cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mario Kart
Historia
Mario Kart 8:n uusintaversio Nintendo Switchille on Mario Kart 8 Deluxe, jossa DLC-paketit ovat heti valmiina, eikä niitä tarvitse ostaa. Peli on julkaistu vuonna 2017.
Vuonna 2019 Nintendo julkaisi Androidille ja iOS:lle pelin Mario Kart Tour. Se on Mario Kart -pelisarjan ensimmäinen älypuhelimelle ilmestynyt peli, ja se sisältää monia uusia ominaisuuksia, joita ei aiemmissa versioissa ole tavattu. Pelissä voi esimerkiksi oikeaa rahaa käyttäen ostaa rubiineja, jotka sitten toimivat pelin omana valuuttana.
Mario Kart Live: Home Circuit julkaistiin Nintendo Switchille syksyllä 2020. Kyseinen peli poikkeaa täysin muista sarjan peleistä; Mario Kart Live: Home Circuit käyttää hyväkseen fyysisiä radio-ohjattavia autoja, joille rakennetaan oikeassa elämässä ratoja.
Pelien pelattavat hahmot
S = Super Mario Kart
64 = Mario Kart 64
SC = Mario Kart: Super Circuit
Léon Barzin
Léon E. Barzin (27. marraskuuta 1900 Bryssel – 29. huhtikuuta 1999 Naples, Florida ) oli belgialaissyntyinen, Yhdysvaltoihin kaksivuotiaana vanhempineen muuttanut kapellimestari ja muusikkojen kouluttaja. Barzinin isä oli Arturo Toscaninin johtaman Metropolitan-oopperan ensialttoviulisti. Isä antoi pojalleen tämän varhaisimman musiikkikasvatuksen ja piti tärkeänä sitä, että tämä oppisi soittamaan sekä viulua että alttoviulua. Äiti oli balettitanssija. Barzin sai myöhemmin opetusta Eugène Ysaÿelta.
Mario Kart
Pelien pelattavat hahmot
DD = Mario Kart: Double Dash!!
Léon Barzin
Ura
Barzin soitti teini-ikäisenä monissa pienissä orkestereissa ja muissa kokoonpanoissa. Vuonna 1921 hän pääsi New Yorkin filharmonikkojen alttoviulistiksi, jona hän soitti muun muassa Wilhelm Furtwänglerin, Willem Mengelbergin ja Toscaninin johdolla. Toscaninin rohkaisemana Barzin siirtyi orkesterinjohdon pariin ja sai myöhemmin paikan avustavana kapellimestarina American Orchestral Societysta. Jo muutama vuosi kapellimestariksi ryhtymisensä jälkeen Barzin teki yhteistyötä muiden muassa Joseph Szigetin, Ossip Gabrilowitschin, Mischa Elmanin ja Emanuel Feuermannin kanssa.
Barzin organisoi vuonna 1930 Mary Flagler Caryn ja Franklin Robinsonin kanssa uudelleen American Orchestral Societyn, jonka nimeksi tuli National Orchestral Association. Barzin pääsi sen ensimmäiseksi musiikilliseksi johtajaksi ja kapellimestariksi. Hän loi siinä opiskelijoille kilpailumahdollisuuksia, ja järjestön kasvatit alkoivatkin saada paikkoja yhdysvaltalaisista sinfoniaorkestereista ja päästä mukaan orkesterien toimintaan myös muualla maailmassa. Hänen innovatiivinen ja menestyksekäs konserttisarjansa Carnegie Hallissa vaikutti myös yhdysvaltalaisten säveltäjien, kapellimestareiden ja yleisöjen kehittymiseen.
Mario Kart
Pelien pelattavat hahmot
DS = Mario Kart DS
Léon Barzin
Ura
Barzin myös johti radiolähetyksiä ja teki kouluttajan töitään televisio-ohjelmien kautta. Hän oli pienten musiikkikokoonpanojen julkisiin kouluihin tuomisen varhainen edistäjä, ja hän edisti naisten ja vähemmistöihin kuuluvien mahdollisuuksia sinfoniaorkestereissa. Vuonna 1946 Barzinista tuli New York Ballet Societyn ensimmäinen musiikillinen johtaja; kaksi vuotta myöhemmin organisaatiosta tuli New York City Ballet, jonka johdossa Barzin toimi vielä vuosikymmenen ajan. Hän teki yhteistyötä baletissa muiden muassa Lincoln Kirsteinin ja George Balanchinen kanssa. Pariisissa hän johti Pasdeloup-orkesteria ja opetti Schola Cantorumissa.
Vuonna 1968 Barzin otti vastaan tehtävät osa-aikaisena New England Conservatory of Musicin silloisen puheenjohtaja Gunther Schullerin erikoisneuvonantajana. Vuonna 1969 hänet nimitettiin konservatorion sinfoniaorkesterin kapellimestariksi ja orkesterivalmennusjaoksen puhemieheksi. Hänellä oli kysyntää Tanglewoodissa ja Aspenin musiikkijuhlilla, mutta hän jatkoi työtään myös National Orchestral Associationissa, jonka kanssa hän johti viimeisen konserttinsa huhtikuussa 1976 Carnegie Hallissa. Tämän konsertin yhteydessä hän sai kunnianosoituksena New Yorkin pormestari Abraham Beamen allekirjoittaman sertifikaatin ja Yhdysvaltain presidentti Gerald Fordilta onnittelutelegrammin. Koulutus- ja neuvonantotehtävissä Barzin toimi tämän jälkeenkin.
Mario Kart
Pelien pelattavat hahmot
A2 = Mario Kart Arcade GP 2
Léon Barzin
Yksityiselämä
Barzin oli neljästi naimisissa. Vuonna 1928 hän avioitui Marie Sherman Vandeputten kanssa; avioliitto päättyi eroon, mutta siitä syntyivät poika ja tytär. Eroihin päättyivät myös avioliitot, jotka alkoivat Jane Goodwinin kanssa vuonna 1939 ja Wilhelmina Quevlin kanssa 1949. Jälkimmäisestä liitosta syntyi vielä yksi poika. Vuonna 1956 Barzin meni naimisiin Eleanor Post Closen kanssa.
Mario Kart
Pelien pelattavat hahmot
W = Mario Kart Wii
AD = Mario Kart Arcade GP DX
8D = Mario Kart 8 Deluxe
AV = Mario Kart Arcade GP VR
T = Mario Kart Tour
L = Mario Kart Live: Home Circuit
Ani
Ani tai ANI voi tarkoittaa seuraavia:
Palermo Football Club
Palermo Football Club on Italian toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Serie B:ssä kaudella 2022–2023 pelaava palermolainen jalkapalloseura.
Seuran lempinimiä ovat mm. Rosanero (pinkkimustat) ja Aquile (kotkat). Kotiottelunsa se pelaa Favorinon kaupunginosassa sijaitsevalla vuonna 1932 valmistuneella Stadio Renzo Barberalla. Myös Palermon vierasotteluissa käy hyvin paljon kannattajia, sillä useat eri puolilla Italiaa asuvat sisilialaiset kannattavat seuraa.
Historia
Palermon edeltäjä on vuonna 1900 perustettu Anglo-Palermitan Athletic and Foot-Ball Club. Seuran perustamisvuodesta on ollut hieman kiistaa. On väitetty, että seura olisi perustettu jo vuonna 1898, mutta seuran ensimmäinen tiedossa oleva jalkapallo-ottelu pelattiin joulukuussa vuonna 1900. Vuonna 1907 seura muutti nimekseen Palermo Foot-Ball Club ja samalla otettiin käyttöön yhä käytössä olevat värit pinkki ja musta. Seuran nimi sen sijaan on muuttunut vuosien varrella eri syistä toistuvasti. Kauden 1985–1986 päätteeksi seura ajautui talousvaikeuksiin ja erotettiin liigasta. Palermo oli yhden vuoden kokonaan ilman jalkapallojoukkuetta, kunnes vuonna 1987 seuraaja Unione Sportiva Palermo perustettiin.
