cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Terrorismi
Siirtomaavallan purkautumisen terrori
Afrikassa terroria harjoitti muun muassa Kenian mau-mau-liike. Apartheid-järjestelmän aikaan ANC:n ja Etelä-Afrikan kommunistisen puolueen yhteinen sotilaallinen siipi Umkhonto we Sizwe teki joitain terrori-iskuja Etelä-Afrikassa. Näistä tunnetuimpia on Pretoriassa 20. toukokuuta 1983 tehty Church Streetin autopommi-isku, jossa kuoli 21 ihmistä ja loukkaantui 217. ANC:n poliittinen johto ei kuitenkaan missään vaiheessa hyväksynyt siviileihin kohdistuneita operaatioita.
Euroopassa 1970-luvulla
Euroopassa terrorismi alkoi kiihtyä 1960-luvun lopulla. Tähän vaikutti esimerkiksi televisiolähetysten yleistyminen ja kehittyminen, jolloin terroristit pystyivät saamaan entistä enemmän näkyvyyttä. Palestiinalaiset, kuten PLO, tekivät Euroopassa useita terroritekoja, kuten lentokonekaappauksia ja hyökkäyksen Münchenin olympiakylään vuonna 1972. Terrori-iskuja tekivät myös esimerkiksi armenialaiset ASALA ja JCAG, baskien ETA, irlantilainen IRA sekä vasemmistolaiset Punainen armeijakunta Saksassa ja Punaiset prikaatit Italiassa.
Nykyisin länsimaissa
Vähennyttyään länsimaissa 1980-luvun aikana terrorismi alkoi jälleen yleistyä 1990-luvulla. Radikaalimuslimit räjäyttivät vuonna 1993 pommin New Yorkin World Trade Centerissä. Japanilainen uskonlahko Korkein totuus teki vuonna 1995 Tokiossa sariinimyrkkyhyökkäyksen. Oklahoma Cityssä räjäytettiin vuonna 1995 liittovaltion rakennus. Syyskuun 11. päivän 2001 iskut Yhdysvalloissa vaativat tuhansia kuolonuhreja ja saivat erittäin paljon mediahuomiota. Sen jälkeenkin länsimaissa on tapahtunut suuria terrori-iskuja, vaikkakin kuolonuhrien määrä on ollut pienempi kuin 1970- ja 1980-luvuilla. Lukumääräisesti 2010-luvun aikana suurin osa terrori-iskuista on tapahtunut Lähi-idässä, Pohjois-Afrikassa ja Etelä-Aasiassa. Etenkin uskonnollisesti motivoitunut terrorismi on yleistynyt. Myös äärioikeistolaiseksi luokiteltu terrorismi on yleistynyt, mutta äärivasemmistolainen terrorismi on vähentynyt merkittävästi huippuvuosista. Nykyajan terrorismi ei ole enää alueellisesti keskittynyttä kuten ennen, vaan etenkin jihadistista toimintaa esiintyy hyvin monessa länsimaassa.
Nykyajan terroristit käyttävät usein sosiaalista mediaa ihmisten radikalisoimiseen ja värväämiseen terroristeiksi sekä terrori-iskujen suunnitteluun, rahoitukseen ja toteutukseen.
Euroopan union terrorismin vastaisella yhteistyöllä on vuonna 2004 tapahtuneiden Madridin terrori-iskujen jälkeen pystytty estämään kymmeniä terrori-iskuja. Vuoden 2021 lopulla Euroopassa terrori-iskujen uhka on suurin Ranskassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
Suomessa
Suomessa 1900-luvun alussa Venäjän vallan aikana toimineita nationalistisia aktivisteja on myös toisinaan pidetty joiltain osin terrorismin tunnusmerkit täyttävinä. Tunnetuin vuosisadan alun isku oli kenraalikuvernööri Nikolai Bobrikovin murha 1904, jonka toteutti aktivisteja lähellä ollut Eugen Schauman. Aktivisti Lennart Hohenthal murhasi prokuraattori Eliel Soisalon-Soinisen vuonna 1905.
Punakaartit tappoivat niin sanotussa punaisessa terrorissa 1 650 siviiliä vuonna 1918 ja lisäksi yli 3 000 sotilasta.
Monet katsovat, että Suomessa terrorismia on edustanut lähinnä 1920- ja 1930-luvun vaihteen Lapuan liike, joka suoritti lukuisia kidnappauksia, pahoinpitelyjä ja tuhotöitä sekä neljä poliittista murhaa. Myös ministeri Heikki Ritavuoren murhan vuonna 1922 voi katsoa olleen oikeistolaisen terrorismin ilmentymä Suomessa.
Vuonna 2002 ”Myyrmannin pommina” tunnettu teko vastasi ulkoisilta tunnusmerkeiltään itsemurhaterrori-iskua. Tekijän aikomukset ja motiivit jäivät kuitenkin selvittämättä.
Suomen vastarintaliike -niminen uusnatsijärjestö voidaan nähdä terroristijärjestönä.
Kun Isis oli alkanut tehdä terrori-iskuja Euroopassa vuonna 2014 ja kun jihadistit iskivät Tukholmassa ja Pietarissa vuonna 2017, Suojelupoliisi nosti kesäkuussa 2017 terrorismin uhka-arviota. Elokuussa 2017 nuori kielteisen päätöksen saanut marokkolainen turvapaikanhakija puukotti kymmentä ihmistä Turussa. Näistä kaksi kuoli, kaksi haavoittui vakavasti. Tämän katsottiin olleen Suomen ensimmäinen jihadistinen terroriteko.
Terrorismin tyyppejä
Euroopan unionin jäsenmaiden poliisiorganisaatioiden yhteenliittymä Europol luokittelee terroriteot viiteen kategoriaan:
Separatistinen ja nationalistinen terrorismi
pienoiskuva|[[Länsirannan turva-aita, jonka rakentamisen jälkeen terrori-iskut Israeliin vähenivät merkittävästi. ]]
Separatistinen terrorismi tavoittelee alueellista itsenäisyyttä tai autonomiaa hyökkäämällä yhteiskunnan laitoksia, kuten poliisia, yksittäisiä poliitikkoja tai armeijaa vastaan. Vaikutin on yleensä kansallismielinen. Pelon ilmapiirin saavuttamiseksi hyökkäykset kohdistetaan emämaan muille alueille (ei yleensä omaa kansaa vastaan). Joissain tilanteissa tämäntyyppisen terrorin harjoittajia pidetään vapaustaistelijoina.
Separatistisia terrorijärjestöjä ovat olleet esimerkiksi Baskimaan itsenäisyyttä vaatinut ETA, Pohjois-Irlannin Irlantiin liittämistä vaatinut IRA, palestiinalaisten järjestöt, Algerian FLN, sionistinen Irgun sekä Kurdistanin työväenpuolue. Myös Korsikassa ja Etelä-Tirolissa on ollut separatistista terrotitoimintaa.
Nationalistinen terrorismi käsitettynä erilleen separatistisesta terrorismista tarkoittaa toimintaa, jolla pyritään yhdistämään hajallaan oleva kansakunta yhdeksi valtioksi.
Separatistisen tai nationalistisen terrorismin uhreina kuoli vuosina 1968–2005 yhteensä 8 736 ihmistä.
Uskonnollinen terrorismi
upright|pienoiskuva|World Trade Center syyskuun 11. päivän terrori-iskun jälkeen.
Uskonnollisen terrorismin tavoitteet ja oikeutus perustuvat uskontoon. Uskonnollista terrorismia edustaa nykyisin pääasiassa radikaali islam, jonka nimissä suurin osa Aasian ja Afrikan terrori-iskuista tehdään. Myös länsimaissa radikaali-islamistinen terrorismi aiheuttaa eniten kuolonuhreja, vaikka iskujen määrässä se on vähemmistössä. Vuosina 1968–2005 uskonnollisen terrorismin uhreina kuoli maailmassa 11 839 ihmistä.
