cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hermanni (Helsinki)
Historia
Hermanni on saanut nimensä vapaaherra Herman Standertskjöld-Nordenstamin mukaan, joka 1880-luvulla omisti Kumpulan kartanon. Vuonna 1883 hän erotti kartanon maista kolme aluetta, joilta hän alkoi vuokrata asuntotontteja. Kaksi näistä alueista sai hänen mukaansa nimet Hermanstad I ja Hermanstad II, kolmas sen sijaan nimen Majstad. Näistä Hermanstad II käsitti pääosan nykyist Hermanninmäkeä, kun taas Hermanstad I on nykyään osa Vallilaa, ja Majstad on nykyinen Toukola. Hermanni rakennettiin tuolloin tiiviiksi puutaloalueeksi. Puutaloissa perheet asuivat ahtaasti ja tekivät ruokansa puu-uuneissa. Vuonna 1893 kaupunki osti nämä Kumpulan kartanon alueet, ja ne liitettiin Helsinkiin vuonna 1906.
Vanhoista puutaloista ei ole montaa jäljellä. Hermanni sai nykyisen paljolti betonisen ja tiilisen ulkomuotonsa 1950- ja 1960-luvun rakentamisen yhteydessä. Varsinkin eteläisen Hermannin kaupunkikuva on muuttunut uudisrakentamisen myötä. Etelä-Hermanniin on rakennettu 2000-, 2010- ja 2020-luvuilla runsaasti uusia asuntoja, joille syntyi tilaa, kun Eläinlääketieteellinen korkeakoulu ja Valtion eläinlääkintä- ja elintarvikelaitos siirtyivät Viikkiin vuonna 2006. Hermanni on ollut yksi Helsingin suurimmista uudisalueista.
Muutamia uusia asuinrakennuksia rakennettiin 2010-luvulla myös Hermannin itäosaan Kyläsaaren osa-alueelle, joka aikaisemmin oli teollisuusaluetta. Kokonaan asuinalueeksi Kyläsaari muuttuu vuosina 2029–2036. Hermanninranta, josta pieni osa kuuluu Hermannin kaupunginosaan, rakentuu asuinalueeksi vuosina 2024–2031.
Rakennuksia
Aivan Vanhankaupunginlahden rannalla sijaitsi vuosina 1962–1982 Kyläsaaren jätteenpolttolaitos, joka asukkaiden vaatimuksesta lakkautettiin ympäristöhaittojen vuoksi. Rakennuksessa on nykyään Pääkaupunkiseudun Kierrätyskeskus.
Helsingin vankila (puhekielessä Sörkan vankila) sijaitsee Hermannissa. Hermannissa on neljä päiväkotia (Kotikallio, Pääskylä, Viola ja Louhi) ja ala-asteen koulu. Kaupunginosassa, Tukkutorin alueella, sijaitsevat myös ravintola- ja huvialue Teurastamo sekä tapahtuma-areena Agroksenmäen holvikellari.
Liikenne
Alueelle joukkoliikenneyhteyksiä tarjoavat kaikki Hämeentien linja-autot ja raitiovaunut. Hermannin rantatietä pitkin kulkevat bussilinjat 55 ja 56. Myös Kalasataman metroasema palvelee alueen eteläisintä osaa. Hermannin rantatielle linjatun Kalasatama–Pasila-raitiotien on tarkoitus valmistua vuonna 2024.
Yamamoto
Yamamoto on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Trögdin kihlakunta
thumb|Trögdin kihlakunnan sijainti Uppsalan läänin kartalla.
Parlophone
Parlophone on Carl Lindström A.G.:n Saksassa vuonna 1896 perustama levymerkki. Sen tavaramerkki ₤ muistuttaa punnanmerkkiä, mutta on itse asiassa saksalainen L (kuten Lindström). Parlophone tuli Columbia Graphophone Companyn alaisuuteen vuonna 1927. Vuonna 1931 Columbia ja Gramophone Company yhdistyivät Electric and Musical Industries Ltd:ksi (EMI). Englantilainen EMI Records Ltd. nimettiin uudelleen Parlophone Records Ltd. nimiseksi vuonna 2013. Warner Music Group osti Parlophone Music Groupin.
Trögdin kihlakunta
Trögdin kihlakunta oli kihlakunta Uppsalan läänissä Ruotsissa. Vuoden 1945 väestönlaskennan mukaan kihlakunnan maapinta-ala oli 357,01 neliökilometriä ja asukasluku 5 889 henkeä. Kihlakuntaan kuuluneet kunnat olivat Hacksta, Löt, Villberga, Husby-Sjutolft, Litslena, Härkeberga, Boglösa, Lillkyrka, Vallby, Kungs-Husby, Veckholm ja Torsvi.
Parlophone
EMI:n alaisuudessa Parlophone säilyi jazz-merkkinä, kuten se oli ollut jo Columbian aikana. Myöhemmin merkillä julkaistiin myös erikoisäänitteitä kuten puhelevyjä ja komediaa. Vuonna 1955 Parlophonen johtajaksi yleni George Martin, joka vuonna 1962 otti merkin artistiksi nousevan liverpoolilaisen popyhtyeen, The Beatlesin. Se yhdessä muiden Brian Epsteinin manageroimien artistien kuten Cilla Black, Billy J. Kramer ja The Fourmost kanssa, Parlophone nousi yhdeksi tunnetuimmista levymerkeistä maailmassa. Martinin siirryttyä itsenäiseksi tuottajaksi vuonna 1965 Parlophone sulautettiin EMI:n Gramophone Company -yksikköön.
Trögdin kihlakunta
Kihlakunnan tuolloisiset kunnat kuuluvat nykyään Enköpingin kuntaan ja sijaitsevat sen kaakkoisosassa.
Parlophone
EMI, Virgin EMI Records ja sen monet muut levymerkit ovat nykyisin Universal Music Groupin levymerkkejä tai yhtiöitä. EMI Group oli yksi maailman neljästä suuresta levy-yhtiöstä (muut ovat Sony Music Entertainment, Universal ja Warner). Yhtiön pääkonttori oli Lontoossa. Yhtiö oli listattu Lontoon pörssissä ja kuului osana FTSE 100 -osakeindeksiin, kunnes helmikuussa 2011 EMI:n osti Citigroup.
Marraskuussa 2011 Citigroup ilmoitti myyvänsä EMI:n levymerkit Universalille ja musiikkikustannustoiminnan Sonyn johtamalle ryhmälle. Kauppa saatettiin päätökseen syyskuussa 2012. Englantilainen EMI Records Ltd. nimettiin uudelleen Parlophone Records Ltd. nimiseksi vuonna 2013. Warner Music Group osti Parlophone Music Groupin.
Håbon kihlakunta
thumb|Håbon kihlakunnan sijainti Uppsalan läänin kartalla.
Håbon kihlakunta oli kihlakunta Uppsalan läänissä Ruotsissa. Vuoden 1945 väestönlaskennan mukaan kihlakunnan maapinta-ala oli 221,93 neliökilometriä ja asukasluku 4 020 henkeä. Kihlakuntaan kuuluneet kunnat olivat Håbo-Tibble, Håtuna, Häggeby, Skokloster, Övergran, Yttergran ja Kalmar.
Kihlakunnan tuolloisista kunnista Håbo-Tibble ja Håtuna kuuluvat nykyään Upplands-Bron kuntaan Tukholman läänissä ja muut Håbon kuntaan.
Shekhar Kapur
Shekhar Kapur (s. 6. joulukuuta 1945 Lahore, Punjab, Brittiläinen Intia) on intialainen elokuvaohjaaja ja elokuvatuottaja.
