cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Brunello Spinelli
Brunello Spinelli (26. toukokuuta 1939 Firenze – 6. helmikuuta 2018 Firenze) oli italialainen vesipalloilija ja olympiavoittaja.
Spinelli kilpaili Rooman kesäolympialaisissa 1960 kuuluen Italian kultaa voittaneeseen joukkueeseen. Spinelli joutui liikenneonnettomuuteen ja kuoli 78-vuotiaana 6. helmikuuta 2018.
Sinfonia nro 1 (Mozart)
300px|thumb|Sinfonian ensimmäisen osan alun teema. Wolfgang Amadeus Mozartin Sinfonia nro 1 Es-duuri (KV 16) syntyi vuonna 1764 Mozartin ollessa kahdeksan vuoden ikäinen. Nuori säveltäjä tunnettiin tähän aikaan kiertueidensa ansiosta jo eri puolilla Eurooppaa.
Ensimmäinen sinfonia sävellettiin todennäköisesti Lontoossa. Vaikutteita on otettu mm. Leopold Mozartilta, Johann Sebastian Bachilta ja Johann Christian Bachilta.
Mozart sävelsi ensimmäisen sinfoniansa pienelle orkesterille, joka koostuu kahdesta oboesta, kahdesta käyrätorvesta ja tavanomaisista jousista.
8-vuotiaan lapsineron sinfonia edustaa muodoltaan tyypillistä klassismin ajan rakennetta. Sen kolme osaa ovat:
Priuralskin piiri
Priuralskin piiri on kuntatason hallinnollinen alue Jamalin Nenetsian autonomisen piirikunnan länsiosassa Pohjois-Venäjällä. Piirin pinta-ala on 64 150 km2. Kuntakesksena toimii Aksarkain kylä piirin keskiosissa Ob-joen etelärannalla lähellä Obinlahden pohjukkaa.
thumb|right|100px|Priuralskin piirin vaakuna Kunnallispiiri rajoittuu pohjoisessa Karanmeren Baidaratanlahteen, idässä Jamalin niemimaalla sijaitsevaan Jamalin piiriin, Obinlahteen ja Nadymin piiriin, etelässä Hanti-Mansiaan, lounaassa Šuryškaryn piiriin ja lännessä Komin tasavaltaan ja Nenetsiaan. Piirin läpi Virtaava Ob-joki laskee Obinlahteen ja länsiosissa kohoaa Uralvuoriston ja pohjoisosat den saaria.
Väestö
thumb|left|210px|Näkymä [[Harpin taajamaan Priuralskin piirin länsiosissa]]
Priuralskin piirin yhteenlaskettu asukasluku oli 2010 väestönlaskennan mukaan 14 995 henkeä. Väestötilastojen mukaan suurimmat taajamat olivat kaupunkityyppinen Harpin teollisuustaajama (6 413 as.) Uralin juurella ja hallintokeskus Aksarkan kylä (3 133 as.)
Talous ja liikenne
Alueen sisällä sijaitsevat, tosin kunnallishallinnollisesti itsenäisinä yksikköinä, Jamalin Nenetsian pääkaupunki Salehard lentokenttineen ja logistisesti merkittävä Labytnangi, jossa on satama ja suuri rautatieasema. Jamalin niemimaan kaasu- ja öljykenttien kehittäminen on lisännyt liikennemääriä ja liikenneväylien rakentamista erityisesti 2000-luvun jälkeen; Priuralskin piiri kehittyy kauttakulkualueena piirin pääkaupunkiseudun ohella (Ob-joen ylittävä silta käyttöön noin 2012) myös Jamalin piirin suuntaan. Piirin pohjoisosien läpi on suunniteltu kuljetettavan kesäkuussa 2012 avattavan Bovanenkovo– Uhta -kaasuputkiston kautta lähivuosikymmeninä suuria määriä petrokemian raaka-aineita.
Arktiset olot tuovat haasteita liikenneväylien kunnossapidolle. Suurin osan piirin alueesta on taigaa tai subarktista tai arktista tundraa ilman valmiita tieyhteyksiä. Karanmeri ja Ob-joki on jäässä suurimman osan vuodesta.
Bagge
Bagge on seuraavien henkilöiden sukunimi:
358 (luku)
358 (kolmesataaviisikymmentäkahdeksan) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 357 ja seuraa luku 359.
Algot Bagge
pienoiskuva|Algot Bagge vuonna 1964. Algot Fredrik Johan Bagge 19. heinäkuuta 1875 – 5. maaliskuuta 1971) oli ruotsalainen juristi. Bagge valmistui lakitieteen kandidaatiksi 1899 ja nimitettiin 1910 viskaaliksi Svean hovioikeuteen 1910. Hänestä tuli hovioikeudenneuvos 1911. Vuonna 1915 hänestä tuli revisiosihteeri ja kihlakunnantuomari Sollentunaan. Hän avusti oikeusministeriötä 1913–1921 lainlaadinnassa ja teki lakiehdotuksia rangaistusprosessiin ja erityisrangaistuksiin. Myöhemmin hän keskittyi kansainväliseen merioikeuteen merilainsäädäntökomitean puheenjohtajana 1921, oikeusministeriön asiantuntijana kansainvälisissä merioikeuden alan oikeudkäynneissä vuodesta 1923. Bagge oli Lontoossa saksalais-englantilaisen välitystuomioistuimen puheenjohtajana 1925–1926 ja Ruotsin valtion edustaja skandinaavisessa merioikeusyhteistyössä vuodesta 1922. Bagge toimi välitystuomarina Britannian ja Suomen välisessä laivakorvauskiistassa 1933–1934.
Hydrogen
Hydrogen on avoimen lähdekoodin rumpukoneohjelmisto, jonka avulla on mahdollista luoda rumpukomppeja musiikkiin.
Hydrogenin komppeja voi siirtää esimerkiksi Qtractoriin ja Audacityyn sekä muihin äänenmuokkausohjelmiin. Ohjelmisto on saatavilla ilmaiseksi Linux, Windows ja Mac OS X -alustoille.
Hydrogenin kehityksen on aloittanut italialainen Alessandro Cominu. Hydrogeniä kehitetään nykyisin C++-kielellä ja Qt-ympäristöllä.
Faanjunkkari
Faanjunkkari eli lippujunkkari tarkoitti 1600- ja 1700-luvuilla sotilaana maataan palvelevaa aatelisnuorukaista, jonka kunniatehtävänä oli lipun kantaminen. Vuosina 1919–1934 nimitystä käytettiin Saksassa upseerikokelaista.
Humppilan vaakuna
thumb|150px|Humppilan vaakuna Humppilan vaakuna on Humppilan kunnan tunnus. Vaakunan aihe viittaa vanhojen aikojen kartanoihin ja niiden torppareihin.
Faanjunkkari
Ruotsin puolustusvoimissa faanjunkkari on säilynyt aliupseerien arvoasteena maavoimissa; Ruotsin tykistössä vastaava arvoaste oli tykkijunkkari ja laivastossa lippujunkkari (flaggjunkare). Faanjunkkarin arvo otettiin Ruotsissa käyttöön 1806. Vuosina 1972–1983 se oli korkein joukkueupseerin arvoaste. Vuoden 1983 jälkeen se on ollut vain varusmiesupseerien ja kodinturvajoukkojen päällystön käytössä.
Humppilan vaakuna
Vaakunan selitys kuuluu ”kultakentässä tyvestä nousevasta katoksesta riippuva ruokakello; kaikki mustaa.” Vaakunan alkuperäinen aihe on Risto Sulosen käsialaa, jota mukaellen Olof Eriksson on suunnitellut lopullisen vaakunan. Humppilan kunnanvaltuusto hyväksyi vaakunan kokouksessaan 1. kesäkuuta 1957, ja Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 25. syyskuuta samana vuonna.
