cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Alice in Chains
Hiljaiselo, sivuprojektit ja Layne Staleyn kuolema (1996-2004)
Jerry Cantrell sai valmiiksi toisen Degradation Trip -studioalbuminsa vuoteen 2002 mennessä. Vuonna 1998 sävelletyn albumin sanoitukset keskittyivät vahvasti siihen, minkä Cantrell näki Alice in Chainsin rappiona. Tämä rappio oli edelleen ilmeistä albumin lähestyessään julkaisuaan kesäkuussa 2002. Cantrell kuitenkin kommentoi asiaa saman vuoden maaliskuussa seuraavasti: "Olemme kaikki vielä olemassa, joten on mahdollista, että [Alice in Chains] voisi tehdä jotain jonain päivänä, ja toivon täysin, että jonain päivänä teemme niin. "
Pohdiskellessaan yhtyeen hiljaiseloa haastattelussa vuonna 2011 Sean Kinney sanoi, ettei Staley ollut ainoa, joka taisteli riippuvuutta vastaan. "Hän oli keskipiste, kuten laulajat ovat. He nostivat hänet siksi esiin. Mutta totuus oli, että se koski melkein kaikkia. Minulla oli ehdottomasti käsi tiukasti ratissa, kun lähdimme alas jyrkänteeltä. Syy siihen, että vetäydyimme - lopettaminen kun on kaksi levyä listaykkösenä, se ei ole kovin hyvä siirto uralle - mutta teimme sen, koska rakastamme toisiamme emmekä halunneet kuolla julkisuudessa. Ja tiedän varmasti sydämessäni, että jos olisimme jatkaneet, en olisi nyt puhelimessa puhumassa sinulle. En olisi selvinnyt. En vain olisi. "
Taisteltuaan vuosikymmenen huumeriippuvuutta vastaan, Layne Staley löydettiin kuolleena asunnostaan Seattlesta 19. päivä huhtikuuta 2002. Ruumiinavaus- ja toksikologiaraportin mukaan Layne kuoli otettuaan speedballia, joka on heroiinin ja kokaiinin sekoitus. Raportissa todettiin Staleyn kuolleen huhtikuun 5. päivänä eli kaksi viikkoa ennen ruumiin löytämistä. Cantrell omisti kahta kuukautta myöhemmin ilmestyneen Degradation Trip -sooloalbuminsa Staleyn muistolle. Mike Starr väitti myöhemmin Celebrity Rehab -ohjelmassa olleensa viimeinen henkilö, joka näki Staleyn elävänä. Hän myönsi tunteneensa syyllisyyttä, ettei ollut soittanut hätänumeroon kun Staley oli varoittanut häntä siitä. "Kunpa en olisi ollut niin pöllyssä bentsoista [sinä iltana], en olisi vain kulkenut ovesta ulos", Starr sanoi.
Staleyn kuoleman jälkeen Mike Inez liittyi Heartiin ja kiersi yhtyeen kanssa vuodesta 2002 vuoteen 2006. Jerry Cantrell teki yhteistyötä eri artistien kanssa, kuten Heart, Ozzy Osbourne ja Damageplan. Vuonna 2004 Cantrell perusti Cardboard Vampyresin The Cult -kitaristin, basistin ja rumpalin Billy Duffyn, Chris Wysen ja Josh Howserin sekä Mötley Crüe -laulaja John Corabin kanssa.
Lokakuun 22. päivänä 2004 Sony BMG lopetti Alice in Chainsin levytyssopimuksen, mikä tapahtui 15 vuotta levytyssopimuksen solmimisen jälkeen vuonna 1989.
Stephen L. Mosko
Stephen "Lucky" Mosko (7. joulukuuta 1947 Denver – 5. joulukuuta 2005 Green Valley) oli yhdysvaltalainen säveltäjä, kapellimestari ja musiikkipedagogi.
Mosko oli CalArtsissa mukana perustamassa uuden musiikin California EAR Unit -kokoonpanoa. Hän toimi musiikillisena johtajana Los Angelesin olympisen taidefestivaalin nykymusiikkijuhlilla ja vuoden 1987 Los Angeles Festivalissa, jossa juhlittiin John Cagea. Lisäksi Mosko johti kymmenen vuoden ajan San Francisco Contemporary Music Players -kokoonpanoa ja toimi Bostonin Griffin Ensemblen pääkapellimestarina. John Adams oli Moskon yhteistyökumppani 1980-luvun alusta saakka.
Musiikkikriitikko Mark Swedin mukaan Mosko oli lahjakas kapellimestari, mutta hänen sävellysuransa ei lähtenyt suureen nousuun, koska hänen käyttämänsä kaltainen abstrakti tyyli oli jo mennyt trendi. Säveltäjä Rand Steiger kuitenkin luonnehti Moskon tyyliä hyvin henkilökohtaiseksi ja uniikiksi. Hänen sävellystensä joukossa on kamarimusiikkiteos Psychotropics (1994), joka on sävelletty viidelle Southwest Chamber Music Societyn jäsenelle. Moskon teoksia ovat esittäneet muiden muassa San Franciscon ja Sacramenton sinfoniaorkesterit, Los Angelesin filharmonikot, SONOR ja California EAR Unit.
Mosko oli islantilaisen kansanmusiikin johtava asiantuntija ja sai kaksi Fulbright–Hays-stipendiä tehdäkseen tutkimusta Islannissa. Hän sai National Endowment for the Arts -säveltäjästipendin, kaksi Broadcast Music Incorporated -palkintoa ja Fromm Foundationin palkinnon. Mosko kuoli kotonaan Kaliforniassa 58-vuotiaana, jolloin leskeksi jäi huilisti Dorothy Stone.
Khowarin kieli
Khowarin kieli on Pakistanin pohjoisosassa entisen Chitralin ruhtinaskunnan alueella asuvien khojen puhuma dardilainen kieli. Erillisiä puhujaryhmiä on myös Afganistanissa ja Intiassa sekä yksittäisiä puhujia Tadžikistanin Vuoristo-Badahšanin autonomisella alueella. Vuonna 1992 kielen puhujia arvioitiin olevan yhteensä noin 250 000 henkeä.
Erkki Sunila
Veijo Erkki Sunila (27. kesäkuuta 1924 Viipuri – 11. tammikuuta 1982 Helsinki) oli suomalainen varatuomari ja hallintomies, joka oli elinkeinohallituksen pääjohtajana 1973–1981.
Khowarin kieli
Khowar kuuluu dardilaisten kielten keskisen ryhmän pohjoiseen alaryhmään. Viime aikoihin saakka se oli ainoastaan yhteisön suullisen kanssakäymisen väline. Hiljattain on alettu julkaista tekstejä urduun perustuvalla kirjoitusjärjestelmällä. Khowar toimii myös Chitralin muiden kielten puhujien yhteisenä kommunikaatiovälineenä. Sitä kutsutaankin usein chitralin kieleksi.
Erkki Sunila
Erkki Sunila kirjoitti ylioppilaaksi Tampereen lyseossa 1945 ja suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1952. Lainopin kandidaatin arvon hän sai anomuksesta aiemmin suoritetun tutkinnon perusteella. Yliopisto-opintojen jälkeen hän toimi hovioikeuden auskultanttina Helsingin hovioikeuden alaisuudessa ja sai varatuomarin arvon 1958.
