cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Miika Elomo
Miika Elomo (s. 21. huhtikuuta 1977 Turku) on pelaajauransa lopettanut suomalainen jääkiekkoilija. Hän toimi vuosina 2014–2015 SM-liigajoukkue Turun Palloseuran päävalmentajana ja sitä ennen apuvalmentajana. Nykyään hän valmentaa norjalaista Storhamaria.
Elomo aloitti uransa 1994 I-divisioonassa Kiekko-67:n joukkueessa. Kauden lopulla hän siirtyi TPS:n riveihin, jossa pelasi myös kauden 1995–1996. Hänet valittiin NHL:n vuotuisessa varaustilaisuudessa 1995 numerolla 23 Washington Capitalsiin.
Seuraavaksi kaudeksi laitahyökkääjänä pelannut Elomo siirtyikin Yhdysvaltoihin, mutta sai peliaikaa vain Washingtonin farmijoukkueesta Portland Piratesista, joten hän palasi Suomeen kesken kauden 1997–1998 HIFK:hon.
Hän palasi Amerikkaan 1999–2000, ja sai peliaikaa Washington Capitalsin kokoonpanossa kahden ottelun verran, ja sai yhden syöttöpisteen. Loppukauden hän pelasi farmijoukkueessa. Vuonna 2000 hänet myytiin Calgary Flamesiin, muttei saanut sielläkään peliaikaa. Elomo pelasikin koko kauden 2000–2001 Calgaryn farmijoukkueessa AHL-liigan Saint John Flamesissa, joka sitten voittikin liigan mestaruuden, eli Calder Cupin.
Elomo palasi voitokkaan AHL-kauden jälkeen Suomeen ja TPS:aan. Hän siirtyi kuitenkin kesken kauden 2001–2002 Turusta Bluesiin. Elomo pelasi runsaat kolme kautta Bluesissa. Hän joutui jättämään kauden 2004–2005 kesken pahan rannevamman takia, eikä ole pelannut tämän jälkeen liigatasolla.
Myös Miika Elomon veljet Teemu Elomo ja Tommi Elomo ovat jääkiekkoilijoita.
Carbon (ohjelmointirajapinta)
Carbonista ei julkaistu 64-bittistä rajapintaa kun muu käyttöjärjestelmä päivitettiin 2007 ja 2012 OS X 10.8 Mountain Lionin julkaisun yhteydessä rajapinta julistettiin vanhentuneeksi ja poistettiin kokonaan macOS Catalina (10.15) -julkaisusta.
Muita Mac OS X:n ohjelmointirajapintoja ovat Cocoa, X11, POSIX ja Java.
Vahanga
Vahanga on pieni atolli Tuamotun saaristossa Groupe Actéonin ryhmässä, viisi mailia Tenarungasta länteen. Atolli on kookospuiden peittämä, ja sen pinta-ala on 3,8 neliökilometriä.
Lentävien lautasten hyökkäys
Lentävien lautasten hyökkäys on yhdysvaltalainen tieteiselokuva vuodelta 1956. Elokuvan on ohjannut Fred F. Sears, ja päärooleissa nähdään Hugh Marlowe ja Joan Taylor. Elokuva menestyi alkuaikoinaan kohtalaisesti, mutta jälkikäteen siitä on tullut tieteiselokuvagenren klassikko. Elokuva oli inspiraatio Tim Burtonin vuoden 1996 elokuvalle Mars hyökkää!, ja myös samana vuonna ilmestynyt Independence day – Maailmojen sota sai vaikutteita elokuvasta.
Juoni
Elokuvassa alienit saapuvat maapallolle lentävillä lautasilla ja julistavat sodan ihmisiä vastaan. Alienien teknologia on liian ylivoimaista ihmisille, joten lopputaistelun lähestyessä joukko tiedemiehiä yrittää löytää keinoja taistella alieneita vastaan.
Erikoistehosteet
Elokuva on tullut tunnetuksi Ray Harryhausenin luomista stop motion -tehosteista. Elokuvassa esiintyvien lentävien lautasten tehosteet näyttävät aikaisekseen todella aidoilta: ne liikkuvat ilmassa hyvin todentuntuisesti ja näyttävät siltä, kuin ne oikeasti lentäisivät. Lentävien lautasten lisäksi Harryhausen animoi elokuvaan yksityiskohtaisesti tuhoutuvia rakennuksia.
Malliteoria
Malliteoria on logiikan osa-alue, joka tutkii matemaattisia struktuureita kuten ryhmiä, graafeja ja kuntia. Malli eli struktuuri koostuu perusjoukosta ja tämän alkioiden välisiä suhteita kuvaavista funktioista.
Erik Castrén
Erik Johannes Sakari Castrén (20. maaliskuuta 1904 Helsinki – 24. kesäkuuta 1984 Helsinki) oli suomalainen oikeustieteen professori ja diplomaatti. Opiskeluaikanaan hän toimi Akateemisessa Karjala-Seurassa.
