cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hjälmaren
Yleistä
Hjälmaren on itä-länsi- suunnassa 65 kilometriä pitkä ja 20 kilometriä leveä. Järvi on keskeltä leveämpi kuin sen itä ja länsipäässä. Sen pinta-alaksi on laskettu keskimääräinen arvo 484 neliökilometriä (km²), jonka pinta-ala riippuu loivien rantojensa takia voimakkaasti vedenkorkeudesta. Järvi sijaitsee verrattain matalassa painaumassa ja järven keskisyvyys onkin vain noin kuusi metriä. Järven syvimmässä kohdassa on noin 18 metriä syvää, vaikka myös arvoa 22 metriä käytetään joskus. Järven tilavuus 2,975 kuutiokilometriä riippuu myös suuresti sen vedenkorkeudesta. Usein ilmoitetaankin pyöristetty arvo 3,0 kuutiokilometriä (km³).
David Pawson
Filadelfian seurakunnasta
Pawson luennoi, että Filadelfian seurakunta oli pienin kooltaan, mutta rohkein julistamaan Jeesusta. Seurakunta säilyi myös pisimpään kaikista seitsemästä Ilmestyskirjan seurakunnasta. Se oli myös uskollisin Jeesuksen opetuksille (sinä olet ottanut vaarin minun sanastani etkä ole minun nimeäni kieltänyt) kaikista Ilmestyskirjan seurakunnista Pawson jatkaa. Hänen tekemistään tutkimuksista käy ilmi, että alueen maaperä on vulkaanista ja asukkaat aika-ajoin jättivät kotinsa maan alkaessa vavahdella. Se avaa Pawsonin mukaan käsitystä Jeesuksen puheille, ettei enää tarvitse lähteä ulos: (eikä hän koskaan enää lähde sieltä ulos).
Hjälmaren
Saaria
Järven saaria luetellessa tulee määrittää pienin laskettavan saaren pinta-ala. Hjälmarenissa on 2000-luvun laskennan mukaan 1 283 saarta, mutta saarien luokittelussa käytettyä pinta-alan alarajaa ei ole tiedossa. Hjälmarenin saariluku on kuitenkin verrannollinen muiden ruotsalaisten järvien saarilukuun. Suuria saaria on vain muutama, mutta ne sijaitsevat järvellä varsin näkyvästi. Vinönin saari on suurin järven saarista. Saaresta on puolet viljeltyä ja siellä sijaitsee runsaasti eri talouksia. Saarelle tulee lauttayhteys viiden kilometrin päästä Hampetorpista. Vinön kuuluu saariketjuun, joka sijaitsee itärannassa Edetin niemen ja lännessä Torsnäsetin välissä. Vinöin pohjoispuolella järvenselkän keskellä sijaitsee Valen. Sekin on viljelty saari, jossa isännöivät vain muutama maatila. Björkön autio saari suojaa Mellanfjärdeniä Storhjälmarenin järvenselän tuulilta. Se sijaitsee lahdensuulla poikittain Göksholmin niemen pohjoispuolella. Mellanfjärdenin länsipuolella sijaitsee Äsön, joka suojaa Hemfjärdeniä sen itätuulilta. Saari on asuttu ja sinne tulee tie Södra Ässindetin yli. Muita suuria saaria ovat Tåkenön, Väsboön, Mesaren, Inre Fåran, Foren, Grundholmarna, Värhulta ö ja Myrskaren.
Erään vanhemman saarilaskennan mukaan on järven saaret jaettu aloittain luokkiin seuraavasti: suuri saari (yli 100 hehtaaria (ha)), saari (1–100 ha), luoto (1 aari–1 ha) ja kari (alle 1 aari). Saaret on laskettu käsin mittaamalla ne kartasta, jonka mittakaava on ollut 1:10 000. Laskennan tuloksena saatiin 4 suurta ja 95 pienempää saarta, joiden pinta-alat ylittivät yhden hehtaarin. Luotoja oli 963, joista 191 saaren pinta-alat ylittivät 25 aaria ja lopput 772 saarta olivat näitä pienempiä. Kareja laskettiin olevan 14 546. Pinta-alaltaan vähintään aarin suuruisten luotojen ja saarien yhteismääräksi tulee näin 1 064. Saarien, luotojen ja karien yhteenlaskettu pinta-ala oli laskennassa 15,11 km². Niiden yhteispinta-ala jakautui seuraavasti: neljä suurta saarta 9,03 km², pienemmät saaret 4,51 km², luodot 1,21 km² ja karit 0,36 km².
David Pawson
Smyrnan seurakunnasta
pienoiskuva|Agora-temppeli Smyrnassa Kultakadun varrella Pawsonin mukaan Raamatun aikana Efesos ja Smyrna kilpailivat keskenään Aasian herruudesta. Kaupunki oli hyvin kaunis ja sitä kutsuttiin alkukirkon aikana Aasian ylpeydeksi ja kunniaksi. Kaupunki on perustettu n. 1000 eaa. ja tuhottiin vain 500 vuotta myöhemmin, mutta se rakennettiin jälleen n. 200 eaa. Kaupunki oli kuollut, mutta heräsi eloon ja sama lauseparsi esiintyy Ilmestyskirjassakin. Se on Homeroksen synnyinkaupunki ja kaupungissa on Homeroksen muistomerkki.
Hjälmaren
Yhteiskunta
Järven lääni- ja maakuntarajat kohtaavat toisensa keskellä Storhjälmarenin järvenselkää. Järven itäosa kuuluu Örebron lääniin, jossa järven rannat kuuluvat ainoastaan Örebron kuntaan. Järven etelä- ja itärannat kuuluvat Södermanlandin lääniin. Etelärannassa sijaitsee Vingåkerin kunta, kaakkoisrannassa Katrineholmin kunta ja koko itäpää jää Eskilstunan kuntaan. Pohjoisrantaan ulottuu Västmanlandin läänistä vain Arbogan kunta. Ainoa suurtaajama on Örebro, joka sijaitsee järven länsipäässä. Sen taajama-alue ei rajoitu aivan rannalle ja taajama-alueen ja rannikon väliin on perustettu Osetin ja Rynningeviikenin luonnonsuojelualueet. Samaa voidaan sanoa muistakin taajamista. Alueen toinen kaupunkimainen taajama Eskilstuna sijaitsee Eskilstunaånin varrella kauempana järvestä. Hjälmarenin ympäristössä elää 300 000 asukasta.
David Pawson
Smyrnan seurakunnasta
Pawsonin mukaan Kaupunki oli hyvin kansallismielinen. Se valitsi sodissa aina oikean liittolaisen. Smyrna asettui vuoroin Kreikan, vuoroin Rooman puolelle. Ilmestyskirjan kirjoittamisen aikaan Smyrna oli roomalaistunut ja siellä harjoitettiin keisarikulttia. Siellä sijaitsi alueen vanhin Roma-jumalattaren temppeli, jota palvottiin jo ennen keisarikulttia. Kaupunki kutsuttiin: kaupunkien turhuuden paratiisiksi. Smyrna rakasti myöntää asukkailleen vapaan kansalaisen arvonimiä. Pawsonin mukaan kreikkalaiset jälleenrakennuttivat kaupungin. Kaupungin pääkadun nimi oli Kultakatu ja sen varrella oli monia temppeleitä Raamatun aikana. Temppeleistä on jäljellä yksi pylväikkö, joka sijaitsi torin reunalla. Pawsonin mukaan alkuperäistä Smyrnaa ei ole siksi paljoa jäljellä, koska kaupunki on jatkuvassa kehityksessä ja yksi Turkin suurimmista kaupungeista. Se on myös vilkas satama- ja yliopistokaupunki Pawson jatkaa.
26 jaa. Smyrna sai ainoana Aasian kaupungeista rakentaa temppelin Rooman keisarille, Tiberiukselle. Rooma antoi yksinoikeuden Tiberiuksen temppeliin. Smyrna oli kuuluisa uskollisuudestaan.
