cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Suomen humanistiliitto
Periaateohjelma
Jokaiselle on taattava yhtäläiset ihmisoikeudet ja tasa-arvoiset elämisen edellytykset. Ihmisen ja luonnon säilyminen vaatii luonnonvarojen kulutuksen ja ympäristön kuormituksen vähentämistä. Humanistiliitto haluaa toimia kykyjensä mukaan rauhan palauttamiseksi ja ylläpitämiseksi kaikkialla maailmassa.
Toiminta
thumb|Suomalaisten uskonnottomien järjestöjen Vapaa-ajattelijain liiton ja Humanistiliiton [[Ateistien bussikampanja|Jumalaa tuskin on olemassa -mainoskampanjan mainos Helsingissä 25. kesäkuuta 2009.]] Humanistiliiton lehti Humanisti on ilmestyi vuosina 1989–2015. Muihin liiton julkaisuihin kuuluvat muun muassa kirjat Humanistin juhlat (1996), keskustelukirja Humanistin maailman etiikka (1997) ja artikkelikokoelma Kansanhumanismin ABC (1998).
Kesällä 2009 humanistiliitto osallistui yhdessä Vapaa-ajattelijain liiton kanssa kansainväliseen ateistien bussikampanjaan Jumalaa tuskin on olemassa -mainoksilla.
Humanistiset kunniamaininnat
Järjestö on luovuttanut Humanismin päivillä humanistisen kunniamaininnan humanistisen elämänkatsomuksen toteuttamisesta. Palkittu on valittu vuoden humanistiksi. Palkinnon saajia ovat:
Richard Long
thumb|250px|Richard Long, Riverlines, Hearst Towerin aula, [[New York City.]]
Richard Long (s. 2. kesäkuuta 1945 ) on englantilainen käsitetaiteilija ja maataiteen keskeisimpiä edustajia. Long käyttää usein geometrisia perusmuotoja, kuten maagisia ympyröitä, spiraaleja, viivoja tai viivastoja.
Long käyttää teoksissaan arkkityyppisiä abstrakteja muotoja: viivaa, ympyrää ja spiraalia. Ne ovat jo vuosituhansia olleet ihmisten käyttämiä merkkejä, mutta niiden merkitys vaihtelee eri puolilla maailmaa. Tämä monimerkityksellisyys on yksi Longin taiteen kiehtovuuden syy. Long piirtää peruskuvioita usein myös maisemaan esimerkiksi kävelemällä tai keräämällä kiviä janaksi. Käveleminen onkin Longille keskeistä – sekä metaforisina vaelluksina että muina karttaan liittyvinä teoksina. Long toteutti ensimmäisen viivakävelyn A Line Made by Walking vuonna 1967, minkä jälkeen hän on työskennellyt luonnossa systemaattisesti. Long matkustaa usein harvaanasutuilla seuduilla ja tekee luontoon teoksia kävelemällä ja veistoksia paikalla olevista materiaaleista. Näistä saamiaan kokemuksia hän välittää katsojille valokuvin ja tekstein.
Long on ainoa taiteilija, joka on ollut Turner Prize -ehdokkaana neljä kertaa. Hän kieltäytyi palkinnosta vuonna 1984 ja vastaanotti sen vuonna 1989 White Water Line -teoksestaan. Hän oli ehdolla myös vuosina 1987 ja 1988.
Porin taidemuseossa oli Richard Longin näyttely vuodenvaihteessa 1986–1987.
Slashing Death
Slashing Death oli puolalainen death metal -yhtye, joka toimi vuosina 1987-1990. Yhtyeessä soittaneet Leszek Rakowski ja Krzysztof Raczkowski liittyivät myöhemmin death metal -yhtye Vaderiin.
Diskografia
Demot
Kokoelma-albumit
Dilshad Vadsaria
Dilshad Vadsaria (s. 14. syyskuuta 1985 Karachi, Sindhu, Pakistan) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa Rebecca Loganin roolista ABC-kanavan nuortensarjassa Kampus Greek.
Nuoruus
Vadsaria syntyi Pakistanissa Karachiin kaupungissa vuonna 1985. Kuusivuotiaana hän muutti perheensä kanssa Yhdysvaltoihin. Vadsaria opiskeli Delawaren yliopistossa.
Näyttelijänä
Vadsaria sai ensimmäisen roolinsa televisiosarjasta Kadotettu vuonna 2006. Seuraavana vuonna hänet kiinnitettiin päärooliin ABC:n Kampus Greek -draamasarjassa.
Vuonna 2015 Vadsaria sai pääroolin Foxin scifi-sarjasta Second Chance.
Estelada
Estelada on Katalonian itsenäisyyden tukijoiden epävirallinen lippu, jolla näytetään tukea joko itsenäisen Katalonian puolesta tai itsenäisten katalonialaisten maiden (maat, joissa katalaania puhutaan) puolesta.
Katalonia julistautui itsenäiseksi tasavallaksi 27. lokakuuta 2017 vastoin Espanjan tahtoa. Julistus hyväksyttiin Katalonian parlamentissa äänin 72–10. Kaksi äänesti tyhjää.
Erwin Chamberlain
Erwin Groves Chamberlain (14. helmikuuta 1915 Shawville, Quebec, Kanada – 8. toukokuuta 1986) oli kanadalainen jääkiekkoilija. Chamberlainin pelipaikka oli hyökkääjä.
Urallaan hän saavutti Stanley Cupin Montreal Canadiensin riveissä NHL-kausina 1943–1944 sekä 1945–1946. Chamberlainin muut joukkueet olivat Canadiensin ohella Toronto Maple Leafs, Brooklyn Americans ja Boston Bruins. Yhteensä Chamberlain pelasi NHL:ssä 510 ottelua, ja teki niihin tehot 100+175=275.
GLP-1
GLP-1 eli glukagonin kaltainen peptidi 1 on ihmisissä ja monissa muissa eläimissä erittyvä peptidi ja hormoni. Sitä erittyy haimassa ruokaa syötäessä ja se muun muassa lisää verensokeritasoa laskevan insuliinin eritystä verenkiertoon. GLP-1 tekee tämän sitoutumalla agonistina beetasolujen GLP-1-reseptoreihin. Ihmisillä GLP-1:n pituus on 31 aminohappoa ja se muodostuu pidemmästä proglukagoni-peptidistä ohutsuolen L-soluissa.
GLP-1-reseptoreihin agonisteina sitoutuvia GLP-1:n johdannaisia käytetään lääkkeinä tyypin 2 diabetekseen. Suomessa käytettäviä lääke-esimerkkejä ovat eksenatidi ja liraglutidi.
Geeni
Ihmisillä GLP-1:tä koodaa geeni GCG, joka on kromosomissa 2 kohdassa 2q36–q37. Geenin pituus on 9.4 kiloemäsparia. Siinä on 6 eksonia ja 5 intronia. GCG koodaa proglukagoni-peptidiä, joka hajoaa entsymaattisesti kudoksesta riippuen eri peptideiksi, kuten GLP-1:ksi, jota koodaa eksoni numero 4. Proglukagoni voi hajota myös GLP-2:ksi, glisentiininsukuiseksi haiman polypeptidiksi (GRPP), glukagoniksi, oksyntomoduliiniksi ja muiksi peptideiksi. GCG-geeni ilmentyy haiman alfasoluissa, suolistossa ja aivorungon erillistumakkeen hermosoluissa.
Rakenne
GLP-1:ssä on 31 aminohappoa ja se ilmenee kahdessa eri muodossa, jotka ovat biologisesti likimain yhtä aktiivisia. Pääosa on amidoituna GLP-1(7–36) amidina ja pienempi osa GLP-1(7–37):nä. Muilla nisäkäslajeilla GLP-1 on peptidiketjultaan hyvin samankaltainen kuin ihmisillä.
