cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nikolai Makarov (kenraali)
thumb|220px|Nikolai Makarov 2009. Nikolai Makarov (, s. 1949) on entinen venäläinen armeijakenraali, asevoimien komentaja ja varapuolustusministeri.
Makarov sai Suomessa julkisuutta kesäkuussa 2012 kommentoidessaan Suomen Nato-yhteistyötä ja sotilasharjoituksia esitelmässään Maanpuolustuskurssiyhdistyksen tilaisuudessa. Makarovin mukaan Suomen liittyminen Natoon olisi sotilaallinen uhka Venäjälle. Hän piti myös pohjoismaista puolustusyhteistyötä uhkana Venäjälle. Puolustusministeri Stefan Wallin katsoi että vapaassa maassa saa esittää mielipiteitä. Ulkoministeri Erkki Tuomioja kommentoi, ettei Nato-yhteistyö ole kenellekään uhka, ja katsoo Makarovin kuuluvan niihin kenraaleihin, jotka yhä elävät kylmän sodan aikaa. Lausunnot käsitellään hänen mukaan venäläisten kanssa. Asiaan otti kantaa myös pääministeri Jyrki Katainen, jonka mukaan Suomi kantaa itse vastuun turvallisuudesta.
Vladimir Putin antoi marraskuussa 2012 potkut kenraali Makaroville. Syytä Makarovin potkuille ei ole kerrottu. Makarovin tilalle nousi kenraalieversti Valeri Gerasimov.
John Sjöberg
John Alfred Sjöberg (26. tammikuuta 1923 Vaasa – 22. heinäkuuta 1981)  oli suomalainen jalkapalloilija.
Tukimiehenä pelannut John (Jonna) Sjöberg edusti urallaan Vasa IFK:a 1943–1951 ja Pargas Idrottsföreningiä 1948. Hän voitti VIFK:ssa Suomen mestaruuden 1944 ja 1946. Kaikkiaan Sjöberg pelasi kahdeksan kauden aikana 89 mestaruussarjan ottelua, joissa hän teki 20 maalia.
Sjöberg pelasi maajoukkueessa vuosina 1945–1947 kaksi maaottelua.
Triglavin kansallispuisto
250px|pienoiskuva|oikea|Näkymä Triglavin kansallispuiston pohjoisosassa Triglavin kansallispuisto on vuonna 1981 perustettu Slovenian ensimmäinen ja ainoa kansallispuisto. Kansallispuisto sijaitsee Julisilla Alpeilla ja sen pinta-ala on 880 km2.
Triglavin kansallispuiston keskellä sijaitsee 2864 metriä korkea vuori Triglav, joka on koko valtion korkein kohta.
GS1
alt=|oikea|100x100px GS1 on voittoa tavoittelematon kansainvälinen järjestö, joka kehittää ja ylläpitää toimitusketjun hallinnan standardeja. GS1 rahoittaa toimintaansa myymällä järjestelmiensä tunnisteita asiakkailleen.
GS1:n järjestelmiä käyttää maailmanlaajuisesti yli 1,4 miljoonaa yritystä ja päivittäin GS1-tunniste on mukana yli 6 miljardin kauppatapahtuman kirjaamisessa ja välittämisessä. GS1 syntyi tammikuussa 2005 kun EAN (European Article Numbering Association) ja UCC (Uniform Commercial Code) yhdistyivät.
GS1 järjestelmä muodostuu neljästä avainalueesta: Viivakoodit, EDI eli kaupan sähköiset sanomat, GDSN eli yritysten välinen tiedonsiirto- ja synkronointijärjestelmä ja EPC eli RFID-tunnisteeseen tallennettu sähköinen tuotekoodi.
Heikki Laakso
Heikki Laakso (19. helmikuuta 1877 Hämeenlinnan maalaiskunta – 27. helmikuuta 1933 Jyväskylä ) oli suomalainen toimittaja ja sosiaalidemokraatti.
GS1
GS1 järjestelmän ytimenä on yli 112 eri maaorganisaation alueellaan myöntämä ja hallinnoima yritystunniste, jonka avulla sen lunastanut yritys voi antaa koko maailmassa yksiselitteisesti toimivia tunnisteita tuotteilleen, toimintapisteilleen ja logistisille tapahtumilleen. Suomessa tätä toimintaa hoitaa Elintarviketeollisuusliiton, Päivittäistavarakauppa ry:n ja Keskuskauppakamarin omistama GS1 Finland Oy. Eniten käytettyjä yksilöiviä tunnisteita ovat kauppanimikkeille annettavat GTIN-numerot (Global Trade Item Number), lavakuormia yksilöivät SSCC-numerot (Serial Shipping Container Code) ja etenkin sähköisessä sanomavälityksessä käytettävät GLN-osapuolitunnisteet (Global Location Number).
Mehikasvi
thumb|200px|[[Sempervivum calcareum, eräs mehitähtilaji.]] thumb|200px|[[Aaloet|Aaloen haljennut lehti paljastaa paksun vesivaraston.]]
Mehikasvi eli sukkulentti on kserofyytti eli pitkäaikaiseen kuivuuteen sopeutunut kasvi, jolla on suuret vesisolukot, pieni haihtumispinta-ala ja paksu päällyskalvo. Mehimäisen osan perusteella mehikasvit voidaan jakaa mehivartisiin eli varsisukkulentteihin (muun muassa kaktus- ja tyräkkikasvit) ja mehilehtisiin eli lehtisukkulentteihin (muun muassa maksaruohot ja agaavet) kasveihin.
Heikki Laakso
Laakso syntyi torpparin perheeseen. Hän työskenteli nuorena maataloustöissä ja verkatehtaassa ja hankki tietoja itseopiskelulla. Laakso oli toimittajana Hämeen Voimassa vuosina 1907–1911, Sorretun Voimassa vuonna 1912, Rajavahdissa vuosina 1912–1913, Työssä vuosina 1913–1914, Hämeen Voiman toimitussihteerinä ja päätoimittajana vuosina 1916–1918, Kansan Lehden päätoimittajana vuosina 1919–1921, Pienviljelijän toimittajana vuosina 1921–1922, Sosialistin päätoimittajana vuosina 1922–1923, Työn Voiman toimitussihteerinä vuosina 1923–1925 sekä jälleen Kansan Lehdessä vuonna 1926 ja Työn Voimassa lyhyen aikaa vuonna 1929.
Carlos Lleras Restrepo
Carlos Alberto Lleras Restrepo (12. huhtikuuta 1908 – 27. syyskuuta 1994) oli Kolumbian presidentti vuosina 1966–1970. Hän edisti Latinalaisen Amerikan yhteistyötä kaupan alalla, ja oli Venezuelan, Kolumbian, Perun, Bolivian ja Chilen välisen vapakauppasopimuksen pääneuvottelija.
Heikki Laakso
Laakso osallistui aktiivisesti poliittiseen ja ammatilliseen yhdistystoimintaan, ja hänet valittiin muun muassa Tampereen ja Jyväskylän kaupunginvaltuustoihin. Hän kuului myös maataloustyöväen työoloja suunnittelemaan asetettuun valtionkomiteaan ja oli Suomen edustajana Geneven kansainvälisessä työkonferenssissa vuonna 1921.
Mehikasvi
Vaikka kaikki kasvit pystyvät varastoimaan lehtiinsä vettä tietyssä määrin, ovat mehikasvit erikoistuneet siihen parhaiten, ja niinpä ne selviävät kuivissa olosuhteissa, missä on vain vähän muita kasveja kilpailemassa elintilasta ja vähän kasvinsyöjäeläimiä. Eräillä mehikasveilla lehdet ovat suhteellisen suurikokoiset ja karvan peittämät, jotta ne voivat kerätä mahdollisimman paljon kosteutta aamukasteesta. Etenkin kaktuksilla ja monilla tyräkkikasveilla lehdet ovat kehittyneet piikeiksi, jotka haihduttavat erityisen vähän vettä ja suojaavat kasvia janoisilta eläimiltä. Niille on kehittynyt yhteyttävä mehivarsi.