Faanjunkkari
Suomessakin nimitys on ollut lyhytaikaisesti käytössä, sillä 1918 järjestettiin Haminassa faanjunkkarikurssi.
Tages
Tages oli vuosina 1963 – 1968 toiminut ruotsalainen popyhtye. Yhtyeen tarina alkoi Göteborgista jossa Tommy Blom (akustinen kitara ja laulu), Anders Töpel (soolokitara ja laulu), Danne Larsson (komppikitara ja laulu), Göran Lagerberg (basso ja laulu) ja Freddie Skantze (rummut) alkoivat soittaa yhdessä. Seuraavana vuonna ilmestyi Blomin tekemä single "Sleep little girl" joka avasi yhtyeelle portit suosioon. Tätä seurasivat hitit "I should be glad", "So many girls", "In my dreams" ja "Miss McBaren". Yhtye nautti myös sangen mukavasta suosiosta Suomessa jossa kävi usein esiintymässä. Skantze jätti yhtyeen vuonna 1966 ja hänen tilalleen saatiin vuodeksi Tommy Tausis niminen kaveri jonka korvasi loppuajoiksi Lasse Svensson sillä yhtyeen tyyli muuttui psykedeeliseksi. Yhtye hajosi vuonna 1968 jota seurasi lyhytaikainen Blond.
M-Klooritolueeni
m-Klooritolueeni eli 3-klooritolueeni (C7H7Cl) on tolueeniin kloorattuihin johdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää liuottimena sekä valmistettaessa muita orgaanisia kemikaaleja kuten väriaineita. m-Klooritolueeni on o- ja p-klooritolueenien isomeeri.
Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa m-klooritolueeni on väritöntä nestettä. Yhdiste on veteen liukenematonta, mutta liukenee useisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin, kloroformiin, tetrakloorimetaaniin ja bentseeniin.
Valmistus ja käyttö
m-Klooritolueenia muodostuu tolueenin kloorauksessa vain hyvin vähän, joten sitä valmistetaan muilla tavoin, kuten muun muassa m-toluidiinin diatsoniumsuolan ja kupari(I)kloridin välisellä Sandmeyer-reaktiolla, isomeroimalla o-klooritolueenia 200 –400 °C:n lämpötilassa ja 2000 – 4000 kPa:n paineessa zeoliittien toimiessa katalyytteinä tai m-kresolin ja fenyylifosforipentakloridin välisellä reaktiolla.
m-Klooritolueenia voidaan käyttää yhdessä muiden klooritolueeni-isomeerien kanssa liuottimena. Yhdisteestä valmistetaan myös väriaineita ja muita orgaanisia yhdisteitä kuten m-klooribentsoehappoa ja 5-kloori-2-nitrobentsoehappoa.
Jakob Bagge
thumb|Jakob Bagge Jakob Bagge (1502–1577) oli ruotsalainen merisotilas, syntyperältään norjalainen. Hän johti Venäjän sodassa 1555 epäonnista Pähkinälinnan valtausta. Hän torjui Viipurin linnan päällikkönä venäläisten hyökkäyksen vuonna 1556. Bornholmin meritaistelussa vuonna 1563 hän voitti tanskalaiset, mutta joutui itse seuraavana vuonna sotavangiksi.
Michael Stone (jääkiekkoilija)
Michael Stone (s. 7. kesäkuuta 1990 Winnipeg, Manitoba) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka edustaa NHL-seura Calgary Flamesia. Michaelin nuorempi veli Mark pelaa Vegas Golden Knightsissa.
Hänet varattiin Coyotesiin numerolla 69 vuoden 2008 varaustilaisuuden kolmannella kierroksella. Vuoden 2016 kesäkuussa hän solmi vuoden jatkosopimuksen Coyotesin kanssa.
Tammikuussa 2021 Stone teki yksivuotisen sopimuksen Flamesin kanssa.
Syyskuussa 2021 Stone teki yksivuotisen ja 750 000 dollarin arvoisen jatkosopimuksen Flamesin kanssa.
Shanes
Shanes oli vuosina 1963–1969 toiminut ruotsalainen popyhtye. Se oli kotoisin Kiirunasta. Yhtyeen perustivat Staffan Berggren (soolokitara ja laulu), Tommy Wåhlberg (komppikitara ja laulu), Svante Elfgren (basso) ja Tor-Erik Rautio (rummut). Muutaman vuoden kuluttua Berggren jätti yhtyeen ja tilalle tulivat Lennart Grahn (huuliharppu ja laulu) sekä Kit Sundqvist (kosketinsoittimet). Yhtyeen hittejä olivat muun muassa ”Let me show you who I am” (1964), ”Blue feeling” (1966), ”Save the last dance for me” (1967) ja ”Cara mia” (1968).
Yhtyeen perustaja Staffan Berggren kuoli vuonna 2017.
Eero Snellman
Eero Juhani Snellman (8. kesäkuuta 1890 Helsinki – 7. marraskuuta 1951 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari. Hän suunnitteli 1918 Suomen lipun yhdessä Bruno Tuukkasen kanssa.
Snellmanin vanhemmat olivat esittelijäsihteeri Johan Ludvig Snellman ja Nanny Maria Montin. Lapsuutensa Snellman vietti Jollaksessa ja Domsin talossa Espoossa vastapäätä pitäjän vanhaa kirkkoa. Hän pääsi ylioppilaaksi 1908 ja opiskeli Helsingin yliopiston piirustussalissa vuosina 1908–1910 ja Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1909–1910. Snellman jatkoi taideopintoja ulkomailla Pariisissa ja Italiassa 1910, 1911, 1913 ja 1920, Münchenissä 1917–1918, Yhdysvalloissa ja Meksikossa 1924 sekä Lontoossa 1930.
Snellman toimi Kansallisteatterin taiteellisena avustajana ja hän oli Suomen pääkomissaari Pariisin maailmannäyttelyssä 1937. Snellman oli Suomen taideakatemian jäsen, Juho ja Maria Lallukan taiteilijakotisäätiön puheenjohtaja sekä Kansallisteatterin johtokunnan ja säätiön jäsen. Pariisissa asuessaan hän oli Pariisin Cité Internationale des Arts -hankkeen alkuunpanijana. Tämä on kansainvälinen keskus jonne taiteilijat eri puolilta maailmaa kokoontuvat työskentelemään.
Safiiriaranen
Safiiriaranen (Touit purpuratus) on eteläamerikkalainen papukaija. Sen elinympäristö käsittää Amazonin altaan Venezuelasta ja Kolumbiasta Brasiliaan, Itä-Ecuadoriin ja Koillis-Peruun. Lajin holotyypin kuvaili Johann Friedrich Gmelin Cayennesta 1788.
Eero Snellman
Eero Snellman oli naimisissa vuodesta 1924 taidemaalari, suunnittelija Greta Lisa Jäderholm-Snellmanin kanssa.
Snellmanin teoksia on esillä Ranskassa Louvren Jeu de Paumessa sekä Pariisin Carnavalet- ja Grassen Fragonard -museossa.
Peder Bagge
Peder tai Peter Bagge (k. aikaisintaan noin 1599) oli ruotsalainen sotapäällikkö, joka määrättiin 1567 Ruotsin suuren laivaston komentajaksi. Hän meni 1590 Ouluun, jossa hänen tehtävään oli järjestää Pohjanmaan puolustus ja valmistella sotaretkeä Venäjälle. Hänen poikansa Sven Persson (Pietarinpoika) Bagge kävi hävitysretkellä Venäjän Karjalassa. Tammikuussa 1592 venäläiset tulivat kostoretkelle Oulun tienoille.
