cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Synkrotroni
Synkrotronisäteilyä hyödynnetään tutkimuksessa monilla eri aloilla, kuten biotieteissä, fysiikassa, materiaalitieteissä, kemiassa, geotieteissä, ympäristöntutkimuksessa, farmasiassa, teollisissa sovelluksissa, lääketieteellisessä tutkimuksessa ja hoidoissa.
Jeruto Kiptum
Kiptum voitti 1998 hopeaa Marrakechin maastojuoksun MM-kisoissa nuorten sarjassa. Seuraavana vuonna hän oli Belfastin maastojuoksun MM-kisoissa lyhyellä matkalla kahdeskymmenesensimmäinen ja Vilamourassa vuonna 2000 neljäskymmenesneljäs. Kiptum sijoittui samana vuonna nuorten MM-kisoissa Santiago de Chilessä 800 metrin juoksussa seitsemänneksi.
Synkrotroni
Tutkimusmenetelmiin kuuluvat muun muassa kuvantaminen, spektroskopia sekä sironta ja diffraktio.
Jeruto Kiptum
Kiptum palasi arvokisoihin Helsingin MM-kisoissa 2005, joissa hän voitti 3 000 metrin estejuoksussa MM-pronssia ajalla 9.26,95. Seuraavana vuonna hän voitti matkalla Kenian mestaruuden, sijoittui kuudenneksi Kansainyhteisön kisoissa sekä voitti Afrikan mestaruuden. Kauden lopussa hän oli IAAF:n yleisurheilufinaalissa toinen, samoin yleisurheilun maailmancupissa.
Onnellinen nyt
Onnellinen nyt on Martti Vainaa & Sallitut aineet -yhtyeen albumi.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 19.
Richard Seppälä
Richard Rafael Seppälä (15. tammikuuta 1905 Pori – 25. syyskuuta 1997 Helsinki) oli suomalainen diplomaatti.
Ura
R. R. Seppälän vanhemmat olivat kauppias Juho Seppälä ja Aurora Maria Sotka. Seppälä kirjoitti ylioppilaaksi 1924, suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1929 ja sai varatuomarin arvon 1936. Työskenneltyään vuoden ajan lakitoimistossa hän tuli ulkoministeriön palvelukseen ja toimi avustajana Suomen edustustossa Riiassa 1930–1932 sekä Rio de Janeirossa 1932–1934. Hän oli välillä jaostosihteerinä Helsingissä, mutta siirtyi 1937 lähetystösihteeriksi Lontooseen. Talvisodan aikana hän edesauttoi englantilaisten vapaaehtoisten tuloa Suomeen. Kun Iso-Britannia julisti Suomelle sodan vuoden 1941 lopussa, Suomen Lontoon-lähetystön toiminta lakkasi ja Seppälä palasi Helsinkiin jaostopäälliköksi. Hän toimi poliittisen osaston apulaisosastopäällikkönä 1943–1947 sekä vt. osastopäällikkönä ja osastopäällikkönä 1947–1948.
Vuosina 1948–1953 Seppälä oli Suomen pääkonsulina New Yorkissa ja Suomen pysyvänä tarkkailijana YK:ssa. Sen jälkeen hän toimi Helsingissä ulkoministeriön kansliapäällikkönä 1953–1956 ja valtiosihteerinä 1955–1956. Seppälän ura huipentui toimintaan Suomen suurlähettiläänä Pariisissa 1956–1958, Washingtonissa 1958–1965 sekä uudelleen Pariisissa 1965–1972. Jälkimmäisellä Pariisin kaudellaan Seppälä oli samalla Suomen pysyvä edustaja Unescossa. Suomen liityttyä OECD:n jäseneksi hän toimi myös Suomen edustajana kyseisessä järjestössä 1968–1969.
Perhe
R. R. Seppälän ensimmäinen vaimo oli englantilainen Isabelle Mary Durrant-Fox, mutta liitto päättyi eroon 1952. Hänen toinen puolisonsa oli vuosina 1953–1982 Patricia Seppälä (o.s. Erkko), ja heidän tyttärensä on Rafaela Seppälä. Toinenkin liitto päättyi eroon.
Suomen Mies (kustantamo)
Osakeyhtiön omistaa Maanpuolustuskiltojen liitto Ry.
Trotskilaisuus
Trotskilaisuus on venäläisen Lev Trotskin (1879–1940) ajatuksiin pohjautuva marxilainen aatesuunta. Trotskin ydinajatuksia olivat maailmanvallankumouksen korostaminen sekä kapitalismin ja stalinismin kritiikki.
Historia
left|thumb|Trotski vuonna 1917 Kapitalismin säilyminen Puolassa ja Saksassa vuosien 1919–1920 selkkauksissa esti sosialistisen vallankumouksen leviämisen Neuvosto-Venäjältä muualle. Kun maailmanvallankumous ei saanut tulta, Neuvostoliitossa alettiin keskittyä varsinkin vuodesta 1927 lähtien liittovaltion teollistamiseen viisivuotissuunnitelmien avulla. Käsite trotskilaisuus syntyi Josif Stalinin voittoon päättyneen valtataistelun yhteydessä. Maanpakoon joutunut Trotski itse koki olevansa bolševikki-leninisti vastapainona stalinistien marxismi-leninismille.
Neuvostoliiton teollistumista edisti maataloustuotteiden hintojen pitäminen alhaalla, joka oli teollisuustyöläisten kannalta edullista. Kansainvälisesti Trotskin kannattajat Kominternissa järjestäytyivät aluksi nimellä Kansainvälinen Vasemmisto-oppositio ja perustivat lopulta 1938 Neljännen internationaalin. Trotskin kuoleman jälkeen Neljäs internationaali alkoi kuitenkin hajota useisiin eri suuntauksiin. Jo 1950-luvun alussa internationaali oli pahasti pirstaleina.
Varsinkin Stalinin maaliskuussa 1953 tapahtuneen kuoleman jälkeen trotskilaisina pitivät itseään monet sellaiset ryhmät, jotka suhtautuivat kriittisesti silloisen Neuvostoliiton politiikkaan vaikkeivät välttämättä pitäneetkään sosialistista maailmanvallankumousta tärkeimpänä päämääränään. Trotskilaisuuden suosio on kasvanut murroskausien mukana. Viime vuosikymmenten aikana tällaisia ovat olleet "hullu vuosi" 1968 ja kapitalismin palautuminen Itä-Eurooppaan. Historiallisesti kannatus on ollut vahvinta latinalaisen kulttuurialueen maissa. Missään maassa trotskilaisuus ei kuitenkaan ole saavuttanut valta-asemaa.
Viime vuosina trotskilaiset ryhmät ovat rakentaneet vaalikoalitioita yhdessä muiden "antikapitalististen" voimien kanssa. Läpimurtoja on nähty Tanskassa, Saksassa, Isossa-Britanniassa, Italiassa ja Portugalissa. Ranskassa trotskilaiset puolueet Ligue Communiste Révolutionnaire sekä Lutte Ouvrière onnistuivat saamaan merkittävän määrän ääniä esimerkiksi vuoden 2002 presidentinvaaleissa. Toisaalta trotskilaiset eivät muun vasemmiston tavoin tukeneet ratkaisevalla kierroksella Jacques Chiracia, kun tämän vastaehdokkaaksi nousi yllättäen Kansallisen rintaman Jean-Marie Le Pen.
Ideologia
Trotskilainen ideologia pitää jakaa kahteen alueeseen, toisaalta Lev Trotskin omiin kirjoituksiin sekä Trotskin kuoleman jälkeen vaikuttaneiden trotskilaisten ideologien ajatuksiin.
