cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Paul-Marie François Rousset
Paul-Marie François Rousset (27. elokuuta 1921 Grièges – 9. tammikuuta 2016 Bourg-en-Bresse ) oli ranskalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin Istituto del Pradon papiksi 24. helmikuuta 1945 ja nimitettiin Lyonin (-Viennen) arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Utimman titulaaripiispaksi 24. tammikuuta 1966. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi René-Fernand-Eugène Fourrey, jota avustivat Marius-Félix-Antoine Maziers ja Alfred-Jean-Félix Ancel.
FK Spartak Semey
Fýtbol Klýby Spartak Semey on kazakstanilainen jalkapalloseura Semeyn kaupungista. Seura pelasi vuonna 2015 Kazakstanin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Kazakstanin 1. divisioonassa, jonka jälkeen se ei ole pelannut Kazakstanin kahdella korkeimmalla sarjatasolla. Seura on voittanut kolmesti Kazakstanin mestaruuden. Mestaruudet ovat vuosilta 1994, 1995 ja 1998. Seura pelasi tuolloin nimellä Jelimai Semipalatinsk.
Porin Kendoseura
right|thumb|250px| [[Tōru Takahashi-sensei (kyōshi 7.dan kendo), Tokion Musiikki- ja Taidekorkeakoulu professori, Pori Jazz-kendoleirin kata-harjoituksessa Yyterin hiekkarannalla heinäkuussa vuonna 2004]]Porin Kendoseura Dai Kuma Ken Kai ry on suomalainen kendoseura, joka toimii Porin kaupungissa tarjoten jäsenilleen mahdollisuuden harjoitella kendoa, iaidoa, jodoa ja Sports Chanbaraa. Dai Kuma tarkoittaa isoa karhua, Ken Kai taas miekkakoulua.
Historiaa
Seuran toiminta alkoi 11.1.1992 ensimmäisen Porissa pidetyn kendon alkeiskurssin myötä. Vetoapua harjoitteluun saatiin aluksi Turun ja Tampereen kendoseuroista, minkä lisäksi vastaperustetun seuran jäsenet osallistuivat ahkerasti eri puolella Suomea – ja ulkomaillakin – järjestetyille leireille. Muuten harjoitukset pidettiin uranuurtajahengessä omin voimin, usein Kari Ruuhilahden vetäminä (tuolloin 6. kyu, nykyisin 7. dan). Seuran puheenjohtajana useita vuosia toiminut Ari Lehtinen toimi myös Suomen kendoseurojen keskusliitto presidenttinä 2001-2009 ja myös edellinen Suomen kendoseurojen keskustiiton presidentin (1999-2000) oli Porin kendoseuran aktiivi; Jukka Uusisalo.
Harjoittelu
right|thumb|200px| Porin kendoseuran joustavan lattian massiiviset puiset liimapalkit on jousitetty yli sadalla järeällä kierrejousella Harjoittelu oli aluksi keskittynyt koulujen aukioloaikaan Porissa sijaitseville kouluille, mm. Lyseo, Riihiketo, Vähä-Rauma, Väinölä sekä Urheilutalolle. Merkittävä tekijä porilaisen kendotoiminnan kehitykselle oli Eero Markukselalla, silloisella Porin Taidekoulun rehtorilla, joka antoi luvan käyttää koulun urheilusalia kesäisin tapahtuvaan kendoharjoitteluun. Tämä mahdollisuus otettiinkin kiitollisena vastaan, ja useana (vuodet?) kesänä harjoituksia pidettiin kuudesti viikossa mahdollistaen harjoittelijoiden ripeän edistymisen. Näinä vuosina seuralla oli täten ensimmäisenä seurana Suomessa omassa käytössään kunnollinen harjoitussali pesu-, varasto- ja oleskelutiloineen. Samaan aikaan seura oli myös ensimmäinen kendoseura Suomessa, joka tarjosi kendo-opetusta valinnaisena kouluopetuksena opiskelijoille Porin Taidekoulun päiväopetusopiskelijoille.
Oma Dojo - oma lattia
Kesällä 2007 seura aloitti dōjō-hankkeen, jonka myötä rakennettiin tiettävästi euroopan ensimmäinen japanilaistyylisellä jousitetulla lattialla varustettu kendō-dōjō Porin Puuvillakeskukseen. Kamppailuyhdistysten jouduttua siirtymään kauppakeskushankkeen vuoksi pois Puuvillan tiloista, uutta kendō-dōjōa ryhdyttiin rakentamaan syksyllä 2012 Satakunnankadulle. Jousitettu lattia siirtyi tällöin myös uudelle dōjōlle. Uudet tilat otettiin käyttöön syksyllä 2013.
Kilpailutoiminta
Porin Kendoseuran jäseniä on vuosien varrella nähty sekä naisten että miesten kendo-maajoukkueiden jäseninä. Seuran Maria Pettersson oli esimerkiksi mukana voittamassa Suomen naisten maajoukkueelle kultaa Euroopan mestaruuskisoissa vuonna 1996. Maajoukkueissa ovat otelleet myös Kari Ruuhilahti, Pertti Kyläniemi, Elina Paala, Jukka Uusisalo sekä Ari Kyläniemi. Nyt myös Suomen iaido-maajoukkueessa on porilais-edustus, kun siellä ovat mukana Jukka Uusisalo ja Jari Riikonen.
Seuran uusi laji Sports Chanbara on tuonut menestystä EM-tasolla. Toukokuussa 2019 Valko-Venäjän Minskissä pidetyissä EM-kisoissa saavuttivat osin juniori-ikäiset Aleksi Boström, Anni Leino ja Heta Reunanen pronssimitalit aikuisten joukkuekisassa. Heta Reunanen saavutti henkilökohtaisen EM-hopean juniori-ikäluokkansa sarjassa.
Seura järjesti ensimmäiset Sports Chanbaran SM-kisat 29.1.2020.
Pori Jazz-Kendoleiri
right|thumb|250px| [[Takao Momiyama-sensei (kuvassa vasemmalla) ja Onishi Nobukazu-san (Japanin yliopistojen iaido-mestari 4.danin luokassa vuodelta 2004) Pori Jazz-kendoleirin kata-harjoituksessa Yyterin hiekkarannalla heinäkuussa vuonna 2004]] Pori Jazz-kendoleiri on vuodesta 1992 vuosittain järjestetty kendoleiri jolla opettajina toimii ulkomaisia edistyneitä kendo, iaido ja jodo senseitä. Pori Jazz-kendoleiri on kasvanut monipuolisten järjestelyjen ja laadukkaiden opettajiensa ansiosta kansainväliseksi kendoleiriksi, jonne saapuu joka vuosi paitsi ulkomaisia opettajia myös yhä enemmän ulkomaisia leireilijöitä. Nimensä mukaisesti Pori Jazz-kendoleiri järjestetään Porin seudulla Pori Jazz-festivaalin aikaan.
Gold Cobra
Gold Cobra on nu metal -yhtye Limp Bizkitin kuudes studioalbumi. Albumi julkaistiin 28. kesäkuuta 2011.
Gold Cobra on yhtyeen ensimmäinen julkaisu alkuperäisellä kokoonpanolla vuonna 2000 julkaistun Chocolate Starfish and the Hot Dog Flavored Water -albumin jälkeen. Vuonna 2010 yhtye julkaisi kotisivuillaan kappaleet "Why Try" ja "Walking Away". Yhtyeen laulaja Fred Durst paljasti maaliskuussa 2011 Twitterissään, että he ovat tehneet kahta eri albumia, ja Gold Cobran julkaisun jälkeen on tulossa toinenkin albumi.
Gold Cobra -albumilla vierailevat muun muassa Lil Wayne, Gene Simmons ja Raekwon.
