cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pariisin rauhansopimus (1947)
Suomen rauhansopimuksen käsittely
Britannian edustajien esiintyminen Suomen rauhansopimusluonnoksen käsittelyssä oli enimmäkseen hyvin passiivista. Max Jakobsonin mukaan oli hämmästyttävää, että britit eivät kommentoineet lainkaan ihmisoikeuksia käsittelevää 6. artiklaa. Suorastaan irvokasta oli, että tämän artiklan sisällyttämistä rauhansopimukseen vaativat nimenomaan Neuvostoliiton edustajat. Kyseinen artikla sisältyi täsmälleen samansisältöisenä kaikkiin sopimusluonnoksiin, ja sen tarkoituksena oli ojentaa niitä entisiä vihollismaita, joissa oli ollut voimassa fasistinen yhteiskuntajärjestelmä. Samaan aikaan Britannia vaati voimakkaasti Suomen puolustusvoimien vahvuutta ja aseistusta koskevien rajoitusten kiristämistä. Taustalla oli ajatus, että Suomen puolustusvoimat joutuisivat tulevaisuudessa Neuvostoliiton käyttöön, joten Britannian edun mukaista oli pitää ne mahdollisimman pieninä. Brittien asenne Suomea kohtaan oli tuoreeltaan pettymys suomalaisille, mutta Jakobsonin mukaan se oli sopusoinnussa Suomen hallituksen toiveiden kanssa, sillä Suomen neuvotteluvaltuuskunta ei pelännyt mitään niin paljon kuin läntisten liittoutuneiden voimakasta myötätuntoa Suomelle. Tätä neuvostoliittolaiset olisivat orastavan kylmän sodan ilmapiirissä voineet käyttää todisteena länsimaiden juonittelusta Neuvostoliittoa vastaan.
Rauhansopimuksen ehdot
Rauhansopimusten mukaan Italian siirtomaavalta purettiin; Italian sekä Albanian, Jugoslavian, Kreikan ja Ranskan; Romanian sekä Neuvostoliiton ja Bulgarian kuin myös Unkarin sekä Tšekkoslovakian ja Romanian välisiä rajoja muutettiin, samalla Suomen ja Neuvostoliiton rajamuutos pohjoisessa vahvistettiin. Sopimuksiin liittyivät myös häviäjävaltioiden velvollisuus taata kaikille kansalaisilleen ihmisoikeudet riippumatta rodusta, sukupuolesta, kielestä tai uskonnosta sekä sanan-, paino-, julkaisu-, uskonnon-. poliittisten mielipiteiden ja kokoontumisvapaus. Oli myös suoritettava sotakorvaukset.
Häviäjävaltiot eivät saaneet rangaista kansalaisiaan, jotka olivat toimineet tai osoittaneet myötätuntoaan liittoutuneille, eivätkä myöskään rodullisen syntyperän takia. Syrjivä lainsäädäntö ja sen aiheuttamat rajoitukset oli kumottava. Oli myös sitouduttava ehkäisemään demokraattiset oikeudet kieltävien yhdistysten olemassaolo ja toiminta.
Ratifiointi
Rauhansopimuksen voimaansaattaminen lykkääntyi liittoutuneiden keskinäisten suhteiden kiristymisen vuoksi. Suomi ratifioi sopimuksen omalta osaltaan ensimmäisenä 18. huhtikuuta 1947, kun taas Italia viivytti ratifiointia heinäkuuhun 1947 saakka. Neuvostoliitto edellytti kaikkien viiden entisen vihollismaansa ratifioivan sopimuksensa ennen omaa päätöstään.
Japani ja Saksa
Häviäjävaltioista Japani solmi rauhansopimuksen San Franciscossa 1951 sekä Saksan liittotasavalta ja Saksan demokraattinen tasavalta 1990 rauhansopimuksen korvaavan sopimuksen Saksaa koskevasta lopullisesta järjestelystä.
Sotakorvaukset
Sotakorvaukset oli suoritettava vuoden 1938 hintatasossa.
Suomi ja Pariisin rauha
Suomen rauhanvaltuuskuntaan kuuluivat pääministeri Mauno Pekkala, ulkoministeri Carl Enckell, professori Väinö Voionmaa, sosiaaliministeri Lennart Heljas, kansanedustaja, kouluneuvos John Österholm ja pääsihteerinä lakitieteen tohtori Tauno Suontausta sekä asiantuntijoina Suomen Neuvostoliiton-lähettiläs Cay Sundström, kontra-amiraali Svante Sundman, kenraalimajurit Ilmari Karhu ja Frans Helminen, vuorineuvos Wilhelm Wahlforss ja professori Kaarlo Kaira. Allekirjoittajina olivat Suomen puolesta ulkoministeri Enckell ja maatalousministeri Vihtori Vesterinen ja Suomen Ranskan-lähettiläs Johan Helo sekä liittoutuneista Neuvostoliiton, Britannian ja Tšekkoslovakian sekä Britannian dominiosta Australian, Etelä-Afrikan, Intian, Kanadan ja Uuden-Seelannin kuin myös Neuvostoliittoon kuuluneiden Ukrainan ja Valko-Venäjän edustajat. Suomen osalta Pariisin rauhansopimus astui voimaan Neuvostoliiton ratifioitua sen 15. syyskuuta 1947. Valvontakomission viimeiset jäsenet poistuivat Helsingistä 25. syyskuuta 1947, ja välittömästi tämän jälkeen presidentti J. K. Paasikivi julisti yhtäjaksoisesti 30. marraskuuta 1939 lähtien voimassa olleen sotatilan päättyneeksi. Sota-ajan luoma poikkeustila päättyi lopullisesti tasavallan suojelulain voimassaolon lakattua kolme kuukautta myöhemmin.
Sotien jälkeisen ajan huomattava ulkopoliittinen vaikuttaja Max Jakobson on luonnehtinut Pariisin rauhansopimusta "valmiina ostetuksi puvuksi, joka oli tehty vieraiden mittojen mukaan". Jakobson huomauttaa kuitenkin, että sopimuksen voimaantulon myötä Suomi pääsi eräänlaisesta ehdonalaisesta vapaudesta ja oli jälleen suvereeni valtio. Hänen mukaansa oli onni, että Suomi ehti saada rauhansopimuksensa valmiiksi ennen läntisten liittoutuneiden ja Neuvostoliiton erimielisyyksien kärjistymistä kylmäksi sodaksi, eikä Suomelle käynyt kuten Itävallalle, joka joutui odottamaan omaa valtiosopimustaan vuoteen 1955 saakka. Pariisin konferenssin tärkein saavutus olikin se, että rauhansopimus ylipäänsä saatiin aikaan, mikä kylmän sodan puhkeamista ajatellen tapahtui aivan viime hetkellä.
Sotakorvaukset
Suomen oli korvattava vahingot, jotka se aiheutti Neuvostoliiton alueeseen, erityisesti Itä-Karjalaan kohdistamilla sotatoimilla ja miehityksellä. Korvausten suoritusaika kesti vuoteen 1952 ja olivat arvoltaan 300 miljoonaa dollaria.
Sotilaalliset rajoitteet
Pariisin rauhansopimuksen III osa asetti puolustusvoimille sotilaallisia rajoituksia:
Erikseen kiellettiin hankkimasta mitään sotamateriaalia Saksasta tai myöskään siviililentokoneita, joista vain osakin oli saksalaista tai japanilaista valmistetta. Koneiden mallitkaan eivät saaneet olla saksalaisia tai japanilaisia.
Myös puolustusvoimien ulkopuolinen sotataitojen koulutus eli vapaaehtoinen maanpuolustus kiellettiin. Sopimuksen kahdeksannessa artiklassa todettiin Suomen jo Moskovan välirauhansopimuksen mukaisesti hajottaneen ”fascisminluontoiset poliittiset, sotilaalliset tai sotilaallisluontoiset järjestöt sekä muut järjestöt, jotka harjoittavat Neuvostoliitolle tai muille Yhdistyneille kansakunnille vihamielistä propagandaa”, kuten suojeluskunnat ja Lotta Svärdin.
