cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Temppeliherrain ritarikunta
Nousu ja rappeutuminen
Toisen ristiretken aikaan ritarikuntaan kuului jo 600 ritaria, ja 1100-luvulla temppeliherrain ritarikunnasta tuli Syyrian ja Palestiinan suurimpia maanomistajia. Lisäksi temppeliherrat omistivat runsaasti rakennuksia ja tontteja Euroopassa, esimerkiksi Pariisissa sekä Lontoossa, jossa heillä oli muun muassa oma satamalaituri. Vuosina 1191–1192 ritarikunta omisti koko Kyproksen saaren. Ritarikunta aloitti pankkitoiminnan kyetäkseen paremmin hallinnoimaan paisuvaa omaisuuttaan. Temppeliherrat harjoittivat rahanlainaamista, vaikka kirkko oli kieltänyt koronkiskonnan laittomana toimintana.
Vuonna 1128 Temppeliritarit aloittivat tehokkaan rahoituskampanjan, jonka ansiosta he saivat uusia maa-alueita, rikkauksia ja jäseniä. He rakensivat mm. kirkkoja, viinitiloja ja tiilitehtaita. He myös kasvattivat viljaa, jonka sitten myivät toisiin maihin suojelemillaan vienti- ja tuontireiteillä. He uskottelivat, että rahoitusta käytettäisiin Jerusalemin puolustukseen, ja että anteliasta lahjoittajaa odottaisi jo paikka taivaassa. Kampanjan onnistuminen oli varhainen esimerkki Temppeliritarien taloudellisesta kyvykkyydestä.
Temppeliherrat loivat perustan nykyiselle pankkilaitokselle, ja he keksivät muun muassa sekin esimuodon. Sen avulla kykeni nostamaan haluamansa summan rahaa missä tahansa temppeliherrojen omistamassa pankissa. Heidän luomiaan käytäntöjä ja periaatteita käytetään yhä nykyisessä pankkilaitoksessa. Vuoteen 1150 mennessä Temppeliherrain ritarikunnan tehtävä olikin muuttunut pyhiinvaeltajien suojelemisesta pankkitoiminnan harjoittamiseksi.
Temppeliherrat rikastuivat Lähi-idän ryöstämisellä nopeasti ja nousivat Euroopan merkittävimpien ja vaikutusvaltaisimpien ritarikuntien joukkoon. He pystyivät kouluttamaan jopa 300 ritaria 8 kuukaudessa. Enimmillään järjestöön kuului lähes 20 000 jäsentä, joista tosin vain kymmenesosa oli ritareita. Heillä oli myös oma yksityinen laivastonsa, joka kuljetti maksua vastaan pyhiinvaeltajia ja tavaraa Pyhään maahan. Temppeliherrat pystyivät sotilaallisen voimansa turvin keräämään, varastoimaan ja kuljettamaan turvallisesti kultaharkkoja Euroopan ja Lähi-idän välillä. Aarrevarastojen verkko ja tehokas kuljetusorganisaatio tekivät temppeliherroista houkuttelevia pankkiireita niin kuninkaille kuin pyhiinvaeltajille.
Ritarikunnan sotilaallinen voima kasvoi samaa tahtia taloudellisen mahdin kanssa. Temppeliherrat olivat 1100-luvulla yhdessä johanniittain kanssa Lähi-idän parhaita sotilaita. Temppeliherrain sotilaallinen mahti alkoi kuitenkin ajan oloon murentua. Ristiretkeläiset, mukaan lukien suuri joukko temppeliritareita, kohtasivat 4. heinäkuuta 1187 Saladinin johtaman sotajoukon Hattinissa. Jo ennen taistelua suurin osa raskain haarniskoin varustetuista temppeliritareista nääntyi hengiltä paahtavassa auringonpaisteessa, ja loput kaatuivat tai teloitettiin. Temppeliherrain suurmestari Gérard de Ridefortin epäonnistuneet strategiat olivat osasyy ristiretkeläisten häviöön. De Ridefort joutui vihollisten käsiin, vaikka ritariston sääntöihin kuului taistella kuolemaan asti. Saladin vapautti de Ridefortin, joko lunnaita vastaan tai siksi, että hän oli suostutellut temppeliritareita luovuttamaan hänelle tärkeän linnoituksen. Saladin valtasi Jerusalemin kaksi kuukautta myöhemmin.
Temppeliherrojen sotilaallinen merkitys väheni 1200-luvulla, sillä vapaaehtoisia ei enää tullut Euroopasta entiseen tapaan. Myös hengellisten ritarikuntien keskinäinen kilpailu alkoi heikentää temppeliherroja. Varsinkin johanniittojen ja temppeliherrojen välillä oli ankara kilpailu, ja 1200-luvun loppupuolella ryhdyttiinkin esittämään niiden yhdistymistä. Akkon kukistuttua 1291 temppeliherrat siirsivät päämajansa Kyprokselle, mistä ritarikunta siirtyi pian Etelä-Ranskaan. Järjestön vaikutusvalta Euroopassa kasvoi, mutta samalla sen maine alkoi kärsiä.
Tuho
Suhtautuminen hengellisiin ritarikuntiin muuttui kielteisemmäksi 1200-luvun loppupuolella. Akkon kukistuminen merkitsi sitä, että temppeliherrojen alkuperäinen tarkoitus – pyhiinvaeltajien suojelu Pyhässä maassa – lakkasi eikä järjestön olemassaololle ollut enää entisiä perusteita. Samaan aikaan ritarikunnan laajat maaomaisuudet ja ritarien valta Euroopassa alkoivat herättää yhä suurempaa paheksuntaa.
Temppeliherrain ritarikunnalle pahasti velkaantunut Ranskan kuningas Filip IV Kaunis päätti 1300-luvun alussa tuhota liian varakkaaksi ja vaikutusvaltaisiksi käyneet temppeliritarit. Filip käytti hyväkseen huhuja, joita ritarikunnasta oli alkanut kiertää. Muun muassa eräs entinen ritarikunnan jäsen oli vuonna 1304 syyttänyt temppeliherroja jumalanpilkasta ja moraalittomuudesta. Paavi Klemens V kutsui loppuvuodesta 1306 temppeliherrojen suurmestarin Jacques de Molayn Roomaan ja ehdotti, että johanniitat ja temppeliherrat yhdistyisivät yhdeksi ritarikunnaksi. Paavi myös ehdotti uutta ristiretkeä. Molay torjui kummatkin ehdotukset.
pienoiskuva|Vuonna 1384 ilmestyneessä [[kirjassa julkaistu kuva, jossa temppeliherroja poltetaan roviolla.]]
Tämän jälkeen paavi taipui Filipin painostuksen edessä. Huhujen varjolla Filip IV vangitutti kaikki Ranskan temppeliherrat samana päivänä perjantaina 13. lokakuuta vuonna 1307. Vangittujen joukossa oli myös järjestön suurmestari Jacques de Molay. Heitä syytettiin kerettiläisyydestä. Myös ritarikunnan koko omaisuus Ranskassa määrättiin takavarikoitavaksi. Pian ritarikunnan väitetyt rikokset saivat julkisuutta. Filip syytti temppeliherroja harhaopista ja moraalittomuudesta, ennen kaikkea kuvainpalvonnasta (väitettiin, että parrakkaan miehen päätä esittävä kuva omasi suuria voimia), kissan palvomisesta, homoseksuaalisuudesta sekä lukemattomista muista vääristä uskomuksista ja tavoista. Väitettiin, että ritarikunnan salaisissa initiaatioriiteissä uuden jäsenen tuli kieltää Kristus kolmesti, sylkeä krusifiksiin sekä suudella seremoniaa johtavaa ritaria alaselkään, napaan ja suulle. Nykytietämyksen mukaan syytöksille ei ollut pitäviä todisteita, vaan ne oli kehitetty lietsomaan keskiajalle tyypillisiä harhaoppeihin, noituuteen ja demoneihin liittyviä pelkoja. Syytökset olivat samoja, joita Filip oli käyttänyt taistelussa paavi Bonifatius VIII:ta vastaan.
