cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Liedon Parma
Suunnistus
Liedon Parmalla ja Mynämäen Suunnistajat -52:lla on yhteinen edustusseura, MS Parma. Vuodesta 2003 kaikki Parman ja MS-52:n suunnistajat edustavat MS Parmaa.
Liedon Parma voitti Jukolan viestin vuosina 1969, 1972 ja 1974 sekä Venlojen viestin vuosina 1995, 2000 ja 2001. Maailmanmestarit Liisa Veijalainen ja Reeta-Mari Kolkkala edustivat huippuvuosinaan Parmaa.
Yleisurheilu
Parma oli Suomen Urheiluliiton seuraluokittelun 42:s vuonna 2011 ). Seuralla on noin 100 lisenssin lunastanutta yleisurheilijaa, muiden muassa kestävyysjuoksijat Laura Skyttä ja Saara Skyttä sekä seitsenottelija Maiju Mattila. Kestävyysjuoksija Tuomas Jokinen edusti Parmaa vuoteen 2008.
Ranskalaisen luutnantin nainen
Ranskalaisen luutnantin nainen (The French Lieutenant’s Woman) on vuonna 1981 ensi-iltansa saanut Karel Reiszin ohjaama elokuva. Se perustuu John Fowlesin samannimiseen romaaniin vuodelta 1969, jonka pohjalta käsikirjoituksen laati Harold Pinter. Elokuvan pääosissa ovat Meryl Streep ja Jeremy Irons sekä Hilton McRae, Jean Faulds, Peter Vaughan, Colin Jeavons, Liz Smith, Patience Collier, Richard Griffiths, David Warner, Alun Armstrong, Penelope Wilton ja Leo McKern.
Ranskalaisen luutnantin nainen sai viisi Oscar-ehdokkuutta muun muassa parhaasta naispääosasta (Streep) ja parhaasta sovitetusta käsikirjoituksesta. Meryl Streep voitti roolisuorituksestaan parhaan naispääosan Baftan ja Golden Globen.
Arvioita
Video-oppaassa vuodelta 1994 Harri Närhi pitää Harold Pinterin käsikirjoitusta Fowlesin labyrinttimaisen romaanin pohjalta nerokkaana. Hän antaa elokuvalle täydet viisi tähteä.
Year of the Cat (kappale)
Year of the Cat on Al Stewartin soft rock -tyylinen kappale vuodelta 1976. Samannimiseltä albumilta irrotettu single sai paljon radiosoittoa erityisesti Yhdysvalloissa, missä se muodostui Stewartin läpimurroksi.
Sävelmän pohjana on Peter Woodin soittama pianomelodia. Kappaleessa kuullaan myös Phil Kenzien soittama saksofonisoolo. Sanoitus kertoo Pohjois-Afrikassa matkustelevasta miehestä, joka lähtee yksinäiselle kävelylle basaariin. Siellä hän tapaa kauniin eksoottisen naisen, joka pyytää hänet luokseen rakastelemaan. Seuraavana aamuna mies herää ja tajuaa myöhästyneensä turistibussistaan. Rahattomana hän päättää jäädä uuden rakkautensa luokse asumaan, jos ei pysyvästi niin ainakin ”kissan vuoden” ajaksi.
Säveltäminen ja äänitykset
Kappaleen pianomelodian sävelsi Peter Wood, joka soitteli sitä usein Stewartin vuonna 1975 Linda Ronstadtin lämmittelijänä tekemällä kiertueella. Stewart piti melodiasta ja tarjoutui tekemään kappaleeseen sanoitukset, mihin Wood suostui. Stewartilla oli ensin vaikeuksia keksiä sopivat sanat. Aihe löytyi lopulta hänen vietnamilaisen tyttöystävänsä astrologia-aiheisesta kirjasta, joka sattui olemaan auki vietnamilaisen kalenterin kissan vuotta käsittelevän luvun kohdalta.
Sanoitusten ensimmäinen versio käsitteli astrologiaa, mutta Stewart ei ollut tekstiin tyytyväinen. Seuraava versio kertoi brittikoomikko Tony Hancockista, jonka Stewart oli tavannut 1966. Hancock oli noihin aikoihin vakavasti masentunut, mikä sai Stewartin huolestumaan hänen hyvinvoinnistaan. Muut kuitenkin luulivat Hancockin itsetuhoisten puheiden olevan osa esitystä. Kaksi vuotta myöhemmin Hancock teki itsemurhan. Hancockia käsitelleen kappaleen nimi oli ”Foot of the Stage”, mutta levy-yhtiö piti sitä liian synkkänä.
”Year of the Cat” äänitettiin Abbey Roadin studioilla Lontoossa. Tuottajana toimi Alan Parsons. Parsons auttoi kappaleen sovittamisessa ja rakenteen viimeistelyssä. Alkuperäisessä versiossa oli Parsonsin mielestä liian monta kitarasooloa, ja hän ehdotti yhden korvaamista saksofonilla. Alkuun Stewart suhtautui ajatukseen kielteisesti, koska kappale oli ”tarkoitettu folk-rockiksi, ei jazziksi”. Loppujen lopuksi Parsons sai kuitenkin tahtonsa läpi ja myös Stewart tykästyi saksofonisooloon. Tuoreeltaan levisi huhu, jonka mukaan Parsons olisi soittanut soolon itse. Todellisuudessa saksofonistina toimi Phil Kenzie.
Julkaisu
”Year of the Cat” julkaistiin singlenä 1976. B-puolena oli versiosta riippuen joko ”Broadway Hotel”, ”On the Border” tai ”If It Doesn’t Come Naturally, Leave It”. Näistä ”On the Border” julkaistiin myös omana singlenään. Levy-yhtiö oli aluksi haluton julkaisemaan ”Year of the Catia” singlenä, mutta taipui myöhemmin. Singlejulkaisua varten kappaletta lyhennettiin huomattavasti. Esimerkiksi Italiassa singlen pituus oli vain hieman yli puolet albumiversiosta.
”Year of the Cat” menestyi listoilla varsin hyvin ympäri maailmaa. Yhdysvalloissa sen sijoitus Billboardin listalla oli parhaimmillaan 8, mikä teki siitä Stewartin ensimmäisen hittisinglen ja kaupallisen läpimurron. Stewartin kotimaassa Britanniassa suosio oli vaatimattomampaa, mutta riitti kuitenkin sijoitukseen 31. Yhdysvalloissa Stewartin seuraava single ”Time Passages” menestyi vieläkin paremmin nousten sijalle 7. Britanniassa ”Year of the Cat” jäi sen sijaan hänen ainoaksi listoilla menestyneeksi kappaleekseen. Jälkeenpäin Stewart harmittelikin asemaansa yhden hitin ihmeenä.
Kriitikoiden mielipide
Billboard-lehden tuoreeltaan julkaistu arvostelu piti ”Year of the Catia” eräänä albumin parhaista. William Ruhlmann (The All-Music Guide to Rock, 1995) oli samaa mieltä ja kuvaili kappaletta ”yhdeksi noista ’salaperäisestä naisesta’ kertovista kappaleista”. Ruhlmannin mukaan Stewartin esiintyminen on rauhallista ja vähäeleistä, mikä sopii kappaleeseen hyvin.
