cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Juha Muje
Elokuvat ja televisiosarjat
Muje näytteli Sundmanin roolin myös televisiosarjassa Raid (2000). Mujeen kansallinen tunnettuus kasvoi 1980-luvulla, jolloin hän näytteli television viihdesarjoissa Tiikerihai ja Vesku Show. 1990-luvulla hän vieraili suosituissa komediasarjoissa Hynttyyt yhteen ja Blondi tuli taloon. Sundmanin näyteltyään Muje teki kauppiaan rooleja myös sarjoissa Tummien vesien tulkit ja Rikospoliisi ei laula.
Vesku Show'ssa Juha Muje ja Eija Vilpas näyttelivät voimallisesti tyypiteltyä karjalaista pariskuntaa. Vilppaan roolihahmo Kepa kälättää kälättämästä päästyään ja Mujeen roolihahmo Jorte onnistuu laukomaan kommentin silloin tällöin. Muje oli hyvin itsekriittinen ja hän arveli jäävänsä Vesku Show'ssa liiaksi Vilppaan jalkoihin. Tuotantoyhtiö MTV kuitenkin mieltyi Jorte ja Kepa -sketseihin, ja suunnitteli pariskunnalle omaa televisiosarjaa, mistä Muje kieltäytyi.
Ääni­näyttelijänä Muje esitti Ujoa elo­kuvassa Lumikki ja seitsemän kääpiötä, Lumierea Kaunotar ja hirviö -elo­kuvassa ja Wallacea elokuvan Wallace & Gromit: Kanin kirous suomen­kielisessä versiossa.
Yksityiselämä
Mujeen kolmesta lapsesta esikoinen Samuli Muje on myös näyttelijä.
Mujeelle tehtiin 2000-luvun alussa sepelvaltimon ohitusleikkaus. Muje kuoli sunnuntai-iltana 9. helmi­kuuta 2020 haima­syöpään, joka hänellä oli vähän ennen kuolemaansa todettu.
Teopolis
pienoiskuva|Teopolis eli Vapaakirkkokeskus talvisessa iltavalaistuksessa Teopolis on elokuussa 2016 Suomen Vapaakirkon perustama keskus, jossa toimivat nykyään muun muassa Suomen Vapaakirkon hallinto, Suomen teologinen opisto, Suomen Vapaakirkon Nuoret ry, Päivä Oy, ViaDia ry, SVK-Palvelu Oy, Fazer Amica Teopolis -ravintola, sekä joukko muita yrityksiä ja yhdistyksiä. Pihapiirissä on myös opiskelijoiden asuntola, joka toimii kesäisin kesähotellina.
Sijainti
Tampereella Kalevankankaan hautausmaan ja yliopiston päärakennuksen välissä toimii Suomen Vapaakirkon perustama ns. Vapaakirkkokeskus. Rakennus on osoitteessa Sairaalankatu 5-7, 33100 Tampere. Aikaisemmin rakennuksessa toimi Tampereen ammattiopiston Tredun lähihoitajakoulutus.
Komatiitti
Komatiitti on vulkaaninen kivilaji, joka sisältää runsaasti magnesiumia ja vähän piioksidia. Tämä kivilaji on ultraemäksinen eli ultramafinen. Komatiitti sisältää monesti oliviinikiteitä, jotka ovat muodoltaan neulamaisia ja pitkiä. Joskus oliviinikiteitä sisältävä komatiitti voi muuntua muuksi kivilajiksi siten, että sen sisältämät oliviinikiteet muuttuvat serpentiiniksi. Maapallon varhaisten vaiheiden aikana tapahtuneiden maankuoren liikkeiden yhteydessä 3,3 miljardia vuotta sitten on syntynyt komatiittia samalla kun merivettä on sekoittunut laavaan. Kuitenkaan suurin osa näistä komatiiteista ei säilynyt sellaisenaan kovin pitkään kiteytymisen jälkeen. Sen sijaan suurin osa näistä komatiiteista muuntui pian muunlaiseksi kiveksi. Kuitenkin noilta ajoilta on säilynyt oliviinimineraaleja, joista on löydetty todisteita muinaisen meriveden ja laavan yhtymisestä ja myöskin komatiitin syntymisestä.
Osuuskauppa Keskimaa
Osuuskauppa Keskimaa on S-ryhmän alueosuuskauppa Keski-Suomessa ja sen kotipaikka on Jyväskylä. Osuuskaupan alue kattaa kaikki Keski-Suomen kunnat lukuun ottamatta Osuuskauppa KPO:n alueeseen kuuluvaa Kinnulaa ja entisestä Längelmäestä Jämsään vuonna 2007 liitettyä aluetta (Sale Länkipohja kuuluu Pirkanmaan Osuuskaupalle) sekä lisäksi Kangasniemen Etelä-Savon maakunnasta.
Keskimaa kasvoi vähitellen koko maakunnan kattavaksi alueosuuskaupaksi vuoden 1984 alussa tapahtuneessa fuusiossa. Koko maassa suuntaus oli tuolloin kohti vahvoja alueellisia osuuskauppoja. Osuuskauppa sai myös lisää markkinaosuutta esimerkiksi avaamalla seudun ensimmäisen automarketin ja Suomen ensimmäisen Prisman 22. marraskuuta 1972. Idean isä oli toimitusjohtaja Pekka Prättälä. Nimi Prisma oli arkkitehti Jaakko Vaetojan ja Prättälän kehittämä. Jyväskylän kaupunginjohtaja Veli Järvinen järjesti Keskimaan automarketille tontin hyvältä paikalta. Prättälän jälkeen toimitusjohtajana oli Kalevi Liukkonen.
Keskimaahan liitetyt paikalliset osuuskaupat
Lähde
Mimolette
thumb|Mimolette-juustoa. thumb|Pitkään kypsynyt mimolette-juusto ja sille tyypillinen [[Juustopunkki|juustopunkkien aikaansaama kuori.]] Mimolette on ranskalainen lehmänmaitojuusto.
Mimoletten valmistus alkoi Ranskan–Hollannin sodan (1672–1678) aikana. Sodan takia Alankomaista ei saatu Ranskan markkinoille suosittua edam-juustoa. Ranskan tuolloinen talousministeri Jean-Baptiste Colbert ohjeisti Pohjois-Flanderin juustonvalmistajat kehittämään edamin vastineen ja nimi mimolette juontuu termistä demi-mollet, joka tarkoittaa osittain pehmeää. Juustoa kutsutaan joskus myös nimellä Boule de Lille Lillen kaupungin mukaan. Mimolettea valmistetaan enimmäkseen Pas-de-Calaisin alueella.
Mimolette valmistetaan pastöroidusta maidosta, johon lisätään maitohappobakteereja ja juoksutetta maidon saostamiseksi. Syntyvästä juustomassasta erotetaan osa herasta ja juustomassa pestään kuumassa vedessä, minkä jälkeen juusto värjätään annatolla. Seuraavassa vaiheessa juusto puristetaan ja suolataan suolaliuoksessa. Mimolettea myydään sen eri kypsymisen vaiheissa. Tavallinen teollisesti tuotettua mimolettea kypsytetään kuudesta viikosta kolmeen kuukauteen. Très vieille eli erittäin kypsynyt juusto myydään vasta 18-24 kuukauden kypsymisen jälkeen. Pitkään kypsyneeseen juustoon vaikuttavat juustopunkit, joilla juustot saastuvat tarkoituksellisesti. Punkit tekevät pieniä reikiä juustoon ja edistävät näin sen kypsymistä. Punkkien liiallisen leviämisen estämiseksi juustoja harjataan kypsymisen aikana. Punkkeja pidetään joskus allergeeneina ja esimerkiksi Yhdysvallat kielsi väliaikaisesti juuston maahantuonnin vuosina 2013-2014.
