cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Innojok
Innojok Oy on tekniikan tohtori Jukka Jokiniemen vuonna 1993 Helsingissä perustama yritys. Yritys on valaisinalan yritys, jonka toimintaan kuuluvat valaisinten ja kirkasvalojen suunnittelu, valmistus, maahantuonti ja markkinointi. Innojokin tuotemerkit ovat Innolux Design ja Innosol.
Innojok Oy suunnittelee ja toteuttaa valaistuksia työ- ja asuinympäristöihin. Yritys myös konsultoi julkisten tilojen valaistuksen suunnittelijoita ja toteuttajia. Innojokin suunnittelemiin ja markkinoimiin Innolux-valaisimiin kuuluu yleis- ja sisustusvalaisimia sekä työtila-, ulko- ja suurennuslasivalaisimia. Innolux Design -malliston valaisimet ovat Suomessa valmistettuja, tunnettujen suomalaisten muotoilijoiden klassikkovalaisimia sekä moderneja malleja. Muut tuotteet valmistetaan pääosin Suomessa. Innosol-kirkasvalolaitteet ovat Det Norske Veritasin sertifioimia lääkinnällisiä laitteita. Innojokin tuotteilla on oikeus käyttää Suomalaisen Työn Liiton Avainlippu-tunnusta.
Yrityksen perustaja Jukka Jokiniemi on näkövammainen. Hän sokeutui silmänpohjan rappeuman vuoksi vähitellen kymmenessä vuodessa saatuaan tietää sairaudesta 1981. Innojokin valaisinsuunnittelussa lähtökohtana onkin käsite Design for All, mikä tarkoittaa että heikkonäköisille ja muille erityisryhmille soveltuva valaistus palvelee samalla kaikkia ihmisiä.
SM-64 Navaho
pienoiskuva|NA XSM-64 laukaisualustallaan. North American SM-64 Navaho eli Projekti X-10 oli ensimmäisiä USAF:n yrityksiä pitkänmatkan strategiseksi ydinohjusaseeksi, joka suunniteltiin mannertenväliseksi. X-10 Navajoon pohjautuneen projektin toteutus alkoi nimellä B-64 (b=bomber) ja sijoittui 1950-luvun loppuun, jolloin se lakkautettiin (1958–1959). Sen sijaan Northrop SM-62 Snark toteutui. Ensilento tapahtui vuoden 1953 lopulla.
Ydinkärki (Mark 39 -ydinpommi tai W41/B41) oli megatonni-luokkaa (minimi: 3.8 MT). Suunniteltu kantama oli 6 500 km. Ohjus kykeni ainakin 2.2–2.3 Machin nopeuteen sekä 18–23 km lentokorkeuteen. Tosin tavoiteltu nopeus oli 3.0 Machin nopeus. Risteilyohjus lensi kahden ramjet-tyyppisten moottorien turvin, lisäksi se käytti niin sanottuja boosteri-raketteja (XLR-83). Suunnistustapa eli ohjuksen ohjautuksen menetelmä oli inertiasuunnistus.
FutisForum
right FutisForum ja FutisForum² ovat olleet 2000-luvun aktiivisimpia suomenkielisiä jalkapalloaiheisia internetin keskustelupalstoja. FutisForumia ylläpitää Makra Oy ja se on osa Suomifutis.net-jalkapalloportaalia. FutisForumin omistaa Soccernet.fi-sivusto. FutisForumille on rekisteröity noin 45 000 nimimerkkiä ja siellä oli vuoden 2008 lopussa noin 1,6 miljoonaa viestiä.
AMD64
pienoiskuva|AMD64 -logo.
FutisForum
Vuonna 2006 avattu FutisForum², jonne lähes kaikki keskustelu on sittemmin siirtynyt, on sen sijaan yksityishenkilön omistama ja yhteisön itse ylläpitämä. FutisForum²:lla oli vuoden 2016 huhtikuussa yli 53 000 rekisteröitynyttä käyttäjää ja noin 9,5 miljoonaa viestiä.
AMD64
AMD64 (myös nimillä x86-64, x86_64 ja x64) on AMD:n kehittämä 64-bittinen suoritinarkkitehtuuri, joka suunniteltiin kehitysaskeleeksi 32-bittisestä x86-arkkitehtuurista. Vanhoja 16- ja 32-bittisiä real mode- ja protected mode-ohjelmia varten suorittimessa on vielä mukana niille tukea säilyttäen yhteensopivuuden vanhoille ohjelmille. 64-bittiset ohjelmat suoritetaan long mode -tilassa. Intelillä oli kilpaileva EM64T-arkkitehtuuri.
FutisForum
FutisForum
FutisForum aloitti toimintansa pienenä keskusteluosiona 1996 Soccernet.fi-sivustolla. Nykyään FutisForum on aktiivinen useiden tuhansien käyttäjien keskustelupalsta.
AMD64
AMD ilmoitti arkkitehtuurista vuonna 1999 ja julkaisi määrittelyn vuonna 2000.
FutisForum
1996–2000
FutisForum – tuolloin vielä "palsta" – aloitti toimintansa 1996 Soccernet.fi-sivustolla. Vuoden 1997 aikana palstan nimeksi muotoutui FutisForum.
AMD64
Lisensointi
Intel ja AMD ovat sopineet ristiin lisensoinnista, jolloin myös Intel käyttää AMD64-tilaa prosessoreissaan.
FutisForum
1996–2000
Ensimmäiset vuodet olivat foorumilla hiljaisia. Käyttäjiä oli muutamia kymmeniä ja keskustelu keskittyi maajoukkueen ympärille. Vuonna 1998 HJK:n Mestarien liiga -esitykset nostivat Suomessa jonkinlaista jalkapallohuumaa, mikä näkyi FutisForumin käyttäjä- ja viestimäärien kasvuna sekä keskustelun monipuolistumisena. Kiivaasti keskusteltiin myös Veikkausliiga-joukkue PK-35:n siirtymisestä Hjallis Harkimon omistukseen ja muuttumisesta FC Jokereiksi. Syksyllä 1998 otettiin foorumilla käyttöön käyttäjien rekisteröityminen ja keskustelun jako eri aihealueisiin.
AMD64
Lisensointi
Intel lisensoi AMD:lle oikeuden käyttää alkuperäistä x86 arkkitehtuuria.
FutisForum
1996–2000
Syksyllä 1999 FutisForumin jäsenet vastustivat Palloliitolle luovutetulla adressilla Hjallis Harkimon – toteutumattomaksi jäänyttä – tavoitetta tuoda Veikkausliigaan jääkiekosta tutut play-offit ja paikalliskierrokset.
2000–2002
Uuden vuosituhannen ensimmäisinä vuosina FutisForumin käyttäjämäärä kasvoi nopeasti. Vuoden 2002 lopussa rekisteröityneitä nimimerkkejä oli jo yli 5 000. Jalkapallokeskustelun ohessa vapaa (jalkapalloon liittymätön) keskustelu saavutti pysyvän ja kasvavan jalansijan FutisForumilla. Tämä edisti FutisForumin kasvua omanlaiseksi Internet-yhteisöksi, jossa keskustelu ei enää pyörinyt pelkästään jalkapallon ympärillä.
AMD64
Arkkitehtuurin eroja x86:een nähden
Samalla piirillä on legacy-mode tuki IA-32 käskykannalle. Kun prosessori toimii long-mode tilassa tietyt erot tulevat voimaan.
FutisForum
2000–2002
Vuonna 2001 nimimerkki ttr julkaisi FutisForumilla Suomesta jalkapalloyhteiskunta -manifestin, joka argumentoi urheilullisen ja yhteiskunnallisen jalkapallovallankumouksen puolesta. Manifesti – jos ei muuta – voimisti foorumilla jo ennestäänkin vaikuttanutta lähtökohtaisesti kriittistä asennoitumista muita urheilulajeja, erityisesti jääkiekkoa kohtaan.