Paavi Klemens V määräsi marraskuussa 1307 kaikki temppeliherrat vangittaviksi koko kristikunnassa ja poisti heidän etuoikeutensa, mutta vuoden 1311 kirkolliskokous äänesti kuitenkin ylivoimaisella ääntenenemmistöllä ritarikunnan lakkauttamista vastaan, ja temppeliherrat todettiin muissa maissa syyttömiksi. Filip IV painosti Klemensiä ankarasti, ja 22. maaliskuuta 1312 Klemens antoi määräyksen, jonka nojalla temppeliherrojen omaisuus koko Euroopassa takavarikoitiin ja siirrettiin johanniittojen tai maallisten hallitsijoiden haltuun.
Vangittuja temppeliherroja kuulusteltiin, ja heidät saatiin kidutuksen avulla tunnustamaan harhaoppisuutensa. Kansalle väitettiin, että ritarikunnassa oli syyllistytty seuraaviin tekoihin:
Vankeudesta päästyään monet temppeliherrat kiistivät nämä syytökset, mutta ritarikunnan maine oli jo tahrattu. Vuonna 1310 satoja ranskalaisia temppeliherroja poltettiin roviolla harhaoppisina, ja vuonna 1312 Klemens V julisti Temppeliherrain ritarikunnan lakkautetuksi. Temppeliherrain ritarikunnan viimeinen suurmestari Jacques de Molay poltettiin 18. maaliskuuta 1314 hitaasti hengiltä, ei roviolla kuten usein luullaan, Pariisissa. Poltettaessa hän kirosi Filip IV:n ja Klemens V:n.
Sen verran syytteissä oli perää, että uuden temppeliherran ritariksi lyömistä edelsi torstai-illasta perjantai-iltapäivään kestänyt kova kidutus, jossa joukko muslimiasuisia vanhempia ritareita yritti saada kokelaan kieltämään Kristuksen – näin siksi, että temppeliherran tärkein tehtävä oli muslimeja vastaan taistelu, ja järjestön johto halusi varmistua että jäsenritariksi lyötäisiin vain niin kovia miehiä, jotka kestäisivät tällaisen painostuksen. Perjantaista lauantain keskiyöhön kokelaan vammoja hoidettiin ja sunnuntain keskiyöllä, perinteisellä Kristuksen ylösnousemuksen hetkellä, alkoi jumalanpalvelus, jossa tämän kovan kokeen läpäisseet kokelaat lyötiin ritareiksi ja he saivat valkean viittansa.
Järjestön lakkauttamisen jälkeen temppeliherrojen omaisuus siirtyi Ranskassa valtiolle, samoin maaomaisuus Kastiliassa ja Englannissa. Muualla omaisuus jaettiin muiden veljeskuntien haltuun. Myös osa temppeliherroista liittyi johanniittoihin. Portugalissa ritarikunta jatkoi toimintaansa nimellä Kristuksen veljeskunta, sillä temppeliherrojen katsottiin tehneen maalle suuria palveluksia reconquistan aikana. Skotlannissa se säilyi Ohdakkeen veljeskunnan nimellä.
Legendoja ja myyttejä
Tuhonsa hetkellä temppeliherrojen ritarikunta oli merkittävä instituutio niin Euroopassa kuin Lähi-idässä, ja jo monien myyttien ja legendojen lähde. Paljon myöhemmin temppeliherrat yhdistettiin Graalin maljan tarustoon ja heitä pidettiin keskiajan loppupuolella Graalin linnan puolustajina. Vapaamuurarit väittivät 1700-luvulla saaneensa salaisen perimätiedon kautta temppeliherrojen säilyttämää esoteerista viisautta. Myöhemmät veljeskunnat ovat samalla tavoin nostaneet temppeliherrojen nimen esiin väittäessään omaavansa muinaista salatietoa. Temppeliherrojen on myös esitetty olleen gnostikkoja, ja heidän on väitetty sekaantuneen lukemattomiin salaliittoihin, ja muun muassa olleen Ranskan suuren vallankumouksen takana.
Kiinnostus temppeliherroihin on säilynyt nykypäiviin saakka. Torinon käärinliinan on väitetty olleen se epäjumalankuva, jota temppeliherrat syytösten mukaan palvoivat. Pseudohistoria ja Graalin maljan legendat nousivat uudelleen suosituiksi 1900-luvulla, ja jotkin kirjoittajat ovat yhdistäneet temppeliherrat laajaan salaliittoon, joka muka pyrkisi säilyttämään Jeesuksen sukulinjan. Tätä teemaa ovat hyödyntäneet myös monet 1900- ja 2000-luvun viihdekirjailijat.
Noituussyytteet
pienoiskuva|[[Demoni Baphomet, jota Temppeliherrojen sen historian loppuvaiheissa väitettiin palvoneen.]]
Jo keskiajalla oli liikkeellä tarinoita, joiden mukaan ritarikunnan jäsenet harjoittivat noituutta. Heidän myös uskottiin olleen mahtavia alkemisteja, jotka keksivät Viisasten kiven, joka pystyisi muuttamaan minkä tahansa metallin puhtaaksi kullaksi.
Temppeliherrojen salaisista kokouksista oli liikkeellä monenlaisia huhuja. Nykyisinkään ei tiedetä, mitä temppeliritarit tekivät kokouksissaan, mutta heidän aikalaisensa ja vihamiehensä keksivät tarinoita kokousten todellisesta luonteesta. Aikalaistarinoiden mukaan temppeliherrat harjoittivat kokouksissaan saatananpalvontaa, mutta todennäköisesti nämä syytökset olivat kuitenkin suurimmaksi osaksi taikauskoista pelkoa ja kuvittelua, jota Filip IV sittemmin käytti hyväkseen.
Vaikka syytökset noituuden harjoittamisesta eivät enimmäkseen pitäneet paikkaansa, eräät temppeliherrat kuitenkin kertoivat kuulusteluissa osallistuneensa demoni Baphometin palvontaan. He jopa väittivät Baphometin osallistuneen temppeliritarien kokouksiin ja rituaaleihin. Näiden kidutuksen alla annettujen lausuntojen uskottavuus on kuitenkin kyseenalainen.
Kätketyt aarteet
Temppeliherroista on liikkeellä lukuisia tarinoita, joiden mukaan he olisivat löytäneet useita kristillisiä aarteita. Heidän on väitetty löytäneen Salomon temppelin alta salaisen aarrekammion, jonka aarteiden joukkoon kuuluivat muiden muassa liitonarkki ja Graalin malja. Temppeliherrojen aarteiden joukkoon on myös väitetty kuuluneen Aaronin sauva, Jeesuksen risti ja Mooseksen kymmenen käskyä. Tarina kertoo, että ritarikunnan oma laivasto vei rikkaudet Ranskasta linnoihin, jotka sijaitsivat Portugalissa, Espanjassa ja Skotlannissa. Erään legendan mukaan viimeisen suurmestarin Jacques de Molayn kuoleman myötä meni hautaan tietoja Temppeliritarien suurimmasta aarteesta, eli ihmeellisestä pisteestä. Sen on väitetty olleen jonkinlainen arkkitehtoninen salaisuus tai ihmeellinen koodi.