Nuoren mimoletten maku on mieto ja miellyttävä. Pitempään kypsytetyn juuston värit tummenevat ja sen rakenteesta tulee tiheä ja vahamainen. Sen makua on kuvailtu hedelmäiseksi, pähkinäiseksi ja karamellimaiseksi. Hajultaan se muistuttaa hieman kermatoffeeta. Juusto tarjoillaan tavallisesti juustotarjottimella ja se sopii yhteen oluen, punaviinin ja jälkiruokaviinin kanssa.
Such Pretty Forks In The Road
Such Pretty Forks in the Road on kanadalaisen laulaja-lauluntekijä Alanis Morissetten yhdeksäs albumi. Se julkaistiin vuonna 2020.
Matti Hämäläinen
Matti Hämäläinen -nimisiä henkilöivä ovat:
MVC-arkkitehtuuri
MVC-arkkitehtuuri (sanoista model-view-controller eli malli–näkymä–käsittelijä) on ohjelmistoarkkitehtuuri, jonka tarkoituksena on käyttöliittymän erottaminen sovellusaluetiedosta. MVC-arkkitehtuuria käytetään etenkin graafisten käyttöliittymien suunnittelussa ja ohjelmoinnissa. Se on kehitetty alun perin Smalltalk-kielen yhteydessä Xerox PARC:issa.
Osat
MVC-arkkitehtuurissa ohjelma jaetaan kolmeen osaan: malliin, näkymään ja käsittelijään.
Antakaa minun elää!
Antakaa minun elää! (I Want to Live!) on Robert Wisen ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1958. Kuolemanrangaistusta vastustavan tarinan ovat tositapauksen pohjalta käsikirjoittaneet Nelson Gidding ja Don M. Mankiewicz, ja pääosassa murhaajaksi lavastettua ja kuolemaan tuomittua hyväuskoista mutta pahasuista prostituoitua esittää Susan Hayward. Elokuvassa kuullaan paljon jazzmusiikkia, ja alkukohtauksessa esiintyy muun muassa saksofonisti Gerry Mulligan.
Vastaanotto ja myöhempi arvostus
Susan Hayward voitti roolistaan Oscarin, Golden Globen ja New York Film Critics Circlen palkinnon. Elokuva tuotti viisi muutakin Oscar-ehdokkuutta ja kaksi muuta Golden Globe -ehdokkuutta. Elokuvalla oli merkittävä vaikutus Yhdysvalloissa 1950- ja 1960-luvun vaihteessa käytyyn keskusteluun kuolemanrangaistuksesta.
The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa. Helsingin Sanomien televisiosivulla Mikael Fränti sanoo Robert Wisen ohjaavan elokuvaa eleettömän varmasti ja reportaasinomaisesti. Susan Haywardin saaman Oscarin Fränti sanoo menneen kerrankin oikeaan osoitteeseen.
Ram Pickup
Ram Pickup on (aikaisemmin Dodge Ram pickup) on suuri lava-auto, jota FCA US LLC valmistaa. Vuoden 2011 jälkeen autoa on myyty Ram Trucks -brändin alla.
Aiemmin Ram oli osa Dodgen mallistoa. Ram -nimeä käytettiin ensimmäisen kerran 1932-1954. Se palasi mallistoon 1981, kun Dodge D Seriesin valmistus oli lakkautettu.
Kouvolan työväentalo
pienoiskuva|Kouvolan työväenyhdistyksen talo 5.7.1956 Kouvolan työväentalo oli 1912 rakennettu talo. Nykyisin Kouvolan Työväenyhdistyksen toimitilat sijaitsevat Kouvolassa osoitteessa Oikokatu 4.
Historia
Kouvolan Työväenyhdistys on perustettu vuonna 1905. Vuonna 1910 ostettiin tontti ja ensimmäinen työväentalo valmistui vuonna 1912. Ensimmäisen maailmansodan aikana työväenyhdistyksen toiminta lamaantui, työväentaloon majoitettiin venäläisiä sotilaita. Kun talo oli saatu siivottua sotilaiden jäljiltä, alkoi sisällissodan kauhut. Sisällissodassa vuonna 1918 yhdistys menetti paitsi suuren osan vastuunkantajista, myös työväentalon ja kaikki yhdistyksen arkistot. Työväentalo palautettiin yhdistykselle vuonna 1919. 1920-luvulla työväentalon ikkunoita kivitettiin öisin ja punaisten hautausmaasta oli tehty karjalaidun. Urheilu ja nuorisotyö kuitenkin vauhdittivat toimintaa. Työväentalolla alettiin järjestää tansseja ja näyttämötoimintaa. 1940-luvulla jouduttiin työväentalo myymään talousvaikeuksien vuoksi Kouvolan kaupungille. Sotavuodet keskeyttivät taas yhdistyksen toiminnan neljäksi vuodeksi. Syksyllä 1944 toiminta alkoi elpyä. 1960-luku oli muutosten vuosikymmen. Jäsenmäärä kasvoi. Toimintaan tuli uusia muotoja. Perustettiin oma lehti Uusi-Kouvola.
Rakennus
Nykyinen rakennus on vuonna 1974 valmistunut betonitalo. Talon on piirtänyt arkkitehti Tarmo R. Paju vuosina 1972–1973. Katteena on valkoiseksi maalattu huopa. Sisäkatto on maalattu betoni, sisäseinillä on tapetit. Talossa on keskuslämmitys ja kaikki mukavuudet.
Jeppis Hockey
Jeppis Hockey oli pietarsaarelainen jääkiekkoseura, joka pelasi II-divisioonan Keskimaan lohkossa. Jääkiekkojoukkueesta käytettiin nimitystä Jeppis Hockey. Seura korvasi 1990-luvulla I-Divisioonassa (nykyään Mestis) pelanneen, vuonna 1961 perustetun joukkueen nimeltä Centers, joka palasi 5. kesäkuuta 2020. Jeppiksen kotihallina toimi Pietarsaaren jäähalli Kristalli, joka vetää 2300 katsojaa.
Veren häät
Veren häät (Bodas de Sangre) on espanjalaisen Federico García Lorcan tragedianäytelmä, joka valmistui 1932 ja kantaesitettiin 1933 Madridissa Teatro Beatrizissa. Sen tarina sijoittuu Andalusiaan ja Lorca tarkoitti sen ensimmäiseksi osaksi näytelmätrilogiasta, joka kuitenkin jäi kesken hänen kuolemansa 1936 takia. Teatterikriitikot kuitenkin usein näkevät Veren häät osana kokonaisuutta, joihin kuuluvat myös Lorcan näytelmät Yerma ja Bernarda Alban talo.
Näytelmässä esiin tulevia teemoja ovat eristäytyneisyys, mustasukkaisuus, korostunut kunniantunto ja ylpeys sekä intohimo.
Eristäytyneisyys tulee esiin Äidin kohdalla, koska hän ei ole poistunut kauas kotoaan 20 vuoteen. Äiti on katkera, koska Felixit tappoivat hänen miehensä ja poikansa. Hän tahtoo pitää huolta, että yhtäkään Felixien perheen jäsentä ei haudata hänen kuolleiden rakkaittensa viereen. Morsian ja Isä asuvat syrjässä, aavikkoseudulla kallioon louhitussa kodissa. Morsian ei myöskään poistu kotoaan, vaan hän hoitaa tyypillisiä 1900-luvun alussa naiselle kuuluneita kotitöitä. Mustasukkaisuus teemana tulee esille Leonardon ja Sulhasen välillä, koska Sulhanen menee Morsiamen kanssa naimisiin. Leonardolla on tunteita Morsianta kohtaan, koska he ovat olleet kihloissa Morsiamen ollessa viisitoistavuotias. Kunniantunto ja ylpeys korostuvat Morsiamen henkilöhahmossa, koska hän sanoo näytelmässä menevänsä naimisiin kunniasta:
Hänelle Sulhasen varallisuus on tärkeää. Sitä korostaa myös Leonardo, koska hänellä ei ollut paljoa rahaa tai omaisuutta:
“-- Kaksi härkää ja kehno talonhökkeli, ei juuri mitään. --” (s. 36) Intohimo teemana tulee esiin Leonardon ja Morsiamen tunteiden välillä, koska he molemmat yhä rakastavat toisiaan. Morsian yrittää piilottaa tunteensa Leonardoa kohtaan, koska on juuri menossa naimisiin, mutta antaa niille lopulta periksi.