Erik Castrénin vanhemmat olivat pankinjohtaja Sakari Castrén ja Lydia Rosaura Lemberg. Hän pääsi ylioppilaaksi 1921 ja valmistui lakitieteen kandidaatiksi 1926 sekä lakitieteen lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1938. Castrén sai varatuomarin arvon 1930. Hän teki opintomatkan Saksaan ja Sveitsiin 1935–1936.
Erik Castrén oli ulkoasiainministeriössä avustajana 1926, vt. jaostosihteerinä 1927 sekä Suomen Pariisin lähetystön avustajana 1929–1930. Hän toimi sitten asianajajana ja oli helsinkiläisen J. Castrénin asianajotoimiston osakkaana 1930–1939. Talvi- ja jatkosodan aikana Erik Castrén oli ulkoministeriön neuvottelevana virkamiehenä 1939–1945. Hän oli Suomen valtuuskunnan jäsenenä Petsamon nikkelineuvotteluissa Moskovassa 1941, asiantuntijana Moskovan välirauhanneuvotteluissa 1944 sekä valtion asiamiehenä merisotasaalisoikeudessa 1943–1944. Hän ei hyväksynyt juutalaispakolaisten luovutuksia natsi-Saksaan.
Castrénin ansioksi lasketaan, että hän löysi sopimustekniset aukot, joilla Suomi pääsi irtautumaan Ryti–Ribbentrop-sopimuksesta. Sodan jälkeen Castren työskenteli kansainvälisen oikeuden ynnä valtiosääntöoikeuden professorina Helsingin yliopistossa 1945–1967.
Castrén oli muun muassa Haagin pysyvän kansainvälisen välitystuomioistuimen jäsenenä vuodesta 1954 alkaen, vertailevan oikeustieteen instituutin esimiehenä 1954–1956 ja Saksan velkojen järjestelyä koskeneen kansainvälisen välitystuomioistuimen varapresidenttinä vuodesta 1954 sekä presidenttinä vuodesta 1967. Hän oli Suomen valtuuskunnan jäsenenä YK:n yleiskokouksissa 1956–1957 ja 1968–1977. Erik Castrén -instituutti, kansainvälisen oikeuden ja ihmisoikeuksien instituutti Helsingin yliopistossa, on nimetty hänen mukaansa.
Myös Erik Castrénin pojasta Martti Castrénista tuli Helsingin yliopiston oikeustieteen professori.
Westerland (täsmennyssivu)
Westerland tarkoittaa seuraavia asioita:
Westerland
500 cc (albumi)
500 cc on suomalaisen Popeda-yhtyeen neljästoista studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1997.
James Goldsmith
Hänen isänsä oli saksalaista syntyperää oleva Ison-Britannian kansalainen ja äitinsä ranskalainen. Goldsmith opiskeli Eton Collegessa, mutta jätti opinnot kesken. Hän loi huomattavan omaisuuden elintarvike- ja lääketeollisuudessa. Hän osti vuonna 1977 ranskalaisen L’Express-viikkolehden, jonka avulla hän pyrki saamaan ajatuksiaan julkisuuteen. Hän myi lehden vuonna 1987.
Vuonna 1993 hän julkaisi teoksen The Trap, jonka Paavo Väyrynen käänsi suomeksi nimellä Ansa (1995). Kirjassaan Goldsmith kuvaa miten länsimainen yhteiskunta on ”mennyt ansaan” ja varoittaa tehomaatalouden, ydinenergian, vapaakaupan ja erityisesti monenkeskisen GATT-järjestelmän (General Agreement on Tariffs and Trade) vaaroista. Energiantuotannon lisäämisen sijaan Goldsmith suosittelee energian säästöä, johon päästäisiin ottamalla käyttöön uutta tekniikkaa, joka vähentää sähkön tarvetta. Hän kirjoitti vielä vuonna 1995 kirjan The Response, jossa vastaa Ansaa koskevaan kritiikkiin.
Hän vastusti Euroopan yhdentymistä, ja perusti Euroopan unionin vastaisen Referendum Party -puolueen. Hän työskenteli Euroopan parlamentissa riippumattomat kansakuntien puolesta –ryhmässä vuosina 1995–1997. Goldsmith kuoli syöpään 19. heinäkuuta 1997 64 vuoden ikäisenä.
Henrik Harlaut
right|thumb|Henrik Harlaut (2011) Henrik Harlaut (s. 14. elokuuta 1991 Sollentuna) on ruotsalainen ammattilais-freestylelaskija.
Harlaut laski ensimmäisen slopestylen maailmancupkilpailun syksyllä 2012 Argentiinassa sijoittuen toiseksi. Hän voitti big air -kilpailun Aspenin X Gamesissa vuosina 2013 ja 2014. Slopestylessa hän oli toinen vuonna 2013. Hän sijoittui Sotšin olympialaisissa 2014 slopestylessa kuudenneksi.
Harlaut tunnetaan switch 1620 -hypystä ja nosebutter triple cork 1620:stä, jotka hän teki ensimmäisenä maailmassa. Harlautin sponsoreina toimivat Oakley, Armada, Full Tilt, Empire Attire, Inspired, Blue-Tomato ja Harlaut Champagne.
