cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Keravan taistelu
Kulku
Itä-Uudenmaan suojeluskuntien ylipäällikkö Silfverhjelm jäi Porvooseen ja Stenbäck johti hyökkäystä. Tammikuun 31. päivän vastaisena yönä Nikkilään keskitettiin noin 500 miestä, joiden vahvistuksena oli kaksi konekivääriä. Hyökkäys alkoi klo 7 aamulla. Punaisia oli luultavasti jonkin verran vähemmän kuin valkoisia, mutta he olivat varustautuneet konekiväärein ja valmistautuneet puolustukseen.
Keravan taistelu kesti pari tuntia, jonka jälkeen valkoiset keskeyttivät hyökkäyksen ja perääntyivät. Valkoisilta kaatui viisi miestä, haavoittui yhdeksän ja joutui vangiksi neljä, jotka punaiset tappoivat. Punaisia kaatui omien ilmoitustensa mukaan kuusi ja haavoittui viisi. Vihreän pataljoonan päällikkö Väinö Petrelius haavoittui lievästi oikeaan reiteensä.
Merkitys
Hyökkäyksen tavoitteet eivät toteutuneet eikä hyökkäys olisi voinut saavuttaa välittömästi suurta hyötyä. Vaikka hyökkäys olisi onnistunut, lennätinyhteyttä Mannerheimiin ei olisi onnistuttu muodostamaan, Keravan työväentalolla ei ollut mainittavaa asevarastoa eikä rataa oltaisi voitu pitää pysyvästi katkaistuna, sillä Helsingissä ja pohjoisen suunnassa oli valtavan ylivoimaiset punaiset ja venäläiset joukot. Rataa ei myöskään olisi voitu tuhota niin, että se olisi halvaannuttanut punaisten liikennettä. Epäonnistunut yritys laski joukkojen mielialaa.
Steve Swanson
Steve Swanson (s. Tampa, Florida) on yhdysvaltalaisen death metal -yhtyeen Six Feet Underin kitaristi. Hän on soittanut kitaraa myös Massacre-yhtyeessä.
Catanzaron maakunta
Catanzaron maakunta on maakunta Calabrian alueella Italiassa.
Catanzaron maakunnan pinta-ala on 2 415 km2 ja asukasluku noin 360 000. Maakunnan pääkaupunki Catanzaro on myös Calabrian pääkaupunki. Maakunnassa on 80 kuntaa.
Catanzaron maakunta sijaitsee lähellä Italian ”saappaan kärkeä” ja se ulottuu Tyrrhenanmereltä Joonianmerelle, ja etenkin Joonianmeren rannikko hiekkarantoineen on matkailijoiden suosiossa. Vuoden 1992 hallinnonuudistuksessa puolet silloisen Catanzaron maakunnan alueesta erotettiin uusiksi Crotonen ja Vibo Valentian maakunniksi.
Kontrasti
Kontrasti voi tarkoittaa:
Aikahyppy
Aikahyppy on yhdysvaltalainen televisiosarja, jota televisioyhtiö NBC esitti vuodesta 1989 vuoteen 1993. Donald P. Bellisarion luomaa Aikahyppyä tuotettiin kaikkiaan viisi tuotantokautta eli 95 jaksoa.
Sarja yhdistelee science fictionia ja seikkailudraamaa. Aikahypyn päähenkilö on tiedemies nimeltä Sam Beckett, jota esittää Scott Bakula. Sarjan ensimmäisessä osassa Beckett testaa aikamatkustuslaitetta. Testi epäonnistuu ja Beckett päätyy toisen ihmisen ruumiiseen menneessä ajassa. Muutos ei ole pysyvä, sillä korjattuaan toisen ihmisen hahmossa jonkin asian historiassa Beckett pääsee hyppäämään ajassa uudelleen. Se, mihin aikaan ja kenen ruumiiseen Beckett päätyy, ei ole hänen päätettävissään. Yleensä nämä aikahypyt sijoittuvat kuitenkin sille aikajanalle, jolla tohtori Beckett on itse elänyt.
Toivo Laitinen
Toivo Vilho Kultimo Laitinen (25. marraskuuta 1905 Suomussalmi – 24. marraskuuta 1977 Helsinki) oli suomalainen pappi, teologian tohtori. Hän oli puolustusvoimien kenttäpiispa vuosina 1956–1968.
Laitinen vihittiin papiksi vuonna 1928 ja hän väitteli teologian tohtoriksi 1953. Hän toimi rajaseutupappina Kuusamossa ja vuosina 1935–1943 Puolangan kirkkoherrana. Vuosina 1943–1956 hän oli Suomen Kirkon Seurakuntatyön Keskusliiton pääsihteerinä. Laitinen osallistui talvisotaan upseerina ja oli jatkosodan aikana Kainuun ilmasuojelualuepäällikkönä sekä Itä-Karjalan miehityshallinnon tehtävissä. Hänet ylennettiin vuonna 1967 reservin majuriksi. Hän oli muun muassa Rajaseutuliiton, Agricola-seuran ja Kotimaa-lehden toimitusneuvoston puheenjohtaja.
Toivo Laitisen poika oli juristi, diplomaatti ja pankinjohtaja Paavo Laitinen.
Himalajanmaksaruoho
pienoiskuva|Himalajanmaksaruohon lehtiruusukkeita.
Kuvaus
Himalajanmaksaruoho on hitaasti kasvava, monivuotinen, aurinkoisilla paikoilla viihtyvä kasvi. Se kasvattaa lyhyet varret, joiden päissä on harmaan-sinivihreät 12–18 senttimetriä halkaisijaltaan olevat lehtiruusukkeet. Varsien alapäissä on hieman kuolleita, kuivaneita lehtiä. Lehdet ovat 4–6 millimetriä leveitä, hieman kuperia ja niiden kärjissä on loivaa hammastusta. Se vaatii paljon auringonpaistetta ja ei kestä sen vuoksi hyvin kilpailua.
Kukinta ja lisääntyminen
Suomessa himalajanmaksaruoho kukkii heinä-elokuussa. Kukinnot ovat 0,8–2 senttimetriä halkaisijaltaan. Sillä on pienet valkoiset kukat 3,5–4,5 millimetriä halkaisijaltaan. Kukissa karvattomat verholehdet, joiden pituus on noin 4,5–5 millimetriä sekä valkoiset suikeat teriöt, joiden pituus on noin 6–7 millimetriä. Se lisääntyy siemenistä, pistokkaista ja jaetuista juuripaakuista.
Levinneisyys
Himalajanmaksaruoho on nimensä mukaisesti kotoisin Himalajan vuoristosta. Sitä tavataan luonnonvaraisena Afganistanissa ja Pakistanissa. Sitä kasvatetaan myös puutarhoissa, erityisesti kivikkopuutarhoissa, koristekasvina.
Heikki Häiväoja
Heikki Aulis Häiväoja (25. toukokuuta 1929 Jämsä – 15. syyskuuta 2019 Kauniainen ) oli suomalainen kuvanveistäjä. Hänen töitään on ollut näyttelyissä 1950-luvulta alkaen, ja niitä kuuluu useiden museoiden kokoelmiin. Hän suunnitteli etenkin mitaleita, hautamuistomerkkejä ja rahoja. Hopeinen markka vuodelta 1964 oli Häiväojan suunnittelema yhdessä Olof Erikssonin kanssa. Häiväoja suunnitteli myös viiden markan kolikon vuonna 1972. Vuodesta 2002 käytössä olleissa suomalaisissa eurokolikoissa 1, 2, 5, 10, 20 ja 50 sentin kolikoiden takapuolella oleva kuva Suomen vaakunaleijonasta perustuu Häiväojan suunnittelemaan malliin. Sodanajan naisen patsas Helsingin Kalliossa on Häiväojan työ vuodelta 1996. Adolf Erik Nordenskiöldin muistomerkin (1985) Helsingin Kaivopuistossa hän toteutti yhdessä tyttärensä Johanna Häiväojan ja arkkitehti Eric Adlercreutzin kanssa. Oman taiteensa ohella Häiväoja toimi opettajana Taideteollisessa oppilaitoksessa ja Taideakatemian koulussa.
