cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Dihydrotestosteroni
DHT kaljuuntumisessa
Naisten kaljuuntumiseen käytetään ensisijaisesti minoksidiiliä, mutta jos tämä ei toimi, voidaan finasteridiä ja dutasteridiä periaatteessa käyttää kaljuuntumiseen. Lisäksi niitä voidaan käyttää hirsutismin (liiallisen karvan kasvun) hoitoon naisilla. Raskaana olevien poikalapsille voi kuitenkin muodostua käytöstä johtuen sukupuolielinten kehityshäiriö. Alankomaissa finasteridin ja dutasteridin käyttö naisten kaljuuntumiseen tai hirsutismiin on hoitosuositusten vastaista.
Reseptorisitoutuminen
DHT on androgeenisiltä vaikutuksiltaan voimakkain kehon luontaisista mieshormoneista. DHT sitoutuu androgeenireseptoriin (AR) esimerkiksi testosteroniin verrattuna noin kaksi kertaa voimakkaammin ja poistuu reseptorista testosteronia viitisen kertaa hitaammin.
DHT:n affiniteetti (Kd) ihmisen AR:ään on 0,4–1 nM. DHT:n AR:än aktivoivaa pitoisuutta kuvaava EC50 on 0,13 nM ja testosteronilla 0,66 nM. DHT:n poistumisen puoliintumisaika AR:stä on 53 minuuttia ja testosteronin 34 minuuttia.
DHT:lla on kaksi pääasiallista aineenvaihdunnan tuotetta: 3α-androstaanidioli, joka on GABAA reseptorin positiivinen allosteerinen säätelijä, ja 3β-androstaanidioli, joka on estrogeenireseptori beetan (ERβ) agonisti.
Muodostuminen
pienoiskuva|270x270px|Steroidien synteesi kolesterolista, eli steroidogeneesi. Kuvassa alla: testosteroni pelkistyy 5α-reduktaasilla DHT:ksi. Keho valmistaa DHT:tä yksisuuntaisen reaktion kautta pelkistämällä testosteronin kaksoissidos. Reaktio tapahtuu 5α-reduktaasi-entsyymillä solun sileässä solulimakalvostossa. DHT:tä muodostuu useissa eri kudoksissa: peniksessä, kivespussissa, klitoriksessa, isoissa häpyhuulissa (labia majora), eturauhasessa, ihossa, karvatupissa, maksassa ja aivoissa. Kehossa muodostuu noin 200–300 mikrogrammaa DHT:tä per päivä, valtaosa ihossa ja maksassa. Verenkierron DHT on lähtöisin lähinnä maksasta. Kivekset ja eturauhanen muodostavat suhteessa vähän DHT:tä verenkiertoon.
Veriseerumissa on DHT:tä noin 10 prosenttia testosteronin pitoisuudesta. Eturauhasessa DHT:tä on 5–10 kertaa enemmän kuin testosteronia. Tämä johtuu rauhasessa suurissa määrin tuotetusta 5α-reduktaasista, jonka vaikutuksesta noin 90 prosenttia rauhasen testosteronista muuntuu lopulta DHT:ksi.
5α-reduktaasilla on kehossa kolme muotoa: SRD5A1, SRD5A2 ja SRD5A3. SRD5A2 tuottaa valtaosan kehon DHT:stä. SRD5A2 esiintyy eturauhasessa, lisäkiveksissä, rakkularauhasissa, sukuelinten ihossa, kasvojen karvatupissa, rintakehän karvatupissa, ja maksassa. SRD5A2 esiintyy vähemmässä määrin joillain aivojen alueilla, muualla ihossa/karvatupissa kuin sukuelimien ihossa/karvatupissa, kiveksissä ja munuaisissa. SRD5A1 esiintyy alueilla enemmän. SRD5A1 esiintyy vähäisemmissä määrin eturauhasessa, lisäkiveksissä, sukuelinten ihossa, kiveksissä, lisämunuaisissa ja munuaisissa. 5α-reduktaasin molemmat muodot ilmenevät tarkkaan ottaen talirauhasissa, hikirauhasissa, orvaskedessä ja karvatupissa. Molempia muotoja esiintyy myös päänahan karvatupissa, vaikkakin SRD5A2 esiintyy näissä kudoksissa enemmän. Eturauhasessa ilmenee lähes pelkästään SRD5A2:ta.
Metabolia ja erittyminen
DHT muuntuu maksassa ja muissa kudoksissa 3α-hydroksisteroidi dehydrogenaasilla (EC 1.1.1.225) ja 3β-hydroksisteroidi dehydrogenaasilla (EC 1.1.1.145) biologisesti toimimattomaksi 3α-androstaanidioliksi (CAS 1852-53-5) ja 3β-androstaanidioliksi (CAS 571-20-0) vastaavasti. Nämä muuttuvat androsteroniksi (CAS 53-41-8) ja epiandrosteroniksi (CAS 481-29-8), jotka erittyvät virtsan mukana pois kehosta käytyään kuitenkin ensin läpi glukuronidaation ja/tai sulfonihapon lisäyksen.
Kehon tuottama ja ulkoisesti annettu testosteroni voi muuntua kehossa estradioliksi. DHT puolestaan muodostuu yksisuuntaisen reaktion kautta, joten se ei aromatisoidu takaisin testosteronin kautta estradioliksi. Siksi lääkkeenä annettu tai kehon itsensä tuottama DHT ei saa aikaan merkittäviä estrogeenisiä vaikutuksia. DHT:n aineenvaihdunnan tuote 3β-androstaanidioli kuitenkin sitoutuu voimakkaana agonistina estrogeenireseptori betaan (ERβ).
Lääkekäyttö
Suomessa useisiin alla lueteltuihin tiloihin käytetään testosteronin eri muotoja testosteronikorvaushoidoissa   DHT:n sijaan.
DHT:tä käytetään lisäksi pienentämään gynekomastiaa potevien miesten rintoja ihonalaisin pistoksin tai lihaspistoksin.
DHT:tä on myös käytetty anabolisena steroidina 1990-luvulla HIV-potilaiden näivettymisen (kakeksian) hoitoon. HIV-tartuntaa potevilla kehon oma DHT:n tuotanto on häiriintynyt, joten DHT:n voimakkaasta androgeenisestä vaikutuksesta ei ollut hoidoissa haittaa, vaan hyötyä.
DHT:tä tutkittiin 1950-luvulla hoitona naisten rintasyöpään.
DHT-geelit, kuten Andractim-lääkemerkki, sisältävät yleensä 2,5 painoprosenttia DHT:tä. Noin kymmenen prosenttia iholle laitetusta määrästä imeytyy vuorokaudessa. Annokset ovat 16–64 milligrammaa päivässä, josta noin 1,6–6,4 mg imeytyy kehoon. DHT:tä ei juuri käytetä nieltynä, koska tätä kautta käytettynä keho muuntaa DHT:tä tehokkaasti käytännössä toimimattomaksi androsteronin glukuronidiksi, eli tapahtuu ensikierron metabolia-ilmiö.
Urheilu- ja kuntoilukäyttö
DHT:tä ei juuri käytetä lihasmassan lisäykseen, koska sen miesmäisiä piirteitä aikaansaavat (androgeeniset) vaikutukset ovat voimakkaammat kuin sen lihasmassaa lisäävät (anaboliset) vaikutukset suhteessa muihin anabolisiin steroideihin. Erityisesti naisilla miesmäisten piirteiden kehittyminen voi olla voimakasta. Lihasmassaa lisäävän DHT-kuurin voi kuitenkin aloittaa 50–100 milligrammalla DHT:tä ihovoiteena, josta noin 5–10 mg imeytyy kehoon.
