cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Asami Kanai
Asami Kanai (, s. 21. elokuuta 1984 Kanagawa, Japani) on japanilainen näyttelijä ja malli. Hänet tunnetaan parhaiten Chisato Matsuin roolista elokuvassa Battle Royale.
Levi Strauss & Co.
Levi Strauss & Co. on alkuperäinen farmarihousujen eli denim-kankaasta tehtyjen useimmiten siniseksi värjättyjen housujen kehittäjä. Levi’s on yksi kolmesta suuresta farmarien valmistajasta Leen ja Wranglerin ohella.
Bet
Bet on heprealaisen, foinikialaisen ja aramealaisen kirjaimiston toinen kirjain. Se on kreikkalaisen beetan, latinalaisen B:n ja kyrillisen Б:n edeltäjä.
Bet hepreassa
Heprean kielessä bet-kirjain ääntyy /b/, jos sen sisällä on piste (dageš). Kirjaimella on myös pisteetön muoto vet, jolloin se ääntyy /v/. Sanan alussa esiintyessään bet on aina pisteellinen ja lopussa pisteetön.
Levi Strauss & Co.
Historia
Levi’s-farmarien tunnettu tuotemerkki syntyi 1880-luvun lopussa. Siinä kaksi hevosta yrittää repiä housuja rikki. Tämä kuva painettiin pienelle nahanpalalle ja se kiinnitettiin farmarien vyötäröön.
Bet
Bet hepreassa
Bet on Tooran ensimmäinen kirjain: sana alussa on hepreaksi בראשית, bərešit. Sanan edessä bet toimii prepositiona, jolla voi olla useita merkityksiä, muun muassa inessiivi (-ssa, -ssä), ajallinen -na, -nä (sinä päivänä) tai instrumentaalinen -lla, -llä (vasaralla). Kirjaimen nimi tulee taloa tarkoittavasta sanasta. Heprealaisessa numerojärjestelmässä betillä on lukuarvo kaksi.
Levi Strauss & Co.
Historia
Levi’s-yhtiön ykkösfarmarien mallinumero oli 501. Halvempi malli oli mallinumeroltaan 201. Muitakin mallinumeroita oli. Farmaripuseroiden teon Levi’s aloitti jo 1800-luvulla ja myös niistä tuli menestys.
Kun farmarihousujen patentti meni umpeen 1890 alkoi Yhdysvalloissa tiukka kilpailu eri valmistajien välillä. Levi’s oli jo ehtinyt valloittaa Yhdysvaltain länsirannikon, mutta keskilännen ja itärannikon valloitti Lee.
Bet
Bet hepreassa
Esimerkkejä:
Muu käyttö
Matematiikassa betiä käytetään ylinumeroituvien joukkojen mahtavuuden kuvaamiseen. Reaalilukujen joukon R mahtavuutta merkitään \beth_1. Numeroituvasti äärettömän joukon, esimerkiksi luonnollisten lukujen joukon mahtavuutta merkitään. Edelleen ovat joukkojen  mahtavuudet, missä  on joukon N potenssijoukko.
Levi Strauss & Co.
Historia
Levi Strauss & Co. listautui New Yorkin pörssiin vuonna 1971, mutta 1980-luvun keskivaiheilla Straussien omistajasuku osti osakkeet itselleen ja yhtiöstä tuli taas perheyritys. Vuonna 2019 yhtiö meni uudelleen pörssiin. Ennen tätä listautumista Straussin perheen osuus yrityksen osakkeista oli 59 prosenttia.
Mecklenburgin evankelisluterilainen maakirkko
Mecklenburgin evankelisluterilainen kirkko oli yksi Saksan maakirkoista ja Saksan evankelisen kirkon (EKD) jäsen. Kirkon pääpaikka sijaitsi Schwerinissä. Kirkolla oli 208 532 jäsentä 302 seurakunnassa. Toukokuussa 2013 kirkko yhdistyi Pommerin evankelisen kirkon ja Pohjois-Elben evankelisluterilainen kirkko  kanssa muodostaen Pohjois-Saksan evankelisluterilaisen kirkon.
Kirkko oli Saksan yhdistyneen evankelisluterilaisen kirkon jäsen ja kuului Euroopan evankelisten kirkkojen yhteisöön. Kansainvälisiä sidosryhmiä on Luterilainen maailmanliitto ja Kirkkojen maailmanneuvosto. Ystävyyskirkko oli vuodesta 1990 Romanian evankelisluterilainen kirkko. Kirkkokunnan pääkirkko on Schwerinin tuomikirkko.
Maakirkon alue
Maakirkon toiminta-alueena oli historiallinen Mecklenburgin alue, joka nykyisin muodostuu Länsi-Pommerista ja Etu-Pommerista. Kirkkoon kuului myös joitakin seurakuntia Schleswig-Holsteinista ja Brandenburgista.
Historia
Uskonpuhdistus tapahtui Mecklenburgissa vuonna 1523 herttua Henrik V:n ja Albrecht VII:n johdolla. Mecklenburg omaksui tuolloin luterilaisen tunnustuksen, jota saarnasi muiden muassa Joachim Slüter (n. 1490–1532), Rostockin Pietarinkirkon kappalainen. Schweriniin syntyi reformoitu seurakunta, joka toimii siellä edelleen. Kirkkojärjestys maakirkolle vahvistettiin 1552. Vuonna 1571 kirkko jaettiin piireihin, joita olivat tuona aikana Wismar, Güstrow, Parchim, Schwerin, Rostock ja Neubrandenburg. Vuonna 1701 Mecklenburg jaettiin Mecklenburg-Schwerinin ja Mecklenburg-Strelitzin herttuakuntien kesken, jolloin maakirkko jakaantui vastaavasti.
Kirkon päämiehenä toimi vuoteen 1918 saakka kulloinenkin ruhtinas (herttua, suurherttua) ja vuodesta 1921 maasynodin valitsema piispa. Uusi kirkkojärjestys vahvistettiin vuonna 1921. Vuonna 1933 eri herttuakuntiin jakaantunut kirkko yhdistyi jälleen Mecklenburgin maakirkoksi. Toisen maailmansodan jälkeen Mecklenburgin maakirkko liittyi syntyneeseen Saksan evankeliseen kirkkoon ja Saksan yhdistyneeseen evankelisluterilaiseen kirkkoon. Käytännössä yhteys Saksan kansalliseen kirkolliseen yhteisöön katkesi ja Itä-Saksan puolella toiminut Mecklenburgin maakirkko oli suurissa vaikeuksissa toimien osana Itä-Saksan kirkkojen yhteenliittymää.
Kirkkoon kuului viisi kirkkopiiriä, jotka jakautuivat rovastikuntiin ja seurakuntiin.
Rostockin kirkkopiiri
Rovastikunnat:
Wismarin kirkkopiiri
Rovastikunnat:
Erdősin–Straussin konjektuuri
Erdősin–Straussin konjektuuri on Paul Erdősin ja E. G. Straussin esittämä egyptiläisiin murto­lukuihin liittyvä väittämä, jonka mukaan Diofantoksen yhtälöllä on olemassa positiivisista kokonaisluvuista a, b ja c muodostuva kokonaislukuratkaisu kaikilla kokonaisluvuilla n\geq 2. Väittämän on osoitettu (A. Swett) pitävän paikkansa kaikilla positiivisilla kokonaisluvuilla.
Yleisyyttä rajoittamatta voidaan olettaa, että yllä olevassa esityksessä .
Helposti todetaan, että kaikilla parillisilla luvun n arvoilla
Mahdollisen pienimmän vastaesimerkin etsinnässä voidaan siis keskittyä tarkastelemaan luvun n alkulukuarvoja.
