cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sen no Rikyū
Myöhemmät vuodet
Hän oli raku-teekulhojen käytön pioneeri. Hän piti enemmän yksinkertaisista japanilaisvalmisteisista esineistä kuin kalliista ja muodikkaista kiinalaisesineistä. Vaikka hän ei ollutkaan yksinkertaisuuden kauneutta arvostavan wabi-sabi-filosofian keksijä, Rikyū kuului sen merkittävimpiin popularisoijiin, ja hän liitti sen teeseremoniaan. Hän loi uuden teeseremonian muodon käyttämällä hyvin yksinkertaisia välineitä ja ympäristöjä, muodollistaen sen sekä muut ajatuksensa ja opetuksensa Senke-ryū-nimiseen teeseremonian koulukuntaan. Hänen kaksi huomattavaa oppilastaan olivat Nanbo Sōkei ja Yamanoue Sōji. Rikyū kirjoitti myös runoutta ja harjoitti ikebanaa.
Ihana elämä
Jakso 7
8. ilta: Samana iltana Marcello ja joukko juhlijoita murtautuu fregeneläiseen rantataloon, jonka omistaa Marcellon ystävä Riccardo. Juhlistaakseen tuoretta avioeroaan Riccardosta Nadia esittää stripteasena Perez Pradon cha-cha-laulun ”Patricia”. Juopunut Marcello yrittää saada muut juhlijat innostumaan orgioista. Juopumustilan vuoksi juhlijat kuitenkin ryhtyvät Marcellon kanssa riehumaan ja heittelevät tyynyn höyheniä pitkin huonetta Marcellon ratsastaessa nelinkontin ryömivän naisen päällä.
Edgar Rice Burroughs
Filmatisoinnit
Vuonna 2012 tuli ensi-iltaan Disneyn tuottama Mars-sarjaan perustuva John Carter -elokuva. Elokuva menestyi taloudellisesti heikosti ja sen on arvioitu aiheuttavan tuotantoyhtiölle jopa satojen miljoonien dollarien tappiot.
Sen no Rikyū
Kuolema
Vaikka Rikyū oli ollut yksi Hideyoshin luotetuimmista avustajista, ratkaisevien mielipide-erojen ja muiden tuntemattomiksi jääneiden syiden vuoksi Hideyoshi käski häntä tekemään seppukun, jonka hän suoritti Hideyoshin Jurakudai-palatsissa Kiotossa 28. helmikuuta 1591 (kuukalenterin mukaan), 70-vuotiaana. Sanotaan, että kun Hideyoshi rakensi ylellistä palatsiaan Fushimiin seuraavana vuonna, hän ilmaisi toivovansa sen miellyttävän Rikyūta. Hänet tunnettiin temperamenttisuudestaan, ja hänen on sanottu katuneen Rikyūn kohtelua.
Ihana elämä
Epilogi
7. aamu: Aamulla juhlat siirtyvät rannalle, josta he löytävät nykyajan merihirviön, paisuneen keihäsrauskun kaltaisen olion, joka on jäänyt kalaverkkoon. Horteinen Marcello sanoo, että sen silmät tuijottavat kuin kuolleella.
Edgar Rice Burroughs
Viittauksia tuotantoon Suomessa
L. Valakivi kirjoitti 1940-luvulla Tarzanin innoittamana neljä kirjaa, jonka pääosassa oli karhujen kasvattama suomalainen Tarsa. Romaanit olivat:
Ihana elämä
Epilogi
7. päivä: Fregenen rantaravintolan nuori tarjoilija Paola huutaa Marcellolle lahden yli, mutta sanat hukkuvat tuuleen ja aaltojen kohinaan. Marcello viestittää, ettei kuule mitä Paola sanoo eikä ymmärrä tämän käsittämättömiä eleitä. Hän luovuttaa ja lähtee muiden juhlijoiden mukana, kun nämä poistuvat rannalta. Elokuva päättyy pitkään lähikuvaa Paolan surullisista mutta samalla hymyilevistä silmistä.
Edgar Rice Burroughs
Viittauksia tuotantoon Suomessa
Tarzan-kirjoista myös suomalainen kirjailija Veikko Huovinen sai aiheen novelliinsa "Tarzan Suomessa", jossa metsähoitajan koulutuksen saanut kirjailija tarkastelee koulutuksensa perusteella tieteellistä tyyliä tavoitellen Tarzanin selviytymismahdollisuuksia suomalaisessa metsäluonnossa todeten ne heikoiksi.
Yksi Mars-kirjojen marsilaisista sivuhahmoista oli Tars Tarkas, josta suomalainen elokuvaohjaaja Aarne Tarkas (e. Saastamoinen) otti sukunimensä. Alkuperäisestä nimestään hän ei pitänyt, koska lapsena koulussa häntä oli pilkattu haukkumanimellä "moinen saasta".
Ihana elämä
Teemat ja motiivit
Marcello (Marcello Mastroianni) on toimittajana Roomassa 1950-luvun lopulla. Mielekästä elämäntapaa etsiessään hän kirjoittaa juttuja filmitähdistä, uskonnollisisita näyistä ja vetelehtivästä hienostosta. Kuvatessaan, miten helposti naiset hämmentävät Marcellon, elokuvan aiheena "on ensisijaisesti Italian sodanjälkeisen maailman raunioille ja köyhyydelle syntynyt kirjava ja kimalteleva maailma, café society".
Elokuvan alussa helikopterista riippuvaa kipsistä Työtekevän Kristuksen patsasta lennätetään antiikin Rooman akveduktin raunioiden ohi. Patsasta ollaan viemässä paaville Vatikaaniin. Toimittaja Marcello ja valokuvaaja nimeltä Paparazzo (Walter Santesso) lentävät perässä toisella helikopterilla. Patsaan symboliikka, Kristus kädet levällään ikään kuin siunaamassa Roomaa sen yllä lennettäessä, korvautuu pian maallisella elämäntavalla ja neomodernistisella ”uuden” Rooman arkkitehtuurilla, jonka taustalla on 1950-luvun lopun talousihme. Tämä kohtaus kuvattiin suurelta osin Cinecittàssa ja Rooman eteläpuolisessa Mussolinin tyylisessä EURissa. Patsaan kuljetus on yksi monista toistuvista kohtauksista, joissa uskonnollisia ikoneja sijoitetaan niiden henkilöiden keskelle, jotka havainnollistavat "modernia" moraalia, johon vaikuttavat kasvava talous ja elämäntapa kulutusyhteiskunnassa.
Katolinen kirkko piti kohtausta parodiana Kristuksen toisesta tulemisesta, ja Vatikaanin lehti L'Osservatore Romano tuomitsi vuonna 1960 sen ja koko elokuvan. Elokuva joutui laajan sensuurin kohteeksi ja oli Espanjassa kielletty vuoteen 1975, Francon kuolemaan saakka.
Tuotanto
Vaikka kriitikot ovat usein kommentoineet Fellinin elokuvien puvustuksessa käytettyjen asujen ylellisyyttä, harva tajusi että La dolce vitan lähtökohta oli säkkipuku, jonka Balenciaga on suunnitellut vuonna 1957. Fellini on sanonut eri haastatteluissa, että elokuvan alkuperäinen innoittaja oli itse asiassa juuri tämä tyyli Fellinin käsikirjoittajatoveri ja pitkäaikainen ystävä Brunello Rondi vahvisti asian sanoessaan, että "naisten säkkipukumuoti, johon liittyy ylellisyyden tunne kehon ympärillä, joka voi olla fyysisesti mutta ei moraalisesti kaunis. Niinpä Fellini ihastui säkkipukuun, koska se teki naisesta upean mutta puvun sisällä saattoi olla surkea yksinäinen luuranko."