Yhdistyneessä kuningaskunnassa hallituksen teettämän terrorismin ja väkivaltaisen ääriajattelun rahoitusta käsittelevän raportin tiivistelmän mukaan maan terrorismin ja väkivaltaisen ääriajattelun merkittävin rahoitus tulee maassa toimivilta nimettömiltä lahjoittajilta. Lahjoittajat tukevat terrorismia pienillä summilla, mutta pieni joukko järjestöistä saa merkittävää tukea tai rahoitusta myös ulkomailta.
Keef Hartley
Keith "Keef" Hartley (8. maaliskuuta 1944 Preston – 26. marraskuuta 2011 Preston) oli brittiläinen rumpali.
Terrorismi
Kritiikkiä uskonnollisen terrorismin mielikuvaa ja uskonnon roolin väheksymistä kohtaan
Israelilaisen konfliktintutkimuslaitoksen tutkija Shmuel Bar on kritisoinut uskonnon roolin väheksymistä, koska sen väheksyminen jättää huomiotta terrorismin leviämistä edistävän uskonnollisen kulttuurin ja erityisesti islamiin liittyvän käsitteen din wa-dawlah, jonka mukaan islam ohjaa myös politiikkaa. Islamilaisen terrorismin oikeutus tulee uskonnollisista määräyksistä fatwoista ja terroristit ovat usein itse korostaneet toimineensa kuten fatwat määräävät. Professori Vincenzo Olivetin mukaan uskonnon roolin väheksyminen sivuuttaa myös wahhabi- eli salafisti-liikkeen leviämisen, sen suhtautumisen terrorismiin ja tämän uskonnollisen ryhmän dominoivan roolin sunniterrorismissa. Toisaalta Oliveti kritisoi myös terrorismin liittämistä islamiin kokonaisuudessaan huomauttaen, että vain 5 % muslimeista on äärimielisiä ja vain 0,01 % tuosta 5 %:sta on osoittanut taipumusta terrorismiin tai uskonnolliseen väkivaltaan.
Keef Hartley
Keef Hartleyn muusikon ura alkoi Rory Storm And The Hurricanes -yhtyeessä, kun hän korvasi Beatleseihin siirtyneen Ringo Starrin. Yhtyeen hajottua Hartley pestattiin The Artwoodsin rumpaliksi. Yhtyeessä soitti myös myöhemmin Deep Purplen urkurina tunnettu Jon Lord. Hartley soitti yhtyeen ainoalla albumilla Art Gallery (1966). Hartley palkattiin John Mayall & the Bluesbreakers -yhtyeeseen, jossa hän soitti ainakin kahdella albumilla, Crusade ja Diary Of A Band.
Hartley perusti nimeään kantavan yhtyeen Keef Hartley Band, ja yhtyeen ensimmäinen albumi Halfbreed ilmestyi 1969. Samana vuonna he esiintyivät Woodstockin festivaaleilla. Yhtye julkaisi tämän jälkeen vielä viisi albumia, kunnes hajosi vuonna 1972. Yhtyeen musiikki oli progressiivista jazzrockia. 1971 Hartley esiintyi Little Big Band -nimisen kokoonpanon kanssa, joka teki yhden albumin Little Big Band. 1973 Hartley levytti sooloalbumin Lancashire Hustler. 1974 Hartley perusti yhtyeen Dog Soldier, joka julkaisi yhden albumin, Dog Soldier (1975). Tämän jälkeen Hartley teki töitä musiikkialalla, kunnes jäi eläkkeelle ja muutti takaisin sukunsa pariin Prestoniin. Vuonna 2007 häneltä julkaistiin haamukirjailijan kirjoittama muistelmateos Halfbreed (A Rock and Roll Journey That Happened Against All The Odds).
Keef Hartley oli intiaanifani ja perehtyi tarkoin intiaanikulttuuriin. Hän esiintyi usein pohjoisamerikkalaiseen intiaaniasuun pukeutuneena, joskus täysissä soturin juhlatamineissa ja sotamaalauksessa.
Terrorismi
Kritiikkiä uskonnollisen terrorismin mielikuvaa ja uskonnon roolin väheksymistä kohtaan
Toisaalta eräät tutkimukset osoittavat, että esimerkiksi 20 % Isossa-Britanniassa asuvista muslimeista tunsi sympatiaa Lontoossa 7. heinäkuuta 2005 pommi-iskun tehneille terroristeille ja heidän asenteilleen ja motiiveilleen. Toisen tutkimuksen mukaan pommi-iskua piti oikeutettuna lähes 25 % maan muslimiväestöstä. Ison-Britannian muslimiväestöstä 3 % on sitä mieltä, että siviileihin kohdistunut väkivalta, kuten pommi-iskut ja itsemurhaiskut ovat usein oikeutettuja. Toisinaan ne ovat oikeutettuja 12 %:n, harvoin 9 %:n, ei koskaan 70 %:n mielestä. Ranskassa vastaavat osuudet olivat 6 %, 10 %, 19 % ja 64 %; Saksassa 1 %, 6 %, 6 % ja 83 %; Espanjassa 6 %, 10 %, 9 % ja 69 %.
Eri maiden muslimeilta kysyttiin, olivatko itsemurhaiskut siviilejä vastaan oikeutettuja, jos tarkoitus on puolustaa islamia Terroritekoja puolustettiin "usein tai joskus" yleisimmin Palestiinassa (40 %), Afganistanissa (39 %) Egyptissä (29 %) ja Bangladeshissä (26 %), mutta missään tutkitussa maassa ei päästy nollaan. Selvimmin terrorismi torjuttiin Kazakstanissa, missä 93 % muslimeista ei pitänyt sitä koskaan oikeutettuna. Palestiinan muslimeista 34 % torjui terrorin käytön kaikissa tilanteissa.
Poliittinen terrorismi
Europolin raportin mukaan vuonna 2019 eniten terrori-iskuja (57) tekivät etnonationalistit ja separatistit, toiseksi eniten vasemmistolaiset (26), sitten jihadistit (21), oikeistolaiset (6), yhdenasianliikkeet (3) ja muut (6). Kahtena edellisenä vuonna suuruusluokat olivat samat ensimmäistä ryhmä lukuun ottamatta. Siitä nimettiin PKK, IRA-sirpaleryhmät (DR), ETA, jonka ase- ja räjähdekätköjä löydettiin, Korsikan sirpaleryhmät ja Tamilitiikerit.
Jaroslavlin kuvernementti
thumb|250px|Jaroslavlin kuvernementin kartta vuodelta 1822. Jaroslavlin kuvernementti (myös lääni, ) oli hallintoalue Venäjällä vuosina 1796–1929. Sen pinta-ala oli 35 615 neliökilometriä. Asukkaita oli 1 071 400 henkeä (vuonna 1897). Kuvernementin hallinnollinen keskus oli Jaroslavlin kaupunki. thumb|left|120px|Kuvernementin vaakuna. Moskovan kuvernementin Jaroslavlin provinssista ja osasta Novgorodin käskynhaltijakuntaa muodostettiin vuonna 1777 Jaroslavlin käskynhaltijakunta (Jaroslavskoje namestnitšestvo). Käskynhaltijakunta muutettiin vuonna 1796 Jaroslavlin kuvernementiksi.
Terrorismi
Poliittinen terrorismi
Näistä "nationalisteista ja separatisteista" ainakin PKK, ETA ja Tamilitiikerit ovat julkisesti sosialistisia. Myös ainakin osa Korsikan ja IRA:n sirpaleryhmistä on avoimesti vasemmistolaisia. Silti nationalistit usein lasketaan oikeistoon, samoin islamilainen antisemitismi.