Jos n \equiv 2 (mod 3), voidaan käyttää esitystä
Jos n \equiv 5 (mod 8), käytettävissä on esitys
Jos n \equiv 5 (mod 12), käytettävissä on esitys
Rooman diktaattori
Diktaattori oli Rooman tasavallan aikoina poikkeusvirka. Se uskottiin luotettavalle roomalaiselle, joka otti hetkellisen vastuun valtakunnasta, etenkin sotatilanteessa, kun koko valtion olemassaolo oli uhattuna. Yleinen pituus diktaattorin toimikaudelle oli kuusi kuukautta, jonka jälkeen senaatti saattoi jatkaa toimikautta toiset kuusi kuukautta. Diktaattorijärjestelmään turvauduttiin esimerkiksi puunilaissodissa. Tuolloin diktaattori ei merkinnyt hirmuhallitsijaa, vaan sananmukaisesti sanelijaa, vaikka esimerkiksi Caesar kenties täyttäisi monet nykyisen määritelmän kriteerit.
Luettelo diktaattoreista
thumb|left|Sulla.
MIAT Mongolian Airlines
MIAT Mongolian Airlines  on Mongolian kansallinen lentoyhtiö, joka on perustettu vuonna 1954. Yhtiön kotipaikka on Mongolian pääkaupunki Ulan Bator, josta yhtiö operoi 11 kohteeseen Chinggis Khaanin kansainväliseltä lentoasemalta.
Laivasto
thumb|MIAT Mongolian Airlinesin Boeing 737-800 [[Naritan kansainvälinen lentoasema|Naritan kansainvälisellä lentoasemalla.]] thumb|MIAT Mongolian Airlinesin Boeing 737 MAX 8. thumb|MIAT Mongolian Airlinesin Boeing 767-300ER [[Frankfurt am Mainin lentoasema|Frankfurt am Mainin lentoasemalla.]]Laivaston keski-ikä elokuussa 2022 on 10,4 vuotta.
Meritorjunta
Meritorjunta on vihollisten sotilaallisten merialusten torjumista. Se voi kohdistua niin merenpinnan päällisiin, kuin meren alaisiin aluksiin. Pinnanalainen alus on yleensä sukellusvene. Meritorjunnassa voidaan käyttää laivastoalusten ohella: lähinnä merimaaliohjuksia, rannikkopattereita tykistön roolissa kuin myös lentokoneita. Rannikkopatteristo voi olla myös liikkuva, jolloin lähinnä telahaupitsit voisivat tulla kyseeseen tässä tehtävässä, Lentokoneisiin, ohjusveneeseen tai rannikon puolustusasemaan voi olla asennettuna meritorjuntaohjus. Näistä tunnetuimpia on Falklandin sotaan liittynyt, ranskalaisvalmisteinen Exocet-ohjus.
Love & Understanding
Love & Understanding on yhdysvaltalaisen Kool & the Gang -yhtyeen vuonna 1976 julkaistu seitsemäs studioalbumi. Se nousi Billboard 200 -listan sijalle 68 sekä R&B-listan sijalle 68. Single ”Love and Understanding (Come Together)” saavutti jonkinasteista menestystä Yhdysvalloissa.
Wippien
Wippien on avoimen lähdekoodin VPN-asiakasohjelma, joka hyödyntää P2P-tekniikkaa. Ohjelma on saatavilla tällä hetkellä Windowsille ja Linuxille (beta).
Koivuvyömittari
Koivuvyömittari (Cyclophora albipunctata) on kirjava mittariperhonen. Suomessa esiintyvistä vyömittarilajeista se on selvästi yleisin ja ainoa jota tavataan koko maassa.
Koko ja ulkonäkö
Siipien pohjaväri on vaalean kellanharmaa ja sekä etu- että takasiivissä kuviointi on samanlaista. Sisemmän ja ulomman poikkiviirun kohdalla näkyy vain rivi mustia pisteitä. Keskipilkku on valkoinen ja sitä ympäröi selvä ruskea rengas. Aivan siiven ulkoreunassa, ripsien tyvellä on rivi tummia pisteitä. Siipiväli 20–25 mm.
Levinneisyys ja lentoaika
Laajalle levinnyt laji, jota tavataan Portugalista ja Irlannista Euroopan ja Pohjois-Aasian poikki Japaniin saakka. Myös Suomessa koivuvyömittari on yleinen ja sitä tavataan koko maassa. Perhoset lentävät kahtena sukupolvena, joista ensimmäinen sukupolvi toukokuun lopulta heinäkuun loppuun ja toinen, yksilömäärältään huomattavasti pienempi, heinäkuun lopusta syyskuun alkupuolelle.
Ravintokasvi
Toukka syö koivuja (Betula).
Avenger
Avenger tarkoittaa seuraavia asioita:
Luonteri
Luonteri on järvenosa varsinaisen Saimaan pohjoispäässä Juvalla ja Mikkelin Anttolassa Etelä-Savon maakunnassa.
Maantietoa
Luonterin pituus on mitattuna Enovedeltä Haukkolahdelle noin 28 kilometriä ja leveys Kokkosenlahdelta Talvirannanselälle on noin 20 kilometriä. Sen pinta-ala on 108 neliökilometriä (km², tai myös 140 km² ). Se sijaitsee eteläiseen Saimaan järvenosaan pohjoisosassa ja se on hyvin saaristoinen sekä lahti- ja niemirikas järvenosa. Suurimmat järvenselät ovat Luonterin pääselkä Pihlajasalon etelä- ja kaakkoispuolella, Harvio Anttolankylän koillispuolella ja Pitkälahti järvenosan länsipuolella. Pohjoisessa Luonterin Siikaveden pohjoispuolella alle 30 metriä leveä Pälpäsalmi yhdistää Enoveden 9 kilometriä pitkän mutta sokkeloisen lahden päävesistöön. Siikavesi jää Pihlajasalon saaren ja Laihanniemen taakse suojaa niiden itäpuolella sijaitsevalta Savivedeltä. Pihlajasalo on kahdeksan kilometriä pitkä ja Luonterin pääselkä seuraa saarta sen itäpuolella kaartaen sen eteläpuolelle. Pihlajasalon lounaispäässä on saaristoa, jonka takaa työntyy yhdeksän kilometriä länteen päin Pitkälahti eli Koljavesi. Pitkälahden eteläpuolelle jää yhtä pitkä niemimaa, jonka eteläpuolella on taas Anttolaan ulottuva Harvio. Eteläosissa on tiheä saaristo, mutta Luonterille luonnollisen etelärajan muodostaa 14 kilometriä leveä Hurissalon saari. Luonterin pääselän koillispäässä sijaitsee Papinsalo, jonka takana sijaitsee pieni Tenhusenselkä. Siitä työntyy ensin itään Otamon kapeasta salmesta pohjois-etelä- suuntainen Talvirannanselkä. Tämä kuusikilometrinen lahti muuttuu etelässä Näreslahdeksi. Papinsalon eteläpuolella alkaa sokkelorantainen Uimasalon niemi, jonka eteläpuolella jatkaa Hirvensalon saari etelään Linnunpäänselälle ja Hirvensalmelle asti. Näin on Luonterin mantereiset rannat kierretty.
Suuri osa Luonterin rannoista kuuluu sen runsaalle saaristolle. Järvenosassa on saaria 579. Suurin niistä on Pihlajasalo (21 km², Saimaan 21. suurin saari). Saarelle tulee pohjoisesta Maaralansalmen yli pengertie, joka palvelee ympärivuotisia asukkaita. Vaikka edellä on Hirvensaloa (16 km², Saimaan 27. suurin saari) sanottu saareksi, jolla on sillä kapea kannas Uimasalon suuntaan. Kannas on ojitettu, mutta saari on selvästi kasvamassa mantereeseen kiinni ja sitä kautta on rakennettu tiekin. Tie jatkaa kaakkoon Hurissaloon ja luoteeseen Saukonsaloon. Saukonsalo (12 km², Saimaan 33. suurin saari) sijaitsee Luonterin eteläosan Hirvensalon luoteispuolella.