Sunila aloitti työuransa tie- ja vesirakennushallituksen ylimääräisenä lakimiehenä 1952–1954, jatkoi ylimääräisenä asiamiehenä 1955–1957, toimi apulaisasianvalvojana 1958–1959 ja toimistopäällikkönä 1960–1961. Valtiovarainministeriön vanhempana hallitussihteerinä hän oli 1962–1964 ja hallitusneuvoksena 1965–1973. Virkaatekevänä valtakunnansovittelijana hän oli 1967–1970 ja työriitojen valtakunnansovittelijana 1970–1973, jona aikana työmarkkinoilla elettiin melskeistä aikaa ja järjestettiin huomattavia lakkoja. Elinkeinohallituksen pääjohtajana Sunila oli viraston perustamisesta alkaen kesään 1981 asti, jolloin jäi työkyvyttömyyseläkkeelle. Virkansa ohella hän toimi lukuisissa luottamustehtävissä. Monet ammattijulkaisut julkaisivat Sunilan kirjoittamia artikkeleita työmarkkina- ja hintapolitiikasta.
Anni Rättyä
Eeva Anni Rättyä (4. tammikuuta 1934 Nivala – 25. heinäkuuta 2021 Ylivieska) oli suomalainen keihäänheittäjä.
Anni Rättyä sijoittui Helsingin 1952 olympialaisissa naisten keihäänheitossa parhaana suomalaisena 14:nneksi. Hän edusti seuratasolla Nivalan Urheilijoita ja saavutti SM-pronssia vuonna 1952. Vuonna 1953 hän heitti Suomen ennätyksen 45,27 m ja vuonna 1955 hän voitti lajinsa Ruotsi-maaottelussa. Hänestä käytettiin lempinimeä Nivalan lettipää.
Rättyä julkaisi 1990-luvulla runokirjat Taivaan kainalossa (1993), Lähetä lounatuuli (1995) ja Jumalan rikkaat köyhät (1997).
Laukonlinna
Laukonlinna on Tampereen Laukontorilla sijaitseva, vuonna 1907 valmistunut jugendtyylinen kerrostalo, jonka on suunnitellut arkkitehti Birger Federley. Sen on rakennuttanut kauppias, tiilitehtailija Matti Wigelius (1862–1944). Laukonlinnan pohjakerroksessa on liiketiloja ja yläkerroksissa asuntoja.
Arkkitehtuuri
Laukonlinnan jalusta on muurattu graniitista ja yläosa on rapattua seinäpintaa. Vesikatto on vihreäksi patinoitunutta kuparia. Torin puoleisessa julkisivussa on epäsymmetrisesti sijoitettu päätykolmio ja kaksi erkkeriä, jotka ovat melko huomaamattomia. Aleksis Kiven kadun puolella julkisivussa on enemmän eloisuutta.
Laukonlinnan ulkoasu muistuttaa kahta Federleyn aiemmin suunnittelemaa kansallisromanttista rakennusta: Tampereen Osake-Pankin taloa ja Blomin taloa. Tutkija Paula Kivisen mukaan Laukonlinnassa näkyy kuitenkin selvästi, että Federley on sitä piirtäessään pyrkinyt luopumaan kansallisromantiikan muotokielestä. Etenkin rakennuksen ovissa ja porrastiloissa on yksinkertaisia, ”rationaalisia” piirteitä.
Rakennuksessa on säilynyt useita alkuperäisiä, Federleyn suunnittelemia kaakeliuuneja.
Kuehneosaurus
Kuehneosaurus on sukupuuttoon kuollut matelijasuku jonka löysi Walter Georg Kühne. Tyyppilaji ja ainoa kuvattu laji on Kuehneosaurus latus.
Kuehneosaurus saalisti pääasiassa hyönteisiä. Se oli noin 70 senttiä pitkä ja mahdollisesti erinomainen liitäjä. Siivet muodostuivat sen pidentyneistä kylkiluista, kuten nykyisillä Draco-suvun liitoliskoilla. Kuehneosaurus ei pystynyt kääntämään siipiään kokoon, mutta on arvioitu että se pystyi liitämään noin 60 metriä. Pitkä ja kapea häntä tasapainotti liitoa.
Eräässä tutkimuksessa tultiin siihen tulokseen että Kuehneosaurus, toisin kuin sen pitkäsiipisempi sukulainen Kuehneosuchus, ei ehkä käyttänytkään siipiään liitämiseen, vaan jarruttamaan laskua kun se hyppäsi puusta. Tutkimuksessa arvioitiin että se putoaisi 45-asteen kulmassa 10–12 m/s. Kuehneosuchus saattoi todellisuudessa olla toinen Kuehneosaurus-laji tai toista sukupuolta edustava Kuehneosaurus latus. Silloin Kuehneosuchus olisi luultavasti ollut koiras, joka käytti liitotaitoaan ja mahdollisesti räikeän värisiä siipiään naaran (Kuehneosaurus) houkutteluun.
Kompleksometrinen indikaattori
Kompleksometrinen indikaattori eli metalli-ioni-indikaattori on väriaine, joka muuttaa väriään muodostaessaan kompleksin metalli-ionin kanssa. Tällaisia yhdisteitä käytetään analyyttisessä kemiassa indikaattoreina kompleksometrisissä titrauksissa.
Periaate
Jotta indikaattori toimisi, täytyy sen metallikompleksin olla vesiliukoinen. Indikaattorin tulee myös sitoutua metalliin heikommin kuin EDTA, koska muulloin se ei vapaudu lisättäessä titrausliuosta eikä värinmuutosta havaita. Tämän vuoksi esimerkiksi eriokromimusta T ei sovellu kuparin, koboltin, kromin, nikkelin tai raudan suoraan kompleksometriseen titraukseen. Takaisintitrauksessa sitä kyllä voidaan käyttää. Indikaattorin olisi myös hyvä muodostaa kompleksi metallin kanssa suhteessa 1:1. Monien kompleksometristen indikaattorien väri muuttuu myös pH:n vaikutuksesta ja titraus suoritetaan pH-alueella, jossa sitoutuneen indikaattorin ja vapaan indikaattorin värit poikkeavat toisistaan riittävästi.
Afganistan kesäolympialaisissa 2008
Afganistan osallistui vuoden 2008 kesäolympialaisiin Pekingissä neljän urheilijan joukkueella, johon kuului kolme miestä ja yksi nainen, kaksi yleisurheilijaa ja kaksi taekwondojaa. Näissä kisoissa Afganistan sai ensimmäisen olympiamitalinsa, kun Rohullah Nikpai otti pronssia miesten alle 58-kiloisten taekwondossa.
Draamakasvatus
Draamakasvatuksella tarkoitetaan draamaa, jota tehdään kasvatuksellisessa kontekstissa koulussa ja sen ulkopuolella. Draamakasvatukseen kuuluvat sekä koulussa tehtävä teatteri että teatteri, jota tehdään koulussa katsottavaksi.
Draamakasvatuksen määrittely
Draamakasvatus on 1900-luvulla luotu käsite, ja ennen sitä myös sanaa teatteri käytettiin kasvatuksen yhteydessä. 1900-luvun draamaopetuksen perusteet ovat lähtöisin Englannista, jossa draamapedagogiikan parissa työskentelivät Caldwell Cook (1917) ja Harriet Finlay Johnson (1923). Nykyisen draamaopetuksen kehitys on lähtöisin 1940-luvun puolivälistä, jolloin draamakasvatusta kehittivät kuuluisat draamaopettajat kuten Slade, Way, Heathcote, Bolton ja Neelands. Suomessa draamakasvatus on uudehko käsite, jota ennen on puhuttu ilmaisutaidosta (ilmaisukasvatuksesta) tai draamapedagogiikasta. Ilmaisutaito-käsitettä käytettiin Suomessa 1960- ja 1970-lukujen vaihteessa ja draamapedagogiikka-käsitettä 1980-luvun lopulla sekä 1990-luvulla. Hannu Heikkisen mukaan tämä termien epämääräisyys on hidastanut Suomessa draamakasvatuksen kehittymistä vakavasti otettavaksi oppiaineeksi sekä tutkimusalaksi.
