cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Oulujärvi
Virkistys ja luontoarvoja
thumb|250px|[[Ärjä]] thumb|250px|Vuottolahdesta päin Ärjä avautuu kaukana. thumb|250px|Paltaselkää Paltamon Metelistä lounaaseen. Manamansalo on myös merkittävä lomakohde Oulujärvellä, ja siellä sijaitsee useita arvostettuja leirintäaluita ja Kassu Halosen taidetalo.
Oulujärven yleisimmät kalat ovat muikku, ahven, kuha, järvitaimen, hauki, siika ja norssi. Kuhaa ja taimenta saadaan voimayhtiöiden velvoiteistutuksista. Ammattikalastajien määrä on viime vuosina laskenut saalismäärien vähenemisen johdosta. Oulujärvellä sijaitsevat lapintiiran ja punajalkaviklon eteläisimmät sisävesien pesimäalueet. Oulujärvellä on pesinyt useita kertoja myös räyskä. Muita Oulujärvelle tyypillisiä lintulajeja ovat lokkilinnut, kalatiira, kuikka, kaakkuri ja tukkakoskelo.
Järveä ympäröivä puusto koostuu pääasiassa havumetsästä eli männyistä ja kuusista. Marjoista alueella esiintyy pääasiassa puolukkaa ja mustikkaa. Niiden lisäksi jollain alueilla esiintyy lakkaa, karpaloa ja vadelmaa.
Luonnonhistoriaa
Siitä alkoi Oulujärven oma kehitysvaihe. Se oli silloin huomattavasti pienempi järvi kuin nykyään. Tämä johtuu maankohoamisen epätasaisuudesta. Järven länsiranta kohosi nopeammin kuin järven itärannat. Siksi järviallas on hitaasti kallistunut kohti kaakkoa. Koska lyhyen Oulujoen luusua sijaitsi järven luoteisrannassa, aiheutti kallistuminen veden hitaan tulvimisen kaakkoon päin. Alussa Oulujärvi käsitti vain nykyisen Niskanselän alueita, mutta myöhemmin tulvassa muodostui Ärjänselkä ja lopuksi Paltaselkä. Tulvat levittäytyivät hitaasti metsäalueille muutaen ne järvenseliksi.
Esihistoriaa
Vanhimmat asutuksen jäljet Oulujärven rannoilta on löydetty Paltamosta Kaarten ja Kitusenmutkan seudulta. Oulujärveä ei näiden jälkien syntyaikana kuitenkaan vielä ollut, vaan vesialue kuului osana Ancylusjärveen, joka tulvi Pohjanmereen 9 000 vuotta sitten. Vasta tällöin Oulujärvi kuroutui omaksi vesialtaaksi. Suurin osa järven rantamien esinelöydöistä on kampakeraamiselta ajalta säilyneitä työkaluja ja saviastioiden palasia. Tärkein esihistoriallinen löytöpaikka sijaitsee Nimisjärven alueella, josta tavatulle keramiikalle on annettu jopa omat nimet Sär1 ja Sär2 Säräisniemen kirkonkylän mukaan.
Noin vuonna 1000 alueelle saapui lappalaisia peuranpyytäjiä, joiden jälkeen saapuivat karjalaiset ja liminkalaiset. Lappalaisten ajoista on vain vähän merkkejä: muun muassa lapinhautoja, lapinkiukaita ja saamenkielisiä paikannimiä. Yksi lappalaisten tärkeimmistä riittipaikoista sijaitsi Oulujärven saaressa Ärjässä.
Lähimenneisyyttä
Oulujärven rantamilla on säilynyt paljon ikivanhoja tarinoita, jotka kertovat seudun elämästä ja järven saarten alkuperästä. Yksi tunnetuimmista tarinoista koskee Manamansalon kirkon kelloa. Sen mukaan vienalaiset ryöstivät aikoinaan Manamansalosta Oulujärven erämaan ensimmäisen kirkon kellon. Rapparien veneessä se alkoi kuitenkin pitää meteliä, jolloin tapparamiehet luulivat kellon haluavan toiseen veneeseen. Niinpä he ryhtyivät siirtämään sitä keskellä Rusilanlahtea toiseen veneeseen ja siinä tuoksinassa kello tarinoiden mukaan solahti järveen. Tarinoiden mukaan kello soi pahaenteisesti kovien myrskyjen aikana ja ennusti tuhoa ja sotia. Myöhemmin kelloa yritettiin etsiä järven syvyyksistä mutta turhaan. 1960-luvun lopulla kerrottiin, että kello olisi Solovetskin luostarisaarella. Myöhemmät tutkimukset ovat osoittaneet, että Oulujärven erämaaseurakunnan kirkonkello on todella siellä.
Dark Floors
Dark Floors – The Lordi Motion Picture on suomalainen Lordi-yhtyeen tähdittämä kauhuelokuva, jota on esitetty useissa Euroopan maissa ja joka on julkaistu DVD:nä myös Yhdysvalloissa ja Japanissa.
Elokuvan tekijät ovat luonnehtineet Dark Floorsia perinnetietoiseksi, aidoksi kauhuelokuvaksi sekä psykologiseksi trilleriksi. Se on saanut vaikutteita etenkin 1980-luvun yhdysvaltalaisista kauhuelokuvista, mutta myös japanilaisesta tuotannosta.
Sami Nefzi
Sami Nefzi (, s. 10. helmikuuta 1984 Béja) on tunisialainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Tunisian pääsarjassa Club Africainia.
Dark Floors
Suuresta ennakkokohusta, 2,19 miljoonan euron tuotanto- ja kaikkiaan 4,3 miljoonan euron kokonaisbudjetistaan huolimatta elokuva sai Suomessa vain 19 900 katsojaa. Suomessa Dark Floors julkaistiin DVD:nä 13. kesäkuuta 2008. Elokuva tuotti tappiota 1,7 miljoonaa euroa. Elokuva sai myös yleisön ja kriitikkojen taholta erittäin negatiivisen vastaanoton, mutta sen erikoistehosteita kehuttiin jonkin verran.
Sami Nefzi
Ura
Nefzi aloitti ammattilaisuransa Olympique de Béjassa kaudella 2006-2007, sittemmin hän saavutti Tunisian cupin voiton vuonna 2010. Kauden jälkeen Nefzi siirtyi kolmen vuoden sopimuksella Club Africainiin.
Dark Floors
Elokuva tuli ensi-iltaan Suomessa 8. helmikuuta 2008, Islannissa  29. helmikuuta 2008, Virossa 7. maaliskuuta 2008, Venäjällä 7. elokuuta 2008 ja Turkissa 8. elokuuta 2008. Elokuvan levittäjä Nordisk Film International Sales on myynyt Dark Floorsin levitysoikeudet yli 50 maahan. Dark Floors julkaistiin Yhdysvalloissa suoraan DVD-myyntiin 14. lokakuuta 2008.
Vaikka elokuvan levitysoikeudet myytiin yli 50 eri maahan, se tuotti tuotantoyhtiö Solar Filmsille 1,7 miljoonan euron tappiot. Laajasta levityksestä ja markkinoinnista huolimatta elokuva ei kerännyt missään maassa merkittävän suuria katsojalukuja.
Juoni
thumb|[[Samer el Nahhal|OX]] thumb|Ihmiset yrittävät paeta [[Samer el Nahhal|OXia]] thumb|Elokuvan loppukohtaus, jossa vastakkain ovat Sarah ja [[Mr. Lordi.]]
