cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tulva
Torjunta
Tulvien aiheuttamia haitallisia vaikutuksia ei voida koskaan täysin estää, eikä se olisi taloudellisessa mielessä edes kannattavaa. Tulvavahinkoja voidaan kuitenkin pienentää erilaisin tulvariskien hallinnan toimenpitein.
Tulvia voidaan ehkäistä muun muassa rakentamalla patoja ja pengertämällä rantoja. Tilapäinen tulva-alue on alue, jolle tulviva vesi voidaan päästää, jotta suuremmilta vahingoilta vältyttäisiin. Jääpatoja on pyritty räjäyttämään tai kaivamaan auki erilaisin konein.
Jason Blake
Uran alkuvaiheet
Blake oli kotikaupunkinsa lukion jääkiekkojoukkueen Moorhead Spudsin tähtipelaaja. Lukion jälkeen Blake siirtyi USHL:ään Waterloo Blackhawksiin odottamaan NHL-varausta. Hän pelasi kaksi kautta USHL:ssä, eikä varausta kuulunut, joten 21-vuotias Blake siirtyi 1994-1995 Ferris State Universityn yliopistoon pelaamaan ja opiskelemaan.
Blake vaihtoi ensimmäisen Ferris Statessa vietetyn vuoden jälkeen yliopistoa Pohjois-Dakotaan ja joutui NCAA:n sääntöjen mukaisesti pitämään pelaamisessa välivuoden siirron takia. Hän pelasi kolme seuraavaa kautta Pohjois-Dakotassa ja hänet valittiin joka vuosi yliopistosarjan tähdistöjoukkueeseen. Viimeinkin huhtikuussa 1999 NHL-joukkue Los Angeles Kings kiinnitti häneen huomiota ja teki sopimuksen hänen kanssaan.
Ammattilaisura
Blake teki NHL-debyyttinsä jo loppukaudesta 1999 ja teki ensimmäisessä ottelussaan uransa ensimmäisen maalin. Hän on sanonut sen olevan uransa muistettavin hetki. Kautta edeltäneellä harjoitusleirillä Blake näytti hyviä otteita, ja Los Angeles otti hänet vakiokokoonpanoonsa. Kauden aikana hän pelasi 64 ottelua, joissa teki viisi maalia ja 18 syöttöä. Seuraavalla kaudella Blake ehti pelata vain 17 ottelua Los Angelesissa, kun hänet myytiin New York Islandersiin varaustilaisuuden varausvuoroa vastaan.
Kausi Islandersissa oli Blaken ensimmäinen kokonaan pelattu kausi. Islanders selvisi pudostuspeleihin, joskin putosi jo ensimmäisellä kierroksella. Kaudella Blake täytti häneen kohdistuneet odotukset ja pelasi uransa sen astisesti parhaan kauden 25 maalilla ja 30 syötöllä. Hän pelasi varmasti myös seuraavat kaudet. Hän paransi jatkuvasti tuloksiaan, tehden ensin 28 maalia kaudessa, sitten 40 maalia kaudessa. Kausi jäi Blaken viimeiseksi Islandersissa. Hän siirtyi kauden päätteeksi vapaana pelaajana Toronto Maple Leafsiin. Työsulkukaudella Blake pelasi Sveitsin Nationalliga A:n HC Luganossa.
Kesken kauden Blake sairastui harvinaiseen leukemiaan, joka todettiin kuitenkin hoidettavissa olevaksi. Blake toipui leukemista, eikä joutunut jättämään ainuttakaan ottelua väliin. Hänet palkittiin kauden päätteeksi Bill Masterton Trophyllä omistautumisesta jääkiekolle.
Tammikuussa 2010 Maple Leafs myi Blaken Anaheim Ducksiin.
Kansainväliset pelit
Blake on edustanut Yhdysvaltain jääkiekkomaajoukkuetta kahdesti. Hän toimi joukkueen kapteenina maailmancupissa 2004 ja lisäksi hän osallistui vuoden 2006 talviolympialaisiin.
Ylivesi
Ylivesi oli kylä entisessä Viipurin maalaiskunnassa Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella. Nykyisin Yliveden alueella on jonkin verran asutusta, mutta venäläistä asutusnimeä sillä ei ole.
Yliveden kylä sijaitsi Viipurin maalaiskunnan pohjoisosassa Viipurista pohjoiseen vievän valtatie 14 varrella. Seurakunnallisesti Ylivesi kuului Viipurin maalaiskunnan pohjoisosan käsittäneeseen Ihantalan seurakuntaan. Yliveden naapurikyliä olivat Juustila, Ihantala, Tali, Konkkala, Saarela, Ventelä ja Tikkala. Kylän etelärajalla sijaitsee Ventelänselkä, johon laskee kylän läpi virtaava Kilpeenjoki. Vuonna 1937 kylässä oli 334 asukasta. Yliveden koulupiiriin kuuluneissa pikkukylissä Konkkalassa oli 87 asukasta ja Saarelassa 47 asukasta.
Elinkeinot ja palvelut
Yliveden kansakoulu sijaitsi kylän pohjoisrajalla. Koulupiiriin kuului Yliveden lisäksi Ihantalan, Konkkalan ja Saarelan kylät sekä osia Kilpeenjoen kylästä. Koulurakennus valmistui vuonna 1900 ja se tuhoutui talvisodassa. Vuonna 1942 kunta rakensi väliaikaisen koulutalon. Vuonna 1939 koulussa oli kolme opettajaa ja 102 oppilasta.
Historia
Talvisodan aikana Yliveden väestö evakuoitiin Keski-Suomeen. Moskovan rauhassa Ylivesi muun Viipurin maalaiskunnan kanssa luovutettiin Neuvostoliitolle. Jatkosodassa alue vallattiin takaisin 1941 ja väestö pääsi palaamaan koteihinsa, mutta uusi evakuointi oli edessä 1944.
Memnon Rhodoslainen
Memnon Rhodoslainen (, noin 380–333 eaa.) oli rhodoslainen sotilas, joka johti kreikkalaisia palkkasotilaita, jotka olivat Persian kuninkaan Dareios III:n alaisena. Hän johti joukkojaan, kun Aleksanteri Suuri hyökkäsi Persiaan vuonna 334 eaa.
Semichisaaret
thumb|250px|Semichisaaret: 3 – Alaid, 4 – Nizki ja 5 – Shemya.
Memnon Rhodoslainen
Elämä
Memnonin ura alkoi hänen veljensä Mentorin alaisena. Mentorista oli tullut persialaisten joukkojen ylipäällikkö lännessä ja hän oli mennyt naimisiin satraappi Artabazoksen tyttären Barsinen kanssa. Artabazos meni myös naimisiin veljesten erään siskon kanssa. Kun Artabazos alkoi kapinoida Artakserkses III:ta vastaan, asettuivat veljekset hänen puolelleen. Artabazos kuitenkin kukistettiin ja Memnon pakeni Makedoniaan kuningas Filippos II:n hoviin. Artakserkses kuitenkin armahti Mentorin ja pian myös Memnon sai palata. Kun Mentor kuoli vuonna 340 eaa., meni Memnon naimisiin Barsinen kanssa. Artakserkses ei kuitenkaan uskaltanut nimittää Memnonia ylipäälliköksi.
Vuonna 336 eaa. Filippos lähetti Parmenionin Vähään-Aasiaan tekemään esivalmisteluja Filippoksen suurelle hyökkäykselle Persian valtakuntaa vastaan. Memnon kukisti kuitenkin Parmenionin Magnesian lähettyvillä.
Semichisaaret
Semichisaaret ovat kolme Nearsaariin kuuluvaa saarta Aleuttien saaristossa Lounais-Alaskassa. Nämä saaret ovat Shemya, Nizki ja Alaidsaari.