Monet mehikasvit ovat niin sanottuja CAM-kasveja (CAM = Crassulacean acid metabolism), jotka liiallisen haihtumisen estämiseksi pitävät ilmarakonsa kiinni päivällä. Yöllä ilmaraot avautuvat, jolloin kasvi ottaa sisään hiilidioksidia ja varastoi sen solunesterakkulaan omenahapoksi, josta jälleen päivällä vapautuu hiilidioksidi yhteyttämistä varten. Tämän vuoksi kasvi on öisin hapan ja muuttuu neutraaliin tai jopa emäksiseen suuntaan päivän tullessa. Hiilidioksidimäärä, jonka kasvi pystyy varastoimaan solunesterakkulaan, on kuitenkin suhteellisen pieni. Tästä syystä CAM-kasvien yhteyttämisen määrä jää melko vähäiseksi.
Carlos Lleras Restrepo
Varhainen elämä
Lleras opiskeli La Salle-Instituutissa ja Universidad Nacional de Colombiassa. Hän suoritti oikeustieteellisen tutkinnon vuonna 1930.
Poliittinen ura
Lleras tuli mukaan politiikkaan jo nuorena. Vuonna 1929, hän edusti liberaalipuoluetta Apulon konventissa. 21-vuotiaana hän pääsi Kolumbian Liberaalipuolueen keskuskomitean jäseneksi.
Lleras pyrki Kolumbian presidentiksi ensimmäistä kertaa vuonna 1944, mutta hävisi. Myöhemmin, 27. marraskuuta, vuonna 1965, hän pääsi liberaalipuolueen ehdokkaaksi, ja sai  konservatiivipuolueen tuen. Näin hänestä tuli "Kansallisen Rintaman" virallinen ehdokas, joka  voitti vaalit vuonna 1966.
Presidenttikautensa jälkeen Lleras perusti poliittisen lehden "Nueva Frontera" ja toimi sen kustantajana.
Baalbekin Jupiterin temppeli
pienoiskuva|Baalbekin Jupiterin temppelin rauniot. Baalbekin Jupiterin temppeli Rooman Heliopoliksessa oli valtava temppeli, joka oli omistettu ylijumala Zeukselle. Se sijaitsi Heliopoliksen alueella (nykyään Baalbek Libanonissa). Se oli  "Suuren Tuomioistuimen" tai "Pyhäkön" päärakennus. Roomalainen pakanallinen temppelikompleksi on edelleen osittain pystyssä.
Historia
Jupiterin temppeli Heliopoliksessa (monimutkainen alue, jota kutsutaan myös Heliopolitan Zeuksen pyhäköksi) oletettavasti korvasi aikaisemman foinikialaisten temppelin, joka käytti samaa perustaa. Valtava louhos oli yksi syy Rooman päätökseen luoda valtava "Suuri Tuomioistuin" isoon pakanalliseen temppelikompleksiin tällä vuorella, joka sijaitsee lähes 1100 metrin korkeudessa Rooman Valtakunnan itärajalla. Kesti kolme vuosisataa rakentaa tämä valtava Roomalainen pakanuuden temppeli. Jupiterin temppeli sijaitsee roomalaisen Heliopolisen Suuren tuomioistuimen länsipäässä.
Bysantin valtakunnassa paikka tunnettiin myös nimellä "Triliitti" perustuksissa olevien kolmen massiivisen kiven mukaan. oikea|pienoiskuva|300x300px|Yleiskuva muinaisesta Baalbekistä. Myös Juliusten-Claudiusten hallitsijasuku jatkoi vuorollaan pyhäkön varustelua. Noin vuonna 50 Nero rakennutti tornialttarin temppeliä vastapäätä. 100-luvun alussa Trajanus teetti temppelin piha-alueelle portiikin vaaleanpunainaisesta graniitista (joka oli peräisin Aswanista Egyptistä).
Heraklonas
right|thumb|300px|[[Herakleios|Herakleioksen lyöttämä solidus, jonka etupuolella Herakleiosta ympäröivät Konstantinos III ja Heraklonas.]] Heraklonas (626–641) oli Bysantin keisari 11. helmikuuta – syyskuu vuonna 641.
Heraklonas hallitsi velipuolensa Konstantinos III:n kanssa heidän isänsä Herakleioksen kuoltua. Konstantinos III:n kuoltua toukokuussa 641 todellinen valta oli Heraklonasin äidillä Martinalla.
Pian Konstantinos III:n kuoltua hänen kannattajansa nousivat kapinaan ja hänen nuori poikansa Konstans II kruunattiin keisariksi. Syyskuussa Heraklonas ja Martina karkotettiin. Persialaisen mallin mukaan Martinan kieli ja Heraklonasin nenä leikattiin pois.
Parveilu
thumb|[[Kulkusirkkaparvi voi koostua miljardeista yksilöistä.]] Parveilu on etenkin joidenkin hyönteisten kuten kulkusirkkojen, tarhamehiläisten, muurahaisten ja termiittien käyttäytymistä, jossa ne muodostavat suuria ja liikkuvia parvia.
Suurimpia parvia muodostavat kulkusirkat. Kulkusirkkojen parveilu alkaa, kun populaatio on kasvanut niin suureksi, että sille ei enää riitä ruokaa. Tällöin kulkusirkat kerääntyvät yhteen ja lähtevät parven muodossa etsimään ruokaa ja elintilaa. Suuret kulkusirkkaparvet ovat vitsauksia, jotka syövät suihinsa suuret määrät kasvillisuutta. Suurin mitattu parvi on Schistocerca gregaria -lajin vuonna 1954 Keniassa muodostama parvi, joka kattoi 200 neliökilometriä ja sisälsi noin 10 miljardia yksilöä. Kaikki Kenian 50 kulkusirkkaparvea sinä vuonna kattoivat yhteensä 1000 neliökilometriä ja 50 miljardia yksilöä.
thumb|upright|Parveilevia [[Tarhamehiläinen|tarhamehiläisiä asettuneena kaatuneelle puulle.]] Parveileminen on tarhamehiläisyhdyskuntien tapa lisääntyä luontaisesti. Mehiläiskuningatar lähtee pesästä kymmenien tuhansien työmehiläisten kanssa ja perustaa uuden yhdyskunnan jonnekin muualle. Mehiläiset torjuvat parveilun avulla myös ulkoisia uhkia kuten tauteja, loisia ja saalistajia.
Anamanaguchi
Anamanaguchi on newyorkilainen chiptune-rockyhtye, joka perustettiin vuonna 2004. Yhtyeessä on neljä jäsentä: johtava lauluntekijä ja kitaristi Peter Berkman, basisti James DeVito, kitaristi Ary Warnaar ja rumpali Luke Silas.
Omien sanojensa mukaan yhtye tekee ”äänekästä, nopeaa musiikkia hakkeroidulla Nintendo Entertainment Systemillä vuodelta 1985”. Yhtyeen tyyli yhdistää sähkökitaraa, bassoa ja rumpuja chiptune-musiikkiin luoden yhdistelmän sekä perinteisiä soittimia että 8-bittisiä ääniä. Vaikka Anamanaguchi käyttääkin videopelilaitteistoja musiikin tuottamiseen, Berkmanin mukaan heidän suurin vaikuttajansa ei ole ollut videopelimusiikki vaan yksinkertaisempi popmusiikki kuten Beach Boys ja Weezer.
Kanadan kansanäänestys 1898
Kanadan kansanäänestys 1898 järjestettiin 29. syyskuuta 1898, kun pääministeri Wilfrid Laurier’n hallitus tiedusteli kansan mielipidettä kieltolain käyttöön ottamisesta Kanadassa. Äänioikeutettuja olivat yli 21-vuotiaat kruunun alaiset miehet, joskin kanadalaiset suffragetit ja konservatiivipuolueen alahuoneen edustaja Nicholas Flood Davin yrittivät saada myös naisille äänioikeuden asiassa.