Autistisen Saran isä on huolestunut tyttärensä terveydestä. Hän yrittää viedä Saran pois sairaalasta väkisin, mutta hissi menee epäkuntoon ja he jäävät muiden henkilöiden kanssa loukkuun. Kun he lopulta saavat hissin ovet auki, kaikki ihmiset tuntuvat kadonneen sairaalasta, eivätkä he löydä muuta kuin silvottuja ruumiita. He alkavat etsiä ulospääsytietä sairaalasta, mutta kaikki tiet ovat tukossa. Pakotietä etsiessään joukko joutuu samalla yhä syvemmälle ruumiiden täyttämään painajaiseen. Sairaalan puhelimet toistavat vain automaattista vastaajan viestiä, eikä niillä saa yhteyttä ulkopuolelle. Vaikuttaa myös siltä, että aika olisi pysähtynyt. Mikään ei liiku, eivät edes kellojen viisarit tai sadepisarat. Päähenkilöt huomaavat olevansa rinnakkaistodellisuudessa – kun he etsivät pakotietä, samat tapahtumat toistuvat. Kun Emily esimerkiksi yrittää pyytää apua sairaalan puhelimella, hän huomaakin puhuvansa itsensä kanssa.
Ensimmäinen varsinainen este heidän tiellään on, kun joukko joutuu pakenemaan kummitus Awaa, joka kirkumisellaan voi tuhota kuulon. Pakenijat pääsevät vähäksi aikaa turvaan röntgenhuoneeseen, jonka säteet pelottavat kummituksen pois. Jon hermostuu ja päättää lähteä pois sairaalasta. Päästyään hissiin hän kuitenkin kuulee omituisia ääniä ja huomaa, että jokin on tulossa hissin lattian läpi. Jon yrittää poistua hissistä, mutta hissin ovet sulkeutuvat, eikä hän saa niitä enää aukeamaan. Hän hätääntyy ja huutaa apua. Ben ja Rick kuulevat avunhuudot ja lähtevät pelastamaan Jonia. Hissin lattian läpi on tulossa hirviö Kita, joka lähes syö Jonilta jalan. Rickin ase on jäänyt röntgenhuoneeseen, joten hän heittää vaahtosammuttimen hirviön päälle, jolloin se putoaa hissikuilua pitkin alas. Jon säilyy hengissä, mutta on loukannut jalkansa.
Seuraavaksi selviytyneet joutuvat OX-hirviön hyökkäyksen kohteeksi. OX hyökkää heidän kimppuunsa murskaamalla seinän, eikä mikään tunnu estävän sitä. Rick ampuu sitä epätoivoisesti ja saa surmansa sen murskatessa hänet vasten sairaalan ovea.
Pyörätuolissa oleva Sarah tuntuu olevan epäluonnollisten tapahtumien keskipiste, joten juonikas Jon alkaa miettiä hänen uhraamistaan hirviöille. Kun Sarah ja Jon jäävät hetkeksi kahden, Jon yrittääkin kutsua hirviöitä luokseen, mutta Tobias saapuu paikalle ja estää sen. Jon iskee Tobiaksen tajuttomaksi, mutta kuolee hetken kuluttua, kun muumiohirviö Amen surmaa hänet ja syö hänen sydämensä. Ben työntää sairaalasängyn Amenia päin, joka sänkyyn törmättyään lentää sairaalan ikkunasta ulos. Ben lähtee etsimään muita, mutta nämä eivät näe Beniä, Emily taas joutuu Kitan armoille, mutta Emily tainnuttaa sen defibrillaattorilla. Myöhemmin Amen palaa takaisin ja yrittää tappaa Benin. Benin sijasta Amen tappaa Tobiaksen, joka saapuu paikalle ja tappaa Amenin iskemällä sen läpi keihään. Samalla Tobias uhraa itsensä pelastaakseen tyttärestään huolehtivan Benin, sillä viimeisillä voimillaan Amen vetää Tobiasta lähemmäksi itseään, jotta keihäs lävistäisi hänetkin.
Lopulta elossa ovat enää Sarah, Ben ja Emily. He seisovat käytävällä hissin edessä ja tyhjän hissin ovi avautuu. Emily kuulee epäilyttävää murinaa ja katsoo taakseen. Hän näkee käytävän toisessa päässä seisovan OX-hirviön. Sarah, Ben ja Emily menevät hissiin ja yrittävät päästä hissillä pohjakerrokseen paetakseen hirviötä. Hissi ei tunnu toimivan, ja OX lähtee juoksemaan kohti ihmisiä. Hissin ovet sulkeutuvat juuri ennen kuin OX on pääsemässä hissiin. Sarah, Ben ja Emily pääsevät pakoon hirviötä, ja hissi vie heidät pohjakerrokseen.
Pohjakerroksessa Awa hyökkää heidän kimppuunsa ja raapii Emilyn jalkoja ja kasvoja. Emilyn jalat haavoittuvat vakavasti. Koska Emily ei pysty vammansa vuoksi liikkumaan, Ben käskee hänen istua Sarahin pyörätuoliin ja ottaa Sarahin syliinsä. Ben kuljettaa pyörätuolia pohjakerroksessa läpi huoneen, joka on täynnä ruumiita. Yhtäkkiä kellon viisarit alkavat liikkua ja ruumiit heräävät henkiin zombeina. Sarah, Ben ja Emily pakenevat ruumiita toiseen huoneesen. Zombit kuitenkin pääsevät toiseen huoneeseen, ja Ben kantaa Sarahin turvaan parkkihalliin. Pyörätuolissa oleva Emily yrittää päästä Sarahin ja Benin mukaan, mutta pyörätuoli ei liiku. Emily yrittää päästä zombeja pakoon kävellen. Hän ei kuitenkaan pysty pakenemaan, vaan jää samaan zombien armoille, sillä huoneen ovi sulkeutuu juuri ennen kuin Emily on pääsemässä ulos. Ben ei kykene pelastamaan häntä ulkopuolelta, sillä hän ei saa ovea auki. Ainoastaan Sarah ja Ben ovat enää elossa, ja he pakenevat sairaalan pysäköintihalliin. Siellä on vanha ambulanssi, jolla he yrittävät päästä pois, mutta ulospääsyä ei ole. Sarah tietää, että jokin paha on paikalla ja että kaikki kuolevat.
Sarah ja Ben näkevät, miten parkkihallin lattian läpi nousee Mr. Lordi. Mr. Lordia ympäröi pimeys, joka tuhoaa kaiken mihin se koskee. He onnistuvat pääsemään hetkeksi karkuun ajamalla toiseen suuntaan. Sarah kuitenkin tietää, että pakeneminen on turhaa, sillä ulos ei ole mitään reittiä. Ben vie Sarahin parkkihallin nurkkaan auton taakse piiloon ja yrittää surmata Mr. Lordin ajamalla tämän yli. Ben saa uhkarohkeutensa vuoksi surmansa, ja jäljellä on enää vain Sarah. Sarahia ympäröi valo, joka suojaa Sarahia pimeydeltä. Sarah sanoo Mr. Lordille, että hän haluaa kotiin ja yliluonnollisten tapahtumien on loputtava. Vastaukseksi Mr. Lordi karjuu ja kävelee uhkaavasti tyttöä kohti ja Sarah sulkee silmänsä. Sarahin avattua silmänsä hän herää sairaalassa kesken tutkimusten.
Pääosat
thumb|Dark Floorsin keskeiset henkilöt.
Tuotanto
Dark Floors -elokuvaprojekti sai alkukipinän keväällä 2006 Lordin laulajan Mr. Lordin haastattelusta, jossa hän kertoi, että hänellä on elokuvaidea, ja pyysi tuottaja Markus Seliniä ottamaan häneen yhteyttä. Mr. Lordi oli tehnyt töitä aiemminkin Selinin kanssa, sillä hän oli tehnyt kuvakäsikirjoituksia muutamiin Selinin tuottamiin elokuviin (esim. Pahat pojat vuodelta 2003). Lordilla oli jonkin verran aiempaakin kokemusta elokuvan teosta, sillä vuonna 2004 oli julkaistu yhtyeen ideoima The Kin -lyhytelokuva.