Äärivasemmistolainen terrorismi
Vasemmistolaiset ryhmät ovat pyrkineet terrorin avulla kaatamaan kapitalistisen hallituksen ja perustamaan kommunistisen tai sosialistisen järjestyksen. Tunnetuimpia näistä ovat Saksan Punainen armeijakunta, Italian Punaiset prikaatit ja baskien ETA, sekä Yhdysvalloissa The Weather Underground. Monessa maassa on tai on ollut useitakin kommunistisia terroristijärjestöjä, sekä marxilais-leniniläisiä että maolaisia.
Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 1978
Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 1978 pelattiin Kanadassa ja maailmanmestaruuden voitti Neuvostoliitto.
Terrorismi
Äärivasemmistolainen terrorismi
Vuosina 1962–2005 vasemmistolaisten ryhmien laskettiin tehneen 3 738 terrori-iskua, joissa kuoli 2 576 uhria.
Vasemmistolaiset tai anarkistit tekivät iskuja etenkin Italiassa, Kreikassa ja Espanjassa 2015–2019. Vuonna 2019 heistä tehtiin Italiassa 71 pidätystä liittyen vasemmistolaisten tai anarkististen terrori-iskujen valmisteluun tai suorittamiseen vuonna 2019. Heidän pidätyksiään oli paljon myös Kreikassa, Ranskassa ja Espanjassa 2017–2019.
Jaroslavlin kuvernementti
Vuodesta 1822 lähtien kuvernementti käsitti kymmenen kihlakuntaa, joiden keskuksina toimivat Danilov, Jaroslavl, Ljubim, Mologa, Myškin, Pošehonje, Romanovo-Borisoglebsk, Rostov, Rybinsk ja Uglitš. Niiden lisäksi siihen kuului Petrovskin kaupunki (nykyinen Petrovskojen taajama). Vuoden 1897 väestönlaskennan mukaan 99,4 % kuvernementin asukkaista oli venäläisiä. Mologan kihlakunnassa Sitjoen varrella asui niin sanottuja sitskareja, jotka polveutuivat seudulle 1600-luvulla muuttaneista karjalaisista. Tärkein elinkeino oli maanviljely.
Terrorismi
Antifasistinen terrorismi
Äärivasemmistolainen terrorismi on 2000-luvulla liittynyt länsimaissa etupäässä anarkistiseen tai antifasistiseen liikehdintään.
Jaroslavlin kuvernementti
Jaroslavlin kuvernementti lakkautettiin Neuvostoliitossa vuonna 1929. Samalla sen alueesta muodostettiin Ivanovon teollisuusalueeseen kuuluneet Jaroslavlin ja Rybinskin piirikunnat.
Somalian aluejako
Somalian aluejako on hallinnollinen jako, jossa Somalia jakautuu kahdeksaantoista alueeseen (gobol, gobolka: läh. vast. 'maakunta'). Alueet jakautuvat piireihin.
Terrorismi
Antifasistinen terrorismi
Antifasistisia AFA- ja Antifa-ryhmittymiä on vaadittu luokiteltavaksi terroristijärjestöiksi. Tällaisen lausunnon antoi muun muassa Australian pääministeri Malcolm Turnbull sen jälkeen kun Antifa Australia oli hyökännyt toimittaja Andrew Boltin kimppuun Melbournessa kesäkuussa 2017. Samanlaista keskustelua on käyty myös Yhdysvalloissa Antifan osallistuttua mellakoihin, jotka alkoivat Washingtonissa erään oppilaitoksen kyseenalaistettua kampukselleen suunnitteilla olleen day without white people -tempauksen ('päivä ilman valkoisia ihmisiä'). Samaa on vaadittu Yhdysvalloissa myös muissa yhteyksissä. Kesäkuussa 2017 Department of Homeland Security -virasto luokitteli Antifan maan sisäiseksi terroristijärjestöksi New Jerseyn osavaltiossa.
Somalian aluejako
thumb|250px|Somalian alueet [[CIA:n kartassa vuodelta 2002.]] thumb|Marraskuinen Somalia satelliittikuvassa.
Terrorismi
Äärioikeistolainen terrorismi
Äärioikeistolainen terrorismi on yleensä kohdistunut valtion sijasta etnisiin vähemmistöihin. Toisinaan oikeistoterroristit ovat pyrkineet tukemaan olemassa olevaa yhteiskuntajärjestystä. Tästä esimerkkinä toimivat Etelä-Amerikan puolisotilaalliset järjestöt, jotka ovat usein hallitusten palveluksessa ja pyrkivät murhaamaan poliittiset vastustajansa, tai näitä tukevat ihmisryhmät. Oikeistoon kuuluivat myös Nicaraguan Contrat (vastavallankumoukselliset), jotka aloittivat 1980-luvun alussa taistelun vasemmistolaista sandinisti-hallitusta vastaan.
Italiassa äärioikeistolaiset terroristit pyrkivät 1970-luvulla kylvämään terrorin avulla epäluottamusta vasemmistoa ja hallitusta vastaan sekä vahvistamaan vaatimuksia oikeistolaisesta vallankaappauksesta järjestyksen palauttamiseksi. Bolognan rautatieaseman pommi-isku Italiassa vuonna 1980 oli näistä iskuista tuhoisin.
Somalian aluejako
Alueet, jotka on merkitty tähdellä kuuluvat, Somalimaahan, joka on julistautunut itsenäiseksi mutta jonka itsenäisyyttä ei mikään valtio ole tunnustanut.
Terrorismi
Äärioikeistolainen terrorismi
Uusnatsien kaikissa väkivallanteoissa on Saksassa kuollut yli sata ihmistä vuoden 1990 jälkeen.
Vuosina 1962–2005 oikeistolaiset ryhmät tekivät 141 terrori-iskua, joissa kuoli 289 uhria.
Rasistinen terrorismi
Rasistiset ryhmät toteuttavat muun muassa kansallissosialismin rotuoppeja hyökäten muita alempina pitämiensä ihmisrotujen edustajina pitämiään ihmisiä vastaan. Tavoitteena on usein etninen puhdistus, keinona muun muassa muiden kansallisuuksien pelotteleminen pois maasta. Uusnatsiryhmät ja islamilaiset terroristiryhmittymät hyökkäävät myös usein juutalaisia tai Israelin valtion omaisuutta vastaan. Uusnatsistinen terrorismi on suuntautunut myös oman etnisen ryhmän sisällä olevia poliittisiin vastustajiin, esimerkkinä Björn Söderbergin murha Ruotsissa 1999. Tämäntyyppinen terrorismi ei ole välttämättä pitkälle organisoitua, ja sen kohteet eivät ole useinkaan yksilöityjä.{{{Lähde}}
Turkkilaisen Harmaat sudet -järjestön ideologia on nationalistis-rasistista, hyvin lähellä kansallissosialismia. Järjestöä epäillään lukuisista terrori-iskuista. On esitetty, että islamistiryhmittymien antisemitistinen ideologia, jonka pohjana on ajatus juutalaisten kansainvälisestä salaliitosta, ei ole peräisin arabikulttuurista tai islamista, vaan kansallissosialismista ja muista eurooppalaisista rasistisista virtauksista.
Rasistisen terrorismin laskettiin aiheuttaneen seitsemän kuolonuhria vuosina 1968–2005.
