cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Khmerien valtakunta
Jayavarman VII
Jayavarman VII (hallitsi 1181–1218) oli viimeinen Angkorin suurista kuninkaista. Jayavarman VII aloitti taistelut valloittajia vastaan ja yhdisti ja rauhoitti valtakunnan vuoteen 1181 mennessä. Hän aloitti 1190 uudelleen sodan Champaa vastaan ja onnistuikin saamaan Vijayan haltuunsa lyhyeksi aikaa. Jayavarman VII valtasi 1203 koko Champan, joka oli khmerien provinssina vuoteen 1220.
Jayavarman VII laajensi khmerien valtakuntaa myös muilla ilmansuunnilla: pohjoisessa Thaimaasta Laosiin, etelässä Mekongin suistoalueelle ja Thaimaan puolella Malakan niemimaalle. Lännessä valtakunta rajoittui nykyiseen Myanmariin. Valtakunnan laajentumista seurasivat lukuisat rakennusprojektit, kuten 225 kilometriä pitkä valtatie Angkorista Phimaihin. Tie on edelleen havaittavissa ilmakuvauksista, ja Thaimaan puoleisen osuuden restaurointi on aloitettu 2000-vuosikymmenellä.
Jayavarman VII perusti Angkorin alueelle uuden pääkaupungin, Angkor Thomin, joka oli kolmen neliökilometrin laajuinen linnoitettu kaupunki. Kaupungin keskuksena oli Bayonin temppeli. Muita merkittäviä temppeleitä Angkor Thomissa olivat Ta Prohm ja Prah Khan.
Valtakunnan rappio ja tuho
Jayavarman VII:n hallituskauden jälkeen alkoi khmerien valtakunnan kaksi vuosisataa kestänyt rappio. Kuninkaiden rakennustoiminta tyrehtyi täydellisesti. Kuninkaat elivät kuitenkin yhä ylellisesti, kuten kiinalaisen kronikoitsija Zhou Daguanin 1200-luvun matkakertomuksesta käy ilmi. Hän viipyi Angkorissa vuoden ja kirjoitti tarkkoja kuvauksia elämästä Angkorissa.
Vasili Ažajev
thumb|Vasili Ažajev toisena vasemmalta. Vasili Nikolajevitš Ažajev (: 12. helmikuuta (J: 30. tammikuuta) 1915 Moskovan läänin Sotskojen kylä – 27. huhtikuuta 1968 Moskova) oli venäläinen neuvostokirjailija.
Khmerien valtakunta
Valtakunnan rappio ja tuho
Jo 1283 valtakunta oli niin heikentynyt, että se joutui maksamaan Kublai-kaanin johtamille mongoleille vasalliveroa. Thait vaelsivat etelään jo ennen mongolien tuloa, ja aikaa myöten alkoivat hyökkäillä khmerien valtakunnan kimppuun. Lännessä valtakunnan uhaksi nousivat thaitten kuningaskunnat – ensin Sukhothai ja sen jälkeen Ayutthaya. Vuosina 1350–1430 khmerit ja Ayutthaya olivat ilmeisesti jatkuvassa sotatilassa. Ayutthaya valloitti lopulta Angkorin 1431. Khmerit saivat kuitenkin ajettua valloittajat pois, mutta siirsivät koko kaupungin ja sen miljoonaväestön nykyisen Phnom Penhin alueelle.
Vasili Ažajev
Vasili Ažajev joutui 19-vuotiaana vankileirille Neuvostoliiton Kaukoitään, jossa hän sen jälkeen työskenteli 15 vuoden ajan. Vuonna 1944 hän valmistui Gorkin kirjallisuusinstituutista.
Khmerien valtakunta
Valtakunnan rappio ja tuho
Perinteinen selitys khmerien valtakunnan rappiolle ja tuholle on thai-kuningaskuntien nousu.
Vasili Ažajev
Kirjailijan huomattavin teos on vuonna 1948 ilmestynyt romaani Kaukana Moskovasta (Daleko ot Moskvy), josta hän sai Stalin-palkinnon. Konstantin Simonovin toimittama tuotantoromaani edustaa tyypillistä sosialistista realismia. Se kuvaa ihanteellisesti öljyjohdon rakentamista Siperiassa toisen maailmansodan aikana, mutta ei kerro, että todellisuudessa tällaiset rakennustyöt suoritti Stalinin vankileirien työvoima. Kirjan pohjalta tehtiin Aleksandr Stolperin ohjaama samanniminen elokuva (1950, Stalin-palkinto 1951) ja Ivan Dzeržinskin säveltämä ooppera (1954).
Kaukana Moskovasta on toimitettu versio Ažajevin Novyi Miriin vuosina 1946–1948 kirjoittamista kertomuksista. Suomennos perustuu vuoden 1949 versioon, joka sai Stalinin palkinnon.
Muumit ja salaperäiset huudot
Muumit ja salaperäiset huudot on seitsemäs Muumi-tietokonepeli. Se ilmestyi loppuvuodesta 2006. Peli julkaistiin myös Nintendo DS -käsikonsolille vuonna 2009. Peli on edennyt grafiikaltaan runsaasti edellisestä Muumi-tietokonepelistä, pääosin taustojen ja maisemien osalta. Pelin juoni ei perustu mihinkään aikaisempaan Muumi-tarinaan, mutta muistuttaa Muumilaakson tarinoiden jaksoa Jysähdyksiä yössä, jossa myös ihmetellään öistä melua.
Khmerien valtakunta
Valtakunnan rappio ja tuho
Yhtenä syynä lienee myös ollut valtarakenteiden epävakaus. Kaupankäynnin kansainvälistymisen myötä etäisimmät provinssit alkoivat vähitellen itsenäistyä yhä enenevässä määrin. Lisäksi 1200-luvulla alkanut buddhalaistuminen muutti yhteiskunnan arvoja ja lienee siten vaikuttanut merkittävästi khmerien valtakunnan rappioon.
Muumit ja salaperäiset huudot
Muumit ja salaperäiset huudot on ensimmäinen Muumi-peli, jossa vaikeustason voi valita. Niisku puhuu myös ensimmäistä kertaa Muumi-tietokonepelissä. Yksikään Muumilaakson tarinoista tuttu ääninäyttelijä ei ole mukana pelissä, ja peli onkin ensimmäinen, jossa näin on (Muumit piilosilla -pelissä ei ole varsinaista puhetta lainkaan kertojaa lukuun ottamatta).
Khmerien valtakunta
Valtakunnan rappio ja tuho
Valtakunnan heikentymiselle ja tuholle on kuitenkin esitetty myös muita syitä. Yksi suosituimmista on ympäristökatastrofi. Angkorin alue, jossa asui 700 000–1 900 000 asukasta, oli riippuvainen keinokastelujärjestelmästä, joka oli ollut käytössä 900-luvulta lähtien. Eroosio ja sedimentaatio olivat kuitenkin rapauttaneet järjestelmää niin paljon, että se olisi lopulta romahtanut. Vaikka tutkijat eivät ole yksimielisiä keinokastelujärjestelmän merkityksestä khmerien taloudelle, ympäristötekijöillä on kuitenkin kiistatta ollut oma roolinsa khmerien valtakunnan rappiossa.
Muumit ja salaperäiset huudot
Pelissä on tehtävänä selvittää, mistä oudot huudot ovat peräisin ja saada ne loppumaan. Pelaajan täytyy auttaa Niiskua korjaamaan lentohärvelinsä, jotta hän voi Muumipeikon kanssa lentää katsomaan, mistä huudot tulevat. Tärkeitä osia on lähdettävä etsimään ympäri Muumilaaksoa.
