cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Thináli
Thinálin kunnallisyksikkö sijaitsee Korfun saaren pohjoisrannikolla Joonianmeren rannalla. Sen suurin asutus on Acharávin kylä. Korfun saaren korkein kohta, 906 metriä korkea Pantokrátoras-vuori sijaitsee Thinálin alueella. Thinálin alueella sijaitsevia nähtävyyksiä ovat muun muassa Paliá Perítheian venetsialaiskylä, Pantokrátorin luostari, Pyhän Kolminaisuuden luostari, Estavroménoksen luostari sekä Askitarión erakkoluola.
Thináli oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Korfun kunnaksi yhdessä Ágios Geórgioksen, Achílleion, Ereikoússan, Esperíeen, Faíakeen, Kassopaían, Korfun kaupungin, Korissían, Lefkímmin, Mathrákin, Meliteieíin, Othonoín, Palaiokastrítsan ja Parélioin kanssa. Vuonna 2019 se tuli Kleisthenes I -suunnitelman myötä osaksi Pohjois-Korfun kuntaa.
Kunnallisyksikön osat
Thinálin kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
Kantolammi (Kuru, Riuttanen)
Kantolammi on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Riuttasten kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 8,3 hehtaaria ja se on 850 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,2 kilometriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Keihäsjoen valuma-alueella (35.35), jonka Torttiojan valuma-alueeseen (35.356) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 178,5 metriä mpy.
Run to the Future
Run to the Future on Dream5:n ensimmäinen minialbumi, joka julkaistiin 20. maaliskuuta 2010. Minialbumi saavutti sijan 66 Orikonin viikoittaisessa musiikkilistassa ja pysyi siellä neljä viikkoa.
Jousiammunta olympialaisissa
Tapahtumat
Vuosina 1900–1920 jousiammunnan kilpailuvalikoima oli varsin runsas ja kilpailutapahtumat vaihtelivat joka vuosi. Vuodesta 1972 lähtien lajissa on kilpailtu vain yhdessä henkilökohtaisessa kilpailussa ja joukkuekilpailussa. Tapahtumat on sekä miehille että naisille.
Kissakuusen koulu
Kissakuusen koulu on Kuopion Karttulan kirkonkylässä ja Syvänniemen kylällä toimiva suomenkielinen yhtenäiskoulu (luokka-asteet 1–9). Nimellä voidaan jossain yhteydessä viitata pelkästään Kissakuusen yläkouluun (luokka-asteet 7–9).
Yhtenäiskoulu muodostuu toistaiseksi (2016) kolmesta opetusyksiköstä: Koulussa on runsas 270 oppilasta (2016).
Kissakuusen yksikön (koulukeskuksen) viressä toimii Karttulan kirjasto. Kissakuusen koululle rakennetaan uusi koulurakennus Kissakuusentie 20:n tontille. Tätä ennen eli vuosina 2016–2018 Kissakuusen yksikkö toimii osin Karttulan koulukeskuksessa ja osin väistötiloissa entisellä valtion virastotalolla eli V-talolla.
Palolammi (Ylöjärvi)
Palolammi on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Riuttasten kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 2,6 hehtaaria ja se on 350 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 800 metriä.
Dianna Agron
Dianna Elise Agron (s. 30. huhtikuuta 1986 Savannah, Georgia) on yhdys­valtalainen näyttelijä, laulaja ja ohjaaja. Hänet tunnetaan muun muassa Quinn Fabrayn roolistaan televisio­sarjassa Glee sekä rooleistaan elokuvissa I Am Number Four ja Mafiaperhe.
Nuoruus
Dianna Agron syntyi Savannahissa Georgian osa­valtiossa. Hän kasvoi San Antoniossa ja San Franciscossa. Agronin isä Ronald on juutalainen, ja äiti Mary on kääntynyt juutalaisuuteen. Hänellä on nuorempi veli Jason. Ronald Agron työskenteli Hyatt-hotelliketjun toimitusjohtajana, joten perhe asui Diannan lapsuuden ajan eri hotelleissa.
Agron on harrastanut tanssia kolme­vuotiaasta asti. Hän alkoi opettaa tanssia teini-ikäisenä. Agron opiskeli Burlingame High Schoolissa Kaliforniassa. Hän näytteli koulunsa Grease-musikaalissa Martya ja myöhemmin Ihmemaa Oz -musikaalissa Dorothya.
Agron sai tietää 15-vuotiaana isänsä sairastavan MS-tautia. Tauti aiheutti hänen vanhempiensa avio­eron, mikä oli raskasta hänelle ja hänen veljelleen. Agron kertoi Cosmopolitanin haastattelussa, että hänen täytyi näytellä perheensä terapeuttia ja toimia välien­selvittäjänä.
Ura
Agron teki debyyttinsä vuonna 2006 televisio­sarjassa C.S.I. New York. Hän on esiintynyt lyhyesti myös muun muassa televisio­sarjoissa Shark, Kodinpuolustaja, Veronica Mars ja Num3rot. Agron esiintyi 13 jakson ajan Milo Ventimiglian ohjaamassa lyhyt­elo­kuva­sarjassa It’s a Mall World ja Heroesin toisella tuotanto­kaudella viiden jakson ajan. Vuonna 2009 Agron ohjasi, käsi­kirjoitti ja tuotti lyhytelokuvan A Fuchsia Elephant, jossa hän myös oli pää­osassa. Elokuvaa ei kuitenkaan koskaan julkaistu.
Agron tunnetaan parhaiten Quinn Fabrayn roolista musikaalisarjassa Glee. Hänet valittiin rooliin vain päiviä ennen sarjan kuvausten alkamista. Koe­kuvauksessa Agron esitti Frank Sinatran kappaleen ”Fly Me to the Moon”. Hänen hahmonsa esiteltiin alun perin ilkeänä tyttönä ja lukion pää-cheerleaderinä. Gleen neljännellä kaudella Quinnistä tuli sivu­hahmo, jolloin Agron esiintyi vain kolmessa jaksossa. Hän lauloi useita kappaleita sarjassa Quinn Fabrayna sekä sarjan soundtrack-albumeilla.
Agron ohjasi musiikki­videon Thao & The Get Down Stay Downin kappaleeseen ”Body” vuonna 2010. Hän osallistui People-lehden vuoden 2010 kauneimmat -kuvauksiin ja sijoittui kahdeksannelle sijalle vuoden 2011 AfterEllenin maailman kuumimmat -listalla. Samana vuonna Agron näytteli Steve Antinin elo­kuvassa Burleski ja Galt Niederhofferin elo­kuvassa The Romantics. Vuonna 2011 hän näytteli D. J. Caruson tieteis­elo­kuvassa I Am Number Four.
Vuonna 2012 Agron osallistui Nintendon ”Play As You Are” -kampanjaan. Samana vuonna Agron vahvisti, että hän tulee esiintymään Luc Bessonin elo­kuvassa Mafiaperhe. Elokuva julkaistiin 29. marraskuuta 2013 Suomessa.
Vuonna 2013 Agron esiintyi The Killersin musiikki­videolla ”Just Another Girl” esittäen pää­laulajaa. Vuonna 2014 hän esiintyi Sam Smithin musiikki­videolla ”I’m Not the Only One” epä­toivoisena vaimona. Samana vuonna Agron ohjasi Goldroomin musiikki­videon ”Till Sunrise”.
Yksityiselämä
Agron kihlautui Mumford & Sons -yhtyeen pää­kitaristin Winston Marshallin kanssa loppuvuodesta 2015. He menivät naimisiin 15. loka­kuuta 2016 Marokossa.
