cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Energiatiheys
Sähkö- ja magneettikenttien energiatiheys
missä V kondensaattorin levyjen välinen jännite. Tällöin kondensaattorin energiatiheys on:
Magneettikentän energiatiheys puolestaan on:
missä \mu_0 on tyhjiön permeabiliteetti (eli magneettivakio) ja B on magneettivuon tiheys. Tarkastellaan nyt kelaa, jonka poikkipinta-ala on A, pituus l ja kierrosten lukumäärä N. Tällaisen kelan induktanssi on:
Kelan potentiaalienergia on:
Jos avaruudessa on sekä sähkö- että magneettikenttä, on sähkömagneettisen kentän energiatiheys kenttien energiatiheyksien summa:
Etelä-Karjalan Lintutieteellinen Yhdistys
thumb|200px|EKLY:n logo. thumb|250px|[[Pikkuvarpunen on EKLY:n tunnuslintu.]] Etelä-Karjalan Lintutieteellinen Yhdistys (EKLY) on vuonna 1969 perustettu lintuharrastusta ja linnustonsuojelua edistävä yhdistys, jonka toimialueena on Etelä-Karjala. Se on BirdLife Suomen paikallisyhdistys.
Yhdistyksellä on noin 300 jäsentä. Yhdistyksen pääasiallinen toimintamuoto on linturetkeily sekä havaintoaineiston kerääminen omalla toimialueella. Vuodesta 1974 lähtien yhdistys on julkaissut Ornis Karelica -lintulehteä, joka ilmestyy nykyisin kerran vuodessa.
Luigi Riva
thumb|Luigi Riva Luigi "Gigi" Riva (s. 7. marraskuuta 1944 Leggiuno, Italia) on italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Riva edusti seuratasolla Legnanoa ja Cagliaria. Hän voitti Cagliarin paidassa Serie A:n maalikuninkuuden kolme kertaa ja Italian mestaruuden kerran.
Riva on Italian maajoukkueen kaikkien aikojen paras maalintekijä tehtyään 35 maalia 42 ottelussa. Hän edusti Italiaa MM-kisoissa vuosina 1970 ja 1974 sekä EM-kisoissa vuonna 1968, jolloin maa voitti mestaruuden. Vuoden 1970 MM-kisoissa Italia saavutti hopeaa ja Riva teki kolme maalia.
Jemenin ympäristöpolitiikka
Jemenin ympäristöpolitiikkaan liittyvät paikalliset ja maailmanlaajuiset ympäristökysymykset ja kansainväliset, valtiolliset ja kunnalliset sopimukset ja ohjauskeinot, keskustelu, tutkimus ja rahoitus. Ympäristöpolitiikkaan vaikuttavat puolueet, rahoittajat, asukkaat, yhteisöt, yhdistykset, kansalaisliikkeet ja lehdistö. Ympäristöpolitiikka vaikuttaa lajien monimuotoisuuteen ja kansanterveyteen.
Jemenin talous on UNEPin mukaan riippuvainen kalastuksesta ja öljystä. Mahmoud Mohamed Shidiwah on ympäristöviraston puheenjohtaja (Yemen's Environmental Protection Agency). Vaikka kalansaaliit ovat nousseet 30 % ja vienti 25 % maailmanpankin raportin mukaan kalakannat heikkenee paikoittain.
Vesi
YK:n vuoden 2006 raportin mukaan Jemenissä pohjaveden taso laskee yli metrin vuodessa. WWF:n vuoden 2008 raportin mukaan maailman keskimääräinen vedenkulutus henkeä kohti vuodessa oli 1,2 miljoonaa litraa, mutta määrä vaihteli Yhdysvaltojen 2,48 milj. litrasta Jemenin  0,6 milj. litraan.
Uhanalaiset eläimet
Sarvikuonon sarvien kauppa alkoi Jemenissä 1970-luvulla. Vuonna 1994 40 % maailman sarvikuonojen sarvien kaupasta tapahtui Jemenissä.
Maailmanperintöluettelo
Maailmanperintöluetteloon sisältyy Sanaan vanha kaupunki, Sokotra, Zabid ja Shibām.
Pyhä kaupunki
Pyhä kaupunki on jollekin uskonnolle symbolisesti tärkeä kaupunki, joka liittyy usein kiinteästi kyseisen uskonnon historiaan. Pyhä kaupunki on tyypillisesti tärkeä pyhiinvaelluskohde, mikä tuo kaupungille vaurautta ja vahvistaa kaupungin uskonnollisen eliitin poliittista asemaa suhteessa valtion muihin valtakeskuksiin. Pyhä kaupunki on usein myös uskonnollinen hallintokaupunki ja uskonnon opillinen keskus. Kaupungin symbolinen merkitys tekee pyhästä kaupungista paljon tärkeämmän kuin sen pelkkä strateginen merkitys olisi. Tämä tekee kaupunkiin kytkeytyvistä poliittisista kiistoista erityisen vaikeita, mistä tunnettu esimerkki on Jerusalem.
Hyvän ja pahantiedon puu (elokuva)
Hyvän ja pahantiedon puu on yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 1925. Se perustuu Eddie Dowlingin kirjoittamaan näytelmään, ja sen ohjasi sekä käsikirjoitti Edmund Goulding. Elokuvan pääosia näyttelevät Constance Bennett, Joan Crawford ja Sally O'Neil. Hyvän ja pahantiedon puu on noin 58 minuutin mittainen mykkäelokuva. Yhdysvalloissa elokuva sai ensi-iltansa joulukuun 27. päivänä vuonna 1925 ja Suomessa 11. lokakuuta 1926. Elokuva kertoo kolmen showtytön rakkauselämistä.
Luettelo Nordlandin läänin taajamista
Tämä artikkeli on luettelo Nordlandin läänin taajamista perustuen Statistisk sentralbyrån käyttämään taajaman määritelmään. Nordlandin läänissä oli 1. tammikuuta 2013 yhteensä 73 taajamaa, johon sisältyvät myös lääninrajan ylittävät taajamat.
Tonava-komissio
thumb|Tonava-komission päämaja Budapestissa Unkarissa. Tonava-komissio on kansainvälinen järjestö, jonka tehtävänä on hallinnoida ja kehittää Tonavan vesiliikennettä. Komissio on perustettu Belgradissa vuonna 1948, ja vuodesta 1954 sen päämaja on ollut Budapestissa. Komission jäsenmaat ovat Bulgaria, Itävalta, Kroatia, Moldova, Romania, Saksa, Serbia, Slovakia, Ukraina, Unkari ja Venäjä.
Makassarinsalmi
Makassarinsalmi on salmi Borneon ja Sulawesin saarten välissä Indonesiassa. Pohjoisessa on Celebesinmeri, ja etelässä salmi kohtaa Jaavanmeren. Salmessa on lukuisia saaria, ja se on 960 kilometriä pitkä ja 130−370 kilometriä leveä.
Tonava-komissio
Komissio huolehtii siitä, että kaupallinen liikenne Tonavalla on sopusoinnussa sen jäsenmaiden etujen ja oikeuksien kanssa. Se pyrkii yhtenäistämään Tonavan liikennöintijärjestelmää, kuten säännöksiä, dokumentteja ja niiden tunnustamista, ja kehittämään liikenteen olosuhteita ja turvallisuutta. Komissio on mukana luomassa yhtenäistä järjestelmää koko Euroopan sisävesiliikenteseen.
Makassarinsalmi
Borneon Mahakamjoki laskee Makassarinsalmeen.
Merkittäviä satamia Makassarinsalmella ovat Balikpapan Borneolla sekä Makassar ja Palu Sulawesilla. Samarindan kaupunki sijaitsee Mahakamjoella 48 kilometrin päässä salmelta.
