cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Gapps
Gapps Oy on vuonna 2010 perustettu Suomen johtava Google Cloud -asiantuntijatalo. Se auttaa asiakasyrityksiä Google Cloud -palveluiden käyttöönotoissa ja kehittää räätälöityjä ratkaisuja tarpeisiin Google Cloud Platform -teknologioilla. Gapps on menestyksekkäästi vienyt yli 900 asiakasyritystä Googlen pilveen ja ollut useana vuonna Deloitten nopeimmin kasvavien teknologiayhtiöiden listalla.
Vuonna 2014 Gapps voitti Yleisradion viestintäjärjestelmien kilpailutuksessa monet suomalaiset IT-talot. Kilpailutuksen tuloksena Yleisradio siirtyi käyttämään Gappsin tarjoamaa Googlen G Suite -viestintäjärjestelmää.
Vuonna 2019 Gapps järjesti toimistollaan 'Tuo vanhempasi töihin' -päivän, josta MTV kävi tekemässä jutun Kymppiuutisten loppukevennyksen.
Palkinnot ja kunniamaininnat
Gapps on historiansa aikana saavuttanut kunniamainintoja eri yrityskilpailuissa.
Delta Cancri
thumb|left|Delta Cancri merkittynä δ:llä Delta Cancri eli δ Cancri on oranssi jättiläistähti Ravun tähdistössä. Sen etäisyys Maasta on noin 180 valovuotta.
Operaatio Crimp
Operaatio Crimp oli Yhdysvaltojen ja Australian joukkojen toteuttama operaatio vietkongin joukkoja vastaan Vietnamin sodanaikana Etelä-Vietnamissa 7.–13. tammikuuta 1966. Suurimittainen etsi ja tuhoa-operaatio päättyi laajan tunneliverkoston löytymiseen, mikä teki vietkongin joukkojen löytämisestä ja tuhoamisesta mahdotonta.
Tausta
thumb|vasen|Yhdysvaltalaissotilas ja tuleen sytytetty vietkongin rakennus. Operaatio Crimp toteutettiin yhdysvaltalaisten ja australialaisten joukkojen yhteistyönä Hố Bòn metsäksi kutsutulla alueella Etelä-Vietnamin niin sanotun rautakolmion länsipuolella. Hố Bò tunnettiin vietkongin tukialueena. Operaation toteuttamisen määräsi kenraali William Westmorland ja sen tarkoituksena oli sodan siihenasti suurimmalla operaatiolla tuottaa vietkongille lamauttava isku Etelä-Vietnamissa.
Operaatiota varten koottiin yhteensä 8 000 miestä yhdysvaltalaisesta 1. divisioonasta, 173. maahanlaskuprikaatista ja australialaisesta rykmentistä. Heitä vastassa oli eversti Nguyen Thanh Linhin komentama 7. Củ Chin pataljoona.
Taistelu
thumb|Australialainen sotilas ja vietkongin tunnelin sisäänkäynti. Operaatio alkoi 7. tammikuuta 1966 B-52 -pommikoneiden iskulla operaatiolalueelle. Ennen maajoukkojen etenemistä alueelle tiputettiin 30 tonnia räjähteitä. Yhteenotot maassa alkoivat pian operaation alettua, mutta joukkojen edetessä vietkongin taistelijat tuntuivat katoavan yhtäkkiä hyökkääjien edetessä. Heiltä vallattiin tyhjiä juoksuhautoja ja asemia. Vietkongin joukkojen löytämisessä ei tunnuttu onnistuvan.
Taistelujen kulun luonne selittyi osittain vahingossa. Eräs yhdysvaltalainen sotilas oli loukannut jalkansa maasta törröttäneeseen naulaan. Naula osoittautui kuuluvan naamioituun oveen, joka johti maanalaiseen tunneliverkostoon. Mittava tunneliverkko tuli tunnetuksi Củ Chinin tunneleina ja ne käsittivät esimerkiksi maanalaisia kasarmeja, asevarastoja ja kenttäsairaaloja. Operaatio Crimpin hyökkäävät joukot eivät olleet saaneet erityistä koulutusta taisteluun maanalaisissa tunneleissa ja operaatio Crimp päätettiin 13. tammikuuta.
Seuraukset
Operaatio Crimp oli johtanut vietkongin laajan maanalaisen tunneliverkon löytymiseen ja samalla todettiin operaatio Crimpin kaltaisen mittavan etsi ja tuhoa -operaation olevan mahdoton vihollisen voidessa kadota nopeasti tunneliverkkoihinsa. Sen sijaan operaatiot oli keskitettävä tunnettuja tunneliverkkoja vastaan niiden tuhoamiseksi. Operaatio Crimpiä seurasi operaatio Buckwheat, jonka aikana tunneleihin lähetettiin jalkaväkeä ja pioneereja. Myös vietkong pystyi hyödyntämään saatua kokemusta. Lähellä vihollista oli mahdollista tutkia esimerkiksi heidän taktiikkaansa ja ryhmityksiään.
Ylinen Vehkajärvi
Ylinen Vehkajärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kauvatsanjoen valuma-alueen Mouhijärven alueeseen.
Maantiede
Järven pinta-ala on 8,7 hehtaaria ja sen pituus on 500 metriä ja leveys 250 metriä. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkunsa 1,5 kilometriä pitkä laskuoja Vehkaojaan, joka laskee Kourajärveen. Järveen laskee suo-ojia.
Järven rantaviiva on 1,3 kilometriä pitkä ja ranta on puoliksi moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa ja puoliksi metsäistä suota. Rannalla on kolme loma-asuntoa, jonne johtaa tie Suodenniemeltä. Järven pohjoisrannan niemessä on nuotiopaikka.
Cédia Brault
Cédia Brault (4. tammikuuta 1894 Sainte-Martine, Québec – 27. kesäkuuta 1972 Montreal) oli kanadalainen oopperalaulaja, äänialaltaan mezzosopraano. Hän opiskeli laulamista Céline Marierin ja Salvator Issaurelin johdolla sekä harmoniaa Rodolphe Mathieun johdolla. Hän teki debyyttinsä vuonna 1918 tenori Victor Desautelsin kanssa Carmen-oopperan nimiroolissa. Vuonna 1920 Brault meni naimisiin Desaultesin kanssa.
Carmenin rooli oli myös Braultin viimeinen rooli vuonna 1939.
Korisliiga-kausi 2015–2016
Korisliiga-kausi 2015–2016 oli 76. kausi, jolloin pelattiin miesten koripallon Suomen mestaruudesta. Kauteen lähti hallitsevana mestarina Joensuun Kataja, joka voitti runkosarjan mutta putosi Korisliigan ensimmäisenä runkosarjavoittajana jo puolivälierissä. Runkosarja alkoi 3. lokakuuta ja päättyi 26. maaliskuuta. Mestaruuden voitti historiansa neljännen kerran Kouvot, joka voitti loppuotteluissa 4–1-voitoin Tampereen Pyrinnön. Sarjasta putosi lapualainen Kobrat.
