cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Aleksanteri Karpin
Elämä
Tapaus oli historiallinen: kysymyksessä oli ensimmäinen itsenäisessä Suomessa tapahtunut ortodoksisen piispan vihkiminen, kaikki aikaisemmat olivat tapahtuneet Venäjällä tai Konstantinopolissa. Tämä on myös ainoa itsenäisyyden aikainen luovutetun Karjalan alueella tapahtunut piispan vihkiminen. Myöhemmät piispanvihkimykset on toimitettu etupäässä Kuopio n Pyhän Nikolaoksen katedraali ssa, paitsi Johannes vihittiin Upsenskin katedraalissa 1969 sekä Aleksi 1980 ja Ambrosius 1988 Valamon luostarissa. Oulun metropoliitta Elia vihittiin Oulun Pyhän Kolminaisuuden katedraalissa vuonna 2015.
Anita Protti
Protti saavutti 400 metrin juoksussa pronssia Sevillan sisäratojen MM-kilpailuista 1991 ja pronssia Haagin sisäratojen EM-kilpailuissa 1989. 400 metrin aitajuoksussa hän saavutti hopeaa Splitin EM-kisoista 1990. Tokion ulkoratojen MM-kisoissa hän sijoittui kuudenneksi aitamatkalla.
Protti paransi Sveitsin ennätystä 400 metrin juoksussa neljä kertaa ja 400 metrin aitajuoksussa kahdeksan kertaa sekä sisäradoilla 400 metrillä kuusi kertaa ja 800 metrillä kerran. Prottin 400 metrin aitajuoksun ja 400 metrin juoksun Sveitsin ennätykset rikkoi Léa Sprunger; 400 metrin aitajuoksussa lokakuussa 2019 ja 400 metrin juoksussa ulkoradoilla heinäkuussa 2017 ja sisäradoilla helmikuussa 2018.
Aleksanteri Karpin
Elämä
Aleksanteri ehti olla Viipurin hiippakunnan piispana vain viisi vuotta, ennen kuin talvisota syttyi. Sotien jälkeen hän asettui Helsinkiin, jossa hänestä tuli Helsingin hiippakunnan ensimmäinen piispa.
Piispa Aleksanterista tuli Helsingin aikoinaan arvossa pidetty ja rakastettu. Hän otti korkeasta iästään huolimatta loppuun asti osaa kaikkeen toimintaan. Jopa viimeisenä elinpäivänään hän osallistui kirkollishallituksen istuntoon. Lounastauon jälkeen piispa Aleksanteri jätti palaamatta kokoukseen. Kun häntä mentiin hakemaan, huomattiin, että piispa oli kuollut hiljaa ruokaleponsa aikana.
Piispa Aleksanterin siunauksen Uspenskin katedraalissa toimittivat kirkkokunnan molemmat piispat, arkkipiispa Paavali ja apulaispiispa Johannes, sekä 40 pappia ja diakonia. Paikalla oli suuri määrä rippilapsia ja seurakuntalaisia.
Piispa Aleksanterin hauta on Helsingin ortodoksisella hautausmaalla. Pyhäpäivinä haudalle keräytyy runsaasti kynttilöitä, ja erityisesti jouluna moni papiston jäsen ja maallikkokin käy rukoilemassa haudalla. Papiston kärjessä jo alusta asti nähtiin aina heinäkuuhun 2010 asti metropoliitta Johannes, joka jouluna 1974 mainitsi Uskon Viesti -seurakuntalehden joulunumerossa vakiopalstallaan, jonka aiheeksi hän oli valinnut Minun jouluni, tavastaan käydä rukoilemassa jouluaattona ja muistelupäivinä juuri piispa Aleksanterin haudalla.
pienoiskuva|Piispa Aleksanterin hautakivi Lapinlahden hautausmaalla helmikuussa 2012. Piispa Aleksanteri oli naimisissa ennen piispaksi valintaansa ja hänellä oli kaksi tytärtä.
FS Le Malin (1933)
Valmistus
Alus tilattiin 13. toukokuuta 1931 Forges et Chantiers de la Méditerranéelta La Seynestä, missä köli laskettiin vielä samana vuonna 16. marraskuuta. Alus laskettiin vesille 17. elokuuta 1933 ja valmistui 1. toukokuuta 1936.
Palvelus
Toisen maailmansodan alkaessa alus partioi Atlantilla ja etsi saksalaisia saarronmurtajia. Se osallistui muun muassa lokakuussa 1939 Saksan laivaston taskutaistelulaiva Admiral Graf Speen etsintään. Alus osallistui 29. toukokuuta 1940 Bourrasquen kanssa Dunkerquen evakuointiin, jolloin kumpikin aluksista osui miinaan. Alus kuitenkin pääsi satamaan ja kunnostettiin.
Ranskan antauduttua alus liittyi Vichyn Ranskan laivaston 10. hävittäjälaivueeseen sisaralustensa Le Fantasquen ja L’Audacieux’n kanssa. Se vaurioitui 3. heinäkuuta lievästi Britannian kuninkaallisen laivaston lentokoneiden hyökätessä Mers-el-Kébiriin. Korjausten jälkeen se siirrettiin Dakariin, jossa liittoutuneiden hyökätessä 23. syyskuuta 1940 alus suojasi satamassa olevia aluksia. Se joutui laivatykistön ja lentokoneiden maaliksi kärsimättä vaurioita. Lokakuun puolivälissä alus siirrettiin Casablancaan.
Marraskuussa 1942 liittoutuneiden noustua maihin Pohjois-Afrikkaan alus vaihtoi muiden Ranskan Länsi-Afrikassa olevien alusten kanssa puolta ja liittyi liittoutuneisiin. Alus siirrettiin maaliskuussa 1943 huollettavaksi Bostoniin, missä asennettiin kaksi tutkaa ja kaikuluotain sekä vahvistettiin ilmatorjuntaa korvaamalla aiemmat 37 ja 13,2 millimetrin aseet 40 ja 20 millimetrin tykein. Huollon päätyttyä alus luokiteltiin uudelleen kevyeksi risteilijäksi. Alus lähetettiin Välimerelle.
Le Malin osallistui 9. syyskuuta 1943 Salernon maihinnousuun. Alus laski 13.–14. syyskuuta välisenä yönä Ajaccioon Korsikalla 250 kommandosotilasta ja aseita sekä ammuksia vastarintaliikkeelle. 10. DCT määrättiin tekemään Adrianmerelle isku, jonka tarkoituksena oli eristää Jugoslavia Italiasta. Alus osallistui 15. elokuuta Etelä-Ranskan maihinnousuun. Se kolaroi joulukuussa sisaraluksensa Le Terriblen kanssa ja oli korjattavana Euroopan sotatoimien päättymiseen.
Vuosina 1946 ja 1947 alus oli Indokiinassa. Se sijoitettiin 1951 reserviin. Alus muutettiin 1953 esikunta-alukseksi. Se törmäsi marraskuussa 1963 riuttaan Pohjois-Ranskan rannikolla. Alus poistettiin palveluksesta joulukuussa. Se poistettiin tammikuussa 1964 alusluettelosta ja myytiin kuukautta myöhemmin romutettavaksi.
FS Le Triomphant (1934)
Le Triomphant oli Ranskan laivaston 1936 valmistunut Fantasque-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin 7. toukokuuta 1931 Ateliers et Chantiers de Francelta Dunkerquesta, missä köli laskettiin vielä samana vuonna 28. elokuuta. Alus laskettiin vesille 16. huhtikuuta 1934 ja valmistui 26. toukokuuta 1936.
Palvelus
Alus poistettiin joulukuussa 1954 alusluettelosta. Se kuitenkin oli neljä vuotta myöhemmin edelleen Malagassa.