Ansio älykkään Steinerin hahmosta (Alain Cuny), joka tekee itsemurhan surmattuaan ensin kaksi lastaan, on käsikirjoittaja Tullio Pinellin. Pinellin koulutoveri oli italialainen kirjailija Cesare Pavese, ja hän seurasi kirjailijan uraa ja hänestä tuntui, että liiallisessa älyllisyydessään tämä oli muuttunut emotionaalisesti steriilisiksi, mikä oli syynä tämän 1950 Torinossa tekemään itsemurhaan. Ajatus "elämään kyllästyneisyydestä" siirtyy Steineriin juhlimiskohtauksessa, jossa hän ja hänen vieraansa eivät kuuntele luonnonääniä suoraan vaan nauhoitettuina virtuaalimaailmana.
Suuri osa elokuvasta kuvattiin Cinecittàn studiolla Roomassa. Lavastaja Piero Gherardi suunnitteli yli 80 lavastetta, muun muassa via Veneton, Pietarinkirkon sinne johtavine portaineen ja yökerhoja. Joitakin kohtauksia kuvattiin ulkotuotantopaikoilla, kuten yläluokan linnan juhlat, jotka kuvattiin Bassano di Sutrin palatsissa Rooman pohjoispuolella (osa palvelijoista, tarjoilijoista ja vieraista oli oikeita aristokraatteja). Fellini yhdisti rakennettuja lavasteita ulkona kuvattuihin ottoihin käsikirjoituksen kulloistenkin vaatimusten mukaan – ulkokuvauspaikka "antoi elämää rakennetulle muunnellulle tilanteelle ja siis juuri rakennetulle lavasteelle". Elokuvan kuuluisat viimeiset kohtaukset, joissa hirviökala vedetään merestä ja Marcello vilkuttaa hyvästiksi Paolalle (nuori "umbrialainen enkeli"), on kuvattu pienessä lomakaupungissa Passo Oscurossa, joka on Italian rannikolla 30 km Roomasta pohjoiseen. Fellini karsi pitkän kohtauksen, jossa kerrottiin Marcellon suhteesta iäkkääseen tornissa asuvaan kirjailijaan, jota piti esittää 1930-luvulla Oscan-palkitun näyttelijän Luise Rainerin. Fellini hylkäsi kuitenkin kohtauksen Rainerin kanssa syntyneiden monien hankaluuksien vuoksi.
Seitsemän pääjaksoa
Tavallisimman tulkinnan mukaan elokuva muodostuu mosaiikeista, joita yhdistää päähenkilö, toimittaja Marcello Rubini. Seitsemän pääjaksoa ovat seuraavat:
Nämä seitsemän episodia keskeyttää ravintolajakso enkelimäisen Paolan kanssa. Niitä kehystää prologi (Kristus-patsas Rooman yllä) ja epilogi (hirviökala), ja näin elokuva saa omaperäisen ja symmetrisen rakenteen. Mielleyhtymät ovat ilmeiset: katolisen kirkon perinteen seitsemän kuolemansyntiä, seitsemän sakramenttia, seitsemän hyvettä, seitsemän luomisen päivää.
Jotkut kriitikot väittävät, ettei tämä laajalle levinnyt näkemys elokuvan rakenteesta ole oikea. Esimerkiksi Peter Bondanella sanoo, että "kriitikko, joka ei lumoudu La dolce vitan maagisesta seitsennumerosta, huomaa, että sen lukuisia jaksoja on lähes mahdotonta järjestää tiukasti numeroiden mukaiseen järjestykseen."
Erilaisuuden estetiikka
Kriitikko Robert Richardson sanoo, että La dolce vitan omaperäisyys on kerronnan uudessa muodossa, joka kaivaa esiin "erilaisuuden estetiikan" Fellini hylkää perinteisen juonen ja tavanomaisen ”henkilöiden kehityksen” ja muovaa käsikirjoittajiensa Ennio Flaiano ja Tullio Pinellin kanssa elokuvallisen kerronnan, joka luopuu jatkuvuudesta, turhista selityksistä ja kerronnan logiikasta ja tuo tilalle seitsemän ei-lineaarista kohtausta, joissa ovat mukana eräänlainen dantemainen pyhiinvaeltaja Marcello ja 120 erilaista hahmoa. Näistä kohtaamisista rakentuu katsojalle kumulatiivinen vaikutelma, ja hän löytää ratkaisun siihen valtavaan erilaisuuteen, joka vallitsee toisaalta sen välillä, mitä elämä on ollut tai voi olla, ja toisaalta sen, mitä se todella on."
Fellini on käyttänyt jo aiemmissa elokuvissaan tehokeinona erillisten jaksojen järjestämistä liikkeeksi illasta aamuun. Hän käyttää myös kuvaa alenevasta kierteestä, jonka Marcello saa liikkeelle laskeutuessaan kunkin suuremman kohtauksen alussa portaita (joihin kuuluvat tikkaat). Lopputulos on, että aihetta, Roomaa moraalisena kaatopaikkana, konkretisoi pikemmin elokuvan esteettinen muoto kuin sen sisältö
Vastaanotto
Kirjoittaessaan L'Espressossa italialainen kirjailija Alberto Moravia toi esiin elokuvan sävymuunnelmat: "Kaiken kaikkiaan hyvin ilmaisuvoimaisena Fellini näyttää muuttavan sävyä aina kunkin jakson aiheen mukaan, ekspressionistisesta hahmosta puhtaaseen neorealismiin. Yleisesti ottaen taipumus tehdä karikatyyriä on sitä voimakkaampi, mitä ankarampi on elokuvan moraalinen tuomio, vaikka se ei koskaan ole totaalisen halveksivaa, vaan aina on mukana hiven hyväntahtoisuutta ja myötätuntoa, kuten lopun orgiakohtauksessa tai jaksossa aristokraattien linnassa Rooman ulkopuolella, ja tämä jälkimmäinen on tarkan kuvauksensa ja kerronnan rytmin ansiosta erityisen vaikuttava."
Filmikriitikko ja yksi Cahiers du Cinéman perustajista Jacques Doniol-Valcroze oli sitä mieltä, että "se mitä La dolce vitasta puuttui, oli mestariteoksen rakenne. Elokuvassa ei oikeastaan olekaan rakennetta: se on sarja elokuvallisia hetkiä, jotkut vakuuttavampia kuiten toiset… Kritiikin kannalta La dolce vita hajoaa ja jättää tuskin muuta kuin sarjan tapahtumia, joilla ei ole muuta yhteistä nimittäjää, joka yhdistäisi ne mielekkääksi kokonaisuudeksi".
New York Timesin elokuvakriitikko Bosley Crowther ylisti Fellinin elokuvaa sanoin, että se on “loistava kuvallinen arvio rappiolla olevan yhteiskunnan koko tuhosta, kaiken kaikkiaan musertava kommentaari ylihienostuneen tragediasta. – – Fellini on ennen kaikkea kekseliäs, kiihkeä ja urbaani arvioidessaan ympärillään olevaan yhteiskuntaa ja esittäessään sen valkokankaalla. Taitavalla katseellaan hän huomaa epätavallisen ja irvokkaan tapahtuman, vahvaa ironiaa ilmaisevan rehevän ja kummallisen sattumuksen. Hänellä on myös loistava tasapainon taju ja herkkä ironen äly, joka paitsi ohjasi hänen kameraansa, myös vaikutti käsikirjoituksen tekoon. Yhteenvetona: se on kunnioitettava elokuva, täysin hillitön sisällöltään mutta moraalinen ja hyvin hienostunut asennoitumisessaan ja siinä, mitä se sanoo".
La dolce vita on yhä klassikko ja elokuvahistorian arvostetuimpia elokuvia. Merkittävä elokuvakriitikko Roger Ebert pitää sitä Fellinin parhaana ja se on hänen kymmenen parhaan elokuvan listallaan viidentenä. Vuonna 2018 BBC:n kansainvälinen asiantuntijaraati äänesti sen kaikkien aikojen 10. parhaaksi ei-englanninkieliseksi elokuvaksi.
