cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Fairey Campania
Fairey Campanialle varattiin 200 sarjanumeroa ja niitä lopulta tilattiin 100 kappaletta, mutta niistä valmistui vain 62. Suuri osa Fairey Campania F.17:stä toimi HMS Campanian lisäksi HMS Nairanalta ja HMS Pegasukselta. HMS Nairanan Fairey Campania F.17:t osallistuivat Pohjois-Venäjän interventioon 1919. Kaikkiaan 27 kappaletta Fairey Campania F.17 -lentokoneita toimi Royal Naval Air Servicen tukikohdista. Vienan Kemistä käsin ne pommittivat suomalaisia joukkoja Uhtualla.
Dzjatlava
Dzjatlava eli Djatlovo  on pieni kaupunki ja samanniminen piiri Hrodnan alueen keskiosissa Valko-Venäjällä. Vuoden 2009 väestönlaskennassa kaupungin väkiluku oli 7 853 ja koko hallintopiirin 29 703. Piirin asukaslukuun sisältyy myös kaupunkityyppiset taajamat Kozlovštšina (1 847 asukasta, ) ja Novojelnja (3 041 asukasta, ).
Liikenne
Dzjatlavan piirin pohjoisrajalla virtaa Niemen-joki. Piirin itäosien poikki kulkee Valko-Venäjän rautateiden pohjois-eteläsuuntainen Lidan ja Baranavitšyn välinen rataosuus.
Chloe Greenfield
Chloe Linnea Ayla Greenfield (s. 7. heinäkuuta 1995) on yhdysvaltalainen lapsinäyttelijä. Hän asuu Birminghamissa Michiganin osavaltiossa.
Tervajärvi (Kuhmoinen, Karklampi)
Tervajärvi on Pirkanmaalla Kuhmoisissa Karklammen kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 2,8 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 800 metriä. Järven rannat ovat metsämaata ja eteläranta on jyrkkä. Rannoille on rakennettu neljä vapaa-ajan kiinteistöä, joille johtaa tiet järven itäpuolelta kulkevalta yhdystieltä 3284.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Alainen-Karkjärven valuma-alueeseen (14.224) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 129,1 metriä mpy. Siihen johtaa kaksi ojaa, joista toinen tulee Kissalammista ja toinen Riihijärvestä. Laskuoja lähtee lammen itäpäästä ja laskee Kangastakuseen.
Historiaa
Vuoden 1965 peruskartassa järvellä oli yksi talo ja järven pohjoispuolella oli peltoja. Vuoteen 1986 mennessä pellot olivat metsittyneet ja järvelle oli rakennettu kaksi taloa lisää.
Bozhou
Bozhou (, pinyin: Bózhōu Shì) on prefektuuritason kaupunki Kiinan Anhuin maakunnan pohjoisosassa. Kaupungin väkiluku on 4,851 miljoonaa (2010) ja pinta-ala 8 110 neliökilometriä.
Bozhou rajoittuu pohjoisessa Shangqiun, idässä Huaibei ja Bengbun, etelässä Huainanin, lounaassa Fuyangin sekä lännessä Zhoukoun prefektuuritason kaupunkiin.
Ilmasto
Bozhoussa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan subtrooppinen kostea ilmasto. Kesäisin on kuumaa ja sateista, talvella on kuivaa ja viileää. Vuoden keskilämpötila on noin 15 °C ja keskimääräinen sademäärä 790 millimetriä. Heinäkuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 28 °C. Viilein kuukausi on tammikuu, jolloin keskilämpötila on noin 1 °C. Sateisin kuukausi on heinäkuu, jolloin sataa keskimäärin noin 210 millimetriä. Joulukuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 15 millimetriä.
Hallinnollinen jako
thumb|left|200px|Piirikuntatason jako. Kaupunkipiirit on esitetty vaaleammalla värisävyllä. Piirikuntatasolla kaupunki jakautuu neljään osaan (numerointi oheisen kartan mukaisesti): 1 Qiaocheng, hallinnollinen keskus 2 Guoyang 3 Mengcheng 4 Lixin
Adios Rosario
Adios Rosario on Dingon single, joka julkaistiin 18. kesäkuuta 2012. Se oli ensimmäinen singlejulkaisu 15. maaliskuuta 2013 julkaistulta Oma Waterloo -albumilta, jonka piti alun perin olla Dingon albumi. Paljastui kuitenkin, etteivät Dingon jäsenet soitakaan albumilla ja levy-yhtiö päätyi julkaisemaan albumin Pertti Neumannin soololevynä.
Vuonna 2012 Adios Rosario nousi Yle Radio Suomen Soitetuimmat -listalla sijalle 1 viikolla 28. Kappale oli Dingon ensimmäinen Top 1 -hitti sitten vuoden 1993, jolloin Perjantai nousi silloisen listan sijalle 1.
Lähteet
{{tynkä/Single}
Johnny Deppin filmografia
thumb|Johnny Depp vuonna 2011. Tämä on luettelo Johnny Deppin filmografiasta.
Midland
Midland voi viitata:
Etelä-Ossetian asevoimat
Etelä-Ossetian separatistiset asevoimat koostuvat noin 2 500–3 000 sotilaasta ja mahdollisesti 15 000–16 000 henkilön reservistä.
Aseistus
Ennen sodankäynnin puhkeamista Georgiaa vastaan elokuussa 2008 asevoimilla oli panssariaseistuksena 87 T-72 ja T-55 -taistelupanssarivaunua, 80 BMP- ja 90 BTR- sekä kuusi BRDM-miehistönkuljetusvaunua. Tykistöaseina asevoimilla oli 24 telatykkiä, kaksitoista D-30 -haupitsia, kuusi BM-21-raketinheitintä, neljä "Rapira" panssarintorjuntatykkiä ja 30 kranaatinheitintä. Ilmavoimina toimi neljä Mi-8 -helikopteria. .
Yritysvälitys
Yritysvälitys on kiinteistönvälitykseen rinnastettava eritysosaamista edellyttävä toimiala, jossa välityksen kohde on kiinteistön sijasta yritys tai sen osa kuten liiketoiminta. Yritysvälitystä harjoittavat tai siihen liittyviä toimia hoitavat alaan keskittyneiden toimijoitten lisäksi sivutoimenaan monet tahot kuten asianajajat, pankit ja tilitoimistot. Alan ammattitoimijoiden yhteenliittymä on nimeltään Suomen yritysvälittäjäin liitto ry, jonka jäsenet ovat sitoutuneet noudattamaan toiminnassaan hyvää välitystapaa.
Yritysvälityksen ala-laji on ravintolavälitys. Toiminnan harjoittaja on silloin erikoistunut vain ravintoloiden ja niitä omistavien yhtiöiden välitykseen.
Toisin kuin kiinteistönvälitystoiminta, ei yritysvälitystoiminta ole Suomessa toistaiseksi luvanvaraista.
Allan Lahtinen
Allan Villehard Lahtinen (11. lokakuuta 1894 Alavus – 21. toukokuuta 1973) oli suomalainen jääkäriluutnantti ja työnjohtaja. Hänen vanhempansa olivat työmies Heikki Lahtinen ja Greta Tusa. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Lilly Regina Kronqvistin kanssa (kuollut) ja uudelleen vuonna 1922 Hilma Kustaava Ruotsalaisen kanssa.
Opinnot
Lahtinen kävi kansakoulun ja rehumestarikurssin vuonna 1925 sekä 1. Divisioonan talousaliupseerikurssin vuonna 1936.