Trotskilla oli merkittävä rooli ensin vuoden 1905 vallankumouksessa ja sittemmin lokakuun vallankumouksessa 1917. Trotski organisoi lähes tyhjästä Neuvosto-Venäjän sisällissodan menestyksekkäästi voittaneen Puna-armeijan (Työläisten ja talonpoikien punaisen armeijan). Armeija, joka oli taistellut venäläisiä valkoisia ja 14 vieraan valtion lähettämiä joukkoja vastaan, ei kuitenkaan onnistunut sisällissodan aikana tunkeutumaan Puolan läpi tukemaan saksalaisia vallankumouksellisia.
Trotskin ydinajatuksiin kuului teoria maailmanvallankumouksesta, ja ajatuksen jakoi koko lokakuun vallankumouksen bolševikkijohto, johon Stalinkin kuului. Sosialismi ei tulisi selviämään yksin eristäytyneenä. Tämä oli yksi keskeisimpiä eroja Stalinin ja Trotskin välillä 1920-luvun puolivälissä, kun Neuvostoliitossa alettiin rakentaa "sosialismia yhdessä maassa". Trotski olikin ensimmäisiä niistä, jotka ryhtyivät analysoimaan neuvostoyhteiskunnan muuttumista Stalinin valtakaudella. Marxisti-leninistit katsoivat, ettei Neuvostoliitto ollut mikä tahansa yksi maa, vaan liittovaltio, joka oli luonnonrikkauksiltaan ja pinta-alaltaan valtava. Näin ollen sinne voitiin "rakentaa sosialismia".
Trotski muotoili myös usein väärin ymmärretyn teorian "jatkuvasta vallankumouksesta". Trotskin käsityksen mukaan kehitykseltään jälkeenjääneissä maissa – kuten 1900-luvun alun Venäjällä – porvaristo ei kykene tekemään demokraattista vallankumousta ja toteuttamaan välttämättömiä uudistuksia, vaan feodaalisten rakenteiden kaataminen jää proletariaatin tehtäväksi. Trotski päätteli, että ottaessaan vallan proletariaatti kuitenkin jatkaa väistämättä vallankumousta porvarillisen demokraattisen vaiheen yli kohti sosialismia. Lenin kritisoi Trotskin teoriaa kutsuen sitä "absurdin vasemmistolaiseksi".
Eräs tunnettu trotskilaisena itseään pitänyt vallankumousteoreetikko oli Palestiinassa 1917 syntynyt ja Isossa-Britanniassa vuodesta 1947 asunut kirjailija ja toimittaja Yigael Gluckstein (1917–2000), joka tunnetaan paremmin nimellä Tony Cliff. Cliffin keskeisiin ajatuksiin kuului kritiikki Neuvostoliittoa kohtaan. Tuo kritiikki perustui ajatukseen siitä, ettei Neuvostoliitto ollutkaan sosialistinen, vaan valtiokapitalistinen. Tunnetuin suomalainen, joka on pitänyt Neuvostoliittoa valtiokapitalistisena, on ollut vuosina 1982–1994 Suomen tasavallan presidenttinä toiminut Mauno Koivisto. Myös maolaiset ovat pitäneet Neuvostoliittoa valtiokapitalistisena mutta vasta vuoden 1953 jälkeistä Neuvostoliittoa. Tony Cliff katsoi, että Neuvostoliitossa valtio oli ottanut kapitalistiluokan paikan työläisten riistäjänä. Trotskin mukaanhan Neuvostoliitto ei ollut sen paremmin sosialistinen kuin valtiokapitalistinenkaan, vaan "rappeutunut työväenvaltio", jota johti loisiva byrokratia. Suomessa Tony Cliffin ajatuksia on kannattanut virallisesti Sosialistiliitto vuodesta 2000 lähtien. Vuonna 2004 perustettu Komitean työväeninternationaalin puolesta (CWI) kanssa sympatisoiva järjestö Sosialistinen Vaihtoehto, joka aloitti uudelleen toimintansa vuonna 2010, taas puolustaa teoriaa "rappeutuneesta työväenvaltiosta".
Särimner
Särimner tai Sæhrímnir on skandinavisessa mytologiassa esiintyvä Valhallan pitojen villisika, jonka lihalla Einherjar-soturit juhlivat päivittäisten Ragnarökiin valmistavien harjoituksiensa jälkeen. Sian erityisominaisuus on että leikattiinpa lihaa miten tai mistä vain, poistetut osat kasvoivat takaisin.
Koripallon miesten SM-sarjakausi 1955
Koripallon miesten SM-sarjakausi 1955 oli 15. kausi, jolloin pelattiin miesten koripallon Suomen mestaruudesta. Hallitsevana mestarin kauteen lähti Pantterit, joka kauden päätteeksi voitti kahdeksannen perättäisen Suomen mestaruutensa.
Orlando (täsmennyssivu)
Orlando voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Koripallon miesten SM-sarjakausi 1955
Sarjataulukko
Lyhenteet: # = Sijoitus runkosarjassa, O = Pelatut ottelut, V = Voitot, T = Tasapelit H = Häviöt, P+ = Tehdyt pisteet, P- = Päästetyt pisteet , P = Pisteet
Miamin yliopisto
Miamin yliopisto voi tarkoittaa jompaakumpaa seuraavista:
Parasympaattinen hermosto
Autonomisen hermoston toinen osa on sympaattinen hermosto. Parasympaattiset hermosyyt kulkevat aivo- tai ristihermoissa ja niiden hermosolmut ovat kohde-elimien lähiympäristössä. Yleensä sympaattinen ja parasympaattinen hermosto toimivat hyvässä yhteistyössä. Stressitilanteessa tasapainotila saattaa järkkyä, jolloin voi syntyä toiminnallisia oireita niihin elimiin, joihin autonomisella hermostolla on vaikutusta. Huolestuneisuus ja pelko lisäävät stressiä ja siten taas sympaattisen hermoston vilkastumista. Näin rentoutuminen, nukkuminen ja elpyminen hankaloituvat. Stressi vähentää myös ihmisen puolustuskykyä tulehduksia vastaan.
ORP Garland
ORP Garland (viirinumero H37) oli Puolan laivaston G-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa. Alus oli Britannian kuninkaallisen laivaston Puolalle lainaama HMS Garland.
Hankinta
Lokakuussa 1939 Garlandin ollessa telakalla käytiin keskusteluja aluksen siirrosta Puolan laivastolle. Se aloitti huhtikuussa koeajot ja siirto Puolan laivastolle hyväksyttiin. Alus siirrettiin 3. toukokuuta 1940 Puolan laivastolle, joka nimesi sen ORP Garlandiksi.
Palvelus
Alus oli aloitti 8. toukokuuta saattuepalveluksen itäisellä Välimerellä, kunnes se määrättiin elokuun lopulla palaamaan Britteinsaarille. Alus lähti 30. elokuuta operaatio MB3:n saattueen MS suojausosastossa Aleksandriasta Maltalle. Seuraavana päivänä alus vaurioitui Italian ilmavoimien hyökkäyksessä. Alus jatkoi Maltalta Gibraltarille, mistä se lähti 14. syyskuuta Britteinsaarille liittyäkseen 10. saattajaryhmään.
Lokakuusta alkaen alus suojasi ryhmän mukana Atlantin saattueita. Alus liitettiin marraskuussa 13. hävittäjälaivueeseen, jonka mukana se suojasi taistelulaiva HMS Revengeä. Alus vaurioitui 13. marraskuuta myrskyssä ja menetti kaksi miestä mereen huuhtoutuneina. Se palasi Clydeen, mistä se siirrettiin 17. marraskuuta korjattavaksi Govaniin Harland & Wolffin telakalle. Alus palasi 26. marraskuuta telakalta ja koeajojen aikana se määrättiin kaikuluotain asennuksen koealukseksi.
