cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Crackers International
EP:stä julkaistiin Britanniassa myös jouluinen erikoispainos Crackers International Part 2, joka sisälsi Erasuren version tunnetusta joululaulusta "God Rest Ye Merry Gentlemen".
Hedelmättömyys
thumb|Munasolu mikrohedelmöityksen (ICSI) yhteydessä. Hedelmättömyys, infertiliteetti eli steriiliys tarkoittaa suvullisesti lisääntyvän eliön kyvyttömyyttä tuottaa jälkeläisiä.
Hedelmättömyyttä esiintyy sekä uroksilla että naarailla. Käsitteitä hedelmättömyys ja ihmisillä lapsettomuus käytetään usein sekaisin, vaikka ne eivät tarkkaan ottaen merkitse samaa asiaa. Eläinten hedelmättömyydestä käytetään myös esimerkiksi termiä mahous. Lapsettomuus voi olla tahatonta tai tahallista, ja hedelmättömälläkin ihmisellä voi olla lapsia esimerkiksi adoption kautta. Ihmisten hedelmättömyyteen on kehitetty tehokkaita hoitokeinoja.
Määritelmä ja esiintyvyys
Ihmisillä hedelmättömyys on määritelty muun muassa siten, että raskaus ei ole alkanut 12 kuukauden suojaamattomien yhdyntöjen jälkeen tai nainen ei pysty kantamaan sikiötä täysiaikaiseksi. Arviolta joka viides pariskunta kärsii jossain elämänsä vaiheessa lapsettomuudesta. Useimmiten kyseessä on heikentynyt hedelmällisyys, eli syystä tai toisesta raskauden alkamiseen menee keskimääräistä pitempi aika. Noin 15 % hedelmällisessä iässä olevista pariskunnista hakeutuu lääkärin hoitoon hedelmättömyyden takia, yleensä noin kahden vuoden tuloksettoman yrittämisen jälkeen. Noin 30–40 %:ssa tapauksista hedelmättömyys johtuu naisesta, 10–30 %:ssa miehestä, 15–30 %:ssa molemmista ja 10–20 %:ssa syytä ei saada selville. Hedelmättömyyden esiintyvyys on kasvussa, mikä heijastaa myös naisten lisääntyvää taipumusta hankkia lapsia myöhemmällä iällä kuin ennen.
Syyt
Tärkeimpiä syitä naisen hedelmättömyyteen ovat tulehduksesta aiheutuvat munanjohdintukokset, jotka aiheuttavat noin kolmasosan hedelmättömyystapauksista. Tukoksen takia munasolu ei pääsee kulkeutumaan kohtuun siittiöiden luokse. Myös epämuodostumat, kasvaimet ja kiinnikkeet voivat olla esteinä munasolun kululle.
Hormonaaliset syyt muodostavat kolmasosan hedelmättömyystapauksista. Joissakin tapauksissa häiriö estää munasolua irtoamasta tai kohdun limakalvo ei pysty vastaanottamaan hedelmöittynyttä munasolua. Endometrioosissa kohdun limakalvoa esiintyy tuntemattomasta syystä kohtuontelon ulkopuolella, mikä voi aiheuttaa hedelmättömyyttä.
Hoito
Munanjohdinperäiset syyt pyritään hoitamaan leikkaushoidolla, mutta koeputkihedelmöitykseen turvaudutaan, jos leikkaus ei ole mahdollinen. Hormonaaliset syyt hoidetaan lääkityksellä ja endometrioosi tähystyksellä.
Syyt
Muita hedelmättömyydelle altistavia tekijöitä ovat siementiehyitä tukkivat tai ahtauttavat sairaudet, piilokiveksisyys ja kiveskohjut. Tilapäisesti hedelmättömyyttä aiheuttavat yleistilaan merkittävästi vaikuttavat sairaudet, runsas tupakointi ja alkoholin käyttö.
Historia
Keskiajalta säilyneet tekstit ovat osoittaneet vääräksi yleisen olettamuksen siitä, että ennen modernia aikaa olisi lapsettomuutta pidetty vain naisesta johtuvana. Exeterin yliopiston historiantutkija Catherine Rider on perehtynyt 1200–1400-luvuilla kirjoitettuihin teksteihin. Esimerkiksi 1100-luvulla Italiassa koottu Trotula toteaa, että hedelmättömyyden syyt ovat yhtä usein miehestä kuin naisesta johtuvia. Trotula levisi sekä englannin- että ranskankielisinä käännöksinä.
Trotula noudattaa aikansa käsityksiä siinä, että terveysongelmien syynä on kuuman ja kylmän tai kostean ja kuivan välinen epätasapaino. Arveltiin, että liian kuivat ja kylmät kivekset aiheuttaisivat miehen hedelmättömyyttä. Kuitenkin myös aliravitsemuksen tai liikalihavuuden sanottiin vaikuttavan hedelmällisyyteen, aivan kuten nykyisinkin. Trotula neuvoo toteamaan pottatestillä sen, kummasta hedelmättömyys johtuu: Testissä nainen virtsaa yhteen pottaan ja mies toiseen, lisäksi potta täytettiin osittain vehnänleseillä. Hedelmätön puoliso oli se, jonka potassa oli matoja puolentoista viikon kuluttua.
On vaikea sanoa, missä määrin ihmiset hakivat hoitoa hedelmättömyyteen, sillä aikalaiskertomuksia ei juuri ole, vaan kirjoitukset ovat lääkärien akateemista pohdintaa. Rukoilun, pyhimyksiin vetoamisen tai pyhiinvaellukselta tuodun muistoesineen parantavan voiman uskottiin auttavan hedelmättömyteen. Kirjoituskokoelmista löytyy vinkkejä miehille: Kissanminttua keitetään viinissä, kunnes nesteestä on jäljellä enää kolmannes. Saatua rohtoa piti juoda tyhjään vatsaan. Toisen ohjeen mukaan sian kivekset kuivataan ja jauhetaan, jauhe sekoitetaan viiniin. Kummankin ohjeen mukaan rohtoa juodaan kolmena päivänä peräkkäin.
Abdou Jammeh
thumb|200px Abdou Jammeh (s. 13. helmikuuta 1986) on gambialainen jalkapallopuolustaja, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Rovaniemen Palloseuraa. Hän pelaa myös Gambian jalkapallomaajoukkueessa.
Marcel Duchamp
thumb|right|Marcel Duchamp, Suihkulähde, 1917. Teos on tehty pisuaarista ”readymade”-taiteena.
Marcel Duchamp [dyʃɑ̃] (28. heinäkuuta 1887 – 2. lokakuuta 1968) oli ranskalainen taiteilija (Yhdysvaltain kansalainen vuodesta 1956), avantgardisti ja readymade-taiteen keksijä. Hänen taiteellaan ja ajatuksillaan on ollut huomattava vaikutus toisen maailmansodan jälkeiseen nykytaiteeseen. Duchamp yhdistetään usein dadaan ja surrealismiin. Duchampin ohjeet modernin taiteen keräilijöille vaikuttivat länsimaisen taiteenmaailman makukäsitysten muodostumiseen.
Tuhansissa artikkeleissa ja kirjoissa on yritetty tulkita Duchampin taidetta ja filosofiaa, mutta haastatteluissaan ja kirjoituksissaan Duchamp vain lisäsi niiden mysteeriä. Tulkinnat kiinnostivat taiteilijaa itsenäisinä taideteoksina ja tulkitsijan pohdintoina. Marcel Duchamp:
Varhainen ura
Henri-Robert-Marcel Duchamp syntyi vuonna 1887 Blainville-Crevonissa, Pohjois-Ranskassa. Duchampin aloittaessa taideopinnot Pariisissa elettiin kubismin alkuaikoja. Pablo Picasson ja Georges Braquen kubistiset teokset eivät kuitenkaan vastanneet Duchampin makua, vaan hänen ensimmäisiä töitään voidaan luonnehtia impressionistisiksi ja fauvistisiksi.
