cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Charlemagne-luokka
Saint Louis ja Charlemagne liitettiin osastoon, jonka tehtävänä oli estää kreikkalaisten vaikutukset liittoutuneiden operaatioihin Salonikan rintamalla vuonna 1916. Gaulois oli matkalla alueelle, kun Saksan keisarikunnan laivaston sukellusveneen laukaisema torpedo upotti sen.
Jäljelle jääneet alukset siirrettiin vuonna 1917 reserviin. Charlemagne poistettiin vuoden lopulla palveluksesta ja se myytiin romutettavaksi vuonna 1923. Saint Louis oli koululaivana vuosina 1919-1920, minkä jälkeen se muutettiin majoitusalukseksi. Alus myytiin romutettavaksi vuonna 1933, mutta se oli poistettu alusluettelosta jo vuonna 1931.
Pääasema
Pääasemalla voidaan tarkoittaa:
Nummilinnunruoho
Nummilinnunruoho (Polygala serpyllifolia) on linnunruohojen sukuun kuuluva laji. Se on monivuotinen kasvi. Se on verrattain matala ja sen varsi on hento. Se on joskus rento, joskus yläosasta pystympi. Alimmat lehdet sijaitsevat varressa vastakkain, ylälehdet sijaitsevat yleensä kierteisesti ja ne ovat monesti alalehtiä kapeampia. Lehdet ovat muodoltaan soikeita tai soikeasti vastapuikeita. Kukinta-aika on toukokuulta elokuulle. Kukinto on terttu. Yhdessä tertussa on 3–10 kukkaa. Kukan leveys on 5–6 mm ja se on väriltään yleensä sininen. Siemenkota on lenninsiipiä lyhyempi, mutta leveämpi. Nummilinnunruoho kasvaa nummilla ja niityillä ja se menestyy vuorten rinteillä 1 800 metriin saakka. Sen pohjoisimmat esiintymisalueet ovat Färsaarilla ja eteläisessä Norjassa.
Amerikanenglanti
thumb|270px|Englannin levinneisyys Yhdysvalloissa. Mitä tummempi väri, sitä suurempi osuus väestöstä puhuu englantia äidinkielenään. Amerikanenglanti on lähinnä Yhdysvalloissa puhuttava englannin kielen muoto. Se on englannin puhutuin muoto, sillä yli kaksi kolmasosaa englantia äidinkielenään puhuvista käyttää amerikanenglantia. Brittienglanti ja amerikanenglanti ovat keskenään ymmärrettäviä, mutta niiden välillä on eroja ääntämisessä ja sanastossa sekä jossain määrin myös oikeinkirjoituksessa. Amerikanenglanti jakaantuu useisiin murteisiin, joista osa on paikallisia ja osa etnisiä.
Historia
Englannin kieli tuli Pohjois-Amerikkaan brittiläisen kolonisaation mukana: ensimmäinen aalto englanninkielisiä uudisasukkaita saapui 1600-luvulla. Amerikanenglanti syntyi uudisasukkaiden murteiden sulautuessa toisiinsa. Amerikan ja Englannin kielimuodot alkoivat eriytyä toisistaan, kun Englannissa tapahtuneet kielenmuutokset eivät tavoittaneet Amerikkaa ja samalla amerikanenglantiin tuli uutta sanastoa Pohjois-Amerikan asukkaiden muista kielistä, kuten hollannista, portugalista, espanjasta, intiaanikielistä ja orjien afrikkalaisista kielistä.
Yhdysvaltain itsenäistyttyä vuonna 1776 maassa puhuttu kielimuoto haluttiin standardisoida ja levittää maanlaajuiseksi. Noah Webster julkaisi vuonna 1783 oikeinkirjoitusoppaan The American Spelling Book ja vuonna 1828 sanakirjan An American Dictionary of the English Language.
1900-luvun alussa amerikanenglanti oli noussut brittienglannin rinnalle tasa-arvoiseksi kielimuodoksi, ja Yhdysvaltain laajennuttua ja noustua maailmanmahdiksi maasta oli tullut englannin kielen kehityksen johtaja. Yhdysvaltain maailmanlaajuinen johtoasema elokuvissa, televisiossa, populaarimusiikissa, politiikassa ja kaupassa levittivät amerikanenglannin taitoa kautta maailman ja tekivät englannista maailman johtavan kielen.
Yleiskieli
thumb|Kellanruskealla Yhdysvaltain [[Keskilänsi|keskilännen alue, jossa puhuttu englanti on kaikkein lähinnä amerikanenglannin yleiskieltä: vasemmalta oikealle Nebraska, Iowa ja Missouri sekä Illinois.]] Amerikanenglannin maantieteellisesti neutraalia yleiskielistä ääntämismuotoa kutsutaan nimityksellä General American (GA). Termin otti käyttöön kielitieteilijä George P. Krapp vuonna 1924. Myös nimityksiä Standard English ja Standard American English käytetään joskus Yhdysvalloissa samassa merkityksessä. Yleiskielistä ääntämystä käytetään etenkin valtakunnallisissa televisiouutisissa.
Etniset kielimuodot
Kaksi kansallisesti merkittävintä amerikanenglannin etnistä muotoa ovat afrikkalaisamerikkalainen englanti (African-American Vernacular English ) ja juutalaisenglanti (Jewish English ). Muita etnisiä kielimuotoja ovat espanjankielisten englanti, Louisianan Cajun-englanti, michiganinsuomalaisten englanti, amissien ja mennoniittojen saksalaisvaikutteinen englanti, intiaanien englanti sekä koillisen puolalaisten englanti.
Paikalliset murteet
Amerikanenglannin paikalliset murteet voidaan jakaa pohjoisiin (pohjoiset ja koilliset osavaltiot), eteläisiin (kaakkoiset osavaltiot Virginiasta Texasiin), keskisiin (Itä-Yhdysvaltain sisämaa) ja läntisiin.
Ääntäminen
Amerikanenglanti ääntyy yleisesti ottaen nasaalimmin kuin muun maailman englannin kielimuodot. Amerikanenglannissa r äännetään useammin ja voimakkaammin kuin brittienglannissa. R äännetään yleensä vokaalin jälkeen, kuten sanassa worker, ja se on retrofleksinen. /r/ yhdistyy edeltävän vokaalin kanssa usein r-sävyiseksi vokaaliksi, esimerkiksi /ɜ/ plus /r/ → [ɚ]. A äännetään ä:tä muistuttavasti [æ] esimerkiksi sanoissa dance ja path. Joissain sanoissa, kuten few, cute, value, esiintyy [y]. Jotkin vokaalit ovat muuttuneet keskenään samanlaisiksi: esimerkiksi caught ja cot ääntyvät kumpikin [kɑt]. Esimerkiksi sanoissa metal, butter ja latter t/tt ääntyy d:tä muistuttavana napausäänteenä [ɾ]. T voi myös jäädä ääntäessä pois, kuten sanassa winter.
Kielioppi
Amerikanenglannissa käytetään menneen ajan partisiippia gotten/got (I've gotten it). Verbiä will käytetään verbin shall sijaan. Imperfektiä käytetään usein perfektin sijaan (Did you ever hear that?). Preesensin subjunktiivia käytetään usein (They insisted that he go with them). Kollektiivisten substantiivien kanssa käytetään yksikkömuotoista verbiä (The committee is aware...). Amerikanenglannin ja brittienglannin välillä on eroja lisäksi muun muassa prepositioiden käytössä ja ajan ilmaisussa. Amerikanenglannin arkikielessä konditionaalilauseita muodostetaan usein käyttämällä would-sanaa if-lauseessa: "If you would be unemployed, you would be looking for a job.", kun taas brittienglannissa ja kieliopillisesti oikein kirjoitetussa amerikanenglannissa vastaava muodostettaisiin käyttäen imperfektiä if-lauseessa: "If you were unemployed, you would be looking for a job."