Sopimusta tulkittiin ajan myötä sen sanamuotoa väljemmin. Jo varhaisessa vaiheessa 60 lentokoneen rajoituksen katsottiin koskevan ainoastaan taistelukoneita. Vuonna 1963 Neuvostoliitto ja Britannia tulkitsivat sopimusta niin, että puolustukselliset ohjukset olisivat mahdollisia, mikä mahdollisti panssarin- ja ilmatorjuntaohjusten hankkimisen.
Sopimuksen raukeaminen
Saksan jälleenyhdistyttyä 1990 ja Saksan saavutettua täyden suvereniteetin Suomi julisti yksipuolisella päätöksellään Pariisin rauhansopimuksen sotilaallisista rajoituksista ydinasekieltoa lukuun ottamatta mitättömiksi syyskuussa 1992. Suomi on ollut mukana ydinsulkusopimuksessa vuodesta 1970 pysyen ydinaseettomana. Suomi oli tiedottanut aikeestaan Neuvostoliiton seuraajavaltio Venäjälle ja Britannialle, jotka vastasivat ennen päätöksen tekemistä eivätkä asettuneet vastustamaan.
Suomalainen rap
pienoiskuva|[[Elastinen on Suomen menestyneimpiä rap-artisteja.]] alt=KPC Yläkaupungin Yössä 2022|pienoiskuva|[[Stepa, Joosu J, DJ Massimo, Are ja Lyttä esiintymässä Yläkaupungin Yössä 2022.]] Suomalainen rap eli suomirap on Suomessa tuotettua rap-musiikkia, joka yleisesti ottaen esitetään suomeksi, mutta joskus myös englanniksi. Suomessa tehtiin rappia jo 1980-luvun alussa ja suomalainen rap sai muutamien esittäjien muodossa suosiota 1990-luvun alussa, mutta pysyvämmäksi ilmiöksi se jäi vasta 2000-luvulla.
Vuohijärvi
Vuohijärvi on Kymijoen vesistön Mäntyharjun reittiin kuuluva keskikokoinen järvi Kymenlaakson ja Etelä-Savon maakunnissa, Kouvolan kaupungin (entisten Jaalan ja Valkealan kuntien) ja Mäntyharjun kunnan alueella. Se on Suomen järvistä 52. suurin.
Suomalainen rap
1980-luku–1990-luku
Hiphopin Suomeen saapumisen vaikuttimena olivat graffitikulttuuri ja taivaskanavat. Graffitien tekijät löysivät Helsingin Lepakon, jossa 1980-luvun puolivälistä lähtien järjestettiin breakdance- ja hiphopjuhlia. Suomen ensimmäisiä hiphop-yhtyeitä olivat The Master Brothers ja Definite Three (myöhemmin Definite Four). Ensimmäisenä levytettynä suomalaisena hiphop-kappaleena on yleisesti mainittu General Njassa and the Lost Division -yhtyeen kappaletta "I'm Young, Beautiful and Natural", joka ilmestyi vuonna 1983.
Varsinainen suomenkielinen räpmusiikki herätti ensimmäisen kerran huomiota 1980-luvun lopulla, kun turkulainen Pääkköset julkaisi esikoisalbuminsa, jonka T. T. Oksala tuotti ottaen vaikutteita Beastie Boysilta. Myös sanoituksissa oli runsaasti amerikkalaisilta esikuvilta suomennettuja riimejä. Ensimmäinen suuri suomiräpmenestys oli hyvinkääläinen Raptori ja samoihin aikoihin myös MC Nikke T rynnisti markkinoille. Näiden yhtyeiden lähestymistapa musiikkiin oli varsin humoristinen.
Vuohijärvi
Maantietoa
Siinä on 155 saarta, joiden pinta-ala on 1 235,5 hehtaaria eli noin noin 12,53 prosenttia järven kokonaispinta-alasta. Vuohijärven suurimmat saaret ovat Kouvolaan (entiseen Valkealaan) kuuluvat Kinansaari koillisessa Voikosken eteläpuolella ja (entiseen Jaalan kuulunut) Hevossaari järven luoteiskulmassa.
Moremin riistansuojelualue
Moremin riistansuojelualue on suojelualue Botswanan pohjoisosassa. Se kattaa Okavangon suiston keski- ja koillisosaa. Alueen pinta-ala on 4 871 km².
Vuohijärvi
Maantietoa
Järven rantaviivan pituus on 228,8 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituuden osuus siitä on 83,1 kilometriä. Vuohijärven ympäriltä löytyvät palvelut ovat pääosin Vuohijärven kylässä, jossa toimivat asiamiesposti, baari, ja kauppa. Hillosensalmella toimivat vanhassa asemarakennuksessa kesäkahvila ja Orilammen lomakeskus. Vuohijärven rannoilla on runsaasti kesäasutusta.
Suomalainen rap
1980-luku–1990-luku
Myöhemmät suomiräppärit suhtautuvat usein nihkeästi 1990-luvun alun suosittuihin yhtyeisiin. Esimerkiksi Niko Toiskallio on väittänyt, että tuolloin pinnalle noussut tanssipoppia muistuttanut huumorirap vei uskottavuuden vakavammalta räpmusiikilta ja jopa tuhosi Suomen räpskenen, joka alkoi heräillä uudestaan 1990-luvun puolivälin jälkeen. Underground-piirit pysyivät erossa huumoriräppäreistä. Vuonna 1991 ilmestyi englanninkielinen levy Damn the Band -kaksikolta, jonka yhteistyössä helsinkiläisen Cool Sheiksin kanssa 1995 tekemä Cools Sheiks featuring Damn the Band: Serve Cool oli Karri Miettisen (Paleface) mukaan ensimmäinen kansainvälisen tason räpalbumi. Samoihin aikoihin nelinkertainen miksauksen suomenmestari Dj Slow perusti yhdessä Miikka Lommin kanssa The Brown Sand Brothers -ryhmän. Slow ja Kool Skinny aloittivat myös Suomen ensimmäisen säännöllisen hiphopklubi-illan Bottalla. Tampereella 1990-luvun alulla aktivoitui Nuera, joka aloitti the Funkiestin perustajan Juhan mukaan ensimmäisenä hiphopryhmänä omakustanteiden tuotannon. Vuosikymmenen lopulla ilmestyi jo seuraavan aallon merkittäviä suomalaisia räplevyjä. Olarilaiset räppärit, joista tunnetuimpia lienevät Davo, Raimo, Setä Koponen, BJD, Ässä ja Edu Kehäkettunen olivat ensimmäisiä suomenkielisen underground-rapin kehittäjiä aloittaessaan jo 1990-luvun puolivälissä. Fintelligens-yhtye toi ensimmäisenä mainstream-yhtyeenä suomenkielisen räpin pinnalle 1990-luvun lopussa ja sai pian monia seuraajia.
Vuohijärvi
Luontoarvoja
Vuohijärven vesi on erityisen puhdasta, kirkasta ja käytännössä juomakelpoista. Vuohijärvi on kirkasvetinen ja ekologiselta tilaltaan erinomainen.
Suomalainen rap
2000-luku
2000-luvun loppupuolella monet suomalaiset rap-artistit julkaisevat musiikkiaan omakustanteina tai pienten itsenäisten levy-yhtiöiden, kuten Monspin, 3rd Railin, Rähinän ja Numbers Entertainmentin kautta. 2000-luvun loppupuolella teknologinen kehitys edesauttoi omakustanteisen musiikin tekemistä, julkaisua ja jakelua. Suomen viralliselle albumilistalle ovat yltäneet muun muassa Monsp Recordsille levyttäneet Ruudolf, Eevil Stöö, Tuuttimörkö, Kemmuru, DJPP, DJ Kridlokk, Notkea Rotta ja Steen1, 3rd Railin Reilukerho, Jontti & Shaka ja Hannibal & Soppa, Pikku G, Rähinän Elastinen sekä Iso H, Trilogia ja Cheek sekä Numbersin Asa ja suomalaista R'n'B musiikkia tekevä Stig Dogg.
