cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Toijala
Teollisuus
Liikenneyhteyksien ansiosta paikkakunnalle nousi vähitellen myös teollisuutta. Jo rautateiden käyttöönottovuonna 1876 aloitti toimintansa oluttehdas, joka valmisti kunnan määräyksestä 1890-luvulta lähtien vain virvoitusjuomia. Vuonna 1898 perustettiin Toijalan Kaidetehdas, jonka tunnetuimpia tuotteita olivat kangaspuut. Vuosisadan vaihduttua Toijalasta muodostui huomattava tapettiteollisuuden keskus. Vuonna 1903 aloitti toimintansa Toijalan Tapettitehdas, vuonna 1927 Uusi Tapettitehdas ja vuonna 1930 Pihlgren & Ritolan Tapettitehdas, ja Toijalassa valmistui pitkään 60 prosenttia kaikesta Suomessa tuotetusta tapetista. 1970-luvulla Toijalassa toimi kolme Suomen silloisista kuudesta tapettitehtaasta.
Alue- ja hallintomuutokset
Vuonna 1911 tehtiin ensimmäinen ehdotus Toijalan muuttamiseksi kauppalaksi. Vanha Akaan kunta alkoi hajota Kylmäkosken itsenäistyessä vuonna 1910, ja myös Viiala erosi Akaasta vuonna 1932. Akaan kunta lakkautettiin vuoden 1946 alussa ja sen jäljelle jääneestä osasta muodostettiin Toijalan kauppala. Seurakunnan nimenä säilyi tästä huolimatta Akaan seurakunta. Vuoden 1975 alussa Toijalaan siirrettiin Valkeakosken kaupungista aiemmin Sääksmäkeen kuulunut noin 17 neliökilometrin kokoinen Tyrisevän alue. Kunnallislain muutoksen nojalla Toijala muuttui kauppalasta kaupungiksi vuoden 1977 alussa.
Kaupunginosia ja asutusalueita
Hietanen, Jokiranta, Junkkari, Kilsa, Kirkkokangas, Lastumäki, Lentilä, Nahkiala, Paulamäki, Pätsiniemi, Rauhanummi, Savikko, Terisvuori, Tyrisevä, Korkeamäki, Kurvola.
Ruokakulttuuri
Toijalan pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla läskisoosi ja perunamokko eli perunasose, sekä ohrarievä.
M-Sport
pienoiskuva|M-Sportin Bentley Continental GT3. M-Sport on vuonna 1979 perustettu brittiläinen moottoriurheiluun ja erityisesti ralliautoiluun erikoistunut yritys. Yrityksen perustaja ja johtaja on entinen ralliautoilija Malcolm Wilson. M-Sportin päämaja sijaitsee Cockermouthissa, Cumbrian kreivikunnassa Luoteis-Englannissa.
Toijala
Urheilu
Akaa Futsal pelaa miesten pääsarjatasolla Futsal-liigassa. Joukkue pelaa kotiottelunsa Akaa Areenalla.
M-Sport
M-Sport vastasi vuosina 1997–2012 Fordin virallisen tehdastallin toiminnasta rallin MM-sarjassa. Vuonna 2006 talli voitti valmistajien mestaruuden ensimmäistä kertaa 25 vuoteen. Sittemmin M-Sport on ajattanut Ford Fiesta RS WRC -autoja yksityistallina tehtaan osittaisella tuella M-Sport World Rally Team -nimellä.
Vuosina 2014-2019 talli toimi Bentley Motorsportin kanssa GT World Challenge Europe Endurance Cup -sarjassa (ent. Blancpain Endurance Series). Bentleyn aikomuksena oli osallistua Intercontinental GT Challenge -sarjaan M-Sportin kanssa, mutta perui aikomuksensa joulukuussa 2020.
Nokia 6680
Nokia 6680 on Nokian valmistama, kahdella kameralla ja verkko-ominaisuuksilla varustettu 3G-puhelin. Se esiteltiin alkuvudesta 2005. Tässä mallissa on 262 144 väriä tukeva, 176 × 208 pikselin tarkkuuksinen, 2,1 tuuman näyttö. Puhelimella voi lukea mukana tulevilla ohjelmilla mm. PDF-, Word-, Excel- ja PowerPoint-tiedostoja. Multimediaominaisuuksina puhelin sisältää video- ja kuvanmuokkausohjelmat sekä MP3-soittimen. Tekniikaltaan 6680 vastaa Nokian 6630-mallia, mutta 6680:ssa on ylimääräinen videopuhelukamera ja useampivärinen näyttö.
Monimiaceae
Monimiaceae on siemenkasviheimo koppisiemenisten Laurales-lahkossa, jonka tunnetuin heimo on laakerikasvit (Lauraceae).
Tuntomerkit
Monimiaceae-heimon kasvit ovat puita, pensaita tai liaaneja. Lehdet ovat vastakkaisia, tavallisesti sahalaitaisia, harvoin ehytlaitaisia; suonitus on huomiota herättävä lavan alapinnalla, ja sivusuonet yhtyvät lavan reunalla. Kukat ovat keskikokoisia ja yksineuvoisia, kasvit yksi- tai kaksikotisia. Kukkapohjus on maljamainen hypanthium. Heteitä on kolme tai enemmän, ja ne ovat vaihtelevissa määrin palhottomia tai palhot ovat melko ohuita. Erillisiä emejä on tavallisesti monta, joskus muutama tai vain yksi. Vartalot ovat lyhyitä tai puuttuvat, luotti on leveä. Kustakin hedelmöityneestä emistä kehittyy pieni luumarja, ja luumarjat sijaitsevat hyvin kehittyneen hypanthiumin sisäpinnalla; hypanthium on toisinaan mehevä ja sulkee sisäänsä luumarjat ja halkeilee epäsäännöllisesti kypsyttyään.
Levinneisyys
Heimon lajit kasvavat eteläisen pallonpuoliskon trooppisilla alueilla, erityisesti Australiassa.
Luokittelu
Monimiaceae-heimossa on 22 sukua ja 200 lajia kolmessa alaheimossa:
1. Monimioideae Raf. Liaaneja, pensaita tai puita; usein tähtikarvoja; kaksikotisia; kehälehtiä enintään 12, sisimmät terämäisiä; hedekukissa joutoheteitä; hedelmävaiheessa hypanthium halkeilee epäsäännöllisesti tai on kansiluomainen. Sukuja kolme, lajeja 19 hajanaisesti levinneinä Chileen, Maskareeneille, Itä-Australiaan ja Uuteen-Guineaan. Runsaslajisin suku on 15-lajinen Palmeria.
2. Hortonioideae Thorne & Reveal. Pensaita; tähtikarvoja; kukat kaksineuvoisia, noin kolmen cm:n levyisiä; kehälehtiä paljon spiraalimaisesti, sisimmät terämäisiä; joutoheteitä. Vain yksi kolmilajinen Hortonia-suku Sri Lankassa.
3. Mollinedioideae Thorne. Liaaneja, pensaita tai puita; yksikotisia; kehä erilaistumaton, usein huomaamaton tai puuttuu; mesiäiset tavallisesti puuttuvat. Sukuja 18, lajeja 180 eteläisen pallonpuoliskon trooppisissa osissa, erityisesti Australiassa. Runsaslajisimmat suvut ovat Mollinedia (90, mahdollisesti vain 20 lajia), Tambourissa (45 lajia) ja Kibara (45 lajia).
Enefiok Udo-Obong
Enefiok Udo-Obong (s. 22. toukokuuta 1982) on nigerialainen pikajuoksija.
