cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Muisti
Asiamuisti
Asiamuistilla tarkoitetaan muistia, jonka avulla ihminen esimerkiksi muistaa asioiden ulkonäön tai hajun. Aivoissa asiamuistiaineen sijainti on aivokuoressa monissa eri kohdissa, jotka yhdistyvät aivojen eri aistinalueisiin ja toisiin muistiaineksen sijaintikohtiin muodostaen näin monimutkaisen kehikon. Yksittäinen muisto ei sijaitse vain yhdessä kohtaa, vaan laajemmalla alueella hermosolujen verkossa. Yksinkertainen esimerkki tällaisen muistiuomien ja -ojien verkoston toiminnasta on tilanne, jossa ihminen näkee tutun henkilön kasvot, mutta ei muista tämän nimeä. Hän yrittää muistella tapaamaansa henkilöön liittyviä asioita, ja lopulta tämän muistelun myötä myös nimi palautuu mieleen, kun henkilöön liittyvät muistit ovat kulkeneet ja aktivoineet vanhoja, aivoissa yhteenpunoutuneita reittejä asiaan liittyen.
Erityisen hyvin ihminen muistaa asioiden tapahtumajärjestyksen sekä syy-yhteydet, kun taas erilaiset värit ja muodot eivät tahdo kunnolla palautua mieleen. Kaksi peräkkäin sattunutta asiaa palautuvat mieleen samalla tavoin kytkeytyneenä toisiinsa. Tämä saattaa sekoittaa muistia siten, että ihminen muistaa kahdella peräkkäin tapahtuneella asialla olevan syy-yhteyden toisiinsa, vaikka todellisuudessa näin ei olisikaan.
Ihmiselle ainutlaatuinen muisti mahdollistaa ajattelun. Ihmisen muisti on vapaa, eli ajatellessaan ihminen kykenee mielensä mukaisesti yhdistelemään asioita toisiinsa rajoituksetta. Ajatusten perustana ovat muistiin jääneet asiat ja mallit ympäristön tapahtumista, joita on mahdollista "pyöritellä päässään" ja niiden avulla täydennellä tapahtumia, minkä johdosta myös tulevaisuuden ennakointi aivoissa on mahdollista. Ilman kykyä tällaiseen ennakoivaan toimintaan ihminen ei menestyisi muuttuvassa ympäristössä.
Ihmislapsi oppii aikuista helpommin uusia asioita ulkoa ja kykenee myös palauttamaan ne nopeammin mieleensä. Lapsella uusien haarakkeiden syntyminen on nopeampaa, mutta niin on myös niiden häviäminen. Tämän johdosta erilaisilla lapsuuden kokemuksilla ja virikkeillä on merkittävä vaikutus aivojen kehittymiselle. Aikuinen ei enää muista yksityiskohtia yhtä helposti, mutta monimutkaisten asioiden oppiminen ja hahmottaminen onnistuu lasta paremmin. Tämä perustuu juuri edellä mainittuun muistikehikkoon, muistissa jo valmiina olevaan suureen määrään aiemmin hankittua ja ajan mittaan kokonaisuuksiksi hahmottunutta tietoa, johon aikuisen on helpompi verrata uutta muistiainesta. Tästä syystä aikuisiällä ei tarvitse painella mieleen irrallisia yksityiskohtia, vaan tiedot liittyvät mielekkäinä kokonaisuuksia valmiina olevaan kehikkoon.
Deklaratiivinen muisti
Säilömuisti voidaan jakaa myös deklaratiiviseen muistiin: tapahtuma- ja asiatiedot sekä proseduraaliseen muistiin: opitut taidot. Deklaratiivinen muisti on ihmisen säilömuistin osa, johon tallennetaan erilaiset tiedot ja tapahtumat; asiat, jotka voidaan tietoisuudella tavoittaa. Endel Tulvingin mallin mukaan semanttinen muisti ja episodinen muisti ovat deklaratiivinen muistin osia. Semanttiseen muistiin tallennetaan asiat, joiden merkitys ymmärretään, episodimuistiin puolestaan salamavalomuistojen kaltaiset muistot tapahtumista. Tieto tallentuu deklaratiiviseen muistiin eri tavoin, esimerkiksi visuaalisina tai akustisina symboleina. Visuaalisia symboleita voivat olla muun muassa numerot ja kirjaimet.
Proseduraalinen muisti
Proseduraalinen muisti on ihmisen säilömuistin osa, joka huolehtii fyysisten ja motoristen taitojen muistamisesta. Monet proseduraalisen muistin tiedoista ovat tietoisuudesta riippumattomia, kuten esimerkiksi käveleminen. Proseduraalisen muistin tieto ilmeneekin usein juuri suorituksissa. Proseduraalinen muisti sai paikan deklaratiivisen muistin rinnalla säilömuistin osa-alueena, kun tutkittiin muistinmenetyksestä kärsiviä potilaita. Deklaratiivisen muisti eroaa jossain määrin proseduraalisesta, sillä tutkitut potilaat saattoivat kyetä oppimaan uusia pelejä, mutta eivät muistaneet pelaamisestaan mitään.
El Periódico de Catalunya
El Periódico de Catalunya on katalonialainen 26. lokakuuta 1978 perustettu sanomalehti, joka ilmestyy Barcelonassa. Sen omistaa Grupo Zeta. Lehti ilmestyy espanjankielisenä ja katalaaninkielisenä painoksena, joista espanjankielisessä on punainen nimiö ja katalaaninkielisessä sininen. Painosten koko on yhteenlaskettuna 150 000 kappaletta, mikä tekee siitä Espanjan toiseksi suosituimman iltapäivälehden La Vanguardian jälkeen. thumb|left|El Periódico de Catalunyan espanjankielinen painos vasemmalla ja katalaaninkielinen painos oikealla.
Muisti
Muistin siirtäminen opettamalla
Jotkin eliöt, kuten monet selkärankaiset, opettavat poikasilleen asioita, jotka sitten tallentuvat näiden muistiin. Ihminen pystyi kielensä kautta viestittämään huomattavan tehokkaasti muistamiaan asioita muille, jolloin syntyi kulttuuri. Kielen avulla asioiden opettaminen jälkeläisille helpottui huomattavasti. Opettaminen työnä keksittiin jo ennen kirjoitustaitoa: jo varhaisissa ihmisyhteisöissä on ollut käytäntöjä, joissa tietävämpi tai taitavampi henkilö, opettaja, siirtää suullisesti tai esimerkin avulla tietojaan ja taitojaan niitä kartuttaville oppilaille. Ihmisen muistin määrä on enemmän kuin 500 000 paksun tietosanakirjan sisältämä tieto.
Sakkola-museo
Sakkola-museo on Lempäälässä Kuokkalan museoraitilla sijaitseva museo. Museossa on esillä luovutetulle alueelle jääneen Sakkolan pitäjän alueelta kerättyä perinneaineistoa.
Muisti
Muistin ulkoistaminen
Ihmiskunnan muistia paransi ja tarkensi huomattavasti kirjoitustaidon keksiminen, sillä muistinvaraisena säilyneet kertomukset joka tapauksessa muokkautuivat sukupolvien kuluessa, ja varsinaista kirjoitusta edeltäneiden kuvien ja symboleiden tulkintataidot helposti unohtuivat. Pidetään kuitenkin mahdollisena, että nykymaailmassa ihmisyksilöiden (hermostollista) muistia kirjoitustaito voi jopa heikentää. Kirjoittaessaan asioita "muistiin" ihminen ikään kuin siirtää muistiaan ulkomaailmaan muurahaisen tavoin. Tämä voi pienentää tarvetta hermostollisen muistin käytölle. Myös tiedon helppo saatavuus voi vähentää muistin tarvetta. Tiedon saatavuuden helpottuminen näkyy myös siinä, miten koulutus on viimeisen sadan vuoden aikana Euroopassa kehittynyt. Aikaisemmin keskityttiin pitkälti laajaan, ulkoa opittuun, tietomäärään, nyt yhä enemmän kykyyn hankkia tietoa tarvittaessa.
