cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kiderakenne
Kidejärjestelmä
Kidejärjestelmä on hilan pisteryhmä, joka ei sisällä atomien paikkoja alkeiskopissa. Kidejärjestelmiä on seitsemän (laskevassa symmetriajärjestyksessä), kuutiollinen, tetragoninen, heksagoninen, trigoninen, ortorombinen, monokliininen ja trikliininen. Erilaisten avaruushilojen luokittelun esitti ensimmäisenä saksalainen fyysikko, professori Mauritius Ludovicus (Moritz Ludvig) Frankenheim 1835 julkaisussaan Die Lehre von der Cohäsion, umfassened die Elasticität der Gase, die Elasticität und Coharenz der flüssigen und festen Körper und die Krystallkunde, Breslau, 1835. Hän teki kuitenkin virheen (15 hilaa), jonka ranskalainen fyysikko Auguste Bravais korjasi 1848. Hän todisti olemassa olevan 14 Bravais'n hilaa.
Bravais'n hilat
Bravais'n hilat määritellään kolmella hilavektorilla (hilavakio) a, b ja c ja niiden välisillä kulmilla α, β ja γ. Koordinaatistona on yleensä oikeakätinen koordinaatisto. Bravais'n hiloja on edellä mainitut seitsemän, joiden sisällä esiintyy 1–4 variaatiota.
Kiderakenteen ominaisuuksia
Kiderakenteen tärkeä tekijä sen ominaisuuksien kannalta on tiivispakkauksellisuus, joka kertoo hilassa olevan tyhjän tilan määrästä, jos atomit oletetaan koviksi, pyöreiksi palloiksi. Yleisesti voidaan sanoa, että aineen kiderakenne määräytyy siten, että kiteen energia tulee mahdollisimman pieneksi.
thumb|right|160px| Heksagonaalinen tiivispakkaus (vasemmalla) ja pintakeskeinen kuutiollinen pakkaus (oikealla). Tasossa tiivein pakkaus saadaan aikaan siten, että jokaisella atomilla on kuusi naapuri­atomia, jotka muodostavat sen ympärille säännöllisen kuusikulmion. Tällaista tasoa sanotaan tiivispakkaustasoksi, ja tiivispakkaussuunta on suunta, jossa tällaisen rakenteen atomit sijaitsevat peräkkäin jonossa toisiaan koskettaen. Kolmi­ulotteisessa avaruudessa tiivein pakkaus saadaan Keplerin konjektuurin mukaan siten, että tällaisia tasoja pinotaan päällekkäin. Tämä voidaan tehdä kahdella tavalla. Jos ne pinotaan toisensa päälle siten, että joka toisessa atomi­kerroksessa atomit tulevat vastaaviin kohtiin, muodostuu heksagonaalinen tiivispakkausrakenne (ns. ABABAB-pinous). Ne voidaan kuitenkin pinota myös siten, että vain joka kolmannessa tasossa atomit sattuvat samoihin kohtiin (ns. ABCABC-pinous), jolloin syntyy pintakeskeinen kuutiollinen rakenne (PKK). Nimensä mukaisesti tämä voidaan käsittää muodostuvaksi myös kuution muotoisista yksikkö­kopeista, joiden halki tiivis­pakkaus­tasot kulkevat niiden avaruus­lävistäjien suuntaisesti. Kiteissä voi kuitenkin esiintyä myös pinousvirheitä, jotka ovat tyypillisiä kidevirheitä.
Kolmas yleinen kiderakenne on tilakeskeinen kuutiollinen (TKK). Sitä ei voida muodostaa edellä kuvatun kaltaisista tiivispakkaustasoista, ja se onkin hieman vähemmän tiivis kuin edellä mainitut.
Tilakeskeisiä ja pintakeskeisiä kuutiollisia sekä heksagonaalisia tiivispakkausrakenteita esiintyy varsinkin metalleilla, mutta alhaisissa lämpötiloissa myös jalokaasuilla niiden esiintyessä kiinteässä olomuodossa. Sitä vastoin yksinkertainen kuutiollinen kiderakenne on harvinainen ja esiintyy alkuaineista ainoastaan poloniumilla.
Timanttimainen kiderakenne on eräänlainen pintakeskisen rakenteen muunnos. Siinä on atomi kaikilla pintakeskeisen kuutiollisen kiderakenteen mukaisilla paikoilla, mutta lisäksi kuutiomaisen kopin sisällä on neljä atomia sijoittuneina kuution avaruuslävistäjille siten, että niiden etäisyys kuution kärjistä on neljäsosa avaruuslävistäjän pituudesta. Paitsi timantilla, tämä kiderakenne esiintyy myös piillä ja germaniumilla.
Koordinaatioluku ilmaisee, montako välitöntä naapuria kullakin atomilla on. Sekä pintakeskisessä kuutiollisessa(fcc) että heksagonisessa tiivispakkauksessa(hcp) koordinaatioluku on 12. Heksagonisessa tiivispakkauksessa (hcp) jokaisella atomilla on kuusi naapuria samassa tasossa sekä lisäksi kolme lähinnä ylemmässä ja kolme lähinnä alemmassa tasossa. Pintakeskisessä kuutiollisessa (fcc) tasossa jokaisen atomin lähimmät naapuriatomit ovat niiden kahdentoista neliön keskipisteessä, jotka rajoittavat kyseiseen atomiin liittyviä kuutiomaisia yksikkökoppeja. Tilakeskisessä kuutiollisessa rakenteessa koordinaatioluku on 8, yksinkertaisessa kuutiollisessa 6.
Roman Dostál
Roman Dostál (s. 13. heinäkuuta 1970 Ústí nad Orlicí) on tšekkiläinen ampumahiihtäjä, normaalimatkan maailmanmestari.
Kiderakenne
Kiderakenteen ominaisuuksia
Kiderakenteella on pakkaustiheys, joka on PKK- ja heksagonisella rakenteella 74 % ja TKK-rakenteella 68 %. PKK- ja heksagonisessa rakenteessa on tiivispakkaustasoja, TKK-rakenteessa niitä ei ole. Tiivispakkaustasot toimivat usein liukutasoina plastisen muodonmuutoksen siirrosliukumisessa.
Roman Dostál
Dostál voitti yllättäen 20 kilometrin maailmanmestaruuden Hochfilzenissä 2005. Hän kukisti yhdestä sakkominuutistaan huolimatta puhtaasti ampuneen Michael Greisin 9,4 sekunnilla. Uransa toisen maailmancupin palkintokorokepaikan hän sai oltuaan toinen Holmenkollenin yhteislähtökilpailussa kaudella 2005–2006. Olympiakisoissa Dostálin paras henkilökohtainen saavutus on Torinon 2006 yhteislähtökilpailun 23. sija.
Kiderakenne
Kiderakenteen ominaisuuksia
Ioniyhdisteiden kiderakenteet eroavat alkuaineiden kiderakenteista siinä, että niissä esiintyy eri alkuaineiden ioneja. Esimerkiksi ruokasuolan eli natriumkloridin kiderakenne muistuttaa yksinkertaista kuutiollista, mutta kidehilan joka toisen atomin paikalla on natrium- (Na+ ja joka toisen paikalla kloridi-ioni (Cl-) siten, että jokaisella ionilla on välittöminä naapureina kuusi vastakkaismerkkistä ionia.
Atomien väliin jäävään tyhjään tilaan voi sijoittua pienempiä välisija-atomeja. Tyhjä tila muodostaa erilaisia säännöllisiä monitahokkaita.
Taistelu Roomasta
Taistelu Roomasta on Felix Dahnin vuonna 1878 ilmestynyt kaksiosainen historiallinen romaani. Tarina perustuu goottisodan tapahtumiin, jossa Itä-Rooma valtasi Italian ostrogooteilta.
