cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tallinna Lennujaam
AS Tallinna Lennujaam on virolainen yhtiö, joka hallinnoi kaikkia Viron kaupallisia lentoasemia (Kuressaare, Kärdla, Pärnu, Tallinna, Tartto) ja lentokenttiä (Kihnu, Ruhnu) ja omistaa ne. Yhtiön omistaa Viron valtio. Yrityksen liikevaihto oli vuonna 2018 44 milj. euroa, ja se työllisti vuoden 2018 lopulla 680 henkilöä.
Lentoasemien kautta kulki vuonna 2018 vajaat 3,1 miljoonaa matkustajaa. Heistä 98 prosenttia oli ulkomaan liikenteen matkustajia.
Bururin provinssi
thumb|Bururi Burundin kartalla. Bururin provinssi on suurin Burundin 17 provinssista. Sen pinta-ala on 2 465 km². Vuonna 1999 provinssin väkiluku oli lähes 438 000. Se sijaitsee maan lounaisosassa. Provinssin pääkaupunki on Bururi (18 500 asukasta vuonna 1999). Toinen suuri kaupunki on Rumonge, joka sijaitsee Tanganjikajärven rannalla. Bururissa on vielä jäljellä jonkin verran metsää, jota suojellaan kolmella luonnonsuojelualueella. Bururi Forest National Reserve on monien lintujen pesimäalue.
Paul Emery
Paul Rene Emery (12. marraskuuta 1916 Chiswick, Lontoo – 3. helmikuuta 1993 Epsom, Surrey) oli brittiläinen F1-kuljettaja.
Emeryn kilpa-ajaminen alkoi varsinaisesti, kun hän otti hallittavakseen isänsä George Emerysonin Emeryson Ltd. -yhtiön, joka oli rakentanut jo 1930-luvulla erikoiskilpa-autoja. Hän rakensi etuvaihteisia 500-kuutioisia F3-autoja ja ajoi niillä itse, kuten nimeään kantavalla Emeryson-autolla. Hän yritti osallistua Formula 1:sten ensimmäiseen kilpailuun autollaan, mutta hänet poistettiin aika-ajoista kisavalvojan tekemän tarkastuksen vuoksi.
Emery osallistui kahteen F1-osakilpailuun kausina 1956 ja 1958. Emery keskeytti vuoden 1956 Britannian GP:ssä ja karsiutui vuoden 1958 Monacon GP:ssä eikä hän saavuttanut pisteitä. Hän kilpaili myös 1940-luvun Grand Prix -kisoissa sekä lukuisissa MM-sarjaan kuulumattomissa kilpailuissa.
Emeryn poika Peter valmisti kilpa-autoja Elfin Formula Junior-sarjaan vuodesta 1960 lähtien.
Mies joka katosi
Mies joka katosi on tšekkiläisen kirjailijan Franz Kafkan keskeneräiseksi jäänyt romaani. Kafka itse julkaisi ensimmäisen luvun vuonna 1913 nimellä Der Heizer (’Lämmittäjä’). Max Brod julkaisi romaanin postuumisti vuonna 1927 nimellä Amerika. Kafka itse oli päiväkirjassaan kutsunut käsikirjoitusta nimellä ”Der Verschollene” (’Kadonnut’). Vuonna 1983 romaanista julkaistiin Jost Schillemeitin toimittama laitos otsikolla Der Verschollene.
Teos julkaistiin ensi kerran suomeksi vuonna 1965 Tammen Keltaisessa kirjastossa nimellä Amerikka; suomennoksen oli laatinut Elvi Sinervo. Markku Mannilan käännös Mies joka katosi ilmestyi Otavan kustantamana vuonna 2000.
Calamari Union
Elokuvassa viisitoista Frank-nimistä miestä ja yksi Pekka lähtee vaeltamaan Kalliosta Eiraan. Suurin osa kuolee matkalla, osa jää muuten sille tielleen ja kaksi viimeistä yrittää soutaa lopuksi ”Eestiin”.
Calamari Union oli ensimmäinen suomalainen näytelmäelokuva, jossa näkyi vuonna 1982 käyttöön otettu Helsingin metro. Vielä näkyvämmässä osassa metro oli Pauli Pentin ohjaamassa, Villealfa-yhtiön toisessa elokuvassa Pimeys odottaa, joka kuvattiin ennen Calamari Unionia, mutta sai ensi-iltansa kuukautta myöhemmin.
Frankien rooleissa
Järjestyksessä Frank I–XV:
Arvioita
Ilta-Sanomien kriitikko Sakari Toiviainen kirjoitti: ”Olkoonkin, että elokuvan rakenne on löysä, että jännite ei kestä yhtä tiheänä kaiken aikaa, että kaikki kohtaukset eivät ole samaa tasoa, Calamari Union onnistuu järkyttämään jotakin pohjimmaista itsetyytyväisyyttämme, joitakin itsestäänselvyyksiä, joitakin pakollisina pidettyjä kuvioita.” Kansan Uutisten Sakari Salkon mielestä elokuvassa oli omat tuokionsa, mutta kokonaisuudessaan se oli ”äärimmilleen pingotettu sisäpiirin vitsi”: ”Kyseessä on omituinen ja lievästi ilmaisten puberteettisen teinihuumorin eväin varustettu kokoelma kieltämättä pakoin osuvia kuvallisia ja sanallisia sukkeluuksia. Hetkeäkään ei sovi epäillä, etteikö tekijöillä olisi filmausvaiheessa ollut hauskaa, mutta jotain tuosta mahdollisesta hauskuudesta olisi toki toivonut välittyvän myös katsojalle.” Arbetarbladetin Henrik Ulfvens kiinnitti Calamari Unionin surrealistiseen elokuvaperinteeseen ja katsoi, ettei elokuvan ollut tämän vuoksi tarkoituskaan avautua selkeille tulkinnoille.
Ylen äänestyksessä vuonna 2012 kriitikot valitsivat sen kaikkien aikojen kymmenenneksi parhaaksi suomalaiselokuvaksi.
Reetta Kallio
Kallio saavutti pronssia sisäratojen SM-kilpailuissa kaksi hopeaa 2007, 2008 ja yhden pronssin 2009. Kalevan kisoissa Turussa 2011 hän oli neljäs ennätystuloksellaan 178 cm. Hallissa hän on hypännyt 179 cm. Hänellä on nuorten maaotteluedustus.
Niwanon rauhanpalkinto
Niwanon rauhanpalkinto on japanilainen rauhanpalkinto， joka on jaettu vuodesta 1983. Palkintona on todistus, kultamitali ja 20 miljoonan jenin arvoinen rahasumma.
Palkinnon jakaa japanilainen Niwanon rauhansäätiö, jonka perusti japanilainen buddhalaismunkki Nikkyō Niwano. Nikkyōn poika Nichikō on nykyään säätiön hallituksen kunniapuheenjohtaja.
Rauhanpalkinnon saajan valitsee kansainvälinen toimikunta, jonka jäsenenä toimi 2011–2016 suomalainen sosiaalineuvos Birgitta Rantakari.
For Those About to Rot
For Those About to Rot on suomalaisen death metal -yhtye To Separate the Flesh from the Bonesin EP, joka on julkaistu vuonna 2004.
EP:n nimi ja kansitaide viittaavat australialaisen hard rock -yhtye AC/DC:n albumiin For Those About to Rock We Salute You.
Kinoliini
Kinoliini (C9H7N) on heterosyklinen aromaattinen yhdiste, joka sisältää yhden typpiatomin. Se on huoneenlämmössä väritöntä ja voimakkaalle tuoksuvaa nestettä. Se on hygroskooppinen eli vettä imevä aine. Kinoliinin leimahduspiste on 105 °C, taitekerroin 1,623–1,626, itsesyttymislämpötila 480 °C ja CAS-numero 91-22-5. Kinoliinia löytyy luonnossa kivihiilitervasta, josta se eristettiin ensimmäisen kerran vuonna 1834.
