cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jälkiverotus
Jälkiverotus pohjautuu ajatukseen, että veroilmoitusten suuren määrän vuoksi tapahtuu virheitä veronsaajan vahingoksi. Verotusvirheitä voi tapahtua myös verovelvollisen ilmoitusten virheiden ja puutteiden vuoksi. Virheiden oikaiseminen on tärkeää, jotta verorasitus jakautuisi oikeudenmukaisesti. Verovelvollinen voi välttää riskin joutua jälkiverotetuksi antamalla asianmukaisen veroilmoituksen ja selittäen siinä mahdolliset epäselvät kohdat. Kirjanpitovelvolliset verotetaan pääsääntöisesti kirjanpidon tietojen mukaan. Jos verotarkastuksessa havaitaan, ettei se pidä paikkaansa, jälkiverotuksen edellytykset ovat täyttyneet.
Varsinainen tuloverotuksen jälkiverotusmenettely kuuluu verotusmenettelylain muutosten takia historiaan. Ensimmäiset uudet verotuksen oikaisua koskevat pykälät säädettiin 2005, ja nämä siis korvaavat jälkiverotuksen. Jälkiverotuksia kuitenkin toimitettiin niin kauan kuin siihen ilmeni tarvetta takautuvasti, mutta periaatteessa tuloverotuksessa jälkiverotus ei ole ollut mahdollista uuden pykälän voimaan astumisesta 1+5 vuoden jälkeen.
Jeffrey C. Hall
Jeffrey Connor Hall (s. 3. toukokuuta 1945 New York, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen perinnöllisyystieteilijä ja kronobiologi. Hall on tutkinut urallaan erityisesti Drosophila-suvun kärpäsiä. Niistä hän onnistui eristämään Michael Rosbashin kanssa sisäistä kelloa koodaavan period-geenin. Sisäiseen kelloon liittyvien löydöksien ansiosta Hall on palkittu muun muassa Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinnolla.
Nuoruus ja opiskelu
Jeffrey C. Hall syntyi Brooklynissä vuonna 1945. Hän varttui Washingtonin esikaupunkialueella, missä hänen isänsä työskenteli Associated Pressille Yhdysvaltain senaatista vastaavana toimittajana.
Hall suunnitteli lääketieteen opintoja, kun hän aloitti 1963 Amherst Collegessa. Puolivälissä kandidaatin tutkintoa hän kiinnostui lääketieteen sijaan muista tieteen aloista. Amherst Collegessa hän toimi jo mahlakärpäsiä tutkineen perinnöllisyystieteilijä Philip Ivesin tutkimusapulaisena. Ylempää korkeakoulututkintoa varten Hall muutti 1967 Washingtonin yliopistoon. Sieltä hän valmistui tohtoriksi 1971.
Ura
Hall jatkoi väitöskirjan jälkeistä tutkimusta Drosophila-suvun kärpäsistä. Hän kuitenkin jätti 1974 California Institute of Technology, ennen kuin oli julkaissut yhtään tutkimusta ja siirtyi Brandeisin yliopistoon.
Caltehcissä Hall oli työskennellyt Seymour Benzerin laboratoriossa. Siellä hän oli jo aloittanut Drosophila-kärpästen soidinkäyttäytymisen tutkimisen. Hall aloitti 1970-luvun puolivälissä yhteistyön Münchenin yliopiston Florian von Schilcherin kanssa. He tutkivat yhdessä omilla tahoillaan kärpästen soidinlaulun yhteyttä sukupuoleen. Heidän kokeensa mahdollistivat niiden hermojärjestelmän alueiden kartoittamista, jotka vaikuttivat soidinlauluihin.
Väitöskirjan jälkeistä tutkimusta tehnyt Bambos Kyriacou liittyi 1970-luvun lopulla Hallin laboratorion henkilökuntaan. Kyriacou havaitsi, että Drosophila-kärpästen soidinlaulun rytmi seuraa noin minuutin välein toistuvaa kaavaa. He alkoivat tämän jälkeen tutkia Ron Konopkan löytämän vuorokausirytmiin vaikuttavan period-geenin vaikutusta lauluun. Hallin ryhmä, joka työskenteli läheisessä yhteistyössä Michael Rosbashin kanssa, onnistui 1984 eristämään period-geenin. Samoihin aikoihin siinä onnistui myös Michael W. Youngin ryhmä.
Hall ja Rosbah jatkoivat työtä period-geenin parissa ja pyrkivät löytämään muita molekyyliprosesseja, joihin se vaikuttaa. He löysivät seuraavaksi geeniin liittyvän lähetti-RNA:n. Hall ja Rosbah julkaisivat tuloksensa vuonna 1990. Vuosikymmenen työn seurauksena sisäisen kellon molekyylimekanismit tulivat paremmin tunnetuksi. He jatkoivat sisäisen kellon tutkimusta edelleen 1990-luvulla laajentamalla aihettaan käsittämään myös viittä muuta siihen liittyvää geeniä.
Hall oli vuosina 2004–2012 Mainen yliopiston ylimääräisenä professorina. Mainessa hän lisäksi toimi 2008–2010 neurogenetiikan Libra-professorina.
Hall on saanut urallaan useita palkintoja. Vuonna 2011 hänelle myönnettiin Louisa Gross Horwitz -palkinto, 2012 Gairdner-säätiön kansainvälinen palkinto, 2013 Shaw-palkinto ja Wiley-palkinto sekä vuonna 2017 Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinto. Nobelin palkinnon jakoivat hänen kanssaan Michael Rosbash ja Michael W. Young. Palkinto annettiin sisäisen kellon molekyylimekanismien löytämisestä.
Sixteen Golden Greats
Sixteen Golden Greats on suomalaisen Hurriganes-yhtyeen ensimmäinen kokoelma-albumi, joka julkaistiin huhtikuussa 1977. Monet pitävät sitä yhtyeen ”ainoana oikeana” kokoelmana. Levy ylsi listalla neljänneksi ja keräsi yhteensä 26 listaviikkoa.
Albumi sisältää singleraitoja, neljä kappaletta esikoisalbumilta Rock and Roll All Night Long, yhden Roadrunnerilta ja yhden Crazy Daysilta. Lisäksi yhtye levytti kokoelmaa varten neljä uutta kappaletta, ”Good Morning Little Schoolgirl”, ”Keep on Movin’”, ”Eight Days a Week” ja ”I Saw Her Standing There”. Kaksi viimeistä ovat The Beatles -lainoja, joita yhtye oli esittänyt keikoillaan. Yhtyeen nuorille faneille oli tärkeää, että aiemmin vaikeasti saatavilla olleet singlekappaleet ilmestyivät viimeinkin albumilla.
Ruotsissa albumi oli sikäli merkittävä, että yhtyeen esikoisalbumia ei ollut julkaistu siellä ollenkaan, joten kappaleet ”Tiger”, ”Say Mama”, ”Keep on Knockin” ja ”My Sweet Lily” olivat monelle ennenkuulemattomia. Sixteen Golden Greats nousi Ruotsissa listasijalle 26. Albumia oli tilattu siellä ennakkoon 10 000 kappaletta ja yhtyeen ympärillä vallinnut kuume jatkoi nousemistaan.
Vuonna 1997 julkaistuun uusintaversioon 25 Golden Greats lisättiin yhdeksän kappaletta. Levy julkaistiin myös CD:nä.
Kappaleet
A-puoli B-puoli
Pensaskoira
Pensaskoira eli suokoira (Speothos venaticus) on Etelä-Amerikassa elävä koiraeläin. Sitä tavataan laajalla alueella Keski-Amerikan itäkärjessä ja Etelä-Amerikassa. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto eli IUCN on määritellyt sen silmälläpidettäväksi lajiksi.
Nisäkäsnimistötoimikunta on ehdottanut, että lajin suomenkieliseksi nimeksi vaihdettaisiin suokoira.
