cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Brave (Jennifer Lopezin albumi)
Kappaleista ”Do It Well” ja ”Hold It, Don’t Drop It” kuvattiin musiikkivideot.
Suko
Suko (lyhenne sanasta suojakosketin) on yleisesti käytetty nimitys suojamaadoitetulle sähköpistokkeelle tai -pistorasialle. Keksinnön alkuperämaassa Saksassa siitä käytetään nimitystä Schuko (sanasta Schutzkontakt) ja muualla Euroopassa myös nimityksiä ”Type F” ja ”CEE 7/4”.
Rakenne
Sukopistokkeessa on kaksi pyöreää sauvaa, joiden halkaisija on 4,8 millimetriä ja pituus 19 millimetriä. Niiden etäisyys toisistaan, keskipisteistä mitattuna, on 19 millimetriä. Sauvojen kautta kulkee vaihe- ja nollavirta. Pistokkeen ylä- ja alasivulla on metallilevy. Nämä antavat suojaavan maakosketuksen. Sukopistorasiassa on aukko, johon pistoke asetetaan.
Sukopistokkeet ja -pistorasiat ovat symmetrisiä vaihtovirtajohtimia. Ne voidaan yhdistää toisiinsa kahdessa eri asennossa; näin sähkölaitteeseen voidaan syöttää sekä vaihe- että nollavirtaa kummasta tahansa sauvasta. Kuten useimpiin Euroopassa käytössä oleviin pistorasioihin, myös sukoon voidaan asettaa niin sanottu europistoke. Sukopistoketta pidetään sukopistorasiaan kytkettynä hyvin turvallisena. Maadoittamattomassa pistorasiassa turvallisuus vastaa maadoittamatonta pistoketta. Sukopistokkeita käytetään tavallisesti 230 voltin ja 50 hertsin sähköverkoissa.
Historiaa
Sukopistorasioita on käytetty perinteisesti kosteissa tiloissa, kun taas kuivissa tiloissa on käytetty maadoittamattomia pistorasioita. Kuivassa tilassa ei ole maata, jolloin mahdollinen sähköisku ei yleensä ole hengenvaarallinen. Vuodesta 1997 sukopistorasiat ovat kuitenkin Suomessa olleet pakollisia uusissa asennuksissa myös kuivissa tiloissa.
Turvaominaisuuksia
Pistorasiaan asetettaessa sukopistoke täyttää pistorasian aukon ja synnyttää suojamaadoituskosketuksen maadoituslevyillään ennen kuin vaihe- ja nollasauvat muodostavat kosketuksen. Näin se suojaa käyttäjää koskettamasta sauvoihin, joissa on jännite. Tämän takia sukojärjestelmässä ei tarvita osittain eristettyjä sauvoja kuten europistokkeissa sekä brittiläisissä ja australialaisissa pistokkeissa. Sivuille sijoitetut, sähköä johtamattomat ohjausurat antavat lisäsuojaa mahdollistamalla suurien ja painavien pistokkeiden turvallisen käytön esimerkiksi sisäänrakennetuissa muuntajissa ja ajastimissa.
Yhteensopivuus muiden järjestelmien kanssa
Sukopistorasiaan voidaan kytkeä kaksisauvaiset suojaeristetyt pistokkeet CEE 7/16 ja CEE 7/17. Sukopistoke voidaan toki liittää kaksisauvaisiin maadoittamattomiin pistorasioihin. Tällöin turvallisuus on tyydyttävä, koska tällaisessa tilassa ei ole maata. Pistoke voidaan myös liittää pistorasioihin, joiden maadoitusjärjestelmä on siinä määrin erilainen, että ne eivät sukopistoketta käytettäessä muodosta maakosketusta. Tällöin ei käyttö ole kuitenkaan turvallista. Monista muun tyyppisistä pistorasioista myös puuttuu käyttäjää pistoketta paikoilleen asetettaessa sähköiskulta suojaava aukko. Perinteinen maadoittamaton pistotulppa ei ole yhteensopiva sukopistorasian kanssa, koska maadoittamaton ja suojaeristämätön laite ei ole turvallinen kosteissa tiloissa tai tiloissa, joissa on maadoitettuja laitteita. Tällaisen laitteen käyttämiseen turvallisesti tilassa, jossa on sukorasoita tarvitaan suojaerotusmuuntaja. Suomessa käytettävissä pistotulpissa ja rasioissa sääntö on, että jos pistoke sopii, sitä saa käyttää. Sääntöä ei saa kiertää muokkaamalla pistoketta tai tuomalla sähköä huoneesta toiseen jatkojohdolla. Esimerkiksi tietokoneelle ei saa tuoda maadoitusta vaikka keittiöstä jatkojohdolla.
Italiassa käytetään sukopistorasioista yhdistelmäversioita, joissa on ylimääräinen sauvanreikä paikallista pienempää pistokemallia varten. Käytössä on myös yhdistelmä, jossa on kolme ylimääräistä sauvanreikää ja laajempi aukko paikallista suurempaa pistokemallia varten.
Liisa
Liisa on suomalainen naisen etunimi. Se on lyhentymä Elisabetista (Eliseba, hepr. ’Jumala on valani’ tai ’Jumala antaa avun’). Monissa maissa nimi esiintyy muodossa Lisa. Suomessa nimestä on käytössä myös muunnos Liisi. Liisa on ollut Suomen almanakassa Elisabetin perinteisenä päivänä 19. marraskuuta vuodesta 1950, Liisi vuodesta 1973. Liisa on yleinen myös yhdysnimien loppuosana. Liisa-nimen sisältäviä yhdysnimiä, joilla on Suomessa yli 500 kantajaa, ovat Anna-Liisa, Eeva-Liisa, Eija-Liisa, Maija-Liisa, Liisa-Maija, Marja-Liisa, Pirjo-Liisa, Pirkko-Liisa, Riitta-Liisa, Ritva-Liisa ja Sirkka-Liisa. Niitä annettiin erityisesti 1900-luvun puolenvälin tienoilla. Anna-Liisa on Suomen yleisin yhdysnimi.
Liisan yleinen lempinimi on Lissu.
Eri vuosikymmenillä nimi Liisa on annettu seuraavassa taulukossa mainitulle määrälle lapsia:
Alpha Regio
thumb| Alpha Region osa tutkakuvassa.
Alpha Regio on tutka-aaltoja hyvin heijastava alue Venuksessa. Se tunnistettiin Maasta käsin tutkalla jo 1963. Alpha Regio sijaitsee noin paikassa 22°S, 5°E ja on läpimitaltaan 1 500 kilometriä, ja nousee 700 metriä alemman tasangon yläpuolelle Eve Mons -nimisen tulivuoren kohdalla. Se on tyypillinen Tessera-tyypin alue. Tessera-alueella näkyy tiheä, monesta suunnasta tapahtunut pinnan rikkoutuminen. Alueen itäosassa on seitsemän laavakupolia.
Pambotadai
Pambotadai oli antiikin aikainen alun perin Erekhtheis-fyleen kuulunut Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen demos. Se kuului fylen paralia-trittykseen eli Attikan rannikkoalueiden demoksiin.
Pambotadain sijaintipaikkaa ei tunneta, koska sitä ei kuvata antiikin säilyneessä kirjallisuudessa, eikä siitä ole tehty arkeologisia löytöjä.
Demos perustettiin Kleistheneen uudistuksessa arkaaisen kauden lopulla vuonna 508 eaa. Tuolloin sen alkuperäinen fyle eli ”heimo” oli Erekhtheis ja sillä oletetaan olleen yksi edustaja Ateenan bulessa eli neuvostossa. Hellenistisellä kaudella edustajia oli kaksi. Roomalaisella kaudella tehtyjen muutosten seurauksena demos kuului vuodesta 124/125 jaa. Hadrianis-fyleen. Demoksen kansalaisesta käytettiin demonyymiä Pambōtadēs.