Khmerien valtakunta
Valtakunnan rappio ja tuho
1200-luvulla alkanutta monin paikoin maailmassa vallinnutta kuivuutta on ehdotettu khmerienkin valtakunnan heikentäjäksi. Kuivuuden sijasta suuret tulvat ovat ehkä tärvelleet kastelujärjestelmän. Thaitten keskuudessa riehunut kolera on saattanut levitä khmerienkin keskuuteen varsinkin tulvan aikana. .
Myös Jayavarman VII:n aikaisia suurisuuntaisia ja kalliita rakennusprojekteja on ehdotettu rappion ja tuhoutumisen syyksi. Se ei kuitenkaan selitä sitä, miten khmerien valtakunta saattoi tuhoutua, vaikka samanaikaisesti Kaakkois-Aasiassa syntyivät ensimmäiset valtiot.
Valtio- ja yhteiskuntajärjestys
Khmerien valtakunnassa uskonto ja valtio olivat nivoutuneet tiivisti yhteen. Kosmisen järjestyksen ylimpinä olivat jumalat, ja heidän edustajanaan jumalkuningas maan päällä. Kuninkaan valtaa symboloi linga, joita varten kukin hallitsija rakensi temppelin pääkaupungin keskelle. Kuninkaan hovi oli kaiken keskus, ja sitä ympäröi laaja temppelialue.
Khmerien yhteiskunta oli jakautunut jyrkästi kahteen luokkaan, eliittiin ja tavalliseen kansaan. Eliittiin kuuluivat kuninkaalliset, virkamiehet ja varakkaat maanomistajat. Tavallinen kansa oli joko vapaita ihmisiä tai orjia. Vapaat olivat pieniä maanomistajia, käsityöläisiä sekä temppeli- ja hallintovirkailijoita. Suuri osa tavallisesta kansasta oli kuitenkin orjia, joiden omistajina olivat temppelit, varakkaat perheet ja pienet maanomistajat.
Kaupankäynnin merkitys kasvoi 1000- ja 1100-luvuilla, mikä edellytti jonkinlaisen paikallishallinnon luomista. Paikallistasolla valtaa käyttivät hallitsijan nimittämät virkamiehet, jotka muodostivat maan eliitissä oman ”varna”-nimisen eliittiluokan. Virkamiehet edustivat kuningasta provinsseissa ja välittivät ylijäämäisen vaurauden pääkaupunkiin, jossa sen avulla rahoitettiin muun muassa temppelien rakentamista. Provinssien hallinnossa paikallisilla markkinoilla oli merkittävä asema. Temppelit olivat tavallisesti aina markkinoiden läheisyydessä. Kaikki nämä muodostivat vastavuoroisuuteen perustuvan riippuvaisuuksien verkoston, joka yhdisti provinssit pääkaupunkiin.
Talous
Khmerien valtakunnan talouden perustana oli riisinviljely, kalastus, kaupankäynnistä saadut tulot, verotus ja pakollinen työpalvelusjärjestelmä. Tarkkoja tietoja maankäytöstä ei ole, koska arkeologia on keskittynyt pääasiassa muinaisjäännösten säilyttämiseen ja restaurointiin eikä varsinaiseen tutkimukseen. Kiinalaisen 1200-luvun lopun kronikan mukaan vuodessa saatiin jopa neljä satoa. Lukuisat sadot perustuivat todennäköisesti Tonle Sap -järven tulvatasannealueiden tehokkaaseen käyttöön siten, että viljelyyn otettiin aina vasta tulvan alta vapautunut alue.
Angkorin alueen talouden perusedellytys oli keinokastelujärjestelmä, joka oli monimutkainen tekoaltaiden (baray) ja kanavien verkosto. Monien hallitsijoiden merkittävimmät rakennusprojektit liittyivätkin keinokastelujärjestelmän ylläpitoon ja kehittämiseen. Keinokastelujärjestelmä kattoi yli tuhannen neliökilometrin kokoisen alueen ja oli käytössä noin 500 vuotta. Se käytti tehokkaasti hyväksi niin pohjavettä, sadevettä, Tonle Sap -järveä kuin Kuleninvuorilta virtaavia jokia.
Asiakirjalähteiden mukaan alueella on ollut yleisessä käytössä arvoon perustuva talousjärjestelmä jo noin 600–700-luvuilla. Rahan käytöstä ei ole kuitenkaan löytynyt todisteita. 1100-luvulle asti khmerien talous perustui kaupankäynnistä saatuihin tuloihin, verotukseen ja työpalvelukseen. Tätä on myös esitetty syyksi khmerien kuninkaiden halukkuudelle valloittaa uusia alueita. Koska khmerien talousjärjestelmä perustui näihin vastavuoroisiin riippuvuussuhteisiin – jotka taas perustuivat pelkästään raakaan työvoimaan – ainoa tapa lisätä vaurautta oli valloittaa uusia alueita ja saada siten lisää työvoimaa.
1200-luvulla khmerien valtakunnan talouden perusteet alkoivat muuttua. Valtakunta siirtyi vähitellen pois sotilaallisiin valloituksiin perustuvasta talousjärjestelmästä kohti kansainvälistä kaupankäyntiä. 1400-luvulle tultaessa khmerien valtakunta oli kiinteä osa Kiinan johtamaa kaupankäyntiverkostoa. Talouden muuttuminen on voinut olla seurausta theravada-buddhalaisuuden noususta vallitsevaksi uskonnoksi. Toisin kuin hindulaisuudessa theravada-buddhalaisuudelle oli ominaista tasa-arvoisemmat valtarakenteet. Samalla myös hindulaisuudesta peräisin oleva jumalkuninkaan käsite hylättiin.
Kirjallisuus
Khmerien kirjallisuudesta ei ole säilynyt muuta kuin piirtokirjoituksia. Piirtokirjoituksia pidetään kirjallisesti korkeatasoisina, ja niiden perusteella on oletettu, että khmereillä on ollut oma laaja kirjallinen perinne. Trooppinen ilmasto on kuitenkin tuhonnut kirjoitusmateriaalina todennäköisesti käytetyt luonnonmateriaalit, kuten palmunlehdet ja mahdollisesti myös Kiinasta tuodun paperin. Varmuudella voidaan sanoa vain, että khmerit omaksuivat ainakin intialaisen Purana-kirjallisuuden sekä Ramayana- ja Mahabharata-eepokset.
Maalaustaide
Khmerien maalaustaide on tuhoutunut täysin trooppisessa ilmastossa. Viitteitä khemerien maalaustaiteesta on saatu temppelireliefeistä. Jotkut temppelireliefit ovat satojen metrien pituisia, ja ne kuvaavat usein khmerien tärkeintä myyttiä Maitomeren kirnuamista. Muita tärkeitä aiheita ovat Ramayana, Mahabharata ja oma historia.
Tanssi
Tanssilla oli keskeinen asema temppelien ja hovin rituaaleissa. Monien muiden Kaakkois-Aasian kulttuureiden tapaan myös khmereillä tanssiin liittyivät kiinteästi maagiset voimat. Temppeleissä saattoi olla jopa tuhansia tanssijoita. Temppelireliefien perusteella on päätelty, että khmerit olisivat omaksuneet intialaisen tanssin Jaavan kautta. Intialaiselle tanssille tyypillisiä energisiä jalkataivutuksia ja käsieleitä on kuvattu monissa temppelireliefeissä. Tanssin leimaa-antava piirre oli myös sormien äärimmäiset takataivutukset. Miestanssijat esiintyvät reliefeissä puolestaan asennoissa, jotka vastaavat nykytanssin demoniosien esittäjien asentoja. Kun Ayutthayan kuningaskunta valloitti Angkorin 1431, tanssiperinne siirtyi Ayutthayaan, sillä maagisten voimien haltijoina tanssijat olivat oleellinen osa sotasaalista.