Monimiaceae
Suvut
Monimiaceae-heimon suvut:
Enefiok Udo-Obong
Udo-Obong oli mukana Nigerian joukkueessa voittamassa olympiahopeaa Sydneyn olympialaisissa 2000 4 × 400 metrin viestijuoksussa. IAAF julisti välillä Nigerian jo olympiavoittajaksi Yhdysvaltain Jerome Youngin doping-käryn myötä, mutta urheilun kansainvälinen välitystuomioistuin palautti alkuperäisen mitalijärjestyksen, sillä IAAF:n säännöt eivät vielä tuolloin sallineet joukkueen hylkäystä, mikäli kilpailun jälkeen huomattaisiin, että joukkueen jäsen olisi ollut edustuskelvoton. Kansainvälinen olympiakomitea KOK lopulta hylkäsi Yhdysvaltain joukkueen vuonna 2008 Antonio Pettigrew'n tunnustettua dopingin käytön. KOK päätti mitalien uudelleenjaosta vuonna 2012.
Monimiaceae
Suvut
Tunnetuin heimon suvuista on boldopuut (Peumus).
Enefiok Udo-Obong
Vuonna 2001 Udo-Obong osallistui Lissabonin sisäratojen MM-kisoihin, joissa karsiutui 200 metrin juoksun alkuerissä ajalla 21,96. Ateenan olympialaisissa 2004 hän oli mukana Nigerian joukkueessa, joka voitti pitkässä viestissä olympiapronssia. Seuraavana vuonna hän voitti Nigerian-mestaruuden 200 metrillä ja Melbournen Kansainyhteisön kisoissa 2006 hän juoksi 200 metrillä seitsemänneksi ajalla 20,69.
Joan Baez
Joan Chandos Baez (s. 9. tammikuuta 1941 New York) on yhdysvaltalainen folklaulaja ja lauluntekijä. Hänet tunnetaan poliittisesti kantaa ottavista kappaleistaan ja yksilöllisestä laaja-alaisesta lauluäänestään, joka kattaa kolme oktaavia ja sisältää nopeataajuista vibratoa. Baez on saanut mainetta erityisesti Woody Guthrien, Bob Dylanin, Pete Seegerin, Paul Simonin ja monien muiden tuotannon tulkitsijana. 1974 hän levytti kannanottona Chilen sotilasvallankaappaukseen kokoelman espanjankielisiä lauluja, joista Violeta Parran Gracias a la vida on jäänyt elämään.
Baez syntyi Staten Islandilla New Yorkissa kveekariperheeseen, jossa oli meksikolaista, englantilaista ja skottilaista verta. Isä Albert Baez oli fyysikko.
Baezin ura alkoi 1959 Newportin folk-festivaaleilla, jossa hän nauhoitti ensimmäisen oikean albuminsa Joan Baez. Levy oli kokoelma perinteisiä folk-balladeja, bluesia ja Baezin omia sävellyksiä. Se myi suhteellisen hyvin. Seuraava levy Joan Baez, Vol. 2 (1961) myi jo kultaa. Myös seuraavat levyt Joan Baez in Concert (1962) ja Joan Baez in Concert, Part 2 (1962) menestyivät.
Baez vastusti aktiivisesti Vietnamin sotaa ja taisteli ihmisoikeuksien puolesta. Lopulta hänen poliittinen vakaumuksensa nivoutui yhteen musiikin kanssa. Erityisesti kappale "We Shall Overcome" tuli kuuluisaksi Baezin esityksestä Martin Luther King -marssilla Washingtonissa. Vuonna 1969 Baez esiintyi legendaarisilla Woodstockin musiikkifestivaaleilla.
Vuonna 1968 Baez meni naimisiin David Harrisin kanssa. Pariskunta erosi 1973. Country-musiikin suurena ihailijana tunnettu Harris muutti Baezin musiikkityyliä kohti monimutkaista country-rockia. 1960-luvun lopussa ja 1970-luvun alussa Baez alkoi kirjoittaa itse laulujaan ja muutti tyyliään enemmän popin ja rockin suuntaan. 1980-luvun alkuvuosina hänen levyjään julkaistiin vain Yhdysvaltojen ulkopuolella.
Diskografia
thumb|Joan Baez ja [[Bob Dylan elokuussa 1963.|alt=]]
Muste
thumb|Mustepulloja Muste on nestettä, joka sisältää erilaisia väriaineita. Perinteisin muste on valmistettu vesiliukoisen liiman ja nokimustan pigmentin seoksesta. Musteita voidaan valmistaa erilaisia ja eri värisiä riippuen käytettävistä lähtöaineista ja käyttötarkoituksista. Mustetta käytetään kirjoittamiseen tai pintojen värittämiseen. Yleensä mustetta käytetään kynissä, siveltimissä, kirjoittimissa ja painokoneissa sekä tatuoimisessa.
Sojuz 14
thumb|200px|"Sojuz 14". Neuvostoliittolainen 10 kopeekan postimerkki vuodelta 1974. Sojuz 14 oli osa Neuvostoliiton sotilaallista Almaz-avaruusohjelmaa. Avaruuslento keskittyi siihen miten ihminen kestää avaruuslentoa.
Laukaisu tapahtui Baikonurista 3. heinäkuuta 1974 kello 18.51.08 UTC. Lennon radiokutsu oli Беркут, maakotka. Miehistö testasi sopisiko Saljut 3 -avaruusasema tiedusteluun. Lento kesti vajaat 16 vuorokautta.
Jälkikäteen etenkin niin sanottuja sotilaallisia miehitettyjä lentoja on arvosteltu siitä, että niiden miehistöt vain lensivät avaruuteen eivätkä tehneet asemalla mitään hyödyllistä.
Flipper
Flipper tarkoittaa seuraavia asioita:
Johan Matias Hackzell
Johan Matias Hackzell (1. tammikuuta 1816 Karstula – 26. kesäkuuta 1882 Saarijärvi) oli suomalainen rovasti, opettaja, valtiopäivämies ja Tammikuun valiokunnan jäsen.
Hackzellin vanhemmat olivat Uudenmaan ja Hämeen läänin komissiomaanmittari Johan Jakob Hackzell (k. 1855) ja Anna Sofia Boisman. Hän kävi Loviisan ja Hämeenlinnan triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi Helsingissä 1832. Hackzell valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi maisteriksi 1840. Hänet vihittiin papiksi Porvoon hiippakunnassa 1855.
Hackzell oli Helsingin triviaalikoulun vt. apologistana 1840–1841 ja vakinaisena apologistana 1841. Hänestä tuli Helsingin yläalkeiskoulun 3. kollega 1841, konrehtori 1847 ja rehtori 1854. Hackzell valittiin Muolaan kirkkoherraksi 1859 ja hän astui virkaan 1862. Hänet valittiin Lappeenrannan ja Lappeen kirkkoherraksi 1871 ja hän sai rovastin arvon 1862. Hackzellista tuli lääninrovasti 1868 ja hän oli puhujana pappeinkokouksessa Porvoossa 1860. Hackzell oli Tammikuun valiokunnan jäsen vuonna 1862 ja hän osallistui säätyvaltiopäiville 1863–1864, 1867, 1872 ja 1877–1878.
Johan Matias Hackzell oli naimisissa vuodesta 1860 Fredrika Natalia Elfsbergin (k. 1901) kanssa.
Kohtalon voima
Kohtalon voima on Giuseppe Verdin säveltämä ooppera vuodelta 1862. Libreton on kirjoittanut Francesco Maria Piave käyttäen pohjana espanjalaisen Ángel de Saavedran vuonna 1835 julkaistua näytelmää Don Álvaro, o La fuerza de sino ja Friedrich Schillerin Wallensteins Lageria, josta on peräisin yksi oopperan kohtauksista. Oopperan ensiesitys oli Pietarissa 22. marraskuuta 1862. Oopperaa esitetään edelleen säännöllisesti.
Suomessa Kohtalon voima esitettiin ensimmäisen kerran Suomen Kansallisoopperassa Helsingissä vuonna 1973.
Ensi kipinä
Varakas ja tunnettu Verdi suunnitteli vuonna 1860 vetäytymistä eläkkeelle, kun hän sai italialaiselta tenorilta Enrico Tamberlickiltä kirjeen, jossa laulaja pyysi häntä säveltämään oopperan ensi-iltaan Pietariin. Tamberlik oli juuri saanut kiinnityksen Pietarin keisarilliseen teatteriin.