Suurvaltojen tukemat terroristit
Kylmän sodan aikana suurvallat tukivat omaa ideologiaansa kannattavia terroristijärjestöjä joko suoraan tai epäsuorasti. Neuvostoliitto tuki PLO:ta, joka puolestaan toimitti aseita Euroopan vasemmistolaisille järjestöille. Eräät muutkin marxilaiset terrorijärjestöt ympäri maailmaa olivat Neuvostoliiton tukemia ja jopa kouluttamia. Jotkin Etelä-Amerikan oikeistolaisista terrorijärjestöistä olivat suoraan Yhdysvaltain tukemia. Yhdysvallat ja Saudi-Arabia tukivat myös Afganistanissa Neuvostoliittoa vastaan taistelevia mujahideen-taistelijoita joista osa sittemmin muodosti Al-Qaidan ja Taliban-liikkeen.
Yhdysvaltain ja eräiden muiden länsimaiden tiedustelupalveluiden muodostaman salaisen Gladio-verkosto on myös katsottu olleen yhteydessä äärioikeistolaiseen terrorismiin erityisesti Italiassa.
Anarkistinen terrorismi 1900-luvun taitteessa
Anarkistien terroria tapahtui 1870–1920-luvuilla. Anarkistien murhaamina kuolivat Venäjän Aleksanteri II (1881), Italian Umberto I (1900) ja Yhdysvaltain presidentti William McKinley (1901). Anarkististen terroristien motiivit olivat osin vaihtelevat, esimerkiksi valtiollisen väkivallan kostaminen tai pyrkimys nostattaa alistetut kapinaan.
Ekoterrorismi
Ekoterrorismilla saatetaan viitata ihmisten tai omaisuuden vahingoittamiseen ympäristöaktivismin nimissä.
Valtioterrorismi
Valtioterrorismilla viitataan useimmiten tilanteeseen, jossa jokin valtion organisaatio syyllistyy tekoihin, jotka täyttävät terrorismin piirteet. Tällaisia ovat mitkä tahansa salaiset tai laittomat toimet, jotka voivat kohdistua jopa täysin syyttömiin ihmisiin tai ulkopuolisiin.
Turkin hallitusta on syytetty kymmeniä vuosia valtioterrorismin harjoittamisesta, tukemisesta ja suojelemisesta. Vuonna 2011 Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen julkaiseman raportin mukaan Turkki oli eniten rangaistuksia saanut valtio. Osa rangaistuksista liittyi valtioterrorismiin, muuan muassa journalistien pidättämiset ja salamurhat.
Yhdysvaltain ulkoministeriö on määritellyt termin tiukemmin tarkoittamaan valtion tukea yleisesti terroristiryhminä pidetyille organisaatioille. Tämän määritelmän mukaan Yhdysvallat on luokitellut viisi valtiota, Kuuban, Iranin, Pohjois-Korean, Sudanin ja Syyrian terroristeja tukeviksi.
Myös Yhdysvaltain hallitusta on syytetty terrorismin harjoittamisesta, tukemisesta ja suojelemisesta. Syytöksiä ovat esittäneet muun muassa tunnettu yhdysvaltalainen toisinajattelija Noam Chomsky, joka pitää Yhdysvaltoja maailman johtavana terrorivaltiona. Väitteellään Chomsky viittaa muun muassa Yhdysvaltain toimiin diktatuurien tukemisessa, aggressioihin eri maita vastaan ja terroristien tukemiseen. Samantyylistä kritiikkiä ovat esittäneet muun muassa William Blum kirjassaan Roistovaltio ja toimittaja John Pilger dokumenteissaan, artikkeleissaan ja haastatteluissa.
Itsemurhaiskut
Nykyajan itsemurhapommitusten aallon aloitti islamilainen Hizbollah Libanonissa 1980-luvun alussa. Islamilaiset itsemurhapommittajat ovat olleet vastuussa esimerkiksi vuoden 2001 New Yorkin iskuista, vuoden 2004 Madridin iskuista ja vuoden 2005 Lontoon iskuista.
Itsemurhaiskussa terroristi tietää kuolevansa itse iskunsa yhteydessä. Hänen ei siis tarvitse vaarantaa teon onnistumista tai tehoa sillä, että hän jättäisi itselleen pakotien. Usein itsemurhaterroristi asettuu lähelle uhrejaan ja räjäyttää mukanaan olevan räjähteen. Vuoden 2001 New Yorkin iskuissa itsemurhaterroristit ohjasivat lentokoneita kohteisiinsa. Myös autoja ja kuorma-autoja on käytetty itsemurhaiskuissa.
Lucky Luke: The Daltons
Lucky Luke: The Daltons (tai Lucky Luke - Les Dalton) on vuonna 2008 julkaistu Lucky Luke -videopeli, joka julkaistiin ainoastaan Nintendo DS:lle. Peli on toinen kahdesta Nintendo DS:lle julkaistuista Lucky Luke -peleistä, sitä edelsi vuonna 2007 julkaistu Go West! A Lucky Luke Adventure.
Terrorismi
Itsemurhaiskut
Vaikka suurin osa itsemurhaterroristeista onkin miehiä ja poikia, naisia on heistä suhteellisesti suurempi osa kuin muissa terrorismin muodoissa. Yksi syy tähän on se, että nainen on vähemmän epäilyttävä ja pääsee siten lähemmäs kohdettaan kuin mies. Esimerkiksi Intian pääministeri Rajiv Gandhin surmasi naispuolinen itsemurhaterroristi, joka sai pääministerin pysähtymään ojentamalla tälle kukkia. Yleisesti ottaen itsemurhaterroristit ovat usein hyvin koulutettuja ja toisilleen lojaaleja ihmisiä, joilla on yhteisönsä tuki takanaan. Monesti heidät nähdään marttyyreinä, jotka taistelivat jalon asian puolesta.
Lucky Luke: The Daltons
Pelaaminen
Pelissä ohjataan vankilasta paenneita Daltonin veljeksiä, jotka yrittävät löytää turvaan Daltonin muorin luokse. Sankarihahmo, Lucky Lukella ei pelata, mutta tämä nähdään pelin lopussa.
Mega Man Legends
Mega Man Legends, tunnetaan Japanissa nimellä Rockman DASH Hagane no Bōkenshin (ロックマンDASH 鋼の冒険心), Nintendo 64 -versio tunnetaan nimellä Mega Man 64, on toimintaseikkailupeli Capcomilta. Se on ensimmäinen Mega Man Legends -alasarjaan kuuluva videopeli ja samalla myös ensimmäinen, täysin kolmiulotteinen Mega Man -peli.
Lucky Luke: The Daltons
Pelaaminen
Useimmiten pitää DS:n kynällä siirrellä eri esineitä tiettyihin paikkoihin ennen ajanloppumista. Jos pelaaja on siirtänyt vähemmän esineitä kuin muut hahmot hän häviää. Vastustajana voi toimia toinen pelaaja tai peli itse. Jotkut tehtävistä ovat "kilpajuoksuja", joissa pitää selvitä maaliin ennen ajan loppumista. Kilplajuoksuissa hahmoa ohjataan DS:n nuolinäppäimistöllä.
Terrorismi
Lentokonekaappaukset
Palestiinalaismieliset terroristit alkoivat kaapata lentokoneita 1960-luvulla. Matkustajalentokone on otollinen kaapattavaksi, sillä se on ilmassa hyvin haavoittuvainen, ja lentokonekaappauksen kautta terroristit saavat myös paljon mediajulkisuutta. Vuosien 1970–1979 välillä lentokonekaappauksissa kuoli 1 255 ihmistä. Parantuneet turvatoimet ovat sen jälkeen vähentäneet lentokonekaappauksia, mutta vuoden 2001 iskut osoittivat niiden olevan yhä mahdollisia.
Lucky Luke: The Daltons
Pelaaminen
Kun kaikki tehtävät on suoritettu paljastuu tarinan loppu: Daltonit eivät ole löytäneet äitinsä luo vaan ovat pyörtyneet aavikolle, josta Lucky Luke palauttaa heidät vankilaan.