Vaikutteikseen Harlaut kertoo Tanner Hallin, Mike Hornbeckin ja Tom Wallischin. Hänen muita harrastuksiaan ovat rullalautailu, trampoliini ja jääkiekko.
Théophane Matthew Thannickunnel
Théophane Matthew Thannickunnel (23. syyskuuta 1928 Plassanal – 18. marraskuuta 2016) oli intialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin premonstratenssien papiksi 15. elokuuta 1959 ja nimitettiin Jabalpurin hiippakunnan johtoon 1. maaliskuuta 1976. Piispaksi konsekroinnin suoritti 31. maaliskuuta 1977 Eugene Louis D’Souza, jota avustivat Leobard D’Souza ja Joseph Pallikaparampil.
Thannickunnel jäi eläkkeelle 16. toukokuuta 2001.
Haaraheltta
Haaraheltta (Cantharellula umbonata), aiemmin nimellä harmaa vahvero, on yleinen erityisesti kangasmetsissä tavattava syötävä sienilaji. Se on suhteellisen pienikokoinen, ei yleensä yli 5 cm leveä, väriltään jalka ja yläpinta ovat harmaat, toisinaan sinertävät. Heltasto on aluksi valkoinen samoin kuin itiöpöly. Haaraheltan nimitys kuvaa hyvin helttamuodostelmaa, joka on epätavallinen.
Sitkeytensä ja ulkomuotonsa vuoksi lajia on pidetty vahveroiden sukulaisena, mutta se kuuluu geneettisesti lähemmäs esimerkiksi vahakkaita.
Haaraheltta on lähes tuoksuton ja miedonmakuinen, mutta sopii ravinnoksi.
Lähteet
thumb|left|Haaraheltan itiölaskeuma toisen itiöemän lakilla
Matti Väisänen
Matti Väisänen voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Abraham D. Mattam
Abraham D. Mattam (21. marraskuuta 1922 – 16. huhtikuuta 2019 ) oli intialainen syyrialais-malabarilaisen katolisen kirkon piispa. Hänet vihittiin konsekroidun elämän instituutin papiksi 15. maaliskuuta 1950 ja nimitettiin Satnan arkkipiispalliseksi eksarkiksi 29. heinäkuuta 1968. Hän sai nimityksen sen piispaksi 26. helmikuuta 1977, ja piispaksi vihkimisen suoritti 30. huhtikuuta Eugene Louis D'Souza, jota avustivat Leobard D'Souza ja Théophane Matthew Thannickunnel.
Mattam sai tohtorinarvonsa filosofiassa Rooman Paavillisesta gregoriaanisesta yliopistosta vuonna 1958.
Pieksänjärvi
Pieksänjärvi (myös Pieksäjärvi ) on järvi Pieksämäellä Etelä-Savossa. Pieksämäen keskusta sijaitsee järven etelärannalla.
Pieksänjärven pinta-ala on 20,98 neliökilometriä, pituus noin yhdeksän kilometriä ja leveys noin viisi kilometriä. Rantaviivan pituus on 64,4 kilometriä. Järven tilavuudeksi on laskettu 43,4 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0434 kuutiokilometriä. Pieksänjärvi on melko matala. Järven keskisyvyys on 2,07 metriä ja suurin syvyys 14 metriä. Syvin kohta sijaitsee järven eteläosassa. Sen lisäksi järven länsiosassa sijaitsevan Syväsaaren länsipuolella on pieni yli 6 metriä syvä kohta. Muualla järvi on alle 6 metriä syvä.
Pieksämäen keskusta sijaitsee järven etelärannalla ja asutus jatkuu paikoin rantaan asti. Keskustassa on myös Pieksämäen ylläpitämä Hiekanpään uimaranta. Järven itärantaa seurailee Savon rata ja länsirantaa kantatie 72. Tiheämpää asutusta on keskustan lisäksi järven luoteisrannalla Nenonpellon kylän yhteydessä.
Pieksänjärvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Rautalammin reitin valuma-alueen (14.7) Pieksäjärven valuma-alueella (14.79). Sen vedenpinnan korkeus on 118,9 mpy. Suurimpia suoraan Pieksänjärveen laskevia vesistöjä ovat Kirkko-Surnui ja Uuhilampi. Pieksänjärvi laskee sen pohjoisosan Vemmellahdesta lähtevää Haapajokea pitkin. Haapajoki kulkee Kaihlasen kautta ja laskee edelleen Haapajärveen.
Haaga-Helia ammattikorkeakoulu
thumb|Haaga-Helian Pasilan opetuspiste on entinen Helian päärakennus.
Haaga-Helia on yksityinen ammattikorkeakoulu, joka kouluttaa liike-elämän ja palveluelinkeinojen asiantuntijoita sekä tutkii ja kehittää näihin aloihin liittyvää osaamista ja toimintaa. Koulutusalat ovat liiketalous, tietotekniikka, hotelli-, ravintola- ja matkailuala, johdon assistenttityö, toimittajakoulutus, liikunta-ala sekä ammatillinen opettajankoulutus.
