cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Panzerkampfwagen IV
Käyttö Suomessa
thumb|left|280px|Ausf. J Panssarimuseossa. Suomi osti Saksasta jatkosodan aikana 15 kappaletta uusia Pz IV Ausf J -vaunuja hintaan 5 000 000 Suomen markkaa kappale. Suomalaisilta peritty hinta oli noin kaksinkertainen valmistuskustannuksiin nähden. Suomessa vaunut ehtivät sotatoimiin ainoastaan entisiä omistajiaan vastaan Lapin sodassa. Niitä käytettiin myöhemmin koulutukseen ja yksi esittää vuoden 1955 Tuntematon sotilas -elokuvassa KV-1-neuvostovaunua.
Muunnokset
”Ausf.” on lyhenne sanasta ”Ausführung”, versio.
Muut Panzer IV:n rungolle perustuneet vaunut:
St. Paul Pioneer Press
St. Paul Pioneer Press on Saint Paulissa, Minnesotassa ilmestyvä sanomalehti, joka palvelee erityisesti Minneapolis–Saint Paulin suurkaupunkialuetta. Se on suurkaupunkialueen itäosien päälehti, ja sen sunnuntainumeron levikki on noin 272 000. Lehden edeltäjä oli Minnesotan ensimmäinen sanomalehti, vuonna 1849 perustettu The Minnesota Pioneer.
Historia
St. Paul Pioneer Pressin edeltäjä oli The Minnesota Pioneer, joka oli Minnesotan ensimmäinen sanomalehti. Se perustettiin vuonna 1849. St. Paul Press osti Pioneerin vuonna 1875, jolloin kaupunkiin jäi yksi aamulehti The Pioneer Press. Sen merkittävin kilpailija oli iltapäivin ilmestynyt Saint Paul Dispatch, jonka levikki ohitti vuonna 1906 Pioneer Pressin levikin.
Dispatch Printing Company (DPC) osti Pioneer Pressin 1909 ja julkaisi rinnakkain sekä Saint Paul Dispatchia että Pioneer Pressiä. Charles K. Blandin osti vuonna 1923 DPC:n osake-enemmistön sen perustajan George Thompsonin lsekeltä Abigaililta. Blandin järjesti DPC:n uudelleen Dispatch and Pioneer Press Companyksi. Ridder Publications osti Blandinilta vuonna 1927 sekä aamulehti Pioneer Pressin että iltapäivälehti Dispatchin.
St. Paul Pioneer Press ja Dispatch menestyivät Saint Paulissa, ja niillä oli Minneapolisissa ilmestyneiden Starin ja Tribunen kanssa herrasmiessopimus, jonka mukaan ne ei tavoittelisi lukijoita Minneapolisin puolelta. Lehtien lukijamäärät ovat vähentyneet 1900-luvun lopulla, ja lehdet ovat alkaneet kilpailla myös keskenään. The Pioneer Press- ja Dispatch-lehdet yhdistettiin vuonna 1985, ja lehdestä tuli vuonna 1990 vain aamulehtenä ilmestyvä St. Paul Pioneer Press.
The McClatchy Company osti 2006 Knight-Ridderin, mutta kilpailuoikeudellisten rasitteiden takia se myi nopeasti Pioneer Pressin denveriläiselle MediaNews Groupille.
Lukijat
St. Paul Pioneer Press on Minneapolis–Saint Paulin suurkaupunkialueen itäosien päälehti. Sen päälevikkialueeseen kuuluvat St. Paul, Ramseyn, Dakotan ja Washingtonin piirikunnat sekä muut alueet Minnesotan itäosissa ja Wisconsin länsiosissa. St. Paul Pioneer Pressin levikki oli vuoden 2014 laskelmien mukaan hieman noussut edellisestä vuodesta. Sen sunnuntailehden levikki oli 272 413; lukemaan kuului myös digitaalisen lehden tilanneet.
Pauli Uitto
Pauli Henrik Uitto (29. huhtikuuta 1932 Keuruu – 14. lokakuuta 2018 Hyvinkää) oli suomalainen ay-toimitsija ja poliitikko. Uitto toimi SKDL:n ja Vasemmistoliiton kansanedustajana (1975–1983 ja 1986–1991) ja kaupunginvaltuutettuna Hyvinkäällä (1965–1996). Ennen eduskuntauraansa, ja sen katkettua hetkeksi 1980-luvulla, Uitto työskenteli Suomen Rakennustyöläisten Liitossa.
Eduskunnassa Uitto toimi varsinaisena jäsenenä Toisessa lakivaliokunnassa, Eduskunnan palkkavaltuuskunnassa, Suuressa valiokunnassa ja Puolustusvaliokunnassa, jonka varapuheenjohtaja hän oli vuosina 1987–1990. Kotikuntansa Hyvinkään politiikkaan Uitto vaikutti vahvasti toimimalla neljästi (1965–1967, 1972–1976, 1980–1984, 1993–1995) valtuuston toisena ja kerran (1976–1980) ensimmäisenä varapuheenjohtajana.
Uitto valittiin SKDL:n listoilta presidentin valitsijamieheksi kolmesti vaaleissa 1978, 1982 ja 1988. Hän oli myös puolueensa liittoneuvoston jäsen sekä Uudenmaan piirijärjestön puheenjohtaja.
Nuoruudessaan Uitto harrasti aktiivisesti painia. Hyvinkään Pontevaa edustanut työläisurheilija voitti vapaapainin TUL:n mestaruuden vuosina 1957 ja 1958 sarjassa 62 kg. Vuonna 1986 Uitolle myönnettiin Suomen urheilun hopeinen ansiomitali.
Uitto avioitui vuonna 1958 Ritva Lepoahon kanssa. Pariskunta sai neljä lasta vuosina 1961–1966.
Löytänä
Löytänä voi tarkoittaa seuraavia:
Teuvo Suojärvi
Teuvo Juhani Suojärvi (14. maaliskuuta 1932 Hämeenlinna – 28. kesäkuuta 1997 Helsinki) oli suomalainen jazzpianisti ja harmonikansoittaja, pääasialliselta ammatiltaan pianonvirittäjä.
Koulutus
Suojärvi oli muusikkona itseoppinut.
Muusikko
Teuvo Suojärvi perusti ensimmäisen yhtyeensä bassoa soittaneen Tauno-veljensä kanssa 1940-luvun jälkipuoliskolla Hämeenlinnassa. Vuonna 1949 hän muutti Helsinkiin, jossa hän soitti muun muassa Onni Gideonin ja Herbert Katzin orkestereissa aina 1960-luvun puoliväliin saakka.
Hän on myös soittanut Gusse Rössin kanssa sekä toiminut free-lance muusikkona. 1950- ja 1960-luvuilla Teuvo Suojärveä käytettiin runsaasti Suomessa vierailleiden ulkomaisten jazzmuusikkojen säestäjänä.
Suojärvi on myös esiintynyt muusikkona elokuvissa Iskelmäketju (1959), Jazz in old house (1960) ja Kesän maku (1975)
Levytyksiä
Suojärvi on levyttänyt kaksi soolo-jazz-EP-levyä, minkä lisäksi hänen soolojaan kuullaan useammilla kokoelmalevyillä.
Liberaalinen Kansanpuolue
Liberaalinen Kansanpuolue (LKP; vuodesta 2001 Liberaalit ) oli vuosina 1965–2011 toiminut suomalainen liberalistinen puolue.
LKP perustettiin vuonna 1965 yhdistämällä Suomen Kansanpuolue ja Vapaamielisten liitto. Se oli varsinkin 1970-luvulla mukana useissa hallituksissa ja vuosikymmenen lopulle saakka sen kannatus valtakunnallisissa vaaleissa pysyi melko tasaisesti noin viidessä prosentissa. LKP:llä oli kansanedustajia vuosina 1965–1983, 1990–1995 ja 2003. Vuosina 1982–1986 LKP oli Keskustapuolueen jäsenjärjestö. Palattuaan itsenäiseksi se kuitenkin jäi kääpiöpuolueeksi eikä onnistunut enää saavuttamaan entistä asemaansa.