Järjestön elvytys
Useat nykyiset kerhot ja yhdistykset kutsuvat itseään temppeliherroiksi ja vastaavilla nimillä ja väittävät polveutuvansa alkuperäisestä Temppeliherrain ritarikunnasta. On olemassa myös huhuja, joiden mukaan eräät vainoista selviytyneet temppeliritarit pakenivat Skotlantiin, missä he elvyttivät ja muodostivat uudelleen järjestönsä. Suositun salaliittoteorian mukaan Temppeliherrain ritarikunta jatkaisi nykyisinkin toimintaansa salaa vaikuttaen pörssikursseihin ja maailmantalouteen.
Erään vapaamuurareihin liittyvän legendan mukaan järjestö olisi vainoista selviytyneiden temppeliherrojen perustama. Yksikään tarina Temppeliherrain ritarikunnan uudelleensynnystä ei ole kuitenkaan saanut historiallisesti luotettavia todisteita. Todellisuudessa suurin osa temppeliherroista liittyi ritarikunnan lakkauttamisen jälkeen muihin hengellisiin ritarikuntiin, varsinkin johanniittoihin.
Temppeliherrat taiteessa ja populaarikulttuurissa
Yhtenä keskiaikaisen maailman voimakkaimmista ritarikunnista Temppeliherrain ritarikunta on esiintynyt kirjallisuudessa, elokuvissa, sarjakuvissa ja videopeleissä. Keskiaikaan sijoittuvissa tarinoissa temppeliherrat kuvataan yleensä militarististen uskonkiihkoilijoiden veljeskunnaksi. Nykyaikaan sijoittuvissa tarinoissa Temppeliherrain ritarikunta on usein kehittynyt maailmanlaajuiseksi salaseuraksi. Eräissä tarinoissa ei esiinny temppeliherroja, vaan tarinan päähahmot metsästävät Temppeliherrain ritarikunnan kätkettyä aarretta. Toisinaan aarre on temppeliherrojen haltuun joutunut kristillinen pyhäinjäännös, kuten Graalin malja.
Kosti Vehanen
Vehanen piti ensikonserttinsa Turussa ja Helsingissä 1912, minkä jälkeen hän konsertoi ja esiintyi orkesterien solistina kotimaan lisäksi Skandinaviassa ja Britanniassa. Vehanen tuli tunnetuksi monien laulajien herkkänä ja taitavana säestäjänä. Tunnetuimpia laulajia olivat Marian Anderson, Aino Ackté, Maikki Järnefelt, Aune Antti, Helge Lindberg ja Titta Ruffo. Vehanen esiintyi yli 3 000 konsertissa neljässä maanosassa.
Marian Anderson ja Kosti Vehanen esittivät yhdessä myös negrospirituaaleja, joiden ei vielä 1930-luvulla yleisesti katsottu sopivan taidelaulajien ohjelmistoon. Toimittaja ja musiikintutkija Minna Lindgrenin mukaan Vehanen toimikin mustaihoisen Andersonin esitaistelijana niin rotu- kuin naiskysymyksissäkin. Lisäksi Vehanen opetti Andersonin laulamaan suomalaisia kansanlauluja suomeksi. Andersonin ja Vehasen yhteisen uran huipentuma oli esiintyminen noin 70 000 kuulijalle Lincoln Memorial -muistomerkin luona Washingtonissa pidetyssä ulkoilmakonsertissa vuonna 1939. Radio ja filmiryhmät välittivät konsertin vielä suuremmalle kuulijakunnalle ympäri maailman.
Vehanen sävelsi pianokappaleita, kansanlaulusovituksia, yksinlauluja, kaksi balettia, viulufantasian ja sellofantasian. Lisäksi Vehanen kirjoitti useita muistelmateoksia.
Kosti Vehasen puoliso vuosina 1924–1929 oli sopraano Signe Liljequist (1876–1958).
Haukiputaan Ahmat
Haukiputaan Ahmat, virallisesti Ahmat ry, on vuonna 1956 perustettu suomalainen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Oulun Haukiputaalta. Seuran toiminta on painottunut jääkiekkoon, mutta historian aikana Haukiputaan Ahmoilla on ollut toimintaa myös jalkapallossa, jousiammunnassa ja taitoluistelussa. Ahmojen edustusjoukkue pelaa Suomen viidenneksi korkeimmalla sarjatasolla jääkiekon III-divisioonassa. Joukkue pelaa kotiottelunsa vuonna 1992 valmistuneessa Haukiputaan jäähallissa, joka sijaitsee Haukiputaan Annalankankaalla.
Miesten edustusjoukkueen ohella Ahmoilla on mittavasti jääkiekkotoimintaa myös juniorijoukkueissa, ja seura on saanut juniorityöstään Nuori Suomi -sinetin. Juniorijoukkueiden ohella Ahmoissa toimii myös pienille lapsille suunnattu luistelukoulu sekä harrastekiekko.
Haukiputaan jäähalli
Ahmat pelaa kotiottelunsa Haukiputaan Annalankankaan teollisuusalueella sijaitsevassa, vuonna 1992 valmistuneessa Haukiputaan jäähallissa. Jäähalli tunnetaan myös lempinimellä Ahmahalli. Hallin yleisökapasiteetti jääkiekko-otteluissa on 1 500, joista 1 000 on seisomapaikkoja. Lisäksi jäähallilla toimii kahvio.
Seuran perustaminen
Haukiputaan Ahmojen perustava kokous pidettiin Haukiputaan Martinniemessä 10. elokuuta 1956. Aluksi seuran perustamisen jälkeen joukkueesta puhuttiin Martinniemen Ahmoina, mutta seuran viralliseksi kotipaikaksi on yleisesti mielletty perustamisesta lähtien Haukipudas. Seuran historian ensimmäiseksi puheenjohtajaksi valittiin Mauri Pursiainen, joka hoiti tehtävää vuoteen 1961.
Ahmojen jääkiekkokulttuurilla on raumalainen tausta, sillä Martinniemen Rauma-Repolan paikallisjohtaja Knut Virtanen oli kotoisin Raumalta, ja kipinä haukiputaalaisen jääkiekkoseuran perustamiseen syttyi hänen poikiensa toimesta. Rauma-Repolan Martinniemessä sijainneet tehtaat olivat paikkakunnalle suuri työllistäjä, joka huolehti omalta osaltaan myös suedun urheilutoiminnan rahoittamisesta. Vuoden 1956 lokakuussa Rauma-Repola solmi Ahmojen kanssa sopimuksen jääkiekkokaukalon rakentamisesta. Lisäksi Rauman Lukon pelaajat kävivät näyttämässä haukiputaalaisille jääkiekon pelaamisen mallia vuoden 1956 talvella, jolloin jääkiekkoa pelattiin vielä jääpallokentällä. Ahmat pelasi seurahistoriansa ensimmäisen ottelun 2. joulukuuta 1956, kun se kohtasi harjoitusottelussa Oulun Työväen Palloilijat.
Seuran jääkiekkoiluun keskittyvässä toiminnassa oli katkos vuosien 1967–1978 välillä, jolloin Rauma-Repola halusi keskittää paikallista urheilutoimintaa ja Ahmat yhdistyivät yleisseura Haukiputaan Veikkojen jääkiekkojaostoksi ja haukiputaalaisesta jääkiekkotoiminnan harjoittamisesta vastasivat Veikot ja Haukiputaan Heitto. Seuran jääkiekkotoiminta käynnistettiin uudelleen vuonna 1986.
Suomi-sarja 2011–2013
Ahmat pelasi Suomi-sarjassa vielä seuraavan kauden ajan, mutta kaudella 2013–2014 seuran edustusjoukkue ei pelannut sarjaotteluita lainkaan.