Mr. Lordin alkuperäinen näkemys oli tehdä splatter-elokuva eli erittäin väkivaltainen ja verinen. ”En ole kuitenkaan idiootti. Homma pitää aloittaa rauhallisesti, ettei mikään ikkuna sulkeutuisi paitsi meiltä, myöskään muilta suomalaisilta kauhuelokuvan tekijöiltä”, hän kuitenkin totesi Keskisuomalaisen haastattelussa helmikuussa 2008.
Elokuvan suunnitteluun ja käsikirjoituksen ideointiin Mr. Lordin kanssa osallistui ohjaaja Pete Riski, joka on työskennellyt Mr. Lordin kanssa aiemminkin ja ohjannut useita Lordin musiikkivideoita.
Esituotanto
left|thumb|Elokuvaan haettiin suomalaisavustajia esittämään eläviä kuolleita eli [[zombi|zombeja.]]
Roolijako
Englanninkieliseen elokuvaan päänäyttelijät palkattiin Yhdistyneestä kuningaskunnasta. Rooleihin valittiin suurelle yleisölle tuntemattomia näyttelijöitä, sillä Lordin haluttiin olevan elokuvan suuria tähtiä, ja budjettirahat haluttiin käyttää näyttäviin erikoistehosteisiin tähtinäyttelijöiden palkkojen sijaan. Tuotantoyhtiö joutui hankkimaan jokaiselle näyttelijälle kuvauspaikalle oman asuntovaunun, sillä Englannin näyttelijäliiton tekemän sopimuksen mukaan jokaisella näyttelijällä on oltava oma asuntovaunu, vaikkei sitä välttämättä tarvitsisikaan.
Maalis-huhtikuussa 2007 haettiin Suomesta Oulun seudulla asuvia 20–50-vuotiaita avustajia elokuvaan esittämään ruumiita sekä eläviä kuolleita. Julkisessa haussa etsittiin lisäksi erityisesti kaljuja tai raaja-amputoituja avustajia. Halukkaita avustajia ilmoittautui tuotantoyhtiölle lähes 90. Ehdokkaat kutsuttiin yksitellen kameran eteen, ja jokainen sai esiintyä vajaan viiden minuutin ajan.
Käsikirjoittajan vaihdos
Toukokuussa 2007 elokuvan käsikirjoittaja vaihtui. Alun perin Veli-Pekka Hänninen oli palkattu käsikirjoittamaan elokuva Putaansuun ja Riskin ideoiman tarinan pohjalta, mutta hän joutui luopumaan tehtävästä muiden kiireidensä vuoksi. Hänen piti muun muassa tehdä käsikirjoituksia Kotikatu-televisiosarjaan, eikä hän omien sanojensa mukaan olisi pystynyt keskittymään Dark Floorsin työstämiseen. Hännisen tilalle palkattiin Pekka Lehtosaari, joka on tehnyt käsikirjoituksen muun muassa elokuviin Pahat pojat (2003) ja Vares – yksityisetsivä (2004). Molemmat elokuvat on tuottanut Solar Films.
Budjetti
thumb|upright|Cannesin elokuvajuhlille 2007 tehty markkinointijuliste. Dark Floorsin kokonaisbudjetti oli 4,3 miljoonaa euroa Suomen elokuvasäätiölle ilmoitetun tuotantobudjetin ollessa 2,19 miljoonaa euroa. Kokonaisbudjettiin oli lisäksi laskettu mukaan kansainvälinen markkinointi. "Luulen, että pääsemme 4,3 miljoonan euron kohdalle silloin kun olemme saaneet kaikkien maiden kopiot valmiiksi. Meidän pitää jatkuvasti varautua siihen, että eri maihin on annettava eri versiot. Ja tähän menee vähintään vuosi, ja silloin uskon, että kaikki maat on markkinoitu ja dubbaukset, ynnä muut muutokset, hoidettu. Kaikkien täytyy tajuta, että silloin kun lähdetään yrittämään ulkomaille, kyse on ihan eri pelistä", tuottaja Markus Selin kertoi sanomalehti Kalevalle helmikuussa 2008.
Kansainvälisen markkinoinnin lisäksi kustannuksia kasvattivat lavasteet ja erikoistehosteet, sekä jälkityöt, joita elokuvassa täytyi tehdä paljon. Kokonaisbudjetista tuli suomalaiselle elokuvalle harvinaisen korkea. Elokuva sai toukokuussa 2007 Suomen elokuvasäätiöltä 300 000 euroa tuotantotukea. Myös Yle TV1, POEM, NFFC, Radio Rock, ravintolaketju Onnela ja Pokerisivut.com ovat osallistuneet elokuvan rahoitukseen.
Lavasteet
Elokuvan lavasteet olivat suurimmat, mitä Suomessa on koskaan tehty. Niiden koko oli noin 1700 neliömetriä. Lavasteissa oli myös katot, ja niiden sähkötyöt oli tehty samalla tavalla kuin normaalissa omakotitalossa. Alun perin Dark Floors oli määrä kuvata Baltiassa. Lopulta kuvaukset tehtiin kuitenkin Oulussa ja lavasteet rakennettiin Scanfilin vanhaan tuotantohalliin Ruskon kaupunginosassa. Työryhmä kävi tutustumassa paikallisiin sairaaloihin, jotta esimerkiksi röntgenhuone olisi autenttisen näköinen.
Kuvaukset
Alun perin elokuvan oli tarkoitus valmistua kevääksi 2007, mutta aikataulu oli liian kireä ja elokuvan tekoa lykättiin, sillä syksyllä 2006 Lordi oli Bringing Back The Balls To Europe -kiertueellaan. Kuvauksien uudeksi ajankohdaksi sovittiin kevät 2007 ja ensi-illaksi 21. joulukuuta 2007, mutta elokuvan valmistuminen lykkääntyi jälleen ja elokuvan ensi-ilta siirrettiin seuraavaksi vuodeksi.
Dark Floorsia ennakkomainostettiin Ranskassa Cannesin elokuvajuhlilla, kun Lordi-yhtye järjesti tiedotustilaisuuden 19. toukokuuta 2007. Seuraavana päivänä he vielä esittivät rantaravintolassa kutsuvieraille kuusi kappalettaan.
Elokuvan kuvaukset aloitettiin tiistaina 29. toukokuuta 2007 Oulussa, jossa ne jatkuivat heinäkuuhun asti. Elokuvan tuotantoryhmässä oli noin 80 työntekijää. Kuvauksia jatkettiin vielä syyskuussa Helsingin Arabianrannassa, jossa kuvattiin greenscreen-otoksia lisättäväksi myöhemmin valmiiseen elokuvaan.
Lordin osuus
thumb|[[Mr. Lordi]] Kaikki Lordin jäsenet esiintyivät elokuvassa hirviöiden rooleissa, eivätkä soittavana yhtyeenä. Rooleissa nähdään Lordin silloisen kokoonpanon edustajat, eli Mr. Lordi, Amen, Kita, Awa ja Ox. Käsikirjoittaja Pekka Lehtosaaren mukaan Lordin jäsenille ei kirjoitettu vuorosanoja, koska heidän osuutensa keskittyi toimintaan eikä keskusteluun. Mr. Lordi päivitti Lordin jäsenten hirviöasuja tilapäisesti elokuvaan sopivimmiksi, sillä niissä ei enää tarvinnut ottaa huomioon sitä, että ne eivät saisi vaikeuttaa soittamista.
Kuvauksissa vähimmällä pääsi Leena Peisa, jonka osuudet kuvattiin studiossa vihreää taustaa vasten. Muut jäsenet sen sijaan esiintyivät kuvauspaikalla Mr. Lordin kanssa.