Toiminta
Ihmisillä proglukagonia muodostuu ohutsuolen L-soluissa, joissa se pilkkoutuu proproteiinikonvertaasi 1:n (jota kutsutaan myös nimellä P1/3) vaikutuksesta GLP-1:ksi ja GLP-2:ksi. Näitä muodostuu yhtä paljon eli suhteessa 1:1. GLP-1:tä erittyy syötäessä ruokaa, jossa on paljon hiilihydraatteja ja lipideitä. GLP-1:n toiminnan säätelyyn osallistuvat useat hormonit, joista muutamia ovat kolekystokiniini, GIP ja somatostatiini.
GLP-1:n puoliintumisaika on vain noin 1–4 minuuttia, sillä se hajoaa pienemmiksi peptideiksi ohutsuolen enterosyyttien ja endoteelisolujen pinnalla olevan dipeptidyylipeptidaasi 4:n vaikutuksesta. Vain noin 25 % eritetystä GLP-1:stä pääsee porttilaskimosta maksaan ja 10–15 % systeemiseen verenkiertoon. Tällöin se voi poistua virtsaan tai toimia hormonina eri kudoksissa sitoutumalla aktivoivana agonistina GLP-1-reseptoreihin. Nämä ovat G-proteiinikytkentäisiä B-tyypin reseptoreita eli ne kuuluvat sekretiinireseptoriperheeseen.
Ihmisillä GLP-1:n pääasiallinen toiminto on saada beetasolut erittämään insuliinia haiman GLP-1-reseptorien aktivoinnin kautta. Lisäksi GLP-1-reseptorien GLP-1 välitteinen aktivointi
Doupeimmat Jumala seivaa
Doupeimmat Jumala seivaa on rap-artisti Ruudolfin ensimmäinen studioalbumi. Albumin julkaisi Monsp Records, ja se julkaistiin marraskuussa 2004. Albumi julkaistiin vinyyliversiona 7. marraskuuta 2014.
Taustaa
Albumi sai hyvän vastaanoton ilmestyessään ja se toi Ruudolfin suuren yleisön tietoisuuteen. Sue-lehti valitsi albumin vuoden parhaaksi kotimaiseksi albumiksi vuonna 2004 (levy jakoi ykkössijan Mokoman Tämän maailman ruhtinaan hovi -levyn kanssa).
Albumin kymmenestä kappaleesta yhdeksän on tuottanut Ruudolf itse ja "Whottsdadiliyooo" -kappaleen Karri Koira. Albumilla vierailee Kemmuru-yhtyeestä tuttu Aksim nimellä Blaksim ja Karri Koira nimellä Ice Dog.
Jääkiekon D-sarjan maailmanmestaruuskilpailut 1987
Jääkiekon D-sarjan maailmanmestaruuskilpailut 1987 pelattiin Perthissä Australiassa 13.–20. maaliskuuta 1987. Kisoissa tehtiin uusi maailmanennätys, kun Australia voitti Uuden-Seelannin 58-0. Eniten maaleja turnauksessa teki Australian Scott Davidson, joka teki 21 maalia ja 21 syöttöä.
Hawker Sea Hawk
Hawker Sea Hawk on Hawkerin suunnittelema ja valmistama laivastokäyttöön tarkoitettu hävittäjäpommittaja. Se oli ensimmäinen Sydney Cammin suunnittelema suihkukäyttöinen hävittäjäkone.
Sea Hawk lensi ensilentonsa 2. syyskuuta 1947 ja otettiin palveluskäyttöön 1953. Sen käyttöikä oli suhteellisen pitkä, tasan kolme vuosikymmentä. Hawker ja Armstrong-Whitworth valmistivat konetyyppiä yhteensä noin 550 kappaletta.
Neljän 20 mm konetykin lisäksi siihen voitiin asentaa siipiripustimiin pommeja, raketteja ja lisäpolttoainesäiliöt. Huippunopeus oli Rolls-Royce Nene -suihkumoottorilla 969 km/h.
Käyttäjät
Britannian laivaston ilmavoimat luovutti joitakin koneitaan Australian laivastolle.
pienoiskuva|Länsi-Saksan laivaston Hawker Sea Hawk Mk.100 Vuonna 1956 Länsi-Saksan laivasto tilasi 64 Sea Hawks. Sir W. G. Armstrong Whitworth Aircraft Limitedin Coventryssä vuosina 1957-1959 valmistamista koneista 32 oli gyro-tähtäimin varustettuja Mk.100 päivähävittäjiä ja loput Mk.101 tutkalla varustettuja jokasään hävittäjiä. Koneissa oli Eko 34 -tutka siiven alle sijoitetussa säiliössä. Lisäksi Saksaan toimitetuissa koneissa oli suurennetut peräsin pinnat.
Koneita palveluksesta poistettaessa Saksan laivastolla oli jäljellä 53 Sea Hawkia, jotka kerättiin Eggebekissä. Viimeinen koneista laskeutui 24. elokuuta 1964 Eggebekiin, mistä ne siirrettiin Bremen-Leemwerderiin VFW-Fokkerille varastoitavaksi. Merex SpA osti koneista 28 Intian laivastolle, mutta Intian sotiessa Pakistanin kanssa Saksan valtio asetti koneet vientikieltoon. Merwx myi koneet edelleen Italiaan Tirennia SpA:lle, joka toimitti lentokoneet Intiaan.
Syyskuussa 1959 Intian hallitus 24 konetta, joista puolet olivat uusia ja loput laivaston ilmavoimien FGA6-koneita. Uudet koneet valmisti Sir W. G. Armstrong Whitworth Aircraft Limited Coventryssä vuosina 1959-1960. Kuninkaallisen laivaston ilmavoimat toimitti 1960-luvun lopulla 12 tarkastettua FB4 ja FGA6 konetta ja Saksan laivastolta aiemmin mainitut 28 käytöstä poistettua konetta. 1970-luvun loppuun mennessä koneiden määrä laski noin 50:een, joista puolet oli sijoitettu INS Vikrantille 300. laivueeseen. 1980-luvun alkupuolella ne korvattiin vähitellen Sea Harriereilla.
Lauri Helve
Lauri Kaarle Olavi Helve (4. helmikuuta 1943 Helsinki – 19. maaliskuuta 2018 Helsinki) oli suomalainen taloustoimittaja ja lehdenkustantaja. Hän toimi Kaup­pa­leh­den vas­taa­va­na pää­toi­mit­ta­ja­na ja kustantajana 1989–2003. Hän sai lehdistöneuvoksen arvon 2001 ja Valtion journalistipalkinnon vuonna 2002.
Helve kir­joit­ti yli­op­pi­laak­si Munkkiniemen yhteiskoulusta Helsingissä ja suo­rit­ti sa­no­ma­leh­ti­tut­kin­non Tampereen yliopistossa 1968. Hän toimi ensin Aa­mu­leh­den toi­mit­ta­ja­na 1966–1967 ja sitten 17 vuotta Hel­sin­gin Sa­no­mien ta­lous­toi­mi­tuk­ses­sa 1967–1984. Saman konsernin Il­ta-Sa­no­mien pää­toi­mit­ta­ja­na hän oli 1985–1989, kunnes palasi talousjournalismiin tultuaan nimitetyksi Kaup­pa­leh­den vas­taa­va­ksi pää­toi­mit­ta­ja­ksi 1989 ja kus­tan­ta­ja­ksi 1990. Hän toimi myös Kaup­pa­leh­den hal­li­tuk­ses­sa 1998–2003 sekä omistajayhtiö Alma Median joh­to­kun­nas­sa 1999–2002 ja hal­li­tuk­ses­sa 2002–2011.
Painonnoston maailmanmestaruuskilpailut
Painonnoston maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1891 Lontoossa. Pisin tauko kisojen järjestämisessä oli vuosina 1924–1936. Nykyisin kilpailut järjestetään joka vuosi lukuun ottamatta joka neljättä vuotta, jolloin järjestetään kesäolympialaiset. Naiset kilpailivat maailmanmestaruuksista ensimmäisen kerran vuonna 1987. Kilpailujen järjestämisestä vastaa Kansainvälinen painonnostoliitto IWF.