III-divisioona 2014–2019
Kauden 2014–2015 Ahmat pelasi viidenneksi korkeimmalla sarjatasolla III-divisioonassa pohjoisen aluesarjassa. Joukkue sijoittui runkosarjassa viidenneksi voittaen 24 ottelustaan 15, ja saavutti kauden tavoitteensa pudotuspeleihin pääsemisestä. Joukkueen paras pistemies runkosarjassa oli 23 ottelussa tehopisteet 13+23=36 merkkauttanut hyökkääjä Ville Ratilainen. Pudotuspelien ensimmäisellä ottelukierroksella Ahmat pelasi välieräpaikasta kohdatessaan runkosarjassa neljänneksi yltäneen Oulaisten Kiekko Haukkojen joukkueen, joka kuitenkin pudotti Ahmat jatkosta toisen puolivälieräottelun jatkoajalla. Tappiosta huolimatta kausi oli koko sarjan nuorimmalla joukkueella läpi kauden pelanneelle Ahmoille onnistunut, sillä kauden alussa asetettu tavoite pudotuspeleihin ja sarjan kahdeksan parhaan joukkueen joukkoon pääsemisestä täyttyi suunnitellusti.
Kautena 2015–16 Ahmat jatkoi Marko Hillin valmennuksessa. Joukkue sijoittui III-divisioonan runkosarjassa viidenneksi, mutta hävisi puolivälieräsarjassa Limingan Kiekko-Karhuille. Kaudella 2016–17 uutena päävalmentajana aloitti Risto Liikka. Joukkue oli runkosarjassa jälleen viides, mutta jälleen tuli tappio puolivälieräsarjassa Nivala Cowboysille.
Mestaruuskausi 2017–2018
Kauden 2017-18 joukkue kehittyi Risto Liikan johdolla peliltään ja pelaajahankinnatkin onnistuivat erinomaisesti. Joukkue voitti runkosarjan ylivoimaisesti ja puolivälieräsarjassa kaatui paikallisvastustaja OYUS suoraan kahdella voitolla (11–4 ja 5–4) ja välierissä Limingan Kiekko niinikään voitoin 2–0 (7–2 ja 14–0). Finaalissa vastaan asettui Pyhäjoen Joki-Kiekko. Ahmat voitti tämänkin otteluparin ja mestaruuden voitoin 2–0 (5–3 ja 6–2). Joukkue otti sarjakauden peleissä ennätykselliset kaksikymmentä perättäistä voittoa varsinaisella peliajalla.
Kaudella 2018-19 joukkue jatkoi toimintaansa III-divisioonassa Markku Holapan valmennuksessa. Joukkue sijoittui runkosarjassa kuudenneksi. Pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella joukkue hävisi runkosarjan voittaneelle KISE:lle suoraan kahdessa ottelussa molempien otteluiden päättyessä 1-7.
Kaarle Henrikinpoika Horn
Kaarle Henrikinpoika Horn, Kankaisten herra (n. 1550 – 16. toukokuuta 1601) oli suomalaissyntyinen ruotsalainen sotapäällikkö. Hänestä tuli sotamarsalkka vuonna 1580 ja valtaneuvos 1588. Hän oli Henrik Klaunpoika Hornin poika.
Horn puolusti pitkän vihan aikana Tallinnaa venäläisiä vastaan vuosina 1570–1571 ja 1577. Hän valtasi Läänemaan 1581 ja toimi Narvan käskynhaltijana vuosina 1581–1582 ja 1588–1590. Valtaneuvos hänestä tuli vuonna 1588. Horn joutui Juhana III:n epäsuosioon jouduttuaan luovuttamaan Kaprion, Jaaman ja Iivananlinnan venäläisille. Hänet tuomittiin kuolemaan, mutta armahdettiin viime hetkellä mestauspaikalla. Horn asettui kuningas Sigismundia vastaan sisällissodassa, tämän isä oli ollut Juhana III, ja yritti Suomessa Kaarle-herttuan lähettiläänä vaikuttaa Klaus Flemingiinkin.
Horn oleskeli Virossa 1500-luvun viimeisinä vuosina ja vaikutti osaltaan siihen, että porvaristo siellä kääntyi Kaarle-herttuan puolelle. Kaarle-herttua nimitti hänet komentajaksi ja käskynhaltijaksi Liivinmaalle. Kaarle-herttualta Horn sai vuonna 1600 Pohjois-Suomen laamanninviran. Oli herttuan mukana tämän piirittäessä Virossa Pärnun linnoitusta. Hornista tuli herttuan asettama ylikäskynhaltija Viroon ja Liivinmaalle vuonna 1600, ja vuonna 1601 hän valloitti Piebalgan linnoituksen puolalaisilta, ottaen sen komentajan voivodi Matias Dembinskin vangiksi. Tämä jäi Hornin viimeiseksi sotasaavutukseksi, sillä hän kuoli jo samana vuonna taistelussa Sigismundin puolalaisia vastaan Burtniekin linnan taistelussa Pohjois-Latviassa.
Jhonen Vasquez
thumb|Jhonen Vasquez Jhonen Vasquez (s. 1. syyskuuta 1974 San José, Kalifornia) on Yhdysvalloissa asuva sarjakuvapiirtäjä. Jhonen Vasquezin luomia sarjakuvia ovat mm. Slave Labor Graphicsin kustantamat Johnny the Homicidal Maniac, I Feel Sick, Fillerbunny, Bad Art Collection ja Squee!, ja hänet tunnetaan animaatiosarja Invader Zimin luojana ja käsikirjoittajana. Jhonen Vasquez on myös ohjannut Mindless Self Indulgencen "Shut Me Up"-musiikkivideon.
Bachi
thumb|Bacheja Bachi (, lausutaan batši) on isokokoinen plektra eli näppäin, jolla soitetaan japanilaisia soittimia shamisenia ja biwaa. Shamisenin bachi on painava, noin 20 senttimetrin pituinen ja se muistuttaa muodoltaan Y-kirjainta. Sen 'varsi' on tavallisesti valmistettu tammesta ja terävä näppäinosa koiranpensaasta eli puksipuusta. Arvokkaimmat bachit on perinteisesti valmistettu norsunluusta. Nykyään käytetään myös muovista valmistettuja näppäimiä.
thumb|left|Taiko-Bacheja Bachiksi,  (batchi tai/ja buchi) kutsutaan myös japanilaisetn Taiko-rumpujen soittoon tarkoitettuja puisia palikoita.
Suomi-sarjan kausi 2014–2015
Kausi 2014–2015 oli jääkiekon Suomi-sarjan 16. kausi. Uusia joukkueita ovat Mestiksestä pudonnut Jokipojat ja II-divisioonasta nousseet HC Indians, Hunters ja IPK. Suomi-sarjan voittajalla oli oikeus hakea lisenssiä Mestikseen, lisäksi 1-2 ylimääräistä lisenssiä oli tarjolla kaikille halukkaille. Kaikki seurat ilmoittivat halukkuudestaan Mestis-lisenssiin kauden alussa, mutta lopulta vain 11 seuraa haki lisenssiä määräaikaan mennessä.
Villi kortti -paikat Mestikseen myönnettiin Hermekselle ja RoKille. Mestiksen ja Suomi-sarjan lisenssit seuraavalle kaudelle myönnettiin 5.5.2015.
Runkosarja
Runkosarja pelataan 15 joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Lisäksi pelataan neljässä lohkossa lisäotteluita, yhteensä 36 ottelua.
