cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Viking Line
Yhtiön toimintaan kuuluvat reittimatkat, virkistysmatkat ja rahtiliikenne. Viking Line työllisti vuonna 2022 maissa ja merellä keskimäärin 1 679 ihmistä. Konsernin oman henkilökunnan lisäksi M/S Viking XPRS:llä on vuokratyövoimaa keskimäärin 242 työntekijää.
Ben Diskin
Benjamin Isaac "Ben" Diskin (s. 25. elokuuta 1982 Los Angelesin piirikunta, Kalifornia) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka aloitti uransa lapsinäyttelijänä.
Ura
Diskin aloitti uransa jo viisivuotiaana ja esiintyi muun muassa elokuvassa Lastentarhan kyttä, josta hänet palkittiin yhdessä kymmenen muun lapsinäyttelijän kanssa erinomaisesta nuorten näyttelijöiden ryhmästä. Diskin esiintyi vielä pienissä rooleissa televisiosarjoissa, kuten Chicagon lääkärit ja Hei, olen Susan ennen siirtymistään ääninäyttelemisen pariin
Viking Line
1959–1970
Viking Linen voidaan katsoa aloittaneen toimintansa vuonna 1959, kun merikapteeni Gunnar Eklundin aloitteesta perustettiin varustamo Rederi Ab Vikinglinjen ja varustamolle hankittiin käytetty alus, vuonna 1924 rakennettu S/S Viking, joka aloitti liikennöinnin Suomen ja Ruotsin välillä reitillä Korppoon Galtby–Maarianhamina–Gräddö ja oli ensimmäinen autolautta Lounais-Suomen ja Ruotsin välisessä liikenteessä. Neljä päivää S/S Vikingin ensimmäisen matkan jälkeen Rederi AB Slite aloitti liikennöinnin M/S Slite -nimisellä autolautaksi muunnetulla rahtilaivalla Simpnäsin ja Maarianhaminan välillä. Vuonna 1962 Gunnar Eklund jätti riitojen vuoksi Rederi Ab Vikinglinjenin, joka jäi Rederi Ab Sallyn omistajan Algot Johanssonin haltuun. Vikinglinjenistä lähdettyään Gunnar Eklund perusti vuonna 1963 uuden varustamon, Ålandsfärjan Ab:n, ja hankki yhtiölle vuonna 1933 rakennetun autolautan S/S Ålandsfärjanin, joka asetettiin Maarianhaminan ja Gräddön väliseen liikenteeseen.
Kolme varustamoa (Vikinglinjen, Slite, Ålandsfärjan) kilpaili 1960-luvun alkuvuosina paitsi keskenään, myös Silja Linea ja sen kolmea osakasvarustamoa vastaan. Niinpä vuonna 1966 Rederi Ab Vikinglinjen, Rederi AB Slite ja Ålandsfärjan Ab aloittivat yhteistyön ja perustivat yhtiön, Vikinglinjen Ab:n, markkinoimaan aluksiensa liikennettä. Uusi yhtiö merkittiin kaupparekisteriin 19. elokuuta 1966 ja sen osakepääoma oli 30 000 markkaa, josta kukin osakasvarustamo merkitsi kolmasosan. Samalla kaikki uudessa Vikinglinjen-markkinointiyhtiössä mukana olevat varustamot maalasivat laivansa Sliten mallin mukaisesti punavalkoisiksi ja Rederi Ab Vikinglinjen muutti nimensä Rederi Ab Solstadiksi, ja siitä tuli Rederi Ab Sallyn tytäryhtiö, kunnes varustamo lopulta sulautui täysin emoyhtiöönsä.
Huhtikuussa 1970 M/S Kapella ja M/S Viking 2 törmäsivät toisiinsa Maarianhaminassa, koska Kapellaan oli tullut tekninen vika. Onnettomuudesta ei aiheutunut henkilövahinkoja. Huhtikuun lopulla valmistui Rederiaktiebolaget Sliten uudisrakennus M/S Apollo. Apollolla oli aluksi kokonaan punainen savupiippu – vasten Vikinglinen sääntöjä. Piipun alaosa maalattiin pian valkoiseksi. M/S Visbyn vuokrauksesta luovuttiin. 12. elokuuta Rederiaktiebolaget Sallyn omistama mutta Rederiaktiebolaget Solstadin hallinnoima uudisrakennus M/S Viking 1 aloitti liikenteen. Tällöin S/S Viking lopetti liikennöinnin. Rederiaktiebolaget Sally julkisti 11. syyskuuta tilanneensa Meyer Werftilta sisaraluksen M/S Viking 1:lle. M/S Marella valmistui 26. marraskuuta ja varsinainen linjaliikenne alkoi 9. joulukuuta. 17. joulukuuta Rederiaktiebolaget Slite allekirjoitti sopimuksen uudisrakennuksesta.
pienoiskuva|M/S Gabriella lähdössä Helsingistä. pienoiskuva|250px|[[M/S Viking Cinderella|M/S Cinderella.]] Naantali–Maarianhamina–Kapellskär-reitillä liikennöinyt M/S Kapella kuljetti Viking Linen 500 000. henkilöauton 3. toukokuuta 1970 Naantalin satamaan.
1970–1993
Viking Linen toiminta kasvoi 1970- ja 1980-luvuilla kolmen varustamon yhteistyöllä, kunnes taloudellisiin vaikeuksiin ajautunut Rederi Ab Sally tuli Silja Linen omistajien ostamaksi vuonna 1987. Sen jälkeen kaksi muuta Viking Linessä mukana ollutta yhtiötä, Rederi AB Slite ja SF Line Ab:ksi nimensä muuttanut Ålandsfärjan Ab, ostivat Rederi Ab Sallyn osuuden Viking Line -markkinointiyhtiöstä.
1993–2013
Presidentti Urho Kekkonen myönsi yhtiön perustajalle Gunnar Eklundille merenkulkuneuvoksen arvonimen vuonna 1980.
Viking Line tilasi laivanrakennusyhtiö STX Europelta M/S Viking XPRS -matkustajalautan Helsinki–Tallinna-reitille. Alus rakennettiin Helsingin telakalla, ja se valmistui huhtikuussa 2008.
Lokakuussa 2010 Viking Line ilmoitti tilaavansa STX Europen Turun telakalta Turku–Maarianhamina–Tukholma-reitille uuden matkustaja-aluksen, joka korvaisi M/S Isabellan. Uusi matkustaja-alus valmistui vuonna 2013 ja kuljettaa yhteensä 2 800 matkustajaa. Sopimuksen arvo oli 240 miljoonaa euroa. Alus sai nimekseen M/S Viking Grace, ja se käyttää polttoaineenaan nesteytettyä maakaasua.
Viking Line ilmoitti 5. huhtikuuta 2013, että M/S Isabella myydään virolaiselle Tallinkille noin 30 miljoonalla eurolla.
2016–
Viking Line vuokrasi 10. huhtikuuta – 22. lokakuuta 2017 väliselle ajalle Helsinki–Tallinna-reitille nopean katamaraanin, joka liikennöi nimellä HSC Viking FSTR. Matka-aika oli 1 tunti 45 minuuttia.
Viking Line teki 23. marraskuuta 2016 aiesopimuksen kiinalaisen Xiamen Shipbuilding Industry -yhtiön kanssa uuden matkustaja-autolautan tilaamisesta Turku–Långnäs–Tukholma-reitille. Uuden matkustaja-autolautan oli määrä valmistua syksyllä 2021, mutta koronaviruspandemian takia laivan valmistuminen viivästyi. Keväällä 2021 laivan arvioitiin olevan luovutuskelpoinen joulukuussa 2021. Tilauksen arvo oli 225 miljoonaa euroa. Uuden laivan saavuttua Viking Linen käyttöön yhtiön piti luopua M/S Amorellasta, mutta toukokuussa 2021 Viking Line ilmoitti M/S Mariellan menneen korvaavasti kaupaksi Corsica Ferriesille. Uuden aluksen nimeksi tuli M/S Viking Glory.
vasen|pienoiskuva|[[M/S Viking Glory|M/S Viking Glory.]]