Langinkosken keisarillinen kalastusmaja
Langinkosken keisarillinen kalastusmaja on keisari Aleksanteri III:n rakennuttama kalastusmaja, joka valmistui vuonna 1889. Sen suunnitteli Magnus Schjerfbeck. Kalastusmaja siirtyi Suomen itsenäistyttyä valtiolle, ja sitä käytettiin senaattorien ja ministerien kesäasuntona. Siitä tuli museo vuonna 1933. Museo siirtyi vuonna 2018 Suomen kansallismuseon alaisuuteen.
Historia
Aleksanteri III vieraili Langinkoskella ensimmäisen kerran vuonna 1880 ollessaan kruununprinssinä. Vieraillessaan toisen kerran Langinkoskella hän ilmoitti haluavansa pienen kalamajan kosken rannalle. Majan rakentaminen aloitettiin kesällä 1888, ja se vihittiin käyttöön seuraavana vuonna. Rakennuksen suunnitteli Magnus Schjerfbeck ja sisustuksen Johan Jacob Ahrenberg. Aleksanteri III vietti kalastusmajalla aikaa useana kesänä. Vuonna 1894 valtaan astunut keisari Nikolai II vieraili Langinkoskella vain kerran, syksyllä 1906, ja viipyi paikalla vain pari tuntia.
125-vuotisjuhlavuoden kunniaksi kalastusmajaa alettiin jälleen vuonna 2012 kunnostaa. 1950-luvun peltikatto oli alkanut vuotaa, ja se uusittiin. Korjauslistalla oli myös ulkokuistin oikaisu. Lisäksi alueen vanhoja rakennuksia uudistettiin uuteen käyttöön: tallirakennukseen kunnostettiin yleisö-WC ja teknisiä tiloja. Vahtimestarin asunnosta kunnostettiin kahvila laajennusosineen. Lisäksi suoritettiin maisemointitöitä.
Museossa vieraili vuosittain noin 14 000 kävijää vuoden 2012 tietojen mukaan. Venäläiskävijöiden määrä oli tuolloin nousussa aiempiin vuosiin verrattuna. Kävijämäärät vakiintuivat 2010-luvulla noin 10 000 vuosittaiseen kävijään. Keisarillisen kalastusmajan museotoiminta siirtyi vuoden 2018 alussa Suomen kansallismuseolle. Kalastusmajan kävijämäärä lähti hienoiseen nousuun, ja vuoden 2018 aukiolokaudella museossa vieraili yli 11 000 henkilöä.
Hallila (Myrskylä)
Hallila on kylä Myrskylän kunnan eteläosassa, Lahdesta Myrskylän kautta  Koskenkylään johtavan seututie-167:n varrella, Se on maanmittauslaitoksen kiinteistörekisterissä Myrskylän kunnan toinen maarekisterikylä 504 (Myrskylän kunta) - 402 (Hallila) kaikkiaan seitsemästä maarekisterikylästä.
Hallilassa on mm. Puharin mansikkaluomumaatila, Hallilan hevostila. Hallilaan kuuluu myös Humalakosken kylä. Hallilan Skånkärretissä ja Virmossenilla on kummallakin alueellan kaksi kivikautista asuinpaikkaa.
Hallilassa kylätoimintaa harjoittaa Hallilan kyläseura.
Muuta
Hallilassa on liikenne- ja viestintäviraston maantiekamera, mikä on asennettu 26. lokakuuta 2009.
Morhovo
Morhovo on maalaiskunta ja sen keskuskylä Novgorodin alueen Holmin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee 18 kilometriä Holmista kaakkoon. Kylässä on 192 ja kunnassa 706 asukasta (vuonna 2012).
Maantiede ja asutus
Morhovon kunnan pinta-ala on 442 neliökilometriä. Se rajoittuu lännessä Holmin piirin Krasnyi Borin sekä pohjoisessa Holmin ja Togodin kuntiin ja idässä ja etelässä Tverin alueeseen. Seutu kuuluu Valdain ylängön reuna-alueeseen.
Liikenne, talous ja palvelut
Morhovosta on maantieyhteys Holmiin ja Tverin alueen Ploskošiin. Paikallisista elinkeinoista tärkeimpiä ovat julkiset palvelut sekä maa- ja metsätalous. Puunhankintaa harjoittaa viisi yksityisyrittäjää. Maataloutta edustaa joukko yksityistiloja sekä asukkaiden palstaviljelmät. Kunnassa toimii lastentarha, peruskoulu, kaksi kerhotaloa, kolme kirjastoa, kaksi lääkintäasemaa ja neljä postikonttoria. Vähittäiskaupasta vastaa piirin kulutusosuuskunta.
Armenische Legion
pienoiskuva|Pataljoonan tunnus Armenische Legion oli natsi-Saksan puolella toisessa maailmansodassa taistellut armenialaisista koottu pataljoona joka koostui lähinnä sotavangeiksi jääneistä neuvostosotilaista. Pataljoonaa johti Drastamat Kanayan. Pataljoonan joukoilla oli SS-koulutus. Legioona aloitti toimintansa 1942 ja se lopetettiin kesäkuun 8. 1944.
Armenialainen pataljoona koottiin noin 18 000 armenialaisesta vangiksi jääneestä sotilaasta. Halukkaita riitti sillä armeijapalveluksen vaihtoehtona oli huonomaineiset saksalaiset sotavankileirit. Pataljoonan johtoon tuli ensimmäisen maailmansodan jälkeen Yhdysvaltoihin paenneita armenialaisia sotaveteraaneja.
Sirotuomipihlaja
Sirotuomipihlaja (Amelanchier laevis eli Amelanchier grandiflora) on tuomipihlajien (Amelanchier) sukuun kuuluva laji, joka on alun perin kotoisin Pohjois-Amerikasta.
Sirotuomipihlaja kasvaa 3–4 metriä korkeaksi pensaaksi, joka voi olla vanhemmiten pienen puun tapainen. Lehdet ovat puhjetessaan tummanpunaruskeita. Se kukkii touko-kesäkuussa valkoisin kukin. Hedelmä on sinimusta marja. Laji muistuttaa rusotuomipihlajaa.
Sirotuomipihlajaa käytetään koristekasvina sen kauniin kasvutapansa ja punaoranssisen syysvärityksen vuoksi. Suomessa se menestyy maan eteläosissa vyöhykkeillä I–II (III).
OCO
Orbiting Carbon Observatory (OCO) oli NASAn rakennuttama ilmakehää tutkiva kaukokartoitussatelliitti, jonka lähtö epäonnistui 24. helmikuuta 2009 Taurus-kantoraketin teknisen vian vuoksi. Satelliitista on rakennettu toinen versio, jonka suunniteltu lähettäminen kiertoradalle tapahtuu heinäkuussa 2014.
Missio
OCOn mittaa aikanaan hiilidioksidilähteiden maantieteellistä asemaa eri puolilla maapalloa. Se etsii samalla merkittäviä hiilinieluja. .
OCOn rahoitti NASAn Earth System Science -osaston Pathfinder-ohjelma. NASAn Jet Propulsion Laboratory hallinnoi OCO-satelliittiprojektia.
Satelliitti
OCO-satelliitin rakensi Orbital Sciences Corporation -yhtiö. Se laukaistiin Vandenberg Air Force Base -tukikohdasta Kaliforniasta Taurus-kantoraketilla.
Miinanraivaaja Ahven
Alus poistettiin palveluksesta 1960.
OCO
Satelliitti
Toisen OCO-satelliitin tekijä ja laukaisija on Orbital Sciences. Se pääsee laskuttamaan epäonnistuneen laukaisunsa jälkeen toisesta laukaisusta Taurus-kantoraketilla 70 miljoonaa dollaria ja tietenkin saa maksun myös satelliitin rakentamisesta. Tämä on avaruusteollisuusalalle tyypillinen piirre: se on niin oligopolistinen markkina ostajapuolella ja teollisuuden kilpailu on niin rajoittunutta tarjoajapuolella, että epäonnistumisestakin palkitaan.