Jälkituotanto
left|thumb|[[Leena Peisa|Awa]] Kuvausten jälkeen elokuvaan lisättiin erikoistehosteet, joiden toteutuksesta vastasi erikoistehostekoordinaattori Konsta Mannerheimo. Elokuvaan lisättiin myös kohtaukset, jotka oli kuvattu vihreää taustaa vasten. Erikoistehosteiden vuoksi aikataulussa pysyminen oli toisinaan vaikeaa, sillä ohjaaja Riskin mukaan niiden teko vaati runsaasti aikaa eikä vastaavaa ollut Suomessa juuri tehty aikaisemmin.
Musiikin Dark Floorsiin on säveltänyt muusikko Ville Riippa ja sen soittaa Czech Film Orchestra. Elokuvan tunnuskappaleen ”Beast Loose in Paradise” sävelsi Mr. Lordi. Tunnuskappale soi elokuvan lopputekstien aikana, ja se on ainoa elokuvassa kuultava Lordin kappale. Kappale julkaistiin myös singlenä 9. tammikuuta 2008, joka oli samalla Dark Floorsin soundtrack. Se nousi julkaisuviikollaan Suomen virallisen singlelistan 3. sijalle.
Kohu ensi-illan järjestämisestä
Oulun kaupungin ja Solar Filmsin erimielisyyksien vuoksi ensi-illan pitopaikasta nousi kohu. Internetissä oli 9. lokakuuta 2007 lähtien kerätty nimiä kansalaisadressiin, jossa ensi-iltaa vaadittiin järjestettäväksi Oulussa. Kaupungin päättäjät haluttiin näin saada pohtimaan, mitä etuja elokuvan markkinoinnista olisi. Adressin alullepanija oli tutkija Leena Arhippainen Oulun yliopistosta. Adressissa sanottiin, ettei Oululla ole varaa jättää käyttämättä hyväkseen sitä kunniaa ja näkyvyysmahdollisuutta, mitä Solar Films oli tarjonnut. Lordi-elokuvan markkinointiyhteistyö maksaisi adressin mukaan 50 000 euroa. Kun Arhippainen oli keskustellut oululaisten päättäjien kanssa, hän sanoi Sanomalehti Kalevan haastattelussa, että kyse ei kuitenkaan ollut rahasta.
Ensi-illan pitämisestä kiinnostuneet kaupungit
Tuottaja Markus Selinin mukaan yhteensä kuusi kaupunkia oli kiinnostunut isännöimään Dark Floorsin maailman ensi-iltaa. Hänen oli tarkoitus matkustaa lokakuussa 2007 Rovaniemelle neuvottelemaan kaupungin kanssa, mutta matka peruuntui viime hetkellä, koska uusia hakijoita oli tullut ja Selin halusi vielä harkita asiaa. Selin väitti lehdistölle, ettei elokuvan ensi-illan isännöinnissä ole kyse rahasta, vaan siihen haetaan kaupunkia, jossa on jo elokuvateollisuutta.
Selin kertoi, että neuvottelut käytäisiin loppuun marraskuun aikana ja myös lopullinen valinta tehtäisiin silloin. Hän ei paljastanut loppusuoralle päässeiden kaupunkien nimiä, mutta yhtenä vahvana ehdokkaana oli Rovaniemi. Selinin mukaan joukosta tippui kolme kaupunkia ensi-iltajärjestelyihin liittyvien käytännön esteiden takia. Hän korosti, että ensi-iltakaupungin valinnassa ratkaisisi halu huolehtia suomalaisen elokuvateollisuuden hyvinvoinnista ja kehittämisestä. Tammikuussa 2008 Solar Films ilmoitti, että on päätynyt sopimukseen Oulun kanssa.
Ensi-ilta Oulussa
Dark Floors -kauhuelokuvan maailmanensi-ilta pidettiin lopulta Oulun jäähallissa, ja se oli kaikkien aikojen suurin Suomessa järjestetty elokuvanäytös. Ensi-illan järjestivät elokuvan osarahoittaja Poem ja tuotantoyhtiö Solar Films. Yhteistyökumppaneina toimivat Oulun Kärpät, Scandic-hotelli ja Finnkino. Alun perin jäähallissa oli 4 500 katsomopaikkaa, mutta jättikokoisen valkokankaan (15,5 x 6,3 metriä) sekä lavan ja esitystekniikan tarvitseman tilan takia katsojia voitiin ottaa vain 3 700. Päivää ennen ensi-iltaa sali oli loppuunmyyty.
Tilaisuudessa oli 70 median edustajaa eri puolilta maailmaa. Näytännön jälkeen Lordi esiintyi ja soitti kappaleensa ”Would You Love a Monsterman?”, ”Who’s Your Daddy?”, ”Beast Loose in Paradise”, ”Devil Is a Loser”, ”Bringing Back the Balls to Rock” ja ”Hard Rock Hallelujah”.
Markkinointi
thumb|upright|Dark Floorsin turkkilainen elokuvajuliste. [[Turkki|Turkissa elokuvaa levitettiin nimellä Ölüm Kapani.]] Dark Floors sai Suomessa kriitikoilta negatiivisen vastaanoton ja katsojamäärät olivat vähäisiä. Elokuvan tuottaja Markus Selinin mukaan tuotantoyhtiö on ollut tietoinen siitä, etteivät kauhuelokuvat ole Suomessa suosittuja, ja markkinoinnin painopiste onkin ollut koko ajan ulkomailla.
Lähes heti elokuvan ensi-illan jälkeen Dark Floorsia alettiin markkinoida Berliinin elokuvajuhlilla, missä elokuva sai huomattavasti paremman vastaanoton kuin kotimaassaan. MTV3:n haastattelussa Selin kertoi olleensa erittäin iloinen siitä, miten Dark Floorsia saatiin myytyä Berliinissä. Hänen mukaansa elokuva saatiin myytyä noin 25 maahan. Elokuvasta ei kuitenkaan tullut ulkomaillakaan menestystä ja elokuva tuotti miljoonatappiot.
Arvostelut
Suomalaiset kriitikot ovat suhtautuneet elokuvaan erittäin negatiivisesti, vaikka teknistä toteutusta onkin yleensä pidetty hyvänä. Useimmissa arvosteluissa elokuva on saanut kaksi tähteä. Dark Floorsin hyvinä puolina on pidetty sen sopimista kansainväliseen levitykseen, huolellisesti tehtyjä lavasteita ja näyttäviä erikoistehosteita. Osa kriitikoista on sitä mieltä, että elokuvan juoni on hajanainen eikä se tarjoa kokeneemmille kauhuelokuvien katsojille mitään uutta. Kritiikin mukaan elokuva on saanut liikaa vaikutteita muista kauhuelokuvista, mikä tekee siitä hajanaisen ja vanhaa toistavan. Aamulehden arvostelun mukaan elokuva on ikävystyttävä ja epäpelottava yhdistelmä hirviöyhtyeen mainosvideota, suljetun tilan gotiikkaa ja lapsen fantasiaa. Ilta-Sanomat totesi elokuvan todistavan, että "Suomessa osataan tehdä huonoja kauhuelokuvia yhtä hyvin kuin Hollywoodissa."
Kriitikko Antti Tohka kirjoittaa, että "valitettavasti ulkokultaisuus onkin ainoa hyvä asia masentavan heppoisessa elokuvassa". Tatu Junni kehuu elokuvan ulkoasua, mutta toteaa, että "käsikirjoitus, erikoistehosteet ja näyttelijät varmistavat kuitenkin sen, että elokuva on paha pettymys jopa armottomimmalle Lordi-fanille".
Kriitikoiden mielestä Lordin jäsenten osuus elokuvassa on liian pieni, vaikka Dark Floorsin kiinnostavuus on nimenomaan Lordin varassa. Lordi-hirviöt näkyvät elokuvassa vain muutaman minuutin ajan, eikä katsojalle selvitetä hirviöiden taustaa tai motiiveja vaania ihmisiä. Hirviöiden ulkoasu ei ole tarpeeksi pelottava, koska euroviisuvoiton jälkeisen mediajulkisuuden seurauksena Lordin hahmoihin on totuttu. Hirviöiden roolisuorituksetkaan, lukuun ottamatta Mr. Lordin ja Awan erikoistehosteita sisältäviä osuuksia, eivät kriitikoiden mukaan herätä juuri yhtään kauhua. Näyttelijät eivät onnistu rooleissaan hyvin, ja käsikirjoitus on jättänyt hahmot yhden luonteenpiirteen varaan.
