cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Douglas Adams
Douglas Noel Adams (11. maaliskuuta 1952 Cambridge, Britannia – 11. toukokuuta 2001 Santa Barbara, Kalifornia) oli brittiläinen kirjailija, joka tunnetaan erityisesti humoristisesta tieteisromaanistaan Linnunradan käsikirja liftareille (1979). Radiokuunnelmana syntynyt romaani aloitti Linnunrata-nimisen viisiosaisen kirjasarjan, jonka ohella Adams kirjoitti muitakin romaaneja.
Elämä ja ura
Douglas Adams syntyi Cambridgessa Englannissa vuonna 1952. Hän kävi koulun Essexissä ja sai 12-vuotiaana julkaistua ensimmäisen tarinansa Eagle-lehdessä. Adams on kertonut tärkeän kannustimensa myöhemmällä kirjailijanurallaan ollut harvinaislaatuinen 10 pisteen kouluaine, josta hän sai opettajaltaan tunnustusta.
Adams valmistui vuonna 1974 englanninkielisen kirjallisuuden kandidaatiksi ja päätti ryhtyä kokopäivätoimiseksi kirjailijaksi. Hän kirjoitti radioon ja televisioon sekä osallistui muun muassa Monty Pythonin lentävä sirkus -ohjelman yhden sketsin tekoon. Kirjoittaminen freelancerina ei kuitenkaan lyönyt kunnolla leiville, joten Adams teki sen ohella sekalaisia hanttihommia.
Vuonna 1977 Adams otettiin kirjoittamaan tieteiskomediasarjaa radioon. Sarjan alkuperäinen nimi oli The Ends of the Earth, mutta siitä tuli myöhemmin The Hitchhiker’s Guide to the Galaxy. Sen jälkeen Adams kirjoitti myös käsikirjoituksia BBC:n tieteissarjaan Doctor Who. Ystävänsä John Lloydin kanssa hän käsikirjoitti kaksi jaksoa hollantilais-brittiläiseen animaatiosarjaan Tohtori Sykerö.
Koska Adamsin radiosarjasta tuli suosittu, hän alkoi kirjoittaa romaania Linnunradan käsikirja liftareille. Viisiosaiseksi laajentuneen romaanisarjan ensimmäinen osa julkaistiin vuonna 1979, ja muut neljä osaa vuosina 1980, 1982, 1984 ja 1992. Sarjassa seurataan Maan viimeisen asukkaan Arthur Dentin outoja ja murheellisia seikkailuja ystävänsä Ford Prefectin kanssa.
Adams julkaisi Linnunrata-kirjasarjansa lomassa romaanit Dirk Gentlyn holistinen etsivätoimisto (1987) ja Sielun pitkä pimeä teehetki (1988).
Adams kertoi ottaneensa kirjoihinsa vaikutteita muun muassa Charles Dickensiltä ja P. G. Wodehouselta. Myöhemmällä urallaan hän alkoi ihailla Kurt Vonnegutin absurdistisia tieteiskirjoja.
Adamsin mielikuvituksellisissa tarinoissa näkyy hänen radikaali ateisminsa sekä kiinnostuksensa teknologiaan ja musiikkiin. Adams oli taitava kitaristi ja soitti kerran Pink Floydin konsertissa kitaristiystävänsä David Gilmourin rinnalla. Adams oli myös ympäristöaktivisti ja oli mukana tekemässä radiosarjaa ja kirjaa uhanalaisista eläinlajeista.
Tietokonepelit
Adams ja Steve Meretzky tekivät vuonna 1984 tekstiseikkailupelin The Hitchhiker's Guide to the Galaxy, joka pohjautui Adamsin samannimiseen kirjaan. Kaksi vuotta myöhemmin Adams osallistui ideoijana LucasArtsin (silloinen Lucasfilm Games) Labyrinth-pelin viikon kestäneeseen suunnittelutilaisuuteen. Hän osallistui myös Bureaucracy-pelin tekemiseen, ja myöhemmin hän oli vuonna 1999 julkaistun Starship Titanicin pääsuunnittelijana.
Tuomas Peltonen
Tuomas Peltonen (s. 20. lokakuuta 1977 Lahti) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan maalivahti.
Peltonen aloitti uransa kasvattajaseurassaan Lahden Reippaassa kaudella 1995, pelaten Ykkösessä joukkueen kakkosmaalivahtina. Vuoden 1996 lopussa Reipas kuitenkin yhdistyi toisen lahtelaisseuran, FC Kuusysin kanssa, ja Peltonen päätti jatkaa uraansa Kakkosessa pelanneen Lahden Työväen Palloilijoiden kanssa. Hän oli jo aikaisemmin käynyt pelaamassa LTP:n riveissä muutaman ottelun vuonna 1995. Peltonen pelasi jokaisessa sarjaottelussa, mutta kausi päättyi joukkueelle pettymykseen ja sarjasta putoamiseen.
Kaudeksi 1998 Peltonen jätti kotikaupunkinsa taakseen ja siirtyi Ykkösessä pelanneeseen FC Hämeenlinnaan. Hän pelasi kauden varamaalivahtina, esiintyen neljässä sarjaottelussa. Kun FC Hämeenlinna putosi kauden päätteeksi Kakkoseen, jatkoi Peltonen uraansa toiseksi korkeimmalla sarjatasolla nousija Riihimäen Palloseuran joukkueessa. Hän vakiinnutti asemansa ykkösmaalivahtina kahden Riihimäellä vietetyn kauden ajan ja joukkueen sijoittuessa viimeiseksi alemmassa loppusarjassa kaudella 2000, Peltonen vaihtoi espoolaisen FC Hongan paitaan. Hongassa hän jatkoi ensimmäisenä vaihtoehtona maalinsuulla kolmen kauden ajan, Hongan jäädessä aina täpärästi nousukarsintapaikkojen ulkopuolelle.
Viiden Ykkösessä vietetyn kauden ja yli sadan ottelun jälkeen Peltonen siirtyi ensimmäistä kertaa urallaan Veikkausliigaan, palaten kaudeksi 2004 FC Hämeenlinnan riveihin kuuden vuoden jälkeen. Hän nousi joukkueen ykkösmaalivahdiksi ohi unkarilaisen István Tarlósin, mutta hämeenlinnalaiset putosivat kuitenkin kauden lopussa Ykköseen. Peltonen pääsi joukkueensa kanssa myös cup-finaaliin, jossa Myllykosken Pallo -47 veti kuitenkin pidemmän korren. Hän ei jatkanut Hämeenlinnassa, vaan palasi takaisin Honkaan, joka panosti tulevalle kaudelle liiganousuun. Seura onnistuikin tavoitteessaan voittaen Ykkösen ja nousten ensimmäistä kertaa historiassaan pääsarjatasolle, Peltosen esiintyessä jokaisessa sarjaottelussa.
Veikkausliigassa Peltonen jatkoi Hongan ykkösmaalivahtina, seuran jäädessä kahden pisteen päähän mitaleista sen ensimmäisellä pääsarjakaudellaan. Seuraavat kaksi kautta hän jakoi torjuntavastuun Tomi Maanojan kanssa. Hän saavutti ensimmäisen SM-mitalinsa jälkimmäisellä kaudella Hongan sijoittuessa toiseksi Helsingin Jalkapalloklubin perässä. Kun Maanoja siirtyi Ruotsiin kesken kauden 2008, valloitti Peltonen takaisin paikkansa aloituksessa. Hän sai toisen SM-mitalinsa Hongan ollessa jälleen toisella sijalla kaudella 2009. Seuraavana vuonna Maanoja pelasi jokaisessa liigaottelussa, jääden joukkueensa kanssa kuitenkin juuri mitalisijojen ulkopuolelle. Kun Maanoja palasi vuonna 2011 ulkomailta, putosi Peltonen jälleen kakkosmaalivahdin asemaan. Hän oli toisena vaihtoehtona taas vain kauden verran ja Maanojan lähtiessä uudelleen Peltonen palasi avaukseen.