Memnon Rhodoslainen
Elämä
Granikoksen jälkeen Dareios III nimitti Memnonin ylipäälliköksi ja lähetti Persian laivaston Aigeianmerelle. Aleksanteri valloitti Vähän-Aasian länsirannan, mutta Memnon piti hyvin linnoitetun Halikarnassoksen hallussaan. Aleksanteri päätti alkaa piirittää kaupunkia. Halikarnassoksen piirityksessä makedonialaiset menettivät monia sotilaita, ja kun he lopulta saivat kaupungin vallattua, pääsivät persialaiset pakenemaan meritse ilman merkittäviä tappioita.
Halikarnassoksen menetyksen jälkeen Memnonin tarkoitus oli vallata Aigeianmeren saaristo ja edetä Hellespontille asti. Hän yritti myös saada Spartan kuninkaan Agiksen hyökkäämään Makedoniaa vastaan. Jos hän olisi onnistunut, olisi Aleksanterin ollut pakko luopua hyökkäyksestään ja palata Makedoniaan. Aleksanterin onneksi Memnon kuitenkin menehtyi elokuussa 333 eaa.
Memnonin vaimosta Barsinesta tuli myöhemmin Aleksanteri Suuren rakastajatar ja he saivat vuonna 327 eaa. pojan, Herakleen.
Cantal (departementti)
Cantal  (oksitaaniksi Cantal, Cantau, Chantal, Chantau) on Ranskan departementti numero 15, joka on nimetty Cantal-vuoriston mukaan. Departementti sijaitsee Etelä-Ranskassa, Auvergne-Rhônes-Alpesin hallintoalueella. Departementti on pinta-alaltaan 5 726 neliökilometriä, ja siellä on 149 684 asukasta (2006). Cantalin pääkaupunki on Aurillac. Cantal on jaettu edelleen kolmeen arrondissementtiin, 27 kantoniin ja 260 kuntaan.
Cantal oli yksi 83 departementista, jotka syntyivät Ranskan vallankumouksen yhteydessä 4. maaliskuuta 1790. Se luotiin osasta Auvergnen provinssia.
Cantal on antanut nimensä alueella valmistetulle Cantal-juustolle.
Aiheesta muualla
thumb|left|Puy Griou, 1694 metriä, kuuluu Cantal-vuoristoon
Cantal
Cantal voi tarkoittaa:
Urdunkielinen Wikipedia
thumb|220px|Urdunkielisen Wikipedian logo.
Urdunkielinen Wikipedia on Wikipedian urdunkielinen versio. Se on artikkelimäärältään 86. suurin Wikipedia. Kesäkuussa 2007 siellä oli 5 762 artikkelia. 1. lokakuuta 2012 siellä oli 19 361 artikkelia. Nykyään artikkeleita on yli.
Novaran maakunta
Novaran maakunta on maakunta Piemonten hallintoalueella Luoteis-Italiassa.
Novaran maakunnan pinta-ala on 1 340 km2 ja asukasluku noin 370 000. Maakunta muodostuu 88 kunnasta, ja sen pääkaupunki Novara.
Pääkaupungin lisäksi yli 10 000 asukkaan kaupunkeja ovat Arona, Borgomanero, Cameri, Castelletto sopra Ticino, Galliate, Oleggio ja Trecate.
Ruokatorven syöpä
Ruokatorven syöpä on ruokatorvessa sijaitseva pahanlaatuinen kasvain. Se aiheuttaa erilaisia oireita, kuten dysfagiaa (nielemisvaikeuksia) ja kipua. Pienet ja paikalliset kasvaimet poistetaan yleensä kirurgisesti. Levinnyttä ruokatorven syöpää hoidetaan tavallisesti sädehoidolla, kemoterapialla ja yhdistelmähoidolla. Ennuste riippuu syövän levinneisyydestä mutta on yleensä huono: noin 14 – 17 % sairastuneista on elossa viiden vuoden kuluttua taudin diagnosoinnista. Ruokatorven karsinoomia ovat levyepiteelikarsinooma ja adenokarsinooma, jolle altistaa pitkään jatkunut refluksitauti.
Suomessa todetaan vuosittain vajaat 200 uutta ruokatorvisyöpätapausta. Vaikka sairaus on Suomessa selvästi harvinaistunut, on se maassa yhä hieman muita Pohjoismaita yleisempi.
Hoito
Ruokatorven syöpä todetaan usein vasta silloin, kun se on jo ennättänyt levitä. Jos sairaus ei kuitenkaan ole levinnyt, on mahdollista poistaa syöpäkasvain kirurgisesti.
Riskitekijät
Ruokatorven syövän riskitekijöitä ovat sen esiintyminen suvussa, korkea ikä ja alkoholi sekä tupakointi ja nuuskan käyttö. Tupakan ja alkoholin säännöllinen käyttö nostaa sairastumisriskin 100-kertaiseksi. Barrettin ruokatorvi altistaa taudille. Myös akalasiaa sairastavilla on korkeampi sairastumisvaara.
Lumivyöry
Tyypit
Lumivyöryn päätyypit ovat irtolumivyöry ja laattalumivyöry.
Irtolumivyöry alkaa yhdestä pisteestä ja leviää siitä alemmas. Laattalumivyöry alkaa yhtenäisen lumilaatan päällä olevaan ohueen ja heikkoon pintakerrokseen tulevasta halkeamasta, joka kasvaa nopeasti. Laattalumivyöryt ovat yleensä suurempia kuin irtolumivyöryt ja siksi myös vaarallisempia.
Kuivat lumivyöryt voivat saavuttaa jopa 60 metrin sekuntinopeuden, ja ne saattavat peittää kaiken mikä niiden tielle tulee. Märät lumivyöryt ovat hitaampia, toisinaan yli 30 metriä sekunnissa, ja ne voivat ohjautua helpommin notkoihin ja muihin pinnanmuotoihin.
Jäävyöry voi syntyä, kun kielekkeen yli kasvanut jäämassa romahtaa ja vyöryy jääkimpaleina rinnettä alas. Sen yllä kulkee tomupilvi tai puuterilumipilvi, joka vyöryy pitemmälle kuin jää eikä aiheuta yhtä paljon vahinkoa. Toinen jäävyöryn tyyppi on se, kun jäätiköstä lohkeaa suuri jääkimpale ja vyöryy alas kuin maanvyöry. Jäävyöryt voivat aiheuttaa paljon vahinkoa. Esimerkiksi Perussa vuosina 1962 ja 1970 tapahtuneet jäävyöryt surmasivat yhteensä 25 000 ihmistä.
Loskavyöryssä lähtee liikkeelle paksu kerros loskaa eli vetistä lunta. Loskavyöryt ovat yleisiä etenkin keväisin suurilla leveysasteilla, kuten Pohjois-Norjassa tai Alaskassa. Loskan mukana voi vyöryä myös vettä, jäätä, lunta, kiviä ja maata, mikä tekee loskavyöryistä vaarallisia.
Myös katoilta voi vyöryä lunta, joka hautaa ihmisiä ja autoja alleen.
Syntyminen ja kulku
thumb|Laattavyöryn jälki lumivyöryn lähtöalueella. Lumivyöryllä on lähtöalue jyrkässä rinteessä, kulkuväylä sekä kasautumisalue. Lumivyöry saattaa kerätä reittinsä aikana runsaasti lisää massaa, ja sen nopeus kasvaa. Kasautumisalueella lumivyöry pysähtyy.
Kuivan lumivyöryn lähtöalue on kaltevuudeltaan vähintään 25 astetta. Suuret laattalumivyöryt alkavat yleensä kaltevuudeltaan 30–45-asteisilta rinteiltä. Jyrkemmillä rinteillä syntyy useammin lumivyöryjä, mutta ne ovat pienempiä. Märkä lumivyöry alkaa keskimäärin 5–20-asteisessa rinteessä. Kun maanpinta on karheaa, kitkaa on paljon, ja lumivyöry vaatii alkaakseen enemmän lunta kuin sileämmällä maalla.