US Città di Palermo nousi Italian pääsarjaan Serie A:han kaudeksi 2004–2005, mikä oli ensimmäinen kerta millekään palermolaisjoukkueelle sitten vuoden 1973. Seura sijoittui heti tulokaskaudellaan kuudenneksi ja pääsi UEFA Cupiin kaudeksi 2005–2006, jossa se selvisi 16 parhaan joukkoon mutta putosi ennen puolivälieriä FC Schalke 04:lle. Kauden 2005–2006 päätteeksi seura sijoittui Serie A:ssa kahdeksanneksi, mutta Italian jalkapalloskandaalin vuoksi sen sijoitus nousikin viidenneksi ja se pääsi jälleen UEFA cupiin, jossa se ei päässyt jatkoon alkulohkostaan. Myös kausilla 2006–2007 ja 2009–2010 Palermo sijoittui Serie A:ssa viidenneksi, mutta keväällä 2013 se putosi sarjasta. UEFA Cupissa ja sen seuraajaksi perustetussa Eurooppa-liigassa Palermo jäi kaudella 2010–2011 alkulohkoonsa ja karsiutui kausilla 2007–2008 ja 2011–2012 jo ennen alkulohkovaihetta.
Seura putosi pääsarjasta vuonna 2017 ja ajautui jälleen pahoihin talousvaikeuksiin. Vakavien taloudellisten väärinkäytösten vuoksi Palermo tuomittiin putoamaan edelleen kolmannelle sarjatasolle vuonna 2019, seura valitti tuomiosta minkä seurauksena sitä kovennettiin vielä lisää ja kaudella 2019–2020 uudelleenperustettu seura Palermo Società Sportiva Dilettantistica joutui lopulta pelaamaan ammattilaissarjojen ulkopuolella neljännellä sarjatasolla Serie D:ssa. Noustuaan jo ensimmäisellä kaudellaan lohkovoittajana kolmannelle sarjatasolle uusioseura otti vuonna 2020 nimekseen edeltäjiensä historiaa mukaillen Palermo Football Club.
Losserokalat
Losserokalat (Ostraciidae) on jäykkäleukakalojen heimo. Siihen kuuluu kaksitoista sukua, jotka joskus jaetaan kahteen alaheimoon. Ne ovat vartaloltaan laatikkomaisen muotoisia, ja liikkuvat vartalo jäykkänä melomalla pienillä evillään. Monen lajin iho on erikoisen kennomaisen kuvion peitossa.
Erikoisen ulkonäkönsä ja pienen liikkuma-alueensa takia losserokalat ovat kiinnostavia meriakvaariokaloja. Niitä näkee lähinnä yleisöakvaarioissa. Ne sopivat vain kokeneille harrastajille, sillä on vaara, että ne vahingoittuneina tai stressaantuneina päästävät veteen myrkkyä, joka tappaa muut altaan asukkaat.
Mikojan-Gurevitš MiG-23
pienoiskuva|MiG-23MLD pienoiskuva|MiG-23S MiG-23 on MiGin valmistama neuvostoliittolainen kääntyväsiipinen jokasään torjuntahävittäjä, joka kehitettiin MiG-21:n seuraajaksi. Kone esiteltiin 1967 ja otettiin 1973 aktiivipalvelukseen.
Konetta on käytetty mm. Afganistanissa, Algeriassa, Angolassa, Bulgariassa, Jemenissä, Kuubassa, Etiopiassa, Intiassa, Irakissa, Libyassa, Pohjois-Koreassa, Puolassa, Romaniassa, Sudanissa, Syyriassa, Turkmenistanissa, Tšekinmaassa, Ukrainassa, Unkarissa ja Vietnamissa.
Konetyyppiä tarjottiin Suomen Ilmavoimien torjuntahävittäjäksi, mutta sitä pidettiin jo vanhentuneena korvaamaan MiG-21:tä. Lisäksi käyttöä saattavat rajoittaa tyypille ominaiset korkeahkot huoltokustannukset sekä suuri polttoaineenkulutus, mahdollisesti myös konetyypin kiitotievaatimukset, joka estää koneen käytön lyhyiltä kiitoteiltä.
Nykyiset käyttäjät
pienoiskuva|400px|MiG-23:n käyttäjät (entiset punaisella)
Entiset käyttäjät
pienoiskuva|Mikojan-Gurevich MiG-23UB. pienoiskuva|Unkarin ilmavoimien Mikojan-Gurevich MiG-23MF pienoiskuva|Intialainen MiG-23MF näytteillä risteyksessä Gandhinagar. pienoiskuva|Kirgisialainen MiG Tokmokissa pienoiskuva|Puolan ilmavoimien MiG-23 pienoiskuva|Ukrainalainen MiG-23 näytillä museossa Kiovassa
Koekäyttäjät
pienoiskuva|MiG-23 näytillä Shenzhenissä, Kiinassa
Museokappaleita Suomessa
Pirkkalan lentokentällä on varastoituna yksityisomistuksessa oleva entinen Neuvostoliiton MIG-23MLD -hävittäjä (tunnuksella punainen 35). Kone on palvellut mm. Afganistanissa ja Virossa.
Herkko Hietanen
thumb|Herkko Hietanen Herkko Aleksi Hietanen (s. 29. elokuuta 1978 Helsinki) on helsinkiläinen teknologiaoikeuteen erikoistunut lakimies. Hän on toiminut yhtenä EFFI ry:n perustajana sekä aktiivina ja Suomen Creative Commons -hankkeen vetäjänä. Hietanen sai julkisuutta vuonna 2005 ravintola Lehtovaaran uhatessa häntä yli 80 000 euron korvausvaatimuksilla Hietasen laitettua ravintolaa koskevan reklamaation verkkoon. Hietanen on osakas Turre Legal -toimistossa. Hietanen osallistui Finreactoria koskevaan oikeudenkäyntiin vastaajien avustajana. Turre Legal on pieni yritys.
Hietanen toimi TVkaistan ulkopuolisena oikeudellisena avustajana ja sai tässä roolissa poikkeuksellisesti syytteen tekijänoikeusrikoksesta ja törkeästä petoksesta kuten päämiehensäkin. Hietasen syytteet hylättiin sekä käräjäoikeudessa että hovioikeudessa.
Hietanen on koulutukseltaan oikeustieteen maisteri ja kauppatieteen tohtori.
Panaman balboa
pienoiskuva|50 centesimon kolikko. Panaman balboa on Panaman virallinen valuutta, joka on käytännössä sama valuutta kuin Yhdysvaltain dollari. Balboa eroaa dollarista kuitenkin siten, että Panamassa käytettävät kolikot ovat paikallisia. Seteleinä käytetään Yhdysvaltain dollareita. Vuonna 1941 painettiin ja laskettiin liikkeelle myös maan omia seteleitä, mutta muutamaa viikkoa myöhemmin tapahtuneen vallankaappauksen seurauksena setelit poistettiin kierrosta ja poltettiin.
Valuutta on nimetty espanjalaisen konkistadorin Vasco Núñez de Balboan mukaan.
Jääpallon SM-sarjakausi 1973–1974
Jääpallon Suomenmestaruus kaudella 1973-1974 ratkaistiin kaksinkertaisessa sarjassa. Veitsiluodon Vastus voitti kolmannen perättäisien mestaruuden.
WP-35:n Esko Holopainen voitti maalikuninkuuden 31 osumalla.
Uusinta sarjassa säilymisestä
Tarmo putosi sarjasta. Tilalle nousi Porvoon Akilles.
