cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
John Regis
Regis saavutti pronssia junioreiden EM-kilpailujen 100 metrillä Cottbusissa 1985. Sisäratojen EM-kilpailuissa Liévinissä 1987 hän sijoittui kolmanneksi 200 metrillä. Saman vuoden Rooman MM-kilpailuissa hän saavutti 200 metrillä pronssia juostuaan ajan 20,18. Hän jäi vain kaksi sadasosasekuntia kilpailun voittaneesta Calvin Smithistä ja toiseksi sijoittuneesta Gilles Quénéhervéstä. Soulin olympialaisissa 1988 hän juoksi toisen osuuden Ison-Britannian 4 × 100 metrin viestijoukkueessa, joka saavutti Neuvostoliiton jälkeen hopeaa ajalla 38,28. Regis sai hopeaa Haagin 1989 EM-hallikisojen 200 metrillä maanmiehensä Ade Mafen jälkeen. Myöhemmin samana talvena hän voitti sisäratojen 200 metrin maailmanmestaruuden Budapestissa ajalla 20,54 – Mafe sijoittui tällä kertaa toiseksi. Aucklandin kansainyhteisön kisoissa 1990 hän oli toinen 200 metrillä. Regis sai neljä mitalia Splitin EM-kilpailuissa 1990. Hän sijoittui 100 metrillä Linford Christien ja Daniel Sangouman jälkeen kolmanneksi tuulituloksella 10,07. 200 metrillä hän voitti kultaa 0,2 sekunnin erolla Jean-Charles Trouabaliin juostuaan ajan 20,11. Pikaviestissä Regis juoksi toisen osuuden brittien joukkueessa, joka saavutti hopeaa maailmanennätyksen juosseen Ranskan jälkeen ajalla 37,98. 4 × 400 metrin viestissä hän juoksi kolmannen osuuden Yhdistyneen kuningaskunnan voittaessa Euroopan mestaruuden ajalla 2.58,22. Tokion MM-kilpailuissa 1991 Regis putosi 200 metrillä välierissä. 4 × 100 metrillä hän juoksi toisen osuuden Ison-Britannian joukkueessa, joka sai pronssia ajalla 38,09. Pitkässä viestissä hän juoksi kolmannen osuuden brittien voittaessa maailmanmestaruuden 0,04 sekunnin erolla Yhdysvaltoihin ajalla 2.57,53. Barcelonan olympialaisissa 1992 Regis sijoittui 200 metrillä kuudenneksi. Pikaviestissä hän vei kolmatta osuutta Ison-Britannian neljänneksi sijoittuneessa joukkueessa. 4 × 400 metrin viestissä hän toi brittien joukkueen kolmantena maaliin ajalla 2.59,73. Regis sai Stuttgartin MM-kilpailuissa 1993 hopeaa 200 metrillä Frankie Fredericksin jälkeen ajalla 19,94. Pikaviestissä hän juoksi kolmannen osuuden Yhdistyneen kuningaskunnan joukkueessa, joka sai ajalla 37,77 hopeaa Yhdysvaltain jälkeen. Vuoden 1994 Kansainyhteisön kisoissa Victoriassa Regis saavutti hopeaa 200 metrillä. Samana vuonna hän voitti Lontoon maailmancupissa 200 metriä ennen Frankie Fredericksiä. Göteborgin MM-kilpailuissa 1995 hän oli 200 metrillä seitsemäs. Viimeisen arvokisamitalinsa, pronssin, hän sai Kuala Lumpurin 1998 Kansainyhteisön kisojen 200 metrillä. Hän lopetti uransa vuonna 1999.
Regis on pituudeltaan 181 cm. Aktiivivuosinaan hän painoi 88 kg.
Luettelo Jemenin kaupungeista
Tämä on luettelo Jemenissä sijaitsevista kaupungeista.
SA-2
SA-2 voi tarkoittaa:
Anneli Pukema
Eeva Anneli Pukema (o.s. Tapiaro, 22. elokuuta 1929 Kirvu – 7. tammikuuta 2008 Helsinki) oli suomalainen näytelmäkirjailija.
Pukema kävi keskikoulun. Hänen kirjailijauransa alkoi radiokuunnelmilla. Niistä tunnetuimpiin kuuluu Eleonoran testamentti (1983), joka sai sokeain kuunnelmapalkinnon ja palkinnon Prix Italia -kilpailussa. Teatterinäytelmien menestyksekkäimpiä on ollut Rakastettu Johansson.
Pukema kirjoitti lisäksi pakinoita, kolumneja ja kritiikkiä sekä artikkeleita kulttuurista eri lehtiin, kuten Kansan Tahto, Me, Uusi Nainen ja Kaleva. Hän on tehnyt kolme laulunsanoitusta.
Pukema toimi Näytelmäkirjailijaliitossa ja oli valtion näyttämötaidetoimikunnan jäsen.
Apatismi
Apatismi on filosofinen ajattelutapa, joka korostaa välipitämättömyyttä ja tunnottomuutta elämässä esiintyville kivuille ja vaivoille. Apatismin juuret ovat stoalaisessa filosofiassa ja etiikassa, joka korostaa erityisesti järkeä. Stoalaisen filosofian mukaan hyve oli samaa kuin tieto: hyve johtaa vapautumiseen järjettömistä intohimoista ja edelleen voidaan saavuttaa mielenrauha - apatistinen tila.
Erotuksena depressiasta eli tunne-elämän lamaantumisesta ja masentuneisuuden tilasta, apatismia pidetään tavoiteltavana tilana suhtautua elämään. Apatismin harjoittaja vapautuu (vapauttaa) itsensä intohimoista ja haluista. Apatismiin liittyy passiivinen tai neutraali suhtautuminen eri elämän ilmiöihin. Mm. Baruch Spinozan ajattelussa on viitteitä apatismistä. Descartes ei pitänyt apatismin saavuttamista mahdollisena.
Monetaristinen taloustiede
Monetaristinen taloustiede on makrotaloustieteellinen koulukunta, joka korostaa rahavarannon sääntelyn merkitystä taloudessa. Monetarismi saavutti vaikutusvaltaa 1970- ja 1980-luvuilta lähtien.
Monetarismia ovat ajaneet etenkin Milton Friedman, Anna Schwartz, Karl Brunner ja Allan Meltzer. Eräät journalistit ovat yhdistäneet virheellisesti käsitteen doktrinaaliseen vapaan markkinatalouden kannatukseen. Todellisuudessa monetarismi on erittäin keskitetty, rahapoliittisen päätösvallan kuuluessa demokraattisesta päätöksenteosta eristetylle keskuspankille ja sen johtajille. Professori Martin Scheininin mukaan valta on siirretty "pienen henkilöpiirin" käsiin.
Monetarismin mukaan inflaatioon ei pitäisi yrittää vaikuttaa keynesiläisittäin säätelemällä kulutuskysyntää tai kokonaiskysyntää valtion finanssipolitiikalla (verot ja julkiset menot), vaan säätelemällä liikkeellä olevan rahan määrää keskuspankin toimin (rahavarantoa kasvattamalla, koroilla, avomarkkinaoperaatioilla). Monetaristien kannattama, klassisesta taloustieteestä periytyvä rahan kvantiteettiteoria väittää, että liikkeellä olevan rahamäärän liiallinen kasvu aiheuttaa inflaatiota. Näin ollen rahamäärää pitäisi lisätä tasaista, hidasta vauhtia ja inflaation katsotaan johtuvan vain siitä, että rahan tarjontaa on lisätty kysyntää enemmän.
Abra (Filippiinit)
thumb|200px|Abran sijainti Abra on Filippiinien pohjoisosassa Luzonissa sijaitseva provinssi. Sen pääkaupunki on Bangued. Provinssin naapureita ovat pohjoisessa Ilocos Norte ja Apayao, etelässä Ilocos Sur ja Mountain Province, Ilocos Norte ja Ilocos Sur lännessä ja Kalinga ja Apayao idässä.
