cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kalle Valtola
Seuraura
Valtola siirtyi kaudeksi 2018–2019 kaksivuotisella sopimuksella SM-liigajoukkue KooKoohon. Hän teki liigadebyyttinsä runkosarjan avauskierroksella 14. syyskuuta 2018 Saimaan Palloa vastaan. Valtola merkittiin KooKoon kolmospuolustajapariin Alexander Bonsaksenin viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 10.34 minuuttia. Valtola keräsi myös yhden kahden minuutin jäähyn kampituksesta. Liigauransa avausmaalin hän teki kuudennessa ottelussaan 26. syyskuuta 2018 vieraissa Helsingin IFK:ta vastaan. Kaikkiaan Valtolan tulokaskausi toi 57 runkosarjaottelussa tehot 7+10=17. Hän voitti SM-liigan tulokaspuolustajien maalipörssin.
Kaudella 2019–2020 Valtolalla oli vaikeuksia löytää sopivaa roolia KooKoosta, jossa hän pelasi syyskaudella vain viisi ottelua. Valtola pelasi myös yhdeksän ottelua lainalla TuTon Mestis-joukkueessa. Joulukuun 2019 lopulla hänen sopimuksensa KooKoon kanssa purettiin yhteisymmärryksessä. Valtola teki pian tämän jälkeen sopimuksen Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskanissa pelaavan Mora IK:n kanssa. Kaudella 2020–2021 hän ei ehtinyt pelata siellä otteluakaan, kunnes Valtolan sopimus joukkueen kanssa purettiin lokakuussa 2020, kun Moralla ei ollut tarjota hänelle tarpeeksi suurta vastuuta. Marraskuussa Valtola siirtyi loppukauden kattavalla sopimuksella Slovakian Extraligan HK 32 Liptovský Mikulášiin.
Valtola siirtyi kaudeksi 2021–2022 vuoden mittaisella sopimuksella toiseen Slovakian Extraligan joukkueeseen, HK Dukla Michalovceen. Joukkuetta valmentaa hänelle Morasta tuttu Tomek Valtonen ja seuran urheilutoimenjohtajana toimi Valtolalle TUTOsta tuttu Elmo Aittola. Kesken kauden, marraskuussa 2021 Valtola siirtyi kuitenkin loppukauden kattavalla sopimuksella Puolan Polska Hokej Ligan GKS Katowiceen. Hän voitti siellä kauden päätteeksi Puolan-mestaruuden. Kaudeksi 2022–2023 Valtola siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella samassa sarjassa pelaavan STS Sanokin joukkueeseen. Joukkuetta valmentaa hänelle TUTO Hockeysta tuttu Miika Elomo.
Pelityyli
Elite Prospects -sivuston mukaan Valtola on hyökkäävä puolustaja, joka tykkää pitää kiekkoa ja tukea hyökkäyksiä. Hänen suurimpiin vahvuuksiinsa kuuluu laukaus, mikä tekee Valtolasta käyttökelpoisen pelaajan ylivoimalla. Hänellä on kuitenkin parannettavaa puolustuspään pelaamisessa. Valtola on maininnut suosikkipelaajakseen Keith Yandlen, jonka hän on maininnut myös hyvin samantyyliseksi pelaajaksi itsensä kanssa.
Muuta
Valtola valmistui ylioppilaaksi Kerttulin lukiosta keväällä 2014.
Perhe
Valtolan pikkuveli Olli pelaa hyökkääjänä monikansallisen Erste Ligan unkarilaisjoukkue Dunaújvárosi Acélbikákissa. Heidän pikkusiskonsa Ulla pelaa salibandya puolustajana KAIS Mora IF:ssä.
Ti-Ti Nallen joulu
Ti-Ti Nallen joulu on Ti-Ti Nallen neljäs studioalbumi, jonka solistina toimii Riitta Korpela. Albumista on olemassa myös kasettiversio. Vuonna 1995 tehtiin samanniminen Ti-Ti Nallen joulu-videokasetti, jolla esiintyvät laulut ovat melkein kaikki tältä albumilta.
Anders Wiklöf
Erik Anders Wiklöf (s. 25. heinäkuuta 1946 Maarianhamina) on ahvenanmaalainen liikemies. Wiklöf on kauppaneuvos ja taloustieteen kunniatohtori. Hän on Ahvenanmaan vaikutusvaltaisimpia ja varakkaimpia henkilöitä.
Wiklöf tunnetaan myös lempinimellä "Ahvenanmaan kuningas".
Tausta ja yksityiselämä
Wiklöf loi omaisuutensa käytännöllisesti katsoen tyhjästä. Hänen isänsä oli muuttanut Pohjanmaalta Ahvenanmaalle; isä oli muurari, äiti 30-vuotiaana sokeutunut hieroja.
Anders Wiklöf on naimisissa Rita Wiklöfin kanssa. Parilla ei ole omia lapsia, mutta Wiklöf on kertonut olevansa läheinen veljenpoikansa kanssa.
Koulutukseltaan Wiklöf on kokki.
Liikemiehenä
Wiklöf aloitti bisneksen teon Ahvenanmaalla varaosa- ja autokaupasta ja myi muun muassa Mercedes-Benz- ja BMW-autoja. Sijoittajaksi hän kasvoi Birka Linen myötä. Wiklöf kuului varustamon suuromistajiin. Myöhemmin hän realisoi omistuksensa. Wiklöf Holdingin toimialoja yhdisti aluksi kauppa, mutta sittemmin mukaan on tullut myös hallien rakentaminen ja pelastushelikopterit. Marraskuussa 2010 kerrottiin, että Wiklöfin omistama kauppaketju Mathias Eriksson ostaa Ahvenanmaan suurimman tavaratalon Erik Mattssonin. Wiklöfin ketju vahvistaa asemiaan, mutta kilpailua on tulossa lisää sillä Varuboden ja ruotsalainen Vi-butikerna aikovat avata saarella omia myymälöitään.
Wiklöfin konserni Wiklöf Holding on Pohjoismaiden suurin yhden henkilön sataprosenttisesti omistama yritys. Se työllisti vuonna 2018 yli 600 henkilöä, ja liikevaihto on noin 350 miljoonaa euroa. Wiklöf on myös Ålandsbankenin suuromistaja ja pankin hallituksen jäsen vuodesta 2006.
Mesenaatti ja hyväntekijä
Wiklöf tunnetaan laajasta hyväntekeväisyystyöstään. Hän on pohjoismaisen hyvinvointivaltion kannattaja.
Wiklöf on rakennuttanut yksityisesti täysimittaisen tennisareenan lähelle Maarianhaminaa ja lähes 2 000-paikkaisen amfiteatterin Ahvenanmaan ulkosaariston Järsön saarelle, jossa sijaitsee myös perheen kesäpaikka. Hän on tukenut myös avokätisesti suomalaista, erityisesti ahvenanmaalaista jalkapalloa. Vuonna 2005 osittain Wiklöfin tuella kunnostettu Maarianhaminassa sijaitseva jalkapallostadion nimettiin Wiklöf Holding Arenaksi.
Tammikuussa 2009 Wiklöf avusti talousvaikeuksissa olevaa pietarsaarelaista jalkapalloseura FF Jaroa. Pietarsaaren lähistölle Pedersören Sursikin koulukeskuksen yhteyteen rakennettiin 2008 myös Anders Wiklöf Arena -niminen jäähalli. Hallin teräsrungon toimitti Wiklöf Holdingin tytäryhtiö Best-Hall. Wiklöfin juuret ovat Pedersören Leppälahdella.
Joulukuussa 2009 Wiklöf lahjoitti 200 000 euroa Åbo Akademille.
Nunatak
thumb|right|250px|Nunatakeja [[Grönlanti|Grönlannissa.]]