Hevaanjoki
Hevaanjoki eli Hevaajoki on joki Inkerissä, Leningradin alueella. Se saa alkunsa Mustajoen ja Ruitsanjoen yhtymäkohdasta ja laskee Kaprionlahteen Sosnovyi Borin keskustan eteläpuolella. Joki on 38 kilometriä pitkä ja sen yläjuoksu on 27 metrin korkeudella merenpinnasta. Joki laskee keskimäärin 0,71 metriä kilometrin matkalla.
FutisForum
2000–2002
Vuodesta 2002 lähtien FutisForum on ollut aktiivinen useiden tuhansien käyttäjien keskustelupalsta. Viestejä on päivittäin tullut useita satoja, tavallisesti tuhatkunta. Foorumille tyypillinen moderoimattomuus, jopa anarkistisuus, on yhdessä kasvavan lukija- ja kirjoittajamäärän kanssa johtanut törmäyksiin perinteisen median kanssa.
Hevaanjoki
Hevaanjoen yläjuoksu on varsin harvaan asuttua aluetta. Alajuoksun tärkeimmät asutuskeskittymät ovat Hevaa, Uusi-Vääskylä ja Sosnovyi Bor. Pietari–Veimar-rata ylittää joen Sosnovyi Borin keskustan itäpuolella runsaan viiden kilometrin päässä joen suusta. Aivan rautatiesillan kupeessa sijaitsee rataosan Seisake 80 km. Sosnovyi Borin kohdalla joki tekee jyrkän mutkan keskustan eteläpuolitse ja kulkee Vääskylän rautatieaseman ohitse. Merkittävin sivujoki on Lupanovanjärvestä laskeva Lupanovanjoki, joka yhtyy Hevaanjokeen Uuden-Vääskylän ja Hevaan välillä.
FutisForum
2003–2006
Vuodesta 2002 lähtien FutisForumilla vaikutti vahva ja kasvava Suomen miesten jalkapallomaajoukkueen päävalmentajan Antti Muurisen vastainen oppositio. Muurisen lisäksi oman osansa kritiikistä sai myös Palloliitto. Yhtäältä muuris-kritiikki ja toisaalta toiveet maajoukkueen menestyksestä purkautuivat foorumilla muun muassa T-paitaprojektina, lauluina, animaatioina ja kuvakollaaseina. Keväällä 2005 foorumilla organisoitiin Palloliiton toimintatapoja kritisoiva mielenosoitus, joka pidettiin ennen maajoukkueen karsintaottelua Hollantia vastaan.
AMD64
Arkkitehtuurin eroja x86:een nähden
Ohjelmien suorituksessa long mode -tilassa on käytössä uusi ABI, muutoin käytössä on vanha yhteensopivuustila.
FutisForum
2003–2006
Vuonna 2003 iltapäivälehdistössä nostettiin esiin joidenkin käyttäjien Suomen miesten jalkapallomaajoukkueen päävalmentajaan Antti Muuriseen kohdistunut erittäin kärkevä, jopa väkivallalla mässäilevä kielenkäyttö. Keväällä 2004 Yleisradion A-Piste sekä FST:n ajankohtaistoimitus kertoivat FutisForumilla esiintyneistä rasistisista kirjoituksista. Keskustelupalstalle tyypillisesti rasistiset tai muuten kyseenalaiset viestit ovat saaneet myös vastakommenttinsa. Liikkukaa! ry myönsi FutisForumin nimimerkille SMIRNOFF vuoden 2004 virtuaalisen ”Member of the Global Family“ -palkinnon hänen rasisminvastaisesta viestistään.
FutisForumilla keskusteltiin vuodesta 2003 alkaen kriittisessä hengessä myös Palloliiton lanseeraamasta Kaikki pelaa -ohjelmasta. Vuonna 2005 keskustelu siirtyi pääosin uudelle Nappula- ja Junnufutis-keskustelufoorumille.
2018
2018 MM-kisojen aikana FutisForum ajettiin lopullisesti alas.
Yhteisö
FutisForumille, kuten internet-yhteisöille on tapana, on vuosien varrella syntynyt omia tapoja, sanontoja, käytäntöjä ja kilpailuja. Vuodesta 1998 lähtien foorumilla on käyty Veikkausliigaskaba. Se syntyi kiinnostuksesta kisata Veikkaaja-lehden Veikkausliiga-liitteiden epätarkoiksi koettuja Veikkausliigan sijoitus- ja maalintekijäveikkauksia vastaan. Osallistujia on vuosittain yli 200.
FutisForumilla on kisattu vuodesta 2001 Veikkaus Sarjoissa. Osallistujia on viikoittain satakunta. Lisäksi on perinteisesti järjestetty myös EM- ja MM-kisaveikkaukset.
FutisForum²
right Huono toimivuus oli FutisForumin tunnusmerkkejä. Alkuvuosien 1996–2000 anarkistinen foorumi oli usein alhaalla ja kärsi "spämmiaalloista". Vuoden 1999 "ääriliike"-keskustelun tiimellyksessä koko foorumi kaatui. Vuoden 2001 syksyllä rekisteröityminen suljettiin häiriköiden pelossa. Käyttäjämäärien kasvun myötä vuodesta 2003 lähtien FutisForum alkoi kaatua lähes säännöllisesti. Kaatumisten yhteydessä vanhoja viestiketjuja katosi usein, mikä aiheutti käyttäjissä närää. Vuonna 2005 vaihdettiin foorumin pyörittämiseen käytettyä ohjelmaa, mutta sekään ei tuonut korjausta asiaan. Keväällä 2005 FutisForum hakkeroitiin ja sen yhteydessä tuli ilmi UG, suurimmalle osalle käyttäjäkuntaa tuntematon suljettu keskustelualue. Asiasta nousi suuri kohu.
Vuoden 2006 alussa nimimerkki Bootlegger sai foorumin toimimattomuudesta tarpeekseen ja perusti uuden foorumin vanhan rinnalle. Ns. varafoorumeita oli varsinaisen foorumin rinnalle syntynyt useita jo aiemmin, mutta Futisforum²-nimellä kulkeva foorumi on näistä ehdottomasti menestynein. Syyskuun 2006 aikana se ohitti käyttäjien määrässä alkuperäisen FutisForumin ja on vakiinnuttanut paikkansa käyttäjämäärältään suurimpana suomalaisena jalkapallokeskustelusivustona. Loppuvuodesta 2006 iso osa FutisForumin käyttäjistä siirtyi FutisForum²:n käyttäjiksi. FutisForum² on keskustelusivustona niin suuri, että siellä keskustellaan myös muustakin kuin jalkapallosta.
Mediassa
FutisForumin suhde mediaan on ollut värikäs. Keskustelupalstaa on kuvailtu vuosien saatossa valtamedian toimesta muun muassa anarkiaksi ja sen jäseniä ääriliikkeiden miehiksi. Samalla kuitenkin julkaisut, kuten Urheilulehti, ovat omaksuneet esimerkiksi FutisForumilla syntyneitä sananparsia ja seuranneet tiiviisti foorumilla tapahtuvaa kannattajien liikehdintää. Julkisuus oli alkuvuosina räikeän negatiivista. Sittemmin FutisForum on toiminut alustana myös monen kiitellyn aloitteen leviämiselle, esimerkkeinä Suomen maajoukkueen kannattajien (SMJK) toiminta, Suomencup.net sivuston syntyminen , alkujaan Futismaailmassa ideoidun Stadionin valkaisu-kampanjan popularisointi ja ajoittainen jalkapallon ulkopuolinen toiminta kuten keräyspotti Joulupataan, josta Helsingin Sanomat raportoi näkyvästi vuoden 2008 päätteeksi.
Valtalaki (1941)
Laki talouselämän säännöstelemisestä poikkeuksellisissa oloissa eli niin sanottu valtalaki oli Suomessa vuosina 1941–1955 voimassa ollut poikkeuslaki, jolla valtioneuvostolle annettiin erityiset valtuudet säännöstellä maan talouselämää jatkosodan aikana ja sen jälkeen. Laki säädettiin toukokuussa 1941 määräaikaisena, ja sen voimassaoloaikaa jatkettiin yhdellä vuodella kerrallaan vuosina 1942–1954. Yhdessä tämän lain kanssa vuonna 1941 säädettiin myös laki väestön toimeentuloa vaarantavien rikosten rankaisemisesta (304/1941).