Monetaristinen taloustiede
Todellisuudessa asia on paljon monimutkaisempi, koska myös rahan tarjonnan lisäys vaikuttaa kysynnän määrään. Tukeakseen väitteitään monetaristit ovat joutuneet luopumaan suuresta osasta empiiristä näyttöä koskien mm. rahan kiertonopeuden ja ns. aarteenmuodostuksen vaikutuksesta inflaatioon. Varsin ongelmallisen argumentin monetaristien kannalta muodostaa keynesiläisten toteamus, jonka mukaan "narulla ei voi työntää", eli rahapolitiikka on voimaton luomaan kysyntää tilanteessa, jossa vallitsee aito epävarmuus. John Kenneth Galbraithin mukaan yksi keynesiläisen teorian ratkaisuista aidon epävarmuuden ongelmaan on se, että valtio omaksuu rahan käyttäjän roolin. Monetaristien ratkaisu sivuuttaa rahan määrän lisäyksen vaikutus kysyntään on esittää, ettei se päde pitkällä aikavälillä, mihin John Maynard Keynes on puolestaan vastannut kuuluisalla lauseellaan "Pitkällä aikavälillä olemme kaikki kuolleet".
Makrotaloustiede
Makrotaloustiede on taloustieteen osa-alue, jossa käsitellään koko talouden laajuisia ilmiöitä. Yksilöiden, kotitalouksien ja yritysten käyttäytymistä siinä havainnoidaan talouden laajuisen kokonaisuuden osina.
Monetaristinen taloustiede
Monetarismi syrjäytti keynesiläisyyden 1960-luvun jälkeen
Monetaristien ajama makrotaloudellinen teoria ja politiikka erosivat huomattavasti vallalla olleesta keynesiläisestä koulukunnasta.
Makrotaloustiede
Tässä suhteessa makrotaloustiede on mikrotaloustieteen eräänlainen vastakohta - makrotasolla tarkastellaan talouden kokonaisuuden näkökulmasta, kun taas mikrotasolla tehdään tarkastelua yritysten ja muiden organisaatioiden sisältä käsin.
Abra (Filippiinit)
Abran asukkaista suurin osa kuuluu Filippiinien suurimpaan etniseen ryhmään ilocanoon. Alueen asukasluku oli 241 160 vuonna 2015.
Makrotaloustiede
Makrotalousteoriassa käsitellään esimerkiksi taloudellisen kasvun ja suhdannevaihteluiden ongelmia. Makrotaloustieteen avulla pyritään muun muassa vastaamaan kysymyksiin, miten parhaiten toteuttaa hallituksen politiikan tavoitteita talouskasvun, hintavakauden, työllisyyden sekä vaihtotaseen suhteen. Makrotaloustieteessä merkittäviä käsitteitä ovat reaalitalous ja rahatalous. Makrotaloustiede tutkii talouden aggregoituja suureita.
Monetaristinen taloustiede
Monetarismi syrjäytti keynesiläisyyden 1960-luvun jälkeen
Yhdysvaltain Federal Reserve kokeili 1979–1982 Milton Friedmanin ehdottamaa yksinkertaista mallia rahamäärän sääntelemiseksi, mutta päätyi pian ottamaan käyttöön monetaristisemman linjan 1979, joka kuitenkin hylättiin 1982 eri syistä. Kokeilun tuloksista on erilaisia näkemyksiä - mm. uudet finanssi-innovaatiot tekivät käsitteen "rahan määrä" epäselväksi.
Makrotaloustiede
Tavoitteena on ymmärtää ja ennustaa kansantalouden tilinpidon pohjalta laskettuja talouden indikaattoreita.
Monetaristinen taloustiede
Monetarismi syrjäytti keynesiläisyyden 1960-luvun jälkeen
Monetarismin itsensä maine alkoi heiketä 1970-luvun lopussa ja 1980-luvun alussa keynesiläistä politiikkaa niin ikään vastustavan rationaalisten odotusten teorian nousuun.
Makrotaloustiede
Historia
Makrotaloustieteen historia on verrattain lyhyt, sillä vasta varsin myöhään on muodostunut tarpeelliseksi hahmottaa ja ennustaa kokonaisuuksia toimitettavaa veronkantoa monimutkaisemmin.
Monetaristinen taloustiede
Monetarismi nykyään
Useat väitteet, joilla monetaristit haastoivat keynesiläisyyden, ovat useimmissa länsimaissa makrotaloustieteen ja rahapolitiikan perustaa. Näitä ovat mm. Professori Juha Siltalan mukaan länsimaiden keynesiläinen "kulta-aika" päättyi monetaristiseen "rauta-aikaan". Professori Teivo Teivainen kutsuu tätä prosessia, jossa demokratiasta jää jäljelle ainoastaan seremoniallinen sisältö, käsitteellä "demokratian monarkisoituminen".
Abra (Filippiinit)
Aiheesta muualla
17.58333°N, 120.75°W
Makrotaloustiede
Historia
1700- ja 1800-luvuilla harppauksin kehittyneessä poliittisessa taloustieteessä tarkastelu on perinteisesti ollut mielekästä kotitalouksien ja yritysten käytännöllisistä hyötynäkökulmista. Vallitsevan ideologian vuoksi valtion verotulojen kasvattaminen tai valtion kassasta käsin katsominen ei ole ollut merkittävä motivaatio tarkasteluihin. Makrotaloustieteen ensimmäiset askeleet ovat olleet suhdannevaihteluiden teoriassa (Jean Charles Léonard de Sismondi ja Robert Owens) ja rahateoriassa (John Locke, David Hume ja muut).
Makrotaloustiede alkoi varsinaisesti kehittyä vasta 1930-luvun laman jälkeen. Tähän syvään lamaan jouduttiin ilman ymmärrystä makrotalouden keskeisistä muuttujista ja se aiheutti vakavia ongelmia kokonaisille yhteiskunnille. Ongelmatilanteessa oli keskeisenä pyrkimyksenä elpyä lamasta, jotta kurimus päättyisi ja keskeisenä, ilmeisenä ja akuuttina laman ongelmana pidettiin korkeaa työttömyyttä. Brittiläinen taloustieteilijä John Maynard Keynes julkaisi makrotalouden merkkiteoksen Työllisyys, korko ja raha vuonna 1936. Kirjan pääajatus oli se, että valtion on pystyttävä toimimaan talouden laskukauden aikana tarvittaessa alijäämäisellä budjetilla, jotta ihmiset saataisiin pidettyä töissä. Keynes esitteli kirjassaan kokonaiskysynnän eli aggregaattikysynnän käsitteen tärkeimpänä kansantaloutta ajavana voimana.
Suuren laman kokemus loi tarpeen myös kehittää kansantalouden tilinpidon järjestelmän. Sen kehittäminen oli merkittävä makrotaloustieteen kehitysaskel, sillä se sisälsi virallistetun käsitteistön ja mitattavia suureita. Ne mahdollistivat makrotaloudellisen analyysin ja ennustemallien laatimisen. Vuosikymmenten aikana keynesiläinen ajattelu ja kansantalouden tilinpitoon perustuvien muuttujien hahmotetut riippuvuussuhteet paransivat kansantalouden ymmärrystä. Samalla makrotaloudellinen ajattelu yksimielistyi asentoon, jossa pyrittiin vakauteen ja korkeaan työllisyyteen. Keskeisiä käsitteitä olivat kokonaiskysyntä sekä kulutus ja investointi ja valtion rooli kansantaloudessa oli kasvanut keynesiläiseksi konsensukseksi.