Ura
Shekhar Kapur aloitti uransa Bollywoodissa vuonna 1983 ohjaamalla hindinkielisen elokuvan Masoom. Toinen ohjaus oli tieteiselokuva Mr. India vuodelta 1987. Kapur ohjasi H. G. Wellsin romaaniin Aikakone perustuvaa elokuvaa Time Machine, mutta elokuva ei koskaan valmistunut. Kolmas valmistunut ohjaustyö oli Bandit Queen vuodelta 1994.
Kapurin ensimmäinen englanninkielinen ohjaus oli vuoden 1998 Elisabet, joka kuvaa Englannin kuningattaren Elisabet I:n valtakauden alkuvaiheita. Seuraava, vuoden 2002 elokuva Valkoinen sulka, kertoo pelkuruudesta syytetystä brittisotilaasta vuosien 1884–1885 Sudanissa. Vuonna 2007 Elisabetille valmistui jatko-osa, Elisabet – kultainen aikakausi, joka jatkaa tarinaa samoilla päänäyttelijöillä.
Morgan Motor Company
Morgan valmistaa kaikki autonsa käsityönä, minkä vuoksi tilatun auton saaminen voi kestää 1–2 vuotta.
Hugo Boss (muotisuunnittelija)
Hugo Ferdinand Boss (8. heinäkuuta 1885 Metzingen, Württemberg, Saksa − 9. elokuuta 1948 Metzingen, Saksa) oli saksalainen räätäli ja vaatetehtailija.
Boss oli alun perin räätäli, joka omisti pienen kaupan Metzingenissä myyden miesten pukuja ja päällystakkeja. Vuonna 1931 Boss liittyi kansallissosialistiseen puolueeseen. Ennen toista maailmansotaa ja sen aikana hänen tehtaansa valmisti muun muassa SS-upseerien univormuja, SA:n ruskeita kauluspaitoja ja Hitlerjugendin partioasuja.
Åsundan kihlakunta
thumb|Åsundan kihlakunnan sijainti Uppsalan läänin kartalla.
Åsundan kihlakunta oli kihlakunta Uppsalan läänissä Ruotsissa. Vuoden 1945 väestönlaskennan mukaan kihlakunnan maapinta-ala oli 243,02 neliökilometriä ja asukasluku 4 434 henkeä. Kihlakuntaan kuuluneet kunnat olivat Enköpings-Näs, Teda, Svinnegarn, Tillinge, Bred, Sparrsätra ja Vårfrukyrka.
Kihlakunnan tuolloiset kunnat kuuluvat nykyään Enköpingin kuntaan ja sijaitsevat sen lounaisosassa.
J. R. Danielson-Kalmari
Johan Richard (J. R.) Danielson-Kalmari (vuoteen 1906 Danielson, 7. toukokuuta 1853 Hauho – 23. toukokuuta 1933 Helsinki) oli suomalainen historiantutkija, professori, vanhasuomalainen poliitikko ja valtioneuvos. Hänet muistetaan suomalaisen valtiollisen historian tutkimuksen uranuurtajana, autonomian puolustajana, routavuosien myöntyväisyyspoliitikkona, Suomen akateemisen ja poliittisen elämän ”grand old manina” sekä J. K. Paasikiven poliittisena oppi-isänä.
Alkuvaiheet
Johan Richard Danielsonin isä oli Hauhon kappalainen ja myöhempi Hartolan kirkkoherra Johan Philip Danielson, jonka suku oli alkujaan lähtöisin Ruotsin Smålandista ja tuli Suomeen 1700-luvun jälkipuoliskolla. Äiti Amanda Lovisa oli tunnettua Palanderin sukua.
Danielson kävi aluksi Hämeenlinnan yläalkeiskoulua ja kirjoitti ylioppilaaksi Jyväskylän suomalaisesta alkeisopistosta vuonna 1870. Hän opiskeli Helsingin keisarillisessa yliopistossa aluksi kreikkalaista ja roomalaista kirjallisuutta, mutta vaihtoi pian pääaineekseen historian. Ensimmäisen historiallisen tutkielmansa hän kirjoitti A. I. Arwidssonista. Danielson valmistui filosofian kandidaatiksi 1876, lisensiaatiksi 1878 ja tohtoriksi 1880.
Yliopistoura
Danielson omaksui varhain fennomanian mukaisen poliittisen maailmankuvan. Vuosina 1876–1877 ja 1879 Saksaan tekemillään opintomatkoilla hän sai vaikutteita historianfilosofisiin ja sosiaalipoliittisiin näkemyksiinsä, jotka tekivät hänestä jonkinlaisen uudistusmielisen konservatiivin. Merkittäviä saksalaisia esikuvia olivat kateederisosialismiksi kutsuttua konservatiivista uudistuslinjaa kannattaneet taloustieteilijät Adolph Wagner ja Gustav von Schmoller. Historioitsija Johann Gustav Droysen taas antoi Danielsonille aiheen Kaarle XII:ta käsitelleeseen lisensiaatinväitöskirjaan. Se tarkastettiin yhdessä samaa aikakautta käsitelleen dosentinväitöskirjan kanssa keväällä 1878, jolloin Danielson nimettiin Helsingin yliopiston yleisen historian dosentiksi. Samana vuonna hänet nimitettiin myös Vaasan lyseon lehtoriksi, mutta hän ei ottanut virkaa vastaan. Sen sijaan hän työskenteli saksan kielen opettajana Helsingin ruotsalaisessa normaalilyseossa sekä historian opettajana suomalaisessa tyttökoulussa.
Syksyllä 1880 Danielson valittiin vastikään asetuksella virallisesti tunnustetun ylioppilaskunnan ensimmäiseksi puheenjohtajaksi fennomaanien saavutettua enemmistön. Hänen vaatimuksestaan radikaalisiiven johtaja Lauri Kivekäs ohitettiin, kun fennomaanien opiskelijajärjestö Suomalainen Nuija asetti yhteistä ehdokaslistaa. Danielsonin toimi ylioppilaskunnan johdossa jäi lyhytaikaiseksi, sillä vielä saman vuoden joulukuussa hän sai Zachris Topeliukselta vapautuneen yleisen historian professuurin. Kilpailevana viranhakijana oli ruotsinkielinen Magnus Gottfrid Schybergson, joka oli ylioppilaskunnan puheenjohtajan vaalissa saanut ruotsinkielisistä eniten ääniä. Danielsonin nimitystä professoriksi pidettiin (kieli)poliittisena ja virantäyttöön oli liittynyt puolueriita. Vastaväittäjänä toiminut Suomen historian professori ja fennomaanijohtaja Yrjö Sakari Yrjö-Koskinen oli järjestänyt Schybergsonin virkaväitöskirjan hylätyksi. Schybergsonin puolesta toiminut taidehistorian professori ja svekomaanijohtaja C. G. Estlander oli erityisen katkeroitunut menettelystä. Myöhemmin Danielson ja Schybergson ajautuivat tieteellisiin kiistoihin. Danielson hoiti professuuria vuoteen 1913.
Taweret
Taweret oli muinaisessa Egyptissä palvottu virtahepojumalatar.
J. R. Danielson-Kalmari
Yliopistoura
Danielson toimi Hämäläis-Osakunnan vt. kuraattorina vuosina 1880–1881 ja inspehtorina 1886–1903 sekä Suomen historiallisen seuran sihteerinä 1883–1884 ja esimiehenä 1885–1886, 1893–1894 ja 1912–1913. Lisäksi hän oli vuonna 1903 Kansantaloudellisen yhdistyksen puheenjohtajana ja 1906 perustamassa Suomalaista Tiedeakatemiaa.
Taweret
Taweret kuvattiin ihmismäisenä virtahepona, jolla oli krokotiilin selkä. Hänen päänsä oli myös osittain krokotiilin pään muotoinen. Vaikka Taweret oli suorastaan uhkaavan näköinen, oli hän pohjimmiltaan lempeä jumalatar. Taweretin erikoisen olemuksen uskottiin karkottavan pois pahoja henkiä.