Muita huomattavia saaria ovat Enoveden Riehtsalo, edellä mainittu Papinsalo, pitkä Huosiossalo ja Saukonsalon pohjoispuolen Petäjäsaari ja länsipuolen Piekälänsaari. Viimeksi mainittu ja viereinen Piskolansaari ovat kapealla kannaksella ja tieyhteydellä sidottu Hurissaloon. Näiden länsipuolelle oleva Paajalansaari on vesien ympäröimä. Saaren luoteispuolella sijaitsee Harvio ja itäpuolella Kiukuanselkä. Harvion itäpuolta seuraa saariketju, johon kuuluvat esimerkiksi Korvensaari, Lehessaari, Hirssaari, Kukassalo, Kotimussaari ja Petäänsaari. Pitkälahdessa ovat Hämyytsaari ja Korvensaari tieyhteyksillä.
Siikavedellä on vain kolme yli 20 metriä syvää kohtaa. Kun siirytään etelämmäksi, painuu järvenpohja usean kilometrin mittaiseksi syvännejaksoksi, jossa on lähes koko matkan yli 30 metriä syvää. Syvimmät kohdat painuvat yli 40 metrin syvyyteen. Huossiossaaren edustalla on jo 50-metrisisä syvänteitä. Syvännejakso jatkuu lounaaseen päin Korvensaarelle asti. Pihlajasalon eteläkärjen ja Vattusaaren välissä on merkitty 69-metrinen syväys. Luonterin syvin kohta 72 metriä löytyy Makutsaarten länsipuolelta. . Luonterin pääselällä järvenpohjalla on vuorimaisia matalikkoja tai saaria, joiden välissä on 50 metriä syvää. Myös Siikavedessä on pitkä syvännejakso, mutta se on parikymmentä metriä matalampi.
Luonterin ainoa taajama on entisen Anttolan kunnan kirkonkylä, joka sijaitsee Harvion lounaispuolella. Mikkelin puolella on rantakyliä tai kulmakuntia Pitkälahdella Ruokola ja Kokkosenlahti. Juvan puolella Enovedellä on Siikakoski, Auvila ja Vuorilahti, Savivedellä Maarala, Savivedenpää, Koikkala ja Rantuu, ja lopuksi Talvirannanselällä Risulahti. Luonterin ja Lietveden vapa-ajan asuntoja on yhteensä 5 878. Suurin tie, joka kulkee Luonterin vierestä Anttolan kylässä, on Mikkelin ja Puumalan välinen kantatie 62. Siitä haarautuu Pitkälahteen johtava kylätie sekä Kokkosenlahden kautta Siikakoskelle vievä linjaus. Hurissalosta haarautuu Hirvensalon läpi Risulahteen johtava tie, jota jatkamalla voi kiertää Enoveden ja josta haarautuu Pihlajasaloon vievä kylätie. Risulahdelta tie jatkaa Koikkalaan ja myös Juvalle. Puumalan ja Mikkelin välinen kuntaraja ylittää järven Pihlajasalossa niin, että Pitkälahti, Harvio ja Saukonsalo jäävät Mikkelin puolelle. Jos Linnunpäänselkä kuuluu vielä Luonteriin, kulkee siellä Puumalan vastainen raja Hirvensalmen kautta itään päin.
Luontoarvoja
Luonterin vedenlaatu on erinomainen ja järvenosa luokitellaan oligotrofiseksi. Vedenväri on yleensä kirkas (10–20 mg Pt/l), sameus on alle 1 FTU ja näkösyvyys 5,5 metriä. Veden ravinnepitoisuudet ovat alhaiset. Kokonaisfosforilitoisuudet ovat yli 60 metrin syvänteestä mitattuna alle 10 mg/l ja kokonaistyppipitoisuudet alle 400 mg/l.
Luonteri on sokkeloinen ja pieniselkänen. Sen kallioiset saarien ja luotojen rannat muodostavat kauniin maisemallisen kokonaisuuden. Järvenosan saaristoa on liitetty Natura 2000 -hankkeen puitteessa rantojensuojeluohjelmaan (FI0500021, 8 441 hehtaaria). Alue ulottuu sekä Juvan että Mikkelin kuntien alueille. Alue on moreenipeitteistä ja kumpuilevaa metsämaastoa, jonka kalliopaljastumat ovat migmaattista gneissiä, jossa esiintyy graniittijuopia. Alueen eliömaailman erikoisuuksia ovat kirjoverkkoperhonen, saukko, liito-orava ja saimaannorppa.
Historiaa
Pihlajasalon eteläkärjessä sijaitsee pystykallioon tehty Tikaskaarteenvuoren kalliomaalaus. Se muodostuu aikakin hirvikuviosta, jonka päälle on maalattu koukkupolvinen ihmiskuvio. Saaren pohjoisosassa Juvan puolella sijaitsee peltosaran itäpuolella Hepo-ojan kalliomaalauspaikka. Sen kuviot ovat ehtineet tuhoutua.
Jan Lundell
Jan Lundell -nimisiä henkilöitä ovat:
Luonteri
Muuta
Juvalainen Luonteri Surf -yhtye on nimetty Luonteri-järven mukaan.
Vesistösuhteita
Luonteri kuuluu Vuoksen vesistössä (vesistöaluetunnus 04) Suur-Saimaan alueella (04.1) Ala-Saimaan alueeseen (04.11), johon Ala-Saimaan lähialue (04.112) kuuluu. Se on tulkinnasta riippuen Saimaan lahti tai järvenosa. Luonterin pinta-ala 108 km² muodostaa 7,8 % eteläisen Saimaan 1 377 km² suuruisesta pinta-alasta. Se sijaitsee Saimaan vesistöalueella niin, ettei Saimaan läpi tapahtuva päävirtaus kulje sen kautta.
Enoveden luoteispäähän laskee Siikakoski. Se on alin osuus Syysjärven valuma-alueen (04.16) lasku-uoman vesireitistä, jonka alin pääjärvi on Rautjärvi (841 ha). Rautjärvi laskee Kotukoskesta Evotuun (64 ha) ja sitten Rävykosken ja Koskilammen kautta Siikakoskeen. Valuma-alueen suuria järviä ovat Syysjärvi (1 093 ha) ja Saarijärvi (1 018 ha). Luonterin Saviveden pohjoisrantaan laskee Huosiosjoki, joka on Huosiosjoen–Tylhyjoen valuma-alueen (04.116) laskujoki. Huosiosjoki ja Tylttyjoki (myös Tylhyjoki) ovat joen alajuoksun ja yläjuoksun nimityksiä. Joki alkaa Ruokojärvestä (162 ha), jota voidaan pienestä koostaan huolimatta valuma-alueensa pääjärvenä. Siihen laskevat idästä Pyhäjärvi (801 ha) ja Kotijärvi (501 ha) Purholanjokea myöten. Luoteesta tulevat vedet kulkevat pääasiassa Kankaisjärven (99 ha) kautta. Muut vesistöt sijaitsevat vesistöviranomaisen luetteloissa Ala-Saimaan lähialueella (04.112). Esimerkiksi Pitkälahden Mäntyniemenselkään laskee pohjoisesta Myllyjoki, jonka lähteenä on Sulama (98 ha). Pitkälahden länsipäähän Kokkosenlahdessa järveen laskee Myllyoja, jonka valuma-alueella ovat Korsijärvi (78 ha) ja Alajärvi (161 ha). Luonterin itärannassa on pitkänomainen lahti Talvirannanselkä–Näreslahti, johon laskevat esimerkiksi Kalpjärvi (67 ha), Lentunen (143 ha) ja Kaislanen (71 ha). Lähialueella on monia niemiä, joiden järvet ja lahdet laskevat Luonteriin omia ojiaan myöten. Järvenosassa on myös monia saaria, joiden lammet laskevat Luonteriin.
