cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Peppi Puolakka
Elämä Pihlajakadulla
Peppi ja Sampo ihastuivat, mutta eivät uskaltaneet edetä suhteessa. Välit viilenivät, kun Sampo luki Pepin päiväkirjaa ja paljasti Veeran tienneen Panun kuolleeksi luullun vaimon, Iiriksen, olevan elossa. Panusta eronnut Veera muutti Lappiin. Peppi muutti enonsa Ossi Puolakan luokse ja päätyi myöhemmin Heidi Aaltosen kämppäkaveriksi. Peppi karkasi vieroituksesta ja Ossi ja Cindy ottivat hänet asumaan luokseen, mutta meni vieroitukseen ja viihtyi siellä. Vieroituksen jälkeen Peppi muutti jälleen Heidin luokse. Amandassa asuttuaan Sergein kanssa he muuttivat Helenan ostamaan asuntoon.
Suhteet Konstaan, Sampoon ja yhden illan juttu Miron kanssa
Peppi ihastui Konsta Nurmeen, joka seurusteli Heidi Aaltosen kanssa. Konsta päätti jättää Heidin ja aloittaa suhteen Pepin kanssa, mutta tämä tajusi olevansa edelleen ihastunut Sampoon. Sampo halusi Pepin takaisin ja järjesti kuvia Pepin ja Sampon suudelmasta Itämeri-gaalan kuvaesitykseen, jolloin koko koulu sai tietää. Sampo luki toistamiseen Pepin päiväkirjaa ja lopulta Peppi poltti päiväkirjansa. Myöhemmin Peppi ja Sampo muuttivat yhteiseen asuntoon, mutta suhde päättyi, kun Peppi sai tietää Sampon järjestäneen kuvaesityksen yhdessä Heidin kanssa. Peppi muutti enonsa Ossi Puolakan luokse. Peppi päätyi harrastamaan seksiä ystävänsä Oona Kivirannan poikaystävän Miro Holmin kanssa ja huomasi pian olevansa raskaana. Sampo halusi perustaa perheen, mutta Peppi päätti tehdä abortin.
Suhde Nikoon
Peppi alkoi seurustella Niko Vainion kanssa. Pepin oli hankala luottaa Nikoon, joka oli harrastanut seksiä Katariina Mäkelän kanssa. Peppi lähti Heidin ja Tobias Nylundin kanssa tapaamaan Nikoa Lapinjärvelle, mutta Niko olikin poistunut sieltä. Niko oli Katariinan kanssa mökillä, mutta väitti Pepille olleensa Helsingissä järjestämässä tälle syntymäpäiväjuhlia. Totuus selvisi Antti Polvijärven selvittäessä Nikon edellisillan tekosia. Peppi ajautui riitaan Nikon kanssa ja lähti hevostallille ratsastamaan. Humaltunut Peppi putosi läheisessä metsässä olleeseen kaivoon. Läheiset tekivät etsintöjä. Lopulta Niko ja Ossi löysivät Pepin kaivosta, jossa tämä oli joutunut viettämään monta päivää. Pepin ja Nikon suhde päättyi.
Huumeriippuvuus, avioliitto Sergein kanssa ja Taigan syntymä
Peppi sekaantui huumausaineisiin ja aiheutti suuret velat Sergei Kuulalle. Rahojen hankkimiseksi Peppi päätyi prostituutioon. Sergein lopetettua huumekauppansa Peppi ja Topi ostivat Tallinnasta huumausaineita, joita kokeillessaan molemmat joutuivat sairaalaan. Topi menehtyi ja Peppi joutui vieroitushoitoon. Klinikalla hän kohtasi vanhan tuttunsa Joonatan Sievisen.
Peppi rakastui Sergeihin, ja myöhemmin pari meni kihloihin ja naimisiin. Peppi otti Kuulan sukunimekseen ja tuli raskaaksi. Parin välit viilenivät, kun Peppi sai tietää Sergein osallisuudesta Korpin kuolemaan. Sergei lähti Pihlajakadulta ja uskotteli vauvan pärjäävän paremmin ilman Kuulan perhettä. Korpin pojaksi paljastunut Heiskanen kuitenkin kaappasi Pepin ja Sergein sekä Isabella Holmin, Helena Kuulan, Sebastian Vuorelan, ja Seppo Taalasmaan lentokoneeseen, joka ajautui pakkolaskuun keskelle Siperiaa. Kaikki selvisivät pakkolaskusta, mutta joutuivat viettämään useita päiviä erämaassa kunnollisen ravinnon puutteessa. Selviytyneiden mökille saapunut Heiskanen uhkasi polttaa Kuulan perheen ja ottaa Pepin vastasyntyneen tytön Taigan omakseen. Seppo kuitenkin ampui Heiskasen, ja perhe pelastui. Siperiassa koetut kärsimykset aiheuttivat Taigalle vakavan CP-vamman. Kun Sergei rahan puutteen vuoksi palasi rikolliseen toimintaan, Peppi päätti lähteä Taigan kanssa äitinsä luokse Lappiin ja vaihtaa sukunimensä takaisin Puolakaksi. Sergei kävi kyllä sen jälkeen Lapissa katsomassa heitä.
Paluut ja suhteet Akiin sekä Pietariin sekä poistuminen sarjasta
Kevään 2015 loppupuolen jaksoissa Peppi palasi takaisin Pihlajakadulle, juuri kun Sergei odotti Marianna Kurkea romanttiselle illalliselle. Peppi väitti vain poikenneensa moikkaamaan, vaikka tosiasiassa Sebastian oli kutsunut Pepin, jotta he saisivat Sergein ja Mariannan erotettua toisistaan. Sergei ja Peppi päätyivät suutelemaan, mutta Sergein saatua tietää Pepin ja Sebastianin juonesta Peppi lähti Pihlajakadulta.
Vuoden 2015 loppupuolella Peppi palasi jälleen Pihlajakadulle fysioterapeutin töiden perässä. Hän sai töitä Helsingistä, joten haki Taigankin Helsinkiin. Hän ryhtyi sairaalassa Aki Nikkisen fysioterapeutiksi. Kuntoutusessio muuttui ajan mittaan romanssiksi, kun Aki oli ostanut Taigalle kuntoutusvälineitä. Kävi ilmi, että molemmilla oli tunteita toisiaan kohtaan ja he aloittivat salasuhteen, joka tuli ilmi, kun samaan aikaan Akin ja Pepin poistuessa Akin yrityksen Vinottaren tiloista vastakkaisesta huoneesta Amandassa poistui samaan aikaan Sergei ja Marianna, joilla on myös salassa pidetty suhde. Peppi ja Sergei lupasivat hyväksyä toistensa seurustelukumppanit Taigan takia. Peppi ei kuitenkaan voinut mitään epäluuloilleen Mariannaa kohtaan ja yritti lavastaa tämän väkivaltaiseksi meikkaamalla silmänsä ympäryksen tummanpuhuvaksi. Kun Sergei sai selville, että lyöntijälki olikin vain meikkiä, hän ei enää halunnut nähdä Peppiä, minkä takia Peppi ja Taiga lähtivät jälleen Rovaniemelle Veeran luokse. Sittemmin Sergei ja Aki yrittivät houkutella Pepin takaisin, mutta turhaan.
Syksyllä 2016 Sergei kävi Lapissa tapaamassa Peppiä ja Taigaa. Hänelle tuli ikävä vanhaa perhettään, kun hänen silloinen tyttöystävänsä Marianna oli hankkiutunut raskaaksi Sergein veljelle Sebastianille. Peppiä ei ehditty pitkään näkemään ruudussa, sillä hän käski Sergein palata Helsinkiin selvittämään välinsä läheisiinsä ja Peppi itse jäi Lappiin.
