cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Velakallionlampi
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Ristiselän alueella (14.23), jonka Ristiselän–Murtoselän alueeseen (14.231) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 124,5 metriä mpy.
Oksyrhynkhites
Historia
Nomoksen pääjumalia olivat Seth (Sutekh/Setesh/Set) ja Nebet-Hut/Nefthys. Faarao Senusret I:n niin kutsutussa Valkoisessa kappelissa nomoksen jumalana esiintyy Igay.
Jussi Pelli (nykyaikainen viisiottelija)
Antti Jussi Pelli (s. 4. marraskuuta 1954 Helsinki) on suomalainen kilpauransa päättänyt nykyaikainen viisiottelija ja miekkailija.
Pelli edusti Suomea kolmissa kesäolympialaisissa. Montréalissa 1976 hän sijoittui joukkuekilpailussa seitsemänneksi ja yksilökilpailussa 23:nneksi. Hän kilpaili Montréalissa myös miekkailussa, missä hän oli kalvan joukkuekilpailussa 11:s. Moskovassa 1980 Pelli sijoittui joukkuekilpailussa jälleen seitsemänneksi ja oli henkilökohtaisen kilpailun 24:s. Los Angelesissa 1984 Pelli oli joukkuekilpailussa yhdeksäs ja yksilökilpailussa 35:s.
Pelli voitti nykyaikaisen viisiottelun Suomen mestaruuden vuosina 1977 ja 1981. Miesten kalvan joukkuekilpailussa hän voitti Suomen mestaruuden vuosina 1976, 1981 ja 1982.
Pellin Jussi-isoisä pelasi jääpalloa.
The English Concert
The English Concert on brittiläinen, lähinnä barokkimusiikkia esittävä yhtye, jonka cembalisti Trevor Pinnock perusti Lontoossa vuonna 1973. Yhtyettä johtaa nykyään cembalisti Harry Bicket. Yhtyeen kakkosviulun äänenjohtajana toimii suomalainen barokkiviulisti Tuomo Suni.
A. J. Tiainen
Antti Juho (Anders Johan) Tiainen (k. 1931) oli suomalainen urkuharmoonien rakentaja joka perusti vuonna 1903 kotipitäjäänsä Uukuniemelle A. J. Tiaisen harmoonitehtaan.
Tiainen rakensi ensimmäisen harmooninsa kotitilansa saunassa 1900-luvun alussa. Hän opiskeli sitten harmoonien rakentamista ensin vuoden verran Tampereella J. E. Hedenin tehtaalla ja sitten Sortavalassa Eero Mäkisen tehtaalla ennen kuin perusti oman verstaansa Uukuniemelle.
Verstas toimi vuoteen 1914 saakka Niukkalan Telatiellä ja sen jälkeen Rauhalanmäellä Uukuniemen keskustan tuntumassa. Urkuharmoonien valmistus oli suurimmillaan 1920-luvulla jolloin tehtaan palveluksessa oli 8 puuseppää ja tuotanto nousi vuonna 1928 82 harmooniin. Tehdas sai Suomen Messujen myöntämästä laatukultamitalit vuosina 1922, 1930 ja 1955. Tehtaan voimanlähteenä oli aluksi petrolikäyttöinen maamoottori ja myöhemmin siirryttiin sähkömoottoreihin. Harmonien valmistukseen käytetty puutavara saatiin Uukuniemeltä samoin valmistuksessa käytetyt työkalut olivat pitkälti omatekoisia. Harmoonien kielet, rekisteritapit ja muut erikoisosat tuotiin kuitenkin ulkomailta.
A. J. Tiaisen kuoltua tehtaan toimintaa jatkoivat hänen poikansa Eino ja Väinö Tiainen. Eino Tiainen lähti kuitenkin opiskelemaan kanttoriksi Viipurin musiikkiopistoon ja toimi sittemmin Uukuniemen seurakunnan kanttorina. Väinö Tiainen jatkoi urkuharmoonien valmistusta yhdessä poikansa Pentti Tiaisen kanssa vuoteen 1977 saakka kunnes markkinoille tulleet sähköurut ja pianot syrjäyttivät urkuharmoonit koti- ja koulukäytöstä. A. J. Tiaisen tehdas valmisti kaikkiaan toiminta-aikanaan noin 2 000 urkuharmoonia. Eino Tiainen rakensi sen lisäksi noin 300 urkuharmoonia ja hän teki myös viimeisen Uukuniemellä valmistetun harmoonin vuonna 1978. Niukkalassa sijaitseva urkuharmoonitehtaana alun perin toiminut verstasrakennus kunnostettiin ja entisöitiin 2000-luvun alussa.
Konbaung-dynastia
Konbaung-dynastia tai Alaungpaya-dynastia oli Burmaa eli nykyistä Myanmaria vuosien 1752 ja 1885 välillä hallinnut dynastia. Konbaung-dynastian hallitsijoiden onnistui ensin yhdistää hajanainen Burma, ja vuonna 1767 he tuhosivat Ayutthayan kuningaskunnan nykyisessä Thaimaassa. Dynastian hallitsijat ulottivat valtansa myös nykyisen Intian alueelle. Lopulta dynastia kävi kolme niin sanottua anglo–burmalaista sotaa Intian niemimaata hallinneita brittejä vastaan. Burmalaiset menettivät ensin alueitaan ja lopulta myös itsenäisyytensä viimeisessä sodassa vuonna 1885. Britit hallitsivat vuodesta 1897 Burmaa osana brittiläistä Intiaa ja Burma itsenäistyi uudelleen vasta vuonna 1948.
Historia
thumb|vasen|Konbaung-dynastian viimeiseksi jäänyt hallitsija [[Thibaw valokuvassa kuningatar Supayalatin ja tämän sisko Supayalayn kanssa vuodelta 1885.]] thumb|Burmalaisia lähettiläitä [[Kalkuttassa vuonna 1882.]] Ennen Konbaung-dynastian perustamista vuonna 1752 nykyinen Myanmar eli Burma oli hajonnut burmalaisten, shanien ja monien hallitsemiin eri kuningaskuntiin ja alueisiin. Konbaung-dynastian perustaja oli kuningas Alaungpaya, jonka mukaan dynastiaa kutsutaan joskus myös Alaungpaya-dynastiaksi. Alaungpaya oli alun perin vain kylänpäällikkö Shwebossa lähellä nykyistä Mandalayta. Vuonna 1752 hänen johtamansa armeija kukisti mon-kansan kuningaskunnan paikallisen dynastian. Myöhemmin hän jatkoi valloituksiaan kohti etelää. Entinen mon-kansan kaupunki Dagon sai nimen Rangoon (nyk. Yangon) vuonna 1755. Vuonna 1757 kukistui puolestaan monien Hamsavatin kuningaskunta nykyisessä Pegussa. Pegusta Alaungpayan valloitusretket jatkuivat edelleen nykyisen Intian puolelle Manipuriin. Alaungpayan onnistui myös alistaa shanien kuningaskunnat. Lopulta hän haavoittui kuolettavasti sotaretkellä nykyisen Thaimaan Ayutthayan kuningaskuntaa vastaan vuonna 1760.