Papinkoski
thumb|250px|Papinkosken kunta Segežan piirin kartalla Papinkoski eli Popov Porog  on maalaiskunta ja sen keskustaajama Karjalan tasavallan Segežan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Sekehenjoen niskalla lähellä Seesjärven rantaa. Taajamassa on 334 ja kunnassa 649 asukasta (vuonna 2012).
Maantiede ja asutus
Papinkosken kunnan pinta-ala on 3 035 neliökilometriä. Se rajoittuu lännessä Segežan piirin Mustankosken, pohjoisessa Idelin ja Segežan sekä koillisessa Valdain kuntiin, kaakossa Karhumäen piirin Poventsan, etelässä Pinduisen ja lounaassa Paateneen kuntiin. Pinta-alasta valtaosa on metsää.
Seutu kuuluu Vienanmeren ja Äänisen vedenjakajalla sijaitsevaan Uikujärven alankoon. Kunnan alueella virtaavia jokia ovat Ontajoki (ven. Onda), Sekehenjoki (Segeža), Karbozerka, Pezega, Voivanets, Kjagma, Propast, Gagoi, Batajev, Lisja, Vožema, Juga, Kjamenka, Sjurežnoi, Medveži, Uroksa, Zapadnyi ja Nei. Järviä ovat Uikujärvi, Segozerskoje, Lintujärvi (Lindozero), Urosjärvi (Urosozero), Kjamenitskoje, Telekino, Noruslambi, Rigozero, Babje, Panozero, Velikoje, Kiirasjärvi (Kirasozero), Karbozero, Sjurežskoje, Voldjärvi (Voldozero), Kärkijärvi (Kjargozero), Hargo, Kjagmozero, Tšuralambi, Sjavnozero, Varbozero ja Palvozero. Hyötykaivannaisiin kuuluvat maametallit, graniitti, gneissigraniitti, hiekka, sora ja turve. Kärkijärven itäpuolella sijaitsee Kamenitskin rauhoitusalue.
Keskustaajaman lisäksi kuntaan kuuluvat Kärkijärven (ven. Kjargozero), Taboinporogin (Taboiporog) ja Voldozeron asutukset, Jurkinnavolokin kylä sekä Juan (Ramentsy), Lintujärven (Špalovaja), Nopsan (Bystrjagi), Riihijärven (Rigozero), Suglitsan, Sumerin (Sumeritši) ja Urosjärven (Urosozero) rautatieasemat. Toiseksi suurin asutuskeskus on reilun 200 asukkaan Voldozero. Jurkinnavolokissa, Lintujärvellä ja Suglitsassa ei ole lainkaan vakituista asutusta. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kunnan asukkaista 70 % on kansallisuudeltaan venäläisiä, 20 % valkovenäläisiä, 5 % karjalaisia ja 3 % ukrainalaisia.
Liikenne, talous ja palvelut
Kunnassa toimii kaivosteollisuutta ja kalanviljelylaitos. Juan itäpuolella on sotilaskohteita. Keskustaajaman palveluihin kuuluu peruskoulu, kerhotalo, kirjasto, lääkintäasema, posti ja pari kauppaa
Nähtävyydet ja matkailu
Sekehenjoella on kivikautisia asuinpaikkoja. Historiallisia kohteita ovat Venäjän kansalaissodassa ja toisessa maailmansodassa kaatuneiden sotilaiden haudat. Segežan risteyksessä on hotelli.
We Are the In Crowd
We Are the In Crowd on yhdysvaltalainen vuonna 2009 perustettu pop-punkyhtye Poughkeepsiesta, New Yorkista. Yhtyeeseen kuuluvat Taylor Jardine (laulu), Jordan Eckes (kitara/laulu), Mike Ferri (basso), Rob Chianelli (rummut) ja Cameron Hurley (kitara). Yhtye julkaisi debyytti-EP:nsä, Guaranteed To Disagree, 8. kesäkuuta 2010, ja ensimmäisen studioalbuminsa, Best Intentions lokakuussa 2011.
Yhtye aloitti ensimmäisen studioalbuminsa äänitykset toukokuussa 2011. Best Intentions -niminen albumi julkaistiin lokakuussa 2011. Se sijoittui Billboard 200 -listalla sijalle 122.
20. elokuuta 2013 yhtye julkaisi ensimmäisen singlen, ”Attention”, toiselta studioalbumiltaan. Lokakuussa 2013 yhtye ilmoitti saaneensa valmiiksi toisen studioalbuminsa. Weird Kids -nimeä kantava studioalbumi julkaistiin 18. helmikuuta 2014.
10. helmikuuta 2016 Kerrang! uutisoi Taylor Jardinen paljastaneen yhtyeen olevan tauolla ja työskentelevänsä uuden projektin parissa muiden We Are the In Crowd -jäsenten kanssa, paitsi Jordan Eckesin.
Lokakuussa 2019 uutisoitiin yhtyeen palaavan esiintymislavoille viiden vuoden tauon jälkeen toukokuussa 2020 Britanniassa järjestettävillä festivaaleilla.
Capitol Punishment: The Megadeth Years
Albumi sisältää kappaleita kaikilta Megadethin julkaisuilta lukuun ottamatta yhtyeen esikoisalbumia Killing Is My Business... And Business Is Good!, koska sopimus Capitol Recordsin kanssa ei tuolloin ollut ehtinyt astua voimaan.
Batman – paluu
Batman – paluu on vuonna 1992 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen Tim Burtonin ohjaama supersankarielokuva. Se oli ensimmäinen Dolby Digital (AC-3) -ääniformaatilla äänitetty teatterielokuva. Elokuva oli Oscar-ehdokkaana parhaasta maskeerauksesta ja parhaista erikoistehosteista. Elokuva jäi viimeiseksi elokuvaksi koko sarjassa, jossa Batmanin roolissa nähtiin Michael Keaton. Elokuva ei myöskään ollut yhtä suuri menestys kuin edeltäjänsä. Elokuva on myös edeltäjäänsä tummanpuhuvampi ja synkempi.
Madonna kieltäytyi Kissanaisen roolista ennen kuin roolia tarjottiin Michelle Pfeifferille.
Juoni
Gotham City on jouluisissa tunnelmissa, kunnes Pingviini apureineen iskee kesken jouluparaatin aiheuttaen kaaosta. Batman saapuu hoitamaan asiat kuntoon, mutta Pingviini pääsee karkuun. Pingviini aikoo ryhtyä pormestariksi saadakseen rahaa ja mainetta. Batmanin epäonneksi kaduille on ilmestynyt myös toinen rikollinen, Kissanainen. Tämä ei kuitenkaan tiedä, auttaako Batmania vai Pingviiniä. Lisäksi ongelmia aiheuttaa Pingviiniä pormestariksi auttava häikäilemätön liikemies Max Shreck, joka on myös vastuussa Kissanaisen identiteetin syntyyn.
Sanikkaiset
Sanikkaiset ovat itiökasveja. Niillä on selvä sukupolvenvuorottelu; suvullinen polvi on haploidinen alkeisvarsikko, pieni vihertävä levy, joka kiinnittyy alustaansa juurtumahapsillaan. Sen pinnalla ovat siittiö- ja munasolupesäkkeet. Siittiöt uivat alkeisvarsikon pinnalla kosteuden turvin munasolujen luo, ja hedelmöittyneestä munasolusta kehittyy varsinainen sanikkainen. Se tuottaa aikanaan itiöitä, joista kasvaa suvuttomasti uusia alkeisvarsikkoja.