Sivuvaikutukset
Lääkekäytön annosko’oista tulee harvoin sivuvaikutuksia. Jos niitä kuitenkin ilmenee, kertovat ne yleensä liian suuresta annostuksesta. Sivuvaikutuksiin kuuluvat muun muassa akne, painon lisääntyminen, karvojen kasvu, käheä ääni, mielialan vaihtelut ja ylienergisyys. Lääkekäytön annokset ylittävät määrät DHT:tä saavat aikaan samankaltaisia vaikutuksia kuin anaboliset steroidit ja muut androgeenit. Edellä mainittujen vaikutusten lisäksi sivuvaikutuksiin kuuluu mahdollisesti nopeutunut miestyypin kaljuuntuminen miehillä, joilla on siihen perinnöllinen alttius. Naisilla voi olla muun muassa kuukautisten epäsäännöllisyyttä, äänen madaltumista, ihon rakenteen muutoksia, klitoriksen kasvua ja viiksien tai parran kasvua.
DHT ei vaurioita maksaa toisin kuin jotkin muut androgeenit ja anaboliset steroidit. DHT ei saa myöskään aikaan estrogeenisiä sivuvaikutuksia, kuten rintojen kehittymistä miehille ja turvotusta. Tämä johtuu siitä, että DHT ei aromatisoidu naishormoneiksi, toisin kuin jotkin muut anaboliset tai androgeeniset steroidit.
Nuijamaa
Nuijamaa on Etelä-Karjalassa sijainnut entinen Suomen kunta, joka liitettiin Lappeenrantaan 1989. Sen naapurikunnat olivat ennen kunnan lakkauttamista Suomen puolella Joutseno ja Lappeenranta, lisäksi sillä oli yhteistä rajaa Neuvostoliiton kanssa. Nuijamaan kirkonkylän muodostamassa taajamassa on 241 asukasta (31.12.2011). ja sieltä on matkaa Lappeenrannan keskustaan noin 25 kilometriä. 1980-luku oli kuntaliitosten suhteen varsin hiljaista aikaa, ja kyseessä olikin ainoa kuntaliitos vuosien 1981 ja 1993 välillä. Nuijamaan raja-asema Neuvostoliittoon avattiin 1975, ja sitä on laajennettu Venäjän aikana. Nuijamaan puukirkko valmistui vuonna 1948 (E. ja T. Toiviainen).
Nuijamaa tunnetaan läheisyydestään Venäjän rajaan. Kirkonkylä sijaitsee Nuijamaanjärven rannalla, järvestä puolet sijaitsee Venäjän puolella. Järvi on osa Saimaan kanavaa. Toinen suurehko järvi on Kärkjärvi entisen kunnan länsiosassa.
Nuijamaan vaakunan suunnitteli Gustaf von Numers ja se vahvistettiin vuonna 1960.
Lähellä Nuijamaan kirkkoa sijaitsee suuri siirtolohkare Sormuskivi, jonka korkeus on 8–9 metriä ja leveys noin 12 metriä. Kiveen on vuonna 1959 kiinnitetty kuparinen muistolaatta, joka kertoo pitäjän miesten lähdöstä tältä paikalta talvisotaan lokakuussa 1939. Sormuskivi on rauhoitettu luonnonmuistomerkiksi Kymen lääninhallituksen päätöksellä vuonna 1963.
Historiaa
pienoiskuva|Nuijamaan kunta muodostettiin vuonna 1906 [[Viipurin maalaiskunta|Viipurin mlk:n, Lappeen, Jääsken ja Joutsenon alueista. Vuoden 1947 rauhassa noin 3/5 kunnan alueesta luovutettiin Neuvostoliitolle.]] Kolmannen ristiretken yhteydessä vuonna 1293 perustetun Viipurin linnan rakentaminen merkitsi muutosta lähiseudun asukkaiden elämään. Ruotsin valtakunnan Novgorodin vastainen raja kulki Imatran tienoilta etelään aivan Nuijamaan itäpuolitse. Pähkinäsaaren rauhassa 30 vuotta myöhemmin raja siirtyi kauemmaksi itään neljän vuosisadan ajaksi. Isonvihan päättäneen Uudenkaupungin rauhan (1721) mukainen raja kulki jälleen Nuijamaan kautta, ja Turun rauhan (1743) myötä Nuijamaa siirtyi Venäjän valtakuntaan.
Myöhemmän Nuijamaan alueella oli 1540-luvun alussa seitsemän kylää, jotka luettiin hallinnollisesti Viipurin, mutta kirkollisesti Lappeen pitäjään. Nuijamaa muodostettiin Viipurin maaseurakunnan kappeliksi vuonna 1866, ja ensimmäinen kirkko valmistui vuonna 1887. Itsenäiseksi seurakunnaksi se päätettiin erottaa vuonna 1903, ja ensimmäinen oma kirkkoherra saatiin vuonna 1906, jolloin myös alkoi kunnallishallinto. Viipurin maalaiskunnasta lohkaistiin uuteen kuntaan 19 kylää, ja lisäksi Nuijamaa sai pienempiä alueita Jääskestä, Joutsenosta ja Lappeesta.
Saimaan kanavan rakennustyöt Nuijamaan alueella alkoivat vuonna 1844, ja kanavan ensimmäinen osuus Saimaasta Nuijamaanjärveen valmistui vuonna 1852. Koko pituudeltaan kanava vihittiin käyttöön keisari Aleksanteri II:n kruunajaispäivänä 7. syyskuuta 1856. Parhaimmillaan kanavan rakennustöissä oli liki 6 000 miestä. Nuijamaalla sijaitsivat Lietjärven, Ison-Pällin, Pienen-Pällin, Räihän, Tuomojan ja Tuohimäen sulut. Kanavaa uusittiin vuosina 1895–1903 sekä vuodesta 1926 talvisodan syttymiseen saakka. Sotien jälkeen Saimaan kanava jäi Nuijamaanjärven alapuoliselta osuudeltaan Neuvostoliiton puolelle. Sopimus kanavan uudelleenrakentamisesta ja Neuvostoliiton puolelle jääneen osuuden vuokraamisesta tehtiin vuonna 1962 ja uusi kanava avattiin liikenteelle elokuussa 1968.
Elinkeinorakenteeltaan Nuijamaa oli miltei puhdas maatalouspitäjä; vuoden 1970 väestönlaskennan mukaan noin kaksi kolmasosaa kunnan ammatissa toimivasta väestöstä sai toimeentulonsa maa- ja metsätaloudesta. Kunnan alue ulottui enimmillään vain 6–7 kilometrin päähän valtakunnanrajasta, ja kirkonkylän sijainti aivan rajan pinnassa esti sitä kasvamasta.
Kylät vuoden 1939 mukaan
Antamoinen, Järvenpää, Kananoja, Kansola, Kattelus, Kasukkala, Kokkila, Kontu, Kotola, Kähärilä, Käräjärvi, Laapio, Laihala, Lautala, Lietjärvi, Marttila, Metsäkansola, Myrä, Nikunkylä, Pankkala, Pihkalanjärvi, Pohjola, Pälli, Rapattila, Ruokola, Räihä, Sorvali, Suurkorva, Temola ja Torikka.