Anders Wiklöf
Taidekokoelma
Wiklöfillä on erittäin mittava henkilökohtainen taidekokoelma. Vuonna 2005 hän osti ruotsalaistaiteilija Peter Dahlin teoksen Stolta stad 5,7 miljoonalla kruunulla (noin 620 000 euroa), joka oli sillä hetkellä suurin ruotsalaisesta nykytaiteen taulusta maksettu hinta. Joulukuussa 2004 hän puolestaan osti erään Ruotsin tunnetuimman taideteoksen, Carl Larssonin Midvinterblot-maalauksen luonnoksen yli kolmella miljoonalla kruunulla (noin 320 000 euroa). Wiklöf osti ensimmäisen taideteoksensa 1980-luvulla kun hän osti Karl Emanuel Janssonin vuonna 1865 maalaaman teoksen nimeltä Aftonarbete i en ålandsk stuga.
Yksi Wiklöfin kohua herättävimmistä hankinnoistaan on hänen vuonna 2003 ostamansa suomalaistaiteilija Ellen Thesleffin Kaiku-teos, jonka hinta nousi 500 000 euroon.
Nunatak
Nunatak (kalaallisut: nunataq) on vuorenhuippu, joka ei ole mannerjään peitossa, vaan työntyy esiin ympäröivästä jäätiköstä. Nunatakin eläimistö ja kasvisto voi olla jäätikön eristämää, kuten saaren kasvisto ja eläimistö voi olla valtameren eristämää. Nunatakit ovat yleensä särmikkäitä rapautumisesta johtuen, vastakohtana jään kuluttamalle pehmeämmän pinnanmuodon maastolle.
Sean O’Brien
Sean O’Brien (s. 19. joulukuuta 1994) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan laituri. O’Brien edustaa kaudella 2018–2019 Dekstone Tuři Svitavyta.
Nunatak
Sana nunatak tulee inuktitutista. Sitä on käytetty länsieurooppalaisissa kielissä ainakin 1880-luvulta lähtien.
Sean O’Brien
Pelaajaura
O’Brien aloitti koripallouransa Southern Illinoisin yliopiston joukkueessa. O’Brien pelasi yliopistossa täydet neljä vuotta, joiden aikana O’Brien teki keskimäärin 9,5 pistettä ja otti 6,2 levypalloa ottelua kohden.
Heinäkuussa 2017 O’Brien teki ensimmäisen ammattilaissopimuksen Korisliigassa pelaavaan Korihaihin. O'Brien pelasi Korihaissa koko kauden ja oli joukkueen tehokkain pelaaja tehden 13,8 pistettä ja 7,6 levypalloa per peli.
Kaudeksi 2018–2019 O'Brien teki sopimuksen tšekkiläisen Dekstone Tuři Svitavytan kanssa.
Anders Wiklöf
Taidekokoelma
Joulukuussa 2007 Wiklöf osti Eero Järnefeltin kultakauden öljymaalauksen Pyykkiranta 630 000 eurolla, mikä teki siitä kaikkien aikojen kolmanneksi kalleimman suomalaistaideteoksen. Ainoastaan kahdesta Helene Schjerfbeckin teoksesta oli maksettu tuolloin enemmän. Joulukuussa 2017 Wiklöf osti Albert Edelfeltin maalauksen Ristiäissaatto 637 000 eurolla. Se on korkein online-huutokaupassa maksettu hinta Suomessa. Tiettävästi mitään muuta Edelfeltin työtä ei ole Suomessa myyty kalliimmalla. Wiklöfin kokoelmat sisältävät niin ikään Schjerfbeckin taidetta, kuten myös kuulujen ruotsalaistaiteilijoiden Anders Zornin ja prinssi Eugenin töitä sekä ahvenanmaalaisen Önningebyn taiteilijasiirtokunnan maalarien töitä.
Kunnianosoituksia
Vuonna 2008 Wiklöf nimitettiin Åbo Akademin kunniatohtoriksi.
Kamerunin kansalliskirjasto
Kamerunin kansalliskirjasto on Kamerunin pääkaupungissa Yaoundéssa toimiva kansalliskirjasto. Se on perustettu vuonna 1952 maan kansallisarkiston perustamisen yhteydessä. Nämä laitokset erotettiin toisistaan vuonna 1966. Kokoelman laajuudeksi on mainittu 64 000 nimikettä (2008).
YK:n erityisjärjestö Unescon mukaan Kamerunin aikuisväestöstä (yli 15-vuotiaat) lukutaitoisia oli vain 71,3 prosenttia (vuonna 2010).
István Lévai (painija)
István Lévai (s. 21. joulukuuta 1990) on unkarilaissyntyinen, Slovakiaa edustava kreikkalais-roomalaisen tyylin painija ja Euroopan mestari.
Pääasiassa 60–66 kilogramman painoluokissa kilpaileva Lévai on voittanut EM-kilpailuista kolme mitalia parhaana saavutuksenaan Euroopan mestaruus Belgradissa 2012.
Luojan luomaa
Luojan luomaa on Matti Eskon albumi, joka julkaistiin 26. lokakuuta 2011 levymerkillä AXR Music.
The Resistance
The Resistance on englantilaisen vaihtoehtorockyhtye Musen viides studioalbumi, joka julkaistiin 14. syyskuuta 2009. Albumin miksasi Mark Stent ja tuotti yhtye itse.
Albumi ylsi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalle 3. Suomessa se debytoi Suomen virallisen listan sijalla 4, ja nousi niin ikään kolmannelle sijalle. Se pysyi listalla yhteensä 50 viikkoa.
Glaukofyytit
Glaukofyytit ovat solurakenteensa puolesta hyvin mielenkiintoisia, sillä niissä on käytännössä havaittavissa viherhiukkasten kehittyminen endosymbionttisista syanobakteereista. Niiden soluissa on hyvin pitkälle surkastuneita endosymbionttisia syanobakteereja, joissa on säilynyt syanobakteereille ominainen peptidoglykaanista koostuva soluseinä sekä valon vangitsemiseen käytettävä fykobiliinipigmentti. Koska nämä syanobakteerit eivät ole vielä niin surkastuneita, että niitä voitaisiin kutsua viherhiukkasiksi, eivätkä toisaalta enää kuitenkaan itsenäiseen elämään kykeneviä bakteereja, niitä nimitetään syanelleiksi.
Glaukofyytit ovat eläviä fossiileita, joiden avulla on saatu paljon tietoa viherhiukkasten evoluutiosta. Kasvien ja viherlevien kehityslinja on ilmeisesti saanut alkunsa glaukofyyttien kaltaisista eliöistä. Molekyylisystemaattisten tutkimusten perusteella on kuitenkin päätelty, että kasvien ja viherlevien viherhiukkaset eivät suoraan polveudu glaukofyyttien syanelleista.
One Raffles Place
One Raffles Place, aiemmin OUB Centre rakennuksessa pääkonttoriaan pitävän United Overseas Bankin mukaan, on Singaporen Raffles Placella sijaitseva pilvenpiirtäjä. Rakennuskompleksi koostuu kahdesta Raffles Placen aukion laidalla olevasta pilvenpiirtäjästä, jonka yhteydessä on Raffles Placen MRT asema.
Hypotrokoidi
Hypotrokoidi on käyrä, jonka pienempi ympyrä (säteeltään r) piirtää vieriessään isomman ympyrän (säteeltään R) sisällä ja piirtävän pisteen ollessa etäisyyden d päässä pienemmän ympyrän keskipisteestä.
Parametriesitys hypotrokoidille on:
Polaariesitys hypotrokoidille on:
Erikoistapauksia ovat Hyposykloidi jossa d = r ja Ellipsi jossa R=2r.
Valolelu spirografi piirtää hyposykloidin ja Epitrokoidin muotoisia valojuovia
Aiheesta muualla
Zykloide トロコイド
One Raffles Place
Lähteet
thumb|left|300px|OUB Centre.