Luonterilla on kaksi lasku-uomaa, jotka ovat molemmat varsin kapeita salmia. Hurissaloa kiertää kaakkoon virtaava reitti Kuikuanselän, Sappulanselän ja lopulta Väätämönsalmen läpi Louhiveteen. Vesireitti johtaa Hurissalon lounaispuolella Suur-Saimaan Liittokivenselälle. Vesireitti on osa Mikkeliin johtavaa syväväylää. Hurissalon pohjoispuolelta kiertää toinen lasku-uoma Lietvedelle. Se alkaa molemmilta puolilta Saukonsaloa kulkevalla vesireitillä, joka käy Kuparonvirran ja Linnunpääselän kautta Hirvensalmeen. Se alittaa Lietveden sillan ja päätyy Lietvedellä Pistohiekanselälle.
Kreikan kieli (täsmennyssivu)
Kreikan kieli voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Ruotsin joet
Ruotsin joet on koottu Ruotsin vesistötietokantaan. Sen mukaan Ruotsissa on 27 663 virtaavaa vesistöä, joiden kokonaispituus on noin 192 000 kilometriä. Erään toisen tiedon mukaan Ruotsissa olisi 14 677 luonnollista jokea. Joet jaotellaan niiden valuma-alueen koon mukaan. Sen mukaan Ruotsissa on 119 vesistöaluetta, joiden valuma-alueen koko ylittää 200 neliökilometriä.
Oleksandr Kuzin
Oleksandr Leonidovitš Kuzin (s. 21. lokakuuta 1974) on ukrainalainen entinen yleisurheilija, joka kilpaili kestävyysjuoksussa. Hänen seuransa oli Dinamo Donetsk.
Kuzin osallistui vuonna 1997 maastojuoksun MM-kisoihin, joissa hän oli pitkällä matkalla 142. Hän oli maratonilla kahdeksastoista MM-kilpailuissa 2001 Edmontonissa ajallaan 2.21.26. Kuzin kilpaili maratonmatkalla myös Pekingin olympialaisissa 2008, mutta joutui tuolloin keskeyttämään. Hänen ennätyksensä maratonilla on 2.07.33, jonka hän juoksi Linzissä 2007.
Tick-Tock (Marija Jaremtšukin kappale)
Tick-Tock on ukrainalaisen laulajan Marija Jaremtšukin kappale, jolla hän edusti Ukrainaa vuoden 2014 Eurovision laulukilpailussa. Yaremchuk valittiin edustamaan maataan 21. joulukuuta 2013. Ukraina oli ensimmäinen maa, joka valitsi edustajansa kilpailuun. Laulaja on itse säveltänyt kappaleen ja hän osallistui myös sen sanoittamiseen. Laulun pääviesti esittäjän mukaan on, että elämän onnellisin hetki on se hetki, kun rakastuu
Jaremtšuk selvitti tiensä semifinaalista finaaliin. Finaalissa hän sai 113 pistettä ja sijoittui kuudenneksi.
Serekunda
Serekunda eli Serrekunda on Gambian suurin taajama. Se sijaitsee pääkaupunki Banjulista lounaiseen. Tämä markkinapaikka koostuu useista yhteenkasvaneista kylistä, eikä ole hallinnollinen yksikkö. Varsinaisen Sere Kundan väkiluku vuoden 2013 laskennassa oli vajaat 20 000. Siihen kiinni kasvaneita kyliä ovat Kanifing, Latrikunda, Sukuta ja London Corner.
Kunnanvaakuna
Kunnanvaakunat Suomessa
Aikaisemmin Suomen kunnista vain kaupungeilla oli vaakunat. Vuonna 1949 säädetyllä lailla säädettiin muillekin kunnille (kauppaloille ja maalais­kunnille) oikeus hankkia itselleen virallinen vaakuna. Kauppaloista Salo oli hankkinut itselleen jo aiemmin vaakunan, mutta sitä ei hyväksytty virallisesti, koska katsottiin, ettei kauppaloille kuulu vaakunaa. Maalaiskunnista vaakunaa oli aikaisemmin käyttänyt Petsamo. Sen epävirallisena vaakunana oli vaakuna, joka oli ollut Petsamon läänin vaakunana mutta jäänyt virallisesta käytöstä, kun Petsamon lääni lakkautettiin ja liitettiin Oulun lääniin.
Lähes kaikilla Suomen alueluovutuksen jälkeisen ajan kunnilla on ollut vaakuna.
Joseph Stiglitz
Joseph Stiglitz (s. 9. helmikuuta 1943 Gary, Indiana, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen ekonomisti. Laajan akateemisen tuotantonsa lisäksi Stiglitz on kirjoittanut useita laajemmalle yleisölle suunnattuja teoksia, joista Globalisaation sivutuotteet on käännetty suomeksi. Stiglitz tunnetaan erityisesti kriittisistä näkemyksistään globalisaatiosta ja kansainvälisistä organisaatioista kuten Kansainvälisestä valuuttarahastosta. Tästä huolimatta Stiglitz on toiminut vaikutusvaltaisissa tehtävissä Maailmanpankissa, kuten pankin pääekonomistina ja ”senior vice presidenttinä”. Stiglitz sai taloustieteen Nobel-palkinnon vuonna 2001 epäsymmetrisen informaation vaikutuksen tutkimuksesta yhdessä George Akerlofin ja Michael Spencen kanssa.
Taloustieteilijä Martin Wolfin mukaan Stiglitz on poikkeus taloustieteilijöiden yleensä markkina- ja globalisaatiomyönteisiin näkemyksiin.
Elämäkerta
Stiglitz syntyi juutalaiseen perheeseen. Hänen isovanhempansa olivat maahanmuuttajia Keski-Euroopasta. Hän opiskeli ensin Amherst Collegessa vuosina 1960–1963 ja siirtyi sitten jatko-opiskelijaksi Massachusetts Institute of Technologyyn (MIT). Vuosina 1965 ja 1966 hän opiskeli Chicagon yliopistossa Fulbright-stipendiaattina. Stiglitz suoritti tohtorintutkintonsa MIT:ssä vuonna 1967 Paul Samuelsonin oppilaana. Akateemisen uransa alkuvaiheissa Stiglitz työskenteli useissa johtavissa yhdysvaltalaisissa yliopistoissa. Hän on Columbia Universityn kansantaloustieteen professori.
Akateemisen uransa lisäksi Stiglitz on toiminut useissa tehtävissä Yhdysvaltain hallinnossa ja Maailmanpankissa. Vuosina 1995–1997 Stiglitz toimi presidentti Bill Clintonin taloudellisten neuvonantajien puheenjohtajana.
Taloustieteen tutkimus
Stiglitz tunnetaan epäsymmetriseen informaatioon liittyvästä tutkimuksesta ja erityisesti erottelua (screening) tarkastelevan teorian kehittämisestä. Teoria tarkastelee taloudellisen agentin käyttämää tekniikkaa, jolla hän saa tietoonsa toisen agentin yksityistä informaatiota.
Perinteisessä uusklassisessa teoriassa oletetaan, että markkinat ovat aina tehokkaat lukuun ottamatta tiettyjä rajattuja markkinahäiriöiden tapauksia. Epäsymmetrisen informaation teorian valossa näyttää kuitenkin siltä, että markkinat ovat tehokkaat vain harvoin. Stiglitzin tutkimus tukee käsitystä, että monissa tapauksissa hallinnon sääntelyllä voidaan saada aikaan Pareto-parannus eli parantaa kaikkien osapuolten asemaa. Näin ollen epäsymmetrisen informaation teoria on laajentanut toimenpiteiden kirjoa, joilla markkinoiden toimintaan tulisi puuttua, verrattuna uusklassisen teorian näkökulmaan.