Barrow’n epäyhtälö
Matematiikassa Barrow’n epäyhtälö kuuluu seuraavasti: Olkoon P kolmion sisäpiste, Q_a, Q_b ja Q_c ABC':n kulmien \angle BPC, \angle CPA ja \angle APB puolittajien ja sivujen BC, CA ja AB leikkauspisteet tässä järjestyksessä. Tällöin
Lähteet
Hojoo Lee: Topics in Inequalities - Theorems and Techniques
Nouriel Roubini
Roubini syntyi Turkissa persialaiseen juutalaisperheeseen, joka muutti Teheraniin Roubinin ollessa kaksivuotias. Myöhemmin perhe muutti Tel Aviviin Israeliin ja asettui vuonna 1962 Italiaan, missä Roubini varttui ja suoritti perusopintonsa.
Roubini opiskeli vuoden Jerusalemin heprealaisessa yliopistossa, minkä jälkeen hän suoritti taloustieteen kandidaatin tutkinnon Milanossa Bocconin yliopistossa 1982. Roubini väitteli taloustieteiden tohtoriksi Yhdysvalloissa Harvardin yliopistossa vuonna 1988 erikoistuen makrotaloustieteeseen ja kansainväliseen talouteen. Vuosina 1988–1995 hän työskenteli Yalen yliopistossa, mistä hän siirtyi New Yorkin yliopistoon.
Roubini tunnetaan erityisesti siitä, että hän ennakoi Yhdysvaltain vuosien 2007–2008 subprime-kriisin ja sitä seuranneen finanssikriisin.
Doc
Doc, DOC, DOCa, DOCG voi tarkoittaa muun muassa seuraavia asioita:
Castelfranco Piandiscò
Castelfranco Piandiscò on kunta Italiassa Toscanan alueella olevassa Arezzon maakunnassa. Kunta perustettiin vuonna 2014, kun kaksi kuntaa, Castelfranco di Sopra (3 048 asukasta) ja Pian di Scò (6 465), yhdistyivät muodostaen Castelfranco Piandiscòn kunnan.
Edu Manga
Edu Manga (s. 2. helmikuuta 1967 Osasco) on brasilialainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue
Edu debytoi Brasilian maajoukkueessa 1987. Hän on pelannut 10 maaottelua.
Alli (nimi)
Alli on suomalainen naisen nimi. Nimi tuli käyttöön 1800-luvun lopulla ja johtuu ilmeisesti lintulajin nimestä alli. Kalevalassa alli on kaihomielen tunnus.
Allia on käytetty myös germaanisperäisen, keijujen kanssa taistelevaa tarkoittavan Alfhild-nimen suomalaisena mukaelmana. Tämän vuoksi Allin nimipäivä sijoitettiin jo vuonna 1890 tammikuun 31. päivälle, joka sitä ennen oli ollut Alfhildin nimipäivä ja on ruotsin­kielisessä kalenterissa edelleen.
Nimi on annettu vuoden 2019 loppuun mennessä 11 931 suomalaiselle naiselle ja noin 20 miehelle. Heistä suurin osa on syntynyt ennen vuotta 1940.
Maša ja Karhu
Maša ja Karhu on venäläinen animaatiosarja, jossa ystävykset pikkutyttö Maša ja sirkuseläimen työt lopettanut Karhu seikkailevat kotiympäristössään. Maša on hyperaktiivinen, mutta hän on kuitenkin hyväsydäminen sekä itsenäinen. Karhu on melkein täysin hänen vastakohtansa; hän rakastaa rauhaa ja hiljaisuutta, on rauhallinen ja hyväntahtoinen.
Vuonna 2013 tuotantoyhtiö julkaisi sarjan kaikki jaksot Youtubessa; linkki tähän videopalveluun löytyy animaatiosarjan virallisilta sivuilta. Jaksoja pääsee katsomaan myös Venäjän ulkopuolella. Jaksot ovat erittäin suosittuja; sarjan vanhempia jaksoja on katsottu tätäkin kautta tyypillisesti muutamia kymmeniä miljoonia kertoja. Esimerkiksi jaksoa 17 oli syyskuun alussa 2018 katsottu jo yli 3,30 miljardia kertaa. Vuoden 2018 syksyyn mennessä animaatiosarjan jaksoja oli julkaistu kaikkiaan 74 kappaletta, eli kolme tuotantokautta. Lisäksi ohjelmaa lähetetään yli 100 maassa, ja sen jakelusta vastaavat televisiokanavien ja Youtuben ohella myös Netflix, iTunes, Google Play ja Amazon.com.
Karhu
Karhu pitää jalkapallosta, hunajasta ja musiikista. Maša kutsuu häntä hellyttävästi nimellä Miška (мишка = nalle). Hän on eläkkeelle vetäytynyt sirkusnallukka, tästä muistuttamassa ovat lukuiset palkinnot, mitalit ja kunniakirjat mökkinsä seinällä. Eräässä jaksossa karhu saa kirjeen, johon merkityn postiosoitteen (postinumero 625537) perusteella kuvitteellisen sarjan tapahtumapaikka on jossain Venäjän Tjumenin alueen Tjumenin piirin Tšiktšan kylän lähellä.
Karhulla on tapana joskus hermostua Mašalle, jos tämä tekee jotain pahaa, kuten aiheuttaa kaaosta tai epäjärjestystä Karhun hirsimökissä. Mašan lukuisat kysymykset ja tempaukset voivat myös ärsyttää karhua. Pohjimmiltaan Karhu kuitenkin rakastaa Mašaa syvästi, eikä antaisi koskaan mitään pahaa tapahtua hänelle. Maša saakin usein tahtonsa läpi kun Karhu ei halua tuottaa hänelle pahaa mieltä. Lisäksi näin eläkeläisenä nallukan aika kävisi pitkäksi ilman Mašaa.
Muut hahmot
Muita paikallisia metsän asukkeja ovat jänis, siili, susipariskunta, orava sekä naaraspuolinen karhu, johon eräässä jaksossa Miška rakastuu. Hän tosin menettää ihastuksensa paikalliselle himalajankarhulle, naaraskarhun huomattua Mašan ja tultua mustasukkaiseksi. Tämä tarina tosin päättyy huonosti kun urheilua harrastava nallukka keskittyy liikaa voimisteluun ja kehonrakennukseen, jättäen naiskarhun huomiotta. Junaradan varrella sijaitsevassa Mašan kodissa on lisäksi koira, vuohi, porsas, sekä kolme kanaa. Kukaan heistä ei pidä Mašan hyperaktiivisuudesta, ja he yrittävät vältellä mahdollisimman paljon. Parissa jaksossa esiintyy myös Karhun ystävä Tiikeri sirkuksen ajolta, sekä Panda.
Siuruanjoki
Siuruanjoki on läntisin Iijoen merkittävistä sivujoista, ja se valuma-alueineen muodostaa noin 120 kilometriä pitkän systeemin. Latvavedet tulevat Ranuan kirkonkylän seuduilta asti hyvin läheltä Simojoen valuma-aluetta. Pohjoisinta haaraa kutsutaan nimellä Ranuanjoki, joka yhtyy itäisempään Kuhankylältä alkunsa saavaan Luiminkajokeen Asmuntin kylässä Ranuan ja Pudasjärven rajamailla.
Pudasjärveltä alkaen joen nimi on Siuruanjoki. Se kulkee etelää kohti Siuruaan asti. Siitä sen suunta on kohti länttä Yli-Iin Tannilaan, jossa joki kääntyy etelään ja kohtaa Iijoen Yli-Iin kirkolla.
Joen seutuville on suunniteltu Siuruan tekoallasta. Joen ongelmana on rehevöityminen, ja sen kunnostaminen on katsottu niin tärkeäksi, että se on Kyrönjoen ja Simojoen kanssa valittu niin sanottuun RiverLife-projektiin. Kunnostamiseen osallistuvat sekä ympäristöviranomaiset että alueen asukkaat. Rehevöitymistä aiheuttavat turvetuotanto, metsäojitus, maatalous sekä asumisen aiheuttama hajakuormitus. Näitä rajoitetaan pääosin vapaaehtoisin toimin.