Pelekes
Pelekes oli antiikin aikainen Leontis-fyleen kuulunut Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen demos. Se kuului fylen mesogeios-trittykseen eli Attikan sisämaa-alueen demoksiin.
Pelekes sijaitsi Ateenan pohjoispuolella. Se sijoitetaan suunnilleen nykyisen Fylín eli Chasián tienoille.
Demos perustettiin Kleistheneen uudistuksessa arkaaisen kauden lopulla vuonna 508 eaa. Sillä oli kaksi edustajaa Ateenan bulessa eli neuvostossa. Demoksen kansalaisesta käytettiin demonyymiä Pēlēks.
Irvine Welsh
pienoiskuva|Irvine Welsh vuonna 2006.
Irvine Welsh (s. 27. syyskuuta 1958 Leith, Edinburgh, Skotlanti) on skotlantilainen kirjailija. Hänen tunnetuin teoksensa on Trainspotting, josta tehtiin elokuva vuonna 1996. Vuonna 2021 hänen romaanistaan Crime tehtiin tv-sovitus 6 jaksossa.
Pohjois-Karjalan museo
Pohjois-Karjalan museo Hilma on Joensuun torin laidalla kulttuuri- ja matkailukeskus Carelicumissa toimiva Pohjois-Karjalan alueellinen vastuumuseo. Perusnäyttelyissä esitellään Pohjois-Karjalan ja osittain myös Laatokan Karjalan alueiden historiaa ja kansanperinnettä. Vuosittain järjestetään lisäksi 2–5 vaihtuvaa näyttelyä.
Vuonna 2015 Pohjois-Karjalan museo Hilmaan tutustui 28 289 kävijää, joista 9 884 vierailijalle kirjattiin ilmaiskäynti.
Museo tallentaa kokoelmiinsa esineitä, valokuvia ja muuta aineistoa, joilla on joku yhteys alueeseen.
Historia
Pohjois-Karjalan museo perustettiin pian Suomen itsenäistymisen jälkeen. Joensuun kaupunginvaltuusto hyväksyi museon säännöt 28.12.1917.
Aluksi museo sijaitsi Joensuun kaupungintalossa, entisessä kirjaston lukuhuoneessa. Näyttely oli avoinna sunnuntai-iltapäivisin. Huoneen etuosassa oli muinaisesineiden halli ja taka-osassa karjalainen asuintupa. Tupa oli varustettu sisäänlämpiävän uunin mallilla, penkeillä, naulapuilla ja orsilla.
Kun samassa talossa toiminut kaupunginkirjasto tarvitsi laajempia tiloja, museon näyttely jouduttiin sulkemaan vuonna 1949. Museo jatkoi kuitenkin toimintaansa ottamalla vastaan lahjoituksia, joista merkittävin kokonaisuus oli vuonna 1950 Kansallismuseosta siirretty entisen Sortavalassa toimineen Laatokan Karjalan historiallis-kansatieteellisen museon esineistö. Tämän takia museo esittelee vielä nykyäänkin Sortavalan historiaa ennen vuotta 1939, ja museosta löytyy Sortavalan pienoismalli.
Pohjois-Karjalan museo nimitettiin vuonna 1980 maakuntamuseoksi, henkilökuntaa lisättiin, toiminta virkistyi kosolti. Vaihtuvat näyttelyt saivat oman tilansa, jolloin myös kävijämäärä kasvoi. Nykyiselle paikalleen Joensuun torin laidalla sijaitsevaan Carelicumiin museo muutti vuonna 1998.
Nuno Frechaut
Nuno Miguel Frechaut Barreto (s. 24. syyskuuta 1977 Lissabon, Portugali) on portugalilainen ammattilaisuransa lopettanut jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli oikea laitapuolustaja.
Frechaut edusti urallaan portugalilaisia Vitóriaa, Boavistaa, Bragaa ja Navalia, venäläistä Dynamo Moskovaa sekä ranskalaista Metziä. Hän pelasi yhteensä 235 ottelua Portugalin pääsarjassa, 15 ottelua Venäjän liigassa ja 39 ottelua Ranskan Ligue 2:ssa sekä yhteensä 27 ottelua Portugalin toiseksi ja kolmanneksi korkeimmilla sarjatasoilla. Frechaut voitti Boavistassa Portugalin-mestaruuden kaudella 2000–2001.
Portugalin maajoukkueessa Frechaut pelasi 17 ottelua vuosina 2001–2005. Hän oli mukana MM-kilpailuissa 2002, joissa hän pelasi avauskokoonpanossa yhdessä Portugalin kolmesta ottelusta.
Leo Buerger
Buerger kehitti Brown-Buerger -kystoskoopin yhdessä Tilden Brownin kanssa. Heidän kehittämänsä kystoskooppi olikin yhdysvaltalaisten urologien suosiossa aina 1970-luvulle saakka, jolloin kuituoptiset kystoskoopit tulivat markkinoille.
Metropolitan
Metropolitan voi tarkoittaa seuraavia:
Leo Buerger
Aiheesta muualla
Brown-Buerger Cystoscope baus.org.uk
The Commitments
The Commitments on Alan Parkerin ohjaama elokuva vuodelta 1991. Se perustuu Roddy Doylen samannimiseen romaaniin. Suurin osa näyttelijöistä oli tuntemattomia, ja heitä valittaessa painotettiin enemmän musikaalisuutta kuin näyttelemistä.
Osa yhtyeen jäsenistä perusti elokuvan jälkeen yhtyeen nimeltä The Commitments. Elokuva toi rhythm and bluesin uuden sukupolven tietoisuuteen samalla tavalla kuin The Blues Brothers oli tehnyt 1980-luvulla.
Vuonna 2005 The Commitments äänestettiin kaikkien aikojen parhaaksi irlantilaiseksi elokuvaksi. Vuonna 1999 British Film Instituten kyselyssä se äänestettiin kaikkien aikojen 38. parhaaksi britti­elokuvaksi. Vastaajina oli tuhat Ison-Britannian elokuva- ja televisio­ammattilaista.
Juoni
Jimmy Rabbitte haluaa maailman parhaan yhtyeen manageriksi, ja hänellä on mielessään vain yhdenlainen musiikki: soul. Kyllästyneenä irlantilaisen musiikin tasoon hän kokoaa vanhanaikaisen dublinilaisen soul-yhtyeen Otis Reddingin, Aretha Franklinin ja Wilson Pickettin perinteen mukaan. Jimmy pitää koelaulut vanhempiensa talossa ja kerää pian yhteen joukon nuoria muusikoita. Ainoan muusikkoveteraanin Joey ”The Lips” Faganin avulla Jimmy alkaa koulia yhtyeen jäsenistä esiintymiskelpoisia.
Lohjan Pyhän Laurin kirkko
thumb|Lohjan kirkon pohjapiirros. [[Asehuone alapuolella eteläsivulla, sakasti yläpuolella eli pohjoissivulla. Vasemmalla läntinen sisäänkäynti, itäpäässä oikealla kuori ja kuori-ikkuna.]] Lohjan Pyhän Laurin kirkko on Lohjan seurakunnan keskiaikainen harmaakivikirkko. Kirkko on Suomen suurin keskiaikainen pitäjänkirkko. Se on vuonna 2003 tehdyn laajan dendrokronologisen tutkimushankkeen mukaan rakennettu suunnilleen vuosien 1470 ja 1490 välisenä aikana. Sisätilojen kalkkimaalaukset ajoittuvat piispa Arvid Kurjen aikaan (1510–1522). Lohjan Pyhän Laurin kirkko ja Hattulan Pyhän Ristin kirkko ovat Suomen merkittävimpiä kuvakirkkoja, ja niitä pidetään sisarkirkkoina niiden runsaiden maalausten vuoksi. Kirkko on omistettu diakoni pyhälle Laurentiukselle eli pyhälle Laurille, joka kärsi marttyyrikuoleman.