Ensimmäiset merkittävät työt, erityisesti maalaus Alaston laskeutuu portaita (”Nu descendant un escalier”, 1912) kommentoivat kubismia. Duchamp hylkäsi kubismin ja ryhtyi tekemään Suurta lasia (”Mariée mise à nu par ses celibataires, même”, 1915–23), josta tuli maalaustaiteen ja henkilökohtaisen maun kritiikki. Duchamp julkaisi teokseen liittyvät muistiinpanot ja luonnokset nimellä Vihreä laatikko vuonna 1936. Suuren lasin aiheena oli ihmisen ja koneen liitto, ja teoksessa oli paljon viittauksia sen tekoajan teknologiaan ja tieteeseen. Aihetta käsittelivät myös futurismi ja dada.
New Yorkiin
Aikansa taideinstituutioita Duchamp hätkähdytti readymade-teoksellaan Suihkulähde (”La Fontaine”, 1917/1964), jonka hän lähetti R. Muttin salanimeä käyttäen riippumattomien taiteilijoiden näyttelyyn, jossa se hylättiin. Vuonna 2004 viisisataa taiteentuntijaa valitsi pisoaarin nykytaiteen teokseksi, joka on eniten vaikuttanut jälkipolviin.
Readymade-teoksiaan ei Duchamp itse esittänyt aktiivikaudellaan julkisesti. Vuodesta 1920 hän toimi yhdessä Katherine Dreierin ja Man Rayn kanssa perustamassaan Société Anonyme -järjestössä. Seura järjesti näyttelyitä ja esitelmätilaisuuksia, julkaisi kirjoja ja keräsi merkittävän taidekokoelman, joka luovutettiin Yalen yliopiston taidemuseolle 1940-luvulla.
Duchamp toimi myös taidevälittäjänä järjestäen Constantin Brâncușin ja Wassily Kandinskyn näyttelyt Yhdysvalloissa. Hän lopetti taiteen tekemisen vuonna 1923, koska taiteilijan mukaan taide merkityksellisenä toimintana oli tullut tiensä päähän.
Duchamp asui vuorotellen Pariisissa ja New Yorkissa ja otti Yhdysvaltain kansalaisuuden vuonna 1956. Hän kuoli Neuilly-sur-Seinessä, Pariisin esikaupungissa vuonna 1968.
Vaikutus
Dada ja surrealismi syntyivät pääosin Euroopassa ensimmäisen maailmansodan aikana, ja varsinkin surrealismi vaikutti paljon Yhdysvaltain taiteeseen toisen maailmansodan aikana. Marcel Duchamp oli välittäjätaiteilija, joka vaikutti varsinkin Ranskan ja Yhdysvaltain välisen transatlanttisen yhteistyön syntyyn.
Duchampin teoksia oli esillä surrealistien yhteisnäyttelyissä sekä 1960-luvulta alkaen monissa retrospektiivisissa näyttelyissä, muun muassa Tukholman Moderna Museetissa (”Rörelse i konsten”, 1961), Pasadenassa, Lontoossa ja Milanossa.
Revolutions per Minute (Skid Row’n albumi)
Revolutions per Minute on Skid Row’n viides albumi, joka julkaistiin vuonna 2006. Se on ainut, jolla Dave Gara soittaa rumpuja. Albumin tuotti Michael Wagener, jonka kanssa yhtye teki aikaisemmin yhteistyötä menestysalbumilla Slave to the Grind.
Yves-Marie Péan
Yves-Marie Péan (s. 25. toukokuuta 1954) on haitilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin Pyhän Ristin kongregaation papiksi 16. lokakuuta 1983 ja nimitettiin Les Gonaïvesin hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi 21. toukokuuta 2002. Piispaksi vihkiminen seurasi 13. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi François Gayot, jota avustivat Emmanuel Constant ja Hubert Constant.
30. heinäkuuta 2003 Péanista tuli Les Gonaïvesin piispa.
Euroopan myrskykausi 2021–2022
2021–2022 Euroopan myrskykausi on ensimmäinen kausi, jolloin Kreikassa, Israelissa ja Kyproksessa annettiin nimi näillä alueilla riehuneille myrskyille. Ensimmäinen nimetty oli lokakuinen "Athina"-myrsky.
PFK Turan Tovuz
Peşəkar Futbol Klubu Turan Tovuz on azerbaidžanilainen jalkapalloseura Tovuzin kaupungista. Seura pelasi kaudella 2018–19 Azerbaidžanin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 1. divisioonassa. Turan Tovuz on voittanut Azerbaidžanin Valioliigan eli maansa mestaruuden kertaalleen. Tämä tapahtui kaudella 1993–94. Mestaruus takasi myös paikan seuraavan kauden UEFA-cupiin, mutta Turan hävisi tuolloin turkkilaiselle Fenerbahçelle. Pääsarjassa joukkue on pelannut edellisen kerran kaudella 2012–13
Jussi Timonen (professori)
Jussi Tapio Timonen (15. helmikuuta 1949 Tohmajärvi – 16. toukokuuta 2018 Jyväskylä) oli suomalainen fyysikko ja soveltavan fysiikan tutkija, joka toimi Jyväskylän yliopiston professorina.
Timonen kirjoitti ylioppilaaksi Joensuun lyseosta 1968. Hän opiskeli Helsingin yliopistossa vuodesta 1968 lähtien, josta valmistui filosofian kandidaatiksi ja lisensiaatiksi (FK 1975, FL 1978). Tohtoritutkinnon hän suoritti Jyväskylän yliopistolle (FT 1980). Hänen englanninkielinen artikkeliväitöskirjansa (1980) tarkasteli epälineaarisia systeemejä. Siihen liittyvää tutkimustyötä hän teki Pohjoismaiden yhteisessä teoreettisen fysiikan tutkimuskeskuksessa Norditassa (Kööpenhamina, 1977-1979) yhdessä brittitutkijoiden kanssa. Väitöskirja oli otsikoitu Dynamics and statistical mechanics of non-linear systems. Ennen professuuriaan hän oli Jyväskylän yliopiston fysiikan dosentti (1987–1997).
Timonen teki sekä fysiikan perustutkimusta että sovelsi tieteellistä osaamistaan ja erinomaista fysikaalisten ilmiöiden analysointikykyään hyvin monipuolisesti ja rohkeasti kokeillen eri tieteenalojen tarpeisiin. Tutkimuskohteina oli erilaisia ongelmia niin teoreettisen fysiikan piiristä kuin biologian solutason mekanismienkin parista. Fysiikkaa Timonen sovelsi yhtä hyvin metsäteollisuuden, lääketieteen, biologian kuin ydinvoimaturvallisuuden tarpeisiin. Hänellä oli monipuolinen yhteistyöverkosto. Hänen kykyään hankkia rahoitusta tutkimusprojekteihin on luonnehdittu ilmiömäiseksi. Hän oli hankkimassa esimerkiksi pääosin Euroopan aluekehitysrahaston rahoittamaa röntgensäteilyä käyttävää tomografialaitteistoa Jyväskylän yliopistolle (2009). Professori Timonen oli mukana ainakin yhdessä patentissa, joka liittyy luuston rakenteen ja sen poikkeamien non-invansiivisen tutkimusmenetelmään ultraäänellä. Menetelmä on lisensioitu käyttöön myös Suomessa.