Lauri Helve
Valtion journalistipalkinnon perusteluissa Helpeestä todetaan: "”Nasevan ajankohtaiskirjoittamisensa ansiosta Helve on merkittävä yhteiskunnallisen keskustelun käynnistäjä ja aktiivinen suomalaisen talouselämän kehittäjä. – – Kauppalehden nykyinen johtava asema on pitkälti päätoimittaja Helven ansiota. – – Pitkän journalistin uransa aikana Helve on tehnyt systemaattista työtä, jotta talouden ja yrityselämän ilmiöiden seuranta olisi lukijoille helpommin ymmärrettävää.”"
Huhtikuun 25. päivän silta
Silta valmistui elokuussa 1966, ja siitä käytettiin vuoteen 1974 saakka nimeä Salazarin silta (eng. Salazar Bridge). Nykyinen nimi viittaa Neilikkavallankumoukseen.
Taneli Luukkoinen
Taneli Luukkoinen (k. noin 1713 Inkerinmaa ) oli suomalainen sissisoturi. Hän taisteli isonvihan aikaan venäläisiä vastaan jalkarakuunoiden johdossa ja sai majurin arvon 1711. Hän jäi vangiksi kaksi kertaa mutta onnistui pakenemaan dramaattisissa oloissa. Hänestä on kerrottu paljon tarinoita, mutta todelliset elämänvaiheet ovat hämärän peitossa.
Fiat 500X
Fiat 500X on Fiatin vuodesta 2014 lähtien valmistama pieni crossover-tyyppinen henkilöautomalli, joka korvasi Fiat Sedicin. Se perustuu samalle pohjalevylle kuin muun muassa Fiat 500L- ja Tipo- sekä Jeep Renegade -mallit.
500X esiteltiin Pariisin autonäyttelyssä syksyllä 2014. Vuoden 2015 Euro NCAP -kolaritestistä se sai tulokseksi neljä tähteä viidestä.
Bensiinimoottorit Euroopassa olivat aluksi 1,4 MultiAir (140/160 hv) ja 1,6 E.torQ (110 hv). Pohjois-Amerikassa on lisäksi saatavana 2,4-litrainen Tigershark (180 hv). Dieselmoottorit ovat 1,3- (95 hv), 1,6- (120 hv) ja 2,0-litraiset (140 hv) Multijetit. vasen|pienoiskuva|Fiat 500X Cross vasen|pienoiskuva|Facelift-mallin Fiat 500X. Vuonna 2018 malli koki pienen kasvojenkohotuksen, jossa uudistettiin muun muassa etu- ja takavalojen ilmettä. Uusina bensiinimoottoreina esiteltiin kolmesylinterinen 1,0-litrainen (120 hv) ja nelisylinterinen 1,3-litrainen (150 hv).
Dieselmoottorit Hakasulkeissa olevat arvot automaattivaihteistolla varustetuilla malleilla
Kiss Your Heart Goodbye
Kiss Your Heart Goodbye on Stalingrad Cowgirlsin toinen studioalbumi. Levy julkaistiin Suomessa 5. toukokuuta 2010 sekä Ruotsissa, Norjassa ja Tanskassa 27. syyskuuta 2010. Tuottajana albumilla on toiminut Jyrki Tuovinen. Albumi nousi Suomen virallisen albumilistan sijalle 27. ja Rumban albumilistalle sijalle 15. Albumin ensimmäinen single Baby Girl nousi YleX:n soittolistalle sekä YleX Himotuimmat -listan ykköseksi viikoilla 15, 20 ja 27. Kappaleesta on myös kuvattu Kusti Mannisen ohjaama musiikkivideo. Toisena singlenä levyltä julkaistiin 911.
Weston-super-Mare
Weston-super-Mare on pieni paikkakunta Englannin länsirannikolla. Se sijaitsee Bristolin kanaalin etelärannalla noin 30 kilometrin päässä Bristolista. Vuoden 2001 väestönlaskennassa kaupungissa oli 71 758 asukasta.
thumb|left|Huvilaituri Grand Pier ennen vuoden 2008 tulipaloa. Laskuveden aikana maa on kuivillaan. Alueella on ollut asutusta ainakin rautakaudelta asti. Weston-super-Mare oli kuitenkin pikkukylä, kunnes 1800-luvulla sinne vedettiin rautatie ja rannalle tehtiin kaksi huvilaituria. Silloin siitä tuli suosittu lomakohde. Rautatie toi kaupunkiin vapaapäiväänsä viettäviä työläisperheitä Bristolista, Birminghamista ja kauempaakin. Höyrylaivat toivat matkailijoita kanaalin vastarannalta Walesista. Heitä palveli vuonna 1867 valmistunut Bimbeckin laituri, jossa oli pelihalleja, teehuone, valokuvaamo ja karuselli. Laituri oli tarpeen, koska voimakkaan vuoroveden takia vesi karkaa ajoittain 1,5 kilometrin päähän rantaviivasta. Rannan kävelykatu valmistui vuonna 1880 ja Suuri huvilaituri vuonna 1904. Se koettiin tärkeäksi liike-elämälle, sillä Bimbeckin laituri oli liian kaukana kylän keskustasta.
Westonin 1900-luvulla avattuihin nähtävyyksiin kuuluvat omalle laiturilleen rakennettu yleisöakvaario SeaQuarium, maailman suurin helikopterimuseo sekä maailman suurin yksityinen Lambretta -skootterimuseo.
Kaupungin nimen lisämääre "super-Mare" on vanhaa latinaa ja tarkoittaa meren rannalla. Sen on otettu käyttöön erottamaan paikka muista Weston-nimisistä paikkakunnista.
Maantiede ja liikenne
Westonin alue on enimmäkseen tasaista. Siellä on kaksi kukkulaa. 109-metrinen Worlebury Hill kaupungin pohjoisrajalla ja Bleadon Hill, 176 metriä, kaupungin eteläpuolella. Kaupungin pohjoispuolella on Sand point, jossa Severn-joen estuaari yhtyy Bristolin kanaaliin. Kaupungin länsiosassa on Weston Bayn hiekkaranta, jonka edustalta paljastuu laskuveden aikana kurainen savikko. Suurimmillaan vuoroveden vaihtelu Bristolin kanaalissa ja Severnin estuaarissa on 14,5 metriä.
Bristolin ja Exeterin välinen rautatie ulotettiin Weston-super-Mareen vuonna 1841. Sen suunnittelija Isambard Kingdom Brunel asui Westonissa radan rakennusaikana. Ratalinjausta on sen jälkeen muutettu, ja nykyinen asema on vuodelta 1881. Lähin lentokenttä on Bristolin lentoasema.
Yhdystie Weston-super-Maresta läheisen M5-moottoritien liittymään muutettiin nelikaistaiseksi 1990-luvulla, mikä vähensi liikenneruuhkia alueella.
Coone
Coone (s. 30. toukokuuta 1983) on belgialainen dj, joka soittaa hardstyle tanssimusiikkia. Hän aloitti uransa vuonna 1998. Coone on ollut aktiivisena yli kymmenen vuotta. Hänen esiintymisensä Reverze:ssä vuonna 2006 oli menestys ja antoi puhtia Coonen uralle. Ensimmäinen sooloalbumi My Dirty Workz julkaistiin helmikuussa 2008.
Diavolezza
400px|thumb|Diavolezzan vuoristohotelli, ravintola ja köysiradan yläasema. Diavolezza on vuori ja talviurheilukeskus Kaakkois-Sveitsissä, Graubündenin kantonissa, Pontresinan kunnassa, noin 20 kilometriä Sankt Moritzista kaakkoon.