2010-luku
2010-luvulla Jyväskylä niitti mainetta yhtenä tuotteliaimmista ja laadukkaimmista räp-keskittymistä, ja Jyväskylää on tituleerattu mediassa suomiräpin pääkaupungiksi. Kannuksensa ansainneita jyväskyläläisiä räp-artisteja ja -tuottajia ovat muun muassa Rekami, Are, Kriso, Gettomasa, Urbaanilegenda, Korstoraatio, Axel Kala, Pyrythekid, Lyttä, Ruuben, Lauri Haav ja Aaro630. Esimerkiksi vuonna 2013 Jyväskylässä oli ensimmäisen puolen vuoden aikana yli 50 räp-keikkaa, mikä oli enemmäin kuin monta kertaa suuremmassa Helsingissä tai muissa Suomen kaupungeissa. Suomen pitkäikäisin räp-klubi Ghetto Party on pyörinyt Jyväskylässä vuodesta 2009 alkaen.
Vuohijärvi
Historiaa
Vuohijärven ympärillä on toiminut useampi saha muun muassa Siikakoskella (perustettu 1826) ja Voikoskella (perustettu 1775). Nykyisin Vuohijärvellä toimii Kalson vaneritehdas. Siikakoskessa (rakennettu alun perin 1917) ja Voikoskessa (rakennettu 1916) toimivat voimalaitokset. Voikoskella toimii samassa yhteydessä Woikoski Oy:n kaasutehdas.
Suomalainen rap
2010-luku
2011 debyyttialbuminsa julkaissut JVG oli 2010-luvun menestyneimpiä suomalaisia rap-kokoonpanoja. Muita 2010-luvulla suosioon nousseita artisteja ovat muun muassa Ruger Hauer, Gasellit, Töölön Ketterä, Kube, Tuuttimörkö ja Gracias.
Vuohijärvi
Historiaa
Vuohijärven Mäntysaaressa sijaitsee vuonna 1834 perustettu saarihautausmaa. Hautausmaalla on 1911 rakennettu kellotorni, joka laajennettiin 1940 kappeliksi. Saarella on myös rautakautinen kalmisto sekä vuonna 2006 arkeologisissa kaivauksissa löydetyt kaksi kodanpohjaa. Saarelle pääsee vain veneellä tai talvisin jäätä pitkin.
Suomalainen rap
Freestyle ja battle rap
Rap SM on vuodesta 2000 järjestetty kilpailu, jossa suomalaiset mittelevät parhaimman battle-artistin tittelistä. Rap SM -tapahtuma järjestetään Helsingin Nosturissa. Merkittäviä suomalaisia battle-konsepteja ja titteleitä ovat muun muassa Hattutemppu Battle, Tyykikylä Battle sekä Skriivaa ku riivaa. Vuonna 2021 julkaistiin yli kolmetuntinen omakustanteisesti toteutettu dokumenttielokuva BROS - Battle rap osana Suomen hiphop-kulttuuria.
Vuohijärvi
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Vuohijärven alueella (14.91), jonka Vuohijärven lähi-alueeseen (14.912) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 76,6 metriä mpy.
Suomalainen rap
SuomiRäp radio
SuomiRäp on suomalainen rap-musiikkia soittava radiokanava. Kanava aloitti lähetykset 14. syyskuuta 2020 entisen Bassoradion taajuuksilla. Suomiräpin juontajina aloittivat Bassoradiolta siirtyneet Ville Tanskanen ja Aleksi Korpijaakko. Kanavan ohjelmapäällikkönä toimii Riikka Karjalainen, joka työskenteli aiemmin NRJ:llä. Kanava soittaa uutta sekä vanhaa suomalaista rap-musiikkia.
Rigveda
Rigveda (devanagari: ऋग्वेद; IAST: Ṛgveda, eli ṛc säkeet +  tieto) on kokoelma varhaisia intialaisia uskonnollisia hymnejä. Rigvedaa pidetään vanhimpana Intian pyhänä tekstinä, joka säilyi pitkään suullisessa muodossa ja lienee alkujaan laadittu Punjabissa myöhäispronssikaudella joskus 1700–1000 eaa., aikana jolloin arjalaiset levittäytyivät Intiaan. Lopullisen asunsa teos saavutti ehkä 700–600 eaa.
Rigvedassa ja Iranin varhaisissa kirjoituksissa, Avestassa on samoja piirteitä. Rigvedassa esiintyy tulenjumala Agni ja pääjumala Indra, Mitra-Varuna ja monia muita jumaluuksia. Rigvedassa mainitaan myös juoma soma.
Monet rigvedan hymnit käsittelevät uhrirituaaleja.
Palu’e
Asukkaat elävät kahdeksassa kylässä. Saarella ei ole teitä. Rokatendan tulivuori sijaitsee Palu’en pohjoisosassa. Se purkautui viimeksi 23. maaliskuuta 1985.
Saaren asukkaat puhuvat palu’en kieltä.
Harpymimus
Harpymimus (nimen merkitys: ”harpyijan matkija”) on sukupuuttoon kuollut dinosaurussuku. Se kuului teropodeihin ja strutsisaureihin. Hirmulisko kuvattiin tieteelle vuonna 1984. Se oli mahdollisesti kaikkiruokainen.
Harpymimus eli noin 109–99 miljoonaa vuotta sitten varhaisliitukaudella. Se oli kaksi metriä pitkä, ja sen hampaat olivat pienet ja tylpät. Hirmuliskosta on löydetty kallo sekä hajanaisia jäänteitä. Löydöt on tehty Mongoliassa.
Tero Ojajärvi
Tero Ojajärvi (9. tammikuuta 1968 Alajärvi – 26. tammikuuta 2017 Oulu) oli suomalainen pesäpalloilija. Ojajärvi edusti pääsarjaurallaan Alajärven Ankkureita j@ Oulun Lippoa. Ojajärvi saavutti urallaan kaksi SM-kultaa kaudella 1988 ja kaudella 1994, kaksi SM-hopeaa kaudella 1987 ja kaudella sekä yhden SM-pronssin kaudella 1993. Ojajärvi pelasi urallaan yhden A-poikien Itä-Länsi-ottelun, yhden B-poikien Itä-Länsi-ottelun ja yhden Liitto-Lehdistö-ottelun. Hän pelasi ulkokentällä kakkoskopparina. Ojajärvi pelasi pääsarjaurallaan Pesäpallon SM-sarjassa ja Superpesiksessä 216 runkosarjaottelua. Näissä hän löi seitsemän kunnaria ja 81 tavallista juoksua, toi 146 juoksua ja keräsi 775 kärkilyöntiä. Ojajärvi pelasi pääsarjaurallaan 39 ylemmän loppusarjan ottelua. Näissä hän löi kaksi kunnaria ja 12 tavallista juoksua, toi 19 juoksua ja keräsi 111 kärkilyöntiä. Ojajärvi pelasi pääsarjaurallaan neljä alemman loppusarjan ottelua. Näissä hän löi yhden tavallisen juoksun, toi kolme juoksua ja keräsi 14 kärkilyöntiä.
Codrongianos
Codrongianos on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Sassarin maakunnassa. Kunnassa on arviolta 1 309 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 30,39 neliökilometriä. Se sijaitsee 317 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Systematiikka
Tieteellisen luokittelun perusyksikkö on laji. Lajin käsite ei sinänsä ole yksiselitteinen. Suvullisten eliöiden tapauksessa usein käytetään käsitettä biologinen laji. Se on eliöiden joukko, jonka jäsenet voivat lisääntyä keskenään ja saada lisääntymiskykyisiä jälkeläisiä. Lajien välillä voi kuitenkin tapahtua useinkin risteytymistä.
