cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kortkeros
Kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1646. Vuosina 1678–1685 siitä tuli kirkonkylä ja 1700-luvun alussa volostin keskus. Asukkaat harjoittivat maanviljelyä, karjanhoitoa, metsästystä ja kalastusta sekä kävivät metsätöissä. Vuonna 1939 muodostettiin Kortkerosin piiri. 1960-luvulta lähtien kylän väkiluku kasvoi huomattavasti, ja komien lisäksi sinne muutti myös muiden kansallisuuksien edustajia. Vuonna 1989 asukkaista 63 % oli komeja ja 29 % venäläisiä.
Seudun pääalinkeino on maatalous. Kylässä toimii maatalousyritys, tielaitos ja meijeri. Palveluihin kuuluvat keskikoulu, lasten taidekoulu, täydennyskoulutuskeskus, kulttuuritalo, kotiseutumuseo ja sairaala.
Työn verotus
Työn verotus tarkoittaa työnteosta syntyvien korvausten verotusta. Työn verotus koskettaa erityisesti palkansaajia, mutta myös yrittäjiä, jotka nostavat yrityksestä palkkaa. Työn verotus on tuotannontekijäkorvauksen verotusta (työ on yksi tuotannontekijöistä). Työn verotus pienentää nettopalkkaa. Työn verotuksella on vaikutuksia mm. työn tarjontaan, työnteon sekä kouluttamisen taloudellisiin kannustimiin, ostovoimaan ja varallisuuden kertymiseen. Korkea työn verotus kasvattaa sinänsä työvoimakustannuksia ja heikentää yritysten kansainvälistä hinta- ja kustannuskilpailukykyä. Työn verotus vaikuttaa yhdessä talouskasvun ja palkanmuodostuksen kanssa keskeisesti työllisyyteen.
Yleistä
Suomessa työtä verotetaan ansiotuloverotuksella. Käsite kattaa kunnallisveron, ansiotulojen valtionveron sekä lisäksi kirkollisveron valtionkirkkojen jäsenille. Kunnallisvero on tasavero, ansiotulojen valtionvero puolestaan progressiivinen vero. Ansiotulojen valtionveron progressio tarkoittaa, että suurista ansiotuloista maksetaan suurempi prosenttiosuus veroina kuin pienemmistä ansiotuloista.
Työn verotukseen liittyy Lafferin käyrä.
Kohdistuminen palkansaajiin ja yrittäjiin
Korkea työn verotus ja progressio koskettavat erityisesti erikoistuneita työntekijöitä ja eri alojen asiantuntijoita, kuten lääkäreitä, lakimiehiä, professoreita ja toimitusjohtajia, joilla on tyypillisesti korkeat ansiotulot ja ovat usein pitkälle kouluttautuneita. Yrittäjät vertaavat osingosta ja palkasta maksettavien verojen suuruutta ja nostavat yrityksestä osan voitosta osinkoina ja palkkana siten, että verot ovat yhteenlaskettuna mahdollisimman pienet (jos ansiotulojen verotus kiristyy suhteessa pääomatulojen verotukseen, yrittäjät ottavat enemmän voittoa osinkoina ja vähemmän palkkana).
Poikittaisrata
Poikittaisrata eli Tvärbanan on Tukholmassa liikennöivä pikaraitiotie. Nimensä mukaan se yhdistää Tukholman metron (tunnelbana), Tukholman paikallisjunaliikenteen (pendeltåg) ja linja-autoliikenteen eri kohdista. Poikittaisradalla liikennöidään välillä Solnan asema – Alvik – Sicklan asema.
Työn verotus
Suomi verrattuna muihin maihin
Veronmaksajain Keskusliiton vuonna 2013 tekemän vertailun mukaan Suomi verottaa työntekijöitä ankarasti etenkin keski- ja hyvätuloisten ryhmissä. Suomessa keskipalkkaisen veroprosentti ylittää Euroopan maiden keskiarvon 1,5 prosenttiyksiköllä. Suomessa keskituloisen veroprosentti on jopa 5,2 prosenttiyksikköä korkeampi kuin Ruotsissa. Vuonna 2014 tuloverotus on Keskuskauppakamarin mukaan Suomessa muihin maihin verrattuna kireää kaikilla muilla tulotasoilla paitsi pienipalkkaisten kohdalla.
Työn tarjonta ja työllisyysaste
Kireä työn verotus vähentää työn tarjontaa, mikä johtaa siihen, että työtä tehdään yhteiskunnassa vähemmän kuin alhaisemman verotuksen oloissa. Työn verotusta keventämällä voidaan kasvattaa työn tarjontaa yhteiskunnassa. Työn verotus aiheuttaa työmarkkinoilla hyvinvointitappioita, jotka ovat jossain määrin suhteessa työn verotuksen kireyteen.
Harmaa talous
Kireä työn verotus kannustaa harmaaseen talouteen kuuluvaan ns. pimeän työn tekemiseen, josta ei kerry lainkaan verotuottoja. Palkkojen maksaminen pimeänä johtuu siitä, että palkka voidaan maksaa pidättämättä siitä veroa. Jos työn verotusta kiristetään, pimeän työn tekeminen kasvaa. Jos työn verotusta kevennetään, pimeän työn tekeminen laskee ja osa pimeästä työstä tulisi verotuksen piiriin.
Poikittaisrata
Historia
Poikittaisradan rakennustyöt aloitettiin vuonna 1996 ja ensimmäinen, 4,9 kilometrin pituinen rataosuus Gullmarsplanin ja Liljeholmenin välillä avattiin liikenteelle tammikuussa 2000. Jo myöhemmin saman vuoden aikana valmistui 4,2 kilometrin jatke Liljeholmenista Alvikiin. Toisesta suunnasta rataa pidennettiin alkuperäissuunnitelmien mukaisesti vuonna 2002 Gullmarsplanilta Sickla uddeen vuonna 2002, jolloin rata piteni 2,5 kilometrillä. Vaihtoyhteyksien parantamiseksi Läntiselle runkoradalle rakennettiin tammikuussa 2006 paikallisjunaliikenteen asema Årstaberg, jolloin syntyi vaihtomahdollisuus Poikittaisradan ja paikallisjunien välillä. Alvikin ja Gullmarsplanin välisen osuuden kokonaiskustannukset olivat kaksi miljardia kruunua, kun taas Gullmarsplanin ja Sickla udden 400 miljoonaa kruunua - tällöin radan kilometrihinta on ollut ensin mainitulla 200 miljoonaa kruunua ja jälkimmäisellä 170 miljoonaa kruunua kilometriä kohden.
Työn verotus
Ostovoima
Kireä työn verotus pienentää kuluttajien ostovoimaa, sillä nettopalkka (eli veron jälkeen käteenjäävä palkka) on pienempi. Työn verotusta keventämällä voidaan kasvattaa kuluttajien ostovoimaa.
Poikittaisrata
Historia
Vuonna 2009 aloitettiin radan merkittävä laajennushanke, jota on nimitetty Poikittaisradan pohjoiseksi Solnan-haaraksi. Ensimmäinen, 5,8 kilometrin osuus Alvikista Solnan keskukseen otettiin käyttöön vuonna 2013, jonka jälkeen rataa jatkettiin vielä noin kilometrillä Solnan asemalle elokuussa 2014. Suuren luokan hanke pysyi 5,2 miljardin kruunun kustannusarviossaan (sisältäen uuden varikon ja kaluston). Asiantuntijoiden mielestä Alvik–Solna-radan hyödyt jäivät kustannuksiinsa nähden pieniksi, ja rata rakennettiin liian korkatasoiseksi. Ratakilometrin hinnaksi muodostui 600 miljoonaa kruunua, mikä jää ainoastaan Keskustaradan kolmen miljardin ja metron suunnitellun keltaisen linjan kahden miljardin kruunun alapuolelle.