Elwood Haynes
Elwood P. Haynes (14. lokakuuta 1857 – 13. huhtikuuta 1925) oli amerikkalainen keksijä, metallurgi, autoilun pioneeri, yrittäjä ja teollisuusmies. Hänen keksintöihinsä lukeutuvat mm. seosmetallit stelliitti ja martensiittinen ruostumaton teräs. Lisäksi hän suunnitteli yhden Yhdysvaltojen ensimmäisistä automobiileistä. Hänet on tunnustettu ensimmäisen amerikkalaisen, toteuttamiskelpoisen ajoneuvoteollisen massatuotteen luojaksi. Yhdessä, Indianan Kokomossa polkupyöräverstasta pitäneiden Elmer ja Edgar Appersonin kanssa, he perustivat Yhdysvaltain ensimmäisen, kaupallisesti voitokkaan, ajoneuvoja valmistaneen yrityksen.
Allan Lahtinen
Suomen sisällissota
Lahtinen saapui takaisin Suomeen (Vaasaan) aliupseeriksi ylennettynä jääkärien pääjoukon mukana 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin joukkuealiupseeriksi Suomen sisällissotaan 3. jääkärirykmentin 10. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan, jonka mukana otti osaa taisteluihin Tampereella ja Viipurissa.
Elwood Haynes
Elämäkerta
Elwood Haynes syntyi Indianan Portlandissa lokakuun 14. päivänä vuonna 1857. Koulunkäyntinsä hän aloitti Indianan Jay Countyn yleisessä koulussa. Täältä päästyään hän sai vuonna 1873 paikan Massachusettsin Worcesterissa sijainneeseen, luonnontieteitä opettaneeseen Worcester Polytechnic Institute -oppilaitokseen, josta valmistui kolme vuotta myöhemmin. Päättötyönään hän analysoi volframin vaikutusta raudan ja teräksen ominaisuuksiin – idea, jota hän käytti myöhemmin, kehittäessään stelliitin, äärimmäisen kovan sekä kuumuutta ja korroosiota kestävän metallin.
Allan Lahtinen
Sisällissodan jälkeinen aika
Sisällissodan jälkeen hän palveli edelleen 3. Jääkärirykmentissä, jonka nimi muuttui ensin Savon jääkärirykmentti n:o 3:ksi ja sitten Uudenmaan rykmentiksi. Hän toimi ensin koulutusaliupseerina, mutta määrättiin 15. heinäkuuta 1918 9. komppanian vääpeliksi, josta hänet siirrettiin 16. tammikuuta 1919 jälleen koulutusaliupseeriksi ja 1. huhtikuuta 1921 alkaen 3. pataljoonan kuormastovääpeliksi. Rykmentin rehuvaraston hoitajaksi hänet siirrettiin 1. syyskuuta 1928 ja l. toukokuuta 1934 alkaen rykmentin kuormastoaliupseeriksi.
Elwood Haynes
Elämäkerta
Valmistuttuaan Haynes palasi Indianan Portlandiin, opettajan toimeen. Hän toimi hetken aikaa Portland High Schoolin rehtorina, mutta jätti tämän työn saattaakseen loppuun kemian, biologian ja saksankielen tutkintonsa Baltimoren Johns Hopkinsin yliopistossa.
Allan Lahtinen
Talvi- ja jatkosota
Talvisotaan Lahtinen osallistui 1. Prikaatin A-kolonnan johtajana 2. Armeijakunnan alueella, josta hänet siirrettiin joukkueenjohtajaksi Kuormastokorjauskomppaniaan. Välirauhan ja Jatkosodassa hän toimi samassa tehtävässä.
Elwood Haynes
Elämäkerta
Vuonna 1886, lähellä Portlandia tehdyn maakaasulöydön myötä, Haynes jätti opettamisen ja hänestä tuli Portland Natural Gas and Oil Companyn ylityönjohtaja. Vuonna 1890 hän sai paikan Indiana Natural Gas Company of Chicagon kenttäylityönjohtajana. Tämän yhtiön palveluksessa Haynes kehitti dehydraation, eli menetelmän poistaa nesteytetyn kaasun siirtoputkiin kondesoitunut vesi, joka aiheutti talviaikaan siirtoputkien jäätymisen.
Allan Lahtinen
Sotien jälkeinen aika
Sotien jälkeen hän toimi tilapäistehtävissä 2. Divisioonassa ja vuodesta 1945 alkaen työnjohtajana Autovarikolla sekä samoissa tehtävissä Keskusvarikko 9:ssä vuosina 1945 – 1946. Hän sai Korkeimmalta oikeudelta tuomion vuonna 1947 ja rangaistuksen kärsittyään hän toimi erilaisissa rakennus-, metsä- ja maanviljelystöissä. Hänet on haudattu Helsinkiin.
Elwood Haynes
Elämäkerta
Vuoden 1891 tienoilla Haynes aloitti suunnitelmat täysin uudenlaisen liikkumismuodon, hevosettoman vaunun, kehittämiseksi. Siirtyessään vuonna 1892 Kokomoon, siellä sijainneen kaasukentän johtajaksi, hän jatkoi ideansa työstämistä. Marraskuussa 1893 hän hankki yksisylinterisen, yksihevosvoimaisen bensiinimoottorin ja muutamaa kuukautta myöhemmin palkkasi Elmer ja Edgar Appersonin rakentamaan suunnittelemaansa ajoneuvoa.
Haynesin ensimmäiset autot
right|thumb|250px|Elwood Haynes ja hänen ensimmäinen autonsa Pioneer, vuonna 1894. thumb|Riverside Machine Works, Yhdysvaltain toisen valmistuneen auton syntysija Indianan Kokomossa
Haynes aloitti "mekaanisella voimalla liikkuvan maantieajoneuvon" suunnittelun vuonna 1891. Alkuun hän suunnitteli ajoneuvon voimanlähteeksi höyrykonetta, mutta tarkan harkinnan jälkeen hän piti avoliekkistä poltinta liian vaarallisena varusteena. Seuraavat suunnitelmat käsittelivät sähkön käyttöä voimanlähteenä, mutta Haynes ei mielestään löytänyt riittävän käytännöllistä ratkaisua sähkön varastoimiseen. Hän jatkoi suunnitelmiensa hiomista kesään 1893, jolloin hän vieraili Chicagon Maailmannäyttelyssä, jossa hän näki ensimmäistä kertaa bensiinimoottorin. Uudenlaisen moottorin työnäytös teki häneen suuren vaikutuksen, ja hän tuli tulokseen, että polttomoottori olisi kaikkein käytännöllisin voimanlähde liikuttamaan hänen suunnittelemaansa ajoneuvoa. Näyttelyssä oli esillä myös saksalaisen keksijä Karl Benzin vuonna 1886 patentoima ajoneuvo, mutta tiedossa ei ole näkikö Haynes tämän laitteen.
Haynes tilasi välittömästi, tuolloin Ohion Springfieldissä sijainneelta Sintz Gas Engine Companylta yksisylinterisen, yksihevosvoimaisen kaksitahtimoottorin. Vaikka moottori oli tarkoitettu venekäyttöön, Haynes uskoi että se palvelisi myös hänen käyttötarpeissaan. 82 kiloa painava moottori saapui Haynesille syksyllä 1893, seuranaan Harry Kraft -niminen mies. Kraft oli Sintzin insinöörejä, ja kiinnostunut Haynesin suunnittelemasta sovelluksesta. Vastapalvelukseksi Haynes sai häneltä tärkeitä neuvoja koskien koneen asennusta ja käyttöä. Tuotapikaa Haynes oli rakentanut kotinsa keittiöön moottorin koekäyttöalustan. Ja tuotapikaa kävi myös selväksi, että hänen koekäyttöä varten valmistamansa alusta oli moottorin värinöille liian heppoinen, mutta ennen kuin hän sai laitteen pysäytettyä oli moottori rikkonut alustansa ja keittiön lattian ja pakokaasut viimeistelivät aiheutuneen kaaoksen.