Sanasto
Lainasanoja amerikanenglantiin on saatu lukuisista kielistä, kuten eurooppalaisista, afrikkalaisista ja intiaanikielistä. Jotkin englanninkieliset sanat ovat saaneet amerikanenglannissa uuden merkityksen, kuten creek, joka tarkoittaa amerikanenglannissa puroa mutta joka alun perin tarkoitti kapeaa salmea. Amerikkalaiset ovat myös muodostaneet uusia sanoja vanhojen pohjalta, kuten lengthy < length, sekä monia uudissanoja, kuten airline, disco, nifty, pants, vigilante ja zipper. Myös sana OK on amerikkalainen keksintö. Amerikan- ja brittienglanti käyttävät joistain asioista eri nimityksiä, kuten am. aluminum / br. aluminium, 'alumiini' ja am. truck / br. lorry, 'rekka'.
Oikeinkirjoitus
Amerikkalaiset kirjoitusmuodot ovat usein brittiläisiä muotoja lyhyempiä. Amerikanenglannissa ei homofoneja pyritä välttämään yhtä usein kuin brittienglannissa, kuten sanassa cheque (br.) / check (am. 'šekki').
Angeln
thumb|Kartta Angelnista Angeln on historiallinen alue ja varhaiskeskiaikaisen anglien germaanikansan kotimaa nykyisessä Schleswig-Holsteinissa, Pohjois-Saksassa. Angeln on Kongeå- ja Eiderjokien väliin jäävä niemimaa, jolla tänä päivänä ei ole hallinnollista merkitystä. Alueen historiasta muistuttaa Mittelangelnin kunnan nimi.
Bernard Genghini
Bernard Genghini (s. 18. tammikuuta 1958 Soultz-Haut-Rhin) on ranskalainen jalkapalloilija, joka pelasi keskikenttäpelaajana. Genghini on toiminut peliuransa jälkeen myös valmentajana, mutta on lopettanut tämänkin uran.
Genghini edusti Ranskaa yhteensä kolmissa arvokisoissa, MM-kisoissa vuosina 1982 ja 1986 sekä Ranskan mestaruuteen päättyneissä EM-kisoissa 1984.
Amedeus Msarikie
Amedeus Msarikie (syyskuu 1931 – 6. helmikuuta 2013) oli tansanialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Moshin hiippakuntaan 8. elokuuta 1961 ja nimitettiin sen piispaksi 21. maaliskuuta 1986. Piispaksi vihkiminen seurasi 1. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Jozef Tomko, jota avustivat Laurean Rugambwa ja Maurice Michael Otunga.
Msarikie jäi eläkkeelle 21. marraskuuta 2007.
Danaidit
Joidenkin legendan versioiden mukaan danaidien täytyi Tartaoksessa eli manalassa kantaa vettä reikäpohjaisilla ruukuilla (Danaidien seulat) ja yrittää pestä pois syntinsä.
Danaidit ovat päähenkilöinä Aiskhyloksen tragediassa Turvananojat ja saman tetralogian kadonneissa osissa, jotka olivat Egyptiläiset, Danaoksen tyttäret ja satyyrinäytelmä Amymone.
Sakke Hämäläinen
Sakke Hämäläinen (s. 2. joulukuuta 1998 Heinola) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SM-liigajoukkue Pelicansia. Hän toimii joukkueen varakapteenina. Hämäläinen on pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Ura
Hämäläinen on Heinolan Kiekon kasvatti. Hän siirtyi C-juniori-ikäisenä Pelicansiin. Hämäläinen oli kaudella 2014–2015 seuran B2-nuorten paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 20+23=43. Hän jakoi koko B2-nuorten SM-sarjan maalipörssin viidennen sijan JYPin Roope Elosen kanssa sekä pistepörssin kymmenennen sijan kolmen muun pelaajan kanssa. Pudotuspeleissä Hämäläinen jakoi kuudella syöttöpisteellään Pelicansin sisäisen syöttöpörssin voiton Jesse Paanasen kanssa. Hän voitti kauden päätteeksi B2-nuorten SM-pronssia. Kaudella 2015–2016 Hämäläinen toimi Pelicansin B-nuorten kapteenina.
Kaudella 2017–2018 Hämäläinen nousi Pelicansin A-nuorten varakapteeniksi. Hän oli tehoilla 19+10=29 joukkueen paras maalintekijä Arttu Rämön kanssa ja toiseksi paras pistemies hänen jälkeensä. Hämäläinen debytoi kauden aikana myös miesten peleissä pelattuaan yhden ottelun lainalla Mestis-joukkue Heinolan Peliitoissa.
Kaudella 2018–2019, 21. marraskuuta 2018 Pelicans lainasi Hämäläisen Peliittojen Mestis-joukkueeseen hänen kanssaan yhdessä A-nuorissa pelanneiden ketjukavereidensa Waltteri Merelän ja Aleks Haatasen kanssa. Hämäläinen pelasi joukkueessa kaikkiaan 24 runkosarjaottelua tehopistein 2+10=12. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan kuitenkin Pelicansin A-nuorissa. Hämäläinen oli Merelän jälkeen A-nuorten SM-liigan pistepörssissä toisena tehoilla 18+23=41, kun hänet valittiin sarjan marraskuun 2018 kuukauden pelaajaksi. Hämäläinen teki alkusarjassa ja runkosarjassa yhteensä tehot 23+30=53, joilla hän oli Pelicansin paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Waltteri Merelän jälkeen. Hämäläinen jakoi myös joukkueen sisäisen tehotilaston voiton Merelän kanssa lukemalla +24. Hämäläinen palkittiin runkosarjan päätteeksi A-nuorten SM-liigan parhaana pelaajana Teemu Selänne -palkinnolla ja hänet valittiin toiseen tähdistökentälliseen. 5. joulukuuta 2018 Hämäläinen Pelicansissa SM-liigadebyyttinsä Hämeenlinnan Pallokerhoa vastaan. Hänet merkittiin joukkueen nelosketjun keskelle laidoilleen Niko Kivelä sekä viidennen SM-liigaottelunsa aloittanut tutkapari Waltteri Merelä. Hämäläinen sai ottelussa jääaikaa 5.23 minuuttia ja hän keräsi teholukeman –1. Hämäläinen pelasi kaikkiaan kolme SM-liigaottelua ilman tehopisteitä.
Hämäläinen teki kaudeksi 2019–2020 vuoden mittaisen Mestis-sopimuksen Heinolan Peliittojen kanssa. Hänet valittiin sarjan joulukuun kentälliseen. Hämäläinen pelasi alkukaudella myös kymmenen ottelua Pelicansin SM-liigajoukkueessa. Hän johti tehoilla 13+17=30 Peliittojen sisäistä maalipörssiä ja Hämäläinen oli sisäisessä pistepörssissä toisena Matias Mustosen jälkeen sekä johti joukkueen sisäistä tehotilastoa lukemalla +3. Siirtorajan kynnyksellä helmikuussa 2020 hän kuitenkin jäi Pelicansin vahvuuteen ja teki seuran kanssa kevääseen 2021 asti ulottuvan ja yhden optiovuoden sisältävän SM-liigasopimuksen. 28. helmikuuta 2020 Hämäläinen teki liigauransa avausmaalin alivoimalla Mikkelin Jukureita vastaan. Hänen osumansa hyväksyttiin videotarkistuksen jälkeen. Kaikkiaan Hämäläinen pelasi SM-liigassa tulokaskautensa aikana 20 runkosarjaottelua tehopistein 2+6=8. Hän pääsi ajoittain myös Pelicansin ykkösketjuun. Hämäläinen jakoi vähintään kolmasosan kaudesta pelanneista joukkueen sisäisen tehotilaston voiton Hannes Björnisen kanssa lukemalla –1. Hän pelasi kauden aikana myös yhden Mestarien liigan ottelun.