El Periódico de Catalunya
Lehti ei kannata baskinationalismia eikä Katalonian erillispyrkimyksiä.
Sakkola-museo
Lempäälä oli niitä alueita joille Karjalan-evakkoja sijoitettiin eniten. He perustivat Sakkola-museon, jossa on esillä evakkomatkalle mukaan otettuja esineitä. Sakkola-museon toiminnasta vastaa Sakkola-säätiö. Museoalueella järjestetään myös kesäteatteriesityksiä.
Museo avattiin 30. kesäkuuta 2000. Museossa on muun muassa Sakkolan kirkon pienoismalli.
From the Darkest Past
Albumi sisältää yhtyeen tunnetuimman albumin, De Mysteriis Dom Sathanasin raakamiksausversiot, jotka äänitettiin 16. toukokuuta 1992. Näissä kappaleissa bassoa soittaa Varg "Count Grishnackh" Vikernes, joka myöhemmin murhasi Mayhem-kitaristi Euronymouksen. Tästä syystä hänen bassoraitojensa äänenvoimakkuutta madallettiin lopulliselle versiolle. From the Darkest Pastin versioissa äänenlaatu on heikompi, mutta bassokitara ja muut matalat äänialat kuuluvat selkeämmin kuin lopullisessa versiossa. Eräissä kappaleissa on mukana myös intro, jotka De Mysteriis Dom Sathanasin versioista on leikattu pois: "Funeral Fog" alkaa lyhyellä rumpusoololla ja "De Mysteriis Dom Sathanas" ambient-tyyppisellä introlla.
Bootleg on nimetty Mayhemin "From the Dark Past" -kappaleen mukaan. Ironisesti se on kuitenkin ainoa De Mysteriis Dom Sathanas -albumin kappale, jonka raakaversiota ei albumilla ole.
From the Darkest Past on julkaistu useita kertoja erilaisina versiona. Ensimmäinen versio on eri tietojen mukaan 1990-luvun alusta, noin vuodelta 1993. Eri julkaisuissa on välillä erilaisia kansia. Yleisin kansi (kuvassa) esittää Nidarosin tuomiokirkkoa, samoin kuin De Mysteriis Dom Sathanasin kansikin.
Kappaleluettelo
Seuraava kappaleluetelo on Demonomancy Recordsin vuoden 2008 laitoksen (DNR 001) mukainen:
Kappaleet 1-7 ovat De Mysteriis Dom Sathanasin raakamiksausversiot vuodelta 1992.
Kappaleet 8 & 9 ovat kaksi Deadin kanssa vuonna 1990 levytettyä promokappaletta.
Kappaleet 10-13 ovat instrumentaaliharjoituksia vuodelta 1986. Viimeistä kappaletta lukuun ottamatta ne löytyvät studioversioina Deathcrush-EP:ltä.
Muisti
Muistin parantaminen
Muistiaan parantamaan ihmiset keksivät monenlaisia keinoja. Jo ennen kirjoitustaidon keksimistä tekemiään kuvia ja merkkejä uudelleen tarkastelemalla ihmiset saattoivat palauttaa mieleensä niihin sisällytettyjä viestejä. Esimerkiksi jotkin intiaaniheimot ovat käyttäneet solmuja tai rummun kalvolla merkintöjä, jotka auttoivat muistamaan kertomuksia heimon menneistä vaiheista. Suullisia kertomuksia muokattiin erilaisiin runomittoihin, jolloin niitä saatettiin muistaa huomattavasti paremmin kuin suorasanaisina. Runomitan avulla on sen käyttöön harjaantuneen mahdollista muistaa yksityiskohtaisesti kirjankin mittaisia kertomuksia. Esimerkiksi somalit ovat muistaneet näin kymmeniä sukupolvia omaa sukupuutaan ja koko Koraanin kannesta kanteen.
Näköaistin hyödyntäminen
Muistin parantamiseksi on kehitetty monenlaisia menetelmiä joita käytetään muun muassa muistiurheilukilpailuissa. Monet tekniikoista perustuvat aistien, varsinkin näköaistin hyödyntämiseen. Esimerkkinä käytännöllisestä tavasta muistaa kymmenen asiaa on assosioda asiat esimerkiksi omaan kehoon tai omaan taloon. Esimerkki:
Kehon osa / Talon osa
Esimerkin mukaisesti kymmenen asiaa assosioidaan vahvalla mielikuvalla listan paikkoihin. Esim. toinen asia, vaikkapa appelsiini, voidaan assosioida polven päällä pompoteltavaksi temppupalloksi tai keittiön lattialla vieriväksi jättiläisappelsiiniksi. Muistin helpottamismenetelmiä on useita muitakin, muun muassa nimien ja kasvojen muistamiseksi tai kielten opettelemiseksi.
Muisti ja ikä
Nuori ihminen muistaa parhaiten, mitä juuri äsken on tehnyt. Lyhytkestoinen muisti ei rapistu iän myötä, mutta pahimmillaan se voi joissakin, yleensä vanhoille puhkeavissa sairauksissa kadota lähes täysin. Lyhytkestoisen muistin uskotaan olevan aivojen neuronien viestinnän muutoksissa, kun taas pitkäkestoinen muisti muodostuu neuronien rakenteen muutoksista, jotka perustuvat proteiinisynteesiin. Iän myötä voimistuva mielipiteiden jäykkyys ja heikentyvä kyky nähdä asioita monelta kannalta voi olla jopa aivorakenteessa, sillä myös mielipiteet varastoituvat pitkäkestoiseen muistiin. Mitä huonompi lyhytkestoinen muisti on, sitä huonommin uusi kokemus onnistuu muodostamaan uusia rakenteita pitkäkestoiseen muistiin jo muodostuneiden rakenteiden tilalle. Ikä vaikuttaa meihin kaikkiin yksilöllisesti, niin myös muistin osalta. Ikääntymiseen ja muistamiseen liittyviä yleispiirteitä on tietynlainen muistitoimintojen hidastuminen, lisäksi häiriötekijät vaikuttavat herkemmin muistamiseen ja oppimiseen. Verrattaessa ikääntymiseen liittyviä muistipulmia muistisairauksiin kaikkein tärkein ero on siinä, etteivät ikääntymiseen liittyvät muistipulmat vaikuta toimintakykyymme heikentävästi, vaan saamme arjen sujumaan.
Neurologiset sairaudet
Monet neurologiset sairaudet kuten Alzheimerin tauti ja ME-tauti heikentävät muistia. Myös aivokuume saattaa heikentää pysyvästi lyhyt- ja pitkäkestoista muistia ja johtaa vanhojenkin muistojen katoamiseen.
On todettu, että vanhuksen aktiivinen toiminta ja liikunta hidastaa dementian tuloa. Joillakin lääkkeillä, kuten nootropiineilla voidaan parantaa muistia. Ikä on dementoivien sairauksien tärkein riskitekijä. Yleisin dementiaoireita aiheuttavista sairauksista on Alzheimerin tauti. Muita eteneviä dementiasairauksia ovat muun muassa aivoverenkiertoperäinen eli vaskulaarinen dementia, Lewyn kappale -dementia ja otsalohko- eli frontaalidementia. Kaikilla näillä sairauksilla on omat ominaispiirteensä, joiden perusteella hoitoa ja kuntoutusta suunnitellaan.
Muita tekijöitä
Stressi, jännitys, väsymys, uupumus, masennus ja kipu heikentävät muistin toimintaa.