Tamberlick oli 1800-luvun suosituimpia laulajia, ja hänen vaikutusvallastaan todistaa se, että Verdi päätti jälleen ryhtyä sävellystyöhön. Harkittuaan asiaa Verdi päätti perustaa teoksensa Ángel de Saavedran teokseen Don Álvaro, o La fuerza del sino. Verdin työstämästä juonesta Piave laati nopeasti libreton, ja marraskuun lopussa 1862 Verdi lähti Venäjälle vaimonsa Giuseppina Strepponin kanssa. Perillä Verdi kuitenkin havaitsi, että Pietarin kylmä talvi oli tehnyt tehtävänsä: pääosien laulajien äänet eivät olleet ensi-iltakunnossa. Kantaesitys peruttiin, mutta saman vuoden syyskuussa Verdi palasi Pietariin, ja Kohtalon voima esitettiin ensi kertaa 22. marraskuuta. Alvaron roolin lauloi itseoikeutetusti Tamberlick.
AT-TE
AT-TE oli Galaktisen tasavallan sotakone kloonisodan aikaan George Lucasin Tähtien sota -universumissa. Se oli myös ensimmäinen malli AT-AT-kävelijästä. AT-TE nähdään elokuvissa Tähtien sota: Episodi II – Kloonien hyökkäys, Tähtien sota: Episodi III – Sithin kosto ja Star Wars: The Clone Wars. AT-TE esiintyy myös animaatiosarjassa The Clone Wars.
Kohtalon voima
Vastaanotto
Aikana, jolloin Venäjällä koetettiin monien muiden maiden tavoin edistää kansallista oopperamusiikin tyyliä, kriitikot eivät katsoneet voivansa antaa kiitosta ulkomaiselle säveltäjälle. Yleisö taas piti teosta liian raakana. Verdi vaihtoi 1869 alkunäytöksen alkusoittoon ja teki muutoksia niin kolmanteen näytökseen kuin loppuunkin (joka oli jo Italiassa saanut ihmiset kuohuksiin). Muutokset eivät kuitenkaan tuoneet kaivattua muutosta ihmisten reaktioihin.
AT-TE
AT-TE toimi joukkojen kuljetus- ja hyökkäyskoneena. Suojana siinä on sähkömagneettinen kilpi. AT-TE on aseistettu yhdellä raskaalla tykillä ja kuudella lasertykillä. AT-TE vaatii yhden pilotin ohjaamaan, yhden tähystämään ja viisi ampujaa, se pystyy myös lisäksi kuljettamaan 20 sotilasta. Huippunopeus sillä on 60 km/h. AT-TE:n ensimmäinen taistelu oli Geonosiksella kloonisodan alussa.
Kohtalon voima
Ooppera
pienoiskuva|Oopperan kaksikielinen libretto vuodelta 1862 Kohtalon voimaa on pidetty mustana lampaana Verdin oopperoiden joukossa. Hän oli vakuuttunut siitä, että cavatinojen, duettojen, jne. ooppera oli menneen talven lumia, ja että "ideoiden ooppera" oli tulevaisuutta. Läpi teoksen, jonka nimikin on sopivan abstrakti, hahmojen toimintaa tuntuu ohjailevan jokin muu kuin ihmisjärki tai -tunteet. Kukin kolmesta päähenkilöstä toimii tarinassa tavallaan täysin erillisenä yksikkönä, ja aina jonkun kahden kohdatessa tapahtuu ikävyyksiä. Tarinan rakenne on rönsyilevä: Leonora esimerkiksi ei esiinny koko kolmannessa näytöksessä lainkaan ja neljännessäkin vasta lopussa. Yhtenäisyytta tarinalle tuo ensisijaisesti johtoaiheiden käyttö: parhaana esimerkkinä niin sanottu kohtaloteema, joka kuullaan ensin puhaltimilla alkusoiton alussa ja myöhemmin useaan otteeseen. Pienistä puutteistaan huolimatta Kohtalon voima on täynnä loistavaa musiikkia ja vahvoja kohtauksia.
AT-TE
Expanded Universessa Galaktisen Imperiumin käytössä on muunneltuja AT-TE-koneita vielä 20 vuotta kloonisodan jälkeen.
Kohtalon voima
Ooppera
Tamberlickin laulutekniikka ja äänen voima olivat kuulut, ja teoksen syntyhistorian huomioon ottaen ei ole yllättävää, että Alvaron rooli on äärimmäisen vaativa. Resitatiivi ja aaria kolmannen näytöksen alussa ("O tu che in seno agl'angeli...") ei ole laulajalle vähäpätöinen haaste kuten ei myöskään sitä seuraava, tummemmansävyinen duetto Don Carlosin kanssa ("Solenne in quest'ora"). Don Carlosin rooli ei ole vaikeudeltaan aivan samaa tasoa. Leonoran hahmo on traaginen, ja kautta koko teoksen hänen läsnä ollessaan kuullaan mollivoittoista musiikkia. Juuri kun hän toisen näytöksen lopussa näyttäisi saavan rauhan, hänen ensembleaan, "La Vergine degli Angeli", seuraavan musiikin luonne antaa ymmärtää, ettei Leonoran seesteinen hetki kestä kauaa. Neljännen näytöksen huippuhetkiä on Leonoran rukous, aaltoilevan säestyksen tukema "Pace, pace, mio dio". Jälleen hetken näyttää siltä, että hänen rukouksiinsa on vastattu – mutta kun ulkopuolelta äkkiä kuuluu huutoja, käy selväksi, ettei edes erakko voi paeta kohtalon voimaa.
Tapahtumapaikka ja -aika
Espanja ja Italia 1700-luvun puolivälin paikkeilla.
Ensimmäinen näytös
Calatravan markiisi yllättää tyttärensä yrittämässä karkaamista yhdessä rakastajansa, Don Alvaron, kanssa. Antautuva Don Alvaro heittää pistoolinsa maahan, jolloin se laukeaa ja tappaa markiisin. Ennen kuolemaansa markiisi kiroaa tyttärensä.
Toinen näytös
Rakastavaiset joutuvat pakomatkallaan toisistaan erilleen. Mieheksi naamioitunut Leonora aloittaa etsintänsä kapakasta, jossa hän törmää veljeensä Don Carloon, joka puolestaan on naamioitunut opiskelijaksi. Leonora selvittää veljelleen etsivänsä Don Alvaroa tappaakseen hänet kostoksi isänsä kuolemasta. Vähitellen Leonora tulee vakuuttuneeksi siitä, että Alvaro on hylännyt hänet, ja hän lähtee Madonna degli Angelin munkkiluostariin. Munkit sallivat hänen asustaa läheisessä luolassa ja lupaavat tuoda hänelle ruokaa päivittäin. Luolassa on kello, jota voi vaaran uhatessa soittaa.
Kolmas näytös
Alvaro uskoo rakastettunsa kuolleen, ja hän on liittynyt Espanjan armeijaan tekaistulla nimellä. Kuullessaan avunhuudon hän rientää apuun ja löytää Don Carlon, jonka kimppuun on hyökännyt jengi. Tietämättä toistensa identiteettiä he vannovat toisilleen ikuista toveruutta. Alvaro haavoittuu taistelussa pahasti, ja Carlo auttaa hänet turvaan. Alvaro antaa hänelle kasan papereita, jotka hän haluaa tuhottavan, mikäli hän itse sattuisi kuolemaan. Carlo tulee epäileväiseksi ja löytäessään siskonsa kuvan Alvaron taskusta hän haastaa tämän kaksintaisteluun. Alvaro muistuttaa miestä heidän valastaan, mutta Carloa ei noin vain lepytetä. Sattumalta paikalle osuva partio onnistuu erottamaan riitapukarit toisistaan. Miehet vetävät Carlon pois konfliktista, ja Alvaro päättää lähteä luostariin, Madonna degli Angeliin.