Arkkitehtuuri
thumb|150px|Bakongin temppelivuori Khmerien kulttuurin huipentumana voidaan pitää arkkitehtuuria. Khmer-hallitsijoiden suoranainen rakentamisvimma lienee historiassa vailla vertaansa. Jokainen hallitsija rakennutti (tai ainakin yritti) oman temppelikokonaisuutensa, ja monet hallitsijat rakennuttivat jopa kokonaan uuden pääkaupungin. Khmer-hallitsijoiden onkin sanottu olevan maailman taidehistorian suurimpia rakentajia. Rakennusvimman vaikuttavin tulos on Angkor Watin temppeli. Vähäisempää huomiota on saanut Angkorin keinokastelujärjestelmä, jonka rakentaminen ja ylläpito vaativat myös runsaasti työvoimaa. Khmer-hallitsijoiden rakentamisvimmaa pidetään myös yhtenä osasyynä khmerien valtakunnan tuhoon.
Temppelit
Khmerien temppeliarkkitehtuurin lähtökohtina olivat neliöpohjaisesta temppelistä kehittynyt temppelitorni eli prang ja Jaavan Sanjaya-dynastiasta peräisin oleva terassipyramidi. Pohjakaava perustui mandalaan. Kuvanveisto oli alusta alkaen oleellinen osa arkkitehtuuria, ja sen kantava periaate oli symboliikka. Temppelikompleksien pohjakaavoilla oli kosmologinen, symbolinen merkitys: keskellä on neljän temppelitornin ympäröimä Meruvuori, jota ympäröivät vuorostaan vähäisemmät vuorijonot ja meret. Temppeleitä ympäröivät vesialtaat, kanavat ja vallihaudat olivatkin esimerkiksi Angkorissa paitsi symbolisia myös olennainen osa keinokastelujärjestelmää. Temppelit on yleensä suunnattu itään, sillä ne oli omistettu Shivalle, joka asui idässä.
Khmer-arkkitehtuurin ensimmäinen puhdas edustaja on Bakongin temppeli Hariharalayassa Roluosin alueella. Sen rakentamisen aloitti Indravarman I (hallitsijana 877–889). Bakongin temppelissä yhdistyivät ensimmäisen kerran terassipyramidi ja prang-temppelitornit, joita sijoitettiin tasanteiden reunoille ja temppelin keskustaan.
thumb|Banteay Srein temppeli 800- ja 900-lukujen vaihteen tienoilla pääkaupungiksi vaihtui Yasodharapura Angkorin alueelle. Yashovarman I:n (hallitsijana 889–910) rakennuttama Phnom Bakheng on ensimmäinen esimerkki arkkitehtuurin ja veistotaiteen saumattomasta yhdistymisestä. Yasodharapuran aikana hallitsijat rakennuttivat myös ensimmäisen keinokastelujärjestelmän, jonka rappeutuminen johti pääkaupungin siirtämiseen pois Angkorista. Rajendravarman (hallitsijana 944–968) siirsi pääkaupungin takaisin Yasodharapuraan ja kunnosti keinokastelujärjestelmän. Rajendravarman aloitti lukuisia rakennushankkeita, ja hänen aikansa arkkitehtuurille on ominaista hienostunut tyyli, jonka selkeimpiä esimerkkejä on Banteay Srein temppeli. Banteay Srei oli lisäksi yksi harvoista Angkorin temppeleistä, joka ei liittynyt kuningaskulttiin.
Rajendravarmanin seuraajat laajensivat systemaattisesti Angkorin palatsialuetta. Puusta valmistetut palatsirakennukset eivät ole säilyneet, mutta siellä vieraillut kiinalainen oli mykistynyt niiden komeudesta. Alueen keskellä oli jumalkuningaskultin keskuksena Phimeanakasin temppeli, joka poikkeuksellisesti oli suorakaiteen muotoinen. Sen huipulla on khmerien ensimmäinen tunnettu holvattu kivigalleria, jossa uskomuksen mukaan hallitsija yhtyi joka yö naishahmoiseen nāgaan. thumb|Phimeanakasin temppeli
Khmerien viimeinen suuri rakennuttaja oli Jayavarman VII (hallitsijana 1181–1218). Champa-miehityksen jälkeen Jayavarman VII perusti uudeksi pääkaupungiksi Angkor Thomin, jota pidetään kuvallisen khmer-arkkitehtuurin huipentumana. Koko kaupunki on yksi suuri kuvallinen ohjelma vishnulaisen maailman syntymyytistä, Maitomeren kirnuamisesta. Kaupungin keskellä Meruvuorta edustaa Bayonin temppeli. Pohjaratkaisultaan Bayon noudattaa mandalaa. Sen erikoisin piirre on prang-temppelitornien yläosassa olevat neljään suuntaan katsovat ihmiskasvot. Niiden symboliikkaa ei varmuudella tunneta, mutta niiden oletetaan esittävän Lokesvaraa. thumb|240px|left|Bayonin temppelitornien neljään suuntaan katsovat ihmiskasvot.
Keinokastelujärjestelmä
Monumentaalirakennusten ohella monien kuninkaiden merkittävimmät rakennusprojektit liittyivät Angkorin keinokastelujärjestelmään, joka oli monimutkainen kanavien ja tekoaltaiden (baray) järjestelmä.
Hallitsijat
Vuodesta 1300 alkaen khmerien ja thaitten hovikronikat antavat ristiriitaisia tietoja hallitsijoista.
Death (EP)
Death on Thy Serpentin EP vuodelta 2000. Levy sisältää neljä kappaletta.
Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Thy Serpent.
Suppilokaktukset
Suppilokaktukset (Eriosyce) on 35-lajinen eteläamerikkalainen kaktuskasvisuku. Sen tieteellinen nimi koostuu kreikan sanoista erion 'villa' ja syke 'viikuna' ja viittaa villakarvan peittämiin hedelmiin. Kasvit kukkivat päivällä melkein mihin vuodenaikaan tahansa, ja kukkien pölyttäjinä toimivat hyönteiset ja kolibrit.
Tuntomerkit
Suppilokaktukset ovat tavallisesti yksivartisia, enemmän tai vähemmän pallomaisia ja kooltaan vaihtelevia. Varren pituus vaihtelee senttimetristä metriin, läpimitta kahdesta 50 cm:iin. Varressa on 7-30 tai enemmän uurteita, ja uurteiden reunoilla on tavallisesti nystyjä. Kussakin kääpiöversossa eli areolissa on muutama piikki tai niitä on paljon. Pisimmillään ne ovat viiden sentin pituisia. Piikit ovat joko neulamaisia tai sukasmaisia. Juuristo on rihmamaista hajajuuristoa tai pääjuuri, joka voi liittyä varteen ohuen kuroutuman välityksellä.
Suppilokaktusten suppilomaiset tai melkein putkimaiset kukat sijaitsevat varren latvan tuntumassa ja ovat väriltään keltaisia tai syvän karmiininpunaisia. Vartalon ja kukan tyvessä on paljon suomuja, joita vastapäätä on villamaisen karvan muodostamia tupsuja tai toisinaan harjasmaisia piikkejä. Suppilokaktusten hedelmä on ontto marja, jonka ontelossa on usein irrallisia siemeniä. Hedelmä on usein luonteenomaisesti villamaisen karvan peittämä ja avautuu tavallisesti tyveltään. Hedelmässä on myös jäljellä kuihtuneita kukan osia.
Levinneisyys
Suppilokaktuksia tavataan Andien rinteillä 3000 metrin korkeuteen asti Keski-Chilestä Etelä-Peruun ja Argentiinan luoteisosiin ulottuvalla alueella.
Lajit
Suku Eriosyce, suppilokaktukset:
Lähteet
Anderson E. F. 2001: The Cactus Family. - Timber Press. Portland, Oregon. ISBN 0-88192-498-9
Kasvien suomenkieliset nimet.