Draamakasvatus-termin määrittelystä – siitä, mitä draamakasvatus tarkalleen ottaen on – ei olla yhtä mieltä, vaan draamakasvatus on aina tekijöidensä näköistä. Heikkinen määrittelee draamakasvatuksen ”draamaksi ja teatteriksi, jota tehdään erilaisissa oppimisympäristöissä ja joka sisältää sekä esittävän, osallistavan että soveltavan draaman genret”. Draamakasvatus-termiä käytetään tässä merkityksessä yhä yleisemmin englanninkielisissä maissa. Draamakasvatukseen sisältyy koulun teatteritoiminta, mutta sen ulkopuolelle jäävät sekä terapia että teatteri instituutiona ja ammattiteatterina. Draamakasvatus voidaan ajatella oivalluksia ja kokemuksia tuottavaksi ryhmäprosessiksi, johon sisältyy erilaisia hankkeita osallistavan, esittävän ja soveltavan draamakasvatuksen genreissä.
Draamakasvatuksessa roolien käyttö, draaman muodot sekä tapa kertoa ja tutkia tarinoita ihmisenä elämisestä erottavat sen muusta kasvatuksesta. Draamakasvatus on kuitenkin sekä draamaa että kasvatusta.
Draamakasvatuksen genret
Hannu Heikkinen jakaa draamakasvatuksen genret kolmeen eri luokkaan, katsojien draamaan, osallistujien draamaan ja soveltavaan draamaan. Draamakasvatukseen kuuluu monia eri genrejä, joista Heikkinen nostaa esiin vain osan. Heikkisen esiin tuomille genreille on yhteistä asioiden ja elämän ilmiöiden tutkiminen ja oppiminen fiktion luomisen kautta. Kaikissa genreissä perustyötavat ja ilmaisukeinot ovat jossain määrin samankaltaisia, mutta painotukset ja vaatimukset eroavat toisistaan.
Katsojien draamaa voidaan kutsua myös esittäväksi draamaksi, ja nimensä mukaisesti siinä tehdään jotain katsottavaksi. Katsojien draamassa luodaan yhdessä kuvitteellinen maailma ja tämän maailman todellisuus perustuu siihen, että katsojat lähtevät leikkiin mukaan ja katsoessaan esitystä uskovat näyttämön todellisuuden. Katsojien draamaan kuuluvia lajeja ovat teatteriesityksen valmistaminen tekstin pohjalta sekä esityksen luominen ideasta. Ideasta esitykseen pohjautuu omana genrenä improvisointiin.
Osallistujien draamassa luodaan kuvitteellinen maailma, jonka sisällä voidaan eri tavoin ja aktiivisesti työskennellä yhdessä osallistujien kanssa. Osallistujien draamaan kuuluvia genrejä ovat puolestaan prosessidraama, työpajateatteri sekä forum-teatteri. Prosessidraamassa ei ole ulkopuolista yleisöä, ja siinä keskeisiä asioita ovat muun muassa opettajan tuoma draamatarina, joka ohjaa työskentelyä, fiktion ja roolien rakentaminen yhdessä sekä asioiden tutkiminen, niillä leikkiminen ja merkitysten etsiminen ja luominen. Työpajateatteri (TIE, Theatre in Education) kehittyi teattereiden tehdessä yhteistyötä koulujen kanssa. Työpajateatterin tavoitteena on koulussa vaikeasti opetettavien ja käsiteltävien asioiden, kuten koulukiusaamisen, yhdistäminen teatteriin. Teatteriryhmä esittää lyhyen näytelmän, jonka jälkeen näytelmää tutkitaan esimerkiksi keskustelun ja improvisoinnin avulla. Lopuksi työpajan jälkeen pohditaan heränneitä tunteita ja ajatuksia. Forum-teatterissa pyritään luomaan tilanteita, joissa tapahtuu sortoa. Luodussa tilanteessa pyritään sorretun näkökulmasta löytämään tilanteelle erilaisia ratkaisuja. Forum-teatterissa katsojasta voi tulla katsoja-näyttelijä eli hän voi ottaa sorretun roolin näytelmässä ja pyrkiä roolinsa kautta vaikuttamaan tilanteeseen.
Soveltavassa draamassa yhdistetään katsojien ja osallistujien draamaa ja sen lajityypit voivat – riippuen siitä, miten draamaa työstetään – kuulua sekä katsojien että osallistujien draamaan. Improvisaatioteatteri, tarinankerronta, performanssi, digitaalinen draama, draamatekstin kirjoittaminen, sosiodraama ja tarinateatteri ovat soveltavaan draamaan kuuluvia lajityyppejä. Improvisaatio on myös oma lajityyppinsä sen lisäksi, että sitä on käytetty kaikissa muissa draamapedagogiikan genreissä. Improvisaatioteatterissa näyttelijäryhmä luo kohtaukset ryhmän tai yleisön avulla improvisoiden. Myös tarinankerronta toimii menetelmänä useissa muissa genreissä ja on lisäksi oma lajityyppinsä. Tarinoita voidaan rakentaa yksin tai pienryhmissä tai kerronnan kielioppia hyödyntämällä. Performanssissa puolestaan leikitään sepitteen kanssa ja rikotaan rajoja. Digitaalisessa draamassa hyödynnetään internetiä ja erilaisia viestimiä vuorovaikutteisesti toimimiseen. Østern pitää draamatekstin kirjoittamista draamakasvatukseen tulevana uutena lajityyppinä, jossa toimittaisiin dramaturgina, kirjoitettaisiin ja luettaisiin draamatekstejä. Sosiodraamaa ja tarinateatteria käytetään molempia sekä terapiana että opetuksessa. Sosiodraaman voidaan nähdä osittain kuuluvan soveltavan draaman luokkaan. Opetukseen liittyen sosiodraamassa voidaan esimerkiksi käsitellä sosiaalista ristiriitaa. Tarinateatterissa kerrotaan tarinoita elämästä ja näytellään näitä tarinoita improvisoiden.
Tutkiminen, tekeminen, vastaanottaminen sekä erityisesti toiminnallisuus yhdistävät kaikkea draamaa. Lajityyppien ominaispiirteet aikaansaavat eroja toiminnassa ja sitä kautta tapahtuvassa oppimisessa.
Draamakasvatuksessa työskennellään tekstien avulla ja tuotetaan erilaisia tekstejä. Eri lajityypeissä siis tuotetaan ja tulkitaan erilaisia tekstejä. Teksteillä Heikkinen viittaa kaikkeen materiaaliin, joka virittää ja ohjaa draamaa, esimerkiksi kuviin, ääniin, esineisiin ja kirjallisiin teksteihin. Teksti saattaa olla valmiiksi kirjoitettu, sitä voidaan kirjoittaa työskentelyn aikana tai sitten sitä ei koskaan kirjoiteta ylös.
Draamakasvatus ja oppiminen
Draamakasvatuksen tärkeyttä on perusteltu sillä, että draamassa sallitaan ja voidaan kokea ja kokeilla sellaisia tunteita, ajatuksia ja ilmaisuja, jotka ovat arkipäivässä mahdottomia tai kiellettyjä. Draamassa saatuja kokemuksia tutkimalla ja niistä keskustelemalla opitaan kulttuurista, yhteiskunnasta, sekä itsestä ja ryhmästä. Draama on keino tutkia erilaisia asioita ja rooleja. Draama voi auttaa oppimaan monenlaisia asioita. Draamakasvatuksessa oppiminen tapahtuu osittain tietoisesti ja osittain toiminnan hetkellä tiedostamattomasti. Tiedostamattoman oppimisen voi purkaa vasta myöhemmin.