Le Maxi Delinquant
Le Maxi Delinquant on LIMin toinen sooloalbumi, joka julkaistiin 18. kesäkuuta 2007. Levyllä vieraili muun muassa Samira, Boulox ja General Salem. Albumia tuotettiin vain rajallinen määrä, 10 000 kappaletta.
Mogzon
Mogzon on kaupunkimainen taajama Taka-Baikalian aluepiirin Hilokin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Hilokiin laskevan Hila-joen suussa 120 kilometriä (rautateitse) Hilokin kaupungista koilliseen. Taajaman kautta kulkee Siperian rautatie. Asukkaita on 4 200 henkeä (vuonna 2009).
Kentuckyn yliopisto
thumb|Kentuckyn yliopiston päärakennus Kentuckyn yliopisto on Lexingtonissa Yhdysvaltojen Kentuckyn osavaltiossa toimiva yliopisto. Se on perustettu vuonna 1865. Syksyllä 2008 yliopistossa oli noin 26 000 opiskelijaa.
Yliopiston tunnetuimpia entisiä opiskelijoita ja tutkijoita on nobelisti Thomas Hunt Morgan.
NCAA:n alaisessa yliopistourheilussa Kentuckyn yliopistoa edustaa Kentucky Wildcats -nimellä kulkevat joukkueet. Vahva edustus yliopistolla on perinteisesti ollut etenkin miesten koripallossa, jossa se on mestaruusjuhliin päättyneen kauden 2012 jälkeen voittanut mestaruuden yhteensä kahdeksan kertaa.
Kymenlaakson käräjäoikeus
thumb|Kymenlaakson käräjäoikeuden Kotkan istuntopaikka, entinen Suomen Pankin talo Kotkassa ([[Gustaf Nyström, 1909). ]] Kymenlaakson käräjäoikeus on tuomioistuin, jonka tuomiopiiriin kuuluvat Hamina, Iitti, Kotka, Kouvola, Miehikkälä ja Virolahti Kymenlaakson maakunnassa. Kymenlaakson käräjäoikeus aloitti toimintansa 1. tammikuuta 2010, jolloin Kouvolan ja Kotkan käräjäoikeudet yhdistyivät. Käräjäoikeudella on kanslia Kouvolassa sekä istuntopaikat Kouvolassa ja Kotkassa.
Skrydstrupin tyttö
Skrydstrupin tyttö (, noin 1300–1200 eaa., Skandinavian pronssikausi, Monteliuksen periodi III) oli tyttö tai nuori nainen, jonka hyvin säilyneet jäännökset löydittiin vuonna 1935 Tanskan Etelä-Jyllannin Skrydstrupista läheltä Vojensin kylää. Vainaja oli laitettu makaamaan selälleen tammen puunrungosta valmistettuun arkkuun ja arkku oli peitetty turpeella suuren hautakummun sisään. Osa vainajan kudoksista, vaatetuksesta ja hautavaatteista olivat säilyneet tunnistettavina. Tarkemmat tutkimukset osoittavat, että tyttö oli mahdollisesti ollut kotoisin nykyisestä Tšekistä, Keski-Saksasta tai Ranskasta ja että hän olisi muuttanut asumaan Tanskaan 13–14-vuotiaana ja asuntut siellä neljä vuotta ennen kuolemaansa. Hän oli kuollessaan 17–18-vuotias. Hautauksesta on viime aikoina selvinnyt uusia asioita Skandinavian pronssikauden kulttuurista ja naisen asemasta siinä. Vainajan jäännökset kuuluvat Köpenhaminassa sijaitsevan Tanskan kansallismuseon kiinteään näyttelyyn. Vojensissa sijaitsee Jens-Peter Kellermann pronssista valaama muistopatsas Skrydstrupin tytöstä.
Tutkimushistoria
pienoiskuva|Valokuva pään alueelta museossa. Tutkittu hautakumpu kuului kahdeksan kumpuhaudan ryhmään (tai kuuden kummun ), joista on enää kolme jäljellä. Hautakumpi oli pohjaltaan pyöreä, halkaisijaltaan 24 metriä ja noin neljä metriä korkea. Kumpuhaudan tutki vuonna 1935 arkeologi C.M. Lund Haderslevin museosta.
Vuonna 2017 julkaistiin Karin Margarita Frein ryhmän tutkimus haudatun tytön hampaiden kiilteestä ja hiuksista tehdyistä hivenainetutkimuksista, jossa selvitettiin muun muassa strontiumin isotooppien välisiä suhteita. Niiden avulla selvisi, ettei hän ollut syntyjään kuolinseudultaan, vaan muualta. Tutkimuksella voitiin osoittaa melko karkealla tarkkuudella useita alueita Euroopasta, mistä tyttö olisi voinut olla kotoisin. pienoiskuva|450px|Tammiarkun asetelma Tanskan kansallismuseossa
Hautaus
thumb|Hautakumpu tutustumiskohteessa Vojensin kylässä. thumb|Hautakumpu tutustumiskohteessa Vojensin kylässä. Tytön hautaus kuuluu niin sanottuihin tammitukkiin tehtyyn tammiarkkuhautauksiin. Siinä tukki yleensä halkaistaan ja alempaan puoliskoon koverretaan vanajalle sopivan kokoinen syvennys. Skrydstrupissa hautaus aloitettiin asettamalla arkun pohjalle naudantalja, jonka päälle tyttö asetettiin selälleen suorana makaamaan. Vainajan vyötärö ja jalat peitettiin suorakaiteen muotoisella peitolla, joka oli valmistettu villaisesta kankaasta.
Vuoden 1935 tutkimuksissa selvisi, että tytön hautakumpu oli alun perin ollut halkaisijaltaan 13 metriä leveä ja 1,75 metriä korkea. Tytön arkku makasi tämän haudan keskellä, joten alkuperäinen kumpu oli rakennettu häntä varten. Kaivettaessa kumpua, löydettiin siitä kuitenkin ensin kaksi miesten hautaa. Miehet oli haudattu kummun sivuille ja kumpua oli tämän jälkeen laajennettu leventämällä se 24-metriseksi ja korottamalla se nelimetriseksi. Sitä ei tiedetä, olivatko miehet sukua tai jossakin muussa yhteydessä ensiksi haudattuun tyttöön.
Vainaja
thumb|Rekonstrukio Skrudstrupin tytön kampauksesta Malmön museossa. thumb|Rekostruktio hiusverkosta Haderslev museossa. Vainajan mustuneet luut olivat säilyneet haudassa muuten hyvinä, mutta hauta-arkun romahtaminen on särkenyt ainakin pääkallon, kylkiluita, käden luita ja joitakin muitakin luurangon kohtia niin, että nämä luut ovat maatuneet nopeammin kuin muut luut. Jäljelle jääneet luut olivat melko hyvässä kunnossa siihen nähden, että hauta oli melko vanha. Luiden mitoista ja muodoista pääteltiin, että kyseessä on tytön luuranko. Osteologit päättelivät myös tytön iäksi noin 17–18 vuotta ja esimerkiksi hänen viisaudenhampaansa eivät olleet vielä puhjenneet. Hän oli noin 171 senttimetriä pitkä ja hoikka, ja hän oli pitkäraajaisena pitempi kuin pronssikauden tanskalaiset naiset yleensä. Heidän keskipituutensa oli noin 160 senttimetriä. Toisen kuuluisan hautalöydön vainaja Egtvedin tyttö haudattiin lähistölle noin 100 vuotta aikaisemmin. Hänen pituutensa oli 160 senttimetriä. Hautauksessa oli säilynyt luiden lisäksi osia tytön kasvoista. Ruumiista tunnistettiin osia poskesta, kulmakarvoja, silmäluomia, silmäripsiä ja hänen pitkät hiuksensa. Erityisesti hänen hampaansa ovat olleet terveet ja ehjät. Niissä ei havaittu jälkiä karieksen aiheuttamista vaurioista.