Haaga-Helia aloitti toimintansa vuoden 2007 alussa, kun Helsingin liiketalouden ammattikorkeakoulu (Helia) ja Haaga Instituutin ammattikorkeakoulu yhdistivät toimintansa. Oppilaitoksessa on vuonna 2019 noin 10 500 opiskelijaa ja henkilöstöä yhteensä noin 650. Korkeakoulun englanninkielinen nimi on Haaga-Helia University of Applied Sciences. Koulu toimii viidellä kampuksella: Pasilassa, Haagassa, Malmilla, Porvoossa ja Vierumäellä. Sen ohjelmaan kuuluu alempia ja ylempiä ammattikorkeakoulututkintoja suomeksi ja englanniksi. Lisäksi koulutetaan ammatillista opettajia, opinto-ohjaajia ja ammatillisia erityisopettajia.
Haaga-Helian opiskelijoiden edunvalvontaa ja yhteisiä asioitava hoitava opiskelijakunta on nimeltään Helga.
Inhimillinen eläin, eläimellinen ihminen
Inhimillinen eläin, eläimellinen ihminen: Sosiaalisen käyttäytymisen avaimet on eläintutkija Jussi Viitalan vuonna 2003 ilmestynyt kirja. Teos oli Tieto-Finlandia-ehdokkaana vuonna 2005.
Haaga-Helia ammattikorkeakoulu
Koulutusalat, tutkinnot ja koulutusohjelmat
Porvoon kampuksella on aiemmin ollut myös ruotsinkielisiä koulutusohjelmia (utbildningsprogram), mutta niistä luovuttiin syksyllä 2013.
Ammattikorkeakoulututkintoon johtava koulutus (AMK)
Suomenkieliset ohjelmat:
Englanninkieliset ohjelmat (DP):
Ylempään ammattikorkeakoulututkintoon johtava koulutus
Suomenkieliset ohjelmat:
Englanninkieliset ohjelmat:
Organisaatio
Haaga-Helian rehtorina ja toimitusjohtajana toimii Minna Hiillos, vararehtoreina toimivat Katja Komulainen (Opetus ja oppiminen), Salla Huttunen (osaaminen, TKI ja digitalisaatio) ja Jouni Ahonen (kaupallinen toiminta ja kansainvälisyys). Yhtiön hallituksen alaisena rehtori johtaa koko Haaga-Helian toimintaa ja sen kehittämistä.
Kampukset
Haaga-Helia toimii viidellä kampuksella: Pasilassa, Haagassa, Malmilla, Porvoossa ja Vierumäellä.
Haagan restonomikampuksella on hotelli-, ravintola- ja matkailualan koulutusta. Malmin toimipisteessä tarjotaan liiketalouden koulutusta. Pasilan toimipisteessä on liiketalouden, tietojenkäsittelyn ja journalismin koulutusta. Pasilassa toimii myös Haaga-Helia Ammatillinen opettajakorkeakoulu.
Hallitus
Haaga-Helian toimintaa johtaa hallitus, jonka puheenjohtaja on rakentamisen ja talotekniikan toimialajohtaja Jorma Rauhala. Hallituksen muut jäsenet: yliopettaja Minna-Maari Harmaala, johtaja Mirja Heiskari, toimitusjohtaja Tauno Jalonen, kehitysjohtaja Björn Keto, johtaja Markku Lahtinen, kehittämispäällikkö Kai Laikio (1. varapuheenjohtaja), opiskelija Iida Tervo, toimitusjohtaja Timo Lappi (2. varapuheenjohtaja), Haaga-Helia ammattikorkeakoulu Oy:n toimitusjohtaja Minna Hiillos, talousjohtaja Virpi Peltoniemi (hallituksen sihreeri).
Taustaa
Haaga-Helia ammattikorkeakoulu syntyi vuoden 2007 alussa, kun Helsingin liiketalouden ammattikorkeakoulusta (Helia) ja Haaga Instituutin ammattikorkeakoulusta muodostettiin uusi ammattikorkeakoulu. Heliassa oli tuolloin noin 6000 opiskelijaa ja Haagassa noin 4000 opiskelijaa. Haaga Instituutin ammattikorkeakoulu aloitti amk-kokeilun vuonna 1991 ensimmäisten kokeiluluvan saaneiden joukossa ja se vakinaistettiin vuonna 1996. Helia aloitti amk-kokeilun vuonna 1992 ja se vakinaistettiin vuonna 1997.
Focșani
Focşani on  Vrancean piirikunnan pääkaupunki Moldovassa Romaniassa. Kaupungin väkiluku vuonna 2011 oli 73 868.
Väestö
Vuoden 2011 väestölaskennan mukaan Focșanissa asui 73 868 asukasta ja sen väestötiheys oli 1 535 /km².
Maantiede
Focşani sijaitsee alueella, jolla on paljon lohkoliikuntoja, mikä lisää maanjäristyksien vaaraa. Alue on tunnettu viinistä. Luonnonvaroina alueella on rautaa, hiiltä, kuparia ja maaöljyä.