Kluuvinlahti
pienoiskuva|300px|Näkymä Töölöstä suunnilleen nykyisen [[Eduskuntatalon kohdalta Kluuvinlahden yli kantakaupunkiin. Taustalla näkyy muun muassa Valtioneuvoston linna. Erik Wilhelm le Moinen maalaus vuodelta 1824.]] upright|pienoiskuva|Kluuvinlahti Helsingin kartassa vuodelta 1696. upright|pienoiskuva|Yhdistelmä vuosien 1808 ja 1924 Helsingin kartoista, jossa näkyy Kluuvinlahden sijainti suhteessa Aleksanterinkatuun. Kluuvinlahti oli Helsingissä sijainnut kapea ja matala merenlahti, joka vielä 1800-luvun alussa ulottui Töölönlahden etelärannalta nykyisen Esplanadin puiston tienoille. Lahti tuotti ongelmia laajenevalle Helsingille, koska se oli rehevöitynyt ja saastunut ja tulvi usein yli. Sitä pelättiin myös koleran lähteeksi. Lahden sanotaan olleen ainakin 750 metriä pitkä ja 120–180 metriä leveä, tosin sen rantaviiva oli sangen epämääräinen, sillä sitä muokkasivat jatkuvasti maankohoaminen ja vedenpinnan vuotuisvaihtelut. Lahden pohja oli noin viiden metrin syvyydessä, mutta vankan peruskallion päällä oli vielä paksu kerros pehmeää liejua.
Kluuvinlahden täyttämistä suunniteltiin jo 1700-luvulla, mutta siitä luovuttiin puolustuksellisista syistä, sillä lahden ajateltiin toimivan vallihautana kaupungille. 1800-luvun alkupuolella Helsingin ruutuasemakaavan suunnittelun yhteydessä Kluuvinlahdelle laadittiin erilaisia vaihtoehtoja, joista suurin osa jäi toteuttamatta. Se muun muassa aiottiin muuttaa kanavaksi, joka olisi yhdistänyt Töölönlahden Eteläsatamaan.
Pimeä käytävä
Pimeä käytävä on vuonna 1946 julkaistu David Goodisin kirjoittama rikosromaani. Se on ilmestynyt suomeksi vuonna 1990 Love Kirjojen kustantamana ja Antero Helasvuon kääntämänä.
Delmer Daves ohjasi Goodisin kirjan pohjalta vuonna 1947 samannimisen film noir -elokuvan.
Kluuvinlahti
Kluuvin kaupunginosa ja siellä sijaitseva Kluuvikatu ovat saaneet nimensä lahden mukaan. Kluuvinlahden muistoa kantaa myös taideteos Kluuvinlahden fossiilit, joka on asennettu Aleksanterinkadun pintaan.
Nimi
Lahden nimi johtuu ruotsin kielen sanasta glo (määräisessä muodossa gloet), joka tarkoittaa kluuvifladaa eli matalaa ja umpeutuvaa lahtea. Sana glo esiintyi kartassa ensimmäisen kerran vuonna 1696, ja ajan myötä yleisnimi muuttui erisnimeksi, tosin tarkka kirjoitusasu vaihteli usein (glon, gloet, gloeten, glowiken). Vanhoissa kartoissa Töölön- ja Kluuvinlahden alueesta käytettiin myös yhteisnimitystä Giöl wiken. Se perustuu murresanaan göl, joka tarkoittaa pientä suolampea tai syvää lätäkköä. Nimen suomenkieliset vastineet Kluuvi ja Kluuvilahti esiintyivät kartassa ensimmäisen kerran 1866.
Glo-sana levisi myös muihin lähistöllä sijaitseviin paikan- ja kadunnimiin. Lahden itärannalla, nykyisen Vuorikadun tienoilla olevaa mäkeä kutsuttiin nimellä Globacken, lahden rannalla ollut kaivo oli Globrunn ja lahden länsirantaa myötäillyt rantakatu Glostranden. Nykyisen Fabianinkadun suunnassa kulkenutta pitkää katua kutsuttiin myös usein nimellä Glogatan jo kauan ennen kuin nykyistä Kluuvikatua oli olemassa.
Kluuvinlahden kapein kohta oli nimeltään Hakasalmi, sillä sen kummallakin rannalla oli kaupungin hakamaita. Tästä muistuttaa yhä alueella sijaitsevan Hakasalmen huvilan nimi.
Vesialueena
Viljelmien lisäksi Töölön- ja Kluuvinlahtien yhtenäinen puistovyöhyke oli maisemallisesti arvokasta virkistysaluetta kaupunkilaisten ja vieraiden huvituksiin. Aivan lahden rannalla oli nykyisen Rautatientorin ja Keskuskadun kulmalla kaupunkilaisille tärkeä kaivo, josta on saanut nimensä nykyinen Kaivokatu.
Osaa lahden alueesta alettiin 1700-luvulla käyttää kaatopaikkana, ja sen rannalla oli kaupungin julkinen käymälä. Kun meriveden pinta laski, se paljasti loivan mutaisen rannan ja sen mädäntyvät jätekerrostumat ja eläinten raadot. Kaupungin maistraatti yritti parantaa alueen siisteyttä, ja vuonna 1755 se kielsi jätteen kaatamisen lahteen. Maistraatti palkkasi raatimies Johan Bockin pystyttämään kieltokylttejä lahden rannalle, mutta ilkivaltaiset kaupunkilaiset olivat jo parin kuukauden päästä kaataneet ne kumoon, ja jatkoivat jätteen laskemista lahteen.
Venäläinen kirjailija Faddei Bulgarin kuvaili Suomen sodan aikaisen Helsingin muistelmissaan Kluuvinlahtea liejuiseksi lätäköksi, joka ”myrkytti ilmaa huuruillaan”. Lahti muuttui pahanhajuiseksi ja epäterveelliseksi, ja sen täyttämistä alettiin vaatia jo tuolloin. Varhaiset suunnitelmat kuitenkin hylättiin sotilaallisista syistä. Muun muassa Augustin Ehrensvärdin linnoitussuunnitelmassa lahti oli keskeisessä osassa, sillä se olisi muodostanut luontaisen vallihaudan kantakaupungin länsipuolelle. Helsingin maistraatti ehdotti elokuussa 1775 Kuningas Kustaa III:n vierailun innoittamana valtionhallinnolle lahden kuivattamista vedoten rakennustonttien ja puutarhojen tarpeeseen. Suunnitelmaan kuului padon rakentaminen Hakasalmen kohdalle. Kuningas ei suostunut tähän juuri puolustusnäkökohdan vuoksi ja ehdottikin lahden syventämistä ja pidentämistä kanavalla Eteläsatamaan.
Alkuvaiheet
Kluuvinlahden rantatonttien omistajat olivat jo 1700-luvun loppupuolella alkaneet omatoimisesti laajentaa tonttejaan lahden päälle. Helmikuussa 1792 tonttien omistajat kutsuttiin maistraatin kuultaviksi, ja heidät määrättiin maksamaan kaupungille yksi riikintaaleri sataa neliökyynärää kohti heidän saamastaan lisämaasta.
Tarve uudelle rakennusmaalle kasvoi pian, kun Helsingin palo vuonna 1808 tuhosi noin neljäsosan kaupungista. Kluuvinlahden täyttäminen alkoi 1810-luvulla lahden pohjukassa, nykyisen Esplanadikappelin tienoilla. Sitä täytettiin aluksi kasaamalla sinne hirsiä, risukimppuja, hiekkaa, rakennusten purkujätettä ja käytännössä mitä tahansa täytteeksi kelpaavaa. Täytteeksi käytettiin jopa puretun Ulrika Eleonoran kirkon hautausmaan hautakiviä. Täyttäminen oli aluksi hidasta, ja esimerkiksi alueen ensimmäiset kadut rakennettiin kapeina laiturimaisina rakennelmina, joita kannattelivat mänty- ja kuusitukit. Rakennelmien pystyttäminen oli työlästä ja kallista.
