cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Chris Mead
Vuonna 2002 Mead laski, että eräs pikkuliitäjä (Puffinus puffinus), joka rengastettiin aikuisena lintuna vuonna 1957 Bardsey Islandilla Walesissa, ja pyydystettiin uudelleen heinäkuussa 2002 samalla paikalla, oli todennäköisesti lentänyt noin kahdeksan miljoonaa kilometriä elämänsä aikana. Sama lintu tavattiin samassa paikassa vielä vuonna 2003 ja 2004.
Mahomet Weyonomon
Matkan tarkoitus
Weyonomonin pitkään laivamatkaan Britteinsaarille oli aivan erityinen syy. Hänen kansansa oli joutunut luovuttamaan yhä suurempia maa-alueita Uuden-Englannin siirtolaisille nykyisen Connecticutin alueelta. Sata vuotta aikaisemmin mohegaanit päällikkönsä Uncasin johdolla olivat olleet toivottamassa brittejä tervetulleiksi uudelle mantereelle. Ystävyyssiteiden asteittainen murtuminen ja siirtolaisten loputon maannälkä olivat työntäneet mohegaanit yhä pienemmälle alueelle ja estääkseen lohduttomalta näyttävää tulevaisuutta toteutumasta oli Weyonomon päättänyt matkustaa Englantiin vedotakseen kuninkaan oikeudenmukaisuuteen ja pyytääkseen tältä parempaa kohtelua kansalleen. Weyonomonin seurueen muodostivat kapteeni John Mason ja hänen poikansa Sam sekä mohegaaninkielinen tulkki Zachery Johnson, intiaaninimeltään AughQuant.
Muutamia vuosikymmeniä aikaisemmin oli Englantiin purjehtinut Weyonomonin isoisä Owenego tapaamaan kuningatar Annea. Matkan syynä oli Connecticutin siirtokunnan nopea kasvu ja siitä aiheutuneet maankäyttöön liittyvät ongelmat. Kuningatar oli luvannut, että britit palauttaisivat anastamansa alueet niiden alkuperäisille asukkaille, mutta lupaus osoittautui katteettomaksi eikä kyennyt pysäyttämään siirtokunnan leviämistä.
Club Life Volume Two – Miami
Kappaleet
CD 2, Deluxe Edition
Chris Mead
BTO:n satakielitutkimuksen rahoitusta varten Mead suunnitteli CD-levyn, jolla oli runoja ja satakielen laulua, mukana useita historiallisia äänitteitä. Levy nimi on Nightingales: A Celebration. Levyn mukana seuraa Richard Mabeyn kirjoittama kirja.
Mahomet Weyonomon
Uusi hautaus
Weyonomon haudattiin vuonna 1736 johonkin etelä-Lontoon hautausmaalle ja hänen hautapaikkansa jäi tuntemattomaksi. Vuonna 2006 Englannin kuningatar Elisabet II julkisti Weyonomonin muistomerkin Southwarkin katedraalissa mohegaanien perinteisten hautausseremonioiden saattelemana.
Chris Mead
1995 Mead sairastui ja joutui jäämään "eläkkeelle". Hän kuitenkin jatkoi toimintaansa BTO:ssa ja ryhtyi BTO:n mediakonsultiksi, esiintyen usein radiossa ja lehdissä. Mead palkittiin Britannian kaikilla kolmella arvokkaimmalla lintutieteen mitalilla:
Varsinais-Suomen sairaanhoitopiiri
Sairaanhoitopiirin sairaalarakennukset
Hankkeen valmistuttua vuonna 2021 U-sairaalassa vielä olevat sairaanhoitotoiminnot (lastentaudit, naistentaudit, korva-, nenä- ja kurkkutaudit, suu- ja leukasairaudet) on tarkoitus siirtää T3-sairaalaan. Sairaanhoitopiiri haluaisi purkaa vanhan U-sairaalarakennuksen. Kun valtioneuvoston päätöksellä vuonna 2010 Tyksin sairaalamäki määriteltiin yhdeksi Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä, tuli myös U-sairaala suojelun piiriin. Turun kaupunginvaltuusto kuitenkin hyväksyi kesäkuussa 2015 U-sairaalan alueen kaavamuutoksen, jossa U-sairaala jäi ilman suojelumerkintää. Museovirasto ei valittanut päätöksestä, joten päätös sai lainvoiman. U-sairaalan purkamiselle ei uudessa tilanteessa ole suojelullisia esteitä. Jos vanha sairaala saneerataan esimerkiksi toimistokäyttöön, vain rakennuksen betonirunko voidaan hyödyntää. Tyksin vuonna 1938 valmistunut A-sairaala on edelleen käyttökelpoinen sairaanhoitotoiminnassa. Rakennukselle on tehty mittava peruskorjaus vuosina 2013 - 2019.
Sairaanhoitopiirin suunnitelmissa on keskittää psykiatrista hoitoa yliopistosairaalan välittömään läheisyyteen ns. Mikron tontille rakennettavaan uudisrakennukseen. Voimassa olevan investointisuunnitelman mukaan kustannusarvioltaan 60 milj. euron ja kerrospinta-alaltaan 20 000 neliön rakennuksen rakentaminen alkaisi vuonna 2022.
Talouslukuja
Varsinais-Suomen sairaanhoitopiirin toimintakulut olivat 793,2 milj. euroa vuonna 2020 ja kokonaiskulut sisältäen poistot ja rahoituskulut 834,0 milj. euroa. Toimintatuotot olivat samoin 834,0 milj. euroa. Toimintatuotoista 598,1 milj. euroa (71,7 %) oli myyntituottoja jäsenkunnilta ja 71,8 milj. euroa ulkokunnilta sairaanhoitopalvelujen myynnistä. Muita myyntituottoja kertyi 93,5 milj. euroa ja muita tuottoja 43,1 milj. euroa. Potilasmaksutulot olivat 27,5 milj. euroa (3,3 %).
Piirin jäsenkunnat
Jäsenkunnat 31.12.2022:
Lisäksi Turun yliopistolla oli oikeus asettaa edustajansa kuntayhtymän päätöksentekoelimiin.
Speenhamlandin järjestelmä
Speenhamlandin järjestelmä on Englannissa eräillä paikka­kunnilla vuonna 1795 käyttöön otettu avustus­järjestelmä, jonka tarkoituksena oli turvata maaseudun köyhälistölle tietty vähimmäis­toimeen­tulo. Nimensä se sai lähellä Newburyä Speenhamlandissa, Pelican Inn -nimisestä majatalosta, jossa pidetyssä kokouksessa Berkshiren kreivikunnan tuomarit päättivät järjestelmän perustamisesta. Järjestelmästä käytettiin usein myös nimitystä Speenhamlandin laki, vaikka sen perusteita ei koskaan vahvistettu lailla.
Järjestelmän perusteet
Speenhamlandin järjestelmän käyttöön­ottoon saakka Englannissa oli voimassa Elisabet I:n 1500-luvun lopulla säätämä köyhäinlaki. Sen mukaan köyhien oli suostuttava tekemään työtä millä tahansa palkalla, ja vain henkilöillä, jotka eivät onnistuneet saaman minkään­laista työtä, oli oikeus köyhäin­apuun. Sen sijaan Speenham­landin järjestelmän mukaisia avustuksia myönnettiin pieni­tuloisille, vaikka he olisivatkin käyneet työssä, mutta heidän ansionsa jäi järjestelmän perustana olleen asteikon alapuolelle.