Taksonomia
Pensaskoira voidaan jakaa kolmeen alalajiin:
Koko ja ulkonäkö
pienoiskuva|vasen|Pää lähikuvassa. pienoiskuva|vasen|[[Madridin eläintarhassa.]] Pensaskoira on koiraeläimeksi pieni- tai keskikokoinen. Painoa sillä on 4–10 kg. Ruumiin pituus on 57–75 cm ja korkeus 20–30 cm. Ruumis on muodoltaan pitkulainen ja jalat lyhyet. Turkin väri vaihtelee tummanruskeasta kellertävänpunaiseen. Niskassa ja korvissa on hieman vaaleampaa karvoitusta. Jalat ovat puolestaan hieman tummemmat. Poikaset ovat kokonaan mustia. Pensaskoiran pää on leveä ja lähes karhumainen. Naamassa ei ole erityistä kuviontia. Kuono on lyhyt ja leveä, silmät pienet ja väriltään ruskeat. Tummanruskealla ja karvaisella hännällä on pituutta 11–15 cm. Pensaskoiran etujalkojen varpaiden välissä on nahkapoimut.
Levinneisyys ja elinympäristö
Pensaskoiraa tavataan Keski-Amerikan itäkärjestä ja Etelä-Amerikan pohjoisosasta etelään Paraguayhin ja Koillis-Argentiinaan ulottuvalla alueella. Levinneisyysalue käsittää osia Boliviasta, Brasiliasta, Kolumbiasta, Venezuelata Panamasta, Ecuadorista, Paraguaysta, Peruta, Surinamesta, Guyanasta ja Ranskan Guyanasta. Laji on saattanut vielä historiallisella ajalla esiintyä Costa Ricassa, mutta jossa sen esiintyminen nykyisin ei ole varmaa.
Pensaskoiraa tavataan useissa hyvin erilaisissa ympäristöissä ajoittain tulvivista metsitä cerradolle ja pampalle, sekä sekundäärimetsistä maatilamaille. Kannat saattavat olla tiheämpiä pienten virtojen läheisyydessä, joilla havaintoja tehdään useammin.
Uhat ja suojelu
Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto eli IUCN on määritellyt pensaskoiran silmälläpidettäväksi lajiksi. Sen levinneisyysalue on sinänsä suuri, mutta se on ilmeisesti kauttaaltaan melko harvinainen. Sen kantojen lukumäärästä on vaikea tehdä arvioita. Kantojen koon on kuitenkin arveltu olevan laskussa. Lajia uhkaavat maanviljely ja laiduntaminen, kilpailu saaliseläimistä salametsästäjien kanssa ja koirilta mahdollisesti leviävät taudit.
Pensaskoira kuuluu CITES–sopimuksen liitteeseen 1. Sitä esiintyy useilla suojelluilla alueilla ja sen metsästys on laitonta Kolumbiassa, Ecuadorissa, Paraguayssa, Boliviassa, Perussa ja Ranskan Guyanassa. Lajia on myös eläintarhoissa Aasiassa, Euroopassa, Brasiliassa ja Pohjois-Amerikassa.
Royal Albert Hall
thumb|250px|Royal Albert Hall.
Royal Albert Hall on konserttisali Kensingtonissa Lontoossa. Se on omistettu kuningatar Viktorian prinssipuoliso Albertille. Halli on avattu vuonna 1871. Siellä järjestetään klassisen ja kevyen musiikin konsertteja, runonlausuntaa, koulutustilaisuuksia, baletti- ooppera- ja jopa sirkusesityksiä. Siellä on pidetty useita urheilutapahtumia, muun muassa ensimmäiset Japanin ulkopuolella järjestetyt sumopainikisat. Hallissa pidettiin myös Eurovision laulukilpailu 1968. Halliin mahtuu 6 000 katsojaa.
Alfred Hitchcockin jännityselokuvan Mies joka tiesi liikaa (sekä vuoden 1934 että 1956 versioissa) loppuhuipennus tapahtuu Royal Albert Hallissa. Jack Higginsin jännityskirja Soolon (1980) loppuhuipennus tapahtuu Royal Albert Hallissa.
Lyman Lemnitzer
Lyman Louis Lemnitzer (29. elokuuta 1899 – 12. marraskuuta 1988) oli yhdysvaltalainen kenraali, joka toimi Yhdysvaltain armeijan esikuntapäällikkönä 1959–1962 ja liittoutuneiden joukkojen ylipäällikkönä Euroopassa 1963–1969.
Tähkähelmikkä
Tähkähelmikkä (Melica ciliata) on Keski- ja Etelä-Euroopassa ja Pohjois-Afrikassa yleinen heinäkasvi. Suomessa laji on erittäin harvinainen ja rauhoitettu.
Lyman Lemnitzer
Lemnitzer aloitti sotilasuransa aliluutnanttina 1920, eteni nopeasti ja suoritti sotakorkeakoulun. Toisen maailmansodan aikana hän toimi divisioonankenraalina Euroopan ja Afrikan taistelukentillä. Hän toimi muun muassa kenraali Dwight D. Eisenhowerin esikuntapäällikkönä.
Tähkähelmikkä
Ulkonäkö ja koko
thumb|80px|vasen|Tähkähelmikän tähkä. Tähkähelmikkä on monivuotinen heinä, joka kasvaa mätästäen 50–70 cm korkeaksi. Korret ovat pystyjä ja jäykkiä. Lehdet ovat kouruiset, harmaanvihreät ja 1–2 mm leveitä. Lehden alapinta on kalju, yläpinta tiheäkarvainen. Kieleke on risalaitainen. Kukinto on 4–7 cm pitkä, toispuoleinen, tähkämäinen röyhy, joka vaalenee kesän mittaan. Kukinnon tähkylät ovat sirottavia, heikosti sinipunaisia tai kellertäviä. Kukan ulkohelve on pitkäkarvainen, mikä saa tähkän vaikuttamaan pörröiseltä kasvin heilimöidessä. Tähkähelmikkä kukkii heinäkuussa.
Lyman Lemnitzer
Sodan jälkeen Lemnitzer toimi sotakorkeakoulun johtajana ja Yhdysvaltojen sekä YK:n joukkojen komentajana kaukoidässä, kunnes nimitettiin 1959 esikuntapäälliköksi eli Yhdysvaltain armeijan komentajaksi.
Tähkähelmikkä
Levinneisyys
Tähkähelmikän päälevinneisyysalue kattaa lähes koko Etelä- ja Keski-Euroopan Portugalista ja Ranskasta aina Romaniaan ja Länsi-Ukrainaan saakka. Lajia tavataan myös Luoteis-Afrikassa Marokossa, Algeriassa ja Tunisiassa sekä Turkissa. Ruotsissa lajilla laajempi erillinen esiintymisalueensa, jossa se on yleisimmillään Öölannin ja Gotlannin saarilla. Virosta tähkähelmikkä on hävinnyt.
Logan Pyett
Logan Pyett (s. 26. toukokuuta 1988 Milestone, Saskatchewan, Kanada) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa monikansallisen Erste Ligan romanialaisjoukkue HSC Csíkszeredassa. Hän laukoo oikealta.
Tähkähelmikkä
Levinneisyys
Suomessa luonnonvarainen tähkähelmikkä on äärimmäisen uhanalainen, ja sitä tavataan vain yhdellä kasvupaikalla Tammisaaresta. Tämä pysyvä esiintymä löydettiin vuonna 1927. Satunnaisena tähkähelmikkää on tavattu Turusta, Naantalista ja Satakunnasta.
Logan Pyett
Pelityyli
The Sports Forecaster -sivuston mukaan Pyett tuo kiekkoa ylöspäin nopeasti ja tehokkaasti. Hän pelaa hyvin hyökkäyssuuntaan, mutta on luotettava myös omassa puolustuspäässä. Pyett ei kuitenkaan ole kovin isokokoinen, eikä fyysinen pelaaja. Myös loukkaantumiset ovat haitanneet hänen uraansa.