Kanavahanke
upright|pienoiskuva|Helsingin asemakaavakartta vuodelta 1815. Karttaan on merkitty Ehrenstömin asemakaavan mukainen, mutta rakentamatta jäänyt Kluuvin kanava. Helsingin jälleenrakennuskomitean puheenjohtaja Johan Albrecht Ehrenström esitti Kluuvinlahden suhteen kaksi vaihtoehtoa. Vuoden 1812 asemakaavassa hän suunnitteli lahden täyttämistä Aleksanterinkadun linjaan asti ja sen muuttamista viheralueeksi. Viheraluetta pidetään Esplanadin puiston varhaisimpana suunnitelmana. Toinen vaihtoehto oli täyttää lahti Kaisaniemen puistoon saakka ja rakentaa alueen poikki kanava Töölönlahdesta Eteläsatamaan. Tämä Kluuvin kanava olisi kulkenut viistossa puiden reunustaman viheralueen läpi nykyisten Fabianinkadun ja Pohjoisesplanadin risteykseen ja kääntynyt siitä itään päättyen Kolera-altaaseen. Ehrenström kallistui kanavahankkeeseen ja perusteli sitä muun muassa terveysnäkökulmasta, sillä kanavan synnyttämät ilmavirrat tuulettaisivat haitalliset höyryt poispäin Kluuvinlahdelta. Kanava olisi myös turvannut sammutusveden saatavuuden tulipalon sattuessa kaupungin länsiosissa. Ehrenströmin johdolla laaditut asemakaavat saivat keisari Aleksanteri I:n hyväksynnän vuonna 1816, mutta suunnitelmasta luovuttiin kuitenkin taloudellisista syistä.
Suomen koskenperkaus- ja kanavatöiden tarkastaja Carl Rosenkampff mittautti vuonna 1823 lahden pohjaa ja teki talousarvion sen kuivattamisesta. Hän mittasi pohjan olevan noin 5–6 metrin syvyydessä kauttaaltaan, mutta myöhemmin ruhjeisen peruskallion päällä olevan liejun ja saven todettiin ulottuvan paikoitellen jopa 15 metrin syvyyteen. Noin 1,4 kilometrin pituista kanavaa varten oli asetettu 100 000 ruplan budjetti, mutta Rosenkampffin arvio kustannuksista nousi 750 000 ruplaan, mikä johti hankkeen hylkäämiseen. Myöskään Helsingin empirekeskustan pääarkkitehti Carl Ludvig Engel ei innostunut ideasta, ja hänen suunnitelmissaan ruutukaava-alue jatkui kokonaan Kluuvinlahden täyttömaan päälle.
Asemakaavoitus
Vuonna 1829 Engel laati uuden asemakaavan, jossa luovuttiin Rosenkampffin ja Ehrenströmin suunnitelmasta rakentaa englantilainen maisemapuisto täyttöalueelle. Kluuvinlahden lounaisrannalta poistettiin viistokatu, ja kaikki Esplanadille johtavat kadut päätettiin tehdä Unioninkadun suuntaisiksi. Näin syntyi kaksi uutta katua, Kluuvikatu ja Mikonkatu, ja niiden väliin kaksi korttelia, joille sallittiin vielä puurakentaminen. Uusi asemakaava vahvistettiin heinäkuussa 1830.
Kenraalikuvernööri Arseni Zakrevski teetti Rosenkampffilla keväällä 1831 ensimmäiset tekniset suunnitelmat lahden täyttämiseksi. Zakrevski ajoi lahden täyttämistä innokkaasti, sillä hän oli huolissaan tuohon aikaan riehuneesta koleraepidemiasta, ja likaisen Kluuvinlahden pelättiin levittävän sitä. Rosenkampffin suunnitelmassa lahti oli suljettava kivipadolla Hakasalmen kohdalta ja täytettävä korkeinta vedenpintaa ylemmäksi. Kuivatuksen edistyessä padon taakse oli tarkoitus rakentaa vähitellen kulmikas kivireunainen allas, josta vesi pumpattaisiin tuulivoimalla Töölönlahden puolelle. Rosenkampff arvioi hankkeen hinnaksi 17 000 ruplaa, ja halvemmalla vaihtoehdolla lahti vain täytettäisiin maalla ja annettaisiin kuivua itsestään ajan myötä.
Lahden kuivaamista varten perustettiin vuonna 1833 erityinen Kluuvin komitea, johon kuuluivat Rosenkampff, Engel ja everstiluutnantti Bernard von Schweder. Helsingin kaupunki perusti hanketta varten rahaston, joka myi tulevia Kluuvinlahden alueen tontteja huutokaupalla. Alue jaettiin tontteihin talvella 1832–1833 lahden ollessa jäässä. Tavoitteena oli saada ostajat itse paaluttamaan ja kuivattamaan tontit myöntämällä heille lainoja, mutta alueen epäterveellisyyden vuoksi ostajia ei vielä juuri löytynyt.
Minna Canthin koulu
Minna Canthin koulu on Kuopion Niiralassa toimiva, alkujaan vuonna 1960 perustettu suomenkielinen yläkoulu (luokka-asteet 7–10). Koulua käy noin 700 oppilasta.
Aiemmin myös lukio
Aiemmin Minna Canthin yläasteen yhteydessä oli Minna Canthin lukio, jossa toimi myös ilmaisutaidon linja. Elokuussa 2015 tämä runsaan 300 oppilaan lukio yhdistettiin Kuopion yhteiskoulun musiikkilukion kanssa uudeksi Kuopion taidelukio Lumitiksi. Kuopion taidelukion sijoituspaikaksi tuli musiikkilukion käytössä ollut kiinteistö Minna Canthin kadulla.
Iranin vallankaappaus 1953
pienoiskuva|[[Mohammed Mossadeqia tukeva mielenosoitus Teheranissa 16. elokuuta 1953.]] Iranin vallankaappaus 1953 oli Yhdysvaltain CIA:n ja brittien MI6-ulkomaantiedustelupalvelun toteuttama. Silloinen demokraattisesti valittu pääministeri Mohammed Mossadeq syrjäytettiin elokuussa 1953.
Iranilaisten keskuudessa suosittu Mossadeq toimi vuonna 1951 Iranin öljykomitean puheenjohtajana, ja Mossadeqin hallituskaudella Iranin parlamentti äänesti Iranin sisällä olevien öljy-yhtiöiden kansallistamisesta, mitä brittiläiset öljyfirmojen omistajat eivät voineet hyväksyä. Iranin länsimielinen oikeisto ja brittiläiset öljy-yhtiöiden toimijat pelkäsivät kommunismin mahdollista leviämistä Iranin valtiojärjestelmään.
