cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Cagiva Mito
Cagiva Mito on urheilullinen italialainen kevytmoottoripyörä, jonka rata-ajo-ominaisuudet ovat luokassaan parhaimpia. Mito ei ole helpoin ja mukavin pyörä hitaassa kaupunkiajossa, mutta tavallinen hyötykäyttö maantiellä onnistuu kohtalaisesti. Ylläpitokuluiltaan pyörä on myös huomattavasti peruskäyttöön suunnattuja, 4-tahtisia kevytmoottoripyöriä kalliimpi.
Mitossa on 125-kuutioinen kaksitahtimoottori, joka tuottaa kuristamattomana yli 30 hevosvoimaa.
Mitoa on tuotu Suomeen vuodesta 1989 alkaen.
Short cuts – oikopolkuja
Short cuts – oikopolkuja (Short Cuts) on vuonna 1993 ensi-iltansa saanut draamakomedia, jonka on ohjannut Robert Altman. Elokuva perustuu Raymond Carverin yhdeksään lyhyeen novelliin ja yhteen runoon. Elokuvan käsikirjoitus on kuitenkin Robert Altmanin ja Frank Banhydtin käsialaa.
Elokuva seuraa 22 päähenkilön liikkeitä Los Angelesissa ja sen ympäristössä. Päähenkilöiden tarinat kulkevat joskus rinnakkain, mutta yleensä jokaisella henkilöhahmolla tai -parilla on omat ongelmansa.
Elokuva sai Oscar-ehdokkuuden parhaasta ohjauksesta ja Golden Globe -ehdokkuuden parhaasta käsikirjoituksesta. Lisäksi näyttelijät saivat useita palkintoja yhteisestä näyttelijäsuorituksestaan.
Arvioita
Video-oppaassa vuodelta 1994 Olavi Similä ihailee, miten Altman pitää kaikkien tarinoiden langat käsissään ja antaa Oikopoluille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.
Zone Reality
Zone Reality (aiemmin Reality TV) oli brittiläinen tositelevisioon keskittynyt televisiokanava. Kanava aloitti lähetyksensä 10. lokakuuta 2002 nimellä Reality TV, nimi vaihtui vuonna 2006. Zone Realityn omisti mediayhtiö Zonemedia. Kanava suljettiin 15 marraskuuta 2009. Se avattiin uudelleen osana CBS reality kanavaa 3. joulukuuta 2012.
Nachtmystium
Nachtmystium on yhdysvaltalainen black metal -yhtye, joka sekoittaa musiikissaan myös kokeellisia ja psykedeelisiä sävyjä. Näitä sävyjä oli jo kuultavissa levyllä Instinct: Decay, mutta erityisen runsaasti ne olivat läsnä seuraavalla levyllä Assassins: Black Meddle Part I. Vaikka se perustettiin vuonna 2000, joitakin julkaisemattomia demoja äänitettiin jo vuonna 1998. Yhtyeessä on ollut monia jäseniä, mutta sen pääjäsenenä pidetään Azentriusta, joka on osana muun muassa Twilightia.
Demot
Näiden julkaisujen lisäksi on olemassa The First Attacks 2000-2001 (2004) -kokoelma.
Myllyoja (Heinola)
Myllyoja on pientalovaltainen kaupunginosa Heinolassa keskustasta noin viisi kilometriä etelään. Lahti–Heinola-rata kulkee Myllyojan kautta. Radalta on pistoraide viereiselle Kuusakoski Oy:n romuautojen, kierrätysmetallien ja muun materiaalin käsittelylaitokselle. Myllyoja kuului ennen vuoden 1997 kuntaliitosta Heinolan maalaiskuntaan.
61.16139°N, 25.98278°W
Laurent Roussey
Laurent Roussey (s. 27. joulukuuta 1961 Nîmes) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen hyökkääjä.
Pulla
thumb|250px|Erilaisia pullia. Pulla eli nisu eli vehnänen on vehnäjauhoista leivottu leivinhiivalla kohotettu makea leivonnainen.
Laurent Roussey
Ura
Roussey pelasi 14 vuotta kestäneellä urallaan ranskalaisseuroissa ja esiintyi kahdesti Ranskan maajoukkuepaidassa Unkaria ja Alankomaita vastaan. Hän teki Alankomaita vastaan pelatussa ottelussa myös yhden maalin.
Pulla
Pullaa kutsuttiin ennen vehnäleiväksi. Pullaa arvostettiin, koska sitä oli varaa syödä vain harvoin, kuten juhlissa, juhannuksena ja jouluna. Pulla on perinteinen herkku ja yleinen kahvipöydän anti, mutta se liittyy kiinteästi myös erilaisiin juhliin, kuten esimerkiksi laskiaiseen kermavaahdolla ja mantelimassalla tai hillolla täytettynä.
Laurent Roussey
Ura
Rousseyn pelaajauran suurin saavutus oli Ranskan mestaruus 1981 AS Saint-Étiennen paidassa. Hän oli debytoinut pääsarjassa 1977 vasta 16-vuotiaana samassa seurassa. Roussey päätti peliurana 29-vuotiaana pariisilaisen Red Starin paidassa.
Roussey aloitti valmennusuransa FC Rouenissa 1995. Sitä ennen hän oli suorittanut diplomivalmentajan tutkinnon. Hän on valmentanut myös Sveitsissä. Viime vuosina Roussey on toiminut kakkosvalmentajana Lillessä sekä AS Saint-Étiennessä. Kauden 2006–07 päätteeksi hän korvasi tšekkiläisen Ivan Hašekin ASSE:n päävalmentajana. Ensimmäisellä päävalmentajakaudelaan Ligue 1:ssä Roussey luotsasi Saint-Étiennen hienosti viidenneksi ja pitkän tauon jälkeen perinteikäs seura pääsi myös eurokentille.
Pulla
Valmistus
Pullataikina ei vaadi kananmunaa, joten ilman munaa leivottu pulla sopii myös kananmuna-allergikolle. Leivontanesteenä maito voidaan korvata vedellä tai vaikkapa soijajuomalla, jolloin pulla sopii myös maitoallergikolle ja laktoosi-intoleranteille. Varsinkaan ternimaitoon leivottuun pullataikinaan ei tarvita kananmunaa ja voin tai margariinin määrää voi huomattavasti vähentää.
Pullataikinasta voi leipoa pikkupullien, pitkojen ja korvapuustien lisäksi myös piirakkaa.
Laurent Roussey
Ura
Kausi 2008/09 pyörähti kuitenkin käyntiin alavireisesti. Pitkään potku-uhan alla olleen Rousseyn kohtaloksi koitui lopulta 13.kierroksella koettu 0–3 kotitappio Stade Rennes'lle. Seurajohto ilmoitti seuraavana päivänä Rousseyn potkuista.
Helmikuussa 2011 Roussey palasi valmennustehtäviin Sveitsin liigassa viidentenä majailleen FC Sionin päävalmentajana. Rousseyn johdolla Sion sijoittui liigassa lopulta neljänneksi. Sveitsin cupissa seura pääsi Rousseyn johdolla juhlimaan mestaruutta kaadettuaan loppuottelussa Neuchâtel Xamax'n 2–0. Kausi 2011/12 meni piloille Sionin saatua 36 pisteen rangaistuksen oikeussotkujen vuoksi. Lopulta Roussey jätti seuran huhtikuun lopussa 2012 riitauduttuaan seurajohtaja Christian Constantinn kanssa.
Pulla
Pikkupulla
Usein pelkäksi pullaksi kutsuttu sämpylänmallinen vehnänen, jonka päälle voidaan laittaa koristeeksi esimerkiksi raesokeria.