Kaudella 2020–2021 Hämäläinen teki läpimurtonsa SM-liigatasolle. Hän teki 58 runkosarjaottelussa tehot 9+13=22 ja oli Pelicansin ainoa kauden kaikki 58 runkosarjaottelua pelannut pelaaja. Pudotuspeleissä Hämäläinen putosi kuitenkin joukkueensa kokoonpanosta. Hän pelasi kolme playoff-ottelua tehden yhden syöttöpisteen. Huhtikuussa 2021 Hämäläinen teki Pelicansin kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Lokakuussa hänen sopimustaan seuran kanssa jatkettiin kahdella vuodella kevääseen 2024 saakka.
Hämäläinen nimettiin kaudeksi 2022–2023 Pelicansin varakapteeniksi. Hän teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 7+17=24. Hämäläinen oli myös Miika Roineen ohella joukkueen ainoa kauden kaikki 60 runkosarjaottelua pelannut pelaaja. Hän voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa.
Pelityyli
Suomen alle 18-vuotiaiden maajoukkueen valmennusjohto perusteli Hämäläisen valintaa A-nuorten SM-liigan kuukauden pelaajaksi luonnehtimalla hänestä:
Hämäläinen on itsekin maininnut suurimmaksi vahvuudekseen kahden suunnan pelaamisen. Hän pystyy omien sanojensa mukaan puolustamaan hyvin ja tekemään jälkeä hyökkäyspäässä. Hämäläinen on kertonut seuranneensa NHL:n puolelta kahden suunnan hyökkääjinä tunnettuja Patrice Bergeronia ja Valtteri Filppulaa.
Pellworm
thumb|300x300px|Pellworm sijaitsee [[Jyllannin niemimaan länsirannikolla.]] right|thumb|250px|Pellworm oli vuoteen 1634 samaa saarta yhdessä nykyisen [[Nordstrandin saaren kanssa.]]
Pellworm on Pohjanmeren rannikolla, Vattimerellä, Pohjois-Saksassa sijaitseva Pohjoisfriiseinsaariin kuuluva saari. Saaren pinta-ala on 37 neliökilometriä ja asukasluku noin 1 200.
Historiaa
Pellworm oli samaa saarta yhdessä Nordstrandin ja Nordstrandischmoorin saarien kanssa vuoteen 1634 saakka. Tällöin Nordstrandin saari huuhtoutui suurelta osin mereen ja jakaantui pienempiin osiin myrskyvuoksen aikana.
Phetchaburi
Phetchaburi on kaupunki Thaimaassa, Siaminlahden rannalla. Se on samannimisen provinssin pääkaupunki.
Hallitus
Valtioneuvostolla tarkoitetaan Suomen hallitusta, jota johtaa pääministeri.
Otto Latvala
Otto Oskari Latvala (s. 14. heinäkuuta 1999 Alajärvi) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa SM-liigajoukkue Tampereen Ilvestä. Isokokoista Latvalaa on luonnehdittu pelityyliltään peruspuolustajaksi. Hän laukoo oikealta.
Hallitus
Yhtiön hallitus
Osuuskunnalla ja osakeyhtiöllä on oltava hallitus, jonka jäsenet valitsee yhtiöjärjestyksen mukaan joko yhtiökokous tai osuuskunnan tapauksessa edustajisto.
Otto Latvala
Seuraura
Latvala aloitti jääkiekkoilun alajärveläisessä Järviseudun Pallokerhossa, josta hän siirtyi C-juniori-ikäisenä seinäjokiseen S-Kiekkoon. Kaudella 2014–2015 Latvala oli C-nuorten SM-karsinnoissa joukkueensa tehokkain puolustaja ja jakoi sisäisen syöttöpörssin voiton Elias Märijärven kanssa tehoilla 1+3=4. C-nuorten Mestiksen runkosarjassa hän oli S-Kiekon tehokkain puolustaja tehoilla 7+16=23. Vain 15-vuotias Latvala pelasi kauden aikana myös yhden ottelun lähtöseuransa JPK:n miesten III-divisioonajoukkueessa tehden siinä yhden maalin.
Hallitus
Yhtiön hallitus
Pienemmissä yhtiöissä hallituksen muodostaa toimiva johto, mutta suuremmissa yhtiöissä hallitus ei yleensä ole osa toimivaa johtoa vaan toimitusjohtaja on hallituksen ulkopuolinen.
Suuret yhtiöt pyrkivät monesti valitsemaan hallitukseensa ulkopuolisia hallitusammattilaisia, kun pienet luottavat lähipiiriin.
Otto Latvala
Seuraura
Kaudeksi 2015–2016 Latvala siirtyi Hämeenlinnan Pallokerhon B-nuoriin, kun häntä S-Kiekossa valmentanut Marko Raita siirtyi joukkueen valmentajaksi ja otti Latvalan kauden ajaksi asumaan hänen kanssaan. Kauden 2016–2017 hän aloitti seuran A-nuorissa, joiden tehokkain puolustaja Latvala oli tehoilla 6+15=21. Latvala teki lokakuussa 2016 HPK:n kanssa 3+1-vuotisen SM-liigasopimuksen. Hän pelasi loppukauden kuitenkin kokonaan A-nuorissa. Latvala valittiin A-nuorten SM-liigan tammikuun 2017 kuukauden tulokaspelaajaksi. Hän voitti kauden päätteeksi A-nuorten Suomenmestaruuden ja Latvala palkittiin koko sarjan vuoden tulokkaana Yrjö Hakala -palkinnolla.
Hallitus
Yhdistyksen hallitus
Yhdistyslain mukaan hallituksen tehtävänä on:
Otto Latvala
Seuraura
Elokuussa 2017 HPK lainasi Latvalan alustavasti koko kauden 2017–2018 kattavalla sopimuksella Mestis-joukkue Lempäälän Kisaan. Hänen tulokaskautensa toi siellä 42 runkosarja-, viidessä playoff- ja yhdessä Suomen Cupin ottelussa tehot 2+4=6. Latvala debytoi kauden aikana myös HPK:n SM-liigajoukkueessa, jossa hän pelasi ensimmäisen ja kauden ainoaksi ottelunsa 9. joulukuuta 2017 Helsingin IFK:ta vastaan. Latvala merkittiin joukkueen seitsemänneksi puolustajaksi. Hän sai ottelussa jääaikaa lopulta 3.43 minuuttia. Myös kauden 2018–2019 Latvala pelasi suurimmaksi osaksi lainalla LeKissä. Hän jakoi koko Mestiksen pudotuspelien puolustajien tehotilaston voiton TUTO Hockeyn Matt Nickersonin kanssa lukemalla +7. Latvala pelasi HPK:n SM-liigajoukkueessa kauden aikana viisi runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Hän pelasi osan kaudestaan myös seuran A-nuorissa. Toukokuussa 2019 HPK käytti Latvalan sopimuksessa olleen option ja teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen hänen kanssaan.
Hallitus
Yhdistyksen hallitus
Lisäksi käytäntö sanelee, että monessa yhdistyksessä hallituksen jäsenet myös hoitavat monia muita käytännön tehtäviä.
Otto Latvala
Seuraura
Kaudeksi 2022–2023 Latvala siirtyi 2+1-vuotisella sopimuksella Tampereen Ilvekseen. Hän voitti kauden päätteeksi SM-pronssia.
Taisto-Bertil Orsmaa
Taisto-Bertil Tauno Orsmaa (s. 19. lokakuuta 1941 Rovaniemi) on suomalainen teatteriohjaaja, käsikirjoittaja ja dramaturgi. Lisäksi hän on julkaissut teatterikritiikkejä.
Otto Latvala
Maajoukkueura
Latvala pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2019, jolloin hän voitti maailmanmestaruuden. Latvala pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2017, jolloin hän voitti hopeaa. Yhteensä Latvala on pelannut 31 nuorten ja 21 poikien maaottelua.