Yleistajuisissa oppikirjoissa eliöt on useimmiten jaettu kuuteen kuntaan. Aiempi esitumallisten kunta on tällaisessa luokittelussa jaettu kahdeksi kunnaksi (arkit ja bakteerit). Tällainen kuuden kunnan jako on kuitenkin sikäli yksinkertaistettu, että siinä esiintyvä protoktistien eli protistien "kunta" itse asiassa koostuu tiukan fylogeneettisen luokittelun mukaan joukosta omia pieniä itsenäisiä kuntiaan.
Huom! Alkeiseliöillä tai alkueliöillä tarkoitetaan lähteestä riippuen joko protisteja tai esitumaisia eliöitä (bakteerit ja arkeonit).
Virukset jäävät eliökunnan kuusijaon ulkopuolelle.
Biologisen systematiikan lajeja:
Gaston Germain
Gaston Germain (1. maaliskuuta 1933 Québec City – 26. heinäkuuta 2015 Montreal) oli kanadalainen oopperalaulaja, äänialaltaan basso. Hän opiskeli vuosina 1957–1961 Québecin musiikkikonservatoriossa Ria Lenssensin ja Raoul Jobinin johdolla. Hän sai vuonna 1961 Québecin hallituksen stipendin, jonka turvin hän pääsi opiskelemaan Torinoon Rachele Maragliano-Morin johdolla. Saksalaiseen ohjelmistoon hän perehtyi Salzburgin Mozarteumissa vuonna 1962 Erik Werban ja ranskalaiseen ohjelmistoon vuonna 1963 Pariisissa Pierre Bernac'n johdolla.
Ammattimaisen Kanadan-debyyttinsä Germain teki kesäkuussa 1964 esiintymällä Guillaume Couturen oratorion Jean le Précurseur esityksessä. Esiintymisuransa ohella hän on muun muassa toiminut opetustehtävissä Hullin konservatoriossa. Hän voitti vuonna 1973 Prix de musique Calixa-Lavalléen. Hän meni naimisiin musiikkipedagogi Andrée Gauthierin kanssa.
Rot-Weiß Oberhausen
Rot-Weiß Oberhausen on saksalainen jalkapalloseura, jonka kotikaupunki on Oberhausen. Se pelaa Saksan neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla Regionalligassa.
Rot-Weiß Oberhausen pelasi Saksan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 2. Bundesliigassa, jonne se nousi kauden 2007–2008 päätteeksi sijoituttuaan toiseksi Regionalliga Nordissa. Seura oli vasta edellisellä kaudella voittanut Oberliga Nordrheinin ja siten noussut Regionalligaan.
Yleisurheilu
Rot-Weiß Oberhausenilla on ollut myös yleisurheilujaosto. Se oli takavuosina tunnettu hyvistä juoksijoistaan. Seuran tunnetuin yleisurheilija lienee Willi Wülbeck.
Erni Krusten
Erni Krusten, alk. Ernst Krustein (1900 Muraste, Viro – 1984 Tallinna, Viro) oli virolainen kirjailija. Krusten oli vuodesta 1972 Viron sosialistisen neuvostotasavallan kansankirjailija.
Krustenin tytär on kirjallisuudentutkija Reet Krusten.
Mankala (Järvenpää)
225px|thumb Mankala on asuinalue Järvenpään kaupungissa Isokydön kaupunginosassa. Mankalassa sijaitsee Järvenpään toiseksi suurin ala-aste Mankalan koulu, ja sieltä on lyhyt matka esimerkiksi Haarajoen rautatieasemalle. Isokytö on kartassa kaupunginosa 13.
Kissakoski (yritys)
Kissakoski Oy oli metsäteollisuusyritys Hirvensalmen Kissakoskella. Yritys aloitti toimintansa vuonna 1907. Sen perustivat helsinkiläiskauppiaat K. H. Renlund, Wilhelm Bensow, Karl Fazer ja J. L. Lupander. Yrityksen nimeksi tuli Osakeyhtiö Kissakoski Aktiebolag.
Paperitehtaan rakennustyöt aloitettiin Kissakoskella vuonna 1909. Paperikoneen oli rakentanut Viipurin konepaja. Hirsinen tehdasrakennus paloi 16. huhtikuuta 1920. Hyvin toiminut paperintuotanto päättyi paperikoneen tuhouduttua, ja riittävän suuren paperikoneinvestoinnin osoitauduttua mahdottomaksi tuotanto jatkui palon jälkeen pelkästään hiokkeen valmistuksella. Uusi tehdasrakennus rakennettiin tiilestä. Tulipalosta saaduilla vakuutusrahoilla Kissakoski Oy osti Werlan Puuhiomo ja Pahvitehdas-yhtiön. Kymin Oy osti tehtaan vuonna 1922. Parhaimmillaan Kissakoski työllisti pari sataa henkeä.
Pystyakselinen Tampellan toimittama Kaplan-tyyppinen vesivoimala rakennettiin kanavan eteläreunalle vuonna 1932. Puuhiomon loputtua 1939 Francis-turbiinin vaaka-akseliin liitettiin hiomakoneen tilalle sähkögeneraattori 1941. Suur-Savon Sähkö osti Kissakosken voimalaitoksen Kymi Oy:ltä joulukuussa 1988. Kissakoskeen valmistui vuonna 2012 uusi vanhat vesivoimalat korvaava vesivoimalaitos, jonka putouskorkeus on 5 m, rakennevirtaama 40 m³/s, teho 1,6 MW ja vuosienergiantuotto 9 GWh/a. Samalla myös padon ohittava kalaporras rakennettiin uudelleen. Rakennukset ja vanhojen vesivoimaloiden koneistot ovat suojeltuja ja toimivat osana museomaista sähkönäyttelyä.
Midtown (Manhattan)
Midtown on toinen Manhattanin tärkeimmistä bisneskeskittymistä Lower Manhattanin ohella. Se koostuu suurimmaksi osaksi korkeista pilvenpiirtäjistä - toimistotalojen ohella sen katuja varjostavat muun muassa Chrysler Building, Trump Tower ja Rockefeller Center. Lisäksi alueella sijaitsee lukuisia liikkeitä, tavarataloja sekä katolilainen kirkko St. Patrick's Cathedral. thumb|none|500px|Midtown keskipäivällä thumb|none|500px|Midtown yöllä
Richard Boushka
Richard James ”Dick” Boushka (29. heinäkuuta 1934 Saint Louis, Missouri – 19. helmikuuta 2019 Port St. Lucie, Florida) oli yhdysvaltalainen koripalloilija, olympiavoittaja ja Pan-Amerikan kisojen kultamitalisti.
Boushka pelasi Melbournessa 1956 olympiakultaa voittaneessa Yhdysvaltain joukkueessa sekä maan vuoden 1959 Pan-Amerikan kisojen kultamitalijoukkueessa. Boushka varattiin NBA:han, mutta hän pelasi yliopistouransa jälkeen amatöörinä AAU:ssa. Boushka kuoli Floridan Port St. Luciessa 85-vuotiaana 19. helmikuuta 2019.
Hopeasulfidi
pienoiskuva|Hopeasulfidia lusikassa pienoiskuva|3D-malli hopeasulfidin rakenteesta
Hopeasulfidi (Ag2S) on sulfideihin kuuluva yhdiste, jonka mineraalimuotoja ovat akantiitti ja argentiitti. Sitä on kutsuttu myös rikkihopeaksi ja hopeahohteeksi. Väriltään se on yleensä musta. Se ei liukene helposti edes happoihin. Luonnossa sitä esiintyy muihin mineraaleihin sekoittuneena. Sitä voi esiintyä myös korrosioitumaan päässeissä hopeaesineissä, joiden hopea on reagoinut rikin kanssa. Näin voi tapahtua muun muassa meressä kauan olleille hopeaesineille, koska merivesi sisältää rikkiä merkittävässä määrin.