Viking Line joutui 2020-luvun alussa taloudelliseen ahdinkoon koronaviruspandemian takia. Toimitusjohtaja Jan Hanses uskoi, että Viking Gloryn tulo liikennöintiin nostaa yhtiön taloudellisesta ahdingosta. Viking Gloryn ensimmäinen liikennöintikuukausi olikin Viking Linen mukaan menestys. Aluksella matkusti maaliskuun 2022 aikana noin 70 000 ihmistä ja uusia varauksiakin oli jo 270 000, eli yhteensä varauksia oli tehty 350 000.
Elokuussa 2022 Viking Line ilmoitti tehneensä sopimuksen M/S Amorellan myymisestä Corsica Ferries -varustamolle.
Viking Line osti 10,3 miljoonalla eurolla 17,1 prosenttia Eckerö-konsernin osakkeista 18. marraskuuta 2022. Toimitusjohtaja Jan Hansesin mukaan syy osakkeiden ostamiselle oli se, että Viking Line halusi pitää pääasiallisen omistuksen Ahvenanmaalla.
Konserni
Viking Line Abp:hen kuuluvat varustamoyhtiöt Viking Rederi AB (ent. Finlandshamnen), OÜ Viking Line Eesti, Viking Line Skandinavien AB, Saksan myynnistä ja markkinoinnista vastaava Viking Line Finnlandverkehr GmbH sekä bussiliikennettä hoitava Viking Line Buss Ab. Jokaisen aluksen toiminnasta ja käytöstä vastaa aluksen johto, johon kuuluvat aluksen päällikkö, konepäällikkö ja intendentti. Viking Linella on oma satamaterminaali Tukholmassa ja Turussa. Helsingissä, Maarianhaminassa, Kapellskärissä ja Tallinnassa yhtiö vuokraa terminaalitoimintaa varten tarvitsemansa tilat.
Yhtiön toimitusjohtajana on toiminut 20. maaliskuuta 2014 lähtien Jan Hanses, joka korvasi erotetun Mikael Backmanin. Hallituksen puheenjohtaja on Ben Lundqvist. Viking Linen pääkonttori sijaitsee Maarianhaminassa.
Vuonna 2018 yhtiö kuljetti 6 411 537 matkustajaa ja rahtia 128 549 yksikkökuormaa.
Tavaramerkki
pienoiskuva|Viking Linen Turun terminaalin pääsisäänkäynnillä keltainen vinoneliö -logo on yhä näkyvästi esillä. Takana [[M/S Viking Grace|Viking Grace, jonka korsteenissa on samanlainen logo]] Viking Linen laivat tunnetaan punaisesta väristä. Se on peräisin vuodelta 1964, jolloin uuden Apollo-laivan värisävy otettiin osakasvarustamon toimitusjohtajan sisaren käyttämästä Mexican Fire -huulipunasta.
Viking Linen nimi esiintyy toisinaan osittaisessa muodossa NG LI, joka on yhtiön rekisteröity tavaramerkki. Käytössä on ollut myös logo: keltainen vinoneliö, jonka sisällä on musta V-kirjain.
Viking Linen maskottihahmo on Ville Viking.
Viking Linen vanhemmissa laivoissa kuulutusten alussa soi Rod Stewartin kappale "Sailing".
Liiketoiminta ja reitit
Yhtiö harjoittaa aluksillaan risteily-, matkustajalautta- ja rahtiliikennettä Itämerellä reiteillä Turku–Maarianhamina/Långnäs–Tukholma, Helsinki–Maarianhamina–Tukholma, Maarianhamina–Kapellskär, Maarianhamina–Tukholma ja Helsinki–Tallinna.
Alukset reiteillä
pienoiskuva|225x225px|[[M/S Gabriella|M/S Gabriella.]] pienoiskuva|225x225px|[[M/S Viking Grace|M/S Viking Grace.]] pienoiskuva|225x225px|[[M/S Viking Glory|M/S Viking Glory.]] pienoiskuva|225x225px|[[M/S Viking XPRS|M/S Viking XPRS.]] pienoiskuva|M/S Gabriella.
Lippulaivat
Ei virallista lippulaivaa 2003–2013
Eero Tapio
Eero Johannes Tapio (3. maaliskuuta 1941 Muhos – 17. joulukuuta 2022 Oulu ) oli suomalainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painin maailman- ja euroopanmestari ja 1960-luvun lopun menestynein suomalaispainija.
Tapion uran kohokohta osui Bukarestin MM-kisoihin 1967, joissa hän voitti unkarilaisen Antal Steerin 70-kiloisten finaalissa. Kaikkiaan Tapio saavutti vuosina 1965–1969 neljä MM-mitalia. Lisää arvokisamitaleja tuli EM-kisoista, kirkkaimpana kultaa 1969 Modenan kisoista, joita itäblokin maat boikotoivat, kun järjestäjät eivät suostuneet vetämään Itä-Saksan lippua salkoon. Kolmissa olympiakisoissaan Tapio joutui tyytymään parhaimmillaankin pistesijoihin. Hän oli kuitenkin Tokion kisoissa 1964 kuudennella ja Méxicon kisoissa 1968 viidennellä sijallaan parhaiten sijoittunut suomalaispainija. Kotimaassaan hän edusti Haukiputaan Heittoa ja voitti urallaan neljä Suomen mestaruutta. Tapio valittiin Vuoden urheilijaksi vuonna 1967. Lisäksi hänet valittiin neljä kertaa eli vuosina 1965, 1966, 1967 ja 1969 TUL:n parhaaksi urheilijaksi.
Fredrik Claesson
Fredrik Claesson (s. 24. marraskuuta 1992 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa KHL-joukkue TsSKA Moskovaa. Hän on pelityyliltään puolustava puolustaja.
Seuraura
Claesson on Haninge HC:n kasvatti. Hän pelasi juniorina myös Hammarbyssä, josta Claesson siirtyi Djurgårdeniin kaudeksi 2008–2009. Hän voitti joukkueessa J18 Allsvenskanin hopeaa keväällä 2010.
III/JR 37 (jatkosota)
III/JR 37, oli kokonaan reserviläisistä muodostetun Jalkaväkirykmentti 37:n (JR 37) kolmas pataljoona, joka liikekannallepanossa perustettiin Ylistarossa.
Fredrik Claesson
Seuraura
Kaudella 2010–2011 Claesson debytoi Elitserienissä. Hän pelasi ensimmäisen Elitserien-ottelunsa 16. syyskuuta 2010 HV71:tä vastaan ja hänen Elitserien-uransa avausmaali syntyi 11. joulukuuta 2010 vieraissa MODOa vastaan. Lokakuussa 2010 Claesson solmi kaksivuotisen jatkosopimuksen Djurgårdenin kanssa. Yhteensä hän teki tulokaskautensa aikana 35 runkosarja- ja seitsemässä playoff-ottelussa tehot 2+1=3. Claesson pelasi osan kaudestaan myös Djurgårdenin J20-joukkueessa, joka voitti J20 SuperElitin pronssia keväällä 2011.
III/JR 37 (jatkosota)
Pataljoonan komentajana toimi majuri Juho Komonen.
Fredrik Claesson
Seuraura
Ottawa Senators varasi Claessonin viidennellä kierroksella 126. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2011. Toisella Elitserien-kaudellaan Claesson teki 47 ottelussa 7 pistettä. Kauden jälkeen Senators ilmoitti tehneensä Claessonin kanssa kolmivuotisen tulokassopimuksen ja haluavansa hänet heti seuraavaksi kaudeksi Pohjois-Amerikkaan.
