cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lionel Messi
Yksityiselämä
Messi perusti vuonna 2007 Leo Messi Foundation -nimisen hyväntekeväisyyssäätiön, jonka tarkoitus on auttaa hädänalaisia lapsia saamaan koulutusta ja terveydenhoitoa. Vuonna 2010 Messi valittiin Unicefin kansainväliseksi hyvän tahdon lähettilääksi.
Panaman papereista selvisi, että Messi ja hänen isänsä ovat omistajina panamalaisessa Mega Star Enterprises -yhtiössä. Heidät tuomittiin 4,1 miljoonan euron veropetoksesta 21 kuukauden ehdollisiin vankeusrangaistuksiin ja yhteensä 3,7 miljoonan euron sakkoihin heinäkuussa 2016. Hän valitti tuomiosta, mutta korkein oikeus vahvisti tuomion toukokuussa 2017.
Seurajoukkue
''Päivitetty 14. heinäkuuta 2023.''
Maajoukkue
''Päivitetty 19. joulukuuta 2022.''
Kultaa Hopeaa Pronssia
Haruspurje
Haruspurje on purjealuksen pituussuunnan mukainen purje. Sen etuliikki on kiinnitetty harukseen eli vaijeriin, joka kulkee eteen- ja tavallisesti alaspäin mastosta laivan tai veneen kanteen, kokkapuuhun tai toiseen mastoon. Keulaharuspurje on kiinnitetty keulapuun ja etumaisen maston väliin ja väliharuspurje puolestaan mastojen väliin.
Useimmat haruspurjeet ovat kolmikulmaisia, mutta on olemassa myös nelikulmaisia haruspurjeita.
Katariina Jagellonica
Katariina Jagellonica  oli Juhana III:n ensimmäinen vihitty puoliso, Suomen herttuatar ja sittemmin Ruotsin kuningatar.
Elämäkerta
Katariinan isä oli Puolan kuningas Sigismund I ja äiti Bona Sforza, joka oli milanolaista ruhtinassukua. Katariina oli vanhempiensa nuorin tytär. Nimi Jagellonica on latinankielinen muoto kuningassuvun nimestä Jagiełło.
Katariina varttui kuninkaan hovissa Krakovassa ja sai hyvän kasvatuksen. Hänet naitettiin 11 vuotta nuoremmalle Suomen herttua Juhanalle Vilnassa 4. lokakuuta 1562. Avioliitto oli poliittinen; se oli osa Juhanan pyrkimyksiä muodostaa Venäjän vastainen liittoutuma. Myös Venäjän Iivana IV Julma oli yrittänyt kosia Katariinaa, mutta tuloksetta. Toisaalta avioliitto hiersi Juhanan ja hänen veljensä Ruotsin kuninkaan Eerik XIV:n välejä. Eerik kiisteli Sigismund I:n pojan, Sigismund II Augustin kanssa vallasta Baltiassa. Avioliittoneuvotteluja käytiin Ruotsin ja Puolan ollessa sodassa.
Juhana ja Katariina saapuivat Turkuun 24. joulukuuta 1562. Turun linnasta muodostui pienimuotoinen renessanssihovi, mutta jo saman vuoden syksyllä Juhanan ja Eerikin ristiriita oli kehittynyt sodaksi. Juhana ja Katariina joutuivat Eerikin vangeiksi, ja heidät vietiin Gripsholmin linnaan. Katariina seurasi miestään vapaaehtoisesti vankeuteen. Eräässä vaiheessa häntä uhkasi joutuminen Venäjälle, kun Iivana IV ehdotti Eerikille, että Katariinaa voitaisiin käyttää panttivankina Puolan painostamiseksi. Vankeusaikana Katariina synnytti kolme lasta, Isabellan, joka eli puolitoistavuotiaaksi, Annan ja Sigismundin, josta tuli Puolan ja Ruotsin kuningas.
Vankeutta kesti syksyyn 1567, jolloin Eerik syrjäytettiin valtaistuimelta. Saman vuoden syyskuussa Juhana huudettiin Ruotsin kuninkaaksi, ja 10. heinäkuuta 1569 Katariina kruunattiin miehensä rinnalla Ruotsin kuningattareksi. 1500-luvun lopulla katolilaisuuden merkitystä haluttiin lisätä. Syynä saattoi olla se, että Katariinalle oli tulossa suuri perintö Sforza-suvulta ja Juhana halusi perinnön Ruotsiin. Kuitenkaan perintöä ei saanut lähettää muuhun kuin roomalaiskatoliseen maahan ja niinpä Juhana yritti saada Ruotsin kirkon osittain katoliseksi. Kuningaspari vieraili usein Vadstenassa ja Katariina tuki Vadstenan luostarin toimintaa. Myös Naantalin luostari koki viimeisen lopulta lyhyeksi jääneen kukoistuksensa.
Katariina kuoli muutaman vuoden sairastelun jälkeen Vadstenan linnassa syyskuussa 1583.
Eurooppanuoret
Eurooppanuoret ry on valtakunnallinen uskonnollisesti ja puoluepoliittisesti sitoutumaton nuorten kansalaisjärjestö, jonka tehtävä on edistää kansalaiskeskustelua Euroopan unioniin liittyen. Järjestö suhtautuu myönteisesti Euroopan yhdentymiseen.
Hallinto
Eurooppanuoret on osa nuorten kansainvälistä Eurooppa-liikettä, ja sillä on eurooppalaisia sisarjärjestöjä yli 30 maassa. Eurooppanuorten kattojärjestö Euroopan tasolla on Nuoret Eurooppalaiset Federalistit (Jeunes Européens Fédéralists, Young European Federalists), jonka toimisto sijaitsee Brysselissä. Eurooppanuoret on Eurooppalainen Suomi ry:n sekä Suomen Nuorisoyhteistyö - Allianssi ry:n, Pohjola-Nordenin Nuorisoliiton sekä Suomen YK-liiton jäsenjärjestö. Aluejärjestöjä on kolmetoista, ja eniten jäseniä on Pääkaupunkiseudun Eurooppanuoret ry:llä.
Yhdistyksen jäseneksi voi liittyä jokainen 15–28-vuotias Suomen kansalainen tai Suomessa vakinaisesti asuva ulkomaalainen, joka hyväksyy yhdistyksen säännöt ja tarkoitusperät.
Eurooppanuorten toimisto sijaitsee Helsingissä Etelärannassa. Vuonna 2023 Eurooppanuorten puheenjohtajana toimii Amanda Alvesalo ja pääsihteerinä Saana Ylikruuvi.
Järjestön tarkoitus
Yhdistyksen tarkoitus sääntöjen nojalla on:
Historia
Järjestö perustettiin vuonna 1997 Eurooppalainen Suomi ry:n nuoriso-osastoksi, josta se itsenäistyi ja rekisteröityi omaksi yhdistyksekseen Eurooppalaisen Suomen Nuoret ESN ry vuonna 2001. Järjestön vuosikokous päätti muuttaa yhdistyksen virallisen nimen Eurooppanuoret ry:ksi vuonna 2004.