Luokittelu
Sanikkaisia pidetään taksonomisesti epäyhtenäisenä ryhmänä. Sanikkaisiksi kutsutut kasvit, liekomaiset, kortteet ja saniaiset, jaetaan kuuteen luokkaan:
Saniaisia ja kortteita on aiemmin pidetty erillisinä ryhminä, mutta esitetyssä luokituksessa kortteet sijoittuvat saniaisten sisälle käärmeenkielisaniaisten ja varsinaisten saniaisten ryhmien väliin. Marattiopsida-luokkaa lukuun ottamatta kaikkien luokkien kasveja esiintyy myös Suomessa.
Vaihtoehtoinen luokittelu
Aiemmin sanikkaiset on jaettu alakaariin: Ryhmiä on pidetty myös itsenäisinä kaarina, jolloin niiden tieteellisen nimen päätteenä on -phyta.
Sanikkaisheimoja ja -sukuja
Tässä esitetään sanikkaisten luokista, lahkoista, heimoista ja suvuista epätäydellinen katsaus, joka sisältää kaikki Pohjoismaissa esiintyvät sanikkaiset. (suomenkieliset nimet )
Tanssikeskus Footlight
Nimestä
Tanssikeskus Footlight tunnettiin aluksi nimellä Tanssistudio Tuulensuu. Vuonna 1995 nimi vaihtui Tanssistudio Footlightiksi. Nykyinen nimi Tanssikeskus Footlight otettiin käyttöön vuonna 2001.
Historia
Tanssikeskus Footlightin perusti vuonna 1984 sen rehtorina toimiva Taina Schorin-Keltto. Koulu oli alun perin steppikoulu, jonka tunnit pidettiin Helsingin Kulttuuritalolla sijaitsevassa tanssisalissa. Ensimmäisenä opetusvuotena oppilaitoksessa tanssi 287 oppilasta.
2000-luvun kynnyksellä Footlight oli kasvanut yli 2000:n oppilaan tanssioppilaitokseksi ja saavuttanut Suomen toiseksi suurimman tanssioppilaitoksen sijan. Koulu avasi nykyiset toimipisteensä Helsingin keskustaan Mannerheimintielle sekä Espoon Leppävaaraan vuonna 2002. Vuonna 2011 Helsingin Ruoholahteen perustettiin kolmas toimipiste, joka toimii Salmisaaren liikuntakeskuksen tiloissa.
K. Rietu
Tuomas Edward Karhu, kirjailijanimi K. Rietu (21. joulukuuta 1892 Kymi – 15. elokuuta 1978 Lohja) oli suomalainen näytelmäkirjailija. Hän oli myös Uusmaan Kunnallislehden päätoimittaja vuosina 1958-1961.
Teoksia
Nimimerkillä K. Rietu : Nimellä T. E. Karhu:
Gösta Möller
Gösta Möller (3. tammikuuta 1920 Pohja – 4. syyskuuta 2009) oli suomalainen tuubansoittaja, joka vaikutti Radion sinfoniaorkesterissa vuodesta 1956 alkaen eläkkeelle siirtymiseensä asti.
Möller soitti myös Yleisradion Kankkulan kaivolla -ohjelmassa ja Humppa-Veikot -kokoonpanossa
Azim Isabekov
Azim Isabekov (Azïm Beyşenbaeviç Ïsabekov, s. 4. huhtikuuta 1960) oli Kirgisian pääministerinä lyhyen aikaa  29. tammikuuta 2007 – 29. maaliskuuta 2007.
Isabekov syntyi Arashanissa, Tšyin alueella. Hän on opiskellut taloustieteitä Kirgisian yliopistossa valmistuen vuonna 1986.
Isabekov oli aiemmin Kurmanbek Bakijevin hallintopäällikkönä hänen toimiessaan kuvernöörinä, pääministerinä ja presidenttinä. Kun pääministeri Feliks Kulov erosi, presidentti Bakijev nimitti maatalousministerinä toimineen Isabekovin virkaa tekeväksi pääministeriksi. Isabekov erotti suuren määrän ministereitä uudistaakseen hallitusta, mitä presidentti ei hyväksynyt, joten Isabekovin ura jäi lyhyeksi.
Idel (Karjalan tasavalta)
thumb|240px|Idelin kunta Segežan piirin kartalla. Idel (myös Iel, ) on maalaiskunta ja sen keskustaajama Karjalan tasavallan Segežan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Ala-Uikujokeen laskevan Ieljoen suussa 43 kilometriä Segežasta pohjoiseen. Taajamassa on 700 ja kunnassa 900 asukasta (vuonna 2012).
Maantiede ja asutus
Idelin kunnan pinta-ala on 1 708,34 neliökilometriä. Se rajoittuu etelässä Segežan piirin Uikujärven, Vojatšun, Segežan ja Papinkosken sekä lännessä Mustakosken, pohjoisessa Belomorskin piirin Kesäjoen ja idässä Suman kuntiin.
Seudulla virtaavat Ontajoki (ven. Onda), Ieljoki (Idel), Kotškoma, Onigma, Pana ja Šoba. Järviä ovat Vienanmeren–Itämeren kanavan ja Ontajoen tekojärvet, Uikujärveen kuuluva Maiguba, Panozero ja Šavan.
Keskustaajaman lisäksi kuntaan kuuluvat Kotškoman, Lososin, Maiguban, Sumskin ja Vienanmeren–Itämeren kanavan 11. sulun asutukset, Maiguban kylä sekä Šavanin rautatieasema. Toiseksi suurin asutuskeskus on yli sadan asukkaan Kotškoma. Sumskissa ei ole lainkaan vakituista asutusta. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kunnan asukkaista 82 % on kansallisuudeltaan venäläisiä, 7 % valkovenäläisiä, 4 % karjalaisia, 3 % ukrainalaisia ja 2 % suomalaisia.
Historia
Paikkakunta on saanut alkunsa Vienanmeren–Itämeren kanavalle pakkosiirrettyjen talonpoikien asutuksista vuonna 1933. Samana vuonna perustettiin myös Idelin rautatieasema. Se sai kaupunkimaisen taajaman statuksen vuonna 1943. Idel muutettiin maaseututaajamaksi vuonna 1991.
Liikenne, talous ja palvelut
Kunnan läpi kulkee Pietarin ja Murmanskin välinen valtatie M18 sekä Muurmannin rata, jolla on Idelin, Kotškoman, Maiguban ja Šavanin asemat. Suurin työllistäjä on rautatievarikko. Keskustaajaman palveluihin kuuluvat lastentarha, keskikoulu, kerhotalo ja lääkintäasema. Eräitä palveluja on myös Kotškomassa.
Filosofinen analyysi
Filosofinen analyysi viittaa analyysimenetelmiin, joita käytetään erityisesti filosofian analyyttisessä perinteessä. Filosofiseen analyysiin kuuluu filosofisten ongelmien ”pilkkominen” alkutekijöihinsä. Tunnetuin filosofisen analyysin menetelmistä on käsiteanalyysi eli filosofisten käsitteiden analysoiminen.
Analyysin menetelmä
Varhaista käsiteanalyysiä edustaa jo Sokrateen käyttämä sokraattinen menetelmä, jonka Platon on kuvannut dialogeissaan. Vaikka analyysi on nykyään luonteenomaista ennen kaikkea filosofian analyyttiselle perinteelle, analysoinnin kohteet vaihtelevat. Jotkut filosofit keskittyvät analysoimaan kielellisiä ilmiöitä, kuten lauseita, kun taas toiset keskittyvät psykologisiin ilmiöihin, kuten aistitietoon. Voidaan kuitenkin sanoa, että analyysin muodoista tärkein on käsitteiden tai väitteiden analyysi eli käsiteanalyysi.