Dynastian kolmas kuningas Hsinbyushin teki uuden sotaretken Ayutthayaa vastaan vuonna 1764 ja Ayutthayan kaupunki tuhottiin vuonna 1767. Burmalaisvalta Thaimaassa ei kuitenkaan kestänyt pitkään. Hsinbyushinin valtakaudella burmalaisten onnistui myös voittaa kaikkiaan kolme kiinalaisten tekemää sotaretkeä Burmaan. Kuudes dynastian kuningas Bodawpaya teki uusia, tosin epäonnistuneita sotaretkiä Thaimaahan ja siirsi maansa pääkaupungin Amarapuraan. Dynastian hallitsijat siirtelivät pääkaupunkiaan useaan otteeseen Avan ja Amarapuran välillä. Thaimaassa kärsityistä tappioista huolimatta burmalaisten onnistui levittäytyä länteen. Arakan vallattiin vuonna 1784 ja Assam vuonna 1816. Länteen levittäytyessään Burman hallitsijat kohtasivat Intian niemimaata hallinneet britit.
Burmalaiset ja britit ajautuivat pian kahnauksiin keskenään ja yhteenotot johtivat kaikkiaan kolmeen niin sanottuun anglo–burmalaiseen sotaan, jotka johtivat ensin alueiden menetykseen ja lopulta itsenäisen burmalaisen kuningaskunnan päättymiseen. Ensimmäinen anglo–burmalainen sota käytiin vuosina 1824–1826 ja burmalaiset menettivät sen tuloksena Arakanin briteille. Toinen anglo–burmalainen sota käytiin vuosina 1852–1853 ja sen myötä menetettiin puolestaan Pegu eli Ala-Burma. Toinen sota oli päättynyt kuningas Mindonin valtaannousuun. Mindon pyrki uudistamaan vielä Iravadi-joen pohjoisosat käsittänyttä kuningaskuntaansa. Maan uudeksi pääkaupungiksi perustettiin Mandalay vuonna 1856 ja kaupunki kehittyi viimeiseksi Burman suuruuden symboliksi, jonka liepeille perustettiin ase-, tekstiili- ja terästeollisuutta. Maahan kutsuttiin myös teknikkoja Ranskasta ja Italiasta, minkä lisäksi burmalaisia lähetystöjä vieraili länsimaissa tunnustuksen saamiseksi Burman itsenäisyydelle. Mindonin seuraaja Thibaw oli kuitenkin huomattavasti isäänsä heikompi. Epäonnistunut diplomatia brittien kanssa johti kolmanteen ja viimeiseen anglo–burmalaiseen sotaan vuonna 1885. Thibaw jäi brittien vangiksi ja hänet karkotettiin brittien hallitsemaan Intiaan. Lainsäädännöllisesti Burma liitettiin brittiläiseen Intiaan vuonna 1897.
Brittihallinto Burmassa kohtasi vastustusta. Esimerkiksi Saya San johti vielä 1930-luvun alussa brittien vastaista talonpoikaiskapinaa julistautuen uudeksi Burman kuninkaaksi. Brittihallinnon onnistui kuitenkin kukistaa kapina. Myöhemmät burmalaiset kansallismieliset saivat vaikutteita Saya Sanin kapinasta, mutta he pitivät parempana vaihtoehtona Burman itsenäisyydelle nykyaikaisempaa yhteiskuntajärjestelmää. Burma itsenäistyi uudelleen 4. tammikuuta 1948.
Kulttuuri
thumb|Jälleenrakennettua [[Mandalayn Kultainen palatsi|Mandalayn Kultaista palatsia, alkuperäinen tuhoutui toisen maailmansodan aikana.]] 1700-luvun loppua ja 1800-luvun alkua on pidetty burmalaisen kirjallisuuden kultakautena. Burmalainen kirjallisuus sai monia piirteitä thai-kulttuurista Ayutthayan tuhon jälkeen vuonna 1767. Suosituksi tuli esimerkiksi Ramayana-eepos, josta tehtiin ensin burmalainen parodinen versio Rama Yagan ja myöhemmin myös näyttämöversio. Ramayanalla oli suuri vaikutus myös burmalaiseen kuvataiteeseen.
Ruandan kansalliskirjasto
Ruandan kansalliskirjasto on Ruandan pääkaupungissa Kigalissä toimiva kansalliskirjasto. Se on perustettu vuonna 1989. Kansalliskirjasto oli hallinnollisesti Ruandan urheilu- ja kulttuuriministeriön alaisuudessa toimineen Ruandan kirjastopalvelujen osana vuoteen 2014 asti. Kansalliskirjaston johtajana toimi Janepher Turatsinze (2013).
Vuonna 2014 säädettiin laki Ruandan arkisto- ja kirjastopalveluviraston (, lyh. RALSA) perustamisesta. Tämä viraston vastaa toimivat maan kansallisarkiston, kansalliskirjaston ja julkisten kirjastopalvelujen tuottamisesta. Viraston perustamisvaiheen kotipaikaksi määrättiin Kigali, mutta RALSA:sta vastaavaa ministeriötä ei laissa asetettu.
Kansalliskirjaston toiminta on vuodesta 2012 lähtien keskittynyt samana vuonna käyttöön otettuun uudisrakennukseen, joka tunnetaan yleisesti nimellä Kigalin yleinen kirjasto. Tämän kirjaston synnyttämisessä paikallisella rotary-yhdistyksellä on ollut merkittävä rooli, ja rakennus pystytettiin osin koti- ja ulkomaisin keräysvaroin.
Kirjaston käyttäjiltä edellytetään liittymismaksun maksamista (10 000 Rwf, vuonna 2015). Maksu oikeuttaa lainaamaan kolme teosta kahdeksi viikoksi ja käyttämään nopeampaa laajakaistayhteyttä rakennuksen Internet-kahvilassa päivittäin kolmen tunnin ajan.
Vuonna 2013 kansalliskirjaston kokoelmissa oli noin 96 000 teosta.
Yli 15-vuotiaista ruandalaisista lukutaitoisia oli YK:n kehitysohjelma UNEPin mukaan 70,5 prosenttia vuonna 2015.
Elephant (elokuva)
Van Sant palkittiin elokuvasta Kultaisella palmulla ja parhaana ohjaajana Cannesin elokuvajuhlilla vuonna 2003. Elokuva tuotti maailmanlaajuisesti noin 1 267 000 dollaria.
Vuonna 2006 Australiassa tehtiin Elephantia muistuttava elokuva 2:37.
Anu Holopainen
Anu Sofia Holopainen (s. 13. lokakuuta 1968 Helsinki) on suomalainen nuortenkirjailija ja toimittaja. Hän on tullut tunnetuksi nuorille suunnatuista fantasiakirjoistaan.
Elämä ja ura
Kirjoittamisesta Holopainen innostui teini-iässä luettuaan Anna-Leena Härkösen Häräntappoaseen. Tarinat jäivät kuitenkin useimmiten vain ajatuksen tasolle eikä Holopainen kirjoittaessaankaan päässyt alkua pidemmälle. Parikymppisenä Holopainen luki new age -kirjoja, joihin kuului näennäistieteellinen teos Atlantiksesta ja voimakristalleista. Platonia luettuaan Holopainen halusi itse täydentää tämän kertomusta Atlantiksen valtakunnasta. Kustantajat eivät kiinnostuneet käsikirjoituksesta. Muutaman vuoden kuluttua Holopainen kirjoitti tarinan kokonaan uudelleen. Karisto kiinnostui käsikirjoituksesta ja julkaisi sen 1996. Myöhemmin Holopainen on luonnehtinut kirjaa ”suloisen naiiviksi”. Esikoisteoksen jälkeen kirjoja on ilmestynyt noin kerran vuodessa.