Stiglitz on tehnyt tutkimusta tehokkuuspalkoista, ja hänen mukaansa on nimetty työttömyyden syytä selittävä Shapiro-Stiglitz-malli. Uusklassisen teorian mukaan työttömien työnhakijoiden tulisi tarjoutua töihin alhaisilla palkoilla eikä näin ollen työttömyyttä esiintyisi. Kysymyksenä on kuitenkin ollut, miksi vastentahtoista työttömyyttä silti esiintyy (vaikka minimipalkkoja ei olisi). Shapiro-Stiglitz-mallissa otetaan huomioon, että työntekijät valitsevat kuinka ahkerasti työskentelevät ja että yrityksille tulee kustannuksia ahkeruuden seurannasta. Mallin perusteella palkat reagoivat suhdanteisiin laiskasti. Matalasuhdanteessa työn kysynnän väheneminen tuo palkkoihin laskupainetta. Palkkojen lasku taas vähentäisi kuitenkin työntekijöiden ahkeruutta ja lisäisi laiskottelun todennäköisyyttä. Laiskottelua estääkseen yritykset eivät halua laskea palkkoja tarpeeksi, jotta työllisyystaso pysyisi yllä ja työttömyys nousee.
Stiglitz on todennut, että pörssejä ei tarvittaisi, jos arvopapereita voitaisiin myydä vapailla markkinoilla. Tosin pörssivoittojen mahdollisuus kaventuisi, kun oikean informaation puutteesta johtuva epätietoisuus ja sijoitustoiminnan läpinäkyvyys lisääntyvät.
Näkemyksiä
Stiglitz sanoi vuoden 2017 lopulla, että monikansalliset yritykset ovat kaavailleet globalisaatiomyönteiset kauppasopimukset kansalaisten ja työntekijöiden kustannuksella ja salassa heiltä. Stiglitzin mukaan taloudelliset hyödyt on jaettava tasaisemmin, jotta maailmantalous voi toimia. Stiglitzin mukaan Yhdysvallat ei voi irrottautua maailmantaloudesta ja tuoda tällä tavalla takaisin mennyttä aikaa. Stiglitzin mukaan teollisuuden siirtäminen takaisin kehittyneeseen maahan ei luo työpaikkoja, sillä valmistusteknologia on kehittynyttä (työntekijöiden sijaan käytetään robotteja ja ne vähät työpaikat joita syntyy edellyttävät korkeampia taitoja).
Stiglitz sanoi vuoden 2017 lopulla BBC:n haastattelussa, että perustulon sijaan Skotlannin hallituksen pitäisi ensisijaisesti keskittyä tulonsiirtojen priorisointiin niille jotka tarvitsevat niitä eniten, työpaikkojen luontiin jotta jokaiselle joka haluaa työpaikan on saatavilla työpaikka sekä elämiseen riittävän palkan varmistamiseen heille jotka työskentelevät kokopäiväisesti. Stiglitz ajattelee, että tulonsiirrot pitää kohdistaa niitä tarvitseville eikä jakaa tasaisesti kaikille. Stiglitz pitää kuitenkin perustuloa teknologisen työttömyyden ratkaisuna, mutta painottaa, että perustulo ei ole kokonaisvaltainen ratkaisu teknologiseen työttömyyteen.
Stiglitz sanoi vuonna 2018, että ilman muutosta senhetkiseen malliin, tulee tekoälyn myötä yhteiskunta kulkemaan kohti eriarvoisempia palkkoja, tulojen ja vaurauden epätasaista jakautumista ja luultavasti korkeampaa työttömyyttä ja jakautuneempaa yhteiskuntaa. Stiglitzin mukaan se ei ole väistämätöntä ja mainitsee, että yhteiskunta voi olla vauraampi, hedelmät tasaisemmin jaetut ja työviikko voisi lyhentyä 25–30 viikkotuntiin.
Yksityiselämä
Stiglitz on naimisissa kolmatta kertaa.
M-Show
M-Show’ta toteutettiin tietoisesti yhdysvaltalaisia ja brittiläisiä esikuvia mukaillen; keskustelu ja viihdenumerot yhdistettiin ulkomaalaistyyppiseksi talk show’ksi. Haastattelijan roolin lisäksi Mikkonen esiintyi ohjelmassa tanssien, laulaen ja poseeraten vieraidensa kanssa. M-Show’n syntyaikaan ohjelmien nimeäminen yhden tekijän mukaan ei ollut Suomessa totuttua, mutta Mikkonen väitti esimiehilleen, että M viittasi ohjelmaa tuottaneeseen Mainos TV:hen sekä yhtiön M-nimeä kantaneeseen studioon.
Ohjelman sisältö kuvattiin studiossa yleisön edessä ja leikattiin sen jälkeen valmiiksi ohjelmaksi. M-Show rakentui tiettyjen vakioelementtien varaan: ohjelman tunnusfilmi, lavastus, lähetysaika, sisältörakenne ja keskushahmo toistuivat samoina jaksosta toiseen. Toisteisuutta ihmeteltiin julkisesti tv-ohjelmien arvioinneissa, mutta Mikkonen vakuutti sen käytön kuuluvan puheviihdeohjelman luonteeseen.
M-Show’ssa haastateltiin suomalaisia julkisuuden henkilöitä monilta yhteiskunnan alueilta. Ohjelman vierailivat muun muassa näyttelijät Lasse Pöysti, Elsa Turakainen ja Esko Salminen, teatteriohjaaja Kalle Holmberg, teatteri- ja televisioarvostelija Jukka Kajava, jääkiekkoilija Pekka Marjamäki, urheiluselostaja Pekka Tiilikainen, pilapiirtäjä Kari Suomalainen, lehtinainen Lenita Airisto, professori Mikko Juva ja suurlähettiläs Max Jakobson. M-Show’n ulkomaalaisvieraita olivat ainakin kaksi näyttelijä-laulajaa: yhdysvaltalainen Danny Kaye ja sveitsiläinen Vico Torriani.
Ohjelma nosti Timo T. A. Mikkosen nopeasti lehdistön kommentoimaksi julkisuuden henkilöksi. Toimittajat pohtivat kirjoituksissaan, oliko M-Show’n suosion syynä ohjelma itse vai pelkästään sitä vetänyt Mikkonen. Lehdistössä Mikkosta alettiin pitää eräänlaisena Mainos TV:n julkisena edustajana ja jopa yhtiön käyttämänä ”superjulkkiksena”. Vuonna 1972 Mikkonen valittiin Katso-lehden järjestämässä Telvis-kilpailussa Suomen toiseksi suosituimmaksi televisioesiintyjäksi. Ohjelman ja sen vetäjän herättämä kiinnostus osoittautui kaksijakoiseksi – M-Show’sta ja Mikkosesta toisaalta pidettiin paljon, mutta molempia myös inhottiin runsaasti. Market Radarin vuonna 1972 tekemän katsojatutkimuksen mukaan M-Show oli pudonnut Mainos TV:n epäsuosituimmaksi ohjelmaksi.
Jukka Kajava arvosteli M-Show’ta Helsingin Sanomissa 21. syyskuuta 1972. Hänen mielestään oli ollut noloa kuulla, että ohjelman taannoiselle vieraalle, ”teatterimme Grand Old Ladylle” Elsa Turakaiselle oli esitetty ohjelmassa sen ”vakiokysymysten rimpsu”. Kajavan mielestä haastatteluun olisi haluttaessa saatu keskustelua muustakin kuin mielirooleista, ramppikuumeista, lempiyleisöistä tai ”muista samantekevistä teatterieksoottisista detaljeista”. Kajava väitti, että tässäkin M-Show’n jaksossa langettiin ohjelman ”perimmäiseen helmasyntiin” eli siihen, että jälleen kerran puhuttiin henkilöistä asioiden sijaan. Hänen mukaansa ohjelma oli jälleen kerran päättynyt juuri silloin kun sen olisi pitänyt alkaa eli ”varmasti alkulämmittelyn rentouttama Elsa Turakainen olisi juuri tämän puolituntisen jälkeen päässyt asiaankin, jos ohjelman tekijöillä olisi jotain asiaa ollut”. Kajava päätti tekstinsä opettavaksi tulkittavaan toteamukseen: ”Mikäli M-show aikoo jatkaa teatterityöntekijöiden haastattelemista, soisi sen kokoavan kysymyksensä asiantuntevammin, jotta vältyttäisiin tähtikultillisilta, persoonattomilta, teatteria, sen tekijöitä ja katsojia aliarvioivilta löperryksiltä.”