Näitä molempia lakeja koskeva ensimmäinen hallituksen esitys annettiin vuonna 1940 (HE 157/1940). Valtalaki hyväksyttiin eduskunnassa toukokuussa 1941 äänin 147–33.
Valtioneuvostolla oli melko laajat valtuudet säännöstellä talouselämää. Valtuudet perustuivat sotatilalakiin (303/1930) ja lakiin puolustusvalmiuden tehostamisesta sodanvaaran uhatessa (193/1939). Säännöstelymääräyksiä pidettiin tilanteeseen nähden riittämättöminä. Sotatilalain säännökset antoivat oikeuden säännöstellä vain yleisten tarvikkeiden tuotantoa, kauppaa, kulutusta, kuljetusta ja hintoja. Säännöstelyn ulkopuolelle olivat jääneet muut kuin yleiset tarvikkeet. Niidenkin säännöstelyä pidettiin tarpeellisena muun muassa raaka-aineiden säästämiseksi. Lisäksi valtioneuvostolle haluttiin valtuudet säännöstellä yleiseen hintatasoon vaikuttavia tekijöitä kuten vuokria, kuljetusmaksuja ja erilaisia tariffeja. Myös sotatilalain säännösten suppea ilmaisu oli tuottanut tulkintavaikeuksia ja siksi haluttiin selventäviä lisämääräyksiä.
Tarvittavat uudet säännökset olisi voitu antaa muuttamalla ja täydentämällä sotatilalakia, mutta säännöstely katsottiin tarpeelliseksi senkin jälkeen, kun sotatila julistettaisiin lakanneeksi. Siksi valtioneuvosto piti tarpeellisena kokonaan uutta lakia. Samalla valtioneuvostolle voitiin antaa uusia valtuuksia, kuten oikeus antaa määräyksiä työttömyyden torjumiseksi ja oikeus velvoittaa kunnat asettamaan lautakuntia ja toimihenkilöitä säännöstelymääräysten toimeenpanoa varten sotatilan lakkaamisen jälkeenkin.
Valtalakiin ei sisällytetty rangaistusseuraamuksia määräysten rikkomisesta, vaan niistä säädettiin eri laissa. Se oli laki väestön toimeentuloa vaarantavien rikosten rankaisemisesta (304/1941) ja se tuli voimaan samana päivänä kuin valtalakikin. Sen sijaan valtalaissa oli säännös siitä, että valtalain nojalla annettuja määräyksiä noudattamatta tai niitä kiertäen tehty sitoumus, sopimus tai muu välipuhe oli mitätön.
Big Brother 2005
360px|thumb|Big Brother 2005:n logo. Big Brother 2005 oli suomalaisen version 1. tuotantokausi suositusta tositv-formaatista Big Brother. Sen esitti syksyllä 2005 Subtv.
Viikkotehtävät
Joka viikko Big Brother-talon asukkaat saavat viikkotehtävän, jonka onnistumisesta lyövät vetoa viikoittaisella budjetillaan. Vedonlyöntiprosentin on oltava vähintään 25 prosenttia ja enintään 99 prosenttia viikkobudjetista.
Nimeämistaulukko
Joka viikko jokainen asukas nimesi kanssakilpailijoistaan kaksi häätöäänestykseen. Asukkaat (kaksi tai enemmän), jotka saivat eniten nimeämispisteitä joutuivat yleisöäänestykseen. Näistä asukkaista yksi häädettiin talosta. Joskus nimeämisissä oli kuitenkin Big Brotherin sanelemia poikkeuksia.
The Kid Laroi
Charlton Kenneth Jeffrey Howard (s. 17. elokuuta 2003 ), taiteilijanimeltään The Kid Laroi, on australialainen rap-artisti- ja laulaja-lauluntekijä.
Howard syntyi Sydneyssä, ja sai kiinnostuksensa hip hop- ja R&B-musiikkiin äidiltään. Howard alkoi esiintyä 13-vuotiaana, ja julkaisi ensimmäisen EP-levynsä 14-vuotiaana vuonna 2018. Samana vuonna hän menestyi Triple-J Unearthed -kilpailun finalistina saaden kansallista huomiota. Hän solmi levytyssopimuksen Columbia Recordsin ja Grade A Productionsin kanssa vuonna 2019.
Howard nousi alun perin suosioon osittain Juice Wrldin ansiosta, joka ohjasi häntä rap-kiertueella ja myöhemmin tehden hänen kanssaan yhteistyötä.
Howard julkaisi ensimmäisen mixtapensa F*ck Love heinäkuussa 2020. Sen kappaleista ”Without You” ja Justin Bieberin kanssa tehty ”Stay” nousivat yhdysvaltalaisella Billboard Hot 100 -singlelistalla kymmenen myydyimmän singlen joukkoon. Elokuussa 2021 mixtape saavutti Yhdysvaltain albumilistan ensimmäisen sijan.
Huotra
thumb|[[Gladius ja huotra]] Huotra on pääosin nahkainen miekan säilytyssuoja, joka peittää terän. Huotran tarkoitus on helpottaa miekan mukana pitämistä, estää terää vahingoittamasta miekan kantajaa ja suojella terää turhilta kolhuilta, kosteudelta ja muulta vahingolta. Huotra on usein kiinnitetty vyötärölle vyöllä tai olkapäältä lantiolle vartalon yli kulkevalla hankkiluksella. Usein huotra jättää kahvan näkyviin, jotta miekka olisi helpompi vetää esiin.
Maria Kirbasova
Maria Kirbasova (kesäkuussa 1941 – heinäkuussa 2011 Sipoo) oli Sotilaiden äidit -komitean perustajajäsen ja radioinsinööri. Hän oli kansanviholliseksi tuomittujen kalmukki perheensä mukana kaksivuotiaasta alkaen Siperiassa ja sai palata kotiseudulleen vasta Hruštšovin päätöksellä 1956 15-vuotiaana. Hän muutti Moskovaan ja ryhtyi kampanjoimaan Neuvostoliiton armeijan varusmiehille heikkoja olosuhteita vastaan veljensä vapauttamiseksi palveluksesta. Monet korkeakoulu- ja yliopisto-opiskelijat olivat tuohon aikaan etuoikeutettuja ja vapautettiin aseellisesta palveluksesta. Myöhemmin Maria Kirbasova on toiminut myös Tšetšenian sodan uhrien puolesta. Kirbasova on jäänyt leskeksi. Hänen tyttärensä Kermen Soitu on nykyään Suomen kansalainen samoin kuin tämän puoliso ja kaksi poikaa.
Kesäkuussa 2008 Suomen maahanmuuttoviranomaiset päättivät karkottaa iäkkään ja vakavasti sairaan Kirbasovan. Hän matkusti tyttärensä luokse Suomeen lokakuussa 2007 miehensä hautajaisten jälkeen. Hän haluaisi jäädä Suomeen, koska tytär on ainoa, joka voi pitää hänestä huolta. Yle uutisten mukaan tytär maksaa äitinsä hoidon ja asumisen. Äiti sairastaa reumaa, ja aivoinfarkti on halvaannuttanut hänen toisen puolensa kokonaan. Hänen kotiinpaluutaan hankaloittaa myös se, että hän on ollut perustamassa Tšetšenian sodan vastaista Venäjän Sotilaiden Äitien Komite aa. "Hän ei ole ollut Venäjän vallan suosiossa pitkään aikaan. Kun hän on vielä toisinajattelija, hän ei saa edes sitä pienintäkään apua", tytär Kirbasovan Kermen Soitu sanoi Ylen tv-uutisissa. Kirbasovalla ei myöskään ole sukulaisia Venäjällä. Maahanmuuttovirasto hylkäsi Kirbasovan oleskelulupahakemuksen. Sen mukaan äidin ja tyttären sukulaisuussuhde ei riitä perusteeksi Suomessa asumiseen. Helsingin hallinto-oikeus hylkäsi käännytysvalituksen.