Maaston jyrkkyyden jälkeen tärkein lumivyöryn maastotekijä on rinteen suunta aurinkoon ja tuuleen nähden. Tuulelle altistuminen määrittää lumivyöryn lähtöalueen lumen määrän. Tietyt pinnanmuodot keräävät erityisen paljon lunta. Auringon paiste tiettyinä vuodenaikoina vaikuttaa lumen lämpötilaan ja ominaisuuksiin. Muita lumivyöryihin vaikuttavia rinteen ominaisuuksia ovat rinteen koko ja rakenne, maanpinnan karheus, kasvillisuus sekä korkeus merenpinnasta. Lähtöalueen laajuus ja reitin pituus vaikuttavat lumivyöryn kokoon. Notkot ohjaavat lumivyöryä. Laattalumivyöryt ovat harvinaisia metsäisessä maastossa, jossa kasvaa vähintään 500–1000 vartta hehtaarilla.
Vaarallisuus ja tuhot
thumb|Lumivyöryn tuhojen korjailua Ranskassa. Lumivyöryyn joutunut ihminen voi hautautua lumen alle tai ruhjoutua esteisiin. Lumen alla hengissä selviäminen alkaa olla huomattavan vaikeaa jo 15 minuutin jälkeen.
Liikkuja on vaarassa kaikissa lumivyöryn reitin kohdissa lähtöalueesta kasautumisalueelle. Turvallisimpia alueita ovat merkityt reitit, loivat rinteet sekä korkeat kohdat kuten harjanteet. Luonnossa liikkuvalle ihmiselle vaarallisimpia ovat laattavyöryt. Ihmiselle vaarallisia lumivyöryjä syntyy yleisesti vain rinteissä, joiden jyrkkyys on 25–45°, mutta jopa 15° rinne voi vyöryä sopivissa olosuhteissa. Sen sijaan 45° jyrkemmille rinteille satanut lumi valuu itsestään pois, ennen kuin sitä kertyy vaarallisen paksu kerros.
Suomessa tuhoisat lumivyöryt ovat melko harvinaisia. Taajaan asutetuissa vuoristoissa, kuten Alpeilla, ne ovat yleinen uhkatekijä. Ihmishenkiä vaativien onnettomuuksien lisäksi lumivyöryt aiheuttavat taloudellista vahinkoa esimerkiksi tuhoten metsää, rakennuksia ja infrastruktuuria. Lumivyöry voi myös katkaista auto- tai rautatien ja pysäyttää liikenteen.
Ennustaminen
thumb|Hangen poikkileikkaus on paljastanut heikon ja helposti sormilla kaiverrettavan lumikerroksen, jollainen voi altistaa laattalumivyörylle.
Lumivyöryalueilla julkaistaan päivittäisiä lumivyöryennusteita.
Iso Lamujärvi
Iso Lamujärvi sijaitsee Pohjois-Pohjanmaan maakunnassa Pyhännän kunnan alueella.
Maantiede
Iso Lamujärvi on yhdeksän kilometriä pitkä ja neljä kilometriä leveä. Sen pinta-ala on 25,85 neliökilometriä, ja rantaviivan pituus on 32,8 kilometriä. Järven tilavuudeksi on laskettu 82,7 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0827 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 3,2 metriä ja syvin kohta 11,69 metriä. Syvin kohta sijaitsee järven länsiosassa.
Järvessä on kahdeksan saarta, joista suurin on Pitkäsaari. Muut saaret ovat Honkasaari, Kutusaari, Lehtosaari, Matinsaari, Pikku Honkasaari, Selkäsaari ja Tölppäinsaari. Kutusaari, Honkasaari, Lehtosaari, Matinsaari, Pitkäsaari ja Selkäsaari ovat luonnonsuojelualuetta.
Iso Lamujärvi sijaitsee Siikajoen vesistössä (vesistöaluetunnus 57) Lamujoen valuma-alueella (57.06), jonka Ison Lamujärven alueeseen (57.064) se kuuluu. Sen vedenpinnan korkeus on 137,0 mpy. Järveä säännöstellään sen luusuassa sijaitsevalla padolla.
Järvi laskee pohjoispäästään Lamujokeen, joka virtaa Piippolan ja Pulkkilan kirkonkylien kautta Siikajokeen Uljuan tekojärven alapuolella.
Vuonna 2015 julkaistussa raportissa järvi on arvioitu ekologiselta ja kemialliselta tilaltaan hyväksi.
Virkistysarvot
Iso Lamujärvi tarjoaa hyvät kalastus-, veneily- ja retkeilymahdollisuudet. Sorapohjaisen järven syvyyksistä nousee mm. muikkua, ahventa ja haukea. Järveen on lisäksi istutettu kirjolohta ja siikaa. Järvellä on useita pitkiä luonnonhiekkarantoja. Yleisiä uimarantoja ovat järven länsirannalla Pitkähiedan uimaranta ja itärannalla Kamulankylän uimaranta. Iso Lamujärvi on myös suosittu mökkijärvi, ja sen rannoilla on yli 200 vapaa-ajan asuntoa.
Muuta
Kirjailija Pentti Haanpää hukkui järveen 30. syyskuuta 1955. Haanpään loma-asunto Korpelainen sijaitsee Iso Lamujärven rannalla. Se on entisöity ja kohteessa on mahdollista vierailla sopimuksen mukaan.
Codex Tchacos
Codex Tchacos on muinainen koptilainen papyruskäsikirjoitus, koodeksikirja, joka on kirjoitettu noin vuonna 300. Se sisältää seuraavat kristilliset gnostilaiset kirjoitukset:
Koodeksi on merkittävä siksi, että se sisältää ainoan tunnetun kappaleen Juudaksen evankeliumista, jonka alkukirkko hylkäsi harhaoppisena ja joka oli kadoksissa 1700 vuotta ennen sen löytymistä uudelleen.
Koodeksi löytyi El Minyasta Egyptistä 1970-luvulla, mutta sen tutkiminen ja käännöstyö alkoivat vasta vuonna 2001, kun sen omistaja Frieda Nussberger-Tchacos, joka hankki sen syyskuussa 2000, huolestui sen rappeutuvasta kunnosta ja siirsi sen baselilaiselle Maecenas-säätiölle. Koodeksi on nimetty Dimaratos Tchacoksen, koodeksin myyjän isän mukaan. Koodeksin ja erityisesti Juudaksen evankeliumin tutkimusta johti National Geographic Society, ja tutkimustulokset julkistettiin huhtikuussa 2006.
Proganochelys
Proganochelys (nimen merkitys: ”varhainen kilpi” ) on sukupuuttoon kuollut kilpikonnamaisten matelijoiden suku, joka eli myöhäistriaskauden Noricum- ja Rhaetia-vaiheilla. Se luetaan Testudinata-kladiin yhdessä nykyisten kilpikonnien kanssa, mutta se oli kuitenkin liian primitiivinen luokiteltavaksi varsinaiseen kilpikonnien lahkoon (Testudines). Proganochelyksen tyyppilaji on P. quenstedtii, jonka fossiileja on löydetty Saksasta. Lisäksi sukuun luetaan kaksi muuta lajia: P. ruchae Thaimaasta ja P. tenertesta New Mexicosta. Proganochelystä muistuttavia, mihinkään sukuun määrittämättömiä jäänteitä on löydetty Grönlannista.