Haynes tuli johtopäätökseen että hänen on löydettävä kokeiluilleen toisenlaiset olosuhteet, etenkin kun hänen vaimonsa ilmoitti että ei aio sietää enempää moottoreita keittiössään. Hän otti yhteyttä polkupyöräverstasta alueella pyörittäneeseen Elmer Appersoniin, jonka Riverside Machine Works -nimisestä yhtiöstä löytyi nurkkaus myös Haynesin kokeiluille. Haynes teki sopimuksen, jonka mukaan hän saisi työskennellä projektinsa parissa vain liikkeen aukioloajan ulkopuolella, maksaisi Elmerille ja tämän veljelle Edgarille 40 senttiä tunnilta (nykyrahassa n. 10 USD, joka oli todella huomattava korvaus) eikä asettaisi Appersoneja mihinkään vastuuseen, vaikka projekti epäonnistuisi. Haynes aloitti uuden asennusalustan valmistamisen, nyt vaunujen kehikko tehtiin tukevammasta teräksestä. Hevosvetoisten vaunujen tapaan sen koko teräksestä valmistettu etuakseli oli nivelöity runkoon akselin keskeltä. Teräksestä valmistettu vaunu oli rakenteeltaan kelluva, eli se salli kehdon liikkua rungon päällä joka suuntaan. Näin saatiin vaimennettua moottorin ja maaston aiheuttamat epämiellyttävät tärinät ja töytäisyt.
Koska kumirenkaiden pitokyvystä ei ollut mitään tietoa, Haynes suoritti polkupyörän avulla, päällystetyllä pinnalla ajetun testisarjan. Lisäksi hän rakensi kojeen, jossa hevonen veti hänen autonsa painoista taakkaa, jolla saatiin tutkittua sopiva painosuhde ja se, minkälaisella halkaisijalla varustetut pyörät tarvitaan, jotta saadaan aikaan riittävä pito. Kokeilujen päätyttyä hänen ajoneuvonsa painoi n. 370 kg.
Haynes antoi ajoneuvolleen nimen Pioneer ja sen ensimmäinen koeajo suoritettiin heinäkuun 4. päivänä vuonna 1894. Appersonin veljekset olivat tiedottaneet Kokomon kaupungin asukkaille tulevasta koeajosta ja sankka joukko yleisöä oli kertynyt kadunvarteen todistamaan tätä tapahtumaa. Haynes oli huolissaan siitä, että hänen ajoneuvonsa voisi aiheuttaa vahinkoa jollekin katsojista, ja päätti hinauttaa autonsa hevosen vetämänä kaupungin ulkopuolelle. Koeajomatkalla olivat kuljettajana Haynes ja matkustajana Elmer Apperson. Auto saavutti n. 11 km/h tuntinopeuden. koeajomatkan yhdensuuntainen sivu oli n. 2,5 kilometriä, jonka jälkeen auto oli käsivoimin kammettava keula takaisin paluusuuntaansa. Koeajon päätteeksi Haynes oli vakuuttunut siitä, että kokeilu oli ollut vaivannäön arvoinen ja että autosta saataisiin kehitettyä kaupallisesti menestyvä tuote. Tosin ajoneuvon ohjaussysteemiä oli vielä kehitettävä, samoin kuin häiritsevät pakokaasut oli johdettava kauemmas matkustamosta.
Haynes jatkoi autonsa kehittämistä ja rakensi vuonna 1895 Pioneer II:n, jossa oli kehittyneempi ohjauslaitteisto ja pakoputki. Uusi auto valmistettiin myös, koska Haynes aikoi osallistua sillä marraskuun 2. päivänä vuonna 1895 ajettavaksi aiottuun Chicago Times-Herald -kilpailuun, joka olisi ensimmäinen Yhdysvalloissa pidetty, moottoroiduille ajoneuvoille tarkoitettu kilpailu. Vaikka kilpailuun oli alun perin ilmoittautunut 83 osallistujaa suurin osa ei saanut ajokkiaan valmiiksi kisapäivään mennessä ja lopulta kilpailu käytiin vain kolmen auton ja kuuden moottoripyörän välillä. Kilpailun aikana Haynesin ja poliisin välille sattui yhteenotto, kun poliisi vaati Haynesia keskeyttämään ajonsa ja siirtämään ajoneuvoaan hevosvetoisesti, koska poliisin mielestä Haynesilla ei ollut lupa kuljettaa autoaan julkisilla liikenneväylillä. Muut kilpailijat joutuivat samaan tilanteeseen ja tämän vuoksi kaupungin viranomaiset, tilannetta selvitettyään, tarkensivat järjestyssääntöjensä tulkintaa ja sallivat moottoriajoneuvoille oikeuden liikkua kaupungin kaduilla. Tämä mahdollisti kilpailun järjestämisen uudelleen, myöhäisempänä ajankohtana. Epäonnisen kilpailun aikana Haynes joutui Chicagon ensimmäiseen auto-onnettomuuteen. Väistettyään raitiovaunua, hänen ajoneuvonsa alkoi heittelehtiä ja törmäsi jalkakäytävän reunakiveykseen, sillä seurauksilla että auton pyörä ja etuakseli vaurioituivat. Koska Haynesilla ei ollut tarvittavia varaosia, hänen mahdollisuutensa osallistua myöhemmin pidettävään kilpailuun tyssäsivät tähän. Uusintakilpailu pidettiin marraskuun 28. päivänä ja sitä seuraamaan katujen varsille oli kertynyt tuhatpäinen katsojajoukko. Charles Duryea voitti kilpailun omalla autollaan ja toiseksi sijoittui Oscar Mueller Benzillä. Pioneer II palkittiin kuitenkin ansiokkaasta suunnittelustaan. Haynesin kehittämän teknologian ansiosta moottorin värinä ja mekaaniset äänet olivat huomaattavasti vähentyneet.
Haynes-Apperson
thumb|Elwood Haynes ajamassa Haynes-Apperson -autolla vuoden 1902 Long Island non-stop contest -kilpailussa thumb|Haynes-Apperson -lehtimainos vuodelta 1904
Vuonna 1896 Haynesin sekä Appersonien yhteenliittymä sai virallisen muodon, kun he perustivat Haynes-Apperson Companyn. Yhtiö mainosti itseään Amerikan ensimmäisenä autotehtaana. Duryea Motor Wagon Company oli valmistanut ensimmäisen ajoneuvonsa vuonna 1893, eli vähän alle vuoden ennen Haynesin Pioneerin valmistumista. Duryean ajoneuvot olivat kuitenkin olleet enemmänkin hevosvaunuja, joihin oli kytketty moottori ja ensimmäisen amerikkalaisen autotehtaan titteli on tämän vuoksi tulkintakysymys. Duryean yhtiön konkurssi vuonna 1898 keskeytti Haynes-Appersonia vastaan nostetun oikeuskanteen käsittelyn ja tämän jälkeen ei kukaan voinut vetää yhtiötä juridiseen vastuuseen "Amerikan ensimmäinen autotehdas" -väitteen käytöstä.
