cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tomas S. Riad
Tomas S. Riad (s. 15. marraskuuta 1959 ) on Ruotsin akatemian jäsen (tuoli nro 6) 29. syyskuuta 2011 lähtien ja skandinaavisten kielten professori Tukholman yliopistossa.
Ateismin kritiikki
Vastauksia arvosteluun
Ateistifilosofi Julian Baggini on sanonut, että vaikka ei voida esittää loogista todistusta, jonka mukaan ateistit toimisivat moraalisesti, vastaavaa todistusta ei pystytä esittämään uskovaisistakaan. Bagginin mukaan ihmiset arvostavat erilaisia asioita, ottavat huomioon erilaisten tekojen seurauksia ja voivat pyrkiä olemaan johdonmukaisia.
Katso myös
thumb|150px|Richard Bentleyn kirjan The Folly of Atheism kansilehti, 1692.
Aiheesta muualla
Атеизм
Karjalan rintama
Karjalan rintama oli Neuvostoliiton puna-armeijan toisen maailmansodan rintama, joka perustettiin 23. elokuuta 1941 jakamalla Pohjoinen rintama Leningradin- ja Karjalan rintamiksi. Rintama lakkautettiin 15. marraskuuta 1944. Karjalan rintaman rintamavastuuseen kuului alue Syvärin alajuoksulta Jäämerelle.
Vuoden 1944 alussa Karjalan rintaman alaisuuteen kuului viisi armeijaa: 14. armeija Murmanskin suunnassa, 19. armeija Kantalahden suunnassa, 26. armeija Uhtuassa, 32. armeija Maaselän kannaksella ja 7. armeija Syvärillä. Näistä armeijoista kolme ensimmäistä taisteli Saksan 20. vuoristoarmeijaa vastaan Lapissa. Karjalan rintama aloitti suurhyökkäyksensä (7. ja 32. armeija) 20.–21. kesäkuuta 1944 vallaten Itä-Karjalan, mutta suomalaiset pysäyttivät rintaman hyökkäyksen U-asemaan ja viimeistään Ilomantsissa. Hyökkäyksen päätyttyä Karjalan rintama ryhtyi asemasotaan ja alkoi luovuttaa joukkojaan ”tärkeimmille” sotatantereille muun muassa Valko-Venäjälle. Lapin sodassa Karjalan rintama valloitti Petsamon, Sallan, Kuusamon ja Suomussalmen saksalaisilta. Kahdesta jälkimmäisestä neuvostojoukot lähtivät marraskuun alussa 1944.
Komentajat
Rintamankomentajina olivat:
Kuningatar Vasti
Kuningatar Vasti (hepreaksi ושתי) oli Persian kuninkaan Ahasveruksen ensimmäinen vaimo Esterin kirja n mukaan. Häneltä oli otettu kuningattaruus pois, kun hän oli kieltäynyt tulemasta näytille kuninkaan juhliin. Kuningas Ahasverus valitsi kuningattarekseen eräänlaisen kauneuskilpailun kautta nuoren Esterin. Midraš kuvailee Vastia ilkeäksi ja turhamaiseksi. Kuningatar Vasti on kuitenkin nähty myös itsenäisesti ajattelevana sankarittarena fenistisessä tulkinnassa. Vastin tarina on osa juutalaisten purim-juhlan kertomusta.
Makeastevia
Makeastevia (Stevia rebaudiana) on asterikasvien heimoon kuuluva kasvi, josta saadaan makeutusaineena käytettyä Steviaa.
Makeastevia on monivuotinen pieni pensas, joka kasvaa vajaan metrin korkuiseksi. Lehtien pituus on 2-3 cm. Pienet, valkoiset, kellomaiset kukat kasvavat lähelle verson latvaa.
Guaranit ovat käyttäneet steviaa juomissaan 1500 vuoden ajan. Japanilaiset kehittivät menetelmän erottaa kasvista makeutusainetta 1970-luvulla. Länsimaissa siitä tuli suosittu 2000-luvun alussa. Euroopan unioni antoi myyntiluvan 2011.
Mega Man 3
Mega Man 3 on Capcomin vuonna julkaisema toiminta- ja tasohyppelypeli Nintendo Entertainment Systemille. Pelissä Mega Man päätyy jälleen kohtaamaan robottimestarit, jotka ovat yllättäen kääntyneet isäntiään vastaan samalla kun tri Light ja tapansa parantanut tri Wily alkavat rakentaa suurta lainvalvontarobottia nimeltään Gamma.
Mega Man 3 esitteli kaksi tunnettua hahmoa: Proto Manin ja robottikoira Rushin. Edeltäjänsä Mega Man 2:n tapaan peli tunnetaan erinomaisesta soundtrackistä. Kyseistä peliä pidetään myös sarjan ensimmäisenä todella juonellisena osana, vaikka peli ei sisällä jatko-osiensa tapaan alkuanimaatiota tai -selostusta. Pelin pelattavuutta on hiukan hiottu, minkä ansiosta kahdessa aiemmassa pelissä ollut ohjausbugi on korjattu. Tämä on myös ensimmäinen peli, jossa Mega Man liukuu.
Juoni
Dr. Light ja Dr. Wily liittoutuvat ja alkavat rakentaa Gamma-nimistä jättirobottia. Wilyn rakentamat kahdeksan robottia alkavat kuitenkin mellakoida ja Mega Manin täytyy estää robottien tuhot. Matkan aikana Mega Man kohtaa salaperäisen robotin Break Manin ja joutuu välillä taistelemaan tätä vastaan. Voitettuaan kaikki robottimestarit Mega Man joutuu kohtaamaan kahdeksan Doc-robottia, joiden hyökkäykset ovat samanlaisia kuin Mega Man 2:n roboteilla. Myöhemmin Light ilmoittaa, että Wily nappasi Gamman mukaansa ja paljastui huijariksi. Mega Man onnistuu päihittämään Wilyn mutta kyseessä olikin robotti. Myöhemmin Mega Man tuhoaa Gamman, mutta katon osa tippuu Wilyn päälle ja samalla murskaa Mega Manin tajuttomaksi. Salaperäinen robotti Break Man pelastaa Mega Manin mutta ei ehdi pelastaa Wilya. Samaan aikaan labrassa Light ihmettelee, kuinka Mega Man selvisi hengissä, ja kuulee vihellyksen, jonka Light tunnistaa Proto Maniksi, Lightin ensimmäiseksi luomukseksi.
Vastaanotto
Mikrobitti antoi arvostelussaan pelille 89 pistettä sadasta.
Hotel California
Hotel California on yhdysvaltalaisen rockyhtye Eaglesin viides studioalbumi. Asylum Records julkaisi albumin Yhdysvalloissa 8. joulukuuta 1976 ja albumin tuotti Bill Szymczyk, joka oli tuottanut myös yhtyeen kaksi edellistä studioalbumia. Hotel California on ensimmäinen Eaglesin albumi, jolla kitaristi Bernie Leadonin korvannut Joe Walsh soittaa, ja se on myös yhtyeen viimeinen levytys basisti Randy Meisnerin kanssa.
Albumia on myyty maailmanlaajuisesti yli 32 miljoonaa kappaletta, joista pelkästään 16 miljoonaa kappaletta Yhdysvalloissa jossa albumi nousi Billboard 200-albumilistan kärkeen peräti neljä kertaa vuonna 1977 ollen yksi vuoden menestyneimmistä albumeista. Albumi nousi listakärjeksi myös Britanniassa ja Australiassa, ja sen kolmesta singlelohkaisusta ”New Kid in Town”, ”Hotel California” ja ”Life in the Fast Lane” sekä ”New Kid in Town” että ”Hotel California” palkittiin Grammy-palkinnoin.