Köyhäin­hoito­verot, joiden tuotosta avustukset suoritettiin, tulivat kunkin paikkakunnan maan­omistajien maksettaviksi. He yrittivät usein esittää järjestelmälle vaihto­ehtoja, esimerkiksi paikallisten yhdistysten ylläpitämiä vaivais­taloja. Lopulta järjestelmän epäkohdat kärjistyivät siinä määrin, että se oli vuonna 1834 korvattava uudella köyhäin­hoito­lailla.
Speenhamlandin järjestelmän huippuaikoja olivat Napoleonin sotien ajat. Silloin sillä pyrittiin levittämään kasvavan maalais­köyhälistön tyytymättömyyttä elintarvikkeiden kohonneisiin hintoihin. Sotien päätyttyä järjestelmästä laajalti luovuttiin muutamia paikka­kuntia lukuun ottamatta. Varsinkin Etelä-Englannissa järjestelmällä oli paljon kannatusta. William Pitt nuorempi yritti tehdä sen lakisääteiseksi, mutta ei onnistunut. Järjestelmä ei myöskään tullut käyttöön koko maan laajuisesti, mutta se sai 1830-luvulla kannatusta varsinkin niissä kreivikunnissa, joissa koneidensärkijät mellakoivat.
Arvostelu
Vaikka järjestelmän tarkoituksena oli lievittää köyhyttä, sitä alettiin pian arvostella siitä, että se päin vastoin oli omiaan ylläpitämään köyhyyttä. Järjestelmän ansiosta työnantajat, sekä maan­omistajat että kaupunkien uudet teollisuus­yrittäjät, saattoivat palkata työntekijöitä hyvin alhaisella palkalla, joka sellaisenaan ei riittänyt toimeentuloon, sillä työntekijä sai tällöin palkkansa lisäksi rahaa myös avustuksina. Maaseudulla vain harvoilla työn­antajilla oli mahdollisuus maksaa niin korkeita palkkoja, että työntekijä ei ollut palkkansa lisäksi oikeutta myös avustuksiin. Tämä johti siihen, että työn­tekijöillä ei ollut taloudellista kannustetta tehdä työtään riittävän ahkerasti ja huolellisesti, minkä vuoksi työn tuottavuus jäi usein lähes olemattomaksi. Järjestelmän katsottiin myös estävän nykyaikaisten työmarkkinoiden syntymisen.
Thomas Malthus väitti, että tällainen järjestelmä, jolla köyhiä tuettiin, johtaisi väistämättä voimakkaaseen väestön­kasvuun, koska se rohkaisi varhaiseen avioituiseen. Tilastollisesti ei ole kuitenkaan voitu osoittaa mitään korrelaatiota Speenhamlandin järjestelmän ja väestön­kasvun välillä.
Speenhamlandin lakia ja muut sen kaltaiset avustus­järjestelmiä sovellettiin, kunnes vuonna 1834 säädettiin laki köyhäinlain muuttamisesta.
Speenhamlandin kokouksessa vuonna 1795 säädetty leivän hintaan perustuva asteikko ei ollut käytössä läheskään kaikkialla Englannissa. Myöskään käytäntö, jonka mukaan avustusten saaminen ei edellyttänyt asumista köyhäin­talossa ja josta Speenhamlandin laki oli yksi varhaisimmista esimerkeistä, ei tuolloin ollut vielä kovin laajalle levinnyt. Palkkojen lisäksi suoritettavat avustukset olivat yleensä tilapäinen ratkaisu, ja niiden toteutustapa vaihteli alueittain. Mark Blaugin tutkielmassa The Myth of the Old Poor Law vuodelta 1960 väitetään, että toimikunnan jäsenet, jotka vuonna 1834 laativat uuden köyhäin­lain, käyttivät tarkoitus­hakuisesti Speenhamlandin järjestelmää koko vanhan köyhäin­hoito­järjestelmän saattamiseen huonoon valoon ja saadakseen yleisen mielipiteen kannattamaan uutta lakia.
Historiallisia tulkintoja
Speenhamlandin järjestelmä oli ilmeisesti yksi monista leivän hintaan perustuneista järjestelmistä, mutta erityisen kuuluisaksi sen on tehnyt Frederick Edenin teos The State of the Poor (1797). Eden syytti järjestelmää siitä, että se hidasti maanviljelyksen kehittymistä. Vaikka osa Blaugin väittämistä ehkä onkin huonosti perusteltuja ja liian poleemisia, on kuitenkin ilmeistä, että järjestelmä otettiin joissakin kylissä käyttöön jo tammikuusta 1795 lähtien, ennen toukokuussa pidettyä kokousta. Koska yritykset uudistaa köyhäinhoitolakia valtakunnallisesti eivät olleet johtaneet tulokseen, vuonna 1795 vallinnutta hätää yritettiin lievittää eri paikkakunnilla melko sattumanvaraisesti keksityillä keinoilla, eikä yhtenäistä valtakunnallista politiikkaa todennäköisesti ollut.
Hylemorfismi
Hylemorfismi eli hylomorfismi (, hylē, 'aine' +, morfē, 'muoto') on filosofinen teoria, jonka mukaan kaikki kappaleet koostuvat aineesta ja muodosta.
Hylemorfismissa aine ja muoto muodostavat ykseyden, jossa ainetta ei ole olemassa ilman muotoa, eikä muotoa ilman ainetta. Puhdasta ainetta sen enempää kuin puhdasta muotoakaan ei voida havaita. Ainoastaan järki voi käsittää ne abstrahoimalla muodon aineesta tai aineen muodosta.
Aristotes
Aristoteles hylkäsi Platonin ideaopin ja korvasi sen omalla teoriallaan substantiaalisista ja aksidentaalisista muodoista. Aristoteleen mukaan jokainen substanssi voidaan jakaa kahtia aineeseen ja muotoon. Esimerkiksi pronssinen patsas voidaan jakaa aineeseen (pronssi) ja muotoon (patsaan muoto). Itsessään pronssi on potentiaalisesti patsas; siitä tulee aktuaalisesti patsas, kun se saa patsaan muodon.
Aristoteleen mukaan elävän olennon sielu on sen muoto. Elävä olento on kokoelma ainetta, joka on järjestynyt niin, että sen järjestys pitää itseään yllä.
Hylemorfismi ja mekanismi
Hylemorfismi voidaan nähdä vaihtoehtona mekanistisille eli puhtaan aineellisille selityksille siitä, kuinka muutos tapahtuu. Aineellinen todellisuuskäsitys pyrkii selittämään kaikki tapahtumat edeltävien tapahtumien ketjun (josta Aristoteles käytti nimitystä aikaansaava syy) seurauksena, ilman vetoamista mihinkään päämäärään tai tarkoitukseen. Tämän näkemyksen mukaan kun sanomme, että tammenterho ”tavoittelee” tammen muotoa, viittaamme vain siihen, kuinka yhdellä tavalla järjestetty aine (tammenterho) muotoutuu edeltävien syiden seurauksena uudenlaiseksi aineen järjestykseksi (tammi). Tammen muoto on vain pelkkä abstraktio, joka on pohjimmiltaan tarpeeton tammenterhon kasvun selittämiseksi.
Hylemorfismin mukaan termi ”tammi” vastaa objektiivista todellisuutta, jossa on kausaalisia voimia. Kun tammenterho kasvaa tammeksi, se ”pyrkii” kohti tammen muotoa. Termin ”tammi” merkitys on olemassa objektiivisena päämääränä, joka vetää ainetta itseään kohti.