Luettelo Eurooppanuorten puheenjohtajista:
Luettelo Eurooppanuorten pääsihteereistä:
Talous
Opetus- ja kulttuuriministeriön yleisavustus nuorisojärjestöille :
Aune Rutonen
Aune Rutonen (o.s. Nousiainen, 17. marraskuuta 1929 Pielavesi – 26. maaliskuuta 2009 Haukipudas) oli suomalainen poliitikko. Rutonen toimi Suomen Maaseudun Puolueen 2. varapuheenjohtajana 1976–1982, kunnes erosi ja perusti sitoutumattoman ryhmän Haukiputaan kunnanvaltuustossa vuonna 1982. Rutonen toimi SMP:n Oulun piirin piirisihteerinä ja vaalipäällikkönä 1974–1982, Haukiputaan kunnanvaltuutettuna tai varavaltuutettuna 1973–1992. Hän oli jäsenenä muun muassa koululautakunnassa ja sosiaalilautakunnassa. Aune Rutonen oli pitkään myös Haukiputaan seurakunnan luottamustehtävissä vuosina 1971–2002. Hän oli muun muassa kirkkovaltuutettuna ja kirkkoneuvoston jäsenenä. Rutonen toimi aikanaan myymälänhoitajana Pielavedellä. Avioliiton solmimisen jälkeen hän toimi maatilan emäntänä, piirisihteerinä ja myymälänhoitajana Haukiputaalla.
Rekrygaala
Rekrygaala on työnhakupalvelu Duunitorin vuosittainen tapahtuma, jossa palkitaan rekrytointialan onnistumisia. Palkinnoista päättää vuosittain rekrytointiin perehtyneistä liike-elämän ammattilaisista koostuva tuomaristo sekä yleisö. Rekrygaala on järjestetty vuosittain vuodesta 2018 lähtien.
Rekrygaalassa palkitaan rekrytointialan tekoja ja tekijöitä viidessä kategoriassa: Vuoden rekrytoija, Vuoden rekrytointialan kehittäjä, Vuoden rekrytointiteko, Paras rekrytointikampanja sekä Vuoden työnantajabrändi.
Rekrygaalan suojelijana on vuosittain toiminut istuva työministeri: vuonna 2018 Jari Lindström, vuonna 2019 Timo Harakka ja vuosina 2020, 2021 ja 2022 Tuula Haatainen.
Vuonna 2023 Rekrygaala järjestetään 2.11.2023 Vanhalla Ylioppilastalolla.
Vuoden rekrytoija
Vuoden rekrytoijan palkinto jaetaan henkilölle, joka on tehnyt poikkeuksellisen laadukasta ja tuloksellista työtä oman organisaationsa tai asiakkaiden puolesta edellisten 12 kuukauden aikana.
Seuraavat henkilöt ovat voittaneet Vuoden rekrytoijan palkinnon:
Vuoden rekrytointialan kehittäjä
Vuoden rekrytointialan kehittäjän palkinto jaetaan henkilölle, joka on tehnyt arvokasta ja laajempaakin huomiota saanutta työtä rekrytointialan kehittämiseksi edellisten 12 kuukauden aikana. Seuraavat henkilöt ovat voittaneet Vuoden rekrytointialan kehittäjän palkinnon:
Vuoden rekrytointiteko
Vuoden rekrytointiteon palkinto jaetaan teolle, jolla on rekrytoinnin keinoin saatu suoraan tai välillisesti aikaan myönteisiä vaikutuksia yksilöiden, yhteisöjen tai yhteiskunnan kannalta. Seuraavat teot on palkittu Vuoden rekrytointitekona:
Paras rekrytointikampanja (aiemmin Paras työpaikkailmoitus)
Parhaan rekrytointikampanjan palkinto jaetaan poikkeuksellisen ansiokkaalle edellisten 12 kuukauden sisällä julkaistulle rekrytointikampanjalle, jonka suunnittelussa ja toteutuksessa on käytetty luovuutta ja valtavirrasta poikkeavia toteutustapoja. Vuonna 2018 ja 2019 palkinnon nimi oli Paras työpaikkailmoitus. Seuraavat kampanjat on palkittu Parhaana rekrytointikampanjana tai työpaikkailmoituksena:
Vuoden työnantajabrändi
Vuoden työnantajabrändin palkinto myönnetään työnantajalle, joka on suunnitelmallisesti rakentanut vetovoimaista työnantajabrändiään. Palkintoa jaettaessa painotetaan pitkäjänteistä ja strategista työnantajabrändityötä yksittäisten kampanjoiden sijasta. Vuoden työnantajabrändin tunnustus jaettiin ensimmäisen kerran Rekrygaalassa 2021.
Seuraavat työnantajat on palkittu Vuoden työnantajabrändinä:
Tapani Tamminen
Tapani Johannes Tamminen (s. 14. huhtikuuta 1937 Helsinki) on suomalainen taidemaalari, säveltäjä ja muusikko.
Tammisen maalauksia on ollut esillä vuodesta 1966 sekä yhteis- että yksityisnäyttelyissä. Teoksia on useissa kokoelmissa, kuten Valtion taidemuseossa, Helsingin kaupungin taidemuseossa, Porin taidemuseossa. Häntä pidetään erityisesti värin mestarina.
Tammisen puoliso on toimittaja Ulla Åström. Hänellä on lapsi Tanno. Tammisen vanhemmat ovat levyseppä Reino Tamminen ja Lea o.s. Wellamo.
Salles-la-Source
thumb|250px|Salles-la-Sourcen kylä Salles-la-Source on kunta Aveyronin departementissa Midi-Pyrénées'n hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 1 800 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Salles-la-Sourcen pinta-ala on 78 neliökilometriä.
Hugo Laukkanen
thumb|Hugo Laukkanen Hugo Laukkanen (14. huhtikuuta 1912 Räisälä – 28. heinäkuuta 1974 Helsinki) oli suomalainen vääpeli jolle myönnettiin Mannerheim-risti 9. elokuuta 1942 numero 77. Hän oli työnjohtajana Helsingissä Valtion rautateillä. Hänet on haudattu Maunulan uurnalehtoon (kortteli 2, linja 5, hauta 138).
Jalkaväkirykmentti 58:n komentajan everstiluutnantti Eino Juvan esitys
5. heinäkuuta 1941 Mustallalammella vääpeli Laukkanen henkilökohtaista esimerkkiä ja urhoollisuutta näyttäen karkotti ja suurimmaksi osaksi tuhosi joukkueellaan kk:lla ja tyk.tulenjohtajalla vahvistetun asemiimme tunkeutuneen noin 50-60 miestä käsittävän vihollisosaston.
10. heinäkuuta 1941 hyökkäyksessä Luukkolan aukealla hän henkilökohtaisesti ensimmäisenä joukkueensa edessä ylitti vahvasti miinoitetun murroksen sekä tunkeutui vihollisen lujasti varustamiin asemiin aloittaen vyörytyksen. Tässä tehtävässä hän henkilökohtaisesti kasapanoksen ja käsikranaatein tuhosi kaksi hirsillä ja kivillä vahvistettua asemaa.
16. heinäkuuta 1941 hyökkäyksessä hän suoritti joukkueellaan ankarasta vihollistulesta huolimatta saartoliikkeen vihollisen sivustaan ja pääsi tulipesäkkeitä täynnä olevan kivinavetan luo,josta hän henkilökohtaisesti kasapanoksilla tuhosi ensimmäiset pesäkkeet aukaisten täten tien joukkueelleen. Tästä oli seurauksena navetan ja koko kukkulan valtaaminen.
24. heinäkuuta 1941 hän otti upseereiden kaaduttua, johtoonsa kaksi joukkuetta. Hyökkäyksen aikana hän näillä joukkueilla tunkeutui ankarassa tulessa vihollisen vahvoihin hirsivarustuksiin tuhoten sisäänmurtokohdassa pahimman pk.pesäkkeen. Tällä teollaan hän aiheutti sen, että sisäänmurto onnistui.
Viralliset nimitysperustelut
Ylipäällikkö on päivämäärällä 9. elokuuta 1942 nimittänyt Vapaudenristin 2. luokan Mannerheim-ristin ritariksi vääpeli Hugo Laukkasen.
