cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Anamirtat
Anamirtat (Anamirta) on kilpikiertokasvien (Menispermaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun luetaan nykyisin kuuluvaksi vain yksi laji, intiananamirta (Anamirta cocculus). Sukuun on aikojen kuluessa kuvattu muitakin lajeja, mutta ne on sittemmin todettu samoiksi kuin intiananamirta tai johonkin toiseen sukuun kuuluva laji.
Nina Sailo
Nina Sailo (o.s. Stünkel; 26. heinäkuuta 1906 Viipuri – 15. marraskuuta 1998) oli suomalainen kuvanveistäjä. Hän oli kuvanveistäjä Alpo Sailon puoliso ja työtoveri.
Elämä
Nina Stünkelin vanhemmat olivat arkkitehti Albert Stünkel ja Nina Meissner. Hän syntyi vuonna 1906 Viipurissa. . Nina Sailo Aloitti taideopintonsa Viipurin taiteenystäväin piirustuskoulussa vuosina 1921–1924, ja jatkoi opintojaan Taideyhdistyksen piirustuskoulussa (nyk. Kuvataideakatemia) Helsingissä vuonna 1925 sekä tämän jälkeen Lontoossa Englannissa, Technical School of Artissa 1930–1931.
Pariskunta teki yhdessä useita runonlaulajien etsintämatkoja Karjalaan, ensimmäisen vuosina 1937–1938. Vielä jatkosodan loppuvaiheessa 1943–1944 he olivat lastensa kanssa Suomen miehittämässä Vienan Karjalassa Pirttilahdessa ja Vuokkiniemellä piirtämässä ja muovailemassa kuvia paikallisista kansanihmisistä ja suomalaisista rajajääkäreistä. Tuolloin syntyi myös 1989 Immolaan pystytetty Rajamiespatsas. Kesällä 1944 he joutuivat vetäytymään pois suomalaisten joukkojen mukana. Vielä 1951–1953 he olivat Ruotsn Värmlannissa kuvaamassa metsäsuomalaisten jälkeläisiä.
Miehensä kuoleman (1955) jälkeen Nina Sailo asui pääkaupunkiseudulla kuolemaansa asti.
Sidney Streetin piiritys
Taustaa
Lontooseen saapui Venäjän vuoden 1905 epäonnistuneen vallankumouksen jälkeen useita latvialaisia pakolaisia, jotka asettuivat East Endin kaupunginosaan. He jatkoivat vallankumouksellista toimintaansa Lontoossa ja hankkivat varoja toimintaa varten muun muassa ryöstöillä. Monet Lontoossa asuneet latvialaiset kumoukselliset kuuluivat löyhään organisaatioon jota johti maalari-Peterin nimellä tunnettu Peter Piaktow.
Nina Sailo
Elämä
Julkisista patsaista osa on pariskunnan yhdessä ja osa Nina Sailon yksinään suunnittelemia.
Sidney Streetin piiritys
Tottenhamin raharyöstö 1909
Kaksi latvialaista anarkistia Paul Helfeld ja Jacob Lepidus ryösti 23. tammikuuta 1909 Tottenhamissa eräälle kumitehtaalle palkkarahoja tuoneen lähetin. Ryöstön yhteydessä ammutut laukaukset hälyttivät myös poliisin paikalle. Poliisit ajoivat latvialaisia ryöstäjiä takaa useiden kilometrien matkan. Ammuskelussa kuoli yksi poliisi ja sivullinen koulupoika. Lisäksi 23 henkilöä sai vammoja tulituksessa, sillä ryöstäjät ammuskelivat myös sivullisia kohti. Ryöstäjistä Helfeld kuoli sairaalassa vammoihinsa ja Lepidus teki itsemurhan poliisin piiritettyä hänen asuntonsa.
Late (kappale)
Late on suomalaisen Kwan -yhtyeen single, joka julkaistiin vuonna 2001. Kappale on mukana myös vuoden 2001 albumilla Dynasty. Se nousi Suomen virallisen singlelistan sijalle 1.
Mongolia talviolympialaisissa 2018
Moldova osallistui Pyeongchangin talviolympialaisiin 2018. Maata edusti kaksi maastohiihtäjää. Avajaisissa maan lippua kantoi Batmönhiin Atšbadrah ja päättäjäisissä Tšinbatyn Otgontsetseg.
Sidney Streetin piiritys
Houndsditchin poliisimurhat joulukuussa 1910
Sidney Streetin piiritykseen johtanut tapahtumasarja alkoi 16. joulukuuta 1910. Yhdeksän latvialaisen joukko, johon kuuluivat Piaktowin ohella Jacob Fogel eli Jan Sprohe, William (tai Joseph) Sokolow, Fritz Svaars, Mouremtzoff eli George Gardstein, Gardsteinin rakastajatar Nina Vassilleva, Svaarsin rakastajatar Luba Milstein, Jacob Peters ja Max Smoller eli Joseph Levi suunnitteli murtautuvansa Houndsditchin kaupunginosassa sijaitsevaan jalokiviliikkeeseen ja tyhjentävänsä liikkeen kassakaapin. Tätä varten he vuokrasivat viereisen talon ja alkoivat kaivaa sieltä tunnelia päästääkseen liikkeen tiloihin.
Mongolia talviolympialaisissa 2018
Maastohiihto
Mongolia sai maastohiihtoon maapaikan yhdelle miehelle ja yhdelle naiselle.
Sidney Streetin piiritys
Houndsditchin poliisimurhat joulukuussa 1910
Naapurit kuulivat työkoneiden äänet ja hälyttivät poliisit paikalle. Paikalle saapuikin yhdeksän aseistamatonta poliisia. Tapahtumasarja alkoi, kun George Gardstein tuli avaamaan ulko-oven poliiseille, mutta poistui sitten rakennuksen yläkertaan vastaamatta poliisien kysymyksiin. Odotettuaan aikansa ulko-ovella Bentley ja toinen poliisi Bryant menivät sisälle rakennukseen. Bentley ammuttiin talon portaikkoon mutta Bryant onnistui pakenemaan haavoittuneena kadulle. Konstaapelit Strongman, Choat ja Tucker kuolivat kadulle latvialaisten aloitettua ammuskelun. Myös Gardstein sai kuolettavia vammoja tulituksessa. Peters, Vasillieva sekä heidän palkkaamansa Dubof-niminen lukkoseppä pakenivat nyt paikalta raahaten mukanaan haavoittunutta Gardsteinia. Päästyään Grove Streetin varrella sijainneelle Svaarsin ja Piaktowin asunnolle he jättivät Gardsteinin sinne kuolemaan.
Seuraavien viikkojen aikana poliisi onnistui pidättämään useita latvialaisjoukon jäseniä. Uudenvuoden päivänä 1911 eräs ilmiantaja, joka oli luultavimmin Charles Perelman, latvialaisten entinen vuokra-isäntä, kertoi poliisille että kaksi joukon jäsentä piileskeli Sidney Street 100:ssa olevassa talossa. Ilmoituksen perusteella poliisi aloitti Sidney Streetin piirityksen, sillä poliisi sai vihiä, että latvialaiset aikoivat muuttaa asuinpaikkaa.
Piirityksen kulku
Poliisi piiritti 200 miehen voimin aamuyöllä 3. tammikuuta koko korttelin. Auringon noustua piirittäjien ja latvialaisten välillä alkoi ammuskelu. Latvialaisten aseet olivat parempia kuin poliisien ja heillä näytti olevan käytössään myös rajattomasti panoksia. Niinpä poliisi pyysikin apua Lontoon Toweriin sijoitetuilta armeijan joukoilta. Sisäministeri Winston Churchill sai tiedon asiasta ollessaan aamukylvyssä ja hän myönsi puhelimitse tarvittavat valtuudet. Churchill lähti myös itse piirityspaikalle, koska hän ei saanut sisäministeriöön tietoja tapahtumien kulusta. Piirityspaikan lähiympäristöön kerääntyi myös suuri joukko uteliasta yleisöä ja toimittajia. Tapahtumia tallennettiin myös elokuvaksi.
