cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Barberini
Suvun mahti nousi huippuunsa kun Maffeo Barberinista tuli vuonna 1623 paavi Urbanus VIII. Urbanus suosi avoimesti sukulaisiaan ja nimitti kaksi veljenpoikaansa, vuonna 1597 syntyneen Francesco Barberinin sekä Antonio Barberini vanhemman kardinaaleiksi. Heistä Antonio edisti merkittävällä tavalla kirkollisten rakennusten rakentamista Roomaan. Kolmas Urbanuksen nimittämistä Barberinin suvun kardinaaleista oli Antonio Barberini nuorempi, jonka paavi nimitti kardinaaliksi vuonna 1628. Antonio nuorempi osoittautui taitavaksi neuvottelijaksi, ja toimi paavin legaattina Urbanossa ja Avignonissa. Antonio nuorempi oli myös taiteen tukija, ja teki tilauksia muun muassa kuvanveistäjä ja arkkitehti Gian Lorenzo Berniniltä. Antonio nuorempi keräsi lisäksi laajan kirjaston, joka liitettiin hänen kuolemansa jälkeen hänen veljensä Francesco Barberinin suureen kirjastoon.
Barberinit saivat runsaasti vihamiehiä ja joutuivat riitoihin useiden mahtisukujen kanssa, eritoten Farnesen suvun kanssa. Farneset perustivat Barberineja vastustavan liittouman, joka löi Barberinit Lagoscurossa 30. maaliskuuta 1644. Tämä tappio ja Urbanus VIII:n kuolema heikensivät Barberinin suvun asemaa.
Taddeo, Francesco ja Antonio Barberini nuorempi pakenivat Pariisiin, kun vastavalittu uusi paavi Innocentius X käynnisti syytösten pohjalta tutkimukset Barberinien kirkollisten varojen väärinkäytöstä. Siellä Barberinit olivat ranskalaisen kardinaali Jules Mazarinin suojeluksessa. Mazarinin avustuksella järjestettiin Taddeon pojan Maffeon avioliitto Innocentiuksen suojatin Olimpia Giustinianin kanssa. Barberinit tekivät sovinnon Innocentiuksen kanssa vuonna 1653. Taddeo kuoli Pariisissa, mutta sekä Francesco että Antonio palasivat Roomaan, jossa he asuivat lopun elämänsä upeassa Berninin suunnittelemassa Palazzo Barberinissa.
Barberinit onnistuivat saamaan valta-asemansa takaisin lyhyeksi aikaa, ennen kaikkea kaukonäköisesti järjestettyjen avioliittojen avulla. Näihin kuului Taddeon tyttären Lucrezian naittaminen Modenan herttua Francesco II:lle. Barberinin suku sammui vuonna 1736, ja heidän omaisuutensa siirtyi Colonnan suvun haltuun.
Erik Johnsen
Erik Johnsen (s. 4. heinäkuuta 1965) on entinen norjalainen mäkihyppääjä, joka kilpaili maailmancup-tasolla vuosina 1987–1991.
Johnsen saavutti Matti Nykäsen jälkeen hopeaa suurmäen kilpailussa Calgaryn olympialaisissa 1988. Hän kuului samoissa kisoissa myös Norjan joukkueeseen, joka sai Suomen ja Jugoslavian jälkeen pronssia joukkuemäen kilpailussa. Joukkueessa hyppäsivät hänen lisäkseen Ole Christian Eidhammer, Jon Inge Kjørum ja Ole Gunnar Fidjestøl. Normaalimäen kilpailussa sijoitus 41.
Johnsen sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa seitsemänneksi kaudella 1987–1988. Hän voitti Meldalin ja Oslon suurmäen kilpailut, oli toinen St. Moritzin normaalimäessä sekä kolmas Lahdessa niin normaali- kuin suurmäessäkin.
Johnsen sijoittui viimeisen kerran maailmancup-kisan kärkikolmikkoon oltuaan toinen Thunder Bayn suurmäessä joulukuussa 1988. Lahden MM-kilpailuissa 1989 hän oli suurmäessä kymmenes ja normaalimäessä 37.
Diomeia
Diomeia oli antiikin Ateenan kaupunginosa ja alun perin Aigeis-fyleen kuulunut Attikan demos. Se kuului fylen asty-trittykseen eli kaupunkialueen demoksiin.
Diomeia koostui Kerameikoksen tavoin kahdesta osasta, Sisemmästä ja Uloimmasta Diomeiasta. Sisempi Diomeia sijaitsi kaupunginmuurin eli Themistokleen muurin sisäpuolella ja piti sisällään Ateenan kaupungin kaakkoisosan. Se antoi nimensä muurissa olleelle Diomeian portille. Uloimmassa Diomeiassa muurien ulkopuolella ja hieman etelään sijaitsi Kynosargesin gymnasion. Vielä etelämpänä, hieman kauempana muureista sijaitsi Alopeken demos ja idempänä Ankylen demokset. Diomeia sijoitetaan suunnilleen nykyisten Záppeion tai Pagkrátin kaupunginosien tienoille.
Demos perustettiin Kleistheneen uudistuksessa arkaaisen kauden lopulla vuonna 508 eaa. Tuolloin sen alkuperäinen fyle eli ”heimo” oli Aigeis ja sillä oli yksi edustaja Ateenan bulessa eli neuvostossa. Myöhemmin hellenistisellä kaudella demoksissa tapahtui muutoksia, ja niiden seurauksena demos kuului vuodesta 307/306 eaa. Demetrias-fyleen ja fylen lakkauttamisen jälkeen vuodesta 201/200 eaa. jälleen Aigeis-fyleen. Demoksen kansalaisesta käytettiin demonyymiä Diomeus, Diomeeus tai Diomeieus.
Skotlanninpaimenkoira
Skotlanninpaimenkoira voi olla
Kaakkolammi (Tampere, Vehokylä)
Kaakkolammi on Pirkanmaalla Tampereen Vehonkylän lähellä  sijaitseva lampi.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Venehjoen valuma-alueella (35.74), jonka Enojärven valuma-alueeseen (35.744) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 156,2 metriä mpy. Siihen on johdettu kaksi lyhyttä suo-ojaa, joista länteen laskeva on lammen laskuoja. Laskuoja virtaa länteen ja laskee 800 metrin päässä Rautajärveen. Laskuojalle tulee pudotusta 7,6 metriä.
Siihtala
pienoiskuva|PKO:n pääkonttori ja Siihtalan ABC-asema. pienoiskuva|Siihtalan vanhaa ja uutta rakennuskantaa. pienoiskuva|Näkymä [[Joensuun rautatiesilta|Joensuun rautatiesillalta Siihtalan rivitalojen suuntaan.]] Siihtala on Joensuun kaupunginosa, joka sijaitsee keskustan ja Mutalan välissä. Pieksämäelle, Siilinjärvelle ja Kontiomäelle kulkeva rautatie jakaa kaupunginosan kahteen osaan: liikealueeseen ja asuinalueeseen. Siihtalaa rajaa etelässä Pielisjoki, lounaassa Rauhankatu, lännessä valtatie 6 sekä pohjoisessa ja idässä valtatie 9.
Kaupunginosan asuinrakennukset ovat pääasiassa pienkerrostaloja sekä rivi- ja omakotitaloja. Vuonna 2022 asukkaita oli 468. Siihtalassa on vauraita taloja, ja se on arvostettu asuinalue.
Siihtalassa on Joensuun hautausmaa, Pohjois-Karjalan Osuuskaupan pääkonttori, ABC-asema ja Carlsonin tavaratalo, jossa toimii Matkahuolto.