Vääpeli Laukkanen on kaikessa toiminnassaan näyttänyt henkilökohtaista esimerkkiä ja osoittanut esimerkillistä urhoollisuutta. Hyökätessä on hänellä ollut tapana edetä joukkueensa edessä,jolloin hän omalla toiminnallaan on kannustanut miehensä tuloksellisiin tekoihin vihollisen lujia asemia murskattaessa. Hänen vastuualttiuttaan osoittaa muun muassa se, että hän kerran, upseerien kaaduttua, otti johtoonsa taisteluosaston ja vei ne menestykselliseen sisäänmurtoon.
Kruununjyvät
Kruununjyvät olivat tietty osuus kruununverosta, joka suoritettiin viemällä leipäviljaa (ohraa tai ruista) viljan säilytyspaikkana toimivaan kruununmakasiiniin, jossa makasiininhoitaja otti jyvät vastaan. Kruununvero oli valtiolle suoritettava välitön eli lopullisen verovelvollisen suorittama vero.
Kruununjyviä ei kannettu enää maaveron poistamisen jälkeen, joka tapahtui vuoden 1925 alussa. Viimeisinä vuosina jokaista veroruplaa kohti kannettiin 25 litraa jyviä, joista puolet oli ruista ja puolet ohraa, 10 litraa kauroja sekä 1,17–1,45 markkaa rahaa. Rahaosuus oli eri suuruinen eri puolilla maata. Leipäviljassa ja kauroissa suoritettavasta verosta sai enintään kaksi kolmasosaa suorittaa viljaa kruununmakasiiniin viemällä. Loppuosa oli maksettava rahana viljan kunkin vuoden keskiverohinnan mukaan.
Puoliperävaunu
Puoliperävaunu on perävaunu, jonka kaikki akselit sijaitsevat sen takaosassa ja jonka etuosa kytketään puoliperävaunun vetoautoon tai apuvaunuun. Se aiheuttaa vetoautoon tai apuvaunuun olennaisen kohtisuoran kuormituksen.
Mielipidetiedustelu
thumb|350px|Kadulla pysäytetty ihminen vastaamassa mielipidetiedusteluun. Mielipidetiedustelu on mielipidetutkimusta varten tehty kysely. Mielipidetiedusteluissa ihmisten on vastattava selkeästi muotoiltuihin suljettuihin kysymyksiin ja tulokset ilmoitetaan prosentuaalisesti. Tarkoituksena on saada riittävän kattava otanta, jotta siitä voitaisiin tehdä johtopäätöksiä laajemman ihmisryhmän mielipiteistä.
Hannu Turunen
Hannu Tapani Turunen (s. 24. kesäkuuta 1956 Savonlinna) on entinen suomalainen jalkapalloilija.
Mielipidetiedustelu
Historia
Mielipidetiedustelun poliittisena välineenä keksi yhdysvaltalainen tilastoasiantuntija George Gallup, minkä vuoksi mielipidetiedusteluja kutsutaan myös gallupeiksi. Gallup väitteli tohtoriksi Iowan yliopistosta 1928 väitöskirjalla A New Technique for Objective Methods for Measuring Reader Interest in Newspapers ja perusti 1935 American Institute of Public Opinion -yrityksen.
Hannu Turunen
Keskikenttäpelaaja "Hodo" Turunen edusti Suomea 66 A-maaottelussa vuosina 1978–1987 ja teki niissä kolme maalia. Maajoukkueuransa lopettaessaan hän oli neljänneksi eniten maaotteluita pelannut suomalaisjalkapalloilija. Hän pelasi Suomen toistaiseksi viimeisessä olympiakisoihin osallistuneessa jalkapallojoukkueessa Moskovan 1980 kisoissa.
Mielipidetiedustelu
Historia
Tieteellisten mielipidetutkimusten katsotaan usein alkaneen Yhdysvalloissa 1936. Tuolloin demokraattien Franklin Roosevelt voitti tiukassa presidentinvaalissa republikaaniehdokas Alf Landonin. Myös vaalituloksen ennustamisesta käytiin kiivas kisa. Gallupin lisäksi presidentin veikkasivat oikein mielipidetutkijat Archibald Crossley ja Elmo Roper. Ennustamisen markkinoita siihen asti hallinnut Literary Digest -lehti taas kärsi kirvelevän arvovaltatappion. Julkaisu oli kerännyt aineistonsa postittamalla noin 10 miljoonaa "äänestyslippua" ympäri maan. Tähän postitukseen vastasi pari miljoonaa ihmistä, joista 57 prosenttia oli valinnut Landonin. Gallup puolestaan ennusti Rooseveltille 54 prosentin ääniosuutta: vaalissa tämä sai peräti 61 prosenttia äänistä. Literary Digest epäonnistui otoksensa epäedustavuuden takia. Poimimalla osoitteita omasta tilaajarekisteristään, puhelinluettelosta ja autonomistajien listoista sen vastaajiksi seuloutui liikaa varakasta keskiluokkaa. George Gallup taas käytti kiintiöpoimintaa yhteiskuntaluokkien edustuksen turvaamiseksi ja turvasi alueellisen kattavuuden käyntihaastattelujen avulla.
Mielipidetutkimusten hyödyntämistä tieteenaloista tärkeimmiksi nousivat 1960-luvulla tilastotiede ja varsinkin todennäköisyyslaskennan teoria sekä yhteiskuntatieteet ja erityisesti sosiologia ja valtio-oppi. Oli myös huomattu, että mielipidetutkimuksia laativien tutkimuslaitosten ja yksityisten tutkijoiden vastuu oli kasvanut suureksi, koska politiikassa ja varsinkin demokraattisessa järjestelmässä äänestäjillä oli taipumus äänen hukkaan menemisen pelossa äänestää epätavallisen runsaasti niitä puolueita, joille oli mielipidetutkimuksissa ennustettu voittoa ("voittajan vankkurit"). Sen vuoksi oli joissain maissa ehdotettu, että valtion tulisi valvoa tällaisten tutkimusten suorittamista tai että mielipidetutkimuksia saisivat johtaa vain laillistetut mielipidetutkijat.
Menetelmät
thumb|Vastaaja vastaamassa kirjalliseen mielipidetiedusteluun. Vastaajiksi valitaan suhteellisen pieni ihmisjoukko edustamaan koko sitä väestön osaa, jonka mielipidettä halutaan kysyä. Esimerkiksi vaaleissa tämä väestönosa on äänioikeutetut ihmiset. Jotta otanta olisi edustava, vastaajat valitaan riittävän monimuotoisesti niin, että kaikkia relevantteja alaryhmiä on vastaajissa mahdollisimman samassa suhteessa kuin koko väestönosassa.
Alaryhmien täytyy olla relevantteja kyselyn aiheen kannalta, eli ryhmien täytyy oletettavasti erota toisistaan mielipiteiltään. Joskus täytyy perustaa kokonaan uusia ryhmiä. Ryhmien jakamisessa täytyy käyttää vain sellaisia kriteereitä, joita vastaajat suostuvat paljastamaan itsestään luotettavasti. Ryhmien väliset kokosuhteet täytyy myös yrittää määrittää mahdollisimman tarkasti.
Vastaajia ei tavallisesti valita täysin satunnaisesti, koska se voisi johtaa vinoutuneeseen otokseen, ja jotkin relevantit alaryhmät voisivat puuttua kokonaan. Jotkin ihmisryhmät esimerkiksi suostuvat osallistumaan mielipidetiedusteluihin helpommin kuin toiset. Jotkin ryhmät ovat paremmin tavoitettavissa päivisin, toiset taas iltaisin. Myös pelkkä sattuma voi tehdä pienestä otoksesta epätasapainoisen johonkin suuntaan. Tasapainoisen ja monipuolisen otoksen varmistamiseksi vastaajat voidaankin valita kiintiöiden avulla. Väestö jaetaan tiettyjen ominaisuuksien perusteella luokkiin, kuten ikä, sukupuoli ja ammatti. Jokaisesta luokasta valitaan sitten vain riittävän suuri määrä vastaajia, kunnes luokan kiintiö on täynnä. Tätä menetelmää voidaan täydentää sattumanvaraisella otoksen valinnalla sekä tulosten painotuksella.