Toimittaja Esko Pirinen kirjoitti Helsingin Sanomissa 14. maaliskuuta 1974, että M-Show’n vetäjänä Mikkosen ulkokuoren takaa kuultaa epäaitous: ”Mikkonen ei elä ohjelman mukana, hän ei spontaanisti pysty luomaan eikä kasvamaan tilanteen vaatimusten mukaan. Yleensä keskustelu on hengetöntä, naiivia ja ikään kuin ennalta valmisteltua. Tarkoitus lienee päinvastainen.”
Vuoden 1972 alusta lähtien Mikkonen juonsi M-Show’n rinnalla Myöhäis-M-Show’ta, jota esitettiin televisiossa kerran kuukaudessa lauantai-iltaisin.
Zwickau
Kaupungin alkuvaiheet
Slaavit asuttivat nykyisen Zwickaun alueen jo 600-luvulla. Germaaniset asukkaat saapuivat 900-luvulla tuoden alueelle kristinuskon. Nimi Zcwickaw, joka juontuu sorbinkielisestä muodosta Świkawa, mainittiin ensimmäistä kertaa asiakirjoissa kauppapaikkana vuonna 1118. Zwickau sai kaupungin oikeudet vuonna 1212. Kaupunkiin perustettiin fransiskaanien luostari ja luostarikoulu vuonna 1232 ja sisterssiläisten maatila vuonna 1240. Zwickau oli keisarillinen vapaakaupunki vuodesta 1290 vuoteen 1323, jolloin se annettiin läänitykseksi Meissenin rajakreiville. Vaikka kaivostoiminta alueella alkoi jo vuonna 1316, se laajeni vasta, kun läheisestä Schneebergistä löytyi hopeaa vuonna 1470. Seuraavalla vuosisadalla kaupunki oli uskonpuhdistuksen tärkeä tukialue.
Säveltäjä Robert Schumann syntyi Zwickaussa vuonna 1810, ja hänen synnyinkotinsa on edelleen kaupungin torin laidalla. Zwickau kuului Itä-Saksaan vuosina 1949–1990.
Autoteollisuus
Zwickaussa on valmistettu Horch- ja Audi-merkkisiä autoja ennen toista maailmansotaa ja Trabanteja sodan jälkeen. Nykyään Zwickaussa autoja valmistaa Volkswagen. Vuonna 1897 perustetussa Westsächsische Hochschule Zwickau (FH) -ammattikorkeakoulussa on noin. Zwickaussa ovat syntyneet muun muassa jalkapallovalmentaja Christoph Daum ja kiekonheittäjä Lars Riedel.
Teollisuusmies August Horch perusti vuonna 1899 Horch-nimisen yrityksen. Kun hän myöhemmin pyrki perustamaan Horch-merkkisiä autoja valmistavan yrityksen, hänen entiset liikekumppaninsa riitauttivat nimen. Yhtiölle oli keksittävä uusi nimi, jota mietittiin Horchin liikekumppanin kotona. Tämän poika teki juuri latinan läksyjään ja ehdotti kirjasta löytämäänsä sanaa Audi, joka latinaksi tarkoittaa kuuntele. Vuodesta 2000 on entisessä Audin tehtaassa toiminut August Horch -museo, joka esittelee Zwickaussa valmistettuja kulkuneuvoja ja autonvalmistuksen kehittymistä. Museo kuuluu Euroopan teollisen perinteen reittiin.
pienoiskuva|vasen|800px|Kaupungin tori
Abdoulaye Wade
Abdoulaye Wade (s. 29. toukokuuta 1926) on senegalilainen poliitikko, joka toimi maansa kolmantena presidenttinä vuosina 2000–2012. Hänet valittiin virkaan 1. huhtikuuta 2000. Toiselle kaudelle hän pääsi 1. maaliskuuta 2007 noin 56 prosentin ääniosuudella.
Wade perusti Senegalin demokraattipuolueen vuonna 1974 ja on johtanut sitä siitä lähtien. Puolue liittyi Liberal Internationalin jäseneksi 1980. Wade valittiin parlamenttiin 1978, ja samana vuonna hän oli ensimmäisen kerran presidenttiehdokkaana Léopold Senghoria vastaan. Hän toimi hallitsevan sosialistipuolueen hallituksessa 1991–1992 ja 1995–1998.
Wade oli presidenttiehdokkaana vielä kolme kertaa ennen valintaansa vuonna 2000.
Hän on tukenut näkyvästi pääkaupunkiin Dakariin rakennettavaa afrikkalaisen renessanssin muistomerkkiä, jota on kritisoitu suuruudenhulluuden ilmentymänä köyhyydestä kärsivässä maassa.
Tammikuun lopussa 2012 korkein oikeus päätti, että Wadella on oikeus pyrkiä kolmannelle kaudelle. Kaudet on rajoitettu vuoden 2001 perustuslain muutoksessa kahteen viisivuotiskauteen, mutta muutos tehtiin vasta Waden valinnan jälkeen, eikä sen katsottu olevan takautuva. Maassa puhkesi päätöksen jälkeen väkivaltaisia mielenosoituksia. Presidentinvaalin ensimmäinen kierros järjestettiin helmikuussa ja toinen kierros maaliskuussa 2012. Wade hävisi vaalin toisella kierroksella entiselle pääministerille Macky Sallille.
Zephyr
Zephyr tarkoittaa seuraavia asioita:
Luettelo Suomen luterilaisista kirkoista
Tässä luettelossa on lueteltu suuri osa Suomessa sijaitsevista luterilaisista kirkoista. Kirkot kuuluvat pääosin luterilaisille seurakunnille, mutta luettelossa on myös muiden tahojen omistamia kirkkorakennuksia.
Kirkot
Sijainti-sarakkeen ensimmäinen paikannimi tarkoittaa nykyistä kuntaa. Sen jälkeen on pilkulla erotettuna mahdollinen entinen kunta, kylä, kaupunginosa tai muu paikka.
Suurkirkko
Suurkirkko voi tarkoittaa:
Eläinrasva
Eläinrasva eli laardi on yhteinen nimitys eläimistä saataville rasvoille. Erilaisia eläinrasvoja ovat muun muassa voi eli maitorasva, tali eli nautaeläinten rasva, ihra eli sianrasva sekä kalaöljy ja valaanrasva eli traani.
Ravintoarvot
Eläinrasvan rasvahappokoostumus vaihtelee lajeittain. Lampaan rasvassa on suurin piirtein yhtä paljon tyydyttyneitä ja tyydyttymättömiä rasvahappoja. Naudan rasva ja maitorasvat ovat suurimmaksi osaksi tyydyttyneitä rasvahappoja, kun taas sian ja broilerin rasvasta suurin osa on tyydyttymättömiä rasvahappoja.
Kalanrasvassa ja valtameressä elävien nisäkkäiden, kuten valaiden, rasvassa on runsaasti terveydelle edullisia eläinperäisiä omega 3 -rasvahappoja
Käyttö
pienoiskuva|Laardia.Eläinrasvaa on käytetty kautta historian paistamiseen, leipomiseen ja leivälle sekä kynttilöihin. Eläinperäiset rasvat soveltuvat kasvisrasvoja paremmin uppopaistamiseen. Niitä voidaan käyttää myös ketjuöljyjen ja saippuan valmistukseen.