Joona Laukka
Joona Laukka (s. 30. kesäkuuta 1972 Helsinki) on suomalainen uransa lopettanut maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena vuosina 1995–2003. Laukka on osallistunut kaikkiin kolmeen suureen pyöräilyn ympäriajoon: Italian ympäriajoon (1996, sijoitus 14.), Ranskan ympäriajoon (1997, sijoitus 35. ja 1998, keskeytys) ja Espanjan ympäriajoon (1998, sijoitus 85. ja 1999, sijoitus 42.). Laukka on myös voittanut arvostetun Tour de Wallonie -etappikilpailun Belgiassa vuonna 1994.
Ura
Laukka aloitti uransa Festina-tallissa vuonna 1995. Samassa tallissa hän jatkoi vuoteen 1997, jonka jälkeen kaudeksi 1998 hän siirtyi Lotto-Mobistar-talliin. Vuonna 1999 Laukka ajoi tallissa Acceptcard Pro Cycling, 2000 Sport Lisboa e Benfica ja vuonna 2001 Elite 2/3. Selkävaivojen vuoksi rikkonaiseksi jäänyt, Jean Delatour -joukkueessa ajettu kausi 2002 jäi Laukan uran viimeiseksi.
Placerias
Placerias (nimen merkitys: ”leveä keho”) on sukupuuttoon kuollut myöhäisellä triaskaudella elänyt dicynodonttiterapsidisuku. Sukuun luetaan laji Placerias hesternus, josta P. gigas on synonyymi. Mikäli Moghreberia nmachouensis katsotaan Placerias-sukuun kuuluvaksi nimellä Placerias nmachouensi, niin silloin suvussa on kaksi lajia.
Elintavat
Placerias oli luultavasti laumaeläin ja sen elintavat muistuttivat ehkäpä nykyistä virtahepoa. Sadekaudella Placerias saattoi viettää suuren osan ajastaan vedessä, jossa se oli myös melko hyvin turvassa maapedoilta. Placerias oli kasvinsyöjä. Sadekaudella se mahdollisesti söi tuoreita lehtiä ja kasvinversoja. Kuivana kautena, jolloin tuoretta ravintoa oli vähän se ehkä kaivoi maasta esiin juuria ja mukuloita. Uros Placeriasilla oli erityisen suuret torahampaat ja ne saattoivat olla tärkeässä osassa niiden lisääntymiskautena esimerkiksi muiden urosten pelottelussa. Torahampaat olivat myös hyvä puolustusase ja niitä käytettiin myös nokan ohella ravinnon kaivamiseen, josta kertovat torahampaisiin jääneet kuviot.
Fossiililöydöt
Placerias oli laajimmalle levinnyt myöhäistriaskautinen dikynodontti. Sen fossiileja on löydetty Yhdysvaltojen itä- ja länsirannikolta, ja jos Moghreberia nmachouensis luetaan sukuun niin silloin myös Marokosta. Parhaat Placerias-fossiilit on löydetty Arizonasta, ”Placerias-louhokseksi” kutsutusta paikasta. Sieltä on löydetty samasta paikasta yli 40 eläimen luurangot. Mahdollisesti ne kuolivat samaan paikkaan ankarana kuivana kautena ja menehtyivät nälkään ja janoon.
Fylogenia
Sidor (2003), lisätty Kwazulusaurus Maisch, (2002):
Operaatio Platinakettu
thumb|300px|[[Operaatio Hopeakettu|Operaatio Hopeaketun hyökkäyssuunnat ja suomalaiset, saksalaiset ja neuvostoliittolaiset joukot jatkosodan alkaessa kesällä 1941. Operaatio Platinakettu oli pohjoisin, lännestä kohti Murmanskia suuntautunut hyökkäys.]]
Operaatio Platinakettu oli toisen maailmansodan aikainen Saksan Norjan-armeijan vuoristojoukkojen operaatio Neuvostoliittoa vastaan pohjoisella rintamalla, Petsamossa ja Murmanskin alueella. Operaatio Barbarossan alussa kesällä 1941 toimeenpantu Platinakettu oli osa laajempaa Muurmannin rataa tavoitellutta operaatio Hopeakettua. Se liittyi Saksan Norjassa olevalle vuoristoarmeijalle Barbarossassa annettuun tehtävään suojata Suomelle kuuluva Petsamon alue, sen nikkelikaivokset, sekä Norjan Narvikin malmi mahdolliselta Neuvostoliiton vastahyökkäykseltä, sekä hyökätä suomalaisten joukkojen kanssa kohti Muurmannin rataa ja estää Muurmannin kautta toimitettava huolto. Murmanskista on noin sadan kilometrin matka Petsamon Kolosjoen nikkelikaivoksille ja Petsamosta Kirkkoniemeen ja Varanginvuonolle 50 kilometriä.
Operaation valmistelua
Norjaan sijoitettujen saksalaisten joukkojen komentaja kenraalieversti Nikolaus von Falkenhorst sai tiedon operaatio Hopeaketun sisällöstä 7. toukokuuta 1941. Muurmannin rataa vastaan oli hyökättävä kolmesta kohdasta. Vuoristoarmeijakunnan tuli hyökätä Petsamosta suoraan kohti Murmanskia (operaatio Platinakettu), XXVI armeijakunnan Sallan lautta Kantalahteen (operaatio Napakettu) sekä Suomen III armeijakunnan Kiestingin kautta kahdella divisioonalla Louheen. Hyökkäyksen varsinainen painopiste oli pohjoisessa kenraalieversti Eduard Dietlin lohkolla 2. ja 3. vuoristodivisioonan kohdalla. Hyökkäyksen ajankohta oli suunniteltu tapahtuvaksi seitsemän päivää Saksan yleishyökkäyksen alkamisen jälkeen.
Saksalaiset pioneerit aloittivat hyökkäysalueen valmistelun siviilipukuun puetun pioneerikomppanian voimin 20. kesäkuuta ja 21. kesäkuuta välisenä yönä. Loput, Tirolista, Steiermarkista ja Salzburgista kotoisin olevat joukot siirtyivät Suomen puolelle 22. kesäkuuta kello 02:31. Joukot miehittivät operaation mukaisesti kaivosalueen ja Petsamon ydinalueet samana päivänä. Neuvostoliiton konsuli Markkinassa ehti raportoida Moskovaan joukkojen siirrosta, ennen kuin Gestapon miehet valtasivat konsulaatin, jonka henkilökunta vangittiin ja luovutettiin tarkkailijana toimineelle Suomen Valpolle, arkistot takavarikoi Gestapo.
Maastontiedustelu Suomen alueella Neuvostoliiton rajalle saatiin valmiiksi 24. kesäkuuta 1941 mennessä. Jatkosota alkoi 25. kesäkuuta.
Saksan 2. vuoristodivisioona
Kenraalieversti Eduard Dietlin komentamien 2. ja 3. vuoristodivisioonan tehtävänä oli ylittää Titovka eli Vaalesjoki kahdessa paikassa. Pohjoisempana 2. vuoristodivisioonan 136. jalkaväkirykmentin piti hyökätä Kalastajasaarentoon pohjoiseen ja samalla edetä Muotkavuonon etelärantaa pitkin kohti vuonon pohjukkaa, mistä alkaisi Titovkan ja Läntisen Litsajoen välinen yhdystie. Tavoitteena oli Litsajoki. 137. jalkaväkirykmentin tuli 136. jalkaväkirykmentin eteläpuolella edetä kohti neuvostoliittolaisten bunkkerilinjaa ja sen läpäistyään ylittää Titovkajoki ja edetä Litsan länsipuolelle.
Hyökkäyksen edellytyksenä oli se, että Kalastajasaarento eristetään mantereesta, jottei sieltä voida iskeä Titovkaan hyökkäävien joukkojen sivustaan. Maastotiedustelun perusteella oli Titovkan kylässä todettu olevan osia NKVD:n rajarykmentistä sekä lentokenttä.