Laskiaispulla
Laskiaisen tienoilla syötävä halkaistu pulla, jonka täytteenä on kermavaahtoa ja mantelimassaa tai hilloa. Pullan päälle voidaan ennen paistoa laittaa koristeeksi raesokeria tai mantelilastuja tai -rouhetta.
Laurent Roussey
Ura
Toukokuun lopussa 2012 Roussey allekirjoitti kauden mittaisen sopimuksen Sveitsin liigassa pelaavan FC Lausanne-Sportin kanssa. Seura sijoittui Rousseyn johdolla kaudella 2012/13 Sveitsin liigassa yhdeksänneksi. Lokakuun lopulla Roussey jätti sarjajumboksi juuttuneen Lausannen ja siirtyi toiseksi viimeisenä olevan FC Sionin päävalmentajaksi. Roussey ei onnistunut nostamaan Sionia toisella yrittämällä pois Sveitsin liigan hänniltä ja lopulta hän sai potkut helmikuussa 2014, kun seura majaili edelleen toiseksiviimeisenä.
Joulukuun alussa 2015 Roussey palasi Ligue 2:ssa sijalla 14 majailleen US Créteil-Lusitanosin päävalmentajaksi. Rousseyn johdolla Créteil valui lopulta sarjan hännille ja oli kauden päätteeksi 19. sijalla. Sijoituksen myötä Créteil putosi sarjasta ja Roussey korvattiin kauden jälkeen Laurent Fournierilla.
Pulla
Voisilmäpulla
pienoiskuva|oikea|150px|Voisilmäpulla Sama kuin pikkupulla, mutta keskelle tehtyyn koloon pannaan voita ja sokeria, jotka uunissa sulaessaan imeytyvät pullaan pitäen ytimen mehevänä. Voisilmäpullaa kutsutaan toisinaan myös tulivuoripullaksi, koska sormella painettu kolo kohoaa uunissa kraatterimaiseksi.
Korvapuusti ja kanelikierre
Korvapuusti on pullataikinasta leivottu leivonnainen, joka on maustettu kanelilla ja sokerilla. Taikinasta kaulitaan ohut neliskulmainen levy, jonka päälle levitetään rasvakerros ja peitetään kanelisokerilla. Maustettu levy kääritään rullalle melko löysäksi, alakulmia lopussa venyttäen riittävän pitkiksi ja leikataan halutun kokoisiksi paloiksi. Jokaista palaa painetaan päältä poikittaisilla pikkusormilla niin, että leikatut syrjät tursahtavat sivuille kauniiksi kierrekuvioiksi. Mikäli korvapuustille ei tehdä korvia tai se paistetaan kierrekuvio ylöspäin, pullaa tulisi nimittää kanelikierteeksi.
Kansallista korvapuustipäivää vietetään Suomessa 4. lokakuuta, ensimmäisen kerran vuonna 2006. Päivän vietto on lainattu Suomeen Ruotsista.
Pitko
Pitko on letittämällä tehty koristeellinen pulla. Pitko letitetään tavallisesti kolmesta tangosta, joskus neljästä tai jopa viidestä tai kuudesta tangosta. Leipomoissa pitkojen letityksessä ei enää välttämättä tarvita leipureita, kun letityskone hoitaa pullapitkon letityksen. Juhlapöydässä pitko pannaan usein esille kokonaisena ja se leikataan valmiiksi viipaleiksi. Arkena pullasta leikataan viipale kerrallaan tarpeen mukaan. Suuresta pitkosta voidaan tehdä myös kranssinmuotoinen. Pitkon voi valmistaa tavallisesta pullataikinasta ja sen päälle ripotellaan usein koristeeksi mantelilastuja, raesokeria tai kuivattuja hedelmiä.
Kuivahtaneesta pitkosta voi kuivattaa korppua tai valmistaa jälkiruokia, kuten pappilan hätävaraa tai köyhiä ritareita.
Pullapohjaiset piirakat
Esimerkiksi rahka- tai mustikkapiirakka voidaan tehdä muropohjan sijaan pullapohjalle. Tällöin piiras tehdään joko piirasvuokaan tai koko tavallisen uuninpellin kokoiseksi.
Kulitsa
Kulitsa on venäläinen ortodoksiperinteeseen kuuluva pääsiäisherkku.
Enguri
Enguri (,, myös Inguri) on joki Georgian länsiosassa Samegrelo ja Zemo Svanetin hallintoalueella. Se on 213 kilometrin pituinen ja virtaa osin Abhasian rajalla. Joki saa alkunsa Suurelta Kaukasukselta Svanetian koillisosasta läheltä Ratšan aluetta ja Georgian korkeinta vuorta Škharaa ja laskee Mustaanmereen Anakliassa.
Joella on merkittävä rooli vesivoiman tuottajana. Vuonna 1980 valmistunut Engurin pato on 272 metriä korkea ja maailman korkein holvipato.
Booker T. Washington
thumb|Booker T. Washington Booker Taliaferro Washington (5. huhtikuuta 1856 Franklinin piirikunta, Virginia – 4. marraskuuta 1915 Tuskegee Alabama) oli yhdysvaltalainen pedagogi, puhuja ja kirjailija. Hän toimi Tuskegee-instituutin ensimmäisenä opettajana ja rehtorina ja Theodore Rooseveltin ja William Taftin neuvonantajana rotukysymyksissä. . Vuonna 1940 Booker T. Washington sai ensimmäisenä mustana yhdysvaltalaisena kuvansa postimerkkiin. Hänen mukaansa nimettiin SS Booker T. Washington, joka oli ensimmäinen mustan amerikkalaisen mukaan nimetty Liberty-alus.
Booker T. Washington syntyi orjaksi puuvillaplantaasilla Virginiassa eikä saanut lapsena muodollista koulutusta. Hänen äitinsä oli plantaasin keittäjä, ja isä oli paikallinen valkoinen, joka ei osallistunut lapsen kasvatukseen. Washingtonin äiti meni naimisiin toisen orjan kanssa, joka pakeni Länsi-Virginiaan sisällissodan aikana. Unionin joukot vapauttivat Washingtonin perheen vuonna 1865.
Sodan jälkeen Washington työskenteli muun muassa hiilikaivoksessa ja samalla kävi koulua, kunnes pääsi opiskelemaan Hampton-instituuttiin. Hän opiskeli myöhemmin Wayland-seminaarissa Washingtonissa ja työskenteli opettajana Hampton-instituutissa. Washington johti Tuskegee-instituuttia vuodesta 1881 kuolemaansa asti. Instituutti keskittyi afroamerikkalaisten ammattikoulutukseen, ja sen tavoitteena oli edistää mustien itsenäisyyttä.
Washington luennoi laajasti Yhdysvalloissa ja Euroopassa, ja häntä pidetään yhtenä aikansa parhaista puhujista. Vuonna 1895 hän piti hyvin kiistanalaisen puheen, jossa hän katsoi, ettei mustien tulisi tavoitella sosiaalista tasa-arvoa ennen kuin he ovat saavuttaneet taloudellisen tasa-arvon. Monet valkoiset pitivät ajatuksesta, ja se takasi rahallisen tuen hänen johtamalleen koululle, mutta monet afroamerikkalaiset johtajat, muun muassa W. E. B. Du Bois, tuomitsivat ajatuksen.
Washington kirjoitti lukuisia kirjoja, joista tunnetuimpia ovat hänen omaelämäkertansa Up From Slavery (1901) sekä teokset The Future of the American Negro (1899), Tuskegee and Its People (1905), Life of Frederick Douglass (1907), The Story of the Negro (1909) ja My Larger Education (1911).
