cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Imijä
Historia
Tämän jälkeen Imijä haastoi Thorin uudelleen mutta tämä petkutti Imijän muuttumaan vedeksi. Thor petkutti Imijää myöhemmin pahvisella kopiolla vasarastaan, jonka voimat imettyään Imijä kukistui helposti. Tämän jälkeen Imijä yritti vielä kerran tuhota Hulkin mutta epäonnistui imettyään vahingossa lasin ominaisuudet itseensä. Koottuaan itsensä pitkän ajan kuluttua Imijä oli kyllästynyt taisteluihin. Hän päätti lähteä Etelä-Amerikkaan mutta otti itselleen panttivangin joka sai Kostajat hänen peräänsä. Paetakseen hyödytöntä taistelua ja vankilaa Imijä antoi itsensä sulautua mereen. Kului kauan ennen kuin Imijä saavutti entisen muotonsa ja tällöin hänen mielensä oli kärsinyt vaurioita. Hän oli paranoidi ja pelkäsi suunnattomasti kaikkia muita supervoimaisia olentoja.
Tilaisuus taistella Hulkin kanssa palautti Imijän kuitenkin tolkkuihinsa. Imijä yritti myöhemmin varastaa Dazzlerin voimat, mutta kukistui Dazzlerin saatua apua Mustalta Salamalta. Salatuissa Sodissa Imijä ihastui Titaniaan ja pariskunta meni lopulta naimisiin.
Tätä nykyä Imijän ja Titanian suhde on päättynyt jälkimmäisen pakkomielteenomaiseen tarpeeseen tuhota Hulktar. Ei tiedetä ovatko he virallisesti avioerossa.
Voimat ja varusteet
200px|left|thumb|Imijä on sulauttanut itseensä kerrostalon ominaisuudet taistelussaan Thoria vastaan. Imijällä on kyky absorboida minkä tahansa koskemansa substanssin fyysiset ominaisuudet. Jos Imijä koskee tai pitelee teräspalaa käsissään, hänen kehonsa kudokset ottaisivat teräksen ominaisuudet ja kestävyyden. Imijä kuitenkin säilyttää aina kykynsä puhua ja pystyy liikuttelemaan niveliään normaalisti. Tämä tapahtuu riippumatta materiaalista.
Mitä tiheämpi tai kestävämpi Imijän absorboima materiaali on, sitä voimakkaampi Imijästä tulee fyysisesti. Timanttia koskettaessaan Imijä nousee reilusti lähelle Hulkin voimia (eli nk. 100 tonnin luokka). Mitä kauemmin Imijä pysyy kontaktissa koskemansa aineen kanssa sitä enemmän hän sulauttaa sen ominaisuuksia itseensä. Koskettaessaan pilvenpiirtäjää Imijän pituus ja massa kasvaisivat samassa suhteessa – lopulta hän olisi jättiläinen ja nostaisi yli 100 tonnia. Imijä kykenee myös jäljittelemään joitain koskettamansa aineen ekstraominaisuuksia kehossaan, kuten kaktuksen piikkejä.
Imijä kykenee myös imitoimaan toisten olentojen voimia. Tämäkin vaatii fyysisen kontaktin ja Imijän keskittymistä prosessiin. Samalla lailla Imijä kykenee myös imitoimaan tiettyjä energioita, kuten Thorin vasaran mystisiä energiavirtoja. Muuttuessaan Uru-metalliksi Imijän voimataso nousee jopa Thorin ylitse. Tässä muodossa Imijä kykenee myös nostamaan Thorin vasaran – teko, johon eivät ole pystyneet kuin muutamat Marvel-universumissa.
Imijän aseena toimii vankilassa hänen jalkaansa laitettu kettingin päässä oleva metallipallo. Myös tämä on yhteydessä hänen maagiseen ominaisuuteensa ja siksi pallo ja ketju muuttuvat myös miksi tahansa substanssiksi kuin mitä Imijäkin (imettyään Thorin voimat pallo imitoi Thorin vasaraa).
Rajoitukset
Imijä kykenee säilyttämään imemänsä ominaisuudet kehossaan niin pitkään kuin haluaa. Kohdatessaan ensimmäisen kerran Hulkin Imijä kuitenkin hävisi Hulkin muututtua Bruce Banneriksi – samalla myös Imijän Hulkilta imemät voimat katosivat. Imijä ei myöskään kykene imemään miten paljon tahansa. Erään kerran hän yritti absorboida koko maapallon voimat itseensä mutta epäonnistui ja räjähti kappaleiksi. Tällaisen tilanteen jälkeen Imijä kykenee kuitenkin aina kokoamaan itsensä – olettaen että hän saa kontaktin jokaiseen osaansa ja ettei hän vaihda olomuotoaan ennen kuin on kerännyt itsensä täysin.
Koska Imijä on melko yksinkertainen mies hänet saa helposti huijattua imemään materiaaleja joita ei tarkoittanut. Suurin rajoitus Imijällä onkin hänen älykkyytensä.
Imijä on myös voimakkaasti riippuvainen huumausaineista, ennen kaikkea kipulääkkeistä ja kokaiinista. Imijä työskenteleekin mielellään sille joka kykenee tarjoamaan huumausaineita. Tämä vaikuttaa myös hänen käyttäytymiseensä. Vaikka Imijä onkin rikollinen koettaa hän yleensä välttää sivullisten tappamista (vaikka näiden uhkailu ja rampauttaminen ei olekaan ongelma).
Mikäli Imijä kuitenkin tarvitsee huumausaineita, hän muuttuu entistä aggressiivisemmaksi. Imijän addiktiota voidaan myös käyttää hyväksi, kuten Pöllö teki. Hän petkutti Imijän muuttumaan kokaiiniksi ja myi sitten Creel-erän katumarkkinoilla. Uusi kokaiini kuitenkin antoi käyttäjilleen samat kyvyt mitä Imijälle ja lopulta tämä kykeni kokoamaan itsensä. Hämähäkkimies voitti tuolloin Imijän.
Imijä muissa medioissa
Vaikka Imijä ei koskaan esiintynytkään vuoden 2003 The Hulk -elokuvassa, on Nick Nolten näyttelemällä David Bannerilla hämmästyttävän samanlaiset voimat elokuvan lopussa. Jopa peruskuvio, jossa Imijä koettaa imeä Hulkin voimat, mutta tajuaa, ettei niin rajattomia voimia voi imeä, on mukana. Elokuvassa David Banner menettääkin voimiensa hallinnan ja tuhoutuu Gamma-pommin räjähdyksessä. Hän kuitenkin esiintyy yhdessä Avengers:United we stand -sarjan jaksossa, jossa hän yrittää muiden Paroni Zemon johtamien Pahuuden Mestareiden kanssa tuhota Kostajat.
Toimisto
Toimisto on huone tai muu alue, jossa ihmiset työskentelevät. Toimisto on arkkitehtuurinen ja suunnitelmallinen ilmiö, joka esiintyy useassa muodossa. Se voi olla pieni työpenkki tai nurkkaus myyntikojun nurkassa tai useita kerroksia käsittävä osio rakennuksessa tai kokonainen rakennuskokonaisuus. Nykyään toimistolla tarkoitetaan tiloja, joissa toimistotyöntekijät työskentelevät.
Toimiston eri tilankäyttömahdollisuuksia ovat mm. avokonttori, koppikonttori ja monitilatoimisto.
Ville Muilu
Vilho Johannes (Ville) Muilu (4. elokuuta 1915 Nurmo – 22. helmikuuta 1977) oli suomalainen herännäisiin kuulunut pappi ja kirjailija.
Muilu toimi rajaseutupappina Lentiirassa, Oulun hiippakunnan diakoniapastorina ja Rääkkylän kirkkoherrana. Vuodesta 1964 hän oli sotilaspastorina Niinisalossa ja myöhemmin kenttärovastina Kuopiossa.