Hyökkäys alkoi 29. kesäkuuta siten, että 136. jalkaväkirykmentti sulki Kalastajasaarennon yhteydet mantereeseen, valtasi Titovkajoen ylittävän sillan sekä eteni Titovkan kylään, mistä Neuvostoliitto oli jo evakuoinut niin lentokentän kuin NKVD:n rajarykmentin. Etelämpänä 137. jalkaväkirykmentti eteni neuvostoliittolaisten betonibunkkerilinjalle, ja kykeni sumussa läpäisemään puolustuslinjat jättäen bunkkerit myöhemmin vallattavaksi. Bunkkerit vallattiin lopulta liekinheitinten avulla, ilmatorjuntatykkien suorasuuntaustulen ja Stuka-syöksypommittajien tukemana. Huomattavilta osiltaan siperialaisista joukoista koostuneet saarretut puolustajat taistelivat sitkeästi, eikä koko bunkkerilinjasta jäänyt henkiin kuin sata sotavangiksi otettua neuvostosotilasta.
30. kesäkuuta mennessä kenraalimajuri Ernst Schlemmerin komentamat 2. vuoristodivisioonan etummaiset joukot olivat tavoittaneet Litsajoen.
Haugalandin ja Sunnhordlandin käräjäoikeus
pienoiskuva|200px|Haugesundin käräjätalo Haugalandin ja Sunnhordlandin käräjäoikeus (norj. Haugaland og Sunnhordland tingrett) on yksi Norjan 23 käräjäoikeudesta ja se kuuluu Gulatingin laamanninoikeuden alaisuuteen. Se perustettiin vuonna 2021 yhdistämällä aiemmat Haugalandin ja Sunnhordlandin käräjäoikeudet. Käräjäoikeuden toimipisteet sijaitsevat Haugesundissa ja Leirvikissä.
Operaatio Platinakettu
Saksan 3. vuoristodivisioona
3. vuoristodivisioonan 138. jalkaväkirykmentin tuli edetä Titovkan yli ja Tsaprjärven pohjoispuolelta kohti Litsajokea, kun taas 139. jalkaväkirykmentin hyökkäyssuunta kohti Muotkavuonoa ja Titovkajoen yli suuntautui Tsaprjärven eteläpuolelta.
Haugalandin ja Sunnhordlandin käräjäoikeus
Tuomiopiiri
Käräjäoikeuden tuomiopiirin muodostavat seuraavat kunnat:
Operaatio Platinakettu
Saksan 3. vuoristodivisioona
Divisioonan eteneminen ei onnistunut suunnitelman mukaan, koska Titovkajoen ja Tšaprjärven jälkeen maastossa ei ollutkaan yhdystietä Titovkajoelta Litsajoelle. Venäläisissä kartoissa olleet katkoviivat olivat olleet lennätinlinjoja ja lappalaisten porolla kuljettavia talviteitä. Huolto muodostui ongelmaksi, mitä varten kohdistettiin työpalvelumiehiä rakentamaan tietä ja yhteyksiä.
Kenraalimajuri Hans Kreysingin komentama divisioona pääsi Läntisen Litsan kalastajakylään vasta 3. heinäkuuta. Litsajoki ylitettiin kumilautoilla. Sen takaa löytyi evakuoitu neuvostoliittolainen sotilastukikohta, josta löytyi leipää ja 150 kuorma-autoa. Laaksosta löytyi yhdystie Murmanskin tien suuntaan.
Koko divisioona ylitti Litsajoen 6. heinäkuuta saatuaan huoltoa kumilautoilla. Neuvostoliittolaiset pyrkivät häiritsemään ylitystä. Saksan 5. ilma-armeija tuki hyökkäystä Sallasta kohti Kantalahtea, joten ilmatukea ei ollut. Saksalaisten hevosvetoinen tykistö oli hidas vaikeassa maastossa ja 2/3 divisioonan vahvuudesta meni huoltotehtäviin ja taistelua varten ei jäänyt kuin kolmannes. Litsajoen yli tunturin kupeelle saatiin vain pieniä sillanpääasemia raskaiden tappioiden jälkeen. Neuvostoliittolaisten huolto puolestaan perustui rautateihin ja teihin.
Operaation loppu
17. heinäkuuta Dietlin oli pakko lopettaa hyökkäys ja ryhmittyä puolustukseen vain 45 kilometrin päähän Murmanskista. Saksan sodanjohdon käskystä vuoristoarmeijakunta yritti vielä uutta hyökkäystä saatuaan SS-divisioona Totenkopfilta vahvistukseksi kaksi jalkaväkirykmenttiä ja ilmatukea Stuka-syöksypommittajilta, mutta 19. syyskuuta sen oli peräännyttävä jälleen Litsajoen taakse. Operaatio todettiin loppuneeksi 22. syyskuuta. Litsajoelle syntyi pitkäaikainen asemasota. Samoin epäonnistui ja lopetettiin eteläisempi yritys katkaista Murmannin rata Kantalahdessa.
Operaatioiden epäonnistumisella oli ratkaiseva merkitys koko sodan kululle, kun liittoutuneiden huoltoyhteys Murmanskin ja Murmannin radan kautta jäi saksalaisilta katkaisematta. Tämän yhteyden kautta puna-armeijalle virtasi materiaaliapua länsiliittoutuneilta koko sodan ajan, muun muassa yhteensä 4 048 panssarivaunua ja 3 052 lentokonetta.
Primaarimetabolia
Primaarimetabolia eli primaariaineenvaihdunta (perusmetabolia) on eliön elossa pysymiselle välttämätöntä metaboliaa eli aineenvaihduntaa. Primaarimetabolian reaktiopolut ja tuotteet ovat elämän perusta, sillä niiden avulla solut kykenevät ylläpitämään rakenteensa, toimimaan tarkoituksensa mukaisesti, tuottamaan energiaa prosesseihinsa, kasvamaan, jakautumaan ja kommunikoimaan ympäristönsä kanssa. Toissijaisesta aineenvaihdunnasta, jonka reaktiopolut ja tuotteet eivät normaalisti ole välttämättömiä eliön elossa pysymiselle, käytetään nimitystä sekundaarimetabolia.
Esimerkkejä primaarimetaboliiteista
Esimerkkejä primaarimetaboliiteista eli perusaineenvaihdunnan tuotteista ovat aminohapot, hiilihydraatit, lipidit eli rasvat, DNA:n ja RNA:n osat ja adenosiinitrifosfaatti (ATP). Edellä mainitut primaarimetaboliitit ovat elintärkeitä aineita eliön elämälle, rakenteelle ja toiminnoille. Anabolinen eli rakentava metabolia kohdistuu niiden valmistamiseen solujen ja kudosten rakenneaineiksi ja energianlähteiksi. Katabolinen eli hajottava metabolia puolestaan kohdistuu niiden hajottamiseen mm. energian tuottamiseksi eri toimintoja varten.
Llandoveryn linna
Llanymddyfrin linna on keskiaikainen linnanraunio Walesissa Llanymddyfrissä. Llywelyn ap Gruffudd onnistui valloittamaan sen lyhyeksi aikaa vuonna 1282. Nykyisen linnan on luultavasti rakennuttanut John Giffard. Hywel ap Rhys poltti sen kapinan aikana, jonka jälkeen se jäi pois käytöstä ja siitä otettiin kiveä rakennusaineeksi.
Linnan säilyneet osat ovat suuri D-muotoinen torni, kaksitorninen porttihuone ja osia kehämuurista keskuskukkulan ympärillä.
Regula falsi -menetelmä
Regula falsi -menetelmä on numeerisen analyysin algoritmi funktion nollakohdan löytämiseksi. Menetelmässä käytetään käyrän sekantteja uuden, edellistä tarkemman likiarvon löytämiseksi juurelle.