Peanon aksioomat
Peanon aksioomat ovat matematiikassa italialaisen matemaatikon Giuseppe Peanon esittämät yhdeksän aksioomaa, jotka määrittävät luonnolliset luvut. Keskeisessä asemassa aksioomia on seuraajafunktio S, jolle S(a)=a+1 (merkitään myös ilman sulkuja Sa=a+1) kaikilla luonnollisilla luvuilla a. Peanon aksioomat ovat:
Aiheesta muualla
Giuseppe Peano
Jyrki Joutsensalo
Jyrki Johannes Joutsensalo (s. 7. heinäkuuta 1966, Kiukainen) on tutkija, joka toimi vuoteen 2010 saakka Jyväskylän yliopiston tietotekniikan, erityisesti tietoliikenteen professorina.
Jyrki Joutsensalo pääsi ylioppilaaksi Lauttakylän lukiosta Huittisista 1985, jonka jälkeen hän aloitti sähkö- ja tietotekniikan opinnot Teknillisessä korkeakoulussa. Joutsensalo valmistui diplomi-insinööriksi 1992, tekniikan lisensiaatiksi 1993 ja tekniikan tohtoriksi 1994. Joutsensalo toimi vuosina 1997–2010 professorina Jyväskylän yliopistossa.
Hiittisten kirkko
Hiittisten kirkko (ruots. Hitis kyrka) on Kemiönsaaren Hiittisissä sijaitseva tasavartinen puinen ristikirkko. Ristikeskuksesta kohoaa massiivinen torni, jossa on piikkiin päättyvä telttakatto. Ristivarsissa on matalat aumakatot. Kuorisakaran vieressä on matala sakaristo. Vuoden 1746 remontissa eteläisen ja läntisen sakaran päihin rakennettiin eteishuoneet. Kirkon rakensi Josef Svensson Brun vuosina 1685–86. Se nimettiin Andreaksen kirkoksi silloisen Kemiön kirkkopitäjän kirkkoherran Andreas Prytzin mukaan. Se on toiseksi vanhin Suomessa säilyneistä ristikirkoista. Kirkon kellotapuli on vuodelta 1752. Kirkon muotoratkaisujen esikuvat ovat kotoisin Tukholmasta, jossa mestari Josef Brun oli aiemmin työskennellyt.
Kirkkoa on remontoitu useasti, muun muassa 1746, 1863, 1871, 1882, 1899, 1914, 1923, 1958. Se restauroitiin perusteellisesti vv. 1968–69.
Kirkossa on Kangasalan urkutehtaan rakentamat 13-äänikertaiset urut vuodelta 1943. Alttaritaulu on A.F. Ahlstedtin vuonna 1866 maalaama Ristiinnaulittu Kristus. Lisäksi kirkossa on Ilmari Launiksen ja G.Forsströmin tekemät lasimaalaukset vuosilta 1923 ja 1936. Kiinteä sisustus on peräisin 1700-luvulta.
Snappertuna
thumb|350px|Hangon ja Raaseporin kuntajako 1960-luvulla. Snappertuna liitettiin pääosin Tammisaareen ja osin Karjaaseen.
Snappertuna on Uudellamaalla sijainnut entinen Suomen kunta. Snappertunan kunnan pääosa liitettiin vuonna 1977 Tammisaareen ja loput Karjaaseen. Vuodesta 2009 lähtien sen alue on osa Raaseporin kaupunkia. Snappertunan puukirkko on peräisin vuodelta 1688. Snappertunajoen–Fagervikin alue on yksi Suomen kansallismaisemista. Raaseporin linna sijaitsi Snappertunan kunnan alueella.
Snappertunan vaakunan suunnitteli A. W. Rancken ja se vahvistettiin vuonna 1951. Snappertunan naapurikunnat olivat Inkoo, Karjaa (aiemmin Karjaan mlk), Pohja ja Tammisaaren maalaiskunta.
Snappertunan kunta oli yksikielisesti ruotsinkielinen; vuoden 1960 väestönlaskennan mukaan 92 prosenttia asukkaista puhui äidinkielenään ruotsia. Snappertuna oli Uudenmaan läänin ruotsinkielisin kunta.
Historiaa
Ensimmäiset merkit ihmisasutuksesta Snappertunassa ovat pronssikauden aikaiset hautakummut Rullarsbölen ja Totalin kylissä. Ensimmäiset pysyvät asukkaat tulivat 1200-luvulla Ruotsin Roslagenista ja Mälarenin seudulta. Rösundin kylä mainittiin asiakirjoissa jo vuonna 1392. Vuonna 1634 Snappertunan väkiluvuksi arvioitiin 834 henkeä.
Snappertuna muodostettiin Karjaan kappeliksi vuoden 1688 tienoilla ja se itsenäistyi vuonna 1915. Nykyisin seurakunta kuuluu Raaseporin seurakuntayhtymään ja Porvoon hiippakuntaan.
Snappertunan tärkeimmät elinkeinot ovat olleet maa- ja metsätalous sekä kalastus. Snappertunan ensimmäinen kansakoulu aloitti toimintansa vuonna 1878, säästöpankki perustettiin vuonna 1895 ja osuuskassa vuonna 1926. Kunnallishallinto alkoi vuonna 1865, jolloin valittiin kunnallislautakunta.
Kyliä
Vuoden 1970 taajamarajauksen mukaan Snappertunassa ei ollut lainkaan taajamia.
Väestö
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty Snappertunan väestönkehitys kymmenen vuoden välein vuosina 1880–1970 ja lisäksi vuoden 1975 väkiluku.
Janne Saksela
Janne Saksela (s. 14. maaliskuuta 1993 Helsinki) on suomalainen uransa päättänyt jalkapalloilija ja entinen lapsinäyttelijä, joka esitti pääosaa Suden arvoitus -elokuvassa (2006) roolihahmonaan Matias Laiti.
FS Le Terrible (1933)
Le Terrible oli Ranskan laivaston 1935 valmistunut Fantasque-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Janne Saksela
Jalkapallossa Saksela pelasi oikeana laitapuolustajana. Urallaan hän edusti Veikkausliigassa JJK:ta, RoPS:ia, Ilvestä sekä HJK:ta. Vuosina 2017–2019 hän pelasi 2,5 kautta alankomaalaisessa Sparta Rotterdamissa.
FS L’Audacieux (1931)
Valmistus
Alus tilattiin Arsenal de Lorientilta, missä köli laskettiin 16. marraskuuta 1931. Alus laskettiin vesille 15. maaliskuuta 1934 ja valmistui 27. marraskuuta 1935.
FS Le Terrible (1933)
Valmistus
Alus tilattiin 8. toukokuuta 1931 Chantier Navals Françaisilta Caenista, missä köli laskettiin vielä samana vuonna 8. joulukuuta. Alus laskettiin vesille 30. marraskuuta 1933 ja valmistui 1. lokakuuta 1935.
FS L’Audacieux (1931)
Palvelus
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Atlantin laivaston 10. hävittäjäviirikköön, jonka muina aluksina olivat Le Fantasque ja Le Terrible. Toisen maailmansodan alkaessa se oli viirikön mukana Brestissä, josta viirikkö siirrettiin Dakariin. Ranskan antautuessa alus oli viirikkönsä mukana Välimerellä.
Janne Saksela
Jalkapalloura
Saksela edusti juniorina ensin SAPA:a, Helsingin Jalkapalloklubia ja Pallokerhoa-35. Aikuisten tasolla Saksela debytoi PK-35 Vantaassa Ykkösessä, jossa hän kaudella 2009 pelasi yhden ottelun FC Kiistoa vastaan. Seuraavalla kaudella 2010 hän esiintyi yhdeksässä ottelussa, kuten myös kaudella 2011.
FS Le Terrible (1933)
Palvelus
Toisen maailmansodan alussa alus partioi Atlantilla etsien saksalaisia saarronmurtajia. Se osallistui muun muassa lokakuussa 1939 Saksan laivaston taskutaistelulaiva Admiral Graf Speen etsintään, jolloin se valtasi 25. lokakuuta 1939 sisaraluksensa Le Fantasquen kanssa saksalaisen rahtialuksen Santa Fen. Ranskan antauduttua alus liittyi Vichyn Ranskan laivastoon. Britannian kuninkaallisen laivaston hyökätessä Mers-el-Kebiriin 3. heinäkuuta 1940 alus aikoi hyökätä torpedoin, mutta se määrättiin suojaamaan Strasbourgin pakoa Touloniin. Alus siirrettiin Dakariin, jossa se liittoutuneiden hyökätessä 23. syyskuuta 1940 suojasi satamassa olevia aluksia.