Suomen ulkomaalaislaissa sanotaan, että oleskelulupa voidaan myöntää perheen ulkopuoliselle omaiselle, jos tämä on täysin riippuvainen Suomessa asuvista sukulaisistaan. Oikeusratkaisukäytäntö siitä, mitä täydellä riippuvuudella tarkoitetaan, on tiukka, tulosalueen johtaja Olli Koskipirtti Maahanmuuttovirastosta sanoo. "Täysi riippuvuus voi toteutua esimerkiksi tilanteessa, jossa kyseessä on erittäin iäkäs vanhus, joka olisi lähtömaassa vailla tarvitsemaansa välttämätöntä hoitoa", Koskipirtti sanoo.
Kolmannen valituksen jälkeen tehtiin 12. kesäkuuta 2008 Korkeimman hallinto-oikeuden päätös, jonka mukaan Kirbasova saa jäädä toistaiseksi Suomeen. Tapausta koskeva oikeudenkäynti on kesken.
Kirbasova kuoli heinäkuussa 2011.
Joseph Jongen
pienoiskuva|Joseph Jongen Marie-Alphonse-Nicolas-Joseph Jongen (14. joulukuuta 1873 Liège – 12. heinäkuuta 1953 Sart-lez-Spa) oli belgialainen urkuri, säveltäjä ja musiikkikasvattaja.
Elämä ja ura
Seitsemänvuotias Jongen ilmoitettiin synnyinkaupunkinsa Liègen konservatorioon, jossa alkoi opiskella urkujensoittoa ja sävellystä. 1890-luvulla Jongenista tuli Liègen St. Jacques -kirkon urkuri. 1900-luvun vaihteessa opintomatkallaan Berliinissä Jongen tapasi Max Bruchin sekä Richard Straussin, jolta otti muutamia sävellystunteja. Palattuaan kotimaahansa Joseph Jongen asui Brysselissä ja ensimmäisen maailmansodan aikana Isossa-Britanniassa. Palattuaan Belgiaan Jongenista tuli Brysselin konservatorion johtaja. Jongen valittiin kaksi kertaa Belgian kuninkaalliseen akatemiaan.
Jongen voitti vuonna 1897 Belgian Prix de Rome -palkinnon. Säveltämisen ohessa Jongen toimi urkurina ja pianistina ja esiintyi muiden muassa Artur Rubinsteinin, John Irelandin ja Eugene Ysayen kanssa. Urkumusiikin lisäksi Jongen sävelsi varsin paljon orkesteriteoksia, yhden baletin, kamarimusiikkia, vokaaliteoksia ja pianosävellyksiä. Tärkeimmiksi vaikuttajiksi mainitaan ranskalaissäveltäjät Gabriel Fauré ja Claude Debussy. Jongea pidetään merkittävimpänä belgialaisena säveltäjänä César Franckin jälkeen.
People Nation
People Nation on katujengien liittouma Chicagon alueella. Heidän pahin vastustajansa on Folk Nation. Kun moni afroamerikkalainen katujengi kääntyi islaminuskoon, People Nationiin kuuluvat jengit kääntyivät kristinuskoon.
Tunnuspiirteet
Jengin tunnuksena ovat tietyt värit, graffitit, käsimerkit, sanat ja symbolit. People Nationin jäsenillä on kaikki vaatetus vasemmalle osoittavaa, lippalakin lippa vasemmalle vinossa ja korvakoru vasemmassa korvassa. Jäsenet tekevät käsimerkkinsä vasemmalla kädellä. Yksi jengin symboleista on viisisakarainen tähti. Heidän tunnuslauseitaan ovat "high five, six must die" sekä "five in the sky, six must die", jotka viittaavat heidän viisisakaraiseen tähtisymboliinsa sekä halventavat Folk Nationin kuusisakaraista tähtisymbolia. Symboleihin kuuluu myös talikko väärinpäin, joka halventaa Folk Nationia. Muita ovat esimerkiksi kolmiulotteinen pyramidi, viisisakarainen kruunu, arpakuutio, joka näyttää viittä pistettä, kuunsirppi, jonka kaarevalla puolella on pieni viisisakarainen tähti ja Playboy-pupun näköinen symboli.
Simonsalo
Simonsalo on asuinalue Siilinjärvellä. Se sijaitsee Siilinjärven kirkonkylän keskustan koillispuolella. Simonsalossa on Teboil ja grillikioski.
Intel Xeon
thumb| Intel Xeon DP 1,7 GHz Intel Xeon on tavaramerkki, jolla Intel myy palvelin- ja työasemakäyttöön tarkoitettuja suorittimia.
Pentium II Xeon
Ensimmäinen Xeon-suoritin oli vuonna 1998 julkaistu Intel Pentium II:een perustunut Pentium II Xeon. Se oli tarkoitettu Intel Pentium Pro:n korvaajaksi. Suoritin sisälsi saman suoritinpiirin kuin Pentium II, mutta käytti kalliimpia täydellä nopeudella toimivia L2-välimuistipiirejä, joiden koko oli 512 kilotavua, 1 megatavu tai 2 megatavua. Suoritin käytti 100 megahertsin väylää. Väyläprotokolla oli sama kuin Pentium Pro:ssa ja Pentium II:ssa, mutta fyysinen kanta oli eri tyyppiä kuin kummassakaan, Slot 2.
Pentium III Xeon
Intel Pentium III:een perustunut Pentium III Xeon julkaistiin vuonna 1999. Ensimmäinen versio, Tanner, erosi Pentium II Xeonista vain siten, että SSE-käskyt (SSE2) oli lisätty ja välimuistiohjainta oli parannettu. Myöhemmin julkaistiin toinen versio, Cascades, joka oli käytännössä aivan sama suoritin kuin Coppermine-pohjainen Pentium III, mutta vain Xeon-tyyppisellä liitännällä. Tämä Cascades-malli oli valmistettu uudemmalla 0,18 um:n valmistustekniikalla, se käytti 133 megahertsin väylää, sisälsi 256 kilotavua L2-välimuistia itse prosessoripiirillä ja toimi maksimissaan kahden suorittimen kokoonpanoissa. Myöhemmin tuotiin markkinoille myös "oikeat" isommalla 1 tai 2 mebitavun välimuistilla varustetut ja useamman suorittimen kokoonpanoissa toimivat versiot Cascadeksesta. Väylän nopeus oli näissä vain 100 MHz.
Xeon ja Xeon MP
Vuonna 2001 Intel julkaisi Intel Pentium 4:ään eli NetBurst-ytimeen pohjautuneen Xeon-suorittimen. Samalla suorittimen nimi muutettiin Pentium Xeonista pelkäksi Xeoniksi. Foster-ydin ei menestynyt markkinoilla kovinkaan hyvin, sillä sen nopeus ei ollut Pentium III Xeonin eikä AMD Athlon MP:n tasolla. Tämän lisäksi suorittimen kanssa oli käytettävä kallista RDRAM-muistia. Foster-suorittimet tukivat vain kahden suorittimen samanaikaista käyttöä. Intel julkaisikin Foster MP -mallin, jota pystyi käyttämään useamman suorittimen tietokoneissa. Foster MP:n yhden megatavun suuruinen L3-välimuisti auttoi suorituskykyä, mutta suorittimen korkean hinnan takia sekään ei menestynyt.
Vuonna 2002 Intel julkaisi 130 nanometrin prosessilla valmistetun Xeonin, Prestonian. Prestoniassa oli 512 kilotavun L2-välimuisti ja se tuki Hyper-Threading-tekniikkaa. Kun hieman myöhemmin suorittimen käyttämä väylänopeus nostettiin 533 megahertsiin, Prestonia nousi nopeasti suosituimmaksi palvelinsuorittimeksi, sillä sen suorituskyky oli tällä kertaa paljon parempi kuin edeltäjillään tai Athlon MP:llä. Prestonian MP-malli, Gallatin, sisälsi joko yhden tai kahden megatavun L3-välimuistin. Myöhemmin Intel julkaisi myös neljän megatavun L3-välimuistilla varustetun Gallatin-suorittimen.