Vuonna 1973 Ville Muilua kuulusteltiin hänen varusmiehille pitämällään oppitunnilla käyttämästä puolustustahdon kuvauksesta. Muilua syytettiin siitä, että hän olisi rinnastanut Suomen lipun peipposen verenhimoiseen lauluun. Tapauksesta laadittiin presidentti Kekkosta varten nelisivuinen muistio.
Venäjänbolonka
Venäjänbolonka on venäläinen koirarotu. Se ei ole FCI:n hyväksymä, mutta Suomen Kennelliitto on tunnustanut sen virallisesti roduksi ja se voi osallistua Suomessa näyttelyihin. Nimitys russkaja tsvetnaja bolonka tarkoittaa ”värillistä venäjänsylikoiraa”.
Ulkonäkö
Venäjänbolonka on pienikokoinen, pitkäkarvainen, elegantti ja tasapainoinen sylikoira, jonka rungonpituus on hieman säkäkorkeutta suurempi. Kuono on hieman kalloa lyhyempi ja sen kärki aavistuksen kapeneva. Silmät ovat pyoreähköt, keskikokoiset ja väriltään joko tummat tai pähkinänruskeat. Pienet korvat voivat olla joko riippuvat tai kärjistään taittuneet. Niska on keskipitkä ja runko tiivis. Sen rintakehä on kohtalaisen leveä ja syvä, ja selkä suora ja leveä. Raajat ovat yhdensuuntaiset ja suorat, ja liikkeet vapaat ja kevyet. Keskipitkä häntä kaartuu kaareksi selän ylle ja on korkealle kiinnittynyt. Säkäkorkeus on 24–26 cm ja paino vaihtelee 3–4 kilogramman välillä.
Karvapeitteen tulee olla pehmeä, tiheä, silkkinen ja joko kihara tai aaltoileva. Kasvoissa karva muodostaa viikset ja parran. Väriksi sallitaan mikä tahansa muu yksiväristä valkoista lukuun ottamatta. Yleisimmät värit ovat musta, musta tai ruskea merkkivärinen, harmaa eri sävyissään hopeanharmaasta sudenharmaaseen, brindle, ruskea, punainen, keltainen ja kerma. Myös musta tai muuten perusväriä tummempi satula selässä hyväksytään.
Luonne ja käyttäytyminen
Rotu on ystävällinen, eloisa ja tasapainoinen. Se on erittäin sosiaalinen ja helposti uusiin asuinympäristöihin ja elinolosuhteisiin sopeutuva. Se tulee hyvin toimeen sekä vieraiden ihmisten että muiden koirien kanssa.
Alkuperä
Venäjänbolonka on rotuna nuori eikä sen alkuperä ole kaikilta osin täysin varma. Venäjän vallankumouksen aikana maahan jääneiden bichon friséjen uskotaan risteytyneen shih tzun ja lhasa apson kanssa, jotka olisivat antaneet rodulle sen nykyisen, bichoneista poikkeavan värityksen. Jalostustyö alkoi 1950-luvun alussa Leningradissa ja ensimmäinen rotumääritelmä kirjoitettiin vuonna 1962. Neuvostoliiton maatalousministeriö hyväksyi kyseisen rotumääritelmän kuitenkin vasta vuonna 1966. 1980-luvulla rotu levisi Itä-Saksan alueelle. Vuonna 1997 Venäjän Kennelfederaatio tunnusti rodun ja vuoden 2012 lopulla myös Pohjoismainen Kennelunioni hyväksyi sen virallisesti. Tämän myötä se on voinut osallistua virallisiin näyttelyihin myös Suomessa tunnustettuna rotuna vuoden 2013 alusta alkaen. Lisäksi muun muassa Saksan, Tšekin, Slovakian ja Luxemburgin kennelliitot ovat tunnustaneet sen.
Venäjänbolonkat Suomessa
Suomen ensimmäiset rekisteröidyt bolonkat tuotiin Venäjältä Nevskaja Uslada, Vladisvet ja Tsvet Hibin -kenneleistä, Saksasta Russian Pearl -kennelistä ja Tšekistä. Suomen Kennelliittoon rekisteröityjen yksilöiden lisäksi arvioidaan olevan jonkin verran rekisteröimättömiä bolonkoja.
Virallinen suomalainen rotujärjestö on Suomen Kääpiökoirayhdistys.
Palloseura Villa
Palloseura Villa (PS Villa) on vuonna 2009 perustettu hyvinkääläinen futsalseura. Sen edustusjoukkue pelaa Suomen toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Futsal-Ykkösessä.
PS Villa nousi Futsal-liigaan kaudeksi 2014–2015 Ekenäs Sport Clubin luovuttua paikastaan. Kaudella 2013–2014 PS Villa sijoittui Futsal-Ykkösen toiseksi ja hävisi nousukarsinnoissa Turun Pallokerholle.
PS Villa pelaa kotiottelunsa Martinhallissa.
Carl Tigerstedt
Tigerstedt hukkui purjehdusmatkalla heinäkuussa 1930. Hän oli lähtenyt purjeveneellään Pörtössä sijainneelta kesähuvilaltaan maanantai-iltana ja seuraavan päivän iltana hänen veneensä löytyi 8 kilometrin päässä Helsingistä vesilastissa.
Obuh’iv
Obuh’iv on kaupunkipiiri ja keskikokoinen kaupunki Ukrainan Kiovan alueella, 38 kilometriä maan pääkaupungista Kiovasta etelään. Obuh’iv on Obuh’ivin piirin hallintokeskus. Vuoden 2011 alussa Obuh’ivin kaupungissa arvioitiin asuvan 32 615 henkeä (lisäksi kaupunkipiiriin kuului myös 444 maaseutuasukasta) ja ympäröivässä piirissä 35 547 henkeä. Kesällä 2020 Obuh’ivin piiriä laajennettiin osana Ukrainan aluehallinnon uudistusta; tällöin Obuh’ivista tuli osa Obuh’ivin piiriä.
Liikenneyhteyksistä merkittävimpiin kuuluvat Kiovasta eteläkaakkoon johtava, kaupungin itälaidalta ohittava valtatie M04 sekä Obuh’ivistä länteen Vasylkiviin vievä kantatie P-35. Lähin rautatieasema on noin 10 kilometriä kaupungin itäpuolella Obuh’ivin piirin Ukrajinkan (Українка) kaupungissa.
Juuripaine
Juuripaineen lisäksi haihtumisimu ja kasvin putkiloiden kapillaari-ilmiö ovat kasviin vettä nostavia tekijöitä. Juuripaineen merkitys on suurin keväällä, jolloin haihtumisimu on usein vähäistä.
Operaatio Siegfried
Operaatio Siegfried oli toisessa maailmansodassa Saksan joukkojen suorittama maihinnousu Hiidenmaalle. Se oli osa suurempaa operaatio Beowulfia. Maihinnousujoukkoja komensi kenraaliluutnantti Siegfried Haenicke ja maihinnousulaivastoa amiraali Franz Claassen. Operaatio alkoi 12. lokakuuta 1941 maihinnoususta Hiidenmaalle ja päättyi 21. lokakuuta saarella olleiden puna-armeijan joukkojen antautumiseen. Saksalaiset vangitsivat yhteensä 15 388 puna-armeijan sotilasta, joista noin 3 000 Hiidenmaalta ja saivat sotasaaliiksi yhteensä 212 käsiasetta/kivääriä, 70 kranaatinheitintä, 309 konekivääriä, 18 panssariajoneuvoa, 602 moottoroitua ajoneuvoa ja kaksi lentokonetta.