Seuraavan kerran Peppi palasi sarjaan marraskuussa 2017 tultuaan hoitamaan Sergein kuolemaan liittyviä toimenpiteitä. Matkalla hänen autostaan puhkesi moottoritiellä rengas, mutta Pepille uusi tuttavuus, Pietari Haukkala, saapui vaihtamaan renkaan. Myöhemmin he törmäsivät Pihlajakatu 23B:n rappukäytävässä ja olivat molemmat kummastuneita jälleennäkemisestään. Pietari otti Pepin ensin yöksi hänen ja naisystävänsä Eva Tammisen yhteisen asunnon sohvalle ja auttoi tämän kanssa seuraavana päivänä Peppiä siivoamaan Sergein asunnon. Myöhemmin Kalle tarjosi Pepille fysioterapeutin töitä ja Peppi otti työn vastaan, mikä tarkoitti samalla sitä, että Peppi muuttaisi pysyvästi Sergein entiseen asuntoon. Samalla hänestä tuli Pietarin uusi työkaveri. Peppi ja Pietari päätyivät suutelemaan ambulanssissa, mutta sopivat olevansa vain kavereita. Lopulta he kuitenkin päätyivät harrastamaan seksiä useamman kerran ja Peppi suuttui Pietarille, koska hän ei välittänyt Evasta, eikä kertonut hänelle syytä siihen miksi oli jättänyt tämän. Kevään 2018 päätösjaksoissa Peppi ja Pietari olivat suorittamassa työtehtävää ambulanssissa ja rikollinen kaappasi heidät. Heitä pidettiin panttivankeina ja rikollinen vaati heitä leikkaamaan hänen naisystävänsä varastohallissa. Ensihoitajien pätevyys ja tarvikkeet eivät tähän riittäneet, joten Peppi soitti Kallen paikalle. Peppi tarjoutui luovuttamaan suuren määrän verta rikolliselle. Rikolliset olivat jatkamassa matkaa Peppi, Pietari ja Kalle mukanaan, mutta Pietari iski skalpellin rikollisen selkään. Poliisi tuli paikalle ja pidätti rikolliset. Peppi antoi tapauksen jälkeen Pietarille anteeksi ja he alkoivat seurustella. Peppi ystävystyi Alissa Nikkisen ja Lolan kanssa. Myös Taiga nähtiin jälleen sarjassa, kun hän oli tullut äitinsä luokse. Peppi lähti vuoden 2019 toukokuussa pakoon Sergein ja Taigan kanssa.
M/S Aknoul
M/S Aknoul on marokkolaisen Compagnie Marocaine de Navigationin omistukseen rekisteröity ro-ro-rahtialus. Aluksen rakentaminen on aloitettu vuonna 1993 Mačvanska Mitrovicassa, Jugoslaviassa ja loppuun työt on saatettu norjalaisella Fosen Mekaniske Verksted -telakalla. Kuollutta painoa Aknoulilla on 5 300 tonnia, ja sen jääluokitus on 1A1. Alus on rekisteröity Marokon lipun alle, ja sen kotisatama on Casablanca. Aknoul liikennöi nykyään reitillä Casablanca–Marseille.
Aknoulin sisaraluksia ovat M/S Birka Shipper, M/S Birka Exporter, M/S Birka Transporter, M/S Amber ja M/S Ahtela.
Käyttöhistoria
Vuonna 1993 Compagnie Marocaine de Navigation (COMANAV) hankki aluksen omistukseensa. Saman vuoden aikana alus aloitti liikennöinnin nykyisellä reitillään, Casablancan ja eteläranskalaisen Marseillen kaupungin välillä.
Lokakuussa 2003 22 hengen ryhmä nuoria marokkolaisia, pääasiassa Casablancasta, saapui salaa Marokosta Marseilleen Aknoulilla. Ryhmä oli piilotellut ilman ruokaa ja juomaa neljä päivää kestäneen matkan ajan. Kun Aknoul saapui Marseillen satamaan, yritti ryhmä paeta alukselta, mutta turhaan. Kaksi ryhmän jäsentä jopa hyppäsi mereen, mutta heidätkin saatiin kiinni. Ranska käännytti ryhmän takaisin Marokkoon samalla aluksella.
Tokyo Tales
Tokyo Tales on ensimmäinen Blind Guardianin julkaisema live-levy. Se julkaistiin vuonna 1993 neljän täyspitkän albumin jälkeen. Tokyo Tales on nauhoitettu Somewhere Far Beyond -levyn jälkeisellä kiertueella Tokiossa. Albumi on koottu kahdesta eri Tokion konsertista ja se sisältää kappaleita kattavasti jokaiselta silloin julkaistulta Guardian-levyltä.
Katupoikien laulu
Katupoikien laulu on George de Godzinskyn säveltämä ja Turo Karton sanoittama laulu. Se kuultiin ensi kertaa Birgit Kronströmin esittämänä elokuvassa Onnellinen ministeri (1941). Laulun sanat kertovat helsinkiläisistä katunuorista, ja siinä käytetään vihellystä. Laulu on liitetty myös Helsingin Jokerien kotipeleihin, ja Problems?-yhtye on käynyt soittamassa laulua Hartwall Areenalla.
Lauri Korpinen
Lauri Korpinen voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Luotsi: Joulukertomus
Luotsi: Joulukertomus (alkukp. The Shepherd) on Frederick Forsythin novelli, jossa lentäjä kertoo minä - muodossa lennostaan jouluaattona 1957 Vampire-hävittäjällä Länsi-Saksasta Englantiin.
Novelli on ilmestynyt Suomessa kahdesti. Seppo Harjulehdon kääntämänä kirjana; Luotsi, sekä Seura-lehden julkaisemana samalla nimellä joulukuun numerossa vuonna 1975. Kirjan kustansi Otava ja se ilmestyi myös 1975.
Juoni
Kertoja eksyy öisellä lennollaan tuonaikaisesta Länsi-Saksasta RAF Cellestä RAF Lakenheathin tukikohtaan Britanniaan menetettyään lennon aikana sähköt koneestaan. Tästä seuraa sähköisten suunnistus- ja viestintävälineiden menetys. Varalla oleva magneettikompassi on epämääräinen.
Sen sijaan omalla generaattorillaan toimiva kierroslukumittari ja painekojeet - nopeus-, korkeus- ja polttoaineen määrämittari - toimivat vielä sähköttäkin. Samoin mekaaninen ohjaus ja siivekkeet toimivat yhä ja hydraulisella käsipumpulla toimiviin laskutelineisiin saattaa vielä luottaa.
Britteinsaarille muodostuva sumu estää kirkkaasta kuutamosta huolimatta lentäjää yrittämästä maamerkkien mukaan suunnistautumista ja laskeutumista toimivien laitteiden näyttämien nopeus- ja korkeustietojen sekä näköhavaintojen varassa.
Ohjeiden mukaisesti lentäjä ryhtyy pyytämään apua lentämällä kolmiota, jonka jokainen sivu on kaksi minuuttia. Tutka-asema näkisi tämän ja lähettäisi paikalle toisen koneen ohjaamaan eksynyttä. Todennäköisesti se olisi säähavaintokone, koska niitä olisi ilmassa lähes jatkuvasti - jopa jouluaattona.
Paikalle tulee opastava kone, "Luotsi", joka ohjaa hänet lähimmälle kentälle miltei siipi siivessä. Lentäjä hämmästelee todetessaan luotsikoneen olevan sotavuosien Mosquito-kone, mutta on muistavinaan että säälentäjät käyttivät niitä vielä. Koneen nokassa on kirkkaan punaisella maalatut kirjaimet JK. Kertoja olettaa niiden olevan koneen radiokutsu "Juliet Kilo".