Tulokset
Noin 44 prosenttia äänioikeutetuista äänesti. Kieltolain puolesta annettiin 278 487 ääntä ja sitä vastaan 264 571 ääntä. Kannatus oli korkeampaa kaikkialla muualla paitsi Quebecissä, jossa vastustavia ääniä annettiin 122 614 ja puoltoääniä vain 25 582. Kansanäänestyksen ajankohdan takia suuri osa alkoholinvastaisista maanviljelijöistä ei sadonkorjuun vuoksi päässyt äänestämään.
Äänestysaktiivisuuden perusteella Laurier’n hallitus totesi, että kieltolakiasia oli parempi jättää provinssien päätettäväksi. Kanadan provinssit muuttelivatkin alkoholipolitiikkaansa seuraavina vuosikymmeninä useasti. Ainoastaan Quebec ei koskaan ottanut kieltolakia käyttöön, vaikka kielsikin alkoholijuomien tuomisen provinssiin sen ulkopuolelta.
Trooppinen myrsky Erika
thumb|right|230px|Erika [[Leewardsaaret (Karibia)|Leewardsaarten päällä 27. elokuuta 2015]] Trooppinen myrsky Erika oli 24.–28. elokuuta 2015 erityisesti Dominicaan, Bahamalle ja Floridan vaikuttanut trooppinen myrsky. Dominicassa myrsky aiheutti noin 15-20 cm sademäärän alle kahdessatoista tunnissa, mikä aiheutti tulvia ja maanvyörymiä. Myrsky aiheutti arviolta 483 miljoonan dollarin tuhot.
Arno Hohenthal
Arno Otto Hohenthal (13. helmikuuta 1884 Maalahti – 4. heinäkuuta 1953) oli suomalainen yritysjohtaja ja kauppaneuvos (1944). Hohenthal perusti yhdessä Karl Stockmannin kanssa urheiluvälineitä valmistaneen Urheilutarpeita oy - Sportartiklar Ab -yrityksen vuonna 1916, jonka valmistaminen tuotteiden nimeksi tuli 1920-luvulla Karhu. Hohenthal toimi perustamansa yrityksen toimitusjohtajana.
Englantiin suuntautuneen opintomatkan jälkeen hän toimi Julius Tallbergin liikkeen kirjeenvaihtajana ja kirjanpitäjänä 1908–1910 ja Suomen Husqvarna oy:n johtajana 1910–1916. Keväällä 1916 Arno Hohenthal oli perustamssa urheilutarvikkeiden maahantuovaa liikettä Urheilutarpeita oy - Sportartiklar Ab, jonka toimitusjohtajana hän työskenteli aivan viimeisiin vuosiin asti. Yritys vaihtoi hänen kuolemansa jälkeen vuonna 1966 nimekseen tuotemerkin mukaiseksi eli Karhu Oy. Hänen toimitusjohtaja-aikanaan yrityksen toimipaikat olivat Helsingissä ja Porvoon maalaiskunnan Kerkkoossa. Hän oli perustamassa asuinpaikkakunnalleen Kauniaisiin kylpylää Oy Bad Grankulla AB sekä samaan aikaan ensimmäistä laskettelurinnettä vuonna 1933.
Hän osallistui työurallaan järjestötoimintaa toimien Suomen Teollisuusliiton, Suomen Vientiyhdistyksen ja Kotimaisen Työn Liiton hallitus. Vuonna 1928 hän oli Suomen hallituksen valtuuttamana järjestelmässä Barcelonan maailmannäyttelyn Suomen paviljonkia syksyllä 1928.
Hohenthalin puoliso oli vuodesta 1913 Elin Bergroth. Heidän poikansa oli kauppaneuvos Rolf Hohenthal, joka jatkoi isänsä perustaman yrityksen toimintaa.
Hohenthali osallistui sisällissotaan Porin rykmentin kevyen konekiväärikomppanian komppanianpäällikkönä ja ylennettiin reserviluutnantiksi. Hänelle myönnettiin 2. luokan Vapaudenmitali ja Vapaussodan muistomitali sekä ranskalainen Officier d'Académie -kunniamerkki.
Guillaume Canet
thumb|Guillaume Canet Cannesissa 2008. Guillaume Canet (s. 10. huhtikuuta 1973 Boulogne-Billancourt) on ranskalainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja. Hän voitti vuonna 2006 parhaan ohjaajan César-palkinnon elokuvasta Ei sanaakaan (Ne le dis à personne), jossa hän myös näytteli. Vuonna 2010 ilmestyi Canet’n ohjaama ja käsikirjoittama elokuva Pieniä valkoisia valheita (Les petits mouchoirs).
Canet on näytellyt muun muassa elokuvissa The Beach (2000), Vidocq ja neitsytmurhat (2001), Rakasta jos uskallat (2003), Narco (2004), Päivä ilman sotaa (2005), Ensemble, c’est tout – kimpassa (2007), Koodinimi: Farewell (2009) ja Last Night – Kohtalokas ilta (2010).
Yksityiselämä
Vuosina 2001–2006 Canet oli naimisissa Diane Krugerin kanssa. Vuodesta 2007 Canet’n kumppani on ollut Marion Cotillard, jonka kanssa hänellä on vuonna 2011 syntynyt poika.
Karoliina Mäenpänen
Karoliina Mäenpänen (s. 11. huhtikuuta 1992 Kauhava) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Mäenpäsen kasvattajaseura on kauhavalainen Hela-Kiekko. Hän on edustanut myös S-Kiekkoa, Lapuan Virkiää ja Alavuden Peli-Veikkoja, jossa pelatessaan hänet valittiin naisten SM-sarjan vuoden tulokkaaksi kaudella 2009–2010. Hän edusti JYPiä kausilla 2010–2013. Muutaman välivuoden jälkeen hän palasi kaukaloon Lapuan Virkiän Mestis-joukkueen pelaajavalmentajana kausina 2016–2018.
Mäenpänen teki SM-sarjan 94 runkosarjaottelussa 13 ja syötti 23 maalia. Pudotuspelien 29 ottelussa hän sekä viimeisteli että alusti viisi maalia.
Mäenpänen pelasi ikäkausimaajoukkueissa ja kaudella 2010–2011 myös kolme ottelua naisten maajoukkueessa.
Michael Andrews
Michael Andrews voi tarkoittaa:
Santarcangelo di Romagna
Santarcangelo di Romagna on kunta Italiassa olevassa Riminin maakunnassa Emilia-Romagnan alueella. Sen vanhakaupunki kapeine kujineen on rakennettu Colle Giove -nimisen mäen päällä. Siellä sijaitsevat myös tärkeimmät nähtävyydet. Niitä ovat paavi Klemens XIV kunniaksi rakennettu riemukaari sekä kaupunkikuvaa hallitseva kellotorni. Kaupunki on tullut tunnetuksi heinäkuussa pidettävästä kansainvälisestä teatterifestivaalista, joka on järjestetty vuodesta 1971 lähtien.
Santa Marian kaappaus
Santa Marian kaappaus oli Portugalin ja Espanjan diktaattoreita António de Oliveira Salazaria ja Francisco Francoa vastaan suunnattu isku, jonka kohteena oli 20 000 tonnin kantoinen portugalilainen loistoluokan matkustaja-alus M/S Santa Maria. Kaappaus tapahtui Karibianmerellä 22. tammikuuta 1961. Aluksi kaappaajia kerrottiin olleen 70 aseistettua miestä, mutta lopulta ilmeni että heitä oli kapteenin lisäksi 24 nuorukaista, laivalta vapautettujen kertoman mukaan pääosin 17–18-vuotiaita espanjankielisiä nuorukaisia mutta myös portugalilaisia. Laivan havaitsi keskellä Atlanttia matkalla kohti Afrikkaa Yhdysvaltain laivasto, jonka hävittäjäalus USS R. L. Wilson lähti ajamaan sitä takaa.
