cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rakettiase
Varhaishistoria
Ensimmäisessä maailmansodassa Lontoon ja Pariisin asukkaiden pelkona olivat korkealla taivaalla liikkuvat saksalaiset ilmalaivat. Niitä pyrittiin ampumaan alas lentokoneiden konekivääritulella, mikä oli tehotonta. Ranskalainen Yves de Prieur kehitti 1916 lentokoneisiin rakettiaseen. Se ei toiminut, koska ilmalaivaan ei saatu osumia edes lähietäisyydeltä, eikä yhtään pudotusta onnistuttu tekemään.
Nestemäinen polttoaine
Yhdysvaltalainen professori Robert H. Goddard kirjoitti 17. maaliskuuta 1926 päiväkirjaansa: "Maailman ensimmäinen nestemäistä polttoainetta käyttävä raketti laukaistiin eilen ilmaan Effie-tädin maatilalla." Goddard kehitti raketteja niin, että 1935 hänen rakettinsa rikkoi äänivallin ja 1945 hän sai raketin yli 3 kilometrin korkeuteen.
Thomas Secker
thumb|Thomas Secker Thomas Secker (1693–1768) oli Canterburyn arkkipiispa. Hänestä tuli Bristolin piispa vuonna 1735, Oxfordin piispa kaksi vuotta myöhemmin ja 1758 Canterburyn arkkipiispa.
Georgina
Georgina on naisen etunimi. Se on feminiininen vastine miehennimille Georg ja George. Lähtömuotona on kreikkalainen nimi Georgios.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on vuoteen 2020 mennessä tilastoitu 214 Georgina-nimistä naista.
Baniéré Koré
Baniéré Koré on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Nioron piirissä Malissa. Se sijaitsee 55 kilometriä Niorosta itään. Kunnassa on 5 700 ja kylässä 1 800 asukasta (vuonna 2009).
Baniéré Korén kunta sijaitsee historiallisella Diarran alueella. Se rajoittuu kaakossa Nioron piirin Koréra Korén, etelässä Diabiguén, lännessä Troungoumbén ja luoteessa Diarran sekä koillisessa Koulikoron alueen Naran piirin Dogofryn kuntiin. Maisemaa leimaavat hiekkaiset tasangot. Pysyviä vesistöjä ei ole.
Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Luonnonvarainen kasvillisuus on pensassavannia.
Kuntaan kuuluu 15 kylää. Asukkaat ovat etupäässä soninkeja, fulbeja ja maureja.
Sadhana
Sadhana Shivdasani (2. syyskuuta 1941 Karachi – 25. joulukuuta 2015 Mumbai) oli intialainen näyttelijä. Hän syntyi Karachissa, mutta muutti perheineen Bombayhin (nykyiseen Mumbaihin) Intian jaon yhteydessä 1940-luvun lopulla.
Baniéré Koré
Liikenneyhteydet ovat heikot varsinkin sadeaikaan. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kaupankäynti, käsityöammatit ja keräily.Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, lehmänpapu, maapähkinä, maapapu, seesami ja vihannekset. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, hevoset ja siipikarja. Baniéré Koréssa pidetään viikoittaiset markkinat. Teollisuutta kunnassa ei ole lainkaan.
Sadhana
Sadhana oli uransa huipulla 1960-luvulla, jolloin hän esiintyi päärooleissa useissa tunnetuissa elokuvissa. Hän kuului aikansa tyyli-ikoneihin ja hänen kampauksensa tunnetaan edelleen nimellä ”Sadhana cut”. Hänelle myönnettiin International Indian Film Academyn palkinto elämäntyöstä vuonna 2002.
Sadhana meni naimisiin R. K. Nayyarin kanssa vuonna 1966. Nayyar kuoli vuonna 1995.
Vivien Leigh
Vivien Leigh (oik. Vivian Mary Hartley; ) oli Oscar-palkittu englantilainen näyttelijä. Hän loi menestyksekkään uran niin teatterissa kuin elokuvissakin.
Ura
Leigh opiskeli Englannissa, Ranskassa, Italiassa ja Saksassa. Hän aloitti uransa teatterissa 1930-luvun alkupuolella. Old Vic -teatterissa hän pääsi näyttelemään Shakespearea vastanäyttelijänään Laurence Olivier. Olivier ja Leigh näyttelivät yhdessä myös englantilaisissa elokuvissa, ja heidän välilleen syntyi suhde, vaikka kumpikin oli tahollaan naimisissa.
Leigh jatkoi kuitenkin uraansa teatterissa menestyksestä huolimatta, ja vuonna 1949 Lontoossa hän loisti Blanche DuBois’n roolissa Tennessee Williamsin näytelmässä Viettelyksen vaunu. Hän sai pääroolin myös Viettelyksen vaunun elokuvaversiossa, jossa hänen vastanäyttelijänään oli Marlon Brando. Tämä elokuva toi Leigh’lle toisen Oscarinsa.
Leigh teki tämän jälkeen vain kolme elokuvaa, joista vuonna 1961 valmistuneessa Mrs. Stonen Rooman kevät hänellä oli vastanäyttelijänään Warren Beatty. American Film Institute on valinnut Leigh’n vuosisadan 25 tärkeimmän naisnäyttelijän joukkoon. Hän on saanut urastaan myös tähden Hollywood Walk of Famelle.
Yksityiselämä
Vivien Leigh meni naimisiin Herbert Leigh Holmanin kanssa vuonna 1932, ja heidän tyttärensä Suzanne syntyi 1933. Vivien käytti koko uransa ajan sukunimenään ensimmäisen aviomiehensä keskimmäistä nimeä Leigh. 1930-luvun alussa hän tapasi Laurence Olivierin, johon rakastui intohimoisesti. Heistä tuli rakastavaiset, vaikka molemmat olivat tahoillaan naimisissa.
Leigh ja Olivier avioituivat vuonna 1940. Pian Leigh’n mielenterveys alkoi kuitenkin horjua hänen sairastuttuaan maanis-depressiivisyyteen, josta hän kärsi loppuelämänsä ajan. Vuonna 1960 hän ja Olivier erosivat. Vivien Leigh kuoli 53-vuotiaana tuberkuloosiin.
Hera (maidon osa)
thumb|Urheilijoiden suosimaa heraproteiinia Hera on maidosta juuston valmistuksen yhteydessä erottuva neste. Heraa käytetään useisiin tarkoituksiin kuten herajuustojen (esimerkiksi Ricotta) valmistamiseen, laktoosin teollisen valmistuksen lähtöaineena sekä vasikanjuottorehun raaka-aineena. Kotijuuston valmistuksen yhteydessä ylijäänyttä heraa voi käyttää leipätaikinan nesteenä.
Maitoherasta poistetaan meijereissä kivennäisaineita ennen sen lisäämistä maitotuotteisiin, jotta se ei maistuisi liian suolaiselta. Suomessa myydään esimerkiksi herajuomia, joihin on lisätty hedelmämehuja sekä Lactobacillus GG -maitohappobakteereja.
Hera sisältää proteiineja ja herasta erotettuja proteiineja käytetään laajasti urheilijoiden ja aktiivisten liikunnanharrastajien lisäravinteina. Hera sisältää myös laktoosia eli maitosokeria, vitamiineja, kivennäisaineita, maitohappoa ja pieniä määriä rasvaa.
Martti Tiuri
Martti Eelis Tiuri (13. marraskuuta 1925 Koski Tl – 25. maaliskuuta 2016 Espoo ) oli suomalainen poliitikko ja radiotekniikan emeritusprofessori. Hän oli kokoomuksen kansanedustaja vuodet 1983–2003. Pudotessaan eduskunnasta vuoden 2003 vaaleissa hän oli eduskunnan ikäpuhemies.