Professori Timonen sai monia tunnustuksia osaamisestaan. Hän oli Suomalaisen Tiedeakatemiann jäsen vuodesta 2007. Lisäksi hän sai esimerkiksi Jyväskylän yliopistosäätiön yhteistyöpalkinnon (2010) ja innovaatiopalkinnon (2015).
Laurilan rautatieasema
Laurilan rautatieasema on Suomen rataverkon liikennepaikka Keminmaan kunnan keskustaajamassa Laurilassa Kemin pohjoispuolella. Laurila on risteysasema, jossa Oulun ja Tornion välisestä rautatiestä erkanee rataosa Rovaniemelle ja Kelloselkään. Liikennepaikalla ei ole lipunmyyntiä, matkustajapalvelua eikä tavaraliikennettä, vaan se toimii ainoastaan risteysasemana sekä junakohtauspaikkana. Liikenteenohjaus hoidetaan keskitetysti kaukokäytöllä Oulusta käsin. Laurilan asemarakennukset purettiin 1990-luvun alussa.
Ratapiha
Laurilan asemalla on käytössä pääraiteen lisäksi yksi sivuraide junakohtauksia varten. Tämän lisäksi liikennepaikalla on sivuraide, jota käytetään lähinnä ratatyökoneiden väistöraiteena. Rataosat Tornion ja Rovaniemen suuntiin erkanevat ratapihan länsipäässä.
Asemarakennukset
Laurilan toinen asemarakennus oli ensimmäistä pientä laiturirakennusta suurempi asemarakennus. Se rakennettiin palvelemaan kasvanutta liikennetarvetta, kun Laurilasta tuli Rovaniemen radan valmistuessa risteysasema. Puisen asemarakennuksen suunnitteli Thure Hellström, ja se noudatteli samaa tyyliä kuin Koivun asemarakennus. Rakennus tuhoutui sodassa.
Laurilan viimeiseksi varsinaiseksi asemarakennukseksi rakennettiin sotien jälkeen uusi, pelkistetty asemarakennus vanhojen piirustusten pohjalta. Asemarakennus noudatteli samaa tyyliä kuin muutkin Laurilan–Rovaniemen radan uudelleenrakennetut asemat. Rakennus ja siihen kuulunut makasiini purettiin 1990-luvun alussa.
Nykyisin asemalla on asemarakennuksena tiilinen laitetila, joka sijaitsee alkuperäiseen asemaan nähden radan vastakkaisella puolella ratapihan itäpäässä.
Oren Smadja
Shay-Oren Smadja (s. 20. kesäkuuta 1970) on israelilainen judoka ja olympiamitalisti. Hän voitti pronssia Barcelonan olympialaisissa 1992 alle 71-kiloisten sarjassa. Smadja on voittanut yhden mitalin myös MM-kilpailuista. Hän voitti hopeaa Chibasta vuonna 1995; tällä kertaa alle 78-kiloisten sarjasta. Hän saavutti EM-pronssia alle 71 kg:n sarjassa 1992. Hän oli vuonna 1990 nuorten MM-kilpailuissa 71-kiloisissa toinen ja nuorten EM-kilpailuissa samassa painoluokassa kolmas. Hän sijoittui maailmancup-kilpailuissa kaksi kertaa toiseksi ja kerran kolmanneksi.
Amortem
Amortem on Ruoskan neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 5. heinäkuuta 2006. Kappaleet ”Alasin” ja ”Mies yli laidan” julkaistiin singleinä, ja niistä kuvattiin musiikkivideot. Kappaleen ”Mies yli laidan” ohjasi Henrik Mennander ja ”Alasimen” ohjasi Kusti Manninen.
Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 6.
Yksi ruusu
Yksi ruusu on suomalaisen laulaja Pepe Willbergin viides studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1986.
Albumi julkaistiin C-kasettina.
Andrea Berg
pienoiskuva|Andrea Berg lavalla Chemnitzissä vuonna 2014.
Andrea Berg (s. Andrea Zellen; s. 28. tammikuuta 1966 Krefeld, Nordrhein-Westfalen, Saksa) on saksalainen kevyen musiikin laulaja. Hänen levyjään on myyty yli 15 miljoonaa kappaletta, ja hän on yksi 2000-luvun menestyneimpiä artisteja saksankielisessä Euroopassa. 1990-luvulla alkaneen uran alkutaipale oli vaisuhkoa, mutta sittemmin Bergin albumit ovat nousseet Saksan ja Itävallan listaykkösiksi. 2010-luvulla Berg ylsi myös Sveitsin listakuningattareksi.
Andrea Bergin tähtiominaisuuksiin on kuulunut vähäeleisyys sekä rohkea ja paljastava lavapukeutuminen.
Elämä ja ura
Tuottaja Eugen Römer kiinnostui Andrea Bergin omintakeisesta lauluäänestä, ja seurauksena ilmestyi Andrea Bergin debyyttialbumi Du bist frei vuonna 1992. Sen kaupallinen menestys oli heikonpuoleista, mutta seuraava albumi, Gefühle, myi huomattavasti paremmin. Siltä lohkaistiin single "Die Gefühle haben Schweigepflicht". Berg ei luopunut työstään sairaanhoitajana heti menestyksen myötä. Kuuden studioalbumin jälkeen, vuonna 2001, julkaistiin Andrea Bergin ensimmäinen kokoelma-albumi Best of, jota myytiin noin 2,4 miljoonaa kappaletta. Se pysyi listoilla ennätykselliset 346 viikkoa. Sairaanhoitajan työt olivat tuolloin jo jääneet.
Andrea Berg on saanut useita musiikkialan palkintoja, kuten Musikpreis Echo, Goldene Stimmgabel ja Krone der Volksmusik.
Bergin nykyinen kotikaupunki on Aspach lähellä Stuttgartia, missä hänellä on hotelli liikemiespuolisonsa Ulrich Herberin kanssa.
Muurisisilisko
Muurisisilisko (Podarcis muralis) on Euroopasta kotoisin oleva sisiliskolaji joka on levinnyt myös Pohjois-Amerikkaan.
Se on väriltään ruskeankirjava, usein kyljissä on tummempi raita korva-aukoista häntään asti.
Muurisisiliskoja pidetään toisinaan lemmikkeinä terraarioissa.
Valtellina
Valtellina tai Valtelline on Adda-joen laakso sivulaaksoineen. Se sijaitsee Pohjois-Italian Lombardiassa, ja rajoittuu pohjoisessa Sveitsiin. Aikaisemmin se on ollut tärkeä kauttakulkualue Pohjois-Italiasta Saksaan.
Quebec North Shore and Labrador Railway
Quebec North Shore and Labrador Railway, myös QNS&L Railway tai QNS&L, on kanadalainen alueellinen rautatieyhtiö, joka hoitaa liikennettä Iron Ore Company of Canadan (IOC) omistamalla 420 kilometrin mittaisella rautamalminkuljetukseen tarkoitetulla rataosuudella. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Sept-Îlesissä Québecissä. QNS&L oli yksi viimeisistä yksityisistä kanadalaisista rautatieyhtiöistä, jotka harjoittavat tavaraliikenteen ohella myös henkilöliikennettä, tulevaisuudessa QNS&L:n omistamalla radalla henkilöliikennettä harjoittaa Tshiuetin Rail Transportation.
Historiaa
QNS&L:n rautatie alkaa St. Lawrence -joen rannalta Sept-Îlesin kaupungista Québecissä ja ulottuu pohjoiseen Labrador Cityyn Newfoundland ja Labradorin provinssiin. Ratalinjaus kulkee lähes asumattoman vuoristoisen erämaan halki.