Oppiminen draamakasvatuksessa on yhteistoiminnallista eli siinä hyödynnetään ryhmän jäsenten erilaisuutta, kehitetään yhteistyötaitoja sekä vuorovaikutusta, ryhmän jäsenet ovat positiivisesti riippuvaisia toisistaan ja jokainen jäsen kantaa vastuunsa. Oppiminen on myös aktiivista kokemuksellista oppimista: oppiminen etenee omien kokemusten ja toiminnan reflektoinnin kautta ilmiöiden teoreettiseen ymmärtämiseen ja kehittyneempiin toimintamalleihin. Reflektoinnilla tarkoitetaan tässä omien kokemusten ja tietojen tutkimista ja arviointia.
Oppimista voi draaman maailmoissa tapahtua monella tavalla: draama saattaa tehdä oppimisen kokonaisvaltaiseksi tarjoamalla oikeaa elämää muistuttavia oppimistilanteita, se voi auttaa ymmärtämään maailmaa, kehittää osallistujien viestintätaitoja ja älyllisiä, moraalisia, emotionaalisia, sosiaalisia ja fyysisiä alueita sekä kriittistä ajattelua. Draaman maailma voi antaa myös muihin taidemuotoihin ja oppiaineisiin liittyvää ymmärrystä ja kokemuksia.
Draamakasvatuksesta oppiminen voidaan tiivistää neljään oppimisen alueeseen: sisällöstä, itsestä, sosiaalisista taidoista sekä draamasta ja teatterista oppimiseen. Draamakasvatuksessa siis käsitellään jotakin asiaa, ilmiötä tai ongelmaa draaman avulla tai kautta eli opitaan sisällöstä. Draamakasvatuksessa käsiteltävät asiat liittyvät myös osallistujien henkilökohtaiseen kehittymiseen, jolloin opitaan myös itsestä jotain. Sosiaalisista taidoista opitaan, kun toimitaan yhdessä kohti yhteistä päämäärää. Opitaan myös rakentamaan, luomaan ja esittämään draamaa.
Draamakasvatuksessa on siis mahdollista kokeilla, kokea ja tutkia erilaisia rooleja, ratkaisuja ja itselle outoja maailmoja. ”Draamassa opitaan draamassa, draamasta sekä draaman avulla ja draaman kautta”.
Suomalaiseen ammatilliseen koulutukseen draamapedagogiikka alkoi vähitellen siirtyä 1990-luvulla opetussuunnitelmauudistusten myötä. Silloisissa opetussuunnitelmissa uusina painopistealueina otettiin esiin työn henkinen hallinta, työhön sitoutuminen sekä ihmisten ja ryhmien ihmistoiminnan hallitseminen.
Draamakasvatuksen opettaminen
Draama saatetaan usein nähdä jonkinlaisena hauskana välipalana sen sijaan, että se nähtäisiin mahdollisuutena oppia. Nykyisin teatteria, draamaa tai ilmaisutaitoa on mahdollista opiskella alakoulussa (1-6.lk) läpäisyperiaatteella eri aineiden yhteydessä, yläkoulussa (7-9.lk) valinnaisena aineena ja lukiossa suorittamalla alan soveltavia kursseja ja ilmaisutaidon lukiodiplomin. Teatteri ei ole sisältynyt koulussa pakollisiin opetettaviin aineisiin tai saanut taideaineen asemaa, vaikka sitä on kyllä koulussa tehty esimerkiksi valmistamalla esityksiä koulun juhliin. Draamakasvatusta ei myöskään ole määrätty kenenkään vastuulle perusopetuksessa, joten vastuu opetuksesta on aiheesta kiinnostuneilla opettajilla.
Draamaopettajan tulisi olla samanaikaisesti sekä taiteilija että pedagogi. Draamaopettajalta vaaditaan asiantuntijuutta, ammattitaitoa, sosiaalista älykkyyttä sekä myös luovuutta ja kykyä heittäytyä. Hänen tulee hallita sekä draama että kasvatus: hänen pitää osata draaman ja teatterin keinot sekä pedagogiset ja oppimisen teoriat ja käytäntö. Draamaopettajalla on monia tehtäviä. Hän esimerkiksi ohjaa toimintaa, luo luottamuksellista ilmapiiriä, innostaa ryhmää ja virittää tunnelmaa, kuuntelee, kyseenalaistaa ja täydentää ratkaisuja.
Katso myös
Muita pedagogisia malleja ja opetusmenetelmiä:
Darryl Jenifer
Darryl Jenifer (s. 22. lokakuuta 1960) on yhdysvaltalainen basisti. Hän soittaa hardcore punk-reggae -yhtye Bad Brainsissa. Jenifer on julkaissut soololevyn In Search of Black Judas (2010). Levy on enimmäkseen dubia, mutta siinä on vaikutteita myös muista musiikkityyleistä, kuten black metalista ja hip hopista. Jenifer perusti punkin, rockin, dubin ja rapin elementtejä yhdistelevän yhtyeen The White Mandingos vuonna 2012 yhdessä toimitta-muusikko Sacha Jenkinsin ja rap-laulaja Mursin kanssa. Yhtyeen esikoisalbumi The Ghetto Is Tryna Kill Me julkaistiin kesällä 2013. Hän on myös tuottanut joitain omien ja muiden yhtyeiden levyjä.
Pääskykahlaajat
Pääskykahlaajat (Glareolidae) on rantalintujen lahkoon kuuluva lintuheimo. Pääskykahlaajiin luetaan kuuluvaksi neljä sukua:
Lähteet
thumb|vasen|250px|[[Intianviippa (Rhinoptilus bitorquatus)]]
International Typeface Corporation
pienoiskuva|Herb Lubalinin suunnittelema [[ITC Avant Garde.]] International Typeface Corporation eli ITC oli vuonna 1970 perustettu kirjaintyyppejä valmistava yritys, joka oli ensimmäisiä alallaan, jolla ei ollut taustaa metallikirjakkeiden aikakaudelta. ITC:n perustivat Aaron Burns, Herb Lubalin ja Ed Rondthaler. ITC saavutti mainetta uudentyyppisillä, mainostarkoituksiin soveltuvilla kirjaintyypeillä. ITC:n kirjaintyypit levisivät 1970- ja 1980-luvuilla lisenssioikeuksien avulla tehokkaasti valoladontalaitteisiin ja siirtokirjainarkkeihin. Osa ITC:n kirjaintyypeistä edusti uusjugendia, joka oli nimensä mukaisesti saanut vaikutteita jugendista. Tällaisia kirjaintyyppejä ovat ITC Souvenir ja ITC Korinna, joiden taustalla ovat 1900-luvun alussa julkaistut saksalaiset jugend-kirjaintyypit. Edward Benguiatin suunnittelema ITC Benguiat puolestaan on saanut vaikutteita ranskalaisista art nouveau -kirjaintyypeistä. ITC myös julkaisi uudelleentulkintoja muutamista klassisista kirjaintyypeistä. Nämä uudet versiot ilmentävät kuitenkin enemmän oman aikansa muotivirtauksia kuin alkuperäisten esikuviensa henkeä. Näihin uudellentulkintoihin lukeutuvat ITC Garamond ja ITC Kabel.
ITC:n fonttivalikoimaan kuuluu nykyisin yli 1000 alkuperäistä kirjaintyyppiä, joista tunnetuimpia ovat ITC Avant Garde, ITC Benguiat, Slipstream ja ITC Souvenir. Vuonna 2000 Agfa-Monotype osti ITC:n, ja sittemmin ITC:n kokoelma on siirtynyt Monotype Imagingin omistukseen.
Simon Åkerström
Simon Åkerström (s. 10. heinäkuuta 1995 Boden, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa kotimaansa toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskan-joukkue Tingsryds AIF:ssä.