Käsiteanalyysi koostuu ensisijaisesti käsitteiden pilkkomisesta ne muodostaviin pienempiin osiin, jotta saataisiin parempi ymmärrys siitä filosofisesta ongelmasta, johon käsite liittyy. Esimerkiksi vapaan tahdon ongelma liittyy muutamiin avainkäsitteisiin, joihin kuuluvat vapaus, moraalinen vastuullisuus, determinismi, kyky ja niin edelleen. Käsiteanalyysi lähestyy tällaista ongelmaa näiden osatekijöiden ja niiden välisen vuorovaikutuksen tarkastelun kautta. Näin käsiteanalyysi on mahdollistanut sen, että filosofit ovat voineet ottaa kantaa joko sen puolesta, että vapaa tahto on yhteensopiva determinismin kanssa tai sen puolesta, että nämä käsitteet ovat keskenään ristiriitaisia.
Tunnettu esimerkki käsiteanalyysistä on Bertrand Russellin määrättyjen kuvausten teoria. Russell pyrki analysoimaan väittämiä, joihin liittyi määrätty kuvaus (kuten ”viisain filosofi”), joka määrittää yksittäisen henkilön, ja määräämätön kuvaus (kuten ”filosofi”), joka määrittää joukon henkilöitä. Määrätyillä kuvauksilla on tietty subjekti-predikaatti -väitelauseen muoto. Yksinkertaistettuna esimerkkinä, ”Ranskan nykyinen kuningas on kalju” näyttää predikoivan ”kaljuuden” subjektista ”Ranskan nykyinen kuningas”. Russellin mielestä tämä oli kuitenkin ongelmallista, koska Ranskalla ei ole nykyistä kuningasta, koska se ei ole kuningaskunta. Normaalisti tavanomaisen subjekti-predikaatti-muotoisen väitteen totuusarvo selvitetään tarkistamalla, onko subjekti predikaatin laajennos. Väite on tällöin tosi jos ja vain jos subjekti on predikaatin laajennos. Tässä tapauksessa ongelma on se, ettei Ranskan nykyistä kuningasta ole, joten hän ei voi olla sen enempää kaljujen kuin ei-kaljujenkaan joukossa. Näin vaikuttaa siltä, ettei väite ”Ranskan nykyinen kuningas on kalju” ole sen enempää tosi kuin epätosikaan. Asiaankuuluvia käsitteitä ja väittämiä analysoituaan Russell ehdotti, että se mitä määrätyt kuvaukset todella ilmaisevat eivät ole subjekti-predikaatti -muotoisia väittämiä, vaan ne ilmaisevat eksistentiaalisesti kvantifioituja väittämiä. Näin ”Ranskan nykyinen kuningas on kalju” on analysoitu Russellin mukaan muotoon ”On olemassa henkilö joka on tällä hetkellä Ranskan kuningas, näitä henkilöitä on vain yksi, ja tämä henkilö on kalju”. Nyt väittämän totuusarvo voidaan määritellä, ja väittämä on tietysti epätosi.
Kiistakysymyksiä
Vaikka filosofinen analyysi on tyypillistä juuri nykyaikaiselle analyyttiselle filosofialle, sen asema on silti kiistanalainen myös mainitun perinteen edustajien keskuudessa. Suuri osa kritiikistä on johdettu W. V. Quinen tunnetusta kritiikistä analyyttisen ja synteettisen eroa kohtaan. Vaikka Quinen kritiikki on hyvin tunnettua, siitä on paljon erimielisyyksiä.
Tämän lisäksi analyyttinen menetelmä vaikuttaa riippuvan jonkinlaisesta käsitteiden määritelmällisestä rakenteesta, jotta käsitteen käyttämiselle voidaan määritellä välttämättömät ja riittävät ehdot. Esimerkiksi käsitteen ’poikamies’ ajatellaan yleisesti sisältävän käsitteet ’naimaton’ ja ’mies’. Näin käsite ’poikamies’ voidaan määritellä tai analysoida ”naimattomaksi mieheksi”. Tämän vuoksi analyyttisen menetelmän kritiikki johdetaan usein määritelmien kritiikistä. Tämän kritiikin sanotaan usein olevan peräisin Ludwig Wittgensteinin teoksesta Filosofisia tutkimuksia.
Kolmas analyysin menetelmän kritiikki johdetaan ennen kaikkea intuition psykologisesta kritiikistä. Analyyttisen menetelmän avainosana on käsitteiden analysointi ”intuitiotesteillä”. Filosofeilla on tapana motivoida erilaisia käsiteanalyysejä vetoamalla ajatuskokeidensa intuitiivisuuteen.
Lyhyesti sanottuna, jotkut filosofit ovat vahvasti sitä mieltä, että analyyttinen menetelmä (erityisesti käsiteanalyysi) on oleellinen ja määrittää filosofiaa (esimerkiksi Jackson 1998, Chalmers 1996 ja Bealer 1998). Jotkut filosofit kuitenkin katsovat, että analyysin menetelmä on ongelmallinen (esimerkiksi Stitch 1998 ja Ramsey 1998). Jotkut valitsevat kannan näiden puolivälistä ja katsovat, että vaikka analyysi on hyvin hedelmällinen tutkimusmenetelmä, filosofien ei tulisi rajoittua käyttämään pelkästään sitä.
Aiheesta muualla
Analiza Analýza Analyse Analizo Analiz Analizė 分析 Analyse Analyse Analiză Analiza Анализа
Pakoputkisto
right|thumb|[[Auton kromattu pakoputken loppupää.]] Pakoputkisto on polttomoottoriin liittyvä osa, jonka tehtävä on johtaa kuumat pakokaasut pois moottorista, puhdistaa niitä ja vähentää niistä aiheutuvaa meluhaittaa.
Pakoputkistosta puhutaan toisinaan myös kaasuturbiinien kohdalla, mutta tämä artikkeli käsittelee asiaa lähinnä polttomoottorikäyttöisten ajoneuvojen näkökulmasta.
Pakoputkisto koostuu pakosarjasta, pakokaasujen jälkikäsittelylaitteistosta, äänenvaimentimista ja niitä yhdistävistä putkista. Tyypillisessä nykyaikaisessa dieselkäyttöisessä henkilöautossa pakoputkisto koostuu pakosarjasta, turboahtimesta, hiukkasloukusta, katalysaattorista ja äänenvaimentimista.
Pakosarja
Pakosarja on kanavisto, jossa sylinteristä poistuva pakokaasu virtaa. Pakosarjan tärkein tehtävä on yhdistää eri sylintereistä virtaavat pakokaasut halutulla tavalla.
Pakosarjan muodolla ja kanavien oikealla yhdistämisellä on suuri merkitys moottorin toiminnassa. Pakosarjan suunnittelu riippuu siitä onko moottorissa turboahdin vai ei, ja minkälaista ahtamistapaa käytetään. Vapaasti hengittävän nelitahtimoottorin pakosarjan suunnittelu on ehkä yksinkertaisin esimerkki. Tavoitteena on yhdistää sylintereistä virtaavat pakokaasut siten, että pakoputkessa pakokaasujen virtaama on mahdollisimman tasaista. Tämä toteutetaan mitoittamalla pakosarjan jokainen kanava samanmittaiseksi, jolloin kustakin sylinteristä virtaa vuorotellen pakokaasuja pakoputkeen, ja haitallisia painepulssien yhdistymisiä ei pääse tapahtumaan. Tällöin virtausvastus saadaan pidettyä mahdollisimman pienenä.
