cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Markkinointi
Markkinoinnin vaikutusten mittaaminen
Markkinointitoimenpiteiden vaikutuksia on hyvä mitata ja seurata, jotta niihin voidaan vaikuttaa. Markkinointitutkimus mittaa myynnin ja mainonnan tuloksellisuutta ja kehitystä sekä markkinointikanavien toimivuutta ja keskinäisiä eroja. Havaitsemalla mikä vaikuttaa asiakkaisiin halutulla tavalla sekä minkä kanavan kautta markkinointiviesti tavoittaa asiakkaat parhaiten, voidaan saada aikaan tuloksellisempaa markkinointia.
Erilaisia näkökulmia
Markkinointitavan näkökulmaan vaikuttavat jossain määrin vaihdantaan osallistuvat tahot. Suhdemarkkinointi on jossain määrin yleisempää yritysmarkkinoinnissa (B-to-B) kuin kuluttajamarkkinoinnissa (B-to-C), mutta dikotomista jakoa on mahdotonta tehdä.
Yleensä kuluttajamarkkinointi (B-to-C) on luonteeltaan massaviestinnällistä ja perusbrändäystä korostavaa (mainontaan ja muuhun markkinointiviestintään perustuvaa). Kuluttajamarkkinointi on usein myös tunteisiin ja sosiaalisiin viiteryhmiin vetoavaa, voimakkaita mielikuvia sekä elämyksellisyyttä korostavaa.
Organisaatioiden väliset markkinat (B-to-B) ovat verkostomaiset ja ostaminen on ammattimaisempaa. Läheiset, vuorovaikutteiset ostaja-myyjä -suhteet ovat usein tyypillisiä ja markkinointiin osallistuu merkittävä osa koko organisaatiosta (osa-aikamarkkinoijien merkitys).
Markkinointia voi olla lisäksi myös (C-to-C) kaupassa. Tällaisia kuluttaja-kuluttaja markkinoita ovat esimerkiksi nykyään toimivat nettihuutokaupat.
Markkinoinnista sanottua
Laajana ja moniulotteisena käsitteenä markkinointia on pyritty määrittelemään monelta suunnalta. Usein lainattu määritelmä on esimerkiksi Peter Druckerin: "markkinoinnin tavoite on tehdä myyminen tarpeettomaksi". Suomalainen markkinointiasiantuntija Vili Partanen puolestaan kiteytti markkinoinnin käsitteenä näin: "Kaikki mitä yritys tekee, on markkinointia".
Kritiikki
Markkinointia kohtaan osoitetut protestit tai mielenilmaukset kohdistuvat sisällöltään yleensä markkinointiviestintään ja erityisesti markkinointiviestinnän yhteen osa-alueeseen, mainontaan.
Ranskan lähiöiden väkivaltaisuudet 2005
thumbnail|200px|Tuleen sytytetty auto [[Strasbourgissa viidennen päivän vastaisena yönä.]]
August (yhtye)
August on vuonna 1997 perustettu kälviäläinen yhtye. Kuulasta, kitaravetoista poppia soittava yhtye sai kiitosta jo alkuvuosinaan persoonallisesta soundista. Matkan varrella yhtyeen yhä tärkeämmäksi motiiviksi on kirkastunut hengellinen työnäky. Laulujen sanat pohjautuvatkin usein kristilliseen toivoon.
Ranskan lähiöiden väkivaltaisuudet 2005
thumb|200px
August (yhtye)
Yhtyeen alkuperäisjäseninä vaikuttivat Juha Niemi, Sami Klapuri, Esa Klapuri ja Sebastian Björklund, joista viimeksi mainittu joutui jättämään yhtyeen jo alkuvuodesta 1998. Hänen tilalleen tuli Tuomo Vuolle. Lisäksi vuonna 2001 yhtyeeseen liittyi Juhana Niemelä.
Vaikka yhtye on sen jäsenille harrastus, on August keikkaillut säännöllisesti alusta alkaen.
Ranskan lähiöiden väkivaltaisuudet 2005
Ranskassa useiden kaupunkien lähiöissä puhkesi väkivaltaisia nuorisomellakoita lokakuun lopussa 2005. Voimakkaat väkivaltaisuudet jatkuivat useita öitä noin kolmen viikon ajan ennen kuin tilanne lähiöissä laantui.
Väkivaltaisuudet syttyivät 27. lokakuuta ensin Île-de-Francen alueella Pariisin siirtolaisvaltaisissa lähiöissä, mutta ne laajenivat pian muiden kaupunkien lähiöihin ympäri Ranskaa. Tuhoja tehtiin mm. Nizzassa, Dijonissa, Marseillessa, Strasbourgissa, Rennesissä, Nantesissa, Lyonissa ja Orléansissa. Pahimmillaan ne olivat 7. marraskuuta, jonka jälkeen tilanne alkoi hitaasti rauhoittua. 17. marraskuuta vastaisena yönä tuhopoltettiin alle 100 autoa, mikä on ”normaalia” Ranskassa vuonna 2005.
Tuhansia autoja, satoja linja-autoja sekä useita päiväkoteja, kouluja, poliisiasemia ja jopa kirkkoja tuhopoltettiin mellakoinnin aikana. Palo- ja pelastushenkilöstön työtä häirittiin järjestelmällisesti ja poliiseja kohti ammuttiin jopa yksittäistapauksessa haulikolla. Väkivaltaisuudet vaativat ainakin kaksi kuolonuhria: ranskalainen työntekijä Jean-Claude Irvoas hakattiin kuoliaaksi Épinay-sur-Seinessä vaimonsa ja 16-vuotiaan tyttärensä silmien edessä 27. lokakuuta ja huppupäinen mies löi 61-vuotiasta Jean-Jacques Le Chenadecia, joka vaipui koomaan ja kuoli 7. marraskuuta 2005. Seuraavana päivänä presidentti Jacques Chirac vahvisti voimaan 12 päiväksi hätätilalain, joka antoi kunnille mahdollisuuden asettaa ulkonaliikkumiskieltoja. Myöhemmin lain voimassaoloa jatkettiin ensin kuukaudella ja sitten kolmella kuukaudella helmikuun 2006 asti.
Kjell Carlström
Kjell Carlström (s. 18. lokakuuta 1976 Porvoo) on suomalainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena 2002–2011. Hän osallistui Ranskan ympäriajoon vuosina 2005, 2006 ja 2007. Hänen paras sijoituksensa Ranskan ympäriajossa on 8. etapin toinen sija vuodelta 2006.
Ranskan lähiöiden väkivaltaisuudet 2005
Mellakoitsijat olivat etupäässä ensimmäisen ja toisen polven siirtolaisnuoria, alkuperältään pohjoisesta ja läntisestä Afrikasta. Monet heistä olivat alaikäisiä – nuorin poliisin kiinniottama oli vain 10-vuotias. Joukossa oli toisaalta mukana myös jonkin verran aikuisia, lähes 30-vuotiaitakin.
Kjell Carlström
12. maaliskuuta 2008 Carlström voitti Pariisi–Nizza-ajon kolmannen etapin oltuaan loppukirissä irtiottokumppaniaan Clément Lhotellerie'tä parempi. He olivat lähteneet irti pääjoukosta yhdessä Bradley McGeen kanssa jo aivan etapin alkuvaiheissa. Kyseessä on yksi merkittävimmistä voitoista suomalaisen ammattipyöräilyn historiassa.