Palkinnot ja tunnustukset
The New York Timesissa La dolce vitaa on sanottu "katsotuimmaksi ja kehutuimmaksi 1960-luvun eurooppalaiseksi elokuvaksi". Se oli Oscar-ehdokkaana ja sai mustavalkoisten elokuvien puvustus-Oscarin. La dolce vita sai Kultaisen palmun Cannesin elokuvajuhlilla. Entertainment Weeklyssa se on äänestetty kaikkien aikojen 16. parhaaksi elokuvaksi.
Populaarikulttuurissa
Marcellon kanssa työskentelevän valokuvaaja Paparazzon henkilöhahmon (Walter Santesso) nimestä juontuu sana paparazzi, jota monessa kielessä käytetään tunkeilevista valokuvaajista. Mitä tulee itse hahmon nimen alkuperään, Fellini-tutkija Peter Bondanella väittää, että vaikka "se on kyllä italialainen sukunimi, sana on luultavasti vääristymä sanasta papataceo, suuri ja hyvin kiusallinen hyttynen. Ennio Flaiano, joka on yksi elokuvan käsikirjoittajista ja Paparazzon luoja, kertoo, että hän otti nimen henkilöhahmosta, joka esiintyy George Gissingin romaanissa." Gissingillä hahmo signor Paparazzo esiintyy hänen matkakirjassaan By the Ionian Sea (1901).
Elokuva on antanut vaikutteita ja siihen on viitattu myöhemmissä elokuvissa, televisio-ohjelmissa ja lauluissa. Sofia Coppolan elokuvassa Lost in Translation (2003) Kellyn haastattelu LIT:lle muistuttaa Sylvian haastattelukohtausta La dolce vitassa. Charlotte ja Bob tapaavat myöhemmin keskellä yötä ja juovat sakia, kun seuraavat kuuluisaa Trevin suihkulähdekohtausta. Coppola on sanonut: "Näin elokuvan televisiossa ollessani Japanissa. Siinä ei ole varsinaisesti juonta, vaan kyse on ympäriinsä kuljeskelusta. Japanilaisessa tekstityksessä ja italialaisessa vuoropuhelussa on jotakin erikoista, se oli hyvin kiehtovaa".
Steve Martinin käsikirjoittaman L.A. Storyn (1991) alussa nakkikioski riippuu helkopterin alla, joka ohittaa talon katolla olevan uima-altaan ja aurinkoa ottavat naiset vilkuttavat sille. Kuvaelma viittaa selvästi La dolce vitaan, jonka alussa Kristus-patsasta kuljetetaan helikopterilla Vatikaaniin. Wolfgang Beckerin ohjaamassa elokuvassa Goodbye Lenin (2003) Leninin patsasta lennätetään Berliinin yllä muistumana Fellinin elokuvasta. Korealaisen elokuvan A Bittersweet Life (2005) nimi viittaa La dolce vitan nimen englanninkieliseen käännökseen The Sweet Life, ja ravintola, jota päähenkilö suojaa roskajoukolta, on nimeltään La dolce vita. Marcos Carnevalen elokuvan Elsa y Fred (2005) kaksi päähenkilöä rakentavat Fontana di Trevin kohtauksen, jossa esiintyivät alun perin Ekberg ja Mastroianni. Simon Peggin elokuvassa How to Lose Friends & Alienate People (2008) Alison (Kirsten Dunst) sanoo, että La dolce vita on hänen lempielokuvansa. Woody Allenin Celebrityssä (1998) on New York -lavaste, joka mukailee uskollisesti La dolce vitaa, samoin kuin henkilöhahmot, joita esittävät Kenneth Branagh (Mastroianni), Goldie Hawn (Anouk Aimée) ja Charlize Theron (Anita Ekberg). Ihailunosoituksena Fellinin elokuvalle Allen kuvasi myös oman elokuvansa mustavalkoiselle filmille.
Komediennet Dawn French ja Jennifer Saunders ovat käyttäneet Fellinin muiden elokuvien ohella La dolce vitaa televisiokomediansa French & Saunders yhdessä jaksossa. Jakson nimi "Franco e Sandro" on olevinaan sen italiankielinen nimi, ja siinä tehdään parodiaa Fellinin elokuvan surrealistisista kohtauksista, esimerkiksi Kristus-patsaan tilalla on laulaja Madonnan patsas. Televisiosarja Sopranosin jaksossa ”Marco Polo” Corrado "Junior" Soprano nukahtaa katsoessaan La dolce vitaa. Kun Bobby Baccalieri tulee huoneeseen, Junior herää ja toteaa helikopterista riippuvasta Kristus-patsaasta: "Näkee ettei se ole aito." Pukeutuessaan treffeille Margen kanssa Simpsoneiden jaksossa ”Some Enchanted Evening” Homer Simpson hyräilee La dolce vitan teemasävelmää.
Steinerin pessimististä puhetta tulevaisuudesta siteerataan englanninkielisenä käännöksenä yhtyeen The Divine Comedy kappaleessa ”The Certainty of Chance” albumilta Fin de Siècle (1998). Puhe alkaa: "Joskus yöllä pimeys ja hiljaisuus pelottavat minua. Rauha pelottaa. Tuntuu kuin se olisi vain kulissia, joka peittää helvetin kasvot." Bob Dylanin "Motorpsycho Nitemare" albumilta Another Side of Bob Dylan (1964) viittaa elokuvan nimeen, samoin Blondien "Pretty Baby" albumilta Parallel Lines (1978).
Kunnianosoituksena Fellinille elokuvan Cinema Paradiso (1988) "ohjaajan leikkaus" sisältää helikopterin, josta riippuu Kristus-patsas kaupungin yllä, ja kohtauksia, joissa Trevin suihkulähdettä on käytetty taustakulissina, kun päähenkilö Totosta tulee kuuluisa elokuvaohjaaja.
Elokuvassa on mukana myöhemmin tunnetuksi tulleita henkilöitä, kuten malli ja laulaja Christa Päffgen, joka käytti nimeä Nico ja esiintyi myöhemmin The Velvet Undergroundin kanssa ennen kuin siirtyi soolouralle. Hän esittää itseään La dolce vitan "hienostojuhlakohtauksessa". Adriano Celentano, josta myöhemmin tuli Italiassa tunnettu laulaja ja näyttelijä, esiintyy kohtauksessa tekoantiikkisessa roomalaisessa yöklubissa, jossa Marcello ensimmäisen kerran lähestyy Sylviaa.
Alicante (maakunta)
Alicante on maakunta Välimeren rannikolla itäisessä Espanjassa Valencian itsehallintoalueella. Sen rajanaapureita ovat Murcian, Albaceten ja Valencian maakunnat. Maakunnan pääkaupunki on Alicante.
Maakunnassa on noin 1,8 miljoonaa asukasta. Se sijaitsee Espanjan kaakkoisosassa, ja maisema on Välimerelle tyypillistä, missä hiekkarannat sijoittuvat vuoristoalueiden lomaan. Matkailussa sitä markkinoidaan nimikkeellä Costa Blanca. Alueella on Unescon kulttuuriperintöluetteloon kuuluva Elchen palmumetsä ja monia arkeologisia kohteita.
Albatros (1928)
Albatros oli Saksan laivaston tyypin 23 torpedovene, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin laivastontelakalta Wilhelmshavenista, missä köli laskettiin 5. lokakuuta 1925. Alus laskettiin vesille 15. heinäkuuta 1926 ja valmistui 15. toukokuuta 1928.
Palvelus
Alus kuului toisen maailmansodan puhjetessa Heyken komentamaan 5. torpedovenelaivueeseen, jonka mukana se syyskuun alussa suojasi keveitä risteilijöitä, hävittäjiä ja miinalaivoja sekä osallistui Westwall-miinoitteiden laskentaan Pohjanmerellä.