Britannian hallitus päätti suojella brittiläisiä yrittäjiä järjestämällä Iraniin vallankaappauksen CIA:n ja šaahi Mohammed Reza Pahlavin puolella olleiden sotilasjoukkojen avulla. Lopputuloksena oli Mossadeqin pidätys ja tuomitseminen kotiarestiin, minkä jälkeen šaahin valtaa lisättiin. Šaahi kielsi kansallismieliset ja sosialistiset liikkeet, ja pääasiallinen vainojen kohde oli kommunistinen Tudeh-puolue, jonka jäsenistä puhdistettiin Iranin hallintoelimet, armeija ja julkiset laitokset. Vallankaappauksen jälkeen osana uutta oikeistolaista monarkiaa ja USA-mielisyyteen perustuvaa poliisivaltiota perustettiin osittain amerikkalaisten kouluttama SAVAK-tiedustelupalvelu, joka tunnettiin julmasta toisinajattelijoiden kidutuksesta. Vallankaappaus provosoi myös vuoden 1979 vallankumouksen, ja luokkaerot laajenivat kansalaisvapauksia rajoitettaessa, vaikka Iranin talous kasvoi, kun briteille asetettu kauppasaarto lakkautettiin.
Kluuvinlahti
Asemakaavoitus
1830-luvun taitteessa salaojitukset olivat käynnistyneet, ja täyttö jatkui Kluuvin eteläosassa. Kluuvin komitea päätti kesällä 1834 jatkaa kuivattamista Rosenkampffin ehdottaman halvemman vaihtoehdon mukaan. Rakennuskelvottomat tontit oli tarkoitus jakaa asukkaille ilmaisiksi kasvimaiksi.
Pimeä käytävä (elokuva)
pienoiskuva|pysty|Bacall ja Bogart elokuvan kohtauksessa. Pimeä käytävä (Dark Passage, 1947) on Delmer Davesin ohjaama film noir -elokuva, jonka pääosissa näyttelevät Humphrey Bogart ja Lauren Bacall. Elokuva perustuu David Goodisin samannimiseen romaaniin. Se oli kolmas neljästä elokuvasta, jotka pariskunta oikeassa elämässä olleet Bogart ja Bacall tekivät yhdessä.
Elokuva on huomionarvoinen siitä, että sen ensimmäinen kolmannes on kuvattu täysin Bogartin roolihahmon Vincent Parryn näkökulmasta. Parry itse näkyy vain lehtikuvassa, joka liittyy hänen vankilapaostaan kertovaan artikkeliin. Hän päätyy lopulta alamaailman kirurgin luo, joka tekee hänelle kasvoleikkauksen. Leikkauksesta eteenpäin hän esiintyy ensin kasvot sidottuina, kunnes siteistä paljastuvat Bogartin kasvot.
Kluuvinlahti
Lopullinen täyttäminen
pienoiskuva|left|upright|[[Johan Oldenburgin piirros Hakasalmen padosta, jonka avulla Kluuvinlahden allas kuivattiin ja vesi pumpattiin Töölönlahteen.]] upright|pienoiskuva|Lahdesta jäljelle jäänyt kivimuurein reunustettu kulmikas patoallas, yksityiskohta Helsingin asemakaavasta vuodelta 1859. Kluuvin komitea tilasi Oulun lääniarkkitehti Johan Oldenburgilta keväällä 1844 piirustukset lahden poikki nykyisestä Etu-Töölöstä Kaisaniemen puistoon kulkevasta kivipadosta, jonka puoliväliin rakennettiin tuulivoimalla toiminut suuri vesipumppu. Sen urakointisopimus huutokaupattiin saman vuoden syksyllä, ja rakennustoimiin ryhdyttiin heti. Padon rakentaminen kustannettiin kaupungin uudelleenrakentamista varten myönnetyistä korottomista lainoista. Patoallas muotoutui vähitellen täyttämisen edetessä, ja sen reunoja vahvistettiin Rosenkampffin suunnitelmiin perustuneella kivimuurilla. Altaan viimeinen osa, Apinan korttelin vastaisen sivun muuri valmistui vuonna 1849, ja saman vuoden syksyllä saatiin valmiiksi Hakasalmen pato vesipumppuineen. Samalla valmistuivat Töölöstä Kaisaniemeen kulkeva patosilta sekä pieni vesipumpunvartijan tupa. Vesipumppu alkoi siirtää patoaltaaseen jäänyttä vettä Töölönlahden puolelle, ja kuivatuskanavia sekä salaojia täydennettiin ja rakennettiin vuosien varrella samalla, kun lahti alkoi kuivua.
Seuraavien vuosikymmenten ajan lahden pohjaa alettiin täyttää hevoskärryillä tuodulla hiekkalasteilla. Nykyisen Vilhonkadun tienoilla olevalle Kluuvin promenadille rakennettiin myös rillirata, jolla maa-ainesta siirrettiin. Lietteen poistamiseksi patoaltaasta kaupunki tilasi vuonna 1851 Fiskarin Mekaanisesta Konepajasta ruoppausproomun. Koko 1840-luvun ja pitkälle 1850-luvulle jatkui alueen tonttien myynti ja rakennustoiminta. Arvokkaimmat tontit Aleksanterinkadun puolelta kävivät hyvin kaupaksi, ja muusta Kluuvista muotoutui käsityöläisten ja pikkuporvareiden kaupunginosa.
Kluuvin aluetta alettiin kaavoittaa uudelleen rautatietä varten vuonna 1857. Sen valmistumiseen 1862 mennessä Rautatientorin alue oli kuivattu, ja siihen valmistui Helsingin ensimmäinen rautatieasema. Lahdesta vallattiin lisäksi maata ratapihaa varten. Rautatientorin alue pysyi kuitenkin pitkään vetisenä suomaana, ja kun Aleksanteri II oli vierailemassa rautatieaseman tanssiaisissa vuoden 1863 valtiopäivillä, sen liejuinen maisema oli peitetty kuusi-istutuksilla.
Entisestä Kluuvinlahdesta jäi jäljelle vain Kaisaniemen puistossa sijainnut joutsenlammikko, joka muutettiin betoniseksi altaaksi vuonna 1928. Vasta 1900-luvun alussa Töölönlahden eteläranta oli saanut suunnilleen nykyisen muotonsa. Silloinkin kovien rankkasateiden aikana merivesi nousi ajoittain Kluuvin täyttöalueen päälle ja valui aina Aleksanterinkadulle saakka. Vielä 1920–1930-luvuilla suunniteltiin koko Töölönlahden täyttämistä, muun muassa osana Eliel Saarisen suunnitelmaa, jota ei kuitenkaan toteutettu.
Maa-alueena
pienoiskuva|vasen|Toteutumaton keskustasuunnitelma, jossa Kluuvinlahdeksi kutsuttava vesialue on ruopattu Finlandia-talon edustalle. pienoiskuva|[[Kansalaistorin rakentamista täyttöalueella vuonna 2008.]] Rakennuskohteena entisen Kluuvinlahden alue on nykyäänkin erittäin vaativa, sillä maaperä on pehmeää etenkin Töölönlahden puolella. Silti Rautatientorin ympäristöön on rakennettu puupaalujen päälle eräät Suomen kulttuurihistoriallisesti tärkeimmistä rakennuksista: päärautatieasema, Ateneum ja Kansallisteatteri. Kansallisteatterin alle juntattiin 4 000 ja rautatieaseman paikalle 23 000 paalua. Paalut ulottuvat 15–20 metrin syvyyteen, moreenipohjaan saakka. Koska ne on lyöty merenpinnan alle kosteaan maahan, ne ovat säilyneet hyvässä kunnossa. Lahoamisen riski kuitenkin kasvaa, jos saven päällä sijaitseva ylempi pohjavesi eli orsivesi alenee ja paalut altistuvat hapelle. Näin kävi vuosina 2002–2003, kun poikkeuksellisen kuivuuden vuoksi pohja- ja orsivesi laskivat, joten kaupunki kehotti kiinteistöjen omistajia huomioimaan pieniäkin muutoksia rakennuksissa. Kaupunki seuraa tarkasti veden korkeutta alueella, ja sen rakennusgeologi Risto Niinimäki arvioi vuonna 2018, että puupaalut ovat haavoittuvia, mutta hapettomissa ja savisissa olosuhteissa ne voivat säilyä satojakin vuosia.