Alan Hine
Alan Hine (s. 1950) on brittiläinen rugby union -valmentaja, joka toimi Suomen rugby union -maajoukkue‎en päävalmentajana vuosina 2011–2014. Hine on valmentanut myös muun muassa englantilaista St. Ives RFC:n joukkuetta.
Musta virta -scifi
Musta virta -scifi on Finn Lectura -kustantamon suomentama ranskalaisten science fiction -taskukirjojen sarja, josta ilmestyi neljä osaa vuonna 1992.
Deng Xiaoping
Deng Xiaoping (22. elokuuta 1904 – 19. helmikuuta 1997) oli Kiinan johtaja vuosina 1978–1992. Hänen valtakautensa aikana Kiina alkoi purkaa maolaisen yhteiskunnan rakenteita ja omaksui markkinatalouden piirteitä.
Kiinan johtajana Deng antoi ulkomaisille yrityksille luvan toimia Kiinan markkinoilla, siirsi maan talouspolitiikan painopistettä kulutustuotteiden valmistamiseen ja vientiin, sekä perusti erityistalousalueita, joiden tarjoamat veroedut houkuttelivat Kiinaan ulkomaisia sijoituksia. Deng itse käytti markkinoiden laajemmasta hyväksymisestä kiertoilmaisua ja puhui "sosialismista kiinalaisin erityispiirtein".
Matti Jokinen (purjehtija)
Veli-Matti Jokinen (8. helmikuuta 1936 Turku – 5. lokakuuta 2004 Espoo) oli suomalainen olympialaisiin osallistunut purjehtija.
Deng Xiaoping
Toisaalta Dengin aikana kasvanut tuotanto johti ympäristöongelmiin, jotka aiheuttivat terveysongelmia miljoonille kiinalaisperheille. Hänen johtajakautensa muistetaan myös Taivaallisen rauhan aukion mielenosoituksen verisestä tukahduttamisesta vuonna 1989.
Matti Jokinen (purjehtija)
Jokinen sijoittui Montrealissa 1976 olympialaisten Soling-luokassa Matti Paloheimon ja Reijo Laineen kanssa 18:nneksi. Hän sijoittui vuonna 1972 Louhi-luokan epävirallisessa maailmanmestaruuskilpailussa Gold Cupissa seitsemänneksi ja vuonna 1970 kymmenenneksi. Louhi-luokan Euroopan-mestaruuskilpailuissa hän oli vuonna 1968 kuudes ja esiolympialaisissa vuonna 1970 seitsemäs.
Deng Xiaoping
Deng on ainoa henkilö Mao Zedongin ja Xi Jinpingin lisäksi, jonka nimi mainitaan kansantasavallan peruskirjassa.
Matti Jokinen (purjehtija)
Rooman 1960 olympialaisten Suomen karsinnoissa Jokinen voitti miehistöineen jokaisen osakilpailun Louhi-luokassa. Miehistö ei kuitenkaan tullut valituksi, koska sitä pidettiin liian kokemattomana. Kisoihin lähetettiin konkari René Nyman. Vuonna 1980 Moskovan olympialaisten Soling-luokan karsinnat Jokisen miehistö voitti, mutta Suomen edustajaa ei lähetetty lainkaan kisoihin.
Deng Xiaoping
Taustaa
Deng Xiaoping (alkuperäiseltä nimeltään Deng Xixian, yksink.: 邓希贤, perint.: 鄧希賢) syntyi Paifangin kylässä, Sichuanin provinssissa. Hän opiskeli vuosina 1920–1926 Ranskassa, jossa myös monet muut aasialaiset vallankumoukselliset, kuten vietnamilainen Ho Tši Minh ja toinen kiinalainen Zhou Enlai, löysivät marxismi-leninismin. Vuonna 1926 Deng muutti Ranskasta Moskovaan opiskelemaan ja palasi Kiinaan vuotta myöhemmin.
Matti Jokinen (purjehtija)
Jokinen oli Louhi-luokassa 1962–1973 Suomen rankinglistalla aina kahden parhaan joukossa. Vuonna 1973 Jokisen kipparoima louhi Finnmaid oli Suomessa voittamaton.
Deng Xiaoping
Taustaa
Deng oli naimisissa kolme kertaa. Hänen ensimmäinen vaimonsa Zhang Xiyuan, Dengin opiskelutoveri Moskovasta, kuoli vain 24-vuotiaana, muutama päivä Dengin ensimmäisen lapsen syntymän jälkeen; myös lapsi kuoli. Vuonna 1933 Dengin toinen vaimo, Jin Weiying, jätti miehensä tämän jouduttua poliittisen hyökkäyksen kohteeksi. Dengin kolmas puoliso, Zhuo Lin, oli teollisuusjohtajan tytär Yunnanin maakunnasta. Hän liittyi Kiinan Kommunistiseen puolueeseen vuonna 1938 ja avioitui vuotta myöhemmin Dengin kanssa. He saivat viisi lasta: kolme tytärtä (Deng Lin, Deng Nan, Deng Rong) ja kaksi poikaa (Deng Pufang, Deng Zhifang).
Matti Jokinen (purjehtija)
Seuratasolla Jokinen edusti Merenkävijöitä ja oli myös Helsingfors Segelklubin jäsen. Hän voitti Suomen-mestaruuden Lightning-luokassa vuonna 1954, Louhi-luokassa vuonna 1968 sekä Soling-luokassa vuosina 1975, 1976, 1981 ja 1982.
Deng Xiaoping
Varhainen ura
Deng liittyi kommunistipuolueeseen jo opiskeluaikoinaan, hän oli Pitkän marssin veteraani ja ennen kaikkea Mao Zedongin vanha taistelutoveri. Deng tuki Maoa oikeistonvastaisessa kampanjassa ja hänet nimitettiin Kiinan Kommunistipuolueen keskuskomitean pääsihteeriksi vuonna 1957, yhdessä presidentti Liu Shaoqin kanssa hän oli vastuussa valtion asioiden hoidosta. Yleinen pettymys Maon Suuren harppauksen talouspolitiikkaan toi Dengille ja Liulle lisää vaikutusvaltaa puolueen sisällä. He panivat alulle talousuudistuksia, jotka tukivat heidän arvoasemaansa puoluekoneiston sisällä ja väestön keskuudessa. Vuoden 1962 puoluekokouksessa Deng lausui kuuluisaksi tulleen repliikkinsä, 'ei ole väliä onko kissa musta vai valkoinen, kunhan se metsästää hiiriä'.
Mao pelkäsi päätyvänsä pelkäksi muodolliseksi keulahahmoksi ja lisätäkseen valtaansa ja toteuttaakseen omaa visiotaan Kiinan tulevaisuudesta hän käynnisti Kulttuurivallankumouksen, jonka aikana Deng joutui epäsuosioon ja erotettiin viroistaan vuonna 1967. Vuonna 1974 Deng kutsuttiin takaisin Pekingiin. Seuraava putoaminen seurasi 1976, mutta se ei estänyt Dengiä tekemästä toista paluuta Maon kuoleman jälkeen.
Dengin toinen esiintulo
Vahvatahtoinen ja älykäs vallankumouksellinen, pikkuruinen ja vanheneva Deng kipusi vähitellen maailman runsasväkisimmän maan todelliseksi johtajaksi Maon kuoleman (1976) jälkeisinä vuosina. Deng oli myös yksi harvoista talonpoikaistaustaisista johtajista, jotka ovat johtaneet Kiinaa – joukko, johon kuuluvat myös Mao Zedong ja Han- ja Ming-dynastioiden perustajat.