Hjälmaren
Yhteiskunta
Arbogaan tuodaan vettä Hjälmarenista ja se puhdistetaan siellä ennen jakelua Arbogan, Medåkerin ja Valskogin asukkaille. Jätevedet päästetään puhdistettuina Arbogaåniin yhdessä Hjälmarenilta pumpatun täydennysveden kera. Eskilstunan vesi otetaan Hjälmarenin itäpäästä Hyndevadista. Sen vesi puhdistetaan suodattamalla se hiekkaharjun läpi ja sitten se jaetaan asukkaiden käyttöön. Matalaan ja lämpöiseen järveen huuhtoutuvat ravinteet aiheuttavat toistuvasti leväkukintoja, mikä on ongelma juomaveden tuotannolle.
Järvellä on aikaisemmin ollut huomattava merkitys sisävesiliikenteelle. Kanavien ansiosta kaupallinen laivarahtaus on ollut yleistä, mutta se väheni 1950-luvulla eikä sitä nykyään ole enää. Järvellä liikkuu vielä matkustaja-aluksia ja runsas joukko vapaa-ajan veneilijöitä. Etelärannasta Hampetorpista on lauttayhteys Vinönin saareen.
David Pawson
Smyrnan seurakunnasta
Pawson pitää mielenkiintoisena sitä, kuinka Jeesus esittäytyy seurakunnalle Ilmestyskirjassa. Jeesus haluaa kertoa itsestään ominaisuuksia, jotka vahvistavat ja lohduttavat seurakuntaa tai jotka ovat unohtuneet seurakunnilta. Jeesuksen esittely on aina erilainen. Jeesuksella on n. 300 eri nimeä, jotka auttavat saamaan Jeesuksesta kokonaiskuvan. Jeesus esitteli itsensä kulloisessakin kirjeessä tavalla, joka sopii parhaiten seurakunnan tilanteeseen, Pawson jatkaa. Smyrnan seurakunnalle Jeesus sanoo, että ''Hän on ensimmäinen ja viimeinen. Hän on aloittanut kaiken ja lopettaa kaiken. Hän on alfa ja omega.'' Jeesus puhuu näin ihmiskunnan historiasta.
Hjälmaren
Luontoarvoja
Järven ympäristössä korkeuserot ovat 25–75 metriä ja suurimpia ne ovat järven eteläpuolella. Kallioperä on aikoinaan murtunut itä-länsi-suuntaisiin murroksiin, jotka ovat kallistuneet pohjoiseen päin. Pisin murrosjakso seuraa järven etelärantoja ja oikaisee järvenselän ylitse muodostaen Vinönin itä-länsi- suuntaisen saariketjun. Keskellä järveä on tämän kanssa yhdensuuntainen murros Valenista ja Göksholmenin niemelle ja Södra Hjälmarenin etelärantaa seuraa vielä kolmas murroslinja.
David Pawson
Rukouksesta
Pawson kannattaa myös kysyvää rukousta (interrogation prayer), jossa kysytään Jumalalta asioita käytännön elämässä. Pawsonin mielestä tulee kysyä Jumalalta ja odottaa vastausta. Hän ehdottaa kristityn rukoilijan ensimmäiseksi kysymykseksi Jumalalta: "Onko elämässäni jotain, josta Sinä (Jumala) et pidä?"
Hjälmaren
Luontoarvoja
Hjälmaren on rehevöitynyt, sillä esimerkiksi sen fosforipitoisuudet nousevat usein 3–5 -kertaisiksi normaaliin verrattuna. Ravinteet ovat peräisin sekä peltojen ja metsien pintavalunnasta että järvenpohjan sedimenttien sisäisestä kuormituksesta. Järveen lasketut jätevedet olivat 1960- ja 1970-luvuilla suurimmillaan, mutta nykyään jätevesi puhdistetaan ennen järven laskemista. Toinen ravinteita vapauttava toimi on ollut 1880-luvulla tehty järvenlasku. Matalassa järvessä aallokko sekoittaa pohjaa ja suuret vedenpinnan vaihtelut saavat pohjaan painuneet ravinteet palaamaan takaisin kiertoon. Matalan järven vesi ylläpitää siten suuria kalamääriä. Järvellä toimii noin 30 ammattikalastajaa, jotka pyytävät kaupallisesti kuhaa, haukea, ahventa ja täplärapua. Osa kalastajista on erikoistunut ankeriaisiin. Vapaa-ajan kalastajat ovat kiinnostuneet lähinnä kuhasta.
David Pawson
Rukouksesta
Pawsonin mielestä ihmisten tulee rukoilla ja kiittää Jumalaa "Hänen" kirkostaan, ja kehottaa pyytämään anteeksi, jos olemme puhuneet muodossa "Meidän" kirkkomme, koska kirkko on Hänen.
Kasteesta
Kasteesta Pawson opettaa kirjassaan The Normal Christian Birth seuraavasti: "Jeesus vastasi: "Totisesti, totisesti minä sanon sinulle: jos joku ei synny vedestä ja Hengestä, ei hän voi päästä sisälle Jumalan valtakuntaan." Tämä voidaan ymmärtää kolmella erilaisella tavalla Pawsonin mukaan:
Hjälmaren
Esihistoriaa
Mannerjäätikön sulamisvaiheessa syntyi useita harjujaksoja, jonka ytimen muodostavat kivi- ja hiekka-ainekset. Suuri harjujakso Glanshammaråsen, eli myös Pålbodaåsen, ylittää järven pohjois-etelä- suuntaisesti Äsönin kautta. Muutamat saaret ovat järvenpohjasta vedenpinnalle kurkottavien harjujaksojen näkyviä osia. Lungeråsen, eli Vinåkersåsen, on tällainen. Sen muodostamia saaria ovat Lungers uddenin (niemi) edustalla sijaitsevat Gåvören ja Lingersbådan, järvenselällä Grundholmarna, Stallgården ja Vinön sekä etelässä Inre Fåran, Yttre Fåran ja Rönnberget. Järvenselän ylittää harjujakso, joka alkaa pohjoisrannassa Ålhammars uddesta, jatkuu saarina Grundudden ja Bredgrundet, niemenä Edet ja saaren Djurholmen. Muihin harjujaksoihin liittyvät Fittjehuvudin niemi idempänä Sundholmenin niemi ja Myrskarenin saari Hjälmaresundissa.
David Pawson
Kasteesta
Pawson on arvostellut lapsikastetta. Hänen mukaansa lapsikasteen kautta seurakuntien jäsenistö täyttyy ei-uskovista ihmisistä. Pawson perustelee näkemystään: "Luther perusteli lapsikasteen huonosti sanomalla vain, kuka voi osoittaa, ettei vauvalla ole uskoa. Yhtä hyvin voi kysyä, kuka voi osoittaa, että vauvalla on uskoa. Kirkko pysyy hengissä vain, jos se siirtyy kastamaan ainoastaan ne, jotka tekevät parannuksen ja uskovat". Pawsonin puhuttua aiheesta vieraillessaan Suomessa vuonna 2007 vierailua isännöinyt Nokia-mission Markku Koivisto sanoutui irti Pawsonin kastekäsityksestä.
Hjälmaren
Kanavat
Hjälmaren ja Mälaren haluttiin yhdistää toisiinsa kanavalla, jonka kautta vesiliikenne voisi kulkea. Ensimmäinen yritys oli vuonna 1596 aloitettu ja vuonna 1610 valmistuneella Kaarle-herttuan kanava. Se hyödynsi Eskistunaånin vesiuomaa, jota kontroloitiin suluilla ja lisäuomilla. Sen huoltoon ei kuitenkaan saatu rahaa ja kanava rapistui käyttökelvottomaksi jo 1650-luvulla. Sen rinnalle alettiin jo 1623 rakentamaan Hjälmarenin kanavaa, joka valmistui 1639. Se oli Kustaa II Aadolfin hanke. Tämä kanava yhdisti Hjälmarenin ensin Arbogaåniin, josta vesireitti jatkui Mälareniin. Kaikki kunnostustyö kohdistettiin vain Hjälmarenin kanavaan joka toimiikin vielä edelleen. Kanavan kaupallinen liikenne säilyi vilkkaana 1940-luvulle asti, mutta liikenteen loputtua kasvoi vapaa-ajanveneilyn merkitys.