Tällä välin piirityspaikalle oli saapunut Towerista skotlantilaiskaartin sotilaita, jotka miehittivät läheisen rakennuksen ja alkoivat tulittaa latvialaisten talon yläkerroksia. Churchill otti piirittäjien johdon käsiinsä seurattuaan jonkin aikaa tilanteen kehittymistä. Hän joutui myös itse tulituksen kohteeksi ja yksi luoti lävisti ministerin silinterihatun. Churchill ehdotti kenttätykkien tuomista paikalle tai sitten useista suunnista yhtaikaa tehtävää rynnäkköä taloon. Tätä varten läheisistä metallivalimoista lähdettiin etsimään teräslevyjä, joita voitaisiin käyttää suojakilpinä.
Loppuratkaisu
Kuusi tuntia kestäneen piirityksen jälkeen tilanne muuttui, kun latvialaisten miehittämän talon yläkerroksista alkoi nousta savua ja pian talon yläkerrokset olivat tulessa. Palo saattoi mahdollisesti alkaa luodin puhkaisemasta kaasujohdosta. Churchill kielsi paikalle saapunutta palokuntaa yrittämästä talon sammuttamista ja käski heidän vain suojella ympäristön rakennuksia tulen leviämiseltä. Tuli levisi pian talon alakertaan ja rakennuksen ylimmät kerrokset ja katto romahtivat sisään. Kukaan ei kuitenkaan yrittänyt paeta rakennuksesta. Lopulta palokunta sai luvan aloittaa rakennuksen sammuttamisen ja myös sisäministeri Churchill lähti paikalta. Myöhemmin rakennuksen raunioista löytyi kahden miehen, Fritz Svaarsin ja William Sokolowin, hiiltyneet ruumiit. Maalari-Peterin ruumista ei löytynyt, vaikka hänenkin oli oletettu olleen rakennuksessa.
Piirityksen jälkeen Churchill joutui erityisesti oppositiossa olleiden konservatiivien arvostelun kohteeksi koska hänen toimintaansa pidettiin ministerin asemalle sopimattomana. Konservatiivien johtaja Arthur Balfour kysyi: "Hän [Churchill] ja valokuvaaja riskeerasivat kumpikin henkensä. Ymmärrän, mitä valokuvaaja siellä teki, mutta mitä herra Churchill teki siellä?"
Oikeudenkäynti
Kiinni jääneiden viiden latvialaisen oikeudenkäynnissä syyttäjä Bodkin lähti siitä olettamuksesta että haavoihinsa kuollut Gardstein olisi ampunut Bentleyn. Tapausta myöhemmin tutkinut historioitsija Donald Rumbelow on kuitenkin sitä mieltä että ampuja oli todellisuudessa Jacob Peters. Kuolettavat laukaukset oli ammuttu Petersin Dreyse-merkkisellä pistoolilla kun taas Gardsteinilla oli Mauser C96 -pistooli. Peters oli jättänyt pistoolinsa kuolettavasti haavoittuneelle Gardsteinille ja aseen löytänyt poliisi luuli sen kuuluneen tälle. Syyttäjän tekemät virheet johtivat lopulta siihen että kaikki syytteessä olleet latvialaiset vapautettiin.
Kuka oli latvialaisten johtaja maalari-Peter?
Latvialaisjoukkoa johtaneen maalari-Peterin henkilöllisyys on jäänyt epäselväksi, koska häntä ei saatu koskaan pidätetyksi. Muun muassa historioitsija Donald Runbelow on vuonna 2009 esittänyt, että maalari-Peter oli todellisuudessa Jacob Peters. Anarkismin historiaa tutkinut Philip Ruff on taas ehdottanut että Peter oli joko latvialainen taiteilija Gederts Eliass tai sitten todennäköisemmin latvialainen vallankumouksellinen Jānis Žāklis (s. 1883). Žāklis oli auttanut lokakuussa 1905 Fritz Svaarsin pakoon vankilasta Riiassa ja hän oli myös asunut Eliassin kanssa Suomessa, jossa he olivat osallistuneet Venäjän valtionpankin Helsingin konttorin ryöstöön 1906. Žāklis kuului aiemmin Latvian sosialidemokraatteihin, mutta linjaerimielisyyksien jälkeen hän liittyi anarkisteihin.
Maanpaossa elänyt Eliass palasi Riikaan maaliskuun 1917 vallankumouksen jälkeen, sen sijaan Žāklisin vaiheista vuoden 1911 jälkeen ei tiedetä mitään. Jotkut väittävät hänen muuttaneen Australiaan, toisten mukaan taas Žāklis oli myöhemmin Tšekan palveluksessa ja kuoli 1930-luvun puhdistuksissa. Kerrotaan myös että hän olisi elänyt 1950-luvulla siperialaisella vankileirillä.
Populaarikulttuurissa
Piiritys tallennettiin osittain filmille. Piiritys oli esikuvana Alfred Hitchcockin vuonna 1934 ohjaaman elokuvan Mies joka tiesi liikaa loppukohtaukselle ja vuonna 1960 piirityksestä tehtiin myös oma elokuvansa, The Siege of Sidney Street.
Kilpiliaanit
Kilpiliaanit (Sinomenium) on kilpikiertokasvien (Menispermaceae) heimoon kuuluva pieni kasvisuku. Sukuun kuuluu vain yksi laji, kilpiliaani (Sinomenium acutum). Laji esiintyy Kiinassa, Japanissa, Koreassa, Thaimaassa ja Nepalissa.
Iltatähti (musiikkiohjelma)
Aluksi Iltatähteä tehtiin mustavalkoisena. Ensimmäisen jakson juonsivat 5. kesäkuuta 1973 Jussi Raittinen ja Eija Mikkonen. Ensimmäinen vakituisempi juontaja oli jazztoimittaja Matti Poijärvi. Vuonna 1974 siirryttiin väritelevisiotuotantoon ja juontajaksi tuli Mikko Alatalo. Vuodesta 1977 Iltatähden pääjuontajaksi tuli Sinikka Hein, joka oli vieraillut ohjelman juontajana jo aiemminkin. Ohjelman juontajia tai taustatoimittajia olivat eri aikoina myös Matti Rosvall, Tommi Liuhala, Tapani Ripatti, Liisa Lääveri, Joke Linnamaa, Esko Riihelä ja Matti Kyllönen. Eniten ohjelman sisältöön vaikuttivat kuitenkin sen ohjaajat Jarmo Porola ja Esko Leimu.
Kaï
Kaï on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Kadiolon piirissä Malissa. Se sijaitsee 75 kilometriä Kadiolosta maanteitse pohjoiseen. Kunnassa on 8 200 ja keskuskylässä 3 600 asukasta (vuonna 2009).
Kaïn kunta rajoittuu idässä ja etelässä Kadiolon piirin Loulounin, lännessä Sikasson piirin Lobougoulan ja pohjoisessa Kaboïlan kuntiin. Pinnanmuodostusta leimaavat mäet ja tasangot. Ainoa pysyvä vesistö on Kaïdo. Seutu kuuluu Sudanin vyöhykkeeseen. Kasvillisuus on savannia.
Kuntaan kuuluu kuusi kylää. Asukkaat ovat etupäässä samoja. Lisäksi on fulbeja ja djulia. Uskontoja ovat islam ja animismi.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat maissi, hirssi ja durra. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja siipikarja.