Alus liitettiin operaatio Weserübungin Osloon suunnattuun osastoon. Oslon edustalla osasto joutui 9. huhtikuuta 1940 taisteluun Norjan rannikkolinnakkeiden kanssa. Taisteluiden aikana Albatros upotti Norjan laivaston vartioalus KNM Pol III:n. Seuraavana päivänä alus vaurioitui rannikkotykistön tulessa suojatessaan Bolarnen maihinnousua. Aluksen miehistö ajoi aluksensa rantaan estääkseen sen uppoamisen. Alus tuhoutui 13. huhtikuuta 1940.
Metsätyöläinen
Metsätyöläinen oli vuosina 1926–1935 ilmestynyt Kanadan Puutavaratyöläisten Teollisuusliiton (Lumber Workers’ Industrial Union of Canada, vuosina 1930–1932 Lumber and Agricultural Workers’ Industrial Union) suomenkielinen lehti.
Taloudellinen ylijäämä
thumb|Kuluttajan ja tuottajan ylijäämät näkyvät kuvassa värillisten alueiden pinta-aloina. Ylijäämä-käsitettä käytetään kansantaloustieteessä useassa yhteydessä. Aikaisemmin käytettiin myös termejä kuluttajan korko ja tuottajan korko.
Metsätyöläinen
Kommunistisen LWIUC:n julkaisema Metsätyöläinen oli tarkoitettu ammattiliiton sisäiseksi tiedotusvälineeksi sekä tekemään propagandaa metsätöissä työskentelevien kanadansuomalaisten keskuudessa. Lehti oli aluksi monistettu, mutta vuodesta 1927 lähtien se painettiin Vapauden kirjapainossa Sudburyssa. Taloudellisten vaikeuksien takia Metsätyöläinen ei ilmestynyt lokakuusta 1929 toukokuuhun 1930. Ammattiliiton nimenvaihdon aikana sen nimenä oli Maa- ja Metsätyöläinen. Toimittajina työskentelivät aluksi Alfred Hautamäki sekä vuodesta 1929 lähtien Hannes Sula ja Kalle Salo sekä muut LWIUC:n virkailijat. Lehden levikki oli 800 kappaletta vuonna 1926.
Taloudellinen ylijäämä
Ylijäämä voi tarkoittaa myös voittoa, joka syntyy tuottojen ylittäessä kulut.
Kuluttajan ylijäämä 100 %
Taloustieteilijä Brad DeLongin mukaan kuluttajan ylijäämä on tavallisissa (smithiläisissä) hyödykkeissä yleensä noin 100 % hinnan päälle, mutta "andreesseniläisissä" (informaatiotalouden) tuotteissa se on arviolta ainakin 500–1 000 %, koska vain aputuote myydään (ja lasketaan kansantuotteeseen). Tim Worstall arvioikin, että kun laskennallisesti (reaalinen) bruttokansantuote rikkaissa maissa 1900-luvulla on kahdeksankertaistunut onkin elintaso satakertaistunut. Esimerkiksi Uberin tuotteen kuluttajan ylijäämä onkin 160 %, eli kyydin arvo kuluttajalle on keskimäärin 260 % hinnasta.
Brynjolfsson ym. (2018) saivat tulokseksi, että yhdysvaltalaisille kuluttajille hakukoneiden arvo on vuodessa 17 000 dollaria, sähköpostin 8 400, digikarttojen 3 600, videostriimauksen 1 100 ja Facebookin vain 40–50 dollaria vuodessa. Luvut ovat mediaaneja, eli puolelle väestöä ne ovat tuota arvokkaampia. Tulos perustui etenkin kyselytutkimuksiin, mutta luotettavuutta tutkittiin todellisella kokeella, jossa käyttäjä luopui Facebookista tilapäisesti korvausta vastaan. Tuloksen mukaan digitaalihyödykkeet tuottavat valtavan kuluttajan ylijäämän. Tämä luku pitäisi lisätä kansantuotteeseen, jotta nähtäisiin todellisen hyvinvoinnin määrä.
EZ Publish
eZ Publish (lausutaan "easy publish") on avoimen lähdekoodin sisällönhallintajärjestelmä. Sen pääkehittäjä on norjalainen eZ Systems. Järjestelmän avoimen version (GNU GPL -lisenssi) voi ladata maksutta. Lisäksi on tarjolla suljettuja lisenssejä joihin tarjotaan kaupallista tukea.
Tekninen ympäristö
Järjestelmä toimii niin sanotussa LAMP-ympäristössä ja sen kehittäminen ja käyttöönotto melko helppoa. Tarjolla on kattava dokumentaatio ja artikkeleita.
Kritiikki
Monipuolisuudesta ja helppokäyttöisyydestään tunnettu järjestelmä on kerännyt kritiikkiä sekavan lisensointinsa takia.
The Fragile
Muusikot albumilla
Näiden lisäksi monia eri muusikoita esiintyy taustalauluissa.
Olli-Pekka Parviainen
Olli-Pekka Parviainen on suomalainen elokuvakäsikirjoittaja.
Parviainen on kirjoittanut muun muassa raiskauksesta ja sen seurauksista kertovan jännitysdraaman Lain ulkopuolella (1987), jonka ohjasi Ville Mäkelä. Hän on oli myös toisena käsikirjoittana Peter Lindholmin elokuvassa Anita (1994). Tämän lisäksi hän on kirjoittanut joitakin televisioelokuvia.
Parviaisen veli on näyttelijä-käsikirjoittaja Jussi Parviainen.
Andreas Almgren
Andreas Almgren (s. 12. kesäkuuta 1995 ) on ruotsalainen keskimatkojen ja kestävyysmatkojen juoksija. Hän voitti pronssia 800 metrillä alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa 2014.
Saavutukset
Almgrenin ensimmäinen Ruotsin mestaruus tuli 4 x 800 metrin viestistä vuonna 2012. Henkilökohtaisilla matkoilla Almgren on 800 metrillä voittanut Ruotsin mestaruuden vuosina 2014 ja 2015 ja hopeaa vuonna 2017. 1 500 metrin Ruotsin mestari hän on vuodelta 2017 ja matkan hopeamitalisti vuodelta 2020. 5 000 metrillä Almgren voitti Ruotsin mestaruuden vuosina 2021 ja 2022. Hallista hän on Ruotsin mestari 3 000 metrin matkalta vuosina 2020 ja 2022. 800 metriltä hän on saavuttanut hallista hopeaa 2018 ja pronssia 2013. Hän on menestynyt myös maastojuoksussa ja on Ruotsin mestari 3,6 km matkalta vuonna 2021.
Almgren sijoittui neljänneksi 800 metrillä Prahan EM-hallikilpailuissa 2015 ja 5 000 metrillä Münchenin EM-kilpailuissa 2022. Hän on kilpaillut aikuisten sarjoissa 800 metrin juoksussa EM-kisoissa (10. 2014) ja MM-kisoissa (28. 2015). Vuoden 2014 nuorten alle 20-vuotiaiden 800 metrin MM-pronssin Almgren juoksi Ruotsin alle 20-vuotiaiden ennätysajalla 1.45,65.
Metsänterveys
Metsänterveys on metsätalouden toimijoiden lanseeraama käsite, jolla pyritään metsien mahdollisimman korkeaan puuntuotantoon pitämällä puukanta vapaana sairauksista ja haittatekijöistä. Sana ei sinänsä ota kantaa monokulttuuriin eikä biodiversiteettiin.
Metsänterveys jakaantuu aihealueittain fysikaalisiin, kemiallisiin, säästä johtuviin ilmiöihin sekä eri kasvitauteihin. Muun muassa metsien harsuuntumisen syyksi voidaan katsoa ilman epäpuhtaudet kuten rikkipäästöt.