Proganochelyksen kilpi oli noin 60 senttiä pitkä ja muistutti muodoltaan nykyisten kilpikonnien kilpeä. Suurin ero Proganochelyksen ja nykyisten kilpikonnien välillä olivat eläimen häntä ja kaula. Ne olivat nimittäin luulaattojen ja -piikkien päällystämät, ja hännän päässä oli ”nuija”. Eläin ei pystynyt vetämään kaulaansa tai häntäänsä kilven sisään nykyisten kilpikonnien tavoin, mutta se kykeni kuitenkin suojaamaan päätänsä taivuttamalla sen sivuttain kilven alle. Nykyiset kilpikonnat ovat täysin hampaattomia, mutta Proganochelyksellä oli hampaita suulaessaan, muutoin sen nokka ei eroa paljon nykyisten kilpikonnien nokasta. Proganochelystä on perinteisesti pidetty maaeläimenä, mutta tarkempi tutkimus viittaa sen eläneen makeassa vedessä, mahdollisesti soilla.
pienoiskuva|vasen|Proganochelyksen malli
Fylogenia
Joyce (2017):
Töyhtötiira
Töyhtötiira, aikaisemmalta nimeltään harjatiira (Thalasseus bergii) on eteläisen pallonpuoliskon valtamerten lintu.
Levinneisyys ja elinympäristö
Töyhtötiirat elävät satoina erillispopulaatioina Tyynellämerellä, Intian valtamerellä ja Afrikan eteläkärjessä. Siitä tunnetaan viisi alalajia. Lajin elinympäristön ala on 1–10 miljoonaa neliökilometriä ja maailman populaation koko on 150 000–1 100 000 yksilöä. Lajia ei ole tavattu Suomessa. Töyhtötiirat pesivät matalien hiekka- tai kalliosaarten ja koralliriuttojen rannoilla, yleensä täysin avoimella maalla mutta toisinaan matalakasvuisessa pensaikossa. Paikoin ne pesivät myös mantereen rannoilla. Pesimäajan ulkopuolella ne lepäilevät kallioilla, hiekkavalleilla, merimerkeissä ja laivojen mastoissa.
Lisääntyminen
Laji on sosiaalinen ja pesii yhdyskunnittain. Sen pesä on vain kuoppa maassa, johon naaras munii yhden tai kaksi munaa, hyvin harvoin kolme. Haudonta-aika on 25–30 päivää ja molemmat emot osallistuvat hautomiseen. Poikaset ovat pesäpakoisia ja jättävät pesän noin kahden päivän ikäisinä. Ne ovat lentokykyisiä 38–40 päivää vanhoina ja pesivät ensi kerran kaksivuotiaina.
Ravinto
Ruokavalio koostuu pääasiassa pienistä kaloista, joita se saalistaa syöksysukeltamalla. Myös äyriäiset, kilpikonnan munat ja poikaset sekä laivoista heitetyt ruoantähteet kelpaavat lajille.
Kääpiömistelit
Kääpiömistelit (Arceuthobium) on santelipuukasveihin eli santelikasveihin kuuluva loiskasvisuku. Siinä on 38 lajia, joita esiintyy Etelä-Euroopassa, Pohjois-Afrikassa, Aasiassa ja Pohjois-Amerikassa. Kääpiömistelit ovat mänty- ja sypressikasveihin kuuluvien havupuiden päällysloisia. Ne kasvavat havukasvien oksilla varpumaisina haarovina kasvustoina, jotka ovat paitsi vihreitä tai hyvin vaihtelevan värisiä. Lehdet ovat surkastuneet lähes näkymättömiin. Kukat ovat yksineuvoisia ja hedelmänä on yksisiemeninen tahmea marja.
The Fabulettes
The Fabulettes on suomalainen naislauluyhtye, joka on esittänyt soul-vaikutteista musiikkia 1990-luvulta lähtien. Yhtyeen jäsenet ovat nykyään Mari Hatakka, Tiina Isohanni ja Saara Soisalo.
Vuonna 2011 yhtye oli mukana 5. toukokuuta Helsingin Savoy-teatterissa järjestetyssä konsertissa UMO Rytmi: Soul Night Sam Huberin ja Ronjan taustalaulajina. Konsertista kuultiin tallenne YLE Radio 1:ssä.
Ripon
Ripon on noin asukkaan katedraalikaupunki (city) Harrogaten hallintopiirissä Yorkshiressa. Se on Englannin neljänneksi pienin cityn asemassa oleva kaupunki. Kaupungissa on katedraali ja sotilastukikohta. Siellä on aiemmin ollut luostari, tekstiiliteollisuutta ja rautatieasema. Skottien vallatessa Englantia vuonna 1318 Ripon säästyi tuhoilta, tarinan mukaan siksi, että se maksoi tuhannen markan lahjuksen välttyäkseen polttamiselta.
Another Night
Another Night on brittiläisen Camel-yhtyeen kappale vuonna 1976 julkaistulta albumilta Moonmadness. Myös singlenä julkaistun kappaleen kirjoittivat kitaristi Andrew Latimer, kosketinsoittaja Peter Bardens ja rumpali Andy Ward. Kappaleen kitarariffissä on mukana pieniä hard rock -vaikutteita.
Kappaleen singleversio on huomattavasti albumiversiota lyhyempi; albumiversio kestää lähes seitsemän minuuttia, singleversion ollessa editoitu vajaaseen kolmeen ja puoleen minuuttiin. Singlen B-puolella on liveversio Moonmadness-albumin päätösraidasta ”Lunar Sea”. Singlen julkaisi Britanniassa Decca Records ja Yhdysvalloissa Janus Records.
Moonmadness-albumilla on yhtyeen jokaisen jäsenen persoonaa kuvaava kappale. ”Another Night” kuvaa basisti Doug Fergusonia.
Belgian Grand Prix 2008
thumb|280px|Kilpailu alkanut ja autot tulossa kohti ykkösmutkaa. Belgian Grand Prix 2008 (virallisesti 2008 Formula 1 ING Belgian Grand Prix) oli Formula 1 -kauden 2008 13. osakilpailu, joka ajettiin 7. syyskuuta Circuit de Spa-Francorchamps'n moottoriradalla Belgiassa.
Kilpailun voitti tapahtumarikkaiden vaiheiden jälkeen Ferrarin Felipe Massa kun kilpailun tuomaristo päätti pudottaa alkuperäisen voittajan, McLarenin Lewis Hamiltonin kolmanneksi shikaanin oikaisun vuoksi.
Raportti
Rata oli ennen lähtöä kostea sateen jäljiltä mutta kuivumaan päin. Sääennusteet ennustivat, ettei vettä tulisi ensimmäisen 30 minuutin aikana. Startissa kaikilla kuljettajilla oli kuivan kelin renkaat. Kaikilla muilla oli pehmeät renkaat paitsi Nelson Piquet'llä.
Lähdössä Heikki Kovalainen sai heikon lähdön, mikä nosti Kimi Räikkösen kolmanneksi startissa, vaikka hän ajautuikin ensimmäisessä mutkassa leveäksi usean muun kuljettajan tavoin. Valtavasta ruuhkasta huolimatta keskeytyksiltä vältyttiin; ainoastaan Giancarlo Fisichella joutui ajamaan varikolle. Räikkönen piti heti alusta lähtien hyvää vauhtia ja ohitti toisena olleen Felipe Massan ennen Les Combes -mutkaa. Suomalainen saavutti kilpailua johtaneen Hamiltonin toisen kierroksen alussa brittikuljettajan pyörähdettyä; ohitus tapahtui samalla suoralla kuin Massasta edelliskierroksella.
Johtopaikan menetyksestä huolimatta Hamilton ajoi jatkuvalla syötöllä samanlaisia kierrosaikoja Räikkösen kanssa; ero pysyi ensimmäisiin varikkopysähdyksiin mennessä 1,3–2,2 sekunnissa. Hamilton teki ensimmäisen varikkopysähdyksensä kierroksella 11. Räikkönen seurasi perässä kierrosta myöhemmin ja Massa sitä seuraavalla kierroksella (13.) Räikkönen voitti eniten aikaa Hamiltonin jäätyä hitaampien autojen taakse. Ero oli pysähdysten jälkeen n. 6 sekuntia kuljettajien välillä.