Juho Malkamäki
Juho Malkamäki (23. toukokuuta 1844 Ylistaro – 13. tammikuuta 1928 Ylistaro) oli suomalainen maanviljelijä, valtiopäivämies, herännäisjohtaja ja kansanedustaja.
Ura ja elämä
Juho Malkamäki syntyi 23. toukokuuta 1844 Ylistarossa Malkamäen talossa. Hänen vanhempansa olivat talollinen Kustaa Malkamäki ja tämän puoliso Margareeta Nyrhilä.
Uskonnollisena vaikuttajana
Malkamäki itse kertoi saaneensa lapsesta asti kristillisen kasvatuksen. 13-vuotiaana hän sai isoisältään lahjaksi Raamatun luettuaan sen läpi kannesta kanteen. Niilo Kustaa Malmbergin, joka kuoli Malkamäen ollessa 14-vuotias, puheet vaikuttivat pysyvästi häneen. Malmbergin kuoltua Malkamäen hengelliseksi isäksi tuli Arvi Juhana Logren, joka oli saanut puhujakasvatuksensa Malmbergin kuskipukilla. Malkamäki peri Logrenin kuoltua tämän paikan heränneitten maallikkojohtajana. Myöhemmin Malkamäki solmi elinikäisen ystävyyden heränneitten merkittävän pappisjohtajan ja Malmbergin pojan Wilhelmi Malmivaaran kanssa.
Luottamushenkilönä
Malkamäki toimi edustajana kirkolliskokouksessa. Hän oli myös talonpoikaissäädyssä Ilmajoen tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1888. Suomalaisen puolueen kansanedustajana Vaasan läänin pohjoisesta vaalipiiristä Malkamäki oli 1909–1911 ja presidentin valitsijamiehenä vuonna 1925. Lisäksi hän toimi Kustannus oy Herättäjän, Sisälähetysseura Herättäjän sekä Karhunmäen kristillisen kansanopiston johtokunnissa. Varsinaisen elämäntyönsä hän kuitenkin suoritti heränneiden neuvojana, sielunhoitajana ja isänä.
Yksityiselämä
Malkamäki oli elämänsä aikana kolme kertaa naimisissa. Ensimmäinen vaimo oli Maria Liisa Hirvilammi vuosina 1864–1881, toinen vaimo Liisa Aunes vuosina 1882–1899 ja kolmas vaimo Anna Peräsalo vuodesta 1900 aina Malkamäen kuolemaan saakka. Kolme Malkamäen poikaa hukkui nuorena Kyrönjokeen. Malkamäen tytär Kreeta avioitui Juho Sinnemäen kanssa, joka oli herännäisjohtaja ja herrastuomari. Yksi heidän lapsistaan oli Jussi Sinnemäki. . Malkamäki kuoli kotonaan Ylistarossa 13. tammikuuta 1928 lähes 84-vuotiaana.
Neempuu
Neempuu eli margosa (Azadirachta indica) on mahonkikasvien heimoon kuuluva ikivihreä puu, jonka eri osia käytetään monipuolisesti hyödyksi.
Käyttö
Neempuuta käytetään rakennusaineena ja puusepäntöissä. Sen hedelmiä syödään, ja siemenistä tehdään öljyä kosmeettisiin käyttöihin. Juurista ja siemenistä uutetaan tuholaismyrkkyä. Intiassa neempuita kasvatetaan myös kaupungeissa ja tienvarsilla, koska niiden latvus suo varjoa ja koska puu kestää hyvin saasteita.
Persikkakoruahven
Persikkakoruahven (Pseudanthias bicolor) on koralliriuttojen parvikala, jota pidetään toisinaan myös riutta-akvaarioissa.
Koko ja ulkonäkö
Persikkakoruahven kasvaa enimmillään 13 cm pitkäksi. Koiraat ovat värikkäämpiä kuin naaraat. Ne hehkuvat oranssin ja vaaleanpunaisen sävyissä.
Alkuperä
Persikkakoruahvenia tavataan Indopasifisella merialueella. Sen levinneisyysalue ulottuu Mauritiukselta Havaijille, Pohjoisessa Ryukyu-saarille etelään Loyalty-saarille sekä Marshall ja Caroline-saarille Mikronesiassa.
Ravinto
Villit persikkakoruahvenet syövät vedessä leijuvaa eläinplaktonia.
Voitelujärjestelmä
Voitelujärjestelmä on voiteluaineen toimittamiseen tarkoitettu osakokonaisuus. Voitelujärjestelmään kuuluvat esimerkiksi säiliö, pumppu, öljynsuodatin, lämmönsiirrin, ylipaineventtiili, painemittari sekä kanavia/letkuja voiteluaineen johtamiseksi haluttuun paikkaan. Voitelujärjestelmä voidaan rakentaa myös roiskevoiteluun tai öljykylpyyn perustuvaksi, mikä on edullista yksinkertaisuutensa vuoksi. Yleisiä voiteluaineita ovat voiteluöljyt ja voiteluvaseliinit.
Voiteluöljyjärjestelmä
Voiteluöljyyn perustuvia järjestelmiä on kolmea pääluokkaa: paine-, roiske- ja öljykylpyjärjestelmä. Voi olla myös näiden järjestelmien yhdistelmiä; esimerkiksi yhdistetty roiske- ja märkäsumppujärjestelmä.
Painevoitelujärjestelmä
Voitelujärjestelmä ottaa käyttötehonsa moottorilta ja täten lisää moottorin polttoaineenkulutusta. Energiatehokkuutta parannettaessa voidaan käyttää muuttuvatilavuuksista öljypumppua, jonka tuottamaa tilavuusvirtaa säädetään moottorin voiteluainetarpeen mukaan ja näin säästetään energiaa. Tilavuusohjattu pumppu voi säästää 160 wattia energiaa, mikä tarkoittaa noin 1 % polttoaineensäästöä EU-kulutussyklissä. Vielä suurempi, 1,25 kW säästö öljypumpun tehontarpeessa saavutetaan 6000 1/min kierrosalueella.
Märkäsumppujärjestelmä
Painevoitelujärjestelmä käyttää voiteluaineena voiteluöljyä, jota voidaan kierrättää pumpun avulla. Voitelujärjestelmä toimii siten, että moottorin öljypumppu pumppaa öljyä säiliöstä öljykanaviin. Pääöljykanavassa öljypumpun jälkeen on yleensä öljynsuodatin ja mahdollisesti myös lämmönsiirrin. Öljynsuodatin erottelee hienot epäpuhtaudet voiteluaineesta. Säiliössä ennen öljypumppua on karkeasuodatin, eli sihti. Öljykanavissa öljy virtaa voideltaviin kohteisiin (laakerit, sylinterit, venttiilit yms) suorittamaan tehtävänsä ja palaa takaisin säiliöön valumalla, kun kanavista tuleva uusi öljy työntää edellämenevää öljyä ulos. Takaisin säiliöön valuva öljy lähtee uudelleen kiertoon. Voitelujärjestelmässä vallitsevaan paineeseen vaikuttaa pumpun lisäksi voiteluaineen viskositeetti ja kanavien aiheuttama virtausvastus. Viskositetti aiheuttaa virtausvastusta ja täten aiheuttaa voitelujärjestelmään paineen, suurempi viskositeetti aiheuttaa yleensä suuremman paineen.