Aiheesta muualla
1.28472°N, 103.85056°W
Äkäsjoen rautatieasema
Äkäsjoen rautatieasema Äkäsjokisuun kylässä Kolarissa oli Suomen rataverkon pohjoisin liikennepaikka vuosina 1967–1973 sekä toiseksi pohjoisin vuoteen 2005 saakka. Liikennepaikka palveli Kalkkikankaan kalkkilouhoksen ja Äkäsjoen sementtitehtaan kuljetustarpeita.
Liikennepaikka avattiin kaupalliselle liikenteelle 1. syyskuuta 1967. Liikenne päättyi 1985, mutta liikennepaikka suljettiin liikenteeltä vuonna 2004 yhdessä liikennettä vailla olevan Rautuvaaran sekä rataosuuksien Kolari–Niesa–Rautuvaara ja Niesa–Äkäsjoki kanssa, ja lakkautettiin 9.1.2005.
Mikko Parikka
Mikko Parikka (s. 9. joulukuuta 1988 Vantaa ) on suomalainen näyttelijä ja amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hän on näytellyt MTV3-kanavan saippuasarjassa Salatut elämät Jiri Viitamäkeä, joka on ollut sarjassa mukana vuosina 2010–2020.
Amerikkalaisen jalkapallon Vaahteraliigassa Parikka pelasi Vantaan TAFT:issa kausilla 2012 ja 2014.
Salattujen elämien lisäksi Mikko on nähty myös kesäteatteriesityksissä kuten Kuningasjätkä.
Yksityiselämä
Parikka on naimisissa Salatuissa elämissä Peppi Puolakkaa näytelleen, sittemmin muun muassa bloggaajana työskentelevän Sara Parikan kanssa. Pari aloitti seurustelun vuonna 2009, ja he menivät naimisiin vuonna 2014. Pariskunnalla on vuosina 2014, 2015 ja 2020 syntyneet tyttäret. Perhe asuu Espoossa. Mikko Parikan isä Jari Parikka ja isoveli Jarno Parikka ovat jalkapalloilijoita.
Parikka on kotoisin Vantaan Korsosta.
BMW R 1150 R Rockster
BMW R 1150 R Rockster tai BMW R1150R Rockster on BMW:n valmistama nakupyörä-tyylinen moottoripyörämalli, jossa on kaksi sylinterinen vastaiskumoottori. Malli oli BMW:n ensimmäinen "Street Fighter"-tyylinen moottoripyörämalli. Siinä oli kuitenkin kilpailijoitaan vähemmän tehoa, huipputehon ollessa 85 hv. Pyörässä on edessä Telelever-jousitus. Malli esiteltiin vuoden 2002 Münchenin moottoripyöränäyttelyssä ja sen viimeinen valmistus vuosi oli 2005.
Lähteet
BMW R1150
Abdullah Khadr
Elämä
Abdullah kertoo, että lapsena hänen mielikuvaansa Jannasta liittyi nopeita autoja. Vuonna 1994 hänet lähetettiin Khaldenin koulutusleirille, yhdessä veljensä Abdurahmanin kanssa, missä hänet tunnettiin nimellä Hamza. Omar Nasiri väitti myöhemmin tavanneensa Abdullahin työskennellessään leirin sairaalassa, missä tämä olisi kertonut Nasirille nähneensä joukon Khostin afgaaneja räjähtäneen yritettyään ottaa talteen osia räjähtämättömästä pommista. Abdullah ei kuitenkaan itse muista kohtaamista. Veljeksillä oli tapana tapella jatkuvasti keskenään leirillä ja kerran heidän riitansa tulistui niin paljon, että veljekset osoittivat toisiaan harjoittelemillaan aseilla molempien huutaessa toisilleen, mutta lopulta eräs kouluttajista astui heidän väliinsä. Vuonna 1997 veljesten välit paranivat Abu Laith al-Libin ansiosta, joka voitti veljesten luottamuksen ja kunnioituksen kertomalla heille Dubaista ja Ferrarista. Tämä ei kuitenkaan kestänyt kauan, sillä perheen jätettyä Najim Jihadin asuinalueen 1998, Abdurahman ja Abdullah päätyivät taistelemaan paikoista autossa ja kinaan päätteeksi Abdullah jahtasi veljeään auton ympäri AK-47 kädessään.
Vanhimpana poikana Abdullahin tehtävänä oli usein ajaa rampautunutta isäänsä ympäri Pakistania. Kun Yhdysvallat hyökkäsivät Afganistaniin, perhe erosi toisistaan. Vuonna 2002 Abdullahin sisar Zaynab vei veljensä Abdulkareemin Lahoreen, missä hänen kaksivuotias tyttärensä tarvitsi lääketieteellistä hoitoa. Sisaruksiin liittyi myöhemmin myös Abdullah, koska tämä tarvitsi leikkauksen rustokudoksen poistamiseksi nenästään.
Myöhemmin Talibanin puhemies ilmoitti, että 26. tammikuuta 2004 korpraali Jamie Murphyn tappanut itsemurhapommittaja oli Kanadan kansalaisen poika. Useat yhtäläisyydet itsemurhapommittajan ja Abdullahin välillä sai pian jotkut uskomaan, että murhan takana oli Abdullah, sillä hän oli veljeksistä ainoa, jonka sijaintia ei tiedetty. DNA-näytteet kuitenkin todistivat ettei kyseessä ollut Khadr.
Abdullahia haastateltiin vuoden 2004 dokumenttia Son of al Qaeda varten ja tämä tunnusti käyneensä Khaldenin koulutusleiriä. Hän kuitenkin totesi, että Afganistanissa kymmenenvuotiaalle oli yhtä tavallista oppia käsittelemään AK-47:ää kuin kanadalaiselle lapselle oppia pelaamaan jääkiekkoa. Tämän kommentin myötä Richard J. Griffin nimesi Khadrin yhdeksi maailman vaarallisimmista miehistä.
Vuonna 2000 korkea-arvoinen al-Qaidan jäsen otti Abdullahiin yhteyttä ja otti tämän mukaansa ostamaan aseita Pohjoista liittoa vastaan ja varustamaan afganistanilaisia koulutusleirejä.
Aika Pakistanissa
Väitetään, että vuonna 2003 Abdullahin isää pyydettiin järjestämään taisteluita lähellä Pakistanin Shagain rajaa ja samalla 22-vuotiasta Abdullahia pyydettiin auttamaan aseiden hankinnassa aikaisempien kokemustensa johdosta. Khadrin väitetään alkaneen välittää aseita isälleen ja alkaneen myydä näitä edelleen muille taistelijoille. Näiden arvo oli oletettavasti yhteensä 20 000 dollaria, joista Abdullah sai itselleen 5000 dollarin palkkion. Abdullahin väitetään jatkaneen asekauppaa vielä isänsä kuoltua lokakuussa 2003.
Pidätys
Yhdysvaltain tiedustelupalvelu piti Khadria uhkana ja tarjosi 500 000 dollarin palkkiota hänen vangitsemisesta. Khadr vangittiin 15. lokakuuta 2004 ja neljä päivää myöhemmin häntä alettiin haastatella näennäisessä vankilassa. Tätä jatkui seitsemäntoista päivää, kunnes Kanada sai tietää kansalaisensa kaappauksesta marraskuussa, sillä tiedot oli piilotettu julkisuudelta kansallisen turvallisuuden takia. Kanadalainen muistio Khadrista luvatusta palkkiosta kuitenkin vuoti julkisuuteen vuonna 2007. Toimittajia varoitettiin julkistamasta tietoa ja tämän johdosta The Globe and Mail haastoi hallituksen oikeuteen määräyksestä asian salassapitämiseen. Tuomari Richard Mosley päätti, että tieto voitaisiin julkistaa toukokuussa 2008.
Pakistanin väitetään tarjonneen kotiuttaa Khadrin Kanadaan useita viikkoja pidätyksensä jälkeen, mutta kanadalaiset viranomaiset kieltäytyivät ja kehottivat Pakistania siirtämään Khadr Yhdysvaltaan FBI:lle.