BS Zelda
BS Zelda on Nintendon Satellaview-laitteelle kehittämä versio The Legend of Zelda -videopelistä. Peli julkaistiin osissa vuosien 1995 ja 1996 aikana. Pelaaja latasi osia pelistä tiettyinä päivinä konsolilleen ja samalla pelin pistetiedot lähetettiin palvelimelle. Nintendo Online Magazinen mukaan parhaiten seikkailussa edenneet pelaajat saivat postitse palkinnon suorituksestaan lähettämällä St. GIGAlle, Satellaviewin lähetyksestä vastaavalle yhtiölle pelin päätteeksi saamansa salasanan.
Pelaaminen
BS Zelda on grafiikaltaan ja pelimekaniikaltaan identtinen The Legend of Zeldan kanssa. Pelaajan tehtävänä on pelastaa Prinsessa Zelda ja Hyrulen valtakunta Ganonin vallasta. BS Zeldan maailmankartta poikkeaa alkuperäisestä ja luolastot ovat erilaisia. Pelissä on uusia esineitä ja pelaaja ei ohjaa pelissä Linkiä, vaan Satellaviewiin rekisteröitynyttä hahmoaan. BS Zelda on BS Zelda: Kodai no Sekiban -pelin lisäksi toinen Nintendon Zelda-sarjan peli, joissa pelaaja voi ohjata naispuolista sankaria.
Morris
thumb|Morris vuonna 1971. Maurice de Bevere (1. joulukuuta 1923 Kortrijk, Belgia – 16. heinäkuuta 2001 Bryssel), joka tunnetaan paremmin nimellä Morris, oli belgialainen sarjakuvantekijä ja Lucky Luken luoja. Hänen taiteilijanimensä on johdettu etunimestä, joka lausutaan ”moris”.
Morris aloitti piirtäjänuransa pienellä ja lyhytikäisellä CBA-animaatiostudiolla, missä hän tapasi Peyon ja André Franquinin.
Lucky Luke on yksinäinen cowboy, joka kiertelee villissä lännessä auttaen hädänalaisia apunaan uskollinen ratsunsa Jolly Jumper. Lucky Luken hahmon esikuvana väitetään olleen Morrisin vuokraemännän, joka poltti tupakkaa ja hyräili laulua ”I’m Lonely Tonight”. Sankarin nimen Morris halusi amerikkalaishenkisen sointuvaksi Donald Duckin (Aku Ankka) tapaan. Lucky Lukea uskollisesti seuraavan Rantanplan-koiran nimi taas muistuttaa Rin Tin Tinin nimeä.
Ensimmäiset 31 Lucky Luke -seikkailua julkaistiin Dupuis-kustantamon Spiroussa, mutta vuonna 1968 tarinoiden Postivaunut ja Arkajalka välillä Morris jätti Dupuis’n ja siirtyi Dargaudin Pilote-lehteen.
Morris matkusteli Yhdysvalloissa työtovereidensa Jijén ja André Franquinin kanssa asuen siellä kuusi vuotta, jolloin hän keräsi lisää aineistoa sankarinsa seikkailuja varten. Siellä hän kohtasi myös Jack Davisin ja Harvey Kurtzmanin, Mad-lehden perustajat. Tuona aikana hän tapasi myös René Goscinnyn, Asterixista tunnetun ranskalaisen sarjakuvakirjoittajan, joka kirjoitti monet parhaista Lucky Luke -tarinoista ennen kuolemaansa 1977.
Toisin kuin monet kollegansa, Morris ei tehnyt useita eri sarjoja, vaikka hän tekikin paljon tarinakuvituksia 1940- ja 1950-luvulla. 1990-luvulla hän irrotti Lucky Lukesta omaksi sarjakseen Rantanplanin, lännen tyhmimmän koiran.
Osituksen moite
Osituksen moite on muutoksenhakukeino osituksessa tapahtuneen virheen korjaamiseksi. Sen avulla haetaan muutosta toimitusositukseen tai vaaditaan sovinto-osituksen julistamista pätemättömäksi, koska se on tehty väärässä muodossa. Osituksen moite pannaan vireille käräjäoikeudessa tekemällä moitekanne osituksen toista osapuolta vastaan. Kanne on nostettava kuuden kuukauden aikana toimitusosituksen ratkaisun valmistumisesta tai sovinto-osituksen tekopäivästä.
Sovinto-osituksen moiteperusteena voi olla ainoastaan se, ettei sovinto-ositusta ole tehty perintökaaren (40/1965, 23:9) säätämässä muodossa. Sovinto-osituksen tulee olla tehty kirjallisesti, osapuolten on allekirjoitettava se ja kahden esteettömän henkilön on todistettava allekirjoitukset oikeiksi. Toimitusosituksen moite perustuu yleensä siihen, että kanteen nostaja on tyytymätön pesänjakajan johonkin ratkaisuun. Omaisuuden arvon määrittely voidaan katsoa väärin tehdyksi, vastikkeen vaatimiseen olisi pitänyt suostua, varoilla on katettu olematon velka tai ositusta olisi pitänyt sovitella (osituksen sovittelu).
Koska sovinto-ositus on varallisuusoikeudellinen oikeustoimi, sen muuttamiseen tai kumoamiseen voidaan käyttää sopimusoikeudellisia sääntöjä. Sovinto-ositus on julistettava tuomioistuimessa pätemättömäksi, jos sitä rasittaa oikeustoimilain (22/1929, 3 luku) mukainen tai sopimusoikeudellisiin normeihin perustuva pätemättömyysperuste. Sovinto-osituksen kohtuullisuutta arvioidaan oikeustoimilain 36 pykälän ja avioliittolain (234/1929) 103b pykälän perusteella. Pätemättömyyteen ja kohtuuttomuuteen perustuva väite on esitettävä kohtuullisessa ajassa sovinto-ositussopimuksen tekemisestä. Toimitusositus voi olla pätemätön, jos se koskee väärää omaisuutta, asianosainen ei ole ollut sen teon aikana oikeustoimikelpoinen tai se perustuu asianosaisen antamiin virheellisiin tietoihin.
Pedofilia
Pedofilia (kr. παιδοφιλία < παῖς 'lapsi' + φιλία 'rakkaus') eli lapsikohteinen seksuaalihäiriö on parafilia, jossa pedofiiliksi kutsutun yksilön seksuaalisuus kohdistuu ensisijaisesti lapsiin eli esimurrosikäisiin, yleensä 8–10-vuotiaisiin tyttöihin tai 10–13-vuotiaisiin poikiin.
Arviolta 40 000 suomalaisen seksuaalisuus kohdistuu lapsiin. Naisia arvioidaan olevan yli kymmenesosa pedofiileistä, mutta useimmat tutkijat katsovat arvioiden aliarvioivan naisten todellista määrää.
Joidenkin tutkimusten mukaan esimurrosikäisten lasten seksuaalisista hyväksikäyttörikoksista noin 40 prosenttia on diagnosoitujen pedofiilien tekemiä. Loppuja 60 prosenttia ei ole diagnosoitu pedofiileiksi, ja osa heistä on kiinnostunut lasten lisäksi myös aikuisista.
Lasten hyväksikäyttäjiä kutsuttiin varsinkin ennen 1990-lukua usein namusediksi.
Määritelmä
Termiä pedofilia käytti ensimmäisen kerran wieniläinen psykiatri Richard von Krafft-Ebing kirjoituksessan Psychopathia sexualis vuonna 1886. Pedofiilisen häiriön ("pedophilic disorder") nykyinen lääketieteellinen määritelmä kuuluu:
Tyypillisesti pedofiilit eivät ole kiinnostuneet seksuaalisesti kaikista lapsista vaan pedofiilin seksuaalisuus rajoittuu johonkin tiettyyn lapseen tai ainakin suuntautuu tarkasti tiettyyn ikään ja sukupuoleen.