Vuonna 2012 Honka jäi taas kärkikolmikon ulkopuolelle, mutta Peltonen pääsi joukkueensa kanssa Suomen Cupin finaaliin, jossa he lopulta voittivat Kuopion Palloseuran. Seuraavalla kaudella Peltosen vastuu väheni nuoren Walter Viitalan otettua ykkösmaalivahdin aseman, esiintyen vain seitsemässä liigaottelussa. Hän saavutti kauden päätteeksi kolmannen SM-hopeansa. Peltosen sopimusta Hongan kanssa ei kuitenkaan jatkettu, päättäen Peltosen yhdeksän yhtäjaksoisen kauden ajan Hongassa.
Peltonen on urallaan pelannut yhteensä 156 Veikkausliiga-ottelua. Hän teki FC Hämeenlinnassa pääsarjadebyyttinsä 7. toukokuuta 2004 pelatussa ottelussa Rovaniemen Palloseuraa vastaan. Hän on pelannut urallaan myös kuusi ottelua Suomen futsalmaajoukkueessa.
Vähä-Palannes
Vähä-Palannes on Pirkanmaalla Virroilla Piilin kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 3,4 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 750 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Pihlajaveden reitin valuma-alueella (35.48), jonka Uurasjärven alueeseen (35.481) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 135,8 metriä mpy.
John Weckström
John Weckström (s. 26. joulukuuta 1980 Helsinki) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Kakkosessa pelaavaa FC Honkaa. Pelipaikaltaan hän on hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Ura
Weckström on pelannut Veikkausliigaa Finnairin Palloilijoissa vuonna 1998, Atlantiksessa vuonna 2001, AC Allianssissa vuonna 2002, FF Jarossa vuosina 2003–2004 ja Valkeakosken Hakassa 2011. Toistaiseksi uransa parhaimmat kaudet Veikkausliigassa hän pelasi FC Hongassa kausina 2005–2010.
Weckström nousi yhdeksi Tapiolan Urheilupuiston suosituimmista pelaajista FC Hongan nousukauden 2005 jälkeen. Tuolloin hän esitti erittäin hyviä otteita Ykkösessä ja sai lempinimen Taikuri.
Yksityiselämä
Weckströmin isä on entinen jalkapalloilija Juha Weckström ja sisar jalkapalloilija Nina Weckström. Jalkapalloilijat Amanda ja Daniel Rantanen ovat hänen toisen sisarensa lapsia.
TUL:n jalkapallon Suursarjan kausi 1934
TUL:n jalkapallon Suursarja 1934 oli 15:ttä kertaa järjestetty Suomen Työväen Urheiluliiton jalkapallomestaruuskilpailu. Sen voitti Tampereen Pallo-Veikot, jolle saavutus oli toinen TUL:n mestaruus. Sarjasta putosivat Porvoon Veikot ja Vaasan Toverit.
Pelitapa
TUL:n jalkapallomestaruus ratkaistiin vuonna 1934 ensimmäistä kertaa sarjamuotoisena. Yhdeksän joukkueen Suursarjaan oli Helsingin ja Tampereen piireille varattu kaksi paikkaa sekä Turun, Viipurin, Kymenlaakson, Itä-Uudenmaan ja Vaasan piireille yksi paikka. Kilpailuun ilmoittautui 17 joukkuetta, joista Helsingin, Turun ja Viipurin seurat joutuivat pelaamaan karsinnat. Suursarjaan selvinneet yhdeksän joukkuetta jaettiin kahteen alkulohkoon, joiden kaksi parasta ratkaisivat mestaruuden neljän joukkueen loppusarjassa. Alkulohkojen viimeiseksi jäänett menettivät paikkansa Suursarjassa ja saivat vuoden kuluttua yrittää mukaan karsintojen kautta.
Karsinnat
Karsinnat pelattiin 30. huhtikuuta – 23. toukokuuta 1934.
Helsinki
Kullervo sai luovutusvoiton Visasta.
Viipuri
Talikkalan Toverit pääsi ensimmäiseltä kierrokselta suoraan loppuotteluun ja Ryhti aloitti toiselta kierrokselta.
Alkusarja
Alkusarja pelattiin 27. toukokuuta – 19. elokuuta 1934.
Loppusarja
Loppusarja pelattiin 26. elokuuta – 30. syyskuuta 1934.
Varsinais-Suomen Vasemmistoliitto
Varsinais-Suomen Vasemmistoliitto on yksi Vasemmistoliiton 13 piirijärjestöstä. Piiritoimisto sijaitsee Turussa Nummenmäen kaupunginosassa. Vasemmistoliittoa on Varsinais-Suomen vaalipiirissä äänestänyt noin 10 prosenttia kansalaisista. Puolueella on kymmeniä kunnanvaltuutettuja ja eduskuntavaaleissa se on saanut kaikilla osallistumiskerroillaan kaksi kansanedustajaa.
Järjestön edeltäjä oli SKDL:n Varsinais-Suomen piirijärjestö (1945–1990).
Alainen-Kinko
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Pihlajaveden reitin valuma-alueella (35.48), jonka Uurasjärven alueeseen (35.481) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 97,3 metriä mpy.
Kaskadi
Kaskadi tarkoittaa:
Golan Pollack
Golan Pollack (s. 10. syyskuuta 1991) on israelilainen judon MM-mitalisti.
Pollack saavutti pronssia alle 66 kg:n painoluokassa Astanan MM-kilpailuissa 2015. Hän voitti Makkabiadeissa kultaa samassa painoluokassa 2009. Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla hän sai pronssia alle 60-kiloisissa Belgradissa 2007.
Pollack voitti maailmancup-kilpailun 66kg:n sarjassa Tallinnassa 2011 ja Sofiassa 2014. Hän on sijoittunut maailmancupeissa ja Continental Open -kilpailuissa lisäksi kerran toiseksi ja kolme kertaa kolmanneksi. Hän voitti Israelin-mestaruuden 2009.
Romahdus
Romahdus voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Raimo Kilpiö -palkinto
Raimo Kilpiö -palkinto on jääkiekon SM-liigan vuosittainen tunnustuspalkinto, jonka saa pelaaja, joka on osoittanut esimerkillisintä urheiluhenkeä ja käytöstä kauden SM-liigaotteluissa sekä huipputason osaamista joukkueensa riveissä. Palkinnon saajan valitsee Jääkiekon SM-Liiga Oy. Ensimmäisen kerran se myönnettiin kaudella 1953–1954. Vuonna 1995 sille annettiin nykyinen nimi kunnianosoituksena hyökkääjä Raimo Kilpiölle.
Av-arkki
AV-arkki on suomalaisen mediataiteen keskus. Se on taiteilijoiden vuonna 1989 perustama voittoa tavoittelematon yhdistys, joka ajaa jäsentensä etua ja edistää mediataiteen ja -kulttuurin asemaa yleisesti. Yhdistyksen jäseninä on yli 300 suomalaista tai Suomessa asuvaa mediataiteilijaa. Yhdistyksen toiminnan tarkoituksena on levittää ja edistää suomalaista mediataidetta ja kokeellista audiovisuaalista taidetta. Lisäksi AV-arkki edistää yhteistyössä Kansallisen audiovisuaalisen instituutin kanssa mediataiteen pitkäaikaisarkistointia. Yhdistyksen puheenjohtajana toimii Elena Näsänen.