Holopaisen toisen romaanin aiheena olivat keltit. Kyseessä ei ollut muoti-ilmiön hyödyntäminen, sillä Holopainen oli kertomansa mukaan ollut kiinnostunut kelteistä 1980-luvun alkupuolelta asti. Boreaksen lapset (1998) sisälsi luonnon ja henkimaailman kuvausta - teemana oli ihmisen ja luonnon välinen sopusointu. Mustan liekin (1999) teemana oli kuolemanpelon voittaminen. Sinisilmässä (2001) Holopainen katsoi kirjoittaneensa siihen asti eheimmän kokonaisuuden. Teos kuvasti suomalaista surumielisyyttää ja epäonnistumista ja Holopainen oli tyytyväinen huomattuaan sen liikuttaneen ihmisiä.
Syysmaa-sarjassa on vahvana teemana naisasia, romaanissa Molemmin jaloin -romaanissa (2006) taas tarkastellaan ihmisyyttä sekä ihmisen ja luonnon suhdetta.
Teokset
Sonja-sarja
Pohjoistuuli-sarja
Syysmaa-sarja IIK!-sarja
Muut romaanit Novelleja
Raamatun historiallisuus
Tämä artikkeli käsittelee Raamatun historiallisuutta eli sitä, missä määrin Raamattu on historiallisesti paikkansapitävä kuvaus, sekä missä määrin ja millä ehdoilla sitä voidaan käyttää historiallisten henkilöiden ja tapahtumien lähteenä.
Luettelo Kyyhkysen tähdistön tähdistä
Luettelo Kyyhkysen tähdistön tähdistä:
Raamatun historiallisuus
Arkeologisin keinoin Raamatun historiallisuutta tutkii raamatullinen arkeologia.
Johdanto
Sekä Vanhan että Uuden testamentin kirjat jaetaan tavanomaisesti historiallisiin, runollisiin ja opetuskirjoihin sekä profeettakirjoihin. Historiallisiksi kirjoiksi luetaan Vanhan testamentin kirjat Ensimmäisestä Mooseksen kirjasta Toiseen aika­kirjaan sekä Uudessa testamentissa evankeliumit ja Apostolien teot. Kysymys Raamatun historiallisesta paikkansa­pitävyydestä koskeekin ensi sijassa näitä kirjoja. Tämä jaottelu ei kuitenkaan kaikilta osin vastaa kirjojen sisältöä, sillä esimerkiksi Mooseksen kirjat sisältävät historiallisten tai sellaisiksi väitettyjen kertomusten ohella myös laajan uskonnollisen lain, kun taas profeettakirjoissakin on runsaasti viittauksia niiden kirjoittamis­ajan­kohdan historiallisiin tapahtumiin.
Konservatiiviset uskonnolliset näkemykset
Monet ihmiset erityisesti konservatiivisen ja fundamentalistisen kristinuskon piirissä uskovat, että Raamattu on kokonaisuudessaan Jumalan sanaa ja siten erehtymätön ja kumoamaton. Näin Raamatun ajatellaan myös siinä kuvattujen historiallisten tapahtumien osalta täydellisesti paikkansapitävä pienimpiä yksityiskohtia myöten .
Kaikki konservatiivit eivät kuitenkaan ole sitä mieltä, että Raamattu on täydellisen virheetön. He ovat kuitenkin sitä mieltä, että Raamattu on paikkansapitävä suurimpien historiallisten tapahtumien suhteen, ja että kaikkea Raamatussa olevaa ei tule ottaa kirjaimellisesti — esimerkkinä ilmiselvät runollisen ilmaisun kohdat.
Joitakin konservatiivisia raamattuoppineita ovat amerikkalaiset Norman Geisler, Gary Habermas, F. F. Bruce, Edwin M. Yamauchi, Bruce Metzger, William F. Albright, Kenneth Kitchen ja Bryant G. Wood. Suomalaisia vanhoillisia raamattuoppineita on muun muassa Uuras Saarnivaara. Konservatiivista raamatuntulkintaa edustavat Suomessa myös esimerkiksi Perusta- ja Concordia -lehdet. Näkyvästi konservatiivista raamattunäkemystä viime aikoina on edustanut myös esimerkiksi Pekka Reinikainen.
Liberaalit uskonnolliset ja ei-uskonnolliset näkemykset
Konservatiivisten näkemysten lisäksi uskonnollisista kysymyksistä on liberaaleja eli vapaamielisiä sekä sekulaareja eli maallisia näkemyksiä. Monet kristityt ja juutalaiset painottavat Raamatun kertomusten siveellisiä arvoja ja uskonnollisia käsityksiä, eikä kertomusten historiallisuus ole heille kovinkaan tärkeää. Monet uskovaiset viittaavat Raamatun kertomuksiin usein vertauskuvallisina taruina, tai tarkoituksellisesti yksinkertaistettuina kertomuksina. Erityisesti valtavirran juutalaisuus hylkää Raamatun kirjojen yksipuolisen kirjaimellisen tulkinnan.
Yleiskatsaus akateemisista näkemyksistä
Akateemisessa yhteisössä keskustelu pyörii lähinnä sen ympärillä, kuinka paljon Raamatun tekstille tulee antaa painoarvoa suhteessa sitä vastaan puhuvaan todistusaineistoon tai todisteiden puuttumiseen. Yleisesti niitä, jotka laittavat enemmän painoarvoa Raamatulle ja olettavat sen olevan oikeassa, ellei toisin todisteta, kutsutaan raamatullisiksi maksimalisteiksi (maksimi = suuri määrä tai aste). Vastakkaista näkemystä kutsutaan puolestaan raamatulliseksi minimalismiksi (minimi = pieni määrä tai aste).
Näiden kahden osapuolen välinen väittely koskee myös suhdetta historiankirjoitukseen ylipäänsä: osapuolet ovat eri mieltä siitä, kuinka paljon vanhoille asiakirjoille ja epäsuoralle todistusaineistolle voi yleensäkään laittaa painoa. Maksimalistit ottavat Raamatun kertomukset lähtökohdaksi historian kokoamiselle, ja korjaavat tai tulkitsevat niitä uudelleen silloin, kun ne ovat ristiriidassa arkeologisen eli muinaistieteellisen todistusaineiston kanssa. Minimalistit lähtevät puhtaasti arkeologisesta todistusaineistosta, ja katsovat Raamatun kertomusten olevan historiankirjoituksen kannalta arvokkaita ainoastaan silloin, kun ne pitävät yhtä arkeologian kanssa.
Yksi syy maksimalistien ja minimalistien väliseen ristiriitaan on löydetyn ja arvioidun arkeologisen tiedon määrässä. Maksimalistit arvioivat, että ainoastaan pieni murto-osa mahdollisesta arkeologisesta aineistosta on löydetty ja käyty läpi. Koska aineistoa on näin vähän, niistä ei voida heidän mukaansa tehdä kovin pitkälle vietyjä johtopäätöksiä. Minimalistit ovat puolestaan sitä mieltä, että maksimalistien arviota huomattavasti suurempi osa arkeologisesta aineistosta on jo löydetty ja käyty läpi. Kumpikin osapuoli on yhtä mieltä siitä, että vaikka kiinnostus Raamattua koskevaan arkeologiaan on lisääntynyt, niin sanottujen raamatullisten maiden eli Lähi-idän poliittinen epävakaisuus ja taloudelliset olot ovat hidastaneet tutkimusta huomattavasti.
Kuten minkä tahansa kirjoituksen arvioinnissa, myös raamatullisen tekstin arviointi vaatii tietoa sen kirjoitusajankohdasta, kirjoittajasta ja alkuperäisestä tarkoituksesta. Suurin osa tutkijoista esimerkiksi on sitä mieltä, että Pentateukki kirjoitettiin joskus vuosien 1000 ja 600 eaa. välillä. Suosituin oletus osoittaa kuningas Josian hallituskaudelle 600-luvulle eaa.