J. R. Danielson-Kalmari
Tutkimustyö
thumb|upright|Danielson vuonna 1899. Poliittisten oppi-isiensä Yrjö-Koskisen ja J. V. Snellmanin tavoin Danielsonin historianfilosofiassa oli keskeisessä asemassa kansallinen painotus. Hän katsoi kansakunnan kehittyvän vähitellen kohti valtion muodostamista vääjäämättömien historillisten voimien ohjaamana. Danielson korosti oppi-isiään enemmän kansanjoukkojen merkitystä historiallisessa kehityksessä sekä kannatti kokonaisvaltaisempaa historiankirjoitusta ja taloushistorian selkeämpää esiin nostamista. Karl Lamprechtin kehittelemää radikaalimpaa sosiaalihistoriaa hän ei enää kokonaan hyväksynyt. Danielson ei kuitenkaan luonut uutta historiantutkimuksen koulukuntaa, sillä aikaa vieneet yhteiskunnalliset tehtävät ja poliittinen tarkoitushakoisuus rajoittivat hänen tieteellistä työtään.
Taweret
Taweret oli ensisijaisesti synnytyksen jumalatar. Häntä palvottiin laajasti ympäri Egyptiä varsinkin kodeissa, joissa oli raskaana olevia naisia. Taweretia on äärimmäisen vaikea erottaa ulkomuodoltaan ja tehtäviltään samanlaisesta Ipystä.
Lähteet
Llista de personatges de la mitologia egípcia
J. R. Danielson-Kalmari
Tutkimustyö
Danielsonin mielestä suomalaisen historiantutkimuksen tuli edistää valtiollisia päämääriä osoittamalla, että suomalaisilla oli ollut jo vuosisatojen ajan kansallinen erityisolemus, joka jatkuvasti kehittyi yhä voimakkaammaksi kansalliseksi tietoisuudeksi. Vuonna 1888 julkaisemassaan tutkimuksessa Die nordische Frage in den Jahren 1746–1751 hän pyrki osoittamaan, että 1700-luvun alkupuolen tapahtumat olivat synnyttäneet suomalaisten keskuudessa kansallistunteen, ja että autonomisen Suomen synty vuonna 1809 oli siten looginen päätepiste jo aiemmin käynnistyneelle Suomen henkiselle irtautumiselle Ruotsista. Muun muassa Schybergson ja ruotsalainen professori Harald Hjärne arvostelivat jyrkästi tätä suomalaiskansallista painotusta, sillä heidän mielestään 1700-luvun puolivälin ”pohjoismainen kysymys” oli Danielsonin anakronistinen keksintö. Myöhemmissäkin teoksissaan Danielson kuvasi Suomen historiaa teleologisesti myöhempien tapahtumien valossa ylikorostamalla ”itsenäisyysliikkeen” merkitystä esimerkiksi Anjalan liiton taustalla. Hän myös jaotteli historianhenkilöitä suomalaisiin ja ruotsalaisiin toisinaan mielivaltaisesti.
Danielson osallistui 1880–1890-luvuilla Suomen autonomian puolustamiseen historiallisella argumentoinnilla samaan aikaan kun ruotsinkieliset professorit Leo Mechelin ja Robert Hermanson kävivät oikeustaistelua juridisilla argumenteilla. Venäläinen K. F. Ordin oli vuonna 1889 julkaissut suomalaisten autonomiakäsityksiä vastaan tähdätyn historiantutkimuksen Pokorenije Finljandi (”Suomen valloitus”). Danielson vastasi siihen vuonna 1890 omalla tutkimuksellaan Suomen yhdistäminen Venäjän valtakuntaan. Siinä hän puolusti tulkintaa, jonka mukaan Porvoon valtiopäivillä de facto perustettiin Suomen valtio. Teos käännettiin ruotsiksi, venäjäksi, saksaksi ja englanniksi. Danielson julkaisi vielä vuonna 1892 samasta aiheesta teoksen Suomen sisäinen itsenäisyys: Jatkuvien hyökkäysten torjumiseksi, joka sekin käännettiin ruotsiksi ja venäjäksi. Teokset oli suunnattu sekä kotimaiselle yleisölle että länsimaiden sivistystölle. Suomessa toivottiin myös, että keisari Aleksanteri III itse lukisi kirjan Suomen yhdistäminen Venäjän valtakuntaan, mutta tämä ei toteutunut. Suomessa Danielson sai kuitenkin teosten ansiosta lähes kansallissankarin maineen. Poliittinen tarkoitushakuisuus ja tendenssimäisyys lähteiden valikoinnissa sekä tulkinnassa tosin vähensi Danielsonin Suomen autonomian syntyä koskeneiden tutkimusten tieteellistä arvoa.
Danielsonin seuraavat teokset liittyvät samaan kansalliseen teemaan. Wiipurin läänin palauttaminen muun Suomen yhteyteen (1894) on kuvaus vuonna 1812 tapahtuneesta Vanhan Suomen yhdistämisestä Suomen suuriruhtinaskuntaan. Teoksen on katsottu vakiinnuttaneen Suomessa pitkään vallinneen käsityksen, jonka mukaan ennen yhdistämistä Vanhan Suomen talonpojat elivät poikkeuksellisessa kurjuudessa ja sorron alaisina. Tutkimuksen päälähteinä olivat G. M. Armfeltin ja R. H. Rehbinderin johdolla vuonna 1811 laaditut muistiot. Suomen sota ja sotilaat vuosina 1808 ja 1809 (1896) puolestaan on Suomen sotaa kuvaava populaari esitys, joka pyrkii vetoamaan lukijoiden isänmaallisiin tunteisiin ja sisältää runsaasti sitaatteja aikalaiskirjeistä. Kirja sai Suomessa hyvin myönteisen vastaanoton.
Poliitikon uran alku
Danielson oli vuonna 1881 perustamassa Valvoja-lehteä ja toimi sen ensimmäinen päätoimittajana kolmen vuoden ajan. Niin sanottu Valvoja-ryhmä pyrki ajamaan maltillista politiikkaa konservatiivisten ”vanhojen” ja radikaalien ”nuorten” fennomaanien välissä. He näkivät itsensä välittäjän roolissa. Vanhan polven fennomaaneihin verrattuna valvojalaiset korostivat enemmän yksilön merkitystä ja olivat kielikysymyksessä maltillisempia mutta sosiaalisesti edistyksellisempiä. Radikaaliin K.P.T.-ryhmään suhtauduttiin Valvojan piirissä varauksellisesti, ja Danielsonin välit Lauri Kivekkääseen rikkoontuivat kokonaan. Valvoja-ryhmä arvosteli toisaalta myös ruotsinkielistä Liberaalista puoluetta, jonka ohjelman Danielson tyrmäsi jo Valvojan ensimmäisessä numerossa. Myöhemmin Danielson asettui Suomalaiseen puolueeseen, jonka ohjelmaa hän 1900-luvun alussa uudisti sosiaalisissa kysymyksissä edistysmielisemmäksi.
Danielson valittiin säätyvaltiopäivien pappissäätyyn toisena yliopiston kahdesta edustajasta vuosina 1885, 1888, 1891, 1894, 1897, 1899 ja 1900. Vuosien 1904–1905 ja 1905–1906 valtiopäiville hänet valittiin Porvoon hiippakunnan edustajana. Danielson oli vuosina 1885–1886 Suomen perustuslakien kodifioimiseksi perustetun niin sanotun Weissenbergin komitean sihteerinä.
Ensimmäinen sortokausi
thumb|”Vahdinvaihto”: [[Alex Federleyn pilapiirros Danielsonin nimityksestä yliopiston sijaiskansleriksi Th. Reinin tilalle.]]
