cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pajalan rautatieasema
Pajalan rautatieasema oli Ruotsin valtionrautateiden, Statens Järnvägarin, rautatieasema Pajalan kunnassa Pohjois-Ruotsissa. Rautatieasema avattiin 1930-luvulla ja se suljettiin vuonna 1970. Asema-alueen muodostivat asemarakennus nimikyltteineen sekä tavaramakasiini.
Erikoiseksi Pajalan aseman teki rautatien puuttuminen: Ruotsin Ylitornion ja Pajalan välistä rautatietä ei koskaan rakennettu, ja Statens Järnvägar hoiti Ylitornion ja Pajalan välistä liikennettä linja-autoin. Liikenteessä noudatettiin rautateiden rahtitariffeja ja matkalippuhintoja.
Pinja Vuorinen
Pinja Vuorinen (s. 28. joulukuuta 1996) on suomalainen poliitikko, joka toimii vasemmistonuorten puheenjohtajana vuosina 2022–2023. Hänet valittiin tehtävään marraskuussa 2021. Vuorinen on aikaisemmin toiminut Etelä-Suomen vasemmistonuorten varapuheenjohtajana.
Poliittisilta näkemyksiltään Vuorinen on kommunisti. Hän oli Vasemmistoliiton ehdokas vuoden 2023 eduskuntavaaleissa Helsingin vaalipiirissä, mutta jäi valitsematta.
Mogens Jensen
Mogens Jensen (s. 31. lokakuuta 1963 Morsø) on tanskalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko, joka on istunut suurkäräjillä vuodesta 2005. Hän toimi Tanskan kauppa- ja kehitysyhteistyöministerinä vuosina 2014–15 ja Tanskan elintarvike- ja kalastus-, tasa-arvo- ja pohjoismaisen yhteistyön ministerinä vuosina 2019–20. Hän erosi oma-aloitteisesti ministerintehtävästään syksyllä 2020, kun kävi ilmi, että hänen ministerinään tekemänsä päätös kaikkien Tanskassa tarhattujen minkkien lopettamisesta varotoimenpiteenä koronaviruksen mutaatioiden ehkäisemiseksi oli lainvastainen.
Apple Lossless
Apple Lossless (myös Apple Lossless Encoder, ALE, tai Apple Lossless Audio Codec, ALAC) on Applen vuonna 2001 julkaisema äänitiedostomuoto häviöttömälle pakkaukselle.
Apple Lossless -muotoon pakatut tiedostot vievät noin puolet vähemmän tilaa pakkaamattomaan dataan verrattuna. Testaajat ovat todenneet pakattujen tiedostojen olevan kooltaan 40–60 prosenttia pakkaamattomista tiedostoista riippuen tallennetun musiikin tyypistä, mikä on verrattavissa muihin pakkausalgoritmeihin ja tiedostomuotoihin.
Suuri luokkakokous
Suuri luokkakokous on vuonna 2000 MTV3:lla lähetetty suomalainen viihdeohjelma. Ohjelma perustui tanskalaiseen formaattiin.
Arja Korisevan juontamassa viihdeohjelmassa kaksi julkisuuden henkilöä muistelivat koulumuistojaan yhdessä entisten luokkatovereidensa kanssa. Molemmat vieraat edustivat koululuokkaansa ja leikkimielisessä kilpailussa suorittivat tehtäviä, joista he saivat pisteitä. Voittajajoukkue pääsi viettämään suurta luokkajuhlaa helsinkiläiseen ravintolaan.
Ohjelmaa esitettiin keväällä 2000 lauantaisin klo 20–21 Bumtsibumin ollessa tauolla. Kaikki jaksot uusittiin saman vuoden kesällä.
Jam Master Jay
Jam Master Jay (oik. Jason William Mizell 21. tammikuuta 1965 – 30. lokakuuta 2002) oli yksi Run–D.M.C.:n jäsenistä. Hän toimi yhtyeessä DJ:nä.
Ura
Mizell syntyi Brooklynissä Yhdysvalloissa ja hänen perheensä muutti Queensiin, kun Mizell oli 10-vuotias. Hän soitti bassoa ja rumpuja monissa autotalliyhtyeissä. Mizell perusti Scratch DJ Academyn Manhattanille. Vuonna 1989 Jam Master Jay perusti Jam Master Jay Recordsin. Hän hankki lukuisia artisteja Jam Master Jay Recordsiin. 1990-luvulla Mizell joutui vakavaan auto-onnettomuuteen ja häntä myös ammuttiin, mutta hän selvisi. Hänellä ei ole yhtään omaa albumia. Hän myös auttoi 50 Centin musiikkiuran alkuun.
Kuolema
Mizelliä ammuttiin 30. lokakuuta 2002 Merrick Boulevard -levytysstudiolla Queensissä, New Yorkissa. Hän kuoli saamiinsa vammoihin välittömästi. Mizell on haudattu Ferncliffin hautausmaalle Hartsdaleen, New Yorkiin.
ÄWPK – Älywapaa palokunta
Älywapaa palokunta eli ÄWPK on vuosina 1984–1985 valmistunut Mainostelevision ja Reword Ky:n tuottama 17-osainen viihdeohjelma.
Sarjan käsikirjoittivat Pertti Reponen ja Kai Sievers salanimillä Alan Dorkin ja Kai Dorkin. Ohjauksesta vastasivat Timo Ryymin ja Hannu Seikkula. Sarjan laulut ja musiikin sävelsi Aarno Raninen salanimellä George Romain.
Ensimmäinen jakso esitettiin 23. tammikuuta 1984. Ohjelmaa esitettiin kerran kuukaudessa. Kevätkaudella 1984 esitysaika oli maanantai klo 19.30–20.30. Syksystä 1984 lähtien ohjelmaa esitettiin lauantaisin klo 22.15–23.15.
Ohjelmasta muistetaan erityisesti Heikki Kinnusen esittämä mies, joka kyseli "Joks Viljo läks?" ja Onks Viljoo näkyny? Samasta sketsin aiheesta on tehty myös elokuva Onks Viljoo näkynyt (1988). Heikki Kinnunen on kertonut sarjan sketsien taustoista Jukka Annalan teoksessa Toopelivisio (Teos, 2006).
Suomen Kuvalehdessä Kalevi Haikara piti sarjan löyhää kehyskertomusta palokunnasta ja savuavista raunioista näppäränä, samoin monien sketsien lyhyyttä ja nopeutta. Mutta välillä vitsejä hänestä venytetään ja tehdäan helpoimman kautta, eikä sanoista tahdo saada selväã. Helsingin Sanomien Jukka Kajava toivoi sarjan alkuvaiheessa tekijöiden panostavan huolellisuuteen ja tarkkuuteen, jotta lopputulos ei näyttäisi puurtamiselta vaan rennommalta.
Näyttelijät
Kristiina Elstelä tuli sarjaan mukaan (29. syyskuuta 1984) Titta Jokisen jäädessä äitiyslomalle sekä uudelleen Leo Lastumäen jäädessä pois mainossopimuksen vuoksi, mikä aiheutti sen, että hän ei voinut yhtä aikaa esiintyä sekä mainoskampanjassa että televisiossa.
Sarjan sketsijatkumot
thumb|225px|Heikki Kinnusen esittämä hahmo Heppu.
Viljo ("Onks Viljoo näkynyt?")
Tupakkaa polttava, verkkopaitaan ja sinisiin verkkareihin pukeutunut mies kävelee paikalle Koskenkorva-pullo taskussa, ja kyselee vastaantulevilta ihmisiltä "Onks Viljoo näkynyt?". Mies kommentoi lyhytsanaisesti ihmisten vastauksiin esimerkiksi tyyliin "Aha!" tai "Joopajoo.". Sketsien lopussa hän kävelee pois paikalta ja toteaa "No, lycka till!".
