cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
House of Carters
House of Carters (aikaisemmin The Carters) oli dokumentti/tosi-tv ohjelma, jota esitettii Yhdysvalloissa kanavalla E! ja Kanadassa kanavalla MuchMusic. Ohjelma kertoo Backstreet Boys -yhtyeen laulaja Nick Carterin ja tämän neljän sisaruksen elämistä heidän yrittäessä yhtenäistää perhettään ja menestyä urallaan. Sarjan ensi-ilta oli 2. lokakuuta 2006 ja E! tilasi sarjaa kahdeksan jakson verran. Ohjelmassa esiintyvät Nick, B. J., Aaron, Leslie ja Angel Carter.
Emmy Clarke
Nuoruus ja ura
Clarken ensimmäinen rooli oli vuonna 2003 elokuvassa My House in Umbria. Vuosina 2005–2009 hän näytteli Julie Teegeriä televisiosarjassa Monk.
Opel Agila
Opel Agila on Opelin vuosina 2000–2014 valmistama A-segmentin henkilöauto. Mallissa on pyritty yhdistämään pienet ulkomitat ja suuret sisätilat. Agilaa myytiin Vauxhallina Isossa-Britanniassa ja joillain markkinoilla myös Suzuki-merkillä, johtuen siitä, että General Motors hankki omistukseensa viidenneksen Suzukista. Agilan seuraajaksi tuli Opel Karl.
Opel Agila A (2000–2007)
Ensimmäisen sukupolven Agila esiteltiin Geneven autonäyttelyssä keväällä 2000. Se oli uudelleennimetty versio Suzuki Wagon R+ -mallista, jonka Opel ja Suzuki kehittivät yhteistyössä. Agilaa valmistettiin General Motorsin tehtaalla Puolan Gliwicessä, Suzuki Wagon R:ää puolestaan Esztergomissa Unkarissa.
Agilan etu moniin muihin eurooppalaisiin kaupunkiautoihin (Ford Ka, Volkswagen Lupo, Fiat Seicento ja Renault Twingo) on se, että siinä on kolmen sijasta viisi ovea. Tämä tekee autosta kilpailijoitaan monikäyttöisemmän.
Agilassa voimanlähteinä käytetyt Corsan 1,0- (58 hv) ja 1,2-litraiset (75 hv) bensiinimoottorit olivat pienempiä, mutta tehokkaampia kuin 1,3-litrainen, jota käytettiin Euroopan markkinoilla Wagon R:ssä. left|thumb|Facelift-mallin Opel Agila A. Syksyn 2003 Frankfurtin autonäyttelyssä esiteltiin kasvojenkohotuksen kokenut Opel Agila. Uudistukset kohdistuivat keulaan, johon vaihdettiin uusi etusäleikkö ja -puskuri. Saataville tuli dieselmoottori 1,3 CDTi (70 hv). 1,0-litraisen bensiinimoottorin teho nousi 60 hevosvoimaan ja 1,2-litraisen 80 hevosvoimaan.
Opel Agila B (2007–2014)
Toisen sukupolven Opel Agila esiteltiin Frankfurtin autonäyttelyssä syksyllä 2007, ja sen myynti alkoi seuraavana keväänä. Myös tämä malli kehitettiin yhteistyössä Suzukin kanssa, joka myi autoa nimellä Suzuki Splash. Valmistus siirtyi Suzukin tehtaalle Unkariin.
Splash sai vuoden 2008 Euro NCAP -kolaritestistä tulokseksi neljä tähteä viidestä.
Bensiinimoottorit olivat 1,0- (65 hv) ja 1,2-litraiset (86 hv). Dieselvaihtoehto oli 1,3-litrainen CDTI (70 hv).
Agilan valmistus päättyi vuoden 2014 lopussa. Sen korvasi täysin uusi Opel Karl.
William Tanui
William Kiptarus Tanui (s. 22. helmikuuta 1964 Kemeloi, Kenia) on kalenjin-heimoon kuuluva kenialainen entinen keskimatkojen juoksija ja 800 metrin juoksun olympiavoittaja 1992 Barcelonassa.
Tanui nousi huipulle suhteellisen kypsällä iällä, voitettuaan Kenian karsinnat 1 500 metrillä vuoden 1990 Kansainyhteisön kisoihin. Itse Kansainyhteisön kisoissa Uuden-Seelannin Aucklandissa hän sijoittui kuudennelle sijalle. Samana vuonna hän voitti Kairossa 800 metrillä Afrikan mestaruuden. 1991 sisäratojen MM-kisoissa Sevillassa hän juoksi 800 metrin finaalissa ensimmäisenä maaliin, mutta hylättiin ratarikon vuoksi.
Vuonna 1992 Barcelonassa järjestetyissä kesäolympialaisissa Tanui saavutti uransa suurimman saavutuksen, 800 metrin olympiavoiton. Loppukilpailussa hän peittosi niukasti maanmiehensä Nixon Kiprotichin. 1993 MM-kisoissa Stuttgartissa hän sijoittui samalla matkalla seitsemänneksi.
Uransa loppupuolella Tanui keskittyi enemmälti 1 500 metrille. 1996 Atlantan olympialaisissa hän sijoittui matkalla lopputuloksissa viidenneksi. 1997 Pariisin sisäratojen MM-kisoissa hän sijoittui pronssille ja 1999 MM-kisoissa Maebashissa neljänneksi.
Asemakylä (Simo)
pienoiskuva|Simon rautatieasema. Asemakylä (tilastollisen taajaman nimenä Simon asemanseutu ) on Simon kunnan keskustaajama. Taajama sijaitsee Simojoen pohjoisrannalla, valtatien 4 sekä Oulun–Tornion rautatien varrella noin 25 kilometriä Kemin keskustaajamasta itään. Taajama on muodostunut Simon rautatieaseman ympärille. Vuoden 2021 lopussa taajaman alueella asui 746 asukasta.
Asuinalueita
Koivuoja (joskus myös Uusi Koivuoja) on asuinalue Simossa Asemakylällä. Koivuoja on saanut nimensä Koivuoja-purosta joka virtaa asuinalueen ohi. Koivuoja rajoittuu etelässä Siperianperään, lännessä teollisuusalueeseen, pohjoisessa tuulivoimapuistoon ja idässä Ilvestien asuinalueeseen. Koivuoja on uusinta asuinaluetta ja alueen rakennukset nuoria. Alue kaavoitettiin 2000-luvun puolivälissä.
Patokoski on asuinalue Simojoen etelärannalla. Lännessä se rajautuu Männikön asuinalueeseen, pohjoisessa Simojoen toisella puolella sijaitsevaan Ojalanperään ja Koivukankaaseen, Idässä Tikkasen asuinalueeseen ja etelässä Halmekankaan tuulivoimapuistoon. Alue kaavoitettiin 1990-luvulla.
Siperianperä epävirallisesti ennen. Wanha Koivuoja on asuinalue Simossa Asemakylässä. Alue rajoittuu etelässä koulukeskukseen, lännessä rautatiehen, pohjoisessa Koivuojaan ja idässä Ilvestien asuinalueeseen. Alue muodostaa sekalaisen rivitaloista ja omakotitaloista muodostuvan kokonaisuuden. Alue kaavoitettiin 1970-luvulla ja rakennuskanta onkin peräisin pitkälti 1970-luvulta. 1980-luvulla alueelle rakennettiin paljon rivitaloja. Siperianperällä sijaitsee mm. puisto.
Tarkkuus
Tarkkuus merkitsee luonnontieteissä joko sisäistä tarkkuutta tai ulkoista tarkkuutta. Tarkkuus kuvaa mittaustuloksen hyvyyttä ja se ilmaistaan yleensä virherajojen avulla. Sisäinen tarkkuus liittyy tilastolliseen virheeseen ja ulkoinen tarkkuus systemaattiseen virheeseen.