Ruostesuon kaivos
Ruostesuon sinkkikaivos toimi Kiuruvedellä vuosina 1988–1990. Kaivoksesta louhittiin sen toiminta-aikana 0,238 miljoonaa tonnia malmia. Malmi sisälsi keskimäärin 2,63 % sinkkiä, 0,30 % kuparia ja 31,09 % rikkiä. Tonnissa malmia oli 0,34 grammaa kultaa. Malmikivi vietiin Pyhäsalmen kaivoksen rikastamolle rikastettavaksi ja rikastushiekka sijoitettiin Pyhäsalmen rikastushiekka-alueelle. Sivukivi käytettiin kaivoksen toiminnan päätyttyä kaivoksen avolouhoksen täyttämiseen. Avolouhoksen länsipuolella sijaitsevat kuivatusvesien laskeutussaltaat.
Kaivos oli avolouhos.
Tähtihaukka (sarjakuvahahmo)
Tähtihaukka, oikealta nimeltään Stakar Ogord, on fiktiivinen Marvelin-luoma antisankari. Steve Gerber ja Sal Buscema loivat hahmon vuonna 1975. Stakar on vaihtoehtoisesta tulevaisuudesta jatkumosta Maa-691. Hänen sielullaan on kyky asettua uuteen vastasyntyneeseen kehoon ja elää elämänsä uudelleen lukuisia kertoja. Tällä tiedolla hän pyrki manipuloimaan aikajatkumon tapahtumaketjuja sellaisiksi kuin itse parhaaksi katsoi. Tämän seurauksena hän sai kuitenkin monia vihollisia ja liittyi 3000-luvun Galaksin Vartijoihin.
Muissa medioissa
Sylvester Stallone näyttelee Stakar Ogordia Marvel Cinematic Universen elokuvissa.
Elohopea(II)nitraatti
Ominaisuudet
Elohopea(II)nitraatti on huoneenlämpötilassa kiinteä kiteinen aine. Se esiintyy useissa eri kidevedellisissä muodoissa, joita ovat muun muassa Hg(NO3)2·½H2O, Hg(NO3)2·H2O ja Hg(NO3)2·8H2O. Oktahydraatti on kiderakenteeltaan rombinen.
Laimennettaessa elohopea(II)nitraattiliuosta muodostuu yhdisteitä, joissa on mukana elohopeaoksidia. Tällaisia yhdisteitä ovat muun muassa Hg(NO3)2·HgO·3H2O ja Hg(NO3)2·2HgO·H2O ja ne ovat tyypillisesti emäksisiä ja liukenevat veteen erittäin huonosti.
Valmistus
Elohopea(II)nitraattia tuotetaan metallisen elohopean ja väkevän kuumennetun typpihappoliuoksen välisellä reaktiolla. Jos happo on laimeaa muodostuu tuotteena elohopea(I)nitraattia. Yhdiste kiteytyy, kun liuosta jäähdytetään ja voidaan erottaa haihduttamalla vesi pois.
Hyvää yötä, majesteetti
Hyvää yötä, majesteetti (La Nuit de Varennes) on Ettore Scolan ohjaama ranskalais-italialainen historiallinen draamaelokuva vuodelta 1982. Ranskan vallankumouksen aikaan sijoittuvan elokuvan pääosissa näyttelevät Jean-Louis Barrault, Marcello Mastroianni, Harvey Keitel, Hanna Schygulla ja Jean-Claude Brialy.
Elohopea(II)nitraatti
Käyttö
Elohopea(II)nitraattia voidaan käyttää orgaanisten yhdisteiden nitraukseen ja hapetukseen. Siitä tuotetaan myös monia eri elohopea(II)yhdisteitä. Huopahattujen valmistuksessa käytettiin aikaisemmin elohopea(II)nitraattia. Huovan valmistuksessa käytettiin kamelin ja myöhemmin 1700-luvulla ihmisten virtsaa. Elohopeapitoisen virtsan huomattiin tuottavan parempilaatuista huopaa ja niinpä hatuntekijät lisäsivät virtsaan elohopeanitraattia. Yhdisteen käyttö johti hattujen valmistajilla elohopeamyrkytykseen, mistä on peräisin sanonta ”hullu kuin hatuntekijä”.
Aiheesta muualla
Нитрат ртути(I)
Hyvää yötä, majesteetti
Juoni
Kesäkuussa 1791 postivaunut täynnä arvokasta väkeä kulkee Pariisista kohti Metziä. Mukana on kohukirjailija de la Bretonne, joka on saanut kuulla Ludvig XVI:n ja Marie Antoinetten olevan pakomatkalla kohti pohjoista. Vallankumoukselliset pidättävät hallitsijaparin Varennesissa, ja postivaunujen sekalainen joukkio – amerikkalainen itsenäisyysmies, Casanova ja muuan kreivitär – reagoivat tietoon kukin omalla tavallaan.
Vastaanotto ja jälkimaine
Mikael Fränti sanoo kiinnostavan historiallisen jännitysnäytelmän menettävän hetkeksi otteensa puolenvälin paikkeilla, mutta nostaa loppua kohti taas tehojaan.
The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa.
Dílesi
Dílesi on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Tanágran kuntaan, Boiotian alueyksikköön ja Keski-Kreikan alueeseen. Se on osa Oinófytan kaupunkiyhdyskuntaa. Kylän väkiluku on 1 976 (vuonna 2011).
Dílesin kylä sijaitsee Eteläisen Euboianlahden rannalla noin neljä kilometriä koilliseen Oinófytasta ja noin seitsemän kilometriä itään Schimatárista. Heti kylän pohjoispuolella sijaitsee siitä nimensä johtanut Pláka Dílesin pikkukaupunki.
Aiemmin kylä kuului Oinófytan kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Tanágran kunnan Oinófytan kunnallisyksikköön.
Brian Downey
thumb|Brian Downey syyskuussa 2009. Brian Michael Downey (s. 27. tammikuuta 1951 Dublin, Irlanti) on irlantilainen Thin Lizzy -yhtyeen rumpali ja perustajajäsen.
Slowly We Rot
Slowly We Rot on death metal -yhtye Obituaryn studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 1989. Se oli heidän debyyttialbuminsa ja on ainut albumi jossa Obituary käytti E standardi -viritystä, kun muissa Obituaryn albumeissa käytettiin D standardi -viritystä. Tästä huolimatta sitä on pidetty yleisesti Obituaryn raskaimpana albumina. Se uudelleenjulkaistiin vuonna 1997.
Brian Downey
Ennen Thin Lizzyn perustamista Downey soitti monissa kouluyhtyeissä yhdessä basisti-laulaja Phil Lynottin kanssa. Thin Lizzy perustettiin vuonna 1969 kun tuolloin Orphanage-yhtyeessä soittaneet Downey ja Lynott tapasivat kitaristi Eric Bellin ja kosketinsoittaja Eric Wrixonin.
Slowly We Rot
Slowly We Rot on ainoa Obituaryn albumi, jolla bassoa soitti Daniel Tucker. Hänen seuraajansa Frank Watkins soitti heidän tulevilla seitsemällä levyllään, ennen kuin hän lähti yhtyeestä vuonna 2010.
Brian Downey
Downey pysyi yhtyeessä koko sen ensimmäisen toimintakauden (1969–1983) ja oli mukana myös Phil Lynotin soololevyillä. Vuonna 1996 hän liittyi lyhyeksi aikaa John Sykesin uudelleenkokoamaan Thin Lizzyyn. 2000-luvulla Downey oli mukana myös entisen Thin Lizzy-kitaristin Gary Mooren yhtyeessä. Toukokuussa 2010 hän liittyi uudelleen Thin Lizzyyn.
Slowly We Rot
Kappaleet
Kaikki kappaleet sanoittanut John Tardy.