Makrotaloustiede joutui tienhaaraan öljykriisissä vuonna 1973. Makrotaloustieteilijöiden totutut mallit eivät kyenneet ennustamaan öljykriisin talousvaikutuksia, joista korkea inflaatio oli keskeinen. Tällöin makrotaloustiede sai uuden käsitteen, stagflaatio. Korkean inflaation ja taloudellisen taantuman yhdistelmä oli vaikea ongelma ratkaistavaksi. Osa makrotaloudellisesta ajattelusta haastoi toisen maailmansodan jälkeisen keynesiläisen konsensuksen ja ryhtyi kannattamaan ajatusta, jonka mukaan valtion tasapainottava rooli oli myytti. Se johti valtion roolin pienenemiseen makrotaloudellisessa ajattelussa. Samoihin aikoihin tapahtui myös poliittisia muutoksia, kun esimerkiksi Margaret Thatcher nousi Ison-Britannian pääministeriksi. Yksi syy ajattelun muutokseen on myös saattanut olla toisesta maailmansodasta kulunut aika, minkä vuoksi valtion ilmeistä kykyä mobilisoida resursseja poikkeusoloissa ei enää tiedostettu.
Eri näkemyksiä ja koulukuntia
Perinteisesti on erotettu kaksi näkökulmaa makrotalouteen: keynesiläinen taloustiede, joka painottaa kysynnän merkitystä, ja tarjontapuolen taloustiede. Kumpaakaan näkemystä kannatetaan harvoin täysin ottamatta toista huomioon. Kuitenkin useimmat koulukunnat painottavat selvästi valitsemaansa näkemystä teoriansa perusteena.
Makrotaloustieteiden yleisimmät koulukunnat ovat:
Bodiamin linna
Bodiamin linna on vallihaudan ympäröimä keskiaikainen linna East Sussexissa Englannissa. Sen rakennutti ritari Edward Dalyngrigge puolustaakseen aluetta ranskalaisia vastaan satavuotisen sodan aikana.
Ludwig Quidde
thumb|Ludwig ja Margarethe Quidde Venetsiassa vuonna 1888
Ludwig Quidde (23. maaliskuuta 1858 – 4. maaliskuuta 1941) oli saksalainen pasifisti, joka sai Nobelin rauhanpalkinnon vuonna 1927.
Tausta ja elämä
Ludwid Quidden elämää sävytti elämä neljän eri saksalaisen yhteiskuntajärjestelmän alaisuudessa. Aluksi, vuoteen 1890 saakka, rautakansleri Otto von Bismarck hallitsi yhteiskuntaa, ja sen jälkeen vuoteen 1918 Saksa oli henkilöitynyt Hohenzollernien keisarikuntaan. Sitten vuorossa oli 1918–1933 Weimarin tasavalta, ja lopulta vielä vanhuksena hän sai kokea natsi-Saksan ja Adolf Hitlerin yhteiskunnan. Hän lähti kuitenkin maanpakoon Sveitsiin melkein heti natsien noustua valtaan.
Ludwig Quidde syntyi hyvinvoivaan porvarilliseen kauppiasperheeseen ja vietti lapsuutena Bremenissä. Hän opiskeli historiaa, ja jo varhain hän aloitti aktiivisen toimintansa Saksan rauhanyhdistyksessä (Deutsche Friedensgesellschaft). Jo nuorena hän vastusti kansleri Bismarckin politiikkaa.
Vuonna 1894 hän julkaisi 17-sivuisen kirjasen ''Caligula. Eine Studie über römischen Caesarenwahnsinn'', jossa oli 79 alaviitettä. Tässä lyhyessä esseessään hän käsitteli yhteneväisyyksiä Rooman keisarikunnan ja oman aikansa välillä. Kirjoittaja löysi paljon yhtäläisyyksiä keisari Caligulan ja Saksan keisari Vilhelm II:n välillä; molemmille oli tyypillisistä esimerkiksi megalomania. Kirjan jälkiseuraukset olivat tuhoisat, sillä hän oli vaatinut kirjasen julkaisua omalla nimellään. Quidde joutui luopumaan akateemisesta urastaan historioitsijana.
Quidden saatua rauhantyöstään Nobelin rauhapalkinnon vuonna 1927 oli itsestään selvää, ettei hän enää olisi voinut asua voimalla aseistuvassa natsihallinnon Saksassa. Hän lähti maanpakoon vuonna 1933 ja kuoli maanpakolaisuudessa Sveitsissä.
Monacon Grand Prix 1961
Monacon Grand Prix 1961 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 14. toukokuuta 1961 Monacossa. Kilpailu oli kauden ensimmäinen, ja sen voitti Stirling Moss.
Hosokawa-klaani
pienoiskuva|Yksi Hosokawa-klaanin käyttämistä mon-tunnuksista
Hosokawa-klaani oli japanilainen klaani, joka oli peräisin Minamoto-klaanista sen haaran Seiwa-genjin kautta. Klaani oli erityisen vaikutusvaltainen Länsi-Japanissa ja Shikokun saarella Muromachi-kaudella, kun se oli Ashikaga-sotilashallinnon aikana yksi kolmesta shōgunin avustajan eli kanrein asemaa hallussaan pitäneestä suvusta. Myöhemmin Edo-kaudella 1600-luvulla klaanin jäseniä toimi Higon provinssin daimioina.
Tymidiini
Tymidiini eli deoksitymidiini (C10H14N2O5) on tymiinin ja deoksiriboosin muodostama nukleosidi. Se on osa DNA:n rakennetta. Yhdistettä käytetään valmistettaessa eräitä viruslääkkeitä.
Ominaisuudet ja biosynteesi
Huoneenlämpötilassa tymidiini on valkoisia neulamaisia kiteitä. Kuumennettaessa yhdiste hajoaa helposti tymiiniksi, joka sublimoituu. Tymidiini liukenee hyvin veteen ja kuumaan etanoliin, kuumaan etyyliasetaattiin, pyridiiniin, jääetikkaan ja hieman kuumaan kloroformiin. Tymidiini on optisesti aktiivinen ja sen ominaiskiertokyky on +30,6 °.
Tymidiiniä muodostuu eliöissä lähinnä sen fosfaattijohdannaisina ja vapaan tymidiinin määrä soluissa on pieni. Tymidiinin fosfaattijohdannaisia muodostuu joko tymidiinistä tymidiinikinaasin katalysoimana tai uridiinidifosfaatista.
Valmistus ja käyttö
Tymidiiniä käytetään valmistettaessa eräitä HIV:n hoidossa käytettäviä viruslääkkeitä kuten stavudiinia ja tsidovudiinia. 11C-isotoopilla leimattua tymidiiniä voidaan käyttää merkkiaineena tehtäessä syöpätutkimuksia positroniemissiotomografian avulla.
Suomen joukkue lentopallon Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2013
Suomen miesten lentopallomaajoukkue selvitti tiensä EM-lopputurnaukseen 2013. Suomi karsi paikasta kahdessa karsintaturnauksessa syyskuussa 2012 Kreikan Trikalassa ja Suomen Vantaalla. Suomi voitti lohkon kerättyään kuudesta ottelusta viisi voittoa.
Suomen joukkue EM-kisoissa 2013
Maaottelumäärä 25.7.2013.
Karsintaottelut
Ensimmäinen karsintaturnaus pelattiin Kreikan Trikalassa 6-8. syyskuuta 2012. Toinen turnaus oli vuorossa Vantaalla viikkoa myöhemmin 14.-16. syyskuuta.
Lohkovoittaja Suomi selvisi suoraan 2013 EM-lopputurnaukseen ja lohkokakkonen Kreikka selvisi ensi kevään jatkokarsintaan Belgiaa vastaan. EM-kisat 2013 pelataan Puolassa ja Tanskassa.