III/JR 37 (jatkosota)
Pataljoonan komppaniat, 7.K, 8.K ja 9.K koottiin Ylistaroon. Reserviläisiä alkoi saapua perustamispaikalle 19.6.1941 ja yksikön täydennys ja varustaminen valmistui määrävahvuisena jo seuraavana päivänä.
Fredrik Claesson
Maajoukkueura
Claesson voitti alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden vuonna 2012 ja alle 18-vuotiaiden MM-hopeaa 2010.
III/JR 37 (jatkosota)
Keskittämiskuljetuksia odotettaessa käynnistettiin yksikön koulutus sekä tavanomainen päivystys ja vartiopalvelus. Juhannusaamuna 24.6. jo klo 7 pataljoona kokoontui lähtöä ennakoivaan jumalanpalvelukseen. Lähtö kuitenkin siirtyi yön yli ja pataljoona marssi Isonkyrön asemalle vasta seuraavana aamuna, josta junaan kuormattu yksikkö lopulta jätti kotiseudun kello 17:05.
Afasi & Filthy
Afasi & Filthy on ruotsalainen Uppsalasta kotoisin oleva hip hop -duo. Duon jäsenet ovat Herbert Munkhammar (Afasi), MC, ja Magnus Lidehäll (Filthy), tuottaja.
Taustaa
Afasi ja Filthy tapasivat toisensa Uppsalalaisessa peruskoulussa, ja 15-vuotiaina he päättivät tehdä omaa musiikkia. Duon ensimmäinen hitti oli "1990 Nånting", joka soi monella ruotsalaisella radiokanavalla ja pysyi niiden kärkipaikoilla viisi viikkoa. Kappaleen tuotannosta vastasi hip hop -yhtye Snook.
Vuonna 2004 duo solmi levytyssopimuksen Sony BMG -levy-yhtiön kanssa. Samana vuonna julkaistiin duon toinen hitti "Bomfalleralla".
Afasi & Filthy kuuluvat myös Maskinen-nimiseen elektro/hip hop -kokoonpanoon.
Suezin kanava
pienoiskuva|Suezin kanavan sijainti ja satelliittikuva alueesta. Suezin kanava ([suets-], ) on Egyptissä Siinain niemimaan länsipuolella sijaitseva kanava, joka yhdistää Välimeren ja Punaisenmeren ja mahdollistaa siten vesiliikenteen Euroopasta Aasiaan ilman Afrikan ympäripurjehdusta. Varsinaisen 162,25 km pitkän kanavan päätepisteet ovat Port Said Välimeren rannikolla ja Suez Punaisellamerellä. Myöhemmin rakennetut lähestymiskanaalit (22 km kanavan pohjoisessa ja 9 km eteläisessä päässä) ovat lisänneet kokonaispituuden 193,3 kilometriin. Vuonna 2015 vanhan kanavan rinnalle valmistui uusi kanava, joka mahdollistaa kanavan käyttämisen molempiin suuntiin samanaikaisesti.
Kanavan läpi kulkee 12 prosenttia kansainvälisestä kaupasta. Päivittäisen rahdin arvo on noin 5,1 miljardia dollaria lännen suuntaan ja 4,6 miljardia dollaria itään.
Avajaisista eteenpäin
Kanavayhtiö sai omistusoikeuden kanavaan 99 vuodeksi. Ismail pašša myi velkojen vuoksi Egyptin osuuden kanavasta vuonna 1875 Britannialle 4 000 000 punnalla. Britit siirtyivät suojelemaan kanavaa vuonna 1882. Vuonna 1888 britit julistivat Suezin kanavan Britannian protektoraatiksi, ja armeijan joukkoja lähetettiin vartioimaan kanavaa.
Britannian ja Egyptin välisessä sopimuksessa 1936 Britannia sai kaikki valtuudet hallita kanavaa. Vuonna 1951 Egypti sanoi irti sopimuksen. Sopimuksen ehtoina Yhdistyneen kuningaskunnan piti vetää joukkonsa kanava-alueelta vuoteen 1954 mennessä.
Vastalauseena Egyptin neuvostomieliselle ulkopolitiikalle Yhdysvallat, Britannia ja Maailmanpankki päättivät lakata avustamasta Assuanin padon rakentamista. Egypti kansallisti kanavan 26. heinäkuuta 1956 presidentti Gamal Abdel Nasserin johdolla. Seurauksena oli viikon pituinen Suezin kriisi, ja Britannia, Ranska ja Israel hyökkäsivät maahan. Sodan seurauksena kanava oli suljettuna kuukausia. YK:n päätöksen jälkeen kanavasta tuli heinäkuussa 1958 Yhdistyneen arabitasavallan omaisuutta, ja se avattiin 1. syyskuuta 1958 syväykseltään 10,67-metrisille laivoille. Suomi osallistui kriisin ratkaisemiseen vuosina 1956–1957 rauhanturvaajakomppanialla, jossa palveli yhteensä 437 miestä. Suomi oli ensimmäinen maa, jonka Nasser hyväksyi osallistumaan operaatioon.
Vuonna 1967 käydyn kuuden päivän sodan jälkeen kanava pysyi suljettuna 5. kesäkuuta 1975 asti. Ennen sulkemista kanavaa pitkin voivat kulkea täydessä lastissa kantavuudeltaan 110 000 tonnin säiliöalukset.
Aikajana
pienoiskuva|M/V Genco Titus, [[Capesize irtolastialus, lähestyy Suezin kanavan siltaa.]] 220px|pienoiskuva| [[Tiedosto:New Suez Canal.jpeg|center|220px|Uusi Suezin kanava ilmakuva (ylempi). Vanhan ja uuden kanavan ilmakuvat vierekkäin (alempi).]]
Maantiede
Suezin kanava on avokanava. Kanavan läpi kulkee vuosittain noin 15 000 laivaa. Sitä pitkin voivat kulkea laivat, joiden syväys on enintään 20,1 metriä. Täydessä lastissa kanavaa voivat käyttää säiliöalukset, joiden kantavuus on 240 000 tonnia. Tällaisista laivoista käytetään nimitystä suezmax. Matka kestää 8 solmun (15 km/h) nopeudella 11–16 tuntia ja lyhentää merimatkaa esimerkiksi Lontoosta Singaporeen 6 175 kilometriä.
Punaisenmeren eläimistöä kulkeutuu toisinaan Suezin kanavaa pitkin Välimerelle, ja osa näistä on asettunut pysyvästi Välimereen. Toiseen suuntaan lajien siirtyminen on harvinaisempaa.
Uusi Suezin kanava
6. elokuuta 2015 valmistui Suezin kanavan laajennus, jonka ansiosta kanavaa voidaan liikennöidä samaan aikaan molempiin suuntiin. Kanavaa kaivettiin lisää 37 kilometriä. Myös vanha uoma ruopattiin syvemmäksi 35 kilometrin matkalta. Laajennus lyhentää laivojen jonotusaikoja, mikä vastaavasti lyhentää matka-aikaa 18 tunnista 11 tuntiin. Uuden kanavan ansiosta laivojen määrä kanavalla kasvoi, ja sen kautta voivat liikennöidä entistä suuremmat laivat.
Kanavan laajentamisen arveltiin maksavan Egyptille yli kahdeksan miljardia dollaria. Hankkeen rahoittivat egyptiläiset sijoittajat, jotka ostivat joukkovelkakirjoja viikossa melkein yhdeksällä miljardilla dollarilla. Egyptiläiset toivoivat, että vuoteen 2023 mennessä uuden kanavan ansiosta kanavasta saatavat tulot kasvavat kaksinkertaisiksi.
Aiheesta muualla
30.705°N, 32.34417°W
Viuhkamies
thumb |Viuhkamies Viuhkamies toimii pesäpallossa joukkueensa toisena pelinjohtana sisäpelivuorossa. Hänellä on käytössään "viuhka", jolla hän voi antaa taktisia peliohjeita kentällä eteneville pelaajille. Hänellä on myös oikeus käyttää joukkueensa puheoikeutta pelituomarille puhuttaessa, mikäli joukkueen kapteeni ei tätä oikeutta käytä.
