gambrellin Ottawa Senatorsiin vaihdossa seitsemännen kierroksen varausvuoroon vuoden 2022 varaustilaisuudessa. Kesäkuussa 2022 Gambrell teki yksivuotisen jatkosopimuksen Senatorsin kanssa. Kaudella 2017–2018 alkaneella NHL-urallaan Gambrell on pelannut 233 runkosarjaottelua, joissa on tehnyt 17 maalia ja 23 syöttöä eli 40 tehopistettä. Kahdessa pelaamassaan pudotuspeliottelussa hän on tehnyt yhden maalin. Tilastot päivitetty 11. kesäkuuta 2023. Heinäkuussa 2023 Gambrell teki vapaana agenttina Toronto Maple Leafsin yhden vuoden ja 775 tuhannen dollarin arvoisen sopimuksen.
Guam kesäolympialaisissa 2016
Pyöräily
Peter Lombard oli ainoa guamilainen pyöräilijä Rion olympialaisissa. Lombad osallistui miesten maastoajoon, mutta hän jäi ilman tulosta.
Uinti
Uinnissa Guamilla oli kaksi edustajaa. Benjamin Schulte kilpaili miesten 100 metrin rintauinnissa. Hän ui alkuerissä ajan 1.03,29, joka oikeutti 43. sijaan. Pilar Shimizu kilpaili naisten 100 metrin rintauinnissa. Hän ui alkuerissä ajan 1.16,65, joka ei riittänyt jatkoon. Hänen sijoituksensa oli 38.
Yleisurheilu
Yleisurheilussa Guamilla oli kahden urheilijan edustus. Regine Tugade kilpaili naisten 100 metrillä. Tugade osallistui karsintoihin, jossa juoksi ajan 12,52, mikä ei riittänyt jatkopaikkaan. Joshua Ilustre kilpaili miesten 800 metrillä, mutta hän ei saanut aikaa.
TUL Cup 1973
TUL Cup 1973 oli 34. kerran järjestetty Työväen Urheiluliiton jalkapallomestaruuskilpailu. Mestaruudesta pelattiin ensimmäistä kertaa sitten vuoden 1955, jolloin TUL:n ja Suomen Palloliiton sarjat yhdistettiin 1919 lähtien jatkuneen hajaannuksen jälkeen. Samalla otettiin käyttöön myös kilpailun nykyinen nimi. Turnaukseen osallistui 70 joukkuetta, joista alueellisten karsintojen jälkeen piirien parhaat pelasivat cup-systeemillä mestaruudesta.
Loppuottelussa Kemin Into voitti Suolahden Urhon maalein 5–0. Innon joukkueessa oli kaikkiaan 11 pelaajaa, jotka olivat edustaneet seuraa sen ainolla pääsarjakaudella vuonna 1970. Into voitti 1973 myös II divisioonan pohjoislohkon ja nousi sarjaporrasta ylemmäs.
Vuonna 1973 oli ensimmäistä kertaa jaossa kilpailun uusi kiertopalkinto Sulo Penttilän malja. Metallityöväen Liiton lahjoittama palkinto nimettiin järjestön pitkäaikaisen puheenjohtajan Sulo Penttilän mukaan.
Ottelukaavio
Kemin Into arvottiin suoraan puolivälieriin.
Taistolaisuuden musta kirja
Taistolaisuuden musta kirja: Muistoja on toimittaja Ilkka Kylävaaran kirja, jossa käydään läpi taistolaisuuden eli Suomen Kommunistisen Puolueen vähemmistön historiaa. Teos on kokoelma muistelmia ja 1970-luvun kirjallisia lähteitä, joita Kylävaara kommentoi vapaamuotoiseen tyyliin. Tekijä pyysi kirjaansa varten aineistoa ”jokaiselta, joka halusi muistella”. Kylävaara oli itse aktiivinen 1970-luvun taistolaisessa kulttuuriliikkeessä.