Vuonna 1898 yhtiö valmisti autoja tilauksesta, hinta oli 2000 USD (nykyrahassa n. 53 500 USD) ja yhden auton valmistuminen vei aikaa kahdesta kolmeen viikkoa. Tuotannon kasvaessa yhtiö uudelleenorganisoitiin toukokuun 5. päivänä 1898, Portlandin ja Kokomon sijoittajilta kerätyllä 25 000 USD (nykyrahassa n. 680 000 USD) pääomasijoituksella. Saman vuoden lopulla yhtiö siirtyi uusiin rakennuttamiinsa toimitiloihin Kokomossa. Yhtiö esitteli kaksi uutta mallia ja tuotannon kasvaessa lisäsi työvoimansa määrää. Haynes-Appersonin autoja esiteltiin Keskilännen maatalousnäyttelyissä ja yhtiö harjoitti aktiivista mainontaa alueen lehdissä. Yhtiön tuotteiden kysyntä kasvoi nopeasti. Kun yhtiö oli vuonna 1898 valmistanut 5 autoa, vuonna 1899 niitä valmistui 30, vuonna 1900 192 ja vuonna 1901 240 kappaletta. Yhtiö toimi vuonna 1902 kahdessa vuorossa ympäri vuorokauden, työllistäen yli 350 henkilöä, kyetäkseen täyttämään tilaukset. Yhtiön vuoden 1902 myynti oli yli 400 000 USD (nykyrahassa n. 10,5 milj. USD).
Haynes-Appersonin autot saavuttivat hyvän maineen kestävyydellään ja kyvyllään suoritua myös pitkistä taipaleista luotettavasti ja tätä käytettiin mainonnassa hyödyksi. Eräs tällainen tapaus oli autokauppa newyorkilaisen tohtori A. Webberin kanssa. Webber kieltäytyi ostamasta sellaista autoa, jonka luotettavuutta ei myyjä pystyisi todentamaan käytännössä ja ehtona kaupalle oli, että auto toimitettaisiin hänelle kotiin ajamalla. Haynes ja Edgar Apperson suostuivat kaupan ehtoon ja ajoivat autolla Kokomosta New York Cityyn. Tämä oli ensimmäinen kerta autoilun historiassa, kun autolla ylitettiin 1000 mailin kilometripyykki yhden matkan aikana. Matkan taittaminen vei aikaa yli kuukauden ja vaikka mainosteksti hehkuttaakin suoritusta huviajeluksi, päätti kaksikko, muutaman sateessa ajetun päivän jälkeen, parantaa autoaan asentamalla tuleviin versioihin katon.
Haynesin ja Appersonien välille alkoi kehittyä erimielisyyksiä, joiden syyt eivät koskaan tulleet julkisuuteen, mutta oletettavasti ne koskivat raha-asioita ja autojen suunnittelun suuntaa. Haynes halusi valmistaa korkeatasoisia autoja, koska hän oli tottunut siihen, että yhtiön asiakaskunta on yhteiskunnan hyvätuloista luokkaa, joille voidaan myydä tuotteita kalliimmalla hinnalla. Appersonien näkemys taas oli, että tuotteiden varustelutasosta tinkimällä valmiin tuotteen hintaa saataisiin alemmaksi ja näin tuotteella olisi laajemmat markkinat. Erimielisyydet johtivat lopulta Appersonien eroamiseen yhtiöstä vuonna 1902. Liikekumppaniensa menettäminen pakotti Haynesin luopumaan Indiana Gasin johtajantoimestaan ja keskittymään kasvavan autotehtaansa asioiden hoitamiseen. Haynesia kiinnosti kuitenkin johtamisen sijaan enemmänkin tutkimus- ja kehitystyö, joten vuonna 1903 hän jätti yhtiön päivittäisten rutiinien hoitamisen ammattijohtajille. Haynes käytti valtaosan tutkimusresursseistaan kevyempien ja kestävämpien metallien kehittämiseen autoteollisuuden osien valmistusta varten. Hänen tutkimuksensa kattoivat myös autoilun muita alueita ja mm. vuonna 1906 hän julkaisi tutkimustuloksiaan, jotka koskivat moottoribensiinin epäpuhtauksia. Tutkimuksensa perusteella hän suositteli polttoaineteollisuudelle bensiinin rikkipitoisuuden laskua, jolloin se palaisi puhtaammin ja näin moottorin toiminta tehostuisi.
Haynes Automobile Company
thumb|Elwood Haynesin tytär Bernice isänsä yhtiön valmistaman runabout-korisen auton ohjaimissa vuonna 1910. thumb|Haynes Touring vuodelta 1916
Vuonna 1905, kolme vuotta sen jälkeen kun Appersonin veljekset olivat katkaisseet liikekumppanuuden ja perustaneet oman Apperson-automerkkinsä, Haynes-Apperson uudelleenorganisoitiin ja yhtiön nimeksi tuli Haynes Automobile Company. Haynes järjesti asian tiimoilta suuren julkisuuskampanjan. Vuonna 1908 New York Cityssä järjestettiin 2000 auton paraatikulkue, jonka kärjessä Broadwaylla ajoi Elwood Haynes Pioneerillaan. Tätä seurasi kymmenen Haynes-Apperson- ja Haynes-merkkistä autoa, yksi yhtiön jokaiselta toimintavuodelta, esitelläkseen miten autot olivat kehittyneet kyseisenä ajanjaksona. Matkalla paraatiin Haynesille kävi köpelösti ja oli vähällä, ettei hän olisi päässyt osallistumaan koko tapahtumaan. Haynes ei ollut tietoinen kaupungin hiljattain asettamista uusista nopeusrajoituksista, ja hän joutui pidätetyksi ylinopeudesta – autolla jonka huippunopeus oli n. 17 km/h. Onnekseen Haynes pääsi pian tuomarin eteen, joka vapautti hänet, kuultuaan kuka hän oli ja että hänen on tarkoitus johtaa suurta paraatikulkuetta. Kulkueen oli tarkoitus juhlistaa autoilun kymmenvuotista taivalta, vaikka tosiasiassa Euroopassa oli ollut omavoimaisesti liikkuvia ajoneuvoja jo liki kaksikymmentä vuotta. Vuonna 1910 Haynes lahjoitti Pioneerin Washington DC:n Smithsonian-instituutille, jossa tämä Amerikan toiseksi vanhin säilynyt auto on näytteillä.
Haynesin L-malli oli kaupallisesti hänen menestyksekkäin mallinsa. Sen ensiversio tuli myyntiin vuonna 1905 ja niitä myytiin yli 4300 kappaletta. Kolmeportaisella vaihteistolla varustettu auto kykeni kuljettamaan neljä matkustajaa ja sen huippunopeus oli 58 km/h. Vuonna 1908 Haynes laajensi yhtiön tuotantoa merkittävästi, kyetäkseen vastaamaan jatkuvasti kasvavaan kysyntään. Uuden ja suuremman tehtaan rahoittamiseksi yhtiö järjesti osakeannin. Vuonna 1909 yhtiö valmisti 650 autoa vuodessa, hintatason ollessa $2500–$5500 (nyk. 63 000–138 000 $). Vuonna 1910 Haynes Automobile oli ensimmäinen yhtiö, jonka valmistamissa autoissa oli vakiovarusteena joka mallissa katto, tuulilasi, ajovalot ja nopeusmittari. Tällä tähdättiin yhtiön tavoitteeseen olla laadukkaimpien luksusautojen valmistaja.
Vuonna 1910 Haynes Automobile Company valmisti yli 1000 autoa ja arviot tulevaisuudesta tukivat näkemystä jatkuvasta kasvusta, kun vuonna 1911 yhden työntekijän hengen vaatinut tulipalo tuhosi yhtiön tehtaan maan tasalle. Tuhosta toipuminen vei aikansa ja vasta vuonna 1913 yhtiö oli taas valmiina kasvu-uralle. Vuonna 1914 Haynes järjesti promootikiertueen, jossa hän itse ajoi autolla Yhdysvaltain halki. Matka sai sanomalehdissä ansaittua huomiota ja antoi yhtiölle ja sen myynnille kaivatun piristysruiskeen. Lähestulkoon jokaisessa kaupungissa, jossa hän vieraili, sanomalehdet kertoivat hänen keksinnöistään ja monet suitsuttivat häntä "Autoilun Isäksi".