Talviurheilukeskukseksi Diavolezza on kehittynyt 1950-luvulta alkaen, kun vuorelle (2 973 m mpy.) rakennettiin vuonna 1956 köysiratayhteys. Diavolezzan köysiradan ala-asema on Berninan laaksossa noin 5 kilometriä Berninasolasta luoteeseen, 2 100 metrin korkeudessa. Graubündenin korkeimmat vuoret, muun muassa Piz Bernina ja Piz Palü, sijaitsevat Diavolezzan välittömässä läheisyydessä, eteläpuolella.
Liikenneyhteydet
Rhätische Bahnin Berninan radalla on Bernina Diavolezzan seisake. Diavolezzaan on linja-autoyhteys Sankt Moritzista, Pontresinasta, Poschiavosta ja Livignosta. Köysiratayhteys on toiminnassa koko vuoden lukuun ottamatta noin kahden kuukauden taukoa loka-joulukuulla. Ala-aseman ohitse kulkee myös valtakunnallinen päätie nro 29, jonka varressa on köysiradan pysäköintialueet.
Pelengana
Pelengana on maalaiskunta ja sen keskuskylä Ségoun alueen Ségoun piirissä Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen varrella viitisen kilometriä Ségoun keskustasta itään. Kunnassa on 56 300 asukasta (vuonna 2009).
Pelenganan kunta rajoittuu pohjoisessa Ségoun piirin Baguindadougoun ja Markalan, idässä Togoun ja Boussinin, etelässä Cinzanan ja Sakoïban sekä lännessä Ségoun ja Diganidougoun kuntiin. Kuntaan kuuluu 28 kylää.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, käsityöammatit ja pienimuotoinen kaupankäynti. Pelenganan kautta kulkee Ségoun ja Moptin välinen maantie RN6.
Shakespearen sonetit
thumb|Sonettien kansi vuodelta 1609. Shakespearen sonetit on syntytavaltaan arvoituksellinen William Shakespearen rakkausrunojen kokoelma vuodelta 1609. Kirjallisuuden tutkijat ovat erimielisiä sen alkuperästä, merkityksestä ja siinä kuvatuista henkilöistä. Runot on kirjoitettu sonettimuotoon, ja ne kuvastavat runoilijan sisäpiirin näkemyksiä moraalista, etiikasta ja seksuaalisuudesta. Shakespearella on ollut pyrkimys kuvata rakkaus mahdollisimman kattavasti sen eri puolilta. Yksi keskeinen aihe on, että runous kestää ikuisesti.
Sonettikokoelma koostuu 154 nimettömästä ja numeroidusta runosta. Niiden aihepiirit vaihtelevat, mutta niistä muodostuu muutamia temaattisia osia. Arvelujen mukaan Shakespeare on kirjoittanut sonetit pitkän ajan kuluessa vuosina 1593–1609. Jotkut tutkijat ovat sijoittaneet vanhimmat runot vuoteen 1582 saakka. Kirjoittamisessa on ollut selviä jaksoja ja niiden välissä taukoja. Vaihtelevuus johtuu myös sävyeroista: on intohimoisia, ironisia, parodioivia ja surevia runoja. Teemoina ovat olemassaolo, aika, aistihavainnot, tunteet, kauneus, valta ja kuolema.
Ahmadu Lobbo
Ahmadu Lobbo (myös Cheikou Amadou, Sheku (Shehu, Seku) Ahmadu (Amadu, Hamadu) Lobbo (Sise) ja muita nimimuotoja, 1775–1844) oli Macinan islamilaisen fulbevaltion uskonnollinen hallitsija.
Shakespearen sonetit
Runojen henkilöhahmot
Runoilla on minäkertoja, jonka ohella runojen henkilöinä esiintyvät miespuolinen "Fair friend", naispuolinen "Dark lady" ja kilpaileva miesrunoilija. Näiden henkilöiden henkilöllisyydestä on tutkijoiden keskuudessa monia käsityksiä. Sonettien puhujaksi voidaan ajatella Shakespearea itseään, mutta yhtäläisyysmerkkiä ei heidän välilleen voi sijoittaa. Runot kuvastavat kuitenkin niin aitoa tunnetta, että niissä on paljon Shakespearen omakohtaista elämää. Esimerkiksi minäkertoja vertailee sonettien kirjoittamista ja näytelmäkirjailijan työtä ja lainailee ilmaisuja näytelmistä. Runoissa pidetään sonettien kirjoittamista arvokkaampana kuin näytelmien tekemistä, mutta muutamissa Shakespearen näytelmäviittauksissa asia kuvataan päinvastaisesti niin, että sonettien tekeminen olisi keveää lurittelua.
Ahmadu Lobbo
Macinan Malangalissa tai Marevalissa syntynyt Ahmadu Lobbo, oikealta nimeltään Hamadu Hamadu Lobbo, oli Niafunkén läheltä kotoisin olleen ja Ouro Modin seudulla asuneen hartaan muslimin Hamadu Lobbon poika. Hän opiskeli suufilaisen Qadiriyya-veljeskunnan opettajan Sidi Muhammad Kuntan johdolla, osallistui Sokoton kalifaatin perustaneen Othman dan Fodion käännytysretkiin ja asettui asumaan Djennén lähellä sijaitsevaan kylään, josta kaupunkia hallinneet armat ajoivat hänet pois. Ahmadu siirtyi äitinsä kotipaikkakunnalle Seberaan, jossa hän alkoi toimia opettajana. Hän syrjäytti fulbepaimentolaisten tuella Macinan Diallo-dynastian vuonna 1810, voitti Segun bambara-armeijan vuosina 1810–1815 ja valtasi Djennén vuonna 1818. Sen jälkeen Ahmadu kukisti Macinan muut fulbepäälliköt ja valloitti Timbuktun vuonna 1827.
Shakespearen sonetit
Runojen henkilöhahmot
Sonettien minäkertoja on rakastunut mies. Hänen rakkauskäsityksensä on varsin laaja, sillä siihen kyllä kuuluu intohimo ja uskollisuus, mutta ei perheen perustamista. Rakkauden kohteena on välillä mies, välillä nainen. Tämä siitä huolimatta, että Shakespearella itsellään oli perhe. Rakkaus ei ollut hänen lähipiirissään minkäänlainen häpeän aihe, vaikkakin rajoituksena oli, että rakkauden kohteen tulee olla samaan säätyyn kuuluva henkilö.
Ahmadu Lobbo
Ahmadu Lobbon johtaman Macinan islamilaisen valtion dinan keskuksena toimi hänen vuonna 1815 perustamansa Hamdallahin kaupunki. Hän omaksui arvonimen amir al-mu’minin ja ryhtyi levittämään Qadiriyya-veljeskunnan käsitysten mukaista oikeaoppista uskontoa. Ahmadu sovelsi ankaraa šaria-lakia, käännytti pakanoita, perusti kouluja ja kehitti valtakuntansa hallintojärjestelmää ja verotusta. Valtio turvasi maan sisäisen rauhan, hankki sodissa orjia maanviljelijöiksi ja kehitti fulbejen talouselämää. Taloudellisia menetyksiä kärsineet Djennén ja Timbuktun kauppiaat vastustivat Ahmadun hallintoa, mikä lienee johtanut Djennén suurmoskeijan hävitykseen ja kunta-ryhmän maurien kapinoihin Timbuktussa.
Ahmadun kuoltua Macinaa johtivat hänen poikansa Ahmadu II vuosina 1844–1852 ja pojanpoikansa Ahmadu III vuosina 1852–1862. Timbuktu sai takaisin itsehallintonsa ja uskonnolliset erimielisyydet repivät valtakuntaa. Tukuloripäällikkö Umar Tall valloitti Macinan valtapiiriin kuuluneen Segun vuonna 1861 ja tuhosi seuraavana vuonna Hamdallahin tehden näin lopun Ahmadu Lobbon perustamasta muslimivaltiosta.