Vuoden 1997 uudelleenjulkaisun bonuskappaleet
Viihdeteollisuus
Viihdeteollisuus tai viihdeala on viihteen tai populaarikulttuurin teollista tuotantoa, jonka tallenteina levittäviä tuotteita ovat elokuvat, musiikki, pornografia ja videopelit.
Viihdeteollisuuteen kuuluvat muun muassa elokuvateollisuus, musiikkiteollisuus, pornoteollisuus ja videopeliteollisuus.
Kova kuin kivi (vuoden 1969 elokuva)
Kova kuin kivi (True Grit) on Henry Hathawayn ohjaama yhdysvaltalainen lännenelokuva vuodelta 1969. John Wayne näyttelee elokuvassa ikääntyvää seriffiä, joka auttaa nuorta tyttöä löytämään isänsä murhaajan. Wayne sai roolistaan uransa ainoan Oscar-palkinnon.
Elokuva perustuu Charles Portisin samannimiseen romaaniin, josta Coenin veljekset tekivät uuden elokuvasovituksen vuonna 2010.
The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa.
Tuotanto
John Wayne oli huomannut Charles Portisin romaanin heti sen ilmestyttyä ja piti Rooster Cogburnin tukevoitunutta ja yksisilmäistä hahmoa elämänsä roolina. Wayne yritti ostaa elokuvaoikeudet, mutta Hal B. Wallis oli ehtinyt jo hankkia ne. Wayne joutuikin vastentahtoisesti pyytämään roolia tuottajalta, mitä hän uransa tässä vaiheessa ei enää normaalisti tehnyt. Wayne saikin roolin, sillä tuottaja Wallis ja ohjaaja Henry Hathaway olivat jo alun perin suunnitelleet Waynea elokuvan pääosaan. Romaanin kirjoittanut Portis oli kuitenkin täysin eri mieltä, sillä hänen mielestään Wayne oli täysin epäsopiva esittämään Cogburnia.
Wallis olisi halunnut 14-vuotiaan Mattie Rossin rooliin Mia Farrow’n, joka kuitenkin kieltäytyi, sillä hän oli kuullut Hathawayn olevan erittäin hankala ohjaaja. Wallisin toinen valinta oli Kim Darby, jonka Wallis oli sattumalta nähnyt televisiossa. Darby oli tuiki tuntematon näyttelijä, mutta silti hän ja Wallis kävivät pitkiä neuvotteluja Darbyn palkasta. Kuvauksissa Darby osoittautui varsin hemmotelluksi henkilöksi, joka teki kaikkensa näyttääkseen, ettei ollut vaikuttunut siitä, että näytteli samassa elokuvassa kuin John Wayne. Waynen mukaan Darbyn asenne vastasi hyvin Waynen ja Darbyn henkilöiden välistä suhdetta, mistä puolestaan oli hyötyä elokuvan kuvauksissa.
Glen Campbell palkattiin La Boeufin rooliin lähinnä kaupallisista syistä. Campbell oli suosittu laulaja ja hän voisi levyttää elokuva tunnussävelmän. Wallis laskelmoi sen edesauttavan elokuvan menestystä.
Kova kuin kivi kuvattiin syksyisessä Coloradossa, vaikka sen tapahtumat sijoittuvat Arkansasiin. Se puolestaan ei sopinut lainkaan Portisille, jota Hathaway joutui tyynnyttämään kertomalla, kuinka katsojat kyllä uskoivat ympäristön olevan Arkansas, sillä elokuva oli periaatteessa yhtä suurta illuusiota.
Rooster Cogburnin roolia varten Wayne joutui lihottamaan itseään päästäkseen Cogburnin mittoihin. Cogburnilla oli myös tuuheat viikset ja silmälappu. Waynellä ei ollut mitään viiksiä vastaan, mutta hän halusi päästä eroon silmälapusta. Tuottaja Wallis suostui luopumaan viiksistä muttei silmälapusta. Hathawayn kerrotaankin sanoneen Waynelle kuvausten aikana: ”Jos pidät silmälappua ja näyttelet niin kuin minä haluan, niin saatat jopa voittaa Oscarin.”
Arvostelut
Kova kuin kivi -elokuvan ensi-ilta oli kesäkuussa 1969. Vastaanotto oli haltioitunut, kriitikot ylistivät niin koko elokuvaa kuin Waynen roolisuoritustakin. New York Timesin Roger Ebert ihmetteli arvostelussaan: ”Voiko tuo lihava vanha mies todellakin olla John Wayne?” Varietyn mukaan Waynen ”lihava vanha mies” hallitsi suvereenisti koko elokuvaa.
Palkinnot
Kova kuin kivi toi John Waynelle hänen uransa toisen Oscar-ehdokkuuden – edellinen oli tullut elokuvasta Iwo Jima 1949. Wayne on itse kertonut, ettei hän ollut osannut odottaa voittoa, sillä myös hänen kanssakilpailijansa olivat nimekkäitä: Peter O'Toole (Leijona talvella), Richard Burton (Tuhannen päivän kuningatar) sekä Jon Voight ja Dustin Hoffman (kumpikin Keskiyön cowboy -elokuvasta). Kiitospuheessaan Wayne sanoi: ”Jos olisin tiennyt tämän, olisin ruvennut käyttämään silmälappua 35 vuotta sitten.” Kun Wayne palasi seuraavana päivänä Rio Lobon kuvauksiin, koko kuvausryhmä – mukaan lukien Waynen hevonen – piti silmälappua.
Lennonjohto
thumb|upright|Lennonjohtotorni [[Schipholin lentoasemalla, Hollannissa.]] thumb|upright|[[Helsinki-Vantaan lentoasema|Helsinki-Vantaan lennonjohtotorni]] Lennonjohto tarkoittaa kaikkia niitä maanpäällisiä palveluja, joita on järjestetty ilmaliikenteen sujumiseksi turvallisesti ja joustavasti.
Lennonjohto Suomessa
Lennonjohto- ja lentopaikan lentotiedotuspalveluiden antamisesta Suomessa vastaa (pois lukien Mikkelin ja Seinäjoen lentoasemat) valtion kokonaan omistama Fintraffic Lennonvarmistus, jonka pääkonttori sijaitsee Helsinki-Vantaan lentoasemalla. Maaliskuun 2017 loppuun saakka lennonjohtopalveluista Suomessa vastasi Finavia. Suomessa Avia College kouluttaa lennonjohtajia ja lennontiedottajia.
Mardyke
Mardyke (vaihtoehtoisia kirjoitusasuja Mar Dyke ja Mardike) on noin 18 kilometriä pitkä Thamesin sivujoki Essexin kreivikunnassa Englannissa. Se saa alkunsa Great Warleyn lähistöltä ja laskee Thamesiin Purfleetissä.
Maastohiihdon maailmancup 2015–2016
Maastohiihdon maailmancup 2015–2016 oli historian 35. virallinen maailmancup-kausi. Se alkoi 27. marraskuuta 2015 Kuusamossa, Suomessa ja päättyi 12. maaliskuuta 2016 Canmoressa, Kanadan Albertassa.
Mullikkorämeen kaivos
Mullikkorämeen sinkkikaivos toimi Pyhäjärvellä vuosina 1989–2000. Kaivoksesta louhittiin sen toiminta-aikana 1,2 miljoonaa tonnia malmia. Malmi sisälsi keskimäärin 6,08 % sinkkiä, 0,30 % kuparia ja 17,05 % rikkiä. Tonnissa malmia oli 1,01 grammaa kultaa.
Kaivoksen malmi kuljetettiin Pyhäsalmen kaivokselle rikastettavaksi. Malmia louhittiin 1990–1993 ja 1996–2000.