Suomen-mestarit
Vastus: Seppo Jolkkonen, Eino Silvekoski, Kari Kiviharju, Esko Talma, Juha Eklund, Risto Tammilehto, Pentti Karvo, Pertti Tammilehto, Eero Hamari, Asko Eskola, Eino Keinänen, Timo Sainio, Mauri Kallio, Reijo Kåhlman, Esko Leskinen, Martti Höynälänmaa, Kari Talma.
Jenny Oldfield
Jenny Oldfield on eläintarinoita kirjoittava englantilainen kirjailija, joka tunnetaan ennen kaikkea Puolikuun ratsutila -sarjastaan. Oldfield on kirjoittanut yli 50 nuorten kirjaa. Hän syntyi ja kasvoi Harrogatessa Yorkshiressa.
Ayesha Quraishi
Ayesha äiti on botswanalainen ja isänsä intialainen. Ayesha on asunut lapsuutensa Botswanassa, Intiassa, Tansaniassa, Zimbabwessa ja lukion aloituksesta alkaen Hässelbyn kaupunginosassa, Tukholmassa.
Ayesha on julkaissut Jade Fever -nimisen albumin ja osallistunut Melodifestivalen-tapahtumaan, vuonna 2005. Vuonna 2006 hän toimi radio-ohjelma Sommarin emäntänä.
Agustín Barrere
Agustín Barrere (9. elokuuta 1865 – 29. helmikuuta 1952) oli argentiinalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin Fils de Marie Immaculéen papiksi 28. maaliskuuta 1891 ja nimitettiin Tucumánin hiippakunnan piispaksi 16. tammikuuta 1930. Piispaksi vihkiminen seurasi 3. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Filippo Cortesi, jota avustivat Barnabé Piedrabuena ja Fortunado Devoto.
Barrere toimi hiippakuntansa johdossa kuolemaansa saakka.
Kenwa Mabuni
thumb|Kenwa Mabuni vuonna 1938 Kenwa Mabuni (1893–1957) oli okinawalainen karaten harjoittaja. Hänet tunnetaan karaten Shitō-ryū -tyylisuunnan perustajana. Hänen opettajiansa ovat olleet Anko Itosu ja Kanryo Higaonna.
Arular
Arular on dance -artisti M.I.A:n debyyttialbumi, jonka julkaisi XL Recordings ja Interscope Records 22. maaliskuuta 2005.
Palmaria
thumb|270px|Palmaria Palmaria on saari Ligurianmerellä Italian rannikolla Portoveneren kylän lähellä. Saaren pinta-ala on 1,6 km².
Kulttuurikohde
Palmaria muodostaa yhdessä Tinon ja Tinetton saarten sekä Portoveneren kylän ja Cinque Terren rannikkoalueen kanssa Unescon maailmanperintökohteen.
Historiaa
Saarella on muun muassa vanha armeijan linnoitus, joka on ollut toiminnassa toisen maailmansodan aikana. Sen läheisyydessä kuvattiin elokuva Navaronen tykit. Saarelta on aikoinaan tuotu mantereelle marmoria. Palmaria on aikoinaan muodostanut luonnonlinnakkeen, joka suojasi Portoveneren satamaa. Saaren länsisivulla on luola, josta tutkija Giovanni Capellini vuonna 1869 löysi kivikautisen asuinpaikan.
Louis Daguerre
Louis-Jacques-Mandé Daguerre (18. marraskuuta 1787 Cormeilles-en-Parisis, Ranska – 10. heinäkuuta 1851 Bry-sur-Marne, Ranska) oli ranskalainen taiteilija ja keksijä, joka tunnetaan parhaiten kehittämästään valokuvausmenetelmästä, dagerrotypiasta. Hän aloitti valokuvauksen tutkimisen 1820-luvun puolivälissä ja teki muutaman vuoden yhteistyötä Nicéphore Niépcen kanssa. Dagerrotypian Daguerre kehitti vasta Niépcen kuoleman jälkeen. Hän myi keksintönsä oikeudet Ranskan tiedeakatemialle. Daguerre kehitti urallaan lisäksi muun muassa dioraamoja.
Nuoruus
thumb|left|Louis Daguerre, Sumun ja lumen vaikutus nähtynä raunioituneen goottilaisen pylväikön läpi, 1826. Louis-Jacques-Mandé Daguerre syntyi vuonna 1787 Cormeilles-en-Parisis’ssa. Hänen varhaiselämästään ja koulutuksestaan tiedetään vain vähän, mutta työuransa hän aloitti veronkerääjänä. Hän siirtyi kuitenkin pian arkkitehdin oppipojaksi ja 16-vuotiaana aloitti kohtausmaalarina ja lavastajana. Daguerre toimi vuosina 1819–1822 lavastajana Pariisin oopperassa, jonne hän maalasi valtavia taustakulisseja ja suunnitteli valaistuksia. Tuona aikana Daguerre teki ensimmäiset keksintönsä kehittäessään dioraamoja. Ystävänsä Charles Marie Boutonin kanssa hän maalasi valtavia kuvia kuuluisista tapahtumista läpikuultavalle paperille. Tämän jälkeen hän sijoitti kuvan ympärille valoja, joiden avulla pystyi luomaan esimerkiksi säätilanmuutoksia ja vuorokaudenvaihtelua. Daguerre suunnitteli kohtauksia, joissa oli lisäksi mukana näyttelijöitä ja musiikkia.
Daguerren tekemät dioraamat olivat suuritöisiä, ja hän alkoi siksi miettiä, voisiko tapahtumia toistaa tarkasti jollakin muulla tavalla. Daguerre oli 1820-luvun puolivälistä etsinyt tapoja tallettaa camera obscuran kuvaa. Hän aloitti vuonna 1829 yhteistyön Nicéphore Niépcen kanssa. Tämä oli pyrkinyt ratkaisemaan valon ja kemian avulla pysyvien kuvien valmistamista. Hän oli jo saavuttanutkin alkeellisia tuloksia vuonna 1826. Daguerre ja Niépce eivät olleet vielä löytäneet käytännölistä ratkaisua vuonna 1833, jolloin Niépce kuoli.
Dagerrotypian kehittäminen
thumb|Louis Daguerre, Taiteilijan ateljee, 1837. Daguerren ottama kuva työpöydästä lienee ensimmäinen säilynyt dagerrotypia. Niépcen poika Isidore auttoi Daguerrea isänsä kuoleman jälkeen. Pari vuotta myöhemmin Daguerre keksi, miten valokuvauslevyille pystyi paremmin elohopean avulla tallettamaan kuvia. Historioitsijat eivät tiedä tarkalleen, miten Daguerre keksi elohopean merkityksen, mutta tunnetun tarinan mukaan kaapissa rikkoutuneesta lämpömittarista höyrystynyt elohopea olisi saanut aikaan kuvia levyille. Daguerren kuvanvalmistusmenetelmä oli moniosainen. Ensin hän otti kuparilevyn, päällysti sen hopealla ja käsitteli sitä jodihöyryllä, mikä sai aikaan valolle herkän hopeajodidin muodostumisen. Sitten hän otti kuvan, antoi valotetun levyn altistua kuumalle elohopeahöyrylle ja lopuksi käsitteli kuvan suolalla.
Daguerre oli vasta vuonna 1838 valmis esittelemään uutta keksintöään valituille taiteilijoille ja tieteilijöille. Hänen tavoitteenaan oli löytää sijoittajia. Tähtitieteilijä ja valtiomies François Arago oli Daguerren tunnetuimpia tukijoita sekä Ranskan tiedeakatemiassa että edustajainhuoneessa. Daguerre esitti keksintönsä 7. tammikuuta 1839 tiedeakatemiassa. Arago esitti pian tämän jälkeen Ranskan hallitukselle keksinnön oikeuden hankkimista ja sen antamista yleiseen käyttöön taiteen ja tieteen tukemiseksi. Hallitus asetti 15. kesäkuuta taiteilija Paul Delarochen johtaman komission tutkimaan Aragon ehdotusta. Komissio tuki ehdotusta yksimielisesti.