David Pawson
Saatanasta
pienoiskuva|vasen|Jeesuksen toista tulemista kuvaava ikoni, Kreikka 1700-luku
Hjälmaren
Järvenlasku
Järvelle toteutettu järvenlasku suunniteltiin huolella ja se toteutettiin vaiheittain. Vuonna 1882 laskettiin Hjälmarenin vedenpintaa 1,2 metriä ja vuonna 1886 vielä 0,7 metriä lisää. Kokonaislaskuksi tuli 1,9 metriä. Toisessa lähteessä kerrotaan, että järvenlasku toteutettiin vuosina 1878–1888 ja että kokonaislasku oli 1,3 metriä ja tulvien osalta kokonaislu oli 1,8 metriä. Järven nykyinen keskisyvyys on 6,1 metriä.
David Pawson
Jeesuksen toisesta tulemisesta
Pawson opettaa eskatologiasta, Jeesuksen toisesta tulemisesta, että siitä ei voi antaa tarkkaa päivämäärää, eikä sitä kannata edes arvailla. Martti Luther antoi vuoden 1636, John Wesley 1874, Charles Taze Russell 1914 (josta syntyi Jehovan todistajat) ja Pawsonin mukaan he kaikki epäonnistuivat arvioissaan Jeesuksen takaisin tulemisesta. Hänen mukaansa on tapahduttava tiettyjä asioita ennen kuin Jeesus tulee takaisin. Pawsonin mielestä ne ovat Raamatun perusteella seuraavassa järjestyksessä:
Hjälmaren
Järvenlasku
Vedenpintaa laskettiin varovaisesti niin, ettei siitä syntynyt haittaa Mälarenin rannoilla. Järvenlaskua hallittiin Hyndevadiin rakennetulla padolla, jolla voitiin tarvittaessa säädellä vedenkorkeutta. Ennen järvenlaskua oli järven pinta-ala noin 667 neliökilometriä. Järvenlaskussa paljastui järvenpohjaa noin 180–190 neliökilometriä eli 18 000–19 000 hehtaaria.
Järven tulviminen ei järvenlaskusta huolimatta loppunut. Eniten kärsivät Täleånon jokilaakson alavat pellot. Tulvien haitta-aikojen vähentämiseksi Täljeånin uomaan levennettiin ja suoristettiin. Joen tätä alajuoksun osaa kutsutaan Kvismaren kanavaksi. Lisäksi jokilaakson pellot ympäröitiin maapadoilla, jotta peltomaa selviäisi kevättulvista kuivana. Myös Hjälmarenin pohjoisrannoilla Frösshammarsvikenin alavat pellot ja Sticksjön pellot on suojattu valleilla.
David Pawson
Jeesuksen toisesta tulemisesta
Näistä Pawsonin mukaan ensimmäinen ja toisesta puolet on jo toteutunut. Pawson uskoo kuitenkin, että voidaan antaa kuukausi, jolloin Jeesus tulee takaisin sillä perusteella, että Jeesus toimi ensimmäisen tulemisensa aikana myös aina juutalaisen kalenterin mukaan. Ilmestysmaja- tai Sukkot-juhla ei ole vielä toteutunut kirjoituksissa, jota Sakarjan kirja korostaa Messiaan tulemisen ajaksi, joka on juutalaisessa kalenterissa 7. kuukausi (Tishrei) eli syyskuu. Pawsonin mukaan Jeesus tulee takaisin kun kaikki merkit ovat täyttyneet maailmassa Matteuksen evankeliumin luvun 24 mukaan.
Hjälmaren
Vedenkorkeus, sen säännöstely ja virtaama
Järven vedenpinnan keskikorkeus (MW) on 21,84 metriä mpy. Järvellä käytetään vedenpinnan korkeuden mittaamiseen RH00- järjestelmää. Järveä on vuodesta 1888 asti säännöstelty itäpäässä Hyndevadissa sijaitsevalla padolla. Sekä padon korkeutta muuttamalla että Hjälmarenin kanavasta päästetyllä vedellä säädellään järven juoksutusta. Ennen vuosien 1816–1881 toimeenpantua järvenlaskua oli järven vedenpinnan keskimääräinen korkeus 23,2 metriä merenpinnasta. Vedenpinnan alin korkeus on ollut 22,48 ja ylin 24,18 metriä. Järvenlaskun jälkeen on vedenpinta ollut vuosina 1887–1987 keskimäärin 21,86 metriä, alimmillaan 21,15 metriä ja korkeimmillaan 22,48 metriä merenpinnasta. Uuden juoksutussäännön aikana vuosina 1988–2020 on keskikorkeus ollut 21,82 metriä, alin korkeus 21,43 ja ylin 22,33 metriä merenpinnasta.
David Pawson
Jeesuksen toisesta tulemisesta
Pawsonin mukaan aikojen lopussa ihmiset ovat maailmassa kolmiyhteisen Jumalan (Isän, Pojan ja Pyhän Hengen) sijaan kolmiyhteisen Saatanan (Paholainen, Antikristus, väärät profeetat) käsissä, jolloin kristittyjen on kiellettyä ostaa mitään ruokaa itselleen tai edes lapsilleen, jos heillä ei ole otsassa tai ranteessa paholaisen merkkiä tai mikrosirua, jossa on Pedon luku. Näin ollen Pawsonin mielestä maailmassa ei ole käteistä juuri ennen kuin Jeesus tulee takaisin. Tosikristityt kieltäytyvät ottamasta tätä merkkiä ja jotkut voivat jopa kuolla sen tähden, "30 vuotta sitten tälle naurettiin Englannissa, kun puhuin tästä ensimmäisen kerran, mutta nyt sille ei enää kukaan naura." Pawson toteaa.
Hjälmaren
Vesistösuhteita
Hjälmaren on Norrströmin vesistön (päävesistötunnus 61) läpivirtausjärvi, jossa Norrström, Mälaren, siihen laskeva Eskilstunaån, Hjälmaren, siihen laskeva Svartån ja Laxån muodostavat vesistön pääuoman. Hjälmarenin vesi laskee sen itäpäästä Eskilstunaånin myötä Mälarenin länsiosaan ja se puolestaan Norrströmin kautta Itämeren Saltsjöniin.
David Pawson
Jeesuksen toisesta tulemisesta
Pawsonin mielestä lopun ajat on kuvattu Raamatussa siksi, ettei Raamattuun uskovat hätääntyisi noina aikoina, kun kaikki tapahtuu, vaan olisivat valmiina. Pawsonin mukaan suuri harhaoppi, jota miljoonille kristityille on julistettu ja johon hän itse ei usko, että kristityt otetaan pois maailmasta ennen suuren vaivan tai vihan ja ahdistuksen aikaa aikaa, on tuonut monelle väärää lohtua myös Pawson toteaa.
Hän mainitsee myös, että juuri tuon 3½ vuoden ahdistuksen aikana sen ihmisen, joka kieltää Kristuksen, Jumala kieltää Taivaassa enkeleiden edessä. Nykyisin Pawsonin mukaan joka vuosi 250 000 kristittyä kohtaa marttyyrikuoleman uskonsa tähden.
