cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Radikaalinen Kansanpuolue
Totuuden Torvi
Radikaalisen Kansanpuolueen rahoitus hoitui Hentusen taskuista ja etenkin taloudellisesti menestyneeltä Totuuden Torvelta.
Vaalit
Tammikuussa 1945 Radikaalinen Kansanpuolue alkoi valmistautua maaliskuun eduskuntavaaleihin. Puolue tarjosi vaaliliittoa kansandemokraateille ja kuutosille. Nämä kuitenkin kieltäytyivät ja puolue lähti vaaleihin yksin. Tarkoituksen oli osallistua vaaleihin ympäri maata, mutta lopulta puolueella oli listoja ainoastaan Uudellamaalla. Hämeen pohjoisessa vaalipiirissä kaikki radikaalien ehdokaslistat hylättiin niiden papereihin sisältyneiden virheiden takia. Puoluetta ei päästetty muiden tavoin esiintymään radioon.
Vuonna 1947 radikaalit osallistuivat kunnallisvaaleihin Helsingissä kuuden valitsijayhdistyksen voimin. Vaaliohjelmassa korostettiin varsinkin erilaisia rakennushankkeita, ja kampanjassa hyökättiin kommunisteja vastaan. Hentunen nousi valtuustoon.
Vuoden 1948 eduskuntavaaleissa puolueen kampanjaa leimasivat sisäiset riidat. Vaaleihin osallistui kaksi kilpailevaa radikaalipuoluetta. Hentusen radikaaleilla oli listoja kuudessa (Häme et. ja -pohj., Kuopio länt., Kymi, Uusimaa, Vaasa it.) ja Toivo Avokarin johtamilla kahdessa (Kymi, Uusimaa) vaalipiirissä. Avokarilaisten neljän ehdokkaan joukossa oli muun muassa Veikko Lavi. Hentuslaisten vaalilause oli: ”Oikeutta kaikille, kommunismia ei kenellekään.” Radikaalit suunnittelivat vaaliliittoja Pienviljelijäin puolueen ja Kristillisen työväenpuolueen kanssa mutta ne jäivät toteutumatta.
Presidentinvaaleissa 1950 Radikaalinen Kansanpuolue kehotti ihmisiä vaaliboikottiin. Sopivia ehdokkaita ei puolueen mielestä ollut tarjolla. Eduskuntavaaleissa 1951 radikaaleilla oli 27 ehdokasta, enemmän kuin koskaan aiemmin. Puolueen listoja oli viidessä vaalipiirissä (Kuopio länt., Kymi, Uusimaa, Vaasan et. ja -it.), ja puheenjohtaja Hentunen oli ehdolla näistä kaikissa.
Puolue vaati vaalilainsäädännön uudistamista siten, että maa muutettaisiin yhdeksi vaalipiiriksi, kansanedustajien lukumäärää vähennettäisiin puolella, edustajakausia rajoitettaisiin kahteen ja vaalikelpoisuusikää nostettaisiin 40 vuoteen.
Uskonnollinen kommunismi
Uskonnollinen kommunismi on uskonnollisiin arvoihin pohjautuva kommunismin muoto. Yleisesti termillä viitataan joihinkin egalitaristisiin uskonnollisiin järjestöihin, jotka harjoittavat yksityisomaisuuden hajauttamista niin, että ne jakautuisivat henkilön tarpeiden mukaan. Vastaavasti jokainen henkilö työskentelisi kykyjensä mukaan. Uskonnollisen kommunismin piiriin kuuluvat myös henkilöt ja ryhmät, jotka kannattavat kommunismin periaatetta mutta liittävät siihen myös uskonnollisuuden perinteisen kommunismin vastaisesti.
Tor Weckström
Tor Verner Weckström, kirjailijanimi Ulf Stenskär (26. kesäkuuta 1919 Turku – 22. toukokuuta 1968 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Uskonnollinen kommunismi
Johtuen marxismin yleisesti uskonnonvastaisesta luonnosta useat uskonnolliset kommunistit vastustavat "kommunismi" -termin käyttöä ja puoltavat esimerkiksi "kommunalismi" -termiä tämän sijaan. Mazdakin, persialaisen uskonpuhdistajan, ajatusten on arvioitu olevan varhaisinta uskonnollista kommunismia.
Tor Weckström
Weckström pääsi ylioppilaaksi 1939 ja hän oli työssä Åbo Underrättelser-lehden toimituksessa vuodesta 1939 alkaen. Hän oli Den aboenska forskaren-aikakauslehden toimittajana ja vastaavana julkaisijana 1945–1949.
Teoksia
Nimellä Tor Weckström: Nimellä Ulf Stenskär:
Seth Östling
Jarl Seth Amatius Östling (4. marraskuuta 1899 Maarianhamina – 2. marraskuuta 1967 Helsinki) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Saga Palmgren-Lindroos
Saga Ingeborg Palmgren-Lindroos (ent. Lindroos-Palmgren, ent. Therman, o.s. Lindroos; 9. marraskuuta 1910 Helsinki – 5. toukokuuta 1968 Pernaja) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Teoksia
Nimellä Saga Palmgren-Lindroos: Nimellä Saga Lindroos-Palmgren: Nimellä Saga Therman:
Marine Aircraft Experimental Establishment
Marine Aircraft Experimental Establishment (MAEE) oli brittiläinen sotilasvoimien kehitys- ja tutkimuslaitos. Se perustettiin 1918 ja sen tehtävänä oli suunnitella, kehittää ja valvoa vesilentokoneita, lentoveneitä ja muita ilma-aluksia. Se lopetti yhteistoimintansa Kuninkaallisten ilmavoimien kanssa 1953 ja jatkoi siviilijärjestönä vuoteen 1958.
Arabian Lawrencena tunnettu T. E. Lawrence työskenteli MAEE:ssa 1930-luvulla.
Runkokynsikäs
Runkokynsikäs (Hypsizygus ulmarius), aiemmin myös runkovalmuska tai kantovalmuska luettu myös sukuihin Pleurotus, (Osterivinokkaat) ja Lyophyllum, (kynsikkäät), on Suomessakin luontaisesti esiintyvä syötävä helttasieni. Lajin taksonomia on aiheuttanut päänvaivaa. Itiöemät esiintyvät elävän lehtipuun rungossa yksittäin ja tuppaina. Laji aiheuttaa valkolahoa.
Kyseessä on helttasieni, jonka lakki on monesti hieman yksipuolinen, jopa yli 20 cm leveä. Keskiosassa on usein marmorimaista pintahalkeilua. Jalka saattaa olla mutkainen. Heltat ovat vaaleat, kolotyviset, valmuskamaiset. Sienen haju on lähinnä hapahko. Käyttöä ruoaksi rajoittaa sienen tapa esiintyä yksittäin tai pieninä kasvustoina.
Runkokynsikäs on lahottajasieni, ja se on suosittu laji sienten kotiviljelyssä. Sieni menestyy ja tuottaa satoa hyvin esimerkiksi ulkona hakkeesta valmistetussa sienipenkissä ja myös sisäkasvatuksessa.
Reijolan mökki
Reijolan mökki eli Reijolan talo on Helsingin kaupungin omistama talo tontilla, jonka Helsingin kaupunki omistaa. Rakennus on suojeltu asemakaavassa merkinnällä sr-2, joka tarkoittaa, että julkisivu on säilytettävä eikä taloa saa siten purkaa.
Talo sijaitsee 1 750 neliömetrin tontilla kalliolla Kivihaassa Hakamäentien ja Hämeenlinnanväylän risteyksessä. Rakennus päätyi Helsingin kaupungille, kun huutokaupassa sen huutanut ei lunastanut huutoaan, ja järjestetyssä uudessa huutokaupassa kaupungin tarjous voitti.