Kysely voidaan tehdä kasvokkain tapahtuvalla haastattelulla, postitse, puhelimitse, tai verkossa. Näistä luotettavimpana pidetään kasvokkain tapahtuvaa haastattelua, jossa haastattelija ilmestyy vastaajan kotiovelle. Muilla tavoilla vastaukset voivat painottua enemmän sen mukaan, miten ihmiset ovat tavoitettavissa, tai kuinka mielellään he haluavat vastata. Nykyaikana ovat yleistyneet nettipaneelit. Ne koostuvat valikoiduista vapaaehtoisista vastaajista, joita hyödynnetään sitten toistuvasti eri kyselyissä. Ovensuukysely on vaalipäivänä suoritettava mielipidetiedustelu, jossa äänestäjiä haastatellaan vaalipaikan ovella.
Mielipidetiedustelussa voidaan kysyä esimerkiksi vastaajan oletettua äänestyskäyttäytymistä tai mielipidettä jostain asiasta. Äänestyskäyttäytymistiedustelussa vastaajalta kysytään, mitä puoluetta tai ehdokasta hän äänestäisi, jos vaalit olisivat huomenna. Mielipidetiedustelussa häneltä voidaan kysyä esimerkiksi sitä, hyväksyykö hän jonkin asian tai ei, tai onko hän samaa vai eri mieltä jonkin väitteen kanssa. Vastausvaihtoehtoja on tällöin joskus viisi: ”vahvasti samaa mieltä”, ”samaa mieltä”, ”ei samaa eikä eri mieltä”, ”eri mieltä” ja ”vahvasti eri mieltä”. Joskus kysytään jonkin asian vaikutusta vastaajan mielipiteisiin tai äänestyskäyttäytymiseen. Kysymykset voivat olla mahdollisimman yksinkertaisia, tai niiden yhteydessä vastaajalle voidaan antaa jotain taustatietoa.
Otoksen edustavuus varmistetaan kyselyn jälkeen niin, että mahdollisesti aliedustettujen alaryhmien vastauksille annetaan suurempi painoarvo kuin yliedustettujen ryhmien vastauksille. Jos esimerkiksi otoksessa on jotain ryhmää neljä prosenttia, mutta koko väestönosassa kymmenen prosenttia, tämän ryhmän vastausten painoarvo kerrotaan 2,5:llä. Epätarkkoja tuloksia voi aiheutua siitä, kun jokin otoksen alaryhmä koostuu hyvin pienestä määrästä vastaajia, mutta heidän vastauksiaan täytyy painottaa suurella kertoimella. Tällöin sattuma voi vääristää tuloksia haitallisesti.
thumb|400px|Mielipidetutkimukset julkaistaan usein [[Diagrammi|diagrammin muodossa. Kuvassa viivadiagrammi, joka kuvaa suurimpien vaaliliittojen ennustettuja parlamenttipaikkoja mielipidemittauksissa puolentoista vuoden ajalta ennen Intian parlamenttivaaleja.]] Painottamisessa pyritään ottamaan huomioon myös se, kuinka suuri osa kunkin alaryhmän edustajista oikeasti äänestää äänestyspäivänä. Tämä voidaan tehdä kysymällä asiasta suoraan ja painottamalla tuloksia sen mukaan. Tässä ei kuitenkaan voida täysin luottaa vastaajien omaan käsitykseen, sillä ihmiset keskimäärin liioittelevat äänestysaktiivisuuttaan. Joissain vaaleissa nukkuvia löytyy enemmän vasemmistosta, joissain vaaleissa oikeistosta. Joskus äänestysaktiivisuus pyritäänkin vain päättelemään edellisten vaalien mukaan.
Pieni mutta oikein painotettu otanta antaa tarkempia tuloksia kuin suuri mutta painottamaton otanta. Yleinen otos valtakunnallisessa kyselyssä on tuhannen vastaajan joukko. Mitä suurempi otos, sitä luotettavammat tulokset saadaan. Tulosten yhteydessä ilmoitetaan tutkimuksen virhemarginaali, joka kertoo lukijalle todennäköisyyden, jonka mukaan tutkimuksen antamat luvut mahtuvat tietyn rajan sisään. Jos virhemarginaali on esimerkiksi tasan kolme prosenttiyksikköä, todellinen luku on 95 prosentin todennäköisyydellä enintään kolme prosenttiyksikköä pienempi ja enintään kolme prosenttiyksikköä suurempi kuin tuloksissa annettu luku. Jos esimerkiksi jonkin puolueen kannatukseksi ilmoitetaan 20 prosenttia kolmen prosentin virhemarginaalilla, puolueen kannatus on 95 prosentin todennäköisyydellä 17–23 prosenttia, mutta 5 prosentin todennäköisyydellä sitä pienempi tai suurempi.
Teettäjät ja tekijät
Mielipidetutkimuksia uutisaiheista ja yhteiskunnallisista keskustelunaiheista teettää tyypillisesti media. Suomessa esimerkiksi Yleisradio ja Helsingin Sanomat julkaisevat säännöllisiä puolueiden kannatusmittauksia. Barometreilla viranomaiset ja järjestöt seuraavat oman alansa keskeisiä asioita. Kaupallisiin tarkoituksiin tehtyjä markkinatutkimusten tuloksia ei yleensä julkaista. Mielipidetutkimuksia toteuttavia yrityksiä ja organisaatioita ovat esimerkiksi Suomessa Tilastokeskus, Kantar TNS ja Taloustutkimus.
Sääntely
Joissain maissa poliittisten mielipidetiedustelujen tuloksia ei saa julkaista vaalipäivää edeltävinä päivinä (vaalirauha), sillä kyselyjen pelätään antavan äänestäjille virheellistä tietoa ja johdattelevan heitä niin että vaalitulos vääristyy. Pelättyjä tai oletettuja seurauksia viime hetken mielipidetiedustelu-uutisista ovat ”voittajan vankkureihin” hyppääminen ja taktiseen äänestämiseen houkutteleminen. Viime hetken kyselyt on vuonna 2022 kielletty monessa latinalaisen Amerikan maassa ja Euroopan maista Italiassa, Montenegrossa ja Slovakiassa. Ovensuukyselyt on kokonaan kielletty joka kymmenennessä maassa, ja niitä rajoitetaan kahdessa maassa kolmesta.
Luotettavuuteen vaikuttavat tekijät
Erilaisilla kysymyksillä ja kysymysten sanamuotojen muutoksilla voidaan vaikuttaa merkittävästi vastausten jakaumaan. Joissain kyselyissä vastaajalle esimerkiksi annetaan kysymyksen yhteydessä kysymykseen liittyvää taustatietoa. Johdattelevassa kysymyksessä tämä taustatieto on edullista yhden vastausvaihtoehdon kannalta, ja on havaittu, että tällöin vastausten jakauma on usein huomattavan erilainen kuin silloin, kun mitään johdattelevaa taustatietoa ei anneta. Ristiriitaisia tuloksia voidaan saada myös muotoilemalla kysymys niin, että pitäisikö jokin asia kieltää, vai pitäisikö se sallia. Lisäksi ihmisillä on usein tapana suosia luettelon ensimmäistä vaihtoehtoa alempien vaihtoehtojen kustannuksella. Kysymyksen muotoilun vaikutusta lisäävät myös kysymyksen monimutkaisuus, aiheen vieraus, samaa mieltä olemisen houkuttelevuus, vaihtoehtojen yhdistäminen johonkin suosittuun tai epäsuosittuun puolueeseen tai poliitikkoon, tai jonkin vaihtoehdon suuri sosiaalinen hyväksyttävyys. Tämän ilmiön vuoksi mielipidetrendejä voidaankin tunnistaa luotettavasti vain sellaisista mielipidetiedustelujen sarjoista, joissa on käytetty tarkalleen samalla tavalla muotoiltuja kysymyksiä. Myöskään eri tutkimuslaitosten tekemien kyselyjen tulokset eivät ole vertailukelpoisia.