Ranskan lähiöiden väkivaltaisuudet 2005
Presidentti Chiracia arvosteltiin näkymättömyydestä mellakoinnin aikaan, sillä ensimmäisten 10 päivän aikana hän ei juuri esiintynyt julkisesti. Pääasiassa mellakoihin puuttuivatkin pääministeri Dominique de Villepin, jonka ajaman pehmeän linjan mukaisesti niitä yritettiin ensimmäiset 12 päivää hillitä, sekä sisäministeri Nicolas Sarkozy, joka oli kovemman linjan kannattaja. Sarkozyn vaatimuksista huolimatta tiukempien otteiden käyttöön väkivaltaisuuksien tukahduttamisessa hätätilalain nojalla siirryttiin vasta usean päivän jälkeen. Mielipidetiedustelun mukaan hätätilalaki sai laajan kannatuksen ranskalaisten keskuudessa.
Kjell Carlström
pienoiskuva|vasen|200px|Carlström vuoden 2007 [[Ranskan ympäriajo 2007|Tourin prologissa.]] Carlström ajoi Amore & Vita-Beretta -tallissa vuosina 2002–2004. Hän voitti vuonna 2003 Saaremaa Velotour -kilpailun 2. etapin ja kokonaiskilpailun. Hän oli voittanut saman kilpailun jo 2000. Hän oli vuonna 2003 paras myös Tour of Queenslandin 7. osuudella. Vuonna 2004 Carlström voitti Uniqa Classic -kilpailun 2. etapin ja kokonaiskilpailun.
Ranskan lähiöiden väkivaltaisuudet 2005
Mellakoinnin pelättiin leviävän myös muihin maihin. Ensimmäiset merkit tästä saatiin kun Brysselissä ja Berliinissä poltettiin muutamia autoja marraskuun 6.–7. päivien välisenä yönä. Myös Tanskassa, Kreikassa ja Espanjassa raportoitiin väkivaltaisuuksista.
Syitä mellakointiin
Ranskan siirtolaisnuorten keskuudessa on pitkään ollut syrjäytymistä ja turhautumista, työttömyysaste on noin 30 prosenttia ja useat alaikäiset ovat laiminlyöneet koulunkäynnin kokonaan. Näiden syiden epäillään olleen riehumisen ja mellakoinnin taustalla, mutta myös jengien sisäisen näyttämisen halu ja lähiöiden välinen kilpailu lienevät rohkaisseet jatkamaan mellakointia yö toisensa jälkeen. Myös sisäministeri Nicolas Sarkozyn antamien lausuntojen lähiöiden tilanteesta sekä hänen aiemmin ajamien lakiuudistusten ja niitä seuranneiden poliisin yleisesti suorittamien henkilötarkastusten epäillään pahentaneen tilannetta. Siirtolaistaustaiset lähiönuoret syyttivät poliisin otteita rasistisiksi.
Kjell Carlström
Vuonna 2005 Carlströn siirtyi Liquigas-joukkueeseen. Hän voitti tuona vuonna Uniqa Classicin 3. etapin. Carlströmin sopimus jatkui vuoden 2009 loppuun. Kaudella 2010 Carlström siirtyi kilpailemaan brittiläiseen Team Sky -ammattilaistalliin. .
Ranskan lähiöiden väkivaltaisuudet 2005
Syitä mellakointiin
Uskonto ei ollut motiivi mellakoinnille, ja ranskalaiset suuret islamilaiset järjestöt julistivatkin rettelöinnin uskonvastaiseksi. Sen sijaan pahinta tuhoa aiheuttavien mellakoijien johdossa arveltiin olevan köyhien lähiöiden järjestäytynyttä rikollisuutta, jonka taloudellisessa intressissä oli poliisin toiminnan häirintä ja estäminen. Minkäänlaisia varsinaisia vaatimuksia hallitukselle mellakoijat eivät esittäneet; tuhopoltot haittasivatkin käytännössä eniten lähiöiden muiden asukkaiden elämää ja alueella toimivia yksityisyrittäjiä. Rikollisten toiminnan epämääräisyyttä kuvannee se, että heidän hyökkäystensä kohteena ovat muutamassa tapauksessa olleet myös median edustajat.
Yhdistyneiden kansakuntien pakolaisjärjestön johtaja Antonio Guterres arvioi 8. marraskuuta, että Ranskan levottomuuksien taustasyy oli kasvanut suvaitsemattomuus, josta löytyy esimerkkejä muualtakin.
Kjell Carlström
Suomessa Carlström edusti TWD Länken -seuraa. Hän voitti maantieajon Suomen-mestaruuden 2000, 2004, 2009 ja 2011.
Ranskan lähiöiden väkivaltaisuudet 2005
Alkutapahtumat
Väkivaltaisuudet alkoivat 27. lokakuuta Pariisin lähiöissä Île-de-Francen alueella, kun Clichy-sous-Bois’ssa siirtolaistaustaisten nuorten joukossa liikkui huhu, jonka mukaan kaksi nuorta poikaa oli kuollut sähköiskuihin paettuaan poliisia. Pojat olivat olleet muiden kanssa pelaamassa jalkapalloa, kun ryhmä poliiseja oli tullut tarkistamaan poikien henkilötodistuksia. Kaikki pojat lähtivät pakoon ja kolme pakeni sähkömuuntajaan ja kaksi heistä, 15-vuotias malilaistaustainen Bouma Traoré ja 17-vuotias tunisialaissukuinen Zyed Benna, kuolivat sähköiskuun. Kolmas poika, 17-vuotias turkinkurdilainen Muttin Altun, loukkaantui ja vietiin sairaalahoitoon.
Kjell Carlström
Carlströmin joukkuekaveri yritti saada Carlströmin käyttämään dopingia uransa alkuvuosina vuonna 2003, mutta päätti olla käyttämättä sitä.
Skotlantilainen valistus
Skotlantilainen valistus oli 1700-luvun huomattavien älyllisten ja tieteellisten saavutusten jakso Skotlannissa ja osa laajempaa valistusliikettä. Vuonna 1750 skotit olivat Euroopan oppineimpien joukossa, lukutaitoisia oli arviolta 75 prosenttia väestöstä.
Vaikutukset olivat huomattavia sekä Euroopassa että Anglo-Amerikassa, jonka tekninen ja sosiaalinen kehitys oli pitkälti skotlantilais-amerikkalaisten ansiota.
Kuningaskuntien yhdistymisen, vaurastumisen ja kalvinismin seurausta
Englannin ja Skotlannin kuningaskunnat yhdistyivät vuonna 1707 Britannian kuningaskunnaksi. Tämä avasi skoteille Englannin siirtomaakaupan, ja he ottivatkin siitä nopeasti haltuunsa valtaosan. Vaurastuminen tuki sivistystä, ja sen ansiosta skotlantilaiset oppineet alkoivat vaikuttaa entistä useammin Skotlannissa Manner-Euroopan sijaan.
John Knoxin johtama tiukka uskonpuhdistus oli nostanut valtaan presbyteriaanisen kirkon. Sen kalvinismi korosti säästeliäisyyttä, ahkeruutta ja yritteliäisyyttä. Raamatun opiskelun painottaminen sai kirkon parantamaan koululaitosta ja teki lukutaidon yleisemmäksi kuin muualla Euroopassa.
Ylämaat olivat klaanien hallitsemaa aluetta, mutta Alamaat urbaania ja edistyksellistä: Glasgow, Edinburgh ja Aberdeen yliopistoineen.
Ranskalainen valistusfilosofi Voltaire sanoi: ”Haemme Skotlannista kaikki sivistyksemme aatteet”.
Empirismi ja induktiivinen päättely
Skotlantilaisen valistuksen ensimmäinen suuri filosofi oli Glasgow’n yliopiston filosofian professori (1729-1746) Francis Hutcheson,. Hän muun muassa muotoili utilitarismin ja konsekventialismin perustan, moraalifilosofisen ajatuksen siitä, että hyvää on se, mikä tuottaa ”suurimman onnellisuuden suurimmalle joukolle”.
