cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Amgun
Amgunin varrella sijaitsee Polina Osipenkon piirikeskus. Joen rantoja pitkin kulkee Baikalin–Amurin rautatie. Seudun kanta-asukkaita ovat negidaalit ja nivhit.
Markaryd
thumb|right|250px|Markaryd vuoden 2015 taajamarajauksen mukaan.
Markaryd on samannimisen Markarydin kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Kronobergin läänissä ja Smålandin historiallisessa maakunnassa Etelä-Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 3 966 asukasta.
Markaryd oli 1970-luvun alun kuntauudistukseen asti kauppala.
MasterChef VIP
MasterChef VIP on ohjelma, jossa 12 julkisuuden henkilöä kokkaa MasterChef VIP -kisan voitosta. MasterChef VIP -kisan voittaja saa palkinnoksi 10 000 euron rahasumman, jonka hän luovuttaa itse valitsemaansa hyväntekeväisyyskohteeseen. Ensimmäinen tuotantokausi alkoi Nelonen-kanavalla 10. helmikuuta 2015.
Toinen tuotantokausi alkoi helmikuussa 2021 ja sitä tuomaroivat Tomi Björck, Sikke Sumari ja Kari "Kape" Aihinen.
Toinen tuotantokausi
Kilpailijat
Läntinen kehitysalue
thumb|270px|Nepalin 5 kehitysaluetta, 14 vyöhykettä ja 75 piirikuntaa Läntinen kehitysalue on yksi Nepalin viidestä kehitysalueesta. Se rajautuu pohjoisessa Kiinan Tiibetin autonomiseen alueeseen. Idässä naapurina on Nepalin Keskinen kehitysalue, etelässä Intian Biharin ja Uttar Pradeshin osavaltiot ja lännessä Nepalin Keskilännen kehitysalue.
Läntisen kehitysalueen pinta-ala on 29 398 neliökilometriä ja väkiluku 4,93 miljoonaa ihmistä (2011). Alueen hallinnollinen keskus on Pokhara.
Alueen osat
Kehitysalue jakautuu paikallishallintoa varten 16 piirikuntaan, jotka voidaan luonnonolojensa perusteella ryhmitellä kolmeen ekologiseen vyöhykkeeseen (etelästä pohjoiseen):
Aluehallintoa varten Läntisen kehitysalueen piirikunnat voidaan ryhmitellä kolmeen vyöhykkeeseen:
Lahden suuralueet
Lahden suuralueet jakavat Lahden kaupungin yhdeksään osa-alueeseen, joita käytetään tilastoinnissa. Lahdessa suuralueet jaetaan edelleen 41 tilastolliseen kaupunginosaan ja ne puolestaan 169 pienempään tilastoalueeseen.
Kaupunginosat poikkeavat useissa tapauksissa tilastointiin käytettävistä osa-alueista.
Suuraluejako
1 Maa- ja vesialueet (km2).
2 Kaupunginosien rajat eivät noudata tilastollisia osa-alueita, mistä johtuen tähän voi liittyä karttatulkinnasta johtuvia epätarkkuuksia.
Maija Tanninen-Mattila
Tarja Maija Tanninen-Mattila (s. 29. tammikuuta 1958 Helsinki) toimi Helsingin taidemuseo HAMin johtajana vuodesta 2013 vuoteen 2022, jolloin jäi eläkkeelle. Aiemmin hän toimi Ateneumin taidemuseon johtajana vuodesta 2006.
Lahden suuralueet
Suuraluejako
Vuonna 2016 yhteensä 1 292 asukkaan suuralueeksi tilastoitiin "muu alue".
Maija Tanninen-Mattila
Tanninen-Mattila valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1989. Hän opiskeli ensin pääaineenaan englantilaista filologiaa sivuaineinaan yleinen kirjallisuustiede ja kotimainen kirjallisuustiede, mutta vaihtoi myöhemmin pääaineekseen taidehistorian. Pro gradu -tutkielmassaan Tanninen-Mattila teki 1970-luvun suomalaisesta ekologisaiheisesta taiteesta. Lukuvuoden 1993–1994 hän opiskeli George Washingtonin yliopistossa.
Vuosina 1991–1995 Tanninen-Mattila työskenteli Helsingin kaupungin taidemuseon amanuenssina ja 1995–2001 intendenttinä. Hän johti Helsingin Taidehallia vuosina 2001–2006.
Herman Frank
thumb|Herman Frank Acceptin konsertissa vuonna 2013. Herman Frank on saksalainen kitaristi ja lauluntekijä. Hän tuli tunnetuksi 80-luvulla yhtyeiden Accept ja Victory kitaristina. Frank on toiminut myös tuottajana ja julkaissut neljä soololevyä.
Maija Tanninen-Mattila
Tanninen-Mattilan isä on toimittaja Aarne Tanninen ja äiti lastenkirjailija Oili Tanninen. Hänen puolisonsa on lääketieteen tohtori Antti S. Mattila. Heillä on kaksi aikuista poikaa.
Viljo Sainio
Viljo Johannes Sainio (7. toukokuuta 1888 Tampere − 17. tammikuuta 1933 Viipuri) oli suomalainen juristi ja korkeimman oikeuden oikeusneuvos.
Herman Frank
Ura
Herman Frank liittyi heavy metal -yhtyeeseen Accept vuonna 1982 vähän ennen albumin Restless and Wild julkaisua. Frank lähti yhtyeestä seuraavan albumin Balls to the Wall julkaisun jälkeen. Vuonna 1983 hän perusti yhtyeen nimeltä Hazzard, joka julkaisi jo samana vuonna albumin Hazzard. Vuonna 1985 Frank liittyi Sinneriin, missä hän oli mukana toisena kitaristina albumilla Touch of Sin.
Vuodesta 1986 lähtien Frank on soittanut yhtyeessä Victory. Hän on tehnyt yhtyeen kanssa yhteensä viisi studio- ja kaksi live-albumia. 90-luvulla Frank perusti yhtyeen Moon'Doc, jonka kanssa hän julkaisi vuosina 1995 - 2000 kolme albumia Moon'Doc (1995), Get Mooned (1996) ja Realm of Legends (2000). Vuonna 2002 hän liittyi takaisin Victoryyn ja hän on sävelsi ja tuotti Tommy Newtonin kanssa albumit Instinct (2003), Fuel to the Fire (2006) ja Don’ t Talk Science (2011).
Viljo Sainio
Sainion vanhemmat olivat kansakoulunopettaja Juho Adolf Sainio ja Maria Matilda Kankaanpää. Hän pääsi ylioppilaaksi 1907 Tampereen reaalilyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta molempien oikeuksien kandidaatiksi 1912 sekä molempien oikeuksien lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1929. Sainio sai varatuomarin arvon 1915.
Herman Frank
Ura
Frank soitti Acceptissa vuoden 2005 kesäkiertueella ja yhtyeen tehtyä paluun Mark Tornillon kanssa vuonna 2009. Hän oli mukana yhtyeen kolmella paluun jälkeisellä albumilla: Blood of the Nations (2010), Stalingrad (2012) ja Blind Rage (2014) ennen eroamistaan vuoden 2014 lopussa. Saman vuoden lopussa Frank ja Stefan Schwarzmann julkaisivat perustamansa yhtyeen Pänzer ensimmäisen albumin Send Them All To Hell.
Viljo Sainio
Sainio oli Tampereella asianajajana ja viimeksi oikeusneuvosmiehenä 1917−1923. Hän oli sotaylioikeuden sotaviskaalina 1927−1929 ja nuorempana oikeuskanslerinsihteerinä 1929−1930. Sainio oli korkeimman oikeuden apujäsenenä 1929−1930 ja oikeusneuvoksena 1930−1932. Viimeksi Sainio toimi Käkisalmen tuomiokunnan tuomarina 1932−1933.