Juoni
Tarina kertoo kahdesta keskenään riidoissa olevasta suvusta. Toisen suvun viimeinen miesperillinen rakastuu tyttöön, jonka tiedetään seurustelleen Leonardon, vihollissuvun ainoan miehen kanssa, joka ei ole vankilassa. Vastoin parempaa tietoaan sulhasen äiti antaa luvan heidän avioliitolleen. Häiden aattona tyttö kuitenkin antautuu Leonardolle, joka on kaiken lisäksi naimisissa. Hääpäivänä he pakenevat yhdessä metsään, josta sulhanen ystävineen heitä etsii. Tässä vaiheessa näytelmä muuttuu ekspressiiviseksi: Kuun ja Kuoleman allegoriset hahmot ilmestyvät. Leonardo ja sulhanen surmaavat toinen toisensa. Morsian palaa sulhasen äidin luo ja seuraa heidän keskeisensä välienselvittely.
Henkilöt
Sulhasen äiti. Vihaa teräaseita ja varsinkin puukkoja, sillä hänen miehensä sekä esikoispoikansa murhattiin. Pelkää poikansa puolesta, sillä tämä on ainoa yhä elossa oleva läheinen. Tietää Morsiamen entisestä suhteesta Leonardon kanssa, mutta ylläpitääkseen poikansa onnellisuuden, hän pitää tiedon itsellään.
Asuu isänsä kanssa kallioon hakatussa talossa kaukana muista. Ei halua mennä Sulhasen kanssa naimisiin, ja rakastaa sen sijaan Leonardoa. Ollut entisessä suhteessa Leonardon kanssa, muttei voinut pysyä tämän kanssa yhdessä Leonardon huonon taloudellisen tilanteen vuoksi. On Sulhasen ja Leonardon kiistan keskipisteenä.
Leonardon vaimon äiti. Asuu Leonardon kanssa ja auttaa hoitamaan tämän lasta. Näkee Leonardon tekosyiden lävitse. Hänellä on vanhanaikainen näkemys naisten roolista yhteiskunnassa.
Leonardon vaimo ja Morsiamen serkku. Hänellä on Leonardon kanssa lapsi ja odottaa toista lasta. Leonardo on vaimolleen uskoton.
Morsiamen talon Palvelijatar. Morsiamen kanssa läheinen, vaikka Morsian kuitenkin kohtelee häntä kylmästi. Yrittää suojata Morsianta Leonardolta, sillä tietää heidän tunteistaan toisiansa kohtaan.
A. B. Normi
Antti W. (Volmar) Heikkinen, kirjailijanimi A. B. Normi (13. syyskuuta 1901 Lapinlahti – 27. kesäkuuta 1947 Helsinki) oli suomalainen kirjailija.
Veren häät
Henkilöt
Asuu Äidin naapurissa. Kertoi alunpersin Äidille Leonardon ja Morsiamen entisestä suhteesta. On Äidin kanssa hyvissä väleissä.
A. B. Normi
Heikkisen vanhemmat olivat rakennusmestari Antti Juho Heikkinen ja Anna Jenny Irene Schöneman. Hän oli naimisissa vuodesta 1931 Siiri Elisabeth Ståhlbergin kanssa. Heikkinen asui 1931–1938 Kuopiossa.
Heikkinen julkaisi salanimellä A. B. Normi kaksi romaania. Ensimmäinen niistä 1938 ilmestynyt Hunsvotti – Rautatieltä psykopaattina erotetun miehen elämäntarina oli katkeransävyinen omaelämäkerrallinen tunnustusromaani ja toinen vuonna 1944 ilmestynyt romaani Hunsvotti? käsitteli samoja aiheita mutta romaanin sivumäärä oli kolminkertaistunut ja romaanin tyylilaji muuttunut veijariromaaniksi. Jälkimmäinen romaani ilmestyi myös ruotsiksi käännettynä.
Veren häät
Henkilöt
Felixin perheen ainoa jäsen, joka ei ole vankilassa. Näytelmän pääantagonisti. Rakastaa Morsianta, ja oli tämän kanssa kihloissa, mutta Morsian erosi hänestä hänen taloudellisen tilanteensa vuoksi. On onnettomassa avioliitossa Morsiamen serkun kanssa. Leonardo on luonneltaan mahtaileva.
Morsiamen sulhanen. Varakas ja hyveellinen nuori mies. Sukunsa ainoa eloonjäänyt miespuolinen henkilö. Morsianta muutama vuosi nuorempi. Hänen sukunsa omistaa viinitarhan.
Odottaa kärsimättömänä häitä, sillä haluaa yhdistää hänen ja sulhasen omaisuuden. Haluaa miespuolisia lapsenlapsia työskentelemään pellolleen. Hänen vaimonsa on kuollut useita vuosia sitten.
Esiintyy Leonardon ja Morsiamen karatessa. Näytelmän henkilöluettelossa paljastetaan kuolemaksi. Odottaa innoissaanLeonardon ja Sulhasen kuolemaa.
Kolme puunhakkaajaa, jotka esiintyvät vain kerran näytelmän aikana. He toivovat Leonardon ja Morsiamen selviävän.
Esiintyvät muutamassa kohdassa näytelmää taustahahmoina. Ei keskeistä roolia näytelmässä.
Symboliikka
Veren häissä kuu symboloi Leonardon ja morsiamen yllä olevaa yhteiskunnan varjoa, joka hallitsee heidän suhdettaan. Kuulla, kuten yhteiskunnallakin, on monia eri kasvoja. Tämä symboloi yhteiskunnan suhtautumista erilaiseen, normien vastaiseen elämäntapaan. Morsiamen halu elää naimatonta elämää tuo esiin kuun, eli yhteiskunnan pahat puolet. Kuu symboloi myös kostoa: ”Auki katot ja ihmisrinnat, minä haluan lämmitellä! - - tänä yönä veri on punaava poskipääni - - ” (s. 59). Vaikka ihminen yrittäisi mitä tahansa, hän ei pääse pakoon yhteiskunnan varjoa.
Ratsu symboloi Leonardoa ja hänen haluaan olla villi ja vapaa: ”Voi suuri ratsu, se ei halunnut vettä! - - aamunkoin ratsu” (s. 21). Leonardo kapinoi perinteistä elämän kiertokulkua, eli vettä, vastaan, mutta palaa silti aina öisiltä retkiltään aamun koittaessa. Hänen täytyy pitää avioliittoa uhmaavat tekonsa salassa. Valheet uhkaavat kuitenkin paljastua samoin kuten ratsun kengätkin putoavat: ”- - olen panettanut uusia kenkiä hevoselle ja aina ne putoavat siltä.” (s. 22). Kuten ratsu, Leonardokin tahtoisi olla villi ja vapaa, mutta yhteiskunnan odotukset kahlitsevat hänet paikoilleen.