Tutkiessaan ja kehittäessään kevyempiä ja kestävämpiä metalleja auto- ja moottoriteollisuuden osien valmistukseen, hän keksi että yhdistämällä volframia kromiin, teräkseen tai rautaan, saatiin aikaan luja ja kevyt metalli joka oli vastustuskykyinen korroosiolle ja kesti suuria lämpötiloja. Näitä uudenaikaisia seosmetalleja valmistamaan hän perusti Haynes Stellite Companyn, joka solmi ensimmäisen maailmansodan ansiosta lukuisia tuottoisia sopimuksia ja teki Haynesista miljonäärin vuonna 1916. Hän myi kehittämänsä martensiittisen ruostumattoman teräksen patentin American Stainless Steel Companylle osakevaihtona summasta, joka takasi hänelle paikan tämän yhtiön hallituksessa. Sodan jälkeen Haynes Stellitellä alkoi olla ongelmia työvoimansa kanssa. Nämä järjestäytyivät ammattiliittoihin, vaatien lisää palkkaa, jota Haynes ei halunnut korottaa. Erityisesti hänen lauseensa "Työläiselle ei kannata maksaa liikaa palkkaa, se tekee hänestä liian riippumattoman" aiheutti jopa yhtiön hallituksessa ja rahoittajissa hämmennystä. Rauhoittaakseen tilanteen Haynes myi Stellite Companyn ja sen patentit Union Carbide -yhtiölle vuonna 1920. Muutamien välivaiheiden jälkeen yhtiö on uudelleenorganisoitu ja toimii nykyisin nimellä Haynes International. Haynes keskitti huomionsa jälleen autoja valmistavaan yhtiöönsä, mutta ensimmäisen maailmansodan jälkeisessä taloustaantumassa yhtiön talous ei kestänyt ja se haettiin konkurssiin. Haynes menetti omaisuudestaan huomattavan osan, koska vuonna 1925 annetulla oikeuden päätöksellä hänet katsottiin vastuulliseksi yhtiön veloista.
Tammikuun 6. päivänä vuonna 1925, Haynes, Appersonin veljekset sekä muutama muu autoilun pioneeri palkittiin New York Cityn autonäyttelyssä, saavutuksistaan autoteollisuuden hyväksi, National Automobile Chamber of Commerce -järjestön myöntämillä kultaisilla ansiomerkeillä. Paluumatkalla kotiin Haynes sairastui influenssaan ja hänen terveydentilansa alkoi heikentyä nopeasti. Maaliskuussa hän pyysi poikaansa ottamaan hänen liiketoimensa hoitaakseen, hänen itsensä muuttaessa Floridan lämpimämpään ilmastoon. Haynesin terveydentila kuitenkin heikkeni nopeasti, etenkin hänen tappiokseen luetun konkurssioikeuden päätöksen jälkeen, pakottaen hänet perumaan suunnittelemansa Kuuban-matkan ja palaamaan kotiinsa Kokomoon. Haynes kuoli kotonaan, 16. huhtikuuta 1925, sydämen vajaatoiminnan aiheuttamiin komplikaatioihin.
Riihijärvi (Kuhmoinen, Karklampi)
Riihijärvi on Pirkanmaalla Kuhmoisissa Karklammen kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 4,9 hehtaaria, se on 450 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Järvelle on rakennettu kaksi taloa, joille johtaa tiet idästä yhdystieltä 3284.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Alainen-Karkjärven valuma-alueeseen (14.224) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 130,6 metriä mpy. Siihen johtaa kaksi ojaa, josta toinen tuo vettä Kalattomasta. Laskuoja lähtee järven itäpäästä ja laskee Tervajärveen. Laskuojan pudotus on 1,5 metriä.
Historiaa
Vuoden 1965 peruskartassa järvellä oli yksi talo, jonka ympäristössä oli peltoja. Vuoteen 1986 mennessä pellot olivat metsittyneet ja järvelle oli rakennettu toinen talo.
Maastamuutto
thumb|300px|Nettomuuttovirrat vuonna 2008. Positiivinen eli maahanmuutto maastamuuttoa suurempi (sininen), negatiivinen (oranssi), 0 tai ei tietoja (vihreä) ja ei tietoja (harmaa).
Maastamuutto eli emigraatio tarkoittaa jostain maasta pois muuttamista.
Bücker Bü 134
Bücker Bü 134 oli saksalainen Bückerin valmistama yksimoottorinen kaksipaikkainen yläsiivellinen urheilulentokone. Konetyypin tuotanto jäi yhteen prototyyppiin, joka tuhoutui lopullisesti hangaarin tulipalossa 21. toukokuuta 1939.
Jan Ladislav Dusík
thumb|250px|Dusíkin muotokuva, 1867. Jan Ladislav Dusík (Dussek) oli tšekkiläinen pianisti ja säveltäjä. Dusík oli ensimmäisiä kiertäviä virtuooseja, jonka laulavaa soittotyyliä ihailtiin yleisesti.
Dusík suoritti Prahassa teologian oppiarvon, mutta oli jo lapsesta suuntautunut musiikkiuralle. Hän aloitti uransa Amsterdamissa, mutta siirtyi vielä opiskelemaan Hampuriin Carl Philipp Emanuel Bachin johdolla. Hän kiersi Venäjällä, Liettuassa, Ranskassa, Italiassa, Saksassa ja Englannissa, jossa hän asui 12 vuotta vuodesta 1790 lähtien. Dusík meni Englannissa myös naimisiin ja perusti vaimonsa kanssa musiikkikaupan, mutta jätti lopulta vaimonsa ja pakeni velkojiaan mannermaalle. Preussin prinssi Louis Ferdinand, joka oli itsekin varsin hyvä pianisti, oli hänen läheinen ystävänsä. Kun prinssi kaatui taistelukentällä, Dusík ei toipunut menetyksestä. Viimeisinä vuosinaan hän lihoi siinä määrin, ettei juuri noussut sängystä, ja kärsi alkoholismista.
Dusíkin sävellykset on suureksi osaksi unohdettu, vaikka niissä esiintyykin paikoitellen jopa profeetallista Chopinin, Schumannin ja Brahmsin ennakointia. Dusík oli ensimmäinen pianisti, joka ryhtyi esiintymään konserteissaan kylki yleisöön päin. Hän oli ensimmäinen säveltäjä, joka merkitsi sävellyksiinsä kattavat pedaalimerkinnät. Hän myös soitti vuonna 1794 ensimmäisenä pianistina julkisesti kuusioktaavista pianoa. Felix Mendelssohn piti Dusíkia ihmelapsena, mutta katsoi myös, ettei tämä koskaan täysin hyödyntänyt lahjojaan. François Joseph Fétis, joka oli tuolloin Euroopan parhaita kriitikoita, kirjoitti 1808 Dusíkin soiton ylittävän kaiken, mitä hän oli koskaan kuullut. Dusíkin kilpailija Friedrich Kalkbrenner myönsi, että kukaan toinen hänen kuulemansa pianisti ei vanginnut yleisöään kuten Dusík.
RN Indomito (1912)
RN Indomito oli Italian kuninkaallisen laivaston Indomito-luokan hävittäjä ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin Napolista Pattisonin telakalta, missä köli laskettiin 1. kesäkuuta 1910. Alus laskettiin vesille 10. toukokuuta 1912 ja liitettiin laivastoon 20. tammikuuta 1913.
Palvelus
Alus poistettiin alusluettelosta 11. heinäkuuta 1937.