Yleinen käsitys on, että meille säilyneet Raamatun tekstit perustuvat monissa tapauksissa vanhempiin kirjoitetuihin lähteisiin, jotka ovat sittemmin kadonneet. Tämä pätee niin Pentateukkiin , kuin niin sanottuihin synoptisiin evankeliumeihin. Suurin osa tutkijoista hyväksyy tällaisen oletuksen. Olettamuksella on kuitenkin myös vastustajansa.
Vanha testamentti
Vanhan testamentin historialliset kirjat ovat muinaisen Israelin historian tärkein lähde. Siltä osin kuin ne käsittelevät aikaa ennen kuningaskunnan syntyä (noin 1000 eaa.), ne ovat suurimmaksi osaksi legendamaisia, mutta kuningaskunnan ajan osalta niitä pidetään pääpirteissään luotettavina, ja niissä on muutamia suoranaisia viittauksia kirjoittajien lähteinä käyttämiin asiakirjoihinkin. Niiden kirjoittajat eivät kuitenkaan ole pyrkineet esittämään puolueetonta historiikkia, vaan he ovat tulkinneet tapahtumia uskonnollisesta näkökulmasta. Sen vuoksi monista merkittävistäkin poliittisen historian tapahtumista on vain niukasti tietoa.
Luomiskertomus
Monet kristityt, joita kutsutaan yleensä fundamentalisteiksi vakaumuksensa tähden, kannattavat nuoren Maan kreationismia ja pitävät Raamatun alkukertomusta historiallisesti luotettavana. He tulkitsevat todistusaineistoa siitä lähtökohdasta, että se tukee tätä ennakko-oletusta sen sijaan, että se tukisi kehitysoppia. Sitä vastoin esimerkiksi vanhan Maan kreationistit eivät pidä alkukertomuksia sellaisenaan kirjaimellisesti tosina.
Vaikka Raamatussa kuvataankin yön ja päivän vaihtelu luomispäivän kuluessa, päivän pituus ei suoraan käy ilmi tekstistä. Lisäksi ”päiväksi” käännetyllä heprean sanalla on 24-tuntisen vuorokauden ohella muitakin merkityksiä, joihin lukeutuu ’pitkä aika; epätavalliseen tapahtumaan kulunut aika’. Esimerkiksi esittäessään tiivistelmän Jumalan luomistyöstä Mooses puhui kaikista kuudesta luomispäivästä yhtenä päivänä. Tämän perusteella jotkut kristityt tulkitsevat luomiskertomusten päivien kuvaavan tavallista vuorokautta huomattavasti pidempiä, jopa miljardien vuosien mittaisia ajanjaksoja. Tässä yhteydessä viitataan usein myös Toisen Pietarin kirjeen toteamukseen, että "yksi päivä on Herran edessä niin kuin tuhat vuotta ja tuhat vuotta niin kuin yksi päivä".
Patriarkat
Raamatun patriarkoiksi kutsutaan Abrahamia, hänen poikansa Iisakia ja tämän poikaa Jaakobia. Raamatun mukaan israelilaiset polveutuvat heistä. Raamatun patriarkoista ei ole löydetty arkeologisia todisteita, eikä yksittäisen perhekunnan olemassaolosta ole käytännössä usein mahdollistakaan saada juuri arkeologisia todisteita. Tosin monet patriarkka­kertomuksissa mainitut henkilön­nimet esiintyvät Marista ja Ras Shamrasta löydetyistä teksteistä, jotka ovat peräisin suunnilleen samalta aikakaudelta, jolloin patriarkat Raamatun mukaan elivät. Tämä ei kuitenkaan todista itse patriarkoista mitään, koska nimet ovat mahdollisesti jo silloin olleet yleisessäkin käytössä.
Mats Hummels
Mats Julian Hummels (s. 16. joulukuuta 1988 Bergisch Gladbach, Nordrhein-Westfalen, Saksa) on saksalainen jalkapalloilija, joka edustaa Bundesliigassa pelaavaa Borussia Dortmundia.
Antto Laiho
Antto Laiho (29. toukokuuta 1870 Kankaanpää – 17. joulukuuta 1942 Forssa ) oli suomalainen agronomi, jota pidetään yhtenä suomalaisen maatalousopetuksen uranuurtajista.
Raamatun historiallisuus
Patriarkat
Tutkijoista monet pitävät patriarkkoja historiallisina henkilöinä, tosin pikemminkin muinaisina heimopäällikköinä kuin koko kansan todellisina kantaisinä. . Toisaalta monet katsovat näidenkin kertomusten olevan taruja, menneisyyteen sijoittuvia kertomuksia, jotka eivät ole varsinaisesti historiaa, vaan niiden tarkoituksena on kertoa Jumalan antamista lupauksista ja pyhistä paikoista, joissa Jumala oli ilmestynyt.
Mats Hummels
Maajoukkue
Hummels voitti alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden Saksan joukkueessa vuonna 2009. Hän pelasi ensimmäisen A-maaottelunsa 13. toukokuuta 2010 Maltaa vastaan. Kaikkiaan hän on pelannut 76 maaottelua ja tehnyt niissä viisi maalia. Maajoukkueuransa suurimpana saavutuksena Hummels voitti maailmanmestaruuden vuoden 2014 jalkapallon MM-kilpailuissa, puolivälierässä Ranskaa vastaan Hummels valittiin ottelun parhaaksi pelaajaksi tehtyään sen ainoan maalin. Hän teki maalin myös alkulohkon Portugali-ottelussa. Hän pelasi turnauksessa kuusi ottelua, myös loppuottelun kokonaisuudessaan. Hummels on edustanut Saksaa myös neljässä muussa arvoturnauksessa: EM-kilpailuissa 2012 hän pelasi viisi ottelua, EM-kilpailuissa 2016 neljä ja MM-kilpailuissa 2018 kaksi ottelua. Vuonna 2021 järjestetyissä EM-kilpailuissa hän pelasi neljä ottelua, jotka toistaiseksi ovat hänen maajoukkueuransa viimeiset ottelut.
Raamatun historiallisuus
Patriarkat
Nykyään esimerkiksi muinaistutkija Amihai Mazar väittää, että useat Raamatun kertomukset kuvaavat todenmukaisesti ja yksityiskohtaisesti elämää toisella vuosituhannella ennen ajanlaskun alkua, sellaisena kuin kokemusperäinen muinaistiede sen vahvistaa. Toinen muinaistutkija Israel Finkelstein on puolestaan kiistänyt tämän, sanoen, että samat yhteisölliset tavat voidaan löytää myös ensimmäiseltä vuosituhannelta ennen ajanlaskun alkua. Finkelstein käytti omina todistuksinaan muun muassa viittauksia kamelien käyttöön kantojuhtina. Hänen mukaansa kameleista tuli kotieläimiä vasta toisen vuosituhannen loppupuolella ennen ajanlaskun alkua, ja ne tulivat laajempaan käyttöön vasta ensimmäisellä vuosituhannella ennen ajanlaskun alkua (Finkelstein, 2001). Jotkut toiset tutkijat kuitenkin ovat sitä mieltä, että kamelit tulivat käyttöön jo niin varhain kuin 4000 eaa. (Levy, 2002)). Arkeologisissa tutkimuksissa löydetyt ensimmäiset kesyjen kamelien jäänteet ovat vuosisatoja patriarkkojen aikaa nuorempia. Muita vääriä ajoituksia ovat joidenkin tutkijoiden mukaan muun muassa kohtaamiset aramealaisten ja filistealaisten kanssa, sillä näiden kansojen katsotaan saapuneen alueella vasta 1300- ja 1100-luvuilla ennen ajanlaskun alkua.