Herman Frank
Ura
Vuonna 2009 hän julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa, Loyal for None, jossa on mukana laulaja Jioti Parcharidis (Victory), basisti Peter Pichl (Running Wild) ja rumpali Stefan Schwarzmann (Accept). Hän on tehnyt tämän jälkeen kolme soololevyä: Right in the Guts (2012), The Devil Rides Out (2016) ja Fight the Fear (2019). Herman Frank ja hänen vaimonsa Martina Frank perustivat yhtyeen Poison Sun, joka julkaisi ensimmäisen albuminsa Virtual Sin vuonna 2010.
Frank on tuottanut omien yhtyeiden levyjen lisäksi myös muiden yhtyeiden kuten Saxonin, Molly Hatchetin ja tuottajana ja miksaajana.
Viljo Sainio
Viljo Sainio oli naimisissa 1916−1918 Vilma Onerva Nybergin (k. 1918) kanssa ja vuodesta 1920 Kerttu Ylipohjan (k. 1930) kanssa.
Liikola
Liikola oli Kivennavan pitäjän kylä Kivennapa-Kanneljärvi maantien varressa. Liikolassa oli talvisodan alkaessa parikymmentä taloa. Kylää kutsuttiin myös Keski-Voipeelaksi tai Hyyteläksi, jotta sitä ei sekoitettaisi pitäjänrajan toisella puolella olevaa Kanneljärven Liikolaan. Tuota Kanneljärven Liikolaa, joka oli selvästi suurempi kylä, kutsuttiin samasta syystä Turkkilaksi. Kivennavan Liikola oli yksi Kolmikyläksi nimitetyn kylärykelmän kokonaisuudesta. Muut olivat Voipiala eli Etu-Voipeela ja Kaukolempiälä eli Perä-Voipeela.
Nykyisin näistä kolmesta kylästä asutusta on vain Kaukolempiälässä. Liikolan kohdalla on peltoaukea ja tienristeys. Risteyksestä lähtevä pitkähkö hiekkatie johtaa pellon halki ja metsän läpi yksittäiselle maatilalle, mutta Liikolan kylän kohdalla asutusta ei ole.
Naukograd
Naukograd (venäjäksi наукогра́д) on venäläinen tiedekaupunki. Kaupunki voi saada tiedekaupungin aseman, jos siellä sijaitsee paljon tutkimustoimintaa yliopiston tai valtion tutkimuslaitoksien muodossa. Nimitys on verraten uusi: Obninskistä tuli ensimmäinen naukograd vuonna 2000. Dubna (2001), Koroljov (2001) , Koltsovo, Frjazino (2003) ja Reutov (2003) saivat tämän nimen pian sen jälkeen.
Tiedekeskuskaupunkeja on nykyisin noin 70. Suomea lähimmät naukogradin aseman saavuttaneet kaupungit ovat Leningradin alueen ydinvoimatekniikan tuotekehitys- ja tuotantopaikkakunta Sosnovyi Bor, petrokemian vientikeskus Primorsk (Koivisto) ja Pietarin ydinfysiikkainstituutin kotipaikka Hatsina sekä Pietarin länsiosissa sijaitseva yliopistollisten laitoksen keskittymä Pietarhovi. Kolmisenkymmentä tiedekeskusta sijaitsee Moskovan läheisyydessä. Monia tiedekaupunkeja löytyy Volgan varrelta tai Ural-vuoristosta ja muualta Siperiasta.
Walid Hichri
Walid Hichri (, s. 4. maaliskuuta 1986) on tunisialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Tunisian pääsarjassa pelaavaa Espérancea.
Ura
Hichri aloitti ammattilaisuransa Tunisian pääsarjassa kaudella 2004-2005 Club Africainin joukkueessa, jolloin hän onnistui myös kerran maalinteossa sarjan avausottelussa ES Beni Khalledia vastaan. Sittemmin Hichri kuului joukkueensa vakiopuolustajiin ja pelasi lähes neljän kauden verran.
Tammikuussa 2008 Hichri siirtyi Venäjän pääsarjaan FK Saturnin joukkueeseen, jossa hän vietti yhden kauden. Kauden päätteeksi Hichri palasi kotimaahansa CA Bizertinin joukkueeseen.
Toukokuussa 2010 hän allekirjoitti Espérancen kanssa kahden vuoden sopimuksen.
Maajoukkue
Hichri pelasi ensimmäisen maaottelunsa Tunisian maajoukkueessa 29. toukokuuta 2011 harjoitusottelussa Keski-Afrikan tasavaltaa vastaan. Avausmaalinsa hän teki Afrikan karsintaottelussa Togoa vastaan 8. lokakuuta 2011.
Hichri valittiin vuoden 2013 Afrikan-mestaruuskisoihin, jossa hän pelasi kaikki kolme ottelua. Tunisian kisat päättyivät alkulohkoon.
Jack Kruschen
Jack Kruschen (20. maaliskuuta 1922 Winnipeg, Kanada – 2. huhtikuuta 2002) oli kanadalainen näyttelijä. Hän aloitti uransa radiossa 1930-luvun lopulla. Pienissä elokuvarooleissa hän näytteli vuodesta 1949 alkaen. Hän oli ehdolla parhaan miessivuosan Oscarin saajaksi elokuvasta Poikamiesboksi (1960). Muita rooleja Kruschenilla oli muun muassa elokuvissa Rakkaani, tule takaisin (1961) ja Tuomitun kosto (1962).
Jääkiekon SM-liigakausi 1981–1982
Jääkiekon SM-liigan kausi 1981–1982 oli järjestykseltään SM-liigan seitsemäs kausi. Mestaruuden voitti Tappara, hopeaa sai TPS ja pronssia HIFK. Runkosarjan voitti TPS.
Runkosarja
Runkosarjan pistepörssin voitti Reijo Leppänen, TPS 33+37=70
Pronssiottelut
HIFK:lle pronssia voitoin 2–1.
Loppuottelut
Tappara mestariksi voitoin 3–1.
Pudotuspelien paras pistemies oli Juha Nurmi, Tappara 10+6=16
Liigakarsinta
Jokerit ja Lukko säilyivät SM-liigassa voitoin 3–0 ja 3–0.
Planken
Planken on Liechtensteinin väkiluvultaan pienin kunta noin 360 asukkaallaan. Planken sijaitsee vuoren rinteellä metsän ympäröimänä, ja se onkin monen patikkareitin aloituspaikka. Kylästä aukeaa näkymä Reinin laaksoon. Kunnan nimi tulee roomalaisten sanasta Planca tai Plaunca, joka tarkoittaa vuoren rinteellä olevaa niittyä tai laidunta. Kuntaa ympäröivissä metsissä ennen harjoitettu metsäteollisuus ei enää ole merkittävää, vaan suurin osa plankenilaisista ansaitsee elantonsa Reinin laakson liikkeissä. Planken tunnetaan myös alppihiihdon olympiavoittaja Hanni Wenzelistä.
Politiikka
Plankenin kunnanjohtaja on Gaston Jehle (FBP). Maaliskuun 2005 maapäivävaaleissa Plankenista valittiin maapäiville yksi edustaja, FBP:n Josy Biedermann.
Vimana
Vimana Oy oli maakuntien ICT-palvelukeskus, jonka tehtävänä oli mahdollistaa maakuntien tarvitsemat digitalisaatioon ja ICT:hen liittyvät palvelut. Vimanan toiminta perustui maakuntalaissa säädettävään erityistehtävään. Yhtiön omisti Suomen valtio, mutta 90 prosenttia omistuksesta oli tarkoitus siirtyä maakunnille, jos maakuntauudistus olisi astunut voimaan 1.1.2020. Vimana perustettiin kesällä 2017, ja se toimi valtiovarainministeriön ohjauksessa.