Tytöllä oli erikoisen tuuhea kampaus, joka lisäsi hänen pituuttaan 5–10 senttimetriä. Sen mahdollisti 60 senttimetriä pitkät hiukset. Hiusten alkuperäinen väri on vaikea päätellä varmasti, koska hautauksessa vietetty pitkä aika, maaperän märkyys, hapettomuus ja happamuus tuhoavat hiusten pigmenttiä ja jättävät jäljelle kestävimmät kelta-puna-värit kun taas muut sävyt haalistuvat selvästi. Kampauksen valmistaminen on selvitetty melko tarkkaan. Tytön päälaen hiukset oli ensin silmien eteen ja otsan yläpuolelle laitettiin ihmishiuksista tehty tyyny, jonka päälle kammattiin ohut kerros niskahiuksia. Tämän jälkeen hiukset sidottiin kiinni villanarulla ohimoiden korkeudelta otsan ja niskan ympäri. Narun alta pilkistävät hiukset koottiin suortuviksi ja ne solmittiin koristeellisiksi punoksiksi, jotka seurasivat villanarua niskaan asti. Hiusten ylle vedettiin hevosen jouhista solmittu hiusverkko, joka piti kampausta koossa samalla kun pään ympäri kierrettiin villanarua useita kierroksia. Näin oli saatu aikaan korkeahko hiuslaite, joka entisestään pidensi tyttöä. Kyseinen kampaus on tutkijoille ainoa laatuaan tällä alueella, mutta tiedossa on yksi vastaavanlainen pohjoisempana Tanskassa.
Tytöllä oli yllään villainen ja lyhythihainen paita. Paidan hihat olivat koristeltuja kuvio-ompeleilla samoin kuin oli paidan niskasaumat. Hautaan oli asetettu myös villainen myssy. Tytön vyötäröllä olleeseen vyöhön oli kiinnitetty sarvesta valmistettu kampa. Pään kummallakin sivulla löytyi monille kierteille käämitettyjä ja kullasta valmistettuja korvarenkaita. Vainajan yllä olevat vaatteet on valmistettu eteläisestä- tai keskisestä Euroopassa valmistetusta villasta.
Ympäristö
Pronssikautinen asuinpaikka on sijainnut geologisesti mielenkiintoisella paikalla. Tällä kohtaa Etelä-Tanskaa halkaisee viimeisen jääkauden kylmimmän kauden aikainen päätemoreeni, joka on pohjois-etelä-suuntainen. Moreenin länsipuolella on maasto tasaista ja sen maaperä on hiekkaa, kun taas itäpuolinen osa on moreenikumpujen ja -laaksojen täyttämä. Pronssiaikanakin se oli muodostanut keskeisen kaupan ja liikenteen pääreitin, joka seurasi päätemoreenia etelästä pohjoiseen. Sille on olemassa tanskalainen nimitys Hærvejen. Tie kulki aivan tutkitun asuinpaikan ja hautakumpujen läheltä.
Hautakumpujen läheisyydessä 600 metriä koilliseen päin on sijainnut useita suuria pitkätaloja. Niiden maahan jättämiä jälkiä on tutkittu vuonna 1993. Suurimman pitkätalon (pitkätalo IV) pohjan pinta-ala on ollut 500 neliömetriä, mutta se ei ole ollut Skrydstrupin tytön kanssa samanaikaisesti käytössä. Sen sijaan toinen (pitkätalo I) 7,5 metriä leveä ja 30 metriä pitkä pitkätalo, jonka maapohjan pinta-ala on ollut noin 220 neliömetriä, on saattanut olla tytön kanssa samanaikanen. Rakennus on ollut jaettuna kolmeen huoneeseen. Rakennuksen länsipäässä on ollut asuinhuoneena ja siellä on sijainnut talon lämmitysliedet. Keskimmäisessä huoneessa on sijainnut syviä kuoppia, joiden tehtävä on jäänyt epäselväksi. Rakennuksen itäpäässä on pidetty eläimiä sisällä kylminä vuodenaikoina. Talon maapohjan hiilinäytteistä selvisi ajoitus, joka oli noin 1320–1220 eaa. Talon läheisyys on arkeologisesti ainoa syy olettaa, että Skrydstrupin tyttö olisi asunut talossa, mutta se on voinut olla mahdollista.
Seudulla oli seitsemän muuta kumpuhautausta, joista on tehty metallilöytöjä ja seudulta tunnetaan enemmänkin metallilöytöjä. Esineet on valmistettu yleensä pronssista, mutta alueelta tunnetaan myös kultalöytöjä. Seutu on siten ollut varakasta seutua.
Tutkimuksissa tehtyjä päätelmiä
Hiuksista otettuja näytteitä voidaan kuitenkin hyödyntää ravinnon tasoa ja kehon keräämien hivenaineiden määriä tutkittaessa. Radiohiilianalyysissä tarkkaillaan myös hiilen isotooppien hiili-13 ja hiili-14 suhdetta. Analyysin mukaan tyttö on syönyt muuta kuin merellistä ravintoa ja hänen ruokavalionsa on ollut parempaa kuin muiden tutkittujen pronssikauden ihmisten. Kun hampaissa ei havaittu karieksen aiheuttamia vaurioita, on hiilihydraattien tai sokeria sisältävien ruoka-aineiden määrien osuus ravinnosta ollut pieni.
Sama tutkimus tehtiin hiusnäytteestä, joka oli 42,5 senttimetriä pitkä. Se katkaistiin 17 osaan, jotka kattavat tytön elämän viimeiset 51 kuukautta. Näistä näytteistä selvisi, ehkä onnekkaastikin, että strontium-arvoissa tapahtui selkeä muutos 42–47 kuukautta ennen tytön kuolemaa. Tällöin tyttö oli ollut 13–14-vuotias. Hän eli silloin ympäristössä, joka vastasi strontium-arvoilla ilmaistuna samanlaista aluetta missä hän vietti lapsuutensa. Yksinkertaisin selitys on, että tuona aikana hän tosiaan eli vielä lapsuutensa maisemissa, mutta muutti sitten Tanskan alueelle 13–14-vuotiaana, missä vietti loppuelämänsä. Yleisesti onkin hyväksytty johtopäätös, että tyttö olisi naitettu Skrydstrupiin tai sen lähialueelle. Yhteisöjen välistä naimakauppaa pidetään vanhana tapana, joilla yhteisöt sitoutuivat toisiinsa. Naimakauppoja on tehty ainakin poliittisista ja kaupallisista syistä.
Arkeologiselta kannalta haudasta ei löytynyt kovinkaan paljon aineistoa, joka valottaisi hänen kotiseutuaan tarkemmin. Hänen elitistinen kampauksensa ja kultaiset korvarenkaat kuitenkin vihjaavat hänen nuoruuden aikaisen perheensä statuksesta. Se oli luultavasti korkea ja koska myös Skrydstrupin maatalon varallisuus oli hyvä, säilytti tyttö yhteisöllisen statuksensa muutossa pohjoiseen. Tätä ajatusta tukevat hautaaminen omaan kumpuun, arkkuhautaus, kultarenkaat, hyvä terveys ja ulkomaalainen alkuperä. Tyttö muutti kaukaa tänne ja integroitui nopeasti paikalliseen yhteisöön, koska sai arvostetun hautauksen.
Hiromitsu Isogai
Hiromitsu Isogai (s. 19. huhtikuuta 1969 Kumamoto, Japani) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue
Hän edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1995.
Oikeusteko
Oikeusteko on ihmisen teko tai laiminlyönti, joka aikaansaa tämän tahdosta riippumattomia oikeusseuraamuksia. Esimerkiksi rikos on oikeusteko, josta aiheutuu rangaistus. Oikeustoimi on oikeusteon alalaji.