Ulkoisesti tarkka mittaus antaa tuloksen, joka on lähellä mitatun suureen niin sanottua todellista arvoa. Tätä todellista arvoa ei tietenkään koskaan voida saada selville mittaamalla täysin tarkasti, mutta ulkoista tarkkuutta voidaan parantaa ottamalla huomioon mittaustekniikkaan liittyvät systemaattiset virheet, esimerkiksi kalibroimalla laite jollain standardinäytteellä. Tutkittavan muuttujan todellinen arvo on hyvin harvoin tiedossa, joten ulkoista tarkkuutta voi olla vaikea arvioida. Esimerkiksi pH-mittaria kalibroidessa käytetään ns. standardiliuoksia, joiden todellinen pH-arvo "tunnetaan" riittävän tarkasti etukäteen. Mittarin antamaa lukua verrataan tuohon "tunnettuun" lukuun, jonka perusteella arvioidaan mittalaitteen ulkoinen tarkkuus.
Sisäisesti tarkassa mittauksessa tilastollinen eli statistinen virhe on pieni. Toisin sanoen, jos mittaus suoritetaan useita kertoja, se antaa aina lähes saman tuloksen. Jokaiseen mittaukseen liittyy tilastollista virhettä, jota ei pystytä koskaan täysin poistamaan. Koejärjestelyä voidaan usein parantaa siten, että tilastollinen virhe pienenee. Diskreettejä muuttujia mitatessa sisäistä epätarkkuutta ilmenee harvemmin. Keskihajonta ja varianssi kuvastavat sisäistä tarkkuutta.
Näitä kahta eri tarkkuutta havainnollistetaan usein maaliinammuntakuvalla. Oletetaan, että ampuja on täydellisen tarkka ja osuu aina keskelle taulua. Ampuja testaa kahta kivääriä, joista toinen on sisäisesti tarkka ja toinen ulkoisesti tarkka. Ensimmäinen kivääri on sisäisesti tarkka (luodit osuvat lähelle toisiaan eli hajonta on pieni), muttei ulkoisesti tarkka eli tähtäimet ovat väärin säädetyt. Tällöin luodit eivät osu keskelle maalitaulua. Toisella kiväärillä ammuttaessa taas tulos ei ole sisäisesti tarkka (luodit ovat kaukana toisistaan eli hajonta on suuri), mutta tuloksista otettu keskiarvo on silti ulkoisesti tarkka eli lähellä maalitaulun keskipistettä.
Mittaustarkkuus
Mittaustarkkuudella tarkoitetaan yleensä mitta-asteikon lukematarkkuutta. Mikäli yksittäisen mittauksen tarkkuus on huonompi kuin asteikon tarkkuus, mittaustuloksen tarkkuutta voidaan parantaa tekemällä riittävä määrä toistomittauksia ja ottamalla niistä keskiarvo. Useamman mittauksen keskiarvo on tarkempi kuin yksittäinen mittaus ja samalla saadaan tulokselle virhearvio. Toistomittauksilla voidaan parantaa mittausta, mutta mitattavan suureen todellista arvoa silläkään menetelmällä ei ikinä saavuteta. Toistomittausten lukumäärän kasvaessa mitattavan suureen estimaatti paranee ja mittauksen keskihajonta pienenee. Kyseessä on kuitenkin aina estimaatti, eli arvio siitä mikä mitattavan suureen numeerinen arvo todellisuudessa on. Tilastollisten menetelmien käyttö virheen arvioinnissa alkaa olla perusteltua, kun mittauksia on noin 30 kpl. Tällöin estimaatti alkaa olla kohtuullisen luotettava.
Monissa mittalaitteissa tarkkuus on muotoa esim. ±0,1 mm. Tämä ei tarkoita, että 1 mm mittaus voisi enimmillään vaihdella välillä 0,9...1,1 mm. Merkintä ±0,1 ilmoittaa mittauksen keskihajonnan ja samalla normaalijakauman σ:n. Tällöin on siis hyvinkin mahdollista, että mittaustulos poikkeaa enemmänkin kuin 0,1 mm todellisesta tuloksesta.
Mien prefektuuri
Maantiede
Mie muodostaa Kiin niemimaan itäisen osan, ja sitä ympäröivät Aichin ja Gifun prefektuurit pohjoisessa, Shigan, Kioton ja Naran prefektuurit lännessä sekä Wakayaman prefektuuri etelässä. Mie katsotaan osaksi Kansain aluetta, mutta se sijaitsee lähellä Nagoyaa, ja siihen kuuluu useita Nagoyan lähiöitä. Suurin osa prefektuurista on vuoristoista Isenlahden rannikon ollessa tiheämmin asuttu. Itärannikolla sijaitsee Shiman niemimaa, ja sisämaassa Igan ympärillä levittäytyy korkea tasanko.
Aluejako
Mien prefektuuri jakautuu 14 kaupunkiin ja 15 muuhun kuntaan, jotka ovat kaikki maaseutukaupunkeja. Kunnat kuuluvat seitsemään piirikuntaan, joilla ei ole hallinnollista merkitystä.
Historia
Nykyinen Mien prefektuuri kattaa alueen, jolla ennen sijaitsivat Isen, Shiman ja Igan provinssit kuin myös osa Kiin provinssia. Meiji-restauraation aikaan alue järjestettiin useaan otteeseen uudelleen, mutta vuonna 1871 siitä muodostettiin Anōtsun ja Watarain prefektuurit. 1872 Anōtsu muutti nimensa Mien prefektuuriksi, ja Watarain yhdistyessä Mien prefektuuriin 1876 sai Mie nykyisen muotonsa.
Koulutus
Alueella sijaitsee Mien yliopisto, jossa erikoisuutena on mm. vuonna 2017 avattu ninjatutkimuksen laitos.
Kulttuuri ja nähtävyydet
Uenon kaupungissa sijaitseva Uenon linna poikkeaa muista Japanin linnoista muuriensa vuoksi, jotka ovat korkeammat kuin missään muussa japanilaisessa linnassa. Samassa kaupungissa järjestetään vuosittain Ueno Tenjin -festivaali, jonka perinne ulottuu 400 vuotta historiaan. Mien prefektuurin Igan alue on tunnettu muinaisena ninjojen asuinalueena ja Igan kaupungista löytyy useita aiheeseen liittyviä nähtävyyksiä kuten Iga-ryūn ninja-museo. Isen kaupungissa sijaitsee Japanin merkittävin šintolainen pyhäkkö Ise-jingū.
Prefektuurissa sijaitsee myös useita teemapuistoja, kuten Sengoku-kauden elämään keskittyvä Ise Sengoku jidaimura Futamin kylässä ja Suzuka Circuit, jossa on järjestetty moottoriurheilutapahtumia, muun muassa Formula 1:sten Japanin Grand Prix -kilpailuja. Radan yhteydessä on myös huvipuisto vuoristoratoineen sekä kylpylä ja hotelli.
Poko klassikot
Levyjä ilmestyi 13 kappaletta ja niitä myytiin 38 markan kappalehintaan.
Ajatuksena oli markkinoida vähemmän tunnettuja artisteja tunnetumpien rinnalla. Sarjaa mainostettiin näkyvästi, mutta se tuotti runsaat tappiot.
Roman Bezus
pienoiskuva|Roman Bezus vuonna 2014. Roman Bezus (s. 26. syyskuuta 1990 Krementšuk, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän edustaa seuratasolla Belgian Jupiler Pro Leaguessa pelaavaa Gentiä. Hän on pelannut Belgiassa vuodesta 2016 ja edusti siellä ensin Sint-Truidenia. Hän on pelannut Ukrainan maajoukkueessa vuodesta 2011.