Kun alus saapui viiden sotalaivan ja yhden amerikkalaisen lentokoneen saattamana Brasiliaan Recifen satamaan, Brasilian presidentti Janio Quadros lupasi kaappareille poliittisen turvapaikan. Galvao ei hyväksynyt tarjousta vaan vaati päästä vapaasti purjehtimaan ja uhkasi räjäyttää aluksen, jollei vaatimukseen suostuta. Laivalla oli tuolloin 51 aseistettua brasilialaista merimiestä Galvaon 31 miestä vastaan. Kaapparit vangittiin, ja 4. helmikuuta alus palautettiin virallisesti Portugalille, jonka edustajana sen otti vastaan sotilasattašea eversti Joaquim da Luz. Alus purjehti vielä vuoteen 1973, minkä jälkeen se purjehti tyhjänä Taiwaniin romutettavaksi.
Vielä tilanteen ollessa kesken saksalainen elokuvayhtiö Franz Seitz ilmoitti aikovansa tehdä seikkailusta elokuvan, jonka nimeksi oli kaavailtu Merirosvot Santa Marialla (Piraten auf der Santa Maria). Pääosiin suunniteltiin näyttelijöitä Mario Adorf, Dawn Addams, Agnes Laurent ja Dany Robin. Ohjaajan nimeksi ilmoitettiin tri Harald Reinl.
Bassersdorf
Bassersdorf on kaupunki Pohjois-Sveitsissä Zürichin kantonissa. Siellä on vajaat 12 000 asukasta.
Sijainti
Bassersdorf sijaitsee Mittellandissa Klotenin itäpuolella kymmenkunta kilometriä Zürichistä koilliseen.
Liikenne
Moottoritie A1/A4 kulkee kaupungin eteläpuolitse. SBB:n rautatiet Zürichistä Zürichin lentoaseman ja Klotenin kaupungin kautta kulkevat kaupungin rautatieaseman kautta.
Ralf Sjöberg
Ralf Sjöberg (s. 18. tammikuuta 1936) on entinen suomalainen jalkapalloilija.
Keskustukena pelannut Sjöberg edusti urallaan Vasa IFK:a 1954–1960 ja 1967, Kalevan Pallo-Poikia 1961 sekä Tampereen Palloilijoita 1961–1966. Kaikkiaan hän pelasi yhdeksän kauden aikana 148 mestaruussarjan ottelua, joissa hän teki 23 maalia.
Sjöberg pelasi Suomen maajoukkueessa vuosina 1956–1963 kymmenen maaottelua.
CAF:n karsinnat jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuihin 2018
Vuoden 2018 jalkapallon MM-kilpailujen karsintoihin osallistui Afrikan maanosaliitosta CAF:sta 54 joukkuetta. Karsinnat alkoivat lokakuussa 2015.
Karsintasysteemi
CAF:n karsinnat jaettiin neljään kierrokseen. Ensimmäisellä kolmella kierroksella vähennettiin joukkueiden määrä kahteenkymmeneen. Loput 20 joukkuetta jaettiin viiteen neljän joukkueen lohkoon, joiden voittajat etenivät lopputurnaukseen.
Ensimmäinen kierros
Ensimmäisen kierroksen otteluparit arvottiin 25. heinäkuuta 2015 Pietarissa.
Toinen kierros
Toisen kierroksen otteluparit arvottiin 25. heinäkuuta 2015 Pietarissa.
Lohko A
<section begin=LohkoA/> <section end=LohkoA/>
Lohko B
<section begin=LohkoB/> <section end=LohkoB/>
Lohko C
<section begin=LohkoC/> <section end=LohkoC/>
Lohko D
<section begin=LohkoD/> <section end=LohkoD/>
Lohko E
<section begin=LohkoE/> <section end=LohkoE/>
Birger Lindberg
Birger Barnabas Lindberg (25. marraskuuta 1876 Viipuri – 6. tammikuuta 1940 Haag, Hollanti) oli suomalainen insinööri ja kirjailija.
Lindbergin vanhemmat olivat maanmittari Alexander Barnabas Lindberg ja Ida Evelina Sofia o.s. Lindberg. Hän pääsi ylioppilaaksi Viipurin lyseosta 1897 ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1902 ja maisteriksi 1903. Lindberg suoritti vielä vuori-insinööritutkinnon Saksassa.
Lindberg työskenteli insinöörinä muun muassa Ceylonilla ja Indonesiassa (Batavia). Hän kirjoitti 1910 nimimerkillä En landsman ruotsinkielisen matkakuvauksen Sumatralta.
Birger Lindberg oli naimisissa Gerarda Debora van der Poolin kanssa.
Eduardo Santos
Eduardo Santos Montejo (28. elokuuta 1888 Bogotá – 27. maaliskuuta 1974 Bogotá) oli  kolumbialainen kustantaja ja poliitikko, Kolumbian Liberaalipuolueen aktiivinen jäsen. Hän omisti merkittävän Bogotássa ilmestyvän sanomalehden El Tiempo, ja toimi Kolumbian presidenttinä elokuusta 1938 elokuuhun 1942. Hänet valittiin vaaleissa ainoana ehdokkaana.
Eduardo Santos oli Kolumbian presidentti Juan Manuel Santosin isosetä.
Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 2020
Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 2020 käytiin 27. syyskuuta Kurikassa Kurikan urheilupuistossa. Järjestävänä seurana toimi Kurikan Ryhti.
Jukka Nevakivi
Jukka Taneli Nevakivi (ent. Nynäs, s. 8. lokakuuta 1931 Pudasjärvi) on pitkän linjan suomalainen journalisti, diplomaatti, yliopisto-opettaja ja professori sekä kansainvälisesti tunnettu historiantutkija. Hän on julkaissut useita sekä Suomen historiaan että yleiseen historiaan merkittävästi liittyviä teoksia, joista monet ovat tulleet tunnetuiksi ulkomailla käännettyinä.
Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 2020
Kisat piti alun perin järjestää toukokuussa, mutta koronaviruspandemian vuoksi ne siirrettiin syyskuulle. Kilpailuissa oli ensimmäistä kertaa SM-maastojen historiassa naisilla kaksi kilpailumatkaa.
Jukka Nevakivi
Nuoruus
Nevakivi on liikennöitsijä Reino Vilho Nevakiven (ent. Nynäs) ja talousneuvos Hilja Maria Nevakiven (o.s. Kuosmasen) esikoispoika.
Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 2020
Mitalistit
Lähde
Jukka Nevakivi
Nuoruus
Nevakivi kirjoitti ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1951. Hän opiskeli Sveitsissä Lausannen ja Genèven yliopistoissa ranskan kieltä ja kirjallisuutta vuosina 1952 ja 1959 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi vuonna 1956. Sitten hän opiskeli British Councilin stipendin turvin Lontoon yliopistossa (London School of Economics and Political Sciences) ja väitteli sieltä filosofian tohtoriksi (Ph.D.) vuonna 1963.
Vapaana toimittajana
Jukka Nevakivi työskenteli opiskeluaikana vuosina 1952–1963 ja sen jälkeen pääasiassa poliittisiin aiheisiin keskittyvänä vapaana toimittajana. Hän ei osallistunut politiikkaan, mutta liittyi 1965 SDP:hen. Mauno Koiviston pyrkiessä ensimmäistä kertaa tasavallan presidentiksi hän kirjoitti johdannon ehdokkaan ensimmäiseen vaalijulkaisuun.
