cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Keltaoliivisieppo
Levinneisyys ja elinympäristö
Keltaoliivisieppoa tavataan Australian itäosista Queenslandin, Uuden Etelä-Walesin ja Victorian osavaltioiden alueilta. Laji on yleisin rannikkoseudulla, mutta sitä tavataan myös sisämaasta. Keltaoliivisieppoa tavataan monenlaisista ympäristöistä, niin kuivista metsistä kuin sademetsistäkin. Laji on yleinen myös puutarhoissa ja puistoissa. Huolimatta sopeutumisesta monenlaisiin metsäympäristöihin laji kärsii, jos metsäalueet ovat pirstaleisia. Pienissä metsälaikuissa on tarjolla vähemmän linnun ravintonaan käyttämiä hyönteisiä, minkä vuoksi pesivät linnut joutuvat tekemään pidempiä ravinnonhakumatkoja ruokkiakseen poikasensa. Vuonna 2000 julkaistun tutkimuksen mukaan pienillä metsäalueilla pesivien keltaoliivisieppojen pesimäkausi on lyhyempi, pesueet pienempiä ja munat kooltaan pienempiä ja kevyempiä verrattuna laajoissa metsissä pesiviin lintuihin.
Ravinto
Keltaoliivisiepon ravintoa ovat hyönteiset, hämähäkkieläimet ja muut niveljalkaiset. Ravintonsa lintu etsii pääosin maasta. Keltaoliivisieppo ruokailee yleensä yksin, mutta voi etsiä ravintoa myös pareittain tai pienissä ryhmissä.
Hämeensillan Pirkkalaisveistokset
Hämeensillan Pirkkalaisveistokset on Tampereen Hämeensillalle sijoitettu Wäinö Aaltosen vuosina 1927–1929 tekemä neljän veistoksen kokonaisuus. Hämeensillan ja Pirkkalaisveistosten siluettia on sanottu Tampereen käyntikortiksi, josta kaupunki tunnistetaan.
Graafi
Verkko eli graafi on matematiikkaan (graafiteoria eli verkkoteoria) ja tietojenkäsittelytieteeseen liittyvä käsite. Se koostuu solmuista ja niitä yhdistävistä kaarista. Matemaattisesti ilmaistuna verkko on järjestetty pari
jolloin kaarella voi olla suunta ja se voi yhdistää solmun itseensä. Graafina voidaan mallintaa monia ongelmia, jotka pystytään ratkaisemaan algoritmisesti tietojenkäsittelytieteen keinoin.
Luokittelu
right|thumb|Kuva suunnatusta graafista, jossa on 8 solmua ja 9 kaarta.right|thumb|Kuva suuntaamattomasta graafista, jossa on 4 solmua ja 4 kaarta. Verkkoja voidaan jaotella eri luokkiin sen mukaan, mitä ominaisuuksia niillä on. Jos esimerkiksi verkon jokaista solmuparia (a, b) yhdistävää kaarta kohden on myös kaari (b,a), sanotaan, että verkko on suuntaamaton, muuten suunnattu. Jos mistä hyvänsä solmusta päästään mihin tahansa toiseen solmuun kulkemalla riittävän monen solmun ja kaaren kautta, verkko on yhtenäinen. Jos jokaisesta solmusta on kaari kaikkiin muihin solmuihin, verkko on täydellinen. Painotetussa verkoissa verkon solmuihin ja/tai kaariin voidaan liittää painokertoimia.
Polut ja syklit
Polku on jokin jono solmuja ja niitä yhdistäviä kaaria (vähintään yksi) niin, että polku alkaa solmusta, päättyy solmuun ja kulkee solmusta seuraavaan kaarta pitkin. Jos polku alkaa samasta solmusta kuin mihin se päättyy, sitä kutsutaan sykliksi tai kierrokseksi. Verkko, jossa ei ole syklejä, on syklitön, ja siinä solmusta pääsee jokaiseen toiseen solmuun vain yhtä reittiä pitkin.
Puu
Suuntaamatonta syklitöntä verkkoa kutsutaan puuksi. Puun kaaria kutsutaan myös oksiksi. Lehdiksi kutsutaan solmuja, joilla on vain yksi naapuri.
Tietorakenne
Tietojenkäsittelytieteessä verkkoa käytetään myös abstraktina tietotyyppinä tai tietorakenteena. Se toteutetaan yleensä vieruslistoina tai vierusmatriisina. Vieruslistaesityksessä solmun naapurit säilötään linkitettyyn listaan. Vierusmatriisiesityksessä matriisin alkion (a, b) arvo on tosi, jos solmusta a on kaari solmuun b, muuten epätosi.
Aina verkkoa ei tarvitse toteuttaa konkreettisena tietorakenteena. Solmun perusteella voidaan generoida lennossa uusia solmuja. Rekursiiviset funktioiden kutsut saattavat muodostaa verkkomaisen rakenteen. Joskus solmuista tiedetään ennalta jotain: esimerkiksi ruudukon ruudulla (x, y) on aina kahdeksan naapuria: (x + 1, y), (x, y + 1), (x + 1, y + 1) ja niin edelleen.
Sovellusalueita
Verkkoja ja niihin liittyviä algoritmeja käytetään varsin monissa erilaisissa sovellutuksissa. Esimerkkeinä mainittakoon vaikkapa lyhimmän tai ylipäätään reitin etsiminen ja riippuvuussuhteiden esittäminen sopivassa järjestyksessä (ks. topologinen lajittelu). Ylipäätään minkä hyvänsä ongelman ratkaisu, missä tiedetään alkutila, sallitut seuraajatilat ja tavoitetila (mutta ei suoraan miten sinne päästään), voidaan ainakin periaatteessa tuottaa verkkoalgoritmeilla.
Esimerkkejä
Verkkoja voidaan mallintaa monin eri tavoin. Ohessa esimerkki suuntaamattomasta verkosta, joka kuvaa VR:n rataverkkoa muutaman suuremman kaupungin osalta:
Yllä oleva verkko voitaisiin esittää visuaalisesti vaikkapa näin:
Kuva:Graafiesimerkki, VR-n keskeisin rataverkko.png
Verkon kuvaajasta näkee esimerkiksi sen, että Helsingistä pääsee suoraan Turkuun, mutta Jyväskylästä ja Oulusta pitää mennä aina Turkuun Tampereen kautta.
Verkkoteorian ongelmia
Verkkoteoriaan liittyy monia kuuluisia avoimia ongelmia, joiden ratkaiseminen toisi keksijälle mainetta ja kunniaa. Monet verkkoteorian ongelmista luokitellaan tietojenkäsittelytieteessä NP-täydellisiksi. Se tarkoittaa lyhyesti sanottuna sitä, että kyseinen ongelma on nykyisten tietokoneiden laskentakapasiteetin ulkopuolella, jos verkon solmujen tai kaarten joukko kasvaa riittävän isoksi. Emme siis tiedä menetelmää, jolla kyseinen ongelma voidaan ratkaista järkevässä ajassa.
Ehkä tunnetuin NP-täydellisistä ongelmista on kauppamatkustajan ongelma, jossa on tavoitteena löytää lyhin mahdollinen reitti, joka kulkee kaikkien kauppamatkustajan listassa olevien kaupunkien kautta. Tietojenkäsittelytiede ei kuitenkaan ole varma siitä, ovatko NP-täydellisiksi luetellut ongelmat ratkaistavissa jollain menetelmällä polynomisessa ajassa.