64-bittiset Xeon ja Xeon MP
90 nanometrin prosessilla valmistettu Xeon, Nocona, julkaistiin vuonna 2004. Koska Intel Itanium ei menestynyt markkinoilla hyvin, Intel päätti lisätä Noconaan AMD64-tuen (kutsuen sitä nimellä EM64T), jolloin se tuki 64-bittisiä käskyjä. AMD Opteron oli kuitenkin yleisesti ottaen Noconaa nopeampi, joten Intel julkaisi alkuvuonna 2005 laajennetulla L2-välimuistilla julkistetun suorittimen, Irwindalen. Irwindale osasi myös pudottaa kellotaajuuttaan, jos sen täyttä tehoa ei tarvita.
Woodcrest
Kesällä 2006 Intel julkaisi uudet Woodcrest-ytimeen pohjautuvat Xeon-suorittimet. Woodcrest-ydin pohjautuu Intelin uuteen Core-nimellä kulkevaan suoritinarkkitehtuuriin, ja se tarjoaa selvästi paremman suorituskyvyn sekä huomattavasti paremman suorituskyky-virrankulutus-suhteen kuin aiemmat Pentium 4 -pohjaiset Xeonit.
Kaikki Woodcrest-pohjaiset Xeonit ovat tuplaydinprosessoreita, eli niissä on kaksi suoritinta yhdellä piirillä.
Woodcrest-pohjaiset Xeonit ovat aluksi saatavilla vain kahden suorittimen (eli neljän ytimen) kokoonpanoihin. Neljän suorittimen (kahdeksan ytimen) ja sitä suuremman suoritinmäärän mahdollistavat Xeon MP:t pohjaavat edelleen Pentium 4:ään.
Clovertown
Clovertown on neljäytiminen versio Woodcrestistä, ja se koostuu itse asiassa kahdesta kaksiytimisestä Woodcrest-piilastusta, jotka on paketoitu saman kotelon sisään. Molemmilla piilastuilla on 4 MiB L2-välimuistia eli sitä on yhteensä 8 MiB. Clovertownin pienitehoisimmat mallit käyttävät Woodcrestin tapaan 1 066 MT/s väylää ja nopeammat 1 333 MT/s väylää. Malleina E5310, E5320, E5345 ja X5355, nopeuksina 1,6–2,67 GHz.
Nehalem-EX
Nehalem-EX:t ovat Nehalem suoritinarkkitehtuuriin perustuvia palvelinprosessoreita. Nehalem-EX:n koodinimi on Beckton. Nehalen-EX:t tullaan valmistamaan 45 nanometrin prosessilla ja siinä on 2,3 miljardia transistoria. Suorittimessa on neljä QuickPath linkkiä joiden välityksellä prosessori keskustelee muiden suorittimien ja laitteiston kanssa. Prosessorissa on myös integroitu nelikanavainen muistiohjain ja sen suoritinkanta on Socket 1567.
Helikoni
Helikoni on tuuban sukuinen vaskipuhallin, jota käytetään bassoäänten soittamiseen. Soittimen putken paksuin osa kiertää soittajan ympäri eli soittaja on ikään kuin torven "sisällä". Helikonia on helpompi kantaa marssiessa kuin tavallista tuubaa.
Sousafoni on helikonin muunnos; siinä torven suu on suunnattu eteenpäin.
Historia
thumb|left|[[Philip Timms helikonin kanssa 1909]] Helikoni on muotoutunut jommastakummasta Adolphe Saxin keksimästä soittimesta: saxtorvesta, tai saxtuubasta. Helikoneja käytettiin ensi kerran 1860-luvulla sotilassoittokunnissa.thumb|right|100px|Saxtuuba
Painin maailmanmestaruuskilpailut 1997 (kreikkalais-roomalainen paini)
Vuoden 1997 kreikkalais-roomalaisen painin maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin 10.–13. syyskuuta 1997 Wrocławissa, Puolassa. Kisoissa painittiin kahdeksassa painoluokassa.
Jony
pienoiskuva|Jony kesäkuussa 2014 Sporting Gijónin pelaajana. Jonathan Rodríguez Menéndez eli Jony (s. 9. heinäkuuta 1991 Cangas del Narcea) on espanjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasemmalla laidalla pelaava keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Laziota.
Jony pelasi Real Oviedon ja FC Barcelonan junioreissa sekä eri reservi- ja alasarjajoukkueissa kunnes pelasi ensimmäiset Segunda Divisiónin ottelunsa kaudella 2013–2014 Sporting Gijónin joukkueessa. Seuraavalla kaudella hän kuului joukkueen vakiokokoonpanoon. Kaudella 2015–2016 Gijón pelasi Primera Divisiónissa ja Jony pelasi liigassa 36 ottelua, joissa hän teki viisi maalia. Kesällä 2016 hän siirtyi niinikään pääsarjassa pelaavaan Málagaan, jossa hän kaudella 2016–2017 pelasi 24 ottelua ja teki kaksi maalia, niistä toisen kotivoitossa FC Barcelonasta. Syksyllä 2017 hän pelasi vain viisi liigaottelua. Kevätkauden 2018 hän oli lainalla kakkostasolle pudonneessa Gijónissa ja kauden 2018–2019 pääsarjajoukkue Deportivo Alavésissa, jossa hän pelasi 36 liigaottelua ja teki neljä maalia.
Jony siirtyi heinäkuussa 2019 italialaisseura Lazioon. Hän on kaudella 2019–2020 pelannut Serie A:ssa 15 ottelua, joista kuusi avauskokoonpanossa, ja Eurooppa-liigassa kuusi ottelua, joista viisi avauskokoonpanossa.
Kannuksen kirkko
thumb|Kannuksen kirkko, sankarihaudat kesällä 2014|240x240px pienoiskuva|240x240px|Kannuksen kirkko. Kannuksen kirkko on Kannuksen seurakunnan puinen sisäviisteinen ristikirkko Kannuksen kaupungin keskustassa, valtatien 28 ja Lestijoen läheisyydessä. Nykyinen vuonna 1817 Heikki Kuorikosken johdolla rakennettu kirkko on järjestyksessä Kannuksen kolmas. Sen ja vuonna 1817 rakennetun kellotapulin nykyinen ulkoasu on pääosin Mikko Karjalahden korjauksesta vuodelta 1880. Kannuksen kirkko ja sen yhteydessä oleva Mäkiraonmäen vanha asutus ovat osa valtakunnallisesti merkittäviä rakennettuja kulttuuriympäristojä.
Historiaa
Lestijoen varteen asettui vakinaista asutusta myöhäiskeskiajalla. Kannuksen ensimmäinen puukirkko vuodelta 1674 oli kannuslaisen Lauri Sämpilän rakentama. Asukkaiden määrä nousi voimakkaasti 1700-luvun lopulla. Ylikannuksen eli Kannuksen pitäjässä taloluku nousi vuosina 1723–1808 16:sta 67:een. Lohtajan seurakunnan alaisena olleen kappeliseurakunnan kasvettua suuremmaksi, sen toinen, kirkonrakentaja Matti Hongan rakentama kirkko valmistui vuonna 1761. Siinä oli Mikael Toppeliuksen alttaritaulu vuodelta 1765. Toinen kirkko paloi salaman sytyttämänä 30. tai 31. heinäkuuta 1813. Palosta onnistuttiin pelastamaan muun muassa alttaritaulut, ehtoollispikarit sekä puinen pienoislaiva. Nykyinen, kolmas kirkko rakennettiin Intendentinkonttorin suunnitelmien mukaisesti 1815–1817. Kunnallishallinnollisesti Kannus erotettiin Lohtajasta 1859 ja seurakunnallinen itsenäistyminen toteutui 1885.