Bezus on pelannut Ukrainan liigassa Vorskla Pultavan, Kiovan Dynamon ja Dnipron joukkueissa yhteensä 155 ottelua ja tehnyt niissä 29 maalia. Hän voitti liigamestaruuden kaudella 2014–2015 ja kolme kertaa Ukrainan cupin. Hän siirtyi kesällä 2016 belgialaisseura Sint-Truideniin, jossa hän pelasi 2,5 vuoden aikana 63 liigaottelua ja teki niissä kymmenen maalia. Tammikuussa 2019 hän siirtyi Gentiin, jossa hän on kauden 2020–2021 loppuun mennessä pelannut 64 liigaottelua ja tehnyt niissä 13 maalia. Bezus on pelannut kaudesta 2011–2012 alkaen Eurooppa-liigassa 36 ottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia. Kaudella 2014–2015 hän pelasi Dnipron joukkueessa Eurooppa-liigan loppuottelussa, jossa Dnipro hävisi Sevillalle.
Bezus pelasi Ukrainan nuorisomaajoukkueessa. Ukrainan A-maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen kerran marraskuussa 2011 ystävyysottelussa Saksaa vastaan. Kesän 2021 EM-kilpailuissa hän on päässyt vaihdosta kentälle Ruotsia vastaan pelatun voitokkaan neljännesvälierän jatkoajan viime hetkillä tilanteen ollessa vielä tasan. Hän on kesäkuun 2021 loppuun mennessä pelannut 24 A-maaottelua, joissa hän on ollut kuusi kertaa avauskokoonpanossa. Hän on tehnyt viisi maaottelumaalia: kesäkuussa 2013 MM-karsintaottelussa Montenegroa, syyskuussa ja lokakuussa 2013 MM-karsintaotteluissa San Marinoa, syyskuussa 2014 ystävyysottelussa Moldovaa ja marraskuussa 2019 ystävyysottelussa Viroa vastaan.
Caravaggio
Caravaggio (29. syyskuuta 1571 Milano – 18. heinäkuuta 1610 Porto Ercole; oikealta nimeltään Michelangelo Merisi da Caravaggio; hänestä käytetään hänen kotikylänsä nimeä) oli italialainen taidemaalari barokin ajalta. Hän maalasi dramaattisia, isokokoisia töitä pyhimyksistä ja muista uskonnollisista aiheista. Hänen tummasävyisissä töissään on erityisen mestarillista valon ja varjon käyttö chiaroscurolla sekä ihmisen ihon ja lihaksiston kuvaaminen.
Nuoruus
Caravaggio syntyi vuonna 1571 Milanossa. Hänen isänsä Fermo Merisi oli Caravaggion markiisin arkkitehti ja tilanhoitaja. Hänen äitinsä Lucia Aratori oli syntynyt vauraaseen perheeseen. Caravaggion vanhemmilla oli hyvät välit Sforzan ja Colonnan hallitsijasukujen kanssa.
Vuonna 1576 Milanoon levisi ruttoepidemia, jota perhe pakeni Caravaggioon Bergamon liepeille. Sittemmin Caravaggio tunnettiin kaupungin nimellä. Vuonna 1577 Caravaggion isä kuoli ja hänen äitinsä jäi lastensa yksinhuoltajaksi kuolemaansa saakka vuonna 1584. Caravaggio aloitti opintonsa taidemaalariksi samana vuonna kuin hänen äitinsä kuoli. Hänen opettajansa oli milanolainen taidemaalari Simone Peterzano, joka itse oli ollut venetsialaisen Tizianin oppilas. Peterzanon opissa Caravaggio tutustui Lombardian renessanssiajan taiteeseen, joka oli lähempänä saksalaista naturalismia kuin roomalaista manierismia.
Rooma
thumb|left|200px|Caravaggio, noin 1621. [[Ottavio Leonin maalaama Caravaggion muotokuva.]] Vuonna 1592 Caravaggio lähti Milanosta Roomaan, sillä hän oli osallistunut riitoihin ja tappeluihin. Hän saapui Roomaan kodittomana ja rahattomana, mutta hän pääsi töihin paavi Klemens VIII:n hovimaalarin Giuseppe Cesarin oppilaaksi maalaten kukkia ja hedelmiä. Cesarin ateljeessa työskennellessään Caravaggio maalasi muun muassa ensimmäisen teoksensa Hedelmää kuorivan pojan, Pojan ja hedelmäkorin ja Nuoren sairaan Bacchuksen.
Caravaggio lähti Cesarin ateljeesta vuonna 1595 ja tutustui kardinaali Francesco Maria del Monteen, josta tuli hänen mesenaattinsa. Del Monte ihastui Caravaggion maalauksiin, kuten Ennustajaan ja Korttihuijareihin, jotka edustivat roomalaisessa taiteessa aiemmin vierasta realismia. Korttihuijarit oli Caravaggion uran virstanpylväs, josta on tehty viisikymmentä kopiota. Caravaggion ystäviin kuuluivat maalari Prospero Orsi, arkkitehti Onorio Longhi ja sisilialainen taiteilija Mario Minniti. Minniti oli mallina Caravaggion maalauksissa, esimerkiksi teoksissa Poika ja hedelmäkori ja Liskon puraisema poika. Caravaggio maalasi Del Montelle lisää jokapäiväisten aiheiden maalauksia, kuten Muusikot, Luutunsoittaja, Bacchus ja Liskon puraisema poika. Hän siirtyi tekemään maalauksia Raamatun aiheista, joista ensimmäinen oli Katuva Magdaleena. Jatkossa hän maalasi myös uskonnolliset teokset Pyhä Franciskus ekstaasissa, Lepohetki pakomatkalla Egyptiin, Pyhä Katariina Aleksandrialainen, Isaakin uhraus, Martta ja Maria Magdaleena ja Judit leikkaa Holoferneen pään irti.
Vuonna 1599 Caravaggio sai del Monten avulla työksi maalata kolme apostoli Matteusta esittävää maalausta San Luigi dei Francesin kirkon Contrarelli-kappeliin. Kaksi ensimmäistä teosta, Matteuksen marttyyrikuolema ja Matteuksen kutsuminen, olivat sensaatio Roomassa. Caravaggiolta tilattiin enemmän uskonnollisia töitä, mutta hänen maalaustensa väkivalta, kidutus ja kuolema olivat sen ajan ihmisistä rahvaanomaista. Caravaggion luonnonmukaiset maalaukset poikkesivat suuresti Michelangelon klassisesta idealismista, johon roomalaiset olivat mieltyneet. Hänen töitään syytettiin myös kristillisyyden pilkkaamisesta. Paavalin kääntymys närkästytti erästä Santa Maria del Popolon viranomaista, jonka mielestä Caravaggio oli maalannut hevosen Paavalia keskeisemmälle paikalle. Madonna ja käärme maalattiin Pietarinkirkon sivualttarille, mutta se otettiin pois jo kahden päivän kuluttua ja siirrettiin Sant'Anna dei Palafrenierin kirkkoon, koska maalausta pidettiin herjaavana. Lakimies Laerzio Albertin Santa Maria della Scalan kirkkoon tilaama Neitsyen kuolema herätti suurta pahennusta. Caravaggion aikalainen Luigi Mancini kirjoitti, että Caravaggio oli ottanut Neitsyt Marian malliksi kuolleen prostituoidun, joka oli hukkunut Tiberiin. Toinen aikalainen Giovanni Baglioni puolestaan esitti, että skandaalin syy oli Marian paljaat jalat. Silti Peter Paul Rubens ylisti Neitsyen kuolemaa Caravaggion mestariteokseksi ja sai mesenaattinsa, Mantovan herttuan Vincenzo Conzagan ostamaan sen vuonna 1607.