Paimenkone jatkaa matkaansa suihkukoneen laskeuduttua. Maassa osoittautuu että kenttä ei ollutkaan sääkoneiden tukikohta RAF Merriam St. George vaan suljettu RAF Minton. Kenttä on muutaman miehen päivystämä varastoalueeksi muunnettu entinen lentokenttä, joka piti sulkea pysyvästi ja purkaa tammikuun alussa. Sotavuosina se on ollut Mosquito-tukikohta. Kenttä on kirjailijan luoma fiktiivinen paikka toisin kuin muut tarinassa mainitut.
Vanha lentoluutnantti, joka on kentän vahtina, kertoo sytyttäneensä kauan käyttämättä olleet kiitoradan valot kuultuaan kiertelevän, alaspäintulevan lentokoneen voimistuvaa moottorien ääntä.
Lentäjien majoitustilat, jossa kenttää vartioinut lentoluutnantti asuu, ovat vielä kunnossa. Sen seinällä on sota-aikainen kuva opastaneesta koneesta JK kirjaintunnuksineen ja sen vieressä seisovasta huolettoman näköisestä lentäjästä.
Suihkuhävittäjän lentäjä soittaa säätiedusteluun kiittääkseen avusta. Sääeskaaderi kertoo puhelimessa että viimeiset Mosquitot oli poistettu hiukan aiemmin. Osa on museoitu, pääosa romutettu mutta pari oli mennyt yksityisille.
Pakkolaskun tekijä arvelee, että ehkäpä kuvassa näkyvä entinen lentäjä on ostanut samantyyppisen koneen kuin millä lensi sodassa ja lensi sillä edelleen osuen sattumoisin ensimmäisenä paikalle kun tarve tuli lennonjohdon nähdessä kolmiolennon omassa tutkassaan. Hän olisi sitten ohjannut eksyneen vanhaan tukikohtaansa, koska tämän polttoaine ei olisi riittänyt pitemmälle. Tiedon tästä lentäjät ovat välittäneet toisilleen erityisillä käsimerkeillä.
Pari soittoa lähimmille tutka-asemille selvittää ettei häntä ollut edes havaittu. Suljetulla kentällä asuva entinen huonepalvelija kertoo, että kuva esitti Johnny Kavanaugh -nimistä lentäjää, joka oli sotavuosina väsymättä lähtenyt vapaaehtoisesti etsimään vaurioituneita pommikoneita ja luotsasi niitä lentokentille.
Tarinan kertoja tiedustelee palvelijalta kuvan pilotista ja arvelee hänen lentävän harrastuksekseen. Tällöin palvelija kertoo hänelle, että Johnny Kavanaugh katosi lähdettyään etsintälennolle päivälleen 14 vuotta sitten jouluaattona 1943.
Lähde
Puskamarkki
Puskamarkki on kylä ja entinen taajama Kristiinankaupungissa Pohjanmaan maakunnassa Myrkyntien varrella. Kylä oli entisen Tiukan kunnan yksi kahdesta henkikirjakylästä. Puskamarkki sijaitsee alle kolmen kilometrin päässä Tiukan taajamasta. Kristiinankaupunkiin Puskamarkista tulee matkaa noin kahdeksan kilometriä. Kylä kuuluu Tiukan postinumeroalueeseen 64140.
Vuonna 1960 Puskamarkki muodosti Tiukan kunnan ainoan taajaman, tällöin taajamassa asui 207 ihmistä. Vuonna 1970 kylä ei enää muodostanut taajamaa.
Taajaman maapinta-ala vuonna 1960 oli 2,20 km², väestötiheys 94,1 as./km² ja rakennuksia taajaman alueella oli 61.
Puskamarkin kylässä on ollut rautatieliikennepaikka rataosalla. Puskamarkin seisake lakkautettiin joulukuussa 1955. Koko rataosan henkilöliikenne loppui vuonna 1968 ja tavaraliikenne vuonna 1982.
Valtapituus
Valtapituus tarkoittaa metsätaloudessa sadan, rinnan korkeudelta paksuimman puun keskipituutta hehtaarin alalla.
Alba Vergés
Alba Vergés i Bosch (s. 3. syyskuuta 1978) on katalonialainen poliitikko, joka on toiminut Katalonian parlamentin 1. varapuhemiehenä vuodesta 2021 lähtien sekä virkaa toimittavana puhemiehenä vuodesta 2022 lähtien. Vergés edustaa Katalonian tasavaltalaista vasemmistoa.
Vergés syntyi Igualadassa. Hänellä on taloustieteen tutkinto Barcelonan yliopistosta ja tietojohtamisen tutkinto Katalonian avoimesta yliopistosta. Hänet valittiin parlamenttiin ensimmäisen kerran vuonna 2012. Toukokuussa 2018 hänet nimitettiin Katalonian terveysministeriksi, jona hän toimi toukokuuhun 2021 asti. Kesäkuussa 2021 hänet nimitettiin parlamentin 1. varapuhemieheksi. Hän on toiminut virkaa toimittavana puhemiehenä kesästä 2022 lähtien, jolloin puhemies Laura Borràs erotettiin parlamentista korruptiosyytteiden takia.
Meng Jiangnü
250px|thumb|Meng Jiangnü suree miestään [[Kiinan muurin sortuessa Song-dynastian aikaisessa piirroksessa.]] Meng Jiangnü (, Mèng Jiāng Nǚ) on kiinalaisissa tarinoissa esiintyvä naishahmo. Tarina tunnetaan jo 600-luvulta eaa. ja nykymuotonsa se sai Tang-dynastian aikakaudella. Tarinaa on sittemmin käytetty useissa eri teoksissa.
Tarinan varhaiset muodot
Meng Jiangnü esiintyy ensimmäisen kerran teoksessa Zuozhuan, jossa hänet kuvaillaan Qi-dynastian kevättä ja syksyä-kaudella eläneen kenraali Qi Liangin vaimona. Tarinassa Qi Liangin kuoltua taistelussa tämän markiisi tuo osanottonsa Meng Jiangnülle tavattuaan tämän kaupungilla. Tämä kuitenkin nuhtelee markiisia osanottojen kertomisesta moukkamaisesti. Näinpä markiisi matkustaa Qi Liangin kotiseudulle osoittaakseen osanottonsa parempaan tapaan. Tarinan tarkoituksena lienee ollut tähdentää Meng Jiangnün soveliaisuutta. Tarina mainitaan myös muissa kongfutselaisissa klassikoissa, kuten Lijissä ja Mengzissä.
Tarina nykymuodossaan
Tarina muuttui edelleen Tang-dynastian aikana suurin piirtein nykyiseen muotoonsa. Japanissa kahden osittain säilyneen kertomuksen mukaan Jiangnü elikin 200-luvulla eaa. alkuperäisen 500-luvun sijaan. Myös alkuperäinen kaupungin muuri muuttuu Kiinan muuriksi. Kiinan muuri rakennettiin Qin-dynastian ensimmäisen keisarin valtakaudella 221-210 eaa, mikä selittänee tarpeen vaihtaa Jiangnün elinaikaa. Näissä kahdessa säilyneessä tarinassa kertomus on peruspiirteiltään samanlainen.
Aikaisempien tarinoiden Qi Liang muuttuu kenraalista tavalliseksi kansalaiseksi. Hänet viedään monien muiden tavoin rakentamaan Kiinan muuria, mutta raskaan työn takia hän pakenee ja piiloutuu paikallisen ylimystön jäsenen puutarhaan. Siellä hän nän tapaa tämän lammikossa kylpevän tyttären, joka pyytää häntä naimisiin kanssaan. Liang ei aluksi suostu miehen alhaisen syntyperänsä ja karkumatkansa takia, mutta Jiangnü taivuttelee tämän vetoamalla siihen, että tämä on nähnyt hänet alasti, eikä näin sovi tapahtua kuin yhden miehen kanssa. Naimisiin mentyään Liang palaa Kiinan muurille, jossa hänen paostaan suuttunut työnjohtaja pieksee hänet kuoliaaksi. Sitten Liangin ruumis muurataan muuriin. Tästä kuultuaan Jiangnü saapuu muurille, jossa hän suree ja aikaisempien tarinoiden mukaisesti muuri lopulta murtuu tämän seurauksena paljastaen hänen miehensä luut, jotka hän sitten hautaa.
