cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Olavi Salsola
Urheilu-ura
Seuratasolla Salsola edusti Kemin Kuntoa, Tampereen Pyrintöä ja Turun Urheiluliittoa. Suomen urheilutoimittajien Vuoden urheilija -äänestyksessä hänet valittiin vuoden 1957 viidenneksi parhaaksi suomalaisurheilijaksi.
Leukos Limen (Egypti)
Leukos Limen (, ”Valkoinen satama”) on pelkästään Klaudios Ptolemaioksella esiintyvä satamakaupunki antiikin ajan Egyptissä. Se olisi sijainnut Punaisenmeren rannalla.
Klysma
Historia
Kaupungin merkitys kasvoi satama- ja kauppapaikkana varhaisella bysanttilaisella kaudella 500-luvulla. Se toimi satamana Intian suuntaan, mukaan lukien eteläinen Punainenmeri ja Adeninlahti, jotka luettiin myöhäisantiikin aikana saman termin alle. Kaupunki oli myös uskonnollinen keskus, jonka kautta kulki paljon pyhiinvaeltajia. Näille esiteltiin paikkaa, jossa israelilaiset olivat ylittäneet Punaisenmeren. Monet olivat menossa Siinainvuorelle. Arabiajalla paikan nimi muuntui muotoon al-Kulzum (al-Qulzum).
Leukos Limen (Egypti)
Kaupunki sijoitettiin pitkään Quseir el-Qadimiin (myös Quseir al-Qadim; ”Vanha Quseir”) noin kahdeksan kilometriä pohjoiseen nykyisestä El Quseirista. Nykyisin katsotaan, ettei koko kaupunkia ole ilmeisesti ollut olemassakaan, vaan nimi on sekaannus Leuke Kome -nimiseen satamaan Punaisenmeren toisella puolella (nykyinen ʿAjnuna Saudi-Arabiassa). Kaupungin aiemmin oletettu paikka Quseir el-Qadimissa on todettu sen sijaan Myos Hormoksen satamakaupungin paikaksi.
Nimellä ”Leukos Limen” tunnettin myös Ugarit Syyriassa.
Klysma
Rakennukset ja löydökset
Kirjallisten lähteiden perusteella Klysmassa tiedetään olleen 500-luvulla muun muassa basilikakirkko sekä lukuisia muita kirkkoja. Basilikassa sanotaan olleen 18 erämaaisän pyhäinjäännökset. Kaivauksissa Klysmasta ei tehty erityisiä arkeologisia löytöjä ainakaan sen satamakaupunkihistoriaan liittyen.
Anders Carlsson
Anders Carlsson -nimisiä henkilöitä ovat:
Mindello (1875)
Mindello oli Portugalin laivaston vuonna 1875 vesillelaskettu Mindello-luokan siirtomaasluuppi eli aviso.
Valmistus
Alus tilattiin Thames Ironworks and Shipbuilding Companyltä Lontoosta. Alus laskettiin vesille 1875.
Palvelus
Alus ei ole enää palveluksessa vuonna 1905.
Murray
Murray voi tarkoittaa seuraavia:
Alberto Berasategui
Alberto Berasategui (s. 28. kesäkuuta 1973) on entinen espanjalainen tennispelaaja. Hän aloitti ammattilaisuransa vuonna 1991 ja vetäytyi 2001.
Berasategui oli korkeimmillaan kaksinpelin ATP-rankingissa seitsemäs. Kymmenen parhaan joukossa hän oli yhtäjaksoisesti syyskuusta 1994 toukokuuhun 1995. Palkintorahoja hän voitti urallaan 4,6 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Grand Slam -turnauksissa hän ylsi miesten kaksinpelissä finaaliin Ranskan avoimissa 1994, mutta hävisi Sergi Brugueralle.
General Electric Building
General Electric Building eli 570 Lexington Avenue (alun perin RCA Victor Building, ei pidä sekoittaa Rockefeller Centerin GE Buildingiin) on historiallinen pilvenpiirtäjä New York Cityn Midtownin Lexington Avenuella, Yhdysvalloissa. Se on rakennettu vuosina 1929–1931 ja oli valmistuessaan Manhattanin korkein rakennus. Art decon tyylisuuntaa edustavan detaljirikkaan rakennuksen suunnittelusta on vastannut arkkitehtitoimisto Cross & Cross. Se yltää 195 metrin korkeuteen ja siinä on 49 kerrosta.
Kankari (Sastamala)
Kankari on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Saikkalanjoen valuma-alueeseen. Valuma-alueen laskujoki Saikkalanjoki laskee Kuloveteen Salmissa.
Maantiede
Järven pinta-ala on 17,8 hehtaaria ja sen pituus on 900 metriä ja leveys 500 metriä. Järveen laskee viisi suo- tai pelto-ojaa, joista yksi on Vähäjärven laskuoja. Kankarin luusua sijaitsee järven länsirannalla, josta saa alkunsa 3,2 kilometriä pitkä laskuoja Karpalistonjokeen, joka laskee Tupurlanjärveen.
Järven rantaviiva on 2,4 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rannoilla on neljä tilaa ja lukuisia loma-asuntoja. Itärannalla on luonnonsuojelualue.
Historiaa
Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Kangasjärvi". Nimi on kartassa voinut sekoittua Jylhäjärven kanssa.
Nurmi (Vahviala)
Nurmi oli kylä ja rautatieasema Vahvialan pohjoisosassa Neuvostoliitolle luovutetulla alueella. Nurmin rautatieasema sijaitsi Viipurin–Simolan rataosuudella noin 18 kilometriä Viipurista länteen.
Nurmi oli Vahvialan toinen merkittävä teollisuustaajama. Nurmin kylään Kintereenkosken äärelle oli ensimmäinen saha perustettu jo 1700-luvulla. Vuonna 1860 Kintereenkosken rannalle perustettiin puuhiomo, joka muutettiin paperitehtaaksi vuonna 1866. Vuosina 1875–1891 Nurmin kylässä toimi Hackman & Co:n Nurmen hienotaetehdas, joka valmisti muun muassa aterimia. Tehdas valmisti myös tavallisiin jalkineisiin kiinnitettäviä Nurmis-luistimia, jonka tyyppisiä luistimia kutsuttiin pitkään "nurmiksiksi". Nurmissa toimivat 1930-luvulla Oy Nurmi Ab:n selluloosatehdas, Nurmen Tehdas Oy:n saippua-, huopajalkine- ja luistintehtaat, Kinteren mylly, Nurmen Saha Oy:n saha ja Vahvialan Sähkö Oy:n voimalalaitos.
Kintereenkosken varteen perustettiin sulfiittiselluloosatehdas vuonna 1889 ja sen omistajaksi tuli vuonna 1909 Oy Nurmi Ab. Vuonna 1922 tehtaalla oli noin 90 työntekijää ja se tuotti noin 3 000 tonnia sulfiittiselluloosaa. Tehdas siirtyi 1930-luvulla Suomen Gummitehdas Oy:n omistukseen. Jatkosodassa Vahviala vallattiin takaisin, ja Nurmen selluloosatehtaan toimintaa jatkoi marraskuusta 1941 alkaen Oravan Tehtaat Oy.
Karstulan kirkonkylä
Karstulan kirkonkylä on kirkonkylä ja Karstulan kunnan keskustaajama Keski-Suomen maakunnan luoteisosassa, linnuntietä noin 86 kilometriä Jyväskylästä luoteeseen. Karstulan kirkonkylä sijaitsee Pääjärven itärannan ja kahden pienemmän järven (Päällinjärvi ja Mustalampi) ympäröimänä.