Taistelu
Saksan laivaston kevyt risteilijä Kölnin, 2. torpedovenelaivueen sekä 1., 4. ja 5. raivaajalaivueen alusten tukiessa maihinnousua tulittamalla Ristnan rannikkopatteria nousivat jalkaväkirykmentti 176 ja 151 sekä niiden tukena oleva 161. tiedustelupataljoona aamulla 12. lokakuuta maihin Hiidenmaalle.
Haenecken komentaman 61. jalkaväkidivisioonan jalkaväkirykmenttien 151 ja 176 muodostamat taisteluosastot loivat sillanpäät, joista ne välittömästi jatkoivat saaren sisäosiin. Saksalaisjoukot katkaisivat Hiidenmaan puolustajien linjat kahtia vallaten saaren keskiosan. Puna-armeijan joukkojen puolustus keskittyi rannikkopattereiden ympärille, mistä ne hitaasti vetäytyivät Tahkunan niemeen, missä puna-armeijan joukkojen rippeet antautuivat 21. lokakuuta. Saksalaiset saivat kaikkiaan 2 288 puna-armeijan sotilasta sotavangeiksi.
Sir John A. Macdonaldin patsas
thumb|250px|Sir John A. Macdonaldin patsas
Sir John A. Macdonaldin patsas on Kanadan ensimmäisen pääministerin John A. Macdonaldin muistoksi pystytetty patsas, joka sijaitsee Reginan kaupungin Victoria-puistossa Kanadassa. Patsaan veisti kuvanveistäjä Sonia de Grandmaison. Idea patsaan pystyttämisestä keksittiin vuonna 1891, samaisena vuonna kun John A. Macdonald kuoli. Patsas valmistettiin vasta vuonna 1967.
Dorian Grayn muotokuva
Dorian Grayn muotokuva on Oscar Wilden kirjoittama romaani. Vuonna 1890 se ilmestyi sarjana Lippincott's Magazine -aikakauslehdessä ja seuraavana vuonna kirjana. Romaani sijoittuu 1800-luvun lopun Lontooseen.
Kertomuksen juoni
Basil Hallward maalaa kauniin nuoren miehen muotokuvaa. Lordi Henry Wotton näkee kuvan ja haluaa tutustua sen malliin. Basil vastustelee, koska hän tuntee Lordi Henryn huonon maineen eikä halua tämän turmelevan puhdasmielistä Dorian Graytä. Juuri silloin Dorian astuu sisään ja ihastuu heti Lordi Henryn nokkeluuteen ja sulavuuteen. Henry imartelee Dorianin kauneutta ja surkuttelee sitä, että kauneus on niin katoavaista. Tämä saa Dorianin vaipumaan synkkyyteen. Epätoivossaan hän toivoo, että muotokuva vanhenisi ja hän itse saisi pitää ikuisesti kauneutensa ja nuoruutensa. Pelästyneenä nuoren miehen kiihkeydestä Basil yrittää tuhota maalauksen, mutta Dorian estää sen ja vie taulun kotiinsa.
Renberg
Renberg on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Dorian Grayn muotokuva
Kertomuksen juoni
Dorianin toiveen toteutumisesta alkaa hänen tuhonsa. Itsekäs elostelija lordi Henry opastaa Dorianin moraalittomien nautintojen maailmaan. Hän alkaa vierailla oopiumiluolissa ja prostituoitujen luona. Hänestä tulee tunteeton ja kyyninen, hän aiheuttaa  kylmyydellään rakastettunsa Sibylin itsemurhan ja lopulta murhaa Basil Hallwardin, muotokuvansa tekijän ja omatuntonsa. Paheellinen elämä ei kuitenkaan kuluta häntä lainkaan. Hän pysyy jatkuvasti nuorena ja kauniina, mutta hänen muotokuvansa muuttuu vähitellen rumuuden ja inhon perikuvaksi, aivan kuin jokainen hänen tekemänsä synti tahraisi sitä. Dorian piilottaa maalauksen muilta. Lopulta hän päättää tuhota maalauksen, koska se voisi todistaa hänen veriteostaan. Hän yrittää lyödä maalausta veitsellä, jolla hän surmasi Basil Hallwardin. Palvelija kuulee huudon, ja Dorian löydetään huoneesta kuolleena veitsi sydämessään. Hän on vanhentunut ja muuttunut hirvittävän näköiseksi, kun taas maalaus on muuttunut alkuperäiseksi.
Kritiikki
Aikalaisiltaan Dorian Grayn muotokuva sai tylyn tuomion. Se herätti ”moraalittomuudellaan” ja homoseksuaaliseksi ymmärretyllä asetelmallaan pahennusta, ja kirjaa käytettiin myöhemmin todisteena oikeudenkäynnissä Wildeä vastaan.
Lukija voi tulkita Wilden teosta monella tasolla. Sen voi nähdä viktoriaanisena trillerinä, josta voi nauttia pelkästään sen luoman tunnelman ja jännityksen takia. Samalla sen voi tulkita olevan moraalinen allegoria, joka kuvaa viattoman ihmismielen myrkytystä ja rappiota. Sitä voi pitää myös psykologisena teoksena tai filosofisena pohdintana taiteen olemuksesta sekä taiteen ja elämän välisestä suhteesta: Jäljitteleekö taide elämää vai elämä taidetta, ja mitä tapahtuu, kun ihminen arvostaa elämän esteettistä puolta enemmän kuin eettistä.
Suomenkieliset käännökset
Kirja on suomennettu neljään eri otteeseen: Helmi Setälä vuonna 1906, Aulis Nopsanen vuonna 1947, Kai Kaila vuonna 1963 ja Jaana Kapari-Jatta 2009.
Aiheesta muualla
Elokuvasovitukset
Näytelmäsovitus
Riddarfjärden
Riddarfjärden on Mälaren-järvessä, Ruotsin pääkaupungin Tukholman keskustassa sijaitseva lahti. Se on Mälarenin itäisin lahti. Lahti on noin 2,7 kilometriä pitkä itä–länsi-suunnassa, ja se on kapeimmalta kohdaltaan noin 400 metriä leveä. Sen keskisyvyys on noin 15–20 metriä, syvin kohta on 23 metriä syvä. Rantaviivaa lahdella on 6,4 kilometrin verran. Riddarfjärden rajoittuu pohjoisessa Norrmalmiin ja etelässä Södermalmiin. Riddarfjärdeniä yhdistävät Saltsjönin merenlahteen Mälarenin lasku-uomat Norrström ja Söderström, joiden väliin jää Stadsholmenin saari.
Newsky
Newsky oik. Pentti Nevalainen on laulaja ja muusikko, joka on levyttänyt yhden kasetillisen levy-yhtiö Satsangalle vuonna 1976.
Riddarfjärden
thumb|600px|center|Panoraamakuva Riddarfjärdenistä.
Vilhelm (Ruotsin prinssi)
Vilhelm, koko nimi: Carl Wilhelm Ludvig, (17. kesäkuuta 1884 – 5. kesäkuuta 1965) Ruotsin prinssi, Södermanlandin herttua, oli Ruotsin kuningas Kustaa V:n ja kuningatar Viktorian toinen lapsi.
Vilhelm palveli 1900-luvun alussa Ruotsin laivastossa, ensin kadettina vuosina 1898-1904 ja sen jälkeen upseerina saavuttaen kapteenin arvon. Vilhelm avioitui keväällä 1908 Pietarissa Venäjän Suuriruhtinatar Maria Pavlovnan kanssa. Lyhytkestoisesta avioliitossa syntyi poika Lennart. Loppuelämänsä Vilhelm asui Södermanlandissa Stenhammarin linnassa, ensin parisuhteessa ranskalaisen Jeanne Leocadie Tramcourt'n kanssa, joka kuoli 1952 auto-onnettomuudessa, kun Wilhelm ajoi autoa.