Menetelmän kuvaus
Regula falsi -menetelmä aloitetaan valitsemalla kaksi pistettä a0 ja b0 siten, että f(a0) ja f(b0) ovat erimerkkiset. Menetelmä etenee tuottaen jonon suppenevia välejä [ak, bk] siten, että väli sisältää sellaisen arvon x, että f(x) = 0.
Iteraatiolla numero k lasketaan lukuarvo ck on pisteiden (ak, f(ak)) ja (bk, f(bk)) kautta kulkevan sekantin nollakohta. Jos f(ak) ja f(ck) ovat samanmerkkiset, valitaan ak+1 = ck ja bk+1 = bk, muutoin valitaan ak+1 = ak ja bk+1 = ck. Tätä prosessia toistetaan, kunnes juuri on saatu laskettua halutulla tarkkuudella.
Yllä olevaa kaavaa käytetään myös sekanttimenetelmässä, mutta sekanttimenetelmässä seuraava arvo lasketaan aina kahden viimeksi lasketun pisteen avulla. Regula falsi -menetelmässä taas käytetään viimeksi lasketun pisteen parina edellistä sellaista pistettä, jossa funktion arvo oli erimerkkinen.
Sekantin nollakohdan löytäminen
Tämän yhtälön ratkaisuna saadaan ylempänä oleva yhtälö arvolle ck.
Analyysi
Jos alkuperäiset päätepisteet a0 ja b0 on valittu siten, että f(a0) ja f(b0) ovat erimerkkiset, toinen päätepisteistä suppenee iterointia jatkettaessa kohti funktion f nollakohtaa. Vastaavasti toinen päätepiste pysyy samana kaikille iteraatioille. Seurauksena päätepisteiden välimatka ei suppene kohti nollaa. Tästä taas seuraa, että funktion f(x) lineaarinen approksimaatio ei muutu paremmaksi.
Esimerkkinä tästä ilmiöstä mainittakoon funktio jonka iteroinnin alkuarvoiksi valitaan [−1,1]. Vasen päätepiste, −1, ei koskaan korvaudu ja näin ollen välin pituus ei koskaan mene ykköstä pienemmäksi (koska funktion nollakohta on nolla). Näin ollen oikea päätepiste lähestyy nollaa.
tai
Tällöin toista päätepisteistä on painotettu siten, että seuraava ck saadaan kyseisellä puolella funktiota. Lisäetuna saavutetaan suurempi suppenemisnopeus.
Historia
Vanhimmat dokumentit alkeellisen Regula falsi -menetelmän käytöstä löytyvät intialaisesta matemaattisesta tekstistä Vaishali Ganit noin kolmannelta vuosisadalta ennen ajanlaskun alkua. Vanha kiinalainen teksti The Nine Chapters on the Mathematical Art (九章算術) vuosien 200 eaa. - 100 jaa. mainitsee myös menetelmän. Tässä yhteydessä esimerkit soveltavat menetelmää kuitenkin vain lineaarisiin yhtälöihin, joten ratkaisu saadaan jo ensimmäisellä askeleella. Leonardo Pisalainen eli Fibonacci mainitsee arabilähteistä oppimansa menetelmän kirjassaan Liber Abaci vuonna 1202.
Kynsisammalet
Kynsisammalet (Dicranum) on sammalten suku. Sen lajit ovat yleisiä havumetsien sammalia.
Ulkonäkö ja koko
Kynsisammalet ovat 2–15 cm korkeita, ne voivat joskus jakaantua kaksilatvaisiksi mutta niissä ei ole sivuhaaroja. Varsi on ruskea, ja sitä peittää ruskea nukka. Latva on suvulle nimen antanut kissan kynttä muistuttava koukku.
Hirsijumi
Hirsijumi (Hadrobregmus confusus) kuuluu puunkaivajien heimoon ja sen elinympäristönä on lahoava puu. Hirsijumin toukka on noin 4 mm pitkä, hyvin käyrä ja väriltään vaalea. Aikuinen hirsijumi on 4-5 mm pitkä kovakuoriainen, väriltään harmaanruskea tai punertava. Etuselässä hirsijumilla on keskellä heikko kohouma ja sen etuselän takanurkat ovat terävät. Peitinsiivissä sillä on voimakkaat, selvästi erottuvat pisterivit. Hirsijumi elää kosteassa ja lahoavassa puussa, mutta ei siedä esimerkiksi kuivaa keskuslämmitysilmaa. Tämän vuoksi hirsijumi elää yleensä vanhoissa hirsirakennuksissa, erityisesti kosteimmissa alimmissa hirsissä tai kylmissä ullakkotiloissa ja kylmillään pidetyissä hirsirakennuksissa. Hirsijumi elää sekä havu- että lehtipuilla. Rakennuksissa hirsijumi on lähes yhtä yleinen laji kuin kuolemankello (Hadrobregmus pertinax). Hirsijumin levinneisyysalue ulottuu Suomessa Rovaniemen korkeudelle asti. Suomessa laji on vakiintunut ja yleinen ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi lajiksi. Hirsijumia esiintyy lähinnä Suomessa ja Ruotsissa.
Simone Campedelli
pienoiskuva|Campedelli vuonna 2022 Puolan rallissa. Simone Campedelli (s. 26. heinäkuuta 1986) on italialainen ralliautoilija, joka kilpailee rallin EM-sarjassa. Hän on Italian asfalttisarjan mestari vuodelta 2022.
Campedelli on voittanut muun muassa Targa Florio -rallin vuonna 2019.
Purkitettu kuumuus
Purkitettu kuumuus on Pekka Myllykoski ja Jytäjemmarit -yhtyeen kolmas albumi. Se julkaistiin 4. huhtikuuta 2008. Alun perin yhtye ilmoitti albumin jäävän heidän viimeiseksi pitkäsoitokseen, mutta syksyllä 2009 ilmestyi kuitenkin Viimeinen boheemi -niminen albumi.
Albumin laulut ovat yhtyeen omaa käsialaa, lukuun ottamatta Reino Helismaan "Sorsanmetsästys" -kappaletta.
Louise Breslau
thumb|Louise Catherine Breslau, Omakuva (1891). Louise Catherine Breslau (alk. Maria Luise Katharina Breslau 6. joulukuuta 1856 München, Saksa – 12. toukokuuta 1927) oli saksalaistaustainen taiteilija.
Elämänvaiheita
Breslau syntyi Münchenissä ja kun hän oli kaksi vuotias, perhe muutti isän työn vuoksi Sveitsiin, Zürichiin. Isä oli arvostettu lääkäri ja hänet nimitettiin yliopistoon gynegologian professoriksi. Perhe oli juutalaistaustainen, mutta maallistunut ja eli porvarillista elämää. 1800-luvun porvarisperheissä oli käytäntönä, että tyttäret opiskelivat piirustusta, maalausta ja musiikkia. Kulttuuriharrastusten katsottiin tekevän tyttäristä hyviä vaimoja. Breslau sairasteli lapsena paljon ja vietti aikaansa vuoteessaan piirtämällä kaikkea näkemäänsä.
Perheen isä kuoli yllättäen vuonna 1866. Syynä oli tulehdus, jonka oli saanut tehdessään ruumiinavausta. Isä kuoltua tytär lähetettiin hoitokotiin saamaan hoitoa krooniseen astmaansa. Hoitokodissa hän löysi taiteelliset lahjansa ja vuonna 1874 hän oli sveitsiläisen taiteilijan, Eduard Pfyfferin piirustusoppilaana. Hän ymmärsi, että jos haluaa tulla vakavasti otettavaksi taiteilijaksi, hänen täytyy jättää Sveitsi.