AllMusicin Stephen Thomas Erlewinen mukaan kappale jää ”kummittelemaan” kuulijan mieleen. Samalla sivustolla julkaistussa arvostelussa Stewart Mason kirjoittaa ”letkeän tunnelman” ja ”täydellisen eksistentiaalisen ahdistuksen” yhdistelmän olevan tarkka ajankuva 1970-luvun lopun tunnelmista. Mason kuvailee kappaletta ”hämmästyttäväksi kuuntelukokemukseksi”, jossa on kaunis sävelmä ja surumieliset sanoitukset. Tuotantoarvot ovat eräät Parsonsin parhaista, ja lopun pitkitetty soolo-osio on ”70-luvun pehmorockin ihme”. Mason vertaa kappaletta Gerry Raffertyn ”Baker Streetiin”, jonka saksofonisoolo on tosin huomattavasti parempi.
Record Collectorin Michael Heatley arveli syyskuussa 2014 julkaistussa arvostelussa, että Year of the Cat tuskin olisi menestynyt, jos sen nimikappale olisi kertonut Yhdysvalloissa lähes tuntemattomasta koomikosta. ”Taustayhtye on yhdistelmä Cockney Rebeliä ja Quiveria, ja tunnelma on aurinkoinen ja optimistinen – hyvin radioystävällinen.”
Don ja Jeff Breithauptin teos Night Moves: Pop Music in the Late ’70s mainitsee ”Year of the Catin” yhtenä 1970-luvun lopun progressiivista popia määritelleistä kappaleista.
Kissojen yö
Hector levytti ”Year of the Catista” suomenkielisen version vuonna 1978 julkaistulla albumillaan Kadonneet lapset. ”Kissojen yöksi” otsikoitu sanoitus oli hänen itse kirjoittamansa.
Guimaras
thumb|200px|Guimarasin sijainti Guimaras on Filippiinien Länsi-Visayasin alueella sijaitseva provinssi. Sen pääkaupunki on Jordan. Se koostuu Guimarasin saaresta ja sitä ympäröivistä pienemmistä saarista. Sen väkiluku vuoden 2010 väestönlaskennassa oli 162 943.
Aiheesta muualla
10.56667°N, 122.58333°W
Olavi Aarnio
Olavi Erik Tuomas Aarnio (21. joulukuuta 1918 Heinola – 9. kesäkuuta 1988) oli suomalainen ammattiyhdistysmies ja sosiaalineuvos. Hän toimi Auto- ja Kuljetusalan Työntekijäliiton puheenjohtajana ja SAJ:n varapuheenjohtajana.
Aarnion vanhemmat olivat hopeaseppä Atte Jalo Aarnio ja Hilda Elisabet Nymalm. Ammattiuransa Aarnio aloitti metallityöläisenä ja hän liittyi Jalometallityöntekijäin Liiton jäseneksi vuonna 1936. Hän oli Suomen Autoalantyöntekijäin Liiton (SAL) matkatoimitsijana vuosina 1952–1955 ja sihteerinä 1955–1960. Kun SAL:n puheenjohtaja Siivo Koutio kuoli vuonna 1960, Aarniosta tuli hänen seuraajansa. Kun Suomen Satamamiehet liittyi samana vuonna SAL:iin niin järjestö muutti nimensä Suomen Auto- ja Kuljetusalan Työntekijäliitoksi (SAKT). Aarnio oli myös perustamassa Suomen Ammattijärjestöä (SAJ) syksyllä 1960 ja hänet valittiin sen varapuheenjohtajaksi.
Aarnio tunnettiin vakaumuksellisena antikommunistina ja kovana ammattiyhdistysjohtajana. Hän saavutti lakkoilijan maineen johtuen Nesteen öljynjalostamojen lakosta touko–kesäkuussa 1967, Pohjolan Liikenteen lakosta helmikuussa 1968 sekä satamalakosta helmi–maaliskuussa 1968. Vuonna 1968 Aarnio oli mukana ammattiyhdistysliikkeen eheytysneuvotteluissa. Aarnion SAKT ja SAJ hylkäsivät vuoden 1968 laajan eheytysmallin, koska liittotason eheytysmalli olisi vienyt sen piiristä useita työntekijäryhmiä. SAKT erosi SAJ:stä kesäkuussa 1969 ja se osallistui SAK:n edustajakokoukseen 17. kesäkuuta. Aarnio valittiin eheytyneen Suomen Ammattiliittojen Keskusjärjestön hallitukseen. Seuraavana vuonna Satamatyöntekijäin Liiton ja Auto- ja Kuljetustyöväen Liiton ammattiosastot ja työntekijät liittyivät SAKT:hon, joka muutti nimekseen Auto- ja Kuljetusalan Työntekijäliitto (AKT). Aarnio oli mukana näissä neuvotteluissa.
Aarniosta tuli 1. huhtikuuta 1970 uuden Työturvallisuuskeskuksen apulaisjohtaja. Sosiaalineuvoksen arvonimen Aarnio sai vuonna 1983. Samana vuonna hän jäi eläkkeelle. Vuonna 1986 hän sai SAK:n kultaisen ansiomerkin.
Leo Luoto
Leo Luoto (s. 30. kesäkuuta 1952 Västerås, Ruotsi) on Ruotsissa syntynyt suomalainen iskelmälaulaja, joka oli Kalmar Union -yhtyeen päälaulaja ja basisti. Luoto on tehnyt musiikkia vuodesta 1969 ja on keikkaillut yhdessä muun muassa Kari Tapion, Arja Korisevan, Markku Aron, Eino Grönin ja Lea Lavenin kanssa.
Luodon vuonna 1974 julkaisemat kappaleet "Vihaan aamuja" ja "Lomapäivät" ovat kultti-ilmiö suomalaisten varusmiesten keskuudessa. Luoto itse on kertonut, että kappaleita ei ole tehty mitenkään varusmiespalvelusta ajatellen.
Luoto on kotoisin Pieksämäeltä ja asuu nykyisin Turussa. Hän saa valtion taiteilijaeläkettä mutta esiintyy edelleen satunnaisesti.
Robotin elämää
Robotin elämää (Bicentennial Man) on Chris Columbuksen ohjaama elokuva vuodelta 1999. Sen pääosassa Andrew-nimisenä robottina esiintyy Robin Williams.
Elokuvan juoni
Richard Martin (Sam Neill) ostaa Andrew-robotin (Robin Williams) kotiapulaiseksi. Richard luulee ostaneensa kotiaskareissa auttelevan peltikasan, mutta Andrew paljastuukin luovaksi ja ajattelevaksi robotiksi. Valmistaja kertoo robotissa olevan sirun olevan viallinen. Richard alkaa opettaa Andrew’lle asioita ihmisyydestä. Lopulta Andrew haluaa ostaa vapautensa ja muuttaa itsensä niin ihmiseksi kuin suinkin mahdollista. Lopulta vuosien kuluttua hänet hyväksytään ihmisenä.
Näyttelijät
Lähde:
Epinetron
pienoiskuva|upright=0.96|[[Attikalainen keramiikka|Attikalainen punakuviotekniikalla koristeltu epinetron, n. 450 eaa.]] Epinetron on antiikin aikainen keraaminen reisisuoja. Se tunnetaan erityisesti kreikkalaisesta keramiikasta.
Epinetron ei ole varsinainen vaasi, vaan keramiikasta tehty suoja, jonka päällä pesty tai kehrättävä villa vanutettiin kuontaloiksi. Sen nimi tulee kreikan sanoista epi, ’päällä’ ja neō , ’käsitellä villaa’, ’kehrätä’.
Epinetron on pitkittäin halkaistun sylinterin muotoinen. Koristeltu on usein tehty mustakuviotekniikalla ja myöhemmin punakuviotekniikalla.