Ensimmäisen maailmansodan aikaan Ruotsissa oli aktivistipiirejä, jotka olisivat halunneet Ruotsin osallistuvan sotaan Venäjää vastaan. Heidän toimintaansa Ruotsin silloinen kuningas Kustaa V suhtautui myönteisesti, kuten oheinen kuninkaan viesti kertoo:
Seuraavan kerran vuoden 1918 Suomen kuningaskunta -ajatusten yhteydessä prinssi Vilhelm ja hänen yhdeksänvuotias Lennart-poikansa nostettiin keskusteluissa ja alustavissa tunnusteluissa mahdolliseksi ehdokkaaksi tulevana Suomen kuninkaana. Asia ei edennyt käytännön tasolla vaan ehdokkaat tulivatkin lopulta keisarillisesta Saksasta.
Suomalaisille Vilhelm tuli tunnetuksi ensi kerran isänsä kuningas Kustaa V:n Suomeen vuonna 1925 tekemän valtiovierailun yhteydessä, jossa Vilhelm oli myös mukana. Sittemmin Vilhelmin toiminta tuli suomalaisille läheiseksi hänen johtaessaan talvisodan aikaan ja välittömästi sen jälkeen välirauhan aikaan ruotsalaisten Suomeen antamaa sosiaalista apua. Olipa hän jonkun kerran mukana ottamassa talvisodan aikaan vastaan Ruotsiin siirrettyjä suomalaislapsia. Vilhelm vieraili toukokuun lopulla 1940 henkilökohtaisesti Suomessa tarkastamassa Ruotsin antamaa apua. Ansioistaan hän sai Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan kunniamerkin.
Vilhelm oli keskeinen hahmo myös Norjan jouduttua sodan uhriksi. Norjalaisille annetun ruotsalaisten sosiaalisen avun ansioista hän sai myös Norjan kuninkaalta korkean kunniamerkin.
Vilhelm tuotti vuosina 1920-1949 elokuvia ja kirjoitti matkakirjoja, jotka käsittelivät kaukomaita, kuten Thaimaata, keskistä Afrikkaa ja Väli-Amerikkaa.
thumb|250px|left|Prinssi Vilhelm vaimonsa [[Maria Pavlovna Romanova|suuriruhtinatar Maria Pavlovna ja heidän poikansa Lennart. Kuva vuodelta 1911.]]
Haihtumisimu
Haihtumisimu on ilmiö, jonka myötä vesi nousee kasveihin. Vesi on koheesion vuoksi ohuina nauhoina kasvin puuosassa. Kun vesinauhan yläpäästä haihtuu ilmarakojen kautta vesimolekyylejä, nauha nousee ja alas liittyy uusia vesimolekyylejä.
Vettä kasviin nostavia tekijöitä ovat myös juuripaine ja kasvin putkiloiden kapillaari-ilmiö.
Aiheesta muualla
Transpirational pull
Robert Tigerstedt
Robert Adolf Armand Tigerstedt (28. helmikuuta 1853 Helsinki – 2. joulukuuta 1923 Helsinki ) oli suomalainen fysiologian tutkija ja lääkäri, joka toimi uransa aikana merkittävällä tavalla sekä Ruotsissa että Suomessa.
Tigestedt oli maailmalla tunnetuimpia suomalaisen lääketieteen edustajia. Hänen tutkimuksensa kattoivat laajasti fysiologian eri aloja, mutta keskeisintä oli verenkierron fysiologian tutkimus. Hänen fysiologian oppikirjansa Lehrbuch der Physiologie des Menschen (2 osaa 1897–1898) oli käytössä monissa maissa. Merkittävimpänä saavutuksenaan hän piti monografiaa Die Phsyiologie des Kreislaufes (4 osaa 1921–1923). Hän oli myös laatimassa opetuksen uudelleen suunnittelua koskevia mietintöjä 1902 ja 1911.
Myöhemmästä näkökulmasta hänen merkittävimpiin panoksiinsa alalla kuuluu reniini-hormonin löytäminen. Hän julkaisi myös yleistajuisia kirjoituksia sekä kirjoituksia lääketieteen historiasta.
Sisällissodan jälkeen Tigerstedt työskenteli lääkärinä Tammisaaren vankileirillä ja raportoi sen tilasta, mikä johti vähitellen olojen kohenemiseen. .
Robert Tigerstedtin isä oli historioitsija Karl Tigerstedt ja hänen poikansa ravintofysiologi Carl Tigerstedt. Hän toimi aatelissäädyssä sukunsa edustajana valtiopäivillä 1904–1905 ja 1905–1906. "Robert Tigerstedt joutui erittäin monien kunnianosoitusten kohteeksi."
Torsten Tikanvaara
Karl Torsten Tikanvaara (vuoteen 1936 Wikman; 21. kesäkuuta 1909 Pietarsaari – 26. huhtikuuta 1993 ) oli suomalainen diplomaatti ja varatuomari. Hän oli Genevessä YK:ssa pysyvä edustaja 1955–1959, ulkoasiainministeriön hallinnollisen osasto päällikkö 1959–1961, kaupallinen edustaja Kölnissä 1961–1964 ja suurlähettiläs Kanadassa Ottawassa 1964–1967 sekä Caracasissa ja Limassa 1967–1976.
Nashua (New Hampshire)
Nashua on kaupunki New Hampshiren osavaltiossa Yhdysvalloissa. Kaupunki on perustettu 1600-luvulla ja sittemmin se kasvoi tekstiiliteollisuuden ympärille. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Nashuan asukasluku oli 86 494.
Maantiede
Nashua sijaitsee New Hampshiren osavaltion eteläosassa lähellä Massachusettsin vastaista rajaa. New Hampshiren puolella matkaa Manchesterin kaupunkiin pohjoisessa on noin 24 kilometriä. Kaupunki on kasvanut Merrimack-joen itärannalle joen laaksossa ja Nashua-joki virtaa kaupungin läpi itä-länsisuunnassa.
Kesät alueella ovat tavallisesti lämpimiä. Ilma kylmenee syksyllä ja tavlet ovat kylmiä. Lumen sadanta sattaa olla runsasta.
Historia
thumb|vasen|Nashuan kaupungintalo. Ennen eurooppalaistaustaisten siirtolaisten saapumista nykyisen Nashuan alueella eli algonkin-kansoihin kuuluneita intiaaneja. Ensimmäiset eurooppalaiset siirtolaiset saapuivat alueelle Massachusettsista perustamaan uutta siirtokuntaa vuonna 1652. Ensimmäinen vakinainen asutus alueelle syntyi kuitenkin vasta vuonna 1673 ja tuolloin paikkaa kutsuttiin nimellä Dunstable. Siirtokunnan kasvu oli pitkään hidasta etenkin intiaanien kanssa käytyjen sotien takia, sekä huonojen liikenneyhteyksien takia. Rajasopimus vuonna 1741 teki Nashuasta osan New Hampshirea.
Vuonna 1804 Merrimack-joki liitettiin Bostonin satamaan Middlesexin kanaalin kautta ja vuonna 1824 perustettiin Nashua Manufacturing -tekstiilitehdas. Nashua alkoi kasvaa ja paikalle saapui irlantilaisia ja kanadanranskalaisia siirtolaisia. Nashua sai nykyisen nimensä vuonna 1837 erään intiaaniheimon mukaan. Yhdysvaltain sisällissodan sytyttyä Nashua tuotti puuvilla-asusteita Pohjoisvaltioiden sotilaille. Kun tehtaat liitettiin Bostoniin vielä rautateillä, paikalle saapui kreikkalaisia, puolalaisia ja liettualaisia maahanmuuttajia. Nashuan Concord Street täyttyi tehtaiden omistajien kartanoista.
Tekstiiliteollisuus kärsi 1900-luvulle tultaessa kilpailusta tehtaiden kanssa etelästä, sekä lopulta tekokuitujen keksimisestä. Nashua Manufacturing Company jouduttiin sulkemaan vuonna 1948. Nashuan onnistui kuitenkin houkutella esimerkiksi raskasta teollisuutta ja korkean teknologian teollisuutta menetetyn tekstiiliteollisuuden tilalle.