Kotikoulu
Oppivelvollinen kirjoilla koulussa
Kotikoululla ei tarkoiteta sitä, että oppivelvollinen suorittaa oppivelvollisuuttaan koulun opetusvastuulla kotona. Tällainen on erityisiin opetusjärjestelyihin kuuluva ratkaisu. Oppivelvollisuutta voi suorittaa koulun ohjaamana ja valvomana kotona, jolloin oppilas on kirjoilla oppilaana koulussa, josta saa oppikirjat ja joka valvoo edistymistä. Tällöin koulusta voi myös tulla opettaja oppilaan kotiin tai muuhun asuinpaikkaan (esimerkiksi perhekoti, sairaala tai huostaanotettujen lasten sijoituspaikkana toimiva lastensuojelulaitos). Tällaisessa järjestelyssä on useimmiten kyse oppilaaseen liittyvästä terveydellisestä tai sosiaalisesta syystä, joka tekee tavallisen koulun käynnistä vaikeaa tai mahdotonta.
Oppivelvollinen ei kirjoilla koulussa
Kotiopetuksesta päättää huoltaja. Pelkkä ilmoitus kunnan opetusviranomaiselle riittää. Ilmoituksen jälkeen oppivelvollinen poistetaan koulun kirjoilta, mikäli hän on aiemmin osallistunut kunnan järjestämään opetukseen. Tämä jälkeen huoltajat vastaavat opetuksen järjestämisestä ja siitä, että oppivelvollisuus tulee suoritettua.
Kotioppijan asuinkunta on velvollinen valvomaan kotiopetuksessa olevan oppivelvollisuuden edistymistä. Yleensä kunta nimittää tehtävään tutkivan opettajan, joka sopii valvonnan järjestelyistä huoltajan kanssa. Kotioppijan tietojen ja taitojen arvottaminen ei kuulu tutkivalle opettajalle, vaan oppivelvollisuuden edistymisen valvonta on tutkivan opettajan ainoa tehtävä. Edistymistä voidaan valvoa mm. sähköisten ja perinteisten portfolioiden ja kehityskeskustelujen avulla.
Kotioppija voi seurata omaa, voimassa olevaan valtakunnalliseen opetussuunnitelmaan perustuvaa, opetussuunnitelmaansa. Perinteisen koulumaisen opiskelun ja oppikirjojen sijasta, hän voi valita itselleen parhaiten sopivan oppimismenetelmän ja opiskelumateriaalit. Kotioppija ei ole velvollinen seuraamaan luokka-asteita tai kunnan tai lähikoulun käyttämää opetussuunnitelmaa. Erilaisia oppimismenetelmiä ovat mm. montessori-menetelmä, Charlotte Mason-menetelmä sekä unschooling-menetelmä, jota voi soveltaa usealla eri tavalla.
Syyt kotikoulun valitsemiseen vaihtelevat. Tutkimusten mukaan kotiopetukseen siirtymisen syitä ovat muun muassa elämänkatsomukselliset syyt, akateemiset ja sosiaaliset valinnat, kriittisyys koulutusjärjestelmää kohtaan ja huoli perhearvojen katoamisesta sekä kulttuurin yksilöllistyminen ja vapaudenhalu. Suurimpana yksittäisenä syynä kotiopetuspäätökseen oli lisääntynyt kouluväkivalta. Jopa 91 % vanhemmista oli huolissaan koulujen turvallisuudesta, huumeiden käytöstä ja muiden oppilaiden negatiivisesta vaikutuksesta lapseensa.
Kotiopetus muissa maissa
Vuonna 1999 Yhdysvalloissa arvioitiin olevan noin 850 000 kotioppijaa. Vuonna 2007 kotioppijoiden määräksi arvioitiin 1,5 miljoonaa. Iso-Britanniassa kotioppijoita arvioitiin olevan noin 48 000 lukuvuonna 2016–2017. Vaikka kotiopetuksen suosio on myös Suomessa lisääntynyt, se on yhä varsin marginaalinen tapa suorittaa lakisääteinen oppivelvollisuus. Vuonna 2011 Suomessa oli Tilastokeskuksen mukaan 222 kotiopetuksessa olevaa oppivelvollista. Vuoden 2018 lopulla kotioppijoita oli 414.
Ruotsissa on koulupakko, jonka voi välttää vain sairauden tai jonkin muun pätevän syyn vuoksi. Koulupakkoa kiristettiin vuonna 2011. Ahvenanmaa houkuttaa kotiopetusta haluavia ruotsalaisia, koska se on lähellä Ruotsia ja ruotsinkielinen. Syyslukukaudella 2019 Ahvenanmaalla oli kotiopetuksessa 67 lasta.
Muut merkitykset
Kotikoulu-sanaa käytetään toisinaan myös koulunomaisissa olosuhteissa järjestetystä koulusta silloin, kun koulu on yksityisen tahon ylläpitämä ja sillä ei ole valtioneuvoston myöntämää lupaa eli oppiminen ei ole koulun vaan huoltajien vastuulla. Tässä merkityksessä esimerkiksi Mäntyharjulla toimivaa Halmeniemen vapaata kyläkoulua on kutsuttu kotikouluksi.
Kotikoulu ja laki
Kotikoulu, erityisesti sellainen, jossa oppilas ei ole kirjoilla koulussa, koetaan usein erikoiseksi ratkaisuksi. Perusopetuslain §26:ssa mainitaan, että "Oppivelvollisen on osallistuttava tämän lain mukaisesti järjestettyyn perusopetukseen tai saatava muulla tavalla perusopetuksen oppimäärää vastaavat tiedot." Sitä, mitä tuo muu tapa on, ei määritellä. Tämä tarkoittaa, että vanhemmilla on täysi vapaus päättää, miten he kantavat vastuun lastensa oppivelvollisuuden hoitamisesta. Tästä muusta tavasta ei myöskään ole kuvattu minkäänlaista ilmoitus- tai raportointivelvollisuutta.
§14:ssä määritellään että "Opetushallitus päättää perusopetuksen eri oppiaineiden ja aihekokonaisuuksien, oppilaanohjauksen ja muun tässä laissa tarkoitetun opetuksen tavoitteista ja keskeisistä sisällöistä..." Käytännössä tämä tarkoittaa, että opetushallituksen julkistamat opetussuunnitelman perusteet määräävät myös kotiopetuksen sisällöt ja tavoitteet.
Koulun kirjoilla tapahtuvaan kotiopetukseen liittyy §18 sisältäen seuraavat kohdat: ''"Oppilaan opiskelu voidaan järjestää osittain toisin kuin tässä laissa ja sen nojalla säädetään ja määrätään, jos:
1) oppilaalla katsotaan joltakin osin ennestään olevan perusopetuksen oppimäärää vastaavat tiedot ja taidot;
2) perusopetuksen oppimäärän suorittaminen olisi oppilaalle olosuhteet ja aikaisemmat opinnot huomioon ottaen joltakin osin kohtuutonta; tai
3) se on perusteltua oppilaan terveydentilaan liittyvistä syistä."
Koulu voi siis järjestää kotiopetusta tai järjestää opetuksen muulla tavalla yllä mainituissa tapauksissa.
Woldemar Backman
Herman Woldemar Backman (9. maaliskuuta 1870 Uusikaarlepyy – 18. maaliskuuta 1946 Pietarsaari) oli suomalainen lääkäri ja henkilöhistorioitsija.
Woldemar Backmanin vanhemmat olivat merikapteeni Herman Backman ja Matilda Kjellman ja puoliso vuodesta 1898 lääketieteen lisensiaatti Augusta Elisabeth Nylund. Ylioppilaaksi Backman tuli 1888 ja valmistui lääketieteen kandidaatiksi 1892. Uransa alkuvaiheessa hän toimi rautatielääkärinä. Backman väitteli lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1899 ja toimi Pietarsaaren kaupunginlääkärinä vuosina 1907–1917, sitten Vaasan ensimmäisenä kaupunginlääkärinä vuosina 1917–1923 ja vihdoin Uudenkaarlepyyn piirilääkärinä vuodesta 1923. Hän laati tutkimuksia lääketieteen, lääkintähistorian ja henkilöhistorian aihepiireistä.