Neljäs näytös
Viisi vuotta on kulunut. Alvaro on nykyään Isä Rafael, joka elää paastoten, itsekieltämyksessä. Carlo astuu sisään luostariin ja haastaa Alvaron taisteluun, jossa hän haavoittuu kuolettavasti. Juostessaan paikallisen erakon luo pyytämään tältä synninpäästöä hän ja Leonora kohtaavat ja tunnistavat toisensa. Alvaro kertoo Leonoralle hänen haavoittuneesta veljestään, jonka luo Leonora kiiruhtaa. Kuitenkin kumartuessaan Carlon ylle tämä iskee Leonoraa tikarilla sydämeen, minkä jälkeen itse kuolee. Alvaro kiroaa taivaan vallat näiden tapahtumien johdosta. Leonora kuolee uskoen hänen ja Alvaron teiden yhdistyvän taivaassa. Näin tarinan alussa lausuttu kirous toteutuu. Alvaro heittäytyy kuolemaansa kallionkielekkeeltä.
Ville Rannikko
Ville Rannikko (s. 24. tammikuuta 1994) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Kakkosessa pelaavaa SalPaa.
Rannikko teki ensiesiintymisensä Veikkausliigassa 17. heinäkuuta 2011, kun hänen edustamansa TPS voitti IFK Mariehamnin kotonaan 2–0. Ottelu oli hänen ainoansa pääsarjatasolla kaudella 2011. Kaudella 2012 Rannikko ei pelannut TPS:n liigajoukkueessa lainkaan, vaan pelasi pääosan kaudesta Ykkösessä HIFK:ssa, jota hän edusti kahden eri lainapestin aikana 16 sarjaottelussa. Kaudella 2013 Rannikko pelasi neljä ja kaudella 2014 kahdeksan ottelua Veikkausliigassa. Hän pelasi vuosina 2011–2014 lisäksi 34 Kakkosen ottelua TPS:n yhteistyöseura ÅIFK:ssa.
Rannikko on pelannut Suomen alle 17- ja alle 18-vuotiaiden maajoukkueissa.
Truro
Truro ( on noin asukkaan kaupunki (city) ja kunta (civil parish) Cornwallin muodollisessa kreivikunnassa ja yhtenäishallintopiirissä Lounais-Englannissa.  Truron tuomikirkon peruskivet on laskettu vuonna 1880, mutta samalla paikalla oli kirkko jo 1500-luvulla.
Truron lähistöllä on ollut rautakautinen asuinpaikka, ja kaupungin keskustassa on jäänteitä vanhasta normannilinnoituksesta. Truro kukoisti kauppa- ja satamapaikkana 1700-luvun puolivälistä 1800-luvun alkupuolelle, ja monet rakennukset ovat peräisin tuolta ajalta. Kun kalastus ja tinakaivostoiminta vähenivät, Truro on jäänyt alueensa hallinnolliseksi keskukseksi.
J-Hope
J-Hope (oik. Jung Ho-seok, hangul: 정호석; hanja: 鄭號錫; uudistettu latinisaatio: Jeong Ho-seok; s. 18. helmikuuta 1994 Gwanju) eteläkorealainen rap-artisti ja tuottaja. Hän on yksi poikabändi BTS:n seitsemästä jäsenestä. Keväällä 2018 J-Hope julkaisi ensimmäisen oman mixtapensa nimeltä Hope World.
Varhaiset vaiheet
Jung Ho-seok syntyi 18. helmikuuta 1994 Gwangjussa, Korean tasavallassa. Hänen perheeseensä kuuluu vanhempien lisäksi hänen vanhempi sisarensa Da-won. Ennen musiikkiuraansa Jung kuului katutanssiryhmään nimeltä Neuron, joka oli paikallisesti hyvin tunnettu.
BTS
pienoiskuva|BTS tapaamassa presidentti [[Joe Biden|Joe Bidenia Valkoisessa talossa toukokuussa 2022.|vasen|250x250px]]Vuonna 2010 Jung koe-esiintyi levy-yhtiö Big Hit Entertainmentille edistääkseen uraansa tanssijana ja pääsi yhtiöön harjoittelijaksi ilman aiempaa musikaalista taustaa. Hän oli kolme vuotta harjoittelijana ennen BTS:n debyyttiä, ja tuona aikana hänet melkein jätettiin pois lopullisesta kokoonpanosta. Hänen harjoittelijatoverinsa RM kuitenkin vakuutti sekä levy-yhtiön että Jungin itsensä siitä, että BTS tarvitsee J-Hopea. Lopulta Jung palasi yhtyetovereidensa vuoksi.
Vuonna 2013 Jung debytoi poikabändi BTS:n jäsenenä, ja hän on yksi yhtyeen kolmesta räppäristä. Hän on myös yhtyeen tanssinjohtaja ja osallistuu koreografioiden suunnitteluun ja muiden jäsenten opettamiseen. Hänen artistinimensä J-Hope juontaa paitsi hänen oikeasta nimestään myös hänen halustaan edustaa iloa ja toivoa yhtyeen jäsenille ja sen faneille. Jung osallistuu aktiivisesti kappaleiden kirjoittamiseen ja tuottamiseen, ja hänellä on oma studio nimeltä Hope World. Hänen BTS:n albumeilla julkaistuja soolokappaleitaan ovat esimerkiksi "MAMA" ja "Trivia 起: Just Dance".
Yksityiselämä
Jung harrastaa muotia ja figuurien keräilyä. Hän on hyvin läheinen sisarensa Da-wonin kanssa, ja hänellä on koira nimeltä Mickey. Jung pitää yksityiselämänsä varsin yksityisenä. Hän lahjoittaa säännöllisesti hyväntekeväisyyteen, esimerkiksi vähempivaraisten opiskelijoiden tai Soulin rankkasateista kärsineiden hyväksi.
Orimattilantie (täsmennyssivu)
Orimattilantie voi maanmittauslaitoksen peruskartan nimistön mukaan tarkoittaa Suomessa neljää eri tietä:
Mäntsäläntie (täsmennyssivu)
Mäntsäläntie voi maanmittauslaitoksen peruskartan nimistön mukaan tarkoittaa Suomessa kymmentä eri tietä:
Uinnin lyhyen radan Euroopan-mestaruuskilpailut 1999
Uinnin lyhyen radan Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 1999 kolmannen kerran. Kilpailut pidettiin Portugalin Lissabonissa Complexo Desportivo do Jamorissa 9.–12. joulukuuta. Kilpailujen järjestäjänä toimi Euroopan uimaliitto LEN.
Mitalitaulukko
Isäntämaa
Kuvataiteen kandidaatti
Kuvataiteen kandidaatti on alempi yliopistollinen korkeakoulututkinto, jonka laajuus on 210 opintopistettä. Tutkinnon voi suorittaa 3,5 vuodessa. Yleensä opiskelijat kuitenkin valitaan perusvalinnassa 5,5 -vuotiseen kuvataiteen maisterin tutkintoon johtavaan koulutukseen, jolloin kuvataiteen kandidaatin tutkinto on välitutkinto.
Tutkintoon kuuluvat alat ovat:
Tila-aikataide jakautuu kolmeen suuntautumisvaihtoehtoon: valokuva, liikkuva kuva sekä paikka- ja tilannesidonnaiset taiteet. Kuvataiteen kandidaatin tutkinnon voi suorittaa Kuvataideakatemiassa.
Sojuz 15
Sojuz 15 oli toinen Saljut 3 -avaruusasemalle tehty lento.
Lennon radiokutsu oli Дунай, Tonava. Laukaisu tapahtui Baikonurista 26. elokuuta 1974 19:58:05 UTC. Kahden hengen lento epäonnistui, kun automaattinen telakointi asemaan epäonnistui ja manuaalisen telakoinninkin jäädessä ajoaineen vähyyden takia tekemättä. Lento kesti siksi vain kaksi vuorokautta.
Dennis Okaru
Dennis Okaru (s. 5. joulukuuta 1990) on nigerialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä tai laitalinkki. Hän edustaa Veikkausliigan Turun Palloseuraa.