Veri symboloi sukuvihan periytymistä Felixien ja sulhasen perheiltä heidän pojilleen, eli Leonardolle ja sulhaselle: ”Veren hetki on taas tullut” (s. 56). Se saa miehet toimimaan väkivaltaisesti ja kohtuuttomasti, mikä johtaa molempien miesten traagiseen kuolemaan: ”Mutta heidän verensä vuotavat yhteen ja heistä tulee kuin kaksi tyhjää ruukkua, kaksi kuivunutta puroa” (s. 58). Tämä on ironista, sillä punainen väri symboloi rakkautta, jota morsian ei tule koskaan kokemaan uudelleen.
Elokuvasovitus
Carlos Saura ohjasi 1981 näytelmän pohjalta flamenco-tanssikoreografiaan perustuvan elokuvan Veren häät.
Paini kesäolympialaisissa 1912 – kreikkalais-roomalaisen painin 67,5 kg
Kreikkalais-roomalaisen painin sarjaan 67,5 kg Tukholman olympiakisoissa 1912 osallistui 48 painijaa kolmestatoista maasta. Kilpailusta putosi kahden tappion jälkeen. Kilpailut käytiin 6. - 14. heinäkuuta.
7.kierros
Koska em. ottelun jälkeen jäi kilpailuun vain kolme painijaa, nämä pääsivät suoraan mitaliotteluihin.
Kuninkainen
Kuninkainen on Loimaalla Varsinais-Suomessa sijaitseva kylä. Se on osa Kojonkulman kulmakuntaa. Kuninkaisten läpi virtaa Kojonjoki.
Kylän läpi kulkee maantie 12619.
Oksifluorfeeni
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Huoneenlämpötilassa oksifluorfeeni on oranssia kiteistä ainetta. Yhdiste on veteen liukenematonta, mutta liukenee moniin orgaanisiin liuottimiin esimerkiksi kohtalaisesti alkoholeihin ja hyvin asetoniin ja etyyliasetaattiin. Yhdisteen herbisidiset ominaisuudet perustuvat siihen, että se estää protoporfyrinogeenioksidaasientsyymin toimintaa. Tällöin kasvien klorofyllin biosynteesi estyy ja kasveihin muodostuu porfyriinejä, jotka altistavat solut valokemialliselle tuholle.
Oksifluorfeenia valmistetaan 3,4-diklooribentsotrifluoridin ja nitroresorsinolin välisellä reaktiolla. Viimeinen vaihe on reaktio etanolin kanssa vahvan emäksen kuten kaliumhydroksidin toimiessa katalyyttinä. Yhdistettä käytetään rikkaruohomyrkkynä muun muassa vilja-, hedelmä-, pähkinä-, viini- ja koristekasviviljelmillä. Oksifluorfeeni on hyväksytty käytettäväksi Euroopan unionin alueella.
Heikki Heikinpoika Vaanila
thumb|250px|Heikki Heikinpoika muodosti [[Vaanilan kartano|Vaanilan rusthollista kartanon. Kuvassa päärakennus noin vuonna 1900.]] Heikki Heikinpoika Vaanila (1630–1709) oli Lohjalta Vaanilan kylästä kotoisin ollut talonpoika, rusthollari ja talonpoikaissäädyn valtiopäivämies.
Hän oli talonpoikaissäädyn puhemies Ruotsin valtiopäivillä 1689. Näillä valtiopäivillä tehtiin valtakunnasta lopullisesti itsevaltaisesti hallittu monarkia, ja samalla supistettiin voimakkaasti Ruotsin valtakunnan aateliston etuoikeuksia. Vaanila toimi myös puhemiehenä talonpoikaissäädyssä Turussa vuonna 1676 pidetyillä maapäivillä eli herrainpäivillä.
Hän oli myös sijaishallituksen jäsen Kaarle XI:n alaikäisyyden aikana.
Mytologia
Mytologia eli jumalaistarusto on kansan tai heimon myyttien järjestelmä, yhteinen tarusto ja uskomusten kokonaisuus. Kansojen, heimojen tai muiden sivilisaatioiden mytologiat ovat kehittyneet pitkän ajan kuluessa, ja ne sisältävät erityyppistä ja eri aikakausilta peräisin olevaa aineistoa. Mytologia välittyy tavallisesti suullisena perimätietona, mutta joskus myytit kootaan eepoksiksi ja kirjoitetaan muistiin. Nykyajan kaupunkitarinoita, uusia uskomuksia ja myyttejä ei pidetä mytologioina.
Mytologiaksi nimitetään myös myyttien tutkimusta, joka on uskontotieteen laji. Tunnettuja mytologioita ovat olleet mm. germaaninen, itämerensuomalainen, kreikkalainen, mesopotamialainen, egyptiläinen, roomalainen ja skandinaavinen mytologia.
Litiumparisto
Litiumparisto on paristo, jonka anodi muodostuu litiumista tai litiumyhdisteistä. Litiumparistojen elinikä on pitkä (pieni itsepurkautuminen), joten niitä käytetään usein elektroniikassa kelloissa, kameroissa ja muistivarmennuksessa.
Litiumparistot ovat usein nappi- tai sauvamallisia. Litiumparistoja tehdään monista erilaisista yhdisteistä. Litiumparisto voi syttyä tuleen, jos se kuumentuu liikaa.
Litium-tionyylikloridi
Lithium-tionyylikloridipariston (Li-SOCl2) napajännite on 3,6 V.
Litium-rikkidioksidi
Litium-rikkidioksidipariston (Li-SO2) napajännite on 3,6 V.
Litium-mangaanidioksidi
Litium-mangaanidioksidipariston (Li-MnO2) napajännite on 2,9 V.
Litium-rautadisulfidi
Litium-rautadisulfidipariston (Li-FeS2) napajännite on 1,5 V.
Leväjärvi (Alajärvi)
Leväjärvi on Etelä-Pohjanmaalla Alajärvellä Lehtimäen kylän lähellä sijaitseva järvi.
Giuseppe Perego
Giuseppe Perego (1. kesäkuuta 1915, Arcore – 7. joulukuuta 1996, Arcore) oli italialainen sarjakuvapiirtäjä. Suomessa Perego on tunnettu lähinnä Aku Ankan taskukirjojen kehystarinoiden piirtäjänä. Perego aloitti Disneyllä 1952.
Leväjärvi (Alajärvi)
Maantietoa
Järven pinta-ala on 20 hehtaaria, se on 1,2 kilometriä pitkä ja 400 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 3,0 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Ähtärinjärven alueella (35.43), jonka Leväjoen valuma-alueeseen (35.437) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 169,1 metriä mpy.
Arvid Nisunen
Arvid Nisunen (1873 – (kuoleman julkistamispäivä 27. kesäkuuta) 1917 Helsinki) oli suomalainen työmies, kiertävä laulu- ja kirjakauppias, runoilija ja sanoittaja.
Nisusen kansansävelmään sanoittama työväenlaulu Aurajoella on ilmestynyt Sulo Vakkarin esittämänä LP-levyllä Työväen lauluja (Scandia 1969).
Nisunen oli keväällä 1917 syytettynä Helsingin raastuvanoikeudessa luvattomasta painotuotteiden kaupittelusta kesällä 1914 Helsingissä. Nisuselta takavarikoituja lauluja Hapankaalilaulu, Syysyön unelma, Kolme iloista kuplettia, ja Kolme hauskaa laulua arveltiin myös lainvastaisiksi. Raastuvanoikeus tuomitsi Nisusen 30 markan sakkoihin. Nisunen oli aiemmin määrätty poistumaan Hämeenlinnasta ja vietiin vankivaunulla Helsinkiin pyytäessään myyntilupaa Hämeenlinnan markkinoille laululleen "V. 66 tuli Suomeen laki uus" ja kielloista huolimatta myydessään laulujaan Hämeenlinnassa.