Välilampi (Heinola)
Välilampi on Päijät-Hämeessä Heinolassa Vainionkylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 8,2 hehtaaria, se on 1,1 kilometriä pitkä ja 250 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,5 kilometriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Ruotsalaisen alueella (14.14), jonka Lauhjoen valuma-alueeseen (14.147) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 99,5 metriä mpy.
Emil Vesa
Emil Onerva Vesa (19. maaliskuuta 1912 Viipuri – 19. kesäkuuta 1964 Säkylä) oli suomalainen ylikersantti ja jatkosodan ajan hävittäjälentäjä.
Vesa saavutti 29,5 ilmavoittoa kesäkuun 1942 ja heinäkuun 1944 välillä Brewster F2A Buffalo- ja Messerschmitt Bf 109G -hävittäjillä. Näistä 12 tuli kahden viikon kuluessa juhannuksen aikaan 1944. Vesa palveli Lentolaivue 24:ssä.
Vesa työskenteli yksityiskauppiaana Viipurissa ja sotien jälkeen Kauttualla. Viimeksi hän oli Lännen Sokerin ostopäällikkönä. Vesa oli mukana perustamassa vuonna 1948 Kauttuan ilmailukerhoa. Hänet on haudattu Säkylään. Kuollessaan hän oli sotilasarvoltaan vääpeli.
Magnus Otto Nordenberg
Magnus Otto Nordenberg, sukunimi aik. Norberg (19. tammikuuta 1705 Sipoo – 23. elokuuta 1756 Sipoo) oli suomalainen kapteeni ja alkemisti.
Nordenbergin vanhemmat olivat Frugårdin kartanon Mäntsälässä omistanut tilanhoitaja Johan Eriksson Nordberg (k. 1740) ja Maria Christina Björn. Nordenberg lähti 1720-luvulla Uppsalan yliopistoon opiskelemaan matematiikkaa, mekaniikkaa ja luonnonhistoriaa. Hän teki vuosina 1725–1728 pitkän opintomatkan Hollantiin, Englantiin, Ranskaan ja Italiaan.
Kotimaahan palattuaan Nordenberg ryhtyi viljelemään Uudellamaalla sijainnutta Gerknäsin säteritilaa. Hän rakensi yhdessä veljensä Carl Fredrikin kanssa hollantilaisen esikuvan mukaisen tuulimyllyä voimanlähteenä käyttäneen sahalaitoksen Fagerön saarelle Sipooseen. Nordenbergillä oli myös suurisuuntaisia suunnitelmia perustaa Fagerön saarelle muitakin teollisuuslaitoksia. Niihin olisi kuulunut muun muassa kalkkiuuni, tiilitehdas, köysipunomo, masuuni, laivatelakka, kirjapaino ynnä muuta. Muut tehdaslaitokset jäivät kuitenkin toteuttamatta, ja sahalaitoksenkin venäläiset tuhosivat pikkuvihan aikana 1741.
Nordenberg siirtyi 1735 Tukholmaan, jossa hän teki kahden vuoden ajan linnoituskonttorissa Suomen kartoitusta. Vuonna 1741 luutnantiksi ylennetty Nordenberg nimitettiin Hämeenlinnan linnoituskomentajaksi, ja hän vastasi Hämeenlinnan vanhojen ympärysmuurien uudistamisesta. Pikkuvihan aikana 1742 Hämeenlinnan linnoitus antautui venäläisille ilman taistelua. Nordenberg toimi sitten Hämeen lääninhallituksessa kansliapäällikkönä venäläisen sotilaskuvernöörin Gabriel Roisanoffin alaisuudessa. Hän siirtyi pian kokonaan venäläisten palvelukseen ja toimi insinöörikapteenina ja linnoituskomentajana Viipurin kuvernementissa.
Viimeiset vuotensa Nordenberg vietti yksityishenkilönä. Hän asui veljensä omistamassa Sipoon Joensuun kartanossa. Hän kiinnostui mystiikasta ja alkoi tutkia teosofiaa ja alkemiaa. Vuonna 1750 hän laati Ruotsin tiedeakatemialle Urimm och Thummim -nimisen käsikirjoituksen, jossa hän esitti oman alkemistisen tulkintansa Raamatun Vanhassa testamantissa juutalaisten ylipapin käyttämien vaatekappaleiden merkityksestä. Nordenberg yritti huonolla menestyksellä kullan valmistusta ja ennusti Raamatussa kuvatun viimeisen tuomion tapahtuvan vuonna 1757.
Ilocos Norte
Ilocos Norte on provinssi Ilocosin alueella Luzonin saaren länsiosassa Filippiineillä. Provinssin pääkaupunki on Laoag. Ilocos Norten väkiluku vuoden 2010 väestönlaskennassa oli 568 017.
Ubaldo Arata
Ubaldo Arata (23. maaliskuuta 1895 Ovada – 7. joulukuuta 1947 Rooma) oli italialainen elokuvaaja.
Kalliojärvi (Heinola, Vainionkylä)
Kalliojärvi on Päijät-Hämeessä Heinolassa Vainionkylän lähellä sijaitseva järvi.
Ubaldo Arata
Aratan ura alkoi kameramiehenä Augusto Geninan elokuvassa Il principe dell’impossibile (1918). 1920-luvulla hän työskenteli muun muassa Mario Almiranten, Baldassarre Negronin ja Guido Brignonen kanssa ja oli mukana luomassa voimakkaan ekspressionistista tunnelmaa Mario Camerinin elokuvassa Rotaie (1929). Arata kuvasi Italian ensimmäisen äänielokuvan, Gennaro Righellin ohjaaman La canzone dell’amore (1930) ja yhdessä Anchise Brizzin kanssa Carmine Gallonen elokuvan Scipio Africanus, Afrikan valloittaja (1937). Hänen myöhemmistä elokuvistaan merkittävin on Roberto Rossellinin Rooma – avoin kaupunki (1945).
Kalliojärvi (Heinola, Vainionkylä)
Maantietoa
Järven pinta-ala on 7,0 hehtaaria, se on 550 metriä pitkä ja 400 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,6 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Ruotsalaisen alueella (14.14), jonka Lauhjoen valuma-alueeseen (14.147) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 99,7 metriä mpy.
Niko Ailamo
Niko Ari Ailamo (s. 1983 ) on suomalainen rockmuusikko, joka tunnetaan artistinimellä Erakossa.
Ailamo on koulutukseltaan medianomi AMK kulttuurituotannon koulutuslinjalta. Hänen opinnäytetyönsä (Suomalaisen indielevy-yhtiön tulonmuodostus) palkittiin valtakunnallisessa Thesis-opinnäytetyökilpailussa.
Ailamo on toiminut verkkolehti Rokkizinen toimituspäällikkönä ja tehnyt töitä digitaalisen median parissa.
Niko Ailamon sisko on Nea McLin (o.s. Ailamo), joka on työskennellyt mallina New Yorkissa. .
Reino Hjerppe
Reino Tapio Hjerppe (s. 19. elokuuta 1942 Savitaipale) on suomalainen valtiotieteen tohtori ja professori. Hän oli Valtion taloudellisen tutkimuskeskuksen (VATT) ylijohtaja vuosina 1990–2006 ja on työskennellyt muun muassa myös Tilastokeskuksessa, valtiovarainministeriössä, Helsingin yliopistossa ja WIDER-instituutissa.
Hjerppe valmistui ylioppilaaksi vuonna 1962 ja valtiotieteen kandidaatiksi 1966 Helsingin yliopistosta. Hän suoritti MA-tutkinnon Rochesterin yliopistossa Yhdysvalloissa. Hjerppe valmistui lisensiaatiksi Helsingistä vuonna 1972 ja väitteli tohtoriksi vuonna 1975. Tieteellisessä työssään Hjerppe keskittyi julkisen talouden ja sen reunaehtojen tutkimiseen. Hjerppe kuului suomalaisten taloustieteilijöiden O-ryhmään.