Savukaasuimuri
Savukaasuimuri on savupiipun yläpäähän asennettava laite, joka puhaltaa savukaasut hormin sisältä ulkoilmaan. Savukaasuimurista käytetään myös nimitystä takkaimuri.
Suomen joukkue lentopallon Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2013
Suomen joukkue EM-karsinnoissa 2012
Maaottelumäärä ennen karsintoja.
XXL (urheilukauppaketju)
XXL avasi ensimmäisen Suomen myymälänsä Vantaan Tammistossa huhtikuussa 2014. Syyskuussa 2014 ketju avasi Suomen toisen myymälänsä Helsingin Itäkeskuksessa. Myöhemmin ketjun myymälöitä on avattu Ouluun, Tampereen Kalevaan ja Lielahteen, Espoon Suomenojaan, Helsingin Kluuviin ja Rediin, Turun Skanssiin, Raision Myllyyn, Lahteen, Vaasaan, Jyväskylään, Poriin, Kuopioon, Lappeenrantaan sekä Seinäjoelle.
Konsernin emoyhtiö XXL ASA on listattu Oslon pörssiin. Konsernin suurimpana omistajana toimii ketjun perustaja Øivind Tidemandsen, joka on myös osakkaana pohjoismaisessa Power-kodinkoneketjussa. Tidemandsen omistaa ketjusta n. 25% Dolphin Invest -sijoitusyhtiönsä kautta.
Helmituliperä
Helmituliperä (Emblema pictum) on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Helmituliperää tavataan Australiassa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Origin Systems
Origin Systems oli yhdysvaltalainen tietokonepelejä kehittänyt pelitalo, joka oli toiminnassa vuosina 1983–2004. Se on kehittänyt muun muassa menestyksekkäät Ultima-, Wing Commander- ja Crusader-pelisarjat.
Historia
Origin Systemsin perustivat 1983 veljekset Robert ja Richard Garriott sekä heidän isänsä Owen Garriott ja Chuck Bueche. Richard oli jo aiemmin julkaissut kolme kohtalaisen menestynyttä peliä – Akalabethin, Ultima I:n ja Ultima II:n. Yhtiön ensimmäinen oma julkaisu oli Ultima III. Origin ryhtyi pian perustamisensa jälkeen julkaisemaan pelinsä Electronic Artsin kautta. Vuonna 1992 Electronic Arts osti pelitalon. Originin menestynein julkaisu on 1997 ilmestynyt Ultima Online, joka oli yksi ensimmäisistä MMORPG-peleistä ja on edelleen toiminnassa. Origin toimi Electronic Artsin alaisuudessa vuoteen 2004 asti, jolloin pelitalo lakkautettiin.
Richard Garriott lähti Originilta 2000 ja perusti Destination Gamesin.
Trapit
Trapit (Otididae) on lintujen heimo, jonka jäseniä elää Aasiassa, Australiassa, Euroopassa ja varsinkin Afrikassa. Kuusitoista heimon 25 lajista on afrikkalaisia.
Hadžin ryntäys 2015
thumb|Minan telttakaupunki vuonna 2009. Hadžin ryntäys 2015 tapahtui 24. syyskuuta 2015 Saudi-Arabiassa lähellä Mekkaa sijaitsevassa Minassa, jossa on pyhiinvaeltajien majoituspaikkana toimiva leirialue. Ainakin 717 hadž-pyhiinvaellukseen osallistunutta ihmistä sai surmansa ja 863 loukkaantui ryntäyksessä leirin halki kulkevalla tiellä.
Trapit
Sukuja
Trappien heimoon kuuluu myös edellä esitettyihin sukuihin kuulumattomat lajit:
Karstulan kirkko
Karstulan kirkko on puurakenteinen keskeiskirkko Karstulassa Keski-Suomessa. Hirrestä rakennettu kirkko koostuu kuutiomaisesta keskitilasta, johon liittyy joka sivulla eteishuonemaiset ristivarret. Kirkon keskellä on nelikulmainen, ikkunallinen kupoli. Kirkko edustaa tyyliltään myöhäisempireä. Kirkko valmistui vuonna 1853, ja sen rakensi Jaakko Heikinpoika Kuorikoski arkkitehti A. F. Granstedtin laatimien piirustusten pohjalta. thumb|left|175px|Alttaritaulu on Pekka Halosen maalaama. Kirkon vieressä oleva kellotapuli vuodelta 1815 on Simon Juvelinin rakentama. Nykyiseen asuunsa se on korjattu vuonna 1861 Lauri Heikki Kuorikosken johdolla. Ulkomaalaus tehtiin vuonna 2003. Kellotapulin kirkonkellot ovat vuosilta 1812 ja 1818.
Kirkkoa kunnostettiin vuonna 1904 arkkitehti Josef Stenbäckin tekemien piirustusten mukaan ja 1950-luvulla arkkitehti Kauno S. Kallion johtamana. Kirkko saneerattiin vuonna 2003 jolloin sinne hankittiin myös Allenin urkutehtaan digitaaliset urut.
Kirkon alttaritaulu on Pekka Halosen maalaama Kristus puhuu kansalle Genesaretin järvellä. Kirkossa on myös Urho Lehtisen maalauksia. Kirkon pääeteisessä on vanhasta kirkosta peräisin oleva Hyvä Paimen -puuveistos sekä perinnettä noudattaen seurakunnan diakoniatyölle rahaa keräävä vaivaisukko-puuveistos.
Kirkon pihalla on vuonna 1975 pystytetty nykyisen kirkon paikalla sijainneen Karstulan ensimmäisen kirkon muistokivi. Kirkon sankarihautausmaan muistomerkki on paljastettu 11.8.1957 ja se on kuvanveistäjä Matti Aaltosen teos.
TrueType
pienoiskuva TrueType on tietokoneissa käytettävä kirjasinformaatti, jonka alkuperäinen kehittäjä on Apple.
TrueType kehitettiin 1980-luvun loppupuolella Adobe Systemsin PostScript Type 1 -kirjasinten kilpailijaksi. Type 1 -kirjasinmääritys oli alun pitäen suunniteltu korkeatarkkuuksisiin painotöihin. TrueTypen etuna on kehittyneempi 'vihjeistys' (hinting), jonka avulla kirjasinten ulkonäköä ja luettavuutta voidaan parantaa matalatarkkuuksisissa ympäristöissä, kuten tietokonenäytöllä. Kirjasimista ei siis tarvitse luoda erillisiä versioita tulostukseen ja näytölle. Type 1 tuki ainoastaan staattisia vihjeitä, mutta TrueType -kirjasimissa vihjeistys tapahtuu virtuaalikoneessa ajettavan ohjelman avulla.
TrueTypen kehitti alun perin Sampo Kaasila, joka työskenteli Applella vuosina 1987–1989.
TrueType-fontit otettiin käyttöön Applen toukokuussa 1991 julkaistussa System 7:ssä. Microsoft lisensioi vuonna 1992 TrueType-formaatin Windows 3.1:een. Sen jälkeen TrueType levisi nopeasti, ja siitä tuli yleisin näyttökäyttöön tarkoitettu kirjasinformaatti. TrueType-kirjasinten eli fonttien tiedostopääte on .ttf.
Microsoft kehitteli tekniikkaa edelleen TrueType Open -nimellä, koska Apple ei suostunut lisensoimaan sen kehittyneimpiä osia, kuten ligatuurien käsittelyä. Adobe luovutti Microsoftin käyttöön Type 1 -teknologiaa ja sen perusteella TrueTypen seuraajaksi Windows-leirissä kehitetty OpenType julkaistiin 1996.