Rakennus on rakennettu vuonna 1919. Talon aiempi omistaja oli Kari Lindholm, joka asui siinä, ja siinä ovat asuneet myös hänen isoisovanhempansa vossikkakuski Alexander Petrell vaimonsa Eva Kustaava Petrellin kanssa. Talon paikalla on ollut jo 1700-luvulla Huopalahden kartanon (Grejus gård ) muonamiehen talo.
Rakennuksesta ja vuokraoikeudesta on aiemmin pyydetty 200  000 euroa.
Kuolleesta talosta
Kuolleesta talosta on Leoš Janáčekin säveltämä kolminäytöksinen ooppera. Hän kirjoitti itse libreton Fjodor Dostojevskin romaanin Muistelmia kuolleesta talosta pohjalta. Teos esitettiin ensi kertaa Kansallisteatterissa Brnossa 12. huhtikuuta 1930, kaksi vuotta Janáčekin kuoleman jälkeen. Ooppera oli säveltäjänsä viimeinen teos.
Kikka 3
Kikka 3 on Kikan albumi vuodelta 1991. Levy on myynyt Suomessa platinaan oikeuttavan myyntimäärän (61 637 kappaletta).
Dionysia-juhlien voitot
Dionysia-juhlien voitot oli Aristoteleen kirjoittama teos, joka kokosi yhteen tietoja Ateenan näytelmäkilpailuiden voittajista. Teos ei ole säilynyt nykyaikaan, mutta se tunnetaan paitsi muilta kirjailijoilta säilyneistä maininnoista myös piirtokirjoitusten kautta.
Kikka 3
Kappaleet
Albumi julkaistiin alkuperäisesti vinyylinä. Kappaleiden järjestys oli silloin eri kuin CD-versiolla.
Singlet
Albumilta julkaistiin kolme singleä; "Sukkula Venukseen / Apinamies", "Onnen Nainenkin Silloin Vasta Saa / Geisha Mä Olen Sun", ja "Kierrätä Pyöritä Mua / Kun Rakkaus Loppuu". Kappaletta "Kierrätä Pyörita Mua" ei julkaistu albumilla, mutta se löytyy Kikan myöhemmiltä kokoelmalevyiltä.
Dionysia-juhlien voitot
Aristoteles on kirjoittanut teoksen Ateenassa toisella jaksollaan, vuosien 334-323 välillä. Ateenasta on löydetty piirtokirjoitus, josta käytetään nimitystä Fasti, joka liittyy sisällöltään Aristoteleen luetteloon. Jotkut tutkijat ovat katsoneet, että Aristoteleen teos olisi toiminut piirtokirjoituksen lähteenä, mutta tämä ei välttämättä pidä paikkaansa ajoituksellisista syistä.
Grand griffon vendéen
thumb|Maalaus: Grand griffon vendéen. Grand griffon vendéen eli iso vendéengriffoni on ranskalaisista griffoneista kaikkein suurin.
Ulkonäkö
Grand griffon vendéen on ensivaikutelmaltaan hienostunut, tasapainoinen ja vahva olematta raskas. Kirsu on joko musta tai valko-oransseilla yksilöillä mahdollisesti ruskea. Korvat ovat riippuvat, kapeat ja ohuet, kärjistään pitkän soikion muotoiset. Raajat ovat pitkät, lihaksikkaat ja voimakkaat. Karvapeite on pitkähkö ja karhea. Sallitut väritykset ovat keltainen mustin karvankärjin, valko-musta, valko-punainen, valko-keltainen, black & tan ja kolmivärinen (tricolour). Perinteisesti väritykset on tunnettu nimillä jäniksenväri, sudenväri, mäyränväri ja villisian väri. Urosten säkäkorkeus on 62–68 cm ja narttujen 60–65 cm - molemmilla sukupuolilla sallitaan 1 cm vaihtelu suuntaan tai toiseen. Paino on 30-35 kg.
Alkuperä
thumb|Kantarotu isovendéenajokoira. Grand griffon vendéenin uskotaan polveutuvan southern houndista ja karkeakarvaisista italialaisista ajokoirista. Nykyisen rodun esi-isät tunnettiin 1500-luvun Ranskassa nimellä greffier, joka merkitsi hovin virkailijaa, mutta vääntyi sittemmin muotoon griffon. Myös valkoinenajokoira oli yksi rodun esi-isistä. Koska greffiereiden taustalla vaikutti griffon fauve de bretagne, vaikutti tämä sitä kautta myös grand griffon vendéenin perimään. Lisäksi jalostukseen vaikuttaneina rotuina mainitaan karkeakarvaiset bresseläiset ajokoirat ja chien-gris. Alkuperäinen paikallinen rotu oli lyhytkarvainen isovendéenajokoira (grand vendéen), josta nykyinen karkeakarvainen grand griffon vendéen sittemmin kehittyi.
Hoito
Grand griffon vendéen on keskitason koulutettava. Nartut oppivat jostakin syystä hieman helpommin kuin urokset. Turkinhoito on myös keskitasoa. Karva on harjattava säännöllisesti takkuuntumisen ja väkevän "koiranhajun" vuoksi.
Viljo Kujala
Viljo Vilho Kujala (8. marraskuuta 1891 Sippola – 13. syyskuuta 1977 Helsinki) oli suomalainen kasvitieteilijä. Hän toimi valtion luonnonsuojeluvalvojana 1930–1938 ja Metsäntutkimuslaitoksen metsäbiologian professorina 1938–1961. Hän oli myös Suomen luonnonsuojeluyhdistyksen puheenjohtaja 1942–1952 ja Vanamo-seuran 1951–1960.
H.E.A.T
H.E.A.T on ruotsalainen Hard Rock-yhtye. Se perustettiin Upplands Väsbyssä tammikuussa 2007 yhdistämällä yhtyeet Dream (Jona Tee, Dave Dalone, Kenny Leckremo) ja Trading Fate (Don Crash, Jimmy Jay, Eric Rivers). Vuonna 2008 yhtye allekirjoitti levytyssopimuksen Peter Stormaren levy-yhtiön StormVoxin kanssa ja yhtyeen debyyttialbumi H.E.A.T julkaistiin samana vuonna.
H.E.A.T on toiminut Toton, Sabatonin ja Alice Cooperin lämppärinä. Yhtye on myös äänestetty vuoden parhaaksi artistiksi, se tuli ulos ruotsalaisen P4 Dist -radioaseman kautta. Vuonna 2009 yhtye osallistui Ruotsin euroviisukarsintoihin kappaleella ”1000 Miles” ja pääsi Melodifestivalenin finaaliin asti. Yhtye toimi Edguyn avaajana tammikuussa 2009.
2. helmikuuta 2010 H.E.A.T julkaisi EP:n Beg, Beg, Beg, joka sisältää kappaleet ”Beg, Beg, Beg”, ”Tonight” ja ”Living in a Memory”. Yhtyeen toinen studioalbumi, Freedom Rock, julkaistiin Japanissa 21. huhtikuuta 2010, Pohjois-Euroopassa (Ruotsi, Norja, Tanska, Suomi, Islanti ja Venäjä) 12. toukokuuta 2010 ja Euroopassa 28. toukokuuta 2010. Kesäkuussa 2010 laulaja Kenny Leckremo lähti yhtyeestä. Uudeksi laulajaksi valittiin Erik Grönwall. Loppuvuoden 2010 ja vuoden 2011 yhtye työsti kappaleita kolmannelle albumille, joka kantaa nimeä Address the Nation. Kyseinen albumi julkaistiin maaliskuussa 2012. Toinen kitaristi Dave Dalone lähti yhtyeestä alkuvuodesta 2013. H.E.A.T:n neljäs levy, Tearing Down the Walls, julkaistiin huhtikuussa 2014.