Ratalinjaus rakennettiin vuosina 1951–1954, jolloin radan pohjoinen päätepiste oli IOC:n kaivoskaupunki Schefferville Quebecissä, 573 kilometriä pohjoiseen Sept-Îlesistä. Vuonna 1958 avasivt sekä Wabush Mining Company että IOC uusia kaivoksia Labrador Cityn malmiesiintymään, ja QNS&L rakensi 58 kilometrin mittaisen radan Emeril Junctionin ja Labrador Cityn välille. Liikenne uudella radalla alkoi 1960.
thumb|300px|QNS&L konttijunan veturina Samaan aikaan Wabush Mining Company rakensi suhteellisen lyhyen Wabush Lake Railway -radan omilta kaivoksiltaan Labrabor Cityyn. QNS&L hoitaa sekä IOC:n että Wabush Lake Railwayn malmiliikennettä. Wabush Lake Railwayn liikenteen luovutuspaikka on Arnaud Junction lähellä Sept-Îlesiä, josta Arnaud Railway hoitaa Wabush Mining Companyn liikennettä satamaan Pointe Noireen, Québeciin.
Vuonna 1980 kaivostoiminta Scheffervillessä päättyi, ja suuri osa asukkaista muutti työn perässä Labrador Cityyn. QNS&L jatkoi kuitenkin supistettua matkustaja- ja tavaraliikennettä Emeril Junctionin ja Scheffervillen välillä aina 1. joulukuuta 2005 saakka, jolloin yhtiö myi rataosan Emeril Jct–Schefferville Tshiuetin Rail Transportation -yhtiölle.
Vakio (täsmennyssivu)
Vakio tarkoittaa seuraavia asioita ja henkilöitä:
Edward Lorenz
Edward Norton Lorenz (23. toukokuuta 1917 – 16. huhtikuuta 2008) oli yhdysvaltalainen matemaatikko ja meteorologi. Hän kuului kaaosteorian varhaisiin pioneereihin joka esitteli vuonna 1961 perhosvaikutuksen.
Lorenz syntyi West Hartfordissa, Connecticutissa, ja valmistui Massachusetts Institute of Technologystä. Hän työskenteli MIT:ssä yli 40 vuotta vuodesta 1948 alkaen, professorina vuodesta 1962 ja siirtyi emeritusprofessoriksi vuonna 1987. Lorenzin yhtälöt saivat nimensä häneltä.
Lorenz oli Yhdysvaltain kansallisen tiedeakatemian jäsen vuodesta 1975 lähtien. Hänen saamistaan lukuisista palkinnoista tunnetuimpia ovat Crafoord-palkinto (1983) ja Kioto-palkinto (1991).
Chichester
Chichester on noin asukkaan katedraalikaupunki (city) ja kunta (civil parish) sekä  asukkaan hallintopiiri West Sussexin kreivikunnassa Etelä-Englannissa. Se on myös kreivikunnan hallinnollinen keskus (county town).
Kanava yhdistää sen Chichesterin satamaan. On arveltu, että se saattoi olla roomalaisten ensimmäinen sillanpääasema Britanniassa. Kaupungissa on Pyhälle kolminaisuudelle omistettu Chichesterin katedraali ja melko paljon kaupunginmuuria jäljellä. Siellä pidetään vuosittain heinäkuussa kolmiviikkoiset taide- ja musiikkifestivaalit (Chichester Festivities).
Alueella sijaitsee myös Goodwoodin moottorirata.
Chichesterin ystävyyskaupunkeja ovat Chartres Ranskassa ja Ravenna Italiassa.
Pehr Henrik Nordgren
thumb|200px|Pehr Henrik Nordgren‎ Pehr Henrik Nordgren (19. tammikuuta 1944 Saltvik – 25. elokuuta 2008 Veteli) oli suomalainen säveltäjä.
Ura
Nordgren syntyi Ahvenanmaalla vuonna 1944. Hän opiskeli musiikkitiedettä Helsingin yliopistossa ja vuosina 1965–1969 sävellystä yksityisesti Joonas Kokkosen johdolla. Nordgren opiskeli Tokiossa 1970–1973 ja on sen jälkeen asunut Kaustisella. Vuonna 1973 hän meni Tokiossa naimisiin Shinobu Suzukin kanssa, ja heillä on yksi lapsi Kai Nordgren. Pehr Henrik Nordgrenin äiti oli kirjailija Aili Nordgren ja veli kirjailija Ralf Nordgren.
Pehr Henrik Nordgren oli Keski-Pohjanmaan Kamariorkesterin "nimikkosäveltäjä" ja tunsi Juha Kankaan henkilökohtaisesti 1960-luvulta lähtien. Nordgren myös perusti Kaustisen kamarimusiikkiviikon ja toimi pitkään sen taiteellisena johtajana. Jotkut jousiorkesteriteoksista, kuten Nordgrenin soitetuin teos Pelimannimuotokuvia (1976), Sinfonia jousille (1978) ja TRANSE-CHORAL (1985) ovat saaneet jo klassisen aseman suomalaisessa jousiorkesterikirjallisuudessa.
Nordgren sai Suomen Kulttuurirahaston palkinnon 1998 ja Pro Finlandian 1999. Vuonna 2006 hänelle myönnettiin Kalevalaseuran Kalevalanpalkinto ja Svenska kulturfondenin 15 000 euron kulttuuripalkinto. Nordgren sävelsi muun muassa sinfonioita, konserttoja, kamarimusiikkia ja vokaaliteoksia. Hän sai teoksiinsa vaikutteita esimerkiksi suomalaisesta kansanmusiikista ja uransa alkuvaiheissa Dmitri Šostakovitšin teoksista.
Nordgren kuoli elokuussa 2008 Vetelissä sijaitsevassa Tunkkarin sairaalassa. Vielä edellisessä kuussa hän oli sairaudestaan huolimatta kyennyt kuuntelemaan Kuhmon kamarimusiikkijuhlilla oman teoksensa (11. jousikvartetto op. 144) kantaesityksen.
Üzeyir Hacıbəyov
pienoiskuva|Üzeyir Hacıbəyov. Üzeyir Hacıbəyov (17. syyskuuta (J: 5. syyskuuta) 1885 Ağcabədi – 23. marraskuuta 1948) oli azerbaidžanilainen säveltäjä.
Hacıbəyov syntyi Ağcabədissa lähellä Şuşaa. Hänen isänsä toimi sihteerinä kuuluisalle runoilija Xurşidbanu Natəvanille, jolta tuleva säveltäjä sai vahvoja vaikutteita. Hän oli jo lapsena musikaalisesti lahjakas, ja vuonna 1908, 22 vuoden iässä, hän sävelsi hyvin vähän varsinaista alan koulutusta saaneena täysimittaisen oopperan.
Vaikka Azerbaidžanissa ja azerin kielessä tapahtui Hacıbəyovin elinaikana lukuisia muutoksia, hänen onnistui luoda varsin menestyksekäs ura säveltäjänä; tuotantoon kuuluu muiden muassa seitsemän oopperaa ja kolme musiikkikomediaa. Vuonna 1920 perustettu Bakun musiikkiakatemia on saanut lisänimen Hacıbəyovilta, ja säveltäjää pidetään azerbaidžanilaisen taidemusiikin isänä. Hän keräsi ja julkaisi useita kansanlauluja säveltäjä Müslüm Maqomayevin kanssa ja julkaisi vuonna 1945 maansa kansanmusiikin perusteista myös kirjan.