Kovalainen teki nousua taempana. Kierroksella 11. hän oli jo seitsemäntenä Mark Webber in takana. Bussipysäkin shikaanissa sisälinjalle yrittänyt Kovalainen osui kuitenkin australialaiskuljettajaan, ja molemmat menettivät sijoituksia Webberin pyörähdettyä. Kovalaiselle tuomittiin tapauksen vuoksi varikonläpiajorangaistus, jonka suomalaiskuljettaja suoritti kaksi kierrosta ensimmäisen stoppinsa jälkeen, kierroksella 15.
Räikkönen jatkoi kärjessä halliten tilannetta. Ero Hamiltoniin pysyi yli viidessä sekunnissa, kun Massa oli jäänyt kärjestä yli 11 sekuntia. Neljäntenä ollut Fernando Alonso oli yli 30 sekuntia Räikkösestä. Kierroksella 29 sekä Räikkönen että Hamilton tulivat varikolle; Hamilton voitti eniten pysähdyksessä eniten aikaa kutistaen eron 3 sekuntiin. Massa tuli varikolle kaksi kierrosta myöhemmin kutistaen eron 8 sekuntiin. Kärkikolmikko vaihtoi ensi kertaa kovan rengasseoksen kilpailuun, mikä näkyi heti eroissa; neljä kierrosta myöhemmin Hamilton oli kutistanut eron Räikköseen 1,9 sekuntiin. Ero ei kuitenkaan kutistunut alle sekuntiin.
Radalla alkoi hieman sataa kierroksella 37. Sade oli kuitenkin todella pientä, eikä kukaan tullut vaihtamaan renkaita. Hamilton onnistui ottamaan hyödyn sateesta ja kutisti eroa. Kierroksella 39 ero oli alle sekunnin. Kaksi kierrosta myöhemmin bussipysäkin shikaanissa tapahtui Hamiltonin ensimmäinen ohitusyritys, joka jäi oikaisuksi Räikkösen otettua sisälinjan ennen pääsuoraa. Hamilton pääsi kuitenkin Räikkösen rinnalle ja ohi. Räikkönen yritti panna kampoihin La Sourcessa, mutta ei voinut mitään Hamiltonille.
Kilpailun toiseksi viimeisellä kierroksella leveäksi ajanut Nico Rosberg poikkesi radalla juuri Hamiltonin eteen, joka joutui ajamaan leveäksi. Takaisin johtopaikalle noussut Räikkönen pyörähti kuitenkin päästyään ohi Rosbergista, ja Hamilton palasi johtopaikalle. Räikkönen yritti vielä saavuttaa Hamiltonin, mutta ajoi leveäksi Blacnchimontin vasemmalle kääntyvässä mutkassa, josta auto pyörähti vasemmalle ja osui tuhoisasti seinään. Räikkönen selvisi vammoitta, mutta joutui keskeyttämään. Sääntöjen mukaan hänet kuitenkin laskettiin lopputuloksiin mukaan.
Hamilton ja Massa ajoivat viimeisen kierroksen hiljaa; saderenkaat vaihtanut Heidfeld sen sijaan teki hurjan nousun ja otti kolmossijan. Alonso nousi maalisuoralla neljänneksi juuri ja juuri ennen Sebastian Vetteliä Robert Kubica oli kuudes, hetken aikaa kolmantena Räikkösen keskeytyksen takia ollut Sébastien Bourdais seitsemäs ja Timo Glock kahdeksas. Glock sai tosin kilpailun jälkeen 25 sekunnin aikasakon ohitettuaan keltaisen lipun aikana, mikä nosti Mark Webberin viimeiselle pistesijalle. Kaiken kaikkiaan maaliin selvisi 17 autoa 20:stä.
Alentejo Central
thumb|Alentejo Central Alentejo Central on osa Alentejon aluetta Portugalissa. Siellä sijaitsee Évoran piiri ja Portalegren piiriin kuuluva Souselin kunta. Suurimmat kaupungit ovat Évora ja Montemor-o-Novo.
Alentejo Centralin pinta-ala on 7 227 km² ja väkiluku noin 166 822 (2011 ).
Jouko Luukkonen
Jouko Arttu Ilmari Luukkonen (s. 8. lokakuuta 1968 Raahe) toimi Haapaveden kaupunginjohtajana 2004 –2014.
Puoluetaustaltaan Luukkonen on keskustalainen, koulutukseltaan hallintotieteiden maisteri. Hän oli vuosina 1993–1994 Luvian ja 1994–1996 Uuraisten kunnansihteeri, Haapaveden kaupungin taloussuunnittelija 1996–1998, kaupunginkamreeri 1999–2000 ja uudelleen 2003–2004 ja vs. kaupunginjohtaja 2001–2002. Luukkosella on vaimo, viisi tytärtä ja kolme poikaa. Hän on luutnantti.
Vappu
pienoiskuva|[[Sima ja tippaleipä ovat osa suomalaista vappua.]] Vappu on vuosittain 1. toukokuuta vietettävä enimmäkseen länsimaalainen kansainvälinen juhlapäivä ja monissa maissa yleinen vapaapäivä. Se on kevään loppupuolen juhlapäivä sekä kansainvälinen työväen juhlapäivä. Suomessa vapunpäivää aattopäivineen vietetään työväen, ylioppilaiden ja kevään karnevaalijuhlana. Vuodesta 1979 lähtien vappu on ollut Suomessa virallinen liputuspäivä, suomalaisen työn päivä. Juhlapäivä on saanut nimensä pyhästä Valburgista, jonka muistopäivä on 1. päivä toukokuuta.
Vapun alkuperä
Kun vuodenkierto jaetaan kahdeksaan osaan, kevätpäiväntasauksen ja kesäpäivänseisauksen puoliväli osuu toukokuun alkuun. Euroopassa keltit ja germaaniset kansat viettivät kesän alkamisen juhlaa toukokuun alussa. Juhlamenoihin kuului kokkojen polttaminen.
Irlannissa ja Skotlannissa on vietetty huhtikuun lopulla tai toukokuun alussa kevään juhlana kelttiläistä Beltane-juhlaa. Beltane oli samhainin ohella toinen kelttien keskeisimmistä juhlista. Juhlan aikana sytytettiin kokkotulia, joiden uskottiin edistävän karjan hedelmällisyyttä. Karja ajettiin rituaalisesti haltiatulien läpi. Beltane tarkoittaakin 'hyvää tulta'. Monissa Euroopan maissa on pystytetty korkea vappusalko, jonka päähän on kiinnitetty pitkiä nauhoja. Juhlassa nauhat kudotaan salon ympärille. Nuorten tyttöjen joukosta voidaan valita niin sanottu toukoneito.
Saksassa vappuyö tunnetaan noitien ja taikuuden yönä. Käsitys noitien lentämisestä sapattiinsa valpurinyönä on arveltu olevan perua yleisestä pakanallisten juhlien leimaamisesta paholaisen teoiksi. Nykyisin Beltanea juhlivat toukokuun ensimmäisenä päivänä uuspakanat, kuten wiccat. Beltanen aikana elävien ja kuolleiden maailman välisen rajan ajateltiin olevan ohuimmillaan. Sapatti oli myös tärkeä hedelmällisyysjuhla.
Suomessa tunnetaan vapun aikaan vietetty vanha kevään juhla hela eli toukojuhla, jolloin pelloille ja muille avoimille paikoille sytytettiin kokkoja, helavalkeita. Muinaissuomalaiset polttivat helavalkeita pahojen henkien pois ajamiseksi ja soittivat kelloja. Juhlissa juotiin simaa ja tanssittiin. Karja on usein päästetty ensi kerran laitumelle ja ajettu tulien läpi sairauksien ehkäisemiseksi. Germaanikansojen kokkotulien perinne jatkuu nykypäivän Ruotsissa lähinnä Sveanmaalla. Suomessa vappukokkojen polttaminen on nykyään melko harvinaista ja keskittyy ruotsinkielisille paikkakunnille.