Tilastokeskuksen taajama-aluerajauksen mukaan vuoden 2019 lopussa Karstulan kirkonkylän pinta-ala oli 5,21 neliökilometriä ja väkiluku 1 984. Tilastollinen taajamarajaus voi poiketa virallisesta kunnanosien rajauksesta.
thumb|left|[[Karstulan kirkko (A. F. Granstedt, valmistunut 1853).]] Pysyvää asutusta Karstulaan alkoi muodostua 1500-luvun puolivälin jälkeen. Vuonna 1564 taloja oli seudulla seitsemän, joista kaksi Pääjärven rannalla nykyisen kirkonkylän lähellä. Vuonna 1590 talojen määrä on noussut kymmeneen ja 1680 kahteenkymmeneen.
Karstula oli aluksi Rautalammin kirkkopitäjän osa, ja kuului vuodesta 1639 Suur-Saarijärveen. Historiallisissa asiakirjoissa nimi Karstula esiintyy kylännimenä vuonna 1788. Sinne rakennettiin Saarijärveen kuulunut kappeli vuonna 1775. Karstulan väkiluku oli tällöin noin 750. A. F. Granstedtin suunnittelema puukirkko valmistui vuonna 1853. Karstula sai vuonna 1858 luvan muodostaa oman seurakuntansa (toteutui 1887).
Nimistöntutkija Sirkka Paikkalan mukaan kylännimi voi pohjautua savolaislähtöiseen Karstunen-sukunimeen. Sitä on esiintynyt ainakin vuodesta 1541 lähtien vähäisessä määrin nykyisen Mikkelin Ristiinan pitäjän seudulla ja 1700-luvulla myös Keski-Suomessa. Vaihtoehtoisesti keskisuomalainen lisä- tai sukunimi Karstunen voi pohjautua talonnimeen, jolloin kylännimi olisi otettu talonnimestä Karstula, joka puolestaan sisältäisi isännän nimen Karstu. Tämä on kansanomainen nimimuunnos alasaksalaisesta miehennimestä Karst (Karsten < Christianus).
Museovirasto on luokitellut osan kirkonkylästä Valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi eli RKY-kohteeksi "Karstulan kirkonkylä". Tämä RKY-alue kattaa suppeamman alueen kuin minkä Tilastokeskuksen tilastollinen taajamarajaus kuvaa, ja poikkeaa myös yleismerkityksessä ymmärretystä kirkonkylän aluerajauksesta.
In Times New Roman...
Albumin ensimmäinen single ”Emotion Sickness” julkaistiin 11. toukokuuta 2023. In Times New Roman... on yhtyeen ensimmäinen studioalbumi sitten vuoden 2017 albumin Villains.
Kompensäätiö
Kompensäätiö (myös Compensate-säätiö) on voittoa tavoittelematon säätiö. Säätiön tavoitteena on parantaa vapaaehtoisten hiilimarkkinoiden integriteettiä. Vihreiden entinen kansanedustaja Antero Vartia perusti päästökompensaatioita tarjoavan Kompensäätiön kesällä 2018. Operatiivisen toimintansa se aloitti huhtikuussa 2019.
Yritystoiminta
Alussa säätiö omisti 100-prosenttisesti voittoa tavoittelemattoman Compensaten (Compensate Operations Oy:n), jonka oli tarkoitus vastata varsinaisesta liiketoiminnasta Kompensäätiön keskittyessä vaikuttamistyöhön. Compensate Operations Oy sai vuonna 2019 Business Finlandilta seitsemän miljoonan euron lainan. Yhtiö ei saanut lainan lisäksi muuta rahoitusta ja irtisanoi kaikki työntekijänsä 28.4.2023 ja hakeutui lopulta konkurssiin 14.7.2023.
Compensate tarjoaa yrityksille ja yksilöille mahdollisuuden hyvittää arjessa syntyviä päästöjä, joita ei ole mahdollista välttää. Päästöjen kompensointi tapahtuu hiilensidonnan avulla hyödyntäen erilaisia hiilensidontamenetelmiä, kuten metsien suojelua, metsittämistä ja innovatiivisia menetelmiä, kuten biohiiltä.
Compensaten portfolioon sisältyvät hiilensidontahankkeet pohjautuvat kansainvälisiin sertifikaatteihin, kuten Gold Standardiin ja Verraan, mutta hankkeiden arvioinnissa käytetyt kriteerit ovat näitä sertifikaatteja tiukemmat. Compensaten kriteerit on luotu yhdessä tutkijoista koostuvan itsenäisen verkoston kanssa, joka tekee yhteistyötä Kompensäätiön kanssa. Compensaten malliin sisältyy myös ylikompensaatio, joka vähentää hankkeisiin liittyviä epävarmuuksia. Lisäksi hankkeissa huomioidaan kaikki YK:n kestävän kehityksen tavoitteet.
Kompensäätiön alkuperäinen ajatus oli erottautua muista hyvityspalveluista siinä, että päästönsä voi hyvittää jo hyödykettä ostaessaan, maksuhetkellä. Tarkoitus oli, että hyvitysmaksu kannustaa vähentämään turhinta kulutusta ja ohjataan lyhentämättömänä metsitykseen, koska säätiön oli tarkoitus itse maksaa kulut, aluksi Vartian ja lahjoittajien rahoilla, sittemmin yritysten lisenssimaksuilla.
Epäselvyydet rahankeräysluvassa
Poliisihallitus teki joulukuussa 2019 tutkintapyynnön Kompensäätiöstä. Kompensäätiö oli jättänyt joulukuun alussa hakemuksen rahankeräysluvasta. Tätä ennen Vartia on kertonut säätiön pyytäneen poliisihallitukselta lausuntoa siitä, tarvitaanko toimintaan rahankeräyslupa. Arpajaishallinto ei kuitenkaan käsitellyt säätiön hakemusta, koska tutkintapyynnöstä aloitettiin rikostutkinta.
Eduskunta hyväksyi 29.10.2021 lakimuutoksen, jonka mukaan vapaaehtoisten päästökompensaatioiden myyminen ei jatkossa edellytä rahankeräyslupaa eli päästökompensaatiot rajataan rahankeräyslain ulkopuolelle. Lakimuutoksen myötä syyttäjä peruutti keväällä 2022 syytteensä Compensate-säätiön perustajaa Antero Vartiaa vastaan.
William Jardine
right|thumb|Sir. William Jardinen maalaus vuodelta [[1833]] William Jardine (23. helmikuuta 1800 Edinburgh – 21. marraskuuta 1874 Sandown, Isle of Wight), 7. Nova Scotian paroni, oli skottilainen luonnontieteilijä ja lintutieteilijä.
Hänen isänsä oli Sir Alexander Jardine, 6. paroni Applegartissa Dumfriesshiressä. William Jardine opiskeli kotona ja myöhemmin Yorkissa. Hän opiskeli kirjallisuutta, lääketiedettä, luonnonhistoriaa ja geologiaa Edinburghin yliopistossa. 1820 hänestä tuli 7. paroni. Sir William Jardine erikoistui lintutieteeseen ja myös muihin selkärankaisiin. Hän julkaisi muun muassa kirjoitukset kolibreista The natural history of humming-birds (1833), ahvenista The natural history of fishes of the perch family (1835), medestäjistä The natural history of the Nectariniadae, or sun-birds (1843), Memoirs of Hugh Edwin Strickland, M.A.  (1858) ja The natural history of Selborne: with observations on various parts of nature, and the naturalist's calendar (1836). Vuonna 1836 Jardine toimi Berwickshire Naturalists' Clubin puheenjohtajana ja toimitti joitakin vuosia Edinburgh Philosophical Journalia. 1860 hän osallistui Royal Commission on Salmon Fisheries of England and Wales-komission työskentelyyn.