Erinomaisen runkosarjan pelannut Katajan Teemu Rannikko antoi pääsarjahistorian ensimmäisenä pelaajana yli kymmenen koriinjohtanutta syöttöä ottelua kohden ja valittiin ensimmäisenä pelaajana kolme kertaa peräkkäin kuukauden pelaajaksi. Rannikko valittiin myös Korisliigan Vuoden pelaajaksi. Kouvojen D. J. Richardson valittiin sekä Vuoden ulkomaalaispelaajaksi että loppuottelujen arvokkaimmaksi pelaajaksi. Kauden suurimpia puheenaiheita olivat neljännen ulkomaalaispelaajan salliminen joukkueen pelaavassa kokoonpanossa, Bisons Loimaan sekä KTP-Basketin talousvaikeudet sekä Salon Vilppaan kehittynyt fanitoiminta. Korisliiga teki tällä kaudella uudet katsojakeskiarvoennätyksensä niin runkosarjassa, pudotuspeleissä kuin kaikki ottelut mukaan luettuina, ja seuroista Vilpas ja Kouvot tekivät pudotuspeleissä uudet katsojaennätyksensä. Kaikki ottelut olivat ensimmäisen kerran katsottavissa Fanseat-palvelun kautta.
Sääntömuutokset
Suomen Koripalloliitto päätti ensimmäisen kerran toukokuussa 2015 kaudella 2015-2016 voimaan tulevista säännöistä. Eritoten muokattiin rangaistuspykäliä edustuskelvottoman pelaajan peluuttamisesta ja pelaamisoikeuden laajentamisesta rinnakkaislisenssillä. Pelaajien edustuskelvottomuudesta kiisteltiin kaudella 2014–2015 huomattavasti, ja uusien sääntöjen mukaan vanhan 0–40-pisteisen tappiorangaistuksen lisäksi edustuskelvotonta pelaajaa peluuttanutta joukkuetta voidaan rankaista mm. pistemenetyksellä, kotikenttäedun menetyksellä tai pelaamisella tyhjälle katsomolle. Rinnakkaislisenssillä pelaaminen Korisliigassa aiheutti edelliskaudella aiheettomiksi todettuja valituksia, ja uusien sääntöjen mukaan kaksoislisensoidun pelaajan pelaamisoikeus säilyy kummassakin joukkueessa kauden loppuun asti. Vanhojen sääntöjen mukaan kaksoislisenssipelaajan oli siirtotakarajan umpeutuessa päätettävä, kumpaa joukkuetta hän loppukauden edustaa.
Suuri muutos tuli myös seurojen keskenään sopimaan epäviralliseen herrasmiessopimukseen, jonka myötä joukkueen kokoonpanossa sallitaan jatkossa neljä ulkomaalaispelaajaa kolmen sijasta. Muutos hyväksyttiin äänestyksessä äänin 7–4, mikä herätti huolta perinteisten kasvattajaseurojen puolesta. Joukkueiden, joilla ei ole tarpeeksi tasokasta omaa juniorituotantoa uskotaan hyötyvän päätöksestä. Kauden aikana muun muassa Pentti Salmi kritisoi neljän ulkomaalaispelaajan käyttöä Bisonsin ja KTP:n talousongelmien tultua julki.
Sarjasta vetäytymiset
Edelliskauden päätyttyä taloutensa kanssa ongelmissa ollut Tapiolan Honka päätti olla hakematta lisenssiä kaudelle 2015–2016, ja seuran taustayhtiö Korishonka Oy lopetti toimintansa. Toinen talousongelmista kärsinyt seura, vuodesta 1990 pääsarjassa pelannut Namika Lahti, ilmoitti toukokuun 2015 viimeisenä päivänä luopuvansa Korisliigan sarjapaikastaan. Seuraavana päivänä tiedotettiin seuran miesten edustusjoukkueen taustayhdistys Lahden NMKY:n hakeutumisesta konkurssiin. Namika Lahti pelasi kotiottelunsa yhdessä Suomen hienoimmista koripalloareenoista, Lahden suurhallissa, ja seuran A-pojat olivat juuri voittaneet ikäluokkansa Suomen mestaruuden. Tärkeäksi syyksi Namikan konkurssiin kerrottiin sitoutuvien taustahenkilöiden puute. Toinen konkurssiin hakeutumisen syy olivat talousongelmat, etenkin vanhat velat. Myös uuden areenan vuokra oli vanhaan nähden kaksinkertainen. Namika Lahden velkamääräksi kerrottiin lopulta 400 000 euroa.
Myös muutamilla muilla Korisliigaseuroilla oli ollut taloudellisesti haastavaa. Namikan konkurssi tuli Suomen Koripalloliitolle sen toiminnanjohtajan mukaan yllätyksenä. Korisliigaan avautuneita paikkoja tarjottiin ensisijaisesti I-divisioona A:n kärkipäähän sijoittuneille Korihaille ja Oulun NMKY:lle. Korihait kieltäytyi tarjouksesta aikaisempaan periaatepäätökseensä vedoten, eikä Oulun NMKY:kään ottanut tarjottua sarjapaikkaa vastaan.
Sarjajärjestelmä
Toukokuun päätöksellä Korisliigaa päätettiin täydentää 12 joukkueeseen ja runkosarjan ottelumäärä pudotettiin 34:ään. Päätöksen tarkoitus oli auttaa kansainvälisiä otteluita pelaavia joukkueita ja antaa joukkueille enemmän harjoitusaikaa kauden aikana, minkä toivottiin myös auttavan pelaajien kehittymisessä. Runkosarja oli tarkoitus pelata kolminkertaisena sarjana ja paikallistasauspelinä, jolloin jokainen joukkue olisi pelannut 17 kotiottelua. Pudotuspeleistä puolivälierät pelataan vanhaan tapaan paras viidestä -järjestelmällä, mutta sekä välierät että loppuottelusarja pidennettiin paras seitsemästä -muotoon.
Kahden joukkueen sarjasta luopumisen johdosta Koripalloliitto kokoontui kuitenkin uudestaan kesäkuun puolivälissä ja muutti päätöstään. Sarjalisenssi myönnettiin kymmenelle joukkueelle, jotka pelaavat nelinkertaisen runkosarjan. Runkosarjan kahdeksan parasta joukkuetta jatkavat pudotuspeleihin ja viimeinen putoaa Divisioona A:han. Ottelumäärän pienenemisen toivottiin jälleen helpottavan kansainvälisiin kilpailuihin osallistuvien joukkueiden urakkaa. Sarjajärjestelmä vahvistettiin ja otteluohjelma julkaistiin 21. heinäkuuta 2015.
Korisliigan joukkueista Joensuun Kataja ja KTP-Basket osallistuivat kauden aikana uuteen kansainväliseen sarjaan, FIBA Europe Cupiin. Suurena muutoksena uudessa sarjassa alettiin maksaa seuroille kotiotteluiden järjestelykuluja ja menestyksen mukaan.
Juuri ennen kauden alkua Koripalloliitto ilmoitti vaihtavansa Korisliigan logon mainostoimistolta tilattuun, tekstipainotteiseen uuteen versioon, mikä liittyi liiton laajempaan visuaalisen ilmeen uudistamiseen. Uusi logo otettiin vastaan huomattavan ristiriitaisin mielipitein.
Yleisö
Runkosarjassa tehtiin uusi katsojakeskiarvoennätys, 939 katsojaa per ottelu. Vilpas ja Kouvot keräsivät kotiotteluihinsa keskimäärin yli 1200 katsojaa, ja nelinumeroiseen keskiarvoon ylsivät myös Kataja ja Seagulls. Tuhannen katsojan raja rikottiin 37 prosentissa otteluissa, kun neljä vuotta aikaisemmin sama lukema oli 17 %. Myös pudotuspeleissä tehtiin uusi katsojakeskiarvoennätys, 1578 katsojaa per ottelu. Koko kauden uudeksi ennätykseksi muodostui 1048 katsojaa ottelua kohden.