Avoimen lähdekoodin ohjelmissa käytetään yleisesti alun perin David Turnerin kehittämää FreeType-kirjastoa, joka osaa hyödyntää Type 1, TrueType ja OpenType-fontteja. Aiemmin TrueTypen vihjeistysmenetelmä oli Applen patentoima, joten FreeType 1 käytti pelkästään automaattista vihjeistystä. Kyseiset patentit ovat kuitenkin umpeutuneet, joten FreeType 2 tukee täyttä TrueType -vihjeistystä.
City of Evil
City of Evil on Avenged Sevenfold -yhtyeen kolmas levy, jonka Warner Brothers julkaisi 6. kesäkuuta 2005. Toisin kuin edellisellä levyllä Waking the Fallen, laulaja M. Shadows suosii myös puhdasta laulutyyliä edellislevyjen pelkän karjumisen sijaan. Albumi on yhtyeen menestynein levy.
Kappale "Betrayed" on omistettu Dimebag Darrelille. Kappale "Bat Country" on puolestaan suora viittaus elokuvaan Pelkoa ja inhoa Las Vegasissa, jossa elokuvan päähenkilöt muun muassa ajavat huumeiden vaikutuksen alaisena avoautolla erämaassa. Kappaleen videolla päähenkilöiden tilalla ovat bändin jäsenet, jotka myös käyttäytyvät samalla tavalla kuin elokuvan päähenkilöt. Myös kappaleen musiikkivideo alkaa elokuvan alussa esitetyllä lauseella "He who makes a beast of himself gets rid of the pain of being a man.", vapaasti suomennettuna: "Hän, joka tekee itsestään pedon, pääsee eroon miehenä olemisen kivusta."
Albumi saa nimensa "Beast and the Harlot" - kappaleen sanoista.
Kappaleet
Kaikki kappaleet on säveltänyt ja sanoittanut Avenged Sevenfold.
Verikosto
Verikosto on loukkausten kostamista loukkaajan koko suvulle. Keskitetyn oikeusjärjestelmän kehittyminen poisti verikoston, mutta sitä esiintyy edelleen. Verikosto korvaa paimentolaiskulttuureista puuttuvan keskitetyn valtiokoneiston tarjoaman avun. Tällaisessa tilanteessa jokainen joutuu puolustamaan itseään, jolloin vastaväkivallan uhka toimii tehokkaana suojautumiskeinona. Suomessa verikostoa esiintyy edelleen romanien keskuudessa.
Verikosto hylättiin jo noin 700-luvulla eaa. arkaaisen ajan Kreikassa. Sen tilalle otettiin kaupunkivaltion asukkaiden yhdessä organisoimat vastatoimet murhaajaa vastaan: murhaajasta tehtiin saastunut eli henkipatto. Verikosto oli tosin Kreikassa koskenut vain aatelissukujen keskinäisiä suhteita (surmatun suvun velvollisuutena oli surmata verityön tekijä), mutta tästä seurasi helposti tuhoisa veritöiden kierre. Murhaa tarkoittavan authentēs-sanan merkityksen muuttuminen osoittaa muutoksen: alun alkaen se tarkoitti oman sukulaisensa murhannutta ja vähitellen myös suvun ulkopuolista, jonka teon vastenmielisyyttä korostettiin tällä tunnepitoisella sanalla. Lopulta sana tarkoitti kenet tahansa murhannutta. Murhaa alettiin pitää rikoksena koko yhteisöä vastaan, ei pelkästään uhrin sukulaisille kuuluvana asiana. Solonin aikana säädettiin kirjoitettu laki, johon rikokset ja rangaistukset oli kirjattu.
Waking the Fallen
Waking the Fallen on Avenged Sevenfold -yhtyeen toinen albumi. Se julkaistiin 26. elokuuta 2003. Albumi julkaistiin Hopeless Records -levy-yhtiön kautta. Vuonna 2009 albumi ylitti kultalevyrajan Yhdysvalloissa.
Thomas de Hartmann
Thomas Aleksandrovitš de Hartmann, (21. syyskuuta 1885 – 28. maaliskuuta 1956) oli ukrainalais-venäläinen säveltäjä sekä G. I. Gurdjieffin nimekäs oppilas ja avustaja.
Waking the Fallen
Verrattuna yhtyeen edelliseen albumiin (Sounding the Seventh Trumpet), M. Shadows laulaa enemmän melodisesti kuin karjumalla ja levyllä on enemmän kitarasooloja.
"Waking the Fallen" on ensimmäinen albumi, jossa on nykyinen basisti Johnny Christ ja kitaristi Synyster Gates.
Thomas de Hartmann
Thomas de Hartmann syntyi vuonna 1885 Horuževkassa, Venäjän keisarikunnan Pultavan kuvernementtiin kuuluvassa kylässä (nykyisin Ukrainan Pultavan alueen Oržytsjan piirissä sijaitseva kylä). Hänen sukunsa kuului venäläiseen aristokratiaan. Hartmann kävi koulua vanhempiensa ja yksityisopettajien huomassa, ja osoitti musiikillista lahjakkuutta jo neljän vuoden ikäisenä improvisoiden ja ilmaisten itseään pianolla. Hartmann on itse sanonut: "Olen säveltäjä. Musiikki on aina ollut minulle uustestamentillinen 'lahja' jonka Jumala on minulle antanut ja joka samalla vaatii minua minua kehittämään tätä lahjaa ja työskentelemään sen kanssa herkeämättä." Isosedältään Eduard von Hartmannilta, joka kirjoitti kirjan Tiedostamattoman filosofia (1869), hän todennäköisesti peri kaipuun tuntemattomaan ja korkeamman henkisen tason ymmärtämiseen, ja tämä kaipuu vei hänet myöhemmin G. I. Gurdjieffin oppilaaksi. Hän sai tutkintotodistuksen 18-vuotiaana Pietarin konservatoriosta. Ennen ensimmäistä maailmansotaa hän opiskeli orkesterin johtamista Münchenissä Felix Mottlin johdolla.
Balettisäveltäjä
Hartmannin nelinäytöksinen baletti La Fleurette Rouge ('Punainen kukkanen'), hänen toinen näyttämöteoksensa, esitettiin vuonna 1907. Vatslav Nižinski, Anna Pavlova ja Mihail Fokin olivat esitysten päärooleissa Moskovan ja Pietarin Keisarillisessa Oopperatalossa. Itse tsaari kunnioitti Pietarin esitystä vierailullaan. Yleisö vastaanotti teoksen suopeasti, ja nuori Hartmann hyväksyttiin nopeasti Venäjän kulttuurieliitin piireihin. La Fleurette Rougen suosion ansiosta Hartmannin ensimmäiset laulut, pianokappaleet ja kamarimusiikkiteokset julkaistiin. Tehtävän otti hoitaakseen Moskovasta alkunsa saanut Jürgenson -niminen musiikin kustannusyhtiö, jolla oli julkaisuluetteloissaan aiemmin Ludwig van Beethovenin, Robert Schumannin, Pjotr Tšaikovskin ja Richard Wagnerin teoksia.
Der Blaue Reiter
Hartmann matkusti 1908 Saksaan ja tutustui siellä Wassily Kandinskyyn, josta tuli hänen elinikäinen ystävänsä. Hartmann tunsi henkilökohtaisesti myös monia merkittäviä expressionisteja Der Blaue Reiter -ryhmän kautta, ryhmän erityisenä tavoitteena oli ilmaista henkisyyttä taiteen avulla. Bauhausin opettaja, taidemaalari Paul Klee kuului myös Hartmannin ystäväpiiriin.
