cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Länsiturkkilainen kaanikunta
Kaanikunnan kukoistus
Kaanikunta saavutti kukoistuksensa Dzhegui-kaanin (hallitsi vuosina 610—618) sekä hänen nuoremman veljensä Ton-jabgu-kaanin (618—630) hallitusaikana. Uudet sotaretket Toahristaniin ja Afganistaniin laajensivat valtakuntaa aina Intian luoteisosiin saakka. Ton-jabgu-kaani suoritti hallintouudistuksen ja nimitti omat edustajansa, tudunit, valvomaan eri alueita ja keräämään veroja niistä. Joidenkin oletusten mukaan hän olisi painattanut rahoja omalla tunnuksellaan (tästä ei ole vielä löytynyt todisteita). Kaani Sheguen (610—618) ja Ton-jabgun (618—630) hallitusvuosina kaanikunnan rajat laajenivat Altaille, Tarim-joelle ja Amudarja-joelle. Länsiturkkilaiset ottivat pääkaupungikseen Suyabin. Bysantin keisarin liittolaisena Ton-jabgu aloitti vuonna 626 sodan Sassanidien Persiaa vastaan. Vuonna 626 turkkilaiset sotajoukot valloittivat rynnäköllä Tbilisin.
Bysantti ja Persia solmivat rauhansopimuksen, jolloin myös Ton-jabgu joutui lopettamaan sotatoimet. Salaliittolaiset surmasivat vuonna 630 kaani Ton-jabgun. Surmatyön oli suunnitellut hänen setänsä Sibir-kaani. Vähän myöhemmin surmattiin myös setä. Vuonna 630 alkanut valtataistelu muuttui jatkuviksi sodiksi.
Kaanikunnassa harjoitettiin pääasiassa paimentolaisuutta ja puolipaimentolaisuutta. Turkkilaiset ja sogdilaiset heimot harjoittivat kauppaa, käsitöitä, laiduntamista ja kotieläinten kasvatusta. Orjien hankkiminen oli yksi tärkeimmistä syistä siihen miksi turkkilaiset hyökkäsivät naapuriheimojen ja –kansojen kimppuun.
Sosiaalinen, taloudellinen ja hallinnollinen rakenne säilyvät valloitetuilla alueilla, mutta kaanien sijaishallitsijat tudunit valvoivat verojen keruuta ja niiden lähettämistä kaanille. Länsiturkkilaisessa kaanikunnassa syntyi myös eri yhteiskuntaluokkia sekä esifeodaalisia yhteiskuntasuhteita. Kaanikunnan keskushallinnon sotilaalliset ja poliittiset voimavarat eivät kuitenkaan riittäneet pitämään eri kansoja ja heimoja kurissa ja nuhteessa. Sen vuoksi kaanikunnassa oli jatkuvia heimojen välisiä kahakoita ja hallitsijoiden vaihdoksia, mitkä väistämättä heikensivät kaanikuntaa koossa pitäviä tekijöitä.
Länsiturkkilaisen kaanikunnan tuho
350px|thumb|[[Tang-dynastian Kiina (keltainen alue). Tummemmalla ovat ne alueet jotka olivat joko Tang-dynastian Kiinan alaisuudessa, sen liittolaisia tai konfliktissa sen kanssa. Vasemmalla Western Goktürks eli Länsiturkkilainen kaanikunta.]]
16 vuotta kestänyt heimojen välinen sota ja dynastioiden kinastelut (vuosina 640—657) helpottivat Tang-dynastian kiinalaisten sotajoukkojen tunkeutumisessa Semirecheen. Tangin kuvernöörit yrittivät hallita länsiturkkilaisia heimoja liittolaisten avulla, jotka olivat kaanin suvusta. Turkkilaisten jatkuvat taistelut kiinalaisia ja heidän liittolaisia vastaan auttoi tjurgesheja pääsemään valtaan Semirechessä vuonna 704. Itäturkkilainen kaanikunta hyökkäsi suurella sotajoukolla Länsiturkkilaiseen kaanikuntaan ja varsin nopeasti sai liitettyä sen itseensä. Feodaalien välisten kahakoiden seurauksena Länsiturkkilainen kaanikunta hajosi 600-luvun puolivälissä.
Tämän sodan osapuolina olivat Länsiturkkilaisen kaanikunnan kaksi tärkeintä heimoliittoa: Dulu ja Nušibi. Ei edes kaanin tekemä hallinnollinen uudistus auttanut sodan lopettamiseksi. Yšbara Hilaš-kaani, joka hallitsi vuosina 634—639, yritti uudistaa hallintoaan jakamalla maan kymmeneen ”nuoleen” eli heimoalueisiin. Vuonna 658—659 Länsiturkkilaisen kaanikunnan valloitti Tang-dynastia. Vuonna 704 Länsiturkkilainen kaanikunta vapautui kiinalaisten alaisuudesta, mutta sisäiset kiistat ja pohjoisten kansojen hyökkäykset ajoivat valtakunnan kohti tuhoa ja samana vuonna kiinalaiset sotajoukot tuhosivat sen. Länsiturkkilainen valtakunta hajosi eikä sitä enää koskaan perustettu uudelleen.
Länsiturkkilaisen kaanikunnan maat jaettiin eri piireihin ja pitäjiin, joista muodostettiin kaksi kiinalaista kuvernementtia. Toinen oli dulu-heimojen alue, jonka johtoon pantiin Ašina Mishe ja toinen oli nušibi-heimojen alue, jonka johtajaksi tuli Ašina Buchzen. Molemmat kaanit olivat kiinalaisten vasalleja.
Vastahankkimien ”Länsiprovinssin” alueiden sijaishallitsijan asuinpaikka siirrettiin Turfanista, jossa se oli ollut vuodesta 640, Kuchuun lähemmäksi laidunalueita. Länsiturkkilaisesta kaanikunnasta tuli samanlainen kansojen sulatusuuni kuin Zhuzhanin kaanikunta, jotka olivat huomattavassa roolissa Euraasian turkin- ja mongolinkielisen väestön sekoittumisessa toisiinsa sekä myös turkin- ja mongolinkielisten kansojen muodostumisessa.
Valtakunnan hallinto
Kaanin valta:
a) ylin toimeenpanija;
b) hallitsija;
c) sotapäällikkö;
d) maa-alueiden omistaja;
e) ylin tuomari.
Etninen koostumus
Länsiturkkilaisen kaanikunnan ydin oli 10 heimoa: Chu-joesta itään oli 5 dulu-heimoa ja siitä länteen oli 5 nušibi-heimoa. Historiallisissa lähteissä sitä on nimitetty myös nimellä ”On ok budun” eli kymmenen nuolen turkkilaiset (10 heimoa):
Maanpakoon ajetut kaanit
Ašina Hushelo-šad kuoli Canjanissa. Hänen jälkeläisensä eivät päässeet palaamaan takaisin hajonneeseen kotimaahansa. Kiinalaiset neuvonantajat olivat kyllä sitä mieltä, että parempi olisi palauttaa kaanikuntaan vailla valtaa olevat kaanit kuin pyrkiä torjumaan 10 turkkilaista heimoa.
Ašina Huaidao 704—708
Hän oli Ašina Hushelo-šadin poika. Vuonna 704 sai kaartilaisnimen juvei gjanjung ja nimitettiin kaaniksi (haocilaisen sijaishallitsijaksi). Hänet lähetettiin lähettilääksi Tjurgeshkin kaanikuntaan. Kuoli vuonna 708.