Haukkojen miesten joukkueen pelinjohtaja Jaakko Varo otti vuonna 1954 ensimmäisenä käyttöön merkkiviuhkan, joka yleistyi nopeasti.
Hannu Touru
Hannu Touru (s. 1. helmikuuta 1952 Turku) on suomalainen jalkapallovalmentaja. Tourun suosimat pelityylit ovat yleensä kurinalaisia, suoraviivaisia ja puolustusvoittoisia.
Touru on ollut valmentaja vuodesta 1981 ja ammattivalmentaja vuodesta 1989. Ennen ammattivalmentajaksi ryhtymistään Touru toimi sähköasentajana. Hän toimi Hirvensalon Heiton valmentajana 1981–1985 ja Turun Toverien 1986–1988. Rauman Palloa Touru valmensi vuonna 1989.
Vuonna 1990 Touru aloitti pietarsaarelaisen Jaron peräsimessä, minkä hän nosti heti liigaan karsintapeleissä Kokkolan Palloveikkoja vastaan. Kausi 1991 oli Jarolle menestys. Se sijoittui hieman yllättäen neljänneksi ja Touru valittiin vuoden valmentajaksi. Seuraavalla kaudella Touru johdatti Jaron viidenneksi sekä Suomen cupin loppuotteluun, jossa Myllykosken Pallo oli kuitenkin vahvempi. Kausi 1993 ei ollut enää niin menestyksekäs vaan Jaro joutui putoamissarjaan, jonka se kuitenkin selvitti. Tämän jälkeen Touru ei enää jatkanut Jarossa.
Kaudella 1995 Touru aloitti Mikkelin Palloilijoiden päävalmentajana. Hänet kuitenkin erotettiin kesken kauden. Seuraavalla kaudella Tourun työnantaja oli Vaasan Palloseura, joka Tourun ensimmäisenä vuotena sijoittui seitsemänneksi. Kaudet 1997 ja 1998 olivat päättyä jymymenestyksiin. Tuloksena oli kuitenkin hopeamitalit molempina vuosina.
Kotkalaisseuran jälkeen Touru aloitti uuden projektin FC Hämeenlinnan kanssa vuonna 2001. Hän nosti sen heti ensimmäisellä kaudellaan Ykkösestä Veikkausliigaan. FC Hämeenlinnan ensimmäisenä liigakautena se joutui putoamissarjaan, jossa se kuitenkin säilytti sarjapaikkansa.
Tämän jälkeen Touru piti sapattivapaata valmentamisesta ennen kuin vuonna 2004 hän palasi Jaroon erotetun Sixten Boströmin tilalle. Jaro vältti putoamisen sekä kaudella 2004 ja 2005, jolloin Touru oli joukkueen peräsimessä. Hänen sopimustaan ei kuitenkaan vuodeksi 2006 uusittu vaan tilalle tuli Keijo Paananen. Kesken kauden Paananen puolestaan erotettiin ja tilalle tuli Niklas Widjeskog. Kauden viimeiseen otteluun Touru palkattiin taktiseksi valmentajaksi. Jaro oli tuolloin sarjan viimeisenä pisteen päässä Kuopion Palloseurasta, joka kuitenkin oli jo päättänyt kautensa. Jaron paremman maalieron turvin sille riitti ottelusta tasapeli. Touru vastasi käytännössä joukkueen valmentamisesta kyseisessä ottelussa. Lopputulos 0–0 riitti Jarolle sarjassa säilymiseen.
Vuonna 2007 Touru aloitti Kokkolan Pallo-Veikkojen päävalmentajana. Hän ei kuitenkaan saanut joukkuetta menestymään haluttuun malliin, joten hänet erotettiin elokuussa 2007. KPV oli erottamisajankohtana 14 joukkueen Ykkösessä sijalla 11.
Syksyllä 2013 Tourun ilmoitettiin tehneen kolmivuotisen sopimuksen Rauman Pallo-Iirojen päävalmentajuudesta.
Tourun perheeseen kuuluvat puoliso ja kaksi aikuista tytärtä.
African Burial Ground
African Burial Ground on historiallinen afrikkalaisten orjien hautausmaa Yhdysvaltojen New Yorkissa. Paikalle on haudattu arviolta 20 000 henkilöä 1600-luvulta vuoteen 1794.
African Burial Ground on ollut vuodesta 1993 National Historic Landmark, ja sinne valmistui vuonna 2007 muistorakennus Ancestral Chamber.
Historia
thumb|vasen|Hautausmaa piirrustuksessa 1700-luvun lopulta. thumb|vasen|Arkeologeja kaivauksissa hautausmaalla. Ensimmäiset orjat Afrikasta tuotiin silloiseen Hollannin Uuteen Amsterdamiin vuonna 1625. Englantilaiset valtasivat hollantilaisten siirtokunnan vuonna 1664 ja Uudesta Amsterdamista tuli New York. Orjakauppa jatkui. Suurimmillaan 1700-luvulla kaupungin väestöstä yli 20 % oli afrikkalaisia. Osa jäi itse kaupunkiin ja osa myytiin edelleen Amerikan muihin siirtokuntiin.
Afrikkalaisia ei saanut haudata kaupungin tavallisille kirkkojen hautausmaille. Heitä varten hankittiin sen sijaan maata hieman tuolloisen kaupungin ulkopuolelta. Hautausmaan perustamisen tarkkaa ajankohtaa ei tunneta. Maan tiedetään kuitenkin vuonna 1673 kuuluneet Sara Van Borsum-nimiselle hollantilaiselle naiselle ja sittemmin Van Borsumin perhe salli maan käytön hautausmaana sen sulkemiseen saakka. On mahdollista, että hautausmaan perustaminen on liittynyt Trinity Church-nimisen kirkon perustamiseen Broadwayn ja Wall Streetin varrella vuonna 1697. Kirkko ilmoitti samana vuonna, että kirkkoon kuulumattomia ei enää haudattaisi kirkon maille. Ajan saatossa alkuperäinen pienempi hautausmaa laajeni. Lopulta se käsitti noin 6,6 eekkerin kokoisen alueen. Joidenkin arvioiden mukaan hautausmaalle haudattiin 20 000 henkilöä. Paikka tunnettiin alun perin nimellä Negroes Burial Ground, mutta nimestä Negroes luovuttiin loukkaavana vuonna 1993.
Hautausmaa suljettiin vuonna 1794. 1795 maa myytiin tontteina. Koska paikka sijaitsi uomalla, se peitettiin paksulla maakerroksella alueen tasoittamiseksi. Samalla monet haudat säilyivät sittemmin niiden päälle rakennetuista perustuksista huolimatta. 1900-luvulla vanhan hautausmaan alue oli New Yorkin sydämessä. 1991-1992 erään liittovaltion toimiston rakennustöiden yhteydessä tehtiin arkeologisia kaivauksia, jossa löydettiin vanhan hautausmaan pohjoisosasta 419 henkilön jäänteet. Jäänteitä tutkittiin Howardin yliopistossa, ja haudatuista puolet oli alle 12-vuotiaita. Monet heistä kärsivät aliravitsemuksesta ja sairauksista. Aikuisten miesten jäänteissä oli puolestaan merkkejä raskaasta työnteosta. Muihin arkeologiin löytöihin lukeutui esimerkiksi afrikkalaisia koruhelmiä, vaatteiden ja nappien jäänteitä, sekä muutamia kuparisia ja hopeisia koruja. Kaikkia vanhan hautausmaan hautoja ei kaivauksissa avattu yhteisön vastustuksen takia. Kaivaukset miellettiin pyhän paikan häiritsemiseksi.