In the Closet
In the Closet on yhdysvaltalaisen laulajan Michael Jacksonin kolmas vuoden 1991 albumilta Dangerous julkaistu single. Se julkaistiin toukokuussa 1992. Kappaleen sanoittivat sekä tuottivat Jackson itse ja Teddy Riley. Kappaleelle tehdyllä musiikkivideolla esiintyy supermalli ja näyttelijä Naomi Campbell.
Kappaleet
Visionary single
Miksaukset
Tommy Musto -miksaukset
Frankie Knuckles -miksaukset
Muut miksaukset
Isokäpylintu
Isokäpylintu (Loxia pytyopsittacus) on varpuslintu, joka kuuluu peippojen heimoon. Sen levinneisyysalueeseen kuuluuvat Norja, Ruotsi, Suomi, Viro, Latvia sekä Länsi-Venäjä Uralille asti ja pohjoisessa sitä tavataan havupuurajalle. Lajin kuvaili ja nimesi Moritz Balthasar Borkhausen 1793.
RT-1
RT-1 oli varhainen mannertenvälinen ballistinen ohjusmalli, jota testattiin, muttei laukaistu Neuvostoliitossa kylmän sodan aikana. Kehitystä johti OKB-1 Sergei Koroljovin johdolla. Kaikkiaan tehtiin viisi lentotestiä, joista kaksi onnistui. RT-1:stä kehitettiin kaksi versiota. Ensimmäinen epäonnistui ensimmäisellä lennollaan, mutta onnistui toisella kerrallaan vuonna 1961. Toista versiota testattiin vuonna 1965 kolmella lennolla, joista kaksi epäonnistui. RT-1-ohjelma lopetettiin ennen ohjusten käyttöä.
Tuntematon Kadath
Tuntematon Kadath (The Dream-Quest of Unknown Kadath) on yhdysvaltalaisen H. P. Lovecraftin vuosina 1926–1927 kirjoittama lyhyt fantasiaromaani. Tarina ilmestyi postuumisti vuonna 1943 julkaistussa kokoelmassa Beyond the Wall of Sleep. Kadath on päähenkilö Randolph Carterin etsimä ”ihmeen ihana päivänlaskun kaupunki”, jossa asuvat jumalat; ”kukaan ei ole siellä ollut, eikä osaa neuvoa sinne tietä”.
Isokäpylintu
Koko ja ulkonäkö
Isokäpylintu muistuttaa paljon pikkukäpylintua ja kirjosiipikäpylintua, eroa on lähinnä nokan muodossa ja koossa. Käpylinnut ovat ”papukaijamaisia” suhteettoman suuren nokkansa ja kirkkaiden väriensä takia; isokäpylintu on vielä pienempiä sukulaisiaan harteikkaampi. Ala- ja ylänokan kärjet menevät ristiin, mikä on sopeutuma havupuiden siementen esiin kaivamiseen kävystä. Aikuinen koiras on vartaloltaan tiilen- tai oranssinpunainen ja naaras on harmaan- tai kellanvihreä ilman punaisia höyheniä. Nuoret yksilöt ovat harmahtavia, tummaraitaisia ennen sulkasatoa. Siivet ja pyrstö ovat kaikilla tummanharmaat.
Tuntematon Kadath
Lovecraft piti romaania epäonnistuneena, ja myös sen jälkimaine on ollut ristiriitainen.
Isokäpylintu
Koko ja ulkonäkö
Kooltaan isokäpylintu on hiukan viherpeippoa suurempi ja rotevampi. Pituus nokan kärjestä pyrstön kärkeen on 18–20 cm, koiras on hieman kookkaampi. Siipien kärkiväli on noin 30 cm ja nokan korkeus on 12–15 mm, nokan tyvestä mitattuna. Paino on 50–60 grammaa.
Tuntematon Kadath
Juoni
pienoiskuva|vasen|”Ihmeen ihana päivänlaskun kaupunki.” Randolph Carter näkee unia ”ihmeen ihanasta päivänlaskun kaupungista”, mutta herää joka kerta ennen kuin ehtii löytää sen. Hän päättää etsiä käsiinsä tuntemattoman Kadathin, jossa asuvat unen jumalat voivat kertoa hänelle kultakattoisen kaupungin sijainnin.
Carter vajoaa uneen ja vaeltaa halki fantastisen maailman. Matka olisi amatööriuneksijalle vaarallinen, mutta Carter tuntee unimaailman tavat ja kielet entuudestaan. Kissoja vilisevässä Ultharin kaupungissa hän tapaa pappi Atalin. Tämä kiipesi ammoin Ngranek-vuorelle, jossa toiset jumalat tuolloin asuivat, ja kertoo Carterille vuorenrinteestä, johon on veistetty jumalten kuvia. Carter älyää, että jumalten kuolevaiset jälkeläiset näyttävät samalta kuin jumalat itse.
Isokäpylintu
Koko ja ulkonäkö
1922 virolaiset Piiper ja Härms esittivät, että Virossa esiintyvä isokäpylintu olisi oma alalajinsa estiae. Väite perustui paikallisen populaation nokan muotoon. Myöhemmin on osoitettu, että nokan muoto vaihtelee jonkin verran koko levinneisyysalueella eikä em. alalajia katsota olevan.
Tuntematon Kadath
Juoni
Tubaanipäiset orjapiiskurit kaappaavat Carterin ja vievät hänet kuuhun, jossa pahaa jumala Nyarlathotepia palvovat hirviöt pitävät häntä vankinaan. Ultharin kissat saapuvat kuitenkin paikalle ja pelastavat Carterin. Tämä tapaa Celephaïsissa kauppiaita, joissa on jumalten näköä. Silloin mustat, lentävät olennot kaappaavat hänet ja kutittavat häntä tuskallisesti. Huvinsa saatuaan otukset jättävät Carterin manalaan. Carter tapaa ystävänsä Richard Pickmanin, joka on muuttunut ghouliksi. Pickman lajitovereineen pelastaa Carterin, joka lähtee tapaamaan Celephaïsin kuningasta.
Isokäpylintu
Koko ja ulkonäkö
Aikuisen isokäpylinnun sulkasato on kesällä heinä–syyskuussa, jolloin se vaihtaa koko höyhenpukunsa. Nuoret linnut vaihtavat kesällä pääosan ruumiinhöyhenistään, ja joskus muutamia pyrstösulkia.
Tuntematon Kadath
Juoni
Kuningas on itsekin unennäkijä, joka kuoltuaan ei pysty palaamaan maapallolle. Koti-ikävää lievittäkseen hän on uneksinut kuningaskuntaansa Cornwallia muistuttavan alueen. Kuningas kehottaa Carteria luopumaan vaarallisesta matkastaan, mutta tämä jatkaa matkaansa ja lentää jättiläislintujen kyydillä Lengin tasangolle. Siellä hän saa tietää, etteivät kutittelevat kaappaajat palvo Nyarlathotepia vaan Nodensia, jota jopa maan jumalat pelkäävät.
Isokäpylintu
Koko ja ulkonäkö
Suomessa oli rengastettu 513 isokäpylintua, joista valtaosa pesäpoikasena, vuoden 2006 loppuun mennessä. Myöhempiä löytöjä näistä on vain kaksi.
