cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
David Bowie
Ziggy Stardust ja läpimurto (1972–1973)
Vuoden 1973 heinäkuussa Bowie oli suosionsa huipulla Britanniassa – hänellä oli samanaikaisesti viisi albumia Britannian Top 40 -listalla ja hänellä oli suuri ja omistautunut fanijoukko, joka jäljitteli idolinsa tyyliä mahdollisimman tarkkaan. Vuonna 1973 Bowie teki vielä yhden albumin Ziggynä: lainakappaleista koostuneen levyn nimi oli Pin Ups ja se sisälsi Bowien suosikkeja vuosilta 1964–1967. Levy nousi Britannian listaykköseksi viiden viikon ajaksi.
Yhdysvaltain-vuodet (1974–1976)
Bowien ensimmäinen albumi Ziggyn ja Spiders-yhtyeen jälkeen, apokalyptinen Diamond Dogs (1974), perustui löyhästi George Orwellin romaaniin Vuonna 1984 ja syntyi Bowien luotsaaman musikaali-idean kaaduttua tekijänoikeuserimielisyyksiin. Diamond Dogs päätti samalla Bowien glam rock -kauden. Heti levyn ilmestymisen jälkeen Bowie muutti Yhdysvaltoihin, aluksi New Yorkiin ja myöhemmin Los Angelesiin. Yhdysvalloissa hän aloitti näkyvän mainoskampanjan ja spektaakkelimaisen Diamond Dogs -konserttikiertueen. thumb|upright|Bowie [[Torontossa ”Thin White Dukena” 1976.]] Bowien ensimmäinen Yhdysvalloissa tekemä albumi oli Young Americans (1975), jonka musiikkia Bowie kutsui ”muovisouliksi”. Diamond Dogs ja Young Americans nousivat Yhdysvalloissa Top 10:een ja Bowien yhdessä John Lennonin kanssa tekemä single ”Fame” listakärkeen. Britanniassa Bowien suosio oli kuitenkin alkanut hänen Amerikkaan muuttonsa ja glam rockista luopumisensa seurauksena väliaikaisesti hiipua, vaikka Bowien kaikki tämän ajan levyt nousivatkin siellä yhä Top 5:een.
Bowie kärsi vuosien 1974–1976 aikana vakavasta huumeongelmasta. Hän oli riippuvainen kokaiinista ja kärsi sen aiheuttamasta tyhjyyden tunteesta ja vainoharhaisuudesta. Hän oli menettänyt huumekierteen myötä ruokahalunsa ja laihtui alle 40-kiloiseksi. Bowie sekosi myös okkultismiin sekä fasismin ja natsismin ihailuun, mistä hän sai kielteistä julkisuutta.
Paranoiansa heijastumaksi Bowie kehitti vuoden 1976 roolihahmon, Thin White Duken, jota hän kuvasi ”romantikoksi ilman tunteita”. Hahmo sai alkunsa Nicolas Roegin samana vuonna ohjaamasta elokuvasta Mies toisesta maailmasta (The Man Who Fell to Earth), jossa Bowie näytteli ilmeettömän pääosan.
Albumi Station to Station (1976) syntyi keskellä Bowien henkistä ja fyysistä aallonpohjaa. Sitä pidetään kuitenkin yhtenä hänen mestariteoksistaan, ja myös levyä seurannut konserttikiertue oli taiteellinen menestys.
1970-luvun loppu
Bowie muutti kesällä 1976 Eurooppaan irtautuakseen huumeista ja ollakseen poikansa ja vaimonsa kanssa. Perhe asui aluksi Sveitsissä Genevejärven rannalla. Bowie kertoi vuonna 1996:
Syksystä alkaen Bowie alkoi viettää suurimman osan ajastaan Länsi-Berliinissä ystävänsä Iggy Popin kanssa, ja siellä hän onnistui vihdoin katkaisemaan kokaiiniriippuvuutensa. Bowie asui Kreuzbergin kaupunginosassa, jossa asui paljon turkkilaisia, homoseksuaaleja, taiteilijoita ja syrjäytyneitä. Bowien vaatimaton asunto sijaitsi osoitteessa Hauptstraße 155, käytettyjä autoja myyneen liikkeen yläkerrassa.
Bowie oli jo jonkin aikaa ihaillut Roxy Musicista tunnetun Brian Enon ambient-musiikkia, jota hän piti tulevaisuuden musiikkina. Bowie otti yhteyttä Enoon, ja heidän yhteistyönään syntyi kolme Berliini-vaikutteista albumia: Low (1977), ”Heroes” (1977) ja Lodger (1979). Trilogiassa on ambient-vaikutteita, ja sen tunnuspiirteitä ovat syntetisaattorin käyttö, kokeellinen leikittely ja sattumanvaraisuus. Vaikka Bowie ei ollut suunnannut Enon kanssa tehtyjä levyjä suurelle yleisölle, ne kaikki nousivat Britannian Top 5:een ja saivat kriitikkojen suosion.
Bowie avusti vuosina 1976–1977 Iggy Popia tämän soololevyjen The Idiot ja Lust for Life säveltämisessä ja tuottamisessa. Hän soitti myös Iggy Popin pianistina tämän vuoden 1977 kiertueella. Vuonna 1977 David ja Angie Bowie muuttivat erilleen.
1980-luku
Vuonna 1980 ilmestyneen Scary Monsters (and Super Creeps) -albuminsa aikoihin Bowie otti uudelleen käyttöön entisenkaltaisen värikkään tyylinsä ja nousi punkin jälkeisen neo-glamrockin johtohahmoksi. Britannian listakärkeen nousseella albumillaan Bowie onnistui yhdistämään kokeellisuuden kaupalliseen ja arvostelumenestykseen. Albumilta singlenä julkaistu, yhtenä Bowien merkittävimmistä kappaleista pidetty ”Ashes to Ashes” nousi listaykköseksi Britanniassa, ja sen video oli kallein koskaan tehty musiikkivideo.
Vuonna 1981 Bowie levytti Queenin kanssa Britannian listaykköseksi nousseen kappaleen ”Under Pressure”. Vuosien 1981 ja 1982 aikana Bowie vietti kuitenkin musiikillista hiljaiseloa odotellen RCA-levy-yhtiön kanssa tekemänsä sopimuksen loppumista, minkä jälkeen hän ei enää joutuisi tilittämään osaa tuloistaan entiselle managerilleen Tony DeFriesille. thumb|upright|David Bowie 1987 Seuraavalla levyllään Bowie ryhtyi tietoisesti tavoittelemaan kaupallista menestystä. Hän solmi rahakkaan sopimuksen EMI-yhtiön kanssa ja teki tanssittavan ja melodisen albumin Let’s Dance (1983). Levy sai hyvät arvostelut ja siitä tuli hänen uransa suurin kaupallinen menestys. Albumi nousi nopeasti Britannian ja Yhdysvaltain listakärkeen, siitä tehdyt musiikkivideot näkyivät jatkuvasti televisiossa, ja Bowiesta tuli musiikkivideoaikakauden yksi tärkeimmistä artisteista. Levy toi Bowielle runsaasti uusia kuulijoita, ja hänen onnistui samalla säilyttää suuri osa entisistä ihailijoistaan. Koska Let’s Dance sisälsi kuitenkin sellaista valtavirran musiikkia, jota vastaan Bowie oli aikaisemmin taistellut, jotkut hänen vanhat ihailijansa pitivät levyä liian kaupallisena ja boikotoivat sitä.
Let’s Dancea nopeasti seurannut albumi Tonight (1984) oli edeltäjäänsäkin selvemmin pop-vaikutteinen ja valtavirran musiikkia. Levy sai kehnot arvostelut, ja jopa Bowie itse vähätteli sitä levyn promootiohaastattelussaan. Albumi nousi tosin hetkeksi Britannian listan kärkeen, mutta sen myötä Bowien ura supertähtenä alkoi kääntyä laskuun.