Hämeensillan Pirkkalaisveistokset
Pronssista valettujen veistosten korkeus on noin 450 cm. Monumentaaliset veistokset tilattiin Wäinö Aaltoselta suoraan ilman veistoskilpailua. Aaltosen 1920-luvulla nousuun kääntynyt ura oli saanut kansallista sävyä Paavo Nurmen patsaasta, joka myös oli tilaustyö.
Aiheen valinta
Kolmen veistoksen aiheeksi valittu pirkkalaisliike kuuluu Pohjois-Suomen ja Pohjois-Ruotsin historiaan 1200–1500-luvuilla. Pirkkalaiset toimivat Perämeren ympäristössä ja verottivat lappalaisia. 1920-luvun Suomessa vallinneen teorian mukaan pirkkalaiset olivat lähtöisin Tampereen seudulta Pirkkalasta, mutta nykyisen käsityksen mukaan heidän alkuperänsä on epäselvä.
Veistosten aihepiiri oli kirjailija Jalmari Finnen laatima ja perustui historioitsija Jalmari Jaakkolan tutkimuksiin aiheesta.
Veistosten vaiheita
Veistokset olivat kauppaneuvos Rafael Haarlan lahja Tampereen kaupungille Haarlan tehtaan vuosijuhlan kunniaksi. Myös Hämeensilta valmistui samoihin aikoihin syksyllä 1929. Seutu oli lahjoittajalle tuttua, sillä hieman aiemmin valmistunut Haarlan palatsi sijaitsee sillan lähituntumassa. Haarla oli paitsi Aaltosen tukija, myös yleensä klassisen taiteen ystävä.
Neljä varsin suurikokoista pronssiveistosta tilattiin Wäinö Aaltoselta tiukalla aikataululla. Hankkeen alullepanija Haarla oli esittänyt tarjouksensa veistosten kustantamisesta vuonna 1923, ja Aaltonen aloitti työt 1927. Kipsimallien tuli olla valmiina jo vuoden 1928 lopulla, jotta ne ehdittäisiin valaa ajoissa. Aaltosen työskentelyä häiritsivät myös muut työt, matkat ja muutto Turusta Helsinkiin. Hän ehti keskittyä kunnolla vain Suomen neitoon ja Eränkävijään ennen kuin kiire pakotti nopeuttamaan työskentelyä. Kauppias ja Veronkantaja jäivät siksi kahta muuta keskeneräisemmiksi. Esimerkiksi vuonna 1939 paljastettua Aleksis Kiven muistopatsasta Aaltonen alkoi työstää 1931, jolloin aikaa yhden patsaan tekemiseen oli enemmän kuin Tampereen neljän patsaan veistämiseen.
Teosten valajia etsittiin tarjouskilpailun avulla. Tarjouksia kyseltiin Ranskasta, Ruotsista, Belgiasta ja Tanskasta, sitten myös Suomesta. Suomalaisten Aukusti Veuron ja David Uurasen tarjoukset olivat kalliimpia kuin halvimman ulkomaalaisen, mutta Haarla halusi teettää pronssivalut kotimaassa. Myös kupari oli peräisin Outokummusta. Haarla oli alun perin luovuttanut tarkoitukseen 100 000 markkaa, mutta kustansi kuitenkin Pirkkalaisveistosten lopulliset kustannukset, jotka kohosivat noin 500 000 markkaan.
Patsaat asetettiin sillalle 26. syyskuuta 1929. Tasavallan presidentin Lauri Kr. Relanderin oli määrä vihkiä silta lokakuun ensimmäisenä päivänä Tampereen 150-vuotisjuhlan kunniaksi, mutta juhlallisuudet peruttiin Kuru-laivan haaksirikon takia.
Pirkkalaisveistokset siirrettiin 31. lokakuuta 2017 Tampereen museoiden kokoelmakeskukseen Hämeensillan kunnostustyön ajaksi. Samalla veistokset myös kunnostetaan ja ne palautetaan entisille paikoille siltaremontin valmistuttua vuonna 2019.
Teosten tyyli ja vastaanotto
Patsaat antavat historiallisesta pirkkalaisliikkeestä sankarillisen kuvan. Lihaksikkaat mieshahmot ja muodokas neito kertovat 1920-luvun urheilullisista ihannekuvista, vapaan talonpoikaisuuden ihailusta ja sukupuolten roolien eriytyneisyydestä.
Eränkävijää ja Suomen neitoa, joiden veistämistä kiire ei vielä haitannut, on luonnehdittu onnistuneiksi. Taidehistorioitsija Aimo Reitalan mukaan ne kuvastavat urheiluvoittojen pohjustamaa kansallisesti itsetuntoista näkemystä suomalaisesta rodusta. Mieshahmot ovat atleettisia ja vahvatahtoisia sankareita. Suomen neito taas on runollinen.
Yleensä ottaen veistosten sankarillinen tyyli sai hyvän vastaanoton, eikä kansatieteellistä vaatetustakaan aina kaivattu. Jarno Pennanen piti Aaltosen ajatonta ilmaisua syvempänä tulkintana kuin jos veistokset olisi sijoitettu selvemmin omaan aikaansa: ”Hän on kunnioittanut liiaksi tuota muinaista henkeä yrittääkseen Kansallismuseon avulla konstruoida veistoksilleen valheellisen ja epäonnistumaan tuomitun ulkoisen pirkkalaisleiman. Mutta hän on sen sijaan valanut niihin suomalaisen voiman ja suomalaisen raskasmielisyyden.”
Esko Hakkila taas kuvaili veistosten muodostavan Aaltosen tuotannossa Eroican, pirkkalaisen sankarisinfonian, ”josta huminoi eränkävijän yksinäinen samoilu rannattomilla saloilla ja värisee neidon odottava nuoruus kalevalaisen kodin kynnyksellä, kajahtaa pohjankävijän sankarimarssin sytyttävä sävel ja ruhjova kieli, helähtää miesten miekkojen mittely ja kajahtaa kalpojen kalske, huokaa Jäämeren maininki ja joikuu lappalaisen laulu tunturin laella revontulten sädehtiessä ja tähtien palaessa Pohjan taivaalla.”
Syksyllä 2011 patsaiden erikoiset mittasuhteet herättivät keskustelua. Wäinö Aaltosen sanottiin tehneen veistokset olettaen, että ne sijoitettaisiin 3–4 metriä korkeille jalustoille ja niitä katsottaisiin alaviistosta. Tästä syystä ylävartalo ja pää ovat ylisuuria muuhun vartaloon verrattuna. Epäsuhta näkyy varsinkin kiireellä tehdyissä Kauppiaassa ja Veronkantajassa.
Hämeensillan veistosten innoittama antologia
Pirkanmaan taidetoimikunta järjesti vuonna 2005 kirjoituskilpailun Pirkkalaisveistosten innoittamista teksteistä. Kilpailun tulokset julkaistiin antologian muodossa vuonna 2006. Kirjassa on Soila Kaipaisen laatima veistosten esittely.
Middlesex (Jamaika)
Middlesex on yksi Jamaikan maakunnista. Alueella on viisi kuntaa: Clarendon, Manchester, Saint Ann, Saint Catherine ja Saint Mary. Alueen pinta-ala on 5 042 km2, ja väkiluku vuoden 2011 väestölaskennassa 1 237 095. Maakunnan suurin kaupunki on Spanish Town.
Jaala (kaupunginosa)
Jaalan kirkonkylä rajautuu etelässä ja lännessä Iitin kuntaan, ja Lyöttilän, Kimolan (Väärtin), Sitikkalan, Tapolan ja Koskenniskan kyliin.
Ouroboros
thumb|right|150px|Theodoros Pelecanoksen alkemia-aiheisen kirjoitelman Synosius ([[1478) kuvitusta.]]