Hacıbəyov oli Bakun musiikkiakatemian professori sekä vuosina 1928–1929 ja 1939–1948 johtaja. Hän oli kahdesti edustajana Neuvostoliiton korkeimmassa neuvostossa. Hänellä oli Leninin kunniamerkki, useampi Stalin-palkinto ja vuodesta 1938 Neuvostoliiton kansantaiteilijan arvonimi. Hän kuoli diabeteksen komplikaatioihin 63-vuotiaana. Hänen säveltämänsä on Azerbaidžanin kansallislaulu Azərbaycan marşı.
Henkilötunnus
pienoiskuva|200x200px|Itävaltalainen henkilökortti. Henkilötunnus on valtion antama, ihmisen yksilöivä tunniste. Henkilötunnusta käytetään muun muassa viranomaisten kanssa asioitaessa, henkilöllisyyden tunnistamisessa ja henkilöä koskevissa virallisissa asiakirjoissa.
Yleistä
Suomessa henkilötunnus (hetu ) annetaan Suomen kansalaisille sekä Suomessa pysyvästi tai pitkäaikaisesti (vähintään vuoden) oleskeleville ulkomaalaisille. Suomessa sairaalassa syntyvä lapsi saa henkilötunnuksen automaattisesti, sillä sairaala ilmoittaa lapsesta väestötietojärjestelmään. Tunnus voidaan anomuksesta myöntää myös tilapäisesti oleskeleville henkilöille. Tunnuksen myöntää joko Digi- ja väestötietovirasto tai Ahvenanmaan valtionvirasto.
Suomessa henkilötunnus ei juridisesti ole enää nykyään salassa pidettävä tieto. Henkilötunnuksen voi nykyisin vaihtaa vain henkilötunnuksen väärinkäytön tai sukupuolenkorjauksen takia. Esimerkiksi väärinkäytöksiä on pitänyt tapahtua useita ja niiden pitää olla vakavia.
Henkilötunnuksen alkuosa muodostuu henkilön syntymäajasta. Välimerkki kertoo, millä vuosisadalla henkilö on syntynyt. Välimerkin jälkeen on kolminumeroinen juokseva järjestysnumero ja lopuksi tarkistusmerkki.
Henkilötunnuksen algoritmin kehitti Erkki Pale, joka oli toiminut toisessa maailmansodassa salakieliasiantuntijana.
Aluksi henkilötunnuksissa ei ollut miinusta eikä plussaa vaan kaikissa yhdysmerkki ja 1800-luvulla syntyneet erotettiin 1900-luvulla syntyneistä tunnuksen alussa olevalla asteriskilla.
Tunnuksen muoto
Suomalaisen henkilötunnuksen muodosta säädetään väestötietojärjestelmästä annetussa valtioneuvoston asetuksessa (128/2010). Se koostuu 11 merkistä ja on muotoa, jossa
Tulevat muutokset
Henkilötunnukseen otetaan vuoden 2023 alusta lähtien käyttöön uusia välimerkkejä, jotka osoittavat vuosisadan. Jo käytössä olevat henkilötunnukset eivät uudistuksen vuoksi muutu. Esimerkiksi Suomeen työn johdosta muuttaville ulkomaalaisille annettavissa henkilötunnuksissa voidaan ottaa uusia välimerkkejä käyttöön. Valtioneuvosto antoi uusia välimerkkejä koskevan asetuksen 7.7.2022.
2000-luvulla syntyneillä otetaan nykyisen A-kirjaimen lisäksi käyttöön kirjaimet B, C, D, E ja F. 1900-luvulla syntyneillä otetaan nykyisen yhdysmerkin (-) lisäksi käyttöön kirjaimet Y, X, W, V ja U. Jatkossa uuden välimerkin sisältäviä henkilötunnuksia annetaan, kun kyseiselle syntymäpäivälle ei ole enää annettavissa nykyisin käytössä olevia välimerkkejä.
Henkilötunnuksen käsittely
Tietosuojalain (1050/2018) 29 §:ssä säädetään rajoituksista sille, millä ehdoilla henkilötunnusta saa käsitellä. Lain mukaan henkilötunnusta saa käsitellä rekisteröidyn yksiselitteisesti antamalla suostumuksella sekä sellaisissa tapauksissa, joissa sen käsittelystä on säädetty laissa. Lisäksi henkilötunnusta saa käsitellä, jos rekisteröidyn yksiselitteinen yksilöiminen on tärkeää:
Henkilötunnusta saa käsitellä myös luotonannossa tai saatavan perimisessä, vakuutus-, luottolaitos-, maksupalvelu-, vuokraus- ja lainaustoiminnassa, luottotietotoiminnassa, terveydenhuollossa, sosiaalihuollossa ja muun sosiaaliturvan toteuttamisessa tai virka-, työ- ja muita palvelussuhteita ja niihin liittyviä etuja koskevissa asioissa.
Lisäksi henkilötunnuksen saa luovuttaa osoitetietojen päivittämiseksi tai moninkertaisten postilähetysten välttämiseksi suoritettavaa tietojenkäsittelyä varten, jos henkilötunnus jo on luovutuksensaajan käytettävissä.
Rekisterinpitäjän on huolehdittava siitä, että henkilötunnusta ei merkitä tarpeettomasti henkilörekisterin perusteella tulostettuihin tai laadittuihin asiakirjoihin.
Uuden henkilötunnuksen suunnittelu Suomessa
Valtiovarainministeriö asetti vuonna 2017 työryhmän valmistelemaan henkilötunnuksen uudistamista. Uudistuksen tavoitteena oli luoda henkilön yksilöivä tunnus ja siihen liittyvät tiedot voidaan hallita erillisinä. Muita tavoitteita oli estää identiteettivarkauksia, edistää henkilötietojen hajautettua hallintaa sekä yksilön päätösvaltaa siitä, mitä tietoja henkilötunnusta käyttäville tahoille näkyy.
Taustana uudistukselle oli se, että henkilötunnuksen muodostamistavasta johtuen niitä on ainoastaan rajallinen määrä käytettävissä yksittäiselle päivälle. Etenkin tammikuun ensimmäisen päivän henkilötunnukset uhkaavat loppua, sillä sellaisten henkilöiden, joiden tarkkaa syntymäpäivää ei tiedetä, syntymäpäiväksi merkitään useimmiten kunkin vuoden ensimmäinen päivä. Tunnus myös sisältää syntymäpäivän ja sukupuolen. Tiedot ovat usein tarpeettomia ja tietojen sisältyminen henkilötunnukseen aiheuttaa myös sen, että näiden tietojen muuttuessa pitää myös henkilötunnusta muuttaa. Tunnusten määrän rajallisuus ja henkilön tunnistamisvaatimukset aiheuttavat myös sen, että kaikille Suomeen muuttaville ei ole mahdollisuutta myöntää henkilötunnusta. Henkilötunnuksen puuttuminen puolestaan aiheuttaa ongelmia henkilön yksilöimisessä eri järjestelmien välillä. Henkilötunnuksettomalla henkilöllä ei ole myöskään mahdollisuutta käyttää sähköisiä viranomaispalveluita, koska hänellä ei ole mahdollisuutta saada pankkitunnistetta, mobiilivarmennetta tai henkilökorttiin sisältyvää kansalaisvarmennetta, joka toimisi tunnistusvälineenä.
Henkilötunnusta käytetään merkittävässä määrin virheellisesti myös henkilön yksilöimisen lisäksi hänen tunnistamiseensa. Tämä johtaa siihen, että sitä käytetään yhdessä muiden julkisten henkilötietojen kanssa identiteettikaappauksiin ja petoksiin. Rikosten kohteeksi joutuneiden henkilötunnusten käyttöä ei ole onnistuttu estämään sulkulista- tai vastaavilla menettelyillä. Muuttumattomaksi ajateltujen henkilötunnusten vaihtaminen tapahtuu käsityönä, joka on virhealtista ja tunnuksen muuttuminen aiheuttaa ongelmia henkilön yksilöimisessä järjestelmien välillä.