Carly Fiorina
thumb|Carly Fiorina Cara Carleton "Carly" Fiorina (o.s. Sneed; s. 6. syyskuuta 1954) on yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko ja entinen yritysjohtaja, joka vuodesta 2012 johtaa hyväntekeväisyysjärjestöä Good360. Hän oli vuosina 1999-2005 Hewlett-Packardin toimitusjohtaja, kunnes hänet erotettiin tehtävästään. Eron taustalla oli Compaq-yhtiön osto, jota Hewlett-Packardin suuromistaja Walter Hewlett vastusti.
Vuonna 2010 hän oli ehdolla senaattoriksi Kalifornian osavaltiossa, ja vuonna 2008 hän toimi senaattori ja presidenttiehdokas John McCainin talousneuvonantajana. Fiorina pyrkii republikaanien presidenttiehdokkaaksi vuonna 2016. Hän yritti senaattiin Kaliforniasta vuonna 2010, mutta kannatus romahti, kun vastustaja kertoi mainoksissaan, miten Fiorinan omat tulot nousivat samaan aikaan kun HP:ltä irtisanottiin tuhansia.
Viirukuonopallokala
Viirukuonopallokala (Canthigaster amboinensis) on meressä elävä pallokala.
Koko ja ulkonäkö
Viirukuonopallokala kasvaa 15 cm pitkäksi. Sen vartalossa on ruskeansävyisellä pohjalla vaaleampia, sinertäviä pilkkuja. Kuono on terävä. Silmän ympärillä on vaaleampi hämähäkkiä tai irtoripsiä muistuttava kuvio. Kuvion takia sitä sanotaan englanniksi nimellä ”spider-eye puffer”, hämähäkkisilmäpallokala.
Alkuperä
Viirukuonopallokala on peräisin Indopasifiselta merialueelta. Se elää koralliriutoilla 1–10 metrin syvyydessä.
Käyttäytyminen ja ravinto
Viirukuonopallokala syö levää ja sen joukossa eläviä, hidasliikkeisiä selkärangattomia eläimiä: simpukoita, kotiloita ja äyriäisiä.
La Romareda
250px|thumb|right|La Romareda kuvattuna sisäpuolelta.
La Romareda on jalkapallostadion Zaragozassa, Espanjassa. Stadion avattiin 8. syyskuuta 1957, ja se toimii jalkapalloseura Real Zaragozan kotistadionina. Ensimmäinen ottelu oli avajaispäivänä pelattu Real Zaragoza vastaan Osasuna, joka päättyi maalein 4–3. Stadionin kapasiteetti on 34 596 ja se katettiin täydellisesti vuonna 1994. Stadionille ollaan suunnittelemassa laajennusta, jonka jälkeen kapasiteetti olisi 43 000.
La Romareda olisi toiminut vuoden 2014 talviolympialaisten avajais- ja päättäjäisareenana mikäli Jaca olisi saanut kisat järjestääkseen.
1982 MM-kilpailuiden ottelut La Romaredalla
La Romaredalla pelattiin vuoden 1982 maailmanmestaruuskilpailuiden alkulohkon 5 otteluita Hondurasin, Jugoslavian ja Pohjois-Irlannin välillä.
Chris Dangerous
200px|right|thumb|Chris Dangerous soittamassa Eurockéennesissä vuonna 2007.
Christian ”Chris Dangerous” Grahn on ruotsalaisen garagerock-yhtye The Hivesin rumpali.
Ennen liittymistään paikalliseen yhtyeeseen Fagerstassa, Ruotsissa, Grahn soitti yhtyeessä Bad Dreams Always.
Grahnin isä soitti suomalaisessa cover-yhtyeessä The Sailorsissa, joka on, The Hivesin keulakuvan, Pelle Almqvistin mukaan "Suurin kitararockyhtye Suomessa sinä aikana". Grahnin isä myös lauloi yhtyeessä nimeltä The Ventons.
Grahn tunnetaan todella nopeasta ja tarkasta rumpujen soittamisesta. The Hivesin kolmannella albumilla, Tyrannosaurus Hives, Grahn saavutti lähes yli-inhimillisen tason rytmeillä ja biiteillä, joita tehdään usein koneilla tai syntetisaattoreilla.
János Ferencsik
János Ferencsik (18. tammikuuta 1907 – 12. kesäkuuta 1984) oli unkarilainen kapellimestari.
Ferencsik opiskeli Budapestissa ja pääsi vuonna 1927 Unkarin valtionoopperan apulaiskapellimestariksi. Ylikapellimestari hänestä tuli kolme vuotta myöhemmin. Ferencsik toimi vuodesta 1952 kuolemaansa saakka Unkarin kansallisen filharmonisen orkesterin ylikapellimestarina. Vuosia tuli yhteensä 32, joten hän on orkesterin historian pitkäaikaisin johtaja.
Myöhempinä vuosinaan Ferencsik toimi myös professorina Franz Liszt -akatemiassa Budapestissa.
13-06
13-06 on espanjalaisen pop- ja R&B-laulaja Balhenin ensimmäinen ja ainoaksi jäänyt albumi, joka julkaistiin vuonna 2003.
Albumin suurin hitti oli kappale No llores ante mí, josta tehtiin myös musiikkivideo.
Kodin Pellervo
Kodin Pellervo on suomalainen aikakauslehti. Lehteä mainostetaan koko perheen hyötylehtenä, ja sen kohderyhmä on yli 50-vuotiaat pariskunnat sekä 40-49-vuotiaat perheet, joissa asuu teini-ikäisiä. Lehden levikki on 42 119 (LT 2016). Lehden päätoimittaja on Anna Malk. Lehteä julkaisee ja kustantaa Pellervo-Media Oy, joka on Osuustoimintakeskus Pellervon osakkuusyhteisö.
Lehden painosmäärä on 40 000. Lehden päätoimittaja on Anna Malk. Lehteä julkaisee ja kustantaa Pellervo-Media Oy, joka on Osuustoimintakeskus Pellervon osakkuusyhteisö.
Lorenzo Music
Lorenzo Music (oik. Gerald David Music; ) oli yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, televisiokäsikirjoittaja, televisiotuottaja ja muusikko.
Ura
Musicin äänirooleja ovat muun muassa ovimies Carlton televisiosarjassa Rhoda ja Karvinen piirrossarjassa Karvinen. Lisäksi Music lainasi ääntään muun muassa The Real Ghostbustersiin, Kummikarhuihin, Varjoankkaan ja Pilipalipilotteihin. Ääninäyttelemisen ohella hän oli Emmy-palkittu käsikirjoittaja. Palkinnon hän sai lyhytanimaatiosta Carlton Your Doorman ja televisiosarjasta The Smothers Brothers Comedy. Lisäksi Music sai kaksi Emmy-ehdokkuutta televisiosarjasta Rhoda. Hänet palkittiin kuolemansa jälkeen vuonna 2005 TV Land -palkinnolla ”kuultu mutta ei nähty” -hahmokategoriassa roolistaan Rhodassa. Hän oli aikaisemmin ehdolla vuosina 2003 ja 2004.
Kuolema
Music kuoli luu- ja keuhkosyövän tapaiseen lisätautiin vuonna 2001 ollessaan 64-vuotias. Hänen kuolemansa jälkeen Jim Davisin uusissa animaatioissa on Karvisen äänenä toiminut pääasiassa Frank Welker. Bill Murray puolestaan toimi hahmon äänenä näytelmäelokuvissa Karvinen ja Karvinen 2.
Tikkurilan jäähalli
Tikkurilan jäähalli (sponsorinimeltään Trio Areena, aiemmin Valtti Areena) on Tikkurilan urheilupuistossa Vantaan Viertolassa sijaitseva jäähalli. Jäähallin vieressä on pienempi harjoitushalli. Trio Areenassa on tilaa 2004 katsojalle ja kuusi pukuhuonetta pelaajille. Pienemmässä harjoitushallissa on noin 100 hengen katsomo ja neljä pukuhuonetta pelaajille.