Lokakuussa 2020 yhtye ilmoitti että laulaja Erik Grönwall jättää yhtyeen ja uudeksi laulajaksi palaa alkuperäinen laulaja Kenny Leckremo.
Jens Olsson
Jens Olsson (s. 9. joulukuuta 1984 Malmö, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa SHL-joukkue Frölunda HC:ssä.
Pelityyli
Elite Prospects -sivuston Ulf Anderssonin mukaan Olsson on älykäs puolustaja, joka pelaa luotettavaa kahden suunnan peliä sekä omaa hyvät luistelu- ja syöttötaidot. Sivuston mukaan hän on käyttökelpoinen alivoimalla ja tekee aina kovasti töitä.
Ura
Olsson on IK Panternin kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Malmö Redhawksiin, jossa Olsson voitti kauden 2001–2002 päätteeksi J20 SuperElitin hopeaa. Kaudella 2002–2003 hän debytoi miesten peleissä pelattuaan 13 ottelua lainalla Ruotsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla maan I-divisioonaa kasvattajaseuransa IK Panternin paidassa. Kaudella 2003–2004 Olsson debytoi Redhawksin Elitserien-joukkueessa, jossa hän pelasi 33 runkosarja- ja seitsemän Kvalserien-ottelua tehden yhden syöttöpisteen. Olsson teki Elitserien-debyyttinsä 7. lokakuuta 2003 HV71:tä vastaan. Hän pelasi kauden aikana myös kymmenen ottelua lainalla Panternissa. Olsson pelasi noin puolet kaudestaan vielä myös Redhawksin J20-junioreissa, jossa hän voitti SuperElitin hopeaa.
Kaudeksi 2004–2005 Olsson siirtyi Ruotsin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle Allsvenskanin Mörrums GoIS IK:hon. Hän oli viidellä osumallaan joukkueen eniten maaleja tehnyt puolustaja. Mörrumin kausi päättyi putoamiseen Ruotsin I-divisioonaan. Kaudeksi 2005–2006 Olsson siirtyi jatkamaan Allsvenskan-pelejään Bofors IK:hon. Hän jakoi tehoilla 8+20=28 koko sarjan puolustajien pistepörssin seitsemännen sijan Nyköpings Hockeyn Ronny Björlinin kanssa. Bofors eteni Kvalserieniin saakka, mutta jäi kuitenkin ilman sarjanousua. Kesken kauden 2006–2007 Olsson siirtyi toiseen Allsvenskan-joukkueeseen, Södertälje SK:hon. Joukkueen kausi päättyi sarjanousuun Elitserieniin.
Olsson teki Södertäljessä hänen ensimmäisellä kokonaisella Elitserien-kaudellaan 2007–2008 55 runkosarjaottelussa tehot 1+5=6. Hän teki Elitserien-uransa avausmaalin 1. joulukuuta 2007 vieraissa Brynäs IF:ää vastaan. Olsson teki ottelussa myös yhden syöttöpisteen. Kolmen Södertäljessä vietetyn vuoden jälkeen hän siirtyi kaudeksi 2010–2011 Ranskan Ligue Magnusin Dragons de Roueniin. Olsson oli joukkueen tehokkain puolustaja maanmiehensä Calle Bergströmin kanssa tehoilla 6+18=24, joilla he jakoivat koko liigan puolustajien pistepörssin toisen sijan HC Amiens Sommen Pavel Kowalczykin kanssa edellään vain HC Amiens Sommen Kevin Hecquefeuille. Olsson voitti sekä Ranskan-mestaruuden että Ranskan liigacupin. Kaudeksi 2011–2012 hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Saksan DEL-liigan EHC Müncheniin.
Olsson teki kaudella 2015–2016 Ruotsin pääsarjatason yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 9+13=22. Hän oli Malmö Redhawksin eniten maaleja tehnyt puolustaja. Kaudella 2017–2018 Olsson toimi joukkueen varakapteenina. Tammikuussa 2018 hän teki Redhawksin kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. Kaudella 2018–2019 Olsson voitti joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +11.
Malmö Redhawksilla ei ollut Olssonille käyttöä enää kauden 2018–2019 jälkeen, joten seura päästi hänet etsimään itselleen uutta joukkuetta. Lopulta syyskuussa 2019 Olsson siirtyi loppukauden 2019–2020 kattavalla sopimuksella Sveitsin National Leaguen Genève-Servette HC:hen, joka tarvitsi vahvistusta paikkaamaan hänen maanmiehensä Henrik Tömmernesin loukkaantumista. Lokakuun lopulla Olssonin sopimus kuitenkin purettiin. Joulukuussa hän siirtyi loppukauden kattavalla sopimuksella SM-liigajoukkue Turun Palloseuraan. Olssonin kausi osoittautui kuitenkin pettymykseksi ja hän keräsi 29 ottelussa teholukeman –20, mikä oli koko joukkueen heikoin. Olsson edusti TPS:ää kauden aikana myös Spengler Cupissa.
Kaudeksi 2020–2021 Olsson palasi kotimaahansa ja hän siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Frölunda HC:n SHL-joukkueeseen.
Anton Tkáč
Anton Tkáč  (30. maaliskuuta 1951 Lozorno, Bratislavan alue – 22. joulukuuta 2022 Bratislava) oli slovakialainen ratapyöräilijä, joka aktiiviurallaan edusti Tšekkoslovakiaa Hän on olympiavoittaja ja kaksinkertainen maailmanmestari. Hän edusti Slovan Bratislavaa ja Dukla Trenčíniä. Hän oli pituudeltaan 183 cm.
Ryūjō (1864)
Ryūjō oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1864 vesillelaskettu täystakiloitu panssarikorvetti, joka romutettiin vuonna 1904.
Anton Tkáč
Tkáč voitti Montrealin olympialaisissa 1976 kultaa eräajossa. Hän kukisti loppuottelussa Daniel Morelonin erävoitoin 2–1. Moskovan olympialaisissa 1980 hän sijoittui eräajossa neljänneksi. Münchenissä 1972 hän oli joukkueaika-ajossa yhdestoista ja kilometrin aika-ajossa kolmastoista.
Tkáč voitti amatöörien eräajon maailmanmestaruuden Montrealissa 1974 ja Münchenissä 1978. Amatöörien kilometrin aika-ajossa hän sai MM-pronssia Leicesterissä 1970.
Ryūjō (1864)
Palvelus
Alus liitettiin keisarillisen Japanin laivastoon ja se siirrettiin telakalle modernisoitavaksi. Aluksen aseistus uusittiin, jolloin sille asennettiin kaksi Kruppin valmistamaa 6,7 tuuman tykkiä. Alus siirrettiin tykistökoululaivaksi vuonna 1894, jolloin sen tykit korvattiin yhdellä Kruppin 6,7 tuuman ja viidellä 6,3 tuuman (64 naulan) tykillä.
Alus poistettiin alusluettelosta vuonna 1898 ja se romutettiin vuonna 1904.
Näytelmäluettelot
Näytelmäluettelot (, kirjaimellisesti ”Opetukset” ) oli Aristoteleen kirjoittama teos, joka kokosi yhteen tietoja Ateenan näytelmäkilpailuiden voittajista. Teos ei ole säilynyt nykyaikaan, mutta se tunnetaan muiden kirjailijoiden maininnoista ja piirtokirjoituksista.