Miinanraivaaja Ahven
Ahvenen sisaralukset olivat Kiiski, Muikku, Särki, Kuore ja Lahna.
OCO
Muita vastaavia satelliitteja
Muita mm.
Lähteet
thumb|120px|[[Taurus (raketti)|Taurus 3110 (Taurus XL) ja OCO laukaisualustalla]]
Pet Shop Boys
Pet Shop Boys on kevyen musiikin kaupallisesti menestynein duo ja menestyneimpiä elektronisen musiikin yhtyeitä: Se on myynyt maailmanlaajuisesti yli 50 miljoonaa albumia. Yhtyeen suurin suosio ajoittui 1980-luvulle. Pet Shop Boys on saavuttanut Britanniassa 22 Top-10-hittisingleä ja 43 Top-30-hittiä, joista ensimmäiselle sijalle ovat yltäneet ”West End Girls”, ”It’s A Sin”, ”Always On My Mind”, ”Heart” ja ”Go West”. Samat singlet olivat listaykkösinä myös Suomessa.
Yhtye on viiden vuosikymmenen ajalle ulottuneella urallaan julkaissut 65 singleä, neljätoista studioalbumia, useita erilaisia kokoelmia ja live-julkaisuja. He ovat myös säveltäneet, tuottaneet ja remixanneet monia muiden artistien kappaleita. Yhtyeen tuotantoa pidetään musiikillisesti ja sanoituksellisesti kunnianhimoisena ja monipuolisena.
Multitaiteellista Tennant–Lowe-kaksikkoa on verrattu muihin merkittäviin kevyen musiikin säveltäjäkaksikoihin, kuten The Beatlesin Lennon ja McCartney tai The Smithsin Morrissey ja Marr. Vuonna 1987 PSB luonnehti itseään New Musical Express -lehdessä: ”We are the Smiths you can dance to”.
Yhtye on esiintynyt Suomessa kymmenen kertaa: 1991, 2009, 2018 ja 2023 Helsingin jäähallissa, 1997 ja 2013 Turun Ruisrock-festivaaleilla, 2014 Pori Jazz -festivaaleilla, 2015 Flow-festivaaleilla Helsingissä, 2017 The Tall Ships Races Music Festival -tapahtumassa Turussa sekä 2018 Vaasassa Wasa Open Air -festivaaleilla.
Yhtyeen perustaminen ja ensimmäiset levytykset
Neil Tennant (s. 1954) on kotoisin North Shieldsistä läheltä Newcastlea Pohjois-Englannissa. Katolisia kouluja käynyt keskiluokkainen poika soitti 1960-luvun lopussa folk-yhtyeessä Dust. 1970-luvun alussa Tennant muutti Lontooseen, jossa hän opiskeli historiaa, työskenteli British Museumissa ja toimitussihteerinä Marvel Comics -sarjakuvayhtiössä sekä myöhemmin toimittajana Smash Hits -musiikkilehdessä.
Chris Lowe (s. 1959) on kotoisin Blackpoolista Englannin länsirannikolta. Hänen keskiluokkainen kotitaustansa oli musikaalinen: Perheessä oli useita muusikoita. Lowe soitti jo lapsena torvisoittimia One Under the Eight -yhtyeessä. Hän opiskeli ja valmistui rakennusarkkitehdiksi kotikaupungissaan ja muutti myöhemmin Lontooseen.
Neil Tennant ja Chris Lowe tapasivat sattumalta elektroniikkaliikkeessä 19. elokuuta 1981 Lontoon Chelseassa. He alkoivat keskustella syntetisaattoreista ja löysivät yhteisen intohimon diskomusiikista. He sopivat soittotuokiosta ja aloittivat musiikin kirjoittamisen heti. Ensimmäinen yhdessä sävelletty kappale oli ”Jealousy”. Se levytettiin kymmenen vuotta myöhemmin albumille Behaviour ja julkaistiin singlenä 1991. Aluksi musiikkia tehtiin Neil Tennantin kotona ja myöhemmin pienessä studiossa Camden Townissa.
Yhtyeen tyylillisiä esikuvia olivat alkuvaiheessa Kraftwerk ja David Bowie. Syntetisaattoripohjainen new romantic -musiikki oli suosittua yhtyeen perustamisen aikoihin. Pet Shop Boys sai tyylisuunnan yhtyeiltä joitakin vaikutteita mutta kehitti kuitenkin heti alusta alkaen omaperäisen disko- ja pop-vaikutteita yhdistelevän tyylinsä, johon myöhemmin lisättiin myös musikaali- ja latinomusiikkivaikutteet. Monissa uran alkupuolen haastatteluissa yhtye kertoi esikuvakseen brittiläisen New Order -yhtyeen.
Aluksi Tennant ja Lowe kutsuivat yhtyettään nimellä West End, koska ihailivat kyseisen Lontoon kaupunginosan elämäntyyliä. Myöhemmin he päätyivät nimeen Pet Shop Boys. Tämän nimen he valitsivat ystäviensä perusteella, joilla oli oma eläinkauppa. Uusi nimi oli heidän mielestään samanlainen kuin New Yorkista kotoisin olevalla hip hop -ryhmällä voisi olla. Tennant ja Lowe olivat tuolloin innoissaan uudesta, Amerikasta tulvivasta rapmusiikista. Tämä innostus näkyikin myöhemmin siinä, että muutamat PSB-kappaleet on esitetty puhelauluna. Tunnetuin esimerkki rap-vaikutteista on yhtyeen läpimurtohitti ”West End Girls”, jonka vuonna 1984 julkaistu ensimmäinen versio oli ilmeisesti ensimmäinen britannialaisen artistin levyttämä rap-tyyliin tulkittu musiikkikappale.
Ensimmäisten vuosien aikana yhtyeen demovarastoon kertyi kymmenittäin kappaleita, joita on riittänyt julkaistavaksi vielä 2000-luvulla. Aivan alkuperäisen idean mukaan yhtyeen oli tarkoitus etsiä laulaja ja mahdollisesti muitakin jäseniä, mutta näitä ei ollut vielä ensimmäisten levytysten aikaan löytynyt, joten yhtye jäi duoksi.
Neil Tennant sopi Bobby-O:n kanssa tapaamisen New Yorkissa Apple Jack -kahvilaan 19. elokuuta 1983. Tapaamisen yhteydessä Tennant soitti nauhurillaan tuottajalle muutaman PSB-demon. Kuultuaan kappaleet Bobby-O ehdotti, että hän voisi tuottaa Pet Shop Boysin musiikkia.
Nicolas Jenson
thumb
Pet Shop Boys
Yhtyeen perustaminen ja ensimmäiset levytykset
Huhtikuussa 1984 julkaistiin Bobby-O:n tuottama ensisingle ”West End Girls”. Osin duon omakohtaisiin kokemuksiin pohjautunut kappaleen teksti kertoi siitä kuinka muualta Lontooseen muuttanut hämmentyy West Endin glamourista ja kaupungin vahvoista kontrasteista yläluokkaisen ja vauraan West Endin ja köyhemmän työväenluokkaisen East Endin välillä. Kappaleen viimeisen säkeistön sanoituksessa kuvataan vallankumousjohtaja Leninin matkaa Sveitsistä Venäjälle 1917. Tässä yhteydessä mainitaan myös Suomen asema Pietarissa:
Nicolas Jenson
Nicolas Jenson (1420–1480) oli ranskalainen kirjanpainaja, kirjainmuotoilija ja kaivertaja, joka työskenteli suurimman osan elämästään Venetsiassa. Hänet tunnetaan myös nimillä Nicolas Janson, Nicholas Jenson ja Nicolaus Jenson. Jensonia pidetään ensimmäisen antiikva-kirjaimiston luojana. Hänen suunnittelemansa kirjaintyyppi oli sittemmin esikuvana suosituille Claude Garamondin ja Aldus Manutiuksen kirjaintyypeille.