Ašina Sian (vanha nimi Hian) 708—717
Ašina Juankin-šadin poika. Vuonna 704 hänet nimitettiin beitinien kuvernööriksi ja hoitamaan 10 aimakia. Sian sai käyttöönsä Tangin armeijan. Hän hyökkäsi aroille ja löi Dudanin kaanin, jonka pään hän lähetti pääkaupunkiin. Hän kokosi arolle 30.000 jurttaa ja lähetti niiden asukkaat Kiinaan. Hänet palkittiin kunniamerkillä ja omalla sinetillään. Monet dulut menivät kiinalaisten alaisiksi. Sian ymmärsi, että Ašinan palauttaminen valtaan johtaisin yhteenottoihin tjurgeshilaisten kanssa. Keisari ei kuunnellut hänen neuvojaan ja tunnusti Sogen vallan. Keisarin lähettiläs ei vielä ehtinyt perille, kun tjurgeshien ja karlukien välille puhkesi sota. Tjurgeshit hyökkäsivät myös kiinalaisten linnoituksia vastaan. Sian joutui mukaan sotaan. Keisarin neuvonantajat neuvoivat Kiinaa olemaan sekaantumatta sotaan, jotta barbarit tappaisivat toinen toisensa. Kun Sian ei onnistunut voittamaan, niin hän päätti palata takaisin Canjaniin, jossa hän kuoli vuonna 717.
Ašina Sin 740—742
Hän oli Ašina Huaidaon poika. Vuonna 740 osa tjurgesheista suostui ottamaan Sinin kymmenen heimon kaaniksi. Sin-kaani pyysi Tang-dynastialta itselleen morsiamen, josta tuli Li-keisarinna. Sin matkusti Tszuilanin kaupunkiin, jossa hänet tappoi tjurgeshien Baga-tan-kaani. Li pakeni poikansa Czunhaon kanssa Kiinaan, jossa poika meni Kiinan armeijan palvelukseen.
Nathan Douglas
Nathan Douglas (s. 4. joulukuuta 1982) on brittiläinen kolmiloikkaaja.
Hän osallistui vuonna 2004 Ateenan olympialaisiin, mutta jäi karsintaan. Seuraavana vuonna hän oli neljäs Madridin sisäratojen EM-kisoissa, mutta karsiutui Helsingin MM-kisoissa. Vuonna 2006 hän sijoittui Moskovan sisäratojen MM-kisoissa seitsemänneksi ja voitti hopeaa Göteborgin EM-kisoissa tuloksella 17,21 m. Seuraavana vuonna hän voitti jälleen hopeaa Birminghamin sisäratojen EM-kisoissa tuloksella 17,47 m. Vuonna 2008 hän osallistui Pekingin olympialaisiin, mutta ei selviytynyt loppukilpailuun. Berliinin MM-kisoissa 2009 ja Barcelonan EM-kisoissa 2010 hän oli kymmenes. Kansainyhteisön kisoissa hän sijoittui neljänneksi 2010 ja 11:nneksi 2014. Hän karsiutui loppukilpailusta Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016. Hän sijoittui 2018 Kansainyhteisön kisoissa viidenneksi ja Berliinin EM-kilpailuissa kuudenneksi. Glasgow'n EM-hallikilpailuissa 2019 hän sijoittui seitsemänneksi.
Hänen ennätyksensä on 10. heinäkuuta 2005 Manchesterissa hypätty 17,64 m. Sisäradoilla hän on hypännyt 17,47 m, 3. maaliskuuta 2007 Birminghamissa.
There
There suljettiin 9. maaliskuuta 2010. There uudelleen avattiin 18. toukokuuta 2011, mutta vain yksityiseen käyttöön.
Miami Marlins
Miami Marlins (entiseltä nimeltään Florida Marlins) on vuonna 1993 perustettu floridalainen baseballseura. Joukkue pelaa Major League Baseballin National Leaguen itäisessä divisioonassa. Marlinsin omistaa Jeffrey H. Loria ja seuran kotikenttänä toimii vuodesta 2012 alkaen Marlins Park Miamissa. Seuran aiempi kotikenttä oli Sun Life Stadium (alkuperäiseltä nimeltään Joe Robbie Stadium, myöhemmin myös Dolphin Stadium). Sun Life Stadium rakennettiin alun perin amerikkalaisen jalkapallon standardien mukaan, sillä rakentamisaikana ei vielä uskottu, että Floridaan perustettaisiin kansallisella tasolla pelaavaa baseballjoukkuetta.
thumb|Florida Marlinsin logo vuosina 1993–2011 Joukkueen nimi juontuu Floridan vesissä uiskentelevista purjekaloihin lukeutuvista marliineista, jotka ovat suosittuja urheilukalastuksen kohteita. Marlinsin maskottina toimii ”Billy the Marlin”. Ennen Florida Marlinsia Miamissa toimi kaksi nimeä Miami Marlins käyttänyttä pientä baseballseuraa, ensimmäinen vuosina 1956–1961 ja toinen vuosina 1962–1970 ja 1982–1988 (vuosina 1971–1981 jälkimmäinen käytti nimeä Miami Orioles). Marraskuussa 2011 Florida Marlins otti käyttöönsä saman nimen seuran muuttaessa ennen kautta 2012 uudelle kotikentälle. Nimen Miami Marlins käyttöön oton yhteydessä seura sai myös uuden logon ja uudet värit.
Marlins aloitti uutena, niin sanottuna expansion-joukkueena vuonna 1993. Kuten aloittavilla joukkueilla on tapana, alkuvuosinaan Marlins ei kyennyt kilpailemaan vakavissaan muiden joukkueiden kanssa. Vuonna 1997 joukkueen onni kuitenkin kääntyi. Ennen kauden alkua joukkueen johto hankki isolla rahalla uusia pelaajia ja uuden valmentajan. Kauden aikana joukkue voitti 92 peliä sijoittuen divisioonansa toiseksi. Voittomäärä oikeutti sen kuitenkin niin sanotun villin kortin pudotuspelipaikkaan. Pudotuspeleihin päästyään joukkuetta ei pysäyttänyt enää mikään. Joukkue otti finaalissa voiton Cleveland Indiansista otteluin 4–3. Finaali on tunnettu viimeisestä pelistään, jossa ratkaisu tapahtui 11. vuoroparin lopulla.
Mestaruuden voittaneen joukkueen onni jäi kuitenkin lyhytaikaiseksi. Ennen seuraavaa kautta joukkueen omistaja myi helpon rahan tarpeessa monet mestaruusjoukkueeseen kalliilla hankitut pelaajat pois. Liike vihastutti suuren osan faneista ja joukkue hävisi 1998 kaudella 108 peliä voittaen vain 54. Näin Florida Marlinsista tuli historian ensimmäinen joukkue, joka on World Series -mestaruuden voitettuaan hävinnyt seuraavalla kaudella yli sata peliä. Marlins joutui odottamaan seuraavaa voitokasta kauttaan vuoteen 2003 saakka. thumb|Miami Marlinsin kotikenttä Marlins Park [[Little Havanassa Miamissa.]] Kausi 2003 alkoi Marlinsin kannalta heikosti. Ensimmäisten 38 pelin jälkeen joukkueen voitot–tappiot-tilasto näytti lukemia 16–22. Seuranneen valmentajanvaihdoksen jälkeen joukkue oli kuitenkin yksi koko sarjan parhaista: viimeiset 124 peliä se pelasi 75–49. Hienolla loppukaudellakaan Marlins ei saavuttanut historiansa ensimmäistä divisioonan mestaruutta, mutta sen 91 voittoa riittivät taas villin kortin paikkaan ja pudotuspeleihin. Historiansa toisissa pudotuspeleissä Marlins osoittautui taas lyömättömäksi ja sen toista World Series -mestaruutta juhlittiin, kun New York Yankees kaatui 4–2.