Puolue poistettiin puoluerekisteristä ensimmäisen kerran vuonna 1999 sen jäätyä ilman paikkoja kaksissa eduskuntavaaleissa, mutta se palasi rekisteriin kolmen vuoden kuluttua muutettuaan sitä ennen nimensä muotoon Liberaalit ry. Vuoden 2007 eduskuntavaaleissa Liberaalit sai vain 0,1 % äänistä ja se poistettiin puoluerekisteristä toistamiseen. Keväällä 2011 Liberaalit ry päätti jättää pyrkimättä takaisin puoluerekisteriin ja muuttaa toimintansa ajatushautomoksi.
LKP oli Liberal International -järjestön jäsen vuoteen 1982 asti ja uudelleen 1990-luvulla. 1990-luvulla LKP kuului myös Euroopan liberaalidemokraattiseen puolueeseen.
Historia
Suomen ensimmäinen liberalismin nimissä esiintynyt puolue oli 1880-luvulla toiminut ruotsinkielinen Liberaalinen puolue, jonka aktiiveista suurin osa siirtyi pian Ruotsalaiseen puolueeseen.
LKP:n varhaisin edeltäjä oli 1890-luvulla Suomalaisesta puolueesta irtaututunut Nuorsuomalainen Puolue, joka oli varsin pitkälle aatteeltaan liberaali. Enemmistö Nuorsuomalainen Puolueen jäsenistä perusti vuonna 1918 Kansanpuolueen enemmistön ja vanhasuomalaisten pienen tasavaltalaissiiven kanssa Kansallisen Edistyspuolueen, joka toimi vuodet 1918–1951. Vuonna 1951 Edistyspuolueen toiminta lopetettiin ja sen enemmistö liittyi yhdessä Itsenäisen Keskiluokan kanssa Suomen Kansanpuolueeseen ja vähemmistö perusti Vapaamielisten Liiton, joka oli Liberal International -järjestön jäsen. Puolueet yhdistyivät 29. joulukuuta 1965 ja muodostivat Liberaalisen Kansanpuolueen.
Liberaalisen Kansanpuolueen katsomuksellinen perusta oli sen sääntöjen mukaan sosiaalinen liberalismi pitkälle 1990-luvulle saakka, jolloin ”sosiaalinen” pudotettiin pois ja termi lyhennettiin yksinkertaisesti liberalismiksi. Perustamisjulistuksessaan Liberaalinen Kansanpuolue asemoi itsensä ei-konservatiiviseksi, ei-sosialistiseksi puolueeksi.
Liberaalinen Kansanpuolue omaksui alusta alkaen selkeästi liberaalimman katsomuksen kuin Suomen Kansanpuolueella oli. Liberaalisen Kansanpuolueen käynnistyminen ja ensimmäinen vuosikymmen ajoittuu niin kutsuttujen suurten ikäluokkien tuloon äänioikeutetuiksi. Kulttuuriradikalismin aallossa Liberaalinen kansanpuolue olikin menestyksensä aikoina paitsi nuorten, myös Kansanpuolueelta sekä Vapaamielisten liitolta periytyneen vapaamielisen ja keskiluokkaisen porvariston puolue.
Vuoden 1968 presidentinvaalissa LKP ei asettanut omaa ehdokasta. Puolueen valitsijamiehet äänestivät Keskustan ehdokasta, istuvaa presidenttiä Urho Kekkosta.
1970- ja 1980-luku
LKP oli 1970-luvulla mukana viidessä hallituksessa, vuodet 1972–1979 käytännössä yhtäjaksoisesti (Liinamaan virkamieshallitusta lukuun ottamatta). Lisäksi puolueen entinen varapuheenjohtaja Teuvo Aura oli vuosikymmenen alussa kahden virkamieshallituksen pääministerinä.
Eduskunnan äänestäessä poikkeuslaista Urho Kekkosen vuonna 1974 päättyvän virkakauden pidentämiseksi neljällä vuodella LKP:n rivit hajosivat. Puolueen kansanedustajista Olavi Borg ja Irma Toivanen äänestivät lakiesitystä vastaan, muut viisi sen hyväksymisen puolesta.
Vuoden 1978 presidentinvaalissa puolue tuki Urho Kekkosta. Vuoden 1982 presidentinvaalissa LKP asetti ehdokkaakseen sitoutumattoman Helvi Sipilän, joka oli Suomen presidentinvaalien historian ensimmäinen naisehdokas. Ennen Sipilän valintaa LKP:n varapuheenjohtaja Paavo Nikula ehdotti, että LKP asettuisi tukemaan vaalissa SDP:n ehdokasta, pääministeri Mauno Koivistoa, mutta muu puolueväki torjui ehdotuksen jyrkästi. Asettamalla presidentinvaaliin naisehdokkaan liberaalit kaavailivat keräävänsä etenkin naisistuneen toimihenkilökunnan ääniä.
Keskustaan liittymisen jälkeen LKP:stä erosi Seppo Westerlundin johdolla ryhmä nimeltä Edistysliitto. LKP erosi Keskustapuolueesta 1986.
Matt Cameron
Matt Cameron (s. 28. marraskuuta 1962 San Diego, Kalifornia) on yhdysvaltalainen rumpali. Parhaiten hänet tunnetaan grungeyhtye Soundgardenin rumpalina. Hän soitti yhtyeessä vuodesta 1986 yhtyeen hajoamiseen 1997 asti. Myöhemmin hän löysi itselleen uuden yhtyeen, Pearl Jamin, jossa hän soittaa vieläkin.
Liberaalinen Kansanpuolue
1990-luku
Urpo Leppänen muodosti LKP:n yhden hengen eduskuntaryhmän helmikuussa 1990. Leppäsen Vapaat demokraatit -ryhmittymä liittyi samalla LKP:n osastoksi. Leppästä ei valittu eduskuntaan maaliskuun 1991 vaaleissa, mutta LKP:n listoilta valittiin kansanedustajaksi sitoutumaton Tuulikki Ukkola. Vuoden 1991 jälkeen puolueen listoilta ei ole valittu kansanedustajia. Keskustasta loikannut Seppo Kanerva tosin muodosti liberaalien eduskuntaryhmän tammikuusta maaliskuuhun vuonna 2003.
Matt Cameron
Cameron syntyi San Diegossa, Kaliforniassa. Hän aloitti rumpujen soiton varhaisessa iässä. Hän ja muutama hänen kaverinsa soittivat cover-yhtyeessä nimeltä Kiss. Matt tapasi myöhemmin Paul Stanleyn. He saivat Kissiltä uhkauskirjeen heidän nimensä väärinkäytöstä.
Liberaalinen Kansanpuolue
1990-luku
1990-luvun alussa liberaalisesti ajatteleva nuoriso ei yleensä enää valinnut Liberaalista Kansanpuoluetta, vaan se ryhmittyi muihin puolueisiin, kuten vuonna 1994 perustettuun Nuorsuomalaisiin tai vihreisiin. Myös vuosina 1989–1991 toiminut Uudistuspuolue Liberaalit sai hetkellisesti annoksen aktiivista väkeä. 1993 syntyi myös Suomen Liberaalidemokraatit. LKP:n kannatus putosi prosentin kymmenyksiin ja puolue vaihtoi virallisen aatekuvauksensa sosiaaliliberaalista liberaaliksi.
Matt Cameron
1980-luvun alkupuolella hän muutti Seattleen, jossa hän soitti yhtyeissä kuten Skin Yard ja Feedback. Matt pääsi vuonna 1986 soittamaan Soundgardeniin tultuaan tunnetuksi paikallisissa musiikkipiireissä.