Mestiksessä pelaava Kiekko-Vantaa käyttää Tikkurilan jäähallia kotihallinaan ja jääkiekon II-divisioonaa pelaava HC Vantaa pelaa kotiottelunsa siellä. Taitoluistelun puolella Tikkurilan jäähallia käyttää kotihallinaan Tikkurilan Taitoluisteluklubi. Kesäisin jäähallissa on mahdollisuus pelata rullakiekkoa. Sitä käyttääkin kotihallinaan rullakiekon SM-liigassa pelaava Grankulla IFK.
thumb|250px|left|Tikkurilan jäähalli Tikkurilan jäähallissa on konserttien aikana tilaa 3 700 katsojalle. Jääkiekko-ottelussa suurin yleisömäärä on 2004. Pelaajia varten on käytössä seitsemän pukuhuonetta. Areenalla on muun muassa kahviloita/kioskeja, Mestis-joukkue Kiekko-Vantaan fanishop, baari, limonadi- ja kahviautomaatteja sekä aitio, jota pystyy käyttämään varaamalla. Tikkurilan jäähalli on Vantaan toiseksi suurin urheiluhalli Myyrmäen Energia-areenan jälkeen.
Aikaisemmin Tikkurilan jäähalli tunnettiin nimellä Valtti Areena.
Tikkurilan jäähallien naapurustossa sijaitsee muun muassa useita ulkokenttiä, Tikkurilan urheilutalo (Trio Sport Center), Peltolan koulu, Tikkurilan uimahalli ja Tikkurilan ortodoksinen kirkko.
Billy Carson
William ”Billy” Holsey Carson (s. 1. elokuuta 1955 ) on Suomessa asunut yhdysvaltalainen näyttelijä ja muusikko.
Billy Carson tuli Suomeen 1970–1980-lukujen taitteessa rumpaliksi Charles Williamsin yhtyeeseen. Aluksi Raumalla asunut Carson on sittemmin soittanut Suomessa useissa kokoonpanoissa, muun muassa Jukka Tolonen Bandissa, Pera and the Dogsissa, Madame Georgessa sekä omassa yhtyeessään Buffalo Soldiersissa. Hän on soittanut myös Grace Jonesin ja Phil Lynottin yhtyeissä.
Carson on myöhemmin muuttanut takaisin Yhdysvaltoihin ja vetäytynyt julkisuudesta. Hän asuu tiettävästi Kaliforniassa.
Suurmestaruusajo
Suurmestaruusajo on vuodesta 1958 lähtien järjestetty suomenhevosille tarkoitettu raviurheilun suurkilpailu. Vuodesta 1997 kilpailupaikkana on ollut Mikkelin ravirata. Nykyään Suurmestaruusajo on avoinna myös Ruotsin ja Norjan kilpailurekisterissä oleville kylmäverisille.
Lämminveristen Suurmestaruus järjestettiin eri paikkakunnilla kiertävänä kilpailuna vuosina 1964–1982. Se palasi kilpailukalenteriin Porissa vuonna 2017.
Historia
Suurmestaruus on Kuninkuusravien jälkeen Suomen perinteisin suomenhevosten suurkilpailu. Se järjestettiin vuosina 1958–1996 aluksi Tampereella, Hippoksen raviradalla ja vuodesta 1976 lähtien Ylöjärvellä, Teivon raviradalla. Vuonna 1997 kilpailupaikaksi vaihdettiin Mikkeli ja nykyään Suurmestaruus ajetaan heinäkuussa St. Michel-ravien yhteydessä lauantain pääkilpailuna.
Kilpailumatka on 1 600 metriä, vuosina 1984–1996 matkana oli 2 100 metriä. Vuonna 2013 Suurmestaruuden ykköspalkinto oli 15 000 €. Kilpailun ennätys 1.19,9 on Vieskerin nimissä vuodelta 2002. Kyseessä on myös suomenhevosten SE-tulos. I.P. Vipotiinan vuonna 2009 juoksema 1,20,2 puolestaan oli pitkään kylmäveristen tammojen maailmanennätys.
Branimir Hrgota
Branimir Hrgota (s. 12. tammikuuta 1993 Zenica, Bosnia ja Hertsegovina) on bosnialaista ja kroatialaista alkuperää oleva ruotsalainen jalkapalloilija, joka edustaa Bundesliigassa pelaavaa Borussia Mönchengladbachia. Vasenjalkaisen Hrgotan pelipaikka on hyökkääjä. Hän kuuluu myös Ruotsin jalkapallomaajoukkueeseen.
Seurajoukkueura
Hrgota on ruotsalaisen Jönköpings Södran kasvatti. Hän pelasi seuran ykkösjoukkueessa Superettanissa vuodet 2011–2012, jolloin 39 pelissä syntyi 28 maalia. Vuonna 2012 Hrgota siirtyi Bundesliigaseura Borussia Mönchengladbachin organisaatioon. Aluksi hän edusti seuran kakkosjoukkuetta. Toukokuussa 2013 Hrgota debytoi avauskokoonpanossa Mainzia vastaan ja teki hattutempun. Hän sai hyvin vastuuta joukkueessa kaudella 2014–2015.
Maajoukkueura
Hrgota olisi saanut edustaa joko Ruotsia, Kroatiaa tai Bosnia-Hertsegovinaa. Kroatian alle 21-vuotiaiden valmentaja Ivo Šušak yritti saada Hrgotan joukkueeseensa syksyllä 2012, mutta tämä kieltäytyi. Ruotsin jalkapallomaajoukkueen valmentaja Erik Hamrén valitsi Hrgotan mukaan EM-karsintaotteluun Itävaltaa vastaan syyskuussa 2014. Hrgota teki tuossa ottelussa maajoukkuedebyyttinsä.
Jussi Raittinen
thumb|Jussi Raittinen vuonna 2010. thumb|Jussi Raittinen kykyjenetsintätilaisuudessa vuonna 1959. Paavo Juhani "Jussi" Raittinen (s. 15. syyskuuta 1943 Helsinki) on suomalainen muusikko, joka tunnetaan soolouransa sekä muun muassa The Boys -yhtyeen lisäksi monien kappaleiden sanoittaja-säveltäjänä ja sovittajana.
Jussin pikkuveli Eero Raittinen on myös muusikko ja The Boys -yhtyeen alkuperäisjäsen. Heidän vanhempansa olivat Suomen Pankin johtokunnan jäsen Paavo Raittinen ja Rakel Jotuni. Kirjailija Maria Jotuni oli heidän äitinsä isän sisar.
Raittinen ryhtyi ammattimuusikoksi käytyään armeijan vuonna 1966. Hän vaikutti 1960-luvulla rautalankamusiikkia soittaneissa yhtyeissä The Esquires ja The Sounds.
Vuonna 1974 Raittinen voitti Syksyn sävelen kappaleella Metsämökin tonttu. Hän on esiintynyt myös useissa musiikkiohjelmissa, muun muassa juontajana 1990-luvulla Yle TV2:lla esitetyssä Triangeli-visailuohjelmassa.
Opetusministeriö myönsi Raittiselle vuonna 2004 valtion taiteilijaeläkkeen tunnustukseksi hänen ansiokkaasta toiminnastaan luovana ja esittävänä taiteilijana. Marraskuussa 2006 tasavallan presidentti myönsi hänelle Suomen Leijonan Pro Finlandia -mitalin.
Stadin Slangi ry. valitsi Raittisen vuoden 2014 Stadin Kundiksi Helsinki-päivänä 12. kesäkuuta 2014. Vuonna 2021 hänet palkittiin elämäntyöpalkinnolla valtakunnallisilla lastenmusiikkipäivillä.
Raittisen urasta on ilmestynyt kaksi teosta. Vuonna 2003 ilmestyi Muistan vielä vuonna -56 ja vuonna 2014 Vanha rokkistara.