Hylemorfismi muutoksen selittäjänä
Aristoteles näki hylemorfismin parhaana tapana selittää muutos. Määritelmän mukaan muutosta tapahtuu silloin, kun yhdestä asiasta tulee toista. Mutta jos yhden asian täytyy ”tulla” toiseksi, silloin näillä kahdella asialla täytyy olla jotain yhteistä. Jos tammenterholla ja tammella ei ole mitään yhteistä, tällöin tammenterho ei muutu tammeksi; sen sijaan jossain vaiheessa tammenterho katoaa ja tammi ilmestyy. Koska tammenterho ilmeisesti kuitenkin muuttuu tammeksi, tammenterhon ja tammen täytyy jakaa joku alla oleva prinsiippi, joka ei muutu vaan pysyy samana muutoksen tapahtuessa. Aristoteleen mukaan tämä oli aine. Samaan aikaan tuli olla jotain, mitä tammenterholla ja tammella ei ollut yhteistä, prinsiippi joka saa muutoksen aikaan. Aristoteleen mukaan tämä oli muoto. Aristoteleen järjestelmässä muutos tapahtuu, kun aine menettää yhden muodon ja saa toisen muodon.
Liikkumaton liikuttaja
Aristoteleen mukaan suurimmassa osassa olioita muoto tarvitsee ainetta yhtä paljon kuin aine tarvitsee muotoa. Ihmisyyden muoto ei voi olla olemassa itsekseen; se tarvitsee olemassaoloonsa yksittäisiä ihmisiä. Aristoteles kuitenkin päätteli, että tulee olla olemassa perimmäinen syy kaikelle liikkeelle, ja sen tulee olla puhdasta muotoa. Tämä olento ei tarvitse ainetta, koska se ei ole muodon yksittäinen ilmentymä; sen sijaan se on ideaali muoto, jota kohti kaikki muut olennot pyrkivät. Näin se on kaikkeuden ”liikkumaton liikuttaja”: kaikki asiat saavuttavat täydellisyyden siinä määrin kun ne saavuttavat tämän olennon täydellisyyden.
Aristoteleen mukaan tähti­tieteelliset syyt viittasivat siihen, että olisi olemassa joko 47 tai 55 liikkumatonta liikuttajaa. Sen sijaan monien myöhempien filosofien mukaan sellaisia oli vain yksi. Monet keskiaikaiset juutalaiset, kristityt ja islamilaiset filosofit sovelsivat aristoteelista ajatusta liikkumattomasta liikuttajasta ajatukseen Jumalasta.
Myöhempi antiikin filosofia
Stoalaiset olivat materialisteja ja hylkäsivät sekä Sokrateen että Aristoteleen ajatukset. He kehittivät oman kategoriaoppinsa, ennen kaikkea välttyäkseen viittaamasta aineettomiin muotoihin.
Plotinos herätti ideaalien muotojen ajatuksen uudelleen henkiin uusplatonismissa. Hän katsoi aineen olevan tyhjää avaruutta tai olemassaolon puhdasta mahdollisuutta. Augustinuksen kautta ajatus siirtyi kristilliseen ajatteluun, niin kutsutun Aristoteleen teologian, joka koostui todellisuudessa Plotinoksen Enneadien materiaalista, välityksellä puolestaan islamilaiseen filosofiaan. Tuomas Akvinolainen, joka sai vaikutteita myös islamilaisesta filosofiasta, esitteli aristoteelisen hylemorfismin keskiajan filosofiaan.
Keskiajan filosofiassa
Keskiajan skolastiset filosofit hyväksyivät yleensä hylemorfismin, mutta he eivät olleet yksimielisiä sen sovellusalueesta. Erityisesti keskiajalla kiisteltiin siitä, missä määrin hylemorfismia tuli soveltaa aineettomiin olioihin, kuten ihmissieluihin ja enkeleihin.
Ihmissielut
Tämä aiheutti ongelmia keskiajan filosofian kristillisessä viitekehyksessä. Kristinusko vaikutti olettavan, että yksilölliset sielut voivat säilyä olemassa kuoleman jälkeen. Siksi aristoteelisesti ajatelleet keskiajan filosofit olivat pulman edessä. He saattoivat toisaalta hyväksyä Aristoteleen määritelmän sielusta puhtaana muotona, sillä kustannuksella, että heidän tuli selittää, kuinka se saattoi jatkaa olemassaoloaan kuoleman jälkeen. Toisaalta he saattoivat määritellä sielun substanssiksi, joka on tehty sekä aineesta että muodosta, sillä kustannuksella, että heidän näkemyksensä oli ristiriidassa Aristoteleen kanssa.
Jotkut filosofit, kuten Tuomas Akvinolainen, hyväksyivät Aristoteleen kannan sielusta puhtaana muotona. Toiset, kuten Bonaventura, katsoivat, että ihmissielun täytyy sisältää sekä muotoa että ainetta: näin sen täytyy muodostua jonkinlaisesta ”henkisestä aineesta”, joka kuitenkin toimii muotona ihmisruumiin ruumiilliselle aineelle.
Enkelit
Jotkut keskiajan filosofit, kuten Tuomas Akvinolainen, katsoivat enkelien olevan puhdasta muotoa ilman ainetta. Aristoteleen järjestelmässä lajin (species) eri jäsenet ovat erillisiä aineellisia yksilöitä, jotka jakavat saman muodon. Tällöin aineen täytyy olla se, joka erottaa lajin jäsenet toisistaan. Jos enkelit ovat puhdasta muotoa ilman ainetta, tällöin ne eivät voi jakaa yhteistä muotoa; jos ne jakaisivat, silloin kaikki enkelit olisivat yksi olento. Tästä seuraa, että jos enkelit ovat puhdasta muotoa, silloin jokaisen enkelin tukee olla oma erityinen muotonsa, eli oma lajinsa.
Ajatus siitä, että jokainen enkeli on oma lajinsa tai sukunsa (genus), tarjosi kätevän selityksen kristilliselle uskolle siitä, etteivät langenneet enkelit voi pelastua: Kristus saattoi omaksua ihmisen luonnon pelastaakseen kaikki ihmiset, mutta hän ei voinut samalla tavalla pelastaa langenneita enkeleitä, koska jokaisella enkelillä oli oma luontonsa.
Toiset, kuten Bonaventura, katsoivat enkelien, samoin kuin kaiken muunkin, koostuvan sekä aineesta että muodosta. Bonaventura tunsi Tuomaan ajatuksen siitä, että jokainen enkeli muodostaa oman lajinsa, mutta hänen mukaansa niin oudon teorian voi hyväksyä vain, jos Raamatussa lukee niin suoraan tai jos logiikka ehdottomasti vaatii sitä. Päinvastoin kuin Tuomas, Bonaventura päätteli enkelien jakavan yhden enkeliyden muodon. Koska Aristoteleen järjestelmässä kaksi yksilöoliota voivat jakaa saman muodon vain, jos ne ovat aineellisesti erillisiä olioita, Bonaventuran mukaan enkelien tulee koostua sekä ”henkisestä aineesta” että muodosta.
Väärä dilemma?
Étienne Gilsonin mukaan Tuomaan ja Bonaventuran näkemykset eivät välttämättä ole ristiriidassa keskenään. Tuomas määritteli ”aineen” enemmän tai vähemmän fysikalistisesti. Jos aineellisuus tarkoittaa ruumiillisuutta, tällöin Tuomas on oikeassa siinä, etteivät henkiset olennot kuten sielut ja enkelit voi olla aineellisia.