AV-arkki levittää suomalaista mediataidetta niin kansainvälisesti kuin kotimaassa. AV-arkki tarjoaa teoksia ja teoskokonaisuuksia vuosittain satojen eri puolilla maailmaa järjestettävien tapahtumien ohjelmistoon. Suomalaisen mediataiteen koko kehityskaaren kattava levitysarkisto mahdollistaa myös vanhempiin suomalaisiin mediataideteoksiin tutustumisen ja palvelee erityisesti tutkijoiden tarpeita. AV-arkki on jäsenmäärältään ja toimintansa laajuudelta suurin kotimainen ja valtakunnallinen mediataidealan järjestö.
Festivaalien, museoiden, näyttelyiden ja tapahtumien lisäksi AV-arkki levittää mediataidetta myös mediakasvatus- ja opetustarkoituksiin. AV-arkki tarjoaa tapahtumiin yksittäisten taiteilijoiden teoksia sekä kuratoituja kokonaisuuksia. AV-arkki toimii myös asiantuntijoina yhteistyöprojekteissa. AV-arkki järjestää suomalaisen ja kansainvälisen mediataiteen näyttelyitä ja näytöksiä yhteistyössä muiden toimijoiden kanssa. AV-arkin levitysarkisto on avoinna kaikille mediataiteesta kiinnostuneille.
AV-arkki myönsi aikaisemmin vuosittain kiertopalkinnon henkilölle tai taholle suomalaisen mediataiteen edistämisestä. Palkinnon saivat Perttu Rastas (2005), Lauri Anttila (2006), Marikki Hakola (2007), Minna Tarkka (2008), Anneli Nygren (2009) ja Päivi Talasmaa (2011).
Mediataide kasvattaa! on AV-arkin ylläpitämä media- ja taideakasvatuksen oppimateriaaleja tuottava ja tarjoava verkkopalvelu.
Kap Verden historia
thumb|350px|Insulae Capitis Viridis vuodelta 1598, joka näyttää Kap Verden sijainnin. Kap Verden historia kattaa nykyisen Kap Verden tasavallan historian asutuksesta nykypäivään. Se alkaa 1400-luvun loppupuolella, kun portugalilaiset merenkulkijat löysivät asumattomat saaret ja jatkuu nykyaikaan asti. Saaret olivat vuosisatojen ajan Portugalin siirtomaavallan alla ja Kap Verden itsenäinen valtio perustettiin vuonna 1975.
Siirtomaa-aika
Portugalilaiset löysivät asumattomat Kap Verden saaret vuonna 1456 ja alkoivat asuttaa niitä kuusi vuotta myöhemmin. He perustivat Ribeira Granden kaupungin, joka oli ensimmäinen eurooppalaisten pysyvä asutus tropiikissa (nykyisin nimeltään Cidade Velha). Maahan tuotiin myös afrikkalaisia orjia työskentelemään plantaaseille, ja hyvän sijaintinsa vuoksi Afrikan rannikolla Kap Verdestä tuli tärkeä keskus Portugalin orjakaupalle. Saarelle muutti yrittäjiä ja uskonnollisten vainojen ajamia pakolaisia Euroopasta. Merirosvot hyökkäsivät saarelle ajoittain, ja Sir Francis Drake ryösteli siellä vuonna 1585. Ranskalaisten hyökättyä Ribeira Grandeen vuonna 1712 se menetti merkitystään ja pääkaupunki siirrettiin Praiaan vuonna 1770.
Orjakaupan hiipuessa Kap Verden merkitys väheni, mutta sen sijainti Atlantin poikki kulkevien laivareittien varrella ja Mindalon erinomainen satama São Vicenten saarella tekivät siitä kauppalaivojen pysähdyspaikan.
Brittiläinen kirjailija Gavin Menzies väittää, etteivät portugalilaiset olisi olleet ensimmäisiä ihmisiä Kap Verdellä. Menzies sanoo, että hänellä on todisteita kiinalaisen Ming-dynastian aikaisen tutkimusmatkailija Zheng Hen purjehtineen Hyväntoivonniemen ohitse ja käyneen Kap Verdellä saakka 1420-luvulla. Asiantuntijat eivät vielä ole päässeet yksimielisyyteen Menziesin väitteiden uskottavuudesta.
Tie itsenäisyyteen
pienoiskuva|vasen|Vanha postikortti Sao Vicentestä Portugali muutti Kap Verden statusta siirtomaasta merentakaiseksi provinssiksi vuonna 1956 hillitäkseen kasvavaa nationalismia. Silti samana vuonna perustettiin Guinean ja Kap Verden afrikkalainen itsenäisyyspuolue (PAIGC), joka vaati parannuksia poliittiseen ja taloudelliseen tilanteeseen. Vuonna 1961 puolue aloitti aseellisen vastarinnan emämaata vastaan Portugalin Guineassa. Portugalin Guinea julistautui itsenäiseksi vuonna 1973, mutta Kap Verde pysyi Portugalin alusmaana.
Neilikkavallankumouksen jälkeen PAIGC ja Portugali sopivat siirtymävaiheen hallinnosta ja Kap Verde itsenäistyi vuonna 1975. Koska sama puolue johti molempia maita itsenäistymisen jälkeen, Guinea-Bissau ja Kap Verde oli tarkoitus yhdistää yhdeksi valtioksi. Projekti kuitenkin päättyi vallankaappaukseen Guinea-Bissaussa vuonna 1980. Kap Verdessä muodostettiin uusi puolue PAICV (”Afrikkalainen puolue Kap Verden itsenäisyyden puolesta”), joka johti maata yksin vuoteen 1990 asti.
Vuonna 1991 Kap Verdessä järjestettiin ensimmäiset monipuoluevaalit. Oppositioryhmien yhteenliittymä MPD voitti enemmistön parlamentissa, ja sen presidenttiehdokas António Mascarenhas Monteiro sai 73,5 prosenttia äänistä. MPD:n enemmistö parlamentissa vahvistui vuonna 1995, ja vuonna 1996 Monteiro valittiin toiselle kaudelle. Vuonna 2001 valta palasi PAICV:lle, ja presidentiksi nousi Pedro Pires. Vuonna 2011 PAICV voitti taas parlamentin enemmistön. Presidentinvaalissa voiton vei MPD:n Jorge Carlos Fonseca toisella kierroksella. Vuonna 2016 MPD voitti ensin maan parlamenttivaalit ja lokakuussa 2016 presidentinvaaleissa puoluetta edustanut istuva presidentti Jorge Carlos Fonseca valittiin uudelleen. Pääministeriksi tuli Praian pormestari, MPD:n Ulisses Correia e Silva puolueen saatua huhtikuun 2016 vaaleissa ensimmäisen kerran 15 vuoteen enemmän parlamenttipaikkoja kuin PAICV.
Vuonna 2013 maa päätti, ettei se enää halua nimeään käännettävän. Maahan tulisi viitata jatkossa sen portugalinkielisellä nimellä Cabo Verde kielestä riippumatta. .
Age of Empires II: The Conquerors
Age of Empires II: The Conquerors on Ensemble Studiosin kehittämä ja Microsoft Game Studiosin julkaisema laajennusosa Age of Empires II: The Age of Kings -peliin.