Hylätyn esineen löytämistä ei pidetä oikeustoimena, mutta sillä voi olla sellainen oikeusseuraamus, että löytäjä saa omistusoikeuden esineeseen.
Tuomo Polvinen
Tuomo Ilmari Polvinen (2. joulukuuta 1931 Helsinki – 22. tammikuuta 2022 Helsinki) oli suomalainen historiantutkija, valtionarkistonhoitaja ja akatemiaprofessori. Hän laati arvostettuja tutkimuksia Suomen poliittisen historian käännekohdista kuten sortokausista, Suomen itsenäistymisvuosista ja toisen maailmansodan ajasta sekä presidentti J. K. Paasikiven laajan elämäkerran.
Kainuun Lintutieteellinen Yhdistys
thumb|250px|[[Kuukkeli on KLY:n tunnuslintu]] Kainuun Lintutieteellinen Yhdistys ry (KLY) on vuonna 1970 perustettu lintuharrastusta edistävä yhdistys.
Tuomo Polvinen
Ura
Polvinen kirjoitti ylioppilaaksi Oulunkylän yhteiskoulusta vuonna 1950 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1955, maisteriksi 1957 ja lisensiaatiksi 1961. Hän työskenteli vuosina 1957–1961 Valtionarkistossa arkistoavustajana ja arkistonhoitajana, minkä jälkeen hän oli Helsingin yliopistossa yleisen historian assistenttina 1961–1964 ja samalla vt. apulaisprofessorina 1962–1963. Hän suoritti jatko-opintoja muun muassa Moskovan ja Leningradin yliopistoissa Neuvostoliitossa. Tohtoriksi Polvinen väitteli vuonna 1964. Väitöskirjan aiheena oli Suomen rautateiden merkitys Venäjän keisarikunnan poliittisissa ja sotilaallisissa suunnitelmissa.
Kainuun Lintutieteellinen Yhdistys
KLY:n perustava kokous oli Kajaanissa 8.3.1970. Kokouksessa oli läsnä 23 henkilöä. Yhdistyksen toimialueena on Kainuun maakunta. Yhdistys julkaisee epäsäännöllisesti ilmestyvää vuosijulkaisua Kainuun Linnut.
Tuomo Polvinen
Ura
Polvinen oli Itä-Euroopan historian assistenttina Marburgin yliopistossa Länsi-Saksassa vuosina 1964–1965. Palattuaan Suomeen hän oli Helsingin yliopiston yleisen historian dosenttina vuosina 1965–1974 sekä samalla vuosina 1965–1968 Tampereen yliopiston yleisen historian dosenttina ja valtion humanistisen toimikunnan vanhempana tutkijana. Polvinen oli yleisen historian professorina Tampereen yliopistossa vuosina 1968–1970 ja Helsingin yliopistossa vuosina 1974–1992. Välillä hän oli valtionarkistonhoitajana vuosina 1970–1974. Polvinen oli myös Suomen akatemian tutkijaprofessorina vuosina 1979–1989 ja 1992–1995.
Polvinen toimi Historiallisen Yhdistyksen puheenjohtaja vuosina 1967–1968, Suomen Historiallisen Seuran hallituksen jäsenenä vuosina 1970–1975 ja esimiehenä 1974 sekä Suomen ja Neuvostoliiton Tieteellis-teknillisen yhteistyökomitean historian työryhmän puheenjohtaja vuosina 1974–1983. Hän oli Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 1971 ja Venäjän humanististen tieteiden akatemian jäsen vuodesta 1996.
Polvinen sai Suomen Kulttuurirahaston 50 000 markan arvoisen tunnustuspalkinnon vuonna 1987 sekä Alfred Kordelinin säätiön tunnustuspalkinnon vuonna 2005. Hän sai kolmesti Valtion tiedonjulkistamispalkinnon (1972, 1985, 2004). Lisäksi hän sai kolmesti WSOY:n kirjallisuussäätiön palkinnon (1964, 1967 ja 1982) ja Historian ystäväin liiton kunniapalkinnon (1982, 1985, 1996), kahdesti Urho Kekkonen -tunnustuspalkinnon (1981, 2004) ja Lauri Jäntin säätiön palkinnon (1985, 1996) sekä kerran Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran tunnustuspalkinnon (1969), Johannes Linnankoski -palkinnon (1981) ja P. E. Svinhufvudin muistosäätiön kirjallisuuspalkinnon (1999).
Tutkimukset
Polvinen hyödynsi Suomen historiaa käsitelleissä tutkimuksissaan laajasti eri maiden arkistoja. Hän tunsi hyvin monien ulkomaisten arkistojen Suomea koskevan aineiston ja osasi suomen ohella ruotsia, venäjää, saksaa ja englantia. Monia Polvisen tutkimuksia on pidetty aiheidensa perusteoksina. Hän oli Venäjän-tutkimuksen uranuurtajia Suomessa ja hänen tutkimuksensa liittyivät pääasiassa Suomen ja Venäjän sekä Suomen ja Neuvostoliiton suhteisiin. Kaksiosaisessa tutkimuksessaan Venäjän vallankumous ja Suomi 1917–1920 (1967, 1971) Polvinen kumosi myytin, jonka mukaan V. I. Lenin olisi tunnustanut Suomen itsenäisyyden silkasta ystävällisyydestä Suomea kohtaan, ja hän osoitti syynä olleen pikemminkin Leninin pyrkimys edistää vallankumousta.
Botnia Mill Service
Oy Botnia Mill Service Ab (BMS) on Metsä Fibren ja Caverionin yhdessä omistama kunnossapidon palveluyhtiö. Yhtiö on perustettu 1997. BMS:n pääkonttori sijaitsee Kemissä.
Botnia Mill Servicen liikevaihto vuonna 2018 oli 60 milj. euroa ja yrityksessä työskentelee noin 380 henkilöä seitsemässä toimipaikassa eri puolilla Suomea: Kemissä, Äänekoskella, Joutsenossa, Raumalla, Tampereella, Kuopiossa ja Vantaalla.
Yhtiön toimitusjohtajana toimii Jukka Yli-Penttilä.
Imbangalat
Imbangalat (myös mbangalat) olivat joukko Angolan alueella vaikuttaneita soturiryhmiä.
Classic Albums – Nirvana – Nevermind
200px|thumb|right|Classic Albums - Nirvana - Nevermind Classic Albums - Nirvana - Nevermind on dokumentti-DVD joka julkaistiin maaliskuussa vuonna 2005. Se on yksi "Classic Albums"-sarjan dokumenteista. Dokumentti kertoo Nirvanan läpimurtoalbumista Nevermind. DVD sisältää kappaleiden "Smells Like Teen Spirit", "Come as You Are", "Lithium" ja "In Bloom" musiikkivideot. DVD:n on tuottanut Nirvanan ja Nevermindin tuottaja Butch Vig.
Puolan miesten lentopallomaajoukkue
Puolan miesten lentopallomaajoukkue edustaa Puolaa miesten lentopallon arvokisoissa. Se on tällä hetkellä maailmanrankingissa neljännellä sijalla. Joukkue on saavuttanut MM-kilpailuissa kolme kultaa ja kaksi hopeaa sekä EM-kilpailuissa yhden kullan, viisi hopeaa ja neljä pronssia. Viimeisimmät arvokisamitalit ovat kulta vuosien 2014 ja 2018 MM-kilpailuissa ja hopea vuoden 2022 MM-kilpailuissa sekä kulta vuoden 2009 EM-kilpailuissa Turkissa ja pronssi vuosien 2011, 2019 ja 2021 EM-kilpailuissa.
