cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hondurasin historia
Juntan valta-aika ja jalkapallosota
Sodan aikana Hondurasin sisäiset ristiriidat olivat vaimenneet, mutta ne alkoivat taas pian sodan jälkeen. Sotilashallituksen oli pakko järjestää vaalit maaliskuussa 1971, ja uudeksi presidentiksi valittiin Ramón Ernesto Cruz. Cruz oli presidenttinä lopulta vain joulukuulle 1972, jolloin asevoimat syrjäytti hänet ja asetti López Arellanon uudestaan presidentiksi. López Arellanon hallinto ei onnistunut elvyttämään maan taloutta, ja tilannetta vaikeutti syyskuussa 1974 Hurrikaani Fifi, joka tappoi tuhansia ihmisiä ja tuhosi kalastuslaivaston sekä 95 prosenttia banaanisadosta. Lisäksi hallitusta syytettiin yli miljoonan dollarin lahjusten ottamisesta United Fruit Companyltä, kun banaanin vientiä koskenut vero purettiin neljä kuukautta sen voimaan astumisen jälkeen. Asevoimien johtava neuvosto vastasi syytteisiin korvaamalla huhtikuussa 1975 López Arellanon Juan Alberto Melgarilla. Melgar syrjäytettiin puolestaan 1978, kun hänen hallintoaan syytettiin korruptiosta ja asevoimia yhteyksistä huumekauppaan. Melgar ei saanut missään vaiheessa suurten maanomistajien tukea, ja asevoimat siirsi 7. syyskuuta 1978 vallan Policarpo Paz Garcían johtamalle kolmehenkiselle juntalle.
Paluu siviilihallitukseen
Paz Garcían hallitus lupasi siirtää Hondurasin jälleen takaisin siviilihallintoon. Samaan aikaa Hondurasin suhteet naapurivaltoihin eivät edelleenkään olleet hyvät. El Salvadorin kanssa oli ollut sekä 1976 että 1978 pieniä rajalevottomuuksia, mutta maat tekivät lopulta rauhansopimuksen Limassa lokakuussa 1980. Hondurasin joukot olivat vanginneet Nicaraguan Anastasio Somoza Debaylen hallintoa vastaan taistelevien sandinistien johtajan Germán Pomaresin maaliskuussa 1978. Honduras ei luovuttanut Pomaresia Nicaraguaan, sillä maa ei halunnut tukea Somozan hallitusta. Toisaalta Hondurasissa pelättiin sandinistien marxilaista vaikutusta.
Hondurasissa valittiin uusi parlamentti huhtikuussa 1980. Sillä kesti yli vuoden kirjoittaa uusi perustuslaki ja vaalilaki tulevia presidentinvaaleja varten. Maa siirtyi takaisin siviilihallintoon, kun marraskuussa 1981 Roberto Suazo Córdova valittiin uudeksi presidentiksi. Suazo Córdovasta tuli astui virkaansa tammikuussa 1982. Asevoimat piti kuitenkin edelleen tarkasti silmällä maan tapahtumia, eikä se halunnut luopua asemastaan, mistä kertoi myös kovaa linjaa kannattaneen eversti Gustavo Alvarez Martínezin nimittäminen asevoimien komentajaksi tammikuussa 1982. Asevoimat onnistuikin vuoteen 1983 mennessä tukahduttamaan maassa 1980-luvun taitteessa syntyneet pienet ja irralliset sissiliikkeet. Näyttävin sissioperaatio oli ollut MPL:n huhtikuussa 1981 yrittämä lentokonekaappaus.
Siviilihallinto ja sota Nicaraguaa vastaan
thumb|225px|[[John Negroponte hondurasilaisella sotilasleirillä 1984.]] thumb|225px|Yhdysvaltojen kouluttamia [[contrat|contrasissejä.]] Suazo Córdovan hallinto alkoi pian pitää Nicaraguan sandinisteja uhkana, ja armeijan komentaja Álvarez kannatti kovaa linjaa sandinisteja vastaan. Hän julisti, että Honduras oli Nicaraguan kanssa ”sodassa kuolemaan asti”. Kun vasemmistolainen liikehdintä lisääntyi Hondurasissa ja armeija onnistui pysäyttämään syyskuussa 1983 vasemmistosissien tunkeutumisen Nicaraguasta Olanchon departementtiin, Álvarezin kannatus nousi sekä Hondurasissa että Yhdysvalloissa. Yhdysvalloissa Hondurasia pidettiin merkittävänä kommunismin leviämisen estämisen kannalta. Maa alkoi saadakin huomiota, sillä joulukuussa 1982 Ronald Reagan vieraili San Pedro Sulassa ja Hondurasille aseita myyvän Israelin puolustusministeri Ariel Sharon Tegucigalpassa. Yhdysvallat oli jo aiemmin nimittänyt Hondurasin-suurlähettilääksi Vietnamin sodan upseerin John Negroponten, joka puuttui melko avoimesti asemamaansa politiikkaan. Yhdysvaltain tarjoaman sotilasavun arvo nousi 3,3 miljoonasta dollarista 31,3 miljoonaan vuosina 1980–1982. Yhdysvallat alkoi kouluttaa pakolaisleireillä nicaragualaisia sandinisteja vastustavia contrasissejä ja El Salvadorin asevoimia.
Suazo Córdovan hallinto oli melko epäitsenäinen, sillä se oli velkakriisin vuoksi täysin riippuvainen lisälainoista ja Yhdysvaltain avusta. Hallinto ei edes yrittänyt noudattaa omaa politiikkaa vaan omaksui kaikki ehdotetut rakennesopeutukset. Monet päätökset hyväksytettiin suoraan Negropontella, jolla oli neuvotteluyhteydet myös Hondurasin sotilasjohtoon. Alkuun Hondurasin saama taloudellinen tuki vaiensi Yhdysvaltain vastaiset protestit, mutta pian kymmenettuhannet osoittivat mieltään Tegucigalpassa ja San Pedro Sulassa. Armeija puolestaan kidnappasi ja murhasi satoja oppositiojohtajia. Armeijan sisäisessä vallankaappauksessa maaliskuussa 1984 Álvarez syrjäytettiin, ja uudeksi komentajaksi nimettiin Walter López Reyes. El Salvadorin joukot ajettiin pois Hondurasista elokuussa 1984.
Iran-Contra-skandaali ravisutti Yhdysvaltoja 1986, kun paljastui, että Reaganin hallinto oli laittomasti rahoittanut Iranin asekaupoilla contrasissejä Hondurasissa. Skandaali aiheutti Hondurasissa mielenosoituksia. Hondurasin hallinto ei enää uusinut marraskuussa 1988 sotilassopimusta Yhdysvaltain kanssa, ja presidentti Azcona ilmoitti pian, että contrien on lähdettävä maasta. Lopullisesti contrat lähtivät, kun Violeta Chamorro oli 1990 valittu Nicaraguan presidentiksi.
Hondurasin sisäpolitiikassa annettiin ihmisoikeusrikkomuksista yleinen armahdus 1987, mutta vielä 1988 Amnesty Internationalin raportti syytti asevoimia ja oikeistolaisia kuolemanpartioita lisääntyvästä väkivallasta. Vasemmistosissit salamurhasivat kenraali Alvárezin tammikuussa 1989 Tegucigalpassa.