Ruosteranta
Ruosteranta on kylä Pohjois-Ruotsissa Pajalan kunnassa Muonionjoen rannalla. Ruosterannan Suomen puoleisella rannalla on Ylimuonion kylä.
Kalliolampi (Alajärvi)
Kalliolampi on Etelä-Pohjanmaalla Alajärvellä ja Soinissa Lehtimäen kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,9 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 850 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Ähtärinjärven alueella (35.43), jonka Leväjoen valuma-alueeseen (35.437) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 181,4 metriä mpy.
Syntaktinen sokeri
Syntaktinen sokeri on sellaista syntaksia ohjelmointikielessä, jonka on suunniteltu tekevän asioista helpommin luettavia tai ilmaistavia. Se tekee kielestä "makeampaa" ihmisten käyttöön: asiat voidaan ilmaista selkeämmin, ytimekkäämmin tai toisten enemmän pitämällä tavalla.
Esimerkiksi monissa ohjelmointikielissä on oma syntaksinsa taulukon elementtien viittaamiseen ja päivittämiseen. Abstraktisti taulukkoviittaus on kahden argumentin proseduuri: taulukko ja alaindeksi vektori, joka voitaisiin ilmaista. Sen sijaan monet kielet tarjoat syntaksin. Samalla tavoin taulukon elementin päivityksen proseduuri koostuu kolmesta argumentista, esim. , mutta monet kielet tarjoavat syntaksin.
Mikko Kalliomaa (ralliautoilija)
Mikko Kalliomaa on suomalainen aktiiviuransa päättänyt ralliautoilija. Hän saavutti vuonna 1988 junioreiden SM-hopeaa ja vuonna 1991 yli 2000-kuutioisten N-ryhmän SM-pronssia.
Ura
Mikko Kalliomaa oli 1980-luvun loppupuolen lahjakkaimpia suomalaiskuljettajia. Ralliuransa hän aloitti vuonna 1985 ja kuului Tapiolan Urheiluautoilijoiden juniorijoukkueeseen. Kalliomaa osallistui kaudella 1988 junioreiden SM-sarjaan, jonka mestaruuden hän hävisi kuitenkin niukasti Marcus Grönholmille. Sarjan mestaruus ratkesi vasta kauden viimeisessä osakilpailussa Lammilla, kun Kalliomaa ajoi kuudennella erikoiskokeella ja hänen autonsa tukivarsi katkesi. Myös Grönholm kaatoi samassa kilpailussa, mutta pääsi Kalliomaasta poiketen ajamaan maaliin ja voitti junioreiden Suomen-mestaruuden. Kauden jälkeen Kalliomaa kuitenkin palkittiin 50 000 markan arvoisella Nokia Mobiran stipendillä.
Juniorisarjan jälkeen Kalliomaa lähti kiertämään Länsi-Saksan rallisarjaa Lancia Delta Integralella. Jälkikäteen Kalliomaa on arvioinut, että päätös Saksaan lähtemisestä vei hänen mahdollisuutensa ralliammattilaisuuteen, vaikka Kalliomaa ajoikin rallia aktiivisesti kotimaassa vuoteen 1994 asti. Vuonna 1991 Kalliomaa sijoittui SM-sarjan yli 2000-kuutioisten N-ryhmässä kolmanneksi Toyota Celica GT-4i: lla. Toistaiseksi viimeisen rallikilpailunsa Kalliomaa ajoi vuonna 2009.
Kalliomaan kartanlukijana toimi vuoden 1989 puoliväliin asti Timo Rautiainen, josta tuli myöhemmin Marcus Grönholmin kartturi ja kaksinkertainen maailmanmestari.
Oman ralliuransa jälkeen Kalliomaa ajoi useita vuosia Marcus Grönholmin etuautoa rallin MM-sarjassa.
Porrasfunktio
pienoiskuva|350x350px|Esimerkki porrasfunktion [[Kuvaaja (matematiikka)|kuvaajasta]] Porrasfunktio on matematiikassa funktio, joka voidaan koostaa peräkkäisillä suljetuilla, puoliavoimilla tai avoimilla väleillä määritellyistä vakiofunktioista. Toisin sanoen porrasfunktio voidaan esittää äärellisen monen indikaattorifunktion lineaarikombinaationa määrittelyvälinsä jaon avulla. Funktion arvoille jakopisteissä ei ole erillisiä ehtoja. Yhden reaalimuuttujan reaaliarvoisen porrasfunktion kuvaaja muodostaa nimensä mukaisesti portaikon.
Yhden reaalimuuttujan porrasfunktio
Olkoon väli (välin ei tarvitse olla rajoitettu). Funktio on porrasfunktio, jos on olemassa välin I jako
ja luvut, , joille
f(x)=a_i
kaikilla.
Porrasfunktio määritellään yhtäpitävästi indikaattorifunktion avulla: on porrasfunktio, jos
missä ja 1_{A_i}(x) on joukon A_i indikaattorifunktio.
Useamman reaalimuuttujan porrasfunktio
Olkoon väli. Funktio on porrasfunktio, jos on olemassa välin I jako  siten, että vastaavassa osavälijaossa  funktio f on vakio jokaisen osavälin sisuksessa. Ts.
Keltti (työkalu)
thumb|250px|Kelttejä [[Transilvaniasta.]] Keltti on muinainen pronssinen, harvoin rautainen, kirvestyyppi, jossa ei ole silmää vartta varten.
Porrasfunktio
Useamman reaalimuuttujan porrasfunktio
jollekin kaikilla.
Keltti (työkalu)
Onsikeltissä varsi on pistetty umpinaiseen, itse esineeseen kantapäästä aukenevaan putkeen, varsikeltissä eli paalukirveessä keltin kantapää on pistetty päästään halkinaiseen polvikkaaseen puuvarteen. Onsikeltit ovat varsikelttejä myöhempiä. Rautaisia onsikelttejä on löytynyt vielä kansainvaelluksen ajoilta.
Porrasfunktio
Esimerkkejä porrasfunktioista
pienoiskuva|300x300px|Heavisiden porrasfunktio
Castle
Castle on linnaa tarkoittava englannin kielen sana. Sanaa käytetään myös seuraavissa merkityksissä:
Ruudolf
Ruudolf (oikealta nimeltään Rudy Frans Juhani Kulmala, s. 30. marraskuuta 1983) on helsinkiläinen rap-artisti, tuottaja ja rapin suomenmestari vuosilta 2001 ja 2005. Ruudolfin musiikki on funk-, soul- ja rhythm and blues -vaikutteista hip hopia, joka johtuu pääasiassa kyseistä musiikkityyliä olevien kappaleiden samplauksesta ja Ruudolfin omasta musiikkimausta. Vuodesta 2015 alkaen Ruudolf on pyörittänyt myös Lihamyrsky-nimistä levy-yhtiötä.
Biografia
Ruudolf asui osan nuoruudestaan Helsingin Itäkeskuksessa äitinsä kanssa. Hänen vanhempansa olivat eronneet, ja hän näki isäänsä viikonloppuisin. Ruudolfin ollessa 10-vuotias hänen amerikkalais-meksikolainen isänsä muutti takaisin Yhdysvaltoihin. Hän kävi vierailulla isän luona 11-vuotiaana, ja tuolloin hän sai ensimmäisen rap-cd:nsä. Hän on asunut myös Helsingin Herttoniemessä, jossa hän noin 15-vuotiaana äänitti ensimmäiset kappaleensa kasetille.
Ruudolf kertoo käyttäneensä nuorena kannabista, mutta lopettaneensa käytön kokonaan tullessaan uskoon syksyllä 2002.