Ranskan tiedeakatemia hankki oikeudet dagerrotypiaan, ja palkkioksi Daguerre sai kunnialegioonan arvomerkin ja 6 000 frangin vuotuisen eläkemaksun. Daguerre palasi tämän jälkeen maalaustaiteen pariin. Hän jäi pitkälle eläkkeelle ja kuoli Bry-sur-Marnessa vuonna 1851.
Luettelo Norwegian Dance Chartin ykkösistä vuonna 2014
Tämä on luettelo Norwegian Dance Chart -listan kärkipaikkaa hallussaan pitäneistä artisteista ja singleistä vuonna 2014.
Motivus
Motivus on suomalainen kuntosali, joka sijaitsee Vallilassa. Motivuksen tuotteita ovat mm. Ryhmäliikunta 3.0, joka on maksimissaan 10 henkilön ryhmälle suunnattua toiminnallisen harjoittelun ryhmäliikuntaa. Lisäksi Motivus tarjoaa asiakkailleen laadukkaita valmennus- ja kuntosalipalveluita.
Motivus on perinteikäs suomalainen kuntosaliketju, joka sai uuden elämän uudella omistajapohjalla vuoden 2022 elokuussa.
Luettelo murhatuista suurlähettiläistä
Tämä on luettelo virassa ollessaan murhatuista suurlähettiläistä.
Hannu Lahtinen
Hannu Antero Lahtinen (20. syyskuuta 1960 Jalasjärvi – 19. marraskuuta 2020 Seinäjoki) oli suomalainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija ja maailmanmestari.
Knimída
Knimída, antiikin Knemis , on vuori Fthiotiissa Keski-Kreikassa. Sen korkeus on 945 metriä (toisen lähteen mukaan 938 metriä).
Hannu Lahtinen
Painiura
Syyskuussa 1983 Kiovan MM-kisoissa Lahtinen eteni 62 kilon sarjan loppuotteluun voittamalla Unkarin Jenö Bodin pistein 12–8, Länsi-Saksan Bernd Gabrielin ulosajolla, Japanin Yashuhiro Okubon pistein 13–7 ja Tšekkoslovakian Miroslav Starekin 10–6. Finaalissa kukistui Itä-Saksan Günther Reichelt pistein 9–5. Näin Suomi saavutti kisoista kaksi kultamitalia Tapio Sipilän oltua jo edellisenä päivänä oman sarjansa ykkönen. Jo ennen MM-kisoja Lahtinen oli herättänyt lupauksia voittamalla yllättäen Pytlasinski-turnauksen.
Lahtinen oli mukana myös Los Angelesin olympialaisissa 1984 sekä EM-kisoissa 1983 ja 1984 mutta ilman menestystä. Kotimaassa Lahtinen edusti Seinäjoen Paini-Miehiä ja voitti kaksi Suomen mestaruutta. Myöhemmin Lahtinen jatkoi painiuraansa veteraanisarjoissa yltäen sielläkin MM-mitaleille.
Knimída
pienoiskuva|vasen|Näkymä Knimída-vuorelta [[Pohjoinen Euboianlahti|Pohjoiselle Euboianlahdelle.]] Knimída sijaitsee lähellä Pohjoisen Euboianlahden rantaa ja voidaan nähdä Kallídromo-vuoren itäisenä jatkeena. Sen ja rannikon välissä sijaitsevat Kaména Voúrlan ja Ágios Konstantínoksen kaupungit. Vuoren korkeimman huipun nimi on Agía Paraskeví (Αγία Παρασκευή) siellä olevan Pyhälle Paraskevalle omistetun kappelin mukaan.
Hannu Lahtinen
Myöhempi elämä
Aktiiviuransa jälkeen Lahtinen omistautui hevosurheilulle ja omisti oman hevostallinsa Ilmajoella, samalla kun työskenteli Seinäjoen kaupungin palveluksessa. Hän myös pyrki kertaalleen painimaajoukkueen valmentajaksi.
Syksyllä 2016 Lahtisella todettiin parantumaton ALS-tauti. Hän menehtyi tautiin neljä vuotta myöhemmin 60-vuotiaana 19. marraskuuta 2020.
Yksityiselämä
Lahtisella on viisi lasta. Hänen ensimmäinen lapsenlapsensa syntyi hieman ennen hänen kuolemaansa.
Jänne (täsmennyssivu)
Jänne voi viitata johonkin seuraavista:
NCIS
NCIS voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
HMCS Caraquet
HMCS Caraquet (viirinumero J38) oli Kanadan laivaston vuonna 1942 valmistunut Bangor-luokan miinanraivaaja toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin 28. marraskuuta 1940 osana Britannian vuoden 1940 hankintaohjelmaa North Vancouver Ship Repairilta North Vancouverista, missä köli laskettiin 31. tammikuuta 1941. Alus laskettiin vesille 2. kesäkuuta 1941 ja luovutettiin Kanadan laivastolle, joka otti sen palvelukseen 2. huhtikuuta 1942 Vancouverissa.
Palvelus
Koulutuksen jälkeen alus liittyi toukokuussa Esquimaltiin sijoitettuun osastoon suojaamaan saattueita sekä partioimaan Esquimaltin lähivesillä. Syyskuussa alus siirrettiin Prince Rupertiin, missä se oli aina maaliskuuhun 1943. Alus siirrettiin Atlantin rannikolle ja saapui Halifaxiin 2. toukokuuta 1943. Alus liitettiin läntiseen saattajaosastoon suojaamaan saattueita.
Alus poistettiin palveluksesta ja palautettiin Britannian kuninkaalliselle laivastolle 26. syyskuuta 1945 Sheernessissä. Kuninkaallinen laivasto ei ottanut alusta palvelukseen, vaan se myytiin 29. kesäkuuta 1946 Portugalille.
NRP Almirante Lacerda
Portugalin laivasto otti aluksen palvelukseen nimellä NRP Almirante Lacerda (runkonumero A525). Alus oli pääasiassa tutkimusaluksena. Alus jatkoi palvelustaan, kunnes se luovutettiin 1975 Mozambikille.
Doomi
Doomi on kallioperän kupolimainen ja poikkileikkaukseltaan pyöreähkö rakenne, joka on syntynyt, kun ympäristöään kevyempi aine on kohonnut muuta kallioperää korkeammalle. Tällainen kevyt aines voi olla esimerkiksi graniitti-intruusio tai suolapahku. Laavakupoli on myös eräänlainen doomi, joka on kehittynyt, kun sitkas laava on jäähtynyt ja kasautunut purkausaukon ympärille.
Leevi and the Leavings – Suomen parhaat
Leevi and the Leavings – Suomen parhaat on Leevi and the Leavings -yhtyeen vuonna 1994 julkaistu viides kokoelmalevy. Levy sisältää yhtyeen 16 suosittua kappaletta. Levyn kannessa on kuva yhtyeen laulajasta, Gösta Sundqvistista. Levy on julkaistu CD:nä ja C-kasettina.
Fabian Society
Fabian Society on brittiläinen, tammikuussa 1884 perustettu sosialismiin suuntautuneiden intellektuellien muodostama liike, tavoitteenaan ”yhteiskunnan uudelleen rakentaminen korkeimpien moraaliperiaatteiden mukaisesti” (”The reconstruction of Society in accordance with the highest moral principles”) kansanvaltaisin ja rauhanomaisin keinoin. Sen aatesuuntaus tunnetaan nimellä fabianismi. Seura sai nimensä roomalaisen sotapäällikkö Fabius Maximuksen mukaan, joka tunnettiin varovaisesta sodankäynnistään Hannibalia vastaan ja joka sai liikanimen Cunctator (viivyttelijä).