Vimanan hankesalkku koostui palveluaihioista, joiden toteutuksesta oli sovittu valtiovarainministeriön omistajaohjauksessa, digimuutoksen hankesalkkuun liittyvässä johtoryhmässä tai ministeriöiden tai maakuntien kanssa.
SoteDigi Oy osti Vimanan.
Palvelut rakentuvat seuraaville alueille:
Vimana ei toimi markkinoilla, vaan tuottaa in house-periaatteella palveluita tuleville omistajilleen eli maakunnille.
Organisaatio
Vimanan hallituksen puheenjohtaja oli verotusneuvos Mirjami Laitinen ja varapuheenjohtaja sosiaali- ja terveysministeriön tietojohtaja Tiina Pesonen. Jäsenet olivat Hämeen maakuntajohtaja Anna-Mari Ahonen, Business Finlandin kehitysjohtaja Harri Eskola, Pohjois-Pohjanmaan ICT-vastuuvalmistelija Juhani Heikka, HUS:n tietohallinnon johtaja Pertti Mäkelä ja Nexec Oy:n senioripartneri ja neuvonantaja Tapio Niskanen. Vimanan toimitusjohtaja oli Kalle Toivonen.
Elävä museo
pienoiskuva|Las Casas Filipinas de Acuzar on filippiiniläinen elävä museokylä, jossa asutaan alkuperäisissä sokeritehtaan työläisille rakennetuissa taloissa. pienoiskuva|Rauhala Inn on suomalainen elävä museomajatalo, jossa matkailijat voivat asua 1930-luvun matkustajakodin aidossa vierashuoneissa. pienoiskuva|[[Jokioisten Museorautatie on tyypillinen elävä museo, jossa vierailijat voivat matkusataa aidossa ympäristössä aidoilla höyryvetureilla]] Elävä museo tarkoittaa museota, joka toimii alkuperäisessä paikassa ja alkuperäiseen tarkoitukseen rakennetussa miljöössä. Elävässä museossa kävijä osallistuu ja eläytyy alkuperäiseen elämään aidossa ympäristössä ja miljöössä omakohtaisesti esitettävään kulttuuriin, teknologiaan, ympäristöön tai historiaan. Tavallisessa museossa kävijän osallistuminen on rajoitettu vitriinein ja esineisiin koskeminen on kielletty.
Eläviä museoita
Filippiineillä sijaitseva entisen sokeritehtaan työläisten asuntoalue Las Casas Filipinas de Acuzar on tyypillinen elävä museo. Kouvolassa sijaitsee Museomajatalo Rauhala Inn, jossa vierailija voi asua 1930 -luvulla perustetussa matkustajakodissa ja eläytyä samalla tuon ajan kiireettömään ja seesteiseen elämäntyyliin. Jokioisten Museorautatie on tyypillinen elävä museo, jossa matkustaja osallistuu museojunalla tehtävään matkaan aidossa oman aikansa kulkuneuvossa ja ympäristössä matkustamalla museojunalla pitkin museorataa.
Pokémon: Black and White
Pokémon: Black and White on länsimaissa Pokémon-animesarjan neljästoista tuotantokausi sekä Japanissa Best Wishes! -sarjan ensimmäinen kausi.
Kauden kaksi ensimmäistä jaksoa näytettiin esimakuna jo keväällä, ensimmäinen jakso 22. huhtikuuta ja toinen 25. huhtikuuta 2011. Varsinaisesti kausi alkoi Suomessa 13. elokuuta 2011 jaksolla Zekromin varjossa ja päättyi 26. toukokuuta 2012 jaksoon Taistelu maanalaisesta.
Englanninkieliset äänet
Tunnuslaulun esittävät Erin Bowman ja Joe Philips.
Suomenkieliset äänet
Tunnuslaulun esittävät Antti Matikainen ja Raili Raitala.
Jujuyn maakunta
Jujuyn maakunta on Argentiinan luoteisosassa sijaitseva maakunta. Se on pinta-alaltaan 53 219 neliökilometriä ja sen asukasluku oli vuonna 2010 yhteensä 672 260. Maakunnan pääkaupunki on noin 323 000 asukkaan San Salvador de Jujuy (2010).
Espoon Asunnot
Nimi
Espoonkruunu Oy:n toiminimi muutettiin Espoon Asunnot Oy:ksi vuonna 2012. Patentti- ja rekisterihallituksen kaupparekisteri on 12. syyskuuta 2012 merkinnyt rekisteriin Espoonkruunu Oy:n yhtiöjärjestyksen muutoksen.
Yhtiö on rekisteröinyt aputoiminimen Espoonkruunu, mikä mahdollistaa entisellä nimellä toimimisen. Tällöin Oy-lyhennettä ei enää käytetä. Nimenmuutos perustuu ylimääräisen yhtiökokouksen päätökseen 21. kesäkuuta 2012. Yhtiön viestinnässä uusi toiminimi otettiin käyttöön 1. tammikuuta 2013.
Perustehtävä
Espoon Asunnot Oy:n missio on tarjota mahdollisuus kohtuuhintaiseen ja joustavaan vuokra-asumiseen Espoossa.
Yhtiöjärjestyksen mukaan yhtiön toimialana on omistaa ja hallita Espoon kaupungin alueella sijaitsevia vuokratalokiinteistöjä ja vuokra-asuntoja. Yhtiö voi toimia rakennuttajana ja tehdä rakennuttamissopimuksia. Yhtiö huolehtii asukkaiden yhteistoimintaedellytysten ja asumispalvelujen järjestämisestä ja kehittämisestä sekä tarjoaa isännöinti- ja huoltopalveluja.
Espoon Asunnot Oy:n toiminnan tarkoitus on edistää asukkaidensa hyvinvointia ja Espoon kaupungin kilpailukykyä. Yhtiö toteuttaa tarkoitustaan tuottamalla vuokra-asuntopalveluja laadukkaasti, taloudellisesti ja tehokkaasti.
Yhtiö on voittoa tavoittelematon eikä jaa osinkoa eikä varoja vapaan oman pääoman rahastosta. Osakepääomaa ei voida alentaa varojen siirtämiseksi vapaan oman pääoman rahastoon. Yhtiö ei voi hankkia, lunastaa tai ottaa pantiksi omia osakkeitaan. Yhtiön purkautumis- ja rekisteristä poistumistilanteessa osakkeenomistajalla on oikeus saada osakkeilleen tuleva osuus yhtiön netto-omaisuudesta.
Asunnot
Espoon Asunnot Oy:lla on tällä hetkellä noin 15 000 vuokra-asuntoa eri puolilla Espoota ja uusia rakennetaan jatkuvasti. Tavoitteena on aloittaa 300 uuden asunnon rakentaminen vuosittain. Vuonna 2011 aloitettiin yhteensä 159 uuden asunnon rakentaminen. Espoon Asunnot Oy:n asunnoissa asuu lähes 30 000 ihmistä. Asukasvalinta perustuu tarvehankintaan - asunnon saantiin vaikuttavat asunnontarve, varallisuus ja tulot. Kiinteistöjä Espoon Asunnot Oy:llä on 295 kappaletta. Suurin osa kiinteistöistä on arava- tai korkotukilainoitettuja, vapaarahoitteisia kiinteistöjä on kuusi. Arava-asuntojen keskineliövuokra vuonna 2012 oli 10,52 €/kk.