Tähkähelmikkä
Elinympäristö
Tähkähelmikkä kasvaa kuivilla, aurinkoisilla ja avoimilla rinteillä ja jyrkänteillä. Kasvupaikat ovat usein kalkkipitoisia. Levinneisyysalueensa kaakkoisosissa tähkähelmikkä viihtyy aroilla. Suomen ainoa kasvupaikka sijaitsee nykyään luonnonsuojelualueella.
Logan Pyett
Juniorivuodet
Pyett syntyi Saskatchewanin Milestonessa ja kasvoi Balgoniessa. Hänen kasvattajaseuransa on Milestone Flyers. Hän siirtyi sittemmin Prairie Stormin junioreihin. Regina Pats varasi Pyettin 11. pelaajana WHL:n varaustilaisuudessa 2003. Hän pelasi kauden 2003–2004 vielä suurimmaksi osaksi SMHL-juniorisarjaa Regina Pat Canadiansissa, jonka varakapteenina Pyett toimi. Hän pelasi kauden aikana WHL:ssä kaksi runkosarja- ja kolme playoff-ottelua tehden yhden syöttöpisteen. Varsinaisella tulokaskaudellaan 2004–2005 Pyett teki siellä 67 runkosarjaottelussa tehot 5+19=24, joilla hän oli Patsin tehokkain puolustaja. Kaudella 2005–2006 Pyett oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 10+35=45, joilla hän sijoittui WHL:n puolustajien pistepörssissä kahdeksanneksi. Pudotuspeleissä Pyett oli tehoilla 1+6=7 Patsin paras syöttäjä ja hän jakoi sisäisen pistepörssin voiton Garrett Festerlingin ja Kyle Rossin kanssa.
Tähkähelmikkä
Käyttö
Tähkähelmikkää viljellään myös koristekasvina.
Logan Pyett
Juniorivuodet
Detroit Red Wings varasi Pyettin seitsemännellä kierroksella 202. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2006. Kaudella 2006–2007 hän oli Regina Patsin WHL-joukkueen tehokkain puolustaja ja kolmanneksi paras pistemies tehoilla 14+48=62, joilla Pyett sijoittui koko liigan puolustajien pistepörssissä neljänneksi. Kaudella 2007–2008 hän nousi joukkueensa kapteeniksi. Pyett oli Patsin tehokkain puolustaja, toiseksi paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies tehoilla 20+34=54, joilla hän sijoittui WHL:n puolustajien maalipörssissä neljänneksi sekä jakoi puolustajien pistepörssin viidennen sijan Tri-City Americansin T. J. Fastin kanssa. Pyett valittiin kauden päätteeksi liigan itäisen konferenssin ensimmäiseen tähdistökentälliseen sekä koko CHL:n toiseen tähdistökentälliseen.
Tulokassopimus Detroit Red Wingsiin ja ammattilaisvuodet Pohjois-Amerikassa
Toukokuussa 2018 Pyett teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Detroit Red Wingsin kanssa. Hän pelasi kaikki sopimuskautensa kokonaan AHL-joukkue Grand Rapids Griffinsin vahvuudessa. Hänen tulokaskautensa 2008–2009 toi 61 runkosarja- ja yhdessä playoff-ottelussa tehot 3+11=14. Kaudella 2009–2010 Pyett oli joukkueen eniten maaleja tehnyt puolustaja yhdeksällä osumallaan. Kaudella 2010–2011, 27. helmikuuta 2011 hän onnistui tekemään kypärätempun Hamilton Bulldogsia vastaan. Pyettista tuli Griffinsin seurahistorian ensimmäinen kypärätempussa onnistunut puolustaja. Jo AHL-kausien päätyttyä, sekä keväällä 2010 että 2011 hänet kutsuttiin Red Wingsin NHL-joukkueen vahvuuteen loukkaantumisten varalta, mutta Pyett ei kuitenkaan saanut tililleen NHL-otteluita. Heinäkuussa 2011 hän teki Red Wingsin kanssa vuoden mittaisen ja kaksisuuntaisen jatkosopimuksen. Pyett pelasi myös kauden 2011–2012 kokonaan Griffinsissa.
Heinäkuussa 2012 Pyett teki vapaana agenttina vuoden mittaisen, kaksisuuntaisen ja 600 000 dollarin arvoisen sopimuksen New York Rangersin kanssa. Syyskuussa seura asetti hänet siirtolistalle. Koska mikään toinen NHL-seura ei napannut Pyettia vuorokauden kuluessa, Rangers lähetti hänet AHL-joukkue Connecticut Whalen vahvuuteen. Pyett pelasi kauden 2012–2013 osaksi tammikuuhun 2013 asti kestäneen NHL:n työsulunkin vuoksi kokonaan farmissa. Hän oli Whalen tehokkain puolustaja, toiseksi paras syöttäjä ja kolmanneksi paras pistemies tehoilla 7+32=39, joilla Pyett jakoi AHL:n puolustajien pistepörssin kahdeksannen sijan kolmen muun pelaajan kanssa.
KHL-vuodet 2013–2015
Kaudeksi 2013–2014 Pyett siirtyi KHL-joukkue Vitjaz Podolskiin. Hänen oli kauden päätyttyäkin viidellä osumallaan joukkueen eniten maaleja tehnyt puolustaja Dinar Hafizullinin kanssa, mutta Vitjaz kauppasi Pyettin kuitenkin kesken kauden, joulukuussa 2013 KHL:n laajennusjoukkue Admiral Vladivostokiin vaihdossa ruotsalaispuolustaja Mathias Porselandiin. Kesäkuussa 2014 hän teki joukkueen kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Lokakuussa Admiral kuitenkin purki Pyettin sopimuksen yhteisymmärryksessä. Marraskuussa hän siirtyi jatkamaan KHL-uraansa loppukauden 2014–2015 kattavalla sopimuksella Severstal Tšerepovetsiin.
Sairastuminen ja välivuodet
Elokuussa 2015 Pyett teki vuoden mittaisen AHL-sopimuksen Lehigh Valley Phantomsin kanssa. Hän osallistui samana syksynä myös seuran emojoukkueen, NHL-joukkue Philadelphia Flyersin harjoitusleirille. Lokakuussa 2015 Pyettin vasemmassa jalassa diagnosoitiin synoviaalisarkooma eli tukikudossyöpä. Hän kävi läpi kuusi kemoterapiajaksoa ja vietti viisi viikkoa sädehoidossa, minkä jälkeen kasvain leikattiin. Pyett ei pelannut sairautensa vuoksi koko kaudella 2015–2016. Hänet jouduttiin leikkaamaan kuitenkin uudelleen, kun selvisi, että Pyettin valtimo oli edelleen tukossa, minkä vuoksi häneltä jäi sivuun myös kausi 2016–2017.
Paluu kaukaloihin
Pyett palasi kaukaloihin kaudeksi 2017–2018 ja siirtyi Aasian liigassa pelaavan japanilaisjoukkue Tōhoku Free Bladesin riveihin, kun hänen joukkuetoverinaan siellä pelannut Pyettin hyvä ystävä Logan Stephenson suositteli liigaa hänelle. Pyett oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 4+11=15, joilla hän jakoi ALIH:n puolustajien pistepörssin seitsemännen sijan Nikkō Ice Bucksin Hiroto Saton ja PSK Sahalinin Fjodor Hrapakin kanssa.