Oro (mytologia)
upright|pienoiskuva|Oron kuva joka on valmistettu punomalla kookoskuitua puukehikkoon. Teos sijaitsee New Yorkin [[Metropolitan Museum of Artissa.]]
Oro on Tangaroan ja Hina-Tu-A-Utan poika ja Hoa-Tapun, Toi-Matan, Ai-Tupuain sekä Mahu-Fatu-Raun isä.
Linnunlahti
Linnunlahti on laaja kaupunginosa Joensuun keskustan luoteispuolella. Siihen kuuluu pientalo- ja vapaa-ajanviettoalueita sekä Joensuun tärkeimmät kesä- ja talviurheilupaikat. Pyhäselän rannoilla on satamia, uimarantoja, kulkureittejä ja julkisia rakennuksia. Kaupunginosa rajoittuu idässä Länsikatuun, pohjoisessa Siltakatuun ja Noljakkaan sekä lännessä ja etelässä Pyhäselkään. Vuonna 2022 Linnunlahdella oli 936 asukasta.
Laulurinne
Joensuun Laulurinne on suuri kesäjuhlakeskus. Vuonna 1985 valmistuneen katetun suuren Laulurinteen eli laululavan lisäksi alueeseen kuuluu 3,5 hehtaarin yleisökenttä. Alue on entistä matalaa järvenrantaa, johon on siirretty suuria maamassoja talo- ja tietyömailta.
Mehtimäki
Mehtimäellä sijaitsevat Joensuun areena, uimahalli Vesikko, Joensuun keskuskenttä, pesäpallostadion. Sieltä lähtevät myös ulkoilureitit Pielisjoen rantaan, Noljakkaan ja Lykynlammelle.
Martinpuisto
Martinpuistoksi nimitetään Linnunlahden asuinalueiden väliin jäävää laajaa ulkoilualuetta, jossa on metsää, pyörä- ja kävelyteitä, pururata ja hiihtolatu. Kuntorataa kutsutaan Hullunkolmioksi.
Ravirata
Joensuun ravirata sijaitsee Laulurinteen ja Linnunniemen välissä. Radalla on pidetty Kuninkuusravit 2000 ja 2015. Raviradan yhteydessä on kaupungin pieneläinklinikka.
Botania ja arboretum
Aikaisemmin Itä-Suomen yliopiston biologian laitokseen kuulunut kasvitieteellinen puutarha on nimeltään tapahtumapuutarha Botania. Siihen kuuluu myös perhospuutarha. Kaupungin omistama puupuisto eli arboretum levittäytyy koko Linnunlahden metsäalueelle.
Huvilat
pienoiskuva|Vainoniemi Honkaniemen suunnasta kuvattuna. Pyhäselän rannalla on kolme tärkeää huvilaa. Ne ovat julkisyhteisöjen omistamia, ja pidetään yleisötilaisuuksia. Linnunniemen huvilan omistaa eli koulutuskuntayhtymä Riveria. Vainoniemen huvila eli entinen Neppenströmin huvila on Joensuun kaupungin omistuksessa. Männikköniemen huvila on Joensuun luterilaisten seurakuntien kesäkoti.
Palvelut
Heinäpurontiellä sijaitseva Linnunlahden päiväkoti valmistui vuonna 2012. Se on maakunnan ensimmäinen viipaletekniikalla rakennettu talo. Talon omistaa sen rakentanut Parmeco Oy, ja Joensuun kaupunki on sen vuokralaisena. Talon arkkitehti on Päivi Pylkkönen-Palm. Pääsuunnittelija on Jyrki Lappalainen. Päiväkodin paikalla sijaitsi aikaisemmin vuonna 1967 rakennettu Joensuun vanhainkotiyhdistyksen perustama vanhainkoti.
Uimarannat
Linnunlahden uimaranta Länsikadun päässä palvelee kaupunkilaisia, leirintäalueen käyttäjiä ja Ilosaarirockin yleisöä. Toinen suosittu uimaranta on Honkaniemessä.
Leirintäalue
Linnunlahden leirintäalue sijaitsee Linnunlahden uimarannan ja Laululavan vieressä. Joensuun torille on matkaa vain 1,5 kilometriä. Leirintäalueelle valmistui 2011 uusia loma-osakerakennuksia.
Yliopisto ja Metla
Itä-Suomen yliopiston kampuksen lasketaan kuuluvan suurimmaksi osaksi Linnunlahteen. Kampuksen alueella sijaitsevat myös Luonnonvarakeskuksen Metla-talo ja Kansallisarkiston Joensuun yksikkö.
Teenage Mutant Ninja Turtles (vuoden 2003 videopeli)
Teenage Mutant Ninja Turtles on Konamin kehittämä ja julkaisema toimintapeli, joka on julkaistu vuonna. Se perustuu saman nimiseen animaatiosarjaan Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat. Pelin tapahtumat keskittyvät animaatiosarjan ensimmäiseen tuotantokauteen.
Pelattavuus
Pelissä voi pelata kaikilla neljällä Turlesilla Leonardolla, Donatellolla, Michelangelolla tai Rafaellolla. Tarinamoodissa voi pelata yhdellä tai kahdella pelaajalla yhtä aikaa. Toinen pelimoodi on kaksintaistelu, jossa Turtlesien lisäksi voi taistella Tikulla, Casey Jonesilla, Hamato Yoshilla, Turtlebotilla, Hunilla, Oroku Sakilla ja Silppurilla. Kun tarinamoodi on pelattu läpi kaikilla neljällä turtlesilla, avautuu Challenge-moodi jossa taistellaan kuusiokulman muotoisessa kehässä kaikkia pelin hahmoja vastaan. Kun pelaaja ensimmäisen kerran voittaa kaikki hahmot, avautuu pelattavaksi hahmoksi Hamato Yoshi sekä tarinamoodiin Tikku. Jos pelaaja pääsee Challenge-moodin läpi alle viidessätoista minuutissa, tarinamoodin voi mennä myös Caseylla.
Game Boy Advance
Ensimmäisessä GBA:lle tehdyssä Turtles-pelissä kaikilla neljällä Turtlesilla on omat tasot, joita on yhteensä neljä. Peli seuraa myös hivenen animaatiosarjan tarinaa, joka alkaa Leonardon tehtävällä pelastaa April O'Neil tohtori Baxter Stockmanin luomilta roboteilta ja lopuksi kohdata jättiläisrobotti.
Rafaello
Seuraavana on vuorossa Rafaello, joka lähtee ulos Michelangelon ärsyttäessä häntä. Matkalla Rafaellon täytyy taistella purppuralohikäärmeiden jengiläisiä vastaan. Mukaan tulee myös Casey Jones, jonka kanssa käydään kaksi kamppailua. Lopuksi Rafaello kohtaa purppuralohikäärmeen johtajan lohikäärmenaaman yhdessä Casey Jonesin kanssa.
Donatello
Donatellon seikkailu alkaa, kun Baxter Stockman on luonut näkymättömiä jalkaninjoja, jonka myötä Rafaello on kidnapattu. Donatellon tehtävänä on pelastaa Rafaello. 153px|thumb|GameCube version kansikuva.
Michelangelo
Michelangelolla on pelin viimeinen tehtävä, jonka hän aloittaa taistellen jalkaninjoja vastaan. Voitettuaan ninjat Michelangelo matkaa maanalaiseen luolaan, jossa hän kohtaa mutanttihirviöitä.
Trevison maakunta
250px|thumb|Trevison maakunnan sijainti Italian kartalla. Trevison maakunta on yksi Italian maakunnista. Se sijaitsee Veneton alueella maan koillisosassa. Trevison pääkaupunki on myös nimeltään Treviso.