Keskinen kehitysalue
thumb|270px|Nepalin 5 kehitysaluetta, 14 vyöhykettä ja 75 piirikuntaa Keskinen kehitysalue on yksi Nepalin viidestä kehitysalueesta. Se rajautuu pohjoisessa Kiinan Tiibetin autonomiseen alueeseen. Idässä naapurina on Nepalin Itäinen kehitysalue, etelässä Intian Biharin osavaltio ja lännessä Nepalin Läntinen kehitysalue.
Espoon Asunnot
Asunnot
Asunnoista suurin osa eli 71 prosenttia on kerros- tai pienkerrostaloissa. Rivi- ja luhtitaloissa asunnoista on 27 prosenttia. Paritaloissa asunnoista on vain pari prosenttia. Pieniä asuntoja kysytään paljon, siksi niitä on rakennutettu eniten viime vuosina. Lähes puolet asunnoista on kaksioita. Yksiöitä ja isoja asuntoja eli 4-6 huoneen asuntoja on noin 13 prosenttia.
Keskinen kehitysalue
Keskisen kehitysalueen pinta-ala on 27 410 neliökilometriä ja väkiluku 9,66 miljoonaa ihmistä (2011). Alueen hallinnollinen keskus on Kathmandu.
Lessebo
thumb|right|250px|Lessebo vuoden 2015 taajamarajauksen mukaan.
Keskinen kehitysalue
Alueen osat
Kehitysalue jakautuu paikallishallintoa varten 19 piirikuntaan, jotka voidaan luonnonolojensa perusteella ryhmitellä kolmeen ekologiseen vyöhykkeeseen (etelästä pohjoiseen):
Lessebo
Lessebo on samannimisen Lessebon kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Kronobergin läänissä ja Smålandin historiallisessa maakunnassa Etelä-Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 2 737 asukasta.
Keskinen kehitysalue
Alueen osat
Aluehallintoa varten Keskisen kehitysalueen piirikunnat voidaan ryhmitellä kolmeen vyöhykkeeseen:
Lessebo
Lessebo oli 1970-luvun alun kuntauudistukseen asti kauppala.
Espoon Asunnot
Historia
Espoonkruunu Oy perustettiin 1. joulukuuta 1999 yhdistämällä 12 vuokrataloyhtiötä yhdeksi kokonaisuudeksi. Yhtiön toiminta on laajentunut nopeasti, kun aiemmin ulkoistetut tehtävät on otettu itse hoidettavaksi. Vuonna 2016 Espoon Asunnot Oy:n palveluksessa on 103 ihmistä.
Vestaalimittari
Vestaalimittari (Rhodometra sacraria) on lehtimittareihin kuuluva perhoslaji.
Koko ja ulkonäkö
Vestaalimittari on pienehkö laji, jonka keskimääräinen siipien kärkiväli on 22–28 millimetriä. Lajin tunnistaa helposti etusiiven kärjestä takaviistoon kulkevasta punaisesta-ruosteenruskeasta viirusta. Lajista tunnetaan myös tummempia värimuotoja, jotka ilmeisesti ovat syntyneet kotelovaiheen poikkeavan lämpötilan seurauksena.
Levinneisyys ja lentoaika
Vestaalimittari on levinnyt laajalle, aina Kanariansaarilta Intiaan ja Mongoliaan asti. Etelässä levinneisyysalue ulottuu pitkälle Afrikkaan. Vestaalimittari on Pohjois-Euroopassa vaeltajaperhonen, jolla on vuodessa useita sukupolvia varsinaisella levinneisyysalueellaan. Niiden lentoaika ulottuu keväästä syksyyn. Pohjois-Euroopassa lajia on tavattu yleensä lounaistuulien tuomana syys-lokakuussa. Vestaalimittari on levinnyt Tanskaan 1980-luvulla. Myös Ruotsista ja Virosta on yksittäisiä havaintoja. Laji on tavattu Suomessa kerran, Hattulan Lepaalla vuonna 2003.
Espoon Asunnot
Hallinto
Yhtiön määräysvalta ja hallinnointi on jaettu yhtiökokouksen, hallituksen ja toimitusjohtajan kesken.
Yhtiökokous toimii Espoon Asunnot Oy:n ylimpänä päätöksentekoelimenä, jossa osakkeenomistajat käyttävät päätösvaltaansa. Yhtiökokous valitsee hallituksen jäsenet.
Vestaalimittari
Elinympäristö ja elintavat
Laji elää monipuolisissa elinympäristöissä. Se on aktiivinen pääasiassa öisin, mutta yksilöt lähtevät häirittynä lentoon helposti myös päivällä.
Espoon Asunnot
Hallinto
Yhtiökokous valitsee hallituksen sekä tilintarkastajat ja vahvistaa tilinpäätöksen. Yhtiökokous on yhtiöjärjestyksen mukaan pidettävä kerran vuodessa hallituksen määräämänä päivänä viimeistään kuuden kuukauden kuluttua tilikauden päättymisestä.
Hallitus huolehtii yhtiön hallinnosta ja toiminnan asianmukaisesta järjestämisestä. Hallitus ohjaa ja valvoo toimivaa johtoa sekä vahvistaa yhtiön strategian. Hallitus koostuu seitsemästä jäsenestä, joista kaksi on asukkaiden vaalilla valitsemaa asukasjäsentä. Hallituksen toimikausi on neljä vuotta. Hallituksen asukasjäsenten toimikausi muuttui kaksivuotiseksi vuonna 2009.
Toimitusjohtaja vastaa yhtiön liiketoiminnasta ja tavoitteiden toteutumisesta sekä hallinnosta hallituksen ohjeiden mukaisesti. Konsernin johtoryhmä vastaa toimitusjohtajan tukena konsernin strategian laatimisesta ja toteutumisesta.
Johtoryhmä käsittelee kaikki strategiaan, budjetointiin, investointeihin, toiminnan suunnitteluun ja taloudelliseen raportointiin liittyvät asiat. Johtoryhmän tehtäviin kuuluu toimitusjohtajan johdolla panna täytäntöön hallituksen päätökset. Johtoryhmällä ei ole lakiin tai yhtiöjärjestykseen perustuvaa toimivaltaa, vaan se toimii toimitusjohtajaa avustavana elimenä.
Savuttomuus
Kaikki uudet Espoon Asunnot Oy:n asunnot ovat savuttomia. Ensimmäinen kokonaan savuton kiinteistö valmistui Espoon Kalajärvelle kesällä 2009. Isomäki 27:ssä savuttomuus ulottuu myös kiinteistön piha-alueelle, lasten leikkipaikoille ja muille yleisille paikoille.
Savuttomuutta edistetään Espoon Asunnoissa rajoittamalla tupakointia uusissa ja peruskorjatuissa taloissa. Uusissa eli vuoden 2009 jälkeen valmistuneissa kiinteistöissä tupakointi on sallittu vain tupakointiin varatuilla paikoilla. Myös vuoden 2009 jälkeen peruskorjatuissa kiinteistöissä tupakointi on sallittu ainoastaan tupakointiin varatuilla paikoilla.
Uuteen tai peruskorjattuun asuntoon muuttava allekirjoittaa muuttaessaan tupakointia rajoittavan vuokrasopimuksen ja samalla hän ottaa vastattavakseen tupakoinnin asunnolle mahdollisesti aiheuttamat vauriot.
La Pampan maakunta
thumb|right|200px|Maakunnan sijainti Argentiinan kartalla La Pampan maakunta on Argentiinan keskiosassa sijaitseva maakunta. Se on pinta-alaltaan 143 440 neliökilometriä ja sen asukasluku oli vuonna 2010 yhteensä 316 940. Maakunnan pääkaupunki on noin 121 000 asukkaan Santa Rosa (2010).