Ouroboros ( ’hännänsyöjä’, myös oroborus, ūroboros tai uroborus, sanoista οὐρά (ūra) ’häntä’ + βορά (bora) ’syöjä’) on ikivanha symboli, jossa käärme tai lohikäärme syö omaa häntäänsä. Ouroboroksella on keskeinen asema uskonnollisessa ja mytologisessa symboliikassa.
Ouroboros esittää "ikuisen kiertokulun" ympyrää, joka ilmaisee, että loppua seuraa kaiken jatkuvassa toistumisessa aina uusi alku. Ouroboroksen katsotaan symbolisoivan syklisyyttä, koska se elää syömällä itseään; tämän katsotaan merkitsevän elämää ja kuolemaa sekä eroamista ja yhdentymistä.
Ouroboros esiintyy myös alkemian kuvituksissa: se kuvaa suljettua tai syklisesti toistuvaa prosessia, jossa neste pyritään muuttamaan esimerkiksi kuumentamalla ja jäähdyttämällä jalommaksi aineeksi.
Luuseri
pienoiskuva|Haukkumista voi täydentää käsieleellä.Luuseri on slangisana, joka tarkoittaa sananmukaisesti ”häviäjää”. Luuseri on kielteinen ilmaisu, joka tarkoittaa pelkuria, saamatonta ja avutonta ihmistä, joka halutaan leimata tyhmäksikin, ja jota kiusataan usein. Luuseriksi voidaan kutsua esimerkiksi epäsosiaalista nörttiä. Sanasta käytetään toisinaan myös kirjoitusasua ”looseri”.
Englanninkielisessä tietotekniikassa sana luser on sanaleikki, joka yhdistää sanat käyttäjä (user) ja häviäjä (loser). Sanan historia on MIT-yliopistosta 1970-luvun puolestavälistä. Opiskelijoiden tietokonejärjestelmässä hakkeri vaihtoi järjestelmän tilan kertovassa tekstissä tekstin users tekstiksi losers. Ylläpidon korjauksista huolimatta tämä uusiutui jatkuvasti ja lopulta päädyttiin komporomissiin luser, joka sai jäädä.
Großer Tiergarten
thumb|Großer Tiergarten thumb|Näkymä puistoon Großer Tiergarten, lyhyemmin Tiergarten (suom. eläinpuisto), on kuuluisa puisto Berliinin keskustassa, Tiergartenin kaupunginosassa. Puisto on pinta-alaltaan (210 hehtaaria) Berliinin laajin. Sen suurin pituus itä-länsi-suunnassa on noin kolme kilometriä ja pohjois-etelä-suunnassa noin yksi kilometri.
Puisto on saanut nimensä siitä, että se perustettiin 1500-luvulla alun perin Brandenburgin vaaliruhtinaiden metsästysalueeksi. Sen suunnittelussa ovat aikojen saatossa olleet mukana useat maisema-arkkitehdit. Suurta merkitystä oli Peter Joseph Lennén suunnitelmalla, joka toteutettiin 1830-luvulla.
Puiston läpi kulkee Straße des 17. Juni, joka on yksi Berliinin tunnetuimmista kaduista. Keskellä puistoa on nimellä Großer Stern tunnettu liikenneympyrä, jonka keskelle on sijoitettu Siegessäule-voitonpylväs. Muihin puiston alueella sijaitseviin merkittäviin kohteisiin kuuluvat Bellevuen linna, Haus der Kulturen der Welt ja Tiergartenin neuvostomonumentti. Monet Berliinin tunnetuimmista nähtävyyksistä sijaitsevat aivan Tiergartenin laidoilla, muun muassa Brandenburgin portti, Valtiopäivätalo, Potsdamer Platz ja Zoologischer Garten.
Nykyisin puisto on tärkeä berliiniläisten virkistäytymispaikka sekä monien suurtapahtumien järjestämispaikka.
Lämpömittari
thumb|200px|Ulkokäyttöön tarkoitettu nestepohjainen lämpömittari Lämpömittari on laite, jota käytetään aineen lämpötilan mittaamiseen. Mittareita on monenlaisia eri käyttötarkoituksiin. Lämpömittarin keksijänä pidetään Galileo Galileita, joka keksi alkeellisen lämpömittarin vuonna 1592.
Lämpömittareissa on käytössä erilaisia asteikkoja, joista yleisin on Suomessakin käytössä oleva Celsius-asteikko. Tieteellisessä käytössä käytetään absoluuttisesta nollapisteestä alkavaa Kelvin-asteikkoa.
Historia
Lämpömittari keksittiin 1600-luvun alussa. Ensimmäisen nestelämpömittarin keksi Jean Rey. Hänen keksintöään paranteli Toscanan suurherttua Ferdinand II tekemällä mittarista ilmatiiviin, jolloin ilmanpaineen muutokset eivät haitanneet mittauksia. Hän kokeili eri nesteitä ja päätyi alkoholiin, mutta myöhemmin se korvattiin elohopealla, jonka lämpölaajeneminen osoittautui lineaarisemmaksi.
Nestepohjainen lämpömittari
Nestepohjainen lämpömittari on yksinkertaisimpia lämpömittarimalleja. Se koostuu nestesäiliöstä, nesteestä, säiliöön liitetystä putkesta ja putken viereen asetetusta asteikosta. Normaalilla mittausalueella mittarin nestesäiliö on täytetty aivan täyteen ja myös putki on osaksi nesteen täyttämä. Mittarin toiminta perustuu nesteen lämpölaajenemiseen: lämpötilan noustessa nesteen tilavuus kasvaa ja nestepinta nousee putkessa. Mittarin asteikko on kalibroitu niin, että nestepinnan korkeus suoraan osoittaa lämpötilan. Mittarin astevälin pituus määräytyy nesteen lämpölaajenemiskertoimesta, käytettävästä asteikosta sekä säiliön tilavuuden ja putken poikkipinta-alan suhteesta. Valmistuksessa mittariin laitetaan nestettä niin paljon, että nesteen pinta asettuu putkessa oikealle kohdalle kyseisessä ympäristössä. thumb|Perinteinen [[kuumemittari sisältää elohopeaa.]] Nesteenä käytetään yleisesti värjättyä petrolia sen laajan lämpötilojen siedon ja tasaisen lämpölaajenemisen vuoksi. Myös värjättyä etanolia käytetään varsinkin sellaisissa lämpömittareissa, joilla on mitattava hyvin alhaisia lämpötiloja. Myrkyllinen elohopea on edelleen perinteinen mittaneste vanhemmissa nesteperusteisissa ruumiinlämpömittareissa eli kuumemittareissa. Nykyään kuumemittareissa käytetään muuta nestemetallia kuten galliumista, indiumista, tinasta ja sinkistä tehtyä seosta.
Kaksoismetallilämpömittari
thumb|Kaksoismetallilämpömittarin periaatekuva.
Kaksoismetallikierukalla toimiva lämpömittari on toinen hyvin yksinkertainen malli. Se perustuu metallien erilaisiin lämpölaajenemisominaisuuksiin. Metallikierukka on valmistettu tavallisimmin päällekkäisistä teräs- ja kuparikiekuroista jotka näin yhdistettyinä vääntää mittarin osoitinta eri lämpötiloissa eri asentoihin. Saunojen lämpömittarit ovat tyypillisesti kaksoismetallilämpömittareita. Nestelämpömittari edellyttäisi saunakäytössä erikoislasia, jotta lämpölaajeneminen ei särkisi mittalasia.
Elektroninen lämpömittari
Toinen käytetty periaate on metalliparista muodostettu termopari, jonka jännitettä mitataan.