Trevison maakunnan pinta-ala on 2 477 km². Se jakautuu 95 kuntaan. Maakunnan väkiluku oli vuoden 2015 lopussa 885 447.
Ramón Malla Call
pienoiskuva|Ramón Malla Call Ramón Malla Call (4. syyskuuta 1922 La Seu d’Urgell – 18. huhtikuuta 2014) oli espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 19. joulukuuta 1948 ja nimitettiin Léridan hiippakunnan piispaksi 24. heinäkuuta 1968. Piispaksi vihkiminen seurasi 27. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Luigi Dadaglio, jota avustivat Gregorio Modrego y Casaus ja Ramón Iglesias Navarri.
Malla Call jäi eläkkeelle 29. lokakuuta 1999.
Vääräjärvi (Tampere, Jylhänperä)
Vääräjärvi on Pirkanmaalla Tampereella  Jylhänperällä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 1,7 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Se sijaitsee Ukonjärven länsipuolella Vääräjärvensuolla, joka on ojitettu. Järven itäpään lahti on kapea ja noin 150 metriä pitkä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja se rannat ovat suomaata. Sen rantaviivan pituus on 700 metriä ja järvi on autio. Lähin metsäautotie ohittaa sen eteläpuolella noin 150 metrin päässä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Venehjoen valuma-alueella (35.74), jonka Enojärven valuma-alueeseen se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 171,5 metriä mpy. Siihen on johdettu kuusi suo-ojaa. Niistä yksi toimii myös laskuojana, joka virtaa pohjoiseen Pajulammin kautta Ralakejärveen.
Historiaa
Vuoden 1958 peruskartassa järvestä oli kaivettu yksi laskuoja etelään päin. Se johti Jylhän suuntaan, missä se yhtyi Jylhänojaan. Vuoden 1975 karttaan siihen johdettiin pohjoisesta kaksi ojaa, johon oli lisätty virtaussuunnan nuoli pohjoiseen päin.
Homoseksuaalisuus ja laki
[[Tiedosto:World_laws_pertaining_to_homosexual_relationships_and_expression.svg|thumb|||
Homoseksuaalisuus laillista
Homoseksuaalisuus laitonta
]] Tämä artikkeli selostaa homoseksuaalisuuden lainsäädännöllistä asemaa maailman eri valtioissa. Homoseksuaalisuus on edelleen rikos 68 maassa ja kuolemantuomion siitä voi saada Nigeriassa, Somaliassa, Sudanissa, Iranissa, Saudi-Arabiassa ja Jemenissä.
Yhdistyneet kansakunnat
Vuonna 2008 66 maata esitti YK:lle vetoomuksen, jossa vaadittiin homoseksuaalisuuden laillistamista kaikissa YK:n jäsenmaissa. Vetoomuksen allekirjoittivat muun muassa kaikki EU-maat ja Japani. Suurista maista Yhdysvallat, Venäjä ja Kiina jättäytyivät vetoomuksen ulkopuolelle.
Moottoripyöräilyn Qatarin Grand Prix
Vuosina 2004 ja 2005 kilpailu ajettiin loppukaudella, mutta vuoden 2006 kilpailukalenterissa Qatarin GP oli jo kauden toinen osakilpailu, ja vuosina 2007 ja 2008 kilpailu avasi kauden.
Ensimmäisen Losailin radalla ajetun MotoGP-luokan kilpailun voitti Sete Gibernau. Vuosina 2005 ja 2006 voittoon ajoi Valentino Rossi. Vuonna 2007 lopulta maailmanmestariksi ajanut Casey Stoner otti Qatarissa uransa ensimmäisen osakilpailuvoiton MotoGP-luokassa. Stoner voitti myös kauden 2008 avauskisan Qatarissa.
Kilpailu oli historiallinen, sillä se oli kaikkien aikojen ensimmäinen iltavalaistuksessa ajettu MM-sarjan osakilpailu.
John Baptist Kakubi
John Baptist Kakubi (23. syyskuuta 1929 Birundama – 11. helmikuuta 2016) oli ugandalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Mbararan hiippakuntaan 11. kesäkuuta 1960 ja nimitettiin sen piispaksi 26. kesäkuuta 1969. Piispaksi vihkiminen seurasi 1. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi paavi Paavali VI, jota avustivat Sergio Pignedoli ja Emmanuel Kiwanuka Nsubuga.
Kakubi erosi tehtävistään 23. marraskuuta 1991.
Juhani Hämäläinen
Eero Juhani Hämäläinen (1930 Viipuri – 2009 Jyväskylä) oli suomalainen kilpasuunnistaja. Hän edusti aktiiviaikanaan 1950-luvulla Helsingin Suunnistajia. Hän kuului Jukolan viestin voittajajoukkueessa vuosina 1952 ja 1953 sekä Tiomila viestin voittajajoukkueessa vuonna 1954. Myöhemmin hän toimi Jyväskylän seudulla keksijä-konesuunnittelijana.
Kokardi
pienoiskuva|Ruotsalainen teekkarilakki jossa on kullanvärinen kokardi. pienoiskuva|Suomalainen [[kadetti paraatiasussa. Kadetin lippalakissa on sekä sinivalkoinen valtakunnankokardi että punapohjainen leijonakokardi.]] Kokardi on päähineeseen keskelle eteen kiinnitettävä lakkimerkki. Yleensä se tarkoittaa pyöreää kansallistunnusta, mutta myös muita lakkimerkkejä voidaan kutsua kokardeiksi. Kokardi-sana on peräisin ranskan kielen sanasta cocquarde eli 'kukon sulka', sillä alun perin se tarkoitti hattuun tunnukseksi kiinnitettyä sulkaa. Myös sotilasajoneuvoissa tai lentokoneissa käytettyjä pyöreitä kansallisuustunnuksia kutsutaan kokardeiksi (ranskaksi cocarde ja englanniksi roundel).
Kokardeja käytetään osana univormua etenkin sotilaspuvuissa ja akateemisessa maailmassa: ylioppilaslakki ja tohtorinhattu samoin kuin erilaisten korkeakoulujen erityiset opiskelijalakit kuten teekkarilakki ja kylterilakki koristetaan alaan liittyvällä kokardilla.
Sulka korvattiin 1700-luvulla värikkäällä rusetilla, jolla hatun lierit sidottiin ylös. Pian alettiin käyttää metallisia kokardeja, jotka saattoivat olla hyvin pieniä nappeja. Niiden merkitys laillisen hallitusvallan tunnuksena oli silti suuri: ilman kokardia ei ollut sotilaskaan. Kokardi ja arvomerkit tekevät univormusta virallisen sotilaspuvun. Tämän vuoksi esimerkiksi vapaaehtoisessa maanpuolustustoiminnassa ei käytetä arvomerkkejä, vaikka pukeuduttaisiinkin maastopukuun. Sotilasvirkapukua voi kuitenkin pitää olematta viranomainen esimerkiksi juhlatilaisuuksissa rajatusti. Toisaalta kokardin lisääminen on edullisin tapa luoda univormu: esimerkiksi monet suomalaiset reserviläiset lähtivät talvisotaan syksyllä 1939 "Malli Cajanderissa", johon kuului taistelijan omien siviilivaatteiden lisäksi kokardi ja armeijan vyö. Samalla tavalla pienemmät opiskelijajärjestöt luovat omat lakkinsa vaihtamalla ylioppilaslakkiin oman kokardin.
Kokardi Suomen puolustusvoimissa
Talvisodan pelkistetyssä "malli Cajander"-pukukokonaisuudessa puolustusvoimien omaisuutta edustivat vain vyö, lakki ja kokardi.