Menestyksen alku
Puola saavutti ensimmäisen miesten lentopallon arvokisamitalinsa, pronssia, Istanbulin EM-kisoissa 1967. Maailmancupissa se oli hopealla 1965. Keskivaiheilla 1970-luvun joukkue otti itsellensä useiksi vuosiksi maailman lentopallovaltikan, kun se alkoi saavuttaa arvokisavoittoja. Méxicon MM-kisoissa 1974 se voitti kultaa. Belgradin EM-kisoissa 1975 joukkue jäi hopealle, mutta Montrealin 1976 olympialaisissa se voitti kultaa kukistettuaan niin jatkolohkossa pronssijoukkue Kuuban, välieräottelussa neljänneksi sijoittuneen Japanin kuin finaalissa hopeajoukkue Neuvostoliitonkin eräluvuin 3–2. Seuraavina vuosina joukkue saavutti EM-hopeaa 1983.
Heikompi menestys
Puolan lentopallomaajoukkue esiintyi ensimmäisen kerran maailmanliigassa kaudella 1998 sijoittuen kymmenennelle sijalle. Kaudella 1999 maailmanliigassa joukkue paransi sijoitustaan kahdeksanneksi, joka toistui myös seuraavalta kaudelta. Vuonna 2001 Puola isännöi maailmanliigan lopputurnausta Katowicessa, mutta jäi yleisön pettymykseksi vasta seitsemänneksi. Vuosi tästä myöhemmin maajoukkue otti askeleen eteenpäin valmentaja Waldemar Wspanialyn kanssa, ja saavutti lopputurnauspaikan jossa sijoittui lopulta viidenneksi.
Paluu huipulle
pienoiskuva|Puolan miesten lentopallomaajoukkue, [[Poznań 2008.]] Muutamien hieman huonompien vuosien jälkeen Puola palasi huipulle. Kauden 2005 maailmanliigassa joukkue sijoittui viidenneksi kuten myös EM-kisoissa. Maajoukkue koki menetyksen maan lahjakkaimpiin lentopalloilijoihin kuuluneen Arkadiusz Gołaśin kuollessa 24-vuotiaana Itävallassa tapahtuneessa auto-onnettomuudessa.
Argentiinalainen Raúl Lozano seurasi Stanisław Gościniakia päävalmentajana joulukuussa 2005. Joukkueen aloituskuusikko koostui pitkälti vuoden 1997 juniorien MM-kisojen pelaajista, kun Dawid Murek, Paweł Zagumny, Piotr Gruszka ja Łukasz Kadziewicz pelasivat aloituksessa.
Puolan maajoukkue saavutti vuonna 2006 hopeaa maailmanmestaruuskilpailuissa Japanissa. Lentopallohuuma valtasi Puolan ja kaikki lentopallot myytiin loppuun urheilukaupoista samana päivänä, kun maa oli edennyt finaaliin. Kaudella 2007 Puola isännöi jälleen maailmanliigan lopputurnausta Katowicessa, jossa se saavutti neljännen tilan hävittyään pronssiottelussa Yhdysvalloille. Ennen tätä Puola oli hävinnyt voittoon edenneelle Brasilialle erittäin niukasti välierissä. EM-kisoissa joukkue sijoittui vasta 11:nneksi.
Puola eteni kesäolympialaisiin 2008 voittamalla Portugalin maailmankarsinnat. Olympialaisissa joukkue oli alkulohkonsa kolmas ja kohtasi puolivälierissä Italian, jolle se hävisi tiukan ottelun eräluvuin 3–2. Puola sijoittui olympialaisissa jaetulle viidennelle sijalle.
Oikeudenhoito
Oikeudenhoito tarkoittaa toimintaa, jolla valtio järjestää ja hoitaa lakien soveltamisen käytäntöön. Siihen kuuluu tuomiovallan käyttö sekä oikeushallinnosta ja vapaaehtoisesta oikeudenhoidosta eli hakemuslainkäytöstä huolehtiminen. Tuomiovallan käyttö jaetaan yksityis-, rikos- ja julkisoikeudenhoitoon. Toinen jakotapa on jako riitaisaan ja vapaaehtoiseen (jurisdictio voluntaria) oikeudenhoitoon.
Oikeudenhoitoon kuuluu kaikki oikeusasteet sekä sotaoikeuden ja erityistuomioistuimet käsittävän oikeuslaitoksen hallinto ja toiminta, syyttäjä-, ulosotto- ja oikeusapuviranomaisten toiminta, rikoksentorjuntaohjelmat, riita-asioiden sovittelu, Euroopan unionia koskeva oikeudellinen neuvonta, vaalien ja kansanäänestysten järjestäminen sekä vaaliluetteloiden ja puoluerekisterin pitäminen.
Puolan miesten lentopallomaajoukkue
Paluu huipulle
Vuonna 2009 Puola voitti historiansa ensimmäisen Euroopan-mestaruuden. Se voitti alkulohkossaan Ranskan, Saksan ja Turkin, jatkolohkossaan Espanjan, Slovakian ja Kreikan sekä välierässään eräluvuin 3–0 Bulgarian. Loppuottelussa Puola kohtasi uudelleen Ranskan ja voitti toistamiseen eräluvuin 3–1. Joukkueessa pelasivat Paweł Zagumny, Paweł Woicki, Piotr Gruszka, Marcel Gromadowski, Jakub Jarosz, Daniel Pliński, Marcin Możdżonek, Piotr Nowakowski, Zbigniew Bartman, Michał Bąkiewicz, Bartosz Kurek, Michał Ruciak, Piotr Gacek ja Krzysztof Ignaczak.
Maailmanmestaruuskilpailuissa 2010 Puola putosi toisella kierroksella ja sijoittui jaetulle 13. sijalle.
Vuoden 2011 EM-kilpailuissa joukkue voitti pronssia hävittyään välierissä Italialle, minkä jälkeen kaatui Venäjä pronssiottelussa. Maailmancupissa 2011 joukkue sijoittui toiseksi Venäjän jälkeen ja selviytyi tämän perusteella Lontoon olympiaturnaukseen, jossa se sijoittui viidenneksi hävittyään puolivälierässä Venäjälle. Maailmanliigassa 2011 Puola oli pronssilla.
Vuonna 2012 Puola voitti Maailmanliigan. Bulgariassa pelatussa loppuottelussa kaatui Yhdysvallat 3–0.
Vuoden 2013 EM-kotikisoissaan joukkue sijoittui alkulohkossaan Ranskan jälkeen toiseksi ja joutui neljännesvälierässä Bulgariaa vastaan. Puola voitti aluksi kaksi erää mutta sitten oli Bulgarian vuoro ja ottelu venyi viidenteen erään, jonka Puola hävisi lopulta 16–18. Joukkueen sijoitukseksi jäi näin ollen vaatimattomasti yhdeksäs.
Puola isännöi vuoden 2014 MM-kilpailuja, joten joukkue oli itseoikeutettuna mukana turnauksessa. Puola voitti kisoissa maailmanmestaruuden. Se hävisi turnauksen aikana vain toisen kierroksen ottelun Yhdysvalloille. Välierissä Puola voitti Saksan 3–1 ja loppuottelussa Brasilian samoin lukemin.
Vuoden 2015 EM-kisoissa Puola hävisi puolivälierissä Slovenialle ja sijoittui viidenneksi. Rion olympialaisissa 2016 Puola hävisi puolivälierissä Yhdysvalloille. Vuoden 2017 EM-kisoissa Puola hävisi neljännesvälierissä jälleen Slovenialle ja sijoittui kymmenenneksi. Vuoden 2018 MM-kilpailuissa Puola hävisi toisella kierroksella Argentiinalle ja Ranskalle sekä kolmannella kierroksella Italialle mutta voitti välierissä Yhdysvallat 3–2 ja loppuottelussa Brasilian 3–0 ja vei toisen peräkkäisen kerran mestaruuden.