Kirjan nimi viittaa 2000-luvun alussa ilmestyneeseen Kommunismin mustaan kirjaan. Heikki Mäki-Kulmala kirjoitti Kylävaaran teoksen vastineeksi Taistolaisuuden harmaan kirjan.
Kirjan mukaan taistolaiset halusivat liittää Suomen Neuvostoliittoon tai saada Suomeen samanlaisen järjestelmän sekä hyväksyivät Tšekkoslovakian miehityksen 1968 tai olivat siitä vaiti. Kirjan mukaan taistolaiset pyrkivät estämään kaiken Neuvostoliiton kritiikin ja harjoittivat suoranaista mielipidevainoa.
Kirjan mukaan taistolaisia olivat muun muassa Bengt Ahlfors, Eija Ahvo, Kanerva Cederström, Kaj Chydenius, Henrik Otto Donner, Carolus Enckell, Kristiina Halkola, Päivi Hartzell, Satu Hassi, Jussi Helminen, Pirjo Honkasalo, Laura Jäntti, Kai Kalima, Kaisa Korhonen, Jaakko Laakso, Katariina Lahti, Jyrki Lappi-Seppälä, Raila Leppäkoski, Pertti Melasniemi, Marja-Leena Mikkola, Pekka Milonoff, Christian Moustgaard, Lasse Naukkarinen, Tytti Oittinen, Hannu Raittila, Jeja-Pekka Roos, Juha Rosma, Pentti Saaritsa, Arja Saijonmaa, Pirkko Saisio, Leif Salmén, Asko Sarkola, Jukka Sipilä, Esko-Juhani Tennilä, Leena Uotila, Juha Virkkunen, Kari Väänänen ja Matti Wuori.
Hannalampi (Luumäki)
Hannalampi on Etelä-Karjalassa Luumäellä Lakkalan kylän lähellä sijaitseva lampi.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kivijärven reitin valuma-alueella (14.19), jonka Touhtiaisen–Ala-Kivijärven alueeseen (14.191) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 78 metriä mpy.
Arthur Wills
Wills julkaisi kirjan Organ (1984), ja häneltä on myös ilmestynyt muistelmateos Full with Wills (2007).
Madison Dearborn Partners
Madison Dearborn Partners (MDP) on yhdysvaltalainen pääomasijoitusyhtiö. Se kertoo keränneensä kuusi toimialoittain jaettua rahastoa, joiden puitteissa on tehty sijoituksia noin 130 yritykseen. Rahastojen yhteenlaskettu pääoma ylittää 18 miljardia dollaria. Sijoitusfilosofiana on vähemmistösijoitukset ja johdon ulosostot.
Joulukuussa 2015 MDP teki tarjouksen pääosin Suomessa (Corenso ja Savon Sellu) toimivasta kartonkivalmistaja Powerflutesta. Tarkoituksena oli ilmeisesti vetää yhtiö pois Lontoon pörssin AIM-listalta. Powerflute katkaisi neuvottelut 21. joulukuuta 2015. Joulukuussa 2017 Mondin kerrottiin ostavan 365 miljoonalla eurolla Powerfluten aallotuskartonkitehtaan Kuopiossa sekä puunhankintayhtiö Harvestian, ei kuitenkaan hylsykartonkia valmistavaa Corensoa. Myyjänä oli Madison Dearborn Partnersin omistama Nordic Packaging and Container Holdings Limited.
Sijoituksia
Aiemmin muun muassa Boise Cascade, Carrols, Intelsat, Packaging Corporation of America ja Smurfit Kappa Group.
Kamia Yousufi
Kamia Yousufi (s. 20. toukokuuta 1996) on afganistanilainen pikajuoksija.
Pachasura stellata
Pachasura stellata on perhoslaji, jonka kuvaili Paul Dognin 1923. Pachasura stellata kuuluu sukuun Pachasura ja heimoon siilikkäät. Sille ei ole listattu alalajeja Catalogue of lifeen.