Mosin-Nagant
Kivääri oli alun perin voittaja kilpailussa, jonka keisarillinen Venäjä järjesti vanhentuneiden Berdan-kiväärien korvaamiseksi, ja siinä yhdistettiin Sergei Mosinin suunnittelema makasiini belgialaisen Leon Nagantin lukkomekanismiin. Armeija olisi halunnut Nagantin suunnitteleman kiväärin sellaisenaan, mutta isänmaallisuussyistä ulkomaalaisen ei voitu antaa voittaa kilpailua. Aseen nimitys kolmen linjan kivääri tulee sen kaliiperista, joka oli vanhan pituusmitan linjan mukaan kolme tuuman kymmenesosaa (.30). Kivääriä valmistettiin Ranskassa (Manufacture Nationale d’Armes de Châtelleraut Châtelleraut:ssa) ja Venäjällä Izhevskissä ja Tulassa sekä Sestoretskissa (Rajajoella). Puolesmiljoonas kolmen linjan kivääri valmistettiin juliaanisen kalenterin mukaan 21. maaliskuuta 1897 mennessä. Saman vuoden loppuun mennessä oli varusteltu loppuun kiväärienhankinnan ensimmäinen vaihe, ja 1898 alkoi toinen vaihe. Venäjän-Japanin sodan alkuun mennessä oli Venäjän keisarillisella armeijalla jo 3 800 000 mainitun tyypin kivääriä.
Tiger Woods
Eldrick Tont ”Tiger” Woods (s. 30. joulukuuta 1975 Cypress, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen golfammattilainen ja yksi kaikkien aikojen menestyksekkäimmistä golfaajista ja eniten ansainneista urheilijoista. Hän on voittanut 15 major-turnausta ja yhteensä 82 PGA Tourin kilpailua.
Nuoruus
Eldrick Tont Woods syntyi 30. joulukuuta 1975 Cypressissä, Kaliforniassa. Hänen isänsä Earl (k. 2006) oli afroamerikkalainen upseeri, ja hänen äitinsä on thaimaalaissyntyinen. Perheessä ei ollut muita lapsia. Isä alkoi kutsua poikaansa nimellä ”Tiger” oman sotilasystävänsä lempinimen mukaan. Isä opetti Tigeria pelaamaan golfia jo hyvin nuorella iällä, ja poika pääsi esittelemään taitojaan televisiossakin. Hän esiintyi esimerkiksi vuonna 1978 kaksivuotiaana The Mike Douglas Show’ssa.
Mosin-Nagant
Aseesta on olemassa useita muunnelmia, joista alkuperäisen M1891-mallin lisäksi mainittakoon M1938- ja M1944- sekä M07-karbiinit, sekä M91/30 joka on Neuvostoliitossa paranneltu versio alkuperäisestä M1891:stä.
Tiger Woods
Kilpailut
Lapsena ja teini-ikäisenä Woods voitti viisi maailmanmestaruutta nuorten sarjoissa. Hän oli 16-vuotiaana kaikkien aikojen nuorin PGA-kiertueella pelannut. Woods sai golf-stipendin Stanfordin yliopistoon ja opiskeli siellä vuosina 1994–1996 pääaineenaan taloustiede. Hän voitti useita amatöörien Yhdysvaltain-mestaruuksia ja siirtyi ammattilaiseksi 1996.
Woods voitti kaksi PGA-turnausta ammattilaisuransa ensimmäisten kahden kuukauden aikana. Vuonna 1997 Woods voitti Masters-turnauksen ennätystuloksella 270. Hän oli 21-vuotiaana sekä turnauksen kaikkien aikojen nuorin että ensimmäinen afroamerikkalainen voittaja. Samana vuonna hän sivusi British Openin kenttäennätystä, ja 1998 hän voitti neljä PGA-turnausta ja useita muita turnauksia. Vuonna 2000 Woods teki "Career Grand Slamin" eli voitti viimeisenkin neljästä major-turnauksesta. Woodsin Masters-turnauksen 2001 voitto oli hänen neljäs peräkkäinen major-voittonsa, jolloin Woodsilla oli samanaikaisesti hallussaan ensimmäisenä pelaajana golfin historiassa ammattilaisten kaikkien neljän major-turnauksen tittelit.
Vuonna 2005 Woods äänestettiin PGA-kiertueen vuoden pelaajaksi jo seitsemännen kerran yhdeksän vuoden aikana. Hän oli vuoden 2008 loputtua voittanut jo 14 major-turnausta. Vuosina 1997–2006 Woods läpäisi majoreissa cutin eli pääsi loppukierroksille 37 kertaa peräkkäin.
Woods piti vuosien 2009–2010 vaihteessa muutaman kuukauden pelitauon avio-ongelmiensa vuoksi. Hänen menestyksensä oli paluun jälkeen aluksi melko vaatimatonta, mutta vuonna 2012 hän voitti ensimmäisen PGA-turnauksensa kolmeen vuoteen. Vuosi 2013 oli Woodsille hyvin menestyksekäs: hän voitti viisi turnausta ja oli PGA-kiertueen vuoden pelaaja yhdennentoista kerran.
Loukkaantumiset
Woods on loukkaantunut uransa aikana useita kertoja ja pitänyt niiden vuoksi pitkiä pelitaukoja. Hänen vasen polvensa leikattiin ensimmäisen kerran 1994 ja toistamiseen 2002. Vuonna 2008 polveen tehtiin tähystysleikkaus ja samana vuonna uusi polvileikkaus. Vuoden 2010 aikana Woods kärsi niskakivuista ja akillesvaivoista. Hänelle tehtiin vuonna 2014 selkäleikkaus hermopinteen vuoksi, ja sen jälkeen hän oli kilpailutauolla. Vuoteen 2018 mennessä hänelle on tehty neljä selkäleikkausta.
Valmentajat
Woodsin huippuvuosien ensimmäinen svingivalmentaja oli Butch Harmon 1996–2003. Seuraava valmentaja oli Hank Haney 2004–2010, jonka jälkeen valmentajana toimi Sean Foley 2010–2014.
Golfyritys
Woodsin golfkentänsuunniteluyritys Tiger Woods Design perustettiin 2006. Ensimmäinen sen suunnittelema kenttä avattiin Cabo San Lucasiin Meksikoon 2014.
Yksityiselämä
Woods meni naimisiin ruotsalaisen mallin Elin Nordegrenin kanssa lokakuussa 2004. Perheeseen syntyi tytär vuonna 2007 ja poika vuonna 2009. Avioliitto romuttui loppuvuonna 2009, kun alkoi liikkua huhuja Woodsin syrjähypyistä. Marraskuussa 2009 Woods kolaroi autonsa keskellä yötä ja loukkaantui lievästi. Paljon julkisuutta saaneen onnettomuuden jälkeen Woods myönsi pettäneensä vaimoaan useiden naisten kanssa ja esitti julkisen anteeksipyynnön faneilleen ja perheelleen. Hän kertoi myös pitävänsä taukoa golfista hoitaakseen perheasiansa kuntoon. Skandaalin seurauksena Woods menetti osan mainossopimuksista. Woods ja Nordegren erosivat, ja Woods maksoi vaimolleen korvauksia ja antoi tälle kahden lapsensa huoltajuuden vastineeksi siitä, ettei tämä puhuisi Woodsin naisseikkailuista. Avioero maksoi Woodsille lehtitietojen mukaan sata miljoonaa dollaria.
Woods on perustanut Tiger Woods Foundation -säätiön, jonka perustehtävä on tukea ja auttaa vähäosaisia lapsia.
Woods pidätettiin 29. toukokuuta 2017 Jupiter Islandilla Floridassa epäiltynä rattijuopumuksesta. Hänen elimistöstään löyty kipu-, ahdistus- ja unilääkkeitä sekä THC:tä, eli hydrokodonia, hydromorfonia, alpratsolaamia, tsolpideemiä ja tetrahydrokannabinolia.
Woods joutui 23. helmikuuta 2021 Los Angelesin piirikunnassa vakavaan auto-onnettomuuteen, ja hänet leikattiin, koska hänen toinen nilkkansa pirstoutui ja hänellä oli kaksi luunmurtumaa jaloissaan. Woodsin vauhti oli kova, eikä hän nähtävästi ole yrittänyt hidastaa ennen onnettomuutta.