Jos kinoliinia altistetaan valolle, se muuttuu vähitellen keltaiseksi ja lopulta ruskeaksi. Se liukenee huoneenlämmössä huonosti veteen, mutta paremmin orgaanisiin liuottimiin. Kinoliini on välituote metallurgiassa sekä väriaineiden ja polymeerien valmistuksessa. Sitä käytetään myös säilöntäaineena, desinfiointiaineena ja liuottimena.
Lyhytaikainen altistuminen kinoliinihöyrylle ärsyttää hengitysteitä ja silmiä, ja voi aiheuttaa myös huimausta. Pidempiaikaisen altistumisen arvellaan aiheuttavan maksavaurioita.
Googlefight
pienoiskuva|oikea|250px|Kuvankaappaus Googlefight-sivustosta
Googlefight on yksinkertainen WWW-palvelu, joka antaa vertailla Google-hakukoneen hakutuloksia kahdelle annetulle sanalle. Tulokset esitetään graafisesti JavaScriptilla tehdyllä animaatiolla. Kaksi animoitua tikku-ukkoa tappelee ruudulla sanojen syöttämisen jälkeen, minkä jälkeen kasvava palkki näyttää tulokset. Tikku-ukkoanimaatiolla ei ole vaikutusta tuloksiin. Googlefightilla selvitetään viihdetarkoituksessa, kumpi kahdesta asiasta on parempi, esimerkiksi Google vai Microsoft. Kuten odotettua, eniten tuloksia saavat haut kuten ”www”, ”the”, ”a” ja ”1”, joista jokaisella on yli 8 miljardia tulosta. Koska internet muuttuu jatkuvasti, myös luvut muuttuvat alituisesti.
Apple Dashboardille on myös Googlefight Widget.
Gironde (estuaari)
right|thumb|Gironden sijainti kartalla. right|thumb|[[Hinaaja vetää rahtilaivaa Girondella Bordeaux'n satamaan.]] Gironde on Garonne- ja Dordogne-jokien yhteinen estuaari, joka sijaitsee Lounais-Ranskassa Biskajanlahden rannalla. Se on Länsi-Euroopan laajin estuaari ja on noin 65 kilometriä pitkä ja suultaan 11 kilometriä leveä. Sen mukaan on saanut nimensä myös sen eteläpuolella sijaitseva Gironden departementti. Gironden perukassa lähellä Garonnen ja Dordognen yhtymäkohtaa sijaitsee Bordeaux.
Gironde on purjehduskelpoinen, vaikkakin voimakas vuorovesi vaikeuttaa vesiliikennettä siellä. Bordeaux onkin huomattava satamakaupunki ja Gironden rannalla on useita muitakin satamia.
Aiheesta muualla
45.26694°N, -0.71083°W
Arikarat
Arikarat olivat eräs Pohjois-Amerikan tasankojen monista intiaanikansoista. He kuuluivat Caddoan kielikuntaan ja asuivat Pohjois- ja Etelä-Dakotan alueilla joutuessaan 1700-luvulla ensi kosketuksiin eurooppalaisten siirtolaisten kanssa.
Mongolipoimu
thumb|Korealaisen naisen silmät, joissa mongolipoimut. Mongolipoimu eli epikantus on ylemmässä silmäluomessa oleva ihopoimu, joka peittää silmän sisänurkan.
Arikarat
Arikarat olivat maanviljelijöitä. Heidän omakielinen nimensä oli Sahnish. Ranskalaiset kutsuivat heitä ricaree-intiaaneiksi ja britit käyttivät heistä nimeä ree. Tutkimusmatkailijat Lewis ja Clark arvioivat vuonna 1804 arikarain asukasluvuksi noin 3 000 henkeä. Heidän määräkseen on edellisen vuosisadan alkupuolella arveltu kuitenkin yli 8 000.
Mongolipoimu
Mongolipoimu on tavallinen itä- ja keskiaasialaisilla kansoilla ja jollakin Amerikan alkuperäiskansoilla sekä harvinainen joillain eurooppalaisilla kansoilla, kuten skandinaaveilla ja puolalaisilla. Sitä voi myös esiintyä kaikenrotuisilla pienillä vauvoilla sekä lapsilla, joilla nenän selkä ei ole vielä kohonnut.
Arikarat
Arikarat olivat kieliryhmänsä pohjoisimmalle levinnyt haara. He olivat alun perin osa pawnee-kansakunnasta, joka vaelsi Texasista ja Oklahomasta pohjoiseen etsien hedelmällisempiä maita. Arikarain pääkylä oli nykyisen Pierren kaupungin kohdalla Etelä-Dakotassa.
Mongolipoimu
Mongolipoimu on joidenkin tutkijoiden mukaan kehittynyt arktisten alueiden kansoilla suojaamaan heidän silmiään kylmältä, ja se voi myös vähentää häikäistymistä.
Arikarat
1820-luvulla arikarain sanottiin pitäneen kaikkia vieraita vihollisinaan ihonväriin katsomatta. Samalla vuosikymmenellä he aloittivat ensimmäisinä tasankointiaaneina sodan Yhdysvaltoja vastaan. Lyhytkestoinen sotatila mursi arikarain vahvan aseman alueen kaupankäynnin historiassa. 1830-luvun isorokko-epidemiat tuhosivat arikarat lopullisesti, ja kansan rippeet yhtyivät mandaneihin ja hidatsoihin.
Mongolipoimu
Mongolipoimu voi myös liittyä johonkin kehityshäiriöön tai kromosomaalisiseen häiriöön, kuten Downin oireyhtymään, sikiön alkoholioireyhtymään, Turnerin oireyhtymään, fenyyliketonuriaan, Williamsin oireyhtymään, Noonanin oireyhtymään, Rubinsteinin–Taybin oireyhtymään tai blefarofimoosiin.
Mongolipoimun poistattaminen kauneuskirurgisella toimenpiteellä on suosittua eteläkorealaisten naisten keskuudessa.
Arikarat
Varhainen historia
pienoiskuva|Arikarat joutuivat 1700-luvun lopulla puristuksiin siouxheimojen keskellä, kun taas pawneet jäivät etelämmäksi. Arikarat erosivat pawneiden pääjoukoista 1600–1700-lukujen taitteessa ja jatkoivat kulkuaan aluksi pawneiden skidi-heimon mukana. Erkaantumisen uskotaan tapahtuneen 1700-luvun alussa. Joidenkin historioitsijoiden mukaan apassit tai comanchet karkottivat arikarat Koillis-Nebraskasta. Siirryttyään Missourijoen pohjoisille laidoille arikarat pystyttivät jokien varsille 12 kiinteää kylää. Heidän asutuksensa ylettyi nykyisen Omahan kaupungin liepeille asti, ja levisi molemmin puolin Missourijokea nykyisten Pierren ja Chamberlainin kaupunkien välillä.
Arikarat hankkivat kauppasuhteillaan Uuteen-Espanjaan vuoteen 1760 mennessä paljon ratsuja ja eurooppalaisvalmisteisia aseita, kuten metallikirveitä. Hidatsojen ja mandanien kanssa he hallitsivat kaupankäyntiä pohjoisilla tasangoilla. Samoihin aikoihin liikkui Minnesotasta siouxien kansakunnan pakolaisia brule- ja oglala-lakotoja, jotka etsivät uusia asuinmaita, kun ojibwat häätivät heidät pois. Siouxit olivat menettäneet tärkeimmän kauppakumppaninsa Uuden-Ranskan hävittyä sodissa briteille. Etelä-Dakotan joenvarsille muuttaneet cheyennet suostuivat auttamaan lakotoja ja hankkivat näille hevosia.