Elokuussa 2018 Pyett teki vuoden mittaisen AHL-sopimuksen Hershey Bearsin kanssa. Hän teki paluun AHL:ään 14. lokakuuta 2018, 2 003 päivän tauon jälkeen. Syövänkin aiheuttaman tauon ja paluun myötä kanadalaiskanava ESPN valitsi Pyettin viikon pelaajaksi maailmassa. Pyett pelasi Bearsissa lopulta vain kymmenen ottelua, kunnes seura purki hänen sopimuksensa joulukuussa. Samassa kuussa Pyett siirtyi loppukauden 2018–2019 kattavalla sopimuksella SM-liigajoukkue KooKoohon. Kauden 2019–2020 kynnyksellä, syyskuussa 2019 hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Tanskan Metal Ligaenin Frederikshavn White Hawksiin. Joulukuussa Pyett siirtyi sieltä loppukauden kattavalla sopimuksella monikansallisen Erste Ligan romanialaisjoukkue HSC Csíkszeredaan.
Maajoukkueura
Pyett pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2008, jolloin hän toimi Kanadan varakapteenina ja voitti maailmanmestaruuden. Pyett pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2006 sekä alle 18-vuotiaiden U-18 Junior World Cupissa vuonna 2005, jolloin hän voitti kultaa. Pyett edusti myös Canada Westernin joukkuetta World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2004, jolloin hän toimi joukkueen varakapteenina ja voitti kultaa.
Muuta
Pyettin pikkusisko Paige on pelannut jääkiekkoa puolustajana Brownin yliopistojoukkueessa.
Sassandra (kaupunki)
Sassandra on kaupunki sekä Sassandran departementin ja Gbôklén alueen hallinnollinen keskus Norsunluurannikolla. Se sijaitsee Guineanlahden rannalla Sassandrajoen suussa 280 kilometriä Abidjanista länteen. Sassandran kunnassa on 45 100 asukasta (vuonna 2014).
Historia
Portugalilaiset merenkulkijat João de Santarém ja Pedro Escobar purjehtivat Sassandrajoen suuhun vuonna 1471. He antoivat sille nimen Sao Andrea, josta nykyinen nimitys on muodostunut. 1500-luvulla Sassandrassa kävivät kauppaa hollantilaiset ja tanskalaiset ja seuraavalla vuosisadalla ranskalaiset ja englantilaiset. Paikallisia vientituotteita olivat pippuri, palmuöljy ja norsunluu.
Sassandrasta tuli Ranskan protektoraatti vuonna 1891. Se toimi kauppapaikkana, sisämaan valloituksen tukikohtana ja hallinnollisena keskuksena. Puutavaraa, kahvia ja kaakaota vienyt Sassandran satama uudistettiin vuonna 1950, mutta San-Pédron syväsataman valmistuttua se suljettiin vuonna 1972. Seudun elinkeinoja ovat maatalous, kalastus sekä matkailu, joka kärsii huonoista liikenneyhteyksistä. Nähtävyyksiin kuuluvat seudun vehreä luonto ja hiekkarannat, Saint-Andrén kirkko, kuvernöörin talo ja kalastussatama.
Ilmasto
Kuumin aika vuodesta alkaa tammikuun lopusta ja kestää toukokuuhun. Sen aikana korkein lämpötila laskee harvoin alle 30 °C:n. Viileintä on vuodesta kesäkuun loppupuolelta ja syyskuuhun. Viileänä aikana keskimääräinen lämpötila ei yleensä nouse 28 °C:n.
Päivän pituus ei Sassandrassa vaihtele merkittävästi. Joulukuussa on vuoden lyhyin päivä jolloin päivän pituus on 11 tuntia 50 minuuttia. Pisin päivä on kesäkuussa jolloin päivän pituus on 12 tuntia 25 minuuttia.
Susanne Sonntag
Susanne Sonntag (myös Susann Sonntag, s. 5. helmikuuta 1964) on inkoolainen laulaja, joka on osallistunut Suomen euroviisukarsintoihin neljä kertaa. Vuonna 1990 hän tuli toiselle sijalle Thomas Katterin säveltämällä Henrik Svahnin sanoittamalla kappaleella ”Jag tror på friheten”, vuonna 1994 niin ikään toiseksi kappaleella ”En dans på livets vågor”, vuonna 2002 kahdeksanneksi kappaleella ”Welcome the World” ja vuonna 2004 kymmenenneksi kappaleella ”Eleventh Hour”.
Marjo Matikainen-Kallström
Marjo Tuulevi Matikainen-Kallström (o.s. Matikainen, s. 3. helmikuuta 1965 Lohja) on suomalainen kilpailu-uransa lopettanut hiihtäjä ja moninkertainen arvokisavoittaja. Hän toimi europarlamentaarikkona, kokoomuksen kansanedustajana ja Espoon kaupunginvaltuutettuna. Hän oli puolueensa varapuheenjohtaja kesäkuuhun 2006 asti.
Urheilu-ura
Matikainen voitti Oberstdorfin MM-kisoissa 1987 kultaa viidellä kilometrillä ja hopeaa kymmenellä kilometrillä. Hän hiihti neljänneksi 20 kilometrin kilpailussa. Hän uusi maailmancupin ja Suomen vuoden urheilija -voittonsa. Seuraavana vuonna Calgaryn olympialaisissa Matikainen voitti olympiakultaa viiden kilometrin kilpailussa. Kymmenen kilometrin henkilökohtaisella matkalla ja viestissä hän saavutti olympiapronssia. Hän voitti myös kauden maailmancupin. Lahden MM-kisoissa 1989 Matikainen voitti MM-kultaa perinteisen tyylin hiihdossa ja MM-hopeaa kymmenen kilometrin vapaan tyylin kisassa. Kisojen kymmenen kilometrin perinteisen ja vapaan tyylin kilpailuista hän voitti molemmista MM-pronssia. Lisäksi hän oli mukana Suomen viestijoukkueessa, joka voitti MM-kultaa. Hänet valittiin vuoden lopuksi Suomen vuoden urheilijaksi.
Juniori-ikäisenä Matikainen juoksi nuorten SM-tasolla 800 metriä ja osallistui maastokisoihin. Hänen ennätyksensä 800 metrillä on 2.16,42 vuodelta 1986. Yleisurheilussa Matikaisen seura oli Espoon Tapiot.
Saavutukset
Matikainen valittiin Vuoden urheilijaksi 1986, 1987 ja 1989. Hänet valittiin neljä kertaa 1986–1989 pääkaupunkiseudun parhaaksi urheilijaksi. Hän lopetti huippuhiihdon 24-vuotiaana keväällä 1989.
Doping-epäilyt
Huhtikuussa 2008 Nelosen uutiset kertoi, että Matikaisen pöydällä oli ollut EPO-hormonipullo hiihtomaajoukkueen leirillä vuonna 1988. Nelosen tiedot perustuvat kahden maajoukkueen jäsenen (Erja Kuivalainen ja Jaana Savolainen) valaehtoisiin lausuntoihin. Matikainen-Kallström kiisti olleensa koskaan uransa aikana tekemisissä EPO-hormonin tai muiden kiellettyjen aineiden kanssa. EPO on ollut Kansainvälisen olympiakomitean kiellettyjen aineiden listalla vuodesta 1990.
Kesäkuussa 2008 myös Suomen maastohiihdon entinen päävalmentaja Kari-Pekka Kyrö väitti Matikaisen käyttäneen dopingia hiihtomenestyksen saavuttamiseen. Matikainen-Kallströmistä tehtiin tietojen perusteella rikosilmoitus, mutta syyttäjä ei löytänyt väitteille näyttöä.
Työura ja politiikka
Urheilu-uransa jälkeen Matikainen-Kallström valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1992. Hän on työskennellyt Imatra Steelillä (1989–1990), Neste Oy:ssä (1992), IVO International Oy:ssä (1992–1995) ja ennen siirtymistään politiikkaan Posiva Oy:ssä (1996).
Vuoden 1996 europarlamenttivaaleissa Matikainen-Kallström valittiin Euroopan parlamentin jäseneksi kokoomuksen listalta. Hän sai puolueessaan Kirsi Pihan jälkeen eniten ääniä. Matikainen-Kallström uusi paikkansa vuoden 1999 eurovaaleissa kokoomuksen ääniharavana ja maan toiseksi suurimmalla äänimäärällä.