Yhteiskunnan demilitarisointi alkaa
Nationalistipuolueen Rafael Leonardo Callejas valittiin presidentiksi ja hän aloitti kautensa tammikuussa 1990. Callejas aloitti uusliberaalin talouspolitiikan soveltamisen ja lupasi toteuttaa ankaran säästöohjelman. Hän oli luvannut pitää lempiran vakaana, mutta sen arvo romahti. Hinnat nousivat, mutta palkat pysyivät ennallaan ja hondurasilaiset köyhtyivät entisestään. Callejasin aikana 1992 Haagin kansainvälinen tuomioistuin vahvisti uuden rajan Hondurasin ja El Salvadorin välillä ja päätti näin vuodesta 1861 jatkuneen rajariidan.
thumb|[[Hurrikaani Mitch|Hurrikaani Mitchin tuhoja Tegucigalpassa.]] Liberaalien valta jatkui, kun Carlos Roberto Flores nousi presidentiksi 1998. Hän aloitti talousuudistukset ja pyrki parantamaan maan kilpailukykyä sekä turvaamaan köyhimpien kansalaisten aseman. Floresin uudistukset kävivät mahdottomiksi, kun hurrikaani Mitch iski Hondurasiin lokakuussa 1998. Flores on myöhemmin sanonut, että Mitch vei Hondurasin 50 vuotta kehityksessä taaksepäin. Hurrikaani surmasi 5 000 ihmistä ja jätti 1,5 miljoonaa kodittomaksi. Aineelliset vahingot kasvoivat lähes kolmeen miljardiin dollariin.
Flores perusti siviilien hallitseman puolustusministeriön ja siirsi poliisin asevoimien alaisuudesta siviileille. Vuoden 2001 raportin mukaan poliisien tukemat kuolemanpartiot olivat surmanneet edellisenä vuonna yli 1000 katulasta. Samaan aikaan katuväkivalta oli lisääntymässä, kun marajengit olivat siirtyneet El Salvadorista myös Hondurasin puolelle.
Vuonna 2003 maassa toimi kuolemanpartioita kaduilla liikkuvia rikollisjengejä vastaan.
Zelayan presidenttikausi ja syrjäyttäminen
thumb|[[Roberto Michelettia tukevaa mielenosoitusta 2009.]] Liberaalien Manuel Zelaya Rosales voitti 27. marraskuuta 2005 presidentinvaalit niukasti ja astui virkaansa tammikuussa 2006. Liberaalipuolue sai myös 62 paikkaa kongressin 128:sta, eli jäi muutaman paikan päähän yksinkertaisesta enemmistöstä. Zelaya lupasi muun muassa lisää voimavaroja huumekauppaa vastaan. Hän herätti huomiota, kun hän alkoi seurata politiikassaan ja retoriikassaan Venezuelan Hugo Chávezin esimerkkiä. Hän vei Hondurasin myös vasemmistolaiseen ALBA-järjestöön. Zelaya halusi kansanäänestyksen perustuslain muutoksesta, joka olisi mahdollistanut presidentin toimikausien lisäämisen. Vaikka perustuslain muuttaminen olisi tullut voimaan vasta Zelayan kauden jälkeen, sitä käytettiin häntä vastaan, ja Hondurasin korkein oikeus sekä parlamentti määräsivät armeijan syrjäyttämään Zelayan vallasta 28. kesäkuuta 2009. Presidentti haki turvapaikkaa Costa Ricasta.
Muu maailma tuomitsi kaappauksen varsin laajasti ja piti Zelayaa todellisena presidenttinä. Zelaya lupasi palata Hondurasiin, vaikka vallanpitäjät uhkasivat pidättää hänet. Hän palasikin syyskuussa 2009 ja sai turvapaikan Brasilian-suurlähetystöstä. Zelayan ja presidenttinä toimineen Roberto Michelettin väliset neuvottelut eivät tuoneet tulosta. Lokakuussa 2009 julkaistiin kysely, jonka mukaan 53 prosenttia kansasta vastusti vallankaappausta ja 60 prosenttia oli sitä mieltä, että vallan kaapanneen Michelettin tulisi siirtyä syrjään. Virallisen virkakautensa päätyttyä Zelaya poistui Brasilian-suurlähetystöstä tuhansien kannattajiensa saattelemana ja matkusti maanpakoon Dominikaaniseen tasavaltaan.
Vallankaappauksen jälkeen Honduras menetti Maailmanpankin ja Amerikan kehityspankin tuet sekä Venezuelan ja Euroopan unionin kehitysavun. Ulkomainen tuki oli käsittänyt viidenneksen maan budjetista. Myös ulkomainen matkailu laski 70 prosenttia kaappauksen jälkeen.
Honduras vuodesta 2009 lähtien
Marraskuussa 2009 maassa pidettiin vaalit, jotka voitti konservatiivien Pepe Lobo. Äänestysprosentti kohosi lähes 60:een. Monet Latinalaisen Amerikan maat pitivät vaaleja laittomina, mutta Yhdysvallat piti vaaleja rehellisenä ja palautti suhteensa Hondurasiin. Vuonna 2010 Honduras erosi Latinalaisen Amerikan vasemmistolaisten hallitusten ALBA-yhteistyöjärjestöstä, johon maa oli liittynyt vuonna 2008 Zelayan toimesta. Lobo asetti totuuskomission tutkimaan vallankaappausta palauttaaksensa maansa maineen. Totuuskomissio ilmoitti 2011, että kaappaus ja sitä edeltäneet Zelayan pyrkimykset keskittää valtaa itselleen olivat laittomia.
Hondurasissa tehtiin 2010-luvun alussa enemmän murhia asukasta kohden kuin oikeastaan missään muualla. Jengiväkivalta liittyi erityisesti Meksikon huumekartelleihin. Toiveet maan rauhoittumisesta heräsivät, kun jengiväkivallan keskiössä olleet Mara Salvatrucha ja Mara 18 tekivät aselevon. Vuonna 2013 presidentiksi valittu konservatiivi Juan Orlando Hernández salli vuonna 2014 Amerikan valtioiden järjestön korruption ja rankaisemattomuuden vastaisen mission saapumisen maahan. Se pytki tutkimaan Houndasin korkeimman oikeuden kanssa korruptiota. Huhtikuussa 2016 puolestaan yli kaksikymmentä korkea-arvoista poliisiviranomaista erotettiin järjestäytyneen rikollisuuden saamiseksi pois poliisivoimista.
Vuoden 2021 presidentinvaalit voitti vasemmistolaisena pidetty Xiomara Castro, jonka vastaehdokkaana oli kansallispuolueen Nasry Asfura. Yhdysvaltojen johto on ilmoittanut kiinnostuksensa yhteistyöhön uuden presidentin kanssa.
Mike DeWine
Richard Michael DeWine (s. 5. toukokuuta 1947 Yellow Springs, Ohio, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen poliitikko, joka on toiminut Ohion kuvernöörinä tammikuusta 2019 lähtien. DeWine toimi Yhdysvaltain senaatissa vuosina 1995–2007. George Voinovichin kuvernöörikauden aikana DeWine toimi Ohion varakuvernöörinä. Vuonna 2010 DeWine valittiin osavaltion oikeusministeriksi. Toisen kauden hän sai 2014. Vuoden 2018 kuvernöörinvaaleissa hän päihitti demokraattien Richard Cordrayn.
Pulli (Lohja)
Pulli (ruots. Pullis) on kylä Pohjois-Lohjalla, läntisellä Uudellamaalla. Pullin kylä on saanut nimensä Pullin tilasta, joka perustettiin rustholliksi eli ratsutilaksi 1500-luvulla. Pullin kylän sydän on nykyisin 57 oppilaan kolmeopettajainen alakoulu, joka perustettiin vuonna 1906. Pullin koulu on seudun kylien keskus, jossa järjestetään perusopetuksen lisäksi konsertteja ja muita tapahtumia, opiskellaan Hiiden opiston kursseilla, ja koulun liikuntasalista on mahdollista varata liikuntavuoroja. Pohjois-Lohjalla toimii aktiivinen asukasyhdistys Väänteenjoen alueen kyläyhdistys ry (entinen Pohjoislohjalaiset ry), joka järjestää yhteistyössä koulun vanhempainyhdistyksen kanssa alueen asukkaille yhteistä toimintaa muun muassa retkien ja konserttien muodossa.