Fabianistit eivät uskoneet luokkataistelun hyödyllisyyteen vaan valistukseen ja sivistykseen; vallankumouksen sijaan he kannattivat asteittaista tietä sosialismiin. Heidän visionsa sosialismista oli valtio- ja asiantuntijajohtoinen. Fabianistit olivat pääosin keskiluokkaisia intellektuelleja ja oman puolueen perustamisen sijaan he pyrkivät vaikuttamaan olemassaolevien puolueiden kautta. Vuonna 1900 Fabian Societyn jäsenet perustivat työväenpuolueen edeltäjän Labour Representation Committeen.
Liikkeen jäseniin kuuluivat muun muassa Sidney ja Beatrice Webb, George Bernard Shaw, Graham Wallas ja H. G. Wells. Myöhemmin mukana olivat myös Ramsay MacDonald ja Clement Attlee.
Fabian Society toimii edelleen ajatushautomona.
Seuraajat
Yhdysvalloissa perustettiin vuonna 1895 Fabian Societyn mallin mukaan The American Fabian League -niminen seura. Sillä oli osastoja New Yorkissa, Bostonissa, Philadelphiassa, San Franciscossa ja muutamissa muissa kaupungeissa. Seura painatti kirjoitelmia ja julkaisi vähän aikaa The American Fabian -nimistä kuukausittain ilmestynyttä lehteä. Seuran johdossa olivat W. D. P. Bliss ja Laurence Grönlund. Toiminta jäi lyhytaikaiseksi.
Haapavesi (täsmennyssivu)
Haapavesi voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Tulikärpästen hauta
Tulikärpästen hauta on Isao Takahatan vuonna 1988 käsikirjoittama ja ohjaama anime-elokuva. Se pohjautuu Akiyuki Nosakan samannimiseen, osittain omaelämäkerralliseen romaaniin. Monien elokuvakriitikoiden, kuten Roger Ebertin, mielestä elokuva on yksi kaikkien aikojen voimakkaimmista sodanvastaisista elokuvista.
Juoni
Elokuvan tapahtumat sijoittuvat Japaniin toisen maailmansodan loppuvaiheisiin vuonna 1945. Teini-ikäinen poika Seita (14) ja hänen neljävuotias pikkusiskonsa Setsuko asuvat äitinsä kanssa Kōbessa. Heidän isänsä palvelee keisarillisen Japanin laivastossa Tyynellämerellä. Yhdysvaltalaiset B-29 Superfortress -pommittajat kylvävät Japanissa tuhoa ja kuolemaa ilmapommituksilla. Lentokoneet hyökkäävät Kōbeen ja kaupunki hävitetään maan tasalle palopommituksessa. Lukemattomat kaupunkilaiset kuolevat pommituksessa ja eloonjääneet jäävät kodittomiksi. Seita ja Setsuko onnistuvat pääsemään turvaan pommituksesta, mutta heidän äitinsä menehtyy vakaviin palovammoihin. Seita ja Setsuko muuttavat tätinsä luokse. Seita palaa Kōbeen ja hakee pommituksissa hävitetyn kotitalonsa takapihalta elintarvikkeet, jotka hän hautasi maahan ennen palopommitusta. Hän antaa kaikki elintarvikkeet tädilleen, pitäen itsellään hedelmäpastillitölkin. Seita yrittää suojella Setsukoa näkemästä raakaa todellisuutta elättelemällä toiveajattelua paremmista ja yltäkylläisemmistä ajoista. Täti antaa lapsille ruokaa ja leposijan, mutta ruokavarantojen ehdyttyä täti tympääntyy lasten ruokkimiseen. Eräänä päivänä täti mainitsee lapsille, että he eivät ansaitse ruokaa ja leposijaa, koska he eivät ole auttaneet häntä kotiaskareissa.
Huonon kohtelun takia Seita ja Setsuko lähtevät tätinsä kodista. Lapsille ei tunnu löytyvän sijaa mistään, joten he päättävät tulla toimeen ilman aikuisia. He muuttavat hylättyyn pommisuojaan, mutta ruuan loputtua Seitan on ryövättävä satoa riisipelloilta ja varastettava ilmapommitusten aikana irtaimistoa myytäväksi toisten ihmisten kodeista. Kerran maanviljelijä ottaa Seitan kiinni ruuan varastamisesta, pieksee hänet ruhjeille ja jättää hänet poliisin haltuun. Setsukon fyysinen kunto laskee hälyttävästi ja Seita vie hänet lääkärille, joka diagnosoi Setsukon huononevan terveydentilan johtuvan aliravitsemuksesta. Seita kiiruhtaa kaupunkiin saadakseen kaikki rahat äitinsä pankkitililtä. Pankissa Seitalle kerrotaan Japanin hävinneen sodan, keisarillisen laivaston kukistuneen ja hallituksen allekirjoittaneen ehdottoman antautumisen. Seita ymmärtää hänen isänsä olevan todennäköisesti kuollut. Hän ostaa rahoilla ruokaa ja palaa pommisuojaan, jossa kuoleva Setsuko makaa lattialla. Seita antaa hänelle viipaleen vesimelonista, mutta Setsuko menehtyy nälkään. Seita krematoi Setsukon ruumiin ja säilöö siskonsa tuhkat ja luunkappaleet hedelmäpastillitölkkiin. Nääntynyt Seita kerjää Sannomiyan rautatieasemalla Kōbessa, kunnes hänkin kuolee nälkään. Siivoja ryövää kantamukset hänen ruumiiltaan ja heittää hedelmäpastillitölkin ja Setsukon maalliset jäännökset sen sisällä tiehensä. Seitan kuolinpäivämäärä on 21. syyskuuta 1945. Elokuva alkaa tästä kohtauksesta, ja muut tapahtumat nähdään Seitan muistoina.
Viimeisessä kohtauksessa näkyvät Seitan ja Setsukon henget, mutta he eivät ole enää nälkäisiä rääsyläisiä, vaan ruokittuja ja onnellisia yllään ehjät vaatteet. He istuvat kukkulalla sijaitsevalla penkillä tulikärpästen keskellä. Kukkulalta paljastuvat näkymät Kōben kaupunkiin nykypäivänä.
Tarinan alkuperä ja tulkinta
Tulikärpästen hauta perustuu romaaniin Hotaru no haka, jonka kirjoittaja Akiyuki Nosaka menetti siskonsa nälän takia vuoden 1945 sota-ajan Japanissa. Hän oli mielestään syyllinen siskonsa kuolemaan ja kirjoitti kertomuksen helpottaakseen tapahtuman hyväksymistä.
Elokuva luokitellaan sodanvastaiseksi, koska siinä on näkyviä ja tunteellisia kuvauksia sodan kielteisistä vaikutuksista yhteiskuntaan ja yksilöihin. Elokuva antaa katsojan nähdä japanilaista kulttuuria keskittymällä lähinnä sodan luomiin henkilökohtaisiin tunteisiin, eikä se korosta kilpailevien ideologioiden välistä taistelua.
Sodanvastaisen tulkinnan lisäksi elokuva havainnollistaa erään ajatuksen mukaan ylpeyden ja sen aiheuttaman toiminnan vaaroja. Tätä ajatusta tukee kaksi asiaa elokuvassa. Seitan ylpeys voittaa järjen, kun hän päättää lähteä pois tätinsä kodista. Hän voisi joko jäädä tätinsä luokse, tehdä töitä ja ansaita palkkaa tai juosta pakoon ja teeskennellä, että hän pystyy pitämään tilanteen hallinnassa. Voidaan ajatella, että jos Seita ja hänen siskonsa olisivat pysyneet tätinsä luona, he olisivat ehkä selviytyneet. Lisäksi tarina oli alun perin henkilökohtainen anteeksipyyntö kirjoittajan omalle siskolle.