The Conquerorsissa on neljä uutta kampanjaa, yksitoista uutta yksikköä, 26 uutta teknologiaa ja uusia karttoja sekä pelityyppejä. Lisäksi pelissä on uusi ääniraita.
Uudet sivilisaatiot
Peliin on lisätty viisi uutta sivilisaatiota:
Uudet yksiköt
Age of Empires II: The Conquerors sisältää yksitoista uutta yksikköä verraten alkuperäiseen versioon. Uudet yksiköt ovat:
Uudet teknologiat
Archery Range
Thumb Ring (Castle Age): Jousiampujat ampuvat nopeammin ja tähtäävät 100% tarkasti.
Parthian Tactics (Imperial Age): Cavalry Archer: +4 attack, +1 Armor, +2 Pierce Armor, Mangudai: +2 attack Pikemaneja vastaan.
Stable
Bloodlines (Feudal Age): Hevosella, kamelilla ja norsulla istuvat soturit saavat +20% elämäpistettä, Maksaa 150 ruokaa ja 90 kultaa.
Monastery
Herbal Medicine (Castle Age): Yksiköt rakennusten sisällä parantuvat 4x nopeammin.
Heresy (Castle Age): Jos vihollismunkki lumoaa omalle puolelleen jonkun yksikkösi, tämä kuolee, eikä käänny viholliseksi.
Theocracy (Imperial Age): Jos joukko munkkeja lumoaa yhden vihollisyksikön, vain yhden munkin täytyy odottaa lumoamispisteidensä täyttymistä.
Castle
Linnaan lisätty uniikkiteknologioita, joita on jokaisella sivilisaatioilla yksi. Poikkeuksena Gootit, joilla näitä tutkimuksia on kaksi historiastaan johtuen.
Market
Caravan (Castle Age): Kaupparatsut (Trade Cart) ja kauppalaivat (Trade Cog) liikkuvat 2x nopeammin.
Aiheesta muualla
sv:Age of Empires II: The Age of Kings
Turun ylioppilaskyläsäätiö
thumb|250px|43 metriä korkea asuintornitalo TYS [[Ikituuri on Turun ylioppilaskylän näkyvä maamerkki. ]] thumb|250px|Itäinen ylioppilaskylä.
Turun ylioppilaskyläsäätiö (TYS) on turkulainen säätiö, jonka tehtävänä on rakentaa, perusparantaa ja ylläpitää opiskelija- ja nuorisoasuntoja peruskoulun jälkeisissä oppilaitoksissa opiskelevalle ja työssäkäyvälle nuorisolle. Suurin osa säätiön asuntokohteista sijaitsee Turun ylioppilaskylässä.
TYS:llä oli vuonna 2015 käytössä 4718 asuntopaikkaa. Säätiön asukkaista hieman yli puolet opiskelee Turun yliopistossa, Åbo Akademissa ja Turun ammattikorkeakoulussa opiskelee molemmissa noin kuudennes. Asuntojen keskivuokra vuonna 2015 oli 12,08 €/m²/kk. Säätiön tase on noin 158,8 miljoonaa euroa.
Historia
Rakentaminen rahoitettiin valtion aravalainalla ja pankkilainoilla, mutta lisäksi oli sijoitettava viiden prosentin omavastuuosuus. Tämä kerättiin aluksi paperinkeräyksellä ja kunnilta sekä yrityksiltä saaduilla lahjoituksilla. 1970-luvun alussa perustettiin ravintola ja yökerho Ikituuri sekä laajennettiin kesähotellitoimintaa, mikä oli tarpeen oman pääoman kartuttamiseksi. Vuonna 1974 aloitettiin Congress Center Turun rakennustyöt, ja samaan aikaan olivat käynnissä Ylioppilaskylän itäpuolen rakennustyöt. Öljykriisi nosti rakennuskustannuksia neljänneksen ja tyrehdytti turistivirran. Vuonna 1980 säätiön sääntöjä muutettiin niin, että hallituksen ja valtuuskunnan jäsenten enemmistön valitsi kaupunki. Samana vuonna Ylioppilaskylä saatiin lopulta valmiiksi. Congress Center Turku sai uuden omistajan, mutta vasta 1990-luvulla kongressikeskukselle löytyi menestyksekäs konsepti ja se saneerattiin kylpylähotelli Caribiaksi.
Liiketoiminnan tuotoilla oli tarkoitus rahoittaa asuntotoimintaa ja alentaa vuokria, joita ei 1970-luvun puolivälissä juuri nostettukaan. Kun yleinen kustannustaso nousi eikä kongressikeskus tuottanut voittoa, oli 1970-luvun lopulla ja 1980-luvun alussa pakko nostaa vuokria ripeässä tahdissa. Jopa tuhannet opiskelijat osallistuivat boikottiin ja kieltäytyivät maksamasta vuokrien korotuksia. Opiskelijat onnistuivat lopulta vain hidastamaan vuokrankorotuksia, ja boikotit päättyivät vuonna 1982.
1980-luvun alussa TYS alkoi rakentaa uusia asuntoja muuallekin kuin ylioppilaskylään, jonka alue oli jo tullut täyteen. Uusia asuntokohteita valmistui Varissuolle, Ispoisiin ja Peltolaan. Samaan aikaan peruskorjattiin Ylioppilastalot, joista poistuivat kahden hengen huoneet. Tonttipulan vuoksi rakentaminen ei kuitenkaan ollut niin nopeaa kuin säätiössä toivottiin. 1980- ja 1990-luvun vaihteissa valmistuivat Haritun, Ilpoisten, Räntämäen sekä Halisten kohteet ja hankittiin asuntokohde Henrikki Turun yliopiston ja Turun tuomiokirkon välistä. Seuraavan vuosikymmenen ja vuosituhannen vaihteessa valmistui taas lisää kohteita: Auranhelmi VIII kaupunginosassa, Tavasti Hämeentien varrella ja Nummenranta uuden Helsingintien ja Aurajoen varteen vuosina 2003–2008.
Vuonna 2011 Helsinginkadun varteen valmistui Ylioppilaskylän uusi maamerkki, 43 metriä korkea ja 12-kerroksinen asuintornitalo Ikituuri, jonka erikoisuuksia ovat muun muassa kuparijulkisivut ja maalämmitysjärjestelmä. Vuodenvaihteessa 2019 sen lähelle valmistui Aitiopaikka, joka on tunnettu erityisesti talon katolle sijoitetuista 516:sta aurinkopaneelista, jotka tuottavat lämpöä enemmän kuin kiinteistössä vuosittain tarvitaan. Vuodenvaihteessa 2022 Ylioppilaskylään valmistui säätiön uusin kohde, Tyyssija, jossa sijaitsevat myös K-ruokakauppa, opiskelijaravintola, kuntosali sekä TYS:n toimisto.
Lähitulevaisuudessa TYS:n on tarkoitus rakentaa nimellä Kylänkulma kulkeva uudisrakennus Halistentien ja Kuraattorinpolun kulmaan.
Gordan Jandroković
Gordan Jandroković (s. 2. elokuuta 1967, Bjelovar) on kroatialainen diplomaatti ja poliitikko. Vuosina 2008–2011 hän toimi Kroatian ulkoministerinä ja varapääministerinä. Vuodesta 2017 hän on parlamentin puhemies.
Koulutus
Jandroković opiskeli vuosina 1986–1991 maa- ja vesirakennusinsinööriksi ja 1989–1993 valtiotieteen kandidaatiksi Zagrebin yliopistosta. Vuonna 1996 hän opiskeli Kroatian ulkoministeriön diplomaattikoulussa. Vuonna 1995 hän suoritti maisterinopintonsa kansainvälisistä suhteista Clingendael-instituutissa Haagissa ja Rotterdamin Erasmus-yliopistossa.