Kirkko kuuluu Museoviraston vuonna 2009 määrittelemiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin. Ympäristöön kuuluvat muun muassa 1950-luvulla rakennettu seurakuntatalo sekä keskiaikaisella paikallaan oleva Lohjan pappila, jonka nykyisin Lohjan museona toimiva päärakennus on 1800-luvun lopulta.
Puukirkkovaihe
Kivikirkkoa on edeltänyt puukirkkoja, joista ensimmäinen rakennettiin seurakunnan perustamisen jälkeen 1230- tai 1240-luvulla. Puukirkoista tai niiden tarkasta sijaintipaikasta ei ole olemassa tietoja. Rahalöytöjen ajoituksen perusteella on kuitenkin pidetty mahdollisena, että puukirkko olisi ollut ennen 1300-lukua toisaalla. On myös oletettu, että kivikirkko olisi rakennettu puukirkon ympärille, kuten eräissä kirkoissa tiedetään tehdyn.
Kirkkorakennus
thumb|left|Sisäänkäynti kirkkomaalle ja asehuoneen kautta kirkkoon. Vinosti oven yläpuolella näkyy [[Saarnastuoli#Ulkosaarnastuoli|ulkosaarnastuoli.]] Kirkko on säilynyt kohtalaisen hyvin alkuperäisenä, mutta erityisesti 1800-luvulla tehtyjä korjauksia on pyritty entistämään oletettuun aiempaan asuun, ja yleisilmeen perusteella kirkko on ajoitettavissa myöhäiskeskiaikaan. Dendrologinen tutkimus vuodelta 2003 vahvistaa rakennusajankohdan suunnilleen vuosiin 1470–1490.
Kirkko on ulkomitoiltaan 40,3 × 22,3 metriä, ja kirkkosalin pinta-ala on noin 670 neliömetriä. Se on siten Suomen keskiaikaisista pitäjänkirkoista suurin. Seinien korkeus, 11,0–12,5 metriä, ja sivulaivoja korkeampi keskilaiva korostavat sisätilan avaruutta. Kirkon katonharjan korkeus on 34 metriä. Kaikista Suomen keskiaikaisista kivikirkoista Lohjan Pyhän Laurin kirkko on kolmanneksi suurin Naantalin kirkon ja Turun tuomiokirkon jälkeen. Kolmilaivaisessa runkohuoneessa on vain neljä pilariparia, mikä lisää tilan tuntua, sillä kaksi ensimmäistä pilariväliä ovat merkittävästi pitempiä kuin kolmas.
1800-luvun alussa kirkossa pidettiin katselmus, ja siinä edellytettyjä korjaustöitä toteutettiin vuonna 1805. Korjausten yhteydessä ikkunoiden muoto muutettiin ja papinovi muurattiin umpeen. Kirkossa tehtiin merkittävät restaurointityöt 1966–1968, jolloin muun muassa papinovi avattiin ja ikkunat palautettiin papinoven perusteella arvioituun keskiajan muotoon. Kirkon päädyissä olevat kivipinnalle tehdyt tiilikoristeet edustavat samaa tyyppiä.
Sisätilat
thumb|Lohjan kirkon sisätiloja. thumb|200px|Intendentinkonttorin arkkitehdin [[Jean Wiikin suunnittelema saarnastuoli vuodelta 1845.]] thumb|220px|left|Seinämaalaus Lohjan Pyhän Laurin kirkossa. Kuvassa näkyvät kirkon penkit, jotka edelsivät [[Pirkko Stenrosin 1960-luvulla suunnittelemia nykyisiä penkkejä. Oikealla keskellä vihkiristi.]] Keskiaikaisia sivualttareiden paikkoja on löydetty useita, mutta pääalttarin etsinnät eivät ole tuottaneet tulosta. Sakaristossa on ollut alttari vielä 1600-luvulla, samoin asehuoneesta on löytynyt viitteitä alttarista. Keskiajan veistoksista ja alttarikaapeista ei ole kovin paljon säilynyt. Yksi niistä on Pyhää Laurentiusta esittävä veistos noin vuodelta 1400. Suuren krusifiksin valmistumisajankohdaksi arvioidaan 1400-luvun loppu, ja todennäköisesti se on tehty Turussa. Sakaristoon on talletettu kaivauksista löytynyt pahoin vahingoittunut osa Pyhää Martinusta esittävästä puuveistoksesta. Ikkunoissa on keskiajalla ollut sittemmin hävinneitä lasimaalauksia. Kirkkoon saatiin uusi saarnastuoli noin 1650, jolloin kuoriin tehtiin muutoksia ja samalla vanha, mahdollisesti keskiaikainen, saarnastuoli siirrettiin sakastiin. Nykyinen saarnastuoli on vuodelta 1845, ja sen on suunnitellut Jean Wiik intendenttikonttorista. Keskiaikainen alttarikaappi on poistettu uuden alttarilaitteen tieltä 1662, jolloin rakennettiin uusi alttari. Nykyinen alttari kaiteineen on Pirkko Stenrosin suunnittelema ja vuodelta 1987. Runsaasti esineitä on kadonnut todennäköisesti erityisesti 1800-luvun alun siivousinnossa.
Kirkon pohjoisseinällä on Margareta Capsian maalaama alttaritaulu, jonka lahjoitti vuonna 1738 kirkkoherra Gregorius Arctopolitanus. Kruunut ovat kaikki lahjoituksia, kaksi Laakspohjan kartanon omistajalta ja tämän tyttäreltä, yksi Liivinmaan kuvernööriltä Claes Tottilta.
Kirkossa on ollut käytössä ehtoolliskalustoa Viipurin maaseurakunnan kirkosta, josta tuotiin myös silkkinen messukasukka vuodelta 1735.
Urut on rakentanut 1985 Urkurakentamo Veikko Virtanen, samoin kuoriurut vuodelta 1986. Urkujen arkkitehtoninen muotoilu ja urkulehteri ovat arkkitehti Ola Laihon käsialaa.
Seinämaalaukset
thumb|Lohjan kirkon asehuoneen holviin maalattu kuva, jossa noita lypsää [[Para (henkiolento)|paran avustamana lehmää. Vieressä toinen nainen kirnuaa voiksi vierellään olleen paran varastamaa maitoa. ]] Kirkon kaikilla seinillä sakaristoa ja asehuonetta myöten on maalauksia, ja ne kuuluvat kansallisiin kulttuuriaarteisiin. Kirkon maalaukset on mahdollisesti lahjoittanut Raaseporin käskynhaltijana 1490–1513 toiminut Tönne Erikinpoika Tott, jonka vaakuna on ollut kirkossa aiemmin olleessa lasimaalauksessa. Seinien maalaukset peitettiin kalkkimaalilla 1700-luvulla ja 1800-luvun alussa valoisuuden lisäämiseksi. Runkohuoneen holvienkin maalauksia kirkkoherra vaati peitettäväksi, kun "joku kurja tuhertaja [on] muinaisina aikoina – – liannut kirkon korkeat holvit". Niitä ei kuitenkaan peitetty. Suhtautuminen muuttui, ja 1886 kaikki maalaukset otettiin esiin. Työtä johti Emil Nervander, ja työn aikana maalaukset voitiin ajoittaa 1510-luvulle kuori-ikkunan vieressä olevan piispa Arvid Kurkeen viittaavan vaakunan perusteella. Vanhat maalaukset vahvistettiin voimakkain värein. Ne kuitenkin entistettiin 1950-luvulla, jolloin työtä johti konservaattori Oskari Niemi. Nämä työt rahoitettiin myyntikampanjoin ja lahjoituksin.