Turboahdetun moottorin pakosarjan suunnittelu riippuu käytetystä ahtamistavasta. Tasapaineahtamisessa pakosarjaan suunnitellaan suuri säiliö, joka tasaa pakokaasujen painepulssit. Turboahtimen turbiini kokee täten lähes vakiopaineen. Impulssiahtamisessa pakokaasujen painepulssit johdetaan vaimentumattomana turbiinille. Moottorin sytytysjärjestyksestä ja sylinteriluvusta riippuen tiettyjen sylinterien pakokaasukanavat yhdistetään, ja turboahtimelle tulee yleensä kaksi kanavaa. Henkilöautoissa käytetään impulssiahtamista sen nopean heräämisen vuoksi. Tyypillisessä turboahdetun 4-sylinterisen henkilöauton pakosarjassa yhdistetään sylinterit 1-3 ja 2-4.
Turboahdinsovelluksissa pakosarja pyritään pitämään mahdollisimman lyhyenä, jotta pakokaasut eivät ehtisi jäähtymään ennen turbiinia.
Katalysaattori
Katalysaattori on laite, jonka toiminta perustuu pakokaasujen puhdistamiseen katalyysiä hyödyntämällä. Bensiinimoottorin katalysaattori on kolmitoimikatalysaattori. Pakokaasut puhdistuvat kolmella tavalla:
Dieselmoottoreissa kolmitoimikatalysaattorin käyttö ei ole mahdollista, sillä dieselmoottori toimii ilmaylimäärällä, jolloin typen oksidien pelkistäminen ei ole mahdollista. Dieselmoottorin katalysaattori on kaksitoimikatalysaattori, joka hapettaa palamattomat hiilivedyt sekä hiilimonoksidin.
Katalysaattori kiinnitetään auton pakoputkistoon tyypillisesti turboahtimen ja hiukkasloukun jälkeen. Katalysaattorin sisällä on keraaminen kennosto, joka on päällystetty hyvin ohuella kerroksella jalometalleja – platinalla, palladiumilla, ceriumilla tai rodiumilla. Kennosto on hyvin tiheä, jotta katalyyteille saadaan tarvittava pinta-ala reaktion riittävän nopealle tapahtumiselle.
Moottorin ohjaustekniikka säätelee ilman ja polttoaineen seossuhdetta lambda-anturin avulla katalysaattorin toiminnan kannalta optimaaliseksi. Oikean seossuhteen lisäksi katalysaattori tarvitsee noin 250 °C:n lämpötilan toimiakseen tehokkaasti. Katalysaattori ei siis toimi heti auton käynnistämisen jälkeen, vaan vasta pakokaasujen lämmitettyä katalysaattorin oikeaan toimintalämpötilaan. Katalysaattoriautoissa on käytettävä lyijytöntä bensiiniä, koska lyijy pilaisi lambda-anturin ja estäisi katalysaattorin toiminnan peittämällä katalyytin. Suomessa lyijyllistä bensiiniä ei kuitenkaan ole nykyään edes saatavilla.
Katalysaattori haittaa pakokaasujen virtausta, mikä heikentää moottorin tehoa ja lisää polttoaineen kulutusta. Nämä ongelmat ovat kuitenkin lieventyneet katalysaattorien kehittyessä. Katalysaattori myös vaimentaa moottorin ääntä.
Katalysaattori on varsin herkkä komponentti, eikä se kestä kovin hyvin esimerkiksi väärän seossuhteen aiheuttamaa liiallista lämpenemistä. Seurauksena voi olla katalysaattorin kennoston sulaminen ja katalysaattorin tukkeutuminen.
Katalysaattorin käyttö vähentää päästöjä merkittävästi. Bensiiniautoissa katalysaattori on ollut pakollinen EU-maissa vuodesta 1992.
Jo vuonna 1969 tiedettiin että tetraetyylilyijy heikentää auton katalysaattorin toimintaa.
Hiukkassuodatin
Diesel-moottorin hiukkaspäästöjä voidaan vähentää pakoputkeen asennettavalla hiukkassuodattimella eli DPF:llä (Diesel Particulate Filter). Suodattimessa on keraaminen kenno, joka kerää polttoaineen palamisesta syntyneet nokihiukkaset sisäänsä. Tämän vuoksi suodattimen virtausvastus kasvaa vähitellen. Moottorinohjausjärjestelmä valvoo suodattimen kuntoa ja käynnistää tarvittaessa puhdistuspolton eli regeneroinnin, jolla suodattimen keräämät hiukkaset poltetaan. Puhdistuspoltossa suodatin kuumennetaan n. 450 °C polttolämpötilaan lisäämällä moottorin kuormitusta esim. sähkölaitteiden ja ilmastoinnin kompressorin avulla ja ruiskuttamalla sylintereihin pieni polttoaineannos juuri ennen pakoventtiilin aukeamista. Joissakin järjestelmissä polttoaineeseen lisätään myös tankkauksen yhteydessä automaattisesti pieni määrä noen palamislämpötilaa alentavaa lisäainetta.
Puhdistuspoltoista huolimatta suodatin joudutaan monesti uusimaan ajotavasta riippuen tyypillisesti 100 000–200 000 kilometrin välein.
Pakokaasujen uudelleenkierrätys
Tärkeä osa pakokaasujen käsittelyä on pakokaasujen uudelleenkierrätys eli EGR (Exhaust Gas Recirculation). Järjestelmä kierrättää osan pakokaasuista takaisin imusarjaan. Järjestelmää ohjataan venttiilillä, jota hallitsee moottorinohjausyksikkö. Järjestelmä vähentää polttomoottorin tuottamia NOX-päästöjä vähentämällä ilmaylimäärää sylintereissä. Tällöin palotapahtuman yhteydessä ei muodostu niin paljoa typen oksideja. Vastoin yleistä käsitystä EGR ei vähennä polttomoottorin tuottamaa tehoa, sillä täydellä kuormalla järjestelmää ei käytetä. Järjestelmä toimii parhaiten diesel-moottorissa, joka käy osakuormalla suurella ilmaylimäärällä ja tuottaa paljon NOX-päästöjä. Parhaimmillaan pakokaasuista voidaan kierrättää jopa 50 %.
EGR-järjestelmällä saavutetaan myös nopeampi moottorin lämpeäminen käyntilämpötilaan. Haittapuolena on pakokaasujen imusarjaa likaava vaikutus.
Äänenvaimentimet
Äänenvaimentimet ovat tärkeitä moottorimelun vaimentamiseksi. Äänenvaimennin on pakoputkeen liitetty metallinen säiliö. Äänenvaimentimet voidaan jakaa kahteen päätyyppiin: Absorptiovaimentimiin ja reflektiovaimentimiin. Nimensä mukaisesti absorptiovaimennin perustuu painepulssien absorboitumiseen johonkin huokoiseen materiaaliin. Reflektiovaimentimissa painepulsseja yritetään kumota heijastamalla niitä.
Pakokaasuäänen syntymiseen vaikuttaa useat tekijät. Moottorin sylinteriluku, sytytysjärjestys ja moottorin geometria tuottavat erilaisia ominaistaajuuksia. Taajuudet muuttuvat moottorin käyntinopeuden muuttuessa. Moottorin tuottama ääni on useiden taajuuksien sekoitus joten on vaikea rakentaa täydellisesti toimivaa vaimenninta. Joissain tapauksissa käytetään erillistä resonaattoria, [?] mutta tilanpuute auton alla usein asettaa rajoituksensa tälle. Nyrkkisääntönä voidaan pitää; mitä isompi äänenvaimennin, sitä pehmeämpi/hiljaisempi ääni.