Salon Vilpas kirjautti kauden loppupuolella korkeita katsojamääriä, muun muassa seuraennätyksensä, 1860 katsojaa, puolivälieräottelussa Kouvoja vastaan 7. huhtikuuta 2016. Myös Kouvot teki uuden katsojaennätyksensä, kun sen Kouvolan jäähallissa pelattua toista kotivälieräottelua oli katsomassa 2909 henkilöä. Seuran yleisöennätys nousi kolmannessa loppuottelussa 3047 katsojaan ja lopulta viidennessä, mestaruuden ratkaisseessa kotiottelussa 3733 katsojaan.
Televisio ja radio
Kaikki Korisliigan kauden 2015–2016 ottelut lähetettiin verkkopohjaisen Fanseat-palvelun kautta. Lähes kaikki ottelut näkyvät myös Elisa Viihde -palveluun liittyneiden televisioiden Fanseat-kanavilta. Edellisen kauden tapaan myös Yleisradio ja Ilta-Sanomien ISTV näyttivät otteluita jonkin verran.
Automaattikameroiden kuvauksen laatua pyrittiin parantamaan kauden aikana. Ongelman ratkaisu hidastui Keemotion-yrityksen Sébastien Bellinin loukkaannuttua pahoin Brysselin terroristi-iskuissa 22. maaliskuuta 2016.
Kaikki pudotuspelit lähetettiin Fanseatilla. Loppuottelut televisioitiin YLE TV2:ssa kolmannesta ottelusta alkaen. Kaikki loppuottelut radioitiin YLE Puheella.
Bisonsin ja KTP:n talousvaikeudet
Helmikuussa 2016 Bisons Loimaan edustusjoukkue-osakeyhtiön johto ilmoitti Bisonsilla olevan talousongelmia. Joukkue antoi pelaajilleen alustavan luvan neuvotella siirtymisestä muihin seuroihin. Asiantuntijat spekuloivat mahdollisten pelaajasiirtojen vaikuttavan merkittävästi kauden voimasuhteisiin. Bisons päätti luopua ensi kaudesta lähtien kansainvälisistä sarjoista, ja joukkue pyysi lisärahoitusta sponsoreiltaan. Usea Bisonsin avainpelaaja lähti seurasta, minkä johdosta joukkue pelasi yhden ottelun harvinaisesti vain suomalaispelaajilla. Poistuneiden pelaajien tilalle Bisons hankki kulukorvaukseen suostuneita ulkomaalaispelaajia, kuten Alankomaiden maajoukkuepelaaja Yannick Franken. Maaliskuun alussa Loimaalla oli yhä 100 000 euron vaje. Bisons BC Oy:n toimitusjohtaja irtisanoutui toimestaan 18. maaliskuuta.
Helmikuun lopussa 2016 myös vuodesta 1957 lähtien vain yhden kauden Suomen pääsarjan ulkopuolella pelanneella KTP-Basketilla ilmoitettiin olevan talousvaikeuksia. Joukkueen budjettivaje kuluvalta kaudelta oli 60 000 euroa, samoin edelliskausien velkamäärä. Seuran puheenjohtaja Jyrki Lindström oli rahoittanut KTP:tä niin paljon, että hän oli henkilökohtaisesti lähes varaton. Joukkueen talousvaikeuksien tultua julkisuuteen sille tarjottiin apua muun muassa faneilta ja vastaavissa pelastustehtävissä onnistuneilta toimijoilta.
Samaan aikaan KTP:n talousongelmien uutisoinnin kanssa urheiluseurojen talousongelmista puhuttiin laajemminkin. Useat Suomen jääkiekon pääsarjaseurat olivat tehneet Yleisradion selvityksen mukaan satojen tuhansien tai jopa miljoonien eurojen tappioita tilikautta kohden. Kirjoittaja Hippo Taatilan mukaan Bisonsin talousongelmien taustalla oli joukkueen välttämätöntä jatkuvaa menestystä vaatinut budjetointi, ja KTP:llä oli ei-optimaalisesti kootun joukkueen johdosta pelillisiä ongelmia.
Runkosarja
Runkosarja alkoi 3. lokakuuta ja päättyy 26. maaliskuuta. Runkosarjaotteluista Seagulls–Bisons pelattiin 4. lokakuuta poikkeuksellisesti suuremmalla areenalla, Helsingin jäähallissa. Ottelua seurasi paikan päällä 3043 katsojaa. Kauden aikana Salon Vilppaan fanitoiminta aktivoitui Korisliigan mittakaavassa poikkeuksellisen suureksi. Vilpas teki seuran katsojaennätyksen 27. helmikuuta 2016, kun 1848 katsojaa seurasi Salohallissa sen voittoa KTP:stä.
KTP-Basket jäädytti Pertti Marttilan pelinumeron 12 kotiottelussaan 7. lokakuuta 2015.
Pyrinnön Damon Williams antoi joulukuussa 42-vuotissyntymäpäivänään sarjan historian toisena pelaajana 2000. koriinjohtaneen syötön. Helmikuussa 2016 hän nousi Korisliigan historian eniten peliminuutteja runkosarjassa kirjauttaneeksi pelaajaksi. Williamsin lisäksi myös Katajan Petri Virtanen ylitti kauden aikana 15 000 pelatun runkosarjaminuutin rajan.
Joulukuussa Pekka Saros tuomitsi 1000. Korisliiga-ottelunsa. Hän oli kaikki palloilulajit huomioiden eniten otteluita Suomen aikuisten pääsarjoissa tuominnut henkilö.
Runkosarjan lopussa Helsinki Seagullsin suuromistajien uutisoitiin liittyneen mukaan Helsinki Garden -monitoimiareenaprojektiin, minkä johdosta Seagullsin spekuloitiin siirtyvän pelaamaan areenakompleksiin sen valmistuttua.
Pisteet
Ensimmäistä kauttaan Suomessa pelannut ja tammikuussa 2016 muualle siirtynyt Kobrien Lamont Jones voitti korikuninkuuden 20,15 pisteen keskiarvolla. Korikuninkuuteen oikeuttanut pistekeskiarvo oli pienin sitten kauden 2008–2009. Jones oli ainoa kauden aikana yli 20 pisteen keskiarvoon yltänyt pelaaja. Eroa pistetilaston toiseksi tulleeseen Dragan Labovićiin kertyi yli piste ottelua kohden. Huomionarvoista on, että tilaston kärkiviisikon runkosarjan päätösjoukkueista vain Trevis Simpsonin Kataja ei sijoittunut runkosarjassa kolmen viimeisen joukkueen joukkoon. Paras suomalainen kauden pistetilastossa oli 14:nneksi 14,97 keskiarvollaan sijoittunut Katajan Teemu Rannikko, jonka lisäksi kukaan muu suomalaispelaaja ei yltänyt yli 13,5 pisteeseen per ottelu. Runkosarjan korkeimmasta yksittäisen ottelun pistemäärästä (38) vastasi Pyrinnön Damon Williams 20. lokakuuta 2015 pelatussa ottelussa Seagullsia vastaan.
Levypallot
Pyrinnön 201-senttinen ja 42-vuotias Damon Williams voitti 12. pääsarjakaudellaan ensimmäisen runkosarjan korikuninkuutensa 9,39 levypallon keskiarvolla. Kyseessä oli sarjan historian ensimmäinen kerta, kun kaudesta 1979–1980 tilastoitu kategoria voitettiin alle 10,00:n keskiarvolla. Williamsin voitto ratkesi vasta viimeisellä runkosarjakierroksella, jonka myötä Kouvojen Ville Kaunisto jäi toiseksi. Kauniston lisäksi suomalaispelaajista Loimaan Tuukka Kotti ylsi tilastossa 20 parhaan joukkoon (14:s) 6,90 keskiarvollaan. Kauden korkein yksittäisen ottelun levypallomäärä oli 20, jonka Kobrien Damen Bell-Holter saalisti 24. lokakuuta 2015 pelatussa ottelussa Vilpasta vastaan. Kauden hyökkäyslevypallotilaston voitti KTP:n Aleksander Herrera 3,43 keskiarvollaan ja puolustuslevypallotilaston Seagullsin Jason Conley 6,88 keskiarvollaan.