Sortokauden alettua Danielson kannatti Yrjö-Koskisen tavoin myöntyväisyyslinjaa, joka oli molempien mielestä ainoa keino tulla toimeen Venäjän kanssa. Yrjö-Koskisesta poiketen Danielson tosin näki kysymyksen käytännöllisempänä ja kannatti hieman joustavampaa ”suhteellista” myöntyvyyttä, sillä hänen mielestään oli säilytettävä yhteistyösuhteet myös perustuslaillisuutta kannattaneisiin nuorsuomalaisiin. Vuonna 1901 julkaisemassaan pamfletissa Mihin suuntaan? hän vaati valtion toimia sosiaalisen tasa-arvon lisäämiseksi ja alempien yhteiskuntaluokkien aseman parantamiseksi. Samassa teoksessa hän hahmotteli myös perustelut maltilliselle myöntyväisyyspolitiikalle Venäjän suuntaan. Tämän vuoksi Danielson menetti kirjan julkaisemisen myötä pääosan aiemmasta ”kansallissankarin” maineestaan perustuslaillisten silmissä, mutta teos teki hänestä vastaavasti venäläisten kannalta hyväksyttävämmän henkilön.
Yrjö-Koskisen kuoltua vuonna 1903 Danielson nimettiin Suomalaisen puolueen uudeksi johtajaksi. Samana vuonna hän sai valtioneuvoksen arvonimen ja hänestä tuli yliopiston vt. sijaiskansleri perustuslaillisten mielipiteittensä vuoksi eroamaan joutuneen Thiodolf Reinin tilalle. Tämä leimasi Danielsonin entistä pahemmin suomettarelaiseksi myöntyvyysmieheksi. Yliopiston johto piti häntä kuitenkin pienempänä pahana kuin vaihtoehtona ollutta kenraalikuvernööri Nikolai Bobrikovin valitsemaa sijaiskansleria. Bobrikov olisi halunnut virkaan venäläisen Viktor Semjonovin, mutta ministerivaltiosihteeri Vjatšeslav von Plehwe suositteli Danielsonia.
Vuonna 1904 Danielson aateloitiin, mutta hän ei koskaan hakenut introduktiota Ritarihuoneelle, sillä perustuslaillisten hallitsemassa aatelissäädyssä hänen olisi ollut vaikeaa vaikuttaa valtiopäivillä. Samana vuonna hänet nimitettiin jäseneksi niin sanottuun Tagantsevin komiteaan, jonka oli tarkoitus määritellä tarkasti Suomen ja Venäjän valtiolliset suhteet ja rajanveto yleisvaltakunnallisen ja Suomen sisäisen lainsäädännön välillä. Komitean toiminta kuitenkin päätettiin syksyllä 1905. Danielson kuului myös vuosina 1905–1906 eduskuntauudistusta valmistelleeseen Hermansonin komiteaan.
Danielson muutti sukunimensä Danielson-Kalmariksi suuressa nimenmuutoksessa 12. toukokuuta 1906. Kalmari-nimi tuli hänen isoisänsä Saarijärvellä omistaman talon nimestä. Vuonna 1851 kuollut Daniel Filip Danielson toimi aikanaan Korsholman itäisen voutikunnan kruununvoutina ja omisti pari muutakin maatilaa Saarijärvellä. Hän oli ostanut Kalmarin tilan vuonna 1819. Johan Ludvig Runeberg toimi Daniel Filip Danielsonin lasten kotiopettajana viettäessään kesän 1824 Saarijärvellä.
Autonomian viimeiset vuodet
Danielson-Kalmari oli vuosina 1907–1917 Suomalaisen puolueen kansanedustajana Hämeen läänin eteläisestä vaalipiiristä. Hän tuli vuonna 1908 salkuttomaksi senaattoriksi nuor- ja vanhasuomalaisten yhteiseen Hjeltin senaattiin. Nuorsuomalaiset erosivat senaatista jo seuraavana keväänä ja yksinään vastuuseen jääneet vanhasuomalaiset kokivat vaalitappion. Tämän seurauksena hekin päättivät erota syksyllä 1909. Tarkoituksena oli välttää ensimmäisellä sortokaudella tapahtunut muista puolueista eristäytyminen ja venäläismielisiksi leimaantuminen. Danielson-Kalmari oli puolueen linjanmuutoksen keskeisimpiä tukijoita. Hän katsoi nyt myöntyväisyyslinjan epäonnistuneen ja näki perustuslaillisuuden ainoana vaihtoehtona. Toisen sortokauden aikana hän ajoikin Suomalaisen puolueen vähä vähältä perustuslaillisuuden ja passiivisen vastarinnan kannalle. Edesmenneen Yrjö-Koskisen ja tämän poikien kannattaman linjan rikkominen johti Danielson-Kalmarin vastaisiin hyökkäyksiin puolueen sisällä, mutta vuoteen 1913 mennessä hän sai vanhan linjan kannattajat syrjäytettyä puolueesta.
Vuonna 1917 Danielson-Kalmari jarrutteli muiden vanhojen konservatiivien tavoin itsenäisyystoiveita reaalipolitiikkaan vedoten. Hän kuului K. J. Ståhlbergin johtamaan perustuslakikomiteaan, joka valmisteli Suomelle uutta hallitusmuotoa, ja osallistui lokakuussa 1917 Helsingissä käytyihin suomalais-venäläisiin neuvotteluihin komitean laatiman esityksen sisällöstä. Lokakuun vallankumouksen jälkeen Danielson-Kalmari vaati kuitenkin Suomelle itsenäisyyttä.
Kunniavanhus
thumb|Danielson-Kalmari vanhempana. Suomen itsenäistymisen jälkeen Danielson-Kalmari jäi sivuun politiikan johdosta, mutta otti aktiivisesti kantaa tärkeiksi kokemiinsa asioihin. Vuoden 1918 valtiomuotokiistan aikana hän oli kuningas- sekä saksalaismielinen ja kiersi maata pitämässä monarkiaa puoltavia valtiotieteellisiä esitelmiä. Ahvenanmaan omistuskiistan aikana vuonna 1920 hän kirjoitti historiallisen tutkimuksen, jossa ”todisti” saariryhmän kuuluvan Suomelle. Danielson-Kalmarin mielipiteitä pidettiin arvovaltaisina, joskin vanhoillisuutensa vuoksi ne myös usein sivuutettiin. Suomen sisällissota muutti hänen maailmankuvaansa pysyvästi oikeistolaisemmaksi, ja hän esiintyi vuonna 1930 vahvasti Lapuan liikkeen kannattajana. Puolueista hän tuki kokoomusta. Jonkinlaiseksi kansakunnan ”grand old maniksi” kohotettu Danielson-Kalmari toimi myös Turun yliopiston kanslerina vuosina 1921–1926 ja oli presidentin valitsijamiehenä vuoden 1925 vaaleissa. Hänet vihittiin Turun yliopiston filosofian kunniatohtoriksi vuonna 1927.
Viimeisinä vuosinaan Danielson-Kalmari halusi kirjoittaa laajan esityksen koko Suomen itsenäisyyskehityksestä 1700-luvulta vuoteen 1917. Hän ehti saada valmiiksi 12 osaa vuodesta 1920 ilmestynyttä teossarjaa Suomen valtio- ja yhteiskuntaelämää 18:nnella ja 19:nnellä vuosisadalla – kuusi ensimmäistä osaa käsittelivät Ruotsin vallan aikaa ja toiset kuusi autonomian alkuvuosia – sekä neljä osaa autonomian aikaa käsittelevää rinnakkaista sarjaa Tien varrelta kansalliseen ja valtiolliseen itsenäisyyteen. Huomattavan osan teosten sisällöstä muodostavat alkuperäislähteiden jäljennökset, pitkät lainaukset ja referaatit. Molemmat teossarjat saivat ylistävän vastaanoton suomenkielisiltä historiantutkijoilta ja ne vahvistivat Danielson-Kalmarin mainetta ”kansallisena tietäjävanhuksena”. Ruotsinkieliset tutkijat kohdistivat eräisiin tulkintoihin lievää arvostelua. Suurtyö jäi kesken Danielson-Kalmarin kuollessa.