Alueliitos
Alueliitoksella tarkoitetaan sitä, että hallinnollisesta alueesta liitetään osa viereiseen hallinnolliseen alueeseen. Alue voidaan liittää toiseen alueeseen myös kokonaan.
Kunnalliset alueliitokset
Kunnallisten alueliitosten tapauksessa jonkin kunnan koko alueen liittämisestä yhteen tai useampaan muuhun kuntaan käytetään nimitystä kuntaliitos. Liitettäessä vain osia jostakin kunnasta toiseen kuntaan, kyseessä on osakuntaliitos.
Issie
Issie eli Isshii on japanilainen järvihirviö, jonka väitetään elävän Kyūshūn saarella sijaitsevassa Ikedajärvessä, Kagoshiman kaupungista etelään. Olennosta on tehty useita silminnäkijähavaintoja, joissa sitä kuvaillaan yleensä suurikokoiseksi ja tummaksi. Sillä kerrotaan olevat evät ja selässä kyttyröitä.
Kyseisessä järvessä ei elä suuria kaloja, vain pikkukaloja ja enintään 1,8-metrisiksi kasvavia ankeriaita. Ankeriaat elävät vesistöjen pohjalla, kun taas Issien on usein nähty nousevan järven pintaan, joten ne eivät selitä väitettyjä havaintoja.
Useimmat väitetyt silminnäkijähavainnot on tehty järven lounaisosissa. Vaikka Ikedajärvi on pinta-alaltaan vain 11 neliökilometriä, se on jopa 230 metriä syvä, mikä vaikeuttaa olennon etsimistä.
Olento on tunnettu paikallisissa taruissa jo vuosisatoja. Yhden tarinan mukaan Issie oli alun perin valkoinen hevostamma, joka eli Ikedajärven rannalla varsansa kanssa. Sitten muuan samurai sieppasi varsan, eikä tamma etsinnästä huolimatta enää löytänyt sitä. Epätoivoinen hevonen meni lopulta etsimään varsaa järvestä, ja muuttui siellä matelijamaiseksi hirviöksi, joka vieläkin välillä nousee vedenpintaan poikastaan etsiessään. Nykyisin alueen matkailu hyödyntää tarinaa järvihirviöstä, ja Issielle on jopa pystytetty patsas.
Johnny Gottselig
Johnny Gottselig (24. kesäkuuta 1906 Odessa, Venäjän keisarikunta – 15. toukokuuta 1986 Chicago, Illinois, Yhdysvallat) oli ukrainansaksalaista syntyperää oleva kanadalainen jääkiekkoilija. Hän oli syntynyt joko Odessassa tai vironruotsalaisten aikoinaan perustamassa Gammalsvenskbyn kylässä Hersonin alueella kesäkuussa 1906. Hän muutti perheineen Kanadan Saskatchewaniin jo ennen ensimmäistä syntymäpäiväänsä. Hän varttui Reginassa. AHA-liigan Winnipegissä pelaamansa kauden jälkeen Gottselig liittyi Chicago Blackhawksin NHL-joukkueen vahvuuteen, jossa pelasi koko uransa. Hän oli myös joukkueen kapteeni kuuden kauden ajan vuosina 1934–1940. Vuoden 1940 jälkeen hänen roolinsa pieneni ja viimeisenä vuonnaan kaudella 1944–1945 hän pelasi vain yhden ottelun. Kaikkiaan hän pelasi urallaan 589 NHL-ottelua joissa teki 176 maalia ja 371 pistettä. Jo peliuransa aikana kausilla 1940–1941 ja 1941–1942 hän toimi Blackhawksien pelaaja-valmentajana ja kaudella 1944–1945 hän korvasi kesken kauden Paul Thompsonin joukkueen päävalmentajana. Gottselig toimi päävalmentajana neljällä kaudella kunnes kesken kauden 1947–1948 hänet korvasi Charlie Conacher. Valmennusuransa jälkeen Gottselig toimi vielä jokusen vuoden joukkueen PR-päällikkönä. Tähän tehtävään kuului osana myös Blackhawksien otteluiden selostaminen radioon.
Gottselig toimi myös naisten baseball-liigassa Racine Bellesin (1943–1944), Peoria Red Wingsin (1947) ja Kenosha Cometsin (1949–1950) General Managerina. Tämän jälkeen hän vetäytyi syrjään urheilun parista ja toimi Elmhurst Chicago Stone Companyn toimitusjohtajana. Gottselig oli toinen Venäjän keisarikunnassa syntynyt pelaaja, joka raivasi tiensä NHL-joukkueen pelaavaan kokoonpanoon.
Omega Telocvovim
Omega Telocvovim (Ω Telocvovim) on suomalaisen black metal -yhtye Enochian Crescentin toinen albumi, joka julkaistiin 21. tammikuuta 2000.
Albumin nimi on brittiläisen okkultistin, John Deen kehittelemää heenokiaanista/enokiaanista ”enkelikieltä” ja tarkoittaa "Suurta kuoleman lohikäärmettä" eli Luciferiä.
Paluu tulevaisuuteen II
Paluu tulevaisuuteen II on Robert Zemeckisin ohjaama Paluu tulevaisuuteen -trilogian toinen osa. Elokuva sai ensi-iltansa vuonna 1989 ja se on jatkoa elokuvalle Paluu tulevaisuuteen (1985). Elokuvassa nähdään tapahtumia, jotka tapahtuivat trilogian aikaisemmassa osassa. Kuten edeltävä elokuva, myös tämä oli menestys. Elokuvan jatko-osa on Paluu tulevaisuuteen III (1990).
Juoni
Elokuva jakautuu kolmeen osioon jotka kaikki sijoittuvat eri vuosikymmenelle – ensimmäinen sijoittuu tulevaisuuteen vuonna 2015, toinen vaihtoehtoiseen nykyaikaan vuonna 1985 ja kolmas menneisyyteen vuonna 1955. Elokuva alkaa siitä, mihin edellinen loppui. Emmett ”Doc” Brown (Christopher Lloyd) tulee aikakoneensa kanssa Martyn (Michael J. Fox) pihalle ja kertoo hätääntyneenä, että Martyn ja hänen tyttöystävänsä Jenniferin (Elisabeth Shue) pitäisi tulla hänen mukaansa tulevaisuuteen vuoteen 2015, sillä asia koskee heidän tulevia lapsiaan. Martyn poika, Marty McFly Jr., on joutumassa vankilaan, sillä hän on mukana eräässä ryöstössä. Matkustettuaan Marty menee Docin neuvomaan "Cafe 80s" -nimiseen kahvilaan, jossa hän tapaa kyseisen ajan Biffin (Thomas F. Wilson) ja hänen lapsenlapsensa Griffin (Thomas F. Wilson). Griff yrittää pahoinpidellä Martyn, jolloin Marty pakenee kahvilasta, ja hänen ansiostaan Griff jengeineen pidätetään, minkä vuoksi Martyn poika ei nyt osallistukaan ryöstöön ja välttää näin vankilan.
Tutkiessaan kotikaupunkiaan vuodessa 2015 Marty huomaa, että eräästä kaupasta voi ostaa urheilukalenterin, jossa näkyvät kaikki urheilutulokset vuosien 1950–2000 välillä. Marty aikoo hyötyä kalenterista vedonlyönnissä omassa ajassaan, mutta Doc ei hyväksy kalenterin käyttöä rikastumiseen ja heittää sen pois. Vakoileva Biff saa kuitenkin kalenterin käsiinsä ja saa idean toimittaa sen menneisyyteen itselleen suurien rahojen toivossa. Poliisien vietyä Docin nukuttaman Jenniferin kotiin Marty ja Doc kiirehtivät hakemaan hänet pois "tulevaisuuden kodistaan", koska Docin mukaan ei olisi koskaan hyväksi saada tietää liikaa tulevaisuudestaan. Nähtyään kuitenkin itsensä 30 vuotta vanhempana Jennifer pyörtyy. Kun Marty ja Doc selvittävät tapahtunutta, Biff kaappaa aikakoneen ja matkustaa sillä vuoteen 1955. Hän antaa vuodessa 1955 elävälle itselleen aikakoneessa olevan urheilukalenterin ja palaa vuoteen 2015. Marty ja Doc eivät vielä huomaa, mitä Biff teki menneisyydessä.