Historia
Koska kaupunki sijaitsi Moldovan ja Valakian rajalla, se oli Venäjän keisarikunnan ja Balkanin välisellä tärkeällä kauppareitillä. Kaupungin lähettyvillä pidettiin vuonna 1772 Venäjän keisarikunnan ja Osmanien valtakunnan konferenssi. Vuonna 1789 osmanit kärsivät tappion Focşanin taistelussa Habsburgin monarkiaa ja Aleksandr Suvorovin johtamaa Venäjän keisarikuntaa vastaan.
Krimin sodan jälkeen Focşani oli tärkeä Moldavian ja Valakian välillä sijaitseva hallinnollinen keskus. Alexandru Ioan Cuzasta tuli ensimmäinen uuden ajan hallitsija, kun hänet valittiin samanaikaisesti sekä Moldavian että Valakian ruhtinaaksi. Kaupunki vaikutti merkittävästi Romanian kuningaskunnan syntyyn, ja sen muistoksi keskustorille on pystytetty obeliski.
Ensimmäisessä maailmansodassa kaupungin halkaisi linnoitusalue, joka tunnetaan nimellä Siretin linja. Joulukuussa 1917 kaupungissa allekirjoitettiin Romanian kuningaskunnan ja keskusvaltojen välinen aselepo.
Andrei Rjabuškin
Andrei Petrovitš Rjabuškin (29. lokakuuta (J: 17. lokakuuta) 1861 Stanitšnaja Sloboda – 10. toukokuuta (J: 27. huhtikuuta) 1904 Didvino) oli venäläinen taidemaalari. Hänen realistiset teoksensa keskittyvät pääasiassa tavallisten 1600-luvun venäläisten elämään.
Rjabuškin syntyi Stanitšnaja Slobodan kylässä Tambovin kuvernementissa. Sekä hänen isänsä että veljensä maalasivat ikoneja. Rjabuškin jäi orvoksi 14-vuotiaana. Hän pääsi Moskovaan opiskelemaan ja siirtyi myöhemmin Pietariin. Vuonna 1880 Pavel Tretjakov osti hänen teoksensa.
Rjabuškin päätti opintonsa akatemiassa 1892. Hän osallistui peredvižniki-taiteilijaryhmän näyttelyihin vuosina 1890, 1892 ja 1894, mutta hylkäsi ryhmän myöhemmin.
Rjabuškin suunnitteli myös mosaiikkeja ja maalasi freskoja kirkkoihin. Pietarissa hänen maalaustensa pohjalta tehtyjä mosaiikkeja on Kristuksen ylösnousemuksen katedraalissa. Hän sairastui tuberkuloosiin ja lähti Sveitsiin hoidettavaksi, mutta kuoli keuhkotautiin ateljeessaan 1904.
Ben Mee
pienoiskuva|Ben Mee tammikuussa 2016. Benjamin Thomas "Ben" Mee (s. 21. syyskuuta 1989 Sale) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Brentfordia. Aiemmassa seurassaan Burnleyssä hän oli joukkueensa kapteeni.
Mee pelasi Manchester Cityn junioreissa mutta aloitti liigauransa mestaruussarjassa kevätkaudella 2011 Leicester Cityssä ja kaudella 2011–2012 Burnleyssa, jonka omistukseen hän siirtyi tammikuussa 2012. Burnleyn pelatessa Valioliigassa kaudella 2014–2015 Mee pelasi 33 ottelua ja teki kaksi maalia. Kauden päätteeksi Burnley putosi mestaruussarjaan mutta nousi keväällä 2016 takaisin Valioliigaan. Kaudella 2016–2017 Mee pelasi 34 liigaottelua ja teki yhden maalin. Seuraavalla kaudella hän pelasi 29 liigaottelua loukkaantumisen pilattua hänen loppukautensa, ja kaudella 2018–2019 hän pelasi joukkueensa kaikki 38 liigaottelua alusta loppuun. Kaudella 2019–2020 Mee pelasi joukkueensa 32 ensimmäistä liigaottelua alusta loppuun ja teki viimeisessä niistä maalin Crystal Palacea vastaan mutta oli vammojen vuoksi poissa kuudesta viimeisestä ottelusta. Heinäkuussa 2020 hän jatkoi voimassa ollutta sopimustaan Burnleyn kanssa vuodella, kesäkuuhun 2022 saakka. Kaudella 2020–2021 hän pelasi alkukauden sairaslomalta palattuaan 30 valioliigaottelua, joista 29 ottelussa täydet minuutit. Hän teki maalin joulukuussa Sheffield Unitedia ja tammikuussa Aston Villaa vastaan. Kaudella 2021–2022 hän pelasi 21 valioliigaottelua, jotka viimeistä, maaliskuun alussa pelattua ja loukkaantumiseen päättynyttä ottelua lukuun ottamatta alusta loppuun. Pohjeluun murtuma piti hänet sivussa peleistä loppukauden. Hän teki kauden aikana kolme maalia, syyskuussa Evertonia, marraskuussa Crystal Palacea ja helmikuussa Tottenhamia vastaan.
Mee pelasi kaudella 2022–2023 Brentfordissa 37 valioliigaottelua, jotka kaikki avauskokoonpanossa. Hän teki maalin elokuussa Manchester Unitedia, lokakuussa Wolverhamptonia ja helmikuussa Southamptonia vastaan.