David Hume oli kehittämässä tieteellistä menetelmää (tiedon luonne, todisteet, kokemus ja kausaatio) sekä eräitä moderneja asenteita tieteen ja uskonnon suhteesta. ”Hän uskoi kokeelliseen menetelmään ja vihasi taikauskoa.” Tosin useimmista valistusajattelijoista poiketen Hume oli pessimisti.
Adam Smith kirjoitti ensimmäisenä modernin taloustieteen kirjana pidetyn Kansojen varallisuuden. Kirjalla oli pian huomattava vaikutus Britannian ja Yhdysvaltojen talouspolitiikkaan sekä yhä koko maailmaan.
Skottilainen valistus tuotti myös tieteen ihmisestä.
Muita tunnettuja olivat mm. lääkäri ja kemisti William Cullen, juristi ja agronomi James Anderson, fyysikko ja kemisti Joseph Black ja ensimmäinen moderni geologi James Hutton.
Skottilaisen valistuksen katsotaan usein päättyneen 1700-luvun lopussa, mutta vielä ainakin 1800–1850 skotlantilaisen tieteen vaikutus oli huomattava (James Hutton, James Watt, William Murdoch, James Clerk Maxwell, lordi Kelvin ja Sir Walter Scott).
Useimmat skottilaisen valistuksen keskeiset ajattelijat tunsivat toisensa ja olivat usein läheisiä ystäviä. ”Heitä innoittivat suunnaton uteliaisuus, optimismi inhimillisestä kehityksestä ja pettymys vanhoihin teologisiin riitoihin. Yhdessä he loivat kulttuurisen kulta-ajan.”
Keskeisiä skottilaisen valistuksen hahmoja
Lisäksi seuraavat olivat tiiviissä vierailu- ja kirjeenvaihtoyhteydessä Edinburghin oppineisiin :
Toisin kuin Ranskan tai muiden maiden filosofien piirit, skottilaisen valistuksen edustajat eivät riidelleet vaan tukivat toisiaan, vaikka olivatkin usein tiukasti eri mieltä keskenään. ”Hutcheson, Hume, Smith, Ferguson ja Reid olivat kaikki laajalti tunnettuja mutteivät kukaan läheskään sellaisia kulttihahmoja kuin Hegel, Marx, Emerson, Wittgenstein, Sartre tai Foucault. -- olivat kuin Dickensin turiseva ja hyväntahtoinen Pickwick-kerho.”
Ranskan lähiöiden väkivaltaisuudet 2005
Alkutapahtumat
Poliisin ilmoituksen mukaan heitä ei ajettu takaa, mutta virallinen tutkinta on vielä kesken. Poliisin ja vankilaviranomaisten toimintaa tutkiva valvontavirasto piti Muttin Altunin kuulusteluolosuhteita epäeettisinä lausunnossaan 10. heinäkuuta 2006. Poikien perheiden asianajaja on vaatinut syytettä Ranskan valtiota vastaan poliisin virkavirheestä. Kahta poliisia epäillään hengenvaarassa olevan auttamatta jättämisestä ja muiden hengen tahallisesta vaarantamisesta.
Aikajana
thumb|Île-de-Francen mellakka-alueiden sijainti 4. marraskuuta
Reagointi
Nicolas Sarkozy, joka toimi tuolloin sisäministerinä, julisti nollatoleranssin mellakoitsijoita vastaan ja kertoi 24 poliisikomppanian lähettämisestä turvaamaan Pariisia.
Jacques Chirac julisti hätätilan 8. marraskuuta. Seuraavana päivänä Sarkozy antoi käskyn karkottaa kaikki mellakoihin osallistuneet ulkomaalaiset. Sarkozya kritisoitiin yrityksestä leimata kaikki mellakoitsijat ulkomaalaisiksi, vaikka suurin osa heistä oli Ranskan kansalaisia.
TF1-televisiokanavan uutistoimiston johtaja Jean-Claude Dassier myönsi, että uutisointia mellakoista oli sensuroitu äärioikeiston kannatuksen kasvun pelossa. Valtion televisiokanava France 3 lopetti uutisoinnin poltettujen autojen määrästä.
Suomi
Maanantaina 7. marraskuuta ulkoministeriö julkaisi matkustustiedotteen, jossa kehotetaan matkailijoita varovaisuuteen Pariisin keskustassa öiseen aikaan. Lisäksi kehotetaan välttämään ongelmalähiöitä erityisesti öiseen aikaan ja matkustettaessa Charles de Gaullen lentokentälle välttämään RER-junaa.
Volkswagen Polo
Volkswagen Polo on Volkswagenin vuodesta 1975 lähtien valmistama pieni henkilöautomalli.
Nimi Polo viittaa brittiläisen yläluokan harrastuksiin, kuten myös sen rinnakkaismalli Derby. On myös arveltu, että Polo olisi saanut nimensä tutkimusmatkailija Marco Pololta, mutta tämä teoria on luultavasti väärä.
Marraskuussa 2022 Volkswagen-yhtiö arveli joutuvansa lopettamaan Polon valmistamisen Euroopan unionin kiristyvien päästö- ja turvalaitesäädösten takia. Muutkin B-segmentin polttomoottoriautot ovat samassa tilanteessa: esimerkiksi Ford Fiestan valmistus loppuu kesäkuussa 2023.
Volkswagen Polo I (1975–1981)
left|frameless|150x150pxVuonna 1975 esitelty ensimmäisen sukupolven Polo oli uudelleennimetty Audi 50, joka oli tullut markkinoille edellisenä vuonna. Näistä Polo oli edullisempi ja varustelultaan karumpi. Audi 50:n valmistus päättyi jo vuonna 1978, sillä se meni huonosti kaupaksi korkean hintansa vuoksi. Polon rinnakkaismallina oli sedan-korinen Volkswagen Derby.
Volkswagen Polo II (1981–1994)
left|frameless|150x150pxToisen sukupolven Polosta tuli ensimmäisenä markkinoille pystyperäinen korimalli, jota seurasi vuonna 1983 viistoperäisempi, coupéna markkinoitu versio. Ulkonäkö ei ollut juuri muuttunut edeltäjään verrattuna, mutta kokoa oli tullut jonkin verran lisää. Rinnakkaismallina oli edelleen sedan-korinen Volkswagen Derby, joka kuitenkin vuonna 1985 nimettiin myös Poloksi.
Vuonna 1990 Polo koki perusteellisen kasvojenkohotuksen, jolloin mallin ulkomuoto muuttui huomattavasti nykyaikaisemmaksi ja se säilytti kilpailukykynsä verrattuna uudempiin kilpailijoihinsa.
Volkswagen Polo III (1994–2001)
left|frameless|150x150pxVuonna 1994 esitelty kolmannen sukupolven Polo oli luokkansa suunnannäyttäjä turvallisuuden, mukavuuden ja varustelun osalta. Ensimmäistä kertaa saatavana oli viisiovinen korimalli. Pian markkinoille tulivat myös sedan ja farmari, jotka olivat SEAT Córdoban uudelleennimettyjä versioita, joten koripaneeleissa oli hieman eroa hatchbackeihin verrattuna, vaikka perusrakenne olikin autoissa sama.
Volkswagen Polo IV (2001–2009)
left|frameless|150x150pxNeljännen sukupolven Polon ulkonäkö muuttui aiempaa persoonallisemmaksi neljän pyöreän ajovalon myötä. Mallista tuli markkinoille myös maastokelpoisemman näköiseksi tehty Polo Fun (myöhemmin Cross Polo). Vuoden 2005 kasvojenkohotuksessa pyöreät ajovalot vaihtuivat tavanomaisemmin muotoiltuihin.