Täytetyn Kluuvinlahden kohdalla, Rautatientorin itäreunan paikkeilla, sijaitsee myös Kluuvin ruhje, jonka kohdalla kallioperä on syvemmällä kuin muualla Helsingin keskustassa. Helsingin metron työmaa koki aikanaan Kluuvin ruhjeen konkreettisesti: alueella ei ollutkaan vankkaa peruskalliota, johon metrotunneli oli tarkoitus porata, ja pehmeä maaperä piti ensin jäädyttää ja tunneli rakentaa valurautaputkeen.
Aleksanterinkadulla, entisen Kluuvinlahden kummallakin puolella, on lahden entisten rantaviivojen kohdalla Tuula Närhisen suunnittelema taideteos Kluuvinlahden fossiilit. Teos koostuu kadun poikki asetetuista kuparisista nauhoista, joihin on kaiverrettu alueella esiintyneiden vesikasvien ja -eläinten tieteellisiä nimiä. Töölönlahden etelärannalla oli 1980-luvulle saakka laaja alue Töölön tavara-aseman ratapihana, joka on sittemmin muutettu pääosin Töölönlahden puistoksi. Vuoden 2014 asemakaavassa oli suunnitelma, että Finlandia-talon ja Hakasalmen huvilan itäpuolella osa täyttömaasta muutettaisiin takaisin vesialueeksi, joka saisi jälleen nimen Kluuvinlahti. Suunnitelmaa on kutsuttu myös Töölönlahden kanavaksi, ja pisimmillään kanavaa on sommiteltu miltei Kiasmalle asti. Projektin on arvioitu olevan kallis, eikä sille ei löytynyt rahoittajia. Entisen ratapihan eteläinen alue on nimetty Kansalaistoriksi, ja siinä sijaitsee keskeisiä kulttuurillisia rakennuksia, kuten Musiikkitalo, Kiasma ja Helsingin keskustakirjasto Oodi.
Ylä-Antinalainen
Ylä-Antinalainen on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Riuttasten kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 2,3 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 650 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Keihäsjoen valuma-alueella (35.35), jonka Torttiojan valuma-alueeseen (35.356) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 194,1 metriä mpy.
Seppo Alvari
Seppo Alvari Pohjolainen (s. 1962) on suomalainen rumpali ja laulaja, joka tuli tunnetuksi Timo Rautiainen & Trio Niskalaukaus -yhtyeestä.
Niskalaukauksen hajottua Alvari levytti perustamansa Mamboo Kings -yhtyeen kanssa Poko Rekordsin julkaiseman Hirtetyn miehen kapina -albumin, jonka kappaleet "Rakkauden kroisos", "Miksi Roy Orbison pukeutui mustaan" ja "Seitsemän saluunan enkelit" saivat paljon radiosoittoa. Kun Seppo Alvari & Mamboo Kings hajosi sisäisiin ristiriitoihin, on Alvari jatkanut soolouraansa. Toinen albumi, Tinasotilas, julkaistiin 24. syyskuuta 2008. Myös toisen albumin julkaisusta vastasi Poko Rekords.
Musiikillisesti Seppo Alvari edustaa ns. outlaw-iskelmää, joka on yhdistelmä rautalankaa, iskelmää, rockia ja rockabillyä. Alvarin nykyinen levy-yhtiö on Rocket Records, jonka kautta ilmestyi kolmas albumi Pienemmän riesan tie syyskuussa 2009.
Gustaf Weckman
thumb|upright|Kultaseppämestari Gustaf Weckman Gustaf Weckman (1800–1868) oli jyväskyläläinen kultaseppä. Hän suoritti alan ammattitutkinnon Pietarissa vuonna 1829. Jyväskylään hän muutti vuonna 1835. Vuonna 1837 Weckman sai kultaseppäoikeudet. Hänestä tuli kaupungin ensimmäinen kaupunginvouti ja aikansa huomattavimmaksikin mainittu kauppaporvari. Hän toimi myös järjestysoikeuden jäsenenä, kaupunginviskaalina, raatimiehenä ja kestikievarin pitäjänä. Kultaseppänä Weckman teki runsaasti mestarillisia hopeaesineitä kuten ehtoollismaljoja, sokeriastioita, pikareita sekä pöytähopeaa. Suomen ensimmäinen suomenkielinen oppikoulu, Jyväskylän yläalkeiskoulu (myöh. lyseo), aloitti toimintansa Weckmanin aiemmin rakennuttamassa talossa, Kauppakatu 34:ssä Jyväskylässä.
Heinälammi (Kuru, Riuttanen)
Heinälammi on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Riuttasten kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,0 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Keihäsjoen valuma-alueella (35.35), jonka Torttiojan valuma-alueeseen (35.356) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 182,5 metriä mpy.
Hertsi (kauppakeskus)
Hertsi on Helsingin Herttoniemessä sijaitseva kauppakeskus, jonka rakennustyöt valmistuivat keväällä 2020. Ruokakauppojen ja ravintoloiden lisäksi kauppakeskuksessa on muun muassa kirjasto, nuorisotilat sekä myöhemmin avattava päiväkoti.
Aiemmin rakennettu kauppakeskus Megahertsi kuuluu osana keskukseen. Vuonna 2021 kauppakeskuksen tontille valmistuu kolme kerrostaloa, joissa on yhteensä 250 asuntoa.
Kauppakeskus avattiin 19. maaliskuuta 2020. Avajaiset pidettiin koronavirusepidemian keskellä huolimatta suosituksista välttää suuria tapahtumia.
Kerrokset
Kauppakeskuksen alin myymälätaso on katutaso, jonka suurin liike on Tokmanni. Ensimmäisessä kerroksessa, Prisma-tasolla, sijaitsevat muun muassa Prisma, Kotipizza, Fafa’s, Arnolds, Musti ja Mirri, Silmäasema sekä Veikkauksen Pelaamo. Toisen kerroksen vuokralaisia ovat muun muassa Elixia, Fitness24Seven, Herttoniemen kirjasto sekä Helsingin kaupungin nuorisopalvelut.
Maaselän ryhmä
Maaselän ryhmä oli Päämajan alainen sotatoimiyhtymä asemasodan aikana jatkosodassa Itä-Karjalassa. Se muodostettiin Karjalan armeijan lakkauttamisen jälkeen Maaselän kannaksella toimineesta Taavetti Laatikaisen johtamasta II armeijakunnasta 1. maaliskuuta 1942.
Perustaminen
Päämaja antoi käskyn Karjalan armeijan lakkauttamisesta ja nimen muuttamisesta Aunuksen ryhmäksi (Aun. R) 25. helmikuuta 1942. II armeijakunta sille alistettuine taistelu- ja huoltojoukkoineen erotettiin Karjalan armeijasta ja siitä muodostettiin suoraan Päämajan alainen Maaselän ryhmä (Maa. R). Ryhmien väliseksi rajaksi määrättiin silloinen II ja VII armeijakunnan välinen raja. Käskyssä toimeenpanohetkeksi oli määrätty 1. maaliskuuta 1942 kello 12.00.
Yksiköt perustamishetkellä:
Haukijärvi (Kuru, Luode)
Haukijärvi on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Luoteen kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Keihäsjoen valuma-alueella (35.35), jonka Torttiojan valuma-alueeseen (35.356) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 188,3 metriä mpy.