Vuoden 2003 eduskuntavaaleissa Matikainen-Kallström valittiin kansanedustajaksi, mutta hän istui europarlamenttikautensa loppuun, ja hänen tilalleen eduskuntaan nousi runsaan vuoden ajaksi Tapani Mäkinen. Matikainen-Kallström palasi eduskuntaan europarlamenttikautensa päätyttyä heinäkuussa 2004. Hänet valittiin jatkokausille vuosien 2007 ja 2011 vaaleissa. Lokakuussa 2014 Matikainen-Kallström ilmoitti, ettei asetu ehdolle enää vuoden 2015 vaaleissa. Hän oli eduskunnassa jäsen talousvaliokunnassa (2007–2015, vuosina 2011–2015 varapuheenjohtaja), suuressa valiokunnassa (2004–2006, 2006–2007), tulevaisuusvaliokunnassa (2004–2006, 2006–2011) ja eduskunnan pankkivaltuustossa (2011–2015).
Matikainen-Kalström toimi Espoon kaupunginvaltuustossa vuosina 2005–2012. Hän on vuodesta 2011 Karjalan Liiton ja Tekniikan Akateemiset TEK:n puheenjohtaja. Hän on myös Neo Industrial -sijoitusyhtiön hallituksen jäsen vuodesta 2015. Jättäydyttyään politiikasta Matikainen-Kallström perusti yrityksen nimeltä HAVU&PER Oy, jonka nimi viittaa hänen tunnettuun huudahdukseensa ”Havuja, perkele!” Oberstdorfin MM-kisoissa 1987.
Yksityiselämä
Matikainen-Kallström on ollut vuodesta 1995 naimisissa Arne Matias Kallströmin kanssa. Heillä on kolme lasta.
Arvokisamitalit
Olympialaiset
MM-kisat
Quraiš
Quraiš (arab. قُرَيْش‎) oli arabiheimo, joka islamilaisen perimätiedon mukaan hallitsi Mekkaa profeetta Muhammedin syntymän aikaan 500-luvun lopulla. Heimossa oli kymmenen pääklaania, joista jotkin nousivat islamin alkuaikoina arvostettuun asemaan. Näitä olivat Muhammadin oma klaani Banū Hāshim, hänen äitinsä klaani Zuhra, kahden ensimmäisen kalifin Abu Bakrin ja Umarin klaanit Taim ja ʿAdī sekä kolmannen kalifin Uthmanin ja hänen sukulaistensa, Umaijadien dynastian klaani Umayya.
Quraiš -heimon historiallisuus
Orientalisti Patricia Cronen mukaan historialliset lähteet eivät tunne Mekkaa, sen pyhäkköä eikä quraiš-heimoa ennen 700-luvun puoliväliä. Mekka ei liioin esiinny Arabian niemimaan vanhojen pyhiinvaelluskohteiden joukossa, vaikka lähteet luettelevat 16 muuta pyhiinvaelluskohdetta. Karttoihin Mekka ilmestyy vasta 900-luvulla. Crone kirjoittaa:
Sana "Quraiš" Koraanissa
Sana "Quraiš" on niin sanottu hapax eli esiintyy Koraanissa vain kerran: "Quraišin yhteenliittymisen tähden, talvi- ja kesäkaravaaninsa tähden palvelkoot ihmiset tämän temppelin Herraa" (Koraani 106:1-3). Muhammedista ja hänen Quraiš -heimostaan kertoi ensimmäisen kerran Ibn Hisham 800-luvun alussa tehdyssä elämäkerrassa, joka pohjautui 700-luvun puolivälissä tehtyyn, mutta kadonneeseen elämäkertaan. Muhammedin heimon nimi oli saatu tästä Koraanin kohdasta, sillä se ei esiinny missään muualla.
Christoph Luxenberg katsoo, että Koraanin konsonanttikirjoituksella ilmaistu sana قريش on tulkittu virheellisesti, jos se ymmärretään erisnimeksi Quraiš. Sana vastaa morfologisesti syyro-aramean kielessä passiivin partisiipin monikon maskuliinia qarishe > qrishe (= kokoontuneet yhteen). Luxenbergn mukaan sana tarkoittaa liittolaisia (lat. foederati). Liittolaisjoukot (foederati) palvelivat Rooman sotajoukkojen apuvoimina. Oikea arabialainen muoto olisi tällöin Qarish. On arveltu, että Koraanin suurat 105 (Al-Fil) ja 106 (al-Quraiš) liittyvät yhteen ja kertovat Persian kuningas Khusrau II:n ja kapinakenraali Bahramin yhteenotosta. Tällöin myös puhe liittolaisjoukoista sopii asiayhteyteen. Suuran 106 väärinluennan tuloksena liittolaisjoukoista tuli sana Quraiš, joka islamilaisessa kertomusperinteessä kehittyi Muhammedin heimoksi.
Jo ennen Luxenbergia arabistit olivat tunnistaneet sanan quraysh tarkoittavan "yhteen kokoamista". He tulkitsivat perimätietoa siten, että Quraiš -heimo olisi saanut nimensä muistona siitä, että se "kokosi yhteen" kaikki pyhiinvaeltajat Mekkaan tai kokosi yhteen kaikki tavarat myytäväksi Mekassa.
Televisioverkko
Televisioverkko tarkoittaa useamman televisioaseman muodostamaa verkkoa, joka lähettää samaa televisio-ohjelmaa.
Lauri Keso
Lauri Aleksanteri Keso (12. syyskuuta 1888 Aitolahti – 1. helmikuuta 1954) oli suomalainen tekniikan tutkija ja Suomen salaojituksen uranuurtaja. Hän toimi Salaojitusyhdistyksen toimitusjohtajana 1920–1946 ja uudestaan 1948–1954. Hänelle myönnettiin professorin arvonimi 1943.
Keso pääsi ylioppilaaksi 1908 ja hän valmistui maanviljelysinsinööriksi 1913, suoritti agronomin tutkinnon 1914 ja väitteli tekniikan tohtoriksi 1935. Keso oli aluksi apulaisinsinöörinä Uudenmaan ja Hämeen läänien maanviljelysinsinööripiireissä ja parin vuoden ajan insinöörinä asutushallituksessa. Suomen salaojitusyhdistyksen toimitusjohtajana hän oli vuodesta 1920 alkaen. Keso oli muun muassa Helsingin lentokenttäkomitean puheenjohtajana ja 1934–1935 maanparannuskomitean jäsenenä. Hän oli Pietarsaaren Konepaja Oy:n ja maanviljelysinsinööriyhdistyksen johtokuntien jäsenenä.
Alstom Citadis
thumb|Citadis 301 [[Dublinissa]] Alstom Citadis on ranskalaisen Alstom-yhtiön valmistama raitiovaunumalli. Sitä on myyty 40 kaupunkiin 1 600 kappaletta. Vuosina 2011-2012 maailmalla käyttöön otetuista vaunuista 60 % on ollut Citadis-malleja. Ranskassa kaikki uudet raitiovaunut ovat Citadiksia.
Förgjord
Förgjord on suomalainen black metal -yhtye. Yhtye aloitti vuonna 1995 nimellä Brightness of Darkness, jonka jälkeen nimi vaihtui nimeen Winterflesh ja sitten he vaihtoivat nimeksi Iceage. Nykyinen nimi otettiin käyttöön vuonna 1999.
HMS Acheron (1911)
HMS Acheron (viirinumerot H00 (6.12.1914-1.1.1918), H02 (1918-1919) ja H05) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Acheron-luokan hävittäjä.
Rakentaminen
Alus tilattiin John I. Thornycroft and Companyltä Woolstonista osana vuosien 1910-1911 laivasto-ohjelmaa. Sen köli laskettiin 30. syyskuuta 1910 ja alus laskettiin vesille 27. kesäkuuta 1911. Alus valmistui vielä samana vuonna marraskuussa.