Digitaalinäyttö ei tee mittarista tarkkaa, vaan tarkkuuden määrittää muut tekijät; myös digitaalinen lämpömittari voi olla epätarkka. Digitaalista kuumemittaria on syytä pitää kainalossa suositeltua pidempään.
Infrapunalämpömittari
Pintalämpötilaa, esimerkiksi seinän lämpötilaa, voidaan mitata etäältäkin infrapunalämpömittarilla, joka mittaa kohteen lämpösäteilyä infrapunasäteilylle herkän anturin avulla.
Kaikki absoluuttista nollapistettä lämpimämmät kappaleet säteilevät infrapuna- eli lämpösäteilyä, joka on hieman näkyvää valoa pitkäaaltoisempaa sähkömagneettista säteilyä. Vaikka sitä ei voi ihmissilmin nähdä, sitä voidaan havainnoida oikealla laitteistolla samalla tavoin kuin ihminen näkee valoa. Wienin siirtymälaki kertoo miten lämpötila siirtää lämpösäteilyn spektriä, ja tämän avulla pinnan lämpötila voidaan määrittää.
Digitaaliset korva-/otsakuumemittarit ovat tyypillisesti infrapunalämpömittareita.
Lämpökamera
Lämpökamerassa on infrapunasäteilylle herkkä CCD-kenno ja sillä voidaan tuottaa stillkuvia tai videokuvaa.
Singer Vinger
thumb|Singer Vinger Singer Vinger on virolainen punk-yhtye. Se aloitti toimintansa 1980-luvun alussa ja tunnettiin aikaisemmin nimillä Pära Trust ja Turist. Yhtyeen laulut ovat usein aiheeltaan yhteiskuntakriittisiä ja sisältävät ironiaa sekä huumoria.
Rauhala
Rauhala tarkoittaa seuraavia asioita:
Maantieteellisiä paikkoja:
Sukunimenä:
Nasaret
Nasaret on kaupunki Galileassa Pohjois-Israelissa. Se sijaitsee 31 kilometriä Galileanmereltä eli Genesaretinjärveltä ja noin yhdeksän kilometriä Taaborinvuorelta. Kaupunki on Uudessa testamentissa Jeesuksen vanhempien Marian ja Joosefin kotikaupunki. Nasaretin väkiluku oli vuoden 2017 lopussa 76 551.
Historia
thumb|vasen|Neitsyen kaivo vuonna 1917. Nasaretin varhaista historiaa tunnetaan melko huonosti. Alueella sijaitsi kanaanilaisia asutuskeskuksia, kuten Akko ja Megiddo jo ennen 1000-lukua eaa. Nasaretin lähettyvillä tiedetään olleen asutusta, mutta itse kaupungin alueelta näin varhaisia merkkejä asutuksesta ei ole löydetty. Nasaretia ei myöskään mainita Vanhassa testamentissa. Sitä vastoin Nasaret mainitaan useaan otteeseen Uudessa testamentissa. Sen kerrotaan olleen Jeesuksen vanhempien Marian ja Joosefin kotikaupunki. Jeesuksen ajan Nasaretin on pitkään uskottu olleen eristyksissä ollut pikkukylä, jossa oli noin 1 000 asukasta. Sittemmin on kuitenkin löydetty esimerkiksi roomalaisen kylpylän rauniot ja Nasaretilla on mahdollisesti ollut läheiset yhteydet lähellä sijainneeseen roomalaiseen Sepforiksen kaupunkiin. Jerusalemin temppeli tuhottiin vuonna 70 jaa. kaupungin piirityksen jälkeen ja Sepforikseen saapui huomattava joukko juutalaisia pakolaisia. Nasaretin asukkaat saivat mahdollisesti elantonsa myymällä maatalous- ja käsityötuotteita noin 20 000 asukkaan Sepforikseen, mutta sitä ei mainita lainkaan tuon ajan Talmudissa, eikä sitä mainitse myöskään historioitsija Josephus. Nasaretin ympäristöön rakennettiin kuitenkin juutalaisia hautoja. Juutalaisuus säilyi Nasaretin valtauskontonsa 300-luvulle saakka. Ensimmäiset kristityt kuuluivat ehkäpä Jeesuksen sukuun. Konstantinoksen käännyttyä kristinuskoon Nasaretista tuli tärkeä pyhiinvaeltajien pysähdyspaikka. Samoilta ajoilta on peräisin myös Marian ilmestyksen kirkko. Juutalaiset olivat muuttaneet pääasiassa muualle vuoden 365 jälkeen ja kristinuskosta tuli alueen valtauskonto.
Palestiinan brittiläisen mandaattialueen aikana Nasaret oli paikallisen hallinnon keskus. Työvoiman kysynnän lisääntymisen myötä kasvoi myös siirtolaisuus ja Nasaretista muodostui Galilean suurin kaupunkikeskus. Monet uusista muuttajista olivat muslimeja, jotka olivat jääneet maattomiksi sionistien ostaessa maata Jisreelin laaksossa. Vuosien 1936–1939 arabikapinan aikana Izz ad-Din al-Qassamin seuraajat surmasivat brittejä Galileassa edustaneen Lewis Andrewsin anglikaanisen kirkon edessä Nasaretissa vuonna 1937. Samana vuonna Peelin komissio suositteli Nasaretin liittämistä ehdotettuun arabivaltioon ja kaupunki annettiin arabivaltiolle myös Yhdistyneiden kansakuntien Palestiinan jakosuunnitelman mukaan vuonna 1947. Israelin itsenäisyyssodan syttyessä marraskuussa 1947 kaupungista tuli alueen pakolaisten määränpää. Golanin prikaati valtasi kaupungin Arabien vapautusarmeijalta 16. heinäkuuta 1948. Toisin kuin monissa muissa alueen kaupungeissa sen asukkaat eivät paenneet. Nasaret kasvoi seuraavien vuosikymmenten aikana huomattavasti ja muslimien määrä ylitti lopulta kristittyjen määrän. Poikkeustila oli voimassa Nasaretissa aina vuoteen 1966 saakka ja vuonna 1957 rakennettiin Nasaret Illitin (Ylä-Nasaret, nykyisin nimeltään Nof HaGalil) juutalainen asutuskeskus. Nasaret on edelleen pääsääntöisesti arabien asuttama ja sitä pidetään joskus Israelin arabipääkaupunkina. Poliittisten jännitteiden takia kaupungissa on ajoittain esiintynyt levottomuuksia.
Talous
thumb|Näkymä Nasaretiin. Nasaret on yksi Galilean arabien talouden keskuksista. Teollisuus ja turismi ovat tärkeimpiä elinkeinoja. Monet paikalliset matkustavat töihin Haifanlahden alueelle tai myös Nazaret Illitiin, jossa on esimerkiksi elintarvike- ja tekstiiliteollisuutta. Töitä on myös Jisreelin laakson juutalaisissa keskuksissa.
Väestö
Vuoden 2017 lopussa Nasaretin asukasluku oli 76 551. Nasaret on Israelin suurin arabikaupunki. Arabien valtaosa on nykyisin muslimeja. Kristittyjen osuus on noin 34 %, kun se vielä vuonna 1961 oli 52 %.