Usein pedofilia, kiinnostus esimurrosikäisiin tai murrosiän alkuvaihetta eläviin lapsiin, sekoitetaan efebofiliaan ja hebefiliaan, jotka tarkoittavat seksuaalista kiinnostusta myöhäismurrosikäisiin tai murrosiän juuri ohittaneisiin (noin 15–19-vuotiaisiin), seksuaalisesti kypsyneisiin nuoriin. Todellisuudessa ne ovat pedofiliasta irrallisia käsitteitä. Suomen laki ei kuitenkaan erottele näitä käsitteitä, vaan enimmäkseen 16 vuotta, määrätapauksissa 18 vuotta on raja, jota nuorempaan sekaantuessaan syyllistyy lapsen seksuaaliseen hyväksikäyttöön riippumatta siitä, onko kyseessä pedofiilinen vai hebefiilinen tai efebofiilinen teko. Nepiofilia, 16 vuotta täyttäneen kiinnostus alle 5-vuotiaisiin, katsotaan pedofilian alaluokaksi.
Esiintyvyys
Pedofilian yleisyyttä tai esiintyvyyttä väestössä ei tunneta kovin hyvin. Lapsiin kohdistuvan seksuaalisen kiinnostuksen yleisyyttä on yritetty selvittää kyselytutkimuksin, mutta tulokset ovat olleet vaihtelevia. Vapaaehtoisten yliopisto-opiskelijoiden osalta on raportoitu, että jopa 21 % miehistä tuntee seksuaalista vetoa joihinkin pikkulapsiin. Tuoreessa suomalaisessa väestöpohjaisessa tutkimuksessa 0,2 % miehistä ilmoitti seksuaalisesta kiinnostuksesta alle 13-vuotiaaseen lapseen edeltävän vuoden aikana. Asiantuntijoiden arvioiden mukaan varsinaisten pedofiilien osuus miehistä on yhden prosentin suuruusluokkaa.
Nykykäsityksen mukaan pedofiileista suurin osa on miehiä, naisten osuus on kymmenen prosentin luokkaa kaikista pedofiileista.
Pedofilia ilmiönä
Osalla pedofiileista seksuaalinen kiinnostuneisuus kohdistuu ainoastaan lapsiin (eksklusiivinen pedofilia) kun taas osalla seksuaalinen kiinnostuneisuus kohdistuu yhtä lailla sekä lapsiin, että aikuisiin (ei-eksklusiivinen pedofilia). Pedofiilien sukupuolinen suuntautuneisuus on ilmeisesti useimmiten heteroseksuaalinen, mutta homoseksuaalisesti suuntautuneita on kuitenkin enemmän kuin muussa väestössä keskimäärin.
Pedofiilinen suuntautuminen huomataan itsessä usein nuoruusiässä. Haastattelututkimuksissa monet kertovat toivovansa romanttista, hellää ja rakastavaa suhdetta lapseen. Lapsiin kohdistuva sukupuolivietti on myös varsin pysyvä ja muuttumaton. Näistä syistä pedofilian on ehdotettu olevan eräs seksuaalisen ikäsuuntautumisen muoto.
Seksuaalisen kiinnostuksen lisäksi pedofiileilla on tarve läheisyyteen lasten kanssa. Monet pedofiilit rakastuvat lapsiin ja toivoisivat aitoa molemminpuolista rakkaussuhdetta lapsiin. Jotkin pedofiilit kokevat elämänsä epätäydelliseksi ja elämää epävakauttavana tekijänä sen, jos läheisyydenkaipuu ei täyty. Pedofiilit ovat yliedustettuina opettajan tai nuoriso-ohjaajan kaltaisissa ammateissa.
Pedofilia ei aina johda rikokseksi luokiteltaviin tekoihin, kuten lapsen seksuaaliseen hyväksikäyttöön tai raiskaukseen. Osalla pedofiileista häiriö jää mielikuvien ja seksifantasioiden tasolle, eikä tekoihin ryhdytä lainkaan.
Pedofiilisen suuntautumisen vaikutukset pedofiilille itselleen riippuu monista tekijöistä ja ovat huonosti tunnettuja. Eksklusiivisen seksuaalisuuden pedofiilille seksuaalisuutensa torjuva elämäntapa tarkoittaa ensisijaisesti seksuaalisten ja emotionaalisisten tarpeiden täyttymisestä luopumista. Koska pedofiilit kuuluvat yhteiskunnan kavahdetuimpiin ja negatiivisia tunteita eniten synnyttäviin vähemmistöihin, he joutuvat usein salaamaan suuntautumisensa myös ystäviltään ja läheisiltään. Pedofilian paljastumisesta voi seurata täydellinen yhteiskunnallinen eristyminen, avioero sekä työpaikan ja asunnon menetys. Monet pedofiilit kokevat seksuaaliset impulssinsa ahdistaviksi ja tuomitsevat itsensä taipumustensa takia, sekä saattavat elää pelossa, että impulssit toteutuvat seksuaalisena väkivaltana. Näiden ongelmien takia monilla pedofiileilla on seurannaisongelmina muun muassa masennusta ja päihteiden väärinkäyttöä.
Stigma ja häpeä
Asiantuntijoiden mukaan on tärkeää poistaa pedofiliaan liittyvä stigma ja häpeä. Ne estävät hakemasta apua. Siksi moni alan työntekijä puhuukin lapsikohteisuudesta eikä pedofiliasta. Suurin osa pedofiileista on aivan tavallisia ihmisiä. Sen sijaan rikoksia tekevät tyypillisesti ne, joilla on tavallista enemmän muidenkin rikosten tekijöille tyypillisiä antisosiaalisia piirteitä.
Teorioita pedofilian syistä
Ehdollistumishypoteesin mukaan pedofiili olisi ehdollistunut seksuaaliseen reaktioon nuorena ikätoverien kanssa koettujen seksuaalisten kokemusten myötä. Tämän selityksen heikkous on, että useimmilla on tällaisia kokemuksia, ja toisaalta monilla pedofiileilla ei tällaisia kokemuksia ole.
Pedofiliaa on selitetty myös lapsena koetulla hyväksikäytöllä. Hyväksikäyttäjien taustalla on usein lapsena koettua hyväksikäyttöä, mutta pedofiileilla yleisesti ottaen tämän yhteys on heikompi. Myös harva lapsena hyväksikäytetty osoittautuu pedofiiliksi aikuisena. Lisäksi pedofiilit ovat useimmiten miehiä, vaikka hyväksikäytön uhrit ovat useimmiten tyttöjä.
Perinnölliset tekijät voivat osittain selittää pedofilian ilmenemistä. Joissain tutkimuksissa on pedofilian havaittu kulkevan suvussa, ja mm. eräs suomalainen tutkimus on osoittanut nuorista kiinnostumisen olevan 15 prosentin osuudelta periytyvää.
Viime vuosina on tutkittu neurologisten kehityshäiriöiden tai aivojen rakenteen eroavaisuuksien suhdetta pedofiliaan. Pedofilialla on havaittu olevan yhteys esimerkiksi vasenkätisyyteen, lyhyeen pituuteen, lapsuuden päävammoihin ja muihin ennen sikiöajalla syntyviin muutoksiin.
Hoito
Lapsiin kohdistuvan seksuaalisuuden muuttamista on yritetty pitkään, mutta ainakaan pysyvää muutosta ei ole pystytty saamaan aikaan. Pedofiileille annettava hoito keskittyykin lähinnä halujen kurissa pitämiseen liittyvien taitojen vahvistamiseen.