Tulot ja sopimukset
thumb|Tiger Woods vuonna 2009 Earl Woods Memorial Pro-Am -turnauksessa. Woodista tuli maailman parhaiten ansaitseva urheilija vuonna 2002. Hänestä tuli vuonna 2009 historian ensimmäinen urheilija, joka on ansainnut urallaan yli miljardi dollaria. Palkintotulojensa lisäksi Woods on solminut useita tuottoisia sponsorisopimuksia, suurimmat niistä Niken kanssa, ja hän on ansainnut myös esimerkiksi esiintymispalkkioilla ja golfkenttien suunnittelulla.
Saavutukset
Woods on voittanut 15 major-turnausta ja 82 PGA Tourin turnausta. Hän on major-voittotilastoissa kakkossijalla: edellä on Jack Nicklaus 18 majorilla. PGA-tourin kaikkien aikojen voittotilastoissa hän jakaa ykköstilaa Sam Sneadin kanssa.
Majorit
Woodsin ylivoimaisimpia major-voittoja ovat olleet Yhdysvaltain avointen voitto 15 lyönnillä vuonna 2000, Mastersin voitto 12 lyönnillä vuonna 1997 ja Britannian avointen voitto 8 lyönnillä vuonna 2000.
PGA Tour
Woods on voittanut vuoden 2018 PGA Tourin loppuun mennessä yhteensä 80 PGA Tourin kilpailua. Viimeisin voitto on PGA-kiertueen finaalista 2018. Hän on voittanut kiertueella palkintorahoina yli 110 miljoonaa dollaria.
Rankinglista
Woods on historian nuorin, pitkäaikaisin ja ylivoimaisin maailman rankingykkönen vuonna 1986 perustetulla listalla. Woods nousi ensimmäisen kerran rankinglistan ykköseksi kesäkuussa 1997. Hän on ollut uransa aikana rankinglistan ykkösenä ennätykselliset 683 viikkoa, ja hän oli listaykkösenä ennätykselliset 281 peräkkäistä viikkoa kesäkuusta 2005 lokakuuhun 2010. Toistaiseksi viimeisen kerran Woods on ollut rankingykkösenä toukokuussa 2014.
Torielämää Hakaniemessä
Torielämää Hakaniemessä on Aimo Tukiaisen tekemä veistosreliefi Hakaniemen metroasemalla Helsingissä. Vuonna 1961 tehty teos on Helsingin metron taideteoksista vanhin. Se on myös niistä ainoa, jota ei ole suunniteltu metroon: teos oli alun perin Postipankin toimitalon ulkoseinässä Siltasaarenkadulla. Postipankin omistajanvaihdoksen jälkeen Torielämää Hakaniemessä siirtyi Helsingin kaupungin liikennelaitoksen omistukseen. Teos on tehty metallista hitsaamalla ja se esittää torikojuja lintuperspektiivistä nähtynä. Teoksen sisään on sijoitettu lamppuja, jotka valaisevat sen pimeällä.
Teoksen sijaintia Hakaniemen metroasemalla muutettiin uuteen E-sisäänkäyntiin.
Merimaskun koulu
Merimaskun koulu on Naantalissa, entisessä Merimaskun kunnassa sijaitseva vuonna 1949 valmistunut alakoulu. Koulun koulunjohtajana toimii Jarmo Rasi. Koulussa on 134 oppilasta, seitsemässä perusopetusryhmässä. Näin ollen yhdellä luokalla on keskimäärin 19 oppilasta.
Maicon Pereira de Oliveira
Maicon Pereira de Oliveira (taiteilijanimeltään Maicon, 8. toukokuuta 1988 – 8. helmikuuta 2014) oli brasilialainen jalkapalloilija.
Hän edusti viimeksi Ukrainan valioliigan Illitšivets Mariupol -seuraa, jossa Maicon pelasi lainassa Šah’tar Donetskista. Hän pelasi aikaisemmin muun muassa ukrainalaisessa Volyn Lutskissa sekä lainasopimuksella Romanian Liga I:n Steaua Bukarestissa. Kaudella 2011–2012 hän oli Ukrainan valioliigan paras maalintekijä 14 osumallaan yhdessä Šah’taria edustaneen Jevhen Seleznovin kanssa.
Maicon kuoli auto-onnettomuudessa 8. helmikuuta 2014. Šah’tar Donetsk päätti myöhemmin maksaa Maiconin vuoteen 2015 saakka ulottuvan pelaajasopimuksen palkan hänen perheelleen. Maiconilla oli kuollessaan 7-vuotias tytär.
Hiippa (saari)
thumb|250px|Hiipan saari kuvattuna [[Naantalin kirkko|Naantalin kirkontornista. Hiipan edessä on Jakoluodon saari ja etualalla kuvassa on Nunnalahden uimaranta.]] Hiippa on Naantalissa sijaitseva pieni 0,77 hehtaarin ulkoilusaari. Saarella ei ole rakennuksia tai rakenteita. Saaren rannat ovat ruovikoituneet kiinni viereiseen Jakoluodon saareen.
Lähteet
60.47764°N, 22.01467°W
Drymocallis glandulosa
Drymocallis glandulosa on ruusukasvien heimoon kuuluva kasvilaji, joka aiemmin tunnettiin nimellä Potentilla glandulosa. Lajilla ei ole suomenkielistä nimeä. Kasvi on tärkeää ravintoa useille hiirilajeille, kuten lännenhiirusille (Reithrodontomys megalotis), kaktuspeurahiirusille (Peromyscus eremicus) ja kalifornianpeurahiirusille (Peromyscus californicus).
Ulkonäkö ja koko
Drymocallis glandulosa on monivuotinen ruohokasvi. Se kasvaa yleensä pystysuoraan ylös, mutta se voi olla myös pieni ja tupasmainen, vain muutaman senttimetrin korkuinen. Kasvi voi olla myös pitkä ja kapea, lähes metrin korkuinen. Lajilla voi olla maavarsia. Drymocallis glandulosa on usein karvojen peitossa; monet karvoista ovat rauhasmaisia, jolloin kasvin pinta on tahmea. Kukin kasvin lehdistä jakautuu useisiin lehdyköihin; lehden kärjessä on pitkä kärkilehdykkä ja lehtiruodin kummallakin puolella pienempiä sivulehdyköitä.
Kukinto on viuhko, jossa on yleensä 2-30 väriltään ja kooltaan vaihtelevaa kukkaa. Jokaisessa kukassa on yleensä viisi yli senttimetrin pituista terälehteä, joiden väri vaihtelee valkoisesta vaaleankeltaisen kautta kullanväriseen.
Levinneisyys
Drymocallis glandulosa on kotoisin laajalta alueelta Pohjois-Amerikan länsiosista. Sen levinneisyysalue ulottuu Kanadan lounaisosista Yhdysvaltain länsirannikon ja Kalifornian kautta Meksikon Baja Californiaan.
Elinympäristö
Levinneisyysalueellaan lajin voi löytää hyvin monenlaisista elinympäristöistä. Kasvi esiintyy tavallista yleisempänä sen jälkeen, kun sen elinympäristö on raivattu tai häiriintynyt, esimerkiksi metsäpalojen, avohakkuiden ja voimakkaan laiduntamisen jälkeen.