Jardine toimitti ja julkaisi erittäin suositun luonnonhistoriallisen 40-osaisen teossarjan The Naturalist's Librarymade. Sarja jakautui neljään osaan: linnut, nisäkkäät, hyönteiset ja kalat. Joka osan kirjoitti alaan erikoistunut tutkija. Artikkelit kuvitti joukko maalareita, mukaan lukien Edward Lear. Teossarja saavutti suuren yleisön suosion sen ajan viktoriaanisessa yhteisössä.
Muita Jardinen julkaisuja olivat Gilbert Whiten Natural History of Selborne toimittaminen, Illustrations of Ornithology (1825-43) ja Alexander Wilsonin Birds of American toimittaminen.
Jardine kuvaili ja nimesi joukon lintulajeja, joko yksin tai ystävänsä Prideaux John Selbyn kanssa, muun muassa punaperäkaklattajan (Ortalis ruficauda). Andienvarpuspöllö (Glaucidium jardinii), purppurakolibri (Boissonneaua jardini) ja nuolitimali (Turdoides jardineii) on nimetty hänen kunniakseen.
Kanada
Kanada (engl. ja ) on Pohjois-Amerikassa sijaitseva parlamentaarinen monarkia, ja liittovaltio. Liittovaltion, kuten myös yksittäisten provinssien päämiehenä toimii Kanadan kuningas Charles III, joka on myös 14 muun itsenäisen kansainyhteisön maan päämies. Monarkiaa liittovaltion tasolla edustaa Kanadan kenraalikuvernööri sekä provinsseissa kunkin provinssin varakuvernööri
Kanadalla on pitkä maaraja Yhdysvaltojen kanssa etelässä ja luoteiskulmassa Yhdysvaltoihin kuuluvan Alaskan osavaltion suuntaan. Vuonna 2022 Kanada ja Tanska sopivat pienen asumattoman Hansinsaaren jakamisesta Kanadan ja Tanskalle kuuluvan Grönlannin kanssa. Tämän johdosta Kanadalla on maarajaa myös Tanskan kanssa. Pohjoisessa Kanada rajoittuu Pohjoiseen jäämereen (aluevesiraja Tanskan Grönlannin kanssa koillisessa), idässä Atlantin valtamereen (aluevesiraja Ranskan Saint-Pierre ja Miquelonin kanssa) ja lännessä Tyyneenmereen.
Kanada on pinta-alaltaan maailman toiseksi suurin valtio (noin 10 miljoonaa neliökilometriä). Harvaan asutun maan väkiluku oli vuonna 2022 noin 38,5 miljoonaa. Kanadan viralliset kielet ovat englanti ja ranska. Kanadan pääkaupunki on Ottawa ja suurin kaupunki on Toronto. Kanada on Kansainyhteisön, Yhdistyneiden kansakunnan (YK) ja Naton jäsen.
Paleointiaanit saapuivat Kanadaan noin 16 000 vuotta sitten, ja nykyisten inuitien edeltäjä Thulen kulttuuri muodostui noin vuonna 1000. Viikingit asuttivat itärannikkoa hetkellisesti samoihin aikoihin, mutta Kanadan varsinaisesti löysi John Cabot tai Jacques Cartier. Ranska alkoi asuttaa maata 1530-luvulla ja Britannia kiinnostui alueesta sen turkismaiden ansiosta. Hudson’s Bay Company hallitsi pitkään suurta osaa Kanadasta, ja Ranska menetti 1763 Kanadan Britannialle. Kanada itsenäistyi 1931 ja on sen jälkeen toiminut aktiivisesti kansainvälisissä järjestöissä, ja kuuluu muun muassa YK:n ja Naton perustajajäseniin.
Kanadan sisäpolitiikkaa on 1900-luvulla hiertänyt ranskankielisen Quebecin kysymys. Provinssi on pyrkinyt kahteen otteeseen eroamaan liittovaltiosta.
Palvelusektori on Kanadan talouden tärkein toimiala, mutta maa on myös merkittävä maataloustuotteiden tuottaja, ja lisäksi maalla on merkittävät kaivannaisvarat. Ulkomaankauppa suuntautuu suurimmaksi osaksi Yhdysvaltoihin, ja maa kuuluu Yhdysvaltain ja Meksikon lisäksi Pohjois-Amerikan vapaakauppa-alueeseen.
Kanada on monikulttuurinen valtio, mutta maahan ovat vaikuttaneet erityisesti englantilainen, ranskalainen ja amerikkalainen kulttuuri. Yhdysvaltalaisen kulttuurin on pelätty syrjäyttävän oman kulttuurin, joten hallitus on rohkaissut mediaa tuomaan esiin kanadalaista kulttuuria. Populaarikulttuurin edustajista useimmat ovat tehneet uransa ulkomailla, ja esimerkiksi useimmat tunnetuimmista kanadalaisista näyttelijöistä yhdistetään Hollywoodiin. Kanadan suosituin urheilulaji on jääkiekko, joka on haavipallon kanssa maan virallinen kansallisurheilulaji.
Nimi
Kanadan nimen uskotaan tulleen irokeesien sanasta kanata, joka tarkoittaa ’kylää’ tai ’asutusta’. Vuonna 1535 paikalliset asukkaat käyttivät sanaa kertoakseen Jacques Cartierille, missä Stadacona, nykyisen Québecin kaupungin alue, sijaitsee. Cartier viittasi sanalla Canada Stadaconan lisäksi Stadaconan heimopäällikkö Donnaconan vallan alaisiin alueisiin. Vuonna 1547 kartoissa alettiin käyttää samaa nimeä alueesta ja sen ympäristöstä. Lopulta nimitys vahvistui käsittämään suurin piirtein nykyistä Kanadaa, kun Britannian Pohjois-Amerikan siirtomaat yhdistettiin 1867 Kanadan dominioksi.
Maantiede
pienoiskuva|150px|vasen|Kanada satelliittikuvassa kesäkuussa Kanada käsittää Pohjois-Amerikan pohjoisosan Alaskaa lukuun ottamatta ja on kokonaispinta-alaltaan maailman toiseksi suurin valtio Venäjän jälkeen. Suuri osa Pohjois-Kanadasta on kuitenkin kylmyyden takia viljelykelvotonta, ja niinpä Kanada onkin viljelyskelpoiselta pinta-alaltaan vasta neljänneksi suurin valtio Venäjän, Kiinan ja Yhdysvaltojen jälkeen. Kanadan väestötiheys on 3,5 asukasta neliökilometriä kohden, mikä tekee siitä yhden maailman harvimmin asutuista maista.
Maantieteellisesti Kanada voidaan jakaa kuuteen alueeseen: Kanadan kilpeen, sisämaan tasankoihin, Isojenjärvien–Saint Lawrencen alankoon, Appalakeihin, Kordillieereihin ja Arktisiin saariin. Kanadan kilpi on vanha peruskallioalue, joka muodostaa noin puolet Kanadan pinta-alasta. Alue on muinaista kulunutta vuoristoa, joka ympäröi Hudsoninlahtea. Kanadan kilven kaakkoispuolella on Isojenjärvien ja Saint Lawrence -joen alue, joka ulottuu Ontarion eteläosista Quebecin lounaisosiin. Quebecin itäpuolella kohoavat Appalakit. Kanadan kilvestä lounaaseen on Kanadaan ulottuva Suurten tasankojen jatke. Länteen päin mentäessä maa kohoaa. Tasankojen länsipuolella onkin useista vuoristoista muodostunut Kordillieerit. Kalliovuoret kohoavat tasankojen länsipuolella, ja Yukonissa sijaitseva Kanadan korkein vuori Mount Logan (5 959 m) kuuluu Saint Eliasin vuoriin. Kanadan pohjoisosan muodostavat Arktiset saaret, jossa on monia suuria saaria.