Tekstiilituotannon rinnalla Nashuan merkittävä teollisuusyritys oli kaupungissa vuosina 1849–2005 toiminut, paperinjalostukseen erikoistunut pörssiyhtiö Nashua Corporation. Sen tuotteita olivat muun muassa liimapaperit, lämpöpaperit, elintarvikepakkaukset ja pelikortit. 1980-luvun taitteessa se nousi Xeroxin ohi maailman suurimmaksi kopiokoneiden valmistajaksi yhteistyöllään yhdysvaltalaisen Savinin ja japanilaisen Ricoh’n kanssa.
Talous
Nashuassa toimii nykyisin useita teollisuusyrityksiä eri aloilla. Alueen korkean teknologian tuotantoon kuuluvat esimerkiksi eri elektroniikka- ja tietokoneiden osat. Nashua on myös oman lähialueensa vähittäiskaupan ja palvelujen keskus. Paikallista yritysveron ja palkkojen tasoa on pidetty kohtuullisina. Kaupungin suurimpiin työnantajiin kuuluvat esimerkiksi BAE Systems, Southern New Hampshire Medical Center, St. Joseph Hospital and Trauma Center, Teradyne ja Hewlett-Packard. Kaupungissa toimii myös liittovaltion kalahautumo.
Kotitalouksien keskimääräiset vuosittaiset ansiot Nashuassa aikavälillä 2012–2016 olivat 68 944 USD ja henkilöä kohden 33 896 USD. 11 % väestöstä eli köyhyysrajan alapuolella.
Money-lehden vuodesta 1988 tekemissä Yhdysvaltojen parhaiden asuinpaikkakuntien rankingeissä Nashua nousi ykköstilalle ensimmäisenä vuonna 1988 ja taas 1997. Vielä 2010-luvullakin se ylsi useana vuonna sadan parhaan asuinpaikan joukkoon ja on menestynyt muissakin vastaavissa vertailuissa.
Väestö
Nashuan asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 86 494 ja vuoden 2017 arvion mukaan 88 341. Kaupungin asukkaista 84,6 % oli taustaltaan valkoisia, 3,1 % afroamerikkalaisia, 12,3 % latinoja mistä tahansa rodusta ja 7,3 % aasialaisia. 20 % kaupungin asukkaista puhui kotonaan jotakin muuta kieltä, kuin englantia ja 14,8 % kaupungin asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Nashuassa toimii katolilainen Rivier College.
Bertha
pienoiskuva|upright|Stephen Melton, Bertha, 2006. Bertha (539 – noin 612) oli Kentin kuningaskunnan kuningatar. Hän edisti kristinuskon leviämistä anglosaksiseen Englantiin. Katolinen kirkko julisti mahdollisesti hänet pyhimykseksi, joskaan täsmällistä tietoa asiasta ei ole.
Berthan puoliso oli kuningas Ethelbert Kentiläinen. Bertha oli syntyjään frankkilainen prinsessa, kuningas Karibert I:n tytär.
Ville Lehtonen
Ville Lehtonen (s. 6. helmikuuta 1985 Turku) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa oli keskuspuolustaja.
Lehtonen edusti Turun Palloseuraa vuosina 2003–2008. Hän on pelannut myös ranskalaisen FC Metzin junioriakatemiassa kahden kauden ajan. Lehtonen joutui lopettamaan uransa vuonna 2008 leikkausvirheen vuoksi.
Hän on pelannut 13 nuorten maaottelua ja 30 poikamaaottelua.
Luettelo televisiosarjan Pasila hahmoista
thumb|Neponen, Helga, Routalempi ja Pöysti Tämä on luettelo televisiosarjassa Pasila esiintyneistä hahmoista. Pasila kertoo satiirisesti Pasilan poliisiaseman henkilökunnan työskentelystä rikollisuutta vastaan. Sarjaa on esitetty Yle TV2 -kanavalla, ja sen on käsikirjoittanut ja ohjannut Atte Järvinen. Sarjan hahmot on animoitu tietokoneella, ja niiden ominaispiirteenä on puheen nopea rytmi. Päähahmojen ääninäyttelijöinä ovat Kari Hietalahti, Mari Lehtonen, Juho Milonoff ja Jani Volanen. Vierailevina ääninäyttelijöinä ovat toimineet Petteri Summanen, André Wickström , Tuomas Milonoff , Riku Rantala , Jonna Kärkkäinen , Olli Ylikotila , Riku Riihilahti , Tero Koponen , Lars Svedberg ja Rich Lyons.
Litani
Litani (Nahr al-Lytany) on joki Etelä-Libanonissa. Se alkaa Baalbekista Bekaan laaksosta ja laskee Välimereen Tyroksen pohjoispuolella. 140 kilometrin pituisena se on pisin kokonaan Libanonissa oleva joki.
Vuonna 1959 valmistunut Litanin pato Bekaanlaakossa luo keinotekoisen Qaraunjärven ja tuottaa 185 MW sähköä. Virrattuaan Syyrian rajan suuntaisesti Litani vaihtaa suuntaansa Israelin rajaa ja Golanin kukkuloita lähestyessään länteen. Lähellä tätä mutkaa Litani tulee viiden kilometrin päähän Hasbanijoesta ja neljän kilometrin päähän Israelin rajasta. Länteen virtaavaa osaa nimitetään nimellä Qasimiyeh. Qasimiyeh erottaa historialliset Ylä-Galilean ja pohjoispuoliseen Libanonvuoriston.
Qasmieh-Ras-el-Aïn Qasimiyehin ympäristössä on yksi laajimmin keinokasteltuja alueita Libanonissa ja tärkeä sitrus- ja banaanintuotantoalue.
Aluekiistoja
Eräiden siionistien mukaan koko Galilea olisi liitettävä Israeliin. Joen veden ohjaamista etelään ehdotettiin jo 1905 Palestiinan tulevien tarpeiden täyttämiseksi. Litania ehdotettiin 1919 liitettäväksi juutalaisten kansallisen valtion yhteyteen, mutta Kansainliitto hylkäsi ehdotuksen. Myöhemmin David Ben-Gurion ja Moshe Dayan vaativat etelä-Libanonin miehittämistä ja Litanin liittämistä Israeliin.
Israelin hyökkäys Libanoniin 1978 ja maan miehitys Qasimiyehia myöten, lukuun ottamatta Tyrosta, tunnettiin nimellä Operaatio Litani.
Luettelo televisiosarjan Pasila hahmoista
Pöystin naissuhteet
Alla mainittujen lisäksi Pöysti on tavannut sokkotreffeillä naisia, joiden nimiä ei mainita. Pöysti on myös viettänyt yön prostituoidun kanssa.
The Fall (yhtye)
The Fall oli brittiläinen vuonna 1976 Prestwichissä, Manchesterin tuntumassa perustettu rockyhtye. Yhtyeessä soitti sen perustajan Mark E. Smithin lisäksi yhteensä yli 30 jäsentä. Yhtye nimettiin Albert Camusin romaanin Putoaminen mukaan. The Fall oli John Peelin suosikkiyhtye ja yhtye tekikin BBC:n studioilla 24 nauhoitusta Peelin ohjelmaan.
The Fallin perustaja ja solisti Mark E. Smith kuoli 60-vuotiaana 24. tammikuuta 2018.
Heikki Taskinen (arkkitehti)
thumb|[[Oulun normaalikoulun yläaste ja lukio]] Heikki Taskinen (15. toukokuuta 1940 Kuopio – 17. joulukuuta 1992 Temmes) oli suomalainen arkkitehti.