Osa pedofiileista hakeutuu hoitoon oma-aloitteisesti. Suurimpina esteinä hoitoon hakeutumiselle on pelko leimaantumisesta, pelko epäasiallisesti kohdatuksi tulemisesta, ilmoitusvelvollisuus lasten hyväksikäyttöepäilyistä vaikkei rikoksia olisikaan taustalla ja hoidon huono saatavuus. Suomessa julkisen sektorin terveydenhuollossa ei ole olemassolevia käytäntöjä pedofilian hoitoon. Sexpo on ainoa taho Suomessa, joka tarjoaa pedofiileille rikoksia ennalta ehkäisevää apua, ja jolla on tehtävään erityisesti koulutettua väkeä.
Ennalta ehkäisevästä hoidosta on tuloksia mm. saksalaisessa Dunkelfeld-projektissa. Hoito on tavoittanut toista tuhatta pedofiilia oikeusjärjestelmän ulkopuolelta, ja hoito-ohjelmaan osallistujista ainutkaan, joka ei aiemmin ollut syyllistynyt lapseen kohdistuneeseen seksuaalirikokseen, ei ole tehnyt vastaavaa rikosta. Hoidon on havaittu ehkäisevän lapsiin kohdistuvia rikoksia muuallakin. Hoitomuotona on hyväksi havaittu kognitiivinen käyttäytymisterapia, seksologiset työkalut ja tarvittaessa lääkkeitä. Suomessa käytetään alle kerran vuodessa testosteronin estolääkitystä.
Aktivismi puolesta ja vastaan
1980-luvulla Saksan vihreissä (AGIL) toimi erityinen pedofiilikomissio pedofiilien oikeuksien ajamiseksi. Puolue sai rahoitusta pedofiilijärjestöiltä. Vasta seitsemän vuotta puolueen perustamisen jälkeen pedofiilit siivottiin pois vihreistä, muuan muassa puolueen feministisiiven naisten vaatimuksesta. Myöskään puolueessa vaikuttaneet homomiehet eivät hyväksyneet homouden ja pedofilian vertaamista toisiinsa.
Pedofiilien etujen ajaminen oli osa 1960-luvulta 1980-luvulle vaikuttanutta seksuaalista vallankumousta. Esim. Saksan liberaalipuolueessa oli samankaltaista liikehdintää.
Pedofiilien ansiot omien tarkoitusperiensä saavuttamiseksi ovat nykyaikana jääneet kuitenkin verrattain vähäisiksi. Tähän on syynä lisääntynyt tietoisuus lasten seksuaalisesta hyväksikäyttöstä ja virkavallan ankara puuttuminen seksuaalirikoksiin. Lasten seksuaalisen hyväksikäytön vastainen aktivismi saa kannatusta maailmanlaajuisesti ja erityisesti hyväksikäytön uhrit profiloituvat myönteisen ajattelun vastustajina, vaikka eivät vältämättä sitä julki toisikaan. Suomessa toimii seksuaalisesti hyväksikäytettyjen etu- ja tukijärjestö Suomen Delfins, joka on perustettu vuonna 1997.
Columbia Games
Columbia Games Inc. on kanadalainen rooli- ja strategiapelien julkaisija.
Mirrors (Blue Öyster Cultin albumi)
Mirrors on Blue Öyster Cultin studioalbumi vuodelta 1979. Edellisen studioalbumin, vuoden 1977 Spectresin tapaan sitä ovat pitäneet niin kriitikot kuin monet fanitkin liian kaupallisena ja kevyenä.
Taustaa
Blue Öyster Cult oli noussut menestyväksi valtavirran yhtyeeksi vuoden 1976 "(Don't Fear) The Reaper" -hitillä ja platinaa myyneellä Agents of Fortune -albumilla. Myös seuraavat albumit, Spectres (kultaa) ja live-albumi Some Enchanted Evening (platinaa) menestyivät hyvin. Yhtye oli myös kovan livebändin maineessa. Monet vanhat fanit olivat tosin kritisoineet yhtyeen siirtymistä kevyempään ja radioystävällisempään, AOR-vaikutteiseen rockiin, joka oli nousussa Yhdysvalloissa 1970-luvun loppupuolella. Yhtye yritti kovasti saada "The Reaperin" kaltaista uutta hittiä, ja se uudisti tuotantotiimiä ottamalla tulevan albumin tuottajaksi Sandy Pearlmanin ja Murray Krugmanin sijaan Tom Wermanin, joka oli tuottanut menestyksekkäästi Cheap Trick -yhtyettä sekä Ted Nugentia (ja myöhemmin Mötley Crueta). Yhteistyö ei kuitenkaan sujunut yhtyeen haluamalla tavalla ja albumin soundista tuli niin yhtyeen ja fanienkin mukaan liiankin "siloiteltu".
Albumin sisältö
Albumin avaa "Dr. Music", josta tuli suosittu numero yhtyeen konsertteihin. Kappale on rock and roll-henkinen ja basisti Joe Bouchardin mukaan inspiraationa on ollut Larry Williamsin "Bony Moronie" ja Roy Orbisonin "Pretty Woman". Kappale sisältää efektoituja rumpuja sekä huuliharppu-sooloilua. Sanoituksen on sanottu olevan humoristinen viittaus sadomasokismiin.
"The Great Sun Jester" on albumin yleisilmeen mukaisesti pop-henkinen, kosketinsoittimia runsaasti käyttävä kappale, jossa tieteiskirjailija Michael Moorcock on ollut sanoittajana. Kappaleen muut säveltäjät olivat vokalisti-kitaristi Eric Bloom ja hänen entinen bändikaverinsa John Trivers.
Allen Lanierin säveltämä ja Donald Roeserin laulama "In Thee" on albumin balladi, sisältäen jousisovituksen ja akustista kitarointia. Kappale julkaistiin singlenä ja se sai pienehköä listamenestystä. Sanoituksessa "Jim says some destinies should not be delivered" viittaa kirjailija - muusikko Jim Carrolliin, jonka kanssa Lanier oli tehnyt yhteistyötä.
Albumin nimikappale "Mirrors" on myös Roeserin esittämä ja myös säveltämä. Kappaleessa on mukana runsaasti tuplakitarointia, edustaen albumin hevimpää osastoa, lukuun ottamatta naisvoittoista taustakuoroa kertosäkeessä.
Joe Bouchardin "Moon Crazy" edustaa tyypillistä 1970-luvun lopun AOR-henkistä suuntausta. Kappaleen tempo muuttuu kertosäkeissä ja sen loppusoolo menee honky tonk-vaikutteisen pianon ja nopean kompin säestämänä.
Albumin raskaampaa sekä progressiivisempaa osastoa edustaa Roeserin "The Vigil", joka tunnelmallisemman alun jälkeen muuttuu raskaan riffin myötä kulkevaksi kappaleeksi, sisältäen kuitenkin kevyemmän soolo-osuuden sekä proge-henkisen väliosan. Kappaleen alkuperäinen nimi oli "The Devil's Nail" ja sen alkuperäiset sanat oli kirjoittanut Patti Smith. Lopullisen version sanoituksen aiheena oli yhtyeen sanoituksissa monesti muulloinkin esiintyneet UFO-aiheet.
"I Am The Storm" ja "You're not the One (I Was Looking for)" ovat albumin yleislinjan mukaisia, kaupallisempaa ja radioystävällisempää rockia edustavia kappaleita, kuten myös albumin päättävä "Lonely Teardrops"-kappalekin. Rumpali Albert Bouchardin yhdessä vaimonsa kanssa säveltämän "You're not the One (I Was Looking for)"-kappaleen inspiraationa on ollut The Cars-yhtyeen "My Best Friend's Girl"-kappale. Kappaleen nimen on sanottu viittaavan myös BÖC:in mielestään epäonnistuneeseen tuottaja-valintaan (suom. et ollut se jota etsin). Allen Lanierin "Lonely Teardrops"-kappaleen alkuperäinen nimi oli "Wind in My Veins" ja sen oli laulanut Lanier itse.