Tiurin vanhemmat olivat konstaapeli E. A. Tiuri (alun perin Digert) ja R. M. Tammikoski. Tiuri valmistui ylioppilaaksi Turun toisesta lyseosta vuonna 1945 ja diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1950. Tohtoriksi hän väitteli vuonna 1960. Väitöksen aihe oli Sputnik 3:n vaikutus yläilmakehään. Tiuri työskenteli VTT:llä vuosina 1951–1961 ja Ohion yliopiston vierailevana professorina vuosina 1961–1962. TKK:n radiotekniikan professorina hän toimi 1962–1989. Hän oli Suomen avaruustoiminnan pioneereja.
Tiuri oli ensimmäinen suomalainen IEEE:n fellow (1986). Vuonna 1974 hän oli perustamassa Metsähovin observatoriota Kirkkonummelle.
Noustuaan eduskuntaan 1980-luvulla Tiuri esitti investoimista tietoyhteiskuntaan ja maataloustukien leikkaamista. Hänen mukaansa Suomen oli pyrittävä moderniksi tietoyhteiskunnaksi, minkä vuoksi oli välttämätöntä, että väestö keskittyisi yhä suurempiin asutuskeskittymiin ja erityisesti pääkaupunkiseudulle. ”Tiurismista” tuli aluepoliittinen kirosana. Tiuri oli myös tunnettu ydinvoiman kannattaja ja kritisoi sitä, että ihmiskunnan aiheuttaman ilmastonmuutoksen hillitsemiseksi vaaditaan toimia, joiden kustannukset ovat kymmeniä tuhansia miljardeja euroja. Hänen mukaansa nykytiedolla se ei ole perusteltua.
Christ Church Cathedral (Montreal)
Christ Church Cathedral on anglikaaninen katedraali Montrealin kaupungissa, Kanadan Quebecissä. Katedraali on Montrealin anglikaanisen hiippakunnan pääkirkko.
Katedraalin samanniminen edeltäjä sijaitsi eri paikassa, Montrealin vanhassa kaupungissa. Kun Montrealin anglikaaninen hiippakunta erotettiin omaksi hiippakunnakseen Quebecin hiippakunnasta, kirkosta tehtiin katedraali. Kirkko kuitenkin tuhoutui tulipalossa vuonna 1856. Nykyisen, englantilaista uusgotiikkaa edustavan katedraalin on suunnitellut arkkitehti Frank Willis. Katedraali valmistui vuonna 1859, ja se vihittiin käyttöön vuonna 1867.
Joenperä (Loimaa)
thumb|300px|[[Pirkko Jaakolan kuunnelman Eksyssuon lapset (1981) tapahtumat sijoittuvat Loimaan Joenperän kylään. Kuvassa kuunnelman tapahtumapaikkoja Loimaan Eksyssuolla.]] Joenperä on kylä Loimaalla Varsinais-Suomessa. Kylä kuuluu yhdessä lähikyliensä Hattulan ja Sieppalan kanssa viereisen Kauhanojan kyläkeskuksen vaikutusalueeseen, ja aiemmin kaikki neljä kylää ovat kuuluneet Loimaan kuntaan. Kylä sijaitsee Loimijoen sivujoen Petäjoen latvoilla viimeisenä jokivarren kylänä, ja sen alueelle ulottuu etelässä laaja Eksyssuo, josta Petäjoki saa alkunsa. Joenperän naapurikyliä Loimaalla ovat Kauhanoja pohjoisessa, Hattula ja Piltola lännessä sekä Mellilän Vähäperä etelässä. Kaakossa Pirttiniemennokan rajapaikalla rajanaapureina ovat Ypäjän Manninen, Someron Viluksela ja Kosken Isosorvasto.
Eksyssuon saaressa kylän alueella sijaitsee loimaalaisen taiteilija Alpo Jaakolan (1929–1997) rakentama Suomökki, jonka nykyinen omistaja on Metsähallitus ja käyttöoikeuden haltija Kauhanojan kyläyhdistys. Yhdistys järjestää mökille talvisin kuutamohiihdon, ja mökin pihalla on vuodesta 2006 syksyisin esitetty Alpo Jaakolan sisaren, kirjailija Pirkko Jaakolan kuunnelmaa Eksyssuon lapset vuodelta 1978. Eksyssuolla, kylän rajalla on myös neljän, aiemmin viiden kunnan ja kolmen historiallisen maakunnan rajapaikka Pirttiniemennokka.
M/S Kapella
M/S Kapella oli vuonna 1967 valmistunut autolautta. Sen rakensi Brodogradiliste Titovo -telakka Kraljevicassa Jugoslaviassa. Suomessa alus oli Viking Linen yhden osakasvarustamon käytössä vuosina 1967–1979.
Käyttöhistoria
M/S Kapella luovutettiin huhtikuussa 1967 tilaajalleen Ålandsfärjan AB:lle, minkä jälkeen se aloitti liikenteen välillä Parainen–Maarianhamina–Kapellskär. Syyskuussa lähtösatamaksi Manner-Suomessa vaihtui Naantali. Aluksen saunaosastolla oli marraskuussa tulipalo. Muutamaa päivää myöhemmin se sai pohjakosketuksen, jolloin yksi tankki sai vuodon. Alus törmäsi huhtikuussa 1970 laituriin kiinnitettyyn M/S Viking 2:een, joka vajosi laiturin viereen.
Syyskuussa 1973 alus avusti matalikolle ajaneen M/S Aurellan evakuoinnissa. Matkustajat ja autot siirrettiin aluksien omien ramppien kautta laivasta toiseen. M/S Kapellan yrittäessä tuloksetta vetää karille juuttuneen M/S Aurellan irti ja aluksen perä vaurioitui. Heinäkuussa 1978 alus evakuoi matkustajat karille ajaneesta M/S Dianasta.
Kesäkuussa 1979 alus myytiin Chios Shipping Co SA:lle Kreikkaan, joka nimesi sen M/S Nissos Chiokseksi. Se liikennöi Välimerellä syyskuuhun 1994, jolloin se sai konerikon ja siirrettiin Pireukseen, jonne se hylättiin. Alus myytiin vuonna 2006 turkkilaiselle romuttamolle.
Mariana Dimitrova
Vuodesta 1997 Yhdysvalloissa asunut Dimitrova teki 51-vuotiaana itsemurhan hyppäämällä ikkunasta San Diegossa, Kaliforniassa. Kyseessä oli hänen toinen yrityksensä.
Kotimaansa ulkopuolella Dimitrova teki vierailevan esiintymisen televisiosarjassa Mullan alla (Six Feet Under).
Brita Högnäs-Sahlgren
Brita Ingeborg Högnäs-Sahlgren (s. 1. elokuuta 1938 Kaarlela, Kokkolan maalaiskunta) on suomalainen toimittaja, kirjankustantaja ja ruotsin kielellä kirjoittava kirjailija.
Brita Högnäs-Sahlgrenin isä oli kirjailijanimeä Arnold Karén käyttänyt kansakoulunopettaja ja kirjailija Uno Edvin Högnäs. Hän kävi kuusi luokkaa Kokkolan ruotsalaista yhteislyseota ja hän suoritti vuonna 1959 sosionomin tutkinnon Helsingissä. Högnäs-Sahlgren on työskennellyt toimittajana eri lehdissä ja toiminut muun muassa Svenska Kvinnoförbundetin järjestösihteerinä sekä Wasa Teaternin ja Svenska Teaternin myyntisihteerinä.