Näyttämötaide (lehti)
thumb|200px|Lehden ensimmäisen numeron kansisivu. Näyttämötaide oli Helsingissä ja Hämeenlinnassa vuosina 1910–1913 ilmestynyt teatterialan aikakauslehti.
Eero Alpin toimittama Näyttämötaide oli 1800-luvun ohjelmalehtisten jälkeen ensimmäinen suomalainen teatterilehti. Laajalle teatterinharrastajayleisölle tarkoitetun lehden kustantajaksi tuli vuoden 1911 lopussa kymmenen kuukauden tauon jälkeen Arvi A. Karisto. Suomalaisten teatterien ohjelmistoa ja näyttelijöitä esitelleen lehden ilmestyminen katkesi taloudellisiin vaikeuksiin.
Musta laatikko (Sielun Veljet -yhtyeen albumi)
Musta laatikko on Sielun Veljien kolmen CD:n boksi. Ensimmäinen CD sisältää materiaalia, josta oli tarkoitus tulla studioalbumi, yhtyeen säveltämää teatterimusiikkia sekä muutamia pätkiä yhtyeen live-esityksistä. Toinen CD sisältää ennenjulkaisematonta konserttimateriaalia vuosilta 1984–90 sekä versioita Tuomari Nurmion kappaleista, jotka julkaistiin vuonna 2007 Jukka Orman tuottamana ja hänen yhdessä Roni Martinin kanssa uudelleenmiksaamana ja -masteroimana levyllä Otteita Tuomari Nurmion laulukirjasta. Kolmas CD sisältää Kullervo Kivi & Gehenna -yhtyeen esiintymisen Vanhalla ylioppilastalolla 9. maaliskuuta 1990. Kyseessä on eräs Sielun Veljien sivuprojekteista.
Henri de Régnier
Régnier oli suuntautumassa diplomaatiksi ja opiskeli Pariisissa oikeustiedettä, kun hän tutustui symbolistisiin runoilijoihin. Hänen esikoiskokoelmansa Lendemains ilmestyi 1885. Regnier oli loppusoinnuttoman runomuodon ensimmäisiä käyttäjiä. Myöhemmissä runokokoelmissaan hän lähenee entistä, klassillista runomuotoa. Proosateoksissaan hän seuraa periaatetta taide taiteen vuoksi. Regnier valittiin 1902 Ranskan akatemian jäseneksi.
Duff Beer
Duff Beer ("Duff-olut") on kuvitteellinen olutmerkki Simpsonit-piirrossarjassa. Sarjassa Duff parodioi mitäänsanomattomia keskiolutmerkkejä ollen edullista, heikkolaatuista ja ylimainostettua. Duffia esittelee monesti Duff-mies (Duffman) -niminen supersankarimainen maskottihahmo. Sarjan päähenkilö Homer Simpson nähdään usein nauttimassa Duffia.
Henri de Régnier
Régnierin runoja ilmestyi ranskalaisissa ja belgialaisissa julkaisuissa. Hänen tuotannossaan näkyy vaikutteita Stéphane Mallarmélta. Runokokoelmien lisäksi häneltä ilmestyi romaaneja ja kertomuksia. Anja Samooja on suomentanut hänen runonsa "Elegia", joka on julkaistu antologia Rakkausrunoja: valikoima maailmankirjallisuudesta (Otava, 1953).
Henri de Régnier oli naimisissa runoilija José María de Heredian tyttären Marie de Heredian kanssa, joka julkaisi proosaa ja runoja nimellä Gérard d’Houville. Henri de Régnier on haudattu Père Lachaise -hautausmaalle Pariisiin.
Duff Beer
Guns n’ Rosesin basisti Duff McKagan väitti muistelmissaan, että olut olisi nimetty hänen mukaansa. Simpsonien käsikirjoittaja Mike Reissin mukaan tuottaja Jay Kogen keksi nimen, eikä sillä ollut mitään tekemistä McKaganin kanssa, eiväthän he olleet ”ikinä kuulleetkaan hänestä”.
Duffia valmistaa springfieldiläinen panimo, mutta Duff-panimoja on myös esimerkiksi Capital Cityssä. Duffin keksijä on luultavasti ollut Henry K. Duff -niminen mies, jonka suku omistaa panimon edelleen. Nykyinen omistaja on Howard K. Duff VIII. Duff on myös Springfieldin Isotoopit-baseballjoukkueen pääsponsori ja omistaa kaupungin baseball-stadionin, joka onkin nimeltään Duff-stadion. Duff-miehen ohella Duffin muita maskotteja ovat ainakin Duffladd, Duffgirl ja Duff McShark. Simpsonien koira Pukin pikku apuri oli kerran lyhyesti Duffin eläinmaskottina nimellä Suds McDuff.
Duff on hyvin menestynyt yritys, johtuen jatkuvista mainoskampanjoista ja Springfieldin juoppouden määrästä. Sillä on tiettävästi vain yksi kilpailija, Fudd, jota myydään vain maaseudulla. Fudd sai kuitenkin huonon maineen, koska virheellinen metanolia sisältävä erä aiheutti usean maalaisjuntin sokeutumisen.
Duffin erikoislaadut
Henry K. Duff Private Reserve on Duffin luksusversio. Sitä myydään ruskeassa pullossa valkoisella etiketillä, jossa on Henry K:n kuva, ja se on selvästi tavallista Duffia kalliimpaa. Oletettavasti se on parodia Matt Groeningin kotikaupungissa, Oregonin Portlandissa, pantavasta Henry Weinhard's Private Reserve -oluesta.
Duff valmistaa myös Duff-sampanjaa, jonka sanotaan olevan "sampanjoiden olut".
Kun Springfieldin 200 vuotta vanhan lain havaittiin kieltävän alkoholin käytön kaupungissa, Duff kehitti alkoholittoman Duff Zeron, mutta 30 minuutin kuluttua sen lanseeraamisesta panimo oli jo konkurssissa.
Aiheesta muualla
Die Simpsons
Dakarin alue
Kap Verden niemimaalla sijaitseva alue rajoittuu idässä Thièsin alueeseen ja muissa ilmansuunnissa Atlantin valtamereen. Vuonna 2002 perustettuun alueeseen kuuluu neljä departementtia ja kaupunkia: Dakar, Pikine, Guédiawaye ja Rufisque. Departementit jakautuvat 52 kuntaan.
Dakarin alue käsittää 0,28 % Senegalin pinta-alasta, mutta 23 % maan väestöstä. Kaupungit muodostavat yhden agglomeraation, joka on Senegalin taloudellinen keskus. Maaseutumaista asutusta on vain Rufisquen departementissa.
Hopeakylkikalat
Hopeakylkikalat (Atheriniformes) on viuhkaeväisten kalojen lahko. Lajeja tunnetaan yhteensä lähes 400, näistä kaksi kolmasosaa on sisävesikaloja, muut merissä ja murtovesissä eläviä. Lahko jaetaan nykyisin 11 heimoon.
Useimmat lajit ovat hopeanvärisiä, melko suurisuomuisia. Sateenkaarikalojen koiraissa on muitakin värisävyjä.
Hopeakylkikaloihin kuuluu joitakin ruokakaloja. Monia lajeja on pidetty akvaariokaloina.