Shakespearen sonetit
Sonetti 18
Sonettien laatutaso vaihtelee huippulaadukkaista harjoitelmiin. Tutkija Kirsti Simonsuuri pitää kokoelman huippuina esimerkiksi sonetteja 18, 30, 71, 73, 87, 94, 97, 113, 116 ja 129. Tunnetuin niistä lienee sonetti 18, Shall I compare thee to a Summers day?, joka Simonsuuren käännöksenä alkaa säkeellä "Kesäpäivään vertaisinko sinua?" ja joka on osoitettu minäkertojan miespuoliselle ystävälle. Kokoelman aikaisemmat 17 runoa sisältävät ajatuksen, että biologisen jälkeläisen tekeminen säilyttää kauneuden myös tuleville sukupolville. Tässä ajatus hylätään: säilyvää onkin rakkaus ja runous. Sonetti 18 on 14-säkeinen jambista pentametriä noudattava runo, jossa varhaiskesän päivä rinnastuu ohikiitävään nuoruuteen, ja sen vastakohtana on ikuinen rakkaus. Myös runo itsessään säilyy, ja sen mukana rakastettu: ''So long as men can breathe or eyes can see, So long lives this, and this gives life to thee''.
Akateeminen kysymys
Akateeminen kysymys on vuoden 2010 alussa voimaan tullutta yliopistolakia ja siitä käytyjä keskusteluja ja kamppailuja tarkasteleva tietokirja. Kirjan on toimittanut Tuukka Tomperi ja kustantanut Vastapaino vuonna 2009.
Kirjan sisällys
Tuukka Tomperi: Akateemisia kysymyksiä esipuheen muodossa
I Tunnelmakuvia
II Kokemuksia, polkuja ja sattumia
III Vanha ja uusi yliopisto
IV Laki lähikuvassa
V Lopuksi: niin se käy Petri Koikkalainen: Yliopistouudistus poliittisen tahdon ilmentymänä
Ansel Galimov
Ansel Gabdelnurovitš Galimov (, ; s. 15. huhtikuuta 1991 Nižnekamsk, Venäjä) on venäläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelaa KHL-joukkue HK Spartak Moskovassa. Galimov laukoo vasemmalta. Hänen veljensä Emil on myös jääkiekkoilija.
Ura
Galimov debytoi KHL:ssä kaudella 2012-13 Neftehimik Nižnekamskin riveissä. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi Metallurg Novokuznetskiin, jossa Galimov pelasi kaksi kautta. Dinamo Moskovassa Galimov pelasi kaksi kautta ennen siirtymistä Avangard Omskiin. Galimov toimi varakapteenina myös Dinamon paidassa.
Abby Johnson (aktivisti)
Abby Johnson (s. 10. heinäkuuta 1980) on yhdysvaltalainen abortinvastainen aktivisti, joka aiemmin toimi Planned Parenthood -järjestön aborttikliniikan johtajana. Hän erosi tehtävästä syksyllä 2009 nähtyään raskaudenkeskeytyksen kaikukuvauksella. Hän on kirjoittanut Unplanned-nimisen elämäkerran. Kirjasta tehtiin elokuva vuonna 2019.
Aaltoripsimonni
Aaltoripsimonni (Synodontis flavitaeniatus) on ripsimonnien (Mochokidae) heimoon kuuluva makean veden kalalaji. Sen kuvasi tieteelle George Albert Boulenger vuonna 1919.
Aaltoripsimonni kasvaa yleensä korkeintaan 19,5 senttimetrin mittaiseksi. Laji on ruskehtava, ja sen kyljet ovat juovikkaiden täplien peittämät. Evät ja pyrstö ovat laikukkaat.
Perry King
Perry Firestone King (s. 30. huhtikuuta 1948) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan kenties parhaiten roolistaan etsivä Cody Allenina sarjassa Riptide (1984−1986).
King teki ensimmäisen elokuvaroolinsa vuonna 1972 Kurt Vonnegutin kirjaan perustuvassa elokuvassa Teurastamo 5. Hän myös koe-esiintyi Han Solon roolia varten elokuvaan Tähtien sota (1977), mutta rooli meni lopulta Harrison Fordille.
Riptiden lisäksi King on myös esiintynyt kymmenissä muissa televisiosarjoissa kuten Melrose Place ja Will & Grace.
King on myös intohimoinen moottoripyöräilyn harrastaja ja hän kuuluu American Motorcyclist Associationin hallitukseen.
Sinkkuillallinen
Sinkkuillallinen on brittiläinen tositelevisio-ohjelma, jota on esitetty ITV-kanavalla 9. elokuuta 2010 alkaen. Ohjelman jokaisessa jaksossa yksi sinkku käy kolmilla sokkotrefeillä, ja kukin treffikumppani kokkaa kotonaan vuorollaan aterian hurmatakseen sinkun itselleen.
Suomessa ohjelmaa esittää Liv-kanava.
Arttu Kiramo
Arttu Mikael Kiramo (s. 15. huhtikuuta 1990 Muurame) on suomalainen uransa lopettanut kumparelaskija. Hän edusti Jyväskylän Freestyleseuraa ja häntä valmensi Sami Mustonen.
Nicola Colangelo
Nicola Colangelo (18. marraskuuta 1879 Schiavi di Abruzzo – 27. kesäkuuta 1937) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet nimitettiin Oppido Mamertinan hiippakunnan johtoon 4. huhtikuuta 1932, ja piispaksi konsekroinnin suoritti 26. kesäkuuta Nicola Maria di Girolamo.
Arttu Kiramo
Kiramo on kumparelaskun suomenmestari vuosilta 2009, 2011, 2013 ja 2014. Vuoden 2015 SM-hopeasta hänet palkittiin Muuramen kunnan lahjoittamalla stipendillä.
Nicola Colangelo
Colangelo sai 16. joulukuuta 1935 nimityksen Nardòn piispaksi, jona hän toimi, kunnes kuoli 57-vuotiaana virassa.
Arttu Kiramo
Kiramo aloitti lasketteluharrastuksen nelivuotiaana ja siirtyi kumparelaskuun viisi vuotta myöhemmin. Hän on harrastanut myös skicrossia voittaen 16-vuotiaiden Suomen-mestaruuden vuonna 2005.
Maailmancup
Ensimmäisen kerran Kiramo kilpaili freestylehiihdon maailmancupissa maaliskuussa 2007 Norjan Vossissa.
Maailmancupin osakilpailuissa Kiramon paras sijoitus on kahdeksas Lake Placidissa tammikuussa 2011 ja Rukalla joulukuussa 2011. Hänen paras kokonaissijoituksensa on 18:s kausilla 2011 ja 2012.
Arvokisat
Kiramo valittiin Suomen A-maajoukkueeseen kaudella 2006–2007. Hän kilpaili nuorten MM-kisoissa vuosina 2006 ja 2007 ollen parhaimmillaan 11:s vuonna 2006. Aikuisten tasolla hän kilpaili ensimmäisen kerran Inawashiron MM-kisoissa 2009 sijoittuen yhdeksänneksi. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän oli 16:s.
Deer Valleyn MM-kilpailuissa 2011 Kiramo oli 12:s ja parikumparelaskussa seitsemäs. Voss-Myrkdalenin MM-kisoissa 2013 hän oli 20:s ja parikumparelaskussa 13:s.
Vuonna 2014 Kiramo osallistui Sotšin talviolympialaisiin.
Kiramo lopetti uransa kumparelaskijana keväällä 2016.
Eszter Juhász
pienoiskuva|Juhász toukokuussa 2018 Eszter Juhász (s. 23. helmikuuta 1988) on suomalainen curlingin pelaaja. Hän kuuluu curlingin Suomen naisten maajoukkueseen, ja on edustanut Suomea muun muassa maailmanamestaruuskilpailuissa yhdessä Markku Uusipaavalniemen kanssa.