Ulkoasianhallinnossa
Korkeakouluopinnot suoritettuaan nuori kielitaitoinen tohtori sai kutsun Helsinkiin Ulkoasiainministeriöön. Hän aloitti sanomalehtiasiain toimistossa ja poliittisella osastolla vuodesta 1963 lähtien, jatkaen sitten ulkoasiainhallintoon Budapestiin ja Kairoon, missä hän palveli lähetystöavustajana ja -sihteerinä 1967–1970. Sen jälkeen Nevakivi toimi jälleen kotimaassa Ulkoministeriössä jaostosihteerinä ja -päällikkönä, kunnes hän vuonna 1974 sai siirron Suomen valtuuskunnan asiantuntijajäseneksi Genèvessä perustamisneuvottelujaan jatkavan Euroopan turvallisuus- ja yhteistyökonferenssiin, ETYKiin, jossa toimi 1974–1975. Diplomaattiuransa päätökseksi Jukka Nevakivi sai vielä vuonna 1976 siirron suurlähetystö- ja ministerineuvokseksi Pariisin edustustoon.
Persia
Nimi
Persia sai nimensä nykyisen Etelä-Iranin alueesta, joka tunnettiin nimellä Persis. Muinaiset kreikkalaiset alkoivat käyttää sanaa koko Iranin ylängöstä.
Persiankieliset (paikallisesti farsin kieli فارسی) iranilaiset ovat sassanidien kaudesta (v. 226–651) alkaen käyttäneet maasta nimitystä Iran (Erānshahr ايرانشهر (Iranshaehr), iranilaisten valtakunta), kun taas lännessä on käytetty kreikkalaisilta periytyvää Persia-nimitystä.
Jukka Nevakivi
Akateeminen ura
Jukka Nevakivi oli saanut hoitaa virkavapauksien turvin Helsingin yliopistosta 1970 saamaansa yleisen historian dosentin tointa ja nauttia 1972 valtion humanistisen toimikunnan myöntämää nuoremman tutkijan apurahaa. Hänestä tuli 1971 Suomen historiallisen seuran tutkijajäsen. Vuosina 1972–1974 hänellä oli ollut tilaisuus toimia Pariisin yliopiston (Sorbonne Nouvelle) vierailevana suomen kielen ja kirjallisuuden professorina. Lopetettuaan työskentelynsä ulkoasiainhallinnossa Nevakivi saattoi vuonna 1980 vihdoin jatkaa akateemista uraansa. 1.8.1980 hänet nimitettiin Helsingin yliopiston poliittisen historian varsinaiseksi professoriksi ja sen jälkeen laitoksensa esimieheksi. Vuonna 1990 Jukka Nevakivestä tuli Suomalaisen tiedeakatemian jäsen. Hän pääsi virastaan lakimääräiselle eläkkeelle 1.1.1996.
Persia
Iranin historia
Iranin historia voidaan jakaa ajallisesti ja dynastioittain:
Jukka Nevakivi
Historiantutkijana
Nevakiven teki tutkimusmatkoja ulkomaisiin yliopistoihin ja arkistoihin. Nevakiven tutkimuksissa herätti huomiota niiden poikkeuksellinen laajuus ja kohdemaat. Hänen käyttämänsä etenkin venäläiset arkistot ovat olleet Suomen lähihistorian tutkimisessa merkittäviä. Tutkimustyö on saanut myös kansainvälistä arvostusta.
Persia
Iranin historia
Antiikki
Keskiaika (650–1450)
Jukka Nevakivi
Tunnustuksia ja palkintoja
Lähde:
Persia
Iranin historia
Uusi aika (1450–1945) Nykyaika (1945-)
Elam
Iranin tunnetun historian voidaan katsoa alkaneet läntisestä Iranista Persianlahden rannalta, muinaisesta Elamista noin 4 700 vuotta sitten (v. 2700 eaa.). Persialaiset valloittivat Elamin vuonna 539 eaa.
Jukka Nevakivi
Kirjallinen tuotanto
Lähde: Itsenäiset teokset:
Persia
Akkamedit
Akemenidien suku hallitsi Irania vuodesta 648 eaa. vuoteen 330 eaa., jolloin Aleksanteri Suuri kukisti kuningas Dareios III:n ja poltti silloisen pääkaupungin Persepoliin.
thumb|Persialaisia sotureita [[Ištarin portti|Ištarin portissa Pergamon-museossa.]]
Akemenidit nousivat kapinaan Meediaa vastaan, ja vuosisatojen kuluttua Aleksanteri Suuri valtasi Persian. Akkamedien Kyyros Suuri loi Persian muinaisen suurvallan yhdistäen alueen 559 eaa. Persia laajeni Turkkiin ja Keski-Aasiaan. Kyyros Suuri valloitti Uus-Babylonian 539 eaa.
Kyyroksen seuraaja Kambyses II valtasi Egyptin, ja Dareios I:n aikana muinainen akemenidien Persia oli laajimmillaan. Valtakuntaan kuuluivat myös Vähän-Aasian länsirannikolla sijainneet kreikkalaiset kaupungit kuten Miletos. Kun ne vuonna 499 eaa. nousivat kapinaan, alkoivat persialaissodat, joiden aikana Persia yritti valloittaa Kreikankin. Kreikkalaiset pysäyttivät Dareioksen alaisten persialaisten etenemisen Marathonin taistelussa. Dareioksen poika Kserkses I koetti myös vallata Kreikan, mutta kreikkalaiset löivät persialaiset Plataiain taisteluissa.
Antiikin Persia oli ensimmäinen todellinen supervalta, joka yhdisti suuren maa-alueen. Persian alueita hallitsivat satraapit. Persia kukistui, kun makedonialainen valloittaja Aleksanteri Suuri kukisti Persian 334–330 eaa. Aleksanteri Suuren kuoltua Persia jäi Seleukokselle, ja maata hallitsivat kreikkalaiset (hellenistiset) seleukidit.
Aiheesta muualla
History of Iran
Kameleontti (albumi)
Kameleontti on Don Huonojen albumi vuodelta 1993. Levyn julkaisi Pyramid.
Twin Gate
Twin Gate on Exist Tracen ensimmäinen albumi ja se sisältää 10 kappaletta.
Naukujat
Naukujat (Ailuroedus) on lavastajien heimoon kuuluva varpuslintusuku. Naukujien sukuun kuuluu BirdLifen mukaan kaksi lajia. Toisissa lähteissä sukuun on esitetty erilaisia lajimääriä.
Viinikan kirkko
Viinikan kirkko on vuosina 1930–1932 rakennettu ja 29. toukokuuta 1932 käyttöön vihitty kirkko Tampereella, Viinikan kaupunginosassa. Kirkon 50-metrinen torni erottuu kaupunginosan tunnusmerkkinä kauas Iidesjärven ympäristössä.
Arkkitehtuuri ja historia
Viinikan kirkkoa pidetään sen arkkitehdin, tamperelaissyntyisen Yrjö Vaskisen uran päätyönä. Vuonna 1927 järjestettyyn arkkitehtikilpailuun oli osallistunut myös nuori Alvar Aalto, jonka ehdotus oli jäänyt toiselle sijalle.
Viinikan kirkko oli ensimmäinen suomalainen kirkkorakennus, jossa samaan rakennukseen kirkkosalin kanssa kuuluivat myös pappila ja kerhotilat.
pienoiskuva|Kirkon ovenpielien ornamentiikkaa
Keltamänty
Keltamänty eli lännenkeltamänty, aiemmin myös ponderosamänty (Pinus ponderosa) on mäntyjen sukuun ja mäntykasvien heimoon kuuluva puulaji. Sitä tavataan Pohjois-Amerikan länsiosassa. Laji jaetaan kolmeen ryhmään, joille joskus annetaan alalajin asema: P. ponderosa subsp. ponderosa, P. ponderosa subsp. benthamiana ja P. ponderosa subsp. scopulorum. Keltamänty on tärkeä puu Pohjois-Amerikan metsätaloudessa. Keltamänty on saanut nimensä erikoisesta, kellanoranssista kaarnastaan.