Maalaukset esittävät erityisesti ihmishahmoja ja tapahtumia. Kirkossa on säilynyt kaikki 12 vihkiristiä, jollaiset oli tapana maalata keskiajan kirkkoihin.
Sakasti ja asehuone
thumb|200px|left|Kirkon kellotapuli. Vieressä [[Laakspohjan kartanon hautakappeli, jonka Magnus Ehrnrooth rakennutti 1824. Hänen lisäkseen siihen on haudattu hänen puolisonsa Christina von Morian sekä kihlakunnan kirjuri Gustaf Bohm. ]] thumb|left|200px|[[Yrjö Rosvallin 1934 suunnittelema unohdettujen vainajien muistomerkki kirkon eteläseinustalla asehuoneen vieressä.]] Kivisakasti on rakennettu samaan aikaan kuin nykyinen kirkko, mutta se valmistui kuitenkin ensin. Se on suhteellisen kookas, sillä se on suhteutettu runkohuoneen kokoon. 1490-luvulla valmistunut ulkoisesti vaatimaton asehuone on myös kookas, mutta siinä ei ole päätykoristetta. Viistosti oven yläpuolella on ulkosaarnastuolin aukko, jollainen on monissa Varsinais-Suomen ja Hämeen kirkoissa mutta Uudellamaalla vain Lohjalla ja Sipoon kirkossa. Ulkosaarnastuoliin on käynti sisältä asehuoneen lounaisnurkan portaista.
Kellotapuli
Kellotapulin kivinen alaosa on peräisin keskiajalta. Yläosa on rakennettu saksalaisen rakennusmestarin Johann Friedrich Schultzin johdolla noin vuonna 1740. Tapulin kolmesta kellosta vanhin, keskikokoinen, on valettu Tallinnassa 1594, suurin vuonna 1624 Lohjalla ja pienin 1740 Tukholmassa. Suurin arvellaan valetun vanhemmasta haljenneesta kellosta saadusta materiaalista ja kruunun avustuksena saadusta 400 kilon rautaerästä.
Hautausmaa
thumb|200px|Lohjan kirkko, sankarihaudat. Kunnia kaikkensa antaneille uhrinsa kalleimman antaneille, kunnia heille uskollisille kuoloon asti! Kun hautausmaan todettiin vähitellen käyneen ahtaaksi sen jälkeen, kun kirkon alle hautaaminen 1783 kiellettiin, sitä on laajennettu useita kertoja vuodesta 1825 lähtien, viimeksi 1945. Sen jälkeen on perustettu uudet hautausmaat Virkkalaan sekä Metsolaan, jossa on arkkitehti Erik Bryggmanin suunnittelema siunauskappeli.
Hautausmaalla on ollut 1700-luvun alkupuolella tehty hautakappeli, jonka rakennuttajana pidetään Veijolan tilan omistajaa, lääninsihteeri Johan Henriksson Arckenholtzia. Kappeli jäi hoitamattomaksi, ja nykyisin sen paikalla on muistomerkiksi 1923 pystytetty luonnonkivi. Kivi pystytettiin erityisesti historioitsija Johan Arckenholtzin muiston kunnioittamiseksi. Tapulin viereen rakennutti Laakspohjan kartanon omistaja Magnus Erik Ehrnrooth keltaisen uusklassisen hautakappelin. Sen oven yläpuolella on kivilaatassa teksti "Laxpojo Graf 1824" ja seinään on myöhemmin kiinnitetty kivitaulu, jossa on kappeliin haudattujen nimet. Kirkon länsipuolella on Sedolan hautakappeli, jonka rakennutti 1825 Sedolan rusthollin omistaja Henrik Sederström. Kappelin päädyssä on kivitaulu "Sedola Graf Byggnad af H: S: 1825". Hautakappeliin on haudattu Sederström ja hänen vaimonsa Anna Kajsa Wessman. Kappeleissa on hautaholvit, jotka vuoden 1903 määräysten mukaan on täytetty hiekalla. Molemmat kappelit on maalattu ja kunnostettu 1980-luvulla. Kirkon itäpuolella on kumpareessa 1840 tiilestä muurattu Outamon ratsutilan hautakammio, jonka ovena on valurautakansi.
Unohdettujen vainajien muistomerkki paljastettiin 1934 kirkon eteläseinustalla. Hautausmaan pohjoispäässä on Ilmari Wirkkalan suunnittelema sankarihauta-alue. Sen taustana on kotkakuvioinen metallirakennelma, jossa kiipeilee villiviini, ja keskellä on sankaripatsas. Karjalaan jääneiden vainajien muistomerkki on kirkon pohjoisseinustalla.
Hautausmaalle on haudattu muun muassa kirkon maalaukset entisöinyt Oskari Niemi. Kellotapulin vieressä on Johannes ja Kyllikki Virolaisen hauta. Kirkosta itään on vuonna 1918 vakaumuksensa puolesta kaatuneiden muistomerkki. Hautausmaan koillislaidassa on arkkitehti Bey Hengin 1990 suunnittelema uurnalehto, ja uusi uurnahauta-alue on kirkon pohjoispuolella länsiaidan vieressä. Hautausmaan itäpuolen vuonna 1830 tehdyllä mäntykankaisella laajennusalueella on yhä jäljellä siellä silloin kasvaneita mäntyjä.
Rosala
Rosala on saari Kemiönsaaren kunnassa. Rosalan saari kuuluu Hiittisten saaristoon ja kuului aiemmin Hiittisten ja myöhemmin Dragsfjärdin kuntaan. Rosalalla on noin 140 ympärivuotista asukasta, joista suurin osa asuu Rosalan kylässä. Finferriesin M/s Aurora liikennöi Rosalan saarelle Kasnäsistä.
Saari
Rosala sijaitsee Hangon läntisen selän länsipuolella Kemiön ja Hangon välissä yhdessä Hiittisen kanssa. Saaret ovat Hiittisten pääsaaret, ja niiden välinen salmi Kyrksundet oli aikoinaan merkittävä merenkulkureitti. Salmen yli on rakennettu silta, joka yhdistää saaret.
Saarella on kolme kylää, Rosala, Böle ja Stubbnäs, joista suurin on Rosala. Saaren yhteysaluksen M/S Auran satama on saaren pohjoisosassa Långnäsissä. Rosalan kylässä on venesatama, josta kulkee yhteysalus lähisaarille.
Kylä
Rosalan kylän nimen oletetaan juontuvan ruotsalaisesta Roslagenista, joko suoraan tai suomalaisten naapurien antaman nimityksen ”Ruotsala” tai ”Ruotsinsalo” kautta, joka on tarkoittanut ruotsalaisten kylää.
Rosalassa sijaitsee Rosalan Viikinkikeskus, johon on rakennettu jäljitelmiä noin tuhat vuotta vanhoista asumuksista ja veneistä. Tosin viikinkiasutusta ei Suomessa ole koskaan ollut. Kylästä järjestetään kesäisin venekuljetuksia Bengtskärin majakalle.
Petter Thoresen
pienoiskuva|Petter Thoresen
Petter Thoresen (s. 10. maaliskuuta 1966) on norjalainen suunnistaja.
Petter Thoresen voitti suunnistuksen henkilökohtaisen maailmanmestaruuden Skövdessä 1989, West Pointissa 1993 ja Grimstadissa 1997. Ensimmäisellä kerralla kisaohjelmaan kuului vain yksi henkilökohtainen laji, toisen mestaruutensa Thoresen voitti lyhyellä matkalla, ja kolmas mestaruus tuli normaalimatkalta. Viestin maailmanmestaruuden Thoresen voitti 1989 ja 1999.