Yksityiselämä
Raittinen on naimisissa Carita Raittisen kanssa, jonka tapasi jo vuonna 1966. Heillä oli Jukka-niminen poika, joka syntyi vuonna 1975 ja kuoli sydänleikkauksen jälkeen vuonna 2013. Raittisella on myös toinen poika Pekka, joka syntyi vuonna 1973.
Diskografia
Sisältää albumit, jotka on julkaistu yksin Jussi Raittisen nimissä.
Kokoelmat, joissa Raittinen on vaikuttanut laulajana:
Porto-Novo
Porto-Novo tai Porto Novo on Beninin pääkaupunki ja satama Porto-Novon laguunissa. Portugalinkielinen nimi tarkoittaa "uutta satamaa". Porto Novoa sanotaan myös ”Kolmen nimen kaupungiksi", jonka kaksi muuta nimeä ovat gunin kielellä Hogbonou ja jorubaksi Adjatche. Kaupunki sijaitsee jorubojen alueella.
Porto-Novon asukasluku vuonna 2010 oli 289 880. Kaupunki on maan toiseksi suurin Cotonoun jälkeen. Porto-Novo on vähemmän merkittävä kaupallisesti ja teollisesti kuin Cotonou. Kaupunki on Ouemen maakunnan pääkaupunki.
Kaupunki on maanviljelyalueen keskus. Sen tärkein tuote on palmuöljy. Siellä tuotetaan myös puuvillaa ja kapokkia. Kaupungissa on paljon afro-brasilialaista väestöä, jota alkoi saapua maahan Brasilian lakkautettua orjuuden. Kaupungissa on brasilialaistyyppistä arkkitehtuuria ja ruokakulttuuria.
Historia
Suullisen perimätiedon mukaan Porto Novo perustettiin joko 1500-luvulla tai vuonna 1730, sen jälkeen kun Dahomeyn kuningaskunta oli valloittanut Alladan ja väestö siirtynyt nykyisessä Nigeriassa sijaitsevaan Ajasse Ipoon. Perustamisen jälkeen Porto Novosta tuli Oyon imperiumin vasalli ja eräs Oyon pääsytie valtamerelle. Porto Novo menestyi portugalilaisten kanssa käydyn orjakaupan takia.
Kun Dahomey oli valloittanut Ouidahin, Porto Novosta tuli orjakauppiaiden haluttu satama.
1800-luvulla ranskalaiset saivat yliotteen portugalilaisista ja heistä tuli Porto Novon suojelijoita perinteisiä Dahomeyn uhkia vastaan. Porto Novo ja Dahomey olivat olleet pitkään kilpailijoita ja ajoittain sodissa keskenään, joka johti lopulta Dahomeyn hyökkäykseen Porto Novoa kohtaan Ranskan Dahomeyn valloitussodissa ja lopulta Ranskan hallintoon.
Porto Novon viimeinen kuningas Toffa kuoli vuonna 1908, eikä uusia kuninkaita ole kruunattu sen jälkeen. Toisin kuin perinteisissä tavoissa, Toffan sukujuuret annettiin uudelle Porto Novon kantonin päällikölle, joka aiheutti huomattavia levottomuuksia alueella 1940-luvulle asti.
Porto Novosta tuli uuden siirtomaan pääkaupunki vuonna 1900, koska se oli ollut ranskalaisten pääsyreitti koko maahan, sekä heidän liittolaisensa. Ajan myötä Cotonousta tuli kuitenkin tosiasiallinen pääkaupunki.
Lemuel (kuningas Raamatussa)
Kuningas Lemuel on Raamatun Sananlaskujen kirjassa mainittu henkilö. "Lemuelin, Massan kuninkaan, sanat..." (Sananl. 31:1). Hänen äitinsä antoi hänelle elämänohjeita, kehotuksen karttaa olutta ja viiniä. Hän itse määrittelee, millainen on hyvä vaimo.
Bahrainin vaakuna
thumb|220px|Bahrainin vaakuna
Bahrainin vaakuna on otettu käyttöön vuonna 1930. Sen loi brittiläinen neuvonantaja Bahrainin kuningaskunnalle (tuolloin emiirille). Vaakunan punainen sahalaita on myös Bahrainin lipussa.
Suomi kesäolympialaisissa 2004
Suomen menestys vuoden 2004 kesäolympialaisissa oli kaikkien aikojen toiseksi huonoin. Ateenan vuoden 1906 kesäkisoista saakka Suomi oli saanut vähintään yhden kultamitalin, mutta näissä kisoissa tämä sarja katkesi. Vain kaksi urheilijaa ylsi mitaleille, joka oli Suomen huonoin mitalisaalis aina vuoteen 2016 asti, kun Suomen mitalisaldoksi jäi Rio De Janeirossa vain yksi pronssimitali. Molemmat saivat hopeaa: Marko Kemppainen skeet-ammunnassa ja Marko Yli-Hannuksela kreikkalais-roomalaisessa painissa 74 kg -sarjassa. Suomi jäi lisäksi ensimmäistä kertaa tyystin ilman yleisurheilumitalia. Paras sijoitus yleisurheilussa oli Tero Pitkämäen kahdeksas sija miesten keihäänheitossa. Suomi oli mitalitilastossa jaetulla sijalla 61 Serbia ja Montenegron kanssa.
Ammunta
Lajijohto: Kare Norvapalo (päävalmentaja), Bror Nyström (haulikkovalmentaja), Pirjo Peltola (kiväärivalmentaja)
Jousiammunta
Lajijohto: Timo Rantanen (valmentaja)
Judo
Lajijohto: Reino Fagerlund (valmentaja)
Melonta
Lajijohto: Jorma Lehtosalo (valmentaja)
Paini
Lajijohto: Pasi Sarkkinen (päävalmentaja), Tuomo Karila (joukkueenjohtaja, valmentaja)
Purjehdus
Lajijohto: Märt Loog (päävalmentaja), Joakim Wilenius (valmentaja), Martin Gahmberg (valmentaja)
Sulkapallo
Lajijohto: Lars Uhre Pedersen (lajijohtaja, valmentaja)
Taekwondo
Lajijohto: Kim Sinisalo (lajijohtaja, valmentaja)
Tennis
Lajijohto: Kauko Nieminen (valmentaja)
Uimahypyt
Lajijohto: Marko Malvela (joukkueenjohtaja, valmentaja), Mirjami Seppälä (valmentaja), Esa Sievinen (valmentaja), Mark Bradshaw (uimahyppyjen valmentaja)
Yleisurheilu
Lajijohto: Jarmo Mäkelä (joukkueenjohtaja), Into Turvanen (tekninen johtaja), Mika Lehtimäki (valmentaja), Tommy Ekblom (valmentaja), Risto Koskinen (valmentaja), Mauri Auvinen (valmentaja), Kari Ihalainen (valmentaja), Arto Rinta-aho (valmentaja), Jarkko Finni (valmentaja), Valentin Kononen (valmentaja)
Ritornello
Ritornello on erityisesti barokki- ja klassismin ajan musiikissa käytetty termi  soolokonserttojen ensimmäisen ja viimeisen osan usein toistuville orkesteriosille, joiden välissä oli solistin soittamia osuuksia.
Amar Ujala
Amar Ujala on Intiassa julkaistava hindinkielinen sanomalehti. Se luokiteltiin heinä-joulukuun 2016 levikkitutkimuksessa Intian 4. laajalevikkisimmäksi sanomalehdeksi. Lehden päivittäinen levikki oli tuolloin keskimäärin 2,962 miljoonaa. Vuoden 2015 levikin (2,935 milj.) perusteella lehti luokiteltiin levikltään maailman 8. suurimmaksi sanomalehdeksi.
Otto Schultz
Otto Schultz (s. 1. kesäkuuta 1998) on suomalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on keskuspuolustaja.