Tuntematon Kadath
Juoni
Lengin turbaanipäiset asukkaat yrittävät surmata Carterin, joka pakenee paikalta. Läheisessä kaupungissa hän tapaa hänet aiemmin kaapanneita lentäviä olentoja, jotka kantavat hänet ja hänen ghoul-ystävänsä Kadathiin. Paikka osoittautuu autioksi. Paikalle saapuu faaraota muistuttava mies, Nyarlathotep, joka paljastaa, että Carterin unissaan näkemä ihana kaupunki on hänen lapsuutensa nostalginen Boston. Maan jumalat ovat hylänneet Kadathin ja velvollisuutensa ja siirtyneet Carterin unikaupunkiin.
Isokäpylintu
Levinneisyys
Levinneisyysalue on paljon pienempi kuin pikkukäpylinnulla. Siihen kuuluvat säännöllisesti vain Norja, Ruotsi, Suomi, Viro, Latvia sekä Länsi-Venäjä Uralille asti ja pohjoisessa havupuurajalle. Skotlannissa pesii melko vastikään omaksi lajikseen erotettu skotlanninkäpylintu Loxia scotica. Linnut vaeltavat havupuiden siemensadon perässä satunnaisesti myös tämän alueen ulkopuolelle esimerkiksi Englantiin ja Tanskaan, joten yksittäisen paikan kanta vaihtelee vuodesta toiseen. Fennoskandiassa ja Baltiassa arvioidaan olevan 56 000–190 000 pesivää paria. Suomessa laji pesii koko maassa lukuun ottamatta Tunturi-Lapin havupuutonta vyöhykettä. Suomessa pesii keskimäärin 36 000 paria, vuosittaisen vaihtelun ollessa 10 000–100 000 paria. Euroopan populaatio on kooltaan 520 000–2 200 000 yksilöä ja lajin kanta on elinvoimainen.
Isokäpylinnun vaellukset ovat vähemmän mittavia kuin runsaamman pikkukäpylinnun. Pesinnän jälkeinen vaeltelu alkaa toukokuussa ja touko–kesäkuun vaihteessa voi Lounais-Suomen ulkosaariston mäntyä kasvavilla saarilla tavata pieniä parvia, joissa on sekä vanhoja että nuoria lintuja. Parvia esiintyy täällä vaihtelevassa määrin koko kesän. Syksyllä voi joskus havaita selvää meren yli suuntautuvaa muuttoa, jonka huippu on lokakuun puolimaissa. Joskus vaellus voi ulottua kauas, esimerkiksi 1990 Hollantiin. Varsinais-Suomessa lajin määrät ovat huomattavasti vähentyneet vuoden 1992 jälkeen.
Tuntematon Kadath
Kirjoittaminen ja julkaisu
Tuntemattoman Kadathin tärkein esikuva lienee ollut William Beckfordin itämainen kertomus Hirmuvaltias (1786). Molemmat kirjat ovat eksoottisia ja fantastisia tarinoita, eikä kumpaakaan ole jaettu lukuihin. Myös romaanien juonet ja tyyli muistuttavat toisiaan. Toinen mahdollinen esikuva oli John Uri Lloydin Etidorhpa (1895), jossa kuvaillaan outoja seikkailuja onton maan sisäpinnalla.
Isokäpylintu
Lisääntyminen
pienoiskuva|Isokäpylinnun muna. Isokäpylintu on yksiavioinen. Pesä sijaitsee yleensä männyn latvaosassa. Tavallisesti se on oksan päällä, usein myös oksanhangassa tai rungon haarautumassa. Naaras rakentaa pesän taitavasti kuivista oksista, naavasta ja sammalista, ja käyttää pehmusteina karvoja ja höyheniä. Muninta alkaa hieman myöhemmin kuin pikkukäpylinnulla, johtuen männyn siementen myöhäisemmästä karisemisesta. Ensimmäinen muna munitaan maaliskuussa ja munia on yleensä neljä, joskus kolme tai viisi. Muna painaa keskimäärin 3,26 g. Naaras aloittaa haudonnan heti ensimmäisen munan munittuaan, koska pakkasta saattaa olla jopa 20 astetta ja paljaat munat muuten jäätyisivät. Haudonta kestää noin 15 vuorokautta ja poikaset kuoriutuvat eri aikaan. Koiras ruokkii naarasta haudonnan aikana, ja naaras poistuu pesästä vain muutaman kerran vuorokaudessa lyhyeksi toviksi. Poikaset viipyvät pesässä suhteellisen kauan, jopa 25 vuorokautta, ja silloin ne jo lentävät melko hyvin. Emot syövät poikasten ulosteet niiden ollessa pieniä, mutta noin 10 vuorokauden jälkeen ulosteet jäävät pesän reunoille, ja poikasten lähdettyä maailmalle ovat pesän reunat paksun ulostekerroksen peittämät.
Tuntematon Kadath
Kirjoittaminen ja julkaisu
Joidenkin arvioiden mukaan Tuntemattoman Kadathin esikuvana olisi ollut Lovecraftin aiempi yritelmä Azathoth, jota hän ei koskaan kirjoittanut loppuun. Tarinoita yhdistää päähenkilön seikkaileminen eksoottisessa miljöössä. Temaattisesti tarinat ovat kuitenkin toistensa vastakohdat. Azathothissa päähenkilö pakenee unien maailmaan, koska ankea tosimaailma ei kykene tarjoamaan ihmeitä. Tuntemattomassa Kadathissakin päähenkilö pakenee unimaailmaan, mutta ymmärtää myöhemmin, että hän on kaiken aikaa haaveillut todellisuudesta.
Isokäpylintu
Ravinto
Käpylinnut syövät havupuiden siemeniä. Ristinokallaan ne ensin leikkaavat siementä suojaavan suomun halki ja nappaavat sitten kielellään siemenen. Isokäpylinnun suosikki on mänty, mutta myös kuusen siemenet maistuvat. Pesimisaikaan se saattaa syödä myös hiukan hyönteisiä. Pesäpoikanen saa syödäkseen noin 20 000–30 000 siementä runsaan 3-viikkoisen pesässä olonsa aikana. Emot tarjoilevat sen kuvussaan puoliksi sulaneena puurona oksentamalla poikasen avoimeen kitaan. Havupuiden siemenkadon aikana käpylinnut voivat syödä myös muuta siemenravintoa ja pihlajanmarjoja.
Tuntematon Kadath
Kirjoittaminen ja julkaisu
Lovecraft aloitti pienoisromaanin kirjoittamisen lokakuussa 1926 ja sai työnsä valmiiksi 22. tammikuuta 1927. Hän oli kirjoittanut 1910- ja 1920-lukujen taitteessa useita Lordi Dunsanyn tyyliä jäljitteleviä fantasianovelleja; Tuntematon Kadath oli Lovecraftin ensimmäinen Dunsany-pastissi sitten vuonna 1921 kirjoitetun novellin ”Toiset jumalat”. Pienoisromaanissa Lovecraft viittaa toistuvasti aiempiin Dunsany-pastisseihinsa, joita ”Toisten jumalten” lisäksi olivat esimerkiksi ”Celephais”, ”Ultharin kissat” ja ”Valkoinen laiva”. Tuntematon Kadath viittaa myös todelliseen maailmaan sijoittuvaan novelliin ”Pickmanin malli”. Lovecraftin fantasiatarinat eivät kuitenkaan muodosta ristiriidatonta kokonaisuutta. Tuntematon Kadath sijoittuu unien maailmaan, kun taas hänen aiemmat Dunsany-pastissinsa tapahtuivat maapallon kaukaisessa esihistoriassa.
Lovecraft-tutkija S. T. Joshin mukaan tarinassa on omaelämäkerrallisia piirteitä. Lovecraft oli 1920-luvun alkupuolella asunut pari vuotta New Yorkissa mutta viihtynyt siellä huonosti. Keväällä 1926 hän palasi takaisin kotiseudulleen Providenceen. Lovecraft olisi siten havainnut, että Uusi-Englanti oli ”ainoa todellinen tuki maailman kaaosta ja merkityksettömyyttä vastaan”.