Hankkimalla itselleen kannattajia kommunistisen puolueen sisällä Deng onnistui vähitellen syrjäyttämään Maon valitseman jatkajan, Hua Guofengin, joka oli aikaisemmin auttanut häntä palaamaan maan johtoon. Deng hätisti Huan korkeimmista johtoasemista vuosina 1980–1981. Vastakohtana edellisiin vallanvaihtoihin Deng antoi Huan siirtyä hiljalleen eläkkeelle. Hua oli vuoteen 2002 asti rivijäsenenä Keskuskomiteassa. Myös myöhemmät vallanvaihdokset Kiinan johdossa on pyritty hoitamaan saman mallin mukaan, vailla ulospäin näkyvää dramatiikkaa. Pian johtoasemaan päästyään Deng aloitti talousuudistukset.
Avautuminen
thumb|200px|Deng Xiaopingin patsas [[Shenzhenissä]] Dengin kaudella suhteet länteen paranivat merkittävästi. Deng matkusteli ulkomailla ja tapasi useita länsimaiden johtajia, mm. presidentti Jimmy Carterin Valkoisessa talossa vuonna 1979. Carterin aikana Yhdysvallat viimein tunnusti Kiinan Kansantasavallan Kiinan tasavallan (Taiwan) sijasta Kiinan ainoaksi lailliseksi hallitukseksi. Kiinan kansantasavalta oli jo aikaisemmin ottanut paikkansa Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvostossa.
Toisena saavutuksena pidetään Ison-Britannian kanssa 19. joulukuuta 1984 solmittua sopimusta, jonka mukaan Hongkong luovutettaisiin takaisin Kiinalle vuonna 1997. Uusien territorioiden 99-vuotisen vuokra-ajan loppuessa Deng suostui siihen, että Kiinan Kansantasavalta ei puuttuisi Hongkongin kapitalistiseen järjestelmään 50 vuoteen. Tätä järjestelyä nimitetään "yksi maa, kaksi järjestelmää" -järjestelyksi ja sitä manner-Kiina on hahmotellut mahdollisena runkona skenaariossa, jossa Taiwan yhdistettäisiin emomaahan tulevina vuosina.
Deng ei kuitenkaan keskittynyt parantamaan suhteita Neuvostoliiton kanssa, vaan piti kiinni Maon Neuvostoliiton ja Kiinan välirikon ajalta omaksumasta politiikasta, jossa Neuvostoliitto nähtiin yhtä ylivaltaisuutta korostavana supervaltana kuin Yhdysvallat, mutta vielä uhkaavampana tekijänä Kiinalle läheisen sijaintinsa vuoksi.
"Sosialismia kiinalaisilla erityispiirteillä"
left|thumb|upright=0.9|Deng Xiaoping ja [[Jimmy Carter, 1979.]] Dengin uudistusten tavoitteet yhdistettiin neljässä modernisaatiossa, jotka olivat maatalouden, teollisuuden, kansallisen puolustuksen sekä tieteen ja teknologian modernisaatiot. Strategiana tullakseen moderniksi teollisuusmaaksi näiden päätavoitteiden kautta oli sosialistinen markkinatalous.
Deng väitti että Kiina oli sosialismin päävaiheessa ja siten sen velvollisuutena oli kehittää "sosialismia kiinalaisilla erityispiirteillä". Tämä tulkinta kiinalaisesta marxismista vähensi ideologian roolia taloudellisessa päätöksenteossa ja päätti linjaukset todistetusta tehokkuudesta. Vähentäen kommunistisia arvoja, muttei välttämättä marxilais-leniniläisiä, Deng painotti, ettei sosialismi tarkoita jaettua köyhyyttä.
Toisin kuin Hua Guofeng, Deng uskoi, ettei mitään suuntausta ilman yhteyttä Maon harjoittamaan politiikkaan pitäisi hylätä kylmiltään, ja toisin kuin konservatiivisemmat johtajat, kuten Chen Yun, Deng ei vastustanut suuntauksia sillä perusteella, että ne olivat samanlaisia kuin kapitalistisissa valtioissa.
Vaikka Deng loi teoreettisen taustan ja antoi poliittisen tuen taloudellisille uudistuksille, vain harvat Dengin esittelemät taloudelliset uudistukset olivat hänen alulle panemiaan. Uudistukset esitteli yleensä paikallinen johtaja, ja ne olivat usein ristiriidassa keskushallinnon säädösten kanssa. Jos uudistukset osoittautuivat onnistuneiksi, ne omaksuttiin yhä laajemmalle, lopulta koko maahan. Monet muut uudistukset syntyivät Aasian taloustiikerien kokemuksista.
Hautjärvi
Hautjärvi voi tarkoittaa seuraavia:
Banco Central de la República Argentina
right|thumb|250px|Pankin päämaja [[Buenos Airesissa]]
Banco Central de la República Argentina (BCRA) on Argentiinan keskuspankki. Se on perustettu vuonna 1935.
Pankki vastaa muun muassa Argentiinan peson (ARS) liikkeellelaskusta ja osaltaan sen vakaudesta. BCRA ylläpitää kotimaansa kansallista kullan ja kansainvälisen valuutan varantoa.
Kjerringvik
Kjerringvik on kylä joka sijaitsee Inderøyn kunnassa Pohjois-Trøndelagin läänissä Norjassa. Se sijaitsee Trondheiminvuonon rannalla. Kylä sijaitsee Fylkesvei 755 varrella Skarnsundin sillan eteläisellä puolella. Silta rakennettiin vuonna 1991 korvaamaan vanha Vangshylla–Kjerringvik -lautta, joka oli käytössä vuosina 1958–1991.
Collinas
Collinas on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Etelä-Sardinian maakunnassa. Kunnassa on arviolta 846 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 20,83 neliökilometriä. Se sijaitsee 249 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Émile Larochelle
Palattuaan Québec Cityyn Larochelle opetti laulua ja esiintyi konsertissa sekä radiossa. Hän oli yli neljän vuoden ajan solistina Château Frontenacin sunnuntaikonserteissa ja toimi sekä Quatuor laurentienin että Trio harmoniquen ensimmäisenä tenorina. Hänen oppilaitaan Lavalin yliopistossa olivat muiden muassa Pierre Boutet, Violette Delisle, Raoul Jobin, Léopold Simoneau ja Richard Verreau.
Ari-Pekka Mäenpää
Ari-Pekka Mäenpää on suomalainen lyömäsoittaja. Hän aloitti ammattimaiset musiikinopintonsa Helsingin konservatoriossa ja opiskeli sittemmin Sibelius-Akatemiassa Markku Hannolan, Lassi Erkkilän ja Mongo Aaltosen johdolla. Hän sai musiikin maisterin arvon vuonna 1999. Mäenpää täydensi opintoja vielä Milanossa opettajanaan David Searcy ja Berliinissä opettajanaan Rainer Seegers.
Mäenpää soitti alun perin viulua. Hän on soittanut lyömäsoittimia eri kaupunginorkestereissa, Radion sinfoniaorkesterissa ja Suomen Kansallisoopperan orkesterissa. Kamarimusiikin saralla hän on toiminut muun muassa Avanti!-kokoonpanossa ja Suomalaisessa Kamariorkesterissa. Vuonna 2001 hän aloitti työskentelyn Turun filharmonisessa orkesterissa, jossa hänestä sittemmin tuli patarumpujen äänenjohtaja. Hän on opettanut muun muassa Turun konservatoriossa.
22. huhtikuuta 2016 Mäenpää kantaesitti Kalevi Ahon patarumpukonserton.