Taisto-Bertil Orsmaa
Opinnot ja ura
Orsmaa opiskeli kirjallisuutta Helsingin yliopistossa 1964–1975 ja väitteli tohtoriksi 1976. Hän oli ennen opintoja harkinnut lähtemistä opiskelemaan jazzia Yhdysvaltoihin, mutta draamakirjallisuuden opinnot veivät voiton. Orsmaa opiskeli 1965–1969 myös Suomen teatterikoulussa ohjaaja-dramaturgilinjalla.
Uransa aikana Orsmaa on ohjannut satakunta teatteriesitystä ja lisäksi kuunnelmia ja joukon televisiotöitä. Kaksi tunnetuinta televisiosarjaa perustuvat Outi Pakkasen ja Pentti Kirstilän dekkareihin. Lisäksi Orsmaalla on ollut näyttelijänä sivurooli muun muassa Erkko Kivikosken elokuvassa Kesyttömät veljekset (1969).
Otto Latvala
Muuta
Latvala harrasti lapsena myös pesäpalloa. Nykyään hän harrastaa kesäisin golfia.
Taisto-Bertil Orsmaa
Opinnot ja ura
Orsmaa oli yksi Ryhmäteatterin perustajista ja sen taiteellinen johtaja 1969−1972. Hän on toiminut teatterinjohtajana Turun kaupunginteatterissa (1981−1984) ja Vaasan kaupunginteatterissa (1976–1981 ja 1991–1997). Tampereen Työväen Teatteria Orsmaa luotsasi 1985–1986. Sittemmin hän on toiminut vapaana ohjaajana.
Orsmaalla on koko ajan ollut toinen ura tutkijana ja opettajana. Hän on toiminut opettajana Helsingin yliopistossa 1969–1976 ja Turun yliopistossa teatterintutkimuksen linjalla muun muassa apulaisprofessorina sekä Teatterikorkeakoulun valo- ja äänisuunnittelun laitoksella lehtorina ja virkaa toimittavana professorina.
Kolmas ura Orsmaalle on ollut kirjoittaminen. Hän on kirjoittanut kuunnelmia, käsikirjoituksia, näytelmiä ja arvosteluja. Orsmaa arvosteli radio-, tv- ja teatteriesityksiä Kansan Uutisiin, Ilta-Sanomiin ja Demariin.
Yksityiselämä
Taisto-Bertil Orsmaan ensimmäinen puoliso oli Leena Hämäläinen 1963–1968 ja toinen näyttelijä Riitta-Liisa Helminen vuodesta 1969 lähtien.
Kempeleenlahti
Lahti on laaja, niittyrantainen merenlahti, jonka rantamatalikko jatkuu kauas rantaviivasta. Ranta-alueet ovat pääasiassa olleet rantaniittyjä, jotka ovat paikoin muuttuneet kaislikoiksi. Rantakaislikon ja metsäalueen välissä sijaitsee pensaikkovyöhyke, jonka aluskasvillisuus on runsasta.
Pierre Pilote
Joseph Albert Pierre Paul Pilote (11. joulukuuta 1931 Kenogami, Quebec – 9. syyskuuta 2017 Barrie, Ontario ) oli puolustajana pelannut kanadalainen jääkiekkoilija ja kolminkertainen Norris Trophy voittaja. Hän aloitti juniorikiekon St. Catharines Teepees -seurassa Ontario Hockey Associationissa ja jatkoi ammattilaisurheilun piiriin Buffalo Bisonsin organisaatioon American Hockey Leaguessa. Sittemmin Pilote pelasi 13 kautta National Hockey Leaguessa. Chicago Black Hawksissa Pilote pelasi vuodesta 1955 vuoteen 1968 kunnes myytiin Toronto Maple Leafsiin kaupassa, jossa Blackhawks sai Jim Pappinin. Torontossa Pilote pelasi vain yhden kauden ennen lopettamistaan.
Pierre Pilote muodosti yhden NHL:n historian parhaista puolustajapareista Elmer Vaskon kanssa. Hän sai ”teräsmiehen” maineen pelattuaan urallaan 376 ottelua peräjälkeen.
Tour de Ski
thumb|250px|Priit Narusk 30. joulukuuta 2007 Tour de Skin karsinnassa [[Prahassa.]] Tour de Ski on vuosittain vuodenvaihteen tienoilla järjestettävä maastohiihdon kansainvälinen kilpailusarja, joka kuuluu yhtenä osana maastohiihdon maailmancupiin. Tourilla jaetaan palkintorahoja miljoonan Sveitsin frangin verran. Palkintorahoja maksetaan sekä yksittäisistä osakilpailuista että lopputulosten sijoituksista. Tour de Skin erikoisuutena ovat kesken normaalikilpailun olevat sprinttiosuudet, joiden voittamisesta on tarjolla hyvityssekunteja loppuaikaan. Nämä etapit mahdollistavat taktikoinnin aivan uudella tavalla "perinteiseen" hiihtokilpailuun verrattuna.
Tour de Skin historian menestyneimmät hiihtäjät ovat nelinkertaiset voittajat Sveitsin Dario Cologna ja Puolan Justyna Kowalczyk. Suomen Virpi Kuitunen on voittanut kiertueen kaksi kertaa ja ollut kerran toinen.
Pisteytys
Ensimmäisen Tour de Skin aikana ei yksittäisistä osakilpailuista jaettu maailmancupin osakilpailupisteitä, vaan kokonaiskilpailun lopputulosten mukaan pisteille yltäneet saivat nelinkertaiset pisteet; voittaja 400 pistettä ja sijalle 30 yltänyt 4 pistettä.
Kauden 2007–2008 Tour de Skillä maailmancupin pisteitä jaettiin myös osakilpailuiden 15:lle parhaalle, voittajalle 50 pistettä ja sijalle 15 yltäneelle 8 pistettä. Edellytyksenä pisteiden saannille oli, että hiihtäjä kilpailee Tour de Skin loppuun asti, kunnes 2009–2010 tämä ehto poistettiin. Sen myötä kokonaiskilpailun keskeyttäjien määrät kasvoivat.
Philippsburg
Philippsburg on kaupunki Saksassa Baden-Württembergin osavaltiossa Karlsruhen piirikunnassa. Kesäkuun 2022 lopussa kaupungissa oli 13 860 asukasta.
Historia
Aikaisemmin Philippsburg tunnettiin nimellä Udenheim. Se kuului Speyerin ruhtinaspiispalle 1378 – 1718. Piispa Philipp Christoph von Sötern rakennutti Reinin varrelle Udenheimiin ison linnoituksen varustautuakseen tulevan konfliktin – kolmikymmenvuotinen sota – varalta. Rakennustyöt aloitettiin vuonna 1615 ja ne kestivät kahdeksan vuotta. Linnoitukselle annettiin piispan mukaan nimeksi Philippsburg.
Kolmikymmenvuotisen sodan aikana linnoitus vaihtoi omistajaa useaan kertaan, mutta lopuksi linnoitus jäi ranskalaisten haltuun.
Keisarilliset piirittivät Philippsburgin Ranskan-Hollannin sodan aikana 24. kesäkuuta 1676. Ranskan armeija, komentajana François Luxembourg, oli alivoimainen ja ei kyennyt auttamaan linnoitusta, joka antautui 11. syyskuuta.
Yhdeksänvuotinen sota alkoi 1688, kun ranskalaiset piirittivät Philippsburgia kahden kuukauden ajan. Heidän tavoitteenaan oli pakottaa keisari Leopold I hyväksymään Ranskan-Hollannin sodan päättänyt Regensburgin rauha pysyväksi rauhansopimukseksi. Vaikka Philippsburg lopulta antautuikin, ranskalaisten suunnitelma ei onnistunut, vaan sota laajeni ja kesti aina vuoteen 1697 asti. Sodan päätyttyä ranskalaiset luovuttivat linnoituksen jälleen saksalaisille.