Eurooppalainen tapa polttaa tulia kevään juhlan yhteydessä elää Suomessa keskikesän juhannuskokkoina. Suomessa juhannuskokkoja poltettiin maan itäisissä osissa, mistä tapa levisi 1900-luvun aikana koko maahan. Suomenruotsalaisilla rannikkoalueilla on kokon sijasta pystytetty juhannussalkoja. Salkojen on oletettu kuuluneen skandinaaviseen pakanalliseen hedelmällisyysriittiin. On myös esitetty, että keskiajan Hansa-kauppiaat toivat salkoperinteen Pohjoismaihin, jolloin tapa olisi sukua Manner-Euroopan vappusaloille.
Nimi vappu tulee 700-luvulla eläneestä baijerilaisesta abbedissa Valburgista. Vappua on juhlittu keskiajalta lähtien – myös Suomessa – 1. toukokuuta, joka on Valburgin pyhimykseksi julistamisen päivä. Sen mukaisesti päivä on myös Vapun ja Valpurin nimipäivä. Nykyään päivä ei ole kirkollinen juhlapäivä, vaikka onkin yleinen vapaapäivä, mutta aikoinaan samaksi päiväksi sattui myös apostolien Filippuksen ja Jaakobin muistopäivä. Ruotsissa ja myös siihen kuuluneessa Suomessa se oli useiden muiden apostolien muistopäivien tavoin pyhäpäivä ennen vuotta 1774. Katolisessa kirkossa heidän muistopäivänsä on nykyään 3. toukokuuta. .
Suomessa, Ruotsissa, Virossa, Saksassa ja Latviassa vappu on vanha juhlapäivä, jonka juhlinta perustuu valpurinpäivään tai muihin perinteisiin. Useimmissa muissa maissa päivä on tullut juhlapäiväksi työväenliikkeen myötä, joka 1800-luvun lopulla valitsi sen kansainväliseksi juhlapäiväkseen.
Kansainvälinen työläisten juhlapäivä
pienoiskuva|[[Haymarketin verilöyly 4. toukokuuta 1886.]] Työläisten kansainvälinen juhlapäivä sai alkunsa Yhdysvalloissa 1800-luvulla. Toukokuun ensimmäinen oli Yhdysvalloissa ollut vanhastaan moving-day, päivä, jolloin työsopimukset oli uusittu ja työpaikkaa vaihdettu.
Toukokuun 1. päivänä 1886 järjestettiin Yhdysvalloissa laaja yleislakko, jossa vaadittiin kahdeksantuntista työpäivää. Kolme päivää myöhemmin chicagolaiset anarkistit kutsuivat koolle laajan mielenosoituksen lakon aikaisissa mellakoissa kuolleiden työläisten muistoksi. Mielenosoitusta seuranneessa Haymarketin verilöylyssä sai surmansa ainakin neljä työläistä sekä useita poliiseja. Välikohtauksen jälkeen seitsemän anarkistia tuomittiin kuolemaan ja heistä lopulta neljä teloitettiin. Pariisissa vuonna 1889 kokoontunut Toinen internationaali päätti, että "Haymarketin marttyyreja" muistettaisiin maailmanlaajuisesti 1. toukokuuta 1890 ja ajankohta määrättiin kansainväliseksi työläisten mielenosoituspäiväksi.
Välitön esikuva tuli siis Amerikasta, mutta taustalla vaikutti myös keskieurooppalainen perinne. Myös Euroopassa vapun mielenosoitusten taustalla olivat työväenluokan elinolot. Suomessa työläisten vappujuhlien iskulause oli vuosikymmeniä ”kahdeksan tuntia työtä, kahdeksan tuntia virkistystä, kahdeksan tuntia lepoa”. Yhdysvalloissa 1. toukokuuta vietettiin vuodesta 1921 ”amerikkalaistumispäivänä”, koska työväenpäivän (Labor Day) viettämistä 1. toukokuuta pidettiin kommunistisena. Virallisesti 1. toukokuuta on ollut vuodesta 1958 ”uskollisuuspäivä” (Loyalty Day). Työläisten päivää juhlittiin varsinkin sosialistisissa maissa kuten Neuvostoliitossa. Myös vappua seuraava päivä oli Neuvostoliitossa vapaapäivä.
Suomalainen vappu
Nykyaikainen vappu on leimallisesti kaupunkilainen juhla. Vappua on kuitenkin vanhastaan vietetty maaseudullakin sekä talonpoikaiston että herrasväen piirissä. Eräillä Etelä-Suomen alueilla poltettiin vapputulia ja paikoitellen oli tapana harjoittaa karjan menestystä edistävää taikuutta. Vappuun yhdistettiin pyhäpäiviä koskevia työkieltoja, sillä vapulla oli Valburgin muistopäivänä myös vanha kirkollinen luonne. Maaseudun pappiloissa pidettiin vappuisin kutsuja. Nämä perinteet eivät kuitenkaan olennaisesti vaikuttaneet 1900-luvulla kehittyneeseen vapun juhlintaan.
Oma merkityksensä vapun myöhempiin tapoihin oli sen sijaan sillä, että kaupunkien säätyläistö piti 1800-luvulla vappua ruotsalaisen ja eurooppalaisen esikuvan mukaan kevätjuhlana. Kesäravintolat avautuivat ja pidettiin ulkoilmakonsertteja. Porvarisperheissä tarjottiin simaa, joka oli kuulunut myös pappiloiden vappuun. Kaupunkien vapunvieton juuria on haettu varhaiskeskiajan asekatselmuksista saakka. Aatelisto järjesti Suomessakin 1500-luvulla turnajaisia, joissa talven ja kesän hahmot näytösmäisesti kamppailivat ja kesä voitti. 1800-luvulla säätyläisvappuun sulautui ylioppilaiden kevätjuhlaperinne.
Ylioppilaiden vapunvieton eräänä lähtökohtana oli eteläisen Ruotsin kansanomainen vappu. Vappuna oli tapana syödä ja juoda runsaasti: sanottiin, että näin saadaan voimia tulevan kesän varalle. Kaupunkien killat ja ammattikunnat pitivät vappua kokous- ja kestipäivänään, ja myös maaseudulla pidettiin kyläkokouksia. Nuoret miehet myös kiersivät talosta toiseen laulamassa kevään tuloa. Kaikki nämä ainekset sopivat hyvin ylioppilaille. He saattoivat viettää vappua osakuntajuhlana, johon kuuluivat puheet, juhlajuomat ja laulutervehdykset. Ulkoilmajuhlia pidettiin käytännön syistä myöhemmin toukokuussa, jolloin oli kukanpäivä. 1800-luvun lopulla ylioppilaiden kevätjuhlan pitoajaksi vakiintui toukokuun ensimmäinen päivä.
Vuonna 1944 Suomessa säädettiin nykyisin voimassa oleva laki vapunpäivän järjestämisestä työntekijöiden vapaapäiväksi eräissä tapauksissa
Vuodesta 1979 lähtien vappu on ollut Suomessa virallinen liputuspäivä, jolle on annettu nimi suomalaisen työn päivä. Liputtamista ei kuitenkaan perusteltu sillä, että vappu olisi työläisten juhlapäivä. Kansatieteilijä Juhani U. E. Lehtonen totesi, että vapun perinnetaustan kannalta kyse on oudosta poliittisesta kompromissista. Osa suomalaisista ei hyväksynyt työläisvappua, mutta railakas ylioppilasvappukaan ei ollut kaikkien mieleen. Näytti olevan ongelma, miten ei-ylioppilas tai työväenliikkeeseen kuulumaton viettäisi vappua. Siksi Suomen itsenäisyyden alkuvuosikymmeninä vappua markkinoitiin iloisena kevätjuhlana, kevään tulon merkkipäivänä. ”Ainoana vaikeutena vapun vietossa kevään juhlana on ollut asian keinotekoisuus: kevät kun kerta kaikkiaan ei tule vielä vappuna Suomeen”, Lehtonen kirjoitti.