Hammarbyn rantakaupungin ja Årstadalin tiivistyneen kaupunkirakenteen johdosta matkustajamäärät ovat kehittyneet ennusteita voimakkaammin. Tämän takia vuoroväliä on tihennetty kymmenestä minuutista 7,5 minuuttiin Alvikin ja Sicklan välillä.
Työn verotus
Kouluttautumisen taloudelliset kannusteet
Pitkälle kouluttautuminen ei välttämättä perustu taloudellisiin kannustimiin, vaan muihin motivaattoreihin, kuten esimerkiksi kiinnostuneisuuteen, itsensä toteuttamiseen tai siihen, että haluaa tehdä juuri tietyn alan töitä. Esimerkiksi monet hyvin varakkaat henkilöt kouluttautuvat pitkälle siitä huolimatta, että heille kouluttautumisen taloudellisilla kannustimilla ei olisi käytännössä merkitystä. Kaikki norjalaiset ovat valtiollisen öljyrahaston vuoksi käytännössä miljonäärejä, mutta norjalaisilla on silti kannustimia kouluttautua pitkälle, vaikka Norjassa on kireä työn verotus, jossa on progressiota. Kouluttautumisen taloudellisia kannusteita on lisätty monessa maassa verohelpotuksilla, joita opiskelleelle annetaan koulutuksen suoritettua. Suomessa verohelpotukset ovat sidoksissa opintolainaan.
Poikittaisrata
Historia
Erilaisesta kulunvalvontatekniikasta johtuen linjan päästä päähän matkustavan oli vaihdettava junaa vuoteen 2017 saakka. Maaliskuussa 2017 vanhempi rataosuus Sicklan ja Alvikin välillä suljettiin suurempaa peruskorjausta varten, ja samalla kulunvalvonta päivitetään yhteensopivaksi Solnan pään kanssa. Lokakuussa 2017 liikennöinti alkaa uudelleen, jolloin junanvaihto Alvikissa lakkaa ja rata pitenee idässä Sickla uddesta Sicklan asemalle, jossa on vaihtomahdollisuus Saltsjön radalle.
Työn verotus
Maastamuutto kevyemmän verotuksen maihin
Pirttilän vuonna 2004 tekemän tutkimuksen mukaan kohdemaan matala työn verotus ei lisää suomalaisten muuttovirtaa maahan. Egger & Radulescu vuonna 2008 tekemän tutkimuksen mukaan suuri ero maiden veroprogression jyrkkyydessä lisää korkeasti koulutettujen muuttovirtaa. Grogger & Hanson vuonna 2008 tekemän tutkimuksen mukaan korkeasti koulutettujen maahanmuuttajien suhteellinen osuus riippuu positiivisesti erosta korkeasti koulutettujen ja matalasti koulutettujen nettopalkkojen välillä. Johanssonin vuonna 2008 tekemän tutkimuksen mukaan korkeasti koulutettujen maastamuuttoalttius on laskenut 2000-luvulla.
Työvoiman vähäinen liikkuvuus maiden välillä mahdollistaa maiden väliset erot työn verotuksessa (erityisesti progressiossa). Työntekijöiden vähäinen liikkuvuus ei ole pakottanut valtioita verokilpailuun ansiotulojen verotuksessa samalla tavalla kuin yhteisö- ja pääomatuloverotuksessa.
Poikittaisrata
Tekniikka
Rata on koko pituudeltaan kaksiraiteinen, ja sen raideleveys on eurooppalainen standardi 1 435 millimetriä. Poikittaisradan turvalaitteet ovat myös korkeatasoisia. Kaikki junayksiköt on varustettu automaattisella kulunvalvonnalla, opastimina käytetään ruotsalaisia rautatien opastimia, ja SL:n operoima liikenteenohjaus on keskitetty yhteen pisteeseen. Suurin sallittu nopeus on 80 km/h, tosin joillakin osuuksilla tätä alhaisempi.
Työn verotus
Maastamuutto kevyemmän verotuksen maihin
Verotusta tarkasteltaessa voi olla keskeistä kiinnittää huomio huippuosaajien maastamuuttoon. Korkeasti koulutettujen menettämistä ulkomaille kutsutaan aivovuodoksi.
Poikittaisrata
Tekniikka
Poikittaisrata on pääosin eristetty muusta maaliikenteestä omalla reitilleen. Hammarbyn rantakaupungissa rata kulkee katuraitiotien tavoin ajokaistojen välissä keskellä katua, ja lisäksi Liljeholmenin ja Gröndalin välillä sekä Sundbybergin keskustassa raitiotie kulkee muun liikenteen seassa. Radalla on useita siltoja, kuten Allénsilta, Gröndalinsilta, Alvikinsilta, Ulvsundansilta ja Bällstansilta, kuten myös kolme pidempää tunnelia: Årstadalintunneli, Alvikintunneli ja Tranebergintunneli.
Työn verotus
Työn verotuksen keventäminen
Valtion taloudellisen tutkimuskeskuksen (VATT) ylijohtaja Juhana Vartiainen suosittelee veronalennusten suuntaamista työn verotukseen, jotta ihmiset lisäisivät työpanostaan. Vuonna 2010 Martti Hetemäen johtama asiantuntijaryhmä ”verotuksen kehittämistyöryhmä” esitti ansiotuloverotuksen rajaveroasteiden alentamista kautta linjan ja 50 prosentin kattoa ylimmälle rajaveroasteelle. Vuonna 2014 Keskuskauppakamarin verolinjauksissa vaalikaudelle 2015–2019 vaaditaan työn verotuksen keventämistä.
Poikittaisrata
Tekniikka
Metroradalta ja Ruotsin rautatieverkosta on olemassa useita yhdysraiteita Poikittaisradalle, esimerkiksi Globenin ja Gullmarsplanin pysäkkien välistä metron vihreälle linjalle. Tätä yhteyttä käytetään lähinnä silloin, kun uusia metrojunia tuodaan kaukojunilla tai vanhoja viedään romutettavaksi tai huollettavaksi kauemmas, sillä metrojunat tuodaan usein tavarajunilla. Lisäksi Lljeholmenin pysäkin eteläpuolelta on yhteys Nybodantunnelin kautta rautatieverkkoon vanhaa rautatietunnelia pitkin, ja tätä tunnelia käytetään edelleenkin polttoainekuljetuksiin tavarajunin Cementan laitokselle. Tällä hetkellä se on Ruotsin ainoa rataosuus, jolla liikennöi sekä tavarajunia että raitiovaunuja.
Työn verotus
Tuloerojen tasaaminen
Työn verotuksella voidaan tasata tuloeroja, jotka syntyvät ansiotuloista. Työn verotuksella ei kuitenkaan voida tasata tuloeroja, jotka syntyvät pääomatuloista tai lähtökohtaisesta varallisuuden epätasaisesta jakautumisesta. Tyypillisesti suurituloisimmat saavat tulonsa pääomatuloista, eivät ansiotuloista. Yrityksistä voidaan nostaa verovapaita osinkoja. Korkeimpia ansiotuloja saavat suuryritysten toimitusjohtajat tai muut korkeaan johtoon kuuluvat, kuten talousjohtajat. Kansainvälisen valuuttarahaston (IMF) tutkimuksen mukaan laajamittainenkaan tuloerojen tasaaminen ei ole vahingollista talouskasvulle.