Työura
Vuodesta 1989 vuoteen 1994 Jandroković työskenteli yksityisessä rakennusyrityksessä. Vuosina 1994–2000 hän oli töissä Kroatian ulkoministeriössä. Vuonna 2000 hän palasi takaisin julkiselle sektorille ja työskenteli Zagrebilaisessa Stanić -yrityksessä. Hän vaihtoi työpaikkaa vuonna 2002 Beming-yritykseen syntymäkaupungissaan Bjelovarissa. Vuonna 2003 hän palasi politiikkaan tullessaan valituksi kansanedustajaksi. Ensimmäisellä virkakaudellaan hän toimi ensin tiede-, kehitys- ja uudelleenrakennusvaliokunnan puheenjohtajana ja vaihtoi sitten ulkoasiainvaliokuntaan. Samaan aikaan hänestä tuli Euroopan unioniin liittymiseen pyrkivän valiokunnan puheenjohtaja. Vuonna 2007 hänet valittiin uudelle kansanedustajakaudelle. Vuotta myöhemmin hänet nimettiin jo toiseen kertaan ulkoministeriehdokkaaksi, ja tuli valituksi.
Lahottajasieni
Lahottajasienet ovat monimuotoinen ryhmä taksonomialtaan erilaisia sieniä, jotka aiheuttavat luonnon kiertokulussa puuaineksen ja kasvien lahoamista rakenneosiinsa solunulkoisen entsyymitoiminnan avulla. Tähän hajotukseen ottavat osaa myös jotkin bakteerit. Lahottajasienet voidaan jakaa ekologialtaan karikkeenlahottajiin, valkolahoon, ruskolahoon, katkolahoon sekä sinistäjäsieniin. Hajotuksen kohteeksi joutuvat myös eläimet ja toiset sienet. Osa sienistä muodostaa sienijuuria ja elää symbioosissa isäntäeliön kanssa eikä välttämättä osallistu lahoprosessiin. Puuaineksen vaikeasti hajoavat molekyylit muodostavat pitkäketjuisia kuituja. Merkittävimmät puumolekyylit ovat selluloosa ja hemiselluloosa, jotka ovat polysakkarideja sekä ligniini, joka on polyfenoli.
Siivet
Siivet tarkoittaa seuraavia:
Lahottajasieni
Valkolaho
200px|thumb|right|Valkolahoa [[koivulla]]200px|thumb|right|Ruskolahoa [[tammi|tammella]]200px|thumb|right|Katkolahoa200px|thumb|right|Sinistynyttä puuta Valkolaho saa nimensä puun pehmenemisen lisäksi tyypillisestä vaalentumisesta, jonka lisäksi puulla voi tavata sienirihmaa ja itiöemiä. Mikäli valkolaho on puussa paikallista, sitä kutsutaan taskulahoksi. Valkolaho edellyttää voimakkaiden ligniiniä pilkkovien entsyymien kuten lakkaasien, oksidaasien ja peroksidaasien olemassaoloa. Ligniiniä eivät valkolahottajat kuitenkaan käytä ravinnokseen, vaan sokeriosia, kunhan pääsevät niihin käsiksi. On huomattava, että ennen valkolahotuskyvyn ilmaantumista kivihiilikauden jälkeen maaperään jäi runsaasti fossiilista hiiltä ja muita fossiilisia polttoaineita, jota ihminen hyödyntää energiantuotannossa. Valkolahottajia on lajimäärällisesti huomattavasti enemmän kuin ruskolahottajia. Ne kuuluvat kaikki kantasieniin.
Ruskolaho
Ruskolaho aiheuttaa puuhun lohkeilua, valkolahon tyypillinen vaaleneminen puuttuu. Ruskolahottajat käyttävät niin ikään polysakkarideja ravintonaan, mutta ligniini jää pehmenneenä lahoon ja siirtyy humukseen muodostaen kunttakerroksen. Tämä ravinteita ja kosteutta sisältävä kerros on ekologisesti varsin merkittävä uudistumisessa. Nykyisen (2013) käsityksen mukaan ruskolahottajat ovat kehittyneet valkolahottajista evoluutiossa useampaa reittiä. Niistä ovat oletettavasti puolestaan kehittyneet symbionttisia sienijuuria muodostavat mykorritsasienet. Ruskolahottajat ovat kaikki kantasieniin kuuluvia eivätkä ne pääsääntöisesti tuota peroksidaaseja. Sen sijaan ne muokkaavat ligniiniäkin Fenton-kemian avulla.
Katkolaho
Katkolaho eli pehmytlaho on ilmiö, joka pehmittää ja harmaannuttaa puutavaraa kuten hirsirakennuksia, ja se näkyy ensin pinnalla, myöhemmin syvemmällä. Katkolahottajasienet vaativat kosteita olosuhteita. Puutavarassa kasvavia katkolahottajia ovat esimerkiksi Scytalidium-, Paecilomyces- ja Phialophora-sukuihin luokitellut lajit. Chaetomium-suvun lajit kasvavat kosteissa asuintiloissa ja voivat aiheuttaa allergiaa. Sarvisieniin (Xylaria) ja syyliin (Hypoxylon) kuuluvat lajit kasvavat maassa olevassa kuolleessa puuaineksessa.
Sinistäjäsienet
Sinistäjäsienet eivät hajota puuta, mutta kylläkin puun lipidejä. Ne iskevät yleensä kaadettuun puutavaraan ja aiheuttavat värivirheitä. Sinistymistä aiheuttavia sieniä ovat mm. Ceratocystis-, Graphium-, Ophiostoma-, Alternaria-, Diplodia- ja  Sclerophoma-sienet.
Karikkeenhajottajat
Kariketta lahottavat sienet saattavat olla hyvinkin tehokkaita kuolleen puun ja muun kasviaineksen hajottajia. Nämä ovat käytännöllisesti katsoen kaikki kantasieniä, monet suuria itiöemiä muodostavia metsäsieniä. Tämän ryhmän sienet eivät lahota järeää elävää puuta.
Iso-Kinko
Iso-Kinko on Pirkanmaalla Virroilla Kotalan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 11,9 hehtaaria, se on 1,0 kilometriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,3 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Pihlajaveden reitin valuma-alueella (35.48), jonka Uurasjärven alueeseen (35.481) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 98,4 metriä mpy.
Defying Gravity
Defying Gravity voi viitata:
Elokuva ja televisio
Musiikki
The Silent Man
The Silent Man on Dream Theaterin kolmas ja viimeinen single yhtyeen albumilta Awake. Se julkaistiin vuonna 1994 levymerkillä EastWest Records.
Menap-jääkausi
Menap-jääkausi oli varhais-pleistoseenin lopulla ollut keskimäärin kylmä kausi 1,20–1,07  miljoonaa vuotta sitten. Siihen sisältyi kylmiä ja lämpimämpiä jaksoja. Kauden alussa ja lopussa oli kylmää, keskivaiheilla viileää tai melko kylmää.
Menap-jääkausi
Tämä kausi enteili suuria jäätiköitymisiä, jotka alkoivat seuraavalla Bavel-kaudella. Kauteen osuvat happi-isotooppivaiheet MIS36-MIS34. Kautta vastaa Pre-Illinois jäätikkö G Amerikassa 1,2 miljoonaa vuotta sitten. Jäätikkö ulottui joidenkin tietojen mukaan Itä-Puolaan asti.