Hjerppe sai vuonna 2005 Eino H. Laurila -kansantulomitalin ja professorin arvonimen vuonna 2006. Hän on Helsingin yliopiston taloustieteen dosentti.
Eskhara (keramiikka)
pienoiskuva|upright=0.95|Eskhara, n. 375–325 eaa. Eskhara (,, ’tulisija’; ) on antiikin aikainen keraaminen hiilipannu. Se tunnetaan vaasien muotona erityisesti kreikkalaisesta keramiikasta.
Eskharaa käytettiin ruoanlaitossa, ja se oli siirrettävissä. Samaa eskhara-sanaa käytettiin myös muun muassa koti- ja polttouhrialttareista. Muita termejä vastaavanlaisille hiilipannuille tai jalustoille olivat muun muassa baunos, khytropūs , lasana ja pyraunos.
Bluepoint Games
Bluepoint Games on itsenäinen yhdysvaltalainen pelitalo, jonka studio sijaitsee Austinissa, Texasissa.
Yhtiön ensimmäinen peli, Blast Factor, julkaistiin PlayStation 3 -pelikonsolille vuonna 2006.
Suuri osa yhtiön peleistä on käännöksiä tai uusintaversioita eri alustoille.
Syyskuussa 2021 Sony Interactive Entertainment osti Bluepoint Gamesin.
Ifugao
thumb|200px|Ifugaon sijainti Ifugao on Filippiinien Cordilleran hallinnollisella alueella sijaitseva provinssi. Sen pääkaupunki on Lagawe. Provinssin naapureita ovat pohjoisessa Mountain Province, idässä Isabela, etelässä Nueva Vizcaya ja lännessä Benguet. Sen väkiluku vuoden 2010 väestönlaskennassa oli 191 078.
Aiheesta muualla
16.83333°N, 121.16667°W
Douglas Robinson (tutkija)
Douglas Robinson (s. 30. syyskuuta 1954) on yhdysvaltalainen akateeminen tutkija, kääntäjä ja kirjailija, joka parhaiten tunnetaan käännöstieteilijänä, mutta joka on julkaissut tutkielmia inhimillisen viestinnän ja sosiaalisen interaktion erinäisistä aspekteista (amerikkalainen kirjallisuus, kirjallisuusteoria, kieliteoria, sukupuoliteoria, kirjoitusteoria, retoriikka). Hän on kirjoittanut Ilkka Rekiaron kanssa Suomi/englanti/suomi-sanakirjan ja englannintanut suomesta romaaneja, näytelmiä ja akateemisia monografioita, ja kirjoitti oman Saarikoski-romaaninsa englanniksi mutta julkaisi sen Suomessa Kimmo Liljan suomentamana.
Robinson on Shenzhenin kiinalaisen yliopiston kääntämisen ja tulkkaamisen professori ja Hong Kong Baptist Universityn kääntämisen emeritus-professori.
Elämä
Douglas Jack Robinson syntyi Indianan osavaltiossa mutta asui 13-vuotiaaksi asti Los Angelesin La Habra Heights -alueella; kesällä 1968 hänen perheensä muutti Washingtonin osavaltioon, missä hän kirjoitti vuonna 1971 ylioppilaaksi. Hän tuli YFU:n vaihto-oppilaana Suomeen, missä hän asui ensin kesän Kiikassa, sitten 11 kuukautta Kajaanissa. Kahden USA:ssa vietetyn opiskeluvuoden jälkeen hän palasi vuonna 1974 Suomeen, tällä kertaa Jyväskylän yliopistoon, missä hän suoritti vuonna 1975 englantilaisesta filologiasta, vertailevasta kirjallisuudesta ja Suomen ja vertailevasta etnologiasta HK:n, vuonna 1977 FK:n ja 1980 FL:n. Vuosina 1975–1981 hän työskenteli Jyväskylän yliopiston englannin kielen ap. lehtorina. Väiteltyään vuonna 1983 University of Washingtonissa tohtoriksi, hän palasi Suomeen Tampereen yliopistoon, jossa hän oli ensin 1983–1987 Amerikan kielen ja kirjallisuuden vt. apulaisprofessorina, sitten, saatuaan 1987 ensimmäisenä ulkomaalaisena vakinaisen nimityksen apulaisprofessuuriin, vuonna 1987–1989 suomi-englanti kääntämisen teorian ja käytännön vt. apulaisprofessuurina.
Monica Z
Monica Z on ruotsalainen elämäkertaelokuva, joka perustuu väljästi jazzlaulaja Monica Zetterlundin elämänvaiheisiin. Vuonna 2013 ensi-iltansa saaneen draamaelokuvan on ohjannut tanskalainen Per Fly. Pääosaa esittää Edda Magnason, joka esittää itse myös elokuvassa kuultavat laulut.
Douglas Robinson (tutkija)
Alueet
Robinson tutkii inhimillistä viestintää eri aloilla: käännöstieteessä, kirjallisuusteoriassa, kieliteoriassa, sukupuoliteoriassa, kirjoitusteoriassa, retoriikassa ja mielenfilosofiassa. Hän on julkaissut suomesta englanninnoksia, suomennetun suomentajasta kertovan romaanin (Pentinpeijaiset) ja useita oppikirjoja, alkaen Suomessa 1970-luvun lopulla, myöhemmin kääntämisen, lingvistisen pragmatiikan ja ainekirjoittamisen opiskelijoille. V. 1989 hän yhdessä Ilkka Rekiaron kanssa kirjoitti Suomi-englanti-suomi -sanakirjan, 25 000 hakusanaa kumpaankin suuntaan.
Monica Z
Juoni
Elokuva kertoo Zetterlundin uran nousuvaiheesta 1960-luvulla rakkaus- ja perheongelmineen. Monica Zetterlund etenee kotikaupunkinsa Hagforsin puhelinkeskuksen hoitajasta Bill Evansin kanssa yhteistyötä tekeväksi jazztähdeksi New Yorkissa. Tarina päättyy vuoden 1974 avioliittoon basisti Sture Åkerbergin kanssa.
Douglas Robinson (tutkija)
Ajattelu
Robinsonin tutkimustyön kaksi punaista lankaa aina The Translator’s Turnista (1991) lähtien ovat somaattisuus and performatiivisuus — toisin sanoen inhimillisen viestinnän ja muun interaktion sosiaalinen karkeasäätö sekä "sisäisesti tunnettuna" (somatiikka) että "ulkoisesti näytettynä" (performatiivisuus). Uusissa töissään hän on alkanut teoretisoida "ikoosia" somaattisen vakuuttelu-/uskottavuuttelu-prosessin kautta tapahtuvana kollektiivisten mielipiteiden todentumisena ja "ekoosia" yhteisön hyväksitulemisena tai hyvän yhteisölliseksitulemisena.
Monica Z
Tuotanto
Elokuvan kuvauspaikkakuntia olivat Trollhättan, Nossebro, Tukholma ja New York.
Douglas Robinson (tutkija)
Ajattelu
Kolmas kiintopiste on hänen ajattelussaan uskonnon vaikutus sosiokulttuuriseen historiaan ja ylipäänsä länsimaiseen sosiaaliseen interaktioon, alkaen hänen v. 1983 väitöskirjastaan, joka käsitteli apokalyptiikkaa Yhdysvaltain kirjallisuudessa, myöhemmin kristinuskon historia, henkiolentojen kanavointi sekä muinaiskreikkalaiset ja -roomalaiset mysteeriuskonnot. Viime aikoina hän on tutkinut retoriikan syväekologiaa kiinalaisessa kungfutselaisuudessa, etenkin Mengzissä.