Liberaalinen Kansanpuolue
1990-luku
Marraskuussa 1998 perustettiin Olavi Borgin johtama LKP:n ja Nuorsuomalaisten neuvottelukunta, jonka tehtävänä oli puolueiden yhteistyön selvittäminen. Tammikuussa 1999 LKP sopi yhdistymisestä Nuorsuomalaisten kanssa. Puolueiden jäsenille tehdyssä tiedustelussa hanketta tuki lähes 90 prosenttia vastanneista. Esisopimuksista huolimatta hanke ei lopulta toteutunut.
Matt Cameron
Hän on myös soittanut Smashing Pumpkinsin, Geddy Leen ja Tony Iommin albumeilla. Hän esiintyy yhdessä kappaleessa Chris Cornellin sooloalbumilla Euphoria Morning.
Liberaalinen Kansanpuolue
2000-luku ja toiminnan päättyminen puolueena
Pudottuaan vuoden 1999 eduskuntavaalien tuloksena puoluerekisteristä järjestö keräsi 5 000 kannattajakorttia ja se merkittiin takaisin 12. huhtikuuta 2002. Liberaalit putosi rekisteristä jälleen vuoden 2007 vaalien jälkeen.
Matt Cameron
Hän on myös kanadalaisen Our Lady Peace -yhtyeen rumpali Jeremy Taggartin ystävä ja soittaa Our Lady Peacen Spritual Machines -albumilla kappaleissa ”Right Behind You (Mafia)” ja ”Are You Sad”. Hän soittaa Spider-Man – Hämähäkkimies -elokuvaan tehdyssä ”Hero”-kappaleessa, jossa laulaa ja soittaa kitaraa Nickelbackistä tuttu Chad Kroeger.
Matt soitti myös hetken Queens of the Stone Agessä.
Liberaalinen Kansanpuolue
2000-luku ja toiminnan päättyminen puolueena
LKP lyhensi nimensä muotoon Liberaalit 26.–27. helmikuuta 2000 pidetyssä puoluekokouksessa. Samalla uudistettiin puolueen säännöt. Puoluevaltuusto lakkautettiin ja sen tehtävät siirrettiin puoluekokoukselle. Liberaalit osallistui vuoden 2000 kunnallisvaaleihin 22 kunnassa. Puolue asetti oman ehdokaslistansa Kemissä ja Korpilahdella. Muissa kunnissa liberaalit olivat sitoutumattomien, keskustan, kokoomuksen, RKP:n tai perussuomalaisten listoilla.
Wigwam (täsmennyssivu)
Wigwam voi tarkoittaa seuraavia:
Liberaalinen Kansanpuolue
2000-luku ja toiminnan päättyminen puolueena
Liberaaleilla oli tunnetuksi tulleita ehdokkaita vuoden 2003 eduskuntavaaleissa. Näitä oli muun muassa SMP:n entinen puoluesihteeri Urpo Leppänen sekä kolme muusikkoa Frederik, SDP:n listoilta Porvoon kaupunginvaltuustoon valittu Remu Aaltonen sekä Wallu Valpio.
Puheenjohtaja Ilkka Innamaan ja uuden hallituksen johdolla puolueen linjaa uudistettiin klassisen liberalismin mukaiseksi.
Liberaalit osallistui kunnallisvaaleihin 2008 kolmella paikkakunnalla, mutta puolue ei asettanut yhtään omaa listaa. Liberaalien seitsemän ehdokasta olivat Helsingissä RKP:n listoilla sekä Jyväskylässä ja Kiimingissä kokoomuksen listoilla. Ehdokkaat saivat yhteensä 298 ääntä eikä ketään valittu valtuustoon.
Liberaalit osallistui eduskuntavaaleihin 2011 viidessä vaalipiirissä kahdeksan ehdokkaan voimin, mutta puolue ei asettanut yhtään omaa listaa, vaan ehdokkaat olivat ehdolla Piraattipuolueen listoilla. Tämä johtui siitä, että puolue oli pudonnut rekisteröityjen puolueiden joukosta edellisten eduskuntavaalien jälkeen jäätyään kahdesti peräkkäin ilman kansanedustajia. Yhteensä Liberaalien ehdokkaat keräsivät valtakunnallisesti 909 ääntä, eikä ketään heistä valittu eduskuntaan.
Syksyllä 2011 Liberaalien puheenjohtaja Jouni Flemming oli käynnistämässä Kansallisen Edistyspuolueen toimintaa.
Vuonna 2016 puolueeksi rekisteröitynyt Viskipuolue halusi vaihtaa nimekseen Liberaalipuolue, mutta Patentti- ja rekisterihallitus (PRH) ei hyväksynyt tätä nimeä, sillä se muistutti liikaa Suomen Liberaalinen Puolue ry:n ja Liberaalit ry:n nimiä. Puolue otti tämän jälkeen nimekseen Liberaalipuolue – Vapaus valita, minkä PRH hyväksyi.
Organisaatio
Puolueen jäseniä olivat henkilöt suoraan ja puoluekokouksissa henkilöjäsenet ovat suoraan äänioikeutettuja. Tämä oli poikkeuksellista suomalaisessa puoluejärjestörakenteessa, jossa yleensä jäsenet kuuluvat puolueeseen puolueosaston kautta, ja jäsenten päätäntävaltaa puoluekokouksissa käytetään vain edustuksellisesti ja välillisesti puolueosaston valtuuttaman puoluekokousedustajan kautta. Vuodesta 1990 käytössä ollutta järjestelmää perustellaan jäsenten yksilöllisyydellä sekä järjestöbyrokratian ja laumasieluisuuden vastaisuudella.
Puolueen nuorisojärjestö oli aiemmin Liberaalinen Nuorisoliitto (Liberaalinuoret), jonka puolue katsoi myöhemmin eronneen maksamattomien jäsenmaksujen takia. Puolueen naisjärjestö oli vuodesta 1951 toiminut Suomen Liberaalinaiset.
LKP:n pää-äänenkannattaja oli aikakauslehti Polttopiste, joka oli ollut aiemmin Suomen Kansanpuolueen lehti. Vuosina 1973–1979 lehden nimenä oli Uusi Polttopiste, minkä jälkeen palattiin aiempaan nimeen. Lehti ilmestyi vuoteen 2002.
Liberaalien tavoiteohjelma 2000-luvulla
Liberaalien tavoiteohjelma tähtäsi etenkin yksilönvapauden ja markkinatalouden edistämiseen. Puolueen tavoiteohjelma erottui muiden suomalaisten puolueiden ohjelmista klassisen liberaalina, yksilönvapautta puolustavana. Ohjelman mukaan liberaalit halusivat toteuttaa julkiset palvelut palveluseteleillä, joilla ne voi ostaa haluamastaan paikasta. Puolue keventäisi verotusta ja tekisi alle 1 000 euron kuukausitulot verottomiksi. Mikäli tulot jäävät tämän alle, tulonsaaja olisi saanut osan hyvitystä, mikä toimii perustulona (negatiivinen tulovero).
Samaa sukupuolta oleville pareille puolue kannatti siviiliavioliiton sekä perheensisäisen adoption sallimista. Kaikkein uskontokuntien etuoikeudet olisi poistettu (myös kirkollisverot), samoin liikkeiden aukioloaikojen rajoitukset, työnmarkkinoiden sopimusvapauden rajoitukset (mm. työehtosopimuksen yleissitovuus), elinkeinolupien myöntämismonopolit (apteekit ja taksit: korkeintaan pätevyysvaatimuksia, ei määräsääntelyä). Valtionyhtiöt olisi tullut yksityistää Yleisradiota myöten. Samalla televisiolupamaksu olisi poistettu. Yhdistymisvapaus olisi tullut toteutettaa esimerkiksi lakkauttamalla ylioppilaskuntien pakkojäsenyys.