Kun puoluekannatusten muutokset ovat suuria ja mielipidetiedustelun tuloksiin sovelletaan samalla korjauskerrointa, joka ottaa huomioon aikaisempien vaalien äänestyskäyttäytymisen, voivat puoluekannatusmittausten tulokset ennustaa erityisen huonosti vaalitulosta.
Monella ihmisellä ei todellisuudessa ole mielipidettä kysyttäviin asioihin, tai mielipide on hyvin häilyvä tai ajallisesti vaihteleva. Joskus vastausvaihtoehdoissa onkin vaihtoehtona ”en tiedä”, ”en ole varma”, tai ”en ole päättänyt”. Joskus kysytään, miten vastaaja äänesti edellisissä vaaleissa, mutta ihmiset eivät useinkaan muista tätä oikein. Joskus asian hyväksyvien mielipiteet ovat selvästi voimakkaammat kuin vastustavien mielipiteet, tai päinvastoin. Joskus äänestäjä kertoo kyselyssä suosikkipuolueensa, mutta etenkin kaksipuoluejärjestelmässä äänestääkin äänestyskopissa taktisesti toista puoluetta. Kaikki tämä tuo äänestysvalintoja koskeviin kyselyihin epävarmuutta.
Ihmisillä on tapana linnoittautua oman puolueensa taakse, mikä vaikuttaa siihen, miten he vastaavat silloin, kun heiltä kysytään mielipidettä johonkin asiakysymykseen. Jos vastaajalle esimerkiksi kerrotaan ensin, että hänen oma puolueensa kannattaa kysyttävää asiaa, vastaajakin sanoo kannattavansa sitä, vaikka ei muuten olisi sanonut kannattavansa.
Satunnaisuus aiheuttaa sen, että hyvinkin tehdyt ja laajat kyselyt ovat aina epätarkkoja. Joskus otokseen vain osuu sattumalta tietyllä tavalla ajattelevia ihmisiä enemmän kuin mikä heidän osuutensa koko väestöstä on. Tämän vuoksi pienehköt erot peräkkäisissä mielipidekyselyissä eivät tarkoita sitä, että kansan mielipide olisi välttämättä muuttunut johonkin suuntaan. Media yhdistää puolueiden ja poliitikkojen pienet kannatusmuutokset usein johonkin tiettyyn asiaan, josta kerrottiin mediassa edellisen mittauksen jälkeen. Usein näiden asioiden välistä yhteyttä ei kuitenkaan ole, sillä harva seuraa poliittisia uutisia kovinkaan tarkasti, vaan muutos on selitettävissä pelkällä satunnaisuudella.
Klaudia Jans-Ignacik
Klaudia Jans-Ignacik (o.s. Jans, s. 24. syyskuuta 1984 Gdynia) on puolalainen tennispelaaja. Nelinpelissä paremmin menestynyt Jans-Ignacik on ollut parhaimmillaan WTA-listan sijalla 28 syyskuussa 2012. Hän on voittanut urallaan kolme WTA-turnausta nelinpelissä.
Jans-Ignacik saavutti ensimmäisen WTA-turnausvoittonsa nelinpelissä Marbellassa 2008 Alicja Rosolskan parina. Toisen voittonsa hän saavutti Strasbourgissa 2012 Voljga Gavartsovan kanssa ja kolmannen Montrealissa samana vuonna Kristina Mladenovicin kanssa. Ranskan avoimissa 2012 Jans-Ignacik pääsi sekanelinpelin loppuotteluun Santiago Gonzálezin kanssa.
Viala-du-Tarn
thumb|250px|Pinetin kylä Viala-du-Tarnissa Viala-du-Tarn on kunta Aveyronin departementissa Midi-Pyrénées'n hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 525 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Viala-du-Tarnin pinta-ala on 39 neliökilometriä.
Planckin yksiköt
Planckin yksiköt on Max Planckin vuonna 1899 esittelemä luonnollinen yksikköjärjestelmä, joka perustuu neljään seuraavassa taulukossa esitettyyn luonnonvakioon.
Planckin yksikköjärjestelmässä kaikki nämä luonnonvakiot saavat arvon 1 yksikköjärjestelmän perusyksiköissä esitettynä. Vakiot liittyvät fysiikan perusteorioihin: c suhteellisuusteoriaan, G Newtonin gravitaatioteoriaan ja yleiseen suhteellisuus­teoriaan, ħ kvanttimekaniikkaan ja kB statistiseen mekaniikkaan ja termodynamiikkaan. Teoreettisessa fysiikassa Planckin yksiköillä fysiikan lakeja esittävät yhtälöt voidaan esittää yksin­kertaisimmassa mahdollisessa muodoissa. Erityisen suuri merkitys niillä on kehiteltäessä yhtenäis­teorioita kuten kvanttigravitaation teoriaa.
Perusyksiköt
Mittayksikköjärjestelmissä suureet esitetään vertaamalla niitä johonkin referenssisuureeseen eli yksikköön. Esimerkiksi SI-järjestelmässä pituuden referenssisuure on pituuden perusyksikkö metri. Luonnollisissa järjestelmissä, kuten Planckin järjestelmässä luonnonvakioita vastaavien suureiden referenssinä käytetään luonnonvakioita itseään, jolloin luonnonvakiot saavat yksikköjärjestelmän koherenteissa yksiköissä ilmaistuna arvon 1. Muut järjestelmän yksiköt rakennetaan luonnonvakioista peruslaskutoimitusten avulla. Planckin järjestelmän perussuureet ovat pituus, aika, massa ja lämpötila. Järjestelmän mukaista pituuden yksikköä sanotaan Planckin pituudeksi, aika­yksikköä Planckin ajaksi ja niin edelleen.
Johdannaisyksiköt
Perusyksiköistä voidaan johtaa yksiköt myös johdannaissuureille. Muutamien johdannais­suureiden yksiköiksi saadaan Planckin järjestelmässä jokin edellä luetelluista perus­vakioista.
Planckin yksiköt ja fysiikan perusyhtälöt
Eri dimensiota olevia fysikaalisia suureita, kuten pituutta ja aikaa, ei voida suoraan verrata toisiaan. Teoreettisessa fysiikassa käytetään kuitenkin usein nondimensionalisaatioksi nimitettyä menetelmää, jolla eri suureet saadaan vertailu­kelpoisiksi ja joka perustuu oleellisesti Planckin yksikköihin. Alla oleva taulukko osoittaa, miten Planckin järjestelmä yksin­kertaistaa monia fysiikan perus­yhtälöitä verrattuna niiden tavan­omaisiin, esi­merkiksi SI-yksiköissä esitettäviin muotoihin.
Suuruusluokat
Vain muutamat Planckin yksiköt vastaavat suuruudeltaan joitakin arkielämästäkin tuttuja vastaavien suureiden arvoja. Tällaisia ovat:
Lisäksi Planckin varaus on noin 11 kertaa alkeisvarauksen suuruinen (tarkemmin 11,707 alkeis­varausta, mikä luku on sama kuin atomi­fysiikassa tärkeän hienorakennevakion neliö­juuren käänteisluku.)