Puolan kultamitalijoukkue Montrealin 1976 olympialaisissa
Lähde:
Minor League Baseball -kausi 1911
National Association of Professional Baseball Leagues (vuodesta 1999 alkaen Minor League -baseball) -kausi 1911 katsotaan sisältäneen 58 erillistä liigaa.
Macintosh Quadra
thumb|Macintosh Quadra 800
Macintosh Quadra on Apple Computerin tietokonemallisto. Quadra-Macintosheja myytiin ammattilaiskäyttöön tarkoitettuina työasemina vuosina 1991–1994. Ensimmäiset Quadra-mallit olivat Quadra 700 ja Quadra 900, jotka Frank Casanovan johtama Quadra-projekti julkaisi lokakuussa 1991.
Mallit
Quadra 700 ja 900 käyttivät 25 MHz:n Motorola 68040 -suoritinta ja olivat ensimmäiset Macintoshit, joissa oli sisäänrakennettu Ethernet-liitäntä. 700 sijoitettiin Macintosh IIci:n koteloon, 900:n kotelona toimi konetta varta vasten suunniteltu, tornimallinen kotelo. Vuonna 1992 900 korvattiin Quadra 950-mallilla, jossa suorittimen kellotaajuus nostettiin 33 MHz:iin. Myöhemmin mallistoon liitettiin 800- ja 600-sarjat, joista jälkimmäisen avasi Centris-mallistosta siirretty, matalaan koteloon pakattu Quadra 610.
Vuonna 1993 multimediatyöskentelyä varten aloitettiin uusi "AV" (Audio Visual) -mallisto. Ensimmäiset multimedialaitteet olivat Quadra 840AV ja entisen Centris-malliston Quadra 660AV. Kummassakin laitteessa oli ylimääräinen, AT&T:n digitaalinen signaaliprosessori, jolla analogisen tietovirran muuttaminen digitaaliseksi voitiin hoitaa rasittamatta tietokoneen varsinaista suoritinta. Multimediakoneissa oli myös videon linjalähdöt sisään ja ulos, S-Video-portti, mikrofoni ja äänen ulostuloliitäntä. Mallien mukana toimitettiin PlainTalk-puheentunnistusohjelmisto.
200px|thumb|left|[[Quadra 605|Macintosh Quadra 605, edullinen vaihtoehto]]
Osana tuotevalikoimaa
Macintosh Centris -malliston lakkauttaminen ja sen tuotteiden siirtäminen Quadra-nimen alle aiheutti Quadra-malliston laajentumisen raskaaseen ammattilaiskäyttöön tarkoitettujen työasemien lisäksi kuluttajamallien esittelemiseen. Macintosh LC -mallisto tarjosi edullisia kuluttajamalleja ja jotakin Quadra-malliston koneita myytiin myös Macintosh Performa -sarjan alla. Centris-malliston poistaminen selkeytti tuotevalikoimaa jonkin verran. Vuonna 1994 Quadra-mallisto lakkautettiin Power Macintoshin ilmestyessä.
Viimeinen Quadra oli Quadra 630, joka oli päivitetty versio Macintosh LC 630:stä. Quadra 630 oli ensimmäinen Macintosh, jossa oli IDE-liitäntä kiintolevyä varten, aiemmin kiintolevyliitäntä oli toteutettu SCSIn avulla. Kolme ensimmäistä Apple Workgroup Serveriä olivat Quadra-malliston 610, 800 ja 950.
Piikkilanka
thumb|Ruosteista piikkilankaa thumb|ns. NATO-piikkilankaa thumb|Piikkilankaeste Piikkilanka on aitaamisessa käytettyä teräslankaa tai teräslistaa, jossa on teräviä kulmia tai piikkejä.
Käyttötarkoitukset
Piikkilangasta rakennetaan halpoja aitoja eläimille. Sitä käytetään myös vankiloiden ja muiden vastaavien alueiden aidoissa estämässä joko alueelle pääsemistä tai sieltä poistumista. Sodankäynnissä piikkilangasta voidaan rakentaa esteitä. Sitä tiedetään käytetyn myös kidutuksessa.
Piikkilanka aiheuttaa vaurioita, jos ihminen tai eläin pyrkii kulkemaan piikkilangan yli. Suomen lain mukaan eläimille tarkoitetussa ulkotarhassa tai laitumessa ei saa käyttää piikkilankaa. Piikkilangan sijaan eläinten aitauksissa voidaan käyttää sähköpaimenta.
Historiaa
Karjan sulkeminen piikikkäiden kasvien taakse on vanha käytäntö. Menetelmän merkitys kasvoi Pohjois-Amerikan puupulan vuoksi, kun aitaan tarvittavaa puuta ja kiveä oli vaikeasti saatavilla. 1860–1870 -luvuilla kehittyi pieni teollisuusala, joka toimitti aitauksien rakentamiseen piikikkään värimulperin (Maclura pomifera) siemeniä ja taimia.
Varhaisin yhdysvaltalainen piikkilanka-patentti annettiin vuonna 1868 Michael Kellylle. Hän matki piikkilangassaan piikkipensaiden muotoa. Kellyn piikkilankaa tuotti yhtiö Thorn Wire Hedge Company, joka jäi vuonna 1874 patentoidun menestyneemmän illinoislaisen Joseph F. Gliddenin piikkilangan jalkoihin. Gliddenin patentissa kehitettiin eteenpäin aikaisemmin keksittyjä, paljon tehottomampia pistäviä vaijereita, joita olivat esimerkiksi 1865 patentoitu ranskalaisen Louis Janninin piikkilanka.
Giulio Scandella
Giulio Scandella (s. 18. syyskuuta 1983 Montréal, Québec, Kanada) on italialais-kanadalainen jääkiekkoilija, joka siirtyi kaudeksi 2012–2013 Allsvenskanin IK Oskarshamniin.
Seuraura
Scandella syntyi ja kasvoi Kanadassa. Hän on NDG Panthersin kasvatti. Scandella pelasi viimeiset juniorivuotensa 2000–2004 QMJHL:ssä. Hän pelasi kaksi ensimmäistä kauttaan Halifax Mooseheadsissa ja kaksi viimeisintä kauttaan Rouyn-Noranda Huskiesissa. Scandella oli kaudella 2002–2003 tehopisteillä 29+37=66 Huskiesin toiseksi paras pistemies ja maalintekijä Jonathan Gagnonin jälkeen. Kevään 2003 pudotuspeleissä hän oli kolmella osumallaan joukkueen paras maalintekijä.
Kaudeksi 2006–2007 Scandella siirtyi Saksan DEL-liigan Augsburger Pantheriin, josta hän palasi kuitenkin kesken kauden Italiaan ja siirtyi HC Milano Vipersiin. Kaudella 2007–2008 Scandella oli Milanon paras pistemies ja sijoittui tehopisteillä 21+30=51 koko Serie A:n pistepörssissä toiseksi Ritten Sportin Josh Olsonin jälkeen. Hän oli Shay Stephensonin jälkeen Milanon toiseksi paras maalintekijä. Kevään 2008 pudotuspeleissä hän oli tehopisteillä 5+7=12 Milanon paras pistemies.
Scandella siirtyi kaudeksi 2008–2009 Ritten Sportiin ja sijoittui tehopisteillä 26+32=58 Serie A:n pistepörssissä seitsemänneksi. Hän oli kevään 2009 pudotuspeleissä koko Serie A:n paras maalintekijä seitsemällä osumallaan.
Kaudella 2010–2011 Scandella oli alkukauden vapaa pelaaja, kunnes liittyi marraskuussa 2010 Sveitsin toiseksi korkeimman sarjatason National League B:n HC Ajoieen. Siellä hän pelasi kahdeksan ottelua, kunnes palasi joulukuussa Italian HC Bolzanoon. Kaudeksi 2011–2012 Scandella teki vuoden mittaisen sopimuksen HC Pustertal-Val Pusterian kanssa. Hän teki Serie A:n yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 26+41=67, joilla Scandella oli joukkueen toiseksi paras pistemies David Lingin jälkeen ja sijoittui koko sarjan pistepörssissä kolmanneksi. Hän voitti myös Italian Supercupin.