Ura
Åkerström on Luleå HF:n kasvatti. Hän pelasi juniorina sittemmin luulajalaisen Brooklyn Tigersin junioreissa. Hän oli kaudella 2011–2012 seuran J18-junioreiden paras syöttäjä 13 syöttöpisteellään. Kaudella 2012–2013 Åkerström oli joukkueen paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 11+17=28. Kaudeksi 2013–2014 hän siirtyi Luleå HF:n J20-junioreihin. Kaudeksi 2014–2015 Åkerström siirtyi Ruotsin kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolle Hockeyettan-joukkue Piteå HC:hen. Hänen ensimmäinen kautensa miesten peleissä toi 35 runkosarjaottelussa tehot 6+21=27 ja kuudessa nousukarsintasarjan ottelussa yhden syöttöpisteen.
Kaudeksi 2015–2016 Åkerström siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Ruotsin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle HockeyAllsvenskan-joukkue HC Vita Hästeniin. Hänen tulokaskautensa toi siellä 39 runkosarjaottelussa tehot 2+6=8. Kaudeksi 2016–2017 Åkerström siirtyi jatkamaan Allsvenskan-pelejään kaksivuotisella sopimuksella IF Björklövenin riveihin. Kaudella 2017–2018 hän sijoittui tehoilla 5+21=26 koko sarjan puolustajien pistepörssissä seitsemänneksi.
Åkerström siirtyi kaudeksi 2019–2020 1+1-vuotisella sopimuksella SM-liigajoukkue Porin Ässiin. Hän teki miesten pääsarjadebyyttinsä runkosarjan avauskierroksella 13. syyskuuta 2019 paikallisvastustaja Rauman Lukkoa vastaan. Åkerström merkittiin Ässien kolmospuolustajapariin Aleksi Varttisen viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 17.38 minuuttia. Åkerström sai ottelussa myös syöttöpisteen Peter Tiivolan tekemään 2–1-voittomaaliin. Kaikkiaan hän teki ensimmäisen pääsarjakautensa aikana 28 runkosarjaottelussa kolme syöttöpistettä. Siirtotakarajalla, helmikuussa 2020 Åkerströmin sopimus Ässien kanssa kuitenkin purettiin yhteisymmärryksessä. Hän palasi kotimaahansa ja siirtyi kevääseen 2021 asti ulottuvalla sopimuksella Allsvenskan-joukkue Västerås IK:hon.
Kaudeksi 2021–2022 Åkerström siirtyi jatkamaan Allsvenskan-pelejään vuoden mittaisella sopimuksella Tingsryds AIF:ään.
Muuta
Åkerströmin isä Roger pelasi omalla urallaan puolustajana pudotuspelit mukaan lukien yli 900 Elitserien-ottelua. Hän toimi Luleå HF:n kapteenina vuodet 1998–2005. Seura on jäädyttänyt Roger Åkerströmin pelinumeron 28. Hän kuului myös Ruotsin vuoden 1993 MM-hopeaa voittaneeseen joukkueeseen. Rogerilla oli myös Vancouver Canucksin NHL-varaus vuodelta 1988, mutta hän ei kuitenkaan koskaan pelannut Pohjois-Amerikassa.
Ingeborg Malmström
Lucina Konstantia Ingeborg Malmström, o.s. Wallenius (1. tammikuuta 1831 Oulu – 7. kesäkuuta 1919 Helsinki) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut runoilija. Hän käytti nimimerkkiä Myosotis palustris.
Malmström oli paitsi runoilija, myös taidemaalari, joka oli saanut opetusta kuululta kirkkotaiteen tekijältä Robert Wilhelm Ekmanilta. Oman kertomansa mukaan Malmström oli maalannut ainakin kolmen kirkon alttaritaulut, niistä yksi on Suodenniemen kirkossa. Malmström kertoi maalanneensa myös Helsingin pitäjän Pyhän Laurin kirkon alttaritaulun, mutta sitä pidetään yleisesti hänen opettajansa Ekmanin työnä.
Ingeborg Malmström oli naimisissa vuodesta 1857 rovasti Karl Robert Malmströmin kanssa.
Antti Penttilä
Antti Jaakko Penttilä (27. syyskuuta 1870 Nurmo – 15. joulukuuta 1934 Perniö) oli suomalainen maanviljelijä ja Kansallisen Edistyspuolueen kansanedustaja.
Penttilän vanhemmat olivat maanviljelijä Kustaa Penttilä ja Leena Heikkilä. Hän kävi kansakoulun ja viljeli aluksi kotitilaansa Nurmossa 1886–1913 ja toimi sitten maanviljelijänä Sauvossa 1913–1916 ja Perniössä 1916–1934. Penttilä oli lautamiehenä Nurmossa 1897–1913.
Penttilä oli kansanedustajana 1922–1924 edustaen Turun läänin eteläistä vaalipiiriä. Hän oli Nurmossa kunnallislautakunnan puheenjohtajana ja Perniössä kunnallislautakunnan ja kunnanvaltuuston puheenjohtajana.
Antti Penttilä oli naimisissa vuodesta 1888 Liisa Hipin kanssa.
Vihtori Lähde
Juhana Vihtori Lähde (10. maaliskuuta 1867 Loimaa – 8. joulukuuta 1922 Tornio) oli suomalainen kirjailija.
Teoksia
Nimellä Vihtori Lähde: Nimellä Juhana Vihtori Lähde:
Metsäsuomalaiset
Metsäsuomalaiset olivat Ruotsissa ja Norjassa asuneita suomalaisia, joita siirtyi 1580-luvulta alkaen Savosta ja Pohjois-Hämeestä Keski-Skandinavian havumetsävyöhykkeelle uudisviljelijöiksi. Maahanmuuttajat levittäytyivät laajalle alueelle Etelä-Ruotsin Tivedenistä aina Ruotsin Lappiin, ja idässä Pohjanlahden länsirannikolta Gästriklandista Norjan Telemarkiin asti. Nykyään alueella on yhä jäljellä metsäsuomalaisten rakennuksia ja paikannimiä, jotka muistuttavat suomen kielestä. Alueen kyliä kutsutaan yhä suomalaiskyliksi ja niiden metsiä suomalaismetsiksi. Nykyään metsäsuomalaisten jälkeläisten keskuudessa on herännyt kiinnostusta metsäsuomalaisten vanhaa kulttuuria kohtaan.
Asutuksen leviäminen yli Pohjanlahden
Yksi syy metsäsuomalaisten siirtolaisuuteen on Kustaa Vaasan nuorin poika Kaarle (myöhemmin Kaarle IX), joka sai vuonna 1579 herttuakunnakseen Keski-Ruotsin erämaat. Ruotsalaiset olivat jo asettuneet jokien varsille, mutta jättäneet metsäseudut asumattomiksi. Tilanteen korjaamiseksi Kaarle kirjoitti kirjelmän, jossa hän lupasi seitsemän verovapaata vuotta jokaiselle, joka ryhtyy asuttamaan herttuakunnan asumattomia alueita. On kuitenkin epätodennäköistä, että syrjäseutujen suljetuissa yhteisöissä eläneet ihmiset olisivat yhtäkkiä päättäneet muuttaa kotiseuduiltaan heille kaukaiseen maahan ilman minkäänlaista pakkoa.
Vuosina 1596–1597 käyty nuijasota ja seuraavan vuosisadan alkuvuosiin ajoittunut nälänhätä saivat yhä useammat siirtolaiset siirtymään Ruotsin metsiin. Suomalaisasutus levisi noin sataanviiteenkymmeneen Keski-Skandinavian pitäjään, lähinnä Värmlantiin, Taalainmaalle, Hälsinglandiin ja Södermanlandiin sekä sieltä Oslon itäpuolelle. Yksinomaan Värmlannissa suomalaiset levittäytyivät 40 pitäjään, Taalainmaalla 29:ään, Hälsinglandissa 16:een ja Södermanlandissa 12 pitäjään. Norjan puolelle suomalaisia siirtyi 150 kilometrin kaistalle rajaseudulle Oslosta pohjoiseen.