Pohjoismaissa on tapana kiinnittää huomio varsinaisen juhlan aattopäivään. Myös vapun juhlinta on siirtynyt joulun, uudenvuoden ja juhannuksen tavoin aattoon. Varsinkin 1930-luvulta lähtien juhlinta siirtyi yhä enemmän vapunpäivästä sitä edeltävään päivään. Tähän vaikutti osaltaan julkisten huvitilaisuuksien, erityisesti tanssien, yleistyminen ja sijoittuminen juuri aattoon.
Vapun juhlinta
Sima on tärkeimpiä suomalaisen vapun tunnusmerkkejä. Simaa nautitaan koko perheen juhlajuomana, ja sitä on helppo valmistaa myös kotona. Kuohuviini ja samppanja ovat niin ikään lunastaneet paikkansa vapun juhlajuomina. Vappulounas kuuluu monen perheen ohjelmaan. Vappuun kuuluvia ruokalajeja ovat muun muassa tippaleivät, munkit, nakit ja perunasalaatti. Vappuna voidaan käydä vieraisilla, tehdä kävelyretki kaupungille tai aloittaa mökkikausi.
Vappuna ja vapunaattona paikat ovat erityisesti kesän vieton aloittavien teekkareiden sekä muiden opiskelijoiden valloittamia. Monet ylioppilastutkinnon suorittaneet ihmiset, niin nuorempi kuin vanhempikin polvi, pitävät valkoista ylioppilaslakkia päässään. Teekkareilla tosin on päässään teekkarilakki ylioppilaslakin sijasta. Insinööreillä ja insinööriopiskelijoilla voi olla päässään insinöörilakki. Tradenomeilla ja tradenomiopiskelijoilla voi olla päässään tradenomilakki sekä merkonomeilla merkonomilakki.
Alkoholin käyttö ei suorasti näy tutkimustilastoissa, mutta vappuaattona alkoholin myynti kasvaa tavalliseen maanantaipäivään verrattuna jopa kolminkertaiseksi muiden vappuviikon päivien ollessa myös poikkeuksellisen vilkkaita. Vappu on alkoholimyynnin suhteen Suomessa kolmanneksi vilkkain juhlapyhä joulun ja juhannuksen jälkeen.
Kaupunkien toreilla, kävelykaduilla ja puistokäytävillä on vapun aikaan ja varsinkin vapunaattona (30. huhtikuuta) karnevaalitavaraa myyviä kojuja ja vappuilmapallojen kauppiaita. Lapsille ja muille juhlijoille ostetaan usein juhlaan kuuluvia asioita kuten naamareita ja vappuhuiskia. Myös serpentiini kuuluu vappuun.
Useat orkesterit pitävät vuosittain vapunpäivän iltapäivänä perinteisen vappumatinean nimellä tunnetun konsertin.
Vappukukkia, pieniä rintaneuloja, on myyty Suomessa vuodesta 1908 alkaen lastensuojelutyön tukemiseksi. Yleisesti myynti aloitetaan jo huhtikuussa, mutta sitä jatketaan myös vapunpäivänä.
Työväenliikkeen vappu Suomessa
pienoiskuva|Työväen vappumarssi Helsingissä 2007. Suomen ensimmäisen työväen vapunvieton järjesti heti vuonna 1890 Helsingin Kirjatyöntekijäin Yhdistys. 1900-luvun taitteessa osa Suomen työväenliikkeen toimijoista kannatti perinteisiä työläisten kävelyretkiä kesäkuun ensimmäisenä sunnuntaina, koska kansainvälistä toukokuun ensimmäistä pidettiin liian kylmänä ulkotapahtumiin. Tämä kanta jäi kuitenkin vähemmistöön.
Työväenliikkeen hajautumisesta johtuen useiden vuosikymmenien ajan sosiaalidemokraatit ja kommunistit järjestivät omat vappumarssinsa ja vappujuhlansa. Esimerkiksi Helsingissä kommunistien vappumarssireitti kulki Hakaniemen torilta Rautatientorin ja Esplanadin kautta Senaatintorille, sosiaalidemokraattien sitä vastoin Rautatientorilta lähinnä Mannerheimintietä pitkin Stadionin edessä olevalle aukiolle tai sen vieressä olevalle Mäntymäelle. 1970-luvulla vappumarsseilla saattoi olla jopa kymmeniätuhansia osallistujia.
Myöhemmin, 1980-luvulta lähtien, myös porvarilliset puolueet ovat ottaneet tavakseen kokoontua vappuna julkiselle paikalle tilaisuuteen, jossa pidetään poliittisia puheita. Näihin puhetilaisuuksiin ei kuitenkaan liity marssia.
Ylioppilaiden vappu
pienoiskuva|Helsingin Ullanlinnanmäki vappuna 1989. pienoiskuva|Helsingin kauppatori täynnä vapun 2011 juhlijoita Havis Amanda -patsaan lakituksen jälkeen. pienoiskuva|Opiskelijoita Kauppatorilla vappuaattona, Helsinki 2016 Vappu ylioppilaiden juhlapäivänä on tullut Suomeen Ruotsista. Turun akatemian ylioppilaiden tiedetään viettäneen sitä jo 1700-luvulla, jolloin kevään tuloa juhlistettiin laululla. 1820-luvulla keisari kuitenkin kielsi vanhat kevätjuhlat. Mutta Helsinkiin muuttaneen yliopiston ylioppilaat alkoivat pian kokoontua vuosittain toukokuun 1. päivänä nykyiseen Kaisaniemen puistoon juhlistamaan Catharina (Kaisa) Wahllundin syntymäpäivää. Nykyisin Kaisaniemessä kokoontuvat vapunpäivänä lähinnä ruotsinkieliset ylioppilaat. Jo 1800-luvulla ylioppilaiden kevätjuhlapäiväksi muodostui vapun ohella myös kukanpäivä 13. toukokuuta. 1870-luvulla vapun juhlinta yleistyi Suomessa, mihin vaikutti myös se, että ylioppilaslakin vuotuiseksi käyttöajaksi vakiinnutettiin aika toukokuun alusta syyskuun loppuun.
Vappu on erityisesti myös teekkarien eli tekniikan alan yliopisto-opiskelijoiden vuoden suurin juhlapäivä. Silloin julkaistaan useita teekkarien vappulehtiä kuten Wapina, Äpy, Julkku, Tamppi, Ööpinen, Errores st:ae Walpurgis ja Hässi. Myös muut opiskelijat juhlivat vappua.
Vapun sää
Vappusää vaihtelee vuosittain. Kolme neljästä vapusta on Suomessa poutaisia, ja joka toinen on hyvin aurinkoinen. Päivälämpötilat vappuina vaihtelevat Etelä-Suomen 5–20 asteen ja Lapin 0–15 asteen välillä. Tavallisin päivälämpötila on etelässä noin 11–12 astetta ja Lapissa noin 5–6 astetta. Lunta tai räntää sataa Etelä-Suomessa vain kerran kymmenenä vappuna ja silloinkin tavallisesti öisin. Lapissa lumisateet ovat sen sijaan tavallinen näky vapun tienoilla, joskin päivisin sade muuttuu usein rännäksi tai vedeksi. Yhtenäisemmän lumipeitteen raja kulkee normaalisti vapun tienoilla Pohjois-Karjalan pohjoisosasta Perämeren pohjukkaan.