Peräti viidesosa Kanadan pinta-alasta on järviä tai kosteikoita. Suurimmat järvet ovat Yhdysvaltain rajalla olevat Isotjärvet, Luoteisterritorioiden Iso Karhujärvi ja Iso Orjajärvi sekä Manitoban Winnipegjärvi. Noin kolme neljäsosaa Kanadasta kuuluu Jäämeren valuma-alueeseen. Jäämereen laskeva Mackenzie on Kanadan pisin joki (4 241 kilometriä) ja sen valuma-alue on 1 800 000 neliökilometriä. Isotjärvet kuuluvat Atlanttiin laskevaan Saint Lawrence -joen vesistöön. Fraser on pisin kokonaan Kanadan puolella oleva joki, joka laskee Tyyneenmereen.
Ilmasto
Ilmasto on vaihtelevaa Kanadan eri osissa. Yli puolet maasta on subarktisen ilmaston vaikutusalueella. Siellä kesät ovat viileitä ja talvet erittäin kylmiä. Keskisissä eteläosissa, tasankoalueilla on puolestaan tyypillinen mannerilmasto kuumine kesineen ja kylmine talvineen. Isotjärvet puolestaan leudontavat Etelä-Ontarion ja Quebecin ilmastoa.
Rannikkoalueilla sataa paljon, länsirannikolla erityisesti talvikuukausina. Kordillieerit aiheuttavatkin runsaasti orografista sadetta ja paikoin Brittiläisen Kolumbian rannikolla voi sataa jopa 2 500 millimetriä vuodessa. Lännen sateet jäävät Kordillieereille, minkä vuoksi preeria-alueilla sataa vähän, harvoin yli 400 millimetriä vuodessa. Arktiset alueet saavat kuitenkin vieläkin vähemmän sadetta. Isotjärvet, Hudsoninlahti ja Atlantti kosteuttavat Kanadan itäosia, ja aivan itärannikolla sataa taas yli tuhat millimetriä vuodessa.
Kasvillisuus
pienoiskuva|[[Kanadanhemlokki]] pienoiskuva|vasen|[[Douglaskuusi|Douglaskuusen oksa]] Pohjoinen puuraja kulkee Labradorin itärannalta Ungavan niemimaan yli etelään Hudsoninlahden itärantaa pitkin ja jatkuu sitten mutkitellen luoteeseen Mackenziejoen alajuoksulle saakka ja siitä edelleen Alaskaan. Puurajan pohjoispuolella on hyvin vähän tai ei ollenkaan hedelmällistä maaperää, ja pääosa maasta onkin tundraa. Eteläisimpien tundra-alueiden kasvillisuus koostuu matalasta pensaikosta, ruohikosta ja sarakasveista. Pohjoisimmat osat ovat matalampia, sillä kymmenesosa niistä on arktisille erämaille tyypillisen sammalen peitossa.
Puurajan eteläpuolella, Alaskasta Kanadan pohjoisten territorioiden yli Newfoundlandiin, sijaitsee yksi maailman suurimmista havupuualueista. Se koostuu paljolti valko- ja mustakuusesta. Muita puita ovat palsamipihta, banksinmänty ja jotkin lehtipuut, kuten paperikoivu ja haavat. Idässä, Isoiltajärviltä Atlantin rannikolle, kasvaa pääasiallisesti sekametsiä, joissa esiintyy muun muassa sokerivaahteroita, amerikanpyökkejä, koivuja, mäntyjä ja kanadanhemlokkeja. Etelärajan hedelmälliset alangot ovat olleet lehtimetsien peitossa ennen kuin alueet otettiin viljelysmaaksi. Siellä kukkii kuitenkin harvoissa metsätilkuissa vielä jalopähkinäpuiden, tammien ja jalavien lisäksi amerikankastanjoita, vaahteroita sekä hikkoreita. Lännen vuoristoalueella ovat kuuset, douglaskuuset ja kontortamännyt laajimmin levinneitä. Ylängöillä kasvaa lisäksi haapoja ja keltamäntyjä. Sateisen Tyynenmeren rannikon kasvillisuutta hallitsevat paksut ja korkeat douglaskuuset, jättituijat ja hemlokit.
Preeria-alueet ovat liian kuivia muuten kuin yksittäisten metsikköjen kasvattamiseen. Alkuperäisistä laajoista mäkisistä niittymaista on nykyään vain vähän jäljellä, sillä ne ovat kadonneet lähes kokonaan nykyään tunnettujen vehnävyöhykkeiden alta.
Eläimistö
pienoiskuva|[[Biisoni]] Pohjoisen vesistöt tarjoavat ravintoa valaille, mursuille, hylkeille ja osittain vedessä eläville jääkarhuille. Tundralla elää myskihärkiä, karibuja, susia, naaleja ja sopuleja. Myös monet muuttolinnut, kuten ruokit, sorsat, lokit, tiirat ja monet muut merilinnut, viettävät kesän tundralla.
Pohjoisen metsät ovat sopivaa elinympäristöä karibuille, vapiteille, ilveksille sekä musta- ja ruskeakarhuille. Majavat, näädät, piisamit ja minkit ovat myös vielä nykyäänkin laajalti turkiskaupan perusta. Etelässä on paljon vapiteja, kun taas tiheämmin asutuilla alueilla on ennen kaikkea pienempiä nisäkkäitä, kuten harmaa-, puna- ja maaoravia, kärppiä sekä amerikansaukkoja. Hyvin monimuotoiseen lintumaailmaan lukeutuvat muun muassa kardinaalit, kerttulit, idänlehtoturpiaalit ja naukumatkijat. Alueelle on levinnyt lisäksi eurooppalaisia lintuja, kuten varpusia ja kottaraisia. Preeria-alueilla elää pienempiä eläimiä, kuten jäniksiä, taskurottia ja suippopyrstökanoja sekä viimeiset biisonit ja hanka-antiloopit. Lännen vuoristoissa elää oloihin hyvin sopeutuneita eläinlajeja, kuten paksusarvilampaita ja lumivuohia.
Luonnonsuojelu
Kanadassa on 36 kansallispuistoa ja 6 kansallista luonnonsuojelualuetta. Kanadan kansallispuistojärjestelmän tarkoituksena on suojella alueita jokaiselta Kanadan 39 maantieteelliseltä alueelta. Puistoilla on suuria kokoeroja, sillä Saint Lawrencen saarten kansallispuisto on alle yhdeksän neliökilometrin laajuinen, kun Wood Buffalon kansallispuisto on lähes 45 000 neliökilometriä. Tunnetuimpia puistoja ovat Banffin ja Jasperin kansallispuistot.
Esihistoria ja löytäminen
pienoiskuva|[[L'Anse aux Meadowsissa on todisteita viikinkien asutuksesta.]] Ensimmäisten ihmisten arvellaan saapuneen Pohjois-Amerikkaan viimeisen jääkauden aikana Beringinsalmen kohdalla olleen Beringian maakannaksen yli noin 30 000–12 000 vuotta sitten. Noin 10 000 vuotta sitten vetäytyvän jään perässä muuttaneet paleointiaanit olivat asuttaneet Kanadan eteläosat. Toinen muuttoaalto alkoi noin 4 500 vuotta sitten, jolloin pohjoisosiin muuttivat inuittien esi-isät. Ensimmäiset kuuluivat Dorsetin kulttuuriin, jonka syrjäytti noin vuonna 1000 Thulen kulttuuri. Viikingit kävivät Newfoundlandin rannikolla jo noin vuonna 1000.