Liberaalit halusivat perustaa perustuslakituomioistuimen. Vaaleissa puolue kannatti siirtymistä siirtoäänivaaliin (STV) siten, että äänestäjät voisivat asettaa ehdokkaita paremmuusjärjestykseen puolueiden tai vaalipiirirajojen rajoittamatta. Läänit olisi pitänyt puolueen mukaan lakkauttaa ja byrokratiaa keventää kaikilla tasoilla. Liberaalit halusivat edistää ihmisoikeuksia, demokratiaa ja markkinataloutta kehitysmaissa sekä lisätä vapaakauppaa ja vapaata liikkuvuutta yli rajojen. Pakolaisten määrää Suomessa olisi tullut lisätä samalla huolehtien siitä, että tulijoiden sopeutumista suomalaiseen yhteiskuntaan edesautetaan. Liberaalit halusivat, että valtio olisi rahoituksellaan varmistanut jokaiselle yksityisen sairausvakuutuksen, joka olisi korvannut hoidon potilaan itse valitsemassa terveyskeskuksessa, lääkäriasemalla tai sairaalassa enimmäishintojen mukaan.
Ympäristönsuojelussa olisi puolueen mukaan pitänyt ottaa käyttöön päästömaksut ja haittakorvaukset. Päästömaksutuloilla olisi kevennetty tuloverotusta.
Jorma Mukala
pienoiskuva|Villu Jaanisoon ja Jorma Mukalan taideteos Valolähde Tampereen Kalevassa.
Jorma Mukala (s. 1954 Kotka) on valmistunut arkkitehdiksi Tampereen teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1986. Hän on ollut vuodesta 2009 Arkkitehti-lehden päätoimittajan tehtävissä, mutta kertoi Ylen radion Ajantasa -ohjelmassa 7.12.2017 ettei enää jatka päätoimittajan tehtävässä. Sitä ennen hän on ollut arkkitehtinä Tampereella ja ollut mukana Lapinniemen tehtaan saneerauksen suunnittelussa. Hän perusti vuonna 1990 arkkitehtitoimiston joka on toiminnassa vieläkin. Vuonna 1998 hänet nimitettiin Tampereen teknillisen korkeakoulun suunnitteluperusteiden assistenttintiksi, minkä lisäksi hän on ollut muun muassa opettajana Tampereen ammattikorkeakoulussa. Hän on kirjoittanut suuren määrän artikkeleja lehtiin ja muihin julkaisuihin, sekä antanut kohahduttavia lausuntoja Suomalaisen arkkitehtuurin tilasta.
Jorma Mukala sai vuonna 1992 Rakennustietosäätiön Pietilä-palkinnon, ja vuonna 1996 Viron kulttuurisäätiön kuvataiteen vuosipalkinnon. Jorma Mukala voitti yhdessä kuvanveistäjä Villu Jaanisoon kanssa vuonna 1995 M/S Estonia -laivan uhrien muistomerkkikilpailun teoksella Katkennut linja joka paljastettiin 28. syyskuuta 1996, päivä on sama minä Estonia upposi vuonna 1994. He voittivat yhdessä myös vuonna 1997 Tampereen työväenopiston ja Kansalais- ja työväenopistoliikkeen 100-vuotismonumenttikilpailun, ensimmäisen palkinnon teoksellaan Valolähde. Kilpailu oli kutsukilpailu. Monumetti on teos jossa vesi ja valo nousevat keskeiseksi, se on koottu valmiista teollisuuden rakenneosista.
Luettelo kirjoista, jotka Jorma Mukala on kirjoittanut, tai joiden kirjoittamisessa hän on ollut mukana:
Oksyntes
Oksyntes oli kreikkalaisessa mytologiassa Demofonin ja Fylliin poika ja Attikan myyttinen kuningas. Hänellä oli kaksi poikaa, Afeidas ja Thymoites, jotka seurasivat häntä valtaistuimelle.
Neela
Neela on alun perin intialainen naisen etunimi. Nimi tuli Suomessakin käyttöön 1900-luvun loppupuolella ja on vuosituhannen vaihteen jälkeen selvästi yleistynyt. Vuoden 2019 loppuun mennessä se oli annettu noin 1180 henkilölle, joista yli puolet on 2010-luvulla syntyneitä. Vuodesta 2020 lähtien Neelan nimipäivä on 20. huhtikuuta.
Fosfiinioksidit
thumb|250px|Fosfiinioksidien yleinen rakenne Fosfiinioksidit ovat orgaanisia fosforiyhdisteitä. Fosfiinioksidien rakennetta voidaan kuvata yleisellä kaavalla R3P=O, missä R on vety tai orgaaninen ryhmä. Monet fosfiinioksidit ovat merkittäviä liuottimia uutoissa sekä ligandeina kompleksiyhdisteissä.
Ominaisuudet ja valmistus
Fosfiinioksidit voidaan jakaa primäärisiin, sekundäärisiin ja tertiäärisiin fosfiinioksideihin rakenteensa perusteella. Primäärisissä fosfiinioksideissa yhdisteen fosforiatomiin on sitoutunut hapen lisäksi yksi orgaaninen ryhmä ja kaksi vetyatomia, sekundäärisissä fosfiinioksideissa orgaanisia ryhmiä on kaksi ja vetyjä yksi. Tertiäärisissä fosfiinioksideissa ei ole fosforiin sitoutuneita vetyatomeja. Primääriset fosfiinioksidit ovat stabiileja vain muutamissa tapauksissa ja sekundääriset sekä tertiääriset fosfiinioksidit ovat stabiileja. Yleensä fosfiinioksidit ovat kiinteitä aineita. Primääriset ja sekundääriset fosfiinioksidit ovat suhteellisen happamia. Fosfiinioksidien fosforin ja hapen välisen sidoksen luonne on osittain datiivisidoksen tapainen, eli sidoselektronit tulevat fosforilta. Sidospituus on poikkeuksellisen lyhyt ja sidos voimakkaasti polaarinen. .
Fosfiinioksideja voidaan valmistaa hapettamalla sekundäärisiä tai tertiäärisiä fosfiineja vetyperoksidilla. Muita tapoja ovat fosforyylikloridin ja Grignard-reagenssien välinen reaktio, halogeenifosfiinien hydrolyysi sekä sekundääristen fosfiinien, fosfoniumsuolojen kuumennus tai fosfiinioksidien ja ketonien ja aldehydien välinen reaktio.
Dmitri Barinov
pienoiskuva|pysty|Dmitri Barinov vuonna 2017. Dmitri Nikolajevitš Barinov (s. 11. syyskuuta 1996 Ogudnevo, Moskovan alue) on venäläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja tai puolustaja. Hän on pituudeltaan 179-senttimetrinen. Hän on edustanut koko vuonna 2015 alkaneen pääsarjauransa ajan kotimaassaan Lokomotiv Moskovaa. Hän on kauden 2020–2021 loppuun mennessä pelannut 91 Venäjän valioliigan ottelua ja tehnyt niissä neljä maalia. Hän on voittanut liigamestaruuden vuonna 2018 sekä Venäjän cupin vuosina 2015, 2017, 2019 ja 2021.
Barinov voitti alle 17-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 2013. Hän tuli turnauksen toisessa alkulohko-ottelussa vaihdosta kentälle ja pelasi lopuissa otteluissa täydet minuutit. Samana vuonna hän pelasi joukkueensa kaikki ottelut saman ikäluokan MM-kilpailuissa. Alle 19-vuotiaiden EM-kilpailussa 2015 hän saavutti hopeaa ja teki maalin voitokkaassa alkulohko-ottelussa Espanjaa vastaan mutta oli loppuottelussa häviämässä samalle joukkueelle.