Vuoden 2003 mestaruuden jälkeen Marlins on voittanut enemmän pelejä kuin se on hävinnyt ja joukkue on ollut hyvinkin kilpailukykyinen. Pudotuspelipaikkoihin asti sen suoritukset eivät ole kuitenkaan viime vuosina riittäneet. Marlinsia pidetään hyvin menestyneenä ja onnekkaana: se on voittanut kaksi mestaruutta voittamatta kuitenkaan kertaakaan omaa divisioonaansa.
Biowatti
L&T Biowatti on suomalainen, Lassila & Tikanoja (L&T) -konserniin kuuluva bioenergia-alan yhtiö.
Historia
L&T Biowatti on aloittanut toimintansa vuoden 1994 alussa Metsäliiton tytäryhtiönä. Vuoden 2005 alusta alkaen yhtiö siirtyi kokonaan toimivan johdon omistukseen ja 31.1.2007 alkaen yhtiö siirtyi tehdyillä osakekaupoilla L&T:n tytäryhtiöksi.
Liiketoiminta
L&T Biowatin toiminta-ajatuksena on hankkia, markkinoida ja toimittaa bioenergiaa ja teollisuuden raaka-aineita asiakkailleen. Tuotteina ovat metsä- ja puunjalostusteollisuuden sivutuotteet sekä metsäpolttoaineet. L&T Biowatin keskeiset toimialat ovat puupolttoaineiden toimitukset lämpö- ja voimalaitoksille, raaka-ainetoimitukset levy- ja selluteollisuudelle ja pellettitehtaille, toimitukset ja palvelut ympäristö- ja viherrakentamiseen, kompostointiin ja kuivikemarkkinoille sekä valtakunnalliset metsäpalvelut metsänomistajille.
Metsänomistajille suunnatut metsäpalvelut ovat merkittävä osa L&T Biowatin liiketoimintaa. Metsäpalvelujen keskeisimpiä toimintoja ovat nuoriin kasvatusmetsiin tehtävät energiaharvennukset, ensiharvennukset sekä päätehakkuualueiden latvusmassan kerääminen, kantojen nostaminen ja maanmuokkaus.
Ivan Barbašov
Ivan Dmitrjevitš Barbašov (s. 14. joulukuuta 1995 Moskova, Venäjä) on venäläinen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Vegas Golden Knightsin organisaatiossa. Barbašov on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä, mutta hän osaa pelata myös keskellä. Barbašov on kahden suunnan hyökkääjä, jonka vahvuuksiin kuuluu pelintekeminen, visio, syöttäminen, laukaus, tilan tekeminen ketjukavereille, alivoimapelaaminen ja työteliäisyys. Barbašov ei kuitenkaan välttämättä ole se joukkueensa paras viimeistelijä hyökkäyspään taidoistaan huolimatta. Hänen tulisi käyttää myös useammin kokoaan hyväksi.
Biowatti
Liiketoiminta
2022 L&T Biowatti ja Neova Oy:n energiapuuliiketoiminnat yhdistettiin ja uuden yrityksen nimeksi tuli Laania Oy.
Ivan Barbašov
Seuraura
Barbašov on TsSKA Moskovan kasvatti. Hän pelasi kauden 2011–2012 MHL-junioriliigan HK MVD:ssä. Dinamo Moskova varasi Barbašovin 33. pelaajana KHL:n varaustilaisuudessa 2012. Samana kesänä myös QMJHL-joukkue Moncton Wildcats varasi hänet koko CHL:n varaustilaisuuden ensimmäisenä pelaajana. Barbašov siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2012–2013, jolloin hänen tulokaskautensa QMJHL:ssä toi 68 runkosarjaottelussa tehot 18+44=62 sekä viidessä playoff-ottelussa tehot 1+2=3. Barbašov voitti koko liigan tulokkaiden syöttöpörssin ja hänet valittiin kauden päätteeksi QMJHL:n tulokkaiden tähdistökentälliseen.
Kaudella 2013–2014 Barbašov nousi Wildcatsin varakapteeniksi ja oli joukkueen paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Christophe Lalonden jälkeen tehoilla 25+43=68. Kevään 2014 pudotuspeleissä hän oli Wildcatsin paras pistemies tehoilla 4+6=10. Barbašov pelasi kauden aikana myös CHL Top Prospects Gamessa, jossa hän toimi Team Cherryn varakapteenina. St. Louis Blues varasi Barbašovin toisella kierroksella 33. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2014. Hän teki jo saman kesän heinäkuussa kolmivuotisen tulokassopimuksen joukkueen kanssa. Barbašov oli kaudella 2014–2015 tehoilla 45+50=95 Wildcatsin paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Conor Garlandin jälkeen, kuten myös kevään 2015 pudotuspeleissä tehoilla 13+11=24. Hän sijoittui QMJHL:n runkosarjan maalipörssissä neljänneksi ja pistepörssissä seitsemänneksi.
Barbašov siirtyi kaudeksi 2015–2016 St. Louis Bluesin organisaatioon. Hänet lähetettiin syksyn 2015 harjoitusleirin päätteeksi AHL-joukkue Chicago Wolvesiin.
Heinäkuussa 2021 Barbašov teki Bluesin kanssa kaksivuotisen ja yhteensä 4,5 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Helmikuussa 2023 Blues kauppasi Barbašovin Vegas Golden Knightsiin vaihdossa Zach Deaniin.
Kesäkuussa 2023 Barbašov teki Golden Knightsin kanssa viisivuotisen ja yhteensä 25 miljooman dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Maajoukkueura
Barbašov pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2014 ja 2015, joista ensimmäinen turnaus päättyi pronssiin ja jälkimmäinen hopeaan. Vuoden 2015 turnauksessa Barbašov jakoi tehoilla 3+3=6 Venäjän sisäisen pistepörssin voiton Pavel Butšnevitšin kanssa.
Barbašov pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2013, jolloin hän jakoi kuudella syöttöpisteellään koko turnauksen syöttöpörssin voiton peräti kahdeksan muun pelaajan kanssa, joista kolme edusti Venäjää. Hän pelasi myös Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2012 sekä samana vuonna World U-17 Hockey Challengessa, joka päättyi kultaan. Barbašov toimi turnauksessa Venäjän kapteenina ja jakoi joukkueen sisäisen maalipörssin voiton neljällä osumallaan Grigori Dikušinin kanssa.
Muuta
Barbašovin KHL:ssäkin pelannut isoveli Sergei edustaa VHL-joukkue Sokol Krasnojarskia.
Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1991
10 km (p)
Päivämäärä: 11. helmikuuta Laji oli ensimmäistä kertaa mukana MM-kilpailujen ohjelmassa. Vegard Ulvang johti alkukilometrit mutta voittoon hiihti hänen maanmiehensä Terje Langli. Harri Kirvesniemi pääsi mukaan viidentenä suomalaisena perinteisen tyylin 15 kilometrin hallitsevana maailmanmestarina ja oli parhaana suomalaisena kuudes.
Muista suomalaisista Mika Kuusisto oli kilpailussa 19., Jari Isometsä 24., Seppo Rantanen 25. ja Mika Myllylä 39:s. <br style="clear:both" />
15 km (v)
Suomen Jari Räsänen oli kilpailussa 12., Jari Isometsä 16., Timo Kuorelahti 18. ja Kari Ristanen 41:s. <br style="clear:both" />
30 km (p)
Päivämäärä: 7. helmikuuta Vladimir Smirnov johti suurimman osan matkasta mutta hävisi lopulta Gunde Svanille 4,9 sekunnin erolla. Svan saavutti jo seitsemännen maailmanmestaruutensa.