Terrorismi
Panttivangit
Terroristit kidnappaavat ihmisiä ja ottavat panttivankeja useista syistä. Jotkut ryhmät haluavat painostaa hallitusta myönnytyksiin tai pakottaa miehittäjän häipymään maasta. Joidenkin tarkoituksena on osoittaa hallituksen voimattomuus oman kansansa suojelemisessa. Jotkut ryhmät haluavat saada mainetta säälimättömän väkivaltaisina. Jotkut ryhmät kiristävät panttivangeilla rahaa.
Muut menetelmät
Muita terroristisiin tarkoituksiin sopivia menetelmiä ovat esimerkiksi iskut liikennevälineisiin kuten juniin, metroon, linja-autoihin ja laivoihin, öljynjakeluketjuun, asejärjestelmiin ja tietoverkostoihin. Terroristien pelätään myös saavan käsiinsä joukkotuhoaseita, kuten ydinaseita, kemiallisia aseita ja biologisia aseita.
Terrorismin taustatekijöitä ja syitä
Tilastot ja tutkimukset eivät osoita terrorismin olevan yleisintä köyhimmissä maissa vaan keskituloisissa maissa. Myöskään yksilötasolla ei köyhyydellä ole johdonmukaista yhteyttä terrorismiin. Sen sijaan taloudellinen eriarvoisuus korreloi tilastollisesti terrorismin yleisyyden kanssa.
Terrorismi on suhteellisesti yleisempää väkiluvultaan suurissa maissa kuin pienissä. Terrorismin riskiä lisää myös nuorten ikäluokkien suhteellinen suuruus. Konfliktialueilta tulevalla maahanmuutolla on yhteys terrori-iskujen määrään, mutta maahanmuutolla yleisemmin ottaen ei ole, tiettyjä erikoistapauksia lukuun ottamatta.
Yksi syy terroritekoihin ryhtymiseen ovat taloudelliset ja sosiaaliset epäkohdat. Ei kuitenkaan ole selvää, miksi ratkaisua ongelmiin on haettu juuri terroritoiminnasta ja miksi tekoihin tyypillisesti ryhtyvät ihmiset, jotka eivät ole epäkohtien suurimpia uhreja. Ei ole myöskään kokemusperäistä näyttöä epäkohtien korjaamisen vaikutuksesta terrori-iskujen jatkumiselle. Jokin tietty väkivaltainen ideologia tai uskonto voi tuottaa ihmisryhmän jäsenille jaetun kokemuksen epäkohdista ja epäoikeudenmukaisuudesta, ja tämä aiheuttaa protestiliikkeen syntymisen. Terrorismiin on historian aikana liittynyt monenlaisia maailmankuvia. Terroritekoja tehneiden liikkeiden uskomusjärjestelmää on usein luonnehdittu ekstremistiseksi, eli niiden piirissä ideologiset tulkinnat ovat jyrkkiä.
Viime kädessä olosuhteet eivät aiheuta terrorismia, vaan terrorismissa on kyse tarkoituksellisista teoista. Terroristeilla on harkittu taktiikka ja strategia. Heillä on lyhyen ja pitkän tähtäimen tavoitteita, ja he uskovat terrori-iskujen palvelevan näitä tavoitteita jollain tavoin.
Terroristien taustat ja radikalisoituminen
Terroristeja on kaikenikäisiä, mutta valtaosa on 20–30-vuotiaita. Suurin osa on miehiä. Naisia on suhteellisesti eniten mukana vasemmistolaisessa ja nationalistis-separatistisessa terrorismissa, mutta äärioikeistolaisessa ja jihadistisessa vähemmän. Naiset ovat harvoin mukana itse iskuissa, vaan heillä on useammin tukeva rooli taustalla esimerkiksi koulutuksessa ja viestinnässä.
Ihminen saattaa liittyä terroritoimintaan, kun hän radikalisoituu ajatuksiltaan tai toiminnaltaan. Omaksuessaan entistä jyrkempiä poliittisia tai uskonnollisia näkemyksiä hän voi alkaa käyttää väkivaltaisia toimintatapoja. Suurin osa terroristeista on ajatuksiltaan radikalisoituneita vapaaehtoisia ja oma-aloitteisia, mutta pieni osa heistä on pakotettu mukaan ilman radikalisoitumista. Tutkimusten mukaan yleisimpiä syitä terroritoimintaan osallistumiseen ovat käsitys tai kokemus epäkohdista tai epätasa-arvosta, halu kostaa, halu saada statusta, jännityksen ja toiminnan kaipuu, sosiaaliset suhteet, sekä omaan elämäntilanteeseen ja henkilökohtaisiin tarpeisiin liittyvät syyt. Viimeksi mainittuihin kuuluu esimerkiksi se, miten yksilö kokee oman elämänsä merkityksellisyyden. Joskus liittymistä edeltää ja radikalisoimista vauhdittaa jokin käänteentekevä tapahtuma.
Terrorismin elinkaari
Jotkin terroristiryhmät jatkavat toimintaansa vuosikymmeniä, mutta suurin osa toiminnasta kestää vain lyhyen aikaa. Vuosina 1970–2013 tilastoiduista kaikista ryhmistä 71 prosenttia harjoitti terroristista toimintaa alle vuoden ajan ja teki sinä aikana korkeintaan yhden iskun. Jotkin ryhmät tosin harjoittavat terrorismin ohella muunkinlaista aseellista toimintaa.
Harva terrorikampanja saavuttaa tavoitteensa, ja suurin osa kampanjoista päättyy tappioon tai epäonnistumiseen. Onnistujista suurin osa on ollut siirtomaavallan vastaisia taisteluita, joissa niitä auttoi kansainvälinen paine siirtomaavaltoja kohtaan. Joskus terrorikampanja jatkuu sen jälkeenkin, kun tavoite on jo saavutettu. Terrorismin loppumiselle voi olla useita ja yhtä aikaa vaikuttavia syitä, kuten viranomaisten vastatoimet, kannattajakunnan menetys, strateginen virhelaskelmointi tai ryhmän sisäiset kiistat. Viranomaisten vastatoimet ovat olleet yleinen syy etenkin pienten ryhmien toiminnan loppumisessa.
Terroristiryhmän toiminnan aikana ryhmän jättäminen on yleistä, mutta joskus se voi olla vaikeaa ja vaarallista. Kun ryhmä lopettaa toimintansa, osa sen jäsenistäkin lopettaa terrorismin. Jäsenten normaaliin elämään siirtymistä on joskus helpotettu rauhansopimuksiin liittyvillä järjestelyillä. Joskus terroristi joutuu vankilaan. Siitä on vain vähän tutkimustietoa, mitä terroristit tekevät terroristin uransa jälkeen. Jotkut ovat jatkaneet politiikassa tai muissa ammateissa, mutta osa siirtyy järjestäytyneeseen rikollisuuteen.
Seuraukset ja vaikutukset
Terrori-iskut saavat usein hyvin suuren näkyvyyden kansainvälisessä mediassa. Joskus ne johtavat vastareaktioihin, kuten Charlie Hebdoa vastaan tehdyt iskut Ranskassa vuonna 2015 johtivat marsseihin. Yhdysvallat aloitti vuonna 2001 laajamittaisen terrorismin vastaisen sodan jouduttuaan iskujen kohteeksi.
Terrori-isku voi saada ihmiset tuntemaan olonsa uhatuiksi silloinkin, kun vaara iskun kohteeksi joutumisesta on tilastollisesti pieni. Iskun todistajat kärsivät usein pitkäaikaisista psykologisista vaikutuksista. Myös tapahtumaa median kautta seuranneet ovat raportoineet kokeneensa merkittävää stressiä, joka tosin jää lähes aina lyhytkestoiseksi. Monet kertovat iskujen aiheuttaneen heissä vihaa, huolta, hämmennystä tai häpeää.