Julkaisut
Alun perin Tulikärpästen hauta esitettiin elokuvateattereissa Hayao Miyazakin kevythenkisemmän Naapurini Totoro -elokuvan kanssa samassa näytöksessä.
Toisin kuin muut Studio Ghiblin elokuvat, jotka ovat Walt Disney Companyn julkaisemia, Tulikärpästen haudan julkaisi Yhdysvalloissa Central Park Media kahden DVD:n kotelossa. Ensimmäisellä levyllä on elokuva leikkaamattomana englannin- ja japaninkielisellä ääninäyttelyllä sekä englanninkielisillä tekstityksillä, minkä lisäksi levyllä on kuvakäsikirjoitus. Toisella levyllä on lisämateriaalia, kuten esittely kirjoittajan tuotannosta sekä ohjaaja Isao Takahatan ja tunnetun, kunnioituksensa elokuvaa kohtaan useasti ilmaisseen elokuva-arvostelija Roger Ebertin haastattelut.
Suomessa elokuva julkaistiin DVD:llä vuonna 2006.
Muuta
Ruotsalainen melodinen death metal -yhtye Arch Enemy on tehnyt elokuvaan perustuvan kappaleen "The Day You Died" vuonna 2007 julkaistulle Rise of the Tyrant -albumilleen.
Novgorodin ja jäämien sodat
Novgorodin ja jäämien sodat olivat sotia, joita jäämit ja Novgorodin tasavalta otaksuttavasti kävivät 1000–1300-luvuilla. Näistä tapahtumista kertovat Novgorodin ensimmäinen kronikka sekä Nestorin kronikka. Yleisimmin omaksutun tulkinnan mukaan novgorodilaisten käyttämillä termeillä jam, jěm, jěm’, jem ja jem tarkoitettiin hämäläisiä. Termin käyttö koskemaan pelkästään hämäläisiä ei ole kuitenkaan kaikissa yhteyksissä täysin selvä, vaan se on voinut tarkoittaa myös muita Suomen alueen heimoja.
Ajalle tyypillisesti sotaa käytiin sotaretkien muodossa ja usein eri heimojen ja yhteisöjen tekemien löyhien ja vaihtelevien liittoutumien välillä. Jäämien ja novgorodilaisten sotaretkien yhteydessä mainitaan muun muassa karjalaiset, inkeroiset, ruotsalaiset, vatjalaiset sekä varsinais-suomalaiset.
Tausta
Itämeren alue oli myöhäisrautakaudella rauhaton. Alueen heimojen välillä oli konflikteja ja orastavien valtakuntien laajentuminen sekä kristinuskon väkivaltainen levittäminen alueella lisäsi väkivaltaa. Baltian tilanne oli ainakin 1100-luvun lopulta lähtien erittäin väkivaltainen alueen eri heimojen sotiessa keskenään samalla saksalaisten ja tanskalaisten levittäessä kristinuskoa alueelle väkivalloin. Sotaretkiä Suomen alueelle ja suomensukuisten heimojen alueille suorittivat meriteitse niin norjalaiset, ruotsalaiset kuin mahdollisesti myös tanskalaiset. Novgorodin ensimmäisen kronikan sekä Nestorin kronikan lisäksi kirjallisiin lähteisiin ovat jääneet maininnat mm. Norjan Olavi Pyhän tekemästä ryöstöretkestä mahdollisesti Uudellemaalle vuonna 1008, sekä ruotsalaisten mahdollisesti tekemät ensimmäinen, toinen ja kolmas ristiretki.
Paavi Aleksanteri III lähetti vuonna 1171 tai 1172 Ruotsin jaarli Guttormille ja Uppsalan arkkipiispalle kirjeen, jossa hän näyttää viitanneen Suomen alueen asukkaiden sotiin Novgorodia vastaan. Kirjeessään paavi kehotti miehittämään ”finnien” eli otaksuttavasti suomalaisten linnoitukset ja varmistamaan heidän pitäytymisensä kristinuskossa vastineeksi suojelusta. 1400-luvun lopulla vaikuttanut historioitsija Erius Olai esitti väitteen, että Linköpingin piispa Kol (k. 1196?) oli toiminut Suomen jaarlina (”Dux Finlandiae”), mahdollisesti vastaten Suomeen tuoduista ruotsalaisjoukoista samaan tapaan kuin jaarli Jon, jonka kerrotaan taistelleen venäläisiä ja inkerikkoja vastaan yhdeksän vuoden ajan 1100-luvun lopussa.
Myös aiemmalla ns. ensimmäisellä ristiretkellä, joka keskiaikaisten lähteiden mukaan tapahtui vuonna 1150, on voinut olla yhteys jäämien ja Novgorodin sotiin. Jos retki on tositapahtuma ja se on todella tehty 1150-luvulla, se ajoittuu levottoman 1140-luvun jälkimaininkeihin, vaikka myöhemmät legendat kuvasivatkin sen puhtaasti kristinuskon levittämiseksi tehdyksi sotatoimeksi. Jotkut historioitsijat ovatkin nähneet retken suorana reaktiona jäämien vuonna 1149 kärsimään tappioon. Se on myös liitetty paavin kaksikymmentä vuotta myöhemmin mainitsemaan finnien yhteistyöhön ruotsalaisten kanssa.
Paavi Honorius III valtuutti Suomen piispan pystyttämään kauppasaarron ”barbaareja” vastaan vuonna 1221 saatuaan Uppsalan arkkipiispalta hälyttäviä uutisia näiden toimista. ”Barbaarien” kansallisuutta ei kerrota kirjeessä, mutta kun kauppasaartoa kahdeksan vuotta myöhemmin laajennettiin, sen sanottiin suoraan olleen venäläisiä vastaan.
Venäläiset lähteet mainitsevat jäämien ja ruotsalaisen yhteistyön mahdollisena vuonna 1240, jolloin jäämit ja arvoitukselliset, epävarman tulkinnan mukaan varsinaissuomalaisia erikseen tarkoittavat, ”suumit” (sum) mainitaan ruotsalaisten tukena Nevan taistelussa. Toinen maininta jäämien, suumien ja ruotsalaisten yhteistyöstä on vuodelta 1256.
Kronikoiden maininnat taisteluista
Ensimmäinen maininta jäämien ja Novgorodin välisistä taisteluista on laurentiuslaisessa kronikkakokoelmassa, jossa Novgorodin ruhtinaan Vladimirin mainitaan olleen sodassa jam-kansan kanssa jo vuonna 1042. Jam mainitaan myös Novgorodille verovelvollisina Nestorin kronikassa, mutta myöhemmissä lähteissä heitä ei mainita. On epäselvää, oliko jam vain aikaisempi nimitys jäämeille (jem), vai kokonaan eri kansa.
Novgorodin ensimmäisen kronikan mukaan toinen Novgorodin ruhtinas, Vsevolod Mstislavitš, hyökkäsi jäämejä vastaan suuren nälänhädän aikana vuonna 1123. Kronikka ei kerro taisteluista tai niiden lopputuloksista mitään.
Jäämien sekä ruotsalaisten mainitaan hyökänneen Novgorodiin vuonna 1142, mutta ei ole viitteitä, että he olisivat tehneet yhteistyötä. Myöhemmin jäämit hyökkäsivät uudestaan Novgorodiin vuonna 1149.