Kuolleenmeren kääröt
thumb|250px|Kuolleenmeren käärön katkelma [[Jesajan kirjasta (Jes. 57:17–59:9)]] Kuolleenmeren kääröt tai Qumranin tekstit ovat reilun 900 käsikirjoituksen joukko, joka löydettiin vuosina 1947–1956 yhdestätoista Qumranin lähistöllä sijaitsevasta luolasta lähellä Kuolluttamerta. Vuonna 2017 eräät arkeologit Jerusalemin Heprealaisesta yliopistosta esittivät löytäneensä "luolan 12", jonka yhteyttä muihin luoliin ei ole kuitenkaan vielä todennettu; luolassa ei ollut kääröjä, joissa olisi ollut kirjoitusta.
Kuolleenmeren läheltä on löydetty muitakin varhaisia käsikirjoituspalasina (esim. Wadi Murabba'atista, Nahal Heveristä), joten Kuolleenmeren kääröt -nimitys kattaa tarkkaan ottaen laajemman joukon kirjoituksia, mutta useimmiten sillä tarkoitetaan nimenomaan Qumranin tekstejä.
Suurin osa löydöistä on säilynyt vain katkelmina, käsikirjoituspalasina. Vain kymmenkunta käsikirjoitusta on säilynyt kokonaisena tai lähes kokonaisena. Suurin osa on kirjoitettu nahalle, mutta joukossa on myös joitakin papyruspalasia. Kuparikäärön nimellä tunnettu kirjoitus on kaiverettu kuparilevyille, jotka on sen jälkeen juotettu yhteen. Tekstit on kirjoitettu hepreaksi (suurin osa), arameaksi ja kreikaksi.
Kääröjen kirjoittajista ei ole tietoa. Perinteisesti kirjoittajat on yhdistetty lähistöllä olevan Khirbet Qumranin asukkaisiin. Näitä on pidetty myös muista lähteistä tunnettuina essealaisina. Essealaisteorian ja varhaisen Qumran-tutkimuksen mukaan asukkaat olivat eronneet omaksi lahkokseen noin 100-luvun eaa. puolivälissä. Syynä tähän olisi ollut kiista ylipapista Jerusalemin temppelissä. Yhteisö olisi elänyt tiukkojen sääntöjen mukaan aina vuoden 68 jaa. juutalaissotaan saakka ja kätkenyt kääröt yhteisön asuinpaikan lähellä sijaitseviin luoliin.
Uudemman tutkimuksen mukaan asutus Qumranissa on alkanut vasta noin 100–50 eaa. eikä asukkaita voi kiistatta yhdistää varmasti tai pelkästään tekstien kirjoittajiin. Qumranin tekstien perusteella puhutaan usein laajemmasta Qumranin liikkeestä tai Kuolleenmeren kääröjen yhteisöistä, jotka olivat vastuussa tekstien laatimisesta, kopioimisesta ja säilyttämisestä ja jotka todennäköisesti asuivat useammassa kuin yhdessä paikassa.
Suurin osa käsikirjoituksista sijoittuu vuosien 200 eaa. ja 100 jaa. välille. Kääröillä on ollut satoja eri kirjoittajia. Qumranin kääröt kertovat kristinuskoa vanhemmasta juudealaisesta ryhmästä ja juutalaisista uskomuksista ja käytännöistä.
Löytöä pidetään yhtenä 1900-luvun merkittävimmistä arkeologisista löydöistä. Kääröjen teksteistä on saatu paljon arvokasta tietoa juutalaisuudesta ja kristinuskoa edeltävistä vaiheista. Kuolleenmeren kääröt ovat tärkeitä Tanakin ja sitä kautta kristillisen Vanhan testamentin tutkimukselle. Kääröt osoittavat, että Tanakin tekstikokoelma ei ollut vielä valmis vuoteen 68 jaa. mennessä. Kuolleenmeren kääröissä on paljastunut eroja keskenään ja vertailussa masoreettiseen tekstiin ja kreikankieliseen Septuagintaan.
Kääröt ja sisältö
Radiohiiliajoituksen, tekstianalyysien ja käsiala-analyysien perusteella kirjoitukset on tehty eri aikoina 100-luvun eaa. ja ensimmäisen vuosisadan välisenä aikana.
Luolasta löytynyt Suuri Jesajan käärö (käärö 1Qlsa-a) on radiohiiliajoituksella päivätty vuosien 335–107 eaa. välille ja paleografisin perustein noin vuoteen 125 eaa. Se on toiseksi suurin Qumranista löydetyistä kääröistä, pituudeltaan 7,34 metriä. Tätäkin pitempi on Temppelikäärö, 8,146 metriä.
Antiikin aikaisten käsikirjoitusten jäänteitä on löytynyt myös muualta lähistöltä, muun muassa Masadan linnoituksesta.
Suurin osa kääröistä on kirjoitettu yhdellä kolmesta heprean murteesta: raamatullisella heprealla (eli klassisella heprealla), "Kuolleenmeren kääröjen heprealla" kuten Kuparikäärö ja Tooran määräyksiä tai "proto-tannaitisella" heprealla. Osa kääröistä on arameaksi tai koineeksi.
Käärölöydöt voidaan jakaa neljään ryhmään:
Yhteisön omat tekstit voidaan jakaa kuuteen ryhmään: säännöt (muun muassa Yhdyskuntasääntö (1QS/4QSa-j) ja Damaskon kirja (CD)), eksegeettiset eli Vanhan testamentin kirjoja tulkitsevat tekstit, eskatologiset kirjoitukset (mm. Seurakuntasääntö (1QSa) ja Sotakäärö eli Valon lapsien sota Pimeyden lapsia vastaan (1QM)), runolliset ja liturgiset tekstit (mm. Hymnien kirja eli Hodajot (1QH) ja Sapattiuhrin laulut (4QShirShab)), Halakaa eli lain tulkintaa käsittelevät tekstit ja puhtautta käsittelevät säädökset (mm. Tooran määräyksiä (4QMMT)) sekä Vanhan testamentin parafraasit (mm. Genesis-apokryfi (1QapGen)).
Löydön historia ja julkaiseminen
Myöhemmin todettiin, että löytöjen joukossa oli myöhemmin tunnetun Raamatun käsikirjoituksia, jotka oli kirjoitettu noin tuhat vuotta aikaisemmin kuin vanhimmat siihen mennessä tunnetut Raamatun käsikirjoituslöydöt. Kahdestoista luola löydettiin tammikuussa 2017 ja löytö julkistettiin helmikuussa. Toistaiseksi luolasta on löydetty rikottuja ruukkuja, kääröjen sitomiseen käytettyjä nauhoja ja nahanpalasia. Tutkijoiden mukaan luola on ryöstetty 1950-luvulla. Tutkimuksia jatketaan, sillä alueella on mahdollisesti lisää luolia, joista voi tehdä löytöjä. Kääröjen julkaisemiseksi työskenteli aluksi pieni tutkijaryhmä, jota arvosteltiin siitä, että se ei luovuttanut tekstejä muiden tutkijain käyttöön. Hebrew Union Collegen professori Ben Zion Wacholder Yhdysvalloista kyllästyi odottamaan käsikirjoitusten julkaisua. Ammattitoverinsa Martin Abeggin avulla hän syötti sanastosta ja niiden esiintymisestä tehdyt tiedot tietokoneeseen, joka oli ohjelmoitu rakentamaan ne takaisin alkuperäisiksi lauseiksi. Syyskuussa 1991 saatiin näin julkisuuteen seitsemäntoista käsikirjoitustekstiä. Pari viikkoa myöhemmin kalifornialaisen Huntington Libraryn kirjastonjohtaja William A. Moffet päätti antaa kirjaston saamat julkaisemattomien Qumranin tekstien mikrofilmit kaikkien tutkijoiden käytettäviksi. Ne oli toimitettu Israelista Kaliforniaan säilöön siltä varalta, että alkuperäiset tekstit tuhoutuisivat sodassa. Toimijoiden mielestä tutkijaryhmällä ei enää neljänkymmenen vuoden kuluttua voinut olla yksinoikeutta kirjakäärölöytöihin.