Lähteet
63.69186°N, 26.1515°W
Vuorokkaan kaivos
Lähteet
64.1105°N, 27.16892°W
Jalkapallon Itä–Länsi-sarjan kausi 1939
Jalkapallon Itä-Länsi-sarja 1939 oli neljäs kausi jolloin Itä-Länsi-sarjaa pelattiin. Sarjaa laajennettiin edellisestä kaudesta. Joukkueet jaettiin kuuteen lohkoon, joiden voittajat kamppailivat noususta mestaruussarjaan.
Länsisarjan loppusarja
Pelaamatta ottelut KIF- Drott ja TaPa-AIFK
Tampereen kulttuuriyhdistys
pienoiskuva|Tampereen Kulttuuriyhdistys ry Tampereen kulttuuriyhdistys Ry on 22. huhtikuuta 1974 perustettu yhdistys, jonka tarkoituksena on toiminta-alueellaan toimia omaehtoisen kulttuurityön ja harrastustoiminnan virittäjänä ja kehittäjänä kansalaisten keskuudessa.
Yhdistys pyrkii kulttuuritason kohottamiseen ja yhteiskunnan kulttuuripalvelujen kehittämiseen siten, että ne voivat ulottua tasapuolisesti kansalaisten keskuuteen taloudellisista, alueellisista ja sosiaalisista tekijöistä riippumatta.Tarkoitus on myös edistää moniarvoista kulttuuriajattelua sekä tukea ja kehittää suomalaisia kulttuuriarvoja. Yhdistys pitää myös yhteyttä muihin kulttuurijärjestöihin
Tarkoituksensa toteuttamiseksi yhdistys harjoittaa jäsenistönsä keskuudessa ja sen ulkopuolella yhdistyksen tarkoitusperiä edistävää tiedotustyötä ja julkaisutoimintaa sekä järjestää kursseja, neuvottelutilaisuuksia, kokous- ja koulutustilaisuuksia, näyttelyitä ja juhlia. Näistä merkittävimpänä mainittakoon vuotuiset Niittyjuhlat, jotka samalla kunnioittavat Finlaysonin tehtaan omistajan, patruuna Wilhelm von Nottbeckin ja hänen perheensä merkitystä Tampereen ja koko Suomen teolliselle kehitykselle. Yhdistys osallistuu aktiivisesti myös koko Finlaysonin alueella tapahtuvan kulttuuritoiminnan kehittämiseen.
Wandle
Wandle on noin 14 kilometriä pitkä Thamesin sivujoki Suur-Lontoon alueella Englannissa. Se saa alkunsa Croydonin alueella Etelä-Lontoossa. Joki virtaa Suttonin ja Mertonin halki Wandsworthiin, jossa se laskee Thamesiin. Joen varrella kulkee 19 kilometriä pitkä Wandle Trail -ulkoilureitti.
Amasyan maakunta
Amasyan maakunta on yksi Turkin 81 maakunnasta. Maakunnan väkiluvuksi arvioitiin 321 913 vuonna 2014.
Maakunnan pääkaupunki on Amasya (98 935 as., 31.12.2014 arvio). Muita suurempia kaupunkeja ovat Merzifon (54 425 as.) ja Suluova (37,636 as.).
Piirikunnat
thumb|220px|left|Amasyan maakunnan piirikuntajako Maakunta on jaettu seitsemään piirikuntaan.
Toivo Louko
Toivo Louko, sukunimi aik. Nieminen ( 15. marraskuuta 1884 Jalasjärvi – 30. kesäkuuta 1944 Helsinki) oli suomalainen oopperalaulaja (baritoni).
Loukon vanhemmat olivat torppari ja käsityöläinen Juho Nieminen (Ala-Louko) ja Kaisa Kuutti. Loukon perhe muutti Alavudelle jossa hän liittyi paikalliseen soittokuntaan B-kornetistiksi. Hän kävi Helsingin lukkari-urkurikoulua vuoteen 1911 asti ja opiskeli sitten Helsingin musiikkiopistossa vuosina 1913–1916. Louko opiskeli ulkomailla Dresdenissä 1920, Milanossa 1925 ja Berliinissä 1929.
Louko toimi Halikon kanttori-urkurina vuosina 1911–1921 ja sen jälkeen hän oli vuodesta 1921 alkaen kiinnitettynä Suomalaisessa oopperassa. Viimeisen kerran Toivo Louko esiintyi 1941 Giacomo Puccinin La Boheme-oopperassa. Hän oli 1932 mukana ensimmäisessä Yleisradion studiosta käsin lähetetyssä oopperalähetyksessä (Wilhelm Kienzlin ooppera Evakelimies) yhdessä Wäinö Solan ja Lahja Lingon kanssa. Louko levytti 1920-luvulla runsaasti varsinkin kansanlauluja sekä yksinlauluja ja pari duettoa Leevi Madetojan Pohjalaisia-oopperasta yhdessä Lahja Lingon kanssa. Louko sävelsi lisäksi Varsinaissuomalaisten laulun Väinö Kulon tekstiin.
Toivo Louko oli naimisissa vuodesta 1922 Eine Ingeborg Groundströmin kanssa.
Masan arkki
Helsingin Sanomat alkoi julkaista Masan arkkia vuonna 1968 eli samana vuonna kuin se ilmestyi ensimmäisen kerran Yhdysvalloissakin.
Sinivalkoinen Rintama
Sinivalkoinen Rintama (SVR) oli suomalainen nationalistinen puolue, joka poistettiin puoluerekisteristä vuonna 2015. SVR:n toiminnan loppuaikoina puoluetta johti Olavi Mäenpää. Yhdistys perustettiin vuonna 2009 nimellä Vapauspuolue – Suomen tulevaisuus. Puolueeseen liittyi tuolloin muutamia kunnanvaltuutettuja, mutta Vapauspuolue ei saanut paikkoja eduskuntavaaleissa 2011 eikä kunnallisvaaleissa 2012. Vapauspuolue vaihtoi nimensä Sinivalkoiseksi Rintamaksi vuonna 2013 johdon uudistuttua. Eduskuntavaalien 2015 jälkeen puolue poistettiin puoluerekisteristä sen jäätyä ilman kansanedustajia kaksissa peräkkäisissä eduskuntavaaleissa.
Vapauspuolue
thumb|Vapauspuolueen logo Puolueen rekisteröimispaperit vietiin Patentti- ja rekisterihallitukseen 6. huhtikuuta 2009 ja puolue merkittiin yhdistysrekisteriin 1. lokakuuta 2009. Puoluerekisteriin vaadittavien kannattajakorttien kerääminen aloitettiin 9. helmikuuta 2010. Syksyllä 2010 Vapauspuolue toimitti kortit oikeusministeriöön. Vapauspuolue lisättiin puoluerekisteriin 22. marraskuuta 2010. Yhdistyksen nimeen lisättiin VP-lyhenne 26. toukokuuta 2010.
Turkulainen kaupunginvaltuutettu ja Suomen Kansan Sinivalkoisten puheenjohtaja Olavi Mäenpää liittyi Vapauspuolueeseen syyskuussa 2010 ja hänestä tuli puolueen ensimmäinen kaupunginvaltuutettu. Myös sinivalkoisten entinen sihteeri Ari Laakso liittyi Vapauspuolueeseen. Marraskuussa puolueeseen loikkasivat kaupunginvaltuutetut Maarit Rostedt (kok., Turku) ja Kalevi Satopää (sit., Salo). Myös IKL:n Matti Järviharju siirtyi Vapauspuolueeseen.