Lajeja
Akvaariokalat
Kolarin rautatieasema
Kolarin rautatieasema (, ratakm 884+656) on Suomen pohjoisin käytössä oleva rautatieasema. Se on Suomen rataverkkoon kuuluvan Tornion ja Kolarin välisen rautatien pohjoinen pääteasema, ja se sijaitsee Kolarin kunnassa Lapin maakunnassa. Liikennepaikan etäisyys Helsingin päärautatieasemalta on 1 067,2 ratakilometriä mitattuna Oulun, Seinäjoen ja Haapamäen kautta. Tornion rautatieasemalle on matkaa 183 kilometriä. Asema on nykyisin rataverkon pohjoisin piste 18 kilometriä pohjoisemmaksi Rautuvaaraan ulottuneen osuuden poistuttua käytöstä.
Kolari on rataosan pääteasema, ja siellä on sekä henkilö- että tavaraliikennettä. Henkilöliikennettä harjoitetaan pääasiassa hiihtosesongin aikaan, ja se palvelee Kolarin liikennetarpeiden lisäksi pääasiassa Levin, Ylläksen, Äkäslompolon, Pallaksen ja Muonion matkailua, joihin asemalta on junabussiyhteys. Asemalle on osan vuodesta myös autojunayhteys Helsingistä, Turusta ja Tampereelta.
Ylioppilasteatteri
Ylioppilasteatteri on Helsingissä toimiva ammattijohtoinen harrastajateatteri, joka perustettiin vuonna 1926 Akateemisen Näytelmäseuran nimellä. Se muutti nimensä Ylioppilasteatteriksi 1930-luvun alussa.
Teatteri tuottaa kahdesta kolmeen suurta produktiota vuosittain. Teatterin näyttämö sijaitsee Helsingissä Vanhalla ylioppilastalolla ja kesäisin Mustikkamaan kesäteatterissa.
Kolarin rautatieasema
Kolariin valmistui vuonna 1998 Ilpo Väisäsen suunnittelema uusi asemarakennus, jonka erityispiirteenä on kotamainen rakennelma.
Aseman lipunmyynti lakkautettiin 2. elokuuta 2014, mutta asemalla on lippuautomaatti.
Ylioppilasteatteri
Ylioppilasteatteri on Ylioppilasteatteriliitto SYTY ry:n jäsenteatteri.
Historia
Teatterilla on alusta alkaen ollut ammatillinen taiteellinen johtaja, ja se valitsee jäsenensä valintakokeiden kautta. Teatteri toimi omassa studiotilassaan Vanhalla ylioppilastalolla, kunnes se paloi vuonna 1978. Joulukuussa 1979 teatteri muutti nykyiselle paikalleen, Vanhan juhlasalin näyttämötorniin rakennettuun studioon.
Kalle Holmbergin ohjaama Lapualaisooppera vuonna 1966 nosti poliittisuudellaan Ylioppilasteatterin suurempaan tietoisuuteen. Raila Leppäkosken johtajakaudella käännyttiin tutkimaan yksilöä ja omaa ilmaisua muun muassa esityksillä Kuningas Ubu, Marat ja Silmät. Vuonna 1992 toteutettu Esa Kirkkopellon käsikirjoittama ja ohjaama Mahnovitsina oli vuosikymmenen alun merkittävimpiä teatteritapauksia. Juha Hurmeen johtajakaudella Setä Tuomon tupa teki teatterin katsojaennätyksen Mustikkamaalla kesällä 1995.
Ylioppilasteatterissa on harrastettu myös kiertue-esityksiä, ja kesäteatteria on tehty joka kesä muun muassa Seurasaareen, ja vuodesta 1984 lähtien Mustikkamaalle. Liike Ylioppilasteatterin ja Teatterikorkeakoulun välillä on aina ollut vilkasta.
Ylioppilasteatteri 2000-luvulla
Vuosina 2005–2008 taiteellisena johtajana ja pääasiallisena ohjaajana toimi Salla Taskinen. Hänen kaudellaan valmistuivat muun muassa esitykset Miksi on kädet?, Super-Helsinki (ohj. Lauri Kontula), Kuokkavieraat, Valtuusto (ohj. Susanna Kuparinen) sekä Hamlet. Syksystä 2008 syksyyn 2010 teatteria johti Inkariina Simola, jonka käsialaa oli kriitikkojen kehuma idolikulttuuria parodisoinut Ikarusmachine ja Mustikkamaan kesäteatteriin ohjattu Tunne-detox.
Yhdysvaltain asevoimien roomalaiskatolinen arkkihiippakunta
thumb|Hiippakunnan vaakuna Yhdysvaltain asevoimien roomalaiskatolinen arkkihiippakunta on katolisen kirkon arkkihiippakunta, joka palvelee Yhdysvaltain asevoimissa työskenteleviä. Sen palveluksessa oli 359 pappia vuonna 2013.
Ylioppilasteatteri
Ylioppilasteatteri 2000-luvulla
Syksyllä 2010 teatterin johtajiksi valittiin viiden hengen taiteilijaryhmä, joka tunnetaan taiteilijanimellään Juntta. Ryhmän muodostavat Ossi Koskelainen (taiteellinen vastaava ja ohjaaja), Akse Pettersson (ohjaaja), Veikko Nuutinen (dramaturgi), Laura Pietiläinen (koreografi) sekä Lasse Poser (teatterikääntämisen ja -journalismin teoria ja käytäntö). Juntan kaudella nähtiin poikkeuksellisen kokeellisia ja yhteiskunnallisesti kantaa ottavia taideteoksia, mikä herätti myös valtamedian huomion.
Viime vuosina Ylioppilasteatteri on yhdistänyt myös teatteria, yhteiskuntatieteellistä tutkimusta ja journalismia, minkä seurauksena syntyi dokumenttiteatterin nykyklassikko, Valtuusto-trilogia. Dokumenttiteatterin traditio jatkui Valtuusto-trilogian jälkeen Ryhmäteatterilla esitetyissä Eduskunta-esityksessä, joka kuohutti yhteiskuntaa keväällä 2011. Esitys nosti esiin harmaan talouden yhteiskunnalliset haittavaikutukset ja herätti laajaa yhteiskunnallista keskustelua. Lukuisat ministerit, kansanedustajat ja talouselämän johtajat näkivät esityksen paikan päällä. Ylen mukaan esitys oli "järkyttävän tärkeää teatteria". Ylioppilasteatterin kantaa ottavat esitykset herättivät myös valtiovallan huomion ja Tasavallan presidentti Tarja Halonen kutsui Juntan johtajan Ossi Koskelaisen Linnan juhliin vuonna 2011. Juntan ohjaajajäsen Akse Petterson aloitti syksyllä 2012 Teatteri Takomon taiteellisena vastaavana.
Vuosina 2013-2017 taiteellisena vastaavana toimi Sirpa Riuttala. Vuonna 2016 Ylioppilasteatterin 90-vuotisjuhlavuoden kunniaksi uusi tulkinta Lapualaisoopperasta, Lapualaisooppera 2016 (ohj. Sirpa Riuttala) esitettiin Mustikkamaan kesäteatterissa.
Syksyllä 2017 aloittivat taiteellisina vastaavina Anni Mikkelsson ja Hannes Mikkelsson.
Toimintamalli
Ylioppilasteatteri toimii Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan yhteydessä. Sillä on itsenäinen hallitus, joka hoitaa teatterin taloutta ja hallintoa yhdessä taiteellisten vastaavien ja tuottajan kanssa. Ylioppilasteatterin jäsenistö on kuitenkin teatterin ylin päättävä elin.