Marraskuussa 1991 ilmestyi Robert Eisenmanin ja James Robinsonin toimittama ja Biblical Archaelogy Societyn kustantama kaksiosainen kuvateos, joka sisälsi 1787 ennen julkaisematonta käsikirjoitusvalokuvaa. Lahjoittaja, joka ei halunnut nimeään julkisuuteen, oli ”eettisistä syistä” luovuttanut ne kaikkien käytettäviksi.
Emanuel Tov tuli 1990-luvulla uuden tutkijaryhmän johtajaksi. Kaikki Qumranin tekstikatkelmat on 2000-luvulla julkaistu ja tutkijoiden saatavilla alkukielisinä. Käännöksiä muillekin kielille on ilmestynyt.
Digitalisointi ja julkaisu internetissä
Parhaiten säilyneet viisi kääröä julkaistiin internetissä 2011, julkaisijoina Israelin kansallismuseo ja hakukone Google. Meneillään on projekti The Leon Levi Dead Sea Scrolls Digital Library, jossa kaikki säilyneet tekstikatkelmien valokuvat on tarkoitus julkaista. Nykyaikaisella tekniikalla saadaan esille sellaistakin kirjoitusta, joka ei näy ihmissilmin esimerkiksi nahan tummumisen takia.
Arkeologia
Beduiinin vuonna 1947 Kuolleenmeren luolissa tekemien tekstilöytöjen jälkeen katolilaisisä, arkeologi Roland de Vaux johti 1940- ja 1950-luvulla luolien sekä viereisten Qumranin raunioiden kaivauksia. Hän julkaisi luolatutkimuksia sarjassa Discoveries in the Judean Desert, lyhyitä raportteja aikauskirjasarjassa Revue Biblique ja kirjoitti suurelle yleisölle teoksen Archaeology and the Dead Sea Scrolls, joka julkaistiin 1973.
Ammattiarkeologit astuivat kuvaan vasta 1980- ja 1990-lukujen taitteesta lähtien. Arkeologit ovat halunneet selvittää, keitä tai millainen yhteisö kirjoitusten takaa voitaisiin jäljittää. Perinteisesti oli katsottu, että tekstit olivat luostarimaisessa yhteisössä eläneen essealaisiin kuuluneen juutalaislahkon tuottamia. Arkeologien johdolla keskeiseksi tutkimuskohteeksi Kuolleenmeren luolien ja kääröjen rinnalle tulivat nyt Qumranin yhdyskuntarauniot ja hautausmaa löytöineen. Belgialaiset arkeologit Pauline Donceel-Voute ja Robert Donceel poikkesivat jo 1990-luvun alussa muun muassa Roland de de Vauxin edustamasta luostariteoriasta ja esittivät, ettei Qumranin luolilla ja raunioilla ollut erityistä yhteyttä. Rauniot olivat jäännöksiä roomalaisesta maalaishuvilasta.
Qumranin arkeologia on kiistelty aihe, josta tutkijat eivät ole yksimielisiä. Pääsy aineistoon on myös vaikeuttanut tulkintaa. 2000-luvulla on ilmestynyt erilaisia näkemyksiä edustavia tulkintoja. Yhdysvaltalainen Jodi Magness julkaisi teoksen The Archaeology of Qumran and the Dead Sea Scrolls vuonna 2002. Magness noudattaa perinteistä tulkintalinjaa seuraten pitkälti de Vauxin julkaistuja raportteja, mutta on tehnyt tarkennuksia muun muassa asutuskompleksin ajoitukseen. Suomalaiset Minna Lönnqvist ja Kenneth Lönnqvist ovat julkaisseet teoksen Archaeology of the Hidden Qumran: the New Paradigm, jossa he perustavat tutkimuksensa paikan päällä tehdyille Qumranin raunioiden uusille mittauksille, luonnontieteellisille menetelmille ja de Vauxin alkuperäisten julkaisemattomien arkeologisten löytöjen tutkimuksille. Lönnqvistien teorian mukaan Qumranin yhteisö koostui todennäköisesti essealaisista, mutta oli juutalaisten riittien ohella omaksunut synkretistisiä hellenistisiä mysteerirituaaleja sekä auringonpalvontaa.
Israelilainen arkeologi Yizhar Hirschfeld puolestaan julkaisi vuonna 2004 teoksen Qumran in Context: Reassessing the Archaeological Evidence. Hirschfeld, joka myös on tutkinut Qumranin raunioita, katsoo Donceelien tapaan, ettei raunioilla ja luolilla ole mitään yhteyksiä, vaan että rauniot edustavat tyypillistä roomalaista linnoitettua maatilaa. Kääröt ovat Hirschfeldin mukaan peräisin Jerusalemin temppelistä, ja ne piilotettiin luoliin juutalaissotien aikana 66–73/74 jaa. Edesmenneen Hirschfeldin teorian kaltaista linjaa noudatetaan nyky-Israelissa, jossa viimeisimmissä kaivauksissa Yizhak Magen ja Yuval Peleg ovat arvioineet alueen rauniot pakolaisten asuttamiksi ja ehdottaneet raunioiden toimineen myös keramiikanvalmistuskeskuksena.
Salaliittoteoriat
Jotkut otaksuivat, että löydön tutkimuksen yhteydessä esiintynyt salailu johtui Vatikaanin vaikutuksesta: Vatikaani olisi pelännyt löytöjen sisältävän kristinuskolle epäedullista aineistoa. Paavin ja roomalaiskatolisen kirkon vaikutusvalta voisi näin tulla uhatuksi. Salaliittoteorioita ruokki se, että viisi alkuperäisen tutkijaryhmän kahdeksasta jäsenestä oli katolilaisia ja näistä kolme pappeja. Yhtään juutalaista ei valittu tähän juutalaisia tekstejä tutkivaan työryhmään. Antti Marjasen ja Ismo Dunderbergin mukaan salaliittoteoriat ja perättömät huhut johtuivat siitä, ettei pieni tutkijaryhmä pystynyt julkaisemaan tutkimustuloksia tarpeeksi nopeasti.
Väärennökset
Koska Kuolleenmeren kääröjen kappaleiden kysyntä on kova etenkin Yhdysvalloissa ja niitä voidaan myydä jopa yli miljoonan dollarin kappalehintaan, liikkeellä on asiantuntijoiden mukaan paljon väärennöksiä.
Esimerkiksi Washingtonin Museum of the Bible -museossa säilytetystä 16:sta käärön kappaleesta viisi Saksaan tutkimuksiin lähetettyä osoittautui todennäköisesti moderneiksi väärennöksiksi, joten museo otti ne pois näytteiltä lokakuussa 2018.
Tutkimusta Suomessa
Suomessa on kansainvälisesti tunnettu tutkimusperinne ainakin 1990- ja 2000-luvuilta lähtien, jolloin on valmistunut useita väitöskirjoja.
Kirjallisuutta
Suomeksi
Englanniksi
Trophy (täsmennyssivu)
Trophy voi tarkoittaa jotain seuraavista:
Shane Malcolm
Malcolm on edustanut Yhdysvalloissa yliopistojoukkue High Point Panthersia sekä neljännellä sarjatasolla Fort Lauderdale Schulz Academyä, Reading Unitedia, Carolina Dynamoa ja Kitsap Pumasia. Lisäksi hän on edustanut Australian toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pelaavaa Stirling Lionsia.