Poikittaisrata
Tekniikka
Alvikin aseman pohjoispuolella Tranebergintunnelista on yhteys Bromman varikolle, jolta taas on radat sekä Nockebyn radalle että metroverkkoon. Bromman varikkoa käytetään kuitenkin nykyisin enää vain Nockebyn radan vaunuja, kun taas Poikittaisradan vaunuja säilytetään ja huolletaan vuonna 2015 valmistuneella Ulvsundan varikolla, joka sijaitsee Johannesfredin pysäkin läheisyydessä. pienoiskuva|Matkakortin leimauspiste laiturilla
Liikennöinti
Liikenne kuuluu SL-liikenteeseen, joten liikenteen suunnittelusta, tilaamisesta sekä lippu- ja informaatiojärjestelmästä vastaa SL. Aina liikenteen aloittamisesta vuodesta 2000 elokuuhun 2012 radan liikennöitsijänä toimi Veolia Transport, jonka jälkeen kilpailutuksen voitti Arriva Sverige AB, jonka sopimus jatkuu elokuuhun 2020, optiolla sopimuksen jatkamisesta aina elokuuhun 2024 saakka. Vuonna 2015 Alvikin ja Sicklan välillä oli talvisin arkipäivänä keskimäärin 62 000 matkustajaa ja Alvikin ja Solnan välillä 15 000 matkustajaa. Matkustajamääriltään merkittävimmät pysäkit vuonna 2015 olivat Liljeholmen, Gullmarsplan, Alvik ja Årstaberg.
Poikittaislinja muodostuu yhdestä linjasta, jonka varrella on 26 asemaa. Vuoroväli on pääsääntöisesti kymmenen minuuttia, mutta ruuhka-aikaan liikennöidään 7,5 minuutin välein. Osa asemista, kuten Alvik on lähempänä metroasemia hisseineen, liukuportaineen ja palveluineen, kun taas osa on hyvin pelkistettyjä tavallisia katuraitiotiepysäkkejä, kuten Gröndal. Kaikki pysäkit ja asemat ovat kuitenkin esteettömiä, ja junan ja laiturin välillä ei ole korkeuseroa. Laitureilla on SL:n lipputolppia, joilla matkakortti tulee leimata ennen vaunuunnousua. Lisäksi laitureilta löytyy aina vähintään yksi lippuautomaatti.
Informaatiojärjestelmä on pääosin yhtenevä metron vastaavan kanssa: esimerkiksi laiturinäytöt ovat samaa mallia. Junien sisällä olevilla näytöillä ja kuulutuksilla kerrotaan junan kulkusuunta, seuraavan pysäkin nimi, mahdolliset vaihtoyhteydet ja kellonaika. Laitureilla näytöillä näytetään seuraavat saapumisajat ja poikkeustiedotteita, ja lisäksi saapuvien junien kulkusuunnat kuulutetaan automaattisesti. Juna pysähtyy vain, jos pysäkillä on matkustajia tai joku vaunussa olevista painaa pysähtymispainiketta.
Kalusto
pienoiskuva|Uudemman A35-vaunun matkustamo Poikittaisradalla on käytössä kahta erilaista junatyyppiä, joiden mallinimet ovat A32 ja A35. Ensin mainittu Bombardierin valmistamaan Flexity Swift -vaunuun perustuva malli on ollut käytössä liikenteen aloittamisesta lähtien. Uudempi, CAF:n valmistamaan Urbos AXL -junaan perustuva A35-vaunutyyppi otettiin käyttöön Solnan radan avaamisen yhteydessä lokakuussa 2013. Molemmat junat ovat noin 30 metriä pitkiä, ja niissä on 72–78 istumapaikkaa. Kaksi vaunua voidaan kytkeä yhdeksi, 60 metriä pitkäksi junaksi, mikä on myös asemalaitureiden mahdollistama junan enimmäispituus. Pääosin liikenteessä junat ovat tätä nykyä aina kaksivaunuisia. Vertailun vuoksi Tukholman metrojunat ovat 140, paikallisjunat 214 ja Helsingin raitiovaunut 27 metriä pitkiä.
Sicklan asema − Alvik
Sickla udden ja Alvikin aseman välillä on seuraavat pysäkit:
Poikittaisradan itäpäässä Hammarbyn eteläsatamassa on linjan nykyinen päätepysäkki Sickla, jota seuraa Sickla udde ja tämän jälkeen Sickla kaj pienen matkan päässä varsinaisesta satamalaiturista. Hammarbyn rantakaupungin keskustassa on seuraava pysäkki Luma, joka on aiemmin alueella sijainneen vanhan teollisuusalueen nimi. Viimeisenä pysäkkinä tällä alueella on Mårtensdal alueen länsilaidalla.
Rata alittaa Nynäsvägenin moottoritien ja siirtyy Johanneshovin kaupunginosan puolelle Gullmarsplanille, jossa on vaihtoyhteys metron vihreälle linjalle samannimisen metroaseman yhteydessä. Globen palvelee Globenin stadionia, ja siltäkin on vaihtoyhteys yhdelle vihreän linjan haaralle.
Årstan kaupunginosassa linjan varrella on järjestyksessä idästä lukien pysäkit Linde, Vallan tori, Årstafältet ja Årstaberg.
Årtstadalin tunnelin jälkeen rata siirtyy Liljeholmenin ja Gröndalenin alueelle, jossa on pysäkit Årstadal, Liljeholmen,Trekanten, Gröndal. Tämän jälkeen rata ylittää Essingensalmen ja tulee Stora Essingenin saarelle, jossa on pysäkki Stora Essingen. Ennen saapumista Alvikiin rata ylittää vielä kerran meren Alvikinsiltaa pitkin, pysähtyy Alvikin rannan pysäkillä ja sukeltaa Alvikintunneliin. Alvikissa on vaihtomahdollisuus Nockebyn radalle ja metron vihreälle linjalle.
Alvik − Solnan asema
Poikittaisrata jatkuu Alvikista kohti Solnan asemaa. Suurin osa radasta otettiin liikenteelle 28. lokakuuta 2013, mutta Solnan asemalle rata jatkui Solnan keskuksesta vasta 18. elokuuta 2014. Alvikin jälkeen rata kulkee Tranebergintunnelin ja sillan kautta Johannesfredin pysäkille, joka sijaitsee Ulvsundan teollisuusalueen eteläosassa. Saman alueen pohjoisosassa on seuraava pysäkki, Norra Ulvsunda. Tämän jälkeen tulee Karlsbodavägen radan sivutessa samannimistä katuyhteyttä Mariehällin kaupunginosassa Brommassa.
Rata siirtyy Sundbybergin puolelle, jossa ensimmäisenä pysäkkinä on Bällstan silta. Sundbybergin keskustassa on kunnan nimikkopysäkki Sundbyberg, jossa on vaihtomahdollisuus metron siniselle linjalle sekä paikallis- ja kaukojuniin. Lopulta rata siirtyy Solnan kunnan alueelle, jossa on kolme viimeistä pysäkkiä: Solna Business Park, Solnan keskus ja Solnan asema. Ensin mainittu sijaitsee Skytteholmin kaupunginosan länsiosassa, ja on aikaisemmalta nimeltään Virebergin teollisuusalue. Solnan keskuksessa pysäkki on kauppakeskuksen ja muiden palvelujen välittömässä läheisyydessä, ja Hagalundin kaupunginosassa Solnan asemalla on vaihtomahdollisuus paikallisjuniin.
Keskustelua käydään Poikittaisradan jatkamisesta pohjoiseen Kistaan, ja itään Nackaan ja Slussenille. Nämä jatkot johtaisivat lisävaihtomahdollisuuksiin metron sinisen linjan sekä myös Saltsjöbananin kanssa.
left|thumb|300px|Poikittaisradan reitti
Aku Paasi
Viipurin seudulta kotoisin olleen Paaden isällä oli maatila ja Paasi kävi itsekin Suomessa pehtorikoulun. Hän työskenteli myös viilarina rautateillä ja johti sisällissodan aikana Suurperon punakaartia. Sen jälkeen hän siirtyi Venäjälle aikoen ryhtyä maanviljelijäksi Altain alueella. Oleskeltuaan vuonna 1918 Buin siirtolassa Paasi asettui Pietariin ja meni oppilaaksi Pietarin punaupseerikouluun. Hän valmistui huhtikuussa 1919 koulun tykistölinjalta ja osallistui 1919–1920 taisteluihin Itä-Karjalassa muun muassa tykkipatterin komentajana.