Högnäs-Sahlgren perusti 1982 yhdessä miehensä toimittaja ja kirjailija Karl Sahlgrenin kanssa Vihdin Otalammella toimineen Sahlgrens förlag Ab-kustantamon, joka kustansi ruotsinkielisen kirjallisuuden ohella myös jonkin verran suomenkielistä kirjallisuutta. Kustantamon toiminta päättyi elokuussa 2014, se ehti julkaista yhteensä noin 200 nimikettä 32 vuoden aikana.
Oman kustantamon perustamisen alkusyynä oli se että Högnäs-Sahlgrenin kirjoja aiemmin kustantanut Schildtin kustannusliike ei ollut kiinnostunut hänen uudesta dokumenttiromaanistaan Hautaviita. Tämä romaani kertoi pohjalaisen voimamiehen William Hautaviidan elämää synkistäneestä tapauksesta, joka sattui syksyllä 1927 Hautaviidan kotitalossa pidetyissä tansseissa joissa eräs nuori mies menetti henkensä. Tansseissa järjestysmiehenä ollut Hautaviita joutui istumaan ilmeisesti syyttömänä kahdeksan vuotta kuritushuoneessa tapauksen seurauksena.
Högnäs-Sahlgrenin viimeisin kirja, vuonna 1996 ilmestynyt Nyman 330 kertoi hänen serkustaan opettaja Ragnhild Högnäsistä, joka meni naimisiin 1931 vironruotsalaisen Anders Nymanin kanssa ja muutti asumaan Vormsiin Viroon. Neuvostoliiton miehitettyä Viron 1940 Anders Nyman tuomittiin vastavallankumouksellisena ja karkotettiin Siperiaan jossa hän kuoli 1943. Ragnhild pääsi pakenemaan lastensa kanssa 1944 Suomen kautta Ruotsiin.
Högnäs-Sahlgren sai valtion taiteilijaeläkkeen 1999.
National Fire Protection Association
National Fire Protection Association (NFPA) on yhdysvaltalainen paloturvallisuusjärjestö, jolla on yli 50 000 jäsentä. Sen perusti vuonna 1896 joukko palovakuutusyhtiöitä, ja sen alkuperäinen tehtävä oli luoda standardi sprinklerijärjestelmille. Sittemmin sen toiminta on laajentunut myös muiden paloturvallisuusstandardien luomiseen, tutkimukseen sekä paloturvallisuuskouluttamiseen ja -valistamiseen. Se on julkaissut yli 300 paloturvallisuusstandardia.
NFPA:n maskotti on vuonna 1951 luotu Sparky the Fire Dog -koira, jota käytetään järjestön valistusmateriaalissa. Se on Yhdysvalloissa tunnettu hahmo sekä lasten että aikuisten keskuudessa.
Michael Thomas (amerikkalaisen jalkapallon pelaaja)
Michael William Thomas Jr. (3. maaliskuuta 1993, Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hänen pelipaikkansa on laitahyökkääjä. Thomas edustaa New Orleans Saintsia.
Thomas edusti yliopistourallaan vuodet 2012–2015 Ohion osavaltionyliopistoa. Hän ei pelannut vuonna 2013. Yhteensä hän pelasi Ohio Statessa 39 ottelua, joissa vastaanotti 1602 jaardia ja teki 18 touchdownia.
New Orleans Saints Thomasin 2. kierroksella varaustilaisuuden 47. pelaajana vuoden 2016 varaustilaisuudessa. Hän on pelannut Saintsisissa vuosina 2016–2020 yhteensä 70 runkosarjan ottelua, joissa on vastaanottanut 5950 jaardia ja tehnyt 32 touchdownia. Pudotuspeleissä on pelannut seitsemän ottelua, joissa on edennyt syöttöjä vastaanottamalla 566 jaardia ja tehnyt neljä touchdownia. Hänet on valittu vuosina 2017, 2018 ja 2019 Pro Bowliin ja kahtena jälkimmäisenä vuotena myös All-Pro-joukkueeseen.
Saints ja Thomas solmivat heinäkuussa 2019 viisivuotisen jatkosopimuksen, jonka kokonaisarvo oli noin 100 miljoonaa dollaria.
Gina
Gina voi viitata johonkin seuraavista:
Turun Pursiseura
Turun Pursiseura ry on Turussa toimiva, vuonna 1906 perustettu pursiseura.
Historia
Turun Pursiseura perustettiin 6. huhtikuuta 1906 paikkakunnan ensimmäiseksi suomenkieliseksi pursiseuraksi nimellä Pursiseura Maininki. Nykyisen nimensä pursiseura sai vuonna 1917.
Toiminta
Turun Pursiseura järjestää muun muassa koulutusta ja yhteispurjehduksia sekä harjoittaa kilpailutoimintaa. Yhteensä seura järjestää noin 70 tapahtumaa vuodessa.
Satama ja saaritukikohdat
Turun Pursiseuran vierasvenesatama sijaitsee Ruissalon saaressa. Myös pursiseuran ravintola sijaitsee Ruissalossa.
Turun Pursiseuralla on neljä saaritukikohtaa: Pyytinkari, Svinö, Tjärulot ja Marholmsören. Vanhin saaritukikohta, Rymättylän kunnan länsiosassa sijaitseva Pyytinkari, siirtyi purjehdusseuran omistukseen vuonna 1966. Nauvon itäosassa sijaitsevan Svinön pursiseura osti vuonna 1988. Åselholman länsipuolella sijaitseva Marholmsören on ollut vuokrattuna 1980-luvulta lähtien ja siirtyi pursiseuran omistukseen vuonna 2011. Korppoossa sijaitseva Tjärulot on ollut vuokrattuna seuran käyttöön 1980-luvulta lähtien.
Råån
Råån, joka tunnetaan myös nimillä Råå-ån, Kvistoftaån tai Kvistofta-Råån, on Ruotsissa Skånen läänissä virtaava 20 kilometriä pitkä joki, joka muodostaa Råånin vesistössä alaosan sen 28 kilometriä pitkään pääuomaan. Joen valuma-alueen pinta-ala on 193 neliökilometriä ja se laskee Pohjanmeren ja Itämeren vaihettumisvyöhykkeeseen Kattegatiin Råån satamassa Helsingborgin eteläosassa.
Pääuoma muodostuu pohjoisesta Duveken metsistä alkavasta metsäpuorosta, joka on johdettu peltoalueen ojiin. Se kohtaa Råån Sireköpingen kirkolla, joka sijaitsee pari kilometriä Tågarpista itään. Ne sijaitsevat joen uurtaman laakson äärellä ja joki virtaa koko matkan laaksossa. Laakso syvenee merta kohti mentäessä ja sen on monin paikoin suojelualuetta. Joenvarsitaajamia ovat Tågarp, Vallåkra, Gantofta ja Helsingborgin eteläosat.
Carlo Sgorlon
Carlo Sgorlon (1930 Cassacco, Udine, Italia – 2009 Udine, Italia ) oli italialainen kirjailija. Alkuun hänen tuotannossaan näkyi vaikutteita Franz Kafkalta, mutta sittemmin hän löysi oman äänen. Useissa romaaneissa on aiheena kotiseutu Friulia. Hän on kuvannut muun muassa Siperian rautatien rakennustöihin menneitä italialaisia, muun muassa suomennetussa teoksessa Menetettyjen jokien armeija.
Smaragdinvihreä
Smaragdinvihreä on eräs vihreän värin sävy. Keisarinvihreää on markkinoitu 1800-luvulla smaragdinvihreänä. Sen värikoodi on heksadesimaalimuodossa #50C878. Smaragdinvihreää saadaan, kun sekoitetaan värejä #A0FFF0 ja #009100 keskenään.