Valmistuttuaan Taskinen oli aluksi töissä Arkkitehtitoimisto Risto Harju Ky:ssä. Vuonna 1972 hän perusti Arkkitehtitoimisto Arktosin yhdessä Jaakko Antti-Pojan, Pekka Laation ja Jorma Vesasen kanssa. Oman toimiston Heikki Taskinen perusti 1977. Taskinen tuli tunnetuksi erityisesti suunnittelemistaan koulurakennuksista. Hänet liitetään yleensä Oulun kouluksi kutsuttuun arkkitehtuurin koulukuntaan. Vuonna 1984 Taskinen sai koulurakennusten suunnittelusta rakennus- ja yhdyskuntasuunnittelun valtionpalkinnon.
Taskisen suunnittelemia rakennuksia
Taskinen on suunnitellut muun muassa seuraavat rakennukset:
Humppaelämää
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 23.
Kappaleet
Kaikki sovitukset Eläkeläiset.
Nutritionismi
Nutritionismi on ajattelutapa, jossa ruoka pelkistetään ravintoaineidensa summaksi. Termiä käytetään yleensä vähättelevässä tarkoituksessa. Ravitsemuskirjailija Michael Pollanin mukaan termi esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 2002 australialaisen tieteensosiologi Gyorgy Scrinisin esseessä, jossa tämä tarkasteli kriittisesti voin ja margariinin ympärillä käytyä keskustelua.
Ruoan terveellisyys riippuu nutritionistisen lähestymistavan mukaan siitä, kuinka terveellisiä sen ainesosat erikseen ovat. Ruoka koostuu dualistisesti hyvistä ja pahoista ainesosista: "hyvät" ja "pahat" rasvat, hyvät antioksidantit ja muut yksittäiset ravintoaineet määrittelevät ruoan hyvyyden. Nutritionismi on luonut makroravintoaineiden välille ja sisään taistelupareja, joissa vastakkain ovat yhtäällä esimerkiksi hiilihydraatit ja rasvat, ja toisaalla tyydyttymättömät ja tyydyttyneet rasvat.
Pollanin mukaan nutritionismi on johtanut siihen, että ruoan terveellisyyden arvon ymmärtämiseen tarvitaan ravintotieteilijä. Nutritionismista seuraa myös se, että prosessoidun ja jalostamattoman ruoan välillä ei nähdä eroa: jalostetulle ruoalle riittää se, että se on koostettu "hyvistä" ainesosista. Margariini on tyypillinen esimerkki nutritionismin pohjalta luodusta elintarvikkeesta.
Nutritionismi sai Yhdysvalloissa jalansijaa elintarviketuotannossa, kun maassa kumottiin vuonna 1973 lain korvikesäädös, joka edellytti keinotekoisten elintarvikkeiden merkitsemistä sanalla "korvikevalmiste". Tämän jälkeen keinotekoisten elintarvikkeiden markkinat kasvoivat nopeasti, kun elintarvikevalmistajat alkoivat tuottaa erilaisia vähärasvaisia, kolesterolittomia ja runsaskuituisia, useilla lisäaineilla kyllästettyjä ruokia, joiden ravintoarvot vastasivat käsittelemättömien alkuperäisten ruokien ravintoarvoja. Liha- ja siipikarjan ruokinnan muutoksilla alettiin lisäksi pyrkiä lihan ja kananmunien koostumuksen muuttamiseen ravintoarvoiltaan haluttuun suuntaan.
Ben Goldcare on kritisoinut terveysruokatuotteiden markkinoijia tavasta, jossa tuotteen hyötyjen tueksi poimitaan vapaalla kädellä ja usein väärin tulkiten tutkimuksia tuotteiden ainesosien vaikutuksista.
Vali Nasr
thumb|250px|Vali Nasr Vali Reza Nasr (, s. 1960) on amerikaniranilainen akateemikko ja kansainvälisen politiikan professori Tuftsin yliopiston Fletcher School of Law and Diplomacy -jatkokoulutustiedekunnassa.
Barack Obaman hallinnon Afganistanin ja Pakistanin neuvonantaja, Richard Holbrooke, palkkasi Nasr'n Yhdysvaltain–Iranin suhteiden neuvonantajaksi keväällä 2009.
9. elokuuta
9. elokuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 221. päivä (222. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 144 päivää.
Grand National
Grand National (myös The National) on maailman tunnetuin estelaukkakilpailu. Se järjestetään vuosittain huhtikuun alussa Aintreen kilparadalla, joka sijaitsee Liverpoolissa Englannissa. Grand National on yksi Ison-Britannian suurimmista yksittäisistä urheilutapahtumista. Vuoden 2012 kilpailussa oli yleisöä yli 100 000 henkeä. BBC Onen suoraa lähetystä seurasi Britanniassa 11 miljoonaa katsojaa. Grand National lasketaan Isossa-Britanniassa yhteiskunnallisesti merkittävien urheilutapahtumien joukkoon, joiden pitää olla vapaasti nähtävänä ilmaiskanavilla. Britannian ulkopuolelle se televisioidaan vuosittain yli 140 maahan. TV-katsojia Grand National kerää maailmanlaajuisesti jopa 600 miljoonaa.
Historia
Vuosina 1916–1918 ensimmäisen maailmansodan aikana kilpailupaikkana oli Gatwickin laukkarata Lontoon eteläpuolella, 1941–1945 kilpailua ei järjestetty toisen maailmansodan vuoksi. Vuoden 1993 kilpailun tulokset mitätöitiin varaslähdön takia.
Eniten Grand Nationalin voittoja on hevosella Red Rum, joka voitti kilpailun kolmasti vuosina 1973, 1974 ja 1977. Voitokkain jockey on 1800-luvulla viidesti voittanut George Stevens.
Rata ja esteet
Grand National juostaan kolmionmuotoisella nurmipintaisella radalla, joka kierretään kahdesti. Koko kilpailun pituus on 6,907 kilometriä (4 mailia ja 514 jardia). Radalla on 16 estettä, jotka kahta lukuun ottamatta ylitetään kaksi kertaa, niin että esteitä on kilpailun aikana yhteensä 30. Ne ovat kiinteitä pensasesteitä, joista yhden yhteydessä on myös vesihauta. Osa esteistä tunnetaan omilla nimillään, joita niistä puhuttaessa käytetään. Esteet ovat erittäin vaativia sekä ratsastajalle että hevoselle ja vain osa kilpailijoista selviää maaliin saakka. Vaikein ja vaarallisin on nimeltään Becher's Brook.
Vuoden 2012 ensimmäinen palkinto Grand Nationalissa oli 547 267 puntaa eli noin 663 000 euroa.
Kritiikki
Radan ja esteiden vaativuus aiheuttaa usein pahoja onnettomuuksia. Grand Nationalin 173-vuotisen historian aikana on kuollut yhteensä 50 hevosta. Vuoden 2012 kilpailun jälkeen kaksi hevosta jouduttiin lopettamaan niiden saamien jalkavammojen takia. Useat eläinsuojelujärjestöt ja -aktivistit vaativatkin kilpailun kieltämistä tai vaarallisimpien esteiden poistamista. Grand National kerää myös paikalle joka vuosi mielenosoittajia, joista osa on tunkeutunut radalle saakka. Protesteja on nähty myös BBC:n toimitilojen ulkopuolella hevosten kuolemiin päättyneiden kilpailujen jälkeen.
Poplar River (Manitoba)
thumb|Poplar River jäidenlähdön aikaan. Kuva [[Poplar River First Nation -reservaatin mailta.]] Poplar River on Winnipegjärven pohjoisaltaaseen laskeva joki Manitoban provinssin pohjoisosassa Kanadassa. Joen alkulähteet sijaitsevat lähellä Manitoban ja Ontarion provinssien rajaa. Joki on suojelukohde ja sitä on ehdotettu Unescon maailmanperintökohteiden joukkoon.