Lohkoissa pelataan kaksinkertainen välisarja ja kaksi ylimääräistä ottelua, paitsi lohkossa 4, jossa pelataan nelinkertainen välisarja.
Maalivahtien torjuntapörssi
Vähintään 1/3 otteluista
Pudotuspelit
Runkosarjan kahdeksan parasta etenevät pudotuspeleihin. Kaikki ottelusarjat pelataan paras viidestä -järjestelmällä. Kotietu on runkosarjassa paremmin sijoittuneella.
Cyllene (kuu)
Cyllene on Jupiteria retrogradiseen suutaan kiertävä, epäsäännöllinen, Pasiphaë-ryhmän kuu. Sen löysi ryhmä Havaijin yliopiston astronomeja vuonna 2003. Kuu sai silloin väliaikaiseksi nimekseen S/2003 J 13.
Suomi-sarjan kausi 2014–2015
Putoamiskarsinnat
Runkosarjan sijoille 9-15 sijoittuneet jatkavat putoamiskarsintoihin niin, että ensimmäinen kierros pelataan otteluparein 9-14, 10-13 ja 11-12. Toisella kierroksella pelaavat ensimmäisen kierroksen häviäjät ja runkosarjan 15. sijoittunut. Molemmat kierrokset pelataan paras kolmesta -järjestelmällä ja kotietu on runkosarjassa paremmin sijoittuneella. Toisen kierroksen häviäjät jatkavat kolmannelle kierrokselle II-divisioonan joukkueita vastaan.
Cyllene (kuu)
Cyllene on halkaisijaltaan noin 2 kilometriä ja se kiertää Jupiteria noin 23 396 000 kilometrin etäisyydellä kiertoajan ollessa 731,099. Radan inklinaatio on 140° ja eksentrisyys 0,4116.
Nykyisen nimensä kuu sai maaliskuussa 2005 kreikkalaisen mytologian Kyllene-nymfistä.
Suomi-sarjan kausi 2014–2015
Putoamiskarsinnat
Kolmannen kierroksen lohkoissa pelataan yksinkertaiset sarjat. Lohkojen kaksi parasta saavat paikan Suomi-sarjaan ensi kaudeksi. Mikäli Suomi-sarjaan on enemmän paikkoja ensi kaudeksi auki, jaetaan lisenssinhakuoikeus seuraavassa järjestyksessä: L1/3, L2/3, L1/4, L2/4, L1/5.
Lohko 1
Myös Diskos sai paikan Suomi-sarjaan seuraavaksi kaudeksi.
Lohko 2
Myös VG-62 ja HC Indians saivat paikan Suomi-sarjaan seuraavaksi kaudeksi.
Tokka
Tokka on suuri porolauma, jossa on usein satoja tai jopa tuhansia poroja. Tokkaa ohjataan ajankohdasta riippuen moottorikelkoilla tai mönkijöillä ja maastomoottoripyörillä. Koulutetut porokoirat ovat edelleen korvaamaton apu porojen hallinnassa. Ennen moottoriaikaa tokan ajaminen tapahtui suksin tai jalkaisin.
Lauri Junnila
Lauri Johannes Junnila (11. heinäkuuta 1908 Mynämäki – 31. tammikuuta 1988 Mynämäki) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.
Tokka
Poroja ei pidetä pitkin metsiä ja tuntureita, vaan laitumet pyritään käyttämään tehokkaasti hyväksi hyvällä laidunkierrolla, jossa paliskunnat jakavat tietyt alueet käytettäviksi tiettynä ajankohtana. Laidunkierto perustuu poron luontaiseen kulkuviettiin. Keväisin tokka siirretään usein vasoma-alueille ja kesälaitumille. Talvella tokka siirtyy vähälumisemmille, ruokaisammille alueille.
Näistä syistä poroja kaipaava talvimatkailija ei ehkä näe ainoatakaan poroa alueella, joka taas viileänä kesäyönä voi olla täynnä poroja.
Revell
thumb|250px|Lentokoneen pienoismalli Revell on yhdysvaltalainen pienoismallien valmistaja, joka on perustettu vuonna 1943. Revell valmistaa auto-, lentokone-, panssarivaunu-, yksikkö-, helikopteri- ja laivapienoismalleja. Revell omistaa nykyisin myös toisen perinteikkään pienoismallien valmistajan, Monogramin. Revellillä on Saksassa vuonna 1957 perustettu sisaryhtiö Revell GmbH & Co. KG. Revell valmistaa myös pienoismallitarvikkeita esim. maaleja.
Pavello Pista de Gel
right|250px|thumb|Pavello Pista de Gel sisältäPavello Pista de Gel on jäähalli Espanjan Barcelonassa. Se toimii jääkiekkojoukkue FC Barcelonan kotihallina. Halli on valmistunut vuonna 1971. Kaukalon koko Pavello Pista de Gelissä on 61m x 26m. Hallin katsojakapasiteetti on 1256.
Halli on aivan Camp Noun vieressä.
Schwetzingen
Schwetzingen on kaupunki Baden-Württembergin osavaltiossa Saksassa. Se kuuluu Alb-Donau-Kreisiin ja sijaitsee 10 kilometriä Heidelbergistä lounaaseen ja 15 kilometriä Mannheimista kaakkoon. Kesäkuun 2022 lopussa kaupungissa oli 21 816 asukasta. Schwetzingenin pinta-ala on 21,6 neliökilometriä.
Historia
Schwetzingen mainittiin ensimmäistä kertaa vuonna 766 nimellä Suezzingen. Ensimmäinen asiakirjamaininta Schwetzingenin linnasta on vuodelta 1350. Kolmikymmenvuotisessa sodassa Schwetzingen tuhoutui lähes kokonaan. Vuonna 1759 Schwetzingen sai markkinaoikeudet ja vuonna 1833 kaupunkioikeudet. Rautatieyhteys kaupunkiin saatiin 1870. Toisessa maailmansodassa Schwetzingen ei vaurioitunut merkittävästi.
Ystävyyskaupungit
Lähde:
Väinö
Väinö on suomalainen miehen etunimi. Nimipäivää Väinö on viettänyt 17. helmikuuta vuodesta 1908 alkaen.
Väinö ja sen rinnalla huomattavasti harvinaisempi Väinämö ovat kansallisromanttisen kauden nimiä. Ne ovat Kalevalan pääsankarin, Väinämöisen nimen lyhentymiä. Sana väinä tarkoittaa joessa olevaa tyventä kohtaa.
Väinön kutsumanimenä arkikielessä esiintyy usein Väiski.
Nimiehdokkaana Väinö oli jo vuosina 1856 ja 1865, ja Kansanvalistusseuran kalenterissa se oli vuosina 1882–1883. Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi Väinö on annettu 53 532 miehelle sekä muutamalle naisellekin. Lisäksi nimi on annettu 389 henkilölle kirjoituasussa Wäinö.
Väinö oli Suomessa suosittu nimi 1900-luvun alkukymmeninä. Vuosisadan loppupuolen Suomessa nimen suosio oli melko vähäinen, mutta uudella vuosituhannella Väinö on palannut suomalaisten nimisuosikkien joukkoon. Yhteensä 1960–1990-luvulla sen sai vain 2 611 henkilöä, mutta pelkästään 2010-luvulla 4 830. Nimi on äänne- ja kirjoitusasultaan nykyään Suomessa suosituksi etunimeksi poikkeuksellinen, sillä etunimiä valittaessa Suomessa nykyisin yleensä vältetään ä:tä ja ö:tä sisältäviä nimiä.
James Cagney
James Francis Cagney, Jr (17. heinäkuuta 1899 New York, Yhdysvallat – 30. maaliskuuta 1986 New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnettiin rooleistaan gangsterina ja "kovanaamana".