ILVES-palvelun vuonna 1988 tuottama Metsänterveysopas jakaa metsätaudit ja tuholaiset mäntyjen ja kuusien taimikoiden, varttuneiden metsien ja havupuutavaran tuholaisiin. Lisäksi on mainittu joitain lehtikuusen ja lehtipuiden tuholaisia. Teoksessa on myös viljavuuspalvelun analyysiosasto ja muun muassa lannoite- ja metsävakuutusosiot.
Mäntytaimikoiden tuhoista mainitaan erityisesti halla, hivenainekysymykset ja jopa torjunta-aineiden tuholaiset sekä hirvituhot. Varttuneiden metsien osalla tulevat esiin myrskytuhot. Puutavaran osalla mainitaan pääasiassa erinäisiä hyönteisiä. Pääosin ongelmina tulevat esiin kuitenkin tuholaishyönteisten ohella sienitaudit. Teoksessa ei pelkästään luetteloida ja kuvata eri metsäsairauksia vaan annetaan ohjeita havaittujen ongelmien torjuntaan ja ennaltaehkäisyyn. Metsänterveysoppaan tiedot korvaa nykyään pitkälti Internet.
1931
Vuosi 1931 oli normaalivuosi, joka alkoi torstaista.
Muuramen pedofiilirinki
Tuomio
Nainen, joka hyväksikäytti kahta tytärtään ja välitti heitä miehille muun muassa internetin kautta sai 7 vuoden ehdottoman tuomion. Hänen avopuolisonsa tuomittiin kymmenen vuoden ehdottomaan vankeusrangaistukseen. Perheen miestuttava, joka oli hyväksikäyttänyt myös omaa tytärtään sai kahdeksan vuoden ehdottoman tuomion. Kolme muuta miestä sai ehdolliset tuomiot. Rikosnimikkeinä olivat törkeä raiskaus ja törkeä lapsen seksuaalinen hyväksikäyttö, lapsen seksuaalinen hyväksikäyttöä sekä lapsipornon hallussapito.
Viisi tuomituista valitti hovioikeuteen. Hovioikeus piti tuomiot samana lukuun ottamatta sitä, että nainen tuomittiin hovissa alentuneesti syyntakeisena, mutta hänen vankeusrangaistusta ei muutettu. Yhden tuomitun miehen vankeusrangaistusta alennettiin kahdeksasta vuodesta seitsemään ja puoleen vuoteen.
Jatkotuomio ja opinnot
Kahdeksan vuoden tuomion saaneella toisella päätekijällä on diakonin koulutus. Ennen tuomiota hän työskenteli ja toimi harrastuksissaan lasten parissa ja oli vuosia töissä lastenkodissa. Tietoon ei kuitenkaan tullut, että hän olisi käyttänyt hyväkseen lapsia näissä tilanteissa.
Vuonna 2014 nousi kohu kymmenen vuoden tuomion saaneen toisen päätekijän opiskelusta Tampereen yliopistossa. Hän opiskeli Tampereen yliopistossa sosiaalitieteitä ja halusi tehdä kandidaatintutkielmansa tieteellisestä ja kulttuurisesta suhtautumisesta onaniaan. Yhteiskunta- ja kulttuuritieteiden yksikön johtaja kuitenkin kielsi tutkielman teon aiheesta pitäen sitä epäsopivana aiheena tekijän taustan takia.
Muiden opiskelijoiden kieltäydyttyä opiskelemasta kyseisen päätekijän kanssa samoilla kursseilla, Tampereen yliopisto päätti kieltää henkilöä osallistumasta gradu seminaariin ja siirsi hänet yksilöopetukseen. Päätekijä nosti syrjintäsyytteen yliopiston dekaaneja vastaan. Tutkinnan mukaan yliopistolla oli kuitenkin laaja harkintavalta opintojen järjestämisessä ja syyttäjä päätti olla nostamatta syytettä syrjinnästä.
Hiljaisuus soi h-mollissa
Hiljaisuus soi h-mollissa on walesilaisen Mari Strachanin vuonna 2009 ilmestynyt romaani. Teoksen on suomentanut Kirsi Ohrankämmen ja sen on julkaissut suomeksi Karisto esikoiskirjailijoita esittelevässä Lupaus-sarjassaan vuonna 2010.
Tuhannen taalan tytöt
Tuhannen taalan tytöt on Cathy Hopkinsin kirjasarja.
Lauri Tilkanen
Lauri Tilkanen (s. 6. marraskuuta 1987 Karinainen) on suomalainen näyttelijä. Tilkanen on näytellyt elokuvissa ja televisiosarjoissa. Hän näyttelee myös Ryhmäteatterissa.
Tilkanen valmistui Teatterikorkeakoulusta teatteritaiteen maisteriksi keväällä 2012. Hän ilmoittaa harrastavansa muun muassa joukkueurheilulajeja ja soittavansa pianoa, rumpuja ja kitaraa.
Tilkasen entinen puoliso on näyttelijä Pamela Tola. He menivät naimisiin 2015. He saivat yhteisen poikalapsen jo aiemmin, keväällä 2014 ja erosivat alkukesästä 2020.
Pimeän valtias
Juoni
Luoja kahlitsi Pimeän valtiaan (Shai'tan) Shayol Ghuliin heti luomisen hetkellä. Yritys vapauttaa Pimeän valtias johti Varjon sotaan, saidinin saastumiseen ja Legendojen aikakauden päättymiseen.
Nimeäminen
Kerrotaan, että Pimeän valtiaan oikean nimen lausuminen tuo huonoa onnea ja voi pahimmillaan johtaa tuhoon. Huonoa onnea manaavan ihmisen sanotaankin usein nimeävän Pimeän valtiasta. Huonon onnen ehkäisemiseksi Pimeän valtiaalle on kehittynyt useita kieroilmauksia kuten Valheiden Isä, Silmäinsokaisija, Hautain herra, Yön paimen, Sydämen turma, Torasydän, Ruohonpolte sekä Lehväntuho. Pimeän kulkijat ja Valitut käyttävät Pimeyden Valtiaasta nimitystä mahtava Pimeän ruhtinas.
Jämijärven lento-onnettomuus
Jämijärven lento-onnettomuus sattui 20. huhtikuuta 2014 Jämijärvellä lähellä Jämijärven lentokenttää, kun laskuvarjohyppääjiä kuljettanut pienkone putosi maahan ja syttyi palamaan. Koneessa oli kymmenen matkustajaa sekä lentäjä. Onnettomuudessa sai surmansa kahdeksan henkilöä. Kolme koneessa ollutta pelastautui hyppäämällä koneesta sen pudotessa; yksi pelastautuneista oli koneen lentäjä.
Lentokoneesta pelastautuneiden mukaan lentokone oli noin neljän kilometrin korkeudessa, kun koneen nokka painui äkillisesti alas ja sen ohjattavuus katosi. Onnettomuustutkintakeskuksen mukaan ongelmia ilmeni koneen liikettä ylös- ja alaspäin säätelevässä pituusohjauksessa, mutta syytä niille ei vielä tiedetä. Koneen siipi murtui syöksyn aikana, mutta teknisen tutkinnan perusteella siivet ja peräsin olivat kiinni koneessa sen osuessa maahan.
Onnettomuuskone oli Comp Air 8 -tyyppinen potkuriturbiinikone. Kone oli ilmailuharrastajien rakentama ja ainoa laatuaan Suomessa. Sille myönnettiin rakennuslupa vuonna 2005 ja lupa ilmailukäyttöön elokuussa 2009. Vastaavanlaisia koneita on käytössä muun muassa Brasiliassa ja Chilessä.