Viinikan kirkko
Arkkitehtuuri ja historia
Kirkko edustaa tyyliltään 1920-luvun klassismia sekä funktionalismia. Sisäpuoli on koristeltu 1930-luvun tyyliin. Alttaritaulun paikalla syvennyksessä sijaitsee Väinö Rikhard Rautalinin suunnittelema kullattu, puinen Kristus-veistos. Myös pronssiset pyöreät korkokuvat pääoven luona ovat Rautalinin työtä. Eino Rapp ja Eino Kauria ovat tehneet kirkon seinä- ja kattomaalaukset. Eräs kirkon erikoisuus ovat sen hakaristiornamentit.
Kirkko on suojeltu rakennustaiteellisin, kulttuurihistoriallisin ja maisemallisin perustein.
Keltamänty
Ulkonäkö
Keltamänty on suurikokoinen ainavihanta havupuu. Se kasvaa enimmillään 72 metriä korkeaksi ja rungon läpimitaltaan 2,5 metriä paksuksi. Kaarna on keltaisen tai punaisen ruskeaa ja halkeilee levyiksi, joita erottavat syvät uurteet. Nuorten puiden kuori on hyvin tummaa, lähes mustaa. Haarat ovat paksuja ja oranssinruskeita. Silmut ovat munanmuotoisia, punaruskeita ja pihkaisia.
Viinikan kirkko
Arkkitehtuuri ja historia
Viinikan kirkko on vuodesta 1953 alkaen ollut Viinikan seurakunnan (vuodesta 2014 osa Tampereen Eteläistä seurakuntaa) kirkko. Vuodesta 1997 alkaen se on ollut myös osana kesäistä tiekirkkojen verkostoa Suomessa.
Keltamänty
Ulkonäkö
Neulaset kasvavat yleensä kolmittain, mutta joskus kahden tai viidenkin kimpuissa. Ne ovat yleensä 7–25 senttimetriä pitkiä ja tumman keltavihreitä. Hedekävyt ovat pyöristyneen lieriömäisiä, 1,5–3,5 senttimetriä pitkiä ja keltaisia tai punaisia. Kävyt ovat leveän munanmuotoisia, 5–15 senttimetriä pitkiä ja punertavan ruskeita kypsinä.
Viinikan kirkko
Kunnostus 2005–2006
Kirkko oli pois käytöstä kesäkuusta 2005 elokuuhun 2006, kun peruskorjauksessa muun muassa kirkkosali ja kuoroparvi palautettiin alkuperäiseen asuunsa ja kellaritiloihin tehtiin uudistuksia. Kirkko sai myös ulkovalaistuksen.
Keltamänty
Ulkonäkö
Puun kaarna tuoksuu vaniljalta ja neulaset tuoksuvat murskattuina sitruunaisen tärpättiselle.
Levinneisyys
Keltamänty kasvaa luonnonvaraisena Kanadan, Yhdysvaltojen ja Meksikon länsiosissa, yleensä vuoristoissa. Kanadassa se kasvaa vain Brittiläisessä Kolumbiassa. Yhdysvalloissa sitä on länsirannikolta itään Pohjois-Dakotaan ja Texasiin saakka. Alalaji P. ponderosa subsp. ponderosa kasvaa sisämaassa Brittiläisessä Kolumbiassa, Montanassa, Idahossa, Washingtonissa, Oregonissa, Kaliforniassa ja Nevadassa. Alalaji P. ponderosa subsp. benthamiana kasvaa Washingtonissa, Oregonissa ja Kaliforniassa rannikolla. P. ponderosa subsp. scopulorum kasvaa sisämaassa muiden alalajien itäpuolella.
HIStory: Past, Present and Future, Book I
HIStory: Past, Present and Future, Book I (usein lyhennettynä HIStory) on yhdysvaltalaisen laulajan Michael Jacksonin yhdeksäs studioalbumi ja tupla-albumi, joka julkaistiin 16. kesäkuuta 1995. Jackson sävelsi sekä tuotti itse suurimman osan albumin kappaleista. HIStorylta julkaistiin kuusi singleä sekä yksi promomuotoinen single.
HIStory oli Jacksonin ensimmäinen albumi, joka julkaistiin sen jälkeen kun häntä oli syytetty ensimmäistä kertaa lapsen seksuaalisesta hyväksikäytöstä elokuussa 1993. Albumi äänitettiin loppuvuoden 1994 ja alkuvuoden 1995 välisenä aikana. Useat albumin 15 kappaleesta käsittelevät Jacksonin medialta, etenkin iltapäivälehdiltä kohtaamia syytöksiä ja henkistä pahoinpitelyä. Kappaleiden teemoina ovat ympäristötietoisuus, eristäminen, ahneus ja epäoikeudenmukaisuus.
Levymyynti ja menestys
HIStorylta julkaistiin kuusi singleä: ”Scream/Childhood”, ”You Are Not Alone”, ”Earth Song”, ”They Don’t Care About Us”, ”Stranger in Moscow” ja ”Smile” sekä yksi promotyylinen single, ”This Time Around”. Kappaleet ”Earth Song”, ”They Don’t Care About Us” ja ”Stranger in Moscow” eivät menestyneet Yhdysvalloissa yhtä hyvin kuin muualla maailmalla, jossa ne sijoittuivat albumilistojen kymmenen parhaan kärkeen monissa valtioissa. Kappaleista kuvattiin osana niiden promoamista musiikkivideot, jotka ovat sittemmin vaikuttaneet monien artistien tuotantoon. HIStory koostuu kahdesta levystä: niistä ensimmäinen, HIStory Begins, on kokoelma Jacksonin uran aiemmista hiteistä, kun taas toinen nimeltä HIStory Continues sisältää uutta materiaalia.
HIStory sai hyvän vastaanoton kriitikoilta. Albumi oli arvostelumenestyksen lisäksi myös kaupallinen menestys sijoittuen listaykköseksi 12 valtiossa, kuten Yhdysvalloissa, Kanadassa, Australiassa ja Iso-Britanniassa. HIStory nousi kymmenen parhaan joukkoon myös Espanjassa, Meksikossa ja Ranskassa. Albumi menestyi kehnoimmin Italiassa, jossa se saavutti parhaimmillaan 15. sijan.
HIStorya on myyty maailmanlaajuisesti yli 20 miljoonaa kappaletta, mikä tekee siitä kaikkien aikojen myydyimmän sooloartistin tekemän tupla-albumin. HIStory oli ehdolla viiteen Grammy-palkintoon, joista se voitti yhden, parhaan musiikkivideon Grammyn kappaleella ”Scream”. Albumin ensimmäinen levy HIStory Begins julkaistiin uusintapainoksena 13. marraskuuta 2001 nimellä Greatest Hits: HIStory, Volume I, joka oli myynyt vuoteen 2010 mennessä neljä miljoonaa kappaletta maailmanlaajuisesti.
Psykoakustiikka
thumb|Acoustics Psychoacoustics Psykoakustiikka tutkii kuuloa psykofyysisillä kokeilla. Psykoakustiikassa tutkitaan äänen aiheuttamaa vastetta kuulossa epäsuorasti havainnoimalla eikä suorilla fysiologisilla mittauksilla. Psykoakustiikan avulla on löydetty monia lainalaisuuksia ja koneistoja, joilla kuulo toimii, mutta se ei selvitä kovin matalalla tasolla kuulon toimintaa. Kuulo on kuitenkin niin monimutkainen asia, että psykoakustiikan avulla saadaan tärkeitä tuloksia, joita voidaan soveltaa monilla eri aloilla (esimerkiksi äänenpakkaus) – fysiologisella tasolla vastaavanlaajuisten tulosten saaminen ei ole vielä mahdollista, koska aivojen toimintaa ei tunneta riittävän hyvin. Fysiologinen tutkimus kuitenkin täydentää ja varmentaa tiettyjä havaintoja psykoakustiikassa.