Alus siirrettiin 4. tammikuuta 1941 huoltoa varten Barclay Curlen telakalle, mistä se vapautui 14. helmikuuta palaten Atlantin saattueiden suojaksi. Alus siirrettiin 14. maaliskuuta Greenockiin sijoitettuun 14. saattajaosastoon. Alus määrättiin heinäkuussa Kotilaivastoon, jossa se osallistui Huippuvuorten operaatioon suojaten tankkereita. Vapauduttuaan Kotilaivastosta alus palasi syyskuussa 3. saattajaosastoon suojaamaan Atlantin saattueita.
Alus siirrettiin 17. suojaamaan operaatio Halberdin saattuetta WS11X Maltalle, joten se liittyi taistelulaivojen HMS Prince of Wales ja HMS Rodney ympärille koottuun hävittäjäosastoon. Se lähti osaston mukana Clydestä Gibraltarille, jossa se liitettiin 24. syyskuuta operaation Force A:han suojaamaan saattueen matkaa Sisilian kapeikkoon. Saattue joutui 27. syyskuuta ilmahyökkäykseen, jossa HMS Nelson vaurioitui. Seuraavana päivänä Garland suojasi vaurioituneen HMS Rodneyn takaisin Gibraltarille, jonne ne saapuivat 30. syyskuuta.
Lokakuussa alus palasi Britteinsaarille muiden operaatiosta vapautuneiden mukana. Alus suojasi Atlantin saattueita 3. saattajaosastossa, kunnes se siirrettiin 28. helmikuuta 1942 huollettavaksi Middlesbroughiin Smiths Docksille.
Vapauduttuaan telakalta alus oli koeajoissa, joiden päätyttyä alkoi miehistön koulutus. Alus aloitti 6. toukokuuta valmistautumisen operatiiviseen palvelukseen Kotilaivastossa, johon se liittyi 22. toukokuuta. Seuraavana päivänä se liittyi saattueen PQ16 suojaukseen. Saattue joutui 27. toukokuuta ilmahyökkäykseen, jolloin Garland vaurioitui lähelle osuneesta pommista. Aluksen miehistöstä sai surmansa 25 ja yksi katosi. Lisäksi 43 merimiestä haavoittui. Aluksen etukannen aseistus oli epäkunnossa samoin kuin palonsammutusjärjestelmä, joten alus erkani saattueesta matkaten itsenäisesti Murmanskiin.
Alus siirrettiin 29. toukokuuta Murmanskissa telakalle, mistä se vapautui 26. kesäkuuta. Alus suojasi paluumatkalla saattueetta QP13, mistä se erkani 7. heinäkuuta. Alus siirrettiin telakalle Trooniin, mistä se vapautui aloittaen miehistön koulutuksen 21. syyskuuta.
Alus palasi 3. saattajaryhmään, jonka mukana se suojasi Atlantin saattueita. Alus suojasi 16. tammikuuta 1943 saattuetta SC117, josta Saksan laivaston sukellusvene U-413 upotti 22. tammikuuta kauppalaivan. Alus siirrettiin 1. helmikuuta Greenockissa telakalle, mistä se palasi ryhmäänsä 26. helmikuuta.
Alus suojasi 6. maaliskuuta saattuetta HX228, joka joutui 10. maaliskuuta sukellusveneryhmä Neulandin hyökkäyksen kohteeksi. Hyökkäys jatkui seuraavana päivänä. Alus siirrettiin toukokuussa huollettavaksi Clydeen, mistä se vapautui 8. syyskuuta liitettynä 8. saattajaryhmään.
Viherlehtisammakko
Viherlehtisammakko (Hyla cinerea) on Hyla-sukuun kuuluva lehtisammakkolaji. Joskus sitä kutsutaan sadesammakoksi. Se liikkuu enimmäkseen öisin.
ORP Garland
Palvelus
Alus oli Freetownissa, kunnes se määrättiin maaliskuussa 1944 itäiselle Välimerelle. Huhtikuussa alus lähti Aleksandriaan liittyäkseen 14. hävittäjälaivueeseen. Toukokuussa alus aloitti laivueen mukana saattueiden suojaamisen ja sukellusveneiden torjunnan. Aluksen miehistö havaitsi 18. syyskuuta Miloksen eteläpuolella sukellusveneen snorkkelin, jolloin laukaistiin Hedgehog. Miehistö kadotti sukellusveneen, mutta seuraavana päivänä U-407 pakotettiin syvyyspommein pintaan ja upotettiin.
Alus siirrettiin 21. syyskuuta Aleksandriassa telakalle syvyyspommien aiheuttamien vaurioiden vuoksi. Lokakuussa se palasi laivueeseensa, jossa se osallistui Kassandran ja Kykladien miehitykseen. Marraskuussa alus määrättiin palaamaan Britteinsaarille ja lähti 20. marraskuuta Plymouthiin. Alus siirrettiin joulukuussa huollettavaksi Devonportin telakalle.
Viherlehtisammakko
Ulkonäkö ja koko
Eläimen pituus on 3–6 cm. Viherlehtisammakko pystyy vaihtamaan väriään. Yleensä se on kirkkaan vihreä, mutta pariteluaikana siitä tulee keltainen ja kylmässä vedessä se muuttuu harmaaksi. Sen vatsapuoli on vaaleampi kuin selkäpuoli. Sillä on kyljessään vaalea juova. Silmien väri on kullankeltainen.
ORP Garland
Palvelus
Alus vapautui 31. maaliskuuta 1945 telakalta liitettynä 8. hävittäjälaivueeseen. Alus suojasi 15. huhtikuuta HMS Renownin Rosythiin. Euroopan sotatoimien päätyttyä alus kuljetti tarvikkeita Alankomaihin ja Belgiaan. Kesäkuussa alus siirrettiin 23. hävittäjälaivueeseen ja Japanin antauduttua 17. hävittäjälaivueeseen. Alus valvoi antautuvia sukellusveneitä operaatio Deadlightissä, kunnes se siirrettiin Puolan laivueeseen Rosythiin.
Viherlehtisammakko
Levinneisyys ja elinympäristö
Viherlehtisammakkoa tavataan Yhdysvaltojen kaakkoisosassa. Sitä esiintyy metsissä.
Lisääntyminen
Muninta tapahtuu keväällä veteen.
Ravinto
Laji pyydystää hyönteisiä.
Romodanovo
Romodanovo (, mokšaksi ?, ersäksi ?) on Romodanovon kunnallispiirin hallintokeskuksena toimiva kaupunkityyppinen taajama Mordvan tasavallan keskiosassa Venäjällä. Taajama sijaitsee maanteitse 30 kilometriä Mordvan pääkaupungista Saranskista pohjoiseen.
Taajamassa asui vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 9 410 henkeä ja koko Romodanovo kunnallispiirissä oli 20 702 asukasta.
thumb|230px|left| Romodanovon piiri Mordvassa Romodanovo (aseman nimi: Krasnyi uzel) on merkittävä rautateiden risteyspaikkakunta. Sinne johtaa kolme ratayhteyttä:
Holger Salin
thumb|[[Jussi-palkinnot 1959|Jussi-voittajat 1959. Toinen vasemmalta Holger Salin.]] Holger Aleksander Salin (20. toukokuuta 1911 Helsinki – 30. heinäkuuta 1983 Orivesi) oli suomalainen näyttelijä. Hän näytteli kaikkiaan parissakymmenessä elokuvassa vuosina 1939–1961. Ensiesiintyminen valkokankaalla oli sivuosa Kalle Kaarnan isänmaallisessa elokuvassa Isoviha. Vuonna 1946 Salinilla oli sivuosa Martti-renkinä elokuvassa Loviisa – Niskavuoren nuori emäntä. Salinin kestävimpiä näyttelijäntöitä on pääosa Matti Kassilan elokuvassa Punainen viiva (1959), josta hänelle myönnettiin Jussi-palkinto. Hänet nähdään myös muun muassa elokuvissa Kulkurin valssi (1941) ja Nummisuutarit (1957), jossa hän tulkitsee Nikon osan.