Solar Filmsin tiedotuspäällikkö Rampe Toivonen ihmetteli kritiikin voimakkuutta Ilta-Sanomien haastattelussa. Hän harmitteli muun muassa sitä, kuinka vähän elokuvan visuaaliseen ilmeeseen, tehosteisiin ja lavasteisiin, on kiinnitetty huomiota. Iltalehden haastattelussa Tomi Putaansuu kertoi olleensa turhautunut asiantuntemattomaan kritiikkiin. Hän korosti tienneensä koko ajan, ettei elokuvasta tule massayleisön elokuvaa. Putaansuun mukaan kauhuelokuvien ystävät niin Suomessa kuin Yhdysvalloissa sekä muillakin ulkomaisilla verkkosivustoilla ovat kehuneet Dark Floorsia. Asiantuntijat ovat ymmärtäneet, että kyseessä on oman lajinsa tyylipuhdas edustaja.
Tunnettu kauhutoimittaja Todd Brown näki Dark Floors -elokuvan Berliinin elokuvajuhlilla ja kehui sitä vuolaasti. Elokuva-arvostelussaan Brown mainitsi Dark Floorsin vahvuuksiksi tiiviin juonenkuljetuksen, poikkeuksellisen hienosti kasvatetun jännityksen ja taitavan teknisen toteutuksen, kuten lavastuksen, maskeerauksen ja erikoistehosteet. Arvostelussaan Brown kehui myös näyttelijöitä. Roolihahmot ovat vahvoja ja uskottavia, ja ne ovat enemmän kuin stereotyyppejä. Brownin mielestä elokuvan hirviöt ovat vaikuttavia ja näyttävät upeilta isolla valkokankaalla. Hirviöiden toistuvat vierailut elokuvassa ovat lyhyitä, ja ne kasvattavat ihmisten välistä draamaa, mikä tekee elokuvasta vahvan kokemuksen.
Dark Floors palkittiin parhaista erikoistehosteista Málagan FANCINE-fantasiaelokuvafestivaalilla Espanjassa marraskuussa 2008.
Menestyminen
Dark Floorsin ensi-iltaviikonlopun menestys Suomessa ei vastannut odotuksia. Elokuvalla oli Finnkinon teattereissa perjantaina 8. helmikuuta noin 1 500 ja lauantaina 9. helmikuuta vajaat 1 800 katsojaa. Ensi-iltaviikonloppuna elokuvan näki vain 6 824 katsojaa, ja se oli viikonlopun kolmanneksi katsotuin elokuva. Ensi-iltanaan perjantaina Dark Floors oli kyllä Finnkinon katsotuin elokuva, mutta lauantaina vasta viides. Finnkinon ohjelmistopäällikkö Timo Räisänen kuvaili kauhua hyvin herkäksi tyylilajiksi: ”Dark Floors on hyvin erikoinen tapaus. Se on kotimainen elokuvatapaus, josta voi tulla mitä tahansa. Ilmiö on niin yksin, ettei vertailupohjaa ole.”
Solar Filmsin tiedotuspäällikkö Rampe Toivonen myönsi Ilta-Sanomien haastattelussa tuotantoyhtiön odottaneen suurempia katsojalukuja, lähemmäs 20 000 katsojaa. Vaatimattoman menestyksen vuoksi Finnkino otti elokuvan pois ohjelmistosta helmikuun lopussa, poikkeuksena Helsingin ja Oulun elokuvateatterit. Oulussa elokuvaa esitettiin 6. maaliskuuta 2008 saakka, jonka jälkeen elokuvaa esitettiin ainoastaan Helsingin Tennispalatsissa 15. maaliskuuta 2008 saakka. Pitkäperjantaina 21. maaliskuuta ja lauantaina 22. maaliskuuta elokuvalle järjestettiin vielä näytökset Helsingin Tennispalatsissa. Elokuva sai Suomessa vain 19 900 katsojaa. Turkissa elokuva keräsi 24 506 katsojaa.
Myös Virossa Dark Floors menestyi huonosti ja oli ohjelmistossa vain kahden viikon ajan. Islannissa elokuva oli ensi-iltaviikolla 11 katsotuimman elokuvan joukossa, mutta tippui katsotuimpien elokuvien listalta jo seuraavalla viikolla.
Vaikka Dark Floors menestyi elokuvateattereissa heikosti, se on vuosiin yksi myydyimmistä kauhuelokuvista Suomessa. Elokuvan DVD-myynti saavutti kultarajan kesällä, ja kultalevyt jaettiin keskiviikkona 29. lokakuuta 2008 LänsiAuto Areenalla ennen Champions Hockey League -ottelun alkua. Elokuvan levitysoikeudet on myyty kaikkiaan 50 eri maahan.
Huhtikuussa 2009 tuottaja Markus Selin paljasti Helsingin Sanomille, että Dark Floors tuotti tuotantoyhtiölle tappiota 1,7 miljoonaa euroa.
Mahdollinen jatko-osa
Tomi Putaansuun mukaan Dark Floorsille voidaan tehdä jatko-osa, mikäli elokuva menestyy hyvin. “Optio Dark Floors -jatko-osalle on olemassa, vaikka elokuvan loppu ei suoranaisesti ole sitä varten suunniteltu. Aivonystyröitä vaivaamalla jatko-osa saadaan toki tehtyä, jos niin päätetään“, Putaansuu totesi Sanomalehti Kalevan haastattelussa ennen Dark Floorsin maailman ensi-iltaa.
Putaansuu kertoi, että hänellä ja Riskillä on paljon ideoita uusista kauhuelokuvista, mutta Lordi on kuitenkin yhtye, jonka ensisijainen tehtävä on musiikki. Jatko-osaa ei ole voitu tehdä aiemmin yhtyeen kiireiden vuoksi. Ennen maailman ensi-iltaa pidetyssä pressitilaisuudessa Markus Selin ilmoitti, että Solar Films olisi kiinnostunut tuottamaan useampiakin Lordi-kauhuelokuvia, mikäli Dark Floors menestyisi hyvin. Toistaiseksi mitään päätöksiä jatko-osasta ei ole tehty.
Suomalainen julkaisu
Suomessa Dark Floors julkaistiin DVD:nä 13. kesäkuuta 2008. Dvd-julkaisun lisämateriaalina on digitaalisten tehosteiden esittelyä, näyttelijähaastatteluja, kurkistuksia kulissien taakse sekä maailmanensi-illan tapahtumat Oulussa. Julkaisija on Nordisk Film. Julkaisuviikollaan Dark Floorsia myytiin kauppoihin yli 25 000 kappaletta, mikä ylitti kultalevyrajan.
Yhdysvaltalainen julkaisu
Yhdysvalloissa Ghost House Pictures julkaisi Dark Floorsin DVD:nä 14. lokakuuta 2008 Ghost House Underground -nimikkeen alla. Elokuva julkaistiin Yhdysvalloissa sekä erikseen että samassa paketissa muiden Ghost House Ungerground-nimikkeen julkaisujen kanssa. Yhdysvaltalaisessa dvd-julkaisussa on lisämateriaalina myös Pete Riskin ja Mr. Lordin kommenttiraita ja kaksi Lordin musiikkivideota.
Argentiinalainen julkaisu
Dark Floors julkaistiin Argentiinassa DVD-muodossa 10. joulukuuta 2008 nimellä Piso Siniestro.
Virolainen julkaisu
Virossa elokuvaa markkinoidaan nimellä Pimedad korrused. DVD-levy sisältää ainoastaan elokuvan eikä lisämateriaaleja.