Kaupunkikuva ja nähtävyydet
Nasaret on melko tyypillinen Välimeren alueen vuoristokaupunki. Sen rakennukset noudattelevat Lähi-idän eri aikakausien tyylejä. Kaupungin keskipiste on vanhankaupungin markkinapaikka souk. Perinteiset talot ovat kaksikerroksisia, tiilikattoisia ja niihin kuuluu tavallisesti sisäpiha. Monet niistä on rakennettu 1800-luvulla tai 1900-luvun alussa. Osa rakennuksista on hylätty huonosti suoritettujen uudistusten takia. Kaupungin reunamat on rakennettu harvempaan ja rakennukset ovat suurempia. Jeesuksen vanhempien kotikaupunkina Nasaretissa on useita Mariaan ja Joosefiin liittyviä kohteita. Monien historia on kansanperinteessä arkeologisia todisteita paljon pidempi. Kaupungin tärkein pyhä paikka on Marian ilmestyksen luola, jossa Uuden testamentin mukaan enkeli Gabriel kertoi Marialle tästä tulevan Jeesuksen äiti. Luola on osa Marian ilmestyksen kirkkoa, joka on nykymuodossaan rakennettu vuonna 1955. Pyhän Joosefin kirkko on rakennettu vuonna 1914, mutta se sijaitsee suurin piirtein keskiaikaisen kirkon paikalla. Pyhän Gabrielin kreikkalaisortodoksinen kirkko sijaitsee lähteellä, josta vesi neitsyen kaivolla sen lähellä on peräisin. Paikka oli tärkeä pyhiinvaelluskohde Bysantin valtakunnan ja ristiretkien aikana. Soukin luona on puolestaan synagogakirkko, jota edelsi tarinan mukaan synagoga, jossa Jeesus nuorena saarnasi. Sen lähellä on puolestaan kreikkalaiskatolilainen kirkko.
IETF
The Internet Engineering Task Force (IETF) on Internet-protokollien standardoinnista vastaava organisaatio. Nykyinen Internetin perusta ja käytännössä kaikkien sovellusten pohjana toimivat protokollat ovat IETF:n aikaansaannoksia.
IETF:n päätoiminta tapahtuu sen työryhmissä, joiden tarkoituksena on tuottaa Request for comment-standardeja.
Kulttuuri
IETF:n koko perusidea verrattuna esimerkiksi ETSI-standardointiorganisaatioon on sen avoimuus, vapaus ja jopa anarkistisuus. Käytännön kehitystyö tapahtuu avoimilla sähköpostilistoilla, joille kuka tahansa saa liittyä. Tämä mahdollistaa standardien nopean ja tehokkaan hiomisen valmiiksi altistaen ne kuitenkin kritiikille koko niiden kehityskulun aikana.
Tobias Haug
pienoiskuva|Tobias Haug Tobias Haug (s. 25. kesäkuuta 1993) on saksalainen uransa lopettanut yhdistetyn hiihtäjä. Haug osallistui ensimmäiseen kilpailuunsa maailmancupissa tammikuussa 2013 Klingenthalissa. Hänen paras saavutuksensa maailmancupissa on neljästoista sija normaalimäen sprinttikilpailussa Seefeldissä tammikuussa 2014. Haugin pituus on 176 senttimetriä ja paino 62 kiloa. Hänen valmentajanaan toimi Klaus Edelmann.
Joulukuussa 2017 Haug ilmoitti lopettavansa aktiiviuransa yhdistetyssä.
Rosengård
thumb|300px|Rosengårdin rakennuskantaa. thumb|300px|Rosengårdia idästä. thumb|300px|Näkymä Rosengårdiin. Rosengård on yksi Ruotsin kolmanneksi suurimman kaupungin Malmön kaupunginosista. Kaupunginosassa asuu noin 21 500 ihmistä, ja se on maa-alaltaan 3,31 neliökilometrin suuruinen. 86 % Rosengårdin asukkaista on ulkomaalaistaustaisia (2008). Eniten maahanmuuttajia on tullut Kosovosta ja Irakista. Kaupunginosassa esiintyy myös runsaasti työttömyyttä. Jalkapallohyökkääjä Zlatan Ibrahimović on kotoisin Rosengårdista.
Historia
Rosengård rakennettiin suurimmaksi osaksi vuosina 1962–1969, niin kutsutun miljoonaohjelman tuloksena. Tuolloin Malmössä kuten muuallakin Ruotsissa oli pulaa halvoista asunnoista. Se oli suuri projekti Malmön kaupungille, sillä kaupunginosa rakennettiin noin asukkaalle. Rosengårdin suunnittelussa olivat mukana arkkitehtitoimistot Jaenecke & Samuelsson, HSB ja Torsten Roos sekä rakennusyhtiö Svenska Riksbyggen.
Työttömyys
Työllisyysaste oli vuonna 2002 työikäisten (20–64-vuotiaiden) keskuudessa 37 % (miehet 40 %, naiset 33 %), asukkaista 4 226 oli työssäkäyviä.
Katukuva
250px|thumb|oikea|Malmön moskeija Rosengårdilaiset asuinrakennukset koostuvat suurimmaksi osaksi 3–9-kerroksisista kerrostaloista. Korkein siellä sijaitseva kerrostalo on 16-kerroksinen. Rakennukset on rakennettu tasaiselle peltomaalle. Rakennukset on sijoiteltu ryhmiin, ja ne ympäröivät suorakulmaisia puistoaukeita. Rosengårdin nähtävyyksiin kuuluu muun muassa sen roomalaiskatolinen kirkko sekä moskeija, joka on Ruotsin vanhimpia, se on rakennettu 1984.
Järjestyshäiriöt
Joulukuussa 2008 Rosengårdissa oli mellakoita vuokranantajan sanottua irti Islamilaisen kulttuuriyhdistyksen huoneiston vuokrasopimuksen.
Rosengårdissa oli edelleen levottomuuksia vuonna 2015. Ne olivat keskittyneet Herrgårdenin alueelle, jonka asukkaista 96 prosenttia oli ulkomaalaistaustaisia, mutta vain 15 prosentilla aikuisista oli työpaikka. Paikallisten asukkaiden mukaan poliisi liikkui alueella turvallisuussyistä vain neljän auton partioina. Paikallislehti Sydsvenskan kertoi, että myös paloautot tulivat paikalle poliisisaattueessa.
Tammikuussa 2017 16-vuotias irakilaistaustainen Ahmed Obaid ammuttiin raa’asti bussipysäkille, mikä nousi Ruotsin suurimpien lehtien isoimmaksi uutiseksi. Tapauksen myötä Ruotsin sisäministeri Anders Ygeman lupasi hallituksen tekevän kaikkensa, jotta jengiväkivallan kasvu koko Malmössä loppuisi.
Pommi-iskut jatkuivat marraskuussa 2018.
Aiheesta muualla
55.58806°N, 13.04°W
Tiedon hankkimisen menetelmät
Tiedon hankkimisen menetelmiä tai käsitysten muodostamisen menetelmiä voidaan erotella useita erilaisia.
Charles S. Peirce erotti 1877 ilmestyneessä artikkelissaan neljä erilaista tiedonhankintatapaa tai tapaa käsitysten muodostamisessa. Näitä ovat jääräpäisyyden menetelmä, arvovallan menetelmä, a priori -menetelmä ja tieteellinen menetelmä.
1) itsepäisyyden menetelmässä pidetään itsepintaisesti kiinni omista käsityksistä piittaamatta arvostelusta
2) auktoriteetin menetelmässä pitäydytään johonkin auktoriteettiin ja toistellaan sitä, mitä jokin arvovaltainen taho on sanonut
3) intuitiivisessa menetelmässä uskotaan, että järjen avulla voidaan nähdä välittömästi ja selkeästi totuuksia ilman havainnon tai todistelun apua
4) varsinaisen tieteellisen menetelmän tunnusmerkkejä ovat puolueettomuus, julkisuus ja itsensä korjaavuus.