Lokakuussa 2011 puoluevaltuuskunta valitsi kokouksessaan Vapauspuolueen uudeksi puheenjohtajaksi Lisbet Puttosen ja puoluesihteeriksi Anja-Liisa Kankaan. Marraskuussa puoluehallitus päätti erottaa puolueesta Olavi Mäenpään, koska hän oli arvostellut julkisesti uutta puoluejohtoa ja siten vahingoittanut puoluetta. Mäenpää piti erottamistaan laittomana ja jatkoi Vapauspuolueen valtuustoryhmässä ja kanteli asiasta oikeuteen. Mäenpää piti laittomana myös hänet erottaneen hallituksen valinnutta syyskokousta. Pirkanmaan käräjäoikeus kumosi puoluevaltuuskunnan kokouksen päätösvaltaisuuden maaliskuussa 2012. Toukokuun alussa Kangas toimitti puolueen konkurssihakemuksen Pirkanmaan käräjäoikeuteen. Mäenpää piti myöhemmin samalla viikolla ylimääräisen puoluekokouksen Ilmajoella ja ilmoitti olevansa uusi puheenjohtaja. Puttonen puolestaan ilmoitti olevansa edelleen puheenjohtaja ja valittavansa kokouksesta. Puttonen kertoi myös aikeesta järjestää elokuussa kokous, jossa puolueen nimi vaihdettaisiin Naisten puolueeksi. Konkurssihakemus jätettiin tutkimatta, koska puoluehallitus peruutti sen 11. toukokuuta 2012.
Kansainväliset yhteydet
Sinivalkoinen Rintama kuului Alliance of European National Movements -nimiseen eurooppalaiseen nationalistipuolueiden liittoumaan, johon kuuluvat lisäksi muun muassa Nationaldemokraterna Ruotsista, British National Party (BNP) Britanniasta, Front National Ranskasta ja Jobbik Unkarista. Sen pääaihe on kansallismielisyys.
Vaalit
Kunnallisvaaleissa 2012 Vapauspuolue asetti vain yhden ehdokkaan, puheenjohtaja Lisbet Puttosen, joka sai 15 ääntä Kaarinassa ja jäi valitsematta. Olavi Mäenpää oli kunnallisvaaleissa ehdolla omalta yhteislistaltaan Turussa. Mäenpään päästyä puolueen puheenjohtajaksi hän alkoi edustaa Turun kaupunginvaltuustossa Sinivalkoista Rintamaa. 11. huhtikuuta 2016 Turun kaupunginvaltuuston Sinivalkoinen Rintama -valtuustoryhmä vaihtoi kuitenkin nimekseen Suomidemokraatit.
Europarlamenttivaaleissa 2014 Sinivalkoinen Rintama asetti viiden ehdokkaan listan, joka keräsi 0,07 %:n kannatuksen. Eniten ääniä sai Anu Palosaari, yhteensä 553 kappaletta, lähes puolet puolueen koko kannatuksesta. Puolueen puheenjohtaja Olavi Mäenpää ei ollut ehdokkaana.
Eduskuntavaaleissa 2015 Sinivalkoinen Rintama ei asettanut yhtäkään ehdokasta missään vaalipiirissä. Tämän vuoksi puolue jäi ilman paikkoja jo toisissa peräkkäisissä eduskuntavaaleissa, mikä johti varmuudella jo ennen vaaleja puolueen poistamiseen puoluerekisteristä.
Ohjelma
Puolueohjelmassa ajettiin muun muassa seuraavia asioita:
Puolue kieltäisi moskeijoiden, minareettien ja "näkyvien mahdinosoitusten" rakentamisen.
Nikolaus Kopernikus
thumb|De Revolutionibusin kansilehti, jossa lukee ”toruńilaisen Nicolaus Copernicuksen kuusi kirjaa taivaanpallojen vierimisestä.”
Nikolaus Kopernikus (, 19. helmikuuta 1473 Thorn, Länsi-Preussi (nykyinen Toruń, Puola) – 24. toukokuuta 1543 Frauenburg, Itä-Preussi (nyk. Frombork, Puola)) oli puolalainen pappi, matemaatikko, talous- ja tähtitieteilijä. Kopernikus syntyi arvostettuun kauppiassukuun. Hän jäi puoliorvoksi ollessaan yhdeksänvuotias, jolloin hän päätyi enonsa, Warmian (Ermland) ruhtinaspiispa Lucas Watzenroden hoiviin.
Saavutukset
Kopernikus tunnetaan parhaiten esittämästään heliosentrisestä eli aurinkokeskisestä maailmankuvasta, jossa Maa kiertää Aurinkoa eikä päinvastoin. Planeettateoriansa hän julkaisi teoksissa Commentariolus (vuonna 1530) ja De revolutionibus orbium coelestium (Kopernikuksen kuolinvuonna 1543). Ajatus itsessään oli vanha ja se olikin alun perin esitetty jo antiikissa, ja teoksen käsikirjoituksesta löytyy suoria viitteitä Aristarkhokseen. On siis varmaa, että Kopernikus tiesi heliosentrismin alkuperän. Nämä teoriat olivat kuitenkin sittemmin vaipuneet unohdukseen kirkon virallisen maailmanselityksen tieltä. Kopernikus saattoi kuitenkin laskennalla osoittaa, että myös aurinkokeskinen malli selitti havainnot. Tämän vuoksi Kopernikuksen esitys oli 1500-luvulla täysin mullistava. Paavi Paavali III hyväksyi esityksen, mutta sitä vastustivat useimmat Euroopan oppineet, jotka perustivat käsityksensä Aristoteleen teoksiin. Myöhemmin sekä katolinen kirkko että Martti Luther vastustivat uutta maailmankuvaa ja katolinen kirkko julisti opin pannaan vuonna 1616. De revolutionibus joutui katolisen kirkon kiellettyjen kirjojen listalle Index librorum prohibitorum.
Kopernikus ei pitänyt itseään suurena vallankumouksellisena. Hän oli saanut papin koulutuksen, ja pohjasi tuloksensa antiikin tähtitieteilijän Ptolemaioksen teokseen Almagest ja siinä esitettyihin havaintoihin. Kopernikus esimerkiksi käytti tasaisella nopeudella eteneviä ympyräliikkeitä eli syklejä ja episyklejä samaan tapaan kuin Klaudios Ptolemaios omassa maakeskisessä mallissaan. Nikolaus Kopernikus laski jopa planeettaratojen etäisyydet auringosta likimain oikein.
Tausta
Kopernikuksen kansallisuus ei ole varma, ja saksalaiset ja puolalaiset kansallismieliset taistelivat maineikkaan oppineen ”omistuksesta” koko 1800-luvun. Thorn sijaitsee silloisessa Länsi-Preussissa Danzigin (nykyinen Gdańsk) eteläpuolella. Hänen vanhempansa Nicolaus ja Barbara Watzenrode olivat muun yläluokan ja porvariston tapaan saksankielisiä ja Kopernikukselta on säilynyt kirjoituksia vain saksaksi ja latinaksi. Nikolaus oli nuorin neljästä lapsesta ja isän kuoleman jälkeen äidin veli, Varmian piispa, Lucas Watzenrode otti pojan suojelukseensa.
Kopernikus opiskeli Krakovassa ja Italian Bolognassa, josta hänen setänsä oli saanut professuurin. Vuosina 1501–1503 hän opiskeli lääketiedettä Padovan yliopistossa. Lääketiede oli tähän aikaan sidoksissa astrologiaan, koska taivaankappaleiden uskottiin vaikuttavan ruumiintoimintoihin. Saatuaan tohtorin arvonimen Ferrarasta toukokuussa 1503 Kopernikus palasi Puolaan, jossa piispa järjesti hänelle viran. Hänen toimensa olivat hallinnollisia: Kopernikus keräsi vuokrat kirkon mailta, järjesti sotaväkeä ja hallinnoi myllyä, panimoa ja leipomoa. Tähtitieteelliset tutkimuksensa hän teki vapaa-aikoinaan.
Kopernikuksen maine tähtitieteilijänä oli huomattava ja hänen mielipidettään kysyttiin viidennen lateraalikonsiilin ajanlaskua uudistaneessa hankkeessa, jonka tuloksena syntyi gregoriaaninen kalenteri.