Barinov pelasi Venäjän A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran kesäkuussa 2019 EM-karsintaotteluissa San Marinoa ja Kyprosta vastaan. Syys-lokakuussa hän pelasi EM-karsinnassa niin vieras- kuin kotikentällä Skotlantia vastaan. Vuonna 2020 loukkaantumiset pitivät hänet poissa myös maajoukkueesta, ja hän pelasi viidennen maaottelunsa vasta kesäkuussa 2021 ystävyysottelussa Bulgariaa vastaan.
Assistentti
Assistentti tarkoittaa yleisesti apulaista. Yliopistossa assistentti on määräaikainen tehtävä (tyypillisesti 3-5 vuotta), joka on tarkoitettu tieteellistä jatkotutkintoa eli lisensiaatin tai tohtorin tutkintoa suorittaville jatko-opiskelijoille. Työtehtäviin kuuluu tutkimustyön lisäksi opetustehtäviä, kuten harjoitusten pitoa, harjoitustöiden tai laboratoriotöiden ohjausta sekä joskus myös luennointia. Assistentti on nimikkeenä poistumassa ja vastaavasta tehtävästä käytetään jatkossa tutkijakoulutettavan nimikettä.
Riippumatta henkilön varsinaisesta asemasta tarkoittaa assistentti akateemisessa puhekielessä usein ketä tahansa yliopistossa opettavaa henkilöä, joka antaa pääsääntöisesti muuta kuin luennointiopetusta.
Erotukseksi varsinaisista assistenteista käytetään joskus termiä tuntiassistentti tarkoittamaan yliopistoissa tuntityönä muuta kuin luento-opetusta antavaa henkilöä. Tässä tehtävässä voi olla myös opiskelijoita, joilla ei vielä ole tutkintoa. Varsinaista tuntiassistentin nimikettä ei ole, vaan näitä tehtäviä hoitavat henkilöt ovat työnimikkeeltään sivutoimisia tuntiopettajia, tutkimusapulaisia tai tutkimusavustajia.
Yliassistentti on yliopiston määräaikainen tehtävä (tyypillisesti 5 vuotta), johon pääsemiseksi vaaditaan pääsääntöisesti tohtorin tutkinto. Myös lisensiaatintutkinto tai ylempi korkeakoulututkinto ja erityinen perehtyneisyys alaan voi tulla kyseeseen. Käytännössä yliassistentuuri on nykyään pätevöitymistehtävä tohtoreille, joskin tämä nimike on korvaantumassa nimikkeellä tutkijatohtori. Tavallisesti työtehtäviin kuuluu opetusta samaan tapaan kuten assistentillakin, mutta luennoinnin osuus on suurempi. Yliassistentit ohjaavat myös opinnäytetöitä, erityisesti kandidaattitasolla.
Assistent Wissenschaftliche Hilfskraft 助手
Aseman koulu (Hyvinkää)
thumb|Aseman koulun vuonna 1954 valmistunut rakennus. Aseman koulu on Hyvinkään ydinkeskustassa, linnuntietä alle 200 metriä Hyvinkään rautatieaseman pohjoispuolella sijaitseva noin 390 oppilaan suomen- ja englanninkielinen alakoulu (luokka-asteet 1–6).
Aseman koulu perustettiin 1894. Aseman kouluun kuuluvat vuosina 1910–1913 rakennettu puurakennus sekä vuonna 1954 rakennettu kivirakennus. Hyvinkään kunta perustettiin puurakennuksessa vuonna 1917. Sisällissodan aikaan koulussa toimi vankileiri, johon koottiin punaisten puolella taistelleita työläisnaisia. Rakennuksessa toimi myös vuonna 1927 perustettu Hyvinkään kansalaisopisto ennen muuttoaan Helenenkadulle. Puurakennuksessa toimii nykyään Aseman koulun englanninkielisiä luokkia.
Koulun tontin keskeisen sijainnin vuoksi sitä on pitkästä historiastaan huolimatta haluttu purkaa. Hyvinkään kaupunginvaltuusto hyväksyi 1913 valmistuneen puukoulun purkamisen 1998, vaikka Uudenmaan maakuntamuseo ja Museovirasto pitävät rakennuksia kulttuurihistoriallisesti arvokkaina eivätkä puolla niiden purkamista. 2018 valtuusto käsitteli asiaa uudelleen ja päätti säilyttää puukoulun mutta rakentaa tontille uudisrakennuksen.
Teruyuki Moniwa
Teruyuki Moniwa (s. 8. syyskuuta 1981 ) on japanilainen jalkapalloilija, joka on edustanut pitkään FC Tokyota ja Cerezo Osakaa. Ennen sitä hän pelasi 2. divisioonassa Bellmare Hiratsuka -joukkueessa ja oli yksi joukkueen parhaista puolustajista, mutta joukkue myi hänet rahapulan takia FC Tokyoon.
JerAx
Jesse "JerAx" Vainikka (s. 7. toukokuuta 1992 ) on suomalainen Dota 2 -videopelin ammattilainen. Vainikka on tienannut noin 5,7 miljoonaa euroa ja voittanut kaksi maailmanmestaruutta.
Vainikka aloitti Dota 2:n pelaamisen kilpailullisesti vuonna 2013. Hänen ensimmäinen ammattilaisseuransa oli ruotsalainen QPAD Red Pandas vuonna 2013. Sen jälkeen hän pelasi muun muassa Team Liquidissa ennen kuin liittyi eurooppalaiseen Team OG:hen vuonna 2016.
Vainikan suurimpiin saavutuksiin kuuluvat maailman suurimman elektronisen urheilun turnauksen, Dota 2 -pelin maailmanmestaruusturnaus The Internationalin voittaminen kahdesti, vuosina 2018 ja 2019. Vainikan edustama Team OG oli ensimmäinen joukkue, joka on voittanut turnauksen kahtena vuonna peräkkäin. Tammikuussa 2020 Vainikka kertoi lopettavansa peliuransa. Vainikka palasi vuonna 2021 Dota 2 -ammattilaisten pariin liittymällä Evil Geniusin riveihin. Evil Genius suoriutui heikosti ESL One Stockholm Major turnauksessa, jonka jälkeen JerAx poistui joukkueesta. Hän ilmaisi twitterin välityksellä halunsa jatkaa support tai valmentajan roolissa.
Kai Outa
Kai Uula Outa (22. syyskuuta 1930 Helsinki – 5. maaliskuuta 2002 Vihti ) oli suomalainen painonnoston olympiaedustaja ja Suomen-mestari. Seuratasolla hän edusti Oulun Pyrintöä, Idrottsklubben-32:ta ja Helsingin Atleettiklubia.
Outa voitti Suomen-mestaruuden raskaassa sarjassa (yli 82,5 kg) vuonna 1951 sekä alle 90 kilogramman sarjassa vuonna 1954.
Tauno Suoniemi
Tauno Johannes Suoniemi (4. joulukuuta 1927 Nokia – 22. heinäkuuta 1985 Tampere) oli suomalainen painonnoston olympiaedustaja ja Suomen-mestari. Seuratasolla hän edusti Tampereen Kisaveikkoja ja Siuron Tuiskua.
Suoniemi sijoittui Helsingin kesäolympialaisissa 1952 alle 67,5 kilogramman sarjassa 15:nneksi yhteistuloksella 310,0 kg. Hän voitti Suomen-mestaruuden Antwerpenin 3-ottelussa vuosina 1949 ja 1950 sekä kahden käden nostoissa vuonna 1952.
Luft-Fahrzeug-Gesellschaft
Luft-Fahrzeug-Gesellschaft (LFG) oli saksalainen lentokoneiden valmistaja ensimmäisessä maailmansodassa. Se tunnetaan parhaiten Roland-koneistaan, joista tunnetuimmat olivat Roland C.II ja Roland C.IV. Yhtiö valmisti myös joitakin ilmalaivoja.
LFG aloitti toimintansa 1908 ilmalaivojen valmistajana. Ensimmäinen rakennushanke oli ilmalaiva, jonka suunnitteli August von Parseval. Se otettiin käyttöön 1910 nimellä PL.II. Neljä muuta ilmalaivaa valmistettiin aikavälillä 1910–1918.