Janne Saksela
Jalkapalloura
Saksela palasi kasvattajaseuraansa HJK:hon kaudeksi 2012 solmien kahden vuoden sopimuksen sen kanssa. Hän ei kuitenkaan päässyt kentälle liigassa, vaan joutui tyytymään peliminuutteihin reservijoukkue Klubi-04:ssa. Elokuussa 2012 hänet lainattiin toiseen Veikkausliiga-seuraan JJK Jyväskylään aluksi kuukauden sopimuksella, joka myöhemmin muutettiin pysyväksi vuoden 2013 loppuun asti kestäväksi sopimukseksi.
Kaudella 2013 Saksela ei kuitenkaan pelannut yhtään liigaottelua toukokuussa aiheutuneen polvivamman vuoksi. Paria viikkoa myöhemmin hänen sopimustaan jatkettiin kauteen 2014, mutta tämä kuitenkin purettiin lopulta saman vuoden lokakuussa. Marraskuussa hänen ilmoitettiin siirtyvän Rovaniemen Palloseuraan kaudeksi 2014 kaksivuotisella sopimuksella. Lokakuussa 2016 hän teki kahden ja puolen vuoden sopimuksen Sparta Rotterdamin kanssa 1. tammikuusta 2017.
Lastukosken kanava
thumb|Lastukosken kanava
David Wechsler
David Wechsler (12. tammikuuta 1896 – 2. toukokuuta 1981) oli yhdysvaltalainen psykologi. Hänet tunnetaan älykkyystesteistään.
Lastukosken kanava
Lastukosken kanava on itsepalveluna toimiva sulkukanava, joka sijaitsee Nilsiässä nykyisessä Kuopion kaupungissa. Se rakennettiin vuosina 1904–1905 ja avattiin liikenteelle vuonna 1906. Sen pituus on 350 metriä. Kanavan ylittävän kiinteän sillan alikulkukorkeus on 4,3 metriä. Kanavassa 96 metriä korkea Syväri laskee 95 metriä korkeaan Vuotjärveen, pudotusero vaihtelee välillä 1-1,3 metriä. Kanava kuuluu Tahkon vesireittiin yhdessä Juankosken ja Karjalankosken kanavien kanssa. Kanavan portit ovat puisia salpausportteja tyhjennys- ja täyttöluukuilla. Porttien koneistot ovat sähkömekaanisia.
David Wechsler
Nuoruus ja opiskelu
Wechsler syntyi romanianjuutalaiseen perheeseen ja muutti vanhempiensa kanssa Yhdysvaltoihin lapsena. Hän opiskeli Columbian yliopistossa, ja suoritti tohtorintutkinnon vuonna 1925 Robert S. Woodworthin ohjauksessa. Toisen maailmansodan aikana hän kehitti Yhdysvaltain armeijalle psykologisia testejä uusien asevelvollisten tutkimiseksi.
Lastukosken kanava
Kanava toimii itsepalvelulla mutta sen etävalvonta suoritetaan Heinävedellä sijaitsevalta Varistaipaleen kanavalta. Lastukosken, Juankosken ja Karjalankosken kanavien käyttö- ja kunnossapitotehtävistä vastaa Väyläviraston urakoitsijana Arctia Meritaito Oy.
David Wechsler
Ura
Vuonna 1932 Wechsleristä tuli johtava psykologi New York osavaltion Bellevuen psykiatriseen sairaalaan, jossa hän työskenteli vuoteen 1967 saakka. Hänen kuollessaan vuonna 1981 hänen kehittämänsä psykologiset testit olivat jo keränneet runsaasti arvostusta.
Lastukosken kanava
Aiheesta muualla
63.20333°N, 28.27806°W
David Wechsler
Testit
Mensa ja muut samanlaiset korkean älykkyysosamäärän seurat, esimerkiksi Triple Nine Society, käyttävät Wechslerin WAIS-testiä jäsenyyteen pääsemisen mittaustestinä.
Tokmanni
Tokmanni Group Oyj on suomalainen kauppaketju, joka oli vuonna 2019 liikevaihdolla mitattuna Suomen suurin halpakauppaketju. Tokmanni on Suomen ainoa valtakunnallinen halpakauppaketju, ja sillä oli vuoden 2023 elokuussa yhteensä 360 myymälää Suomessa, Ruotsissa ja Tanskassa. Vuosien 2013–2015 aikana Tokmanni toteutti brändin yhdenmukaistamisen, jossa kaikki konsernin myymälät koottiin Tokmanni-brändin alle.
Tokmannin keskeisiä kilpailijoita ovat muiden muassa Motonet, HalpaHalli, Kärkkäinen ja Puuilo.
Historia
1980-luvulla nousi halpakauppoja vauhdikasta tahtia ympäri Suomen: Hyvinkäällä Kari Hautanen perusti vaimonsa Arja Hautasen kanssa Tarjoustalon vuonna 1980, Karjaalla Timo ja Tapio Halme avasivat Säästöpörssin vuonna 1985 ja Kouvolassa Seppo ja Jukka Saastamoinen perustivat Robinhoodin vuonna 1988. Itä-Suomen alueella toimineen Tokmannin, joka aluksi tunnettiin nimellä Okman Oy, perustivat Kyösti ja Kari Kakkonen vuonna 1989.
Vuonna 1995 kauppaketjusta ilmestyneen lehtijutun jälkeen Stockmann otti yhtiöön yhteyttä kirjeellä vaatien Tokmannia luopumaan nimestään. Asiaan palattiin myöhemmin marraskuussa 1997, kun Stockmannia edustanut asianajotoimisto lähetti Kakkosille uuden kirjeen, jossa yhtiötä syytettiin Stockmannin toiminimen loukkauksesta ja vaadittiin yhtiötä poistamaan kaupparekisteristä Kauppahuone Tokmanni -aputoiminimi ja myös lopettamaan Tokmanni-toiminimen käytön – Stockmann oli myös huomannut yhtiön käyttäneen paikallismainonnassaan otsikkoa "$tokmanni".
Vastauksessaan yhtiö lupasi lopettaa $tokmannin käyttämisen mainonnassaan, mutta Tokmanni-nimestä ei suostuttu luopumaan. Kakkosen mukaan Tokmanni erottuu Stockmannista selkeästi sen ruotsinkielisessä merkityksessään: tok ja man, mikä Kakkosen mukaan viittaa hullun halpoihin hintoihin. Lopulta sekä käräjä- että hovioikeus vaati $tokmanni -tunnuksesta luopumista, mutta muilta osin Stockmannin vaatimukset hylättiin. Hovioikeus totesi tuomiossaan, että Stockmann oli ilman perusteluja viivytellyt kanteen nostamista sen jälkeen kun ensimmäinen kirje oli lähetetty.
HMS Imogen (D44)
Valmistus
Alus tilattiin 30. lokakuuta 1935 osana vuoden 1935 laivasto-ohjelmaa Hawthorn Leslie and Companylta Newcastlesta, missä sen köli laskettiin 18. tammikuuta 1936. Vesillelasku tapahtui 30. joulukuuta ja alus valmistui 2. kesäkuuta 1937, jolloin sen rakennuskustannukset olivat 256 917 puntaa ilman Amiraliteetin toimittamia ase- ja viestijärjestelmiä.
Palvelus
Imogen sijoitettiin palvelukseen otettaessa Välimeren laivaston 3. hävittäjälaivueeseen, ja se osallistui Espanjan rannikon valvontaan maassa käydyn sisällissodan aikana.