Teip
Teip tarkoittaa tšetšeenien klaania, joka määräytyy esivanhempien, maantieteellisen sijainnin ja itseidentifikaation mukaan. Yleisimmin teipien määräksi mainitaan noin 130, mutta joidenkin lähteiden mukaan niitä on jopa 300. Teipit muodostavat keskeenän yhdeksän eri tukkhumia.
Pikaluistelu talviolympialaisissa 1956
VII talviolympialaisissa Cortina d'Ampezzossa, Italiassa vuonna 1956 järjestettiin pikaluistelussa neljä kilpailutapahtumaa. Pikaluistelukilpailut käytiin Misurinajärven jäällä.
500 m
<br style="clear:both;"/>
1 500 m
<br style="clear:both;"/>
5 000 m
<br style="clear:both;"/>
10 000 m
<br style="clear:both;"/>
McDonnell Douglas MD-90
McDonnell Douglas MD-90 on kaksimoottorinen keskipitkän kantomatkan kapearunkoinen matkustajalentokone ja DC-9:n vähiten valmistettu jatkokehitelmä. MD-90 kehitettiin McDonnell Douglasin MD-80-sarjan pohjalta. Merkittävimmät erot verrattuna MD-80:een ovat taloudellisemmat International Aero Engines V2500-moottorit ja pidempi runko. Koneen suurin matkustajakapasiteetti on 172 matkustajaa, ja kone esiteltiin Delta Air Linesin kanssa vuonna 1995.
MD-90 ja sen seuraaja Boeing 717 olivat kumpikin muunnoksia MD-80-sarjasta, joka taas oli uusi 1980-luvulla esitelty versio Douglasin DC-9-sarjasta.
Taustaa
Douglas Aircraft Company kehitti DC-9:n 1960-luvulla lyhyen kantaman koneeksi suuremman DC-8-koneensa rinnalle. DC-9 oli täysin uudenlainen kone, jossa oli kaksi rungon takaosassa olevaa moottoria ja T-pyrstö. DC-9 oli kapearunkoinen kone, jossa oli viisi rinnakkaista istuinta, ja matkustajakapasiteetti vaihteli 80 matkustajasta 135:een riippuen koneen mallista ja lentoyhtiöstä.
MD-90
MD-90 lanseerattiin 14. marraskuuta 1989, kun Delta Air Lines teki tilauksen viidestäkymmenestä MD-90:stä, ja lisäksi option 110 koneeseen lisää. Koneen ensilento oli 22. helmikuuta 1993, ja ensimmäinen MD-90 toimitettiin Deltalle helmikuussa 1995. MD-90 valmistettiin Long Beachin lentoaseman lähellä Long Beachissa Kaliforniassa (joitakin koneita valmistettiin Jiangwanin lentokentällä Shanghaissa, Kiinassa).
pienoiskuva|left|MD-90:n International Aero Engines V2500 -moottorit
MD-90 on keskikokoinen, keskipitkän kone joka kehitettiin MD-80-sarjasta. Se on 1,5 metriä pidempi, päivitetty versio MD-88:sta. Uutta koneessa aiempiin versioihin nähden on elektroninen lennonvalvontamittaristo (EFIS, sekä hiljaisemmat IAE V2500 -moottorit JT8D -moottoreiden sijaan) Tyypillisesti MD-90:een mahtui 153-172 matkustajaa, riippuen lentoyhtiöstä, ja matkustamon sisustuksesta.
MD-90:stä valmistettiin kahta versiota: MD-90-30 ja MD-90-30ER. MD-90-30:n kantomatka on 3 860 km. MD-90-30ER:ssä on suurempi lentoonlähtöpaino, ja pidempi, 4 426 km kantama. Koneesta oli tarjolla vieläkin pidempi versio, MD-90-50, mutta sitä ei ikinä tilattu.
Alkuperäinen MD-90:n ominaisuus, EFIS-ohjaamo on samanlainen MD-88:n ohjaamon kanssa. 29 MD-90:tä toimitettiin Saudi Arabian Airlinesille täydellä lasiohjaamolla, jossa kaikki avioniikat ja yläpaneeli olivat lähes samanlaiset kuin McDonnell Douglas MD-11:n ohjaamossa, jotta konetyypin vaihtaminen olisi helpompaa.
pienoiskuva|Nordic Leisuren MD-90
Boeingin ja McDonnell Douglasin yhdistymisen jälkeen vuonna 1997 MD-90:ä ei tilattu ollenkaan, syynä kilpailu Boeingin 737:n kanssa. Delta Air Lines oli alun perin tehnyt suuren tilauksen MD-90:stä korvatakseen ikääntyviä Boeing 727:jaan. Boeing-McDonnell Douglas-yhdistymisen jälkeen Delta peruutti jäljelle jääneet 19 MD-90-tilaustaan ja vaihtoi ne Boeing 737-800-koneiksi. Yhteensä 40 konetta piti kasata sopimuksen mukaisesti Shanghaissa, Kiinassa Trunkliner-ohjelman alaisuudessa, mutta Boeingin päätettyä lopettaa MD-90:n tuotanto ainoastaan kaksi konetta rakennettiin Shanghaissa.
MD-90 -tuotanto Long Beachissa Kaliforniassa päättyi vuonna 2000, kun viimeinen kone toimitettiin Saudi Arabian Airlinesille ja MD-90 -tuotanto Shanghaissa päättyi vuonna 2000. Vain 116 toimitetun koneen myötä MD-90 oli DC-9/MD-80-perheen vähiten tuotettu kone.
MD-90:n seuraaja oli MD-95, joka uudelleennimettiin Boeing 717:ksi McDonnell Douglasin ja Boeingin yhdistymisen seurauksena vuonna 1997. MD-90:n suurimmat kilpailijat ovat Airbus A320 ja Boeing 737-800.
Konetyypin viimeinen käyttäjä oli Delta Air Lines, joka lensi viimeisen kaupallisen MD-90-lennon 2. kesäkuuta 2020.
Operaattorit
pienoiskuva|Saudi Arabian Airlinesin MD-90:n lasiohjaamo
Onnettomuudet ja vaaratilanteet
Elokuussa 2010 MD-90 oli ollut osallisena kolmessa vaaratilanteessa mukaan lukien yksi onnettomuus, joissa tuli yksi kuolonuhri.
Tekniset tiedot
Lähteet: Boeing, Airlines.net
Firn
thumb|320px|Firn-lunta paloina.
Firn (firn-lumi) on lumen ja jään välimuoto, jonka tiheys on yleensä yli 0,55 g/cm3. Se on vielä huokoista, mutta uudelleenkiteytynyttä. Firn on säilynyt vähintään yhden sulamiskauden muuttumatta suoraan jääksi ja sitä alkaa syntyä lumikerroksen pohjalla, kun lumen syvyys on yli 15 m. Paksu lumikerros luo pohjalle suuren, puristavan paineen. Firn-lumi kehittyy ns. névé-lumesta tihenemällä, ja tihenee itse vähitellen jääksi, kun jäätikön kasautumisalueen pinnasta mennään syvemmälle. Névé-lumi on yli 0,5 g/cm3 tiheyksistä, osittain sulanutta ja uudelleenkiteytynyttä raskasta lunta.
Oho! sano Eemeli
'''20 suosikkia – Oho! sano Eemeli''' on vuonna 2002 julkaistu Eemelin kokoelmalevy.