Maailmancupin kokonaiskilpailun Petter Thoresen voitti 1994. Hän on voittanut myös useita kertoja Tiomila-viestin ja Jukolan viestin.
Speck
Speck tarkoittaa seuraavia asioita:
Hailuodon jäätie
thumb|Liikennettä jäätiellä thumb|Jäätien viitta
Hailuodon jäätie on Suomen pisin jäätie. Se kulkee Perämerellä Oulunsalon Riutunkarin ja Hailuodon Huikun välillä. Sitä ylläpitää Touhu-Palvelut Oy.
Onnettomuus
Jäätiellä tapahtui 15. helmikuuta 2022 pelastajan hengen vaatinut onnettomuus.
International Taekwon-Do Federation
International Taekwon-Do Federation (ITF) on taekwondon maailman kattojärjestö ja lajin vanhin maailmanliitto. Se on toinen taekwondon maailmanlaajuisista merkittävimmistä kattojärjestöistä WT(World Taekwondo):n ohella. ITF on perustettu Korean tasavallassa 22. maaliskuuta 1966 ja sen päämaja on nykyisin Wienissä.
ITF on maailman suurimpia kamppailulajikattojärjestöjä. Siihen kuuluu runsaat 150 kansallista lajiliittoa, ja miljoonia harrastajia; koko taekwondoliikkeen (ITF, WT, ja muut pienemmät maailmanliitot yhteenlaskettuina) harrastajien määrä on jopa 60–80 miljoonaa), mikä tekee lajista harrastajamäärällisesti suurimman kamppailulajin maailmassa. Taekwon-do ei ole kuitenkaan saanut Suomessa sille kuuluvaa arvostusta medianäkyvyyden tai valtiontukirahojen muodossa.
ITF järjestää MM-kisat joka toinen vuosi, ITF:n alaisuudessa toimivat maanosajärjestöt vastaavat maanosansa mestaruuskilpailujen järjestämisestä: jokavuotiset EM-kilpailut järjestää All European Taekwon-Do Federation (AETF).
Sikiö
Sikiö on monisoluisen eläimen hedelmöittyneestä munasolusta kehittymässä oleva uusi yksilö, jonka useimmat elimet ovat jo muodostuneet, mutta joka ei ole vielä syntynyt tai kuoriutunut munasta. Sikiökausi alkaa ihmisellä alkiovaiheen eli kahdeksan ensimmäisen raskausviikon jälkeen.
Eläinten alkion ja sikiön kehitystä tutkitaan embryologiassa, joka on kehitysbiologian ja anatomian haara.
Sikiökausi ihmisellä
thumb|150px|[[Leonardo da Vincin piirros kohdussa olevasta ihmissikiöstä.]]
Sikiön kehitys kuukausittain
Ihmisen sikiökausi alkaa kahdeksannella raskausviikolla ja kestää synnytykseen asti. Kun sikiö kasvaa, äidin kohtu kasvaa ylöspäin ja eteenpäin sen mukana. Taulukossa alkion ja sikiön keskimääräinen pituus kunkin raskauskuukauden lopussa:
pienoiskuva|[[Ultraäänikuva 12-viikkoisesta sikiöstä]]
Alkiokaudella jo syntyneet elinjärjestelmät jatkavat sikiökaudella kehitystään ja eriytymistään. Myös luutuminen on ehtinyt alkaa.
Sikiökauden ensimmäisenä kuukautena eli kolmantena raskauskuukautena silmät muodostuvat lähes täysin, mutta silmäluomet ovat yhä kiinni. Nenän selkä, korvalehdet ja kynnet muodostuvat. Käsivarret ja sormet sekä jalat ovat muodostuneet, kuten myös suurimmat verisuonet. Kahdennellatoista viikolla sikiön sydänäänet voidaan jo havaita stetoskoopilla, ja sikiö reagoi ärsykkeisiin. Sikiön keskushermosto ja ääreishermosto ovat kehittyneet jo ennen sikiökautta, joten sikiö pystyy liikkumaan jo sikiökauden alussa. Äiti havaitsee sikiön liikkeet vasta neljännellä tai viidennellä raskauskuukaudella.
Neljäntenä raskauskuukautena sikiön kasvot muuttuvat ihmismäisiksi ja hiuksia alkaa kasvaa. Monet luut ovat jo luutuneet, ja niveliä alkaa muodostua. Kehon eri järjestelmät jatkavat kehitystään. Sikiön pää on suurimmillaan ruumiiseen verrattuna, mutta seuraavina kuukausina ruumis kasvaa nopeammin kuin pää.
Viidentenä raskauskuukautena sikiön elinjärjestelmät kehittyvät nopeasti. 24. raskausviikolla sikiön ihoa peittää suojaava rasvakerros sekä untuvainen karva, joka yleensä putoaa ennen synnytystä.
Kuudentena raskauskuukautena sikiön silmäluomet erkaantuvat ja silmäripset muodostuvat. Iho ryppyyntyy. Sikiö saattaa selvitä ennenaikaisesta synnytyksestä 26. viikon ikäisenä, jos se saa edistynyttä lääketieteellista hoitoa. Sitä nuoremman sikiön hengityselimistö ei vielä ole tarpeeksi kehittynyt.
Kahdeksantena raskauskuukautena sikiön ihonalainen rasvakerros kasvaa, eikä sikiö enää ole ryppyinen. Kallon luut ovat pehmeät. Poikasikiön kivekset ovat laskeutuneet kivespussiin. Keuhkot ovat kypsyneet 38. viikkoon mennessä.
Yhdeksäntenä raskauskuukautena sikiön ihon alle muodostuu lisää rasvaa. Kynnet kasvavat sormien päihin ja joskus niiden ylikin.
Ravinnonsaanti
Sikiö saa ravintonsa äitinsä verestä napanuoran kautta. Hiilidioksidi ja muut aineenvaihdunnasta syntyneet jätteet kulkeutuvat napanuoran kautta takaisin äitiin. Raskauden loppuvaiheessa sikiö nielee noin puoli litraa sisimmän sikiökalvon nestettä päivittäin ja saa siitä vettä, suoloja, glukoosia ja ureaa. Sikiön munuaiset tuottavat noin 450 millilitraa virtsaa päivittäin.
Verenkierto
Sikiön verenkiertojärjestelmä on erilainen kuin aikuisella, sillä sikiö hengittää istukan kautta eikä keuhkojen kautta. Veri ei pääse sikiön keuhkoihin, vaan se menee napanuoran kautta istukkaan, jossa se vaihtaa hiilidioksidia happeen. Happipitoinen veri palaa napanuoran kautta sikiöön. Veri ei kulje myöskään sikiön maksan kautta ennen synnytystä. Sikiön sydämessä on reikä vasemman ja oikean kammion välillä, mikä tasapainottaa veren määrän sydämessä. Reikä sulkeutuu synnytyksen jälkeen.
Tanskan jääkiekon ykkösdivisioona
Tanskan jääkiekon ykkösdivisioona on Tanskan jääkiekon toiseksi korkein sarjataso. Se perustettiin vuonna 1985.
Suurin osa sarjan joukkueista ovat Metal Ligaenin joukkueiden kakkosseuroja, ja ne pelaavat emoseurojensa kotihalleissa. IK Aarhus, Amager Ishockey, Gladsaxe SF ja Hvidovre Fighters pelaavat sarjaa itsenäisinä joukkueina. Viimeinen sarjanousu ykkösdivisioonasta Metal Ligaeniin tapahtui keväällä 2014 Gentofte Starsin noustessa sinne. Seuran kakkosjoukkue jatkaa kuitenkin toimintaansa ykkösdivisioonassa kaudella 2014–2015.