Riistaveden koulu
Riistaveden yhtenäiskoulu, aiempi Riistaveden koulu on Kuopion Riistaveden keskustaajamassa Melalahdessa toimiva suomenkielinen yhtenäiskoulu (aiemmin luokka-asteiden 7-9 yläkoulu). Se kuuluu hallinnollisesti yhteen ja muodostaa yhtenäiskoulun Vehkalammen alakoulun kanssa. Näin muodostettua yhtenäiskoulua käy noin 290 oppilasta (2016). Riistaveden Nuorisotila Kormu sijaitsee koulurakennuksen yhteydessä.
Riistaveden yhtenäiskoululle on päätetty rakentaa uudisrakennus Riistaveden koulun tontille. Uusi yhteniskoulun rakennus oheistoimintoineen (mm. Riistaveden kirjasto, nuorisotilat) on suunniteltu valmistuvan vuoden 2023 aikana.
To Rome with Love
To Rome with Love on vuonna 2012 ensi-iltansa saanut Woody Allenin ohjaama ja käsikirjoittama yhdysvaltalainen romanttinen komediaelokuva. Siinä on neljä erillistä juonta, jotka kulkevat rinnakkain. Tapahtumapaikkana on Rooma Italiassa. Elokuvassa näyttelevät muun muassa Alec Baldwin, Roberto Benigni, Penélope Cruz, Judy Davis, Jesse Eisenberg ja Ellen Page. Elokuva on ensimmäinen, jossa Allen itse näyttelee sitten elokuvan Scoop (2006).
Viktor Fischer
Viktor Gorridsen Fischer (s. 9. kesäkuuta 1994 Aarhus ) on tanskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Middlesbrough joukkuetta.
DAYS
DAYS on Dream5:n toinen minialbumi, joka julkaistiin 4. toukokuuta 2011. Ensimmäiset 100 ostajaa saivat mukana valokuva-albumin ja Special Dori 5 Wappen -merkin.
Jousiammunta kesäolympialaisissa 1904
right|100px|Jousiammunta
Vuoden 1904 kesäolympialaisten jousiammunta järjestettiin 19. syyskuuta – 21. syyskuuta 1904 Francis Fieldillä, Saint Louisissa, Yhdysvalloissa. Tämä oli toinen kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 29 osanottajaa ainoastaan Yhdysvalloista. Tapahtumia oli kuusi.
Hatsalan klassillinen koulu
Hatsalan klassillinen koulu eli Hatsalan koulu on Kuopion Hatsalassa, valtatie 5:n (E63) ja Savon radan välisellä maa-alueella sijaitseva suomenkielinen yläkoulu (luokka-asteet 7–9). Koulua käy noin 700 oppilasta (2020-2021).
Koulussa on yleis-, kaksikielistä(suomi-englanti)- sekä painotettua(kuvataide ja urheilu)opetusta.
Kannaksen ryhmä
Kannaksen Ryhmä oli Päämajan alainen sotatoimiyhtymä asemasodan aikana jatkosodassa. Se perustettiin hyökkäysvaiheen päätyttyä 1. maaliskuuta 1942 ja lakkautettiin sotatilanteen muutoksen perusteella ylipäällikön käskyllä 16. helmikuuta 1944. Ryhmän komentajana toimi Saksasta siirretty kenr.luutn. Harald Öhquist, jonka esikunta sijaitsi Suulajärven rannalla. Joukkojen vahvuus oli 4 divisioonaa Kannaksella.
Perustaminen
Päämaja antoi käskyn IV armeijakunnan nimen muuttamisesta Kannaksen ryhmäksi (Kan. R) 25. helmikuuta 1942. Käskyssä toimeenpanohetkeksi oli määrätty 1. maaliskuuta 1942 kello 12.00.
Lakkauttaminen
Lakkautuksen yhteydessä ylipäällikkö jakoi Kannaksen Ryhmän kahdeksi johtoportaaksi, Länsi-Kannaksen IV Armeijakunnaksi ja Itä-Kannaksen III Armeijakunnaksi. Läntisen osan komentajaksi ylipäällikkö nimitti kenr.luutn. Taavetti Laatikaisen, jonka esikuntana jatkoi Kannaksen Ryhmän esikunta ja Itä-Kannakselle kenr.luutn. Hjalmar Siilasvuon, jonka esikunnaksi siirrettiin Vienan III Armeijakunnan esikunta.
Yodo-luokka
Yodo-luokka oli keisarillisen Japanin laivaston kahden panssaroimattoman risteilijän muodostama alusluokka.
Venäjän Tyynenmeren laivasto
Venäjän Tyynenmeren laivasto on Venäjän laivaston osa, joka operoi Tyynellämerellä. Siihen kuuluu noin 20 sukellusvenettä ja 55 pinta-alusta. Sen päämaja on Vladivostokissa, lippulaiva on risteilijä Varjag ja vuosipäivä 21. toukokuuta.
Kalusto
Vuonna 2020 laivastoon kuuluu
Historia
Venäjän toimet Tyynellämerellä alkoivat jo 1600-luvulla, kun Siperian läpi kulkeneet tutkimusmatkailijat saavuttivat rannikon ja perustivat Ohotskin sataman vuonna 1647. Vuonna 1731 siitä tuli laivastotukikohta, ja sinne perustettiin ensimmäinen Venäjän Tyynenmeren laivaston yksikkö. 1700-luvulla venäläiset toimivat aktiivisesti alueella, ja perustivat siirtokuntia sekä Kaukoitään että Pohjois-Amerikan rannikolle. Eteläisin, Fort Ross, oli Kaliforniassa nykyisen San Fransiscon alueella. Laivaston yksiköt suojasivat kauppa-aluksia. Britannialla oli alueella paljon suurempi laivasto, ja Venäjä siirsi sinne 1800-luvun puolivälissä aluksia Itämeren laivastostaan. Krimin sodan päättänyt Pariisin rauhansopimus pakotti Venäjän pienentämään laivastoaan Mustallamerellä, mutta se joutui myös luopumaan Alaskasta ja Aleuteista.
Krimin sodan jälkeen laivaston toipuminen oli hidasta. Diplomaattisilla sopimuksilla Venäjä sai vähitellen tukikohtia Japaninmereltä. Vladivostokista, jonne on rautatieyhteys Euroopasta, tuli Venäjän Tyynenmeren laivaston tärkeä tukikohta vuonna 1871. Myös Suezin kanavan avaaminen 1869 paransi yhteyksiä Itämereltä Kaukoitään. Vuonna 1898 Venäjä vuokrasi Kiinalta alueen, johon se rakensi Port Arthurin laivastotukikohdan. Koska siellä meri ei jäädy talvella, siitä tuli nyt vuorostaan tärkein tukikohta.
Venäjä menetti Port Arthurin Japanille Venäjän–Japanin sodassa. Japanin uhka hellitti vasta ensimmäisen maailmansodan alla, kun molemmat maat liittyivät Ranskan ja Britannian Entente cordialeen. Maailmansodan aikana Tyynenmeren laivasto tuki varsinaisia sotanäyttämöitä.
Venäjän vallankumouksen jälkeen vuonna 1922 perustettu Neuvostoliiton Tyynenmeren laivasto koostui aluksi kahdesta pienestä yksiköstä Vladivostokissa ja Amur-joella. Sitä vahvistettiin vuosina 1932-1945. Vuonna 1941 laivastoon kuului 14 hävittäjää, 6 saattoalusta, 30 miina-alusta, 91 sukellusvenettä, 140 monitoimialusta ja jopa 500 lentokonetta. Laivasto ei suoraan osallistunut Natsi-Saksan vastaisiin taisteluihin, vaan toimi reservinä, josta toimitettiin materiaalia ja koulutettua miehistöä muiden Neuvostoliiton laivastojen tarpeisiin.