Marty ja Doc palaavat vuoteen 1985, joka paljastuu pian muuttuneen dystopiaksi – Vietnamin sota on edelleen käynnissä 1980-luvulla, Richard Nixon on edelleen Yhdysvaltain presidentti ja moottoripyöräjengiläiset ja Biffin urheilukalenterin avulla tekemillään voitoilla perustama kemianteollisuuden yhtiö BiffCo hallitsevat Hill Valleyn kaupunkia. Martyn isä George McFly kuoli Biffin ampumana vuonna 1973 ja Biff on naimisissa Martyn äidin, Lorraine Bainesin kanssa. Uudenlaisessa todellisuudessa Lorraine on myös alkoholisoitunut ja elää Biffin armoilla. Marty kysyy Biffiltä kalenterista, mutta joutuu melkein Biffin tappamaksi. Vanha Biff vuodesta 2015 oli varoittanut nuorempaa itseään, että hullu tiedemies tai nuorukainen saattaisivat tulla esittämään kysymyksiä kalenterista.
Marty ja Doc joutuvatkin matkustamaan taas vuoteen 1955 selvittääkseen ongelman. Marty piiloutuu nuoremman Biffin autoon ja näkee, kun vanhempi Biff antaa nuoremmalle itselleen urheilukalenterin. Illemmalla Biff lähtee koulun tansseihin, Marty mukanaan piilossa autossa. Marty odottaa sopivaa hetkeä napata kalenteri vaivihkaa Biffin huomaamatta. Docin ja Martyn pitää myös varoa, etteivät he törmää itseensä missään vaiheessa. Marty yrittää saada urheilukalenterin ja onnistuu siinä lopulta. Hän onnistuu myös välttämään toisen itsensä näkemäksi joutumisen kuten melkein myös Doc, joka kohtaa toisen itsensä ohimennen. Hänen toinen itsensä pyytää ojentamaan työkaluja ja he puhuvat hetken säästä ilman katsekontaktia. Lopulta Marty polttaa kalenterin, jolloin tulevaisuus palautuu ennalleen.
Elokuvassa on elokuvallisia viitteitä eli kohtauksia, jotka muistuttavat tai jäljittelevät muiden elokuvien kohtauksia, kuten esimerkiksi elokuvan Ihmeellinen on elämä kohtauksia.
Futunio
Futunio Oy, vuoteen 2018 YAP Solutions Oy, on ammattiliittojen ja työttömyyskassojen toimialojen erityistarpeisiin erikoistunut vuonna 1978 perustettu palveluyritys. Yrityksessä työskentelee noin 60 työntekijää.
Washi (myrsky)
thumb|Washin reitti. Trooppinen myrsky Washi oli voimakas trooppinen myrsky, joka iski Filippiineille joulukuussa 2011. Se ei missään vaiheessa saavuttanut tuulen nopeuden perusteella arvioidun Saffirin-Simpsonin hurrikaaniasteikon 1. tasoa eli hirmumyrskyn voimakkuutta, mutta sen sateet aiheuttivat laajoja tulvia ja surmasivat satoja ihmisiä.
Matalapaine voimistui trooppiseksi myrskyksi 14. joulukuuta. Se iski maihin Mindanaon saarella 15. joulukuuta 15:00 UTC.
Rankkasade jatkui yli 12 tuntia ja aiheutti tulvia ja maanvyöryjä.
Sateet saivat joet tulvimaan yli äyräidensä, ja paikoin vesi nousi tunnissa yli kolme metriä. Pahiten kärsivät Cagayan de Oron ja Iliganin kaupungit Mindanaon saarella. Noin 100 000 ihmistä menetti kotinsa. Kun maaseudun eloonjääneisiin saatiin yhteys 23. joulukuuta mennessä, viranomaiset arvioivat, että ainakin tuhat ihmistä oli kuollut ja tuhat kateissa.
HMS Liberty (J391)
HMS Liberty (viirinumero J391) oli Britannian kuninkaallisen laivaston 1945 valmistunut Algerine-luokan miinanraivaaja toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin Harland and Wolffilta Belfastista, missä köli laskettiin 27. marraskuuta 1943 telakkanumerolla 1211. Se laskettiin vesille 22. elokuuta 1944 ja valmistui 18. tammikuuta 1945.
Palvelus
Alus luovutettiin 1949 Belgialle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä Adrian de Gerlache. Alus romutettiin 1970 Belgiassa.
Merzbox
Merzbox on Merzbowin, Masami Akitan noiseprojektin vuonna 2000 ilmestynyt kokoelmalevy. Se koostuu peräti viidestäkymmenestä CD-levyllisestä Akitan tuotantoa Merzbowin perustamisesta 1979 lähtien.
Merzbox toimitetaan suuressa salkussa ja musiikin lisäksi se sisältää t-paidan, tarroja, julisteen, CD-ROM-levyn ja Masami Akitan elämäkerran. Merzbox oli osa Extreme Recordsin kymmenvuotisjuhlia ja sitä valmistettiin vain tuhat kappaletta. Levyistä 20 sisältää ennenjulkaisematonta materiaalia, joka on kuitenkin nauhoitettu aikaisemmin.
Georgia Institute of Technologyn opiskelijaradio WREK 91.1 FM lähetti Merzboxin kokonaisuudessaan 17. joulukuuta - 19. joulukuuta 2002.
Äimä (yhtye)
Äimä on suomalainen vuonna 1973 Anjalankoskella perustettu folk rock -yhtye. Suuren yleisön tietoisuuteen Äimä ei koskaan tullut, mutta omissa piireissään se on saavuttanut kulttiyhtyeen maineen. Yhtye levytti viimeksi 1980-luvulla.
Yhtye keikkailee harvakseltaan edelleen.
Historia
Äimän ensiesiintyminen tapahtui heinäkuussa 1973 Kaustisen kansanmusiikkijuhlilla. Esiintyminen oli menestys, samoin kuin 1975 julkaistu ensisingle Teppana Jänis/ Vanhat omppopuut. Äimän kolme ensimmäistä singleä julkaisi Love Records vuosina 1975–76, mutta kokonaista LP:tä Äimä ei päässyt tekemään ennen yhtiön konkurssia. 1980-luvulla yhtye pääsi kuitenkin julkaisemaan kaksi LP:tä.
Helsingin Sanomien Jukka Hauru kirjoitti Äimän toisen albumin arvostelussaan 1989: ”Äimän hanurisoinnissa kimmeltää maailmanmusiikillinen valohämy. Viljo Voron ja Hannu Seppäsen suomalaisglobaalit polkat ja poljennot paljastavat hillityssä hillittömyydessään sentimenton, joka harrastajamaisuutta makustellessaan tekee tahattomuudesta tahallisuuden ylevän muodon.”
Lauantaiseura
Topelius kuvaa "Päiväkirjoissaan", kuinka Lauantaiseuran iltojen aikana pääsi tutustumaan "Runebergin tyyneen huumoriin, Snellmanin säälimättömään logiikkaan, Nervanderin purevaan ivaan ja Nordströmin kompapuheisiin, jotka olivat teräviä kuin silmäneulat."