Taustaa
Cagney oli enimmäkseen irlantilaista syntyperää mutta myös neljäsosaksi norjalainen. Hän kasvoi Lower East Siden naapurustossa Manhattanilla.
1740 Paavo Nurmi
1740 Paavo Nurmi on tähtitieteilijä Yrjö Väisälän vuonna 1939 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Se on nimetty juoksija Paavo Nurmen mukaan.
Paavo Nurmen likimääräinen läpimitta on 10 kilometriä. Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 2,47 kertaa niin kaukana kuin Maa, ja sen kierros Auringon ympäri kestää noin 3 vuotta ja 11 kuukautta.
Autonomous spaceport drone ship
Autonomous spaceport drone ship (ASDS) oli proomun pohjalle rakennettu laskeutumisalusta, jota SpaceX käytti rakettiensa ensimmäisten vaiheiden laskeutumiskokeissa. Aluksella oli merkittävä rooli SpaceX:n rakettien uudelleenkäyttösuunnitelmissa, joilla yhtiö tähtää alentamaan merkittävästi laukaisujen hintoja. SpaceX suunnitteli aluksen käyttöä kelluvana laukaisualustana, jossa raketin ensimmäinen vaihe tankattaisiin uudelleen, ja lähetettäisiin paluulennolle lähtöpaikkaansa. Yhtiö ei kuitenkaan ole ilmoittanut suunnitelmalle minkäänlaista aikataulua.
ASDS pystyi pitämään paikkansa kolmen metrin tarkkuudella kovassakin merenkäynnissä satelliittinavigoinnin, dynaamisen paikannusjärjestelmän ja ruoripotkurien avulla.
ASDS rakennettiin Marmac 300 -nimisen kansiproomun pohjalta vuoden 2014 lopulla, ja otettiin ensi kertaa käyttöön CRS-5-laukaisun aikana. Raketin ensimmäisen vaiheen laskeutuminen ei onnistunut täydellisesti tällä lennolla, sillä vaikka se onnistui laskeutumaan oikeaan paikkaan, se laskeutui suurella nopeudella.
Tammikuussa 2015 SpaceX:n toimitusjohtaja Elon Musk ilmoitti Twitterissä, että ASDS nimetään "Just Read the Instructionsiksi".
Historia
Pearlingtonissa, Mississippissä toimiva Gulf Coast Fabrication rakensi Marmac 300 -kansiproomun (CG No. 1063184) hinaajia ja lauttoja operoivalle McDonough Marine Servicelle vuonna 1998. Proomu oli valmistuessaan 88 metriä pitkä ja 30 metriä leveä, ja sen syväys oli noin kuusi metriä.
Proomu siirtyi uuteen käyttöön 2014, kun SpaceX hankki sen käyttöönsä rakettien laskeutumiskokeita varten. Proomun kantta jatkettiin pituussuunnassa 91-metriseksi ja leveyssuunnassa 52-metriseksi. Alus sai myös Thrustmasterin valmistaman ruoripotkurijärjestelmän. Proomu on miehittämätön ja sen ohjausjärjestelmä pystyy toimimaan itsenäisesti, mutta sitä voidaan myös ohjata toisesta lähistöllä olevasta aluksesta. ASDS:n kotisatama on tällä hetkellä Floridan Jacksonville.
Alkuperäinen ASDS palautettiin omistajalleen alkuperäiseen käyttöönsä kesäkuussa 2015.
Sisaralukset
pienoiskuva|Of Course I Still Love You
ASDS:llä oli kesäkuussa 2015 kaksi Marmac 300:n pohjalle rakennettua sisaralusta: Of Course I Still Love You, sekä toinen, Tyyneenmereen laskeutuville rakettivaiheille tarkoitettu alus.
A Shortfall of Gravitas korvaa Of Course I Still Love You -aluksen.
Nikkelisulfidi
Nikkelisulfidi (NiS) on nikkeli- ja sulfidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään metallisen nikkelin valmistuksessa ja katalyyttinä kemianteollisuuden prosesseissa. Luonnossa nikkelisulfidia esiintyy milleriittimineraalina.
International Superhits!
International Superhits! on yhdysvaltalaisen pop-punkyhtye Green Dayn kokoelmalevy. Se ilmestyi vuonna 2001. Levyllä on mukana kaikki yhtyeen singleinä julkaistut kappaleet sekä kaksi uutta kappaletta: Maria ja Poprocks & Coke.
Nikkelisulfidi
Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa nikkelisulfidi on mustaa kiteistä ainetta. Yhdiste on veteen liukenematonta eikä se liukene myöskään laimeisiin happoihin. Väkeviin happoliuoksiin nikkelisulfidi kuitenkin liukenee. Yhdisteellä on metallinkaltainen kiilto eikä se välttämättä ole koostumukseltaan täysin stoikiometrinen, minkä vuoksi sitä voidaan pitää myös nikkelin ja rikin seoksena. Nikkelisulfidilla on kolme eri kidemuotoa eli se on polymorfinen yhdiste. Sen kidemuodot ovat amorfinen α-muoto, alkeiskopiltaan heksagonaalinen β-muoto ja romboedrinen γ-nikkelisulfidi.
Valmistus ja käyttö
Nikkelisulfidia voidaan valmistaa nikkelijauheen ja sulan rikin välisellä reaktiolla tai saostamalla nikkeliliuoksista rikkivedyn tai ammoniumsulfidin avulla. Lievästi happamissa olosuhteissa saostettaessa muodostuu nikkelisulfidin γ-muotoa, neutraaleista olosuhteista saostettaessa muodostuu pääasiassa α-nikkelisulfidia ja emäksisissä olosuhteissa saostuu β-kidemuotoa.
Nikkelisulfidia käytetään metallisen nikkelin valmistuksessa ja sen saostumista käytetään analyyttisessä kemiassa nikkelin tunnistamiseen. Katalyyttinä nikkelisulfidia käytetään orgaanisten rikkiyhdisteiden vedyttämiseen ja rikkivedyn hapetuksessa.
Sandra Borch
Muuta
Borch on lyhytkasvuinen.
Leonid Martynov
Leonid Martynov (1905 Omsk, Venäjä – 1980 Moskova, Neuvostoliitto) oli neuvostoliittolainen runoilija. Hän joutui keskeyttämään koulunkäynnin vallankumouksen puhjettua. Sen jälkeen hän teki sekalaisia töitä eri puolilla maata. Siperiassa hän julkaisi runoja sikäläisissä lehdissä. Esikoisrunokokoelma ilmestyi 1939. Toisen maailmansodan jälkeen hän sai syytteitä epäpoliittisuudesta, mutta Stalinin kuoleman jälkeisen "suojasään" alettua hänestä tuli suosittu runoilija. Hän käyttää runoissaan myyttisiä aineksia, sanamagiaa ja assosiaatioita. Runojen lisäksi hän on kirjoittanut omaelämäkerrallisia tekstejä.
Suomennetut runot
Martynovin runoja on julkaistu suomeksi myös antologioissa:
Ollisbackenin–Brantbackenin muinaisjäännösalue
Ollisbackenin ja Brantbackenin muinaisjäännösalueet sijaitsevat Kruunupyyn kunnassa Seljeksentien varrella. Alueet muodostavat yhtenäisen kokonaisuuden, jolta löytyy lähteestä riippuen neljästä seitsemään asumuspainannetta, sekä muutamia kiviröykkiöitä. Alueen läpi kulkevan Seljeksentien ojaleikkauksesta on löydetty kivikautiseen toimintaan liittyvää kvartsikiveä. Yhden kiviröykkiön keskellä on suuri kallellaan oleva kivipaasi. Alueella olevia asumuspainanteita on nimitetty aiemmin myös jätinkirkoiksi, jota ne kuitenkaan eivät ilmeisesti ole.