Pet Shop Boys
Yhtyeen perustaminen ja ensimmäiset levytykset
Ensisinglen nauhoitus ja miksaus tehtiin muutamassa päivässä ja se edustaa tuottajansa Bobby-O:n karkeahkoa ja kulmikasta tyyliä. Single oli klubihitti San Franciscossa ja Los Angelesissa. Kappale menestyi myös Belgiassa ja Ranskassa. Isossa-Britanniassa se ei juurikaan myynyt. Samana vuonna julkaistiin myös toinen Bobby-O:n tuottama single ”One More Chance”. Tämä single menestyi vielä edeltäjäänsä heikommin.
Please
Keväällä 1985 Pet Shop Boys kirjoitti sopimuksen manageri Tom Watkinsin ja lontoolaisen Parlophone-levymerkin kanssa. Tämä johti välirikkoon ja oikeudenkäyntiin Bobby Orlandon kanssa. Riita sovittiin rahalla, jolloin Pet Shop Boys joutui maksamaan tulevista levy-yhtiötuloistaan Orlandolle yli miljoona Yhdysvaltain dollaria. Duo asui korvausten vuoksi vielä muutamia vuosia ahtaissa yksiöissä Lontoossa. Vuonna 1984 Tennant oli vielä jättänyt vanhempiensa vastalauseista ja neuvoista huolimatta vakaat tulot Smash Hits -lehdessä, jonka apulaispäätoimittajaksi hän oli edennyt.
Nicolas Jenson
Vuonna 1458 Ranskan kuningas Kaarle VII sai kuulla, että Mainzissa oli keksitty kirjapainotaito. Kuningas lähetti pariisilaisen kolikkojen kaivertaja Nicolas Jensonin tutustumaan uuteen keksintöön. Jenson perehtyi Saksassa painotekniikkaan sekä metallisiin irtokirjakkeisiin ja palasi sitten Pariisiin, mutta Kaarle VII oli ehtinyt sillä välin kuolla. Jenson muutti vuonna 1467 Venetsiaan, jossa hän avasi oman kirjapainon. Vuosina 1470–1480 Jenson työskenteli Venetsiassa, jossa hän myös suunnitteli kuuluisat kirjaintyyppinsä. Jensonin kirjaintyypit perustuivat tuon ajan pystysuoralle kalligrafiselle tyylille, ja niitä pidetään yleisesti renessanssin parhaimpina kirjaintyyppeinä.
Pet Shop Boys
Please
Elokuussa Pet Shop Boys palasi studioon ja nauhoitti uuden version kappaleesta ”West End Girls” aikaisemmin New Order -yhtyeen kanssa työskennelleen Stephen Haguen tuotannossa. Nyt kyseinen kappale viimeisteltiin huolellisesti ja pelkkä miksaaminen vei kaksi viikkoa studioaikaa. Single julkaistiin lokakuussa, jonka jälkeen se aloitti hitaan nousun kohti listan kärkeä. Tammikuussa 1986 se oli brittilistan ykkössijalla. Sama sijoitus saavutettiin myös Yhdysvalloissa, Kanadassa, Suomessa, Hong Kongissa, Irlannissa, Libanonissa, Israelissa, Uudessa Seelannissa ja Norjassa. Julkaisusta tuli kaikkien aikojen menestynein PSB:n single. Kappaleen videon ohjasi valokuvaaja Eric Watson. Video kuvattiin Lontoon West End -kaupunginosassa.
”West End Girlsin” uuden version menestyksestä johtuen Bobby Orlandon kanssa levytetyt kappaleet julkaistiin uudelleen lukuisina eri painoksina ja versioina CBS-levymerkillä.
Nicolas Jenson
Jensonin kirjaintyypit ovat toimineet suorina esikuvina myös useille nykyisin käytössä oleville kirjaintyypeille, kuten Golden Type, Centaur, Cloister Old Style ja Adobe Jenson.
Pet Shop Boys
Please
Seuraava single ”Love Comes Quickly” julkaistiin 24. helmikuuta 1986. Neil Tennant on pitänyt tätä kappaletta yhtenä yhtyeen parhaimmista sävellyksistä, mutta kaupallisesti se oli odotuksiin nähden pettymys, yltäen ainoastaan brittilistan sijalle 17.
Stephen Haguen tuotannossa levytettiin myös yhtyeen ensimmäinen albumi Please, joka julkaistiin 24.3.1986. Se ylti ”West End Girlsin” ja kolmen muun single-julkaisun avittamana albumilistan kärkipaikoille Ison-Britannian lisäksi lukuisissa maissa. Levy-yhtiön vastustuksesta huolimatta Please, julkaistiin graafikko Mark Farrow’n suunnittelemalla kannella. Kokovalkoisessa kannessa oli yhtyeen ja levyn nimi pienellä tekstillä ja passikuvan kokoinen värivalokuva duosta valkoiset pyyhkeet kaulassa. Päämyyntiformaattina vuonna 1986 oli LP-levy. 1980-luvulla oli muotia tehdä värikkäitä ja joskus yliampuvia kansikuvia. Please-albumin kansi poikkesi valtavirrasta, joten se erottui muiden levykaupan myyntiartikkelien joukosta minimalismillaan. Vuodesta 1986 lähtien lähes kaikki yhtyeen single- ja albumikannet ovat olleet Mark Farrow’n suunnittelemia.
Please aloitti myös yhtyeen koko uran jatkuneen perinteen nimetä kaikki studioalbumit ja suuren osan muustakin tuotannosta vain yhdellä brittiläisen kulttuurin yleisesti käyttämällä sanalla.
Göte Hagström
Hagström saavutti 3 000 metrin estejuoksussa pronssia Lontoon 1948 olympialaisissa ajalla 9.11,8. Ruotsi saavutti kilpailussa kolmoisvoiton.
Pet Shop Boys
Please
Alkuvuosina lähes kaikki yhtyeen promokuvista otti valokuvaaja Eric Watson (1955–2012), joka myös ohjasi monia yhtyeen ensimmäisistä musiikkivideoista. Graafikko Mark Farrow ja erityisesti Eric Watson loivat alkuvuosina yhtyeen kuuluisaksi tulleen visuaalisen ilmeen: Neil Tennant puvussa ja solmiossa, Chris Lowe hupparissa, lippalakissa ja aurinkolaseissa.
Keväällä 1986 julkaistiin myös uudelleen miksattu versio edellisenä vuonna osittain epäonnistuneesta ”Opportunities”-singlestä. Uusi versio menestyi paremmin ja päätyi Britannian singlelistan sijalle kaksi.
Elävänä
Elävänä on Mikko Keinosen tuottama konserttisarja, minkä keikkoja Karlik Films on julkaissut DVD-levyinä vuodesta 2009 eteenpäin. Kaikki sarjan tallenteet ovat pelkistetyissä studio-oloissa ja pienen studioyleisön edessä kuvattuja intiimejä ja spontaaneja keikkoja. Kuvaukset on tehty Heinävedellä - yhdellä kameralla, ilman uusintaottoja ja nopeita leikkauksia.
Pet Shop Boys
Please
Syksyllä 1986 julkaistiin brittilistan sijalle 4. yltänyt single ”Suburbia”. Uudelleen levytetty ”Suburbia” oli neljäs single Please-albumilta. Singlejulkaisua seurasi syksyllä 1986 remix-albumi Disco, joka sisälsi Please-albumilta julkaistut neljä singleä uusina pitkinä miksauksina ja kahden singlejulkaisun b-puolten pitkät versiot.
Kesällä 1986 Please-albumin menestyksen myötä PSB harkitsi ensimmäistä maailmankiertuetta, mutta yhtye ei halunnut tavanomaista show’ta. Suurelliset suunnitelmat teatraalisista esityksistä eivät kuitenkaan olleet vielä taloudellisesti mahdollisia. Niinpä yhtye joutui tyytymään yksinkertaisiin promootio-esiintymisiin studioyleisöjen edessä taustanauhojen kera.
Elävänä
Sarjan neljä ensimmäistä DVD:tä julkaistiin 25. marraskuuta 2009. Kyseessä ovat konsertit Eero Raittiselta & Jarkka Rissaselta, Ristolta, Lounalta sekä Pirjo Bergströmiltä. Vuoden 2009 puolella kuvattiin myös Janne Laurilan ja Matti Johannes Koivun keikat, mitkä julkaistaan myöhemmin. Tuolloin mukaan ilmoittautuivat myös Samae Koskinen ja Sansa, sekä Jarkko Martikainen ja Pekka Pirttikangas, joiden DVD:t ilmestyvät 27. lokakuuta 2010.
Mikko Keinonen on Heinävedellä asuva elokuvantekijä ja kulttuuriaktiivi.
Pet Shop Boys
Actually
Vuosista 1987–1988 tuli yhtyeen uran menestyksekkäin. Vuoden alussa yhtye sai merkittävät Ivor Novello Awards -palkinnon ja BRIT -palkinnon edellisen vuoden hitistään ”West End Girls”.
Saarenmaan satama
Satama on otettu käyttöön vuonna 2006. Laivapaikkojen lisäksi satamassa on paikkoja pienveneille.
Pet Shop Boys
Actually
”It´s a Sin” -single julkaistiin 15. kesäkuuta 1987. Kappaleesta tuli yhtyeen toinen kansainvälinen ykköshitti. Kappaleen teksti käsittelee ahdasmielistä katolista kasvatusta. Kappaleen sanoittanut Neil Tennant on uskonnoltaan roomalaiskatolinen ja hänellä oli kokemusta kotikaupunkinsa Newcastlen katolisten koulujen kovasta kurista ja syyllistävistä menetelmistä. Kappaleen videon, jossa kokoontuu keskiaikainen inkvisitio, ohjasi Derek Jarman.
Elokuussa 1987 julkaistiin brittilistan sijalle 2. yltänyt single ”What Have I Done To Deserve This?”. Kappale levytettiin duettona kuuluisan 1960-luvun laulajattaren Dusty Springfieldin kanssa. Tämä single nosti Springfieldin jo kaksi vuosikymmentä alamaissa olleen uran uuteen nousuun. 1960-luvulla kuuluisa laulajatar oli ennen singlen julkaisua elänyt lähes kokonaan unohdettuna Kaliforniassa kärsien huume- ja alkoholiongelmista.
Myöhemmin PSB sävelsi ja tuotti Dusty Springfieldille kokonaisen albumin Reputation. PSB-yhteistyön jälkeen Springfield (1939–1999) sai elää elämänsä viimeisen vuosikymmenen jälleen menestyvänä artistina. Dusty Springfield oli Neil Tennantin suurimpia nuoruudensuosikkeja, ja PSB olisi halunnut Dustyn laulamaan ”What Have I Done To Deserve This?” -kappaleen jo ensialbumillaan, mutta eivät onnistuneet tavoittamaan Yhdysvaltoihin muuttanutta tähteä. Lopulta tammikuussa 1987 Springfield matkusti Lontooseen, tuli studiolle ja lauloi säkeensä. PSB oli hämmentynyt hänen ammattilaisen rutinoituneesta otteestaan, jolla lauluosuus hoidettiin.
Elokuussa 1987 Pet Shop Boys esiintyi kutsuvieraana ITV-televisioyhtiön ohjelmassa Love Me Tender. Ohjelma oli järjestetty Elvis Presleyn kuoleman kymmenvuotismuistopäiväksi. TV-ohjelmassa PSB esitti livenä cover-version Elviksen kappaleesta ”Always On My Mind”. Esitys oli alun perin tarkoitettu ainutkertaiseksi, mutta PSB:n versio sai katsojien joukossa suuren suosion ja levy-yhtiö sai kyselyjä kappaleen mahdollisesta julkaisusta. ”Always On My Mind” julkaistiin yleisön toivomuksesta marraskuussa 1987 singlenä, jolloin se saavutti musiikkimaailmassa hyvin tavoitellun aseman, eli brittilistan jouluykkössijan. Alkuperäinen Elviksen single oli yltänyt sijalle 14. PSB:n versio ”Always On My Mind” -kappaleesta valittiin 27 vuotta julkaisunsa jälkeen vuonna 2014 Britannian yleisradioyhtiön BBC:n yleisöäänestyksessä kaikkien aikojen parhaaksi coverversioksi.
Syyskuussa 1987 julkaistiin Stephen Haguen osittain tuottama yhtyeen kakkosalbumi Actually. Albumin aloitti PSB:n uusi versio kappaleesta ”One More Chance”, joka alun perin levytettiin ja julkaistiin singlenä Bobby Orlandon tuottamana 1984. Monissa Actually-albumin kappaleissa on PSB:lle tyypilliseen ironiseen tapaan yhteiskuntakritiikkiä. Kritiikin hampaissa ovat erityisesti silloisen konservatiivipääministerin Margaret Thatcherin markkinaliberalistiset yhteiskuntauudistukset. Tämä kritiikki tulee esiin esimerkiksi kappaleissa "Shopping" ja "Kings Cross". Säveltäjä Angelo Badalamenti sovitti albumille sinfoniaorkesteria jäljittelevän Fairlight-syntetisaattorin säestämän balladikappaleen "It Couldn’t Happen Here".
Lokakuussa 1987 Actuallylta julkaistiin single "Rent", joka ylsi brittilistan sijalle 8. Kappaleen teksti kertoo Neil Tennantin mukaan naisen näkökulmasta prostituoidun ja rikkaan miehen välisestä suhteesta. Myöhemmin muut artistit ovat tehneet tästä kappaleesta lukuisia cover versioita.
Listaykköseksi päätynyt single "Always On My Mind" sisältyi vain Actually-albumin Yhdysvaltain-versiolle. Sen sijaan vuotta myöhemmin kyseinen kappale esiintyi yhdeksään minuuttiin pidennettynä ja Neil Tennantin kirjoittamilla uusilla lisäsäkeistöillä varustettuna "Always On My Mind/In My House"-versiona albumilla Introspective.
Vuoden 1987 lopulla yhtye kuvasi myös ohjaaja Jack Bondin kanssa elokuvan It Couldn’t Happen Here, jonka innoituksena oli Actually-albumi. Tämä jossain määrin surrealistinen elokuva pääsi teatterilevitykseen Isossa-Britanniassa vuonna 1988, mutta sai ristiriitaisen vastaanoton. "Always On My Mind" -musiikkivideo on koostettu elokuvan materiaalista. Elokuva on tavallaan Actually-albumin pidennetty musiikkivideo, mutta siinä on myös aiemman Pleasen-albumin kappaleita.
Vuosi 1988 alkoi yhteistyöllä Patsy Kensitin kanssa. Hänen yhtyeensä Eighth Wonder julkaisi helmikuussa 1988 uransa suurimman hitin "I´m Not Scared", jonka oli säveltänyt ja tuottanut PSB. Kyseinen kappale julkaistiin myöhemmin PSB:n omana versiona albumilla Introspective.