Häiväojalle myönnettiin ensimmäinen Vantaan kulttuuripalkinto vuonna 1976. Hän suunnitteli Suomen itsenäisyyden 50-vuotisjuhlarahan vuonna 1967 ja 60-vuotisjuhlarahan vuonna 1977. Samoin presidentti J.K. Paasikiven ja presidentti Urho Kekkosen juhlarahat. Hän sai Suomen Kulttuurirahaston 50 000 markan arvoisen tunnustuspalkinnon vuonna 1988.
Häiväojalle myönnettiin Pro Finlandia -mitali vuonna 1982.
Häiväojan ensimmäinen puoliso oli Paula Häiväoja ja toinen Brita Nickels-Häiväoja.
Sakari Laitinen
Eero Matti Sakari Laitinen (31. joulukuuta 1937 Pyhäselkä – 21. marraskuuta 2015 Helsinki ) oli suomalainen arkkitehti ja kuvataiteilija.
Laitinen kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin lyseosta 1956 ja valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1967. Opiskeluaikanaan hän toimi Teekkari-lehden graafisena suunnittelijana ja työskenteli muun muassa Alvar Aallon arkkitehtitoimistossa, jossa hän osallistui Helsingin keskustasuunnitelman laatimiseen. Vuosina 1966–1973 Laitinen työskenteli Espoon kaupungin asemakaavaosaston arkkitehtina ja sai suunnitella Iivisniemen lähiön asemakaavan sekä alustavan suunnitelman Kivenlahden aluekeskukselle. Hän oli välillä virkavapaalla toimiessaan vuosina 1970–1972 luennoitsijana Haile Selassie I -yliopistossa Addis Abebassa Etiopiassa. Laitisella oli 1973–1975 yhteinen arkkitehtitoimisto Alber Filosofin ja 1975–1985 Paavo Mänttärin kanssa sekä vuodesta 1982 oma arkkitehtitoimisto. Sivutoimisesti hän oli 1967–1968 Arkkitehti-lehden toimittaja ja 1967–1976 Teknillisen korkeakoulun assistentti.
Laitisen tunnettuihin töihin kuuluu Karjaalle vuonna 1976 rakennettu Karjaan-Pohjan säästöpankin rakennus, jonka hän suunnitteli yhdessä Alber Filosofin kanssa. Yhdessä Mänttärin kanssa hän suunnitteli 1977 valmistuneen Karjalohjan uuden kirkon. Laitinen teki Helsinkiin 1970–1990-luvuilla useita aluesuunnitelmia, kuten Malminkartanon kaupunginosan aloituskorttelin, Korkeasaaren yleissuunnitelman, Oulunkylän asemakeskuksen, Malmin asemaseudun ja Herttoniemenrannan kaupunginosan. Lisäksi hän suunnitteli eri paikkakunnille useita terveysasemia, päiväkoteja ja asuintaloja.
Arkkitehdin työnsä ohella Laitinen oli kiinnostunut näyttelyiden suunnittelusta ja hän suunnitteli Mänttärin kanssa muun muassa maailmaa vuosina 1975–1979 kiertäneen Helsinki-näyttelyn. Vanhoilla päivillään Laitinen omistautui kuvataiteille. Laitisen pääosin abstrakteja maalauksia, kollaaseja ja muita töitä oli esillä näyttelysarjassa Preoccupations I–III Saksan Berliinissä, Münchenissä ja Wolfsburgissa vuosina 2013–2014.
Ernst Ossian Soravuo
Ernst Ossian Soravuo, sukunimi vuoteen 1926 Sandström (3. joulukuuta 1904 Viipuri – 2. lokakuuta 1994 Helsinki) oli suomalainen diplomaatti.
Soravuon vanhemmat olivat agronomi Oskar Ernst Sandström (1867–1926) ja Hulda Katarina Hinkula (1870–1945). Hän pääsi ylioppilaaksi 1924 ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1929 ja maisteriksi 1932. Soravuo opiskeli myös Geneven yliopistossa 1925 ja teki opintomatkan Ranskaan ja Espanjaan 1927–1928.
Soravuo oli ulkoasiainhallinnon palveluksessa vuodesta 1929 alkaen. Hän oli avustajana Buenos Airesin lähetystössä 1929–1931 ja Berliinin lähetystössä 1931–1932 sekä ulkoasiainministerin avustajana 1932–1933. Hän toimi jaostosihteerinä 1933–1935, lähetystösihteerinä Pariisissa 1935–1939, lähetystöneuvoksena Tukholmassa 1939–1942, ulkoasiainministeriön jaostopäällikkönä 1942–1944 sekä lähetystöneuvoksena Berliinissä 1944. Hän oli Suomen edustajana Kansainvälisessä siviili-ilmailujärjestön juridisessa alakomiteassa 1935-1939. Soravuo sai lähetystöneuvoksen arvon 1937.
Soravuo oli sitten ulkoasiainministeriössä 1944–1946 hoitaen kauppapoliittisen osaston jaostopäällikön ja myöhemmin apulaisosastopäällikön tehtäviä. Hän oli lähettiläänä Buenos Airesissa 1947–1952, Santiagossa (Chile) 1948–1952, Montevideossa 1949–1952 sekä Lontoossa 1952–1955.
Madonna (täsmennyssivu)
Madonna tarkoittaa seuraavia asioita ja henkilöitä:
Sari Kivistö
Sari Anneli Kivistö (s. 10. heinäkuuta 1968) on suomalainen filosofian tohtori ja Tampereen yliopiston yleisen kirjallisuustieteen professori.
Kivistö on valmistunut Helsingin yliopistosta filosofian tohtoriksi. Hänen englanninkielinen väitöskirjansa (2002) oli otsikoitu Creating anti-eloquence : Epistolae obscurorum virorum and the humanist polemics on style. Hän on Helsingin yliopiston yleisen kirjallisuustieteen dosentti.
Suomen tiedeseuran jäsen Kivistö on ollut vuodesta 2017 ja Suomalaisen tiedeakatemian jäsen vuodesta 2018.
Teoksia
Kivistö on kirjoittanut tai toimittanut yksin tai yhdessä työtoveriensa kanssa toistakymmentä teosta kirjallisuustieteen alalta. Vuonna 2007 julkaistu Kirjallisuus antiikin maailmassa sai Vuoden klassikko -palkinnon. Teoksia ovat muun muassa:
RK-55
RK-55 Granat (,, 3M10, 3K10) on neuvostoliittolainen sukellusveneestä ja maasta laukaistava keskipitkänmatkan risteilyohjus, joka voidaan varustaa ydinkärjellä. Maasta laukaistavat versiot on romutettu vuoden 1987 INF-sopimuksella.
5073 Junttura
5073 Junttura on tähtitieteilijä Yrjö Väisälän vuonna 1943 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Sen nimen on selitetty kuvaavan suomalaista luonteenlaatua. Sana on poimittu Väinö Linnan romaanista.
Juntturan likimääräinen läpimitta on 10 kilometriä. Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 2,23 kertaa niin kaukana kuin Maa, ja sen kierros Auringon ympäri kestää noin 3 vuotta ja 4 kuukautta.
Rostovin päärautatieasema
Rostovin päärautatieasema on Venäjän Donin Rostovin (Rostov-na-Donun) miljoonakaupungin päärautatieasema Etelä-Venäjällä. Rostovin päärautatieasema (stantsija) käsittää kaksi asemarakennusta (vokzal), kaukoliikenteen Rostov-Glavnyi, joka uudistettiin 2004, sekä vuonna 2009 korjattu paikallisliikenteen Rostov-Prigorodnyi (Пригородный). Asema sijaitsee kaupungin ydinkeskustassa, noin 1,1 kilometriä Donista luoteeseen.