Kuivasumppujärjestelmä
thumb|Kuivasumppujärjestelmän toimintaperiaate. Kuivasumppujärjestelmässä voiteluaine toimitetaan voitelukohteisiin samaan tapaan kuin märkäsumppujärjestelmässäkin, mutta voiteluaine tulee moottorin ulkopuolisesta säiliöstä. Kuivasumppujärjestelmän etuina ovat mahdollisuus laskea moottorilohko alemmaksi, jolloin ajoneuvon painopiste alenee. Lisäksi kaarrenopeuden kesto on suurempi, sillä erillisessä säiliössä öljyyn vaikuttava vaakatason kiihtyvyys ei niin helposti aiheuta öljyn joutumista pumpun ulottumattomiin. Kuivasumppuvoitelua käytetään esimerkiksi urheiluautoissa, moottorikelkoissa ja moottoripyörissä.
Roiskevoitelujärjestelmä
Roiskevoiteluun perustuva järjestelmä voi toimia ilman öljypumppua. Kiertokankien alaosassa on kauhat, jotka heittävät öljysäiliössä olevaa öljyä ylös säiliöstä. Roiskevoitelua käytetään pienissä moottoreissa sen yksinkertaisuuden vuoksi ja se soveltuu pääosin vaakatasossa olevien akseleiden voiteluun.
Voitelurasvajärjestelmä
thumb|right|Automaattinen rasvausjärjestelmä. Voitelujärjestelmät jotka käyttävät voiteluaineena vaseliinia, eivät yleensä palauta voitelurasvaa säiliöön uutta kiertoa odottamaan, vaan vanha voiteluaine valuu pois kun uusi voitelurasva korvaa sen. Rasvausjärjestelmät eivät yleensä pumppaa jatkuvasti koneen käydessä, vaan annostelevat pieniä sykäyksiä ja korvaavat vanhaa rasvaa vähän kerrallaan.
Teollisuuden sovelluksissa, työkoneissa ja kuorma-autoissa käytetään yleensä automaattista keskusvoitelujärjestelmää - nk. rasvari. Keskusvoitelujärjestelmä toimittaa voiteluainetta (esim. vaseliinia) nivelakseleille, laakereille sekä muihin koneen voitelukohteisiin. Järjestelmä voitelee yhdellä napin painalluksella tai automaattisesti kaikki voitelukohteet, vähentäen koneen rasvausseisokkeja sekä ennaltaehkäisten voitelun puutteesta johtuvia vaurioita.
Jagdbombergeschwader 32
Jagdbombergeschwader 32 (JaBoG 32) oli Saksan ilmavoimien hävittäjäpommittajalennosto, joka oli sijoitettu Etelä-Saksaan Lechfeldin lentotukikohtaan. Lennoston kalustona olivat Panavia Tornado IDS:t ja ECR:t vastustajan ilmapuolustuksen lamauttamiseksi.
Historia
Lennosto perustettiin vuonna 1957 Lechfeldin lentotukikohdassa, missä se virallisesti aktivoitiin 22. heinäkuuta 1958. Perustettaessa kalustona olivat Republic F-84F Thunderstreak-hävittäjät. Lennosto vastaanotti ensimmäiset Lockheed F-104 Starfighterit vuonna 1964, ja tukikohdasta poistui viimeinen Thunderstreak 13. heinäkuuta 1966. Lennosto vastaanotti 27. heinäkuuta 1984 ensimmäiset Panavia Tornado IDS:t.
Vuonna 1991 lennostoon kuului 35 Panavia Tornado ECR:ää, jolloin siitä tuli ilmavoimien ainoa vastustajan ilmapuolustuksen lamauttamiseen (SEAD) kykenevä lennosto. Lennoston ECR:t siirrettiin 17. heinäkuuta 1995 San Damianon lentotukikohtaan Italiaan, mistä ne lensivät elokuussa SEAD-lentoja Bosnia-Herzegovinan alueella Naton operaatio Deliberate Forcessa. Lennot olivat Saksan ilmavoimien ensimmäisiä sotalentoja toisen maailmansodan jälkeen.
Lennosto osallistui 24. maaliskuuta - 11. kesäkuuta 1999 Jugoslaviaa vastaan suunnattuun Naton operaatio Allied Forceen. AGM-88 HARM ohjuksin varustetut Tornado ECR:t, joiden tehtävänä oli vastustajan ilmapuolustuksen lamauttaminen, saattoivat liittoutuneiden lentokoneita Jugoslavian ilmatilassa. Lennosto käytti operaatiossa kaikkiaan 236 HARM-ohjusta.
Vuonna 2008 Saksan ilmavoimien ensimmäinen naislentäjä Ulrike Flender liittyi lennostoon. Lokakuussa 2011 Saksan puolustusministeriö ilmoitti asevoimien uudelleen organisoinnista, minkä seurauksena lennosto lakkautettiin 31. maaliskuuta 2013. Lennoston kalusto ja henkilöstö liitettiin Aufklärungsgeschwader 51:n ensimmäiseen laivueeseen (1. lokakuuta 2013 alkaen Taktisches Luftwaffengeschwader 51).
Komentajat
Lennoston komentajina ovat olleet :
Kalimantan
Kalimantan on Borneon saaren Indonesialle kuuluva osa, joka jakautuu viiteen provinssiin. Kalimantaniin kuuluvat Borneon keskiset ja eteläiset osat, jotka kattavat yhteensä noin kolme neljäsosaa koko saaresta. Alue rajoittuu pohjoisessa Malesialle kuuluviin Sarawakin ja Sabahin osavaltioihin.
Suurin osa Kalimantanin väestöstä on erityisesti rannikkoalueilla malaijeja ja muslimeja, mutta alueen sisäosissa on myös merkittävästi dajakeja, jotka ovat pääosin kristittyjä.
Kalimantanista on kauan louhittu kultaa. Kaivoksia alettiin avata läntiseen Kalimantaniin 1700-luvun lopulla, kun kiinalaiset – pääasiassa hakkat ja kantoninkiinalaiset – saapuivat alueelle. Tämä johti myöhemmin kiinalaisten siirtolaisten ja Alankomaiden Itä-Intian välisiin Kongsi-sotiin (1822–1824, 1850–1854 ja 1884–1885).
Provinssit
Kalimantan jakautuu viiteen provinssiin. Ne ovat:
Newham
Newham (London Borough of Newham) on yksi Lontoon 32:sta kaupunkipiiristä. Sitä rajaavat Thames etelässä, Lea lännessä ja Roding ja Barking Creek idässä. Sen pinta-ala on 36 neliökilometriä, ja siellä asui vuonna 2017 noin ihmistä. Yli puolet väestöstä kuuluu etnisiin vähemmistöihin, pääasiassa eteläaasialaisiin mutta myös afrikkalaisiin ja afrokaribialaisiin.
London City Airport sijaitsee Newhamissa. Newhamissä on Lontoon metron ja Docklands Light Railwayn asemat.
Newham oli yksi vuoden 2012 olympialaisten tapahtumapaikoista.
Tahdosta riippumaton psykiatrinen sairaalahoito Suomessa
Tahdosta riippumaton psykiatrinen sairaalahoito eli niin kutsuttu pakkohoito on Suomessa mielenterveyslain mahdollistamaa psykiatrista sairaalahoitoa, jossa potilaan oma tahto huomioidaan vain osittain hoitoon liittyviä päätöksiä tehtäessä. Tämä artikkeli koskee vain tavanomaista psykiatrista sairaalahoitoa, eikä tässä käsitellä rikoksesta syytetyn mielentilan tutkimista ja hoitoa tahdosta riippumatta.
Newham
Osa-alueet
Newhamin alueet:
Tahdosta riippumaton psykiatrinen sairaalahoito Suomessa
Vuoden 2013 aikana 8 330 potilasta, eli 29 prosenttia potilaista, tuli psykiatriseen laitoshoitoon pakkohoitolähetteellä.