Viimeisinä vuosinaan Danielson-Kalmari muutti Vääksyn huvilalleen ja sokeutui, mutta jatkoi tiettävästi työskentelyä loppuun saakka. Hänen kuolemaansa vuonna 1933 pidettiin merkittävän suurmiehen poistumisena.
Jalo villi
Jalo villi on hyvä, arvokas ja jalo “primitiivistä” kulttuuria edustava henkilöhahmo, jota sivistys ei ole vielä ehtinyt pilata. Kuvitelma jalosta villistä liittyy oletukseen, jonka mukaan "luonnontilassa" elävät ihmiset olisivat puhtaampia, viattomampia ja vapaampia kuin niin sanotuissa kehittyneissä yhteiskunnissa elävät.
J. R. Danielson-Kalmari
Merkitys
thumb|pysty|J. R. Danielson-Kalmarin rintakuva Lahdessa. Danielson-Kalmarilla oli merkittävä vaikutus suomalaisen poliittisen konservatismin muotoutumiseen. Hän sopeutti Snellmanin ja Yrjö-Koskisen aatteita modernin ajan demokraattiseen järjestelmään ja lisäsi niihin sosiaalireformistisia piirteitä. J. K. Paasikivi piti myöhemmin Danielson-Kalmaria poliittisena oppi-isänään Venäjään suhtautumisen osalta ja katsoi Suomen sodanjälkeisen ulkopolitiikan edustavan samaa suhteellisen myöntyvyyden linjaa uusiin oloihin sovellettuna.
Jalo villi
Ajatus on varhaisessa muodossaan esillä jo Tacituksen teoksessa Germania, mutta erityisen suosittu jalon villin käsite oli 1600-luvulta 1800-luvun alkupuolelle, ja se esiintyy muun muassa John Drydenin kirjassa The Conquest of Granada ja Jean-Jacques Rousseaun teoksessa Émile.
J. R. Danielson-Kalmari
Merkitys
Historiantutkija Osmo Jussilan mukaan Danielson-Kalmari oli mukana kehittämässä eräitä suomalaisen historiankirjoituksen suuria myyttejä, joita Jussila kutsuu ”itsenäisyysmyytiksi” (Suomen historian hahmottaminen jatkuvana, kaukaisesta menneisyydestä alkavana kehityksenä kohti itsenäisyyttä), ”valtiomyytiksi” (väite Suomen valtion perustamisesta Porvoon valtiopäivillä vuonna 1809) ja ”perustuslakimyytiksi” (väite Venäjän keisarien tunnustamasta Suomen perustuslaillisesta hallinnosta). Mikään näistä ei tosin ole alkujaan Danielson-Kalmarin keksimä.
Jalo villi
Useimmin jalon villin roolissa ovat intiaanit, esimerkiksi Drydenin, Chateubriandin, Southeyn ja Longfellowin teoksissa. Monesti näissä teoksissa on kysymys reaktiosta materialismia, keinotekoisuutta, autoritääristä hallintojärjestelmää tai modernia elämää vastaan. Suomessa puolestaan karelianistit erottivat jalon villin piirteitä runonlaulaja Larin Paraskessa.
Johan Motin
Johan Mikael Motin (s. 10. lokakuuta 1989 Karlskoga, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa SM-liigajoukkue Helsingin IFK:ssa. Hän on pelannut myös yhden NHL-ottelun Edmonton Oilersissa kaudella 2009–2010.
J. R. Danielson-Kalmari
Muistaminen
Danielson-Kalmarille pystytettiin vuonna 1954 Aimo Tukiaisen veistämä pronssinen rintakuva Lahden Vapaudenkadun alkupäähän. Kansallisarkiston vanhassa tutkijasalissa Helsingissä on puolestaan Wäinö Aaltosen hänestä 1930 tekemä kipsinen rintakuva.
Johan Motin
Seuraura
250px|thumb|right|Motin [[American Hockey League|AHL-joukkue Oklahoma City Baronsin paidassa helmikuussa 2011.]] Motin on Bofors IK:n (nyk. BIK Karlskoga) kasvatti. Hän siirtyi B-juniori-ikäisenä Färjestad BK:hon kaudeksi 2005–2006, joka päättyi J18 Allsvenskanin mestaruuteen. Seuraavalla kaudella 2006–2007 17-vuotias Motin nousi seuran Elitserien-joukkueeseen, jossa hän pelasi 22 runkosarja- ja yhdeksän playoff-ottelua tehden neljä syöttöpistettä. Motin pelasi ensimmäisen Elitserien-ottelunsa 7. joulukuuta 2006 Timrå IK:ta vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 21.11 minuuttia. Motin vakiinnutti kauden mittaan paikkansa Färjestadin kokoonpanossa. Hän edusti joukkuetta kauden aikana myös Euroopan seurajoukkueiden mestaruusturnauksessa. Motin pelasi suurimman osan alkukaudenkin otteluistaan miesten pelejä lainalla Ruotsin I-divisioonan Skåre BK:ssa. Hän vahvisti myös kevätkaudella parin ottelun verran Färjestadin J18-junioreita, joissa Motin voitti kauden päätteeksi J18 Allsvenskanin mestaruuden.
Jalo villi
Kirjallisuudessa jaloja villejä ovat luoneet James Fenimore Cooper, Karl May ja Jean-Jacques Rousseau. Jalon villin piirteitä on myös vaikkapa Akira Kurosawan elokuvan Dersu Uzala nimihenkilössä. Yksi kuuluisimpia jaloja villejä on Edgar Rice Burroughs’n Tarzan-hahmo.
Johan Motin
Seuraura
Kaudella 2007–2008 Motin pelasi miesten pelejä kolmella eri sarjatasolla. Hän pelasi Färjestadin Elitserien-joukkueessa 28 runkosarjaottelua tehden kaksi syöttöpistettä. Motin pelasi myös lainalla kasvattajaseurassaan Bofors IK:ssa 15 HockeyAllsvenskanin ottelun verran ja I-divisioonaa Skåressa kolmen ottelun verran. Edmonton Oilers varasi hänet neljännellä kierroksella 103. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2008. Kausi 2008–2009 oli Motinille ensimmäinen kokonainen Elitserienissä, jossa hän teki 52 runkosarja- ja 13 playoff-ottelussa yhteensä neljä syöttöpistettä. Motin voitti kauden päätteeksi Ruotsin-mestaruuden. Hänelle kertyi pelejä myös kahdeksan ottelun verran Skåresta.
Jalo villi
Jalon villin tunnusmerkkejä
Tällaista ”villiä” on usein luonnehdittu seuraavilla määreillä:
Johan Motin
Seuraura
Toukokuussa 2009 Motin teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Edmonton Oilersin kanssa. Hän siirtyi joukkueen organisaatioon kaudeksi 2009–2010, jonka Motin pelasi pääasiassa farmijoukkue Springfield Falconsissa, AHL:ssä, jossa tulokaskausi toi 55 runkosarjaottelussa tehot 1+5=6. Hän pelasi kauden aikana myös ensimmäisen ja toistaiseksi ainoan NHL-ottelunsa 3. maaliskuuta 2010 Chicago Blackhawksia vastaan. Motin sai ottelussa jääaikaa 14.08 minuuttia. Kauden 2010–2011 hän vietti Oilersin uudessa farmijoukkueessa, Oklahoma City Baronsissa, kunnes Motin siirrettiin maaliskuussa 2011 sarjatasoa alemmas ECHL:n Stockton Thunderiin, jossa Motin vietti koko loppukautensa.