Albumin julkaisu ja vastaanotto
Mirrors julkaistiin kesäkuussa 1979. Kansikuvana oli maalaus auton sivupeilistä, josta näkyy taivasmaisema. Albumi nousi niukasti top-50:neen sekä Yhdysvalloissa ja Britanniassa, mikä oli pettymys yhtyeelle ja levy-yhtiöllekin, jotka odottivat suurempaa menestystä kaupallisemman tuotannon ja kappalemateriaalin ansiosta. Myös suurin osan yhtyeen faneista oli pettyneitä yhtyeen hylättyä raskaan perus-soundinsa radioystävällisemmän materiaalin takia. Lanierin sävellys "In Thee" julkaistiin singlenä ja se sai pienehköä menestystä Billboardin single-listalla. Albumin epäonnistumisen jälkeen yhtye teki omat johtopäätöksensä ja palasi seuraavalla albumilla juurilleen eli raskaampaan heavy rockiin.
Kriitikot antoivat albumille vaihtelevaa palautetta. Rolling Stone -lehden arvostelija kehui albumin teknistä tuotantoa, mutta kritisoi kappalemateriaalia "liian kevyeksi" aiempiin albumeihin verrattuna. . Brittiläisen Melody Maker -lehden kriitikko puolestaan suitsutti albumia "kenties yhtyeen parhaaksi". . Kuuluisa amerikkalais-kriitikko Robert Christgau piti yhtyettä jo "menneen talven lumina", ja vain "In Thee" -kappale sai häneltä arvostusta. .
Myös tämän päivän kriitikot ovat suhtautuneet varauksella albumiin. Allmusic-sivuston arvostelija sanoo albumin kappaleista puuttuvan "syvyyttä" ja sanoo albumin olevan pettymys yhtyeen heavy metal -puolen ystäville. . Sputnik Music -sivuston kriitikko kirjoittaa, että albumi ei kuulu yhtyeen parhaimmistoon, mutta sanoo siltä kuitenkin löytyvän mainittavan arvoista materiaalia. Yhtyeen fanit nimeävät albumin monesti yhtyeen huonompiin kuuluvaksi ja albumia onkin kutsuttu myös nimellä "Errors" (suom. virheet).
Kappaleet
A-puoli
B-puoli
Muusikot
sekä:
Davis Drewiske
Davis Anthony Drewiske (s. 22. marraskuuta 1984) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura Montreal Canadiensissa.
Ura
1. huhtikuuta 2008 Drewiske teki varaamattomana pelaajana tulokassopimuksen Los Angeles Kingsin kanssa. Kauden 2007–2008 loppuun asti hän pelasi Kingsin AHL-yhteistyöseura Manchester Monarchsissa. Myös seuraavan ja ensimmäisen kokonaisen ammattilaiskautensa 2008–2009 Drewiske aloitti Monarchsissa, josta Kings kutsui hänet ensimmäisen kerran NHL:ään 2. helmikuuta 2009. NHL-debyyttinsä Drewiske teki päivää myöhemmin 3. helmikuuta 1–0 -voitossa Ottawa Senatorsia vastaan. Ensimmäisen maalinsa hän teki tyhjään maaliin 6–4 -voitossa San Jose Sharksista 6. lokakuuta 2009.
NHL:n lyhyellä työsulkukaudella 2012–2013 Drewiske kaupattiin Kingsistä Montreal Canadiensiin, joka antoi tilalle viidennen kierroksen varausvuoron NHL:n varaustilaisuuteen 2013.
13. kesäkuuta 2013 Drewiske teki Montrealin kanssa kahden vuoden jatkosopimuksen.
José García Belaúnde
José Antonio García Belaúnde (s. 16. maaliskuuta 1948 Lima) on perulainen diplomaatti. Hän on Fernando Belaúnden veljenpoika ja presidentti Alan Garcían läheinen ystävä. Hänet valittiin heinäkuussa 2006 Perun ulkoministeriksi.
García Belaúnde valmistui Pontificia Universidad Católica del Perústa, jossa García oli hänen opiskelutoverinsa. Hän on myöhemmin opiskellut Oxfordissa.
Garcían ensimmäisen presidenttikauden aikana García Belaúnde nimitettiin lähettilääksi Uruguayhun. Hän on edustanut maataan myös Yhdistyneissä kansankunnissa, Espanjassa, Meksikossa, Ranskassa, Ecuadorissa, Yhdysvalloissa ja ALADIssa. García Belaúnde oli Academia Diplomátican professorina 1971–1973 ja 1979–1981.
Paravani
Paravani on Georgian suurin järvi. Se sijaitsee maan eteläosassa Samtskhe-Džavakhetin hallintoalueella Džavakhetin ylängöllä yli 2 000 metrin korkeudessa. Paravani on 37,5 neliökilometrin laajuinen ja sen syvin kohta on 3,3 metriä. Järven keskisyvyys on vain 2,4 metriä ja sen tilavuus yhteensä 90,8 miljoonaa kuutiometriä. Valuma-alue on 234 neliökilometrin suuruinen. Järven laskujoki on Paravani, joka virtaa Mtkvariin ja sitä kautta edelleen Kaspianmereen. Tbilisin ja Akhalkalakin välinen rautatie kulkee järven itärannalla.
Seija Kuikka
Seija Kuikka (s. 1958 Kuhmo) on suomalainen keskustan poliitikko. Hän on koulutukseltaan lääkäri ja on toiminut Mikkelin kaupunginhallituksen puheenjohtajana 2012–2017 ja kaupunginvaltuuston puheenjohtajana vuodesta 2017. Hän on ollut Mikkelin kaupunginvaltuutettuna vuodesta 2005 alkaen.
Kuikka on toiminut seurakunnan luottamushenkilönä vuodesta 2006 alkaen. Hän toimii toista kautta Mikkelin hiippakunnan maallikkoedustajana kirkolliskokouksessa. Hänet valittiin kirkolliskokouksen ensimmäiseksi varapuheenjohtajaksi ajanjaksolle 2016–2020.
Laillistetun lääkärin tutkinnon Kuikka sai Saksan Greifswaldin yliopistosta vuonna 1985. Hän pätevöityi naistentautien ja synnytysten erikoislääkäriksi vuonna 1992 Kuopion yliopistossa, jossa myös väitteli lääketieteen tohtoriksi vuonna 2005.
Dinant
1. tammikuuta 2006 Dinantin väkiluku oli 13 012. Pinta-ala on 99,80 km², joten asukkaita on 130 neliökilometriä kohden.
Suomen Pankki
Suomen Pankki (, lyhenne SP ) on Suomen keskuspankki ja jäsenenä Euroopan keskuspankin valvomassa Euroopan keskuspankkijärjestelmässä (EKPJ). Suomen pankin pääkonttori sijaitsee Helsingin Kruununhaassa Snellmaninkadun, Rauhankadun, Kirkkokadun ja Unioninkadun rajaamalla tontilla. Vuonna 1883 valmistuneen pankkirakennuksen suunnitteli saksalainen arkkitehti Ludwig Bohnstedt. Suomen Pankin perusti vuonna 1811 keisari Aleksanteri I Porvoon valtiopäivien esityksestä Turkuun nimellä Waihetus-, Laina- ja Depositioni-Contori. Pankki siirrettiin Helsinkiin 1819. Suomen Pankki on maailman neljänneksi vanhin keskuspankki, joskaan toimintansa alkuvaiheissa sillä ei juuri ollut keskuspankin toimenkuvaan kuuluvia tehtäviä. Keskuspankin piirteitä toivat vuoden 1840 raharealisaatio, Suomen markan ottaminen käyttöön 1860–1865 ja liikepankkien perustaminen 1800-luvun jälkipuoliskolla.