Suurin osa Planckin yksiköistä kuitenkin on useita suuruusluokkia liian suuria tai liian pieniä mihinkään käytännön tarkoituksiin, minkä vuoksi Planckin järjestelmä soveltuu käytettäväksi ainoastaan teoreettisessa fysiikassa. Itse asiassa monien suureiden Planckin yksiköt vastaavat kyseisen suureen pienintä tai suurinta mahdollista tai nykyisen fysiikan mukaan mielekästä määrää. Esimerkiksi:
Nykyisen maailman­kaikkeuden koko Planckin yksiköissä on erittäin suuri, kuten seuraava taulukko osoittaa:
Se seikka, että näistä luvuista monet ovat lähellä samaa suuruusluokkaa 1060, on mahdollisesti pelkkä yhteen­sattuma mutta on myös antanut muutamille teoreetikoille kuten Paul Diracille ja Arthur Stanley Eddingtonille aiheen kehitellä vaihto­ehtoisia fysikaalisia teorioita. Tällaiset teoriat tunnetaan Diracin suurten lukujen hypoteesin nimellä, mutta valtaosa fyysikoita on hylännyt ne nimittäen niitä vähättelevästi numerologiaksi.
Sauveterre-de-Rouergue
thumb|250px|Sauveterre-de-Rouergue Sauveterre-de-Rouergue on kunta Aveyronin departementissa Midi-Pyrénées'n hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 832 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Sauveterre-de-Rouerguein pinta-ala on 23 neliökilometriä.
Kunta on valittu kauneimpien ranskalaiskylien Les Plus Beaux Villages de France -järjestön jäseneksi.
Junkers Ju 86
thumb|Junkers Ju 86. Junkers Ju 86 oli saksalainen keskiraskas, kaksimoottorinen pommikone. Miehistön lukumäärä oli 4 henkeä. Konetyyppi suunniteltiin ja sitä valmistettiin Natsi-Saksassa, pääasiassa ennen toista maailmansotaa. Puolustusaseistuksen kolmesta kk-asetornista kaksi (ylä- ja alatorni) olivat avonaisia. Tämän johdosta näitä ampuma-asemia ei voitu paineistaa korkealla lennettäessä.
Tiedusteluversio 86R kykeni lentämään 14 400 metrin korkeudessa, sekä Chantin että Mondeyn mukaan. Sen ohjaamo oli paineistettu, kuten myös P-mallissa, joka sekin kykeni operoimaan 12 500 m:ssä (41 000 jalkaa). Normaalin vaakapommituskäytön versioiden lakikorkeus oli vain 5 900 m. Maksimi pommikuorma voitiin kuljettaa joko sisäisesti taikka ulkoisesti, pommilastin ollessa D-tyypillä 800 — 1 000 kg. Tieto tämän pommituskonetyypin korkealla lentävien versioiden käyttöönotosta pakotti britit kehittämään omasta Supermarine Spitfire -hävittäjästään korkeatorjuntaan pystyvän version. thumb|Halkileikkauskuva Junkers Ju-86 pommittajasta.
Junkers Ju 86:tta käyttivät Luftwaffe sekä Unkari, Chile, Portugali, Espanja, Mantšukuo, Etelä-Afrikka ja Ruotsin ilmavoimat. Ainoa kokonaisena säilynyt museoyksilö kaikkiaan arviolta 900 valmistetusta koneesta on Ruotsin Ilmailumuseossa.
Henkilömatrikkeli
Henkilömatrikkeli on luettelo sellaisten ihmisten henkilötiedoista, joilla on sama ammatti tai koulutus tai samantapaisia saavutuksia esimerkiksi urheilun tai kulttuurin alalla. Henkilötietolaki sallii tiettyjen tietojen keräämisen esimerkiksi oppilaitosten rekistereistä tällaista matrikkelia varten ilman asianomaisten suostumusta, ellei asianomainen ole sitä itse nimenomaan kieltänyt.
The Bangles
Historia
The Bangles syntyi, kun Petersonin siskokset laittoivat losangelesilaiseen lehteen hakuilmoituksen uusista yhtyetovereista. Susanna Hoffs vastasi ilmoitukseen ja liittyi yhtyeeseen. Se sai aluksi nimekseen The Colours ja sitten The Supersonic Bangs, joka lyheni muotoon Bangs. Nimi oli kuitenkin jo käytössä eräällä toisella yhtyeellä, joten yhtyeen nimeksi otettiin The Bangles.
The Bangles sai aluksi paikallista mainetta omakustanteisella singlellä ja konserteillaan, ja se sai levytyssopimuksen I.R.S. Recordsilta. Vuonna 1983 yhtye siirtyi Columbialle. Yhtyeen alkuperäinen basisti lähti yhtyeestä ja hänen tilalleen tuli The Runawaysin basisti Michael Steele. The Banglesin esikoisalbumi All Over the Place sai hyvän vastaanoton ja myi aluksi 150 000 kappaletta. Prince kiinnostui yhtyeestä ja kirjoitti sille laulun "Manic Monday". Kappale oli yhtyeen toisen albumin Different Light (1986) menestyssingle, joka nosti heidät maineeseen. Albumin toinen single "Walk Like an Egyptian" nousi singlelistan kärkeen. Yhtyeen single Less Than Zero -soundtrackilta, Paul Simonin kirjoittama "Hazy Shade of Winter" oli Banglesin toinen listaykkönen, ja albumin Everything (1988) single "Eternal Flame" nousi myös ykköseksi.
Susanna Hoffsin ylikorostunut asema yhtyeessä sekä tähteyden aiheuttama paine aiheuttivat kuitenkin ristiriitoja, ja The Bangles hajosi 1989. Yhtye palasi yhteen jälleen vuonna 1999.
Keskeytys (tietotekniikka)
Keskeytys voi olla joko laitteistopohjainen tai ohjelmallinen.
Laitteistokeskeytys
Oheislaitteiden aiheuttamat keskeytykset ovat asynkronisia, eli ne eivät liity siihen konekäskyyn, jonka aikana ne virittyvät.
Ohjelmistokeskeytys
Ohjelmistokeskeytyksen aiheuttaa konekäsky, jonka parametrien perusteella käyttöjärjestelmän ydin päättelee oikean keskeytyspalvelun. Tällaista konekäskyä kutsutaan myös ansaksi. Ohjelmistokeskeytys on loogisesti hyvin lähellä aliohjelmakutsua. Sitä ei kuitenkaan voi korvata aliohjelmakutsumekanismilla, sillä se vaihtaa suorittimen tilan käyttäjätilasta etuoikeutettuun tilaan. Vastaava vaihdos tapahtuu kaikissa keskeytyksissä. Koska ohjelmistokeskeytys johtuu ajettavasta konekäskystä, sen sanotaan olevan synkroninen keskeytys.
Ohjelmavirhekeskeytys
Virheellinen tai kyseisessä suorittimen tilassa kielletty konekäsky aiheuttaa ohjelmavirhekeskeytyksen. Virhe voi olla viittaus olemattomaan tai suojattuun muistiosoitteeseen tai olematon konekäsky. Edellä olleisiin keskeytyksiin nähden erityistä on, että suoritettava käsky voidaan keskeyttää ennen sen suorittamista loppuun. Ohjelmavirhekeskeytys on luonnollisesti synkroninen.