Please ja Actually-albumeja seurasivat laajat promootiokiertueet, jotka loivat tunnettuja stereotypioita yhtyeestä. Promootimatkoillaan Pet Shop Boys esitti lukuisia kertoja taustanauhojen avulla vähäeleiseen, joskus jopa lakoniseen tyyliin hittejään televisiostudioissa eri puolilla maailmaa. Yleensä Neil Tennant esiintyi mikrofonin ääressä etualalla ja Chris Lowe seisoi taustalla syntetisaattorin takana lippalakkiin ja aurinkolaseihin sonnustautuneena. Haastatteluissa Neil Tennant antoi pitkiä ja älykkään vaikutelman aikaansaavia vastauksia, kun taas lippalakkiin ja aurinkolaseihin pukeutunut Chris Lowe oli enimmäkseen hiljaa. Välillä Lowe murahti jotakin humoristista hyvin lyhyesti. Promootion yhteydessä duo kävi myös Suomessa lokakuussa 1987 ja antoi haastatteluja lehdistölle, radiolle ja TV:lle.
Introspective
Syyskuussa 1988 Pet Shop Boys julkaisi latinovaikutteisen singlen "Domino Dancing". Kappaleen video kuvattiin Eric Watsonin ohjaamana Puerto Ricossa. "Domino Dancing" -singleä seurasi kuusi 7–10 minuutin pituista kappaletta sisällään pitävä Introspective-albumi. "Domino Dancing"-single nousi Britannian myyntilistojen sijalle 7. Introspective heijastaa vahvasti ajankohtansa muotimusiikivirtausta, housea.
Albumilla oli tuottajana muun muassa Trevor Horn, joka oli aiemmin tuottanut mm. yhtyettä Frankie Goes To Hollywood. Albumilta julkaistiin kaksi Hornin tuottamaa singleä: "Left to My Own Devices" ja "It´s Alright". Trevor Horn oli tunnettu mahtipontisesta tuotantotyylistään: Introspectiven yli 8-minuuttinen avauskappale "Left to my Own Devices" alkaakin sinfoniaorkesterin ja oopperalaulajan esittämällä introlla.
Myöhemmin PSB on pitänyt Introspective-albumia ehkä uransa suurimpana erehdyksenä, sillä siitä lähtien yhtyeen lista- ja arvostelumenestys sekä radioasemien soittolistoille pääseminen eivät ole olleet itsestään selviä asioita, kuten aiemmin. Yhtyeen mukaan Introspective päätti yhtyeen kultakauden, joka kesti vuodet 1985–1988.
Vuonna 1989 PSB lähti viimein kauan odotetulle ensimmäiselle konserttikiertueelleen, jonka aikana he esiintyivät Hongkongissa, Japanissa ja Britanniassa. Kolme viimeistä konserttia esitettiin loppuun myydylle Wembleyn stadionille Lontoossa. Yhtye halusi esityksestään hyvin teatraalisen, perinteisestä rock/pop -show’sta poikkeavan, musikaalin ja jopa oopperan sekä baletin suuntaan kallistuvan esityksen. Lavalla nähtiin lukuisia tanssijoita, lavaste-, ja esiintymisasuvaihdoksia. Esityksen ja sen taustalla nähdyt filmiprojektiot oli ohjannut Derek Jarman, jonka kanssa PSB oli aiemmin tehnyt yhteistyötä Videoilla "It`s a Sin" ja "Rent". Vuoden 1989 kiertueen tapahtumista ja PSB:n alkuvaiheista kertoo kirja Pet Shop Boys Literally, jonka kirjoitti Chris Heath.
Vuosina 1989–1990 PSB vietti paljon aikaa studiossa säveltäen ja tuottaen Liza Minnellille albumin Results ja Dusty Springfieldille albumin Reputation. Molemmilta albumeilta julkaistiin kolme singleä. Minellin levyllä oli uudet orkesteroidut versiot PSB:n kappaleista "Rent" ja "Tonight Is Forever".
PSB on kertonut työskennelleensä Minellin ja Springfieldin albumeilla yhtä kunnianhimoisesti kuin omilla albumeillaankin. Heidän mukaansa kyse ei ollut vähempiarvoisista sivuprojekteista. Esimerkiksi Minellin tulkitsema "So Sorry I Said" ja Springfieldin tulkitsemat "Daydreaming" ja "Nothing Has Been Proved" ovat Neil Tennantin mukaan yhtyeen parhaimpien sävellysten joukossa. Viimeksi mainittu kappale oli kylmän sodan ajan Profumo-skandaalina tunnetusta vakoilutapauksesta kertovan Scandal-elokuvan tunnusmusiikki vuonna 1989.
Behaviour
24. syyskuuta 1990 ahkerasti muiden artistien levyjen hyväksi työskennellyt Pet Shop Boys julkaisi yli vuoden tauon jälkeen oman singlen "So Hard". Sitä seurasi lokakuussa 1990 neljäs studioalbumi Behaviour, joka levytettiin enimmäkseen Münchenissä tuottajanaan Harold Faltermeyer. Faltermeyeriin päädyttiin siksi, että PSB halusi tällä albumilla kokeilla vanhojen 1970-luvun syntetisaattorien käyttämistä. Tuottaja omisti kokoelman näitä jo lähes kadonneita soittimia.
Behaviour merkitsi monien kriitikkojen mukaan "aikuistumista" PSB:n uralla ja albumi on jälkeenpäin arvostettu yhtyeen korkeatasoisimmaksi saavutukseksi.
Albumin avaa kappale "Being Boring", joka julkaistiin albumin toisena singlenä. Kyseinen kappale on arvioitu kuuluvan yhtyeen uran onnistuneimpien sävellysten joukkoon. Valokuvaajana tunnettu Bruce Weber ohjasi singleä varten mustavalkoisen videon. Video ei tosin päässyt joidenkin musiikkikanavien, kuten MTV:n soittolistalle mustavalkoisuuden ja alastomuuden esittämisen vuoksi. Pitkä ja haikea "Being Boring" on elegia Neil Tennantin ystävälle Chris Dowellille, joka oli kuollut aidsiin. Tätä ystävää ja hänen sairastumistaan muistelevat myös kappaleet "It Couldn’t Happen Here" ja "Your Funny Uncle". Viimeksi mainittu kertoo ystävän hautajaisista.
Kappale "My October Symphony" kuvaa Itä-Euroopassa tapahtunutta sosialismin romahdusta ja sen sävelkuluissa on laina venäläiseltä säveltäjältä Dmitri Šostakovitšilta.
Vuonna 1991 yhtye oli aloittamassa ensimmäistä maailmankiertuettaan. Sen markkinoimiseksi julkaistiin kahden a-puolen single "How Can You Expect to Be Taken Seriously/ Where the Streets Have No Name". Jälkimmäinen kappale oli cover-versio U2–yhtyeen kappaleesta "Where the Streets Have No Name", joka oli PSB:n versiossa liitetty yhteen Frankie Valli / The Four Seasons "Cant Take My Eyes Off You" -kappaleen kanssa. Tämä oli PSB:n suorastaan sarkastinen kannanotto siihen, että U2 tekee yhtä kaupallista ja tavanomaista musiikkia kuin muutkin yhtyeet. U2 olikin tässä vaiheessa usein Neil Tennantin ja Chris Lowen kritiikin kohteena. Heitä ärsytti kuinka henkilökohtainen ahneus verhotaan Bonon tyyliin hyväntekeväisyyden ja maailmanparantamisen esilläpitoon.
Reino Hannula
Reino Rafael Hannula (14. huhtikuuta 1905 Ulvila – 15. elokuuta 1987 Pori ) oli suomalainen kouluneuvos, joka toimi Porin lyseon opettajana 40 vuotta ja koulun rehtorina 35 vuotta.
Henkilöhistoria
Reino Hannulan vanhemmat olivat opettaja, taloustirehtööri Frans August Hannula ja Hilja Viktoria Kuhlman ja puoliso vuodesta 1934 Hilkka Sauramo. Kulttuuritoimittaja ja -kriitikko Risto Hannula oli heidän poikansa. Reino Hannula tuli ylioppilaaksi Porin lyseosta 1923 ja valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1928. Hän oli Porin lyseon saksan ja ranskan lehtori 1929–1969 ja koulun rehtori 1934–1969. Yleisradion Porin paikallinen ohjelmapäällikkö Hannula oli 1941–1944. Hän oli Porin kaupunginvaltuuston jäsen 1948–1964 ja tasavallan presidentin valitsijamies 1962, ja hänellä oli myös useita muita luottamustoimia. Kouluneuvoksen arvon Hannula sai vuonna 1970, Pori-palkinto hänelle myönnettiin 1974. Reino ja Hilkka Hannulan testamenttiin perustuvalla Suomen Kulttuurirahaston nimikkorahastolla tuetaan musiikkia.
Pet Shop Boys
Behaviour
Pet Shop Boysin ensimmäinen maailmankiertue, jolla pääpaino oli Behaviour-albumin musiikilla, sai nimen Performance-tour. Kiertue alkoi Pohjois-Amerikasta ja jatkoi sieltä Eurooppaan, jolloin PSB esiintyi myös Helsingin jäähallissa 6. toukokuuta 1991. Kiertue päättyi lopulta Isoon-Britanniaan. Konserttipaikkojen koko vaihteli pienistä teattereista stadioneihin. Kiertue sekoitti erikoisella tavalla modernia teatteria, oopperaa ja pop-musiikkia. Arvostelut suomalaisissa lehdissä luonnehtivat show’ta muun muassa "surrealistiseksi teatteriksi, jonka tahdissa voi kuitenkin tanssia". Näytöksen olivat ohjanneet David Alden ja David Fielding, jotka olivat aiemmin työskennelleet Lontoon Oopperalle. Kiertueella tallennettua materiaalia on julkaistu myöhemmin videolla "Performance". Vuoden 1991 kiertueen kokemuksista kertoo Chris Heathin kirjoittama kirja Pet Shop Boys versus America. Chris Heath ja Pet Shop Boys ovat tehneet kirjallista yhteistyötä myöhemminkin, sillä Heath toimitti pari vuosikymmentä yhtyeen fan-club-lehteä Literally ja tämän jälkeen vuosijulkaisua Annually.
Syksyllä 1991 julkaistiin ensimmäinen PSB kokoelma Discography, joka kokosi yhteen kaikki siihenastiset 18 EMI-yhtiölle julkaistua singleä. Kokoelmalta julkaistut singlet olivat "Dj Culture" ja "Was It Worth It?".
Vuosina 1989–1992 Neil Tennant teki yhteistyötä New Order-yhtyeen solistin Bernard Sumnerin ja The Smiths-yhtyeen kitaristin Johnny Marrin kanssa. Yhteistyön tuloksena julkaistiin kaksi singleä: "Getting Away With It" ja "Disappointed". Myös Chris Lowe osallistui yhteistyöhön kappaleella "The Patience of a Saint", joka julkaistiin Marrin ja Sumnerin Electronic-yhtyeen albumilla vuonna 1991. Kesällä 1991 Electronic-yhtye esiintyi Tennat-Lowella vahvistettuna Depeche Moden stadionkonsertin lämmittelijänä New Yorkissa.
Very
Heinäkuussa 1993 PSB teki vahvan paluun singlellä "Can You Forgive Her?" Kappaleen nimi pohjautui Anthony Trollopen samannimiseen romaaniin. Kappaleen tietokoneanimointiin perustuvalla videolla duo oli pukeutunut oransseihin haalareihin ja raidoitettuihin kartiohattuihin. Tämä video aloitti yhtyeen historiassa erikoisen pukeutumiskauden, jonka aikana PSB yritti videoillaan muuntautua virtuaalisiksi olennoiksi. Samaa teemaa jatkettiin seuraavalla singlellä ja videolla "Go West". Tämä Village People -cover menestyi kaupallisesti paljon paremmin kuin alkuperäinen versio. Single saavutti brittilistan ykkössijan ja tuli kuuluisammaksi kuin kappaleen alkuperäinen versio. "Go West" nousi ykköseksi myös Suomessa ja monessa muussakin maassa. Singlen suurelta osin tietokoneanimoitu video käytti hyväkseen neuvostonostalgiaa ja se oli kuvattu osin Moskovan punaisella torilla.
27. syyskuuta 1993 PSB julkaisi albumin Very. Siitä tuli yhtyeen ainut brittilistan kärkeen noussut albumi. Levy oli yhtyeen itsensä tuottama. Toisena tuottajana oli Stephen Hague, jonka kanssa PSB oli työskennellyt jo ensimmäisellä Please-albumillaan. Veryn alkuperäiset CD-versiot oli pakattu erikoiseen oranssiin legomaiselta vaikuttavaan muovikuoreen, joka tuli levy-yhtiölle erikoisuudestaan johtuen varsin kalliiksi. Albumista julkaistiin myös limited-edition versio Very-Relentless, jonka II-levyllä oli kuusi pääosin instrumentaalia kappaletta. Ne olivat syntyneet Very-albumin sävellyssessioiden aikana. Very-albumilta julkaistiin vielä kolme muutakin singleä. Ne olivat: "I Wouldn´t Normally Do This Kind Of Thing", "Liberation" ja "Yesterday, When I was Mad". Kaikkien viiden Very-singlen vahvasti tietokoneanimoidut videot ohjasi Howard Greenhalgh.
Latvian kansallisooppera
Latvian kansallisooppera on pian Latviassa maan itsenäisyysjulistuksen (1918) jälkeen perustettu oopperayhtiö. Samassa rakennuksessa toimii myös kansallisbaletti; Latvian ensimmäinen ammattimainen baletti liittyi oopperan yhteyteen 1920-luvulla. Oopperan kausi kestää syyskuusta kesäkuuhun ja siellä pidetään joka kausi yli 200 esitystä. Uusia tuotantoja on kaudessa keskimäärin kuusi. Uusklassistyylinen oopperatalo valmistui vuonna 1863 alun perin Riian saksalaiseksi teatteriksi ja sen suunnitteli arkkitehti Ludwig Bohnstedt. Rakennus raunioitui tulipalossa vuonna 1882, mutta se rakennettiin uudelleen alkuperäiseen asuunsa 1887.
Pet Shop Boys
Very
Vuonna 1994 PSB teki remiksauksen Blur-yhtyeen kappaleesta "Girls and Boys". Siitä tuli euroopanlaajuinen klubihitti, jonka jälkeen PSB on saanut remiksattavakseen useiden artistien kappaleita mukaan lukien Madonna, David Bowie ja Rammstein. Joillakin kappaleilla, kuten Bowien "Hallo Spaceboy" -singlellä PSB on käytännössä rakentanut kappaleen kokonaan uudelleen. Tällä, kuten monilla muillakin remixeillä on myös Neil Tennantin kirjoittamia uusia sanoituksia ja hänen lauluääntään.
Vuonna 1994 PSB julkaisi TV-sarjasta Absolutely Fabulous tunnettujen komediennejen Jennifer Saundersin ja Joanna Lumleyn kanssa hyväntekeväisyyssinglen "Absolutely Fabulous".