Sosialisti
Sosialisti tarkoittaa seuraavia asioita:
Ylioppilasteatteri
Toimintamalli
Ylioppilasteatterin jäsenistö valitsee uuden taiteellisen vastaavan aina perinteisesti kolmeksi vuodeksi kerrallaan. Taiteelliset vastaavat ohjaavat yleensä vuoden suurimmat produktiot ja määrittävät teatterin taiteellisen linjan. Tämän lisäksi vuosittain nähdään myös jäsenten omia itsenäisiä ohjaustöitä sekä ulkopuolisten ryhmien tai ohjaajien vierailuesityksiä. Lisäksi jäsenet järjestävät ympärivuotista koulutustoimintaa, jonka sisältö vaihtelee ohjaamis- tai tekniikkakoulutuksesta improvisaatiokerhoihin, tanssiin, kuoroon ja akrobatiaan. Vuosittain järjestetään Juha Hurmeen perustamat vuotuiset Lyhytteatterifestivaalit.
Tunnettuja Ylioppilasteatterin jäseniä ovat muiden muassa näyttelijät Hannu-Pekka Björkman, Minna Haapkylä, Timo Eränkö, Marjut Maristo ja Antti Tarvainen sekä ohjaajat Miira Sippola ja Juha Hurme.
Pajalan seurakunta
Pajalan seurakunta on Luulajan hiippakuntaan ja Pohjois-Norrbottenin rovastikuntaan kuuluva Ruotsin kirkon seurakunta, joka toimii Pajalan kunnassa.
James Wan
James Wan (s. 26. helmikuuta 1977 Kuching, Sarawak, Malesia) on australialainen elokuvaohjaaja, -tuottaja ja -käsikirjoittaja.
Wan syntyi Kuchingissa, Malesiassa, ja hänellä on kiinalaista sukutaustaa. Hän kasvoi nuoresta iästä lähtien Perthissä ja menetti isänsä ollessaan 14-vuotias.
Wan valmistui Royal Melbourne Institute of Technologysta ja on yhteistyökumppaninsa Leigh Whannellin ystävä jo opiskeluajoilta.
Niemeläntie
Niemeläntie on tilastollinen pienalue sekä tie Vaasassa, Vaskiluodon suuralueella. Alue sijaitsee Vaskiluodon itäosassa, pitkällä pohjoiseen työntyvällä niemellä ja siihen kuuluu Niemeläntien varrella olevat rakennukset sekä Vaskiluodon luontoalueet. Niemeläntiellä asui vuonna 2015 yhteensä 55 ihmistä.
Tienä Niemeläntie on noin 1,2 kilometriä pitkä. Se risteää etelässä E12 tien kanssa.
Vaskiluoto on ollut 1880-luvulla huvila-aluetta. Niemeläntien alueella on säilynyt rakennuksia tältä ajalta ja siten muistuttaa saaren huvilahistoriasta. 1920-luvulla Niemeläntien merenpuoliseen varteen siirrettiin Terijoelta puolen tusinaa puuhuvilaa, jotka muodostavat alueelle leimallisen näkymän jo Vaskiluodon sillalta.
Niemeläntien alue tunnetaan virkistysalueena. Siellä on kuntorata, jalkapallokenttä, kiipeilypuisto Zip Adventure Park ja leirintäalue. Aluetta pidetään myös hyvänä lintujen tarkkailualueena.
Andreas Köpke
Andreas Köpke (s. 12. maaliskuuta 1962 Kiel) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti.
Köpke aloitti ammattilaisuransa 1. FC Nürnbergin joukkueessa. Välissä hän pelasi Eintracht Frankfurtissa ja Olympique de Marseillessa, mutta palasi uransa loppuajoiksi vielä Nürnbergiin, missä on erittäin suosittu henkilö yhä.
Köpke kuului Saksan jalkapallomaajoukkueen miehistöön sekä 1990 MM-kisoissa, joissa joukkue voitti maailmanmestaruuden että 1994 Yhdysvalloissa, vaikkakaan ei pelannut ottelun ottelua Bodo Illgnerin oltua ykkösvahti. Köpken maajoukkueuran suurimmat hetket ajoittuivat kaksi vuotta myöhemmin Englannin EM-turnaukseen, joissa hän oli Saksan mestarijoukkueen kantavia voimia. Välieräottelussa isäntäjoukkue Englantia vastaan hän torjui rangaistuspotkukilpailussa Gareth Southgaten rangaistuspotkun, mikä ratkaisi Saksan loppuottelupaikan. Samana vuonna FIFA valitsi hänet vuoden parhaaksi maalivahdiksi. Köpke pelasi Saksan ykkösmaalivahtina myös pettymykseen päättyneissä 1998 Ranskan MM-kisoissa. Kaikkiaan hän pelasi maajoukkueessa 59 ottelua. Nykyään hän toimii maajoukkueessa maalivahtivalmentajana.
Andreas Köpken poika Pascal Köpke on myös pelannut jalkapalloa Bundesliigassa.
Hans Metzger
Hans (Ivar August Johannes) Metzger (s. 1912 Wiesbaden) oli Suomessa lapsuutensa viettänyt ja hyvin suomea hallinnut saksalainen diplomaatti. Hän toimi Saksan lehdistöavustajana Suomessa vuosina 1939–1944. Metzgerin oli kielitaitonsa ja puolisuomalaisen taustansa vuoksi helppo solmia kontakteja suomalaisiin vaikuttajiin. Metzgerin on väitetty olleen samalla myös Gestapon tai Sicherheitsdienstin edustaja Suomessa mutta itse hän on kiistänyt väitteet.
Tausta
Hans Metzgerin vanhemmat olivat saksalainen professori ja metsäalan asiantuntija Carl Metzger (1865–1950) ja suomalaissyntyinen Anna Danielson. Hän kävi Helsingin Saksalaista koulua, pääsi ylioppilaaksi 1931 ja opiskeli sitten oikeustiedettä Helsingin yliopistossa ja Marburgin yliopistossa Saksassa. Hans Metzger liittyi kansallissosialistisen puolueen jäseneksi samaan aikoihin kuin isänsä 1933.
Metzger pääsi 1934 Saksan maatalousministeriön palvelukseen ja suoritti oikeustieteen opintonsa loppuun Berliinin yliopistossa.
Huhtikuussa 1936 Metzger saapui Suomeen ja vuokrasi Helsingistä asunnon. Hänen tavoitteenaan oli organisoida Suomessa tiedustelutoimintaa ja värvätä itselleen asiamiehiä. Kun toiminta uhkasi jo samana kesänä paljastua, Metzger matkusti Ruotsin ja Viron kautta Neuvostoliittoon.
Vuonna 1938 hän siirtyi virkamieheksi Saksan ulkoministeriöön ja palasi 1. syyskuuta 1939 Suomeen Saksan Suomen-lähetystön lehdistöavustajksi.
Metzgerin toiminta Suomessa
Toisen maailmansodan aikana Metzgerillä oli vuodesta 1939 alkaen läheiset suhteet Rytin ja Rangellin hallituksissa opetusministerinä toimineeseen Maalaisliiton ministeriin, pastori Antti Kukkoseen. Metzger sai Kukkosen kautta luottamuksellista tietoa hallituksen ja eduskunnan ulkoasiainvaliokuntien kokouksista sekä eduskunnan suljetuista istunnoista.
Metzgerillä oli virka-asemaansa nähden suuri vaikutusvalta Suomen ja Saksan välisten suhteiden hoitamisessa koska hän oli Saksan ulkoministerin Joachim von Ribbentropin luottomies ja toimi Ribbentropin perustaman salaiseen diplomatiaan erikoistuneen Büro Ribbentropin (myöhemmin Dienststelle Ribbentrop) asiamiehenä Suomessa. Sotavuosina Metzgerillä oli käytettävissään runsaasti edustus- ja käyttövaroja suhteiden hoitamiseen suomalaisten päättäjien suuntaan sekä muun muassa suomalaisten kansallissosialistien toiminnan tukemiseen. Metzgeriä pidettiin tämän erikoisaseman vuoksi jopa Saksan lähetystön ”Jartsevina”.