Kesken tulokassopimuksensa viimeisen kauden 2011–2012, marraskuussa 2011 Motin päätti palata kotimaahansa ja siirtyi loppukauden kattaneella sopimuksella Timrå IK:hon. Kaudeksi 2012–2013 hän siirtyi kaksivuotisella sopimuksella sarjatasoa alemmas Allsvenskan-joukkue Örebro HK:hon. Motin voitti joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +15. Hän oli kauden päätteeksi nostamassa Örebroa Elitserieniin, joka vaihtoi kesällä 2013 nimensä SHL:ksi. Kaudella 2013–2014 Motin teki SHL-uransa avausmaalin lopulta uransa 185. Ruotsin pääsarjatason runkosarjaottelussaan 28. helmikuuta 2014 vieraissa Luleå HF:ää vastaan. Hän keräsi ottelusta teholukeman +2. Joulukuussa 2014 Motin teki Örebron kanssa 2+1-vuotisen jatkosopimuksen.
Kaudeksi 2017–2018 Motin siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella SM-liigajoukkue Rauman Lukkoon. Kaudeksi 2018–2019 hän siirtyi jatkamaan uraansa kaksivuotisella sopimuksella Helsingin IFK:hon. Motin oli Ville Varakkaan ohella joukkueen ainoa kauden kaikki 60 runkosarjaottelua pelannut pelaaja. Marraskuussa 2019 hän teki HIFK:n kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kaudella 2019–2020 Motin jakoi joukkueen sisäisen tehotilaston voiton Teemu Turusen ja Anton Lundellin kanssa lukemalla +11. Kaudella 2020–2021 hän voitti HIFK:n sisäisen tehotilaston lukemalla +18. Pudotuspeleissä Motin jakoi joukkueen sisäisen tehotilaston voiton Micke-Max Åstenin kanssa lukemalla +5. Hän voitti kauden päätteeksi SM-pronssia. Toukokuussa 2021 Motin teki HIFK:n kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kaudella 2021–2022 hän voitti joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +17. Motin oli myös Otto Paajasen ohella HIFK:n kauden ainoa kaikki 59 runkosarjaottelua pelannut pelaaja. Toukokuussa 2022 hänen sopimustaan seuran kanssa jatkettiin kahdella vuodella.
Kaudella 2022–2023 Motin kärsi pelikielloista. Hänen kautensa alkoi kuuden ottelun mittaisella pelikiellolla, jonka Motin sai edellisen kauden päätösottelussa, seitsemännessä puolivälieräottelussa taklattuaan TPS:n Topias Haapasta pään seudulle. Kurinpito katsoi Motinin teon neljän ottelun pelikiellon arvoiseksi ja kovensi tuomiota vielä kahdella ottelulla puolustajan aiemmin saaman pelikiellon vuoksi. Motin valitti tapauksesta Urheilun oikeusturvalautakuntaan ja hän vaati, että hänen pelikieltonsa kumotaan tai toissijaisesti sitä lyhennetään. Motinin valitus kuitenkin hylättiin. 30. marraskuuta 2022 hän taklasi Pelicansin Aatu Jämseniä päähän. SM-liigan kurinpito katsoi Motinin taklauksen viiden ottelun pelikiellon arvoiseksi, mutta koska hänellä on aiempaa kurinpitohistoriaa, sai päälle neljän pelin pelikiellon eli kaikkiaan peräti yhdeksän ottelun verran. Motin edusti HIFK:ta kauden aikana myös Spengler Cupissa.
Maajoukkueura
Motin pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2008, jolloin hän voitti hopeaa. Motin pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2007 voittaen pronssia. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2006. Yhteensä Motin on pelannut 23 nuorten ja 17 poikien maaottelua.
Pelityyli
Elite Prospects-sivuston mukaan Motin pelityyliltään puolustava puolustaja, jolla on kokoa ja voimaa. Hänellä on potentiaalia tulla entistä paremmaksi maalinedustapelaajaksi parantamalla fyysistä peliään ja käyttämällä enemmän kokoaan. Myös Motinin hyökkäyspään taidot ovat rajalliset ja hän pelaa varsin yksinkertaisesti omassa päässä. Motinilla on parannettavaa myös liikkuvuudessa ja nopeudessa. Hän laukoo oikealta.
Muuta
Motinin isä on lähtöisin Suomesta, mutta hän muutti lapsena Ruotsiin.
J. R. Danielson-Kalmari
Muistaminen
Danielson-Kalmari osti Asikkalan Vääksystä Suviniemi-nimisen huvilan vuonna 1892 ja vietti siellä kesänsä kuolemaansa saakka. Asikkalan kunta osti huvilan Danielson-Kalmarin perikunnalta vuonna 1986. Entistetty Suviniemi on nykyään kunnan ylläpitämä kotimuseo.
Kystinen fibroosi
Kystinen fibroosi eli mukoviskidoosi (, CF) on aineenvaihduntasairaus, joka todetaan useimmiten jo vauvaiässä tai varhaislapsuudessa. Kystinen fibroosi on monielinsairaus, joka vaikuttaa enimmäkseen keuhkoihin, hengitysteihin, haimaan, maksaan, suolistoon ja miehen sukuelimiin.
Vuonna 1989 löydettiin CFTR-geeni kromosomi 7q31:stä. Kystisessä fibroosissa solukalvojen valkuaisen tehtävä on häiriintynyt. CFTR-proteiinissa on 1 480 aminohappotähdettä, ja kooltaan se on 168 kDa. Hydropaattisuusanalyyseissa ennustettiin 12 transmembraanista heliksiä. Heliksit ovat kahdessa transmembraanisessa domeenissa, jotka ankkuroivat proteiinin solukalvoon. Lisäksi siinä on kaksi ATP:tä sitovaa NBF-osaa (nucleotid binding fold) ja säätelevä domeeni. Se on rakenteellisesti sukua MDR1-kuljettajille (multidrug) lääkeresistenteissä kasvaimissa. Aktiivisuus kasvaa suuresti, kun fosforyyliryhmät siirretään ATP:ltä säätelevälle domeenille cAMP-riippuvaisen proteiinikinaasin avulla. Ulospäin suuntautuva kloridikanava avautuu ja aiheuttaa negatiivisen efektin solunsisäiseen natriumin imeytymiseen sulkemalla epiteelin natriumkanavat. Nettoefekti on vähentää solunsisäisen natriumkloridin määrää, joka parantaa solun erittämän liman laatua.
Ensimmäinen tunnistettu mutaatio CFTR:ssä oli kolmen emäsparin deleetio 508:ssa kodonissa (70 %:ssa kaikista mutaatioista), joka johtaa fenylalaniinilähteen puuttumiseen, jolloin proteiini ei laskostu eikä asettaudu oikein. Mutaatiot voivat vaikuttaa proteiinin toimintaan 1) aiheuttaen synteesin vähentymisen osittain tai kokonaan, 2) estäen sen pääsyn epiteelikalvolle tai 3) saaden sen toimimaan väärin (esim. ei aktivoidu fosforylaatiolla), kun se saapuu lopulliseen paikkaansa. CFTR on ainut tunnettu geeni, joka liittyy kystiseen fibroosiin ja CBAVD:hen.