Tahdosta riippumattomaan hoitoon määräämisen edellytykset
Mielenterveyslain 8§:n perusteella täysi-ikäinen henkilö voidaan määrätä tahdostaan riippumatta psykiatriseen sairaalahoitoon vain mikäli kaikki seuraavat kolme kohtaa täyttyvät samanaikaisesti:
Hoitoon toimittaminen, tarkkailu ja hoitoonmääräämispäätös
Tahdosta riippumattomaan psykiatriseen sairaalahoitoon määrääminen edellyttää aina vähintään kahden (tavallisimmin kuitenkin kolmen) eri lääkärin kannanottoa potilaan hoidon tarpeeseen. Sairaalan ulkopuolella olevien henkilöiden hoitoonmääräämisprosessin käynnistää tavallisimmin terveyskeskuslääkäri. Myös kuka tahansa muu laillistettu lääkäri voi laatia potilaasta tahdosta riippumattoman lähetteen. Lähetteelle on olemassa erilaisia vahvistettuja kaavoja, mutta periaatteessa vaikka tyhjälle paperille laadittu vapaamuotoinen lähete voidaan tulkita lainvoimaiseksi mikäli se täyttää perustellun (M1)-lomakkeen vaatimukset
Myös omasta tahdostaan sairaalahoitoon saapunut potilas voidaan määrätä tahdostariippumattomaan psykiatriseen sairaalahoitoon. Näissä tapauksissa hoitava lääkäri voi perustellusta syystä toimia kuten sairaalassa vastaanottava lääkäri ja asettaa potilaan tarkkailtavaksi sairalaan (MtL 13§). Todennäköisten edellytysten on tällaisessa tilanteessa tietenkin täytyttävä.
Tiedoksi antaminen
Mielenterveyslain mukaan hoitoonmääräämispäätös tulee saattaa potilaalle tiedoksi viipymättä. Tämä tulkitaan yleensä siten, että asia on tiedotettava potilaalle hoitoonmääräämispäätöksen tekopäivänä. Mikäli hoitoon määrätty on alaikäinen, hoitoonmääräämispäätös alistetaan heti lääninoikeuden vahvistettavaksi.
Tiedoksiantamisen toteuttaa usein hoitohenkilökuntaan kuuluva työntekijä.
Tiedoksiannon yhteydessä on yleensä kerrottava ainakin:
Valitusoikeus
Vapaamuotoisessa valituskirjelmässä tulee mainita ainakin:
Potilaalla on tarvittaessa mahdollisuus saada tukea valituskirjelmän laatimisessa esimerkiksi potilasasiamieheltä. Valituksen laatimiseen voi saada myös julkista oikeusapua joko oikeusaputoimistosta tai yksityiseltä asianajajalta.
Valitus voidaan jättää myös sairaalan psykiatrisesta hoidosta vastaavan ylilääkärin edelleentoimitettavaksi.
Valitusprosessin tultua käsitellyksi on potilaalla oikeus, ollessaan tyytymätön päätöksen sisältöön, valittaa KHO:teen. Ja edelleen ollessaan tyytymätön päätöksen sisältöön osoittaa valituksensa Euroopan ihmisoikeustuomioistuimelle.
Mikäli potilas katsoo tuleensa epäasiallisesti kohdelluksi on hänellä mahdollisuus esimerkiksi laatia sairaalan johdolle osoitettu muistutus.
Potilaan itsemääräämisoikeutta rajoittavat hoitotoimenpiteet
Toisena potilaan itsemääräämisoikeutta rajoittavien hoitotoimenpiteiden suorittamista rajaavana lakina on Laki Mielenterveyslain muuttamisesta (2002), jolla määritellään ne hoidollisina pidettävät toimenpiteet joita psykiatrisiin tahdosta riippumattomassa hoidossa oleviin potilaisiin voidaan soveltaa. Tarkkailtavana tai hoitoon määrättynä olo sairaalassa ei automaattisesti johda itsemääräämisoikeuksien rajoittamiseen vaan jokaisesta rajoittamistoimenpiteestä tulee (lääkärin) tehdä erillinen päätös, jossa otetaan kantaa toimenpiteen: Tämän lisäksi lääkärin on merkittävä sairauskertomukseen oma nimensä ja osassa toimenpiteitä sen suorittajien nimet. Lisäksi osasta itsemääräämisoikeuksien rajoituksista tulee tehdä erillinen kirjallinen päätös (=yhteydenpidon rajoittaminen ja omaisuuden haltuunotto) joihin sisältyy myös tiedoksiantovelvollisuus ja valitusoikeus.
Muunlaisia henkilökohtaisen vapauden rajoittamiseen johtavia toimia ei lain Mtl:n muuttamisessa tunneta, joten ne ovat siten lainvastaisia.
Laki mielenterveyslain muuttamisesta ja siihen liittyvät STM:n ohjeet määrittelevät myös melko tarkasti toimenpiteiden edellytykset ja muun muassa kirjaamisvelvoitteen, suorittamisen, valvonnan jne.
Laki mielenterveyslain muuttamisesta ja sen "soveltamisohje" kieltävät itsemääräämisoikeuksia rajoittavien hoitotoimenpiteiden käyttämisen kurinpidollisiin tai rangaistuksenomaisiin tarkoituksiin.
Väinö Tannerin säätiö
Väinö Tannerin säätiö perustettiin vuonna 1961 tukemaan erityisesti korkeakoulutasoista opiskelua. Se on nimetty poliitikko Väinö Tannerin mukaan.
Ensimmäiset 25 vuotta säätiö kehitti opiskelija-asumista. Sillä oli opiskelija-asuntolat Helsingin Vallilassa ja Itäkeskuksessa. Opiskelija-asuntotarjonnan lisäännyttyä säätiö alkoi 1980-luvun lopulla keskittyä apurahojen jakamiseen erityisesti jatko-opintoihin ja nuorille tutkijoile.
Tahdosta riippumaton psykiatrinen sairaalahoito Suomessa
Potilaan itsemääräämisoikeutta rajoittavat hoitotoimenpiteet
Laki mielenterveyslain muuttamisesta edellyttää psykiatrisia toimintayksiköitä laatimaan itsenäisesti erilliset toimintaohjeet potilaan itsemääräämisoikeuksien rajoittamista koskien.
Väinö Tannerin säätiö
Vuosina 1989–1999 säätiö tuki yli kahtasataa nuorta tutkijaa akateemisissa jatko-opinnoissa. Lisäksi se tukee taiteilijoita, ja sillä on Mazzano Romanossa Italiassa taiteilija-ateljee ja kirjailijakoti.
Vuonna 2000 säätiö perusti Tanner-palkinnon ja Tanner-Akatemian. Säätiö on aiemmin jakanut Muutoksentekijä-palkintoa.
Tahdosta riippumaton psykiatrinen sairaalahoito Suomessa
Hoidon jatkaminen
Hoitoon määrättyä voidaan aiemmin esitellyn hoitoonmääräämispäätöksen perusteella pitää psykiatrisessa hoidossa tahdostaan riippumatta enintään 3 kuukautta.
Mikäli ennen tämän ajan täyttymistä näyttää ilmeiseltä, että tahdosta riippumatonta psykiatrista sairaalahoitoa on välttämätöntä jatkaa, eikä siitä päästä potilaan kanssa yhteisymmärrykseen on potilaasta annettava uusi tarkkailulausunto. Tarkkailulausunnossa tulee selvittää ovatko edellytykset hoitoon määräämiseen tahdosta riippumatta edelleen olemassa. Tarkkailulausunnon antamisen edellytyksenä voidaan pitää uutta tarkkailuaikaa, joskaan tästä asiasta ei ole olemassa selkeää päätöstä tai ohjetta.