2000–2004
Ruudolf voitti rapin Suomenmestaruuden ensimmäisen kerran vuonna 2001 nimellä Rudy Rääväsuu. Ruudolf aloitti uransa Kesäiset Äpärät -nimisessä yhtyeessä OG Äpärän ja Endorfiinijäbän kanssa. Hän muodosti myös Karri Koiran, Tono Slonon ja DJ Henry Leen kanssa Vähäiset Äänet -yhtyeen ja oli osa Rivot Rakit -nimistä yhtyettä Tono Slonon ja Casanovan kanssa. Ruudolfin ensimmäinen studioalbumi Doupeimmat Jumala seivaa julkaistiin Monsp Recordsin kautta 3. marraskuuta 2004. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 18. Doupeimmat Jumala seivaa valittiin myös Sue-lehden vuoden parhaaksi kotimaiseksi albumiksi vuonna 2004 (levy jakoi jaetun ykkössijan Mokoman kanssa).
2005–2008
Ruudolf voitti Rapin Suomen mestaruuden toisen kerran vuonna 2005. Seuraavana vuonna hänen toinen levy-yhtiöjulkaisunsa Semihot Ruudolf Megamixtape julkaistiin Monsp Recordsin kautta. Se nousi parhaimmillaan Suomen virallisen listan sijalle 11. Monsp Records julkaisi myös Ruudolfin kahdeksan kappaletta sisältävän tupla-EP:n, Born in the U.S.A. kesällä 2008. Se otti haltuunsa Suomen virallisen listan 25. sijan.
2009–2011
Ruudolf julkaisi "Tööttää" -nimisen kappaleen ilmaisladattavaksi internetissä syksyllä 2009, ja uusi studioalbumi Asfalttisoturin viimeinen hidas julkaistiin 6. elokuuta 2010. Albumilta on julkaistu myös toinen näytekappale ”Leikkii kotii” (mukana HZÄ) ja ”Voisitsä rakastaa asfalttisoturii” -kappaleesta on julkaistu musiikkivideo. Asfalttisoturin viimeinen hidas nousi julkaisuviikollaan Suomen virallisen albumilistan neljännelle sijalle. Albumista julkaistiin vinyyliversio saman vuoden marraskuussa. Keväällä 2011 Ruudolf saavutti jälleen suosiota vieraillessaan Karri Koiran kanssa rap-kaksikko Jaren & VilleGallen Mustaa kultaa -albumin kappaleella ”Raiders”. Ruudolfin suosio nousi entisestään, kun hän ja Karri Koira julkaisivat saman vuoden elokuussa oman versionsa puertoricolaisen reggaetonartisti Don Omarin kappaleesta ”Danza Kuduro” nimellä ”Mammat riivaa”. Kappaleesta julkaistiin musiikkivideo elokuun lopussa, ja helmikuun puoleen väliin 2012 mennessä se oli kerännyt jo yli miljoona katselukertaa YouTubessa. Ruudolf ja Karri Koira vierailivat myös syyskuun alussa YouTubessa julkaistulla Jaren & VilleGallen kappaleella ”Mitä sä siit tiiät (Heeeyyy)”. Kappale löytyy Jaren & VilleGallen marraskuussa 2011 julkaistulta Mustaa kultaa -albumin vinyyliversiolta, ja se sijoittui sijalle 18 sekä Suomen virallisella singlelistalla että Latauslistalla. Syksyllä 2011 Ruudolf oli myös mukana Mahdollisuus muutokseen -kampanjassa.
pienoiskuva|350px|Ruudolf repimässä T-paitaa [[Ilosaarirockissa 2013.]]
2012–2014
Ruudolf työsti Karri Koiran kanssa tämän ensimmäistä K.O.I.R.A. -sooloalbumia, joka ilmestyi marraskuussa 2012. Ruudolf vierailee albumin ensimmäisellä singlellä ”Amerikankotka liitää”, johon on kuvattu myös musiikkivideo. Ruudolf ja Karri Koira vierailevat JVG:n heinäkuussa julkaistulla musiikkivideolla ”Töttöröö”. Elokuussa julkaistiin Ruudolfin uusi musiikkivideo kappaleesta ”Jalokivii tiputtelen”. Vuonna 2013 Ruudolf sanoitti Mustan Barbaarin kappaleen ”Salil eka salil vika”.
2015–2021
Keväällä 2015 Ruudolf perusti oman levy-yhtiön nimeltä Lihamyrsky. Monsp Recordsin toimitusjohtaja Keijo Kiiskinen on yhtiössä mukana osakkaana. Lihamyrskyn kautta Ruudolf julkaisi tulevan albuminsa kolmannen singlen ”Mitä mä teen” huhtikuussa 2015. Muita levy-yhtiöön kiinnitettyjä artisteja ovat Särre, Musta Barbaari ja Prinssi Jusuf.
Vuoden 2019 lopulla Ruudolf ilmoitti jäävänsä määrittelemättömän pituiselle tauolle ja poisti samalla Instagram-käyttäjätilinsä.
Keväällä 2021 Ruudolf kertoi lopettavansa uransa muusikkona.
Bardiani–CSF–Faizanè
Bardiani–CSF–Faizanè (UCI-tunnus BCF) on maantiepyöräilyn ammattilaistalli, joka kilpailee pääasiassa UCI Continental Circuits -tason kilpailuissa, mutta osallistuu villin kortin turvin toisinaan myös UCI World Tour -sarjan kilpailuihin.
Talli aloitti toimintansa vuonna 1987 nimellä Selca. Navigare sponsoroi joukkuetta ensimmäisen kerran jo vuonna 1990 ja on sittemmin toiminut tukijana useaan otteeseen, viimeksi pääsponsorina 2008–2009. Vuosina 2000–2007 päätukijana oli Ceramica Panaria ja 2010–2012 Colnago. Bardiani on ollut pääsponsorina vuodesta 2013 lähtien. Talli on rekisteröity Irlantiin.
Joukkue on saavuttanut suurimmat menestyksensä Italian ympäriajossa. Julio Alberto Pérez Cuapio voitti yhden etapin 2001 ja kaksi etappia sekä mäkikilpailun 2002. Emanuele Sella voitti vuoden 2004 kilpailussa sooloajon jälkeen 11. etapin. Vuoden 2005 kilpailussa Brett Lancaster voitti prologin saaden maglia rosa -paidan haltuunsa ja Luca Mazzanti voitti samana vuonna neljännen etapin. Luis Felipe Laverde voitti etapin sekä 2006 että 2007. Lisäksi Maximiliano Richeze nousi vuoden 2007 kilpailun 18. ja 21. etapin voittajaksi, kun Alessandro Petacchin suoritus hylättiin dopingrikkomuksen takia.
Richeze puolestaan jäi itse kiinni dopingin käytöstä juuri ennen vuoden 2008 Italian ympäriajon alkua. Vajaamiehisellä joukkueella kilpailuun lähtenyt CSF Group-Navigare menestyi kuitenkin erinomaisesti. Matteo Priamo voitti kuudennen osuuden ja Emanuele Sella voitti ylivoimaisesti kolme vaativaa vuorietappia. Lisäksi Sella voitti mäkikilpailun, jota johti alusta loppuun, ja CSF Group-Navigare joukkuekilpailun yli 40 minuutin erolla Astana Teamiin.
Manuel Belletti voitti etapin Italian ympäriajossa 2010 ja Domenico Pozzovivo 2012. Stefano Pirazzi voitti Giron mäkikirikilpailun 2013. Enrico Battaglin voitti etapin sekä 2013 että 2014 ja Marco Canola 2014.