Vuonna 1993 paikasta tehtiin National Historic Landmark (kansallinen historiallinen kohde). Vuonna 2003 kaivauksissa ylös nostetut jäännökset haudattiin uudelleen seremoniassa, jossa haudattiin myös noin 8 000 kirjettä ihmisiltä, jotka halusivat muistaa afrikkalaisia esi-isiään. Viereinen Elk Street sai vuonna 2004 uuden nimen African Burial Ground Way. Vuonna 2007 paikalle valmistui Ancestral Chamber-niminen Rodney Leonin suunnittelema muistorakennus.
Jakkupuku
thumb|260px|Siro jakkupuku on kuvattu kesällä 2009 amerikkalaisen akateemikon [[Betsy Bozen yllä.]] thumb|200 px|Vuonna 1953 kuvattu kävelypuvun takki muistuttaa yleisilmeeltään miehen puvuntakkia. Jakkupuku on naisen puku, jossa on irtotakki eli jakku. Jakkupuvun osat ovat hame ja jakku, joita täydennetään erilaisilla puseroilla tai paidoilla, mikäli jakkua halutaan pitää auki. Kun jakkupuvun hame korvataan jakun kankaasta valmistetuilla housuilla, puhutaan housupuvusta.
Jakkupukua on aikaisemmin nimitetty kävelypuvuksi, ja sitä on suositeltukin ulkosalla reippailuun. Kävelypuku valmistettiin tuolloin tukevasta ja lämpimästä kankaasta. Sellaisena sitä suositeltiin ulkoilun lisäksi aamupäivätilaisuuksien asuksi. Toisaalta 1950-luvulla jakkupukuja myös teetettiin nuorelle puvuksi hänen ensimmäisiin suuriin juhliinsa, ja sitä käytettiin esimerkiksi rippijuhlassa, ylioppilaaksi tulon kunniaksi tai vihkiasuna.
Työelämää koskevissa pukeutumisohjeissa jakkupuku rinnastetaan nykyisin miehen arkipukuun. Laadukkaista materiaaleista valmistettuna jakkupukua pidetään sopivana myös johdon tehtävissä tai päivän aikana eteen tulevissa edustus- tai esiintymistilaisuuksissa.
Juhlapukeutumisessa jakkupukua vastaa usein merkintä tumma puku tai vierailupuku. Kello 18 jälkeen alkavissa juhlavissa ja virallisissa tilaisuuksissa ilta- tai juhlapuku on kuitenkin jakkupukua turvallisempi valinta.
Annie-gaala 1974
Annie-gaala 1974 oli kolmatta kertaa järjestetty palkintogaala, jossa jaettiin vuotuiset Annie-palkinnot vuoden 1974 parhaille animaatioiden tekijöille.
Voittajat
Voittajat lihavoituna:
M240
M240 on FN Herstal -asetehtaan valmistama yhdysvaltalainen yleiskonekivääri, joka perustuu belgialaiseen FN MAG -kevytkonekivääriin.
Päivitetyt versiot
M240 otettiin käyttöön Yhdysvaltain armeijassa vuonna 1977, jolla korvattiin M73 ja M219 konekiväärit, sekä .50 kaliiperinen M85. 1980-luvulla Yhdysvaltain merijalkaväki otti käyttöön M240 ja M240E1 ajoneuvoihin, kuten LAV-25.
M240E4/M240B
1990-luvun alussa M240E4 korvasi M60E4:n, jonka se voitti kilpailussa korvata useita vuosia palveluksessa käytetyn M60:nen. M240E4:n nimi muutettiin muotoon M240B.
Turkin Grand Prix 2021
Turkin Grand Prix 2021 (virallisesti Formula 1 Rolex Turkish Grand Prix 2021) oli Formula 1 -kauden 16. osakilpailu, joka ajettiin 10. lokakuuta Intercity Istanbul Parkin moottoriradalla Istanbulissa Turkissa. Kilpailu korvasi alun perin kalenteriin suunnitellun Singaporen GP:n.
Vapaat harjoitukset
Mercedeksen Lewis Hamilton ja Ferrarin Carlos Sainz vaihtoivat osakilpailuviikonloppua varten uudet voimayksiköt, minkä vuoksi he saivat lähtöruuturangaistukset kilpailuun. Kuljettajat saivat harjoitusten aikana testattavakseen uudet palonkestävät ajokäsineet, koska FIA:n tarkoituksena oli kerätä tietoa välttääkseen jatkossa Romain Grosjeanin edellisen kauden Bahrainin osakilpailun onnettomuudessa saamat palovammat. Ensimmäisissä vapaissa harjoituksissa Mercedeksen vauhti oli jälleen lupaavaa kilpailuviikonloppua varten. Red Bullin Sergio Pérezille harjoitukset olivat hankalat, koska hän valitteli autonsa aliohjautumista eikä pystynyt ajamaan kymmenettä sijaa parempaa tulosta. Ensimmäisten vapaiden harjoitusten nopein oli Hamilton ennen Red Bullin Max Verstappenia ja Ferrarin Charles Leclerciä.
Toisissa vapaissa harjoituksissa radan kahdeksas ja yhdeksäs mutka tuottivat vaikeuksia Leclercille ja Haasin Nikita Mazepinille, kun he menettivät autojensa hallinnan niissä ja pyörähtivät. Lähtöruuturangaistuksen kilpailuun saanut Sainz keskittyi ajamaan vain pehmeällä rengasseoksella, koska hän halusi testata sen ominaisuuksia radalla. Red Bullilla Verstappenin harjoituksia hankaloittivat vaikeudet saada auton tasapainotus kuntoon. Alfa Romeo Racingin Kimi Räikkösen ongelmana oli harjoitusten aikana ajamista häirinnyt vuotava vesipullo. Hamilton oli myös toisten vapaiden harjoitusten nopein, Leclerc toinen ja Mercedeksen Valtteri Bottas kolmas. Hamilton ajoi myös radan epävirallisen nopeimman kierrosajan.
Kolmansissa vapaissa harjoituksissa kuljettajat ajoivat kosteissa olosuhteissa, mitkä aiheuttivat monen kuljettajan pyörähtämisen radalla. Hamilton ajoi vain viisi kierrosta märällä kelillä ja oli kahdeksastoista lopputuloksissa. Harjoitukset keskeytyivät hetkeksi punaisilla lipuilla, kun Williamsin George Russell menetti autonsa hallinnan ja auto jäi jumiin soralle. AlphaTaurin Pierre Gasly oli kolmansien vapaiden harjoitusten nopein, Verstappen oli toinen ja Pérez kolmas.
Aika-ajot
Aika-ajojen ensimmäinen osio alkoi sateisissa olosuhteissa, minkä seurauksena kuljettajilla oli vaikeuksia pysyä radalla (osa pyörähti, osa ajautui radan ulkopuolelle). Sadeolosuhteiden hellittäessä kierrosaikoja pystyttiin ajamaan kuivissa olosuhteissa, joiden aikana yksi yllätysnimi jatkoon päässeistä kuljettajista oli Haasin Mick Schumacher. McLarenin Daniel Ricciardo sen sijaan ajoitti väärin kierrosaikojensa ajamisen ja hän karsiutui.
Toisessa osiossa Mercedes ajoi kärkivauhdin kierrosaikoja ja osion aikana nähtiin myös monen kuljettajan osalta ajovirheitä. Alpinen Esteban Ocon karsiutui, kun hänen autossaan oli yliohjausta ja hän hävisi Aston Martinin Lance Strollille ja Sebastian Vettelille, heistä Stroll pääsi jatkoon. AlphaTaurin osalta Gasly ja hänen tallikaverinsa Yuki Tsunoda pääsivät jatkoon. Russell yritti päästä jatkoon vaihtamalla tuoreempaan rengasseokseen, mutta hän ajoi aikakierroksensa viimeisillä hetkillä mutkan leveäksi ja karsiutui.