Valitut julkaisut
Google Scholarin sitaatit
Alkuperäiset seututiet
Alkuperäinen seututieverkko rakennettiin pääosin 1960–1980-luvuilla. Iso osa seututeistä muutettiin vuoden 1996 tienumerouudistuksessa yhdysteiksi. Muutoksia tieverkkoon tuli myös 1990-luvun lopulla, kun alemman tieverkon tieosuuksista koottiin valtatie 18 ja muutamia kantateitä.
Seututieverkkoon kuuluivat vuoteen 1996 asti seuraavat osuudet:
Monica Z
Vastaanotto
Elokuva sai eniten ehdokkuuksia vuoden 2014 Guldbagge-palkintogaalan eri sarjoihin, kaikkiaan yksitoista. Se tuotti tekijöilleen palkinnot parhaasta ohjauksesta (Per Fly), parhaasta naispääosasta (Edda Magnason) ja parhaasta miessivuosasta (Sverrir Gudnason).
Suomessa Monica Z sai teatteriensi-iltansa Cinema Mondon maahantuomana ilman suomalaisia käännöstekstejä Helsingin Bio Engelissä ja Kauniaisten Bio Granissa 8. joulukuuta 2013.
Riihijärvi (Heinola)
Riihijärvi on Päijät-Hämeessä Heinolassa Vainionkylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 5,7 hehtaaria, se on 550 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Ruotsalaisen alueella (14.14), jonka Lauhjoen valuma-alueeseen (14.147) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 112,7 metriä mpy.
Augustin Theiner
Augustin Theiner (1804–1874) oli saksalainen katolinen teologi ja kirkkohistoriantutkija. Nuorena hän puolsi reformikatolisuutta. Teoksessaan ''Die Einführung der erzwungenen Ehelosigkeit bei den christl. Geistlichen und ihre Folgen'' (1828) hän vastusti käsitystä, jonka mukaan papin pitää olla naimaton. Vuonna 1855 hän pääsi Vatikaanin arkiston johtajaksi. Tästä virasta Theiner vuonna 1870 erotettiin, koska hän tuki ensimmäisessä Vatikaanin konsiilissa oppositiota, joka vastusti käsitystä, jonka mukaan paavi on erehtymätön. Hän kirjoitti katolisen kirkon historiasta teoksia, joista monet ovat tärkeitä nimenomaan Pohjois- ja Itä-Euroopan historialle, esim. Schweden und seine Stellung zum heiligen Stuhl unter Johann III, Sigismund III und Karl IX sekä Veteta monumenta Poloniæ et Lithuaniæ historiam illustrantia.
Edda Magnason
Edda Karin Hjartardóttir Magnason (s. 22. elokuuta 1984 Sjöbo, Malmöhusin lääni; nyk. Skånen lääni) on ruotsalainen laulaja-lauluntekijä ja näyttelijä. Hän on julkaissut kaksi albumia omalla nimellään, Edda Magnason (2010) ja Goods (2011). Hän sai parhaan nais­pää­osan Guld­bagge-palkinnon roolistaan jazz­laulaja Monica Zetterlundina vuoden 2013 elo­kuvassa Monica Z.
Varhainen elämä
Edda Magnasonin isä on islantilainen, ja Edda on viides perheen seitsemästä lapsesta. Hän varttui Skånen Fyledalenissa lähellä Ystadia. Lapsena hän soitti pianoa ja haaveili konsertti­pianistin urasta. Pian hän alkoi tehdä omia englannin­kielisiä lauluja, joita käytettiin vuoden 2002 halpa­tuotanto­elokuvassa Hot Dog. Eri yhteyksissä Magnason on maininnut musiikillisiksi vaikuttajikseen muun muassa Michael Jacksonin, Supertramp-yhtyeen, Esbjörn Svenssonin, Frank Zappan, Joni Mitchellin, Nina Simonen, Maria Joãon, Maria Kala­niemen, Jussi Björlingin ja Georg Riedelin.
Rastaat (suku)
Rastaat (Turdus) on rastaiden (Turdidae) heimoon kuuluva lintusuku. Sukuun kuuluu BirdLife Suomen mukaan 80 lajia.
European Round Table of Industrialists
European Round Table of Industrialists (lyhenne ERT tai ERTI) on vuonna 1983 perustettu Euroopan unionissa toimiva suurteollisuuden edunvalvontaryhmä, johon kuuluu noin 50 eurooppalaista teollisuusjohtajaa, tavoitteena kilpailykyvyn vahvistaminen.
Ryhmä toimii sekä kansainvälisillä että kansallisilla tasoilla. Ryhmän perustajahahmo on ollut Volvon johtaja Pehr G. Gyllenhammar. Jorma Ollila oli ERT:n puheenjohtajana vuosina 2005–2009 ollessaan Nokian toimitusjohtajana.
Suomi ja ERT
Suomesta ryhmään ERT:n virallisella sivulla on jäseneksi ilmoitettu Kone Oyj:n Henrik Ehrnrooth ja Risto Siilasmaa (Nokia). Aiemmin on Suomesta "Euroopan pyöreän pöydän teollisuusmiehiin" kuulunut Nokian Kari Kairamo (1986-1988), Simo Vuorilehto (Nokia) ja Casimir Ehrnrooth Kymmene-yhtymästä. Kone.com-sivustollaan Kone-yhtiö ilmoittaa olevansa mukana ERT:n energia- ja ilmastonmuutostyöryhmässä.
ERT on suomennettu monilla eri tavoin, esimerkiksi ”Euroopan teollisuusjohtajien pyöreä pöytä”, ”Euroopan pyöreä pöytä”, ”Euroopan teollisuusmiesten pyöreä pöytä”, ”Euroopan pyöreän pöydän klubi”. Jorma Ollila on ollut ERT:ssä mukana vuosina 1997–2011, myös Antti Herlinin nimi (Kone Oyj) on esiintynyt ERT:n jäsenlistoilla.
Arvostelua ERT:tä kohtaan
Friedrich Moserin ja Matthieu Lietaertin vuoden 2012 elokuva 'Brysselin lobbarit', (The Brussels Business - Who Runs the European Union) pitää ERT:n kulissientakaista vaikutusvaltaa EU:ssa suurena. Ilkka Hakalehdon kirjan Itsenäisyys vaarassa: kamppailu Suomesta 1917 vallankumouksesta 1990-luvun eurohuumaan mukaan ERT on perustettu nimenomaan toteuttamaan suuryritysten ja suurpääoman omistajien etujen mukainen rakennemuutos Euroopan unionin avulla - ja että ERT on EU:n todellinen vallankäyttäjä sen virallisten toimi- ja päätoksentekoelinten takana.
Patrik Flodin
Patrik Flodin (s. 16. elokuuta 1984 Ilsbo) on ruotsalainen ralliautoilija. Hän aloitti uransa vuonna 2005 Ruotsin rallissa, jossa hän sijoittui sijalle 36. Flodin voitti Ruotsin rallisarjan mestaruuden vuonna 2006. Flodin on kilpaillut PWRC-sarjassa vuodesta 2007 lähtien. Vuonna 2011 Flodin saavutti uransa ensimmäisen WRC-pisteensä ajamalla kymmenenneksi Argentiinan rallissa. Samassa kilpailussa Flodin tuli toiseksi omassa luokassaan.