Luettelo Finnmarkin läänin taajamista
Tämä artikkeli on luettelo Finnmarkin läänin taajamista perustuen Statistisk sentralbyrån käyttämään taajaman määritelmään. Finnmarkin läänissä oli 1. tammikuuta 2013 yhteensä 29 taajamaa, johon sisältyvät myös lääninrajan ylittävät taajamat.
Holger Salin
Kesällä 1941 Salin näytteli Särkelän isäntää Arvo Airamon kansannäytelmässä Huhu kiertää. Hänellä oli kiinnitys Tampereen Teatteriin vuosina 1942–1952 ja sen jälkeen Suomen Kansallisteatteriin 1952–1977. Vuonna 1953 hän oli Ruth Snellmanin, Eeva-Kaarina Volasen, Tarmo Mannin ja Matti Raninin mukana kiertueella, joka esitti Tennessee Williamsin Lasista eläintarhaa. Samuel Beckettin näytelmässä Huomenna hän tulee Salin tulkitsi Estragonia, suoritus sai kiitosta arvostelijoilta. Se mainittiin niukkaeleiseksi mutta vivahteikkaaksi. Inkeri Kilpisen kirjoittamassa ja Vilho Siivolan ohjaamassa näytelmässä Toinen maailma Salin näytteli päähenkilön (Pekka Autiovuori) vanhempaa työtoveria. Holger Salinille myönnettiin Pro Finlandia -palkinto vuonna 1963.
Maskunjoki
Maskunjoki on Vahdolta alkunsa saava, pääosin Maskun kunnan alueella virtaava joki Varsinais-Suomessa. Se on Hirvijoen suurin sivuhaara ja yhtyy tähän vähän yli kilometrin ennen sen suuta.
Joen valuma-alue on 60 neliökilometriä ja sen järvisyys on 0,1 prosenttia. Joen jokirapukanta on kuollut rapuruttoon 1950-luvulla.
Höyryjarru
thumb|Höyryjarrun käyttöventtiili ja -kahva H K Porter-veturissa Minkiöllä Höyryjarru on höyryvetureissa käytetty, veturin tuottamalla höyryllä toimiva ainejarru.
Lehmälammi (Tammela)
Lehmälammi eli Lintumaanjärvi on Kanta-Hämeessä Tammelassa oleva lampi, joka kuuluu Turpoonjoen alueeseen. Joki kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella olevaan Turpoonjoen valuma-alueeseen.
Höyryjarru
Höyryjarrun muodostaa käyttöventtiili putkistoineen sekä yleensä veturin etupäähän nokikaapin alle sijoitettu käyttösylinteri. Käyttösylinterin mäntään on kytketty varsinainen jarruvivusto, joka siirtää sylinterin tuottaman voiman pyörien sivuilla oleviin jarrukenkiin. Jarrua käytettäessä veturinkuljettaja laskee käyttöventtiilillä painetta käyttösylinteriin, jolloin jarrukengät puristuvat pyöriä vasten. Jarrun käyttö vaatii kuljettajalta taitoa, koska liian äkkinäinen jarrutus voi lukita jarrut ja aiheuttaa pyörien loveutumisen; näin kävi mm. Vr4 Mullikuhnuri -vetureissa joiden alkuperäinen höyryjarru oli toiminnaltaan liian äkkinäinen.
Lehmälammi (Tammela)
Maantiede
Lampi sijaitsee Pesämäen hiekkamaastossa olevassa painanteessa. Lammen halkaisija on 70 metriä ja se on suon ympäröimä. Lamppeen ei johda ojia eikä sillä ole laskuojaa. Se saa vetensä pääasiassa pohjavedestä, jota on seudulla runsaasti. Lammen rannalla on loma-asunto, jonne johtaa tie yhdystieltä 2824.
Lampi sijaitsee Karjuharjun eteläpuolella ja on sen kaakkoon ulottuvalla jatkeella. Harju on osa Kolmatta Salpausselkään kuuluvaa harjujaksoa ja hiekka-aluetta. Alue kuuluu niin sanottuun Perunnummen hiekkamassiiviin, joka on hyvää pohjavesialuetta. Tämä heijastuu järviin ja lampiin, jotka ovat usein kirkasvetisiä.
Höyryjarru
Isommissa vetureissa joissa on ilmapumppu suoratoimintajarruja varten, kyseinen jarru toimii paineilmalla.
Höyryjarrun erityispiirre on, että se vaatii kuljettajan jatkuvaa huomiota pysyäkseen päällä tai ollakseen vaihtoehtoisesti jumittumatta; siksi monessakin veturissa on erillinen mekaaninen seisontajarru, usein ruuvijarru, ja höyryjarrua käytetään vain käyttöjarruna.
HMS Zephyr (1895)
HMS Zephyr oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1901 palvelukseenotettu Fervent-luokan torpedovenehävittäjä.
Terhi Markkanen
Terhi Suvi Hannele Häyrinen (o.s. Markkanen, s. 6. marraskuuta 1973 Konnevesi) on suomalainen ampumahiihtäjä.
HMS Zephyr (1895)
Valmistus
Alus tilattiin 7. marraskuuta 1893 Hanna, Donald and Wilsonilta Paisleysta, jolloin sen valmistumisajankohdaksi määrättiin 31. toukokuuta 1895. Köli laskettiin 23. huhtikuuta 1894 ja alus laskettiin vesille 10. toukokuuta 1895. Alus valmistui heinäkuussa 1901.
Terhi Markkanen
Terhi Markkanen edusti 18-vuotiaana Suomea Albertvillen 1992 olympialaisten ampumahiihtokilpailuissa sijoittuen viestissä viidenneksi, 7,5 kilometrillä 28:nneksi sekä 15 kilometrillä 37:nneksi. Nuorten MM-kilpailuissa hän voitti kultaa joukkuekilpailussa vuonna 1992, hopeaa 10 kilometrillä vuonna 1991 sekä pronssia viestissä vuonna 1993.
HMS Zephyr (1895)
Palvelus
Uransa alus palveli kotivesilla, kunnes se myytiin 10. helmikuuta 1920 romutettavaksi Wardille Rainhamiin.
Terhi Markkanen
Terhi Markkanen edusti seuratasolla Konneveden Urheilijoita. Hän saavutti SM-pronssia 15 kilometrillä vuonna 1994. Hän toimi myöhemmin seuransa johtokunnassa sekä valmennustehtävissä valmentaen muun muassa vuonna 1984 syntynyttä sisartaan Mervi Markkasta.
Uurna
thumb|Koristeellinen uurna Uurna eli hautauurna eli tuhkauurna on yleisimmin savesta tai metallista valmistettu kannellinen vaasi, jonka alaosa on usein kapeampi kuin yläosa. Uurnassa ei yleensä ole kantokahvoja. Monissa vanhoissa kulttuureissa uurniin säilöttiin kuolleen ihmisen tuhkat. Antiikin roomalaisilla oli erillisiä uurnaholveja, joihin uurnat asetettiin siistiin riviin.