Hjälmaren
Järveen laskevia jokia ja puroja
Koko vesistön valuma-alueen pinta-ala on 22 650 km², mutta Eskilstunaånin valuma-alueen pinta-alaa 4 180 km² ja Hjälmarenin 3 800 km², jotka ovat 18 % ja 17 % koko vesistöalueen pinta-alasta. Tämä vaikuttaa osaltaan myös vesireitistön virtaamien jakaumaan, koska Norrströmin keskivirtaama (MQ) on 165 kuutiometriä sekunnissa (m³/s) ja Eskistunaånilla se on vain 29 m³/s sekä Hjälmaren kanavalla noin 2 m³/s. Mälareniin tulevasta vedestä yksi viidesosa on peräisin Eskilstunaånin kautta tulevilta alueilta ja neljä viidesosaa suoraan Mälareniin laskevista joista.
Korrespondenssi (kvanttimekaniikka)
Korrespondenssiteorialla viitataan kvanttimekaniikassa vaatimukseen, jonka mukaan kvanttimekaniikan tulosten tulee lähestyä klassisia tuloksia, kun tutkittavan systeemin energia kasvaa. Vaikka ehto on helppo todentaa yksinkertaisissa tapauksissa, sen tutkiminen voi olla hyvin hankalaa monimutkaisempien systeemien kohdalla.
Hjälmaren
Järveen laskevia jokia ja puroja
Oheisessa taulukossa on Hjälmareniin laskevien jokien ja purojen tietoja. Niistä Svartån on valuma-alueeltaan ja virtaamaltaan suurin joki ja se on valittu kuuluvaksi pääuomaan. Taulukon tietojen lähteet on lueteltu taulukon alle ja niihin viitataan jokikohtaisesti oikeanpuoleisessa sarakkeessa. Lähteet: 1 =, 2 = , 3 = ruotsinkielinen Wikipedia
David Pawson
Tuotanto
Peter Bettson on jakanut pelkästään äänitteitä Pawsonin puheista Australiassa puoli miljoonaa kappaletta viimeisen 25 vuoden aikana. Pawsonin Raamatun opetuksia on julkaistu ja esitetty yli 120 maassa. Helsingissä ja Tampereella hän vieraili 10.–11.5.2007 pitäen seminaarin otsikolla Lutherin reformaation loppuunsaattaminen.
Port Arthur (Ontario)
Port Arthur on entinen satamakaupunki ja piirikunnan keskus Ontarion provinssissa Kanadassa Yläjärven länsirannalla. Se yhdistyi 1. tammikuuta 1970 Fort Williamin, Neebingin ja McIntyren kaupunkien kanssa, muodostaen nykyisen Thunder Bayn kaupungin.
Historia
Kaupunki muodostui suojaisaan Thunder Bayn lahteen Yläjärven länsirannalle 1850-luvun puolessa välissä. Kun Kanadan provinssit yhdistettiin 1867 Simon James Dawson sai Kanadan julkisten töiden osastolta tehtäväkseen suunnitella ja toteuttaa Dawson Route vankkuritien Thunder Bayn lahdelta Red Riverin siirtokuntaan. Tietyömaan satamapaikka Yläjärven rannalla sai virallisen nimensä 1870 kun eversti Garnet Wolseley antoi tuolle pienelle tulipalon tuhoamalle paikkakunnalle nimeksi Prince Arthur Landing kuningatar Viktorian pojan mukaan. Vuonna 1871 valmistui Prince Arthur Landing Town Plot eli kaupungin kaavasuunnitelma, joka samalla virallisti paikkakunnan nimen ja mahdollisti lainmukaiset maakaupat. Prinssi Arthur itse saapui paikkakunnalle vasta 1890 Kanadan kiertomatkallaan. Vuonna 1883 kaupungin nimeksi oli jo vaihdettu Port Arthur Canadian Pacific Railwayn virkailijoiden toivomuksesta.
Port Arthurista tuli kauppala vuonna 1884 Canadian Pacific Railwayn rakennustöiden (1882–1885) myötä. CPR myös pystytti kaupunkiin läntisen Kanadan ensimmäisen viljasiilon, mutta vuokrasi sen myöhemmin Joseph Goodwin Kingille. Port Arthurin kukoistuskausi jäi kuitenkin lyhyeksi rautatieyhtiön siirtäessä toimintojaan pois kaupungista ja muuttaessa pääratansa linjauksen pohjoisemmaksi. Paikallinen talous oli lamassa aivan 1800-luvun loppuun saakka, kunnes 1897–1899 liikemiehet William Mackenzie ja Donald Mann hankkivat omistukseensa rautatieyhtiöt Ontario & Rainy River Railwayn sekä Port Arthur, Duluth & Western Railwayn. Näistä muodostettiin yhdistämisen myötä uusi rautatieyhtiö, Canadian Northern Railway. Yhtiön Yläjärven päätoimipaikaksi tuli Port Arthur, joka nousi tärkeäksi viljan laivaussatamaksi vuonna 1901 kun CNoR:n rautatie Port Arthurin ja Winnipegin välille valmistui.
Port Arthurista tuli kauppala (town) vuonna 1884 ja kaupunki (city) vuonna 1907.
Käärmeenparrat
Käärmeenparrat (Ophiopogon, óphis = käärme, pogon = parta) on parsakasvien suku, joka on aiemmin kuulunut ruskuskasveihin. Suvussa on lähes 80 lajia. Niitä esiintyy alkuperäisenä Itä- ja Kaakkois-Aasiassa, eniten Kiinassa. Käärmeenparrat ovat monivuotisia juurakollisia ruohoja. Monet lajit kasvavat tuppaina heinämäisiä lehtiä.
Peter Rogers
Peter Rogers (20. helmikuuta 1914 Rochester, Kent, Englanti – 14. huhtikuuta 2009) oli brittiläinen elokuvatuottaja.
Rogersin tunnetuimpia tuotantoja ovat Carry On -sarjan osat, joita on kaikkiaan yli kolmekymmentä. Niistä ensimmäinen oli Veijareita asetakissa (Carry On Sergeant, 1958).
Kaikkiaan Rogersin tuotantoon kuuluu toistasataa elokuvaa. Hän oli naimisissa Betty E. Boxin kanssa vuodesta 1949 tämän kuolemaan saakka 15. tammikuuta 1999.
Kiihotus kansanryhmää vastaan
Kiihottaminen kansanryhmää vastaan on puhetta tai kirjoitusta, jonka tarkoitus on halventaa tai pelotella kansanryhmää tai lietsoa väkivaltaista tai syrjivää toimintaa kansanryhmää kohtaan. Yleensä kansanryhmällä tässä yhteydessä tarkoitetaan rodun, etnisen taustan, kansallisuuden, uskonnon, seksuaalisen suuntautumisen tai vammaisuuden määrittämää kansanryhmää.
Kansanryhmää vastaan kiihottamisen juridinen asema vaihtelee maittain, sillä sen nähdään usein olevan eri kannalla sananvapauden kanssa. Toisaalta kunnianloukkauskin ohittaa sananvapautta määrittelevät lait useimmissa maissa.
Määrittely
Suomessa rikoslaki (39/1889) määrittelee kiihottamisen kansanryhmää vastaan 11 luvussa, joka sisältää sotarikokset ja rikokset ihmisyyttä vastaan:
"Joka asettaa yleisön saataville tai muutoin yleisön keskuuteen levittää tai pitää yleisön saatavilla tiedon, mielipiteen tai muun viestin, jossa uhataan, panetellaan tai solvataan jotakin ryhmää rodun, ihonvärin, kansallisen tai etnisen alkuperän, uskonnon tai vakaumuksen, seksuaalisen suuntautumisen tai vammautumisen perusteella taikka niihin rinnastettavalla muulla perusteella, on tuomittava kiihottamisesta kansanryhmää vastaan sakkoon tai vankeuteen enintään kahdeksi vuodeksi."
Lisäksi 10 a §:ssä erotetaan rikoksen törkeä muoto.