Zhao Xintong
Zhao Xintong (s. 3. huhtikuuta 1997) on kiinalainen snooker-ammattilainen. Hänen suurin lyöntisarjansa on 145.
Breukelen
Breukelen on kaupunki ja entinen kunta Utrechtin maakunnassa Alankomaissa. Se sijaitsee Vechtjoen varrella. Vuonna 2011 Breukelen, Maarssen ja Loenen yhdistyivät Stichtse Vechtin kunnaksi.
Breukelenin kunnan muodostivat kaupungin lisäksi kylät Kockengen ja Nieuwer Ter Aa. Kunnan kokonaispinta-ala oli 48,65 neliökilometriä ja asukasluku 14 736 (2010).
Savoie
Savoie ([savwa], ”Savoiji”, arpitaaniksi Savouè) on Ranskan departementti numero 73.
Savoie sijaitsee Alpeilla Itä-Ranskassa Rhône-Alpesin hallintoalueella. Departementti on pinta-alaltaan 6 028 neliökilometriä, ja vuonna 2006 siellä oli 403 094 asukasta. Savoie jakautuu edelleen kolmeen arrondissementtiin, 37 kantoniin ja 305 kuntaan. Savoien pääkaupunki on Chambéry. Toinen tunnettu kaupunki on Albertville, jossa pidettiin talviolympialaiset 1992.
Matkailu
thumb|left|Val Thorens, 2 300 m Departementin alueella sijaitsee useita laskettelukeskuksia, kuten Val d’Isère ja Kolme laaksoa. Siihen kuuluu useita laskettelukeskuksia kolmesta eri laaksosta: Courchevel, Méribel, Les Menuires ja Val Thorens.
Savoyard fondue on paikallinen herkku, joka valmistetaan Savoien alueen valkoviinistä ja emmental- ja beaufort-juustoista.
Historia
Savoie oli osa historiallista Savoijin valtiota. Savoien departementti syntyi, kun Napoleon III liitti alueita Ranskaan vuonna 1860.
Niki Juusela
Niki Juusela (s. 1978) on suomalainen urheilutoimittaja ja -selostaja. Hän työskentelee maaliskuusta 2022 lähtien Viaplayn Formula 1 -selostajana. Aiemmin Juusela on ollut Yle Urheilun ja MTV Urheilun palveluksessa.
Ura
Jääkiekon lisäksi hän selosti Ylellä myös jalkapalloa ja yleisurheilua. Juusela on muun muassa selostanut televisiossa olympialaisia – hän toimi Sotšin kisoissa 2014 jääkiekon pääselostajana – sekä jalkapallon Mestarien liigaa, EM-kisoja ja MM-kisoja. Lisäksi hän selosti jääkiekon Euro Hockey Touria. Juusela selosti myös vuodesta 2012 lähtien yleisurheilua Olympialaisissa, MM-kisoissa ja EM-kisoissa. Radiossa hän on selostanut jääkiekon MM-kisoja. Vuoden 2016 jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa hän oli Ylen pääselostaja. Vuonna 2007 hän toimi ensi kertaa Ralliradion erikoisreportterina.
Juusela juonsi Ylen Urheiluviikonloppu-lähetyksiä ja useana vuonna Suomen urheilugaalaa.
Juuselan merkittävimpiä selostuksia ovat vuoden 2010 Jalkapallon MM-kisojen finaalin selostus, 2014 Talviolympialaisten jääkiekon finaalin ja pronssiottelun selostaminen (Teemu Selänne päätti maajoukkueuransa), 2014 jalkapallon MM-kisojen finaalin selostus yhdessä Jari Litmasen kanssa sekä 2016 jääkiekon nuorten MM-kilpailuiden finaalin selostus, jolloin Suomi voitti kultaa.
Juusela siirtyi Yleltä MTV:n C More -kanaville selostamaan Formula 1 -sarjaa kaudesta 2017 alkaen ja aloitti työnsä siellä helmi-maaliskuun vaihteessa. Hän selostaa myös Formula 2 - ja Formula 3 -kilpailut. Vuoden 2018 syksystä lähtien Juusela selostaa C Morella myös jalkapallon Mestarien liigaa ja Eurooppa-liigaa.
Formuloiden televisio-oikeudet siirtyivät vuonna 2022 MTV:ltä Viaplaylle. Näin ollen Juusela jatkaa F1-selostusuraansa Viaplayn palveluksessa.
Muuta
Lokakuussa 2017 sosiaalisessa mediassa levisi video, jossa Niki Juusela virtsatessaan imitoi Juhani Tammista. Videolla vilahti myös muutaman sekunnin sadasosan verran Juuselan sukuelin. Juusela joutui tapauksen johdosta MTV Urheilun ohjelmapäällikkö Markus Auteron puhutteluun. Video ei kuitenkaan vaikuttanut Juuselan työtehtäviin, vaikka Autero piti tapausta valitettavana.
First North
NASDAQ OMX First North on OMX:n omistukseen kuuluva monenkeskinen kaupankäyntijärjestelmä, joka aloitti toimintansa Tanskassa vuonna 2005. First North on tarkoitettu Pohjoismaissa toimiville pienemmille yrityksille. Nykyinen kaupankäyntijärjestelmä sai alkunsa, kun markkinapaikkana toiminut Tukholman Nya Marknaden vaihtoi nimensä First Northiksi kesäkuussa 2006. Myöhemmin First North on laajentanut toimintaansa myös Islantiin tammikuussa 2007 ja Helsinkiin huhtikuussa 2007.
First North eroaa pörssistä esimerkiksi siten, että pörssiyhtiöitä koskevat juridiset velvoitteet eivät koske First North -yhtiöitä. Muutenkin First North on säännöiltään ja vaatimuksiltaan lievempi kuin esimerkiksi Pohjoismainen lista.
Vaatimukset
Jotta yritys voitaisiin ottaa kaupankäynnin kohteeksi, sen on täytettävä First Northin säännöt. Yleiset vaatimukset ovat, että yrityksellä on oltava riittävä tarjonta ja kysyntä. Yrityksen on julkaistava yhtiöesite ja sillä on oltava tiedottamisvaatimusten noudattamista varten tarvittava organisaatio ja henkilökunta. Lisäksi First North -yhtiöllä on oltava koko ajan voimassa oleva sopimus Certified Adviserin kanssa, joka valvoo että yhtiö noudattaa First Northin sääntöjä myös osakekaupan alkamisen jälkeen. Yhtiön on myös allekirjoitettava kaupankäyntiä First Northissa koskevat yleiset ehdot.
Listatut suomalaisyritykset
Suomalaisyritykset:
Pörssisäätiön vuoden 2007 kovista odotuksista huolimatta ensimmäinen First North -listautuminen oli Suomessa vasta vuonna 2012. Tällöin IT-konsultti Siili Solutions oli ensimmäinen uusi listayhtiö sen jälkeen, kun rakennusyhtiö SRV listautui päälistalle vuonna 2007. Tämän jälkeen yhtiöitä on tullut muutamia lisää, mutta esimerkiksi Ruotsiin verrattuna First North on Suomessa jäänyt pienemmälle huomiolle.
Lainoituspalveluja tarjoava SAV-rahoitus poistui First North -listalta vuonna 2015.
Helsingin pörssin päälistalle on First Northilta siirtynyt seuraavia yrityksiä:
Certified Adviser
Yritysten valvojan rooli on First Northissa varattu hyväksytyille neuvonantajille (certified advisors, CA). Kaupankäynnin kohteeksi hyväksytyllä yhtiöllä on oltava sopimus neuvonantajan kanssa ja neuvonantajalla puolestaan sopimus pörssin kanssa. Hyväksytty neuvonantaja varmistaa, että yhtiö täyttää kauppapaikan vaatimukset ja voimassa olevat velvoitteet. Suomessa sertifioituja neuvonantajia ovat muun muassa Aalto Capital Partners Oy, ProMan Oy, Merasco Oy ja Mergertum Oy.