Nykyisinkin on tapana säilöä polttohaudatun vainajan tuhka uurnaan. Tuhkauurnia voidaan säilöä esimerkiksi uurnaholvissa, hautausmaiden uurnalehdoissa, perhehaudoissa tai tuhkan voi sirotella muistolehtoon. Tuhkauurnan voi säilöä myös kotona. Suomessa kuitenkin on tuhka haudattava tai muuten sijoitettava pysyvästi vuoden kuluessa tuhkauksesta (hautaustoimilain 7 luvun 19 § mukaan). Lakia tulkitaan niin, ettei Suomessa vainajan tuhkaa saa säilöä kotona.
Vaaleissa säiliötä, johon äänestysliput laitetaan, kutsutaan vaaliuurnaksi, vaikka se ei yleensä ole uurnan muotoinen.
Kropyvnytskyi
Kropyvnytskyi on Etelä-Ukrainassa sijaitseva kaupunki ja se on samalla Kirovohradin alueen ja tähän kuuluvan Kropyvnytskyin piirin hallinnollinen keskus. Asukasluku oli 234 322 vuonna 2013.
Vuonna 1754 paikkakunnalle perustettiin linnoitus Venäjän keisarinnan, myöhemmin pyhitetyn Elisabetin käskystä. Keisarinnan kuoltua vuonna 1765 linnoituksen läheiselle, kasvanut asutus sai perustajaansa kunnioittaen nimen Jelisavetgrad ja kaupungin aseman.
Vallankumouksen jälkeen kaupungista tehtiin Zinovjevsk kommunistijohtaja Grigori Zinovjevin mukaan 1924. Kommunistijohtaja Sergei Kirovin murhan jälkeen 1934 nimeksi tuli Kirovo, joka muutettiin muotoon Kirovohrad 1939. Nykyisen nimensä kaupunki sai näyttelijä-näytelmäkirjailija Marko Kropyvnytskyin mukaan heinäkuussa 2016.
Vol. 1 (Samae Koskisen albumi)
Vol 1. on Samae Koskisen ensimmäinen sooloalbumi, joka julkaistiin vuonna 2006.
Idea ensimmäisen sooloalbumin tekemiseen tuli Riku Mattilalta, joka tuotti levyn yhdessä Samaen kanssa. Tosin Samae keskittyi lähinnä säveltämiseen, ja niinpä levy sisältää Samaen sävellyksiä nykyrunoilijoiden ja -kirjailijoiden, kuten Kauko Röyhkän ja Saila Susiluodon teksteihin. Levyn kappaleilla ”Ulappa” ja ”Talven jälkee” vierailee Saara Markkanen, joka soittaa huilua.
Kappaleet
Kappaleet säveltänyt Samae Koskinen ja sanoittanut Inka Nousiainen, ellei tosin mainittu.
Bonuskappaleet
Hansi Kürsch
Hans Jürgen ”Hansi” Kürsch (s. 10. elokuuta 1966 Lank-Latum ) on saksalainen muusikko, joka on toiminut Blind Guardian -yhtyeen laulajana vuodesta 1985 lähtien. Hän soitti yhtyeessä myös bassokitaraa vuoteen 1998 asti. Samana vuonna julkaistulla albumilla Nightfall in Middle-Earth hän on ensimmäistä kertaa ainoastaan laulajana, bassoa soittaa vierailijana Oliver Holzwarth. Kitaristi André Olbrichin ohella Kürsch on yhtyeen useimpien kappaleiden säveltäjä ja sanoittaja. Etunimi Hansi, jolla hänet parhaiten tunnetaan, on Hans Jürgenin hellittelymuoto. Hän on naimisissa ja hänellä on yksi lapsi.
Studioalbumeilla Kürsch laulaa usein lukuisilla päällekäisillä ääniraidoilla luoden omalla äänellään monimutkaisia ja limittyviä kuvioita niin, että laulu kuulostaa valmiina levytyksenä suuren kuoron tuottamalta. Tämänkaltaista tekniikkaa käytti myös Kürschin arvostaman Queenin laulaja Freddie Mercury.
Kürsch on levyttänyt Blind Guardianin lisäksi kaksi albumia Iced Earthin Jon Schafferin kanssa Demons & Wizards -nimen alla. Lisäksi hän on esiintynyt vierailevana laulajana Gamma Rayn, Grave Diggerin, Nepalin, Iron Saviorin, Edguyn, Therionin, Ragen, Angran, Van Canton, The Arrow’n ja Ljósálfarin kappaleilla.
Baegun kieli
Baegun kieli on austronesialainen kieli, jota puhutaan Salomonsaarilla Malaitan saaren pohjoisosissa. Se on läheistä sukua fatalekan kielelle, Baeguksi on äänitetty Unescon aloitteesta musiikkia, samalle pitkäsoittolevylle kuin fatalekaakin vuonna 1973, ja sen on julkaissut Philips. Koko levyn kuuluisin esitys on Afunakean kehtolaulu, johon Afunakean laulun lisäksi on jälkiäänitetty säestystä. Levyn baegunkielisellä osalla on myös Rokonan soittamaa huilumusiikkia, miesten kertovia lauluja, soolo musiikkijousella kwadiilla sekä panhuiluyhtuyeen musiikkia.
Klaus Salin
Klaus Torsten Salin (19. kesäkuuta 1919 Helsinki – 15. syyskuuta 1973 Helsinki) oli suomalainen tanssitaiteilija. Hän oli Suomalaisen Oopperan (Suomen Kansallisooppera) soolotanssija vuosina 1945–1946 ja edelleen vuodesta 1949. Ensitanssijana Salin toimi 1956–1967 sekä balettimestarina 1966–1967. Hänen näyttämöilmaisuaan pidettiin vahvana ja sen ansiosta hän keräsi mainetta luonneosien tulkitsijana. Salin perusti puolisonsa, Irja Koskisen kanssa balettikoulun Helsinkiin vuonna 1953.
Salin muodosti tanssitaiteilija Orvokki Siposen kanssa 1940-luvun Suomen kuuluisimman tanssiduon (Orvokki Siponen & Klaus Salin). Duo esiintyi muun muassa Maaselän Radion revyyssä Budapestin Juliska, joka sai ensi-iltansa 1. maaliskuuta 1944. Klaus Salin esiintyi myös muutamissa elokuvissa tanssirooleissa: elokuvissa Aktivistit (1939) ja Mitäs me taiteilijat (1952) nähdään sekä Salin että hänen puolisonsa.
Klaus Salinille myönnettiin Pro Finlandia -palkinto vuonna 1957.
Klaus Salinin sisaruksia olivat Holger Salin, Alf Salin ja Iris Salin.
Lepchat
Lepchat ovat etninen ryhmä Intian Sikkimissä, Bhutanissa ja Nepalissa. Lepchat puhuvat lepchan kieltä ja harjoittavat buddhalaisuuden ja kristinuskon ohella perinteistä mun-uskoaan. Eri arvioiden mukaan heitä on yhteensä noin 45 000–75 000.
Asuinalue ja lukumäärä
Lepchat asuttavat aluetta Himalajan vuoristoon kuuluvan Kanchenjungan ympäristössä. Heidän asuinalueensa kuuluvat Bhutaniin, Nepaliin, sekä Sikkimin Länsi-Bengalin Darjeelingin piiriin Intiassa. Lepchojen lukumäärästä on esitetty eri arvioita eri lähteissä. Yhteensä heitä on noin 45 000 –75 000.