Suomen Jari Räsänen oli kilpailussa 17., Seppo Rantanen 22. ja Mika Kuusisto 24:s. <br style="clear:both" />
50 km (v)
Päivämäärä: 17. helmikuuta Torgny Mogren nousi kärkeen puolimatkan paikkeilla ja saavutti uransa ensimmäisen henkilökohtaisen arvokilpailuvoiton 17,2 sekunnin erolla maanmieheensä Gunde Svaniin.
Yerai Couñago
Yerai Couñago Vilaboa (s. 11. lokakuuta 1991 Redondela, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä tai laitapuolustaja. Yerai edustaa Veikkausliigassa pelaavaa PK-35 Vantaata.
Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1991
5 km (p)
Päivämäärä: 12. helmikuuta Voitosta kamppailivat Norjan Trude Dybendahl ja Suomen Marja-Liisa Kirvesniemi, jolla oli vuoden 1989 maailmanmestarina kilpailussa paikka viidentenä suomalaisena. Dybendahl johti koko matkan ajan niukasti ja voitti lopulta 5,7 sekunnin erolla. Kaksi kultaa jo voittanut Neuvostoliiton Jelena Välbe jäi lipsuvilla suksillaan 19:nneksi.
10 km (v)
Päivämäärä: 10. helmikuuta Jelena Välbe johti kilpailua alusta saakka.
Suomen Marjut Lukkarinen oli kilpailussa yhdeksäs, Jaana Savolainen 20., Raili Savolainen 21. ja Erja Kuivalainen 31:s. <br style="clear:both" />
15 km (p)
Päivämäärä: 8. helmikuuta Jelena Välbe voitti ylivoimaisesti. Stefania Belmondo saavutti ensimmäisenä italialaisena naishiihtäjänä MM-mitalin.
Pirkko Määttä oli puolimatkassa neljäntenä ja sijoittui lopulta parhaana suomalaisena viidenneksi. Marjut Lukkarinen oli ensimmäisessä arvokilpailuhiihdossaan yhdeksäs. Marja-Liisa Kirvesniemen lupaava alku tyrehtyi kaatumiseen ja hän putosi 12:nneksi. Tuulikki Pyykkönen keskeytti. <br style="clear:both" />
30 km (v)
Päivämäärä: 16. helmikuuta Kultaa voitti rauhallisesti aloittanut Neuvostoliiton Ljubiov Jegorova yli puolen minuutin erolla maannaiseensa Jelena Välbeen. Alkupuoliskon kärkipaikkaa piti Italian Manuela Di Centa, joka sai pronssia.
4 × 5 km viesti
Päivämäärä: 14. helmikuuta Ensimmäisellä osuudella kärjessä hiihtivät Neuvostoliitto ja Norja, joista Kanada ja Suomi jäivät puolisen minuuttia. Toisen osuuden nopein oli Marja-Liisa Kirvesniemi, joka nosti Suomen kolmanneksi noin 20 sekunnin päähän Norjasta. Kolmannella osuudella Neuvostoliitto nousi kärkeen 20,7 sekuntia edellä Suomea, jonka osuuden toiseksi nopein hiihtäjä Marjut Lukkarinen nosti toiseksi. Neuvostoliitto voitti ylivoimaisesti ja Italia ja Norja nousivat mitaleille ohi Suomen Tuulikki Pyykkösen, joka joutui hiihtämään hänelle heikommin sopivan vapaan tyylin osuuden. Neuvostoliiton Raisa Smetanina voitti uransa seitsemännen arvokisakullan ja kaikkiaan 20. arvokisamitalin. <br style="clear:both" />
Vuoden 2011 Atlantin hurrikaanikausi
thumb|Kartta hurrikaanien ja myrskyjen radoista, väritettynä Saffirin-Simpsonin hurrikaaniasteikon mukaan: punainen 5, tummanoranssi 4, oranssi 3, keltainen 2, vaaleankeltainen 1. Sinisten pallukoiden avulla esitetään trooppinen myrsky.
Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1991
Henkilökohtainen kilpailu (normaalimäki K90 + 15 km hiihto)
Päivämäärä: 9. helmikuuta Fred Børre Lundberg voitti ylivoimaisesti kultaa hyvän hiihtonsa ansiosta. Kolme seuraavaa taistelivat mitaleista 0,6 sekunnin sisällä.
Suomen Pasi Saapunki oli kilpailussa 19., Jukka Ylipulli 23. ja Sami Kallunki 37:s. <br style="clear:both" />
Vuoden 2011 Atlantin hurrikaanikausi
Matalapaine on trooppinen, jos siinä ei ole keskileveysasteiden matalapaineille tyypillisistä rintamarakennetta ja se on silti voimissaan yli 24 tuntia ja jos se muodostuu tropiikissa tai subtropiikissa. Trooppista matalapainetta sanotaan trooppiseksi myrskyksi, jos sen tuulennopeuden suurin minuutin keskiarvo kymmenen metrin korkeudella on yli 32 m/s, ja hurrikaaniksi, jos sen tuulennopeus ylittää 33 m/s.
Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1991
Joukkuekilpailu (normaalimäki K90 + 3 x 5 km hiihto)
Päivämäärä: 13. helmikuuta Itävalta oli ylivoimainen. Maailmanmestaruutta puolustanut Norja sijoittui viidenneksi ja lähes neljä minuuttia voittajasta jäänyt Suomi kuudenneksi. <br style="clear:both" />
Normaalimäki K90
Päivämäärä: 16. helmikuuta Heinz Kuttin voitti hypättyään toisella kierroksella kilpailun pisimmän, 95-metrisen hypyn. Kazuhiro Higashi johti ensimmäisen kierroksen jälkeen 88,5-metrisellä hypyllään mutta toisen kierroksen 90-metrinen hyppy riitti vain viidenteen sijaan.
Suomen Risto Laakkonen oli kilpailussa kahdeksas, Vesa Hakala 14. ja Raimo Ylipulli 21:s. <br style="clear:both" />
Suurmäki K120
Päivämäärä: 10. helmikuuta Mestaruuden voitti yllättäen 19-vuotias Franci Petek 115,5 ja 117 metrin hypyillään. Myös 114 ja 118 metriä hypännyt norjalainen hopeamitalisti Rune Olijnyk kuului yllättäjiin. Ensimmäisen kierroksen jälkeen johdossa oli japanilainen Kazuhiro Higashi, joka pääsi toisella kierroksella vain 102 metriin ja putosi kymmenenneksi.
Suomen Risto Laakkonen oli kilpailussa 12., Raimo Ylipulli 20., Ari-Pekka Nikkola 30., Jari Puikkonen 34. ja Matti Nykänen 50:s. <br style="clear:both" />
Joukkuemäki K120
Päivämäärä: 14. helmikuuta Ensimmäisen kierroksen jälkeen Itävalta johti ja Suomi oli puoli pistettä jäljessä toisena. Suomi johti niukasti vielä ennen toisen kierroksen viimeisiä hyppääjiä mutta Itävallan Andreas Felder hyppäsi 108,5 metriä ja Suomen Risto Laakkonen 103,5 metriä, joten Itävalta voitti kultaa 4,8 pisteen erolla Suomeen. Parhaat henkilökohtaiset pisteet keräsi Norjan Rune Olijnyk ja toiseksi parhaat Suomen Ari-Pekka Nikkola. <br style="clear:both" />
Vuoden 2011 Atlantin hurrikaanikausi
Kausi alkoi eräänlaisella ennätyksellä, kun kahdeksan ensimmäistä nimettyä myrskyä jäi trooppisen myrskyn tasolle eikä kehittynyt hurrikaaneiksi. Edellinen ennätys (kuusi myrskyä) oli vuodelta 2002.