Psykoakustisia käsitteitä ovat muun muassa peittoilmiö, äänekkyys , äänekkyystaso , äänenkorkeus , aistittu dissonanssi ja äänenväri.
Narvikin toinen taistelu
Narvikin toinen taistelu oli 13. huhtikuuta 1940 Narvikin edustalla käyty meritaistelu, joka oli osa Norjan taisteluita toisessa maailmansodassa. Taisteluun osallistui Yhdistyneen kuningaskunnan ja Saksan laivastojen osastot.
Britannian laivasto-osasto, johon kuuluivat taistelulaiva HMS Warspite, Tribal-luokan hävittäjät HMS Bedouin, HMS Cossack, HMS Punjabi ja HMS Eskimo sekä HMS Kimberley, HMS Hero, HMS Icarus, HMS Forester ja HMS Foxhound, tunkeutui 13. huhtikuuta Ofotfjordiin tuhotakseen siellä olleen Kriegsmarinen fregattenkapitän Erich Beyn alaisuudessa olleen kahdeksan hävittäjän osaston. Laivasto-osaston ilmasuojana oli lentotukialus HMS Furiousin lentokoneet.
Hieman ennen osastojen kohtaamista HMS Warspiten Fairey Swordfish kellukekone upotti Saksan laivaston sukellusveneen U-64, joka makasi ankkurissa Herjangsfjordissa lähellä Bjerkvikiä. Pian tämän jälkeen seuranneessa taistelussa saksalaisalukset Z13 Erich Koellner, Z9 Wolfgang Zenker, Z11 Bernd von Arnim, Z18 Hans Lüdemann, Z19 Hermann Künne, Z2 Georg Thiele, Z17 Diether von Roeder, Z12 Erich Giese joko tuhoutuivat vihollistulessa tai upottautuivat.
Riom
Riom on kunta Ranskassa Puy-de-Dômen departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee noin 15 kilometriä departementin pääkaupungista Clermont-Ferrandista pohjoiseen. Riom on ikivanha kaupunki. Keskiajalla siitä tuli suosittu pyhiinvaelluspaikka, jonne pyhiinvaeltajat saapuivat katsomaan pyhän Amablen pyhäinjäännöksiä hänen mukaan nimetyssä Pyhän Amablen basilikassa. 1200-luvulla kaupungista tuli Auvergnen historiallisen maakunnan pääkaupunki. 1300-luvulla Berryn herttua Jean vaikutti voimakkaasti kaupungin kehitykseen ja rakennutti sinne herttuoiden palatsin (Palais des Ducs) sekä Riomin pyhän kappelin (Sainte-Chapelle de Riom). Kaupungissa on runsaasti taloja 1500- ja 1600-luvuilta, joista näyttävimpiä ovat konsulien talo (Maison des Consuls) sekä puutalo (Maison de bois). Kaupungissa on myös runsaasti suihkulähteitä sekä muistomerkkejä.
Late for the Sky
Late For The Sky on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Jackson Brownen kolmas omalla nimellä julkaistu albumi vuodelta 1974. Levyn on julkaissut Asylum Records tunnuksella AS 43 007-U (7E-1017) ja erikseen Ranskassa tunnuksella WE 321. Levyn ovat tuottaneet Browne itse sekä Al Schmitt.
Schmitt on myös miksannut albumin studiossa nimeltä Hollywood Sound Recorders. Tässä studiossa äänittäjinä ovat olleet Bob Hughs ja Tom Perry. Kaksi muuta äänittäjää ovat olleet Fritz Richmond studiossa nimeltä Elektra Sound Recorders sekä Kent Nebergall Sunset Soundissa.
Levykannen idea on Jackson Brownen ja tässä yhteydessä hän mainitsee taiteilija Magritten. Levykannen on suunnitellut ja etupuolen valokuvan ottanut Bob Seidemann. Kuvassa näkyvä Chevrolet kuuluu em. äänittäjä Fritz Richmondille. Etukannen tekstin on tehnyt Rick Griffin. Takakannen kasvokuvan Jackson Brownesta on ottanut Henry Diltz.
Kiitoksissa on mainittu David Geffen. Levy on omistettu Phyllisille ja Ethanille.
Jackson Brownen asioita ovat tässä vaiheessa hoitaneet Roy Silver ja Mark Hammerman yhtiöstä nimeltä The Blue Peacock Company. Heidän lisäkseen on mainittu Peter Golden ja Howard Burke.
Kappaleet
A-puoli:
Muusikot
Jackson Brownen yhtye:
Lauluharmoniat:
Kätten taputukset:
Kohokit
Monilla lajeilla, kuten esimerkiksi nurmikohokilla (Silene vulgaris), kukan verhiö on pullistunut pallomaiseksi. Suomessa yleisen nurmikohokin pullea, ongen kohoa muistuttava verhiö lieneekin antanut suomenkielisen nimen koko kohokkien suvulle. Osa suvun lajeista on kuitenkin suomenkieliseltä nimeltään ailakkeja, kuten esimerkiksi puna-ailakki (Silene dioica).
Suomessa esiintyvät lajit
Suomessa esiintyy eri aikoina satunnaistulokkaina havaitut lajit mukaan lukien 26 eri kohokkilajia. Aiemmin rakkokohokkeihin luetut tarhakohokki ja kalliokohokki ovat siirtymässä vahakohokkien (Atocion) sukuun.
Muissa Pohjoismaissa esiintyviä lajeja
Suomen kohokkilajien lisäksi Norjassa, Ruotsissa ja Tanskassa kasvaa myös lajeja:
Spinosaurit
Spinosaurit (Spinosauridae) on sukupuuttoon kuollut dinosaurusten heimo.
Historia
Spinosaurit ilmestyivät myöhäisjurakaudella noin 155 miljoonaa vuotta sitten. Heimon jäsenten fossiileja on löydetty Afrikasta, Euroopasta, Etelä-Amerikasta, Aasiasta, Australiasta ja mahdollisesti Pohjois-Amerikasta. Spinosaurit kuolivat sukupuuttoon 93 miljoonaa vuotta sitten, kun niiden asuttamat suot kuivuivat Maapallon merenpinnan laskemisen seurauksena.
Kuvaus
pienoiskuva|vasen|[[Irritatorin rekonstruktio.]] Spinosaurit olivat suuria teropodeja, joilla oli pitkä krokotiilimainen kallo ja kuono. Ne luultavasti saalistivat pääasiassa kalaa, johon niiden pitkä kallo soveltui. Niiden hampaat olivat suuret ja kartiomaiset. Sieraimet eivät sijainneet kuonon kärjessä vaan sen päällä krokotiilien tapaan, jolloin ne pystyivät hengittämään kalojen saalistamisen aikana. Lisäksi vahvakyntiset kädet soveltuivat hyvin kalojen nappaamiseen. Joillakin lajeilla oli selässä jättimäinen purje, jolla saattoi olla useita käyttötarkoituksia, kuten koristeena tai jäähdyttimenä oleminen. Häntä oli jäykkä ja toimi tasapainoelimenä, joka pysyi irti maasta.
Omar Suleiman
thumb|Omar Suleiman vuonna 2007 Omar Suleiman ( s. 2. heinäkuuta 1936 – 19. heinäkuuta 2012 Cleveland, Yhdysvallat) oli egyptiläinen poliitikko ja vuosina 1993–2011 tiedustelupalvelun johtaja. Varapresidentiksi hänet nimitettiin 29. tammikuuta 2011 hallituksenvastaisten mielenosoitusten alkamisen jälkeen. . Tämä virka jäi kuitenkin lyhyeksi, kun mielenosoittajien vaatimuksiin vastattiin 11. helmikuuta 2011 ja valta siirrettiin Mubarakilta väliaikaisesti sotilasneuvostolle.