Backman toimi Pietarsaaren kaupunginvaltuuston puheenjohtajana vuodesta 1905 ja edusti kaupunkia valtiopäivillä 1905–1906. Backman sai itsenäisessä Suomessa ainutkertaisen ylimääräisen professorin arvonimen 17. heinäkuuta 1918.
Ukonhattukimalainen
Ukonhattukimalainen (Bombus consobrinus) on kimalaisiin kuuluva mesipistiäislaji. Suomessa se on hyvin harvinainen ja luokiteltu erittäin uhanalaiseksi.
Luigi Mannelli
Luigi Mannelli (21. helmikuuta 1939 Napoli – 14. maaliskuuta 2017) oli italialainen vesipalloilija ja olympiavoittaja.
Agni (ohjus)
thumb|right|Kehitteillä olevan Agni V-ohjuksen koelaukaisu.
Ukonhattukimalainen
Koko ja ulkonäkö
Ukonhattukimalainen on kookas kimalaislaji, joka muistuttaa väritykseltään etenkin kartano- ja korpikimalaista. Ruumiin pituus on kuningattarella 20–23 mm, työläisillä ja kuhnureilla 12–17 mm. Ruumis on musta, mutta keskiruumis ja takaruumiin tyviosa ovat ruskeanoranssit ja takaruumiin kärki valkoinen. Kuningattaret ja työläiset ovat väritykseltään samanlaiset. Pää ja suuosat ovat pitemmät kuin kartano- ja korpikimalaisella: posken pituus on yli kaksi kertaa suuosien leveys.
Luigi Mannelli
Mannelli kuului Italian olympiakultaa voittaneeseen joukkueeseen Roomassa 1960. Aiemmin hän sijoittui joukkueineen olympiatasolla neljänneksi Melbournessa 1956.
Mannelli kuoli 78-vuotiaana 14. maaliskuuta 2017.
Ukonhattukimalainen
Elinympäristö ja elintavat
Ukonhattukimalainen on Pohjois-Euroopan ainoa yhteen ravintokasviin erikoistunut kimalaislaji. Suomessa sen pääasiallinen ravintokasvi on lehtoukonhattu (Aconitum lycoctonum), jota tavataan vain parillakymmenellä paikalla Pohjois-Karjalassa Kiteen ja Tohmajärven kuntien alueella. Erittäin pitkäkielinen ukonhattukimalainen on yhdessä tarhakimalaisen kanssa ainoa lehtoukonhatun pölyttämiseen kykenevä hyönteinen.
Agni (ohjus)
Agni on Intian kehittämien strategisten ydinohjusten tuoteperhe. Niiden kantomatka on noin 700–6 000 kilometriä. Agni-ryhmään kuuluu pääosin ballistisia kiinteäpolttoaineisia ohjuksia. Nimi Agnī tarkoittaa sanskritissa tulta, joka polttaa syntiset. Se on myös tulen jumala.
Ukonhattukimalainen
Elinympäristö ja elintavat
Talvehtinut kuningatar lähtee liikkeelle vasta kesäkuussa, kun ukonhattujen kukinta alkaa. Vaikka laji onkin erikoistunut ukonhattuihin, kuningatar käy myös muiden kasvien kukilla. Yhdyskunnan pesä on maassa, yleensä vanhassa myyränpesässä. Yhdyskunnassa on 50–70 yksilöä. Muista kimalaisista poiketen ukonhattukimalaisyhdyskunta saattaa tuottaa kuningattaria jopa saman määrän kuin pesässä on työlaisiä, kun muilla lajeilla työläisiä syntyy selvästi enemmän.
Suomen uhanalaisarvioinnissa 2010 ukonhattukimalainen on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi (EN). Vaikka Suomen kaikki ukonhattulehdot onkin rauhoitettu, kimalaisen ravintokasvia uhkaa niiden umpeenkasvu. Kimalaista itseään myös samasta ravintokasvista kilpailevan tarhakimalaisen yleistyminen. Ruotsissa ja Norjassa laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Agni (ohjus)
2010-luvulla kehitetyt Agni V ja Agni VI ovat jo selvästi mannertenvälisiä ohjuksia.
Agni TD
Agni-ohjuksen kehittely aloitettiin vuonna 1979. Agnin ensimmäinen versio on viralliselta nimeltään Agni Technical Demonstrator eli Agni TD. Ensimmäinen vaihe käytti kiinteää ja toinen nestemäistä polttoainetta.
Agnin ensimmäinen rakettivaihe perustui SLV-3-kantoraketin ensimmäiseen vaiheeseen, joka puolestaan pohjautui Yhdysvaltojen Scout-kantorakettiin. Toinen vaihe käytti nestemäistä polttoainetta kuten myös Prithvi-ohjus. Agni TD:tä testattiin kolme kertaa: 1989, 1992 ja 1994.
Agni I
Vuonna 1997 ohjelma käynnistettiin uudelleen, mahdollisesti Kiinan ohjuskokeiden takia. Ohjusten nimiä muutettiin niin, että vanhasta ykkösestä tuli TD ja vanhasta kakkosesta Agni-I.
Agni-I oli 15 metriä pitkä 12 tonnia painava yksivaiheinen keskipitkän matkan ohjus, joka käytti kiinteää polttoainetta.
Agni II
thumb|300px|Agni-II -tyypin ohjus tasavallanpäivän paraatissa [[New Delhiissä vuonna 2004]]
Agni-ohjuksen kehittelyn tuloksena syntyi kokonaan kiinteäpolttoaineinen Agni-II, jonka kantomatka on noin 2 000 km 1 000 kg:n kärjellä ja 3 500 km pienennetyllä kuormalla. Se lukeutuu keskipitkän matkan ohjuksiin IRBM:iin. Sen kantosäde ulottuu koko Pakistaniin ja osiin Kiinasta. Agni II:n tarkkuuden (CEP) on raportoitu olevan jopa 40 metriä. Siinä on INS/HGPS laitteisto ja kaksitaajuustutka.
Agni III
Ensimmäinen Agni III -ohjuksen koelaukaisu epäonnistui vuonna 2006. Huhtikuussa 2007 testi onnistui. Ohjus kantaa 4 000 km eli käytännössä koko Kiinaan, muun muassa Pekingiin ja Shanghaihin.
Agni III voi kuljettaa 1,5 tonnin hyötykuorman. Kaksivaiheinen ohjus käyttää kiinteää polttoainetta.
Maaliskuussa 2008 Intian tiedemiehet ilmoittivat kehittäneensä ja patentoineensa uuden lämpökilven päällysteen, joka suojaa lämpökilpeä höyrystymällä suurissa nopeuksissa. Tämä mahdollistaa ohjusten kantomatkojen kasvattamisen 40 %.
Agni IV
Vuonna 2011 Agni IV lensi testissä 3 000 km, pitemmän matkan kuin yksikään aikaisempi koelaukaisu. Testissä kuormaa oli 800 kg, mutta ohjus on suunniteltu 1 000 kilon hyötykuormalle.
20 tonnia painavaa Agni IV:tä voidaan rautatien lisäksi kuljettaa myös maantiellä, joten liikutettavuus paranee. Siinä on erityisesti kehitetty ominaisuuksia joilla vältetään vihollisen ohjustorjuntajärjestelmät. Siihen kehitetään monien taistelukärkien järjestelmää, jolloin yksi laukaisu voi suuntautua useisiin kohteisiin.
Agni-V
Agni IV:n testilaukaisu marraskuussa 2011 onnistui hyvin. Seuraavana päivänä Intian puolustusvoimat ilmoitti olevansa valmis testaamaan Agni V:tä helmikuuhun mennessä.