May McAvoy
thumb|250px|May McAvoy elokuvassa [[Ben-Hur (vuoden 1925 elokuva)|Ben-Hur]] May McAvoy (8. toukokuuta 1899 New York Cityssä – 26. huhtikuuta 1984 Los Angelesissa, Kaliforniassa) oli irlantilaissyntyinen yhdysvaltalainen uraauurtava mykän elokuvan näyttelijätär, jonka tiedetään esiintyneen myös kaikkein varhaisimmissa äänielokuvissa.
McAvoy debytoi valkokankaalla 1917. Yli kolmessakymmenessä elokuvassa esiinnyttyään hän näytteli Ramon Novarron ja Francis X. Bushmanin kanssa ohjaaja Fred Niblon tuotantoa olevassa elokuvassa Ben-Hur, jonka oli julkaissut elokuvayhtiö Metro-Goldwyn-Mayer. Täyspitkä kokoillan elokuva oli mykän elokuvan kauden yksi ylenpalttisimmista ja spektaakkelimaisimmista tuotoksista. Hänet kuitenkin muistetaan parhaiten roolistaan Al Jolsonin kanssa kaikkien aikojen ensimmäisessä äänielokuvassa Jazzlaulajassa (1927). Vaikka hänen ääntään ei ole koskaan kuultu mykkäelokuvissa, hän puhui useissa muissa elokuvissa, mukaan lukien toisessa Warner Brothersien julkaisemassa "all-talkie" -elokuvassa, The Terror (1928), jonka ohjasi Roy Del Ruth ja jossa hänen vastanäyttelijänään oli Conrad Nagel.
On yleisesti tiedossa, että hänen valkokankaalla kuultu äänensä ei ole aito, ja hän siirtyikin pian eläkkeelle. Myöhemmin hän palasi elokuvateollisuuden pariin ja näytteli pieniä rooleja 1940- ja 1950-luvun elokuvissa. McAvoy teki viimeisen elokuvansa vuonna 1957 ja kuoli vuonna 1984. Hänet haudattiin Kalifornian Culver Cityn Holy Crossin hautausmaalle.
Hänen elokuvateollisuuteen jättämänsä jäljet on tunnustettu tähdellä Hollywood Walk of Famessa osoitteessa 1731 Vine Street.
Soueix-Rogalle
Soueix-Rogalle on kunta Ranskan eteläosassa Ariègen departementissa Occitanien alueella. Se sijaitsee Pyreneiden vuoristossa Salatjoen varrella.
Kunta oli ennen vilkas kauppapaikka, jonka kivijalkamyymälöistä toimitettiin päivittäistavaroita lähiseudun vuoristokyliin. Jokainen liike oli erikoistunut eri tuotteisiin. Alueen liikkeissä myytiin koruja ja lyhyttavaroita sekä uskonnollisia esineitä kuten ruusukkoja, Lourdesin mitaleja ja siunattuja kiviä. Eksoottiset tuotteet tuotiin myytäväksi usein Algeriasta ja Espanjasta. Kaupankäynti alueella kuitenkin ehtyi, ja viimeiset kauppiaat päättivät luovuttaa liikkeet kunnalle 2000-luvun alkupuolella. Kaupat entisöitiin ja museoitiin aikakautensa muistoksi.
Perkele: Johdatus demonologiaan
Perkele: Johdatus demonologiaan on Ülo Valkin kirja paholaisuskomusten historiasta vuodelta 1991. Teoksen on suomentanut Tapani Hietaniemi ja sen on julkaissut suomeksi Vastapaino vuonna 1997.
Pollockin oktaedrilukuotaksuma
Pollockin oktaedrilukuotaksuma on otaksuma, jonka mukaan jokainen positiivinen kokonaisluku on esitettävissä korkeintaan seitsemän oktaedriluvun summana. Konjektuurin esitti ensimmäisenä matemaatikko F. Pollock.
Tietokoneella saatujen tulosteen perusteella
Jos otaksuma on tosi, on helppoa näyttää, että on olemassa äärettömästi lukuja, joita ei voida esittää kolmen oktedriluvun summana.
Iku-Turso (sukellusvene)
Iku-Turso oli Suomen laivaston Vetehis-luokan sukellusvene talvi- ja jatkosodassa.
Valmistus
Alus tilattiin 4. huhtikuuta 1927 Turusta Crichton-Vulcanin telakalta, missä köli laskettiin vielä samana vuonna telakkanumerolla CV704. Alus laskettiin vesille 5. toukokuuta 1931 ja valmistui saman vuoden lopulla 13. lokakuuta.
Palvelus
Sukellusvene määrättiin 31. heinäkuuta partioimaan Hangon ja Tallinnan välisellä reitillä. Hangon valvojien ilmoitettua 30. marraskuuta saattueen saapumisesta, lähetettiin sukellusvene Vetehisen kanssa merelle. Ne eivät kyenneet estämään saattueen matkaa.
Sukellusvene upotti 27. lokakuuta 1942 (päällikkönä komentajakapteeni Eero Pakkala) torpedoimalla Neuvostoliiton laivaston sukellusveneen Štš-320:n, jonka koko miehistö sai surmansa. Alus vaurioitui 1944 pahoin viimeisessä sotatoimessaan osuessaan miinoitettuun sukellusveneverkkoon Lavansaaren satamassa. Aluksen päällikkönä oli tuolloin kapteeniluutnantti Pentti Airaksinen.
Pariisin rauhansopimuksen mukaisesti Suomi luopui sukellusveneistä, joten alus myytiin 1952 Belgiaan romutettaviksi muiden Vetehis-luokan veneiden ja Saukon kanssa.
Seinäjoki-Lentis
Seinäjoki Lentis on vuonna 2003 perustettu lentopalloseura. Seurassa lentopalloa harrastaa 18. juniorijoukkuetta, ja kaksi aikuisjoukkuetta.
Miesten edustusjoukkue kuuluu 1-sarjassa pelaavan Kuutoset Volleyn seuran alle, ja naisten edustusjoukkue pelaa lentopallon 2-sarjassa, Suomen kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla. Seinäjoki Lentis oli ennen Seinäjoen Maila-Jussien kanssa yhdessä saman katon alla, mutta vuonna 2003 tiet erosivat ja lentopallon puoli perusti oman seuransa.
Maila-Jussit
Seinäjoen Maila-Jussien aikana lentopallossa joukkue pelasi mestaruussarjassa (nyk. SM-liiga) 1980-luvulla. Seinäjoki voitti kaksi peräkkäistä suomenmestaruutta vuosina 1985-1986 ja Suomen cupin mestaruuden vuonna 1986. Lisäksi joukkue pelasi kahtena kautena peräkkäin Euroopan Cupissa. Mestaruuskausien jälkeen joukkue kuitenkin hajosi ja heikentyi. Lopulta joukkue putosi 1-sarjaan vain muutamalla pisteellä, ja Jussit päättivät lopettaa huippulentopallo toimintansa vuonna 1991.
Seinäjoen Tango
Naisten lentopallossa edustusjoukkue pelasi Lentopallon SM-liigassa 2000-luvun alussa, mutta jättäytyi liigasta pois talousongelmien vuoksi. Joukkueen nimi oli alkuvuosina Jymy-Jussit, joka johtui Seinäjoen ja Nurmon joukkueiden yhdistämisestä. Toisena liigakautenaan joukkueen nimeksi vaihtui Seinäjoen Tango, ja se ylsi pudostuspeleihin SM-liigassa. Myös seuraavalla kaudella joukkue ylsi aina pudotuspeleihin asti. Kauden jälkeen Tango kuitenkin lopetti toimintansa huippulentopallossa.
Seinäjoki Lentis
Vuonna 2003 perustettu Seinäjoki-Lentis sai heti alkuun suuren tehtävän kun seura järjesti yhdessä Nurmon Jymyn kanssa maailman suurimman lentopalloturnauksen, Power cupin kesäkuussa 2005. Turnaus sujui loistavasti ja samalla tehtiin tuohon mennessä historian suurin osanottajamäärä joukkueissa, 935 joukkuetta. Suomen Lentopalloliitto valitsi Selen ja Jymyn yhteistyön vuoden lentopalloilmiöksi 2005.