Vuonna 1985 Bowie esiintyi Live Aid -konsertissa ja teki Englannin listakärkeen nousseen dueton ”Dancing in the Street” Mick Jaggerin kanssa. Vuonna 1986 Bowie teki Iggy Popin kanssa tämän soololevyn Blah Blah Blah.
1980-luvun puolivälissä Bowiesta julkaistiin paljastuskirjoja, joissa riepoteltiin hänen hullujen vuosiensa tekemisiä, oman menneisyytensä häivytysyrityksiä 1980-luvulla ja sukunsa mielenterveysongelmia. Bowien suruja lisäsi velipuoli Terryn itsemurha vuonna 1985.
Bowien seuraava albumi oli Never Let Me Down (1987). Vastahakoisesti levytysstudioon mennyt Bowie kärsi levy-yhtiönsä painostuksesta, eivätkä albumi tai siltä otetut singlet menestyneet listoilla tai kriitikoiden arvioissa. Bowie on itse jälkeenpäin kritisoinut 1980-lukua ajaksi, jolloin kaupallisuus vei hänen taiteestaan luovuuden.
Näyttelijänura 1980-luvulla
Vuonna 1980 Bowie teki debyyttinsä Broadwaylla Elefanttimiehenä. Roolisuoritus oli kehuttu ja menestyksekäs.
1980-luvulla Bowie näytteli isojen tuotantojen elokuvissa, kuten Merry Christmas, Mr. Lawrence, jonka arviot Bowien roolityöstä olivat kiittäviä, Labyrintti ja Verenjano.
1990-luku
Vuonna 1990 Bowie teki Sound+Vision-maailmankiertueen, jolla hän soitti vain uransa suurimpia hittejä viimeistä kertaa.
Bowien soololevytysura jatkui vuonna 1993 studioalbumilla Black Tie White Noise. Bowie palkkasi levylle tuottajaksi Nile Rodgersin, joka oli vastannut Let’s Dancen menestysreseptistä vuosikymmentä aikaisemmin. Tällä kertaa Bowie ei kuitenkaan halunnut tehdä kaupallista levyä, joka kilpailisi Let’s Dancen kanssa. Black Tie White Noise nousi Britannian listan ykköseksi, mutta putosi nopeasti listoilta kiertueen ja markkinoinnin puuttumisten vuoksi. Vielä samana vuonna Bowie levytti monipuolisen ja vapautuneen albumin Buddha of Suburbia (1993) BBC:n samannimisen televisiosarjan inspiroimana. Tämänkin levyn myynti kärsi lähes olemattomasta markkinoinnista.
Bowien seuraavatkin 1990-luvun albumit olivat kokeellisia: Outside (1995) ja Earthling (1997) sisälsivät nykyaikaisen tanssimusiikin hip hop- ja jungle-vaikutteita. Vuonna 1999 ilmestynyt Hours... edusti paluuta helposti lähestyttävään, Bowien 1970-luvun tuotannosta tuttuun melodiseen poprockiin.
Vuonna 1997 Bowie sai oman tähtensä Hollywood Walk of Fame -kadulle. Vuonna 1999 hän duetoi Brian Molkon kanssa Placebon ”Without You I’m Nothing” -kappaleella.
2000-luku
thumb|upright|Bowie vuonna 2002. Vuonna 2002 Bowie julkaisi albumin Heathen. Hän soitti levyllä useampia instrumentteja kuin levyillään pitkään aikaan. Albumi oli edeltäjiään tummasävyisempi ja heijasti Bowien tuntoja omasta vanhenemisestaan. Levy sai hyvät arvostelut ja menestyi melko hyvin.
Vuonna 2004 Bowie joutui kesken kiertueensa sydänleikkaukseen valtimotukoksen seurauksena. Hän ei sen jälkeen antanut haastatteluja tai julkaissut uutta materiaalia sisältäviä levyjä ennen vuotta 2013, ja esiintyi vain harvakseltaan.
Bowie julkaisi viimeiseksi jääneen albuminsa Blackstar 69-vuotispäivänään vuonna 2016, kaksi päivää ennen kuolemaansa.
Bowie oli kiinnitetty näyttelijäksi Twin Peaks -televisiosarjan uusioversioon, mutta hän ehti kuolla ennen kuvauksien alkua.
Konsertit Suomessa
Bowie esiintyi Suomessa viidesti. Ensimmäinen kerta oli vuonna 1976 Messukeskuksen UKK-hallissa. Seuraava kerta oli vasta 20 vuotta myöhemmin, vuonna 1996 Helsingin jäähallissa. Vuonna 1997 Bowie esiintyi Turun Ruisrockissa.
Bowie esiintyi A Reality Tourillaan kahdesti Suomessa, ensin lokakuussa 2003 Hartwall Areenalla Helsingissä ja toisen kerran kesäkuussa 2004 Provinssirockissa Seinäjoella.
Kuoleman jälkeen
Bowien kuoleman jälkeen vuonna 2020 julkaistaan häneltä kaksi uutta levyä. Is It Any Wonder? on digitaalinen EP-levy, joka sisältää kuusi ennen julkaisematonta tai muuten harvinaista versiota Bowien kappaleista.
1990-luvulla äänitetyt versiot julkaistaan yhden laulun viikkotahtia. Ensimmäinen, The Man Who Sold The World, julkaistiin 8. tammikuuta 2020. Muiden julkaistavien laulujen nimiä ei ole vielä paljastettu. Toinen julkaistava EP-levy, ChangesNowBowie on yhdeksän kappaletta sisältävä livetallenne. Se julkistetaan rajattuna CD- ja LP-painoksena 18. huhtikuuta 2020.
Perhe-elämä
thumb|right|[[Iman|Iman Abdulmajid ja Bowie Tribecan elokuvajuhlilla 2009.]] Bowien ensirakkaus oli tanssijatar Hermione Farthingale, jonka kanssa hän asui yhdessä vuonna 1968.
Vuonna 1970 Bowie avioitui edellisenä vuonna tapaamansa Mary Angela ”Angie” Barnettin kanssa. Pari sai Duncan Zowie Haywood Jones -nimisen pojan vuonna 1971. Avioliitto alkoi rakoilla 1970-luvun puoliväliin mennessä ja päättyi eroon 1980. Zowie-pojan huoltajuus jäi David Bowielle. Zowie tunnetaan nykyisin elokuvaohjaaja Duncan Jonesina.
Bowie seurusteli ennen toista avioliittoaan muun muassa näyttelijä Susan Sarandonin kanssa vuonna 1983.
Vuonna 1992 Bowie avioitui somalialaisen huippumallin Iman Abdulmajidin kanssa. Vuonna 2000 syntyi Bowien ja Imanin tytär Alexandria Zahra.
Loppuvuosinaan Bowie asui New Yorkissa perheensä kanssa, näyttäytyi harvoin julkisuudessa ja käytti aikansa koti-isänä toimimiseen sekä maalaten ja keräillen taidetta.
Seksuaalisuus
Julkisessa ja yksityisessä elämässään 1970-luvun puoliväliin asti androgyynin Bowien seksuaalisuus oli tärkeä osa hänen imagoaan. Bowie kertoi 1970-luvulla lehtihaastatteluissaan olevansa biseksuaali, ja hänen läheistensä mukaan hänellä oli lukuisten naissuhteidensa lisäksi myös miessuhteita. 1980-luvulla Bowie alkoi katua tunnustustaan ja suhtautui aiheeseen myöhemmin vältellen. Elämäkerran kirjoittaja David Buckleyn mukaan Bowie kokeili biseksuaalisuutta, mutta hänen kiinnostuksensa miehiä kohtaan hiipui iän myötä.
Terveysongelmat
Vuonna 2004 Bowie joutui sydänleikkaukseen valtimotukoksen seurauksena.