Suomen puolustusvoimissa on kumpikin kokardi edelleen käytössä: sinivalkoista kokardia käyttävät varusmiehet (miehistö ja aliupseerit) ja reservin miehistö ja punapohjaista leijonakokardia vakinaisessa palveluksessa ja reservissä oleva päällystö. Upseerin lippalakissa ("koppalakissa") ja karvalakissa on puolustushaarakohtainen lakkimerkki, jonka keskellä on leijonakokardi. Kokardien, arvomerkkien ja muiden tunnusten käytöstä säädetään Pääesikunnan normilla PVHSM HENKILÖSTÖALA 038 (2015), joka vastaa aiempia Sotilas- ja virkapukuohjesääntöjä. Kertausharjoituksissa usein myös ryhmänjohtajina toimivat alikersantit saavat lakin, jossa on sinivalkoinen kokardi, kun taas mahdollisesti joukkueen varajohtajina tai joukkueen johtajina toimivat aliupseerit kersantista alkaen saavat leijonakokardillisen lakin. Lisäksi maakuntajoukoissa voi olla komppaniakohtaisia määräyksiä kokardin käytöstä.
Laajamittaisen baretteihin siirtymisen myötä kokardit ovat paljolti korvautuneet brittiläismallisella, suurella barettiin kiinnitettävällä lakkimerkillä, joita on muun muassa hopeisen ja kultaisen värisinä. Maavoimissa heraldisesti arvokkaampaa hopeaa muistuttavaa merkkiä käyttävät varusmiehet (pl. FRDF-koulutettavat), reserviläiset ja pääosa palkattuun henkilöstöön kuuluvista. Kullanväristä käyttävät EU- tai Nato-johtoisissa kansainvälisissä tehtävissä toimivat, niihin koulutettavat tai toimintavalmiussitoumuksen solmineet sotilaat.
Muun muassa Yhdistyneessä kuningaskunnassa baretin väri on osoittanut aselajia, ja lakkimerkki taas rykmentin, johon sotilas kuuluu. Norjassa lakkimerkissä on kulloisenkin valtionpäähenkilön nimikirjaimet.
Eiresidai
Eiresidai eli Eresidai (, Ēresidai)  oli antiikin aikainen Akamantis-fyleen kuulunut Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen demos. Se kuului fylen asty-trittykseen eli kaupunkialueen demoksiin.
Eiresidai sijaitsi länteen tai lounaaseen Kefisian demoksesta lähellä Ifistiadain demosta. Se sijoitetaan jotakuinkin länteen nykyisestä Ateenan Kolonóksen kaupunginosasta.
Heikki Helin
Henrik (Heikki ) Reinhold Helin (24. huhtikuuta 1868 Hämeenlinna – 4. joulukuuta 1923 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti.
Eiresidai
Demos perustettiin Kleistheneen uudistuksessa arkaaisen kauden lopulla vuonna 508 eaa. Sillä oli alun perin yksi edustaja Ateenan bulessa eli neuvostossa. Hellenistisellä kaudella fyleissä ja demoksissa tapahtuneiden muutosten seurauksena demoksella oli myöhemmin kaksi bule-edustajaa. Demoksen kansalaisesta käytettiin demonyymiä Eiresidēs.
Heikki Helin
Helinin vanhemmat olivat maalari Henrik Helin ja Olga Maria Nyholm. Hän pääsi ylioppilaaksi Hämeenlinnan lyseosta 1888 ja valmistui arkkitehdiksi Polyteknillisestä opistosta 1892.
Helin oli merkittävä maatalousrakentamisen kehittäjä, joka toimi Hämeenlinnassa Alexander Rogatus Nyströmin kanssa vuodesta 1897 alkaen. Rakennuspiirustuksissa oli usein merkintä Helin & Nyström. Helin opetti rakennusoppia Mustialan maatalousoppilaitoksessa vuodesta 1896 alkaen ja oli Helsingin yliopistossa maanviljelys-taloudellisen osaston ylimääräisenä opettajana sekä Teknillisessä korkeakoulussa rakennusopin vt. professorina vuosina 1917–1921 Onni Tarjanteen toimiessa ylijohtajana yleisten rakennusten ylihallituksessa. Helin kirjoitti maatalousrakentamisen oppikirjoja ja toimi myös maanviljelyhallituksen arkkitehtina.
Bandura
thumb|upright=0.7|Bandura Bandura eli kobza on luuttusoittimiin kuuluva kansansoitin. Sen runko on puinen ja soikea, ja kaula on ohut. Soittimessa on neljästä kahdeksaan bassokieltä, jotka on sidottu tallaan ja nuppiin, sekä vähintään 30 kromaattisesti viritettyä kieltä kaikukannen päällä. Sitä on käytetty lähinnä säestyssoittimena. Banduraa pidetään Ukrainan kansallissoittimena.
Televisio-ohjelma
Yleisradio TV1:n Viihdetoimitus tuotti 1981 bandurasta musiikkipitoisen dokumentin Bandura - Ukrainan laulava puu. Ohjelma kuvattiin Ukrainassa.
Martin Brest
Martin Brest (s. 8. elokuuta 1951) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja. Hänen töidensä joukossa ovat Beverly Hills kyttä (1984), Keskiyön pako (1988), Naisen tuoksu (1992), Saanko esitellä: Joe Black (1998) ja Gigli – rajua rakkautta (2003).
Brest syntyi Bronxissa, New Yorkissa, ja oli vuonna 1993 ehdolla kahden Oscar-palkinnon saajaksi.
Pantterikonna
Pantterikonna (Sclerophrys regularis, Amietophrynus regularis eli Bufo regularis) on Afrikassa elävä rupikonnalaji. Se kasvaa 6–13 cm mittaiseksi, ja sen iho on rupikonnille tyypillisen nystermäpintainen.
Sitä tavataan Saharan eteläpuolisessa Afrikassa, savannilla, metsänreunoissa ja viljelysmailla, usein jokien läheisyydessä.
Pantterikonnia pidetään myös lemmikkeinä terraarioissa.
John Lee Hancock
pienoiskuva|John Lee Hancock John Lee Hancock (s. 15. joulukuuta 1956) on yhdysvaltalainen käsikirjoittaja, ohjaaja ja tuottaja. Hän on ohjannut muun muassa elokuvat The Rookie – syntynyt syöttämään (2002), Elämä pelissä (2009), Saving Mr. Banks (2013), The Founder (2016) ja The Little Things (2021). Hän on toiminut elokuva-alalla vuodesta 1987.
Immo
Immo on miehen etunimi.
Immo tulee Immanuel-nimestä, joka on hepreaa ja tarkoittaa 'Jumala kanssamme'. Kuten Immanuelin, on myös Immon nimipäivä 26. maaliskuuta.
Vuoden 2019 loppuun mennessä Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan nimen Immo on saanut noin 480 miespuolista henkilöä, joista lähes kaksi kolmasosaa on vuosina 1920–1959 syntyneitä.
Piilopaikka (kappale)
Piilopaikka on Juha Vainion sanoittama suomenkielinen versio Roger Cookin ja Roger Greenawayn säveltämästä kappaleesta ”You’ve Got Your Troubles”. Suomeksi kappaleen on ensimmäisenä levyttänyt Danny vuonna 1965. Lisäksi kappaleen ovat levyttäneet Salomon (1980), Muska, Vesa Enne, Aimo Jaara, Paula Karppanen, Marjo-Riita Kervinen, Martti Metsäketo ja Leena Vanamo (1981), Timo Silvennoinen (1982), Keijo Minerva (1987) sekä Ari Klem (1991).