Solvausta ja panettelua ei sinänsä laissa määritellä, mutta lain esitöissä annetaan esimerkkejä: ”Tyypillinen rangaistava menettely olisi sellaisen tiedon, mielipiteen tai muun viestin levittäminen, joissa ryhmään kohdistuvaa väkivaltaa tai syrjintää pidetään hyväksyttävänä tai toivottavana tai ihmisiä verrataan eläimiin, loisiin jne. tai yleistäen väitetään heitä rikollisiksi tai esitetään alempiarvoisiksi jne.”
Pykälän lisääminen rikoslakiin on perustunut Suomen vuonna 1970 hyväksymään YK:n kaikkinaisen rotusyrjinnän poistamista koskevaan kansainväliseen yleissopimukseen.
Tuomioita
Tuomiot kiihotuksesta kansanryhmää vastaan olivat ennen melko harvinaisia. Ennen vuotta 2001 niitä on ollut 4–5. Tilastokeskuksen mukaan Suomessa tuomittiin vuosina 2009–2014 kiihottamisesta kansanryhmää vastaan 27 henkilöä. Tuomiot ovat olleet sakosta kahteen vuotta vankeutta. Eniten tuomioita annettiin vuonna 2012, jolloin käräjäoikeudessa tuomittiin 12 henkilöä.
Kehotus palata Afrikkaan
21. tammikuuta 1999 Turun käräjäoikeus tuomitsi turkulaisen kaupunginvaltuutetun Olavi Mäenpään kiihottamisesta kansanryhmää vastaan 50 päiväsakkoon, mikä teki 1 800 markkaa. Mäenpää oli asettanut 7. heinäkuuta 1998 Turussa Kurjenmäen urheilukentälle 25 kylttiä, joissa muun muassa kehotettiin somaleja palaamaan Afrikkaan. Mäenpää tuomittiin Turun käräjäoikeudessa samasta rikoksesta uudelleen vuonna 2001, tällä kertaa 80 päiväsakkoon mikä vastasi 500 euroa. Mäenpää ei suostunut maksamaan sakkoja, jolloin ne muunnettiin 80 päiväksi vankeutta, joista hän istui puolet eli 40 vuorokautta. Syynä oli Kansallinen Rintama -ryhmän verkkosivustolle vuonna 2000 kirjoitettu artikkeli "Islamilaisten maihinnousu on estettävä".
Juutalaisvastaiset kirjoitukset Uusimaassa ja Kansan Uutisissa
Vuonna 2007 Porin käräjäoikeus tuomitsi porvoolaismiehen sakkoihin Uusimaa- ja Kansan Uutiset -lehdissä julkaistusta mielipidekirjoituksesta, jossa solvattiin ja paneteltiin juutalaisia ja pidettiin juutalaisten joukkotuhoa hyväksyttävänä ja toivottavana toimenpiteenä. Uusimaan varapäätoimittaja tuomittiin sakkoihin kiihotuksesta kansanryhmää vastaan ja Kansan Uutisten päätoimittaja sakkoihin valvontavelvollisuuden laiminlyömisestä. Tämä oli ensimmäinen kerta Suomessa, kun tiedotusvälineen edustaja tuomittiin kiihotuksesta kansanryhmää kohtaan.
Allahin ja Muhammadin sekaantuminen eläimiin piirroksissa
Tampereen käräjäoikeus tuomitsi 3. toukokuuta 2008 Seppo Lehdon 2 vuoden ja 4 kuukauden ehdottomaan vankeusrangaistukseen 11 syytekohdan perusteella: törkeistä kunnianloukkauksista (9 kohtaa), kiihottamisesta kansanryhmää vastaan (1 kohta) ja uskonrauhan rikkomisesta (1 kohta). Lisäksi tuomittiin sotilasarvon menettäminen, 40 verkkosivuston poistaminen sekä erinäisiä korvauksia yhteisvastuullisesti rikoskumppanin kanssa 75 000 euron edestä. Kansanryhmää vastaan kiihottaminen tapahtui muun muassa esittämällä Allahia tai profeetta Muhammadia kuvaavia hahmoja sekaantumassa eläimiin. Lehdon rikoskumppanin yhdeksästä syyksi luetusta kohdasta yksi oli kiihottaminen kansanryhmää vastaan ja hänen tuomionsa oli vuoden ja 2 kuukauden ehdollinen vankeusrangaistus.
Juutalaisten joukkotuhon puolustaminen
Helmikuussa 2009 Helsingin hovioikeus vahvisti Helsingin käräjäoikeuden langettaman 30 päiväsakon rangaistuksen kiihottamisesta kansanryhmää vastaan runokirjan vuonna 2005 julkaisseelle miehelle. Käräjäoikeus piti osaa kirjoituksista uhkaavina ja solvaavina ja katsoi kirjan olevan rasistista propagandaa. Kirjassa mies oli muun muassa esittänyt, että kolmannen valtakunnan juutalaisiin kohdistama joukkotuho oli hyväksyttävä ja toivottava toimenpide.
"Kikkarapäälle kuonoon"
Joulukuussa 2011 Kouvolan hovioikeus tuomitsi Perussuomalaisten silloisen kansanedustajan James Hirvisaaren 25 päiväsakkoon (noin 1 425 euroa) kiihottamisesta kansanryhmää vastaan. Syynä oli hänen muslimeja halventava blogikirjoituksensa "Kikkarapäälle kuonoon", joka oli julkaistu verkkolehti Uuden Suomen ylläpitämällä sivustolla 4. helmikuuta 2010, jolloin Hirvisaari oli Asikkalan kunnanvaltuutettu.
Muslimitytön raipparangaistuksen kommentointi
Maaliskuussa 2012 Kymenlaakson käräjäoikeus tuomitsi kotkalaisen perussuomalaisen kaupunginvaltuutetun Freddy van Wonterghemin sakkoihin kiihottamisesta kansanryhmää vastaan. Hovioikeus piti tuomion voimassa, eikä korkein oikeus myöntänyt valituslupaa. Syynä oli kommentti verkkolehti Uuden Suomen uutiseen muslimitytön saamasta raipparangaistuksesta.
Jussi Halla-aho islamista
8. kesäkuuta 2012 korkein oikeus tuomitsi perussuomalaisten kansanedustajan Jussi Halla-ahon uskonrauhan rikkomisesta ja kansanryhmää vastaan kiihottamisesta 50 päiväsakkoon. Tuomioon johti Halla-ahon vuonna 2008 julkaisema blogikirjoitus, jossa Halla-aho oikeuden mukaan väitti, että islam on pedofiliauskonto ja että ryöstely ja verovaroilla loisiminen on somalien kansallinen ja geneettinen erityispiirre. Oikeus piti kirjoitusta islaminuskoa loukkaavana ja kansanryhmää halventavana.
Video pikkutytöstä lyömässä "pakolaista"
Keski-Suomen käräjäoikeus tuomitsi huhtikuussa 2016 miehen ja naisen sakkoihin kiihottamisesta kansanryhmää vastaan. Syytetyt olivat ladanneet Facebookiin videon, jossa pikkutyttöä kehotetaan lyömään "pakolaiseksi" kutsuttua apinalelua. Naisen tuomio on 40 päiväsakkoa à 6 euroa, eli yhteensä 240 euroa. Miehen tuomio on 50 päiväsakkoa à 6 euroa, eli yhteensä 300 euroa.
Tummaihoisia vastaan suunnattu teksti Ylilaudalla
Etelä-Karjalan käräjäoikeus tuomitsi kesällä 2019 lappeenrantalaisen vuonna 1986 syntyneen miehen 40 päiväsakkoon (2 480 euroa) tämän julkaistua tummaihoisia vastaan suunnatun tekstin Ylilauta-keskustelufoorumilla syyskuussa 2017. Miehen julkaisema teksti kannatti valkoista ylivaltaa, ja siinä ehdotettiin kansalaisoikeuksien poistamista tummaihoisilta ihmisiltä sekä väkivallan ja muiden vakavien rikosten sallimista näitä kohtaan. Miehen omien sanojen mukaan hän pyrki aikaansaamaan keskustelua tekstin sisällöstä, mutta käräjäoikeuden mukaan tästä ei ollut näyttöä.