Napoli, Malta ja Sisilia
Caravaggio joutui usein katutappeluihin, mistä johtuen hänen nimensä päätyi 1600-luvun alussa Rooman poliisin merkintöihin. 29. toukokuuta 1606 Caravaggio tappoi kaksintaistelussa nuoren miehen nimeltä Ranuccio Tomassoni. Kaksintaistelua edelsi Caravaggion ja Tomassonin välinen kärhämä. Yhteenotolle on esitetty monia eri syitä, kuten riita prostituoidusta, uhkapelistä tai pallopelistä. Del Monte ei voinut enää suojella Caravaggioa Rooman viranomaisilta, jotka halusivat saada hänet oikeuden eteen. Caravaggio kuitenkin pakeni Roomasta Napoliin, jossa häntä suojeli Colonnan suku. Napolissa Caravaggio työsti kirkkoihin maalauksia ennen kuin hän purjehti Maltalle. Hän toivoi saavansa töitä Maltan ritarikunnan suurmestarilta Alof de Wignacourtilta. Wignacourt löi Caravaggion ritariksi ja nimitti hänet Maltan ritarikunnan viralliseksi maalariksi. Caravaggio maalasi Maltan ritarikunnalle uransa suurikokoisimman maalauksen Johannes Kastajan mestauksen, joka oli myös hänen ainoa teoksensa, johon Caravaggio laittoi allekirjoituksensa. Vuoden 1608 elokuussa Caravaggio kuitenkin pidätettiin ja vangittiin syytettynä pahoinpitelystä. Hänet erotettiin Maltan ritarikunnasta ja hän pakeni Maltalta.
Caravaggio matkusti Sisiliaan, jossa hänen vanha ystävänsä Mario Minniti asui perheensä kanssa Syrakusassa. Caravaggio sai Syrakusassa ja Messinassa arvovaltaisia ja hyvin maksettuja tilauksia, mutta hän lähti Sisiliasta vain yhdeksän kuukauden oleskelun jälkeen. Hän palasi Napoliin Colonnojen luokse. Napolissa Caravaggion kimppuun hyökättiin ja hänen kasvonsa haavoittuivat. Hän maalasi Salome Johannes Kastajan pää käsissään ja lähetti sen de Vignacourtille anteeksipyynnöksi, jotta hän voisi palata Maltalle. Caravaggio maalasi teoksen Pyhä Franciskus meditoi, joka on Carpineto Romanon Pyhän Pietarin kirkossa. Kopio maalauksesta on Chiesa di Santa Maria Immacolata a via Veneton kirkossa Roomassa. Sitä luultiin aiemmin Caravaggion maalaukseksi, mutta teosten restauroinnissa se paljastui kopioksi, jonka tekijä on oletettavasti Bartolomeo Manfredi.
Caravaggio maalasi Daavid ja Goljatin pään kardinaali Scipione Borgheselle, joka oli paavi Paavali V:n sukulaispoika. Borghese oli Euroopan suurimpia taiteenkerääjiä, joka keräsi Caravaggion töiden lisäksi Tizianin, Rafaelin ja Gian Lorenzo Berninin teoksia. Caravaggio toivoi Borghesen kautta Paavali V:n kutsuvan hänet takaisin Roomaan. Vuonna 1610 hän sai tietää, että hänelle Roomassa langetettu kuolemantuomio oli kumottu. Hänen viimeiseksi maalauksekseen jäi Pyhän Ursulan marttyyrikuolema. Caravaggio aikoi palata Roomaan, mutta hän kuoli kuumeeseen kesken matkan Porto Ercolessa Toscanassa.
Vuonna 2010 tutkijat löysivät Caravaggion luut, jotka tunnistettiin DNA-kartoituksella ja hiiliajoituksella.
Jälkimaine
Caravaggion Matteus-aiheiset maalaukset Contarelli-kappelissa innoittivat uraansa aloittavia roomalaisia taidemaalareita. Ensimmäisiä Caravaggion seuraajia olivat Orazio Gentileschi ja Giovanni Baglione. Gentileschi oli Caravaggioa vanhempi, mutta hän päätyi Englannin kuningas Kaarle I:n hovimaalariksi. Hänen tyttärestään Artemisia Gentileschista tuli yksi ensimmäisistä naispuolisista taidemaalareista, jotka maalasivat historiallisia ja uskonnollisia maalauksia ajalla, jolloin niiden kaltaisten herooisten teemojen katsottiin olevan naisten ulottumattomissa. Sen sijaan Baglionea Caravaggio syytti maalaustensa tyylin ja aiheiden plagioinnista. Vuonna 1603 Baglione haastoi Caravaggion kunnianloukkauksesta oikeudenkäyntiin, jossa Caravaggio todettiin syylliseksi ja vangittiin kahdeksi viikoksi. Caravaggion kuoltua Baglione kuitenkin kirjoitti hänen ensimmäisen elämäkertansa. Myöhemmin Caravaggioa seurasivat Carlo Saraceni, Bartolomeo Manfredi ja Orazio Borgianni. Napolissa Caravaggio innoitti Battistello Caraccioloa ja Carlo Sellitoa. Caravaggion teoksista ottivat oppia myös 1620-luvulla Utrechtin alankomaalaiset taidemaalarit, mukaan lukien Hendrick ter Bruggen, Gerard van Honthorst, Andries Both ja Dirck van Baburen.
Italialainen taidehistorioitsija Roberto Longhi piti Caravaggioa yhtenä suurimmissa länsimaalaisista taidemaalareista. Hän kirjoitti Caravaggion perinnöstä: "Ribera, Vermeer, La Tour ja Rembrandt eivät olisi olleet olemassa ilman häntä. Ja Delacroix’n, Courbet’n ja Manet’n taide olisi ollut tyystin erilaista."
Caravaggio ja Suomi
Taidemaalari Antero Kahila on maalannut rekonstruktion Caravaggion maalauksesta Pyhä Matteus ja enkeli. Alkuperäisteos tuhoutui toisen maailmansota aikana, kun liittoutuneiden ilmapommitus Berliiniin sytytti tulipalon Bode-museossa (silloinen Kaiser-Friedrich-museo). Mustavalkoisten valokuvien ja taustatutkimusten perusteella toteutettu rekonstruktio valmistui vuonna 2008. Se oli esillä Sinebrychoffin taidemuseon näyttelyssä, jossa oli mukana työhön liittyvää materiaalia.
Faramund
pienoiskuva|Faramund, piirros 1500-luvulta. Faramund tai Pharamond (kuollut noin 426) oli frankkien herttua, joka Liber Historiae Francorum -kronikan mukaan on saattanut olla merovingien hallitsijasuvun perustajan Clodion isä. Ei ole kuitenkaan pitäviä todisteita siitä, että Faramund olisi ollut todellinen historiallinen henkilö.
Bruce Reitherman
thumb|Bruce Reitherman vuonna 2007. Bruce Phillip Reitherman (s. 15. syyskuuta 1955) on yhdysvaltalainen elokuvaaja. Hän syntyi Burbankissa, Kaliforniassa, ohjaaja Wolfgang Reithermanin poikana.
Reitherman lainasi muun muassa ääntään Mowglille Viidakkokirjassa (1967) ja Risto Reippaalle Nalle Puhissa (1977).
Diana-luokka (partioalus)
Diana-luokka on Tanskan kuninkaallisen laivaston kuuden partioveneen muodostama alusluokka, jonka alukset on otettu palvelukseen 2007-2009.
Frances O’Connor
Frances O’Connor voi tarkoittaa seuraavia:
Kings of Leon
Kings of Leon on yhdysvaltalainen rockyhtye, joka perustettiin vuonna 1999. Kolmen veljeksen ja näiden serkun muodostama yhtye on lähtöisin Tennesseestä. Vaikutteita he ovat keränneet muun muassa southern rockista, indie rockista sekä bluesin tyylisuunnista. Yhtyeen kolmea ensimmäistä albumia on ylistetty varsinkin Euroopassa.
Cisek
Cisek on maalaiskunta Kędzierzyn-Koźlen piirikunnassa Puolassa. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 5 593.