Malcolm on pelannut Guamin jalkapallomaajoukkueessa vuodesta 2014 lähtien.
Vatsavaiva
Vatsavaiva on vatsaan kipua tai ulostusvaikeuksia tuottava tauti. Vatsavaivat jaetaan akuutteihin ja kroonisiin. Usein aiheuttajana ovat bakteerit ja virukset, mutta myös jännittäminen ja elimelliset vauriot aiheuttavat vatsavaivoja. Ihmisistä 20–40 prosenttia kärsii vatsavaivoista.
Matej Hradecký
Matej Hradecký (s. 17. huhtikuuta 1995, Turku) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelaa Veikkausliigassa SJK:ssa.
Hradecký on Turun Palloseuran kasvatti. Hän debytoi Veikkausliigassa 13. syyskuuta 2012 ottelussa Kuopion Palloseuraa vastaan. Kaudella 2015 hän toimi joukkueen kapteenina.
TPS:n jälkeen Hradecký edusti Seinäjoen Jalkapallokerhoa kaudella 2016. Loukkaantumisten vuoksi hän joutui jättämään kaksi seuraavaa kautta kokonaan väliin. Hradecký palasi TPS:n riveihin maaliskuussa 2019 tehtyään yksivuotisen sopimuksen seuran kanssa. Maaliskuussa 2020 Hradecký palasi SJK:n riveihin yksivuotisella sopimuksella. Kaudelle 2021 hän siirtyi HIFK:n riveihin. Marraskuussa 2021 hän palasi jälleen SJK:on, tällä kertaa kaksivuotisella sopimuksella.
Hradecký pelasi 20 ottelua Suomen poikamaajoukkueissa ja yhdeksän ottelua alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa. A-maajoukkueessa hän debytoi 13. tammikuuta 2016 harjoitusottelussa Islantia vastaan.
Myös Hradeckýn veljet Lukas ja Tomas ovat jalkapalloilijoita.
Torsten Sandelin
Karl Viktor Torsten Sandelin (28. syyskuuta 1887 Maalahti – 8. toukokuuta 1950 Helsinki) oli suomalainen lääkäri, voimistelija, kilpapurjehtija ja olympiamitalisti.
Torsten Sandelinin vanhemmat olivat kirkkoherra, lääninrovasti Frans Viktor Sandelin (1833-1897) ja Emma Josefina Durchman. Hän pääsi ylioppilaaksi 1907 Kokkolan ruotsalaisesta yhteiskoulusta ja valmistui Helsingin yliopistosta lääketieteen kandidaatiksi 1909, lääketieteen lisensiaatiksi 1910 ja lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1916. Sandelin toimi kirurgian alan sairaala- ja yksityislääkärinä Helsingissä.
Sandelin voimisteli Suomen joukkueessa sen saadessa joukkuevoimistelun olympiapronssia Lontoosta 1908. Tukholman kesäolympialaisissa 1912 Sandelin osallistui purjehdukseen, jossa hän oli kolmihenkisen miehistön 6mR-luokassa Suomen Finn II -veneellä viides eli Norjan kanssa jaetusti viimeinen.
Sandelinin vanhempi veli lääkäri ja professori Eino Sandelin sai purjehduksessa olympiapronssia Tukholman olympialaisten 12mR-luokassa.
Kromioksidi
Alkuaineen kromi oksideja ovat ainakin:
Franz Xaver von Wulfen
Franz Xaver von Wulfen (5. marraskuuta 1728 Belgrad, Serbia – 16. maaliskuuta 1805 Klagenfurt, Itävalta), vapaaherra, oli itävaltalainen oppinut, jesuiittapappi, sotilas ja tiedemies. Hän toimi opettajana enimmäkseen Klagenfurtissa, mutta myös Grazissa, Wienissä ja Ljubljanassa. Hän oli aikanaan huomattava mineralogi, kasvitieteilijä ja sienten tutkija. Hän julkaisi lukuisia luonnontieteellisiä teoksia, ja postuumisti julkaistiin vuonna 1858 hänen pääteoksekseen sanottu Flora Norica phanerogama. Hänet valittiin vuonna 1790 Saksan keisarillisen tiedeakatemia Leopoldinan jäseneksi.
thumb|vasen|150px|alppiwulfenia (Wulfenia carinthiaca) Wulfen valittiin 1796 Ruotsin kuninkaallisen tiedeakatemian ulkomaiseksi jäseneksi. Nikolaus Joseph von Jacquin nimesi 1782 putkilokasvisuku wulfeniat (Wulfenia) hänen mukaansa.
Pankkiseitsikko
Pankkiseitsikko oli 1990-luvun puolivälin jälkeen Venäjällä ollut taloudellisesti ja poliittisesti vaikutusvaltainen ryhmä, johon kuuluivat Alfa, Inkombank, LogoVAZ, Menatep, Most, Oneximbank ja SBS-Agro. Näitä finanssiteollisia ryhmiä pyörittivät jotkut rikkaat suurliikemiehet, oligarkit. Seitsikon pankkiirit tulivat politiikkaan toden teolla vuonna 1996, jolloin he olivat muiden suurrikkaiden mukana auttamassa Jeltsinin valintaa toiselle kaudelle. Pankkiseitsikon valta perustui pääomiin, teollisuuden omistuksiin, poliittisiin kytkentöihin ja tiedotusvälineiden omistuksiin. Pankit kilpailivat keskenään poliittisesta vaikutusvallasta ns. pankkisodassa. Monet seitsikon pankit, muun muassa Alfa ja Inkombank, kärsivät pahoin vuoden 1998 talousromahduksesta. Vladimir Putinin valtaannousu teki lopun pankkiseitsikon yrityksistä vaikuttaa politiikkaan, ja muun muassa AvtoVAZ:in Boris Berezovski pakeni maasta ja Menatepin Mihail Hodorkovski joutui 2000-luvulla talousrikoksista vankilaan.
Zirkoniumdioksidi
Zirkoniumdioksidi eli zirkonia (ZrO2) on zirkonium- ja oksidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Luonnossa se esiintyy harvinaisena baddeliittimineraalina.
Rakenne ja ominaisuudet
Zirkoniumdioksidi voi esiintyä neljänä eri kidemuotona: monokliinisenä, tetragonaalisena, ortorombisena ja kuutiollisena fluoriittirakenteena. Näistä monokliininen on pysyvin matalissa lämpötiloissa ja stabiili aina 850–1 200 °C:n lämpötilaan saakka, jolloin sen kiderakenne muuntuu tetragonaaliseksi. Tetragonaalinen zirkoniumdioksidi vaihtuu alkeiskopiltaan ortorombiseksi suuren paineen vaikutuksesta. Kuutiollinen zirkoniumoksidi havaittiin röntgendiffraktion avulla ja alkeiskopin siirtymä tetragonaalisesta kuutiolliseksi tapahtuu 2 370 °C:n lämpötilassa ja on reversiibeli.
Zirkoniumdioksidin sulamispiste on varsin korkea ja sen lämpötilankestoa voidaan parantaa lisäämällä siihen yttrium-, magnesium- tai kalsiumoksidia. Yhdiste ei liukene veteen ja hapoistakin sitä liuottavat vain kuuma väkevä rikkihappo ja vetyfluoridi. Kuumennettaessa korkeaan lämpötilaan zirkoniumoksidi voi reagoida muiden metallioksidien kanssa muodostaen zirkonaatteja.