Kopernikus toimi kaniikkina eli katolisena pappina Itä-Preussin Frauenburgin (nykyinen Frombork, Puola) tuomiokirkossa vuosina 1512–1543 sekä tutki elämänsä aikana myös hallintoa ja taloustiedettä. Hänen kirjoittamansa artikkeli rahayksikön arvosta julkaistiin vuonna 1519.
Perintö
Kopernikuksen aurinkokeskinen kaikkeuskäsitys ei vielä hänen aikanaan voittanut kirkon tukemaa maakeskistä mallia. Hänen oppinsa jäi kuitenkin elämään eikä unohtunut. Sata vuotta myöhemmin, 1600-luvulla, Galileo Galilei nosti kopernikaanisen mallin jälleen esille ja hänen ja muiden aikalaistensa työn tuloksena aurinkokeskinen malli lopulta hyväksyttiin oikeaksi. Aurinkokeskisen kaikkeuskäsityksen hyväksyminen oli suuri voitto kokemukseen perustuvalle tiedonhankintamenetelmälle, jossa keskeistä on vanhojen käsitysten hylkääminen, jos jokin uusi malli sopii paremmin havaintoihin. Nykyisin jollakin tutkimusalalla tapahtuvasta suuresta mullistuksesta saatetaan käyttää laatusanaa ”kopernikaaninen”.
Kunnioituksena Kopernikusta kohtaan Toruńiin vuonna 1945 perustettu yliopisto nimettiin hänen mukaansa. Myös Kuun kraatteri Kopernikus on saanut nimensä hänen mukaansa. Alkuaine kopernikium on nimetty hänen mukaansa.
Marraskuussa 2005 puolalainen arkeologiryhmä ilmoitti löytäneensä Kopernikuksen haudan Fromborkin (entinen Frauenburg) tuomiokirkosta. Haudasta löydetystä kallosta tehdyssä tietokonekuvassa on monia samoja piirteitä kuin Kopernikuksen omassakuvassa, kuten arpi vasemman silmän yläpuolella sekä murtunut nenä. Puolalais-ruotsalainen tutkijaryhmä on vahvistanut Kopernikuksen jäännökset oikeiksi verrattuaan Ruotsiin 1600-luvulla sotasaaliina saadun Kopernikuksen pitkään omistaman kirjan välistä löydettyjen hiusten DNA:ta kallosta irrotetun hampaan DNA:han. Kopernikuksen maalliset jäänteet haudattiin katolisin menoin uudelleen toukokuussa 2010.
Rajakoski
Rajakoski tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Paavilainen
Paavilainen on suomalainen sukunimi:
Ranska talviolympialaisissa 2018
Ranska voitti kisoissa viisi kulta-, neljä hopea- ja kuusi pronssimitalia. Se sijoittui kisojen mitalitilastossa yhdeksänneksi. Ampumahiihtäjä Martin Fourcade voitti kolme kultamitalia.
Echínos
Echínos on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Mýkin kuntaan, Xánthin alueyksikköön ja Itä-Makedonian ja Traakian alueeseen. Kaupungin väkiluku on 2 486 (vuonna 2011).
pienoiskuva|vasen|upright=0.66|Echínoksen moskeija. Echínoksen pieni kaupunki sijaitsee Kompsátos-joen varrella linnuntietä noin 17 kilometriä pohjoiskoilliseen Xánthista. Echínos muodostaa myös laajemman kaupunkiyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Εχίνου, Dimotikí Koinótita Echínou), johon kuuluu varsinaisen Echínoksen kaupungin lisäksi Melívoian kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 3 074. Kaupungin vanha väestö on pomakkeja, ja se on Kreikan suurimpia pomakkiasutuksia eli ”pomakkikyliä” (pomakochória).
Suomi-sarjan kausi 2013–2014
Kausi 2013–2014 oli jääkiekon Suomi-sarjan 15. kausi. Mestaruuden voitti KeuPa HT, joka nousi Mestikseen.
Runkosarja
Runkosarjassa pelattiin 38 ottelua.
Maalivahtien torjuntapörssi
Vähintään 1/3 otteluista
Pudotuspelit
Runkosarjan kahdeksan parasta etenivät pudotuspeleihin. Puolivälierät ja välierät pelattiin paras kolmesta -järjestelmällä, loppuottelut pelattiin paras viidestä -järjestelmällä. Kotietu oli runkosarjassa paremmin sijoittuneella.
Putoamiskarsinnat
Runkosarjan sijoille 9-14 sijoittuneet jatkoivat putoamiskarsintoihin. Ensimmäinen kierros pelattiin paras kolmesta -järjestelmällä ja kotietu oli runkosarjassa paremmin sijoittuneella. Ensimmäisen kierroksen häviäjät jatkoivat toiselle kierrokselle. Toinen kierros pelattiin yksinkertaisena sarjana ja kaksi viimeistä jatkoivat kolmannelle kierrokselle II-divisioonan joukkueita vastaan. Kolmannen kierroksen lohkoissa pelattiin kaksinkertaiset sarjat. Lohkojen kaksi parasta saivat paikan Suomi-sarjaan kaudelle 2014–2015.
Lemminkäinen
thumb|[[Lemminkäisen äiti, Akseli Gallen-Kallelan maalaus vuodelta 1897]]
Lemminkäinen, Lemminki ja Lemmin poika, on suomalaisen kansanperinteen heeros, jota Elias Lönnrotin kokoamassa Kalevalassa kutsutaan myös nimillä Ahti Saarelainen ja Kaukomieli. Kalevalassa esiintyvä Lemminkäinen on korea ja kiivasluonteinen nuorimies, joka on heikko vastustamaan naisten ja sodankäynnin kiusauksia. Lönnrot loi Kalevalan Lemminkäis-hahmon yhdistelemällä useita erillisiä kansanrunouden hahmoja.
Lemminkäisen epiteettinä on usein lieto, joka merkitsee pehmeää tai lempeää, toisaalta kevytmielistä tai huikentelevaista.
Kalevalan Lemminkäinen
Lemminkäinen kasvaa perheinensä korkeassa kodissa Kaukoniemen vierellä. Lemminkäisen punaiset hiukset ja henkiset kyvyt Kalevala selittää sillä, että hän söi kasvaessaan runsaasti kalaa. Tosin samassa kerrotaan hänen ajautuneen vikasuuntaan, turmiolliseksi naistenmieheksi. Hän ei ole suurta sukua, mutta omistaa tulisen miekan, jolla kerskuu suurentavansa sukunsa.
Lemminkäinen ryöstää Saarelta vaimokseen hyväsukuisen Kyllikin. Kyllikki ei tahtoisi sodankävijän vaimoksi. Puolisot tekevät valan, että Lemminkäinen ei mene sotiin eikä Kyllikki kylille. Kyllikki moittii Lemminkäisen kotia nälkäraunioksi, jolloin Lemminkäinen lupaa rakentaa uudet isommat tuvat.
Kyllikki kuitenkin menee kylille, jolloin Lemminkäinen lähtee vaaralliselle matkalle Pohjolaan kosimaan Pohjolan neitoa. Lemminkäinen karkottaa loitsutaidoillaan Pohjolan tuvasta kaikki muut loitsijat paitsi märkähattu karjapaimenen, jota hän solvaa sukurutsasta ja eläimiin sekaantumisesta. Pohjolan emäntä Louhi antaa Lemminkäiselle tehtäviä, jotka hänen täytyy suorittaa saadakseen Pohjolan tyttären. Ensimmäisenä tehtävänä on Hiiden hirven hiihdäntä, jonka Lemminkäinen lopulta selvittää saatuaan apua metsänjumalilta. Toisena tehtävänä on tulisen Hiiden ruunan suistaminen, joka onnistuu raekuuron sammutettua tulen. Kolmantena tehtävänä hän lähtee ampumaan tuonen joutsenen, mutta kuten suomalaisten mytologia opettaa, pyhän vesilinnun joutsenen ampujaa kohtaa tuho. Katkera märkähattu karjapaimen syöksee vesikyyn tai umpiputken Lemminkäisen läpi ja sortaa hänet tuonen mustaan virtaan. Tuonen verinen poika nostaa hänet joesta rautaverkolla ja iskee miekalla palasiksi.