Latvian kansallisooppera
Latvian kansallisooppera on eri puolille maailmaa suuntautuneilla kiertueillaan esiintynyt muun muassa Hong Kongin taidefestivaalilla, Bordeaux'n kansallisoopperassa, Catanian oopperatalossa, Bolšoi-teatterissa, Luxemburgin oopperassa, Dalhallan oopperajuhlilla ja Meksikossa. Kansallisoopperassa uransa ovat aloittaneet muiden muassa Elīna Garanča, Kristine Opolais, Marina Rebeka, Maija Kovalevska, Inessa Galante, Aleksandrs Antonenko ja Egils Silins.
Pet Shop Boys
Very
Vuonna 1994 Pet Shop Boys julkaisi seuraajan vuonna 1986 julkaistulle Disco–remixalbumille. Disco II sisälsi yhtenäiseksi kokonaisuudeksi miksattuna joukon Very-albumin singleraitojen vahvasti remixattuja versioita. Tämä albumi on saanut yhtyeen albumien joukossa osakseen nuivimman arvostelun kriitikoiden käsissä.
Latvian kansallisooppera
Oopperaa johti ensimmäisenä Jāzeps Vītols. Sen ensimmäinen esitys oli 23. tammikuuta 1919 pidetty Richard Wagnerin Lentävän hollantilaisen esitys. Kaudella 2009/10 oopperan orkesterin johdossa aloitti työskentelyn Modestas Pitrėnas, jonka viimeisimmät edeltäjät olivat Andris Nelsons ja Gintaras Rinkevičius. Oopperan historian tunnetuimmat kuoronjohtajat ovat olleet Pauls Jozuus (1919–35), Teodors Kalniņš (1921–40) ja Haralds Mednis (1945–69). Vuonna 2006 kuoronjohtajana aloitti toimintansa Aigars Meri.
Pet Shop Boys
Very
Syksyllä 1994 PSB aloitti myös Discovery-kiertueen Aasiassa ja Etelä-Amerikassa. Viimeksi mainitussa maanosassa yleisöt olivat hyvin suuria, eli stadionluokkaa ja ottivat yhtyeen vastaan innostuneesti. Kiertueella kuvattua materiaalia on julkaistu videolla "Discovery".
Vuonna 1995 Pet Shop Boys julkaisi siihenastisten singlejulkaisujen b-puolten kokoelman Alternative. Tältä kolmenkymmenen kappaleen kaksoisalbumilta singlenä julkaistiin uutena versiona vuoden 1986 "Suburbia"-singlen b-puoli "Paninaro". Kyseinen kappale on niitä harvoja, joissa päävokalistina ei ole Neil Tennant, vaan Chris Lowe. Hän luettelee italodiskotyylisessä "Paninaro"-kappaleessa pitämiään ja inhoamiaan asioita. Neljä muuta PSB-kappaletta, joissa Chris Lowe vastaa päävokaaliosuuksista (ja myös sanoituksista) ovat tähän mennessä "We All Feel Better In the Dark", "One of the Crowd", "Lies" ja Very-albumin päättävä virallista nimeä vailla oleva 13. kappale: "Postscript".
Alternative-kokoelman useimmat kappaleet eivät olleet puolivalmiita ylijäämäkappaleita, vaan monet niistä karsittiin vasta viime hetkillä pois albumijulkaisuista. Esimerkiksi kappale "Decadence" olisi Neil Tennantin mukaan ansainnut tulla julkaistuksi singlen A-puolena. Osa kokoelman materiaalista on albumin nimen mukaisesti vaihtoehtoista tai kokeellista. Niillä PSB harjoitteli erilaisia musiikin sävellys- ja tuotantotapoja. 1990-luvulla PSB julkaisi useita singlejä, joilla saattoi olla kahdesta jopa neljään b-puoliksi luokiteltavaa kappaletta. Täten voi todeta, että monet tuon aikakauden cd-singleistä olivat itse asiassa EP-levyjä.
Bilingual
Huhtikuussa 1996 PSB julkaisi singlen ”Before”, joka edelsi albumia Bilingual. Albumi ja aivan erityisesti seuraava single, "Se a vida é" olivat vahvasti latinovaikutteisia. Vaikutteet olivat tarttuneet PSB:n musiikkiin edellisen vuoden hyvin menestyneen Latinalaisen Amerikan kiertueen ansiosta. Muut singlet tältä albumilta olivat "Single-Bilingual" ja "Red Letter Day".
Kesällä 1997 Pet Shop Boys esiintyi kolmen viikon ajan loppuunmyydyissä Lontoon Savoy-teatterin konserteissa. ”Somewhere”-konserttisarja tehtiin yhteistyössä taiteilija Sam Taylor Woodin kanssa. Tämä aloitti PSB:n pitkään jatkuneen yhteistyön hänen kanssaan. Yhteistyön hedelmänä on julkaistu muutamia Sam Taylor Woodin eri taiteilijanimillä julkaisemia PSB:n tuottamia singlejä.
Kesällä 1997 Pet Shop Boys esiintyi myös lähes 20 000 ihmiselle Turun Ruisrockin päälavalla. Ohjelma koostui varman päälle pelkästään suurista hittisingleistä. Samalla toisin menetettiin loistava yhteistyömahdollisuus: PSB olisi voinut teoriassa esittää "Hallo Spaceboy":n David Bowien kanssa, joka esiintyi päälavalla heti PSB:n jälkeen. Bovie omisti konsertissaan Neil Tennantille kappaleensa "Queen Bitch".
Edellisenä iltana Neil Tennant oli Tanskan Roskildessa laulanut yhdessä lontoolais-rockyhtye Sueden kanssa kappaleet ”Saturday Night” ja ”Rent”, joiden live-taltioinnit julkaistiin Sueden singlellä Filmstar. Vuoden 1997 jälkeen PSB on esiintynyt säännöllisesti suurilla musiikkifestivaaleilla eri puolilla Eurooppaa. thumb|Pet Shop Boys esiintymässä livenä Turun Ruisrock-festivaaleilla 29.6.1997 thumb|Pet Shop Boys esiintymässä livenä Turun Ruisrock-festivaaleilla 29.6.1997
Vuosi 1998 kului erilaisten live-esiintymisten, yhteistyö- ja hyväntekeväisyysprojektien parissa. PSB:n johdolla ja tuotannossa koottiin Noel Cowardin lauluista ”Twentieth Century Blues”-kokoelma. Albumilla oli PSB:n versio Cowardin kappaleesta ”Sail Away”. Albumilla esiintyivät myös muun muassa Elton John, Texas, Marianne Faithfull, Divine Comedy, Suede, Damon Albarn ja Robbie Williams. Samana vuonna Neil Tennant lauloi myös taustoja Robbie Williamsin ”No Regrets”-singlellä.
Nightlife
Vuonna 1998 Pet Shop Boys työskenteli näytelmäkirjailija Jonathan Harveyn kanssa tarkoituksenaan saada aikaan yhtyeen kauan haaveilema West End -musikaali. Näytelmän musiikki pohjautui osin yhtyeen tulevaan seitsemänteen studio-albumiin Nightlife. Syksyllä 1999 julkaistulta Nigtlife-albumilta julkaistiin neljä singleä: "I Don’t Know What You Want, But I Can’t Give It Any More", "New York City Boy" ja "You Only Tell Me You Love Me When You’re Drunk". "Closer To Heaven"-kappale julkaistiin Daily Telegraph-lehden mukana jaetulla ilmaissinglellä. Kyseisestä kappaleesta tuli samaan aikaan Nightlife-levyn kanssa tuotetun West End-musikaalin nimikappale. Nightlife albumilla oli myös musikaaliin päätynyt kappale "In Denial", joka levytettiin Duettona Neil Tennantin ja Kylie Minoguen kesken. Jo vuonna 1994 PSB oli säveltänyt Minoguelle kappaleen "Falling" hänen albumilleen Kylie Minogue.