Korela-karjalaiset saattoivat novgorodilaiset vielä uuteen hyökkäykseen jäämejä vastaan vuonna 1191. Tällä kertaa Novgorodin kerrotaan selkeästi tuoneen joukkonsa ”jäämien maahan”. Hyökkääjät polttivat maan ja tappoivat karjan. Sota saattoi olla sama, minkä Paavali Juusten kuvasi kronikassaan Chronicon episcoporum Finlandensium eli Suomen piispainkronikka 1500-luvulla. Kronikassa mainitaan, että venäläiset olivat polttaneet ”Turun” vuonna 1198. Venäläisissä kronikoissa ei ole mainintaa sodasta tuona vuonna. Turun kaupunkia ei ollut olemassa vielä tässä vaiheessa, joten tieto on tältä osin 1500-luvun väärinkäsitys.
Tämän jälkeen lähteissä ei ole mainintaa Novgorodin sodista useisiin vuosikymmeniin. Ei ole tiedossa, johtiko vuoden 1191 sota väliaikaiseen Novgorodin valtaan joissakin Suomen tai Karjalan alueen osissa. Joka tapauksessa myöhäisempi kronikka 1220-luvulta kertoi, että venäläiset ruhtinaat eivät pystyneet oleilemaan jäämien maassa.thumb|[[Staraja Ladoga|Laatokanlinnan (kuvassa 1400-luvun ulkomuodossaan) päällikkö torjui jäämien hyökkäyksen vuonna 1228.]]
Kronikoiden tietojen mukaan usean vuosikymmenen rauhan jälkeen Novgorodin ja jäämien välillä käynnistyivät taas 1220-luvulla. Kun Vladimirin Jaroslav II oli turvannut valtansa Novgorodissa, hän järjesti hyökkäyksiä Viroon, jäämien maahan ja Karjalaan. Jäämejä vastaan kohdistunut hyökkäys tapahtui yhdessä karjalaisten kanssa talven 1226–27 aikana.
Jäämien tekemä kostoretki 2000 miehellä kesällä 1228 Vanha-Laatokkaan epäonnistui täydellisesti, kuten Novgorodin ensimmäinen kronikka kertoo.
Suomessa toimineen piispan pyynnöstä paavi julisti vuonna 1229 Visbyä, Riikaa ja Lyypekkiä koskevan kauppasaarron Novgorodia vastaan. Muutama vuosi myöhemmin hän määräsi Kalparitariston lähettämään joukkoja suojelemaan Suomea, mutta näiden mahdollisista toimista Suomessa ei ole jäänyt mitään tietoja.
Novgorodin ja jäämien väliset sodat olivat tekijä, jonka otaksutaan vaikuttaneen noin vuonna 1249 tehtyyn toiseen ristiretkeen Suomeen Ristiretken seurauksena Ruotsin valta Suomessa alkoi kasvamaan, mutta tästä huolimatta Novgorodin, hämäläisten ja varsinais-suomalaisten välinen sotatila jatkui. Vuonna 1256 novgorodilaiset tekivät uuden sotaretken hämeeseen sen jälkeen kun ruotsalaiset, varsinais-suomalaiset ja hämäläiset olivat paenneet Narvasta kuultuaan novgorodilaisten sotajoukon lähestyvän. Seuraavat historiallisiin lähteisiin perustuvat Novgorodin sotaretket jäämejä vastaan tehtiin vuosina 1292 ja 1311.
Uuspragmatismi
Uuspragmatismi, tai joskus ”kielellinen pragmatismi”, on vaikeasti määriteltävä analyyttisen filosofian osa-alue, jonka sanotaan syntyneen Yhdysvalloissa. Se on liitetty erilaisiin ajattelijoihin, joihin kuuluvat muun muassa Richard Rorty, Hilary Putnam, W. V. O. Quine ja Donald Davidson, vaikkakaan kukaan näistä filosofeista ei ole kutsunut itseään ”uuspragmatistiksi”.
Taustaa
Uuspragmatistit, erityisesti Rorty ja Putnam, ovat omaksuneet ajatuksia klassisilta pragmatisteilta, kuten Charles S. Peirceltä, William Jamesilta ja John Deweyltä. Putnam luettelee teoksessaan Words and Life (1994) klassisen pragmatistisen perinteen ajatuksia, joita myöhemmät pragmatistit pitävät vakuuttavimpina. Näihin kuuluvat
Kielellinen pragmatismi uudistaa pragmatismia kolmella tavalla. Ensiksi se kiittää pragmatisteja, kuten Jamesia ja Deweytä, siitä, että nämä kiistivät monia perinteisen filosofian menetelmiä ja päämääriä. Toiseksi se hylkää heidän pyrkimyksensä rakentaa jälleen, mitä ei pidä rakentaa jälleen. Kolmanneksi, kun on hyväksytty, että filosofin käytettävissä on vain kieli, voidaan luoda vapaasti, jopa runollisesti, ja palvella niitä päämääriä, jotka vaikuttavat parhailta.
Rortyn kirjoitukset
Rorty kirjoitti vuonna 1995:
Tällä ”kielellisen käänteen” strategialla Rorty pyrki välttämään klassisessa pragmatismissa vielä olemassa olleet essentialismit, joiksi hän katsoo totuuden, todellisuuden ja kokemuksen. Rorty kirjoitti:
Nahuat
thumb|300px|Nahuanainen [[Hidalgossa]] Nahuat ovat meksikolainen alkuperäiskansa. He puhuvat nahuatlin kieltä. Nahuatlinkielisiä nahuoja oli vuoden 1990 väestönlaskennassa 1,2 miljoonaa, ja he ovat Meksikon suurin alkuperäiskansa. Heitä asuu etenkin Huastecassa, pohjoisessa ja eteläisessä Sierra de Pueblassa, Morelosissa ja Guerrerossa. Jonkin verran nahuoja asuu myös El Salvadorissa. Muinaiset asteekit kuuluivat nahuakansoihin.
Nahuat ovat maanviljelijöitä, jotka viljelevät etenkin maissia, papuja, chilipaprikaa, tomaattia ja kurpitsaa. He harjoittavat myös kudontaa. Uskonnoltaan he ovat roomalaiskatolisia mutta uskovat yhä noituuteen, vaikka eivät enää harjoitakaan muunlaisia pakanarituaaleja.
Kókkini Ráchi
Kókkini Ráchi eli Kastrí (Καστρί) on vuori Kefalonián saarella Kreikassa. Sen korkeus on metriä. Vuori sijaitsee saaren itärannikolla pohjoiskoilliseen saaren korkeimmasta kohdasta Aínos-vuoresta, noin kahdeksan kilometriä kaakkoon Sámin kylästä ja noin seitsemän kilometriä luoteeseen Póroksen kylästä.
Enjoy the Ride
Enjoy the Ride on ruotsalaisen pop-laulajan Marie Serneholtin ensimmäinen levy, joka ilmestyi vuonna 2006. Levyä on myyty maailmanlaajuisesti miljoona kappaletta. Levy sisältää 10 kappaletta. Niistä suurhittejä ovat olleet That's The Way My Heart Goes ja I Need A House. Myös singlenä on ollut kappale Oxygen. Enjoy the ride on suomeksi "Nauti kyydistä".
Luettelo pikkuplaneetoista: 48001–49000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen 48001:stä ja päättyen 49000:een. Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Josh Homme
Joshua Michael ”Josh” Homme (s. 17. toukokuuta 1973 Joshua Tree, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalaisen Queens of the Stone Age -yhtyeen laulaja-kitaristi. Ennen Queens of the Stone Agea hän soitti kitaraa yhtyeessä nimeltä Kyuss. Vuonna 2009 hän aloitti uuden musiikillisen projektin nimeltä Them Crooked Vultures yhdessä Dave Grohlin ja John Paul Jonesin kanssa.
Cox’s Bazar
Cox’s Bazar on kaupunki Bangladeshin kaakkoisosan rannikolla Chittagongin alueella. Kaupunki on saanut alkunsa vuonna 1799 ja se nimettiin kapteeni Hiram Coxin mukaan. Viime vuosikymmenten aikana kaupungista on kehitetty kansainvälistä matkailukohdetta. Sen rannikolla kulkee maailman pisimpiin kuuluva yhtenäinen hiekkaranta. Kaupungin asukasluku oli 167 477 vuonna 2011.