Vuonna 2020 työryhmä esitti loppuraporttinsa ja ehdotti ettei uudesta henkilötunnuksesta ei enää kävisi ilmi henkilön ikä, syntymäaika, sukupuoli tai muuta henkilöön liittyvää tietoa. Muutosehdotus aiheutti paljon keskustelua. Henkilötunnuksen uudistusta vastustettiin kansalaisaloitteella. Sosiaali- ja terveysministeriö piti tavoitteita hyvinä mutta esitystä perustelemattomana ja näki uudistuksen mahdollisesti tuottavan uusia ongelmia. Oikeusministeriön lausuman mukaan nykyinen henkilötunnus toimii ydintehtävässään, mutta uudistuksella olisi merkittävä yhdenvertaisuusvaikutus. Puolustusministeriö näki uudistuksen esteeksi sen kalleuden. Työ- ja elinkeinoministeriö piti uudistusta kalliina ja näki, että se ei poistaisi väärinkäytösriskejä sähköisessä asioinnissa. Syrjintää olisi sen mielestä vähemmän, jos henkilötunnuksen saisi helpommin esimerkiksi oleskelulupaa odottaessa. Elinkeinoelämän keskusliitto ja Suomen Asiakastieto vastustivat uudistusta, kun taas Suomen Yrittäjät kannatti sitä. Ihmisoikeusliitto ja Seta kannattivat uudistusta erityisesti sukupuoli- ja ikäneutraaliuden vuoksi.
Saatujen lausuntojen ja virkamiesten jatkotyön perusteella työryhmän ehdotusta ei pidetty toteuttamiskelpoisena sellaisenaan. Henkilötunnuksen uudistamista jatkettiin rajatumpana siten, että sen muoto pääpiirteissään säilyisi. Henkilötunnusten riittävyys ratkaistiin siten, että syntymäpäivän ja yksilönumeron välinen erotinmerkki muutettiin 2021 merkitseväksi ja otettiin käyttöön 10 uutta erotinmerkkiä. Yksilönumeron on tarkoitus muuttua sukupuolineutraaliksi 2027 mennessä. Toinen merkittävä henkilötunnuksen uudistamiseen vaikuttanut seikka oli lokakuussa 2020 julkisuuteen tullut psykoterapiakeskus Vastaamon tietomurto, jossa kymmenien tuhansien ihmisen terveystiedot joutuivat rikollisten käsiin, niillä yritettiin kiristää identiteetin haltijoita ja tietoja on käytetty petoksiin. Tämän seurauksena selvitettiin keinoja, joilla henkilötunnuksen voisi vaihtaa matalammalla kynnyksellä.
Kesäkuussa 2022 oikeusministeriö on esittänyt lainmuutosta, joka kieltäisi henkilötunnuksen käytön henkilöiden tunnistautumisen välineenä.
Muut maat
Muualla vastaavanlaista henkilötunnusta käytetään muun muassa Ruotsissa (personnummer), Norjassa (fødselsnummer), Tanskassa (personnummer tai CPR-nummer), Islannissa (kennitala), Virossa (isikukood), Alankomaissa (burgerservicenummer), Belgiassa (rijksregisternummer), Ranskassa (code INSEE), Itävallassa (Sozialversicherungsnummer), Sveitsissä (AHV-Nummer), Liettuassa (asmens kodas) ja Chilessä (Rol Único Nacional tai RUN).
Saksassa henkilötunnusten luominen ja käyttö on kielletty, sillä niitä pidetään yksilönvapauden rajoittamisena ja totalitaarisen valtion merkkinä. DDR:ssä henkilötunnusta käytettiin 1970-luvun alusta lähtien. Saksan jälleenyhdistymisen jälkeen DDR:n antamia henkilötunnuksia poistettiin viranomaisten rekistereistä ja vanhoja tunnuksia sai käyttää enää tietyissä erikoistapauksissa. Vuodesta 2008 tuli käyttöön henkilökohtainen veronumero. Vaikka sen käyttö on rajoitettu verottajaan, sen on kritisoitu loukkaavan henkilötunnusten kieltoa.
Yhdysvalloissa on samankaltainen järjestelmä (social security number, SSN), vaikka sitä ei alun perin luotukaan samanlaiseen tarkoitukseen. SSN:ia ei anneta ihmiselle jo syntymästä, joten on mahdollista elää Yhdysvalloissa ilman sellaista, joskin sen puute vaikeuttaa käytännön asioiden hoitamista.
Isossa-Britanniassa on käytössä National Insurance -numero, jolla ohjataan esim. työntekijän tai yrittäjän tulovero ja sosiaaliturvamaksut verottajan järjestelmässä oikealle yksilölle. Sitä käytetään myös joissain tapauksissa esim. todistamaan oikeus työntekoon, tai rekisteröitymään äänestäjäksi.
Kankaantausta (Hämeenlinna)
pienoiskuva|Kankaantaustan sijainti Hämeenlinnassa. Kankaantausta tai Kankaantaka on Hämeenlinnan 20. kaupunginosa. Vuoden 1948 osittaiseen kuntaliitokseen asti Kankaantaka oli yksi Vanajan kunnan kylistä. Kankaantausta sijaitsee 1–3 kilometriä Hämeenlinnan keskustan eteläpuolella, Myllymäen ja Hattelmalan kupeessa, rajoittuen pohjoisessa Jaakonkatuun, idässä Vanajaveteen, etelässä Turun valtatiehen ja lännessä Hattelmalanharjuun. Kaupunginosan kahtia jakavan Helsinki–Tampere-moottoritien itäpuolella Kankaantaustaan kuuluvat Virvelin ja Visamäen alueet. Kankaantaustassa on etupäässä omakoti- ja rivitaloja.
Kankaantaustan länsilaidalla sijaitsee Punaporttina tunnettu alue, johon kuuluvat muun muassa asuntolahotelli Punaportti sekä aiemmin Sibelius-opiston rakennuksena toiminut Aartelan talo. Kankaantaustan rajalla sijaitsi aiemmin Hämeenlinnan kaupungin ja Vanajan kunnan tulliraja, jolla perittiin ”pikkutullia” kaikista kaupunkiin tuotavista tavaroista. Tullin rakennus ja portti oli maalattu punaisiksi, josta alue sai nimensä Punaportti. Tämän paikan on tehnyt tunnetuksi kansanlaulaja Irwin Goodmanin laulama ja säveltämä sekä Vexi Salmen sanoittama ”Punaportin blues”.
Vanajan kunta rakennutti Kankaantaan kylään kansakoulun 1893–1894. Kankaantaan koulu oli Kanta-Hämeen maakunnan seitsemänneksi vanhin yhä käytössä oleva kansakoulutalo. Koulu lakkautettiin vuonna 2009, ja sen paikalle on suunniteltu asuntoja.
Kankaantaustan itäosaan, nykyiselle Visamäen asuinalueelle, rakennettiin 1950-luvulla piirimielisairaala ja sen myötä useita kerrostaloja niin sairaalan kuin sen henkilökunnankin käyttöön. Mielisairaalan lopetettua toimintansa nämä Vanhan- ja Nuoren-Lapion ratsutilojen maille rakennetut rakennukset ovat nykyisin Hämeen ammattikorkeakoulun käytössä. Lisäksi samalle alueelle on vuonna 2006 valmistunut Innopark-niminen toimisto- ja toimintatilaa sisältävä suuryksikkö, joka tekee läheistä yhteistyötä ammattikorkeakoulun kanssa. Muutoinkin Visamäki on kehittyvää aluetta, ja sinne on valmistunut uutta rakennuskantaa tasaisesti 2000-luvun alusta lähtien.