Kylät Cisekin kunnassa ovat Błażejowice, Cisek, Dzielnica, Kobylice, Landzmierz, Łany, Miejsce Odrzańskie, Nieznaszyn, Podlesie, Przewóz, Proszowice, Roszowcki Las, Stablów sekä Sukowice. Se rajautuu Bierawan, Kuźnia Raciborskan, Polska Cerekiewin, Reńska Wieśin ja Rudnikin kuntiin ja Kędzierzyn-Koźlen kaupunkiin. Cisekin pinta-alasta noin 89 prosenttia on maatalousmaata ja noin yksi prosentti metsää.
250px|vasen|pienoiskuva|Kunnan väestöpyramidi 2014. Vuoden 2019 lopussa 51,8 prosenttia Cisekin asukkaista oli naispuolisia ja 48,2 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 15,6 prosenttia kunnan väestöstä, työikäiset 63,5 prosenttia ja eläkeikäiset 20,9 prosenttia väestön keski-iän ollessa 42,7 vuotta. Vuonna 2019 Cisekin kunnassa syntyi 57 lasta. Puolan vuoden 2011 väestönlaskennassa kunnan väestöstä 30,9 prosenttia oli saksalaisia.
Masennus (tunne)
pienoiskuva|Masentunut mies sateessa. Englantilainen puupiirros vuodelta [[1869.]] Masentuneisuus tai alakulo on mieliala, johon liittyvät tunteet apaattisuudesta, innottomuudesta, toivottomuudesta, surumielisyydestä ja muista alavireisistä mielentiloista. Pitkäkestoinen ja erityisen voimakas masentunut mieliala on keskeinen oire useissa eri mielialahäiriöissä, kuten kliinisessä masennuksessa, kaksisuuntaisessa mielialahäiriössä ja dystymiassa. Lääketieteellisiin mielialahäiriöihin liittyy kuitenkin aina myös muita oireita, ja suurimmalla osalla ihmisistä alakulo ei missään vaiheessa pahene kliiniseksi masennustilaksi.
Espinho
Espinho on kaupunki Aveiron piirissä, Portugalissa. Sen pinta-ala on 21 neliökilometriä ja asukasluku noin 31 800. Kaupungin pormestari on Pinto Moreira.
Masennus (tunne)
Alakuloisuutta voi aiheuttaa mikä tahansa elämää mullistava tekijä, kuten läheisen sairastuminen tai kuolema, parisuhteen päättyminen, työttömäksi joutuminen, kodin menettäminen tai esimerkiksi liiallinen päihteiden käyttö. Mieliala lähtee tavallisesti kohoamaan, kun tapahtumasta on kulunut aikaa ja ihminen on alkanut toipumaan siitä.
Tavallinen liikunta, kuten kävely, ja normaalin päivärytmin säilyttäminen voivat auttaa masentuneen mielentilan kohentamisessa. Myös toisten ihmisten seuraan hakeutuminen ja asiasta keskustelu usein parantavat alakuloisen henkilön mielialaa.
Bombay (elokuva)
Bombay on vuonna 1995 ensi-iltansa saanut Mani Ratnamin kirjoittama ja ohjaama intialainen tamilinkielinen romanttinen draamaelokuva, pääosissa Arvind Swamy ja Manisha Koirala. Elokuva kertoo eri uskontojen välisestä perheestä Bombayssa ennen Bombayn mellakoita ja niiden aikana, jotka tapahtuivat joulukuun 1992 ja tammikuun 1993 välillä sen jälkeen, kun Babri Masjidin purkaminen johti uskonnollisiin jännitteisiin hindu- ja muslimiyhteisöjen välillä. Se on toinen Ratnamin elokuvatrilogiassa, joka kuvaa ihmissuhteita Intian politiikan taustalla, mukaan lukien elokuvat Roja (1992) ja Dil Se (1998). Elokuva dubattiin hindiksi, teluguksi ja malajalamiksi samalla nimellä.
Elokuvasta tuli lopulta yksi tamilielokuvien eniten tuottaneista elokuvista, ja se otettiin hyvin vastaan sekä kriittisesti että kaupallisesti, ja se esitettiin monilla kansainvälisillä elokuvajuhlilla, mukaan lukien Philadelphian elokuvajuhlat vuonna 1996. Elokuvan soundtrack ansaitsi säveltäjä A. R. Rahmanille neljännen peräkkäisen parhaan tamilimusiikin Filmfare Awards South -palkinnon, ja sitä pidetään yhtenä Intian kaikkien aikojen parhaista soundtrackeista. Elokuva kuitenkin aiheutti huomattavia kiistoja julkaisunsa aikaan Intiassa ja ulkomailla, koska se kuvasi uskontojen välistä suhdetta muslimitytön ja hindumiehen välillä. Elokuva kiellettiin Singaporessa ja Malesiassa julkaisun jälkeen. Kaksi kotitekoista pommia heitettiin ohjaaja Mani Ratnamin taloon, joka joutui sairaalaan sirpaleiden haavoittamana. Poliisi syytti islamilaisia ääriliikkeitä hyökkäyksestä.
Elokuva voitti useita palkintoja sekä kotimaassaan että kansainvälisesti.
Aimo Eerola
Aimo Eerola (25. maaliskuuta 1913 Kärkölä – 3. elokuuta 2007 Kuopio) oli suomalainen insinööri ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.
Eerolan vanhemmat olivat maanviljelijä Kaarle Oskari Eerola ja Aleksandra (Sandra) Eerola ja puoliso vuodesta 1940 Anja Aallotar Leppänen (k. 1976). Eerola tuli ylioppilaaksi Lahden yhteiskoulusta 1932 ja valmistui diplomi-insinööriksi 1938 Teknillisestä korkeakoulusta. Hän oli valmistuttuaan apulaisinsinööri Suomen Sähkölaitosyhdistyksessä. Eerola osallistui talvisotaan ja jatkosotaan tykistöupseerina. Talvisodan jälkeen 1940–1941 hän toimi Outokummun kaivoksen sähköinsinöörinä ja jatkosodan jälkeen 1944–1947 kuparitehtaan sähkö- ja koneinsinöörinä ja suunnittelutoimiston esimiehenä Harjavallassa.
Savon Voiman toimitusjohtaja Eerola oli vuodesta 1947 aina vuoteen 1978 asti, jolloin hän jäi tehtävästä eläkkeelle. Eerolan johtajakauden alkaessa Pohjois-Savo oli vähiten sähköistetty maakunta Suomessa, hänen jäädessään eläkkeelle sekä Pohjois-Savo että Keski-Savo olivat käytännössä kokonaan sähköistettyjä. Eerolan johtama Savon Voima paitsi toteutti toiminta-alueelleen kattavan sähkönjakeluverkoston, myös hankki ja rakennutti omia vesivoimaloita. Eerola oli lisäksi perustamassa jo 1963 tietotekniikkayritys Tietosavoa ja toimi pitkään yhtiön hallituksen puheenjohtajana. Hän edisti myös kaukolämmön saamista Savon Voiman toiminta-alueen alueen taajamissa 1970-luvulta lähtien. Teollisuusneuvoksen arvonimen 1972 saaneella Eerolalla oli useita luottamustoimia, kuten Pohjois-Savon teollistamistoimikunnan puheenjohtajuus, Suomen Sähkölaitosyhdistyksen hallitus- ja valtuuskuntatyö, asiantuntijatehtävät sähköalan komiteoissa sekä pienteollisuuden järjestötoiminta. Sotilasarvoltaan Eerola oli reservin majuri (1968).
Simetryni
Simetryni (C8H15SN5) on triatsiinijohdannaisiin kuuluva heterosyklinen ja aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään Aasiassa rikkaruohomyrkkynä.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Huoneenlämpötilassa simetryni on väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee vähäisessä määrin veteen ja hyvin moniin orgaanisiin liuottimiin kuten metanoliin, asetoniin ja tolueeniin. Simetryni estää kasvien fotosynteesiä. Se sitoutuu plastokinoniin sitoutuvaan proteiiniin, minkä seurauksena katkeava elektronin kuljetus haittaa osana fotosynteesiä olevan fotosysteemi II:n toimintaa.