Paasi erotettiin oppositiotoimintansa vuoksi SKP:stä heinäkuussa 1920. Paaden johtama kuuden punaupseerioppilaan ryhmä ampui 31. elokuuta 1920 kahdeksan SKP:n jäsentä ja haavoitti kymmentä. Teon jälkeen ryhmä antautui vapaaehtoisesti miliisille.
Kaksi vuotta myöhemmin pidetyssä oikeudenkäynnissä heidät tuomittiin lieviin, 3–5 vuoden vankeusrangaistuksiin lukuun ottamatta SKP:n oppositioon kuuluneita Voitto Elorantaa ja Elvira Willman-Elorantaa, jotka teloitettiin. Paasi sai viiden vuoden karkotustuomion, jota hän kärsi aluksi Taka-Baikalin Tšitassa. Sittemmin hän sai työpaikan Burjatian ASNT:n maatalousasiain kansankomissariaatissa ja asettui asumaan Verhneudinskiin. Vuodesta 1924 hän oli Burjato-Mongolian ASNT:n valtion karjanjalostuksen apulaisjohtaja. Eräiden tietojen mukaan hänet vangittiin Stalinin vainojen aikaan 1937 ja teloitettiin, toisten tietojen mukaan hän kuoli luonnollisen kuoleman.
Hirvasen koulu
Hirvasen koulu on yksi Uuraisten kunnan kouluista. Koulu sijaitsee Kangashäkin kylässä valtatien 4 varrella. Koulussa on vuosiluokat 1–6 ja 143 oppilasta (2018) . Seitsemän luokanopettajan lisäksi koululla työskentelevät erityisopettaja ja neljä koulunkäyntiavustajaa. Siivous- ja ruokapalveluyksikkö huolehtii kouluruuan valmistuksesta koulun omassa keittiössä ja tilojen siisteydestä.
Historia
Koulu on perustettu 1954 ja koulurakennusta on sittemmin laajennettu ja korjattu useaan kertaan. Vuonna 2009 hankittiin ensimmäinen osa Mäkelän viipalekouluun. Kolmessa eri vaiheessa Mäkelästä syntyi viiden luokan koulu, missä on myös opettajien huone, rehtorin kanslia ja ryhmätilaa.
Kohti uutta koulua
Uusi koulu rakennetaan kokonaan eri paikkaan Uurasitentien varteen.
Tatra 70
Tatra T70 oli tšekkoslovakialaisen Tatran vuosina 1931–1936 sekä 1947 valmistama ensisijaisesti edustuskäyttöön tarkoitettu auto. Auton alustalle tehtiin useita korimalleja, monet niistä Sodomkan ja muiden itsenäisten korivalmistajien rakentamia versioita. Autoja käytettiin muun muassa paloautojen alustoina.
Teknisiä tietoja
pienoiskuva|left|Tatra T70 -paloauto. Kori on [[brnolaisen Hrček-Neugebauerin valmistama.]]
Moottori
Autossa oli kuusisylinterinen, vesijäähdytteinen rivimoottori, joka pohjautui perusrakenteeltaan edeltäjämallien T17 ja T31 voimanlähteisiin. Erotuksena edeltäjämalleihin, kampiakseli oli laakeroitu seitsemästä kohtaa liukulaakerein, sillä aikaisemmin käytetty vierintälaakerointi ei ollut toiminut tyydyttävästi. Moottoriin oli vaihdettu hammaspyörämallinen voiteluöljypumppu mäntäpumpun tilalle. Polttoaineensyötöstä huolehti kaksi Zenith 36 DV 1 -kaasutinta.
Voimansiirto ja alusta
Autossa oli kuiva kaksilevyinen kytkin ja nelivaihteinen vaihteisto. Kantavana rakenteena oli Tatralle ominainen keskusputkirunko. Voima välittyi vaihteistosta runkoputken sisällä kulkeneen voimansiirtoakselin kautta heilurityyppisellä erillisjousituksella varustetulle taka-akselille. Taka-akselilla oli vinottain asennetut neljänneselliptiset lehtijouset, jotka oli kiinnitetty vetopyörästön rungon takaosaan sekä jarrukilpiin. Etuakselilla erillisjousitus oli toteutettu päällekkäisin kolmiotuin ja poikittaisella, puolielliptisellä lehtijousella.
Jarruina olivat rumpujarrut, jotka olivat hydraulitoimiset ja ensimmäisenä maailmassa kaksipiiriset.
Valmistus
T70-malleja valmistui kaikkiaan 50 kappaletta, kunnes se korvattiin vuonna 1933 T70:n tehokkaammalla moottorilla varustetulla T70A:lla. T70A:n huippunopeus oli 130 km/h ja sitä ehdittiin valmistaa 70 kappaletta ennen kuin valmistus päättyi 1936.
Toisen maailmansodan jälkeen yli jääneistä osista rakennettiin vielä yksi kappale Tšekkoslovakian presidentti Edvard Benešille. Auto luovutettiin hänelle 23. toukokuuta 1947.
Andrei Saharov
Andrei Dmitrijevitš Saharov (, [], 21. toukokuuta 1921 – 14. joulukuuta 1989) oli neuvostoliittolainen ydinfyysikko sekä demokratia- ja ihmisoikeusaktivisti. Saharov väitteli tohtoriksi ydinfysiikasta vuonna 1947. Saharov tuli ensin tunnetuksi Neuvostoliiton ydinaseen kehittäjänä, mutta myöhemmin hänestä tuli maansa tunnetuin toisinajattelija. Andrei Saharoville myönnettiin ensimmäisenä venäläisenä Nobelin rauhanpalkinto 1975.
Isän puolelta Saharov on lähtöisin pappis- ja lakimiessuvusta, äidin puolelta upseerisuvusta. Suvussa on venäläisyyden lisäksi kreikkalaista, puolalaista, ja eteläistä mongoliverta. Saharovin lapsuus ja nuoruus oli elintasoltaan niukkaa. Hän aloitti yliopisto-opinnot Moskovassa vuonna 1938.
Saharov tuomitsi 1968 Prahan kevään murskaamisen ja Tšekkoslovakian miehityksen sekä kirjoitti esseen Pohdintoja edistyksestä, rauhanomaisesta rinnakkainelosta ja henkisestä vapaudesta («Размышления о прогрессе, мирном сосуществовании и интеллектуальной свободе», ), joka levisi samizdatina ja ulkomailla. Saharovista tuli Neuvostoliiton ihmisoikeusliikkeen keskeisiä vaikuttajia. Vuonna 1975 hänelle myönnettiin Nobelin rauhanpalkinto. Häntä ei päästetty palkintoa noutamaan, joten hänen vaimonsa luki palkintopuheen, jossa sanottiin mm. rauhan, edistyksen ja ihmisoikeuksien olevan riippuvaisia toisistaan. Neljä vuotta myöhemmin Andrei Saharov asettui vastustamaan Afganistanin sotaa, mikä johti lopulta hänen leimaamiseensa toisinajattelijaksi ja sisäiseen karkotukseen Gorkiin vuonna 1980.
Neuvostoliiton viimeinen johtaja Mihail Gorbatšov kumosi karkotuksen 1986. Saharov valittiin maaliskuussa 1989 uuteen Neuvostoliiton kansanedustajien kongressiin, jossa hän toimi muutaman kuukauden ennen äkillistä kuolemaansa sydänkohtaukseen 68-vuotiaana.