Heppu
Heppu on "naistenmies", joka seurustelee lukuisten naisten kanssa yhtä aikaa. Hän itse kyllä toteaa olevansa "yhden naisen mies". Heppu viettää aikaa naisten luona, ja silloin kun hän kyllästyy tai hänet hylätään, hän vaihtaa naista. Hänellä on suuri avainnippu, jossa on kaikkien naisten asuntojen avaimet. Yksi elämän tärkeimmistä henkilöistä hänellä on äiti, johon hän turvautuu tarvittaessa.
Hepulla on samantyylinen hiuskampaus kuin Elvis Presleyllä, ja pitkät pulisongit. Hän pukeutuu yleensä takkiin, kauluspaitaan ja housuihin.
Outo pipomies ("Eikö olekin mielenkiintoista?")
Vaaleaan popliinitakkiin pukeutunut pipopäinen outo mies juttelee bussipysäkillä olevien ihmisten kanssa. Mies kertoo itsestään uskomattomia asioita ja ihmeellisiä teorioita, välillä hokien "Eikö olekin mielenkiintoista?". Miehellä on mukana muistikirja, johon hän kirjoittaa kaikki hänelle tärkeät asiat, ja esittelee mielellään ihmisille sen sisältöä. Bussipysäkillä olevat ihmiset pitävät miehen kertomia asioita uskomattomina, ja yrittävät keinolla millä hyvänsä olla kuuntelematta tai lähteä pois paikalta. Nämä sketsit olivat sarjan suosituimpia, varsinkin nuorison keskuudessa hokema "Eikö olekin mielenkiintoista?", tuli tunnetuksi.
Muita sketsijatkumoita:
DVD
MTV3 ja Pan Vision julkaisivat 18. huhtikuuta 2007 sarjasta DVD:n Älywapaa palokunta – Onks Viljoo näkyny?, joka sisältää 9 jaksoa vuodelta 1984. Toinen DVD julkaistiin 27. elokuuta 2008 ja se sisältää sarjan loput jaksot.
Pettolapsi
Pettolapsi on lapsi, joka toisen sukuasemaa loukaten esitetään jonkun muun naisen kuin lapsen oikean äidin synnyttämäksi.
Rangaistussäännökset pettolapsen esiintuomisesta
Pettolapsen esiintuominen on rikos, josta seuraa rangaistus. Siitä säädetään rikoslain (39/1889) 18 luvun 2 pykälässä. Teosta rangaistaan vankeudella. Jos teolla pyritään hankkimaan hyötyä tai vahingoittamaan toista, rangaistuksena oli kuritushuonetta enintään viideksi vuodeksi ja kansalaisluottamuksen menettäminen. Myös yritys on rangaistava. Vuoden 1974 lakiuudistuksessa rikoslain aiemmat kuritushuonerangaistukset muutettiin tavanomaisiksi vankeusrangaistuksiksi. Pettolapsen esittävälle henkilölle määrättävän vankeusrangaistuksen vähimmäiskestoksi tuli 6 kuukautta ja enimmäiskestoksi 5 vuotta.
Kiffen
Kiffen (Kronohagens Idrottsförening eli KIF) on helsinkiläinen urheiluseura, jonka lajeja ovat nykyisin jalkapallo, käsipallo, keilailu ja futsal. Jalkapallossa ja käsipallossa se on yksi Suomen menestyneimmistä seuroista. Kiffen on perustettu 27. syyskuuta 1908 Kruununhaassa nimellä Kronohagens Idrottsförbund, joka seuraavana vuonna muuttui muotoon Kronohagens Idrottsförening (KIF). Vuonna 1976 seuran kutsumanimi Kiffen tuli sen viralliseksi nimeksi.
Seura on saavuttanut myös kolme jääkiekon Suomen-mestaruutta ja voittanut yleisurheilussa Kalevan maljan. Kiffen osallistui myös pesäpallon Suomen-mestaruuskilpailuihin 1928–1929. Seuran pesäpalloperinteitä jatkamaan perustettiin lajin erikoisseura Bobollsklubb. Seuran muita lajeja ovat olleet jääkiekko, jääpallo, ammunta, nyrkkeily, yleisurheilu ja pyöräily.
Alkuperäinen KIF eli Kronohagens Idrottsförening toimii seuran kattojärjestönä. Jalkapallo-, käsipallo- ja keilailujaostot toimivat kukin omina yhdistyksinään. Lisäksi sillä on tukiyhdistys KIF’s Garantiförening.
Jalkapallo
thumb|upright|Kiffen juhlii vuoden 1955 Suomen mestaruutta [[Helsingin olympiastadionilla.]]
Jalkapallossa Kiffen luetaan yhdeksi Helsingin ”neljästä suuresta” yhdessä HJK:n, HIFK:n ja HPS:n kanssa. Kiffenin jalkapallotoiminta on vuodesta 1996 eriytetty Football Club Kiffen 08:aan. Kiffenin jalkapalloilijat tunnetaan lempinimellä Mustat Hurmurit, joka on peräisin 1930-luvulla käyttöön otetun pelipaidan mustasta väristä.
Seuran suurimmat menestyksen vuodet sijoittuvat Venäjän vallan aikaan, jolloin laji oli Suomessa vielä uusi. Tukholman olympialaisissa vuonna 1912 Kiffenin Ragnar Wickström ja Lars Schybergson kuuluivat Suomen jalkapallojoukkueeseen. Vielä 1950- ja 1960-luvuilla seura taisteli monena kautena maan kärkikaartissa. Toistaiseksi viimeisin Suomen mestaruus tuli vuonna 1955. Vuonna 1964 seura putosi SM-sarjasta Suomen sarjaan, ja tästä alkoi pitkä taaperrus, kunnes vuonna 1976 Kiffen nousi vielä mestaruussarjaan, mutta putosi sieltä vuonna 1978. Seuran viimeisimmän mestaruussarjavisiitin aikana joukkueessa pelasi lahjakas joukko tunnettuja pelimiehiä kuten Erkki Alaja, Juha Dahllund, Kai Haaskivi, Atik Ismail ja Reima Kokko. Jalkapallotilastoissa Kiffen pitää edelleen kyseenalaista kärkipaikkaa mestaruussarjan suurimmissa kotitappioissa. 25. syyskuuta 1932 Kiffen hävisi kotonaan Vaasan Palloseuralle maalein 0–9. 32 kautta myöhemmin 21. heinäkuuta 1964 Kiffen hävisi Pallokentällä samoin numeroin Valkeakosken Hakalle. Kiffenin kanssa häpeän jakaa – tosin vain yhdellä kiinnityksellä – Kotkan Reipas, joka hävisi Ilves-Kissoille 1–10 vuonna 1957.
Kiffenin edustusjoukkue pelaa Kakkosessa. Seuralla on myös kakkos-, kolmos- ja ikämiesjoukkueet.
Naisissa Kiffenin joukkue pääsi karsinnasta mestaruussarjaan vuonna 1980. Joukkue luopui sarjapaikastaan vapaaehtoisesti kauden 1989 jälkeen.
Käsipallo
Käsipallo tuli Kiffenin lajivalikoimaan vuonna 1942. Nykyisin seuran käsipallotoiminnasta vastaa taustayhtiö HC Kiffen 1908 ry, joka on perustettu vuonna 1996.