Mee on pelannut Englannin alle 19-, alle 20- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa.
Perfect Pie
Perfect Pie on vuonna 2000 valmistunut kanadalainen draamaelokuva. Elokuvassa näyttelevät muun muassa Rachel McAdams, Wendy Crewson ja Barbara Williams.
Aktivistit (elokuva)
Aktivistit-elokuvan kirjapainokohtauksessa oli nähtävissä vaikutteita Nyrki Tapiovaaran elokuvasta Varastettu kuolema.
Dwight McNeil
pienoiskuva|Dwight McNeil heinäkuussa 2018. Dwight James Matthew McNeil (s. 22. marraskuuta 1999 Rochdale) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Evertonia.
Aktivistit (elokuva)
Elokuvan ensi-ilta oli 9. huhtikuuta 1939 Helsingin Kino-Palatsissa ja Scalassa. Yleisömenestys oli varsinkin Helsingissä tuntuvasti yli vuoden keskitason. Elokuva oli erittäin kallis, minkä vuoksi se jäi esityskiellon jälkeen taloudellisesti tappiolle. Sen tuotantokustannukset olivat lähes yhtä suuret kuin vuotta aikaisemmin valmistuneen Jääkärin morsiamen. Aktivistit joutui sotien jälkeen 1944 esityskieltoon, josta se vapautui 1986. Yksi erikoisluvalla järjestetty näytös oli Elokuva-arkistossa vuonna 1959.
Dwight McNeil
McNeil siirtyi vuonna 2014 Manchester Unitedin junioreista Burnleyn junioreihin. Hän pääsi Burnleyn edustusjoukkueessa ensimmäisen kerran kentälle valioliigakauden 2017–2018 viimeisen ottelun lopulla. Kaudella 2018–2019 hän pelasi Valioliigassa 21 ottelua pääasiassa kauden jälkipuoliskolla ja teki niissä kolme maalia, yhden West Hamia, yhden Leicesteria ja yhden Wolverhamptonia vastaan. Kaudella 2019–2020 hän pelasi Burnleyn kaikki 38 liigaottelua avauskokoonpanossa ja teki maalin lokakuun lopulla Chelseaa sekä helmikuussa Bournemouthia vastaan. Kaudella 2020–2021 hän pelasi 36 valioliigaottelua, joissa 34 kertaa avauskokoonpanossa, ja teki maalin tammikuussa Aston Villaa sekä maaliskuussa Evertonia vastaan. Kaudella 2021–2022 hän pelasi 38 valioliigaottelua, joista 35 ottelua avauskokoonpanossa. Kauden päätteeksi Burnley putosi mestaruussarjaan.
Aktivistit (elokuva)
Aktivistit esitettiin televisiossa ensimmäisen kerran heinäkuussa 1991.
Dwight McNeil
McNeil siirtyi heinäkuussa 2022 valioliigaseura Evertoniin. Hän pelasi kaudella 2022–2023 Valioliigassa 36 ottelua, joissa hän oli 28 kertaa avauskokoonpanossa. Hän teki kauden aikana seitsemän maalia: yhden lokakuun alussa Southamptonia, kolme viikkoa myöhemmin Crystal Palacea, maaliskuussa Brentfordia ja huhtikuussa Fulhamia ja Newcastlea vastaan sekä lopuksi kaksi maalia toukokuussa Brightonia vastaan.
Aktivistit (elokuva)
Näyttelijät
Kreditoimattomat näyttelijät
Tuotanto
Jääkärin morsiamen (1938) hyvä yleisömenestys innoitti Suomi-Filmiä ja Risto Orkoa jatkamaan samantapaisen aiheen merkeissä. Niin syntyi alkuperäiskäsikirjoitus spektaakkelielokuvaan Aktivistit, jonka Orko teki yhdessä Ilmari Unhon kanssa syyskesällä 1938. Elokuva kuvattiin seuraavana talvena.
Suomi-Filmi valmistautui Aktivisteihin erittäin huolellisesti: erilaisia lavastuksia rakennettiin puolisensataa, ja varsinkin pukujen valmistukseen käytettiin aikaa ja varoja tavallista runsaammin. Uutisaitta-lehdessä kerrottiin, että elokuvan tapahtumat sijoittuivat aikaan, jolloin naisten pukumuoti ei ollut kovin kaunis. Koska naisfilmitähdistä Karasta ja Paanasesta ei haluttu tehdä ”linnunpelättimiä”, roolihahmojen asuista suunniteltiin hienompia kuin ne sortovuosina oikeasti olivat. Aktivisteissa toistuu myös vanhan kotimaisen elokuvan naisstereotypia: tumma nainen edustaa pahuutta ja vaalea hyvyyttä. Kara oli elokuvassa viaton suomalaisneito, jonka kavalana venäläisvastustajana oli tummaverikkö Paananen.
Elokuvan ulkojaksoja tehtiin lähinnä Helsingin Kasarmikadulla, Bulevardilla, Eirassa ja Katajanokalla. Aktivistien piilopaikkaa esittävä metsämökki löytyi Espoosta. Osa sisäkuvista on peräisin ravintola Fenniasta ja Pyhän Laurin kirkosta. Studioina käytettiin Suomi-Filmin studiota Munkkisaaressa, ja Upseerikasinon tanssiaiskohtaus tehtiin Polin rakennuksessa Lönnrotinkatu 29:ssä.