Volkswagen Polo VI (2017–)
left|frameless|150x150pxKuudennen sukupolven Polo perustuu useimpien etuvetoisten Volkswagen-konsernin mallien tavoin modulaariselle MQB-pohjalevylle. Syksyllä 2020 Polo uudistettiin visuaalisesti siirtymällä mallivuoteen 2021. Siitä lähtien ajoneuvoon on toimitettu uusi Volkswagen-logo ja Polo-kirjain takaluukussa, joka oli kerran vasemmassa alakulmassa, on nyt on sijoitettu uudella kirjasimella keskelle VW-logon alle. Teknisesti on päivitetty "Modular Infotainment Kit 3" (MIB3).
Sarsanvirta
Sarsanvirta tai myös Sarsanuoma tai vain Sarsa on Pirkanmaalla Kangasalla Kangasalan keskustaajaman lähellä sijaitseva pitkänmuotoinen lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,7 hehtaaria ja se on 700 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella on jokimainen muoto ja se sijaitsee osittain peltoalueella, aivan Kangasalan keskustaajaman kaakkoispuolella. Rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä ja rannat ovat vain muutaman kiinteistön ja vapaa-ajan asunnon vaikutuspiirissä.
Vesistösuhteet
Sarsanvirta sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Mallasveden ja Pälkäneveden alueeseen (35.71), jonka Roineen alueeseen (35.713) lampi kuuluu. Vedenpinnan korkeus on 86,1 metriä mpy. Lammella ei ole tulo-ojia eikä laskuojia.
Historiaa
Sarsa on ollut aikoinaan Vesijärven, Längelmäveden ja Pälkäneveden yhdessä muodostaman laajemman järven lasku-uoma Roineeseen. Sen varrella Huutijärvellä oli kivikaudella tärkeitä asuinpaikkoja. Sarsan luusua sijaitsi Vääksynsalmessa ja laskupaikka lahdenpohjukassa, joka on nykyään Säkkölänjärvi. Sarsanvirran juoksu loppui 10. kesäkuuta 1604, kun Pälkäneveden ja Mallasveden välinen maakannas petti runsaslumisen talven jälkeen 15 kilometriä Sarsasta kaakkoon Pälkäneellä. Siellä Hykiänpuron kasvanut virtaus kulutti puron pohjaa ja syvensi sitä niin, että vesi ryöstäytyi valtavaksi koskeksi, jota kutsuttiin Kostianvirraksi. Seuraavien viikkojen aikana Längelmäveden pinta aleni noin kolme metriä, Pälkäneveden pinta vieläkin enemmän, ja Ihariin, näitä yhdistäneen entisen salmen paikalle, muodostui Iharinkoski, jossa vesi virtasi nyt Längelmävedestä Pälkäneveteen. Iharinkoski rauhoittui vielä 1830 tapahtuneen Kaivannon kanavan onnettomuudessa, joka laski Längelmäveden pintaa puolitoista metriä.
Kalmbergin kartastossa vuodelta 1855–1856 on Sarsan ympäristö metsää ja Vääksynsalmen alue niittymaata. Lammen pohjoispäässä sijaitsee kartassa torppa ja Joutsiniemen kartanon ympärillä on hieman peltomaata.
Vuoden 1953 peruskartassa on Sarsanuoman ympärillä peltomaata ja metsää. Säkkölänjärven lahti, joka on Sarsan entinen uoma, ulottui vanhalle harjua pitkin kulkeneelle tielle. valtatien 12 linjaus katkaisee myöhemmin lahden pään omaksi lammeksi.
Sarsan uomasta on jäänteinä jäljellä Sarsanuoma, sen eteläpuolella sijaitseva Säkkölänjärven kuuluva pitkä lahti ja sen yläpuolinen pitkä lampi, sekä kaksi lampea ennen Vääksynjokea. Lammet ovat nimeltään Kyläjärvi ja Sepänjärvi. Vääksynjoki on jäänne matalaksi jääneestä Vääksynsalmesta, jossa sijaitsee nykyään myös Pohtionlampi.
Kirjailija Sakari Pälsi on sijoittanut historiallisen romaaninsa Kova Mies ja Nimetön tapahtumat Sarsan maisemiin.
Salat
Salat on islamiin kuuluva rukous tapahtuma, jonka muodot ovat tarkkaan määrätyt. Se koostuu sarjasta liikkeitä, joiden aikana lausutaan myös Koraanin ensimmäinen suura. Rukoushetkiä on yhteensä viisi joka päivä. Muslimit rukoilevat ahkerasti. Kansainvälisen tutkimuksen mukaan islamilaisissa maissa valtaosa muslimeista todella rukoilee vaadittavat viisi kertaa päivässä. Poikkeuksena ovat vain Balkanin ja entisen Neuvostoliiton Keski-Aasian muslimiväestöt.
Alkuperä ja tarkoitus
Rukouksen tarkoitus esitetään Koraanissa seuraavasti:
Koraani ei anna ohjeita rukouksen suoritustavasta tai rukousten määrästä. Ohjeet ovat peräisin vasta 800-luvulta lähtien kootusta hadith-kirjallisuudesta, joka tallensi muistitietoa profeetta Muhammedin elämäntavasta eli sunnasta. Rukous on yksi islamin niin sanotuista viidestä peruspilarista. Viisi peruspilaria täsmentävät ne teot, jotka Jumalan lain eli šarian mukaan ovat muslimeille kaikkein tärkeimpiä. Nekään eivät sisälly vielä Koraaniin vaan löytyvät niin sanotusta Gabrielin hadithista, joka on peräisin 800-luvulta.
Alkuperä islamilaisen perinteen mukaan
Ensimmäisen kerran profeetta Muhammedista kirjoitti Ibn Ishaq (k. 767) abbasidien palatsikaupungissa Bagdadissa. Häneltä on peräisin selostus siitä, miten rukousten suoritustapaan ja viiteen päivittäiseen rukouskertaan päädyttiin. Kertomus on säilynyt Ibn Hishamin 800-luvun alussa kirjoittaman Muhammed-elämäkerran välityksellä.
Ibn Ishaq kertoo, että kun islam rajoittui vielä Muhammedin kotipiiriin, enkeli Gabriel tuli Mekan yläkaupungissa Muhammedin luo ja kuopaisi kantapäällään maata kuivuneen joenuoman partaalla. Näin syntyi lähde, missä Gabriel peseytyi. Muhammed seurasi hänen esimerkkiään, ja sen jälkeen molemmat rukoilivat Gabrielin esimerkin mukaisesti. Aluksi säädettiin vain kaksi rukoussarjaa, mutta niiden määrä nostettiin myöhemmin neljään erikoistapauksia lukuun ottamatta.
Rukousten päivittäinen määrä eli viisi vahvistettiin myöhemmin. Ibn Ishaq kertoo, että enkeli Gabriel toi Muhammedille ihmiskasvoisen aasin nimeltään Buraq, joka oli kantanut muitakin profeettoja. Muhammed päätyy Gabrielin kanssa yömatkan tehtyään Jerusalemiin. Siellä hän tapaa Aabrahamin, Mooseksen, Jeesuksen ja joukon muita profeettoja, jotka olivat kokoontuneet rukoilemaan yhdessä. Muhammedille tuodaan tikapuut, joita pitkin hän nousee taivaan portille. Sitä vartioi 144 miljoonaa enkeliä. Muhammed nousee kaikkien seitsemän taivaan läpi ja lopulta Paratiisiin. Mooseksen neuvosta Muhammed tinkii siellä Jumalan kanssa päivittäisten rukousten määrästä. Hän saa sen vaiheittain vähennettyä viidestäkymmenestä viiteen. Mooses rohkaisee Muhammedia jatkamaan tinkimistä, mutta ei saa Muhammedia enää palaamaan neuvotteluun.