Naarasjärvi
Naarasjärvi on Etelä-Pohjanmaalla Soinissa Laasalan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 39 hehtaaria, se on 1,6 kilometriä pitkä ja 650 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 4,3 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Ähtärinjärven alueella (35.43), jonka Leväjoen valuma-alueeseen (35.437) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 174,2 metriä mpy.
Sävi
pienoiskuva|Sävin kesäistä maisemaa. Keskellä Sävijärvi. Sävi on kylä Sastamalan kaupungissa entisen Suodenniemen kunnan pohjoisosassa. Etäisyys Kankaanpäähän on 28 km, Vammalaan 45 km ja Tampereelle lähes 70 km. Kylä sijaitsee Sävijärven länsirannalla. Kylä rajautuu idässä Lahdenperän ja Taipaleen kyliin, etelässä Mouhijärven Tuiskun ja Kittilän Lumiaistenmaan ulkopalstoihin, lännessä Porin rajaan ja pohjoisessa Peräkunnan kylään. Sävillä on luoteiskulmassaan lyhyt yhteinen raja myös Pyykoskenmaan kylän kanssa.
Sävin historiaa
Sävijärven seutu on asutettu jo varhain ja järven koillisrannalta on löydetty Suodenniemen vanhimmat tunnetut kivikautiset asuinpaikat, niin kutsutut Sävin Majamaa 1 ja Sävin Majamaa 2. Ne ovat peräisin ajalta noin 7500–7000 vuotta eaa. Myöhemmin asutus levisi alemmas Sävijoen varrelle, jonne muodostui Sävijoen laakson asutuskeskittymänä tunnettu kivikautinen asuinpaikka-alue.
Ennen 1800-luvun puolta väliä Sävin alue kuului suureen Märkätaipaleen kylään. Ilmeisesti 1500-luvulla Sävijärven rannalle syntyivät Sävijärven rannalle syntyivät Isosävin ja Vähäsävin kruununtilat sekä Mustapää alemmas Sävijoen varrelle. Mustapää nähtävästi siirtyi 1600-luvun puolivälin tienoilla itään Hämeenkyrön rajan läheisyyteen pois nykyisen Sävin kylän alueelta.
Suomen sodan aikana Sävin pohjoispuolella Ikaalisten pitäjän alueella tapahtui ns. Koirikuononahteen rahakuljetusryöstö, jossa alueen väestöstä koostunut miesjoukko ryösti venäläisen kuriirin, joka kuljetti Pohjanmaalle edenneiden venäläisjoukkojen palkkarahoja. Ryöstön kostotoimet ulottuivat myös Sävin kylään, jossa venäläiset tunkeutuivat Isosävin ja Vähäsävin taloihin ja ryöstivät sieltä irtaimistoa sekä asukkaita.
Sävistä muodostui itsenäinen kylä, kun Märkätaipale jaettiin Taipaleen, Lahdenperän, Peräkunnan ja Sävin kyliksi 1800-luvun puolivälin jälkeen. Sävin kylä muodostettiin paitsi Vähäsävin (RNo 4) ja Isosävin (RNo 5), myös Joensuun (RNo 14) ja Riihimaan (RNo 16) taloista. Nämä talot saivat nyt numeroikseen 1 (Isosävi), 2 (Vähäsävi), 3 (Joensuu eli Perttala) ja 4 (Riihimaa). pienoiskuva|vasen|Sävin lava
Sävi tänään
Sävijärven eläinlajistoon kuuluvat muun muassa majava ja kesäisin kaulushaikara. Sävissä toimii Sävin Pyrkijä niminen kyläyhdistys. Sävin Pyrkijä perustettiin alun perin urheiluseuraksi vuonna 1932. Nykyisin yhdistys järjestää erilaisia tapahtumia ja tilaisuuksia, hankkii kyläläisten käyttöön koneita ja laitteita sekä suorittaa kyläläisten edunvalvontaa sen ulkopuolella. Se myös ylläpitää tanssipaikkana tunnettua Sävin lavaa, jossa järjestetään vuosittain lukuisia tapahtumia.
Ilja Muromets
thumb|300px| Ilja Muromets, [[Viktor Vasnetsov, 1914.]]
Ilja Muromets, Ilja Muromalainen on myyttinen, useiden varhaisvenäläisten, Kiovan Rusjiin  sijoittuvien kiovalaisten bylinoiden eli kansaneeposten paras urho ja pääsankari.
Legendan mukaan Ilja on talonpojan poika, joka syntyy Karatšarovo-nimisessä kylässä Muromin lähellä. Nuoruudessaan hän kärsii vakavasta sairaudesta eikä voi kävellä ennen kuin 33-vuotiaana, jolloin kaksi pyhiinvaeltajaa ihmeellisesti parantaa hänet. Ilja saa yliluonnolliset voimat kuolevalta sankarilta Svjatogorilta, ja hänet lähetetään vapauttamaan Kiova ja palvelemaan ruhtinas Vladimiria. Matkalla Ilja puolustaa Tšernihivin (Tšernigov) kaupunkia tataarien hyökkäystä vastaan. Brjanskin metsässä hän kukistaa matkalaisia viheltämällä tappavan Satakieli-rosvon eli Solovei-Razboinikin, vie tämän Kiovaan ja surmaa siellä (bylina Ilja Murovets ja Satakieli-rosvo)
Kiovassa ruhtinas Vladimir tekee Iljasta legendaarisen soturin eli bogatyrin. Ilja on yhdessä Dobrynja Nikititšin ja Aljoša Popovitšin kanssa bogatyreista tunnetuimpia. Ilja puolustaa valtakuntaa monilta hyökkäyksiltä muun muassa Kalinia, Kultaisen ordan myyttistä hallitsijaa vastaan. Luonteeltaan hänet kuvataan temperamenttiseksi: erään kerran Ilja tuhoaa kaikki Kiovan kirkontornit ampumalla jousellaan niiden kultaiset kupolit alas, kun Vladimir ei kutsu häntä juhlaan. Hän käskee juoppojen kerätä kullan ja juoda kyllikseen. Vladimir tekee sovinnon kutsumalla Iljan seuraavaksi päiväksi järjestämäänsä juhlaan.
Ilja Muromets on ainoa eeppinen sankari, jonka Venäjän ortodoksinen kirkko on kanonisoinut. Tarinoita Iljasta lainautui myös Suomeen karjalaisten kautta. Ei tiedetä, onko Iljan hahmon taustalla todellinen historiallinen henkilö. Erään teorian mukaan Ilja olisi jäänne vanhasta pakanallisesta ukkosenjumala Perunista, jonka vastine kansanperinteessä on usein profeetta Elia. Iljan oletettua ruumista kuitenkin säilytetään Kiovan Petšerskin luostarissa.
1988 neuvostoliittolaiset arkeologit pääsivät tutkimaan Iljan ruumista. Raportin mukaan ainakin osa legendasta saattaa olla totta: ruumis kuului hyvin suurikokoiselle ihmiselle, luissa oli jälkiä synnynnäisestä selkärangan sairaudesta, ja hänen ruumiissaan oli lukuisia vammoja, joista ainakin yksi on ollut normaali-ihmiselle kuolettava.
Subversion
Subversion, lyhennettynä usein svn, on versionhallintajärjestelmä. Subversion on julkaistu Apache-lisenssillä, joka on avoimen lähdekoodin lisenssi.
Subversion käsittelee versioita atomisesti: joko kaikki muutokset (useampaan hakemistoon ja tiedostoon) hyväksytään versiohallintaan tai ei mitään niistä.
Tietojen versiointi
Subversion tallettaa revisionumeron, joka koskee hakemistopuun tilaa tietyllä hetkellä. Tämä eroaa CVS:stä, joka tallettaa tiedot RCS-tiedostoihin ja siten jokaisella tiedostolla on oma revisionumero.