Valkovatsamedestäjä
Valkovatsamedestäjä (Cinnyris talatala) on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Valkovatsamedestäjää tavataan Eteläisessä Afrikassa. Lajia on kuvattu runsaslukuiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Näytelmäluettelot
Historia
Termi didaskaliai viittasi kreikassa yleisesti luetteloihin draamakilpailuissa esitetyistä näytelmistä, mukaan lukien tiedot näytelmien kirjoittajista, esitysvuosista ja menestyksestä. Tieto tämän nimisestä teoksesta Aristoteleen teosten joukossa on säilynyt Diogenes Laertioksella. Hesykhioksella teoksen nimi esiintyy muodossa Peri didaskaliōn ("Näytelmäluetteloista" tai ”Opetuksista”). Teos on eräs esimerkki Aristoteleen suorittamista historiallisista tutkimuksista.
Aristoteleen teos on todennäköisesti kirjoitettu pian vuoden 335 eaa. jälkeen. Se perustui mitä ilmeisimmin ennen kaikkea Ateenan arkonttien arkistoissa säilytettyihin asiakirjoihin. Lisäksi aineistona on saatettu käyttää piirtokirjoituksia, suullista perimätietoa, näytelmien käsikirjoituksissa säilyneitä tietoja sekä paikallisia kronikoitsijoita.
Aristoteleen teokseen tunnetaan viittauksia monilta oppineilta, jotka ovat käyttäneet lähteinään aleksandrialaisten filologien teoksia. Kallimakhos käytti Aristoteleen teosta muodostaessaan oman luettelonsa näytelmäkirjailijoista ja -näytelmistä (Pinaks tōn didaskalōn). Lisäksi teoksen tietoja on säilynyt piirtokirjoituksissa. Eräälle näistä on annettu Aristoteleen teoksen mukaan nimi Didaskalia. Tämä piirtokirjoitus sijoitettiin noin vuonna 278 eaa. erääseen Ateenan Akropoliin eteläpuolella olleeseen rakennukseen. Se perustui alun perin Aristoteleen teokseen, mutta siinä ollutta luetteloa jatkettiin aina 100-luvulle eaa. saakka.
Aristoteles kokosi tietoa näytelmäkilpailuiden voittajista myös teokseensa Dionysia-juhlien voitot (Nikai Dionysiakai).
Sisältö
Diogeneen mukaan teos käsitti yhden kirjan. Se sisälsi tiedot paitsi voittaneista näytelmäkirjailijoista ja näytelmistä, myös tärkeimmistä näyttelijöistä. Teoksen alussa on mahdollisesti ollut johdanto, joka on käsitellyt Ateenan näytelmäkilpailuiden historiaa ja kehitystä yleisesti.
Teos sisälsi tietoja muun muassa näytelmätrilogioiden nimistä. Teos piti sisällään tiedot myös siitä, milloin näytelmän oli ohjannut joku muu kuin näytelmäkirjailija itse. Se yksilöi samannimiset näytelmäkirjailijat erottelemalla nämä ”vanhempiin” ja ”nuorempiin”. Joistakin henkilöistä on mainittu myös lisätietoja mm. näiden ikään ja ajoitukseen liittyen. Jotkut tutkijat ovat katsoneet, että teos olisi sisältänyt tiedot myös koregeista, mutta tämä ei välttämättä pidä paikkaansa.
Aristoteleen luettelo on saattanut ulottua aivan draamakilpailuiden alkuun saakka tai ainakin noin vuoteen 500 eaa., jolta ajalta lähdeaineistoa on ollut saatavilla. Ei ole kuitenkaan mahdollista sanoa, ulottuiko se teoksen kirjoitusaikaan saakka vai päättyikö se jo aiemmin. Joka tapauksessa teos on todennäköisesti kattanut huomattavan osan 400- ja 300-lukujen eaa. teatterihistoriaa, ja se on mahdollisesti sisältänyt tietoja sadoista näytelmäkirjailijoista ja ehkä jopa yli 1 500 tragediasta ja lähes 1 000 komediasta.
Laiho
Laiho on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Kaisarianín luostari
Kaisarianín luostari on ortodoksinen luostari, joka sijaitsee Ateenan itäpuolella Kaisarianín kaupungin alueella. Luostari on rakennettu Hymettos-vuoren pohjoisrinteelle.
thumb|left|220px|Kaisarianín luostarin kirkon katto- ja seinämaalauksia. Kaisarianín luostari on perustettu bysanttilaisella ajalla 1100-luvun lopulla tai 1200-luvun alussa, jolloin sen pääkirkko (katholikon) on rakennettu. Kirkko on omistettu Neitsyt Marian temppeliin tuomiselle. Antiikin aikana sama paikka on ollut mahdollisesti omistettu Afroditeen kultille.
Luostarin muihin rakennuksiin kuuluu muun muassa kylpyrakennus, joka oli osmanivallan aikana käytössä oliivinpuristamona. Lähellä luostaria on varhaiskristillisen basilikakirkon sekä 900-luvulla rakennetun kirkon rauniot. Luostarilla oli aiemmin suuri kirjasto, joka siirrettiin sittemmin Ateenan Akropoliille ja tuhoutui vuoden 1821 kansannousussa.
Holmström
Holmström on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Klaus-Jürgen Grünke
Klaus-Jürgen Grünke (s. 30. maaliskuuta 1951 Bad Lauchstädt) on saksalainen ratapyöräilijä, joka aktiiviurallaan edusti Saksan demokraattista tasavaltaa. Hän on olympiavoittaja ja maailmanmestari. Hän edusti Berliner TSC -seuraa, ja on pituudeltaan 172 cm.
Grünke voitti olympiakultaa kilometrin aika-ajossa Montrealissa 1976 ajalla 1.05,927. Hän voitti amatöörien kilometrin aika-ajon maailmanmestaruuden Rocourtissa 1975. Hän sai amatöörien neljän kilometrin joukkuetakaa-ajossa MM-hopeaa 1974 ja MM-pronssia 1975.
Rintamalotta
Rintamalotta on Aarne Tarkaksen ohjaama elokuva vuodelta 1956.
Tuntemattoman sotilaan tuottajan Suomen Filmiteollisuuden ohella myös Mauno Mäkelän johtama Fennada-Filmi halusi tuottaa kansallisia kysymyksiä käsitteleviä menestyselokuvia. Yksi näistä oli Tarkaksen ohjaama ja käsikirjoittama Rintamalotta. Elokuva ei kuitenkaan menestynyt läheskään yhtä hyvin kuin Edvin Laineen ohjaama Tuntematon sotilas.
Dokumentaarista henkeä tavoitteleva Rintamalotta perustuu nimimerkki Tuulikki Rajan (oik. Airi Veijola) samannimiseen romaaniin Rintamalotta muistelee (Otava, 1956), joka kuvaa jatkosodan aikaa ja muonituskomppanian arkea.
Arviot
Tv-kriitikko Arto Pajukallio kiittää elävää dialogia ja energisiä näyttelijöitä, mutta pitää muuten elokuvaa latteana. Toisen televisiokriitikon mukaan elokuva on onnistunut pienimuotoinen työ, joka täydensi Tuntematonta sotilasta. .
Underworld: Rise of the Lycans
Underworld: Rise of the Lycans (myös nimellä Underworld 3) on Patrick Tatopoulosin vuonna 2009 julkaistu toimintatrilleri, joka on jatkoa Underworld-elokuvasarjalle. Elokuvan ensi-ilta oli Yhdysvalloissa 23. tammikuuta 2009.
Underworld: Rise of the Lycansin tarina sijoittuu ennen vampyyrien ja ihmissusien välistä sotaa. Kronologisesti se on Underworld-elokuvasarjan ensimmäinen osa.