Kolmannessa osiossa paalupaikasta taistelivat Hamilton ja Bottas, kun he yrittivät parantaa toistensa kierrosaikoja. Hamilton ajoi nopeimman kierrosajan, mutta paalupaikkamerkintä meni Hamiltonin rangaistuksen myötä Bottakselle, Verstappen nousi toiseksi ja Leclerc kolmanneksi. Hamiltonin kierrosaika oli samalla radan nopein kierrosaika. Alpinen Fernando Alonso ajoi viidenneksi, mutta tuomaristo tutki hänen kierrosaikojaan ensimmäiseltä osiolta tuplakeltaisten lippujen aikana, mistä hän ei kuitenkaan saanut rangaistusta.
Kilpailu
Ricciardon autoon asennettiin aika-ajojen jälkeen uusi moottori, minkä vuoksi hän lähti kilpailuun viimeisten kuljettajien joukosta. Kilpailun lähdössä olosuhteet olivat kosteat, minkä vuoksi kuljettajat valitsivat välikelin renkaat. Gasly ja Alonso osuivat toisiinsa, jolloin Alonso pyörähti ja Gasly sai tilanteesta aikarangaistuksen. Alonso sai myöhemmin itse aikarangaistuksen osuttuaan Schumacheriin, minkä vaikutuksesta Schumacher pyörähti. Tsunoda yritti estää Hamiltonia, mutta Tsunoda tuli myöhemmin tämän ohittamaksi ja hän pyörähti myöhemmin kilpailun aikana.
Alfa Romeo Racingin osalta Räikkönen ja Antonio Giovinazzi nousivat kilpailun aikana useamman sijoituksen, mutta Räikkönen ja talli turhautuivat Giovinazzin toimista kilpailun aikana, kun hän ei antanut tallimääräyksistä huolimatta sijoitustaan nopeammalle Räikköselle ja hän halusi yrittää ohitusta Alpinen Esteban Oconista, joka ajoi kilpailun kymmenenneksi tekemättä yhtään varikkopysähdystä. Kierroksella 14 Sainz ohitti Vettelin ja osui ohitusyrityksen aikana häneen, mutta tilanteesta ei annettu rangaistuksia. Ricciardo yritti ottaa muita kuljettajia kiinni vaihtamalla aikaisemmin uudet välikelin renkaat, mutta muutos kilpailutaktiikkaan ei lopulta onnistunut.
Kilpailun puolivälissä Hamilton oli noussut viidenneksi, ja saavutti Pérezin, jonka kanssa hän taisteli useamman mutkan verran pääsemättä kuitenkaan tämän ohitse Pérezin puolustaessa sijaansa. Verstappen teki varikkopysähdyksensä kierroksella 37 ja Bottas kierrosta myöhemmin, mutta havaittuaan Bottaksen vauhdin pysähdyksen jälkeen Verstappen päätti varmistaa sijoituksensa. Hamilton yritti ensin ajaa kilpailun ilman pysähdystä, mutta kierrosaikojen parantuessa muiden kuljettajien osalta hän teki myöhemmin kilpailun aikana pysähdyksensä. Vettel puolestaan yritti ajaa kilpailun aikana kuivan kelin renkailla, mitä hän kutsui suureksi virheekseen ajettuaan ensin ulos varikolta takaisin radalle ja palaten kierrosta myöhemmin vaihtamaan uudet välikelin renkaat.
Kilpailun jälkipuolella Leclerc yritti ajaa voittoon ilman varikkopysähdystä Bottasta vastaan, mutta hän koki myöhemmin tuoreemman renkaan paremmaksi vaihtoehdoksi ja pysähtyi kierroksella 47. Leclerc putosi lopulta neljänneksi. Sainzin varikkokäynti puolestaan pitkittyi ongelmien vuoksi ja hän putosi kahdeksanneksi. Bottas ajoi kilpailun voittoon ennen Verstappenia ja Péreziä.
Martin Keino
Martin Keino (s. 20. kesäkuuta 1972) on kenialainen keskimatkojen juoksija, joka viime vuosina on pääasiassa toiminut kansainvälisissa huippukilpailuissa ns. jäniksenä eli vetojuhtana.
Martin Keinon isä on Kipchoge Keino, kaksinkertainen olympiavoittaja. Vuonna 1995 Keino voitti 5 000 metrillä Yhdysvaltain yliopistomestaruuden. 2000-luvun alusta saakka hän on ollut luottojänis Kultaisessa liigassa ja muissa GP-kilpailuissa, joissa tavoitellaan huippuaikoja. Keino muun muassa toimi jäniksenä, kun Kenenisa Bekele rikkoi 10 000 metrin maailmanennätyksen Brysselissä 26. elokuuta vuonna 2005.
Jumalten synty
Jumalten synty on Hesiodoksen kirjoittama eeppinen runoelma, joka kuvaa kreikkalaisen mytologian jumalten syntyperät ja sukuyhteydet. Runo käsittää 1 020 säettä.
Historia
Hesiodos eli ja kirjoitti 700-luvulla eaa. Jumalten synnyn kirjallinen muoto vakiintui 500-luvulla eaa. Tällöin runoelmaan lisättiin vielä uusia osia, kuten sen lopun säkeet 901–1020.
Jumalten synty on synteesi lukuisista erilaisista paikallisista kreikkalaisista perinteistä koskien jumalia. Teos on näin osa pitkää traditiota, ja liittyy runoelmana tilanteisiin, joissa rapsodi esitti yleisölleen jumalia koskevia lauluja, joiden luomiseen eri rapsodit käyttivät samanlaista aineistoa. Traditiot jatkoivat kehitystään myös Hesiodoksen teoksen jälkeen. Hesiodoksen teosta on kuitenkin usein käytetty kreikkalaisen mytologian lähdeteoksena. Muun muassa Herodotos piti sitä auktoriteettina koskien jumalten nimiä ja heidän ominaisuuksiaan.
Sisältö
Teoksen alussa runoilija sanoo saaneensa laulunsa Helikon-vuoren muusilta. Hän kiittää muusia, ja kuvaa näiden synnyn ja toiminnan, sekä pyytää aiheen lauluunsa. Runoelma on järjestetty kertomukseksi, joka kuvaa kaikkeuden (Kosmos) ja sen muovanneiden jumalten alkuperän. Jumalten sukupolvet voidaan jakaa kolmeen, joista ensimmäistä hallitsee Uranos, toista Kronos ja kolmatta ja viimeistä sukupolvea Zeus.
Ensimmäinen sukupolvi
Runoilija kuvaa Khaoksen saaneen alkunsa ensimmäisenä. Khaos antoi synnyn Gaialle (Maa), kaiken järjestäytyneemmälle ja vakaammalle perustalle, joka voisi toimia jumalten ja ihmisten kotina, sekä Tartarokselle (Manalan alin taso). Myöhemmin saa syntynsä Eros (Rakkaus), jolla on tärkeä rooli lisääntymisessä, sillä ennen sitä lisääntymisen tuli tapahtua partenogeneettisesti. Khaoksesta saavat alkunsa myös Erebos (Pimeys) ja Nyks (Yö). Erebos ja Nyks lisääntyvät keskenään, jolloin syntyy Aither (Kirkkaus) ja Hemera (Päivä). Gaiasta saavat alkunsa Uranos (Taivas), Urea (Vuoret) sekä Pontos (Meri). Myöhemmin Pontos ja Gaia saavat Eurybian.
Uranos ja Gaia lisääntyvät keskenään, mikä synnyttää kaksitoista titaania, Okeanos, Koios, Krios, Hyperion, Iapetos, Kronos, Theia, Rhea, Themis, Mnemosyne, Foibe ja Tethys; kolme kyklooppia, Brontes, Steropes ja Arges; sekä kolme hekatonkheiriä eli satakätistä, Kottos, Briareos ja Gyges (tai Gyes).