Metzger kertoi kirjassaan ''Poliittiset aseveljet. Kolmannen valtakunnan edustajana jatkosodan Suomessa 1941–1944'' luovuttaneensa jatkosodan aikana jonkin verran tietoja Gestapon alaisen Sicherheitsdienstin Suomessa toimineelle asiamiehelle matkailuneuvos Alarich Brossille sekä korjailleensa tämän Berliinin lähettämiä raportteja. Toiminta tapahtui Metzgerin mukaan Saksan Suomen lähettilään Wipert von Blücherin suostumuksella ja sen tarkoituksena oli estää väärien Suomea koskevien tietojen lähettäminen Berliiniin. Tämän yhteistyön vuoksi Valpo alkoi pitää Metzgeriä Gestapon asiamiehenä Suomessa.
Metzgerillä oli Helsingissä käytössään muun muassa Mercedes Benz ja BMW-henkilöautot, oma ratsuhevonen Laakson ratsastustalleilla ja purjevene sekä kesähuvila Lilla Ådholmenin saarella Helsingin länsisaaristossa. Hän tarjosi usein ravintolaillallisia ja -lounaita suomalaisille vaikuttajille luodakseen näihin suhteita ja hankkiakseen saksalaisia kiinnostavaa tietoa. Metzgerin tuttavapiiriin kuuluivat Kukkosen ohella muun muassa Uuden Suomen päätoimittaja Lauri Aho, ministeri Tyko Reinikka, Kauppalehden päätoimittaja Einar Inkeroinen, Suomen Tietotoimiston johtaja Eero A. Berg ja Vaasa-lehden päätoimittaja J. O. Ikola.
Vaiheet Suomesta lähdön jälkeen
Metzger palasi jatkosodan päätyttyä Suomesta Berliiniin 10. syyskuuta 1944 ja siirtyi sitten saman kuun lopulla lähetystösihteeriksi Saksan Tukholman-lähetystöön. Tukholmassa ollessaan Metzger muun muassa välitti luottamuksellisia tietoja suomalaiselle tiedustelumiehelle Otto Kumeniukselle. Metzger joutui kuitenkin lähtemään Ruotsista jo marraskuussa 1944 ja viimeksi hän oli keväällä 1945 Saksan Tanskan lähetystön lähetystösihteerinä.
Metzger pidätettiim Århusissa elokuussa 1945 ja hänet vietiin brittiläisten Lüneburgin nummelle perustamalle Neuengammin vankileirille. Metzger ei joutunut syytteisiin sotarikoksista ja hän toimi leirillä päällikkötulkkina. Vapauduttuaan vankileiriltä 27. huhtikuuta 1947 Metzger muutti Hampuriin jossa hän työskenteli toimittajana ja liikemiehenä.
Muistelmat ja niistä syntynyt keskustelu
Metzger julkaisi 1984 ja 1986 kaksiosaiset muistelmat toiminnastaan Suomessa talvi- ja jatkosodan aikana. Niistä jälkimmäinen, jatkosotaa käsitellyt Poliittiset aseveljet vedettiin vuoden 1985 joulumarkkinoilta presidentti Urho Kekkosen pojan Matti Kekkosen vaatimuksesta. Syynä oli se että kirjassa oli siteerattu runsaasti nimimerkki Pekka Peitsen jatkosodan alkuvuosina Suomen Kuvalehdessä julkaisemia neuvostovastaisia kirjoituksia ja Matti Kekkosen mielestä näillä sitaateilla pyrittiin mustamaalaamaan hänen isäänsä, joka oli kirjoittanut tällä nimimerkillä. Pekka Peitsen nimimerkillä kirjoitti jatkosodan alussa luultavsti kuitenkin Wolf H. Halsti.
Kustantaja Otava joka halusi turvata pääsynsä Urho Kekkosen arkistoon myöntyi vaatimuksiin ja Metzgerin teos ilmestyi syksyllä 1986 huomattavasti supistuneena eikä hän myöskään julkaissut suunnittelemaansa kolmatta osaa muistelmilleen.
Valtiososialismi
Valtiososialismi on sosialismin muoto, jossa tuotantovälineet ovat valtion omistuksessa. Käytännössä tämä on usein tarkoittanut sitä, että valtionyhtiöillä on monopoli kaikilla tuotannonaloilla.
Valtiososialismin vastakohta sosialismin puitteissa on anarkososialismi. Yleensä kuitenkin valtiososialismia pidetään lähinnä kapitalismin vaihtoehtona, koska suurin osa 1900-luvun ei-kapitalistisista yhteiskunnista oli nimenomaan valtiososialistisia. Neuvostoliittoa on pidetty malliesimerkkinä valtiososialistisesta yhteiskunnasta.
Valtiososialistista yhteiskuntaa kutsutaan myös valtiokapitalismiksi. Valtionmonopolien katsotaan muun muassa itävaltalaisen taloustieteen mukaan riistävän työläisiä kapitalistien tavoin. Yleensä kapitalismilla kuitenkin tarkoitetaan tuotantovälineiden yksityisomistukseen perustuvaa talousjärjestelmää. Valtiokapitalismin käsitettä käyttävät lähinnä trotskilaiset.
Haikaralinnut
Haikaralinnut (Ciconiiformes) on suurikokoisten, lentokykyisten lintujen lahko. Siihen luokiteltiin aiemmin myös haikarat (Ardeidae) ja iibikset (Threskiornithidae), mutta nykyään siihen luetaan vain kattohaikarat (Ciconiidae). Se on suulalinnut (Suliiformes) ja pelikaanilinnut (Pelecaniformes) sisältävän kladin sisarryhmä.
Fylogenia
Vasarapäähaikaran (Scopus umbretta) asema luokittelussa on ollut epävarma, ja se on tavallisesti sijotettu omaan heimoonsa, mutta AOU lukee sen pelikaanien heimoon. HBW Alive sijoittaa sen kuitenkin omaan heimoonsa, mitä kladogrammi alla myös kuvastaa.
Trina
Katrina Laverne Taylor (s. 3. joulukuuta 1978 Miami, Florida), taiteilijanimeltään Trina, on yhdysvaltalainen rap-artisti ja malli. Hänen äitinsä on taustaltaan afro-bahamalainen ja hänen isänsä dominikaanilainen.
Nojamaan kartano
Nojamaan kartano on Savonlinnan Säämingissä Nojanmaan kaupunginosassa sijaitseva tila. Tilan historia yltää ainakin vuoteen 1541, josta alkaen omistajat on kaiverrettu talon pihalla olevaan kivipaateen. Kartanon nimi tulee aluetta aikoinaan asuttaneesta Nojoisten suvusta. Ensimmäisiin omistajiin on kuulunut Snickaren suku, joiden nimestä on käytetty suomalaistettua muotoa Nikkari. Heistä ensimmäinen, Ollinpoika Nikkari toimi kruunun virkamiehenä Olavinlinnassa. Tilan omistaa nykyisin Tapani Niemelä.
Tides (Leveragen albumi)
Tides on Leveragen esikoisalbumi, joka julkaistiin 9. elokuuta 2006. Levy ylsi parhaimmillaan Suomen virallisen albumilistan sijalle 27. Albumi on julkaistu Suomen lisäksi myös Japanissa. Samana vuonna julkaistiin single, joka sisälsi Tides -albumin kaksi kappaletta ”Fifteen Years” ja ”Marching to War”.
Kappaleet
Kaikki kappaleet on säveltänyt ja sanoittanut Tuomas Heikkinen ellei toisin mainita.
Japanissa julkaistun version bonusraidat:
Francisco
__EISISLUETT__ Francisco on miehen etunimi. Se on Frans-nimen espanjalainen ja portugalilainen vastine. Pohjana on latinan sana franciscus, joka merkitsee ’ranskalaista’.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Francisco on vuoteen 2021 mennessä ollut Suomessa virallisena etunimenä noin 720 miehellä.