Syy
Syyskuussa 2014 oli tiedossa onnettomuuden osasyy. Koneen oikean siiven tuki katkesi ilmassa, kun kone teki hallitsemattoman lentoliikkeen. Tuesta löytyi metallin väsymisestä johtunut murtuma, joka oli ollut siinä jo ennen onnettomuuslentoa mutta jota ei ollut näkynyt normaaleissa huolloissa.
Onnettomuutta tutkivan onnettomuustutkintakeskuksen 16. huhtikuuta 2015 julkaiseman selostuksen mukaan lento-onnettomuuden syynä oli oikein puolen siiven tuen murtuminen, joka johtui käytössä syntyneestä kulumisesta. Raportin mukaan myös lentäjän vähäinen lentokokemus, painorajoitusten ylittäminen useasti, rakenteiden huoltaminen ja rakenteiden kuormitus olivat osasyinä. Koneen taittunut siipi esti koneesta ulos pääsyn, koska se taittui hyppyovea vasten.
Guantánamo (täsmennyssivu)
Guantánamo tarkoittaa seuraavia asioita:
Ted Koppel
Edward James "Ted" Koppel (s. 8. helmikuuta 1940 Lancashire, Englanti) on brittiläissyntyinen yhdysvaltalainen uutisankkuri ja televisiojuontaja. Hän syntyi perheensä ainoana lapsena Lancashiressä, Englannissa, juutalaisten vanhempien paettua kansallissosialistisesta Saksasta. Hän saapui vuonna 1953 perheineen Yhdysvaltoihin, jossa hän valmistui Syracusen ja Stanfordin yliopistoista. Hän sai maan kansalaisuuden vuonna 1963.
Koppel pyöritti Nightline-ohjelmaa vuodesta 1980 viimeiseen lähetykseensä 22. marraskuuta 2005; show'ta on kuitenkin jatkettu. Hän puhuu pääkielensä englannin ohella saksaa, venäjää ja ranskaa.
Kelantanin sulttaani
Kelantanin sulttaani on Malesian Kelantanin osavaltion hallitsija. Sulttaani toimii myös vuorollaan Malesian kuninkaana.
Historia
Kelantan oli historiallinen voimakas valtio, jolla oli kauppayhteyksiä Kiinan, Intian ja Siamin suunnalta tulleiden sivilisaatioiden kanssa. Kelantan oli 1200- ja 1300 luvulla Srivijayan ja Majapahitien valtakuntien alaisuudessa. 1400-luvulla Kelantania hallitsi Malakan sulttaanikunta. Kun portugalilaiset valloittivat Malakan sulttaanikunnan 1500-luvulla, Kelantan hajosi useisiin pienempiin maihin. Siamilaiset valloittivat nämä alueet ja aluetta hallitsi Patanin sulttaanikunta.
Kelantanin 15. hallitsija Long Yunus onnistui 1700-luvulla jälleen palauttamaan Kelantanin sulttaanin vallan siamilaisten ylivallan alaisuudesta.
Ted Koppel
Eräässä uransa tähtihetkistä Koppel haastatteli vuonna 1995 ALS-tautiin kuolevaa Brandeisin yliopiston sosiologian professori Morrie Schwartzia.
Perälä
Perälä voi tarkoittaa seuraavia:
Guglielmo Ratcliff
Guglielmo Ratcliff on Pietro Mascagnin ooppera, nelinäytöksinen tragedia. Se esitettiin ensi kertaa 16. helmikuuta 1895 Milanon La Scalassa. Teokseen kirjoitti libreton Andrea Maffei. Teoksesta on saatavilla levytyksiä.
Kantatie 69
thumb|200px|Kivisalmen silta Konneveden ja Rautalammin rajalla
Kantatie 69 on Äänekosken Hirvaskankaalta Suonenjoen Levään kulkeva kantatie. Tien pituus on 88 kilometriä. Tie on kokonaisuudessaan kaksikaistainen ja laadultaan vaihteleva.
Historiaa
Vuoden 1938 tienumerointijärjestelmässä kantatie 69 sijaitsi lähes nykyisellä paikallaan: Tie alkoi Laukaan Tervatehtaalta silloiselta nelostieltä ja kulki jokseenkin nykyisen tien linjausta Suonenjoelle. Nelostien nykyisen linjauksen valmistumisen jälkeen Jyväskylän ja Tervatehtaan välinen osuus muutettiin kantatieksi 69. Vuonna 1965 linjausta muutettiin, kun Hirvaskankaan ja Konneveden Tankolammen välinen tie valmistui.
Kantatie 69 lakkautettiin ja muutettiin maantieksi 644 välillä Hirvaskangas–Suonenjoki, kun valtatien 9 Jyväskylän ja Kuopion välinen osuus valmistui 1970-luvun alussa. Tie kuitenkin palautettiin kantatieksi vanhalla numerolla jo saman vuosikymmenen puolivälissä.
Tiellä sattui 28. heinäkuuta 1956 vakava linja-auto-onnettomuus, kun Konneveden ja Rautalammin kuntien rajalla sijainneelle Kivisalmen lossille ajaneen linja-auton jarrut pettivät ja linja-auto syöksyi Konneveteen. Onnettomuudessa hukkui 15 ihmistä ja 18 pelastui. Paikalle valmistui silta vuonna 1963.
Musala
Musala on Bulgarian ja Balkanin niemimaan korkein vuori, joka kohoaa 2 925 metriin. Vuori sijaitsee Sofian alueella Rilavuoristossa Rilan kansallispuiston alueella Bulgarian lounaisosassa.
Halti (yritys)
Halti on suomalainen ulkoilu- ja urheiluvaatteita suunnitteleva, valmistuttava ja markkinoiva yritys. Sen pääkonttori sijaitsee Sipoon Söderkullassa.
Haltin tuotevalikoima kattaa muun muassa alppihiihdon, golfin, maastohiihdon, pyöräilyn, lumilautailun ja luontoliikunnan. Haltin toinen tuotemerkki Raiski tarjoaa ulkoiluasuja sekä talvi- että kesäliikuntaan, niin aikuisille kuin lapsille.
Haltin osake-enemmistö (51 %) on yhtiön johdon omistuksessa. Vuosina 2004–2012 loput 49 % osakkeista omisti pääomasijoitusyhtiö 3i, joka myi osakkeet vuonna 2012 Ingman Groupille.
Haltin vastuullisuusohjelma on Think Ahead -kestävän kehityksen ohjelma, jossa otetaan huomioon sosiaalinen, ympäristö ja taloudellinen jalanjälki.
Haltin merkittävimpiä kilpailijoita ovat muun muassa Haglöfs, Fjällräven, Helly Hansen ja Sasta.
Historia
Juhani Hyökyvaara perusti yrityksen nimeltä Jukaflex vuonna 1972. Halti-tuotemerkki lanseerattiin vuonna 1976 vaellus- ja retkeilyvälineille. Alussa Halti-tuotteet painottuivat kevään, kesän ja syksyn ulkoliikuntalajeihin, nyttemmin myös talvilajeihin.
Halti Oy:n toinen tuotemerkki on Haltin vuonna 1983 ostama Raiski. Sen perusti vuonna 1977 aktiivilaskija Raimo Zweygberg, joka halusi suunnitella suomalaisille toimivia, kestäviä ja tyyliltään moderneja hiihtoasuja.
Vuonna 1999 Halti aloitti yhteistyön Suomen alppihiihtomaajoukkueen kanssa ja lanseerasi ensimmäisen alppihiihtomallistonsa.
Sponsorointi
alt=Suomen maastohiihtomaajoukkue - Halti pohjoismaisten hiihtolajien pääsponsoriksi.|pienoiskuva|Suomen maastohiihtomaajoukkue 2018 Halti on pohjoismaisten hiihtolajien pääyhteistyökumppani ja vaatettaja. Haltin ja Suomen hiihtoliiton maajoukkueiden (maastohiihto, mäkihyppy ja yhdistetty) välinen yhteistyö alkoi vuonna 2018. Yhteistyökaudelle osuvat niin Seefeldin 2019 kuin Oberstdorfin vuoden 2021 maailmanmestaruuskilpailut sekä Pekingin vuoden 2022 talviolympialaiset.