Erityisherkkyys
Erityisherkkyydellä tarkoitetaan synnynnäistä, hermostollista ominaisuutta. Erityisherkkä ihminen reagoi tavallista herkemmin ulkoisiin ja sisäisiin ärsykkeisiin, sillä hermosto käsittelee aistien välittämää tietoa laajemmin ja syvällisemmin. Erityisherkkyys ei ole sairaus tai diagnoosi. Erityisherkkien ihmisten kokemukset omasta herkkyydestään vaihtelevat. Herkkyydestä voi olla sekä hyötyä että haittaa. Erityisen herkät ihmiset ovat usein luovia, intuitiivisia, pohdiskelevia ja tunnollisia. Toisaalta he kuormittuvat muita helpommin esimerkiksi kiireestä, melusta ja negatiivisesta ilmapiiristä.
Eläinrasva
Käyttö
Myös kaikkien muiden eläimien, mukaan lukien siipikarjan rasva, on otettu talteen, ja sitä on käytetty ruoan valmistukseen tai muuten hyödyksi (kynttilöihin, nahan rasvaukseen ynnä muuhun). Linnuista hanhi on erityisen rasvapitoinen. Kananrasva, schmalz, on tärkeä raaka-aine juutalaisessa keittiössä, joka ei salli maitorasvan ja lihan sekoittamista yhteen.
Erityisherkkyys
Käsitteen "erityisherkkä" (highly sensitive person, HSP) on kehittänyt psykologian tohtori, psykoterapeutti Elaine Aron, joka on tutkinut erityisherkkyyttä 1990-luvulta alkaen. Ilmiötä voidaan kuvata myös termillä tunne- ja aistiherkkyys. Aronin mukaan noin 15–20 % ihmisistä on hermostoltaan erityisen herkkiä. Herkkyys ilmenee niin aikuisissa, kuin lapsissakin kaikissa kulttuureissa. Ainakin sadalla eläinlajilla on havaittu samankaltaista herkkyyttä.
Eläinrasva
Terveysvaikutukset
Vuonna 2014 julkaistun laajan metatutkimuksen tuloksena oli, ettei eniten tyydyttynyttä eläinrasvaa nauttivalla kolmanneksella ole sen suurempaa riskiä sairastua sydäntauteihin kuin vähiten nauttivalla kolmanneksella. Tutkimukseen osallistui yhteensä 600 000 ihmistä. .
Erityisherkkyys
Suomessa erityisherkkyys on vielä melko tuntematon käsite, laajemmin siitä on alettu puhua vasta vuosien 2013–2014 aikana. HSP – Suomen Erityisherkät ry -yhdistys perustettiin marraskuussa 2013. Sen tarkoituksena on erityisherkkyyttä koskevan tiedon ja ymmärryksen lisääminen Suomessa sekä verkostojen luominen erityisherkille ihmisille.
Ana Kobal
Ana Kobal (s. 11. marraskuuta 1983 Žirovnica ) on slovenialainen alppihiihtäjä. Hän edusti SK Radovljica -seuraa ja on pituudeltaan 167 cm.
Kobal sijoittui Torinon olympialaisten 2006 pujottelussa 25:nneksi. Torinon universiadeissa 2007 hän sai suurpujottelussa hopeaa. Nuorten MM-kilpailuissa hän oli parhaimmillaan kymmenes alppiyhdistetyssä 2003.
Kobal kilpaili maailmancupissa vuosina 2002–2007. Hän saavutti kolme kertaa maailmancupin pisteitä ollen parhaimmillaan 20:s Sierra Nevadan pujottelussa helmikuussa 2007. Euroopan cupin osakilpailuissa hän sijoittui kolme kertaa kolmanneksi.
Tauno Savolainen
Tauno Toivo Savolainen (16. joulukuuta 1913 Valkjärvi – 1. syyskuuta 1944 Luumäki) oli suomalainen sotilas ja Mannerheim-ristin ritari numero 24. Siviliiammatiltaan hän oli maanviljelijä ja kartoittaja. Hänella oli kaksi lasta.
Korpraali Tauno Savolainen palveli jatkosodan hyökkäysvaiheessa JR 3:ssa taistelulähettinä ja joutui kahdesti yksin yli kymmenmiehistä vihollisosastoa vastaan. Näissä kohtaamisissa Savolainen onnistui tuhoamaan osan vihollisosastoista ja ottamaan yhteensä kymmenen vankia, mistä ansioista hänet nimitettiin 12. lokakuuta 1941 Mannerheim-ristin ritariksi numero 24.
Savolainen ylennettiin alikersantiksi 14. marraskuuta 1942. Hän palveli Päämajan maanlunastustoimistossa sotilasvirkamiehenä kartoittajan tehtävässä. Savolainen menehtyi virkamatkalla 1. syyskuuta 1944, kun hänen kanoottinsa kaatui Luumäen Kivijärvellä.
Mannerheim-ristin ritariksi
”''Ylipäällikkö on pvm:llä 12.10.41 nimittänyt Vapaudenristin 2. luokan Mannerheim-ristin ritariksi korpraali Tauno Toivo Savolaisen, joka toimiessaan lähettitehtävissä [Kämärän] taistelussa 25.8.41 ja palatessaan takaisin joukkueeseen joutui vahvan vihollispartion yllättämäksi. Politrukki komensi ”tulta” ja ampui, mutta korpraali Savolainen ampui tarkemmin, jolloin vihollisia kaatui ja loput antautuivat vangiksi. Kun viholliset huomasivat, että heitä vastassa oli vain yksi mies, yrittivät he karkuun, vaan onnistumatta. Taistelussa 31.8.41 [palatessaan Hörköstä Karhulaan] kohtasi korpraali Savolainen lukuisia vihollisia, joista tuhosi osan ja otti osan vangiksi.''”
Liisi Hietanen
Liisi Helena Hietanen, o.s. Niiranen (s. 26. helmikuuta 1929 Viipuri) on suomalainen lasten- ja nuortenkirjailija.
Hietanen sai valtion kirjallisuuspalkinnon 1972 kirjastaan Kananlento. Romaanista Kesä kartsalla (1977) tehtiin vuonna 1982 samanniminen televisioelokuva.
Suomen joet
Sanasto Suomen kielessä
Vuonna 1745 kirjoitti Daniel Juselius julkaisussaan Suomalaisen Sana-Lugun Coetus, että virtavia vesiä kutsutaan nimillä ”joki, virta, luoma, noro, ojando ja oja”. Jokea pienempiä vesireittejä ovat nykyään puro ja oja.
Määritelmät Suomen lainsäädännössä
Suomen vanhan vesilain mukaan virtaavan veden virtavesistöä pidettiin jokena, jos siinä vuoden vähävetistä aikaa lukuun ottamatta voitiin kulkea soutamalla, mikäli koski tai kari ei ollut esteenä. Virtavesi, jossa keskivirtaama oli vähintään kaksi kuutiometriä sekunnissa, katsottiin kuitenkin aina joeksi. Jokea vähäisempi virtavesi oli puro.
Uusi, vuonna 2012 voimaan tullut vesilaki määrittelee joen eri tavalla kuin ennen. Uudessa laissa joella tarkoitetaan virtavesiä, joiden valuma-alue on vähintään sata neliökilometriä. Käytännössä jotkut purot muuttuivat nyt joiksi. Purolla tarkoitetaan jokea pienempiä virtavesiä, joiden valuma-alue jää alle sata neliökilometriä. Jos valuma-alue jää alle 10 neliökilometriä ja siinä ei virtaa jatkuvasti vettä ja siinä ei kulke merkittävästi kalaa, se onkin noro. Uusi laki muuttaa jotkin norot puroiksi. Laki ei määrittele ojaa tai muuta kaivettua uomaa mitenkään, mutta laissa ojituksella tarkoitetaan maan, noron ja puron kaivamista vedenvirtaamisen turvaamiseksi. Luontaisiin virtavesiin kajoaminen on luvanvaraista ja samoin merkittävä maaperän ojitus.