Kansanryhmä: tarkkarajainen ja pysyvä
Vasemmistoliiton läntisen Suomen toiminnanjohtaja Misha Dellinger joutui rikosesitutkintaan kiihottamisesta kansanryhmää vastaan ja erosi, kun hänen perustamansa Twitter-tili oli kehottanut tappamaan fasistit ja ilmastonmuutoksen kieltäjät. Vuonna 2021 valtakunnansyyttäjä Raija Toiviainen päätti, että ilmastonmuutoksen kieltäjät, natsit ja fasistit eivät kuitenkaan ole tarpeeksi tarkkarajaisia ja pysyviä, jotta ne olisivat kansanryhmä.
Kontekstisidonnaisuus vaikeuttaa arviointia
Laillisuusperiaatteen mukaan ihmisten pitäisi tietää ennalta, mitkä teot ovat rikollisia ja mitkä eivät, mutta valtakunnansyyttäjä Raija Toiviaisen mukaan esimerkiksi sananvapausrikoksiin liittyy kontekstisidonnaisuutta, eikä asia ole siten aivan suoraviivainen.
Puolueiden esittämää kritiikkiä
Kokoomuksen Nuorten Liitto on vuonna 2013 kritisoinut lakipykälää. Kokoomusnuoret ilmoittivat tuolloin, että he poistaisivat pykälän lainsäädännöstä kokonaan, koska kyseessä on "ajatusrikos". Heidän mukaansa kansanryhmäksi voi lukea periaatteessa "mitä vaan", jolloin vaarana on lain soveltaminen mielivaltaisesti, kun vain tietyt tahot otetaan luupin alle.
Perussuomalaiset esittivät eduskunnassa vuonna 2018 lakialoitteella, että lakipykälää rajataan siten, että rangaistaviksi jäävät vain rikollisella teolla uhkaaminen ja tällaiseen tekoon yllyttäminen. Perussuomalaisten lakialoitteen mukaan rikoslain 11 luvun 10 § on muotoiltu niin väljäksi, että se käytännössä johtaa tiedon ja mielipiteiden ilmaisemisessa ennakko- ja itsesensuuriin.
Ranska
Vuoden 1881 lehdistölaki kriminalisoi kiihottamisen rotusyrjintään, vihaan tai väkivaltaan syntyperän tai etnisen, kansallisen, rodullisen tai uskonnollisen ryhmän perusteella. Rikoslaissa kriminalisoidaan sama yksityisviestinnässä.
Vuonna 2002 neljä muslimijärjestöä nosti syytteen Michel Houellebecqia vastaan islamin kutsumisesta "typeräksi" ja "vaaralliseksi" haastattelussa. Oikeuden mukaan sananvapaus ei sinänsä suojannut syytteeltä mutta oikeus silti vapautti hänet, koska hän arvosteli islamia eikä muslimeja. Vuonna 2005 Jean-Marie Le Pen tuomittiin kiihottamisesta rotuvihaan hänen kuvailtuaan muslimimaahanmuuton seurauksia Ranskassa. Vuonna 2015 Le Pen vapautettiin vastaavista syytteistä, kun hän vertasi muslimien katurukouksia Ranskan natsimiehitykseen. Vuonna 2008 näyttelijätär ja eläinoikeusaktivisti Brigitte Bardot tuomittiin kiihottamisesta rotuvihaan, koska hän oli arvostellut lampaiden rituaaliteurastusta Eid al-Adha -juhlan aikana kirjeessään sisäministeri Nicolas Sarkozylle. Bardot oli saanut neljä tuomita 11 vuoden kuluessa.
Estelle (laulaja)
Estelle Fanta Swaray (s. 18. tammikuuta 1980 Lontoo), tunnetaan paremmin taiteilijanimellään Estelle (aikaisemmin Est’elle), on Grammy-palkittu Britannian-senegalilainen laulaja-lauluntekijä ja musiikkituottaja.
2004–2007
Vuonna 2004 Estelle nousi listoille kappaleillaan "1980" ja "Free" sekä voitti Mobo-palkinnon parhaana uutena muusikkona. Kummankin kappaleen videot ohjasi Andy Hylton. Estellen esikoisalbumi The 18th Day julkaistiin huhtikuussa 2005 ja se sijoittui 35. sijalle UK Albums Chart -listalla.
2008–2009
Vuonna 2008 Estelle tuli vieläkin tunnetummaksi "American Boy" -kappaleellaan. Kappaleella vieraili räppäri Kanye West. Kyseinen kappale sijoittui monien maiden listoilla kymmenen parhaan joukkoon. "American Boy" voitti myös Grammyn kategoriassa paras rap-laulu. Rolling Stone-lehti valitsi kappaleen 7. parhaaksi kappaleeksi 100 kappaleen listalla, vuonna 2008. Estellen toinen studioalbumi Shine julkaistiin maaliskuussa 2008. Albumi myi Britanniassa kultaa. Estelle vieraili vuonna 2008 myös mm. räppäri Busta Rhymesin Back on My B.S. -albumin "World Go Round" -kappaleella.
Kusti Korpitie
Otto Gustaf Saarnio (sukunimi vuoteen 1906 Skutnabb; 14. maaliskuuta 1883 Joensuu – 18. toukokuuta 1918 Viipuri) oli suomalainen Viipurissa asunut ylikonstaapeli ja näytelmäkirjailija. Hän käytti kirjailijanimeä Kusti Korpitie.
Punaisiin kuulunut Saarnio ammuttiin Suomen sisällissodan jälkeen toukokuussa 1918 Viipurin vankileirillä.
Hiussuoni
thumb|250px|right|Hiussuoniverkko arteriolin ja venulin välissä. Hiussuonet eli kapillaarit muodostavat verenkiertoelimistön pienimmän verisuonityypin. Ne sijaitsevat pikkuvaltimoiden (arterioli) ja pikkulaskimoiden (venuli) välissä siten, että veri tulee hiussuoniin arterioleista. Veren ja kudosten solujen välillä tapahtuva ravintoaineiden, hengitysilman kaasujen ja kuona-aineiden vaihto tapahtuu hiussuonten seinämien läpi. Hiussuonissa on normaalisti noin 5 prosenttia verenkiertojärjestelmän koko verimäärästä.
Rakenne
Veri tulee hiussuoniin arterioleista. Juuri ennen kapillaareja, pienten valtimoiden puolella, on sileälihassolujen muodostamia rengasmaisia sulkijoita (prekapillaarisfinkterit), jotka voivat avata tai sulkea hiussuonen. Itse hiussuonten seinämissä ei ole lihassoluja toisin kuin valtimoilla ja laskimoilla. Avoimien hiussuonten määrä riippuu kudoksen aineenvaihdunnasta. Esimerkiksi luustolihasten hiussuonista noin 10 prosenttia on avoimina levon aikana.
Hiussuonten seinämässä on vain yksi kerros litteitä endoteelisoluja ja niiden ulkopuolella ohut tyvikalvo. Seinämä on siis erittäin ohut (0,001 mm). Endoteelisolut liittyvät toisiinsa siten, että niiden väliin jää eri kokoisia nesteen täyttämiä aukkoja eli huokosia. Aukot ovat eri kudoksissa eri kokoisia.
Hiussuonet ovat niin kapeita, että punasolut pääsevät niiden läpi vain peräkkäin. Kapillaarien pituus on noin yksi millimetri. Verenpaine on kapillaarin valtimopäässä noin 35 mmHg ja laskimopäässä noin 15 mmHg. Tämä paine-ero mahdollistaa veren kulun hiussuonissa.