Mustien vuorten alueilla biisoneita metsästävät arikarat aluksi estivät lakotojen leviämiselle. Voimatasapaino muuttui vuonna 1760-luvun alussa, jolloin arikarat menettivät suuren määrän väestöstään saatuaan eurooppalaisten kauppiaiden mukana kulkeutuneen isorokon tartunnan. Lakotat käyttivät tilanteen hyväkseen ja tekivät hyökkäyksiä arikarain kyliin. Perimätietonsa mukaan arikarat menettivät kulkutautiepidemiaan yli puolet väestöstään. Kun eurooppalaiset vierailivat myöhemmin samalla vuosisadalla joidenkin sioux-kielisten heimojen kylissä, he saivat kuulla, että samat kylät olivat aiemmin kuuluneet arikaroille. 1770-luvulla arikarat solmivat ensimmäiset kauppasuhteensa ranskalaisiin Missourissa Sheyenne-joen rannoilla. Vuonna 1794 turkismetsästäjä Jean-Baptist Trudeau tapasi arikaroja Missourin jokialueilla ja asui useita vuosia heidän parissaan.
Lewisin ja Clarkin retkikunnan vierailu
pienoiskuva|[[Lewis ja Clark opittiin tuntemaan 1800-luvun alkupuolella monissa intiaanikylissä.]] Lokakuussa 1804 amerikkalaiset tutkimusmatkailijat Meriwether Lewis ja William Clark ankkuroivat St. Louisista Missouria pitkin saapuneen jokilaivansa ja lähelle arikarojen maita. Ensimmäinen kylä löytyi saaresta keskellä Grand riveriä. Suurin osa saaresta oli täynnä maissi-, tupakka- ja papuviljelmiä. Niiden laidasta löytyi 60 maamajaa. Lähettyviltä muutaman mailin päässä sijaitsi kaksi muuta arikarakylää molemmin puolin Oak Creekiä. Clarkin ja Lewisin mukana seurasi kaksi tulkkia sekä musta mies nimeltään York, joka oli Clarkin palvelija. Intiaanit eivät olleet aiemmin nähneet mustaa miestä ja hänen ihonväriään pidettiin merkkinä erityisistä henkisistä voimista. . Kun tutkimusmatkailijat tarjosivat arikaroille tapaamisten yhteydessä alkoholia, nämä kieltäytyivät ja ihmettelivät miten valkoinen mies voi tekeytyä ystäväksi ja tarjota samanaikaisesti jotain, joka tekee hulluksi.
Retkikunnan vierailun tarkoituksena oli kehittää Yhdysvaltain kauppasuhteita alueen intiaaneihin. Arikarain merkittävä rooli ylä-Missourin kaupankäynnissä nosti heidät näkyvään asemaan. Tutkimusmatkailijat esittivät käyntinsä aikana toivomuksen, että arikarat lopettaisivat keskinäiset sotansa lakotain kanssa, ja pyrkisivät pysyvään rauhaan.
Lewis ja Clark suorittivat kolmessa kylässä tarkan väestönlaskennan saaden kokonaisluvuksi 2600 intiaania, joista sotureita oli neljäsosa. Tutkimusretkikunta yritti taivuttaa arikaroja samalla myötämielisiksi amerikkalaisia kohtaan antaen ymmärtää miten voimakas kansa Yhdysvallat oli. Presidentti Thomas Jefferson oli itse tutkimusmatkan eräs tärkeä taustatekijä ja jotkut arikaroista halusivatkin tavata "suuren valkoisen isän". Kun arikarain päällikkö Eagle Feather vuonna 1805 kuoli Washingtonissa matkalla presidenttiä tapaamaan, saivat arikarat tiedon hänen kuolemastaan vasta vuotta myöhemmin.
Arikarat vastaan Yhdysvallat
Arikarain ja Yhdysvaltain suhteet eivät muotoutuneet Lewisin ja Clarkin retkikunnan lähdön jälkeisinä vuosina kovinkaan lämpimiksi. On mahdollista, että intiaanit tulkitsivat vieraidensa puheet juonitteluksi. Arikarain keskeinen sijainti tasankojen heimojen ja angloamerikkalaisen maailman välisessä kaupankäynnissä huolestutti heitä itseään. Varsinkin, kun kaupankäynti oli siirtymässä heidän kontrollinsa ulkopuolelle. Kilpailevat turkisyhtiöt käyttivät arikaroja pelinappuloinaan, ja tämä käytäntömalli kiristi heidän keskinäisiä välejään.
pienoiskuva|upright|[[Karl Bodmer: Arikara-soturi Pachtuwa-chta vuonna 1833.]] Vuonna 1823 erään kauppayhtiön työntekijä surmasi vaikutusvaltaisen arikara-päällikön pojan. Tapahtuma sai arikarat raivoihinsa, ja he surmasivat Missourin varrella veneillä liikkuneen amerikkalaisen 13-henkisen kauppamatkueen. Tämä johti peruuttamattomasti sotaan arikarain ja Yhdysvaltain välillä saman vuoden aikana. Amerikkalaiset kokosivat vahvan sotilasosaston, jonka johtoon asetettiin eversti Henry Leavenworth. Sadoilla sioux-sotureilla vahvistettu Yhdysvaltain armeija tunkeutui arikarain maille toteuttamaan saamaansa tehtävää. Noin 50 arikaraa sai surmansa hajanaisissa hyökkäyksissä ja yksi heidän kylistään poltettiin. Tapahtuma kesti vain viikon, mutta sen myötä arikarain taloudellinen asema romahti. He menettivät kahden perättäisen vuoden maissisatonsa, ja etsivät turvaa Nebraskan skidi-pawneilta. Vihamielisyys, jota arikarat osoittivat amerikkalaisia kohtaan teki heistä pelottavia ja ei-toivottuja naapurien silmissä. Rauha Yhdysvaltain kanssa solmittiin 1825.
Tapahtuma kirjattiin ensimmäiseksi tasankointiaanien ja Yhdysvaltain välillä käydyksi sodaksi. Poltetun arikarakylän paikalle rakennettiin kasarmi, jonka yhtenä tehtävänä oli muistuttaa "epäystävällisiä" intiaaneja, kuten mustajalkoja ja croweja, Yhdysvaltain voimasta. pienoiskuva|upright|Taidemaalari George Catlin sai ystävällisen vastaanoton muun muassa [[mustajalat|mustajalkojen, mandanien ja siouxien kylissä, mutta ei uskaltautunut vierailulle arikarain luo.]]
Liitto hidatsojen ja mandanien kanssa
Arikarat palasivat takaisin rakentaen kaksi kylää Heart-joelle lähelle heidän entisiä maitaan. Heidän asenteensa ympäristön siouxeihin, mandaneihin ja hidatsoihin säilyi vihamielisinä, eivätkä he suhtautuneet Yhdysvaltoihin edelleenkään ystävällisesti. Vuonna 1833 taidemaalari George Catlin, joka tuli tunnetuksi intiaanien kulttuurista kertovista maalauksistaan, ohitti veneellään etäältä arikarojen kylät uskaltamatta poiketa rantaan.
Saman vuoden aikana arikarat jättivät asuinpaikkansa ja pakenivat siouxeja viettäen kolme talvea skidi-pawneiden luona. Vuonna 1836, palatessaan takaisin omiin kyliinsä, arikarat joutuivat saman vuoden kesäkuussa alkaneen isorokkoepidemian keskelle. Kolme kertaa peräkkäin iskenyt tauti hävitti lähes täysin heidän kylänsä. Sairauden jäljiltä eloon jääneet joutuivat turvautumaan apuun. Siouxien jatkuvan häirinnän pakottamina arikarat pyysivät turvaa Yhdysvalloilta, joka tarjoutui auttamaan. Arikarat solmivat myös pysyvän liiton hidatsojen sekä mandanien kanssa unohtaen keskinäiset vihollisuutensa ja asettumalla yhdessä näiden kanssa Like-a-fishhookiin Missourin suulle. Myöhemmin paikka muutti nimensä Fort Bertholdiksi. Monet arikara-soturit värväytyivät Yhdysvaltain armeijaan 1870-luvun alussa. Kenraali George Armstrong Custer käytti osaa heistä rykmenttinsä tiedustelijoina valmistellessaan suurta sotaretkeä siouxien, cheyennien ja arapahojen lyömiseksi vuonna 1876 Little Bighornissa.