Pakokaasuäänellä on yleensä kaksi ominaistaajuutta, 100–200 Hz ja 2 000–6 000 Hz. Äänenvaimennin voi olla myös putken ympärille rakennettu vaimennin, jolloin putki on kyljistä rei'itetty ja pakoputkea ympäröi ääntä eristävä kerros. Tämän tyyppistä vaimenninta kutsutaan läpivirtaavaksi, tai absorptiovaimentimeksi. Ne eivät vaimenna ääntä niin tehokkaasti, mutta ne muodostavat vähemmän virtausvastusta. Vaimentimet voivat olla pyöreitä, ns. putkimallisia, tai ovaalin muotoisia.
Läpivirtaavat vaimentimet suodattavat äänestä tehokkaasti korkeita taajuuksia, joten äänestä tulee matala. Reflektiovaimentimet puolestaan toimivat päinvastaisesti, eli ne leikkaavat äänestä matalia taajuuksia. Henkilöautojen pakoputkistoissa normaalisti käytetäänkin näiden yhdistelmää, eli autoa edestä taakse katsoessa pakoputkistossa on ensin läpivirtaava-, sitten kammiotyyppinen vaimennin, eli puhekielessä takapönttö. Tällä ratkaisulla saadaan yleensä vaimennettua ääntä tarpeeksi.
Äänenvaimentimissa yksi tärkeä ominaisuus on virtausvastus ja siitä muodostuva pakokaasujen vastapaine. Pakokaasujen on vaimennuttava ja virrattava vaimentimen läpi tehokkaasti – mikäli äänenvaimennin aiheuttaa suurta virtausvastusta, saattaa tämä näkyä moottorissa tehohäviönä. NASCAR kilpa-autoissa ei ole lainkaan äänenvaimentimia, koska pakoputkiston virtausvastukset halutaan minimoida.
Kaksitahtimoottorin pakoputkisto
thumb|[[Skootterin pakokäyrä, paisuntakammio ja äänenvaimennin]]
Kaksitahtimoottoreissa käytetään erilaista pakoputkistoa kuin muissa moottoreissa. Kaksitahtisia moottoreita voi olla yksi- tai useampisylinterisiä. Korkeaviritteisen kaksitahtimoottorin pakoputki muodostuu yleensä paisuntakammiosta ja äänenvaimentimesta. Halvemmissa useampisylinterisissä konstruktioissa käytetään pakosarjaa, joka jatkuu vain yhteen paisuntakammioon. Korkeampiviritteisissä tai muuten paremmissa sovelluksissa käytetään jokaiselle sylinterille omaa paisuntakammiota. Joissakin nykyisissä kaksitahtipakoputkissa on jatkeena vielä katalysaattori. Paisuntakammio on kartiomainen ja lieriömäinen rakenne, joka oikein mitoitettuna tuottaa alipaineen, joka tehostaa sylinterin huuhtelua kaasujenvaihdon aikana sekä antaa kaiun ja työntää seosta takaisin sylinteriin. Oikein mitotettu pakoputki toimiikin tavallaan ahtimen tavoin. Paisuntakammion ensimmäinen kartio tehostaa huuhtelua ja oikein mitoitettuna palamatonta seosta meneekin runsaasti tästä syystä pakoputkeen. Toinen kartio tuottaa kaiun, joka kääntää virtauksen takaisin sylinteriin päin, jolloin edellä mainittu palamaton seos virtaakin takaisin sylinteriin. Riippuen putken mitoituksesta saadaan tietyllä kierroslukualueella tehtyä melko suuriakin ylitäytöksiä moottoriin, joka ilmenee ns. tehopiikkinä. Oikein mitoitettuna se myös estää kokonaistoiminnallisesti polttoaineseoksen päätymisen palamattomana pakoputkistoon huuhtelun aikana suunnitellulla kierroslukualueella, vaikkakin pakoputkessa hetkellisesti käykin palamatonta seosta. Kaksitahtimoottorin pakoputkeen pääsee aina jossain määrin palamatonta seosta lukuun ottamatta suorasuihkutteisia moottoreita. Tästä johtuu kaksitahtimoottoreiden huonohko hyötysuhde. Sellaisissa rakenteissa, missä ei ole paisuntakammiota ollenkaan ilmiö vain tehostuu ja polttoainetaloudellisuus huononee entisestään, sekä myös moottorin tuottamat päästöt ovat suuremmat.
Paisuntakammion keksi saksalainen Walter Kaaden 1950-luvun lopulla työskennellessään MZ:n kilpaosastolla. Suzuki oli ensimmäinen läntinen valmistaja, joka hyödynsi Kaadenin tutkimuksia omissa kaksitahtisissa moottoripyörissään.
Hukkaputki
Pakoputkeen voi liittyä hukkaputki, joka ei johda mihinkään. Sillä sotketaan kaasuvirtauksia, jotta teho alenee ja vääntöalue siirtyy alemmaksi.
Sinfonia nro 7 (Beethoven)
Ludwig van Beethovenin sinfonia nro 7 A-duuri (op. 92) syntyi vuosina 1811–1813.
Säveltäminen
Beethoven luonnosteli joitakin seitsemännen sinfoniansa teemoja jo vuonna 1806, samoihin aikoihin kun hän sävelsi neljättä sinfoniaansa. Varsinaisen sävellystyön hän aloitti viisi vuotta myöhemmin, vuoden 1811 loppupuolella. Sinfonia valmistui toukokuussa 1812.
Beethoven omisti sinfoniansa kreivi Moritz von Friesille.
Osat
Sinfonian neljä osaa kestävät yhteensä noin 40 minuuttia:
Bernard Mandeville
Bernard de Mandeville (15. marraskuuta 1670 Rotterdam – 21. tammikuuta 1733 Lontoo) oli alankomaalais-englantilainen moraalifilosofi, lääkäri ja satiirikko. Hän on tunnettu runostaan The Grumbling Hive or Knaves Turned Honest  (1705) mutta omana aikanaan vasta teoksen myöhemmät painokset lisäysten kera herättivät suurta kohua ja kritiikkiä. Mandeville esittää teoksessa, että ihminen on läpeensä egoistinen, mutta samalla itsekkäillä ominaisuuksillaan myös yhteiskunnan hyvinvoinnin edellytys. Erityinen kritiikki kohdistui Lordi Shaftesburya kohtaan, joka Mandevillen mielestä virheellisesti piti ihmistä luonnostaan hyväntahtoisena ja hyveitä yhteisen hyvän edistäjinä.
Mandevillea pidetään myös etevänä deistinä ja ranskalaisten ensyklopedistien ja utilitarismin edelläkävijänä.
Avaruusasiain neuvottelukunta
Avaruusasiain neuvottelukunta (lyh. ANK, AVA; ) on Suomen avaruustoimintaa koordinoiva julkisen sektorin elin. Se perustettiin vuonna 1985 liikenneministeriön alaisuuteen (asetus 352/1985). Vuodesta 1990 alkaen neuvottelukunta on ollut kauppa- ja teollisuusministeriön, sittemmin työ- ja elinkeinoministeriön, alainen.
Egyptin prinssi
Egyptin prinssi on vuonna 1998 valmistunut Dreamworks-yhtiön animaatioelokuva. Elokuvan juoni pohjautuu Raamatun tarinaan Exoduksesta.
Avaruusasiain neuvottelukunta
Neuvottelukunnassa on puheenjohtaja, varapuheenjohtaja ja enintään 12 jäsentä sekä asiantuntijoita. Suomen avaruustoiminnan alkuaikoina neuvottelukunnalla oli useita tiheästi kokoontuvia työryhmiä, mutta sittemmin työryhmiä on kokoontunut vain Suomen avaruusstrategian laatimisvuosina (joka kolmas vuosi). Puheenjohtajina ovat toimineet muiden muassa Pekka Jauho, Yrjö Toivola, Timo Kekkonen, Antti Joensuu ja Petri Peltonen.