Euroopan parlamentti perusti vuonna 1988 hänen nimeään kantavan Saharov-palkinnon, joka myönnetään vuosittain ihmisoikeuksia ja sananvapautta edistävälle henkilölle tai järjestölle.
Charles Riddy
Charles Riddy (3. maaliskuuta 1885 Toronto – 11. kesäkuuta 1979 ) oli kanadalainen soutaja. Hän kilpaili vuoden 1908 kesäolympialaisissa Lontoossa ja sai pronssia sekä perämiehettömässä nelikossa että kahdeksikossa. Hän osallistui myös vuoden 1912 kesäolympialaisiin Tukholmassa kahdeksikossa.
Luettelo Alankomaiden lentoyhtiöistä
Tämä on luettelo lentoyhtiöistä, jotka operoivat tai ovat operoineet Alankomaissa (mukaan lukien Alankomaille kuuluvat Karibianmeren saaret).
The Tip-Off
The Tip-Off (Isossa-Britanniassa nimellä Looking for Trouble) on vuonna 1931 ensi-iltansa saanut Albert S. Rogellin ohjaama yhdysvaltalainen rikoskomediaelokuva, jonka pääosissa ovat Eddie Quillan, Robert Armstrong ja Ginger Rogers. The Tip-Off on Rogersin ensimmäinen Hollywood-elokuva. The Tip-Off kertoo nyrkkeilijästä ja hänen tyttöystävästään, jotka yrittävät taivutella ystäväänsä sekaantumasta mafioson tyttöön.
The Tip-Offin käsikirjoituksen laativat George Kibbe Turner ja Earl Baldwin, ja elokuvan on tuottanut Harry Joe Brown ja Charles R. Rogers. Elokuva kuvattiin nimillä Eddie Cuts In ja The Lady Killer tuotantoyhtiö RKO Pathé Picturesin studioilla Kalifornian Culver Cityssä. RKO Pathé Pictures toimi myös elokuvan levittäjänä. The Tip-Off sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 16. lokakuuta vuonna 1931.
Glasgow-efekti
Glasgow-efektiksi kutsutaan ilmiötä, jossa Glasgow'n kaupungin asukkaat kuolevat keskimäärin aiemmin kuin muut britit. Glasgow'ssa on myös enemmän sydäntauteja, syöpää, masentuneisuutta, alkoholi- ja huumeongelmia sekä itsemurhia kuin muualla Britanniassa. Köyhyys ei selitä asiaa: köyhien ja työttömien osuus väestöstä on ollut kaupungeissa pitkään lähes sama.
Yhden teorian mukaan Glasgow on menneisyytensä vanki. Huono-osaisuus periytyy sukupolvelta toiselle. Slummeja syntyi jo 1800-luvulla teollisessa vallankumouksessa. Telakoiden, tehtaiden ja kaivosten työläiset kerääntyivät pubeihin, kun ahtaissa kodeissa ei ollut tilaa istua. Uskotaan myös huonojen tulevaisuudennäkymien saavan ihmiset vajoamaan lopulliseen turmioonsa. Easterhousen ympäristössä miesten eliniänodote on 58 vuotta, kun Glasgow'n parempiosaisilla alueilla se on 73.
Gokutama Rock Cafe
Gokutama Rock Cafe on An Cafen neljäs albumi, joka julkaistiin vuonna 2008. Albumi sisältää kappaleet Cherry Saku Yuuki, Ryusei Rocket sekä Kakusei Heroism.
Jousiammunta kesäolympialaisissa 1980
right|100px|Jousiammunta Vuoden 1980 Moskovan kesäolympialaisten jousiammuntakilpailut käytiin 30. heinäkuuta–2. elokuuta. Jousiammunta oli mukana olympialaisten ohjelmassa seitsemännen kerran. Kilpailuareenana toimi Kauppaliiton olympiaurheilukeskus.
Mitaleista kilpailtiin kahdessa eri lajissa, miesten sekä naisten yksilökilpailussa. Olympialaisten paras jousiammuntamaa oli Neuvostoliitto yhdellä kulta- ja kahdella hopeamitalillaan. Suomi menestyi myös varsin hyvin, kun Tomi Poikolainen tähtäsi olympiakultaa miesten kisassa ja Päivi Meriluoto saavutti pronssia naisten kilpailussa.
Kilpailusäännöt
Kilpailu koostui kahdesta kierroksesta ja 288 nuolesta, jotka ammuttiin neljänä eri päivänä neljältä eri etäisyydeltä. Miehillä etäisyydet olivat 90, 70, 50 ja 30 metriä ja naisilla vastaavasti 70, 60, 50 ja 30 metriä.
Yksilökilpailu, miehet
right|200px pienoiskuva|Miesten yksilökilpailu
Yksilökilpailu, naiset
thumb|right|1977 [[Neuvostoliitto|Neuvostoliiton kilpailusta julkaisema muistopostimerkki.]] Ensimmäistä kertaa olympialaisten historiassa naisten kilpailun voittaja ampui miesten voittajaa paremman tuloksen. Itse asiassa molemmat Neuvostoliitolle kaksoisvoiton varmistaneet urheilijat ampuivat miesten kisan voittajaa paremmin. Ampumaetäisyyksien erojen vuoksi tulokset eivät ole kuitenkaan suoraan verrannollisia.
Marion (Kypros)
Marion, myöhemmin Arsinoe , oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Kyproksen saarella. Se sijaitsi nykyisen Pólin kylän (myös Pólis) paikalla.
Maantiede
Marion sijaitsi Kyproksen luoteisrannikolla lähellä Akamaksen niemeä, suunnilleen Pafoksen ja Soloin puolessa välissä. Se oli rakennettu hieman sisämaahan kahdelle kukkulatasanteelle, joista toinen oli idempi ja sijaitsi heti nykyisen Pólin kylän koillispuolella, ja toinen lännempi ja sijaitsi nykyisen kylän pohjoispuolella. Marionin satama sijaitsi rannikolla noin neljä kilometriä länteen nykyisen Latsín kylän paikalla. Marionin kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli suhteellisen suurikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu yli 500 neliökilometriä.
Historia
Marion oli yksi Kyproksen vanhoista kuningaskunnista. Se on arkeologisten löytöjen perusteella perustettu geometrisen kauden alussa. Varhaisin asutus sijaitsi kaupungin itäkukkulalla. Myöhemmin kaupunki levisi länsikukkulan alueelle. Egyptiläisissä lähteissä kaupunki saattaa esiintyä nimimuodossa Aimar.
pienoiskuva|vasen|Hautaveistos. pienoiskuva|vasen|Haudoista löydettyjä terrakottapatsaita. Marionin varhaisesta historiasta tiedetään vain vähän. Se menestyi läheisten kuparikaivosten sekä Ateenan kanssa käymänsä kaupan ansiosta. Kaupunki liittyi Joonian kapinaan Persian valtaa vastaan vuosina 499–498 eaa., ja persialaiset valtasivat sen takaisin. Vuonna 449 eaa. ateenalaiset vapauttivat kaupungin Persian vallasta Kimonin johdolla. Kaupungin kansalaisista käytettiin etnonyymiä Marieus.
Marion löi omaa hopearahaa 400-luvulta eaa. ja pronssirahaa 300-luvulta eaa. lähtien. Muutamien kaupungin kuninkaiden nimet tunnetaan rahojen perusteella. 400-luvun eaa. ensimmäisellä puoliskolla Marionin kuninkaana toimi Sasmaos Doksandroksen poika, noin 449 eaa. Stasioikos I, 400-luvun eaa. lopulla Timokharis ja noin 330–312 eaa. Stasioikos II, joka oli kaupungin viimeinen kuningas. Tämä asettui Aleksanteri Suuren kuoleman jälkeen Antigonoksen puolelle Ptolemaiosta vastaan. Vuonna 312 eaa. Ptolemaios tuhosi kaupungin ja siirrätti sen asukkaat Pafokseen (todennäköisesti samaan aikaan perustettuun Nea Pafokseen).