Historia
Päivittäisten rukoushetkien esikuva löytyy juutalaisesta ja varhaiskirkollisesta rukousperinteestä, missä tunnettiin hetkirukoukset. Christoph Luxenberg toteaa, että islamilainen rukoilu muistuttaa kristittyjen luostareiden rukouskäytäntöjä siinä, että luostareissa päivittäiset hetkipalvelukset ( 1 + 7) olivat tarkasti aikaan sidottuja. Niihin verrattuna islamilainen rukousmäärä on "tingitty", kuten Ibn Ishaq kuvasi. Ignaz Goldziher katsoi, että islaminuskon päivittäisten rukousten määrä viisi on peräisin Persian zarathustralaisuudesta. Hän pitää tätä zarathustralaisuuden tärkeimpänä suorana vaikutuksena islamiin.
Nykyään kristillisessä käsikirjassa tunnetaan neljä päivittäistä rukousta: aamurukous (laudes), päivärukous (ad sextam), iltarukous (vesper) ja rukous päivän päättyessä (kompletorio). Sekä vesperin että kompletorion edelle voidaan tosin vielä liittää valon rukous (lucernarium).
Professori Heikki Palvan mukaan syyrialaisten munkkien muinainen tapa rukoilla oli samanlainen kuin islamin omaksuma rukoustapa. Siihen kuuluivat kumarrukset, polvistumiset ja otsan painaminen maahan.
St. Clair-Tisdall arveli, että tafsir -kertomus Muhammedin taivasmatkasta on peräisin persialaisesta teoksesta Arta Virafin kirja, jossa päähenkilö nostettiin seitsemästä tasosta koostuneisiin taivaisiin, mistä hän sitten palasi takaisin.
Luxenberg on nähnyt kristillistä vaikutusta islamilaisessa perjantairukouksessa, joka muslimeille on viikon tärkein. Perjantai on tärkeä päivä myös kristityille, jotka jokaisena perjantaina muistelevat Kristuksen ristiinnaulitsemista.
Rituaali
thumb|Rukousasennot pienoiskuva|Muslimin rukousrituaalin vaiheet (salat)
Viisi päivittäistä rukousta
Šiialaisuudessa voidaan päivittäisten rukousten määrä laskea kolmeen yhdistämällä toisiinsa keskipäivän ja iltapäivän rukous sekä auringonlaskun rukous ja iltarukous.
Rukouskutsu
thumb|left|140px|Minareetti [[Kirgisiassa.]] Moskeijoiden minareeteista kuuluu ennen jokaista rukoushetkeä rukouskutsu, adhaan. Kutsu sisältää myös uskontunnustuksen eli šahadan. Rukouskutsun sanat ovat seuraavat: "Jumala on Suurin. Todistan ettei ole muuta jumalaa kuin Jumala. Todistan että Muhammad on Jumalan lähettiläs. Kiiruhda rukoukseen. Tulkaa pelastukseen. Jumala on Suurin. Ei ole muuta jumalaa kuin Jumala."Aiemmin rukouskutsun huusi muezzin, mutta nykyään käytetään useimmiten nauhoitettua rukouskutsua. Ei-islamilaisissa länsimaissa julkista rukouskutsua ei yleensä huudeta. Sen sijaan joskus kompromissina on sallittu perjantain tärkeimmän rukoushetken julkinen huutaminen.
Rukouksen kulku
thumb|Muslimit voivat rukoilla myös ulkotiloissa Muslimi voi rukoilla yksin, perheen kanssa tai moskeijassa. Moskeijassa miehet ja naiset rukoilevat rivistöinä eri osastoissa. Rukousta johtaa muiden edessä imaami, joka periaatteessa voi olla kuka tahansa muslimi. Käytännössä hän on vakiohenkilö, joka suorittaa myös moskeijan muita toimituksia. Häntä ei tule sekoittaa šiialaiseen imaamiin.
Rukous alkaa Jumalan suuruuden ylistyksellä. Rukoillessaan muslimit kääntyvät kohti Mekassa sijaitsevaa Kaaban temppeliä. Tämä suunta eli qibla on merkitty pienellä rukoussyvennyksellä eli mihrabilla Mekan moskeijan puoleisessa seinässä. Eri rukouksissa sanat vaihtelevat, mutta jokaisessa pääosan saa Koraanin ensimmäinen, eli Avauksen suura, joka lausutaan päivittäin yhteensä 17 kertaa (2 + 4 + 4 + 3 + 4 = 17 rakaa).
At-Tabari antoi 900-luvun alussa selityksen Avauksen suuralle. Hänen mukaansa niillä, joiden päälle Jumalan viha lankeaa, tarkoitetaan juutalaisia, ja niillä, jotka vaeltavat eksyksissä, tarkoitetaan kristittyjä.
Rukouksen aikana luetaan usein myös Koraanin 112, eli Vilpittömän uskon suura. Se korostaa, että Jumalalla ei ole lasta, mikä edustaa itäisen kristinuskon piirissä vallinnutta polemiikkia Bysantin Nikean uskontunnustusta vastaan. Myöhemmin siitä tuli islamille tärkeä erottava tekijä Bysanttia vastaan.
Rukoushetki päättyy muiden rukoilijoiden tervehtimiseen oikealla ja vasemmalla.
Rukouksen kesto
Rukoushetki vaatii 5-10 minuuttia paitsi keskipäivän rukous, jonka kesto on melkein 20 minuuttia. Rukousta edeltävä peseytyminen vaatii myös aikansa.
Paula Noronen
thumb|Paula Noronen Helsingin kirjamessuilla 2010. Paula Karoliina Noronen (s. 1974 Järvenpää ) on suomalainen radiojuontaja, televisioesiintyjä, käsikirjoittaja ja kirjailija. Noronen tuli tunnetuksi Radiomafiassa esiintyneistä hahmoistaan, kuten Mirva, Tarja Kulho ja Sirkka-Liisa. Radiomafian lopettamisen jälkeen Noronen on esiintynyt televisiossa. Hän juonsi vuonna 2004 Subtv:n Suoraa huutoa! -ohjelmaa. Hän on esittänyt itse luomaansa Sartsaa Yleisradion TV2:n Sartsa ja Timppa -sketseissä, sekä esiintynyt Subtv:n sketsiohjelmassa Pimeä puoli.
Opinnot ja uran alku
Järvenpäässä kasvanut Noronen käväisi ylioppilaskirjoitusten jälkeen Helsingissä, mutta päätyi hetken mielijohteesta vuodeksi työmarkkinatuella Joensuuhun paikalliseen Radio Rexiin. Siellä hän huomasi, että radiotyöstä voisi tulla hänen juttunsa. Noronen pääsi opiskelemaan Laajasalon opiston radiolinjalle Helsinkiin ja päätyi työharjoitteluun Yleisradion Radiomafiaan, josta tuli Noroselle huumorin korkeakoulu.
Radiomafian tuottaja Pertti Yli-Kojola antoi jossain vaiheessa Noroselle vapauden tehdä omanlaistaan huumoria. Näin syntyi Tarja Kulho eli korsolainen kaupan kassa, joka puhui paljon monotonisella äänellä. Muita sen aikaisia hahmoja olivat Mirva ja Sirkka-Liisa. Yleisradio teki 2000-luvun alussa radiouudistuksen, jossa alle kolmikymppinen Noronen irtisanottiin ja hänet valtasi epävarmuus.