Etelänbastardikilpikonna
Etelänbastardikilpikonna (Lepidochelys olivacea) on pienehkö merikilpikonna, joka elää maailman lämpimissä merissä ja lisääntyy suurin joukoin tietyillä rannoilla.
Koko ja ulkonäkö
Etelänbastardikilpikonnan kuori kasvaa korkeintaan 75 senttiä pitkäksi, mutta se voi painaa 45 kiloa. Selkäkilpi on pyöreähkö ja heikosti kupera ja siinä on matala keskiharjanne. Selkäkilven kyljissä on yleensä 6-8 sarveislevyä, mutta niiden määrä voi vaihdella jopa saman yksilön eri kyljillä. Bastardikilpikonnalla levyjä on enintään 5, mikä on paras tuntomerkki. Kyljen levyjen määrä vaihtelee populaatioittain. Reunalevyjä on 12-14. Selkäkilpi liittyy vatsakilpeen neljän sisäreunuslevyn välityksellä. Sisäreunuslevyissä on takareunan kohdalla useita pieniä huokosmaisia aukkoja. Etelänbastardikilpikonnan melamaisten raajojen kärjissä on kaksi kynttä. Kilpikonnan pää on leveä ja sen otsassa on kaksi paria suomuja. Sarveisnokka on pehmeä ja tasareunainen. Koiraalla häntä on paljon pidempi kuin naaraalla. Naaraalla se jää kilven alle, mutta uroksella häntä työntyy selvästi ulos. Aikuisten kilpikonnien raajat, kaula ja häntä ovat oliivinvihreitä, yläosasta tummempia. Vatsakilpi on vaaleankeltainen, selkäkilpi on tumma.
Levinneisyys ja elinympäristö
Etelänbastardikilpikonna elää trooppisissa ja subtrooppisissa merissä Atlantissa, Tyynessä valtameressä ja Intian valtameressä, päiväntasaajan molemmin puolin 40° asti eli suunnilleen Välimeren ja Etelä-Afrikan alueille asti. Etelänbastardikilpikonnat liikkuvat mieluiten matalissa merissä, mutta viihtyvät myös avomerellä. Lisääntymisalueet ovat hajallaan. Tärkeimmät lisääntymisrannat ovat Bhitar Kanika Bengalinlahdella Intiassa ja Ostionalin ranta Costa Rican Tyynenmeren puoleisella alueella. Molemmille munii satojatuhansia naaraita.
Elintavat
Etelänbastardikilpikonnan elintavat tunnetaan huonosti. Laji viihtyy pienissä, noin kymmenen yksilön parvissa. Kilpikonnat vaeltavat joka vuosi lisääntymisrannalleen pitkienkin matkojen päästä. Koiraat eivät palaa maalle koskaan kuoriutumisen jälkeen. Yleensä ne ruokailevat aamutunnit ja iltapäivän ne surffaavat aaltojen mukana lepäillen. Kun lämpötila laskee illalla viileillä alueilla, kilpikonnat pitävät lämpöä yllä vain ruumiin sisäosissa ja antavat itsensä lämmetä auringossa aamulla. Lämpimillä alueilla ne eivät lekottele yleensä auringossa. Etelänbastardikilpikonnat pakenevat yleensä petoja uimalla pois tai sukeltamalla syvälle. Etelänbastardikilpikonnat syövät lähinnä kasveja, mutta ne syövät myös nilviäisiä, rapuja ja merisiilejä.
Lisääntyminen
Etelänbastardikilpikonnien lisääntymiskausi vaihtelee alueittain. Tyynenmeren itäosissa muninta tapahtuu elo-marraskuussa. Sri Lankassa syys-tammikuussa ja Myanmarissa maalis-huhtikuussa. Naaraat nousevat rannalle vain tietyssä kuunkierron vaiheessa ja aina öisin. Kun ne ovat päässeet tarpeeksi kauas vesirajasta, naaraat kaivavat pesäkolon johon ne munivat 30–168 munaa. Pesäkuoppa on noin 50 senttiä syvä. Munat naaras laskee 4–10 sekunnin välein 2–3 munaa kerralla. Muninta kestää noin tunnin, sen jälkeen naaras peittää pesän hiekalla ja palaa mereen. Munat ovat 3,2–4,3 senttimetriä pitkiä. Poikaset kuoriutuvat 50–60 päivän päästä. Usein naaraat munivat 2–3 kertaa vuodessa.
Uhat ja suojelu
Etelänbastardikilpikonnat ovat uhanalaisia munienkeruun ja pyynnin takia. Munista tehdään juomia ja eliksiirejä, kun taas itse kilpikonnia käytetään ruuaksi ja matkamuistoiksi. Niistä saadaan myös öljyä. Costa Rican Ostionalissa munia saa kerätä valvotusti ensimmäisten 36 tunnin aikana siitä kun ensimmäiset kilpikonnat nousevat rantaan. Keruu tyydyttää koko maan kysynnän ja muilta heikommilta rannoilta laittomasti kerätyt munat eivät mene kaupaksi. Etelänbastardikilpikonnien rantoja on suojeltu ja niitä valvotaan lisääntymisaikoina. Laji kuuluu CITES-sopimus liitteeseen 1 eli sitä ei saa kaupata sopimuksen allekirjoittaneissa maissa.
Iivantiira
Iivantiira on kylä Kuhmossa. Kylä sijaitsee noin 45 kilometrin päässä pohjoiseen Kuhmon kaupungin keskustaajamasta.
Kylä oli aiemmin vaikeasti saavutettavissa, koska sinne ei mennyt tietä. Vuonna 1953 valmistui niin sanottu Kekkos I-tie Kuhmosta Iivantiiraan.
Oldboy
Oldboy (uudistettu latinisaatio: Oldeuboi) on vuonna 2003 ensi-iltansa saanut eteläkorealainen jännityselokuva, jonka on ohjannut Park Chan-wook. Elokuva perustuu löyhästi Nobuaki Minegishin ja Garon Tsuchiyan samannimiseen mangaan. Se on Parkin Vengeance-trilogian toinen osa. Ensimmäinen osa on Sympathy for Mr. Vengeance (2002) ja kolmas osa on Lady Vengeance (2005).
Oldboy kertoo Oh Dae-su -nimisestä miehestä, joka eräänä päivänä kidnapataan ja vangitaan pieneen huoneeseen. 15 vuoden kuluttua hänet päästetään vapaaksi ja hän lähtee selvittämään, että kuka hänet vangitsi, miksi hänet vangittiin ja miksi hänet päästettiin vapaaksi.
Oldboy voitti vuonna 2004 Cannesin elokuvajuhlilla Grand Prix -palkinnon ja sai ylistystä tuomariston puheenjohtajalta, Quentin Tarantinolta. Elokuva sai positiivisen vastaanoton myös yhdysvaltalaisilta kriitikoilta, ja sitä kiitettiin muun muassa sen toimintakohtauksista.
Vuonna 2016 Oldboy äänestettiin BBC:n kyselyssä alkaneen vuosisadan 30 parhaan elokuvan joukkoon. Vastaajina oli 177 elokuva-asiantuntijaa eri puolilta maailmaa. Vuonna 2018 BBC:n kansainvälinen asiantuntijaraati äänesti sen kaikkien aikojen 30 parhaan ei-englanninkielisen elokuvan joukkoon.
Spike Lee ohjasi elokuvasta amerikkalaisen uudelleenfilmatisoinnin, joka sai ensi-iltansa vuonna 2013.
Toivo Laakso
Toivo Albert Laakso (s. 1944) on suomalainen kirjailija ja runoilija. Hänen runoudelleen on ominaista realistinen havainnointi ja surrealistiset kuvat.