Kirkon lähellä, tien toisella puolella sijaitsee Mäkiraonmäki, joka on 1930-luvulla sattuneesta tulipalosta säästynyt, perinteinen 1800-luvun rakennuskokonaisuus muuten uudessa Kannuksen taajamakuvassa. Mäen etelärinteellä on suuria kaksikerroksia rakennuksia: Jokelan, Mäki-Jokelan ja Vaetojan maatilarakennukset, kunnan toimisto Kuntala, pitäjän hirsinen lainamakasiini sekä 1900-luvun alkuvuosina rakennettu työväentalo.
Esineistö
Alttaritauluja, jotka esittävät ristiinnaulittua Kristusta ja ehtoollisen asettamista, on pidetty Carl Fredrik Kuhlmannin 1817 maalaamina. Uudemman tutkimuksen mukaan alttaritauluissa on kuitenkin nähtävissä ruotsalaisen G.W. Finnbergin ja autonomian ajan taiteen uranuurtajan J.E. Lindhin käsialaa.
Toimintamuotoja
Nykyään Kannuksen kirkossa järjestetään joka sunnuntaina jumalanpalvelus ja kirkko on kesäkautena tiekirkkona. Kannuksen nykyinen kirkko täytti 200 vuotta vuonna 2017, minkä johdosta Kannuksen seurakunta järjesti useita juhlavuoden tapahtumia.
Daniel Reid
Daniel P. Reid (s. 1948 San Francisco, Yhdysvallat) on luonnonlääketieteeseen erikoistunut kirjailija. Hän on kirjoittanut useita kirjoja ja artikkeleita perinteisestä aasialaisesta lääketieteestä ja parannustavoista. . Reid järjestää myös paasto- ja kehonpuhdistusleirejä Balilla ja Indonesiassa. .
Daniel Reid vietti varhaiset lapsuusvuotensa Itä-Afrikassa. Opiskeltuaan Kaliforniassa Itä-Aasian kulttuureita ja kiinan kieltä hän muutti 1973 Taiwaniin, jossa hän asui 16 vuotta kirjoitellen ja tutkien perinteisiä kiinalaisia parannuskeinoja. Vuonna 1989 hän muutti Thaimaahan, missä hän jatkoi tutkimuksiaan ja kirjailijanuraansa. Vuonna 1999 Reid muutti taiwanilaissyntyisen vaimonsa Snow’n kanssa Australian Byron Bayhin, missä hän asuu tätä nykyä jatkaen työtään.
Ilon
Ilon (tyyliteltynä ILON, oikealta nimeltään Ilon Adlercreutz, (s. 1999) on suomalainen muusikko.
Nigerian šariakonflikti
Nigerian šariakonflikti on joukko Pohjois-Nigerian uskonnollisia väkivaltaisuuksia kristittyjen ja muslimien välillä. Konflikti sai alkunsa vuonna 1999 kun muutamassa osavaltiossa otettiin käyttöön šarialaki. Vuonna 2009 islamistijärjestö Boko Haram aloitti aseellisen kapinan Nigerian keskushallintoa vastaan.
Ilon
Ilonin isä on kansanedustaja Anders Adlercreutz.
Nigerian šariakonflikti
Historia
Vuosina 1999–2002 useat Pohjois-Nigerian muslimienemmistöiset osavaltiot ottivat käyttöön šarialain. Tämä aiheutti välien kiristymisen kristittyjen ja muslimien välillä, jotka kiihtyivät väkivaltaisiksi mielenosoituksiksi. Vuonna 2002 teloitettiin ensimmäinen ihminen šarian rikkomisesta, mikä sai osakseen kritiikkiä Nigerian hallitukselta ja kansainvälisiltä ihmisoikeusjärjestöiltä. Vuoteen 2004 menneessä noin 10 000 ihmistä oli saanut surmansa väkivaltaisuuksissa, jotka alkoivat saada myös etnisiä piirteitä.
Ilon
Ura
Adlercreutzin esikoissingle "selfish love" julkaistiin syyskuussa 2020. Hän osallistui samana vuonna YleX:n "YleX Läpimurto" -kilpailuun, jossa sijoittui toiselle sijalle.
Nigerian šariakonflikti
Boko Haramin kapina
Vähitellen konfliktin eri ryhmittymät radikalisoituivat ja vuonna 2009 islamistiryhmä Boko Haram aloitti aseellisen kapinan Nigerian valtiota vastaan. Boko Haram on iskenyt valtion virastoja, armeijaa, kirkkoja ja kouluja vastaan sillä ne edustavat järjestön mukaan rappiollista länsimaista kulttuuria. Vuonna 2014 Boko Haram herätti suurta huomiota hyökkäämällä kouluun ja sieppaamalla yli 200 tyttöä uhaten myydä ne orjiksi. Samana vuonna järjestön tekemät iskut kiihtyivät entisestään, ja Nigerian hallitus on saanut osakseen krittiikkiä kyvyttömyydestä saada väkivaltaisuuksia hallintaan.
Nigeria kieltäytyi pitkään ulkomaisesta avusta. Vuoden 2015 alussa Boko Haram laajensi hyökkäyksiään Kamerunin ja Nigerin puolelle, minkä seurauksena Afrikan unioni käynnisti Boko Haramin vastaisen sotilasoperaation. Operaatioon osallistuvat Kamerun, Niger ja Tšad ja pienissä määrin Benin. Maaliskuussa Boko Haram ilmoitti liittyvänsä islamistiseen terroristijärjestöön Isikseen ja tämän maailmanlaajuiseen taisteluun. Boko Haramin vastainen liittouma sai järjestön puolustuskannalle ja Boko Haram käytännössä hajosi kolmeen osaan.
Nigerian presidentti ehti julistaa Boko Haramin jo "käytännössä voitetuksi", mutta vuonna 2018 järjestö on taas lisännyt iskujaan.
Etninen konflikti
Nigerian pohjoisosissa on kytenyt ainakin 1980-luvulta saakka erimielisyyksiä paimentolaisten ja maanviljelijöiden välillä, kun he ovat kiistelleet maankäytöstä ja -omistuksesta. Islaminuskoiset fulbet ja hausat ovat perinteisesti olleet paimentolaisia, kun kristityt etniset ryhmät ovat olleet maanviljelijöitä.
Vuosien 2004–2014 välillä etnisten ryhmien välisissä yhteenotoissa kuoli arviolta 11 000 ihmistä. Yhteenotot eivät rajoittuneet vain maaseudulle, vaan ryhmät ottivat yhteen myös kaupungeissa. Alueelle on syntynyt eri ryhmittymien aseistettuja joukkoja, joita viranomaiset eivät ole saaneet riisuttua aseista. Vuonna 2016 yhteenotot kiihtyivät ja noin 2 500 ihmistä sai surmansa ja 175 000 ihmistä joutui jättämään kotinsa.
Schreyer
Schreyer voi viitata seuraaviin henkilöihin:
Jack Harlow
Jack Harlow (s. 13. maaliskuuta 1998 ) on yhdysvaltalainen rap-artisti- ja laulaja-lauluntekijä.
Harlow syntyi Louisvillessä vuonna 1998. Hän aloitti räppäämisen ja riimien kirjoittamisen 12-vuotiaana. Opiskellessaan high schoolissa hän alkoi julkaisemaan kappaleita verkossa ja esiintymään paikallisesti. Hän siirtyi juhlimista ja hengailua koskevista kappaleista kohti erilaista tyyliä. Alueellinen huomio ja kiertueet kiinnittävät levy-yhtiöissä huomiota ja myöhemmin hän kirjoitti levytyssopimuksen Atlantic Recordsin alaisuudessa toimivan Generation Now'n kanssa.