Valmistus
Zirkoniumdioksidia tuotetaan teollisesti kuumentamalla zirkoniumsuoloja usein epäorgaanisten happojen läsnä ollessa. Näin tuotettu yhdiste on usein rakenteeltaan metastabiilia tetragonaalista tai kuutiollista zirkoniumoksidia, josta saadaan monokliinisiä kiteitä kuumentamalla. Nämä poikkeukselliset muodot johtuvat muiden ionien vaikutuksesta. Zirkoniumdioksidin vuosittainen maailmanlaajuinen tuotanto on useita miljoonia tonneja.
Käyttö
Zirkoniumdioksidi kestää hyvin korkeita lämpötiloja, minkä vuoksi sitä käytetään tulta kestävissä materiaaleissa. Yhdisteelle on käyttöä myös valkoisena väriaineena, lasin taittokerrointa parantavana yhdisteenä, pietsosähköisten kiteiden valmistuksessa ja lambda-antureissa ja hammaslääketieteessä. Zirkoniumdioksidista tuotetaan myös muita zirkoniumyhdisteitä, kuten zirkoniumkarbidia ja siitä pelkistetään metallista zirkoniumia pienoiskuva|oikea|Hiottua zirkoniumdioksidia Hiottua zirkoniumdioksidia voidaan käyttää myös koruissa timanttien korvikkeena. Sen taitekerroin ei kuitenkaan ole aivan yhtä suuri kuin timantilla.
Pentti Uusivirta
Pentti Lauri Jalmari Uusivirta (16. toukokuuta 1923 Helsinki – 1993) oli suomalainen ministeri, pankinjohtaja ja diplomaatti. Hänelle myönnettiin vuonna 1970 arvonimi erikoislähettiläs ja täysivaltainen ministeri. Hän oli ulkoministeriön palveluksessa 1950–1973, ensin eri tehtävissä muun muassa lähetystöissä ja vuodesta 1969 kauppapoliittisen osaston osastopäällikkönä. 1974–1990 hän oli Suomen Pankin johtokunnan jäsen.
Uusivirta
Uusivirta on muun muassa seuraavien suomalaisten sukunimi:
Vepsäläisten lippu
pienoiskuva|Eräs malli vepsäläisten lipusta. pienoiskuva|Toinen malli vepsäläisten lipusta.
Kosken kanava
Kosken Kanava: uuden Äänekosken ... kaupunkilehti oli Äänekoskella kerran viikossa ilmestynyt ilmaisjakelulehti, jonka ensimmäinen numero ilmestyi joulukuussa 2009. Lehden perustivat entinen Sisä-Suomen lehden päätoimittaja Kalevi Tiitinen ja hänen vaimonsa Tuija Tiitinen. Lehti ajautui taloudellisiin vaikeuksiin seuraavana vuonna, ja pian tämän jälkeen lehti hakeutui konkurssiin. Vuonna 2011 lehteä ilmestyi vain yksi numero.
Vepsäläisten lippu
Lippua käytettiin 16. toukokuuta 2000 ja 31. joulukuuta 2005 välisenä aikana Vepsän kansallisen volostin lippuna.
Samsung Galaxy S20+
Samsung Galaxy S20+ on Samsungin älypuhelin, joka julkaistiin 11. helmikuuta 2020. Sen ennakkomyynti alkoi julkaisupäivänä ja toimitukset alkoivat 13. maaliskuuta 2020.
Ominaisuudet
Samsung Galaxy S20+:ssa on kahdeksanydinprosessori ja 6,7 tuuman näyttö. Näyttö tukee 120 hertsin virkistystaajuutta. Tallennustilaa on 128 gigatavua ja se on laajennettavissa muistikortilla. Keskusmuistia on kahdeksan gigatavua, ja laite tukee 5G-verkkoja. Puhelimessa on neljä takakameraa. Pääkameran tarkkuus on 12, telekameran 64 ja laajakulmakameran 12 megapikseliä. Lisäksi siinä on syvyyskamera. Etukameran tarkkuus on 10 megapikseliä. Akun kapasiteetti on 4 500 milliampeerituntia. Akku tukee langatonta latausta ja 25 watin pikalatausta. Puhelimessa on näytönalainen sormenjälkitunnistin ja kasvojentunnistus. Sen IP-luokitus on 68, ja se on pölyn- ja vedenkestävä. Puhelimen käyttöjärjestelmä on Android 10.
Lintula (Kivennapa)
Lintula (vuodesta 1948 ) oli ennen toista maailmansotaa Suomeen kuulunut kylä Kivennavalla Karjalankannaksella. Sodan jälkeen se jäi Neuvostoliitolle luovutetulle alueelle ja kuuluu nykyisin Venäjälle.
Lintulassa toimi ennen sotaa Lintulan luostari, joka oli Suomen ainoa kreikkalaiskatolinen naisluostari. Luostarin perusti venäläinen salaneuvos Feodor Neronov vuonna 1894. Se sijaitsi 14 km Terijoen asemalta koilliseen Lintulanjoen varressa. Sitä ympäröi Lintulan entisen lahjoitusmaa alueen samanniminen hovitila. Luostari oli kylän keskipiste ja se lahjoitusmaa historioineen vaikutti syvästi kylän elämään.
Lintulan Terosenmäellä luostarin alueesta Terijoelle päin asui ennen talvisodan syttymistä jokunen pienviljelijätilallinen, seppä, kauppias ja autoilija. Yhteensä taloja oli alle kymmenen. Erillään luostarista sijaitsi vielä mylly ja saha, jonka yhteydessä oli myös asuinrakennuksia. Varsinaisessa Lintulan luostarissa elettiin hyvin eristettyä elämää erillään Lintulan pienestä kylästä.
Alex Hintze
Alex tai Alexander Hintze (12. syyskuuta 1846 Viipuri – 21. syyskuuta 1924 Heinola) oli suomalainen toimittaja ja urheilun vaikuttajahenkilö.
Hitze on tunnettu Sporten: tidning för manligt idrott -lehden päätoimittajan työstään. Sporten oli ensimmäinen suomalainen urheilulehti. Hintze vaikutti muutenkin laajasti ja monipuolisesti urheiluun, muun muassa perustamalla useita urheiluseuroja. Ensimmäisen niistä, hiihtoseuran, hän perusti jo koululaisena Helsingissä.
Le Sagen gravitaatioteoria
Teorian perusteet
left|thumb|150px| P1: Yksinäinen kappale Ei nettovoimaa mihinkään suuntaan Teorian mukaan gravitaatiovoima aiheutuu pienistä hiukkasista, joita liikkuu suurella nopeudella kaikkiin suuntiin kaikkialla avaruudessa. Hiukkas­virran oletetaan olevan yhtä suuri kaikkiin suuntiin, joten niitä osuu eristettyyn kappaleeseen A yhtä paljon kaikista suunnista, niin että siihen vaikuttaa vain sen sisään suuntautuva paine mutta ei kappaletta mihinkään suuntaan työntävää voimaa (P1). right|thumb|150px| P2: Kaksi kappaletta "vetää" toisiaan puoleensa Kun toinen kappale B on läsnä, se pysäyttää osan niistä hiukkasista, jotka muuten osuisivat kappaleeseen A kappaleen B suunnasta, joten tästä suunnasta kappaleeseen A osuu vähemmän hiukkasia kuin vastakkaisesta suunnasta. Samoin kappaleeseen B osuu vähemmän hiukkasia kappaleen A suunnasta kuin vastakkaisesta suunnasta. Voidaan sanoa, että kappaleet A ja B "varjostavat" toisiaan, ja kappaleet työntyvät toisiaan kohti, koska hiukkasten niihin kohdistamat voimat ovat epätasapainossa (P2). Täten kappaleiden välinen näennäinen vetovoima johtuukin tämän teorian mukaan itse asiassa siitä, että toisen kappaleen suunnasta kappaleeseen kohdistuu pienempi työntövoima.