Egyptin tiedustelupalvelun johtajana häntä on syytetty laajamittaisen systemaattisen kidutuksen sallimisesta. Joissakin tapauksissa Yhdysvaltojen puolesta. Ainakin yhdessä tapauksessa Suleiman on myös itse toiminut kiduttajana (Mamdouh Habib v. 2002).
Suleiman pyrki Egyptin presidentiksi vuoden 2012 presidentinvaaleissa. Hän ilmoittautui presidenttikisaan kannattajien painostuksesta viime hetkellä ja keräsi osallistumiseen vaaditut 30 000 allekirjoitusta muutamassa päivässä. Suleimanin ehdokkuus kuitenkin hylättiin, koska hän ei saanut tarpeeksi tukea riittävän monesta maakunnasta.
Suleiman kuoli 76-vuotiaana sairaalassa Yhdysvalloissa 19. heinäkuuta 2012. Hänen kuolinsyytään ei kerrottu julkisuuteen.
Giuseppe Cambini
Giuseppe Maria Cambini oli italialaissyntyinen säveltäjä ja viulisti. Hän syntyi todennäköisesti helmikuussa 1746 Livornossa, ja hänen on arvioitu kuolleen 1825, vaikka tämä on saattanut tapahtua jo monta vuotta aiemmin. Cambinin varhaiset vaiheet ovat hämärän peitossa. Hän asettui Pariisiin noin vuonna 1770 ja sai siellä musiikkiaan esitetyksi Concert Spirituel -konserttisarjan yhteydessä. Hän sävelsi yli 700 teosta ja saavutti aikoinaan suosiota soitinmusiikillaan, johon lukeutuu esimerkiksi 149 jousikvartettoa ja runsaasti sinfonia concertanteja. Cambinin teokset edustavat ranskalaista galanttia tyyliä.
GLN
GLN-osapuolitunniste on numero, jolla voidaan yksilöidä yritys, sen sisäisiä toimintoja tai toimipisteitä. Sähköisen kaupan sanomissa käytetään GLN:ää yksilöimään liiketapahtuman osapuolia esim. tilaamisen, toimittamisen, laskuttamisen ja sanomavälityksen tarpeisiin.
GLN muodostetaan GS1-yritystunnisteen pohjalta samoin kuin GTIN-13-koodi. GLN voidaan esittää viivakoodina vain käyttötarkoituksen mukaisella sovellustunnuksella täsmentäen (GS1-128, GS1 DataMatrix tai GS1 DataBar -viivakoodein).
Vasilisa Mikulišna
thumb|S. Solomko. Vasilisa Mikulišna. Vasilisa Mikulišna on polenitsa, bogatyr Mikula Seljaninovitšin  vanhin tytär, polenitsa Nastasja Mikulišnan  isosisko sekä tunnetuimman väitteen mukaan tšernihivlaisen pajarin Stavr Godinovitšin  aviopuoliso bylinoissa "Kauneimmasta Vasilisa Mikulišnasta"  ja "Stavr Godinovitš", kahdessa tarinassa samasta aiheesta.
Tarina Vasilisasta
Myytille Vasilisa Mikulišnasta löytyy aihelmayhtäläisyyksiä irlantilaisesta mytologiasta, jossa tarinan mukaan sankarin kotiin tulee yliluonnollinen vaimo, jolla on kuolevaiselle naiselle saavuttamattomia ominaisuuksia, ja joiden paljastamisen muille hän omalta mieheltään ehdottomasti kieltää. Silti sankari paljastaa vaimonsa salaisuuden ja joutuu vankityrmään, josta vaimo hänet pelastaa. Samoin käy venäläisessä bylinassakin. Vaimo on naisbogatyr, polenitsa hyveineen, joita miehellä ei ole. Vasilisalla on poikkeuksellisen bogatyrin ominaisuudet: älykkyys, rohkeus ja ujous, joilla kehuskelemisen muille hän aviopuolisolta Stavr Godinovitšilta kieltää. Stavr Godinovitšin vieraillessa Kiovan ruhtinaan Vladimir Krasno(e) Solnyškon juhlissa mies ei kuitenkaan hillinnyt itseään ja alkoi kehua nuorta vaimoaan. Kehun sävystä loukkaantunut suuriruhtinas määräsi Stavrin vankityrmään, syvälle kellariin, ja käski hakea Vasilisan palatsiin. Kuullessaan Stavrin kurjuudesta Vasilisa päätti matkustaa Kiovaan mieheksi pukeutuneena. Hän esiintyy joko ljahovetskilaisen kuninkaan poikana ja kertoo nimekseen Vasili Mikulitš tai bylinan toisen julkaisuversion mukaan, 12 vuoden aikana kertyneitä suojelurahoja vaativan tataarilaisen suurlähettilään poikana. Molemmissa bylinoissa suuriruhtinaan tytär (tai sisarentytär) Zabava Putjatišna ainoana tunnistaa vieraaksi saapuneen ulkomaalaisen bogatyrin valepukuiseksi naiseksi. Suuriruhtinas Vladimir koetteli vierastaan päästääkseen selville onko hän mies vai nainen. Vasilisa alkoi kuitenkin harhauttaa suuriruhtinasta vaatimalla Zabava Putjatitšnaa vaimokseen. Naimakauppojen päätteeksi pidetyissä hääjuhlissa suuriruhtinaan kutsumat kanteleensoittajat soittavat kuitenkin niin surkeasti, ettei nuori sulhanen tahdo riemastua, ja paikalle kutsutaan Stavr, joka tunnetaan erinomaisena kanteleensoittajana. Vasilisa onnistui viemään Stavrin mukanaan sen jälkeen, kun he ovat Vladimirille kertoneet tapahtuneesta, ja he matkustavat Tšernihiviin (toisen version mukaan Liettuaan). Tarina päättyy tähän.
Tarinassa esiintyy toisin sanoen selvää vastakkainasettelua siinä, kun äärettömän vahva naisbogatyr, polenitsa Mikulišna ei missään vaiheessa käytä yliluonnollista voimaansa, jossa hän on isänsä kaltainen. Hän pohdiskelee: "Miten minä pelastan rakkaan aviomieheni! Rahalla en voi häntä lunastaa, mahdilla en voi ottaa. No, en ota voimalla, otan sitten oveluudellani!" Hallussa olevaa voimaa ei käytetä mahtavuuden osoittamiseen. Vasilisa vapauttaa vain aviomiehensä eikä hänellä ole muuta asiaa Kiovaan.
Viktor Netšajev
Viktor Petrovitš Netšajev (, s., Neuvostoliitto) on entinen neuvostoliittolainen jääkiekkoilija. Netšajev oli ensimmäinen neuvostoliittolainen, joka pelasi NHL:ssä, tosin vain kolme ottelua syksyllä 1982.
Ura
Netšajev syntyi Amurin alueella sijaitsevassa Kuibyševka-Vostotšnajassa (nykyinen Belogorsk). Hän pelasi Neuvostoliitossa jääkiekkoa kolmella korkeimmalla sarjatasolla vuodesta 1973 lähtien, mutta ei koskaan päässyt maajoukkueeseen, joten hän ei ollut maansa parhaita pelaajia. Pelatessaan vuonna 1980 jääkiekkoa Leningradissa hän tapasi yhdysvaltalaisen yliopisto-opiskelijan Cheryl Haiglerin, joka oli Leningradissa vaihto-opiskelijana. Pari avioitui pian ensitapaamisensa jälkeen, mutta tämän jälkeen Haigler joutui palaamaan Yhdysvaltoihin. Haigler yritti saada Netšajevin Yhdysvaltoihin, mutta vasta huhtikuussa 1982 tämä pääsi muuttamaan pois Neuvostoliitosta ja matkustamaan Bostoniin, jossa Haigler asui. Netšajev ei pelannut lainkaan kaudella 1981–82 odottaessaan matkustuslupaa.