Huhtikuussa 2005 Kanadan ratsupoliisin lähetti terrorismin vastaisesta projektista vastanneet virkamiehensä Pakistaniin kuulustelemaan Khadria kolmeksi päiväksi. Abdullah kertoi heille, että ollessaan 14-vuotias, hänen isänsä oli ostanut kaksi paria radiopuhelimia Abdullah Almalkilta, mutta myöhemmin hänen lakimiehensä väittivät lausunnon johtuneet saamastaan kohtelusta pakistanilaisilta viranomaisilta. Häneltä myös kysyttiin Amer el-Maatista, jonka Khadr sanoi työskennelleen mattokauppiaana al-Qaidan kieltäydyttyä antamasta hänelle eläkettä el-Maatin saatua aivovamman auto-onnettomuudessa. Mahmoud Jaballahista kysyttäessä Khadr sanoi ainoastaan tunteneensa tämän arabian kielen ohjaajana, joka kulki nimellä Abu Ahmed. Toronton imaamista Aly Hindysta Khadr kertoi, että tämä oli käynyt lyhyesti Musab al-Surrin harjoitusleiriä useita vuosia ennen syyskuun 11. päivän iskuja, minkä myös Hindy oli myöntänyt. Kanadan ratsupoliisi jättäytyi sittemmin tapauksesta todeten, että Khadria ei voitaisi syyttää Kanadan lain alla, sillä millään Pakistanin virkamiesten painostuksen alla tehdyistä lausunnoista ei olisi arvoa oikeudessa. Khadria kävi haastattelemassa myös FBI:n toimihenkilöt.
Pakistan kieltäytyi yhä luovuttamasta Khadria Yhdysvalloille ja vaati tämän palauttamista Kanadaan. 23. marraskuuta 2005, Bostonin tuomioistuin hyväksyi syyttäjä James B. Farmerin vaatimuksen luovuttaa Khadr Kanadaan ja kahdeksan päivää myöhemmin Kanada suostui vastaanottamaan Khadrin Pakistanista. Ajoitus sai kriitikot spekuloimaan, että Kanada halusi auttaa Yhdysvaltoja kiertämään Pakistanin kieltäytymisen Khadrin luovuttamisesta Yhdysvaltoihin.
Paluu Kanadaan ja myöhempi pidätys
Abdullah palasi Kanadaan 2. joulukuuta 2005 ja häntä vastaan saapui ratsupoliiseista Konrad Shourie ja muita virkamiehiä, jotka haastattelivat häntä 2,5 tuntia. Kaksi päivää myöhemmin Khadr suostui jälleen FBI:n haastatteluun. Tuomioistuimen tiedostoista käy ilmi, että ratsupoliisi tutki sekä Khadria että Zaynabia terrorismiin liittyvästä toiminnasta. Tämä sai useat toimittajat pohtimaan, miksei häntä kuitenkaan syytetty mistään Kanadan lain alla. Viettäessään kuusitoista päivää vapaudessa Kanadassa, Khadr oli ratsupoliisin jatkuvassa tarkkailussa. Hän totesi julkisuudessa, että hän ei ollut koskaan kuulunut al-Qaidaan eikä hänen tekojaan tarvinnut pelätä.
22. toukokuuta 2006 Khadr joutui tappeluun toisen vangin kanssa puhelimen käytöstä vankilassaan Torontossa. Hän esiintyi pian tämän jälkeen oikeudessa asianajajanaan John Silver ja hänen luovutustutkinta Yhdysvaltoihin oli määrä alkaa 30. lokakuuta. 7. huhtikuuta 2008, Khadr esiintyi Toronton tuomioistuimessa vastustamassa luovutustaan Yhdysvaltoihin ja väitti tunnustuksensa Pakistanissa johtuneet ainoastaan kidutuksesta.
Luettelo fuusiojazz-muusikoista
Seuraavat artistit ovat esittäneet fuusiojazzia.
Ecology Stone
Ecology Stone on Akseli Leinosen suunnittelema julkinen taideteos kauppakeskus Triplan sisäänkäynnin yläpuolella, Fredikanterassilla Helsingin Keski-Pasilassa. Teos voitti kaksivaiheisen suunnittelukilpailun keväällä 2017, jossa haettiin pysyvää ja paikkasidonnaista teosta, joka vahvistaisi Fredikanterassin luonnetta kohtaamis- ja viihtymispaikkana. Teoksen toivottiin antavan alueelle identiteettiä ja tarjoavan uusia näkökulmia alueen asukkaille ja muillekin Pasilassa liikkuville. Ecology Stone paljastettiin lokakuussa 2020.
Teos koostuu mustasta, suorakulmaisesta palkista, jonka kulmaan on asennettu raudoitettuun kevytbetoniin valettu kiveä muistuttava harmaa osa. Sen rakenteessa on kastelujärjestelmä, joka on yhteydessä kiven sisällä olevaan istutusaltaaseen. Altaaseen istutetaan suomalaisen metsämaiseman tyypillistä kasvillisuutta. Myös kiven pinta käsitellään aineella, johon sammaleen on helppo kiinnittyä.
Arkkitehti Akseli Leinosen mukaan teos on kuollut kappale, jonka päältä luonto pystyy kuitenkin kasvamaan ulos. Luonnon tasapaino muodostuu siitä, että keinotekoisen kappaleen päällä on luonto. Teoksen avulla hän haluaa herätellä ihmisiä tiedostamaan rakentamisen vaikutuksia luontoon. Teos osoittaa, että luonto pystyy kuitenkin elämään ihmisen rakentamassa kaupungissa.
Voitettuaan suunnittelukilpailun Ecology Stone oli Akseli Leinosen ensimmäinen julkinen taideteos. Vuonna 2019 valmistui hänen teoksensa Massa Kansalaistorille Oodin eteen.
Wu Minxia
Wu Minxia (, s. 10. marraskuuta 1985 Shanghai) on kiinalainen uimahyppääjä, olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Ecology Stone
Teos on toteutettu Keski-Pasilassa käytössä olevalla prosenttiperiaatteella, jonka mukaan alueen kaupungin infrastruktuurihankkeiden kustannuksista käytetään taiteeseen noin yhtä prosenttia vastaava osuus.
Wu Minxia
Wu on voittanut urheilu-urallaan seitsemän olympia- ja 14 MM-mitalia sekä kuusi mitalia Aasian kisoista. Parihypyissä hän saavutti pitkään menestystä Guo Jingjingin kanssa, ja tämän lopetettua uransa Wun kanssa parikilpailuissa on kilpaillut He Zi ja tämän jälkeen Shi Tingmao.
Sotavahinkoyhdistys
Sotavahinkoyhdistys oli Suomessa 1939–1951 toiminut yhdistys, jonka jäseninä olivat sotavahinkolain mukaisia rakennusten ja metsän palovakuutuksia myöntäneet vakuutuslaitokset. Irtaimiston palovakuutuksia myöntäneet vakuutuslaitokset muodostivat Irtaimiston sotavahinkoyhdistyksen, joka toimi 1940–1981. Vaikka yhdistyksiä oli kaksi, niitä johtivat samat henkilöt. Yhdistysten avulla vakuutuskorvaukset saatiin useamman maksajan kannettaviksi. Vuonna 1944 Sotavahinkoyhdistykselle siirrettiin lakkautettujen suojeluskuntien omaisuus ja varat. Jatkosodasta aiheutuneiden korvausten maksun jälkeen yhdistysten varat lahjoitettiin Sotavahinkosäätiölle, joka toimii edelleen.
Sotavahinkolain mukaisten vakuutusten korvaukset ja vakuutusmaksut suoritettiin vasta sodan päätyttyä. Vakuutettu omaisuus jaettiin kolmeen ryhmään, asutuskeskusten rakennukset, teollisuuslaitosten rakennukset sekä muut rakennukset ja metsät. Jos vakuutusmaksut eivät riittäneet ryhmässä sattuneiden vahinkojen korvauksiin, oli korvauksia tässä ryhmässä alennettava. Jos alennus oli yli 20 prosenttia, valtion varoista myönnettiin avustusta.