Ismo Alanko
Ismo Kullervo Alanko (s. 12. marraskuuta 1960 Kerava) on suomalainen laulaja-lauluntekijä. Alanko on toiminut muun muassa Hassisen koneen, Sielun Veljien ja Ismo Alanko Säätiön keulahahmona.
Rostovin päärautatieasema
Donin Rostovin toinen kaukoliikenteen asema
Vuodesta 2006 lähtien Rostovin länsiosissa on toiminut myös toinen, pienempi kaukoliikenteen asema Rostov-Pervomaiskaja (, ул. Пескова 1/3), jonka kautta pieni osa pikajunista liikennöi. Asemalta liikennöidään esimerkiksi Kaliningradiin ja Kiovaan.
Ismo Alanko
Muusikoksi kehittyminen
Lapsena Alanko kuunteli paljon äitinsä Anna-Liisa Alangon runonlausuntaa, ja epäileekin tämän vaikuttaneen suuresti siihen että hänestä tuli ”laulava runoilija”. Ismo Alanko soitti aluksi selloa mutta lopetti harrastuksensa kahdeksan vuoden jälkeen, koska ”olisi täytynyt alkaa harjoitella”.
Rostovin päärautatieasema
Donin Rostovin toinen kaukoliikenteen asema
Pohjois-Kaukasian talousalueen rataverkot kuuluvat Venäjän rautateiden paikallisen osan, Pohjois-Kaukasian rautateiden vastulle.
Ismo Alanko
Muusikoksi kehittyminen
Alle 15-vuotiaana Alanko teki jo omia kappaleita, ja hänen yhtyeensä The Unemployed, Sight ja Kuulovaurio soittivat useilla keikoilla. Sight pääsi hopealle rockin SM-kisoissa progressiivisen rockin sarjassa. Varhaisista vaikutteistaan Alanko on maininnut muun muassa Hurriganesin levyt Rock And Roll All Night Long ja Roadrunner, yhtyeet Deep Purple ja Jethro Tull sekä artistit John Lennon, Alice Cooper ja David Bowie.
Lukion jälkeen Alanko matkasi Tukholmaan työskentelemään siivoojana ja apurina rakennuksilla. Kuultuaan uutta suomalaista rockia Alanko päätti palata Joensuuhun perustaakseen yhtyeen, ja Hassisen kone sai alkunsa. Tukholmassa Alanko tapasi myös ensi kertaa basisti Jouko Hohkon, jonka hän sittemmin otti mukaan Sielun Veljet -yhtyeeseensä.
Ammattilainen
Ismo Alanko tuli tunnetuksi yhtyeessä Hassisen kone, joka voitti Rockin Suomen-mestaruuskisojen uusi aalto -sarjan vuonna 1980. Musiikkityylinä oli aluksi uuden aallon punk, mutta jo kolmannella levyllä yhtyeen tyyli oli vaihtunut yksinkertaisesta ilmaisusta monimutkaiseen. Kolmannen levyn jälkeen Hassisen kone hajosi ja Alanko perusti uuden yhtyeen, Sielun Veljet. 1990-luvun alussa Alanko teki neljä soololevyä ja keikkaili erilaisten yhtyeiden kanssa (ainakin Ismo Alanko ja Yhtye, Ismo Alanko ja Tuonelan lukio, Ismo Alanko ja Puusta pudonneet sekä Ismo Alanko ja Vapaat soittajat). Lisäksi hän teki 1990-luvun puolessa välissä yksin keikkoja nimellä Ismo Alanko Yksin. 1990-luvun puolivälissä hän perusti Ismo Alanko Säätiön, joka toimi vuoteen 2006. Vuonna 2007 Alanko perusti jälleen uuden yhtyeen, nimeltään Ismo Alanko Teholla, johon kuului hänen lisäkseen vain yksi jäsen, lyömäsoitintaiteilija Teho Majamäki. Poko Rekordsilla kaikki Ruuhkainen taivas -albumiin asti julkaissut Alanko solmi vanhan päätyttyä uuden sopimuksen Fullsteam Recordsin kanssa. Yhteistyö alkoi vuonna 2008 Blanco Spirituals -albumilla.
Vuonna 2011 Sielun Veljet teki paluun. Yhtye julkaisi uuden kappaleen ja esiintyi.
Alangon laululyriikoita on ilmestynyt kahtena kirjana: valikoima Rakkaus on ruma sana ilmestyi 2004 ja kaikkien laulujen tekstit sisältävä Sanat vuonna 2011. Alanko on myös säveltänyt musiikkia muutamaan elokuvaan, teatteriesitykseen ja televisiosarjaan.
Alangosta ilmestyi lokakuussa 2021 Katja Ketun kirjoittama elämäkertakirja Ismo Alanko.
Palkintoja ja kunnianosoituksia
Urallaan Ismo Alanko on saavuttanut 16 kultalevyä ja kahdeksan platinalevyä. Alanko on saanut myös Juha Vainion sanoittajapalkinnon (2003), kaksi Emma-patsasta vuoden miessolistina (1998 ja 2002) sekä Erikois-Emman vuonna 2001. Lisäksi Ismo Alanko Säätiön levy Pulu sai Vuoden albumi -Emman vuonna 1998.
Alanko sai valtion säveltaidetoimikunnan viisivuotisen apurahan syksyllä 2009. Vuonna 2019 hänet vihittiin Itä-Suomen yliopisto n filosofian kunniatohtoriksi.
Alanko sai oman tähden Tampereen Tähtikadulle vuonna 2020.
Yksityiselämä
Kaikki Alangon sisarukset ovat musiikkialalla: Ilkka Alanko vaikuttaa Neljä Ruusua -yhtyeessä, Petri Alanko oli Radion sinfoniaorkesterin soolohuilisti ja Satu Alanko-Rautamaa on Helsingin kaupunginorkesterin viulisti. Alangon äiti oli kulttuurivaikuttaja, tohtori, opetusneuvos, kirjailija ja lausuntataiteilija Anna-Liisa Alanko (1935–2018) ja isä Voitto oli pankinjohtaja.
Guillaume Gélinas
Guillaume Gélinas (s. 14. kesäkuuta 1993 ) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Minnesota Wildin organisaatiossa.
Varaamaton Gelinas pelasi kaudesta 2009–2010 kauteen 2013–2014 asti QMJHL-joukkue Val-d'Or Foreursissa. Viimeisellä kaudellaan joukkueessa hän tuli palkituksi vuoden parhaalle puolustajalle annettavalla Emile Bouchard Trophylla.
Gelinas teki heinäkuussa 2014 kolmen vuoden tulokassopimuksen Minnesota Wildin kanssa. Hän on sen jälkeen pelannut useita kausia AHL-joukkue Iowa Wildin riveissä.
Harvoin tarjolla
Harvoin tarjolla on Yle TV1:n kevään 2008 12-osainen kausisarja, jonka ensimmäinen osa esitettiin 14. tammikuuta 2008. Sarja kuvaa kuvitteellista omakotitaloaluetta Lyytinmäkeä. Sarja on kuvattu Helsingin Tapanilassa. Sarjan on käsikirjoittanut Johanna Hartikainen ja ohjannut Veikko Aaltonen.
27. helmikuuta julkaistiin sarjan soundtrack Harvoin tarjolla.
Kesällä 2011 kuvattiin sarjan tarinalle jatkoa oleva kuusiosainen sarja Maailma on valmis, joka esitettiin Yle TV2:lla syksyllä 2012.
Al Mulock
Al Mulock (Alfred Mulock Rogers, 30. kesäkuuta 1925 Toronto, Ontario, Kanada – toukokuuta 1968 Guadix, Espanja) oli näyttelijä, joka tunnettiin parhaiten rooleistaan Sergio Leonen spagettiwesterneissä. Hän teki itsemurhan vuonna 1968.