Bowie kärsi 1970-luvun puolivälissä runsaan kokaiininkäytön aiheuttamista psyykkisistä ja fyysisistä ongelmista.
Bowien äidinpuoleisessa suvussa on esiintynyt paljon mielisairautta – hänen velipuolensa Terry diagnosoitiin aikuisena skitsofreenikoksi, ja myös kolme Bowien tätiä on kärsinyt skitsofreniasta tai muista vakavista psyykkisistä häiriöistä. Bowie viittasi tähän sukurasitukseen Aladdin Sane -hahmonsa nimessä (”A Lad Insane”, suom. ’hullu kaveri’) ja samannimisen levyn kansikuvassa.
Kuolema
David Bowie kuoli 10. tammikuuta 2016 sairastettuaan 18 kuukauden ajan maksasyöpää, jonka hän salasi loppuun saakka kaikilta paitsi läheisimmiltä ystäviltään. Hän oli kaksi päivää aikaisemmin ehtinyt täyttää 69 vuotta. Bowie toivoi testamentissaan, että hänen tuhkansa sirotellaan buddhalaisin menoin Indonesiaan Balin saarelle. Testamentin mukaan hänen perijöitään ovat hänen puolisonsa ja kahden lapsensa lisäksi myös pitkäaikainen avustaja ja Bowien tyttären hoitaja. Oikeudelle jätetyn kuolintodistuksen mukaan Bowie tuhkattiin Yhdysvalloissa kaksi päivää kuolemansa jälkeen.
Tunnustukset ja levynmyynti
thumb|right|David Bowien tähti [[Hollywood Walk of Famella.]] Bowien albumeja arvioitiin myydyn vuoteen 2009 mennessä 136 miljoonaa kappaletta. Vuonna 1996 Bowie nimettiin Rock and Roll Hall of Fameen. Vuonna 2013 Lontoon Victoria & Albert -museossa järjestettiin näyttely ”David Bowie is”, jonka näki yli 300 000 katsojaa neljän kuukauden aikana. Lontoosta näyttely jatkoi maailmankiertueelle.
Bowie nousi viimeiseksi jääneellä albumillaan Blackstar ensi kertaa albumilistan ykköseksi Yhdysvalloissa kuolemansa jälkeen tammikuussa 2016. Näin Bowie saavutti Yhdysvalloissa postuumisti suuremman suosion kuin kertaakaan eläessään. Paras edellinen sijoitus oli The Next Day -albumin 2. sija vuonna 2013.
Bowielle rekisteröitiin hänen kuolemansa jälkeen tammikuussa 2016 oma tähtikuvio. Tähtikuvio koostuu seitsemästä tähdestä, jotka muodostavat salaman. Lähes samanmuotoinen salama oli piirretty Bowien kasvoihin vuonna 1973 ilmestyneen albumin Aladdin Sanen kannessa olevassa kuvassa.
Talossa, osoitteessa Hauptstraße 155, jossa Bowie asui Berliinissä vuosina 1976–1978, paljastettiin elokuussa 2016 muistolaatta hänen kunniakseen. Laatassa on kappaleen ”Heroes” teksti: ”We can be heroes, just for one day”.
Sanremo
Sanremo eli San Remo on rannikkokaupunki Imperian maakunnassa, Ligurian alueella Italian Rivieralla. Välimeren rannikolla sijaitsevan kaupungin väkiluku on noin 55 000.
Sanremo tunnetaan kuuluisasta Sanremon musiikkijuhlasta, Sanremon rallista ja Milano – San Remo -pyöräkilpailusta. Turkin viimeinen sulttaani Mehmed VI kuoli Sanremossa. Myös ruotsalainen kemisti Alfred Nobel kuoli kaupungissa, ja siksi kaupunki lähettää vuosittain Nobel-juhlaan kukkia.
Cherbourg-en-Cotentin
Cherbourg-en-Cotentin on kunta Ranskassa Manchen departementissa Normandian alueella. Se sijaitsee Cotentinin niemimaalla Englannin kanaalin rannikolla. Kuntaa kutsutaan myös lyhyemmin Cherbourgiksi sen suurimman ja vanhimman asutuskeskuksen, rannikolla sijaitsevan Cherbourgin kaupungin, mukaan.
Kunta perustettiin 1. tammikuuta 2016, jolloin viisi kuntaa Cherbourg-Octeville, Équeurdreville-Hainneville, La Glacerie, Querqueville ja Tourlaville yhdistyivät muodostaen Cherbourg-en-Cotentinin kunnan.
Raja-Karjala
pienoiskuva|Raja-Karjala korostettu punaisella pienoiskuva|Korpiselän kirkonkylä Raja-Karjalassa Raja-Karjala oli historiallinen alue, joka käsitti Laatokan Karjalan pohjoisimman osan Laatokan pohjoispuolelta luovutetussa Karjalassa. Raja-Karjalaan kuuluivat Salmin kihlakunnan kunnat, Impilahti, Suistamo, Soanlahti, Salmi, Suojärvi ja Korpiselkä. Raja-Karjala oli osa Laatokan Karjalaa. Raja-Karjalassa puhuttiin yleisesti karjalan kieltä, suomea sekä venäjää. Merkittävä osa väestöstä oli ortodokseja. Raja-Karjalan kulttuuri oli voimakkaan venäläisvaikutteista, ja kieleen sekä kulttuuriin tuli venäläisvaikutusta uskonnon sekä kulttuurivaihdon välityksellä. Nykyisin entinen Raja-Karjalan alue kuuluu Venäjän Karjalan tasavallan Suojärven ja Pitkärannan piireihin.
Historia
Raja-Karjalan alue kuului alkujaan Novgorodille ja sittemmin Venäjälle kuuluneeseen Käkisalmen lääniin ja siirtyi sen mukana Ruotsille Stolbovan rauhassa 1617. Ruotsi menetti alueen Suuressa Pohjan sodassa Venäjälle 1721, jonka jälkeen alue tuli kuulumaan Viipurin kuvernementtiin. Vuonna 1812 alue liitettiin muun Vanhan Suomen mukana Suomen suuriruhtinaskuntaan.
Vuonna 1940 Suomi luovutti alueen miltei kokonaan Neuvostoliitolle talvisodan päättäneessä Moskovan rauhansopimuksessa. Jatkosodan alussa 1941 suomalaisjoukot valtasivat alueen takaisin ja väestö palasi koteihinsa. Suomi vetäytyi alueelta kesällä 1944 ja väestö evakuoitiin uudelleen muualle Suomeen. Nyky-Suomeen Raja-Karjalasta kuuluu ainoastaan vain niin kutsuttu Tynkä-Korpiselkä, joka on nykyään osa Joensuun kaupunkia.
Sodan jälkeen Raja-Karjala venäläistyi, koska alkuperäiset asukkaat evakuoitiin talvisodan aikana ja uudelleen jatkosodan lopulla muualle Suomeen, pääasiassa Pohjois-Karjalaan ja Pohjois-Savon pohjoisosiin sekä Kainuun eteläosaan ja Pohjois-Pohjanmaalle. Entisen Raja-Karjalan alueelle tuli pääasiassa venäläisiä, mutta jonkin verran myös karjalaisia ja muita kansallisuuksia.
Jaakko Mattila
Jaakko Antti Mattila (s. 30. heinäkuuta 1976 Oulu ) on suomalainen taidemaalari, joka on tehnyt myös taidegrafiikkaa. Mattila opiskeli kuvataidetta The Surrey Institute of Art & Design University Collegessa vuosina 1998–2001 ja sai Bachelor of Arts with Honours in Fine Arts arvon vuonna 2001. Mattila on toiminut vapaana taiteilijana vuodesta 2003.