E-st@r
e-st@r on vuonna 2012 laukaistu italialainen CubeSat. Sen kehitti Politecnico di Torinon opiskelijat. Se lentää ESAn Vega-kantoraketin ensilennolla.
Satelliitin piti alun perin kuljettaa myös pieni polttokenno, mutta sitä ei toteutettu. Satelliitin tavoitteet ovat asennonsäännön testaus ja materiaalitestejä avaruussäteilyssä.
Trzebnican piirikunta
Trzebnican piirikunta on yksi Ala-Sleesian voivodikunnan piirikunnista. Sen arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 85 253. Piirikunta on jaettu kuuteen maalaiskuntaan, jotka ovat Oborniki Śląskie, Prusice, Trzebnica, Wisznia Mała, Zawonia sekä Żmigród ja niissä on kylien lisäksi neljä kaupunkia; Oborniki Śląskie, Prusice, hallintokeskus Trzebnica ja Żmigród.
Trzebnican piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 5,1 prosenttia. vasen|pienoiskuva|220px|Piirikunnan väestöpyramidi 2014. Vuoden 2019 lopussa Trzebnican piirikunnassa arvioitiin olevan 85 253 asukasta, joista 50,9 prosenttia naispuolisia ja 49,1 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 81 586 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä kasvavan 89 985 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden arvioitiin vuoden 2019 lopussa muodostaneen 18,9 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäisten 61 prosenttia ja eläkeikäisten 20,1 prosenttia väestön keski-iän ollessa 40,9 vuotta. Elävänä syntyneiden määrä oli vuonna 2019 yhteensä 807 lasta.
Louise Glück
Louise Elisabeth Glück [] (s. 22. huhtikuuta 1943 New York) on yhdysvaltalainen esseisti ja runoilija.
Glück on palkittu uransa aikana lukuisilla palkinnoilla, kuten vuonna 1993 runouden Pulitzerilla ja vuonna 2014 National Book Awardilla. Vuonna 2020 hänelle myönnettiin Nobelin kirjallisuuspalkinto.
Suomennettua tuotantoa
Anni Sumarin suomennosvalikoimaan Merenvaahdon palatsi sisältyy neljä Glückin runoa: Huhtikuu, Iltarukouksia, Kertomus ja Maisema. Sumarin suomentama runokokoelma Faithful and Virtuous Night julkaistiin nimellä Uskollinen ja hyveellinen yö joulukuussa 2020, ja Talvisia reseptejä kollektiivista julkaistiin vuonna 2021.
Esseekokoelma American Originality julkaistiin vuonna 2021 otsikolla Esseitä amerikkalaisuuden ytimestä.
Ben Pon
Ben Pon syntyjään Bernardus Marinus Pon (9. joulukuuta 1936 Leiden, Alankomaat – 30. syyskuuta 2019) oli hollantilainen Formula 1 -kuljettaja, viinintekijä ja olympia-ampuja.
Formula 1
Pon osallistui Formula 1 -sarjaan vuoden 1962 Hollannin GP:hen Ecurie Maarsbergen -tallissa. Kilpailussa hän keskeytti ajovirheeseensä auton heittäytyessä ylösalaisin eikä saavuttanut pisteitä. Heittäytymisen aikana hän lensi ulos autosta ja selvisi lievillä naarmuilla, mutta vannoi jättävänsä yksipaikkaisilla ajamisen kokonaan.
Le Mans
Hän kilpaili myös Le Mansin 24 tunnin kilpailussa vuosina 1961–1965 ja 1967 ollen luokkansa paras vuosina 1961 ja 1967. Hän oli parhaimmillaan maalissa seitsemäs vuonna 1967.
Ilocos Sur
Ilocos Sur on provinssi Ilocosin alueella Luzonin saaren länsiosassa Filippiineillä. Provinssin pääkaupunki on Vigan. Ilocos Surin väkiluku vuoden 2010 väestönlaskennassa oli 658 587.
Ben Pon
Olympialaiset
Pon myös edusti Hollantia vuoden 1972 kesäolympialaisissa ammunnassa lajinaan skeet.
Liiketoiminta
Lopetettuaan kilpailemisen Pon keskittyi viinintuottamiseen ja omisti Bernardus Winery -viinitilan Carmelissa Kaliforniassa.
Ben Ponin isä Ben Pon Snr. oli ammatiltaan autovälittäjä Volkswagen -konsernissa.
Dagmar Rom
Dagmar Rom (16. kesäkuuta 1928 Innsbruck – 13. lokakuuta 2022 Innsbruck) oli itävaltalainen alppihiihtäjä ja olympiamitalisti. Hän edusti seuratasolla Skiclub Innsbruckia. Rom myös näytteli yhdessä elokuvassa.
Rom osallistui Aspenin MM-kisoissa 1950 pujotteluun ja suurpujotteluun voittaen molemmat. Hän kilpaili vuoden 1952 olympialaisissa kyseisten lajien lisäksi syöksylaskussa, jossa hän oli viides. Rom oli kisojen pujottelussa vasta kolmaskymmeneskuudes, mutta sai hopeaa suurpujottelusta.
Rom esiintyi vuonna 1951 ilmestyneessä elokuvassa Yö Mont Blancilla.
Thinglink
ThingLink on vuonna 2010 perustettu suomalais-amerikkalainen yritys, jonka luomat palvelut tekevät kuvista interaktiivisia ja sosiaalisia. Sen perustaja ja toimitusjohtaja on Ulla Engeström ja teknologiajohtaja Janne Jalkanen.
ThingLink tuottaa teknologiaa, joka muuttaa kuvat tiedonhaun, kaupankäynnin, viihteen ja sosiaalisen kanssakäymisen julkaisualustaksi. Brändit, julkaisijat ja bloggaajat hyödyntävät ThingLinkin sisältötageja kuvissaan jakamalla linkkejä, kohdentamalla kotisivujensa liikennettä ja tuottamalla kuvapohjaisia mainoskampanjoita.
Yrityksen historia
Yrityksen perustaja Ulla Engeström keskusteli vuonna 2005 Wikipedian perustaja Jimmy Walesin kanssa Reboot konferenssissa Kööpenhaminassa uudesta kuvien tunnistamisstandardista sekä virtuaalisessa että fyysisessä ympäristössä ja sen siirtämisestä internetiin.
Vuonna 2006 perustettiin Social Objects Oy. Yhtiö alkoi kehittää markkinoille omistajiensa Ulla ja Jyri Engeströmin johdolla uudenlaista kuvantunnistepalvelua ThingLinkiä. Seuraavana vuonna yritys jatkoi palvelun kehittämistä TEKESin tukemana ja testasi erilaisia käyttömahdollisuuksia ja -alustoja. Kehitystyötä tehtiin muun muassa NFC (Near Field Technology) -teknologian pohjalta.
Ensimmäisen suljetun testiversion palvelusta ThingLink julkaisi vuonna 2009. Seuraavana vuonna perustettiin ThingLink Oy ja palvelu julkaistiin suurelle yleisölle.
Ensimmäisten kaupallisten tarjoajien joukossa alkoi Atlantic Records käyttää uudenlaista tapaa lisätä sisältöä staattisiin kuviin julkistamalla Simple Planin Get Your Heart On -albumin ThingLinkiä käyttäen. ThingLink julkisti 2011 Rich Media Tag -sisältötagin, joka mahdollistaa sosiaalisen median palveluiden sisällyttämisen kuviin. ThingLink aloitti yhteistyön SoundCloudin kanssa ja julkisti ensimmäisen kuvan päälle lisättävän musiikkisoittimen.