Suomalaiset
Kaudella 2015–2016 sarjassa pelaa suomalaisista ainoastaan Frederikshavn IK:n Victor Sund. IK Aarhusin Rami Jokinen onnistui voittamaan kaudella 2006–2007 runkosarjan pistepörssin tehoilla 20+21=41. Sarjan kaikkien aikojen tunnetuin suomalaisnimi lienee kuitenkin naisten maajoukkuepelaaja Michelle Karvinen (myös Tanskan kansalaisuus), joka on pelannut kolmena kautena Rødovre Mighty Bullsissa. 1. maaliskuuta 2010 hänestä oli lähellä tulla kaikkien aikojen ensimmäinen miesten pääsarjassa kiekkoillut nainen, kun Karvinen merkittiin Rødovren pääsarjajoukkueen kokoonpanoon. Hänen debyyttinsä kuitenkin peruuntui, koska Karvinen ei NCAA:n sääntöjen mukaan olisi voinut enää pelata yliopistojoukkueessa, jos hän olisi pelannut ammattilaissarjassa.
Jos lyhyitä lainavisiittejä Tanskan pääsarjasta ei lasketa, niin suomalaisista joukkueidensa vakiokokoonpanossa sarjassa on pelannut myös Antti Aaltonen, Lassi Aarnio, Markku Erkheikki, Pyry Lahti, Ville Piltti, Matias Posio, Seppo Santala, Jussi Sipponen ja Ole Välipirtti.
Africa proconsularis
Africa proconsularis oli Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Pohjois-Afrikassa ja käsitti alueen nykyisessä Algeriassa, Libyassa ja Tunisiassa. Myöhäisantiikin aikana provinssista esiintyy myös nimeä Proconsularis Zeugitana.
Maantiede
Africa proconsulariksen provinssi sijaitsi Pohjois-Afrikassa Välimeren rannikolla. Sen alue sai alkunsa idästä nykyisen Algerian pohjoisrannikon itäosista, käsitti nykyisen Tunisian pohjoisosan, ja päättyi lännessä nykyisen Libyan pohjoisrannikon itäosaan. Alue muodostui suhteellisen kapeasta rannikkokaistasta, joka ei aina ulottunut kovin syvälle sisämaan aavikolle. Provinssin länsipuolella sijaitsi Mauretania Caesariensiksen provinssi ja itäpuolella Kyrenaika eli ensin Cyrenaican provinssi ja myöhemmin Creta et Cyrenen provinssi. Provinssin hallinnollinen keskus oli Zama Regia, myöhemmin Karthago (lat. Carthago).
pienoiskuva|upright=1.6|none|Rooman Pohjois-Afrikan provinssit vuonna 117: vasemmalla [[Mauretania Tingitana ja Mauretania Caesariensis (reunustettu vihreällä), keskellä Africa proconsularis (violetilla) ja oikealla Creta et Cyrene (oranssilla).]]
Kaupunkeja
Africa proconsulariksen roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat provinssin laajimmassa vaiheessa muun muassa (suluissa latinankielinen nimi, mikäli eri):
Historia
Africa proconsulariksen provinssi perustettiin keisari Augustuksen aikana vuonna 27 eaa. yhdistämällä aikaisemmat provinssit Africa vetus ja Africa nova. Provinssi jaettiin Septimius Severuksen aikana vuonna 193 jaa. Africa proconsulariksen provinssiksi ja Numidian provinssiksi, jonka jälkeen Africa proconsulariksen alue oli siis aiempaa pienempi. Tämä Africa proconsulariksen provinssi jaettiin uudelleen Diocletianuksen aikana noin vuonna 293 Proconsularis Zeugitanan provinssiksi, joka voidaan nähdä Africa proconsulariksen perillisenä, sekä Valeria Byzacenan ja Tripolitanian provinsseiksi. Proconsularis Zeugitana kuului African diokeesiin ja 300-luvulla välillä Italia, Illyricum et African prefektuuriin ja välillä Italia et African prefektuuriin.
Rooman valtakunnan jaon aikoihin vuonna 395 Proconsularis Zeugitanan nimenä esiintyy jälleen Africa proconsularis. Se oli osa Länsi-Roomaa ja kuului Italia et African prefektuuriin ja African diokeesiin.
Näin tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:
Mike Muir
Michael ”Mike” Muir (s. 14. maaliskuuta 1963 Venice, Los Angeles, Kalifornia ) on yhdysvaltalainen laulaja, joka on laulanut muun muassa yhtyeissä Suicidal Tendencies, No Mercy ja Infectious Grooves.
Muir on julkaissut nimellä Cyco Miko myös kaksi sooloalbumia 1990-luvulla samaan aikaan, kun hän lauloi Suicidal Tendenciesin ja Infectious Groovesin riveissä.
Philip Scrubb
Philip ”Phil” Scrubb (s. 27. marraskuuta 1992 Richmond, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen koripalloilija, pelipaikaltaan pelintekijä tai heittävä takamies. Hänen veljensä Thomas Scrubb on myös koripalloilija.
Scrubb pelasi menestyksekkäästi Carleton Universityn joukkueessa Kanadan yliopistosarjassa. Ammattilaisena hän on pelannut Kreikan ja Saksan pääsarjoissa. Vuonna 2016 hän voitti FIBA Europe Cupin mestaruuden. Scrubb on edustanut myös Kanadan maajoukkuetta.
Seurajoukkueet
Menestyksekkäiden Carleton Universityssä pelattujen yliopistovuosien jälkeen Scrubb kävi näytillä NBA-joukkue Toronto Raptorsin leirillä, mutta häntä ei varattu kesän 2015 varaustilaisuudessa.
Scrubb aloitti ammattilaisuransa Euroopassa, kun hän siirtyi Kreikan pääsarjajoukkue AEK Ateenaan,, josta hänet lainattiin vuonna 2016 Saksan pääsarjajoukkue Skyliners Frankfurtiin. Skylinersissa Scrubb voitti historian ensimmäisen kerran pelatun FIBA Europe Cupin mestaruuden.
Maajoukkue
Scrubb pelasi Kanadan nuorisomaajoukkueissa, ja vuonna 2013 nimettiin Kanadan haastajamaajoukkueeseen, joka kilpaili saman vuoden universiadeissa sijoittuen neljänneksi.
Kanadan miesten maajoukkueessa Scrubb pelasi vuoden 2011 Pan-Amerikan kisoissa. Méxicossa 2015 hän voitti Amerikan-mestaruuskilpailujen pronssia. Vuonna 2016 Scrubb nimettiin Kanadan joukkueeseen olympiakarsintaturnaukseen.
Luujärvi
Luujärvi voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Mercedes-Benz C-sarja (W206)
Mercedes-Benz W206 on Mercedes-Benz C-sarjan viidennen sukupolven malli, jota on valmistettu vuodesta 2021 lähtien. Se korvasi edeltäneen W205-mallin.
Mercedes-Benz W206 (2021–)
Mercedes-Benz W206 esiteltiin helmikuussa 2021. Edeltäjäänsä verrattuna se kasvoi akseliväliltään 25 millimetriä. Uutena ominaisuutena on nelipyöräohjaus, joka on valittavana lisävarusteena. Sisäpuolella suurin uudistus on S-sarjassa aiemmin esitelty toisen sukupolven MBUX-tietoviihdejärjestelmä. Sitä käytetään kojelautaan sijoitetun pystysuuntaisen kosketusnäytön kautta, jonka koko on vakiona 9,5 tuumaa. Lisävarusteena saa suuremman 11,9-tuumaisen näytön. Autossa on aina digitaalinen mittaristo, jonka näytön koko on vakiona 10,25 tuumaa, lisävarusteena sen koon voi kasvattaa 12,3 tuumaan. vasen|pienoiskuva|Mercedes-Benz S206 Vuoden 2022 Euro NCAP -kolaritestistä W206 sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Moottorivalikoimassa on ainoastaan nelisylinterisiä rivimoottoreita. Mallivalikoiman muodostavat aluksi C 180, C 200, C 300, C 220 d ja C 300 d. Kaikkien moottorien yhteydessä on yhdeksänportainen automaattivaihteisto. C 200 ja C 300 ovat saatavana nelivetoisina.