Mattila pyrkii kohti täydellisyyttä ja totuutta. Hänen abstaktin taiteensa pääosassa ovat selkeät muotoelementit; erityisesti erilaiset liikevaikutelmat ja pallo-ympyrä -kuvio. Pallo-ympyrä -kuvion lisäksi tyypillisiä Mattilan alkydi-, oljyväri- ja vesivärimaalauksissa esiintyviä elementtejä ovat kuutio ja spiraali. Hänen tyyliä on kuvattu niukkaeleiseksi ja puhtaasti estetisoivaksi. Peruselementeikseen hän on nimennyt pallon tai ympyrän. Hän käyttää monissa teoksissaan hyväksi myös painovoimaa ja antaa maalin valua. Grafiikkaa Mattila on tehnyt yhteistyössä grafiikanpaja Himmelblaun kanssa ja käyttänyt heliogravyyri-tekniikkaa.
Mattilan mukaan hänen teoksillaan ei ole mitään erityistä aihetta. Omien sanojensa mukaan hän pyrkii jatkuvasti haastamaan itseänsä töissään. Ideat teoksiin syntyvät ja polveutuvat niitä tehdessä; ne muodostavat jatkumon jossa jokainen teos on osa suurempaa ajatuksen linjaa. Inspiraatio kaikkeen löytyy luonnosta ja sen rajattomuudesta. Häntä kiinnostaa äärimmäinen monimuotoisuus ja yksinkertaisuus. Mattilan yksittäisissä teoksissa on vähän viitteitä hänen elämäänsä tai hetkellisiin tunteisiinsa. Hän ei halua nostaa omia tunteitaan tai itseään jalustalle vaan pyrkii puhtauteen tuon kaiken taakse. Mattilan mielestä ihmisillä ja myös taiteilijalla on suuri vastuu siitä mitä hän antaa itsestään ulos, sillä tällä on vaikutusta yhteiseen tilaamme. Luonnosta saamansa inspiraation ohella Mattilaa kiehtovat äärettömyys, pienuus, suuruus ja aika. Ideat Mattilan töissä esiintyviin abstrakteihin maisemiin tulevat hänen kotiseudultaan Oulun ympäristöstä.
Inge Koukkuselkä
Inge Koukkuselkä (Inge I Haraldsson, 1135–1161) oli Norjan kuningas 1136–1161. Inge oli Harald Gillen ja Ingrid Ragnvaldsdotterin poika. Inge valittiin kuninkaaksi 1136, hänen ollessaan vasta vuoden ikäinen. Samaan aikaan myös hänen vanhempi veljensä Sigurd Munn valittiin kuninkaaksi Trondheimissa. Lapsikuninkaiden ollessa alaikäisiä sijaishallitsijoina olivat Tjostulv Åleson, Gregorius Dagsson ja Erling Skakke.
Jaakko Mattila
Mattilan teoksia on esillä useissa julkisissa kokoelmissa. Maalaustensa lisäksi hän on tehnyt julkisia teoksia sekä taidehuonekaluja, joita on ollut esillä muun muassa Turun Design Week’illä ja hänen vuonna 2005 valmistuneesta Pallautuneet-veistoksestaan on tullut Oulun Nallikarin leirintäalueen maamerkki. Mattila toimi Oulun Musiikkijuhlien vuoden 2009 kuvataiteilijana.
Inge Koukkuselkä
Vartuttuaan Inge, Sigurd ja heidän Irlannista saapunut veljensä Östen yrittivät sopia Bergenissä vuonna 1155 vallanjaosta. Yksi Sigurdin henkivartijoista surmasi neuvottelujen välillä Ingen henkivartijan. Gregorius Dagsson neuvoi silloin Ingeä surmaamaan veljensä.
Jaakko Mattila
Mattila on Taidemaalariliiton, Oulun taiteilijaseuran sekä CollectEast-taiteilijaryhmän jäsen. Taiteilijan työnsä lisäksi hän on tullut tunnetuksi DJ:nä ja musiikkiklubien isännöijänä. Oulusta lähtöisin oleva Mattila asuu nykyään Helsingissä.
Luettelo varakkaimmista suomalaisista 2016
Luettelo varakkaimmista suomalaisista listaa ne Suomen kansalaiset tai perheet, jotka kuuluivat yhdysvaltalaisen Forbes-lehden 1.3.2016 julkaisemalla dollarimiljardöörien listalle tai brittiläisen The Sunday Timesin kevään 2016 rikkaimpien brittien listalle vastaavalla omaisuudella.
Artikkelin toisessa taulukossa esitetään toinen näkemys varakkaimmista suomalaisista henkilöistä tai peri- ja perhekunnista. Tähän listaan on kerätty Arvopaperi-lehden kesä-heinäkuun 2016 numeron esittelemistä monimiljonääreistä vähintään 300 miljoonan euron arvosta Helsingin pörssissä noteerattujen yhtiöiden osakkeita tai suomalaisia perhe- tai sukuyhtiöitä omistavat suomalaiset.
Suomalaiset dollarimiljardöörit
Taulukossa 2 on listattu yhdysvaltalaisen Forbes-lehden tai brittiläisen The Sunday Timesin vuoden 2016 listauksen mukaisia dollarimiljardöörejä, joiden kotipaikka on Suomi tai joilla on lehtitietojen mukaan Suomen kansalaisuus.
Useita heistä ei näy jälkimmäisen taulukon suomalaisen Arvopaperi-lehden varakkaimpien suomalaisten listalla, koska heidän omaisuutensa saattaa olla pääosaltaan muualla kuin Helsingin pörssissä noteeratuissa yhtiöissä tai suomalaisissa perheyrityksissä. Huomaa, että listoissa esitetään vain eräs arvio omistajajiensa julkisesta varallisuudesta ottamatta kantaa julkisuudessa piilossa olevaan muuhun omaisuuteen tai velkaosuuksiin tai sopimuksiin. Toiset lähteet voivat antaa useita kymmeniä prosentteja esitetystä poikkeavan arvion.
Arvopaperi-lehden listaamat varakkaimmat suomalaiset 2016
Taulukkoon on koottu yli 300 miljoonan euron arvosta Helsingin pörssissä noteerattujen yhtiöiden osakkeita tai yksityisiä suomalaisia perhe- tai sukuyhtiöitä omistaneet henkilöt tai perhekunnat. Listaus pohjautuu Arvopaperi-lehden kesä-heinäkuun 2016 numeron artikkelien tässä esitettyä laajempiin tietoihin.
On paikallaan huomata, ettei listaus huomioi omaisuuksia tai omistajia, mikäli omaisuus on ulkomailla ilman, että kyseessä olisi suomalaisyhtiöiden tytäryhtiö tai muut suomaisyhtiön omaisuuserät.
Inge Koukkuselkä
Sigurdin kuoltua hänen kannattajansa julistivat hänen poikansa Haakon Harteikkaan kuninkaaksi, ja Inge sai surmansa vuonna 1161 taistelussa Haakonia vastaan.
Englanninpaimenkoira
Englanninpaimenkoira (English Shepherd) on Yhdysvalloissa kehitetty koirarotu. Sillä ei ole FCI:n tunnustusta, mutta United Kennel Club on hyväksynyt sen roduksi.
Ulkonäkö
thumb|280px|Kaksi englanninpaimenkoiraa. Englanninpaimenkoiraa on aina jalostettu enemmän käyttöominaisuuksia kuin ulkomuotoa silmällä pitäen. Se on pitkäkarvaista skotlanninpaimenkoiraa huomattavasti leveäkalloisempi ja lyhytkuonoisempi. Silmät ovat ruskeat, siniset tai keskenään eriväriset. Korvat voivat olla joko pystyt, taittuneet, matala-asentoiset tai sivuille asettuneet. Runko voi olla raskas- tai hoikkarakenteinen. Häntä on joko pitkä, sapelinmuotoinen ja ylöskiertynyt tai töpö. Karvapeite on kiiltävä, joko suora tai aaltoileva. Sallittuihin väreihin lukeutuvat soopeli, soopeli valkoisin merkein, musta, musta valkoisin merkein ja musta ruskein merkein (black & tan). Säkäkorkeus vaihtelee uroksilla 48–58 cm (ihanne 51–53 cm) ja nartuilla 46–56 cm välillä (ihanne 48–51 cm). Urokset painavat noin 20–27 kg ja nartut 18–23 kg.