Schultz pelasi kaudella 2018 kaksi Veikkausliigan ottelua Turun Palloseurassa. Ensimmäisen pääsarjaottelunsa hän pelasi 4. heinäkuuta, kun TPS hävisi vierasottelun Vaasan Palloseuralle 0–2. Lisäksi Schultz pelasi 30. heinäkuuta 1–3-kotitappiossa Tampereen Ilvestä vastaan. Schultz pelasi molemmissa otteluissa täydet minuutit ja sai molemmissa otteluissa varoituksen.
Schultz on pelannut Veikkausliigassa kaksi, Ykkösessä kuusi ja Kakkosessa 42 ottelua (tilanne 24. elokuuta 2020).
Suuri vetäytyminen (länsirintama)
Suuri vetäytyminen tarkoittaa länsirintamalla ensimmäisessä maailmansodan alussa tapahtunutta Ranskan ja Englannin joukkojen perääntymistä kohti Pariisia saksalaisjoukkojen menestyksekkään sodankäynnin pakottamana. Suuri vetäytyminen alkoi Monsin taistelusta (23. elokuuta 1914) ja päättyi Marnen taisteluun.
Albert Ehrensvärd nuorempi
Albert Ehrensvärd nuorempi (koko nimeltään Johan Jacob Albert Ehrensvärd; 9. toukokuuta 1867 Göteborg – 6. maaliskuuta 1940 Lund) oli ruotsalainen kreivi, diplomaatti ja poliitikko. Hän toimi Ruotsin ulkoasiainministerinä vuosina 1911–1914. Hän hankki koulutuksensa Lundin yliopistosta ja oli Albert Ehrensvärd vanhemman ja Ingeborg Vogtin lapsi.
Albert Ehrensvärd nuorempi myös käänsi ranskalaista kirjallisuutta ruotsiksi ja kirjoitti aiheesta esseitä. Vuosina 1919–1920 hän edusti Ruotsia Ahvenanmaan asemaa koskevissa neuvotteluissa.
119. laivue (RAF)
119. laivue oli Britannian kuninkaallisten ilmavoimien lentolaivue Toisessa maailmansodassa.
Laivue muodostettiin G-lentueesta 13. maaliskuuta 1941 kalustonaan C- ja G-luokkien lentoveneet. Huhtikuussa 1942 vanhentuneiden Imperial Airwaysin koneiden tultua lentokelvottomiksi laivue määrättiin PBY Catalina -koneiden siirtoyksiköksi Lough Erneen. Laivue muodostettiin uudelleen Pembroken telakalla loppu vuodesta 1942 kalustonaan Short Sunderland MKII ja MkIII -koneet ja lakkautettiin 17. huhtikuuta 1943.
SMS Arminius
SMS Arminius oli Preussin laivaston ensimmäinen ironcladmonitori. Alus kuului vuodesta 1867 alkaen Pohjois-Saksan liiton laivastoon ja edelleen vuodesta 1871 se kuului Saksan keisarikunnan laivastoon.
Suunnittelu
Alus oli Cowper Coles'n vuonna 1863 suunnittelema. Sen pituus vesirajassa oli 61,60 metriä ja kokonaispituus oli 63,21 metriä. Aluksen leveys oli 10,9 metriä ja sen syväys etuosassa oli 4,32 ja perässä 4,55 metriä. Aluksen suunnitelman mukainen uppouma oli normaalikuormalla 1 653 metristä tonnia ja taisteluun kuormattuna jopa 1 829 tonnia. Aluksen rautarakenteinen runko oli rakennettu perinteisesti kylkikaarten varaan ja siinä oli kahdeksan vesitiivistä osastoa.
Propulsiojärjestelmä
Aluksen propulsiojärjestelmä koostui yhdestä Greenwichissä toimivan J. Penn & Sonsin 2-sylinterisestä höyrykoneesta ja saman valmistajana neljästä höyrykattilasta, jotka tuottivat 1,33 ilmakehän paineen. Aluksella oli vain yksi kattila- ja yksi konehuone. Koneisto pyöritti kaksilapaista potkuria, jonka halkaisija oli 3,96 metriä. Ohjattavuudesta huolehti yksi peräsintä. Aluksella oli myös 1,9 kW 55 V generaattori.
Alus oli lisäksi varustettu kuunaritakilalla, jonka purjepinta-ala oli 540 neliömetriä.
Aseistus
Aluksen alkuperäisenä aseistuksena oli neljä pronssista valettua rihlattua 72 naulan tykkiä. Tykit korvattiin vastaanoton jälkeen neljällä Kruppin valmistamalla 21 cm/19 tykillä, joiden korotuskulma oli 12 astetta ja kantama 2 800 metriä. Tykkeihin oli 332 ammusta. Vuonna 1881 aluksen aseistukseen lisättiin neljä konekivääriä ja keulaan vesirajan yläpuolelle 35 cm torpedoputki, johon aluksella oli kaksi torpedoa. Samalla yötoiminnan helpottamiseksi alukselle asennettiin kaksi 35 ampeerin valonheitintä.
Suoja
Aluksen suojana oli 229 millimetrin teakrunkoon kiinnitetty kankirautapanssari. Vesirajaan oli kiinnitetty keskeltä 114 millimetrin panssarivyö, joka kapeni päissä 76 millimetriin. ja tykkitornien seinän paksuus oli 406 millimetriä teakia ja sen päällä 114-119 millimetriä rautaa. Taistelunjohtotilojen suojana 114 millimetrin rautalevyt, joiden alla 229 millimetrin teaklaudat.
Valmistus
Alus tilattiin Samuda Borthersilta Lontoon Cubitt Townista ja sen köli laskettiin vuonna 1863. Alus laskettiin vesille 20. elokuuta 1864 ja se otettiin vartioaluksena palvelukseen 22. huhtikuuta 1865. Aluksen rahoituksesta vastasi osin vapaaehtoisryhmä.
Riitta Pihlajamäki
Riitta Liisa Pihlajamäki (s. 23. joulukuuta 1956 ) on suomalainen televisiotoimittaja.
Riitta Pihlajamäki pääsi ylioppilaaksi Ilmajoen lukiosta 1975 ja valmistui valtiotieteiden maisteriksi Helsingin yliopistosta 1985. Hän on työskennellyt Yleisradion televisio-ohjelmatoiminnassa vuodesta 1978 muun muassa A-studion toimitussihteerinä, kansainvälisten ohjelmien tuottajana sekä Yle Uutisten ulkomaantoimittajana. Hän on toiminut Ylen kirjeenvaihtajana Pariisissa ja Wienissä. Bonnin-kirjeenvaihtajana Pihlajamäki raportoi mm. Berliinin muurin murtumisesta marraskuussa 1989.
Pihlajamäki nimitettiin Yle TV1:n ohjelmasuunnittelupäälliköksi 1998 ja ohjelmajohtajaksi 2005. Hän toimi Yle TV1:n kanavapäällikkönä 2008-2011, jonka jälkeen välinepäällikkönä ja myöhemmin Ylen suomenkielisten tv-kanavien julkaisupäällikkönä. Ylen journalististen standardien ja etiikan päälliköksi Pihlajamäki nimitettiin 2014. Joulukuussa 2016 hän siirtyi johtamaan A-studion toimitusta. Toukokuussa 2021 hän jäi Yleisradiosta eläkkeelle.
Riitta Pihlajamäki toimii vuodesta 2022 alkaen Ilmajoen Musiikkijuhlien hallituksen puheenjohtajana.
Pihlajamäki on ollut naimisissa Yleisradion entisen toimittajan Hannu Lehtilän kanssa.
Eero Lehtinen (piispa)
Eero Johannes Lehtinen (11. heinäkuuta 1911 Ypäjä – 6. huhtikuuta 2007 Hämeenlinna) oli teologian tohtori h.c. (1967) ja Lapuan hiippakunnan ensimmäinen piispa.