Äideistä parhain (elokuva)
Äideistä parhain on Suomen vuoden 2006 Oscar-ehdokkaaksi valittu draamaelokuva, joka sai ensi-iltansa 30. syyskuuta 2005. Pääosia Klaus Härön ohjaamassa elokuvassa esittävät Topi Majaniemi, Marjaana Maijala, Esko Salminen, Aino-Maija Tikkanen, Michael Nyqvist sekä Maria Lundqvist.
Mats Hummels
Saavutuksia
Lähde: Transfermarkt
Äideistä parhain (elokuva)
Taustaa
Elokuva Äideistä parhain pohjautuu Heikki Hietamiehen kirjoittamaan samannimiseen romaaniin Äideistä parhain. Elokuvan tarina sijoittuu talvi- ja jatkosodan aikoihin, jolloin Suomesta evakuoitiin Ruotsiin yli 70 000 sotalasta.
Raamatun historiallisuus
Exodus
Niin sanotun Exoduksen eli Israelin kansan Egyptistä paon historiallisuudesta on väitelty tutkijoiden keskuudessa melko paljon. Tiedetään, että uuden valtakunnan aikana Egyptiin tuli ja sieltä lähti useita aasialaisia kansoja. Muuttoliikkeiden kohteena oli erityisesti pitkään jatkuneiden kuivuusjaksojen aikana Niilin hedelmällinen suistoalue.
Antto Laiho
Elämä
Laiho oli kiinnostunut erityisesti osuustoiminta-aatteesta sekä maatalouden historiasta. Mustialan maatalousmuseon hoitajana hän toimi vuodesta 1922 lähtien, jolloin sen perustaja Gösta Grotenfelt kuoli. Laihon aikana museon kokoelmat kasvoivat huomattavasti, lisäksi hänen ansiokseen voidaan lukea 1937 valmistunut uusi museorakennus. Laiho oli jo aikaisemmin 1910-luvulla tehnyt yhdessä Grotenfeltin kanssa useita maatalousesineiden keräysmatkoja eri puolille maata.
Äideistä parhain (elokuva)
Taustaa
Elokuva kertoo yhdeksänvuotiaan Eeron tarinan evakkolapsena Skånessa. Väliin leikataan aikuisen Eeron keskusteluja iäkkään äitinsä kanssa kipeistä sodanajan tapahtumista.
Raamatun historiallisuus
Exodus
Egyptiläisistä lähteistä on löydetty viittauksia, joiden perusteella juutalaisten on esitetty mahdollisesti olleen sama kansa kuin lähteiden mainitsemat hyksot, aasialainen, mahdollisesti seemiläinen kansa, joka valloitti Egyptin noin vuonna 1785 eaa, ja että Raamatun kertomus Egyptistä lähdöstä viittaisi todellisuudessa hyksojen karkotukseen. Toiset taas ovat samastaneet israelilaiset habiruihin, joihin viitataan 1400- ja 1000-lukujen eaa. välillä.
Antto Laiho
Elämä
Antto Laiho asui Tammelassa vuodesta 1908 lähtien ja oli aktiivisesti mukana pitäjän kunnalliselämässä. Kunnallisneuvoksen arvonimen hän sai 1926. Laihon kirjallinen tuotanto käsittää muun muassa maanviljelijöille tarkoitettuja lakioppaita sekä historiikkeja. Hänen tunnetuin teoksensa on vuonna 1912 ilmestynyt Wanhan kansan merkkipäivät, josta on myöhemmin otettu lukuisia uusintapainoksia aina 2000-luvulle saakka.
Perla-luokka
Perla-luokka oli Italian kuninkaallisen laivaston kymmenen aluksen muodostama sukellusveneluokka, joka muodosti kolmannen alaluokan 600-tonnin rannikkosukellusveneistä. Luokan alukset valmistuivat 1930-luvun lopulla ja ne osallistuivat toiseen maailmansotaan, jonka aikana kuusi alusta menetettiin.
Raamatun historiallisuus
Exodus
Varhaisin tunnettu viittaus, jossa esiintyy nimi Israel, on noin vuodelta 1200 eaa. oleva Merenptahin steela, johon viitataan joskus nimellä "Israelin kivi". Siihen on kirjattu faarao Merneptahin (1232-1222 eaa.) voittoja, muun muassa: "Israel on tehty autioksi, hänellä ei ole siementä. Palestiinasta on tullut leski Egyptiä varten". Tämän on katsottu osoittaneen, että viimeistään tuohon aikaan israelilaiset olivat jo saapuneet Palestiinaan tai että vain pieni osa israelilaisista oli ollut Egyptissä. Donald Redfordin mukaan Exoduksesta seurasi, että Israelista tuli kiertelevä paimentolaiskansa, joista osa oli jahvistisia ja joka tarjoaa alkuperän Israelin kansalle.
Äideistä parhain (elokuva)
Taustaa
Elokuvaa kuvattiin syyskuusta joulukuuhun 2004. Välissä oli todennäköisesti kuvaustauko.
Perla-luokka
Suunnittelu
Luokan alukset olivat toisintoja Sirena-luokan aluksista. Muutoksina olivat lähinnä tornin muotoilu, kehittyneemmät moottorit, kaikuluotain ja ilmanvaihtojärjestelmä, joka mahdollisti suuremman polttoainetäytön. Luokan uppoumaltaan pinta-ajossa 695 tonnia ja sukelluksissa 855 t. Pituus oli 60,20 metriä, leveys 6,4 m ja syväys 4,70 m.
Raamatun historiallisuus
Exodus
Jotkut ovat pyrkineet löytämään historialliset vastineet Toisen Mooseksen kirjan mainitsemille kymmenelle vitsaukselle. Lievemmässä muodossa monet niistä ovat Egyptissä yleisiä ilmiöitä, joten niiden kuvaus osoittaa Egyptin olojen tuntemusta. Selitystä niiden epätavalliselle voimakkuudelle ja muun muassa pimeydelle yhtenä vitsauksista on etsitty muun muassa Theran tulivuorenpurkauksesta 1600-luvulla eaa. Yleisesti tätä pidetään kuitenkin näennäistieteenä.
Äideistä parhain (elokuva)
Taustaa
Elokuva on saanut maailmalla paljon kehuja, ja se on voittanut paljon kansainvälisiä elokuvapalkintoja. Härön filmistä on pidetty esimerkiksi Virossa, Ruotsissa, Egyptissä, Kanadassa, Italiassa ja Saksassa. Helmikuussa 2006 elokuva voitti kolme Jussi-patsasta.
Perla-luokka
Suunnittelu
Aluksilla oli pinta-ajoa varten kaksi 675–750 hevosvoiman dieselmoottoria, jotka kumpikin oli kytketty omaan akseliin. Sukelluksissa akseleita pyörittivät kaksi 400 hevosvoiman sähkömoottoria. Alukset saavuttivat pinta-ajossa 14 solmun ja sukelluksissa 7,5 solmun nopeuden. Pinta-ajossa kahdeksan solmun nopeudella alusten toimintamatka oli 5 200 merimailia (9 600 km). Sukelluksissa neljän solmun nopeudella toimintamatka oli 74 merimailia.
Raamatun historiallisuus
Exodus
Raamattu mainitsee Israelin kansan kooksi yli 600 000 aikuista miestä, mitä ei voida pitää kirjaimellisesti totena. Vaikka muinaisen Egyptin väkilukua ei tiedetä, tämä luku ylittäisi pienimmät arviot koko Egyptin väestöstä tuona aikana, ja se muodostaisi hyvin suuren osan tai jopa enemmistön väestöstä myös useimpien muiden arvioiden mukaan. Monesti on ehdotettu, että sana "tuhat" tulisi tulkita merkitsemään "perhettä", mikä vastaisi enemmän historiallisia tietoja.