Hyvät, pahat ja rumat elokuvassa hän esitti palkkionmetsästäjää, joka menetti kätensä (hahmo: Elam yksikätinen) Tuco (Eli Wallach) nimisen roiston haavoittamana elokuvan alussa. Etsittyään Tucoa kahdeksan kuukautta hän löysi tämän kylpyammeesta autiokaupungista ja alkoi ennen Tucon teloittamista purkaa katkeruuttaan. Tuco ampui hänet kuitenkin kylpyvaahdon seasta ja totesi: "When you have to shoot, shoot! Don´t talk".
Elokuvan Huuliharppukostaja alussa hän oli yksi kolmesta palkkatappajasta näytellen yhdessä Woody Stroden ja Jack Elamin kanssa. He odottelivat saapuvaa junaa kärpäsen häiritsemänä elokuvan 13 minuuttia pitkässä, klassisessa alkukohtauksessa. Heidät on värvätty tappamaan elokuvan nimetön päähenkilö "Harmonica" (Charles Bronson), joka saapuu asemalle ja ampuu kolmikon. Kuvausten jälkeen Mulock hyppäsi hotellin ikkunasta rooliasu päällään ja kuoli. Myöhemmin kävi ilmi hänen olleen huumeidenkäyttäjä ja koska hän ei saanut mistään annostaan, hän teki epätoivoisen tekonsa. Kuvaukset tapahtuivat Guadixissa, Espanjassa.
Naima Mora
thumb|150px|Naima Mora Naima Mora (s. 1. maaliskuuta 1984 Detroit, Michigan) on yhdysvaltalainen malli, joka voitti Huippumalli haussa -ohjelman neljännen tuotantokauden. Ennen sarjaan lähtemistä hän toimi tanssijana Dance Theatre of Harlem -teatterissa.
Vuonna 2013 Mora julkaisi oman kirjansa, jossa hän kertoo muun muassa mallinurasta.
The House Without a Name
The House Without a Name on Dingon englanninkielinen singlejulkaisu vuodelta 1986. Single sisälsi kappaleet "The House Without a Name" ja "Tell Me Now", jotka olivat Joe Meiklen sanoittamat englanninkieliset versiot Dingon kappaleista "Autiotalo" ja "Kirjoitan". Lisäksi kappaleet oli sovitettu raskaammiksi kuin alkuperäiset suomenkieliset versiot.
Sonet julkaisi The House Without a Name -singlen muun muassa Isossa-Britanniassa, Ruotsissa ja Tanskassa. Singleä ei ole julkaistu Suomessa. Kappaleesta on tehty myös musiikkivideo.
Singlen kappaleet olivat Suomessa pitkään harvinaisia, kunnes ne julkaistiin vuonna 2004 Dingomania -kokoelmalevyllä. Kappaleet ovat mukana myös Kunnian päivät 1983–1986 -kokoelmalevyllä (2006).
Tutkijatohtori
Tutkijatohtori on eräs yliopistossa tutkimustyötä tekevän henkilön työnimike. Tutkijatohtorin tehtävät on yleensä tarkoitettu suhteellisen vastaväitelleille tohtoreille. Vastaavantasoinen nimike on yliassistentti, joka on poistumassa. Suomessa tutkijatohtorit työskentelevät yliopistoilla, mutta joissain tapauksissa virallinen työnantaja ja palkanmaksaja on Suomen Akatemia, joka myöntää vuosittain hakumenettelyn kautta tietyn määrän tutkijatohtorin projektirahoituksia. Suomen Akatemian tutkijatohtorin tehtävään edellytyksenä on äskettäin suoritettu tohtorintutkinto. Tehtävä on yleensä määräaikainen (3–5 vuotta). Tavoitteena on itsenäistyminen tutkijana.
Maisa Torppa
Maisa Torppa (oik. Maisa Elina Heinola, o.s. Torppa , s. 17. huhtikuuta 1991) on suomalainen mediapersoona, lähihoitaja ja lentoemäntä.
Vuonna 2009 hän voitti Miss Bikini -kisan 17-vuotiaana. Alun perin hän sijoittui kilpailussa toiseksi, mutta peri kruunun koska voittaja menetti sen. Kilpailun jälkeen Torppa alkoi juontaa tv-chattiä. Vuonna 2012 hän osallistui Viidakon tähtöset -tosi-tv-ohjelmaan. Torppa on ollut mukana myös televisiosarjoissa Tuurin kyläkauppias, Aurinkorannan tähtöset, Tuulitunneli, Maisan ja Nikon luksusmatkat, Maria Veitola yökylässä ja Gossip Moms Suomi .
Yksityiselämä
Torppa on historiassaan väitetysti osallistunut useisiin raskauksiin liittyviin kiristysyrityksiin.
Torppa alkoi vuonna 2016 seurustella rallikuljettaja Jari-Matti Latvalan kanssa, ja he olivat kihloissa juhannuksesta 2017 lähtien. Torppa tuli raskaaksi, mutta sai omien sanojensa mukaan keskenmenon keväällä 2019. Torpan ja Latvalan piti avioitua vuoden 2020 alkaessa, mutta he erosivat lokakuussa 2019 Seiskan uutisoitua Torpan salasuhteesta it-alalla työskentelevään henkilöön. Torppa kiisti vakaasti suhteen ja kertoi kyseessä olevan perhetuttavan. Jari-Matti Latvala käsittelee eroa kirjassaan tarkemmin. Torppa avioitui suhdekohun kohteena olevan Mikko-nimisen miehen kanssa 4 kuukautta myöhemmin 14. helmikuuta 2020. Tammikuussa 2021 Torppa ilmoitti olevansa raskaana. Tyttövauva syntyi 29. heinäkuuta 2021.
Torpalla on syksyllä 2012 syntynyt poika aiemmasta, Atte-nimisen miehen kanssa elokuussa 2012 solmitusta avioliitostaan, joka päättyi pian eroon.
Torppa työskentelee Norra-yhtiössä lentoemäntänä.
Havukantojäärä
Havukantojäärä (Rhagium inquisitor) on 13–18 millimetriä pitkä harmaakarvainen sarvijääriin (Cerambycidae) kuuluva kovakuoriaislaji.
Levinneisyys
Laji on yleinen koko Suomessa.
Elintavat
Kuoriaista tavataan yleensä havupuilta. Lajin toukat elävät kaarnan alla. Havukantojäärän toukat voi sekoittaa vahingollisten tukkijäärien (Monochamus) toukkiin.
HMS Southampton (1912)
HMS Southampton oli Britannian kuninkaallisen laivaston Chatham-luokan kevyt risteilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin osana vuoden 1911 laivasto-ohjelmaa John Brown and Companyltä Clydebankistä, missä köli laskettiin 6. huhtikuuta 1911. Alus laskettiin vesille 16. toukokuuta 1912 ja valmistui saman vuoden lopulla marraskuussa.
Palvelus
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin 1. taistelulaivueeseen. Se oli heinäkuusta alkaen 1. kevyt risteilijälaivuetta komentavan kommodorin lippulaivana, missä tehtävässä se oli vuoteen 1915. Alus vieraili kesäkuussa 1914 Kielissä.
Ensimmäisen maailmansodan alettua alus osallistui sodan ensimmäisiin meritaisteluihin Helgolandissa sekä Doggerin matalikolla. Alus johti 2. kevyt risteilijälaivuetta helmikuusta 1915 alkaen vuoteen 1917, jona aikana se osallistui Skagerrakin taisteluun. Taistelun aikana Southampton upotti Saksan keisarikunnan laivaston torpedoveneen SMS S35 sekä risteilijä SMS Frauenlobin. Alus itse kärsi pahoja vaurioita yöllisessä taistelussa.