Koriin johtaneet syötöt
Katajan Teemu Rannikko voitti runkosarjan syöttötilaston annettuaan 10,18 koriinjohtanutta syöttöä ottelua kohden, mikä oli lähes tuplasti enemmän kuin toiseksi tulleella Vilppaan Doug Wigginsillä (5,58). Rannikko paransi nimissään ollutta ennätystä, ja kyseessä oli ensimmäinen kerta Suomen pääsarjahistoriassa, kun pelaaja kykeni runkosarjassa yli 10,00 syötön ottelukeskiarvoon. Runkosarjan syöttökuninkuutensa edelliskaudesta uusineelle Rannikolle ykköstila oli jo uran viides, mutta pitkään ulkomailla pelanneen turkulaiskasvatin edellisistä voitoista kolme oli tullut jo yli 15 vuotta aikaisemmin. Yksittäisissä otteluissa Rannikko ylsi 10 koriinjohtaneeseen syöttöön 17 kertaa eli useammin kuin joka toisessa pelaamassaan ottelussa. Hän syötti kolmessa ottelussa 16 koria, jotka olivat kauden korkeimmat lukemat. Syöttökeskiarvon kärkikymmenikköön ylsi suomalaispelaajista Rannikon lisäksi vain Seagullsin Antto Nikkarinen.
Tehoindeksi
Tehoindeksillä mitataan pelaajan kokonaistehokkuutta. Indeksi ottelua kohti muodostuu siten, että pisteet, levypallot, koriinjohtaneet syötöt, pallonriistot ja koriinheiton torjunnat lasketaan yhteen, minkä jälkeen tuloksesta vähennetään ohiheittojen ja pallonmenetysten määrä. Kauden tehokkain pelaaja oli KTP:n Devonne Giles, jonka tehoindeksi oli keskimäärin 20,50 ottelua kohti. Hänen lisäkseen yli 20,00 indeksiarvoon ylsi Katajan Rannikko, joka oli näin ollen tehoindeksillä mitattuna sarjan paras suomalaispelaaja. Loimaan Tuukka Kotille merkittiin 28 pisteen Korisliigan piste-ennätysottelussaan myös sarjakauden paras yksittäisen ottelun tehoindeksi, kun hän keräsi 22. maaliskuuta 2016 pelatussa ottelussa Katajaa vastaan tehoindeksikseen lukeman 42: Kataja lepuutti ottelussa avainpelaajiaan, ja Kotti joutui seuransa pelaajaongelmien vuoksi kantamaan paljon vastuuta loppukaudesta.
Muiden kategorioiden tilastoykköset
Pyrinnön Ricky Minard otti 5. maaliskuuta 2016 ottelussa Seagullsia vastaan yhdeksän riistoa, joka oli sarjan paras yksittäisen ottelun lukema sitten kauden 2009–2010. Minardin ja riistotilaston voittaneen Wigginsin ottelukohtaiset keskiarvot olivat runkosarjan päättyessä samat (2,33), mutta Wiggins pelasi enemmän otteluita. Suomalaispelaajista keskimäärin vähintään yhteen riistoon per ottelu ylsi vain Kouvojen Kaunisto. Riistotilaston tavoin myös korkein torjuntakeskiarvo kuului Vilppaan pelaajalle, helmikuussa sarjan jättäneelle Cavell Johnsonille. Suomalaispelaajista Alexander Madsen sijoittui torjuntakeskiarvollaan 1,11 kuudenneksi. Vapaaheitoissa tarkin oli Loimaan Paul Hill ennen Katajan Rannikkoa, Karhun Kanervoa, KTP:n Haanpäätä ja Karhun Sarceviciä, jotka kaikki onnistuivat vapaaheitoissaan yli 88-prosenttisesti. Kahden pisteen heitoissa tarkin oli Katajan Scrubb 62,33 prosentin keskiarvolla, ja kuusi pelaajaa ylsi yli 60 prosentin tarkkuuteen, joukossa Kouvojen Kaunisto. Kolmen pisteen heitoissa tarkin oli vain 23 ottelussa pelannut KTP:n Sefton Barrett 43,81 prosentin keskiarvolla. Yli 40 prosentin onnistumistarkkuuteen ylsi 11 pelaajaa, joista seitsemän oli suomalaisia.
Calvin Pickard
Calvin Pickard (s. 15. huhtikuuta 1992 Moncton, New Brunswick, Kanada) on kanadalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa NHL-seura Detroit Red Wingsin organisaatiossa. Hän on Avalanchen toisen kierroksen varaus vuodelta 2010. Hänen isoveljensä Chet on myös jääkiekkomaalivahti, joka on varattu Nashville Predatorsiin vuonna 2008.
Ura pelaajana
Pickard aloitti junioriuransa WHL-joukkue Seattle Thunderbirdsissä kaudella 2008-2009. Toisella kaudellaan hän voitti 62 pelaamastaan ottelusta vain 16 torjuntaprosentilla 91,4 ja tuli valituksi vuoden 2010 WHL:n lännen ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Ennen varaustilaisuutta hänet rankattiin Pohjois-Amerikan parhaaksi maalivahdiksi. Yhteensä hänet varattiin vuoden 2010 varaustilaisuuden kolmantena maalivahtina toisella kierroksella numerolla 49 Colorado Avalancheen. Kaudella 2010-2011 Pickard kutsuttiin Kanadan juniorimaajoukkueen leirille, josta häntä ei kuitenkaan valittu lopulliseen kokoonpanoon vuoden 2011 nuorten maailmanmestaruuskilpailuihin.
Pickardin ja Colorado Avalanchen solmima kolmivuotinen tulokassopimus julkaistiin 25. maaliskuuta 2011. Hän pelasi loppukauden Avalanchen AHL-farmiseura Lake Erie Monstersissa. AHL-kauden päätyttyä Pickard lähetettiin takaisin Thunderbirdsiin päättämään junioriuransa. Kaudella 2012-2013 Pickard pelasi ensimmäisen kokonaisen kautensa ammattilaistasolla. Hän pelasi 47 ottelua, joista voitti 20.
Kauden 2014-2015 Pickard aloitti Monstersissa, mutta hänet kutsuttiin Coloradoon 16. lokakuuta 2014 Semyon Varlamovin loukkaannuttua. Hän teki samana päivänä NHL-debyyttinsä Ottawa Senatorsia vastaan, kun hänet vaihdettiin loukkaantuneen Reto Berran tilalle. Pickard päästi 27 laukauksesta neljä maalia 5-3 -tappioon päättyneessä ottelussa. Pickard lähetettiin takaisin Monstersiin 25. lokakuuta, mutta hänet nostettiin 18. marraskuuta takaisin NHL:n puolelle Semyon Varlamovin kärsittyä nivusvammasta. Picard sai ensimmäisen voittonsa NHL:ssä 22. marraskuuta tultuaan maaliin huonosti aloittaneen Reto Berran tilalle. Pickard torjui kaikki 17 laukausta 4-3 -jatkoaikavoitossa. Berran huonon pelaamisen vuoksi Pickard otti itselleen aloittavan maalivahdin paikan Varlamovin paluuseen asti, jonka jälkeen Pickard toimi joukkueen kakkosmaalivahtina. 28. joulukuuta Pickard lähetettiin takaisin AHL:ään, jossa hän pelasi aloittavana maalivahtina.