Toiminta ja tehtävät
Hiussuonten tehtävänä on mahdollistaa kaikki veren ja solujen välillä tapahtuva ravintoaineiden, hengitysilman kaasujen ja kuona-aineiden vaihto. Esimerkiksi aminohapot ja monosakkaridit siirtyvät ohutsuolesta hiussuoniin, jotka yhtyvät maksan porttilaskimoon. Keuhkorakkuloiden pinnalla on hiussuoniverkko, jonka kautta happi siirtyy keuhkorakkuloista verenkiertoon. Hiilidioksidi kulkee samalla tavalla vastakkaiseen suuntaan.
Aineiden kuljetus veren ja kudosten välillä perustuu diffuusioon ja suodatukseen (filtraatio). Ravintoaineiden, kaasujen ja kuona-aineiden vaihdunta tapahtuu pääasiassa diffuusion kautta. Vesiliukoiset molekyylit (esim. glukoosi ja aminohapot) siirtyvät endoteelisolujen välisistä aukoista. Rasvaliukoiset aineet ja kaasut voivat kulkea myös suoraan endoteelisolujen läpi. Etenkin suurimolekyyliset aineet kulkevat endoteelisolujen läpi myös pienten pinosytoosirakkuloiden sisällä.
Diffuusiossa kukin aine kulkeutuu kapillaarin seinämän läpi nopeudella, joka riippuu siitä, kuinka hyvin hiussuonen seinämä läpäisee kyseistä ainetta sekä veren ja kudosnesteen välisestä pitoisuuserosta. Suodatuksessa neste puristuu paineen vaikutuksesta kalvon läpi. Nesteen kulkeutuminen hiussuonen seinämän läpi riippuu kahden vastakkaiseen suuntaan vaikuttavan paine-eron välisestä tasapainosta. Hydrostaattinen paine-ero puristaa proteiinitonta plasmaa hiussuonista ulos ja osmoottinen paine-ero vetää kudosnestettä hiussuoniin. Hydrostaattinen paine on hiussuonten alkuosassa huomattavasti suurempi kuin loppuosassa, joten nesteen suodatus hidastuu lähestyttäessä suonen loppuosaa.
Plasman suuret valkuaisainemolekyylit eivät pääse hiussuonten seinämien läpi, joten plasman proteiinipitoisuus on (maksaa lukuun ottamatta) suurempi kuin kudosnesteen.
Lähteet
<references group="Haug"/>
Aitolahden seurakunta
Aitolahden seurakunta oli Tampereella toiminut evankelis-luterilainen seurakunta. Seurakunta kuului Tampereen seurakuntayhtymään.
Aitolahden seurakunnan alueeseen kuuluivat Aitolahden lisäksi Atalan, Tasanteen, Sorilan ja Olkahisten kaupunginosat. Aitolahden seurakuntaan kuului vuoden 2013 alussa 7 017 jäsentä.
Aitolahden seurakunnan viimeisenä kirkkoherrana toimi Juha Vuorio, joka jatkaa 2014 alkaen Messukylän seurakunnan kirkkoherrana.
Historia
Aitolahden seurakunta itsenäistyi Messukylän seurakunnasta 1924. Ensimmäinen kirkkoherra oli Lauri Sandelin. Jumalanpalvelukset pidettiin ennen oman kirkon valmistumista Sorilan koululla.
Aitolahti liitettiin Tampereeseen 1966 ja samalla seurakunnasta tuli osa Tampereen seurakuntayhtymää. Seurakunta lakkautettiin 7. tammikuuta 2014 ja samalla perustettiin uusi Tampereen Messukylän seurakunta, joka koostuu aiemmista Aitolahden, Messukylän ja Teiskon seurakunnista.
Aitolahden kirkko
Suojamuuri-nimellä kulkeva kirkko vihittiin käyttöön syyskuussa 2001. Kirkon osoite on Jenseninkatu 4, 33610 Tampere.
Kirkossa on 200 kiinteää istumapaikkaa. Irtotuoleja saa kirkkosaliin lisää 150 kappaletta. Aulatilaan voidaan lisäksi tarvittaessa laittaa 70 istumapaikkaa. Kirkkoon pääsee vaivatta pyörätuolilla.
Kirkon on suunnitellut arkkitehtitoimisto KSOY – Erkki Karvala, Markku Koskinen ja Juha Röysä. Sisustussuunnittelu on Taina Väisäsen käsialaa. Kirkko on rakennettu arkkitehti Pentti Turusen vuonna 1980 suunnitteleman punatiilisen seurakuntatalon yhteyteen.
Aitolahden vanha kirkko
Aitolahden vanha kirkko sijaitsee luonnonkauniilla paikalla ja on suosittu toimituskirkko. Kirkon osoite on Aitoniementie 268, 33680 Tampere. Kirkkoon mahtuu 250 henkeä. Keskiaikaista kirkkoa muistuttava kirkko on muurattu kivestä vuosina 1927–1928. Kirkon suunnitteli arkkitehti Birger Federley. Tyylillisesti kirkko edustaa 1910–1920-lukujen historismia.
Atalan seurakuntakoti
Atalan seurakuntakodin osoite on Pulkkakatu 6, 33580 Tampere. Seurakuntakodin saliin mahtuu 70 henkeä. Arkkitehti Jouko Seppäsen suunnittelema seurakuntakoti vihittiin käyttöön syyskuussa 1989.
Savistenjärvi
Savistenjärvi on Pirkanmaalla Pälkäneellä  sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 29 hehtaaria ja se on 1,3 kilometriä pitkä ja 450 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari. Sen rantaviivan pituus on 3,2 kilometriä.
Violet Trefusis
Violet Trefusis, syntyjään Keppel (6. kesäkuuta 1894 Lontoo – 1. maaliskuuta 1972 Firenze, Italia) oli englantilainen kirjailija ja julkisuuden henkilö.
Elämänvaiheita
Violet Keppel syntyi erittäin yläluokkaiseen perheeseen. Hän tottui lapsena elämään lastenhoitajien, palvelijoiden, aateliskartanoiden ja kosmopoliittisen eleganssin maailmassa. Äitinsä syntyperän perusteella hän saattoi katsoa kuuluvansa Stuartien hallitsijasukuun ja hänen virallinen isänsä, George Keppel, oli Albemarlen jaarlin poika. Keppelin suku oli kuitenkin aivan varma, että Violetin biologinen isä oli William Becket, Grimthorpen paroni, pankkiiri ja kansanedustaja.
Violetin äiti, Alice, oli tunnettu kaunotar ja kun tytär oli neljävuotias, hänestä tuli Walesin prinssin, tulevan kuningas Edward VIIn rakastajatar. Edward kävi Keppelien luona iltapäiväteen aikaan jolloin aviomies George oli poissa kotoa. Kuningas jumaloi älykästä ja eksentristä Violetia. Suhde jatkui kuninkaan vuonna 1910 tapahtuneeseen kuolemaan saakka. Kuninkaan kuoltua asia paljastui myös leskikuningattarelle ja julkista skandaalia välttääkseen perhe matkusti Ceylonille.
Vuonna 1911 Violet lähetettiin sisarensa Sonian kanssa Münchenin suorittamaan koulunsa loppuun. Siellä Violet rakastui baijerilaiseen prinssiin, opiskeli taidemaalausta ja kävi oopperassa. Samalla hänessä syntyi loppuelämän kestänyt kiinnostus Keski-Eurooppaan ja sen kulttuuriin.
Sopivan ajan kuluttua, vuonna 1912 Keppelit palasivat Lontooseen ja ostivat talon Grosvenor Squarelta. Talo oli täydellinen huippuseurapiirien tapaamisiin. Siellä vierailivat Venäjän suuriruhtinas Mikael, Jugoslavian prinssi Paul sekä venäläisen baletin huippunimet Vatslav Nižinski ja Sergei Djagilev. Violet alkoi haaveilla kirjailijuudesta ja häneltä oli jo julkaistu runoja saksaksi. Äiti Alice ei ollut tyytyväinen. Hän oli valmistelemassa tyttärensä debyyttiä seurapiireissä, missä intellektuellit neidot eivät olleet suosittuja.