Suomi-Filmi leikkasi Aktivisteja ensi-illan jälkeen. Poiston kohteiksi joutui jakso, jossa aktivistit pakenevat maaseudulle ja santarmit pysäyttävät heidät tarkistaen kuorman. Jakso palautettiin KAVI:n digitoituun Elonet-versioon vuonna 2019. Venäläisvastaisuutensa takia Aktivistit määrättiin sodan jälkeen hyllylle. Se sai virallisen esitysluvan vasta yli 40 vuotta myöhemmin, vuonna 1986.
Arviot
Esityskiellosta vapautumisen yhteydessä 1980-luvulla kriitikot tunnustivat muun muassa elokuvan ”visuaalisen hienostuneisuuden ja tyylikkyyden” sekä ”reilun isänmaallisuuden”. Toisaalta kansalliskiihkoisuuden katsottiin hallitsevan elokuvaa. Tuolloin nostettiin esille myös elokuvan ”voimakkaan seksistiset asetelmat”: niin sanotuista ”naisen keinoista” on apua, kun pelissä on satojen miesten henki ja kenties koko maan vapaus.
Silmät hämärässä
Silmät hämärässä on Veikko Itkosen ohjaama elokuva vuodelta 1952.
Elokuvan käsikirjoittaja on Juha Nevalainen, jonka pitkän skenaristiuran tämä elokuva yhdessä Edvin Laineen samoihin aikoihin valmistuneen Yhden yön hinnan (1952) kanssa aloitti. Käsikirjoituksen nimi oli Totuuden varkaat. Elokuva oli ensimmäinen näytelmäelokuva, jossa on näkymiä kesällä 1950 avatusta Linnanmäen huvipuistosta. Studiojaksot kuvattiin Teuvo Tulion studiossa ja hänen kalustollaan. Elokuvan yleisömenestys jäi vuoden keskitason alle.
Alun taustamusiikkiin on sovitettu Anton Karasin sävellys "The Harry Lime Theme" Carol Reedin elokuvasta Kolmas mies (1949).
Arviot
Useat kriitikot huomasivat että Juha Nevalainen oli siirtynyt arviopuolelta tuotantopuolelle. Hän sai kiitosta työstään muun muassa Olavi Veistäjältä (Aamulehti): "Skenaristilla on taitoa punoa jännittäviä tilanteita ja myös psykologista vaistoa". Sen sijaan Itkonen sai kiitoksen lisäksi tylyä tyrmäystä esimerkiksi juuri Veistäjältä: "Hänen avuttomuutensa ohjaajana ilmenee monin paikoin selvästi."
Molokovon piiri
Piirin hallinnollinen keskus on Molokovon taajama. Lisäksi siihen kuuluu 5 maalaiskuntaa:
Seudulla on muutamia vanhoja tverinkarjalaisia kyliä. Vuonna 1926 silloisessa Molokovon kunnassa asui 1 564 karjalaista, jotka muodostivat 3,7 % koko väestöstä.
Indian Airlinesin lento 814
Indian Airlinesin lento 814 kaapattiin 24. joulukuuta 1999 reitillä Kathmandu–Delhi. Kone oli matkalla Katmandun kansainväliseltä lentoasemalta Delhin kansainväliselle lentoasemalle. Lentokoneen saapuessa Intian ilmatilaan kello 5.30 viisi pakistanilaista kaappasi koneen. Kaapparit puukottivat 25-vuotiasta intialaista Rupin Katyalia joka myöhemmin kuoli vammoihinsa. Lopulta kone laskeutui Kandahariin, Afganistaniin, jossa kaapparit vaativat kolmen muslimiterroristin vapauttamista Intian vankiloista.
Kaappaus
Indian Airlinesin lennon 814 kaapparit tunnistettiin pakistanilaisiksi henkilöiksi nimeltä Ibrahim Athar, Shahid Akhtar Sayed, Sunny Ahmed Qazi, Mistri Zahoor Ibrahim ja ”Shakir”. Lennon stuertti Anil Sharma kertoi myöhemmin että aseistuneet miehet uhkasivat räjäyttää koneen, ellei lentokapteeni Devi Sharan lentäisi länteen, kuten he vaativat.
Kaapparit halusivat koneen Lucknow’n yläpuolelle ja lentää sieltä Lahoreen. Pakistanin viranomaiset eivät halunneet ottaa konetta vastaan, ja kapteeni Sharan vakuutti, ettei polttoaine riitä Lahoreen saakka, joten koneen piti laskeutua Intian Amritsariin. Amtritsarissa henkilökunta toivoi, että kaappaus loppuisi pian. He pyysivät tarkka-ampujia lentokentälle ampumaan lentokoneen renkaat tyhjiksi. Pyyntöön ei suostuttu tuntemattomasta syystä. Amritsarin poliisia pyydettiin odottamaan Intian erikoisjoukkoja. Kaapparit pyysivät polttoainetäydennystä. Ensin Intian hallitus ei suostunut, mutta kun 25-vuotias Rupin Katyal puukotettiin, täydennykseen suostuttiin, kuitenkin niin ettei se tapahtuisi aivan heti. Katyal kuoli myöhemmin vammoihinsa. Kaapparit uhkasivat tappaa kaikki matkustajat, ellei kapteeni nousisi 30 sekunnin kuluessa. Intian erikoisjoukot olivat saapumassa, mutta joutuivat liikenneruuhkaan Amtritsarissa. Polttoaineen vähyydestä huolimatta Airbus A300 nousi kohti Lahorea.