Trooppisten myrskyjen ja hurrikaanien nimet tiedetään jo etukäteen, sillä ne poimitaan järjestyksessä listalta: Arlene, Bret, Cindy, Don, Emily, Franklin, Gert, Harvey, Irene, Jose, Katia, Lee, Maria, Nate, Ophelia, Philippe, Rina, Sean, Tammy, Vince, Whitney, Alpha, Beta, Gamma. Ne ovat vuorotellen miesten ja naisten nimiä. Aakkoslistasta on kuitenkin poistettu kirjaimet Q, U, X, Y ja Z, koska niillä alkavia nimiä ei ole englannin kielessä tarpeeksi. Kuusi listaa kiertää niin, että samat nimet tulevat käyttöön kuuden vuoden välein, joten vuonna 2011 käytettiin samoja nimiä kuin vuonna 2005. Paljon tuhoa aiheuttaneiden tai muuten huomattavien myrskyjen (kuten Hurrikaani Katrina, Hurrikaani Wilma) nimet on "jäädytetty", kuten kuuluisien joukkuepelaajien pelinumerot. Jos vuodessa havaitaan enemmän kuin 21 hirmumyrskyä, niiden niminä aletaan käyttää kreikkalaisia kirjaimia (alpha, beta, gamma...). Vuonna 2005 käytöstä poistettiin Dennis, Katrina, Rita, Stan ja Wilma, joten vuonna 2011 uusia nimiä olivat Don, Katia, Rina, Sean ja Whitney.
Hurrikaanit
Trooppisista myrskyistä hurrikaaneiksi asti voimistuivat seuraavat myrskyt:
Jäätävä polte
Jäätävä polte (Yhdysvalloissa Born American, Britanniassa Arctic Heat) on Renny Harlinin ohjaama elokuva, joka valmistui vuonna 1986.
Alun perin elokuvan pääosaan oli palkattu Chuck Norris, mutta kuvausten myöhästyessä tämä joutui perumaan sopimuksensa. Norris ehdotti tilalle poikaansa Mike Norrisia, joka nähdäänkin pääosassa.
Juoni
Kolme amerikkalaista nuorta saapuvat Suomen Lappiin lomamatkalle. Päähänpiston seurauksena he ylittävät Neuvostoliiton-rajan sillä seurauksella, että joutuvat pian vaikeuksiin. Heidät sotketaan mukaan nuoren tytön mystiseen murhaan ja kohta kolmikon ajojahtiin osallistuvat jo puna-armeijan sotilaatkin. Savoy, Mitch ja K.C. päätyvät vangeiksi epäinhimilliseen vankilaan, missä kidutus ja oudot "ihmisšakkiottelut" ovat arkea ja salaperäinen Amiraali tuntuu olevan ainoa, joka voi heitä auttaa.
Tuotanto
Markus Selin ja Renny Harlin alkoivat kehitellä Jäätävän poltteen – silloin nimellä Arctic heat – käsikirjoitusta ystävystyttyään Los Angelesissa 1982. Päärooliin kiinnitetään Chuck Norris, mutta rahoitusongelmien viivästyttäessä elokuvan kuvauksia Chuck Norris vetäytyi roolista ja suositteli pääosaan poikaansa Mike Norrisia. Uusi käsikirjoitus laadittiin nimellä Born American ja elokuvan rahoitus järjestyi Yhdysvalloista.
Markkinointi
Yleisradion ajankohtaisohjelma A-raportin haastattelussa vuoden 1986 lopulla maihinnousutakkiin sonnustautunut Renny Harlin kertoi Jäätävän poltteen olevan 16-25-vuotiaille suunnattu perinteisellä amerikkalaisella tavalla tehty toimintaelokuva. Harlin toivoi esikoisohjauksensa laadun ja sanoman vetoavan laajoihin ihmismassoihin. Tuottaja Markus Selin puolestaan arvosteli suomalaisen elokuvan huonoa laatua ja puuttuvaa markkinointia. Selin uskoikin laajan oheistuotemarkkinoinnin edistävän elokuvan myyntiä. Oheistuotemarkkinointiin kuuluivat muun muassa Jäätävä polte -kirja, elokuva-aiheisia pipoja ja collegevaatteita sekä äänilevy, jotka kaikki tulisivat markkinoille ennen itse elokuvan ensi-iltaa. Selinin mukaan elokuva tulisi näkymään kaikkialla katukuvassa huoltoasemia myöten.
Elokuvaa markkinoitiin Yhdysvalloissa nimellä Born American, Isossa-Britanniassa nimellä Arctic Heat ja Suomessa nimillä Jäätävä polte ja Born American – Jäätävä polte. Sen myyntilause kuului: Freedom is just a word...until you lose it ("Vapaus on vain sana, kunnes menetät sen").
Sensuuri
Suomessa Jäätävä polte kiellettiin kaksi kertaa sekä Valtion elokuvatarkastamossa että Valtion elokuvalautakunnassa raaistavana pidetyn väkivaltaisuutensa ja Neuvostoliiton vastaisen sisältönsä takia. Elokuvan yli 3,5 minuuttia leikattu versio hyväksyttiin esitettäväksi vasta Korkeimman hallinto-oikeuden päätöksellä 29. lokakuuta 1986. Suomen ensi-iltansa elokuva sai lopulta 19. joulukuuta 1986. Elokuva maksoi 16,7 miljoonaa markkaa, ja se oli siihenastisista suomalaisista elokuvista kallein.
Viranomaiset vakuuttivat, että Valtion elokuvatarkastamo oli päättänyt esitys- ja levityskiellosta alun perin täysin itsenäisesti ja tämä säilyikin virallisena totuutena yli 20 vuotta. Kiellon alkuperästä paljastettiin kuitenkin uutta tietoa vuonna 2008 julkaistussa Juhani Suomen kirjassa Kohti sinipunaa. Kirjan mukaan Neuvostoliiton Helsingin-suurlähettiläs Vladimir Sobolev ilmoitti Suomen ulkoministeriöön niistä kielteisistä ulkopoliittisista seuraamuksista, jotka elokuvan salliminen saisi aikaan, ja vaati asiassa toimia. Tarkastamo päätti lopulta elokuvan täyskiellosta raaistavuuden ja ulkopoliittisten syiden perusteella, vaikka elokuvan tarkastanut ulkoministeriön alivaltiosihteeri ei tiettävästi kieltämistä suositellutkaan. Elokuva julkaistiin Suomessa alkuperäisessä muodossaan DVD-formaatissa vasta vuonna 2006.
Vastaanotto
Jäätävä polte sai huonon vastaanoton kriitikoilta sekä kotimaassa että ulkomailla. Turun Sanomien kriitikko Tapani Maskula totesi, että "Jäätävä polte on yksi niistä sadoista sisällöttömistä ja ajatuksettomista kertakäyttöelokuvista, joita vuosittain tulvii teattereihin". Heikki Eteläpää kirjoitti Uudessa Suomessa, että elokuvassa oli hetkittäin tiettyä toiminnallista imua, mutta "paljonko tällä on virkaa, kun itse kerrottavana oleva tarina on niin naiivi ja neliskanttinen, että tuskin siitä on vakavassa mielessä edes loukkaamaan hyviä naapurisuhteita". Yhdysvaltalainen TV-Guide piti "naurettavan typerän juonen" sisältänyttä elokuvaa "yhtenä vuoden typerimmistä toimintaelokuvista" ja ihmetteli, että "on ällistyttävää, kuinka kukaan on voinut rahoittaa tällaisen tuotannon". Elokuvan ympärillä pyörinyttä kohua pidettiinkin itse teosta mielenkiintoisempana. Myös yleisömenestys oli huono. Suomessa se sai hieman yli 30 000 katsojaa. Tuottaja Selin ajautuikin sekä sensuurin että huonon menestyksen vuoksi huomattaviin taloudellisiin ongelmiin.