Simetryniä valmistetaan simatsiinin ja metaanitiolin välisellä reaktiolla. Simetryniä käytetään rikkaruohomyrkkynä riisi-, puuvilla-, maissi-, vehnä- ja soijapapuviljelmillä. Se levitetään rakeina. Yhdiste on hyväksytty käytettäväksi esimerkiksi Intiassa. Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen alueella sitä ei ole hyväksytty käytettäväksi rikkaruohomyrkkynä.
Simetryni on vain vähäisessä määrin myrkyllinen aine, joka ärsyttää silmiä, ihoa ja hengitysteitä. Sen akuutti LD50-arvo rotilla suun kautta annosteltuna on 750–1 195 mg/kg.
Hometown Cha-Cha-Cha
Hometown Cha-Cha-Cha on televisioyhtiö tvN:n esittämä eteläkorealainen draamasarja. Sen päärooleissa ovat Shin Min-a, Kim Seon-h ja Lee Sang-yi.
Suomessa sarja alkoi samanaikaisesti Netflixissä.
Goro (Mortal Kombat)
Hahmon elämäkerta
Goro on yli 2000-vuotias shokan-lajin prinssi. Hän tapasi Shang Tsungin, joka alkoi kouluttaa häntä Goron suostuttua osallistumaan Mortal Kombat -turnaukseen.
Gorosta tuli Mortal Kombat-turnauksen suurmestari hänen voitettuaan Suuren Kung Laon. 500 vuoden ajan Goro pysyi voittamattomana ja auttoi Shang Tsungia tehtävässään valloittaa Earthrealm Shao Kahnille. Kymmenennessä Mortal Kombat turnauksessa hän sai kuitenkin vastaansa Liu Kangin, joka voitti Goron. Hieman myöhemmin, Goro katosi taisteltuaan Kanon, Johnny Cagen ja Sonya Bladen kanssa. Hänen uskottiin kuolleen, mutta ilmeisesti hän palasi takaisin omaan valtakuntaansa.
Gorolla ei ollut aikeita kostaa Liu Kangille häviötään ja hän alkoi kiinnostua oman lajinsa ongelmista liittyen shokanien sotaan kentaureita vastaan. Prinsessa Kitana onnistui kuitenkin aloittamaan rauhanneuvottelut, jotka keskeytyivät Kung Laon saapuessa vaatimaan ottelua esi-isänsä tappajaa vastaan. Tämä shaolinmunkki iski kostoksi Goron rintaan arven. Loppujen lopuksi kaksikko kuitenkin sopi riitansa. Kun Shinnok ja hänen legioonansa hävisivät sodan Edeniassa, Goro ja shokanit päättivät liittoutua edenialaisten kanssa.
Vuoden 2011 Mortal Kombat-pelissä Goro kohtaa Liu Kangin maanalaisessa kammiossaan, mutta häviää tälle taistelussa. Myöhemmin Goro nähtiin yhdessä Sheevan kanssa Shao Kahnin valtaistuimen lähellä antamassa Shao Kahnille Ying Yangin sinetin, jonka Kahn tutkii ja antaa Gorolle takaisin. Myöhemmin Goro kohtasi Liu Kangin Pahuuden Tornissa ja yritti haastaa hänet, mutta joutui taistelemaan Kung Laoa vastaan häviten taistelun. Goro kertoi heille Kitanan sijainnin, mutta Liu Kang tainnutti Goron tämän kerrottua Kitanan joutuvan teloitetuksi. Myöhemmin Goro vartioi Earthrealmin vankeja yhdessä Kintaron ja Kanon kanssa. Cyber Sub-Zero jäädytti heidät, mutta Goro ja Kintaro vapautuivat jäästä ja Cyber Sub-Zero kukisti heidät taistelussa. Goron kohtalo Shao Kahnin kukistumisen jälkeen jäi tuntemattomaksi.
Goro esiintyy Mortal Kombat X-pelissä ladattavana bonushahmona. Mortal Kombat X-peliin perustuvassa sarjakuvassa paljastettiin Goron avustaneen Shao Kahnia Kotal Kahnin Osh-Tekk lajitoverien tappamisessa. Goro oli osallistunut myös D'Vorahin kotisaaren valtaukseen. Myöhemmin Goro oli liittoutunut Mileenan ja Reikon kanssa ja Goro oli Rainin ja Reikon avustuksella tappanut Kotalin isän Kotal K'etzin. Kotal oli myöhemmin kukistanut Goron taistelussa ja katkaissut miekallaan tämän kädet, mutta oli jättänyt Goron eloon. Goro oli tämän seurauksena menettänyt mahdollisuutensa tulla shokanien seuraavaksi hallitsijaksi ja Sheeva valittiin shokanien kuningattareksi Kotalin tapettua Goron isän Gorbakin. Häpäistynä ja nöyryytettynä Goro lähti maanpakoon yrittäen löytää itselleen Onagan kyvyn kasvattaa menettämänsä raajat takaisin. Goro liittoutui myöhemmin Daegonin kanssa ja auttoi tätä vangitsemaan Kenshin.
Mortal Kombat 11-pelissä Goron ruumiin voi löytää kryptasta Shang Tsungin saarelta Goron kammiosta, mikä viittaa Goron kuolleen ennen pelin tapahtumia.
Goro esiintyi vuoden 1995 Mortal Kombat-elokuvassa, jossa Johnny Cage kukisti hänet. Animaatioelokuvassa Mortal Kombat Legends: Scorpion's Revenge Goro taisteli Jaxia vastaan ja voitti tämän repimällä irti tämän kädet. Myöhemmin Raiden esti Goroa tappamasta Jaxia. Myöhemmin Goro taisteli Liu Kangia vastaan ja oli tappamaisillaan tämän, kunnes Scorpion tappoi Goron repimällä tämän pään irti Kunainsa avulla. Vuoden 2021 Mortal Kombat -elokuvassa Goro nähtiin Shang Tsungin kätyrinä. Goro hyökkäsi Cole Youngin ja tämän perheen kimppuun ja taistelun aikana Cole onnistui herättämään omat erikoiskykynsä ja tappoi Goron taistelussa.
Peter Van Merksteijn sr.
Peter Van Merksteijn Sr. (s. 10. kesäkuuta 1956) on alankomaalainen ralliautoilija ja Peter Van Merksteijn Jr:n isä. Hän kilpaili Le Mansin 24 tunnin ajossa vuosina 2004, 2005 ja 2008 voittaen oman luokkansa vuonna 2008 ja sijoittuen kymmenenneksi itse kilpailussa. Hän debytoi WRC-sarjassa vuonna 2007 omassa Van Merksteijn Motorsport -tallissaan Saksan rallissa, jossa hänen sijoituksensa oli vaatimaton 40. Vuosina 2008–2011 hän ajoi yksittäisiä kilpailuja WRC-sarjassa parhaana sijoituksenaan 20. sija Norjan rallista.
Rallin MM-sarjan tulokset
(Tulosselitteet)
Imidatsolidinyyliurea
Imidatsolidinyyliurea (C11H16N8O8) on heterosyklinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää säilöntäaineena kosmetiikassa.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Huoneenlämpötilassa imidatsolidinyyliurea on valkoista kiteistä ainetta. Se liukenee veteen ja alkoholeihin, mutta ei muihin orgaanisiin liuottimiin. Imidatsolidinyyliurea estää bakteerien kasvua, mikä johtuu sekä itse imidatsolidinyyliureasta että sen hajoamisessa muodostuvasta formaldehydistä. Yhdiste tehoaa sekä grampositiivisiin että gramnegatiivisiin bakteereihin sekä eräisiin homeisiin. Imidatsolidinyyliurea voi aiheuttaa ihon herkistymistä ja kosketusallergiaa.