Heinäkuussa 2021 Pickard solmi vuoden jatkosopimuksen Red Wingsin kanssa.
Korisliiga-kausi 2015–2016
Pudotuspelit
Puolivälierät pelattiin paras viidestä -järjestelmällä eli kolme voittoa riitti ottelusarjan voittoon. Välierissä ja loppuotteluissa siirryttiin tällä kaudella paras seitsemästä -järjestelmään eli neljän voiton ratkaisuun. Pronssimitalit jaetaan yhden ottelun tuloksen perusteella. Pudotuspelit alkoivat 1. huhtikuuta 2016 ja päättyvät toukokuussa.
Calvin Pickard
Maajoukkueura
Pickard on edustanut Kanadaa jääkiekon MM-kilpailuissa vuonna 2016 ja vuonna 2017.
Korisliiga-kausi 2015–2016
Puolivälierät
Runkosarjan selkeällä marginaalilla voittanut edelliskauden mestari Kataja epäonnistui hävittyään pudotuspeleihin niukasti yltäneelle Nokialle 1–3-voitoin. Epäonnistumiseen vaikutti joukkueen takamiesosaston suppeus: Petri Virtanen ei pelannut pudotuspeleissä, ja runkosarjassa loistanut Teemu Rannikko kärsi loukkaantumisesta ottelusarjan aikana. Katajan päävalmentaja Jukka Toijala syytti asiasta Nokian rajuja peliotteita ja ne sallinutta tuomarilinjaa. Ennätyksellisiä katsojamääriä ottelusarjassaan kerännyt ja näkyvästä kannatustoiminnasta nauttinut Salon Vilpas otti ensimmäisessä kotiottelussaan Kouvoja vastaan ensimmäisen pudotuspelivoittonsa pääsarjassa yli kymmeneen vuoteen. Ottelusarjan kaikki ottelut päättyivät kotivoittoihin, viimeiset kaksi ottelua vain kahden pisteen erolla. Vilpas johti viimeistä, Kouvolassa pelattua ottelua pääosin koko toisen puoliajan Doug Wigginsin 34 pisteen erinomaisen esityksen turvin. D. J. Richardson heitti kuitenkin Kouvoille nopeassa tahdissa kymmenen pistettä ottelun loppuminuuteilla, ja Ilari Seppälä heitti Kouvojen voiton ratkaisseen korin viisi sekuntia ennen ottelun loppua.
Calvin Pickard
Perhe
Pickardin isoveli Chet pelaa myös ammattilaismaalivahtina. Hänet on varattu Nashville Predatorsiin ja hän pelaa nykyisin tanskalaisessa Metal Ligaen -joukkue Odense Bulldogsissa.
Korisliiga-kausi 2015–2016
Välierät
Pyrintö ja Seagulls voittivat kumpikin selvin pisteluvuin ensimmäiset kotiottelunsa. Seagullsin Jason Conley ei pelannut enää välierä- ja mitaliotteluissa jalkavamman vuoksi. Seagulls teki ottelusarjan ensimmäisessä kohtaamisessa Tampereella vain 48 pistettä, mikä oli Korisliigan pudotuspelien välieräsarjahistorian pienin pistelukema 24 sekunnin heittosäännön aikana. Ennen Seagullsia ennätys oli vuonna 2008 ja kahdesti vuonna 2012 heitetty 57 pistettä.
Loppuottelut
Loppuottelut pelattiin neljästä voitosta. Kotiedun saanut Kouvot lähti ottelusarjaan ennakkosuosikkina. Runkosarjassa voitot menivät Kouvoille 3–1. Kumpikin finalistijoukkue pelasi kotiottelunsa tavallista suuremmilla areenoilla jo kolmantena kautena peräkkäin. Pyrintö oli voittanut aikaisemmin Suomen mestaruuden vuosina 2010, 2011 ja 2014. Kouvot oli voittanut aikaisemmin kolme mestaruutta, viimeisimmän vuonna 2004.
thumb|left|200px|Pyrintö pelasi loppuottelusarjan kotiottelunsa [[Tampereen jäähalli|Hakametsässä.]] thumb|right|200px|Kouvojen kotiareenana mitalipeleissä toimi [[Lumon Areena.]]
Korisliiga-kauden siihenastinen ennätysyleisö, 3380 katsojaa, seurasi Hakametsässä Kouvojen johdossa loppuun asti edennyttä ottelua. Pyrintö hävisi onnistuneet kolmen pisteen heitot 4–15.
Toisessa kotiottelussaan Kouvojen pelaamista seurasi paikan päällä historian ensimmäisen kerran ennätykselliset yli 3000 katsojaa. Pyrintö johti ottelua alkuminuuttien jälkeen koko ajan, ja Kouvot onnistui kahdesta edellisottelusta poiketen kolmen pisteen heitoissaan heikosti. Pyrinnön Damon Williams otti kevään 2016 pudostuspelien siihen mennessä korkeimman levypallomäärän, 16 kappaletta.
Neljäs loppuottelu ratkesi Kouvojen heitettyä eroa Pyrintöön kolmannella neljänneksellä. Kotijoukkue sai lopulta kerättyä vain 56 pistettä. Kouvojen sentteri Thomas Gipson ajettiin ulos kentältä hieman ennen puoliaikaa tämän potkaistua jalkoihinsa virheen arvoisesti takertunutta Joonas Cavénia.
Suomen mestarit 2016 – Kouvot
Kouvojen mestaruus oli sen historian neljäs ja ensimmäinen sitten vuoden 2004. Edellisestä seuran mestarijoukkueesta mukana oli pelaajista Ville Kaunisto. Kaikille muille pelaajille miesten Suomen mestaruus oli ensimmäinen. Päävalmentaja Jyri Lehtoselle miesten Suomen mestaruus oli valmentajana ensimmäinen, pelaajana hän voitti SM-kultaa vuonna 2001. Kauden aikana seurassa pelasivat myös maaliskuussa pelikentillä sijaistanut yhdysvaltalainen Malik Story, junioripelaajat Arttu Kukkonen ja Valtteri Leino sekä ulkomaalaispelaajat Austen Rowland ja Brian Fisher. Junioripelaaja Oskari Laine kuului joukkueen kokoonpanoon mutta ei pelannut kauden aikana. Lehtosen apuvalmentajana kauden aikana toimi Antti Hurri. thumb|right|150px|Kouvojen kapteeni [[Ville Kaunisto voitti uransa toisen miesten Suomen mestaruuden.]]
Insidious
Insidious voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Sweet, Sweet Rock
Sweet, Sweet Rock on yhdysvaltalaisen death metal -yhtye We Came With Broken Teethin itsejulkaisema debyyttialbumi. Se julkaistiin vuonna 2005.
Timbres, espace, mouvement
thumb|right|Teosta inspiroi [[Vincent van Goghin maalaus.]] Timbres, espace, mouvement: La nuit étoilée (”Värejä, tilaa, liikettä: Tähtikirkas yö”) on Henri Dutilleux’n kaksiosainen orkesterisävellys. Teos on omistettu Charles Munchille. Teoksen tilasi Mstislav Rostropovitš, jonka johtama Yhdysvaltain kansallisorkesteri kantaesitti teoksen 7. marraskuuta 1978. Teoksen alaotsikko viittaa Vincent van Goghin maalaukseen Tähtikirkas yö. Uusitussa versiossa vuodelta 1991 teokseen on lisätty välisoitto selloille; välisoitto erottaa teoksen kahta osaa.