Tokmanni
Historia
2000-luvun alussa Kyösti ja Kari Kakkosen omistama Tokmanni päätti laajentua valtakunnalliseksi halpakauppaketjuksi. Yrityksen omistusrakenne muuttui siten, että pääomasijoituskonserni CapMan tuli Tokmannin enemmistöosakkaaksi 60,6 prosentin osuudella, ja Kyösti ja Kari Kakkosen Joensuun Kauppa ja Kone Oy:llä oli 39,4 prosentin osuus.
HMS Imogen (D44)
Palvelus
Toisen maailmansodan alla huollossa ollut hävittäjä palasi käyttöön 3. syyskuuta 1939, kun se purjehti Maltalle liittyen laivueeseensa. Alus määrättiin samalla siirtymään laivueen mukana kotimaahan läntisen reitin saattueiden suojaksi. Imogen lähti 5. syyskuuta laivueen mukana Maltalta kotimatkalle, ja saapui 10. syyskuuta uuteen sijoituspaikkaansa Plymouthiin, missä siitä tuli samalla laivueenjohtaja HMS Inglefieldin tilalle.
Tokmanni
Historia
Omistajuusjärjestely mahdollisti voimakkaan kasvun toteuttamisen ja pian tämän jälkeen alkoivat halpakauppojen yhdistymiset Tokmanniin. Vapaa Valinnan 35 myymälää liitettiin Tokmanniin lokakuussa 2004. Vuosien 2005 ja 2006 aikana tehtiin merkittävimmän yritysostot, kun Tokmanni hankki omistukseensa 33 Tarjoustalo-, Maxi-Makasiini- ja Maxi Kodintukku -halpakauppaketjujen myymälää sekä 12 Robinhood-myymälää. Samassa yhteydessä Saastamoisen perheestä tuli Tokmannin omistajia (24 %) Capmanin rahaston (51 %), Kakkosten veljesten (24 %) ja toimivan johdon (vajaa 2 %) rinnalle.
HMS Imogen (D44)
Palvelus
Imogen upotti yhdessä HMS Ilexin kanssa Saksan laivaston sukellusveneen U-42, kun ne suojasivat rahtialus SS Stonepoolia. Uponneen sukellusveneen miehistöstä 17 saatiin pelastettua alukselle, ja heidät asetettiin sotavankeuteen. Alus pelasti sukellusveneiden Fastnetin edustalla upottamien rahtialusten SS Lousianen ja SS Bretagnen eloonjääneet, sen ollessa saattamassa rahtialus SS Stoneboxin Barryyn 15. syyskuuta.
Imogen siirrettiin lokakuun lopulla Liverpooliin telakalle, mistä se pääsi jälleen liikkeelle 7. marraskuuta. Alus purjehti tämän jälkeen Scapa Flow’hun, missä se liitettiin 8. marraskuuta laivueeseensa. Alus sai tehtäväkseen joulukuun lopulla suojata Clydeen purjehtinutta taistelulaiva HMS Barhamia, jota oli vaurioittanut saksalainen sukellusveneen U-30 laukaisema torpedo.
Imogen, HMS Escort, HMS Inglefield ja sukellusvene HMS Narwhal suojasivat 25. tammikuuta 1940 saattuetta HN14 Norjaan. Narwhal havaitsi sukellusvene U-63:n, joka pakotettiin Shetlannin edustalla syvyyspommein pintaan. Sukellusveneen miehistö jätti uppoavan aluksensa, minkä jälkeen hävittäjät pelastivat 24 eloonjäänyttä koordinaateissa 48.66667°N, -0.16667°W.
Muutamaa kuukautta myöhemmin maaliskuussa 1940 Imogen sai tehtäväkseen apumiinalaiva HMS Teviot Bankia suojaamiseen HMS Inglefieldin, Ilexin ja Isisin kanssa. Teviot Bank oli rakentamassa miinakenttää Norjan rannikolle Stadtlandetin edustalle. Suojausosasto siirtyi 5. huhtikuuta Scapa Flow’sta tehtäväänsä. Operaatio peruutettiin kuitenkin jo kahta päivää myöhemmin, kun oli saatu tieto Saksan laivaston merellä olosta.
Alus liittyi 8. maaliskuuta Kotilaivastoon tukemaan Norjan maihinnousuoperaatioita, ja palasi Plymouthiin Norjan operaatioiden päätyttyä. Se suojasi 18. kesäkuuta koulutukseen siirtyvää HMS Illustriousia alkumatkasta Bermudalle. Alus liittyi tehtävästä palattuaan takaisin Kotilaivastoon.
Imogen suojasi Kylestä 1. miinalaivueen apumiinalaivoja HMS Port Napieria, HMS Port Quebecia, HMS Southern Princeä ja HMS Menestheusia näiden rakentaessa pohjoisen sulun ensimmäistä miinanlaskua Orkneyn eteläkärjen ja Färsaarten väliin (operaatio SN1). Suojaustehtävän päätyttyä palasi Scapa Flowhun.
Hävittäjän loppu tuli 16. heinäkuuta 1940, kun se törmäsi risteilijä HMS Glasgow’hun tiheässä sumussa Duncansby Headin edustalla. Imogen kärsi törmäksessä merkittäviä vaurioita, joiden seurauksena aluksella syttyi tulipalo. Miehistö joutui jättämään palavan ja uppoavan aluksen, ja eloonjääneet pyrittiin pelastamaan risteilijälle.
Tokmanni
Historia
Yritysostoissa oli taukoa noin vuosikymmenen ajan, kunnes vuoden 2018 syksyllä Tokmanni osti Ale-Makasiini -halpakauppaketjun yhdeksän myymälää. Vuoden 2019 tammikuussa Tokmannin laajensi verkostoaan Pohjois-Suomessa ostamalla neljä myymälää eli Centtilän, Säästökuopan ja kaksi Tex-myymälää.
Janne Saksela
Maajoukkueura
Saksela teki debyyttinsä Suomen A-maajoukkueessa 10. tammikuuta 2016 Ruotsia vastaan. Hän pelasi vuosina 2016–2017 kahdeksan maaottelua, joista kaksi kuului MM-kilpailujen karsintoihin.
Tokmanni
Pääomasijoittajien omistuksessa
250px|thumb|Tokmannin myymälä [[Helsinki|Helsingin kauppakeskus Arabiassa.]] Tokmannin omistusrakenne muuttui lokakuussa 2004, jolloin yhtiön pääomistajaksi tuli pääomasijoittaja CapManin rahastot 51 prosentin omistusosuudella. CapManin johdolla Tokmanni alkoi kasvaa yritysostojen kautta voimakkaasti kohti valtakunnallisesti toimivaa konsernia. CapMan-kaupan aikoihin Tokmanni osti 35 myymälästä koostuneen Vapaa Valinta -ketjun. Halpakaupan markkinajohtaja Suomessa yhtiöstä tuli tammikuussa 2006 sen ostettua Tarjousmaxi Oy:n (Tarjoustalot, Maxi-Makasiinit ja Maxi-Kodintukut) koko osakekannan ja Robinhoodin liiketoiminnot. Yritysostoja Tokmanni jatkoi hankkimalla kesäkuussa 2006 Kylmäkoskella toimineen Millerin ja marraskuussa 2006 neljästä myymälästä Oulun seudulla koostuneen Säästökuoppa-ketjun. Tokmanni osti 12 myymälästä Etelä-Suomen alueella koostuneen Säästöpörssi-ketjun marraskuussa 2007.
Toukokuussa 2012 Tokmanni siirtyi kokonaan ruotsalaisen pääomasijoitusyhtiö Nordic Capitalin omistukseen. CapManin rahastot myivät 52 prosentin omistusosuutensa sekä Kyösti Kakkosen ja Seppo Saastamoisen yhtiöt molemmat 22 prosentin osuutensa yhtiöstä. Kaupan myötä Kakkonen luopui kokonaan Tokmanni-omistuksistaan.
Myymäläketjunimet Vapaa Valinta ja Maxi-Makasiini jäivät historiaan vuonna 2014, jolloin kaikkien konsernin myymälöiden nimet päätettiin yhtenäistettiin Tokmanneiksi. Vuoden 2015 aikana myös Tarjoustalo ja Robinhood ottivat käyttöön Tokmanni-nimen. TokNet-nimellä vuodesta 2012 toiminut verkkokauppa otti myös käyttöön nimen Tokmanni vuoden 2015 alussa.