Roland C.II:sta kehitettiin hävittäjä, josta käytettiin nimeä Roland D.I. Kone havaittiin kuitenkin sopimattomaksi hävittäjätehtäviin, koska koneesta ei nähnyt tarpeeksi hyvin suoraan eteenpäin. Puute korjattiin Roland D.II:ssa, mutta se jäi Albatros D.I:sen varjoon.
Pia Perkiö
Pia Eira Anneli Perkiö (s. 1. joulukuuta 1944, Hämeenlinna) on suomalainen runoilija ja kirjailija. Hän on myös toiminut diakonina ja toimittajana. Perkiö on kirjoittanut elämäkertateoksia ja tietokirjoja sekä kertomuksia lapsille ja nuorille. Hän on myös sanoittanut musiikkiteoksia, laulusarjoja ja lauluja. Perkiö on sanonut, että erityisesti lastenmusiikin ja uskonnollisen musiikin sanoitukset ovat lähellä hänen sydäntään. . Hänelle myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2018.
Perkiö on kirjoittanut suositun helluntaivirren "Kosketa minua, Henki". Se on Suomen ev. lut. kirkon virsikirjassa virsi 125. Virren ruotsinkielinen käännös on suomenruotsalaisen virsikirjan virsi 118 "Grip du mig, Helige Ande", ja se on myös Ruotsin kirkon virsikirjassa, suomeksi ja ruotsiksi numerolla 646. Virsi on käännetty myös tanskaksi ja se on ilmestynyt kahdessa Tanskan kirkon virsikirjan lisävihkossa, 2016 100 salmer Et salmebogstillæg ja 2017 ilmestyneessä  Kirkesangboken -kokoelmassa. (Helligånd, tag mig ved hånden). Se on myös Norjan kirkon virsikirjassa, virsi 518 "Grip du meg, Heilage Ande", käännös Jan Ove Ulstein, 1995.
Maggie Gyllenhaal
Margalit Ruth ”Maggie” Gyllenhaal (s. 16. marraskuuta 1977 New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Tausta
Gyllenhaal vietti lapsuutensa Los Angelesissa. Hänen äitinsä on Oscar-palkittu käsikirjoittaja Naomi Foner ja isä Emmy-ehdokkuuden saanut ohjaaja Stephen Gyllenhaal. Myös Maggien nuorempi veli Jake Gyllenhaal on näyttelijä.
Yksityiselämä
Maggie Gyllenhaal on seurustellut näyttelijä Peter Sarsgaardin kanssa vuodesta 2002, ja pari ilmoitti kihlautuneensa vuonna 2006. He menivät naimisiin toukokuussa 2009. Maggie Gyllenhaalilla ja Peter Sarsgaardilla on kaksi tytärtä, nämä ovat syntyneet lokakuussa 2006 ja huhtikuussa 2012.
Queige
Queige on kunta itäisessä Ranskassa Savoien departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee noin 9 kilometriä Albertvillen kaupungista koilliseen.
pienoiskuva|vasen|Pyhän Agathen kirkko Kylän vieressä on 1100-luvulta peräisin olevan linnan Château de Cornillonin rauniot. Sen rakennutti Cornillonin suku valvoakseen kulkua Beaufortainin laaksoon. Kunnan nähtävyyksiä on barokkityylinen Pyhän Agathen kirkko. Se on rakennettu vuonna 1674, mutta siinä oleva kellotorni on paikalla olleen keskiaikaisen linnan puolustustorni.
Lorium
Lorium oli antiikin aikainen kylä Etruriassa, Italiassa, Via Aurelian varrella hiukan Rooman kaupungista länteen. Rooman keisari Antoninus Pius vietti nuoruusvuotensa Loriumissa ja keisariksi tultuaan rakennutti sinne palatsin. Hän myös kuoli siellä 7. maaliskuuta 161. Myös Marcus Aurelius vietti paljon aikaa Loriumissa.
Vuosina 1823–1824 tehdyissä kaivauksissa Loriumista löytyi useita hautojen, piirtokirjoitusten ja rakennusten jäännöksiä.
Hiroshiman poika
thumb|200px|Hiroshiman poika. Kustantaja [[Jalava (kirjankustantamo)|Jalava]] Hiroshiman poika on japanilaisen sarjakuvapiirtäjän Keiji Nakazawan kaiketi tunnetuin teos. Se perustuu hänen omiin kokemuksiinsa Hiroshiman pommitukseen johtaneesta sodasta. Nakazawa kuvaa realistisesti sitä, kuinka näki kaupungin tuhoutuvan ja ihmisten kuolevan. Mangan pohjalta on tehty kolme live action -elokuvaa, kaksi anime-elokuvaa ja televisiodraamasarja.
Jalavan vuonna 1985 julkaisema suomennos sarjakuvan ensimmäisestä osasta oli ensimmäinen suomennettu manga. Ensimmäisen osan toinen painos ilmestyi vuonna 2006, ja toinen osa samana vuonna. Ensimmäinen osa kuvaa elämää pommitushetkellä ja sitä ennen, ja toinen osa taas kuvaa elämää viikko pommin jälkeen.
Högsar
Högsar on saari Nauvossa Paraisilla. Saari kuuluu Saaristomerellä sijaitsevaan Turunmaan saaristoon. Saari sijaitsee noin 6 km lounaaseen Nauvon kirkolta. Saaren pinta-ala on 12,12 neliökilometriä. Saari nousee noin 34 metriä merenpinnan yläpuolelle.
Hyvinkäänkylän koulu
Hyvinkäänkylän koulu on Hyvinkään Hyvinkäänkylän kaupunginosassa, lähellä Vantaanjokea sijaitseva suomenkielinen alakoulu (luokka-asteet 1–6). Koulu on Hyvinkään vanhin, ja koulutoiminta Hyvinkäänkylässä alkoi jo vuonna 1875.
René Higuita
pienoiskuva|René Higuita vuonna 2007. José René Higuita Zapata (s. 28. elokuuta 1966 Medellín, Kolumbia) on kolumbialainen jalkapallomaalivahti.
Seurajoukkueurallaan Higuita pelasi Millonariosissa (Bogotá, 1985), Atlético Nacionalissa (1986–1992 ja uudelleen 1994–1997), Real Valladolidissa (1991–1992), Tiburones Rojos de Veracruzissa (1997–1998), Independiente Medellínissä (1999–2000), Real Cartagenassa (2000–2001), Atlético Juniorissa (2001–2002) ja Aucasissa (2004). Maansa maajoukkueessa hän pelasi 69 ottelua ja teki niissä kolme maalia.
Higuita tunnettiin värikkäänä maalivahtina, jonka uran varrelle sattui monenlaisia eriskummallisia tapahtumia. Hän ei kaihtanut ottaa riskejä pelikentällä ja hänet tunnettiinkin lempinimellä El Loco, hullu. Higuitalle luonteenomaista oli joukkueensa pitäessä palloa vahvanoloisesti hallussaan pelata hyvin korkealla; jopa puolikentässä, enemmänkin varmistavana puolustajana kuin maalivahtina, luottaen siihen, että hänen joukkueensa pystyisi pitämään pallon hallussaan pelaten "yhden miehen kenttäylivoimalla". Toinen uhkarohkea taktiikka, jota hän harrasti oli yksittäisten pistohyökkäysten tapahtuessa juosta vauhdilla irti pääsemässä olevaa pelaajaa vastaan, luottaen siihen, että tämä hermostuksissaan tekisi jonkin käsittelyvirheen, sen sijaan että ohittaisi Higuitan ja pääsisi tyhjän maalin eteen. Maalivahdiksi Higuitalla oli huomattava juoksu- ja reaktionopeus sekä kyky lukea vastustajan kehoa, joten hän ei ollut helppo harhautettava.