Hoidon jatkamisesta tai lopettamisesta tulee laatia uusi hoitoonmääräämispäätös, jonka tekee sairaalan psykiatrisesta hoidosta vastaava ylilääkäri tai, jos hän esteellinen tai estynyt, muu tehtävään määrätty ensisijaisesti psykiatrian erikoislääkäri.
Hoitoonmääräämispäätös tulee saattaa viipymättä potilaan tiedoksi.
Hoidon jatkamista koskeva päätös tulee heti alistaa lääninoikeudelle (lain sanamuoto); siis tosiasiassa hallinto-oikeudelle.
Hoidon jatkamista koskevan päätöksen nojalla potilasta voidaan pitää hoidossa hänen tahdostaan riippumatta enintään kuusi kuukautta.
Mikäli hoidon jatkaminen tämänkin määräajan jälkeen näyttää välttämättömältä tulee hoitoon määräämisen edellytysten täyttyminen selvittää alkaen uudesta M1-lähetteestä, jonka laatijan tulee olla psykiatrian yksikön ulkopuoleinen lääkäri (esimerkiksi terveyskeskuslääkäri).
Täytäntöönpano ja muutoksenhaku
Laki mielenterveyslain muuttamisesta määrittelee itsemääräämisoikeuksien rajoittamisen täytäntöönpanon voivan alkaa välittömästi päätösten tekemisen jälkeen, eikä mahdollinen muutoksenhaku aseta tälle estettä.
Laki mielenterveyslain muuttamisesta määrittelee neljä valituskelpoista rajoittamistoimenpidettä, jotka ovat:
Näistä (kirjalliseen päätökseen perustuvista) toimenpiteistä potilaalla on oikeus valittaa häntä hoitavan psykiatrisen toimintayksikön sijainnin mukaiseen hallinto-oikeuteen kahden viikon kuluessa päätöksen tiedoksisaamisestaan.
Päätöksiä tehtäessä potilaan mielipidettä tulee kuulla ja mielipide tulee myös kirjata potilasasiakirjoihin. Muutoksenhausta ei saa kuitenkaan tehdä merkintöjä potilasasiakirjoihin.
Pratovecchio Stia
Pratovecchio Stia on kunta Italiassa Toscanan alueella olevassa Arezzon maakunnassa. Kunta perustettiin vuonna 2014, kun kaksi kuntaa, Pratovecchio (3 080 asukasta) ja Stia (2 882), yhdistyivät muodostaen Pratovecchio Stian kunnan.
Tahdosta riippumaton psykiatrinen sairaalahoito Suomessa
Tahdosta riippumattoman hoidon päättyminen
Tilanteissa, joissa tahdosta riippumattomasta psykiatrisesta hoidosta luovutaan on kaksi erilaista vaihtoehtoa:
Merja Mäkisalo-Ropponen
Merja Elina Mäkisalo-Ropponen (s. 20. huhtikuuta 1958 Tohmajärvi) on suomalainen poliitikko. Hän on toiminut SDP:n kansanedustajana vuosina 2011–2023. Hän on toiminut Joensuun kaupunginvaltuuston jäsenenä vuodesta 2001. Puheenjohtajana hän toimi vuosina 2013–2018 ja 2021–2022.
Mäkisalo-Ropponen on Pohjois-Karjalan hyvinvointialueen valtuuston puheenjohtaja vuodesta 2022.
Elämä ja ura
Mäkisalo-Ropponen valmistui sairaanhoitajaksi vuonna 1981 ja erikoissairaanhoitajaksi 1983. Vuonna 1991 hän valmistui terveystieteiden maisteriksi ja oli vuosina 1996–1998 Suomen Akatemian tutkijakoulutuksessa Kuopion yliopistossa. Mäkisalo-Ropponen väitteli tohtoriksi 1998. Hän on valmistunut myös draamakouluttajaksi Teatterikorkeakoulusta vuonna 2003.
Mäkisalo-Ropponen työskenteli sairaanhoitajana Joensuun kaupungilla 1981–1982 ja erikoissairaanhoitajana 1983–1984. Hän oli osastonhoitaja Pohjois-Karjalan keskussairaalassa 1984–1991 ja toimi terveydenhuollon opettajana 1991–1994. Vuonna 1995 Mäkisalo-Ropponen työskenteli Pohjois-Karjalan terveydenhoito-oppilaitoksen (myöhemmin ammattikorkeakoulun) aikuiskoulutusjohtajana ja vuosina 1998–2000 yliopettajana. Vuosina 2001–2011 hän oli freelancer-työyhteisökouluttaja.
Tahdosta riippumaton psykiatrinen sairaalahoito Suomessa
Omavalvonta
Erillisen luettelon tehtävänä on toimia itsemääräämisoikeutta rajoittavien toimenpiteiden toimintayksikön omavalvonnan lähteenä.
Merja Mäkisalo-Ropponen
Politiikka
Mäkisalo-Ropponen valittiin eduskuntaan ensimmäisen kerran vuoden 2011 vaaleissa Pohjois-Karjalan vaalipiiristä 2 519 äänellä. Hänet valittiin jatkokaudelle vuoden 2015 vaaleissa uudesta Savo-Karjalan vaalipiiristä 4 899 äänellä. Vuoden 2019 eduskuntavaaleissa hän sai 8 248 ääntä. Mäkisalo-Ropponen on ilmoittanut, ettei osallistu vuoden 2023 vaaleihin.
Eduskunnassa Mäkisalo-Ropponen on vaalikaudella 2019–2023 tulevaisuusvaliokunnan jäsen, tarkastuslautakunnan varapuheenjohtaja, tilintarkastajien varapuheenjohtaja sekä perustuslakivaliokunnan varajäsen.
Tahdosta riippumaton psykiatrinen sairaalahoito Suomessa
Lääninhallituksen suorittama valvonta
Psykiatrisen toimintayksikön tulee toimittaa kahden viikon välein koonti potilaisiin kohdistuneista erityisistä rajoituksista (eristäminen muista potilaista ja sitominen) lääninlääkärille. Koonnista tulee ilmetä potilaan tunnistetietojen ohella toimenpiteen laatu, sen perusteet, sen määränneen lääkärin nimi, toimenpiteen alku- ja loppuaika sekä kokonaiskesto.
Merja Mäkisalo-Ropponen
Politiikka
Muita luottamustehtäviä:
Näkemyksiä
Marraskuussa 2014 Mäkisalo-Ropponen ei osallistunut eduskunnan samaa sukupuolta olevien avioliittoa käsittelevään äänestykseen ja on ilmaissut kannattavansa avioliiton säilymistä miehen ja naisen välisenä.
Tahdosta riippumaton psykiatrinen sairaalahoito Suomessa
Lääninhallituksen suorittama valvonta
Mikäli potilaan eristäminen muista potilaista on kestänyt yli 7 vuorokautta tai sitominen yli 4 vuorokautta tulee hoitavan lääkärin toimittaa lääninlääkärille erillinen selvitys niistä perusteista joilla toimenpiteen kesto ylittää mainitut hälytysrajat.
Lääninlääkärin velvollisuuksiin kuuluu valvoa psykiatristen toimintayksiköiden toimintaa ja tarvittaessa (tai esimerkiksi aikataulun mukaisesti) hän voi suorittaa tarkastuskäyntejä toimintayksiköihin.