Nicken Malmström
pienoiskuva|Nicken Malmström Nicken Malmström (19. helmikuuta 1897 Moskova – 26. heinäkuuta 1967 Helsinki) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Henkilöhistoria
Filosofian maisteri Malmström toimi äidinkielen opettajana Helsingissä 1934–1939 ja sienitieteilijänä Helsingin yliopiston kasvitieteen laitoksella 1949–1964. Malmströmin puoliso 1930–1947 oli kuvataiteilija Ann-Marie Häyrén-Malmström.
Kirjallinen tuotanto
Malmström oli runoilijana 30-lukulainen pessimistinen modernisti, mutta julkaisi myös aforismeja ja novellikokoelman.
Napapiiri
pienoiskuva|300px|Pohjoinen ja eteläinen napapiiri
Napapiirit ovat maapallon pohjois- ja eteläosissa sijaitsevat kaksi leveyspiiriä, joiden kulmaetäisyys navoista on sama kuin Maan pyörimisakselin kaltevuus Maan ratatasoon nähden. Sen seurauksena napapiirien ja napojen välillä on aikoja, jolloin auringon keskipiste pysyy koko vuorokauden ajan horisontin ylä- tai alapuolella, mistä seuraavat kaamos ja yötön yö. Auringon ei-pistemäinen koko ja valon taittuminen ilmakehässä aiheuttavat sen, että kaamoksen ja yöttömän yön rajat eivät kuitenkaan ole täysin napapiirien kohdalla.
Myös muilla planeetoilla on napapiirinsä: esimerkiksi Marsin napapiirit ovat 64,8° leveyspiireillä.
K. V. Huhtala
pienoiskuva|Huhtala 1930-luvun alussa. Kaarlo Vilho (K. V.) Huhtala (13. lokakuuta 1874 Ulvila – 7. helmikuuta 1941 Pori ) oli suomalainen maanviljelijä, rakennusmestari ja kansanedustaja. Hän kuului äärioikeistolaisen Lapuan liikkeen johtohahmoihin.
Nuoruusvuodet
Ulvilan Kaasmarkussa syntynyt Huhtala opiskeli Harjun maanviljelyskoulussa Virolahdella, sekä myöhemmin Porin Yksityisessä Teollisuuskoulussa, josta hän valmistui rakennusmestariksi 1901. Vuodet 1902–1906 Huhtala työskenteli Rauman rakennustarkastajana, mutta palasi sieltä kotikyläänsä Kaasmarkkuun ja ryhtyi kauppiaaksi. Huhtala oli koko elämänsä ajan innokas palokuntamies ja toimi vuonna 1898 perustetun Kaasmarkun VPK:n ensimmäisenä puheenjohtajana vuonna 1941 tapahtuneeseen kuolemaansa saakka.
Sisällissota ja politiikka
Kaasmarkkuun perustettiin 1905 työväenyhdistys, johon Huhtala suhtautui hyvin kielteisesti, koska se muun muassa vei jäseniä hänen johtamaltaan VPK:lta. Sisällissotaan Huhtala osallistui valkoisten vääpelinä Satakunnan rintamalla. Sodan jälkeen Huhtalaa kutsuttiin ”Ulvilan päälahtariksi”, vaikka hän olikin heti sodan päätyttyä pyytänyt vapauttamaan Hämeenlinnan vankileiriltä joitakin ”kunnon miehinä” pitämiään punakaartilaisia. Hän suoritti 1921 reserviupseeritutkinnon Kadettikoulussa. Myöhemmin 1920-luvulla Huhtala joutui murhayrityksen kohteeksi Koivistonkylässä Kaasmarkkuun johtavalla maantiellä. Ampujan arveltiin olleen jonkun vankileiriltä vapautuneen punaisen.
Huhtala toimi Kokoomuksen kansanedustajana 1930–1933. Hän kuului myös Ulvilan kunnanvaltuustoon sekä oli P. E. Svinhufvudin valitsijamiehenä vuoden 1931 presidentinvaaleissa. Hän toimi lisäksi Lapuan liikkeen Satakunnan piirin puheenjohtajana ja kuului järjestön valtuuskuntaan. Heinäkuussa 1930 järjestetyssä talonpoikaismarssissa Huhtala johti Satakunnan osastoa.
Viimeiset elinvuodet
Huhtala avioitui vuonna 1902 Anna Jaakolan kanssa. Hänen puolisonsa kuoli 1932, samana vuonna jolloin Huhtalan liike teki konkurssin. Hän menetti pakkohuutokaupassa kaiken omaisuutensa ja myös isännöimänsä maatilan, joka oli Anna Jaakolan kotitila. Samalla Huhtala jätti eduskunnan, ja hänet syrjäytettiin myös valtakunnallisen Vapaussodan rintamamiesliiton varapuheenjohtajan tehtävästä. Huhtala joutui muuttamaan tulipalossa tuhoutuneen Kaasmarkun verkatehtaan vanhaan asuintaloon, jossa hän kuoli 1941 lähes unohdettuna.
Arto Rintala
Hän on toiminut erityisesti vanhaan espanjankieliseen kirjallisuuteen erikoistuneena suomentajana. Rintala on kääntänyt muun muassa Cervantesin novellikokoelman Opettavaisia kertomuksia (Novelas ejemplares)  ja farssikokoelman Välinäytöksiä (Ocho comedias y ocho entremeses nuevos, nunca representados) sekä 1500-luvun tuntemattoman kirjailijan pikareskiromaanin Lazarillo de Tormes (La vida de Lazarillo de Tormes y de sus fortunas y adversidades).
O. Jones
Ossian Fridolf Engblom (2. helmikuuta 1897 Parainen – 9. heinäkuuta 1967 Parainen) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut näytelmäkirjailija joka käytti nimimerkkiä O. Jones.
Teoksia
Nimimerkillä O. Jones:
Keltavatsamedestäjä
Keltavatsamedestäjä (Cinnyris venustus) on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Keltavatsamedestäjää tavataan Saharan eteläpuolisessa Afrikassa. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Briggs Cunningham
Briggs Swift Cunningham II (19. tammikuuta 1907 Cincinnati, Ohio – 2. heinäkuuta 2003 Las Vegas, Nevada) oli yhdysvaltalainen liikemies, autourheiluharrastaja ja kilpapurjehtija. Varakkaan pankkiiriperheen pojasta tuli kilpa-ajaja, nimeään kantavien kilpa-autojen suunnittelija ja rakentaja, kilpa-autotallin omistaja ja autojen keräilijä. Vuonna 1958 hän miehistöineen voitti America’s Cup -purjehduskilpailun 12-metrisellä Columbia-veneellä. Briggs Cunningham kehitti isopurjeen pussin kokoa ja paikkaa säätelevän cunningham-taljan.
Briggs Cunninghamin isä oli Ohion Cincinnatissa toiminut pankkiiri ja pääomasijoittaja, joka toimi muun muassa Procter & Gamble -suuryritykseksi kasvaneen yhtiön alkuvaiheen rahoittajana. Poika opiskeli Yalen yliopistossa. Lapsesta asti purjehdusta harrastanut Briggs Cunningham kiinnostui opiskeluvuosinaan kilpapurjehduksesta ja autourheilusta. 1930-luvun keskivaiheilla Cunningham oli mukana perustamassa Automobile Racing Club of America -järjestöä (ARCA) ja ryhtyi vuonna 1940 rakentamaan omia kilpa-autojaan. Buickin ja Mercedes-Benzin osista koostamalla ”BuMerc”-autollaan hän osallistui vuonna 1948 ensimmäiseen autokilpailuunsa New Yorkin osavaltion Watkins Glenin silloisella katuradalla ja ryhtyi sitten tavoittelemaan Le Mansin 24 tunnin ajon voittoa amerikkalaisrakenteisilla autoillaan eurooppalaisia kilpakumppaneita vastaan. Hänen yhteistyökumppaninaan oli ensin Cadillac ja sitten Chrysler, jonka uuteen hemi-suurtehomoottoriin perustuivat Cumminghamin omalla nimellä vuosina 1951–1955 rakentamat B.S. Cunningham -autot. Myöhemmin hän teki yhteistyötä Jaguarin, Maseratin ja Roger Pensken kanssa ja kilpaili autoillaan Le Mansin ohella Yhdysvaltain Grand Prix- ja Presidents Cup -tapahtumissa.