Äideistä parhain (elokuva)
Juoni
Elokuva kertoo Eero Lahti -nimisen pojan (lapsena Topi Majaniemi, aikuisena Esko Salminen) tarinan. Eeron isän (Kari-Pekka Toivonen) kaaduttua jatkosodassa pojan äiti (Marjaana Maijala) vaipuu syvään masennukseen ja päättää lähettää pojan sotalapseksi Ruotsiin. Ruotsissa Eero sijoitetaan erääseen skånelaiseen perheeseen. Tarina kuvaa muun muassa Eeron hankaluuksia ylittää ruotsin kielimuuri sekä hänen uuden äitinsä Signen (Maria Lundqvist) tuntemaa mielipahaa, sillä kasvattiäiti olisi tahtonut perheeseen pojan sijasta tytön. Sen lisäksi Eero ikävöi kovasti takaisin biologisen äitinsä luokse ja pelkää jatkuvasti joutuvansa hylätyksi. Signe kuitenkin lopulta alkaa rakastamaan Eeroa, ja kun Eeron tuli aika palata Suomeen, ei hän enää pitänyt biologista äitiään omana äitinään.
Perla-luokka
Suunnittelu
Aseistuksena oli kuusi 533 millimetrin torpedoputkea, joista neljä keulassa ja kaksi perässä. Kukin putki oli varustettu yhdellä aluksen varastoon sijoitetulla torpedolla, eli aluksella oli kaikkiaan kaksitoista torpedoa. Luokan sukellusveneet oli lisäksi varustettu 100 millimetrin kansitykillä. Ilmatorjunta-aseistuksena oli yksi tai kaksi kaksiputkista 13,2 millimetrin konekivääriä.
Raamatun historiallisuus
Joosua
Myöhemmin Bryant G. Wood julkaisi artikkelin Biblical Archaeological Review -lehdessä sanoen, että Kenyonin johtopäätöksissä oli vakavia ongelmia, ja että Garstangin alkuperäinen ajoitus oli oikeampi. Garstangin ja Woodin ajoitus on yhtäpitävä monen raamattuoppineen tekemälle Joosuan ajoitukselle. Myös Wood esitti, että arkeologiset löydöt vastaavat Joosuan kirjaa koskien Jerikon valtausta noin vuonna 1400 eaa. Löydöt eivät kuitenkaan osoita, että väestö olisi lisääntynyt tuohon aikaan merkittävästi. Sen on arveltu olleen noin 50 000 – 100 000 henkeä. Suurin osa tutkijoista ei kuitenkaan ole hyväksynyt Woodin ajoitusta, ja yleisesti muurien katsotaan tuhoutuneen Kenyonin ajoituksen mukaisesti.
Äideistä parhain (elokuva)
Arvioita
Ilta-Sanomien Timo Malmin (2011) mukaan Hietamiehen romaanin filmatisointi on koskettava, mutta samalla laskelmoivan ylitunteellinen. Jarkko T. Laine on tallentanut vaikuttavasti suomalaisesta maisemasta poikkeavat Skånen pellot ja merenrannat. Ohjaajan kosiskelutaipumusta korostaa Malmin mielestä Tuomas Kantelisen pahimmillaan Hollywood-sentimentaalinen musiikkimatto.
Raamatun historiallisuus
Joosua
Varhaisin arkeologinen todistusaineisto joka viittaa siihen, että nimenomaan israelilaiset ovat olleet seudulla, ajoittuu 1200-luvulle eaa. Todennäköisenä pidetään, että Israelin heimot levittäytyivät alueelle vähitellen ja että vain osa heistä oli missään vaiheessa ollut orjina Egyptissä.
Yhdistynyt Israelin kuningaskunta
Kuningas Daavidia on yleisesti pidetty historiallisena henkilönä, jonka historiallisuus vielä vahvistui sen jälkeen kun löydettiin 800-luvulta ennen ajanlaskun alkua peräisin oleva Tel Danin piirtokirjoitus, joka todennäköisesti viittaa Daavidin huoneeseen. Tutkijat ovat jakaantuneempia sen suhteen, oliko Raamatussa kuvattua kuningas Salomon mahtavaa valtakuntaa, yhdistynyttä Israelin kuningaskuntaa, tai Jeroboamin kapinointia koskaan olemassa vai ovatko ne vain myöhempiä sepitelmiä. Niiden olemassaolon puoltajat huomauttavat siitä tosiasiasta, että maa oli jaettu kahteen osaan, joiden keskuksina olivat Jerusalem ja Shechem, jo silloin kun egyptiläiset hallitsivat Israelia Egyptin Uuden valtakunnan aikana. Salomon valtakunta ylsi Raamatun kertomusten mukaan pohjoisesta Eufrat-joelta etelään Punaisellemerelle. Tämän alueen valtaaminen ja hallussa pitäminen olisi vaatinut suuren määrän sotilaita ja aseita ja hyvín järjestäytyneen valtion. Salomon valtakunnan olemassaoloa puoltaneet ovat kuitenkin esittäneet, että Raamattu ei esitä alueiden olleen suoraan Israelin valtion hallinnon alla, vaan esittää alueet lähinnä verovelvollisina Israelille.
Tuon ajan ulkopuoliset historioitsijat eivät mainitse Daavidin ja Salomon voittoja. Muut alueen valtakunnat olivat kuitenkin tuohon aikaan rappiotilassa. Osa tutkijoista on sitä mieltä, että myös Daavid, mikäli hän on elänyt, oli vain vähäpätöinen heimopäällikkö ja Jerusalemkin hänen aikanaan vain vähäinen kylä, ja että vasta myöhempien suku­polvien mieli­kuvituksessa hän olisi tullut muinaisen suur­vallan hallitsijaksi.
Mikäli kuitenkin David Rohlin kronologia (jonka kiintopiste on ajoitettu 9. toukokuuta 1012 eaa. tapahtuneen auringonpimennyksen mukaan) pitää paikkansa, Saul on ollut historiallinen henkilö. Heettiläisissä tähän aikaan kirjoitetuissa Amarnan kirjeissä mainitaan "habiru"-niminen joukko ja heidän johtajansa Labayu, ja tämän kolme alipäällikköä, Dadua, Yishaia ja Ayab. Labayun elämä ja teot vastaavat lähes täysin Raamatullista Saulia. Lisäksi mainitaan, että hänellä oli poika Ishbaal. Labayun, jonka nimi merkitsee "Juudan leijonaa", mainitaan näissä kirjoituksissa kuolleen Gilboan vuorella. Lingvistisesti Yishaia on sama kuin Iisai, Dadua sama kuin Daavid ja Ayab sama kuin Jooab. Heprealaisilla oli tapana myöhemmissä teksteissään korvata nimi "Baal" liitteellä "-boseth" (häpeällinen jumalakuva); tällöin Ishbaal olisi sama kuin Iisboset.
Myöhemmät kuninkaat
Ennen kiistanalaisen El Danin piirtokirjoituksen löytymistä Ahabia pidettiin vanhimpana varmasti historiallisena Raamatun henkilönä, joka mainitaan myös Raamatun ulkopuolisissa lähteissä.
Israelin kuningas Omri mainitaan Meshan kivessä. Assyrialaiset historiankirjat mainitsevat myös useita myöhempiä kuninkaita, jotka osoittivat kunnioitustaan Assyrialle.