Varhainen elämä ja koulutus
Hän kirjoitti ylioppilaaksi 1929 Turun suomalaisesta yhteiskoulusta, suoritti sacr.min.kandidaatin tutkinnon 1933 ja vihittiin papiksi samana vuonna. Opiskeluaikanaan hän toimi aktiivisesti Akateemisessa Karjala-Seurassa. Hän suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon 1943 ja teologian lisensiaatin tutkinnon 1948.
Lehtinen osallistui myös talvi- ja jatkosotaan joukkueenjohtajana sekä komppanianpäällikkönä. Asevelipappeihin kuulunut Lehtinen toimi sodan aikana jalkaväkiupseerin tehtävissä ja oli kuuluisa rohkeudestaan taisteluissa.
Ura pappina
Evankeliseen liikkeeseen lukeutunut Lehtinen toimi Alastaron seurakunnan virallisena apulaisena ja vt. kirkkoherrana 1933–1939, Saarijärven kappalaisena 1939–1948 ja kirkkoherrana 1948–1955 sekä Hämeenlinnan seurakunnan kirkkoherrana 1955–1956.
Lapuan piispa (1956–1974)
Lapuan hiippakunta perustettiin 1. heinäkuuta 1956, ja Lehtisestä tuli sen ensimmäinen piispa. Lehtinen jäi eläkkeelle 1974.
Lehtisen piispaksi nimittämiseen liittyi huomattavasti sekä kirkollisen että yhteiskunnallisen politiikan jännitteitä. Presidentti Urho Kekkonen syrjäytti ensimmäiseltä vaalisijalta Olavi Kareksen ja nimitti Lehtisen piispaksi toiselta vaalisijalta. Lehtisellä oli Kareksen tavoin oikeistolainen menneisyys, mutta hän oli evankelisen herätysliiketaustansa vuoksi Kekkosen mielestä Karesta parempi vaihtoehto piispaksi.
Istuin
Istuin on istumiseen tarkoitettu väline. Istuimessa voi olla käsinoja, jolle voi istuessa laskea kätensä. Käsinoja voi olla kiinteä tai alas laskettava, kuten joissakin työkoneissa ohjaamoon nousemisen ja sieltä laskeutumisen helpottamiseksi.
Katso myös
Möbel
Seepiapeukaloinen
Seepiapeukaloinen (Cinnycerthia peruana) on peukaloisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Seepiapeukaloista tavataan Perussa ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 75 800 km2. Lajin on kuvattu olevan yleinen, mutta se on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi. Se on kuitenkin luokiteltu elinvoimaiseksi.
Pilvimetsäpeukaloinen
Pilvimetsäpeukaloinen (Cinnycerthia olivascens) on peukaloisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Pilvimetsäpeukaloista tavataan Kolumbiassa, Ecuadorissa ja Perussa. Lajin on kuvattu olevan melko yleinen sopivissa elinympäristöissä, mutta se on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi. Se on kuitenkin luokiteltu elinvoimaiseksi.
Philippe Clement
Ura pelaajana
Clement aloitti pelaajauransa K. Beerschotissa, jossa debytoi kaudella 1992/93. Keskuspuolustajana pelannut Clement edusti uransa alkupuolella myös KRC Genkiä Belgian liigassa. Kaudella 1998/99 hän edusti Englannin Valioliigassa Coventry Cityä, mutta peliaika jäi vähäiseksi. Hän palasi yhden kauden jälkeen takaisin Belgiaan ja liittyi Club Bruggen vahvuuteen. Clement edusti seuraavan vuosikymmenen Clubia ja esiintyi yli 300 ottelussa seuran paidassa. Hän voitti joukkueen kanssa kahdesti Belgian mestaruuden. Hän siirtyi Clubista vuonna 2009 Germinal Beerschotiin, jossa lopetti uransa vuonna 2011.
Belgian maajoukkueessa Clement esiintyi 38 kertaa. Hän oli mukana MM-kisoissa 1998 ja EM-kisoissa 2000.
Ura valmentajana
Lopetettuaan pelaajauransa Clement palasi Club Bruggen organisaatioon U21-joukkueen valmentajaksi. Marraskuussa 2012 hän toimi kahdessa ottelussa Clubin päävalmentajana Georges Leekensin potkujen jälkeen. Juan Carlos Garridon tultua seuran päävalmentajaksi Clement siirtyi hänen apuvalmentajakseen. Garridon saatua potkut syyskuussa 2013 toimi Clement jälleen hetken aikaa Clubin päävalmentajana. Clement palasi apuvalmentajan tehtävään Michel Preud’hommen tultua päävalmentajaksi.
Clement jätti Clubin apuvalmentajan tehtävät kauden 2016/17 jälkeen ja siirtyi Waasland-Beverenin päävalmentajaksi kolmen vuoden sopimuksella. Hän jätti seuran kuitenkin jo joulukuussa siirtyäkseen KRC Genkin päävalmentajaksi. Clement luotsasi Genkin kaudella 2017/18 Belgian cupin loppuotteluun, jossa joukkue kuitenkin hävisi Standard Liègelle jatkoajalla. Kaudella 2018/19 Genk voitti Belgian liigan runkosarjan ja varmisti seurahistorian neljännen mestaruutensa ylemmässä loppusarjassa kahden pisteen erolla Club Bruggeen.
Mestaruuskauden jälkeen Clement jätti Genkin ja palasi takaisin Club Bruggeen seuran päävalmentajaksi. Clement luotsasi Bruggen kahteen perättäiseen Belgian mestaruuteen niin koronapandemian ennenaikaisesti päättämällä kaudella 2019/20 kuin kaudella 2020/21. Tammikuussa 2022 hän jätti Bruggen ja siirtyi Ranskan liigaan AS Monacon päävalmentajaksi. Clementin johdolla Monaco pelasi vahvan loppukauden ja se voitti yhdeksän viimeisestä kymmenestä liigaottelustaan nousten lopulta liigassa kolmanneksi. Kaudella 2022/23 Monaco putosi Mestarien liigasta karsinnoissa ja eteni Eurooppa-liigassakin vain ensimmäiselle pudotuspelikierrokselle, jossa hävisi Bayer 04 Leverkusenille rangaistuspotkukilpailun jälkeen. Liigassa joukkue taisteli pitkään kolmossijasta, mutta heikot esitykset viimeisillä kierroksilla pudottivat Monacon lopulta kuudenneksi ja europelien ulkopuolelle. Seura erotti Clementin kauden jälkeen.
Clement
Martin Dies nuorempi
Martin Dies nuorempi (5. marraskuuta 1901 Colorado City, Teksas – 14. marraskuuta 1972 Lufkin, Teksas) oli yhdysvaltalainen demokraatteja edustanut poliitikko, joka oli edustajainhuoneen jäsenenä vuosina 1931–1945 ja 1953–1959. Hän oli epäamerikkalaista toimintaa tutkivan House Un-American Activities Committeen ensimmäinen puheenjohtaja vuosina 1938–1945, ja komitea tunnettiinkin tuolloin yleisesti Diesin komiteana. Koulutukseltaan Dies oli lakimies.
Juhana Aho
Juhana Aho (s. 30. syyskuuta 1993 Jyväskylä) on suomalainen entinen jääkiekkomaalivahti. Hän pelasi kausina 2017–2020 SM-liigajoukkue Mikkelin Jukureissa yhteensä 37 runkosarjaottelua. Aho pelasi suurimman osan urastaan kuitenkin Mestiksessä, jossa hän voitti mestaruuden Jukureissa vuonna 2016 ja Savonlinnan Pallokerhossa vuonna 2017. Aho kävi helmikuussa 2019 myös kahden ottelun lainalla monikansallisen Erste Bank Eishockey Ligan itävaltalaisjoukkue Dornbirner EC:ssä.