Yhdistyksen toimielimet
Sotavahinkoyhdistyksen kotipaikka oli Helsinki, ja sen toimieliminä olivat vuosittain pidetty yhdistyksen kokous ja hallitus. Jäsenenä olevaa yhtiötä edusti kokouksessa yhtiön valtuuttama henkilö ja jäsenenä olevaa palovakuutusyhdistystä Maaseudun palovakuutusyhdistyksen valtuuttamat henkilöt. Kokouksessa valtuutetulla oli yksi ääni jokaista palovakuutuskannan alkavaa sataa miljoonaa markkaa kohti. Äänestys voitiin suorittaa myös siten, että jokaisella valtuutetulla oli yksi ääni, jollei kukaan vastustanut tällaista menettelyä. Päätökset tehtiin enemmistön kannan mukaan, paitsi sääntömuutokset, joihin vaadittiin 2/3 edustetuista äänistä.
Yhdistyksen hallitukseen kuului viisi yhdistyksen kokouksen valitsemaa jäsentä, viisi varajäsentä ja kaksi valtioneuvoston määräämää lisäjäsentä sekä näiden varamiehet. Ensimmäisen hallituksen asetti sosiaaliministeriö. Nämä jäsenet olivat hallituksessa siihen saakka, kunnes yhdistyksen kokous oli päättänyt hallituksen jäsenistä. Hallituksen jäsenten ja varajäsenten toimikausi oli kolme vuotta. Hallitus valitsi yhdistykselle toimitusjohtajan ja tarvittavan määrän henkilökuntaa.
Chip ’n Dale: Rescue Rangers (videopeli)
Chip ’n Dale: Rescue Rangers on Capcomin kehittämä ja julkaisema tasohyppelypeli, joka julkaistiin Nintendo Entertainment Systemille vuonna. Peli perustuu Disneyn vuosina 1989–1990 valmistuneeseen piirrossarjaan Tikun ja Takun pelastuspartio. Peliä voi pelata yksin- tai kaksinpelinä.
Peli sai jatkoa vuonna 1993, kun NES:lle julkaistiin Chip ’n Dale Rescue Rangers 2. Huhtikuussa 2017 peli julkaistiin Microsoft Windowsille, PlayStation 4:lle ja Xbox Onelle osana The Disney Afternoon Collection -kokoelmaa.
Juoni
Tiku ja Taku yrittävät pelastaa pelastuspartion jäsenen Vinkki Vääntölän, jonka konna nimeltä Kollo (Fat Cat) on vanginnut. Hänellä on myös tavoitteenaan tuhota koko kaupunki.
thumb|left|256px|Kuvakaappaus pelistä.
Vastaanotto
Mikrobitti antoi arvostelussaan NES-versiolle seuraavat arvosanat: idikset 70, toteutus 90, fiilis 80.
Baoding
Baoding (, pinyin: Băodìng Shì) on prefektuuritason kaupunki Hebein maakunnassa Kiinassa. Kaupunki sijaitsee noin puolivälissä Pekingiä ja Shijiazhuangia, maakunnan pääkaupunkia. Pekingiin on matkaa noin 140 kilometriä.
Baodingin prefektuurin pinta-ala on 22 159 neliökilometriä ja väkiluku 11,2 miljoonaa (2010). Vuoden 2010 väestönlaskennassa se oli Kiinan seitsemänneksi väkirikkain kaupunki, kun tarkasteltiin vähintään prefektuuritason hallinnollisia kaupunkialueita. thumb|left|Katunäkymää thumb|left
Yingli on baodingilainen globaali yritys, jonka osake noteerataan New Yorkin pörssissä. Maininnanarvoinen on myös kaupunkimaastureiden ja avolava-autojen valmistaja Great Wall Motor. Baodingissa sijaitsee 291-huoneinen Power Valley -hotelli.
Turtolan rautatieasema
Turtolan rautatieasema on lakkautettu rautatieliikennepaikka Turtolan kylässä Pellon kunnassa Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla. Liikennepaikka avattiin liikenteelle 3. tammikuuta 1964, kun Kaulinrannan ja Pellon asemien välinen rataosuus avattiin kaupalliselle liikenteelle. Asemarakennus rakennettiin 1960.
Henkilöliikenne radalla lakkautettiin 1. joulukuuta 1966. Seuraavana vuonna Turtola muutettiin miehittämättömäksi. Tavaraliikenne lakkautettiin vuonna 2001 ja liikennepaikka 4. joulukuuta 2003. Asemarakennus ja liikennepaikan vaihteet on purettu.
Petri Pohjonen
Petri Hannu Tapani Pohjonen (s. 24. toukokuuta 1975 Lappeenranta) on suomalainen pikajuoksija.
Pohjonen voitti 400 metrin juoksun Suomen mestaruuden vuosina 1997, 1998 ja 1999. Hopealla hän oli 1995 ja 1996. Matkan hallimestaruus tuli vuosina 1996, 1998, 2000 ja 2002. 200 metrillä Pohjonen on parhaimmillaan ollut SM-kisoissa neljäs (1998).
Ruotsi-maaottelussa Tukholmassa 29. elokuuta 1997 Pohjonen juoksi ennätyksensä 46,62. Aika on 22-vuotiaiden Suomen ennätys. Pohjonen on ajallaan kaikkien aikojen yhdeksänneksi nopein suomalainen. Seuraava häntä nopeammin matkan juossut suomalainen oli Viljami Kaasalainen (46,54) vuonna 2022.
Pohjosen valmentajana toimi Tapani Torvi.
NHL:n varaustilaisuus 1964
NHL:n toinen varaustilaisuus 1964 pidettiin Queen Elizabeth-hotellissa Montrealissa.
Kuten edellisvuonna tilaisuudessa sai varata pelaajia, jotka täyttivät 17 1. elokuuta 1964-31. heinäkuuta 1965 välisenä aikana 17, eivätkä olleet minkään NHL-seuran sponsoroimia.
Zhangjiakou
Zhangjiakou on prefektuuritason kaupunki Hebein maakunnassa Kiinassa. Kaupunki sijaitsee noin 305 kilometriä maakunnan pääkaupunki Shijiazhuangista pohjoiseen ja 160 kilometriä Pekingistä luoteeseen. n väkiluku on 4,345 miljoonaa (2010) ja pinta-ala 36 829 neliökilometriä.
Eva Bosáková
Eva Bosáková-Hlaváčková (o.s. Věchtová, 18. joulukuuta 1931 Mladá Boleslav – 10. tammikuuta 1991 Praha) oli tšekkoslovakialainen telinevoimistelija, olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Oerlikon KD
Oerlikon KD on sveitsiläisen Oerlikon Contraves -yhtiön kehittämä 35 x 228 mm ilmatorjuntakanuuna. Tykkimalli on käytössä noin 30 maassa. Suomessa se tunnettiin ensin nimellä 35 ItK 58 ja 1980-luvulla tehdyn modernisoinnin jälkeen 35 Itk 88.
Tykin kehitystyö alkoi noin vuonna 1952 jolloin Oerlikon arvioi 35 mm kaliiperin olevan ihanteellinen ilmatorjuntatykin suunnittelun lähtökohdaksi. Suunnittelun perustana oli aiempi 20 mm KAA 204 Gk -kanuuna. Syntyi lukuisia prototyyppejä kuten vesijäähdytteinen Mk 352 jota muun muassa Yhdysvaltain laivasto testasi. Lopullinen versio oli Mk 323 josta kehitettiin kaksi versiota, vyösyöttöinen KDA ja viiden laukauksen siteitä käyttävä KDC. 35 ITK 88:n aseet ovat mallia KDB, joiden laukausten syöttö tapahtuu seitsemän patruunan siteistä.