Assyrialaisissa ja babylonialaisissa lähteissä mainitaan Ahab, Jehu, Ahasja, Joram, Joas, Asarja, Menahem, Pekah, Ahas, Hoosea, Hiskia, Manasse ja Jojakin.
Pakkosiirtolaisuus ja sen jälkeinen aika
Esran kirja ja Nehemian kirja kuvaavat, miten israelilaiset palaavat Babylonin vankeudesta Persian vallan aikana. Suurin osa tutkijoista katsoo, että kuvaukset ovat jossain määrin historiallisia, vaikkakaan kuvauksille ei löydy juurikaan vahvistusta ulkopuolisista lähteistä.
Danielin kirjan, joka esittää kertovansa juutalaisen profeetta Danielin elämästä Babylonissa Nebukadressarin ajasta Kyyroksen aikaan, katsotaan yleisesti olevan kirjoitettu vasta hellenistisenä aikana ja olevan suurimmaksi osaksi historialliseen tilanneyhteyteen sijoittuvaa mielikuvituksen tuotetta. Konservatiiviset tutkijat kuitenkin puolustavat sen historiallisuutta ja huomauttavat, että Belsassarin, jonka Danielin kirja kuvaa Babylonian kuninkaaksi juuri ennen Persian valloitusta ja jota pidettiin kauan kirjoittajan mielikuvituksen tuotteena, on osoitettu olleen Babylonian viimeisen kuninkaan Nabodinuksen poika.
Esterin kirja kertoo kauniista ja hyveellisestä Esteristä, josta tuli Persian kuninkaan Ahasveruksen kuningatar ja joka pelasti juutalaiset tuholta vihollistensa käsissä. Kirjaa ei pidetä kuvauksena todellisista tapahtumista vaan pikemminkin historiallisena romaanina. .
Kristillisten uskomusten historiallisuus
Jeesuksen historiallisuus, opetukset ja todellinen luonne ovat olleet ja ovat edelleen kuuma puheenaihe raamatuntutkijoiden parissa.
Vanhimmat Jeesuksesta puhuvat Uuden testamentin tekstit, apostoli Paavalin kirjeet, ajoittuvat ensimmäisen vuosisadan puoleenväliin. Paavali itse oli nähnyt Jeesuksen ainoastaan näyssä. Hän itse väitti niiden olevan jumalallisia ilmestyksiä ja sellaisina määrääviä. Suurin osa nykyisistä tutkijoista on sitä mieltä, että varsinaiset kuvaukset Jeesuksesta, ennen kaikkea evankeliumit, kulkivat aluksi suullisena perimätietona ja kirjoitettiin ylös vasta muutamia kymmeniä vuosia Jeesuksen väitetyn ristiinnaulitsemisen jälkeen. Tämän vuoksi kirjoitusten ei katsota olevan suoraa ensi käden tietoa, joka olisi kirjoitettu Jeesuksen väitettynä elinaikana tai pian sen jälkeen. Toisessa ääripäässä ovat sellaiset tutkijat kuten Thomas Arnold, A. N. Sherwin-White ja Michael Grant, jotka katsovat Uuden testamentin kuvauksen Jeesuksen elämästä ylösnousemusta myöten olevan historiallisia.
Historiasta kuitenkin tunnetaan lukuisia tapauksia, joissa historiallisen henkilön elämä on ollut samankaltainen kuin taruhahmoon tai mytologian hahmoon liitetty kertomus. Esimerkiksi Jeanne d'Arcia voitaisiin pitää Juudit-kertomuksen mukaelmana, jollei tiedettäisi, että Jeanne d'Arc todella on ollut historiallinen henkilö.
On ehdotettu, että tämä vaikutteiden lainaamainen on tapahtunut samaan tyyliin kuin millä tavalla Latinalaisen Amerikan kansat ovat omaksuneet perinteisten uskontojensa osia myöhemmin tulleeseen kristinuskoonsa. Roomalainen mithralaisuus ei kuitenkaan muistuttanut kristinuskoa paljoakaan ennen kuin vasta muutaman sadan vuoden päästä, mikä saattaa tarkoittaa, että lainaaminen tapahtuikin toiseen suuntaan.
Raamatullisen arkeologian ja historiantutkimuksen koulukuntia
Raamatun historiallisuuden suhteen on olemassa kaksi löyhästi määriteltävissä olevaa koulukuntaa, raamatullinen minimalismi ja raamatullinen maksimalismi. Todelliset mielipiteet jakaantuvat kuitenkin yleensä näiden välille, sen sijaan että sijoittuisivat tiukasti jompaankumpaan ääripäähän.
Raamatullinen minimalismi
Raamatullinen minimalismi lähtee siitä oletuksesta, että Raamattu on enimmäkseen mielikuvituksen tuotetta ja että kaikki sen kertomukset ovat luonteeltaan tarunomaisia. Erityisesti Raamatun alkupuolen kertomuksilla ei katsota olevan mitään historiallisia perusteita. Näin kaikki kertomukset myös raamatullisista patriarkoista olisivat taruja, eikä heitä olisi koskaan ollut olemassa. Minimalistit ovat myös sitä mieltä, ettei Israelin kahtatoista heimoa, yhdistynyttä Israelin kuningaskuntaa, kuningas Daavidia tai kuningas Saulia koskaan ollut olemassa.
Jotkut raamatulliset minimalistit, tunnetuimpana Earl Doherty, ovat myös ehdottaneet, ettei Jeesustakaan olisi ollut olemassa, vaan että hänen hahmonsa olisi vain koostettu useista eläneistä henkilöistä ja taruista. Tämän teorian ongelmana on, että sillä henkilöllä tai niillä henkilöillä, jotka tarinan ovat keksineet, on täytynyt olla todella tarkat tiedot ja ymmärrys tuon ajan rabbiinisesta juutalaisuudesta ja siitä mišnasta, josta myöhemmin koottiin Talmud. Jeesus vaikuttaa, varsinkin Matteuksen evankeliumissa, olevan aivan liian inhimillinen ja tuntevansa rabbiinista farisealaisuutta aivan liian hyvin ollakseen pelkkä keksitty hahmo.
Raamatullinen maksimalismi
Raamatullinen maksimalismi lähtee siitä oletuksesta, että Raamattu on enimmäkseen historiallisesti paikkansapitävää, lukuun ottamatta poikkeuksia, kuten ilmiselvästi taruiksi tai runollisiksi tarkoitettuja osia. Näkemys yhdistetään usein virheellisesti käsitykseen Raamatun erehtymättömyydestä. Suurin osa maksimalisteista ei kuitenkaan ole sitä mieltä, että Raamattu on erehtymätön.
Suurin osa raamatullisista maksimalisteista hyväksyy monia nykyaikaisen historian ja arkeologian tutkimustuloksia ja myöntävät, että Raamatun tarunomaisten kertomusten takana olevien historiallisten tosiasioiden esiinkaivamisessa tulee noudattaa varovaisuutta. Maksimalistit kuitenkin katsovat, että Raamatun ydinkertomukset kertovat pohjimmiltaan todellisista historialliseista tapahtumista ja että erityisesti Raamatun nuoremmat kirjat ovat historiallisempia kuin vanhemmat.