Ura
Aho on Diskoksen kasvatti. Hän siirtyi sieltä kaudeksi 2011–2012 JYPin A-nuoriin. Aho toimi lähinnä joukkueen kakkosmaalivahtina Eetu Laurikaiselle. Hän puki kauden aikana myös JYP-Akatemian paidan kahteen Mestis-otteluun, mutta jäi siellä kuitenkin ilman peliaikaa. Kauden 2012–2013 Aho aloitti JYPin A-nuorissa, mutta hän siirtyi siirtotakarajalla kuitenkin Akatemian vahvuteen Sami Rajaniemen aisapariksi, kun Mestiksessä haparoinut Samu Perhonen puolestaan siirtyi A-nuorten puolelle. Aho torjui Akatemiassa kahdessa pelaamassaan ottelussa voiton.
Kauden 2013–2014 Aho aloitti JYPin A-nuorissa, mutta hän nousi kauden edetessä kuitenkin JYP-Akatemian vahvuuteen, kun Sami Rajaniemi nousi JYPin SM-liigajoukkueeseen Joni Myllykosken jätettyä organisaation lokakuussa 2013. Aho jatkoi Akatemiassa Antti Lehtosen aisaparina ja lopulta hän nousi kevätkaudella joukkueen pääasialliseksi vastuunkantajaksi Lehtosen aloitettua varusmiespalveluksen. Lisäksi Akatemiaan loppukaudella hankittu Dennis Saikkonen siirtyi myöhemmin paikkaamaan JYPin SM-liigajoukkueen poissaoloja. Aho pelasi lopulta 13 runkosarjaottelua torjuen yhden nollapelin.
Aho teki kaudeksi 2014–2015 vuoden mittaisen Mestis-sopimuksen JYP-Akatemian kanssa. Hän jäi kuitenkin joukkueen kolmosmaalivahdiksi tulokasmaalivahti Veini Vehviläiselle ja Dennis Saikkoselle. Aho pelasi lopulta vain yhdeksän runkosarjaottelua. Helmikuussa 2015 Akatemia lainasi hänet Suomi-sarjajoukkue Nokian Pyryyn, jossa Aho pelasi kolme ottelua. Loppukauden hän vietti kasvattajaseuransa Diskoksen II-divisioonajoukkueen vahvuudessa.
Aho palasi kaudeksi 2017–2018 vuoden mittaisella sopimuksella Mikkelin Jukureihin, jotka oli nostettu vuotta aiemmin SM-liigaan. Hän lähti kauteen kakkosmaalivahtina Sami Rajaniemelle. Aho teki liigadebyyttinsä 22. syyskuuta 2017 vieraissa Helsingin IFK:ta vastaan. Hän torjui Jukureiden 2–3-voittoon päättyneessä ottelussa 26 kertaa. Raimo Hirvonen valitsi Ahon ottelun Alumnien tähtien kolmostähdeksi. Liigauransa ensimmäisen nollapelinsä hän torjui 6. tammikuuta 2018 Kalevan Palloa vastaan. Aho torjui Jukureiden 3–0-voittoon päättyneessä ottelussa 18 kertaa. Lasse Kanerva valitsi hänet ottelun Alumnien tähtien ykköstähdeksi. Aho pelasi SM-liigassa kauden aikana 11 ottelua torjuen kaksi nollapeliä. Hän pelasi kauden aikana myös seitsemän runkosarjaottelua lainalla Mestiksen nousijajoukkue Imatran Ketterässä, jonne Jukurit lainasi Ahon lopulta loppukaudeksi Mestiksen runkosarjan päätyttyä. Maaliskuussa 218 Aho teki Jukureiden kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Kaudella 2018–2019 Aho jatkoi selkeänä kakkosmaalivahtina Sami Rajaniemelle. Hän pelasi 15 runkosarjaottelua torjuen yhden nollapelin. Tammikuun 2019 lopulla Jukurit lainasi Ahon kahdeksi otteluksi monikansallisen Erste Bank Eishockey Ligan itävaltalaisjoukkue Dornbirner EC:hen. Helmikuussa hän teki Jukureiden kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Aho oli kauden 2020–2021 kokonaan pelaamatta. Elokuussa 2020 hän ilmoitti lopettavansa pelaajauransa ja keskittyvänsä jatkossa oikeustieteen opintoihin Helsingin yliopistossa.
Muuta
Aho harrastaa myös laulamista. Kevään 2016 Mestiksen pudotuspelien ensimmäisessä finaaliottelussa hän esitti Maamme-laulun Mikkelin Kalevankankaan jäähallissa, kun loukkaantuminen esti Ahon pelaamisen Jukureiden kohdatessa Kajaanin Hokin. Ahon perhe levytti lastenlaululevyn, kun hän oli 4-vuotias. Vuonna 2011 Aho esitti Cygnaeus-lukion pääosan musikaalitelevisio-ohjelma Stagessa. Hänen koulunsa sijoittui kilpailussa kolmanneksi.
Aho on maininnut esikuvikseen Sinuhe Wallinheimon sekä nuorempana Dominik Hašekin.
Liisa Holmberg
Liisa Holmberg (s. 1960 ) on saamelainen kulttuurivaikuttaja. Hän on ollut Saamelaisalueen koulutuskeskuksen (SAKK) rehtori.
Holmberg on koulutukseltaan kauppatieteen maisteri Vaasan yliopistosta. Hänet valittiin vuonna 2016 Arktisen yliopiston neuvoston puheenjohtajaksi.
Hän toimi SAKK:ssa kolmekymmentä vuotta, ja rehtoriksi hänet valittiin 2008. Hän irtisanoutui syyskuussa 2017, mutta työsuhde kestää vuoden loppuun. Irtisanoutumisen jälkeen hän keskittyy elokuvatyöhön. Hän työskentelee kansainvälisessä saamelaiselokuvien elokuva-instituutissa ISFIssä.
Vuonna 2021 Holmberg sai Ranskan kansallisen ansioritarikunnan ritarimerkin.
Rakentaja (lehti)
Rakentaja on Rakennusliiton jäsenlehti, joka ilmestyi ensimmäisen kerran vuonna 1925. Lehti ilmestyy vuodesta 2020 alkaen 8 kertaa vuodessa, ja sen päätoimittaja on Johanna Hellsten.
Punanpeukaloinen
Punanpeukaloinen (Cinnycerthia fulva) on peukaloisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Punanpeukaloista tavataan Boliviassa ja Perussa ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 108 800 km2. Lajin on kuvattu olevan melko yleinen joillain alueilla, mutta se on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi. Se on kuitenkin luokiteltu elinvoimaiseksi.
Thomas Brezina
Thomas Conrad Brezina (s. 1963) on itävaltalainen nuortenkirjailija ja yksi saksankielisten maiden suosituimmista nuortenkirjailijoista. Hän harrastaa myös postimerkkien keräilyä.
Brezinan kirjoja on käännetty 32 kielelle ja niitä on myyty jo 20 miljoonaa kappaletta. Kirjoista on tehty videoita ja elokuvia sekä näytelmiä ja kuunnelmia.
Kirjat
Brezina on kirjoittanut muun muassa kirjasarjat Neljän keikka sekä 7 tassua ja Penny.
Neljän keikka-sarjassa ilmestyneitä osia ovat:
Koulun kummitus
Seitsemän tassua ja Penny -kirjasarjassa on ilmestynyt seuraavat osat:
Sormenjälkipallokala
Sormenjälkipallokala (Canthigaster compressa) on meressä elävä pallokala. Sitä tavataan joskus meriakvaariossa, mutta harvemmin kuin sukulaisiaan.