Coriolanus (täsmennyssivu)
Coriolanus voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Kaksitasoinen lentokone
thumb|Kaksitasoinen [[Gloster Gladiator. ]] thumb|[[Siipikävely oli lentonäytöksissä suosittu ohjelmanumero 1920-luvulla. Kuvassa Jersey Ringel käyttämässä kameraa lentokoneen siivellä vuonna 1921.]] Kaksitasoinen lentokone eli kaksitaso on lentokone, jossa on kaksi kantosiipeä päällekkäin, toisin kuin yksitasoissa ja kolmitasoissa.
Ensimmäinen ilmaa raskaampi lentokone, yhdysvaltalaisten Wrightin veljesten Flyer oli kaksitasolentokone.
Nykyään kaksitasolentokoneet ovat yksi- tai kaksipaikkaisia, mutta 1910-luvulta 1930-luvun alkuun paljon suurempia matkustaja- pommikoneita tehtiin kaksitasoisina. Kaksitasot olivat hallitseva lentokonemalli aina 1930-luvulle. Ensimmäisen maailmansodan lentokoneista lähes kaikki sotakoneet olivat kaksi- tai useampitasoisia.
Nykyään tyypillinen kaksitasokone on taitolentokone, jossa kaksi päällekkäistä siipeä merkitsee alhaista siipikuormitusta ja hyvää liikehtimiskykyä.
Falkland Islands Defence Force
Falkland Islands Defence Force (FIDF) on Falklandinsaarten vapaaehtoinen puolustusorganisaatio, jota saarelaiset pitävät yllä. FIDF vastaa Yhdistyneen kuningaskunnan asevoimien kanssa saarten turvallisuudesta.
Falklandinsaarten hallinto vastaa täysin saarilla asuvista henkilöistä koostuvien joukkojen 400 000 punnan rahoituksesta. Ne on järjestetty vastaamaan kevyesti aseistettua jalkaväkikomppaniaa, jonka koulutus ja käytön suunnittelu vastaa Britteinsaarten muiden joukkojen koulutusta ja hallinnon tarpeita. Merijalkaväen sotilasmestari toimii joukkojen koulutuksen ohjaajana. Joukkojen johtajana toimii majurin arvoinen saarelainen apunaan sotilasmestarin arvoinen saarelainen.
Joukot saavat koulutusta tiedustelussa, tarkka-ammunnassa, konekiväärin käsittelyssä, lähitaistelussa, maihinnousussa ja tukitoimissa. Se kykenee torjumaan laittoman kalastuksen aiheuttaman uhan sekä etsintä- ja pelastuspalveluun saarten alueella.
Historia
Falklandinsaarten ensimmäinen vapaaehtoisyksikkö perustettiin Krimin sodan aikana 1854 Venäjän mahdollisen hyökkäyksen varalta. Yksiköllä ei kuitenkaan ollut vielä virallista nimeä, ja se toisinaan tunnettiinkin Stanley Volunteers -nimisenä. Nykyinen yksiköllä on kuitenkin katkeamattomat perinteet aina vuoteen 1892, kun vuotta aiemmin chileläisen kapinallisryhmittymän alus oli Stanleyssä telakalla. Aluksella olleet 200 aseistettua sotilasta koettiin uhaksi, jolloin kuvernööri Roger Goldsworthy määräsi vapaaehtoisyksikön muodostettavaksi. Ensimmäiset vapaaehtoiset värväytyivät siten kesäkuussa 1892 kuvernöörinpalatsissa.
Ensimmäisessä maailmansodassa vapaaehtoiset miehittivät vartiopaikat kaikkialla saarilla ja 36 saarelaista värväytyi Britannian armeijaan. Sodan päätyttyä Falkland Islands Volunteers sai nykyisin käytössä olevan nimensä Falkland Islands Defence Force. Yksikkö asetettiin toisessa maailmansodassa liikekannalle, jolloin se taas miehitti vartiopaikat. Samalla asetettiin liikekannalle uusi kevyt aseinen yksikkö. Vuonna 1939 saarelle saapui englantilaissyntyisten Argentiinassa asuvien muodostama yksikkö Tabaris Highlanders, joka viipyi ainoastaan pari kuukautta. Sodan päätyttyä saarella palvelleiden merijalkaväen yksiköiden ansiosta FIDF otti käyttöön merijalkaväen asepuvun sekä koulutuksen.
Falkland Islands Defence Force asetettiin liikekannalle 1. huhtikuuta 1982 täydentämään saarella ollutta merijalkaväen osastoa Argentiinan maihinnousun uhatessa. Seuraavana päivänä kuvernööri Rex Hunt määräsi joukot antautumaan. Argentiina takavarikoi kaikki FIDF:n hallussa olleet aseet ja teki yksiköstä laittoman. Falklandin sodan kestäessä osaa joukkoihin liittyneistä pidettiin kotiarestissa Fox Bayssä. Yksikkö perustettiin uudelleen 1983.
Violine
Violine on belgialainen sarjakuva, joka on nimetty sen päähahmon mukaan. Sarjakuvan on käsikirjoittanut Tronchet ja kuvittanut Fabrice Tarrin, kolmannesta albumista alkaen Jean-Marc Krings. Ensimmäinen albumi ilmestyi 2001 ja viides 2007.
Dečanin luostari
Dečanin luostari on suuri ortodoksinen luostari Kosovossa, 12 km Pećin kaupungista etelään. Sen katedraali on Balkanin suurin keskiaikainen kirkkorakennus, ja siellä on parhaiten säilynyt Bysantin freskoja.
Luostari on rakennettu vuosien 1327 ja 1335 välillä ja se on omistettu Kristuksen ylösnousemukselle. Nykyisin luostarin veljestöön kuuluu kolmekymmentä jäsentä. thumb|left|Kristus kantaa ristiä. 1300-luvun fresko Dečanin luostarissa. Luostari ja kolme muuta Serbian ortodoksista kirkkoa ja luostaria ovat olleet UNESCOn maailmanperintökohde vuodesta 2004.
Hank Williams III
Shelton Hank Williams (s. 12. joulukuuta 1972, Nashville, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen kantrimuusikko ja -säveltäjä. Hänet tunnetaan myös nimillä Hank III ja III.
Hank III on Hank Williams vanhemman pojanpoika ja Hank Williams nuoremman poika.
Uran alku
Shelton Hank Williams aloitti uransa lähinnä soittaen rumpuja kotiseutunsa punkyhtyeissä. Hän eli varsin villiä elämää huumeiden ja alkoholin parissa. Hän joutui aloittamaan countryuransa, koska hänen oli pakko saada rahaa maksaakseen elatusmaksut hänen lapsensa äidille. Hänen isänsä, Hank Williams, Jr, auttoi häntä selviämään huumeongelmistaan, ja vuonna 1998 hankki hänelle levytyssopimuksen Mike Curbin johtamalta Curb Recordsilta. Vuonna 1999 hän sai julkaistua ensimmäisen countrylevynsä, Risin' Outlaw. Albumi oli menestys, ja hyvä alku uralle, vaikka hän itse ei voi sietää kyseistä albumia. Hän ylläpiti menestystään kiertämällä ympäri maailmaa, muun muassa Skotlannissa, jossa äänitettiin hänen ensimmäinen livealbuminsa, vuonna 2001 julkaistu Live in Scotland.
Näihin aikoihin hän myös alkoi soittaa kaksi settiä joka keikalla; countrysetti ja raskaampi hellbilly -setti. Joskus kiertueilla hänellä oli myös mukana punkrockyhtye AssJackin laulaja, Gary Lindsey, jolloin keikoilla oli kolme settiä. Tämä käytäntö kuitenkin myöhemmin poistettiin käytöstä Williamsin haluttua pitää AssJack erossa muusta musiikista täysin omana yhtyeenään. Nykyisin hänellä on tapana soittaa countrysetti ja kaksi muuta, raskaampaa settiä, jotka kuitenkin ovat musiikillisesti AssJackista ja hellbilly -setistä poikkeavia. Nämä ovat Hank 3's Attention Deficit Domination sekä 3rd Bar Ranch.