Kylmän sodan aikana Tyynenmeren alueesta tuli strategisesti merkittävä alue, koska sieltä olisi voitu tehdä ydinaseilla tai perinteisillä aseilla iskuja Neuvostoliiton manneralueen suurkaupunkeihin. Neuvostoliiton viimeisinä vuosina laivasto panosti etenkin sukellusvenekannan modernisointiin.
Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen ideologinen kilpailu Tyynenmeren alueella lientyi ja laivaston strateginen merkitys pieneni. Venäjä sulki monia Neuvostoliiton aikaisia tukikohtia alueensa ulkopuolella. 2000-luvulla Vladimir Putin alkoi uudelleen vahvistaa laivastoa ja investoi laivanrakennukseen Tyynenmeren alueella.
2010-luvun puolivälissä Venäjä alkoi jälleen merkittävästi uusia ja vahvistaa Tyynenmeren laivastoaan. Se investoi etenkin sukellusveneisiin ja laivastoa tukeviin lentokoneisiin.
The Electric Age
The Electric Age on thrash metal -yhtye Overkillin studioalbumi, joka julkaistiin 27. maaliskuuta 2012.
Canarias (1931)
Canarias oli Espanjan laivaston vuonna 1931 vesillelaskettu Canarias-luokan raskas risteilijä.
Valmistus
Alus tilattiin 31. maaliskuuta 1928 Sociedad Española de Construcción Navalilta (SECN) Ferrolista, missä köli laskettiin 15. elokuuta 1928. Alus laskettiin vesille 28. toukokuuta 1931 ja otettiin palvelukseen syyskuussa 1936.
Alus oli avomerikokeissa 18. heinäkuuta - 27. syyskuuta 1934, jolloin takakannen tykkitornit oli edelleen asentamatta. Kokeiden päätyttyä alukselle rakennettiin uusi avoin komentosilta aivan navigointihuoneen päälle. Espanjan sisällissodan alkaessa heinäkuussa 1936 aluksen apuaseet, tulenjohtolaitteet ja katapultti olivat edelleen asentamatta.
Palvelus
Espanjan sisällissodassa alus oli kansallismielisten lippulaiva.
Toisen maailmansodan alettua alus jatkoi rauhanajan oloista maan puolueettomuuden valvontaa. Helmikuussa 1940 alus purjehti Kanariansaarille vastaanottaakseen saarelaisten lahjoittaman aluksen virallisen sotalipun.
Toukokuussa 1941 Saksan laivaston komentaja amiraali Erich Raeder pyysi Espanjan laivaston apua Bismarckin, jonka peräsin oli tuhoutunut puolen päivän matkan päässä El Ferrolista, avustamiseksi. Adolf Hitler vastusti pyyntöä, mutta Canarias oli jo matkalla kahden hävittäjän saattamana. Alukset etsivät alueelta kolme päivää eloonjääneitä nostaen merestä viisi ruumista.
Aluksen palvelus jatkui aina joulukuuhun 1975 ja se romutettiin vuonna 1977.
Saarijärvi (Kuru, Riuttanen)
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Keihäsjoen valuma-alueella (35.35), jonka Torttiojan valuma-alueeseen (35.356) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 206,6 metriä mpy.
Club Penguin Island
Club Penguin Island (CPI) oli massiivinen monen pelaajan verkkoroolipeli mobiililaitteille. Pelissä pingviinit voivat chattailla ja pelata minipelejä lumen peittämässä virtuaalimaailmassa. Se oli seuraaja maaliskuussa 2017 lopetetulle Club Penguinille. Club Penguin Island julkaistiin maailmanlaajuisesti 29. maaliskuuta 2017.
Pelin julkinen beta-testijakso tapahtui Australiassa ja Uudessa-Seelannissa alkaen 15. joulukuuta 2016 päättyen sen maailmanlaajuiseen julkaisuun. Kanadassa puolestaan beta-testijakso alkoi 13. tammikuuta 2017 päättyen myös sen maailmanlaajuiseen julkaisuun.
Historia
Peli oli alun perin tunnettu nimellä Project: Super Secret, josta Club Penguinin ylläpito oli vihjaillut jo heinäkuussa 2015. Hankkeen nimeksi paljastettiin 17. marraskuuta 2016 Club Penguin Island.
Pelin ennakkorekisteröinti alkoi 17. marraskuuta, kun ylläpitäjät kertoivat blogissaan ensimmäistä kertaa uudesta pelistään. Blogissa oli linkki Club Penguin Islandin verkkosivulle, josta pystyit rekisteröimään käyttäjätunnuksen itse peliin. Ensimmäisistä rekisteröityneista valittiin testaajia suljettuun betaan.
Pelin suljettu beta alkoi, kun pelin ylläpitäjät ilmoittivat asiasta pelin verkkosivulla 18. Marraskuuta ja loppui 6. joulukuuta 2016. Suljettuun beta-testaukseen valittiin ihmisiä, jotka olivat tehneet käyttäjän heti kuin ennakkorekisteröinti alkoi (17. marraskuuta). Nämä valitut henkilöt saivat kutsun peliin sähköpostitse. Suljettu beta-testaus oli yksinomaan käyttäjille, joilla oli iOS-laite.
Melko yksityinen "geo-beta" pidettiin Australiassa ja Uudessa-Seelannissa 15. joulukuuta 2016 sen maailmanlaajuiseen julkaisuun. Tämä beta oli pitkitetty iOS - käyttäjille Kanadassa 13. tammikuuta 2017.
Alkuperäisen Flash-pelin palvelimet poiskytkettiin Club Penguin Island -pelin julkaisupäivänä, 30. maaliskuuta 2017 7:01:25 AM UTC .
Pelattavuus
Pelattavuus oli samanlainen kuin alkuperäisessä Club Penguinissa, vaikka se toimi kolmiulotteisella pelimoottorilla, toisin kuin Club Penguin, joka toimi Adobe Flash playerilla. Peli sisälsi opastavan tehtäväjärjestelmän sekä pakollisen opetusohjelman, kun pelaajat ensin liittyivät.
Vastaanotto
Alustavat arviot Club Penguin Island-pelille olivat vaihtelevia, mutta enimmäkseen negatiivisia, koska monet arvioijat kyseenalaistivat alkuperäisen Club Penguinin sulkemisen.
Kalevalan koulu
Kalevalan koulu oli heinäkuuhun 2016 saakka Kuopiossa kahdessa päätoimipisteessä toiminut suomenkielinen yhtenäiskoulu (luokka-asteet 1–9). Opetusyksiköt olivat Kalevalan yksikkö (Linnanpellonkadulla, Linnanpelto) ja Pohjantien yksikkö (Pohjantie 2). Oppilaita oli noin 400.
Lakkautuspäätöksen jälkeen koulun alakoulun oppilaat (luokka-asteet 1–6) sijoitettiin elokuussa 2016 alkavaa uutta lukuvuotta varten Pohjantien kouluun ja yläkoulun oppilaat Hatsalan klassilliseen kouluun.
Sylwia Spurek
right|220px|thumb|Sylwia Spurek vuonna 2019
Leila Arcieri
Leila Carmelita Arcieri (s. 18. joulukuuta 1973 San Francisco Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, malli ja yrittäjä.