Vastaanotto
Lovecraft ei ollut lopputulokseen tyytyväinen, vaan katsoi ihmeen tunnun hautautuvan outojen yksityiskohtien alle. Hän arveli Tuntemattoman Kadathin olevan kuitenkin hyvää harjoitusta uusien, parempien romaanien kirjoittamiselle.
Tarinan jälkimaine on ollut ristiriitainen. Jopa monet Lovecraft-harrastajat pitävät sitä raskaana luettavana. L. Sprague de Camp puolestaan ylisti kirjaa ja vertasi sitä Liisan seikkailuihin ihmemaassa. S. T. Joshin mukaan Lovecraft käyttää Dunsany-vaikutteista kieltä, mutta hänen teemansa ovat pikemminkin Dunsanyn haaveellisen ja menneisyyttä romantisoineen kerronnan vastakohta. Lopputulos on siten sekä kunnianosoitus että antiteesi. Joshi pitää Tuntematonta Kadathia Lovecraftin Dunsany-vaikutteisen tyylin huipentumana. Vuonna 1927 Lovecraft kirjoitti novellin ”Väri avaruudesta”, jonka myötä hän luopui yliluonnollisista aiheista ja alkoi sekoittaa kauhua ja tieteiskirjallisuutta.
Mihail Kutuzov
pienoiskuva|Ruhtinas, sotamarsalkka Kutuzov. thumb|200px|Kutuzovin patsas [[Pietari (kaupunki)|Pietarissa.]]
Mihail Illarionovitš Goleništšev Kutuzov (, 16. syyskuuta (J: 5. syyskuuta) 1745 Pietari – 28. huhtikuuta (J: 16. huhtikuuta) 1813 Bolesławiec) oli venäläinen ruhtinas ja sotamarsalkka. Kutuzovia pidettiin generalissimus Aleksandr Suvorovin jälkeen toiseksi maineikkaimpana upseerina Venäjän keisarikunnassa.
Kutuzov aloitti opinnot sotilasinsinöörikoulussa 12-vuotiaana. Hänestä tuli korpraali 14-vuotiaana.
Kutuzov osallistui Puolan (1764-1769) ja Turkin sotiin (1770-1774 ja 1787-1791). Kutuzov haavoittui useasti ja menetti oikean silmän.
Kutuzov oppi sotilasstrategioista ja -taktiikoista kenraali Suvorovilta, kun hän palveli Krimillä.
Kutuzov ylennettiin everstiksi vuonna 1777, kenraalimajuriksi vuonna 1784 ja jalkaväenkenraaliksi vuonna 1798.
Hän toimi Venäjän suurlähettiläänä Konstantinopolissa vuosina 1792-1794. Kutuzov neuvotteli lukuisia ulkopoliittisia ja kauppapoliittisia etuja Venäjälle.
Kutuzov johti Venäjän joukkoja Vanhassa Suomessa vuosina 1795-1796. Hän harjoitti diplomaattitehtäviä Ruotsin ja Preussin suuntaan.
Kutuzov jäi eläkkeelle vuonna 1802. Keisari Aleksanteri I tarvitsi hänen apuaan Napoleonin joukkoja vastaan, jonka takia Kutuzov palasi armeijan palvelukseen vuonna 1805.
Keisari Aleksanteri I ei hyväksynyt Kutuzovin sotasuunnitelmia Ranskan joukkoja vastaan. Aleksanteri I otti armeijan johtamisen itselleen, joka johti tappioon Austerlitzissa vuonna 1805.
Kutuzov toimi Kiovan ja Liettuan sotilaskuvernööreinä.
Kutuzov voitti taistelun Ottomaanien imperiumia vastaan vuonna 1811, joka johti Bukarestin sopimuksen syntymiseen vuonna 1812.
Napoleon hyökkäsi Venäjälle kesäkuussa 1812. Aleksanteri I ylensi Kutuzovin Venäjän armeijan komentajaksi ja ruhtinaaksi. Kutuzov joukkoineen koki tasaväkisen taistelun Borodinossa. Napoleonin joukot pääsivät etenemään kohti Moskovaa ja miehittivät kaupungin. Kutuzov vetäytyi armeijan kanssa Moskovan eteläpuolelle.
Ranskalaisten peräännyttyä Moskovasta, Kutuzov seurasi joukkojensa kanssa Napoleonin joukkoja ja saavutti voiton Ranskan joukoista Smolenskissa vuonna 1812. Kutuzovin joukot ryhtyivät seuraamaan Ranskan perääntyvää armeijaa. Kutuzovin joukot vapauttivat miehitettyjä kaupunkeja Puolassa ja Preussissa.
Kutuzov menehtyi sairauteen Puolassa vuonna 1813. Hänet haudattiin Kazanin katedraaliin Pietarissa. Suomen suuriruhtinaskunnan Viipurin rykmentti osallistui Kutuzovin suruparaatiin, jota komensi suomalainen majuri Berndt Jonas Aminoff.
Napoleonin joukkojen kukistaminen Smolenskissa nosti Kutuzovin sotasankarin asemaan.
Pikku Veera
Juoni
Saastuneen neuvostokaupungin juopon isän tytär, nuoreksi naiseksi varttunut Vera (Negoda) ei odota suuria tulevaisuudelta. Hän kulkee tansseissa, käyttäytyy kapinallisesti ja harrastaa seksiä opiskelijapoikaystävänsä kanssa.
Vastaanotto
Elokuvan alastonkohtaus ja muu aiemmin vaiettu moraalittomuus aiheuttivat sensaation Neuvostoliitossa.
Helsingin Sanomien Mikael Fränti kirjoitti elokuvan tv-esityksen alla sen olevan hämmentävä, lohduton ja näköalaton neuvostoelokuva, joka ”nakertaa yleviltä neuvostotunteilta viimeisiä rippeitä”. Hänestä se on elokuvallisena suorituksena keskinkertainen, eikä länsimainen katsoja jaksa pitää elokuvan tarinaa tai ongelmanasetteluja kovin tuoreina.
The New York Timesin kriitikot valitsivat Pikku Veeran vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
FS Durance (A629)
Palvelus
Alus myytiin Argentiinalle, jolle se luovutettiin 12. heinäkuuta 1999 Brestissä. Alus liitettiin elokuussa Argentiinan laivastoon nimellä ARA Patagonia ja sen kotisatamana on Puerto Belgrano.
Jalkapallon Suomen Cup 2007
Kokoonpanot
Tampere United
FC Honka
Yläinen Vuorisjärvi
Yläinen Vuorisjärvi on Keski-Suomessa Jämsässä ja Pirkanmaalla Kuhmoisissa Ouninpohjan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 17,4 hehtaaria, se on 900 metriä pitkä ja 600 metriä leveä. Sen länsipuolinen Mustavuori nousee 60 metriä järven pinnan yläpuolelle. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 3,2 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Järvellä on yksi talo ja kaksi vapaa-ajan asuntoa. Jämsän ja Kuhmoisten välinen kunnanraja kulkee järven halki siten, että järven eteläisin osa kuuluu Kuhmoisiin. Suurin osa järvestä kuuluu Jämsään.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Arvajanjoen valuma-alueella (14.26), jonka Isojärven valuma-alueeseen (14.263) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 156,8 metriä mpy. Sen koillispäähän laskee Mustalammi. Laskuoja lähtee järven luoteispäästä ja laskee 200 metrin päässä Keskiseen Vuorisjärveen. Laskuojan pudotus on 0,1 metriä.
Historiaa
Vuoden 1966 peruskartassa järvellä oli kolme taloa, joista kahden yhteydessä oli peltoa. Vuoteen 1981 mennessä toisen talon pellot olivat metsittyneet ja peltoa oli enää yhden talon yhteydessä.