Siirtolaisten vastoinkäymiset
Skandinavian metsäsuomalaisten asemaa vaikeutti entisestään se, että kaskenpoltto ja metsien asuttaminen kiellettiin heiltä kaikkialla Ruotsissa. Ainoastaan ne suomalaiset, jotka hankkivat kuninkaan vahvistuskirjan saivat pitää maansa ja asuntonsa. Vuonna 1639 nämä omistusoikeuspaperit nousivat entistä tärkeämpään asemaan. Tuolloin annettiin kuningatar Kristiinan nimissä määräys, jossa määrättiin vangittaviksi kaikki lupakirjatta metsissä asuvat suomalaiset. Myöhemmin annettiin muita käskykirjeitä, joissa suomalaisten pirtit ja viljat määrättiin ilman tuomiota poltettaviksi ja hävitettäviksi.
Vuonna 1646 annettiin julistus, että jokaiselta suomalaiselta, joka ei halunnut oppia ruotsia, on talot poltettava, ja hän on henkipatto jokaisen ruotsalaisen edessä. Suomen kieli oli täydellisesti kielletty ja suomenkielisten kirjojen lukeminen johti joissakin tapauksissa vangitsemiseen vielä 1700-luvulla. Osa metsäsuomalaisista ryhtyi kestikievarien pitäjiksi. Heidän elinkeinonsa juonsi alkunsa 1649 voimaan tulleesta lakisääteisestä määräyksestä, joka vaati majoituspaikkoja yleisten maanteiden varsille kahden peninkulman välein. Kestikievarin pitäjät saivat verohelpotusta ja varsinkin naiset anoivat oikeutta majoituspaikkojen perustamiseksi.
Oma lukunsa olivat myös suomalaiset irtolaiset, jotka tunnettiin nimellä Lösfinnar. He eivät halunneet omaa tilaa, vaan viettivät mieluummin liikkuvaa elämää. Valtiovalta ei hyväksynyt näitä irtolaisryhmiä vaan pyrki lailla kieltämään sekä heidän majoittamisensa ja heidän käyttämisensä työvoimana. Lain rikkominen johti sakkorangaistukseen.
Vaikka nämä irtolaisryhmät muodostuivat pääosin miehistä oli heidän joukossaan myös nuoria naisia, jotka tunnettiin nimellä löskona ('irtolaislutka'). Monet näistä naisista tekivät miesten töitä kalastajina ja kaskenpolttajina.
Kulttuurien osittainen sekoittuminen
Useimmat metsäsuomalaiset halusivat kuitenkin raivata edelleen omia tilojaan, mutta paikalliset viranomaiset valvoivat tiukasti kaskenpolttoa. Siitä seurasi kaskeamisen lopullinen taantuminen. 1600-luvun loppuun mennessä metsäsuomalaiset olivat perustaneet Norlannin ja Sveanmaan metsäalueille enemmän kuin 900 tilaa. Raudan valmistukseen erikoistuneiden laitosten ja kaivostoiminnan leviäminen vaikuttivat suomalaisoloihin Taalainmaalla ja Värmlannissa, mutta Norlannissa ja Sveanmaalla metsäsuomalaisten siirtolaisuus jätti pysyvän jälkensä alueiden asutukseen, ja sulautui monelta osin paikalliseen kulttuuriin.
Siirtolaisina Pohjois-Amerikassa
Vuodesta 1641 alkaen lukuisia metsäsuomalaisia vangittiin ja monet heistä lähetettiin siirtolaisina Uuteen Ruotsiin Delawarejoen varrella Pohjois-Amerikassa. Vuonna 1643 Korsholmassa asunut Uuden-Ruotsin pitkäaikaisin kuvernööri Johan Printz vei mukanaan Delawareen useita Pohjanmaalla asuneita maanviljelijöitä. Ruotsalaisten siirtolaisasutus keskittyi siirtokunnan keskuksen Fort Kristinan ympärille, kun taas suomalaiset hajaantuivat metsiin, joissa he asuivat läheisessä kosketuksessa delaware-intiaanien kanssa. Yhdysvaltalaiset tutkijat Terry G. Jordan ja Matti E. Kaups ovat väittäneet kirjassaan The American Backwoods Frontier, että hirsisalvosrakennukset tulivat uudelle mantereelle näiden suomalaissiirtolaisten välityksellä.
Unohdetun kansanosan puolesta
Myöhemmin metsäsuomalaiset unohdettiin, kunnes kielitieteilijä Carl Axel Gottlund ryhtyi ajamaan heidän asioitaan. Hän teki vuosina 1817–1821 opintomatkoja Taalainmaan, Hälsinglandin, Värmlannin ja Norjan suomalaismetsiin. Metsäsuomalaisten elinolot järkyttivät Gottlundia ja hän aloitti määrätietoisen työn heidän elinolojensa parantamiseksi. Gottlund teki muun muassa tarkkoja muistiinpanoja suomalaismetsien asukkaiden kielestä, sukunimistä, ja perinteistä.
Metsäsuomalaisia arvioitiin 1800-luvun alkupuolella olleen noin 40 000, joista 14 000 asui Värmlannissa. Gottlund perusti heille 3 metsäsuomalaista seurakuntaa: Juvanniemi, Lautasalmi (Lekvattnet) ja Kirveskangas (Norra Finnskoga). Hän halusi perustaa myös metsäsuomalaisen kihlakunnan Solörin ja Värmlannin väliselle raja-alueelle, jolle hän esitti nimeä Fennia.
Metsäsuomalaisten asuinalueet vuosina 1822–1823
Gottlundin mukaan metsäsuomalaisia tai suomenkielisiä oli yli sadassa Keski-Ruotsin pitäjässä. Yhteensä oli 50 000 henkeä, jotka puhuivat ja ymmärsivät suomea. Metsäsuomalaisia eli seuraavissa maakunnissa:
Suomalaisten täsmällistä lukumäärää on vaikea selvittää, sillä osa heistä kirjattiin kirkonkirjoihin ruotsalaisilla nimillä.
Nykyisyys
{{legend|border=0|#5f9d66ff|vihreä tausta: metsä}} {{legend|border=0|#fdda3bff|keltainen risti: tuleentunut ruis ja tuohityöt}} {{legend|border=0|#aa0000ff|punainen ristinreunus: tuli ja pyhänä puuna pidetyn pihlajan marjat}} {{legend|border=0|#000000ff|musta: kaskeamisen sekä savupirttien ja -saunojen noki; neljäkäs: hedelmällisyys}}
Suomen tunnetuin metsäsuomalaisten jälkeläinen lienee RKP:n kansanedustaja Elisabeth Nauclér Maarianhaminasta, joka valittiin eduskuntaan vuonna 2007. Ruotsalaisia metsäsuomalaisten jälkeläisiä ovat prinssi Daniel, poplaulaja Björn Skifs, jalkapallovalmentaja Sven-Göran Eriksson, Nobel-palkittu ekonomisti Gunnar Myrdal ja Ruotsin pitkäaikainen pääministeri Tage Erlander.
Metsäsuomalaisilla on omia tapahtumia, johon ottaa osaa jopa tuhansia ihmisiä. Heillä on myös oma epävirallinen kansallishymni.
Henna (Orimattila)
pienoiskuva|Vihreä talo kullankeltaisen viljapellon takana Orimattilan Hennassa elokuussa 2018. Henna on Orimattilan kylä, joka sijaitsee Länsi-Orimattilassa. Henna koostuu kolmesta kylästä, jotka ovat Iso-Henna idässä, Vähä-Henna pohjoisessa ja Kokki-Henna lännessä. Henna oli alun perin Luhtikylän yhteismaita, josta Hennan torpat erotettiin kruunun uudistiloiksi 20. marraskuuta 1813.