Scandella teki kesällä 2012 sopimuksen Allsvenskanin IK Oskarshamnin kanssa.
Maajoukkueura
Scandella on edustanut Italiaa Torinon olympiakisoissa 2006 sekä MM-kilpailuissa vuosina 2007, 2008, 2010, 2011 ja 2012, joista vuoden 2011 turnauksen joukkue pelasi I-divisioonassa. Scandella oli vuonna 2011 tehopisteillä 4+2=6 Italian paras pistemies ja maalintekijä sekä koko turnauksen toiseksi paras maalintekijä. Italia voitti A-lohkon ja nousi seuraavaksi vuodeksi takaisin MM-kisojen pääsarjaan. Joukkue putosi kuitenkin taas vuoden 2012 turnauksen päätteeksi I-divisioonaan.
Pelityyli
Scandellan vahvuudet ovat luistelussa, aggressiivisuudessa ja laukauksessa.
Muuta
Scandellan pikkuveli Marco pelaa NHL-joukkue Minnesota Wildin organisaatiossa. Hän on edustanut ikäkausimaajoukkueiden arvokisoissa Kanadaa. Heidän enonsa on NHL:ssa pelannut Sergio Momesso.
Anémone
thumb|Anémone vuonna 2009. Anémone (syntyjään Anne Bourguignon; 9. elokuuta 1950 Pariisi – 30. huhtikuuta 2019 ) oli ranskalainen näyttelijä ja yhteiskunnallinen vaikuttaja.
Anémone on osallistunut yhteiskunnalliseen toimintaan feminismin puolesta ja geneettisesti muunneltujen ruoka-aineiden käyttöä vastaan.
Hän kuoli sairastettuaan pitkään 68-vuotiaana.
Anna Tapio
Anna Helena Tapio (18. heinäkuuta 1900 Kylmäkoski – 8. joulukuuta 1971 Nokia) oli suomalainen puutarhaopettaja ja Anna Tapion koulun (vuoteen 1989 Aitoon kotitalouskeskikoulu) ensimmäinen johtaja. Koulu on nimetty hänen mukaansa. Hän johti koulua 26 vuotta, ollen sen rehtorina 1952–1964.
Tapio suoritti puutarhaopettajan tutkinnon ja työskenteli aluksi Nokian kumitehtaalla. Hän oli vuodesta 1926 Aitoon puutarhakoulun opettaja ja vuodesta 1933 itse perustamansa Aitoon talous- ja puutarhakoulun johtaja. Vuonna 1940 hän perusti Aitoon kotitalouskeskikoulun, jonka rehtoriksi hän ryhtyi vuonna 1952. Hän lahjoitti koulun omistuksen Anna Tapion säätiölle 1950-luvun lopussa. Tapio kuului kokoomuksen puoluevaltuustoon ja oli Luopioisten kunnanvaltuutettuna yhdeksän vuotta.
Rajalammi (Tammelan Porras)
Rajalammi on Kanta-Hämeessä Tammelassa oleva lampi, joka kuuluu Turpoonjoen alueeseen. Joki kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella olevaan Turpoonjoen valuma-alueeseen.
Tammelassa on toinenkin Rajalammi.
Maantiede
Lammen pituus on 120 metriä ja leveys 70 metriä. Se sijaitsee harjun vieressä olevassa painaumassa, joka on rinteille saakka soistunut. Lammella ei ole luontaisia laskuojia, mutta viereinen Vehkalammi ja vieressä oleva pikkulampi on yhdistetty Rajalammiin ojilla. Lammet saavat vetensä sekä sadantana että pohjavetenä. Pohjaveden lähteenä toimii Karjuharju, jonka ydin on soraa. Lammen sannat ovat soistunutta metsämaata, jonka hiekkaisilla rinteillä sijaitsee kolme loma-asuntoa. Niille johtaa tiet yhdystieltä 2824.
Lampi sijaitsee Karjuharjun eteläpuolella. Harju on osa Kolmatta Salpausselkään kuuluvaa harjujaksoa ja hiekka-aluetta. Alue kuuluu niin sanottuun Perunnummen hiekkamassiiviin, joka on hyvää pohjavesialuetta. Tämä heijastuu järviin ja lampiin, jotka ovat usein kirkasvetisiä. Rajalammi on todennäköisesti suppa, vaikka asiaa ei ole todistettu tutkimuksin.
Uwajima
Uwajima on Japanin kaupunki Shikokun saarella Ehimen prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin lounaisosassa Tyynenmeren Uwanmeren rannikolla ja rajautuu kaakossa Kōchin prefektuuriin. Kaupungin rannikko on hyvin rikkonainen, ja siihen kuuluu lukuisia niemiä ja saaria. Saarista viisi on asuttuja. Kaupungin keskusta on rakentunut Uwajimanlahden pohjukan pienelle, vuorten ympäröimälle tasankoalueelle. Uwajimassa on 74 688 asukasta (marraskuussa 2019) ja sen pinta-ala on 469,58 neliökilometriä.
Edo-kaudella vuodesta 1615 lähtien Uwajima kehittyi Uwajiman daimiokunnan linnanaluskaupunkina Date-klaanin hallinnassa. Tätä aiemmin paikkakunnan nimi oli Itajima. Kaupunkioikeudet Japanin nykyisen kunnallishallinnon puitteissa Uwajima sai vuonna 1921. Sen jälkeen se on laajentunut useiden kuntaliitosten myötä. Vuonna 2005 siihen liitettiin Miman, Tsushiman ja Yoshidan maaseutukaupungit. Uwajimaan kehittyi Meiji-restauraation jälkeen tekstiiliteollisuutta, joka kuitenkin väistyi toisen maailmansodan jälkeen elintarvike-, huonekalu- ja laivanrakennusteollisuuden tieltä. Kaupunki on Lounais-Shikokun kaupallinen keskus. Rannikolla on kalastusvälineiden ja -verkkojen valmistusta, Uwanmerellä harjoitetaan vesiviljelyä ja helmien viljelyä. Maatalous tuottaa muun muassa mikan-mandariineja.
Uwajiman nähtävyyksiin kuuluvat Uwajiman linna, Date-klaanin historiaa esittelevä Date-museo, kaupungin historiallinen museo ja Tensha-enin japanilainen puutarha. Kaupungin alueella sijaitsee kaksi Shikokun pyhiinvaellusreitin temppeliä: Ryūkō-ji (temppeli nro. 41) ja Butsumoku-ji (temppeli nro. 42). Hiburijiman saari houkuttelee matkailijoita kesäisin. Kaupunki tunnetaan myös härkätaisteluperinteestään (tōgyū) ja Warei-taisai-festivaalista (Uwajiman ushi-oni-festivaali). Osa Uwajimasta kuuluu Ashizuri-Uwakain kansallispuistoon. Kaupunkia palvelevat JR Shikokun Yosan-linja ja Yodo-linja.
Sanni Grahn-Laasonen
Sanni Kaisa Grahn-Laasonen (s. 4. toukokuuta 1983 Forssa) on suomalainen poliitikko, joka on kesäkuusta 2023 lähtien toiminut sosiaaliturvaministerinä Orpon hallituksessa. Grahn-Laasonen oli Sipilän hallituksen opetusministeri vuosina 2015–2019. Hän on toiminut kokoomuksen kansanedustajana vuodesta 2011. Grahn-Laasonen toimi myös kulttuuriministerinä vuosina 2015–2017. Hän oli Stubbin hallituksen ympäristöministeri 2014–2015.