Luonne ja käyttäytyminen
Rotu on iloinen, rohkea, älykäs, vastaanottavainen, rauhallinen, lempeä, luotettava ja uskollinen. Sitä kuvaillaan ihanteelliseksi seurakoiraksi, joka pitää lapsista. Jos sitä pidetään pelkkänä lemmikkinä, sille tulee tarjota päivittäin runsaasti liikuntaa. Se on valmis työskentelemään, ja se arvostaa omistajaansa.
Alkuperä
Rodun esi-isät olivat vanhantyyppisiä lammaskoiria, joita käytettiin Englannissa vuosisatoja sitten. Niitä tuotiin Yhdysvaltoihin Englannista varhaisten uudisasukkaiden mukana 1600-luvulla. Englanninpaimenkoiran harrastajien mukaan se on säilyttänyt esi-isiensä alkuperäisen muodon, toisin kuin muut samaa sukua olevat lammaskoirat, joita on nykyisin jalostettu lähinnä näyttelyitä silmällä pitäen.
Lampaiden lisäksi englanninpaimenkoiraa on käytetty myös nauta- ja siipikarjan paimentamiseen. Lisäksi sitä käytetään toisinaan eteläisissä osavaltioissa oravien puuhun ajamiseen - siellä siitä käytetäänkin joskus nimityksiä Treeing Farm Shepherd ja Treeing Shepherd.
Etymologia
Oikeasta rotunimestä on ollut paljon eri mielipiteitä, ja ehdotuksiin ovat lukeutuneet mm. Farm Shepherd, Old Time Farm Shepherd, Farm Collie, Old Farm Collie, North American Old Farm Collie, Old Working Collie, Scotch Collie, Old Scotch Collie, Holmesian Collie ja Victorian Collie.
Fjord Line
Fjord Line AS on norjalainen matkustajalaivayhtiö, joka liikennöi Länsi- ja Etelä-Norjasta Tanskaan.
Tanskanlinjalle 1993
Fjord Line AS perustettiin vuonna 1993 Rutelaget Askøy-Bergen AS:n tytäryhtiönä, jonka tehtävänä oli markkinoida ja operoida uutta risteilyreittiä Bergenistä Egersundin kautta Hanstholmiin Tanskaan. Aiemmin reitillä oli liikennöinyt vuosina 1982–1989 varustamo Fred. Olsen. Reitille hankittiin uusi alus, M/S Bergen, joka aloitti liikennöinnin 27. kesäkuuta 1993. Emoyhtiö Askøy-Bergen AS oli perustettu vuonna 1950 lautta- ja bussiliikenteeseen Askøyn ja Bergenin välillä. Askøy-sillan avaamisen jälkeen vuonna 1992 tämä toiminta loppui. Yhtiöllä oli myös lauttaliikennettä Bergenin ja Stavangerin välillä ja viiden vuoden ajan Boknavuonossa Rogalandissa, vuoteen 1992. Yhtiöt fuusioituivat 1. tammikuuta 1995 ja jatkoivat Fjord Line -nimen alla, pääkonttorinaan Bergen.
Marraskuussa 1995 Bergen Nordhordland Rutelag (BNR) osti Fjord Linen kilpaillakseen Color Linen kanssa. Fjord Linen osakkeet arvioitiin tuolloin 82,2 milj. NOK:n arvoisiksi. Syksyllä 1997 Fjord Line hankki ro-ro-alus M/S Lygran Seatrans AS -yhtiöltä tavaraliikenteeseen.
Englanninlinjalle 1998
Syksyllä 1998 alkoivat neuvottelut Color Linen kanssa perinteikkään Englanninlinjan, Bergen–Haugesund–Stavanger–Newcastle, ostamisesta. Linjalla on yli 100-vuotinen historia ja se oli ensimmäinen kokovuotinen ulkomaanreitti Vestlandetilta. Fjord Line hankki Englanninlinjan 1. joulukuuta 1998 työntekijöineen, terminaaleineen, sopimuksineen sekä M/S Jupiter matkustajalaivan yhteensä 388 miljoonalla kruunulla. Hankinnan myötä Fjord Linen liikevaihto kaksinkertaistui.
1. tammikuuta 2002 Hardanger Sunnhordlandske Dampskipsselskap hankki BNR:n linja-auto- ja rahtiliikenteen haltuunsa, minkä jälkeen Fjord Line oli ainut BNR:n jäljellä oleva yhtiö. Vuodesta tuli liiketaloudellisesti erittäin kannattava ja matkustajamäärät ulottuivat uusiin ennätyksiin, joten Tanskan linjalle hankittiin uutta kapasiteettia. Myös kilpailijat huomasivat menestyksen ja marraskuussa 2002 Color Line hankki 59 % BNR:n osakkeista haltuunsa ajaakseen Fjord Linen itsenäisenä toimijana alas ja ottaakseen haltuunsa Tanskan- ja Englannin linjat. Norjan kilpailuvirasto ja työministeriö kuitenkin pysäyttivät kaupan. Color-yhtiöiden täytyi myydä osakkeet, jolloin Troms Fylkes Dampskibselskap (TFDS) osti osakkeet. TFDS halusi Fjord Linen pysyvän omana yrityksenään ja oli myönteinen myös uuden Tanskan-laivan hankintaan.
Kasvu ja kukoistus 2002–2003
Joulukuussa 2002 Fjord line osti M/S Spirit of Tasmania -nimisen laivan TT Line -yhtiöltä Sydneystä, Australiasta. Laiva korjattiin perusteellisesti talvella 2003 ja se uudelleennimettiin M/S Fjord Norwayksi. Laivaan palkattiin 100 työntekijää ja sen ensimmäinen matka matkustajineen tapahtui 8. huhtikuuta. Heinäkuuhun mennessä laivalla oli matkustanut jo 70 000 matkustajaa, 40 % enemmän kuin M/S Bergenillä edellisvuonna. Tanskanlinja paransi tulostaan 35 % vuodesta 2002 vuoteen 2003.
M/S Bergen vuokrattiin DFDS-varustamolle 57 kuukaudeksi, jolloin se sai nimen M/S Duchess of Scandinavia reitillä Harwich–Cuxhaven. Välillä laiva myytiin tanskalaiselle NAL Operations -yhtiölle. Syksystä 2005 laiva liikennöi jälleen Fjord Linen Tanskanlinjalla nimellä M/S Atlantic Traveller, tanskalaisyhtiöltä vuokrattuna.
Vakavat talousvaikeudet 2004–2006
Vuosina 2004 ja 2005 yhtiö kärsi vakavista talousvaikeuksista. Vuonna 2004 yritys teki 27,3 miljoonaa kruunua tappiota ja 2005 jo 206,5 miljoonaa. Syynä vaikeuksiin oli kiristynyt kilpailu etenkin Color Linen ja uusien halpalentoyhtiöiden tahoilta. Color Line avasi huhtikuussa 2005 uuden linjan Bergen-Stavanger-Tanska, jolloin Fjord Line syytti sitä monopoliaseman tavoittelemisesta toimien tarkoituksella tappiollisesti pienemmän kilpailijansa tukahduttamiseksi. Samana kesänä Fjord Line valitti asiasta kilpailuvirastolle, joka käynnisti tutkimuksen. Myöhemmin syksyllä muun muassa färsaarelainen Smyril Line oli kiinnostunut hankkimaan vaikeuksissa olleen yhtiön, mutta neuvottelut kariutuivat. Lopulta TFDS myi osuutensa Fjord Linesta KS Nordsjøferger ja KS Bergensfjord -yhtiöille yhdellä kruunulla 2. marraskuuta 2005. Yhtiöt olivat jo aiemmin ostaneet Fjord Linen laivat Fjord Norwayn ja Atlantic Travellerin. M/S Jupiter myytiin samana vuonna.