Seuraavan kerran Philippsburg piiritettiin Puolan perimyssodan aikana 1734, kun James FitzJames Berwickin johtamat ranskalaiset piirittivät linnoituksen. Eugen Savoijilainen koetti vapauttaa piiritetyn linnoituksen, mutta epäonnistui.
Uno Björklund
Uno Walfrid Björklund (18. joulukuuta 1879 Kokkola – 25. heinäkuuta 1941 Helsinki) oli suomalainen konsuli, asianajaja, pankkiiri ja liikemies.
Uno Björklundin vanhemmat olivat kauppaneuvos Johan Alfred Björklund ja Lovisa Emilia Krabbe. Hän pääsi ylioppilaaksi 1898 Oulun ruotsalaisesta lyseosta ja suoritti Helsingin yliopistossa ylemmän hallintotutkinnon 1902 ja oikeustutkinnon 1903. Björklund sai varatuomarin arvon 1906. Hän teki opintomatkan Skandinavian maihin 1910 ja useita ulkomaanmatkoja muun muassa Afrikkaan sekä Etelä- ja Keski-Amerikkaan.
Björklund toimi kaupunginviskaalina ja asianajajana Kokkolassa 1908–1919. Hän oli isänsä Alfred Björklundin palveluksessa Kokkolassa 1903–1909 ja toimi sitten Oy Alfred Björklundin johtajana ja Suomen tukkukauppiasyhdistyksen asiamiehenä ja sihteerinä 1909–1915. Vuonna 1919 Björklund muutti Helsinkiin, jossa hänellä oli asunto ja toimisto Bernhardinkadun ja Etelärannan kulmatalon ylimmässä kerroksessa sekä kesähuvila Matosaarenniemessä. Hän perusti vuonna 1925 Uno Björklund & Co pankkirikommandiittiyhtiön. Björklund oli vuodesta 1925 alkaen Vaasan Puuvillan pitkäaikainen hallituksen puheenjohtaja ja suurimpana omistaja, hän omisti lopulta 54 prosenttia yhtiön osakkeista. Hänen isänsä oli jo 1910-luvulla tullut Vaasan Puuvillan merkittäväksi omistajaksi. Uno Björklund oli myös Kymin, Crichton-Vulcanin, Strengbergin, Suomen Sokerin, Puuvillatehtaitten Myyntikonttorin ja Suomen Valtamerentakaisen Kaupan hallintoneuvostojen ja johtokuntien jäsenenä. Helsingin pörssin jäsenenä Björklund oli 1919–1926. Hän oli myös Turkin pääkonsuli.
Uno Björklund oli naimisissa 1924–1926 Lilly Viktoria Alftanin, o.s. Ekman kanssa, liitto päättyi avioeroon.
Hurrikaani Katia (2011)
Hurrikaani Katia oli vuoden 2011 Atlantin hurrikaanikauden toinen hurrikaani ja kymmenes nimetty myrsky. Saffirin-Simpsonin hurrikaaniasteikolla se luokiteltiin ylimmillään tasolle 4.
Katia syntyi Kap Verden eteläpuolella 29. elokuuta, lähti sitten kulkemaan kohti Yhdysvaltoja ja alkoi voimistua. Voimakkaimmillaan eli 4. luokan hurrikaanina se oli lyhyen aikaa syyskuun 5. päivänä. Se kaartoi rannikon lähistöltä itään ja kehittyi 10. syyskuuta tavalliseksi keskileveysasteiden liikkuvaksi matalapaineeksi. Sellaisena se liikkui nopeasti Pohjois-Eurooppaan, aiheutti tuhoja Britanniassa ja syysmyrskyn Skandinaviassa. Englannissa eräs mies sai surmansa, kun puu kaatui hänen autonsa päälle. Tuuli ja tulvat aiheuttivat myös paljon aineellisia vahinkoja. Ruotsissa kaatuvat puut katkoivat sähköjä ja haittasivat juna- ja tieliikennettä.
Berkant Güner
thumb|Berkant Güner pelaamassa Vaasan Palloseuralle vuonna 2018. Berkant Güner (s. 19. helmikuuta 1998) on turkkilais-saksalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Vaasan Palloseuraa. Hän on pelipaikaltaan keskikenttä. Güner on edustanut sekä Saksaa että Turkkia nuorten maajoukkueissa.
Kauko Aho
Kauko Johannes Aho (14. syyskuuta 1922 Soini – 3. maaliskuuta 2009 ) oli suomalainen tekniikantutkija. Hän oli Tampereen teknillisen korkeakoulun koneensuunnittelun professori 1972–1987. Hän selvitteli muun muassa traktoreiden ergonomisten ominaisuuksien tutkimusmenetelmiä.
M/S Mathilda Thordén
M/S Mathilda Thordén oli suomalainen rahtimoottorilaiva joka valmistui 23. elokuuta 1938 Crichton-Vulcan Oy:n Turun telakalta. Laivan omistaja oli Gustaf Thordénin omistama Ab Finska Nordamerika Linjen ja sen kotisatama oli Kulosaari. Laiva oli tarkoitettu Suomen ja Yhdysvaltain itärannikon väliseen liikenteeseen, ja siinä oli myös 12 matkustajahyttiä. Laivan sisaralukset olivat M/S Carolina Thordén, M/S Selma Thordén ja M/S Kristina Thordén.
Mathilda Thordén siirrettiin heinäkuussa 1941 Panaman lipun alle ja sen nimeksi muutettiin lokakuussa 1941 Amazon. Yhdysvaltain viranomiset takavarikoivat laivan joulukuussa 1941 New Yorkissa ja se siirrettiin amerikkalaisten käyttöön nimellä Thunderer. Laiva muutettiin syksyllä 1942 yhdistetyksi rahti- ja sairaalalaivaksi ja siirrettiin käytettäväksi Tyynellämerellä. Laiva palautettiin Gustaf Thordénille lokakuussa 1946 ja se sai tässä yhteydessä takaisin alkuperäisen nimensä. Laiva kunnostettiin Uddevallan telakalla mutta se oli kuitenkin nyt Ruotsin lipun alla.
Mathilda Thordén myytiin heinäkuussa 1965 kreikkalaiselle Pateras Brothers Ltd varustamolle ja sen nimeksi muuttui Arion. Laiva siirtyi vuonna 1969 Famagustassa Kyproksella toimineelle Arion Shipping Co, Ltd-varustamole. Laiva romutettiin keväällä 1974 Splitissä Jugoslaviassa.
Laivan pituus oli 118,40 metriä, leveys 15,65 metriä ja syväys 6,59 metriä. Laivan bruttovetoisuus oli 3 641 tonnia ja kuollut paino 6 000 tonnia. Laivan moottorina oli 4 000 hevosvoiman seitsemänsylinterinen Krupp-dieselmoottori.
Haajaistenjärvi
Haajaistenjärvi on säännöstelty, tummavetinen latvajärvi Sonkajärvellä Pohjois-Savon koillisosassa. Sen pinta-ala on 4,6 neliökilometriä. Etäisyys Kuopiosta on 91 kilometriä pohjoiseen ja Kajaanista 54 kilometriä etelään.
Maantiede
Haajaistenjärven pituus kaakosta luoteeseen on 7,6 kilometriä. Kurosenniemi erottaa järven kaakkoiskulman Uuranlahtea pääaltaasta. Uuranlahden suulta luoteeseen järvi laajentuu noin kilometrin levyiseksi. Keskiosastaan järvi kapenee noin 600 metriä leveäksi ja tekee mutkan itään. Keskiosasta pohjoiseen järvi laajenee runsaasti yli kilometrin levyiseksi, kunnes Savisaaresta luoteeseen kohti Haajaistensalmea se kapenee voimakkaasti. Salmi toimii yhteytenä Haajaistenjärven luoteispuoleiseen Kiltuanjärveen, joka on samantasoinen Haajaistenjärven kanssa. Kiltuanjärven säännöstely vaikuttaa suoraan Haajaistenjärveen. Järvien yhteenlaskettu pituus on noin 19 kilometriä, pinta-ala noin 15 neliökilometriä ja tilavuus noin 116 kuutiohehtometriä.