Päästäkseen taideopintojen pariin Breslau muutti Pariisiin ja meni opiskelemaan Académie Julianiin, joka tuolloin oli harvoja taideoppilaitoksia, joihin naiset pääsivät opiskelemaan. Akatemiassa opettajat huomasivat hänen poikkeuksellisen lahjakkuutensa. Opettajilta saatu positiivinen huomio herätti toisissa naisopiskelijoissa kateutta. Yksi kahdehtijoista oli julkaistuilla päiväkirjoillaan kuuluisuutta saanut Marie Bashkirtseff.Muita merkittäviä opiskelukavereita olivat irlantilainen Sarah Purser sekä Madeleine ja Jenny Zillhardt.
Vuonna 1879 hän sai Pariisin salonkiin maalauksensa Tout passé joka oli omakuva kahden ystävättären kanssa. Hän oli ainoa naistaiteilija joka sai työnsä näytteille Pariisin Salonkiin.
Pian tämän jälkeen hän muutti nimensä Maria Louisesta Louise Catherineksi ja avasi oman ateljeen. Hän osallistui vuosittain Pariisin Salongin näyttelyihin ja palkittiin usein mitalilla. Hän oli yksi varakkaiden pariisilaisten suosimista muotokuvamaalareista. Hänestä tuli kolmas naistaiteilija ja ensimmäinen ulkomaalainen naistaiteilija joka palkittiin Ranskan kunnialegioonan mitalilla.
Breslau saavutti myös oman aikansa taiteilijatovereiden, kuten Edgar Degas´n kunnioituksen. Vaikka Breslau ei pitänytkään itseään impressionistina, hänen töissään on selviä vaikutteita tuosta tyylisuunnasta.
Opiskeluaikana Breslau tutustui Madeleine Zilliardtiin ja naiset asuivat yhdessä 40 vuotta. Zillihardt oli Breslaun malli, muusa, luotettu ja tukija. Breslau testamenttasi omaisuutensa Zillihardtille. Pariisin kaupunki on kunnioittanut naisia nimeämällä yhden aukion Place Louise Catherine Breslau & Madeleine Zillhardtiksi.
Leppävaara
Leppävaara on kaupunginosa itäisessä Espoossa lähellä Helsingin rajaa. Leppävaaran naapurikaupunginosia ovat Karakallio, Kilo, Lintuvaara ja Laajalahti, sekä Pitäjänmäki ja Konala Helsingin puolella. Suur-Leppävaara on asukasluvultaan Espoon suurin suuralue ja Leppävaaran alueen keskus.
Leppävaaran osa-alueita ovat Etelä- ja Pohjois-Leppävaara, Mäkkylä ja Perkkaa. Leppävaaran kaupunkikeskuksen läpi kulkeva rautatie jakaa alueen Pohjois- ja Etelä-Leppävaaraksi.
Leppävaara ennen rantarataa
Leppävaarassa on tehty löytöjä jo kivikauden asutuksesta. Urheilupuistossa, Karakallioon johtavan ulkoilupolun tuntumassa näkyy pronssikautinen hautaröykkiö. Leppävaarantien päässä, Säterinniityllä sijaitsevan golf-harjoitusalueen kupeessa on Konungsbölen keskiaikainen kylänmäki.
Alueelle perustettiin Albergan kartano 1620-luvulla. Alueella sijaitsee myös Leppävaaran kartano, ja lähistöllä on Kilon kartano. Leppävaaran vanhin säilynyt rakennus on 1830-luvulla rakennettu Gransinmäen kievari, joka sijaitsee Vanhalla Maantiellä. Tunnetuin ja merkittävin historiallinen rakennus on kuitenkin vuonna 1874 valmistunut, sokeritehtailija Feodor Kiseleff nuoremman ”Sokerilinna” eli Albergan kartanon uusi päärakennus.
1900-luvulta 1960-luvulle
Sen jälkeen, kun rantarata Helsingistä Turkuun vuonna 1903 valmistui, Leppävaara alkoi kehittyä huvilaesikaupunkina. Sinne rakennettiin muun muassa Ylänteeksi kutsuttu villa. Pääosa asutuksesta oli rautatien pohjoispuolella, eteläpuoli oli edelleen suurimmaksi osaksi maatalouskäytössä. Ensimmäisen maailmansodan aikaan Leppävaaran alueelle rakennettiin Krepost Sveaborgiin liittyneitä Helsingin puolustusasemia, joista on vielä jäännöksiä maastossa. Leppävaara muodostettiin taajaväkiseksi yhdyskunnaksi vuonna 1921, ja sellaisena se pysyi siihen saakka, kunnes kaikki sellaiset vuoden 1956 alussa lakkautettiin. 1960-luvun alussa suunniteltiin Leppävaaran, samoin kuin Tapiolankin erottamista Espoosta kauppalaksi, mutta suunnitelmat hylättiin, kun Espoo vuoden 1963 alussa muodostettiin kokonaisuudessaan kauppalaksi.
Jo Eliel Saarisen Suur-Helsinki-suunnitelmassa vuodelta 1918 ehdotettiin Leppävaaran rautatieaseman ympärille huomattavan laajaa rakentamista. Leppävaara oli 1950-luvun lopulle asti pelkästään pientalojen aluetta. Ensimmäinen nykyaikainen kerrostalo valmistui vuonna 1958 Puustellinmäelle osoitteeseen Postipuuntie 5. Seuraavaksi ehdittiin rakentaa kaikkiaan 25 kerrostaloyhtiötä lähinnä Puustellinmäelle ja paikoin Vallikallioon, kunnes koko alue julistettiin rakennuskieltoon vuonna 1964.
1970-luvulta nykypäivään
Leppävaaraan, junaradan eteläpuolelle avattiin 4. marraskuuta 1971 Suomen toinen automarket, Rake Oy:n, Osuusliike Elannon ja muiden liikkeiden muodostama Maxi-market. Arkkitehtitoimisto Toivo Korhosen suunnittelema rakennus oli 130 metriä pitkä, 80 metriä leveä, kerrosalaltaan 15 800 neliömetriä ja tilavuudeltaan 95 000 kuutiometriä. Vuonna 1985 junaradan pohjoispuolelle avattiin kauppakeskus Galleria. Maxi-marketin rakennus purettiin uuden kauppakeskus Sellon toisen vaiheen tieltä vuonna 2003, ja Maxi sai uudet tilat kauppakeskus Sellon ensimmäisestä vaiheesta K-Citymarketia vastapäätä, jossa se ehti toimia noin vuoden kunnes Elannon ja HOK:n yhdistyttyä sen paikalla jatkoi HOK-Elannon Prisma. Sellon toinen vaihe, jossa toimii pääosa kauppakeskuksen erikoisliikkeistä, valmistui syyskuussa 2005.
Perkkaalle valmistui eniten asuntoja 1970-luvulla ja Pohjois-Leppävaaraan 1980-luvulla. Etelä-Leppävaara alkoi kehittyä vasta 1990-luvun loppupuolella vanhan Maxin ympärille. Sitä ennen junaradan eteläpuolella sijaitsi marketin lisäksi lähinnä vain joitain omakotitaloja sekä paljon peltoa. Alueen kaavoitusta hidastivat erityisesti kuntien väliset erimielisyydet, sillä laaja osa alueesta oli pitkään Helsingin kaupungin omistuksessa, vaikka sijaitsikin Espoon alueella. Etelä-Leppävaaraa onkin rakennettu varsin nopeassa tahdissa ja siitä on lyhyessä ajassa kehittynyt kaupunkimainen keskusta-alue. Nykyään koko kaupunginosan asunnoista suurin osa on asuinkerrostaloja.
Vuonna 1977 Leppävaaran itäosaan, aivan Helsingin rajalle avattiin Vermon ravirata. Leppävaaran kirkko valmistui Pohjois-Leppävaaraan vuonna 1979.