Ptolemaios II perusti Marionin paikalle Arsinoen kaupungin noin vuonna 270 eaa. Ptolemaios nimesi sen sisarensa ja vaimonsa Arsinoen mukaan. Uusi kaupunki kukoisti hellenistisen ja roomalaisen kauden ajan. Varhaiskristillisellä kaudella se toimi piispanistuimena. Kaupungin asukkaista käytettiin etnonyymejä Arsinoïtēs ja Arsinoeus. Tätä Arsinoen kaupunkia ei tule sekoittaa Kyproksen muihin Arsinoe-nimisiin kaupunkeihin.
Kaupungin alueella on suoritettu arkeologisia tutkimuksia vuosina 1929 ja 1960, mutta vain vähän kaivauksia.
Rakennukset ja löydökset
Marionin kaupunki on ollut ympäröity muurein. Kaupungin raunioalueet ovat pääosin nykyisen kylän tai viljelysten peittämiä. Piirtokirjoitusten perusteella Marionissa oli Zeukselle ja Afroditelle omistettu pyhäkkö, Strabonin mukaan Zeukselle pyhitetty lehto. Marionin satamasta on säilynyt aallonmurtajan jäänteitä.
Marionin merkittävimmät arkeologiset löydöt ovat hautoja ja hautaesineitä. Itäkukkulan läheltä on löydetty hautoja geometriselta ja arkaaiselta kaudelta, ja länsikukkulan läheltä hautoja klassiselta ja hellenistiseltä kaudelta. Haudoista on löydetty muun muassa attikalaista keramiikkaa sekä kultakoruja. Merkittävimpiin veistoslöytöihin lukeutuu marmorinen niin kutsuttu Marionin kuros, joka on British Museumissa. Hautalöytöihin lukeutuu myös niin kutsuttua kyproslaista kirjoitusta käyttäviä piirtokirjoituksia 500–300-luvuilta eaa.
Devonshire
Devonshire voi viitata
Puzzle Station
Puzzle Station on Ninai Gamesin luoma tietokonepeli. Se on englanninkielinen ja sen on luonut Mikko Miettinen. Peliä pystyy pelaamaan myös Joystickilla tai Gamepadilla. Puzzle Stationia myytiin kesällä 2000 jäätelöautoissa 19 markan hintaan.
Johan Holm (kartanonomistaja)
Johan Holm eli Näsi-Jutte tai Näsin Jutte (24. maaliskuuta 1789 Porvoo – 28. lokakuuta 1866 Porvoo) oli suomalainen Porvoossa asunut varatuomari ja kartanonomistaja, jonka saituudesta on säilynyt paljon tarinoita.
Puzzle Station
Pelaaminen
Pelin ideana on pudotella väripalikoita toistensa päälle. Kun vähintään neljä samanväristä palaa koskettavat toisiaan, ne poistuvat pelikentästä. Pelissä on monia tuhottavia väripalikoita. Tämän lisäksi on kivipalikoita jotka tuhoutuvat, mikäli väripalikat tuhoutuvat niiden vieressä. Pelissä olevia metallipalikoita ei voi tuhota.
Johan Holm (kartanonomistaja)
Holmin vanhemmat olivat porvoolainen kauppias Johan Holm (k. 1789) ja hänen toinen puolisonsa Maria Charlotta Krook. Holm kävi Porvoon lukiota ja pääsi ylioppilaaksi Turussa vuonna 1806. Hän suoritti tuomarintutkinnon Turun akatemiassa 1808 ja sai varatuomarin arvon 1819.
Puzzle Station
Pelaaminen
Pelissä on kaksi pelimuotoa, joissa kummassakin on 50 tasoa, jotka on jaettu kymmeneen World-osioon. Arcade-pelissä tavoite on räjäyttää mittarin näyttämä määrä palikoita määrätyssä ajassa. Räjäytetty palikka vähentää mittarin lukumäärää, joka kertoo kuinka monta palikkaa täytyy vielä räjäyttää kentän selvittämiseksi. Jokaisen kentän jälkeen lasketaan pisteet. Pistemäärään vaikuttaa räjäytettyjen palikoiden määrän lisäksi myös jäljelle jäänyt aika. Tekemällä chain- ja combo-temppuja saa enemmän pisteitä. Puzzle-pelin tavoitteena on tyhjentää pelikenttä kaikista värillisistä palikoista. Pelaajalla on käytössään "pudotusvuoromittarin" näyttämä määrä pudotuksia. Kentälle saa jäädä ainoastaan kivi- tai metallipalikoita.
Johan Holm (kartanonomistaja)
Holm toimi Porvoon oikeusraatimiehenä vuosina 1822–1827. Hän peri isältään Porvoon Näsinmäellä sijainneen Näsin kartanon ja sai lisänimensä Näsi-Jutte kartanon mukaan. Holm rakennutti kartanon maille kilometrikaupalla kiviaitoja ja kivipengerryksiä jotka ovat säilyneet nykypäiviin saakka. Hän oli tunnettu saituudestaan ja hän käytti muun muassa kenkien sijasta tuohivirsuja. Holm ei myöskään käyttänyt ruutia kivien halkaisuun vaan halkaistaviin kiviin hakattiin kesällä reiät, joihin talven tultua kaadettiin vettä, joka jäätyessään laajeni ja halkaisi kiven. Holm omisti kuollessaan yhdeksän velatonta maatilaa ja kuusi kaupunkitaloa.
Puzzle Station
Puzzle Station 15th Anniversary Retro Release
Steam-palvelussa on Puzzle Station 15th Anniversary Retro Release Windows-alustalle, jossa julkaisijana on YeaBoing.
Johan Holm (kartanonomistaja)
Holm oli naimisissa vuoteen 1846 Eva Amalia Krookin (k. 1846) kanssa. Heidän poikansa varatuomari Karl Magnus Holm (1819–1882) oli Porvoon pormestari, Tammikuun valiokunnan jäsen ja valtiopäivämies 1860-luvulla.
John Wilhelmsson
Johannes Hemming Wilhelmsson (26. helmikuuta 1869 Parainen – 13. elokuuta 1942 Helsinki) oli suomalainen varastonhoitaja ja ruotsin kielellä kirjoittanut runoilija.
Wilhelmsson työskenteli nuorena merimiehenä, vuoroin lämmittäjänä ja konemiehenä eri aluksilla. Vuodet 1899–1937 hän oli Tieteellisten Seurojen talon vahtimestarina Helsingissä. Ansioistaan Tieteellisten Seurojen talon kirjavaraston hoitajana ja runoilijana Wilhelmssonille myönnettiin Suomen valkoisen ruusun I luokan ansiomitali.
Satu Repo
Satu Repo on suomalaissyntyinen kanadalainen sosiologi, kasvatustieteilijä sekä tieto- ja lastenkirjailija. Hän opettaa Yorkin yliopistossa ja toimii radikaaliin kasvatukseen keskittyvän Our Schools, Our Selves -julkaisun päätoimittajana. Hän oli aviomiehensä George Martellin kanssa 1960-luvun puolivälissä mukana perustamassa kanadalaista vaihtoehtoiseen kasvatukseen keskittyvää This-aikakauslehteä ja Everdalen vapaan kasvatuksen koulua.
Satu Repo muutti Kanadaan 20-vuotiaana. Hänen tyttärensä on elokuvanäyttelijä Liisa Repo-Martell. Hänen setänsä oli Eino S. Repo.