Helsingin pörssiin listautuminen
Heikki Väänänen erosi toimitusjohtajan paikalta keväällä 2017. Aiemmin Keskon päivittäistavaratoimintojen johtotehtävissä työskennellyt Mika Rautiainen aloitti Väänäsen seuraajana yhtiön toimitusjohtajana kesäkuun 2018 alussa, kun Tokmanni oli päässyt sopuun Keskon kanssa kilpailukieltoehtoasioista. Rautiaisen aiempi työnantaja Kesko oli hakenut turvaamistoimia tämän siirtymiseen liittyen perustellen vaatimuksiaan johtajasopimukseen kuuluneella kilpailukieltoehdolla.
Tokmannin tavoitteena on ollut myymäläverkostonsa kasvattaminen yli 200 myymälään. Lokakuussa 2018 yhtiö tiedotti ostaneensa yhdeksällä paikkakunnalla toimineen Ale-Makasiinin, ja joulukuussa uutisoitiin Tokmannin ostaneen Lapista neljä myymälää, joihin kuuluu Sodankylässä sijaitseva Säästökuopan myymälä, Centtilä Keminmaassa sekä TEX Rovaniemellä ja Kemijärvellä. Kauppojen jälkeen Tokmannilla oli Suomessa 190 myymälää.
Liiketoiminta
pienoiskuva|Tokmannin myymälä [[Lapualla 2018.]] pienoiskuva|Useimmat Tokmannin myymälät ovat keskittyneet käyttötavaroihin ja kuivaelintarvikkeisiin, mutta muutaman myymälän, kuten kuvassa olevan [[Järvenpään Tokmannin, valikoimaan kuuluvat myös tuore-elintarvikkeet.]] Vuoden 2018 vuosikertomuksen mukaan Tokmanni tavoittelee yhä myymäläverkostonsa laajentamista. Tuoteryhmänsä Tokmanni on jakanut kuuteen eri osastoon, jotka ovat Elintarvikkeet, Kodin puhdistus ja henkilökohtainen hygienia, Pukeutuminen, Työkalut ja sähkötarvikkeet, Koti, sisustus ja puutarha sekä Vapaa-aika ja kodintekniikka. Yhtiön tuotevalikoima koostuu kansainvälisistä ja kotimaisista tuotemerkeistä, omista ns. private label -tuotemerkeistä (Iisi ja Priima) ja ei-brändätyistä tuotteista. Tokmannilla on yhteinen hankintayhtiö Shanghaissa norjalaisen halpakaupan Europrisin kanssa.
Käyttötavaroiden lisäksi Tokmanni-myymälät myyvät yleensä myös kuivaelintarvikkeita, mutta 15 myymälän valikoimaan kuuluvat myös tuore-elintarvikkeet. Ketjun omia tuotemerkkejä ovat muun muassa Iisi-päivittäistavarat ja Priima-elintarvikkeet.
Toukokuussa 2019 Tokmanni ryhtyi myymään 2-3 vuotta yrityskäytössä olleita tietokoneita.
Joulukuussa 2020 Tokmanni laajensi verkkokaupan kosmetiikkaosastoa luksuslaatuisiin meikki- ja ihonhoitomerkkeihin.
Myymälät
Tokmannilla on Suomessa 192 myymälää ja verkkokauppa. Ketjun uusin myymälä avattiin marraskuussa 2020 Pietarsaareen. Tokmannin tavoitteena on lisätä myymälämäärää vuosittain noin kuudella uudella tai uudelleensijoitettavalla myymälällä. Tokmanni tavoittelee Suomessa yli 220 myymälää.
FS Le Terrible (1933)
Palvelus
Le Terrible osallistui Italian maihinnousuihin ollen tulitukitehtävissä ja suojaten osastoja ilmahyökkäyksiltä. Alus määrättiin tekemään laivueensa mukana isku Adrianmerelle, minkä tarkoituksena oli eristää Jugoslavia Italiasta. Alus osallistui 15. elokuuta alkaen Etelä-Ranskan maihinnousuun. Se kolaroi joulukuussa sisaraluksensa Le Malinin kanssa ja alus oli korjattavana aina Euroopan sotatoimien päättymiseen saakka.
Tokmanni
Myymälät
Vuonna 2021 Tokmanni arvioi avaavansa viisi uutta myymälää. Uudet myymälät avataan Helsingin Kannelmäessä olevaan kauppakeskus Kaareen sekä Iitin Kausalaan. Lisäksi myymälät uudelleensijoitetaan Lahden ja Jyväskylän ydinkeskustoissa olevissa kauppakeskuksissa.
FS Le Terrible (1933)
Palvelus
Alus sijoitettiin telakalta palattuaan reserviin ja luokiteltiin saattajaksi runkonumerolla D611. Se saattoi lentotukialuksia La Fayette, Bois Belleau ja Arromanches. Alus siirrettiin 1956 koululaivaksi Brestiin. Se poistettiin palveluksesta ja myytiin kesäkuussa 1962 romutettavaksi.
Tokmanni
Myymälät
Helmikuussa 2021 Tokmanni tiedotti laajentavansa myymäläverkostoaan Oulun Ruskoon. Uuden myymälän avajaiset pidetään keväällä 2022.
Elokuussa 2023 Tokmanni sai päätökseen yrityskaupan, jossa Tokmanni osti 100 prosenttia Storsjöbygdens Kapitalförvaltning AB:n osakekannasta. Storsjöbygdens Kapitalförvaltning AB on Ahlberg-Dollarstore AB:n ja Ahlberg Dollarstore ApS:n holdingyhtiö (yhdessä Dollarstore). Ketjulla on Ruotsissa 130 myymälää ja Örebrossa sijaitseva keskusvarasto, ja Tanskassa kaksi myymälää nimellä Big Dollar.
Yritysvastuu
Finnwatchin vuoden 2015 julkaisun mukaan Tokmanni on epäonnistunut tavarantoimittajansa ihmisoikeuksien arvioinnissa. Tutkimuksen mukaan Great Oriental Food Products Thaimaassa maksoi siirtotyöläisille laittoman pientä palkkaa eikä työntekijöillä ollut viisumia tai työlupaa. Lastenhoitotuotetehdas Zenith Infant Productin työntekijät puolestaan joutuivat maksamaan rekrytointimaksuja ja erilaisia maksuja passin ja viisumin uusimisesta, mikä on velkaannuttanut monet työntekijät. Tokmannin toimitusjohtaja Heikki Väänänen myönsi Finnwatchin löydöt. Hän myös kertoi, että ongelmatehtaiden tuotteet ostettiin eurooppalaisilta tavarantoimittajilta eikä niitä enää osteta.
Omistus
Tokmannin viisi suurinta osakkeenomistajaa, tilanne 31. lokakuuta 2021. Osakkeista noin 30 prosenttia on hallintarekisteröityjä.
TJ
Tj tarkoittaa seuraavia asioita:
Suntarin ulus
Suntarin ulus eli Suntarin piiri on kunnallinen itsehallintoalue Sahan tasavallan länsiosassa Venäjällä. Piiri sijaitsee Viljuin keskijuoksun ympärillä ja rajoittuu pohjoisessa Njurban piiriin, idässä Verhneviljuiskin, kaakossa Oljokminskin, etelässä Lenskin ja lännessä Mirnyin piiriin.
Piirin pinta-ala on 57 800 km² ja vuonna 1995 sen asukasluku oli 27 100. Vuonna 1989 asukasluku oli 23 500, joista oli jakuutteja 92,5 prosenttia, venäläisiä 5,0 prosenttia sekä evenkejä ja eveenejä molempia 0,2 prosenttia. Tärkeitä elinkeinoja ovat maanviljely sekä nautakarjan ja hevosten kasvatus.