Etelä-Leppävaaraan on 2000-luvulla rakennettu myös laajoja toimistokortteleita ja korkeita rakennuksia, kuten Panorama Tower (2008) ja Sellonhuippu (2011). Junaradan pohjoispuolelle valmistui 21-kerroksinen Leppävaaran Torni vuonna 2010.
2020-luvulla Leppävaarassa on syntynyt L-City-jengi, joka on käynyt jengisotia itähelsinkiläistä Kurdish Mafiaa vastaan.
Liikenne
Leppävaara on merkittävä liikenteen solmukohta. Se sijaitsee paikalla, jossa Kehä I ylittää Helsingistä Turkuun johtavan rantaradan, jonka alkuosa Helsingistä Leppävaaran asemalle saakka on nykyisin rakennettu kaupunkiradaksi. Aivan rautatien vieressä kulkee Leppävaaran kautta myös seututie 110 eli Turuntie, joka nimensä mukaisesti on osa vanhaa Turkuun johtava maantietä. Nykyinen Turunväylä eli valtatie 1 kulkee moottoritienä Leppävaaran ohi noin kilometrin etelämpänä.
Leppävaaran asemalla pysähtyvät lähijunat A, E, L, U, X ja Y. Lokakuusta 2015 alkaen asemalla ovat pysähtyneet myös Turkuun menevät kaukojunat.
Helsingin kaupunkipyöräverkosto laajeni Leppävaaraan keväällä 2018. Alueella on 32 kaupunkipyöräasemaa.
Oppilaitokset
Leppävaarassa toimii viisi peruskoulua: Leppävaaran koulu (luokat 7–9), Perkkaanpuiston koulu (luokat 1–6), Postipuun koulu (luokat 1–6), Ruusutorpan koulu (luokat 1–9) ja Veräjäpellon koulu (luokat 1–10). Lisäksi alueella toimii Leppävaaran lukio, jossa on myös liikuntapainotteinen linja.
Omnian ammattiopiston Leppävaaran toimipisteessä voi opiskella metalli- ja sähköaloilla. Vuosina 2010 ja 2011 rakennettujen uusien ja saneerattujen vanhojen tilojen myötä Leppävaarassa voi opiskella muun muassa merkonomiksi, datanomiksi ja LVI-asentajaksi uusissa opetustiloissa.
Leppävaarassa toimii Laurea-ammattikorkeakoulu sekä työväenopisto. Tapiolan kelloseppäkoulu sijaitsee nykyisin Leppävaaran vanhan kirjaston tiloissa. Musiikkiopisto Juvenalia sijaitsee kauppakeskus Sellon yhteydessä. Metropolia Ammattikorkeakoulu toimi aikaisemmin Pohjois-Leppävaaran alueella mutta on sittemmin siirtänyt toimipisteensä Karamalmille Espoon kaupungin ilmoitettua kampuksen kunnon heikentyneen merkittävästi.
Puustellinmäessä sijaitsee valtakunnallinen erityisoppilaitos, koulutus- ja kehittämiskeskus Ammattiopisto Live.
Urheilutarjonta
Leppävaara tarjoaa erittäin kattavat urheilu- ja liikuntapalvelut. Rautatien pohjoispuolella on Leppävaaran urheilupuisto, josta löytyy mm. yleisurheilustadion, jossa on järjestetty mm. vammaisten yleisurheilun avoimet EM-kisat vuonna 2005. Lisäksi puistossa on jalkapallokenttiä, hiihtostadion, kuntorata, jäähalli kahdella kaukalolla, uimahalli ja vuonna 2016 avattu, kesäisin toimiva maauimala. Radan eteläpuolella on yksi Suomen suurimmista golfharjoittelupaikoista, jossa järjestetään kesäisin myös greencard-kursseja. Vermon ravirata on Suomen merkittävimpiä raviratoja.
Kulttuuritarjonta
Etelä-Leppävaarassa sijaitseva Sellosali tarjoaa erilaista kulttuuritarjontaa laidasta laitaan. Ohjelmistossa on niin klassisen kuin populaarimusiikin konsertteja, näyttelyitä, elokuvaesityksiä kuin lastentapahtumiakin. Aivan Sellosalin naapurissa sijaitsee Sellon kirjasto, joka on kävijämäärältään pääkaupunkiseudun vilkkain. Normaalien kirjastopalveluiden lisäksi siellä järjestetään myös erilaisia näyttelyitä ja tapahtumia.
Sellon länsipuolelle valmistui lokakuussa 2008 vapaa-ajan kompleksi Sello Rex (nyk. Sello Vapaa-ajankeskus), johon kuuluu 6-salinen noin 800 paikan Finnkinon elokuvateatterikokonaisuus sekä 14-ratainen keilahalli ja lukuisia ravintoloita.
Leppävaarassa järjestetään vuosittain syyskuussa Leppävaaraviikot-niminen asukastapahtuma, jonka järjestäjinä toimivat paikalliset yhdistykset.
Korkeat rakennukset
Leppävaarassa on kolme tornitaloa. Suomen kolmanneksi korkeimman liikerakennuksen Panorama Towerin omistaa Keskinäinen vakuutusyhtiö Varma. Talo valmistui maaliskuussa 2008. Torni on 17-kerroksinen ja 76 metriä korkea. Leppävaaran torni on 21-kerroksinen ja 68 metriä korkea. Asuintorni valmistui syksyllä 2010. Kolmas tornitalo Sellonhuippu valmistui lokakuussa 2011 ja siinä on 17 kerrosta.
Suuret tapahtumat
Leppävaaran urheilupuistossa järjestettiin 4.–6. heinäkuuta 2008 Herättäjäjuhlat. Ulkona pidettyyn tapahtumaan osallistui 37 000 henkeä.
Kalevan kisat järjestettiin Leppävaaran urheilupuiston stadionilla 31. heinäkuuta – 2. elokuuta 2009. Kisat olivat kolmen seuran Esbo IF:n, Espoon Tapioiden ja Leppävaaran Sisun yhteisesti järjestämät. Kisavalmisteluissa olivat mukana myös Espoon kaupunki ja Suomen Urheiluliitto.
Kivenlahti Rock on vuosittain kesäkuussa järjestettävä rock-tapahtuma, jonka yhteydessä järjestetään lapsille tarkoitettu Pikkukivi Rokki ilmaistapahtuma.
Suomen euroviisukarsinta 1977
Suomen euroviisukarsinta 1977 oli kilpailu, jossa valittiin Suomen edustaja vuoden 1977 Eurovision laulukilpailuun. Edellisvuoden tavoin kilpailu pidettiin jälleen avoimena sävellyskilpailuna. Kilpailuun vastaanotettiin 182 kappaletta, joista yhdeksän valittiin karsinnan finaaliin. Finaali pidettiin Ylen tv-studiossa 2 22. tammikuuta, televisioitiin suorana YLE TV1:ssä kello 19.45 alkaen ja voittajan valitsivat ympäri Suomea kokoontuneet maakuntaraadit.
Suomen karsinnat voitti kolmannella yrittämällään Monica Aspelund, joka oli osallistunut karsintoihin jo vuosina 1975 ja 1976. Voittokappaleen Lapponia säveltäjä Aarno Raninen oli itse viimeiseen asti vastustanut kappaleen nimeä osittain kaupallisuuden vuoksi, nimittäin Lapponia-korut olivat tuolloin jo kansainvälisesti tunnettuja.
Se (kana)
せ hiraganalla tai セ katakanalla ovat kaksi japanin kielen kirjoittamiseen käytettyä kana-merkkiä, jotka edustavat samaa tavua. Ne lausutaan, ja ne ovat kana-aakkostojen 14. sijalla su- ja so-tavujen välissä.