Yli 1 000 kystistä fibroosia aiheuttavaa mutaatiota on tunnistettu, ja niistä useimmat ovat harvinaisia ja löydetty vain yhdestä perheestä. Yleisin mutaatio Euroopassa on delta F508, joka esiintyy noin 80–90 %:ssa kaikista tapauksista. Suomessa tämä mutaatio löytyy noin puolelta potilaista. Joidenkin muiden geenienkin muutokset voisivat selittää, miksi joillakin potilailla on vakavampi sairaus kuin muilla. Kystistä fibroosia sairastavat oireilevat hyvin eri tavoilla, vaikka geenimutaatiot olisivat samanlaiset. Proteiinin aktiivisuustasot: < 3 %: vakava ”klassinen” kystinen fibroosi, johon kuuluu haiman riittämätön toiminta; 3–8 %: lievempi ”epätavallinen” kystisen fibroosin muoto, johon kuuluu hengitysongelmia mutta suhteellisen normaali haiman toiminta; 8–12 %: lievin, CBAVD.
Mahdollisia syitä kystisen fibroosin yleisyyteen voivat olla mm. useammat CF-lokukset, korkea mutaatiofrekvenssi, meioottinen ajautuminen tai heterotsygootin etu. Todennäköisin näistä on heterotsygootin etu, vaikkakaan todisteita siitä ei ole. Teorian mukaan sairastuneella saattaa olla korkeampi vastustuskyky vatsa- ja suolistotulehduksille, kuten koleralle ja punataudille. Todennäköisesti heterotsygoottisuuden suurin hyöty olisi tällöin ollut satoja vuosia sitten, kun nämä taudit olivat endeemisiä Länsi-Euroopassa. Jos niin on, pitäisi tautitapausten nykyään periaatteessa vähentyä asteittain.
Kystistä fibroosia sairastavien elinajanodote vaihtelee maittain ja heijastaa eri hoitokäytäntöjä. Esimerkiksi Ruotsissa elinikäodote on nykyisin noin 50 vuotta, ja sen odotetaan jatkuvasti paranevan, kun taas esimerkiksi Itä-Euroopan maissa se on ainakin ollut paljon alhaisempi. Eri Euroopan maiden hoitotuloksista saa tietoa Euroopan CF-potilasrekesteristä. Suomen tietoja ei ole saatavilla.
Oireet
CFTR-liittyviin häiriöihin kuuluvat kystinen fibroosi (CF) ja CBAVD (congenital bilateral absence of the vas deferens). Kystinen fibroosi vaikuttaa hengitysteiden, eksokriinisen haiman, suoliston, miesten sukupuolielimien, maksan ja eksokriinisten hikirauhasten epiteeliin, mikä tekee siitä monimutkaisen multisysteemisen sairauden. Oireet johtuvat epänormaalin paksusta ja sitkeästä limasta eri elimissä, mistä seuraavat hengitysongelmat ovat vakavin oire. Keuhkosairaudet ovat suurin syy sairastumisiin ja kuolemiin. Lima voi tukkia ilmatiet, mikä saa aikaan bakteeri-infektioita (yleisimmin Staphylococcus aureus ja Pseudomonas aeruginosa) keuhkoissa ja aiheuttaa kroonisen yskän, hengityksen vinkumisen ja tulehduksia. Ajan myötä liman kerääntyminen ja infektiot voivat johtaa pysyvään keuhkovaurioon, mm. arpikudoksen, fibroosien ja kystien muodostumiseen. 92 %:lla potilaista on haiman vajaatoiminta ja siihen liittyviä imeytymishäiriöitä. Lima voi tukkia haiman tiehyet kokonaan estäen ruuansulatusentsyymien pääsyn ohutsuoleen.
Kystistä fibroosia sairastavat oireilevat yksilöllisesti. Kliinisiä oireita voivat olla heikentynyt pituuskasvu, veren huono hyytyminen tai ihottuma johtuen rasvaliukoisten vitamiinien ja sinkin puutostilasta. Se voi johtaa ripuliin, aliravitsemukseen ja painon putoamiseen. Imeytymishäiriöiden seurauksena voi myös esiintyä osteoporoosia eli luiden haurastumista. Niillä kystistä fibroosia sairastavilla henkilöillä, joiden haima toimii, sairaus on lievempi.
Kystistä fibroosia sairastavilla erittyy tyypillisesti hien mukana runsaasti suolaa, mikä häiritsee mineraalitasapainoa. 15–20 %:lla kystistä fibroosia sairastavilla henkilöillä on syntyessään meconium ileus eli suoliston tukos. Muita ongelmia voivat olla nenäpolyypit, peräaukon esiinluiskahdus, maksakirroosi ja diabetes. Kystiseen fibroosiin liittyvä diabetes (CFRDM) voi alkaa teini-iässä, ja 3,1 % alle 18-vuotiaista potilaista tarvitsee insuliinia. Diabeteksen esiintyvyys kasvaa aikuisiässä. Syynä on sekä vähentynyt insuliinin eritys että perifeerinen insuliiniresistenssi. Maksasairauksien esiintyvyys vaihtelee perustuen sairauden määritelmään, yleinen esiintyvyys on 6,1 %.
Yli 95 % miespuolisista potilaista on hedelmättömiä johtuen azoospermiasta, joka on seurausta puuttuvista, surkastuneista tai fibroottisista Wolffian tiehyitten rakenteista. Pienellä osalla sairastuneista miehistä on lievin kystisen fibroosin muoto eli CBAVD. Heillä ei ole hengitys- tai ruuansulatusoireita. Siemenjohtimien puuttuminen ei aiheuta terveysriskiä. Kivesten kehitys ja toiminta sekä siittiötuotanto ovat tällöin yleensä normaalit. Molempien siemenjohtimien puuttuminen huomataan yleensä, kun etsitään syytä hedelmättömyyteen tai vahingossa kirurgisen toimenpiteen aikana. Kystistä fibroosia sairastavat naiset ovat hedelmällisiä, mutta joillakin on epänormaali kohdunkaulan liman koostumus, joka on syynä hedelmättömyyteen.
Testit
Hikikloriditesti on positiivinen, jos kloridipitoisuus on >60 mEq/L kahdessa eri diagnoosissa. Testi on positiivinen yli 90 %:llä kystistä fibroosia sairastavilla henkilöillä. Väärä positiivinen tulos voi johtua muista sairauksista ja väärä negatiivinen akuuttiin kystiseen fibroosiin liittyvästä suolan puutostilasta.
NPD (transepithelial nasal potential difference): hengitysepiteeli säätelee ionikuljetusta ja muuttaa ilmateiden pintanestettä aktiivisella kuljetuksella. Toimivan CFTR:n poissaolon tuloksena apikaalispinnalla on muutoksia kloridin ja natriumin kuljetuksessa, jolloin muodostuu epänormaali sähköinen potentiaaliero epiteelipintojen yli. Testi tehdään yli 6-vuotiaille. CBAVD-testissä tutkitaan siemenjohtimien puuttuminen kliinisellä tai ultraäänitutkimuksella. Lisäksi CBAVD-miehillä on alhainen pH (pH<7, normaali pH>8), kohonnut sitruunahappopitoisuus (>2000 mg/100 mL, normaali 400–1500 mg/100 mL), kohonnut happofosfataasin pitoisuus (760–1140 mg/mL, normaali 140–200 mg/mL), alhainen fruktoosipitoisuus (30–80 mg/100 mL, normaali 250–720 mg/100 mL), ja ainakin yksi sairautta aiheuttava mutaatio CFTR:ssä.
Vastasyntyneiden seulonta tehdään käyttäen immunoreaktiivisia trypsinogeeni (IRT) -kokeita. Trypsinogeeni syntetisoituu haimassa, ja kystisessä fibroosissa sitä vapautuu verenkiertoon enemmän epänormaalin haimatiehyiden liman erityksen takia, joten IRT-arvot ovat koholla. Testissä suositaan herkkyyttä enemmän kuin tarkkuutta, joten jos IRT:tä käytetään yksinään, tuloksessa on alentuneet positiiviset arvot ja väärien positiivisten tulosten määrä on huomattava. Epänormaalit tulokset käydään läpi molekylaarisella geneettisellä testauksella.