Työura
Kirjoittaessaan Noronen on halunnut olla liikkeellä tai kokea vaihtelevan äänimaailman. Siksi hän on luonut tekstiä pysäköintihallissa olevassa autossa, junassa, auloissa ja kahviloissa. Korona-aikana hän on kirjoittanut kotonaan toisessa päässä asuntoa, kun puoliso on toisessa päässä Teams-palavereissa. Kirjojen lisäksi Noronen luo käsikirjoituksia televisio-ohjelmiin ja podcasteihin, piipahtaa välillä Me Naiset Radiossa ja on panelistina televisio-ohjelmassa Penkinlämmittäjät. Hänen teoksiinsa pohjautuvat myös Supermarsu-elokuvat. Norosen tuotteliaisuus perustuu tehokkaaseen ajankäyttöön ja jokaista päivää varten laadittuun tehtävälistaan. Hän ajattelee, että yksityisyrittäjän täytyy tehdä töitä silloin, kun työtä on tarjolla.
Supermarsu-lastenkirjasarja sai alkunsa Tarja Kulho -ohjelman ihailijan puhelinsoitosta. Soittaja oli Gummeruksen lastenkirjaosaston päällikkö Tiina Kristoffersson, joka halusi samantapaista huumoria sisältävän lastenkirjan. Ensimmäisessä neuvottelussa Kristofferssonin kanssa luotiin tarinan päähenkilöt. Noronen halusi tavallisen lapsen, jolla on joku salainen voima, jota tämä hyödyntää. Klassisten tarinoiden tapaan lapselle valittiin kaveriksi jokin eläin ja valinta osui marsuun. Noronen halusi antaa hiljattain syntyneelle kummitytölleen lahjan, joten hän nimesi tarinan päähenkilön tämän mukaan. Niin syntyi kirja Emilian päiväkirja – Supermarsu lentää Intiaan.
Vuonna 2021 neljäätoista Supermarsu-kirjaa oli eri formaateissa myyty yli puoli miljoonaa kappaletta. Noronen testaa ideansa omilla lapsillaan tai muilla nuorilla lukijoilla ja on päätynyt siihen, etteivät hassut aikuiset kiinnosta lapsia. Uusia ideoita Noronen hakee kuuntelemalla lähipiirinsä lapsia ja juttelemalla vieraille ihmisille esimerkiksi raitiovaunussa kuullakseen heidän havaintojaan maailmasta.
Noronen on kirjoittanut myös teoksen Kyllä Sartsa osaa!. Lisäksi hänellä on muusikko Heidi Nuutilaisen kanssa komediashow Pirjo ja kaveri.
Noronen asuu Helsingissä puolisonsa ja kahden lapsensa kanssa. Ennen Radiomafiaa hän työskenteli Radio Iistsaidissa ja Radio Rexissä.
Lyla
”Lyla” on rockyhtye Oasiksen kappale, joka julkaistiin 16. toukokuuta 2005 ensimmäisenä singlenä yhtyeen albumilta Don’t Believe the Truth. Edellisestä Oasis-julkaisusta oli ehtinyt kulua yli kaksi vuotta, ja single oli kovasti odotettu. Se nousikin heti Britannian singlelistan ykköseksi – se oli yhtyeen historian seitsemäs ykkössingle. Singlen B-puolia ovat ”Eyeball Tickler”, jonka on kirjoittanut Gem Archer, ja Liam Gallagherin kirjoittama ”Won’t Let You Down”. ”Lylan” on kirjoittanut Noel Gallagher. Singlen kannen on suunnitellut kansitaiteilija Simon Halfon.
”Lyla” alkaa Rolling Stonesin ”Street Fighting Man” -kappaleen kaltaisella laulumelodialla, joka taas yhdistää yhtyeen yhteen sen musiikillisista vaikuttajista.
Isoisäparadoksi
Isoisäparadoksi on populaarikulttuurissakin tunnettu aikaparadoksi eli aikamatkustukseen liittyvä paradoksi: mitä tapahtuisi, jos henkilö matkustaisi ajassa taaksepäin ja tappaisi isoisänsä? Lakkaisiko hän olemasta? Tällöinhän hän ei olisi syntynyt eikä tehnyt aikamatkaa, jossa tappaisi isoisänsä. Näin ollen isoisä eläisi, ja aikamatkaaja tulisi syntymään normaalisti, jolloin hän taas pystyisi tekemään tämän aikamatkan. Tämän paradoksin jokainen päätelmä tuntuu kieltävän itsensä.
Isoisäparadoksia käytetään perusteluna sille, että aikamatkustus menneisyyteen olisi mahdotonta. Nykyisin tunnetaan kuitenkin muitakin vaihtoehtoja. Stephen Hawkingin laskujen mukaan todennäköisyys sille, että ihminen pystyy matkaamaan menneisyyteen ja murhaamaan isoisänsä, olisi yhden suhde kymmenen potenssiin miljoona triljoonaa triljoonaa triljoonaa.
"Ojasta allikkoon"-selitys
Tämän teorian mukaan aikamatkaaja ei voi estää isoisäänsä lisääntymästä. Matkustaessaan ajassa taaksepäin, hänestä tulee osa isoisänsä aikaa, jolloin isoisän on lisäännyttävä, jotta aikamatkaaja voi palata ajassa taaksepäin. Tästä päästään johtopäätökseen, ettei ole mahdollista vaikuttaa menneisyyden tapahtumien lopputulokseen matkustamalla ajassa taaksepäin.
Tieteellisiä teorioita
Novikovin itsekonsistenssin periaate sekä lukuisat Kip Thornen viimeaikaiset laskelmat perustelevat, että massa, joka on matkannut ajassa taaksepäin, ei kykene aikaansaamaan paradokseja. Ei ole mitään tiettyjä ehtoja, jotka johtaisivat paradoksiin sen jälkeen, kun ajassa alettaisiin matkailla. Jos näitä oletuksia voidaan pitää luotettavina, olisi lopputulos mielenkiintoinen: mitään yleisesti tunnetuista aikamatkustusparadokseista ei olisi mahdollista jäljentää fyysisellä tasolla.
Selityksiä tieteisfiktiossa
Tieteisfiktiossa isoisäparadoksi jätetään yleensä selittämättä, mikä johtaa juonen paradoksaalisuuteen. Ehkä yleisin tapa selittää isoisäparadoksi tieteisfiktiossa on "rinnakkaismaailma". Sen mukaan paradoksia ei synny, koska on olemassa useita vaihtoehtoisia ulottuvuuksia tai aikalinjoja. Taaksepäin matkustava avaa menneeseen aikaan uuden aikalinjan, jolloin isoisän surmaaminen tai vastaava ei vaikuta häneen.
Johtopäätös
Yleisesti paradoksiin on esitetty vastaukseksi että ajassa ei olisi mahdollista mennä menneisyyteen tai tulevaisuuteen, ja aikaa voisi ainoastaan hidastaa tai nopeuttaa aikamatkaajan näkökulmasta.
Chris Sandy
Chris Sandy (28. elokuuta 1978 Yhdysvallat – 23. marraskuuta 2006 Elimäki, Suomi) oli yhdysvaltalainen koripalloilija, joka pelasi muun muassa Kouvolan Kouvoissa.
Yhdysvaltoissa Chris Sandy pelasi muun muassa Harlem Globetrottersissa. Syksyllä 2006 hän pelasi ensimmäisen kautensa Euroopassa, Kouvolan Kouvoissa. Sandy menehtyi auto-onnettomuudessa Elimäellä 23. marraskuuta 2006. Hän oli ohittamassa edellä ajanutta ajoneuvoa, kun hän törmäsi vastaantulevaan autoon.
Highway
Highway on Jukka Kuoppamäen vuonna 1973 julkaistu albumi. Se on englanninkielinen versio Valtatie-albumista.