Kiffenin käsipalloilijoiden kulta-aikaa olivat 1970–1980-luvut, jolloin seura oli SM-mitaleilla yhteensä kymmenen kertaa, voitti kahdesti Suomen Cupin sekä Suomen mestaruuden vuonna 1978. Kiffen pelasi miesten SM-sarjassa yhtämittaisesti vuodesta 1969 vuoteen 2003, jolloin seura vapaaehtoisesta luopui sarjapaikastaan pelaajapulan vuoksi. Valmentajaksi oli ehditty pyytää Kari Lehtolainen, joka oli edustanut Kiffeniä pelaaja-valmentajana sen menestysvuosina. Kiffeniläisistä eniten miesten maaotteluita ovat pelanneet Markku Mäkinen ja Mikko Koskue. Naisten sarjassa menestystä tuli sekä 1980- että 1990-lukujen alussa, ja SM-mitaleita naisille kertyi yhteensä seitsemän. Naiset voittivat Suomen mestaruuden vuosina 1992 ja 1993 sekä kahdesti Suomen Cupin.
Kiffenin käsipallotoiminta hiipui 2000-luvulla. Syksyllä 2018 oli jäljellä enää yksi, vuonna 2004 syntyneiden poikien joukkue, joka siirtyi seuraavaksi kaudeksi HIFK:n alaisuuteen.
Toiminta käynnistyi uudelleen vuonna 2022. Seuran 50-vuotiaat ikämiehet voittivat keväällä SM-kultaa. Sen innoittamana ilmoitettiin edustusjoukkue syksyllä käynnistyvälle II-divisioonan kaudelle. Hallituksen puheenjohtajaksi nimettiin Ilpo Kilpeläinen.
Jääpallo
Kiffen on saavuttanut jääpallossa viisi SM-hopeaa. Jokaisella kerralla mestaruus on mennyt Viipurin Susille. Cup-muotoisessa SM-kilpailussa Kiffen ylsi loppuotteluun vuonna 1917, mutta hävisi sen Susille maalein 2–11. Seuraavan kerran Kiffen oli finaalissa 1922, mutta Sudet oli jälleen vahvempi maalein 3–1. Kiffen selvisi SM-loppuotteluun vielä vuosina 1926 ja 1930, mutta Sudet voitti nämä ottelut loppulukemin 2–1 ja 4–2. Kiffen ylsi SM-sarjassa 1932 jaetulle ensimmäiselle sijalle seitsemällä sarjapisteellä, mutta hävisi uusintaottelun mestaruudesta ja jäi hopealle.
Tunnetuimpia Kiffenin jääpalloilun maajoukkuemiehiä ovat olleet : Josef Lefko, Josef Kaplan, Georg Laibert, Lars Schybergson, Georg Westerling, Ali Biaudet, Mauritz Wickström, Holger Thorn, Matti Aalto ja Emil Fält.
Käsipallo
Miehet
Naiset
Sinä ansaitset kultaa
”Sinä ansaitset kultaa” on Jari Sillanpään kappale hänen syyskuussa 2014 julkaistulta Rakkaudella merkitty mies -nimiseltä studioalbumiltaan. Singlenä kappale julkaistiin lokakuussa 2014. Kappaleen ovat säveltäneet Petri Somer sekä Aku Rannila, ja sen on sanoittanut Saara Törmä.
Sillanpää ei alun perin halunnut levyttää kappaletta lainkaan kuultuaan siitä tehdyn demoversion. Kappaleen sanoittanut Saara Törmä oli lukenut 7 päivää -lehdessä julkaistun Sillanpään parisuhteen päättymisestä kertovan artikkelin, jonka väitteet artisti itse oli kiistänyt. Lopulta Sillanpää kuitenkin päätyi levyttämään kappaleen soitettuaan sitä aluksi ystävilleen, jotka saivat artistin mielen muuttumaan.
Kappaleesta on julkaistu Numi Nummelinin ohjaama musiikkivideo, joka on kuvattu F1-veneilijä Sami Seliön kotitalossa Helsingissä.
Deontay Wilder
Deontay Leshun Wilder (s. 22. lokakuuta 1985 Tuscaloosa, Alabama ) on yhdysvaltalainen raskaansarjan ammattilaisnyrkkeilijä.
Wilder voitti 17. tammikuuta 2015 WBC-liiton MM-titteliottelussa kanadalaisen Bermane Stivernen yksimielisellä pistevoitolla. Hänestä tuli ensimmäinen yhdysvaltalainen raskaan sarjan maailmanmestari sitten Shannon Briggsin, joka menetti tittelinsä kesäkuussa 2007.
Stiverne-ottelu oli myös Wilderin vuonna 2008 alkaneen ammattilaisuran ensimmäinen ottelu, joka ei päättynyt keskeytykseen. Kaikki aiemmat 32 ammattilaisotteluaan hän oli voittanut jo ennen tuomariston päätöstä.
Wilder puolusti mestaruuttaan 1. joulukuuta 2018 Los Angelesissa Tyson Furya vastaan ja ottelu päättyi ratkaisemattomaan, jolla tuomiolla Wilder säilytti mestaruutensa. Tuomarien pisteet olivat 115–111, 110–114 ja 113–113. Wilder löi ottelun aikana Furyn kahdesti lattiaan. Wilderin ja Furyn ottelivat uudelleen 22. helmikuuta 2020 ja 9. lokakuuta 2021. Fury voitti molemmat ottelut ja WBC-liiton maailmanmestarin tittelin.
Wilderin amatööriuran suurin saavutus oli olympiapronssi Pekingin olympialaisissa 2008. Wilder on kertonut nuorempana ihailleensa Muhammad Alia ja Thomas Hearnsia.
Matti Merivirta
Mathias (Matti) Merivirta (vuoteen 1906 Matias Sjöström, 21. lokakuuta 1866 Pori – 7. syyskuuta 1944 Kesälahti) oli suomalainen pappi, joka toimi Suomen Kristillisen Työväen Liiton kansanedustajana vuosina 1907–1908.
Deontay Wilder
Wilder pidätettiin 14. kesäkuuta 2017 marihuanan hallussapidosta Tuscaloosassa Yhdysvalloissa.
Parhaan työryhmän Jussi
Parhaan työryhmän Jussi oli yksi suomalaisen elokuva-alan Jussi-palkinnoista, jota jakoi Filmiaura. Palkintoa jaettiin vuosina 1976, 1980 ja 1981.
Deontay Wilder
Wilderin voitti 15. lokakuuta 2022 Barclay Centerissä New Yorkissa suomalaisen Robert Heleniuksen 12-eräiseksi suunnitellun ottelun ensimmäisessä erässä tyrmäyksellä ajassa 2.57.
Matti Merivirta
Elämä
Merivirran vanhemmat olivat Noormarkun Finbyssä syntynyt vaskiseppämestari Matti Merivirta vanhempi (synt. Matias Sjöström, 1835–1922) ja Kauhajoelta kotoisin ollut Amanda Lovisa Svanborg (1835–1916). Hänen isänsä oli rukoilevaisissa vaikuttanut maallikkosaarnaaja, jonka koti toimi myös liikkeen jäsenten kokoontumispaikkana.
Merivirta kirjoitti ylioppilaaksi Porin yksityislyseosta vuonna 1887, jonka jälkeen hän opiskeli Helsingin yliopistossa. Merivirta suoritti teologisen erotutkinnon 1893 ja sai samalla pappisvihkimyksen. Pastoraalitutkinnon hän suoritti vuonna 1897.
Merivirta valittiin kansanedustajaksti vuonna 1907 Turun läänin pohjoisesta vaalipiiristä. Myöhemmin 1910-luvulla hän oli muiden tehtäviensä ohella toimittajana Länsi-Suomen Herännäislehdessä. Sisällissodan aikana Merivirta oli parin viikon ajan valkoisen armeijan sotilaspappina Antrean rintamalla. Hän oli myös Eurajoen kristillisen opiston ensimmäinen johtajana vuosina 1926–1927.
Perhe
Merivirran ensimmäinen puoliso oli porilainen Augusta Aurora Almqvist (1862–1919), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1893. Pariskunnalla oli kaksi lasta. Leskeksi jäätyään Merivirta meni naimisiin porilaisen Elli Alexandra Finnbergin (s. 1876) kanssa vuonna 1921.