Pyöräily kesäparalympialaisissa 2020
right|220px right|220px Pyöräilyssä kilpaillaan Tokion paralympialaisissa 2020 10. kertaa. Maantiepyöräilykilpailut järjestetään Fuji Speedwaylla ja ratapyöräilykilpailut Izu Velodromilla. Ratapyöräilykilpailut kisataan 26. – 29. elokuuta ja maantie 1. – 4. syyskuuta. Ratapyöräilyssä on yhteensä 17 kilpailutapahtumaa, joista yhdeksän on miehille, seitsemän naisille ja yksi sekajoukkuekilpailu. Maantiepyöräilyssä on 34 kilpailutapahtumaa, joista 20 on miesten kilpailuja, 13 naisten ja yksi sekaviestikilpailu. Paralympialaisiin osallistuu yhteensä 230 pyöräilijää, joista 150 on miehiä.
Karsinnat
Yhdestä maasta saa osallistua yhteen kilpailuun korkeintaan kolme urheilijaa pois lukien maantiepyöräilyn yksilökilpailut, joissa raja on viisi pyöräilijää. Yhden urheilijan pitää osallistua vähintään kahteen kilpailuun. 70 pyöräilijää (45 miestä, 25 naista) valitaan maantieteellisten rankingien perusteella. Tämä ranking tarkasteltiin 31. joulukuuta 2018. 150 urheilijaa (100 miestä, 50 naista) valitaan maailmanlaajuisen rankingin perusteella. Tämä ranking otetaan 7. kesäkuuta 2020. Viisi miestä ja viisi naista kutsutaan paralympialaisiin erillisellä kutsulla.
A Triumph for Man
A Triumph for Man on Mew-yhtyeen ensimmäinen levy. Albumia valmistettiin 2 000 kappaletta. A Triumph For Manista julkaistiin uusintapainos 18. syyskuuta 2006. Uusi painos sisältää bonuslevyn, jossa on yhtyeen demoja ja akustisia versioita kappaleista.
Nerviónin metroasema
Nervión on Sevillan metron linjan 1 asema. Se sijaitsee Sevillassa Nerviónin kaupunginosassa lähellä Sevilla FC:n kotistadionia Ramón Sánchez Pizjuánia. Asema on maanalainen ja se on avattu metron käyttöönoton yhteydessä huhtikuussa 2009.
A Triumph for Man
Uusintapainos
Bonuslevy:
Diarra (Malin kunta)
Diarran kunta rajoittuu etelässä Nioron piirin Baniéré Korén ja Troungoumbén, lännessä Yérérén, pohjoisessa Goguin ja idässä Koulikoron alueen Naran piirin Dogofryn kuntiin. Maisemaa leimaavat hiekkaiset tasangot. Pysyviä vesistöjä ei ole.
Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Luonnonvarainen kasvillisuus on pensassavannia.
Kuntaan kuuluu kahdeksan kylää. Asukkaat ovat etupäässä soninkeja ja fulbeja. Vallitseva uskonto on islam.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat maissi, hirssi, durra, lehmänpapu, maapähkinä ja maapapu. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja hevoset. Diarrassa pidetään viikoittaiset markkinat. Palveluihin kuuluvat koulut ja terveyskeskus. Vesihuolto kattaa 85 prosenttia tarpeesta.
Haifa Wehbe
Haifa Wehbe (, s. 10. maaliskuuta 1972) on libanonilainen malli, näyttelijä ja laulaja. Arabimaailmassa hänet tunnetaan taiteilijanimellään ”Miss Lebanon” ja myöhemmin hänen ilmestyneen debyyttialbuminsa Huwa az-Zaman (suom. Se on aikaa) -nimellä. Hänen musiikkityylinsä on arabiankielistä pop-musiikkia, jossa sekoittuvat länsimainen ja arabialainen tyyli.
Wehbe syntyi libanonilaiselle isälle ja egyptiläiselle äidille pienessä maalaiskaupungissa Etelä-Libanonissa. Hän kasvoi kuunnellen jazzia ja R&B:tä. Malli hänestä tuli hyvin nuorena voitettuaan tittelin ”Miss South Lebanon” 16 vuoden ikäisenä. Vuonna 1995 hän avioitui ja sai tyttären nimeltään Zeinab. Vuonna 2006 hänet listattiin aikakauslehden 50 kauneimman ihmisen joukkoon.
Wehbe on uskonnoltaan šiiamuslimi. Hän on myös saanut aikaan kohua pukeutumisellaan joissain islaminuskoisissa maissa. Hän on esiintynyt Pepsin mainoksissa ranskalaisen jalkapalloilijan Thierry Henryn kanssa.
Sinimonninen
Sinimonninen (Corydoras nattereri) on monnisiin kuuluva kala, jota pidetään akvaarioissa pohjakalana.
Melvil Poupaud
Melvil Poupaud (s. 26. tammikuuta 1973) on ranskalainen näyttelijä. Poupaud on esiintynyt muiden muassa useissa Raúl Ruizin elokuvissa sekä François Ozonin teoksessa Aika lähteä (2005).
Hän on ollut kaksi kertaa ehdolla César-palkinnon saajaksi, ensimmäinen ehdokkuus hänellä oli jo teini-iässään. Hänellä on parhaan näyttelijän palkinto vuodelta 2005 Valladolidin kansainvälisiltä elokuvajuhlilta. Palkinto myönnettiin osasta Romainina elokuvassa Aika lähteä.
Poupaud on myös levyttänyt rockmuusikko. Hänen käsikirjoittajaäitinsä nimesi hänet kirjailija Herman Melvillen mukaan.
Peter Antony
Peter Antony on kahden kirjailijaveljeksen Peter Shafferin ja Anthony Shafferin yhdessä käyttämä salanimi.
Sinimonninen
Vesiolot ja ravinto
Sinimonniselle sopiva pH on 6–7 ja veden kovuus alle kymmenen. Sopiva lämpötila on 22-25 asteen välillä.
Saaren kartanon residenssi
alt=Saaren kartanon residenssin logo.|pienoiskuva|Saaren kartanon residenssin logo. Saaren kartanon residenssi on Koneen Säätiön ylläpitämä kansainvälinen taiteilija- ja tutkijaresidenssi Mynämäellä, jonne eri alojen ammattitaiteilijat voivat hakea kahden kuukauden työskentelyjaksolle. Myös Koneen Säätiön apurahalla työskentelevillä tutkijoilla on mahdollisuus työskennellä residenssissä. Saaren kartanon residenssi on ollut toiminnassa vuodesta 2008. Koneen Säätiön hallituksen puheenjohtaja Hanna Nurminen toimi Saaren kartanon residenssin toiminnanjohtajana vuoteen 2017 asti, jonka jälkeen toiminnanjohtajana on jatkanut performanssitaiteilija ja kuraattori Leena Kela.
Residenssissä työskentelee kahden kuukauden jaksoissa syyskuusta huhtikuuhun yhdeksän taiteilijaa ja tutkijaa kerrallaan, ja tilaisuuksia vuorovaikutukseen ja eri taiteenalojen ja taiteen ja tieteen välisten rajojen ylittämiseen on runsaasti. Samalla Saaren kartano on paikka rauhoittumiselle ja omaan työhön uppoutumiselle. Yksilöresidenssien aikana kartanolla työskentelee myös Saaren kartanon kutsutaiteilija. Lisäksi residenssissä työskentelee läpi vuoden Saaren kartanon yhteisötaiteilija. Kesäisin kartano on taiteilijaryhmien käytössä.