Kappaleet
A-puoli
B-puoli
Siionin kristityt
Siionin kristityt on eteläafrikkalainen, erityisesti zulujen ja swazien suosima protestanttinen kristillinen kirkko, jonka juuret ovat lähetystyössä ja joka sai alkuvaiheessa paljon vaikutteita yhdysvaltalaiselta Christian Catholic Apostolic Churchilta. Kirkolle tunnusomaisia piirteitä ovat ihmeparantuminen ja kielilläpuhumisen karismaattinen lahja. Siionin kristityt on Etelä-Afrikan suurin kristillinen kirkkokunta ja siihen kuuluu 11,1 % väestöstä.
Kirkon perusti afrikaanerilähetystyöntekijä PL Le Roux. Hän erosi vuonna 1903 reformoidusta kirkosta ja liittyi ryhmään, joka oli läheisessä yhteistyössä yhdysvaltalaisen John Alexander Dowien perustaman Christian Catholic Apostolic Churchin kanssa. Muutaman vuoden kuluttua ryhmä lähestyi helluntailaisuutta ja omaksui sen kielilläpuhumisperinteen, mutta säilytti kirkon alkuperäisen nimen. Le Rouxin liityttyä vastaperustettuun helluntaiseurakuntaan, kirkon johtajaksi nousi afrikkalainen Daniel Nkonyane vuonna 1908.
Ville Vimpari
Ville Vimpari (s. 9. maaliskuuta 1985 Oulunsalo) on suomalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän pelasi urallaan Oulun Kärppien SM-liigajoukkueessa 16 runkosarjaottelua ilman tehopisteitä ja keräten neljä jäähyminuuttia. Suurimman osan urastaan Vimpari pelasi kuitenkin Mestiksessä. Hän kuului ikäluokastaan poikien ikäkausimaajoukkueiden vakionimiin ja Vimparia pidettiin tuolloin varsin lupaavana pelaajana.
Seuraura
Kaudeksi 2004–2005 Vimpari siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Kajaanin Hokkiin. Hän seuravalinnan taustalla oli myös varusmiespalvelus Kainuun prikaatissa. Vimparin tulokaskausi toi 44 runkosarja- ja neljässä playoff-ottelussa tehot 3+12=15. Hän oli kauden päätteeksi ehdolla Mestiksen vuoden tulokkaaksi, mutta palkinto meni lopulta kuitenkin TuTon Timo Salolle. Kesällä 2005 Vimpari harjoitteli Kärppien SM-liigajoukkueessa. Lokakuussa Hokki lainasi hänet joukkueeseen paikkaamaan loukkaantumisia. Vimpari pelasi siellä kaikkiaan 11 ottelua ilman tehopisteitä. Hokissa hän nousi joukkueen ykkössentteriksi ja teki 33 runkosarjaottelussa 17 tehopistettä.
Vimpari siirtyi kaudeksi 2006–2007 jatkamaan Mestis-uraansa KooKoohon, jota valmensi hänelle Hokista tuttu Vladimír Kolek. Vimpari pelasi kauden aikana kuitenkin vain 16 runkosarjaottelua ja hänen kautensa todettiin leikkaushoitoa vaatinen nivusvamman takia päättyneeksi tammikuussa 2007. Kaudeksi 2007–2008 Vimpari palasi Hokkiin. Hän voitti kauden päätteeksi Mestis-hopeaa.
Kaudeksi 2008–2009 Vimpari siirtyi 1+1-vuotisella sopimuksella Suomi-sarjajoukkue Rovaniemen Kiekkoon. Hän oli vuotta aiemmin aloittanut opinnot Lapin yliopistossa. Vimpari voitti koko Mestis-karsintojen syöttöpörssin ja sijoittui pistepörssissä toiseksi edellään vain SaPKon Mikko Silvennoinen. Hän voitti kauden päätteeksi Suomi-sarjan hopeaa ja oli nostamassa RoKia Mestikseen. Vimpari jatkoi joukkueessa kaudella 2009–2010, jolloin hän teki Mestiksen yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 6+14=20. RoKi putosi kauden päätteeksi kuitenkin takaisin Suomi-sarjaan. Vimparin pelaajaura päättyi kevääseen 2010.
Maajoukkueura
Vimpari pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2002 ja 2003, joista jälkimmäisessä turnauksessa hän toimi Suomen varakapteenina. Vimpari on kuulunut myös alle 16-vuotiaiden maajoukkueen kapteenistoon ja hänet palkittiin joukkueen kauden parhaana pelaajana vuonna 2001.
Vimpari valittiin Pohjola-leirin tähdistökentälliseen, taitopelaajaksi ja Pohjoisen aluejoukkueen parhaaksi pelaajaksi vuonna 1999.
Bautz
Bautz on saksalaisen Josef Bautzin traktorimerkki. Traktoreiden prototyyppejä tehtiin jo toisen maailmansodan aikana, mutta varsinainen valmistus tapahtui vuosina 1951-1954.
Victoria Melita Saksi-Coburg-Gotha
Victoria Melita Saksi-Coburg-Gotha, sittemmin suuriruhtinatar Viktoria Fjodorovna (25. marraskuuta 1876 Attard, Malta – 2. maaliskuuta 1936 Amorbach, Saksa) oli suuriruhtinas Kirill Vladimirovitš Romanovin puoliso. He olivat myös serkkuja keskenään. Suuriruhtinas Kirill Vladimirovitš oli Venäjän keisari Aleksanteri II:n pojanpoika ja vallankumouksen jälkeen Romanov-suvun päämies ja Venäjän kruununtavoittelija.
Lapsuusvuodet
Victoria syntyi Englannin hallitsijasukuun Edinburghin prinsessana San Antonion palatsissa Maltan saarella. Hänen isänsä oli kuningatar Viktorian toiseksi vanhin poika, Edinburghin herttua Alfred. Hänen äitinsä oli Maria Aleksandrovna Romanova, Venäjän keisari Aleksanteri II:n tytär.
Victorian isä kuului Saksi-Coburg-Gotha-sukuun ja peri lapsettomalta sedältään Ernst II:lta Saksassa sijainneen Saksi-Coburg-Gothan kaksoisherttuakunnan, sillä hänen vanhempi veljensä Edvard oli jo Englannin kruununperijä. Prinssi Alfred muutti perheineen herttuakuntansa pääkaupunkiin Coburgiin vuonna 1889. Vuonna 1891 Victoria matkusti äitinsä Marian kanssa tämän veljen vaimon hautajaisiin Venäjälle. Hautajaisissa Victoria tapasi serkkunsa suuriruhtinas Kirill Vladimirovitš Romanovin. Rakkaus syntyi ensi silmäyksellä. Victorian äiti ei kuitenkaan hyväksynyt avioliittoa Venäjän kuninkaallisen kanssa, koska hänen äitinsä oli riitautunut veljensä vaimon kanssa. Sen jälkeen kun hänen siskonsa, prinsessa Marie oli nainut Romanian kruununprinssin ja myöhemmin kuninkaaksi nousseen Ferdinandin, Victoriasta tuli hovin ainoa kotona elävä täysikäinen naimaton neito ja hänelle alettiin etsiä sopivaa aviomiestä. Hänen isoäitinsä Englannin kuningatar Viktoria huomasi, että Victoria Melita tuli hyvin toimeen serkkunsa, Hessenin suurherttua Ernst Ludvigin kanssa, ja ehdotti avioliittoa. Ernst Ludvigin sisar oli Venäjän keisarinna Aleksandra Fjodorovna. Kuningatar Viktoria vaati ehdottomasti, että hänen lapsenlapsensa avioituisi suurherttua Ernst Ludvigin kanssa, ja Victoria Melitan äiti oli myös hyvin innoissaan, mutta Victoria ja Ernst Ludvig itse olivat haluttomia avioliittoon.