Vaikeuksia levy-yhtiön kanssa
Vuonna 2002 hän julkaisi toisen studioalbuminsa, Lovesick, Broke and Driftin' . Albumilla olevassa musiikissa hän osittain kritisoi Nashvillen antamia musiikillisia määräyksiä ja artistin puuttuvaa taiteellista vapautta. Pian albumin julkaisun jälkeen hänelle tuli levy-yhtiön kanssa ongelmia, kun yhtiö ei suostunut julkaisemaan hänen hellbilly-albumiaan, This Ain't Country. Albumi kuitenkin julkaistiin pian sen jälkeen, kun Williams vaihtoi levy-yhtiötä. Albumin nimeksi tuli Hillbilly Joker, ja muutaman vuoden kuluttua julkaistiin kahden ensimmäisen levyn jäänteistä ja muutamista cover-kappaleista kasattu Long Gone Daddy.
Alkuvuodesta 2004 alkoi Williams yhtyeineen levyttämään uutta materiaalia steel-kitaristinsa Andy Gibsonin kotona Nashvillen itäpuolella. Albumi nimeltään Thrown out of the Bar tuli valmiiksi, mutta levy-yhtiö ei suostunut julkaisemaan sitä. Monien oikeuskäsittelyjen jälkeen, vuonna 2006, saatiin julkaistua albumin paranneltu versio Straight To Hell, josta Wal-Mart vaati sensuroitua versiota. Albumi on myös ensimmäinen countryalbumi, jonka kannessa on nuoren kuuntelijan vanhemmille tarkoitettu varoitus.
Eroaminen levy-yhtiöstä
Vuonna 2011 Williams ilmoitti julkaisevansa neljä albumia samana päivänä; yhden tupla-albumin täynnä countrya ja kaksi raskaampaa albumia. Nämä albumit julkaistiin 6. syyskuuta 2011. Countryalbumit äänitettiin Williamsin omistamalla tilalla, The Haunted Ranchilla.
3. toukokuuta 2013 Hank 3 ilmoitti kahden uuden albuminsa nimet; Brothers Of The 4X4, countryalbumi, ja A Fiendish Threat, punk/hellbillyalbumi.
Damn Band
Hän on käyttänyt samaa nimeä country-yhtyeelleen vuodesta 1995 asti.
Latvian lati
Lati (, lyhenne ls) oli Latvian rahayksikkö, joka oli käytössä kahdessa jaksossa eli ensimmäisen itsenäisyyden aikana vuosina 1922–1940 ja toisen itsenäisyyden aikana 1993–2013.
Lati otettiin käyttöön ensi kerran 1922, jolloin se korvasi Latvian ruplan. Vuonna 1940 lati korvattiin Neuvostoliiton ruplalla, joka korvattiin uudelleen latilla maaliskuusta 1993 joulukuuhun 2013. Sen ISO 4217 -valuuttakoodi on LVL. Lati jakaantuu sataan santīmiin (yksikkö: santīms).
Latviassa oli käytössä kuusi eriarvoista seteliä (500, 100, 50, 20, 10 ja 5 latia) ja kahdeksan erilaista kolikkoa (2 ja 1 latia sekä 50, 20, 10, 5, 2 ja 1 santīmia).
Latvia siirtyi euron käyttöön 1. tammikuuta 2014.
Aiheesta muualla
Latvijas Banka - Latvian keskuspankin Internet-sivut
€
M198
M198 voi viitata seuraaviin asioihin:
Jamaikan kirje
Jamaikan kirje on kirje, jonka Simón Bolívar kirjoitti 6. syyskuuta 1815 ollessaan Jamaikalla maanpaossa. Kirje oli osoitettu Jamaikalla asuneelle englantilaiselle Henry Cullenille. Kirjeessä Bolívar analysoi syitä sille, miksi Etelä-Amerikan itsenäisyystaistelu päättyi tappioon 1810-luvulla. Bolívar kritisoi Eurooppaa siitä, ettei konkreettista tukea itsenäisyyspyrkimyksille tullut. Hän huomauttaa kirjeessä, että paikallisasukkaille (jotka hänen mukaansa eivät olleet toisaalta intiaaneja, mutteivät eurooppalaisiakaan) oli Espanjan alaisuudessa varattuna vain passiivisten ja orjamaisten alamaisten rooli. Täten Amerikan ja Euroopan historiat poikkeavat toisistaan merkittävästi. Bolívarin ajatuksena oli muodostaa tarkoin ja harkitusti suunniteltu yhtenäinen Etelä-Amerikan liitto Espanjaa vastaan. Vuonna 2004 muodostettu ALBA on syntynyt Bolívarin ajatusten pohjalta.
Venezuelassa vietettiin syyskuussa 2015 kirjeen 200-vuotispäivää.
Coursera
Coursera on yhdysvaltalainen yritys, joka tarjoaa verkkosivujensa kautta yhteistyösopimuksen tehneiden yliopistojen järjestämiä massiivisia avoimia verkkokursseja ilmaiseksi kaikille rekisteröityneille käyttäjilleen. Helmikuussa 2013 Courseralla oli sopimus 62 yliopiston kanssa ja joulukuussa 2014 116:n, perustaja Daphne Koller kertoi videotaltioidussa Le Web-esityksessään.
Coursera-opiskeluohjelmisto on saatavilla myös Windowsin lisäksi Apple- ja Android-laitteille sekä esimerkiksi Amazon Kindlelle. Yli 30% käyttää sivustoa mobiililaitteella, Koller kertoi Le Web-esityksessään.
Courseran kursseille osallistujista kolmannes on USAsta, kolmannes muista kehittyneistä maista ja kolmannes kehittyvistä maista. Lisääntyneen globaalin käytön vuoksi kurssimateriaalien kääntämistä varten on käynnistetty vapaaehtoisten kääntäjien varassa toimiva kääntäjäohjelma.
Courseraa rahoittavat Kleiner Perkins Caufield & Byers ja New Enterprise Associates.
Henrik Grönvold
thumb|Grönvoldin maalaus [[sukupuutto|hävinneestä Necropsittacus borbonicus -papukaijasta vuodelta 1907.]]
Henrik Grönvold (6. syyskuuta 1858 – 23. maaliskuuta 1940 Bedford, Englanti) oli tanskalainen luonnontutkija ja taidemaalari.
Grönvold oli jo lapsena kiinnostunut luonnosta ja piirsi näkemiään lintuja ja muita eläimiä. Hän opiskeli piirtämistä Kööpenhaminassa ja pääsi piirtäjäksi tanskalaiseen taidegalleriaan 1880. Vuonna 1892 Grönvold päätti lähteä Amerikkaan. Hän matkusti Englannin kautta ja sattuman kautta sai työpaikan Lontoon Natural History Museumista (British Museum), missä hän alkoi preparoida lintuja. Hänestä kehittyi nopeasti taitava luokittelija ja samalla taiteilija. Hän työskenteli museossa muutamia vuosia, kunnes liittyi William Robert Ogilvie-Grantin johtamalle tutkimusmatkalle Selvagenssaarille 1895. Palattuaan matkalta Grönvold jatkoi työskentelyä museon epävirallisena taiteilijana vielä useita vuosia.