Alueella ei ole tehty tarkempia arkeologisia tutkimuksia, mutta se on rauhoitettu muinaismuistolain nojalla. Seljeksentien eteläpuolinen Ollisbackenin alue on merkitty maastoon kuparisella "Muinaismuisto" kyltillä, mutta alue jatkuu myös tien pohjoispuolelle. thumb|Kaivellun kiviröykkien keskellä seisova kallellaan oleva kivipaasi|none
4181 Kivi
4181 Kivi on tähtitieteilijä Yrjö Väisälän vuonna 1938 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Se on nimetty kirjailija Aleksis Kiven mukaan.
Kiven likimääräinen läpimitta on 18 kilometriä. Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 2,61 kertaa niin kaukana kuin Maa, ja sen kierros Auringon ympäri kestää noin 4 vuotta ja 3 kuukautta.
Sofonisbe
Sofonisbe (myös Sofonisba, ), puunin kielellä Saphanbaal (k. 203 eaa.) oli karthagolainen aatelisnainen, joka eli toisen puunilaissodan aikana. Hän oli Hasdrubal Giscon tytär. Hänet oli kihlattu Numidian kuninkaalle Massinissalle, joka kuitenkin vaihtoi puolta, liittyen Rooman puolelle Karthagoa vastaan. 206 eaa. Hasdrubal kihlasi hänet kuningas Syfaxille, taatakseen tämän liittolaisuuden Karthagon kanssa.
Kun Massinissa voitti yhdessä roomalaisten kanssa Syfaxin 203, hän rakastui Sofonisbeen ja nai tämän. Publius Cornelius Scipio Africanus protestoi, ja vaati Sofonisben välitöntä luovuttamista roomalaisille, jotta tämä olisi voitu viedä Roomaan triumfiin.
Massinissa pelkäsi roomalaisia enemmän kuin hän rakasti Sofonisbea. Hän tiesi, ettei hän voisi uhmata Scipiota, ja hän myös tiesi, ettei hän saisi Sofonisbea vapaaksi tai kykenisi suojelemaan tätä Rooman vihalta Sofonisben karthagolaisuuden takia. Niinpä hän eräänä yönä tarjosi Sofonisbelle myrkkymaljaa ja kysyi, halusiko tämä kuolla todellisen karthagolaisen aatelisnaisen tavoin. Aamuyöstä Sofonisbe joi maljan hetkeäkään empimättä. Scipio oli raivostunut tavasta, jolla Sofonisbe vältti triumfin, mutta osoitti kunnioitusta tätä kohtaan.
Sofonisben tarina kerrotaan Polybioksen historiateoksessa (14.4ff.); ja myös Livius mainitsee hänet (30.12.11–15.11), samoin kuin Diodoros (27.7), Appianus (Pun. 27–28), ja Cassius Dio (Zonaras 9.11).
Sofonisben traaginen kohtalo on innostanut monia kirjailijoita ja runoilijoita. V. A. Koskenniemi kirjoitti hänestä runon Massinissan hääyö, joka julkaistiin 1915 kokoelmateoksessa Elegioita.
Astéri (järvi)
Astéri ( eli (Τεχνητή) Λίμνη Αστερίου, (Technití) Límni Asteríou, Astérin tekojärvi) on tekojärvi Peloponnesoksen niemimaalla Kreikassa. Se sijaitsee Akhaian alueyksikössä Dytikí Achaḯan kunnan ja Erýmanthoksen kunnan alueilla. Järvi on muodostettu patoamalla Parapeíros-joki.
pienoiskuva|vasen|Tekojärven rakennustöitä vuonna 2019. Astérin tekojärvi rakennettiin Patraksen ja muun läntisen Akhaian vesihuollon turvaamiseksi. Siihen mahtuu noin 50 miljoonaa kuutiometriä vettä. Idean tekojärvestä nosti ensimmäisenä esille Akhaiasta kotoisin ollut Geórgios Papandréou vuonna 1963. Peíroksen–Parapeíroksen padon rakentaminen alkoi vuonna 2006 ja se valmistui vuonna 2020. Tekojärvi muodostettiin tämän jälkeen vuosina 2020–2021. Järvi on saanut nimensä läheisestä Astérin kylästä. Tekojärven alle jäi pieni Tóskesin kylä, josta asukkaat muuttivat pois vuonna 2009.
Martí Cifuentes
Martí Cifuentes (7. heinäkuuta 1982) on espanjalainen jalkapallovalmentaja. Tammikuusta 2022 lähtien hän on toiminut Hammarbyn päävalmentajana.
Ura
Cifuentes on opiskellut oikeus- ja kauppatieteitä Barcelonan yliopistossa ja valmistunut urheilujohtamisen maisteriksi Johann Cruijff -instituutista. Hän aloitti valmennusuransa 21-vuotiaana ja toimi juniori- ja apuvalmentajana. Hän valmensi vuonna 2007 lyhyen aikaa juniorijoukkueita Ajaxissa ja Millwallissa.
Helmikuussa 2014 Cifuentesista tuli UE Sant Andreun päävalmentaja. Hän luotsasi seuraa kauden loppuun saakka Segunda División B:ssä. Kaudella 2015/16 hän toimi CE L'Hospitaletin päävalmentajana, mutta sai potku maaliskuussa 2016.
Cifuentesin pesti AaB:ssa jäi lopulta vuoden mittaiseksi. Tammikuussa 2022 AaB ja Hammarby IF pääsivät sopuun Cifuentesin sopimuksen purkamisesta ja hänetsä tuli Hammarbyn uusi päävalmentaja.
Vakuutusperiaate
Vakuutusperiaate tarkoittaa sitä, että vakuutusmaksulla katetaan vakuutetulle koituvat etuudet ja maksu vastaa riskiä. Riski tasoitetaan yli kaikkien vakuutettujen joukkoon (kohorttiin) kuuluvien. Eläkevakuutuksessa vakuutetun riittää säästää eläkevakuutuksella summa, jolla voi varautua keskimääräiseen elinikään, kun taas sukanvarteen säästämällä pitäisi varautua maksimaaliseen elinikään.
Baywatch (elokuva)
Baywatch on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut Seth Gordonin ohjaama yhdysvaltalainen komediaelokuva, joka perustuu samannimiseen televisiosarjaan. Sen ensi-ilta oli Yhdysvalloissa 25. toukokuuta 2017 ja Suomessa 2. kesäkuuta 2017.
Juoni
Floridan Emerald Bayn rantavahti Mitch Buchannon (Dwayne Johnson) yrittää suojella rantaa ryhmänsä kanssa erilaisilta uhilta. Yksi näistä on Victoria Leedsin (Priyanka Chopra) johtama rikollisorganisaatio.
Esituotanto
Baywatch-elokuvasta on ollut puhetta jo vuodesta 2004 asti, mutta vasta vuonna 2015 Seth Gordonin astuttua ohjaajan paikalle alkoi projekti edetä nopeammalla vauhdilla.
Vuonna 2014 Justin Malen ensin uudelleenkirjoitti käsikirjoituksen, minkä jälkeen Damian Shannon ja Mark Swift muokkasivat sitä humoristisempaan suuntaan.
Lokakuussa 2014 kerrottiin Dwayne Johnsonin saaneen pääroolin. Seuraavaksi elokuussa 2015 roolin sai Zac Efron ja myöhemmin marraskuussa naispäärooliin valittiin Alexandra Daddario.