Halti on toiminut Kansainvälisen hiihtoliiton FIS:n virallisena vaateyhteistyökumppanina vuodesta 2007.
Halti Teamiin kuuluu useita eri urheilijoita, joita Halti sponsoroi.
Hirvilahden kartano
thumb|250px|Hirvilahden kartanon päärakennus, edestä katsottuna. thumb|250px|Hirvilahden kartanon päärakennus, takaa katsottuna. Hirvilahti on kartano Perniössä. Ensimmäinen maininta siitä löytyy vuodelta 1409.
Historia
Hirvilahti on vanhaa rälssisäteriä. Ensimmäinen maininta siitä löytyy vuodelta 1409, jolloin Perniön kirkon uskottuna miehenä oli Hirvilahden Jacob Galt. . On luultavaa, että Galt suku omisti Hirvilahden jo ennen vuotta 1409. Suku hallitsi vielä Hirvilahtea 1600-luvun alkupuolella. Perniön kirkon kuorin lattiassa ovat Olof Göransson Galtin (kuoli 1566) ja Matts Göransson Galtin (kuoli 1591) hautakivet. Viimeinen Galt-sukuun kuuluva Hirvilahden omistaja oli Göran Olofsson Galt (Yrjänä Olavinpoika Galt ), joka oli mm. Halikon kihlakunnan voutina. Galt-suku on alkuperältään perniöläinen rälssisuku.
Hirvilahden omistajina on ollut Galt-suvun lisäksi muita aatelissukuja mm. Munck af Fulkila (Elin Mickelsdotter Munck, Göran Olofsson Galtin leski), Jägerhorn af Spurila (Christer Classon ), Stråle af Ekna, numerolla 87 Ruotsin ritarihuoneella (Turun hovioikeuden asessori Lindorm Stråle ), Lillie, Creutz (Maaherra Lorenz Creutz ), Österling, Brummer ja von Torcken. Merkittävin heistä oli runsaasti maaomaisuutta omistanut sotamarsalkaksi ja sotakollegion presidentiksi kohonnut Axel Gustafsson Lillie, joka omisti Hirvilahden vuosina 1638–1662. Axel Lillien päätilana oli hänen vaimonsa Catarina Mörner'in huomenlahjaksi saama Löfstad'in kartano Ruotsissa. Axel Lillien kuoleman jälkeen Hirvilahti siirtyi hänen poikansa Kreivi Axel Axelsson Lillien hallintaan.
1600-luvun loppupuolella Perniössä siirryttiin ruukkien aikaan. Maaherra Lorenz Creutz perusti ruukkeja Perniöön Teijon–Kirjakkalan alueelle. Hän kasvatti maaomaisuutta Perniössä ja myös Hirvilahti siirtyi hänen omistukseensa vuosiksi 1679–1682. Hänen jälkeensä Hirvilahden omisti hovikamreeri Jonas Österling vuosina 1683–1691. Österlingin jälkeen Hirvilahden omistajaksi tuli vuosiksi 1694–1698 jo kolmas Lillie, kreivi Axel Johan Lillie, joka oli Axel Axelsson Lillien poika. Vuonna 1699 Hirvilahti siirtyi uudelleen Creutz-suvun hallintaan. Omistajaksi tuli Lorenz Creutzin veli kreivi Johan Creutz. Ison reduktion seurauksena Hirvilahdesta tuli vuonna 1691 säteriratsutila.
1800-luvulla Hirvilahti oli kolmen sukupolven ajan Himberg-suvun hallussa. Vuonna 1912 Hirvilahden kartanon hankkivat omistukseensa Karl August ja Ida Nikander (myöh. Hirvilahti), jonka suvun hallussa kartano edelleen on.
Rakennukset
thumb|250px|Kellarihuoneen seinäsyvennykset. Syvennysten käyttötarkoitusta ei varmuudella tiedetä. thumb|250px|Iso kellarihuone. thumb|250px|Kivimakasiini 1700-luvulta Nykyisen empiretyylisen päärakennuksen rakensi vuonna 1848 Jonas Himberg, jonka suku hallitsi Hirvilahtea vuodesta 1833 vuoteen 1904.
Aikaisemmista rakennuksista on jäänteenä nykyisen päärakennuksen alla oleva kivestä rakennettu kellarikerros (sisältäen 4 holvattua kellaritilaa), jotka saattavat ajoittua 1400-luvulle. Kartanomiljööseen kuuluu myös 1700-luvulta peräisin oleva kivestä rakennettu viljamakasiini. Päärakennuksen ympärillä olleet perinteiset kartanon sivurakennukset on purettu 1900-luvun alkupuolella.
Aiheesta muualla
60.15608°N, 23.01883°W
Sognevuono
Sognevuono on Norjan pisin ja maailman toiseksi pisin vuono. Maailman pisin on 350 kilometriä pitkä Scoresbynsalmi Grönlannin itärannikolla. Sognevuono ulottuu yli 200 kilometriä sisämaahan ja sen suurin mitattu syvyys on 1 308 metriä.
Sognevuono sijaitsee Länsi-Norjassa Sognin ja Fjordanen läänissä. Sognevuono päättyy Jotunheimenin ylänköalueeseen, joka on Norjan korkeinta seutua ja kansallispuistoaluetta. Vuonon pohjoispuolella sijaitsee Norjan suurin jäätikkö, Jostedalsbreen.
Sognevuonon sivuvuonot
Sognevuonon sisäosien haaraumat lännestä itään:
Snow Angel
Snow Angel on Värttinän kokoelma-albumi, joka on julkaistu ainoastaan Tšekissä. Vuonna 2005 ilmestynyt levy sisältää kappaleita yhtyeen albumeilta Seleniko, Aitara, 6.12. ja iKi.
Kappaleet
Ensimmäisessä painoksessa kappale 19 oli kansiteksteissä mainitun Laulutytön sijasta Outona omilla mailla. Tämä korjattiin seuraavassa painoksessa.
Kysyntä ja tarjonta
thumb|350px|Kysyntä (D) ja tarjonta (S) kuvaa, kuinka hinta (P) ja tuotannon määrä (Q) muuttuvat, kun hinta muuttuu.
Kysyntä ja tarjonta määräävät taloustieteen teorian mukaan hyödykkeen hinnan ja tuotannon määrän markkinoilla. Kysyntä- ja tarjontafunktioita hinnanmäärityksen selittämiseen käytti ensimmäisenä mikrotaloustieteen tutkija Alfred Marshall. Hänen tavoitteenaan kirjassa Principles of Economics (1890) oli kuvata ja selittää hinnan ja tuotannon määrän muutoksia täydellisesti kilpailuilla markkinoilla. Malli on vain suuntaa antava kuvattaessa epätäydellisen kilpailun tilannetta. Malli formalisoi Marshallia edeltäneiden taloustieteilijöiden teorioita ja on yksi taloustieteen keskeisimmistä malleista.
Kysyntä on hyödykkeen määrä, jonka kuluttajat ovat valmiita ostamaan annetulla hinnalla. Esimerkiksi kuluttaja voi haluta ostaa 2 kg perunoita kun kilohinta on 1 €, mutta vain 1 kg kun kilohinta on 2 €. Nämä hinta ja määrä -yhdistelmät määrittävät yksittäisen kuluttajan kysyntäkäyrän. Koska ostajien ikä, asuinpaikka, perhesuhteet, henkilökohtaiset ominaisuudet ja korvaavien hyödykkeiden saatavuus vaihtelevat, niin vaihtelee myös kysyntäkäyrän jyrkkyys. Ne, jotka arvelevat tarvitsevansa hyödykettä eniten ovat valmiita maksamaan siitä eniten ja ääripäässä moni ei huoli ko. tavaraa ilmaiseksikaan, koska ei keksi sille mitään käyttöä.