Xmas Song
Xmas Song on Andy McCoyn kuudes single. Kappaleella vierailee HIMin laulaja Ville Valo. Se julkaistiin vuonna 2016 levymerkillä Ainoa Productions, rajoitettuna 300 kappaleen painoksena yksinoikeudella Levykauppa Äxässä.
Fujian
Naapurimaakuntina ovat Zhejiang luoteessa, Jiangxi koillisessa ja Guangdong lounaassa. Maasto on pääosin vuoristoista. Maakunnan lähisaaret Kinmen ja Matsu ovat Kiinan tasavallan (Taiwan) hallussa, ja ne kuuluvat teoriassa Fujian-maakuntaan, joten nimellä on olemassa kaksi maakuntaa eri valtioissa.
Maantiede
Fujian sijaitsee Kiinan kaakkoisrannikolla ja sen naapurimaakuntia ovat Guangdong lounaassa, Jiangxi idässä ja Zhejiang pohjoisessa. Fujiania vastapäätä Taiwaninsalmen toisella puolella on Taiwanin saari. Fujianista koilliseen sijaitseva merialue tunnetaan nimellä Itä-Kiinan meri. Pinta-alaltaan Fujian on Kiinan maakunnista yksi pienimmistä. Fujianissa vallitsee subtrooppinen ilmasto. Vuonna 2004 alueen keskimääräinen lämpötila vaihteli 15,3 ja 21,9 °C välillä. Sadetta alueella tuli samaan aikaan 930–1 843 mm, tehden Fujianista yhden Kiinan sateisimmista maakunnista. Alueen talvi on lyhyt ja kesät pitkiä. Säähän ja vuodenaikoihin vaikuttaa monsuunikausi. Luonnononnettomuudet kuten tulvat, kuivuudet ja myrskyt ovat suhteellisen yleisiä.
Historia
Nimi Fujian tunnetaan prefektuurinimenä jo vuodelta 733. Se saatiin yhdistämällä ensimmäiset ideogrammit Fuzhoun ja Jianzhoun kaupunkinimistä. Koska fú on ’onni’ ja jiàn tarkoittaa ’perustaa, rakentaa’, voisi maakuntanimen merkitykseksi ajatella ’onnellinen perustus’. Nimitystä alettiin käyttää alueesta Tang-dynastian ajalla. Tätä aikaisemmin alue tunnettiin nimellä Minyue.
Maataloudelle kelpaavan maan vähyys on historiallisesti ajanut muuttoliikkeitä Fujianista ulospäin. Alueella asuvat hakka- ja minnan-kiinalaiset ovat muuttaneet historian kuluessa sankoin joukoin muun muassa Taiwanille ja Kaakkois-Aasiaan. Alue on ollut aikanaan myös kaupan keskus. Tang-dynastian aikana Fujianin satamakaupunki Quanzhoussa kävi kauppalaivoja Lähi-idästä saakka. Sen merkitys kaupan keskuksena väheni Ming-dynastian aikana. Ming-dynastia kielisi ulkomaankaupan ja kauppa saattoi jatkua vain merirosvojen ja salakuljettajien kautta. Kauppa väheni entisestään Koxingan valloitettua Taiwanin saaren 1600-luvulla. Lopullisesti Fujian menetti asemansa kärsittyään huomattavasti 1800-luvun lukuisissa sodissa.
Kommunistien voitto Kiinan sisällissodassa syrjäytti Fujiania entisestään. Sen vanhojen Taiwanin yhteyksien takia aluetta pidettiin poliittisesti epäluotettavana, jonka lisäksi kommunistit pelkäsivät kansallismielisten maihinnousua alueella. Näiden tekijöiden takia alueelle ei tehty juuri investointeja, mutta se joutui silti elättämään suuria armeijan joukkoja. Talouden alettua vapautua Maon valtakauden jälkeen Fujian on kuitenkin pystynyt elpymään.
Talous
Fujianin maakunnan bruttokansantuote oli 2 176,0 miljardia renminbia (Kiinan juan, CNY). Tämä vastasi 3,5 prosentin osuutta koko Kiinan BKT:stä. Henkeä kohti laskettuna se teki 57 856 CNY, eli noin 6 931 EUR. Tämä oli 138 % Kiinan tilastokeskuksen ilmoittamasta keskiarvotasosta 41 908 CNY (noin 5 021 EUR).
Väestö
Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Fujianissa oli yhteensä 34 097 947 asukasta. Suurin osa Fujianin väestöstä on etniseltä taustaltaan han-kiinalaisia. Paikallisen kansanperinteeseen liitetään usein kertomukset muuttoaalloista Keski-Kiinasta. Nykyiset asukkaat lienevätkin han-kiinalaisten ja näihin sekoittuneiden alueen alkuperäisasukkaiden jälkeläisiä. Fujianin suurin etninen vähemmistö ovat shet, joiden noin 700 000:n kokonaismäärästä noin puolet asuu Fujianissa. Toinen selvästi erillinen ryhmänsä ovat hakka-kiinalaiset, joita ei kuitenkaan tunnusteta valtion taholta omaksi etniseksi ryhmäkseen. Quanzhoussa on myös pieni hui-kiinalainen vähemmistö.
Hallinnollinen jako
right|200px|thumb|Fujianin hallinnolliset alueet Fujian on jaettu kahdeksaan prefektuuritason kaupunkiin sekä Xiamenin kaupunkiin, joka on suoraan maakunnan hallinnon alaisena.
Kaupungit jakautuvat edelleen piirikuntiin sekä piirikuntatasoisiin kaupunkeihin.
Matkailu
Mielenkiintoisia paikkoja:
Reijo Ikäheimonen
Reijo Juhani Ikäheimonen (2. lokakuuta 1943 Savonlinna – 6. elokuuta 2015 Espoo ) oli suomalainen ulkomainosalan toimija ja toimitusjohtaja.
Tarja Pösö
Tarja Pösö (s. 1957) on suomalainen yhteiskuntatieteilijä, joka on toiminut sosiaalityön professorina Tampereen yliopistossa vuodesta 1998 lähtien. Hän väitteli tohtoriksi Tampereen yliopistossa vuonna 1993. Hän on erikoistunut lastensuojelun tutkimukseen.
Louhujärvi
Maantietoa
Järven pinta-ala on 1,1 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 600 metriä.
Luettelo Oktantin tähdistön tähdistä
Luettelo Oktantin tähdistön tähdistä:
Allied Artists
Allied Artists Pictures Corporation on entinen elokuvanjakeluyhtiö, joka lopetti toimintansa 1970-luvun lopulla. Internet Movie Database -tietokannan mukaan viimeinen yhtiön levittämä elokuva oli vuonna 1978 valmistunut Amore, piombo e furore -niminen elokuva.
Yhtiö oli jo ajautumassa vararikkoon 1960-luvulla, mutta yhtiön pelasti Elvis Presleyn tähdittämä elokuva Tyttöjen Elvis vuodelta 1965.
Reijo Ikäheimonen
Vuonna 2011 Ikäheimonen sai yhtenä 12 henkilöstä liikenneturvallisuusalan ansiomitalin pitkäjännitteisestä työstään liikenneturvallisuuden hyväksi.
Ukko (Inari)
Ukko eli Ukonsaari tai Ukonkivi sijaitsee Inarijärven Ukonselällä Inarin kirkonkylän läheisyydessä. Kylältä on saarelle matkaa noin 11 kilometriä. Se oli aikoinaan saamelaisten pyhä uhripaikka. Saari on noin 30 metriä korkea.