Agni V:tä testattiin menestyksellä huhtikuussa 2012. Tämä Agni III:sta paranneltu ohjus kantaa noin 5 000–6 000 km. Ohjus on näin ollen sama kuin Agni III, mutta yksi rakettivaihe lisätty. Ydinkärjen paino on noin 1 000 kg. Ohjus on 17,5 m pitkä, 2 m paksu. Intia määritteli sen olevan mannertenvälinen ohjus ICBM.
Agni VI
Helmikuussa 2013 ilmoitettiin että Agni VI -ohjuksen kehitystyö on aloitettu. Sen oletetaan lentävän selvästi edeltäjiään pidemmälle, noin 8 000 km:n päähän.
K-4
K-4 on Agni III -ohjuksen pohjalta kehitetty sukellusveneestä laukaistava ohjus. Se kantaa jopa 3 500 km:n päähän, taistelukärjen paino on 2 400 kg.
Agnin taistelukärjet
Vuonna 2012 Intialla uskottiin olevan 80–100 ydinkärkeä.
Jenny Holzer
Jenny Holzer (s. 1950) on yhdysvaltalainen videotaiteilija ja käsitetaiteilija.
Holzerin teokset ovat feministisiä ja poliittisia, myös kulutuskriittisiä. Menetelmänä ovat usein julisteet, valotaulut, liikkuva kuva ja mainokset.
Jalkaväkirykmentti 17 (talvisota)
Jalkaväkirykmentti 17:n perusti Satakunta-Hämeen sotilaslääni 14. lokakuuta 1939 julistetun YH:n nimellä toteutetun Suomen puolustusvoimain tosiasiallisen liikekannallepanon yhteydessä. Yksikön perustaneeseen sotilaslääniin kuului Tampereen ja Porin sotilaspiirit.
Perustaminen
Rykmentti pyrittiin varustamaan määrävahvuuksien mukaiseksi, mutta puolustusvoimien kalustopulan takia niitä ei etenkään kaluston osalta täysin saavutettu.
Komentaja(t)
eversti Kaarlo Heiskanen
Keskittäminen
Rykmentti keskitettiin päämajan reserviksi 21. – 22. lokakuuta 1939 välisenä aikana Kaipiaisen alueelle lähelle muuta 6. divisioonaa. Joulukuun 5. päivänä divisioona sai käskyn siirtyä edelleen ylipäällikön reservinä Viipurin kaakkoispuolelle, josta alistettiin vasta 20. joulukuuta Kannaksen Armeijalle.
Danio Bardi
Danio Bardi (23. toukokuuta 1937 Scandicci – 9. heinäkuuta 1991 Firenze) oli italialainen vesipalloilija. Hän kuului kultaa voittaneeseen joukkueeseen kesäolympialaisissa 1960 Roomassa. Lisäksi hän sijoittui joukkueineen neljänneksi kesäolympialaisissa 1964 Tokiossa.
Oszkár Csuvik
Oszkár Csuvik (28. maaliskuuta 1925 Budapest – 13. lokakuuta 2008 Sydney) oli unkarilainen vesipalloilija. Hän kilpaili kesäolympialaisissa 1948 Lontoossa ja kuului siellä hopeaa saaneeseen joukkueeseen.
Philip Larkin
pienoiskuva|[[Humphrey Oceanin maalaus Philip Larkinista.]] Philip Arthur Larkin (9. elokuuta 1922 Coventry – 2. joulukuuta 1985 Kingston upon Hull) oli brittiläinen runoilija. Häntä pidetään yhtenä merkittävimmistä 1900-luvun loppupuolen brittirunoilijoista. Vuonna 2008 The Times nimesi hänet Britannian merkittävimmäksi sodanjälkeiseksi kirjailijaksi.
Larkin valmistui Oxfordin yliopistosta 1943. Larkinin esikoisrunoteos The North Ship ilmestyi 1945 ja esikoisromaani Jill vuonna 1946. Toinen romaani, A Girl in the Winter ilmestyi 1947. Andrew Motion on luonnehtinut hänen runojaan "hyvin englantilaisiksi".
Vuodesta 1955 Larkin työskenteli Hullin yliopiston kirjastonhoitajana. Hän toimi myös The Daily Telegraphin jazz-kriitikkona vuosina 1961–1971.
Vuonna 1992 julkaistiin Larkinin kirjeitä, jotka pönkittivät ristiriitaisia näkemyksiä hänen elämästään, ja niistä paljastuneet vanhoilliset näkemykset nostattivat kohua. Lisa Jardine on kuvannut häntä rasistiksi ja naisvihaajaksi.
Larkin oli henkilönä hyvin vakavamielinen. Hän ei kaivannut mainetta, eivätkä kirjalliset piirit onnistuneet houkuttamaan häntä.
Tuotanto
Larkinin esikoiskokoelma The North Ship ilmestyi 1945. Seuraavaksi hän julkaisi romaanit Jill (1946) ja A Girl in Winter (1947) ja jälleen runokokoelmia, muun muassa The Less Deceived (1955), mutta runotuotanto oli suppea. Hän oli The Movement -ryhmän jäsen. Ryhmä korosti runon puhekielenomaisuutta, proosamaisuutta sekä aiheiden arkisuutta. Hän julkaisi myös esseitä ja kirjoitti artikkeleita jazzista.
Suomennettuja runoja
Larkinin runojen suomennoksia on julkaistu antologiassa: Maailman runosydän toim. Hannu Tarmio ja Janne Tarmio, WSOY Helsinki 1998 ISBN 951-0-22134-1
Lisäksi on julkaistu runo
Teodor Avellan
thumb|Theodor Avellan vuonna 1900. Teodor Kristian (Theodor Christian) Avellan (, Fjodor Karlovitš Avelan; 12. syyskuuta 1839 Loviisa – 30. marraskuuta 1916 Pietari) oli Venäjän laivastossa palvellut suomalainen amiraali. Hän johti Venäjän laivaston sen maineikkaalle vierailulle Ranskaan vuonna 1893 ja toimi Venäjän meriministerinä vuosina 1903–1905.
Ura
Vuonna 1890 Avellan nimitettiin 3. meriekipaasin päälliköksi Kronstadtiin. Seuraavana vuonna hänet ylennettiin kontra-amiraaliksi ja nimitettiin Kronstadtin satamaesikunnan päälliköksi. Elokuussa 1893 hänet nimitettiin venäläisen eskaaderin komentajaksi Välimerelle. Myöhemmin samana vuonna hän sai tehtäväkseen viedä eskaaderinsa historialliselle laivastovierailulle Ranskan Touloniin. Kyseessä oli vastavierailu, sillä Ranskan laivasto oli vieraillut Kronstadtissa kaksi vuotta aiemmin, mutta samalla se merkitsi myös Ranskan ja Venäjän välisen sotilasliiton julkistamista. Avellan ja osa hänen miehistöstään vietiin kunniavieraina Pariisiin, jossa heihin kohdistui laaja myönteinen huomio, sillä mahtavan liittolaisen saaminen oli ranskalaisille riemun aihe. Tapaus toi Avellanille maailmanlaajuisen kuuluisuuden. Hän sai eron Välimeren eskaaderin päällikkyydestä vuotta myöhemmin. Hän toimi tammikuusta 1895 alkaen Venäjän merivoimien pääesikunnan päällikön apulaisena ja vuodesta 1896 pääesikunnan päällikkönä. Viimeksi mainitun nimityksen yhteydessä hän sai ylennyksen vara-amiraaliksi.