Quincy Jones
Quincy Delight Jones II (s. 14. maaliskuuta 1933 Chicago, Illinois) on yhdysvaltalainen trumpetisti, musiikki-, televisio- ja elokuvatuottaja, sekä lauluntekijä. Jones on tunnettu parhaiten tyylirajat ylittävänä jazz-muusikkona, mutta on saanut mainetta myös Michael Jacksonin kuuluisimpien albumien Off the Wall, Thriller ja Bad tuottajana.
Ura
Jones aloitti uransa soittamalla hieman vanhemman Ray Charlesin kanssa jazzklubeilla alueella, joka nykyisin tunnetaan Seattlen the Pioneer Squarena. Hän menestyi trumpetistina Lionel Hampton Orchestrassa vuonna 1951. 1950-luvulla hänestä kehittyi taitava sovittaja, ja hän johti useita pieniä yhtyeitä. Vuonna 1957 Jones aloitti uran levytuottajana Barclay Recordsissa Pariisissa, jossa hän myös esiintyi kuuluisassa Paris Olympiassa.
1960-luku
Vuonna 1960 Mercury Records palkkasi Jonesin ensimmäiseksi merkittävän merkin mustaksi varapääjohtajaksi. Kun jazz menetti suosiotaan, häntä pyydettiin tuottamaan muutama popsingle. Hänen ensimmäisensä oli menestyskappale "It's My Party", esittäjänä Lesley Gore. Vuonna 1962 Jones kirjoitti viihdesävelmän "Soul Bossa Nova", joka tuli tunnetuksi vuosikymmeniä myöhemmin Austin Powersin teemana.
Jones vietti 1950-luvun lopulta asti paljon aikaa Ruotsissa, ja hänen ensimmäinen elokuvamusiikkinsa syntyi ruotsalaisen Arne Sucksdorffin elokuvaan Metsien hurjat. Jones muutti Los Angelesiin 1960-luvun puolivälissä ja ryhtyi tekemään elokuvamusiikkia. Sidney Lumetin elokuvan Panttilainaaja myötä Jonesista tuli ensimmäinen musta elokuvasäveltäjä Hollywoodissa. Hän on myös säveltänyt useita televisiosarjojen tunnusmusiikkeja, kuten Ironside (jossa oli syntetisaattorin varhaisimpia esiintymisiä) ja Sanford and Son. Vuonna 1969 hän levytti varhaisen jazzfuusiolevytyksen Walking in Space.
1970-luku
200px|thumb|Quincy Jones vuonna 2006. 1970-luvulla Quincy Jones alkoi tuottaa enemmän popmusiikkia ja vähemmän jazzia. Kriittiset äänet syyttivät häntä rahastuksesta. Vuonna 1971 hän sävelsi teeman NBC-kanavan ohjelmaan Wednesday Mystery Movie.
Vuonna 1977 Sidney Lumet pyysi Jonesia säveltämään musiikin elokuvan Wizard of Ozin uuteen versioon The Wiz. Tässä hankeessa hän tapasi Michael Jacksonin ja pian he sopivat Jonesin tuottavan uuden Jacksonin albumin.
Muita hankkeita
Jones tuotti kappaleen "We Are The World" 1980-luvun puolivälissä. Vuonna 1989 Jones tuotti levyn Back On The Block, jolla esiintyivät Dizzy Gillespie, Miles Davis, George Benson, Ella Fitzgerald ja Sarah Vaughan, sekä Big Daddy Kane ja muita hip-hop tähtiä.
Hänen tv-tuotantoonsa kuuluu komediasarja Bel-Airin prinssi, ja elokuvatuotantoonsa Häivähdys purppuraa.
Jones on voittanut 28 Grammya ja sai Kennedy Center Honors-palkinnon vuonna 2001.
Yksityiselämä
Jones oli naimisissa Jeri Caldwellin kanssa 1957–1966, ruotsalaisen mallin Ulla Andersonin kanssa 1967–1974 ja näyttelijä Peggy Liptonin kanssa 1974–1990. Hän asui yhdessä näyttelijä Nastassja Kinskin kanssa 1991–1997. Jonesilla on seitsemän lasta. Yksi hänen tyttäristään Peggy Liptonin kanssa on näyttelijä Rashida Jones.
Tieteellinen tieto
Tieteellinen tieto on perusteltua ja järjestelmällistä tietoa. Tieteellinen tieto eroaa tässä suhteessa arkikäsityksistä.
Tieteelliselle tiedolle tai tieteellisille tietoteorioille on asetettu ehtoja, joiden täyttyminen vasta oikeuttaa tiedon pitämiseen tieteellisenä. Tieteenfilosofi Oiva Ketonen on esittänyt kolme tällaista ehtoa:
Väitöskirjan tulee sisältää uutta tieteellistä tietoa.
Tert-butyylibentseeni
tert-Butyylibentseeni eli t-butyylibentseeni (C10H14) on aromaattisiin hiilivetyihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää liuottimena.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Huoneenlämpötilassa tert-butyylibentseeni on väritöntä nestettä. Yhdiste ei liukene veteen, mutta liukenee useisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin ja bentseeniin.
tert-Butyylibentseeniä voidaan valmistaa bentseenistä Friedel–Crafts-alkylointireaktiolla käyttämällä alkyloivana yhdisteenä joko tert-butyylikloridia tai isobuteenia. Yhdistettä voidaan käyttää liuottimena ja valmistettaessa muita kemikaaleja kuten fenatsakiiniä.
Chilen ihme
Chilen ihme oli Milton Friedmanin luoma termi, jota hän käytti Chilen taloudellisista uudistuksista, joita Augusto Pinochet neuvonantajiensa toteutti neuvonantajineen 1970- ja 1980-luvulla. Pinochet'n lähipiiriin kuului Friedmanin ohella muun muassa Friedrich Hayek. thumb|right|320px|[[Chile (sininen) Etelä-Amerikka (oranssi) BKT henkilöä kohti (1945-2003).]] thumb|right|250px|[[Chile (oranssi) ja keskimääräinen Etelä-Amerikka (sininen) taloudellinen kasvu (BKT) (1971-2007).]]
Neuvonantajat, Chicagon pojat, saivat nimensä siitä, että he opiskelivat monetaristista taloustiedettä Chicagon yliopistolla Milton Friedmanin johdolla ennen vallankumousta.
Chilen ihmettä käytetään usein myös sarkastisessa mielessä. Vasemmistolaiset muistuttavat, että Pinochet'n kauden alkupuolella 4,3 prosentista aina 22 prosenttiin asti ja reaalipalkat putosivat 40 prosenttia ennen kuin Milton Friedmanin oppien mukaisesti valuuttakurssi vapautettiin ja talouden tervehtyminen alkoi. Chile oli myös Latinalaisen Amerikan ainoa maa, jossa opiskelijoiden määrä väestöstä väheni 1970-luvulla, sotilasjuntan vallankaappauksen jälkeen. Oikeistolaiset muistuttavat puolestaan, että pitkällä aikavälillä Chile vaurastui huomattavasti nopeammin kuin alueen muut maat keskimäärin ja että alun taantuma johtui aikaisemmasta sosialistisen Allenden politiikasta.
Chile nykyään ja ennen
Nykyään vain 18,2 % chileläisistä elää köyhyysrajan alapuolella (Brasiliassa 31 %, Boliviassa 64 %).
WSJ:n ja Heritage-säätiön taloudellisen vapauden indeksin mukaan Chile oli vuonna 2008 maailman 8. vapain talous, ja Latinalaisen Amerikan talouksista kaikkein vapain.
Ennen sosialismia (1959) Kuuba oli maanosan rikkaimpia, Chile köyhempi. Nykyään Chilen minimipalkka on 230 euroa/kk, kun taas Kuuban keskipalkka on alle 10 euroa/kk ei-vaihdettavissa pesoissa, joilla ei edes saa ostaa niukkoja hyödykkeitä kuten saippuaa ja wc-paperia.