Historia
thumb|vasen|Lepchoja teoksen kuvituksesta vuodelta 1872. Lepchat ovat saaneet nimensä nepalilaisilta kansoilta ja nimi viittaa käsittämättömään kieleen. Lepchan kieli lukeutuu tiibetiläis-burmalaisiin kieliin. Lepchojen varhainen historia tunnetaan vain huonosti. Sikkimissä heitä pidetään alueensa alkuperäiskansana, joiden esi-isät saapuivat alueelle mahdollisesti Tiibetin, Myanmarin tai ehkä Mongolian suunnalta. Heidän omassa kansanperinteessään lepchojen myyttinen kotimaa on Mayel-niminen kuningaskunta Khangchendzongalla, josta lepchat levittäytyivät laajemmalle alueelle sulauttaen itseensä muita heimoja.
Bhutioiden muuttoliike Bhutaniin alkoi 1600-luvun paikkeilla. Muuttavat bhutiat työnsivät lepchat pois korkeimmilta vuoristolueilta matalampiin laaksoihin. Heidän mukaanaan saapui myös buddhalaisuus, josta lepchatkin omaksuivat piirteitä. Sittemmin monet lepchoista ovat sulautuneet pitkälti alueen muihin kansoihin, kuten bhutioihin, nepalilaisiin ja tiibetiläisiin.
Kulttuuri
Lepchojen yleisin elinkeino on maatalous. Lepchat viljelevät esimerkiksi riisiä, maissia, hirssiä vihanneksia ja rahakasveina kardemummaa ja appelsiineja. Hirssistä valmistetaan alkoholipitoistya juomaa. Kotieläimiä ovat esimerkiksi siat, naudat ja vuohet. Molemmat sukupuolet osallistuvat maanviljelyyn liittyviin töihin. Naiset eivät saa kuitenkaan teurastaa eläimiä.
Lepchat asuttavat usein pieniä muutaman talon kyliä syrjäseuduilla. Kylää johtaa kylän päällikkö, jonka vastuulla on perinteisesti ollut esimerkiksi veronkanto. Lepchat jakautuvat myös eri ryhmiin patrilineaarisissa klaaneissa, välittömämmässä lähisuvussa, sekä avioliittojensa mukaan. Lepchat laskevat sukulinjansa isän puolelta yhdeksän sukupolvea ja äitinsä puolelta neljä sukupolvea. Esimerkiksi aviopuolisoa harkittaessa verisukulaisuutta esi-isien linjaan vältellään sisäsiittoisena.
Lepchat saattavat harjoittaa yhtä aikaa useampaa, kuin yhtä uskontoa. Buddhalaisuudesta tuli tärkeä uskonto bhutioiden muuttoliikkeen jälkeen ja vielä sittemmin osa lepchoista on kääntynyt kristinuskoon lähetyssaarnaajien vaikutuksesta. Lepchat harjoittavat lisäksi perinteistä uskoaan, jota kutsutaan nimellä mun. Mun on animistinen usko ja siihen sisältyvät monet eri jumaluuden ja henget, joita voidaan liittää esimerkiksi vuoriin, jokiin tai metsiin. Jetiä eli lumimiestä pidetään mun-uskossa metsästykseen liitettynä jumaluutena. Huomattava merkitys perinteisessä uskossa on eläinuhreilla. Jumaluuksille tai hengille tarjotaan etenkin sikoja ja vuohia.
Tietoliikenteen häirintä
Tietoliikenteen häirintä on rikos, joka tarkoittaa tele- tai radioviestinnän häirintää tai estämistä. Esimerkiksi häiriköivien viestien lähettäminen Internetiin on tietoliikenteen häirintää. Rikoksesta on lievä ja törkeä tekomuoto. Tietoliikenteen häirinnästä voi Suomessa saada sakot tai enintään kahden vuoden vankeusrangaistuksen.
FS Duquesne (1876)
Palvelus
Duquesne poistettiin alusluettelosta 1901.
Nevadan yliopisto
Nevadan yliopisto voi tarkoittaa kahta yhdysvaltalaista yliopistoa:
Adolphe Adam
Adam syntyi Pariisissa, jossa hänen isänsä Louis Adam toimi pianistina, musiikinopettajana ja säveltäjänä.
Adolphe Adam opiskeli Pariisin konservatoriossa, jossa hänelle kontrapunktia opetti Reicha ja säveltämistä Boieldieu. Vuonna 1830 Adam oli säveltänyt valmiiksi jo 28 näyttämöteosta. Vuodesta 1849 kuolemaansa saakka hän opetti sävellystä Pariisin konservatoriossa; hänen tunnetuimpiin oopilaisiinsa kuuluu Léo Delibes.
Adamin tunnetuin teos on baletti Giselle vuodelta 1841. Hän sävelsi lisäksi muun muassa 39 oopperaa. Oopperoista arvostetuimmat ovat Lonjumeaun posteljooni, Si j'étais roi ja Nürnbergin nukke. Suuren yleisön parhaiten tuntema ja esitetyin Adamin sävellys lienee joululaulu "Oi jouluyö" (suomalaiset sanat Kyllikki Solanterä), jonka on sanottu olleen toinen radioteitse lähetetty musiikkikappale. Laulu on osa kantaatista Minuit, chrétiens.
Kemin VPK
thumb|Kemin VPK marssimassa kesäjuhliinsa Kemissä 1921. Kemin VPK on Kemissä toimiva vapaapalokunta. Palokunta on perustettu vuonna 1898.
Nykyisin Kemin VPK:ssa toimii neljä aktiivista osastoa: hälytysosasto, nuoriso-osasto, varhaisnuoriso-osasto sekä naisosasto.
Kemin VPK:n toimitilat sijaitsevat Kemissä Asemakatu 9:ssä.
Ellen Swallow Richards
Ellen Henrietta Swallow Richards (3. joulukuuta 1842 Dunstable, Massachusetts, Yhdysvallat – 30. maaliskuuta 1911 Boston, Massachusetts, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen ympäristökemisti ja kotitalouden oppiaineen perustaja. Hän oli Massachusetts Institute of Technologyn ensimmäinen naisoppilas ja oli tekemässä tutkimusta, joka johti Massachusettsissa Yhdysvaltain ensimmäisiin vedenlaadun standardeihin. Swallow Richards halusi tuoda tieteellisen ajattelun myös kotitöihin ja oli siksi viemässä eteenpäin kotitalouden opettamista sekä paremman kouluruoan edistämistä.
Nuoruus ja opiskelu
thumb|left|Ellen Swallow noin viisivuotiaana. Ellen Swallow syntyi vuonna 1842. Hän oli opettajina toimineiden Peter ja Fanny Swallow’n ainoa lapsi. Ellen kävi koulunsa osin kotona ja osin Westford Academyssä. Hän haaveili korkeakouluopiskelusta, mihin hänen isänsäkin kannusti.
Swallow’t olivat melko köyhiä, ja Ellen keräsi usean vuoden rahaa muun muassa opettamalla ja siivoamalla. Hän oli 26-vuotias, kun hän säästämiensä 300 dollarin turvin kirjautui sisään Vassar Collegeen. Siellä hän kiinnostui sekä tähtitieteestä että kemiasta. Kemian alemman korkeakoulututkinnon Swallow suoritti vuonna 1870.
Swallow haki valmistuttuaan useita teollisuuden kemian harjoittelupaikkoja, mutta häntä ei valittu yhteenkään paikkaan. Erään toisen kemistin ehdotuksesta Swallow haki opiskelupaikkaa Massachusetts Institute of Technologystä, mihin hänet hyväksyttiin erityisoppilaana. Hänestä tuli ensimmäinen yhdysvaltalaisnainen, joka hyväksyttiin tieteelliseen kouluun. Swallow sai vuonna 1873 MIT:stä kemian alemman korkeakoulututkinnon. Samana vuonna hän valmistui maisteriksi Vassar Collegesta, jonne hän oli toimittanut tutkielman rautamalmin kemiallisesta analyysista.