Kamia Yousufi
Yousufi edusti Afganistania vuoden 2016 Rio de Janeiron kesäolympialaisissa 100 metrin matkalla. Hän juoksi ajaksi Afganistanin ennätyksen, 14.02. Hän jäi kilpailussa kuitenkin jo alkueriin. Yousufi edusti Afganistania myös vuoden 2020 Tokion kesäolympialaisissa. Hän juoksi 100 metriä ajalla 13,29 tehden uuden Afganistanin ennätyksen.
ISImotor
isiMotor (tai ISImotor) on pelimoottori, jonka on kehittänyt Image Space Incorporated ja sitä käytetään ajosimulaatiopeleihin.
Moottorin lempinimi oli the Cube kehitysvaiheen aikana. Moottorin versioita on kutsuttu myös nimellä gMotor2.
Lakaina
Lakainan alkuperä oli sen nimen mukaisesti Spartassa ja muualla Lakoniassa. Vaasityypin nimi on feminiini sanasta Lakōn, ’lakonialainen’, ja tarkoittaa maljatyypin lisäksi myös lakonialaista naista. Lakaina-tyyppi jäi pois käytöstä 400-luvun eaa. alkupuolella.
Lakaina on muodoltaan korkea, sylinterimäinen juomamalja, jossa on korkea reuna ja kaksi vaakasuuntaista kädensijaa. Alaosa kädensijoineen muistuttaa jossakin määrin kyliksiä. Lakainassa ei kuitenkaan ole varrellista jalkaa.
Emma Taulo
Emma Taulo (s. 1984) on suomalainen käsikirjoittaja, tuottaja, kirjailija ja elokuvantekijä. Hän tilaa Ylen asiaohjelmia. Taulo on käsikirjoittanut ja ohjannut sekä draama- ja dokumenttisarjoja, audiosarjoja ja lyhytelokuvia sekä toiminut dramaturgina. Taulo on kotoisin Lahdesta.
Ura
Emma Taulon esikoisteos Yksin tehty lapsi (Kosmos 2023) on omakohtainen tietokirja itsellisestä vanhemmuudesta. Kirja pohjautuu Ylen podcastiin Yksin tehty lapsi (2021-2022), joka käsittelee itsellistä äitiyttä ja siihen liittyviä yhteiskunnallisia kysymyksiä Taulon oman kokemuksen kautta. Podcast sai koulutusrahasto Kouran palkinnon.
Taulo tilaa Ylellä asiaohjelmia. Aiemmin Taulo tilasi ja tuotti Ylen Docstop-dokumenttisarjoja. Taulo on muun muassa Sami Kieksin Logged In- ja Pilluralli-sarjojen tilaaja ja vastaava tuottaja.
Lisäksi Taulo on toiminut pitkään käsikirjoittajana. Luuserisankarit - suomalaisen epäonnistumisen kaava -sarjassa (2018) Taulo käsittelee suomalaisten kansallista identiteettiä Sankarin matkan kaavan kautta. Sarja sai myös jatko-osan Sivuhenkilöt, sidekickit ja muut suomalaisuuden salaiset sankarit (2019).
Taulo loi nuorille suunnatun historiallisen mobiilipelisarjan olivia_17 ja Olivia18. Olivia-pelit kertovat fiktiivisen Suomen ensimmäisen tubettajan Olivian tarinan kautta Suomen historian käännekohdista vuosina 1917–1918. Ne syntyivät vastaiskuna Suomi100-juhlavuoden miehiselle tarinankerronnalle, ja niiden avulla haluttiin kertoa historiasta nuoria kiinnostavalla modernilla tavalla. Pelit saivat kiitettäviä arvioita. olivia_17 voitti vuonna 2017 Koura-palkinnon. Taulo on käsikirjoittanut Suomen itsenäistymistä käsitelleen dokumentaarisen draamasarjan Seitsemäntoista (2017). Taulon käsikirjoittama Operaatio Mannerheim (2012) kertoi Suomen Marsalkka -elokuvan teosta Keniassa. Taulo toimi myös marsalkka Mannerheimista kertoneen Suomen Marsalkka -elokuvan pääkäsikirjoittajana ja dramaturgina. Elokuvanteosta kertonut dokumentaarinen sarja oli Venla-palkintoehdokkaana ja voitti Koura-palkinnon.