Palvelus
Palvelukseen otettaessa Acheron liitettiin 1. hävittäjälaivueeseen, jonka mukana se liitettiin 1914 Suureen laivastoon ensimmäisen maailmansodan puhjetessa. Alus osallistui HMS Fearlessin alaisuudessa laivueensa mukana Heligolandin taisteluun 28. elokuuta 1914 ja 24. tammikuuta 1915 HMS Auroran johdolla Doggermatalikon taisteluun. Alus osallistui laivueensa mukana Skagerrakin taisteluun 31. toukokuuta 1916.
Alus osallistui 10. maaliskuuta 1915 HMS Attackin ja HMS Arielin kanssa Saksan keisarikunnan laivaston sukellusveneen SM U-12 upottamiseen. Alus siirrettiin 1917 3. taistelulaivalaivueen mukana Välimerelle.
Alus myytiin 9. toukokuuta 1921 Wardille romutettavaksi ja se myytiin edelleen 20. syyskuuta 1923 J. J. Kingille.
Telemundo
thumb|Telemundon logo Telemundo on yhdysvaltalainen espanjankielinen televisiokanava. Se on Yhdysvaltain toiseksi suurin espanjankielinen kanava Univisionin jälkeen. Kanavan perusti mediapomo Ángel Ramos Puerto Ricossa vuonna 1954. Vuonna 1998 Sony Pictures Entertainment osti yhtiön, ja vuonna 2001 Telemundo siirtyi NBC:n (nyk. NBC Universal) omistukseen. Kanavan ohjelmistoon kuuluvat mm. lukuisat saippuasarjat.
Ukichiro Nakaya
Ukichiro Nakaya (, 4. heinäkuuta 1900 Kaga, Japani – 11. huhtikuuta 1962 Tokio, Japani) oli japanilainen fyysikko ja esseisti. Hän valmisti ensimmäisenä keinotekoisia lumikiteitä laboratoriossa.
Nakaya valmistui maisteriksi Tokion yliopiston fysiikan laitokselta 1925. Jatko-opintoja hän suoritti Lontoon King’s Collegessa Owen Willans Richardsonin alaisuudessa 1928–1929. Tohtorin tittelin Nakaya sai Kioton yliopistosta 1931. Vuotta aiemmin hän oli saanut jo professuurin Hokkaidon yliopistosta, Sapporosta.
Sanna Solberg
Sanna Charlotte Solberg (s. 16. kesäkuuta 1990 Bærum) on norjalainen käsipalloilija. Hän on pelannut Norjan maajoukkueessa syyskuusta 2010 alkaen 111 maaottelua ja tehnyt niissä 187 maalia. Hän saavutti olympiapronssia Rio de Janeirossa 2016 ja voitti maailmanmestaruuden Tanskassa 2015 sekä Euroopan-mestaruuden Unkarin ja Kroatian yhdessä järjestämissä kisoissa 2014 ja Ruotsin kisoissa 2016. Seuratasolla hän edustaa Team Esbjergiä.
Sanna Solbergin kaksossisko Silje Solberg on myös käsipallon maailman- ja Euroopan-mestari.
Ukichiro Nakaya
Nakaya vaikutti merkittävästi Hokkaidon yliopiston kehittymiseen. Hän oli perustamassa yliopistoon instituuttia, joka tutki matalia lämpötiloja. Toisen maailmansodan lopulla Nakaya vaikutti maataloustieteellisen instituutin perustamiseen. Sen tarkoituksena oli tutkia maatalouden kehittämistä kylmillä alueilla.
Nakaya kuoli Tokiossa vuonna 1962 pitkäaikaisen sairauden jälkeen.
Kagaan perustettiin vuonna 1992 Ukichiro Nakayan lumen ja jään museo.
Tomi-Pekka Kolu
Vuonna 2004 pelaajauransa lopettanut Kolu pelasi 57 ottelua SM-liigassa ja oli nostamassa Pelicansia SM-liigaan keväällä 1999.
Kolu pelasi Italian ja Ranskan pääsarjoissa vuosina 2002–2004 yhteensä 63 ottelua ja oli nostamassa myös Ranskassa Vilard De Lansia pääsarjaan vuonna 2002. Salpausselän kisojen toimitusjohtajana Kolu aloitti 2022. Ennen sitä hän toimi kisojen pääsihteerinä ja kaupallisena johtajana. Pelicansin toimitusjohtajaksi hänet nimitettiin kesäkuussa 2016. Ennen toimitusjohtajan pestiä Kolu toimi Pelicansin markkinointijohtajana vuodesta 2004.
Rydbergin vakio
Rydbergin vakio on ruotsalaisen fyysikon Johannes Rydbergin (1854–1919) mukaan nimetty luonnonvakio, joka on ominainen yksielektronisille atomille tai ioneille. Sen arvo on missä M on ytimen massa ja m_e on elektronin massa. Jos approksimoidaan M=\infty, saadaan jota yleensä tarkoitetaan, jos puhutaan Rydbergin vakiosta määrittelemättä tarkemmin, mihin aineeseen viitataan. Vetyatomille, jonka ydin on protoni, saadaan
Merityräkki
Merityräkki (Euphorbia paralias) on tyräkkilaji, joka kasvaa Euroopassa merenrantadyyneillä.
Rydbergin vakio
Bohrin atomimallin avulla voidaan johtaa vetyatomille sen spektriviivojen aallonpituuksien kaava missä R_H on yllä mainittu Rydbergin vakio vetyatomille ja \lambda spektriviivan aallonpituus, joka syntyy, kun elektroni siirtyy n_2:neltä energiatilalta n_1:lle.
Merityräkki
Ulkonäkö ja koko
Merityräkki on tyvestään haarova ruoho, joka kasvaa 20–60 senttimetriä korkeaksi. Sen varsi on möyheä, kalju ja sinivihreä. Lehdet ovat muodoltaan ehyet, vaihdellen pitkulaisen soikeasta pyöreään. Ylälehdet ovat pyöreimpiä. Merityräkin sarjamainen latvakukinto on 3–6-säteinen. Kukkien pikarimaisten suojusten sisällä sijaitsevat pienet hede- ja emikukat sekä munuaismaisia mesiäisiä. Hedelmänä on kota, joka on kooltaan 4 x 5 millimetriä.
Levinneisyys
Merityräkkiä tavataan Euroopassa Britteinsaarilla, Keski-, Etelä- ja Itä-Euroopassa, muissa maanosissa Pohjois-Afrikassa, Länsi-Aasiassa sekä levinneenä Australiassa.
Tunturipeura
Tunturipeura (Rangifer tarandus tarandus) on Etelä-Norjassa ja Kuolan niemimaalla Venäjällä elävä peuran alalaji. Puolikesy poro on jalostettu tunturipeurasta, joten ne ovat samaa alalajia.
Nykyisin Suomessa ei ole villejä tunturipeuroja, mutta niitä on elänyt tuhansia vuosia jääkauden jälkeen, tunturipeurojen saavuttua Suomen pohjoisosiin 9 000 vuotta sitten joko Euroopasta Norjan länsirannikkoa pitkin tai Pohjois-Venäjältä Kuolan niemimaan kautta. Viimeiset tunturipeurat hävisivät Suomesta 1800-luvulla saamelaisten siirtyessä vähitellen peuran pyynnistä peuran paimentamiseen – poronhoitoon.
Norjan peurakanta on noin 35 000 eläintä, ja Kuolan niemimaan tunturipeurat lienevät risteytyneet porojen kanssa eivätkä ole enää geneettisesti puhtaita.
Tunturipeuralla on lyhyemmät jalat ja lyhyempi turpa kuin metsäpeuralla sen jouduttua sopeutumaan metsäpeuran elinseutuja kylmempään elinympäristöön.