Oerlikonin 35 mm ilmatorjuntakanuuna oli käytössä T-55-alustaisessa 90 Marksman -ilmatorjuntapanssarivaunussa, joka alustansa osalta korvattiin Leopard 2 alustalle 2010-luvulla. Marksman-vaunun kanuunat ovat mallia KDA.
35 Itk 88 (Suomi)
thumb|250px|35 Itk 88 esittelyssä Senaatintorilla Helsingissä.
Loputkin loat
__EISISLUETT__ Loputkin loat oli vuosina 1988–1997 toiminut kemiläinen rock-yhtye, joka julkaisi neljä albumia, kaksi EP-levyä ja yhden singlen. Yhtyeen perustajana ja laulaja-kitaristina toimi Nicepappi-yhtyeessä aikaisemmin soittanut Pentti Korpela, joka oli myös ainoa kaikilla Loputkin loat -levyillä soittanut jäsen.
Loputkin Loat kuvaili tyyliään Perämeren pohjukan puhuri -albumin julkaisun aikaan "rumankauniiksi pehmopunkiksi". Korpelan sanoitukset ottivat kantaa myös yhteiskunnallisiin aiheisiin kuten luonnosuojeluun. Helsingin Sanomissa yhtyeen luonnehdittiin soittavan kiukkuista rockia, ja äkäisten sanoitusten kuvailtiin käsittelevän vanhakantaisen kantaa ottavasti "moraalin rapistumisen" ja "luonnon raiskaamisen" kaltaisia teemoja.
Yhtyeen vuonna 1992 "Korttitalo"-kappaleesta tekemä musiikkivideo valittiin Tampereen elokuvajuhlilla kahdenkymmenen parhaan musiikkivideon joukkoon.
Titan Klin
Titan Klin on venäläinen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Klinistä, Moskovan alueelta. Seura pelaa Venäjän toisella sarjatasolla Vysšaja Ligassa.
Seura perustettiin vuonna 1991 nimellä Himik Klin, mutta nimi vaihdettiin pian Titaniksi. Seura pelasi Neuvostoliiton toisella sarjatasolla Pervaja Ligassa 1991–1992 ja jatkoi siitä Venäjän toiselle sarjatasolle Vysšaja Ligaan, jossa se on pelannut siitä lähtien. Ainoa poikkeus on kausi 2004–2005, jolloin Titan osallistui Eastern European Hockey Leagueen.
Steve Caballero
thumb|Steve Caballero Steve Caballero (s. 8. marraskuuta 1964 San José) on yhdysvaltalainen rullalautailija. Hän on kehittänyt tempun nimeltä "Caballerial", toiselta nimeltään "BackSide Fakie 360 Ollie". Temppu tehdään, kun rullalaudalla liikutaan takajalka edellä ("Fakie"), hypätään ilmaan ("Ollie") ja pyöritään täysi kierros ("360") rintamasuuntaan päin.
Caballero aloitti rullalautailun vuonna 1976 ollessaan 12-vuotias. 15-vuotiaana hän teki ensimmäisen amatöörisponsorisopimuksensa Powell Peraltan kanssa.
Reeti Sahlstedt
Reeti Sahlstedt (s. 30. elokuuta 1976 Rauma) on suomalainen jääkiekkoilija ja rullakiekkoilija. Jääkiekkoa hän on pelannut viimeksi Vermuntilan Temmossa Suomi-sarjassa. Sahlstedt edusti Lukkoa yhdessä Euroopan Liigan ottelussa kaudella 1996–1997.
Reetin isoveli Kalle Sahlstedt (s. 1973) on myös jääkiekkoilija. Veljesten isä Esko Sahlstedt oli Rauman Lukon päävalmentaja.
Lohikäärmeratsastaja
Lohikäärmeratsastaja ovat joukko velhosotilaita Christopher Paolinin Perillinen -kirjasarjassa. Lohikäärmeratsastajat, muinaisella kielellä 'Shur'tugal', ovat ihmisiä tai haltioita jotka auttavat ylläpitämään rauhaa lohikäärmeidensä avulla.
Ratsastajat ja heidän lohikäärmeensä
Kuten kirjoissa mainitaan, lohikäärmeratsastaja on ihminen tai haltia, joka on sidoksissa lohikäärmeeseen. Merkki, jolla ratsastajat on merkitty, on nimeltään gedwëy ignasia, tai "Hohtava kämmen", valkohopea pyöreä merkki siinä kädessä, jolla ratsastaja koskee vastakuoriutunutta lohikäärmettään. Tuloksena lohikäärmeen ja ratsastajan välille syntyy yhteys, jonka avulla he voivat keskustella ajatuksillaan sekä jakaa kuvia ja/tai tunteita toistensa kanssa. Kaikki ratsastajat kehittyvät voimassa, kestävyydessä, älykkyydessä ja heidän aistinsa paranevat sekä he elävät pidempään. Erityisesti Ihmisratsastajat saavat ajan kuluessa haltiamaisia piirteitä; Brom on poikkeus tähän hänen nuoren lohikäärmeensä kuoleman vuoksi. Kaikki ratsastajat osaavat myös käyttää magiaa paremmin kuin muut magiankäyttäjät, vaikkakaan ratsastajien magian harjoittelu ei eroa hirveästi muiden magiankäyttäjien harjoittelusta.
Alku
Kirjojen mukaan ennen lohikäärmeratsastajien muodostamista, noin kolme vuosituhatta ennen Eragonia, nuori haltia metsästi ja tappoi lohikäärmeen urheilun vuoksi. Lohikäärmeet luonnollisesti tulistuivat tästä ja lyöttäytyivät yhteen ja tappoivat nuoren haltian. Tästä alkoi Lohikäärmesota, tai muinaisella kielellä, Du Fyrn Skulblaka.
Odkaz Dračích jezdců Personnages de l'Héritage
He Zi
He Zi (, s. 10. joulukuuta 1990 Nanning) on kiinalainen uimahyppääjä ja maailmanmestari.
Natalie Paley
thumb|Natalie Paley, kuva 1920-luvulta. Natalie Paley, alkujaan ruhtinatar Natalia Pavlovna Paley (5. joulukuuta 1905 – 27. joulukuuta 1981) oli venäläinen aatelisnainen, sittemmin malli ja elokuvanäyttelijä.
Natalia Paley syntyi Olga Paleyn tyttärenä Pariisissa. Hänen isänsä oli suuriruhtinas Pavel Aleksandrovitš Romanov, keisari Aleksanteri II:n poika. Natalialla oli kaksi täyssisarusta: ruhtinas Vladimir Pavlovitš Paley (1897–1918) ja ruhtinatar Irina Pavlovna Paley (1903–1990). Vuonna 1915 aiemmin tsaarin epäsuosiossa ollut perhe muutti takaisin vanhempien kotimaahan Venäjälle.
Venäjän vallankumouksen jälkeen Natalia Paley pakeni äitinsä ja sisarensa Irinan kanssa vuonna 1920 Suomeen. Bolševikit olivat murhanneet hänen isänsä Pavel Aleksandrovitšin Pietari-Paavalin linnoituksessa 1919 ja veljensä Vladimirin Alapajevskissa 1918. Suomesta Natalia, Irina ja Olga muuttivat Ranskaan, jossa Olga kuoli vuonna 1929.
Vuonna 1927 Natalia Paley nai Lucien-Camille Lelongin, kuuluisan ranskalaisen muotisuunnittelijan. Paley oli Lelongilla mallina ja hän esiintyi monesti aikakauslehti Voguessa. Hän ryhtyi myös näyttelemään; näyttelijänä hänet tunnetaan yleisimmin nimellä Natalie Paley. Hän esiintyi monissa eurooppalaisissa elokuvissa, kuten Marcel L'Herbierin L'Épervierissä (1933) ja Alexander Kordan Don Juanin yksityiselämässä (1934). Ranskasta hän muutti Yhdysvaltoihin, jossa hän jatkoi näyttelemistä. Hänestä tuli Katharine Hepburnin pitkäaikainen ystävä.