Sanitaatiokemian tutkimusta
Swallow opetti vuosina 1873–1878 kemiaa ilman palkkaa tai virallista asemaa. Hän meni vuonna 1875 naimisiin MIT:n professorin Robert Hallowell Richardsin kanssa, minkä ansiosta Swallow Richards pystyi toteuttamaan omia haaveitaan ilman pelkoa taloudellisesta epävarmuudesta. Swallow Richardsin ansiosta MIT:lle perustettiin vuonna 1876 Women’s Laboratory. Hänet valittiin vuonna 1879 sen apulaisopettajaksi, ja hän opetti edelleen ilman palkkaa muun muassa analyyttista kemiaa, mineralogiaa ja sovellettua biologiaa. Laboratorio suljettiin vuonna 1883, kun MIT alkoi säännöllisesti myöntää alempia korkeakoulututkintoja myös naisille.
Työskennellessään Women’s Laboratoryssä Swallow Richards kiinnostui tieteellisen näkökulman tuomisesta kodinhoidollisiin asioihin. Hän uskoi, että parempi ravinto, kunnolliset vaatteet, hyvä fyysinen kunto, sanitaatio ja tehokkaat käytännöt antaisivat naisille aikaa tehdä jotain muutakin kuin kotitöitä. Hän jullkaisi vuonna 1882 aiheeseen liittyneen teoksen The Chemistry of Cooking and Cleaning: A Manual for Housekeepers.
MIT avasi vuonna 1884 Yhdysvaltain ensimmäisen sanitaatiokemian laboratorion, johon Swallow Richards valittiin opettajaksi. Massachusettsin osavaltion terveyslautakunnan pyynnöstä Swallow Richards apulaisineen aloitti vuonna 1887 tutkimuksen osavaltion sisävesien kunnosta. Tutkimus johti Massachusettsissa Yhdysvaltain ensimmäisiin vedenlaadun standardeihin ja Lowellissa ensimmäiseen kunnalliseen jätevedenpuhdistamoon. Swallow Richards jatkoi itse vuosina 1887–1897 terveyslautakunnan virallisena vesianalyytikkona ja samaan aikaan edelleen MIT:ssä opettajana. A. G. Woodmanin kanssa hän kirjoitti vuonna 1900 julkaistun kirjan Air, Water, and Food from a Sanitary Standpoint, jota pidetään saniteettitekniikan klassikkoteoksena.
Kotitalouden ja kouluruoan puolestapuhuja
thumb|Ellen Swallow Richards miehensä [[Robert Hallowell Richardsin kanssa vuonna 1904.]] New England Kitchen avattiin vuonna 1890 Swallow Richardsin ohjauksessa. Se tarjosi halvalla työväen perheille tieteellisesti tuotettua ravintopitoista ruokaa, ja siellä myös esitettiin tapoja, joilla ruokaa valmistettiin. Bostonin koululautakunta päätti vuonna 1894 hankkia kouluruoat New England Kitchenistä. Swallow Richads puhui samaan aikaan kotitalouden oppiaineen lisäämisen puolesta. Hän auttoi myös Mary Morton Kehew’ta perustamaan vuonna 1897 kodinhoitokoulun.
Swallow Richards keräsi vuonna 1899 kokoon kotitalouden alan konferenssin Lake Placidiin. Hänen johdollaan järjestettiin seuraavien vuosien ajan useita vastaavia kokouksia, joissa määriteltiin alan standardit, opetussuunnitelman, kirjaluettelot ja naistenjärjestön opetusoppaat. Vuoden 1908 konferenssissa perustettiin American Home Economics Association, jonka johtoon Swallow Richards valittiin. Hän toimi järjestön johtajana kahden vuoden ajan, ja hänet valittiin vuonna 1910 National Education Associationin neuvostoon vastaamaan kotitalouden opetuksesta julkisissa kouluissa.
Heroes of Might and Magic III: Armageddon’s Blade
Heroes of Might and Magic III: Armageddon’s Blade on The 3DO Companyn julkaiseman ja New World Computingin kehittämän pelin Heroes of Might and Magic III: The Restoration of Erathia ensimmäinen jatko-osa. Se sisälsi kuusi uutta tehtäväsarjaa sekä 35 yksityistä tehtävää.
Kampanjat
Peli sisälsi kuusi uutta kampanjaa, jotka ovat nimeltään ja sisältävät tehtävät:
Uusi kaupunki, Conflux
Palkattavat joukot ovat (saantijärjestyksessä): keijukaiset (Pixies), ilmaelementaalit (Air elementals), vesielementaalit (Water elementals), tulielementaalit (Fire elementals), maaelementaalit (Earth elementals), psyyke-elementaalit (Psychic elementals) sekä tulilinnut (Firebirds).
Myöhemmin joukot voi päivittää seuraaviksi: henkiolennot (Pixie → Sprites), myrskyelementaalit (Air elementals → Storm elementals), jääelementaalit (Water elementals → Ice elementals), energiaelementaalit (Fire elementals → Energy elementals), magmaelementaalit (Earth elementals → Magma elementals), taikaelementaalit (Psychic elementals → Magic elementals) ja feenikslinnut (Firebirds → Phoenix).
Conflux tarvitsee kehittyäkseen paljon malmia, jonkin verran puuta ja suhteellisen paljon elohopeaa, lisäksi myös vähän rikkiä ja jalokiviä. Kristallia ei tarvitse muuhun kuin maagikiltaan (Mage Guild), jonka rakentamiseen vaaditaan kaikkia resursseja. Taistelupainotteinen sankari on tasokulkija (Planewalker) ja magiapainotteinen on elementalisti (Elementalist).
Uudet joukot
Confluxin joukkojen lisäksi peliin liittyi myös muutamia, osittain pelin II osasta tuttuja joukkoja neutraaleiksi joukoiksi tai kehitettäviksi.
Lista uusista joukoista
Peasant – Talonpoika – Talonpoika on pelissä kuollut yksikkö, jota muut sankarit kuin nekromantikot eivät voi saada.
Halfling – Puolituinen – Hyökkäyksenään linkoaa kiviä.
Rogue – Varas – Toimivat vakoilijoina antaen lisätietoa kaupunkeihin rakennettavaan Varkaiden kiltaan.
Boar – Villisika jolla ratsastaa örkki – Ne örkit, jotka eivät osaa heittää kirveitä, sijoitetaan ratsastamaan villisialla ja hakkaamaan vihollisia.
Mummy – Muumio – Muumiot saattavat iskiessään kirota vastustajansa kirousloitsulla.
Nomad – Nomadit – Hiekka-aavikoiden kansalaiset, nomadit, ovat nopeita ratsujoukkoja.
Troll – Peikko – Peikot suosivat lähitaistelua ja ovatkin siinä tehokkaita.
Enchanter – Lumooja – Dracon kouluttamia munkkeja (Monk), kiihkoilijoita (Zealot), maageja (Mage) tai arkkimaageja (Archamge).
Sharpshooter – Tarkka-ampuja – Gelun kouluttamia jousiampujia, ampujia, metsähaltijoita tai suurhaltijoita
Lisäksi on lohikäärmeitä:
Paranneltu pelimoottori
Kaupungeista voi värvätä nyt myös kunkin yksikön perusmuotoja, vaikka niiden värväyspaikat olisikin jo korotettu. Tämä mahdollistaa sen, että pelaaja voi ostaa perusyksikköjä, jos hänen rahansa eivät riitä korotettuihin yksiköihin. Joukkoja voi myös laittaa kaivoksiin vartijoiksi, jotta niiden valtaaminen ei olisi niin helppoa.