Valkeakosken kanava
Valkeakosken kanava on Valkeakosken kaupungin keskustassa sijaitseva Mallasveden ja Vanajaveden yhdistävä 495 metriä pitkä kanava. Kanava rakennettiin 1866–1869 jolloin siihen tuli 2 sulkua joiden pituudet olivat 35,6 metriä ja leveydet 7,55 metriä. Kanavan kautta alkoi heti sen valmistuttua vilkas tavaraliikenne jota tosin haittasi laivareitin matala noin 1,5 metrin syväys.
Uittoliikenteen lisääntyessä 1950-luvulla vanha kanava osoittautui huonosti tähän käyttöön sopivaksi ja niinpä sen eteläpuolelle rakennettiin 1950–1955 uusi uittokanava jossa oli yksi 160 metriä pitkä, 8 metriä leveä ja 2,5 metrin syvä sulku. Vanha kanava täytettiin maalla uuden kanavan valmistuttua. Uudessa kanavassa sulkuportit ovat tekniikaltaan sektoriportteja joiden koneistot ovat sähkömekaanisia.
Uitot loppuivat Valkeakosken kanavassa 1960-luvun lopulla ja siitä lähtien se on palvellut lähinnä huviveneliikennettä. 2000-luvun alussa myös osa täytetystä vanhasta kanavasta kaivettiin esiin ja siitä tehtiin matkailunähtävyys.
Kanava on itsepalvelukanava jonka valvonta suoritetaan Muroleen kanavalta käsin. Kanavan käyttö- ja kunnossapitotehtävistä vastaa Väyläviraston urakoitsijana Arctia Meritaito Oy.
Aiheesta muualla
61.26361°N, 24.02778°W
Marcus Henrici Helsingius
Marcus Henrici Helsingius (n. 1565 – 31. tammikuuta 1609 Turku) oli suomalainen teologi ja filosofi. Hän oli kotoisin Helsingin pitäjästä. Hän opiskeli Wittenbergin yliopistossa väitellen vuonna 1593 aiheesta De rationali hominis anima metaphysicae propositionis ja tuoden Wittenbergistä tunnustuksellisen varhaisortodoksisen luterilaisen teologian Suomeen. Myöhemmin hän toimi Turun katedraalikoulun rehtorina. Lisäksi Helsingius oli raamatunsuomennoskomitean jäsen. Hänen teoksensa Elenchus on ensimmäinen Suomessa syntynyt tieteellinen teos.
Montta
thumb|260px|Montan voimalaitos elokuussa 2006 Montta on kylä Oulujoen varrella Muhoksen keskustaajaman tuntumassa Pohjois-Pohjanmaalla. Kylä on syntynyt Montan voimalaitospadon rakentamistöiden yhteydessä 1940–1950-lukujen vaihteessa. Alueen rakennussuunnitelmat ovat Aarne Ervin käsialaa. Kylän ympäristön maasto on vaihtelevaa, pääasiassa mäkistä kangasmaastoa, jonka korkeuserot ovat suuret. Kylältä on hyvät linja-autoyhteydet keskustaajamaan sekä Oulun suuntaan. Kylässä sijaitsee myös leirintäalue.
Montan leirintäalue
Montan leirintäalue sijaitsee n. 30 kilometrin päässä Oulun kaupungista Oulujoen rannalla. Vuodesta 2011 lähtien leirintäalueen ovat omistaneet Päivi ja Pekka (Peki) Metsola. Alueella on 15 mökkiä, sähköistettyjä matkailuajoneuvopaikkoja sekä telttailualue. Alue on kooltaan 3,5 hehtaaria, ja alueella on kahvila-ravintola, saunoja, kokoustila sekä kaksi katettua nuotiopaikkaa. Leirintäalueella voi harrastaa mm. melontaa sekä kiipeilyä.
FS Voltaire (1909)
Valmistus
Alus tilattiin La Seyne-sur-Meristä Forges et Chantiers de la Méditerranéelta, missä köli laskettiin 8. kesäkuuta 1907. Alus laskettiin vesille 16. tammikuuta 1909 ja otettiin palvelukseen 5. elokuuta 1911.
Palvelus
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Ranskan Välimeren-laivaston 1. laivueen 2. viirikköön. Se osallistui 4. syyskuuta 1911 neljän sisaraluksensa kanssa Ranskan presidentin Armand Fallièresin laivastokatselmukseen Cap Brunin edustalla ja oli 8. syyskuuta laivaston mukana Ajaccionlahdella, jossa laivastoministeri vieraili aluksilla. Osasto palasi Touloniin hiilestämään ja täydentämään varastojaan, minkä jälkeen osasto oli viikon merellä ja kävi Golfe-Juanissa ja Les Salinsissa. Lokakuussa alus oli tykistöammunnoissa, joissa havaittiin pääaseiden tulen hajoavan ja siten vaikeuttavan tulenjohtamista.
Alus lähti 19. toukokuuta laivaston mukana Toulonista sotaharjoitukseen Provencen ja Tunisian väliselle merialueelle. Ranskan presidentti Raymond Poincarén piti 8. kesäkuuta laivastokatselmukseen Les Salinsissa, mistä presidentti palasi Touloniin Voltairella. Alus oli ammunnoissa 1. heinäkuuta Korsikan Bonifacion edustalla. Voltaire saapui 1. laivueen mukana 8. lokakuuta Cartagenaan, missä Poincaré järjesti illallisen Espanjan kuninkaan Alfonso XIII:n kunniaksi. Juhlien jälkeen Ranskan laivaston alukset jatkoivat La Jolietteen Marseilleen, missä Poincaré poistui 12. lokakuuta.
Alus lähti 20. lokakuuta laivueen mukana Aleksandriaan Italian ja Turkin kahakoidessa itäisellä Välimerellä. Osasto saapui 25. lokakuuta Aleksandriaan, missä aluksilla vieraili yli 3 000 henkeä. Aluksilla järjestettiin virallinen tilaisuus Egyptin hallinnon edustajille. Osasto kiersi 3. marraskuuta Kyproksen ja vieraili Messinassa 5. marraskuuta. Saksan keisarikunnan laivaston taisteluristeilijä SMS Goeben ampui laivaston kohdatessaan 17 kunnialaukausta, joihin lippulaivana ollut Voltaire vastasi. Mereltä palaava laivasto jakautui kahtia, jolloin puolet meni Latakiaan ja Jouniehiin ja toinen puoli Aleksandrettaan ja Tripoliin. Laivasto kokoontui 9. marraskuuta Beirutissa, mistä se jatkoi Haifaan ja Kamena Vouriaan Kreetalle. Osasto oli 28. marraskuuta Salamiissa, missä Kreikan laivaston risteilijä HN Georgios Averof tarkasti sen. Osasto vieraili 5. joulukuuta Voloksella. Lyhyen Porto Vecchiossa tehdyn pysähdyksen jälkeen osasto palasi Touloniin 20. joulukuuta.
Laivaston komentaja Boué de Lapeyrère siirtyi 5. tammikuuta 1914 Voltairelta vasta palvelukseen otetulle ja 1. laivueeseen liitetylle Courbetille. Maaliskuussa alus oli laivueen mukana Porto Vecchiossa tykistöammunoissa ja Les Salinsissa ja Golfe-Juanissa torpedoammunnoissa.
Toukokuussa alus oli laivaston mukana sotaharjoituksissa ja oli 20. toukokuuta Bizertessa, mistä lähdettiin 27. toukokuuta. Osasto oli 29. toukokuuta Port-la-Nouvellessa. Laivueet organisoitiin uudelleen, kun Courbet-luokan alukset poistuivat. Voltairesta tuli 2. laivueen lippulaiva, kun kontra-amiraali Lacaze nosti lippunsa aluksella 12. huhtikuuta. Laivueen muut alukset olivat Mirabeau ja Condorcet. Ensimmäisen maailmansodan syttymisen uhan kasvaessa alusten harjoituskranaatit siirrettiin 27. heinäkuuta maihin ja korvattiin oikeilla. Varastot täydennettiin 31. heinäkuuta ja suoritettiin kohdistusammunnat Les Salinsissa.