UDFy-38135539
thumb|Hubble-avaruusteleskoopin ottama kuva galaksista UDFy-38135539 on Sulatusuunin tähdistössä sijaitseva galaksi, joka havaittiin Hubble-avaruusteleskoopin ottamasta Hubble Ultra Deep Field -satelliittikuvasta syksyllä 2010. Galaksi sijaitsee punasiirtymällä 8,55. Tämä teki siitä löytymisensä aikaan etäisimmän koskaan havaitun kohteen maailmankaikkeudessa. Ennätyksen aikaisempi haltija oli gammapurkaus GRB 090423 ja titteli siirtyi galaksille UDFj-39546284.
UDFy-38135539 on eräs kaukaisimmista ja näin ollen myös varhaisimmista tunnetuista galakseista ja sen valo on peräisin yli 13 miljardin vuoden takaa, noin 600 miljoonan vuoden ikäisestä maailmankaikkeudesta. Tämä sijoittaa UDFy-38135539:n hyvin lähelle maailmankaikkeuden reionisaation tapahtumista. Ennen reionisaatiota maailmankaikkeus ei ollut sähkömagneettiselle säteilylle läpinäkyvä, eikä sitä edeltävistä rakenteista ole siis edes periaatteessa mahdollista saada suoria havaintoja.
Ruohikkokirvinen
Ruohikkokirvinen (Anthus cinnamomeus) on afrikkalainen varpuslintu. Sen elinympäristö käsittää Sahelin eteläpuolisen Afrikan, lännessä Kaakkois-Nigeriaan ja Kameruniin, sekä Arabian niemimaan lounaisosan. Siitä tunnetaan 14 alalajia. Eduard Rüppell kuvaili lajin holotyypin Pohjois-Etiopian Simienvuorilta 1840.
Robert Holkot
Robert Holkot (myös Ropertus; Holgot, Holcot tai Holcott) (n. 1290–1349) oli englantilainen dominikaaniseen sääntökuntaan kuulunut skolastinen filosofi, teologi ja raamattuoppinut. Hän oli kotoisin Holcotista Northamptonshiresta.
Punkaharjun rautatieasema
Punkaharjun rautatieasema (, ratakm 515+111) on rautatieliikennepaikka Savonlinnan Punkaharjulla -radan varrella noin 25 kilometriä Parikkalasta luoteeseen. Asema avattiin helmikuussa 1908 Elisenvaaran ja Savonlinnan välisen rataosuuden yhteydessä, ja sen on suunnitellut Bruno Granholm V luokan aseman piirustusten mukaan.
Punkaharjun aseman alkuperäinen nimi oli Punkasalmi asemaa ympäröivän taajaman mukaan toukokuuhun 1989 saakka. Entinen Punkaharjun asema nimettiin väliaikaisen lakkautuksen jälkeen Lustoksi.
Punkaharjun asemalla pysähtyvät kaikki Parikkalan ja Savonlinnan välillä kulkevat taajamajunat. Henkilöliikenteen lisäksi asemalla on tavaraliikennettä, ja ratapihalta johtaa pistoraiteet Pihlajaveden rantaan ja Finnforestin tehtaalle. Lipunmyynti asemalla loppui vuonna 2000, mutta miehitys säilyi vuoteen 2007 saakka, kun rataosan kauko-ohjaus otettiin käyttöön.
Handan
Handan on prefektuuritason kaupunki Hebein maakunnan lounaisosassa Kiinassa. Kaupunki sijaitsee noin 160 kilometriä maakunnan pääkaupunki Shijiazhuangista etelään. Handanin väkiluku on 9,175 miljoonaa (2010) ja pinta-ala on 12 068 neliökilometriä.
Kaupunki rajoittuu etelässä Puyangin ja Anyangin, lännessä Changzhin ja Jinzhongin, pohjoisessa Xingtain, sekä idässä Liaochengin prefektuuritason kaupunkiin.
thumb|left|320px|Piirikuntatason aluejako.
Piirikuntatasolla kaupunki jakautui 19 osaan seuraavasti (2010):
Handanin seudulla on ollut ihmisasutusta yli 7 000 vuoden ajan. Handan toimi Zhao-valtion pääkaupunkina Taistelevien läänitysvaltioiden aikakaudella.
Republic Plaza
Republic Plaza on pilvenpiirtäjä Singaporessa. Se on yksi korkeimmista rakennuksista kaupungissa. Pilvenpiirtäjän rakennustyöt käynnistettiin vuonna 1986, ja ne saatiin päätökseen vuonna 1995. Se yltää 280 metrin korkeuteen, ja siinä on 66 maanpäällistä kerrosta sekä yksi maanalainen kerros. Pilvenpiirtäjän suunnittelusta on vastannut arkkitehtitoimisto Kisho Kurokawa Architects & Associates.
Praktica
Praktica on alun perin saksalainen kameramerkki, jota valmisti Itä-Saksassa VEB Pentacon Dresden. Merkki oli tunnettu erityisesti edullisista mekaanisista järjestelmäkameroistaan myös länsimaissa. Nykyisin Praktica International Limited on optiikkavalmistaja Schneider Kreuznachin omistama brittiyritys, joka valmistuttaa kompakti- ja urheilukameroita sekä kiikareita Etelä-Koreassa.
Esimerkiksi Britanniassa Prakticalla oli järjestelmäkameroiden tuoteryhmässä parhaimmillaan jopa 25 prosentin markkinaosuus. Suosiota lisäsi M42-kierrekiinnityksen, niin sanotun Praktica–Pentax-kierteen antama mahdollisuus käyttää Praktica-rungossa japanilaisen Pentaxin ja muiden länsivalmistajien objektiiveja. Vuosina 1949–1990 Dresdenin tehtaalla valmistettiin kaikkiaan noin 8,5 miljoonaa järjestelmäkamerarunkoa.
Praktican valmistamia kameroita myytiin länsimaissa myös muilla merkeillä, kuten Suomessa Instrumentariumin myymä Porst reflex ja Quelle-postimyyntiyhtiön Revueflex. Muita merkkejä eri puolilla maailmaa olivat Pentor, Cavalier, Foticon, Contica, Rival Reflex, J. C. Penney ja Hanimex Praktica. 1980-luvun loppupuolen Praktica B-sarjaa valmistettiin myös nimellä Jenaflex.
Praktica-kameroita käytettiin suuremman negatiivikoon Pentacon-kameroiden ohella Neuvostoliiton avaruusohjelmassa.
FX-sarja ja Praktina, 1950-luku
Vuonna 1948 esiteltiin pentaprismaetsimellä varustettu Praktica FX, jossa objektiivinkiinnityksenä oli 42 millimetrin M42-kierre. Vuonna 1956 oli vuorossa Praktica FX2 uusittuine etsinjärjestelmineen ja ensimmäisenä maailmassa vasta valotuksen ajaksi valitulle aukolle sulkeutuva himmennin.
Praktican sisarmalli oli peilillä ja mittaetsimellä varustettu Praktina, jossa sekä objektiivit että etsimet olivat vaihdettavia. Varsin kalliita Praktinoita valmistettiin vain kymmenisen tuhatta kappaletta vuosina 1952–1960.
IV- ja V-sarjat, 1960-luku
1960-luvun alkupuolella Praktica-sarja laajeni ja kehittyi. Vuonna 1962 esitellyssä Praktica IVF:ssä oli etsimessään fresnel-tähyslasi ja tarkennusta helpottava halkiokiila. Vuoden 1964 Praktica V:ssä oli automaattisesti palautuva peili ja seleenikennoon perustuva valotusmittari. Pentacon tarjosi kahta eri objektiivivalikoimaa, laadukasta Zeiss-Jenaa ja edullisempaa Meyer-sarjaa, minkä lisäksi länsimarkkinoilla saatavilla oli yhä enemmän myös japanilaisia M42-kierteellä varustettuja objektiiveja. Vuonna 1965 esitelty Praktica Nova -sarja siirsi laukaisimen kameran yläpinnasta etuseinään, mistä tuli yksi Praktica-kameroiden tunnuspiirteistä. Praktica-mat oli ensimmäinen eurooppalainen objektiivin läpi tapahtuvalla TTL-valonmittauksella varustettu kamera.