Yritys perustettiin vuonna 2008 Kalifornian Palo Altoon nimellä ThingLink LLC. ThingLinkin markkinointijohtaja on viestintä- ja teknologiaveteraani Neil Vinebergin, jonka tehtävä oli avata markkinoita Yhdysvalloissa.
Yrityksen liiketulos on vuodesta 2013 lähtien ollut negatiivinen ja työntekijämäärä on tällä hetkellä 1.
Rich Media Tags
ThingLink julkisti vuonna 2011 Rich Media Tag -sisältötagin, joka mahdollistaa sosiaalisen median palveluiden sisällyttämisen kuviin. Sisältötagi tuo suoraan kuviin erilaisia palveluista mille tahansa verkkosivulle.
Rich Media Tag toimii niin, että internetsivuston ylläpitäjä yhdistää sivustonsa tai bloginsa ThingLinkin ilmaiseen alustaan kopioimalla tagaustyökalun omille sivuilleen, jolloin halutuista sivuston kuvista tulee tagattavia. Kun tagiin on liitetty minkä tahansa sisältötagin sisällön www-osoite, sisältö paljastuu aina kun katsoja liikkuu niillä hiirellä. ThingLinkin avulla voi linkkejä tehdä myös sellaisiin sivustoihin, joille ei vielä ole yksilöllistä sisältötagia.
Qataban
thumb|Jemenin alue noin vuonna 230. Qataban sinisellä. Qataban oli historiallinen valtio, joka kuului antiikin ajan Arabia Felix -alueeseen nykyisen Jemenin seudulla. Sen pääkaupunki oli Timna. Qataban oli aluksi Saban kuningaskunnan liittolainen, mutta valloitti myöhemmin osia Sabasta.
Saukkolammi (Ylöjärvi, Luode)
Saukkolammi on Pirkanmaalla Ylöjärvellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Sipsiönjärven valuma-alueeseen. Saukkolammi on osa Liesijärven valuma-aluetta.
Maantietoa
Lammen pituus on 150 metriä, leveys 100 metriä ja sen pinta-ala on 1,1 hehtaaria. Se sijaitsee pienellä metsäisellä suolla yhdessä pienen lammen kanssa ja niitä kiertää kapea avosuon vyöhyke. Siihen on kaivettu viisi suo-ojaa, joista yksi laskee Liesijärven eteläpäähän suo-ojien läpi. Lampi sijaitsee Liesijärven länsipuolella ja se on rajattu ulos Seitsemisen kansallispuistosta. Rantaviivan pituus on 450 metriä. Lampien väliin on rakennettu jokin mökki, jonne johtaa seututieltä 332 alkavalta kärrypolulta lähtevä kävelypolku.
Kolmesoppinen
Kolmesoppinen on Päijät-Hämeessä Heinolassa Vainionkylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 4,7 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari. Sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Ruotsalaisen alueella (14.14), jonka Lauhjoen valuma-alueeseen (14.147) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 113,8 metriä mpy.
Mongolia kesäolympialaisissa 2016
Mongolia osallistui kesäolympialaisiin 2016. Sitä edusti 43 urheilijaa yhdeksässä lajissa. Joukkueen lipunkantajana avajaisissa toimi judoka Temuulen Battulga.
Jousiammunta
Mongoliasta jousiammuntaan osallistui Jantsangiin Gantögs.
Yleisurheilu
Yleisurheilussa Mongoliaa edustavat miesten puolelta Bat-Ochir Ser-Od, Gantulga Dambadarjaa sekä Tseveenravdan Byambajav, jotka osallistuvat maratoniin. Naisten puolella Mongoliaa edustavat Bayartsogt Munkhzayaa ja Luvsanlkhundegiin Otgonbayar osallistumalla myös maratoniin.
Judo
Mongolia sai kaikkiaan 13 judokaa Rion olympialaisiin, kahdeksan miestä ja viisi naista.
Ammunta
Mongolia sai lähetettyä kolme edustajaa Rion olympialaisiin. Kaikki heistä olivat naisia. Heistä Gankhuyagiin Nandizayaa osallistui 10 metrin ilmakivääriin ja 50 metrin kivääriammuntaan, Otryadyn Gundegmaa 10 metrin ilmapistooliin ja 25 metrin pistooliin ja Tsogbadrakhyn Mönkhzyl 10 metrin ilmapistooliin ja 25 metrin pistooliin.
Doris Hedberg
Doris Linnea Birgitta Hedberg (myöh. Asplund, s. 18. helmikuuta 1936 Skellefteå) on ruotsalainen kilpauransa päättänyt telinevoimistelija ja olympiamitalisti.
Hedberg saavutti yhteisvoimistelussa olympiahopeaa Melbournessa 1956, missä hän kilpaili myös ottelussa, sijoittui permannolla kahdeksanneksi ja hypyssä kymmenenneksi ja kuului myös Ruotsin joukkuekilpailussa kahdeksanneksi sijoittuneeseen joukkueeseen.
Fender Esquire
Fender Esquire on Leo Fenderin vuonna 1950 suunnittelema maailman ensimmäinen sarjavalmisteinen lankkumallinen sähkökitara ja se valmistui vain hieman ennen kuuluisampaa sisarmalliaan Fender Telecasteria.
Se oli kaikessa yksinkertaisuudessaan vallankumouksellinen instrumentti, sillä kopan tilalla oli yhdellä soololovella umpipuinen lankku. Vaahterainen kaula muodostuu yhdestä kappaleesta. Varhaisessa Esquire-mallissa lankku oli tehty vaaleaksi viimeistellystä saarnesta.
Ainoa mikrofoni on kiinnitetty samaan paikkaan kuin kolme tallapalaa. Kielet kulkevat lankun läpi metallisiin holkkeihin. Kitarassa on äänenvoimakkuus- ja sävysäätimet, vipukytkin sävynsäätöön ja bakeliitista tehty plektrasuojus ("pleksi").
Vaahterakaula on kiinnitetty lankkuun metallisen pohjalevyn läpi kulkevilla ruuveilla, ja 21 nauhaa ja pisteotelautamerkit on kiinnitetty suoraan kaulan yläpintaan ilman erillistä otelautaa. Virityskoneistot on kiinnitetty riviin epäsymmetrisen lankun yläreunaan, jotta niihin olisi helppo ulottua.
Esquiren valmistus lopetettiin vuonna 1970. Sivusta katsoen huomaa, että Fender Esquiren ja Telecasterin lankku on laakeaa puulevyä, ja kaula on kiinnitetty neljällä ruuvilla metallisen aluslevyn läpi. Lankkuun on kaiverrettu urat mikrofonia ja johtimia varten.
Kylo Ren
Kylo Ren on kuvitteellinen hahmo Tähtien sota -elokuvissa. Hän esiintyy ensimmäistä kertaa vuoden 2015 elokuvassa Star Wars: The Force Awakens, jossa häntä esittää Adam Driver. Kylo Ren oli alun perin Ben Solo, Han Solon ja Leia Organan poika. Hän oli myös yksi enonsa Luke Skywalkerin jedioppilaista, kunnes yksinvaltias Snoke käännytti hänet Voiman pimeälle puolelle ja rohkaisi häntä pyrkimään isoisänsä Anakin Skywalkerin eli Darth Vaderin kaltaiseksi. Kylo Ren nousi myös Voiman pimeää puolta palvovien Renin ritareiden mestariksi ja yhdeksi Ensimmäisen ritarikunnan, Galaktisen Imperiumin jäänteistä muodostuneen järjestön, komentajista, kunnes lopulta syrjäytti Snoken aseman sen yksinvaltiaana.