Norske Skog
Historia
Yhtiö sai alkunsa, kun Nordenfjelske Treforedling AS perustettiin Norjassa maaliskuussa 1962. Ensimmäinen paperikone aloitti toimintansa Skognissa 1966 ja vuonna 1972 yritys muutti nimensä Norske Skogindustrier AS:ksi. Vuonna 1989 norjalainen metsäteollisuus fuusioitui voimakkaasti ja Norske Skog yhdistyi Follum Fabrikkeriin sekä hankki 50 prosenttia Unionin osakkeista sekä Saugbrugsforeningenin.
Vuonna 1990 yritys laajeni Eurooppaan rakentamalla Norske Skog Golbeyn Ranskaan. Vuonna 1996 yritys hankki paperitehtaan Bruckista, Itävallasta. Seuraavana vuonna perustettiin Norske Skog Steti Tšekkiin. Vuonna 2001 puolestaan rakennettiin Walsumin tehdas Saksaan ja Parenco Alankomaihin.
Laajentuminen Euroopan ulkopuolelle alkoi 1998, jolloin yritys hankki tehtaita Kiinasta, Koreasta, Malesiasta ja Thaimaasta. Vuonna 2000 hankittiin Fletcher Challenge Paper tehtaineen Australiasta, Uudesta-Seelannista, Chilestä ja Brasiliasta. Yrityksellä oli vuonna 2009 tehtaita 14 maassa, kaikilla muilla mantereilla paitsi Afrikassa.
Leyton Orient FC
Leyton Orient Football Club on jalkapalloseura Lontoon Waltham Forestin kaupunkipiiristä. Seura pelaa kaudella 2022–2023 Englannin neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla Kakkosliigassa, jonne se nousi takaisin National Leaguesta keväällä 2019.
Historia
Vuonna 1881 Glyn Cricket Club perusti jalkapallojaoston, mitä pidetään Leyton Orientin syntynä. Vuonna 1888 seura otti käyttöön Orient-nimen, ja vuonna 1898 nimi vaihdettiin Clapton Orientiksi, sillä seuraan tuli paljon vaikutteita Claptonista. Vuonna 1938 seura siirtyi nykyiseen kotipaikkaansa Leytoniin. Toisen maailmansodan jälkeen seuralla oli talousongelmia ja samoihin aikoihin seuran nimi vaihdettiin Leyton Orientiksi. Vuonna 1962 Leyton Orient nousi 1. divisioonaan. FA Cupissa Leyton Orient saavutti parhaan tuloksensa vuonna 1978, kun se eteni välieriin, joissa se hävisi Arsenalille. Seuralla oli jälleen 1990-luvulla talousongelmia. Vuonna 2001 seura nousi 11 vuoden jälkeen ykkösliigaan.
Joukkueen pitkäaikaisimpia managereja ovat olleet Billy Holmes vuosina 1907–1922 ja Alec Stock 1949–1959. Johnny Carey toimi managerina vuosina 1961–1963, jolloin joukkue nousi 1. divisioonaan ja pelasi siellä ainoan kautensa.
Étienne Maurice Gérard
Étienne Maurice Gérard (4. huhtikuuta 1773 Damvilliers – 17. huhtikuuta 1852 Pariisi) oli Ranskan marsalkka. Hän toimi myös lyhyesti Ranskan pääministerinä vuonna 1834.
Gérard liittyi vapaaehtoisena Ranskan armeijaan vuonna 1791 ja osallistui vallankumoussotiin. Vuodesta 1796 hän toimi kenraali Jean-Baptiste Bernadotten adjutanttina. Napoleonin sodissa Gérard osallistui muun muassa Jenan ja Austerlitzin taisteluihin, ja sai 1806 ylennyksen prikaatinkenraaliksi. Hän komensi saksilaista ratsuväkeä Wagramin taistelussa 1809, ja osallistui sen jälkeen sotaan Portugalissa, missä hän kunnostautui erityisesti Fuentes de Oñoron taistelussa. Vuoden 1812 Moskovan-sotaretken aikana hänet ylennettiin divisioonankenraaliksi ja seuraavana vuonna käydyn Bautzenin taistelun jälkeen hänet korotettiin kreiviksi. Gérard haavoittui vakavasti Leipzigin taistelussa lokakuussa 1813, mutta osallistui vielä vuoden 1814 taisteluihin Ranskassa, kunnostautuen erityisesti La Rothièressa ja Montereaussa. Vaikka valtaan palannut kuningas Ludvig XVIII nimitti hänet sotilastarkastajan tehtävään, hän siirtyi satapäiväisen keisarikunnan aikana Napoleonin puolelle. Napoleon nimitti hänet Mosellen armeijan johtoon ja korotti hänet pääriksi. Napoleonin joukkojen Lignyn taistelussa kesäkuussa 1815 saavuttama voitto oli pääosin Gérardin ansiota. Napoleonin kukistuttua Gérard pakeni Brysseliin, ja palasi Ranskaan vasta 1817.
Gérard kuului vuosina 1822–1830 Ranskan edustajainkamariin Pariisin edustajana, ja hän liittyi liberaaliin oppositioon. Heinäkuun vallankumouksen jälkeen vuonna 1830 hän toimi hetken aikaa sotaministerinä ja sai Ranskan marsalkan arvon. Gérard johti 1831 ja 1832 Ranskan sotaretkiä Belgiassa. Ensimmäisellä kerralla hän karkotti Hollannin armeijan Belgiasta vain 13 päivässä ja toisella kerralla hän johti marras–joulukuussa 1832 Antwerpenin piiritystä. Gérard siirtyi 1833 parlamentin ylähuoneeseen ja heinäkuusta lokakuuhun 1834 hän toimi pää- ja sotaministerinä. Hän toimi vielä 1838–1842 Seinen departementin kansalliskaartien komentajana ja sai hieman ennen kuolemaansa Napoleon III:lta nimityksen senaattoriksi.
Laforey-luokka
Laforey-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston 22 hävittäjän muodostama alusluokka, joka nimettiin uudelleen lokakuussa 1913 L-luokaksi ja alusten nimet vaihdettiin alkamaan L-kirjaimella, ensimmäisenä luokkana Kuninkaallisessa laivastossa. ensimmäisessä maailmansodassa kolme aluksista tuhoutui. Jäljelle jääneet myytiin romutettavaksi pian sodan päätyttyä.
Suunnittelu
Laforey-luokka pohjautui Acasta-luokan hävittäjässä HMS Fortunessa kokeiltuihin muutoksiin, joita olivat hieman pidennetty kapeampi runko sekä klipperikeula. HMS Laurelissa, HMS Libertyssä, HMS Larkissa, HMS Landrailissa ja HMS Linnetissä oli kaksi ja muissa luokan aluksissa kolme samanmittaista savuhormia. Keskimmäinen hormi oli paksuin.
Alusten aseistusta oli lisätty savuhormien takaisten torpedoputkien lukumäärän tuplautuessa. Putkien väliin oli rakennettu pieni tasanne valonheittimelle. Tykistöaseistus oli sama kuin Acasta-luokassa, mutta tykkien sijaintia oli muutettu. Tykit olivat keulakannella, savuhormien välissä ja takakannella.
Voimanlähteenä olivat parannellut Parsonsin tai Brown-Curtisin höyryturbiinit, jotka oli kytketty kahteen akseliin. Luokan aluksista tilattiin kaksikymmentä vuosien 1913–1914 laivasto-ohjelmassa ja kaksi vuoden 1914 hätäohjelmassa.
Kuningas Korppi
Kuningas Korppi on Stephen R. Lawheadin Robin Hood -trilogian ensimmäinen osa.