XV yö (Tauko III)
XV yö (Tauko III) on Juice Leskinen Slam -yhtyeen kolmas albumi. Se julkaistiin vuonna 1980. Albumi on yhtyeen ”Tauko-trilogian” kolmas ja viimeinen osa. Levyn kaksiosainen nimi johtuu siitä, ettei Hi-Hat-levy-yhtiössä ymmärretty Leskisen kolmen Tauko-nimeä kantavan levyn merkitystä ja niinpä sen suhteen tehtiin kompromissi. Albumin tunnetuimmat kappaleet ovat ”Viidestoista yö” sekä ”Ei elämästä selviä hengissä”. Singleinä julkaistiin myös kappaleet ”Mies joka rakastaa itseään” ja ”Mene kotiin”.
Ensimmäinen CD-versio levystä ilmestyi vuonna 1991 ja toinen vuonna 2000.
Kappaleet
A-puoli
B-puoli
FIRST Robotics Competition
Historia
Ensimmäinen FIRST-robottikilpailu oli suunniteltu innoittamaan lukiolaisia ryhtymään insinööriksi antamalla heille kokemusta työskentelystä ammattitaitoisten insinöörien kanssa robottia kehitettäessä. Tuolloin vuonna 1992 First-robottikilpailu pidettiin Manchesterin lukion liikuntasalissa.
FIRST-organisaatio pyrkii innostamaan opiskelijoita insinööreiksi. FIRST pyrkii korostamaan tiimityöskentelyä ja yhteistyötä insinöörien keskuudessa sekä kannustaa kilpailevia joukkueita pysymään ystävällisinä ja auttamaan toinen toisiaan tarvittaessa. Siihen viittaa Woodie Flowersin keksimä iskulause "hyväntahtoinen ammattimaisuus", joka kehottaa kilpailijoita keskiseen kunnioitukseen ja rehellisyyteen yksilöiden toiminnassa.
Robotit
Kilpailun haaste vaihtuu joka vuosi, eivätkä joukkueet voi käyttää komponentteja edellisien kilpailujen roboteista. Robotit painavat suunnilleen 60 kg riippuen kunkin vuoden säännöistä. Perustarvikkeet annetaan jokaiselle joukkueelle osaston mukaan. Rekisteröityminen ja perustarvikesetti maksaa yhteensä n. 5 000 dollaria. Tämän lisäksi tiimillä on lupa käyttää robottiinsa 3 500 dollaria. Tämän säännön tarkoitus on estää rikkaampia joukkueita satsaamasta enemmän köyhempiin joukkueisiin nähden.
Osallistuminen
Kilpailun yksityiskohdat julkaistaan tammikuun alussa ja joukkueille annetaan kuusi viikkoa aikaa rakentaa kilpailukykyinen robotti, jotta se voi lunastaa paikan kilpailuun. Vuonna 2007 joukkueet kilpailivat 37:ssa alueellisessa kilpailussa koko maaliskuun ajan tavoitteenaan First MM-kisat Atlantassa, Georgiassa. Edellisinä vuosina MM-kisat on pidetty Houstonissa, Texasissa ja Walt Disney Worldin Epcot-puistossa.
Vuodesta 2007 alkaen yli 1 300 lukiojoukkuetta eli yhteensä 32 306 oppilasta Brasiliasta, Kanadasta, Israelista, Meksikosta, Alankomaista, Yhdysvalloista, Isosta-Britanniasta on osallistunut kilpailuun.
Udmurtia
Udmurtia eli Udmurtian tasavalta  on Venäjän federaatioon kuuluva suomalais-ugrilaisten udmurttien nimikkotasavalta Koillis-Euroopassa Kama- ja Vjatkajokien välissä. Udmurtian pääkaupunki Iževsk sijaitsee linnuntietä noin 970 kilometriä Moskovasta itään.
Varhaishistoriaa
Udmurtiassa on ollut ihmisasutusta mesoliittiselta kivikaudelta (8000–5000 eaa.) lähtien. Udmurtit ovat läheistä sukua komeille. Nämä kaksi kansaa muodostavat uralilaisten kielten kielten permiläisen ryhmän. Kantapermiläisen kansan asuinpaikat sijaitsivat suunnilleen nykyisen Udmurtian seudulla sekä sen länsi- ja eteläpuolella. Kantapermiläinen kansa alkoi jakaantua varhaisella rautakaudella (700–200-luvuilla eaa.). Komien esivanhemmat alkoivat muuttaa pohjoiseen 700-luvulla. Syynä tähän kantapermiläisten liikehdintään oli bolgaarien saapuminen Volgan keskijuoksulle. Bolgaarit, elitšuvassien esivanhemmat perustivat Volgan alueelle Bolgarian valtion, jonka vallan alle udmurtitkin joutuivat. Tämä aikakausi jätti udmurtin kieleen lukuisia turkkilaisia lainasanoja.
Venäjän valta
Moskovan Venäjä valloitti Kazanin kaanikunnan vuonna 1552, ja niinpä udmurtitkin joutuivat Venäjän vallan alle. Udmurtit liittoutuivat sukulaiskansansa marien kanssa ja nousivat kapinaan Venäjää vastaan 1553. Venäläiset saivat kukistettua kapinan vasta vuonna 1557. Vuodesta 1587 lähtien Udmurtia kuului suoraan Moskovan vallan alaisuuteen, ja tämä järjestely jatkui 1700-luvulle asti. Venäläiset perustivat Vjatkaan piispanistuimen vuonna 1636, mutta udmurtien käännyttäminen kristinuskoon aloitettiin varsinaisesti vasta 1740-luvulla. Väkivaltainen kristinuskoon käännyttäminen ja aikaisemmat naapurikansojen valloitukset aiheuttivat sen, että udmurtit muuttivat alkuperäisen asuinalueensa länsi- ja eteläosista asuinalueensa pohjoisosaan. Kristinuskoon käännyttäminen oli kuitenkin hidasta.
Neuvostovalta
Venäjän vallankumouksen jälkeen Udmurtiasta tuli osa Neuvostoliittoa. Udmurtian alueelle perustettiin 4. marraskuuta 1920 Votjakkien autonominen piirikunta. Sen nimi muutettiin Udmurtien autonomiseksi piirikunnaksi 1. tammikuuta 1932 ja 28. joulukuuta 1934 se korotettiin Udmurtian autonomiseksi sosialistiseksi neuvostotasavallaksi. Udmurtian teollisuuden pohja luotiin 1930-luvulla, jolloin siitä kehittyi merkittävä teräs- ja sotatarviketeollisuuden keskus. Toisen maailmansodan aikana Udmurtiaan siirrettiin tehtaita muun muassa Moskovasta, Ukrainasta ja Stalingradista.
Osana Venäjän federaatiota
Neuvostoliiton hajottua 1991 Udmurtia antoi suvenerisuusjulistuksen ja muutti nimensä Udmurtian tasavallaksi, mutta jäi edelleen osaksi Venäjän federaatiota. Neuvostoliiton aikana Udmurtia oli sotateollisuuden vuoksi suljettu alue. Tuolloin suhteita ulkomaihin, muun muassa Suomeen luotiin vilkkaasti. Udmurtian valtiolliset symbolit otettiin käyttöön 1990-luvulla: lippu 1993 sekä vaakuna ja kansallishymni 1994.
Udmurtian ensimmäiset presidentinvaalit pidettiin 15. lokakuuta 2000, jolloin presidentiksi valittiin suoralla kansanvaalilla parlamentin (Gossovet) puheenjohtaja Aleksandr Volkov. Volkov sai 37,8 prosenttia äänistä, kun Udmurtian lakien mukaan voittoon riittää 25,0 % ääniosuus. Volkovin virkakausi alkoi 3. marraskuuta samana vuonna. Volkov uusi paikkansa vuosina 2004 ja 2009. Vuoden 2009 valintaa ei tehty vaaleilla, vaan Venäjän federaation presidentin ehdotuksesta Udmurtian parlamentin hyväksymänä.