Ozeaneum
thumb|Ozeaneum Ozeaneum on meritieteellinen museo Saksan Stralsundissa. Museo avattiin vuonna 2008, ja se on osa Saksan meritieteellistä museota. Siinä on viisi näyttelyaluetta ja useita akvaarioalueita, joista suurimpaan mahtuu 2,6 miljoonaa litraa vettä. Ozeaneumissa yhdistyy perinteinen museo sekä akvaariot, joissa esitellään lähimerien, kuten Itämeren ja Pohjanmeren, elämää. Vuonna 2009 Ozeaneumissa vieraili 1,2 miljoonaa ihmistä, ja se olikin Saksan kolmanneksi suosituin museokohde. Vuonna 2010 Ozeaneum valittiin vuoden museoksi European Museum of the Year Award -konferenssissa Tampereen Vapriikissa.
Vuonna 2018 museo täytti 10 vuotta, jolloin sen koko olemassaolohistorian aikana näyttelyitä oli käynyt katsomassa 6,2 miljoonaa ihmistä.
Diarra (valtio)
Diarra (myös Diara) oli länsiafrikkalainen soninkevaltio 1000–1700-luvulla.
Niakatén soninkeklaani perusti Diarran muinaisen Ghanan valtakunnan hajottua. Se sai nimensä Nioron lähellä sijainneesta Diarran kaupungista. Niakatéjen ja noin vuodesta 1270 lähtien Diawara-suvun hallitsema valtio oli aluksi Sosson ja myöhemmin Malin ja Songhain vasalli. Sillä oli huomattava taloudellinen merkitys, koska se hallitsi Senegal ja Niger -jokien välisiä kauppareittejä. Diarra liitettiin Kaartan bambaravaltioon vuonna 1754.
Turengin kirkko
Turengin kirkko on Janakkalan kuntakeskuksessa Turengissa toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon Janakkalan seurakunnan kirkko. Marraskuussa 1965 käyttöön vihityn kirkkorakennuksen ja sen viereisen seurakuntarakennuksen suunnitteli arkkitehti Keijo Petäjä.
Kirkon ilme on muuttunut muutos- ja korjaustöiden seurauksena huomattavasti alkuperäisestä. Ensimmäinen peruskorjaus tehtiin vuosina 1983–84. Vuosina 2007–2010 tehtiin suurempi peruskorjaus, jonka suunnitteli arkkitehti Kari Tuominen yhdessä arkkitehti Keijo Kaltevan kanssa. Kirkko saatiin uudelleen käyttöön jouluksi 2009. Kirkossa on istumapaikka noin 130 henkilölle, sivusalilla laajennettuna yhteensä noin 160 henkilölle. Seurakuntasalissa on tilaa noin 100 ihmiselle.
Laura Benkarth
pienoiskuva|Benkarth vuonna 2013 Laura Anna Benkarth (s. 14. lokakuuta 1992 Freiburg im Breisgau, Saksa)  on saksalainen jalkapalloilija, joka pelaa FC Bayern Münchenin joukkueessa Saksan Bundesliigassa. Hän on pelannut Saksan naisten jalkapallomaajoukkueessa vuodesta 2012 lähtien.
Benkarth voitti olympiakultaa kesäolympialaisten 2016 naisten jalkapalloturnauksessa. Jalkapallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2013 Benkarth voitti kultaa Saksan joukkueessa.
Benkarth on 173 senttimetriä pitkä ja painaa 68 kilogrammaa.
Luettelo pikkuplaneetoista: 215001–216000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen 215001:stä ja päättyen 216000:een. Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Yhteiskuntatieteellinen ympäristötutkimus
Yhteiskuntatieteellinen ympäristötutkimus on ympäristökysymysten tarkastelua yhteiskunnallisina ja kulttuurisina ilmiöinä. Keskeinen viesti on, että ihminen, kulttuuri ja luonto ovat aina kietoutuneet toisiinsa. Tämä johtaa kulttuuri- ja yhteiskuntatieteissä monenlaisiin uusiin tulkintoihin ihmisen ja yhteiskunnan luontosuhteesta ja menetelmistä, joilla tätä tutkitaan. Ympäristökysymysten yhteiskunnallisen dynamiikan tutkimus on tärkeää perustutkimusta ja samalla se tuottaa suunnittelun ja politiikan käytäntöihin soveltuvaa tietoa. Yhteiskuntatieteellisen ympäristötutkimuksen voidaan katsoa alkaneen Suomessa 1970-luvulla, lähinnä reaktiona ympäristöongelmien nousuun yhteiskunnallisen keskustelun kohteiksi. Alan tutkimus- ja julkaisutoiminta vilkastuivat ja samalla yhteiskuntatieteellisen ympäristötutkimuksen käsite vakiintui osaksi suomalaista keskustelua 1990-luvulla. Yhteiskuntatieteellisen ympäristöalan tutkijoita yhteen kokoava tieteellinen seura on Yhteiskuntatieteellisen ympäristötutkimuksen seura.
Historia
Yhteiskuntatieteellisen ympäristötutkimuksen aatehistoria voidaan ulottaa 1950-luvulle, tai vielä kauemmas 1800-luvun puoliväliin länsimaisen luonnontieteen suuriin mullistuksiin, kuten darwinistiseen evoluutioteoriaan ja ekologiaan, jotka esittivät ihmisen yhtenä ekosysteemin eläinlajina. 1970-1980 -luvut olivat yhteiskuntatieteellisen ympäristötutkimuksen ja -opetuksen innovaatiovaihetta. Alan läpimurtovaiheena voidaan pitää 1980- ja 1990-lukujen vaihdetta. Kolmas, tieteenalan vakiintumisvaihe on edelleen käynnissä. Yliopistot ja rahoittajat tunnustavat yhteiskuntatieteellisen ympäristötutkimuksen arvon, ja alan merkitys on vähitellen alettu ymmärtää ympäristöongelmien ratkaisujen löytämisessä.
Lähtökohdan yhteiskuntatieteelliselle ympäristötutkimukselle loi ympäristökeskustelun politisoituminen, eli elinympäristöä koskevien tekijöiden nouseminen poliittisten erimielisyyksien ja kiistojen kohteeksi. Ympäristökysymysten politisoitumiseen ovat vaikuttaneet erityisesti neljä asiakokonaisuutta. Ensin 1960-luvulla yleistyi huoli ympäristön saastumisesta. 1960-luvulla yleiseksi teemaksi nousi myös maapallon väestönkasvu ja keskustelu ruoan riittävyydestä. 1970-luvulla ympäristökeskustelua politisoi lisääntynyt tietoisuus modernin yhteiskunnan riippuvuudesta fossiilisista polttoaineista ja ymmärrys energiahuollon kriisialttiudesta öljykriisin seurauksena. Neljänneksi globaaliksi ympäristöteemaksi on muodostunut ilmastonmuutos ja sen rinnalla luonnon monimuotoisuuden hupeneminen. Monet ympäristöongelmat ovat muodostuneet koko planeettaa koskeviksi monimutkaisiksi ongelmiksi, joihin ei löydy helppoja ratkaisuja vakiintuneiden ja erikoistuneiden tutkimusalojen keinoin. Tämän vuoksi tieteidenvälisten tutkimuskäsitteiden ja -menetelmien kehittäminen on välttämätöntä.
Yhteiskuntatieteellistä ympäristötutkimusta määrittävät merkittävästi keskustelu ympäristöoikeudenmukaisuudesta, ympäristöön liittyvien päätösten tekemisen tavoista sekä kansallisten ja asiantuntijavallan suhteista.