Hoito
Haimaentsyymivalmisteilla voidaan korjata imeytymishäiriöt melko hyvin. Runsasenergiainen ruokavalio on tärkeä osa sairauden hoitoa. Ravinnon energiamäärän on oltava tavallista runsaampi, erityisesti rasvoja on syötävä enemmän. Lisävitamiinit ovat välttämättömiä.
Hengityselimiin tulee helposti bakteeritulehduksia, jotka saattavat muuttua pysyviksi, jos hoito ei ole riittävän nopeaa, tehokasta ja perusteellista. Bakteeritulehdukset hoidetaan hengitettävin antibioottihoidoin tai suonensisäisillä antibiooteilla. Tehokkailla keuhkotulehdusta parantavilla ja keuhkojen liman poistamista tehostavilla harjoitteilla apuvälineineen yritetään estää kroonisia bakteerikolonisaatioita. Kaikista tulehduksista huolehditaan erityisellä huolellisuudella ja tavanomaista herkemmin myös antibioottikuurein. Oireettomankin potilaan ilmateiden bakteerikantaa tulee seurata säännöllisesti esim. kuukausittaisilla yskösnäytteillä, ja kaikki bakteerit pyritään torjumaan heti.
Kystistä fibroosia sairastaville lapsille on tärkeää jo varhaisvaiheessa säännöllinen liikuntaharjoittelu, hengitysvoimistelu ja fysioterapia tyhjennysmenetelmineen. Kystistä fibroosia sairastavien elinikä on pidentynyt huomattavasti viime vuosikymmeninä. Naisilla, joilla on lievä tai keskivaikea kystinen fibroosi, raskaus on nykyään hyvin siedetty. Tähän vaikuttavat parannetut hengityshoidot, oikeanlainen ruokavalio ja aggressiivisten infektioiden hoito entistä paremmilla antibiooteilla. Näillä naisilla riskitekijät heikentyvälle terveydelle ja varhaiselle kuolemalle raskauden jälkeen ovat samat kuin terveillä aikuisilla. CBAVD-miesten hedelmättömyyttä voidaan hoitaa keräämällä miehen siittiöitä ja tekemällä koeputkihedelmöitys. Toinen vaihtoehto on käyttää hedelmöitykseen luovutettuja siittiöitä.
Tutkimusta tehdään uusien ja parempien hoitokeinojen löytämiseksi.
Štširitskoje
Štširitskoje tai myös Širitskoje (Ширицкое) on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Pihkovan piirissä.
Maantietoa
Järvi on 1,5 kilometriä pitkä, 0,85 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 1,52 neliökilometriä eli 152 hehtaaria. Se on kuivunut kosteikoksi joko osittain itsestään tai kokonaan monien järvenlaskujen seurauksena. Järven keskimääräinen syvyys on 0,6 metriä ja syvin kohta on 1,4 metriä. Suoalueen lounaispuolella alle kahden kilometrin päässä sijaitsee ”Isojärvi”, jolla näyttäisi riittävän vettä. Suoalue näyttää autiolta, mutta sen länsipuolella sijaitsee Krypetksin luostari (Крыпецкий монастырь). Turvetuotantoalueen kaakkoispuolella sijaitsee Kripetskojen (Крипецкое) kylä.
Luontoarvoja
Järven rannat ja sen pohja on mutaa. Rannoilla on suota, joka on rannassa hyllyvää hetteikköä. Suojärvellä on joitakin kalalajeja kuten esimerkiksi hauki, ahven, pasuri, karppi ja säyne, sekä joitakin Rutilus- ja Carassius-suvun kalalajeja.
Vesistösuhteita
Štširitskoje sijaitsee Pihkovanjoen valuma-alueella. Sorot on Velikajan sivujoki ja kuuluu Velikajan valuma-alueeseen, joka on Narvanjoen vesistöalueen eteläisin osa. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen. Štširitskoje sijaitsee Pihkovanjoen sivujoen Torošinkan valuma-alueella. Järven valuma-alueen koko on lähteistä riippuen 15,2 tai 8,3 neliökilometriä.
Annise Parker
Annise Parker (s. 17. toukokuuta 1956 Houston, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko. Hän toimi Houstonin kaupungin controllerina vuodesta 2004 lähtien, kunnes astui Houstonin pormestarin virkaan 2. tammikuuta 2010.
Parker on homoseksuaali, ja hänen valintansa myötä Houstonista tuli Yhdysvaltain suurin kaupunki, jolla on avoimesti seksuaalivähemmistöön kuuluva pormestari.
Elämä
Parker aloitti opiskelun Ricen yliopistossa vuonna 1974 ja valmistui vuonna 1978.
Ennen poliittisia virkatehtäviä Parker työskenteli öljy- ja kaasualalla lähes 20 vuotta, joista 18 Mosbacher Energyssä. 1980-luvun loppupuolelta vuoteen 1997 asti hän oli myös osakkaana Inklings Bookshop -kirjakaupassa. Vuosina 1995–1997 Parker toimi Neartownin kaupunginosayhdistyksen puheenjohtajana.
Parker on ollut yhdessä puolisonsa Kathy Hubbardin kanssa vuodesta 1990 lähtien. He ovat adoptoineet kaksi lasta.
Kalmarin unionin lippu
200px|thumb|right|Kalmarin unionin lippu Kalmarin unionin lippu oli Kalmarin unionin käyttämä valtiontunnus. Lipun otti käyttöön Eerik Pommerilainen. Lipussa otettiin mallia Dannebrogista, mutta yhtään Kalmarin unionin lippua tai kuvia siitä ei ole säilynyt. Kuvassa oleva lippu on rekonstruoitu muutamien kirjallisten lähteiden perusteella. Kalmarin unionin lippu on ainoa koskaan käytössä ollut yhteispohjoismainen valtiolippu.
Rick Mears
thumb|Rick Mears vuonna 2011. thumb|Rick Mears ajamassa Champ Carilla 1991. Rick Ravon Mears (synt. 3. joulukuuta 1951 Wichita, Kansas) on yhdysvaltalainen entinen kilpa-ajaja. Hän jakaa Indianapolis 500 voittojen ykkössijan kahden muun ajajan kanssa neljällä voitollaan, sekä on saavuttanut kautta aikain eniten paalupaikkoja (kuusi) kyseisessä kilpailussa. Mears on myös kolminkertainen IndyCar-mestari.
Mears aloitti uransa 1970-luvulla off-road -sarjassa. Roger Penske kiinnostui hänen nopeudestaan ja kiinnitti hänet talliinsa ajamaan Mario Andrettin tilalla silloin, kun Andretti ajoi muiden sarjojen kilpailuja. Hän ajoi menestyksekkäästi USACissa ennen kuin siirtyi Penskelle ajamaan CART-sarjaa. Hän ajoi sarjassa 14 kautta lopettamisvuoteensa 1992 asti. CART-urallaan hän voitti 26 osakilpailua ja kolme kertaa mestaruuden.
Mears pääsi kokeilemaan Brabhamin F1-autoa 1980, mutta hänen olisi pitänyt maksaa ajopaikastaan palkan sijasta, joten hän päätti jäädä Pohjois-Amerikan kilparadoille.
Mears valittiin International Motorsports Hall of Fameen vuonna 1997. Hän työskentelee tällä hetkellä Penske Racingin konsulttina.
Katsomus
Katsomus on yleiskielessä vakiintunut asenne, pysyväksi lujittunut käsitys elämästä ja perusasioista. Katsomuksen synonyymi on näkemys (näkökanta, katsantokanta). Näkemys viittaa myös erityisesti periaatteelliseen asennoitumis- tai suhtautumistapaan, mielipiteeseen, käsitykseen.