Johan Nygaardsvold
Johan Nygaardsvold (6. syyskuuta 1879 – 13. maaliskuuta 1952) oli norjalainen tehdastyöläinen ja työväenpuolueen poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä 1935–1940 ja pakolaishallituksen johtajana Lontoossa vuoteen 1945 asti.
Kun Saksa hyökkäsi Norjaan huhtikuussa 1940 Weserübung-operaatiossa, Nygaardsvold siirtyi aluksi hallituksineen maan pohjoisosaan. Sieltä hallitus evakuoitiin Englantiin 7. kesäkuuta. Sodan loppuun asti hän johti pakolaishallitusta, joka koostui oikeisto-, vasemmisto- ja talonpoikaispuolueiden edustajista.
Alovė
Alovė on kauppala eteläisessä Liettuassa, Alytusin kunnallispiirissa, Alytusin läänissä. Vuonna 2001 kauppalassa asui 552 asukasta. Matkaa Alovėsta Alytusiin on 10 kilometriä.
Kiivana
Kiivana on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kauvatsanjoen valuma-alueen Mouhijärven alueeseen.
Maantiede
Järven pinta-ala on 6,4 hehtaaria ja sen pituus on 330 metriä ja leveys 200 metriä. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkunsa kilometrin pituinen laskuoja Aliseen Vehkajärveen, joka laskee Vehkaojan kautta Kourajärveen.
Järven rantaviiva on 1,4 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin metsäistä suota. Järvi on mökitön eikä sen luo johda tietä.
Historiaa
Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Kivojärvi".
Sopulinkallioinen
Sopulinkallioinen (Erigeron borealis) on monivuotinen asterikasveihin kuuluva arktisten alueiden ja vuoristojen kasvi. Sitä tavataan lähinnä Pohjois-Euroopassa. Suomessa laji on hyvin harvinainen ja rauhoitettu.
Ulkonäkö ja koko
Sopulinkallioinen kasvattaa 15–25 cm pitkän haarattoman, toisinaan kaarevan varren. Varsi on harmaakarvainen ja usein punaruskea. Kasvin ruusukelehdet ovat lusikkamaisia tai vastapuikeita. Varsilehdet ovat suippoja, joskus myös otakärkisiä. Mykeröitä on tavallisesti yksi, hyvin harvoin kaksi tai kolme. Mykeröt koostuvat kolmenlaisista kukista. Keskellä on torvikukkia, laidoilla kielikukkia ja näiden välissä yksi kiehkura välikukkia. Kukka on aluksi valkoinen mutta muuttuu pian sinipunaiseksi. Sopulinkallioinen kukkii heinä-elokuussa.
Sopulinkallioinen risteytyy ainakin tunturikallioisen (Erigeron uniflorus) kanssa.
Levinneisyys
Sopulinkallioista tavataan Islannissa, arktisilla alueilla Fennoskandiassa ja Jäämeren tuntumassa Pohjois-Venäjällä. Fennoskandiassa laji on yleinen Norjassa. Ruotsissa ja Kuolan niemimaalla esiintymiä on jonkin verran. Suomessa sopulinkallioista tavataan ainoastaan Enontekiöllä Käsivarren suurtuntureilla. Laji löydettiin Suomesta ensi kerran vuonna 1867. Suomen kasvustot liittyvät Norjan esiintymiin.
Elinympäristö
Suomessa sopulinkallioista tavataan tuntureiden metsänrajalla ja alapaljakalla korkeimmillaan 850 metrissä. Muulla, esimerkiksi Pohjois-Norjassa, laji kasvaa meren pinnan tasolla saakka ja Etelä-Norjassa aina 1 600 metriin asti. Kasvupaikat ovat avoimia ja jyrkkiä tunturiniittyjä, ketomaisia kankaita ja kalliokielekkeitä. Sopulinkallioista on tavattu myös tunturikoivikoista. Laji on kalkinsuosija. Suomessa lajia uhkaa lähinnä laiton keräily.
Peder Kolstad
Peder Kolstad (28. marraskuuta 1878 – 5. maaliskuuta 1932) oli norjalainen opettaja ja maanviljelijäpuolueen poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä 1931–1932 ja kuoli kesken virkakautensa.
Arlanc
Arlanc on kunta Ranskassa Puy-de-Dômen departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee noin 16 kilometriä Ambertin kaupungista etelään.
Kunnan nähtävyys on 1600-luvulla valmistunut linna Château de Mons. Rakennus on saanut vaikutteita italialaisesta renessanssista. Linnaan ja sen taidekokoelmiin on mahdollista tutustua. Vierailijat opastetaan samalla aikamatkalle Ranskan historiaan.
Pentálofos (Thessaloniki)
Pentálofos on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Oraiókastron kuntaan, Thessalonikin alueyksikköön ja Keski-Makedonian alueeseen. Se muodostaa oman kaupunkiyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Πενταλόφου, Topikí Koinótita Pentalófou). Kaupungin väkiluku on 2 022 (vuonna 2011).
Pentálofoksen pieni kaupunki sijaitsee noin 17 kilometriä luoteeseen Thessalonikista. Se on rakennettu noin 115 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. 1800-luvulla se oli enimmäkseen bulgarialaisten asuttama kylä ja tunnettiin nimellä Gradobor.
Aiemmin kaupunki kuului Kallithéan kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Oraiókastron kunnan Kallithéan kunnallisyksikköön.
Loviniskamuurahaiset
Loviniskamuurahaiset (Formica (Coptoformica)) on Formica-suvun alasuku, johon kuuluu Suomessa viisi kekoja rakentavaa muurahaislajia: karvaloviniska, suomenloviniska, rämeloviniska, kaljuloviniska ja ruotsinloviniska. Loviniskamuurahaislajien työläisten ja kuningattarien pään takareuna on voimakkaasti kovera, millä ne erottuvat muista muurahaisryhmistä. Loviniskamuurahaisten lajien erottaminen toisistaan on usein hankalaa.
Alasukua Formica(Coptoformica) käytetään lähinnä Euroopassa tai palearktisella alueella - nearktisella alueella se ei ole enää käytössä.
Lightning Bar Blues
Lightning Bar Blues on yhdysvaltalaisen Hoyt Axtonin alun perin säveltämä blues rock -kappale vuodelta 1971. Useat esiintyjät, muiden muassa Hanoi Rocks ja Linda Ronstadt, ovat tehneet kappaleesta omat versionsa.
Säveltäjä Hoyt Axton
Hoyt Axton (25. maaliskuuta 1938 – 26. lokakuuta 1999) oli säveltäjä, laulaja ja näyttelijä, mutta koki itsensä eniten säveltäjäksi. Useat muut esiintyjät ovat saaneet hittejä hänen sävellyksistään. Esimerkiksi Kingston Trio vuonna 1962 kappaleella ”Greenback Dollar” (suomeksi Four Cats -yhteen ”Suuret setelit”); Steppenwolf 1968 kappaleella ”The Pusher” ja 1971 kappaleella ”Snowblind Friend”; Three Dog Night 1971 kappaleella ”Joy to the World” ja 1972 kappaleella ”Never Been to Spain” ja Ringo Starr 1975 kappaleella ”The No-No Song”. Monet kappaleista käsittelevät alkoholia tai muita päihteitä. Yksi näistä on ”The No-No Song”, jossa on humoristinen mutta varoittava näkökulma. Jotkin Axtonin sävellyksistä päätyivät soundtrackeille muun muassa elokuviin Easy Rider, Sisärengas ja Forrest Gump.