Macaolaiset
Macaolaiset on termi jota käytetään paitsi macaolaisista yleensä, mutta tarkemmin alueen portugalilaistaustaisesta väestöstä. Kiinalais-portugalilaistaustaisia macaolaisia on noin 30 000, joiden lisäksi alueella on noin 8 500 portugalilaista. He muodostavat Macaon alueella vähemmistön valtaosan väestöstä ollessa hakka- tai kantoninkiinaa puhuvia varsinaisia han-kiinalaisia.
Historia
Portugali perusti Macaoon kauppa-aseman vuonna 1557 ja sen myötä paikalle muutti satoja portugalilaisia kauppiaita ja purjemiehiä. Portugalilaiset sekoittuivat alueen han-kiinalaisten kanssa avioliittojen kautta. Tapaa kauhistelivat esimerkiksi aluetta muutamia vuosia 1800-luvulla hallinneet britit. Hongkongin kasvun myötä Macaon merkitys väheni kaupan keskuksena, mutta sen kautta myytiin silti esimerkiksi oopiumia ja kultaa. Kiina tunnusti virallisesti Portugalin vallan alueella vuonna 1887 sillä ehdolla, että aluetta ei myytäisi muille valtioille. Kiinassa uskottiin Portugalin olevan helpommin ohjailtavissa kuin esimerkiksi Hongkongia hallinneiden brittien. Macao menetti merkityksensä Portugalille sen Afrikan siirtomaissa alkaneen vapausliikehdinnän myötä 1960- ja 1970-luvuilla. Macaon luovuttamisesta Kiinalle solmittiin sopimus vuonna 1987 ja valta siirtyi 20. joulukuuta 1999. Vaihdoksen myötä alueen asukkaista, portugalilaistaustainen väestö mukaan luettuna, tuli Kiinan kansalaisia.
Kulttuuri
Nykyisin monet portugalilaistaustaiset macaolaiset ovat tärkeissä asemissa alueen hallinnossa. Omintakeisen kulttuurin katoaminen on yksi macaolaista yhteisöä huolettavista asioista. portugalin kielen käyttö väheni Macaossa lähes välittömästi vallanvaihdoksen jälkeen. Nyttemmin esimerkiksi portugalin kieltä opiskelevien määrä on kuitenkin lisääntynyt. Macaolaiset puhuivat aikoinaan macaon kreolia, kieltä joka sai vaikutteita paitsi portugalista, mutta myös kantoninkiinasta, malajista, hindistä ja japanista. Eri kielten vaikutteet tulivat alueelle kaupan myötä. Kreolilla on kuitenkin nykyisin arviolta vain 50 puhujaa.
Sukasmalurit
Sukasmalurit (Dasyornithidae) on Australiassa tavattava varpuslintuheimo.
Sukasmalurit ovat kooltaan 17–27 cm pitkiä, enimmäkseen harmaan ja ruskeankirjavia, pitkäpyrstöisiä, enimmäkseen maassa liikkuvia lintuja. Ne elävät huomaamattomina mantereen rannikkoalueilla metsien alikasvoksessa, pensaikoissa ja nummilla, ja ilmaisevat itsensä yleensä vain omintakeisella laulullaan. Niiden ravinto koostuu hyönteisistä ja muista pienistä selkärangattomista sekä siemenistä ja medestä. Pesä on matalalla kasvillisuudessa ja naaras munii tavallisesti kaksi munaa, joita haudotaan 16–21 päivää. Poikaset lähtevät pesästä 18–21 päivää vanhoina.
Heimossa on vain yksi suku, sukasmalurit, johon kuuluu kolme lajia :
Boris Gaquere
pienoiskuva|Boris Gaquere vuonna 2018. Boris Gaquere (s. 1977) on belgialainen kitaristi.
Gaquere sai ensimmäisen palkinnon Brysselin kuninkaallisessa konservatoriossa, jossa hän opiskeli Sérgio ja Odair Assadin luokalla. Gaquere osallistui sitten Leo Brouwerin, Roland Dyensin, David Russellin, Roberto Ausselin, Costas Cotsioliksen ja Paulo Bellinatin mestarikursseille. Vuonna 1997 Gaquere perusti Denis Sung-ho Janssensin kanssa kitaraduon, joka sai pian kutsuja esiintymään Belgiassa, Saksassa ja Alankomaissa. Duo julkaisi ensilevytyksensä vuonna 1998.
Gaqueren ensimmäinen sooloalbumi oli San Franciscossa vuonna 2003 äänitetty Xeque-Mate. Sittemmin Gaquere on soittanut ja levyttänyt Renato Martinsin, Luc Pilartzin, Yasuji Ohagin ja Sébastien Vachezin kanssa. Vuonna 2011 Gaquere julkaisi Caçamba-kvartetin kanssa albumin, joka koostuu pääasiassa brasilialaisen jazzkitaristi Victor da Costan sävellyksistä. Kaksi vuotta myöhemmin Gaqueren uusi kvartetti Comboio julkaisi albumin, jolla kuultavaan kokoonpanoon kuuluvat harmonikka, bandoneon, kontrabasso, lyömäsoittimia ja kitara.
Gaqueren omia sävellyksiä julkaisevat Les Productions d'Oz Kanadassa, GSP Kaliforniassa ja Editions Henry Lemoine Pariisissa. Teoksiin lukeutuvat kitarasävellys Obrigado sekä Columbia Music Entertainment, Ltd. Japanin tilaustyönä sävelletty Tabi, jonka levytti ja esitti Shin-ichi Fukuda vuonna 2003. Gaquere on myös sovittanut Antonio Carlos Jobimin lauluja. Vuonna 2013 Gaquere sai Ranskasta tilauksen säveltää konsertto kitaralle, ja tämän tuloksena syntyi kaksoiskonsertto harmonikalle, kitaralle ja jousiorkesterille. Concerto de Sedan kantaesitettiin 25. kesäkuuta 2013 Gaqueren soittaessa kitaraa ja Manu Comtén harmonikkaa sekä Rut Schereinerin johtaman Orchestre de l'Opéra de Reimsin säestäessä.
Gaquere on esiintynyt Euroopan suurkaupunkien lisäksi Pohjois- ja Etelä-Amerikassa sekä Taiwanilla ja Japanissa.
Kirjosiipikäpylintu
Kirjosiipikäpylintu (Loxia leucoptera) on peippoihin kuuluva varpuslintu, jota tavataan havumetsävyöhykkeellä Pohjois-Amerikassa, Alaskassa ja Aasiassa Siperian länsirajoja myöten.
Koko ja ulkonäkö
Laji muistuttaa peippoa ja muita käpylintuja. Se on tanakka ja tukevanokkainen lintu. Aikuisen koiraan vartalo on punainen, vähemmän oranssi kuin muilla käpylinnuilla. Naaras ja nuoret yksilöt ovat vihertävän keltaisia. Siivet ja pyrstö ovat tummanharmaat, ja niissä on selvärajainen valkoinen kuvio, joka auttaa erottamaan kirjosiipikäpylinnun muista käpylinnuista. Myös pikkukäpylinnun siivellä voi olla valkeat juovat, mutta ne ovat selvästi kapeammat.
Länsimaa (Norja)
Länsimaa (, aiemmin Vestspitsbergen) on Pohjoisella jäämerellä sijaitsevien, Norjalle kuuluvien Huippuvuorten suurin saari. thumb|left|Kartta Länsimaasta Saaren arvioitu pinta-ala on noin 37 673 neliökilometriä. Länsimaa on Karhusaaren ja Hopenin ohella yksi kolmesta Huippuvuorten asutetusta saaresta. Saaren merkittävin asutuskeskus on Longyearbyen, jonka asukasluku on noin 1 600.