Ukko eli inarinsaameksi Äijih oli inarinsaamelaisten tärkein miespuolinen jumalolento. Ukkoa palvottiin saarella ilmeisesti vielä 1800-luvun lopulla. Palvontamenoihin liittyi erilaisten saaliseläinten, kuten peurojen, luiden ja sarvien vieminen saarella sijaitsevaan uhriluolaan. Englantilainen Sir Arthur Evans, myöhemmin Välimeren alueen arkeologina tunnettu, kävi saaren uhriluolalla nuorena opiskelijana vuonna 1873 ja teki paikan päällä kaivauksia. Luolasta löytyi luiden ohella Itä-Venäjältä Kama- ja Vytshegdajoen alueelta peräisin oleva ohimorengas noin 1200-luvulta.
Samuli Paulaharju on teoksessaan Seitoja ja seidan palvontaa Ukonsaarta kuvaillut näin: "Inarin länsiosassa, Ukonselän suupuolessa on korkea (30 m.), jyrkkäpäätyinen kalliopahta-saari, Ukko, joka monilukuisten muiden saarien joukosta näkyy jo kauas, kirkollekin, yli penikulman päähän. Kalliopahdassa on iso uhriluola, jo vanhastaan tunnettu. Luolassa on vieläkin jäljellä luita, »karhun ja peuran ja linnun luita.» Vanha inarilainen muistelee vanhoista Inarin jumalista, että »Ukko oli miesjumala Inarin Ukonsaarella ... ja toinen oli naisjumala, Galguvaaran ahkku, Ukonselän pohjukan pohjoisrannalla. Siinä on semmoinen juppura, mutta ei ole enää kiveä. Siinäkin on uhrattu ennen.»"
Saarelle tehdään kesäisin risteilyjä Inarin kirkonkylältä saamelaismuseo Siidan rannasta.
The Way I Feel
The Way I Feel on Andy McCoyn seitsemäs single. Se julkaistiin vuonna 2017 levymerkillä Ainoa Productions, rajoitettuna 300 kappaleen painoksena yksinoikeudella Levykauppa Äxässä
Siglo de Oro
pienoiskuva|250px|Niños comiendo uvas y melón ("Pojat syömässä viinirypäleitä ja melonia"), Bartolomé Esteban Murillo, noin 1650, öljymaalaus
Siglo de Oro (Kultainen vuosisata) tarkoittaa Espanjan taiteiden ja tieteiden kultakautta 1500-luvun taitteesta 1600-luvun puoliväliin. Aikakausi kattaa siirtymävaiheen renessanssista barokkiin ja Espanjan imperiumin huippuvaiheen. Sen alkamisvuodeksi on toisinaan määritelty 1492, jolloin ilmestyi Antonio de Nebrijan teos Gramática del Castellano, toisinaan taas 1547, jolloin syntyi Miguel de Cervantes Saavedra. Päättymisvuodeksi mainitaan 1645, jolloin kuoli Francisco de Quevedo, tai 1681, joka on Pedro Calderón de la Barcan kuolinvuosi.
Kultaisen vuosisadan keskuksia olivat Sevilla, Madrid, Toledo, Valencia, Valladolid ja Zaragoza.
Espanjaa hallitsi kultaisen vuosisadan aikana Habsburgin suku, jonka valtakauden alussa Espanjan imperiumi laajeni ja kukoisti. Suvun viimeisten kuninkaiden aikana sodat alkoivat murentaa imperiumia.
Termin Siglo de Oro kehitti Luis José Velázques. Ensimmäisen kerran se mainitaan hänen tutkimuksessaan Orígenes de la poesía castellana, joka julkaistiin 1754.
Aikakauden huomattavia taiteilijoita
Kultaisen vuosisadan merkittäviä kirjailijoita olivat muun muassa Miguel de Cervantes, Antonio de Guevara, Mateo Alemán ja Lope de Vega.
Merkittäviä säveltäjiä olivat muun muassa Cristóbal de Morales, Tomás Luis de Victoria ja Antonio de Cabezón.
Merkittäviä taidemaalareita olivat muun muassa El Greco, Diego Velázquez ja Bartolomé Esteban Murillo.
Kultaisen vuosisadan huomattavimpia arkkitehteja oli Juan de Herrera, jonka merkittävin työ on Real Monasterio de San Lorenzo de El Escorial.
Averrhoa bilimbi
Averrhoa bilimbi on kasvilaji, joka kuuluu rihlahedelmien (Averrhoa) sukuun. Se on pieni puu, jota kasvatetaan tropiikissa hedelmäpuuna. Lajia ja sen hedelmää kutsutaan usein maailmalla bilimbiksi. Bilimbi on paremmin tunnetun karambolan (Averrhoa carambola) eli tähtihedelmän lähisukulainen. Toisin kuin karambolan viisilohkoiset hedelmät, bilimbin hedelmät ovat poikkileikkauksestaan pyöreitä.
Tuntomerkit
Bilimbi on pieni, mutta pitkäikäinen puu, joka kasvaa 5–10 metriä korkeaksi. Se muistuttaa paljon toista trooppista hedelmäpuuta, karvaslaipikkaa, joka ei kuitenkaan ole sille sukua. Rungot ovat monihaaraisia ja oksat pystyjä. Lehdet ovat vuorottaisia, parilehdykkäisiä ja 30–60 cm pitkiä. Lehdykät ovat puikeita tai pitkänpyöreitä, pyöreätyvisiä, teräväkärkisiä, 2–10 cm pitkiä ja 1,2–1,25 cm leveitä. Pienet viisiterälehtiset tuoksuvat kukat ovat suoraan rungosta ja vanhoista paksuista oksista tulevissa kukinnoissa. Hedelmät ovat soikean lieriömäisiä ja 4–10 cm pitkiä. Kypsinä ne ovat kellertäviä, vihertäviä tai lähes valkoisia. Hedelmien kuoret ovat hyvin ohuet. Hapan malto on vihreää ja hyytelömäistä. Hedelmissä on muutamia litteitä, 6 mm leveitä siemeniä.
Levinneisyys
Puun uskotaan olevan kotoisin Indonesiasta. Sitä on kasvatettu hedelmäpuuna jo vuosisatoja, ja se on hyvin yleinen sekä puutarhoissa että villiintyneenä suuressa osassa trooppista Aasiaa ja osissa Afrikkaa. 1700- ja 1800-luvuilla sitä alettiin kasvattaa myös trooppisessa Amerikassa ja Australiassa.
Käyttö
Bilimbiä käytetään hedelmäpuuna. Hedelmiä syödään harvoin sellaisenaan, mutta niistä tehdään säilykkeitä ja hilloja. Niitä käytetään myös chutneyn ja curryjen valmistuksessa.
Älykäs äänestäminen
alt=Umnoe golosovanie|pienoiskuva|Sovelluksen logo. Älykäs äänestäminen on taktinen äänestysmenetelmä, jonka on kehittänyt Aleksei Navalnyi tukijoineen tarkoituksenaan rajoittaa Yhtenäinen Venäjä -puolueen äänisaalista Venäjän valtiollisissa ja paikallisissa vaaleissa ja siten lisätä opposition vaikutusmahdollisuuksia niissä. Vaalien boikotoimisen sijaan äänestäjiä kehotetaan käyttämään älypuhelimella toimivaa sovellusta tai verkkosivustoa, jolla neuvotaan keskittämään kussakin vaalipiirissä kaikki valtaapitävän puolueen ja muodollisen opposition ulkopuolisten ehdokkaiden äänet sille opposition ehdokkaalle, jolla on paras mahdollisuus voittaa vallanpitäjien ehdokas. Navalnyi on selittänyt nämä periaatteet kannattajilleen esittämällä yksinkertaisia lukuja siitä, miten äänten keskittäminen auttaa ehdokkaiden välisessä kilpailussa.