Kaudella oli kaksi kylmää vaihetta, joiden välissä männyn ja koivun luonnehtima periglasiaalinen ympäristö, ja Tegelenissä Alankomaissa oli jääpiikkejä ja muuta kryoturbaatiota. Alankomaihin syntyi Hattemin kerrostuma, jossa oli ensi kertaa suuri määrä Skandinaviasta tulleita siirtolohkareita, Itä-Fennoskandiasta ja Ruotsista. Alankomaissa oli tuulipölytteistä kylmälle ilmanalalle ominaista ruohoa ja matalaa varpukasvillisuutta; nämä yleistyivät kahtena kylmyyshuippuna, joiden välissä lauhkean vyöhykkeen puut, muun muassa mänty (Pinus) olivat yleisiä. Kaudella esiintyi myös marunaa (Artemisia), mutta se ei ollut yleinen.
Edge of Sanity
Edge of Sanity oli ruotsalainen death metal -yhtye, joka toimi vuosina 1989-2003. Yhtye yhdisteli ensimmäisten joukossa death metallia progressiiviseen rockiin. Yhtyeen johtohahmo oli myös muun muassa Nightingalesta ja Pan.Thy.Moniumista tunnettu Dan Swanö.
Kosketustartunta
Kosketustartunta on tartuntatautien leviämistapa, jossa mikrobit siirtyvät ihmisestä toiseen käsien välityksellä. Tartunta voi levitä suoraan ihmisestä toiseen, esimerkiksi kätellessä, tai välillisesti. Välillinen tartunta tapahtuu sellaisten esineiden kautta, joihin taudinkantaja on koskenut. Taudinaiheuttajat siirtyvät esineen pinnalta seuraavien siihen tarttuvien käsiin. Esimerkiksi ovenkahvat ovat tyypillisiä kohteita, joiden kautta tartunta leviää välillisesti. Kosketustartunta on yleisin tapa, jolla mikrobit ja infektiot leviävät. Hyvä käsihygienia ehkäisee tehokkaasti kosketustartuntojen leviämistä.
Lulu (albumi)
Lulu on Lou Reedin ja Metallican yhteislevytys. Nimi tulee saksalaisesta teatterimusikaalista, johon Reed alun perin oli kappaleet kirjoittanut. Albumi julkaistiin maailmanlaajuisesti 31. lokakuuta, ja 1. marraskuuta Pohjois-Amerikassa.
Huhut uudesta albumista alkoivat levitä vuoden 2011 keväällä, kun kitaristi Kirk Hammett vihjasi uudesta levytysprojektista, joka ei kuitenkaan tulisi olemaan Metallican täysin oma tuotos. Myöhemmin kesäkuun puolivälissä yhtye ilmoitti saaneensa levyn äänitykset valmiiksi ja paljasti tehneensä yhteistyötä rock-legenda Lou Reedin kanssa. Idea yhteislevytyksestä lähti vuoden 2009 Rock and Roll Hall of Fame-konsertista, jossa Reed ja Metallica soittivat yhdessä.
Vastaanotto
Syyskuussa 2011 ensimmäinen kappale albumilta, ”The View”, julkaistiin lataamalla se YouTubeen kuunneltavaksi. Se sai yhtyeen faneilta lähinnä negatiivista palautetta. Albumi sai Metacritic-sivuston mukaan kriitikoilta "sekalaisia tai keskinkertaisia arvosteluja" ja arvosanojen keskiarvoksi 31 arvostelun perusteella 45 sadasta pisteestä. Jotkut kriitikot eivät pitäneet albumista, kuten Pitchfork Media -sivuston Stuart Berman, joka piti sitä "epäonnistumisena". Toiset taas pitivät Lulusta, kuten Suen Jari Mäkelä, joka antoi levylle arvosanan 7/10 ja piti albumin kahta viimeistä kappaletta sekä parhaana Lou Reedin että Metallican levytyksenä 80-luvun jälkeen.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 16.
Kukka
thumb|upright|Liljan kukkia.
Kukka on koppisiemenisillä kasveilla lisääntymiseen erilaistunut kasvinosa, jossa kehittyy kasvin hedelmä. Kukat muodostavat usein monesta kukasta koostuvan kukinnon. Puhekielessä kukalla saatetaan tarkoittaa mykerökukkaisten kasvien koko kukintoa eli mykeröä tai yleisesti kokonaista ruohovartista kasvia, jolla on selvästi näkyvät kukat tai kukinnot. Arkikielessä kukiksi voidaan kutsua myös paljassiemenisten kasvien lisääntymisrakenteita, kuten pölytysvaiheisia hedekäpyjä ja emikäpyjä tai niiden osia, vaikka ne eivät varsinaisesti olekaan kukkia.
Kukan osat, rakenne ja muoto
pienoiskuva|Fertiilin (kaksineuvoisen) kukan osat ja rakenne.|400x400px Täydelliseen kukkaan kuuluu kukkapohjus ja kolmenlaisia lehtiä: emejä, heteitä ja kehälehtiä, joita ovat verholehdet ja terälehdet. Kukkalehdet ovat kiinni kierteisesti tai kiehkuraisesti kukkapohjuksessa. Jollei kukalla ole kehälehtiä, sitä sanotaan kehättömäksi. Terälehtien muodostama teriö on useimmiten kukan näkyvin osa. Kukan verholehdistä muodostuva osa on verhiö. Terälehdet voivat olla kukasta riippuen hyvinkin erinäköisiä, ja ne voivat olla myös kokonaan tai osittain yhteenkasvaneita. Mykerökukkaisten kasvien kukinnon eli mykerön kukat ovat tyypillisesti selvästi muuntuneet omanlaisikseen. Joissakin kasviryhmissä, joissa kukkien rakenne poikkeaa selvästi täydellisen kukan rakenteesta, voi kukkien eri osille olla omia nimityksiä. Esimerkiksi monilla heinillä on kukissaan kaleita ja helpeitä sekä toisinaan myös vihneitä ja saroilla (Carex) pullakoita.
pienoiskuva|[[Kissankellon (Campanula rotundifolia) kukka, jossa on kellomainen teriö.|211x211px]] Kukkia voidaan luokitella niiden ulkonäön ja tyypillisesti teriön symmetrian perusteella. Kukka voi olla esimerkiksi huulimainen, perhomainen, kellomainen tai ruukkumainen, ja teriö voi olla symmetrialtaan esimerkiksi säteittäissymmetrinen tai peilisymmetrinen. Jotkin kasvisuvut ja -heimot ovat saaneet nimensä niissä tyypillisennäköisten kukkien mukaan, kuten esimerkiksi kellot (Campanula) tai huulikukkaiskasvit (Lamiaceae).
Kukan neuvoisuus ja kasvin kotisuus
Heteet ja emit voivat olla samassa kukassa, jolloin kukka on kaksineuvoinen, tai eri kukissa, jolloin kukka on yksineuvoinen. Lisäksi hede- ja emikukat voivat olla myös eri kasviyksilöissä, jolloin kasvi on kaksikotinen. Hede- ja emikukat ovat toisinaan selvästi erinäköisiä, kuten esimerkiksi osalla tuulipölytteisistä kasveista. Joillakin kasveilla on kehittynyt itseinkompatibiliteetti eli itsemartous, joka on mekanismi, joka estää emissä tapahtuvan hedelmöittymisen saman kasviyksilön heteistä peräisin olevalla siitepölyllä eli ne vaativat ristipölytyksen. Yksi- ja kaksineuvoisten kukkien lisäksi jotkin kasvin kukat saattavat olla neuvottomia eli niissä ei ole heteitä eikä emejä.