Kruununpuisto (täsmennyssivu)
Kruununpuisto voi tarkoittaa seuraavia:
Piitimensaamelaiset
Piitimensaamelaiset ovat saamelaisten alkuperäiskansaan kuuluva etninen ryhmä Norjassa ja Ruotsissa. Ruotsissa heitä tavataan Arjeplogin ja Arvidsjaurin kunnissa Piitimenjoen varrella. Norjassa piitimensaame on jo kuollut, sitä puhuttiin Nordlandin läänissä. Piitimensaamella on vain 20 puhujaa ja se on kuoleva kieli.
Historia
200px|thumb|Piitimensaamelainen [[Beiarnissa.]] Piitimensaamelaisten asuinseuduilla on ollut asutusta jo vuodesta 8000 eaa. Piitimensaamelaiset elivät metsästyksestä ja keräilystä ja säilyivät varsin koskemattomina aina 1600-luvulle saakka, jolloin Ruotsin kuningatar Kristiina määräsi, että alueen saamelaiset on käännytettävä kristinuskoon. Arjeplogiin rakennettiin ensimmäinen kirkko 1642. Alueelta löytyi hopeaa 1635, mikä johti ruotsalaisten massamuuttoon alueelle. Vuonna 1905 Norjan ja Ruotsin raja suljettiin eristäen maissa asuvat piitimensaamelaiset omiksi ryhmikseen.
Nykypäivä
Piitimensaamelaiset ovat uhanalainen etninen ryhmä. Kielen myötä myös kulttuuri kuolee kiihtyvää tahtia. Piitimensaamelaiset ovat pääosin sulautuneet ruotsalaiseen ja norjalaiseen kulttuuriin ja muista saamelaisista poiketen poronhoitoa ei juurikaan harjoiteta.
Tunnettuja piitimensaamelaisia
Tunnettuihin piitimensaamelaisiin kuuluu Uppsalan yliopiston saamen kielen ja kulttuurin professori Israel Ruong (1903–1986).
Ultranopea kaupankäynti
Ultranopea kaupankäynti ( engl. high-frequency trading, tunnetaan myös nimellä korkean taajuuden kaupankäynti) on rahoitusmarkkinoilla eräs kaupankäynnin muoto, jossa markkinoita monitoroivat tietokoneohjelmat käyvät nopeatempoista automatisoitua kauppaa erilaisilla rahoitusinstrumenteilla sekuntien tai sekunnin kymmenysosien aikana. Korkean taajuuden kaupankäynnin termille ei ole ehtinyt vakiintua yhtä ainoaa määritelmää; mutta sen keskeisimpänä ominaisuutena voidaan pitää suurta volyymia, monimutkaisia algoritmeja ja erittäin lyhyen aikajänteen sijoitushorisonttia. Tietokoneiden laskentatehon ylläpitämien teknologisten työkalujen avulla esimerkiksi osakkeiden ostamista ja myymistä voidaan korkean taajuuden kaupankäynnin strategioiden avulla käydä jopa sekunnin murto-osien aikana. Tiedonsiirtoviiveen minimoimiseksi jotkut HFT-kauppiaat ovat jopa maksaneet siitä, että ne saavat sijoittaa fyysiset palvelimensa pörssien sisälle saadakseen markkinoiden datasyötteen millisekunteja muita nopeammin.
Tieteellinen tutkimus osaltaan puoltaa näkemystä siitä, että korkean taajuuden kaupankäynti parantaa rahoitusmarkkinoiden likviditeettiä ja tehokkuutta nopeuttamalla hinnanmuodostusta (ks. informationaalinen tehokkuus), mutta myös suhtautuu kriittisesti algoritmeillä toteutettavien kaupankäyntistrategioiden korkeaan keskinäiseen korrelaatioon lisäten ns. "salamaromahduksen" (engl. Flash crash) riskiä rahoitusmarkkoilla. Kaupankäyntiä korkealla taajuudella on kritisoitu myös siksi, koska sen on koettu antavan ylivoimaista ja etuoikeutettua informationaalista asemaa rahoitusmarkkinoilla toimiville suurille hedgerahastoille ja investointipankeille pitkälle aikavälille sijoittavien yksityisten piensijoittajien kustannuksella.
Kalaton (Kuhmoinen, Karklampi)
Kalaton on Pirkanmaalla Kuhmoisissa Karklammen kylän lähellä sijaitseva lampi.
Historiaa
Vuoden 1855–1856 Kalmbergin kartastossa lampi oli merkitty, mutta se oli nimetön.
Vuoden 1965 peruskartassa lammen koillisrannalla oli pelto, mutta muutoin lampi oli autio. Vuoteen 1986 mennessä pelto oli metsittynyt ja lammen rannalle oli rakennettu yksi talo.
Heroes of Might and Magic IV: The Gathering Storm
Heroes of Might and Magic IV: The Gathering Storm on vuoropohjaisen strategiapelin Heroes of Might and Magic IV:n ensimmäinen lisäosa. Pelin on kehittänyt New World Computing ja julkaissut The 3DO Company vuonna 2002.
Peli
Heroes of Might and Magic IV: The Gathering Storm tarjoaa kuusi uutta kampanjaa, yli 20 kenttää, 16 esinettä, neljä uutta olentoa (Goblin Knight, Evil Sorceress, Gargantuan, and Dark Champion) ja moninpelipäivityksen. Jokainen viidestä ensimmäisestä kampanjasta sisältää erikoissankarin, mukaan lukien dark priest Alita Eventide, archmage Bohb, wizard Kozuss, barbarian Dogwoggle ja bard Agraynel.
Lähteet
Heroes of Might and Magic IV
Kaya-metsät
Kaya-metsät ovat mijikendojen vanhoja asuinalueita, joissa he asuivat linnoitetuissa kylissä, kayoissa. Ne ovat nykyään hylättyjä, mutta mijikendoille pyhiä alueita. Yksitoista näistä Keniassa sijaitsevista metsistä muodostaa Unescon maailmanperintökohteen.
Kayat muodostuivat normaalisti ympyränmuotoisesta paaluvarustuksesta, jossa oli portteja kylään sisään. Porteille johti polkuja tiheän metsän läpi. Rakennukset olivat yleensä varustusta vasten. Kylän keskellä sijaitsi joko metsikkö tai suuri olkikattoinen rakennus, moro, jossa kylänvanhimmat kokoontuivat. Rakennukset ja varustukset ovat nykyisen lähes täysin hävinneet, mutta kylien pohjakaava on edelleen nähtävissä.
Kotkan Reipas
Kotkan Reipas (KoRe) on vuonna 1938 perustettu kotkalainen urheiluseura, jolla on toimintaa jääkiekossa, jalkapallossa, karatessa, lentopallossa, salibandyssä ja taitoluistelussa. Alkuaikoina joukkue tunnettiin Katariinan Reippaana Katariinan kaupunginosan mukaan. Kun kaupunginosan nimi vaihdettiin Katariinasta Puistolaksi vaihtui seuran nimi Puistolan Reippaaksi. Myöhemmin nimi muuttui Kotkan Reippaaksi.