Suunnittelu
Kun The Walt Disney Company osti Lucasfilmin vuonna 2012, Lawrence Kasdan, J. J. Abrams ja Michael Arndt laativat käsikirjoituksen The Force Awakensille, ilman Tähtien sodan luojan George Lucasin panostusta. Ohjaaja Abramsin mukaan Renin piti alun perin olla Ensimmäisen ritarikunnan keulakuva, joka edusti järjestön tuntemaa ihailua Darth Vaderia ja Galaktista Imperiumia kohtaan. Abrams sanoi ritarikunnan olevan inspiraatio ODESSA-järjestöä koskevasta teoriasta, jossa SS:n upseereiden väitettiin paenneen toisen maailmansodan jälkeen Argentiinaan.
Driver valittiin näyttelijäksi elokuvaan 29. huhtikuuta 2014. Vaikka Kylo Renin nimeä ei vielä paljastettu The Force Awakensin teaser-trailerissa 28. marraskuuta, traileri paljasti ainakin hänen ristiterävalosapelinsa.
Time-aikakauslehden haastattelussa elokuvan pukusuunnittelija Michael Kaplan sanoi Renin olleen sen vaikeimmin suunniteltava hahmo. Abrams pyysi hahmolle ominaisuuksia, jotka saisivat sen näyttämään siltä, että lapsikin voisi muistaa sen. Hänet näytettiin alun perin nimeämättömänä vihollisena, ja sai nimen vasta myöhemmin.
Kylo Renin tarinassa on samankaltaisuuksia Star Wars Legends -jatkumossa esiintyvän Jacen Solon, Han Solon ja prinsessa Leian pojan, kanssa, joka oli myös langennut jedi ja uhkasi koko galaksia.
The Force Awakens (2015)
Elokuvassa Star Wars: The Force Awakens, Kylo Ren, kapteeni Phasma ja joukko iskusotilaita saapuvat aavikkoplaneetta Jakkulle, kun Vastarinnan pilotti Poe Dameron on aikeissa lähteä sieltä mukanaan kartta, joka hänen on toimitettava kenraali Leia Organalle. Kylo vangitsee Poen, joka ehtii piilottaa kartan astromekaanikkodroidi BB-8:n sisään. Hän kiduttaa vankiaan Voiman avulla ja saa selville kartan johdattavan vuosia kadoksissa olleen Luke Skywalkerin olinpaikkaan. Iskusotilas FN-2187 (joka saa uudeksi nimekseen ”Finn”) kuitenkin auttaa Poen pakoon ja löytää tiensä BB-8:n ja romunkerääjä Reyn luokse, jotka pakenevat Jakkulta Millennium Falconilla ja tapaavat myöhemmin Han Solon ja Chewbaccan.
Kylo paljastuu Ben Soloksi, Hanin ja Leian pojaksi sekä yhdeksi Luken jedioppilaista. Ensimmäisen ritarikunnan yksinvaltias Snoke oli houkutellut hänet kääntymään Voiman pimeälle puolelle. Kylo tuntee kuitenkin yhä vetoa valoista puolta kohtaan ja puhuu isoisänsä Darth Vaderin palaneelle kypärälle. Kun Falcon onnistutaan paikantamaan planeetta Takodanalle Maz Kanatan linnaan, Kylo saapuu joukkoineen sinne ja sieppaa Reyn, joka oli nähnyt kartan. Kuulustellessaan Reytä, Kylo ottaa naamionsa pois ja Voimalle herkäksi paljastuneen Reyn onnistuu vastustella Kylon mielenluotaustekniikkaa.
The Last Jedi (2017)
Kylon sisäinen konflikti jatkuu elokuvassa Star Wars: The Last Jedi, kun hän Snoken moitteiden vuoksi tuhoaa raivoissaan kypäränsä ja hyökätessään Vastarinnan laivaston kimppuun epäröi äitinsä Leian tappamista. Lisäksi hänen ja Reyn, joka oli Luken luona meriplaneetta Ahch-Tolla, välille muodostuu Voimasidos, kyky kommunikoida toistensa kanssa etäältä näkyjen kautta. Kumpikin yritti suostutella toisen puolelleen ja Kylo kertoi syyn lopulliseen kääntymiseensä pimeälle puolelle olevan, että Luke yritti tappaa hänet. Oikeasti Luke oli silloin miettinyt olisiko se oikea ratkaisu, mutta oman johtopäätöksensä tehnyt Kylo valitsi silloin lopulta pimeän puolen ja surmasi Luken muut oppilaat.
Lopulta Rey saapuu megatähtitaistelulaiva Supremacylle ja Kylo vie hänet tapaamaan Snokea. Rey uskoo Kylon vielä palaavan valoisalle puolelle ja kun Snoke käskee Kyloa tappamaan Reyn ja kääntymään kokonaan pimeälle puolelle, Kylo tappaakin Snoken aktivoimalla Reyltä otetun Skywalkereiden valosapelin ja surmaa yhdessä Reyn kanssa Snoken henkivartijoina toimivat eliittipretoriaanikaartin soturit. Kylo oli yhä pimeällä puolella ja toivoi Reyn liittyvän puolelleen tuomaan galaksiin uudenlaisen järjestyksen. Rey kieltäytyy ja pakenee, jolloin Kylo valehtelee Huxille Reyn tappaneen Snoken ja julistaa itsensä Ensimmäisen ritarikunnan uudeksi yksinvaltiaaksi. Kun Luke lopulta ilmestyy Craitille puolustamaan Vastarintaa, Kylo käskee kaiken tulivoiman keskitettäväksi häneen. Kun Kylo päättää lopulta kohdata Luken itse, hän saa selville vastustajansa olevan vain kuvajainen, jonka oikea Luke oli lähettänyt Ahch-Tolta Voiman kautta pidättelemään ritarikuntaa ja antamaan Vastarinnalle aikaa paeta. Kun Kylo lopulta menee sisään Craitin tukikohtaan, Vastarinta oli jo paennut.
The Rise of Skywalker (2019)
Elokuvassa Star Wars: The Rise of Skywalker, johdettuaan Ensimmäistä ritarikuntaa lähes vuoden ajan, Kylo Ren kuulee viestin, jossa keisari Palpatine väittää palanneensa kuolleista. Löydettyään Mustafarilta Alazmec-kultin siirtolaisten hallusta tiennäyttäjäksi kutsutun muinaisen esineen, hän matkustaa Exegoliin, yhdelle sithien kätketyistä maailmoista aikomuksenaan tappaa Palpatine. Sieltä hän löytää elintoimintoja ylläpitäviin laitteisiin kytketyn Palpatinen, joka oli vuosia kommunikoinut hänen kanssaan etäältä Snoken ja Darth Vaderin äänillä. Snoke itse oli ollut alun perin Palpatinen luomus pitämään Ensimmäinen ritarikunta hänen vallassaan sekä käännyttämään Ben Solo Kylo Reniksi. Palpatine paljastaa Xyston-luokan tähtihävittäjistä sekä TIE dagger -mallin TIE-hävittäjistä luodun laivaston nimeltä Viimeinen ritarikunta. Palpatine lupaa, että yhdistämällä Ensimmäisen ritarikunnan osaksi Viimeistä ritarikuntaan, Kylo voisi nousta Uuden Imperiumin keisariksi. Vastineeksi hän vaatii, että Kylo tappaisi Reyn.