Kuvaukset
Baywatchin kuvaukset alkoivat 22. helmikuuta 2016 Floridassa ja Savannahissa.
Arvosteluja
Muropaketti-sivusto toteaa elokuvan suurimman ongelman olevan se, että se ei ole tarpeeksi hauska tai törkeä.
Ricardo Montalbán
Montalbánilla oli lukuisia keskeisiä elokuvarooleja. Hän esiintyi myös musikaalissa Jamaica (1957–1959), josta oli ehdolla Tony-palkinnon saajaksi 1958. Hänet muistetaan lisäksi Chrysler Cordoban mainoksista 1970-luvun lopulta. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella.
Baywatch (elokuva)
Jatko-osa
Toukokuussa 2017 tuottaja Beau Flynn kertoi jatko-osan olevan mahdollinen. Johnson, Efron sekä käsikirjoittajat Damian Shannon ja Mark Swift olisivat mukana.
Ricardo Montalbán
Montalbán oli 26. lokakuuta 1944 alkaen naimisissa Georgiana Youngin kanssa. Pariskunta sai yhdessä neljä lasta. Näyttelijä joutui käyttämään pyörätuolia vuodesta 1993, mutta vanhoilla päivilläänkin hän toimi ääninäyttelijänä sarjoissa Bittipää (1995–1997) ja Kim Possible (vuodesta 2002).
Montalbán kuoli 14. tammikuuta 2009 88-vuotiaana Los Angelesissa, Kaliforniassa.
Margherita (Italian kuningatar)
Margherita (myös Savoijin Margherita, 20. marraskuuta 1851 Torino, Italia – 4. tammikuuta 1926 Bordighera, Italia) oli Italian kuninkaan Umberto I:n puoliso. Hänen isänsä oli Genovan herttua Ferdinand ja äitinsä Saksin ruhtinatar Elisabet. Hän meni naimisiin serkkunsa Umberton kanssa vuonna 1868. Hänen pojastaan tuli Italian kuningas nimellä Viktor Emanuel III sen jälkeen kun Umberto I oli kuollut 29. heinäkuuta 1900 salamurhan uhrina. Margherita kallistui poliittisesti fasismiin.
Johan
Johan on miehen etunimi, Raamatusta peräisin olevan Johannes-nimen muunnelma, joka on käytössä ainakin Ruotsissa, Norjassa, Tanskassa ja Alankomaissa sekä myös suomenruotsalaisilla.
Margherita (Italian kuningatar)
Hänen mukaansa on nimetty pizza Margherita.
Johan
Varsinkin Suomen historian henkilöistä, joiden nimi aikalaislähteissä ja asiakirjoissa on ollut ruotsin kielen mukaisesti Johan, saatetaan suomenkielisissä yhteyksissä käyttää myös nimen suomenkielistä muotoa Juhana tai talonpoikaissäätyyn kuuluvista suomenkielisistä henkilöistä myös muotoa Juho.
Ruotsissa Johanin ja Johanneksen nimipäivä on nykyään 27. joulukuuta (vuosina 1993–2000 se oli 24. kesäkuuta). Suomessa Johanin nimipäivä on nykyisinkin suomenruotsalaisen kalenterin mukaan 24. kesäkuuta.
Suomessa nimi Johan on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu vuoden 2019 loppuun mennessä 35 754 miehelle ja noin 30 naiselle.
Parapeíros
Parapeíros, antiikin Teutheas , on joki Akhaiassa Peloponnesoksen niemimaalla Kreikassa. Se saa alkunsa Erýmanthos-vuorelta ja laskee Peíros-jokeen, jonka sivujoki se on. Joki on padottu, mikä muodostaa Astérin tekojärven.
Robbie Azodo
Robbie Floyd Odimegwu Azodo (s. 23. huhtikuuta 2001 Vantaa) on suomalais-nigerialainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on oikea laitalinkki. Hän edustaa Honkaa.
Azodo on edustanut juniorisarjoissa IVUa (Itä-Vantaan Urheilijat) Tikkurilan Palloseuraa, PK-35 Vantaata (2017) ja PK Keski-Uusimaata (2018). TiPSissä hän pelasi ensimmäiset miesten sarjaottelunsa 15-vuotiaana. Azodo pelasi 20 ottelua ja teki kuusi maalia Kakkosen kaudella 2018.
Kaudeksi 2019 Azodo siirtyi Honkaan. Honka Akatemian Kakkosen avauskierroksen kotiottelussa Jazzia vastaan 27. huhtikuuta Azodo teki joukkueensa molemmat maalit Honka Akatemian voittaessa 2–1. Kaksi päivää myöhemmin 29. huhtikuuta hän pelasi ensimmäisen ottelunsa pääsarjatasolla Veikkausliigassa. Azodo tuli vaihdosta kentälle, kun Honka hävisi vierasottelun HIFK:lle 0–2.
Azodon isä Hilary Azodo (s. 1974) on pelannut jalkapalloa Itävallan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla.
Suomen huonoin laulaja (albumi)
Suomen huonoin laulaja on vuonna 2007 julkaistu kokoelmalevy. Albumille on koottu laulamaan laulajia, jotka osallistuivat vuonna 2007 järjestettyyn Suomen huonoin laulaja -laulukilpailuun.
Levy sisältää myös Olli ”Cola-Olli” Hokkasen oman kappaleen ”Liian hapokasta”.
Mibefradiili
Mibefradiili (C29H38N3O3F) on bentsimidatsolijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdiste kuuluu kalsiumkanavan salpaajiin ja sitä on käytetty korkean verenpaineen hoidossa, mutta se on vedetty markkinoilta muiden lääkkeiden kanssa ilmenneiden haitallisten yhteisvaikutusten vuoksi.
Ominaisuudet
Mibefradiili on huoneenlämpötilassa valkoista kiteistä ainetta. Yhdistettä käytettiin tyypillisesti dihydrokloridisuolana, joka on vesiliukoista.
Vaikutusmekanismi
Mibefradiili on sydämen T-tyypin kalsiumkanavien salpaaja. Kalsiumkanavien salpautuessa kalsiumionien virtaus soluihin estyy ja verisuonet rentoutuvat. Tämä alentaa verenpainetta. Mibefradiili tuli markkinoille vuonna 1997. La Roche markkinoi yhdistettä korkean verenpaineen ja stabiilin angina pectoriksen hoitoon. Se kuitenkin vedettiin markkinoilta jo vuonna 1998 vakavien muiden lääkeaineiden kanssa havaittujen yhteisvaikutusten vuoksi. Mibefradiili on CYP3A4-entsyymin inhibiittori ja CYP3A4 metaboloi useita lääkeaineita. Haittavaikutuksia havaittiin muun muassa β-salpaajien, verapamiilin ja diltiatseemin kanssa ja näitä olivat muun muassa vaaralliset rabdomyolyysi ja niin kutsuttu kääntyvien kärkien oireyhtymä (Torsade des pointes). Mibefradiilin ja muiden lääkkeiden yhteisvaikutuksen tiedetään aiheuttaneen ainakin yhden kuolemantapauksen.
Bryan Brown
Bryan Neathway Brown (s. 23. kesäkuuta 1947) on australialainen näyttelijä.
Aiempi elämä
Brown syntyi Sydneyssä pianisti-siivooja Molly Brownin ja John ”Jack” Brownin lapseksi. Hän kasvoi Bankstown-nimisessä lähiössä Uudessa Etelä-Walesissa, Australiassa. Brown aloitti työskentelyn AMP:llä ja aloitti amatööriteatteriesiintymiset. Sieltä hän löysi halunsa näytellä.