Ohjelmavirhekeskeytyksen tarkoitus on pysäyttää toiminto virheen tullessa. Mekanismia on käytetty myös mahdollistamaan käskykannan laajentaminen siten, että ohjelmavirhekeskeysrutiini tunnistaa tuntemattoman konekäskyn ja suorittaa sitä vastaavat toimenpiteet. Näin uudemman suoritinversion käskykantaa on voitu ajaa vanhemmassakin suorittimessa, tosin tehokkuuden kustannuksella.
Keskeytysten toiminta
Keskeytyksen tullessa suoritin joko vaihtaa rekisterisarjaansa tai osa suorittimen tilasta tallennetaan pinoon, pienissä suorittimissa usein koko tila. Samalla suorittimen tila vaihtuu käyttäjän tilasta etuoikeutettuun tilaan, jossa voidaan käsitellä käyttöjärjestelmän rakenteita ja ohjata laitteiston toimintaa. Samalla laitteistokeskeytyksen tullessa kielletään saman tai alemman tason laitteistokeskeytykset keskeytyspalvelun ajaksi. Ohjelmisto-, ohjelmavirhe- ja läsnäolokeskeytyksiä ei voi estää.
Keskeytyksen aiheuttajan mukaan valitaan keskeytysvektorin avulla oikea keskeytyskäsittelijä, joka tarvittaessa tallettaa suorittimen koko tilan sille osoitettuun paikkaan (ns. ensitason keskeyskäsittelijä, ). Tämän jälkeen keskeytyskäsittelijä tekee keskeytykseen liittyvät toimenpiteet. Oheislaitteen osalta tämä voi tarkoittaa esimerkiksi seuraavan tiedonsiirron aloittamista ja edellistä siirtoa odottavan prosessin herättämistä. Tähän liittyy tarvittaessa myös keskeytyksen kuittaus, jotta oheislaite ei keskeytä heti uudelleen; tavallisesti keskeytys kuittaantuu automaattisesti, kun laitteen data- tai ohjausrekisteri luetaan. Ohjelmallinen keskeytys voi esimerkiksi avata tiedoston prosessin käyttöön. Ohjelmavirhekeskeytys tyypillisesti johtaa kutsuneen ohjelman keskeyttämiseen. Lopuksi keskeytyksen käsittelijä joko palaa keskeytettyyn ohjelmaan tai kutsuu käyttöjärjestelmän vuorontajaa, joka valitsee seuraavan ajoon otettavan prosessin.
Tietyissä tilanteissa moninkertainen keskeytys voi aiheuttaa käyttöjärjestelmän kaatumisen; esimerkiksi silloin, jos ohjelmavirhekeskeytys tulee suoritettaessa käyttöjärjestelmän ytimen koodia.
Héctor Elizondo
thumb|Héctor Elizondo huhtikuussa 2009. Héctor Elizondo (s. 22. joulukuuta 1936) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt useissa elokuvissa, minkä lisäksi hän on tehnyt äänirooleja animaatioihin, näytellyt teatterissa ja vieraillut televisiosarjoissa. Hän on esiintynyt useissa Garry Marshallin ohjaamissa elokuvissa, esimerkiksi Ei mitään yhteistä, Morsian karkuteillä, Pretty Woman ja Prinsessapäiväkirjat. Televisiossa Elizondon pitkäaikaisin rooli oli sarjassa Chicagon lääkärit, josta hän voitti Emmy-palkinnon. Muita roolisuorituksia hänellä on ollut muun muassa Columbossa, Monkissa ja Beverly Hills kyttä 3:ssa.
Hilse-levyt
Hilse-levyt oli Kimmo Miettisen luotsaama Hilse-lehden kylkeen perustama levymerkki. Levymerkin ensimmäinen levyjulkaisu oli vuonna 1979 ilmestynyt punk-klassikoksi muodostunut eri esittäjien kokoelma Hilselp, jossa oli 18 esitystä 18 eri yhtyeeltä. Levy sai myös pian edellistä vähemmälle huomiolle jääneen jatko-osan Hilse II. Tässä oli mukana neljä yhtyettä, kukin neljällä kappaleella.
Héctor Elizondo
Elizondon isä oli baski ja äiti Puerto Ricosta, mutta hän itse on syntynyt ja kasvanut New Yorkissa. Hänellä on yksi poika ensimmäisestä avioliitostaan.
Hilse-levyt
Levymerkin kolmas pitkäsoitto oli hyvinkääläisen Vandaalit-yhtyeen Namuja lapsille. Molemmilla kokoelmilla mukana ollut tamperelainen Tinneri hajosi ja jälkimmäisellä kokoelmalla mukana ollut raisiolainen SIG siirtyi Johanna-yhtiölle vuonna 1980.
Lisäksi levymerkki julkaisi kolme singleä kolmelta eri bändiltä. Hämeenlinnalainen Hurskas ja vammalalainen Tyhjät patterit jäivät vähemmälle huomiolle, mutta Hassisen kone saavutti debyyttisinglellään Hassisen kone / Kolumpia orkesteri suurempaa huomiota.
Syksyllä 1980 Miettinen myi Hassisen koneen valmiin albumin ja levymerkkinsä oikeudet Poko Rekordsille, joka saattoi julki sekä Hilseen kautta julkaisematta jääneitä sangen vähälle huomiolle jääneitä yksittäisprojekteja että Hassisen koneen tulevat julkaisut, joista muodostui aikansa suomirockin merkkiteoksia. Samoin Poko sitoutui julkaisemaan Vandaalien toisen LP:n.
1990-luvulla Hilse-merkin alla julkaistiin Vandaalien kaksi levyä (Apinoiden platta, Psykoakatemia) ja Karkkiautomaatti-yhtyeen ensimmäinen albumi Karkuteillä.
Aaro Uusitalo
Aaro Johannes Uusitalo (23. heinäkuuta 1901 Tottijärvi – 9. maaliskuuta 1980 Helsinki) oli suomalainen poliitikko. Hän toimi Suomen Kommunistisen Puolueen (SKP) puheenjohtajana vuosina 1945–1948 Aimo Aaltosen ollessa Valpon apulaisjohtajana.
Renkinä, kirvesmiehenä ja rakennuksilla työskennellyt Uusitalo liittyi SKP:hen vuonna 1925. Uusitalo oli poliittisista syistä vankilassa vuosina 1931–1935 ja 1941–1944. Hän kuului Sosialistisen Työväen ja Pienviljelijäin Vaalijärjestön valtakunnallista toimintaa johtaneeseen Helsingin vaalikomiteaan maaliskuusta 1929 alkaen. Uusitalo valittiin SKP:n keskuskomitean Helsingissä toimineen politbyroon jäseneksi vuoden 1935 puoluekokouksessa. Talvisodan jälkeen Uusitalo kuului SKP:n työkomiteaan ja sitä seuranneeseen työvaliokuntaan.
Lokakuussa 1944 Uusitalo valittiin SKP:n väliaikaisen puoluetoimikunnan jäseneksi ja hän uusi paikkansa puolueen edustajakokouksissa 1945 ja 1948. Uusitalo kuului puolueen keskuskomiteaan 1960-luvulle asti ja jatkoi toimintaansa SKP:n riveissä sen jälkeenkin.
Uusitalo kuului muun muassa Osuusliike Elannon edustajistoon, Helsingin kaupunginvaltuustoon ja Kustannusosakeyhtiö Yhteistyön hallitukseen (1944).
Miina Sillanpää
Miina Sillanpää (alk. Vilhelmiina Riktig; 4. kesäkuuta 1866 Jokioisten neljänneskunta, Nyk. Jokioinen – 3. huhtikuuta 1952 Helsinki) oli vuosikymmenten ajan sosiaalidemokraattisen työväenliikkeen keskeinen vaikuttaja ja Tannerin hallituksen toinen sosiaaliministeri. Sillanpää oli Suomen sosialidemokraattisen naisliiton ja myöhemmin Suomen sosialidemokraattisen työläisnaisliiton puheenjohtaja. Hän oli ensimmäinen suomalainen naisministeri ja keskeinen taustavaikuttaja Ensikotitoimintaa perustettaessa.