Luettelo Suomen taajamista 2016
Tämä artikkeli on luettelo Suomen taajamista vuonna 2016. Tilastolliset taajamat määrittelee Suomessa Tilastokeskus. Taajama-sarakkeessa sulkeisiin lainausmerkkeissä kirjoitetut nimet ovat Tilastokeskuksen alkuperäisessä aineistossa olevia nimimuotoja. Kunta-sarakkeessa kuntien nimien perässä olevat luvut kertovat, kuinka suuri osa taajaman väestöstä asuu kyseisessä kunnassa.
Vuoden 2016 lopussa Suomessa oli 5 503 297 asukasta, joista 4 650 901 asui taajamissa, 781 877 haja-asutusalueilla ja 70 519 asukkaan asuinpaikka oli tuntematon. Taajama-aste oli 85,6 prosenttia. Taajamien lukumäärä oli 741 kappaletta.
Monessa Ahvenanmaan kunnassa (Brändö, Föglö, Geta, Kumlinge, Kökar, Lumparland, Sottunga, Sund ja Vårdö) ei ollut lainkaan taajamaväestöä. Manner-Suomessa ainoa kunta, jossa ei ollut taajamia oli Luhanka. Kunnista, joissa oli taajamaväestöä, korkein taajama-aste oli Kauniaisissa (100,0 prosenttia) ja matalin Rääkkylässä (26,2 prosenttia). Maakunnittain tarkasteltuna korkein taajama-aste oli Uudellamaalla (95,3 prosenttia) ja matalin Ahvenanmaalla (62,5 prosenttia).
Jouni Virpiö
Jouni Virpiö (s. 21. huhtikuuta 1985 Jyväskylä) on suomalainen jääkiekkoilija.
Juniorivuosinaan Virpiö kuului Jypissä ikäluokkansa avainpelaajiin. Kaudella 2003–2004 Virpiö pelasi kaksi ottelua alle 20-vuotiaiden maajoukkuepeleissä. Kaudella 2004–2005 Virpiö oli Jypin A-juniorijoukkueen paras pistemies ja voitti A-juniorien SM-kultaa kaudella 2005–2006.
Kauden 2009–2010 Virpiö pelasi Mestiksen D Teamissä, lokakuun lopusta eteenpäin Virpiölle tuli peleihin lyhyehkö tauko aivotärähdyksestä johtuen, runkosarjassa hän pelasi loukkaantumisestaan huolimatta 29 ottelua tehopistein 14+20.
Kaudeksi 2010–2011 Virpiö siirtyi Tapparan riveihin ja pelasi kauden aikana 44 ottelua Tapparassa ja neljä lainalla Mestiksen LeKissä. Seuraavan kauden aikana hän ehti pelata Tapparassa vain kolme peliä, kunnes seura ilmoitti lainanneen hänet loppukaudeksi KooKoohon. KooKoossa Virpiä pelasi 30 runkosarja- ja 11 pudotuspeliottelua. Seuraavaksi kaudeksi hän teki sopimuksen Ranskan pääsarjan Gapiin.
Virpiön isä on JYPin ja maajoukkueen huoltaja Kari Virpiö.
Tuomioistuinvirasto
Tuomioistuinvirasto on vuoden 2020 alussa toimintansa aloittanut Oikeusministeriön hallinnonalaan kuuluva itsenäinen keskusvirasto. Tuomioistuinvirasto huolehtii kaikkien tuomioistuinten keskushallintotehtävistä sekä tuomarinvalintalautakunnan ja tuomarinkoulutuslautakunnan hallinnollisista tukitehtävistä. Tuomioistuinvirasto tekee oikeusministeriölle ehdotuksen tuomioistuinten ja lautakuntien toimintamenomäärärahoista sekä päättää määrärahojen jakamisesta tuomioistuimille ja lautakunnille hyväksytyn talousarvion mukaisesti. Virasto seuraa tuomioistuinten toiminnan tuloksellisuutta ja tekee sitä koskevia selvityksiä. Virasto vastaa tuomioistuinten toimitilahallinnosta siltä osin kuin sitä koskeva päätösvalta ei kuulu oikeusministeriölle. Se huolehtii myös tuomioistuinten tietojärjestelmien ylläpidosta ja kehittämisestä. Tuomioistuinvirasto huolehtii koulutuksen järjestämisestä tuomareille ja tuomioistuinten muulle henkilöstölle yhteistyössä tuomarinkoulutuslautakunnan kanssa. Tuomioistuinvirasto tukee tuomioistuimia niiden viestinnässä. Tuomioistuinvirasto toimii valtakunnallisissa kehittämis- ja muissa hankkeissa tuomioistuinlaitosta edustavana virastona, osallistuu tuomioistuinlaitoksen toiminnan yleiseen kehittämiseen, sovittaa yhteen tuomioistuimia ja niiden toimintaa koskevia kehittämishankkeita sekä osallistuu kansainväliseen yhteistyöhön. Virasto tekee valtioneuvostolle lainsäädäntö-, toimenpide- tai kehittämisaloitteita omalla toimialallaan.
Tuomioistuinvirastossa ylintä päätösvaltaa käyttää Tuomioistuinviraston johtokunta. Valtioneuvosto asettaa Tuomioistuinviraston johtokunnan viideksi vuodeksi kerrallaan. Johtokunnassa on kahdeksan jäsentä. Johtokunnan tuomarijäsenet ovat korkeimmasta oikeudesta, korkeimmasta hallinto-oikeudesta, hovioikeudesta, käräjäoikeudesta, hallinto-oikeudesta ja erityistuomioistuimesta. Johtokunnassa on lisäksi yksi tuomioistuinten muuhun henkilöstöön kuuluva jäsen sekä yksi jäsen, jolla on erityisesti julkishallinnon johtamisen asiantuntemusta. Kullakin jäsenellä on henkilökohtainen varajäsen. Johtokunnan puheenjohtajana toimii oikeusneuvos Mika Ilveskero.
Viraston organisaatio muodostuu kolmesta osastosta. Hallinto-osasto vastaa Tuomioistuinviraston henkilöstöprosesseista ja tuomioistuinten henkilöstöprosessien tukemisesta. Vuoden 2021 alusta lukien osastolle kuuluvat myös tuomioistuinten virkajärjestely- ja virkaehtosopimusasiat. Talousosasto vastaa talousarviomenettelyyn liittyvästä valmistelusta, Tuomioistuinviraston talouden suunnittelusta, tuomioistuinten tulosohjauksesta, Tuomioistuinviraston ja tuomioistuinten muodostaman kirjanpitoyksikön taloushallinnosta sekä tuomioistuinten toimitilahallinnosta siltä osin kuin sitä koskeva päätösvalta ei kuulu oikeusministeriölle. Kehitysosasto osallistuu Tuomioistuinvirastolle kuuluvaan tuomioistuinlaitoksen toiminnan kehittämiseen ja tuomioistuinlaitoksen henkilöstön kehittämiseen yhteistyössä tuomarinkoulutuslautakunnan kanssa. Osasto vastaa tuomioistuinten tietojärjestelmien ylläpidosta ja kehittämisestä. Osasto huolehtii viraston kansainvälisistä tehtävistä ja tuomioistuinten tukemisesta niiden kansainvälisissä tehtävissä. Tuomioistuinvirasto sijaitsee Vantaan Tikkurilassa, runsas 500 metriä Tikkurilan asemalta lounaaseen sijaitsevassa entisen silkkitehtaan rakennuksessa. Rakennuksen tilat on äskettäin kunnostettu.
Jussi-palkinnot 1976
Jussi-palkinnot 1976 jaettiin 2. syyskuuta 1976 järjestetyssä jakotilaisuudessa elokuvateatteri Maximassa Helsingissä. Palkinnot jaettiin elokuville, jotka olivat saaneet ensi-iltansa välillä 1.7.1975-30.6.1976.