Nuoruusvuodet
Victoria oli tavannut uudestaan suuriruhtinas Kirillin Pietarissa ja he olivat menneet salaa kihloihin. Kun tämä salakihlaus paljastui, Victoria Melita ja Ernst Ludvig suostuivat avioitumaan keskenään. Heidät vihittiin 9. huhtikuuta 1894 Ehrenbergin linnassa Coburgissa. Häät olivat suuret, niihin oli kutsuttu lähinnä Euroopan kuninkaallisia. Samalla Victoria Melitasta tuli Hessenin suurherttuatar Victoria. Liitto ei kuitenkaan ollut onnellinen.
Victorialle ja Ernst Ludvigille syntyi kaksi lasta, jotka kuolivat jo lapsina: Hessenin prinsessa Elisabet (1895–1903), joka kuoli 8-vuotiaana lavantautiin, ja nimetön poika, joka syntyi kuolleena vuonna 1900. Victorian ja Ernstin suhde romahti vuonna 1897 Victorian palattua sisarensa luota Romaniasta ja huomattuaan, että hänen puolisonsa oli homoseksuaali. Kuningatar Viktoria vastusti pitkään avioeroa, mutta hänen kuoltuaan vuonna 1901 puolisot erosivat vielä samana vuonna. Victoria muutti äitinsä luokse Ranskan Rivieralle.
Kirill Vladimirovitšin salainen kihlaus Victoria Melitan kanssa oli myös suuri skandaali Venäjän hovissa. Ernstin sisar keisarinna Aleksandra Fjodorovna painosti miestään keisari Nikolai II:ta karkottamaan Kirillin Venäjän kaukoitään. Kirill Vladimirovitš asui Kaukoidässä Venäjän–Japanin sodan syttymiseen asti vuonna 1904. Kirill osallistui sotaan ja onnistui pakenemaan japanilaisilta. Lopulta keisari armahti Kirillin ja tämä sai palata takaisin Moskovaan ja lähteä maasta Saksaan Coburgiin, Victorian luokse. Kirill Vladimirovitš ja Victoria Melita avioituivat Coburgissa 8. lokakuuta 1905. Seremonia oli vaatimaton. Nikolai II erotti Kirillin Venäjän laivastosta eikä sallinut perheen muuttoa takaisin Venäjälle. Perhe muutti Pariisiin, jossa he asuivat Champs-Élysées’n varrella.
Vallankumous ja sen jälkeinen aika
Nikolai II:n oli pakko palauttaa Kirillin asema sen jälkeen, kun Venäjän hovissa oli kuollut kruununperimysjäseniä. Kirillistä tuli Venäjän kruununperimysjärjestyksessä kolmas, ja Kirill ja Victoria Melita muuttivat takaisin Venäjälle. Perhe asui Venäjällä siihen saakka, kun Venäjän vallankumous syttyi vuonna 1917, jolloin he pakenivat Suomeen Haikon kartanoon. Samana vuonna heille syntyi Porvoossa poika, joka kastettiin Haikossa Vladimir Kirillovitš Romanoviksi. Tätä ennen he olivat jo saaneet kaksi tytärtä. Suomesta perhe muutti 1919 takaisin Saksaan, Coburgiin. Lopulta perhe muutti 1925 Ranskaan, missä he asuivat loppuelämänsä. Vuonna 1924 Kirill Vladimirovitš Romanov julisti itsensä Venäjän maanpaossa olevaksi keisariksi ja ryhtyi tavoittelemaan kruunua. Hänen poikansa Vladimir Kirillovitš päätti, että hän ei aio vaatia Venäjän kruunua. Victoria Melita kuoli 1. toukokuuta 1936 ja hänet on haudattu Coburgiin. Suuriruhtinas Kirill kuoli 12. syyskuuta 1938.
Hobitti (täsmennyssivu)
Hobitti on J. R. R. Tolkienin keksimä mielikuvitusolento. Sillä voidaan tarkoittaa myös seuraavia:
Sōjutsu
Sōjutsu  tarkoittaa perinteistä japanilaista keihäänkäyttötaitoa. Japanilaisen keihään (yari) käyttöä opettavia koulukuntia on ollut satoja.
Hōzōin-ryū sōjutsu
on japanilainen sotataitoperinne eli (koryū) joka on erikoistunut sōjutsuun. Hōzōin-ryūn perusti noin vuonna 1560. In'ei oli buddhalaismunkki Kōfuku-jin temppelistä Narasta, Japanista. Hän oli harjoitellut miekkataitoja Kamiizumi Ise-no-kami Nobutsunan johdolla jonka jälkeen sai opetusta keihäänkäytössä mestari, jonka opetuksessa ja valvonnassa kehitti oman sōjutsu -keihäskoulukunnan.
Owari Kan-ryū sōjutsu
on japanilainen sotataitoperinne eli (koryū) joka on erikoistunut sōjutsuun mutta omaa myös miekkailua perinnössään. Owari Kan-ryū -keihäskoulukunnan perusti Tsuda Gonnojo Taira Nobuyuki (1654 – 4. heinäkuuta 1698) noin vuonna 1671 kokiessaan valaistumisen vain 16-vuotiaana. Nuoruudessaan hän opiskeli Ito-ryū ja Saburi-ryū keihästyylejä. Owari Kan-ryūstä tuli Owarin provinssin virallinen sōjutsukoulukunta läänin näljännen hallitsijan (daimyō) Tokugawa Yoshimichin määräyksestä.
Owari Kan-ryū sōjutsulle ominaista on yli 3,60-metrisen (12 shakua pitkän) kuda yarin käyttö. Tavallisesta koryū perinteestä poiketen Owari Kan-ryūn harjoittelu aloitetaan ottelu shiai ja pariharjoittelulla jonka hallittuaan harjoittelija etenee terävällä keihäällä yksin tehtävään kataharjoitteluun. Otteluharjoittelussa käytetään samankaltaisia suojavarusteita kuin modernissa jukendossa.
Gaetano Bresci
thumb|upright|Gaetano Bresci Gaetano Bresci (11. marraskuuta 1869 Toscana, Italia – 22. toukokuuta 1901) oli italialaissyntyinen anarkisti, joka ampui kuningas Umberto I:n Monzassa 29. heinäkuuta 1900.
Bresci syntyi Toscanassa ja siirtyi Yhdysvaltoihin, jossa hän hankki elantonsa kutojana New Jerseyn Patersonissa. Lisäksi hän perusti siellä italiankielisen anarkistilehti La Questione Socialen.
Umberto I oli vasemmiston epäsuosiossa vanhoillisuutensa vuoksi. Bresci palasi Yhdysvalloista Italiaan, jossa hän ampui kuninkaan.
Bresci tuomittiin elinkautiseen pakkotyöhön Santo Stefanon saarella, johon vuosien saatossa oli lähetetty useita anarkisteja. Hänet löydettiin vajaan vuoden kuluttua vankilasta kuolleena. Kuolinsyy oli joko itsemurha tai vartijoiden suorittama henkirikos.
Turengin rautatieasema
Turengin rautatieasema on Janakkalan kunnassa, Turengin taajamassa rataosuudella Riihimäki–Tampere sijaitseva rautatieasema. Asemalla pysähtyvät pääkaupunkiseudun lähiliikenteen Tampereelle jatkavat R-junat. Helsinkiin liikennöidään raiteelta 1 ja Tampereelle raiteelta 3. Aseman ohittavat kaukojunat käyttävät raidetta 2. Asemalla on myös lippuautomaatti. Nykyisin asemarakennuksessa sijaitsee ravintola, josta voi esimerkiksi vuokrata tilaa juhlia varten.