Petšenga
Petšenga (Пе́ченга) on seuraavien kohteiden venäjänkielinen nimitys:
Kanada
Esihistoria ja löytäminen
pienoiskuva|vasen|[[Jacques Cartieria pidetään Kanadan löytäjänä.]] Vuonna 1497 Englannin palveluksessa purjehtinut venetsialainen John Cabot nousi maihin Newfoundlandiksi kutsumallaan alueella mahdollisesti Saint Lawrence -joen suulla. Ei ole kuitenkaan varmaa, saapuiko Cabot todella nykyiseen Newfoundlandiin, Nova Scotiaan vai Maineen. Cabotin jälkeen Newfoundlandin rannikolle tuli muun muassa eurooppalaisia kalastajia ja portugalilaisia retkikuntia. Merkittävimmiksi tutkimusmatkoiksi osoittautuivat ranskalaisen Jacques Cartier’n kolme matkaa Saint Lawrence -joelle, jolle hän saapui 1535. Cartier’n oletetaan antaneen Kanadalle myös sen nimen.
Siirtomaaksi
1500-luvun lopulla englantilaiset alkoivat etsiä luoteisväylää, ja Humphrey Gilbert julisti 1583 Newfoundlandin Elisabet I:n nimissä Englannin hallitsemaksi alueeksi. Ranskalaiset perustivat 1604 siirtokunnan, jota alettiin pian kutsua Uudeksi-Ranskaksi. Ensimmäiset asemat hylättiin, mutta vuonna 1608 Samuel de Champlain perusti Quebecin. Vuonna 1663 Ludvig XIV teki Uudesta Ranskasta Ranskan siirtomaan. Ranskalaiset alkoivat käydä turkiskauppaa laajalla alueella. Englantilaisetkin olivat kiinnostuneita ja perustivat 1670 Hudson's Bay Companyn. Seuraavan vuosisadan aikana ranskalaisten valta alueella alkoi murentua, ja James Wolfen johdolla englantilaiset valtasivat 1759 Quebecin ja Montrealin. Pariisin rauhassa 1763 Ranska luovutti kanadalaiset alueensa Britannialle.
Kuvernööri Guy Carleton antoi kanadanranskalaisille muun muassa oikeuden omaan uskontoonsa ja varmisti näin ranskalaisten uskollisuuden Amerikan vallankumouksen aikaan. Vallankumouksen jälkeen noin 50 000 brittihallinnolle uskollista lojalistia pakeni Kanadaan Yhdysvalloista. Suurin osa heistä muutti Nova Scotiaan ja New Brunswickiin. Britit jakoivat 1784 Kanadan kahteen osaan: itäosassa sijainneeseen ranskalaiseen ja katoliseen Ala-Kanadaan, ja lännessä sijainneeseen brittiläiseen ja protestanttiseen Ylä-Kanadaan. Valta pysyi kummassakin siirtokunnassa englantilaisella kauppiaseliitillä, mikä aiheutti vastustusta varsinkin ranskalaisessa Ala-Kanadassa.
pienoiskuva|[[John A. Macdonald, Kanadan ensimmäinen pääministeri]] Moderni Kanada syntyi, kun Nova Scotian, New Brunswickin, Prinssi Edwardin saaren, Ontarion ja Quebecin edustajat muotoilivat kansakunnan perustuksen. Perustuslaki hyväksyttiin 1867 ja itsehallinnollista konfederaatiota kutsuttiin alkujaan Kanadan dominioksi. Se alkoi heti pyrkimään laajentumaan länteen, ja ensimmäisen pääministerin John A. Macdonaldin hallitus osti 1869 Hudson’s Bay Companylta Rupertinmaan 300 000 punnalla. Louis Rielin johtaman Redjoen kapinan takia osto virallistui vasta seuraavana vuonna. Lisäksi kapinan seurauksena métiseille lohkaistiin uudesta Luoteisterritoriot-nimellä tunnetusta alueesta Manitoban provinssi. Brittiläinen Kolumbia liittyi 1871 dominioon talousvaikeuksien takia, ja sille luvattu Canadian Pacific Railway valmistui 1885.
1900-luku ja itsenäisyyden aika
Osittain rautatien ansiosta maahanmuutto Kanadaan vilkastui 1800-luvun lopussa, ja vuosien 1885–1914 aikana noin 4,5 miljoonaa ihmistä tuli Kanadaan. Monet muuttivat preerioiden alueelle, ja Luoteisterritorioista irrotettiin 1905 heille kaksi uutta provinssia, Saskatchewan ja Alberta.
Kanada oli mukana ensimmäisessä maailmansodassa osana brittiläistä imperiumia. Sodan alkuvuosina yli 300 000 vapaaehtoista lähti sotaan, mutta vuonna 1917 otettiin maassa käyttöön asevelvollisuus, mikä kiristi erityisesti quebecilaisia. Sodan jälkeen William Lyon Mackenzie King alkoi ajaa Kanadan itsenäisyyttä, ja vuonna 1919 Kanadasta tuli Kansainliiton jäsen. Kanada itsenäistyi 1931, kun Britannian parlamentti hyväksyi Westminsterin säädöksen. Britannialle jäi silti oikeus puuttua Kanadan perustuslakiin.
1930-luvun lama koetteli pahasti Kanadaa ja erityisesti sen preeriaprovinsseja. Toiseen maailmansotaan Kanada osallistui itsenäisenä valtiona ja julisti sodan natsi-Saksalle 10. syyskuuta 1939. Sotaan osallistui yli miljoona kanadalaista, ja heidän panoksensa oli erityisen suuri taistelussa Atlantista. Sodan jälkeen Kanada ajoi aktiivisesti Yhdistyneiden kansakuntien perustamista. Kanada oli yksi 50:stä YK:n peruskirjan allekirjoittajasta vuonna 1945. Kanadalla oli keskeinen rooli myös Naton perustamisessa, ja maan ulkoministeri Lester B. Pearson sai Nobelin rauhanpalkinnon ehdotettuaan Suezin kriisin aikaan YK:n rauhanturvajoukkojen perustamista. Kanada on ollut myöhemminkin aktiivisesti mukana YK:n rauhanturvaoperaatioissa.
Quebecissä alkoi itsenäisyysliike kukoistaa 1960-luvulla, ja Quebecin vapautusarmeijan terrori huipentui 1970, kun työministeri Pierre Laporte kaapattiin ja tapettiin. Pääministeri Pierre Trudeau ajoi kaksikielisyyspolitiikkaa, mutta Quebecissa valtaan noussut Parti Québécois (PQ) kannatti provinssin itsenäisyyttä ja heikensi englannin kielen asemaa. PQ järjesti 1980 provinssissa kansanäänestyksen itsenäisyydestä, mutta eroa vastusti 59 prosenttia äänestäjistä. Trudeau ajoi äänestyksen jälkeen perustuslakiin muutoksen, joka määritteli Kanadan monikulttuuriseksi ja kaksikieliseksi kokonaisuudeksi. Samalla perustuslaista poistettiin viimeiset hallinnolliset siteet Britanniaan. Liberaalien Pierre Elliott Trudeau toimi Kanadan pääministerinä vuosina 1968–79 ja 1980–84. Pääministeri Brian Mulroney yritti korjata liittovaltion ja Quebecin välejä kahdella sopimusehdotuksella, mutta kumpikin hylättiin. Quebecissa järjestettiinkin 1995 uusi kansanäänestys, jossa eron vastustajat saivat niukan enemmistön, 50,6 prosenttia äänistä. Samaan aikaan kärjistyivät myös liittovaltion ja alkuperäisasukkaiden välit, ja Okan selkkauksessa kuoli yksi poliisi. Riidat liittyivät lähinnä maanomistuskysymyksiin, joiden pohjalta myös luotiin Nunavutin territorio. Konservatiivien Brian Mulroney toimi Kanadan pääministerinä vuosina 1984–1993.