Lähikuvaus
thumb|left|200px|Lähikuva sudenkorennosta Lähikuvaus eli makrokuvaus on esimerkiksi pienten esineiden tai hyönteisten kuvaamista. Kuvauksessa voidaan käyttää apuna esimerkiksi jalustaa ja rengassalamaa. Tärkeitä käsitteitä ovat suurennussuhde ja suurennoskerroin, joilla ilmaistaan lähikuvauksessa käytettävien objektiivien kykyä suurentaa kuvattavaa kohdetta. Suurennussuhde tai -kerroin kertoo sen, kuinka suurena kuvattava kohde kuvautuu kameran filmitasolla tai kuvakennolla. Esimerkiksi 1:1 suurennussuhde, tai 1x kerroin tarkoittaa, että 10 mm kokoisen kohteen kuva negatiivilla tai kennolla on 10 mm. 1:2 suhteella tai 0,5x kertoimella sama kohde kuvautuu 5 mm kokoisena ja 2:1 suhteella tai 2x kertoimella 20 mm kokoisena.
Gudrun Ensslin
thumb|Punaisen armeijakunnan tunnus. thumb|Andreas Baaderin, Gudrun Ensslinin ja Jan Carl Raspen hauta. Gudrun Ensslin (15. elokuuta 1940 – 18. lokakuuta 1977) oli Punaisen armeijakunnan (tunnettu myös 'Baader-Meinhof-ryhmänä') perustajajäseniä.
Ensslin opiskeli Tübingenissä ja Berliinissä kirjallisuutta, englantia, saksaa ja kasvatustieteitä. 1970-luvun alussa hän kuului Saksan etsityimpiin terroristeihin. Hänet pidätettiin 8. kesäkuuta 1972 Hampurissa. Hän kuoli Stammheimin vankila‎ssa Stuttgartissa ilmeisesti hirttäytymällä samanaikaisesti kuin Andreas Baader ja Jan-Carl Raspe.
Irmgard Möllerin mukaan kyse ei ollut itsemurhasta vaan murhasta. Myös Saksan entinen sisäministeri Otto Schily oli murhateorian kannalla.
H&M
H&M eli Hennes & Mauritz (täydelliseltä nimeltään H & M Hennes & Mauritz AB (publ)) on ruotsalainen kansainvälisesti toimiva vähittäiskaupan konserni, jonka valikoimissa on naisten, miesten ja lasten vaatteita sekä kosmetiikkaa sekä vuodesta 2009 kodintuotteita (H&M Home). Yrityksen vaatemerkkejä ovat H&M, Cos, Monki, Weekday, Cheap Monday sekä & Other Stories.
Yritys on perustettu Västeråsissa, Ruotsissa vuonna 1947. Konsernilla on noin 4 300 myymälää 54 markkina-alueella mukaan lukien franchise-myymälät, COS-, Monki- ja Weekday-myymälät, verkkokauppa 35 markkina-alueella, sekä Pohjoismaissa toimiva postimyyntiyhtiö. Vuonna 2016 konsernin myynti (sis. alv.) oli 223 000 milj. SEK ja henkilökuntaa vuoden 2016 lopussa noin 161 000.
H&M:n suurin osakkeenomistaja on yhtiön perustajan poika Stefan Persson, joka toimi pitkään yhtiön toimitusjohtajana ja on ollut vuodesta 2009 yhtiön hallituksen puheenjohtaja. Hän hallitsee perheineen yhtiön osakkeista noin 47,7 % ja äänivallasta noin 74,7 % (2019). Hän oli vuonna 2010 Forbesin listan mukaan Ruotsin toiseksi rikkain henkilö Ikean perustajan Ingvar Kampradin jälkeen.
Harjunjoen–Lappalanjärven alue
Harjunjoen–Lappalanjärven alue (vesistöaluetunnus 14.18) on Kymijoen alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 436,31 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 12,04 %. Vesistön alueen alarajana on Kymijoki, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 1 281,61 neliökilometriä ja sen järvisyys on 15,07 %. Reitin vedet laskevat seuraavaksi Kymijoen alaosan alueeseen (14.11).
Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat seitsemän aluetta tai valuma-aluetta. Sisennys tarkoittaa sitä, että vesistöalue laskee tai yhtyy yläpuoliseen vesistöalueeseen. Samalle tasolle sisennetyt vesistöalueet laskevat kaikki yläpuoliseen vesistöalueeseen alajuoksulta luetellussa järjestyksessä :
H&M
Perustaminen
Yritys perustettiin vuonna 1947 Ruotsin Västeråsissa noin sadan kilometrin päässä Tukholmasta. Keski-ikäinen myyntimies Erling Persson oli saanut Yhdysvaltain matkallaan idean vaatemyymäläketjusta, jonka tulos perustuisi suuriin tuotanto- ja myyntimääriin ja sitä myötä alhaisiin hintoihin. Liike aloitti naistenvaateketjuna nimellä Hennes ('').
Yhtiön strategia on perustunut alusta saakka aktiiviselle laajentumiselle. 1960-luvulla ketju levittäytyi melko nopeasti ensin Norjaan ja sitten Tanskaan. Vuonna 1969 Persson päätti ostaa Tukholmassa sijainneen Mauritz Widforssin metsästys- ja aseliikkeen varastoineen. Hennesin valikoimaan otettiin miestenvaatteet, ja yrityksen nimeksi tuli Hennes & Mauritz. Valikoimaan lisättiin myös lastenvaatteet.
Absolute
Absolute oli Suomen pääkaupunkiseudulla syksyllä 2002 yhden numeron verran ilmestynyt ilmaisjakelulehti, jonka kohderyhmänä oli nuori, varakas ja muotitietoinen kaupunkilainen. Lehden perustajia olivat Ilja Janitskin ja Jussi Ahde. Lehden ainoa numero oli noin satasivuinen ja kalliille paperille painettu. Painoksen koko oli 30 000 kappaletta. Absolute-lehti liittyi 2000-luvun alkuvuosien trendiin, jossa isoista lehtiyhtiöistä riippumattomat nuoret tekijät toivat markkinoille erilaisia rajatulle kohderyhmälle suunnattuja lyhytikäisiä lehtiä.
Nankai
Nankai on yli miljoonan asukkaan kaupunkipiiri Tianjinin kaupungissa Kiinassa. Nankain kaupunkipiirissä on Tianjinin museo, Tianjinin radio- ja televisiotorni. Nankaissa on kaksi yliopistoa: Tianjinin yliopisto ja Nankain yliopisto.
Absolute
Historia
Absolute ilmestyi syksyllä 2002 ilmaisjakelulehtenä. Sen kohderyhmänä oli nuori, varakas ja muotitietoinen kaupunkilaisyleisö. Lehden perustajia olivat Ilja Janitskin ja markkinointipäällikkönä toiminut Jussi Ahde. Lehdestä ilmestyi vain yksi noin satasivuinen, kalliille paperille painettu numero, jonka 30 000 kappaleen painosta jaettiin lähinnä helsinkiläisissä trendiravintoloissa ja vaatekaupoissa.
H&M
Laajentuminen
Erling Perssoniin kuoltua yhtiö jatkoi hänen poikansa Stefan Perssonin johdolla. Pohjoismaiden ulkopuolelle yritys laajentui ensimmäiseksi Yhdistyneeseen kuningaskuntaan. Kesti kuitenkin useamman vuoden ennen kuin H&M vakiinnutti siellä asemansa pysyvästi. Seuraavaksi yritys avasi liikkeet Saksaan, Belgiaan ja Hollantiin. Luxemburg ja Itävalta olivat vuorossa 1990-luvulla. Vuonna 1997 H&M tuli Suomeen aluksi parilla liikkeellä ja saavutti lopulta vakaan aseman markkinoilla. Vuonna 2001 yritys toimi 14 maassa. Ensimmäisen Yhdysvaltain liikkeensä H&M avasi New Yorkiin.
Nankai
Nankai sijaitsee Tianjinin lounaisosassa. Se on alavaa aluetta, pohjoisosat jonkun verran korkeammalla kuin eteläosat. Idässä ja pohjoisessa sitä rajaavat Haihe- ja Weijin -joet ja niitä yhdistävä kanava, Qiangzi ja Hongqi virtaavat alueen poikki pohjoisesta etelään.