Mac OS 8
Mac OS 8 on Macintosh-tietokoneiden Mac OS -sarjaan kuuluva käyttöjärjestelmä, jonka Apple julkaisi 26. heinäkuuta 1997. Se oli suurin uudistus Mac OS-käyttöjärjestelmille ennen Mac OS X -käyttöjärjestelmää, ja oli yksi Applen myydyimmistä tuotteista. Sitä myytiin yli 1,2 miljoonaa kopiota ensimmäisten kahden viikon aikana.
Henna (Orimattila)
Henna rajoittuu seuraaviin Orimattilan kyliin: luoteessa on Keituri, pohjoisessa Luhtikylä ja idässä Mallusjoki. Hennan länsiraja on yhteinen Kärkölän kanssa ja eteläraja Mäntsälän kanssa. Hennaa halkovat Lahden oikorata ja Nelostie. Oikoradalle valmistui syksyllä 2017 rautatieasema, jonka ympärille Orimattilan kaupunki rakentaa uutta, jopa 15 000 asukkaan ekologista puutarhakaupunginosaa sekä Tuuliharjan työpaikka-aluetta.
Mac OS 8
Mac OS 8:n merkittävimpiä uudistuksia olivat Platinium-rajapinta ja PowerPC-moniajo. Se oli myös ensimmäinen Mac OS johon sai virallisesti taustakuvan. Mac OS 8.1 toi mukanaan uuden HFS+-tiedostojärjestelmän. Mac OS 8.5 oli ensimmäinen Mac OS -versio, joka tarvitsi PowerPC-suorittimen. Sen jälkeen julkaistiin vielä versiot 8.5.1 (7. joulukuuta 1998) ja 8.6 (10. toukokuuta 1999), jotka sisälsivät joitakin parannuksia ja bugikorjauksia.
Henna (Orimattila)
Henna-projekti
Lahden oikoradan rakentaminen käynnistyi vuonna 2002 valtion myönnettyä hankkeelle rahoituksen. Orimattilan kaupunginvaltuustolle oli tehty hieman tätä ennen syyskuussa 2001 aloite, jossa esitettiin henkilöliikenteen seisakkeen ja teollisuuden pistoraiteen rakentamista suunnitteilla olleelle oikoradalle. Paikaksi esitettiin tuolloin Luhtikylän aluetta, mistä suunnittelualuetta siirrettiin tosin myöhemmin hieman etelämmäs Orimattilan Hennan kylään. Mäntsälän ja Lahden välille sijoittuvan, Orimattilan, Kärkölän ja Pohjois-Mäntsälän asukkaita palvelevan rautatieaseman toteutusta lähdettiin selvittämään vuonna 2002 EU-hankkeen puitteissa. Kärkölä, Mäntsälä ja Orimattila laativat vuotta myöhemmin kehityskuvan Hennan alueesta, missä asutuskeskittymää kaavailtiin alkuun Levannon kylän alueelle. Oikoradan tavaraliikenteen ohitusraiteet päätettiin tosin sijoittaa Hennaan, mikä siirsi mukanaan myös maankäytön tavoitteet. Henna saatiin mukaan vuonna 2004 toteutettuun Lahden kaupunkiseudun rakennemalliin. Hennan eteläosa ja Tuuliharjan palvelualue merkittiin myös vuonna 2008 maakuntakaavaan, missä myös muu lähialue osoitettiin ”kehittämisen kohdealueeksi”. Mäntsälän, Kärkölän ja Orimattilan yhteistyönä suunniteltiin vielä laajaa kokonaisuutta Levannon alueelle. Näihin suunnitelmiin kuului jopa lentokentän rakentaminen, mutta ne kariutuivat lopulta kuntien yhteisen tahdon puutteeseen.
Kaavoitus käynnistyy
pienoiskuva|Hennan kaupunginosan rakentaminen käynnistyi vuonna 2018 Länsirinteen kaava-alueen infrastruktuuritöillä. Alueen kehityshanke otti uutta vauhtia, kun SRV käynnisti kaksivuotisen INTO-hankkeen (Innovative Town Concept for the Future), jonka tavoitteena oli Hennassa sovellettavaksi suunnitellun tulevaisuuden kaupunkikonseptin kehittäminen. Hanketta rahoittivat Tekes ja Orimattilan kaupunki, ja sen puitteissa järjestettiin vuonna 2010 kansainvälinen arkkitehtikilpailu, johon tuli yli 70 ehdotusta. Jatkokehitykseen valittiin Juho Rajaniemen ja Jouko Kunnaksen 2 km² -ehdotus, jossa tiivis kaupunkialue sijoittuisi kävelyetäisyyden päähän rautatieasemasta. Kaupunkirakenteeseen haettiin innoitusta Italian Toscanan keskiaikaisista kaupungeista. Alueen keskelle tulee laaja puisto, jonka ympärille asutus rakentuu. Kerrostalorakentaminen sijoittuu keskusta-alueelle, pääosan kaupungista koostuessa pientaloista. Hennan kaupunkialueen reuna-alueita ympäröi 3–5-kerroksisten talojen ”muuri”, joka erottaa kaupunkimaisen alueen ympäröivästä maaseudusta.
Samoihin aikoihin laadittiin myös teollisuusalueen raiteistosuunnitelma ja koko Hennan kehitysalueen laajempi osayleiskaava. Kokonaissuunnitelmien tarkentamisen jälkeen siirryttiin kunnallistekniikan ja katuverkon suunnitteluun, mistä edettiin asemakaavasuunnitteluun. Hennan keskusta-alueen asemakaava tuli lainvoimaiseksi vuonna 2015.
Orimattilan kaupunki ja Liikennevirasto solmivat keväällä 2012 aiesopimuksen Hennan rautatieaseman avaamisesta. Aiesopimus määritti vajaan miljoona euroa aseman rakennuskuluista Orimattilalle ja 1,5 miljoonaa Liikennevirastolle. Saman vuoden syksyllä tehtiin myös molempien osapuolten tehtävät määritellyt suunnittelusopimus, jossa aseman avaamisajankohdan tavoitteeksi asetettiin vuosi 2016.
Henna-hankkeen toteutusajaksi on kaavailtu vuosikymmeniä, ja alueen on arvioitu parhaissa kasvuennusteissa tuplaavan Orimattilan 2010-luvun alun väkiluvun 2030–2040-luvuille mennessä.
Päijät-Hämeen liiton vuoden 2014 maakuntakaavassa Hennan alue on merkitty keskustatoimintojen alakeskukseksi, ca17:ksi.
Bến Tre (maakunta)
thumb|Maakunta Vietnamin kartalla Bến Tre on maakunta Vietnamin eteläosassa,  Đồng Bằng Sông Cửu Longin alueella. Sen pääkaupunki on Bến Tre. Huhtikuussa 2009 maakunnassa oli noin 1,25 miljoonaa asukasta. Maakunnan pinta-ala on 2360 km²
Ben Tre sijaitsee Mekongin sivujoen Tiền Giangin neljän haaran välissä, Jokivettä käytetään riisiviljelmien kasteluun, ja vesiväylät ovat tärkeitä kulkureittejä.
Luca Cunti
Luca Cunti (s. 4. heinäkuuta 1989 Zürich, Sveitsi) on sveitsiläinen jääkiekkoilija, joka pelaa National League A -joukkue EHC Bielissä. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Cuntin vahvuuksiin kuuluu luovuus, pelinrakentaminen, kädet, kiekonhallinta ja nopeus. Hänen heikkouksiinsa kuuluu voiman ja fysiikan puute, laukaus ja aloittaminen.