Frank K. Edmondson
pienoiskuva|Frank K. Edmondson vuonna 1962. Frank K. Edmondson (s. 1. elokuuta 1912 – 8. joulukuuta 2008) oli yhdysvaltalainen tähtitieteilijä.
Elämä ja ura
Edmondson syntyi Milwaukeessa, Wisconsinissa, ja kasvoi Indianan Seymourissa. Hän valmistui Indianan yliopistosta vuonna 1933 ja pääsi stipendillä Lowellin observatorioon Flagstaffiin, jossa hän toimi vuoteen 1935 Clyde Tombaughin avustajana. Valmistuttuaan Harvardin yliopistosta filosofian tohtoriksi 1937 hän palasi Indianan yliopistoon tähtitieteen osaston henkilökunnan jäsenenä.
Edmondsonin varhaisiin saavutuksiin kuului niin kutsutun Indianan asteroidiohjelman avaaminen vuonna 1949. Hän oli myös mukana perustamassa AURAa (Association of Universities for Research in Astronomy) ja toimi sen puheenjohtajana vuosina 1962–1965. Jäätyään eläkkeelle yliopistosta hän keskittyi kokoamaan AURAn ja Indianan yliopiston tähtitieteen osaston historioita.
30. maaliskuuta 1952 löydetty asteroidi 1761 Edmondson on nimetty Frank K. Edmondsonin mukaan.
Yksityiselämä
Frank K. Edmondson meni vuonna 1934 naimisiin kuuluisan tähtitieteilijä Henry Norris Russellin nuorimman tyttären Emma Margaret Russellin (1914–1999) kanssa. Avioliitosta syntyi kaksi lasta.
Eput (elokuva)
Eput on suomalainen dokumenttielokuva, joka kertoo Eppu Normaali -yhtyeen 40-vuotisesta urasta. Elokuva sai ensi-iltansa joulukuussa 2016.
HMS Glasgow (1909)
HMS Glasgow oli Britannian kuninkaallisen laivaston Bristol-luokan kevyt risteilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.
Tilaus ja valmistus
Alus tilattiin osana vuosien 1908-1909 laivasto-ohjelmaa Fairfield Shipbuilding and Engineering Companyltä Govanista Skotlannista, missä köli laskettiin 25. maaliskuuta 1909. Alus laskettiin vesille 30. syyskuuta ja valmistui 19. huhtikuuta 1910.
Palvelus
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Kotilaivaston 2. taistelulaivaviirikköön tiedustelijaksi, mistä alus lähetettiin 1911 Etelä-Amerikkaan. Alus otettiin Etelä-Amerikassa uudelleen palvelukseen syyskuussa 1912. Se oli 1913 Länsi-Atlantilla, josta se palasi elokuussa 1914 Etelä-Amerikkaan.
Alus otti osaa 8. joulukuuta Falklandsaarten taisteluun yhdessä HMS Invinciblen ja HMS Inflexiblen kanssa. Taistelun kuluessa alus upotti yhdessä HMS Cornwallin kanssa Saksan keisarikunnan laivaston risteilijä SMS Leipzigin. Se osallistui taistelusta paenneen saksalaisen risteilijän SMS Dresdenin takaa-ajoon yhdessä HMS Kentin kanssa. Saksalaisristeilijä tuhoutui 14. maaliskuuta 1915 lyhyen taistelun jälkeen.
Vuonna 1915 alus liitettiin Välimeren laivastoon. Alus osallistui kaappari Möwen jahtaamiseen helmikuussa ja syyskuussa 1916. Vuonna 1917 se siirrettiin 8. risteilijäviirikköön Adrianmerelle, kunnes se siirrettiin kesäkuussa 1919 Gibraltarille.
Alus palasi Englantiin vielä vuonna 1919. Alus poistettiin palveluksesta toukokuussa 1920. Se sijoitettiin 1921 Portsmouthiin koululaivaksi. Aluksen aseistus poistettiin tammikuussa 1925, ennen lopullista palveluksesta poistamistaan 1926. Alus sijoitettiin poistolistalle maaliskuussa 1926 ja se myytiin romutettavaksi 29. huhtikuuta 1927 Wardille Morecambeen.
Haapamäki
Maantiede
Haapamäki sijaitsee Keski-Suomessa noin 80 kilometriä Jyväskylästä länteen ja noin 100 kilometrin päässä Tampereelta. Keuruun keskustaan on matkaa noin 16 kilometriä. Haapamäen naapurikyliä ovat Kolho ja Pihlajavesi. Haapamäellä on kaksi pientä järveä, Petäisjärvi ja Niemelänjärvi, sekä muutama lampi.
Väestö
Tilastokeskuksen mukaan Haapamäen taajamassa on 857 asukasta (31.12.2016). Postinumeroalueen 42800 Haapamäki väkiluku on puolestaan 1 185 asukasta (31.12.2015). Keuruun kaupungin mukaan Haapamäen kyläseudun asukasluku on noin 1 500 henkilöä.
Palveluja ja nähtävyyksiä
Haapamäellä on mahdollisuus harrastaa muun muassa kalastusta ja moottorikelkkasafareita.
Yhdistyksiä
Haapamäellä toimii Haapamäen kyläyhdistys. Haapamäen Pallo-Pojat on 1946 perustettu jalkapalloseura. Pallo-Pojat omistaa tanssi-, elokuva- ja juhlatilan Haapamäen Suoja. Haapamäen Urheilijat on 1914 perustettu vireä urheiluseura. Viime vuosina menestystä on tullut hiihtosuunnistuksessa ja voimanostolajeissa.
Historiaa
thumb|Vanha talo Tavaratiellä lähellä rautatieasemaa
Varhaisvaiheet
Haapamäen kylä syntyi ja kasvoi Valtionrautateiden toiminnan seurauksena. Haapamäen rautatieasema rakennettiin vuosina 1880–1882. Se otettiin käyttöön nimellä Keurun asema 1882 ja toimi tällä nimellä vuoteen 1897.
Aseman seutu oli alun perin harvaan asuttua erämaata, mutta aseman ympärille kehkeytyi nopeasti kylä. Asemapäällikölle, ratavahdille ja muulle rautatiehenkilökunnalle rakennettiin asunnoiksi komeita hirsitaloja. Rautatieasema työllisti paljon ihmisiä, ja nämä puolestaan tarvitsivat palveluja. Rautatietyöläisillä oli säännöllinen palkka ja turvattu eläke. Näiden varaan luottaen he rakensivat itselleen omakotitaloja ja suunnittelivat jäävänsä paikkakunnalle pitkään. Valtionrautatiet rakensi myös rivi- ja kerrostaloja työsuhdeasunnoiksi.
Rautatie houkutteli paikalle kauppiaita, koska se tarjosi heille huomattavan rahtiedun. Rautatieliikenteen alkaessa vuonna 1882 aseman seudulle oli muodostunut kylä, jossa oli useita kymmeniä taloja. Paikalle ei kuitenkaan syntynyt merkittävää teollisuutta, koska lähistöllä ei ollut suuria koskia, joita olisi voinut valjastaa energian tuotantoon, eikä suuria vesistöjä, joita pitkin olisi voinut uittaa puutavaraa asemalle.
Haapamäen kehitys oli 1800-luvun loppupuolelle asti vaatimatonta. Tähän vaikuttivat ennen kaikkea kauppiaiden kyvyttömyys hyödyntää rautatien tarjoamaa etua kaupankäynnissä sekä Keuruun kunnan haluttomuus kehittää etäällä kunnan keskustasta sijaitsevaa asemakylää. Tukkukauppaa ei syntynyt, vaan kaikki kauppiaat keskittyivät vähittäiskauppaan, mikä ei osoittautunut pienessä kylässä kovin kannattavaksi. Tukkukaupassa Haapamäen sijainti olisi sen sijaan ollut varsin otollinen, koska sieltä käsin olisi voitu hoitaa kilpailukykyisesti tavarantoimitukset lännessä Virroille ja Ruovedelle ja idässä aina Jyväskylään asti.