Higuita usein myös laukaisi joukkueensa rangaistuspotkut, luottaen kykenevänsä lukemaan vastustajan maalivahdin tyylin. Higuita on tunnettu myös niin sanotusta skorpionipotkustaan, jolla hän torjui vuonna 1995 Jamie Redknappin laukauksen ystävyysottelussa Englantia vastaan. 1990 MM-kisoissa Higuita kuljetti ottelussa Kamerunia vastaan pallon 40 metriin maalilta kunnes menetti sen yrittäessään harhauttaa Roger Millaa, joka maalillaan pudotti Kolumbian jatkosta.
Vuonna 1993 Higuita istui seitsemän kuukautta vankilassa epäiltynä osallisuudesta kolumbialaisten huumeparonien Pablo Escobarin ja Carlos Molinan toimiin liittyneeseen kidnappaustapaukseen. Vankilatuomion johdosta häneltä jäivät väliin 1994 MM-kilpailut. Vuonna 2002 pelatessaan Atlético Juniorissa hän kärähti kokaiinin käytöstä ja sai kuuden ottelun pelikiellon, ja uudelleen vuonna 2004, jonka jälkeen sai potkut ecuadorilaisesta Aucasin joukkueesta. Vuonna 2007 Higuita on esiintynyt venezuelalaisen Guaros de Laran riveissä.
Sitrushedelmä
Sitrushedelmillä on myös tärkeä merkitys lääketieteen ja ravitsemustieteen historiassa, koska skotlantilainen lääkäri James Lind todisti 1700-luvulla limetti- ja sitruunamehun parantavan keripukin, vaikka vitamiinien olemassaoloa ei vielä tunnettu. Tätä koetta on sanottu maailman ensimmäiseksi kliiniseksi tutkimukseksi. Pian tämän jälkeen James Cook lisäsi sitrushedelmät merimiesten ruokavalioon maailmanympärysmatkoillaan.
Yleisimpiä sitrushedelmiä
Zitrusfrucht カンキツ
Tulipunainen kyyhkynen
Tulipunainen kyyhkynen on Matti Kassilan elokuva vuodelta 1961. Elokuvan idea tuli ohjaaja Kassilan omasta unesta. Tulipunainen kyyhkynen on "[Komisario] Palmuja selvästi vakavahenkisempi, film noir -vaikutteinen teos". Elokuvan on tuottanut Toivo Särkkä, ja tuotantoyhtiö on Suomen Filmiteollisuus.
Juoni
Elokuvan päähenkilö on kirurgi Olavi Aitamaa, joka alkaa epäillä nuorta vaimoaan uskottomuudesta. Hän seuraa vaimoaan ja näkee tämän suutelemassa toista miestä. Olavi raivostuu, mutta pian punatukkainen kaunotar saa hänet pauloihinsa. Alkaa tapahtua kummia.
Taustaa
Elokuva kuvattiin osin keskellä Helsingin ihmisvilinää. Pääosaa näyttelee Tauno Palo, joka näytteli kolmen vuosikymmenen ajan elokuvien sankarirooleja ja jonka viimeiseksi elokuvaksi tämä jäi. Myös elokuvassa esiintyvä Suomen Filmiteollisuuden pitkäaikainen näyttelijä Anton Soini kuoli pian elokuvan ensi-illan jälkeen.
Arviot
2010-luvulla elokuvaa luonnehdittiin eräässä kritiikissä psykotrilleriksi. Vaikutteita siinä nähdään niin Alfred Hitchcockilta, Fritz Langilta kuin Michelangelo Antonioniltakin. Erään toisen kriitikon samanlinjainen luonnehdinta elokuvasta on, että se on kokeellinen psykologinen jännäri, jossa käsitellään syyllisyyden- ja ahdistuksentunteita. Musiikki on kaikkein moderneinta.
Ukraina yleisurheilun sisäratojen maailmanmestaruuskilpailuissa 2008
Ukrainan joukkue Valencian sisäratojen MM-kisoihin 2008 julkistettiin 3. maaliskuuta 2008.
Danny Blind
Danny Blind (s. 1. elokuuta 1961 Oost-Souburg, Alankomaat) on alankomaalainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja.
Blindin poika Daley on myös jalkapalloilija.
Ura
Valmennusuransa Blind aloitti Ajaxin valmentajana 14. maaliskuuta 2005 Ronald Koemanin erottua tehtävästään. Blind kuitenkin erotettiin valmentajan paikalta 10. toukokuuta 2006.
Marraskuussa 2011 Ajax ilmoitti, että Blindistä tulisi heinäkuussa 2012 seuran tekninen johtaja. Hän työskenteli urheilutoimenjohtajaksi siirtyvän Louis van Gaalin johtoryhmässä. Blind aloitti lopulta tehtävässään jo marraskuussa, mutta erosi helmikuussa 2012 ajauduttuaan erimielisyyksiin seurajohdon kanssa.
Heinäkuussa 2012 Blind teki sopimuksen Alankomaiden maajoukkueen apuvalmentajan tehtävistä. Hän aloitti Louis van Gaalin aisaparina elokuun alussa. Kaksikko luotsasi Alankomaat MM-kisoihin 2014. Lopputurnauksessa Alankomaat menestyi odotuksiin nähden loistavasti ja voitti historiansa ensimmäisen MM-pronssin kukistamalla pronssiottelussa isäntämaa Brasilian 3–0.
MM-kisojen jälkeen Blind jatkoi Guus Hiddinkin apulaisvalmentajana ja KNVB ilmoitti hänen nousevan päävalmentajaksi EM-kisojen 2016 jälkeen. Alankomaiden taival EM-karsinnoissa sujui kuitenkin heikohkosti ja joukkue hävisi Islannille ja Tšekille pudoten kesäkuussa karsintalohkonsa kolmanneksi. Kesäkuun lopussa KNVB erotti Hiddinkin ja Blind nousi päävalmentajaksi vuoden aiottua aikaisemmin. Blind ei kuitenkaan saanut Alankomaiden peliä kulkemaan yhtään paremmin. Hänen debyyttiottelussaan joukkue hävisi kotonaan Islannille 0–1. Ainoan voittonsa Alankomaat raapi Kazakstanista vieraissa. Tappiot Turkille ja Tšekille tiesivät sitä, että Alankomaat karsiutuivat EM-lopputurnauksesta ensimmäistä kertaa sitten vuoden 1984. Surkeista karsinnoista huolimatta Blind ilmoitti haluavansa jatkaa maajoukkueen päävalmentajana.
Karsinnat MM-kisoihin 2018 eivät lähteneet Blindin alaisuudessa liikkeelle kovinkaan menestyksekkäästi. Avausottelussa Alankomaat jäi 1–1 tasapeliin Ruotsia vastaan ja tappio Ranskalle oli jo heti karsintojen alussa kova isku kisapaikan tavoittelulle. Voitot Luxemburgia ja Valko-Venäjää vastaan olivat laiha lohtu, kun Alankomaat taipui maaliskuun lopussa 2017 Bulgarialle 2–0. Tappion myöt Alankomaat putosi lohkossaan neljänneksi jo kuuden pisteen päähän suorasta kisapaikasta. Ottelun jälkeen Blind sai potkut tehtävistään. Alankomaat voitti Blindin johdolla seitsemän pelaamistaan 17 maaottelusta.
Mayhem (yhtye)
Mayhem (tunnettu myös nimellä The True Mayhem) on oslolainen vuonna 1984 perustettu black metal -yhtye, joka nimettiin Venomin kappaleen "Mayhem With Mercy" mukaan. Yhtyeen tunnetuin albumi De Mysteriis Dom Sathanas (1994) on black metal -genren tunnetuimpia julkaisuja. Mayhem on myös ensimmäinen Norjassa perustettu black metal -yhtye.