13. hikō sentai
13. hikō sentai oli keisarillisen Japanin armeijan ilmavoimien hävittäjäyhtymä (rykmentti), joka perustettiin syyskuussa 1937 Tachiarassa 4. hikō rentaista nimellä 13. hikō rentai. Siihen kuului perustettaessa esikunta ja yksi hävittäjälaivue. Yhtymä täydennettiin joulukuussa määrävahvuuteen. Heinäkuussa 1938 siitä muodostettiin 13. hikō sentai. Vuotta myöhemmin siihen muodostettiin hävittäjäkoulutuslaivue, josta koulutuksen päätyttyä muodostettiin syyskuussa 1940 2. laivue (chutai).
Marraskuussa 1941 102. erillinen hävittäjälaivue, joka oli perustettu Akenon lentokoulussa heinäkuussa, liitettiin yhtymään 3. laivueena. Elokuussa 1942 siirrettiin 2. laivue perustettavaan 246. hikō sentaihin. Yhtymä järjestettiin edelleen 3. laivueiseksi ja touko-kesäkuussa 1943 siihen liitettiin 5. hikō sentain Tokushu Kogekitai. Sentai jaettiin toukokuussa 1944 hikōtaiksi (lentävä osa) ja seibitaiksi (tukeva osa).
Kalusto
Yhtymän kalustona olivat :
Komentajat
Yhtymän komentajina olivat :
Koltaani
thumb|Koltaania Koltaani on malmia, joka sisältää niobiumia ja tantaalia. Sitä saadaan erityisesti Keski-Afrikasta. Nimitys johtuu malmien vaihtelevaa koostumusta kuvaavasta geologisesta käsitteestä kolumbiitti-tantaliitti. Niobium, tantaali, mangaani, rauta ja happi muodostavat sarjan kolumbiiteiksi kutsuttuja mineraaleja (kemiallisesti rauta- ja mangaaniniobaattien sekä rautatantalaatin seoksia). Puhdasta tantaalioksidia, joka on tämän sarjan toinen ääripää kutsutaan tantaliitiksi.
Suurin osa tantaalista käytetään pienikokoisissa kondensaattoreissa, joita tarvitaan erityisesti matkapuhelimissa ja muussa mikroelektroniikassa. 2000-luvun alussa tantaalin kasvava kysyntä ja markkinaspekulaatio aiheuttivat koltaanin hinnan nousun lähes kymmenkertaiseksi, mutta sittemmin hinta on laskenut. Koltaanin suuri paikallinen taloudellinen merkitys on johtanut lieveilmiöihin, joiden syntymistä rauhattomat olot (Ruandan kansanmurha 1994, sen itäisessä Kongossa aiheuttama sekasorto ja Kongon sisällissota) ovat edistäneet. Sisällissodan osapuolet pyrkivät saamaan tuottoisimpien paikallisten luonnonvarojen, kuten timanttien ja koltaanin hyödyntämisen hallintaansa rahoittaakseen sillä sodankäyntiään. Kontrolloimaton koltaanin kaivu aiheuttaa myös ympäristövaurioita. Se uhkaa muun muassa gorilloja Kahuzi-Biegan kansallispuistossa.
Mike Hanke
Mike Hanke (s. 5. marraskuuta 1983 Hamm, Länsi-Saksa) on saksalainen jalkapalloilija, joka pelaa Borussia Mönchengladbachissa.
Hanken ensimmäinen ottelu Bundesliigassa oli vuonna 2001 Schalke 04:n riveissä. Hän pelasi siellä aina vuoteen 2005 asti, kunnes hän siirtyi VfL Wolfsburgiin. Joulukuuhun 2005 mennessä hän oli tehnyt 11 maalia pelaamissaan 73:ssa ottelussa.
Saksan jalkapallomaajoukkueessa hän teki ensiesiintymisensä heinäkuun alussa vuonna 2005 Maanosaliittojen Cupissa Venäjää vastaan. Ensimmäisen maalinsa hän teki samaisen kuukauden lopussa ottelussa Tunisiaa vastaan. Meksikoa vastaan hän sai punaisen kortin ja näin ollen on sivussa kaksi seuraavaa maaotteluaan. Hanke valittiin Saksan maajoukkueeseen vuoden 2006 MM-kotikisoihin, joissa hän joutui jättämään kaksi ensimmäistä ottelua väliin Maanosaliittojen Cupissa saadun punaisen korttinsa takia.
Helen Morgan (laulaja)
Helen Riggins -nimiseksi syntynyt Morgan oli maanviljelijän ja opettajan tytär, mutta hänen nimensä vaihtui Morganiksi äidin avioituessa uudelleen. Äidin toinen avioliitto päättyi eroon, ja hän muutti Chicagoon tyttärensä kanssa. Morgan ei koskaan valmistunut koulusta kahdeksannen luokan jälkeen ja työskenteli erityyppisissä ammateissa. Vuonna 1923 hän osallistui Kanadassa Miss Montreal -kilpailuun, mutta putosi jatkosta, kun hänet huomattiin Yhdysvaltain kansalaiseksi. Hän toimi myös avustajana elokuvissa, otti laulutunteja ja lauloi chicagolaisissa salakapakoissa.
Helen Morganin korkea, ohut ja jokseenkin värisevä ääni ei ollut muodikas sentyyppisissä 1920-luvun lauluissa, joihin hän oli erikoistunut, mutta siitä huolimatta hänestä tuli hyvin suosittu rakkauslaulujen laulaja. Tästä näyttää tulleen hänen vakituinen tyylinsä hänen esiintyessään Billy Rosen Backstage Clubilla vuonna 1925. Morgan joi liikaa ja esiintyi usein juovuksissa. Tämän kauden aikana useat chicagolaiset gangsterit yrittivät auttaa häntä rahoittamaan oman yökerhon perustamista. Kieltolain valvojat pitivät häntä tarkasti silmällä ja hänen yrityksensä epäonnistuivat.
Florenz Ziegfeld pani Morganin merkille tämän tanssiessa hänen tuottamansa elokuvan Sally (1923) kuorossa. Morgan meni esiintymään teatteri Ziegfeld Folliesiin vuonna 1931, Folliesin viimeisen toiminnassa olleen vuoden aikana. Tänä ajanjaksona hän opiskeli vapaa-aikanaan musiikkia Metropolitan-oopperassa.
Vuonna 1927 Morgan esiintyi Julie LaVernenä Show Boat -musikaalin alkuperäisessä näyttelijäkaartissa. Se on yksi hänen parhaiten tunnetuista rooleistaan. Morgan lauloi ”Billin” (sanoitukset P. G. Wodehousen ja Oscar Hammerstein II:n käsialaa) ja ”Can’t Help Lovin Dat Manin” kahdella näyttämökierroksella ja kahdessa elokuvassa 11 vuoden aikana. Ensimmäisessä vuonna 1929 Show Boatista tehdyssä elokuvaversiossa Morgan esitti ainoastaan lauluprologeja; Alma Rubens esitti Julieta varsinaisessa elokuvassa, joka on suurimmaksi osaksi mykkä. Morgan esitti kuitenkin roolin vuoden 1936 elokuvasovituksessa.
Esiinnyttyään vuoden 1929 versiossa Show Boatista Morganista tuli Kernin ja Hammersteinin Broadway-musikaalin Sweet Adelinen tähti. Nimi oli sanaleikki eräästä kuuluisasta parturikvartettilaulusta. Tässä musikaalissa Morgan esitti laulut ”Why I Was Born” ja ”Don’t Ever Leave Me”. Kummallista kyllä, kun Sweet Adeline elokuvattiin vuonna 1934, Morganin rooli siirrettiin hänen tulevalle Show Boatin näyttelijäkumppanilleen, Irene Dunnelle, joka omasi hienon sopraanoäänialan, mutta ei oikeastaan ollut mikään rakkausballadien laulaja.