Seuran junioritoiminta on ollut menestyksellistä kautta aikojen. Vuonna 2005 Seinäjoki Lentikseen tuotiin C-poikien Suomen mestaruus ja lisäksi B-poikien SM-hopea. Seuraavana vuonna seura otti jälleen B-poikien SM-hopeaa, joka kirkastui kaudelle 2007 kun tuomisina oli jälleen B-poikien Suomen mestaruus. SM-mitaliputki jatkui myös kaudella 2008 kun Selen 1993-syntyneet pojat toivat seuraan jälleen Suomen mestaruuden C-pojissa. Lisäksi SeLen 1993-syntyneet pojat voittivat 2008 Savonlinnan Power Cupista hopeaa.
Kauden 2008-09 jälkeen lentopallon miesten 2-sarjajoukkueen toiminta siirrettiin uuden fuusioseuran Kuutoset Volleyn alle. Kuutoset pelaavat kaudella 2009-10 miesten 1-sarjassa sekä 2-sarjassa.
Muuta
Lentopallon Power Cup järjestetään myös vuonna 2010 Seinäjoella. Järjestäjä seuroina toimivat jälleen Seinäjoki Lentis ja Nurmon Jymy. Päätapahtumapaikkana on jälleen Seinäjoen keskusravirata, joka viime kerralla todettiin erinomaiseksi kisapaikaksi. Oheistapahtumia järjestetään myös uimahalli-urheilutalossa. Joukkueet majoittuvat kaupungin kouluissa.
Seuran puheenjohtajana aina kauden 2011 loppuun asti toiminut Jari Nordberg valittiin vuoden seuratoimijaksi vuonna 2010-11.
Saavutuksia
Aikuiset (SMJ)
Juniorit:
Nykyiset liigapelaajat
Lista Seinäjoki Lentistä edustaneista junioreista, jotka pelaavat nykyisin SM-liigassa tai ovat pelanneet SM-liigassa:
Insofa
Insofa Oy on Indoor Groupin omistama tytäryhtiö, joka valmistaa kotimaisia verhoiltuja kalusteita Lahdessa. Yritys on toiminut itsenäisenä tytäryhtiönä vuodesta 2000. Aikaisemmin yritys kuului Asko-konserniin, johon liittyen tehtaalla on lähes 90 vuoden kokemus huonekalujen valmistuksesta.
Tehtaan kalusteiden päämateriaalit ovat verhoiluja lukuun ottamatta kotimaisia, kokonaiskotimaisuusasteen ollessa noin 80 %.
Linda Wong
Linda Wong (13. syyskuuta 1951 – 17. joulukuuta 1987) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja kuuluisimpia varhaisia pornotähtiä. Hän syntyi Havaijilla ja oli taustaltaan aasialainen. Hän kasvoi San Franciscossa, Kaliforniassa ja hänet otettiin vuonna 1999 postuumisti XRCO Hall of Fameen.
Wong esiintyi elokuvassa ensi kerran vuonna 1976. Vuonna 1977 hän esiintyi yhdessä Georgina Spelvinin ja John Holmesin kanssa eroottisessa elokuvassa Jade Pussycat. Hän oli aiemmin harjoittanut jonkin aikaa laillisesti prostituutiota Las Vegasissa nimellä Linda Ching. Hän oli maineensa huipulla 1970-luvulla ja jatkoi uraansa 1980-luvulle saakka.
Wong kärsi päihderiippuvuudesta ja menehtyi lopulta Petalumassa tapaturmaiseksi oletettuun yliannostukseen.
Lissajous’n käyrät
Lissajous’n käyrät, Lissajous’n kuviot eli Bowditchin käyrät ovat joukko matemaattisia käyriä, joiden yhtälöt voidaan esittää parametrimuodossa seuraavasti:
Fysikaalisesti Lissajous’n käyrä on hiukkasen liikerata, kun se on tasossa harmonisessa värähdys­liikkeessä samanaikaisesti kahdessa kohtisuorassa suunnassa. Yleensä edellytetään lisäksi, että näiden kohtisuorissa suunnissa mitattujen taajuuksien suhde on rationaaliluku.
Näitä käyriä tutki Nathaniel Bowditch vuonna 1815 ja yksityis­kohtaisemmin Jules Antoine Lissajous vuonna 1857. Niillä on sovelluksia fysiikassa, elektroniikassa, tähti­tieteessä ja muissa tieteissä.
Yleistä
Lissajous'n käyrät voivat olla hyvinkin eri muotoisia riippuen suhteesta \frac{a}{b}. Yksinkertaisimpia erikois­tapauksia ovat seuraavat:
Muilla suhteen b/a arvoilla saadaan moni­mutkaisempia kuvioita, ja ne ovat suljettuja käyriä vain, jos tämä suhde on rationaaliluku. Käyrien ulkonäkö tuo usein mieleen kolmiulotteisen solmun, ja itse asiassa monien solmujen, muun muassa Lissajous'n solmujen projektio tasolla on Lissajous'n käyrä.
thumb|250px|right|Lissajous’n kuvio [[oskilloskooppi|oskilloskoopilla. Tällainen kuvio saadaan aikaan kahdella syötetyllä signaalilla, jotka värähtelevät sinimuotoisesti ja joiden taajuuksien suhde on 1:3, kun toinen niistä asetetaan ohjaamaan kuvapisteen sijaintia vaakasuunnassa ja toinen pystysuunnassa.]]
Ioánnis Lavréntis
Ioánnis Lavréntis oli kreikkalainen juoksija, joka osallistui 1896 Ateenan olympialaisten maratonkilpailuun. Hän oli yksi kilpailun 17 juoksijasta. Kilpailu päättyi hänen osaltaan keskeytykseen.
Lissajous’n käyrät
Yleistä
Yhtälöissä esiintyvä termi δ määrittää, minkä verran kuvio näyttää "kääntyneeltä", vinossa asennossa olevalta, jos sitä katsotaan ikään kuin se olisi kolmi­ulotteinen käyrä. Jos esimerkiksi δ = 0, komponentit x ja y ovat tarkalleen samassa vaiheessa, niin että kuvio näyttää samalta kuin kohti­suorasta suunnasta katsottu kolmi­ulotteinen kuvio. Sen sijaan δ:n ollessa nollasta poikkeava kuvio näyttää siltä kuin sitä katsottaisiin vinosta suunnasta, suhteesta \frac{a}{b} riippuen joko vaaka- tai pysty­suorassa suunnassa vinoon kääntyneeltä. Fysikaalisesti parametri δ osoittaa erisuuntaisten värähdysten vaihe-eron hetkellä t = 0.
Lissajous'n kuviot, joilla a = 1 ja b luonnollinen luku ja joille
ovat samalla ensimmäisen asteen Tšebyšovin polynomeja. Tätä seikkaa käytetään hyväksi muodostettaessa Paduan pisteiksi sanottu pistejoukko, joissa jokin funktio voidaan mallintaa, jotta sen arvot voidaan laskea bivariaatilla inter­polaatiolla tai neliöimällä funktio suorakulmiossa [−1,1] × [−1,1].
Esimerkkejä
thumb|upright=1.3|Animaatio, joka osoittaa, miten Lissajous’n käyrän muoto muuttuu suhteen \frac{a}{b} kasvaessa 0:sta 1:een.
Oheinen animaatio osoittaa, miten Lissaous’n käyrän muoto muuttuu, kun suhde \frac{a}{b} kasvaa arvosta 0 arvoon 1.
Seuraavat kuviot esittävät Lissajous’n käyriä eri δ:n arvoilla ja muutamilla suhdeluvuilla a:b, kun ainakin jompikumpi luvuista a tai b on 1: