cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mitsubishi A5M
Maavoimien lentojoukkojen Ki-18 ja Ki-33
Toisen prototyypin huomiota herättäneet suoritusarvot herättivät mielenkiinnon maavoimien lentojoukoissa, joka tilasi vastaavan koneen merkinnällä Ki-18. Koneen voimanlähteenä oli Nakajima Kotobuki 5 ja se oli kaikin puolin identtinen Ka-14:n kanssa lukuun ottamatta poistettua lentotukialusvarustusta. Maavoimien lentojoukkojen lentäjät testasivat konetta Tachikawassa, missä sen todettiin olevan 45 km/h nopeampi kuin palveluksessa oleva kaksitasoinen Kawasaki Ki-10-I -hävittäjä. Kone todettiin kuitenkin heikoksi koneiden välisessä taistelussa. Esikunta loi vaatimukset uudelle hävittäjälle, jonka tuli ylittää nopeudessa Ki-18 ja olla kaartotaistelukyvyltään parempi kuin Ki-10. Mitsubishi teki kaksi Ki-33-konetta, jotka perustuivat Ki-18-koneeseen varustettuna Nakajima Ha-1a -moottorilla. Nakajiman Ki-27 osoittautui kuitenkin koelennoissa paremmaksi ja tuli valituksi.
Luís Fabiano
Seurajoukkueura
Vuonna 2001 Luís Fabiano palasi kotimaahansa epäonnistuneen Ranskan reissun jälkeen. São Paulon riveissä brasilialaishyökkääjä oli näkyvässä osassa kun joukkue ylsi välieriin Copa Libertadoressa vuonna 2004. São Paulossa pelatessaan hän sai myös lempinimen "pahapoika", otettuaan yhteen muiden pelaajien kanssa muutamia kertoja.
Luís Fabiano siirtyi vuoden 2004 kesällä Portoon 10 miljoonan euron siirtosummalla. Samaan aikaan myös hänen maajoukkuetoveri Diego siirtyi portugalilaisjoukkueen riveihin. Luís Fabianon kausi ei sujunut odotetusti vaan hän onnistui viimeistelemään vain 3 maalia 22 ottelussa. Tämä johti siirtoon espanjalaiseen Sevillaan.
Mitsubishi A5M
A5M
Kiinassa käytyjen taisteluiden aikana tuotanto vaihdettiin suljettavalla kuomulla, 640 hevosvoiman Kotobuki 3 -moottorilla sekä kolmilapaisella potkurilla varustetuksi A5M2b:ksi. Lentäjät eivät pitäneet suljetun kuomun rajoitetummasta näkyvyydestä ja siitä luovuttiin. Taisteluissa koneet saavuttivat täydellisen ilmaherruuden ja ne osoittautuivat varsin taistelukestäviksi. Kaksi A5M3-prototyyppiä, joiden voimanlähteenä oli Ranskasta hankitut nestejäähdytteiset 610 hevosvoiman Hispano-Suizan V12-moottorit, valmistettiin. Lisäksi koneissa testattiin moottorin läpi ampuvaa 20 millimetrin tykkiä. Vaikka koneet olivat hieman nopeampia kuin edeltäneet mallit, ei niitä kuitenkaan tilattu ulkomaisen moottoritoimittajan vuoksi.
Kiinalaisten vetäessä ilmavoimiensa koneet pois A5M2-koneiden toiminta-alueelta kasvoi toimintasädevaatimus. Paranneltu A5M4 oli ulkoisesti identtinen avoimine ohjaamoineen loppusarjan A5M2b-koneiden kanssa. Sen voimanlähteenä oli Kotobuki 41 ja koneeseen oli asennettavissa 160 litran lisätankki rungon alle. Ensimmäiset uudet koneet luovutettiin taistelujoukoille Kiinaan vuonna 1938 ja ne pakottivat kiinalaiset siirtämään koneensa yhä kauemmas etulinjasta. Kone oli valmistusmääriltään suurin alatyyppi ja se säilyi Nagoyan tehtaan tuotannossa aina vuoteen 1940 saakka. Lisäksi K.K. Watanabe Tekkosho ja Dai-Nijuichi Kaigun Kokusho eli Omuran 21. laivaston lentovarikko valmistivat 200 konetta. Tuotannon loppuvaiheessa moottoriksi vaihdettiin Kotobuki 41 kai, minkä lisäksi tehtiin pieniä muutoksia rakenteeseen. Konetyyppi poistettiin taistelutehtävistä 1941.
Luís Fabiano
Seurajoukkueura
10. toukokuuta 2006 Luís Fabiano onnistui maalinteossa UEFA Cupin finaalissa Middlesbroughia vastaan. Sevilla voitti finaalin lopulta selvä numeroisesti 4–0. Kausi 2007–2008 sujui häneltä henkilökohtaisesti hyvin, kun hän sijoittui toiseksi maalintekijätilastossa 24 osumallaan. Maalikuninkuuden voitti Mallorcassa pelannut Dani Güiza 27 maalilla. Kauden jälkeen Luís Fabiano palasi myös maajoukkueeseen. Vuonna 2009 hän jatkoi sopimustaan vuoteen 2011 asti.
Kesällä 2009 Luís Fabiano yhdistettiin vahvasti italialaisseura Milaniin, joka teki hänestä virallisen ostotarjouksen. Hän ilmoitti itse myös olevansa halukas siirtoon, mutta lopulta se ei kuitenkaan toteunut.
30. elokuuta 2010 hän pani pisteen siirtohuhuille tekemällä Sevillan kanssa uuden vuoteen 2013 asti ulottuvan jatkosopimuksen.
13. maaliskuuta 2011 Luís Fabiano palasi takaisin kotimaahansa ja siirtyi pelaamaan São Pauloon. Brasilialaisseura maksoi hänestä 7,6 miljoonan euron siirtokorvauksen ja hän solmi joukkueen kanssa nelivuotisen sopimuksen.
Maajoukkueura
Luís Fabiano teki ensiesiintymisensä Brasilian maajoukkueessa 11. kesäkuuta 2003 ystävyysottelussa Nigeriaa vastaan. Hän onnistui myös maalinteossa heti ensimmäisessä ottelussaan. Hänet valittiin mukaan vuoden 2003 Maanosaliittojen cupiin, mutta ei kuitenkaan päässyt pelaamaan yhtään ottelua turnauksessa. 225px|thumb|left|Luís Fabiano ottelussa [[Pohjois-Korean jalkapallomaajoukkue|Pohjois-Koreaa vastaan vuoden 2010 MM-kilpailuissa.]] Hän oli voittamassa vuoden 2004 Copa Américaa, jossa hän oli aloituskokoonpanossa jokaisessa viidessä pelissä yhdessä kärkiparinsa Adrianon kanssa. Tämän jälkeen Luís Fabianon epäonnistuttua seurajoukkueissaan, hän ei tullut valituksi maajoukkueeseen kolmeen vuoteen. Marraskuussa 2007 hän sai vihdoin kutsun takaisin maajoukkueeseen MM-karsintaotteluun. Hän onnistui myös vakiinnuttamaan paikkansa jälleen avauskokoonpanossa. 19. marraskuuta 2008 Luís Fabiano teki ensimmäisen hattutemppunsa maajoukkueessa ystävyysottelussa Portugalia vastaan.
28. kesäkuuta 2009 Luís Fabiano teki vuoden 2009 Maanosaliittojen cupin finaalissa kaksi maalia Yhdysvaltoja vastaan. Ottelu päättyi Brasilian 3–2-voittoon. Hän voitti lopulta turnauksen maalikuninkuuden viidellä osumallaan. 5. syyskuuta 2009 pelatussa vierasottelussa Argentiinaa vastaan hän teki kaksi maalia.
Luís Fabiano oli mukana vuoden 2010 MM-kilpailuissa. Joukkue selviytyi puolivälieriin saakka, jossa se tippui Alankomaita vastaan. Ensimmäiset kaksi maaliaan turnauksessa hän teki lohkovaiheen toisessa ottelussa 20. kesäkuuta 2010 Norsunluurannikoa vastaan. Kolmas ja viimeinen maali syntyi neljännesvälieräottelussa 29. kesäkuuta 2010 Chileä vastaan, jonka Brasilia voitti lopulta 3–0.
TSH
TSH voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Hopearuutana
Hopearuutana (Carassius gibelio) on särkikalojen heimoon kuuluva kalalaji.
Koko ja ulkonäkö
Suurimmillaan hopearuutana voi olla pituudeltaan 45 senttimetriä ja painaa 3 kilogrammaa. Hopearuutana on nimensä mukaan hopeanhohtoinen, ja se on myös pulleampi kuin ruutana. Hopearuutanalla on siivilähampaita 39–54, kun ruutanalla niitä on ainoastaan 23–34. Lajitunnistuksen varmistaminen vaatii kalojen avaamisen. Ruutanan vatsakalvo on vaalea, kun taas hopearuutanalla se on tumma. Hopearuutana on läheistä sukua kultakalalle, jota on aiemmin pidetty sen alalajina.
Lisääntyminen
Hopearuutanan lisääntyminen on tehokasta: Saman lajin koiraita ei välttämättä tarvita, kun jonkin muun särkikalan koiraita on kutupaikalla. Vieraan lajin maiti aktivoi mätimunan sisällä olevan alkion. Tällä tavoin ei synny lajiristeymiä, vaan hopearuutananaaras synnyttää itsestään kopioita (gynogeneesi).
Hopearuutana Suomessa
Hopearuutana on vieraslaji Suomessa. Sen saapuminen varmistettiin vuoden 2005 alussa, kun Riista- ja kalatalouden tutkimuslaitoksen tutkijat onkivat niitä ylös Helsingin Vanhankaupunginlahdelta. Hopearuutanaa on tavattu myös rehevistä järvistä. Suurin Suomessa saatu hopearuutana painoi hieman yli kaksi kiloa. Hopearuutanoita istutettiin vuoden 1940 lopussa eri puolelle Viroa, mistä se levisi aikaa myöten Helsingin edustalle. Yksi hopearuutanan nopean leviämisen syy on sen kyky sopeutua elinympäristöönsä. Se viihtyy parhaiten rehevissä ja lämpimissä vesissä. Hopearuutana on yksi esimerkkilaji, joka tulee hyötymään ilmaston lämpenemisestä. Suomessa tavattavat hopearuutanat ovat usein naaraita. Hopearuutana on erittäin haitallinen vieraslaji, mutta sen torjumiseksi on tuskin mitään tehtävissä.
Sisäinen aisti
Descartesille sisäinen aisti oli lähde varmuudelle ajattelevan subjektin olemassaolosta hänen tekemässään johtopäätöksessä cogito ergo sum. Kant teki eron sisäisen aistin (innere Sinn) eli introspektion sisällön ja transsendentaalisen apperseption välille. Sisäisen aistin tekemät havainnot perustuvat psykologiaan, eikä niillä ole transsendentaalista viittauksen kohdetta. Hänen mukaansa sisäistä aistia ei voida tutkia tieteellisesti.
Nykyaikaisia versioita sisäisestä aistista löytyy muun muassa D. M. Armstrongilta ja William Lycanilta.
HMS Boxer (F92)
HMS Boxer (viirinumero F92) oli Britannian kuninkaallisen laivaston tyypin 22 fregatti.
Valmistus
Alus tilattiin Yarrow Shipbuildersilta, missä köli laskettiin 1. marraskuuta 1979. Se laskettiin vesille 17. kesäkuuta 1981 ja otettiin palvelukseen 22. joulukuuta 1983 ensimmäisenä päällikkönään C. Cooke-Priest.
Palvelus
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin 2. fregattilaivueeseen, johon kuuluivat myös tyypin 21 aiemmin valmistuneet 1. sarjan alukset. Maaliskuussa 1984 päättyivät aluksen koeajot, minkä jälkeen se huollettiin Devonportissa. Koska alus oli ensimmäinen CACS-1-järjestelmällä varustettu alus, se vietti pitkiä aikoja erilaisissa järjestelmän käyttöönottoon liittyvissä testeissä. Alus palasi marraskuussa 1984 Devonportiin, jossa se oli seuraavat kolme kuukautta huollossa. Alus palautettiin palvelukseen helmikuussa 1985.
Alus saattoi maaliskuussa kuninkaallista jahtia HMY Britanniaa vierailulle Länsi-Afrikkaan ja Portugaliin. Kotimaahan palattuaan alus aloitti uuden tyypin 2031Z hinattavan kaikuluotaimen käyttöönottokokeet, jonka päätyttyä se oli syyskuussa Portsmouthissa pidetyn Kuninkaallisen laivaston kalustonäyttelyssä isäntänä.
Laivasto teki päätöksen, että 2. sarjan alukset muodostaisivat oman 9. fregattilaivueen. Uusi laivue muodostettiin tammikuussa 1986, jolloin 2. sarjan alukset liitettiin siihen. Boxerin piti saavuttaa operatiivinen valmius vuoden 1986 kesään mennessä läpäistyään kaikki testit ja koulutusjaksot, joiden päätyttyä alus kävi huollossa.
Alus oli ensimmäinen tyypin 22 fregatti, joka vastaanotti kaksi Westland Lynx-helikopteria käsittävän lentueen osaksi aluksen normaalia vahvuutta.
Alus poistettiin palveluksesta 4. elokuuta 1999, ja se tuhoutui maalilaivana elokuussa 2004.
Noblessnerin sukellusvenevarikko
thumb|Noblessnerin alue, 2015 Noblessnerin sukellusvenevarikko eli Noblessnerin sukellusvenetelakka on Virossa Tallinnassa alue, jota kehitetään kulttuuri- ja viihdekeskukseksi. Alueella sijaitsevassa valimorakennuksessa on Keksintötehdas Proto ja sen vieressä eri taidemuotoja esittelevä taidekeskus Kai, jonka taustaorganisaatio on Estonian Contemporary Art Development Center. Põhjala Breweryn kompleksissa on olutpanimo, kauppa, ravintola ja sauna. Alueella on myös asuntoja, lahjakauppoja, gallerioita, ravintoloita ja teknoklubi HALL.
Noblessnerin alueella toimi 1900-luvun alussa Venäjän keisarin perustama salainen sukellusvenetelakka, jossa valmistettiin kaksitoista sukellusvenettä. Viron itsenäistyttyä 1918 telakan toiminta päättyi.
Arne Törnudd
Arne Teodor Törnudd (11. joulukuuta 1878 Turku – 2. maaliskuuta 1959 Turku) oli suomenruotsalainen oppikoulun rehtori ja kirjailija.
Törnuddin vanhemmat olivat vakuutusjohtaja Alexander Törnudd ja Carolina Candelin. Hän pääsi ylioppilaaksi 1899 Turun ruotsalaisesta klassillisesta lyseosta (Svenska klassiska lyceum i Åbo) ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1904 Helsingin yliopistosta. Törnudd opiskeli vuosina 1906–1907 filosofiaa Pariisin Sorbonnen yliopistossa.
Törnudd oli Turun ruotsalaisen yhteiskoulun rehtorina ja opettajana vuosina 1909–1945 ja hän jatkoi vielä opettajana siellä vuoteen 1953 saakka. Hän opetti myös Turun ruotsalaisessa työväenopistossa 1919–1943. Törnudd sai Åbo Akademin kunniatohtorin arvon 1952.
Porvoon kirkkoyhteisö
250px|pienoiskuva Porvoon kirkkoyhteisö (tunnetaan myös nimellä Porvoon sopimus) on viidentoista eurooppalaisen anglikaanisen ja luterilaisen kirkon välinen sopimus, joka neuvoteltiin kirkkojen välillä Järvenpäässä vuonna 1992. Nimi tulee siitä, että viimeisenä neuvottelupäivänä vietettiin ehtoollista Porvoon tuomiokirkossa.
Sopimuksen tarkoituksena oli luoda kirkollinen yhteys Pohjoismaiden ja Baltian luterilaisten kirkkojen sekä Britannian ja Irlannin anglikaanisten kirkkojen välille. Tanskan ja Latvian luterilaisia kirkkoja lukuun ottamatta kaikki edellä mainitut kirkot allekirjoittivat Porvoon julistuksen 1996. Tanskan kansankirkko liittyi sopimukseen myöhemmin ja Latvian evankelis-luterilainen kirkko on tarkkailijajäsen. Sopimus on laajentunut myös Iberian niemimaalle.
Skellefteå Innebandy IF
Skellefteå Innebandy IF on ruotsalainen salibandyseura Skellefteåsta. Seuran naisten edustusjoukkue pelaa salibandya Ruotsin pääsarjassa Superliigassa. Joukkueen valmentajana toimii Mikael Lindholm ja joukkue pelaa kotiottelunsa Eddahallenissa.
Porvoon kirkkoyhteisö
Sopimusasiakirja, nimeltään Porvoon yhteinen julkilausuma, sisältää viisi lukua. Sopimuksen pääasiallinen sisältö on täyden ehtoollisyhteyden luominen sen allekirjoittaneiden kirkkokuntien välille. Lisäksi sopimus korostaa kristittyjen välistä ekumeenista ykseyttä. Mihin tahansa Porvoon kirkkoyhteisön jäsenkirkkoon kuuluvan henkilön katsotaan automaattisesti kuuluvan myös muihin kirkkoihin, ja hänellä on oikeus ottaa osaa sakramentteihin. Yhden jäsenkirkon pappi voi työskennellä myös muille kirkoille ja toimittaa jumalanpalveluksia.
Osoila
Osoila on Padasjoen kylä. Siihen kuuluu myös kyläkokonaisuudeksi katsottu Arrakoski.
Arrakoski
Arrakosken sahan privilegio on myönnetty 22. tammikuuta 1798, mikä tekee siitä yhden Päijänteen vanhimmista.
Venäjän nuorten jääkiekkosarja
Venäjän nuorten jääkiekkosarja, MHL, on venäläinen nuorten jääkiekkosarja.
Kuinka hukata kundi 10 päivässä
Kuinka hukata kundi 10 päivässä on vuonna 2003 ensi-iltansa saanut romanttinen yhdysvaltalainen komediaelokuva, jonka on ohjannut Donald Petrie. Elokuvan pääosissa ovat Kate Hudson ja Matthew McConaughey. Elokuva perustuu samannimiseen sarjakuvakirjaan, jonka tuottajat Michele Alexander ja Jeannie Long osallistuivat myös elokuvan käsikirjoittamiseen.
Savukosken kunnanvaltuusto
Savukosken kunnanvaltuusto on Savukosken kunnan ylin päättävä elin. Kunnanvaltuustossa on 17 jäsentä, jotka on valittu neljän vuoden toimikaudeksi.
Głubczycen piirikunta
Głubczycen piirikunta on yksi Opolen voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 45 552. Siihen kuuluvat neljä kuntaa ovat Baborów, Branice, Głubczyce ja Kietrz. vasen|pienoiskuva|220px|Głubczycen väestöpyramidi 2014. Vuoden 2019 lopussa piirikunnan asukkaista 51,2 prosenttia oli naispuolisia ja 48,8 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 15,6 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 60,9 prosenttia ja eläkeikäiset 23,6 prosenttia väestön keski-iän ollessa 43,6 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 331 lasta. Głubczycen piirikunnan väkiluvun ennakoidaan pienenevän 32 097 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä.
Jorma Palo
Jorma Heikki Ilari Palo (10. heinäkuuta 1936 Käkisalmi – 4. kesäkuuta 2006 Helsinki) oli suomalainen neurologian professori, lääketieteen ja kirurgian tohtori sekä kirjailija.
Henkilöhistoria ja ammattiura
Palon isä oli kaaderiupseeri, kapteeni Teemu Palo, joka kaatui jatkosodassa vuonna 1941. Palo tuli perheensä mukana talvisodan evakkoon ensin Tornion Kivirannalle, isänsä syntymäkotiin Juneksen kartanoon, ja sieltä jatkosodan alla äitinsä Mailan, omaa sukuaan Mankin, kotitaloon Valkealan Tirvalle. Palon puoliso vuodesta 1961 oli Leena-Maija Leino. Ylioppilaaksi Palo tuli Mikkelin lyseosta 1954 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1962. Hän toimi Helsingin yliopiston neurologian apulaisprofessorina 1975–1980, professorina 1980–2001, HYKSissä neurologian klinikan ylilääkärinä 1978–1994 ja HYKSin johtajaylilääkärinä 1990–1992 sekä Stakesin tutkimusprofessorina 1993–1994. Eläkkeelle Palo jäi vuonna 2001.
Palo harrasti kirjallisuutta, elokuvia ja työmatkapyöräilyä. Hän kuoli 4. kesäkuuta 2006 melanoomaan, joka oli todettu joulukuussa 1990. Hän oli kuollessaan 69-vuotias.
Tunnustuksia
Palo sai työstään huomattavia tunnustuksia, hänet palkittiin mm. WSOY:n kirjallisuussäätiön tunnustuspalkinnolla 1995 sekä Suomen tietokirjailijoiden tunnustuspalkinnolla 1997. Vuonna 1994 Jorma Palo oli Tieto-Finlandia-ehdokkaana teoksellaan Suomalainen lääkärikirja (WSOY). Kirjasta on myöhemmin julkaistu uudistettuja laitoksia nimellä Jorma Palon lääkärikirja ja sitä on myyty yli 100 000 kappaletta. Palo sai vuonna 1993 Vapaa-ajattelijain liiton Väinö Voipio -palkinnon humanistista etiikkaa esittelevistä kirjoistaan. Näitä ovat erityisesti vuonna 1992 ilmestynyt Saanko elää, saanko kuolla: Hoidon rajat sekä palkinnon myöntämisen jälkeen vuonna 1996 kirjoitettu Sängyssä vai kylppärissä: Arjen etiikkaa.
Julkaisuja
Palo julkaisi paitsi useita lääketieteellisiä teoksia, oppikirjoja ja tietokirjoja, myös kaunokirjallisia teoksia, joista viimeisiksi jäivät Bodominjärven murhia käsittelevät Bodomin arvoitus (WSOY, 2003), Hans Assmannin arvoitus (Tammi, 2004, yhdessä entisen rikospoliisin Matti Paloaron kanssa) sekä Nils Gustafsson ja Bodomin varjo (WSOY), joka julkaistiin 2006 muutama päivä Palon kuoleman jälkeen. Jorma Palo tunnetaan myös kansantajuisista lääketiedettä käsittelevistä teksteistään, joita on julkaistu kirjojen lisäksi lehdissä, muun muassa Helsingin Sanomien Kuukausiliitteessä vuosina 1983–2001.
Mod DB
Mod Database, tai Mod DB, on tietokonepelien modeihin ja pelien modaamiseen liittyvä Internet-sivusto. ModDB:een perusti Scott "INtense!" Reismanis vuonna 2002, jonka jälkeen se nopeasti levisi ja kasvoi luokkansa suurimmaksi sivustoksi internetissä. Sivustoa pitää yllä DesuraNET.
Elim Chan
Elim Chan (s. 18. marraskuuta 1986 Hongkong) on kapellimestari. Chan toimii Antwerp Symphony Orchestran (Antwerpenin sinfoniaorkesterin) ylikapellimestarina konserttikaudesta 2019–2020 lähtien ja Royal Scottish National Orchestran (Skotlannin kuninkaallisen kansallisorkesterin) pääasiallisena vierailevana kapellimestarina kaudesta 2018–2019 alkaen.
Opintoja
Elim Chan lauloi lapsikuorossa Hongkongissa ja aloitti pianonsoiton kuusivuotiaana. Hän suoritti Massachusettsin Smith Collegessa musiikin kandidaattitutkinnon. Sen jälkeen hän opiskeli Michiganin yliopistossa, jossa hän oli University of Michigan Campus Symphony Orchestran ja Michigan Pops Orchestran musikaalinen johtaja. Hän suoritti Michiganissa orkesterinjohdon maisterin ja tohtorin tutkinnot ja valmistui kapellimestariksi vuonna 2014. Vuonna 2013 Chan sai Bruno Walter Conducting Scholarship -stipendin ja vuonna 2015 hän osallistui Bernard Haitinkin mestarikurssille Luzernissa.
Musikaalinen ura
Elim Chanista tuli vuonna 2014 Donatella Flick Conducting Competition -kisan ensimmäinen naisvoittaja. Voittonsa ansiosta hän toimi konserttikauden 2015–2016 aikana assistenttikapellimestarina London Symphony Orchestrassa. Kaudella 2016–2017 hän osallistui Dudamel Fellowship -ohjelmaan Los Angeles Philharmonicissa.
Kaudella 2018–2019 Chanista tuli Royal Scottish National Orchestran pääasiallinen vieraileva kapellimestari ja seurasi näin Thomas Søndergårdia.
Kaudesta 2019–2020 lähtien Chan on Antwerp Symphony Orchestran ylikapellimestari. Orkesterin kotisali on Koningin Elisabethzaal -sali Antwerpenissa. Chan, joka seuraa muun muassa Edo de Waartin ja Jaap van Zwedenin jalanjälkiä, on nuorin ylikapellimestari, jonka Antwerp Symphony Orchestralla on koskaan ollut.
Tämän lisäksi Chan on toiminut vierailevana kapellimestarina eri orkestereissa: Mariinsky Theatre Orchestra, Hong Kong Philharmonic Orchestra, London Symphony Orchestra, Koninklijk Concertgebouworkest, Orchestre Philharmonique de Luxembourg, Philharmonia Orchestra, Royal Liverpool Philharmonic Orchestra, Frankfurt Radio Symphony Orchestra, Orchestre National de Lyon, Rotterdams Philharmonisch Orkest ja Houston Symphony, sekä Music Academy of the West -ohjelmassa.
Hän on myös johtanut National Arts Centre Orchestra Ottawassa ja Orchestre de la Francophonie, osana NAC Summer Music Institute -ohjelmaa vuonna 2012, jossa hän teki yhteistyötä Pinchas Zukermanin kanssa. Hän osallistui Musical Olympus Festivaliin Pietarissa sekä Cabrillo Festival Orchestran ja Baltimore Symphony Orchestran työpajoihin (Marin Alsopin, Gerard Schwarzin ja Gustav Meierin kanssa).
Yksityiselämä
Elim Chan on kihloissa hollantilaisen perkussionistin Dominique Vleeshouwersin kanssa, joka sai vuonna 2020 hollantilaisen Nederlandse Muziekprijs -musiikkipalkinnon.
Toni & Guy
Toni & Guy (Tigi) on brittiläinen hiustenhoitoyritys. Sen kansainvälisen yrityksen (Toni & Guy International) pääjohtajana toimii Toni Mascolo. Sen suosituin hiustenhoitosarja on Bed Head. Muita merkkejä ovat mm. S-factor, ja Catwalk hair lines.
Bibiana Aído
Aído suositteli Berlusconille ammattilaisapua sen jälkeen, kun Berlusconi oli kommentoinut naisten näkyvää asemaa Espanjan hallituksessa.
Aído on valmistunut Cádizin ja Northumbrian yliopistoista.
Baruch Samuel Blumberg
Baruch Samuel ”Barry” Blumberg (28. heinäkuuta 1925 Brooklyn, New York, Yhdysvallat – 5. huhtikuuta 2011 Mountain View, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen lääkäri ja biokemisti. Hänet tunnetaan erityisesti hepatiitti B -tutkimuksistaan, joiden ansiosta hänelle myönnettiin Nobelin lääketieteen palkinto vuonna 1976. Blumberg toimi urallaan muun muassa Oxfordin yliopiston Balliol Collegen rehtorina ja NASAn astrobiologian instituutin ensimmäisenä johtajana.
Nuoruus ja opiskeluaika
Baruch Samuel Blumberg syntyi kolmilapsiseen perheeseen Brooklynissä vuonna 1925. Hänen isovanhempansa olivat Venäjän keisarikunnasta saapuneita juutalaissiirtolaisia. Blumberg kävi koulunsa Queensissa ja sai high schoolissa tiedepalkinnon rakennettuaan toimivan jäähdyttimen romuosista. Toisessa maailmansodassa hän palveli laivastossa maihinnousualuksilla.
Sodan jälkeen 1946 Blumberg Union Collegessa suoritti loppuun alemman korkeakoulututkinnon fysiikasta. Jatko-opinnot hän aloitti matematiikassa Columbian yliopistossa, mutta vaihtoi pian lääketieteen opintoihin Columbia University College of Physicians and Surgeonsiin, josta valmistui lääketieteen tohtoriksi 1951. Viimeisenä opiskeluvuotenaan Blumberg kirjoitti ensimmäisen julkaistun tutkimuksensa. Hän asui syrjäisessä Moengon kaivoskaupungissa Alankomaiden Guayanassa ja havaitsi, että moskiittojen levittämä Wuchereria bancrofti -loinen tarttui helpommin afrikkalaistaustaisiin kuin indonesialaisiin tai kiinalaisiin. Seuraavat neljä vuotta Blumberg työskenteli Columbia Presbyterian Medical Centerissä, ensin lääkäriharjoittelijana ja sitten kliinisiä opintoja suorittavana lääkärinä. Vuonna 1957 hän sai Balliol Collegessa valmiiksi väitöskirjansa, joka käsitteli hyaluronaanin fyysisiä ja biokemiallisia ominaisuuksia.
Hepatiitti B -tutkimus ja Nobel-palkinto
Saatuaan väitöskirjansa valmiiksi Blumberg palasi Yhdysvaltoihin ja liittyi National Institutes of Healthin henkilökuntaan. Hän johti laitoksen maantieteelliseen lääketieteen ja genetiikan osastioa 1960–1964. Vuonna 1964 Blumberg aloitti Philadelphian Fox Chase Cancer Centerin kliinisen tutkimuksen apulaisjohtajana. Hän jatkoi siellä aiemmin aloittamiaan tutkimuksiaan, jotka johtivat hepatiitti B -viruksen löytämiseen.
Blumberg oli jo 1950-luvulla alkanut kerätä ja analysoida verinäytteitä ympäri maailmaa. Hän tutki etnisten ryhmien altiutta eri sairauksilla ja toivoi selvittävänsä, miksi esimerkiksi afrikkalaiset sairastuvat helpommin sirppisoluanemiaan. Blumberg oli jo vuonna 1963 vahingossa löytänyt Australian aboriginaalin verestä oudon aineen, joka aiheutti reaktion yhdysvaltalaisen verenvuototautia sairastaneen henkilön verinäytteessä. Kolme vuotta myöhemmin hän havaitsi, että tätä ainetta löytyi hepatiitti B:tä sairastavien verestä, ja se oli hepatiitti B -viruksen antigeeni. Blumbergin löytöä kutsuttiin ”Australia-antigeeniksi” ja sen avulla hän pystyi kollegoidensa avulla kehittämään hepatiitti B:n tunnistavia testejä. Vuonna 1969 hän onnistui ryhmänsä kanssa kehittämään virukselle rokotteen. Alkuun Blumbergillä oli vaikeuksia saada tutkimuksiaan julkaistuksi, sillä virologit pitivät häntä vain biokemistina, ja esimerkiksi Annals of Internal Medicine -lehti hylkäsi ensimmäisen tutkimusraportin 1967. Hän jakoi vuonna 1976 työstään tartuntatautien ja varsinkin hepatiitti B:n parissa Nobelin lääketieteen palkinnon Daniel Carleton Gajdusekin kanssa.
Myöhempi ura
thumb|225px|Blumberg [[NASAn seminaarissa 2007.]] Blumberg jatkoi hepatiitti-löydöksen jälkeen Fox Chase Cancer Centerissä, ja vuonna 1977 hänet valittiin Pennsylvanian yliopiston lääketieteen, ihmisgenetiikan ja antropologian professoriksi. Vuodet 1983–1984 hän toimi Balliol Collegen vierailevana professorina. Vuonna 1986 Blumberg nimettiin Fox Chase Cancer Center onkologian väestötutkimuksen varajohtajaksi. Hän palasi vuonna 1988 Balliol Collegeen, kun hänet nimettiin Anthony Kennyn seuraajaksi sen rehtoriksi. Blumberg toimi collegen rehtorina viisi vuotta, ja hänen aikanaan siitä tuli Oxfordin yliopiston ensimmäisiä collegeita, joka aloitti ohjelman rahan keräämiseksi alumnilta, säätiöltä, yrityksiltä ja muilta lahjoittajilta. Blumbergin tavoitteena oli myös tuoda collegen toimintaan takaisin sen entisiä jäseniä.
Vuodet 1999–2002 Blumberg toimi NASAn astrobiologian instituutin ensimmäisenä johtajana. Tuona aikana hän tutki elämän mahdollisuutta muualla maailmankaikkeudessa ja ihmisten mahdollisuutta selviytyä muilla planeetoilla sekä valvoi elämän alkuperää käsitteleviä tutkimuksia. Vuonna 2005 Blumberg nimettiin American Philosophical Societyn johtajaksi. Blumberg kuoli huhtikuussa 2011 Kaliforniassa, minne hän oli matkustanut osallistuakseen NASAn tapaamiseen.
Yksityiselämä
Blumberg oli ollut naimisissa Jean Liebesmanin kanssa vuodesta 1954. He saivat neljä lasta: kaksi poikaa ja kaksi tyttöä. Heidän nuorempi tyttärensä Jane on naimisissa BBC:n johtajan ja päätoimittajan Mark Thompsonin kanssa. Blumberg omisti muutaman ystävänsä kanssa maatilan Marylandistä, ja hän piti lannan lapioimista hyvänä vastapainona henkiselle työlle.
Perintö
Blumbergin kehittämä rokote hepatiitti B -virukseen on vaikuttanut miljoonien ihmisten elämään ympäri maailmaa. Se oli myös ensimmäinen rokote, joka tehosi merkittävästi syöpään, sillä hepatiitti B aiheuttaa maksasyöpää. Rokote on pelastanut miljoonat ihmiset ympäri maailmaa syövältä, ja sitä on verrattu Jonas Salkin kehittämään poliorokotteeseen. Hepatiitti B -rokote saapui markkinoille vuonna 1982, ja sen jälkeen se on annettu yli miljardilla ihmiselle. Fox Chase Cancer Center tieteellisen johtajan Jonathan Chernoffin mukaan Blumberg on pelastanut enemmän ihmisiä syöpäkuolemalta kuin kukaan muu.
Heckler & Koch USP
Helmut Weldlen suunnitteleman pistoolin valmistus aloitettiin vuonna 1993. Vuonna 1994 pistoolin valmistuksessa siirryttiin tavanomaisesta rihlauksesta polygonaalirihlattuihin piippuihin; P8-malli kuitenkin valmistetaan tavallisella rihlauksella. Lippaanvapautinsalpa on sijoitettu liipaisinkaaren ja kahvan yhtymäkohtaan ja on käytettävissä sekä oikealta että vasemmalta puolelta. Asetta on valmistettu neljää eri kaliiperia: 9×19, .357 SIG (vain Compact-malli), .40 S&W ja .45 ACP.
USP:n eri versiot ovat:
1930-luku
oikea|pienoiskuva|pysty=1.2|[[1930-luvun lama|Suuri lama ja pölymyrsky Yhdysvalloissa, Japanin hyökkäys Kiinaan, lentäjä Amelia Earhart, suolamarssi Intiassa, Hindenburgin tuho, Adolf Hitler ja kansallissosialistit.]] 1930-luku oli vuosikymmen, joka alkoi 1. tammikuuta 1930 ja päättyi 31. joulukuuta 1939. Vuosikymmen oli 1900-luvun neljäs vuosikymmen.
Kulttuuri
pienoiskuva|pysty|[[New Yorkin maailmannäyttely (1939)|New Yorkin vuoden 1939 maailmannäyttelyn keskusrakennukset.]]
Kirjallisuus
Kirjallisuuden Nobel-palkinnon saivat muun muassa Sinclair Lewis 1930, Luigi Pirandello 1934 ja Frans Eemil Sillanpää 1939.
Kuvataide
Pablo Picasso maalasi kuuluisan teoksensa Guernican Espanjan sisällissodassa tuhotun kaupungin muistoksi 1937.
Elokuva
Marlene Dietrich teki läpimurtonsa Josef von Sternbergin ohjaamassa elokuvassa Sininen enkeli, mutta muutti natsien vastustajana Yhdysvaltoihin 1937. Fritz Lang ohjasi kuuluisan rikoselokuvan M – kaupunki etsii murhaajaa vuonna 1931. Leni Riefenstahl ohjasi natsi-Saksan kuuluisimmat propagandistiset dokumenttielokuvat Tahdon riemuvoitto (1935) ja Olympia (1938). Charles Chaplinin elokuvia olivat Kaupungin valot (1931) ja Nykyaika (1936). Walt Disneyn uraauurtava piirroselokuva Lumikki ja seitsemän kääpiötä julkaistiin 1937.
Muoti
1930-luvulla muodissa olivat art deco -tyyliset symmetriset kuviot, röyhelökauluspuserot, levenevät hihat, vastalaskoshameet, avoselkäiset halterneck-iltapuvut sekä kapealinjaiset jakkupuvut, joiden kanssa käytettiin hattua tai hansikkaita. Turkikset sekä pukukorut kuten rintaneulat, rannekorut ja helminauhat olivat suosittuja. Vaikutteita vaatteisiin otettiin urheiluasuista. Vaatteiden leikkauksissa suosittiin täysvinon langansuunnan tuomaa mahdollisuutta saada vaatteesta mahdollisimman istuva. Viskoosi tuli markkinoille ensimmäisenä kaupallisena tekokuituna ja vetoketju keksittiin.
Keksintöjä ja saavutuksia
Arkkitehtuurissa vallitseva tyyli oli funktionalismi. Yhdysvaltalainen fyysikko Enrico Fermi havaitsi vuonna 1934, että uraanilla voitiin tuottaa ydinfission ketjureaktio. Yksi aikansa ylellisimmistä loistoristeilijöistä Queen Mary ylitti Atlantin ennätyksellisessä neljässä päivässä 1938. Ensimmäiset esikypsennetyt pakasteruuat tulivat markkinoille 1939 Yhdysvalloissa.
Karl Landsteiner sai lääketieteen Nobel-palkinnon keksittyään veriryhmät 1930. Ensimmäisen suihkumoottorin rakensi Frank Whittle vuonna 1937. László Bíró keksi kuulakärkikynän 1938.
Karhelammi (Ylöjärvi, Nopanperä)
Karhelammi on Pirkanmaalla Ylöjärvellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Lavajärven valuma-alueeseen. Karhelammi on osa Karhejärven aluetta.