Avellan oli vuosina 1899 ja 1901 lyhyen aikaa Venäjän vt. meriministerinä. Hän oli meriministerinä myös vuosina 1903–1905 ja sai 1903 kenraaliadjutantin arvon. Hän erosi ministerin tehtävistä laivaston kärsittyä tappioita Venäjän–Japanin sodassa. Avellan jätti samana vuonna myös laivaston, ja sai eronsa yhteydessä amiraalin arvon. Hän oli yksi niistä yhdeksästä suomalaisesta, jotka ovat ylenneet täysamiraaliksi Venäjän merivoimissa. Vuonna 1914 hänet nimitettiin viimeisenä suomalaissyntyisenä henkilönä Venäjän valtakunnanneuvoston jäseneksi. Avellan sai monia korkeita venäläisiä ja ulkomaisia kunniamerkkejä, kuten erittäin harvinaisen Pyhän Vladimirin I luokan kunniamerkin vuonna 1916.
Paloma San Basilio
Paloma San Basilio (22. marraskuuta 1950 Madrid, Espanja ) on espanjalainen laulaja, joka tunnetaan kansainvälisesti parhaiten Espanjan edustajana vuoden 1985 Eurovision laulukilpailussa. Hän esitti tuolloin Juan Carlos Calderónin säveltämän kappaleen ”La Fiesta Terminó” ja sijoittui neljänneksitoista 36 pisteellä.
Star Wars Episode I: The Phantom Menace
Star Wars Episode I: The Phantom Menace on Big Ape Productionsin kehittämä ja LucasArtsin julkaisema toimintaseikkailupeli. Peli julkaistiin PlayStationille ja Microsoft Windowsille vuonna 1999. Euroopassa pelin ikäraja on 11.
Paloma San Basilio
San Basilio aloitti musiikkiuransa 1970-luvun puolivälissä, jota ennen hän oli opiskellut filosofiaa, psykologiaa ja balettia. Vuonna 1975 julkaistiin hänen ensimmäinen albuminsa Sombras. Hän on näytellyt kotimaassaan useissa musikaaleissa, kuten Evitassa Madridin Teatro Monumentalissa vuonna 1980. Hän on tehnyt paljon yhteistyötä espanjalais-meksikolaisen oopperalaulaja Plácido Domingon kanssa. Vuonna 2006 San Basilio sai Latin Grammy Award -erikoispalkinnon.
Star Wars Episode I: The Phantom Menace
Peli perustuu elokuvaan Tähtien sota: Episodi I – Pimeä uhka. Kenttiä on 11, joista muutama sisältää loppuvastuksen. Aseita on paljon ja ne ovat monipuolisia, minkä seurauksena valosapelia ei paljoa ensimmäisten kenttien jälkeen tarvitse käyttää. Pelihenkilöitä ovat Qui-Gon Jinn, Obi-Wan Kenobi, kuningatar Amidala ja kapteeni Panaka. Pelin juoneen kuuluu vihollisten tappamisen lisäksi aivopähkinöitä, monivalintakeskusteluja (esimerkiksi suostutellaan poliisia antamaan passi) sekä kaupantekoa.
Sinfonia nro 9 (Beethoven)
thumb|250px|Sivu sinfonian alkuperäisestä käsikirjoituksesta. thumb|250px|"Gegenliebe", [[liedi noin vuosilta 1794–1795.]] thumb|250px|Kuorofantasian nuotit vuodelta 1808. thumb|250px|Oodi ilolle -runon nuotit Yhdeksännen sinfonian neljännestä osasta vuodelta 1824. thumb|220px|[[Ferdinand Georg Waldmüller, Ludwig van Beethovenin muotokuva, 1823. Beethovenin kronikoitsijan Schindlerin mielestä muotokuva ei vastannut lainkaan todellisuutta. Waldmüller oli kuitenkin Beethovenin ikuistaneista maalareista merkittävin taiteilija. Eräs toinen kirjoittaja oli sitä mieltä, että muotokuva vähintäänkin paljasti Beethovenin tuiman ja tyytymättömän katseen ja sopi hyvin yhteen hänestä muuten saadun traagisen sankarikuvan kanssa.]]
Historia
Beethovenin mielessä oli ollut vuodesta 1793 asti säveltää Schillerin ”Oodi ilolle” -runo. Vuodelta 1798 peräisin olevassa luonnosvihossa siihen viitataan, ja vuonna 1808 Beethoven sävelsi fantasian kuorolle ja orkesterille (Kuorofantasia), jossa hän yritti ensimmäisen kerran aloittaa hymnin säveltämisen. Kahdeksannesta sinfoniasta löytyy melodia joka oli tarkoitettu hymnin aloitukseksi.
Ensimmäiset luonnokset yhdeksänteen sinfoniaan ovat vuodelta 1816, mutta työ oli keskeytettävä moneen kertaan Missa solemniksen ja viimeisten pianosonaattien säveltämistä varten. Sinfonia valmistui helmikuussa 1824.
Kantaesitys
Wieniläiset olivat nyt ihastuneita Gioacchino Rossinin musiikkiin, ja niinpä Beethoven, saatuaan vihdoin valmiiksi yhdeksännen sinfonian, uhkasi että se kantaesitettäisiin Berliinissä. Silloin wieniläiset saivat kootuksi vetoomuksen kotikaupunkinsa puolesta. Beethoven mietti, pitääkö konsertti Theater an der Wienissä vai Kärntnertorissa. Lopulta hän valitsi viimeksi mainitun, koska hänen ystävänsä olivat sen kannalla. Harjoituksissa ilmapiiri oli myrskyisä. Laulajat valittivat, että heiltä vaadittiin liikaa ponnistusta ja soittajat vastustivat täysin uutta roolia.
Toukokuun 7. päivänä ongelmat oli jo ratkaistu. Esitys sovittiin alkavaksi 7. toukokuuta kello 7. Teatteri oli täynnä ja vain poissa Wienistä oleva arkkiherttua Rudolph puuttui. Beethoven oli luvannut itse johtaa esityksen, mutta lopulta hän johti esityksen Michael Umlaufin kanssa. Soolo-osuuksissa lauloivat 18-vuotias Henrietta Sontag (sopraano), 21-vuotias Caroline Unger (altto), Anton Haitzinger (tenori) ja Joseph Seipelt (baritoni). Toinen osa jouduttiin keskeyttämään hetkeksi yleisön suosionosoitusten vuoksi. Esityksen loputtua oli hetken hiljaista. Sitten yleisö puhkesi suosionosoituksiin. Beethoven itse havaitsi tämän vasta, kun Caroline Unger juoksi näyttämölle, tarttui häntä kädestä ja käänsi yleisöön päin. Kun yleisö puhkesi suosionosoituksiin viidettä kertaa, poliisipäällikkö huusi: ”Hiljaa!”
Tommy Edwards
Tommy Edwards (17. helmikuuta 1922 Richmond, Virginia – 22. lokakuuta 1969 Henricon piirikunta, Virginia) oli yhdysvaltalainen iskelmälaulaja. Hänen suurimmat hittinsä olivat ”It’s All in the Game”, ”Love Is All We Need”, ”Please Mr. Sun”, ”My Melancholy Baby” ja ”The Morning Side of the Mountain”. Edwards kuoli aivoaneurysmaan ollessaan 47-vuotias.
Sinfonia nro 9 (Beethoven)
Osat
Yhdeksäs sinfonia on neliosainen:
Beethoven ehti luonnostella kymmenettä sinfoniaansa varten, mutta ei koskaan saanut sitä lähimainkaan valmiiksi. Hän kuoli 1827, kolme vuotta yhdeksännen sinfoniansa kantaesityksen jälkeen.
Teksti
<poem style="font-style:italic"> O Freunde, nicht diese Töne! Sondern laßt uns angenehmere anstimmen und freudenvollere. Freude! Freude!
Freude, schöner Götterfunken, Tochter aus Elysium, Wir betreten feuertrunken, Himmlische, dein Heiligthum! Deine Zauber binden wieder Was die Mode streng geteilt; Alle Menschen werden Brüder, Wo dein sanfter Flügel weilt.