Imidatsolidinyyliureaa valmistetaan allantoiinin ja formaldehydin välisellä reaktiolla emäksisissä olosuhteissa. Reaktiossa muodostuu myös diatsolidinyyliureaa ja muita allantoiinin ja formaldehydin kondensaatiotuotteita.
Alexandra Araujo
Alexandra Araujo (s. 13. heinäkuuta 1972 Rio de Janeiro, Brasilia) on brasilialaissyntyinen, nykyisin italialainen vesipalloilija. Hän kuului olympiakultaa voittaneeseen Italian joukkueeseen Ateenassa 2004. Hän pelasi keskikenttäpelaajan paikalla.
John Landeryou
John Charles Landeryou (2. huhtikuuta 1905 – 26. heinäkuuta 1982) oli kanadalainen poliitikko. Hän istui vuosina 1935–1940 liittovaltion parlamentin jäsenenä Social Credit -puolueesta.
Alexandra Araujo
Araujo on joukkueineen voittanut myös kultaa kaksissa MM-kisoissa (Perth 1998, Fukuoka 2001) ja hopeaa Barcelonasta 2003. Euroopan-mestaruuden hän joukkueineen on voittanut kolme kertaa (1997, 1999, 2003) ja sijoittunut kerran hopealle (2001).
John Landeryou
Albertan lakiasäätävän kokouksen jäsenenä Landeryou oli vuosina 1944–1971 Lethbridgen vaalipiiristä. Hän tuli tunnetuksi eläkeoikeuksien puolestapuhujana. Hän on myös bridgen taitaja.
Alexandra Araujo
Araujo on 175 cm pitkä.
Glukagoni
Glukagoni on peptidihormoni, joka säätelee sokeriaineenvaihduntaa. Sitä erittyy haiman Langerhansin saarekkeiden alfasoluista (Α-solut) koko eliniän ajan. Glukagoni on insuliinin vastavaikuttaja. Kun verensokeri on alhaalla, glukagoni lisää glukoosia vereen. Veren glukoosipitoisuus puolestaan stimuloi insuliinin eritystä yhdessä ruoansulatuskanavan entsyymien (GIP) kanssa.
Sairaalloisen korkea glukagonintuotanto voi johtua esimerkiksi glukagonoomasta.
Glukagonia voidaan käyttää vastamyrkkynä beetasalpaajan aiheuttaman myrkytyksen hoidossa.
Fink
Fink on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Bouaké
Bouaké (tai Bwake) on Norsunluurannikon toiseksi suurin kaupunki. Se on suurin kaupunki Vallée du Bandaman alueella. Vuonna 2005 virallinen arvio kaupungin väkiluvusta oli 573 000 henkeä, vuoden 2010 arvio on 659 233 henkeä.
Kaupunki on baoulén kieltä puhuvien keskus, ja se tunnetaan käsitöistä. Kaupungin väkiluku on kasvanut huomattavasti 1970-luvulta lähtien Kossoujärven rakentamisen jälkeen.
Maantiede
Bouaké sijaitsee maan keskiosissa noin 50 kilometriä maan suurimmalta järveltä Kossoujärveltä koilliseen. Rannikolle on matkaa noin 350 kilometriä ja pääkaupunki Yamoussoukroon noin 100 kilometriä.
Historia
Bouaké perustettiin Ranskan armeijan kasarmina 1899. Hallinnollisia elimiä kaupungissa on ollut vuodesta 1914 lähtien.
Sisällissodan aikana vuonna 2002 presidentti Laurent Gbagbo syrjäyttämisen epäonnistuttua, Guillaume Soron johtamat kapinallisjoukot ottivat kaupungin hallintaansa. 4. marraskuuta 2004 valtiolliset joukot tekivät rynnäkön alueelle. Rauhansopimus tehtiin vuonna 2007 jolloin Soro nousi valtaan. Bouake käytännössä on kahtiajakautuneen maan pohjoisosan pääkaupunki. Kaupungissa on ollut Ranskan ja YK:n rauhanturvaajia valvomassa tulitaukoa hallituksen johtaman etelän ja pohjoisen kapinallisten välillä.
Talous
Bouakén talous perustuu pääasiassa puuvillan tuotantoon. Lisäksi tupakalla, rakennusmateriaaleilla ja tekstiileillä on merkittävä vaikutus alueen taloudelle. Kultaa, elohopeaa ja mangaania on löydetty lähistöltä.
Esa Hukkanen
Esa Juhani Hukkanen (s. 25. helmikuuta 1963 Lahti ) on suomalainen nyrkkeilijä ja nyrkkeilyvalmentaja.
Hukkanen sai pronssia junioreiden EM-kilpailujen 71 kg:n sarjassa Schwerinissä 1982. Ensimmäisissä aikuisten arvokisoissaan, Budapestin EM-kilpailuissa 1985 hän karsiutui 71-kiloisten ensimmäisellä kierroksella. Hän hävisi ensimmäisen ottelunsa myös seuraavan vuoden Renon MM-kilpailujen 75 kg:n sarjassa.
Hukkanen sai pronssia Torinon 1987 EM-kilpailujen 75 kg:n sarjassa. Hän voitti puolivälieräottelussa ruotsalaisen Peter Mokrickin tuomariäänin 4–1, mutta hävisi välieräkamppailussa Puolan Henryk Petrichille 0–5. Soulin olympialaisissa 1988 hän voitti samassa painoluokassa yhden ottelun selviytyen 16 parhaan joukkoon.
Hukkanen voitti 75-kiloisten Pohjoismaiden-mestaruuden 1986. SM-kilpailuissa hän voitti kultaa 71 kg:n painoluokassa 1984 ja 1985 sekä 75 kg:n sarjassa 1986, 1987 ja 1988. Lisäksi hän sai 71-kiloisissa SM-hopeaa 1983 ja pronssia 1982. Seuratasolla hän edusti Lahden Kalevaa. Aktiiviuransa jälkeen Hukkanen on toiminut valmennustehtävissä. Hän toimi Suomen Nyrkkeilyliiton päävalmentajana 2001–2004. Hänen valmennettaviinsa kuuluu poikansa Ville Hukkanen.
Sainte-Brigitte
Sainte-Brigitte on kunta läntisessä Ranskassa Morbihanin departementissa Bretagnen alueella. Se sijaitsee Blavetjoen varrella, noin 20 kilometriä Pontivyn kaupungista luoteeseen.
Blavetjoen eteläpuolella on laaja 3000 hehtaarin Quénécanin metsä, josta suuri osa sijaitsee Sainte-Brigitten kunnan alueella. Metsän keskellä on 1700- ja 1800-luvuilla toiminut raudan- ja teräksen tuotantotehdas Les Forges des Salles. Alue on nykyään museoitu, ja siellä voi tutustua työntekijöiden asuntoihin, johtajan taloon ja takomoon. Aikanaan kylässä asui 150 asukasta.
Disco (Pet Shop Boys)
Disco on Pet Shop Boysin remix-albumi, joka valittiin Pleasen seuraajaksi vuonna 1986. Se sisälsi Pleaselta hittibiisejä, ja pari b-puolen mixausta. Se ei päässyt korkeille listasijoille, koska se ei ollut virallinen albumi.
Israelin itsenäisyysjulistus
Israelin itsenäisyysjulistus, virallisesti julistus Israelin valtion perustamisesta (‎), tarkoittaa nykyisen Israelin valtion julistautumista itsenäiseksi. Itsenäisyysjulistuksen luki 14. toukokuuta 1948 David Ben-Gurion, joka oli Maailman Sionistijärjestön johtaja, Palestiinan juutalaisen viraston puheenjohtaja ja pian tuon jälkeen 25. toukokuuta alkaen Israelin ensimmäinen pääministeri.