Liberalistinen näkemys
Sosialisti Salvador Allenden aikana inflaatio nousi 140 %:iin. Näin korkea inflaatio johtaa lähes aina vakavaan talouskriisiin. Allenden hintasääntely oli johtanut elintarvikepulaan ja työvoiman ja pääoman sijoittumiseen tehottomiin tehtäviin.
Maassa mm. vapautettiin ulkomaankauppaa, jolloin yritykset joutuivat kilpailemaan asiakkaista ja sopeutumaan näiden tarpeisiin. Tämä johti työvoiman ja pääomien siirtymiseen tuottamattomista tuottavammille aloille ja yrityksille, mikä aiheutti tilapäisesti rankkaa rakennemuutosta mutta johti liberaalien mukaan terveempään talouden pohjaan. Tämän politiikan toinen puoli oli maan vähäosaisten tarpeiden jättäminen tyydyttämättä, ja aiheutui valtaosin julkiseen sektoriin ja sen työntekijöihin kohdistetusta systemaattisesta alasajosta ja sortotoimista.
Inflaation vähennyttyä talous lähti kasvuun, mutta kesäkuussa 1979 talousministeri Sergio de Castro kiinnitti valuuttakurssin kesäkuussa 1979 taltuttaakseen loput inflaatiosta. Tämän seurauksena kauppataseeseen tuli paha vaje ja otettiin paljon dollarilainoja, jolloin kuplan puhjettua vuonna 1982 tuli yli kahden vuoden vakava taantuma (mitä Usan samanaikainen taantuma pahensi). Tämä kiinteä kurssi oli vapaasti kelluvia valuuttakursseja kannattavan Milton Friedmanin ja muiden monetaristien oppien vastaista.
Suomessa tapahtui vastaava ilmiö 1980- ja 1990-lukujen taitteessa, kun ensin vapautettiin valuuttalainat ja vasta vuonna 1992 Suomen markka päästettiin kellumaan, jolloin valuuttalainat muuttuivat kalliiksi.
Valuuttakurssi vapautettiin myöhemmin, jolloin talous taas pian toipui ja vuodesta 1985 Chilen talous on kasvanut selvästi nopeammin kuin Latinalaisessa Amerikassa keskimäärin.
Chile ei suinkaan ollut puhdas markkinatalous eikä esimerkiksi Milton Friedman hyväksynyt Pinochetin diktatuuria, mutta talouden kohtalainen vapauttaminen lisäsi talouskasvua ja hyvinvointia huomattavasti kuten yleensä muuallakin.
Vasemmistolainen näkemys
Eräät vasemmistolaiset taloustieteilijät painottavat, että Allenden jälkeinen hallinto Chilessä ei pyrkinyt Itä-Aasiasta tuttuun talouskehitystä aktiivisesti edistävään valtiomalliin (developmental state), vaan luotti hintamekanismin ohjaukseen talouspolitiikassaan. Heidän mukaansa Chilen taloudessa ei koettu Japanin ja monien muiden Itä-Aasian "tiikerimaiden" kaltaista loppuun asti vietyä rakenteellista muutosta kohti tuottavampia teollisuuden aloja vaan suhteelliseen etuun perustuva ja ns. alkutuotantoa edustava kaivosala on edelleen määräävässä osassa maan taloudessa. Näin ollen myös maan talouskasvu on ollut vaatimatonta verrattuna Itä-Aasian tiikerimaihin kuten Etelä-Koreaan tai Taiwaniin. Liberaalit ovat vastanneet, että Etelä-Korea ja Taiwan kasvoivat naapureitaan nopeammin vasta siirryttyään näitä huomattavasti liberaalimpaan talouspolitiikkaan. Aiemmin Etelä-Korea oli Korean köyhempi puolisko, nyt yli 20 kertaa rikkaampi.
Milton Friedman ja Chilen talous
Milton Friedmanin mukaan Chilen ihme ei ollut se, että talousuudistukset tehosivat, mikä on tiedetty jo 1700-luvulta asti, vaan se, että sotilasjuntta antoi tehdä ne.
Jo diktatuurin alkuaikoina, ainoalla Chilen-vierailullaan, yksityisen järjestön vieraana, hän piti puheen, jossa rohkeni sanoa talousuudistusten sekä rikastuttavan kansaa että pitkällä aikavälillä nakertavan diktatuuria ja tuovan myös lisää poliittista vapautta. . Samalla Friedman tapasi kerran Pinochetin, joka pyysi Friedmanilta kirjettä siitä, mitä talousuudistuksia maassa tulisi tehdä, ja Friedman kirjoitti vastauksen. Hän on samoin neuvonut muiden sosialististen diktatuurien, kuten Jugoslavian ja Kiinan, talouspolitiikkaa, vaikkei kannata sosialismiakaan.
Friedman on ilmoittanut vastustavansa kaikkia diktatuureja mutta katsovansa, että talouden vapauttaminen auttaa kansaa sekä suoraan vaurauden kautta että välillisesti diktatuurin elinaikaa lyhentämällä.
Pitäjänmäen yritysalue
Pitäjänmäen yritysalue on Pitäjänmäen kaupunginosaan kuuluva, runsaasti työpaikkoja tarjoava läntisen Helsingin osa-alue. Alueella asuu noin 3 600 henkeä (31.12.2018), mutta työpaikkoja se tarjoaa lähes 20 100 hengelle (31.12.2017).
Alueen nimi oli aikaisemmin Pitäjänmäen teollisuus­alue, mutta vuoden 2013 alussa se muutettiin kaupunginhallituksen päätöksellä Pitäjänmäen yritysalueeksi. Uusi nimi oli jo ennestään ollut vakiintumassa käyttöön, sillä alueella toimii monenlaisia yrityksiä mutta enää vähenevässä määrin teollisuutta.
Alueen liikenneväylistä keskeisimpiin kuuluu 1904 rakennettu Rantarata. Radan lähiliikennettä palvelevista asemista niin Valimo kuin Pitäjänmäkikin sijoittuvat Pitäjänmäen yritysalueelle. Muita valtaväyliä ovat aluetta idässä rajoittava Vihdintie (seututie 120, samalla raja Haagaan) sekä pohjoisessa Kaupintie (raja Marttilaan) ja Vihdintien liikenneympyrästä alkava Pitäjänmäentie (seututie 110, tämä jatkuu Espoon puolella Turuntienä; radan pohjoispuoliselta osaltaan toimii samana rajana Reimarlaan).
pienoiskuva|upright|vasen|ABB:n Pitäjänmäen tehdas helmikuussa 2020. Rantaradan läheisyyteen nousi 1900-luvun alkupuolella merkittävä teollisuusalue Strömbergin valimon yhteyteen radan eteläpuolelle. Raskaampaa teollisuutta edustaa alueella yhä ABB. Ajan saatossa toimitiloja on rakennettu lisää. Pitäjänmäen yritysalueen konttoreissa tehdään nyttemmin erityisesti informaatioteknisen alan tutkimusta, tuotekehitystä, suunnittelua ja muuta toimistotyötä. Alueella on suuryritysten (esimerkiksi ABB, CGI ja Fujitsu) ohella paljon vilkasta pientä ja keskisuurta yritystoimintaa (mm.Cityvarasto) - esimerkiksi myynnin, huollon ja laitekorjaamojen palvelujen piirissä. Alueella toimii esimerkiksi Halvan makeistehdas. Lisäksi Telia on rakentanut alueelle suuren datakeskuksen.