Punapyrstöorneero
Punapyrstöorneero (Anabacerthia ruficaudata) on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Punapyrstöorneeroa tavataan laajalla alueella Boliviassa, Brasiliassa, Kolumbiassa, Ranskan Guayanassa, Guayanassa, Perussa, Surinamessa ja Venezuelassa. Lajia on kuvattu harvinaiseksi, mutta sen kanta on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Storgatan (Uumaja)
260px|thumb|Storgatan Uumajan keskustassa.
Storgatan on Uumajan keskustan pisin katu, noin neljä kilometriä pituudeltaan. Storgatan yhdistää keskustan alueet Uumajajoen pohjoisrantaan. Reitti kulkee Tvärånin vanhalta kaupunkialueelta lännestä Uumajan itäiselle rautatieasemalle, lähelle Norlannin yliopistollista sairaalaa.
Puolipinnallinen kivi
Puolipinnallinen kivi eli juonikivi, joskus myös hypabyssinen kivi, on magmakiveä, joka on muodostunut maankuoressa lähellä maanpintaa. Se sisältää keskikokoisia rakeita ja on usein porfyyristä. Puolipinnalliset kivet ovat rakenteeltaan vulkaanisen kiven ja plutonien väliltä. Puolipinnallisiin kiviin lukeutuvat muun muassa diabaasi ja porfyyri.
Storgatan (Uumaja)
Tvåränissa Storgatan vaihtuu Backenvägeniin, joka puolestaan yhdistää länsiosassa Grubben, Grisbackan ja Backenin kaupunginosat. Storgatanin varrella on useita Uumajan kunnan kuuluisia monumentteja sekä viisi kaupungin tärkeimmistä puistoista. Vuonna 2006 Storgatanin läpi kulki noin 8 900 ajoneuvoa keskimäärin vuorokaudessa.
Puolipinnallinen kivi
Katso myös
סלע געשי
Storgatan (Uumaja)
Historia
Kun Uumaja perustettiin vuonna 1622 Uumajajoelle, kartoitettiin kaupunkia ruudukolle, jossa on kaksi pitkittäistä katua rinnakkain joelle ja viisi kohtisuoraa kujaa, jotka kulkivat koko matkan joelle. Eteläinen pitkä katu (nykyisin Storgatan) jatkoi kaupungin rajoilta rantatietä pitkin, joka ulottui Tukholman ja Tornion välille.
Rantatien paikallinen reitti meni Röbäckistä Uumajajoen lauttojen sijaintipaikkaan Backenkyrkanille, Uumajan läpi ja sitten Nydalajoen eteläkärkeen ja Innertavleen.
Vuonna 1780 Storgatan oli kivetty ja 1782 sen ympärillä olevat talot saivat talonumeronsa, koska oli päätetty, että kaikki talot ja maatilat Uumajassa tulisi numeroida. Numerot tuli maalata puulevylle ja naulata pääsisäänkäyntien yläpuolelle.
Vuonna 1864 Uumaja sai uuden asemakaavan, joka oli saanut vaikutteita Nikolaistadista (nykyinen Vaasan kaupunki), joka oli uudelleenrakennettu vuoden 1852 palon jälkeen. Tässä asemakaavassa katuja levennettiin. Storgatanin leveyttä lisättiin noin 4-5 metristä karkeasti 18 metriin. Uudessa kaavassa oli tilaa myös jalkakäytäville sekä taimien kasvattamiselle pitkin katua. Nämä noin kolme metriä leveät taimet tuli istuttaa kukkien ja pensaiden kanssa asunnonomistajien kustannuksella. Asuntojen omistajat saivat jopa aitavelvoitteen, mikä tarkoittaa, että kadulle näkyvä osa kiinteistöstä on suojattava lankkuseinällä tai aidalla, ja se oli rakennettava "hyvän maun" mukaisesti. Nämä säännöt eivät kuitenkaan koskeneet jo rakennettuja paikkoja kustannussyiden takia.
Vuonna 1866 Uumajaan vakiintui uusi rakennusjärjestys, jossa pitkin jalkakäytävän reunaa tuli olla istutettuna säännöllisin välimatkoin sopivia lehtipuita ja näin Uumajalla oli sen ensimmäiset katukoivut. Nämä istutettiin pitkin Storgatanin länsiosaa. Koivujen istuttamista ei kuitenkaan tehty kaupungin jalkakäytäville suurella mittakaavalla ennen vuoden 1888 tulipaloa. Vuonna 1892 päätettiin, että koivu oli kaikista sopivin puu istuttaa kaupungin jalkakäytäville.
Vuonna 2002 Storgatanin keskiosa palautettiin enemmän alkuperäiseen muotoonsa. Katu sai 6,5 metriä leveän ajoradan ja viisi metriä leveän kävelytien, jossa ajoradan molemmilla puolilla on koivuja. Koivujen väliin lisättiin parkkipaikkoja.
Kulttuuriperintörakennuksia Storgatanin varrella
Kadun varrella sijaitsevat seuraavat kulttuuriperintörakennukset: Gamla lasarettet, Bagare Thillmans gård, Gamla slöjdskolan, Löjtnant Grahns gård, Pohjois-Norlannin hovioikeus, Färgare Höglanders gård, von Ahnska magasinet, Gamla bankhuset ("smörasken"), Sparbankshuset, Uumajan raatihuone, Handelsbanken, Riksbankshuset, Moritzska gården, Scharinska villan, Ringstrandska villan, Länsresidenset ja Uumajan vanha vankila.
Viiruhuitti
Viiruhuitti (Amaurornis marginalis) on rantakanoihin kuuluva kurkilintulaji.
BirdLife Suomi luokittelee viiruhuitin suokanojen sukuun. Se on toisinaan sijoitettu myös huitteihin (Porzana) ja omaan Aenigmatolimnas-sukuun.
Levinneisyys
Viiruhuitteja elää Keski-Afrikassa ja Itä-Afrikan eteläosissa. Lajin kannaksi on arvioitu 1 000–25 000 yksilöä. Kannankehitys on laskeva, mutta laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Magnus Wassén
Sten Magnus Wassén (1. syyskuuta 1920 Partille – 23. kesäkuuta 2014 ) oli ruotsalainen purjehtija. Hän oli vuoden 1952 kesäolympialaisissa Helsingissä mukana saamassa Hojwalla pronssia 5.5m-luokassa. Folke Wassén oli hänen veljensä.
Vasemmistososialismi
Vasemmistososialismi sijoittuu poliittisella janalla sosiaalidemokratian ja kommunismin väliin. Suomessa vasemmistososialisteiksi voidaan katsoa esimerkiksi SKDL:n niin sanotun sosialistisiiven edustajat, kuten Ele Alenius ja Kalevi Kivistö.
Laajaa kannatusta vasemmistososialismi on nauttinut muun muassa maailmansotien välisenä aikana Japanissa.
Beatles VI
Beatles VI on The Beatlesin kesäkuussa 1965 Yhdysvaltojen markkinoille julkaistu albumi.
Kappaleet
A-puoli B-puoli
Vasemmistososialismi
Professori Heikki Paloheimon mukaan Suomessa vasemmistososialistinen aatesuunta on ollut yksi viidestä puoluejärjestelmän rungon muodostaneesta suuntauksesta, jotka ovat vasemmistososialistinen, sosiaalidemokraattinen, agraarinen, liberaalinen ja konservatiivinen aatesuunta. Näiden lisäksi Suomessa on ollut ruotsinkielistä vähemmistöä edustava puolue.