Käytössä on nyt myös uudet veteraanisankarit, joilla on omat roolinsa ja joiden ympärille voi rakentaa omia scenaarioita.
Pelinkehitys
Armageddon's Blade -lisäosaa alettiin kehittää alkuvuodesta 1999. Pelintekijöitten alkuperäinen tarkoitus oli keskittää tarinalinja uuden futuristisen "Forge"-kaupungin ympärille, sallien pelin toimia jatkona Might and Magic VII:n "pahalle" lopulle esittelemällä samalla Might and Magic -sarjan scifi-puolta. Vaikka Forge oli jo lähes valmis ja toimiva reagoivat fanit negatiivisesti sen lisäämiseen. Taustalla oli pelko, että scifin tuominen peliin hävittäisi Heroes-sarjan fantasia-pohjaisen ilmapiirin.
Laajennuksen kehittämisen keskivaiheilla New World Computing päätti hylätä Forgen ja poisti pelin tarinasta kaikki viitteet siihen, rakentaen Might and Magic VII:n "hyvälle" lopulle. Forge korvattiin elementaaleille pohjautuvalla kaupungilla nimeltä Conflux. Forgen hylkääminen projektin puolivälissä johti ajanpuutteeseen Confluxin kehittämisessä, ja kehittäjät sekä graafikot olivat pakotettuja käyttämään peruspelin elementaaliolentoja. Tämä näkyy esimerkiksi Conflux-kaupungin neljän peruselementaalin asumuksia: nämä käyttävät tismalleen samaa grafiikka kuin pelin maailmankartalla.
Robin Williams: Come Inside My Mind
Robin Williams: Come Inside My Mind on vuonna 2018 ensi-iltansa saanut dokumenttielokuva, jonka ohjasi ja tuotti Marina Zenovich.
Pyhäjärvi (Kitee)
Pyhäjärvi on Suomen ja Venäjän rajalla sijaitseva karu suurjärvi. Sen pinta-ala on 248 neliökilometriä, josta 206,79 neliökilometriä on Suomen alueella. Järven Suomen puoleinen osa sijaitsee Kiteellä ja Parikkalassa, Venäjän puoleinen osa kuuluu Karjalan tasavaltaan. Entisten Kesälahden ja Uukuniemen kuntien kirkonkylät sijaitsevat järven rannalla. Pyhäjärvi on Suomen 21. laajin järvi. Sen vesitilavuus Suomen osalta on noin 1,7 kuutiokilometriä.
Maantiede
Pyhäjärven rantaviiva on melko epäyhtenäinen. Järven pohjoisosan Hummonselkä, Näsöselkä ja Pajarinselkä ovat yhteydessä pääaltaaseen kapean Syrjäsalmen kautta. Suuret selkävedet Syrjäsalmelta etelään ovat Hiekanpäänselkä, Kokonniemenselkä, Kajoonselkä, Taipaleenselkä ja Papinniemenselkä. Rajavyöhykkeellä on Ristinselkä ja Kalattomanselkä. Järven kaakkoisosa sijaitsee Venäjällä. Pyhäjärven syvimmät kohdat sijaitsevat altaan länsiosassa Lentteenselällä ja toisaalta Hiekanpäänselän itäosassa. Noin 3,4 neliökilometriä järven Suomen puoleisesta osasta on yli 20 metriä syvää. Järven Suomen puoleinen osuus on keskimäärin syvempi (noin 8 metriä) kuin Venäjän puoleinen osuus (noin 7 metriä).
Pyhäjärvessä on 363 saarta, joista 25 on alle aarin laajuisia luotoja. Yli hehtaarin laajuisia mutta alle neliökilometrin laajuisia saaria on 57. Yli neliökilometrin laajuisia saaria on 5. Valtaosa saarista on siten pinta-alaltaan aarista hehtaariin. Järven keskiosassa sijaitsee kaksi suurta saarta, Sarvisalo ja Suitsansaari, jonka eteläpuolinen saari on Venäjän alueella. Sarvisaloon on siltayhteys mantereelta.
Pyhäjärvi on niukkaravinteinen nuottaruohotyypin järvi. Sen ekologinen tila on erinomainen ja kemiallinen tila hyvä. Järven Suomen puoleisen osuuden tilavuus on 1 668 750 000 kuutiometriä eli noin 1,67 kuutiokilometriä. Koko järven vesitilavuus on noin kaksi kuutiokilometriä.
Pyhäjärvi kuuluu Vuoksen vesistöön ja laskee pohjoisosistaan Puhoksenkosken kautta Saimaan Oriveteen. Puhoksenkoskessa on vesivoimalaitos. Keskimääräinen pinnankorkeus merenpinnasta on 79,6 metriä.
Pyhäjärvi on samantasoinen sen koillispuolisen Ätäskön kanssa. Järviä yhdistää Juurikkasalmi.
Dorino Serafini
Teodoro "Dorino" Serafini (22. heinäkuuta 1909 Pesaro, Italia – 5. heinäkuuta 2000 Pesaro, Italia ) oli italialainen kilpamoottoripyöräilijä ja Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui vain yhteen F1-sarjan Grand Prix -kilpailuun, mutta onnistui keräämään kolme MM-pistettä sijoituttuaan Italian Grand Prix'ssa 1950 toiseksi. Pisteet hän jakoi Alberto Ascarin kanssa.
Kingston upon Thames
Kingston upon Thames (Royal Borough of Kingston upon Thames) on yksi Lontoon 32:sta kaupunkipiiristä ja sijaitsee kaupunkialueen lounaisosassa. Sen pinta-ala on 37 neliökilometriä, ja siellä asui vuonna 2017 noin ihmistä.
Se on ollut alkujaan tärkeä pikkukaupunki Lontoon lounaispuolella; monet anglosaksien kuninkaat Edvard Vanhemmasta Ethelred Neuvottomaan on kruunattu Kingstonissa ensimmäisen vuosituhannen lopussa, ja kruunajaiskivi on siellä edelleen näytteillä.
Vuosisatojen kuluessa Suur-Lontoo on kasvanut kiinni Kingstoniin ja vuoden 1965 hallinnonuudistuksessa siitä tuli kaupunkipiiri, johon liitettiin myös ympäröiviä lähiöitä.
Elossa (Samae Koskisen albumi)
Elossa on Samae Koskisen toinen sooloalbumi.
Samae Koskinen ja Kauko Röyhkä jatkoivat yhteistyötä tällä levyllä. Tarkoituksena oli työstää teemalevy, jonka kappaleet kertoisivat yhden päivän tapahtumista eri henkilöiden näkökulmista. Levyn piti alun perin ilmestyä keväällä 2008, mutta se julkaistiin lopulta 4. helmikuuta 2009. Sanoitukset syntyivät Koskisen ja Röyhkän yhteistyönä.
Joseph McFadden
Joseph "Joe" McFadden (s. 9. lokakuuta 1975 Glasgow, Skotlanti) on skotlantilainen näyttelijä, joka tunnetaan muun muassa televisiosarjoista Take The High Road, Sex, Chips & Rock n'Roll, Crow Road, Sydämen asialla ja Holby Cityn sairaala.
McFaddenin draamaopettaja Camille Skilling näki hänessä potentiaalia ja näyttelijäntaitoja ja sai hankittua hänelle pienen roolin skotlantilaisessa televisiosarjassa Taggart. 2007 McFadden aloitti Joe Masonin roolissa Aidensfieldin uutena kyläpoliisina Sydämen asialla -sarjan 17. tuotantokaudella. Vuosina 2014–2017 hän näytteli Holby Cityn sairaalassa.
Vuonna 2017 McFadden voitti Strictly Come Dancing -kilpailun, eli Britannian Tanssii tähtien kanssa -kilpailun.