Zetor 25
thumb|250px|Zetor 25 (1954) Zetor 25 on Zetorin traktorimalli, joka saatiin tuotantoon 1946. Traktorissa ei ollut hydraulilaatikkoa eikä näin nostovarsia. Takavanteet ja polkimet olivat erilaiset kuin myöhemmissä 25 -malleissa. Traktorissa oli myös kuppi-istuin. Traktori sai vuonna 1949 sai jatkokseen mallit Zetor 25(T), 25A ja Zetor 25K. Näistä 25(T) oli suoraetuakselinen kuten edeltäjänsä 25. Traktoreista tuli Suomessa erittäin suosittuja, sillä niitä eivät koskeneet samanlaiset tuontirajoitukset kuin länsimaissa tehtyjä traktoreita 1950-luvulla.
Zetor 25
Zetor 25:ssä oli kaksisylinterinen vesijäähdytteinen pyörrekammiodiesel, jonka sylinterin halkaisija oli 120 mm ja iskunpituus 140 mm. Kuorma-autotehdas Tatra suunnitteli samaan aikaan vastaavankaltaisia moottoreita, mutta ilmajäähdytteisenä. Vaihdelaatikko oli 2 x 3+1. Voiman ulosottoakselin pyörimisnopeus oli eurooppalaisen standardin mukaisesti 540 kierrosta minuutissa. Zetoreissa oli (tuohon aikaan ei vielä kovin yleinen) tasauspyörästön lukko sekä joissakin mekaaninen nostolaite.
Zetor 25A ja Zetor 25K
25A- ja 25K-mallien tuotanto alkoi 1946 ja loppui 1961. 25A oli 25:stä edelleen kehitetty malli, joka oli edeltäjäänsä ergonomisempi. Voimansiirron kestävyyttä oli myös parannettu. A-mallin maavara oli pieni, mutta koska sen painopiste oli matalalla, sopi se karjatiloille rinteisille pelloille. A-mallissa oli hydraulinen nostolaite.
25K:ssa oli korkeampi maavara, korkeammalla oleva etuakseli sekä pienemmällä välitysvälillä varustettu vaihteisto, joiden ansiosta se soveltui riviviljelykseen paremmin.
Museo-Zetorit
Zetor 25 -traktorit ovat nykyään suosittuja harrastajien piireissä. Zetor-kerhoja on perustettu useita ympäri Suomea, muun muassa Isoonkyröön, Temmekseen ja Kurikkaan. Temmeksessä on lähes 30 toimivaa vanhaa Zetor-traktoria.
Courier
Courier voi viitata muun muassa näihin:
Riihilammi (Orivesi)
Riihilammi on Pirkanmaalla Orivedellä Jylhänperän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,2 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Se sijaitsee Ukonjärven itäpuolella mäkien välisessä pitkässä painanteessa. Lammen puolella on mäkien rinteissä pieniä jyrkänteitä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 500 metriä ja se rannat ovat puoliksi metsämaata ja soistunutt metsämaata. Se pohjoispuolella kulkee metsäautotie ohitse ylittäen sen laskuojan.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Venehjoen valuma-alueella (35.74), jonka Enojärven valuma-alueeseen se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 165,1 metriä mpy. Siihen on johdettu eteläiseltä suolta kuivatusoja. Sen laskuoja lähtee lammen pohjoispäästä ja se laskee alle 300 metrin päässä Ukonjärven pohjoisosan lahteen.
Historiaa
Vuoden 1958 peruskartassa lampi oli umpijärvi, sillä sen soita ei ollut vielä ojitettu. Seuraavassa, vuoden 1979 kartassa, sille oli kaivettu nykyiset ojat ja metsäautotie oli jo rakennettu.
Vivianiaceae
Vivianiaceae on pieni kasviheimo, joka kuuluu koppisiemenisten Geraniales-lahkoon yhdessä muun muassa kurjenpolvikasvien (Geraniaceae) kanssa.
Tuntomerkit
Kasvit ovat joskus okaisia. Lehdet ovat vastakkaisia, yksinkertaisia, joskus ehytlaitaisia, korvakkeettomia; lehtiparia yhdistää varren poikki kulkeva uurre. Verholehdissä on kärkisuka, ja teriö on kontortti; terälehdet kiertyvät nupussa. Emin vartalo on lyhyt ja pitkähaarainen. Hedelmä on selkäluomainen kota. Siemenessä on vaihtelevissa määrin runsas siemenvalkuainen ja käyrä alkio.
Levinneisyys
Heimo kasvaa hajanaisesti Etelä-Amerikan länsiosissa ja Etelä-Brasiliassa.
Luokittelu
Rhychotheca, Viviania ja Wendtia ovat pensaita. Kukassa voi olla ulkoverhiö, mesiäinen puuttuu. Sikiäin koostuu kolmesta tai viidestä yhteen kasvaneesta emilehdestä, ja siinä on paljon siemenaiheita. Siemenessä on niukka endospermi ja sirkkalehdet ovat tavallisesti spiraalimaisesti kiertyneitä.
Bernd Alois Zimmermann
Bernd Alois Zimmermann (20. maaliskuuta 1918 Bliesheim – 10. elokuuta 1970 Köln) oli saksalainen säveltäjä.
Zimmermann syntyi katoliseen perheeseen, ja vanhemmat pyrkivät ohjaamaan häntä papin uralle. Hän opiskeli opettajaksi kunnes toinen maailmansota katkaisi opinnot. Hänen heikko terveytensä aiheutti sotavuosina sairaalakierteen. Vuonna 1942 Zimmermann aloitti Kölnin yliopistossa musiikkitieteen opinnot.
Taidemusiikin koko kirjo avautui Zimmermannille kuitenkin vasta sodanjälkeisessä vapaassa ilmapiirissä, jolloin hän tutustui Igor Stravinskyn ja Paul Hindemithin tuotantoihin. Näistä muodostui hänen ensimmäisen tyylikautensa tärkeimmät esikuvat. Hänen ensimmäisen tyylikauden tunnetuimmat teokset ovat baletti Alagoana, yksiosainen sinfonia ja viulukonsertto.
Zimmermann teki itsemurhan vuonna 1970.
Radagast
Radagast Ruskea (quenyaksi Aiwendil, ’Se joka rakastaa lintuja’) oli yksi istarista, velhoista, J. R. R. Tolkienin luomassa Keski-Maassa.
Elämäkerta
Radagast lähti Amanista Curumon (Sarumanin) kanssa Yavannan pyynnöstä. Istari lähetettiin Keski-Maahan suojelemaan sitä Sauronin kasvavalta mahdilta, mutta Radagast ihastui eläimiin ja lintuihin, joita Keski-Maassa asui ja hylkäsi haltiat ja ihmiset ja vietti aikansa metsänelävien keskuudessa. Tästä hän sai nimensä, joka adûnaicissa, Númenorin kielessä, tarkoittaa ’eläintenhoivaajaa’. Radagast muutti asumaan Suureen Vihermetsään (myöh. Synkmetsä), Otavankalteen ja Vanhan Metsätien välille, paikkaan, jonka hän nimesi Rhosgobeliksi.
Radagast elokuvissa
Radagast esiintyy Peter Jacksonin ohjaamissa Hobitti-elokuvissa, joissa häntä esittää Sylvester McCoy. Hänellä on ruskea kaapu ja parta sekä hiuksissaan linnunpesä. Hän kulkee myös reellä, jota vetävät suurikokoiset jänikset.
Majar
Eitea (Akamantis)
Eitea eli Itea  oli antiikin aikainen alun perin Akamantis-fyleen kuulunut Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen demos. Se kuului fylen mesogeios-trittykseen eli Attikan sisämaa-alueen demoksiin.