Maantieto
Lampi on 300 metriä pitkä, 150 metriä leveä ja sen pinta-ala on 3,1 hehtaaria. Siihen ei laske ojia, mutta ympäröiviltä pelloilta valuu lampeen vettä pintavaluna. Myllyjoki virtaa lammen läpi. Rantaviivan pituus on 700 metriä ja rannalle on rakennettu kaksi vapaa-ajan asuntoa. Lammelle ei johda tietä. Yhdystie 13284 kulkee lammen lähellä.
Meselefors
Meselefors on pientaajama Vilhelminan kunnassa Ruotsissa. Vuonna 2005 sen asukasluku oli 67 ja pinta-ala 15 hehtaaria. Vuonna 2010 asukkaita oli 58.
Kylä sijaitsee Ångermanjoen rannalla noin 25 kilometrin päässä kunnan keskustaajamasta etelään, eurooppatien 45, maantien 90 sekä -rautatien varrella. Kylässä sijaitsee kaksi rautatieliikennepaikkaa: Ångermanjoen itärannalla sijaitseva Meseleforsin rautatieasema sekä joen länsirannalla sijaitseva Meseleforsin leirintäalueen seisake. Kesäisin liikennöivät henkilöjunat pysähtyvät asemilla tarvittaessa.
Red Arrows
thumb|Folland Gnat näytteillä Kemblessä vuonna 2009 - Red Arrows käytti Gnatia vuoteen 1979 saakka. thumb|RAF:n Red Arrowsien airshow eli ilmailuesitys vuonna 2011. Kalustona tässä BAe Hawk -harjoitussuihkukoneet. Red Arrows on Britannian Kuninkaallisten ilmavoimien taitolentoryhmä, joka on käyttänyt lentotoiminnassaan ainakin Folland Gnat ja BAe Hawk -harjoitussuihkukoneita.
Ryhmän käyttämät lentokoneet on helppo tunnistaa niiden kokopunaisen värityksen perusteella: ainoastaan pystyperäsimessä eli sivuvakaimessa näkyy Britannian käyttämä trikolori-väritys (punainen-valkoinen-sininen). Vuodesta 2019 koneen sivuvakainten väri on muutettu muistuttamaan Britannian lippua.
Hevoskuiskaaja (elokuva)
Hevoskuiskaaja (The Horse Whisperer) on vuonna 1998 ilmestynyt yhdysvaltalainen elokuva, joka perustuu Nicholas Evansin samannimiseen romaaniin. Elokuvan ohjasi Robert Redford, ja sen pääosaa näyttelee Scarlett Johansson. Elokuva kertoo teinitytöstä, jonka elämä muuttuu täysin ratsastusonnettomuuden myötä. Tyttö lähtee äitinsä kanssa hevoskuiskaajan luokse hakemaan apua traumatisoituneelle hevoselleen.
Juoni
Teini-ikäinen Grace MacLean (Johansson) ja hänen paras ystävänsä Judith (Bosworth) lähtevät aikaisena talviaamuna ratsastamaan hevosillaan, Pilgrimillä ja Gulliverilla. Heidän noustessaan jäistä rinnettä Gulliver liukastuu ja osuu Pilgrimiin. Molemmat hevoset kaatuvat, raahaten tytöt mukanaan tielle ja rekan eteen. Judith ja Gulliver saavat surmansa, ja Grace ja Pilgrim haavoittuvat vakavasti. Grace, jonka jalka joudutaan onnettomuuden seurauksena osittain amputoimaan, masentuu ja vetäytyy itseensä. Pilgrim taas on traumatisoitunut ja hallitsematon siihen pisteeseen, että jo lopettamista suositellaan. Gracen äiti, Annie (Scott Thomas), vahvatahtoinen mutta työnarkomaani päätoimittaja, ei salli hevosen lopettamista, aavistaen Pilgrimin toipumisen liittyvän myös Graceen.
Etsien epätoivoisesti keinoa auttaa sekä Gracea että Pilgrimiä toipumaan Annie etsii käsiinsä "hevoskuiskaajan", Tom Bookerin (Redford), kaukana Montanan vuorilla. Tom suostuu auttamaan, mutta ainoastaan, jos Grace lupaa auttaa häntä. Grace myöntyy vastahakoisesti, ja hän sekä Annie muuttavat Bookerin karjatilalle, missä Tom asuu veljensä ja tämän perheen kanssa. Kun Pilgrim ja Grace hitaasti alkavat toipua onnettomuudesta, Annie ja Tom alkavat rakastua toisiinsa. Kumpikaan heistä ei kuitenkaan halua myöntää tunteitaan - Annie on naimisissa ja Tomin sydän on jo kerran murtunut, hänen vaimonsa jättäessä hänet ymmärtäessään kuuluvansa kaupunkiin, ei karjatilalle.
Tilanne laukeaa, kun Robert MacLean (Neill), Gracen isä ja Annien aviomies, saapuu odottamatta tilalle. Annie joutuu yhä syvemmälle tunteiden sekasotkuun joutuessaan puntaroimaan tunteitaan Tomia sekä perhettään kohtaan. Pian, Tomin avulla, Grace viimein ottaa viimeisen askeleen hänen ja Pilgrimin toipumisessa - ja ratsastaa Pilgrimillä jälleen. Kun MacLeanit ovat lähdössä ranchilta, Robert kertoo Annielle että tiesi tämän olevan rakastunut Tomiin, ja pyytää tätä tekemään päätöksensä tavalla tai toisella ennen kuin he lähtevät. Vaikka Annie toivoo että voisi jäädä ranchille Tomin luokse, hän tietää myös kuuluvansa kaupunkiin kuten tämän vaimo. Elokuva päättyy Annien ajaessa takaisin kotiin, Tomin katsellessa häntä kukkulan huipulta.
Tsutomu Hata
Tsutomu Hata (24. elokuuta 1935 Tokio – 28. elokuuta 2017 ) oli japanilainen poliitikko. Hän toimi Japanin 80. pääministerinä alle kahden kuukauden ajan vuonna 1994.
Hata syntyi Tokiossa kansanedustajana toimineen varakkaan maanomistajan perheeseen. Hän valmistui Seijō-yliopistosta ja työskenteli sen jälkeen Odakyū-bussiyhtiölle vuoteen 1969. Vuonna 1969 hänet valittiin Japanin alahuoneeseen Naganon prefektuurista liberaalidemokraattisen puolueen jäsenenä. Hän nousi 1980-luvulla merkittävään asemaan Tanakan–Takeshitan ryhmässä ja toimi vuosina 1991–1992 talousministerinä Kiichi Miyazawan hallituksessa.
Hata jätti LDP:n vuonna 1993 perustaakseen Shinseitō-puolueen yhdessä pitkäaikaisen LDP-liittolaisen, Ichirō Ozawan kanssa. Ozawasta tuli osa Morihiro Hosokawan LDP:n vastaista koalitiohallitusta myöhemmin samana vuonna. Hata toimi Hosokawan hallituksen ulkoministerinä. 8. huhtikuuta 1994 Hosokawa erosi ja Hatasta tuli pääministeri. Japanin sosialistinen puolue kuitenkin jätti koalition, joka menetti enemmistönsä parlamentissa. 25. kesäkuuta Hata erosi mieluummin kuin osallistui luottamusänestykseen, joten Tomiichi Murayama nousi pääministeriksi.
Kun Shinseitō yhdistyi Shinshintōhon vuonna 1996, Hata haastoi Ozawan puheenjohtajuuskisassa. Hävittyään Ozawalle hän liittyi yhdessä 12 muun parlamentin jäsenen kanssa Taiyōtō-puolueeseen. Siitä tuli tammikuussa 1998 osa Minseitō-puoluetta, joka vuorostaan liitettiin Japanin demokraattiseen puolueeseen huhtikuussa 1998. Hata pysyi DPJ:ssä, jossa hän toimi puheenjohtaja Ozawan ylimpänä neuvonantajana.