Luokittelu
Drymocallis glandulosa luetaan nykyisin kuuluvaksi valkohanhikkien (Drymocallis) sukuun, mutta aiemmin sen luokiteltu lähisukuiseen hanhikkien (Potentilla) sukuun. Kasvi on ulkomuodoltaan hyvin vaihteleva, ja sillä on lukuisia muunnoksia ja alalajeja, joiden eroja ei voi selkeästi määritellä. Muunnoksiin luetaan yleensä ainakin seuraavat:
Kirjolaulumesikko
Kirjolaulumesikko (Xanthotis macleayanus) on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Kirjolaulumesikkoa tavataan Australian koillisosissa. Lajin on kuvattu olevan yleinen, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Weckström
Weckström on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Anastasija Vinnikava
Anastasija Vinnikava (,, s. 15. huhtikuuta 1991 Dzjaržynsk, Valko-Venäjä) on valkovenäläinen laulaja. Hän edusti maatansa vuoden 2011 Euroviisuissa kappaleella "I Love Belarus", joka ei selviytynyt finaaliin. Hänen alkuperäinen kappaleensa oli "Born in Byelorussia", mutta se myöhemmin vaihdettiin kappaleeseen "I Am Belarus". Laulu kuitenkin rikkoi laulukilpailun sääntöjä, sillä se oli esitetty julkisesti ennen 1. syyskuuta 2010, ja jouduttiin vaihtamaan uudelleen.
Harmaakurkkumesikko
Harmaakurkkumesikko (Xanthotis flaviventer) on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Harmaakurkkumesikkoa tavataan Australiassa, Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Vuohenherneet
Vuohenherneet (Galega) on kasvisuku hernekasvien (Fabaceae) heimossa. Sukuun kuuluu kahdeksan lajia ruohoja tai varpuja.
Tr2
thumb|300px|Tr2-1319 Tr2 (Truman) oli Suomessa sotien jälkeen käytössä ollut yhdysvaltalainen höyryveturityyppi. Raskaat tavaraliikenneveturit olivat samaa tyyppiä, jollaisia oli sodan aikana toimitettu Neuvostoliittoon (Lend-Lease-sopimus).
Truman Tr2 -vetureita valmisti Baldwin Locomotive Works Pennsylvanian osavaltion Philadelphiassa, ALCO valmisti sarjan viimeisimmät yksilöt. Veturiin mahtui 13 tonnia hiiltä ja 28 tonnia vettä.
Jatkosodan jälkeen suomalainen veturiteollisuus ei pystynyt raaka-ainepuutteen ja sotakorvausten takia rakentamaan vetureita, joten vetureita jouduttiin hankkimaan ulkomailta. Yhdysvalloista hankitut 20 veturia tuotiin Suomeen osina ja ne koottiin VR:n Helsingin konepajassa. Veturin lempinimi Truman viittaa Yhdysvaltain silloiseen presidenttiin Harry S. Trumaniin.
Tr2-veturit olivat VR:n raskaimmat ja vahvimmat veturit. Ne sijoitettiin Riihimäelle ja niitä oli lyhytaikaisemmin sijoitettuna Pieksämäelle ja Kouvolaan. Vetureita käytettiin myös Helsingin ja Riihimäen välisissä henkilöjunissa.
Adsorptiokuivaus
Adsorptiokuivaus tarkoittaa kosteuden poistamista kaasusta, esimerkiksi paineilman kuivaamista kemikaalien avulla käyttämällä tehtävään suunniteltua adsorptiokuivainta. Adsorptiokuivausta käytetään silloin, kun kastepisteen on oltava erittäin alhainen. Tässä menetelmässä ilma kulkee huokoisen vesimolekyylejä sitovan kuivausaineen läpi, jolloin suurin osa ilman sisältämästä vesihöyrystä sitoutuu kuivausaineeseen.
Adsorptiokuivaimen toiminta
Adsorptiokuivaimessa on yleensä kaksi kuivaustornia, joista toinen kuivaa ja toinen elpyy. Kun toinen torni kyllästyy vedestä, ja toinen on palautunut eli kuivunut, voidaan osia vaihtaa. Vaihto suoritetaan yleensä automaation avulla tietyin väliajoin. Kuivausaineena käytetään mm. silicageeliä ja aktivoitua alumiinioksidia. Elvytystapoja on kaksi, kylmäelvytys ja kuumaelvytys. Kylmäelvyttävissä kuivaimissa elvytys tapahtuu lämpötilaa nostamatta yleensä kuivattua paineilmaa vastavirtaan syöttämällä. Kuumaelvyttävissä kuivaimissa kuivausainetta lämmitetään erillisillä sähkövastuksilla tai kompressorin tuottamalla lämmöllä ja näin saadaan vesihöyry poistettua kuivainaineesta. Kuumaelvytyksellä toimiva kuivaus on huomattavasti taloudellisempi kuivausmenetelmä. Adsorptiokuivainta on helppo käyttää ja huoltaa. Kuivausaineet kestävät yleensä vuosia riippuen siitä, kuinka öljypitoista ilma on.
Adsorptiokuivaus rakentamisessa
Adsorptiokuivaimet soveltuvat tilan kuivaukseen talorakentamisessa. Laitteet toimivat tehokkaimmin lämpötilavälillä 0 °C – 30 °C, jonka saavuttamiseksi tilassa saatetaan tarvita myös erillistä lämmitystä. Kondenssikuivaus on toimivampi vaihtoehto tilan ollessa erittäin lämmin ja kostea. Laitteita voi myös käyttää yhdessä tilan kuivaamiseksi. Jotta adsorptiokuivaus soveltuu rakennuksen tilojen kuivaukseen, tilat tulee eristää tehokkaasti.
Aiheesta muualla
Dessecant Desiccant
Luettelo Pietarin silloista
thumb|[[Suomen rautatiesilta]] Pietarissa on yli 340 siltaa, kapeista kävelysilloista keskiaikaisiin ja moderneihin siltoihin. Silloissa ja niiden yhteydessä on usein ainutlaatuisia yksityiskohtia ja patsaita. Pietarin silloista kuuluisimpia ovat Nevan sillat.
Vuohenherneet
Lajit Pohjoismaissa
Pohjoismaissa tavataan kaksi vuohenhernelajia, jotka ovat tulokkaita. Ne ovat monivuotisia melko korkeaksi kasvavia ruohoja, joiden lehdet muodostuvat soikeista parittaisista lehdyköistä ja kukintona on pitkä latvaterttu. Suomessa viljellään Etelä- ja Keski-Euroopasta kotoisin olevaa rohtovuohenhernettä koristekasvina. Rehuvuohenhernettä, joka on kotoisin Kaukasukselta, viljellään nurmi-, rehu- ja koristekasvina. Laji on harvoin levinnyt viljelykarkulaiseksi tai on tulokas.
Luettelo Pietarin silloista
Nevan sillat
Nevajoen ylittää 10 siltaa, joista 8 on avattavia.
Fontankan sillat
Fontanka-joen ylittää 15 siltaa, joista näyttävimmät ovat Nevan valtakadun kohdalla joen ylittävä Anitškovin silta, Lomonosovin silta, ja sfinksein koristeltu Egyptiläinen silta.
Gribojedovin kanavan sillat
Gribojedovin kanavan ylittää 21 siltaa.
Moikan sillat
Moika-joen ylittää 15 siltaa.
Krjukovin kanava
Krjukovin kanava on Fontankan ja Moikan yhdistävä kanava, jonka ylittää kuusi siltaa.
Prjažka-joki
Prjažka-joen ylittää kolme siltaa.
Royal Pavilion
Royal Pavilion on entinen kuninkaallinen asuinrakennus, joka sijaitsee Brightonissa, Englannissa. Royal Pavilionin rakentaminen aloitettiin vuonna 1787 Yrjö IV:n merenrantapiilopaikaksi, ja rakentaminen jatkui vuoteen 1811. Royal Pavilion edustaa indo-goottilaista tyyliä, joka vallitsi Intiassa 1800-luvulla.