Okaru pelasi kaudella 2011 TPS:ssa 22 liigaottelua, joissa hän teki kolme maalia. Kaudella 2012 hän pelasi 30 liigaottelua ja teki niissä kahdeksan maalia.
Northern Rage
Northern Rage on Stormwarriorin toinen studioalbumi. Albumilla vierailee Kai Hansen.
Kappaleet
''
Olli Lehtilä
Olli Lehtilä (s. 19. maaliskuuta 1991) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa Kakkosen Salon Palloilijoita.
PSA EMP2 -pohjalevy
PSA EMP2 -pohjalevy (Efficient Modular Platform 2) on Groupe PSA:n kehittämä modulaarinen pohjalevy etuvetoisille autoille, joissa moottori on sijoitettu poikittain. Se korvasi edeltäneet PF2- ja PF3-pohjalevyt.
Olli Lehtilä
Lehtilä on Salon Palloilijoiden kasvatti. Hän pelasi pääosan kaudesta 2011 Turun Palloseuran farmijoukkueessa, Kakkosen Åbo IFK:ssa, mutta syyskuussa hän edusti myös TPS:aa kahdessa Veikkausliigan ottelussa Jukka Lehtovaaran loukkaantumisen ja Henrik Moisanderin pelikiellon aikana. Kaudeksi 2013 Lehtilä palasi Salon Palloilijoihin.
PSA EMP2 -pohjalevy
Uuden pohjalevyrakenteen ansiosta sille perustuvat autot ovat aiempaa kevyempiä ja siten polttoainetaloudellisempia.
Kuvataiteen yliopistotutkinnot
Alalla ei ole lisensiaatin tutkintoa. Aiemmin alemman tutkinnon nimenä oli yksinkertaisesti kuvataiteen tutkinto, ja ylemmän tutkinnon nimenä Kuvataideakatemian loppututkinto.
Don Pullen
Don Gabriel Pullen (25. joulukuuta 1941 Roanoke, Virginia – 22. huhtikuuta 1995 East Orange, New Jersey) oli yhdysvaltalainen jazzpianisti ja -säveltäjä, jota pidetään yhtenä free jazzin kehittäjänä. Hänet tunnettiin perkussiivisesta soittotyylistään, jossa hän käytti myös kämmensyrjää ja jopa kyynärpäitä.
Don Pullen nousi laajempaan tunnettuuteen päästessään vuonna 1973 pariksi vuodeksi soittamaan Charles Mingusin yhtyeeseen ja sen albumeille Changes 1 ja 2. Vuosikymmenen puolivälissä hän alkoi levyttää soolopianolevyjä kanadalaiselle Sackville-levymerkille. 1980-luvun taitteessa Pullen muodosti rumpali Beaver Harrisin kanssa yhtyeen nimeltä 360 Degree Music Experience, jonka kokoonpanoon kuuluivat steel pan -rummut. Pitkäaikaisempi kokoonpano George Adams – Don Pullen Quartet syntyi samoihin aikoihin entisten Mingus-soittajien, saksofonisti George Adamsin ja rumpali Dannie Richmondin kanssa, tuloksena kymmenen albumia 1980-luvun mittaan. Yhtye kävi Suomessa ainakin 1981 ja 1985.
Kollaja
Kollaja on haja-asutteinen kylä Pudasjärven kaupungissa. Se sijaitsee noin kolmenkymmenen kilometrin päästä kaupungin keskustasta lounaaseen ja noin seitsemänkymmentä kilometriä Oulusta. Kylä tunnetaan muun muassa paikkakuntalaisten kutsumasta kollajanjuustosta, jota valmistaa Kipinän kylässä sijaitseva Niemitalon Juustola. Alueella on koskiensuojelulain nojalla 1987 vuonna suojeltu Kipinänkoski. Kollajan alue tunnetaan myös kiistellystä Kollaja-hankkeesta, jossa suunnitellaan muun muassa tekoallasta Iijoen alajuoksulle.
Linda Sipilä
Linda Sipilä (s. 1981) on suomalainen vaatesuunnittelija, joka tuli tunnetuksi voitettuaan vuonna 2011 MTV3-kanavan Muodin huipulle -kilpailun.
Sipilä opiskeli Seinäjoen ammattikorkeakoulussa vaatetusalan artenomiksi ja jatkoi opintojaan Lontoossa. Hän piti Seinäjoella äitinsä Aliisa Sipilän kanssa omaa liikettä Boutique Sipilä, jossa myi omaa klassisen tyylikkääksi luonnehdittua Sipilä-mallistoaan. Vuonna 2013 hän myi yrityksen pois ja sanoi keskittyvänsä vaatesuunnitteluun. Syksyllä 2014 hän kertoi lopettavansa myös vaatemallistonsa teon ja muuttavansa perheineen Pariisiin.
Rinnankorkeusläpimitta
Rinnankorkeusläpimitta on puun läpimitta. Se mitataan 130 cm:n korkeudelta lähtöpisteestä, joka on ylin tyveä laajentavan, katkaisua haittaavan juurenhaaran niska tai ellei sellaista ole, maanpinnan raja puun tyveä vasten. Mittaus suoritetaan eteen sattuvalta puolelta kuoren päältä yleensä 1 cm:n tasaavin luokin. Poikkeustapauksissa voidaan käyttää 2 cm:n tasaavaa luokitusta.
PSA PF3 -pohjalevy
PSA PF3 -pohjalevy on Groupe PSA:n kehittämä pohjalevy ylemmän keskikokoluokan etuvetoisille autoille, joissa moottori on sijoitettu poikittain. Uudemmissa malleissa konserni on siirtynyt käyttämään modulaarista EMP2-pohjalevyä.
Cesium
thumb|Osittain sulanutta cesiumia lasiampullissa.|alt= thumb|[[Pollusiitti on yksi cesiumin tärkeimmistä lähteistä.|alt=]]
Cesium, lausutaan [keesium], on alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Cs ja järjestysluku 55. Se on pehmeä hopeanhohtoinen alkalimetalli, joka hapettuu nopeasti joutuessaan tekemisiin ilman kanssa. Metallinen cesium reagoi kiivaasti monien aineiden, kuten hapen ja veden kanssa. Cesium sulaa jo ihon lämmöllä (sulamispiste 28,44 °C).
Cesiumin löysivät Robert Bunsen ja Gustav Kirchhoff vuonna 1860 spektroskopiaa hyväksikäyttäen. Cesiumia käytetään muun muassa atomikelloissa, öljyteollisuudessa sekä lääketieteessä. Metallinen cesium on erittäin vahva pelkistin.
Fysikaaliset ominaisuudet
Cesiumin tiheys on 1,93 g/cm3 ja sen sulamispiste on 301,59 K (28,44 °C), joten suljetussa ampullissa cesium on huoneenlämmössä kiinteää, mutta kädellä lämmitettäessä metalli sulaa. Cesiumin kiehumispiste on kohtalaisen alhainen, 944 K (671 °C). Cesiumin pieni tiheys, kiehumis- ja sulamispiste johtuvat siitä, että sillä on taipumus antaa valenssielektroni pois. Tämä johtaa myös mataliin sulamis- ja höyrystymislämpöihin. Toisaalta cesiumilla on suuri atomi- ja ionisäde. Cesium on erittäin taipuisaa ja vahamaista. Se on hopeisen kultainen metalli. Cesiumin kiderakenne on tilakeskeinen kuutio. Cesium on hyvä johdin.
Kemialliset ominaisuudet
Cesiumionit (Cs+) eivät sellaisenaan ole kovin myrkyllisiä (LD50 = 1 g/kg). Cesium ei ole vaarallista ihmisille, muille eläimille tai kasveille. Cesiumin imeytymistä elimistöön voi ehkäistä syömällä kaliumia. Cesium poistuu nopeasti ihmisen elimistöstä.