Vuonna 2017 Saaren kartanon residenssi liittyi Perpetuum Mobilen koordinoimaan ja kuratoimaan visuaalisen taiteen alan Artists at Risk -turvaresidenssiverkostoon. Kartano tarjoaa yhden residenssipaikan vuodessa AR-residenssin toimintaan.
Vuonna 2020 taiteilijaresidenssissä käynnistettiin ekologisen residenssitoiminnan ohjelma, ja ohjelman tavoitteena on kehittää Saaren kartanon taiteilijaresidenssistä kestävien toimintamallien edelläkävijä kansainvälisellä residenssikentällä.
Miljöö
Mietoisten Saaren kartanon miljöö on yksi Museoviraston määrittelemistä Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä ja se on yksi harvoista säilyneistä kuninkaankartanoista. Lisäksi Saaren kartanon läheinen Mietoistenlahti on yksi Suomen arvokkaimmista lintuvesistä, ja se on tärkeä muuttolintujen levähdyspaikka. Osa alueesta on liitetty valtakunnalliseen Natura 2000 -verkostoon ja valtakunnalliseen lintuvesien suojeluohjelmaan.
Tilat
Jokaisella yksilöresidenssiin valitulla on käytössään oma perusvarusteltu asunto sekä oma työskentelytila, jota ei tarvitse jakaa muiden kanssa. Työskentelytila on joko asunnon yhteydessä oleva työhuone (kirjallinen työskentely) tai navetalla oleva työskentelytila. Kesän ryhmäresidensseissä ryhmät majoittuvat tiiviimmin, mutta jokaisella ryhmällä on oma työskentelytila.
Navetta
Saaren kartanon navetta on kunnostettu monipuoliseksi työskentelytilaksi eri alojen taiteilijoille. Navetalla on yksi tanssistudio, kolme erikokoista kuvataiteilijan työtilaa sekä pieni ompelupiste ja puuverstas. Residenssissä ei ole pimiötä, printtimahdollisuutta, savityövälineistöä, grafiikan välineistöä, mediahuonetta, tekstiilintyöstövälineistöä (ompelukonetta lukuun ottamatta), mutta residenssipaikkaa voi hakea suunnitteluvaiheeseen.
Navetan työtiloissa on työpöydät ja mahdollisuudet rakentaa lisäpöytiä pukkijalkojen varaan. Työtiloissa ei ole vakiotyökaluja tai -välineistöä. Jokaisessa työtilassa on internet-yhteys (Ethernet). Saaren kartanossa ei ole langatonta verkkoa.
Ulkorakennukset
Kesäisin kartanolla työskentelevien ryhmien on mahdollista käyttää työskentelyynsä myös kartanon lämmittämättömiä ulkorakennuksia. Esimerkiksi jaakopinlato sopii sirkuksen tai teatterin käyttöön, mutta myös muita ulkorakennuksia voi käyttää esimerkiksi kokoontumistiloina.
Asunnot
Residenssiasunnot sijaitsevat päärakennuksen pihapiirissä olevissa keittiö- ja lakeijarakennuksissa sekä puistoalueen renkituvassa. Asunnot ovat erikokoisia. Isommat asunnot on tarkoitettu kirjallista työtä tekeville taiteilijoille tai tutkijoille tai perheellisille taiteilijoille. Renkituvassa on yhteiskeittiö, muissa asunnoissa on perusvarusteltu keittiö tai minikeittiö. Jokaisessa asunnossa on internet-yhteys sekä oma suihku ja WC.
Residenssiin hakeminen
Residenssipaikkaa voivat hakea yksittäiset eri alojen suomalaiset ja ulkomaiset ammattitaiteilijat, kirjailijat, säveltäjät, kääntäjät, kuraattorit, kriitikot ja taiteilijaryhmät (työryhmä tai y-tunnuksellinen yhteisö) ennalta esitetyn työsuunnitelman toteuttamiseen Saaren kartanossa. Yksilöresidenssiin sisältyy asunto, työhuone ja kuukausiapuraha, joka määräytyy kokemuksen mukaan. Erilaiset taiteilijaryhmät, kuten yhteisö- ja ympäristötaiteilijat tai vapaat teatteri- tai tanssiryhmät, voivat hakea työskentelyjaksoa ja ryhmäresidenssitukea matka- ja elinkustannuksiin residenssikauden ajaksi 2–4 viikon jaksolle touko–elokuussa. Saaren kartanon residenssivalinnoissa painotetaan taidetta uudistavaa ja ajankohtaista työtä sekä uusia taiteenaloja. Residenssien vuosittainen hakuaika on maaliskuu. Vain hakuaikana verkkopalvelun kautta lähetetyt hakemukset otetaan käsiteltäviksi. Residessihakemusten verkkopalvelu on auki vain hakuaikana.
Vuosittaisen avoimen haun kautta tulleiden hakemusten joukosta residenssipaikkoja myönnetään noin 30–50 taiteilijalle tai työryhmälle.
Saaren kartanon johtokunta
Saaren kartanon toimintaa suunnittelee ja kehittää Koneen Säätiön hallituksen nimittämä Saaren kartanon johtokunta. Johtokunnan puheenjohtajana on toiminut vuodesta 2007 lähtien Sirpa Pietikäinen. Johtokuntaan kuuluvat Kirsti Lehmusto, Anna Kirveennummi, Tuula Närhinen, Kai Lehikoinen, Tuija Kokkonen, Henri Terho ja Heidi Grönstrand.
Kartanon historia
Saaren kartanon vaiheita voidaan asiakirjojen avulla seurata aina 1200-luvulle asti, jolloin se oli Turun piispan omaisuutta. 1500-luvulta alkaen Saari on toiminut muun muassa kuninkaankartanona ja everstin virkatalona. Tunnetuin Saaren kartanossa asuneista upseereista oli Augustin Ehrensvärd, joka laajensi kartanon puutarhaa ja kehitti maataloutta. Vuosien 1959–2005 aikana kartano oli Maatalouden tutkimuskeskuksen Lounais-Suomen tutkimusaseman käytössä. Koneen Säätiö osti päärakennuksen ja sitä ympäröivän puistoalueen rakennuksineen syksyllä 2006 ja osan pelloista sekä pienen metsäalueen 2009.
Mario Camerini
thumb|250px|Kuvaaja [[Anchise Brizzi ja Mario Camerini elokuvan I promessi sposi (1941) kuvauksissa.]] Mario Camerini (6. helmikuuta 1895 Rooma – 4. helmikuuta 1981 Gardone Riviera) oli italialainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Hän on yksi sotienvälisen italialaisen elokuvan näkyvimmistä hahmoista.
Camerini aloitti elokuvauransa ensimmäisen maailmansodan jälkeen Augusto Geninan ja veljensä Antonion assistenttina. Hänen ensimmäinen ohjaustyönsä oli Jolly, clown da circo (”Sirkusklouni Jolly”) vuonna 1923. Italialaisen elokuvan kriisivuosina Camerini työskenteli Stefano Pittalugan studioilla Torinossa, mutta riitaannuttuaan tämän kanssa hän liittyi riippumattomien ohjaajien tuotantoyhtiöön Autori Direttori Italiani Associati. Camerinin ensimmäinen menestyselokuva oli itsemurhaa suunnittelevasta pariskunnasta kertova voimakas melodraama Rotaie (”Kiskot”, 1929), josta hän teki ääniversion vuonna 1931.