Terrori-iskulla on usein jonkinlainen taloudellinen vaikutus, joka voi aiheutua omaisuuden tuhoutumisesta, pelastustöistä, loukkaantuneiden hoitamisesta tai katkoksista liiketoimintaan. Esimerkiksi syyskuun 11. päivän iskujen laskettiin maksaneen suoraan 47 miljardia Yhdysvaltojen dollaria ja Lontoon vuoden 2015 pommi-iskujen 44 miljoonaa puntaa. Terrorismin hintaa lisäävät myös epäsuorat taloudelliset vaikutukset, kuten turismin ja investointien väheneminen.
Terrorismin on havaittu lisäävän ennakkoluuloja ja syrjintää vähemmistöjä kohtaan. Länsimaissa tapahtuneet terrori-iskut ovat voimistaneet muslimeihin kohdistuneita ennakkoluuloja. Toisaalta terrorismi vahvistaa ainakin lyhytaikaisesti solidaarisuutta ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta sekä lisää esimerkiksi hyväntekeväisyyden ja vapaaehtoistyön määrää. Terrorismin on todettu siirtävän poliittisia mielipiteitä oikealle ja konservatiivisiksi. Luottamus poliittisiin johtajiin usein vahvistuu ainakin lyhytaikaisesti.
Terrorismin ”toimivuutta” tekijöiden tavoitteisiin nähden on vaikea arvioida. Tekijöiden tavoitteita ei yleensä tunneta yksityiskohtaisesti, eikä ole helppoa tietää, mikä vaikutus juuri terrorismilla on ollut tapahtuneisiin asioihin. Palestiinalaiset onnistuivat 1970-luvun terrorismillaan tuomaan jo unohtuneen asiansa julkisuuteen. Jotkin terrorijärjestöt ovat saaneet myönnytyksiä vastustajiltaan, kuten lunnasrahoja tai vankien vapauttamisia. Espanjan junapommi-iskuilla vuonna 2004 uskotaan olleen vaikutus kolme päivää myöhemmin järjestettyihin parlamenttivaaleihin, jotka voitti sosialistinen työväenpuolue. Terroristit ovat myös usein onnistuneet horjuttamaan rauhanneuvotteluja. Moni separatistinen tai muunlainen terrorijärjestö ei kuitenkaan ole onnistunut vuosikymmenienkään terrorikampanjan jälkeen saavuttamaan haluamaansa.
Heidi Ahonen
Heidi Ahonen (s. 25. maaliskuuta 1984 Kerava) on suomalainen jalkapalloilija.
Ahonen on pelannut urallaan Tikkurilan Palloseurassa, AC Vantaassa, Malmin Palloseurassa, Helsingin Jalkapalloklubissa ja Puistolan Urheilijoissa. Hän on pelannut Suomen naisten jalkapallomaajoukkueessa 13 maaottelua, ja oli myös mukana Suomen joukkueessa 2005 EM-kisoissa. Ahonen ei kuitenkaan päässyt turnauksessa kentälle yhdessäkään ottelussa.
Frieke Buys
pienoiskuva|Frieke Buys vuonna 1970 Johanna Friederike ("Frieke") Buys (s. 7. kesäkuuta 1954, Vlaardingen, Etelä-Hollanti) on entinen alankomaalainen uimari, joka edusti kotimaataan kesäolympialaisissa 1972. Siellä hän karsiutui välierissä naisten 100 metrin perhosuinnissa, ja alkuerissä 200 metrin perhosuinnista. Lisäksi hän oli Alankomaiden naisten 4x100 metrin sekauintiviestijoukkueen jäsen, joka sijoittui finaaleissa viidenneksi.
Juhlaparaati
Juhlaparaati voi viitata seuraaviin asioihin:
Peter Kreeft
thumb|Peter Kreeft Peter Kreeft (s. 1937) on katolinen yhdysvaltalainen teologi, kristillinen kirjailija ja Boston Collegen ja The King's Collegen (New York) filosofian professori. Hän on kirjoittanut lukuisia katolista kristinoppia puolustavia kirjoja. Aikaisemmin hän oli kalvinisti, mutta collegessa opiskellessaan hän muuttui katolilaiseksi. Hän on yhdessä Ronald K. Catellin kanssa laatinut "kymmenen perustetta jumalan olemassaolon puolesta". Kreeft on Sokrateen pitkäaikainen ihailija ja on kirjoittanut kirjoja, joissa Sokrates keskustelee nykyajan ihmisten kanssa. Kirjassa Sokrates ja Jeesus Sokrates herää henkiin Pidä se -yliopistossa Yhdysvalloissa, kiinnittää huomiota siihen, että Flanagan, joka tapasi hänet, manaa vain yhden jumalan kautta. Sokrates kertoo, että hänen aikanaan vain harvat tiesivät sen salaisuuden, että jumalia on vain yksi. Hän väittelee uskonkysymyksistä yliopiston opettajien ja opiskelijoiden kanssa ja kääntyy lopulta kristityksi. Hän huomaa puhuvansa englantia, vaikkei hän ole sitä koskaan opiskellut.
PNVD
thumb|right|PNVD-puolueen logo Partij voor Naastenliefde, Vrijheid & Diversiteit (Lähimmäisenrakkauden, vapauden ja monimuotoisuuden puolue, lyhenne PNVD) oli alankomaalainen puolue. Virallisesti puolue perustettiin 31. toukokuuta 2006 ja lakkautettiin 2010. Puolueen perustajajäseninä olivat Marthijn Uittenbogaard (puheenjohtaja), Ad van den Berg (rahastonhoitaja) ja Norbert de Jonge (sihteeri). Perustajajäsenet ovat kaikki tunnustautuneet pedofiileiksi ja rahastonhoitaja van den Bergillä on myös takanaan tuomio lasten seksuaalisesta hyväksikäytöstä. Puolue ei osallistunut maassaan yksiinkään vaaleihin, joten sillä ei ollut edustajia Hollannin parlamentissa tai muissa päättävissä elimissä. Voidakseen asettua ehdolle vuoden 2006 parlamenttivaaleissa puolueen olisi ehdokkaiden asettamisen lisäksi pitänyt saada allekirjoitukset vähintään 570 kannattajalta.
PNVD-puolueen puolueohjelman mukaan sen tavoitteena oli maksimoida vapaus ja monimuotoisuus. Tavoitteina oli alentaa alaikäisyyden raja sukupuolisuhteissa ensin kuudestatoista kahteentoista ikävuoteen, ja myöhemmin poistaa suojaikäraja kokonaan. Puolueen ohjelmaan kuului myös sallia 12-vuotiaana uhkapelaaminen, mietojen huumeiden laillinen käyttö ja äänestäminen vaaleissa. Kovien huumeiden laillinen käyttöikäraja olisi puolueen tavoitteen mukaan 16 vuotta. Muita tavoitteita ovat muun muassa laillistaa lapsipornografia yksityiseen käyttöön, sallia eläimiin sekaantuminen myös jatkossa (Hollannissa sen kieltävä laki on vasta suunnitteilla), vapaus esiintyä alasti missä tahansa, ei-väkivaltaisten pornografisten ohjelmien esittäminen televisiossa mihin kellonaikaan tahansa, ilmaiset junamatkat sekä eläinten oikeuksien parantaminen.
Runsaasta julkisesta arvostelusta huolimatta alankomaalainen oikeusistuin totesi puolueen toiminnan olevan lainmukaista.
Jerome Biffle
Jerome Biffle (20. maaliskuuta 1928 – 4. syyskuuta 2002) oli yhdysvaltalainen pituushypyn olympiavoittaja.