Ranskan liikekannallepanon alkaessa 2. elokuuta alus oli 1. laivaston 2. laivueen lippulaivana. Kello 22.15 Välimerellä olleiden alusten käskettiin nostaa painetta kattiloissa, ja alus lähti laivueen mukana 3. marraskuuta aamuyöstä Pohjois-Afrikkaan varmistamaan XIX armeijakunnan joukkojen siirtoa. Ranskan 1. laivaston komentaja sai tiedon sodanjulistuksesta 4. elokuuta kello 01.15, minkä jälkeen laivasto jaettiin kolmeen osaan A, B ja C.
Alus siirtyi sodan ajan ryhmitykseen Philippevilleen laivueensa ja sitä suojaavien 1. kevyen laivueen alusten mukana. Osastoon, joka sai nimen ryhmä A, kuului myös 12 torpedovenettä. Ryhmityksellä oli tarkoitus suojata Välimeren merenkulkua, koska Saksan keisarikunnan laivaston osasto oli ollut 1. marraskuuta 1912 alkaen Adrianmerellä. Saksalaiset tulittivat 4. elokuuta Pohjois-Afrikan rannikolla Philippevilleä ja Bônea, minkä jälkeen ne siirtyivät kohti Messinansalmea brittiläisen laivasto-osaston takaa-ajamana. Saksalaiset hiilestivät Messinassa ennen siirtymistä itään. Amiraali Chochepratin johtama osasto A joutui jättämään taakseen konerikkoisen Mirabeaun, jonka suojaksi määrättiin Voltaire ja Condorcet.
Ranska julisti 12. elokuuta sodan Itävalta-Unkarille, jonka laivaston toiminnan estämiseksi Ranskan laivasto keskitettiin Bizerteen. Laivasto siirtyi Maltalle, jonne se saapui 13. elokuuta ja lähti seuraavana päivänä Korfulle. Amiraali Boué de Lapeyrère sai määräyksen sulkea Adrianmeren. Hän sijoitti taistelulaivansa ja kolme torpedovenelaivuetta Otrantoon, ja panssariristeilijät aloittivat partioinnin Albanian rannikolla.
Alukselle asennettiin 9. maaliskuuta 1915 uudet potkurit Maltalla, koska kaksi vasemman puoleista oli vaurioitunut 6. tammikuuta. Kontra-amiraali Lacaze laski 16. tammikuuta lippunsa aluksella, ja kontra-amiraali Serrès nosti omansa sen tilalle 1. laivueen 2. divisioonan komentajana. Loka-marraskuun Bizerten telakat olivat täystyöllistettyjä, joten Voltaire jouduttiin lähettämään Touloniin kunnostettavaksi.
Maaliskuun puolivälissä 1916 alus palasi divisioonansa alusten kanssa Maltalle, missä suoritettiin viikkoa myöhemmin laivaston uudelleen organisointi. Heikon kunnon vuoksi Voltaire jouduttiin pitämään lähinnä Korfun ja Apostolin ankkuripaikkojen suojana.
Alus lähti 7. lokakuuta 1918 Toulonista Mudrosiin, jolloin sen suojana oli torpedoveneet Cognée, Hussard, Trident ja Mortier. Alus pysähtyi 9. lokakuuta Messinassa. Se oli seuraavana päivänä Antikytheran lähistöllä suojanaan torpedoveneet Hova, Touareg, Somali ja Arabe, kun siihen osui kaksi sukellusvene SM UB-8:n laukaisemaa torpedoa. Saamistaan vaurioista huolimatta alus ei kallistunut ja kykeni nostamaan nopeutta. Se saapui aamulla 11. lokakuuta Milokseen, missä päällikkö sai ilmoituksen siirrosta Bizertan telakalle. Laivastoministeri kuitenkin kielsi siirron sukellusveneuhan vuoksi.
Alus lähti 16. tammikuuta 1923 torpedoveneiden Algérienin ja Sénégalaisin, sluuppien Oisen ja Ailetten sekä tankkeri Durancen kanssa Brestistä Itämerelle, jossa Liettuan tilanne vaati laivaston läsnäoloa. Kansainliitossa oli sovittu Ranskan vastaavan Memelin alueen valvonnasta. Tilanteen vakiinnuttua osasto palasi Ranskaan mutta vieraili paluumatkalla Kööpenhaminassa 21.–24. helmikuuta. Osasto saapui Brestiin 4. maaliskuuta, minkä jälkeen divisioona keskittyi tykistöharjoituksiin ja laivastovierailuihin Atlantin rannikolla.
Alus osallistui kesäkuun 1925 lopulla Biskajanlahdella laivaston sotaharjoitukseen, jossa olivat mukana myös Välimeren-laivueen alukset. Ranskan presidentti Gaston Doumergue tarkasti sotaharjoitusosaston Cherbourgissa. Marokon uusi kuvernööri nousi 23. lokakuuta Bordeaux’ssa Casablancaan kuljetettavalle Voltairelle.
Tammikuussa 1927 divisioona hajotettiin, jolloin Voltaire palasi Diderotin kanssa Välimerelle. Alukset liitettiin erilaisiin kouluihin, ja ne muodostivat 3. taistelulaivueen vasta perustetussa koulutusosastossa. Alus oli 24. helmikuuta 1929 Saint-Raphaëlissa ilmailunäyttelyssä. Se liittyi 27. marraskuuta Brestissä reservin kadettien koululaivaksi, kunnes se siirrettiin 15. huhtikuuta 1930 reserviin ja poistettiin alusluettelosta 17. maaliskuuta 1937. Alus oli tykistömaalina Quiberoninlahdella, ja se upposi 31. toukokuuta 1938 La Recherchen matalikolle, missä hylky romutettiin maaliskuuhun 1950 mennessä.
Miehikkälän vaakuna
thumb|right|150px|Miehikkälän vaakuna Miehikkälän vaakuna on Miehikkälän kunnan tunnus. Sen on suunnitellut Tapio Vallioja vuonna 1956. Vaakunan heraldinen selitys kuuluu: "Punaisessa kentässä hopeinen kaksoispolviorsi."
Miehikkälän vaakuna on Kymenlaakson maakunnan ainoa kirjaintunnuksen sisältävä vaakuna. Vaakunan kaksoispolviorsi muodostaa M-kirjaimen ja liittyy kunnan nimeen. Vaakunan värit poikkeavat muista Kymenlaakson vaakunoiden väreistä (hopea, musta, sininen) samoin kuin Virolahden, sekä entisen Kuusankosken. Vaakunan värit ovat peräisin Karjalan vaakunasta, viitaten Miehikkälän sijaintiin Karjalan historiallisessa maakunnassa.
Aalto-yliopisto
Aalto-yliopisto (lyhenne Aalto,, ) on pääosin Espoossa sijaitseva kansainvälinen yliopisto, joka toimii tekniikan, kauppatieteiden ja taiteen aloilla. Toimintansa se aloitti 1. tammikuuta 2010 kolmen aikaisemmin itsenäisen korkeakoulun Helsingin kauppakorkeakoulun, Taideteollisen korkeakoulun ja Teknillisen korkeakoulun yhdistyessä. Aalto-yliopisto on nimetty arkkitehti Alvar Aallon mukaan.
Opiskelijoita Aalto-yliopistossa on noin 17 500 ja henkilöstöä noin 4 000, joista professoreita noin 390.
Tausta
Hanke perustuu valtakunnalliseen korkeakoulujen rakenteellisen kehittämisen toimenpideohjelmaan. Lähtötilanteessa Suomessa oli 21 yliopistoa tai korkeakoulua 11 paikkakunnalla, sekä 1990-luvulla perustetut 31 ammattikorkeakoulua 24 paikkakunnalla. Tämä nähtiin yleisesti liian suureksi määräksi, varsinkin ottaessa huomioon tuleva nuorisoikäluokkien pieneneminen ja voimakas kaupungistuminen. Hankkeella oli alkuvaiheessa useita työnimiä, kuten Innovaatioyliopisto, Huippuyliopisto ja Aalto-korkeakoulu.