Eitea sijaitsi mahdollisesti Ateenasta koilliseen, mutta demoksen tarkempaa sijaintipaikkaa ei tunneta, koska sitä ei kuvata antiikin säilyneessä kirjallisuudessa, eikä siitä ole tehty arkeologisia löytöjä. Akamantis-fylen Eiteaa ei tule sekoittaa toiseen Eitea-nimiseen demokseen, joka kuului Antiokhis-fyleen ja jonka sijainti tunnetaan paremmin.
Demos perustettiin Kleistheneen uudistuksessa arkaaisen kauden lopulla vuonna 508 eaa. Tuolloin sen alkuperäinen fyle eli ”heimo” oli Akamantis ja sillä oli kaksi edustajaa Ateenan bulessa eli neuvostossa. Myöhemmin hellenistisellä ja roomalaisella kaudella demoksissa tapahtui muutoksia, ja niiden seurauksena demos kuului vuodesta 307/306 eaa. Antigonis-fyleen, fylen lakkauttamisen jälkeen vuodesta 201/200 eaa. jälleen Akamantis-fyleen ja vuodesta 124/125 jaa. Hadrianis-fyleen. Demoksen kansalaisesta käytettiin demonyymiä Eiteaios.
Hyväntekeväisyys
thumb|[[Vladimir Makovski, Käynti köyhien luona, 1874. Tretjakovin galleria.]] Hyväntekeväisyys tarkoittaa toisten auttamista ilman että siihen ensisijaisesti liittyy oman edun tavoittelua. Hyväntekeväisyys voi kohdistua esimerkiksi lapsiin, vanhuksiin, vammaisiin ja sairaisiin, urheiluun ja liikuntaan, taiteeseen, tieteeseen, eläimiin, ympäristöön tai maanpuolustukseen. Hyväntekeväisyyttä harjoitetaan muiden muassa vapaaehtoistyöllä ja lahjoituksilla.
Hyväntekeväisyyden määrittely
Hyväntekeväisyys on ollut kiinteä osa länsimaisen sivilisaation historiaa koko sen olemassaolon. Viittauksia lahjoittamiseen ja hyväntekeväisyyteen löytyy niin Raamatusta kuin antiikin historiasta. Lahjoittamisen turvin on pyritty turvaamaan yhteisön kaikkien jäsenten hyvinvointi, onnellisuus sekä oman yhteisön sosiaalinen tasapaino.
Hyväntekeväisyys voidaan historiallisesti jakaa kahteen vahvaan ryhmään, joista ensimmäinen on hädänalaisessa tilanteessa olevien lähimmäisten elämäntilanteen helpottamiseen. Englanninkielinen altruismille läheinen termi ”charity” viittaa myötätuntoon, lähimmäisenrakkauteen ja epäitsekkyyteen. Tuki ohjattiin historiallisesti oman yhteisön vähäosaisten auttamiseksi, mutta globalisaation myötä keräyskohteisiin on liittynyt kansainvälinen katastrofiapu. Suomen Punainen Risti keräsi 1870-luvulla ensimmäistä kertaa kansainväliseen kohteeseen: Venäjän nälkää näkeville ja Turkin sodan uhreille.
Moderni hyväntekeväisyys järjestöineen syntyi 1800-luvun voimakkaasti teollistuvassa Britanniassa, jossa voimakas ja osin hallitsematon kaupungistuminen aiheutti köyhyyttä, työttömyyttä, huonoja elinoloja ja muita sosiaalisia ongelmia. Tavallista oli esimerkiksi koulujen ja sairaaloiden rakentaminen köyhiä varten ja muu köyhäinapu.
Hyväntekeväisyys ei kohdistu pelkästään toisiin ihmisiin. Eläinsuojelusta muodostui jo varhain yksi vakiintunut hyväntekeväisyyden kohde. Ympäristönsuojelun tukemista ei myöskään voi nähdä yksinomaan ihmisten paremman elinympäristön rakentamisena.
Suomessa oli itsenäistymisensä aikoina vallalla vahva hyväntekeväisyyden perinne, josta olivat osoituksena lukuisat keräykset, hyväntekeväisyystapahtumat, arpajaiset sekä yksittäiset isot lahjoitukset ja hyväntekijät. Toisen maailmansodan ja sitä seuranneen jälleenrakentamisen myötä myös hyväntekeväisyyden kuva muuttui. Valtion ja esivallan rooli monien aikaisemmin kansalaisyhteiskunnan anteliaisuuden varaan rakennettujen kulttuurihankkeiden, sosiaalisten hankkeiden ja kansalaistoiminnan rahoittajana vahvistui. Tuloerojen kaventumisen myötä supistui samalla myös sellaisten kansalaisten joukko, joilla oli mahdollisuuksia tehdä todella merkittäviä lahjoituksia.
Viime vuosituhannen lopun taloudellinen taantuma ja sitä seurannut talouskehitys muutti kuitenkin tilannetta. Julkisen talouden tasapainottamisen myötä yhteiskunnan mahdollisuudet kasvattaa voittoa tuottamattomien järjestöjen rahoitusta loppui. Kansalaisten ja yritysten karttuisan käden puoleen kääntyi perinteisten hyväntekeväisyysjärjestöjen lisäksi monia uusia tahoja; yliopistoja, museoita, taidelaitoksia, sairaaloita joiden rahoitus oli menneinä vuosikymmeninä levännyt lähes yksinomaan valtiollisen budjettirahoituksen varassa. Samaan aikaan syntyi ”uusrikkaiden” ryhmä, jolla on mahdollisuudet ja halua tukea hyvinä kokemiaan kohteita.
Uskonnollinen tausta
thumb|Parker Adventist Hospital Coloradossa, 7. päivän adventistit ovat perustaneet useita sairaaloita Yhdysvalloissa Hyväntekeväisyys on useimpien valtauskontojen keskeinen hyve. Kristinuskossa Raamatun mainitsemat kolme hyvettä suomennetaan usein usko-toivo-rakkaus, mutta kolmas hyve (agapê, caritas) voidaan suomentaa myös hyväntekeväisyydeksi tai lähimmäisenrakkaudeksi. Kristinuskossa ajatellaan, että Kristus vaikuttaa ihmisessä agapê-rakkautena ja tämä on yksi kristityn elämän tärkempiä kulmakiviä. Kymmenysten antaminen ansioista on kristillistä folklorea. Yhä edelleen monissa seurakunnissa on käytäntönä kymmenysten maksaminen ja tästä suuri osa käytetään suoraan hyväntekeväisyystyöhön. Jo varhaisissa seurakunnissa oli vähäosaisia auttava diakoni. Nykyään diakonia on tutkimusten mukaan suomalaisten mielestä kirkon arvostetuin tehtävä sen toimenkuvassa.
Monet kristilliset järjestöt, kuten Kirkon Ulkomaanapu, Fida ja Suomen Lähetysseura ovat suuria kehitysjärjestöjä, Kirkon Ulkomaanapu itse asiassa koko Suomen suurin ja sen lisäksi toiseksi suurin humanitaarisen avun antaja. Kristityt lähetystyöntekijät ovat usein olleet ensimmäisiä auttajia köyhissä maissa. Suomalaiset lähetystyöntekijät ovat tehneet arvokasta työtä esimerkiksi Namibiassa, jossa muun muassa perustettiin useita kouluja ja sairaaloita. Samoin esimerkiksi sosiaali- ja terveydenhuollossa kristilliset järjestöt ovat hyvin edustettuina, esimerkiksi Suomessa Pelastusarmeija ja Diakonissalaitos. Lähes kaikki leipäjonoavustukset Suomessa ovat seurakuntien tai kristillisiin arvoihin pohjautuvien järjestöjen ylläpitämiä, kuten Veikko ja Lahja Hurstin Laupeudentyön Helsingissä järjestämä ruoka-apu.
Islaminuskossa, etenkin sunnimuslimeilla almujen antaminen, zakat, on tärkeä osa uskonnonharjoitusta.
Buddhalaiseen elämäntapaan kuuluu myötätunnon osoittaminen kaikkia tuntevia olentoja kohtaan. Dalai Laman ajattelussa tämä näkyy buddhalaisessa traditiossa vahvimmin. Buddhalaisuudessa uskotaan karmaan, jossa hyvät teot tuovat ihmiselle siunauksia.
Saman tapainen ajatus hyvien tekojen johtamisesta menestykseen ihmisen elämässä on kristillisyyden piirissä vahvasti esimerkiksi kalvinismissa. Paavali sanoo Raamatussa: "Mitä ihminen kylvää, sitä hän myös niittää." Tämä on vaikuttanut vahvasti anglo-amerikkalaiseen hyväntekeväisyyden traditioon.
Miksi ihmiset lahjoittavat
Kysymys siitä, miksi ihmiset lahjoittavat, on askarruttanut niin filosofeja kuin ekonomisteja kautta historian. Keskustelua on käyty pyyteettömyyttä korostavan altruistisen ajattelun ja oman edun ajamista korostavan darwinistisen ajattelun välillä.
Altruistisessa ajattelussa lähdetään siitä että meissä kaikissa olisi erityinen ”pyyteettömyyden geeni”. Synnynnäinen, mutta yksilöllisesti vaihteleva tarve auttaa muita. Altruismin vastapainoksi erityisesti taloustieteilijät ovat kehittäneet teorioita, joissa lahjoittamista ei enää nähdä yksipuolisena antamisena vaan vaihtokauppana.
”Yhteisen hyvän” teoria lähtee siitä, että lahjoittaminen yleishyödylliseen toimintaan hyödyttää meitä kaikkia jotka saamme siten nauttia paremmasta terveydenhoidosta, harrastusmahdollisuuksista, taide-elämyksistä ja vakaammasta yhteiskunnasta. Toisaalta teoria mahdollistaa ns. vapaa-matkustamisen, nauttimisen kaikista edellä mainituista eduista osallistumatta itse hyväntekeväisyyteen. Tämän pitäisi yleisten talousteorioiden mukaan vähentää ihmisten lahjoitushalukkuutta.
Toista teoriaa voidaan kutsua vaikkapa ”vaihtokaupaksi”. Sen mukaan lahjoittajat saavat tekemiensä lahjoitusten turvin itselleen henkilökohtaisia etuja tai erioikeuksia. Lahjoittajat voivat saada etuuksia omassa verotuksessaan. He pääsevät mukaan seurapiireihin tai heidän nimensä voidaan kaivertaa kuparilaattaan sairaalan oven pieleen. Hyväntekeväisyyden myötä lahjoittajan sosiaalinen status nousee.
Kolmas niin kutsutun ”lämpimän hehkun ilmiö” korostaa lahjoittamisen psykologista vaikutusta. Ihmiset voivat hyvin kun he lahjoittavat hyväntekeväisyyteen ja mitä enemmän he antavat, sitä paremmin he voivat. Vaikka lämpimän hehkun ilmiön olemassaolon ovat nykyajan taloustieteilijät myöntäneet, avoimeksi jää silti kysymys, miksi niin tapahtuu ja miten ilmiön vaikutus on mitattavissa tai havaittavissa.
Monissa varainhankinnan ja markkinoinnin tehtävissä toiminut George Smith on kirjassaan Asking Properly (1995) tiivistänyt lahjoittamisen motiivit seuraavasti:
Hyväntekeväisyyden eri muodot
Yksityiset ihmiset voivat osallistua hyväntekeväisyyteen lahjoittamalla joko rahaa, tavaraa, aikaa (vapaaehtoistyötä) tai oman arvovaltansa (oikeuden käyttää nimeä).
Rahalahjoitukset
thumb|Bill Gates puhumassa kehityskokouksessa. Tyypillisin tapa osallistua hyväntekeväisyyteen on lahjoittaa rahaa satunnaisesti erilaisiin keräyksiin. Yksittäisen kansalaisen kohtaamia keräystapoja voivat olla lipaskeräykset, kolehti, listakeräykset, keräyskirjeet, erityismaksulliset puhelinnumerot ja tekstiviestit. Rahankeräysten toimeenpanemiseen tarvitaan aina viranomaisten lupa.
Lahjoittajat haluavat toisinaan sitoutua valitsemiensa kohteiden säännölliseen tukemiseen. Yleisesti käytetty tapa on antaa suoraveloitusvaltakirja esimerkiksi kerran kuukaudessa tapahtuvaa lahjoitusta varten. Lahjoituksen saajien kannalta sitoutuneet tukijat ovat kertalahjoittajia kannattavampia. Keräyskulut jäävät pienemmiksi ja vuosikertymä suuremmaksi. Kuukausitukijoihin perustuu myös viime aikoina yleistynyt feissaus.
Osa lahjoittajista on valmiita tukemaan valitsemaansa kohdetta merkittävämmällä summalla, jopa satojen tuhansien eurojen tai miljoonien lahjoituksella. Maailman toiseksi rikkaimpana miehenä tunnettu Warren Buffett lahjoitti kesällä 2006 Bill ja Melinda Gatesin säätiölle 37 miljardia dollaria. Psykologian maisteri Maria Lival-Lindström lahjoitti yliopiston rahastoille miljoona euroa pääkaupunkiseudun yliopisto-opiskelijoiden mielenterveyden edistämiseksi kesällä 2005.
Talouslehti Forbes listasi 2009 eniten hyväntekeväisyyteen lahjoittaneet. Ykkösenä oli Microsoft-miljardööri Bill Gates, joka oli lahjoittanut 19,3 miljardia euroa. Gatesin jäljessä tulivat valuuttaspekulantti George Soros (5,07 mrd. euroa), Intel-miljardööri Gordon Moore (4,77 mrd. euroa) ja suursijoittaja Warren Buffett (4,68 mrd. euroa).
Testamenttilahjoitukset
Vakiintuneet hyväntekeväisyysjärjestöt saavat säännöllisesti myös testamenttilahjoituksia, vaikka Suomessa ei tässä suhteessa olekaan vakiintunutta perinnettä. Pitkään aiemmin lahjoittaneiden ohella merkittävä osa testamenttilahjoituksista tulee uusilta lahjoittajilta. Testamenttilahjoituksia markkinoidaan tavallisesti asianajajille ja muille omaisuudenhoitopalveluihin liittyville tahoille, joiden kanssa testamenteista ja omaisuudesta yleensä keskustellaan.
Arpajaiset
Arpajaisiin osallistuminen yksi perinteinen tapa osallistua hyväntekeväisyyteen. Suomessa yksinoikeus rahavoittoja jakaviin arpajaisiin on Veikkauksella. Sen tuotto jaetaan avustuksina yleishyödylliseen toimintaan. Yleishyödylliset yhteisöt voivat järjestää tavara-arpajaisia (tavara-arvat, tavaravoittoautomaatit, arvauskilpailut ja bingopelit). Arpajaisten toimeenpano on luvanvaraista toimintaa.
Hyväntekeväisyystuotteet
Hyväntekeväisyysjärjestöt tarjoavat myös erilaisia tuotteita, joita ostamalla on mahdollista tukea niiden toimintaa. Osalla järjestöistä on jopa omia kauppoja, joissa tuotteita myydään.