Pikku Jättiläinen ilmoittaa seuran perustajiksi kuusi nuorukaista, jotka olivat J. L. Runeberg, J. J. Nervander, A. A. Laurell ja tämän veli G. Laurell, Bengt Olof Lille, ja J. J. Nordström.
Seuran johtohahmona toimi aluksi Johan Jakob Nervander ja myöhemmin Johan Ludvig Runeberg. Lauantaiseuran loppuaikoina Johan Vilhelm Snellman oli piirin johtava, keskustelun kulkuun ratkaisevasti vaikuttava henkilö. Runebergistä tuli kuitenkin vähitellen seuran kantava voima ja hänen muuttonsa Porvooseen vuonna 1837 aiheutti seuran säännöllisen toiminnan loppumisen.
Lauantaiseuran edeltäjiä olivat 1800-luvun alussa kokoontunut Aura-seura ja 1700-luvun loppupuoliskolla Suomen kulttuurielämään vaikuttanut Aurora-seura.
Lauantaiseuran toiminta
Lauantaiseuran merkitys suomenkielisen sivistyksen ja kulttuurin kehittymiselle oli merkittävä. Sen vaikutuksesta syntyi Suomalaisen Kirjallisuuden Seura ja ensimmäinen uudenaikainen yksityisoppikoulu Helsingfors lyceum vuonna 1831. Lisäksi seura alkoi julkaista omaa Helsingfors Morgonblad -sanomalehteä.
Lauantaiseuran epävirallisena äänenkannattajana voidaan pitää Runebergin vuonna 1832 perustamaa sanomalehteä, Helsingfors Morgonbladia, sillä useat seuran jäsenet avustivat sitä. Lehti oli kirjallis-filosofinen ja elitistinen ja se keräsi ympärilleen noin 400-päisen lukijakunnan.
Studio Pierrot
Studio Pierrot on tokiolainen animaatiostudio, jonka perustivat vuonna 1979 tammikuussa Tatsunoko Productionin entiset työntekijät.
TV-sarjat
Tämä lista voi olla epätäydellinen
Elokuvat
Tämä lista voi olla epätäydellinen
Tie miehen sydämeen
Tie miehen sydämeen (Woman of the Year) on George Stevensin ohjaama yhdysvaltalainen romanttinen komediaelokuva vuodelta 1942. Siinä Spencer Tracy ja Katharine Hepburn ensimmäisessä yhteisessä elokuvassaan näyttelevät New Yorkissa ilmestyvän sanomalehden toimituksessa työskenteleviä työtovereita, jotka rakastuvat toisiinsa. Mies on melko yksioikoinen urheilutoimittaja, nainen taas Euroopassa opiskellut ja ties miten monta vierasta kieltä puhuva kansainvälisen politiikan kolumnisti.
Vastaanotto ja myöhempi arvostus
Michael Kanin ja Ring Lardner Jr. saivat elokuvasta parhaan alkuperäiskäsikirjoituksen Oscarin, ja Katharine Hepburn oli naispääosastaan Oscar- ja New York Film Critics Circle -palkintoehdokkaana.
Vuokko Blinnikka
Vuokko Blinnikka, o.s. Janila (1928–2011 ) oli Hollolasta kotoisin ollut suomalainen kirjallisuusarvostelija, kirjailija ja kirjastonhoitaja. Hän sai Pääskynen-palkinnon vuonna 1985. Hän oli koulutukseltaan filosofian maisteri.
Tie miehen sydämeen
Vastaanotto ja myöhempi arvostus
1980-luvun alussa elokuvan pohjalta tehtiin Broadway-musikaali Woman of the Year. Sen sävelsi John Kander ja sanoitti Fred Ebb.
Vuokko Blinnikka
Blinnikan puoliso oli toimittaja Aulis Blinnikka.
Pelops
Pelops oli kreikkalaisessa mytologiassa Tantaloksen ja Dionen poika. Vaikka hän olikin syntyperältään Fryygiasta tai Lyydiasta, hän lähti kotimaastaan ja matkusti Kreikkaan, jossa hän voitti Pisan kruunun kuningas Oinomaokselta. Pelopsilla kerrotaan olleen useita lapsia vaimonsa Hippodameian, Oinomaoksen tyttären, kanssa. Hänen poikiaan ovat muun muassa Pittheus, Alkathoos, Dias, Pleisthenes, Atreus, Thyestes, Kopreus ja Hippalklos. Heillä oli myös useita tyttäriä, joista osa meni naimisiin Perseuksen sukuun kuten Astydameia (Alkaioksen kanssa), Nikippe (Stheneloksen kanssa) ja Eurydike (Elektryonin kanssa). Pelopsilla oli myös avioton poika Khrysippos nymfi Aksiokhen kanssa.
Pelopsin isä Tantalos halusi suorittaa uhrin Olympoksen jumalille, ja hän paloitteli Pelopsin ja keitti hänen lihastaan keiton, jonka hän tarjosi jumalille. Demeter, joka oli siihen aikaan syvän murheen vallassa Haadeen siepattua hänen tyttärensä Persefonen, hajamielisenä hyväksyi uhrin ja söi vasemman olkapään. Toiset jumalat kuitenkin huomasivat juonittelun ja pidättäytyivät syömästä pojan ruumista. Tämän sijasta he herättivät Pelopsin eloon ja Hefaistos valmisti norsunluusta hänelle uuden olkapään. Kuolleistaheräämisensä jälkeen Pelops oli kauniimpi kuin koskaan, jolloin Poseidon rakastui häneen, vei hänet Olympokselle rakastajakseen ja opetti hänet ajamaan taivaallisilla vaunuilla. Myöhemmin Zeus heitti Pelopsin vihoissaan Olympokselta, koska tämän isä oli paljastanut ihmisille jumalten salaisuuksia ja tarjonnut heille jumalilta varastamaansa ruokaa.
Mieheksi vartuttuaan Pelops rakastui Oinomaoksen tyttäreen Hippodameiaan ja halusi naida tämän. Oinomaos kuitenkin joko rakasti tytärtään Hippodameiaa kovasti itse tai ennustuksen mukaan hänet murhaisi hänen oma tyttärenpoikansa, joten hän oli jo tappanut kaksitoista tai kolmetoista kosijaa voitettuaan heidät kilpa-ajoissa. Pelops – tai toisen version mukaan Hippodameia itse – houkutteli Oinomaoksen ohjastajan Myrtiloksen irrottamaan sokkapinnin vaunujen pyörästä luvattuaan tälle puolet Oinomaoksen valtakunnasta. Seuranneessa onnettomuudessa Oinomaos sai surmansa, mutta myöhemmin Pelops tappoi puolestaan Myrtiloksen heittämällä tämän mereen – jota kutsuttiin hänen mukaansa sittemmin Myrtoanmereksi, koska hän pelkäsi tapahtuneen aiheuttavan hänelle häpeää tai koska hänen ollessa hakemassa vaimolleen vettä juotavaksi Myrtilos oli yrittänyt maata Hippodameian väkisin. Syöksyessään kuolemaan Myrtilos kirosi Pelopsin suvun.
Oinomaoksen aloittamista kilpa-ajoista, jotka hän kävi myös Pelopsin kanssa, sekä Herakleen järjestämistä Pelopsin hautajaiskisoista, muodostui Olympian kisojen tarumainen alkuperä. Olympiassa oli Pelopsille omistettu pyhäkkö, Pelopeion.
Pelopsin valta ylsi yli koko Peloponnesoksen, joka tarkoittaa "Pelopsin saarta". Myöhemmin Troijan sodan aikana kreikkalaiset toivat Pelopsin luut Troijaan, koska troijalainen Helenos väitti, että niin tekemällä he voisivat voittaa taistelun.
Pentti Saarikoski on kirjoittanut Pelopsista ja Tantaloksesta runon.