Vuonna 1917 alus siirrettiin 8. kevyt risteilijälaivueeseen, josta se siirrettiin 1919 edelleen lippulaivaksi Etelä-Amerikan asemalle 1919-1920 sijoitettuun 7. kevyt risteilijälaivueeseen. Alus oli 1920-1921 modernisoitava Kapkaupungissa, mistä palattuaan se siirrettiin Itä-Intian laivastoaseman 4. kevyt risteilijälaivueeseen.
Alus poistettiin palveluksesta elokuussa 1924 ja siirrettiin Noren reserviin. Alus sijoitettiin elokuussa 1925 poistolistalle ja myytiin romutettavaksi 13. heinäkuuta 1926 Wardille Pembrokeen.
Diablo Swing Orchestra
Diablo Swing Orchestra on ruotsalainen vuonna 2003 perustettu avant-garde metal -yhtye.
Pyörimisakseli
Pyörimisakseli eli pyörähdysakseli on avaruudessa oleva suora viiva, jonka ympäri kappale pyörii tietyllä pyörimisnopeudella. Jokainen jäykästi pyörivän kappaleen piste pysyy vakioetäisyydellä pyörimisakselista eli kulkee ympyrärataa akselin ympäri. Maan pyörimisakseli vaeltaa aikojen kuluessa prekession vaikutuksesta.
Diablo Swing Orchestra
Taustatarina
Yhtyeen kuvitteellisen taustatarinan mukaan sen jäsenten esivanhemmat muodostivat orkesterin 1500-luvun alun Ruotsissa, missä heidän säätyrajat ylittävä suosionsa ei miellyttänyt kirkkoa ja muiden hillitsemiskeinojen osoittauduttua tehottomiksi heidät lavastettiin lopulta murhaajiksi. Yhtye joutui piilottelemaan suosijoidensa avustuksella, kunnes heistä luvattiin niin suuri kiinniottopalkkio, että he totesivat jäävänsä väistämättä kiinni ennemmin tai myöhemmin. He päättivät paljastaa itsensä ja esiintyä avoimesti vielä viimeisen kerran, mutta sitä ennen he kirjoittivat sinetöidyt kirjeet, joissa he velvoittivat jälkeläisensä aloittamaan yhtyeen uudestaan 500 vuotta myöhemmin.
Pyörimisakseli
Akse Axis of rotation Akso Eixo de rotação Os vrtenja
Ami
Ami – poikien oma lehti oli vuonna 1956 kuuden numeron verran ilmestynyt lastenlehti, jota julkaisi T. A. Engströmin omistama Kustannus Oy Taikajousi. Engström toimi myös lehden päätoimittajana.
Lehden ensimmäisessä numerossa kirjoitettiin: ”Ami on lyhenne iskulauseesta ’avain maailman ihmeisiin’. Se lupaa tarjota arvokkaita, monipuolisia ja mielenkiintoisia kirjoituksia tieteen eri aloilta, matka- ja seikkailukertomuksia, sarjakuvia ja askartelutehtäviä.”
1970-luvulla Taikajousi julkaisi Richmal Cromptonin 1920-luvulla kirjoittamia Just William -sarjan poikakirjoja, ja niissä päähenkilö William oli saanut Don Engströmin suomentamana suomalaiseksi nimekseen Villi Ami.
Gustav Olofsson
Gustav Olofsson (s. 1. joulukuuta 1994) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Seattle Krakenin organisaatiossa. Hän on Minnesotan toisen kierroksen varaus vuodelta 2013.
Olofsson pelasi Ruotsin joukkueessa vuoden 2014 nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa, joissa oli joukkueensa puolustajista paras pistemies.
24. maaliskuuta 2014 yhden NCAA:ssa Colorado Collegessa pelatun kauden jälkeen Olofsson siirtyi Minnesota Wildiin kolmivuotisella kauden 2014–2015 alussa voimaan alkavalla tulokassopimuksella. Hän aloitti ammattilaisuransa Minnesotan farmijoukkue Iowa Wildissa.
Tammenkantojäärä
Tammenkantojäärä (Rhagium sycophanta) on sarvijääriin (Cerambycidae) kuuluva kovakuoriaislaji.
Levinneisyys
Lajia ei tavata Suomessa, vaan lähimmillään sitä tavataan Keski-Ruotsissa.
Elintavat
Aikuiset viihtyvät kukissa sekä käyvät puiden mahlalla. Lajin toukat elävät tammenkannoissa.
Rap SM
Rap SM on vuodesta 2000 järjestetty kilpailu, jossa suomalaiset mittelevät parhaimman rap battle -artistin tittelistä. Rap SM -tapahtuma järjestettiin vuoteen 2020 asti Helsingin Nosturissa, kunnes Nosturi purettiin. Vuoden 2020 alussa uudeksi tapahtumapaikaksi kerrottiin Helsingissä sijaitseva Valkoinen sali. Tapahtuman perustivat Harri Hakala (Tuotantoyhtiö Bring the Noise) ja DJ Amara. Vuodesta 2002 lähtien tapahtuman järjestämisestä on vastannut Kool Kat Records. Kool Kat Records julkaisee myös DVD:n tapahtumasta vuosittain.
Rap SM:ään tuli vuonna 2002 erikseen suomen- ja englanninkielinen sarja. Vuoden 2009 kisojen sääntöihin tuli muutoksia: sarjoja on vain yksi suomenkielinen, eikä finaalitapahtumassa enää ole alkukarsintakierrosta. Kaikki kilpailijat arvotaan heti keskenään battle-kierrokselle, mikä sekä nopeuttaa kilpailuja että antaa tapahtuman tarkoituksen mukaisesti kaikille osallistujille mahdollisuuden kokeilla kykyjään nimenomaan battlessa.
Obersalzberg
thumb|280px|[[Kehlsteinhaus eli ”Kotkanpesä” Obersalzbergissa (2005). Loma-asunto rakennettiin Martin Bormannin valvonnassa Hitlerin 50-vuotissyntymäpäiväksi.]] Obersalzberg on Baijerissa Saksassa Alppien kätköissä sijaitseva alue, joka on lähellä Itävallan rajaa. Adolf Hitler osti alueelta vuonna 1933 talon, ja alueella sijaitseva Berchtesgadenin kaupunki oli toisen maailmansodan aikana natsihallinnon ”pääkallonpaikka”. Obersalzbergissä sijaitsi monien natsijohtajien loma-asuntoja. Liittoutuneiden keskuudessa kiersi huhu Obersalzbergissä sijaitsevasta ”suuresta alppilinnoituksesta”, jota kuitenkaan ei ollut olemassa. Yhdysvaltalaiset valtasivat Obersalzbergin toukokuussa 1945, ja alue joutui pahoin ryöstetyksi.
Rap SM
Menestynein artisti Rap SM:ssä on kaarinalainen MC-Kajo, joka on voittanut kilpailun kolmesti.
Kool Kat Recordsin suomenkielinen sarja
{{legend|Yellow| Rap SM Mestareiden Battle}}
Kool Kat Recordsin englanninkielinen sarja
{{legend|Yellow| Rap SM Mestareiden Battle}}
Saksan Grand Prix 1999
Saksan Grand Prix 1999 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 1. elokuuta 1999 Hockenheimin radalla Saksassa. Kilpailun voitti Ferrarin Eddie Irvine Mika Salon päästettyä hänet ohitseen tallimääräyksen takia. Salo itse sijoittui toiseksi vain sekunnin päähän Irvinesta ja saavutti samalla ensimmäisen palkintopallisijoituksensa. Sijoitus oli Mika Salon paras.