Cesiumin yhdisteitä
Cesium on erittäin reaktiivista. Cesium reagoi halogeenien kanssa muodostaen cesiumfluoridia, -kloridia, -jodidia ja -bromidia. Cesium muodostaa CsX muotoisia halogeeniyhdisteitä, vaikka esimerkiksi CsF2 on negatiivinen entalpia (–125 kJ/mol). Cesium muodostaa myös sulfaatteja, karbonaatteja, nitraatteja ja syanideja.
Reagoidessaan hapen kanssa on mahdollista muodostaa monia erilaisia cesiumin oksideja. Tyypillisesti cesium muodostaa CsO2, mutta mahdollisia ovat myös Cs7O, CsO3, Cs2O, Cs2O2. Eri oksideja saadaan muodostettua olosuhteita muokkaamalla.
Cesium voi muodostaa tetrafuraaneja, etyleeniglykolidimetyylieettereitä sekä muita polyeettereitä. Näitä voidaan käyttää voimakkaina pelkistiminä, kun proottinen liuos voisi aiheuttaa nukleofiilisen substituutio- tai eliminaatioreaktion. Muiden alkalimetallien tavoin myös yksinkertaisen alkyyli- ja aryliryhmän sisältävät yhdisteet ovat mahdollisia ja ne ovat erittäin vahvoja alkylointireagensseja.
Koordinaatiosidosten pysyvyys pienenee, kun alkalimetalliryhmässä mennään alaspäin, joten cesiumin kompleksiyhdisteet ovat heikoimpia. Cesium muodostaa joitakin komplekseja sulfaatin, tiosulfaatin sekä heksasyanoferraatteja vesiliuoksessa. Cesium muodostaa myös veden komplekseja.
Historia
Vuonna 1860 saksalaiset kemistit Gustav Kirchhoff ja Robert Bunsen kuumensivat vettä, jolloin spektroskopian avulla voidaan nähdä alkuaineille tyypillisiä spektriviivoja. Kirchhoff ja Bunsen löysivät tavalliset kaliumin, natriumin, kalsiumin, strontiumin ja litiumin. He poistivat kyseiset aineet, minkä jälkeen he näkivät vielä kaksi taivaansinistä spektriviivaa puhdistamassaan vedessä. He antoivat tälle tuntemattomalle alkuaineelle nimen caesius, joka tarkoittaa latinaksi taivaansinistä. Nimi muotoutui myöhemmin caesiumiksi. Vuonna 1881 Carl Sefferburg eristi ensimmäisen kerran cesiumia elektrolyyttisesti.
Esiintyminen ja tuotanto
Cesium on kohtalaisen yleinen alkuaine maankuoressa, 1–3 ppm ollen neljänneksikymmenenneksi yleisin alkuaine maankuoressa. Cesiumia esiintyy joissakin mineraaleissa, kuten lepidoliitissa, joka on yleinen litiumin malmi. Toinen tärkeä cesiumin lähde on pollusiitti, jota löytyy huomattavia määriä Kanadassa, Manitobassa. Pollusiitti on tärkein teollisesti tuotetun cesiumin lähde. Cesiumia esiintyy myös boorin mineraaleissa. Luonnosta ei ole löydetty metallista cesiumia. Suurin osa cesiumista tuotetaan Kanadassa. Yli kaksi kolmasosaa (111 000 tonnia) tunnetuista cesiumvarannoista on Bernic Laken läheisyydessä, Manitobassa, Kanadassa. Cesiumia tuotetaan vuosittain noin 20 tonnia. Suurin osa tuotetusta cesiumista tulee litiumin valmistamisen sivutuotteena. Cesium maksaa noin 770 euroa sadalta grammalta.
Cesiumin tuotannossa pollusiittimineraali liuotetaan happo- tai emäskäsittelyllä. Tämän jälkeen cesium voidaan puhdistaa muutamalla tavalla: metallista kalsiumia tai natriumia lisätään sulatettuun cesiumkloridiin, jolloin syntyy metallista cesiumia. Tämä tehdään yleensä noin 750 °C:ssa ja paineistettuna. Kyseessä on tasapainoreaktio, ja muodostunut cesium on erittäin haihtuvaa, sekä siihen liittyy yleensä metallista kalsiumia tai natriumia. Tämä seos voidaan tislata, jolloin saadaan puhdasta cesiumia. Toinen tapa on valmistaa cesiumia elektrolyyttisesti, jolloin sulaneeseen cesiumyhdisteeseen (cesiumsyanidi) johdetaan sähkövirta. Tällöin muodostuu metallista cesiumia.
Ongelmat
137Cs-isotooppia levisi Suomeenkin Tšernobylin ydinvoimalaonnettomuuden jälkeen. Radioaktiivinen cesium kertyi mm. sieniin ja marjoihin, joskin tavallisessa kulutuksessa määrät eivät ole liian suuria.
Käyttö
Cesiumilla on muutamia sovelluskohteita. Cesiumia voidaan käyttää hehkulampuissa ja tyhjiöissä poistamassa ilmaa. Cesium reagoi mahdollisen ilman kanssa muodostaen kiinteitä cesiumyhdisteitä. Cesiumia käytetään valosähköisissä kennoissa. Jotkin satelliitit käyttävät cesiumia asentonsa vaihtamiseen. Ensin cesium ionisoidaan tyhjiössä, minkä jälkeen ionit kiihdytetään sähkökentän avulla. Tästä syntyvä voima kääntää satelliittia. Cesium raskautensa ansiosta sopii tähän hyvin. Cesiumia käytetään myös öljyteollisuudessa kivien poistamiseen.
133Cs:n avulla määritetään myös sekunti. Kun isotooppi 133 viritetään kahden energiatason verran, se alkaa värähdellä tietyllä nopeudella. Kun tämä värähtelynopeus kerrotaan 9 192 635 770, saadaan sekunnin määrittelemä aika.
Cesiumia voidaan käyttää myös katalyyttinä. Tärkein sovellus katalyyttinä on orgaanisten yhdisteiden hydraus. Vielä tärkeämpi käyttö katalyysin yhteydessä on cesiumin lisäys pieninä määrinä muiden katalyyttien ominaisuuksien parantamiseksi eli douppaukseen. Tähän sitä käytetään muun muassa rikkihapon valmistuksen yhteydessä hapetettaessa rikkidioksidista rikkitrioksidia ja polymeeriteollisuudessa. Cesiumia ja sen orgaanisia yhdisteitä voidaan käyttää pelkistiminä.
Cesiumin radioaktiivista isotooppia 137 muodostuu ydinfissioreaktioissa, kuten ydinvoimaloissa. 137Cs käytetään mm. öljyteollisuudessa. Öljyyn laitetaan pieni määrä radioaktiivista cesiumia, jonka säteily on helppo mitata öljyputken päässä, jolloin tiedetään, että öljyerä on tullut perille. 137Cs voidaan käyttää myös syöpien hoidossa: onttoon neulaan laitetaan cesiumia, joka ruiskutetaan potilaaseen. Säteily tuhoaa syöpäsolukkoa ja voi auttaa taudin parantamisessa. 137Cs käytetään myös eroosion tutkimiseen: cesiumia laitetaan maaperään, ja myöhemmin tutkitaan kuinka pitkälle radioaktiivinen cesium on liikkunut maaperässä. Tämä kertoo samalla eroosion nopeuden. Elintarviketeollisuudessa käytetään cesium-137-isotooppia tuhoamaan bakteereita mm. perunoista, vehnästä ja jauhoista. Isotooppia 133 käytetään myös atomikelloissa, joka on tarkin mahdollinen ajanmittausväline. Tällä hetkellä paras atomikello heittää sekunnin 60 miljoonassa vuodessa.