Vuonna 2006 yhtiön taloudellinen alamäki jatkui, ja yhtiö oli konkurssin partaalla samana syksynä. M/S Fjord Norway -laiva myytiin DFDS-yhtiöille, jolloin 248 norjalaista merimiestä sai lopputilin. Samalla karsittiin muutakin henkilökuntaa ja toimitusjohtaja Ove Solem erosi. MS Fjord Norway -aluksen myynnin jälkeen Fjord Line oli laivayhtiö ilman omia laivoja. right|thumb|M/S Bergensfjord
Fuusio
Yhtiö onnistui kuitenkin houkuttelemaan yksityisinvestoijia, etunenässä egersundilaiset Frode ja Ole Teigen, jotka sijoittivat yritykseen "kolminumeroisen summan miljoonia" kruunuja uutta pääomaa ja omistivat loppuvuodesta yli 99 % yrityksestä. 23. marraskuuta 2007 yritys osti Atlantic Travellerin takaisin ja se asetettiin ympärivuotuisesti Bergen-Haugesund-Egersund-Hanstholm -reitille. 3. joulukuuta Fjord Line ilmoitti fuusioituvansa Master Ferries AS -yhtiön kanssa, joka oli liikennöinyt kahden vuoden ajan Kristiansandista Hanstholmiin. Uusi yritys jatkoi 1. tammikuuta 2008 alkaen Fjord Line -nimisenä ja suunnittelee menevänsä Oslon pörssiin vuonna 2009. Uuden yrityksen hallussa on fuusion jälkeen 4 % Norjan ulkomaanlaivamatkailusta. right|thumb|HSC Fjord Cat
Master Ferriesin lyhyt historia
Master Ferries Holding AS -yhtiö perustettiin 22. elokuuta 2005 Kristiansandissa, pääomistajina veljekset Bernt ja Frank Mykjåland. . Vuonna 2006 yritys teki tappiota yli 54 miljoonaa kruunua käynnistäessään Color Linelle kilpailevaa vaihtoehtoa Kristiansandin ja Tanskan välillä. Yhtiö hankki erään maailman nopeimmista matkustaja-aluksista, katamaraani HSC Master Catin, joka käytti aikaa yhdensuuntaiseen matkaan Kristiansandista Hanstholmiin noin kaksi tuntia. Yhtiö kauppasi erittäin halpoja matkoja, mutta sai myös kielteistä julkisuutta erityisesti kesällä 2007 useiden säästä ja myös konerikoista johtuneiden peruutusten ja edelleen siitä aiheutuneiden matkustajien informointivaikeuksien vuoksi. Yhtiöllä oli vaikeuksia myös satamaviranomaisten kanssa, jotka vaativat ympärivuotista liikennöintiä pelkän kesäsesongin hyödyntämisen sijaan. Master Ferries fuusioitui osaksi Fjord Linea 1. tammikuuta 2008. Master Ferriesin entisistä omistajista tuli fuusion myötä Fjord Linen osaomistajia. Yhtiön M/S Bergensfjord (aik. Atlantic Traveller) tuli Kristiansand-Hanstholm -reitille talviajaksi, koska nopeat katamaraanialukset eivät pysty sään vuoksi liikkumaan.
Kristiansandin satamaviranomainen päätti 20. lokakuuta 2008, että kaupungin sataman käyttö edellyttää ympärivuotista liikennöintiä. Yhtiön Kristiansand-Hanstholm -reitti lakkautettiin, koska katamaraanialus ei pysty liikennöimään talvella. HSC Fjord Cat -katamaraanialus poistettiin toistaiseksi liikenteestä.
Helsingin ja Uudenmaan sairaanhoitopiiri
thumb|[[Meilahden tornisairaala Helsingissä on HUS:in suurin sairaala. ]] Helsingin ja Uudenmaan sairaanhoitopiiri (lyhenne HUS, ) oli vuosina 2000–2022 toiminut Suomen suurin sairaanhoitopiiri ja toiseksi suurin työnantaja. HUS-sairaanhoitopiiriin kuului loppuvaiheessa 24 jäsenkuntaa ja sen asukaspohja oli lähes 1,7 miljoonaa ja laajemmalla erityisvastuualueella 2,2 miljoonaa. Yliopistosairaala Hyksin erityisvastuualueeseen kuuluivat myös Päijät-Hämeen hyvinvointiyhtymä PHHYKY, Etelä-Karjalan sosiaali- ja terveyspiiri Eksote ja Kymenlaakson sairaanhoito- ja sosiaalipalvelujen kuntayhtymä Kymsote. Lisäksi HUS vastasi joistakin valtakunnallisesti keskitetyistä erityistason erikoissairaanhoidon palveluista koko maassa. Näitä olivat muun muassa elinsiirrot.
HUSin toimitusjohtajana aloitti helmikuussa 2022 Matti Bergendahl. Markku Mäkijärvi hoiti tehtävää elokuusta 2021 alkaen toimitusjohtaja Juha Tuomisen jäätyä työkyvyttömyyseläkkeelle.
Fjord Line
Laajentuminen Ruotsin-liikenteeseen
Fjord Line ilmoitti 5. kesäkuuta 2013 solmineensa sopimuksen STX Finlandin Rauman telakan kanssa M/S Bergensfjordin (1993) päivittämisestä Sandefjord-Strömstad-linjalle sopivaksi. Laiva tullaan myös nimeämään uudelleen M/S Oslofjordiksi. Liikenne on tarkoitus aloittaa toukokuussa 2014.
Coloradojoki
Coloradojoki on Lounais-Yhdysvalloissa ja Luoteis-Meksikossa virtaava joki. Sen pituus on arviolta noin 2 330 kilometriä ja valuma-alueen pinta-ala 637 000 km2.
Boards of Canada
Musiikki
Boards of Canadan musiikki rakentuu lämminhenkisistä, analogisista 1970-luvun tyyppisistä soundeista. Michael ja Marcus ovat luonnehtineet suurimmaksi inspiraation lähteekseen lapsuuden, nostalgian ja luonnon. Analogisten syntetisaattorisoundien lisäksi musiikille on ominaista hip-hop- tyyppiset rytmit ja äänten manipulointi.
Varhainen tuotanto
Boards of Canadan varhaista tuotantoa ei ole levitetty kaupallisesti (Twoism -uudelleenjulkaisua lukuun ottamatta), ja julkaisut ovat kaikki alle 100 kappaleen painoksia yhtyeen omalla Music70 -levymerkillä. Tämän vuoksi ne ovat käytännössä kuuntelijakunnan ulottumattomissa. Muutamia vanhempia kappaleita voi kuitenkin kuulla uudemmilla, kaupallisesti julkaistuilla albumeilla.
Coloradojoki
Coloradojoki kulkee Kalliovuorilta Coloradon osavaltiosta Utahiin, sitten Arizonaan, jossa se kulkee ensin Arizonan ja Nevadan ja sitten Arizonan ja Kalifornian rajajokena päätyen Meksikoon. Joki virtasi aiemmin Kalifornianlahteen, mutta ei kuivina aikoina yletä sinne kastelukäytön aiheuttaman kuivumisen vuoksi.
Joki on tunnettu muun muassa Hooverin padosta sekä Grand Canyonista, jonka se on vuosimiljoonien saatossa uurtanut.
Hooverin padon jälkeen rakennettiin Parkerin pato. Sen muodostamasta tekojärvestä kuljetetaan vettä Los Angelesin ja San Diegon tarpeisiin. Muita patoja ovat Davis, Imperial, Laguna ja Morelos. Osa joen virtaamasta ohjetaan kasteluvedeksi maanalaisten tunnelien kautta.