Kuntajako
Suntarin ulus (piiri) käsittää 26 naslegia eli maalaiskuntaa, joissa on yhteensä 39 asutusta. Piirin hallinnollinen keskus on Suntarin kylä.
Kunnat:
Dhow
right|thumbnail|300px|Dhow lähellä [[Dar es Salaamia Tansaniassa.]] Dhow eli dau on perinteinen arabien purjealus, jossa on yksi tai useampi latinalaispurje. Sitä käytetään lähinnä Arabian niemimaan, Intian ja Itä-Afrikan rannikolla. Isossa dhow'ssa voi olla noin 30 hengen miehistö, kun taas pienempien miehistön suuruus on yleensä suunnilleen kaksitoista. left|thumb|[[Adenin postimerkissä vuodelta 1937 on dhow.]]
Tähtinavigoinnissa dhow-purjehtijat ovat perinteisesti käyttäneet kamalia. Sen havainnointilaatteen avulla määritetään leveyspiiri etsimälle napatähden kulma taivaanrannan yläpuolelta.
1960-luvulle saakka dhow-aluksilla harjoitettiin kaupallista liikennettä Persianlahden ja Itä-Afrikan välillä käyttövoimanaan ainoastaan purjeet. Rahtina oli lähinnä taateleita ja kalaa Itä-Afrikkaan ja mangrovepuuta Persianlahden valtioihin. Ne purjehtivat etelään monsuunien mukana talvella ja alkukeväästä, ja takaisin Arabiaan loppukeväästä ja alkukesästä.
Kerli Kõiv
thumb|Kerli esiintymässä [[Yhdysvallat|Yhdysvalloissa vuonna 2012.]] Kerli Kõiv (s. 7. helmikuuta 1987 Elva, Viron SNT), taiteilijanimeltään Kerli, on virolainen laulaja ja lauluntekijä. Hän on osallistunut useisiin laulukilpailuihin jo nuoresta iästä lähtien. Hän julkaisi ensimmäisen studioalbuminsa vuonna 2008.
Musiikkiura
Vuonna 2002 15-vuotias Kerli voitti selkeällä äänimäärällä Riiassa järjestetyn kykyjenetsintäkilpailun Fizz Superstarin. Kerli esitti kilpailussa Nelly Furtadon kappaleen ”I’m Like a Bird”. Kilpailun voitto toi hänelle levytyssopimuksen Universal Musicin kanssa.
Joulukuussa 2002 Kerli ja hänen taustayhtyeensä Locatellis sijoittui Ruotsin Eurovision laulukilpailujen karsinnan semifinaalissa seitsemänneksi. Kerlin kappale ”Let’s Go” valittiin 2 630 kappaleesta 32 parhaan joukkoon.
Vuonna 2004 Kerli osallistui Viron Eurovision laulukilpailun esikarsintaan Eurolauluun kappaleella ”Beautiful Inside” ja sijoittui toiseksi Neiokõsõn jälkeen. 6. huhtikuuta 2006 Kerli solmi levytyssopimuksen levy-yhtiö Island Def Jamin kanssa. Hän sai sopimuksen kuuteen albumiin. Tällä hetkellä Kerli asuu Los Angelesissa, missä hän työsti esikoisalbuminsa Love Is Dead. Yhdysvaltoihin muuton syyksi Kerli on sanonut, että hänellä ei ole tilaa toteuttaa itseään artistina pienessä Elvan kaupungissa.
Love Is Dead -albumi julkaistiin heinäkuussa 2008 sekä Yhdysvalloissa että Virossa. Virossa se nousi odotetusti listojen kärkeen. Albumin tummanpuhuvat kappaleet ovat pitkälti Kerlin käsialaa ja ne kertovat hänen omista kokemuksistaan. Levyllä on myös erilaisia vierailijoita; ”Beautiful Day” -kappaleen hän on kirjoittanut Good Charlotte -kitaristi Benji Maddenin kanssa. Kerli on kertonut haastatteluissa kappaleiden synkkyyden johtuvan siitä, että ne on pitkälti kirjoitettu hänen ollessaan vielä omaa identiteettiään etsivä nuori. Seuraavan albumin hän kertoo olevan paljon positiivisempi ja hänen itsensä näköinen. Love Is Deadin myötä Kerli on alkanut herättää kiinnostusta ympäri maailmaa.
Tim Burtonin Liisa Ihmemaassa -elokuvaa markkinoivalla useiden artistien yhteisalbumilla Almost Alice (2010) Kerli esittää kappaleen ”Tea Party” ja yhdessä Tokio Hotelin kanssa kappaleen ”Strange”. Kerli on myös kirjoittanut kappaleen ”Skyscraper” Demi Lovatolle.
Kerli nimittää tyyliään ja musiikkiaan ”bubblegothiksi”.
John Österholm
John Emil Österholm (5. lokakuuta 1882 Tammisaari – 16. marraskuuta 1960 Helsinki) oli suomenruotsalainen poliitikko, joka toimi RKP:n kansanedustajana vuodesta 1919, kunnes sai vapautuksen sairauden takia 15. syyskuuta 1960. Hänen tilalleen tuli RKP:n Torsten Aminoff. Österholm osallistui 46 valtiopäiville ja on niiden lukumäärällä mitattuna Suomen toiseksi pitkäaikaisin kansanedustaja. Hän sai kouluneuvoksen arvonimen vuonna 1943.
Österholm oli Helsingin ruotsinkielisen työväenopiston (Helsingfors svenska arbetarinstitut) johtajana vuosina 1923–1950. Hän oli 1922–1960 Tammisaaressa ilmestyvän Västra Nyland -lehden Helsingin-kirjeenvaihtaja ja poliittinen toimittaja.
78-vuotiaaksi elänyt Österholm oli presidentin valitsijamiehenä vuosina 1925, 1931, 1940, 1943 ja 1950. Hän osallistui Suomen valtuuskunnan jäsenenä Pariisin rauhanneuvotteluihin vuonna 1946.
Gambia Ports Authority FC
Gambia Ports Authority FC on gambialainen jalkapalloseura Banjulista.
Šolom Aleichem
Rabinovitš julkaisi ensimmäiset teoksensa venäjäksi ja hepreaksi vuonna 1879 käyttäen kirjailijanimeä Šolom Aleichem. Hän avioitui vuonna 1883 rikkaan juutalaisen tilanomistajan tyttären kanssa ja päätti ryhtyä kirjoittamaan jiddišin kielellä. Apen kuoltua hänestä tuli varakas, ja hän ryhtyi käymään kauppaa pörssissä. Hän julkaisi vuosina 1888–1889 aikakauskirjaa Di jidiše Folksbibliotek, mutta vuonna 1890 hän menetti kaiken omaisuutensa keinottelussa ja joutui pakenemaan velkojiaan. Vuonna 1891 hän muutti Odessaan ja sen jälkeen Kiovaan. Vuonna 1905 hän pakeni Venäjän juutalaisvainoja ja asui enimmäkseen Yhdysvalloissa ja Länsi-Euroopassa.
Hän kirjoitti romaaneja, novelleja ja näytelmiä, joiden aiheena oli Venäjän juutalaisten arkielämä. Hän kuvasi yhteiskunnan heikko-osaisia surumielisen huumorin sävyttämänä.
Šolom Aleichem oli ensimmäinen, joka kirjoitti lastenkirjoja jiddišiksi. Musikaali Viulunsoittaja katolla perustuu hänen kertomuksiinsa.
Suomen urheilu 2006
Suomen urheilu 2006 käsittelee vuoden 2006 merkittäviä uutisia ja tapahtumia suomalaisessa urheilussa.
Vuoden urheilija
Urheilutoimittajain Liiton Vuoden urheilija -äänestyksessä kymmenen parhaan joukkoon sijoittuivat:
Vuoden naisurheilijaksi valittiin alppihiihtäjä Tanja Poutiainen ja vuoden valmentajaksi yleisurheiluvalmentaja Tommy Ekblom.