Nykyaika
Arikarat, hidatsat ja mandanit tunnetaan virallisesti MHA-kansakuntana (Three Affiliated Tribes), ja heidän Fort Bertholdin reservaattinsa pinta-ala on 3 900 neliökilometriä. . Reservaatin alkujuuret ovat vuodelta 1862. Varsinaisesti se luotiin vuonna 1880, ja virallisesti heistä tuli sen asukkaita vuonna 1900. Puolet maista on yksityisessä intiaaniomistuksessa. Missourijoki halkoo aluetta ja jakaa sen kolmeen erilliseen osaan. Pohjoiset ja itäiset alueet koostuvat hedelmällisitä viljelymaista, läntisten ja eteläisten seutujen sisältäessä enimmäkseen ruohoaavikkoa. Arikarojen kielen osaajia on vähän, mutta nuoret heimon jäsenet tekevät parhaansa pitääkseen kielen elossa.
MHA-kansakunnalla on New Townissa oma museonsa, jossa vieraat voivat tutustua ylä-Missourin intiaanien vanhoihin perinteisiin. Kaikilla kolmella heimolla on oma kesäinen pow-wow-juhlansa. Diabetekseen sairastuneiden korkeat lukemat ovat saaneet MHA-kansakunnan ajamaan tarmokkaasti oman terveudenhuoltonsa kehittämistä. Tämän tuloksena avattiin v. 2004 Fort Berthold Diabetes Program Wellness Center.
Kylät
Tutkimusmatkailija Etienne Veniard de Bourgmont vietti useita vuosia arikarain kylissä 1700-luvun alkupuolella, ja kertoi aikalaisilleen kyliä olevan Missourijoen länsipuolella kaikkiaan 40. Myös arikarain oman perimätiedon mukaan kylien määrä pitää paikkansa. Lisäksi arkeologiset kaivaukset vahvistavat tiedon kymmenistä kylistä. Osa näistä on ollut suurikokoisia ja paaluvarustuksin suojattuja. Kylien keskellä sijaitsi laaja tori, jota hallitsi suurikokoinen rakennus. Niihin mahtui satoja ihmisiä, ja ne toimivat arikarain uskonnollisen elämän keskuksena.
Arikarain kylät olivat poliittiselta rakenteeltaan itsehallinnollisia, ja heimot olivat löyhässä liitossa keskenään. Kun toisiaan seuraavat perättäiset pandemiat löivät hajalle arikarat 1700-luvun loppupuolella, tuhoutui suuri osa heidän alkuperäistä kulttuuriaan ja poliittista järjestelmäänsä. Arikarain parissa asunut Pierre Antoine Tabeau kuvasi vuonna 1804, että hän ei nähnyt arikaroissa yhtenäistä kansakuntaa, vaan kulkutautien rikkirepimän ihmisjoukon, joka oli majoittunut kolmeen kylään. Hajonneet suvut, kannattajia vailla olevat päälliköt, ja toisistaan eriävät murteet tekivät arikaroista kolme kaoottista puoluehenkistä ryhmittymää, joiden välillä ollut jännite esti yhteisten päätösten syntymisen.
Luokkajako
Arikarain luokkajako muodosti neljä eri tasoa. Ylinnä olivat parhaiten tunnetut sotajohtajat ja henkimiehet. Toinen luokka muodostui kunnioitettuihin seuroihin kuuluvista miehistä ja naisista. Kolmanteen kuuluivat miehet, jotka olivat ansainneet sodissa kunniaa. Alin luokka sisälsi edellisten tasojen ulkopuolelle jääneet soturit.
Kaupankäynti
pienoiskuva|Uimaan lähteviä [[Biisoni|biisoneita saattoi joskus odottaa vedessä arikarain muodostama metsästyspartio.]] Pohjoisille tasangoille siirryttyään arikarat harrastivat aktiivista kaupankäyntiä monilla maataloustuotteillaan. Heidän viljelemänsä pienitähkäinen maissilajike oli hyvin kysyttyä ruokatavaraa. Cheyennet ja lakotat muodostivat tärkeimmän asiakaskunnan. Arikarat halusivat cheyennien hevosia, ja olivat valmiit vaihtamaan niitä aseisiin ja ammuksiin. Cheyennet puolestaan olivat riippuvaisia arikarain ruokatarvikkeista Kiowat, arapahot ja osaget vierailivat monien muiden tavoin kauppapaikoilla, ja toivat mukanaan omia tuotteitaan. Markkinapäivät pidettiin kesäisin, ja niiden ajaksi keskeytetyt sodat saattoivat jatkua kauppatilaisuuden päätyttyä.
Vaikka arikarat olivat säilyttäneet maamajansa ja maanviljelynsä Texasin ajoista asti, he harrastivat myös metsästystä. Syksyllä, kun sadonkorjuu oli tehty, joukko ratsumiehiä suuntasi kulkunsa tasangoille, jossa he elivät yli talven vaeltavina biisonien metsästäjinä. Joskus biisoneita metsästettiin vedessä. Arikarat olivat taitavia uimareita ja pystyivät vangitsemaan biisoneita, kun nämä puolustuskyvyttöminä ylittivät jokia suurina laumoina. Keväällä metsästäjät palasivat kyliinsä odottamaan ukkosen ensimmäistä jyrähdystä. Se oli merkki, joka käynnisti jokakeväisen "Äiti Maissin" rituaalin.
Rituaalit
Arikarain maailmaa hallitsi hahmottomaksi kuvailtu "Suuri pyhä", jolla ei ollut suoraa kontaktia ihmisiin. "Äiti maissi" oli laskeutunut maan päälle tämän ylimmän hengen lähettiläänä. Hän ohjasi arikarat etsimään omat kulttuurilliset piirteensä ja hyvän elämän. Äiti maissin kunniaksi järjestettiin jokavuotinen rituaali. Kyseessä oli monimuotoinen ja tarkoin suunniteltu seremonia, joka alkoi pyhän kirstun avaamisella. Kirstussa säilytettiin voiman symboleita: kaikkeen elolliseen ja hedelmällisyyteen liittyviä taika-esineitä. Joka kylällä oli oma kirstunsa. Vaikka menot liittyivätkin lähinnä maissin istutukseen, kyseessä oli kuitenkin myös uuden elämän luomistyö. Juhla oli arikaroille tärkeä, ja sitä on vietetty vielä 1900-luvun alussa.
Arikarain muita juhlia on seetripuun seremonia, joka oli loppukesään liittynyt lääkemajan avaus. Sage-tanssi oli henkistä puhdistautumista varten. 1800-luvun alussa ympäristön heimoilta omaksuttu aurinkotanssi jäi arikarain keskuudessa lyhytaikaiseksi ilmiöksi. He eivät koskaan sisäistäneet siihen omaa uskontoaan.
Sukulaisuus ja avioliitto
Toisin kuin useimmilla tasankojen kansoilla, arikaroilla ei ollut avioliiton mukana tulevia sukulaisuussuhteiden sisältämiä tabuja, kuten puhekielto anopin kanssa. Nämä mutkikkaat suhteet korvasi viholliselta otettu päänahka tai joku muu erikoislahja, jonka aviomies antoi appivanhemmilleen.
Chuck Palumbo
thumb|Chuck Palumbo Charles Ronald "Chuck" Palumbo (s. 14. kesäkuuta 1971) on showpainija, joka on esiintynyt World Wrestling Entertainmentissä (WWE).
Palumbon lempinimiä ovat Main Event, Custom Chucky P ja Full Blooded Italian. Sisääntulomusiikkina hänellä oli Jim Johnstonin "You Will Remember Me".
Reinhard Libuda
thumb|Reinhard Libuda postimerkissä vuonna 1971 Reinhard "Stan" Libuda (10. lokakuuta 1943 Wendlinghausen Saksa – 25. elokuuta 1996) oli saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Libuda pelasi vuosien 1963–1971 aikana 26 ottelua ja teki kolme maalia Saksan jalkapallomaajoukkueessa. Saksan Bundesliigassa hän edusti Schalke 04:ä ja Borussia Dortmundia. Libuda pelasi Bundesliigassa yhteensä 264 joissa hän teki 28 maalia.
Euroopan Cup-voittajien cupin finaalissa vuonna 1966 Libuda teki voittomaalin Liverpoolia vastaan.
Libuda kuoli syöpään vuonna 1996.
Hänen lempinimensä "Stan" tuli Stanley Matthewsin mukaan.
Ihmeiden oppikurssi
Ihmeiden oppikurssi (eng. A Course In Miracles), myös ACIM tai Kurssi (The Course), on yhdysvaltalaisten kliinisen psykologian professoreiden, Helen Schucmanin William Thetfordin avustuksella kirjoittama itseopiskelumenetelmän kuvaileva kirja, vaikkakaan Schucman ei nimeä heitä kirjoittajiksi. Schucman on väitteidensä mukaan saanut kirjan saneluna "sisäiseltä ääneltä", joka hänen mukaansa on Jeesuksen ääni. Kirja tähtää lukijan henkiseen vapautumiseen pelosta, eli egosta. Kurssi on opetukseltaan ei-dualistinen. Sen mukaan kokemamme maailma on aistiharha, josta voidaan vapautua noudattamalla Kurssin opettamaa kokonaisvaltaista anteeksiantoa.
Heureka (sana)
pienoiskuva|Arkhimedes juoksee suoraan kylvystä kruunu kädessään pitkin Syrakusan katuja (piirustus Pietro Scalvini, kaiverrus Carlo Orsolini, 1737). Heurēka ( tai, ”olen löytänyt [sen]”) on huudahdus, joka kuvastaa iloa uudesta keksinnöstä tai löydöstä.
Ihmeiden oppikurssi
Ihmeiden oppikurssin englanninkielinen alkuperäisversio 'vastaan otettiin' seitsemän vuotta ja julkaistiin ensimmäisen kerran 1976. Suomalainen käännös valmistui, seitsemän vuoden käännöstyön jälkeen 2002. Pirkko Pelkonen käänsi suomen kielisen version.
Heureka (sana)
Sana
Heurēka on yksikön ensimmäisen persoonan aktiivin indikatiivin perfektimuoto muinaiskreikan sanasta heuriskō, joka tarkoittaa ”löytää”. Näin se voidaan suomentaa ”olen löytänyt” tai täsmällisemmin ”olen siinä tilassa että olen löytänyt”.
Ihmeiden oppikurssi
Ihmeiden oppikurssi koostuu kolmesta osasta: Tekstiosasta, Oppilaan työkirjasta sekä Opettajan käsikirjasta. Kurssin oikeudet omistaa amerikkalainen The Foundation for Inner Peace -niminen yhdistys.
Heureka (sana)
Arkhimedes
Huudahduksen esittäjänä kuvataan tunnetuimmin kreikkalainen oppinut Arkhimedes. Hänen kerrotaan huutaneen ”heureka!” astuttuaan kylpyyn ja huomattuaan, että veden pinta nousi. Tällöin hän ymmärsi yht'äkkiä, että syrjäytetyn veden tilavuus on sama kuin vedenpinnan alla olevan ruumiinosan tilavuus. Tämä tarkoitti esimerkiksi sitä, että epäsäännöllisten kappaleiden tilavuus voitiin laskea tarkasti, mikä oli aiemmin ollut vaikea ongelma. Kertomuksen mukaan Arkhimedes oli löydöstään niin innostunut, että hyppäsi kylpyammeestaan ja juoksi Syrakusan katujen halki alasti.
Ihmeiden oppikurssi
Kurssi itse esittelee itsensä näin:
Heureka (sana)
Arkhimedes
Arkhimedeen ratkaisua voitiin käyttää Syrakusan kuninkaan Hieron II:n esittämän ongelman ratkaisuun. Kysymys kuului, saattoiko kuningas luottaa siihen, että hänellä ollut epäsäännöllisen muotoinen kultainen kruunu todella oli puhdasta kultaa, ja miten se voitaisiin varmistaa. Painon mittaaminen oli helppoa, ja Arkhimedeen keksinnön jälkeen myös kruunun tilavuus voitaisiin laskea. Tällöin painon ja tilavuuden suhteesta voitaisiin laskea kappaleen tiheys, mikä oli merkittävä tekijä kullan puhtauden määrittelemisessä.
Robyn
Robin Miriam Carlsson (s. 12. kesäkuuta 1979 Tukholma, Ruotsi), taiteilijanimeltään Robyn, on ruotsalainen pop-laulaja-lauluntekijä.
Heureka (sana)
Arkhimedes
Kertomus esiintyy ensimmäisen kerran kirjallisessa muodossa Vitruviuksen teoksessa Arkkitehtuurista (De architectura) kaksisataa vuotta sen jälkeen kun lausuma olisi lausuttu. Jotkut tutkijat ovat epäilleet kertomuksen aitoutta esimerkiksi siksi, että ongelman toteaminen ratkaistuksi olisi vaatinut tarkkoja mittauksia, jotka olivat vaikeita toteuttaa Arkhimedeen aikana.
Ihmeiden oppikurssi
"Tämä on Ihmeiden oppikurssi. Se on pakollinen kurssi. Vapaaehtoista on vain se, milloin suoritat sen. Vapaa tahto ei tarkoita, että voisit määritellä opetussuunnitelman. Se tarkoittaa vain, että voit valita, mitä haluat opiskella tiettynä ajankohtana. Kurssin päämääränä ei ole opettaa rakkauden merkitystä, sillä se ylittää sen, mitä voidaan opettaa. Kurssin päämääränä on kuitenkin poistaa esteet rakkauden läsnäolon tietoisuuden tieltä, sillä rakkauden läsnäolo on sinun luonnollinen perintöosasi. Rakkauden vastakohta on pelko, mutta sillä mikä on kaikenkattavaa ei voi olla vastakohtaa. Tämä kurssi voidaan sen vuoksi tiivistää hyvin yksinkertaisella tavalla seuraavasti:
Robyn
Ura
Robyn aloitti musiikkiuransa 16-vuotiaana ja julkaisi debyyttisinglensä ”You've Got That Somethin’” vuonna 1995. Debyyttialbumi Robyn Is Here oli menestys ympäri maailman ja erityisesti Yhdysvalloissa, jossa se myi platinaa. Vuonna 1999 hän julkaisi toisen albuminsa My Truth, joka ei yltänyt esikoisalbumin menestykseen ja julkaistiin vain Euroopassa. Robynin kolmas albumi Don't Stop the Music ilmestyi 2003. Siltä julkaistiin kaksi singleä ”Keep This Fire Burning” ja ”Don't Stop the Music”, jotka molemmat menestyivät hyvin Ruotsissa. Vuonna 2004 Robyn jätti levy-yhtiönsä Jive Recordsin.
Heureka (sana)
Muu käyttö
Myöhemmin ”heureka” on huudahduksena kuvannut sekä erilaisten tieteellisten keksintöjen että muiden löydösten aikaansaamaa innostusta.
Ihmeiden oppikurssi
Mitään todellista ei voi uhata.
Robyn
Ura
Vuonna 2005 Robyn perusti oman Konichiwa Records -levy-yhtiön ja julkaisi neljännen levynsä Robyn. Albumi toi Robynille kolme Grammis-palkintoa. Takaisin maailmanmaineeseen Robyn nousi vuonna 2007, kun hän julkaisi yhdessä Kleerupin kanssa ”With Every Heartbeat” -singlen, joka nousi Britanniassa listaykköseksi. Menestyksen siivittämänä hän julkaisi Robyn-albumin Pohjoismaiden ulkopuolella ja se myi kultaa Britanniassa. Albumi sisältää alkuperäisten kappaleiden lisäksi myös uusia kappaleita sekä uusia versioita. Samana vuonna Robyn lauloi taustalaulajana Britney Spearsin ”Piece of Me” -kappaleella. Vuonna 2008 Robyn kiersi Eurooppaa Madonnan Sticky & Sweet -kiertueen lämmittelijänä ja voitti parhaan live-esiintyjän Grammis-palkinnon.
Ihmeiden oppikurssi
Mitään epätodellista ei ole olemassa.
Heureka (sana)
Muu käyttö
Toinen kuuluisa matemaatikko Carl Friedrich Gauss käytti Arkhimedeen ilmaisua vuonna 1796 kirjoittaessaan muistikirjaansa ”ΕΥΡΗΚΑ! num= Δ + Δ + Δ”. Hän viittasi tällä havaintoonsa, että jokainen positiivinen kokonaisluku voidaan esittää korkeintaan kolmen kolmioluvun avulla.
Robyn
Ura
Keväällä 2010 Robyn kertoi aikovansa julkaista kolme albumia kuluvan vuoden aikana. Ensimmäinen näistä, Body Talk pt. 1, ilmestyi kesäkuussa, jota ennen julkaistiin single ”Dancing on My Own”, josta tuli Robynin ensimmäinen Ruotsin singlelistan ykkönen. Kappale menestyi loistavasti kaikkialla maailmassa, myös Yhdysvalloissa, missä siitä tuli Robynin suurin hitti sitten vuonna 1997 julkaistun "Show Me Love" singlen. Seuraava osa, Body Talk pt. 2, ilmestyi syyskuussa. Se oli ensimmäinen Suomen viralliselle listalle noussut Robynin albumi. Sen ensimmäinen single ”Hang with Me” on cover-versio ruotsalainen Paolan kappaleesta, joka julkaistiin 2002. Robyn myös duetoi albumilla yhdessä Snoop Doggin kanssa kappaleessa ”U Should Know Better”. Sarjan päättävä kolmas albumi julkaistiin loppuvuodesta 2010.
Ihmeiden oppikurssi
Siinä on Jumalan rauha."
Kurssi on kirjoitettu jambisen pentametrin runon silosäkeen runomittaan, jota muun muassa William Shakespere käytti teoksissaan.
Heureka (sana)
Muu käyttö
Suomessa Tiedekeskus Heureka on nimetty huudahduksen mukaan.
Kemiantekniikka
thumb|Kemiantekniikkaa teollisessa skaalassa: [[tislauslaitos]]
Ihmeiden oppikurssi
Suhde raamattuun
Vaikka kurssi käyttää juutalais-kristillistä terminologiaa, se sisällöltään muistuttaa enemmän buddhalaisia opetuksia. Kurssista löytyy useita satoja kohtia, jossa se oikaisee raamattua ja kertoo, mitä sen vertauksilla todella tarkoitettiin.
Kemiantekniikka
Esimerkkinä voisi käyttää appelsiinin mehustamista. Laboratoriossa se tehtäisiin käsin puristamalla. Menetelmä ei kuitenkaan laajennu suureen mittakaavaan, koska se vaatisi kokonaisen armeijan työntekijöitä puristamaan joka appelsiinin käsin. Teollisuusmittakaavaan prosessi automatisoidaan. Esimerkiksi kone kuorii appelsiinin, jonka toinen kone murskaa ja suodattaa mehun pois.
Ihmeiden oppikurssi
Kritiikkiä
Benedict J. Groeschel, vaikkakin on Schucmanin ja Thetfordin ystävä, on arvostellut Ihmeiden oppikurssia ja siihen liittyviä järjestöjä. Groeschel löytää kirjasta joitakin osia, joita hän kutsuu "vakaviksi ja vaarallisiksi kristillisen teologian vääristymiksi", ja kirjoittaa, että kurssi on "hyvä esimerkki väärästä ilmoituksesta" ja että "siitä on... tullut hengellinen uhka monille."
Skeptikko Robert T. Carroll kritisoi Ihmeiden oppikurssia "pienteollisuudeksi", joka on liiaksi kaupallistettu ja luonnehtii sitä "parannelluksi kristinuskoksi", sanoen että sen opetukset eivät ole alkuperäisiä ja toteaa että niitä on poimittu "eri lähteistä, idästä ja lännestä".
Kemiantekniikka
Kemiantekniikan aloja
Kemiantekniikka ei ole kemiaa, joka on luonnontiede. Kemiantekniikkaan ei kuulu paperinvalmistus tai puunjalostus itsessään. Metsäteollisuus tai paperi- ja selluteollisuus ovat erillisiä aloja, jotka ovat tilaaja-, eli asiakasaloja kemiantekniikalle. Esimerkiksi paperikoneen vedenpuhdistus on tyypillinen toimeksianto kemiantekniikan asiantuntijoille puunjalostuksessa.
Tausta
Kemiantekniikan soveltamiseen tarvitaan myös riittävä määrä asiantuntemusta kemiasta:
Kemiantekniikka Suomessa
Kemianteollisuus on metsäteollisuuden jälkeen Suomen toiseksi suurin teollisuudenala. Kemian tekniikan sovelluskohteita ja Suomessa alalla toimivia yrityksiä:
Koulutus
Kemiantekniikan suomalaisia tutkintoja ovat ammatilliset perustutkinnot prosessinhoitaja ja laborantti sekä ammattikorkeakoulututkinto insinööri (AMK). Lisäksi on olemassa ylempi ammattikorkeakoulututkinto insinööri (ylempi AMK). Kemiantekniikan ammattikorkeakouluohjelmia on Turun ammattikorkeakoulussa ja Metropoliassa, aikaisemmin myös Satakunnan ammattikorkeakoulussa. Kemiantekniikan yliopistotutkintoja ovat tekniikan kandidaatti, diplomi-insinööri, tekniikan lisensiaatti sekä tekniikan tohtori. Kemiantekniikan yliopistotason koulutusta saa Suomessa seuraavista yliopistoista: Aalto-yliopisto, Oulun yliopisto, Åbo Akademi ja Lappeenrannan teknillinen yliopisto.
Guifré el Pilós
Guifré el Pilós (n. 840-897) oli katalonialainen kreivi joka eli 800-luvun loppupuolella. Hänen valtakautensa aikana Katalonian hallinto kehittyi löyhästä feodaaliyhteiskunnasta perinnöllisen aatelin hallitsemaksi kreivikunnaksi. Ennen hänen aikaansa karolingit nimittivät uuden Barcelonan kreivin kulloistenkin mieltymysten mukaan, mutta Guifré el Pilósin seuraajaksi tuli hänen poikansa. Kehitys johti siihen, että Borrell II katkaisi siteet frankkeihin kokonaan. Tämän takia nykyiset katalonialaiset nationalistit kunnioittavat Guifré el Pilósia yhtenä kansakuntansa isistä.
Guifré el Pilósista tuli Urgellin ja Cerdanyan kreivi frankkikuningas Kaarle Kaljupään päätöksellä vuonna 870, ja Barcelonan ja Gironan kreivi vuonna 878. Hänen merkittävin saavutuksensa oli Katalonian keskiosien asuttaminen ja selvän rajalinjan luominen muslimien ja kristittyjen hallitsemien alueiden välille. Raja kulki Llobregat- ja Segre-jokien välistä vedenjakajaa pitkin. Hän perusti luostarin Ripolliin ja palautti piispanistuimen Vicin hiippakuntaan. Hän kuoli Navesin taistelussa vuonna 897, ja hänen läänityksensä jaettiin hänen poikiensa kesken. Tästä alkoi Katalonan perinnöllinen maa-aateli.
Guifré el Pilós on haudattu perustamaansa Ripellin luostariin.
Steve Denton
Steve Denton (s. 5. syyskuuta 1956) on yhdysvaltalainen tennispelaaja. Hänen korkein ATP-rankinginsa kaksinpelissä oli kahdestoista sija, jonka hän saavutti 18. huhtikuuta 1983.
Guifré el Pilós
thumb|150px|left|Katalonian lippu. Legendan mukaan Katalonian lipun punaiset raidat tulevat Ludvig Hurskaan sormista, jotka tahraantuivat haavoittuneen kreivin vereen ja vetivät juovat kultaiseen kilpeen.
Steve Denton
Kaksinpelaajana Denton pääsi Australian avoimissa finaaliin vuosina 1981 ja 1982, mutta hävisi molemmilla kerroilla Johan Kriekille. Nelinpelissä hän voitti mestaruuden muun muassa Yhdysvaltain avoimissa 1982 parinaan Kevin Curren, vastustajinaan Victor Amaya ja Hank Pfister.
Denton on myöhemmällä urallaan vaikuttanut valmennustöissä; hänet nimitettiin Texas A&M Universityn miesten tenniksen päävalmentajaksi.
Isorantasappi
Isorantasappi eli isosappi (Centaurium littorale, syn. C. vulgare) on Euroopassa tavattava vaaleanpunakukkainen merenrantojen ruohovartinen kasvilaji.
Ulkonäkö ja koko
vasen|thumb|200px|Isorantasappi A. Masclef'in teoksessa Atlas des plantes de France (1891).
Levinneisyys
Isorantasapen levinneisyysalue on painottunut Pohjois-Eurooppaan. Lajia tavataan Atlantin rannikolla Pohjois-Ranskasta Tanskaan ja Etelä-Norjaan sekä paikoitellen Britteinsaarilla. Itämerellä lajia tavataan Keski-Ruotsin ja Etelä-Suomen korkeudelle asti. Suomessa isorantasapen yhtenäinen esiintymisalue ulottuu Porista Ahvenanmaalle ja edelleen Suomenlahden rannikolla itärajalle saakka. Porin pohjoispuolella lajista on muutamia havaintoja, pohjoisimmat Vaasan korkeudelta.
Elinympäristö
Isorantasappi on merenrantojen kasvi, joka viihtyy soraisilla ja kivikkoisilla rannoilla. Suomen eteläpuolella laji kasvaa muuallakin kuin merenrannoilla, muun muassa kosteilla niityillä.
Käyttö
Isorantasappi on vanha rohdoskasvi, josta on valmistettu rohtoja vatsa-, munuais- ja kuukautisvaivoihin.
Wenshanin zhuangien ja miaojen autonominen prefektuuri
thumb|250px|Wenshanin prefektuurin sijainti eteläisen Kiinan Yunnanissa.
Wenshan eli Wenshanin zhuangien ja miaojen autonominen prefektuuri (, pinyin: Wénshān Zhuàngzú Miáozú Zìzhìzhōu) on prefektuuri Lounais-Kiinan Yunnanin maakunnan kaakkoisosassa. Prefektuurin pinta-ala on 32 239 neliökilometriä ja väkiluku 3,5 miljoonaa (2010). Prefektuurin pääkaupunki on noin 450 000 asukkaan Wenshan (pinyin: Wénshān).
Harvia
Harvia Oyj on suomalainen saunankiukaita, saunoja ja saunasisustuksia valmistava yhtiö. Harvia on valmistanut puulämmitteisiä kiukaita 1950-luvulta ja sähkölämmitteisiä kiukaita 1980-luvulta asti. Harvian pääkonttori sijaitsee Keski-Suomen Muuramessa. Yhtiö työllisti vuoden 2018 lopussa 400 henkilöä.
Wenshanin zhuangien ja miaojen autonominen prefektuuri
Prefektuuri rajoittuu etelässä Vietnamin Hà Giangin maakuntaan, lännessä Honghen prefektuuriin, pohjoisessa Qujingin prefektuuriin ja idässä Guangxin maakunnan Baiseen. Yunnanin maakunnan pääkaupunki Kunming sijaitsee linnuntietä noin 230 kilometriä Weshanista luoteeseen, maanteitse matka on noin 310 kilometriä.
Harvia
Perheyhtiönä alun perin toimineen Harvian perusti Tapani Harvia (1920–1998) vuonna 1950. Yhtiön toimintaa ovat sittemmin jatkaneet hänen lapsensa Risto Harvia ( s. 1948 ) toimitusjohtajana vuodesta 1977 vuoteen 2013 saakka, Pertti Harvia (s. 1950), Kullervo Harvia (s. 1951) ja Sari Harvia-Jyllinmaa (s. 1957). Harvian tehtävissä on toiminut myös perheen kolmannen sukupolven jäseniä. Verotussyistä yhtiö myytiin vuonna 2014 sijoitusrahasto CapManille ja Harvian listaaminen pörssiin otettiin harkintaan. Harvian listautuminen Helsingin pörssiin toteutui lopulta maaliskuussa 2018.
Wenshanin zhuangien ja miaojen autonominen prefektuuri
Wenshanin väestö on etniseltä taustaltaan varsin kirjavaa. Suurimmat etniset väestöryhmän muodostavat han-kiinalaiset (osuus 42 %, vuoden 2000 väestönlaskennan mukaan), zhuangit (30 %), miaot (13 %) ja yit (11 %).
Harvia
Tapani Harvian johdossa
pienoiskuva|Harvian tehdas Muuramessa Tapani Harvia perusti vuonna 1950 Jyväskylään Taidetakomo Harvian. Yritys valmisti tuolloin muun muassa takkaluukkuja ja ovenkahvoja. Esimerkiksi Jyväskylän yliopiston päärakennuksen sisäänkäynnin ovenkahvat ovat Taidetakomo Harvian valmistamat.
Tapani Harvia teki ensimmäisen puulämmitteisen Harvia-kiukaan omaan käyttöönsä vuonna 1950. Ensimmäiset myyntiin tarkoitetut puulämmitteiset kiukaat valmistuivat 1950-luvun puolivälissä. Vuosikymmenen loppuun mennessä kiukaista oli tullut Harvian päätuote. Kiukaiden tuotemerkki oli Har-Ve. Kiukaita myytiin noin 500 kappaletta vuodessa. Vuonna 1958 yrityksen nimi muuttui Takomo T Harvia Ky:ksi ja vuonna 1961 edelleen Harvia Ky:ksi. Harvia valmisti noin tuhat kiuasta vuodessa ja työllisti viitisen henkilöä. Risto Harvia (s. 1948) tuli mukaan yrityksen toimintaan vuonna 1966 ja Kullervo Harvia vuosikymmenen lopussa.
Wenshanin zhuangien ja miaojen autonominen prefektuuri
Wenshan on eräs Yunnanin prefektuureista, joissa valmistetaan pu’er-teetä.
Harvia
Tapani Harvian johdossa
Vuonna 1972 Harvia muutti Jyväskylästä Muurameen, omaan 500 neliömetrin teollisuushalliin. Pertti Harvia ja Sari Harvia-Jyllinmaa tulivat mukaan yrityksen toimintaan 1970-luvun puolivälissä. Risto Harvia aloitti toimitusjohtajana vuonna 1977. Vuosikymmenen loppuun mennessä valmistusmäärä oli kasvanut noin 6 000 kiukaaseen vuodessa. Työntekijöitä oli 12.
Harvia Ky muuttui osakeyhtiömuotoon Harvia Oy:ksi vuonna 1980. Tapani Harvia siirtyi eläkkeelle ja yrityksen hallituksen puheenjohtajaksi. Puulämmitteisten kiukaiden lisäksi Harvia alkoi valmistaa sähkökiukaita 1980-luvun alkupuolella. Vuosikymmenen lopulla yhtiössä työskenteli 32 henkeä ja tehdas valmisti noin 20 000 puulämmitteistä ja 5 000 sähkölämmitteistä kiuasta vuodessa.
Kansainvälinen kasvu
pienoiskuva|Harvian AinaValmis-kiuas Kasvu jatkui 1990-luvulla, jolloin yhtiö aloitti viennin Keski-Eurooppaan. Seuraavia vientialueita olivat Venäjä, Itä-Eurooppa, Yhdysvallat ja Kaukoitä. Vuonna 1992 Harvia Oy nimettiin Vuoden Yrittäjäksi Keski-Suomessa. Vuonna 1992 markkinoille tuotiin AinaValmis-sähkökiuas. Yhteensä Harvia-kiukaita valmistui noin 60 000 vuodessa, ja niistä lähes 70 % oli sähkökiukaita.