Suomen Pankin ensisijaisena tavoitteena on EU:n perustamissopimuksen mukaisesti pitää yllä hintavakautta euroalueella ja Suomessa. Pyrkimyksenä on tukea myös muiden talouspolitiikan tavoitteiden saavuttamista hintavakauden tavoitetta vaarantamatta. Suomen Pankki toimii eduskunnan takuulla, ja sitä valvovat eduskunnan valitsemat pankkivaltuutetut.
Suomen Pankin pääjohtaja on Olli Rehn, joka nimitettiin pääjohtajaksi edellisen pääjohtajan Erkki Liikasen luovuttua tehtävästä heinäkuussa 2018. Suomen Pankissa työskentelee noin 380 henkeä.
Historia
thumb|Suomen postilaitos julkaisi vuonna 1961 postimerkin Suomen Pankin 150-vuotisen toiminnan kunniaksi. Postimerkissä kuvattuna Suomen Pankin päärakennus Helsingissä ja sen edessä oleva [[J. V. Snellmanin patsas.]] Ruotsin vallan aikana 1700-luvulla Säätyjen Pankki myönsi myönsi kiinnelainoja korkea-arvoisille ja vaikutusvaltaisille säätyläisille. Autonomian aikana Suomen Pankki täytti Säätyjen Pankin jättämän aukon. Suomen Pankki perustettiin vuonna 1811 nimellä Waihetus-, Laina- ja Depositioni-Contori Suomen Suuren-Ruhtinaanmaassa. Perustamisen tarkoituksena oli irrottaa Suomen suurruhtinaskunta Ruotsin rahaliikenteestä. Pankki antoi lainoja ja otti vastaan talletuksia. Yksityishenkilöiden talletukset olivat kuitenkin korottomia. Sen vuoksi vain harvat käyttivät mahdollisuutta säilyttää varojaan pankissa. Suomen Pankki toimi aluksi Turussa, kunnes se vuonna 1819 siirrettiin Helsinkiin useiden muiden virastojen tapaan.
thumb|left|upright=0.6|Suomen Pankki liputti [[Helsinki Pride|vuonna 2022 Pride-viikon kunniaksi.]] Helsingissä pankki toimi aluksi Sederholmin talossa ja 1824–1883 Senaatintalossa, jonka jälkeen se muutti nykyiseen pääkonttorirakennukseen. Vuonna 1868 Suomen Pankki siirrettiin senaatilta säätyvaltiopäivien alaisuuteen ja vuodesta 1907 lähtien se on toiminut Eduskunnan pankkivaltuuston valvonnassa. Eduskunta nimitti tuolloin myös Suomen Pankin tilintarkastajat. Sisällissodan aikana Suomen Pankin pääkonttori ja rintamalinjan eteläpuolelle jääneet haarakonttorit toimivat kolmen kuukauden ajan punaisten kansanvaltuuskunnan alaisuudessa.
Suomen Pankin ensimmäiset haarakonttorit perustettiin vuonna 1840 Turkuun ja Vaasaan. Myöhemmin 1800-luvulla haarakonttorit perustettiin muiden läänien pääkaupunkeihin Hämeenlinnaan, Mikkeliin, Viipuriin, Kuopioon ja Ouluun sekä Poriin, Tampereelle, Kotkaan, Jyväskylään ja Sortavalaan. Lisäksi Suomen Pankilla oli vuoteen 1917 saakka toiminut haarakonttori Venäjän keisarikunnan pääkaupungissa Pietarissa. Myöhemmin perustettiin haarakonttorit vielä Joensuuhun, Lahteen ja Rovaniemelle.
Haarakonttoreista lakkautettiin ensimmäisenä Hämeenlinnan konttori vuonna 1963. Vuosina 1991–1994 lakkautettiin kahdeksan haarakonttoria, niin että jäljelle jäivät enää Turku, Tampere, Kuopio ja Oulu sekä Suomen Rahapajan yhteydessä toimiva Vantaan aluekonttori. Turun konttori lakkautettiin 2007, Tampereen ja Kuopion konttorit 2012, ja Oulun konttori 2019.
Suomen Pankin tehtävät
Nykyisen, vuonna 1998 annetun lain mukaan Suomen Pankin tehtävänä on toteuttaa osaltaan Euroopan keskuspankin neuvoston määrittelemää rahapolitiikkaa.
Suomen Pankin tehtävänä on myös:
Suomen Pankki tarjoaa nykyisin rahahuoltopalveluita eli luovuttaa seteleitä ja kolikoita ja vastaanottaa rahan palautuksia ainoastaan yksityisiltä laskentakeskuksilta, jotka puolestaan palvelevat rahalaitoksia. Käteistä lajitellaan ja sille tehdään aitous- ja kuntotarkastuksia sekä Suomen Pankissa että laskentakeskuksissa. Suomen Pankin suljettua vuonna 2019 viimeisen haarakonttorinsa Oulussa se tarjoaa operatiivisia rahahuollon palveluita ainoastaan Vantaan konttorissa.
Kansallisilla keskuspankeilla on myös EKPJ:n ulkopuolisia tehtäviä. Suomen Pankilla on ainoana euroalueen keskuspankkina siirtymätalouksien tutkimuslaitos. Suomen Pankilla on myös yleisölle auki oleva Rahamuseo Snellmaninkadulla lähellä Senaatintoria. Suomen Pankki on tunnettu myös toimialaansa kuuluvasta julkaisutoiminnasta, joka käsittää sekä tieteellisiä että yleistajuisia kirjoituksia, mm. Euro & Talous -lehden (aik. Markka & Talous). Lisäksi pankki hoitaa yhteyksiä moniin kansainvälisiin järjestöihin.
Pankin yhteydessä itsenäisenä viranomaisena toimii Finanssivalvonta (Fiva). Finanssivalvonta on uusi rahoitus- ja vakuutusvalvontaviranomainen, jolle pääosin siirtyivät 1.1.2009 alkaen entisten Rahoitustarkastuksen ja Vakuutusvalvontaviraston tehtävät. Valvottavia ovat mm. pankit, vakuutus- ja eläkeyhtiöt sekä muut vakuutusalalla toimivat, sijoituspalveluyritykset, rahastoyhtiöt ja pörssi.
Suomen Pankin pääjohtaja
Vuosina 1812–1816 pankin johdossa oli väliaikainen johtokunnan puheenjohtaja. Vuosina 1817–1840 johtajana toimi johtokunnan vanhin jäsen. Vuodesta 1840 pankinjohtajan nimike on ollut johtokunnan puheenjohtaja eli pääjohtaja.
Aiheesta muualla
60.17111°N, 24.95222°W
Minna Arve
Minna Marjukka Arve (s. 1974 Turku ) on suomalainen poliitikko ja Turun pormestari.
Arve toimi Turun kaupunginhallituksen puheenjohtajana vuosina 2010–2014, minkä jälkeen hän oli kokoomuksen puoluesihteerinä lokakuusta 2014 helmikuuhun 2016. Tämän jälkeen hän oli vuoden Turun kauppakamarin toimitusjohtajana. Hänet valittiin lokakuussa 2017 Turun kaupunginjohtajaksi ja Turun siirryttyä kesällä 2021 pormestarimalliin pormestariksi.
Arve on ollut kokoomuksen jäsen vuodesta 1994. Hän on toiminut kokoomuksen puoluehallituksen varapuheenjohtajana ja europarlamentaarikko Ilkka Suomisen avustajana Brysselissä. Turun kaupunginvaltuustoon hänet valittiin ensimmäisen kerran vuoden 2004 vaaleissa.
Arve toimi Kevan hallituksen puheenjohtajana vuosina 2018–2021. Hän on myös Euroopan edustaja maailmanlaajuisen ICLEI-Local Governments for sustainability -verkoston hallituksessa. Lisäksi hänet valittiin koko ICLEI-Local Governments for Sustainability -verkoston varapuheenjohtajaksi huhtikuussa 2021.