Arkeologian avulla voidaan selvittää historiallisia aikakausia ja valtakuntien olemassaoloa, elämän ja kaupankäynnin tapoja, käsityksiä sekä yhteiskunnallisia järjestelmiä. Arkeologia pystyy kuitenkin ainoastaan harvoissa tapauksissa tarjoamaan tietoa yksittäisten ihmisten tai perheiden elämästä, eikä sen ole yleensä tarkoituskaan. Näin arkeologia ei voi myöskään sanoa juuri mitään Raamatun patriarkkojen olemassaolosta. Osa maksimalisteista katsoo, että kaikki tai suurin osa näistä patriarkoista oli historiallisia henkilöitä, mutta että Raamatun kertomuksia näistä henkilöistä ei tulisi ottaa täysin kirjaimellisesti. Osa taas katsoo, että jotkut tai jopa kaikki näistä patriarkoista tulisi lukea ennemminkin puhtaasti taruluomusten, joiden henkilöllä on ainoastaan hieman tekemistä jonkun todellisen henkilön kanssa, joukkoon — hieman samaan tapaan kuin brittiläinen taru Kuningas Arthurista.
Raamatulliset maksimalistit katsovat, että Israelin kaksitoista heimoa olivat olemassa, vaikka eivät välttämättä katsokaan Raamatun kertomuksen niiden alkuperästä olevan paikkansapitävä. Maksimalistit katsovat myös Israelin historian merkittävimpien henkilöiden, kuten kuningas Daavidin ja kuningas Saulin olleen olemassa, samoin kuin Israelin kuningaskunnan ja Jeesuksen.
Marginaalinäkemyksiä
Populistiset kirjoittajat kuten juutalainen Immanuel Velikovsky, Donovan Courville ja muut kirjoittajat uskovat, että arkeologisen todisteaineiden puute johtuu traditionaalisen kronologian virheistä tai arkeologisten todisteiden virheellisestä ajoittamisesta. Velikovsky on myös väittänyt monien Vanhassa testamentissa mainittujen tapahtumien aiheutuneen Aurinkokunnassa tapahtuneista mullistuksista, joissa Venus sivuutti Maan hyvin läheltä. Tällaiset teoriat on kuitenkin tieteellisesti osoitettu mahdottomiksi.
Uudempien teorioiden kuten juutalaisen David Rohlin ja Peter Jamesin mukaan egyptiläisessä ajanlaskussa on noin 300 vuoden virhe, joka johtuu siitä, että 21. ja 22. dynastia hallitsivat osin samanaikaisesti eri puolilla Egyptiä. Rohl ajoittaa oman kronologiansa Urartissa 9. 5. 1012 eaa. nähtyyn auringon­pimennykseen, jonka ajankohdan hän laski tietokoneella ja joka egyptiläisten dokumenttien mukaan tapahtui Akhenatenin aikakaudella. Rohlin kronologia ei kuitenkaan ole saavuttanut yleistä hyväksyntää, ja sen voimakkaimpiin vastustajiin kuuluu konservatiivikristitty egyptologian professori Kenneth Kitchen.
Libanonilainen tutkija Kamal Salibi väitti kirjassaan Missä Raamattu syntyi (, 1982), etupäässä paikan­nimistöön perustuen, että Babylonin pakko­siirto­laisuutta edeltäneen ajan Juuda ja Israel eivät vastoin yleistä käsitystä sijainneetkaan nykyisen Israelin ja Palestiinan alueella vaan noin 2000 kilo­metriä etelämpänä, Asirin maa­kunnassa nykyisen Saudi-Arabian lounais­osassa.
Lisääntynyt ristiriita minimalistisen ja maksimalistisen koulukunnan välillä
2000-luvulle tultaessa debatti minimalistien ja maksimalistisen koulukunnan välillä on vain lisääntynyt. Vuonna 2001 Israel Finkelstein ja Neil Asher Silberman julkaisivat kirjan The Bible Unearthed: Archaeology's New Vision of Ancient Israel and the Origin of Its Sacred Texts, joka seurasi jotakuinkin minimalistista linjaa ja sai monet vanhoilliset kiihdyksiin. Samana vuonna Hershel Shanks puolestaan kirjoitti Biblical Archeological Review -julkaisun maalis-huhtikuun numerossa useita arkeologeja ja raamattuoppineita lainaten, että minimalismi oli kuolemassa. Vuonna 2003 egyptologi ja maksimalisti Kenneth Kitchen kirjoitti teoksen On the Reliability of the Old Testament. Hän puhui Raamatun luotettavuuden puolesta ja arvosteli Finkelsteinin, Silbermanin ja muiden minimalistien näkemyksiä. Kitchen kuitenkin vastustaa ankarasti juutalaisen David Rohlin revisioitua kronologiaa, joka ajoittaa VT:n tapahtumat noin 300 vuotta myöhempään aikaan.
Arkeologia ja nykyisen Israelin politiikka
Raamatullinen arkeologia aiheuttaa joskus myös poliittisia ristiriitoja, erityisesti silloin kun se käsittelee yhdistynyttä Israelin kuningaskuntaa. Jotkut nykyiset Suur-Israelin kannattajat nimittäin käyttävät oletettua historiaa tukena näkemyksilleen. Tällaiset henkilöt saattavat syyttää Israelin kuningaskunnan historiallisuuden ja Exoduksen epäilijöitä antisemitismistä.
Lähteet
Raamatullinen maksimalismi vastaan Raamatullinen minimalismi:
Muita:
Aiheesta muualla
Vanha testamentti:
Uusi testamentti:
Beaumarisin linna
Puolustusrakenteet
Linna oli rakennettu tasaiseen maastoon, ja ensimmäisenä oli 5,5 metriä leveä vallihauta, sitten noin 4,5 metriä paksu ja 8,2 metriä korkea, ulkomuuri joka on kahdeksankulmainen. Siinä on torneja, joiden seinissä on ampuma-aukkoja. Jos mahdollinen hyökkääjä pystyisi läpäisemään ulkomuurin, se olisi sisemmän osaston jousiampujien tulituksen kohteena miltei vailla suojaa. Ulkomuurien sisällä sisemmän linnan muurit ovat noin 4,9 metriä paksut ja noin 13 metriä korkeat. Kulmissa on tornit ja keskellä muuria myös itä- ja länsipuolella D:n muotoiset tornit. Etelä- ja pohjoispuolilla on kaksoistornimaiset porttirakennukset. Niihin oli suunniteltu sviittejä, mutta nämä kuninkaalliset asunnot jäivät toteuttamatta. Etelänpuoleisesta portista oli pääsy merelle asti, ja sinne pystyivät laivat tuomaan suoraan portille täydennystä varastoihin.
Arkkitehtuuri
Suunnittelijana oli mestari James St. George, ja hänen Beaumarisin linnaa alettiin rakentaa 1295, sitä rakennettiin vuoteen 1330 asti, eikä se tullut valmiiksi 35 vuoden rakentamisen jälkeen. Tosin työt olivat 1300-1306 keskeytettynä. Puolustusrakennelmat saatiin pääosin valmiiksi, mutta edellä mainitut sviitit eivät koskaan valmistuneet. Englannin sisällissodassa saaren syrjäinen sijainti tarkoitti sitä ei ole osallistunut sotaan ennen kuin 1646 ja siitä tuli yksi viimeisistä rannikon paikoista, jonka kautta kuninkaalla olisi voinut olla toivoa tuoda irlantilaisjoukkoja. Kuitenkin se lopuksi antautui parlamentille 1648.
Kuvia
1000px|Panoraamakuva Colwyn Bay kaupungista.
Gjesdalbuen
Gjesdalbuen (lyh. GB) on norjalainen vuonna 1990 perustettu paikallislehti, jonka kotikunta on Gjesdal. Lehti ilmestyy torstaisin ja kuuluu Amedia-konserniin.
Devils (albumi)
Devils on The 69 Eyes -yhtyeen vuonna 2004 julkaistu seitsemäs studioalbumi.