Grahn-Laasonen on Forssan kaupunginvaltuuston ensimmäinen varapuheenjohtaja. Hän on ollut myös kokoomuksen varapuheenjohtaja.
Grahn-Laasoselle on myönnetty Suomen Valkoisen Ruusun komentajamerkki.
Poliittinen toiminta
Grahn-Laasonen toimi Suomen Lukiolaisten Liiton liittohallituksessa vuonna 2002 ja liiton varapuheenjohtajana 2003.
Eduskuntaan Grahn-Laasonen valittiin 5 866 äänellä Hämeen vaalipiiristä vuoden 2011 vaaleissa. Ennen ministeriyttä hän oli työelämä- ja tasa-arvovaliokunnan sekä sosiaali- ja terveysvaliokunnan jäsen ja Kelan valtuutettu. Joulukuussa 2012 Grahn-Laasonen jätti Ylen ja Veikkauksen välisestä yhteistyöstä kirjallisen kysymyksen, mistä syntynyt keskustelu johti toukokuussa 2013 Viestintäviraston päätökseen kieltää lottoarvonnan esittäminen Ylen kanavilla.
Vuoden 2012 kunnallisvaaleissa Grahn-Laasonen valittiin Forssan kaupunginvaltuustoon 378 äänellä. Kaudella 2013–2016 hän oli kaupunginvaltuuston ensimmäinen varapuheenjohtaja ja Hämeen maakuntavaltuuston puheenjohtaja. Maakuntavaltuuston puheenjohtajuuden Grahn-Laasonen jätti 2014 valtioneuvoston jäsenyyden aiheuttaman mahdollisen esteellisyyden vuoksi.
Keväällä 2014 Grahn-Laasonen toimi Henna Virkkusen kampanjapäällikkönä eurovaaleissa. Kesäkuun 2014 puoluekokouksessa hänet valittiin kokoomuksen kolmanneksi varapuheenjohtaksi. Syyskuussa 2014 Grahn-Laasonen nousi ympäristöministeriksi vihreiden erottua hallituksesta. Kevään 2015 eduskuntavaaleissa Grahn-Laasonen valittiin jatkokaudelle 7 556 äänellä. Hänet valittiin Sipilän hallituksen opetus- ja kulttuuriministeriksi. Hänen kaudellaan keskustelua ovat herättäneet erityisesti koulutusleikkaukset.
Vuoden 2019 eduskuntavaaleissa Grahn-Laasonen uusi kansanedustajan paikkansa saatuaan kaikkiaan 7 419 ääntä.
Näkemyksiä
Grahn-Laasonen on kritisoinut valtion harjoittamaa liiallista sääntelyä. Elokuussa 2013 hän julkaisi kokoomuksen kansanedustaja Lasse Männistön kanssa pamfletin, jossa listattiin 46 turhaa lakia tai sääntöä. Helsingin Sanomat kuitenkin uutisoi, että Grahn-Laasonen ja Männistö olivat itse äänestäneet eduskuntaryhmänsä mukana joidenkin sellaisten lakien puolesta, joita moittivat turhiksi. Syksyllä 2014 Grahn-Laasonen alkoi johtaa puolueiden välistä sääntelynpurkutyöryhmää.
Ympäristöministerinä Grahn-Laasonen kertoi olevansa valmis harkitsemaan vesivoiman lisäämistä ja turpeen verotuksen keventämistä. Ennen valintaansa ministeriksi Grahn-Laasonen toimi vesivoimayhtiö Kemijoki Oy:n hallintoneuvostossa vuosina 2012–2014, mikä herätti keskustelua intressiristiriidoista. Lokakuussa 2014 Grahn-Laasonen keskeytti pitkään vireillä olleen soidensuojeluohjelman pyrkimyksenään selvittää vapaaehtoisen suojelun painottamisen mahdollisuutta.
Yksityiselämä
Grahn-Laasosen isä on Forssan Lehden entinen päätoimittaja Kari Grahn. Sanni Grahn avioitui Arttu Laasosen kanssa 2009. Heillä on vuonna 2013 syntynyt tytär ja vuonna 2020 syntynyt poika.
Frédéric de Lafresnaye
Lafresnayen suku oli aristokratiaa. Jo nuorena hän kiinnostui luonnonhistoriasta, erityisesti entomologiasta. Saatuaan lahjaksi kokoelman eurooppalaisia lintuja hän menetti sydämensä linnuille.
Lafresnaye kuvaili ja nimesi lukuisia lintulajeja, useita yhdessä Alcide d'Orbignyn kanssa, kuten isojuovanapsijan. Hän keräsi laajan, noin 8 000:n linnunnahan kokoelman kotiinsa. Hänen kuoltuaan kokoelman osti amerikkalainen keräilijä Henry Bryant, joka puolestaan lahjoitti sen Bostonin luonnonhistorialliselle seuralle. Kokoelma siirrettiin Vertailevan eläintieteen museoon Harvardin yliopistoon Cambridgeen vuonna 1914.
Hänen kunniakseen on nimetty ainakin 3 lintulajia, samettikolibri Lafresnaya lafresnayi (Boissonneau, 1840), viidakkoraitatikkanen Picumnus lafresnayi (Malherbe, 1862) ja kanakkiluhtakana Gallirallus lafresnayanus (Verreaux & Des Murs, 1860).
Ariel Ramírez
pienoiskuva|Ariel Ramírez vuonna 1968. Ariel Ramírez (4. syyskuuta 1921 Santa Fe, Argentiina – 18. helmikuuta 2010 Monte Grande, Argentiina) oli argentiinalainen säveltäjä ja pianisti. Vuonna 1964 hän sävelsi esitetyimmän teoksensa, Misa Criollan. Se on messu, jossa on muun muassa kansanmusiikkivaikutteita. Misa Criolla ensiesitettiin Düsseldorfissa vuonna 1967. Ramírezin muihin teoksiin kuuluu muun muassa pianokappaleita.
Ramírez kuoli keuhkokuumeeseen ollessaan 88-vuotias.
New Mexicon yliopisto
New Mexicon yliopisto on yhdysvaltalainen yliopisto, joka toimii Albuquerquessa, New Mexicon osavaltiossa. Yliopisto on perustettu vuonna 1889.
Yliopiston urheilujoukkueet ovat menestyneet etenkin koripallossa ja amerikkalaisessa jalkapallossa.
David Zogg
David Zogg (18. joulukuuta 1902 Azmoos, Wartau, St. Gallenin kantoni, Sveitsi – 26. heinäkuuta 1977 Arosa, Graubünden, Sveitsi ) oli sveitsiläinen alppihiihtäjä ja kolminkertainen maailmanmestari.
Zogg voitti kaikkien aikojen ensimmäisen miesten pujottelun maailmanmestaruuden, kotimaassaan Sveitsin Mürrenissä järjestetyissä, historian ensimmäisissä maailmanmestaruuskilpailuissa 1931. Vuonna 1934 järjestettiin MM-kilpailut jälleen Sveitsissä, St. Moritzissa, jossa Zogg voitti maailmanmestaruudet syöksylaskussa ja alppiyhdistetyssä. Syöksylaskun hopeaa Zogg saavutti Cortinan kisoista 1932 ja Innsbruckin kisoista 1933 sekä pujottelun hopeaa St. Moritzista 1934 ja Mürrenistä 1935.
1930-luvulla Zogg esiintyi kolmessa talviurheiluun liittyvässä elokuvassa.
Sydänääni
pienoiskuva|Sydänäänten kuuntelukohdat valtimoista. Sydänääniä kuullaan stetoskoopilla yleensä kaksi. Ensimmäinen sydänääni johtuu eteis-kammioläppien sulkeutumisesta kammioiden systolen alkupuolella. Toinen sydänääni johtuu kammio-valtimoläppien sulkeutumisesta kammioiden systolen lopulla.