Asemakylän kehitys jäi lähinnä Valtionrautateiden vastuulle, sillä kunta pidättäytyi kaikesta kehitystoiminnasta. Taustalla oli myös pelko siitä, että Keuruun kirkonkylä näivettyisi ja asemakylästä kehittyisi uusi liike-elämän keskus. Kaiken lisäksi Haapamäen asukkaista suuri osa oli muualta tulleita, mikä saattoi herättää sekä kateutta että närkästystä paikallisessa väestössä.
Asemavirkailijat ja heidän vaimonsa muodostivat eliitin, jonka aloitteesta paikkakunnalle saatiin muun muassa oppikoulu ja osuuskauppa. He ottivat Haapamäen kehittämisen asiakseen. Tunnettu paikallinen vaikuttaja oli ratamestari Heikki Heinonen. Haapamäen yhteiskoulu aloitti toimintansa 1907. thumb|left|Vanha veturi Haapamäen rautatieasemalla
Kehitys risteysasemaksi
Kaikesta huolimatta aseman seutu kasvoi nopeammin kuin kirkonkylä. Valtionrautatiet rakensi jatkuvasti uusia asuntoja kasvavalle henkilökunnalle. Haapamäestä oli määrä tulla risteysasema, minkä vuoksi ratapihaa laajennettiin ja asemalle rakennettiin veturitalli ja vesitorni. Pohjanmaan ja Savon radan välistä yhdysrataa oli suunniteltu jo pitkään, mutta kinastelu ratalinjasta viivästytti rakennustöiden aloittamista. Venäjän sotaministeriö piti poikkirataa strategisesti tärkeänä ja vaati nopeita toimia ratayhteyden saamiseksi. Haapamäestä tuli risteysasema vuonna 1897, kun ratayhteys Jyväskylään valmistui. Uusi rata kulki Keuruun kirkonkylän kautta ja myös sinne rakennettiin asema, jonka nimeksi tuli Keuruun rautatieasema.
Porin radan rakentaminen 1930-luvun alussa oli Haapamäen rautatieasemalle merkittävä kehitysaskel. Uuden radan myötä Haapamäeltä voitiin nyt liikennöidä neljään eri suuntaan, mikä oli harvinaista Suomessa siihen aikaan. Tämä merkitsi sekä henkilökunnan määrän kasvua että lisärakentamisen tarvetta. Valtionrautatiet rakennutti aseman läheisyyteen nelikerroksisen tiilitalon, johon tuli 24 asuntoa rautatieläisten käyttöön. Samaan aikaan aseman seudulla jatkui myös vilkas omakotitalojen rakentaminen, ja Kumpulammen alueelle syntyi nopeasti 40 omakotitalon asutusalue. Uuden radan myötä aseman arvoluokka nousi, mikä vaikutti myös henkilökunnan palkkojen kasvuun.
Pienyrityksiä
Maatalous oli toinen tärkeä elinkeino Haapamäellä. Seudun maatilat olivat suurehkoja ja menestyviä. Sähkö tuli Haapamäelle aiemmin kuin useimmille muille maaseutupaikkakunnille, ja tämä lisäsi maatalousväestön asumismukavuutta huomattavasti. Vuoden 2009 maatilaksi Suomessa valittu Vaissin tila on erikoistunut kaalin kasvatukseen, ja Vaissi Oy:n ruokatehdas valmistaa Haapamäellä valtaosan Suomessa myytävistä kaalikääryleistä ja vie niitä myös Ruotsiin.
Vaikka Haapamäelle ei koskaan tullut suuria teollisuuslaitoksia, on siellä ollut monenlaisia pienyrityksiä. Paikkakunnan ensimmäinen teollisuusyritys oli Haapamäen osuusmeijeri, joka perustettiin 1905, mutta sen toiminta loppui jo 1916. Paikkakunnalle perustettiin vuonna 1919 oma sähköntuotantoyhtiö, Vääriskosken Sähkö Oy. Vääriskoskessa putous oli sähkövoimalalle hankala, koska putous jakautui kolmeen osaan puolentoista kilometrin matkalle. Vesi päätettiin johtaa 750 metrin mittaiseen kanavaan, jossa koko putous saatiin samaan paikkaan. Maatilojen lisäksi yhtiöltä osti sähköä VR. Yhtiö toimi noin 50 vuotta, kunnes suurempien sähköyhtiöiden kilpailu teki sen toiminnan kannattamattomaksi ja se yhdistyi Keuruun Sähkö Oy:hyn.
Meijerin lakkauttamisen jälkeen meijerirakennukseen perustettiin rekitehdas, jonka toiminta loppui kuitenkin jo 1926. 1920-luvun alussa perustettu Haapamäen Saha oli pitempiaikainen työllistäjä, sen toiminta kuitenkin loppui 1962. Suomen Rautauunitehdas, joka valmisti peltikuorisia saunan uuneja vuosina 1918–1949, olisi voinut kehittyä merkittäväksi yritykseksi, mutta sen tuotannon koneellistamista haittasi paikallisen sähköyhtiön rajoitettu kyky toimittaa tehtaaseen sähköä. Myös tehtaan sijainti syrjäisellä Kaijakoskella viiden kilometrin päässä rautatieasemasta ja uunien kuljettaminen hankalasti hevosella rautatieasemalle haittasivat yrityksen toimintaa, vaikka uuneilla oli hyvä menekki.
Jaunin paja oli pitkäikäinen 1920-luvulla perustettu yritys, jossa valmistettiin yrityksen alkuaikoina muun muassa puukkoja ja partaveitsiä. Myöhemmin yritys alkoi tehdä hitsaustöitä, kun paikkakunnan taloihin alettiin asentaa keskuslämmitysputkistoja. Sittemmin yritys keskittyi kokonaan LVI-asennuksiin. Yritys toimii nykyisin nimellä Vesijohtoliike Jauni.
1972 Haapamäelle muutti Finn-Nauha Oy, joka valmistaa erilaisia nauhoja vaatetusteollisuudelle ja muun muassa heijastimiin sekä suksisauvoihin. Yritys on edelleen toiminnassa. Haapamäelle on syntynyt 2000-luvulla muutamia teollisia, pääasiallisesti metallialan työpaikkoja.
Osuuskauppa ja osuuspankki
Haapamäen Osuuskauppa perustettiin 1904. Sille hankittiin oma kaupparakennus 1908. Osuuskauppa harjoitti pitkään leipomotoimintaa Haapamäellä. Osuuskauppa liitettiin 1950-luvun lopulla Keuruun Osuuskauppaan ja myöhemmin Keskimaahan.
Haapamäen Seudun Osuuspankki perustettiin 1910-luvulla nimellä Riihos- ja Moijaskylän Osuuskassa. Pankki on yhä toiminnassa: sillä on konttori Haapamäen lisäksi Kolhossa.
Suomen sisällissota
Haapamäellä oli risteysasemana merkitystä sisällissodan aikana. Valkokaarti otti rautatieaseman valvontaansa. Henkilöliikenne asemalla oli pysähdyksissä, mutta sotilasjunia kulki runsaasti. Koulunkäynti paikkakunnalla lakkasi sodan ajaksi: kansakouluun sijoitettiin kenttäsairaala ja yhteiskoulusta tehtiin sotilaiden majoitus- ja ruokailupaikka.