Elämänvaiheet
Miina Sillanpää syntyi nälkävuosien aikana torppari Juho ja Leena (o.s. Roth) Riktigin yhdeksänlapsiseen perheeseen. Hän oli lapsista kolmanneksi nuorin. Kouluja Sillanpää ei juurikaan käynyt, vain kiertokoulua ja tehtaan koulua.
Sillanpää aloitti työuransa 12-vuotiaana Forssan puuvillatehtaassa ja jatkoi myöhemmin Jokioisten naulatehtaassa. 18-vuotiaana hän muutti Porvooseen piiaksi ja samalla vaihtoi nimensä Vilhelmiina Riktigista Miina Sillanpääksi. Helsingin Taloustyöntekijäin Yhdistyksen Palvelijatarkodin ja paikanvälitystoimiston hoitajan tehtäviä hän hoiti vuodet 1900–1915. Osuusliike Elannon ruokaloiden ja kahviloiden tarkastajana Sillanpää oli 1915–1936 ja Sosiaalidemokraattisen työläisnaisliiton sihteeri 1932–1936.
Sillanpää sosiaalidemokraattina
Sillanpää ei ollut poliittinen teoreetikko mutta aktiivinen sosialidemokraattisessa järjestötoiminnassa. Erityisesti hän ajoi työläisnaisten ja yksinäisten naisten asiaa ja oli 1930-luvulla tarmokkaasti mukana ensikotitoiminnassa; monet aikakauden eläneet SDP:n veteraanit sanovatkin häntä koko Ensikotijärjestelmän perustajaksi. Onko näin, ei ole aivan varmaa, mutta ainakin voimakas eteenpäin vievä tahto ja taito hänellä oli tässä merkittävässä työssä, joten yhdeksi perustajista häntä voi aivan hyvin sanoa.
Sillanpää oli Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen puoluetoimikunnan jäsen 1918–1919 ja 1933–1940 sekä toimi Suomen Sosialidemokraattisen Naisliiton ja Suomen Sosialidemokraattisen työläisnaisliiton puheenjohtajana.
Sisällissodan aikana Sillanpää piti matalaa profiilia ja sai siten arvostusta myös valkoisten puolelta. Näin hän vältti vangitsemisen, toisin kuin intomielisempi aatesisarensa ja ystävänsä Ida Aalle-Teljo. Asiasta syntyi kuitenkin hänen ja SDP:n vasemmistosiiven välille juopa, joka säilyi koko hänen loppuelämänsä.
Sillanpää toimi myös Helsingin kunnallispolitiikassa.
Ura kansanedustajana
Sillanpää oli yksi yhdeksästätoista Suomen ensimmäisestä naiskansanedustajasta, jotka valittiin vuonna 1907. Hän toimi kansanedustajana kaikkiaan 38 vuotta: 1907–1911, 1914–1917, 1919–1933, 1936–1948 ja istui 38 valtiopäivät. Miina Sillanpää oli Suomen pitkäaikaisin naiskansanedustaja ennen Sirkka-Liisa Anttilaa.
Kun hänet valittiin Väinö Tannerin hallitukseen 1926–1927 II sosiaaliministeriksi, hänestä tuli Suomen ensimmäinen naisministeri. Seuraava naisministeri oli vasta keväällä 1948 Pekkalan hallituksen salkuttomaksi ministeriksi nimitetty Hertta Kuusinen.
Presidentin valitsijamies Sillanpää oli 1925, 1931, 1937, 1940 ja 1943.
Kun ns. Pitkä parlamentti sotavuosien jälkeen päättyi, Sillanpää nimitettiin seuraavien vaalien jälkeen eduskunnan kunniapuhemieheksi.
Miina Sillanpää oli uusien sos.dem. -kansanedustajien voimakas opettaja ja äitihahmo; esimerkiksi pitkäaikainen kansanedustaja, toimittaja Yrjö Kilpeläinen, kiitti Miina Sillanpään voimakasta ohjausta siitä, että hänen oma kansanedustajauransa sujui ilman suurempia kompastuksia.
Ura toimittajana
Sillanpää työskenteli myös toimittajana sosiaalidemokraattisen naisliikkeen lehdissä. Hän toimi Palvelijatarlehden (1905–1906), Työläisnaisen (1907–1916) ja Toverittaren (1922–1943) vastaavana toimittajana. Yksi syy Sillanpään valinnalle johtui hänen naimattomuudestaan. Vuoteen 1930 asti naimisissa olevat naiset olivat miestensä holhouksen alaisena eivätkä näin ollen voineet toimia vastaavina toimittajina.
Muistomerkit
pienoiskuva|Miina Sillanpään Muistokivi Jokioisilla. pienoiskuva|"Soihtu"
Liputuspäivä
Sillanpään ja kansalaisvaikuttamisen kunniaksi liputettiin ensimmäisen kerran 1. lokakuuta 2016. Liputuspäiväksi valittiin 1. lokakuuta, koska sinä päivänä vuonna 1906 tulivat voimaan uusi vaalilaki sekä valtiopäiväjärjestys. Vuonna 2021 sisäministeriö tiedotti, että siitä tulee vuonna 2023 vakiintunut liputuspäivä.
Night Watch – yövahti
Night Watch – yövahti (, Notšnoi Dozor; myös Yövahti) on vuonna 2004 valmistunut venäläinen elokuva. Elokuva on yksi harvoista 2000-luvulla länsimaissa laajaan teatterilevitykseen päässeistä venäläisistä elokuvista. Elokuva on nykyajan Moskovaan sijoittuva fantasiatarina, jossa hyvät Muukalaiset yrittävät pitää kurissa pahoja Muukalaisia (vampyyreita). Elokuva on perustuu Sergei Lukjanenkon viisiosaisen Yöpartio-romaanisarjan (1998–2012) ensimmäiseen osaan Yöpartio. Jatkoelokuva Day Watch julkaistiin 1.1.2006. Lukjanenkon romaanisarjan seuraavien osien filmatisointi- tai julkaisuaikataulusta ei ole tietoa.
Juoni
Elokuvien päähenkilö on Moskovassa elävä Anton, joka saatuaan tietää olevansa Muukalainen päätyy työskentelemään Yövartiossa.
Kruununvero
Kruununvero oli Suomessa eri aikoina valtiolle kannettu joko välillinen tai välitön vero muun muassa maasta tai muusta kiinteistöstä, elinkeinosta, perinnöstä tai senkaltaisesta tulosta. Kun maaverot ja henkirahat oli poistettu 1900-luvun alkupuolella, tärkeimpiä kruununveroja olivat tulo- ja omaisuusvero sekä perintö- ja lahjavero.
Seinäjoki Crocodiles
Seinäjoki Crocodiles on vuonna 1987 perustettu seinäjokelainen amerikkalaisen jalkapallon seura. Seura pelaa kaudella 2019 Suomen pääsarjassa Vaahteraliigassa, jossa on pelannut vuodesta 1992 asti. Seura on voittanut amerikkalaisen jalkapallon Suomen mestaruuden vuonna 2001. Kaudella 2011 Crocodilesilla oli ensimmäistä kautta joukkue myös naisten SM-sarjassa. Kaudella 2019 Crocodilesin naisten joukkue pelaa I-divisioonassa.
Historia
right|thumb|300px|Crocodilesin vaihtoehtoinen logo right|thumb|200px|Crocodilesin vanha logo