Lemminkäisen äiti saa tiedon poikansa kuolemasta, koska harjasta alkaa valua verta. Hän pyytää Ilmarista takomaan haravan, jolla nostaa poikansa palaset joesta. Sitten hän kokoaa niistä poikansa, sitoo suonet ja lihat kiinni mehiläisen medellä.
Pian Pohjolassa (alkuperäisessä kansanrunoudessa Päivölässä) vietetään häitä, eikä riitapukari Lemminkäistä ole kutsuttu. Lemminkäinen menee luvatta Pohjolaan. Hän tappaa Pohjolan isännän kaksintaistelussa ja pakenee saarelle, jossa viettelee piikoja ja leskiä. Sillä aikaa Pohjolan väki kostaa tuhoamalla Lemminkäisen talon. Lemminkäinen huomaa, että saaren katkerat miehet teroittavat miekkojaan ja tapparoitaan hänen päänsä menoksi.
Lemminkäinen lähtee jälleen sotaretkelle Pohjolaan, ja pyytää mukaansa taidokkaan keihäänkäyttäjän Tieran. Pohjolan emäntä jäädyttää Pohjolan meren, ja Lemminkäinen ja Tiera joutuvat hylkäämään laivansa ulapalle. He vaeltavat jalkaisin kylmillä ja nälän vaivaamilla seuduilla, kunnes päättävät palata kotiin.
Tämän jälkeen Lemminkäinen liittyy Sampoa ryöstämään lähteneisiin Väinämöiseen ja Ilmariseen. Pohjolassa Väinämöinen vaivuttaa Pohjolan väen maagiseen uneen ja Lemminkäinen kyntää härällä irti Sammon juuret. Ryöstäjät kantavat Sammon veneeseensä ja lähtevät paluumatkalle. Lemminkäisen epäsointuisen laulannan seurauksena Pohjolan väki kuitenkin herää unesta ja seuranneessa taistelussa sampo hajoaa kappaleiksi.
Lemminkäisen virsi
Lemminkäisen virsi tai Lemminkäisen runo yhdistelee samanistisia ja varhaiskristillisiä uskomuksia. Runossa on kaksi pääteemaa, joista jälkimmäinen tunnetaan myös nimellä Lemminkäisen surma. Lemminkäisen virttä on käytetty perustana Kalevalan 12. , 15. ja 26. runolle sekä osittain 14. runolle.
Ensimmäisenä pääteemana on kuvaus samaanin matkasta kilpailijan kotiin. Matkan valmistelut, varoitukset, vaarat ja tapa jolla Lemminkäinen voittaa esteet ovat tyypillisiä samaanirunouden aiheita. Samaanit kilpailevat keskenään loitsukilpailussa ja Lemminkäinen tappaa vastustajansa tai karkottaa hänet tuonpuoleiseen. Runossa esiintyvä käärme-oluen tarjoamisen motiivi on aiheuttanut muiden runoaiheiden, kuten oluenpanosta kertovan Päivölän pitojen ja olutpidoista alkavan Kaukomielen runon, liittymisen pääteemaan.
Mikola
Mikola on suomenkielinen sukunimi. Joissain kielissä Mikola voi olla myös etunimi.
Lemminkäinen
Lemminkäisen virsi
Toisena pääteemana oleva kuvaus Lemminkäisen kuolemasta ja hänen äitinsä pyrkimyksistä palauttaa hänet eloon on todennäköisesti Savossa barbaari-kristillisenä aikana syntynyt versio aiemmasta runosta. Lemminkäinen tekee hyviä tekoja kaikille paitsi yhdelle läsnäolijoista ja syrjitty mies (usein sokea) kostaa tämän tappamalla Lemminkäisen. Varhaiskeskiajan myytit Kristuksen kuolemasta ja ylösnousemuksesta ovat selvästikin vaikuttaneet runoon, mutta vain melko heikosti. Eräässä Arhippa Perttuselta kerätyssä toisinnossa kauan sitten tapettu härkä nousi mylvimään; näin kotiväki sai tiedon Lemminkäisen kuolemasta. Runon toisissa versioissa Lemminkäisen henkiinherättäminen näyttää epäonnistuvan ja hänen täytyy jäädä tuonpuoleiseen.
Kaarle Krohnin Lemminkäisen Päivölänretki , Martti Haavion Lemminkäinen ja Matti Kuusen Lemminkäisen surma edustavat tutkijoiden käsityksiä runon alkuperäisestä muodosta.
Lemminkäinen verrattuna muihin kansanrunouden hahmoihin
Skandinaavinen jumala Balder kuolee jumalten pidoissa sokean jumalan surmaamana, mikä on antanut tutkijoille aihetta olettaa, että Balderilla ja Lemminkäisellä olisi yhteiset juuret barbaarikristillisyydessä.
Martti Haavion mukaan tarina Lemminkäisen kuolemasta ja henkiin heräämisestä on pohjimmiltaan samaa kantaa kuin muinaisen Egyptin Osiris-myytti. Egyptiläisen myytin mukaan Osiris-jumala paloiteltiin, mutta palat koottiin yhteen ja Osiris herätettiin henkiin. Molemmissa myyteissä olisi alkujaan kyse vuodenkierrosta, vanhan satokauden kuolemasta ja uuden syntymästä.
Lemminkäisen saapuminen kutsumattomana Pohjolan tai Päivölän pitoihin sekä loukkaava käytös siellä muita vieraita kohtaan on temaattisesti lähimpänä Loki n käytöstä Runo-Eddan Lokasenna-runossa. Lokiin (tai jättiläissukuiseen Logi in) viittaa Lemminkäisen attribuuteissa esiintyvä tulisuus - muinaissuomen sanat lemmes ja sen monikkomuoto lemmenet merkitsivät tulta ja tulenliekkejä. Samaa sananjuurta on myöhempinä kristillisinä aikoina demonisoidun Lempo-jumalolennon nimi. Todennäköisesti Mikael Agricola n jumalaluettelossa mainittu 'Lieckiö', joka hallitsee kaikkea helposti syttyvää (ruohot, juuret ja puut), on viite metsäpaloihin yhdistetystä tulenjumalasta.
Lemminkäinen sekä Liekiöinen tunnetaan myös Kalevanpoikien niminä. Suomen myyttinen kuningas Kaleva vertautuu Norjan perustamisesta kertovassa Fundinn Noregr-saagassa mainittuihin Suomen muinaisiin kuninkaihin jotka olivat Fornjótrin suku a. Näistä kuninkaanpojista Logi hallitsi tulta.
Kaukamoisen virsi
Kaukamoisen virsi tai Kaukomielen runo kuuluu viikinkiajan tai varhaiskeskiajan merisankareista kertovaan niin sanottuun saarelaisepiikkaan, johon luetaan myös Saaren kuninkaasta Ahdista kertovat säkeet. Kansanrunojen Saaren sijainti on jäänyt mysteeriksi. Sen sijainniksi on ehdotettu muun muassa Gotlantia, Saarenmaata, Ahvenanmaata, sekä Mietoisten Saarta, mutta Saari saattaa olla myös puhtaasti kuvitteellinen.
Kaukomielen runon yhteiset piirteet venäläisen Vavilon bylinan kanssa viittaavat siihen, että se on syntynyt Karjalassa tai Inkerinmaalla.