Talvi- ja jatkosota
Talvisodan aikana Haapamäkeä pommitettiin viisi kertaa: 31. joulukuuta 1939, 20. tammikuuta 1940 sekä 19., 20. ja 29. helmikuuta 1940. Pommitukset aiheuttivat yhden kuolonuhrin ja vammautumisia sekä tuhosivat asuintaloja. Veturitalli sai osuman, mutta osa kiskotuksista pysyi jatkuvasti käytössä. Esimerkiksi 29. helmikuuta Haapamäkeä pommitettiin lähes 50 koneella ja noin 300 pommilla.
Haapamäellä toimi ilmavalvontakomppania Ivak, joka oli aloittanut toimintansa jo ennen sotaa. Komppanianpäällikkö K.A. Ritokangas oli suunnitellut ja rakennuttanut Ivakille komentokorsun. Komppania oli myös järjestänyt ilmahälytysharjoituksia. Ensimmäisten pommitusten jälkeen Haapamäelle saatiin myös kevyt ilmatorjuntajaos, joka tosin ei juurikaan pystynyt kylää suojelemaan.
Haapamäelle oli hyötyä sijainnista metsien keskellä. Vihollisen koneet lensivät matalalla johtuen Suomen heikosta ilmapuolustuksesta, ja matalalla lennettäessä kohde tuli yllättäen vastaan, pommien pudotus myöhästyi ja suuri osa meni ohi kohteen. Haittapuolena voi kuitenkin pitää, että paikkakuntalaisten ei hyödyttänyt piiloutua pommitusten ajaksi metsiin, vaikka näin aluksi tehtiin, sillä moni pommi osui juuri kylää ympäröiviin metsiin.
Keväällä 1941 tuli vielä toinen kuolouhri, kun talvisodan aikainen suutariksi jäänyt pommi räjähti kaupanpitäjänä työskennelleen rouvan pihamaalla tämän ollessa haravoimassa ja polttamassa roskia pihallaan. thumb|Puukerrostalo Haapamäellä
Myöhemmät vaiheet
Haapamäen rautatieaseman liikenne oli vilkasta 1970-luvulle saakka, sillä sen kautta kulki kaikki Pohjanmaalle ja Jyväskylään suuntautunut liikenne. Kun Parkanon kautta kulkeva Tampere–Seinäjoki-rata valmistui 1971, siirtyi Pohjanmaan suunnan liikenne pois Haapamäen asemalta. Lopullisesti se hiljeni pikkuasemaksi, kun rata Jämsänkoskelta Jyväskylään valmistui vuonna 1978. Liikenteen lakkauttaminen Porin suuntaan 1981 vähensi liikennemääriä edelleen. Haapamäen kautta kulkee yhä junia Jyväskylästä Seinäjoelle ja Vaasaan. Sieltä on myös junayhteys Tampereelle.
Haapamäen keskustan ilmettä on 2000-luvulla moitittu paikoin ränsistyneeksi. Yrittäjät ja kyläyhdistys ovat vaatineet pihojen siistimistä talojen omistajilta. Osa taloista on varsin huonokuntoisia, ja joidenkin purkamista on suunniteltu. Keski-Suomen museo vaatii Pyramidi-nimisen kerrostalon ja ainakin yhden keskustan rivitalon säilyttämistä. Kaikkiaan Haapamäellä on noin 150 Keski-Suomen museon kulttuurihistorialliseksi määrittelemää rakennusta.
Vuonna 1993 museovirasto ja ympäristöministeriö arvioivat Haapamäen keskustan valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi ympäristöksi, ja vuonna 1998 asema-alue suojeltiin ja määriteltiin valtakunnallisesti arvokkaaksi rautatieasema-alueeksi. Maakuntakaavassa asemanseutu on määritelty valtakunnallisesti arvokkaaksi ja kyläkokonaisuus maakunnallisesti arvokkaaksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi. Kyläyhdistys tavoittelee Haapamäen asemanseudun saamista Unescon maailmanperintölistalle. Suunnitelmissa on asemanseudun palauttaminen "rautatiekauden loistoon". Hanketta on ajanut myös kansanedustaja Lauri Oinonen.
Newcombin paradoksi
Newcombin paradoksi on ajatuskoe ja paradoksi, joka on nimetty keksijänsä, fyysikko William Newcombin mukaan. Sen teki tunnetuksi filosofi Robert Nozick.
Paradoksi kuuluu seuraavasti: Mahtiolento toisesta galaksin osasta antaa sinulle kaksi laatikkoa: ensimmäinen on avoin ja toinen on suljettu. Avoimessa laatikossa on tuhannen dollarin seteli. Suljetussa laatikossa on joko miljoona dollaria tai ei mitään. Saat valita joko molemmat laatikot tai pelkästään suljetun laatikon.
Olento on kykenevä ennustamaan hyvin luotettavasti, mitä kuka tahansa ihminen päättää tehdä. Jos päätät ottaa pelkän avaamattoman laatikon, laittaa olento siihen miljoonan; jos päätät ottaa molemmat laatikot, jää suljettu laatikko tyhjäksi. Koe on toistettu 999 ihmisellä eikä olento ole erehtynyt vielä kertaakaan.. Kannattaako sinun siis valita suljettu laatikko vai molemmat?
Toisaalta todisteet osoittavat, että jos otat pelkän suljetun laatikon, saat miljoona dollaria, ja jos otat molemmat, saat tuhat. Olisi täten typerää valita molemmat laatikot. Toisaalta jo joutuessasi valinnan eteen, on suljetussa laatikossa valmiiksi joko miljoona, tai sitten ei. Oli suljettu laatikko tyhjä tai ei, ansaitset kummatkin laatikot valitessasi tuhat dollaria enemmän kuin valitsemalla vain suljetun laatikon.
Ukkosen ennakointi
thumb|220px|[[Vallinharjapilvi, jossa on nauhamaisessa muodostelmassa vieri vieressä tornimaisia, kohoavia ulokkeita, kertoo kohonneesta ukkosriskistä. Ukkosta voi tulla tunnin–kahden vuorokauden sisään.]] thumb|220px|Valtavan suuri [[Cumulus congestus, hyvin suuri kumpupilvi, joka ei ole alkanut vielä sataa, voi enteillä sadekuuroja tai ukkosta kesällä jo parin tunnin sisään. Tässäkin pilvessä on vallinharjamaisesti kaksi pilveä liimautuneena yhteen.]] thumb|220px|Kukkakaalia muistuttava valtavan kokoiselta näyttävä, jo satava nuori [[ukkospilvi Cumulonimbus calvus kaukaa katsoen. Läheltä näkyisi selvemmin pilven sinimusta alaosa.]] thumb|220px|Tyypillinen [[kuuro- ja ukkospilvi, jossa näkyy kuituinen, tässä alasimen muotoinen yläosa. Etualalla on tornimaisia kumpupilviä.]]
Ukkosen ennakointi tarkoittaa tapoja, joiden avulla voidaan päätellä, onko tulossa ukkosta. Luotettavaa tapaa ennustaa ukkosta ei ole, koska ukkonen on monesti nopeasti kehittyvä ja siksi vaikeasti ennustettava sääilmiö. Ennakointitavat voidaan jakaa kolmeen tyyppiin:
Ukkosen syntyyn vaikuttaa ilmakehän kolmiulotteinen rakenne jopa 15 km:n korkeuteen asti. Sitä on vaikea mitata omilla havainnoilla, mutta pilvien muoto ja liike antaa epäsuoraa tietoa ylemmän ilmakehän olosuhteista.
Kaukokartoitusvälineistä ukkosta voi ennustaa säätutkilla, salamanpaikantimilla ja jossain määrin myös satelliittikuvilla. Tiheä salamointi pilvien tulosuuntaisella puoliskolla ennustaa ukkosta, ja myös rankka sade tutkakuvassa pilvien tulosuunnassa. Ukkospilvet näkyvät monesti melko terävärajaisina pyöreinä tai soikeina rankan sateen alueina. varsinaisia kaukokartoituslaitteita voi täydentää muilla hiukan samaan tapaan toimivilla laitteilla, esimerkiksi radion rätinä keskipitkillä tai pitkillä aalloilla kertoo kohtalaisen lähellä olevasta ukkosesta.