Kanada ajautui lamaan vuonna 2015 öljyn maailmanhinnan romahtamisen takia. Harperin asema heikentyi tästä syystä, ja liberaalipuolueen Justin Trudeausta tuli uusi pääministeri vuoden 2015 vaalien jälkeen. Kanada joutui vuosina 2017–2018 neuvottelemaan Yhdysvaltain ja Meksikon kanssa uudesta vapaakauppasopimuksesta, kun Yhdysvaltain presidentti Donald Trump oli uhannut vetäytyä Nafta-sopimuksesta. Trudeau allekirjoitti uuden sopimuksen marraskuussa 2018. Trudeaulla oli vahva maine liberaalina ja tasa-arvon puolesta taistelevana poliitikkona, mutta hänen imagonsa koki kolauksen vuonna 2019. Trudeaun henkilökunnan todettiin painostaneen oikeusministeri Jody Wilson-Raybouldia lopettamaan SNC-Lavalin-yhtiön korruptio- ja petostutkinnat. Trudeausta itsestään puolestaan löytyi 1990-luvulta videomateriaalia, jossa hän on niin sanotussa blackface-meikissä. Liberaalit säilyttivät kohuista huolimatta vuoden 2019 parlamenttivaaleissa paikkansa maan suurimpana puolueena, mutta Trudeau joutui muodostamaan vähemmistöhallituksen.
Poliittinen järjestelmä
upright|pienoiskuva|[[Kanadan pääministeri Justin Trudeau]] Kanada on perustuslaillinen monarkia, mikä on Amerikan mantereella poikkeuksellista, sillä lähes kaikki muut Amerikan maat ovat tasavaltoja. Kanadan valtionpäämies on kulloinkin hallitseva monarkki, vuodesta 2022 Kanadan kuninkaana on toiminut Charles III, mutta Kanadan ylin todellinen vallankäyttäjä on Kanadan pääministeri. Kanadan poliittisen järjestelmän pääasiallisena esikuvana on entisen siirtomaaisännän Yhdistyneen kuningaskunnan järjestelmä, eikä siinä ole varsinaisesti erotettu lainsäädäntö- ja toimeenpanovaltaa. Hallintojärjestelmä on parlamentaarisen demokraattinen kuten Yhdistyneessä kuningaskunnassakin. Kuitenkin se eroaa brittiläisestä järjestelmästä siinä, että maa on provinsseista ja territoriosta koostuva liittovaltio ja siinä, että maalla on kirjoitettu perustuslaki, joka ohjaa maan laillisia puitteita ja muodostuu kirjoitetusta tekstistä sekä kirjoittamattomista käytännöistä. Perustuslain tärkeimmät osat ovat liittovaltion valtiomuodon ja perustuslailliset elimet asettanut vuoden 1867 säädös ja vuoden 1982 lisäys.
Hallinnollinen valta on pääministerillä ja hallituksella. Kenraalikuvernööri nimittää liittoparlamenttivaaleissa eniten ääniä saaneen puolueen johtajan pääministeriksi. Yleensä vaalit voittanut puolue pystyy muodostamaan enemmistöhallituksen, ja loput ministerit nimitetään pääministerin suosituksesta. Hallituksen jäsenet tulevat joko edustajainhuoneesta tai senaatista – pääosa edustajainhuoneesta. Kanadan historian ensimmäinen pääministeri oli John A. Macdonald. Nykyinen pääministeri on Kanadan liberaalipuolueen johtaja Justin Trudeau. Kanadan parlamentti koostuu edustajainhuoneesta ja senaatista. Edustajainhuoneessa istuu 338 vaaleilla valittua jäsentä, ja parlamenttivaalit pidetään viiden vuoden välein. Edustajainhuoneella on enemmän valtaa, ja esimerkiksi vain se pystyy tekemään lakialoitteita, jotka vaativat julkisten varojen käyttöä.
Vuoden 2019 vaaleissa Kanadan suurimmat puolueet olivat liberaalipuolue, konservatiivipuolue, Bloc Québécois, Uusi demokraattinen puolue ja vihreä puolue.
Monarkki ja kenraalikuvernööri
Kuningas Charles III:n virallinen titteli Kanadassa on "Kanadan kuningas" (eng. King of Canada, ran. Roi du Canada). Hänen edeltäjänsä Elisabet II oli ensimmäinen hallitsija, jonka nimenomainen arvonimi oli "Kanadan kuningatar". Kanadan ollessa itsenäinen ja suvereeni valtio, kuninkaan rooli Kanadan monarkkina on täysin erillinen Britannian, kuten se on myös muiden kansanyhteisömaiden monarkioista. thumb|200px|Kenraalikuvernöörin virallinen lippu|alt= Monarkin rooli on lähinnä symbolinen, mutta esimerkiksi kaikki parlamentin lakialoitteet alkavat sanoin "Her Majesty, by and with the advice and consent of the Senate and House of Commons of Canada, enacts as follows..." eli ne säädettiin kuningattaren nimeen.
Vaikka kuningatar olikin suosittu, merkittävä osa kanadalaisista pitää monarkiaa vanhentuneena valtiomuotona ja katsoo monarkian tulevaisuuden olevan vaakalaudalla Elisabet II:n kuoleman jälkeen. Kanadan suurimmat puolueet eivät kuitenkaan ole tuoneet esille aikeita luopua monarkiasta, mutta maassa toimii kansalaisjärjestöjä sekä monarkian puolesta että sitä vastaan. Molemmilla järjestöillä on kannattajia niin vasemmistossa kuin oikeistossakin.
Kanada on osa Commonwealth realmia, yksi Kansainyhteisön jäsenistä, ja sen valtionpäämiehenä toimii Charles III. Kuninkaan edustaja Kanadassa on kenraalikuvernööri, jonka hallitseva monarkki nimittää Kanadan pääministerin ehdotuksesta. Kenraalikuvernööri on lähinnä muodollinen virka. Vuonna 2017 kenraalikuvernööriksi valittiin Julie Payette.
Kenraalikuvernöörin tehtäviin kuuluvat mm.
Bess (laulaja)
Bess (tyyliteltynä BESS, oikealta nimeltään Essi Miia Marianna Launimo, s. 1993 ) on suomalainen laulaja. Hän yhdistelee musiikissaan poppia, elektroa ja housea. Bess tekee musiikkia yhdessä tuottajansa Nopsajalan kanssa.
Kanada
Monarkki ja kenraalikuvernööri
Kanadan provinssien päämiehenä toimii varakuvernööri (eng. Lieutenant Governor, ran. lieutenant-gouverneur), jotka edustavat monarkin valtaa provinsseissa. Heillä on käytännössä samat velvollisuudet kuin kenraalikuvernöörillä, mutta vain provinssin tasolla. .
Quebecin kysymys
Kanadan sisäpolitiikkaa on hallinnut 1900-luvun jälkimmäisellä puoliskolla Quebecin asemaan liittyneet kysymykset. Ranskankieliseen Quebeciin on kehittynyt omanlainen kulttuurinsa, ja monet quebecilaiset kannattavat separatismia ja eroa Kanadasta. Quebecin tilanteesta on järjestetty kaksi kansanäänestystä, jotka kuitenkin molemmat päättyivät eroamista vastustavien voittoon. Quebecin asemasta on pyritty tekemään myös sopimuksia, joita kaikki provinssit voisivat kannattaa. Aivan 1900-luvun lopussa Quebecin erohalut ovat kuitenkin vähentyneet. Lisäksi suurin osa nuorista ja maahanmuuttajista ei kannata eroa, joten todennäköisesti eron kannatus hiipuu entisestään.
Bess (laulaja)
Bessin esikoisalbumi Bess julkaistiin marraskuussa 2019. Se ylitti kultalevyyn oikeuttavan kuuntelumäärän jo ennen julkaisuaan. Bess osallistui vuoden 2022 Uuden Musiikin Kilpailuun kappaleella ”Ram pam pam”, joka sijoittui kilpailussa kolmanneksi.
Duque de Terceira (1864)
Duque de Terceira oli Portugalin laivaston vuonna 1864 vesillelaskettu puurunkoinen siirtomaasluuppi eli aviso.