Egyptin prinssi
Elokuvan englanninkielisen version äänirooleissa ovat mm. Val Kilmer, Patrick Stewart, Steve Martin, Sandra Bullock ja Ralph Fiennes.
Avaruusasiain neuvottelukunta
Neuvottelukunta on kokoontunut ennen jokaista Euroopan avaruusjärjestön neuvoston (ESA:n ylimmän päättävän elimen) kokousta eli 4–6 kertaa vuosittain. Erityisesti se on valmistellut Suomen kannat ESA:n ministerikokouksiin, joita on järjestetty noin joka kolmas vuosi. Ministerikokouksissa Suomea edustaa työ- ja elinkeinoministeri tai hänen nimittämänsä virkamies.
Noin joka kolmas vuosi neuvottelukunta laatii Suomen avaruusstrategian. Ensimmäinen strategia oli kirja Suomi ja avaruus, joka kuvasi Suomen avaruusohjelman vuosiksi 1987–1992. Sittemmin strategia on kirjoitettu vuosina 1994, 1996, 1999, 2001, 2003, 2005 ja 2009. Uusin avaruusstrategia julkistettiin 28.2.2013. Sen kesto on aiempia pitempi eli vuodet 2013–2020. Erillinen työryhmä laatii 2.5.–31.10.2018 avaruusstrategiaan päivityksen. Strategiapäivitys suosittelee Suomen avaruushallinnon vahvistamista, jolla on vaikutuksia vuodesta 2019 alkaen avaruusasiain neuvottelukuntaan.
Egyptin prinssi
Juoni
Muinaisessa Egyptissä heprealainen orja Jokebed (Ofra Haza) ja hänen lapsensa Mirjam (Henna Haverinen) ja Aaron näkevät, miten egyptiläissotilaat vievät faarao Seti I:n (Tapani Perttu) käskystä heprealaisia poikavauvoja näiden äitien käsivarsilta. Jokebed asettaa oman pienen poikavauvansa koriin ja laskee sen Niilin virtaan kohtalon kuljetettavaksi. Mirjam seuraa koria ja näkee, miten kuningatar Tuya (Katriina Honkanen) ottaa vauvan hoiviinsa. Kuningatar antaa vauvalle nimeksi Mooses.
Avaruusasiain neuvottelukunta
Avaruusasian neuvottelukunta 27.3.1992–31.3.1995
Sihteeristö: Håkan Sandell ja Kari Tilli, Tekes
Egyptin prinssi
Juoni
Kuluu useita vuosia. Mooses (Velimatti Ranta) ja hänen kasvattiveljensä Ramses (Heikki Sankari) saavat eräänä päivänä läksytyksen isältään tuhottuaan erään temppelin. Ramses saa suurimmat syytökset osakseen, vaikka Mooses yrittää ottaa syyt omille niskoilleen. Myöhemmin Mooses toteaa, että Ramses haluaisi kovasti saada isänsä hyväksynnän mutta että tämä ei vain ole saanut siihen tilaisuutta. Ennen pitkää Ramseksesta tehdään kruununperijä, ja kaikki Egyptin temppelit annetaan hänen määräysvaltansa alle. Kiitollinen Ramses nimittää Mooseksen puolestaan kuninkaalliseksi pääarkkitehdiksi. Osoittaakseen kunnioitustaan Ramsesille pääpapit Hotep (Kari Tamminen) ja Huy (Antti Pääkkönen) tarjoavat tälle jalkavaimoksi Sipporan (puhe Petra Karjalainen, laulu Pirjo Aittomäki), joka on heidän aavikolta sieppaamansa midiantyttö. Tyttö kiinnostaa Ramsesta ensi alkuun, mutta lopulta hän kuitenkin torjuu tytön, kun tämä yrittää purra häntä. Ramses antaa tytön sen sijaan Moosekselle. Mooses yrittää hillitä tyttöä hellävaroen, vaikka tämä tekee jatkuvasti vastarintaa ja huutelee hänelle toistuvasti solvauksia. Lopulta Mooses kampittaa tytön suihkulähteeseen ratkaistakseen kireän tilanteen. Ennen pitkää Sippora kuitenkin pakenee palatsista Mooseksen avulla. Samalla Mooses tapaa Mirjamin (puhe Rinna Paatso, laulu Nina Tapio) ja Aaronin (Janne Virtanen) ensimmäistä kertaa vuosiin. Mirjam kertoo Moosekselle totuuden tämän menneisyydestä ja paljastaa, että hän ja Aaron ovat Mooseksen sisaruksia. Mooses kieltää ensin kaiken, mutta nähtyään erään painajaisen ja keskusteltuaan kasvattivanhempiensa kanssa hän käsittää lopulta totuuden. Mooses tiedustelee Setiltä heprealaisten poikavauvojen murhasta, jolloin Seti yrittää rauhoitella kasvattipoikaansa mutta turhaan. Seuraavana päivänä Mooses näkee erään egyptiläisvartijan lyövän iäkästä orjaa. Mooses tappaa vartijan vahingossa työnnettyään tämän alas rakennustornista. Häpeissään Mooses päättää lähteä maanpakoon. Ramses säälii Moosesta ja yrittää taivutella tämän jäämään palatsiin sanoen, että hän voi järjestää vartijan kuoleman näyttämään onnettomuudelta. Lopulta Mooses kuitenkin kieltäytyy ja karkaa tuntien syvää katumusta ja hämmennystä.
Avaruusasiain neuvottelukunta
Avaruusasiain neuvottelukunta 1.4.1995–26.3.1998
Jäsenet
Egyptin prinssi
Juoni
Kun Mooses pelastaa Sipporan sisaret rosvojoukolta, heidän isänsä, Midianin pääpappi Jetro (Markus Bäckman), toivottaa hänet tervetulleeksi leiriinsä. Vietettyään useita kuukausia leirissä oman kansansa parissa Mooseksesta tulee lammaspaimen, minkä lisäksi hän voittaa Sipporan kunnioituksen ja rakkauden. Ennen pitkää pari menee naimisiin. Eräänä päivänä Mooses kohtaa kadonnutta karitsaa etsiessään Jumalan, joka ilmestyy hänelle palavan pensaan hahmossa. Jumala käskee Moosesta vapauttamaan Egyptin orjat ja loihtii tämän paimensauvan, niin että se kykenee suurenmoisiin ihmeisiin, kuten ohjaamaan heprealaiset vapauteen.
Mooses palaa takaisin Egyptiin yhdessä Sipporan kanssa ja saapuu Ramseksen temppeliin kesken suuren juhlinnan. Faaraoksi ja sittemmin myös isäksi tullut Ramses ottaa Mooseksen iloisesti vastaan. Mooses käskee Ramsesta vapauttamaan hänen kansansa ja esittelee Jumalan voimia muuttamalla paimensauvansa käärmeeksi. Hotep ja Huy toistavat kerskaillen saman muodonmuutoksen ja kutsuvat samalla apuun useita egyptiläisiä jumalia. Mooseksen käärme kuitenkin syö pääpappien loihtimat pienemmät käärmeet. Ramses ei ole siitä huolimatta vaikuttunut vaan päinvastoin kiristää otettaan orjista määräämällä heidän työtaakkansa kaksinkertaiseksi.