Työskenneltyään jonkin aikaa Paramountin Pariisin studiolla Camerini palasi Italiaan, jossa hän ohjasi Cinesille joukon romanttisia komedioita kuten Figaro e la sua gran giornata (”Figaro ja hänen suuri päivänsä”, 1931) ja Kyllä miehet ovat roistoja (Gli uomini, che mascalzoni, 1932). Historiallinen pukudraama Il cappello a tre punte (”Kolmikolkkahattu”, 1934) jouduttiin leikkaamaan uudelleen Benito Mussolinin vaatimuksesta. Etiopiaan sijoittuva Il grande appello (”Suuri kutsu”, 1936) voidaan nähdä yrityksenä sopeutua fasistien politiikkaan. Myöhemmin Camerini palasi takaisin komedioihin, joista valtavan menestyksen saivat Vittorio De Sican ja Assia Norisin tähdittämät Il signor Max (”Herra Max”, 1937) ja I grandi magazzini (”Tavaratalo”, 1939). Niitä seurasi Alessandro Manzonin romaaniin perustuva I promessi sposi (”Kihlautuneet”, 1941).
Toisen maailmansodan jälkeen Camerini teki lukuisia elokuvia, mutta ei enää pystynyt tavoittamaan aikaisempaa menestystään. Vuonna 1954 hän ohjasi amerikkalaisrahoitteisen suurelokuvan Odysseus (Ulisse), jonka pääosaa esitti Kirk Douglas. Camerinin viimeinen ohjaustyö oli Isä Camillo -elokuva Don Camillo e i giovani d’oggi (”Isä Camillo ja ne nykynuoret”) vuonna 1971.
Ömer Seyfettin
Ömer Seyfettin (11. maaliskuuta 1884 Balıkesirin maakunta, Osmanien valtakunta – 6. maaliskuuta 1920 Konstantinopoli, Turkki) oli turkkilainen prosaisti, runoilija, toimittaja, esseisti, tutkija, opettaja ja sotilas. Seyfettin on luetuimpia turkkilaisia kirjailijoita. Hän oli ensimmäisiä panturkkilaisuutta edustavia kirjailijoita ja pyrki teoksissaan yksinkertaistamaan kansansa kieltä, silloista osmaninturkkia.
Elämä
Ömer Seyfettin syntyi 11. maaliskuuta 1884, Gönen -nimisessä kaupungissa Balıkesirin maakunnassa. Isä-Ömer oli kotoisin Kaukasiasta, äiti Fatma Istanbulista. Nuoruusvuodet Seyfettin vietti matkustellessaan Marmaranmeren ympäristössä. İzmirin kaupungissa hän aloitti kirjoittamaan lehtiartikkeleita, ja hänen ensimmäinen runonsa, Hissi Müncemid julkaistiin vuonna 1900. Hän valmistui sotilaskoulusta vuonna 1903 ja astui seuraavaksi Osmanien valtakunnan armeijan palvelukseen.
Seyfettin palveli vuonna 1909 upseerina yksikössä Hareket Ordusu, joka lakkautti uskonnollisten ryhmittymien taiston uutta Istanbulin perustuslaillista monarkiaa vastaan. Atatürk oli mukana yksikössä.
Balkanin sodan alussa Seyfettin joutui takaisin armeijaan. Kun hänen yksikkönsä voitettiin vuoden 1913 alussa Yaninassa, hän oli vuoden sotavankina Kreikassa. Vapauduttuaan Seyfettin palasi Konstantinopoliin, ja hänestä tuli Türk Sözü -lehden päätoimittaja. Erottuaan armeijasta uudelleen vuonna 1914 hänestä tuli kirjallisuuden opettaja istanbulilaiseen kouluun. Hän oli myös Türk Yurdu -lehden päätoimittaja.
Seyfettin ja Calibe (Hanım) olivat naimisissa mutta sittemin erosivat. Heillä oli yksi lapsi, Güner.
Kirjailijan ura
Monet Seyfettinin teokset olivat nationalistisia, ja hän käytti niissä inspiraationaan muun muassa lapsuudenmuistojaan, jokapäiväistä elämää ja kansantarinoita.
Seyfettinin kirjoituksia julkaistiin vuosien varrella monissa lehdissä, mutta suurin osa on julkaistu hänen kuolemansa jälkeen. Seyfettin kuoli 6. maaliskuuta 1920 Istanbulissa (silloinen Konstantinopoli).
Australosyodon
Sukuun luetaan yksi laji Australosyodon nyaphuli. Se kasvoi todennäköisesti noin 1,8 metrin pituiseksi. Sen kallon pituuden tiedetään olevan 26 cm. Australosyodonin fossiilinen kallo (NMQR 3152) on löydetty Etelä-Afrikasta.
Fylogenia
Cisneros et al., (2012):
Final Fantasy XVI
Final Fantasy XVI on Square Enixin kehittämä ja julkaisema toimintaroolipeli, joka on julkaistu kesäkuussa 2023 PlayStation 5:lle ja myöhemmin Windowsille.
Peli on kuudestoista osa Final Fantasy -sarjassa. Pelin tuottaja on Naoki Yoshida ja ohjaaja Hiroshi Takai. 31. maaliskuuta 2023 Square Enix kertoi Final Fantasy XVI:n pääasiallisen kehitystyön valmistuneen.
Tarina
Peli sijoittuu kuvitteelliseen maailmaan nimeltään Valisthea, jossa kuusi ryhmittymää on konfliktin partaalla Rappioksi kutsutun vitsauksen takia. Pelin pääosissa ovat Clive Rosfield, Joshua Rosfield ja Jill Warrick.
Final Fantasy XVI sijoittuu Valisthean maailmaan, jossa ihmiset ovat sukupolvien ajan eläneet rauhassa ja yltäkylläisyydessä Mothercrystal-kristallivuorten tuottaman eetterin ansiosta. Maailmaa hallitsevat kuusi eri ryhmittymää, joita ovat Rosarian suurherttuakunta, Sanbrequen pyhä imperiumi, Waoledin kuningaskunta, Dhalmekian tasavalta ja Rautakuningaskunta. Tarinan keskeisiä elementtejä ovat eikonit, kutsuttavat hirviöt joita hallitsevat tai ilmentävät Dominantit.
Clive Rosfield on Rosarian arkkiherttuan vanhin poika. Hän suojelee nuorempaa veljeään Joshuaa, joka voi muuttua tulen eikoniksi Phoenixiksi. Entinen prinsessa Jill Warrick on tuotu suojelemaan Rosarian herttuakuntaa pohjoisesta kotimaastaan, ja hän on Cliven ja Joshuan uskottu lapsuudenystävä.
Amidratsonit
thumb|250px|Amidratsonien tautomeriset muodot Amidratsonit ovat orgaanisia yhdisteitä. Ne voivat esiintyä kahtena tautomeerina, jotka ovat hydratsidi-imidit (R1C(=NR2)NHNHR3) ja amidihydratsonit (RC(NHR2)=NNHR3). Missä ryhmät R2 ja R3 voivat olla vetyjä tai hiilivetyryhmiä. Jos ne ovat hiilivetyryhmiä, tautomeerit eivät voi muuttua toisikseen.
Ominaisuudet ja valmistus
Amidratsonit ovat useimmiten nesteitä tai suhteellisen matalissa lämpötiloissa sulavia kiinteitä aineita. Ne ovat heikosti emäksisiä. Amidratsonit hydrolysoituvat emäksisissä olosuhteissa karboksylaateiksi ja hydratsiineiksi, mutta happamissa olosuhteissa ne ovat stabiileja tai hydrolysoituvat vain hitaasti. Substituoimattomat yhdisteet ovat voimakkaita pelkistimiä. Amidratsonit reagoivat useiden nukleofiilien kanssa ja ovat siksi hyödyllisiä lähtöaineita useiden heterosyklisten yhdisteiden synteeseissä.