Meritxellin Neitsyt Maria
Meritxellin Neitsyt Maria on Marian ilmestystä esittävä patsas, joka on Andorran suojeluspyhimys. Alkuperäinen patsas on tuhoutunut, mutta uudelleenrakennettua teosta säilytetään Meritxellin kylässä olevassa kappelissa.
Legenda
Patsaaseen liitetyn legendan mukaan eräänä loppiaisena 1100-luvulla kyläläiset olivat menossa jumalanpalvelukseen Canilloon, kun he huomasivat patsaan. Se oli talvella poikkeuksellisesti kukkivan koiranruusun juurella. Seurakunnan papin johdolla kyläläiset siirsivät patsaan Canillon kirkkoon. Seuraavana aamuna patsas oli kadonnut, ja se oli jälleen kyseisen koiranruusun juurella. Koko kylä meni katsomaan ihmettä, ja kaikki tajusivat, että paikalle pitää rakentaa kappeli, koska patsas halusi pysyä nimenomaisessa sijainnissa.
Andorran suojeluspyhimykseksi
Arvostus Meritxellin Neitsyt Mariaa kohtaan kasvoi hiljalleen, ja siitä kasvoi 1800- ja 1900-lukujen aikana kansallissymboli. Andorran laaksojen yleiskokous julisti sen vuonna 1873 Andorran suojeluspyhimykseksi. Katolisen kirkon virallisen tunnustuksen se sai kuitenkin vasta vuonna 1914 paavi Pius X:ltä. Päätöksestä ilahtanut yleiskokous julisti 8. syyskuuta Andorran kansallispäiväksi.
Rafael Cabral
Seurajoukkueura
Cabral on Santos FC:n kasvatti. Hän debytoi seuran ykkösjoukkueessa liigassa vuonna 2010 ja nousi joukkueen ykkösmaalivahdiksi. Vuonna 2013 Cabral siirtyi Serie A:n huippuseuraan SSC Napoliin. Ensimmäisellä kaudellaan hän ei saanut paljoa vastuuta, sillä joukkueen ykkösmaalivahti oli Liverpool FC:stä lainalla ollut espanjalainen Pepe Reina. Hän debytoi kauden aikana kuitenkin Mestareiden liigassa. Kaudeksi 2014-15 Cabral otti ykkösvahdin tontin, sillä Reina palasi lainaltaan takaisin Liverpooliin ja siitä eteenpäin Bayern Müncheniin.
Maajoukkueura
Cabral debytoi Brasilian jalkapallomaajoukkueessa vuonna 2012. Samana vuonna hänet valittiin vuoden 2012 kesäolympialaisiin ykkösmaalivahdiksi, mutta hän loukkaantui ja joutui katselemaan sivusta, kun Brasilia voitti hopeaa. Cabralia pidetään suurimpana ehdokkaana uudeksi maajoukkuemaalivahdiksi, kun Júlio César lopetti maajoukkueuransa 2014 MM-kisojen jälkeen.
Ladies vs Ricky Bahl
Ladies vs Ricky Bahl on vuonna 2011 ilmestynyt intialainen romanttinen komedia, jonka on ohjannut Maneesh Sharma ja tuottanut Aditya Chopra. Päärooleja näyttelevät Ranveer Singh ja Anushka Sharma. Sivurooleja näyttelevät elokuvadebyyttinsä tekevä Parineeti Chopra, Dipannita Sharma ja Aditi Sharma. Elokuva sai inspiraationsa yhdysvaltalaisesta elokuvasta Kosto on suloinen. Ladies vs Ricky Bahl menestyi keskinkertaisesti. Se esitettiin Suomessa Artisokka Film Festival -elokuvafestivaaleilla vuonna 2012.
Tuomo Timonen
Hänelle myönnettiin vuonna 1985 Anders Jahren nuoren tutkijan palkinto.
Christian Sibelius
thumb|right|Christian Sibelius 1910-luvulla Christian Sibelius (28. maaliskuuta 1869 Hämeenlinna – 2. heinäkuuta 1922 Helsinki) oli suomalainen lääkäri, professori ja psykiatrian uudistaja.
Ammattiura
Sibelius nimitettiin psykiatrian dosentiksi Helsingin yliopistoon vuonna 1900. Hän kuului Alexander Homénin koulukuntaan ja toi neurologiaa Lapinlahden, Kivelän ja Marian sairaalaan. Hänen väitöstutkimuksensa ohjaajana toimi Homén, ja tutkielma käsitteli selkäytimen patologiaa; väitöskirja tunnustettiin erittäin ansiokkaaksi. Vuonna 1904 Sibeliuksesta tuli Lapinlahden mielisairaalan ylilääkäri ja vuonna 1908 Helsingin yliopiston psykiatrian ylimääräinen professori. Hän perusti Lapinlahteen neuropatologisen laboratorion ja hänen johdollaan sai alkunsa Suomen Psykiatriyhdistys vuonna 1913.
Huolimatta työstään mielisairaalan ylilääkärinä Sibelius selitti vuonna 1911 tietokirjaan Oma maa tekemässään artikkelissa, että terveyden ja mielisairauden välimaastoon sijoittuvat ihmiset ovat "degeneroituneita" ja "ehdottomasti ala-arvoisia yhteiskunnan jäseniä".
Christian Sibeliuksen aloitettua ylilääkärinä Lapinlahdessa luovuttiin pakkokeinoista (jalkaraudat, oksennuttaminen, kuumat kylvyt) hoidossa kokonaan. Myös hoitomuotoja sekä sairaalan tiloja uudistettiin inhimillisemmiksi.
Henkilöhistoria
Sibeliuksen isä, Hämeenlinnan kaupunginlääkäri Christian Gustaf Sibelius, kuoli 47-vuotiaana lavantautiin heinäkuussa 1868 ennen Christianin syntymää. Äiti oli Pyhäjoen rovastin tytär Maria Charlotta (o.s. Borg) (1841–1897). Jean-veljen lisäksi Christian Sibeliuksella oli sisar, opettaja Linda Maria (1863–1932), jonka mielenterveys horjui. Hän sairastui kaksisuuntaiseen mielialahäiriöön ja kuoli Nikkilän mielisairaalassa.
Sibeliuksen puoliso oli kirjailija Nelma Sibelius (Kaino Ihanelma o. s. Swan) (1878–1970) ja heille syntyi neljä lasta. Kaarina Marjatta Ahlström (1901–1989), Johannes (Jussi) Gustaf Christian (1904–1940), Rita (Riitta) Elisabeth Wangel (1907–2004) ja Harry Christian (1910–1951).
Riitta Sibeliuksesta tuli sekä silmä- että reumatauteihin erikoistunut lääkäri. Hän avioitui neurologian erikoislääkäri Gustaf Adolf Wangelin (1894–1973) kanssa.
Christian Sibelius oli, kuten veljensä Jean Sibelius, lahjakas kamarimuusikko ja esiintyikin nuorena veljensä kanssa.
Alaeddine Yahia
Alaeddine Yahia (, s. 26. syyskuuta 1981 Colombes, Hauts-de-Seine, Ranska) on tunisialainen jalkapalloilija. Puolustajana pelaava Yahia edustaa Ranskan Ligue 2:ssa RC Lensia.