Vuonna 1997 Briggs Cunningham sai Motorsports Hall of Fame of American ja vähän ennen kuolemaansa vuonna 2003 International Motorsports Hall of Famen jäsenyyden. Huhtikuussa 1954 hän esiintyi Time-viikkolehden kannessa.
Rintanen
Rintanen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Kalamiótissan luostari
Panagía Kalamiótissan luostari on ortodoksinen luostari Anáfin saarella Kreikassa.
pienoiskuva|vasen|Panagía Kalamiótissan luostaria. Luostari sijaitsee Anáfin kaakkoisosassa ja se on rakennettu Kálamos-vuoren huipulle noin 480 metrin korkeuteen. Luostari edustaa arkkitehtuuriltaan kykladista tyyliä. Sen kirkko on ristinmuotoinen ja siinä on kupoli. Keljarakennukset on niissä olevan kirjoituksen mukaan rakennettu vuonna 1715. Luostarilta on hyvät näkymät Egeanmerelle ja se on saarella suosittu vaelluskohde.
Luettelo alojensa ensimmäisistä naisista Suomessa
Tämä on luettelo alojensa ensimmäisistä naisista Suomessa.
Kansanedustaja
Ensimmäisissä eduskuntavaaleissa vuonna 1907 valittiin 19 naista kansanedustajaksi. Heistä yhdeksän oli työväenpuolueen listoilta. Kymmenen oli keskustasta ja oikeistopuolueista.
Raimund Kull
Raimund Kull (1892 – 1942) oli virolainen säveltäjä. Hän oli Estonia-teatterin musiikinjohtaja 1912–1927, Tallinnan konservatorion professori vuodesta 1937 ja Viron yleisradion musiikkipäällikkö 1934–1939. Hän vieraili Suomessa orkesterinjohtajana. Hänen tuotantoonsa kuuluu lauluja ja orkesteriteoksia. Hän oli vuodesta 1916 naimisissa näyttelijä Liina Reimanin kanssa.
Raatajat rahanalaiset
Maalauksen historia
Järnefelt vietti perheensä kanssa kesän 1893 Onkiveden rannalla, Väisälänmäen kylän Rannan Puurulan suuressa talossa. Maalauksen malleina olikin talon väkeä ja naapureita.
Syntyaikanaan maalaus oli ajankohtainen. Suomessa oli koettu nälänhätää, koska vuodet 1892–1893 olivat olleet katovuosia. Ruoan eteen jouduttiin tekemään töitä entistä ankarammin. Kaskiviljely oli tuolloin vielä yleinen viljelymenetelmä Pohjois-Savossa, missä maalauspaikka Lapinlahden Väisälänmäki sijaitsee. Järnefelt maalasi teoksen ulkoilmamaalauksen tapaan paikan päällä, mutta käytti apunaan myös sieltä ottamaansa valokuvaa kaskitöissä olevasta tytöstä. Pienen tytön mallina oli Johanna Kokkonen, joka työskenteli piikana talossa. Järnefelt kuvasi hänet hieman resuisempana kuin miltä hän valokuvan perusteella todellisuudessa näytti. Järnefelt lisäsi tytön kasvoille nokea ja muutti hiukset hapsottavammiksi. Lisäksi maalauksessa tytön vatsa on nälän ja pettuleivän turvottama, vaikka Kokkosella näin ei ollut.
Maalauksen sisältö ja tulkinnat
Maalauksen keskeinen hahmo on etualan vaaleatukkainen tyttö, jonka katse suuntautuu katsojaan. Tytön vieressä on tuohivirsuihin, hattuun ja risaisiin vaatteisiin pukeutunut mies ja taustalla muuta palvelusväkeä. Kaski on korkealla mäellä. Siniset vaarat siintävät taustalla, mutta maalauksen kuvakulma ei näytä näkymää ylhäältä alas, kuten joskus isänmaallisissa Kolin maisemissa.
Kuvan surulliselta ja avuttomalta näyttävään tyttöön on helppo samaistua. Kaskeamista tuntemattomat ovat tulkinneet maalausta monin tavoin. Sen on nähty kuvaavan muun muassa tulipalon jälkeistä kodittomuutta tai lasta pommitusten ja poltetun kylän raunioilla.
Maalaus on saanut nimensä Kalevalan säkeistä "tuop' on piika pikkarainen, raataja rahanalainen". Säe on osuva, koska kaskeajat ovat palkollisia, joille palkka maksettiin viljana. He jäivät palkatta, jos kato vei viljan. Raataja tarkoitti savolaismurteissa kaskiviljelijää.
Erkki Kukkonen
Erkki William Kukkonen (1903 – 8. elokuuta 1961 Rovaniemi) oli suomalainen kenraaliluutnantti. Kukkonen osallistui Suomen sisällissotaan Rautalammin suojeluskunnassa ja Aunuksen retkikuntaan 1919. Sotakorkeakoulun johtajana hän toimi 1956–1957 ja Pääesikunnan huoltopäällikkönä 1957–1961, jolloin sai 1958 ylennyksen kenraaliluutnantiksi. Hän kuoli lento-onnettomuudessa Rovaniemen Perunkajärvellä puolustusvoimien de Havilland Canada Beaver -koneen pudotessa.
Julkaisuja
Nimellä E. V. Kukkonen: Nimellä E. W. Kukkonen:
Oculus 104
Oculus 104 on suomalainen lujitemuovista valmistettu matkavene, joka esiteltiin Helsingin venenäyttelyssä vuonna 1971. Muotoilija Kai Salon Taideteollisen korkeakoulun lopputyönään suunnittelemaa venettä valmisti Ky Antti Ilola kymmenkunta kappaletta 1970-luvun alussa, mutta vuoden 1972 öljykriisi teki siitä monen muun muovituotteen tavoin liian kalliin, jotta tuotantoa olisi voitu jatkaa.
Oculus-veneen muotokieli noudattaa syntyajalleen tyypillistä ”avaruustyyliä”, jonka toinen suomalaisilmentymä oli Matti Suurosen vuonna 1968 esitelty Futuro-talo. Veneen runko on perinteisen kalastajaveneen mallinen ja 10,4 metriä pitkä. Veneen kansirakenne ei noudata perinteistä jakoa hytteihin ja ohjaamoon, vaan koko sisätila on yhtenäistä tilaa. Sisätilan katto on kauttaaltaan tasainen ja muodostaa suuren kaiteiden ympäröimän auringonottokannen. Ohjaamo sijaitsee sisätilan keulaosassa puolipallon muotoisen valokuvun alla, samanlaisen kuin mitä käytettiin tuon ajan tasakattoarkkitehtuurissa talojen kattoikkunoina.
Veneen viisi metriä pitkän salongin lisäksi sisätiloina on tilavia, rullaverhoin eristettäviä makuusoppia, pieni keittiö ja tilava kylpyhuone. Runsaisiin säilytystiloihin kuuluvat tuuletettu sadevaatekomero, hyllykaapit, ripustinkaapit, kylkiin upotetut liinavaatekomerot, pilssin virvoke- ja säilykeruokakomero ja keittiön kaapit.
Oculuksen moottorina käytettiin Valmetin valmistamaa 75 hevosvoiman moottoria, joka antaa veneelle noin kymmenen solmun nopeuden. Ohjaus on hydraulinen. Veneen teknisiä varusteita olivat lämmityslaite, koneellinen tuuletus, automaattiset pilssi- ja likavesipumput sekä kylmä ja lämmin painevesi.