Sylwia Spurek
Spurek oli oikeusasiamiehen sijainen vuosina 2015–2019.
Leila Arcieri
Ura
Arcieri kruunattiin Miss San Franciscoksi vuonna 1997, jonka jälkeen työskenteli mainoksissa (muun muassa Coorsilla) sekä esiintyi artistien musiikkivideoilla. Vuonna 2000 hän sai Jamaica St. Croix’n roolin televisiosarjassa Rantojen kunkku. Muita pieniä televisiorooleja hän sai sarjoista C.S.I. New York, C.S.I. Miami ja Las Vegas. Arcierin tunnetuimpia elokuvia ovat xXx, Wild Things 2 ja Isi hoitaa.
Jahnin–Tellerin ilmiö
Jahnin–Tellerin ilmiö eli JT-ilmiö on tietynlainen molekyylin kolmiulotteisen muodon vääristymä, joka liittyy elektronien samanenergiaisten energiatasojen spontaaniin symmetrian rikkoutumiseen: tasot siis menettävät samanenergiaisyytensä. Vääristymä tapahtuu, jotta molekyylin, esimerkiksi metallikompleksin, kokonaisenergia pienenee. pienoiskuva| Muodoltaan oktaedrinen heksa-akvakupari(II) -metallikompleksi. Kuvan pitkittäinen akseli on pidempi suhteessa muihin JT-ilmiön vuoksi. JT-ilmiötä tavataan erityisesti tietyillä oktaedrisillä metallikomplekseilla. Kompleksit litistyvät tai venyvät ilmiön vuoksi lähinnä yhdeltä akseliltaan. Ilmiötä voi ilmetä myös tetraedrisillä metallikomplekseilla. Ilmiö syntyy vain tietyn elektronirakenteen molekyyleissä.
Sylwia Spurek
Hän on Euroopan parlamentin jäsen.
Toivo Ketonen
Toivo Johannes Ketonen (15. toukokuuta 1892 – 3. joulukuuta 1946 Helsinki ) oli suomalainen toimittaja, joka oli vuonna 1917 perustetun Porvoon suojeluskunnan aktiiveja. Vuoden 1918 sisällissodassa hän toimi muun muassa Suursaaren komendanttina.
Leila Arcieri
Ura
Vuonna 2005 Maxim sijoitti Arcierin 100 kuumimman julkkiksen listalla sijalle 65. Hän seurusteli näyttelijä Jamie Foxxin kanssa.
Toivo Ketonen
Toiminta sisällissodassa
Tammikuun lopussa T. J. Ketonen oli mukana Gunnar Stenbäckin johtamassa Keravan taistelussa, jolloin suojeluskuntalaiset yrittivät valloittaa Keravan aseman. Yritys epöonnistui ja valkoiset perääntyivät Porvooseen. Punaisten yrittäessä saartaa Porvoon kaupunkia suojeluskuntapiirin päällikkö vapaaherra Gustaf Adolf Silfverhjelm päätti hajottaa joukkonsa. He pakenivat Pellingin saaristoon, jossa käytiin taistelu punaisia vastaan. Kun Suomenlahden jää kantoi, suojeluskuntalaiset pakenivat Viroon jossa oli saksalaisia joukkoja. Suursaareen lähetettiin kolmehenkinen tiedustelupartio, joista T. J. Ketonen oli yksi. 4. maaliskuuta 1918 illalla partio saapui Suursaareen ja jatkoi sieltä Tallinnaan. 68. saksalaisen armeijakunnan esikunnasta onnistui T. J. Ketonen hankkimaan itselleen valtuudet vallata Suursaari ja sen onnistuessa nimityksen saaren komendantiksi.
Suursaaren komendantti
Vaikka Ketosella oli saksalaisten esikunnasta Tallinnasta valtuudet Suursaaren valtaukseen, hän ei saanut komentoonsa yhtään saksalaisia joukkoja. Myöskään hänen 5. maaliskuuta 1918 Säyvössä tapaamansa pari tusinaa tytärsaarelaista hylkeenpyytäjää eivät alkuinnostuksestaan huolimatta lähteneet hänen mukaansa vapauttamaan Suursaarta venäläisestä varuskunnasta. Kun tapaamiseen saapuneet pari–kolme tytäsaarelaista havaitsivat, ettei Ketosen "joukossa" ollut enempää kuin neljä suursaarelaista (kaksi opettajaa, luotsi ja laivuri), ei loppujen lopuksi yksikään saarelainen osallistunut siihen.
Suursaaren puolustuksen vahvistaminen
Suursaaren verettömän valloituksen 12. maaliskuuta jälkeen T. J. Ketonen pyrki vakiinnuttamaan tilanteen. Saarelaiset eivät kuitenkaan halunneet suojeluskuntaan värväytyä. Tämä sai Ketosen epäilemään saarelaisia sydämeltään "punikeiksi", mikä kärjisti "komendantin" ja saarelaisten välejä. Pakolaiset jotka vaelsivat jäälakeuden ylitse Viroon eivät myöskään olleet kiinnostuneet saaren suojeluskuntaan liittymään. Ketonen määräsi saaren osuuskaupan varaston takavarikkoon ja lähti itse hakemaan ratkaisua punaisten uhkaan Virosta saksalaisilta. Tallinnassa luutnantti Stoc lumasikin Ketoselle. Ketosen palattua Suursaareen 18. maaliskuuta takavarikoitu osuuskaupan varasto oli kadonnut, saarelaiset olivat piilottaneet sen esivallalta. Ketonen rankaisi varaston piilottajia työpalvelulla ja kielsi Pohjoisriville menon ampumisen uhalla. Tämä teki saarelaisista entistä nuivempia Ketosta ja hänen "komendanttiuttaan" kohtaan.
Rankki jää punaisille
Saksalaisia saapui Suursaareen lisää pääsiäisenä jäänmurtaja Tarmolla. Tarkoitus oli turvata saksalaisten maihinnousu Kotkaan valtaamalla venäläisten Rankin saarella olevat rannikkopatterit. Ketonen valittiin tehtävän johtoon. Saarelaiset pitivät yritystä mahdottomana jäiden heikentymisen vuoksi, mutta heidän kokemuksestaan Suomenlahdesta ei piitattu. 20 kilometrin matka Suursaaresta Rankkiin kesti Ketosen ryhmältä pitkään toivottomien jääolojen ja sumun vuoksi. Yhdeksässä tunnissa ryhmä pääsi vasta Lupin kallioluodolle, jolla uupunut ryhmä yöpyi. Menetettyään yöllisen yllätyshyökkäysmahdollisuuden kuultuaan luodolle saapuneelta suursaarelaiselta hylkeenpyytäjältä Rankin olevan 200 punakaartilaisen miehittämä, ryhmä luopui hyökkäysaikeistaan. Punaiset olivat miehittäneet Rankin 22. maaliskuuta 1918 venäläisten tykkimiesten poistuttua saarelta. Koska Rankki oli yhä uhkana saksalaisten maihinnousulle Kotkaan, piti maihinnousu siirtää Loviisaan.
Jahnin–Tellerin ilmiö
Ilmiö on nimetty Hermann Arthur Jahnin ja Edward Tellerin mukaan. He havaitsivat ilmiön kokeellisesti 1937 ja sitten osoittivat soveltamalla ryhmäteoriaa kvanttimekaniikkaan väitteen, jonka mukaan molekyylissä samaenergiset (degeneroituneet) elektronitasot, jotka ovat täyttyneet epätasaisesti elektronein, eivät ole vakaita, ellei molekyyli ole suora (lineaarinen).