Seuratasolla
Tammikuussa 2008 Yahia palasi pääsarjatasolle, kun hän siirtyi kauden 2007-08 loppuun ulottuvalla sopimuksella OGC Nicen joukkueeseen. Sopimus sisälsi option kahdesta vuodesta. Yahia kuitenkin lainattiin kesken kauden 2008–2009 Ligue 2:ssa pelaavaan RC Lensiin. Vuoden lainasopimuksen päätteeksi hän teki lopullisen sopimuksen seuran kanssa, joka nousi kaudeksi 2009-2010 Ligue 1:een. Maaliskuussa 2010 Yahia allekirjoitti Lensin kanssa vuoteen 2014 asti ulottuvan jatkosopimuksen.
Maajoukkueessa
Yahia pelasi vuoden 2004 olympiajoukkueessa sekä samana vuonna Afrikan-mestaruuden voittaneessa Tunisian joukkueessa. Vuoden 2006 kisoihin hän ei saanut seuraltaan lupaa. Vuoden 2006 MM-kisoissa Yahia oli mukana yhdessä ottelussa pelaten 34 minuuttia. Yahian ensimmäinen maaottelu oli 20. marraskuuta 2002 Egyptiä vastaan.
Hän palasi takaisin maajoukkueen pariin kahden vuoden tauon jälkeen vuoden 2012 Afrikan kisojen karsintaottelussa Tšadia vastaan 11. elokuuta 2010.
Seppo Huovila
Seppo Päiviö Huovila (27. kesäkuuta 1928 Sippola – 24. maaliskuuta 2018 Helsinki) oli suomalainen meteorologi ja ilmatieteellisten havaintolaitteiden tutkija, joka toimi Ilmatieteen laitoksen tutkimusprofessorina.
Huovila kirjoitti ylioppilaaksi Inkeroisten yhteiskoulusta 1948. Hän opiskeli Helsingin yliopistossa, josta valmistui filosofian kandidaatiksi (1953), lisensiaatiksi (FL 1957) ja tohtoriksi (FT 1961). Hänen englanninkielinen väitöskirjansa (1960) tarkasteli lämpötilan pienen mittakaavan vaihtelua ja oli otsikoitu Contributions to the measurement and interpretation of small-scale temperature fluctuations. Hän oli Oulun yliopiston geofysiikan dosentti vuosina 1963–1966 ja Helsingin yliopiston meteorologian dosentti 1966–1992.
Työurallaan Huovila toimi jo perusopintovaiheessa Ilmatietellisen keskuslaitoksen radioluotaajana 1950–1953. Sitten hän oli Helsingin yliopiston meteorologian laitoksen laboratorioapulainen 1953 ja tutkimusassistentti 1954–1957, sekä Vaisala Oy:n meteorologi ja fyysikko 1957–. Hän toimi Oulun yliopiston fysiikan virkaatekevä apulaisprofessorina eri otteisiin 1960–1965 ja oli Valtion luonnontieteellisen toimikunnan nuorempi tutkija 1963–1964. Pisimmän työuran hän teki Ilmatieteen laitoksen palveluksessa meteorologina 1966–1971, osastopäällikkönä 1971–1985, ja tutkimusprofessorina 1985–1992.
Huovila teki työvuosinaan opinto-, tutkimus- ja asiantuntijamatkoja lukuisiin maihin.
Prinsessa Mononoke
Prinsessa Mononoke on japanilainen Studio Ghiblin piirroselokuva vuodelta 1997. Sen on ohjannut ja käsikirjoittanut Hayao Miyazaki.
Elokuva sijoittuu Muromachi-kaudelle (1336–1573) ja päähenkilö Ashitaka on emishikansaan kuuluva nuorukainen.
Tuotanto
Elokuva on Ghiblin ensimmäisiä, jossa käytettiin käsinpiirretyn animoinnin apuna tietokoneita, etenkin voimakkaissa liikekohtauksissa.
Juoni
Jättimäinen villisikademoni hyökkää emishien kylään. Päähenkilö Ashitaka joutuu taistelemaan demonia vastaan ja tappamaan sen. Kamppailun aikana Ashitaka saa kirouksen, joka antaa hänelle yli-inhimilliset voimat, mutta tulee johtamaan ennen pitkää hänen kuolemaansa. Kyläläiset havaitsevat demonin olleen villisikajumala, jonka sen ruumiista löytynyt rautakuula oli riivannut. Kylän viisas nainen kertoo Ashitakalle, että tämä saattaa löytää parannuskeinon kiroukseen suuntaamalla länteen, josta demoni oli lähtöisin ja ettei tämä voi enää palata takaisin kylään.
Jonkin ajan kuluttua Ashitaka tapaa Jigon, vaeltavan munkin, joka kertoo hänelle, että hän saattaa löytää avun metsänhengeltä, joka on päivisin kirinin kaltainen olento ja öisin valtava daidarabotchi. Alueella sijaitseva Rautakylä kaataa läheistä metsää tihenevään tahtiin saadakseen puuhiiltä rautahiekan sulattamiseksi ja kehittyneiden tuliaseiden tuottamiseksi. Sen vuoksi kaupunkilaisten ja eläinjumalten välillä syntyy vähän väliä kahakoita. Kaupunkilaisten ollessa matkalla Rautakylään susilauma hyökkää heidän kimppuunsa. Rautakylän johtaja, valtiatar Eboshi, onnistuu vahingoittamaan susijumala Moroa luodilla. Ashitaka löytää joen läheltä kaksi susien vahingoittamaa kaupunkilaista ja vie heidät takaisin Rautakylään. Samalla hän kohtaa susien adoptoiman ihmistytön, Sanin, sekä kaksi muuta sutta, jotka käskevät hänen poistua metsästä. Matkalla Rautakylään hän kulkee metsän halki ja näkee vilauksen metsänhengestä.
Rautakylässä Ashitaka saa kuulla Eboshilta, että tämä loi villisikademonin ampumalla yhtä villisikajumalista aseellaan. Vaikka Ashitaka järkyttyy paljastuksesta, hän saa myös tietää, että Rautakylä toimii pakopaikkana muinaisen Japanin yhteiskunnan hylkiöille, muun muassa naisille ja spitaalisille. Niinpä Ashitaka ei tunne, että hänellä olisi juurikaan syitä arvostella Eboshia. Samana yönä San tunkeutuu Rautakylään tappaakseen Eboshin. Ashitaka puuttuu tapahtumien kulkuun ja käyttää kirouksen antamia voimiaan lopettaakseen Eboshin ja Sanin taistelun. Lähtiessään kylästä tajuton San mukanaan Ashitaka saa luodin rintaansa mutta pystyy kirouksen antamien voimien turvin kantamaan Sanin pois kylästä. San herää ja on valmis tappamaan heikentyneen Ashitakan. Ashitaka kertoo kuitenkin Sanin olevan kaunis, mikä saa tämän luopumaan aikeistaan. Myöhemmin Ashitaka kuolee luodin aiheuttamiin vammoihin. San vie Ashitakan metsänhengen luo, joka herättää Ashitakan henkiin, muttei kuitenkaan poista kirousta tämän yltä. Metsän villisiat saapuvat paikalle villisikajumala Okkoton johtamina hyökätäkseen Rautakylään, ja San lähtee villisikojen mukaan. Myös Eboshi valmistelee hyökkäystä ja lähtee metsään tuhotakseen metsänhengen. Jigo, joka paljastuu palkkionmetsästäjäksi, aikoo viedä metsänhengen pään keisarille, joka puolestaan lupaa suoda Rautakylälle vastapalvelukseksi paikallisten daimioiden suojelun.