Kansainvälinen julkisuus
Oculus-veneestä tehtiin yhteensä parisataa lehtijuttua muun muassa Abitare-sisustuslehteen sekä Motor Boat Yachting- ja Motor Boating & Sailing -lehtiin.
Kai Salon alkuperäisenä ajatuksena oli suunnitella edullinen ja turvallinen perhevene, mutta veneestä tuli kuitenkin hyvin kallis. Yhtä lukuun ottamatta kaikki valmistetut Oculukset tilattiin Suomen ulkopuolelle. Yksi ennakkomaksun maksaneista tilaajista oli amerikkalainen viihdetaiteilija Dean Martin, joka kuitenkin perui tilauksensa öljykriisin aiheuttaman hinnankorotuksen perusteella. Suomessa veneestä oli kiinnostunut Spede Pasanen, mutta hänenkään kanssaan ei päästy yksimielisyyteen hinnasta.
Lähteet
Lähteinä käytetyt Vene-lehden ja Kauppalehden jutut sekä viitteet muihin lehtijuttuihin löytyvät tästä tekstitiedostosta (viitattu 26.10.2015).
Noonio
thumb|Animaatio, joka havainnollistaa desimaaliosien lukemisen noonion avulla. Noonio eli nonius on monissa mittalaitteissa käytettävä lukematarkkuutta parantava asteikko.
Esimerkiksi työntömitan varsinainen asteikko on tyypillisesti jaettu millimetreihin. Noonio on varsinaisen asteikon rinnalla oleva ja sen suhteen liikkuva 9 mm:n pituinen asteikko, joka on jaettu 10 jako-osaan. Noonion nollakohta osoittaa täysien millimetrien määrän ja se noonion jakoviiva, joka sattuu täsmälleen samalle kohdalle jonkin pääasteikon viivan kanssa, osoittaa täysien millimetrien yli olevien kymmenesosien määrän.
Noonio on saanut nimensä portugalilaisen matemaatikon Pedro Nunesin mukaan, vaikka sen keksijänä pidetään ranskalaista Pierre Vernieriä. Joissakin kielissä, kuten englannissa, noonio onkin nimetty Vernierin mukaan.
Oka (Angaran sivujoki)
Oka on Jenisein vesistöön kuuluvan Angaran sivujoki Burjatian tasavallassa ja Irkutskin alueella Venäjällä. Sen pituus on 630 kilometriä, valuma-alueen laajuus 34 000 neliökilometriä ja keskimääräinen virtaus 274 kuutiometriä sekunnissa.
Joki saa alkunsa Sajanvuorten itäosasta ja virtaa yläjuoksulla kapeassa vuoristolaaksossa muodostaen koskia. Alajuoksulla se virtaa tasangolla kohti pohjoista ja laskee Bratskin tekojärveen.
Okan varrella sijaitsevat Sajanskin ja Ziman kaupungit.
Bykovo (Opotškan piiri)
Bykovo on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Opotškan piirissä.
Mantelit
Mantelit (Amygdalus) on ruusukasveihin lukeutuvan Prunus-suvun alasuku, jonka kaikki lajit ovat puuvartisia. Joidenkin alasukuun kuuluvien lajien siemenet ovat syötäviä, ja sukuun kuuluvaa mantelia viljellään laajasti ravintokasvina.
Bykovo (Opotškan piiri)
Vesistösuhteita
Bykovo sijaitsee Kudkan valuma-alueella. Kudka on Velikajan sivujoki ja kuuluu Velikajan valuma-alueeseen, joka on Narvanjoen vesistöalueen eteläisin osa. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen. Järven laskuoja virtaa länteen päin. Se kulkee pikkujärvien Boldinon (ven. Болдино), Žabinon (ven. Жабино) ja Tiškovskojen (ven. Тишковское) läpi ja laskee sitten Izgožskojeen, josta Kudebin sivujoki Izgožka saa alkunsa. Izgožka yhtyy alempanan Kudkaan. Järven valuma-alueen koko on 11,3 neliökilometriä.
Mantelit
Kuvaus
Alasukuun kuuluu lehtipuita ja matalia pensaita, joiden lehtisilmut ovat pitkittäistaitteisia. Kukat ovat kaksineuvoisia ja kasvavat yksittäin tai 2—3 kukkaa sisältävissä tertuissa. Ne puhkeavat ennen lehtien kasvamista edellisen vuoden versoihin, pareittain lehtisilmujen kummallekin puolelle.
Kirmukarmu
pienoiskuva|[[Kirmukarmun mäki|Kirmukarmun mäeltä löytynyt miekanponsi, joka on ajoitettu 550–800-luvuille.]] Kirmukarmu (tai Kirmu) on myyttinen hämäläinen sotapäällikkö. Hänen oletetaan eläneen mahdollisesti 1200-luvun alussa. Kirmukarmuun liittyy myös Vesilahdella sijaitseva Kirmukarmun mäki, joka on tunnettu merkittävistä merovingiaikaisista hautalöydöistään. Germund eli Girmund on mahdollisesti muinaisgermaaninen nimi, joka Kustaa Vilkunan mukaan tarkoittaa suomeksi keihäsvartijaa (ger, gir ’keihäs’, mundr ’vartija, suojelija’). Nimi sopii hyvin Kirmukarmuun liittyvään arkeologiseen ja perimätiedolliseen aineistoon.
Tarinoissa Kirmukarmun kerrotaan lapsena herättäneen poikkeuksellisilla kyvyillään ihailua muissa. Hänen kerrotaan kasvaneen ankarassa kodissa rohkeaksi ja taitavaksi soturiksi. Hänen joukkojensa sotaretket kohdistuivat tarinoiden mukaan pääasiassa Novgorodiin. Rautakauden loppu oli Itämeren alueella väkivaltaista aikaa alueen heimojen tehdessä ryöstöretkiä aktiivisesti toistensa maille. Vastaavasti Novgorodista tehtiin historiallisten lähteiden mukaan vuodesta 1042 lähtien useita sotaretkiä Suomeen.
Kirmukarmun kerrotaan haavoittuneen ja joutuneen joukkoineen Venäjälle vangiksi. Mahdollisesti kyseisen Novgorodiin suuntautuneen epäonnistuneen sotaretken seurauksena Kirmukarmun sanotaan pettyneen pakanallisiin jumaliinsa ja vaikuttuneen Hunnun herran uhrimielestä, jonka vuoksi hän lopulta kääntyi kristinuskoon.
Kirmukarmun tovereihin kerrotaan kuuluneen muiden muassa Kaakilan linnankallion lähettyvillä elänyt Uljas-Urtti, Jaanun lappalainen setämies, venäjän kieltä osannut Osmo Karjalainen sekä Tarkan Mielikkitytär.
Twister
Twister tarkoittaa seuraavia asioita:
Antonio Maura
Antonio Maura y Montaner (2. toukokuuta 1853 Palma, Mallorca – 13. joulukuuta 1925 Torrelodones) oli espanjalainen valtiomies, joka toimi Espanjan pääministerinä viisi kertaa vuosina 1903–1904, 1907–1909, 1918, 1919 ja 1921–1922. Hänen konservatiiviset hallituksensa toteuttivat maltillista uudistuspolitiikkaa pyrkimyksenään perustuslaillisen monarkian säilyttäminen.