Suomalaisittain kilpailu alkoi mitä parhaimmalla tavalla, kun kärjessä oli kaksi suomalaista. Mika Häkkinen kuitenkin joutui keskeyttämään rengasrikosta aiheutuneen kovavauhtisen ulosajon takia. Mika Salo johti kilpailua pitkään mutta joutui luovuttamaan voiton tallimääräyksellä tallitoverilleen Eddie Irvinelle. Palkintokorokkeella Irvine osoitti kiitollisuuttaan Salolle luovuttamalla hänelle voittopokaalin palkintojenjakotilaisuudessa. Kilpailun nopeimman kierroksen ajoi David Coulthard ajalla 1,45.270.
H. A. Barkman
Maalarikisälli Barkman oli yksi ensimmäisiä Suomen Taideyhdistyksen tukemia stipendiaatteja. Yhdistys rahoitti alkuvuosinaan muutaman itseoppineen taiteilijalupauksen koulutuksen, mutta kokeilu epäonnistui, sillä useimmat stipendiaatit eivät täyttäneet odotuksia eivätkä kyenneet elättämään itseään vapaina taiteilijoina. Vaasassa asunutta Barkmania suositteli lääninkuvernööri Berndt Federley, joten Barkmanille myönnettiin vuonna 1848 vapaaoppilaspaikka vastikään perustetussa Suomen taideyhdistyksen piirustuskoulussa. Barkman nautti Taideyhdistyksen rahallista tukea vuoteen 1853 saakka. Taideopintojensa jälkeen hän palasi kotiseudulleen Lapväärtiin. Hän teki jonkin verran tilausmuotokuvia ja maalasi Kuortaneen kirkon alttaritaulun (1851) sekä erään maalauksen Urjalan kirkkoon. Uransa pian hiivuttua Barkman yritti itsemurhaa ja kuoli vuonna 1855 koleraan. Seuraavana vuonna Zachris Topelius kirjoitti Taideyhdistyksen vuosikertomukseen, että Barkman ”epäilemättä olisi ollut onnellisempi” pysyessään alkuperäisellä urallaan taidekäsityöläisenä. Barkmanin sekä kahden muun varhaisen stipendiaatin F. V. Nikanderin ja J. H. Asplundin epäonnistuminen taiteilijoina johti siihen, että Taideyhdistys korvasi vuonna 1857 stipendijärjestelmän uudella dukaattipalkinnolla.
Benjamin Raich
Raich on naimisissa alppihiihtäjä Marlies Schildin kanssa. He saivat poikalapsen 21. lokakuuta 2015.
Kilpaura
Voitettuaan kaksi juniorimaailmanmestaruutta pujottelussa ja suurpujottelussa sekä yhden alppiyhdistetyssä Benjamin Raich siirtyi alppihiihdon maailmancupiin vuonna 1998. Jo seuraavana vuonna Raich otti ensimmäisen maailmancupin osakilpailuvoiton pujottelussa Schladmingissa noustuaan voittoon ensimmäisen kierroksen 23. sijalta. Keväällä 2001 Raich nousi lopullisesti maailman huippujen joukkoon saavuttamalla ensin hopeaa maailmanmestaruuskilpailujen pujottelussa ja lopulta voittamalla pujottelun maailmancupin. Keväällä 2002 Salt Lake Cityn talviolympialaisissa Raich voitti pronssimitalin sekä pujottelussa että alppiyhdistetyssä.
Parin hieman hiljaisemman vuoden jälkeen Benni menestyi loistavasti kaudella 2005. Bormion MM-kilpailuissa Raich saavutti sekä pujottelun että alppiyhdistetyn maailmanmestaruuden, ja lisäksi hän sijoittui suurpujottelussa toiseksi ja supersuurpujottelussa kolmanneksi. Uutena lajina maailmanmestaruuskisojen ohjelmaan tulleessa joukkuekilpailussa Raich voitti niin ikään hopeaa Itävallan joukkueessa. Myöhemmin keväällä hänet kruunattiin pujottelun, suurpujottelun ja alppiyhdistetyn maailmancupin voittajaksi.
Helmikuussa 2006 Raich voitti olympiakultaa Torinon talviolympialaisissa pujottelussa ja suurpujottelussa. Maaliskuussa 2006 Raich voitti ensimmäisen kerran urallaan maailmancupin kokonaiskilpailun. Lisäksi hän voitti toisen kerran peräkkäin suurpujottelun ja yhdistetyn maailmancupin.
Vuoden 2007 MM-kisoissa Raich voitti kultaa joukkuekilpailussa ja hopeaa superalppiyhdistetyssä. Samalla kaudella hän voitti kolmannen kerran pujottelun maailmancupin. Val d'Isèren MM-kilpailuissa 2009 hän sai hopeaa suurpujottelussa. Kaudella 2009–2010 hän voitti alppiyhdistetyn maailmancupin. Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 hän otti hopeaa joukkuekilpailussa.
Kauden 2005–2006 maailmancupin kokonaisvoittonsa lisäksi Raich on sijoittunut kokonaispisteissä toiseksi kausilla 2004–2005, 2006–2007, 2007–2008, 2008–2009 ja 2009–2010 sekä kolmanneksi kaudella 2003–2004. Pujottelucupin hän voitti kolmesti, suurpujottelucupin kahdesti ja alppiyhdistetyn kolmesti. Uran viimeiseksi jäänyt osakilpailuvoitto tuli Crans Montanan supersuurpujottelukilpailussa helmikuussa 2012, ja viimeinen palkintosija Garmisch-Partenkirchenin suurpujottelukilpailussa maaliskuussa 2015.
Raich ilmoitti lopettavansa uransa motivaation puutteen vuoksi 37-vuotiaana syyskuussa 2015.
Mai Koivula
Mai Elisabeth Koivula (s. 8. heinäkuuta 1951 Tukholma) on suomalainen toimittaja, joka työskenteli useiden eri lehtien ja radion palveluksessa sekä tiedottajana.
Koivula syntyi diplomi-insinööri Heikki Koivulan ja Maire Immosen perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1976 vuoteen 2001 oli Osmo Untamo Palonen. Koivula tuli ylioppilaaksi 1970. Hän toimi Warkauden Lehdessä harjoittelijana 1970–1971, kunnallistoimittajana 1985–1994 sekä päätoimittajana ja toimitusjohtajana 1994–2007 ja vielä vuodesta 2008. Koivula oli Ylen aluetoimittaja Varkaudessa 1971–1972, Uuden Suomen toimittaja Kuopiossa  1972–1973, Kokoomuksen Nuorten Liiton piirisihteeri  1973–1975 ja Helsingin Sanomien aluetoimittaja 1975–1980. Pyhäjokiseutu-lehden toimittajana hän työskenteli 1980–1984. Vuonna 2008 Koivulasta tuli Iisalmen Sanomien päätoimittaja ja toimitusjohtaja. Kuopio tanssii ja soi -festivaalin tiedottaja hän oli 1974–1975 ja Varkauden asuntomessujen tiedottaja 1989–1991. Hänellä on ollut useita luottamustehtäviä eri yhdistyksissä, yrityksissä ja organisaatioissa.
Koivula jäi eläkkeelle Iisalmen Sanomat -lehden päätoimittajan tehtävästä vuoden 2012 lopussa.
NEC Nijmegen
Nijmegen Eendracht Combinatie (lyhyesti NEC) on vuonna 1900 perustettu alankomaalainen jalkapalloseura.
Seuran kotikenttä on 12 500-paikkainen McDOS Goffertstadion. Seura on ylpeä siitä, että se syntyi kovan työn ja omistautumisen tuloksena ja että seuran perustajat eivät pelanneet jalkapalloa ruoholla, vaan Nijmegenin kaduilla. Seuraa kutsuttiin ennen nimellä "Eendracht", joka tarkoittaa "yhtenäisyyttä" hollanniksi. Seura pelasi hyvin vuonna 1903 yhdistymisen Nijmegenin kotijoukkueeseen jälkeen. Seuran nimi NEC tulee sanoista Nijmegen Eendracht Combinatie. Seura ei ole voittanut yhtään merkittävää turnausta. Vuonna 2004 seuran hallinto erotti valmentaja Johan Neeskensin, jolla oli kansainvälistä kokemusta pelaajana ja valmentajana. Komennon otti Cees Lok, mutta hän erosi joulukuussa 2005 tuntemattomista syistä.