Uudissana
Muuttuvaisia ovat jokapäiväiseen elämään ja kulttuurin ilmiöihin liittyvät sanat, jotka kertovat kehityksestä: tekniikasta ja tieteestä, yhteiskunnasta, elämäntavasta, ruoasta, urheilusta, musiikista ja erilaisista harrastuksista. Kun maailma muuttuu ja kehittyy, myös kieli ja sanasto muuttuvat.
Luca Cunti
Seuraura
Cunti on Grasshopper Clubin kasvatti. Hän pelasi ensimmäiset miesten pelinsä vain 15-vuotiaana Sveitsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla 1. Ligan EHC Dübendorfissa lainalla Grasshopperin A-nuorista kaudella 2004–2005. Kaudella 2005–2006 Cunti pelasi Dübendorfissa sekä GCK Lionsin miesten joukkueessa Sveitsin korkeimmalla sarjatasolla Nationalliga B:ssä. Kaudella 2006–2007 hän esiintyi peräti viidessä eri seurajoukkueessa; suurin osan Cuntin runkosarjasta eteni Grasshopperin A-nuorissa. Seuran miesten joukkueen lisäksi hän pelasi myös NLB:tä HC Thurgaussa ja Sveitsin alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa sekä 1. Ligaa Dübendorfissa ja SC Weinfeldenissä. Pudotuspeleissä Cunti pelasi Dübendorfin vahvuudessa.
Uudissana
Uudissanojen synty
Uudissanat kertovat paljon siitä, mitä viime aikoina on tapahtunut ja mikä ihmisiä on puhuttanut. Esimerkiksi Euroopan unioni on tuonut paljon uusia sanoja kieleen sekä ennen että jälkeen liittymisen: puhutaan lobbauksesta, eurokratiasta, mepeistä ja direktiiveistä. Luonnonmullistusten myötä taas harvinaiset erikoisalan termit, kuten tsunami, voivat yleistyä kaikkien tietoisuuteen. Sanojen käyttöön liittyy paljon muutoksia: puhekieliset sanat muuttuvat yleiskielisiksi, epäviralliset virallistuvat, leikillisinä pidetyt sanat saattavat ajan mittaan muuttua yleiskielisiksi. Uusavuton ja työnarkomaani eivät ole enää leikillisinä pidettyjä sanoja vaan täysin yleiskieleen sopeutuneita. Jos kielen sanaston muutoksia ei otettaisi huomioon esimerkiksi sanakirjoissa, kirjakieli jähmettyisi aikojen saatossa ja puhuttu ja kirjoitettu kieli etääntyisivät toisistaan liikaa.
Luca Cunti
Seuraura
Tampa Bay Lightning varasi Cuntin kolmannella kierroksella 75. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2007. Hän siirtyi kaudeksi 2007–2008 Pohjois-Amerikkaan ja USHL-joukkue Chicago Steelin riveihin. Kesällä 2008 QMJHL-joukkue Rimouski Océanic varasi Cuntin 17. pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa. Hän siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2008–2009. Cunti edusti Océanicia QMJHL-kauden päätteeksi myös Memorial Cupissa, jota joukkue isännöi.
Uudissana
Uudissanojen synty
Eräät aikakauslehdet ilmoittavat keskittyvänsä julkkisviihteeseen, vaikka jotkut saattavat pitää lehtien sisältöä raatelujournalismina tai lööppisaastana. Aikuisviihde on taas kehitelty pornolehtiä ja -elokuvia pehmeämmäksi ilmaukseksi. Julkkis- ja aikuisviihde on siis luotu peitteleviksi ja kaunisteleviksi kiertoilmauksiksi, jotka mahdollistavat markkinoinnin entistä laajemmalle yleisölle. Suhtautumisen ja asenteiden muututtua on uudissanoja luotu myös korvaamaan ennestään halventavia tai loukkaavia ilmauksia. Harva käyttää vanhainkodista enää loukkaavaa nimitystä vaivaistalo, joka kuitenkin aikanaan on ollut käytössä.
Seth Godin
thumb|Seth Godin Seth Godin (s. 10. heinäkuuta 1960) on yhdysvaltalainen talousalan luennoitsija ja yrityskirjallisuutta julkaissut kirjailija. Godinilta on ilmestynyt yksitoista teosta, joista kaksi on suomennettu.
Uudissana
Uudissanojen synty
Samalla kun uudissanoja jatkuvasti syntyy, niitä myös poistuu kielestä. Jotkin aikoinaan uudissanoiksi luokitellut ja runsaassakin käytössä olleet sanat saattavat lopulta osoittautua lyhytikäisiksi. Vakiintuneet sanat katoavat jokapäiväisestä käytöstä, jos niitä tarkoittavat asiat katoavat, elleivät sanat sitten saa uusia merkityksiä. Sanan katoaminen ei kuitenkaan tarkoita sitä, ettei se voisi vielä joskus tulla uudissanaksi, sillä varastoitujakin sanoja voidaan tarvita uudelleen.
Arthur E. Nikander
thumb|Arthur E. Nikander thumb|Nikanderin rakennuttama [[8mR Vågspel neitsytpurjehduksella 1943]]
Uudissana
Uudismuodosteet
Uudismuodoste on joko tietoisesti luotu tai kieleen spontaanisti syntynyt yhdyssana tai johdos. Tavallisin tapa uuden ilmauksen luomiseksi on muodostaa yhdyssana. Esimerkiksi eurokriittinen on Euroopan unioniin kielteisesti tai vähintäänkin kriittisesti suhtautuva henkilö. Uudissanoina tavataan myös sellaisia yhdyssanoja, joiden merkitystä on vaikeampi ymmärtää, jos on ollut Suomesta kauan poissa ja seurannut uutisia vain satunnaisesti. Esimerkiksi kettutyttö on merkitykseltään vaikeampi ymmärtää, vaikka sanoina kettu ja tyttö olisivatkin tuttuja. Sanan ymmärtääkseen täytyy tietää, että nimitys alun perin tarkoitti tyttöjä, jotka vapauttivat tarhakettuja eläinten vapausliikkeen nimissä.
Arthur E. Nikander
Arthur Ewald Nikander (27. heinäkuuta 1881 Helsinki – 13. helmikuuta 1953 Helsinki) oli suomalainen insinööri, rakennuttaja ja tiilitehtailija. Hän sai kauppaneuvoksen arvon 1942.
Nikanderin vanhemmat olivat kauppias Johan Nikander ja Sofia Wilhelmina Långström. Hän pääsi ylioppilaaksi 1902 Helsingin ruotsalaisesta reaalilyseosta. Nikander opiskeli Polyteknillisessä opistossa 1902–1908 ja oli harjoittelijana Pohjois-Amerikassa 1903–1906. Hän suoritti diplomi-insinööritutkinnon Teknillisessä korkeakoulussa vuonna 1910.
Ruskomarhi
Ruskomarhi (Atelornis crossleyi) on marhiin kuuluva lintulaji, jota tavataan kotoperäisenä Madagaskarin saarella. Ruskomarhen kanta on vähenemässä, ja se luokitellaan silmälläpidettäväksi lajiksi.
Uudissana
Uudismuodosteet
Uusien sanojen muodostaminen johtamalla eli muodostamalla jo olemassa olevista sanoista uusia erityisten johtimien avulla on myös melko yleistä. . Käytännössä mistä tahansa sanasta voidaan muodostaa adjektiivi johtimilla -mainen/-mäinen tai -lainen/-läinen (tonttumainen, hytösläinen), mutta vasta johdoksen vakiinnuttua yleisemmin tiettyä käsitettä ilmaisemaan katsotaan sana uudissanaksi. Myös mistä tahansa verbistä voidaan muodostaa substantiivi käyttämällä johdosta -ja/jä (leikkijä, laulaja). Uudissanoiksi lasketaan erikoistuneen merkityksen saaneet johdokset, jotka ovat sellaisina yleistyneet, kuten oppija ja osaaja.