Rosmariini
Rosmariini eli rohtorosmariini (Rosmarinus officinalis) on ainavihanta yrtti, jonka neulasmaisia lehtiä käytetään ruoanlaitossa ja yleensä maustamisessa. Rosmariinin alkuperä on Välimeren alueella, jossa rosmariinipensaat saattavat kasvaa kahden metrin korkuisiksi. Rosmariini kuuluu huulikukkaiskasvien heimoon (Lamiaceae), johon kuuluu paljon mintun sukuisia yrttejä. Rosmariinin nimi tulee latinasta rosmarinus, joka tarkoittaa meren kastetta tai merenruusua, mutta nimen tulkintavirheen vuoksi se saavutti keskiajalla aivan erityisen aseman, kun yrtin nimen arveltiin viittaavan Neitsyt Mariaan.
Hangasjärvi (Ylöjärvi)
Hangasjärvi on Pirkanmaalla Ylöjärvellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Lavajärven valuma-alueeseen. Hangasjärvi on osa Karhejärven aluetta.
Rosmariini
Rosmariinin runko on puumainen, ja kasvumuotoja on matalista lajeista aina yli metrin korkuisiin pensaisiin. Rosmariinin kukkia on monen värisiä, valkoisista vaaleanpunaisiin ja sinisiin. Tuoreita tai kuivattuja rosmariinin lehtiä käytetään mausteena ennen kaikkea Välimeren keittiössä. Kasvista tislataan myös eteeristä rosmariiniöljyä. Rosmariinin eteerinen öljy sisältää mm. 1,8-sineolia, kamferia ja pineeniä. Rosmariini sopii erityisesti lampaan-, porsaan-, vasikanlihan sekä kanapatojen mausteeksi. Hienonnettuna sitä voi ripotella kalan ja lihan pinnalle ennen parilointia.
Demolition 23. (albumi)
Demolition 23. on Demolition 23.:n ensimmäinen ja ainoa albumi. Se julkaistiin vuonna 1994. Levy on yksi menestyneimmistä, ellei menestynein Hanoi Rocksin hajoamisen jälkeinen albumi, jolla soittavat entiset yhtyeen jäsenet. Levy menestyi hyvin, mutta pian julkaisua seuranneiden kiertueiden jälkeen yhtye käytännössä hajosi alkuvuodesta 1995, kun yhtyeen uudeksi kitaristiksi tullut entinen Hanoi Rocksin kitaristi Nasty Suicide erosi yhtyeestä levyttääkseen sooloalbumin.
Rosmariini
Shakespeare viljelee rosmariinia näytelmissään tavan takaa, esimerkiksi Perikleessä. Platina mainitsee rosmariinin siemenet, kukat ja juuret lehtien ohella kasvin käyttökelpoisiksi osiksi
Demolition 23. (albumi)
Vuonna 1993 entinen Hanoi Rocksin laulaja Michael Monroe halusi muodostaa yhtyeen, joka tekisi hänelle sooloalbumin. Basistiksi Monroe otti heti vanhan bändikaverinsa Sam Yaffan. Jimmy Clark otettiin rumpuihin ja Jay Hening kitaristiksi. Yhtyeen pohjana oli vuonna 1992 perustettu yhtye Michael Monroe & Friends, jonka kokoonpano oli ollut Michael Monroe (laulu), Sam Yaffa (bassokitara), Little Steven (kitara) ja Rat Scabies (rummut).
Rosmariini
Rosmariinilla kerrotaan olevan muistia parantavia vaikutuksia ja sitä pidetäänkin muiston ja muistamisen symbolina. Lehdissä on esimerkiksi rosmariinihappoa, jolla on tulehduksia hillitsevä vaikutus.
Hangasjärvi (Ylöjärvi)
Maantieto
Järvi on 350 metriä pitkä, 300 metriä leveä ja sen pinta-ala on 6,5 hehtaaria. Se sijaitsee kangasmaastossa, josta laskee kaksi ojaa. Toinen ojista tuo vettä laajalta ojitetulta Satimusnevalta. Laskuoja lähtee etelärannasta ja kulkee 2,7 kilometriä Hyynilän ja Oinonkulman peltojen läpi laskien lopuksi Koikeroiseen. Veden laskennallinen viipymä järvessä on 153 vuorokautta. Rantaviivan pituus kilometri ja rannoille on rakennettu muutama vapaa-ajan asunto. Itärannalla sijaitsee lisäksi Toivolan lava, jossa kesäisin järjestetään tanssit. Hangasjärven alueet ovat pohjavesialueita.
Demolition 23. (albumi)
Michael Monroe antoi uudelle vuoden 1993 kokoonpanolle ja sen esikoisalbumille nimen Demolition 23., joka löytyi William S. Burroughsin kirjasta Exterminator. Levy äänitettiin Power Station Studios -studiolla New Yorkissa kahdessa viikossa. Miksaajana ja äänittäjänä toimi Ben Fowler. Levy on masteroitu Sterling Soundissa New Yorkissa. Tuottajana toimi Little Steven. Levyn julkaisi alun perin japanilainen Renegade Nation ja lisäksi Britanniassa sen julkaisi Music For Nations.
Hangasjärvi (Ylöjärvi)
Vedenlaatu
Järven vedenlaatua on tutkittu talvella vuonna 2010. Vesi oli erittäin ruskeaa ja siinä on paljon humusta, mikä johtuu valuma-alueen suovaltaisuudesta. Veden happamuudentaso on niin alhainen (mitattu pH oli 5,6), ettei rapu viihdy siinä enää. Järven puskurikyky happamoitumista vastaan on heikko ja järven happamuus riippuu sademääristä, jotka tuovat valuma-alueelta hapanta vettä. Veden ravinnepitoisuudet ovat lievästi koholla. Talvella 2010 ravinnetaso oli luontaisen järven tasoa hieman suurempi johtuen fosforin kohonneista arvoista. Alusvedessä pitoisuudet olivat koholla, koska sedimentaatio ja alkava sisäinen kuormitus nosti pitoisuuksia. Järven happitilanne on enää välttävä. Alusveden ja pohjan happi oli talvella kulunut lähes loppuun ja siitä johtuva ravinteiden liukeneminen takaisin veteen oli alkamassa. Happivaje oli tuntuva myös pintavesissä, jossa hapen kylläisyysaste oli enää 45%. Kesällä näitä ongelmia tuskin on, koska järvi on niin matala. Hangasjärvi soveltuu virkistyskäyttöön vain välttävästi.
Demolition 23. (albumi)
Tyyliltään levy edustaa punkin ja hard rockin sekoitusta. Kappaleissa voi toki kuulla myös Hanoi Rocksin vaikutuksen. Kappale "I Wanna Be Loved" on Johnny Thunders -cover, "Ain't Nothin' to Do" on The Dead Boys -cover ja "Endangered Species" on UK Subs -cover. Muuten kappaleiden sanoitukset kertovat aikojen muuttumisesta ja ystävien menettämisen aiheuttamasta surusta. Esimerkiksi kappale "Hammersmith Palais" kertoo samannimisestä lontoolaisklubista, jossa Hanoi Rocks kävi katsomassa yhtyeitä. Kappaleisiin on siis vaikuttanut nostalgia ja havainnot siitä, että asiat ovat muuttuneet eivätkä välttämättä positiivisessa mielessä, eivätkä palaa enää koskaan ennalleen.
Hangasjärvi (Ylöjärvi)
Historiaa
Vuoden 1955 peruskartassa järven eteläpuolella oli vielä peltomaata, jotka kuuluivat läheiselle Rannanjärven maatilalle. Ainoa rakennus järven rannalla oli seuraintalo. Vuoden 1982 peruskartassa näkyy lisäksi kaksi muutakin asuntoa, mutta seuraintalolla on tehty urheilukenttä. Rannanjärven viljelymaat on muutettu metsäksi.