Cesiumin yhdisteillä on melko vähän sovelluskohteita. Cesiumbromidia käytetään säteilymittareissa sekä muissa mittausvälineissä. Cesiumkarbonaattia ja -fluoridia käytetään erikoislaseissa. Cesiumjodidia ja -fluoridia käytetään lääketieteessä taudin määrittämisessä sekä säteilyn mittaamisessa tuikeilmaisimilla. Cesiumkarbonaattia sekä -kloridia käytetään oluen panemisessa. Cesiumkloridia voidaan käyttää valosähköisissä kennoissa, optisissa instrumenteissa sekä elektroniputkissa. Cesiumin yhdisteitä käytetään lasien ja keramiikan valmistamisessa. Lääketieteessä cesiumin yhdisteitä voidaan käyttää vastalääkkeenä arsenikkia vastaan. Cesiumhydroksidi on erittäin emäksistä ja sillä voidaan tuhota mm. lasia.
Isotoopit
Cesiumin ainoa vakaa isotooppi on 133Cs. Sen ominaisvärähtelyä käytetään hyväksi tarkoissa atomikelloissa, ja SI-yksikkö sekunti määritellään nykyään cesiumin isotoopin 133 avulla. Cesiumin isotoopilla 137 on myös tärkeitä sovelluskohteita. Cesiumilla on tunnettuja isotooppeja Cs112:sta Cs151:een saakka.
Kreikkalainen tragedia
220px|right|thumb|[[Dionysosta esittävä teatterinaamio. Myrina, 100-luku eaa.]] Tragedia (<, ”pukkilaulu”) oli yksi antiikin kreikkalaisen teatterin kolmesta näytelmälajista komedian ja satyyrinäytelmän ohella. Tragedia sai alkunsa Kreikasta, ja sen huippukausi sijoittuu vuosien 490 ja 406 eaa. väliseen aikaan, jolloin vaikuttivat merkittävimmät tragediakirjailijat Aiskhylos, Sofokles ja Euripides.
Historia
Kreikkalainen tragedia syntyi noin vuoden 600 eaa. tienoilla. Sen alkuperä on Dionysoksen, viinin ja hedelmällisyyden jumalan, kunniaksi pidetyissä rituaaleissa ja niihin liittyneissä hymneissä, erityisesti dityrambeissa. On ehdotettu myös, että tragedian alkuperä liittyisi esihelleenisiin hedelmällisyys- ja hautajaisriitteihin.
Sana 'tragedia' on peräisin kreikan kielen sanasta tragōidiā, jonka juuret ovat sanoissa tragos ('pukki') ja aeidein ('laulaa'). Tutkijoiden mukaan tämä saattaa johtua siitä, että kuorotansseja esitettiin juhlissa ennen eläinten rituaalista uhraamista. Merkittävin juhlista oli viitenä maaliskuun päivänä järjestetty Dionysia-juhla.
Kreikan kolme suurinta tragediakirjailijaa ovat Aiskhylos, Sofokles ja Euripides, ja koko kreikkalaisen tragedian huippukausi sijoittuu heidän ajalleen, Aiskhyloksen näytelmästä Persialaiset vuodelta 472 eaa. Sofokleen näytelmään Oidipus Kolonoksessa vuodelta 401 eaa. Tragedioita kirjoitettiin kuitenkin vielä ensimmäisellä vuosisadalla eaa., ja säilyneistä katkelmista tunnetaan yli kahdensadan tragediakirjailijan nimet. Näihin lukeutuvat muun muassa Frynikhos, Ion Khioslainen ja Agathon.
Tragediakirjailijat kirjoittivat juhliin kukin yleensä kokonaisen tetralogian eli neljän näytelmän muodostaman kokonaisuuden: kolme tragediaa ja yhden satyyrinäytelmän. Kolme tragediaa liittyivät usein teemoiltaan yhteen, mutta myöhemmin näin ei välttämättä aina ollut. Ainoastaan yksi kokonainen trilogia, Aiskhyloksen Oresteia, on säilynyt.
Friedrich Nietzsche käsitteli kreikkalaisen tragedian alkuperää varhaisessa teoksessaan Tragedian synty (1872). Nietzsche näki tragedian kreikkalaisten tapana ylistää elämää sellaisena kuin se todellisuudessa oli, tapahtumana johon kuuluu niin iloja kuin murheita.
Näytelmien muoto ja rakenne
Kreikkalaiset tragediat kertovat toivottomaan tilanteeseen joutuneelle päähenkilölle tapahtuvista asioista. Syynä tilanteeseen ovat joko kohtalo tai jumalat; tragedia syntyy siitä, että päähenkilö on yleensä syytön häntä kohdanneisiin vastoinkäymisiin. Tragediat käsittelivät uskonnollisia tai elämänkäsityksellisiä aiheita, kuten yksilön ja ulkoisen maailman tai ihmisen ja jumalten välistä suhdetta, olemassaolon kysymyksiä, rikoksen ja rangaistuksen teemoja sekä kohtaloa.
thumb|300px|[[Agamemnonin surma. Kuvitusta Aiskhyloksen näytelmään Agamemnon. Alfred Church: Stories from the Greek Tragedians (1897).]] Käytäntönä oli vuorotella kuoron (khoros) esittämien laulujen ja näyttelijän tai näyttelijöiden esittämien mono- tai dialogien välillä. Tragediat noudattivat yleistä muotoa, jota ei koskaan muutettu:
Kuoro sekä tanssi että lauloi. Kuorolaulut jaetaan yleensä kolmeen osaan: stroofi ('käännös', 'kierto'), antistroofi ('vastakäännös', 'vastakierto') ja epodi ('jälkilaulu'). Kaikki kuoro-osuudet laulettiin, yleensä huilun säestyksellä; samoin jotkut näyttelijöiden vastauksista esitettiin laulamalla. Näytelmä kokonaisuudessaan koostui useassa runomitassa olevista säkeistä.
Rakenteen lisäksi tragedioita yhdistivät monet muut yhteiset käytännöt. Tragediat esitettiin aina ulkona, vuorten rinteille rakennetuissa teattereissa. Kaikki näyttelijät olivat miehiä. Näyttelijät käyttivät naamioita, jotka kätkivät näyttelijän oman persoonan. Naamiot olivat suuria, jotta niiden pelottavat ilmeet näkyivät hyvin.
Samanaikaisesti eri puolilla tapahtuvia asioita saatettiin esittää eri tavoin: muun muassa käyttäen sanansaattajahahmoa; nostureita (mēkhanē), joilla jumalhahmoja saatettiin nostaa näyttämölle (deus ex machina); teikhoskopiaa eli näkymää seinän läpi; tai ekkyklemaa eli siirrettävää tasannetta. Tunnettu esimerkki viimeksi mainitusta on Agamemnonin surma Aiskhyloksen Oresteian ensimmäisessä näytelmässä Agamemnon: kuninkaan ruumis tuodaan esille siirrettävällä lavalla. Eräs syy tällaiseen oli se, että teatteria pidettiin pyhänä paikkana, joten itse surmaa ei voitu esittää; ruumis oli kuitenkin näytettävä, jotta näytelmän vaatima tunnetila saataisiin tuotettua.
Tragediakirjailijoita
Tunnettuja kreikkalaisia tragediakirjailijoita olivat (suluissa vuosia, jolloin kirjailija mainitaan näytelmäkilpailun voittajien joukossa, tai muita ajoitustietoja):
PSA PF2 -pohjalevy
PSA PF2 -pohjalevy on Groupe PSA:n kehittämä pohjalevy etu- ja nelivetoisille autoille, joissa moottori on sijoitettu poikittain. Uudemmissa malleissa konserni on siirtynyt käyttämään modulaarista EMP2-pohjalevyä.
Outi Heiskanen
Outi Marjatta Heiskanen (o.s. Kanervo, 26. syyskuuta 1937 Mikkeli – 30. syyskuuta 2022 Vehmaa) oli suomalainen taidegraafikko, taiteilijanimeltään Heis.
Yksityiselämä
Heiskanen oli naimisissa Toivo ”Topi” Heiskasen (1934–2018) kanssa ja heillä on kaksi tytärtä, Metti ja Karoliina. Hänen lapsenlapsiaan ovat Metin lapset laulaja Siiri ja muusikko Reino Nordin.