Jalkapallossa seuran miesten edustusjoukkue pelasi parhaimmillaan silloisessa SM-sarjassa kaksi kautta vuosina 1955 ja 1957, ja Suomensarjassa kahdeksan kautta vuosina 1948–1949, 1953–1954, 1956 ja 1958–1960. KoRen kanssa samoihin aikoihin SM-sarjassa pelasivat myös kotkalaisseurat Kiri, KTP ja Jäntevä. KoRen kotikenttänä on toiminut Katariinassa sijaitseva Puistolan urheilukenttä. Seura luopui kauden 2011 jälkeen 3. divisioonan sarjapaikastaan. Tilalle Kaakkois-Suomen Kolmoseen nostettiin Peli-Karhut.
Salibandyssä seuran miesten edustusjoukkue pelaa II-divisioonan Kaakkois-Suomen lohkossa.
Jääkiekossa seura voitti TUL:n mestaruuden vuonna 1954 ja koripallossa 1951.
KH-kortisto
KH-kortisto on Rakennustiedon internetissä julkaisema kokoelma tietokortteja, joissa on kiinteistönpidon ohjeita, säännöksiä ja tarviketietoa.
KH-ohjeita on kortiston yli 30-vuotisen historian aikana julkaistu yli 500 kpl, joista noin puolet ovat voimassa. Loput kortit on korvattu tai peruttu ja siirretty KH-arkistoon. KH-kortistossa on julkaistu tiedonjyviä yli 70, säännöksiä yli 600 ja tuotekortteja yli 2 100 kpl. Kortistossa on myös asuintalon huoltokirja, lainalaskin ja rakennusosien käyttöikälaskin. Arkistokortit ovat saatavilla verkkopalvelu KH Netissä.
KH-kortiston toimitustyötä valvoo Rakennustietosäätiö RTS:n päätoimikunta PT 15 Kiinteistönpidon päätoimikunta.
KH-kortiston historiaa
Valtiovarainministeriö perusti 1970-luvun alussa hankkeen, jonka tarkoituksena oli muun muassa valtion kiinteistöjen kiinteistönpitotyön yhtenäistäminen ja kiinteistönpidon nimikkeistön laatiminen. Työryhmässä oli Valtion rautatiet, rakennushallitus, posti- ja telehallitus ja puolustusministeriö. Hanke kaatui, mutta tehdyt toimenpiteet olivat perusta tulevalle KH-kortistolle.
Vuonna 1975 pidettiin Suomen Kiinteistönhoitokokous. Kokoonkutsuja, Valtion teknillisen tutkimuskeskuksen Oulun rakennuslaboratorio, sai tehtäväkseen tutkia rakennuskannan ylläpitoa ja korjausrakentamista. VTT ryhtyi kehittämään KH-kortiston edeltäjää, Kiinteistönhoitotiedostoa.
Vuonna 1978 VTT sai kauppa- ja teollisuusministeriöltä määrärahan, jolla oli tarkoitus laajentaa Kiinteistönhoitotiedostoa julkisen hallinnon ja yksityisen kiinteistönpitoalan yhteishankkeeksi. Tieto päätettiin julkaista tietokortteina, kuten rakennusalan RT-kortistossa, sekä erillisinä ohje- ja tutkimusjulkaisuina. KH-kortiston julkaisijaksi valittiin Rakennustietosäätiö RTS.
RN Impavido (1913)
RN Impavido oli Italian kuninkaallisen laivaston Indomito-luokan hävittäjä ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin Napolista Pattisonin telakalta, missä köli laskettiin 2. tammikuuta 1911. Alus laskettiin vesille 22. maaliskuuta 1913 ja liitettiin laivastoon vielä saman vuoden lopulla 8. marraskuuta.
Palvelus
Alus poistettiin alusluettelosta 1. syyskuuta 1937.
Maksasolu
thumb|Maksasolu ja sinusoidi (maksan hiussuoni) rotan maksassa. Fenestraatit (aukot) ovat noin 100 [[Nanometre|nm halkaisijaltaan, ja sinusoidin leveys 5 µm.]] thumb|Läpileikkaus ihmisen maksasta.
Maksasolut eli hepatosyytit muodostavat n. 70–80 prosenttia maksan solutilavuudesta. Nämä solut osallistuvat proteiinisynteesiin ja hiilihydraattien, kolesterolin, sappisuolojen ja fosfolipidien muodostamiseen, detoksifikaatioon ja monien aineiden muokkaamiseen.
Maksasolun histologia
Maksasolu on läpimitaltaan noin 30 (μm) ja muodoltaan monikulmio. Maksasolun pinnat ovat joko sinusoidiin, sappitiehyisiin tai toisiin maksasoluihin päin. Aikuisen maksan soluissa on useimmiten vain yksi tuma. Sen koko on noin 10 prosenttia solun tilavuudesta, ja se sijaitsee keskellä maksasolua. Tuma on vaaleahko ja kromatiini on siinä hajallaan. Tumassa on yksi tai useampia tumajyväsiä. Kaksitumaisia soluja tavataan vanhuksilla ja regeneraation yhteydessä. Tumavakuolit ovat melko yleisiä. Tavallisesti maksasolut sisältävät ruskeita jyväsiä, lipofuskiinia, jonka määrä lisääntyy iän myötä. Uudet tekniikat ovat mahdollistaneet solurungon havainnollistamisen valomikroskooppisesti. Maksasolu on pitkäikäinen: jopa puoli vuotta ja mm. tästä syystä maksakudoksessa nähdään mitooseja todella harvoin.
Maksasolut saavat eri määrän happea ja ravintoa, mikä saattaa johtaa maksasolujen aineenvaihdunnallisiin eroihin.
Maksapalkkien välissä olevat sinusoidit ovat endoteelin verhoamia. Endoteelissa esiintyvät aukot tekevät mahdolliseksi eri plasmakomponenttien kulkeutumisen maksasolun ja sinusoidin seinämän välissä olevaan nk. Dissen tilaan. Sinusoidit sisältävät myös Kupfferin soluja, jotka sijaitsevat usein kahden sinusoidin liitoskohdassa.
Maksan perusrakenne.
Maksasolun solulimassa on paljon soluelimiä ja kalvoja:
Maksasoluissa on yksi tai useampia tumajyväsiä, jotka koostuvat ribosomien esiasteista, jotka sisältävät RNA:ta.
Kromatiini on tasaisena tai jyväisenä, ja solun jakaantumisen hetkellä kromosomit erottuvat siinä. Muut tumainkluusiot ovat normaaleissa oloissa harvinaisia, paitsi glykogeeni, joka esiintyy noin 30 nm:n läpimittaisten yksittäisten kappaleiden muodossa.
Maksasolut sisältävät runsaasti Golgin laitteita, jotka ovat tavanomaisimmin sappitiehyiden ja tuman lähellä.
Mitokondriot ovat 1–4 μm:n paksuisia rakkuloita. Ne muodostavat noin viidesosan solujen tilavuudesta (1 500 – 2 000 kpl/solu)
Proteiinisynteesi
Maksasolut tuottavat veren seerumiin albumiinia, fibrinogeeniä ja hyytymistekijöitä. Maksasolussa tapahtuu pääasiallisesti lipoproteiinien, seruloplasmiinin, transferriinin, komplementtien ja glykoproteiinien synteesi. Maksasolut tekevät omat rakenneproteiininsa ja entsyyminsä.
Hiilihydraattiaineenvaihdunta
Maksasolut luovat rasvahappoja hiilihydraateista sekä syntetisoivat triglyseridejä rasvahapoista ja glyserolista. Maksasolut myös syntetisoivat apoproteiineja, joihin liitetään ja joiden kanssa kuljetetaan lipoproteiineja (VLDL, HDL).
Ristikukkula
Ristikukkula on Liettuassa Šiauliain tienoilla sijaitseva uskonnollinen kohde ja suosittu nähtävyys.