Toinen sukupolvi
Sillä aikaa Nyks teki lapsia partenogeneettisesti, vaikka olikin naimisissa Ereboksen kanssa. Hänen lapsiaan olivat Moros (Kohtalo), Kera (Tuho) ja kerit (Kuolon henget), Thanatos (Kuolema), Hypnos (Uni) ja oneirokset (Unien heimo), Momos (Moite), Oizys (Kurjuus), hesperidit (Yön tyttäret), moirat (Kohtalottaret), Nemesis (Kosto), Apate (Petos), Filotes (Intohimo), Geras (Vanhuus) ja Eris (Riita).
Eris seurasi äitinsä esimerkkiä, ja hänestä saivat alkunsa Ponos (Raadanta), Lethe (Välinpitämättömyys), Limos (Nälänhätä), Algea (Tuska), Hysmine (Tappelut), Makhai (Taistelut), Fonoi (Murhat), Androktasia (Joukkomurhat), Neikea (Sättimiset), Pseudologos (Valheet), Logoi (Väitteet), Amfilogia (Vastaväitteet), Dysnomia (Laittomuus), Ate (Hunninko) ja Horkos (Valat).
Titaanien suvussa Okeanos ja Tethys naivat toisensa ja saavat kolme tuhatta jokea, mukaan lukien Niili, Eridanos ja Skamandros, ja kolme tuhatta okeanidia, mukaan lukien Doris, Elektra, Kalypso ja Styks. Theia ja Hyperion naivat toisensa ja heille syntyvät Helios (Aurinko), Selene (Kuu) ja Eos (Aamunkoitto). Krios ja Eurybia naivat toisensa ja heille syntyvät Astraios, Pallas ja Perses. Eos ja Astraios menevät myöhemmin naimisiin ja heille syntyvät Zefyros, Boreas, Notos, Eosforos eli Fosforos (Aamutähti) sekä muut tähdet. Pallas ja Styks naivat toisena ja heille syntyvät Zelos (Kiihko), Nike (Voitto), Kratos (Voima) ja Bia (Väkivalta). Koios nai Foiben ja heille syntyvät Leto ja Asteria. Perses nai Asterian ja heille syntyy Hekate. Iapetos nai Klymenen ja heille syntyvät Atlas, Menoitios, Prometheus ja Epimetheus.
Uranoksen kastraation jälkeen Gaia nai Pontoksen, ja heidän jälkeläisiinsä kuuluu merenjumaluuksia, nymfejä ja erilaisia hirviöitä. Eräs Gaian ja Pontoksen lapsista on Nereus (Meren vanhus), joka nai okeanidi Doriksen. Nereus ja Doris saavat yhdessä nereidit, viisikymmentä meren nymfiä. Eräs näistä on Thetis. Gaian ja Pontoksen toinen lapsi on Thaumas, joka nai okeanidi Elektran. Thaumas ja Elektra saavat Iriksen (Sateenkaari) ja kaksi harpyijaa.
Kolmas ja viimeinen sukupolvi
Kronos oli näin saanut Kosmoksen hallintaansa, ja halusi varmistaa, että pysyisi vallassa. Uranos ja Gaia ennustivat, että eräs Kronoksen lapsista tulisi syksemään hänet vallasta. Siksi Kronos piti huolen, että naituaan Rhean nieli kaikki tämän synnyttämät lapset: näitä olivat järjestyksessä Hestia, Demeter, Hera, Hades, Poseidon ja Zeus. Rhea kuitenkin pyysi Gaiaa ja Uranosta auttamaan Zeuksen pelastamisessa. Rhea lähetettiin Kreetalle synnyttämään Zeus. Kronokselle annettiin suuri kivi nielaistavaksi; tämä luuli sen olevan yksi Rhean synnyttämistä lapsista. Zeuksen synnyttyä Gaia otti hänet ja piilotti hänet syvään luolaan Aigaioksen vuorelle.
Koska Prometheus oli auttanut Zeusta, häntä ei lähetetty Tartarokseen muiden titaanien kanssa. Prometheus kuitenkin huijaa Zeusta. Hän tekee kaksi uhria, joista toinen sisältää härän paremmat ja toinen huonommat osat, ja pyytää Zeusta valitsemaan niistä sen, jota pitää parempana, toivoen, että tämä valitsisi huonomman uhrin. Zeus kuitenkin havaitsee yrityksen ja suuttuu; hän kieltää tulen ihmisiltä kokonaan. Prometheus kuitenkin varastaa tulen jumalilta. Zeus rankaisee Prometheusta kahlitsemalla hänet kallioon, jossa kotka nokkii tämän alati uudelleen korjautuvaa maksaa ikuisesti. Prometheus vapautuu vasta kun Zeuksen poika Herakles tulee vapauttamaan tämän.
Koska ihmiset olivat saaneet tulen, Zeus antaa vastineeksi ihmisille rangaistukseksi naisen, ”kauniin onnettomuuden”. Hefaistos ja Athene tekevät neidon, jota kaikki ihmiset ja jumalat pitävät kauniina. Naisen nimeä ei Jumalten synnyssä mainita, mutta hänet yhdistetään yleensä Pandoraan — sama kertomus esiintyy hieman erilaisena myös Hesiodoksen toisessa teoksessa Työt ja päivät, jossa Pandora mainitaan. Kauneudestaan huolimatta nainen on Hesiodoksen mukaan ihmisille riesa, ja yhdistyy laiskuuteen ja tuhlailuun. Hesiodoksen mukaan kaikki naiset tuovat mukanaan kärsimystä, mutta myös naimattoman kohtalona on kärsiä.
Zeuksella on seitsemän puolisoa. Ensimmäinen on okeanidi Metis, jonka hän nieli estääkseen tätä synnyttämästä poikaa, joka syöksisi hänet vallasta, niin kuin hänen isälleen oli käynyt. Toinen syy oli se, että Zeus halusi näin saada itselleen Metiksen viisauden, niin että tämä neuvoisi häntä tulevaisuudessa. Myöhemmin Zeuksen päästä syntyi Athene, minkä seurauksena Hera suuttui niin, että synnytti partenogeneettisesti Hefaistoksen. Zeuksen toinen vaimo on Themis, joka synnytti kolme horaa, Eunomia (Järjestys), Dike (Oikeudenmukaisuus) ja Eirene (Rauha); sekä kolme moiraa eli kohtalotarta, Klotho (Kehrääjä), Lakhesis (Osan Suova) ja Atropos (Torjumaton).
Zeuksen kolmas vaimo on Eurynome, joka synnytti kolme khariittia eli sulotarta, Aglaia, Eufrosyne ja Thaleia. Neljäs vaimo on hänen sisarensa Demeter, joka synnyttää Persefonen. Persefone nai myöhemmin Hadeen. Zeuksen viides vaimo on muistin jumalatar Mnemosyne, jonka kanssa hän sai yhdeksän muusaa: Kalliope, Euterpe, Kleio, Erato, Melpomene, Polyhymnia, Terpsikhore, Thaleia ja Urania.
Zeuksen kuudes vaimo on Leto, joka synnyttää Apollonin ja Artemiksen. Seitsemäs ja viimeinen vaimo on Hera. Zeuksen ja Heran lapsia ovat Hebe, Ares, Enyo, Hefaistos ja Eileithyia. Vaikka Zeus ei enää tämän jälkeen ota vaimoa, hänellä on kuitenkin paljon avioliiton ulkopuolisia suhteita muiden naisten kanssa. Näihin kuuluvat muun muassa Semele, Dionysoksen äiti, sekä Alkmene, Herakleen äiti. Herakles nai Heben.