Wem der große Wurf gelungen, Eines Freundes Freund zu sein; Wer ein holdes Weib errungen, Mische seinen Jubel ein!
Ja, wer auch nur eine Seele Sein nennt auf dem Erdenrund! Und wer's nie gekonnt, der stehle Weinend sich aus diesem Bund!
Freude trinken alle Wesen An den Brüsten der Natur; Alle Guten, alle Bösen Folgen ihrer Rosenspur.
Küsse gab sie uns und Reben, Einen Freund, geprüft im Tod; Wollust ward dem Wurm gegeben, Und der Cherub steht vor Gott.
Froh, wie seine Sonnen fliegen Durch des Himmels prächt'gen Plan, Laufet, Brüder, eure Bahn, Freudig, wie ein Held zum Siegen.
Seid umschlungen, Millionen! Diesen Kuß der ganzen Welt! Brüder, überm Sternenzelt Muß ein lieber Vater wohnen. Ihr stürzt nieder, Millionen? Ahnest du den Schöpfer, Welt? Such' ihn überm Sternenzelt! Über Sternen muß er wohnen.
Seid umschlungen, Millionen! Diesen Kuß der ganzen Welt! Brüder, überm Sternenzelt Muß ein lieber Vater wohnen. Seid umschlungen, Diesen Kuß der ganzen Welt! Freude, schöner Götterfunken Tochter aus Elysium, Freude, schöner Götterfunken, Götterfunken.
Suojasää (televisiosarja)
Suojasää (Оттепель, Óttepel) on Valeri Todorovskin ohjaama venäläinen televisiosarja vuodelta 2013. Kuvitteellinen 12-osainen sarja kertoo Moskovan elokuvastudioiden ihmisistä Neuvostoliitossa 1960-luvun alun liberaalin, suojasääksi kutsutun Nikita Hruštševin valtakauden aikana. Sarja on ollut Venäjällä yksi 2010-luvun menestyneimmistä televisiosarjoista. Sitä on kutsuttu Venäjän vastineeksi yhdysvaltalaiselle Mad Men -sarjalle. Ohjaaja Todorovski onkin sanonut saaneensa idean sarjaan tavattuaan tuon sarjan luojan Matthew Weinerin, jonka isä työskenteli 1960-luvulla mainostoimistossa. Todorovskin isä puolestaan oli tuolloin työssä Mosfilmissä.
Todorovskin ohella sarjan käsikirjoittajina ovat toimineet Dmitri Konstantinov ja Aljona Zvantsova.
Juoni
Eletään vuotta 1961. Elokuvaaja Viktor ”Vitja” Hrustaljovia epäillään ystävänsä, käsikirjoittaja Kostja Paršinin kuolemasta, jonka hän tietää itsemurhaksi koska Kostja ei saanut mitään tekstejään tuotantoon. Viranomaiset yrittävät kaikin keinoin osoittaa Viktorin syylliseksi kesken komediaelokuvan kuvausten, joita ohjaa kuuluisa Krivitski. Seuraavaksi Vitja haaveilee pääsevänsä kuvaamaan kuolleen ystävänsä jälkeensä jättämän loistavan draamakäsikirjoituksen tämän tahdon mukaisesti. Nuori ohjaaja Jegor haluaa sovittaa käsikirjoituksen, ja Viktor saa suhteillaan hoidettua Jegorin Krivitskin sijaiseksi, kun tämä loukkaantuu humalassa ja joutuu sairauslomalle. Kokemattoman Jegorin ohjaamassa kolhoosimusikaalissa näyttelevät myös Vitjan ex-vaimo ja hänen uusi ihastuksensa, nuori Mariana.
Haarla (täsmennyssivu)
Haarla voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Evanescence
Evanescence on yhdysvaltalainen Little Rockista, Arkansasista kotoisin oleva rock-yhtye. Sen keulahahmo, laulaja ja kosketinsoittaja on klassista pianoa opiskellut ja kuorossa laulanut Amy Lee. Lee perusti Evanescencen kitaristi Ben Moodyn kanssa vuonna 1995. Yhtye julkaisi vuonna 2003 ensimmäisen studioalbuminsa, Fallen, jota myytiin maailmanlaajuisesti yli 15 miljoonaa kappaletta. Yhtye voitti vuonna 2004 kaksi Grammy-palkintoa.
Moody jätti yhtyeen lokakuussa 2003 kesken Euroopan kiertueen. Leen johdolla yhtye on jatkanut toimintaansa useista muistakin jäsenvaihdoksista huolimatta.
Yhtyeen tunnetuimpia kappaleita ovat ”Bring Me To Life”, ”My Immortal”, ”Going Under”, ”Call Me When You’re Sober” ja ”What You Want”.
Alkuvuodet (1995–2001)
Evanescencen perustajajäsenet Amy Lee ja Ben Moody tapasivat vuonna 1994 Little Rockissa, Arkansasissa nuorten leirillä, jossa Moody kuuli Leen soittamassa pianolla Meat Loafin kappaletta ”I'd Do Anything for Love (But I Won't Do That)”. Pian tämän jälkeen he alkoivat tehdä yhdessä musiikkia. Alussa yhtye toimi muilla nimillä, kuten Childish Intentions ja Stricken, mutta lopulta nimeksi valikoitui Evanescence, mikä tarkoittaa "katoaminen". He perustivat Evanescence-yhtyeen vuonna 1995. Lee ja Moody tekivät ja nauhoittivat musiikkia yhtyeen alkuvuosina kahdestaan. Heidän ensimmäisiä kappaleitaan olivat muun muassa "Give Unto Me" ja "Understanding", joista paikalliset radiokanavat kiinnostuivat. Evanescence levytti 1990-luvulla kaksi omakustanne-EP:tä paikallisen BigWig Enterprises -levy-yhtiön kautta; Evanescence-EP:n vuonna 1998 ja Sound Asleep -EP:n (Wisper) vuonna 1999.
Marin (yritys)
Vuonna 2012 yritys siirtyi eurooppalaisen sijoitusyhtiön omistukseen.
Evanescence
Fallen (2002–2005)
Pian Originin julkaisun jälkeen yhtye sai levytyssopimuksen suuremman Wind-up Records -levy-yhtiön kanssa, ja alkoi työstää albumia Fallen. David Hodges kuitenkin erosi yhtyeestä juuri ennen Fallenin julkaisua. Albumilla on kolme uudelleentyöstettyä kappaletta Origin-albumilta (”Whisper”, ”My Immortal” ja ”Imaginary”). Evanescence nousi Fallen-albumin myötä maailmanmaineeseen vuonna 2003. Fallen sai albumilistojen ykköstiloja monissa maissa ja platinalevyn 35 maasta – sitä on myyty maailmanlaajuisesti yli 15 miljoonaa kappaletta. Suomessa se oli vuoden 2003 toiseksi myydyin ulkomainen albumi 35 000 kopion myynnillä. Yhteensä albumia on myyty Suomessa yli 56 000 kappaletta.
Evanescencen ensimmäinen suuri hitti oli Amy Leen ja 12 Stones -yhtyeen Paul McCoyn yhdessä laulama "Bring Me to Life", joka oli mukana myös Daredevil-elokuvan soundtrackillä. Single oli useita viikkoja Britannian singlelistan kärjessä. Albumilta julkaistiin myös singlet "Going Under", "My Immortal" ja "Everybody's Fool".
Leen ja Moodyn seuraksi yhtyeeseen liittyivät albumin promoamiseen tarkoitettua livekiertuetta varten rumpali Rocky Gray sekä kitaristi John LeCompt. Toinen Evanescencen perustajajäsenistä, kitaristi Ben Moody, jätti yhtyeen kesken Euroopan kiertueen lokakuussa 2003. Hänet korvasi loppuvuodesta entinen Cold-yhtyeen kitaristi Terry Balsamo.