Joen valuma-alue ja suojelualue muodostaa koskemattoman ja laajan erämaa-alueen. Suojelun tavoitteena on säilyttää alue luonnontilaisena. Joki on yksi harvoja kirkas- ja puhdasvetisiä jokia eteläisessä Kanadassa, eikä sen rannoilla ole juurikaan asutusta tai rakennuksia.
Ruutu+ Urheilu 2
Ruutu+ Urheilu 2 (entiseltä nimeltä Nelonen Sport ja Nelonen Pro 2) oli suomalainen urheiluun erikoistunut, 1. helmikuuta 2010 aloittanut maksullinen televisiokanava, joka näkyi useimmissa kaapeliverkoissa sekä maanpäällisessä digiverkossa. Ruutu+ Urheilu 2 oli osa Nelonen Media -mediayksikköä, joka kuuluu Sanoma-konsernin Suomen toimintojen liiketoimintaryhmään, Sanoma Media Finlandiin. Kanavalla esitettiin muun muassa Jääkiekon SM-liigan kuukauden peli, semifinaalit ja finaalit jälkilähetyksinä. Televisiokanava aloitti lähetyksensä nimellä Nelonen Sport ja korvasi samalla entisen Urheilukanavan. Kanava vaihtoi nimeään 1. tammikuuta 2011 Nelonen Pro 2:ksi muuttuen helmikuun alussa maksulliseksi kanavaksi, näkyen vielä tammikuun ajan ilmaiseksi. Samoin nimeään muutti myös Nelonen Sport Pro, jonka nimeksi tuli Nelonen Pro 1. Vuonna 2017 Nelonen Pro 1 vaihtoi jälleen nimeään, uudeksi nimeksi tuli Ruutu+ Urheilu 1.
Heinäkuussa 2018 Nelonen Media ilmoitti lopettavansa maksu-tv-toimintansa ja maksukanavien lähetyksien loppuvan syyskuun alussa.
Alfred Döblin
thumb|Alfred Döblin Alfred Döblin (10. elokuuta 1878 Stettin, Saksan keisarikunta – 26. kesäkuuta 1957 Emmendingen, Saksan liittotasavalta ) oli saksalainen kirjailija.
Döblin syntyi juutalaisperheeseen Preussiin kuuluneessa Pommerin provinssissa. Perheen kauppiasisä suuntasi Pohjois-Amerikkaan, ja Döblin itse muutti Berliiniin vuonna 1888. Hän opiskeli neurologiksi, mutta liikkui myös kirjallisissa, filosofisissa ja poliittisissa piireissä. Viimeisteltyään opintonsa Döblin piti vastaanottoa Freiburgissa, Regensburgissa ja viimein Berliinissä. Berliinissä Döblin oli aitiopaikalla todistamassa ensimmäistä maailmansotaa seurannutta kuohuntaa ja käsitteli aikakautta myöhemmin poliittisessa ja historiallisessa valossa neliosaisessa romaanissaan November 1918 (1938–1950).
Elämä Berliinin työläiskortteleissa inspiroi Döbliniä kirjoittamaan tunnetuimman romaaninsa Berlin Alexanderplatz (1929).
Döblin oli juutalainen ja poliittisesti vasemmalle kallellaan. Natsien otettua vallan hän muutti 1936 Pariisiin ja 1940 Yhdysvaltoihin. Döblin kääntyi vuonna 1941 katoliseksi.
Toisen maailmansodan päätyttyä hän palasi 1945 ranskalaisten miehitysviranomaisten kanssa Saksaan, jossa hän toimi miehityshallinnon palveluksessa. Döblin myös kirjoitti useisiin lehtiin, myös niin länsi- kuin itäsaksalaisiinkin.
Döblinin nimeä kunnioittaa 1978 perustettu Alfred-Döblin-Preis.
Svegin rautatieasema
Svegin rautatieasema on rautatieasema Svegin taajamassa Härjedalenin kunnassa Ruotsissa. Se sijaitsee Inlandsbanan-rautatiehen kuuluvan rataosan lähes puolivälissä, Ljusnanjoen pohjoisrannalla.
Rautatien Orsasta Svegiin rakensi yksityinen rautatieyhtiö, Orsa-Herjeådalens Järnväg (OHJ), ja Svegin liikennepaikka avattiin yleiselle liikenteelle 9. helmikuuta 1909, kun viimeinen kahden kilometrin mittainen Ljusnanjoen ylittävä osuus Bäckedalista valmistui. Rautatie Orsasta Svegiin liikennepaikkoineen siirtyi Ruotsin valtionrautateiden, Statens Järnvägarin omistukseen 1. tammikuuta 1919.
Vuosina 1924–1970 Sveg oli risteysasema, jossa Hedeen johtava 72 kilometrin mittainen sivurataosuus, Hedebanan, haarautui Inlandsbanasta.
Tuire Orri
Tuire Sinikka Orri (oik. Orri-Björkell; ) oli suomalainen näyttelijä ja laulaja. Hän oli toisen maailmansodan ajan suosituimpia operettitähtiä, minkä lisäksi hän esiintyi paljon viihdytyskiertueilla rintamalla ja sotasairaaloissa.
Orri teki myös merkittäviä rooleja suomalaisissa elokuvissa vuosina 1940–1945. Hän joutui lopettamaan uransa perheensä vuoksi vuonna 1950. Oltuaan yli 40 vuotta poissa julkisuudesta Orri palasi esiintymään niin 1990-luvun ikäväntorjuntailloissa kuin televisiossakin.
Operettitähti
Tuire Orri aloitti näyttelijänuran vanhempiensa kannustamana. Alkuun hän esitti Kultakutria isänsä perustamassa Virkamiesteatterissa. Hän kävi Suomen Näyttämöopiston 1936–1938 ja sai sen jälkeen kiinnityksen Viipurin kaupunginteatteriin kaudeksi 1938–1939. Välitön karjalainen ilmapiiri innosti Orria, jonka ”sirkeissä silmissä loisti näyttelemisen ilo”. Välirauhan aikaan hänet kiinnitettiin Helsingin Kansanteatteriin, jossa hän niitti mainetta useissa opereteissa. ”Nykyteatterin viehkein ilmestys” ja ”operettien laululintunen” saavutti sekä yleisön että arvostelijoiden suosion.
Talvisodan aikana Orri osallistui Maan Turvan viihdytyskiertueille yhdessä Aku Korhosen ja Siiri Angerkosken kanssa. Hän esiintyi lisäksi ahkerasti sotasairaaloissa ja Yleisradiossa.
Elokuvat ja radio
Orri näytteli monissa suomalaisissa elokuvissa vuosina 1937–1945, ensin avustajana. Merkittävät sivuosat hän teki muun muassa komedioissa Kyökin puolella ja Eulalia-täti vuonna 1940, sekä draamaelokuvissa Synnin puumerkki (1942) ja Keinumorsian (1943). Filmiuransa haastavimman ja kiitetyimmän roolin Orri teki musikaalissa Poretta eli Keisarin uudet pisteet (1941) laulajatar Sointu Järvisenä. Ainoan pääosansa hän teki maaseutukomediassa Kyläraittien kuningas, jossa hän näytteli viatonta Kervilän Annaa.
Orrin kihlattu kuoli harjoituslennolla Parolassa 13. maaliskuuta 1940. Muutama kuukausi tämän kuoleman jälkeen Orri lauloi ensimmäisen kerran tangon ”Tuo suru jonka sain”, josta tuli menestysiskelmä. Hän oli opiskellut laulua Hanna Granfeltin johdolla.
Vuonna 1948 Orri siirtyi Radioteatteriin. Hän olisi halunnut jatkaa teatteri- ja elokuvauraansa, mutta hänen ensimmäinen aviomiehensä ei hyväksynyt sitä eikä toinenkaan puoliso pitänyt ajatuksesta. Perhesyistä Orri joutui myös lopettamaan työnsä Radioteatterissa 1950.