Shanghain autonäyttelyssä huhtikuussa 2021 esiteltiin ainoastaan Kiinassa myytävä sedanin pidennetty L-versio. Se on akseliväliltään 89 millimetriä perusmallia pidempi. Lisäksi takamatkustajien matkustusmukavuutta on parannettu muhkeammilla pääntuilla ja suuremmalla keskikyynärnojalla. vasen|pienoiskuva|Mercedes-Benz C-sarjan All-Terrain Täysin uusi C-sarjan malliversio on Münchenissä syyskuussa 2021 esitelty farmarimallin maastokelpoisempi All-Terrain-versio. Mercedes-Benzillä on jo aiemmin ollut tarjolla vastaava versio E-sarjasta (W213). C-sarjan All-Terrain on 40 millimetriä perusmallia korkeampi.
Tony Clarkin
Tony Clarkin (s. 24. marraskuuta 1946 ) on brittiläinen kitaristi, joka tunnetaan parhaiten hard rock -yhtye Magnumista. Hän on säveltänyt kaikki yhtyeen kappaleet.
Elämä ja ura
Tony Clarkin eli nuoruutensa ajan Birminghamin lähettyvillä ja kiinnostui musiikista jo varhaisessa vaiheessa. Hän soitti useissa eri yhtyeissä, jotka eivät kuitenkaan saavuttaneet suurta suosiota.
Magnum (1972–1995)
Tony Clarkinin yhtyeistä pitkäaikaisin ja tunnetuin on Magnum, joka perustettiin vuonna 1972. Se on kokenut vuosien saatossa useita miehistönvaihdoksia, mutta Clarkin ja laulaja Bob Catley ovat olleet yhtyeessä alusta lähtien. 1970- ja 1980-lukujen aikana Magnum julkaisi parhaiten tunnetut albuminsa, jotka ovat Chase the Dragon, On a Storyteller’s Night, Vigilante ja Wings of Heaven. Vuonna 1995 Clarkin ilmoitti Magnumin lopettamisesta.
Hard Rain (1995–2001)
Tony Clarkin ja Bob Catley perustivat Hard Rainin miltei välittömästi Magnumin hajoamisen jälkeen. Yhtye julkaisi kaksi albumia. Samoihin aikoihin laulaja Bob Catley alkoi kuitenkin suunnitella omaa sooloprojektiaan, johon hän keskittyi pikku hiljaa yhä enemmän ja erosi lopulta Hard Rainista. Tony Clarkin lakkautti yhtyeen lopullisesti muutaman kuukauden hiljaiselon jälkeen.
Magnum (2001–)
Vuonna 2002 Clarkin herätti Magnumin uudelleen henkiin Bob Catleyn kanssa. Tämän jälkeen yhtye julkaisi albumit Breath of Life ja Brand New Morning. Vuonna 2007 ilmestyi Magnumin neljästoista studioalbumi Princess Alice and the Broken Arrow, joka oli myös yhtyeen parhaiten menestynyt sitten vuoden 1994.
Yhtenä iltana
Yhtenä iltana on Hectorin albumi. Se on järjestyksessään 15. Hectorin albumi ja on ilmestynyt vuonna 1990, marraskuussa, koska se oli Hectorin uran 25-vuotisalbumi ja Hector aloitti uransa vuoden 1965 loppupuolella. Levyn tuottajana on muusikko Pave Maijanen, josta tuli Hectorin yhteistyökumppani vuoteen 1993 asti. Levyn on julkaissut Flamingo.
Albumin musiikki on rockia ja folkia. Se myi platinaa.
Muusikot
+
Moskovan ilmailuinstituutti
Tausta
Instituutti perustettiin 29. elokuuta 1930, jolloin useita Moskovassa sijainneita ilmailuinstituutteja yhdistettiin. Tarkoitus oli muun muassa saada TsAGI:n tutkimustulokset lentokoneteollisuuden käyttöön.
Opetus laajeni pian lentokoneista niiden käytön talouteen ja lentokoneiden laitteisiin. Juuri ennen toista maailmansotaa opetukseen tuli myös varusteluteollisia aineita ja 1960-luvun alussa avaruustekniikkaa. Vuonna 2004 yliopistossa oli 2 000 professoria, apulaisprofessoria ja lehtoria. Muita työntekijöitä on 4 000 henkeä. Oppilaita on noin 14 000.
Professori Anatoli Geraštšenko on johtanut ilmailuinstituuttia vuodesta 2007.
Opetus
Opiskelijoilla on mahdollisuus opetella opintojensa aikana lentämään.
Merja Keskinen
Merja Keskinen (s. 3. syyskuuta 1959, Turku) on suomalainen taiteen maisteri (TaiK, 1988) ja tekstiilitaiteilija. Hän edustaa nykytekstiilitaidetta ja tulkitsee ympäröivää maailmaa väreillä. Teokset ovat pääsääntöisesti suurikokoisia, ja niissä hän käyttää erilaisten kehikoiden ja raamien ympärille ilman kangaspuita kudottuja kankaita. Teosten materiaalina Keskinen käyttää pääasiassa luonnonmateriaaleja, erityisesti pellavaa.
Hän on taiteellisen työn lisäksi työskennellyt Finlaysonin suunnittelijana ja toiminut Almedahlsin julkisten tilojen tekstiilimallistojen suunnittelu- ja asiantuntijatehtävissä.
Lauri Leskinen
Lauri ”Lassi” Leskinen (21. tammikuuta 1918 Lapinsalo, Kiuruvesi – 27. syyskuuta 1979 Kuopio) oli suomalainen opettaja ja kirjailija.
Ura
Leskisen vanhemmat olivat pienviljelijä Juho Alfred Leskinen ja hänen puolisonsa Anna Juljaana (o.s. Pekkala). Perheessä oli yhdeksän lasta.
Leskinen opiskeli kansakoulun jälkeen Portaanpään herännäisten kansanopistossa Lapinlahdella. Hän meni sitten Kajaanin seminaariin 1936 ja valmistui sodan aiheuttaman viivästymisen jälkeen kansakoulunopettajaksi 1943. Sodan aikana yliluutnantiksi kohonnyt Leskinen palveli Uhtuan ja Porajärven suunnilla sekä Santahaminan koulutuskeskuksessa pataljoonan adjutanttina.
Leskinen jäi opettajan työstä eläkkeelle 1978 ja aikoi omistaa enemmän aikaa näytelmien kirjoittamiseen. Hän sairastui kuitenkin vakavasti ja kuoli ehdittyään olla vain vuoden eläkkeellä.
Paavo Liski ja Ilkka Vanne ohjasivat vuonna 1974 televisionäytelmän Leskisen näytelmästä Uudesta luotava maa. Liskin vuonna 1993 ohjaama kolmiosainen televisioelokuva Elämän totuutta etsi kertoi Lauri Leskisen nuoruusvuosista. Leskistä esitti Kari Hakala.
Akkajoki (Tuulomajoki)
Akkajoki on Tuulomajoen vesistöön kuuluva joki Petsamon ja Kuolan piirien alueilla Murmanskin alueen länsiosassa Venäjällä. Akkajoki saa alkunsa Ala-Akkajärvestä, josta se virtaa etelään Rosh-, Patsa-, Neäskim- ja Akmanjärvien läpi ja laskee Luttojokeen Suomen ja Neuvostoliiton entisen rajan tuntumassa. Akkajokeen laskee idästä Huutojärvi ja lännestä Kukkesjärvi.