Emre Mor
Emre Mor (s. 24. heinäkuuta 1997 Brønshøj, Tanska) on tanskalaissyntyinen turkkilainen jalkapalloilija, joka edustaa turkkilaista Galatasarayta lainalla espanjalaisesta Celta Vigosta. Vasenjalkainen Mor on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Hän kuuluu myös Turkin jalkapallomaajoukkueeseen.
Seurajoukkueura
Mor aloitti ammattilaisuransa kaudella 2015–2016 Tanskan Superliigan FC Nordsjællandissa. Hän pelasi seuran paidassa 13 ottelua onnistuen maalinteossa kaksi kertaa. Kauden 2016–2017 Mor pelasi Saksan Bundesliigan Borussia Dortmundissa. Vuonna 2017 hän siirtyi espanjalaisseura Celta Vigoon.
Maajoukkueura
Mor on turkkilaisen isän ja makedonianturkkilaisen äidin lapsi, mutta hän syntyi ja kasvoi Tanskassa. Nuorten maajoukkuetasolla Mor edustikin sekä Tanskaa että Turkkia.
Turkin jalkapallomaajoukkueessa hän debytoi toukokuussa 2016 ystävyysottelussa Montenegroa vastaan. Vuoden 2016 EM-kilpailuissa hän pelasi kahdessa ottelussa esittäen hyviä otteita, joiden myötä hän teki sopimuksen Dortmundiin.
Jokirapu
Jokirapu eli rapu (Astacus astacus) on kymmenjalkaisiin kuuluva sisävesien äyriäinen. Se on Euroopan yleisin luonnonvarainen rapulaji, ja sen esiintymisaluetta ovat järvet ja virtaavat vedet pohjoisessa ja keskisessä Euroopassa Ranskasta Venäjälle asti. Suomessa se on levinnyt maan eteläosien vesistöistä myös Itä- ja Pohjois-Suomeen.
Jokiravun esiintymistä on voimakkaasti rajoittanut rapurutto, joka 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa tuhosi jokirapukannat lähes koko Euroopasta. Pohjois-Amerikasta kotoisin oleva täplärapu (Pacifastacus leniusculus), jota on istutettu Euroopan eri maiden (myös Suomen) vesistöihin, kestää rapuruttoa jokirapua paremmin, mutta taudinkantajana saastuttaa vesistöt niin, ettei jokirapukanta enää menesty samassa vesistössä. Jokirapu on luokiteltu Suomessa erittäin uhanalaiseksi (luokitus EN A2 a,b,c,e), vaikka laajempi eurooppalainen uhanalaisuusluokittelu on vaarantunut (VU).
Ruumiinrakenne
Ravulla on kymmenen raajaa ja ravun ruumis koostuu 19 jaokkeesta, joista osa on kasvanut yhteen. Joka jaokkeessa on pari raajoja tai muita lisäkkeitä. Eturaajat ovat kehittyneet voimakkaiksi saksiksi, ja seuraavien jalkaparien päässä on pienet pihdit. Takaruumis eli pyrstö on taipuisa, sillä sen kuusi jaoketta ovat erillisiä; näissä jaokkeissa ravulla on uimaraajat. Ravun koko ruumista suojaa erittäin kehittynyt kitiinikuori. Väritykseltään rapu on tyypillisesti vihertävän tai sinertävän ruskea, mutta myös sinisiä, punaisia ja jopa valkoisia yksilöitä tavataan silloin tällöin.