Haajaistenjärvestä noin neljännes on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvät alueet sijaitsevat järven eteläpuoliskolla, jonka luoteisosassa on noin seitsemän hehtaarin laajuinen ja kilometrin pituinen kaakkois–luoteissuuntainen 30–32 metriä syvä vyöhyke. Puolen neliökilometrin laajuisen Uuranlahden keskellä on 26-metrinen syvänne, josta etelään järvi madaltuu jyrkästi ja muuttuu soiseksi. Järven pohjoispuoliskon syvin kohta on 13 metriä, aivan pohjoisin osa on matalaa.
Haajaistenjärven saaret sijaitsevat järven pohjoispuoliskolla. Laajimmat ovat Mustikkasaari ja Savisaari. Haajaistenjärveen virtaa Keinosenjoki kaakosta ja Holinpuro etelästä. Pohjoisesta Kämäräisenjärveltä (150,8 metriä merenpinnan yläpuolella) virtaa Sotkujoki. Järveä ympäröi laaja suoalue, rannoilla on jonkin verran pientaloja.
Haajaistenjärven vesitilavuus on 33 334 000 kuutiometriä.
Haajaistenjärvi on tunnettu kalajärvi (hauki, kuha, taimen).
Haajaistenjärvi (04.643.1.009) kuuluu Kiltuanjärven alueeseen (04.643), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Nurmijoen alue (04.64) ja ensimmäinen jakovaihe on Nilsiän reitin valuma-alue (04.6). Haajaistenjärvi on Kiltuanjärven alueen toiseksi laajin vakavesi. Laajin on Kiltuanjärvi. Alueen muut yli neliökilometrin laajuiset vakavedet ovat Ahveninen, Kämäräisenjärvi, Pitkäjärvi ja Mustajärvi. Kaikkiaan alueeseen kuuluu 20 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä.
Artturi Kannisto
Juha Artturi Kannisto (12. toukokuuta 1874 Kylmäkoski – 10. maaliskuuta 1943 Helsinki) oli kielentutkija ja oikeakielisyysmies. Hän oli Helsingin yliopiston suomalais-ugrilaisen kielitieteen ylimääräinen professori vuosina 1927–1943. Kannisto kunnostautui erityisesti mansin kielen tutkijana.
Elämä ja ura
Artturi Kannisto tuli ylioppilaaksi Hämeenlinnan lyseosta vuonna 1893 ja kirjoittautui Helsingin yliopistoon samana vuonna. Hän kiinnostui jo kouluaikanaan suomen sukukielistä. Merkittävä vaikuttaja tässä mielenkiinnon heräämisessä oli Arvid Genetz, joka toimi Hämeenlinnan lyseossa opettajana ja joka oli ansioitunut sukukielten tutkija. Kanniston erityisenä mielenkiinnon kohteena oli unkarin kieli, johon hän tutustui itsenäisesti Antti Jalavan ja József Szinnyein unkarin kieltä ja kielten sukulaisuutta valottavien kirjoitusten innoittamana. Yliopistossa Kannisto alkoi heti opiskella myös hantia (ostjakkia), mikä ei ollut tuiki tavallinen aloittelevan opiskelijan valinta. Kannisto suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon vuonna 1899.
Kanniston ensimmäiset kielitieteelliset työt koskivat hämäläismurteiden äänne- ja lauseoppia; asiaa käsittelevät teokset ilmestyivät 1897 ja 1901. Kannisto ei kuitenkaan jatkanut suomen kielen tutkimusta, sillä äskettäin (1883) perustettu Suomalais-Ugrilainen Seura (SUS) oli ottanut tehtäväkseen kerätä tieteellistä materiaalia Suomen sukukansoista. Tässä SUS:n johtamassa sukukansojen kulttuuriperinnön tallentamisohjelmassa mansin tutkimus lankesi Kanniston osalle.
Kannisto teki pitkän kieli- ja kansatieteellisen tutkimusmatkan Tobolskin ja Permin kuvernementtien mansien keskuuteen. Hän lähti tutkimusmatkalleen länsi-Siperiaan syyskuussa 1901. Hänen matkansa ulottui mansien asuttaman laajan alueen joka kolkkaan. Kanniston perinpohjaisesta työtavasta on sanottu, että ei ollut ainuttakaan mansiperhettä, josta hänellä ei olisi ollut mitään tietoa. Hän keräsi systemaattisesti sanastoa, tekstejä, kansanrunoutta, sävelmiä, kansatieteellisiä esineitä sekä tietoja aineellisesta ja henkisestä elämästä. Kanniston arkistoa on pitkään hyödynnetty kielen ja kansanrunouden tutkimuksessa. Hän keräsi manseista lisäksi henkilötietoja ottaen huomioon mansintaitoisten ja venäläistyneiden lukusuhteet. Kannisto työskenteli intensiivisesti Siperian rasittavissa oloissa yhtäjaksoisesti aina kevääseen 1905, jolloin hänen oli pakko käydä Suomessa lepäämässä. Jo loppukesästä hän kuitenkin palasi Siperiaan jatkamaan työtään, joka päättyi vasta joulukuussa 1906. Kaikkiaan Kannisto oli mansien mailla viisi vuotta. Kanniston tytär Tytti julkaisi 1963 matkan aikana käydyn kirjeenvaihdon, josta on luettavissa manseista vähän mairittelevia mainintoja sivistymättömyydestä, siivottomuudesta ja juopottelusta.
Varsinaisen päivätyönsä Kannisto teki Helsingin yliopiston palveluksessa. Hän toimi lainopillisessa tiedekunnassa suomen kielen opettajana ja kuulustelijana 1910–1929. Suomalais-ugrilaisen kielitieteen dosentiksi Kannisto nimitettiin 1920 ja saman alan henkilökohtaiseksi ylimääräiseksi professoriksi 1927. Hänen opetusalanaan olivat ensi sijassa etäsukukielet mutta hän luennoi aika ajoin myös lähisukukielistä.
Artturi Kannisto oli ylioppilastutkintolautakunnan jäsen vuodesta 1920 ja Tieteellisen keskuslautakunnan jäsen vuodesta 1929. Hän toimi myös Suomalais-Ugrilainen Seuran (SUS) sihteerinä 1919–1935 ja sen jälkeen esimiehenä kuolemaansa asti. Hänen aloitteensa oli mm. SUS:n julkaisuohjelma, jonka tarkoituksena on ollut julkaista vuosikymmenten aikana kerätyt tieteelliset ainekset. Kannisto oli usean virolaisen ja unkarilaisen tieteellisen seuran kunniajäsen. Hän oli myös Budapestin ja Debrecenin yliopiston kunniatohtori.
Kannisto keksi suomen kieleen lukuisia uudissanoja, esimerkiksi sanan elokuva. Yksi hänen ehdotuksistaan oli, että kaikki hajottaa-tyyppiset verbit kirjoitettaisiin ilman i:tä. Hän rakensi päätteitä yhdistelemällä pisimmän tähän mennessä tunnetun suomenkielisen sanan: kumarreksituteskenteleen­tuvaisehkollaismaisekkuudellisen­neskenteluttelemattomammuuk­sissansakaankopahan. Siinä on silloisen oikeinkirjoituksen mukaan 103, nykyisen oikeinkirjoituksen mukaan 102 kirjainta. Sana ei tarkoita mitään, vaan on sijapäätteitä yhdistelemällä aikaan saatu keinotekoinen rakennelma. Etelä- Haagassa on Kanniston mukaan nimetty "Artturi Kanniston tie".