2000-luvun alussa sananvapautta rikottiin kaikkialla Venäjällä, mutta tilanne vaihteli suuresti alueittain. Heikointa se oli suomalais-ugrilaisissa tasavalloissa, myös Udmurtian tasavallassa.
Maantiede
Udmurtia rajoittuu idässä Permin aluepiiriin, kaakossa Baškiriaan, etelässä Tatarstaniin sekä lännessä ja pohjoisessa Kirovin alueeseen.
Pinnanmuodot
Udmurtia on pääasiassa kumpuilevaa tasankoa, jonka pohjoisosat kuuluvat Ylä-Kaman ylänköön, jossa sijaitsee maan korkein kohta, 330 metriä meren pinnan yläpuolella. Udmurtian eteläosa on jonkin verran alavampaa, ja maan länsiosassa on soista alankoa.
Vesistöt
Suurin Udmurtian joki on Volgan sivuhaara Kama, joka saa alkunsa Udmurtian pohjoisosasta ja virtaa maan kaakkoisosan kautta. Muita isoja jokia ovat Siva, Iž, Tšeptsa ja Kilmez. Maan itärajalle ulottuu Votkinskin tekojärvi.
Ilmasto
Udmurtiassa vallitsee lauhkea mannerilmasto kylmine talvineen ja lämpimine kesineen. Tammikuun keskilämpötila vaihtelee maan pohjoisosan −15,5 °C:sta eteläosan −14,2 °C:een. Heinäkuun keskilämpötila puolestaan vaihtelee maan pohjoisosan 17,5 °C:sta eteläosan 19 °C:een. Keskimääräinen vuotuinen sademäärä on 400–600 millimetriä.
Kasvillisuus
Udmurtian pinta-alasta 46 prosenttia on metsien peitossa, josta noin puolet on havumetsää ja puolet sekametsää. Yleisimmät puulajit ovat kuusi, mänty, koivu, haapa ja lehmukset. Metsien ohella on laajoja turvesoita sekä jonkin verran myös aroa.
Eläimistö
Udmurtian metsille tyypillisiä eläimiä ovat kettu, mäyrä, susi, orava, metsäjänis, näätä ja kärppä sekä pyyt, teeri ja muut metsäkanalinnut. Piisami on myös sopeutunut alueen oloihin ja majaville on perustettu suojelualueita. Udmurtian yleisimmät jokikalat ovat ruutana, ahvenet, suutari, säyne ja made.
Suojelualueet
Udmurtian luonnonsuojelualueista merkittävimpiin kuuluu Netšinskin kansallispuisto, joka sijaitsee Udmurtian itäosissa Votkinsikin ja Sarapulin välisellä alueella.
Talous
Udmurtia tuotti Venäjän tilastokeskus Rosstatin mukaan vuonna 2010 yhteensä 264,5 miljardin ruplan osuuden eli 0,71 prosenttia Venäjän federaation BKT:stä. Jokaista alueen asukasta kohti BKT:tä kertyi vuodessa 173 800 ruplaa eli noin 4 258 euroa. Tämä oli vain 66 prosenttia Venäjän keskiarvotasosta eli BKT:n kannalta katsoen alueen tuottavuus oli selvästi maan keskiarvoa alempi.
Teollisuus
Udmurtian pääteollisuudenalat ovat raskasmetalli- ja koneteollisuus (38 % koko teollisuustuotannosta) sekä polttoaine- (23 %), elintarvike- (11 %) ja elektroniikkateollisuus (7 %). Teollisuus tuottaa muun muassa moottoripyöriä, henkilöautoja, aseita, urheiluaseita, öljyteollisuuden tarvikkeita, metallityövälineitä, radioita, junan vetureita ja metsäteollisuuden tuotteita. Teollisuus tuottaa 45 prosenttia tasavallan BKT:sta.
Alkutuotanto
Vuonna 1999 maanviljelysalueet muodostivat 45 prosenttia koko tasavallan pinta-alasta. Maanviljely on keskittynyt maidon, lihan, viljan (ruis, ohra, kaura, tattari), perunoiden, vihannesten ja pellavan tuotantoon ja mehiläistenhoitoon. Vuonna 1999 Udmurtian maatalous tuotti 121,2 miljoonaa tonnia (elopaino) naudan- ja kanan lihaa, 584,4 miljoonaa litraa maitoa, 552,1 miljardia kananmunaa, 478,2 miljoonaa tonnia viljaa, 685,1 miljoonaa tonnia perunaa ja 202,7 miljoonaa tonnia vihanneksia.
Ulkomaankauppa
Udmurtian ulkomaankauppa oli vuonna 1999 noin 609 milj. Yhdysvaltain dollaria, josta viennin osuus oli 480,2 milj. ja tuonnin 128,8 milj. Tärkeimmät vientituotteet olivat öljy (44 %), koneet ja laitteet (40 %), metallit (7 %). Tärkeimmät tuontitavarat puolestaan olivat koneet ja laitteet (78 %), petrokemian tuotteet (12 %) ja elintarvikkeet (4 %). Merkittävimmät vientimaat vuonna 1999 olivat Alankomaat, Kreikka, Yhdysvallat, Ranska ja Puola. Merkittävimpiä tuontimaita puolestaan olivat Saksa, Ukraina, Yhdysvallat, Tšekki ja Ruotsi. Suomen ja Udmurtian välinen kauppa ei ole kovin suurta. Udmurtia vie Suomeen lähinnä puuta ja Suomesta tuodaan kivennäistuotteita, koneita ja laitteita sekä petrokemiantuotteita.
Väestö
Udmurtian väkiluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 1 521 420 henkeä. Väestötiheys on 36,1 as./km². Vuonna 2008 Väestön keski-ikä oli ollut 35,3 vuotta. Tuolloin työikäisiä oli 57,1 prosenttia, alle työikäisiä 25,2 prosenttia ja eläkeläisiä 17,7 prosenttia väestöstä.
Väestön sijoittuminen
Tasavallan väestöstä kaupunkilaisia oli 69,2 prosenttia ja maaseutuasukkaita 30,8 prosenttia (2010). Saman väestönlaskennan mukaan tasavallan pääkaupungissa Iževskissä (udm. Ižkar) asui 627 734 henkeä eli runsas 41 prosenttia maan väestöstä. Seuraavaksi suurimmat kaupungit ovat Sarapul (101 381 as.), Votkinsk (udm. Votkakar, 99 022 as.), Glazov (udm. Glazkar, 95 854 as.) ja Možga (47 961 as.).
Lisäksi tasavallassa on viisi 10–30 tuhannen asukkaan taajamia, joista yhdellä (Kambarka) on kaupungin arvo. Suuriin taajamiin lukeutuvat (seuraavassa ktt = kaupunkityyppinen taajama): Igra (ktt, 20 737 as.), Uva (ktt, 19 984 as.), Balezino (ktt, 16 121 as.), Kez (taajama, 11 080 as.) ja Kambarka (kaupunki, 11 021 as.).
Etniset ryhmät
Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan asukkaista 62,2 prosenttia on venäläisiä, 28,0 prosenttia udmurtteja, 6,7 prosenttia tataareja, 0,6 prosenttia ukrainalaisia ja 0,6 prosenttia mareja. Udmurttien osuus oli laskenut verrattuna edelliseen eli vuoden 2002 väestönlaskentaan. Vielä vuonna 1963 udmurttien osuus väestöstä oli 52 prosenttia. Udmurtian tasavallan sivuston mukaan kaksi kolmasosaa maailman kaikista udmurteista asuu Udmurtiassa.
Uskonto
thumb|Uudelleenrakennettu ortodoksinen [[Mikaelin katedraali (Iževsk)|Mikaelin katedraali pääkaupunki Iževskissä.]]
Vuonna 2012 julkaistun, Venäjän uskontoja laajasti kartoittaneen Arena-tutkimuksen mukaan Udmurtian väestöstä oli: