cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Periskooppi
Periskooppi ( ”katso ympärille”) on putkimainen peileihin tai prismoihin perustuva optinen apuväline, jonka avulla voi tehdä havaintoja piilosta tai jonkin näköesteen takaa. Yksinkertaisimmillaan periskooppi on suora putki, jonka molemmissa päissä on 45° kulmaan asetettu peili. Tämäntyyppisiä periskooppeja käytetään yleisesti esimerkiksi panssarivaunuissa. Sukellusveneissä käytetään puolestaan hieman monimutkaisempia periskooppeja, joissa peilit on korvattu prismoilla.
Haarakaukoputki voi toimia periskoopin tavoin.
<Gallery> Kuva:Periskop.jpg|Sukellusveneen periskooppi, n. 1942 Kuva:Bundesarchiv Bild 101II-MW-3495-04, Uboot U 96, Herbert Kuppisch.jpg|U-94:n komentaja Herbert Kuppisch periskoopin ääressä 9.6.1941 </Gallery>
Portugalin Timor
Portugalin Timor oli Portugalin siirtomaa Kaakkois-Aasiassa, Timorin saarella. Nykyisin Portugalin Timorin alueella on Itä-Timorin valtio. Portugalilaiset hallitsivat nykyisen Itä-Timorin aluetta 1500-luvulta lähtien. Portugali luopui siirtomaastaan vuonna 1975, jolloin Indonesia miehitti sen. Itä-Timor sai itsenäisyyden vuonna 2002.
Enter the Realm
Enter the Realm on Iced Earthin ensimmäinen minialbumi ja julkaisu. Se julkaistiin uudestaan Dark Genesis -boksin sisältönä.
James Heckman
James Heckman (s. 19. huhtikuuta 1944) on yhdysvaltalainen taloustieteen professori Chicagon yliopistossa. Heckman tunnetaan parhaiten työstään mikroekonometrian teorian parissa. Hänet palkittiin taloustieteen Nobelin palkinnolla yhdessä Daniel McFaddenin kanssa vuonna 2000.
Heckman syntyi Chicagossa ja aloitti opintonsa Chicagon yliopistossa, mutta siirtyi pian Princetonin yliopistoon. Vuonna 1973 hänet palkattiin töihin Chicagon yliopistoon.
Heckmanin tunnetuin tutkimus liittyy valikoitumisharhan analyysiin. Hänen mukaansa on nimetty Heckit-malli, joka on Tobit-mallin yleistys. Lisäksi Heckman tunnetaan empiirisestä työtään työn taloustieteen alalla.
Ritalammi (Mänttä-Vilppula)
Ritalammi on Pirkanmaalla Mänttä-Vilppulassa Lahnajärven kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,2 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 450 metriä. .
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Kuoreveden alueella (35.61), jonka Lahnajoen valuma-alueeseen (35.615) se kuuluu.
Maini
Maini on suomalainen naisen etunimi, lyhennelmä mainiota tai kehuttua tarkoittavasta kansanomaisesta nimestä Mainikki. Mainin nimipäivä on vuodesta 1950 lähtien 5. toukokuuta; aikaisemmin, vuodesta 1929 lähtien sama päivä oli ollut Mainikin nimipäivä. Nimi Maini on 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä annettu Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan 510 naiselle ja alle 15 miehelle.
Jon Walker
thumb|Jon Walker Jonathan "Jon" Jacob Walker (s. 17. syyskuuta 1985 Illinois, Chicago, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen muusikko. Hän soitti bassoa Panic! at the Disco -yhtyeessä. Walker ei alun perin soittanut bändissä, vaan aluksi hän toimi vain yhtyeen vanhan jäsenen Brent Wilsonin tuuraajana. Keväällä 2006 Walkerista tuli yhtyeen virallinen basisti.
Kesäkuussa 2009 Jon Walker erosi Panic! at the Discosta ja perusti bändin The Young Veins, yhdessä Ryan Rossin kanssa.
Luettelo eduskunnan puhemiehistä
Tämä on luettelo Suomen eduskunnan puhemiehistä ja varapuhemiehistä.
Ohjelmiston testaaminen
thumb|Ohjelmiston testaamista Ohjelmiston testaaminen tai ohjelmistotestaus on ohjelmistotekniikassa tapa tutkia ohjelman virheettömyyttä ja muita laatuominaisuuksia sitä yksinkertaisesti sellaisenaan käyttämällä tai erityisiä testaamistekniikoilla käyttäen. Testaamisen vastakohta on ohjelman oikeaksi todistaminen, joka tosin tarkastelee vain ohjelman virheettömyyttä.
Testaaminen tarjoaa asiakkaalle tietoa testattavan tuotteen tai palvelun laadusta. Ohjelmistotestaaminen tarjoaa myös objektiivisen ja erillisen näkökulman ohjelmistoon, jonka avulla asiakas voi ymmärtää ohjelmiston implementoinnin riskejä. Testaustekniikka sisältää ohjelmiston suorittamista löytääkseen siitä ohjelmointivirheitä, mutta tekniikka ei rajoitu ainoastaan siihen. Ohjelmistotestaamisella voidaan myös osoittaa, että (1) ohjelmisto/palvelu/tuote täyttää kaupalliset ja tekniset vaatimukset, (2) ohjelmisto toimii oletetusti ja (3) ohjelmisto voidaan implementoida halutuilla ominaisuuksilla.
Ohjelmiston testaaminen voidaan suorittaa missä tahansa kehitysvaiheessa, riippuen valitusta testaustavasta. Suurin osa testauksesta kuitenkin suoritetaan, kun kaikki ohjelmistovaatimukset ovat määritelty ja ohjelmointivaihe on suoritettu.
Tavoite
Testaamisen päätavoitteena on havaita ohjelmistossa ilmenevät häiriöt, jotta viat voidaan paljastaa ja korjata. Tavoite on hankalasti toteutettavissa: Testaaminen ei voi vahvistaa, että ohjelmisto toimii oikein kaikissa tilanteissa tai olosuhteissa, vaan se osoittaa pelkästään, että se toimii oikein tietynlaisessa ympäristössä. Ohjelmiston testaamisen tavoite käsittää usein koodin tutkimista sekä koodin läpiajoa erilaisissa ympäristöissä ja tilanteissa, siis tekeekö koodi, mitä sen pitäisi ja tarvitsee tehdä. Nykyisessä ohjelmistokehityksessä testaava organisaatio saattaa olla eri kuin ohjelmiston kehittäjä.
Viat ja häiriöt
Kaikki ohjelmistoviat eivät johdu koodausvirheistä. Yksi yleinen kalliiden vikojen aiheuttaja on vaatimuksien välinen kuilu. Näitä ovat esimerkiksi tuntemattomat vaatimukset, jotka johtavat virheisiin, koska niitä ei ole otettu huomioon.
Ohjelmistoviat ilmenevät seuraavasti. Ohjelmoija tekee ohjelmointivirheen, jonka seurauksena syntyy vika ohjelmakoodiin. Jos viallinen ohjelmakoodi ajetaan, joissain tilanteissa järjestelmä tuottaa vääriä tuloksia aiheuttaen häiriön. Kaikki viat eivät välttämättä johda häiriöihin ohjelmistossa. Esimerkiksi virheet suorittamattomassa koodissa eivät johda koskaan häiriöihin. Vika saattaa muuttua häiriöksi, kun ympäristö vaihtuu. Esimerkiksi, kun ohjelmaa ajetaan uudella sovellusalustalla, muutokset lähdekoodissa tai vuorovaikutuksessa toisenlaisen ohjelmiston kanssa. Yksi virhe saattaa johtaa useisiin häiriöihin laajalla alueella ohjelmistoa.
Yhteensopivuus
Usein esiintyvä ohjelmistovian aiheuttaja on yhteensopivuus toisen ohjelman kanssa, uusi käyttöjärjestelmä ja yhä useammin web-selaimen uusi versio. Usein taaksepäin yhteensopivuuden puute aiheutuu, kun ohjelmoijat ovat ajatelleet ohjelmoida ohjelmistonsa uusimmalle versiolle tai käyttöjärjestelmälle yhteensopivaksi. Tästä koituva ei-haluttu seuraus on että viimeisin työ ei ole yhteensopiva aiemman ohjelmiston/laitteiston tai toisen tärkeän käyttöympäristön kanssa. Tätä voitaisiin pitää "ennalta ehkäisevänä strategiana", joka sopii hyvin yhteen Dave Gelperin ja William C. Hetzelin testivaiheeseen.
Dynaaminen testaus
Dynaaminen testaus on koodin läpiajamista testitapauksilla. Se toteutetaan, kun ohjelmistoa käytetään ensimmäistä kertaa. Dynaamista testausta voidaan suorittaa, vaikka ohjelma ei ole valmis.
Syöte yhdistelmät ja esiehdot
Perustava ongelma ohjelmistotestaamisessa on, että kaikkien mahdollisten syötteiden ja esiehtojen testaaminen ei ole toteutettavissa, edes yksinkertaisten tuotteiden kohdalla. Tämä tarkoittaa, että lopullisessa ohjelmistotuotteessa voi olla hyvin suuriakin määriä vikoja, ja näitä harvoin esiintyviä vikoja voi olla hyvin vaikea havaita testauksessa ja virheenetsinnässä. Vielä merkittävämpää on ei-toiminnallisen laadun ulottuvuuksien testaaminen (Kuinka ohjelmisto on toteutettu verrattuna siihen, miten se olisi pitänyt toteuttaa). Tässä tarkasteltavia asioita ovat käytettävyys, skaalautuvuus, suorituskyky, yhteensopivuus ja luotettavuus, jotka voivat olla hyvin subjektiivisia. Siinä, missä joku kokee toiminnallisuuden kattavaksi, toiselle se voi olla liian monimutkainen ja siksi näiden ominaisuuksien testaaminen voi olla haastavaa. Helpottaakseen näitä ongelmia testaamisessa tulee ennakkoon määritellä haluttu taso, mitä ohjelmistolta vaaditaan.
Taloudellinen näkökulma
NIST:n vuonna 2002 tekemän tutkimuksen mukaan ohjelmistovirheet aiheuttavat Yhdysvaltojen taloudelle 59,5 miljardin dollarin kustannukset vuosittain. Yli kolmannes näistä kustannuksista voitaisiin välttää, jos suoritettaisiin parempaa ohjelmistotestausta.
Ohjelmistotestauksen ulkoistaminen kustannussyistä on myös hyvin yleistä ja ulkoistaminen tapahtuu yleensä ulkomaille Kiinaan, Filippiineille tai Intian.
Laatikkomalli
Ohjelmiston testaaminen jaetaan perinteisesti kahteen luokkaan, black box -testaamiseen ja white box -testaamiseen. Nämä kaksi lähestymistapaa kuvaavat testitapauksien suunnittelemisen lähtökohtia.
Black box -testaus
Ohjelmisto kuvitellaan "mustana laatikkona" — implementoinnista ei ole tarkkaa tietoa. Mustalaatikkotestauksessa testaaja on tietoinen vain siitä, mitä ohjelmiston on tarkoitus tehdä, eikä niinkään miten ohjelma sen tekee. Black box -testaamistapoihin kuuluu: samanarvoisiin jaottelu, raja-arvoanalyysi, parien testaus, satunnaisella datalla testaaminen, mallipohjainen testaaminen, jäljitettävyysmatriisi, tutkiva testaaminen ja määrittelyyn perustuva testaus. Mustalaatikkotestauksessa on etuna se, että testaajalla ei ole pakko olla ohjelmointitaitoa. Ohjelmoijalla on taatusti ollut oma näkökulma siitä millaisia toiminnallisuuksia hän on korostanut, kun taas testaajalla on ollut omansa, mikä hyödyttää testaajaa löytämään ongelmia, joita koodin kirjoittaja ei olisi osannut arvatakaan. Koska testaajat eivät näe lähdekoodia, voi ilmetä tilanteita, joissa testaaja kirjoittaa liian monta testitapausta tiettyyn ominaisuuteen, johon olisi riittänyt vähempi määrä, tai häneltä jää jokin osa kokonaan testaamatta. Tämä testaustapaa voidaan soveltaa yksikkö-, integraatio-, systeemi-, ja hyväksymistestaamiseen. Yleensä mustalaatikkotestaus kattaa suurimman osan, ellei jopa kaiken, testaamisesta siirryttäessä korkeammille tasoille, mutta sitä voidaan myös hyödyntää tehokkaasti yksikkötestauksessa.
Hyödyt ja haitat: Black box -testaaminen ei ole sidottu koodiin, jolloin testaajan näkökulma on hyvin yksinkertainen: Koodin "täytyy" sisältää virheitä. Periaatteen "Kysy ja saat vastauksen" käyttäminen löytää virheitä sieltä, missä ohjelmoija ei niitä löydä. Toisaalta black box -testaaminen on kuin "kävelisi pimeässä ilman taskulamppua", koska testaaja ei tiedä, kuinka ohjelmisto on rakennettu. Tämän seurauksena tulee tilanteita, joissa (1) käyttäjä kirjoittaa monta testitapausta tarkastaakseen jotain, jonka voisi testata yhdellä tapauksella ja/tai (2) osa back-endistä jää testaamatta kokonaan.
Black box -testaamisen etu on sen "sitoutumaton mielipide" ja toisaalta sen haittana on "sokea etsiminen".
White box -testaus
White box -testaamista sanotaan testaamiseksi, jossa testaajalla on pääsy tietorakenteisiin ja algoritmeihin sekä koko koodiin. White box -testaamisesta käytetään suomenkielisessä kirjallisuudessa termiä lasilaatikkotestaus. Lasilaatikkotestauksessa käytetään ohjelmiston sisäistä näkökulmaa, eli toisinkuin mustalaatikkotestauksessa, testaaja tarvitsee ohjelmointitaitoja testitapausten suunnittelua varten. Testaaja valitsee syötteet sen perusteella, mitkä niistä käyvät läpi koodin kaikki mahdolliset polut ja määrittelee sitten odotetut tulokset. Vaikka lasilaatikkotestausta voidaan soveltaa yksikkö-, integraatio- ja järjestelmätesteissä, sitä tehdään yleensä vain yksikkötasolla, sillä koodimäärän laajetessa, testaajan käy vaikeammaksi hahmottaa kokonaisuutta. Sillä voi testata polkuja yksikössä, yksiköiden välillä integraation aikana sekä alijärjestelmien välillä järjestelmätason testauksessa. Lasilaatikkotestauksella voidaan paljastaa monia virheitä, mutta sillä ei välttämättä havaita määrittelyssä toteuttamatta jääneitä osia tai puuttuvia vaatimuksia.
Integraatiotestaus
Integraatiotestaus on kaikentyyppistä testaamista, jossa pyritään todentamaan rajapintoja komponenttien ja ohjelmistosuunnittelun välillä. Ohjelmistokomponentit voivat olla integroitu iteratiivisesti tai kaikki yhdellä kertaa.
Regressiotestaus
Regressiotestaus on kaikentyyppistä testaamista, jossa pyritään paljastamaan ohjelmistoregressioita. Regressio ilmenee, kun ohjelman toimiva osa lakkautetaan toimimasta tarkoituksellisesti. Tyypillisesti regressio tapahtuu tahattomasti ohjelmistoa muutettaessa, kun uudet osat törmäävät yhteen vanhojen kanssa. Tyypillisiä regressiotestauksen tapoja ovat ajaa vanhoja testejä läpi ja katsoa, ilmenevätkö jo korjatut virheet uudelleen.
Hyväksyttämistestaus
Hyväksyttämistestausta ovat:
Destruktiivinen testaus
Destruktiiviinen testaaminen yrittää kaataa ohjelmiston tai sen osan testatakseen ohjelmiston luotettavuutta.
Virheen syöttäminen
Ohjelmistoa voidaan testata syöttämällä virhe, jolloin voidaan testata vikasietoisuutta harvoin ilmenevissä tilanteissa. Tietyissä standardeissa kuten IEC 61508 vaaditaan tämän tyyppistä testaamista vikatilanteiden käsittelyn testaamiseksi. Perinteisiä kohteita ovat olleet laitteistokomponentit kuten suorittimet ja muistit, joissa tilaa voidaan seurata ja ohjata tietyllä tavalla. Vikoja voidaan mallintaa myös syöttämällä vikoja suoraan ohjelmaan tai lähdekoodiin.
Visuaalinen testaus
Visuaalisessa testauksessa kehittäjille näytetään, mitä ohjelmistovirheen sattuessa tarkalleen tapahtui. Data esitellään siinä muodossa, että kehittäjän on siitä helppo löytää ongelman korjaamiseen tarvitsemansa tieto.
Visuaalisen testauksen pääideana on se, että on selkeämpää näyttää mitä on tapahtunut, sen sijaan, että vain kuvailtaisiin ongelmaa. Tämä vähentää huomattavasti riskiä väärinymmärryksille. Täten visuaalinen testaus edellyttää sitä, että koko testausprosessi tallennetaan videomuodossa, josta käy ilmi kaikki testaussysteemissä tapahtuva. Video täydennetään testaajan reaaliaikaisella, testauksen aikana tapahtuvalla, kommentaariolla, johon sisältyy web-kamera kuva sekä äänitallenne.
Visuaalisella testauksella testauksella on useita etuja. Se parantaa kommunikaatiota huomattavasti, kun testaajat voivat näyttää ongelman ja siihen johtaneet tapahtumat testaajille suoraan, sen sijaan, että vain kuvailisivat sitä. Tämä myös usein tekee tarpeettomaksi toistaa virhe uudelleen kehittäjien toimesta, kun he voivat tarkastella sitä videomateriaalilta. Testaajat saavat käyttöönsä heti kaikki tarvitsemansa tiedot virheestä ja voivat keskittyä paikantamaan virheen syytä ja sitä kuinka sen voi korjata.
Staattinen testaus
Staattinen testaus tarkoittaa ohjelmiston testausta sitä tai sen osia ajamatta. Testauksen aikana ohjelmistoa, koodia ja dokumentaatiota tarkastellaan suoraan lukemalla, analysoimalla ja silmäilemällä, eikä ohjelmiston toiminnan perusteella. Näin tämä eroaa dynaamisesta testauksessa jossa koodin ajaminen on välttämätöntä tuloksien saamiseksi. Staattinen testaus voidaan jakaa kahteen ryhmään: ohjelman katselmointi ja staattinen analyysi.
Ohjelman katselmointi sisältää lähdekoodin tarkastamisen lukemalla, lähdekoodin vertaamisen dokumentaatioon ja dokumentaation tarkastamisen. Katselmointi tehdään usein ryhmässä. Pelkän koodin tarkastamisessa kyse on usein siitä, että kehittäjät tarkastavat toistensa koodia ja antavat siitä palautetta. Virheiden lisäksi tällä tavalla voidaan löytää koodista mm. tyylivirheitä, "kuollutta koodia" ja huonoa optimointia.
Vertaamisessa tarkastetaan puutteet ja ristiriitaisuudet dokumentaation ja koodin välillä. Näin varmistetaan että koodi vastaa dokumentaation vaatimuksiin. Jos taas tarkastellaan pelkkää dokumentaatiota, halutaan varmistaa että dokumentaatio on laadukas ja kattava, eli asiaan perehtymätönkin saa yksityiskohtaisen ja selkeän kuvan ohjelmasta pelkästään dokumentaation lukemalla.
Staattisessa analysoinnissa taas käytetään analysointityökaluja, jotka pyrkivät löytämään koodista virheitä. Useat nykyaikaiset koodikielet ja -editorit tukevatkin staattista analyysia etenkin syntaksivirheiden osalta, mutta myös tyylivirheiden, kirjoitusvirheiden ja joidenkin bugien löytäminen on mahdollista staattisella analyysilla.
Kokonaisuudessaan staattinen testaus on hyvä tapa löytää kriittisiä virheitä, laatuvirheitä, puutteita ja ristiriitoja varhaisessa vaiheessa. Tällä tavalla voidaan vähentää dynaamisen testauksen tarvetta, joka vaatii enemmän resursseja ja aikaa kuin staattinen testaus.
Testiprosessi
Nykyiset suositummaksi tulevat kehitysmallit, kuten extreme programming ja ketterät kehitysmenetelmät luovat "Testitapaus-lähtökohtaisen" mallin. Tässä prosessissa ohjelmistokehittäjät kirjoittavat ensin yksikkötestit (usein pariohjelmointina extreme programming -mallissa). Tietysti nämä testit eivät mene aluksi läpi; niiden myös oletetaan epäonnistuvan. Kun koodia kirjoitetaan, se läpäisee suurimman osan testisarjoista. Testisarjoja päivitetään ja rajatapaukset huomioidaan, jonka jälkeen testit integroidaan regressiotestaukseen. Yksittäisiä testejä ylläpidetään ja ne integroidaan ohjelmiston koodiin.
Testaamista voidaan suorittaa seuraavilla tasoilla:
Regressiotestaus
Regressiotestaus on muutetun järjestelmän tai komponentin uudelleentestausta. Tarkoitus on saada varmuus siitä, että ohjelmistoon tehdyt muutokset eivät ole aiheuttaneet vahingossa virheitä ohjelmistolle.[31]. Mikäli virheitä löytyy, voidaan sanoa, että ohjelma on regressoitunut eli taantunut. Regressiotestaus tarkoittaa siis yksinkertaisesti ohjelmistoon tehdyn korjauksen tai muutoksen toimivuuden tarkastamista. [32]. Lisäksi regressiotestauksella halutaan saada selville, että järjestelmä edelleen täyttää ne vaatimukset, jotka sille on vaatimusmäärittelyssä asetettu. [31]
Testauksen dokumentointi
Testauksen dokumentointi tarkoittaa testausprosessin ja siitä saatujen tulosten ja havaintojen dokumentoimista. Testauksen dokumentointi on tärkeä osa ohjelmistotestausta ja -kehitystä. Sen avulla pyritään selkeyttämään havaittujen virheiden, puutteiden ja parannusehdotusten jäljittämistä sekä helpottamaan tulevaisuudessa tehtävää ohjelmistotestausta. Selkeä dokumentaatio toimii viestintävälineenä sekä testaustiimin että eri sidosryhmien välillä ja auttaa helpommin ymmärtämään testauksen tulokset ja tarvittavat toimenpiteet. Dokumentointi on myös tärkeä osa laadunvarmistusta, sillä sen avulla pystytään osoittamaan, että kaikki testauksen vaiheet on suoritettu asianmukaisesti. Dokumenttien ja niiden sisältämien testien organisoinnissa käytetään tunnisteina ID:itä. Ainutlaatuisen ID:n avulla voidaan yksiselitteisesti viitata haluttuun dokumenttiin tai testiin. ID:n käyttäminen tekee dokumentista selkeämmin hallittavan.
Ohjelmistotestauksen dokumentointi voi sisältää näitä vaiheita ja elementtejä:
Testaustyökalut
Ohjelmistojen testauksessa käytetään apuna useita erilaisia työkaluja. Näistä työkaluista yleensä suuri osa ovat samoja, joita käytetään myös varsinaisessa ohjelmiston tuotannossa. Kuitenkin myös on työkaluja, jotka ovat erikseen suunniteltu juuri ohjelmiston testaamista varten. Tällaisia ovat esimerkiksi muistivuotoja etsivät työkalut tai täysin yksikkötestaukseen keskittyvät työkalut, kuten Valgrind ja JUnit.
Tärkeimmät työkalut testaajille ovat kommunikaatiovälineet ja integroidut tuotantoympäristöt (IDE), sillä nämä mahdollistavat muun muassa testauksen sujuvuuden ja kyvyn kommunikoida testauksen etenemiseen liittyen. Testaukseen liittyvät työkalut ja niiden tarkoitus on tärkeää dokumentoida testaukseen liittyvään dokumentointiin, sillä näin voidaan varmentaa testauksen jäljitettävyyttä.
Dokumentoinnin ja raportoinnin tueksi on myös kehitetty työkaluja, joiden avulla virheitä pystytään raportoimaan tehokkaasti ja selkeästi, jolloin niiden korjausprosessi on myös tehokkaampaa. Tällaiset työkalut tarjoavat esimerkiksi valmiit pohjat virheiden merkitsemiseen ja priorisointiin sekä tilan, jossa kaikki testaamiseen ja virheiden raportointiin liittyvä ohjelmistotestaajan ja ohjelmistokehittäjän kommunikaatio voidaan hoitaa sujuvasti. Edellä mainittu kommunikaatio tulee myös näissä automaattisesti dokumentoiduksi, jolloin ohjelmiston tuotanto- ja testausprosessi on mahdollisimman vaivatonta.
Myös testaukseen liittyvät työkalut ovat jatkuvasti kehityksen ja testauksen alla, sillä ohjelmistojen tuotanto kiihtyy ja kehittyy jatkuvasti, jolloin niin testauksen, kuin siihen liittyvien työkalujenkin on kehityttävä mukana.
Esimerkki testauksen kulusta
Vaikka testaamisesta on useita variaatioita eri organisaatioissa, on olemassa kuitenkin tyypillinen testisykli. :
Automatisoitu testaaminen
Ohjelmistotestauksessa, testauksen automatisointi tarkoittaa ohjelmistopohjaista testausta, joka toimii erillään varsinaisesta testattavasta ohjelmistosta. Tällaisen ohjelmiston toiminta perustuu suoritettavien testien hallintaan ja todellisen lopputuloksen vertaukseen odotetun lopputuloksen kanssa. Testausautomaatio voi automatisoida osan toistuvista mutta välttämättömistä tehtävistä jo olemassa olevasta testausprosessista, tai suorittaa lisätestausta joka olisi hankala suorittaa manuaalisesti. Testausautomaatio on keskeisesti huomioitava seikka jatkuvan toimituksen ja jatkuvan testauksen näkökulmasta.
Yleisiä lähestymistapoja
Testausautomaatioon liittyen on olemassa monia lähestymistapoja, alle on listattu näistä yleisimmät ja laajimmin käytössä olevat:
Mallipohjainen testaus
Yksi tapa luoda testitapauksia automaattisesti on mallipohjainen testaus (Model-based Testing) käyttämällä järjestelmän mallia testitapausten muodostamisessa. Joissain tapauksissa, mallipohjainen testaus lähestymistapa mahdollistaa ei-teknisten käyttäjien luoda automatisoituja liiketoiminta testitapauksia puhtaalla englanninkielellä, siten että minkäänlaista ohjelmointia ei tarvita näiden kokoamiseksi useammalle käyttöliittymälle, selaimelle tai älylaitteelle.
Testaamisen lopettaminen
Lähtökohtaisesti testausta ja ohjelmiston kehittämistä ei pitäisi lopettaa koskaan, koska ohjelmisto on pidettävä toimintakykyisenä. Ohjelmistojen on mukauduttava erilaisiin muutoksiin. Ohjelmistosta ei koskaan saada täydellistä ja kaikkia mahdollisia vikoja ei voida ikinä löytää. Ohjelmiston tulee kuitenkin täyttää tietyt sen vaatimuksiin asetetut kriteerit ennen kuin se voidaan julkaista. Yleisesti ohjelmisto julkaistaan, kun testit osoittavat näiden kriteerien täyttyvän. Testaus voidaan lopettaa myös monesta muusta syystä. Esimerkiksi projekti voidaan lakkauttaa, jos sille ei ole enää käyttöä tai sille ei enää löydy rahoitusta.
Siihen, milloin ohjelmiston testaus on valmis, vaikuttaa olennaisesti kolme tekijää: Aika, budjetti ja haluttu laatu. Jos aikaa on rajallisesti, ehditään tekemään vain tietty määrä testejä, mikä vaikuttaa negatiivisesti ohjelmiston laatuun. Ohjelmistosta voi tällöin jäädä löytämättä oleellisia vikoja. Tämä ongelma voidaan ratkaista kasvattamalla budjettia, jolloin voidaan esimerkiksi palkata lisää testaajia, jotta testejä tulee tehtyä tarpeeksi. Vastaavasti, kun budjettia leikataan, ei saada tehtyä yhtä paljon testejä. Tällöin voidaan joustaa testausajasta venyttämällä sitä, jolloin saadaan tehtyä tarvittavat testit. Mikäli tässä tilanteessa testausaikaa ei voida venyttää, ohjelmiston laatu on heikompi. Kaikkia kolmea tekijää on siis usein mahdotonta optimoida. Vain ⅔ -osaa ohjelmistojen tuotantoprosesseista saadaan suoritettua ajallaan. Yleensä siis joustetaan ajassa, jotta saadaan haluttu ohjelmisto halutulla budjetilla. Testausta suunniteltaessa on aina tärkeää huomioida, ettei se välttämättä suju suunnitelmien mukaan.
Aiheesta muualla
Тестілеу
Housefull
Housefull on Sajid Khanin ohjaama intialainen komediaelokuva vuodelta 2010. Se oli vuoden neljänneksi eniten tuottanut Bollywood-elokuva.
Jatko-osa
Housefull 2 sai ensi-iltansa 5. huhtikuuta 2012. Akshay Kumar jatkoi pääroolissa ja Asin Thottumkal korvasi Deepika Padukonen.
Vinosidonta
Vinosidonta (revaus, reevaus, reivaus, treevaus) on rakenne, joka toimii rankarakenteisen rakennuksen rungon jäykisteenä. Vinosidonta tehdään puurunkoisessa rakenteessa yleensä lautojen tai lankkujen avulla. Teräsrakenteissa käytetään vastaavia teräksisiä vinositeitä.
Runkotolppa voidaan tukea vinositeen avulla maasta tai alajuoksusta, tai vaakarevan avulla toisesta jo tuetusta runkotolpasta. Puiset kattoristikot sidotaan naapuriristikoihin ristikkäisillä lautasiteillä.
Vinositeet välittävät rakennukseen kohdistuvat vinot ja vaakasuorat kuormat, kuten tuulikuorman, rakennuksen perustuksille. Vinosidonta tai muu vastaava jäykiste on välttämätön rakennuksen rungon osa.
Paskolammi (Mänttä-Vilppula, Lahnajärvi)
Paskolammi on Pirkanmaalla Mänttä-Vilppulassa ja Jämijärvellä Lahnajärven kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,3 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 650 metriä. .
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Kuoreveden alueella (35.61), jonka Lahnajoen valuma-alueeseen (35.615) se kuuluu.
Vesimies (tähdistö)
Vesimies (latinaksi Aquarius, genetiivi Aquarii) on laajahko eteläinen ekvaattoria sivuava tähdistö Pegasuksen alla Kotkan itäpuolella. Itäpuolella tähdistöä on tähtien jonoista tunnistettavissa vesiruukku, johon vesimies kaataa vettä. Messierin kohteista Vesimiehessä ovat pallomaiset tähtijoukot M2 ja M72 sekä avoin tähtijoukko M73. Tunnettuja kohteita ovat myös Helix-sumu (NGC 7293) sekä Saturnus-sumu (NGC 7009).
Xanana Gusmão
Xanana Gusmão (s. 20. kesäkuuta 1946), ristimänimeltään José Alexandre Gusmão on itätimorilainen poliitikko. Hän oli maansa ensimmäinen presidentti 2002–2007 ja pääministeri elokuusta 2007 helmikuuhun 2015.
Elämäkerta
Gusmão syntyi silloisessa Portugalin Timorissa. Hänen vanhempansa olivat opettajia. Gusmão opiskeli neljä vuotta jesuiittaseminaarissa lähellä Diliä. Hän lopetti opiskelunsa väliaikaisesti 16-vuotiaana taloudellisten ongelmien vuoksi. Vuonna 1965 Gusmão tapasi Emilia Batistan, tulevan vaimonsa. Gusmão sai ensimmäisen lapsensa vuonna 1971. Gusmãolle ja Emilia Batistalle tuli myöhemmin avioero. Vuosina 2000 Gusmão meni naimisiin Jakartassa tapaamansa australialaisen Kirsty Swordin kanssa, mutta maaliskuussa 2015 he muuttivat erilleen.
Gusmão sai 1966 työpaikan ja sai jatkettua opintojaan. Vuonna 1968 hänet kutsuttiin Portugalin armeijaan. Kolmen vuoden palveluksen jälkeen hän pääsi armeijasta korpraalina ja osallistui José Ramos Horta johtaman nationalistisen järjestön toimintaan.
Vuonna 1974 Portugalissa tapahtui vallankumous, joka päätti sotilashallinnon, ja siirtomaille myönnettiin itsenäisyys. Timorissa vaalit oli tarkoitus järjestää 1978. Maahan muodostui kuitenkin kaksi kilpailevaa faktiota, joista Gusmão osallistui FRETILINin toimintaa. Indonesia aloitti puolestaan häirintäkampanjan ja hyökkäykset Portugalin Timoriin. Vuoden 1975 lopulla FRETILIN sai voiton ja julisti maan 28. marraskuuta 1975 itsenäiseksi. Yhdeksän päivää myöhemmin Indonesia valloitti maan.
Gusmão taisteli sissisotaa Indonesiaa vastaan kaksi vuosikymmentä ja nousi siinä korkeaan asemaan. 1990-luvulla hän oli esillä mediassa ja diplomatiassa ja kertoi maailmalle Indonesian armeijan verilöylystä Santa Cruzissa 12. marraskuuta 1991. Hänestä tuli pian ykköskohde, ja hänet vangittiin marraskuussa 1992. Toukokuussa 1993 Gusmão tuomittiin elinkautiseen vankeuteen. Helmikuussa 1999 hänet siirrettiin vankilasta kotiarestiin Jakartaan. Vankeusaikana häntä tapasivat YK:n edustajat ja Nelson Mandela.
Elokuussa 1999 Itä-Timorissa pidettiin kansanäänestys itsenäisyydestä. Gusmão sai korkean aseman YK:n tukemassa väliaikaishallinnossa, joka hallitsi maata aina vuoteen 2002 asti.
Vuoden 2001 lopulla pidettiin vaalit, ja 20. toukokuuta 2002 Gusmãosta Itä-Timorin tasavallan ensimmäinen presidentti.
Huhtikuussa–kesäkuussa 2006 maassa oli vakavia mellakoita, ja hallitus pyysi avuksi ulkomaisia rauhanturvajoukkoja. Presidentti Gusmão piti televisiopuheen, jossa vaati pääministeri Mari Alkatirin eroa. Hänen seuraajakseen nimitettiin entinen ulkoministeri José Ramos Horta, joka voitti toukokuun 2007 presidentinvaalit ja seurasi Gusmãota presidenttinä.
Heinäkuun 2007 parlamenttivaaleissa Gusmão kokosi kolmen puolueen liittouman FRETILINiä vastaan ja nousi maan pääministeriksi. Entinen valtapuolue FRETILINn boikotoi hänen virkaanastujaisseremoniaansa 8. elokuuta.
Gusmão on julkaissut omaelämäkerran To Resist Is to Win.
Vuokko Tieva-Niittyvuopio
Vuokko-Maija Tieva-Niittyvuopio (o.s. Tieva; s. 2. toukokuuta 1956 Haukipudas) on suomalainen varatuomari ja asianajaja, joka toimi Utsjoen kunnanjohtajana 2012–2022. Aikaisemmin hän toimi Inarin–Utsjoen yleisenä oikeusavustajana. Utsjoen kunnanvaltuusto valitsi hänet kunnanjohtajaksi äänin 8–7 vuonna 2012. Kunnanjohtajavaalissa tapahtuneen muotovirheen takia valinta uusittiin vuonna 2014. Pohjois-Suomen hallinto-oikeus kumosi Tieva-Niittyvuopion valinnan toukokuussa 2014, mutta 5. syyskuuta samana vuonna Utsjoen kunnanvaltuusto valitsi hänet yksimielisesti uudelleen kunnanjohtajaksi.
Tieva-Niittyvuopio siirtyi eläkkeelle helmikuun lopussa 2022, ja hänen seuraajakseen Utsjoen kunnanjohtajana tuli Taina Pieski.
Veliki Ustjug
Veliki Ustjug on kaupunki Vologdan alueella Venäjällä, Suhona- ja Jugjokien yhtymäkohdassa. Kaupungissa on 31 700 asukasta (2010).
Paikkakunnan ensimmäinen asutus oli Gledenin luostari. Kaupunki on mainittu kronikoissa ensi kertaa vuonna 1207, jolloin se kuului Vladimir-Suzdalin ruhtinaskuntaan. Kaupunki oli merkittävä kaupan keskus, mutta menetti merkitystään kun Suhonan merkitys kauppareittinä Kiinaan väheni, etenkin Suezin kanava aukeamisen 1869 myötä.
Veliki Ustjugin lähistöllä on venäläisen Joulupukin, Pakkasukon virallinen asuinpaikka.
Aiheesta muualla
thumb|320px|left|Missä [[Suhona- ja Jugjoet yhtyvät, alkaa Vienanmereen laskeva Vienanjoki.]]
Kantaluku
Kantaluku tarkoittaa seuraavia matemaattisia asioita:
Didyman stadion
Didyman stadion oli antiikin aikainen kreikkalainen stadion Didyman pyhäkköalueella Miletoksen kaupungin lähellä Vähässä-Aasiassa, nykyisessä Turkissa.
pienoiskuva|vasen|upright=0.96|Piirtokirjoitus stadionin katsomossa:, ”Filiskoksen [paikka]”. Stadion rakennettiin hellenistisellä kaudella 100-luvulla eaa. Apollon Didymaioksen juhliin kuuluneita kisoja varten. Se sijaitsi heti Apollonin temppelin kyljessä sen eteläpuolella ja oli rakennettu samalla tavalla itä-länsisuunnassa, ja hyödynsi temppelin eteläsivun seitsenportaisen krepidoman portaita katsomoportaina. Stadion oli kuitenkin oletettavasti temppeliä pidempi, sillä stadioninmitta oli noin 185–190 metriä eli paljon pidempi kuin temppelin krepidoman pituus 118,3 metriä.
Stadionin itäpäässä on säilynyt juoksijoiden kivestä tehty lähtöviiva sekä jonkinlaisen lähetyslaitteiston jäänteet: jokaisessa lähtöviivan kivessä on porattu reikä, jossa on ollut pystytanko. Tangot ovat kannatelleet mahdollisesti nauhaa tms., joka on poistettu lähtömerkiksi.
Stadionin kivissä on piirtokirjoituksena henkilöiden nimiä. Stadionin eteläsivun katsomon kiviä on käytetty uudelleen Didyman teatterin rakenteissa ensimmäisellä vuosisadalla jaa. Tämä voi tarkoittaa sitä, että musiikkikilpailuista oli tullut Didymassa urheilukilpailuja tärkeämmät tuohon mennessä.
Tianjinin murre
Tianjinin murre on mandariinikiinan Tianjinissä puhuttava murre, joka kuuluu mandariinikiinan Jilu-murteisiin. Huolimatta Tianjinin ja Pekingin läheisyydestä Tianjinin murre eroaa huomattavasti, joskaan ei kovin suuresti, Pekingin murteesta.
Äänteet
Mandariinikiinan retrofleksit zh ch sh ääntyvät Tianjinin murteessa useimmissa tapauksissa alveolaareina z c s ; joissakin sanoissa retrofleksinen ääntämys on kuitenkin yleisempi. Retrofleksien ja alveolaarien jakauma on perua keskikiinasta. Retrofleksien käytön ja puhujan koulutustason on arveltu korreloivan. Tavunalkaja r  ääntyy useimmissa sanoissa y ; toisaalta yong  -tavu ääntyy päinvastoin rong  sanoissa 拥庸雍傭永泳涌勇用佣.
Alukkeettomat tavut ai an ang ao e en ou ääntyvät joskus n  -alkuisina. Vanhempien puhujien on raportoitu käyttävän sen lisäksi joissakin sanoissa -aluketta. Tavunalkuinen w ääntyy, paitsi jos se esiintyy yksinään tai sitä seuraa toinen suppea takavokaali, kuten sanoissa wu  tai wo.
Tianjinin murteen toonit eroavat standardiääntämyksestä seuraavasti:
Samuel Pierpont Langley
Samuel Pierpont Langley (22. elokuuta 1834 Boston, Massachusetts, Yhdysvallat – 27. helmikuuta 1906 Aiken, Etelä-Carolina, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen fyysikko ja tähtitieteilijä. Hän rakensi ensimmäisen bolometrin mittaamaan Auringon sähkömagneettista säteilyä. Langley on myös yksi aerodynamiikan pioneereista.
Ura
Jätettyään insinööri- ja arkkitehtitoimensa Langley tuli Harvardin yliopiston observatorion apulaisastronomiksi vuonna 1865. Hänet nimitettiin vuonna 1866 Yhdysvaltain laivastoakatemian matematiikan apulaisprofessoriksi ja seuraavana vuonna Pittsburghin Allegheny-observatorion johtajaksi, ja hän toimi tässä tehtävässä siihen asti, kunnes hänet valittiin vuonna 1887 Smithsonian-instituutin sihteeriksi Washingtoniin. pienoiskuva|Langleyn höyryvoimalla toimiva lentokone ilmassa 6. toukokuuta 1896. Kuvan otti [[Alexander Graham Bell.]] Langleyn vuonna 1870 aloittamat tutkimukset auringon säteilystä ovat toimitetut erityisen herkillä bolometreillä, sekä osaksi mahdollisimman soveliaissa olosuhteissa, ja johtivat huomattaviin tuloksiin. Muun muassa hän määritti vuonna 1883 aurinkovakion arvon. Myöskin kuun säteilyä Langley tutki samalla tapaa. Hänen lukuisista julkaisuista astrofysiikan alalla mainittakoon The new spectrum (1900). Smithsonian-instituutin sihteerinä Langley lisäsi tähän laitokseen muun muassa astrofysikaalisen observatorin vuonna 1891 sekä toimi tarmokkaasti koko laitoksen johtomiehenä, jättämättä kuitenkaan puhtaasti tieteellisiä harrastuksiaan, joihin myöskin ovat laskettavat hänen tekemänsä tutkimukset lentotekniikan alalla (julkaisu Aerodynamic Experiments, 1891). 6. toukokuuta 1896 hänen suunnittelemansa miehittämätön ja katapultilla laukaistu lentokone lensi noin 1 200 metriä. 7. lokakuuta 1903 Langleyn suunnittelema lentäjän ohjaama lentokone syöksyi lähes välittömästi laukaisun jälkeen Potomac-jokeen, mutta koelentäjä selviytyi syöksystä hengissä.
Langleyn mukaan on nmetty muun muassa langley-mittayksikkö ja Yhdysvaltain laivaston USS Langley -lentotukialus.
Sperrbrecher
thumb|Sperrbrecher [[Kriegsmarine|Kriegsmarinen käytössä noin vuonna 1943.]]
Sperrbrecherit olivat Saksan ensimmäisessä ja toisessa maailmansodassa käyttämiä miinanraivaaja-aluksia, jotka ajaessaan miinakenttään räjäyttivät miinoja aiheuttamansa melun, magneettikentän ja vedenpaineen avulla ja siten synnyttivät käytävän, jota pitkin laivasaattueet saattoivat edetä turvallisesti.
Alukset olivat enimmäkseen muunneltuja rahtialuksia, jotka olivat aluksi Saksan merivoimien käytössä ensimmäisessä maailmansodassa.
Aluksiin asennettiin ylimääräisiä suojarakenteita esimerkiksi puusta suojaamaan laivaa ja miehistöä räjähdysten tapahtuessa. Aluksiin saatettiin myös asentaa ylimääräisiä laivojen tai lentokoneiden moottoreita tuottamaan vahvempia magneettikenttiä niihin asennettujen laitteiden avuksi, jotta miinat laukeaisivat laajemmalti. Esimerkiksi Sperrbrecher-131-aluksessa (Swan) oli kaksitoista Junkersin lentokonemoottoria lisäämässä magneettikentän tehoa.
Suomalaisista rahtialuksista saksalaiset valtasivat ja muuttivat Kriegsmarinen käyttöön muun muassa Ernst Sohnin omistaman S/S Balmungin, joka sai uuden nimen Sperrbrecher-165. Se upposi 1943 Falsterin edustalla raivatessaan miinoja.
Shadow of Memories
Shadow of Memories oli yksi PlayStation 2:n julkaisupeleistä, mutta jäi varsin vähälle huomiolle.
Alku
Pääjuoni kertoo 22-vuotiaasta miehestä nimeltä Eike Kusch, joka asuu fiktiivisessä Lebensbaum-nimisessä saksalaiskylässä. Tarina alkaa, kun eräänä päivänä Eike puukotetaan hengiltä hänen lähtiessään pienestä kahvilasta. Eike kuitenkin herää oudosta, pimeästä paikasta, jossa salaperäinen ääni antaa hänelle mahdollisuuden palata ajassa taaksepäin estämään oman kuolemansa.
Eike saa Digipad-laitteen, jonka avulla voi kulkea ajassa, ja joutuu matkaamaan neljällä eri aikakaudella: nykyhetkessä (2001) sekä vuosina 1980, 1902 ja 1580. Matkallaan hän tapaa henkilöitä, jotka ovat jotenkin kytköksissä häneen, sekä keksii tapoja estää oma murhansa nykyhetkessä joko menneisyyttä muuttamalla tai jonkin esineen avulla.
Jo ensimmäisten lukujen aikana Eike nappaa vahingossa mukaansa Dana-nimisen naisen, minkä vuoksi hänen ei enää täydy vain pelastaa itseään, vaan myös auttaa Dana keskiajalta takaisin nykyhetkeen.
Hahmot
Eike Kusch on pelin päähenkilö, joka yrittää estää oman kuolemansa aikamatkustuksen avulla. Hän kuitenkin huomaa, että se on helpommin sanottu kuin tehty.
Kahvilassa työskentelevä nuori nainen, jonka Eike tapaa herätessään kuolemansa jälkeen kahvilasta.
Arvoituksellinen selvänäkijä, joka kertoo Eikelle tämän tulevaisuuden. Pelissä häneltä saa usein tiedon siitä, mihin aikaan Eike tulee vallitsevan tilanteen mukaan kuolemaan.
Eckart Brumin vaimo, joka kuoli kadulla tapahtuneessa ammuskelussa vuonna 1980. Alkemisti, jonka Eike tapaa keskiajalla. Hän yrittää epätoivoisesti keksiä lääkettä, jolla voisi parantaa vaimonsa sairauden.
Alkemistin tytär, jonka Eike tapaa keskiajalla. Äitinsä sairauden ja isänsä työn takia hän on vastuussa talon päivittäisistä töistä.
Nova
thumb|right|300px|[[Nova Eridani 2009.]]
Shadow of Memories
Hahmot
Alfred on Eckart Brumin isoisä sekä Sibyllan isä. Hän tekee päätöksen muuttaa suvun talo taidemuseoksi.
Nova
Nova ( eli uusi tähti) on äkillisesti kirkastuva tähti. Useimmat novat näkyvät vain kaukoputkella, mutta parhaimmillaan nova saattaa olla lyhyen aikaa taivaan kirkkaimpia tähtiä. Novaa sanotaan monesti "räjähtäväksi tähdeksi". Todellisuudessa tavallisessa novassa vain pieni määrä tähden ainetta räjähtää. Tyypillinen nova on lähekkäinen kaksoistähti, joka koostuu jättiläistähdestä ja valkoisesta kääpiöstä. Tavallisesta tähdestä virtaa vetypitoista ainetta valkoisen kääpiön pinnalle. Kun vetyä on kertynyt kyllin, se palaa valkoisen kääpiön pinnalla räjähdysmäisen nopeassa fuusioreaktiossa. Räjähdysmäinen purkaus ei tuhoa kumpaakaan tähteä, mutta nostaa tähtijärjestelmän kirkkautta tuntuvasti. Valkoisen kääpiön kirkkaus kasvaa päivässä tai parissa 7–16 magnitudia. Tähtitieteilijät arvelevat, että novia esiintyy vuosittain Linnunradassa noin 20–60 kappaletta. Suurin osa Linnunradan novista jää kuitenkin tähtienvälisten pilvien peittoon, ja siksi niiden todellista lukumäärää on vaikea arvioida. Joitain toistuvia novia on havaittu. Kääpiönova muistuttaa novaa, mutta siinä tapahtuu purkauksia tiheästi. Novaa ei tule sekoittaa supernovaan, sillä novapurkaus on paljon supernovaa heikompi.
Shadow of Memories
Hahmot
Alfredin tytär, tiukkaluonteinen varhaiskypsä tyttö. Sibyllä huolehtii nuoresta veljestään joka päivä, mutta kaipaa muutakin kuin nukkuvan vauvan seuraa.
Nova
Stella nova – Uusi tähti
thumb|right|250px|Nova kirkkaimmillaan ja selvästi himmeämpänä purkauksen jälkeen.
Shadow of Memories
Hahmot
Oleg on elokuvatuottaja. Hän kokee puheet Eiken kanssa varsin inspiroivina. Hänen esi-isiinsä lukeutuvat valokuvaaja 1900-luvulla sekä maalaaja 1580-luvulla.
Pelaaminen
Pelin genre on seikkailupeli, joten useimmat pulmat ratkaistaan eri esineitä eri aikakausilta keräämällä ja näitä oikeissa paikoissa ja tilanteissa käyttämällä. Peli on jaettu neljään lukuun, joissa jokaisessa Eiken täytyy estää oma kuolemansa joko sopivan työkalun tai muutoksen avulla.
Nova
Historia
thumb|right|250px|Tyko Brahe 1546 - 1601.
Shadow of Memories
Digipad
Eike matkustaa ajassa Homunculukselta saamansa Digipad-laitteen avulla. Laite vaatii toimiakseen erityislaatuista energiaa, jota Eike voi löytää ympäri kaupunkia. Aikamatkustus kuluttaa aina tietyn määrän tätä energiaa, ja energian loppuessa laite ei enää toimi. Eräässä luvussa Homunculus vie kaiken energian Digipadistä, jolloin pelaaja joutuu keräämään sitä lisää.
Nova
Historia
Tähtitieteilijä Tyko Brahe havaitsi 11. marraskuuta vuonna 1572 uuden tähden ilmestyneen Kassiopeian tähdistöön. Tämä oli hänestä varsin hätkähdyttävää, sillä hänen aikanaan ihmiset uskoivat tähtitaivaan olevan ikuinen ja muuttumaton, koska papit olivat ajan mukaisesti kertoneet kansalle, että Jumala oli luonut kaiken ja niin myös tähdet.
Shadow of Memories
Kuoleminen
Pelissä ei ole varsinaisesti vihollisia tai mitään toimintakohtauksia, joissa päähahmo voisi tulla tapetuksi. Sen sijaan pelaajalle kerrotaan, mihin aikaan Eike Kusch tapetaan nykyhetkessä, ja annetaan aina tietyn verran aikaa keksiä keino tämän pelastamiseksi. Mikäli pelaaja ei ehdi palauttaa Kuschia omaan aikaansa tämän kuolinhetkellä, tämä jää ikuisesti vangiksi menneisyyteen ja peli päättyy. Jos Kusch kuolee nykyhetkessä, hän siirtyy Homunculuksen ulottuvuuteen, ja pelaaja voi yrittää uudelleen.