Paluu estradeille
Tuire Orri palasi estradeille 1990-luvun alussa. Vuonna 1993 hän esiintyi Niilo Tarvajärven ikäväntorjuntaillassa ja sen jälkeen muun muassa Imatran sotaviihteen päivillä. Vuonna 1997 Orri levytti sota-aikana tunnetuksi tekemänsä kappaleen ”Tuo suru jonka sain”. Samana vuonna hän näytteli palvelija Emma Kolehmaista lottajärjestöstä kertovassa televisiodraamassa Kun taivas repeää sekä sarjan jatko-osassa Taivas sinivalkoinen (2001). Orri kuoli vaikeaan sairauteen 88-vuotiaana Meilahden sairaalassa 26. elokuuta 2007.
Tuire Orrin eno oli ohjaaja Jorma Nortimo. Näyttelijä Irina Björklund on Orrin tyttärentytär.
Dmitri Romanov (ampuja)
Dmitri Romanov (s. 1987) on venäläinen riistamaaliampuja ja maailmanmestari.
Romanov on osallistunut MM-kilpailuihin sekä poikien että miesten sarjassa. Poikien sarjassa hän on kerännyt seitsemän kultaa, neljä hopeaa ja kaksi pronssia. Miesten sarjassa Romanovilla on viisi kultaa, hopea ja kaksi pronssia.
Yöhaikarat
Yöhaikarat (Nycticorax) on haikaroiden heimoon kuuluva haikaralintusuku. Yöhaikaroiden sukuun kuuluu BirdLife Suomen mukaan kaksi lajia. Suvun useita lajeja on kuollut sukupuuttoon.
Peitinkalvo
Peitinkalvo eli faskia on ohut fibroottisesta sidekudoksesta muodostunut levy elinten välissä ja niiden ympärillä. Peitinkalvo ympäröi myös lihaksia, lihassäikeitä ja -kimppuja sekä hermosoluja, verisuonia ja sisäelimiä Peitinkalvo osallistuu voimansiirtoon, liikkeiden aistimiseen ja koordinaatioon. Lihakset ja niitä ympäröivät peitinkalvot muodostavat myofaskiaalisia ketjuja. Alaselästä lähtee suuri, timantin muotoinen thorakolumbaalinen faskia. On arveltu, että jopa 30 prosenttia lihasvoimasta välittyisi pelkästään faskiarakenteiden välityksellä. .
Peitinkalvoja kulkee kolmessa eri kerroksessa, joiden pitää kyetä liukumaan suhteessa toisiinsa. Peitinkalvo koostuu erillisissä kerroksissa olevista kollageeni- ja elastiinisäikeistä, jotka ovat järjestäytyneet siten, että jokaisen kerroksen säikeet ovat eri suuntaiset. Kollageenisäikeet vastaavat peitinkalvon venymisestä ja elastiinisäikeet palauttavat sen takaisin lepotilaan.
Pinnallinen faskia sisältää ihonalaisia verisuonia, lymfatiehyeissä kulkevia imusuonia, hermorunkojen haaroja ja runsaasti hermoja. Pinnallisen faskian tehtävänä on muun muassa suojata ihonalaisia rakenteita verisuonia, auttaa lämmönsäätelyssä ja varastoida rasvaa ja vettä.
Myös noin millimetrin paksuisissa syvissä faskioissa on paljon hermopäätteitä. Syvien faskioiden kerrosten välissä ja etenkin alimman faskiakalvon alla on myös runsaasti hyaluronihappoa, jonka tehtävänä on toimia faskiakalvon ja lihaksen välisenä liukasteena. Faskiamanipulaatio kohdistuu syviin faskioihin, joka kiinnittyy jänteisiin, nivelsiteisiin ja luukalvoon. Pinnallisen ja syvän faskian välissä on rasvakudosta.
Syvän faskian uskotaan muodostavan kolmiulotteisen verkoston, joka toimii voimien ja informaation välittäjänä nivelten ja eri lihasryhmien välillä. Syvä faskia on kiinni luissa, luukalvoissa, lihaksissa, jäteissä ja ligamenteissa. Syvä faskia muodostaa suojaavia tuppia lihaksille, hermoille, verisuonille ja muille elimille. Syvän faskian tehtävänä on myös edistää verenkiertoa ja lymfanesteen virtausta. Erityisen tiheästi hermotettu retinaculum on nivelen sijoiltaan menoa estävä vyön kaltainen paksuuntuma lähellä niveltä. Suuri osa faskiassa kulkevista hermoista hermottaa muita rakenteita kuin itse faskiaa.
Niin sanottuun tenniskyynärpäähän liittyy usein ongelmia yläraajan ja hartiarenkaan faskioissa. Pitkittyneet faskioiden toimintahäiriöt voivat aiheuttaa kömpelyyttä ja vaikeutta aktivoida haluttua lihasta. Toimintahäiriö ilmenee usein faskian liukumishäiriönä eli densifikaationa, joka saa alkunsa tyypillisesti voimakkaasta yksipuoleisesta toistoliikkeestä. Keho kompensoi toimintahäiriötä vääriin segmentteihin kohdistuvalla kuormituksella, mikä voi muuttaa kivun paikkaa.
Peitinkalvo muuttuu lämmetessään elastisemmaksi, jopa vetiseksi. Ihmisen venytellessä lihaksia ensin venyvät lihasten sidekudokset, johon myös peitinkalvo luetaan. Sidekudosten aukeaminen venytyksessä kestää noin 12-15 sekuntia. Lihakset pääsevät venymään vasta kun sidekudokset ovat venyneet. lihasten venyttelyn tulisi kestää siksi vähintään 20 sekuntia, mielellään kauemmin.
Faskiat uusiutuvat 2-3 kertaa lihaksia hitaammin, minkä vuoksi faskiaharjoitteiden tulokset näkyvät usein vasta 6-24 kuukauden kuluttua.
Peitinkalvon tulehdusta kutsutaan Faskiitiksi (fascitis).
Lysergihapon amidit
thumb|right|230px|Lysergamidien yleinen rakenne. Lysergamideja eli lysergihapon amideja käytetään laajasti lääkityksessä ja päihteinä. D-lysergihapon amidi eli LSA on päihdyttävä aine. Päihdekulttuurissa ehkä tunnetuin lysergihapon amidi on d-lysergihapon dietyyliamidi eli LSD. Lysergihappo on näiden aineiden esiaste ja ne luokitellaan amideiksi. Usein valmistettaessa LSD:n kaltaisia aineita lopputuloksessa syntyy useita muita lysergihapon amideja. Albert Hofmann työskenteli lysergihappojen parissa löytäessään LSD:n.
Barbourofelis
Barbourofelis oli petoeläimiin kuuluva kissamainen eläin, joka eli Pohjois-Amerikassa 13,9–4,9 miljoonaa vuotta sitten. Ensimmäisen sukuun kuuluvan löydöksen on arveltu olleen 66,4 kg painava yksilö.
J. P. Calderon
thumb|J. P. Calderon '''John Paul "J.P." Calderon''' (s. 5. syyskuuta 1975 Santa Monica, Kalifornia) on tosi-tv-henkilö, malli ja lentopalloammattilainen. Hänen ensiesiintymisensä televisiossa oli suositussa yhdysvaltalaissarjassa Selviytyjät. Hän oli mukana 13. tuotantokaudella, jossa kilpailtiin Cookin saarilla. Myöhemmin hän palasi televisioon tosi-tv-sarjassa Janice Dickinsonin mallitoimisto, joka kuvaa kyseisen entisen huippumallin perustaman mallitoimiston arkea. Sarjan tuoman kuuluisuuden myötä hän oli Instinct Magazinen helmikuun miesmalli.