Ennen poliittista uraansa Maura oli menestynyt asianajaja. Hänet valittiin vuonna 1881 ensimmäisen kerran Espanjan parlamenttiin eli cortesiin liberaalipuolueen edustajana. Hän toimi vuosina 1890–1894 siirtomaaministerinä Práxedes Mateo Sagastan hallituksessa, mutta erosi, kun parlamentti oli hylännyt hänen ehdotuksensa Kuuban itsehallinnon lisäämisestä. Vuonna 1902 Maura oli Sagastan viimeisen hallituksen sisäministerinä, mutta siirtyi samana vuonna konservatiivipuolueeseen. Hän jatkoi sisäministerinä Francisco Silvelan konservatiivihallituksessa, mutta hänen ja valtiovarainministeri Villaverden erimielisyydet johtivat hallituksen kaatumiseen kesällä 1903. Maura oli ensimmäisen kerran pääministerinä joulukuusta 1903 joulukuuhun 1904. Hänen hallituksensa uudisti Espanjan armeijaa ja teki lokakuussa 1904 Ranskan kanssa sopimuksen etupiirijaosta Marokossa. Kataloniassa hallituksen politiikka oli niin epäsuosittua, että ollessaan siellä maakuntamatkalla kuningas Alfonso XIII:n kanssa Maura joutui usean murhayrityksen kohteeksi.
High Accuracy Radial Velocity Planet Searcher
thumb|250px|HARPS-mittalaite alla ja La Sillan observatorion teleskooppi ja sen kupu yllä. High Accuracy Radial Velocity Planet Searcher, lyhyemmin HARPS on ESOn La Sillan observatoriossa, 3,6 metrin teleskooppin Cassegrain-fokukseen sijoitettu mittalaite, jolla etsitään eksoplaneettoja. Teknisesti HARPS on échelle-hilaspektrometri, jolla analysoidaan tähdestä tulevaa valoa hajottamalla se hyvin tarkaksi spektriksi. Kuvan tuottavana instrumenttina toimii kaksi CCD-kennoa. HARPS mittaa spektriä aallonpituusväliltä 378–530 nm ja 533–691 nm. Spektri muodostuu echelle-kertaluvuista 89–161, pois lukien kertaluku 115 (530–533 nm), joka osuu CCD-kennojen väliin. Laitteen kalibrointiin käytetään Thorium-Argon lamppua.
Antonio Maura
Maura palasi pääministeriksi tammikuussa 1907. Hänen toinen hallituksensa uudisti Espanjan paikallishallinnon ja sääti oppivelvollisuuslain. Hallituksen yritys vahvistaa Espanjan valtaa ja taloudellisia intressejä Pohjois-Marokossa johti vuonna 1909 Melillan sotana tunnettuun konfliktiin paikallista rifiväestöä vastaan. Sotaa vastustanut Espanjan työväenliike julisti heinäkuussa 1909 yleislakon ja Barcelonassa puhkesi levottomuuksia, jotka hallitus tukahdutti ankarin keinoin. Erityisesti työväenjohtaja Francisco Ferrerin teloitus herätti paheksuntaa ulkomaita myöten, ja tilanteen rauhoittamiseksi Mauran hallitus joutui eroamaan lokakuussa 1909. Maura luopui myös konservatiivipuolueen johdosta ja paikastaan cortesissa joulukuussa 1912.
High Accuracy Radial Velocity Planet Searcher
Doppler-ilmiön mukaisesti tähden nopeuden muutos havaitaan tähdestä tulevan valon aallonpituuden muutoksina, joita HARPS mittaa.
Antonio Maura
Ensimmäisen maailmansodan aikana Maura tuki Espanjan puolueettomuuspolitiikkaa. Hän johti maaliskuusta marraskuuhun 1918 konservatiivien ja liberaalien yhteishallitusta. Hän oli tämän jälkeen pääministerinä vielä kahdesti, huhtikuusta heinäkuuhun 1919 ja elokuusta 1921 maaliskuuhun 1922. Hänen viimeinen hallituksensa kaatui epäonnistuttuaan uuden Rifin sodan viemisessä päätökseen.
Kodeiini
pienoiskuva|Kodeiinifosfaattia annospusseissa.|alt= pienoiskuva|[[Co-codamol lääkkeet sisältävät kodeiinia ja parasetamolia.]] pienoiskuva|Ardinex-kipulääke sisältää ibuprofeenia ja kodeiinia. Kodeiini eli metyylimorfiini on opioideihin kuuluva lääkeaine, jota käytetään muun muassa kipulääkkeenä ja yskänlääkkeenä sekä huumausaineena. Kodeiinia saadaan oopiumiunikosta (Papaver somniferum) ja sen eristi ensimmäisen kerran vuonna 1832 ranskalainen kemisti ja farmaseutti Pierre Robiquet. Kodeiini on oopiumin sisältämä fenantreenialkaloidi ja raakaoopiumissa on kodeiinia noin 0,3–3 prosenttia. Kodeiinia voidaan valmistaa joko oopiumista eristämällä tai synteettisesti morfiinista.
Kodeiinin teho perustuu sen metaboloitumiseen maksassa morfiiniksi, mutta sen analgeettinen vaikutus on morfiinista vain noin kymmenesosan. Noin kymmeneltä prosentilta valkoihoisista puuttuu entsyymi joka metaboloisi kodeiinin morfiiniksi, eivätkä siten saa kivunlievitystä kodeiinista. Kahdella prosentilla ihmisistä kodeiini sen sijaan metaboloituu erityisen tehokkaasti. Kodeiinilla on riippuvuuspotentiaalia ja tavanomaisilla annoksilla se ei ole juurikaan tulehduskipulääkkeitä tehokkaampi ja siihen kehittyy muiden opioidien tavoin toleranssia. Kodeiinia ei annostella suonensisäisesti, sillä heikkona opioidina se voi aiheuttaa herkästi anafylaktisen šokin.
Kivunlievitystarkoituksessa käytetään usein yhdistelmävalmisteita, joissa kodeiinin lisäksi on toisena vaikuttavana aineena esimerkiksi parasetamolia tai ibuprofeenia. Käytössä on myös valmisteita, joissa kodeiiniin on toisen vaikuttavan aineen lisäksi lisätty kofeiinia. Päihtymishakuisen käytön perustana on kodeiinin muiden opioidien tavoin keinotekoisesti laukaisema hyvänolontunne eli euforia. Tämän takia kodeiinipitoisiin lääkevalmisteisiin lisätään toisinaan niiden väärinkäyttöä estäviä aineita kuten sorbitolia. Kodeiini voi aiheuttaa ummetusta.
Vaikutusmekanismi
Kodeiinia pidetään aihiolääkkeenä eli lääkeaineen esimuotona, koska suuri osa kodeiinin vaikutuksesta perustuu siitä elimistössä muodostuviin metaboliitteihin eli aineenvaihduntatuotteisiin.
Kodeiini-6-glukuronidi on kodeiinin päämetaboliitti joka voi olla vastuussa jopa 60 prosentista kodeiinin kipulääkevaikutuksista.
0–15 % kodeiinista muuttuu maksassa morfiiniksi ja se tapahtuu sytokromi P450 -entsyymi CYP2D6:n ja mahdollisesti myös CYP2D7:n vaikutuksesta. Noin 60 prosenttia muodostuneesta morfiinista muuttuu toisen vaiheen metabolian kautta maksassa UGT2B7 entsyymin kautta Morfiini-3-Glukuronidi:ksi (M3G) samalla kun 5–10 % morfiinista muuttuu saman entsyymin kautta Morfiini-6-Glukuronidi:ksi (M6G). Morfiini-6-Glukuronidi kiinnittyy μ-opioidireseptoreihin tehokkaammin kuin morfiini tai Morfiini-3-Glukuronidi, joten morfiinin muuntuminen Morfiini-6-Glukuronidi:ksi elimistössä mahdollisimman tehokkaasti on erityisen tärkeää kivunlievityksen kannalta.