Historia
Walesin prinssi, josta tuli myöhemmin kuningas Yrjö IV, vieraili Brightonissa ensimmäisen kerran vuonna 1783, vähän täysi-ikäisyytensä saavuttamisen jälkeen. Merenrantakaupungista oli tullut hienostunut Georgen sedän, Cumberlandin herttuan, asuinpaikan myötä. Prinssi jakoi setänsä kiinnostuksen teatteria, keittotaitoa ja pelaamista kohtaan, ja hän asettui asumaan Royal Pavilioniin setänsä luokse. Lisäksi prinssin lääkäri oli kertonut meriveden olevan hyväksi prinssin kihdille. Vuonna 1786 prinssi vuokrasi vaatimattoman, entisen maatalon Steinestä, Brightonin vehreältä alueelta, jota turistit pitivät huvikävelypaikkanaan. Lontoon kuninkaallisesta hovista etäällä oleva Pavilion oli prinssille hienovarainen paikka hänen ja pitkäaikaisen kumppaninsa, neiti Fitzherbertin, rakkaussuhteelle. Prinssi halusi mennä naimisiin Fitzherbertin kanssa ja he solmivat avioliiton salassa, sillä roomalaiskatolisuus esti Fitzherbertin avioliiton.
Vuonna 1787 Carlton Housen suunnittelija Henry Holland palkattiin laajentamaan olemassa olevaa rakennusta, josta tuli yksi Marine Pavilionin siivistä. Siipi liitettiin keskimmäiseen pyörörakennukseen, jossa oli vain kolme päähuonetta, aamiais- ja illallishuoneet sekä kirjasto. Vuosina 1801 ja 1802 Pavilionia laajennettiin jälleen uudella illallishuoneella ja kasvihuoneella. Prinssi myös osti kiinteistöä ympäröivät maat, joille intialaistyylinen loistelias ratsastuskoulu ja kuuden hevosen talli rakennettiin vuosina 1803–1808.
Vuosina 1815–1822 suunnittelija John Nash laajensi ja suunnitteli Pavilionin uudelleen sellaiseksi, miltä se näyttää vielä tänäkin päivänä. Keskellä Brightonia sijaitseva intialaistyylinen palatsi näyttää upealta, tosin rakennuksen mielikuvituksellinen sisustus on saanut vahvasti vaikutteita sekä kiinalaisesta että intialaisesta tyylistä.
Royal Pavilionin myynti
Kuningas Yrjö IV:n kuoltua vuonna 1830 hänen seuraajansa kuningas Vilhelm IV oleskeli Pavilionissa lukuisilla vierailuillaan. Kuningatar Viktoria ei kuitenkaan pitänyt Brightonin ja Pavilionin yksityisyyden ja tilan puutteesta, vaan osti maata Wightsaarelta Osborne Housea varten, josta tuli kuninkaallisen perheen loma-asunto. Viktorian vierailtua Pavilionissa viimeisen kerran vuonna 1845 hallitus suunnitteli myyvänsä rakennuksen ja sen maat. Lopulta hallitus myi Pavilionin kaupungille 53 000 punnalla vuonna 1850. Monet Pavilionin alkuperäisistä kalusteista poistettiin, ja suurin osa päätyi joko Buckinghamin palatsiin tai Windsorin linnaan. Pavilionin muututtua yksityisrakennuksesta julkiseksi se alkoi kiinnostaa turisteja.
Nykyään Royal Pavilionissa vierailee vuosittain noin 400 000 turistia, ja Pavilion onkin yksi Brightonin päänähtävyyksistä.
Royal Pavillion elokuvissa
Royal Pavillion nähdään pikaisesti lyhytelokuvassa Lumiukko kohdassa, jossa poika ja lumiukko ovat lentelemässä erilaisten maisemien ylitse.
Mikkelin lukio
thumb|Mikkelin lukio Mikkelin lukio on Mikkelissä toimiva lukio. Mikkelin lukio (opiskelijoiden arkikielessä Miklu) on ollut Suomen viidenneksi suurin lukio. Miklussa opiskelee noin 800 lukiolaista. Lukio perustettiin 2010, kun Mikkelin Lyseon lukio ja Mikkelin Yhteiskoulun lukio yhdistettiin.
Historia
Mikkelin lukiot päätettiin yhdistää taloudellisista syistä. Yhdistäminen perustui Mikkelin kaupunginvaltuuston marraskuussa 2008 tekemään päätökseen. Päätöstä vastustettiin mm. mielenosoituksella, johon osallistui parisataa mikkeliläistä nuorta. Mikkelin kaupungin sivistysosasto pyysi nimiehdotuksia syyskuussa 2008. Nimiehdotuksissa olivat mukana Mikkelin Yhteislukio, Mikkeli-lukio, Mikkelin Yhteislyseo, Mikkelin Yhteislyseon lukio ja Mikkelin lukio, joka valittiin tulevan lukion nimeksi. Lukuvuonna 2010–2011 opiskelu tapahtui lähinnä entisen Yhteiskoulun tiloissa, ainoastaan kielten opiskelu sijoittui Päämajankuja 4:n tiloihin, mutta lukuvuodesta 2011–2012 lähtien opiskelu on tapahtunut pääosiltaan Päämajankuja 4:n tiloissa. Entisen Yhteiskoulun tiloissa on enää liikunnan opetus ja Kansalaisopisto toimii siellä. Koska Mikkelin lukio on ns. suurlukio, voi lukiossa erikoistua moniin eri aineisiin.
Eritrea yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa
Eritrea on osallistunut yleisurheilun ulkoratojen maailmanmestaruuskilpailuihin vuodesta 1997 lähtien. Se on saavuttanut MM-kilpailuissa kaksi mitalia ja 13 muuta pistesijaa. Ghirmay Ghebreslassie voitti maratonilla kultaa Pekingissä 2015. Zersenay Tadese saavutti 10 000 metrin juoksussa hopeaa Berliinissä 2009 ja on lisäksi sijoittunut 5 000 metrin juoksussa kahdeksanneksi Pariisissa 2003 ja 10 000 metrin juoksussa kuudenneksi Helsingissä 2005 ja neljänneksi niin Osakassa 2007 kuin myös Daegussa 2011 sekä maratonilla kuudenneksi Dohassa 2019. Osakan kisoissa Yared Asmerom sijoittui maratonilla neljänneksi. Moskovassa 2013 Nguse Amlosom sijoittui 10 000 metrin juoksussa kahdeksanneksi. Pekingissä 2015 Abrar Osman sijoittui 10 000 metrin juoksussa kuudenneksi. Lontoossa 2017 Aron Kifle sijoittui 10 000 metrin juoksussa seitsemänneksi ja Yohanes Ghebregergis maratonilla seitsemänneksi. Eugenessa 2022 Nazret Weldu sijoittui maratonilla neljänneksi, Rahel Daniel 10 000 metrin juoksussa viidenneksi ja Yemane Haileselassie 3 000 metrin estejuoksussa seitsemänneksi.
Nancey Murphy
Nancey Murphy on yhdysvaltalainen kristillinen filosofi, joka on työssään ollut erityisen kiinnostunut tieteen ja uskonnon suhteesta ja kristillisestä materialismista.
Elämä
Nancey Murphy on toiminut kristillisen filosofian professorina Fuller Theological Seminarissa vuodesta 1989 lähtien. Hän valmistui maisteriksi 1973 Creightonin yliopistosta aineinaan filosofia ja psykologia. Hän suoritti filosofian tohtorin arvon tieteen filosofiassa vuonna 1980 Kalifornian yliopistosta, Berkeleyssä ja teologin tohtorin arvon 1987 Graduate Theology Unionissa, Berkeleyssä.