Keskimääräinen katsojamäärä vuosina 2004–05 oli 11 800 katsojaa.
Luettelo Metallican kappaleista
Tämä on luettelo metallimusiikkiyhtye Metallican kappaleista. Kappaleita voi järjestää raidan, kappaleen nimen, kappaleen keston, albumin tai julkaisuvuoden mukaan.
3597 Kakkuri
3597 Kakkuri on tähtitieteilijä Liisi Oterman vuonna 1941 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Se on nimetty Geodeettisen laitoksen johtajan Juhani Kakkurin mukaan.
Kakkurin likimääräinen läpimitta on 20 kilometriä. Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 3,16 kertaa niin kaukana kuin Maa, ja sen kierros Auringon ympäri kestää noin 5 vuotta ja 7 kuukautta.
GG Allinin diskografia
Tämä on GG Allinin diskografia, johon on listattu punk-laulaja-lauluntekijä GG Allinin vuodesta 1978 alkaen julkaisemat albumit, EP:t ja singlet. Albumeita, EP:itä tai singlejä käsittävät osiot on edelleen jaettu ala-osioiksi albumin julkaisutietoihin merkityn esittäjän nimen mukaan. Luettelo kattaa myös kokoelma-albumit, joilla Allin esiintyi.
GG Allin and The MC2 (aka The Motor City Bad Boys)
&mdash; MC5:n Wayne Kramerin & Dennis Thompsonin kanssa
GG Allin
Black & Blue Records Tuottaja: Peter Yarmouth
GG Allin & The Carolina Shitkickers
—The Carolina Shitkickers, Yhtyeeseen kuuluivat Jeff Clayton (ANTiSEEN), Jeff Young (aka BBQ Young ja ANTiSEENin kitaristi Joe Youngin veli), Greg Clayton (ANTiSEEN) ja Robert Everett (aka Suave Robbe).
Sebastian Dyk
Sebastian Dyk (s. 24. syyskuuta 1992 Malmö, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa kotimaansa toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskan-joukkue Södertälje SK:ssa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Dyk laukoo oikealta.
Seuraura
Dyk on Malmö Redhawksin kasvatti. Hän voitti kauden 2007–2008 päätteeksi U16 SM:n mestaruuden. Kaudella 2009–2010 Dyk oli seuran J20-junioreiden toiseksi paras pistemies Pathrik Westerholmin jälkeen tehoilla 18+21=39. Pudotuspeleissä hän oli joukkueen paras syöttäjä kolmella syöttöpisteellään. Vain 17-vuotias Dyk debytoi samalla kaudella myös Redhawksin miesten joukkueessa Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskanissa, jossa hän pelasi neljä runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen sekä neljä European Trophy -ottelua ilman tehopisteitä. Kanadalainen Brock Bucks varasi Dykin 116. pelaajana GMHL:n varaustilaisuudessa 2010. Hän jatkoi kaudella 2010–2011 kuitenkin Redhawksin organisaatiossa. Dyk pelasi varsinaisen tulokaskautensa Allsvenskanissa tehden 36 runkosarjaottelussa neljä syöttöpistettä. Hän pelasi osan kaudestaan vielä myös seuran J20-junioreissa. Dyk valittiin Junior European Trophyn tähdistökentälliseen.
QMJHL-joukkue Moncton Wildcats varasi Dykin 32. pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa 2011. Hän siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2011–2012, mutta Dyk palasi kuitenkin jo ennen ensimmäistäkään otteluaan kotimaahansa, kun Wildcatsin täytyi tehdä eurooppalaiskiintiössään tilaa joukkueen vahvuuteen palanneelle slovakialaiselle Marek Hrivíkille. Dyk siirtyi HV71:n J20-junioreihin, joiden toiseksi paras maalintekijä ja neljänneksi paras pistemies hän oli tehoilla 21+12=33. Dyk voitti kauden päätteeksi J20 SuperElitin hopeaa. Hän debytoi samalla kaudella myös HV71:n Elitserien-joukkueessa, jossa Dyk pelasi 15 runkosarjaottelua tehopistein 2+1=3. Hän sai tililleen ensimmäisen Elitserien-ottelunsa 15. lokakuuta 2011 AIK IF:ää vastaan, mutta Dyk jäi ottelussa kuitenkin ilman peliaikaa. Hän sai liigassa ensimmäiset jääaikansa seuraavassa ottelussa 20. lokakuuta 2011 Frölunda HC:tä vastaan, jolloin Dyk sai peliaikaa 8.58 minuuttia. Hän teki ottelussa myös ensimmäisen Elitserien-maalinsa.
Jaslene Gonzalez
thumb|200 px|Jaslene Gonzalez Jaslene Gonzalez (s. 29. toukokuuta 1986 Puerto Rico) on yhdysvaltalainen malli, joka voitti Huippumalli haussa -ohjelman kahdeksannen tuotantokauden.
Gonzalez on syntynyt Puerto Ricossa, mutta hän kasvoi Chicagossa. Hän oli tehnyt hieman mallin töitä jo ennen osallistumistaan Huippumalli haussa -ohjelmaan.
Sebastian Dyk
Seuraura
Kaudeksi 2014–2015 Dyk siirtyi jatkamaan Allsvenskan-uraansa vuoden mittaisella sopimuksella Asplöven HC:n riveihin. Hän oli joukkueen kolmanneksi paras pistemies tehoilla 17+9=26. Dyk jakoi sarjan maalipörssin kymmenennen sijan kuuden muun pelaajan kanssa. Kesäkuussa 2015 hän teki Asplövenin kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Samalla seura kiinnitti joukkueeseen Dykin pikkuveljen Tobiaksen. Sebastian Dyk nousi kaudella 2015–2016 Asplövenin kapteenistoon. Hän oli tehoilla 11+19=30 joukkueen paras syöttäjä Simon Olssonin kanssa ja he jakoivat sisäisen pistepörssin toisen sijan edellään vain Jonas Berglund. Dyk ja Berglund jakoivat tehoilla 6+9=15 koko Kvalserien AS:n piste-, maali- ja syöttöpörssin. Dyk voitti myös karsintasarjan tehotilaston lukemalla +7, mutta Asplövenin kausi päättyi kuitenkin putoamiseen Hockeyettaniin.
Dyk siirtyi kaudeksi 2016–2017 jatkamaan Allsvenskan-uraansa vuoden mittaisella sopimuksella IK Panterniin. Hän jakoi tehoilla 12+15=27 joukkueen sisäisen pistepörssin voiton Dennis Svenssonin kanssa. Toukokuussa 2017 Dyk teki Panternin kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Hän oli kaudella 2017–2018 karsintasarjassa neljällä syöttöpisteellään joukkueen paras syöttäjä. Dyk jakoi myös Panternin sisäisen pistepörssin voiton Anders Grönlundin ja Stefan Söderin kanssa. Hän pelasi kauden aikana myös yhden SHL-ottelun lainalla Malmö Redhawksissa joulukuussa 2017. Kaudeksi 2018–2019 Dyk siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Södertälje SK:n Allsvenskan-joukkueeseen. Hän sijoittui tehoilla 28+28=56 koko sarjan pistepörssissä toiseksi edellään vain joukkuetoveri Nicolai Meyer. Dyk voitti myös Södertäljen sisäisen tehotilaston lukemalla +13.