Siimakrotit
Siimakrotit (Gigantactinidae) on krottikaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan kaikista lämpimistä ja lauhkeista meristä syvistä vesistä.
Lajit ja anatomia
Siimakrottien heimoon kuuluu kaksi sukua ja 20–22 lajia, muun muassa siimakrotti (Gigantactis macronema). Heimon lajien naaraat poikkeavat kooltaan huomattavasti koiraista. Naaraat voivat saavuttaa 40 cm:n pituuden, kun koiraat jäävät korkeintaan 2,2 cm pitkiksi. Siimakrottinaaraiden ruumis on pitkulainen ja selkäevän ruoto on pidentynyt siimamaiseksi ja sen päässä on valoa tuottava elin. Tämän ruodon pituus voi olla jopa nelinkertainen kalan ruumiinpituuteen verrattuna. Aikuisilta kaloilta puuttuu vatsaevät. Siimakrottilajien silmät ovat pienet ja suu sekä hampaat kookkaat. Aikuiset koiraat kiinnittyvät naaraaseen, mutta niistä ei tule naaraiden loisia. Väriltään siimakrotit ovat tumman punaruskeita tai mustia.
Levinneisyys ja elintavat
Siimakrotteja tavataan Atlantista, Intian valtamerestä ja Tyynestämerestä. Pohjoisimpana niitä on tavattu Grönlannin läheisyydestä. Heimon kalat elävät tyypillisesti 1 000–2 500 metrin syvyydessä yleensä yksittäin. Ne houkuttelevat valoelimellään saaliseläimiä ja mahdollisesti uivat pää alaspäin saalistaessaan.
Yemenian lento 626
Yemenian lento 626 oli Jemenin Sanaasta Komorien Moroniin 30. kesäkuuta 2009 suuntautunut lento, jossa lentokone putosi mereen Komorien rannikolla. Onnettomuudessa sai surmansa 141 matkustajaa ja 11 miehistön jäsentä. Yksi matkustaja, 14-vuotias tyttö, löydettiin elossa.
Onnettomuus oli toinen Airbus-koneille sattunut onnettomuus saman kuukauden aikana. 1. kesäkuuta 2009 Air Francen lento 447 syöksyi Atlantin valtamereen.
Kone
Kone, Airbus A310-324, oli valmistunut vuonna 1990, ja sen omisti lentokoneliisaukseen erikoistunut International Lease Finance Corporation (ILFC). Alun perin kone lensi Air Libertén väreissä. Ennen siirtymistä Yemenian käyttöön vuonna 1999 koneella ehti olla usealla muullakin käyttäjällä.
Ruma sota
Ruma sota - talvi- ja jatkosodan vaiettu historia on Sari Näreen ja Jenni Kirveen toimittama kirja, joka kertoo talvi- ja jatkosotien ajasta Suomessa. Kirjassa käsitellään aiemmin vaiettuja ja arkaluontoisia asioita kuten aseistakieltäytymistä, rintamakarkuruutta, sotilaiden huumeidenkäyttöä ja alkoholismia, löystynyttä sukupuolimoraalia ja homoseksuaalisuutta sekä sensuuria ja propagandaa.
Yemenian lento 626
Kone
Kone katsastettiin Ranskassa 2007, jolloin siinä havaittiin lukuisia turvallisuuspuutteita. Tästä huolimatta kone lensi normaaleja reittilentoja.
Onnettomuus
Kone putosi vain hetkeä ennen toista laskeutumisyritystä. Ensimmäinen laskeutumisyritys oli epäonnistunut huonon sään johdosta. Säätila onnettomuushetkellä oli myrskyisä.
Onnettomuus oli kolmas Yemenian koneille sattunut. Kaksi aiempaa sattuivat vuonna 2000 ja 2001. Aiemmissa ei kuitenkaan sattunut henkilövahinkoja.
Paulus Utsi
Paulus Utsi (7. heinäkuuta 1918 Yykeänmuotka, Norja – 1. toukokuuta 1975 Porjus, Ruotsi) oli saamelainen runoilija ja käsityöläinen.
Utsi kirjoitti koko elämänsä, mutta ehti julkaista vain yhden kirjan elinaikanaan: runokokoelman Giela giela (1974). Muut runot ja tekstit on julkaistu postuumisti. Hänen puolisonsa Inger Utsi toimitti ja käänsi hänen tekstejään. Kuoleman jälkeen ilmestyivät Giela gielain (1980), Don čanat mu alccesat (1992) ja Följ stigen; texter 1941–1974 (2000).
Paulus Utsi oli ensimmäinen saamelaiskirjailija, joka löi itsensä läpi sodanjälkeisessä ajassa. Hänestä tuli tärkeä inspiraation lähde nuorille saamelaiskirjailijoille, kuten Nils-Aslak Valkeapäälle.
Utsin asema on erityisen tärkeä Ruotsin saamelaisten keskuudessa, ja hänen tunnetuinta runoaan ”Goahtoeanan”, jonka on säveltänyt Lars-Wilhelm Svonni, pitävät monet saamelaisten toisena kansallislauluna.
Paulus Utsin vanhemmat olivat Könkämän lapinkylän (Könkämä sameby) porosaamelaisia, joiden porojen kesälaitumet olivat Yykeässä Norjassa ja talvilaitumet Kaaresuvannossa Pohjois-Ruotsissa. Ruotsin ja Norjan välillä vuonna 1919 solmittu uusi laidunsopimus poisti Ruotsissa kirjoilla olevilta saamelaisilta laidunnusoikeuden Norjassa. Sopimus pakotti perheen muuttamaan porojensa kanssa Sirkaksen lapinkylään (Sirkas sameby) Jokimukkaan. Utsin mukaan perhe muutti vuonna 1922, mutta kirkonkirjoihin muutto on rekisteröity vasta vuonna 1926. Perhe oli vajaan kymmenen vuoden aikana ajettu ensin Jukkasjärveltä Koutokeinoon ja sieltä edelleen Kaaresuvantoon ennen kuin he päätyivät Sirkaksen lapinkylään.
Vuonna 1920 Luulajanjoesta tehtiin valtakunnallinen vesivoiman kehittämiskohde. Patoamiset hävittivät yhä enemmän porojen laidunmaata. Poronhoitoa ja saamelaista kulttuuria kohdannut paine leimasi vahvasti Utsin kirjailijantyötä.
András Bodnár
András Bodnár (s. 9. huhtikuuta 1942 Užhorod, Ukraina) on unkarilainen entinen vesipalloilija. Hän kilpaili myös uintilajeissa.
Bodnár sai joukkueineen neljä olympiamitalia vesipallossa. Näihin kuuluu yksi kulta (1964), yksi hopea (1972) ja kaksi pronssia (1960 ja 1968). Bodnár osallistui kesäolympialaisissa myös 1 500 metrin vapaauintiin 1960 ja 400 metrin vapaauintiin 1964.
Nallilukko
Nallilukko on ampuma-aseissa käytettävä laukaisumekanismi, joka korvasi piilukon 1800-luvun alkukymmenillä. Nallilukon etuja piilukkoon verrattuna on, että se toimii huonommallakin säällä ja on huomattavasti toimintavarmempi. Myös lukkoaika eli viive aseen laukeamisessa on lyhyempi, mikä parantaa osaltaan tarkkuutta.
Nallilukon kehitti metsästystä harrastanut skotlantilainen pastori Alexander Forsyth. Hän huomasi, että liipaisimen vedon ja aseen laukeamisen välinen viive (lukkoaika) antoi riistalle aikaa paeta, etenkin, kun ruuti piilukon sankkipannussa syttyy välähtäen ja pölläyttäen sankan savun hetkeä ennen panoksen syttymistä. Forsyth kehitti noin vuonna 1805 uudenlaisen lukon, jossa iskuvasara iski pieneen räjähdyselohopeaa sisältävään säiliöön.