Vuonna 1998 Murphy valittiin Creighton yliopiston vuoden alumniksi ja 2006 hänet valittiin GTU:n Vuoden alumniksi. Vuonna 1999 hän liittyi J.K Russell Fellowksi teologian ja luonnontieteen keskukseen (Center for Theology and Natural Sciences). Hänet valittiin myös kansainväliseen tieteen ja uskonnon yhteisöön (International Society for Science and Religion). Vuonna 2007 Los Angeles Magazine nimesi hänet yhdeksi sadasta vaikutusvaltaisimmasta henkilöstä. Murphy toimii pastorina baptisteja lähellä olevassakirkkokunnassa Church of the Brethren..
Filosofia
Filosofiassa Murphy painottaa erityisesti näkemystä, että tiede on otettava vakavasti myös uskonnon alueella. Hän kannattaa kristillistä materialismia, eli aineellista käsitystä ihmisestä. Hänen mukaansa kristillinen ihmiskäsitys on myös Raamatussa aineellinen ja termit kuten "henki" viittaavat vain suhteisiin ihmisen ja jonkin muun välillä.
Helgolandin taistelu (1914)
Helgolandin taistelu oli ensimmäisen maailmansodan ensimmäinen meritaistelu, joka käytiin Helgolandin saarten edustalla 28. elokuuta 1914 Britannian Kuninkaallisen laivaston ja Saksan keisarikunnan laivaston kesken.
Tausta
Britannian Amiraliteetti suunnitteli iskun Saksan laivaston keveitä aluksia vastaan.
Kuninkaallisen laivaston osaston rungon muodostivat Harwichin osaston kevyet risteilijät HMS Arethusa ja HMS Fearless ja kahdesta hävittälaivueesta kootut 21 hävittäjää. Osaston suojana oli 1. Taisteluristeilijäviirikkö (vara-amiraali Sir David Beatty) sekä 1. Kevyt risteilijäviirikkö (kommodori W. E. Goodenough).
Taistelu
thumb|250px|Kevyt risteilijä SMS Mainz uppoaa. Taistelu alkoi hyökkäysosaston havaittua kaksi saksalaista hävittäjää, joista toinen upotettiin välittömästi. Tällöin saksalaiset kontra-amiraali Maasin komentamat kevyet risteilijät SMS Stettin, SMS Frauenloeb, SMS Mainz, SMS Cöln (lippu), SMS Stralsund ja SMS Ariadne saapuivat paikalle.
Vara-amiraali Beatty pyysi tukiosastolta apua. Tukiosasto upotti SMS Kölnin, SMS Ariadnen ja SMS Mainzin. Loput saksalaisalukset pakenivat.
Lopputulos
Kuninkaallinen laivasto menetti 35 miestä kaatuneina ja 40 haavoittuneina. Saksan laivasto menetti yli 1200 miestä kaatuneina ja vankeina.
Taistelujärjestys
Alusluettelo, Kuninkaallinen laivasto:
Mathias Weckström
thumb|Mathias Weckström vuonna 1860. Mathias (Matias) Weckström (12. heinäkuuta 1803 Helsinki – 7. syyskuuta 1873 Helsinki) oli suomalainen keräilijä ja postiekspeditööri.
Henkilöhistoria
Mathias Weckströmin vanhemmat olivat kamreeri Kaarle Kustaa Weckström ja Amalia Lizelles. Weckström tuli Turkuun ylioppilaaksi Porvoon lukiosta 1823. Hovioikeuden auskultantti hänestä tuli 1826 ja samana vuonna ylimääräinen kopisti senaattiin. Weckström nimitettiin postihallituksen reistraattoriksi 1831 ja postiekspeditööriksi Helsinkiin 1835, missä tehtävässä hän työskenteli vuoteen 1855. Weckströmillä oli merkittäviä raha- ja nimikirjoituskokoelmia, ja hän laati aihepiiristä useita julkaisuja. Hän perusti Pohjaan ja Kirkkonummelle kansankirjaston.
Perhe
Weckströmin puoliso oli Aleksandra Uschakoff (1811–1836), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1829. Heidän poikansa oli arkkitehti N. M. Weckström.
Le Figaro
Le Figaro on ranskalainen Pariisissa päivittäin ilmestyvä konservatiivinen sanomalehti.
Lehti perustettiin 1826 satiirisena viikkolehtenä ja nimettiin Pierre Beaumarchais’n näytelmän Figaron häät mukaan. Myös lehden motto Sans la liberté de blâmer, il n’est point d’éloge flatteur – ”Ilman vapautta arvostella ei ole aitoa ylistystäkään” – on peräisin Figaron häistä. Keskusta-oikeistolainen lehti on yleisesti tukenut UMP-puoluetta ja sen edeltäjiä.
Historia
Le Figaron ensimmäinen numero ilmestyi 15. tammikuuta 1826. Lehti oli Ranskan suurin, ja siihen kirjoittivat muun muassa Émile Zola, Alphonse Karr ja Jules Claretie. 16. maaliskuuta 1914 entisen pääministeri Joseph Caillaux’n vaimo Henriette Caillaux murhasi Le Figaron päätoimittajan Gaston Calmetten hänen julkaistua kirjeen, joka kyseenalaisti pääministerin rehellisyyden.
Toiseen maailmansotaan mennessä Le Figarosta oli tullut Ranskan merkittävin sanomalehti. Sodan jälkeen lehdestä on tullut ylemmän keskiluokan äänitorvi.
Vuosina 2004–2018 lehden omisti Serge Dassault. Suuren lentokonevalmistajan Dassault Aviationin omistajan, pormestarin, hallitsevan Union pour un mouvement populaire -puolueen senaattorin ja saman puolueen kansalliskokousedustaja Olivier Dassault’n isän omistusta suuresta kansallisesta sanomalehdestä on pidetty hyvin ristiriitaisena niin lehden sisä- kuin ulkopuolellakin.
Lehti tuki Nicolas Sarkozyn vaalikampanjaa vuonna 2007.
Lehden levikki on noin 358 000 kappaletta. Sen tämänhetkinen päätoimittaja on Robert Mergui.
Nyystölä
Nyystölä on kylä Padasjoella. Se sijaitsee Padasjoen kirkonkylän eteläpuolella ja Päijänteen lounaisrannalla. Siihen kuuluu myös osia Virmailan ja Kelventeen saarista.
Nyystölässä on myös lintutorni, josta näkee Nyystölänlahdelle.
Nyystölän historia
pienoiskuva|Nyystölän taisteluun liittyvä nuijakivi.
Juhana III antoi lahjoituskirjalla 21. marraskuuta 1569 Nyystölän rälssin lahjoitukseksi Iivari Maununpoika Särkilahdelle. Nyystölän tilukset olivat jo Olavi Niilonpoika Tavastin läänityksenä. Nyystölässä käytiin tammikuussa 1597 Nyystölän taistelu, yksi nuijasodan keskeisistä taisteluista. Kylässä sijaitsee nykyään kaksi sodan muistomerkkiä. Toinen, 14. tammikuuta 1597 tapahtuneen verilöylyn muistoksi pystytetty patsas, on Veriniityn laidassa Kirkkomäellä eli nykyisellä Nuijapatsaanmäellä. Toinen on Eskolanmutkassa oleva niin sanottu Aunekivi, jonka äärellä väitetään 13. tammikuuta 1597 tehdyn se petollinen sopimus, jonka rikkomisesta seurasi 14. tammikuuta 1597 verilöyly. Aunekiven kuparilaatta tosin lienee väärän kiven kyljessä, niin kuin Nuijapatsaskin on väärällä aukealla, kuten Toivo Jalli on selostanut kirjassaan Nuijamiehestä nuijasotaan.
61.32944°N, 25.30222°W