Messier 50
Messier 50 (M50, NGC 2323) on Yksisarvisen tähdistössä sijaitseva avoin tähtijoukko, jonka Charles Messier löysi ja luetteloi vuonna 1772. Giovanni Domenico Cassini havaitsi sen mahdollisesti jo ennen vuotta 1711. Se sijaitsee noin 2 900 valovuoden päässä Maasta ja sisältää noin 80 tähteä.
Kiikarilla joukosta on mahdollista erottaa kirkkaimpia tähtiä, ja pienellä kaukoputkella himmeämmätkin tähdet tulevat näkyviin.
Bernd Mayländer
thumb|200px|Bernd Mayländer vuonna 2008 Bernd Mayländer (s. 29. toukokuuta 1971 Waiblingen, Länsi-Saksa) on saksalainen kilpa-autoilija. Hän ajoi Porschea monta vuotta Porsche Supercupissa ja Porsche Carrera Cupissa. Lisäksi Mayländer on ajanut vanhassa ja uudessa DTM:ssä, ITC:ssä ja FIA GT Championshipissä. Mayländer on toiminut vuodesta 2000 lähtien turva-auton kuljettajana Formula 1 -sarjassa. Häneltä jäi väliin vuoden 2001 Kanadan GP loukkaantumisen vuoksi, ja hänet korvasi silloin Marcel Fässler.
HMS Cheerful (J388)
HMS Cheerful (viirinumerot M88 ja J388) oli Britannian kuninkaallisen laivaston 1944 valmistunut Algerine-luokan miinanraivaaja toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin 30. huhtikuuta 1942 Harland and Wolffilta Belfastista, missä köli laskettiin 20. elokuuta 1943 telakkanumerolla 1208. Se laskettiin vesille 22. toukokuuta 1944 ja valmistui vielä samana vuonna 13. lokakuuta.
Viesti miljardien vuosien takaa
Viesti miljardien vuosien takaa on tieteen popularisoija Richard Dawkinsin evoluutiota käsittelevä kirja, joka ilmestyi vuonna 1995. Teos kertoo darwinistisesta evoluutiosta, eli siitä miten luonnonvalinta on ohjannut ikivanhaa geenien keskeytymätöntä virtaa ja miten tämä on johtanut nykyiseen elämän monimuotoisuuteen. Teos sisältää myös lainauksia Dawkinsin aikaisemmista kirjoituksista.
Teos on julkaistu 26 maassa ilmestyvässä Tieteen huiput -sarjassa, jossa merkittävät tutkijat kertovat tieteenalojensa uusista saavutuksista lyhyesti ja kansantajuisesti. Dawkinsin kirjoittamista teoksista se on siten lyhyin. Kirjan kuvitti Dawkinsin puoliso Lalla Ward ja suomeksi sen käänsi Risto Varteva.
HMS Cheerful (J388)
Palvelus
Lokakuussa 1944 alkoivat valmistajan koeajot. Alus luovutettiin 13. lokakuuta laivastolle vastaanottotesteihin, joiden päätyttyä se siirrettiin Tobermoryyn miehistön koulutukseen ennen operatiivisten tehtävien aloittamista. Joulukuussa alus oli Firth of Forthissa ennen Harwichiin siirtymistä. Tammikuussa 1945 alus aloitti raivaukset ja Belgiaan matkanneiden saattueiden suojaamisen 18. miinanraivaajalaivueen mukana
Huhtikuussa alus osallistui Cuxhaveniin ja Hampuriin johtaneiden väylien raivaamiseen operaatio Dropkickissä ja toukokuusta alken alus osallistui miinojen raivaamiseen Belgian, Alankomaiden ja Saksan rannikoilta. Raivausten aikana aluksen tukikohtana oli Ostend. Heinäkuussa alus siirtyi laivueen mukana Plymouthin alaisuuteen raivaamaan luoteisen reitin ja Bristolin kanavan miinoituksia, missä tehtävässä se jatkoi aina vuoteen 1947.
Viesti miljardien vuosien takaa
Luvut
Ensimmäisessä luvussa Digitaalivirta valotetaan tietä myöhemmille kertomalla geenien keskeytymättömästä virrasta läpi geologisten aikajaksojen.
HMS Cheerful (J388)
Palvelus
Alus siirrettiin 1947 Port Edgariin 3. miinanraivaajalaivueeseen. Lokakuussa alus poistettiin palveluksesta ja siirrettiin reserviin Devonportissa. Alus palautettiin 1951 palvelukseen ja miehistön koulutuksen jälkeen se liittyi Portlandissa kalastuksenvalvontalaivueeseen, jonka mukana se osallistui kesäkuussa 1953 Elizabeth II:n kruunajaisten yhteydessä Spitheadissä pidettyyn laivastokatselmukseen. Alus poistettiin 1954 palveluksesta Chathamissa ja palautettiin reserviin. Alus sijoitettiin 1963 poistolistalle ja myytiin BISCOlle romutettavaksi. Syyskuussa alus hinattiin romutettavaksi Lacmotsille Queensborough'iin lähelle Ramsgatea.
Ishii
Ishii on Japanin maaseutukaupunki Shikokun saarella Tokushiman prefektuurissa. Se kuuluu Myōzain piirikuntaan. Ishii sijaitsee prefektuurin koillisosassa Yoshinojoen alajuoksulla. Kaupungin alue ulottuu joenvarren tasangolta etelään vuorenrinteille. Lännessä se rajautuu Tokushiman kaupunkiin. Ishiissä on 25 186 asukasta (huhtikuussa 2022) ja sen pinta-ala on 28,85 neliökilometriä.
Viesti miljardien vuosien takaa
Luvut
Toinen luku Juurille Afrikkaan käsittelee sitä miten ihmisten historiaa pystytään jäljittämään geenien avulla aina lähimpiin yhteisiin esi-isiin saakka. Toisessa luvussa keskitytään myös Raamatusta tuttuun tarinaan ihmisten esiäiti Eevasta, eli äitilinjan tutkimukseen.
HMS Cheerful (J388)
Päälliköt
Aluksen päällikköinä olivat :
Ishii
Ishiin rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluvat esimerkiksi Dōgaku-jin buddhalainen temppeli ja indigovärin kaupan kukoistuskaudella rakennettu Tanaka-suvun asuintalo, joka on valittu Japanin tärkeän kulttuuriomaisuuden luetteloon. Ishiitä palvelee JR Shikokun Tokushima-linja.
Viesti miljardien vuosien takaa
Luvut
Neljäs luku ,Jumalan hyötyfunktio, keskittyy käsittelemään elämän "hyötyfunktiota", geenien toimintaa ja sitä miten itsekkäästi ne ajavat omaa etuaan jatkaakseen DNA:n säilymistä. Neljännessä luvussa selitetään myös miten tarkoituksenmukaisuuden näkeminen monimuotoisessa elämässä on tyypillinen harha.
Kirjan viimeinen eli viides luku Monistumispommi kertoo elämän kehittymisen merkkipaaluista Maassa ja spekuloi miten vastaava prosessi voisi tapahtua kaukana avaruudessa.
Aksel Lund Svindal
Aksel Lund Svindal (s. 26. joulukuuta 1982 Lørenskog, Norja) on norjalainen uransa lopettanut alppihiihtäjä. Hän on kaksinkertainen olympiavoittaja, viisinkertainen maailmanmestari ja kaksinkertainen maailmancupin kokonaiskilpailun voittaja. Svindal kilpailee kaikissa alppihiihdon olympialajeissa, mutta erityisesti häntä pidetään vauhtilajispesialistina (supersuurpujottelu ja syöksylasku), mistä todisteena ovat syöksylaskun olympiavoitto 2018, maailmanmestaruus vuosina 2007 ja 2013, supersuurpujottelun olympiavoitto 2010, syöksylaskun maailmancupin voitto 2012–2013 ja 2013–2014 sekä supersuurpujottelun maailmancupvoitot kausilla 2005–2006, 2008–2009, 2011–2012, 2012–2013 ja 2013–2014. Hän voitti myös suurpujottelun maailmanmestaruuden ja maailmancupin vuonna 2007 sekä maailmancupin kokonaiskilpailun ja alppiyhdistetyn cupin samalla kaudella. Kaudella 2008–2009 hän voitti toistamiseen maailmancupin kokonaiskilpailun.