Hartmann sävelsi musiikin Wassily Kandinskyn teokseen The Yellow Sound (Der Gelbe Klang), joka toisin sai Amerikan ensi-iltansa vasta vuonna 1982 Kandinskyn retrospektiivisessä näyttelyssä. Kandinsky tutustutti hänet venäläiseen tanssija Alexander Sacharoviin (1886–1963). Kolmikko teki yhdessä poikkitaiteellisia kokeiluja, joissa Kandinskyn kertoman mukaan vuonna 1910: "Muusikko (de Hartmann) valitsi akvarellieni joukosta sellaiset työt, jotka olivat hänelle musiikillisessa mielessä selkeimpiä. Ennen kuin tanssija (Sacharov) liittyi mukaan, muusikko soitti tämä akvarellin. Kun tanssija liittyi mukaan, musiikki soitettiin hänelle ja hän muunsi sen tanssiksi. Tämän jälkeen hänen tuli arvata, minkä akvarellin hän oli tanssinut."
G. I. Gurdjieff
Hartmann oli tunnettu ja arvostettu säveltäjä Venäjällä jo ennen kuin hän tapasi G. I. Gurdjieffin ensi kertaa Pietarissa vuonna 1917. Vuodesta 1917 aina vuoteen 1929 hän oli Gurdjieffin uskottu oppilas. Tuona ajanjaksona Pariisin lähellä sijainneessa Gurdjieffin johtamassa Ihmisen Sopusointuisen Kehittämisen Instituutissa Hartmann sovitti ja kirjoitti yhteistyössä Gurdjieffin kanssa suuren osan musiikista, jonka Gurdjieff kokosi ja jota musiikkia käytettiin hänen rytmisten liikesarjojensa (Movements) harjoituksissa. Hartmann kirjoitti yhdessä vaimonsa Olga de Hartmannin kanssa kirjan nimeltä Our Life with Mr. Gurdjieff. Olga oli Gurdjieffin henkilökohtainen sihteeri vuosien ajan.
Gurdjieffin seuraajana kulkemiensa vuosien aikana hän työskenteli muun muassa Tbilisin oopperatalon taiteellisena johtajana, ja tuona aikana hän tutustui paremmin tunnettuun taiteilijaan, Alexandre de Salzmanniin ja tämän vaimoon, tanssija Jeanne de Salzmanniin, joista molemmista myös tuli palavahenkisiä Gurdjieffin seuraajia. Hartmannien tiet Gurdjieffistä erosivat vuonna 1929, eivätkä he enää koskaan tavanneet. Yhteistyö kuitenkin jatkui. Hartmann sävelsi Gurdjieffin kuoleman jälkeen vuonna 1950 tämän toivomuksen mukaisesti musiikin uusimpiin liikesarjoihin. Hartmann oli yksi The Gurdjieff Foundation of New York -säätiön perustajajäsenistä.
Musiikki
Hartmannin tuotanto säveltäjänä sisältää neljä sinfoniaa, useita oopperoita, konserttoja, sonaatteja ja lauluja Proustin, Verlainen, Joycen ja Shelleyn teksteihin sekä 53 elokuvapartituuria. Hänen musiikkiaan ovat tulkinneet monet esiintyjät ja kapellimestarit kuten Stokowski, Leduc, Bigot, Casals, Tortelier ja Rampal.
Gurdjieffin rytmisiä liikesarjoja ja tansseja varten luotiin oma, erityinen musiikkinsa, ja työn yhteydessä syntyi myös laaja tuotanto konserttimusiikkia, hymnejä sekä muita eri tilanteisiin sopivia kappaleita. Kaikki Gurdjieffin musiikki on tiiviisti sidoksissa sisäisiin kehityspyrkimyksiin ja pääosa tästä musiikillisesta tuotannosta on sävelletty yhteistyössä Hartmannin kanssa. Nerokas ja ainutlaatuinen yhteistyö synnytti yli 200 kappaletta, pääosin pianolle. Mukana on myös orkesterisävellyksiä. Suurin osa pianomusiikista on julkaistu nuottina (Schott Edition, 4 osaa). Gurdjieffin ja Hartmannin musiikista on myös saatavilla useiden eri esittäjien levytyksiä. Pianomusiikin versioita kattavimmin ovat esittäneet kolme Gurdjieff-työhön osallistunutta soittajaa, Linda Daniel-Spitz, Charles Ketcham ja Laurence Rosenthal (Wergo). Orkesterimusiikki on julkaistu vuonna 2006 neljän CD:n kokoelmana Oriental Suite: Complete Orchestra Music (Basta). Laurence Rosenthal sovitti Gurdjieffin ja Hartmannin musiikin vuonna 1979 ensi-iltaan tulleeseen Peter Brookin ohjaamaan elokuvaan Meetings with Remarkable Men.
Kazaa Lite
Alkuperäisen Kazaan kehittäjät Sharman Networksista lähettivät 11. elokuuta 2003 Googlelle kirjeen, jossa yhtiötä pyydettiin poistamaan hakukoneestaan kaikki linkitykset Kazaa Liteen. Joulukuussa 2003 Sharman Networks lähetti ohjelmaa jakavien sivustojen ylläpitäjille ohjelmiston poistamista vaativia kirjeitä, joissa heitä uhattiin oikeustoimilla.
Petteri Sihvonen
Petteri Sihvonen (s. 30. elokuuta 1968 Isokyrö) on suomalainen toimittaja, kirjailija, jääkiekkovalmentaja ja entinen jääkiekkoilija, joka tuli tunnetuksi Urheilulehden jääkiekkoanalyytikkona yhdeksän vuoden ajalta.
Urheilu-ura
Kausina 1989–1993 Sihvonen pelasi KooKoossa ja Reippaassa jääkiekon SM-liigan runkosarjassa 89 ottelua, joissa hän teki kymmenen maalia.
Kaudella 1998–1999 Sihvonen nosti KooKoon valmentajana joukkueen Suomi-sarjasta I-divisioonaan (nykyään Mestis) yhdessä Esa Sirénin (nykyään jääkiekkovalmentaja ja kirjailija) kanssa ja seuraavalla nousukaudella Sihvosen ja Sirénin KooKoo oli I-divisioonassa sijalla viisi.
Kausi 2000–2001 meni kuitenkin KooKoolta Sihvosen johdolla penkin alle. Joukkue oli pudota kauden päätteeksi takaisin Suomi-sarjaan, mutta säilyi kuitenkin Mestiksessä, kun Jokipojilta vapautui paikka sarjaan.
Kaudella 2003–2004 hän valmensi Pelicansia 41:ssä ottelussa, joissa joukkue saavutti kuusi voittoa, kolme tasapeliä ja 32 tappiota jääden sarjassa viimeiseksi.
Sihvonen valmensi HPK:n B-nuorten SM-joukkuetta yhdessä OP Yrjänheikin kanssa. Kaudella 2009–2010 HPK:n B-juniorit saavuttivat SM-sarjassa hopeaa.
Sihvonen valmensi myös kaudet 2013–2016 HPK:n vuonna 2001 syntyneitä junioreita.
Toimittajana
Sihvonen tuli suurelle yleisölle tunnetuksi vuosina 2004–2013 Urheilulehden häikäilemättömänä ja riidanhaluisena jääkiekkoanalyytikkona ja -toimittajana. Urheilulehti loi hänen ympärilleen henkilöbrändin, jossa Sihvosta kutsuttiin ”johtavaksi analyytikoksi”. Osansa Sihvosen kärkevästä kritiikista saivat niin valmentajat, pelaajat kuin toiset toimittajatkin. Tämä johti useamman mediayhtiön urheilutoimitusten riitautumiseen, minkä seurauksena toimittajat nokkittelivat kolumneissaan toistuvasti kilpailevan yhtiön edustajia.
Nykyään Sihvonen toimii vapaana kirjoittajana ja juontaa Yle Puheella yhdessä Tommy Lindgrenin kanssa urheiluun keskittyvää keskusteluohjelmaa Lindgren&Sihvonen.