Helsingin ja Uudenmaan sairaanhoitopiiri
Tunnuslukuja
Vuonna 2019 HUSissa hoidettiin 680 000 potilasta. Poliklinikkakäyntejä kertyi 2,9 miljoonaa. Sairaanhoitopiirissä tehtiin 92 000 leikkausta ja alueella syntyi 16 000 vauvaa.
HUS-kuntayhtymän palveluksessa oli vuonna 2019 yhteensä 26 536 henkilöä; henkilötyövuosia kertyi yhteensä 21 522. Henkilöstöstä 84 prosenttia oli naisia ja 16 prosenttia miehiä. HUS-konsernin tytäryhtiöissä oli lisäksi lähes 900 työntekijää. HUSin toimintakulut olivat tilivuodelta 2019 yhteensä 2,409 miljardia euroa. Taseen loppusumma oli 1,421 miljardia euroa (31.12.2019). Jäsenkuntien asukkaiden palvelujen käyttöä vastaavat maksuosuudet olivat keskimäärin 1 057 euroa asukasta kohden (2019).
Historia
HUS oli vuoden 2000 alussa perustettu kuntayhtymä, sitä ennen erikoissairaanhoitoa järjestivät Helsingin alueella Helsingin kaupungin hallintoon kuulunut Helsingin sairaanhoitopiiri (HSHP), muissa Uudenmaan kunnissa toiminut kuntayhtymä Uudenmaan sairaanhoitopiiri (USHP) ja näiden piirien yhteisenä keskussairaalakuntayhtymänä toiminut Helsingin yliopistollinen keskussairaala (HYKS), jonka nimeksi tuli HUS:n perustamisen yhteydessä Helsingin seudun yliopistollinen keskussairaala.
Hallintoelimet
Kuntayhtymän ylintä päätösvaltaa käytti valtuusto. Jäsenkuntien valtuustot valitsivat kuntayhtymän perussopimuksen mukaan HUS:n valtuustoon 2–5 jäsentä sekä kullekin henkilökohtaisen varajäsenen kunnanvaltuustojen toimikautta vastaavaksi ajaksi. Valtuuston jäsenten lukumäärä määräytyi jäsenkuntien peruspääomaosuuksien mukaisessa suhteessa. Lisäksi Helsingin yliopistolla oli oikeus nimetä HUS:n valtuustoon kaksi jäsentä ja heidän henkilökohtaiset varajäsenensä. Kuntayhtymää johtaa valtuuston alaisena 17-jäseninen hallitus, jonka valtuusto valitsee toimikaudekseen ja johon Helsingin yliopisto myös nimesi kaksi jäsentä. Sairaanhoitoalueiden lautakunnat johtavat hallituksen ohjauksessa oman sairaanhoitoalueensa toimintaa. Hallitus ja hallituksen alainen konsernijaosto ohjaavat HUS:n liikelaitosten johtokuntia ja HUS:n tytäryhtiöitä.
Jäsenkunnat ja sairaanhoitoalueet
HUS oli kuntayhtymä, jonka omistivat kaikki Uudellamaalla sijaitsevat kunnat lukuun ottamatta Pukkilaa ja Myrskylää, jotka kuuluvat Päijät-Hämeen hyvinvointikuntayhtymään. Myrskylä vaihtoi HUS:sta Päijät-Hämeeseen vuoden 2005 alussa.
HUS oli jaettu viiteen sairaanhoitoalueeseen. Nämä ovat HYKS-sairaanhoitoalue, Hyvinkään sairaanhoitoalue, Lohjan sairaanhoitoalue, Länsi-Uudenmaan sairaanhoitoalue ja Porvoon sairaanhoitoalue. Sairaanhoitoaluejaon lisäksi HUS:n toiminta oli pääosin organisoitu lääketieteellisiksi tulosyksiköiksi, liikelaitoksiksi sekä tytäryhtiöiksi.
Ensihoidon järjestämisalueet
HUS:n ensihoidon järjestämisalueet olivat:
Erkki Järvinen
Erkki Viljo Järvinen (15. lokakuuta 1904 Lahti – 9. kesäkuuta 1991 Lahti) oli suomalainen kolmiloikkaaja ja mäkihyppääjä.
Järvinen sijoittui Amsterdamin 1928 kesäolympialaisten kolmiloikkakilpailussa kuudenneksi tuloksella 14,65 m. Hän oli Suomen olympiavalintakilpailuissa hypännyt myötätuulituloksen 15,40, mutta hänen laillisissa oloissa hypätyksi ennätyksekseen jäi 14,90. Hän voitti Suomen mestaruuden vuonna 1926 ja sijoittui Ruotsi-maaottelussa toiseksi vuonna 1931.
Mäkihypyn Suomen mestaruuden Järvinen voitti vuonna 1928. Veljensä Esko Järvisen kanssa hän perusti urheiluvälineliikkeen vuonna 1930.
Seuratasolla Erkki Järvinen edusti Lahden Ahkeraa ja Lahden Hiihtoseuraa.
Le Bourget’n lentoasema
Le Bourget’n lentoasema [] on pieni lentoasema, joka sijaitsee  Ranskassa Le Bourget’n ja Dugnyn esikaupunkialueilla noin  12 kilometriä Pariisin keskustasta pohjoiseen. Lentoasemalla on kolme kiitotietä.
Historia
Le Bourget’n lentoasema avattiin vuonna 1919 julkiseksi siviililentoasemaksi. Kuuluisin tapahtuma Le Bourget’n lentoasemalla oli vuonna 1927, kun Charles Lindbergh lensi Atlantin yli ja laskeutui juuri Le Bourget’n lentoasemalle. Le Bourget’n lentoasemasta tuli toissijainen lentoasema, kun Orlyn lentoasemaa rakennettiin vuonna 1932 Pariisin eteläpuolelle. Kenttä suljettiin kansainväliseltä kaupalliselta liikenteeltä 1977 ja alueelliselta (kotimaan) kaupalliselta liikenteeltä vuonna 1980, jonka jälkeen se on ollut yleis- ja liikeilmailun käytössä.
Nykytoiminta
Nykyään lentoasemaa käytetään lähinnä yleisilmailuun, ilmailunäyttelyihin ja yksityislentokoneiden parkkina. Kentän alueella on lentokoneiden huoltotoimintaa. Parittomina vuosina järjestettävä Le Bourget’n lentonäytös eli Pariisin ilmailunäyttely on yksi kolmesta suuresta Euroopan unionin alueella järjestettävästä ilmailunäyttelystä.
Le Bourget’n lentoasemalla sijaitsee Ranskan ilmailu- ja avaruusmuseo, joka on lajissaan maailman vanhin.
Anatoli Ivanišin
thumb|Anatoli Ivanišin (2011). Anatoli Alekseijevitš Ivanišin (venäjäksi Анатолий Алексеиевич Иванишин; s. Irkutskissa Neuvostoliitossa 15. tammikuuta 1969) on venäläinen kosmonautti, jonka ensimmäinen avaruuslento alkoi 14. marraskuuta 2011 Sojuz TMA-22 -avaruusaluksen lennolla ISS-avaruusasemalle.
Taustaa
Vuonna 1986 Ivanišin valmistui ylioppilaaksi Irkutskissa ja pyrki Tšernihivin ilmasotakouluun, johon ei ensimmäisellä yrittämällään päässyt. Hän opiskeli välissä vuoden Irkutskin polyteknisessä koulussa. Hän valmistui lopulta sotilaskoulusta erinomaisin arvosanoin. Vuonna 2003 hän valmistui Moskovan valtionyliopistosta aiheinaan talous, tilastotiede ja informaatioteoria.
Vuodet 1991–2003 hän palveli eri lentoyksiköissä Venäjän ilmavoimissa lentäen 507 tuntia MiG-29 ja Su-27-koneilla.