Biffle voitti pituushypyn olympiakultaa Helsingin 1952 kisoissa vaatimattomalla tuloksella 757 cm voittaen maanmiehensä Meredith Gourdinen neljällä sentillä. Suurin ennakkosuosikki oli kolmas amerikkalainen George Brown, jonka kaikki kolme pitkää hyppyä olivat yliastuttuja.
Diftongi
Diftongi eli pariääntiö on kahden samaan tavuun kuuluvan keskenään erilaisen vokaalin yhtymä tai foneettisesti tarkasteltuna oikeammin pitkä vokaali, jonka laatu äännettäessä muuttuu siten, että loppuosa on erilainen kuin alkuosa. Joissakin kielissä, kuten pohjoissaamessa, voi esiintyä myös lyhyitä diftongeja.
Diftongi voi olla nouseva, jolloin loppuosa ääntyy voimakkaampana kuin alkuosa, mutta tavallisempia ovat laskevat diftongit, joiden alkuosa ääntyy voimakkaampana kuin loppuosa (esimerkiksi kaikki suomen diftongit ovat laskevia). Toisaalta diftongi voi olla suppeneva, jolloin suu supistuu äänteen loppua kohti, tai väljenevä, jolloin suu avartuu äänteen loppua kohti. Yleisesti ottaen suppenevat diftongit ovat tavallisempia kuin väljenevät, ja esimerkiksi suomessa on kaikkiaan 15 suppenevaa diftongia (ai, ei, oi, ui, yi, äi, öi, au, eu, iu, ou, äy, öy, iy, ey) mutta vain kolme väljenevää diftongia (ie, uo, yö).
Diftongien määrä vaihtelee eri kielissä suuresti. Esimerkiksi unkarin kirjakielessä ei ole lainkaan diftongeja, saksassa niitä on kolme (au [aʊ], ei/ai, eu/äu ), pohjoissaamessa neljä (ea , ie , oa , uo ), mutta virossa useita kymmeniä.
Suomen kouluissa hiukan ihaillaan syksyisinä työpäivinä meidän poikien höyläystöiden kauneutta.
Harvinainen ey esiintyy esimerkiksi sanoissa leyhyä, tai eheytyminen. Lisäksi iy saattaa ääntyä diftongina sellaisissa sanoissa kuin vihkiytyä.
Diftongien avartuminen
Suomen kielessä diftongien avartuminen tai väljentyminen tarkoittaa sitä, että väljenevän diftongin jälkikomponentti äännetään väljempänä kuin yleiskielessä, esimerkiksi tiätää, suami, hyvää yätä. Ilmiö on tunnettu suomen länsimurteissa ja myös nykyisessä puhekielessä, jossa diftongien ie, uo ja yö puolisuppeat jälkivokaalit voidaan ääntää puoliväljinä tai väljinä: [iɛ ~ iæ], [uɔ ~ uɑ] ja [yɛ ~yæ].
Suomen murteissa diftongien avartumista tavataan lounaismurteissa, hämäläismurteissa ja eteläpohjalaisissa murteissa, heikkona myös Oulun ja Raahen seudulla ja Viipurin länsipuolella. Toisaalta diftongit ovat säilyneet avartumattomina osassa Etelä-Pohjanmaata ja Turun ja Salon välisissä lounaismurteissa.
Diftongin reduktio
Suomen kielessä diftongin reduktio tarkoittaa sitä, että suppenevan diftongin jälkikomponentti äännetään väljempänä kuin yleiskielessä, esimerkiksi ai > ae, äi > äe ja au > ao: aeka, päevä, laolu. Tämä voi johtaa diftongin monoftongiutumiseen eli muuttumiseen pitkäksi vokaaliksi, esimerkiksi laulu > laolu > laalu, leipä > leepä. Suomen murteissa diftonginreduktio tunnetaan toisaalta savolaismurteissa, toisaalta lounaismurteissa, mutta sen luonne on niissä erilainen. Savolaismurteissa pitenee diftongin alkukomponentti, esimerkiksi sairaat > sàeraat ~ sàerraat, lounaismurteissa puolestaan jälkikomponentti: sairaat > saèraat ~ saèra. Savolaismurteiden tyyppistä diftonginreduktiota tavataan heikkona myös Pohjois-Pohjanmaalla ja Päijät-Hämeessä.
Diftongiutuminen
Ilmiö on edennyt pisimmälle Pohjois- ja Etelä-Savossa sekä Pohjois-Karjalassa, missä maa >> mua, pää >> piä, kalaa >> kalloo ja leipää >> leipee. Muualla savolaismurteissa sekä kaakkoismurteiden itä- ja pohjoisosissa tavataan muodot moa, peä, kaloa ~ kalloa ja leipeä.
Look (lehti)
Look oli yhdysvaltalainen kuvajournalismiin panostanut aikakauslehti, joka ilmestyi joka toinen viikko vuodesta 1937 vuoteen 1971. Se kilpaili Time Inc. -yhtiön Life-viikkolehden kanssa ja muistutti sitä ulkoasultaan ja aihevalikoimaltaan, muttei yltänyt sen ajankohtaisuuteen puolta harvemman ilmestymistahtinsa takia. Life oli aloittanut joitakin kuukausia Lookia aiemmin ja lopetti noin vuotta myöhemmin, vuoden 1972 lopulla. Myös kolmas kilpaileva yleisaikakauslehti The Saturday Evening Post lopetettiin samoihin aikoihin, vuonna 1969, syynä etenkin yleisön kiinnostuksen siirtyminen yleisaikakauslehdistä televisioon.
Gardner Cowlesin (1903–1985) perustamaa Look-lehteä kustannettiin Iowan osavaltion Des Moinesissa monen eri yhtiön nimellä: Look, Inc. (1937–1945), Cowles Magazines (1946–1965) ja Cowles Communications, Inc. (1966–1971). Lehden toimitus sijaitsi New Yorkissa osoitteessa 488 Madison Avenue, jonka omaleimainen talo tunnettiin nimellä ”Look Building”. Lehden linja oli aluksi viihteellisempi, mutta vuosikymmenien mittaan sen toimituksellinen ote vakavoitui ja laajentui sekä kotimaiseen että kansainväliseen politiikkaan.
1970-luvun lopulla sekä Look että Life yrittivät palata markkinoille vuosien tauon jälkeen, mutta heikoin tuloksin. Kun huippuvuonna 1966 näiden kahden lehden yhteislevikki oli 13 miljoonaa, se oli comebackin aikoihin vuonna 1979 vain kolmisen miljoonaa. Aluksi kahdesti, sitten kerran kuussa ilmestyneen ”uuden Lookin” taustalla oli ranskalaisen Hachette Filipacchi Médias -lehtiyhtiön Daniel Filipacchi, joka palkkasi lehden päätoimittajaksi Rolling Stone -lehden perustajan ja omistajan Jan Wennerin. Tarinan mukaan Wenner ensi töikseen erotti puolet toimittajista ja hyllytti valmiin kansijutun Charlien enkelit -televisiosarjasta. Lehti ilmestyi vain vuoden verran.
Look tunnetaan valokuvaajana uransa aloittaneen elokuvaohjaaja Stanley Kubrickin nuoruuden työpaikkana. Parhaimmillaan Lookissa työskenteli 18 valokuvaajaa, kun Lifen palkkalistoilla heitä oli viitisenkymmentä.
Lasse
Lasse on pohjoismainen miehen etunimi, Laurentius- ja Lauri-nimien muunnelma. Suomessa on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan vuoden 2019 loppuun mennessä Lasseksi nimetty 13 781 henkilöä. Lassen nimipäivä on 10. elokuuta.