Heiskanen asui pitkään Helsingissä Taiteilijakoti Lallukassa, mutta kun rakennusta ryhdyttiin remontoimaan vuonna 2015, hän muutti lapsuusmaisemiinsa Vehmaalle. Heiskanen sairasti dementiaa ja oli hoidettavana hoitokodissa Vehmaalla. Heiskasen elämää käsittelee Georg Grotenfeltin dokumenttielokuva Heiskuja (2021).
Koulutus
Heiskanen opiskeli Taideteollisessa oppilaitoksessa ja Suomen Taideakatemian koulussa. Hän oli Pentti Kaskipuron oppilaana.
Graafikkona
Heiskanen tunnetaan pienikokoisista ihmisiä ja taruolentoja kuvaavista metalligrafiikan töistä. Heiskasen töissä on usein mystinen satumaailman tunnelma. Hän yhdisti samaan työhön usein akvatintaa ja etsausta tai kuivaneulaa ja käytti harvoja värejä. Heiskanen kehitti kombinaatiotekniikkaa, jolloin uniikki kuva kootaan kahden tai useamman erillisen laatan kuvia yhdistelemällä. Tätä menetelmää hyödyntäen hän teki yhteistyövedoksia vedostajanaan toimineen Janne Laineen kanssa.
Näyttelyihinsä hän kokosi töistään kollaaseja, installaatioita ja veistoksia, nukkeja sekä muuta materiaalia. Hän tuotti metalligrafiikan ohella myös filmejä, valokuvia ja performansseja.
Muu taide
Heiskanen oli sekä Bellinin akatemian että Record Singers -taiteilijaryhmän kantavia voimia. Kummankin ryhmän muita keskeisiä jäseniä ovat olleet Pekka Nevalainen, Hannu Väisänen ja Mirja Airas. Ryhmien tempaukset olivat niin sitoutuneita toisiinsa, ettei niiden välillä ole selvää rajaa. Bellinin akatemia oli projekteista pitkäikäisempi. Se ylläpiti muun muassa omaa kirjastoaan ja pyöritti autonomisen Riepukulkusäätiön kautta omakustannejulkaisutoimintaa. Ryhmät ovat tehneet filmejä ja järjestäneet useita monitaiteisia tapahtumia, kuten happeningejä ja performansseja. Heiskaselle oli ominaista vaikutteiden lainaaminen eri taidemuodoista ja kuvitteellisten mytologioiden luominen. Vilkkaimmillaan Bellinin akatemian toiminta oli 1970- ja 1980-luvulla, jolloin Heiskanen piti esityksiä yhdessä Airaksen, Väisäsen ja Nevalaisen kanssa. Esitykset olivat intiimejä tapahtumia, joissa lähestyttiin luonnon ja ihmisenä olemisen peruskysymyksiä leikillisen vakavasti.
Taiteelliset ansiot
Heiskanen palkittiin Pro Finlandia -mitalilla vuonna 1984.
Julkisissa tiloissa Heiskasen teoksia on esillä muun muassa Ulkoministeriössä (Helsinki 1989), Uudenkaupungin lastentarhassa (1989) ja Sammon lukiossa (Tampere 2005).
Heiskasen retrospektiivinen, yli 300 teoksen näyttely Ateneumin taidemuseossa pidettiin 8. lokakuuta 2021 – 9. tammikuuta 2022. Samassa yhteydessä julkaistiin Tuula Karjalaisen kirjoittama elämäkertateos Outi Heiskanen: Taiteilija kuin shamaani.
Kuvataiteen maisteri
Kuvataiteen maisteri (KuM) on yliopistollinen ylempi korkeakoulututkinto, jonka laajuus on 120 opintopistettä. Tutkinnon voi suorittaa 2 vuodessa. Kuvataiteen maisterin tutkinnon voi suorittaa hakemalla siihen erillisvalinnassa, mutta yleensä sitä edeltävät kuvataiteen kandidaatin opinnot, jotka ovat laajuudeltaan 210 opintopistettä ja kestävät 3,5 vuotta.
Tutkintoon kuuluvat koulutusohjelmat ovat:
Tila-aikataide jakautuu lisäksi kolmeen suuntautumisvaihtoehtoon: valokuva, liikkuva kuva sekä paikka- ja tilannesidonnaiset taiteet. Kuvataiteen maisterin tutkinnon voi suorittaa Kuvataideakatemiassa.
Bachman-Turner Overdrive
thumb|Bachman-Turner Overdrive esiintymässä 1991. Bachman-Turner Overdrive on 1970-luvulla maineensa huipulla ollut kanadalainen rockyhtye. Yhtye on julkaissut useita hittialbumeita/ singlejä ja sen albumeita on myyty yli 30 miljoonaa kappaletta. Se voitti Juno-palkinnon vuosina 1974, 1975 ja 1976.
Arno Ahosniemi
Arno Mikael Ahosniemi (s. 4. joulukuuta 1977 Mäntsälä) on Kauppalehden vastaava päätoimittaja. Ahosniemi on myös Päätoimittajien yhdistyksen johtokunnan puheenjohtaja. Lokakuussa 2022 uutisoitiin hänen siirtyvän Finanssiala ry:n toimitusjohtajaksi vuoden 2023 alkupuolella.
Johannes Takanen
Johannes Takanen (8. joulukuuta 1849 Virolahti – 30. syyskuuta 1885 Rooma) oli suomalainen kuvanveistäjä. Takanen oli 1800-luvun merkittävimpiä suomalaisia kuvanveistäjiä, jonka ura jäi kuitenkin lyhyeksi varhaisen kuoleman vuoksi.
Bachman-Turner Overdrive
Yhtyeen alkumuoto oli Brave Belt, jonka Randy Bachman perusti kun suunniteltu yhteistyö Keith Emersonin ja Greg Laken kanssa ei toteutunut Bachmanin sairastuttua.
Johannes Takanen
Elämä
Johannes Takanen syntyi Virolahdella torpparin poikana. Hänen taiteellinen lahjakkuutensa huomattiin jo varhain, ja hän pääsi opiskelemaan Suomen Taideyhdistyksen piirustuskouluun Helsinkiin. Piirustuskoulussa Takanen opiskeli Carl Eneas Sjöstrandin johdolla vuosina 1865–1867. Vuonna 1867 hän siirtyi opiskelemaan Kööpenhaminan taideakatemiaan. Kööpenhaminassa Takanen sai vaikutteita Bertel Thorvaldsenin klassistisesta tyylistä. Vuonna 1873 Takanen muutti Roomaan valtion apurahan turvin. Hän työskenteli Roomassa elämänsä loppuun saakka ja meni siellä myös naimisiin italialaisen Giacinta Biavascon kanssa.
Jimmy Page
James Patrick ”Jimmy” Page (s. 9. tammikuuta 1944 Heston, Middlesex, Englanti) on englantilainen kitaristi, lauluntekijä ja tuottaja. Hänet tunnetaan etenkin yhtyeistä The Yardbirds ja Led Zeppelin.
Jimmy Pagea on kutsuttu yhdeksi kaikkien aikojen vaikutusvaltaisimmista, tärkeimmistä ja monipuolisimmista rock-kitaristeista. Hänen riffinsä Led Zeppelinin albumeilla ovat heavy metalin edeltäjiä.
Varhainen elämä
James Patrick Page syntyi 9. tammikuuta 1944 Hounslow'ssa Lontoossa. Kymmenen vuotta myöhemmin perhe muutti Epsomin lähiöön Surreyyn. Heidän uuteen asuntoonsa oli sattumalta jätetty kitara, jota Page alkoi opetella soittamaan. Hän opetteli levyiltä rock and roll -artistien kuten Elvis Presleyn, Eddie Cochranin ja Gene Vincentin sekä skiffle-artisti Lonnie Doneganin kappaleiden kitaraosuuksia. Isä osti hänelle vuonna 1957 akustisen Hofner President -kitaran, ja vuotta myöhemmin Page esitti kaksi kappaletta BBC:n televisio-ohjelmassa All Your Own. Pian sen jälkeen hän osti ensimmäisen sähkökitaransa.