Yleisradion maaliskuussa 2018 julkistaman selvityksen mukaan Arven saama runsaan 15 300 euron kuukausipalkka oli Suomen korkein kuntajohtajan palkka. Edellisvuoden lopussa eläkkeelle jääneellä Vantaan kaupunginjohtaja Kari Nenosella oli eläkkeelle jäädessään tätä korkeampi palkka (yli 16 300 euroa/kk).
Höyrybarkassi
Barkassiin mahtui yleensä noin joukkueen verran miehiä; sen vakituinen miehitys oli kuudesta kymmeneen miestä. Barkassi pystyi hinaamaan pienempiä veneitä sekä tarvittaessa myös toimimaan apualuksena emäalustaan hinattaessa. Se hinasi tarvittaessa myös ammus-, vesi-, muona- ja hiiliproomut varikon ahtaista laitureista pääaluksensa kylkeen.
Rukkas-Antti
thumb|Rukkas-Antti vuonna 1983. Rukkas-Antti, oikealta nimeltään Urho Aadolf Albert Kuronen, (13. toukokuuta 1924 Uukuniemi – 24. maaliskuuta 2019 Kerava) oli suomalainen markkinoiden helppoheikki. Hän toimi muun muassa Kuopion Tammimarkkinoilla, jossa helppoheikit ovat perinteisesti olleet osa yleisötapahtumaa. Rukkas-Antti oli taitava sanankäyttäjä olematta rivo. Hän muun muassa kohdisti hyväntahtoista pilantekoaan asiakkaita kohtaan. Hän kauppasi muun muassa työrukkasia ja paristoja. Hänen tunnusmerkkinään oli asemapäällikönlakki, jota hän nimitti ”pääkassaksi” ja laittoi sinne suurieleisesti suurimmat setelit. Lahtelainen.net-blogin mukaan Rukkas-Antti kävi Lahden markkinoilla 1950- ja 1960-luvulla.
Kuronen joutui sotaan 18-vuotiaana. Hänen kauppamiesuransa sai vauhtia, kun hän osti kirjansitomon Keravalta. Sitä kautta – nahkakansien hukkapaloista – syntyi rukkastuotanto. Kuronen on omistanut Pertunmaan Kuortissa tuotantohallin.
Kuronen oli kansanedustajaehdokkaana Kymen vaalipiirissä vuoden 1983 eduskuntavaaleissa SMP:n sitoutumattomana ehdokkaana. Hän sai 1 658 ääntä eli puolueessaan toiseksi eniten, ja hänestä tuli kansanedustajaksi valitun Urpo Leppäsen varamies. Kurosen ammatti vaalilistoissa oli toimitusjohtaja ja kotipaikka Järvenpää. Vaalimainoksissa hänellä oli päässään asemapäällikönlakki. Kuronen on ollut myös Suomen Yksityisyrittäjäin Puoluejärjestön puoluesihteerinä.
Kuronen sai ehdottoman vankeusrangaistuksen 1980-luvulla Tuusulan kihlakunnanoikeudessa. Alibi-lehden (12/1988) jutun mukaan hän kärsi rangaistustaan Katajanokan vankilassa, mutta pakeni kärsittyään puolet kahden vuoden tuomiostaan. Hovioikeus oli määrännyt Kurosen vapautettavaksi, mutta hän uskoi, että hovioikeuden käsittelyssä tuomio olisi vielä noussut. Hän pakeni ”Suureen Länteen”. Alibin mukaan Kuronen on kirjoittanut muistelmat, joita hän aikoi markkinoida Suomeen. Muistelmien toisen osa nimi on lehden mukaan Tuliko Suomesta polliisivaltio.
AGCO
AGCO Corporation on yhdysvaltalainen pörssiyhtiö, joka on maailman suurimpia traktoreiden ja maatalouskoneiden valmistajia. Yhtiö perustettiin vuonna 1990 ja se on laajentunut voimakkaasti ostamalla vanhoja tunnettuja konevalmistajia. Yhtiön tuotemerkkejä ovat muun muassa Agco, Challenger, Fendt, GSI, Massey Ferguson ja suomalainen Valtra.
Liiketoiminta
pienoiskuva|Valtran T4-sarjan traktori voitti [[Red Dot Design Award -muotoilupalkinnon (2016). ]] Suomessa Agco omistaa Valtra-traktoreita Suolahdessa valmistavan Valtra Oy Ab:n ja Nokialla sijaitsevan Agco Power Oy:n.
Suolahden tehdas kuului alun perin Valmetille, joka aloitti traktoreiden valmistuksen jo 1950-luvun alussa. Valmet myi traktoreiden valmistuksen vuonna 1994 Sisulle, joka siirtyi Partekin omistukseen vuonna 1997. Kone osti Partekin vuonna 2002 ja myi Valtra-traktoreiden valmistuksen Agcolle vuonna 2004.
Vuonna 1985 Deutz-Fahr osti Allis-Chalmersin ja Deutz-Fahr alkoi valmistaa oman tuotannon ohella oransseja Deutz-Allis -nimisiä traktoreita. Vuonna 1990 Deutz-Fahr myi Deutz-Allisin Agcolle ja Agco alkoi valmistaa traktoreita nimellä Agco-Allis, joka nykyään on pelkästään Agco. Agco-Allis valmisti myös oransseja Massey Fergusoneja Agco-Allis -nimellä ja 1990-luvun puolessa välissä traktoreita, joissa oli Deutz-Fahrin hytti ja alusta. Nykyään Agcon traktoreita ovat Fendt, Massey Ferguson, Valtra ja Challenger. Deutz-Fahr ei kuulu Agcoon.
Agco Power toimii Suomen ohella Kiinassa, Brasiliassa ja Argentiinassa. Suomalaisvalmisteiset moottorit asennettaan yli puoleen konsernin tuottamista traktoreista. Vuonna 2013 Agco Power investoi 20 miljoonaa euroa uuteen moottoritehtaaseen Nokialle. Agco Power työllistää Suomessa noin 850 ihmistä. pienoiskuva|AGCO-merkkinen traktori
Säätyvaltiopäivät 1904
Säätyvaltiopäivät 1904–1905 olivat sääntömääräiset Suomen suuriruhtinaskunnan valtiopäivät. Niillä Venäjän vastainen oppositioasenne oli voimakkaimmillaan. Säädyt hyväksyivät Suuren anomuksen, jossa pyydettiin keisaria luopumaan kaikista sortotoimista.
Aatelissääty
Aatelissäädyn puhemiehiä eli maamarsalkkoja olivat Constantin Linder (valtiopäivien alusta 25.1.1905 asti) ja Ossian Wuorenheimo (27.2.1905 alkaen, varamaamarsalkka siihen asti). Heidät mukaan luettuna valtiopäiville aatelissäädyssä osallistuneita olivat seuraavat henkilöt:
Pappissääty
Säädyn puhemiehenä oli arkkipiispa Gustaf Johansson ja varapuhemiehenä Porvoon hiippakunnan piispa Herman Råbergh. Piispoina säädyssä olivat myös Savonlinnan ja Kuopion hiippakuntien piispat, Otto Immanuel Colliander ja Juho Rudolf Forsman (myöh. Koskimies). Pappissäädyn valtiopäivämiehet olivat puhemies mukaan luettuna seuraavat:
Piispat:
Papiston edustajat:
Puhemies mukaan luettuna säädyn edustajien lukumäärä oli 48. Sellaisia edustajia, jotka eivät olleet aiemmin osallistuneet millekään valtiopäiville pappissäädyssä, oli neljätoista, eli lähes kolmannes kaikista säädyn valtiopäivämiehistä.