Avaruusasiain neuvottelukunta
Avaruusasiain neuvottelukunta 1.4.1995–26.3.1998
Asiantuntijat
Egyptin prinssi
Juoni
Myöhemmin Mooses kohtaa Ramseksen uudelleen tämän istuessa Niilillä lipuvassa yksityisveneessään. Ramses määrää vartijat hakemaan Mooseksen hänen luokseen. Vartijat kuitenkin perääntyvät, kun Mooses muuttaa joen veden sauvallaan vereksi. Tarjotakseen Moosekselle vastuksen myös papit muuttavat pienen vesitilkan vereksi. Siitä huolimatta ei kulu kovin kauan, kun kaikki Raamatun yhdeksän vitsausta iskeytyvät Egyptiin vuorotellen. Mooses tuntee sisäistä piinaa siitä, että hän on pettänyt Ramseksen ja saanut Egyptin sortumaan. Kaikesta kivusta ja tuhosta huolimatta Ramses ei kuitenkaan suostu heltymään vaan toteaa, että Egyptin päälle laskeutuu vielä suuri murhe. Hän ei kuitenkaan tiedä, että hän on juuri kutsunut viimeisen vitsauksen Egyptin päälle aivan itse. Mooses opastaa heprealaisia maalaamaan oviensa yläkarmit karitsan verellä tulevaa pesahin yötä varten. Sinä yönä viimeinen vitsaus (kuoleman enkeli) lentää kaupungin halki tappaen kaikki Egyptin esikoislapset, mukaan lukien Ramseksen pojan (Tuomas Oksanen). Mooses käy vielä kerran tapaamassa poikansa ruumiin vierellä seisovaa, murheen murtamaa Ramsesta. Epätoivoinen, surullinen ja vihainen Ramses käskee entistä kasvattiveljeään lähtemään heprealaisten kanssa pois Egyptistä. Mooses lähtee ja puhkeaa sitten kyyneliin aiheutettuaan niin paljon piinaa sekä veljelleen että itse Egyptille.
Seuraavana aamuna heprealaiset jättävät riemuiten Egyptin orjuuden taakseen ja päätyvät lopulta Punaisenmeren rannalle. He saavat siellä kuitenkin huomata, että Ramses on muuttanut mielensä ja lähtenyt ajamaan heprealaisia armeijansa kanssa takaa surmatakseen heidät kaikki. Mooses jakaa meren kahtia sillä välin, kun tulipylväs estää Egyptin armeijaa pääsemästä heprealaisten kimppuun. Heprealaiset ylittävät meren kävelemällä sen pohjaa pitkin. Kun tulipylväs katoaa ja egyptiläisarmeijaa saa tilaisuuden jatkaa takaa-ajoa, meri yhdistyy jälleen sulkien armeijan kuolettavaan syleilyynsä. Heprealaiset pääsevät viimein eroon entisistä sortajistaan. Ramses selviää kuitenkin hengissä ja iskeytyy aaltojen mukana rannalle. Hän parkaisee tuskasta ja huutaa epätoivoisena Mooseksen nimeä käsittäessään, että kaikki hänen sotilaansa ovat kuolleet. Mooses tuntee sääliä veljensä menetyksen johdosta ja hyvästelee tämän lopullisesti. Sitten hän lähtee heprealaisten kanssa kohti Siinaivuorta, jolla Jumala antaa hänelle ja heprealaisille myöhemmin kuuluisat Kymmenen käskyä.
Avaruusasiain neuvottelukunta
Avaruusasiain neuvottelukunta 1.4.1995–26.3.1998
Sihteeristö
Avaruusasiain neuvottelukunta 29.4.1998–31.3.2001
Jäsenet 29.4.1998–31.3.2001 olivat
Asiantuntijat
Sihteeristö
Neuvottelukunta 5.4.2001–31.3.2004
Jäsenet olivat
Jäsenet
Pysyvät asiantuntijat
Neuvottelukunta 2004–2007
Jäsenet olivat
Pysyvät asiantuntijat olivat
Sihteerit olivat
Neuvottelukunta 1.4.2007–31.3.2010
Valtioneuvosto asetti KTM:n alaisuudessa toimivan 21.3.2007 avaruusasiain neuvottelukunnan toimikaudeksi 1.4.2007–31.3.2010. Jäsenet olivat
Sihteerit olivat
Neuvottelukunta 15.4.2010–31.3.2013
Valtioneuvosto asetti 15.4.2010 TEM:n alaisuudessa toimivan avaruusasiain neuvottelukunnan kolmen vuoden toimikaudekseen. Sen jäsenet ovat
Neuvottelukunnan rooli Suomen hajautetussa tai verkottuneessa avaruushallinnossa vahvistuu: "Neuvottelukunta vastaa myös laajempien kansainvälisten avaruushankkeiden arvioinnista Suomen kannalta ja niihin liittyvän kansallisen rahoituksen koordinoinnista." Tämä neuvottelukunta laati seuraavat kahdeksan vuotta kattavan avaruusstrategian. Sihteeristö laajennettiin kattamaan kaikki neuvottelukunnan tahot:
Neuvottelukunta 2.5.2013–31.3.2016
Valtioneuvosto asetti 2.5.2013 uuden avaruusasioiden neuvottelukunnan kolmen vuoden kaudeksi:
Neuvottelukunnan pysyvät asiantuntijat ovat dosentti Tuija Pulkkinen (COSPARin puheenjohtaja ja Aalto-yliopiston Sähköteknisen korkeakoulun dekaani) ja kaupallinen neuvos Marjaana Aarnikka (TEM). Neuvottelukunnan sihteeristöä laajennettiin kattamaan kaikki neuvottelukunnan tahot, pääsihteerinä toimi Kimmo Kanto Tekesistä.
Neuvottelukunta 2016–2019
Neuvottelukunnan pysyvät asiantuntijat ovat dosentti Tuija Pulkkinen (COSPARin puheenjohtaja ja Aalto-yliopiston vararehtori) ja kaupallinen neuvos Marjaana Aarnikka (TEM, 2018 -->Maija Lönnqvist, TEM)) sekä johtaja Kimmo Kanto (Tekes/Business Finland).
Neuvottelukunnan sihteeristöä laajennettiin kattamaan kaikki neuvottelukunnan tahot.
Neuvottelukunta 2019–2022
Neuvottelukunnan kokoonpano 6.9.2019 - 5.9.2022
Jäsenet:
Neuvottelukunnalla on työ- ja elinkeinoministeriössä toimiva sihteeristö.
Mallorcanpioni
Mallorcanpioni (Paeonia cambessedesii, syn. Paeonia mascula ssp. cambessedesii) on pionien (Paeonia) sukuun kuuluva kasvilaji.
Mallorcanpioni on monivuotinen ruohovartinen kasvi. Sen lehdet ovat suuria ja jakautuneet lehdyköiksi, jotka ovat yläpinnoiltaan vihreitä ja alapinnoiltaan punertavia tai vaaleita. Lehdykät ovat muodoltaan epäsäännöllisen soikeita. Mallorcanpionin kukat ovat suuria ja näyttäviä. Väriltään kukat ovat purppuranpunaisia ja niissä on paljon heteitä. Mallorcanpioni kukkii alkukeväästä maalis–toukokuussa.
Mallorcanpioni kasvaa varjoisilla paikoilla, tavallisesti kallioseinämien juurella. Mallorcanpionia kasvaa luonnossa Baleaareilla Mallorcan, Menorcan sekä Cabreran saarilla.
Ittō-ryū
Ittō-ryū -kenjutsukoulun perusti Itō Ittōsai Kagehisa (, 1560 - 1653?).
Ono-ha Ittō-ryū
Ono-ha Ittō-ryūn perustaja oli Ono Jirouemon Tadadatsune aikaisella Edo kaudella, 1630. Ono-ha Ittō-ryū kenjutsua harjoitellaan (ōdachi, kodachi, habiki) aseilla. Nykyinen perinteen edustaja/päämestari: Sasamori Takemi, 14. päämestari. Koulu sijaitsee Tokiossa