Historia
Mayhemin perustivat vuonna 1984 norjalaiset kitaristi/laulaja Euronymous (Øystein Aarseth), basisti Necrobutcher (Jørn Stubberud) ja rumpali Manheim (Kjetil Manheim). Euronymous keskittyi vuodesta 1985 pelkästään kitaransoittoon pestattuaan laulajaksi ensin Messiahin, sekä myöhemmin vuonna 1986 Messiahin korvanneen Maniacin. Yhtye sai aikaiseksi kaksi demoa ja yhden, Euronymouksen perustaman Deathlike Silence Productionsin julkaiseman EP:n 1980-luvulla. Deathcrush-nimistä omakustanne-EP:tä myytiin lyhyessä ajassa tuhat kappaletta. Kahden demon ja yhden EP:n turvin yhtye konsertoi pienille underground-piireille 1980-luvun lopulla.
thumb|250 px|left|Maniac esiintymässä (oikealla)
Vuonna 1988 Maniac ja Manheim erosivat yhtyeestä. Uusiksi jäseniksi tulivat laulaja Dead (Per Yngve Ohlin) joka oli kotoisin Ruotsista ja rumpali Hellhammer (Jan Axel Blomberg). Mayhemin musiikki ja ideologia siirtyi lähemmäksi saatananpalvontaa, pahuutta ja pimeyttä. Yhtye sai mainetta äärimmilleen viedyn shokeeraavan lavaesiintymisen vuoksi: Dead viilteli itseään usein konserteissa, lavalla oli sianpäitä seivästettyinä keihäisiin, yhtye heitteli yleisön sekaan mätänevää lihaa ja Dead hengitti keikoilla pussista, jossa oli kuollut korppi. 1993 ilmestyi konserttitaltiointi Live in Leipzig, jolla Dead laulaa.
Mayhemin laulaja Dead teki itsemurhan vuonna 1991. Hänen ruumiinsa löytänyt Euronymous otti siitä lukuisia valokuvia, joista yhtä käytettiin bootleg-albumi Dawn of the Black Heartsin kannessa. Vahvistamattomien huhujen mukaan Euronymous teetti Deadin kallonpalasista muun muassa Mayhemin jäsenille koruja. Hänen on myös väitetty syöneen Deadin aivoja. Deadin itsemurhan jälkeen basisti Necrobutcher erosi yhtyeestä vielä samana vuonna. Unkarilainen Attila Csihar sai Mayhemin vokalistin paikan vuonna 1992 ja norjalainen, aiemmin Burzum-sooloprojektistaan tunnettu Count Grishnackh (Varg Vikernes) pestattiin vuonna 1993 basistiksi. Mayhemin verinen historia kuitenkin jatkui, kun Varg Vikernes surmasi puukottamalla vuonna 1993 yhtyetoverinsa Euronymouksen ja sai itse 21 vuoden vankeustuomion. Murhan avunannosta tuomittiin Mayhemin lyhytaikainen kakkoskitaristi Snorre "Blackthorn" Ruch.
Veristen tapahtumien keskellä Mayhemin ensimmäinen studioalbumi De Mysteriis Dom Sathanas julkaistiin vuonna 1994, johon mennessä yhtye oli nauttinut lähinnä kulttimainetta ja kyseenalaista julkisuutta jäsenten sotkeennuttua erilaisiin veritöihin. Albumilla esiintyivät jo edesmennyt Euronymous ja Varg Vikernes. Vuodenvaihteen 1993/1994 toimimattomana ollut yhtye perustettiin uudestaan 1994 Hellhammerin johdolla: uuteen kokoonpanoon liittyivät entiset jäsenet Necrobutcher (basso) ja Maniac (laulu), sekä kitaristi Rune "Blasphemer" Eriksen. Yhtye julkaisi 1997 EP:n Wolf's Lair Abyss, minkä jälkeen se aktivoitui jälleen studiotyöskentelyyn vasta 2000-luvulla, jolloin se julkaisi studioalbumin Grand Declaration of War (2000) sekä livealbumin Live in Marseille (2000).
thumb|300 px|Mayhem vuonna 2008 Jalometalli-festivaaleilla: vasemmalta oikealle Blasphemer, Attila Csihar ja Necrobutcher
Mayhem oli Grand Declaration of War-julkaisun jälkeen muutamia vuosia tauolla, kunnes rumpali Hellhammer päätti jatkaa yhtyeen nimen käyttämistä. Hän kuitenkin korosti, että yhtye ei ole enää saatanallinen. Yhtyeen kolmas studioalbumi Chimera ilmestyi vuonna 2004. Kolkosta historiastaan huolimatta Mayhem on siis yhä toiminnassa ja julkaisi huhtikuussa 2007 pitkäsoiton Ordo Ad Chao, jolla Maniacin tilalle palasi Attila Csihar. Yhtyeen piti esiintyä myös eri metallimusiikkifestivaaleilla vuoden 2007 aikana, mutta kiertuesuunnitelmat peruuntuivat Hellhammerin katkaistua kesällä 2007 kätensä. Blasphemer erosi vuonna 2008, ja hänen tilalleen tulivat sessiokitaristit Krister "Morfeus" Dreyer Limbonic Artista ja Silmaeth.
Merkitys
Mayhem oli Norjan ensimmäinen äärimetalliyhtye. Samalla se lienee maan merkittävin ja vaikutusvaltaisin rock-yhtye. Mikään muu norjalaisyhtye ei ole innoittanut niin montaa ulkomaista yhtyettä.
Jóanes Nielsen
Nielsenin teoksia on käännetty tanskaksi ja norjaksi ja novelli "Brahmadellarnir" (2011) on käännetty myös saksaksi.
Nielsen vierailee syksyllä 2019 Helsingin kirjamessuilla.
Macomer
Macomer on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Nuoron maakunnassa. Kunnassa on arviolta 10 128 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 122,77 neliökilometriä. Se sijaitsee 563 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
M/S Viking 6
M/S Viking 6 oli vuonna 1966 nimellä Stena Britannica valmistunut matkustaja-autolautta. Alus rakennettiin norjalaisella A/S Langesund Mekaniske Verkstedillä Langesundissa. Se luovutettiin tilaajalleen Stena AB:lle 12. joulukuuta 1966 ja aloitti liikenteen välillä Göteborg–Frederikshavn. Ahvenanmaalainen Viking Line liikennöi aluksella vuosina 1974–1980 nimellä Viking 6, ja liikennöi myöhemmin yhden Viking Linen osakasvarustamon Rederi AB Sallyn käytössä vuonna 1982.
Historia Itämerellä
M/S Viking 6:ksi kastettu laiva hankittiin vuonna 1974 ahvenanmaalaiselle Rederi AB Sallylle käytettynä Yhdysvalloista. Alus oli alun perin toimitettu ruotsalaiselle Stena Rederille vuonna 1967, josta se oli edelleen myyty Yhdysvaltoihin vuonna 1968.
Viking 6 asetettiin 16. heinäkuuta 1974 Viking Linen liikenteeseen, tuolloin vasta avatulle Helsinki–Tukholma reitille. Pääasiassa tässä tehtävässä alus palveli yhdessä M/S Viking 5:n kanssa aina vuoteen 1980, jolloin Rederi AB Sallyn vastavalmistuneet sisaralukset M/S Viking Saga ja M/S Viking Song korvasivat molemmat edellämainitut alukset.
Tyynenmeren divisioona (NHL)
thumb|250px|Tyynenmeren divisioonan tunnus Tyynenmeren divisioona on yksi pohjoisamerikkalaisen jääkiekkoliiga NHL:n divisioonista, ja se kuuluu Läntiseen konferenssiin. Divisioonaan kuuluu kahdeksan joukkuetta, joiden kotikaupungit sijaitsevat Tyynen valtameren puoleisella osalla Yhdysvaltoja ja Kanadaa.