Kukan ja kukinnon kehitys
Kukasta verson kasvu ei voi enää jatkua eteenpäin, koska verson kärjessä oleva kärkikasvupiste menettää kasvupotentiaalinsa muuttuessaan kukkameristeemiksi. Vaikka kukka itsessään on päätteinen rakenne eli verson kasvu ei voi enää jatkua kukasta eteenpäin, voi kukinto kasvaa edelleen, mikäli kukinnossa on sellainen verson haara, jonka kärjessä oleva kärkikasvupiste ei ole vielä muuttunut kukkameristeemiksi. Kukinnot voidaankin jakaa tämän perusteella avoimiin kukintoihin, joissa kukat tulevat verson haarojen kärkiin ja verson ylin kärkikasvupiste voi jatkaa verson kasvua, ja päätteisiin, joissa verson ylin kärkikasvupiste on muuttunut kukkameristeemiksi ja verso ei voi tästä enää pidentyä. Versot voivat kuitenkin kasvaa jossain määrin myös hankasilmuista, vaikka alkuperäisen kärkikasvupisteen kasvu loppuisikin.
Valloni
Valloni (walon) on romaaninen kieli, jolla on noin 600 000 puhujaa lähinnä Valloniassa, eteläisessä Belgiassa. Se kuuluu samaan d’oïl -kieliperheeseen kuin ranska, ja se lasketaan joskus ranskan murteeksi. Ranskankielisellä henkilöllä on tosin todennäköisesti suuria vaikeuksia ymmärtää kieltä ja erityisesti sen itäisiä murteita. Vallonia ei pidä sekoittaa Belgian ranskaan, joka poikkeaa Ranskassa puhutusta ranskasta vain hieman sanaston ja ääntämyksen osalta.
Historia
vasen|thumb|200px|Valloninkielinen kaupan plakaatti [[Belgiassa.]] Vallonin kieli kehittyi pitkän ajan kuluessa 700-1200-luvuilla. Ensimmäisen kerran kielestä käytettiin nimitystä valloni vuonna 1510 tai 1511 Jean Lemaire de Belgesin kirjoittamassa tekstissä. 1900-luvun puolivälin jälkeen vallonin merkitys Etelä-Belgiassa on vähentynyt huomattavasti samalla kun ranskan kielen asema on vahvistunut. Useimpien vallonin puhujien äidinkieli on ranska. 1600-luvun alussa tulivat käyttöön ranskankieliset aakkoset.
Vuonna 1998 vallonilla oli arviolta 1 120 000 puhujaa, joista pieni osa oli yksikielisiä. Lisäksi kaikki puhujat eivät osaa sitä sujuvasti. Kielen puhujien määrä vähenee jatkuvasti ranskan kielen vallatessa alaa. Vuonna 1990 valloni tunnustettiin virallisesti alueellisena vähemmistökielenä Vallonian alueella. Valloniassa toimii vallonin kielen kulttuuri liike nimeltä Union Culturelle Wallonne, johon kuuluu useita kouluja, kirjailijoita ja yli 200 teatteria.
Murteet
Vallonin kielellä on neljä murretta :
Valloninkielinen kirjallisuus
Valloninkielistä kirjallisuutta on ollut 1600-luvulta lähtien. Liègeen perustettiin valloninkielinen teatteri, kun koomisen oopperan suosio alkoi kasvaa ja syntyi merkittäviä librettoja. Valloninkielistä kirjallisuutta alettiin julkaista runsaammin 1800-luvulla, kun runoilijoita ja muita murrekirjailijoita tuli enemmän. Ensimmäinen merkittävä lyyrikko oli Nicolas Defrêcheux. Murteille käännettiin myös klassikkoteoksia. Murteiden oikeinkirjoitusta ja kielioppia yhtenäistettiin 1900-luvulla. Kielen ja kirjallisuuden tukemiseksi perustettiin 1856 Société de Littérature Wallone.
Selkäranka
thumb|upright|Ihmisen selkäranka sivulta nähtynä. Ylhäältä alas: 1. kaulanikamat (7) 2. rintanikamat (12) 3. lannenikamat (5) 4. ristiluu ja häntäluu. Selkäranka on vartalon tukirakenne, johon muut luut niveltyvät. Selkäranka koostuu nikamista. Selkärangan sisällä kulkee selkäydinkanava ja selkäydin.
Muoto
Edestä ja takaa selkäranka on suora, mutta sivusta katsottuna siinä on mutkia. Eteenpäin suuntautuvaa mutkaa kutsutaan lordoosiksi ja taaksepäin suuntautuvaa mutkaa kyfoosiksi. Normaalin käyristymän häiriössä on kyse ryhtiviasta. Sivusuuntaan taipuvassa selkärangassa on kyse skolioosista. Vastasyntyneen selkäranka on vielä suora, ja mutkat kehittyvät ensimmäisten elinvuosien aikana.
Lannerangan niin sanotussa neutraaliasennossa suoliluun yläetuharju on samalla viivalla häpyluun kanssa.
Rakenne
thumb|left|upright|Selkäranka koostuu nikamista, joita kuvassa on neljä. Yksittäinen nikama koostuu nikamasolmusta ja nikamahaarakkeista. Nikamien väleissä on nikamavälilevyt, kuvassa harmaalla.
Nikamat
Selkäranka koostuu päällekkäisistä nikamista. Nikamat niveltyvät toisiinsa ja tekevät selkärangasta taipuvaisen ja liikkuvaisen. Selkärangassa on yhteensä 33–34 nikamaa. Näistä 24 on toisiinsa niveltyviä. Loput ovat yhteen sulautuneita, sillä ristiluu koostuu viidestä yhteensulautuneesta ristinikamasta ja häntäluu neljästä tai viidestä häntänikamasta. Lannenikamien määrä vaihtelee eri ihmisillä neljästä kuuteen, sillä osa lannenikamista voi olla sulautunut yhteen.
Kukin kahdestatoista kylkiluusta kiinnittyy kahteen rintanikamaan paitsi ensimmäinen, joka kiinnittyy vain ensimmäiseen rintanikamaan.
Selkänikama koostuu nikamasolmusta, -haarakkeista ja -kaaresta. Nikamasolmu on selkärangan kantava osa. Nikamahaarakkeet toimivat selkää liikuttavien jänteiden kiinnittymisalustana.
Kahden nikaman välissä (ensimmäistä ja toista kaulanikamaa lukuun ottamatta) on nikamavälilevy sekä nivelsiteitä, lihaksia ja nivelulokkeiden välisiä synoviaaliniveliä. Nikamavälilevyt ovat sidekudosliitoksia, ja yhdessä ne muodostavat yhden neljäsosan liikkuvan selkärangan koko pituudesta.
thumb|upright|Selkänikama ylhäältä katsottuna. Keskellä luiden suojassa kulkee [[selkäydin.]]
Selkäydin
Nikamakaari suojaa kaularangasta alkalvaa selkäydinkanavaa, jossa selkäydin ja sen hermosäikeet kulkevat. Selkäydin päättyy ensimmäisen lannenikaman kohdalle, jonka jälkeen se jakaantuu erillisiksi hermosäikeiksi. Kaula- ja rintarangan alueella selkäytimestä erkanevät hermosäikeet poistuvat selkäydinkanavasta nikamien välissä olevista aukoista. Hermojuurten tehtävänä on välittää viestejä aivoista ja selkäytimestä ylä- ja alaraajoihin sekä vartaloon.