Artturi Kanniston poika oli väestötieteilijä Väinö Kannisto.
Ronald Weigel
Ronald Weigel (s. 8. elokuuta 1959 Hildburghausen, Itä-Saksa) on saksalainen entinen kilpakävelijä.
Weigel voitti vuoden 1983 Helsingin yleisurheilun MM-kilpailuissa 50 kilometrin kävelyn. Seuraavan vuoden olympiakisoihin hän ei voinut osallistua Itä-Saksan boikotin takia. Vuoden 1987 MM-kilpailuissa Weigel saavutti hopeaa 50 kilometrin kävelyssä. Vuotta myöhemmin hän vihdoin pääsi osallistumaan olympialaisiin ja saavutti hopeaa sekä 20 kilometrin että 50 kilometrin kävelyssä. Vuonna 1992 Barcelonan olympialaisissa Weigel saavutti vielä pronssia edustaen tällä kertaa yhdistynyttä Saksaa.
Ronald Weigel on ollut aktiiviuransa jälkeen Australian kävelymaajoukkeen valmentajana vuosina 1997-2004. Hän valmensi muun muassa Nathan Deakesia, vuoden 2004 olympiapronssimitalistia 20 kilometrin kävelyssä.
Uridiinidifosfaattigalaktoosi
Uridiinidifosfaattigalaktoosi eli UDP-galaktoosi (C15H24N2O17P2I on nukleotidi ja galaktoosisokerista muodostunut aktivoitu johdannainen. Eliöt käyttävät uridiinidifosfaattigalaktoosia polysakkaridien ja eräiden glykoproteiinien ja glykolipidien biosynteesiin.
Biosynteesi ja biologinen rooli
Uridiinidifosfaattigalaktoosi on UDP-glukoosin epimeeri ja voidaan muuttaa reversiibelisti UDP-glukoosiksi UDP-galaktoosi-4-epimeraasin katalysoimana. Eliöt käyttävät UDP-galaktoosia, di- ja polysakkaridien, kuten laktoosin, glykolipidien kuten serebrosidien ja eräiden glykoproteiinien synteeseihin.
Barbaarien invaasio
Barbaarien invaasio on kanadalainen elokuva vuodelta 2003. Se on draamakomedia, joka käsittelee päähenkilö Rémyn elämää sen jälkeen, kun häneltä on löydetty syöpä. Rémyn viimeisten päivien aikana hänen luonaan vierailee vanhoja ystäviä ja rakastajia muistelemassa menneitä, ja puhumassa politiikkaa ja filosofiaa.
Barbaarien invaasio on itsenäinen jatko-osa saman ohjaajan elokuvalle Amerikan imperiumin rappio vuodelta 1986, ja sijoittuu aikaan 17 vuotta tämän tapahtumien jälkeen. Se sai parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkinnon, ja tukun muita palkintoja.
Arvioita
Turun Sanomien Tapani Maskula sanoo Arcandin leikittelevän elokuvassa väitteellä, että ihmiskunta ei ole vuosituhansien aikana oppinut mitään erehdyksistään. ”Denys Arcand vertaa satiirissaan länsimaisen kulttuurin veristä historiaa aatteellisuuden vararikkoon, jossa ihmisoikeudet inventoidaan varastossa lojuvien taulujen tavoin arvioitua markkinahintaansa vastaaviksi.”
Tom Johnson (jääkiekkoilija)
Thomas Christian Johnson (18. helmikuuta 1928 Baldur, Manitoba, Kanada – 21. marraskuuta 2007 Falmouth, Massachusetts, Yhdysvallat) oli jääkiekkoilija. Puolustaja Johnson pelasi Montreal Canadiensissa ja Boston Bruinsissa National Hockey League -liigassa.
Franco Coppola
pienoiskuva|Franco Coppola vuonna 2018. Franco Coppola (s. 31. maaliskuuta 1957 Maglie) on italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja Pyhän istuimen diplomaatti. Hänet vihittiin papiksi Otranton arkkihiippakuntaan 12. syyskuuta 1981. Hän sai 16. heinäkuuta 2009 nimitykset Vindan titulaariarkkipiispaksi sekä apostoliseksi nuntiukseksi Burundiin. Coppolan konsekroi piispaksi paavi Benedictus XVI kardinaali Tarcisio Bertonen ja kardinaali William Joseph Levadan avustamana 12. syyskuuta 2009.
Namibian itsenäisyyssota
Namibian itsenäisyyssota oli sissiliike SWAPOn (South West Africa People’s Organization) toimintaa maansa itsenäistämiseksi vuosina 1960–1988.
Namibia oli vuodesta 1920 alkaen Kansainliiton päätöksellä Etelä-Afrikan hallinnon alainen, käytännössä sen siirtomaa.
Sam Nujoma ja Herman Toivo Ya Toivo perustivat SWAPO:n vuonna 1960. Kun YK vuonna 1966 kumosi Etelä-Afrikan Kansainliitolta saaman hallintaoikeuden Namibiaan, katsoi SWAPO olevansa oikeutettu ryhtymään aseelliseen vastarintaan eteläafrikkalaisia ylivoimaisia miehitysjoukkoja vastaan. SWAPO kävi sissisotaa Sambian ja Angolan puolella olevista tukikohdistaan käsin.
Etelä-Afrikka suostui YK:n johtamien neuvottelujen jälkeen luopumaan Namibiasta vuonna 1988.
Formula 3000 Unkarin Grand Prix 2004
Formula 3000 Unkarin Grand Prix 2004 oli Formula 3000 -kauden 2004 kahdeksas osakilpailu, joka ajettiin 14. elokuuta Hungaroringin moottoriradalla Unkarissa. Kilpailu ajettiin Formula 1:sten Unkarin GP:n ohessa.
Paula Salmela
Paula Susanna Salmela (s. 1965 Mänttä) on suomalainen kuvanveistäjä ja kuvataiteen maisteri, joka asuu ja työskentelee Porvoossa. Salmela on valmistunut Kankaanpään taidekoulusta vuonna 2001 ja Kuvataideakatemiasta vuonna 2008. Salmela on Suomen Kuvanveistäjäliitto ry:n jäsen. Hän on työskennellyt Suomen lisäksi Tanskassa ja Hollannissa. Julkisia teoksia esimerkiksi Porvoon Campuksen yleisen tilan reliefi Together 2015, Tampereen Vuoreksen reliefi Heijastus 2015 ja Vantaan Kivistön tilateos In-Out 2017. thumb|Heijastus, 2015, Tampere. Salmela on luonut teoksissaan Kosketus (2007), Luottamus (2007) ja Present käsitteen ”tilanneinstallaatio”. Salmela on ollut läsnä synnyttämässä teosta yhdessä katsojan kanssa esimerkiksi kosketuksen tai läsnäolon kautta. Present on Salmelan ensimmäinen teos, joka on esillä Taidemuseo Göstassa hänen synnyinkaupungissaan Mäntässä.
Famaranpäivännouto
Famaranpäivännouto (Helianthemum gonzalezferreri) on päivännoutokasvien (Cistaceae) heimoon, päivännoutojen (Helianthemum) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on harvinainen ja Kanariansaarilla endeeminen kasvilaji, joka on kuvattu vuonna 1992 Lanzarotelta. Laji on myös uhanalainen.
Famaranpäivännouto kasvaa noin 20–30 cm korkeaksi ja muistuttaa muita samankokoisia pensasmaisia lajeja. Famaranpäivännoudon lehdet ovat kuitenkin alle 2 cm pituisia ja muodoltaan soikeita tai puikeita. Kukat ovat tiheissä 7–20 kukan kukinnoissa. Terälehdet ovat leveitä ja verholehdet kalvomaisia.
Famaranpäivännoudon tieteellisen nimen lajinimi (gonzalezferreri) viittaa tunnettuun Lanzaroten luonnontuntijaan ja -suojelijaan González Ferreriin.