Itsenäisyysjulistusta juhlitaan vuosittain Israelissa kansallisena juhlapäivänä jom ha'atsma'utina (hepr. ‏יום העצמאות‎), jota vietetään ijar-kuun viidentenä päivänä heti kaatuneiden muistopäivän (jom hazikaron) päätyttyä.
Ned Fenlon
Edward "Ned" Fenlon (s. 7. lokakuuta 1903 – 19. syyskuuta 2010) oli yhdysvaltalainen poliitikko. Hän syntyi Michiganissa ja istui osavaltionsa lakiasäätävässä elimessä vuosina 1933–1938.
Lakimieskoulutuksen saanut Fenlon toimi myös Michiganin piirituomarina vuosina 1951–1974. Hän tuki Mackinac Bridgen avaamista.
Annalankangas
Annalankangas on Oulussa Haukiputaan kirkonkylän eteläpuolella vanhan nelostien varrella sijaitseva teollisuusalue. Alue levittäytyy länteen ja pohjoiseen Haukiputaantien ja Annalankankaantien risteyksestä. Teollisuuslaitokset sijaitsevat kauempana Haukiputaantieltä. Kauppojen kiinteistöt sijaitsevat lähempänä vanhaa valtatietä. Annalankankaalla sijaitsevat teollisuuden ja kauppojen kiinteistöjen lisäksi myös jäähalli ja Säästökuoppa.
Lord British
Lord Cantabrigian British on Richard Garriottin luoma pelihahmo ja Ultima-pelien päähenkilö. Lord British on Ultima-peleissä esiintyvä Britannian hallitsija yhdessä kilpailijansa Lord Blackthornin kanssa. Garriotin mukaan Lord British saapui Sosarian maakuntaan Moongaten kautta. Lord British kukisti taistelussa velho Mondainin ja karkotti hänet. Palkinnoksi kansa valitsi Lord Britishin hallitsemaan Britanniaa. Lord British asuu peleissä linnassaan ja voi tarjota pelaajalle tehtäviä ja palkinnoksi tehtävien suorittamisesta hän voi palkita pelaajan rahalla tai parannusloitsuilla.
Surmaaminen
Lord British tunnetaan voittamattomuudestaan sillä hänellä on jatkuvasti yllään haavoittumattomuusloitsu, joka estää häntä kuolemasta. Kuitenkin Ultima Online pelissä sattuneen beta-testin aikana Lord British oli kuninkaallisella vierailullaan pelimaailmassa mutta palvelimen uudelleenkäynnistyksen aikana hänen haavoittumattomuutensa kytkeytyi pois päältä jolloin Rainz niminen pelaaja onnistui surmaamaan Lord Britishin fire-field tuliloitsulla. Tämän jälkeen Richard Garriott antoi Rainzille porttikiellon betaan. Myöhemmin selvisi että muissakin Ultima-peleissä on "porsaanreikä", jonka avulla pelaaja voi tappaa Lord Britishin. Ultima III pelissä pelaaja voi houkutella Lord Britishin satamalaiturille ja ampua häntä tykillä. Ultima VII pelissä pelaaja voi houkutella Lord Britishin linnan portille ja pudottaa kultaisen laatan hänen päähänsä. Ultima IX pelissä pelaaja voi valmistaa myrkytettyä leipää ja viedä sen Lord Britishin linnaan ja vaihtaa sen Britishin perusruoan tilalle, jolloin Lord British syö sen.
Albin Wickman
Matts Albin Wickman (29. tammikuuta 1896 Yhdysvallat – 23. elokuuta 1971 Teerijärvi) oli suomalainen kansanedustaja, saarnaaja ja sosiaalineuvos.
Albin Wickmanin vanhemmat olivat maanviljelijä Matts Adolf Wickman ja Emma Maria Koski. Wickman kävi kansanopistoa ja suoritti saarnalupatutkinnon 1921. Hän työskenteli rautateillä, maanviljelijänä kotitilallaan Teerijärvellä vuoteen 1921, Kyrkans Ungdom -liiton saarnaajana vuodesta 1921, lautamiehenä sekä Människovännen- ja Kyrkans Ungdom -lehtien toimituksen jäsenenä.
Wickman valittiin eduskuntaan ruotsalaisen kansanpuolueen edustajaksi Vaasan läänin pohjoisesta vaalipiiristä vuosiksi 1933–1958 ja Vaasan läänin vaalipiiristä vuosiksi 1962–1966. Hän toimi myös Teerijärven kunnanvaltuuston puheenjohtajana, Suomen YK-valtuuskunnassa, presidentin valitsijamiehenä 1950 ja 1956 sekä useissa muissa luottamustehtävissä. Wickmanille myönnettiin sosiaalineuvoksen arvonimi 1956.
Dongit
Dongit ovat yksi Kiinan virallisesti tunnustamista 55 etnisestä vähemmistöryhmästä. Vuoden 2000 väestönlaskennan mukaan heitä oli yhteensä 2 960 293, ja he asuvat pääasiassa Guizhoun ja Hunanin provinsseissa sekä Guangxin autonomisella alueella. Dongin kieli kuuluu thailaisiin kieliin.
Historia
230px|thumb|vasen|Donginainen perinteisessä asussa. Dongin ja zhuangin kielien samankaltaisuuksien perusteella on päätelty, että molemmat ryhmät polveutuvat samasta kantaryhmästä. Kokonaan omana ryhmänään dongit ilmaantuivat historiankirjoihin 900-luvulla Song-dynastian aikana. Nykyisille alueilleen he muuttivat 1200-luvulla mongolien hyökkäyksien sinne ajamana. Kiinan kommunistihallinto loi pyrkiessään parantamaan valtion suhteita suurempiin vähemmistöihin dongille vuonna 1958 latinalaisiin aakkosiin perustuneen kirjaimiston, mutta sen käyttö jäi vähäiseksi. Dongit ovat pohjoisimmilla asuinalueillaan sekoittuneet voimakkaasti han-kiinalaisiin, kun taas etelässä he ovat säilyttäneet omaleimaisuutensa paremmin.
Kulttuuri
250px|thumb|Dongien rakentama silta. Vaikka osa dongien asutuksista ylittääkin useamman tuhannen asukkaan rajan, suurin osa heistä asuu parinkymmenen talon kylissä. Talot ovat tavallisesti kaksikerroksisia yläkerroksen toimiessa perheen asuinalueena. Alakerros toimii puolestaan varastona esimerkiksi polttopuulle sekä karjan suojana. Talojen ohella tavallisia dongien rakennelmia ovat kivestä rakennetut ja tiilikatoin katetut sillat. Dongit ovat maanviljelijöitä, ja he kasvattavat esimerkiksi tupakkaa ja puuvillaa, jota myydään muualle muiden tuotteiden vastineeksi. Omaan käyttöönsä he kasvattavat myös vehnää, maissia ja riisiä. Dongit viljelevät tavallisesti vuoristolaaksoja, kun taas ylempiä rinteitä viljelevät samoilla alueilla miaot.
Suurin osa dongeista harjoittaa edelleen perinteistä animistista uskontoaan. Kiinan hallinto pyrki kitkemään perinteisen uskon harjoituksen kulttuurivallankumouksen aikana, mutta sen päätyttyä uskonnon harjoittamista jatkettiin edelleen.
The Nights of Iguana
The Nights of Iguana oli helsinkiläinen Poko Rekordsille levyttänyt rockyhtye. Yhtyeen perustivat Pin Upsin hajottua Delay (Dile Kolanen) ja Floyd Superstar. Yhtyeen suurin hitti oli "Dry Nancy". The Nights of Iguana julkaisi kaksi albumia, The Gift ja Grapefruit Tree. Molemmat albumit valittiin Rumbassa vuoden levyksi. The Nights of Iguanasta tuli yksi niistä 1980-luvun suomalaisista rockyhtyeistä, joiden mahdollisella "maailmanvalloituksella" musiikkilehdistö spekuloi.