Selkärangan kanavassa on selkäytimen lisäksi verisuonia, hermoja, aivo-selkäydinnestettä ja selkäydinkalvot. Poikkeuksia lukuun ottamatta jokaisen nikamaparin välistä lähtee pari selkäydinhermoja, jotka hermottavat ruumiin eri osia.
Liikkuvuus ja kuormitus
Selän ojentajalihasten alapuolisten nikamia toisiinsa yhdistävien multifiduslihasten tehtävänä on vakauttaa selän liikkeitä. Ihmisen selkäranka kestää kymmenen kertaa enemmän kuormitusta nelikaarisena kuin jos se olisi täysin suora. Nikamia yhdistäviin fasettiniveliin kohdistuu etupäässä leikkaavia voimia, ja välilevyihin puristusvoimia.
Man Haron Monis
Man Haron Monis (1964 – 16. joulukuuta 2014) oli iranilainen itsejulistautunut uskonoppinut, joka otti panttivangeiksi useita sivullisia Sydneyssä joulukuussa 2014.
Joulukuussa 2014 Haron otti panttivangeiksi Sydneyssä sijainneen Lindtin kahvilan asiakkaat ja henkilökunnan. Panttivankitilanne päättyi poliisin rynnäkköön, jonka aikana sekä Haron että kaksi panttivankia menehtyi.
Johanniittain ritarikunta
pienoiskuva|Johanniittain ritarikunnan pieni vaakuna pienoiskuva|Johanniittain ritarikunnan lippu Johanniittain ritarikunta (Pyhän Johanneksen hospitaalin sääntökunta Jerusalemissa) syntyi vuonna 1099, kun ristiretkeläiset valloittivat Jerusalemin. Toiminta alkoi 1080 perustetun hospitaalin eli sairaalan pohjalta. Valloituksen jälkeen hospitaali sai merkittäviä maalahjoituksia sekä valloitetuilta alueilta että läntisestä Euroopasta. Ritarikunta alkoi toimia myös temppeliherrojen kaltaisena aseellisena taistelujärjestönä, joka osallistui ristiretkiin ja myöhemmin sotiin turkkilaisia vastaan itäisellä Välimerellä.
pienoiskuva| Suurmestari ja ritareita kuvattuna 1400-luvulla
Toiminnan kehitys
Toiminta hospitaalissa sairaiden hyväksi muodosti alkuun ritarikunnan toiminnan ytimen. Hospitaali saattoi ottaa hoitoonsa 2 000 potilasta ja sillä oli jopa oma synnytysosastonsa yksittäisine vuoteineen ja vastasyntyneille varattuine kehtoineen. Sairaanhoidollisen toiminnan ohella sääntökuntaan syntyi pian myös sotilaalliseen toimintaan keskittynyt haara. Tähän johti ilmeisesti sekä aatelissyntyisten liittyminen johanniittoihin että temppeliherrain vaikutus. Sotilaallinen toiminta oli jatkossa merkittävää Jerusalemin kuningaskunnan kannalta. Paavi Paschalis II tunnusti 1133 ritarikunnan itsenäiseksi organisaatioksi; sääntökunnaksi se hyväksyttiin varsinaisesti vasta vuonna 1154.
Vuonna 1206 pidetyssä yleiskapitulissa annetut statuutit (säädökset) antavat kuvan täysin muodostuneesta ritarikunnasta, jolle hospitaalitoiminta muodosti vain toissijaisen osan toiminnasta. Vuodesta 1230 alkaen ritariveljien asema olikin pappisveljiä merkittävämpi. Vuonna 1262 päätettiin, että johanniittain johdossa voi toimia vain ritari, eikä enää pappi. Käytännössä myös muut korkeimmat virat oli varattu ritareille.
Vuosisatojen kuluessa Johanniittain Ritarikunta on joutunut siirtämään pääpaikkaansa useasti. Sääntökunnan toiminnan keskus oli vuoteen 1187 Jerusalemissa, vuosina 1191–1291 Akkossa. Palestiinan valloituksen jälkeen johanniitat siirtyivät Limassoliin Kyprokselle vuonna 1291. Vuonna 1306 johanniitat valloittivat Rodoksen, jonne päämaja siirtyi vuonna 1309. Kun turkkilaiset valloittivat saaren vuonna 1522, johanniitat siirtyivät edelleen Maltalle 1530, joka toimi ns. Maltan ritarikunnan keskuksena aina vuoteen 1798. Napoleonin vallattua Maltan ja hajotettua ritarikunnan heikentyneen ritarikunnan jäsenet pakenivat viimeisen Suurmestari Paavalin (Tsaari) suojeluksessa Pietariin. Historiallisen Maltan ritarikunnan toiminta ja olemassaolo voidaan perustellusti katsoa päättyneeksi Napoleonin valloitukseen 1798 sekä paavi Pius VII vuoden 1802 julistukseen, jolla hän julisti Maltan ritarikunnan yksipuolisesti katoliseksi ritarikunnaksi. Maltan ritarikunta perustettiin uudestaan Roomaan vuonna 1834. Tätä katolista ritarikuntaa kutsutaan Maltan ritarikunnaksi (Sovereign Military Order of Malta eli SMOM).
Evankelis-luterilainen Johanniittain ritarikunta
Johanniittain Ritarikunnan saksankielinen jaosto on käytännössä toiminut yhtäjaksoisesti aina ritarikunnan perustamisesta nykypäivään asti. Balley Brandenburg des Ritterlichen Ordens Sankt Johannis vom Spital zu Jerusalem kääntyi reformaation aikana 1500-luvulla protestanttiseksi. Tämän mahdollisti osaksi saksankielisen jaoston jo 1300-luvulla nauttima erityinen autonominen status. Jaoston aktiviteetit keskeytyivät väliaikaisesti vuonna 1811 Preussin valtion takavarikoidessa ritarikunnan omaisuuden maksaessaan sotavelkojaan Napoleonille, ja ritarikuntaa kiellettiin ottamasta uusia jäseniä. Fredrik Vilhelm III myönsi ritareille vuonna 1812 johanniittain risti-kunniamerkit jatkuvuuden symboliksi. Saksankielinen jaosto muuttui väliaikaisesti kunniaritarikunnaksi ilman toimintaa.
Aiemmin saksankielisen jaoston alaisina, vuodesta 1946 itsenäisinä jaostoina toimivat Alankomaiden ja Ruotsin ritarit. Englantilainen anglikaaninen jaosto perustettiin vuonna 1831 (lähinnä 1798 väliaikaisesti lakkautetun Maltan ritarikunnan jatkajina). Nämä neljä itsenäistä jaostoa ovat liittoutuneet ja muodostavat vuodesta 1961 niin sanotun Johanniittain allianssin.
Ensimmäinen suomalainen johanniittain ritari nimitettiin vuonna 1870. Suomessa toimii nykyään noin 200 johanniittain ritaria. Heidän lisäkseen avustavat muut vapaaehtoiset, niin sanotut johanniitat. Suomen johanniittain ritarit toimivat Balley Brandenburgin alaisina. Suomen Johanniittain Ritarikunta on vuonna 1950 järjestäytynyt yhdistysmuotoon. Balley Brandenburgin alaisina toimivat myös Ranskan, Sveitsin ja Unkarin protestanttiset alaosastot. Balley Brandenburgin alaisia johanniittain ritareita on nykyään noin 3 900.
Balley Brandenburgin kotipaikka on nykyään Potsdamissa. Suomen Johanniittain Ritarikunta kokoontuu Ritarihuoneella Helsingissä.
Toiminta nykyään
thumb|Johanniittojen risti.