Amidratsonien valmistamiseen on useita tapoja. Käytetyimmät ovat hydratsiinien reaktiot iminoesterien tai nitriilien kanssa.
Kobayashi Issa
thumb|Kobayashi Issa Kobayashi Issa (, 1763–1827), myös Kobayashi Yataro, oli japanilainen runoilija. Hän on tunnettu erityisesti haikuistaan, mutta harjoitti myös haikai-runoutta. Elämänsä aikana Issa kirjoitti yli 20 000 runoa.
Elämä
Issa syntyi maanviljelijän perheeseen Kashiwabarassa, nykyisen Naganon prefektuurin alueella sijainneessa Shinanon provinssissa. Hän sai synnyinnimekseen Kobayashi Nobuyki. Äitinsä kuoleman jälkeen Issa alkoi harjoittaa haiku-runoutta. Hän ei tullut toimeen uuden äitipuolensa kanssa. Issa muutti pois kotoaan kun hänet lähetettiin Edoon opiskelemaan 1777. Edossa Issan opettajina toimivat Mizoguchi Sogan ja Norokuan Chikua. Issa runot alkoivat saavuttaa arvostusta ja lopulta Seibi Natsume ryhtyi hänen suosijakseen. Isänsä kuoltua ja Issan perittyä tämän omaisuuden Issa palasi kotikaupunkiinsa 1810-luvun alkupuolella. Hän eli elämänsä köyhänä ja myöhempinä vuosinaan hän menetti omaisuutensa tulipalossa. Issa oli naimisissa kolme kertaa. Hänen ensimmäinen vaimonsa ja lapsensa menehtyivät ja avioliitto toisen vaimon kanssa oli onneton ja lyhyt. Kolmannen avioliittonsa Issa solmi vuonna 1826.
Runous
Issan käytti runoissaan usein arkikieltä ja murretta. Hänen runoudessaan esiintyi usein teemana myötätunto heikompia kohtaan. Osa Issan runoistaan oli melankolisia kuvauksia hänen oman elämänsä vastoinkäymisistä.
Issan teoksessa Oraga haru (1819) julkaistu runo:
Suomennettuja runoja
Issan runojen suomennoksia on seuraavissa antologioissa:
Juan Manuel Gárate
Juan Manuel Gárate (s. 24. huhtikuuta 1976 Irun) on espanjalainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena 2000–2014.
Gárate voitti Italian ympäriajon mäkikilpailun ja 19. etapin vuonna 2006. Ranskan ympäriajossa 2009 hän voitti Mont Ventoux’n huipulle päättyneen 20. etapin. Hän on lisäksi voittanut osuuden Espanjan ympäriajossa sekä kotimaansa maantieajomestaruuden.
Mihai Tudose
Mihai Tudose (6. maaliskuuta 1967 Brăila, Romania ) on romanialainen sosiaalidemokraattista puoluetta (PSD) edustava poliitikko, joka toimi Romanian pääministerinä 29. kesäkuuta 2017 – 16. tammikuuta 2018. .
Opiskelu
Vuonna 2001 hän suoritti Galațin yliopistossa jatko-opintoja liike- ja taloushallinnossa ja vuonna 2006 kansallisen turvallisuuden jatkokurssin Romanian tiedustelupalvelun Kansallisen turvallisuuden korkeakoulussa. Samana vuonna hän suoritti johtamisen erikoistumisopintoja kansalliseen turvallisuuteen erikoistuneessa Marshall-keskuksessa Saksan Garmisch-Partenkirchenissä sekä Romanian Maanpuolustuskorkeakoulun jatkokurssin Bukarestissa.
Vuosina 2006−2007 Tudose suoritti maisterintutkinnon eurooppalaisesta talouspolitiikasta. Hän on opiskellut myös viestinnän ja suhdetoiminnan hallintaa Galațin yliopistossa, aseellisten konfliktien arviointia ja ratkaisua Georgetownin yliopistossa Yhdysvalloissa ja matkailun kehittämistä ("Matkailu kestävän alueellisen kehityksen kontekstissa").
Vuonna 2010 Tudose valmistui filosofian tohtoriksi sotatieteistä väitöskirjansa aiheena "Kriittisen infrastruktuurin suojelu".
Ura poliitikkona
Vuonna 1992 Tudose liittyi sosiaalidemokraattisen FDSN-puolueen jäseneksi, kun FDSN perustettiin. Puolueen perustajat olivat eronneet Romanian vallankumouksen jälkeen hallinneesta FSN-puolueesta.
Vuonna 2000 Tudose valittiin kansanedustajaksi Romanian parlamenttiin. Vuosina 2000−2007 hän toimi Euroopan neuvoston varajäsenenä ja vuosina 2007−2014 jäsenenä.
Helmikuusta kesäkuuhun 2017 Tudose toimi PSD:n johtaman Sorin Grindeanun hallituksen talousministerinä, kunnes hallitus kaatui 21. kesäkuuta 2017 ja Grindeanu syrjäytettiin PSD:n sisäisessä valtakamppailussa. Myös Tudosea on pidetty romanialaisessa mediassa syypäänä siihen, ettei hallitus ole toteuttanut uudistuksia.
29. kesäkuuta 2017 Tudose aloitti Romanian pääministerinä. Tudose menetti oman puolueensa tuen tammikuussa 2018 ja ilmoitti eroavansa. Kiistan taustalla oli Tudosen vaatimus sisäministerin erosta. Hän syytti tätä myös julkisesti valehtelusta. Sisäministerillä oli kuitenkin puoluejohdon tuki.
Raúl Ruiz
Puerto Monttissa syntynyt Ruiz voitti uransa aikana useita palkintoja, kuten Césarin. Hän oli myös useampaan otteeseen ehdolla Kultaisen palmun saajaksi Cannesin elokuvajuhlilla.
Ruiz lähti maanpakoon Ranskaan sotilasvallankaappauksen jälkeen 1970-luvulla. Hänen nimestään käytetään myös ranskalaistettua muotoa Raoul Ruiz.
Fasis
Fasis voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Euroviisaat
Euroviisaat oli suomenruotsalainen musiikkiohjelma. Siinä juontajat Eva Frantz ja Johan Lindroos arvioivat vaihtuvien vieraiden kanssa vuoden Eurovision laulukilpailun kilpailukappaleita. Ensimmäisellä kaudella Frantzin ja Lindroosin lisäksi raadin pysyvänä jäsenenä oli Tobias Larsson. Kolmannella kaudella raadin jäsenet eivät vaihtuneet.
Ohjelman ensiesitys oli 17. huhtikuuta 2012 ja sitä esitettiin vuosittain aina huhti–toukokuussa siten, että viimeinen jakso lähetettiin Euroviisuja edeltävällä viikolla. Ohjelmaa lähetettiin Yle Fem -kanavalla sekä vuosina 2019 ja 2020 myös Yle TV2 -kanavalla. Ennen Euroviisaita silloisella YLE FST5 -kanavalla esitettiin samaan ajankohtaan vastaavaa ruotsalaista Euroviisujen alla -ohjelmaa. Euroviisaat korvasi vuodesta 2021 alkaen Viisukupla-niminen kaksikielinen vastaava esikatseluohjelma, jonka paneelin vakiojäseninä toimivat Eva Frantz ja Mikko Silvennoinen.
Frantz ja Lindroos tekivät myös vuosina 2016–2018 De Eurovisa podcast -nimistä podcast-ohjelmaa Yle Areenaan.
Kauden 1 tulokset
Ensimmäisellä kaudella kappaleita arvioitiin asteikolla 4–10.