B-sarja, 1980-luku
1980-luvulla Praktica toi markkinoille vielä ajalle tyypillisesti muovikomponenteista ja runsaasta elektroniikasta koostuvan B-sarjan, jossa M42-kierre oli korvattu objektiivien bajonettikiinnityksellä.
Tehdas suljettiin 1991
Saksojen yhdistymisessä yritysasioita hoitanut valtionlaitos Treuhandanstalt totesi Praktican valmistajatehtaan VEB Pentacon Dresdenin olevan raskaasti tappiollinen ja sen työntekijämäärän olevan tarpeeseen nähden kuusinkertainen. Tehdas lakkautettiin kesäkuussa 1991. Praktican ja muut Pentaconin tuotemerkit osti linssivalmistaja Schneider Kreuznachin omistaja Heinrich Manderman.
Kvestio
Kvestio (, “kysymys“; mon. quaestiones) oli keskiajan filosofialle tyypillinen menetelmä, jossa kulloinkin käsittelyn alla oleva teema muotoillaan ensin kysymyksen muotoon (esimerkiksi “onko Jumala olemassa?“). Tämän jälkeen kysymykseen annetaan jokin vastaus (“Jumala on olemassa“). Sitten annettua vastausta kohtaan esitetään vastaväitteitä (“vaikuttaa siltä, että Jumala ei ole olemassa, koska...“). Lopuksi annettua vastausta puolustetaan kumoamalla esitetyt vastaväitteet.
Kvestio-muotoa käytetään monissa skolastisissa teoksissa, kuten Tuomas Akvinolaisen teoksessa Summa theologiae.
Audismi
Audismi on termi, jota käytetään kuvaamaan kuurojen ja huonokuuloisten syrjintää. Se voi myös tarkoittaa tiettyjä stereotypioita kuuroista ja huonokuuloisista. Audismissa voidaan esimerkiksi olettaa, että kuulevien kulttuuriset tavat ovat jollain tapaa kuurojen tai viittomakielisten kulttuurisia tapoja parempia. Toisaalta voidaan ajatella, että kuurot ovat jollain tapaa kuulevia kyvyttömämpiä. Termiä voidaan käyttää myös toisin päin kuurojen syrjiessä kuulevia.
Audismin käsite ei ole kovin laajasti käytössä. Yhdysvaltalainen kuurouden tutkimuksen professori H-Dirksen L. Bauman on kuitenkin esittänyt, että sellaisen käsitteen olemassaolo, jolla voidaan kuvata kuurojen kohtaaman sorron ja syrjinnän muotoja, on hyvin tärkeä. Termiä on käsitellyt vuonna 2008 englanninkielisessä esitelmässään myös Esa Kalela.
Audistit voivat olla kuulevia tai kuuroja. Audismi on kyseessä on silloin, kun kuuro henkilö tuomitaan kykenemättömäksi tiettyyn käyttäytymiseen tai ammattiin vain, koska hän ei kuule. Audismi yhdistetään usein kuulemisen paremmuuteen: ajatellaan, että paremmin kuuleva henkilö on huonommin kuulevaa henkilöä parempi. Yksi audismin muoto on kuurojen yhteisön sisällä tapahtuva erottelu: kuurot, jotka eivät käytä viittomakieltä tai samaistu kuurojen kulttuuriin, sekä kuurot, jotka käyttävät viittomakieltä ja samaistuvat kuurojen kulttuuriin, voivat ajatella olevansa toinen toistaan parempia.
Määritelmiä
Audismi (, kuulla ja -ism, käytännön, käytöksen, uskon tai asenteen järjestelmä, ”systeemi”) on määritelty monella eri tapaa:
Rouvasväen raamattuseuran rukoushuone
Rouvasväen raamattuseuran rukoushuone oli Turussa sijainnut Frans Sjöströmin suunnittelma uusrenessanssi-tyylinen rukoushuone. Vuonna 1886 valmistunut rakennus sijaitsi Eerikinkadun ja Eskelinkadun kulmassa, kunnes se purettiin vuonna 1969, ja sen paikalle rakennettiin Kansaneläkelaitoksen toimitalo.
Rouvasväen raamattuseuran perusti Turussa 1850-luvulla neiti Eva Elisabet af Gadolin. Hän oli Turun tuomiorovasti Gustaf Gadolinin tytär. Aluksi epävirallinen seura kokoontui Gadolinin kotona, mutta toiminnan kasvaessa siitä muodostettiin virallinen yhdistys vuonna 1864. Yhdistyksen jäseniksi olivat nimestä huolimatta tervetulleita myös naimattomat naiset. Toiminta oli ajan ihanteiden mukaista hyväntekeväisyyttä. Naiset kiersivät muun muassa vankiloissa ja sairaaloissa, auttoivat sairaita ja köyhiä sekä levittivät hengellistä kirjallisuutta. Seura oli suuntautunut hedbergiläisyyteen, joka oli kirkon sisällä toiminut, Turussa keskiluokan suosima evankelinen liike.
Seuran toiminnan kasvaessa sille vuokrattiin toimitilat ensin Procopén talosta Kaskenkatu 10:stä, myöhemmin Lembergin talosta Itäinen Pitkäkatu 27:stä ja lopuksi Hellstenin talosta Tehtaankatu 8:sta. Vuonna 1874 yhdistys vuokrasi Turun kaupungilta tontin osoitteesta Eskelinkatu 6, johon oma rukoushuone päätettiin rakentaa. Kustannusten kattamiseksi yhdistys otti lainaa. Lisäksi järjestettiin arpajaisia ja kerättiin lahjoituksia, joista yksi merkittävimmistä saatiin kauppias Johan Gustaf Wigeliukselta. Hän myös lahjoitti rakennukseen Jens Zachariassenin vuonna 1886 valmistamat urut, jotka Kangasalan urkutehdas vuonna 1912 uudisti.
Arkkitehdiksi palkattiin Frans A. Sjöström, joka oli juuri saavuttanut mainetta Turussa suunniteltuaan Vanhan seurahuoneen modernisoinnin uudeksi Turun kaupungintaloksi. Rakennustyöt aloitettiin huhtikuussa ja rakennus valmistui jo syksyllä 1886. Talo myötäili uusrenessanssin ihanteita ja oli koristeltu pilareilla, friiseillä ja kaari-ikkunoilla. Sisäänkäyntejä oli kolme, joista pääsisäänkäynnit sijaitsivat sekä Eerikin- että Eskelinkadun (silloisen Kehruuhuoneenkadun) puolella. Yhteensä tilaa oli noin 1 000 hengelle. Rakennuksen sisällä sijaitsi ainoastaan yksi suuri, perinteisen kirkkosalin tyyppinen tila, jota kiersi toisessa kerroksessa lehteri. Lehtereille pääsi portaita pitkin kustakin rakennuksen neljästä kulmasta. Lehteri ja muut rakennuksen puuosat oli valmistettu Turun puunjalostustehtaalla, maalaustyöt teki maalari S. Koskinen ja rakennuksen kipsikoristukset oli valmistettu Freiheitin Hirvensalon kaakelitehtaassa. Zachariassenin valmistamat urut sijoitettiin lehterille Eskelinkadun puoleisen sisäänkäynnin yläpuolelle. Vastakkaisella lehterillä sijaitsi saarnastuoli. Sali oli valaistu kaasulla, ja se lämmitettiin neljällä ripauunilla, jotka oli valmistettu Turun Rautateollisuus Osakeyhtiön konepajassa. Rakentamiskustannukset olivat lähes 70 000 markkaa.