Subversionissa jokainen muutos muuttaa hakemistopuun revisionumeroa.
Tietojen tallennus
Subversion tukee kahta tapaa tallentaa versiohallinnassa olevat tiedot: Berkeley DB ja FSFS (Flat File System). FSFS on uudempi tapa, joka käyttää tavallisia tiedostoja ja on käytössä oletuksena versiosta 1.2 lähtien.
Palvelin
Subversion-palvelin toimii WebDAV/DeltaV-protokollilla Apache-palvelinohjelman moduulin avulla. Vaihtoehtoisesti svnserven kanssa voi käyttää SSH-tunnelointia.
Selviytymispeli
Selviytymispeli on toimintaseikkailupelien lajityyppi, jossa pelaaja aloittaa minimaalisilla resursseilla tavoitteena selviytyä avoimessa pelimaailmassa. Selviytymispeleissä on ominaisuuksia myös muun muassa hiekkalaatikko-, simulaatio- ja kauhupeleistä.
Selviytymispeleissä saattaa olla selviytymisestä erillinen lopullinen tavoite, kuten eteneminen pelin tarinassa tai salaisuuksien löytäminen, mutta selviytyminen on pelaajan päätavoite. Pelimekaniikka sisältää resurssien keräämistä ja välineiden valmistamista (crafting) kuten työkaluja, aseita ja suojaa. Pelaajan on lisäksi jatkuvasti huolehdittava muun muassa hahmon ravitsemustilasta ja väsymystilasta hankkimalla ruokaa ja vettä sekä lepäämällä. Muista lajityypeistä eroten selviytymispeleissä pelihahmo on jatkuvassa vaarassa kuolla, mikä pakottaa pelaajan harkitsemaan aktiivisesti hahmon tarpeita. Tyypillistä lajityypin peleille on, että pelaajan on selvitäkseen joko puolustettava itseään vaarallisemmilta olennoilta rakentamalla hyvä leiri tai taisteltava itsensä ruokaketjussa korkeammalle, jolloin hänellä on pelissä enemmän valtaa. Joissain selviytymispeleissä on käytössä lopullinen kuolema, jossa pelihahmon kuoltua pelaajan on aloitettava eteneminen jälleen pelin alusta.
Monet selviytymispelit korostavat varovaisuutta, sillä pelaajan virheet saattavat aiheuttaa haittaa pelihahmon terveydelle. Toisaalta peli saattaa ajaa pelaajaa liikkeelle esimerkiksi ympäristön niukkojen resurssien avulla, jolloin pelaaja ei pelihahmon terveyden takia voi jäädä passiiviseksi.
Varhaisimpiin lajityypin peleihin kuuluu The Oregon Trail. Pelissä oli minimaalinen tarina pelaajan keskittyessä muun muassa ravinnon hankintaan ja vammojen hoitamiseen. Lajityypin popularisoijia ovat Resident Evil -pelisarja ja Sweet Home. Muita esimerkkejä lajityypin peleistä ovat Don't Starve, Rust, Subnautica ja This War of Mine.
Palazzolo
Palazzolo voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Viikonloppu Kaliforniassa
Viikonloppu Kaliforniassa (California Suite) on yhdysvaltalainen vuoden 1978 komediaelokuva, joka perustuu Neil Simonin samannimiseen näytelmään. Elokuvan on ohjannut Herbert Ross ja käsikirjoittanut oman näytelmänsa pohjalta Simon. Pääosissa ovat Alan Alda, Jane Fonda, Walter Matthau, Bill Cosby, Richard Pryor, Elaine May, Maggie Smith ja Michael Caine.
Maggie Smith voitti roolistaan parhaan sivuosan Oscar-palkinnon ja parhaan naispääosan komediaelokuvassa Golden Globe -palkinnon. Elokuva oli yhteensä ehdolla kolmeen Oscariin, kahteen Golden Globeen ja yhteen BAFTAan.
The New York Timesin kriitikot valitsivat Viikonlopun Kaliforniassa vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Palkintoja
Lähde:
Jouko Norén
Jouko Norén kirjoitti ylioppilaaksi Tyrvään yhteiskoulusta Vammalasta vuonna 1937, suoritti metsänhoitotutkinnon vuonna 1941 ja aloitti opinnot Kauppakorkeakoulussa.
Opiskelijoiden International University Games -kilpailussa (joka edelsi Universiadeja) Norén voitti kolmiloikan vuonna 1939. Hänen parhaaksi tuloksekseen jäi 15,02, jonka hän hyppäsi Helsingissä syyskuussa 1938. Suomen mestaruuden hän voitti vuosina 1940 ja 1942, SM-hopeaa vuonna 1938 sekä SM-pronssia vuonna 1943. Seuratasolla Norén edusti Tyrvään Voimaa (nykyinen Vammalan seudun Voima).
Norén haavoittui talvisodassa vaikeasti saatuaan luodin reiteensä. Kapteeniksi vuonna 1943 ylennetty Norén haavoittui jatkosodassa Vuosalmella 6. heinäkuuta 1944, kuollen seuraavana päivänä vammoihinsa kenttäsairaalassa. Hänet on haudattu sankarihautaan Karkun hautausmaalle nykyiseen Sastamalaan.
Marko Virkkula
Marko Virkkula (s. 2. toukokuuta 1977 Oulunsalo) on suomalainen Hannele Laurilan suosioon nostama iskelmälaulaja, joka käytti taiteilijanimeä Valentin.
Johan Sederholm
thumb|upright=0.7| Johan Sederholm. Johan Sederholm (26. lokakuuta 1722 – 17. helmikuuta 1805) oli merkittävä helsinkiläinen kauppaneuvos, laivanvarustaja ja tehtailija. Palveluksistaan kruunulle hän pääsi yhdeksi kruununprinssi Kustaa IV Aadolfin kummeista vuonna 1778.
Elämä
Sederholm syntyi Helsingissä vaatimattomaan perheeseen. Hän kävi koulua 16-vuotiaaksi asti ja aloitti sen jälkeen työt kauppa-apulaisena. Vuonna 1748 hän perusti liikkeen yhdessä ystävänsä Nils Burtzin kanssa. Liike oli menestyvä, mutta vuonna 1752 kumppanit päättivät purkaa yhtiön ja jakaa tulonsa. Sen jälkeen hän perusti oman liikkeen. thumb|left|upright=0.7|[[Sederholmin talo Senaatintorilla.]]
Sederholm hankki jatkuvasti omistukseensa velkaantuneita maatiloja, joista osa oli verovapaita säterikartanoita. Usein hän kehitti tilaa ja vauhditti sen tuotantoa ja saattoi sen jälkeen myydä tilan hyvällä voitolla. Ruotsin kuningasperheen suosioon hän pääsi järjestelemällä Viaporin linnoitustyömaan hankintoja ja rahoitusta. Hän antoi lainoja Ruotsin ja Ranskan valtiolle. Vuonna 1777 hän sai kuningas Kustaa III:lta luvan omistaa aatelittomuudestaan huolimatta Herttoniemen kartanon ja Kumpulan tilat. Lisäksi Sederholm omisti useita sahoja ja laivanrakennustelakoita, tiilitehtaan, kaakelitehtaan, lasitehtaan sekä itse perustamansa purjekangastehtaan. Sederholm oli Helsingin rikkain henkilö ja vaikutusvaltaisin porvari. Häntä kuvailtiin kaupungin harmaaksi eminenssiksi. Sederholm vaikutti Helsingin kehitykseen merkittävänä kauppakaupunkina ja hän toimi kaupunginvanhimpana. Hän edusti Helsingin kaupunkia Tukholman valtiopäivillä 1769, 1778 ja 1786. Hän kannatti hattupuoluetta.