Kallaveden kirkko
Kallaveden kirkko on Kuopiossa Jynkän kaupunginosan eteläreunalla oleva kirkko. Se on valmistunut vuonna 1983, ja se vihittiin mikkelinpäivänä 2. lokakuuta 1983. Kirkon on suunnitellut arkkitehti Pertti Pakkala Kuopiosta. Se toimii entisen Kuopion maalaiskunnan sekä vuonna 2011 Kuopioon liitetyn Karttulan ja 2015 liitetyn Maaningan alueet kattavan Kallaveden seurakunnan pääkirkkona.
Jinpingmei
Jinpingmei (, pinyin: Jīnpíngméi; ”Luumunkukka kultamaljassa”) on kiinalainen romaani Ming-dynastian ajalta. Sen alkuperäistä tekijää ei tunneta: kirjailija käytti salanimeä Lanling Xiaoxiaosheng (蘭陵笑笑生, pinyin: Lánlíng Xiàoxiàoshēng), joka tarkoittaa Shandongissa sijaitsevan Lanlingin nauravaa oppinutta. Kirjan syntyyn liitetään muun muassa nimi Xu Wei (1520–1593). Ensimmäiset kirjan kappaleet ovat käsikirjoituksia, ja kirjoitettu baihualla, joka on puhekielinen versio mandariinista. Ensimmäinen painettu versio on vuodelta 1610.
Kallaveden kirkko
Kallaveden kirkko on niin sanottu seurakuntakeskuskirkko, eli siinä on kirkkosali ja muita seurakunnallisia tiloja. Kirkkosalissa on noin 300 paikkaa, mutta suurempiin tilaisuuksiin saa 200 lisäpaikkaa seurakuntasalista. Niistä moni sisältyy kirkon suureen aulaan, nykyaikaiseen kirkkopihaan. Rakennuksen lastenhuoneessa on mahdollista osallistua jumalanpalvelukseen.
Kirkon urut ovat perinteiset mekaaniset urut. Ne on valmistanut Oulunsalon Urkurakentamo.
Jinpingmei
Kirja luokiteltiin Ming-dynastian aikana yhdeksi neljästä loistavasta romaanista (四大奇書 sì dà qíshū). Myöhemmin Punaisen huoneen uni syrjäytti sen yhtenä neljästä huomattavasta romaanista (四大名著 sì dà míngzhū). Se oli pitkään monissa maissa kielletty sen seksuaalisuutta kuvailevien kohtien vuoksi. Teos käännettiin englanniksi ensimmäisen kerran 1939. Sen jälkeen se on käännetty useille kielille. Kirjan tunnetuimpia englanninkielisiä käännöksiä on The Golden Lotus (Kultainen lootus), joka on yhden naispäähenkilön, Pan Jinlianin etunimen suora käännös. Kirjan nimi Jinpingmei tulee naispäähenkilöistä Pan Jinlian (潘金蓮 ”Kultainen lootus”), Li Pinger (李瓶兒 ”Pikku maljakko”) ja Pang Chunmei (龐春梅 ”Kevätluumunkukka”).
Kirjan tapahtumat kertovat eteläisen Song-dynastian ajasta 1100-luvulta. Poliittinen pyrkyri ja kauppias Ximen Qing pyrkii keräämään omaisuutta ja vaikutusvaltaa vaimoikseen ja jalkavaimoikseen ottamiensa naisten avulla. Naiset puolestaan kilpailevat keskenään saadakseen juoniteltua itselleen suuremman vaikutusvallan taloudessa.
Kirjan seksuaalinen lataus on runsas. Siinä on pornografiaksi luonnehdittuja osia sekä fetissien ja kaksimielisyyksien viljelyä.
Kirja on julkaistu suomeksi nimellä ''Chin ping mei. Hsi Menin ja hänen kuuden vaimonsa elämäntarina'' (suom. Jorma Partanen, Gummerus 1955).
Airokala
Airokala (Regalecus glesne) on yksi maailman pisimmäksi kasvavista kalalajeista. Airokala on aikuisena tavallisesti 6–8 metrin pituinen ja ruumiltaan litteän nauhamainen syvänmeren kala. Suurimmat dokumentoidut yksilöt ovat olleet 11 metrin ja 272 kilogramman kokoisia, mutta jopa 17 metrin pituisia yksilöitä on löydetty. Airokala esiintyy kaikissa lämpimissä merissä, myös Välimeressä. pienoiskuva|left|300px|Airokalan mittasuhteet. Kuvassa vuonna 1996 Kaliforniassa rannalle ajautunut yksilö. pienoiskuva|250px Airokalan muutama ensimmäinen selkäruoto on pidentynyt silmiinpistäväksi harjaksi, ja sen punainen selkäevä on lähes ruumiin pituinen. Rintaevät ovat myös nauhamaisesti pidentyneet. Kalan ruumis on hopeansinenhohtoinen, tummien täplien ja mustien viirujen kirjoma. Airokalan tiedetään pystyvän tarvittaessa autotomiaan eli itsetypistykseen, jossa osa ruumiin takaosasta irrotetaan. Tämä voi tapahtua useita kertoja kalan elinaikana, eikä se ilmeisesti vahingoita tärkeitä sisäelimiä. Lajin elintavoista tiedetään niukasti. Tiedot perustuvat lähinnä rantaan ajautuneisiin yksilöihin. Kalan arvioidaan elävän normaalisti 100–1 000 metrin syvyydessä. Ruokavalio koostuu pienistä kaloista, kalmareista ja äyriäisistä. Airokalan on havaittu syövän pystyasennossa, pää pintaa kohti. Tällä tavoin kala oletettavasti havaitsee saaliinsa ääriviivat. Ruokaillessa se liikkuu vertikaalisesti, ruumis suorassa, muodostamalla selkäevällä aaltomaista liikettä.
Heinäkuussa 2008 tutkijat onnistuivat luultavasti ensimmäistä kertaa kuvaamaan elävää yksilöä kauko-ohjattavia sukellusaluksia käyttämällä. Yksilön arvioitiin olevan noin 5–10 metriä pitkä.
Monella kielellä airokalaa kutsutaan ”sillikuninkaaksi”. Suomeksi sillikuningas tarkoittaa kuitenkin kokonaan toista kalalajia.
FS Volta (1936)
Volta oli Ranskan laivaston 1939 valmistunut Mogador-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin Ateliers et Chantiers de Bretagnelta Nantesista, missä köli laskettiin 24. joulukuuta 1934. Alus laskettiin vesille 26. marraskuuta 1936 ja valmistui 6. maaliskuuta 1939.
Palvelus
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin 6. hävittäjäviirikköön, joka yhdessä 8. ja 10. viirikön kanssa muodosti Brestiin sijoitetun Force de Raidin 2. kevyen laivueen. Alus oli talven 1939-1940 viirikkönsä mukana Atlantilla etsien Saksan laivaston saarronmurtajia. Ranskan antauduttua alus siirtyi heinäkuussa 1940 Mers-el-Kebiriin, jossa se oli Britannian kuninkaallisen laivaston hyökätessä.
Alus välttyi osumilta ja liittyi Strasbourgin suojaksi saattaen taistelulaivan Touloniin. Aluksen miehistö upotti aluksensa 27. marraskuuta 1942 Toulonin satamaan. Hylky nostettiin 20. toukokuuta 1943, mutta alusta ei palautettu palvelukseen.
Helsingin seudun liikenne
Helsingin seudun liikenne, lyhenne HSL, (, HRT) on Helsingin seudun joukkoliikennejärjestelmästä vastaava kuntayhtymä. HSL:n järjestelmään kuuluvat Helsingin seudun linja-autot, metrot, raitiovaunut, lähijunat, kaupunkipyörät ja Suomenlinnan lautta.
HSL suunnittelee toimialueensa liikenteen ja kilpailuttaa sen tuottajat sekä vastaa alueen tiedotuksesta, lippujärjestelmästä ja lippujen tarkastamisesta. Kaikki HSL:n liikennevälineet linja-autoja ja Suomenlinnan lauttaa lukuun ottamatta käyttävät avorahastusta, eli metro- ja rautatieasemilla, runkolinjabusseissa ja raitiovaunupysäkeillä ei ole puomeja.