Vuonna 2005 Harvia perusti tehtaan Kiinaan. Yhtiö valmisti tuolloin myös sisustus- ja saunatuotteita, infrapunasaunoja, kylpyhuonesaunoja ja pääasiassa vientiin valmissaunoja. Harvialle myönnettiin Valtakunnallinen Yrittäjäpalkinto vuonna 2000. Risto Harvia sanoi uskovansa, että yrityksen menestyksen salaisuus on, että Harvia on perheyritys, joka kykenee notkeaan ja ketterään päätöksentekoon.
Vuonna 2012 Harvia esitteli maailman ensimmäisen kiukaan, jonka voi ripustaa roikkumaan saunan katosta, pallonmuotoisen Harvia Globen. Risto Harvia jäi eläkkeelle vuonna 2013 ja hänen seuraajakseen nousi Pertti Harvia, joka oli toiminut Harvia Oy:n teknisenä johtajana 1970-luvun lopulta alkaen, Harvian saunatehtaan toimitusjohtajana vuodesta 1997 ja Harvian Kiinan-tehtaan toimitusjohtajana vuodesta 2004. Risto Harvia jatkoi edelleen yhtiön hallituksessa.
CapManin omistuksessa
Perustamisestaan lähtien Harvian perhepiirille kuulunut yhtiön osake-enemmistö myytiin vuonna 2014 sijoitusrahasto CapManille verotussyistä. Yhtiön toimitusjohtajan Pertti Harvian mukaan sukupolvenvaihdoksen verotus olisi käynyt liian kalliiksi. Harvian listaaminen pörssiin oli myös harkinnassa. Kaupan myötä kolmannen sukupolven Teemu Harvia nimitettiin yhtiön tekniseksi johtajaksi ja Timo Harvia tutkimus- ja tuotekehitysjohtajaksi. Pertti Harvia jäi eläkkeelle vuonna 2016, jolloin toimitusjohtajaksi nousi Tapio Pajuharju.
Listautuminen ja alkutaival pörssissä
Harvia Oyj listautui Helsingin pörssiin maaliskuussa 2018. Listautumisantiin osallistui noin 2 000 uutta osakkeenomistajaa ja osakkeen merkintähinta oli 5,00 euroa. Listautumisen jälkeisinä ensimmäisinä vuosina Harvian liiketoiminta on kasvanut merkittävästi niin Suomessa ja kansainvälisesti. Harvia osti yhdysvaltalaisen Almost Heaven Saunas -saunavalmistajan joulukuussa 2018 ja n. 80% saksalaisesta EOS -saunavalmistajasta huhtikuussa 2020.
Mongolien Jin-dynastian valloitus
Mongolien Jin-dynastian valloitus viittaa mongolien vuosien 1211 ja 1234 välillä suorittamaan Jin-dynastian valloitukseen nykyisessä Pohjois-Kiinassa. Jin-dynastian kukistuttua mongolit hallitsivat Pohjois-Kiinaa ja jatkoivat sittemmin Kiinan valloitustaan hyökkäämällä Song-dynastiaa vastaan vuonna 1235.
Tausta
Tšingis-kaani yhdisti mongoliheimot oman valtansa alle vuoteen 1206 mennessä ja aloitti levittämään valtaansa Kiinaan jo muutaman vuoden päästä tästä. Tangutien Xi-dynastia ja Xia-dynastia liittoutuivat mongolien kanssa vuonna 1209, mikä mahdollisti Jin-dynastiaa vastaan tehtävän hyökkäyksen valmistelut. Džurtšenien perustama Jin-dynastia oli samaan aikaan heikentynyt eteläistä Song-dynastiaa vastaan käydyssä sodassa vuosina 1207-1208. Lisäksi valtakunnan alaisuudessa olevien han-kiinalaisten ja kitaanien keskuudessa oli herännyt närää džurtšeni-hallinnon alla. Monet näiden kansojen ylimystöstä loikkasivatkin mongolien puolelle ja Tšingis-kaani saattoi näin luottaa Jin-dynastian alueen tunteviin neuvonantajiin.
Hyökkäys
Mongoliarmeija aloitti hyökkäyksensä vuonna 1211 edeten kolmena osana Jin-dynastian alueille pohjoisesta. Tšingis-kaani johti keskimmäistä ryhmää henkilökohtaisesti. Mongolit hävittivät Jin-dynastian maita useiden vuosien ajan ja keskittivät lopulta vuonna 1214 hyökkäyksensä Jin-dynastian pääkaupunki nykyisen Pekingin alueella sijainnutta Zhongdua vastaan. Kaupungin linnoitukset osoittautuivat kuitenkin hankalasti voitettaviksi ja mongolit solmivat rauhan ja vetäytyivät. Vähän rauhan solmimisen jälkeen Jin-dynastian keisari siirsi pääkaupunkinsa Bianjingiin eli nykyiseen Kaifengiin. Tšingis-kaanin mielestä tämä rikkoi solmittua rauhaa ja mongolit hyökkäsivät jälleen Jin-dynastian alueelle valloittaen tällä kertaa Zhongdun kaupungin vuonna 1215. Piiritystaisteluissa kokemattomat mongolit hyötyivät todennäköisesti Jin-dynastian loikkareista, jotka tunsivat piirityssodankäynnin ja piirityslaitteiston mongoleja paremmin.
Vuoden 1215 jälkeen Jin-dynastiasta oli jäljellä enää pieni puskurivaltio mongolien ja Song-dynastian välillä. Maan lopullinen tuho lykkääntyi mongolien käydessä sotaa Xi- ja Xia-dynastioiden kanssa vuosina 1226-1227 ja Tšingis-kaanin kuollessa vuonna 1227. Mongolien Jin-dynastian valloitus jatkui vuonna 1230 ja tällä kertaa he olivat liittoutuneet Song-dynastian kanssa, joka tavoitteli takaisin džurtšenien heiltä aikanaan valtaamia alueita. Mongolit piirittivät Bianjingin vuonna 1232 ja seuraavana vuonna Jin-keisari Aizong pakeni piiritetystä kaupungista juuri ennen sen kukistumista. Aizong asettui tämän jälkeen Henanin alueella sijaitsevaan Cain prefektuuriin, mutta teki itsemurhan epätoivoisen tilanteen johdosta vuonna 1234 lopettaen näin jin-dynastian vastarinnan mongoleja vastaan.
Seuraukset
Valloitettuaan Jin-dynastian mongolien hallitseman Pohjois-Kiinan ja Song-dynastian väliseksi rajaksi muodostui Huaijoki. Mongolien eteneminen Kiinaan ei kuitenkaan pysähtynyt Jin-dynastian valloitukseen, vaan Tšingisin perilliset Möngke-kaani ja tämän veli Kublai-kaani johtivat joukkonsa Song-dynastiaa vastaan vuonna 1250 valloittaen sen alueet vuoteen 1279 mennessä.
Juri Trutnev
thumb|right|Juri Trutnev (2014) Juri Petrovitš Trutnev (s. 1. maaliskuuta 1956) on venäläinen poliitikko. Hän toimi Permin pormestarina vuosina 1996–2000 ja Permin aluepiirin kuvernöörinä 2000–2004. Vuonna 2004 hänestä tuli maansa luonnonvara- ja ekologiaministeri.
Trutnev syntyi Permissä ja valmistui kaupungin polyteknillisestä instituutista vuonna 1978. Hän sai Kunniaritarikunnan merkin vuonna 1998.
Paul (Jugoslavian sijaishallitsija)
Paul (serb. ja kroat. Павле Карађорђевић, Pavle Karađorđević, ; 27. huhtikuuta 1893 Pietari – 14. syyskuuta 1976 Pariisi) oli Jugoslavian sijaishallitsija surmatun serkkunsa kuningas Aleksanterin vanhimman pojan Pietari II:n puolesta 9. lokakuuta 1934 – 27. maaliskuuta 1941.