Nova
Historia
Tyko paneutui tutkimaan löytöään ja julkaisi vuonna 1573 pienen kirjasen nimeltään De stella nova (lat. Uudesta tähdestä). Tyko kuvaili löytöään tässä kirjassaan väittäen muun muassa että hänen löytämänsä uusi tähti sijaitsi hyvin kaukana tähtitaivaalla. Tykon havainto ja myös hänen kirjansa aiheuttivat suurta tyrmistystä etenkin papiston keskuudessa johtuen sen ristiriidasta pappien opetuksiin. Pappien opetuksien mukaan maailmankaikkeuteen ei ollut voinut syntyä mitään uutta sen jälkeen kun Jumala oli lopettanut luomistyönsä. Lisäksi tuohon aikaan lähes kaikki tähtitietous oli peräisin vielä Aristoteleen ja Ptolemaioksen teoksista.
Tykon havaitsema tähti luokiteltaisiin nykyään supernovaksi. Se tunnetaan nimellä SN 1572. Kirjan ansiosta termi ”nova” vakiintui tarkoittamaan uutta tähteä. Supernovaa ja novaa ei kuitenkaan erotettu ilmiöinä toisistaan ennen kuin vasta 1930-luvulla, jolloin niiden väliset rakenteelliset erot huomattiin. Nämä ”uudet tähdet” saivat nimensä niiden kirkkauksien perusteella: kirkkausasteeltaan voimakkaammasta novasta tuli supernova ja heikompi nimettiin vastaavasti novaksi.
Shadow of Memories
Eteneminen
Peli etenee hieman interaktiivisen kirjan tavoin. Peli sisältää paljon keskustelua pelimaailman hahmojen välillä sekä pelimaailman tutkimista ja esineiden etsimistä. Esimerkiksi jokin aiemmassa luvussa saatu tavara voi olla hyödyllinen vasta viimeisissä luvuissa.
Nova
Novan valokäyrä
thumb|right|250px|[[Nova Cygni 1975:n eli V1500 Cygni valokäyrä. Eri paikoissa eri tavoin tehdyt kirkkausmittaukset ovat hieman erilaisia.]] thumb|right|250px|[[NASA:n Hubble-teleskoopin ottama kuva vuonna 1992 tapahtuneesta novapurkauksesta V1974 Cygni -tähdessä.]]
Shadow of Memories
Pelimaailma
Pelaaja voi tutkia vanhaa saksalaishenkistä kaupunkia ja sen rakennuksia neljässä eri aikatasossa. Pelaaja menneisyystasossa tekemät asiat vaikuttavat yleensä siihen, miltä kaupunki näyttää nykyhetken tasossa.
Nova
Novan valokäyrä
Nova kirkastuu jonkin aikaa, ja himmenee hitaasti muutaman viikon aikana näkymättömiin. Kun novaa tutkitaan spektroskoopilla, huomataan laajeneva kaasukuori. Kaasukuoren laajeneminen tapahtuu 200–3 500 km/s luokkaa olevalla nopeudella. Spektrimittausten mukaan kaasukuoren laajeneminen nopeutuu novan himmetessä. Nova Lacertaen 1936 kirkkaus himmeni kymmenessä päivässä 3.5m, mutta laajenemisnopeus kasvoi 1 100:sta 3 500 km/s:iin. Spektrissä näkyy myös monien eri kaasukuorten laajeneminen. Kaasukuoren laajetessa alun jatkuva spektri vaihtuu emissiospektriksi jossa näkyy niin sanottuja kiellettyjä viivoja. Novan spektrissä on tyypillistä absorptioviivojen sinisiirtymä ja emissioviivojen punasiirtymä. Tämä johtuu siitä, että tähteä vasten oleva meitä kohti tuleva kaasu imee valoa, ja tuottaa Dopplerin ilmiön mukaisen sinisiirtymän. Toisaalta mesistä poispäin menevä punasiirtymän tuottava kaasu hehkuu tummaa taivasta vasten. Kun aikaa on kulunut kyllin, novan laajeneva kaasukuori saattaa ilmestyä näkyviin kaukoputkeenkin.
Yleensä novan kirkkaus nousee muutamassa tunnissa tai päivässä 7–18 magnitudia, yleensä 9–14 magnitudia. Huipun absoluuttinen kirkkaus on −6...−8 magnitudia ja kirkastuminen jopa miljoonakertainen. Purkauksessa vapautuu 1E44-1E45 ergiä. Keskimäärin kirkastuminen on noin 11,7 magnitudia ja huipun absoluuttinen kirkkaus noin −7,5. Kirkastuminen 11 magnitudia saattaa tapahtua kahdessa vaiheessa, esihuippuun 9 m ja hieman hitaammin varsinaiseen huippuun 2 m Tämän jälkeen nova alkaa himmetä, alussa melko nopeasti, myöhemmin hitaammin ja epäsäännöllisesti. Alussa kirkkaus himmenee melko tasaisesti, mutta myöhemmin saattaa esiintyä yksi pitkä syvä tai useampia matalia melko lyhytkestoisia himmenemisiä. . Tyypillisesti tämä "häiriö" tapahtuu kirkkauden himmettyä huipusta 3,5–6 magnitudia. Tämä tapahtuu noin 25–125 päivää huipun jälkeen. Kuitenkin esimerkiksi Nova Herculis 1934 himmeni huipun jälkeen alussa hitaasti ja epäsäännöllisesti kolmisen kuukautta, sitten himmentyi melko nopeasti kuukaudessa 10 magnitudia muutamaksi kuukaudeksi ennen kirkkauden vakiintumista.
RT Serpentis nousi ensin nopeasti maksimiinsa, mutta himmenemisen sijasta hitaasti kirkastui noin 4 000 päivää ennen kuin alkoi himmetä.
Novan absoluuttinen magnitudi minimissä on noin 4–5 ja luminositeetti silloin noin 10 aurinkoa.
Toistuvat novat
Jotkut novat purkautuvat 2-monta kertaa. Esimerkiksi T Coronae Borealis "räjähti" 1866 ja 1946. Tämän tyyppisten toistuvien novien "jakso" on noin 10–100 vuotta ja niiden kirkkaus novapurkauksessa kasvaa noin 7–9 magnitudia. Mitä suurempi novapurkauksessa kirkastuminen on, sen harvemmin se toistuu. Toistuvat novat purkautuvat himmeämmin kuin tavalliset novat, mutta ovat minimissä näitä kirkkaampia.
Toistuvan novan massanmenetys purkauksessa on pienempi kuin tavallisen novan.
Minimissä toistuvan novan absoluuttinen visuaalinen kirkkaus MV on noin 2–3 ja luminositeetti noin 100. Toistuvan novan purkauksessa vapautuu energiaa noin 1E43-1E44 ergiä.
Teorian mukaan myös tavalliset novapurkaukset toistuvat, mutta purkausten väli on arvioitu noin 100 000 – 10 miljoonaksi vuodeksi eikä tällöin useita purkauksia havaita ihmisiän tai kirjoitetun historian aikanakaan. Jos lasketaan toistuvista novista, tavallinen nova purkautuisi jo 1 000 vuoden välein.
Luokittelu
thumb|300px|Vasemmanpuoleinen kuva näyttää T Pyxidis tähden ympärillä olevan kaasupilven, joka on syntynyt useiden novapurkausten tuloksena. Oikeanpuoleinen kuva osoittaa, ettei tämä kaasupilvi olekaan pilvimäinen kuten ennen on oletettu, vaan että kaasu on jakaantunut useaksi "kuplaksi", jotka ovat oman aurinkokuntamme kokoisia.
Jos novan kirkkauden muutokset poikkeavat tavallisesta, esitetään seuraavia novaluokkia.