Historia
Suomessa vasemmistososialistiksi itseään on kutsunut Arvo Tuominen, joka vuonna 1919 oli mukana SDP:n linjasta käydyssä kamppailussa Väinö Tanneria ja hänen edustamaansa maltillisempaa linjaa  vastaan. Vasemmistososialistien ryhmään lukeutuivat SDP:ssä tuolloin myös Sulo Wuolijoki, Eino Pekkala, Ivar Lassy ja Kaarlo Luoto. He pyrkivät saamaan puolelleen enemmistön vuoden 1919 loppupuolella pidetyssä puoluekokouksessa. Vasemmistososialistit onnistuivat hajottamaan SDP:n, minkä seurauksena Suomeen perustettiin Suomen Sosialistinen Työväenpuolue. O. W. Kuusinen kirjoitti uuden puolueen ohjelman. Keskeisiä kysymyksiä puolueohjelmassa olivat suhtautuminen väkivaltaiseen vallankumoukseen, kommunistiseen internationaaliin, proletariaatin diktatuuriin ja Suomen kommunistiseen puolueeseen.
Tuominen vastusti SKP:n linjaa, joka painotti aseellisen vallankumouksen valmistelua laittomin keinoin ja vaalilakkoa. Hänen mielestään työväenliikkeen oli Suomessa keskityttävä julkiseen järjestötoimintaan ja parlamentaariseen puoluetoimintaan lakien puitteissa, koska se oli työväestön enemmistön mielipide. Tannerin linjaa SDP:ssä Tuominen puolestaan piti liian varovaisena.
Graff Racing
pienoiskuva|Graff Racingin [[Ligier JS P3 European Le Mans Series -sarjan kilpailussa Portugalissa vuonna 2016.]] Graff Racing on ranskalainen autourheilutalli, jonka on perustanut Jean-Philippe Grand vuonna 1985.
Howard Hughesin lääketieteellinen instituutti
Howard Hughesin lääketieteellinen instituutti on Yhdysvalloissa toimiva tutkimusta rahoittava taho. Sen perusti vuonna 1953 Howard Hughes. Instituutti rahoittaa lääketieteellistä tutkimusta monissa sairaaloissa ja yliopistoissa eri puolilla Yhdysvaltoja. Se on keskittynyt etenkin genetiikkaan, immunologiaa, solubiologiaan ja neurotieteisiin. Se jakaa myös apurahoja opintoihin. Vaikka Hughesin sanotaan perustaneen instituutin aikoinaan lähinnä veroteknisistä syistä, siitä on tullut yksi maailman suurimmista lahjoittajista.
Graff Racing
Talli on voittanut kolme Ranskan F3-luokan mestaruutta vuosina 1991, 1996 ja 1997. Vuonna 2002 talli voitti Eurocup Formula Renault-sarjan mestaruuden. Talli on aiemmin kilpaillut World Series by Nissan, World Series Light, Ranskan Formula Renault ja Formula Le Mans Cup-sarjoissa. Talli kilpaili vuonna 2012 Ranskan Porsche Carrera Cupissa, FIA GT3 European Championship ja GT Tour-sarjoissa.
Howard Hughesin lääketieteellinen instituutti
Vuonna 1985 instituutin johto päätti myydä omistamansa Hughes Aircraft Companyn, joka oli instituutin ainoa varallisuuserä. Instituutti sai kaupasta yli viisi miljardia Yhdysvaltain dollaria, mikä teki instituutista Yhdysvaltojen varakkaimman voittoa tavoittelemattoman organisaation.
Graff Racing
Vuonna 2023 talli kilpailee European Le Mans Series, Asian Le Mans Series ja Ultimate Cup Series -sarjoissa sekä Le Mansin 24 tunnin ajoissa.
Howard Hughesin lääketieteellinen instituutti
Instituutin varallisuus on 19,3 miljardia dollaria vuoden 2017 lopussa. Vuonna 2017 instituutti jakoi 662 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria tutkimustyöhön ja 86 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria tiedekoulutukseen.
Instituutti on tukenut 28 Nobelin palkinnon saajaa.
Samsung Galaxy A7
Samsung Galaxy A7 on Samsung Electronicsin tammikuussa 2015 esittelemä ja helmikuussa julkaisema älypuhelin, jossa on esiasennettuna Android 4.4.4 "KitKat" -käyttöjärjestelmä.
Muotoilu
Samsung Galaxy A7 -älypuhelimessa on 5,5-tuumainen täysteräväpiirtonäyttö.
Kamerat ja multimedia
Laitteessa on 13 megapikselin takakamera. Etukameran tarkkuus on puolestaan viisi megapikseliä.
Videokuvaus voidaan tehdä 1080p (täysteräväpiirto) -tarkkuudella 30 kuvaa sekunnissa.
Ohjelmisto
Myöhemmin laitteeseen on tullut päivitys Android 5.0 "Lollipop" -versioon.
Luise von Mecklenburg-Strelitz
Luise Auguste Wilhelmine Amalie von Mecklenburg-Strelitz (10. maaliskuuta 1776 Hannover – 19. heinäkuuta 1810 Hohenzieritz, Neustrelitz) oli Preussin kuningas Fredrik Vilhelm III:n puoliso. Heidän lapsiaan olivat Preussin kuningas Fredrik Vilhelm IV ja Saksan keisari Vilhelm I.
Luise oli Mecklenburg-Strelitzin herttua Kaarle II:n tytär. Hän meni jouluaattona 1793 naimisiin silloisen Preussin kruununprinssin Fredrik Vilhelmin kanssa, josta tuli 1797 maansa hallitsija. Vuosina 1806–1807 käydyssä tappiollisessa sodassa Ranskaa vastaan kuningatar Luise esiintyi voimakkaasti sodankäynnin tukijana. Vuoden 1807 Tilsitin rauhanneuvotteluiden yhteydessä hän neuvotteli henkilökohtaisesti Napoleonin kanssa miehensä sijasta, ja yritti turhaan saada Magdeburgin palautetuksi Preussille. Seuranneen ranskalaisen miehityksen aikana Luise tuki Karl vom Steinin ja Karl August von Hardenbergin uudistuspolitiikkaa, joka tähtäsi Preussin vahvistamiseen. Hän oleskeli 1807–1809 Königsbergissä ja sen jälkeen Pietarissa, minkä jälkeen vietti viimeiset kuukautensa sairaana miehensä luona Berliinissä. Hän kuoli vieraillessaan isänsä luona Mecklenburgissa.
Isänmaallisena esiintyneestä kuningatar Luisesta tehtiin myöhemmin Preussissa ja Saksassa ihanteellisen naisen vertauskuva. Hänen mukaansa nimettiin 1814 perustettu Louisen ritarikunta ja Saksan monarkistien 1923 perustama Bund Königin Luise -järjestö. Hänen mukaansa nimettiin myös useita Königin Luise -nimisiä paikkoja, kirkkoja ja Saksan laivaston aluksia.
Kaupungin naiset
Kaupungin Naiset on helsinkiläinen lesbokuoro. Se esiintyi ensi kerran kesäkuussa 2014 Helsingin Musiikkitalossa yhdessä Sydney Gay and Lesbian Choirin ja Out 'n loud -kuoron kanssa. Kuoron tueksi on perustettu yhdistys. Kuoron taiteellinen johtaja on säveltäjä Petra Lampinen.
Paavo Korven-Korpinen
Korven-Korpisen vanhemmat olivat tilanomistaja Juho Ylöstalo ja Vilhelmina Adamintytär. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin reaalilyseosta 1905, opiskeli teologiaa ja historiaa Helsingin yliopistossa ja valmistui opettajakandidaatiksi 1912.
Korven-Korpinen toimi aluksi Räisälän kansanopiston rehtorina. Suomen sisällissodan aikana hän oli valkoisten joukoissa ja osallistui muun muassa Raudun taisteluun. Sodan jälkeen Korven-Korpinen oli Hämeenlinnan vankileirin apulaisjohtajana ja johtajana. Hänen aikanaan leirillä kuoli yli tuhat punavankia.