1930-luvun lopulla Morgan pestautui show’hun Chicagon Loop Theaterissa. Hän vietti myös paljon aikaa maatilallaan High Pointissa, New Yorkissa. Alkoholismi verotti hänen voimiaan ja hän joutui sairaalaan myöhään vuonna 1940. Hänen urallaan tapahtui jonkinlainen comeback vuonna 1941 manageri Lloyd Johnsonin ansiosta. Vuosikausia kestänyt alkoholin väärinkäyttö vaati kuitenkin veronsa. Hän luhistui näyttämölle George White’s Scandalsia esittäessään ja kuoli maksakirroosiin 8. lokakuuta 1941 Chicagossa.
Morgan oli naimisissa kolmesti. Ensimmäinen puoliso oli hänen ihailijansa Lowell Army, jonka hän tapasi ensimmäisen kerran näyttämön takaovella hänen esiintyessään Sallyssa. Toisen puolisonsa, Maurice ”Buddy” Maschken, kanssa hän avioitui 15. toukokuuta 1933, mutta liitto päättyi eroon vuosia myöhemmin. 27. heinäkuuta 1941, muutamia kuukausia ennen kuolemaansa, Morgan meni naimisiin managerinsa Lloyd Johnsonin kanssa.
Ann Blyth näytteli Helen Morgania vuonna 1957 elokuvassa The Helen Morgan Story, joka on tullut tunnetuksi myös nimillä Why Was I Born? (Yhdysvalloissa) ja Both Ends of the Candle (Isossa-Britanniassa).
VHL-kausi 2014–2015
VHL-kausi 2014–2015 oli Venäjän toiseksi korkeimman sarjatason VHL:n historian viides kausi. Kausi alkoi 8. syyskuuta 2014 ja sarjan mestari ratkesi 23. huhtikuuta 2015. Sarjaan osallistui 24 joukkuetta, mikä oli kaksi vähemmän kuin viime kaudella. VHL:n mestaruuden voitti Toros Neftekamsk, jolle mestaruus oli jo sarjan kolmas.
Runkosarja
Runkosarjassa joukkueet pelasivat 52 ottelua. 16 parasta joukkuetta etenivät pudotuspeleihin.
Luettelo POP Pankeista
Tämä on luettelo Suomen kaikista POP Pankki -ryhmän (ent. Paikallisosuuspankki) osuuspankeista alkaen vuodesta 1997.
Luettelo sisältää POP-ryhmässä edelleen toimivat pankit ja ne pankit, jotka ovat vuoden 1997 jälkeen vaihtaneet pankkiryhmää tai yhdistyneet toiseen pankkiin. Tällä hetkellä toiminnassa olevat POP Pankit on lueteltu artikkelissa POP Pankki.
Paikallisosuuspankki-ryhmä syntyi, kun 44 osuuspankkia erosi Osuuspankkiryhmästä 1997. Luettelossa ovat kaikki 1997 eronneet POP Pankit ja sen jälkeen fuusioitumalla syntyneet POP Pankit.
Luettelon Ryhmä-sarakkeessa on tieto, mihin pankkiin tai pankkiryhmään pankin liiketoiminta nykyisin kuuluu: OmaSp=yhdistynyt Oma Säästöpankkiin, OP=siirtynyt OP-ryhmään, tyhjä=pysynyt POP-ryhmässä
Armi (täsmennyssivu)
Armi tarkoittaa seuraavia:
Tuotannontekijä
Tuotannontekijät ovat taloustieteessä hyödykkeiden eli tavaroiden ja palveluiden tuotannossa käytettävät resurssit.
Perinteisesti tuotannontekijät jaetaan taloustieteessä kolmeen ryhmään:
Maa ja luonnonvarat sisältyvät kuitenkin usein pääoman määritelmään eivätkä muodosta omaa erillistä ryhmäänsä.
Nykyaikaisessa analyysissa erotetaan usein pääomahyödykkeet muista pääoman muodoista kuten inhimillisestä pääomasta. Inhimillistä pääomaa kertyy koulutuksen tai harjoituksen tuloksena. Toisinaan tuotannontekijänä mainitaan myös yrittäjyys, jolloin tarkoitetaan tuotannon organisointia, riskinottoa sekä ideointia.
Yritysten tuotantoa kuvataan tuotantofunktion avulla, joka kertoo miten tuotannontekijöistä saadaan hyödykkeitä. Makrotaloudessa kokonaistuotantofunktio kuvaa koko kansantalouden toimintaa.
Kelujärvi (järvi)
Maantietoa
Järven pinta-ala on 890 hehtaaria eli 8,9 neliökilometriä. Se on 4,9 kilometriä pitkä ja 4,2 kilometriä leveä. Järvellä on kaksi järviallasta, joita yhdistää maantien penkereeseen jätetty silta-aukko. Ennen tien rakentamista järvialtaiden välissä oli kahden niemen välinen kapekko ja niemiä kutsutaan Salmenniemiksi. Pohjoista järviallasta kutsutaan Syväjärveksi ja eteläistä Matalajärveksi.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 23 miljoonaa kuutiometriä eli 0,023 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 2,6 metriä ja suurin syvyys on 10 metriä. Syvin kohta sijaitsee Syväjärven keskellä. Suurin osa Syväjärven vesialasta on yli kolme metriä syvää, mutta Matalajärvi ei yllä kolmen metrin syvyyteen.
Järven rantaviivan pituus on 22 kilometriä. Järven rannat ovat pääasiassa soistunutta metsämaata, jota rikkovat yksittäiset peltopalstat. Suurin peltoaukea sijaitsee järvialtaiden välisellä niemellä, jossa sijaitsee Kelujärven kylä. Kylän läpi ja samalla järvien välistä kulkee seututie 967, joka on Sodankylän ja Tanhuan välinen maantie. Järven rannoilla on jonkin verran haja-asutusta, mutta siellä sijaitsee yli 40 vapaa-ajan asuntoa.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kemijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 65) Kitisen alueen (65.8) Kelujoen valuma-alueella (65.89), jonka Kelujärven valuma-alueeseen (65.896) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 186,5 metriä mpy. Syväjärveen laskee Sammakkoaapalta suon kuivatusoja ja Seprinkun kurun läpi idästä Seprunoja. Matalajärveen laskee Kousioja idästä, jonka valuma-alueella sijaitsevat Rivikkolampi (1 ha), Nuolilampi (7 ha), Pikku Nuolilampi ja isompi nimetön lampi.
Järven laskujoki on Kelujoki, joka alkaa Syväjärven länsipäästä ja se virtaa laajan suoalueen läpi. Sen kulkua on parannettu ruoppaamalla ja oikaisemalla. Kelujoki yhtyy 20 kilometrin jälkeen Kitiseen Sodankylässä.
Tiskiallas
pienoiskuva|Tiskiallas Tiskiallas on yleensä keittiössä tai kodinhoitohuoneessa sijaitseva allas kiinnitettynä tiskipöytään, jossa voi esihuuhdella astioita ja tarvittaessa pestä astioita käsin. Altaat jaetaan huuhtelu- ja tiskialtaisiin. Huuhtelualtaassa voi huuhdella myös vihanneksia. Aiemmin tiskialtaat valmistettiin lähes poikkeuksetta ruostumattomasta teräksestä ja ne oli integroitu yhteen keittiön työpöydän, ns. tiskipöydän kanssa. Nykyään on saatavana myös erillisiä muovista valmistettuja tiskialtaita.