Sihvonen aloitti 2017 MTV Urheilun toimittajana, missä hän kirjoittaa artikkeleita nettisivuille sekä tekee asiantuntijavierailuja Tulosruutuun. MTV:lle siirtyessään hän brändäsi itsensä ”Pohtivaksi”. Sihvonen on tehnyt MTV:llä muun muassa Pohtivan urheilupakinaa, Liigaviikkoa yhdessä Teemu Niikon kanssa ja jääkiekkoilun MM-kisojen 2022 tiimoilta ohjelmaa Sihvonen ja Monsterimonni.
Sihvonen on toiminut Kalevan kolumnistina vuoden 2021 alusta. Kolumnit ovat aiheiltaan yhteiskunnallisia.
Kirjallinen ura
Sihvosen esikoisromaani Kolkko (Bazar, 2019) julkaistiin 8. elokuuta 2019. Kirja on osittain omaelämäkerrallinen, ja sen päähenkilö on Petrus Sihto. Sihvonen kirjoitti kirjaa yhteensä 10 vuoden ajan. Hän aikoo jatkaa uraansa kirjailijana trilogialla.
Kolkko on kirjoitettu varsin haastavaan kirjalliseen tyyliin, jolla Sihvonen kertoo hakevansa omalaatuista romaania, vaikeinta mahdollista toteutustapaa. Kirja on kirjoitettu monologimaiseksi pohdinnaksi, jossa käydään läpi päähenkilön elämänvaiheita sekä nykytilannetta junamatkan aikana. Teksti on niin pohtivaa kuin seksuaalissävytteistäkin. Helsingin Sanomien kriitikko Jukka Koskelaisen kirja-arvostelun mukaan itsetietoinen monologi viisastelee, mutta saa verenkierron liikkeelle.
Toukokuussa 2022 Audiomaa julkaisi Sihvosen äänikirjamuistelmat Petteri Sihvonen – Johtava.
Yksityiselämä
Sihvonen on valmistunut Turun yliopistosta filosofian maisteriksi pääaineenaan kotimainen kirjallisuus.
Entinen jääkiekkoilija ja nykyinen jääkiekkovalmentaja Toni Sihvonen on hänen pikkuveljensä. Petteri Sihvonen on nykyisin kihloissa Maarit Kivimäen kanssa. Kivimäki kirjoittaa Villikimara-blogia.
Taimyrin dolgaanien ja nenetsien piiri
Taimyrin dolgaanien ja nenetsien piiri eli Taimyr (ven. Таймы́р, Taimyr) on erityisaseman omaava paikallinen itsehallintoalue Krasnojarskin aluepiirin pohjoisosassa Venäjällä. Sen pinta-ala on 879 900 neliökilometriä ja asukkaita on 37 800 (vuonna 2008). Vuoteen 2007 saakka alue muodosti Taimyrin (dolgaanien ja nenetsien) autonomisen piirikunnan (ven. Таймы́рский (Долга́но-Нене́цкий) автоно́мный о́круг, Taimyrski (Dolgano-Nenetski) avtonomnyi okrug).
Sijainti ja luonto
Piiri rajoittuu idässä Sahan tasavaltaan, etelässä Krasnojarskin aluepiirin Evenkian ja Turuhanskin piireihin, lännessä Jamalin Nenetsiaan ja pohjoisessa Pohjoiseen jäämereen. Sen alue käsittää Jenisein alajuoksun ja Hatangajoen välillä sijaitsevan Taimyrin niemimaan, Keski-Siperian ylätasangon pohjoisosan sekä Karanmeren ja Laptevinmeren välissä sijaitsevan Severnaja Zemlja -saariryhmän. Jenisein vasemmalla rannalla sijaitseva lounaisosa kuuluu Länsi-Siperian alankoon. Maaperän luonnonvaroja ovat kupari, nikkeli, kivihiili ja maakaasu.
Talvi on kylmä ja kostea, kesä lyhyt ja viileä. Tammikuun keskilämpötila Dudinkassa on –30°, heinäkuun keskilämpötila 2–13°. Vuotuinen sademäärä on 110–350 mm. Kasvukausi kestää 40–80 vuorokautta. Seudulla on laajoja ikirouta-alueita.
Suurimmat joet ovat Jenisei, Pjasina, Nižni ja Verhni Taimyr sekä Hatanga. Alueella on paljon järviä. Taimyrjärvi on Baikalin jälkeen Siperian laajin järvi.
Piiri kuuluu arktiseen, tundra- ja metsätundravyöhykkeisiin. Arktisen alueen kasvillisuus on vähäistä, tundralla kasvaa pajua, vaivaiskoivua, jäkälää, sammalta ja heinikkoa. Metsätundra ulottuu kauas pohjoiseen. Hatangajoen laaksossa kasvaa lehtikuusta, kuusta ja koivua.
Eläinkuntaan kuuluvat peura, paksusarvilammas, naali, susi, sopuli, kärppä ja metsäjänis, linnuista tunturipöllö, riekko ja kiiruna. Kesällä tundralla on paljon muuttolintuja. Kaupallista merkitystä on lohen- ja sammensukuisilla kaloilla. Meressä on hylkeitä, mursuja, maitovalaita, jäätiköillä jääkarhuja.
Hallinto
Taimyrin piirillä on Krasnojarskin aluepiirin sisällä laissa säädetty erityisasema, jonka tarkoituksena on sen etujen huomioon ottaminen aluetason päätöksenteossa.
Nykyinen piiri käsittää Dudinkan kaupungin, Diksonin kaupunkimaisen taajaman sekä Karaulin ja Hatangan maalaiskunnat. Hallinnollinen keskus on Dudinka. Alueella sijaitseva Norilskin kaupunki ei kuulu piirin yhteyteen, vaan muodostaa lähitaajamineen erillisen kaupunkipiirikunnan.
Piirin edustuselin on viiden vuoden välein valittava 15-henkinen duuma. Piirin päämiehenä toimii toista kauttaan Sergei Baturin.
Väestö
Suurin osa Taimyrin väestöstä asuu Jenisein ja Hatangan laaksoissa. Keskimääräinen asukastiheys on 0,045 henkeä neliökilometrillä ja kaupunkiväestön osuus 66,2 % (vuonna 2005).
Vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan venäläiset muodostavat 58,6 % väestöstä, dolgaanit 13,9 %, nenetsit 7,7 %, ukrainalaiset 6,1 %, nganasanit 1,9 % ja enetsit 0,5 %.
Piirin koko väestöstä 96,3 % osaa venäjää, 11,4 % dolgaania ja 5,8 % nenetsiä. Kansansa äidinkieltä puhuu 78,8 % dolgaaneista, 71,6 % nenetseistä, 50,9 % nganasaneista ja 33,5 % enetseistä.
Historia
Alueen kanta-asukkaita ovat metsästystä, kalastusta ja poronhoitoa harjoittaneet dolgaanit, nenetsit, nganasanit ja enetsit. Venäläiset sotilaat, kauppiaat, metsästäjät ja kalastajat saapuivat tänne 1600-luvun puolivälissä Tazjoelle perustetusta Mangazejan kaupungista. Venäläisten kauppiaiden harjoittama riisto, köyhyys ja kulkutaudit johtivat alkuperäisväestön vähenemiseen.
Neuvostovalta vakiintui alueella vuosina 1919–1920. Maatalouden kollektivisoinnin yhteydessä perustettiin kolhooseja ja sovhooseja ja alkuperäisväestö muutti kiinteisiin asutuksiin. Joulukuussa 1930 perustettiin Taimyrin kansallinen piirikunta. Neuvostoaikana alettiin hyödyntää Koillisväylää eli Pohjoista meritietä ja seudulle syntyi kala- ja kaivosteollisuutta.