Rapu vaihtaa kuorta säännöllisesti ja kasvaa vain sinä aikana kun uusi kuori on vielä joustava. Pyyntikokoinen rapu (10 cm) on noin 5–9 vuoden ikäinen. Rapu pystyy aistimaan hajuja ja makuja tuntosarvillaan, suuosillaan ja myös saksien kärjillä. Ravun silmät ovat tappien päässä, ja se voi halutessaan liikuttaa toista niistä siten, että se näkee eteen- ja taaksepäin yhtä aikaa.
Ravun verenkierto on melko avoin, mutta hyvin kehittynyt. Sydän sijaitsee selkäkilven alla. Kiduksista tuleva hapekas, väritön kudosveri kulkee sydämeen, josta sydän pumppaa sen kuuden valtimon kautta eri puolilla kehoa sijaitseviin verionteloihin. Näistä onteloista veri palaa kiduksien kautta sydänpussiin ja sieltä edelleen sydämeen.
Currarinon oireyhtymä
Currarinon oireyhtymä on perinnöllinen oireisto, joka aiheuttaa epämuodostumia ristiluussa, peräaukossa ja peräsuolessa. Samassa yhteydessä saattaa esiintyä teratooma etenkin ristiluun seudulla. Currarinon oireyhtymä periytyy autosomissa dominoivasti. Usein siihen liittyy ummetusta ja korostunut infektiotaipumus.
Jokirapu
Ravinto ja elinympäristö
Aikuinen rapu on lähes kaikkiruokainen. Etupäässä se syö pohjalle vajonnutta kuollutta ainesta ja kasviravintoa, mutta myös hyönteisiä, toukkia, nilviäisiä, mätiä ja kuolleita eläimiä. Näin ravut vähentävät pohjalle sedimentoituvaa ainesta sekä vesikasvillisuutta. Rapu vie ravinnon suuhunsa raajoillaan. Ravut ovat myös kannibaaleja: ne syövät pienempiä tai heikentyneitä lajitovereitaan. Voimakkaimmat ravut saattavat syödä sairastuneet, mikä on osasyynä esimerkiksi raputautien leviämiseen. Ravut saattavat myös taistella keskenään reviiristään tai ruoastaan. Taistelussa heikommaksi itsensä tunteva saattaa pudottaa saksensa.
Currarinon oireyhtymä
Currarinon oireyhtymä johtunee kromosomissa 7 sijaitsevan MNX1-geenin virheestä. Ensimmäisenä oireiston kuvasi Guido Currarino (1981).
Jokirapu
Ravinto ja elinympäristö
Jokiravut selviytyvät myös vähähappisissa vesissä, joten niitä on aikoinaan pidetty jopa akvaariossa. Rauhoitetun luonnonvaraisen eläimen hallussapitolupia ei kuitenkaan nykyisin myönnetä juuri muille kuin eläintarhoille, tutkimuslaitoksille ja vastaaville.
Lisääntyminen
Koirasrapu on sukukypsä yleensä 3-kesäisenä, naaras vuotta myöhemmin. Ravut parittelevat syksyllä omilla oleskelupaikoillaan. Parittelu aloitetaan rituaalinomaisten liikkeiden ja eleiden avulla. Parittelun aikana koiras levittää sukuaukosta tulevan maidin naaraan takimmaisten kävelyjalkojen väliin ja pyrstön alapinnalle. Maiti kovettuu naaraan kuoren pinnalle muutaman millin pituisiksi vaaleiksi paketeiksi. Tavallisesti naaras laskee mätimunat (noin 100–300 kappaletta) 3–6 viikon kuluttua ensimmäisestä parittelusta ja voi siten paritella usean koiraan kanssa. Kovettunut maiti sulaa mädinlaskun yhteydessä ja hedelmöittää mätimunat. Naaras kantaa mätimunia leveän pyrstönsä alla seuraavaan kesään kunnes poikaset kuoriutuvat mätimunista yleensä kesä-heinäkuun aikana. Myös vastakuoriutuneet ravunpoikaset viettävät naaraan pyrstön alla elämänsä pari ensimmäistä päivää.