Integratiivinen lääketiede
Integratiivinen lääketiede on lääketieteellinen hoitomuoto, jossa lääkäri yhdistää joitakin vaihtoehtoisia- ja täydentäviä hoitomentelmiä (CAM = Complementary and Alternative Medicine) perinteiseen ns. koululääketieteellisessä koulutuksessa saatuun lääkärin ammattityöhön. Noin 150 000 lääkäriä Euroopassa käyttää yhdistävää eli integratiivista lääketiedettä. Tämän lisäksi noin 160 000 ei lääketieteellisen, mutta jonkun CAM-hoitomenetelmän koulutuksen saanutta käyttää näitä menetelmia Euroopan unionin alueella.
CAM - tutkimus on ollut EU:n tutkimusagendalla lähes 20 vuoden ajan (COST B4, 1993–1998; CAM-Cancer projekti 2002–2005). EU-Parlamentin vaatimuksesta myös edellinen, 2014 päättynyt tutkimusohjelma FP7 sisälsi määrärahat CAM-tutkimusta varten. Tavoite oli saada näyttöön perustuvia tutkimustietoja CAM-tilanteesta Euroopassa eli tietoja CAM-hoitojen saatavuudesta, niiden laillisesta ja regulatorisesta asemasta,sekä tietoja palvelujen antajien määrästä ja koulutustasosta. Tavoite oli tehdä kirjallisuuskatsaus ja määritellä sen perusteella CAM:n käsite. Lopullinen päämäärä oli laatia tutkimustuloksien perusteella suunnitelma tulevaisuuden tutkimusprojektien sisällöstä, aikataulusta ja koordinoinnista ja perustaa tutkijaryhmien verkko EU:n tasolla tulevaisuuden tutkimusprojektion koordinointia varten.
Heidi Lindström
Heidi Lindström (s. 30. marraskuuta 1981) on suomalainen entinen jalkapalloilija.
Lindström edusti valtaosan pelaajaurastaan Helsingin Jalkapalloklubia. Hän pelasi seurassa 19 kautta peräkkäin, ensin junioreissa ja sitten edustusjoukkueessa, ennen siirtymistään FC Honkaan 2012. Hongassa vietetyn kahden kauden jälkeen Lindström palasi takaisin HJK:iin, jossa hän päätti pelaajauransa 2015. HJK:ssa Lindström voitti kuusi Suomen mestaruutta vuosina 1997–2001 ja 2005. Vuonna 2017 hänet valittiin Helsingin Jalkapalloklubin Hall of Fameen.
Lindström pelasi Suomen naisten jalkapallomaajoukkueessa 21 maaottelua. Hän oli myös mukana Suomen joukkueessa 2005 EM-kisoissa ja pelasi alkulohkon ottelussa Tanskaa vastaan.
Ampumahiihdon maailmancup 2000–2001
Ampumahiihdon maailmancup 2000–2001 alkoi 30. marraskuuta Italian Anterselvasta ja päättyi 18. maaliskuuta Norjan Holmenkollenille.
Kilpailukalenteri
Ohjelmaan kuului yhdeksän kilpailuviikonloppua, sekä mm-kilpailut. Anterselvan ensimmäisistä kilpailuviikonlopuista laskettiin myös oma pieni kiertuecup "Biathlon Trophy". Kolme ensimmäistä viikonloppua jouduttiin lumenpuutteen vuoksi siirtämään Anterselvaan.
Heidi Lindström
Päätettyään aktiivisen pelaajauran jalkapallossa Lindström siirtyi pelaamaan juniorivuosina harrastamaansa käsipalloa Spartaan. Lindström on lisäksi toiminut valmennustehtävissä HJK:n juniorijoukkueissa.
Kazuma Watanabe
Kazuma Watanabe (s. 10. elokuuta 1986 Nagasaki) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue
Watanabe debytoi Japanin maajoukkueessa tammikuussa 2010.
Hegang
Hegang (, pinyin: Hègǎng Shì) on prefektuuritason kaupunki Kiinan Heilongjiangin maakunnan koillisosassa. Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 335 kilometriä maakunnan pääkaupunki Harbinista koilliseen. Prefektuurin pinta-ala on 14 680 neliökilometriä ja väkiluku 1,06 miljoonaa (2010).
Hallinnollinen jako
thumb|300px|vasen|Hegangin hallinnollinen jako. Piirikuntatasolla prefektuuri jaetaan kahdeksaan osaan seuraavasti (numerointi kuten oheisessa kuvassa):
Juhana nuorempi
Juhana nuorempi (18. huhtikuuta 1589 Uppsala – 5. maaliskuuta 1618 Bråborg, Itä-Götanmaa) oli Ruotsin prinssi, kuningas Juhana III:n poika ja kuningas Sigismundin velipuoli. Hän oli vuosina 1590–1604 Suomen ja vuodesta 1606 Itä-Götanmaan herttua.
Juhana sai hallita läänitystään Itä-Götanmaata periaatteessa laajoin valtaoikeuksin. Hänellä oli siellä oma armeija, oikeus virkanimityksiin ja veronkantoon, ja hän lyötti omaa rahaa, jossa oli hänen kuvansa. Juhana toimi sotapäällikkönä Tanskaa vastaan käydyssä Kalmarin sodassa ja kehitti aseteollisuutta Norrköpingiin. Lähtiessään vuonna 1615 sotaretkelle Venäjää vastaan Kustaa II Aadolf nimitti Juhanan kotimaahan jääneiden joukkojen ylipäälliköksi. Juhanan ja Kustaa Aadolfin välit alkoivat tämän jälkeen heiketä, mutta suurempaa konfliktia ei ehtinyt syntyä ennen kuin Juhana kuoli vain 28-vuotiaana vuonna 1618. Itä-Götanmaan herttuakunta peruutettiin hänen kuoltuaan.
Juhana joutui Kaarle IX:n määräyksestä kihlautumaan tämän sairaalloisen ja myöhemmin mielisairauteen vajonneen tyttären, oman serkkunsa prinsessa Maria Elisabetin kanssa. He menivät naimisiin vuonna 1612, mutta eivät saaneet lapsia. Juhanalla oli yksi avioton poika, jonka hän tunnusti testamentissaan.
Oulujoen Kiekko
200px|right|thumb|Oulujoen Kiekon vaihtoehtoinen apilalogo.
Oulujoen Kiekko on vuonna 1930 perustettu oululainen urheiluseura. Pesäpallossa seuran miesten edustusjoukkue pelasi kaudella 2012 Suomen toiseksi korkeimmalla sarjatasolla, Ykköspesiksessä, jonne se oli noussut kauden 2011 päätteeksi. Kauden 2012 jälkeen seura kuitenkin päätti luopua sarjapaikastaan kustannusten vuoksi, ja yhdisti edustusjoukkuetoimintansa Muhoksen Pallo-Salamoiden kanssa.
Siegfried Herrmann
Nuoruudessaan Hermmannin päälaji oli ensin murtomaahiihto, johon hänen kotiseudullaan Thüringenissä oli hyvät mahdollisuudet. Yleisurheilu oli aluksi kesäkausien laji, josta tuli vuodesta 1953 päälaji. Herrmann teki Itä-Saksan ennätyksen 1 500 metrillä, jonka seurauksena hänestä tuli yhteissaksalaisen joukkueen jäsen Melbournen vuoden 1956 olympialaisiin. Hän loukkasi akillesjänteensä, jonka vuoksi joutui keskeyttämään 1 500 metrin alkuerissä. Kisoihin liittyi myös itäblokin joukkueista tapahtuneet loikkaukset. Lähipiiristä tapahtuneiden länteen loikkausten vuoksi Hermannkin joutui vuoden 1957 urheilemaan vain itäblokin alueella. Vuoden 1958 EM-kisoissa Tukholmassa Hermann oli kärkitaistossa loppusijoituksen ollessa kuudes.