Kosmonautti
Hänet valittiin 29. toukokuuta 2003 kosmonauttikoulutukseen läpäisten sen erinomaisin arvosanoin kesällä 2005. Hän palveli Sojuz TMA-20 -lennon varamiehistä päällikkönä vuonna 2010. Vuoden 2011 lopussa hän liittyi ISS:n miehistöön Retkikunta 29:n ja Retkikunta 30:n lentoinsinööriksi. Hän laskeutui maahan 27. huhtikuuta 2012 lennolla Sojuz TMA-22.
Muuta
Ivanišin on naimisissa Svetlanan kanssa ja perheessä on vuonna 1993 syntynyt poika, Vladislav. Ivanišinin vanhemmat ovat Nina ja Aleksei Ivanišin.
Casablanca Records
Casablanca Records on yhdysvaltalainen levy-yhtiö, jonka perusti Neil Bogart vuonna 1973 lähdettyään Buddah Recordsista. Tunnetuimpia artisteja Casablancalla on ollut muun muassa KISS. Yhtiötä lopetettiin vuonna 1984, mutta nimi otettiin käyttöön uudestaan vuonna 2004 Universal Music Groupin ja Tommy Mottolan yhteisyrityksessä.
Historia
Casablanca Records oli hyvin suosittu diskopiireissä. Neil Bogart ei halunnut sitoutua julkaisuaikatauluihin, vaan halusi julkaista levyjä vapaasti, joten hän sopi Warner Brothersin kanssa investointien takaisinmaksamisesta. Hän maksoi Warnerin rahat takaisin ja sai täyden hallinnan yhtiöstä.
Vuonna 1977 PolyGram osti yhtiöstä 50 prosenttia, ja vuonna 1980 se hankki toisen puolikkaan 15 miljoonalla dollarilla. PolyGram lopetti Casablanca Recordsin vuonna 1984.
Vuonna 2004 nimi Casablanca Records otettiin uudelleen käyttöön Universal Music Groupin ja Tommy Mottolan yhteisyrityksessä. Billboard-lehdessä Mottola kertoi, että hän oli valinnut nimen kunnioituksesta alkuperäistä levy-yhtiötä kohtaan, mutta vanhan ja uuden yhtiön välillä ei ollut suoraa suhdetta.
Casablanca Records on nykyään osa Universal Motown Records Groupia.
Utele-teoria
Utele-teoria ("Universal Theory of the Energies in Life on the Earth") on Jorma Saarnin näennäistieteellinen kosmologinen teoria. Saarni väittää Utelen mahdollistavan täysin uudenlaisen tavan tuottaa halpaa energiaa. Utele yhdistää suhteellisuusteorian kvanttimekaniikkaan ja ratkaisee lisäksi ilmastonmuutoksen aiheuttamat ongelmat.
Vuonna 2002 Saarni julkaisi kirjan Elämme mustassa aukossa, jossa Saarni väitti että Aurinko on Linnunradan keskellä ja että tähdet ovat luonteeltaan täysin erilaisia kuin Aurinko. Auringon valo on "gravitaatiovaloa", tähtien valo taas "energiavaloa".
Saarni oli ajatellut julkistaa kehittämänsä atomimallin väitöskirjana vuonna 1999, mutta Oulun yliopisto ei kuitenkaan innostunut asiasta, joten suunnitelma UTELE-teorian edistämiseksi ja esittelemiseksi avoimena ja julkisena hankkeena muuttui yksityiseksi hankkeeksi. Saarni perusti kolmen yrityksen konsernin tutkimaan Utele-teoriaa. Utele-yhtiöillä oli toimitilat Oulunsalossa. Talouselämä kertoi syyskuussa 2006, että Utelen hallitukseen ovat tulleet Keskon hallintoneuvoston entinen puheenjohtaja, kauppaneuvos Matti Kallio, sekä entinen Soneran ja kuwaitilaisen Wataniya-teleoperaattorin toimitusjohtaja Harri Koponen. Lehden mukaan he uskovat lujasti yritykseen ja ovat sijoittaneet rahaa sen toimintaan.
Utele-yhtiöt
Saarni perusti Utele-yhtiöiden rinnalle muita osakeyhtiöitä:
Saarni teki vuonna 2001 patenttihakemuksen otsikolla ”Menetelmä auton sähkölaitteiden toiminnan konstruoimiseksi”, mutta ei lunastanut ko. patenttia.
Utele ilmoitti osakkeenomistajille julkaisevansa "evidenssilaitteen" vuoden 2007 kuluessa. Laitteen oli tarkoitus todistaa teorian keskeisiä sisältöjä, mutta toistaiseksi laitteesta ei ole uutisoitu.
Tammikuussa 2011 sanomalehti Kaleva uutisoi, että Utele olisi kuoppaamassa teoriaansa ja Utelen ympärille perustetut yhtiöt ovat sulautumassa yhdeksi. Kaupparekisteritietojen perusteella yhtiön varat alkavat myös loppua.
Kautta aikain 2
Kautta aikain 2 on Juice Leskisen seitsemäs ”virallinen” kokoelma-albumi. Se julkaistiin keväällä 2006, ja on jatkoa vuonna 1997 ilmestyneelle Kautta aikain -kokoelmalle.
Illuminate the Excessive
Illuminate the Excessive on ruotsalaisen teknisen death metal -yhtyeen Soreptionin EP-levy, joka julkaistiin omakustanteena vuonna 2007.
Vuonna 2008 Cube1 Records julkaisi EP:n uudelleen bonus-DVD:llä varustettuna.
Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt Anton Svedin ja Tony Westermark sekä sanoittanut Fredrik Söderberg.
David Gillick
David Gillick (s. 9. heinäkuuta 1983 Dublin, Irlanti) on irlantilainen 400 metrin juoksija.
Gillick oli Budapestin sisäratojen MM-kisoissa 2004 mukana Irlannin joukkueessa, joka voitti MM-pronssia 4 x 400 metrin viestijuoksussa. Seuraavana vuonna hän voitti Madridin sisäratojen EM-kisoissa kultaa 400 metrillä ajalla 46,30 s ja voitti Euroopan cupin ykkösliigan ajalla 45,96 s. Vuonna 2006 hän karsiutui Moskovan sisäratojen MM-kisoissa alkuerissä. Myöhemmin samana vuonna hän voitti Euroopan cupin kakkosliigan ja karsiutui Göteborgin EM-kisoissa välierissä. Gillick voitti seuraavana vuonna EM-kultaa Birminghamin sisäratojen EM-kisoissa ajalla 45,52 s. Osakan MM-kisoissa hän karsiutui välierissä ajalla 45,37 s. Pekingin olympialaisissa 2008 hän karsiutui alkuerissä ajalla 45,83 s. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän sijoittui kuudenneksi ajalla 45,53 s.
Vuonna 2010 hänet hylättiin Dohan sisäratojen MM-kisojen loppukilpailussa ja myöhemmin samana vuonna hän oli viides Barcelonan EM-kisoissa ajalla 45,28 s.
Unescon maailmanperintökohteet Syyriassa
Unesco on nimennyt Syyriassa kuusi kohdetta maailmanperintöluetteloon.
Kinsale
thumb|230px|Kaupungin keskustaa
Kinsale on suosittu lomakohde sekä irlantilaisille että ulkomaalaisille matkailijoille. Kinsale on tunnettu gourmet-ravintoloistaan.
Kinsale on paikallisten keskuudessa tunnettu myös huonoista pysäköintimahdollisuuksista erityisesti kesäaikaan. Paikalliset eivät tyypillisesti käytä yleisiä pysäköintipaikkoja, sillä ne ovat liian kaukana keskustasta.
Kinsalessa käytiin vuonna 1601 merkittävä taistelu, jossa englantilaiset joukot kukistivat irlantilaisten ja ranskalaisten liiton. Tämän tappion jälkeen monet irlantilaiset aateliset jättivät maansa ja pakenivat Manner-Eurooppaan.