Kanada
Ulko- ja turvallisuuspolitiikka
Ulkopoliittisesti Kanadan tärkein liittolainen on Yhdysvallat; maiden suhteet ovat erityisen tärkeitä taloudellisesti, sillä merkittävä osa kummankin maan viennistä suuntautuu naapurimaahan. Yhdysvaltain, Kanadan ja Meksikon välillä on solmittu NAFTA-vapaakauppasopimus. Maat eivät kuitenkaan aina myötäile toistensa poliittisia ratkaisuja, ja esimerkiksi Kanadan jättäytyminen Irakin sodan ulkopuolelle herätti närää Yhdysvalloissa. Kanada toimii ulkopolitiikassa laaja-alaisesti, ja se kuuluu kaikkiin keskeisiin maailmanjärjestöihin, kuten Yhdistyneisiin kansakuntiin, Natoon, Maailman kauppajärjestöön, OECD:hen, Maailmanpankkiin ja Kansainväliseen valuuttarahastoon.
Bess (laulaja)
Vuoden 2023 Emma-gaalassa Bess voitti neljä palkintoa kategorioista Vuoden artisti, Vuoden biisi, Vuoden pop ja Vuoden striimatuin kotimainen biisi.
Duque de Terceira (1864)
Valmistus
Alus tilattiin Lissabonin laivastontelakalta. Alus laskettiin vesille 1864.
Palvelus
Alus ei ole enää palveluksessa vuonna 1905.
Bess (laulaja)
Yksityiselämä
Bess on suorittanut kaksoistutkintona parturi-kampaajan opinnot. Lisäksi hän on opiskellut ammattimuusikoksi Pop & Jazz -konservatoriossa.
Kanada
Provinssit ja territoriot
thumb| Kanadan provinssit ja territoriot sekä niiden pääkaupungit
Bess (laulaja)
Yksityiselämä
Bess on seurustellut kesästä 2020 lähtien tanskalaisen näyttelijän Danny Bærtelsenin kanssa. Bærtelsen on näytellyt muun muassa yhdysvaltalaiselokuvassa Happy Endings Sleepover.
Kanada
Provinssit ja territoriot
Kanada koostuu kymmenestä provinssista ja kolmesta territoriosta. Provinsseilla on melko suuri itsemääräämisoikeus, territorioilla taas pienempi.
Lapin yliopiston ylioppilaskunta
Lapin yliopiston ylioppilaskunta (LYY) on Lapin yliopiston opiskelijoiden etu- ja palvelujärjestö. Lapin yliopiston ylioppilaskunta on julkisoikeudellinen yhteisö, jonka jäseniä ovat Lapin yliopistossa ylempää tai alempaa korkeakoulututkintoa suorittavat opiskelijat. Myös jatko- ja vaihto-opiskelijoilla on mahdollisuus liittyä ylioppilaskunnan jäseneksi. Jäseniä Lapin yliopiston ylioppilaskunnassa on yli 4000.
Anne Flinkkilä
pienoiskuva|Anne Flinkkilä vuonna 2014. Anne Flinkkilä on suomalainen toimittaja ja tuottaja, joka juonsi Ylen Inhimillinen tekijä -keskusteluohjelmaa vuosina 1997–2017. Flinkkilä on toiminut juontajana myös Ajankohtainen kakkonen- ja Viimeiset sanani -ohjelmissa. Inhimillisen tekijän loppumisen jälkeen vuonna 2018 Yle TV1:llä alkoi hänen ja Maarit Tastulan yhteinen keskusteluohjelma Flinkkilä & Tastula, joka on pääpiirteiltään samanlainen kuin Inhimillinen tekijä oli. Sitä seurasi edelleen yhteinen toimittaja Ani Kellomäen kanssa tehty keskusteluohjelma Flinkkilä & Kellomäki, jota esitettiin Yle TV1:llä vuosina 2020–2023.
Lapin yliopiston ylioppilaskunta
LYY perii kaikilta jäseniltään jäsenmaksun, joka ennen sisälsi myös Ylioppilaiden terveydenhoitosäätiön terveydenhoitomaksun. Vuoden 2021 voimaan astuneen lakimuutoksen johdosta, YTHS:n terveydenhoitomaksun perii Kansaneläkelaitos. Jäsenmaksu lukuvuodelle 2021-2022 on 53 euroa. Jäsenmaksu on yksi Suomen ylioppilaskuntien edullisimmista.
Lapin yliopiston ylioppilaskunnan varsinaista toimintaa kutsutaan aatteelliseksi toiminnaksi. Aatteellisen toimintansa osana LYY kustantaa Lapin ylioppilaslehteä. Lisäksi ylioppilaskunta omistaa kaksi osakeyhtiötä. Rovaniemen Laky Oy:n liiketoimintaan kuuluu sen omistaman, Rovaniemen keskustassa sijaitsevan, kiinteistön hallinnointi ja vuokraus. Lapin Lyyli Oy:n liiketoimintaa ovat Lapin yliopistolla sijaitsevien kahvila Meidän Lovisan toiminta. Lapin Lyyli Oy omisti aikaisemmin myös kioskin yliopistolla, mutta se lopetti toimintansa syksyllä 2014.
Kanada
Provinssit ja territoriot
Provinssit vastaavat suurimmasta osasta yhteiskunnallisia toimintoja – kuten terveydenhuollosta, koulutuksesta ja hyvinvoinnista – ja lisäksi jokaisessa provinssissa on oma pääministerin johtama hallitus ja parlamentti. Kuningattaren edustajana provinsseissa toimii varakuvernööri. Provinssit keräävät yhdessä enemmän tuloja kuin liittovaltion hallitus. Liittovaltion hallitus voi panna alulle koko valtion kattavia linjauksia, joita provinssien ei ole pakko noudattaa. Kuitenkin provinssit noudattavat lähes aina valtion linjaa.
Lapin yliopiston ylioppilaskunta
Edustajisto
Ylioppilaskunnan ylintä päätösvaltaa käyttää joka toinen vuosi vaaleilla valittava 20-jäseninen edustajisto, joka kokoontuu noin kerran kuukaudessa. Edustajisto päättää muun muassa LYY:n talousarviosta, toimintasuunnitelmasta, jäsenmaksusta ja jakaa projektiavustukset. Edustajiston kokoukset ovat avoimia kaikille LYY:n jäsenille. Vuonna 2022 edustajiston puheenjohtajana toimii Pekka Nikumatti, ensimmäisenä varapuheenjohtajana Susan Seppälä ja toisena varapuheenjohtajana Jesse Häyhä. 20-paikkaisen edustajiston suurimmat edustajistoryhmät ovat oikeustieteilijöiden ainejärjestön Artiklan sekä taideopiskelijoiden ainejärjestö TAOn edustajistoryhmä kuudella paikallaan. Muilla edustajistoryhmillä on paikkoja seuraavasti: YTK:n superlista (4), Neliapila (2), Vihertävät (1) ja Kokoomus (1).