Kirjosiipikäpylintu
Koko ja ulkonäkö
Huuto ”khiip, khiip” on korkeampi ja ponnettomampi kuin pikkukäpylinnulla. Toinen tyypillinen ääni on lelutorvea muistuttava tööttäys. Laulu on nopeampaa kuin muilla käpylinnuilla, ja muistuttaa eräiden pienten peippolintujen laulua (kanarialintu, vihervarpunen).
Lisääntyminen
pienoiskuva|Kirjosiipikäpylinnun muna. Pesintä alkaa ilmeisesti hieman myöhemmin kuin muilla käpylinnuilla, maalis–huhtikuussa, ja sitä voi tapahtua aina syyskuulle asti. Pesä on yleensä kuusessa 5–10 m:n korkeudella ja rakenteeltaan samanlainen kuin muillakin käpylinnuilla. Munia on yleensä kolme tai neljä, joskus viisi.
R-1 (ohjus)
R-1, tunnettu lännessä myös nimellä SS-1A Scunner, (ei saa sekoittaa SS-1 Scudiin), oli venäläinen versio sodanaikaisesta saksalaisesta V2-ohjuksesta. R-1:n kantomatka oli hieman lyhempi kuin V-2:n. Rakettia kehittelivät Neuvostiliitossa vankina olleet saksalaiset, Helmut Gröttrup ja Werner Albring. Saksalaiset eivät silti tienneet ensimmäisestä R-1:n koelaukaisusta mitään, heidän työnään oli lähinnä uusien ideoiden ja teknisen avun tarjoaminen venäläisille.
Kirjosiipikäpylintu
Ravinto
Lajin pääasiallista ravintoa ovat havupuiden siemenet, Siperiassa etenkin lehtikuusi, Amerikassa hemlokki. Ajoittain maistuvat myös pihlajanmarjat. Kesällä kirjosiipikäpylintu syö runsaasti hyönteisiä.
R-1 (ohjus)
R-1:ssä oli ohuemmat säiliöt kuin V-2:ssa, ja se oli suunniteltu niin että se kyettiin kokoamaan silloisesta Neuvostoliitossa saatavissa olleista osista. Raketin polttoaine oli nestemäinen happi ja vesi/alkoholiseos. Kantomatka 270 km, hyötykuorma 1 000 kg. Ohjuksen ensimmäiset koelennot tehtiin 1948 ja R-1:tä alettiin sijoittaa asemiin vuonna 1950. R-1:stä kehitettiin koeraketti R-1A, jolla tutkittiin ylempää ilmakehää ja kokeiltiin raketin kärjen irrottamista raketin palonlopun jälkeen.
Syke (1. tuotantokausi)
Suomalaisen sairaalan traumaosastolle sijoittuvan Syke-draamasarjan ensimmäinen tuotantokausi esitettiin loka–joulukuussa 2014. Kauden ensimmäinen osa esitettiin Yle TV2:lla keskiviikkona 29. lokakuuta 2014. Toisesta osasta alkaen ensimmäisen kauden jaksot olivat nähtävillä ennakkoon Yle Areenassa televisioesitystä edeltävänä sunnuntaina.
Ensimmäisen tuotantokauden ohjasi Joona Tena. Kauden pääsikirjoittajana toimi sarjan luoja Petja Peltomaa ja jaksokirjoittajina Terhi Arola, Kirsikka Saari ja Harri Virtanen.
Ensimmäinen tuotantokausi julkaistiin DVD:llä 27. huhtikuuta 2015.
Jaksot
1 Keskikatsojamäärä ensiesityspäivänä televisiossa
Sampo Kaukovaara
Sampo Ilmari Kaukovaara, esiintynyt myös valenimellä Viljami, on Sampsa Tuomalan esittämä kuvitteellinen henkilö saippuasarjassa Salatut elämät, jossa hän on esiintynyt vuosina 2008–2010 ja vuodesta 2020 lähtien.
Taustaa
Sampo on Panu ja Iiris Kaukovaaran esikoinen. Sampon jätettyä asepalveluksensa kesken armeijassa temppuilunsa takia hän muutti Pihlajakadulle isänsä Panun, tämän uuden vaimon Veeran ja tämän tyttären Pepin sekä pikkusisarustensa Ainon ja Oton luokse. Sampo koki myös Veeraan ja Peppiin tutustumisen vaikeaksi eikä ymmärtänyt isänsä tarvetta uuden perheen perustamiselle.
Sampo ei koskaan uskonut äitinsä Iiriksen todella kuolleen. Iiriksen palattua Sampo aloittikin tämän kanssa puhtaalta pöydältä pienten riitojen jälkeen. Sampo halusi vanhempiensa palaavan yhteen ja Veeran pois heidän kaikkien elämästä myös siksi, että oli ihastunut Peppiin eikä halunnut olla tälle velipuoli vaan poikaystävä. Panun ja Veeran riitojen jälkeen Panu petti Veeraa Iiriksen kanssa ja pari erosi. Sampo ja Peppi olivat jo ennen tätä seurustelleet jonkin aikaa, mutta vasta silloin Veera antoi heidän suhteelleen siunauksensa ja muutti melkein heti sen jälkeen pois Helsingistä. Sampo ja Peppi puolestaan muuttivat saman katon alle, mutta mustasukkaisuus johti lopulta eroon. Panun ja Iiriksen palattua yhteen Sampo muutti takaisin kotiin.
Tapahtumat sarjassa
Kentaurin räjähdyksessä Sampo menetti sekä ystävänsä Juulia Aution että työpaikkansa. Isabella Holmin ja Helena Kuulan perustettua majatalo Amandan Sampo pääsi taas takaisin työelämään.
Sampo tuli mustasukkaiseksi Pepin alettua seurustella Niko Vainion kanssa ja yritti sabotoida heidän suhdettaan. Kun Niko oli varannut huoneen Amandasta Pepille ja itselleen, Sampo laittoi heidän kuohuviinipulloonsa lääkkeitä, hankki paikalle ilotytön ja kertoi Pepille Nikon pettäneen häntä saadakseen heidät eroamaan. Valhe kuitenkin paljastui eikä Sampo saanut Peppiä itselleen. Sampo myös varasti monesti Pepin päiväkirjan lukeakseen siitä, mitä Peppi ajatteli Samposta. Sampo nähtiin sarjassa viimeisen kerran kymmeneen vuoteen 16. huhtikuuta 2010 jaksossa esitetyssä jaksossa Ismo saa viestin rajan takaa. Sampo poistui sarjasta muuttaen isänsä ja sisarustensa kanssa takaisin kotikaupunkiinsa Lahteen.
Paluu Pihlajakadulle
Sampo palasi sarjaan 21. helmikuuta 2020 esitetyssä jaksossa, jossa hänet esiteltiin nimellä Viljami. Sampo oli esiintynyt Victoria Saaren poikaystävänä valenimellä Viljami tarkoituksenaan kavaltaa Victorian vanhempien rahat. Keskustellessaan sisarensa Aino Kaukovaaran kanssa kävi ilmi, että Sampo oli jo pitkään elättänyt itsensä epärehellisin keinoin. Palatessaan Pihlajakadulle hän muutti asuntoon B5 edesmenneen Victorian tilalle.
Myöhemmin Sampo pelasti Sabrina Mustavaaran auton alle jäämiseltä. Hän sai kuulla tämän olevan rikas, ja päätti huijata tämän omaisuuden itselleen. Sampo alkoi pelottelemaan Sabrinaa jättämällä pieniä vihjeitä tavoitteenaan saada tämän mielenterveys järkkymään. Myöhemmin Sabrina palkkasi Sampon turvamiehekseen, minkä jälkeen Sampo huomasi kehittäneensä tunteita Sabrinaa kohtaan.