Demolition 23. (albumi)
Levy on omistettu 3. kesäkuuta 1990 kuolleelle Stiv Batorille. Etukannen kuvan on ottanut Mark Higashino ja takakannen George Du Bose, joka on myös suunnitellut levyn asun. Levyn Demolition 23. -logon on suunnitellut Sam Yaffa, joka toimi levyn taideavustajana ja suunnitteli bändin logon, kun päävastaajana toimivat Monroe ja hänen vaimonsa Jude Wilder.
Nasty Suicide ei soita levyllä, koska hän tuli yhtyeeseen vasta sitten, kun Jay Hening ei päässyt passiongelmiensa takia Yhdysvalloista kiertueelle Eurooppaan ja Japaniin.
Vuonna 2022 Little Stevenin Wicked Cool -levy-yhtiö julkaisi albumin uudelleenmasteroituna kolmen bonusraidan kera.
Alttarivaha
Alttarivaha, myös Alttarvaha, on siirtolohkare Paimiossa, pitäjän pohjoisosassa Paimion Oinilan kylässä lähellä Liedon, aiemmin Tarvasjoen rajaa. Kiveen liittyy perinne, jonka mukaan isonvihan aikaan 1700-luvulla paikalla pidettiin jumalanpalveluksia. Samoin mainitaan, että kiven ohi sotaväki kulki Marttilan taisteluun vuonna 1599. Paimio-seura on kiinnittänyt kiveen näistä perimätiedoista kertovan muistolaatan vuonna 1959.
Vepsä
Vepsä voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Suomessa:
Henkilöiden nimenä:
Palaióchora (Chaniá)
Maantiede
Palaióchoran kylä, suomeksi ”Vanha kylä”, sijaitsee Kreetan lounaiskulmassa Välimereen kuuluvan Libyanmeren rannalla. Kylä on kehittynyt mereen pistävälle niemelle Lefká Óri -vuoriston länsipään juurelle. Palaióchora muodostaa laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Παλαιόχωρας, Topikí Koinótita Palaióchoras), johon kuuluvat varsinaisen Palaióchoran kylän lisäksi kylät Achladiákes, Agía Triáda, Ánydroi, Asfendilés, Azogyrés, Kálamos, Platanés, Prodrómi, Spaniákos ja Vlithiás. Koko kyläyhdyskunnan väkiluku on 1 891.
pienoiskuva|vasen|Palaióchoran venetsialaisen linnan raunioita. pienoiskuva|vasen|Palaióchoran Neitsyt Marian ilmestyksen (Evangelismós tis Theotókou) kirkko.
Historia ja turismi
Palaióchorassa on 1200-luvulla rakennettu venetsialainen linnoitus. Nykyisin Palaióchora on suosittu rantalomakohde ja kylässä on kaksi uimarantaa, yksi niemen molemmin puolin. Palaióchora on myös lainelautailijoiden suosiossa. Kylässä puhaltavat tuulet soveltuvat edistyneille ja keskitasoisille lainelautailijoille. Palaióchorassa toimii useita erikielisiä lainelautailukouluja. Paikalliset asukkaat ovat vaurastuneet matkailun ansiosta niin, että ovat rakentaneet itselleen kokonaan uuden kylän vanhan Palaióchoran laitamille.
Liikenne
Palaióchorasta kulkee laivoja muun muassa Gávdoksen saarelle, Elafonísiin ja Agía Rouméliin. Kylässä sijaitsee myös linja-autoasema, josta lähtee linja-autoja esimerkiksi Xylóskaloon Samarián rotkon pohjoispäähän sekä Chaniáan ja Kíssamokseen.
Pauli Antero Turpeinen
Pauli Antero Turpeinen (myös P. A. Turpeinen) on kuvitteellinen hahmo Maalaiskomedia-sarjoissa. Turpeinen on melko yksinkertainen, ja hänen ammattinsa on huoltamoyrittäjä. Turpeinen oli naimisissa Viola Turpeisen kanssa, mutta erosi ja meni naimisiin Violan baariapulaisen Tuulia Huttusen kanssa. Mooseksen perintö -sarjassa Turpeinen löytää kassakaapin, jossa on hänen isänsä tekemä testamentti, ja hänestä tulee miljonääri. P. A. Turpeista esittää Risto Salmi, mutta joissakin teatteriversioissa häntä esittää Harri Ekonen.
Pompeji (romaani)
Pompeji on vuonna 2003 julkaistu Robert Harrisin jännitysromaani, jonka tapahtumat sijoittuvat antiikin Roomaan, Pompejin kaupunkiin, jossa tapahtui kuuluisa tulivuorenpurkaus vuonna 79.
Juoni
Insinööri Marcus Attilius on ottanut kolme päivää aiemmin vastaan uuden työnsä Aqua Augustan hoitajana, kun edellinen insinööri Exomnius katosi salaperäisesti. Samaan aikaan entinen orja Ampliatus, joka on rikastunut 17 vuotta aiemmin Pompejin maanjäristyksen jälkeen tekemiensä kiinteistökauppojen ansiosta, heittää arvokkaita kalojaan hoitaneen orjan mureenoille kalojen yllättäen kuoltua. Ampliatuksen tytär hakee Attiliuksen apuun tarkoituksenaan pelastaa orja ja hän saa selville, että akveduktin veteen, jota kaloille on annettu, on joutunut rikkiä. Myöhemmin akveduktin veden virtaus lakkaa ja Attilius saa Neapoliksessa majaansa pitävältä amiraali Gaius Plinius Secundukselta käskyn korjata akvedukti. Seuraavana päivänä vietetään vuosittaista vulkanalia-juhlaa ja koska akvedukti joudutaan sulkemaan korjaustöiden ajaksi, on kaupungilla odotettavissa mellakoita. Kysellessään satamassa tapaamiltaan ihmisiltä muiden Augustan varrella sijaitsevien kaupunkien vedentulosta, saa Attilius tietää, että Pompejissa akvedukti toimii vielä. Hän suuntaa ryhmänsä kanssa sinne.
Aunus (kaupunki)
Aunus eli Aunuksenkaupunki (myös Aunuksenlinna, eli Anuksenlinnu, ) on kaupunki ja kaupunkikunta Karjalan tasavallassa ja Aunuksen kansallisen piirin keskus. Aunus on yksi Pohjois-Venäjän vanhimmista kaupungeista. Ensimmäiset kirjalliset maininnat ovat jo vuodelta 1137: kaupunginoikeudet Aunus sai puisen linnan rakennuksen jälkeen 1649. Itse kaupunki sijaitsee Alavoisenjoen ja Mäkriänjoen yhtymäkohdassa lähellä Laatokan rantaa. Aunuksella on Venäjällä "historiallinen kaupunki" -status.
Kaupungissa on nykyisin 8 402 asukasta, joista noin 60 % on karjalaisia ja lisäksi kymmenkunta prosenttia suomenkielisiä.
Kaupunkikunta
Aunus on nykyisin kaupunkikunta, johon itse kaupungin lisäksi kuuluvat kylät Verhovje, Immalitsy, Kapšoila, Putilitsa, Riipuskala, Sudalitsa, Tatšelitsa ja Tahtasovo.
Aunuksen kaupunkikunta rajoittuu pohjoisessa Koveran, idässä Kuittisen, etelässä Mäkriän, lännessä Kotsilan ja luoteessa Tuksan maalaiskuntaan.
Aunus on maatalousvaltaisen seudun keskus. Itse kaupungissa on muun muassa historiallinen museo, taidemuseo, hotelli ja urheilukoulu. Kaupungin ympäristöön on ilmaantunut runsaasti pietarilaisten uusrikkaiden kesämökkejä. Aunuksella on ystävyystoimintaa Mikkelin seudulle sekä Keski-Kainuuseen, erityisesti Ristijärvelle ja Hyrynsalmelle.