Dyk ei jatkanut Södertäljessä enää toista sopimuskauttaan, vaan hän siirtyi kaudeksi 2019–2020 taloudellista korvausta vastaan 1+1-vuotisella sopimuksella SM-liigajoukkue Helsingin IFK:hon. Dyk oli tehoilla 20+25=45 joukkueen toiseksi paras pistemies Teemu Turusen jälkeen. Marraskuussa 2019 HIFK käytti hänen sopimuksessaan olleen option ja teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Dykin kanssa. Kaudella 2020–2021 hän jakoi 12 osumallaan joukkueen sisäisen maalipörssin kolmannen sijan Joonas Lyytisen kanssa. Pudotuspeleissä Dyk oli HIFK:n paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 3+6=9. Hän voitti kauden päätteeksi SM-pronssia. Toukokuussa 2021 Dyk teki HIFK:n kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Kaudella 2021–2022 Dyk jakoi 14 osumallaan HIFK:n sisäisen maalipörssin kolmannen sijan Olli Palolan kanssa. Loppukaudella hän joutui kuitenkin ajoittain kokoonpanon ulkopuolelle ja Dyk pelasi pudotuspeleissä vain yhden ottelun. Toukokuussa 2022 Dyk teki seuran kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. Kausi 2022–2023 hänellä osoittautui rikkonaiseksi. Marraskuun lopulla Dyk joutui yli kahdeksi kuukaudeksi sivuun ja hän palasi kaukaloihin helmikuussa 2023. Jatkoaika.com-verkkolehden toimittaja Veikko Nurmisen mukaan Dykin oli vaikea löytää tutkaparia ja hän seilaili ketjujen välillä paljon.
Huhtikuussa 2023 HIFK tiedotti, että Dykin sopimus on purettu ja hän palaa kotimaahansa. Toukokuussa Dykin vahvistettiin palaavan kaudeksi 2023–2024 nelivuotisella sopimuksella Södertälje SK:n Allsvenskan-joukkueeseen, kun seuran kannattajayhdistykset keräsivät rahaa hänen ja toisen hyökkääjän, Ludwig Blomstrandin hankkimiseksi takaisin Södertäljeen.
Maajoukkueura
Dyk pelasi alle 19-vuotiaiden World Junior A Challengessa vuosina 2009 ja 2010. Yhteensä hän on pelannut kolme nuorten ja kymmenen poikien maaottelua.
Muuta
Dykin pikkuveli Tobias pelaa hyökkääjänä Ruotsin neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyTvåan-joukkue IK Panternissa. Hän on aiemmin luonut pääsarjauraa Tanskassa.
Iloinen leski
Iloinen leski on Franz Lehárin suosittu operetti vuodelta 1905. Se on Johann Straussin Lepakon ohella useimmin nykyään esitettävä operetti. Tunnettuja kohtia Iloisesta leskestä ovat Vilja-laulu sekä Iloisen lesken valssi.
Ensimmäinen näytös
Hanna Glawari on periynyt mieheltään 20 miljoonaa frangia ja Paroni Zeta on saanut ohjeet, ettei perijätärtä saa päästää lähtemään köyhyyskurimuksessa taistelevasta valtakunnasta. Balkanilaisen kuningaskunnan Pontevedron Pariisin-suurlähetystössä Zeta kehittelee suunnitelman Glawarin naitattamisesta nuorelle pontevedrolaiselle poikamiehelle, Kreivi Danilolle. Paroni lähettää apurinsa hakemaan kreiviä. Zetan vaimo Valencienne flirttailee hiukan Camillen, ranskalaisen aristokraatin kanssa, mutta torjuu lopulta tämän lähentelyt (Camille kirjoittaa hänelle viuhkaan: "Rakastan sinua"). Käy ilmi, että Hanna ja Danilo ovat ex-rakastavaisia, mutta kreivi ei ole kiinnostunut. Hän toteaa, että rakkaudentunnustus asettaisi hänet samalla viivalle kaikkien ranskalaisten kanssa, jotka juoksevat perijättären rahojen perässä. Tanssisalissa Hannan on löydettävä itselleen tanssipartneri ja hän valitsee ainoan henkilön, joka tuntuu vähät välittävän hänen läsnäolostaan, Danilon. Kreivi koettaa isänmaalleen uskollisena etsiä Hannalle sopivaa pontevedrolaista aviomiestä.
Kolmas näytös
Danilo johdatellaan silmät sidottuina juhliin, joissa Valencienne viihdyttää yleisöä. Hän pyytää Hannaa jättämään Camillen isänmaan tähden ja Hanna suostuu, miehen suureksi riemuksi. Zeta vannoo eroavansa vaimostaan, luullen viuhkassa olevaa viestiä hänen kirjoittamakseen, ja aikoo sen sijaan itse naida lesken. Hanna kuitenkin kertoo hänelle, että hän menettää omaisuutensa mikäli menee uudelleen naimisiin. Tämän kuullessaan Danilo julistaa rakkautensa Hannalle, joka muistuttaa Daniloakin siitä, että lesken omaisuudesta tulee tulevan uuden puolison omaisuutta, jos hän menee naimisiin. Valencienne ottaa esiin viuhkan ja lukee ääneen sen, mitä alun perin vastasi Camillen tunnusteluihin: "Olen säädyllinen nainen." - ja kaikki loppuu hyvin.
Mongolianmaksaruoho
Mongolianmaksaruoho (Phedimus hybridus) on kuivissa, aurikoisissa ja puolivarjoisissa paikoissa viityvä, maksaruohokasveihin (Crassulaceae) kuuluva kasvi, joka kukkii runsain keltaisin kukin.
Kuvaus
Mongolianmaksaruoho kasvaa 10–25 senttimetriä korkeaksi, osa varsista on kukattomia. Sen lehdet ovat kooltaan noin 40×20 millimetriä, vastapuikeita, vihreitä mutta kärjistä punertavia, tylppähampaisia.
Kukinta ja lisääntyminen
Mongolianmaksaruoho kukkii heinä–elokuussa. Kukkia on runsaasti littein kukinnoin. Kukinto on harsu viuhko. Kukkien teriössä viisi keltaista terälehteä.
Levinneisyys
Mongolianmaksaruoho kasvaa Venäjällä, Itä- ja Keski-Siperian etelä ja keskiosissa. Keski-Aasiassa, kivisillä ja soraisilla alueilla pääasiassa vuoristoseuduilla, harvemmin metsäisillä alueilla. Se on myös kotiutunut Pohjois-Eurooppaan. Suomessa sitä viljellään koristekasvina puutarhoissa peitekasvina, kivikkopuutarhoissa ja tavataan viljelykarkulaisena.
Kierikkikeskus
Kierikkikeskus on Oulussa, Yli-Iin kaupunginosassa Kierikin kylässä Iijoen varrella sijaitseva arkeologinen esihistoria- ja kulttuurimatkailukeskus. Se sijaitsee yhdystien 8540 varrella, noin kymmenen kilometrin päästä Yli-Iin keskuksesta Pudasjärvelle päin. Oulun kaupungin keskustasta on matkaa noin 60 kilometriä.
Matkailukeskus on aloittanut toimintansa vuonna 2001. Päärakennus on maailman suurimpia hirsirakennuksia. Rakennuksen suunnittelusta järjestettiin yleinen arkkitehtuurikilpailu vuonna 1999. Kilpailun voittaja professori arkkitehti Reijo Jallinoja on suunnitellut rakennuksen. Päärakennuksen sisällä toimii arkeologinen näyttely. Keskuksen lähistöllä sijaitsee kivikautinen kylä, jossa on nähtävillä kylässä sijainneita kymmeniä talonpohjia 6 000 vuoden takaa sekä ansapolku.
Päärakennuksessa on ravintola, lahjatavaraliike, kokoustilat ja auditorio. Noin 50 metrin päässä päärakennusta vastapäätä sijaitsee Kierikki Hotelli.
Sarat
Sarat ovat levittäytyneet koko maailmaan, mutta tyypillisesti lajit viihtyvät lauhkean ja kylmän vyöhykkeen soilla, kosteilla niityillä ja rannoilla.