Historia
Vuoteen 1978 asti pakkohoitoon lähettämisestä saattoi päättää potilaan puoliso tai muu lähiomainen tai esimerkiksi kunnan sosiaalijohtaja tai muu viranomainen. Päätöksessä ei ollut aikarajoja, vaan hoito saattoi kestää siihen asti kunnes lääkäri katsoi, että potilas oli terve. Tämä saattoi tarkoittaa vuosikymmeniä. Potilaalla ei ollut sananvaltaa eikä lakiin kirjattuja oikeuksia.
Vuonna 1978 Suomessa uudistettiin mielisairauslaki, minkä jälkeen pakkohoitoon vaadittiin esteettömän lääkärin lausunto ja 2-3 lääkärin arvio hoidon jatkamisen tarpeellisuudesta. Laki turvasi potilaan ihmisoikeudet, mutta myös oikeuden hoitoon.
Huomautus
Vaikka laki mielenterveyslain muuttamisesta on astunut voimaan jo kesäkuun alussa 2002, sen soveltamista on ohjeistettu vain sosiaali- ja terveysministeriön lähettämällä muistiolla (joka oli päivätty päivää ennen lain voimaanastumista). Soveltamisohjeena pidettävässä muistiossa todetaan sen kansilehdellä muistion olevan vain "alustavaa pohdintaa" lain soveltamisesta. Muun muassa tästä syystä artikkelin lähdeluettelo on sangen puutteellinen.
Maßregelvollzug Involuntary treatment Dwangverpleging
Edu Marangon
Edu Marangon (s. 2. helmikuuta 1963 São Paulo) on brasilialainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue
Edu debytoi Brasilian maajoukkueessa 1987. Hän on pelannut yhdeksän maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin.
Veli Roger
thumb|Veli Roger vuonna 1991 Roger Louis Schütz-Marsauche (12. toukokuuta 1915 – 16. elokuuta 2005), yleisemmin Veli Roger oli Taizé-luostariyhteisön perustaja.
Roger syntyi ja eli ensimmäiset 25 vuotta Sveitsissä. Hän lähti äitinsä kotimaahan Ranskaan 1940, 25-vuotiaana, ja perusti Taizén kylään piilopaikan pakolaisille, jonne tuli muun muassa juutalaisia sodan aikana. Sodan jälkeen hänen luokseen tuli muita ja retriittiyhteisö perustettiin 1949. Roger halusi kehittää yhteisöä ekumeeniseksi ja kutsui mukaan sekä katolisia että protestantteja.
1960-luvulla yhteisöstä tuli suosittu nuorison keskuudessa. Suomessa muun muassa Anna-Maija Raittila teki taizé-yhteisöä tunnetuksi. Roger käytti suosiota hyväkseen ja vieraili Itä-Euroopassa puhumassa kristinuskosta.
Juha Valjakkala
Juha Veikko Valjakkala (myöh. Aslak Valdemar Ahonen, Nikita Joakim Fouganthine, Nikita Bergenström ; 13. kesäkuuta 1965 Pori – 27. helmikuuta 2023) oli suomalainen henkirikokseen syyllistynyt henkilö. Hän murhasi vuonna 1988 kolme perheenjäsentä nelihenkisestä Nilssonin perheestä Åmselen kylän hautausmaalla Pohjois-Ruotsissa. Perheestä jäi eloon vain 11-vuotias poika, joka oli tapahtumahetkellä nukkumassa teltassa kotitalonsa pihalla. Valjakkala ja hänen porilainen tyttöystävänsä ja rikoskumppaninsa Marita Routalammi (s. 1966 Pori) olivat heinäkuussa 1988 Pohjoismaiden etsityimmät henkilöt. Myöhemmin Valjakkala (sittemmin Fouganthine ja Bergenström) sai huomiota toistuvilla vankilapaoillaan ja -pakoyrityksillään.
Nuoruusvuodet
Juha Valjakkala syntyi vuonna 1965 Porissa ja asui myöhemmin myös Mikkelissä ja Ruotsissa. Koulunsa Valjakkala kävi Porissa, Ulvilassa ja Mikkelissä.
Valjakkala aloitti rikosuransa 15-vuotiaana Äänekoskella, jossa hän varasti viisi ajoneuvoa. Hän sai vuonna 1980 ehdollisen vankeustuomion näistä rikoksista. Myöhemmin Valjakkala varasteli autoja ainakin Lapualla, Jämsässä, Imatralla, Ulvilassa, Juvalla, Piikkiössä, Espoossa ja Helsingissä.
Huhtikuussa 1981 Valjakkala sai puolen vuoden ehdottoman vankeustuomion, jonka hän vietti Keravan silloisessa nuorisovankilassa.
Valjakkala vietti osan lapsuudestaan äitinsä kanssa Ruotsissa, jossa hän syyllistyi myös autovarkauksiin ja sai vankeustuomioita niistä.
Valjakkala tutustui Marita Routalammiin vuonna 1984. He tehtailivat rikoksia Ruotsissa ja saivat vankeustuomion.
Åmselen kolmoismurha
Murhiin johtanut tapahtumasarja alkoi, kun 22-vuotias Valjakkala vapautui Turun vankilasta 1. toukokuuta 1988 ja lähti kiertelemään Ruotsissa ja Suomessa 21-vuotiaan Marita Routalammin kanssa.
He saapuivat Västerbottenin maakunnassa, Vindelnin kunnassa sijaitsevaan Åmseleen 3. heinäkuuta. Yöllä Valjakkala varasti polkupyörän. 49-vuotias Sten Nilsson ja hänen 16-vuotias poikansa Fredrik lähtivät ajamaan autollaan Valjakkalaa takaa. Ajojahti päättyi hautausmaalle, missä Valjakkala pakotti Stenin ja Fredrikin haulikolla uhaten polvistumaan. Ensin hän ampui Stenin, minkä jälkeen Fredrik yritti anoa armoa valehtelemalla ikänsä. Tästä huolimatta Valjakkala ampui hänetkin. Laukaukset kuuluivat kylään saakka. Perheen 42-vuotias äiti Ewa Nilsson lähti katsomaan, mitä oli tapahtunut. Hän näki, että Valjakkala istui Stenin autossa, ja koputti ikkunaan. Valjakkala tempaisi oven niin raivokkaasti auki, että Ewa kaatui, mutta tämä pääsi juoksemaan pakoon. Valjakkala sai hänet kiinni ja löi häntä haulikolla niin voimakkaasti, että se pirstoutui. Tämän jälkeen hän puukotti Ewan hengiltä viiltämällä tältä kaulan auki.
Valjakkala ja Routalammi otettiin kiinni 10. heinäkuuta Odensessa, Tanskassa, kun junan konduktööri tunnisti heidät. Kiinniotossa kumpikaan ei tehnyt vastarintaa.
Oikeudenkäynti ja tuomiot
Oikeudenkäynnissä Valjakkalan asianajajana toimi Pelle Svensson ja Routalammin asianajajana Gunnar Falk. Valjakkala ja Routalammi syyttivät toinen toistaan murhista, mutta oikeus uskoi Routalammin tarinaa. Psykiatrisessa tutkimuksessa todettiin kummankin olevan henkisesti ymmärryskykyisiä oikeudessa. Oikeuspsykiatri kuitenkin totesi, että Valjakkalalla oli psykopaattinen persoonallisuus ja että hän oli hyvin aggressiivinen.
Valjakkala sai elinkautisen vankeusrangaistuksen kolmesta murhasta sekä lisäksi ikuisen kiellon palata Ruotsiin. Valjakkala aloitti tuomionsa kärsimisen Uumajan vankilassa, mutta hänet siirrettiin kesällä 1989 Suomeen Turun vankilaan.