Vancouverin olympialaisissa 2010 Svindal saavutti ensin hopeaa syöksylaskussa ja sitten kultaa super-G:ssä. Suurpujottelussa hän oli pronssilla. Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 hän voitti superalppiyhdistetyn maailmanmestaruuden. Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 hän saavutti kultaa syöksylaskussa ja pronssia supersuurpujottelussa.
Svindal loukkaantui ennen kauden 2014–2015 alkamista ja oli koko kauden sivussa. Hän osallistui kuitenkin Vailin / Beaver Creekin MM-kilpailuihin 2015, jossa saavutti kuutossijat supersuurpujottelussa sekä syöksylaskussa. Seuraavalla kaudella hän johti maailmancupin kokonaiskilpailua, mutta joutui lopettamaan kauden kesken katkaistuaan oikean polven eturistisiteen Kitzbühelin syöksylaskussa sattuneessa pahassa kaatumisessa. Kausi 2016–2017 jäi kesken joulukuussa hänen loukattuaan polvensa Val Gardenan syöksylaskussa.
Hän voitti uransa viimeisissä kisoissa Vuoden 2019 MM-kilpailuissa Åressa hopeaa syöksylaskusta. Hän hävisi vain kaksi sekunnin sadasosaa maailmanmestaruuden voittaneelle Kjetil Jansrudille. Supersuurpujottelussa hän oli 16:s.
Paluu tulevaisuuteen III
Paluu tulevaisuuteen III on Robert Zemeckisin ohjaama Paluu tulevaisuuteen -elokuvatrilogian viimeinen osa. Elokuva sai ensi-iltansa vuonna 1990. Elokuvan pääosissa ovat Michael J. Fox, Christopher Lloyd ja Mary Steenburgen. Muita näyttelijöitä ovat muun muassa Thomas F. Wilson ja James Tolkan.
ZZ Top -yhtyeen jäsenet esiintyvät elokuvassa soittamassa kyläjuhlissa, joissa Marty ja Doc vierailevat. Elokuvan lopputekstien yhteydessä kuullaan myös ZZ Topin kappale ”Doubleback” albumilta Recycler (1990).
Juoni
Elokuva on suora jatko-osa edeltäjälleen. Martyn vietyä nuoremman Docin kotiin, jonkin ajan kuluttua Doc herää ja luulee nähneensä unta, että Marty oli palannut vuodesta 1985, jonne hän oli juuri tämän lähettänyt. Marty herää, jolloin Doc säikähtää häntä uudestaan, koska Martyn pitäisi olla vuodessa 1985 eikä vuodessa 1955 uudelleen. Tilanne kuitenkin selkiytyy Docille, sillä edellisen elokuvan lopussa Marty sai Docilta kirjeen, jossa Doc kertoi olevansa jumissa vuoden 1885 villissä lännessä. Kirjeessä on myös kerrottu, mistä aikakone löytyisi vuonna 1955. Ohjeiden avulla nuorempi Doc ja Marty kaivavat aikakoneen esiin louhoksesta, johon se on piilotettu. He saavat myös tietää, että Doc ammuttaisiin viikkoa myöhemmin kirjeen lähettämisestä, joten Doc lähettää Martyn aikakoneineen vuoteen 1885 pelastamaan tulevan itsensä ja viemään tämän takaisin vuoteen 1985.
Samana iltana juhlissa Buford jengeineen yrittää ampua Docin, mutta Marty estää tämän ja luoti osuu vain Docin hattuun. Väliinpuuttumisen vuoksi Buford haastaakin Martyn kaksintaisteluun samana päivänä jolloin he olivat aikoneet palata vuoteen 1985. Taistelussa Martyn hengen pelastaa ponchon alle kätketty luodinkestävä hellanluukku. Idean Marty oli saanut Biff Tannenin katsomasta elokuvasta Kourallinen dollareita. Marty voittaa Bufordin nyrkkitappelussa ja saa kaupunkilaisten suosion osakseen. Näin myös tulevaisuus muuttuu, ja niin Doc kuin Martykin selviävät.
Marty ja Doc kiiruhtavat kaappaamaan junaa, jolla he aikovat työntää aikakoneen tarvittavaan vauhtiin. Lopulta vain Marty pääsee takaisin vuoteen 1985 Docin jäätyä kyydistä pelastaessa Claraa, joka oli lähtenyt hevosella ajamaan junaa takaa löytääkseen rakastamansa Docin. Doc oli aikeissa lähteä rotkoa lähestyvästä junasta aikakoneeseen, kunnes hän huomasi Claran ja päätti kääntyä takaisin. Doc ja Clara pelastuvat kuitenkin viime hetkellä Martyn aikakoneesta heittämällä leijulaudalla. Marty palaa samaisella hetkellä takaisin vuoteen 1985. Ajaessaan samaa siltaa (joka ylittää nyt Eastwoodin rotkoa), nyt vuonna 1985, Marty hyppää koneesta pois juuri ennen kuin vastaan tulee juna joka törmää aikakoneeseen ja tuhoaa sen. Marty olettaa, ettei hän tapaa Docia enää koskaan. Marty kuitenkin palaa kotiin, tapaa tyttöystävänsä Jennifer Parkerin ja huomaa todellisuuden olevan taas kunnossa. Kun Marty ja Jennifer tutkivat tuhoutuneen aikakoneen jäännöksiä raiteilla, Doc saapuu paikalle junasta rakentamallaan uudella höyryllä toimivalla aikakoneella. Docilla on mukana kokonainen perhe, johon kuuluvat Clara ja kaksi poikaa, Jules ja Verne. Doc kertoi tulleensa hakemaan koiransa Einsteinin vuodesta 1985 ja tervehtimään huolestunutta Martya vielä kerran ennen matkustamista menneisyyteen aikakoneella. Juna nousee lentoon, ja Marty hyvästelee Docin vielä kerran ennen kuin tämä katoaa toiseen aikaan.
Isosiilikala
Isosiilikala (Diodon hystrix) on jäykkäleukalojen lahkon siilikalojen heimon kalalaji, joka on kuuluisa puolustuskeinostaan: se imee vettä sisäänsä ja paisuu palloksi, jolloin ihoa vasten painautuneet piikit ponnahtavat pystyyn ja tekevät kalan nielemisestä mahdotonta. Isosiilikala on heimonsa suurimpia lajeja ja voi suurimmillaan kasvaa 90 cm pitkäksi.
Isosiilikalaa tavataan subtrooppisten alueiden koralliriutoilla ympäri maapallon. Sitä tavataan usein riuttojen luolissa ja koloissa 50 metrin syvyyteen asti. Alle 20 cm pitkät nuoret yksilöt liikkuvat avovedessä myös kauempana riutoista, mutta aikuistuessaan kalat siirtyvät riuttojen läheisyyteen.
Isosiilikalan kuivattuja, ilmalla täytettyjä nahkoja on myyty matkamuistoiksi.
Peiteväri
Peiteväri voi tarkoittaa:
Rob Goris
Rob Goris (15. maaliskuuta 1982 Herentals, Belgia – 5. heinäkuuta 2012 Rouen, Ranska) oli belgialainen maantiepyöräilijä ja jääkiekkoilija.