Alkuperä
Hiragana せ ja katakana セ on johdettu man'yōgana-merkistön kautta kanjista 世.
Tarkkeet
Merkkeihin voidaan lisätä dakuten, jolloin muodostuvat tavut ぜ ja ゼ, jotka lausutaan.
Latinisaatio
Kanat latinisoidaan samalla tavalla sekä Hepburn-, Kunrei-shiki että Nihon-shiki-järjestelmissä, « se », ja niiden soinnilliset vastineet « ze ».
Kirjoitus
thumb|right|Vetojen järjestys merkille せ. Hiragana せ kirjoitetaan kolmella vedolla:
thumb|right|Vetojen järjestys merkille セ. Katakana セ kirjoitetaan kahdella vedolla:
Akamas
Akamas oli kreikkalaisessa mytologiassa usean mieshahmon nimi, jotka kaikki taistelivat Troijan sodassa:
Sosiaalidemokraattinen puolue
Sosiaalidemokraattinen puolue voi tarkoittaa seuraavia puolueita: Katso myös:
Partido Social Democrata
Mary Woronov
thumb|Mary Woronov helmikuussa 2007. Mary Woronov (s. 8. joulukuuta 1943) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan rooleistaan kulttielokuvissa. Woronov on esiintynyt yli kahdeksassakymmenessä elokuvassa, ja on myös tehnyt joitakin esiintymisiä televisiosarjoissa, kuten Charlien enkeleissä ja Ritari Ässässä. Woronov on kirjoittanut kirjat Blind Love ja Swimming Underground: My Years in the Warhol Factory.
Elämäkerta
Woronov syntyi Floridan Palm Beachissa hotellissa, joka oli muutettu toisen maailmansodan aikana sairaalaksi. Hän kasvoi Brooklynissa äitinsä Carol Eschholzin ja adoptioisänsä, syöpäkirurgi Victor D. Woronovin, kanssa.
Ura
Woronov tanssi The Velvet Undergroundin kanssa Andy Warholin Exploding Plastic Inevitable -showssa.
Hänen merkittävimmät esiintymiset olivat vuoden 1975 kulttielokuvassa Kalmanralli 2000 ja vuoden 1979 elokuvassa Rock 'n' Roll High School, mutta hänen läpimurtonsa oli vuoden 1982 kulttifilmissä Paistinpannumurhaajat. Hän esiintyi muutamissa elokuvissa Paul Bartelin kanssa, ja on tehnyt myös vierailuja tv-ohjelmissa, kuten sarjoissa Buck Rogers in the 25th Century, Charlien enkelit, Ritari ässä, Moukarimies, Babylon 5 ja Highlander: The Series.
Woronov esiintyi Babylon 5:ssä nimellä Ko'Dath. Hänen oli tarkoitus tulla sarjaan vakituiseksi hahmoksi, mutta lähti osoitettuaan, ettei kokenut kasvojenkohotusta ja yksityiskohtaista meikkaamista välttämättömäksi roolihahmolleen.
HDMI
HDMI (High-Definition Multimedia Interface) on kuvan ja monikanavaäänen siirtämiseen suunniteltu digitaalinen näyttölaitteiden liitäntästandardi, joka julkaistiin 2002. Siihen sisältyy liitin, kaapeli sekä määritykset, joiden mukaan dataa siirretään laitteiden välillä. Standardi tukee yleisimpiä kuvatarkkuuksia: 480i, 576i, 720p, 1080i ja 1080p. Tyypin A HDMI-liitin on taaksepäin yhteensopiva näytöissä ja näytönohjaimissa käytetyn DVI-liitännän kanssa.
Tekniikka
HDMI-liitin syntyi tarpeesta siirtää kuvaa ja ääntä kodin viihde-elektroniikan laitteiden välillä digitaalisena. Tekniikan kehittivät muiden muassa Sony, Philips ja Toshiba. HDMI-liitäntöjä on esimerkiksi televisioissa, DVD-soittimissa, pelikonsoleissa, tietokoneen näytönohjaimissa ja vahvistimissa. HDMI korvaa analogiset VGA-, SCART- ja RCA-liittimet.
Kuva ja ääni
HDMI-kaapelissa video kulkee pakkaamattomana datana TMDS-signaalitekniikan avulla. HDMI-liittimien tiedonsiirtokapasiteetti on kasvanut uusien standardiversioiden myötä: 1.0-versio (165 MHz, 4,9 Gb/s) pystyi täysteräväpiirtokuvan välittämiseen kun taas 1.3-versio (340 MHz, 10,2 Gb/s) pystyy jo välittämään tarkempaa resoluutiota kuin mitä tällä hetkellä markkinoilla olevat näytöt kykenevät näyttämään.
HDMI-liitännän B-tyypissä on 29-nastainen liitin A-tyypin 19-nastaisen sijasta. B-tyyppi on tarkoitettu 3 200 × 2 048 pikselille ja sitä terävämmille resoluutiolle. Se on taaksepäin yhteensopiva Dual-link DVI:n kanssa.
HDMI on versio 1.1:stä lähtien pystynyt välittämään 8 192 kHz:n 24-bittistä PCM-ääniraitaa. HDMI 1.3 tukee Dolby Digitalin ja DTSin lisäksi häviöttömiä Dolby True HD ja DTS-HD Master Audio -ääniraitoja.
Liittimet
HDMI-liittimiä on viittä erilaista tyyppiä. A/B on kuvattu HDMI 1.0 -määrityksissä, C-tyyppi 1.3-määrityksissä, tyypit D/E 1.4-määrityksissä. A-tyyppi on sähköisesti yhteensopiva DVI-D single-link -liitännän kanssa. Vain A- ja C-tyypin liittimiä on yleisesti käytössä.
Kopiointisuojaus
HDMI tukee HDCP:tä, jonka avulla signaalia lähettävä laite voi estää vastaanottavaa laitetta näyttämästä tai kopioimasta materiaalia. HDMI-liitännän kanssa sähköisesti yhteensopivaa DVI-liitäntää käyttäviltä laitteilta HDCP-tukea ei vaadita, mutta osa niistäkin on HDCP-yhteensopivia. Tuesta mainitaan tällöin tyypillisesti laitteen dokumentaatiossa erikseen.
Laitteistojen välinen keskustelu
HDMI:llä keskenään kytketyt laitteet keskustelevat Display Data Channel -standardin (DDC) mukaisesti. Näin esimerkiksi tieto näyttölaitteen tukemista näyttötarkkuuksista saadaan lähettävään laitteeseen. DDC-tiedot on tallennettu EDID-ROM -piirille. Näyttötarkkuuksien lisäksi sinne voidaan tallentaa esimerkiksi laitteen tukemat äänimuodot, väriavaruudet sekä tiedot valmistajasta ja laitteen tyypistä.
Kaapelointi
HDMI-kaapeli voi ylläpitää täyttä kapasiteettia kymmenen metrin pituiseen kaapeliin. Pitempiä etäisyyksiä voidaan saavuttaa kuitukaapeleilla (HDMI Fiber Optic) joissa kulkee kuitu tavallisten johtimien lisäksi. Aktiivikaapeleille virransyöttö tapahtuu esimerkiksi USB-liitännän kautta. Erikoistarpeisiin jopa 100 metrin pituisia kaapeleita on saatavilla.
HDMI 1.4
28. toukokuuta 2009 julkaistiin HDMI-standardin versio 1.4. Sen mukaan HDMI-kaapeleilla voidaan luoda Ethernet-lähiverkkoja, ja HDMI-laitteet voivat lisäksi jakaa Internet-yhteytensä muille kytketyille laitteille. HEC (HDMI Ethernet Channel) mahdollistaa kaksisuuntaisen tiedonsiirron  100 Mb/s nopeudella.