Kanada
Talous
thumb|180px|[[Toronto-Dominion Centre on merkittävä yrityskompleksi ja muun muassa Toronto-Dominion Bankin päämaja]]
Lapin yliopiston ylioppilaskunta
Hallitus
Ylioppilaskunnan käytännön toimintaa hoitaa vuosittain valittava hallitus, johon kuuluu puheenjohtaja, sekä 4-8 jäsentä. Hallituksen valitsee ylioppilaskunnan edustajisto. Hallituksen puheenjohtajana vuonna 2022 toimii Krista Perälä. Hallituksen muut jäsenet ovat Eetu Ahvensalmi (varapuheenjohtaja, vapaa-aika sekä tapahtumaviestintä), Elias Id (talous ja työelämä sekä liikunta), Miila Lumijärvi (sosiaalipolitiikka, tuutorointi sekä edunvalvontaviestintä), Evilla Lumme​ (koulutuspolitiikka, edunvalvontaviestintä sekä kunta- ja vaaliasiat) sekä Viljo Vuorimäki (kansainvälisyys sekä vastuullisuus).​
Työntekijät ja lehti
Ylioppilaskunnan edustajiston ja hallituksen alaisia toimihenkilöitä ovat työntekijät. Asiantuntijoita on kolme: pääsihteeri, edunvalvonta-asiantuntija ja järjestö- ja viestintäasiantuntija. Pääsihteerinä toimii Miikka Keränen. Ylioppilaskunnan edunvalvonta-asiantuntijana toimii Antti Eteläaho ja järjestö- ja viestintäasiantuntijana Esa-Pekka Tuppi. Asiantuntijoiden lisäksi ylioppilaskunnalla on yrityssuhdevastaava, jona toimii Joonatan Juhajoki. Päätoimittaja vastaa Lapin ylioppilaslehdestä. Lapin ylioppilaslehden päätoimittajina toimii Inka Komosen ja Lotta Lautalan. Ylioppilaskunnalla on lisäksi töissä graafinen suunnittelija, joka vastaa ylioppilaslehden taittamisesta ja muusta ylioppilaskunnan graafisesta materiaalista. Lapin yliopiston ylioppilaskunnan graafikkona toimii Julia Palola.
Kanada
Yleistä
Kanadan ostovoimakorjattu bruttokansantuote on vuonna 2022 noin 2,24 biljoonaa Yhdysvaltain dollaria eli noin 1,4 prosenttia maailmantaloudesta.
Kanadan ja Yhdysvaltain välinen vuoden 1989 vapaakauppasopimus (FTA) ja vuoden 1994 Pohjois-Amerikan vapaakauppasopimus (NAFTA) kasvattivat huomattavasti kauppaa ja taloudellista yhdentymistä Yhdysvaltain kanssa. Kanadan taloudella on mennyt hyvin useasti jopa laskusuhdanteiden aikana. Kansainvälinen taantuma vaikutti kuitenkin myös Kanadassa, ja vuonna 2010 talous kasvoi vain kolme prosenttia.
Toimialat ja ulkomaankauppa
thumb|left|Maatila Ontariossa. thumb|left|[[Giant Mine -kaivoksen rakennuksia]] Kuten myös muiden läntisten teollisuusmaiden, Kanadan taloutta hallitsee palvelusektori, joka työllistää noin kolme neljännestä Kanadan asukkaista ja tuottaa yli kaksi kolmasosaa bruttokansantuotteesta. Palvelualat ovat myös kasvaneet huomattavasti 2000-luvulla. Alan bruttokansantuote kasvoi vuosien 2000–2010 aikana 31,2 prosenttia, ja sen työvoiman määrä kasvoi 2,4 miljoonalla ihmisellä. Erityisen suurta kasvu on ollut Albertan provinssissa, jossa 2000-luvulla palvelujen bruttokansantuote kasvoi 51,2 prosenttia. Arvonlisäykseltään suurimmat palvelusektorit olivat 2008 rahoitus, vakuutus-, kiinteistö- ja hallintopalvelut, terveydenhuolto- ja sosiaalipalvelut, vähittäiskauppa, tukkukauppa ja julkinen hallinto. Turismi Kanadaan on myös kasvussa.
Kanada on yksi maailman tärkeimpiä maataloustuotteiden toimittajia, ja Kanadan preeriat ovat maailman tärkeimpiä vehnän ja muiden viljojen toimittajia. Vain noin kahdeksan prosenttia Kanadan pinta-alasta on viljelykelpoista, ja vain noin kaksi prosenttia työvoimasta työskentelee maataloudessa. Se on silti merkittävä tekijä maan taloudessa, sillä se tuottaa paljon ruokaa sekä kotimaahan että vientiin ja lisäksi raakamateriaalia elintarviketeollisuuteen. Parhaat peltomaat sijaitsevat Isojenjärvien ja Saint Lawrence -joen lähistöllä, mutta neljä viidesosa peltomaasta sijaitsee preeriaprovinsseissa. Vuonna 2006 maassa oli 229 373 maatilaa, ja niiden keskikoko oli noin 295 hehtaaria. Viljeltyä maa-alaa oli vuonna 2006 noin 676 000 neliökilometriä, Vaikka maatilojen määrä vähenee koko ajan, viljelyala on pysynyt suurin piirtein samana 2000-luvulla.
Kanada on epätavallinen muiden kehittyneiden länsimaiden joukossa, sillä alkutuotanto on tärkeässä osassa sen taloudessa. Kanadan mineraali- ja energiavarat ovat nousseet maan suurimmiksi talouden lähteiksi. Kanadalla onkin massiiviset mineraalivarat, ja maa on maailman suurimpia uraanin, sinkin, nikkelin, potaskan, asbestin, rikin, kadmiumin ja titaanin tuottajia. Muita merkittäviä kaivannaisia ovat rautamalmi, hiili, maaöljy, kulta, kupari, hopea ja lyijy.
Tuotantoteollisuus muodostaa noin viidesosan Kanadan bruttokansantuotteesta ja työllistää noin seitsemäsosan työvoimasta. Bruttokansantuotteeltaan kuusi suurinta teollisuudenalaa ovat liikennevälineiden valmistus, metallien jalostus ja metallituotteiden valmistus, ruokateollisuus, kemikaaliteollisuus, koneiden valmistus sekä puutavaran ja -tuotteiden valmistus.
Koska Kanadan kotimaanmarkkinat ovat suhteellisen pienet, ulkomaankaupan osuus taloudesta on korostunut. Vienti muodostaakin yli kolmanneksen bruttokansantuotteesta ja työllistää noin kolmanneksen työvoimasta. Yhdysvallat on Kanadan selvästi suurin kauppakumppani. Kanadan viennistä 72 prosenttia suuntautuu Yhdysvaltoihin ja tuonnista 61,7 prosenttia tulee Yhdysvalloista. Kiinan rooli on ollut selvässä kasvussa, ja maiden välinen kauppa on triplaantunut 2000-luvun aikana.
Energia
thumb|[[Ontario Power Generationin pato Ontariossa]] Kanada on energian suhteen omavarainen valtio. Sillä on maailman kolmanneksi suurimmat tunnetut raakaöljyvarat (Saudi-Arabian ja Venezuelan jälkeen). Suurin osa niistä on öljyhiekan muodossa. Maakaasun tuottajana se on maailman viides. Sen uraanivarat ovat maailman suurimmat, ja uraanin tuottajana se on maailman toinen. Maassa on käytössä 19 ydinreaktoria. Se suunnittelee myös pienvoimaloiden kehittämistä.
Maa oli vuonna 2016 maailman kuudenneksi suurin sähköntuottaja, ja sen vuotuinen tuotanto oli 648 miljardia kWh. Sähköä se kulutti samana vuonna 549 miljardia kWh. Suurin osa maan sähköstä tuotetaan vesivoimalla, ja maa onkin Kiinan jälkeen toiseksi suurin vesisähkön tuottaja. Vesivoiman osuus tuotannosta on 59 prosenttia. Ydinvoima osuus oli 14 prosenttia, hiilivoiman 9 prosenttia. Öljyn ja maakaasun osuus oli kymmenen prosenttia, kun seitsemän prosenttia tuotettiin muilla uusiutuvilla kuin vesivoimalla.
Liikenne
Kanadan liikenne muodostuu pääasiallisesti suurista maantie- ja rautatiejärjestelmistä, jotka yhdistävät maan suuret kaupungit itä-länsisuunnassa. Maan arktisten alueiden liikennejärjestelmä on näiltä osin merkittävästi kehittymättömämpi, minkä vuoksi lentoliikenne onkin näille alueille hyvin tärkeässä osassa.