Kysyntäkäyrät voidaan laskea yhteen ja näin saada koko markkinan kysyntäkäyrä. Matemaattisesti se voidaan esittää kysyntäfunktiona. Vähenevän rajahyödyn mukaan kysyntä laskee hinnan noustessa. Rajahyöty voidaan perustella pelkästään ostohalulla tai ostajan subjektiivisilla ominaisuuksilla tai materialistisemmin. Jälkimmäisessä mallissa ostaja punnitsee ostoksen hintaa sen tulevaisuudessa tuomaan ajansäästöön. Ostettu työkalu tai väline yleensä vähentää työaikaa, auto työmatka-aikaa ja valmisruokien hankinta säästää aikaa vaihtoehtoihin nähden jne. Kysyntäkäyrää kuvataan usein hintajoustolla.
Markkinoiden tasapaino löytyy kohdasta, jossa kysyntä- ja tarjontakäyrä kohtaavat. Uusklassisessa taloustieteessä tämä tulos johdetaan aggregoimalla yksilötason yksittäisten ihmisten kysynnät makrotasolle. Tuloksen johtamiseksi joudutaan olettamaan ns. "Arrow-Debrau-ehdot" eli identtiset preferenssit yksilöiden välillä sekä preferenssien riippumattomuus tulotasosta.
Five Nights at Freddy’s 2
Five Nights at Freddy’s 2 on Scott Cawthonin kehittämä selviytymiskauhupeli, joka julkaistiin 10. marraskuuta 2014 Microsoft Windowsille. Peli on julkaistu myös Androidille ja iOS:n mobiiliversioille sekä PlayStation 4:lle ja Xbox Onelle. Se on toinen osa Five Nights at Freddy’s -pelisarjassa.
Suomalainen pelilehti Tilt antoi pelille arvosanan 9 ja kutsui sitä ”oikeasti pelottavaksi”, mutta moitti lyhyydestä.
Juoni
Peli sijoittuu vuoteen 1987 ennen ensimmäisen Five Nights at Freddy’s pelin tapahtumia. Pelaaja on Jeremy Fitzgeraldin roolissa, joka on palkattu uuteen ja paranneltuun Freddy Fazbear’s Pizzaan yövahdiksi. Edellisen ravintolan aiemmista animatroniceista luovuttiin pahan hajun vuoksi ja säilytetään Parts & Service -huoneessa varaosina uusille, lapsiystävällisimmille Toy-versioille. Jokaisen yön alussa soi aikaisemmasta pelistä tutun hahmon Phone Guyn äänite, jossa hän antaa vinkkejä selviytymiseen ja kertoo ravintolan historiasta. Toisena yönä Fitzgerald kohtaa kaksi uutta robottia: Foxyn ja Manglen. Kolmantena yönä loput vanhat, rikkinäiset animatronicit käynnistyvät myös. Viidentenä ja kuudentena yön pelaaja saa palkkasekit.
Öiden aikana Phone Guy kertoo Toy-animatronicien oudosta käytöksestä aikuisten seurassa, ravintolaa kiertävistä huhuista ja päivävuoron työntekijästä, joka joutui ongelmiin. Kuudentena yönä Phone Guy kertoo ravintolan sulkeutuvan ainakin väliaikaisesti, liittyen tapaukseen, jossa joku takahuoneessa säilytettävää "keltaista pukua". Jeremy Fitzgerald määrätään seuraavalle päivälle vahtimaan viimeisiä syntymäpäiväjuhlia. Seitsemäntenä yönä yövartijana ei toimi Fitzgerald vaan Fritz Smith, joka saa potkut heti yön jälkeen animatronicien peukaloinnin takia. Työnantaja ihmettelee myös melkein ihailevasti, miten Smith selviytyi ensimmäisestä yöstään niin hyvin.
Pelaaminen
Peli sijoittuu ensimmäistä Five Nights at Freddy's pelin tapahtumia edeltävään Freddy Fazbear's Pizza -ravintolaan vuonna 1987. Pelaajan edessä avautuu käytävä, molemmilla puolilla on ilmastointikanavat valokatkaisimineen ja ovia ei ole. Lisäksi pelaajalla on käytössä taskulamppu, jolla voi valaista edessä olevaa käytävää. Pelissä on alkuperäisten animatronicien - Freddy, Bonnie, Chica ja Foxy - lisäksi näiden pohjalta tehdyt uudet, lapsiystävällisemmät Toy-versiot. Pizzeriasta löytyy myös omista kohteistaan Balloon Boy ja Marionette (tai the puppet). Golden Freddy ilmestyy satunnaisesti toimiston nurkkaan yhä useammin myöhemmissä öissä.
Pelaajan pääasiallinen puolustuskeino on Freddy-maski, jolla voi puolustautua kaikilta paitsi Foxylta tai Marionettelta. Animatronicin ilmestyessä toimistoon pelaajan tulee laittaa maski päähän tarpeeksi nopeasti. Tämä hämää maskottia, joka lähtee hetken kuluttua pois. Foxyn ilmestyy käytävään ja syöksyy hetken kuluttua pelaajaan kimppuun ellei sitä väläytetä muutaman kerran taskulampulla.
Yksi pelin tärkeimmistä tavoitteista on pitää Prize Corner-huoneessa sijaitseva soittorasia vedettynä, jotta se jatkaa soittamista. Jos rasian jättää vetämättä, ruudun alareunaan ilmestyy välkkyvä varoituskolmio. Jos pelaaja ei vedä rasiaa ennen varoituskolmion katoamista, soittorasian musiikki alkaa soida nopeutettuna ja Marionette hyökkää joitakin hetkiä myöhemmin käytävästä tappaen pelaajan. Jos pelaaja katsoo nopeutetun musiikin soidessa valvontakameraa, harvinaisessa tapauksessa Marionette voi vilahtaa näytöllä.
Viidennen yön jälkeen pelaajan saa palkkasekin, jonka on päivätty marraskuun 12. päivälle, vuonna 1987. Kuudennen yön jälkeen ilmestyvässä sanomalehdestä voi lukea kuinka Five Nights at Freddy's 2:sen pizzeria suljetaan pian. Seitsemännen yön jälkeen lehdessä ilmoitetaan, että Toy-animatronicit hävitetään ja neljä alkuperäistä robottimaskottia kunnostetaan. Lisäksi Fazbear Entertainmentin toimitusjohtaja kertoo olevansa varma uudelleenavaamisesta joku päivä.
Bonnie the Bunny
Bonnie lähtee liikkeelle Parts & Service huoneesta ensimmäisenä ja hyökkää pelaajaa kohti vasemmasta ilmastointikanavasta.
Chica the Chicken
Chica lähtee liikkeelle yleensä kolmantena yönä ja hyökkää pelaajaa kohti oikeasta ilmastointikanavasta. Chica voi myös tulla käytävältä.
Foxy the Pirate Fox
Foxylta ei voi suojautua Freddy-maskilla, mutta sitä voi valaista 20 kertaa taskulampulla, jolloin se katoaa hetkeksi.
Freddy Fazbear
Freddy lähtee liikkeelle yleensä kolmantena yönä pyrkien hyökkäämään pelaajaa kohti edessä olevasta käytävästä.
Toy Bonnie
Toy Bonnie on uudistettu versio Bonnie the Bunnysta. Toy Bonnie on vaaleansininen ja sen silmät ovat vihreät. Toy Bonnie on lavan oikealla puolella ja on kitaristi. Hänellä on punaiset posket, valkoinen maha ja punainen rusetti. Toy Bonnie hyökkää pelaajaa kohti oikeasta ilmastointikanavasta.