Äiti oli huolissaan myös tyttärensä ystävistä. Heihin kuuluivat boheemi Nancy Cunard, eksentrinen taiteilija Gerald Berners ja Vita Sackville-West. Sackville- West ja Violet olivat tavanneet koulussa ja jakaneet kiinnostuksen kirjoihin ja ranskalaiseen kulttuuriin. Tytöt viettivät paljon aikaa yhdessä ja heille kehittyi jo varhain romanttinen ja läheinen suhde. Sackville-West kirjoittikin, että hän oli varma tunteistaan Violetia kohtaan heti alusta alkaen.
Violet oli selkeästi ilmaissut, että ei ole kiinnostunut avioliitosta. Sackville-West taas oli ajatellut että avioliiton avulla pääsee eroon vanhempiensa kontrollista. Äiti valitsi Violetille sopivia sulhasia kuten Wellingtonin herttuan pojan, kirjailija Osbert Sitwellin ja aatelismies Julian Grenfellin joka kaatui ensimmäisessä maailmansodassa. Sackville-West avioitui diplomaatti Harold Nicolsonin kanssa vuonna 1913.
Vuonna 1918 Violet vieraili Sackville-Westin luona ja heidän suhteensa paljastui. Tapaus oli skandaali. Yläluokka hyväksyi syrjähypyt, mutta ei lesboutta. Alice Keppel ryhtyi etsimään tyttärellen aviomiestä, uskoen avioliiton "parantavan" tyttärensä. Vuonna 1919 Violet pakotettiin solmimaan avioliitto upseeri Denys Robert Trefusisin kanssa.
Avioliitto oli todennäköisesti pelkkä muodollisuus. Aviomies lienee tiennyt asian etukäteen ja Violet oli useasti ilmaissut, että ei halua seksisuhteita miesten kanssa. Vuonna 1921 aviomies halusi eron ja aikoi nimetä Violetin eroon syyliseksi, mikä olisi aiheuttanut taas uuden skandaalin. Violet oli jatkanut suhdettaan Sackville- Westiin heti häiden jälkeen. Naiset olivat yhdessä oleskelleet Pariisissa, mutta Sackville-Westin aviomies oli tullut perässä ja pakottanut vaimonsa tulemaan mukaansa. Keppelin perhe tuli nyt väliin; he tarjoaisivat toimeentulon sillä ehdolla, että avioliittoa ei purettaisi ja pariskunta muuttaisi ulkomaille.
Pariskunta muutti Pariisiin loppuvuodesta 1921. Heistä tuli osa kaupungin huippuseurapiirejä. He tapailivat taiteilijoita, kuten Colettea ja Anna de Noaillesia. Violet vältteli näyttäytymistä tunnettujen lesbojen, kuten Gertrude Steinin ja Natalie Clifford Barneyn kanssa. Hän teki monia ulkomaanmatkoja, mutta aina sisarensa kanssa, välttääkseen ikävät puheet. Sisaret kävivät myös Yhdysvalloissa, mutta heidän mielestään ihmiset joivat siellä liikaa ja olivat tylsiä. Pariisin kahvilaelämästä hän ei pitänyt, se oli liian porvarillista. Aviomiestään hän tuskin tapasi.
Pariisissa Trefusis aloitti romaanien kirjoittamisen. Ensimmäiset teokset olivat ranskankielisiä ja ensimmäinen Sortie de Secours ilmestyi vuonna 1929. Sitä seurasivat romaanit vuosina 1931 ja 1933. Vuonna 1935 hän kirjoitti vastineen Virginia Woolfin teokselle Orlando, joka kertoi hänen rakkaastaan, Sackwille-Westistä.
Ranskan vuosinaan Trefusis piti salonkia, asui Pariisissa ja maaseutuhuvilallaan. Hän sai useita avioliittotarjouksia, mutta torjui ne kaikki. Hänen ystäviinsä kuuluivat Christian Dior, Pierre Balmain ja Jean Cocteau. Viettäessään aikaa vanhempiensa huvilalla Firenzessä hän tapasai Winston Churchillin ja Italian diktaattorin Benito Mussolinin. Trefusis oli aktiivinen toimija ja pidetty emäntä salongissaan, mutta hän ei pitänyt itseään onnellisena. Hänen mielessään oli Englanti ja Vita.
1930-luvulla Trefusis osti pienen palatsin Budapestista ja vieraili Neuvostoliitossa. Hän kirjoitti vierailustaan artikkelisarjan. Hänen viimeinen ranskankielinen romaaninsa ilmestyi saksalaismiehityksen aikaisessa Ranskassa vuonna 1940. Hänen kirjojaan kehuttiin siitä, että kirjoittaja on erinomainen havainnoitsija ja että hän on harvoja brittejä jotka kirjoittavat yhtähyvin englanniksi kuin ranskaksi. Toisaalta sanottiin, että hänen teoksensa ovat jääneet ennen ensimmäistä maailmansotaa edeltäneeseen aikaan.
Krrish
Krrish on Rakesh Roshanin ohjaama ja tuottama intialainen hindinkielinen tieteiselokuva vuodelta 2006. Se on jatko-osa menestyselokuvalle Koi… Mil Gaya, joka ilmestyi vuonna 2003. Elokuva sai enimmäkseen positiivisia arvosteluja ja oli vuoden toiseksi eniten tuottanut Bollywood-elokuva, Dhoom 2:n jälkeen.
Violet Trefusis
Elämänvaiheita
1950-luvulla Trefusis jatkoi elämäänsä seurapiirien keskipisteenä. Hän peri vanhempiensa Firenzen huvilan, missä vietti puolet vuodesta. Hänen käytöksensä muuttui entistäkin oudommaksi. Myös Vita ja hänen aviomiehensä vierailivat Firenzen huvilalla ja naisten välinen vetovoima oli yhä havaittavissa, toisin viilenneenä. Vita toimi hänen muistelmiensa puhtaaksikirjoittajana vuonna 1952.
Kun Trefusis mursi lonkkansa toisen kerran, hän ei voinut enää matkustaa eikä pitää ylellisiä juhliaan. Hän vetäytyi loppuelämäkseen omaan maailmansa, jota vain harvat uskalsivat kyseenalaistaa.
Krrish
Jatko-osa
Krrish 3 ilmestyi vuonna 2013. Krrishin roolissa jatkoi Hrithik Roshan ja elokuvan roistoa esitti Vivek Oberoi.
Turkoosi
Turkoosi esiintyy lähes aina tiiviinä massoina alumiinipitoisten kivilajien raoissa ja onkaloissa. Pieniä trikliinisiä turkoosikiteitä on tavattu harvoin. Joskus turkoosia lävistävät lukuisat tummien mineraalien juovat, ja tällaista kiveä kutsutaan turkoosimatriksiksi.
Turkoosi on yksi jäljitellyimmistä ja manipuloiduimmista kivistä. Haljennutta ja huokoista turkoosia voidaan lujittaa keinotekoisella hartsilla, haaleanväriset tai liian vihertävät kivet voidaan värjätä ja jopa pienistä turkoosinpalasista tai jauheesta valmistetaan massiivista kiveä hartsin avulla (niin sanottu rekonstruoitu turkoosi). Rakenteeltaan turkoosin kaltainen magnesiitti voidaan värjäämällä saada muistuttamaan suuresti turkoosia, ja tällaisen jäljitelmän lohkaiseminen paljastaa kiven valkeat sisäosat. Turkoosin manipulointi on erityisen suosittua Yhdysvalloissa, jossa mineraalia esiintyy runsaasti. Se on osaltaan vähentänyt kiven arvostusta, mutta myös lisännyt aitojen, kauniinväristen kivien kysyntää.
Asosa
Asosa on Etiopian Benishangul-Gumuzin osavaltion pääkaupunki. Sen asukasluku oli vuoden 2007 väestönlaskennan mukaan 24 214.