Useiden pienten puolueiden äänet menevät hukkaan ja hyödyttävät korkeintaan valtapuoluetta, jos niiden ääniosuus jää alle äänikynnyksen, joka Venäjällä on viisi prosenttia. Äänten keskittämisellä tällaiset hukkaäänet voidaan minimoida.
Vuoden 2021 duuman vaalien alla menetelmä sai runsaasti huomiota erityisesti lännessä. Syynä on viranomaisten harjoittama sensuuri ja hämäyskampanjat. Navalnyin järjestö on kielletty äärijärjestönä ja siten sen ehdokkaat suljettu pois vaalista. Heidän lisäkseen monia riippumattomia tiedotusvälineitä julistettiin ulkomaiden agenteiksi, ja Navalnyi itse oli vankilassa. Myös vaalivilpin suunnittelusta on esitetty todisteita.
Moskovalainen tuomioistuin kielsi hakukoneyhtiöitä näyttämästä menetelmään liittyviä sanoja hakutuloksissaan. Venäjällä päätöksen pani täytäntöön tietoverkoista vastaava Roskomnadzor. Myös kansainvälisiä Googlea ja Applea kehotettiin poistamaan sovellus palveluistaan sillä perusteella, että sovellus levittää kielletyksi julistetun äärijärjestön propagandaa.
Venäläinen lampaanvillaa markkinoiva yhtiö Woolintertrade rekisteröi sovelluksen logon itselleen heinäkuussa 2021 ja haastoi sen jälkeen sovelluksen tekijät oikeuteen tekijänoikeusrikkomuksesta. Tähän vedoten myös oikeus halusi kieltää sovelluksen levittämisen.
Maanpaossa oleva Leonid Volkov on yksi menetelmän kehittäjistä ja sen käytön edistäjistä. Ennen syyskuun 2021 vaaleja hän antoi haastattelun, jossa lupautui vaikka lukemaan suositeltavien ehdokkaiden nimiä YouTubessa, jos venäläiset eivät pääse muuten käsiksi niihin. Hän kertoi, että sovellus avautuu vasta pari päivää ennen vaaleja sen jälkeen kun ehdokasasettelu on päättynyt. Ehdokkaat eivät itse tiedä, suositellaanko heitä vai ei, eivätkä he voi edes kieltäytyä suosituksesta. Tällä tavalla estetään yritykset johtaa äänestäjiä harhaan epäämällä opposition edustajan ehdokkuus viime hetkellä ja asettamalla hänen tilalleen saman niminen valtaapitävän puolueen ehdokas. Hän kertoo, että yhtään Yhtenäisen Venäjän ehdokasta ei suositella, mutta suositeltujen joukossa on kommunistien sekä Vladimir Žirinovskin Venäjän liberaalidemokraattisen puolueen ehdokkaita. Yksi haaste on tunnistaa pienpuolueisiin soluttautuneet Kreml-mieliset ehdokkaat ja olla suosittelematta heitä.
Volkov myöntää, että edes kaikki opposition kannattajat eivät ole vakuuttuneet älykkään äänestämisen eduista, mutta hänen mukaansa se on tässä tilanteessa ainoa mahdollinen protestoimisen muoto. Jos älykäs äänestäminen onnistuisi, 450-henkiseen duumaan pääsisi ehkä jopa kymmeniä ihmisiä, jotka eivät olisi jo valmiiksi Kremlin kaikkein lojaaleimpia käskyläisiä. Se ei olisi aitoa oppositiota, mutta Volkovin mukaan silti parempi kuin Yhtenäisen Venäjän täysi yksinvalta.
Vielä ennen kolmannen vaalipäivän alkua, kansainväliset sivustot kuten YouTube, Telegram, Google Docs poistivat kiertotiet, joilla yritettin jakaa listoja. Viimeisenä vaalipäivänä materiaali ilmestyi uudestaan verkkoon. Myös suomenkielinen Navalnyi-sivusto jakoi listaa.
Maki Gotō
Maki Gotō (, s. 23. syyskuuta 1985 Tokio, Japani) on japanilainen laulaja ja näyttelijä. Hän liittyi Morning Musumeen 13-vuotiaana ja nousi suosioon kappaleen LOVE Machine myötä. Hänestä tuli yksi Morning Musumen päälaulajista.
Vuonna 2002 Gotō valmistui Morning Musumesta keskittyäkseen soolouraansa. Hän on tähän mennessä julkaissut neljä albumia, 17 singleä. Maki valmistui Hello! Projectista 28.10.2007.
Certified Lover Boy
Certified Lover Boy on kanadalaisen rap-artisti Draken kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 3. syyskuuta 2021.
Albumin kansikuvan on suunnitellut brittiläinen Damien Hirst. Kannessa on 12 raskaana olevaa naista esittävää emojia.
Vastaanotto
Albumia on kritisoitu sosiaalisessa mediassa siitä, että yhdeksi ”TSU”-kappaleen tekijöistä on merkitty R. Kelly, joka oli julkaisuaikaan syytettynä useiden nuorten naisten ja tyttöjen seksuaalisesta hyväksikäytöstä. Kappaleella samplataan R. Kellyn kappaletta ”Half on a Baby”. Myös albumin julkaisuajankohta on arveluttanut, koska Certified Lover Boy julkaistiin samoihin aikoihin kuin Draken kanssa huonoissa väleissä olevan rap-artisti Kanye Westin albumi Donda. Kilpailevien albumien samanaikainen julkaisu on saattanut johtua räppäreiden erimielisyyksistä tai se on voinut olla ennalta sovittu markkinointistrategia, josta molemmat osapuolet hyötyvät.
Davy Klaassen
Davy Klaassen (s. 21. helmikuuta 1993 Hilversum) on alankomaalainen jalkapalloilija, joka edustaa Eredivisiessa pelaavaa Ajaxia. Hän on kotimaansa lisäksi pelannut Englannin ja Saksan pääsarjoissa. Klaassen on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Alankomaiden maajoukkueessa vuodesta 2014.
Seurajoukkueura
AFC Ajaxin juniorijoukkueita vuodesta 2004 edustanut Klaassen debytoi Eredivisiessä marraskuussa 2011 ja teki 42 sekuntia kentällä oltuaan maalin. Viisi päivää aiemmin hän oli jo pelannut Mestareiden liigaa Ajaxin joukkueessa. Klaassen pelasi vuonna 2013 myös Ajaxin juniorijoukkueessa, Jong Ajaxissa. Joulukuussa 2013 hän teki ykkösjoukkueen ensimmäisen hattutemppunsa NAC Bredaa vastaan. Kaudella 2013–2014 hän teki 26 ottelussa 10 maalia ja Ajax voitti kahden edellisen kauden tapaan mestaruuden. Seuraavalla kaudella Klaassenille kertyi otteluita 30 ja maaleja kuusi. Kaudella 2015–2016 hän teki 31 liigaottelussa 13 maalia ja seuraavalla kaudella 33 liigaottelussa 14 maalia.
Englantilaisseura Everton ilmoitti 1. heinäkuuta 2017 hankkineensa Klaassenin Ajaxista 23,5 miljoonalla punnalla eli 27 miljoonalla eurolla. Klaassen pelasi seuraavan kauden aikana seitsemän valioliigaottelua, joissa kolme kertaa avauskokoonpanossa. Eurooppa-liigassa hän pelasi viisi ottelua, joissa kolme kertaa avauksessa.