Poseidon nai Amfitriten, ja he saavat Tritonin. Afrodite, joka oli nainut Hefaistoksen, on suhteessa Areen kanssa, ja heille syntyvät Fobos (Pelko), Deimos (Kauhu) ja Harmonia. Harmonia nai myöhemmin Kadmoksen ja heille syntyvät Ino, josta tulee myöhemmin poikansa Melikerteen kanssa merenjumaluus; Semele, Dionysoksen äiti; Agaue, Aktaionin äiti; Polydoros; sekä Autonoe. Helios ja Perseis saavat Kirken, joka saa Odysseuksen kanssa Agrioksen ja Latinoksen. Atlaksen tytär Kalypso synnyttää Odysseukselle lapset Nausithoos ja Nausinoos.
Buena Vista (Virginia)
Buena Vista on kaupunki Virginian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden väestönlaskennassa 6 650. Buena Vistaa ympäröi Rockbridgen piirikunta. Kaupungin pormestarina toimii William Fitzgerald.
Väestö
Kaupungin asukkaista 89,20 prosenttia on valkoisia, 7,28 prosenttia afroamerikkalaisia, 1,90 prosenttia aasialaisia ja 0,09 prosenttia intiaaneja. 0,68 prosenttia asukkaista eivät ole Yhdysvaltain kansalaisia. Kaupungin väestön keski-ikä on 35,5 vuotta.
Nakhon Sawan
Nakhon Sawan on kaupunki Pohjois-Thaimaassa. Se on samannimisen provinssin pääkaupunki.
Surryn piirikunta (Virginia)
Surryn piirikunta on Yhdysvaltojen Virginian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 6 422 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Surryn kunta. Piirikunta perustettiin vuonna 1652.
Venus Doom
"The Kiss of Dawn" on albumin ensimmäinen single. HIM kuvasikin singlelle videon kesäkuussa 2007. Meiert Avis, joka ohjasi ”Wings of a Butterflyn” videon, oli ohjaajana. "The Kiss of Dawn" on Ville Valolle henkilökohtainen kappale, sillä se on omistettu ystävälle, joka teki itsemurhan hieman Dark Lightin äänityksien jälkeen. "The Kiss of Dawn" kävi Ison-Britannian rocksinglelistan ensimmäisellä sijalla viikolla 37 Nightwishin oltua kyseisellä sijoituksella edellisellä viikolla.
”Passion’s Killing Floor” -kappale on Transformers-elokuvan soundtrackilla.
Venus Doomista on julkaistu kolme erilaista versiota: perusversio, Special Edition ja Special Limited Edition. Perusversiossa on vain musiikki-cd, joka sisältää albumin peruskappaleet. Special Edition on muuten samanlainen kuin perusversio, mutta siinä on mukana remixit kappaleista ”Dead Lovers’ Lane” ja ”Love In Cold Blood”. Special Limited Editionin (nahkapaketissa), mukana tulee vihko, jossa on 60 sivua jotka sisältävät muun muassa kappaleiden sanoja ja kuvia. Tämän lisäksi tulee myös musiikki-cd sekä toinen levy, jossa on kolme kappaletta ja muutama kuva.
Venus Doom nousi ensimmäisellä viikollaan Yhdysvaltain albumilistan sijalle 12. Julkaisuviikollaan Venus Doom myi Yhdysvalloissa 38 000 kappaletta. Suomessa Venus Doomin albumimyynti jäi muuhun maailmaan verrattuna varsin vähäiseksi 23 000 myydyn kappaleen lukemillaan. Maailmanlaajuisesti Venus Doom on myynyt yli miljoona kappaletta, joista noin 250 000 yksinään Yhdysvalloissa. Vaikkei albumi saanut edeltäjänsä kaltaista kestosuosiota, niin Ville Valo on kertonut olevansa erittäin tyytyväinen siihen, että levy sai kriitikoilta lämpimän vastaanoton.
Kansikuva
Albumin kansikuvana on David Harounin tekemä maalaus. Ville Valo näki Harounin maalauksen New Orleansissa ja kysyi Harounilta, voisiko HIM käyttää sitä Venus Doomin kantena. Harouni suostui ja sanoo itseään nykyään HIM-faniksi. Special Edition ja Special Limited Edition sisältää erilaisen kansikuvan kuin perusversio. Levy on myynyt kultaa Suomessa. Venus Doomin Special Edition/Special Limited Edition ulkoasu oli ehdolla Grammy-palkinnon saajaksi vuonna 2008 paras erikoisversion pakkaus (Best Boxed or Special Limited Edition Package) -kategoriassa.
Circus of Doom
Circus of Doom on suomalaisen metalliyhtye Battle Beastin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 21. tammikuuta 2022 levymerkillä Nuclear Blast. Albumi debytoi kolmen edeltäjänsä tapaan Suomen virallisen albumilistan ykköspaikalla.
Albumilta on julkaistu singlenä kappaleet "Master of Illusion", "Eye of the Storm" ja "Where Angels Fear to Fly", ja kappaleista on kuvattu myös musiikkivideot.
Kappaleet
== Kokoonpano ==
Dallasin kansainvälinen lentoasema
Dallas-Fort Worthin kansainvälinen lentoasema  on lentoasema Dallasissa, Texasin osavaltiossa. Vuonna 2019 se oli Yhdysvaltain neljänneksi vilkkain lentoasema ja 10. vilkkain koko maailmassa.
Vuonna 2007 Dallasin lentoaseman kautta kulki 59 784 876 matkustajaa. Suurin lentoasemaa käyttävä lentoyhtiö on Envoy Air (entinen American Eagle Airlines). Dallasin lentoasemalta lennetään matkustajalentoja 129 eri kohteeseen. Lisäksi asemalta lennetään myös rahtilentoja.
Dallasin lentoasemalla on käytössä seitsemän kiitotietä, joista viisi on keskenään samansuuntaisia. Lentoaseman pysäköintihallissa on 8 100 autopaikkaa. Lennonjohtotorneja on kolme.
thumb|450px|center|Kansainvälinen terminaali D
Gianni Garko
thumb|250px|Gianni Garko ja [[Graziella Granata elokuvassa Il compagno don Camillo (1965).]] Gianni Garko (oikealta nimeltään Giovanni Garkovic, s. 15. heinäkuuta 1935 Zadar, Kroatia) on italialainen näyttelijä. Hänet tunnetaan myös taiteilijanimillä Gary Hudson ja John Garko.
Italiaan kuuluneessa Zarassa syntynyt Garko opiskeli teatteritaiteen akatemiassa Roomassa. Hänen näyttämödebyyttinsä tapahtui Luchino Viscontin näytelmässä Veglia la mia casa, angelo vuonna 1958. Samana vuonna hän alkoi esiintyä myös televisiossa ja elokuvissa. Garkon läpimurtoelokuva oli Franco Rossin ohjaama Morte di un amico vuonna 1960.
Garko näytteli useissa peplum- ja komediaelokuvissa, mutta saavutti suurimman yleisönsuosionsa ironisissa italowesterneissä. Hänen henkilöhahmoistaan kuuluisin on Zorroa muistuttava pistoolisankari Sartana. Italowesternin taantuessa 1970-luvulla Garko esiintyi giallo- ja rikoselokuvissa ja joutui vähitellen tyytymään yhä heikompitasoisiin viihde-elokuviin. Arvostettu ja ammattitaitoinen näyttelijä on työskennellyt jatkuvasti myös televisiossa ja teatterissa.
Väestörekisteri
Väestörekisteri on luettelo maan kansalaisista ja asukkaista ja heidän perustiedoistaan kuten nimestä, osoitteesta, kansalaisuudesta, syntymäajasta ja -paikasta sekä uskontokunnasta. Kussakin maassa säädellään erikseen lainsäädännöllä, mitä tietoja rekisteriin tallennetaan, kuinka rekisteriä käytetään. Kaikki valtiot eivät pidä yllä väestörekisteriä, tällaisia maita ovat esimerkiksi Yhdistynyt kuningaskunta ja Yhdysvallat.