Josh Homme
Homme on toiminut eri rooleissa lukuisissa eri yhtyeissä ja vieraillut kymmenien artistien levyillä. Hän on eri kokoonpanoja vaihtelevan The Desert Sessionsin perustajajäsen ja tuottaja. Hän on toiminut kitaristina Screaming Treesissä ja Mark Laneganin yhtyeessä. Josh Homme tunnetaan myös Eagles of Death Metalista, jonka kaikki albumit hän on tehnyt yhdessä Jesse Hughesin kanssa.
Allan Hyde
Allan Hyde (s. 20. joulukuuta 1989 Tanska) on tanskalainen näyttelijä.
Cox’s Bazar
Historia
Nykyinen Cox’s Bazar perustettiin vuonna 1799 ja sen ensimmäiset asukkaat olivat arakanilaisia pakolaisia nykyisestä Myanmarista eli Burmasta. Arakanilaiset olivat paenneet kotiseudultaan Burman hallitsijan vallattua Rakhinen alueen. Pakolaisten asuttamista valvoi Brittiläisen Itä-Intian kauppakomppanian kapteeni Hiram Cox, joka kuoli samana vuonna. Sittemmin paikka sai nimensä hänen mukaansa. Paikkakunta oli sittemmin pitkään varsin hiljainen rannikkokylä. Viimeisten vuosikymmenien aikana alueelle on kuitenkin kehittynyt matkailua, jota ovat seuranneet suuret investoinnit alueelle. Kaupunkiin on rakennettu esimerkiksi uusia asuinrakennuksia, hotelleja ja ravintoloita. Bangladeshin hallitus on pyrkinyt kehittämään alueesta kansainvälistä matkailukohdetta.
Väestö
Cox’s Bazarin asukasluku oli 167 477 vuonna 2011. Paikallisten lisäksi kaupungissa on Myanmarin puolelta tulleita rohingya-pakolaisia.
Allan Hyde
Ura
Allan Hyde on näytellyt tanskalaisissa televisiosarjoissa Album, 2900 Happiness ja Den som dræber. Hän esiintyi pääosassa tanskalaisessa elokuvassa En forelskelse vuonna 2008. Hyde sai vampyyri Godricin roolin yhdysvaltalaisesta televisiosarjasta True Blood vuonna 2009. Hän esiintyi elokuvassa Exteriors vuonna 2011. Hän on esiintynyt myös teatterissa.
Hyde on perustanut ystävänsä Aske Bangin kanssa tuotantoyhtiö Gourmet Filmin. Hyde ja Bang tuottavat lyhytelokuvia ja internetkomediasarjaa Alla Salute!, joka koostuu muutaman minuutin pituisista jaksoista.
Yksityiselämä
Allan Hyde on kotoisin Tanskasta, mutta asuu nykyään Los Angelesissa. Hänen isänsä on englantilainen ja äitinsä tanskalainen.
Josh Homme
Homme on naimisissa The Distillers -yhtyeen laulaja-kitaristi Brody Dallen kanssa. Heidän esikoistyttärensä syntyi tammikuussa 2006 ja poikansa elokuussa 2011.
Osittainen diskografia
thumb|Josh Homme esiintymässä vuonna 2011.|175px
Pašman
Pašman on suurehko saari Adrianmeressä, Kroatian rannikolla, Zadarin saaristossa. Sen pinta-ala on 60,11 neliökilometriä. Saarella on noin 2 800 asukasta. Saaren korkein kohta on Bokolj, joka on 272 metriä merenpinnan yläpuolella.
pienoiskuva|vasen|Näkymä Tkoniin. Pašmanin suurin kaupunki on Pašman, joka on pieni, historiallinen paikkakunta. Kaupunki sijaitsee saaren koillisrannalla 25 kilometriä etelään Zadarista ja 5 kilometriä luoteeseen Biograd na Morusta.
Muita saaren paikkakuntia ovat Banj, Dicmo, Dopropoljana, Kraj, Mrljane, Nevidjane, Tkon ja Zdrelac.
Pašmanille on autolauttayhteys mantereelta Biograd na Morusta Tkoniin. Pašmanilta on lisäksi siltayhteys Ugljanin saareen.
Etelä-Aasian al-Qaida
Etelä-Aasian al-Qaida eli Qaidat al-Jihad on al-Qaidan jaosto, joka toimii Bangladeshissa, Intiassa ja Myanmarissa. Al-Qaidan johtaja Aiman al-Zawahri ilmoitti Etelä-Aasian al-Qaidan perustamisesta syyskuussa 2014. Al-Zawahrin mukaan jaoston johtaja on pakistanilainen terroristi Asim Umar ja järjestö toimii Mohammed Omarin komennossa. Helsingin Sanomat arvioi, että jaoston perustamisen tarkoitus oli parantaa al-Qaidan julkisuuskuvaa, sillä Isis on haastanut sen aseman.
Acton
Englanti
Myös:
Dagmar Salén
Dagmar Salén (o.s. Mörner; 22. toukokuuta 1901 Örebro, Ruotsi – 20. joulukuuta 1980 Tukholma, Ruotsi) oli ruotsalainen purjehtija. Hän saavutti ainoan olympiamitalinsa kesäolympialaisista 1936 purjehduksen kuutosesta Ruotsin viisihenkisessä joukkueessa, johon kuului myös hänen miehensä Sven Salén. Hänestä tuli tuolloin ensimmäinen ruotsalainen olympiamitalin purjehduksesta saanut nainen.
Dagmar Salen nai Sven Salénin vuonna 1931. Heidän ainoa poikansa Sven H. Salén (s. 1939) ryhtyi liberaalien poliitikoksi.
Mélissa (vuori)
Mélissa on vuori Ikarían saarella Kreikassa. Se on saaren toiseksi korkein vuori ja sen korkeus on metriä (tai toisen lähteen mukaan  metriä). Vuori sijaitsee Ikarían lounaisosassa. Sen korkeimman huipun nimi on Provatokefálas (Προβατοκεφάλας).
Naval Group
Naval Group S.A. (vuosina 2007-2017 DCNS, vuosina 2003-2007 DCN eli Direction des Constructions Navales) on ranskalainen sotilaalliseen meriteollisuuteen keskittynyt teollisuuskonserni. Yritys suunnittelee ja valmistaa pinta-aluksia, sukellusveneitä, elektronisia komponentteja, torpedoja ja valvontajärjestelmiä. Yritys tarjoaa asiakkailleen koulutusta, simulointeja ja huoltopalveluja maailmanlaajuisesti.
Yhdysvaltalainen Defence News -uutispalvelu kokosi arvionsa maailman sadasta suurimmasta aseteollisuusyhtymästä liikevaihtoineen vuonna 2019. Uutispalvelu arvioi Naval Groupin maailman 30. suurimmaksi aseteollisuusyritykseksi (2019) liikevaihdon 4,16 miljardiksi Yhdysvaltain dollarin liikevaihdolla. Naval Group on edeltäjineen (DCNS) osallistunut esimerkiksi seuraavien Ranskan laivaston hankkeisiin: ballistisilla ohjuksilla varustettu ydinsukellusvene Le Terrible, eurooppalaiset FREMM-monitoimifregatit ja ydinkäyttöiset Barracuda-luokan hyökkäyssukellusveneet (2021-). Naval Group suorittaa vaativiakin alusten elinkaareen liittyviä huoltotoimenpiteitä, kuten ydinkäyttöisen lentotukialus Charles de Gaulle -lentotukialuksen polttoainetankkaus ja huoltoineen.