Vuoden 2004 Grammy-gaalassa Evanescence palkittiin parhaana uutena artistina sekä parhaan hard rock -esityksen Grammy-palkinnolla.
Vuonna 2004 Evanescence julkaisi Pariisissa, Ranskassa taltioidun CD:n/DVD:n Anywhere but Home. Samassa yhteydessä julkaistiin myös ennen julkaisematon kappale "Missing". "Breathe No More" taas oli mukana Elektra-elokuvan soundtrackilla vuonna 2005.
The Open Door (2006–2008)
Hieman ennen toisen studioalbumin julkaisua basisti Will Boyd päätti jättää yhtyeen, koska ei ollut valmis uuteen pitkään maailmankiertueeseen, vaan halusi viettää aikaa perheensä kanssa. Sittemmin Boydin paikan otti Revolution Smile -yhtyeessä soittanut Tim McCord. Toisen albumin ensimmäisenä singlenä julkaistiin elokuussa 2006 kappale "Call Me When You're Sober". Albumi The Open Door julkaistiin lokakuussa 2006. Sitä myytiin ensimmäisen viikon aikana Yhdysvalloissa 447 000 kappaletta, ja se debytoi Billboard 200 -listan ykkössijalla.
thumb|250px|Evanescence esiintymässä Maquinária-festivaaleilla Brasiliassa marraskuussa 2009. Toukokuussa 2007 Amy Lee erotti kitaristi John LeComptin yhtyeestä, ja samalla myös rumpali Rocky Gray päätti jättää yhtyeen. Lee sanoi MTV:n haastattelussa heistä olleen vaivaa, ja heidän ajatelleen vain rahaa. Hän myös sanoi Grayn saaneen oikeasti potkut uhattuaan jo useamman viikon ajan lopettavansa yhtyeessä. Heidät korvasi saman kuukauden aikana Dark New Day -yhtyeen rumpali Will Hunt ja kitaristi Troy McLawhorn. The Open Door -kiertue päättyi joulukuussa 2007. Lee ilmoitti jäävänsä kiertueen jälkeen "parin vuoden" tauolle ja jättikin Evanescencen keskustelupalstalle eräänlaisen jäähyväisviestin.
Evanescence ja tauko (2009–2014)
Kesäkuussa 2009 Lee ilmoitti, että yhtye on parhaillaan tekemässä uutta musiikkia. Kolmas studioalbumi oli tarkoitus julkaista syksyllä 2010. 4. marraskuuta 2009 Evanescence esiintyi "salaisessa" konsertissa New Yorkissa. Tämän konsertin tarkoituksena oli toimia eräänlaisena harjoituksena 8. marraskuuta tapahtuneelle esiintymiselle Maquinária-festivaaleilla São Paulossa. Näissä esiintymisissä yhtyeen kokoonpanoon kuuluivat Lee, Balsamo, McCord, rumpali Will Hunt sekä toisena kitaristina James Black yhtyeestä Finger Eleven. Tammikuussa 2010 Amy Lee kirjoitti Twitter-verkkopalvelussa, että Evanescence aikoo aloittaa kolmannen albuminsa äänitykset ”ensi kuussa”.
4. huhtikuuta 2011 Evanescence julkaisi lehdistötiedotteen, jossa ilmoitettiin yhtyeen menevän studioon 11. huhtikuuta 2011 äänittämään uusia kappaleita syksyllä julkaistavalle kolmannelle studioalbumille. 23. kesäkuuta 2011 yhtyeen laulaja Amy Lee sanoi, että 16 kappaletta oli lähes valmiina, joista kuitenkaan kaikki eivät tulisi albumille. Myöhemmin kuitenkin ilmoitettiin, että kaikki 16 kappaletta tulevat olemaan albumin deluxe-versiolla. Kesäkuussa ilmoitettiin, että uusi albumi julkaistaan 4. lokakuuta 2011, ja sen nimeksi tulee Evanescence. Heinäkuussa levy-yhtiö ilmoitti, että levyn julkaisuajankohtaa on siirretty viikolla eteenpäin.
Albumin ensimmäisenä singlenä julkaistiin kappale "What You Want" 9. elokuuta 2011. Kappaleen ensiesitys oli MTV-kanavalla edellisenä päivänä. Toisena singlenä julkaistiin "My Heart is Broken". Ennen albumin julkaisemista yhtye aloitti kiertueen elokuussa 2011 Yhdysvalloista. Kiertue siirtyi Brasilian ja Pohjois-Amerikan jälkeen Eurooppaan. Vuonna 2012 Evanescence esiintyi myös Etelä-Amerikassa ja Aasiassa. Lee kertoi syyskuussa 2012, että yhtye tulee pitämään taukoa kiertueen päättymisen jälkeen.
Tammikuussa 2014 Amy Lee haastoi yhtyeen levy-yhtiönä toimineen Wind-up Recordsin oikeuteen ja vaati siltä 1,5 miljoonan Yhdysvaltain dollarin korvauksia. Syyksi hän ilmoitti muun muassa levy-yhtiön tekemät huonot päätökset yhtyeen kannalta. Maaliskuussa 2014 Amy Lee kertoi Twitter-tilillään, että Evanescence ei kuulu enää Wind-up Recordsiin.
Paluu lavoille ja Synthesis (2015–2018)
Elokuussa 2015 Lee ilmoitti pitkäaikaisen kitaristin, Terry Balsamon, jättäneen yhtyeen. Hänen tilalleen tuli saksalainen laulaja-kitaristi Jen Majura. Lokakuussa 2015 Amy Lee sanoi, että hän ei tiedä Evanescencen suunnitelmista, mutta työskenteli soolomateriaalin parissa. Yhtye kuitenkin esiintyi marraskuussa Ozzfesteillä Japanissa, ja ennen sitä muutamalla keikalla Yhdysvalloissa. Elokuussa 2016 yhtye ilmoitti kuukauden kestävästä Yhdysvaltain kiertueesta. He kertoivat myös julkaisevansa vinyyliboksikokoelman, joka sisältää kaikki yhtyeen albumit, myös materiaalia ennen Fallenia.
Talviurheilu
thumb|[[Laskettelua]] thumb|[[Maastohiihtoa]] thumb|[[Taitoluistelua]] thumb|[[Jääkiekkoilua]] Talviurheilu on yleinen nimitys talviolosuhteissa harrastettaville urheilulajeille. Ne ovat suosittuja lähinnä Pohjoismaissa ja muilla kylmätalvisen ilmaston omaavilla alueilla. Monia talviurheilulajeja voi harrastaa keinotekoisissa oloissa, kuten jäähalleissa, myös lämpimämmillä alueilla.
Talviolympialaisissa kilpaillaan 15 urheilumuodossa :
Evanescence
Paluu lavoille ja Synthesis (2015–2018)
Toukokuussa 2022 uutisoitiin kitaristi Jen Majura jättävän yhtyeen. Yhtye on määrä esiintyä Tampereen Kannen areenalla 19. kesäkuuta 2022.
Musiikkityyli
Yhtyeen musiikkityyli on jakanut kriitikot luonnehtimaan yhtyettä joko metalli- tai rock-bändiksi. Yhtyeen musiikkia luonnehditaan yleensä goottimetalliksi, goottirockiksi tai alternative rockiksi. Yhtyettä on verrattu muun muassa alternative rock/nu metal -sävytteisiin P.O.D. ja Linkin Park -yhtyeisiin, goottimetalliyhtye Lacuna Coiliin ja sinfonista metallia soittaviin Nightwishiin ja Within Temptationiin.
Muilla genreillä yhtyettä on luokiteltu industriaaliksi, alternative metalliksi, progressiiviseksi metalliksi, hard rockiksi, post-grungeksi, ja heavy metalliksi.