Koko ja ulkonäkö
Sormenjälkipallokala kasvaa 12 cm pitkäksi. Sen vartalossa on ruskeansävyisellä pohjalla vaaleampia, sinertäviä ohuita juovia, jotka muodostavat sormenjälkiä muistuttavan kuvion. Muista samantyyppisistä lajeista sen erottaa ohuempien sinisten juovien perusteella. Kuono on terävä ja selässä on tumma terävärajainen läikkä.
Alkuperä
Sormenjälkipallokala on peräisin Tyynenmeren länsiosasta. Se elää hiekkapohjaisissa laguuneissa 5–16 metrin syvyydessä.
Käyttäytyminen ja ravinto
Sormenjälkipallokalat elävät aikuisina usein pareittain.
Kassiakaneli
Kassiakaneli (Cinnamomum aromaticum, syn. Cinnamomum cassia) eli kiinankaneli on Myanmarista peräisin oleva kolmemetrinen puu, jonka kuoresta saadaan kanelia.
Kassiakanelia käytetään mausteena yleensä suolaisissa ruoissa ja säilöntämausteissa. Suomessa ja muualla Euroopassa myytävä kaneli on usein kassiakanelia, joka sisältää paljon maksalle myrkyllistä kumariinia. Kumariini voimistaa kanelin aromia, ja sen vuoksi kassiakanelilla saadaan sillä maustettuihin tuotteisiin voimakkaampi aromi kuin ceyloninkanelilla. Kanelialdehydi antaa kassiakanelille sen ominaisen maun ja tuoksun.
Antiikin Ateenan armeija
Historia
Ateena ei vielä arkaaisella kaudella ollut tunnettu sotilasmahtina; tämä rooli kuului ennemmin Spartalle. Ateena kehittyi sotilaallisesti merkittäväksi voimaksi demokratian kaudella, joka alkoi noin vuonna 508 eaa. Tämän jälkeen Ateenan armeijan koko kasvoi nopeasti, ja se saavutti kauden alussa merkittäviä sotavoittoja. Näihin kuuluivat voitto vastasyntynyttä demokratiaa uhanneista boiotialaisista ja khalkislaisista (507/506 eaa.) sekä voitto persialaisista Marathonin taistelussa (490 eaa.). Ateenalaiset yhdistivät armeijansa menestyksen demokratiaansa ja sen tuomaan kansalaisten tasavertaisuuteen. Herodotoksen sanoin, ”niin kauan kuin ateenalaisia hallitsivat itsevaltiaat, eivät he sota-alalla olleet ketään naapuriansa etevämpiä [...] mutta vapauduttuaan kukin osoittautui alttiiksi, koska toimi omaksi hyväkseen”.
Vielä noin vuonna 508 eaa. Ateenan jalkaväkeen kuulu noin miestä, ratsuväkeen 100 ratsumiestä ja laivastoon 60 sotalaivaa. Persialaissodissa Ateena kykeni varustamaan Marathonin taisteluun hopliittia ja Plataiain taisteluun (479 eaa.)  hopliittia. Artemisionin meritaisteluun (480 eaa.) kaupunki kykeni varustamaan 127 laivaa ja Salamiin meritaisteluun (myös 480 eaa.) 180 laivaa.
Myöhemmin klassisella kaudella Ateenan armeija oli koko kreikkalaisen maailman suurin, suorassa suhteessa kaupunkivaltion poikkeuksellisen suureen väkilukuun. Peloponnesolaissodan alussa vuonna 431 eaa. Ateenan varsinaiseen armeijaan kuului noin miestä, joista  oli hopliitteja. Lisäksi kaupungilla oli puolustusjoukot, jotka koostuivat miehestä, joista  oli metoikkihopliitteja. Laivastossa oli 300 kolmisoutua. Ratsuväen koko kasvoi parhaimmillaan noin :aan. Tämä oli poikkeuksellisen suuri luku jopa suhteessa Thessalian ja Makedonian hevosrikkaisiin alueisiin verrattuna.
Peloponnesolaissodan aikaan Ateenan perivihollisen Spartan oma hopliittiarmeija (Spartan armeija) oli puolet Ateenan hopliittiarmeijaa pienempi, eikä Spartalla ollut omaa laivastoa lainkaan. Sodat ja taistelut käytiin kuitenkin yleensä yhdessä liittolaisten kanssa, mikä muutti tilannetta. Spartalaiset johtivat ainakin periaatteessa peloponnesolaisliittoon kuuluneiden liittolaistensa joukkoja ja laivastoja, mutta liitto ei ollut aina kovin yhtenäinen. Ateenalla sen sijaan oli suorempi määräysvalta omasta armeijastaan ja ainakin Deloksen meriliiton aikana sen kumppanit olivat ennemmin alamaisia kuin liittolaisia. Peloponnesolaissodan aikana Ateena oli vahvempi merellä ja Sparta liittolaisineen maalla. Ateena sai taisteluissa useampia voittoja, ja hävisi spartalaisille vasta, kun nämä alkoivat omaksua ateenalaisia taktiikoita.
Ateena menetti sotilasmahtinsa lyhyeksi aikaa peloponnesolaissodan tappion myötä vuonna 404 eaa. Sen jälkeen esimerkiksi Ateenan laivaston kooksi rajattiin 12 laivaa. Ateena toipui tappiosta kuitenkin pian. 300-luvulla eaa. kaupunki johti niin kutsuttua toista Ateenan liittoa. Lopullisesti Ateena menetti sotilaallisen samoin kuin poliittisen merkityksensä jouduttuaan Makedonian valtaan Lamian sodan myötä vuonna 322 eaa.
Jalka- ja ratsuväki
Ateenan armeijan komentajana toimi alun perin polemarkki, joka oli sota-asioiden arkontti. Arkaaisen kauden lopulla tämä menetti käytännössä asemansa kymmenelle strategokselle eli kenraalille. Polemarkin rooli jäi symboliseksi kunniaviraksi, johon liittyi ennemmin uskonnollisia ja oikeudellisia tehtäviä. Siinä missä polemarkki valittiin klassisella kaudella arpomalla, strategokset, joiden tehtävä vaati kokemusta ja sotilastaitoja, valittiin äänestämällä ehdolle asetettujen joukosta. Strategoksilla oli myös poliittista valtaa. Sitä lisäsi se, että sama henkilö voitiin valita strategokseksi toistuvasti, kun taas muihin virkoihin valittiin yleensä vain kerran tai pari.
Kaikki miespuoliset kansalaiset suorittivat kaksivuotisen asepalveluksen eli palveluksen efebeinä 18–20-vuotiaina. Efebit suorittivat erilaisia harjoituksia ja partioivat rajoilla. Efebipalveluksen jälkeen miehet saivat osallistua ekklesian eli kansankokouksen toimintaan.
Laivasto
pienoiskuva|Ateenalaisen [[kolmisoutu|kolmisoudun pienoismalli. Akropolis-museo.]] pienoiskuva|[[Salamiin taistelu. Wilhelm von Kaulbach, 1868.]]
Ateenasta tuli suuri laivastomahti pian demokratian perustamisen jälkeen, persialaissotien ratkaisutaisteluiden alla. Tuolloin luotiin Themistokleen johdolla kaupungin suuri trieereistä eli kolmisouduista koostunut laivasto. Persialaissotien ja peloponnesolaissodan välisenä aikana Ateena loi sen avulla imperiumikseen muodostuneen Deloksen meriliiton.
Kolmisoudut olivat puisia sotalaivoja, joissa oli 170 soutajaa, kolmessa tasossa kummallakin puolella. Lisäksi jokaisessa laivassa oli kymmenen hopliittia ja neljä jousimiestä. Laivojen pituus oli noin 30–37 metriä ja leveys noin 6 metriä. Ateenan sotasatamina toimivat Pireuksessa sijainneet Zea, joka oli laivaston pääsatama, ja Munikhia. Niissä oli kolmisouduille lukuisia laivasuojia, joita on löydetty kaivauksissa.