James Ellroy
James Ellroy (s. 4. maaliskuuta 1948 Los Angeles) on yhdysvaltalainen rikoskirjailija. Ellroyn kirjat ovat eräitä tämän hetken myydyimpiä rikoskirjoja maailmassa. Ellroyn kirjat ovat tunnettuja mustasta huumoristaan, väkivaltaisuudestaan, monimutkaisista salaliittokuvioistaan ja yleisesti pessimistisestä maailmankuvastaan, mikä liittää Ellroyn dekkarikirjallisuuden niin sanottuun kovaksikeitettyyn koulukuntaan. Hän käyttää kirjoituksissaan usein niin kutsuttua sähkösanomatyyliä, jossa lauseesta jätetään pois pääteltävissä olevia sanoja.
Henkilöhistoria
Koulunkäynti takkuili, ja Ellroy erotettiin lukiosta toistuvan häiriköinnin takia. Tämän jälkeen hän liittyi Yhdysvaltain armeijaan, jossa esitti sittemmin hermoromahdusta tullakseen erotetuksi. Kun isä kuoli pojan ollessa 17-vuotias, Ellroy joutui kadulle, sortui huumeisiin ja viinaan ja eli reilut kymmenen vuotta pikkurikollisen elämää. Hän teki muun muassa asuntomurtoja, ja hänet pidätettiin kymmenkunta kertaa. Pisin vankeustuomio oli kahdeksan kuukautta. Samaan aikaan Ellroy kiinnostui rikosromaaneista ja ahmi niitä sadoittain.
Lloyd Hopkins -trilogia
Lloyd Hopkins -trilogia käsittää teokset Blood on the Moon 1984 (suom. Hurmeinen kuu), Because the Night 1985 (suom. Yön syli) ja Suicide Hill 1986 (suom. Suicide Hill).
Alamaailma-trilogia
Alamaailma-trilogiassa Ellroy laajentaa aihepiirinsä Los Angelesista Yhdysvaltain valtionpolitiikkaan. Amerikan tabloidi käsittelee 1950–1960-luvun vaihdetta, Mafian sekaantumista politiikkaan, CIA:n Fidel Castron syrjäyttämisyrityksiä, FBI:n ja Robert Kennedyn välistä valtataistelua ja lopulta John F. Kennedyn murhaa. Romaanissa esiintyy paljon todellisia henkilöitä, kuten John F. ja Robert Kennedy, Jimmy Hoffa, Howard Hughes ja J. Edgar Hoover. Cold Six Thousand – Verirahat kuvaa John F. Kennedyn murhan jälkeisiä tapahtumia, kuten Martin Luther Kingin ja Robert Kennedyn murhia. Trilogian kolmas osa Levoton veri ilmestyi vuonna 2009, ja se tapahtumat sijoittuvat vuosille 1968–1972.
Sturmerin rautatieasema
Sturmerin rautatieasema oli rautatieasema Stour Valley Railwayn varrella Sturmerissa, Essexissä. Se oli käytössä vuosina 1865–1967.
Historia
Asema avattiin 9. elokuuta 1865. Siellä oli yksi laituri, jonka pohjoispäässä oli kaksikerroksinen tiilinen asemarakennus. Rakennuksen eteläpäädystä lähti lisäksi yksikerroksinen siipi. Asemarakennuksessa oli asemamestarin asunto, lipunmyyntitoimisto sekä odotushuone. Rakennuksen edessä oli lyhyt katos. Matkustajalaiturin lisäksi asemalla oli kaksi sivuraidetta tavaraliikenteelle.
Stour Valley Railwayta ehdotettiin suljettavaksi vuoden 1963 Beechingin leikkauksissa. Lopullinen sulkemispäätös tehtiin vuonna 1965, joskin sulkeminen viivästyi paikallisneuvostojen harkitessa taloudellisen tuen myöntämistä, jotta liikenne jatkuisi. Kustannukset olisivat kuitenkin olleet liian suuret, ja niinpä liikenne linjalla lakkasi 6. maaliskuuta 1967. Sturmerin asema suljettiin samana päivänä.
Nykytila
Laituri ja asemarakennus ovat edelleen paikoillaan ja kuuluvat yksityisasuntoon. Asemarakennus ei ole täysin alkuperäisessä asussaan, sillä siihen lisättiin kaksi laajennusta pian aseman sulkemisen jälkeen.
Tom Sahlberg
Tom Sahlbergin isä oli tilanomistaja W. R. Sahlberg. Hän kävi Helsingissä ruotsalaista kauppaoppilaitosta ja sai sieltä päästötodistuksen 1888. Vuosina 1891–1892 Sahlberg opiskeli kieliä ja kaupallista alaa Saksassa ja Englannissa.
Sahlberg oli Suomen Yhdyspankin Hämeenlinnan konttorin apulaisjohtajana 1895–1903 ja pankin Tammisaaren konttorin johtajana 1903–1905. Hän oli sen jälkeen pankin pääkonttorissa vuoteen 1911 saakka, jolloin hän perusti oman lainanvälitustoimistonsa. Tämä toimisto laajensi pian toimintaansa ja siitä muodostettiin Pankkiiriliike Tom Sahlberg Oy.
Sahlbergin liike menestyi ja erityisesti vuodet 1917–1920 olivat sille tuottoisia. Sahlbergin liike oli tässä vaiheessa suurin meklari Helsingin pörssin yli kuudestakymmenestä arvopaperikauppiaasta. Liike toimi myös luottojen välittäjänä ja teki kiinteistö- ja valuuttakauppaa. Valuuttakaupoista liike sai suurimmat voittonsa. 1920-luvun alussa Tom Sahlbergin pankkiiriliike joutui kuitenkin vaikeuksiin erään suuren lainan kanssa ja liike joutui irtisanomaan kaikki työntekijänsä. Sahlbergin kuoleman jälkeen hänen liikkeessään aiemmin työssä ollut Ane Gyllenberg osti liikkeen jäljelle jääneen omaisuuden Sahlbergin kuolinpesältä ja sai liikkeen uudelleen menestymään. Vuonna 1936 Gyllenberg muutti Pankkiiriliike Tom Sahlberg Oy:n nimeksi sitten Pankkiiriliike Ane Gyllenberg Oy:ksi.
Arthur Kopit
Arthur Kopit, alun perin Arthur Lee Koenig (10. toukokuuta 1937 Manhattan, New York, Yhdysvallat – 2. huhtikuuta 2021 Manhattan, New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näytelmäkirjailija. Hänen läpimurtonäytelmänsä oli absurdi satiirinen farssi Oh Dad, Poor Dad, Mamma’s Hung You in the Closet and I’m Feelin’ So Sad, jolla hän parodioi absurdia teatteria ja yhdysvaltalaista psykologisointia.
Étroubles
1280 metrin korkeudella merenpinnasta sijaitseva Étroublesin kylä kuuluu Italian kauneimpien kylien järjestöön I Borghi più belli d’Italia. Kylässä on noin 150 asukasta.
Vuonna 2005 keskiajalta peräisin olevassa kylässä toteutettiin projekti, jossa sen ulkotiloihin sijoitettiin pysyvästi 21 taideteosta italialaisilta ja muunmaalaisilta taiteilijoilta. Heihin lukeutuvat Italo Bolano, Brenna Charles, Yves Dana, Hans Erni, Michel Favre, Albert Féraud, Alberto Gambale, Guido Magnone, Assaf Mekhtiev, Eveline ja Bacchi Fabrizio Verzotti Otis, Giulio Schiavon, Salvatore Sebaste, Siro Vierin ja Sergio Zanni.
Ulrik Jansson
pienoiskuva|Ulrik Jansson vuonna 1996. Ulrik Jansson (s. 2. helmikuuta 1968) on ruotsalainen entinen jalkapalloilija.