Kaikki loppuu
Kaikki loppuu on rap-artisti Timo Pieni Huijauksen toinen sooloalbumi, joka julkaistiin 28. maaliskuuta 2012 Rähinä Recordsin kautta.
Taimyrin dolgaanien ja nenetsien piiri
Historia
Kansallinen piirikunta kuului aluksi Itä-Siperian aluepiiriin ja vuodesta 1934 Krasnojarskin aluepiiriin. Vuonna 1977 se sai nimen Taimyrin (dolgaanien ja nenetsien) autonominen piirikunta. Neuvostoliiton hajottua siitä tuli yksi Venäjän federaation jäsenistä eli subjekteista, joka samalla kuului myös toisen subjektin eli Krasnojarskin aluepiirin yhteyteen. 17. huhtikuuta 2005 pidetyn kansanäänestyksen perusteella Taimyrin ja Evenkian autonomiset piirikunnat liitettiin Krasnojarskin aluepiiriin 1. tammikuuta 2007.
Talous
Tärkeimmät liikenneväylät ovat Jenisei ja Koillisväylä; Dudinka ja Hatanga ovat jokisijainnistaan huolimatta Koillisväylän huoltoyhteyden piirissä. Dudinkan, Norilskin ja Talnahin välillä on rautatie. Myös lentoliikenteellä on huomattava merkitys.
Roger Milla
Albert Roger Miller eli Roger Milla (s. 20. toukokuuta 1952 Yaoundé) on kamerunilainen entinen jalkapalloilija. Hän oli ensimmäisiä kansainväliseen kuuluisuuteen nousseita afrikkalaisia jalkapalloilijoita.
FIFA valitsi Millan Afrikan vuosisadan pelaajaksi ja hän on Pelén valitsemalla 125 parhaan elossa olevan pelaajan FIFA 100 -listalla.
Maajoukkueura
Kamerunin maajoukkuetta Milla edusti kolmissa maailmanmestaruuskilpailuissa, joista ensimmäinen oli 1982. Se oli myös Kamerunin ensiesiintyminen MM-kisoissa. Milla pelasi kaikissa otteluissa, mutta Kamerun jäi turnauksessa alkulohkoon. Hän edusti maataan myös Los Angelesin olympialaisissa 1984 ja useissa Afrikan-mestaruuskilpailuissa, joissa hän oli mukana voittamassa mestaruutta vuosina 1984 ja 1988. Milla lopetti maajoukkueuransa ennen 1990 MM-turnausta, mutta perui lopulta päätöksensä Kamerunin presidentin pyynnöstä. Turnauksessa Kamerun eteni puolivälieriin saakka ja Milla teki neljä maalia sekä valittiin kisojen tähdistöön. Milla edusti Kamerunia vielä vuoden 1994 jalkapallon MM-kilpailuissa 42-vuotiaana ja teki maalin ottelussa Venäjää vastaan. Näin hänestä tuli MM-kisahistorian vanhin pelaaja ja vanhin maalintekijä. Milla on valittu Afrikan parhaaksi jalkapalloilijaksi vuosina 1976 ja 1990. Hän juhli maalejaan aina näyttävästi ja oli muutenkin yleisöä viihdyttävä pelaaja.
Pampanga
thumb|300px|Pampangan sijainti thumb|300px|Provinssin aluejako Pampanga on Filippiinien provinssi, joka sijaitsee Keski-Luzonissa Manilanlahden pohjoisrannalla. Sen pääkaupunki on San Fernando City. Provinssin naapureita ovat Bataan ja Zambales lännessä, Tralac ja Nueva Ecija pohjoisessa ja Bulacan kaakossa. Pampangan nimi juontaa aikoinaan alueille saapuneiden espanjalaisten joenrannalla asuneille asukkaille antamasta nimestä. Sana pangpang tarkoittaa joenpenkkaa. Provinssi perustettiin vuonna 1571, mikä tekee siitä Keski-Luzonin alueen vanhimman. Provinssi tunnetaan myös Filippiinien kulinaarisena keskuksena. Provinssin asukasluku oli 2 198 110 vuonna 2015.
Filippiinien presidentti Gloria Macapagal-Arroyo on kotoisin Pampangan provinssista. Apl.de.ap (The Black Eyed Peas) on myös kotoisin Pampangan provinssista.
Aiheesta muualla
15.06667°N, 120.66667°W
Lihansyöjä
thumb|[[Leijonalla on tyypilliset lihansyöjän hampaat.]] thumb|upright|[[Kihokit|Kihokki houkuttelee hyönteisiä.]] Lihansyöjä eli karnivori on eläin, joka saa suurimman osan ravinnostaan syömällä toisia eläimiä. On myös lihansyöjäkasveja, jotka hankkivat ravintoa houkuttelemalla eläimiä lihan sulattamiseen erikoistuneiden kasvinosiensa vangeiksi ja sitten sulattamalla ne.
Lihansyöjäeläimiä on eläinkunnan eri jaksoissa ja luokissa. Esimerkiksi selkärankaisista voidaan poimia matelijat kuten kyy, linnut kuten suula, nisäkkäät kuten susi ja kalat kuten muikku. Myös eläinten loiset, kuten heisimato, voidaan luokitella lihansyöjiksi. On myös yksisoluisia lihansyöjiä, kuten loiseläin Plasmodium falciparum, joka aiheuttaa malariaa. Hyönteisten joukossa puolestaan on paljon parasitoideja, jotka aina tappavat uhrinsa.
Lihansyöjäeläimillä on monia ravinnonhankintaan ja saaliin käsittelyyn kehittyneitä sopeumia. Näitä ovat esimerkiksi petolintujen käyrät nokat ja terävät kynnet, haiden sahalaitaiset hampaat ja lihansyöjänisäkkäiden leikkaavat väli- ja poskihampaat.
Maailman suurin maalla elävä lihansyöjä on jääkarhu.
The Rev
Rev oli mukana myös Synyster Gatesin kanssa Pinkly Smooth -sivuprojektissa. Yhtye soitti avant-garde metalia ja on julkaissut vain yhden albumin nimeltä Unfortunate Snort.
Elämäkerta
Sullivan kiinnostui rumpujen soitosta jo pienenä poikana. Hän kävi tunneilla kuitenkin vain muutamia kertoja, koska niistä ei hänen omien sanojensa mukaan tullut oikein mitään. Hän kuitenkin aloitti rumpujen soiton uudelleen pari vuotta myöhemmin ja jäi siihen lujasti koukkuun. Hän sai inspiraatiota esimerkiksi Metallica-yhtyeen Lars Ulrichista. Sullivan oli hyvin ahkera oppilas rumputunneilla ja hän oppi nopeasti soittamaan monia kappaleita ja sooloja. Rumpuopettaja ihaili Sullivanin ahkeruutta ja ajattelikin että pojalla on täytynyt olla omat rummut jo vuosia. Kävi kuitenkin ilmi että Jimmyllä ei ollut rumpuja kotona alkuunkaan vaan hän oli opetellut kappaleet täydellisesti läpi lelurummuillansa. Sullivan sai kuitenkin ensimmäisen rumpusettinsä kymmenvuotiaana. Hän kävi katolista koulua Avenged Sevenfold -yhtyeen laulajan M. Shadowsin kanssa, mutta hänet erotettiin koulusta toisella luokalla. Hänet erotettiin myös Huntington Beachin lukiosta vuonna 2000.
Teini-ikäisenä Sullivan asui joko omassa autossaan tai ystäviensä luona. Hän asui jonkin aikaa hyvän ystävänsä Synyster Gatesin luona. Gatesin isä Brian Haner on kuvaillut Sullivania omituiseksi, melkein jopa vaarallisen omituiseksi, mutta lahjakkaaksi muusikoksi. Sullivanin ensimmäinen bändi Legends julkaisi ensimmäisen levynsä kun hän oli 18-vuotias.