Akkajoki sijaitsee Suomeen vuosina 1920-1944 kuuluneen entisen Petsamon kunnan eteläosassa. Tuolloinkin Neäskimjärven ja Akmanjärvien välinen osuus sijaitsi Neuvostoliiton puolella. Akkajoen valuma-alue kuului Suonikylän kolttasaamelaisten asuin- ja nautintoalueisiin. Suonikylän vanha talvikylä sijaitsi Akkajoen itäpuolella, mutta jäi vuoden 1920 Tarton rauhassa Neuvostoliiton puolelle.
Gary Thomas
Gary Thomas on australialainen didgeridoon soittaja, joka oli ensimmäisten levyttäneiden länsimaalaisten joukossa. Gary Thomas vieraili Suomessakin pitämässä soittokurssia 1990-luvun lopulla.
Jussi T. Lappalainen
thumb|250px|Jussi T. Lappalainen puhumassa Jyväskylän kirjamessuilla 2009. Jussi Tapani Lappalainen (s. 23. lokakuuta 1935 Kuopio) on suomalainen historioitsija ja emeritusprofessori. Hän toimi Turun yliopiston Suomen historian apulaisprofessorina ja professorina vuodesta 1980 vuoteen 1998. Lappalainen toimi myös kaksi kautta 1995–1998 Professoriliiton puheenjohtajana.
Lappalaisen tutkimustyö on käsitellyt erityisesti sotahistoriaa 1600-luvulta 1900-luvulle. Viimeksi hän on kirjoittanut puolet ja ollut päätoimittajana teoksessa ''Sota Suomesta. Suomen sota 1808–1809''.
Damanhur
Maantiede
thumb|vasen|Öistä näkymää kaupungissa. Damanhur sijaitsee Ala-Egyptissä Niilin suiston länsiosassa. Kaupunki on al-Buhairan kuvernementin hallinnollinen keskus.
Historia
thumb|vasen|Damanhurin oopperatalo.
Vanha aika
Damanhurin nimi on vanhaa perua. Se on johdettu muinaisen Egyptin aikaisesta paikannimestä Timinhor, eli Horuksen kaupunki. Aikanaan samalla nimellä tunnettiin useita eri paikkakuntia. Hellenistisellä kaudella Ptolemaiosten hallitsemassa Egyptissä paikkakunnasta tuli nomoksen hallinnollinen keskus. Antiikin aikana kaupunki tunnettiin kreikaksi nimellä Hermopolis Mikra (lat. Hermopolis Parva).
Myöhempi historia
Egyptin arabivalloituksen jälkeen paikkakunnan mainitsevat muutamat arabialaiset historialliset lähteet. Ibn Mammati mainitsee sen nimen olleen Damanhur al-Wash ja paikalla olleen saman nimisen kanavan. Egyptin mamelukkisulttaani Barquq jälleenrakensi sen vanhoja kaupunginmuureja beduiinien jatkuvien hyökkäysten takia. Vuonna 1302 sitä oli hävittänyt myös maanjäristys. Mamelukkien kaudella kaupungissa oli perjantaimoskeija, karavaaniseralji, sekä postireitti Kairosta Aleksandriaan.
Talous ja liikenne
Damanhur on nykyisin oman alueensa huomattava taloudellinen keskus ja rautateiden solmukohta. Kaupungin kautta kulkee esimerkiksi Kairon ja Aleksandrian välinen rautatie, sekä sen haaroja. Rautateitä pitkin kuljetetaan ympäröivällä maaseudulla kasvatettavaa puuvillaa, viljaa ja kasviksia. Itse kaupungissa on maatalouteen liittyvää teollisuutta ja tekstiiliteollisuutta.
Väestö
Damanhurin asukasluku oli vuonna 2006 yhteensä 244 043.
Ylempi Pergase
Ylempi Pergase oli antiikin aikainen Erekhtheis-fyleen kuulunut Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen demos. Se kuului fylen mesogeios-trittykseen eli Attikan sisämaa-alueen demoksiin.
Ylempi Pergase sijaitsi Ateenan pohjoispuolella. Se sijoitetaan luoteeseen nykyisestä Kifisián kaupungista. Ylemmän Pergasen lähellä sijaitsi Alempi Pergase, joka oli erillinen demos.
Demos perustettiin Kleistheneen uudistuksessa arkaaisen kauden lopulla vuonna 508 eaa. Sillä oli alun perin kaksi edustajaa Ateenan bulessa eli neuvostossa. Hellenistisellä kaudella fyleissä ja demoksissa tapahtuneiden muutosten seurauksena demoksella oli myöhemmin kolme bule-edustajaa. Demoksen kansalaisesta käytettiin demonyymiä Pergasēthen.
Lazy Town
Lazy Town tai LazyTown (islanniksi Latibær) on islantilainen lastensarja, jossa on näyttelijöitä ja muuta tuotantoryhmää Islannista, Isosta-Britanniasta ja Yhdysvalloista. Sarjan on luonut Magnús Scheving, joka esittää myös itse sarjassa Sportacusta. Sarjassa Stephanieta esittää Julianna Rose Mauriello ja Robi Rähmää Stefán Karl Stefánsson. Ohjelma on dubattu yli 12 kielelle. Yksi jakso kestää 23 minuuttia ja kausia on 4.
Carlos Humberto Paredes
Carlos Humberto Paredes Monges (s. 16. heinäkuuta 1976 Asunción) on paraguaylainen entinen jalkapalloilija. Hän edusti urallaan useita eri joukkueita, kuitenkin suurimmaksi osaksi Club Olimpiaa, jonka riveissä voitti neljästi Paraguayn mestaruuden. Hän voitti myös kahdesti Portugalin cupin, vuonna 2001 FC Porton ja vuonna 2007 Sporting CP:n riveissä. Paredes ilmoitti uransa päättämisestä maaliskuussa 2015.
Lazy Town
Lähes koko Lazy Townin ulkoilmamaisema on toteutettu tietokonegrafiikkana. Magnus Scheving on tehnyt itse lähes kaikki Sportacuksen voltit ja temput. Julianna Rose Mauriello on Stephanien ääni englanninkielisessä versiossa, ja islanninkielisessä dubissa häntä ääninäyttelee Ólöf Kristína Þorsteinsdóttir.
Zagrebin eläintarha
thumb|220px|Kartta eläintarhasta. Zagrebin eläintarha on Kroatian pääkaupungissa Zagrebissa sijaitseva eläintarha, joka avattiin virallisesti 27. kesäkuuta 1925.
Lazy Town
Hahmot
Sportacus: Sportacus on tarinan supersankari, joka ei pysty olemaan liikkumatta hereillä ollessaan, vaikka yrittäisi. Sportacus ei tahdo pahaa kenellekään, ja hän onkin kaikkien ystävä.
Stephanie: Stephanie on liikuntaa harrastava tyttö, joka tulee kesälomalle Lazy Towniin Mauno-setänsä luo. Hän pitää liikkumisesta, ja turhautuu kovasti, kun hänen ystävänsä haluavat laiskotella. Hänellä on vaaleanpunaiset hiukset.
Zagrebin eläintarha
Zagrebin eläintarha koostui alun perin vain kolmesta ketusta ja kolmesta pöllöstä, mutta vuonna 1971 siellä oli edustettuina jo 159 eri lajia. Vuonna 1989 lajeja oli 129 ja yksilöitä 601. Eläintarhaa on uudistettu vuodesta 1990 lähtien.
Carlos Humberto Paredes
Paredes edusti Paraguayn maajoukkuetta 74 ottelussa, joissa teki 10 maalia. Hän edusti Paraguayta kolmesti maailmanmestaruuskisoissa (1998, 2002 ja 2006). Hän teki debyyttinsä maajoukkueessa 29. maaliskuuta 1998 Kolumbiaa vastaan.