Hoytin äiti Mae Boren Axton oli englanninopettaja, josta tuli säveltäjä. Mae sävelsi yhdessä Thomas Durdenin kanssa Elvis Presleyn hitin ”Heartbreak Hotel”. Äidin menestys innoitti Hoytia, ja hän teki itsekin kappaleen, joka päätyi Elviksen levytettäväksi: ”Never Been to Spain”.
1970-luvulla
Jo vuonna 1972 levytettiin ensimmäinen versio Axtonin ”Lightning Bar Bluesista”. Esiintyjä oli Arlo Guthrie ja levy Hobo's Lullaby. Samalla levyllä on toinenkin Axtonin kappale eli ”Somebody Turned on the Light”. Ja heti seuraavana vuonna eli 1973 ”Lightning Bar Blues” päätyi Brownsville Station -yhtyeen levylle Yeah!. Brownsville Station tunnetaan myös samalla levyllä olevasta kappaleestaan ”Smokin' in the Boy's Room” (säveltäjät Mike Lutz ja Cub Koda). Tämä kappale taas vuorostaan päätyi 1985 Mötley Crüen levylle Theatre of Pain. 1975 ilmestyi vielä kolmas cover-versio: esittäjänä country-yhtye Commander Cody and The Lost Planet Airmen.
1980-luvulla
Vuonna 1982 ”Lightning Bar Blues” (Lightnin' bar blues) julkaistiin Hanoi Rocksin levyllä Oriental Beat, ja sitten 1984 julkaistulla live-albumilla All Those Wasted Years. Sen jälkeen kappale on ollut mukana useilla uusintajulkaisuilla ja kokoelmilla. Kappaletta on esittänyt lisäksi The Michael Monroe Band.
1990-luvulla
Vuonna 1994 The Junkyard Dogs (myös nimellä Supersuckers) versioi ”Lightning Bar Bluesin”, ja 1997 Dreamhouse-niminen brittiläinen Europop-ryhmä. Loppuvuodesta 1999 oman versionsa kappaleesta teki Linda Ronstadt.
Versiot muilla kielillä
Vuonna 1985 norjalainen Eldar Vågan teki kappaleesta country-version nimellä ”Je har itte bruk for giftering”, joka ilmestyi hänen levyllään En herre med bart.
Juliet Jonesin Sydän (P. Särkkä, S. Pirkola)
En etsi valtaa, loistoa, en kaipaa kultaakaan;
mä pyydän taivaan valoa |x2 ja tuopin pöytään saan
Topelius (suom. käännös)
ma pyydän taivaan valoa ja rauhaa päälle maan
JJS:n kappaleessa kertosäkeen jälkeinen ensimmäinen säkeistö oikeastaan palaa Hoyt Axtoniin. Säkeistössä on käytetty Axtonin biisin ”Greenback Dollar” suomenkielisen version ”Suuret setelit” (es. Four Cats) alkua vain pienin muutoksin. Sanat ”mä” ja ”minä” on lisätty JJS:n versioon: ”Toisien mielestä lienen mä kurja kulkuri vain, koska maallista mammonaa kokoa en; |x2 minä kurkkuuni kumoan sen.”
Ensimmäisen säkeistön jälkeen kertosäe toistuu, mitä seuraa väliosa ja toinen säkeistö. Toinen säkeistö seuraa idealtaan Axtonin alkuperäisiä sanoja melkoisen tarkasti:
Kun mä kerran kuolen, niin älkää vaivautuko hautaamaan;
vaan pankaa nauravat luuni pirtuun kellumaan;
100 %:een humalaan
Hoyt Axton
When I die don't cry for me, don't bury me at all;
Place my livin', lovin', laughin' bones in a jar of alcohol;
Hundred proof alcohol
Suomalainen country rock -yhtye Erkki ja Tähti levytti vuonna 1994 samannimiselle levylleen Axtonin kappaleen nimellä "Setien kans baarissa". Kertosäe tässä versiossa kuuluu:
En minä tartte mammonaa, enkä hienoja autoja;
Minä tykkään ottaa olutta setien kans baarissa;
Setien kans baarissa.
Aiheesta muualla
Hoyt Axton – Lightning Bar Blues – (www.youtube.com)
Kaprion linna
59.70917°N, 29.03222°W 280px|thumb|Kaprion linna toukokuussa 2006.
Kaprion linna keskiaikainen linna Venäjällä Leningradin alueella. Se sijaitsee Lomonosovin piiriin kuuluvassa Kaprion kunnassa.
Ensimmäinen maininta Kaprion linnasta on vuodelta 1240, jolloin saksalaiset ristiritarit tunkeutuivat Novgorodin alueelle ja rakensivat tänne puisen linnoituksen. Aleksanteri Nevskin johtamat novgorodilaiset, laatokanlinnalaiset, karjalaiset ja inkeriläiset valtasivat ja hävittivät sen seuraavana vuonna. Vuonna 1280 Aleksanterin poika Dmitri Aleksandrovitš rakennutti kivisen linnan, jonka novgorodilaiset hävittivät kaksi vuotta myöhemmin. Se rakennettiin uudelleen vuonna 1297. Kaprio toimi Vatjan viidenneksessä Kargalin pogostan keskuspaikkana, mutta sillä ei koskaan ollut suurta taloudellista merkitystä.
Moskovalaisaikana linnaa vahvistettiin, ja useimmat säilyneet rakenteet ovat peräisin tältä ajalta. Ruotsalaiset valtasivat linnan pitkänvihan aikaan vuonna 1581, mutta se luovutettiin Venäjälle Täyssinän rauhassa. 1600-luvun alussa ruotsalaiset valtasivat linnan uudestaan. Venäjä sai sen takaisin vuonna 1703.
Verdura Records
Verdura Records on suomalainen itsenäinen levy-yhtiö, joka perustettiin vuonna 1999. Yritys ei ole erikoistunut minkään tietyn musiikinlajin julkaisemiseen.
Verdura on julkaissut mm. Eturivin, Candy Canen, Magyar Possen, Sergion ja Itäväylän albumeita.
Kanervan koulu
Kanervan koulu on Lahden Uudessakylässä (ent. Nastolassa) sijaitseva alakoulu. Koulun toiminta lakkautettiin vuonna 2015. Koulurakennuksessa on asuintiloja. Koulu sijaitsee hyvien kulkuyhteyksien varrella Lahdesta ja Kouvolasta. Koulun lähettyvillä on kolme linja-autopysäkkiä: Rakokiventiellä, Heinolantiellä ja Kouvolantiellä. Kouvolantien varressa on myös vuonna 2010 uudelleenavattu seisake vuoden 1870 valmistuneen Riihimäki-Pietari-radan Lahti-Kouvola-rataosuudella
Laukunkankaan kaivos
Laukunkankaan nikkeli-kuparikaivos sijaitsi Enonkoskella, ja se oli toiminnassa 1984–1994. Malmia louhittiin toiminta-aikana 6,66 miljoonaa tonnia. Malmin pitoisuudet olivat 0,76 % nikkeliä ja 0,22 % kuparia. Kaivoksen malmimineraaleja olivat kuparikiisu, magneettikiisu ja pentlandiitti. Laukunkankaalta tehtiin ensimmäinen malmilöydös jo 1969, mutta pääesiintymä löytyi vasta 1980. Kaivoksen omisti Outokumpu Oy.
Laukunkankaan kaivoksen maakerroksella peitetyillä läjitysalueilla on noin 6,6 miljoonaa tonnia rikastushiekkaa. Sinne on sijoitettu myös Hälvälän ja Telkkälän kaivosten tuottamat rikastushiekat.