Ukkosta voi koettaa ennustaa internetistä katsomalla ennusteita, esimerkiksi ilmakehän epävakaisuutta kuvaavia Cape-lukuja. Nämäkään ennusteet eivät sano, tuleeko ukkonen johonkin tiettyyn aikaan, mutta antavat ainakin kuvan siitä onko ukkosta ilmassa.
Ukkosen ennustaminen kastepisteen ja pilvilajien avulla
Lämpöukkoset kehittyvät lämpimässä ilmamassassa, jolloin ennen ukkosta on kuuma, hiostava ja kostea ilma. Yökin on usein lämmin ja ilma kosteaa päivälläkin. Ilmamassan kosteussisältöä kuvastavan kastepisteen voi tarkistaa esimerkiksi lentoasemien metar-havainnoista. Yhdysvalloissa on arvioitu, että lämpöukkosten syntymiseen tarvitaan vähintään 13 asteen kastepiste. Muita ukkostyyppejä voi kehittyä, vaikka kastepiste maanpinnan lähellä olisi alempikin. Suomessa lämpöukkosia on suhteellisen vähän, ja ukkoset liittyvät joko rintamiin tai ilmamassaukkosissa troposfäärin yläosan kylmenemiseen.
Vallinharjapilvi kertoo epävakaasta ilmakehästä ja siten kohonneesta ukkosriskistä. Vallinharja- tai kokkarepilven havaitsemisesta on ukkoseen ehkä 3–18 tuntia.
Pienet kauniin ilman kumpupilvet voivat kasvaa isommiksi kukkakaalimaisiksi pilviksi ja edelleen kuuro- ja ukkospilviksi. Samoin kumpupilvien kasvu leveyttään korkeammiksi korkeiksi iltapäivällä ja illalla. Ukkosta voi enteillä kumpupilvitiheyden äkillinen lisääntyminen ja korkeuden kasvu tietystä taivaan suunnasta alkaen. Monesti terävärajaiset kumpupilvet tietävät todennäköisemmin ja/tai voimakkaampaa ukkosta kuin pehmeärajaiset. Mutta pehmeärajaiset kumpupilvet suhteellisen kuuman päivän aamuna ja aamupäivällä voivat kertoa ilmakehän kosteudesta ja sitä myötä ukkosriskistä.
Usein ukkonen liittyy matalapaineeseen eli kylmän tai lämpimän rintaman saapumiseen. Ilmanpaineen lasku ja tuulen voimistuminen voivat kertoa lähestyvästä matalapaineesta ja ukkosesta. Mutta tyyni tai heikkotuulinen ilma voi kertoa paikallisten niin sanottujen ilmamassaukkosten kehittymisestä. Sadekuuro tai kaukana näkyvät tummat tai vaaleat pilvestä alas ulottuvat sadeviirut voivat kieliä myös ukkosen riskistä.
Välitöntä ukkosta ennustaa valtavan suuren korkean valkean pilvivallin tai pilven lähestyminen, jossa näkyy tumma alasosa sinimustana. Vaikkei pilvi vielä jyrisisikään, on syytä hakeutua suojaan. Ukkospilvet voivat olla valtavia kumpupilviä, tai alasinpilviä.
Pilvisyyden kehitys kun ukkonen lähestyy
Viimeinen varoitus ukkosesta on monesti hyvin korkean pilvivallin tai pilvirintaman tai yksittäisen pilven lähestyminen. Tämä on varoittava merkki varsinkin, jos taivas on muuten melko pilvetön. Pilvirintamassa näkyy tornimaisia tai valtavan leveitä valtavia kumpupilviä ja kuuro- ja ukkospilviä. Rintaman kuuropilvi- tai ukkosluonteisuus saattaa näkyä etäälle siitä, että kumpupilven yläosassa on kuitusta rakennetta, monesti kukkakaalin tai alasimen muodossa.
Taivaalla esiintyy joskus paljonkin alasinpilviä, vaikkei ukkosta tulekaan. Se liittyy usein kylmään rintamaan mutta voi olla muunlaisen sääjärjestelmän osa. Horisontissa oleva pilvirintama voi olla hyvinkin lähellä alle tunnissa. Ukkospilvien valkeat kuitumaiset yläosat näkyvät jopa 30–300 km:n päähän, jos näkyvyys on hyvä, mikä ei ole tavallista ennen ukkosta. Joskus ukkospilvivallia on vaikea tai mahdoton erottaa läheltäkään taivaan suuren sameuden tai muiden pilvien takia. Vasta 10–30 km:n etäisyydeltä näkyy ukkospilven mustanharmaa alapuoli, ja siltä etäisyydeltä ukkospilvi voi saavuttaa havaitsijan 10–60 minuutissa. Jos pilvirintama on ojennetun käden päässä olevan vaaksan korkuinen, se voi olla jo 40–50 km:n päässä. Jo tällöin kannattaa valmistautua hiljalleen siirtymään sisätiloihin. Ukkosen jyrinä kuuluu 10–20 km:n päähän. Ukkospilvi voi liikkua tämän matkan 15 minuutissa – tunnissa, ja positiivinen maasalama voi iskeä maahan 10 km:n päähän negatiivisista salamista.
Pilvirintama voi hohtaa etäällä kauniin valkoisena, siinä näkyy ehkä alasinmaisia pilviä (Cumulonimbus incus) tai suuria kukkakaalin muotoisia kumpupilviä, Cumulus congestus ja Cumulonimbus calvus. Kun pilvirintama on aivan lähellä, näkyy korkealle kohoava valkea pilviseinämä, ja pilven tumma alapuoli, joka sataa ja ehkä myös salamoi.
Ukkonen saattaa olla lähellä, jos jonkun kumpupilven alasin ulottuu miltei pään päälle, ja tietyssä taivaan suunnassa näkyy tummanharmaa, tai sinimusta pilvi. Pilven alla ja sivulla olevat repalepilvet voivat kulkea sivuttain ukkosen kanssa tai vastakkaiseen suuntaan, ja hämätä katsojaa uskomaan ettei ukkonen tule päälle. Kaiken kukkuraksi ukkonen voi liikkua toiseen suuntaan kuin muut alapilvet. lähinnä kumpupilvet ja kumpukerrospilvet. Tämä johtuu siitä, että uusia ukkospilviä syntyy monesti olemassa olevan pilven sivulle. Näin voimakas ukkonen saattaa näyttää säätutkan kuvassa "kiemurtelevan kuin mato" kun heikommat sadekuurot liikkuvat suorempaan.
Ukkonen voi joskus alkaa arvaamatta aivan pään päällä, mutta tätäkin enteilevät korkeat kumpupilvet tai kokonaan tumma pilvinen taivas. Aivan ukkospilven edellä voi kulkea myös vyörypilvi.
Myös okluusiorintamassa voi esiintyä ukkosta, etenkin yöukkosta.
Ukkosen ennustaminen laitteilla
Säätutkan kuvassa ukkospilvi näkyy terävänä täplämäisenä tai pitkulaisena erittäin rankan sateen alueena, joka on usein merkitty oranssina, punaisena tai violettina. Varsinkin punainen isohko läiskä on melko varmasti rankkasadetta satava ukkospilvi. Jos tämä täplä näyttää tutkassa ajan myötä kasvavan ja tulevan kohti, on syytä varautua ukkoseen. Monissa ilmaisissa internetin sadetutkissa ukkosta on tällä tavoin vaikea ennustaa, sillä ne näyttävät sadetietoa 1–4 tuntia ajastaan jäljessä, mutta esimerkiksi tunnin takainen sadetutkakuva antaa kuurojen päälle tulemisesta jonkinlaisen kuvan.