Kauden 2 tulokset
Toisella kaudella kappaleita arvioitiin asteikolla 1–10. Jotkut vieraat antoivat kuitenkin arvosanoiksi myös nollia.
Kausi 3 (2014)
Tällä kaudella kaikissa jaksoissa vieraat pysyivät samana. Pisteitä antoivat vain vieraat ja "euroviisutietokone" Göran.
Kauden 3 tulokset
Kolmannella kaudella kappaleita arvioitiin asteikolla 1–10, mutta myös nollia jaettiin. Lisäksi arvosanansa sai tuplata kerran kussakin jaksossa.
Kauden 4 tulokset
Neljännellä kaudella kappaleita arvioitiin asteikolla 1–10, mutta myös nollia jaettiin.
Kauden 5 tulokset
Viidennellä kaudella kappaleita arvioitiin asteikolla 1–10.
Kausi 6 (2017)
Tällä kaudella jaksot olivat puolitoistatuntisia normaalin tunnin ohjelma-ajan sijasta.
Kauden 6 tulokset
Kuudennella kaudella kappaleita arvioitiin asteikolla 1–10.
Kauden 7 tulokset
Seitsemännellä kaudella kappaleita arvioitiin asteikolla 1–10, mutta myös nollia jaettiin.
Kauden 8 tulokset
Kahdeksannella kaudella kappaleita arvioitiin asteikolla 1–10.
Kausi 9 (2020)
Ohjelman viimeinen kausi esitettiin vuonna 2020, vaikka tuolloin vuoden Eurovision laulukilpailu peruttiin koronaviruspandemian vuoksi. Jaksoja yhdeksännellä kaudella oli kuusi, joista ensimmäinen lähettiin perjantaina 3. huhtikuuta 2020.
Kauden 9 tulokset
Yhdeksännellä kaudella kappaleita arvioitiin asteikolla 1–10.
Eino Nousiainen
Eino Jussi Nousiainen (26. joulukuuta 1888 Sippola – 19. helmikuuta 1962 Helsinki) oli suomalainen maanviljelysneuvos, virkamies ja yritysjohtaja.
Henkilöhistoria
Nousiaisen vanhemmat olivat ratavartija, maanviljeljä Juho Nousiainen ja Maria Tarvanen ja puoliso vuodesta 1920 agronomi Katri Lempi Sarajas, aiemmin Andell. Nousiainen tuli ylioppilaaksi Helsingin maanviljelyslyseosta 1911 ja valmistui agronomiksi ja filosofian kandidaatiksi 1914. Hän oli valmistuttuaan Pellervo-Seuran ja Osuuskassojen Keskuslainarahaston piirikonsulentti, kunnes siirtyi Hankkijan palvelukseen. Hankkijan siemenosaston johtajana ja johtokunnan jäsenenä Nousiainen toimi 1919–1928, kunnes hänet valittiin vasta perustetun Valtion viljavaraston johtajaksi. Sieltä hän siirtyi toimitusjohtajaksi Karjakuntaan 1936 ja toimi tässä tehtävässä aina vuoteen 1951 asti. Nousiainen oli myös tukkuliike Vientikunta Munan johtokunnan jäsen 1923–1937 ja puheenjohtaja 1926–1937 ja hänellä oli useita luottamustehtäviä. Nousiainen sai maanviljelysneuvoksen arvon 1943. Hän menehtyi helmikuussa 1962 liikenneonnettomuudessa, jäätyään raitiovaunun töytäisemäksi Mannerheimintiellä.
Hiekkalaatikko (leikkipaikka)
thumb|right|Hiekkalaatikko thumb|right|Lapset leikkimässä hiekkalaatikolla Hiekkalaatikko on lasten leikkipaikka, jossa voidaan leikkiä hiekkaleikkejä esimerkiksi hiekkalapion, sangon ja hiekkamyllyn kanssa. Hiekkalaatikkoja rakennetaan esimerkiksi useimpiin leikkipuistoihin ja päiväkotien pihoille. Myös kerros- ja rivitalopihojen leikkipaikkavarustuksiin kuuluu usein hiekkalaatikko. Hiekkalaatikkoja on myös pientalojen pihoilla.
Hiekkalaatikko on yleensä nelikulmainen, puusta valmistettu ja sen reunojen korkeus alle 20 senttimetriä. Hiekkalaatikkohiekka on laadultaan muuraushiekkaa, joka on raekooltaan 0–5 millimetriä. Hiekkalaatikon alla voidaan pintamaan ja hiekan erottimena käyttää suodatinkangasta. Hiekkalaatikon alla voidaan käyttää raekooltaan 5–12 mm olevaa sepeliä ja salaojitusta, jotta sadevesi ei jäisi hiekkalaatikkoon.
Terveyssyistä lemmikkieläimet tulee pitää poissa hiekkalaatikolta, eikä likaista lunta tulisi talvella kolata tai aurata laatikon päälle. Suojaksi voi hankkia päälle levitettävän peitteen. Leikkipaikan hiekka tulisi suositusten mukaan myös vaihtaa määräajoin, ettei siihen kertyisi ihmiselle haitallisia pieneliöitä ja mikrobeja.
Hiekkalaatikko keksittiin 1800-luvun puolivälissä monipuoliseksi ja pienillekin lapsille sopivaksi leikkivälineeksi.
Namibian kielet
Namibian kielellinen diversiteetti on melko suuri huolimatta maan pienestä väkiluvusta: Ethnologuen mukaan maassa, jonka asukasluku on noin 2,63 miljoonaa, puhutaan 28 kieltä. Nämä kielet kuuluvat indoeurooppalaisiin kieliin sekä bantu- ja khoisankieliin.
Englannin kieli
Englannin asema vahvistui ensimmäisen maailmansodan jälkeen, kun Saksa menetti entisen siirtomaansa Kansainliiton päätöksellä Etelä-Afrikalle. Nykyään englanti on hallinnon sekä korkeakoulutuksen kieli. .
Afrikaans ja saksa
Ennen Namibian itsenäistymistä, maan ollessa osa Etelä-Afrikkaa, afrikaans ja saksa olivat englannin rinnalla ainoat viralliset kielet. Maan itsenäistymisen jälkeen 1990-luvulla vain englanti säilytti asemansa. Nykyään Namibian valkoisesta väestöstä 60 % puhuu afrikaansia ja 32 % saksaa. .
Saksaa opetetaan edelleen monissa kouluissa ja se on etenkin vientiteollisuuden kannalta tärkeä kieli. Lisäksi Namibiassa tuotetaan saksankielistä mediaa kuten Allgemeine Zeitung -sanomalehti. . Namibian yleisradioyhtiöllä on ollut saksankielinen radiokanava (Funkhaus FM) vuodesta 1979 lähtien. Paikallinen saksan murre on nimeltään namibiansaksa tai Namsläng.
Kotoperäiset kielet
Namibian kotoperäiset kielet kuuluvat joko khoisan- tai bantukieliin. Perustuslaki takaa oikeuden käyttää englannin lisäksi muita kieliä koulujen opetuskielenä niin yksityisissä kuin valtion tukemissa kouluissa.
Vuoden 2011 väestönlaskennan perusteella maan puhutuimmat kotikielet olivat (puhujamäärä kotitalouksien perusteella):
Ääntä nopeampi liikelentokone
Ääntä nopeampi liikelentokone (lyh. SSBJ, ) tulee olemaan pieni liikesuihkukone, jonka on tarkoitus lentää suuremmalla nopeudella kuin Mach 1,0 (yliäänilentokone). Tällä hetkellä ääntä nopeammat liikelentokoneet eivät ole vielä käytössä, vaikka useat valmistajat työskentelevät tai ovat työskennelleet mallien parissa.