Grönvoldin teoksia julkaistiin useissa tieteellisissä julkaisuissa, kuten Proceedings ja Transactions of the Zoological Society, Ibis ja Avicultural Magazine. Hän maalasi lukuisia tauluja Walter Rothschildille, joka julkaisi niitä Novitates Zoologicae-aikakauslehdessään, ja monia tauluja lintujen munista, mikä oli epätavallista vielä tuohon aikaan. Hän kuvitti kapteeni George Ernest Shelleyn teoksen Birds of Africa, Walter Bullerin The Birds of New Zealand, Brabournen Birds of South America, McConnellin Birds of British Guiana ja H. K. Swannin A Monograph of the Birds of Prey (1930–1945). Gregory Mathewsin teokseen The Birds of Australia (1910–1927) hän maalasi 600 taulua; myös John Gerrard Keulemans osallistui tämän teoksen kuvittamiseen. Grönvold kuvitti myös Mathewsin kahta muuta teosta, The Birds of Norfolk and Lord Howe Islands (1928) ja A Supplement to The Birds of Norfolk and Lord Howe Islands (1936).
Grönvold maalasi myös muita eläimiä, varsinkin apinoita, ja kuvitti Rothschildin kirjoituksen Notes to anthropoid apes (1906).
Yksitasoinen lentokone
Historia
Ensimmäisenä yksitasona pidetään ranskalaisen Felix du Temple de la Croix’n vuonna 1874 rakentamaa Monoplanea, joka onnistui nousemaan ilmaan mäkihyppyristä suorittamansa vauhdinoton jälkeen ja leijailemaan turvallisesti maahan. Samankaltaisia yrityksiä suorittivat myöhemmin monet muut yksityiset lentokoneenrakentajat ympäri Eurooppaa ja Yhdysvaltoja.
Ensimmäisen ohjatun, ilmaa raskaamman, moottorikäyttöisen koneen keksijöiksi on nostettu yhdysvaltalaiset Wrightin veljekset. Wrightien Flyer oli kuitenkin kaksitaso, kuten lähes kaikki lentokoneilmailun alkuaikojen menestyksekkäät konemallit. Yksitasojen arvostus kasvoi hetkellisesti, kun Louis Blériot ylitti Englannin kanaalin itse suunnittelemallaan yksitasolla 1909, ja Fokkerin yksitasoiset hävittäjät osoittaututuivat myös kelvollisiksi sotakoneiksi ensimmäisessä maailmansodassa. thumb|left|250px|Felix du Templen Monoplane. Yksitasot olivat silti epäsuosiossa aina 1930-luvulle asti, koska lentokoneiden etupäässä puusta valmistettu runko ja siivet olivat kevyitä ja hauraita. Yksitasojen siivet tapasivat vääntyä lennon aiheuttamassa paineessa, mikä vaikeutti sivuttaisohjausta. Kaksitasoissa ei tällaista ongelmaa ollut, mikä takasi niiden valtakauden jatkumisen toistaiseksi.
Metallien käyttöön siirtymisen ja siipitekniikan parantumisen ansiosta kaksitasot joutuivat antamaan tietä yksitasoille. Toisessa maailmansodassa sotalentokoneet olivat jo muutamin poikkeuksin yksitasoisia.
Pétros Pandís
Pétros Pandís (, s. 1941 Korfu, Kreikka ) on kreikkalainen laulaja ja englanninopettaja. Hän on yksi Míkis Theodorákisin Canto Generalin kantaesittäjistä yhdessä Arja Saijonmaan ja María Farantoúrin kanssa. Hän on myös levyttänyt useita Theodorákisin lauluja ja ollut hänen mukanaan maailmankiertueilla. Parhaiten Pandís tunnetaan juuri Theodorákisin musiikin tulkkina.
Kanadan naisten jalkapallomaajoukkue
Kanadan naisten jalkapallomaajoukkue edustaa Kanadaa naisten jalkapallon kansainvälisissä otteluissa. Se on saavuttanut olympialaisissa kahdesti pronssia ja voittanut kahdesti maanosaliittonsa (CONCACAF) mestaruuden.
Eniten maaotteluita ja maaottelumaaleja kanadalaispelaajista on Christine Sinclairilla, joka on 286 maaottelussaan tehnyt 182 maalia.
Olympialaiset
Pekingin 2008 olympialaisissa Kanada karsiutui puolivälierissä. Alkulohkossaan se voitti Argentiinan 2–1, pelasi Kiinan kanssa tasan 1–1 ja hävisi Ruotsille 1–2. Se pääsi jatkoon oltuaan omissa lohkoissaan kolmanneksi sijoittuneista toiseksi paras mutta hävisi puolivälierissä Yhdysvalloille 1–2.
Lontoon olympialaisissa 2012 Kanada voitti pronssia. Alkulohkon se aloitti tappiolla Japania vastaan maalein 1–2 mutta voitettuaan Etelä-Afrikan 3–0 ja pelattuaan Ruotsin kanssa tasan 2–2, Kanada selvisi puolivälieriin parhaana lohkokolmosena. Puolivälierässä kaatui Iso-Britannia 2–0. Välierässä Yhdysvaltoja vastaan Kanada oli kolmesti johdossa mutta hävisi jatkoajalle venyneen ottelun 3–4. Pronssiottelussa see voitti Ranskan 1–0 Diane Mathesonin maalilla. Joukkueen kapteeni Christine Sinclair oli turnauksen paras maalintekijä kuudella maalillaan.
Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 Kanada saavutti toistamiseen pronssia. Alkulohkossaan se voitti Australian, Zimbabwen ja Saksan. Puolivälierissä Kanada voitti Ranskan 1–0 mutta välierissä vastaan tuli jälleen Saksa, joka tällä kertaa voitti maalein 0–2. Pronssiottelussa Kanada voitti Brasilian 2–1 Deanne Rosen ja Christine Sinclairin maaleilla.
Tokion olympialaisissa 2020 Kanada voitti kultaa.
Maailmanmestaruuskilpailut
Vuoden 2003 MM-kisoissa, jotka pelattiin jälleen Yhdysvalloissa, Kanada hävisi alkulohkossa Saksalle 1–4 mutta voitti sen jälkeen Argentiinan 3–0 ja Japanin 3–1 ja sijoittui lohkossaan toiseksi. Puolivälierissä Kanada voitti Kiinan 1–0 kapteeninsa Charmaine Hooperin tekemällä maalilla. Välierissä se hävisi Ruotsille 1–2 vaikka johtikin ottelua Kara Langin 64. minuutilla tekemällä maalilla. Pronssiottelussa Kanada hävisi Yhdysvalloille 1–3 ja sijoittui turnauksessa neljänneksi. Kanadan ainoan maalin pronssiottelussa viimeisteli Christine Sinclair.
Vuoden 2007 MM-kisoissa Kiinassa Kanada hävisi alkulohkossaan ensin Norjalle 1–2, voitti sitten Ghanan 4–0 ja pelasi lopuksi Australian kanssa tasan 2–2. Se sijoittui lohkossa kolmanneksi eikä selviytynyt puolivälieriin. Norjalaisen Even Pellerudin valmentaman joukkueen maalintekijät olivat kapteeni Christine Sinclair (3 maalia), Candace-Marie Chapman (1), Martina Franko (1), Sophie Schmidt (1) ja Melissa Tancredi (1).
Vuoden 2011 MM-kisoissa Saksassa Kanada hävisi emäntämaalle 1–2, Ranskalle 0–4 sekä Nigerialle 0–1 eikä selviytynyt alkulohkosta jatkoon. Joukkueen ainoa maalintekijä oli Christine Sinclair.
Vuonna 2015 Kanada toimi MM-kisojen järjestäjämaana. Alkulohkossaan se voitti Kiinan 1–0 sekä pelasi tasapelin Uuden-Seelannin kanssa maalein 0–0 ja Alankomaiden kanssa maalein 1–1. Alkulohkonsa ykkösenä Kanada eteni neljännesvälieriin, joissa se voitti Sveitsin 1–0. Puolivälierissä Kanada hävisi Englannille 1–2. Kanadan maalintekijät kisoissa olivat Christine Sinclair (2 maalia), Ashley Lawrence ja Josée Bélanger. Joukkuetta valmensi englantilainen John Herdman.