Neljää sähköbussia lukuun ottamatta HSL:llä ei ole omaa kalustoa, joten se turvautuu enimmäkseen kolmansiin osapuoliin järjestelmän päivittäisessä liikennöinnissä. HSL-alueen bussien liikennöinnistä vastaavat suurimmaksi osaksi Nobina, Helsingin Bussiliikenne, Pohjolan Liikenne, Tammelundin Liikenne ja Savonlinja. Lisäksi HSL-alueella liikennöinnistä vastaavat myös lukuisat muut yritykset, jotka liikennöivät pientä osaa HSL-alueen bussiliikenteestä.
Vuonna 2018 Helsingin seudun liikenteen lipputulot olivat 370,1 miljoonaa euroa, ja seuraavana vuonna ne kasvoivat 383,1 miljoonaan. Vuonna 2020 lipputulot kuitenkin laskivat 243,3 miljoonaan euroon koronaviruspandemian aiheuttaman matkustajakadon vuoksi. HSL:n tulos oli tuolloin 71,7 miljoonaa euroa alijäämäinen, mikä on suurin alijäämä koko HSL:n historiassa. Vuonna 2021 lipputuloja kertyi vielä vähemmän, 235,3 miljoonaa euroa. Vuonna 2021 tehtiin 160 miljoonaa matkaa vähemmän kuin vuonna 2019.
2000–2009
Helsingin seudun liikenne -kuntayhtymä perustettiin yhtymäkokouksessa 17. kesäkuuta 2009. Kokouksessa hyväksyttiin HSL:n perussopimus, valittiin HSL:n hallituksen jäsenet ja perustettiin HSL:n toimitusjohtajan virka. Ensimmäiseksi toimitusjohtajaksi valittiin heinäkuussa 2009 Suvi Rihtniemi.
2010–2019
Vuonna 2018 Tuusulan ja Siuntion kunnat liittyivät HSL-alueeseen.
Maaliskuussa 2017 HSL ilmoitti pyytävänsä Euroopan unionilta selvitystä yhteisen joukkoliikennelippujärjestelmän luomisesta Helsingin, Tallinnan ja Tarton välille.
Kesäkuusta 2017 lähtien kaikissa HSL:n lähijunissa on sallittu polkupyörän kuljettaminen vuoden kestävän kokeilun ajan. Vuonna 2018 kokeilu muutettiin pysyväksi käytännöksi.
Liikenne
pienoiskuva|HKL-Metroliikenteen liikennöimä [[M200 (juna)|M200-sarjan metrojuna Puotinharjussa.]]
HSL valvoo kaiken joukkoliikenteen liikennöintiä Suur-Helsingin kuntien alueella. Yhtymällä ei ole omaa kalustoa, joten sen järjestelmää liikennöivät enimmäkseen kolmannet osapuolet.
Metro
Helsingin metroa liikennöi HKL-Metroliikenne. Metroliikenne alkoi 1982. Verkosto kattaa kolmekymmentä asemaa kahdella linjalla, M1 ja M2. Metro yhdistää Helsingin keskustan itäiseen kantakaupunkiin, Etelä-Espooseen ja Itä-Helsingin lähiöihin. Metron merkkiväri HSL:n verkostossa on oranssi.
Länsimetron ensimmäisen rakennusvaiheen 8 asemaa Lauttasaaresta Espoon Matinkylään avattiin liikenteelle 18. marraskuuta 2017. Toisessa vaiheessa metro jatkaa viiden aseman verran Espoon Kivenlahteen. Toinen vaihe avattiin 3. joulukuuta 2022.
Helsingin toinen metrolinja on suunnitteilla oleva laajennus metroverkostoon. Itämetro on suunnitteilla oleva jatke M2-linjalle Östersundomiin. Kummastakaan laajennuksesta ei ole tehty rakentamispäätöstä.
Lähijunat
pienoiskuva|[[Pääkaupunkiseudun Junakalusto|Pääkaupunkiseudun Junakaluston Sm5 FLIRT-juna Lentoaseman rautatieasemalla.]] Helsingin seudun lähijunaliikennettä liikennöi VR. Järjestelmän kolmellatoista linjalla palvellaan 70 asemaa, joista 50 sijaitsee HSL-alueella.
Pisararata
Suunnitteilla oleva Pisararata laajentaisi lähiliikennettä Helsingin keskustassa. Radan valmistuessa osa lähijunalinjoista jatkaisi Pasilasta maan alle, kiertäen päärautatieaseman ali Töölön ja Hakaniemen kautta takaisin Pasilaan.
Raitiovaunut
Helsingin raitioliikennettä liikennöi Pääkaupunkiseudun Kaupunkiliikenne Oy. Suomen pisimpään yhtäjaksoisesti toiminnassa oleva raitioverkosto kuuluu HSL:n järjestelmään. Helsingin raitiovaunuliikenne alkoi vuonna 1891.
2010-luvun loppuvaiheen lippu- ja informaatiouudistuksen yhteydessä raitiovaunuihin tuli muiden liikennevälineiden ohella pysäkkikuulutukset.
Bussit
HSL:n verkostoon kuuluu kolme erityyppistä bussipalvelua. Yleisin näistä on sininen peruslinja, joita liikennöidään kaikkialla HSL-alueella. Vähemmän liikennöidyillä alueilla verkostoa täydentävät lähibusseiksi kutsutut palvelulinjat, joiden kalusto on tavallisia linja-autoja pienempää. Peruslinjoista poiketen palvelulinjat antavat matkustajan nousta tai jäädä pois missä tahansa kohtaa reittiä riippumatta pysäkkien sijainneista.
Näiden lisäksi HSL:n verkostossa on oransseja runkobussilinjoja, jotka kulkevat tihein vuorovälein ja laajoin liikennöintiajoin. Nämä linjat ovat 20 Eira – Munkkivuori, 30 Eira – Myyrmäki, 40 Pohjois-Haaga – Elielinaukio, 200 Espoon asema – Elielinaukio, 300 Elielinaukio – Myyrmäki, 400 Elielinaukio – Vantaankoski, 500 Munkkivuori – Itäkeskus, 510 Westendinasema – Herttoniemi, 550 Westendinasema – Itäkeskus (M), 560 Myyrmäki – Rastila (M), 570 Mellunmäki – Lentoasema ja 600 Rautatientori – Lentoasema. Runkolinjojen muuttamisesta pikaraitioteiksi on keskusteltu HSL:n hallituksessa.
Linja-autojen liikennöinti on jaettu lukuisten liikennöitsijöiden kesken. Liikennesopimuksia on tällä hetkellä näillä yrityksillä :
Lautat
Suomenlinnan lauttaa liikennöi Suomenlinnan Liikenne Oy. Suomenlinnan lautta kuuluu HSL:n järjestelmään.
Kaupunkipyörät
Vuoden 2017 kaupunkipyöräjärjestelmä kattoi 1 500 pyörää 150 asemalla. Järjestelmä laajeni Munkkiniemeen, Pasilaan ja Vallilaan. Helsingin 1 400 pyörän ja 140 aseman lisäksi Espoon Olarissa ja Matinkylässä oli sata pyörää ja kymmenen asemaa. Kesäkuussa 2019 kaupunkipyörät lanseerattiin myös Vantaalle, ja kokonaissuunnitelmaan pyöräasemia kuuluu sata kappaletta. Vantaan kaupunkipyöräverkko ei kuitenkaan ole yhteensopiva Helsingin ja Espoon järjestelmien kanssa.
Kaupunkipyörät on tuotettu yhdessä CityBikeFinlandin ja Pääkaupunkiseudun Kaupunkiliikenne Oy:n kanssa. Järjestelmää sponsoroi HOK-Elannon kauppaketju Alepa, jonka mainoksia on jokaisessa pyörässä. Mainosten vuoksi kaupunkipyöriä kutsutaan lempinimellä ”alepapyörät”.