Monitieteinen tutkimusala
Yhteiskuntatieteellisen ympäristötutkimuksen teoreettinen, käsitteellinen ja metodologinen perusta on monitieteinen. Yhteiskuntatieteellistä ympäristökysymysten tutkimusta tehdään ainakin historian, antropologian, sosiologian, viestinnän, maantieteen, politiikan tutkimuksen, psykologian, kielitieteen, taloustieteen, filosofian, kasvatustieteen ja tulevaisuuden tutkimuksen aloilla ja näkökulmista. Näiden lisäksi ihmistieteelliseen ympäristötutkimukseen voidaan lukea ainakin ympäristöoikeus ja ympäristöasioita tarkasteleva kirjallisuuden ja kulttuurin tutkimus. Ympäristötutkimuksessa tieteidenvälisellä yhteistyöllä on vuosikymmenien perinteet.
Yhteiskuntatieteellinen ympäristötutkimus on usein vahvasti ongelmalähtöistä ja ratkaisukeskeistä. Se tutkii useimmiten politisoituneita yhteiskunnallisia prosesseja, rakenteita ja merkityksiä, jotka rakentavat suhdettamme ympäristöön. Yhteiskuntatieteelliseen ympäristötutkimukseen kohdistuukin vaateita vaikuttamisesta ja vaikuttavuudesta. Yhteiskuntatieteellinen ympäristötutkimus toimii siltana luonnontieteiden, teknisten tieteiden, yhteiskuntatieteiden ja humanististen tieteiden välillä. Se pyrkii tunnistamaan ja ymmärtämään niitä yhteiskunnallisia prosesseja, joista aiheutuu haittaa ympäristölle.
Yhteiskuntatieteellistä ympäristötutkimusta on jaoteltu kolmeen tutkimussuuntaukseen. Ympäristökysymysten yhteiskuntatiede käyttää tavanomaisia määrällisiä ja laadullisia aineistoja ja menetelmiä ja lähtee pääosin yhden tieteenalan näkökulmasta. Toista suuntausta voidaan kutsua yhteiskuntatieteellisen ympäristötutkimuksen integroivaksi paradigmaksi. Siinä pyritään yhdistämään erilaisia, tutkimuksen kannalta relevantteja aineistoja ongelmalähtöisesti. Tällaista eri lähestymistapoja yhdistelevää tutkimusotetta voidaan kutsua triangulaatioksi. Kolmas yhteiskuntatieteellisen ympäristötutkimuksen suuntaus on tieteidenvälinen yhteiskuntatieteellinen ympäristötutkimus, joka voi olla empiiristä tai teoreettista, ja perustuu niin muiden alojen aikaisempaan tutkimukseen kuin mahdollisesti uusiin aineistoihin ja tulkintoihin.
Yhteiskuntatieteellinen ympäristötutkimus suomalaisissa yliopistoissa
Yhteiskuntatieteellisen ympäristötutkimuksen alle sijoittuvaa opetusta ja tutkimusta tehdään nykyään useissa kotimaisissa yliopistoissa monissa eri oppiaineissa.
Maijat
Maijat (Calathea) on marantakasvisuku (heimo Marantaceae), johon heimon lajeista runsaat puolet, noin 300 lajia, kuuluu. Ne ovat tunnettuja huonekasveja.
Maijojen levinneisyysalue käsittää Keski- ja Etelä-Amerikan sekä Länsi-Intian saariston.
Tuntomerkkejä
Maijat ovat ainavihantia monivuotiskasveja. Lehdet ovat pitkäruotisia ja enimmäkseen pystykasvuisia. Lehtilapa on kookas ja usein kauniisti vihreän, valkoisen, vaaleanpunaisen, purppuran ja punaisenruskean eri sävyjen kirjavoima. Alapinnat ovat tavallisesti punertavat. Kukat ovat harvoin näyttäviä, sijaitsevat lyhyissä ja tiheissä tähkissä, limittäisten suojuslehtien suojassa, jotka voivat olla valkoisia tai eri tavoin värillisiä.
Lajeja
Ainakin yhtä lajia kasvatetaan ravintokasvina sen pienten tärkkelyspitoisten mukuloiden takia.
Franklinin piirikunta (New York)
Franklinin piirikunta on Yhdysvaltojen New Yorkin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 50 293 vuonna 2018 ja sen pinta-ala on 4 395 neliökilometriä. Piirikunnan hallintokeskus Malone on myös sen suurin kaupunki.
Piirikunta perustettiin vuonna 1808 ja se on saanut nimensä Benjamin Franklinilta.
Alpensia Ski Jumping Centre
Alpensia Ski Jumping Centre (aikaisemmin Alpensia Jumping Park) on viiden muovitetun hyppyrimäen ja jalkapallostadionin muodostama urheilustadion Daegwalnyeong-myeonissa Pyeongchangin piirikunnassa Gangwonin maakunnassa Etelä-Koreassa.
thumb|270px|Hyppyrimäkien tornit. Alpensia Ski Jumping Centre toimi Pyeongchangin 2018 talviolympialaisten mäkihyppy- ja yhdistetynkilpailujen sekä lumilautailun big airin kilpailupaikkana.
Historia
Alpensia Ski Jumping Centren rakennustyöt aloitettiin marraskuussa 2007 ja avajaisia vietettiin syyskuussa 2009 Continental Cup kilpailuiden yhteydessä. Alpensia Ski Jumping Centreen kuuluu viisi muovitettua hyppyrimäkeä (K125 HS140, K98 HS109, K60 HS66, K35 ja K15), joista kolme pienintä ovat luonnonmäkiä. Rakennustyöt maksoivat noin 50 miljoonaa euroa.
Kesällä 2017 suurmäen HS-pistettä siirrettiin 140 metristä 142 metriin.
Mäkiennätyksen kehittyminen
Mäkiennätyksen 143,5 metriä on hypännyt Ryōyū Kobayashi.
Kesämäkiennätyksen kehittyminen
Kesämäkiennätyksen 133,0 metriä on hypännyt Erik Simon.
Charlottenlundin ravirata
Charlottenlundin ravirata on Tanskan raviurheilun päärata. Rata sijaitsee Tanskan pääkaupungin Kööpenhaminan pohjoispuolella Gentoften kunnan Charlottenlundin kaupunginosassa.
Alpensia Ski Jumping Centre
Mäkiennätyksen kehittyminen (miehet)
Mäkiennätyksen 113,5 metriä ovat hypänneet Stefan Kraft, Robert Johansson ja Andreas Wellinger.
Charlottenlundin ravirata
Rata on perustettu vuonna 1891 ja sen tärkein kilpailu on Copenhagen Cup, jonka voittajiin kuuluu myös Suomalaistamma Charme Asserdal.
Alpensia Ski Jumping Centre
Mäkiennätyksen kehittyminen (naiset)
Naisten mäkiennätyksen 111,0 metriä on hypännyt Yūki Itō.
Kesämäkiennätyksen kehittyminen
Kesämäkiennätyksen 105,0 metriä on hypännyt Stefan Hula.
Musta kilpikonna
thumb|300px|right|Xuanwu räystästiilessä Musta kilpikonna (玄武 pinyin: xuánwǔ, kirjaimellisesti tumma soturi; japani: kanji 玄武, hiragana げんぶ; korea: 현무; vietnam: Huyềnvũ) on yksi neljän kiinalaisen tähdistön symboleista, neljästä eläimestä. Sitä kutsutaan myös nimellä "Pohjoisen tumma soturi" (北方玄武 běifāng xuánwǔ), koska sanaa "kilpikonna" käytetään päivittäisessä kielenkäytössä ilmaisemaan kielteisiä seksuaalisväritteisiä asioita ja näin sen käyttöä puheessa pidetään hyvien tapojen vastaisena. Se on pohjoisen, talven ja keskiyön symboli.
Pyrolyysiöljy
pienoiskuva|[[Maissin korjuutähteestä tehtyä pyrolyysiöljyä]] Pyrolyysiöljy on orgaanisen materiaalin kuivatislauksessa syntyvä nestemäinen alite. Kun se valmistetaan biomassasta, sitä kutsutaan bioöljyksi tai puuöljyksi raaka-aineesta riippuen. Raaka-aineena voidaan käyttää mitä tahansa soveltuvaa biomassaa, Suomessa esimerkiksi hakkuutähteitä ja metsäteollisuuden sivutuotteita kuten sahanpurua.
Musta kilpikonna
Mustan kilpikonnan seitsemän tähtikuviota
Mustan kilpikonnan tähdistö koostuu seitsemästä xiusta eli tähtikuvioista:
Pyrolyysiöljy
Ominaisuudet
Puuöljy on ruskeaa, tervamaista öljyä. Se on hapanta (pH 2-3), lämpöarvoltaan matalaa (13-18 MJ/kg, vrt. polttoöljyjen n. 40 MJ/kg ), ja siinä on runsaasti vettä ja happea, mikä lisää sen syövyttävyyttä.
Bioöljy on kevyttä polttoöljyä paksumpaa, mutta huomattavasti notkeampaa kuin raskas polttoöljy. Korkeasta vesipitoisuudesta johtuen puuöljy voi erkautua vesi- ja öljypohjaisiin faaseihin, mikä hankaloittaa varastointia ja käyttöä.
Valmistus
Bioöljyä valmistetaan kaasuttamalla biomassaa hapettomissa tai niukkahappisissa olosuhteissa, yleensä ns. nopeassa pyrolyysissä. Tällöin raaka-aine kaasutetaan ja vapautuvat kaasut lauhdutetaan nopeasti. Prosessin etuja ovat sen yksinkertaisuus ja korkea saanto, monien raaka-aineiden soveltuminen siihen, ja tarvittavan lämmön tuottaminen prosessin tähteillä.
Thomas Zehetmair
Thomas Zehetmair (s. 23. marraskuuta 1961 Salzburg) on itävaltalainen viulisti ja kapellimestari.
Zehetmair aloitti viulunsoiton opiskelun 5-vuotiaana vanhempiensa johdolla. Hänen opettajanaan oli myöhemmin myös Mozarteumissa hänen isänsä, Helmut Zehetmair. Zehetmair sai opetusta lisäksi Nathan Milsteinilta ja Max Rostalilta. Vuonna 1993 Zehetmair sai ensimmäisen paikkansa kapellimestarina Camerata Bern -orkesterissa. Seuraavana vuonna hän perusti Zehetmair-kvartetin.
Zehetmairin ohjelmisto ulottuu barokkimusiikista (erityisesti Bachista) nykysäveltäjiin, kuten Heinz Holligeriin, Valentin Silvestroviin ja Wilhelm Killmayeriin. Zehetmair on usein johtanut orkesteria esiintyessään samanaikaisesti solistina. Hän on varhaisessa ohjelmistossa hyödyntänyt historiallisia esityskäytäntöjä, joihin on saanut opastusta Nikolaus Harnoncourtilta. Zehetmair on tehnyt kamarimuusikkona yhteistyötä muiden muassa Alfred Brendelin, Cyprien Katsariksen ja Gidon Kremerin kanssa. Hän on esiintynyt solistina johtavien orkesterien, kuten Berliinin ja Wienin filharmonikkojen sekä useiden yhdysvaltalaisorkesterien kanssa.
Vuosina 2002–2014 Zehetmair toimi Northern Sinfonian musiikillisena johtajana. Hän on toiminut pääkapellimestarin ja musiikillisen johtajan tehtävissä myös Orchestre de chambre de Parisissa, Musikkollegium Winterthurissa ja Stuttgartin kamariorkesterissa. Zehetmair on tehnyt levytyksiä monille levymerkeille, kuten EMI:lle, Philips Recordsille, Teldecille, Warner Classicsille ja ECM Recordsille. Hänen saamiensa palkintojen ja tunnustusten joukossa ovat olleet Preis der deutschen Schallplattenkritik sekä kunniatohtorin arvot Weimarin Franz Liszt -musiikkiyliopistosta ja Newcastlen yliopistosta.
Zehetmairin vaimo on alttoviulisti Ruth Killius.
JWH-018
Jauhemaista JWH-018:ta.|thumb JWH-018 on synteettinen päihde, jonka vaikutukset ovat kannabiksen vaikutusten kaltaisia. JWH-018 on tutkimuskemikaali, ja sen vaikutuksista ihmiselimistöön on niukasti kliinistä tutkimustietoa. Se on puhtaana vaaleaa tai kellertävää jauhetta. Yhdistettä kutsutaan Suomessa myös nimellä ”Jehova” tai ”Jehowa”. Kuten päihteenä käytettävät synteettiset kannabinoidit yleensäkin, JWH-018 muistuttaa rakenteeltaan kannabiskasvin huumaavinta ainesosaa, tetrahydrokannabinolia (THC).
Clemsonin yliopiston John W. Huffman kollegoineen kehitteli JWH-018:ta 1990-luvulla, osana National Institute on Drug Abuse:n, Yhdysvaltojen liittovaltion hallituksen huumeidentutkimuslaitoksen rahoittamia tutkimuksia, joissa kehiteltiin lähes 500 kannabinoidia, tarkoituksena ymmärtää elimistön endokannabinoidijärjestelmää paremmin. Samalla pyrittiin löytämään kannabinoidireseptoreihin sitoutuvia molekyylejä, joilta puuttuisivat lääkekäyttöä rajoittavat päihdyttävät vaikutukset. Muita tutkimuksissa luotuja yhdisteitä oli esimerkiksi JWH-073, JWH-122 ja JWH-201. Numerot viittaavat erilaisiin molekyylirakenteisiin ja JWH-etuliite John W. Huffman nimikirjaimiin. Vuonna 2005 Huffman julkaisi tutkimuksen, joka sisälsi yksityiskohtaiset ohjeet JWH-kannabinoidien syntetisoimiseksi. Julkaisemisesta vuoden sisällä Euroopassa käytettiin JWH-yhdisteitä päihteinä.
Käyttö ja vaikutukset
JWH-018:aa käytetään usein polttamalla tupakkaan sekoitettuna. Poltettuna vaikutukset alkavat nopeasti, jopa muutamassa minuutissa. JWH-018:aa voidaan käyttää sellaisenaan suun kautta nautittuna. Suun kautta nautittuna vaikutusten alkamiseen menee noin tunti ja ne kestävät pidempään kuin poltettuna, mutta ovat myös lievempiä. JWH-018:ta käytetään 1–5 mg annoksina poltettuna ja 3–20 mg syötynä. JWH-018:n toivottuja vaikutuksia ovat rentoutuminen, astien herkistyminen ja mielihyvä. Lisäksi käyttäjät ovat kuvanneet esimerkiksi ruokahalun lisääntymistä.
Myös Spice-valmisteet voivat sisältää JWH-018:aa. Yhdiste oli 2000-vuosikymmenen loppupuolella yksi niiden keskeisimmistä ainesosista, mutta lainsäädäntömuutosten myötä valmistajat ovat siirtyneet muihin kannabinoidijohdoksiin.
Haittavaikutukset
Ei-toivottuina vaikutuksina esiintyy annoksesta riippuen hermostuneisuutta, paniikkikohtauksia, kohonnutta verenpainetta, limakalvojen kuivumista, silmien punoitusta ja sydämentykytystä (takykardia). Myös pahoinvointia, tokkuraisuutta, liikkumisvaikeuksia ja mielialamuutoksia voi esiintyä. Selkeä ajattelu voi vaikeutua ja olo voi olla välinpitämätön. Käytön jälkeen saattaa vielä seuraavana päivänä esiintyä lieviä haittavaikutuksia. On huomioitavaa, että kannabiskasvi sisältää päihdyttävän tetrahydrokannabinolin lisäksi muita kannabinoideja, jotka saattavat suojata käyttäjää joiltakin haitoilta. Tätä mekanismia ei ole JWH-018:aa käytettäessä, mikä saattaa voimistaa vaikutuksia. Yhdisteen myrkyllisyydestä tiedetään varsin vähän.