Kandahar
Taliban kieltäytyi yhteistyöstä Intian hallituksen kanssa ja otti koneen mielellään vastaan. He eivät sallineet Intian erikoisjoukkojen saapumista vapauttamaan konetta, koska eivät halunneet vieraita joukkoja maaperälleen. He eivät suostuneet vapauttamaan konetta myöskään itse. Myöhemmin saatiin selville, että Taliban ja Al-Qaida tukivat kaappausta. Taliban saartoi koneen tankeilla ja sotilailla peläten Intian erikoisjoukkojen yllätyshyökkäystä. Neuvottelut alkoivat Intian Kabulin-suurlähetystön ja kaappareiden välillä.
Toijalan satamarata
Toijalan satamarata oli Suomen rataverkkoon kuulunut vuosina 1925–1926 rakennettu noin neljän kilometrin pituinen sivurataosuus Toijalan rautatieasemalta Toijalan satamaan Vanajaveden rantaan. Satamaan rakennettiin pysäkkirakennus virkamiesasuntoineen ja tavarasuojineen. Radan ja sataman kautta kulki aluksi Valkeakoskelle menevä tavaraliikenne kunnes rataosuus Toijala–Valkeakoski valmistui vuonna 1938. Henkilöliikenne satamaradalla lopetettiin vuonna 1941.
Jatkosodan jälkeen rataa käytettiin tukinkuljetukseen ja halkojen kuljettamiseen Toijalan asemalle. Satamassa laskettiin myös vesille rautateitse paikalle tuodut Hopealinjan vesibussit. Sataman rautatieliikennepaikka lakkautettiin vuonna 1971. Vielä 1990-luvun lopulla satamaan ajettiin lättähatuilla suosittuja juhannusjunia. Satamarata katkaistiin puolivälistään vuonna 1999 Tampere–Helsinki-moottoritien rakennustyön yhteydessä ja rata ulottuu nykyisin vain Rautaruukki Oy:n tuotantolaitoksille. Sataman liikennepaikan rakennukset siirtyivät Toijalan kaupungin omistukseen vuonna 1999.
Vapaasta tahdosta?
'''Vapaasta tahdosta? Käyttäytymisen evolutiivinen perusta''' on Jussi Viitalan vuonna 2005 ilmestynyt kirja. Teoksen julkaisi Atena.
Natalja Vdovina
Natalja Gennadjevna Vdovina (s. 12. tammikuuta 1969) on venäläinen näyttelijä. Hän on esiintynyt niin teatterissa kuin elokuvissakin ja saanut maassaan "Ansioituneen taiteilijan" arvonimen.
Vdovina on kotoisin Bilohirskistä (ven. Belogorsk), Krimiltä.
Kampakävykit
Kampakävykit (Dioon) on käpypalmujen samiakävykkikasvien (Zamiaceae) heimoon kuuluva suku. Se sisältää 16 lajia, joista kymmenen on koko maailmassa uhanalaista. Kampakävykit kasvavat luonnonvaraisina Meksikossa ja Hondurasissa.
Lajeja ja uhanalaisuus:
Burmanliitogekko
Burmanliitogekko (Gekko lionotum) on gekkojen heimoon kuuluva liskolaji. Se on yöaktiivinen.
Ulkonäkö ja koko
Kuten yleensä suvun lajeilla, burmanliitogekolla on räpylämäiset jalat ja litteä häntä. Väri on vaaleanruskea.
Levinneisyys ja elinympäristö
Lajia tavataan Myanmarissa, Thaimaassa ja Malakan niemimaalla. Sitä esiintyy lähinnä vanhoissa metsissä.
Lisääntyminen
Burmaliitogekko munii yleensä kaksi munaa. Munimisesta kuoriutumiseen kestää noin 45–62 päivää.
17. marraskuuta
Leonidien meteoriparvi on näkyvissä joka vuosi suunnilleen 17. marraskuuta.
Klystroni
thumb|Korkeatehoinen klystroni Canberran avaruuskommunikaatiokeskuksessa
Klystroni on katodisädeputkiin kuuluva elektroniputki, jossa elektronisuihku kulkee onteloresonaattorisarjan läpi.
Pseudokreikkalainen nimitys klystroni tulee kantasanasta κλυσ- (klys), joka on kreikankielinen aaltojen murtumista rantaan kuvaava verbi ja sanan loppu sanasta elektroni.
Rakenne
Klystron on tyhjiöputki, jonka toisessa päässä on elektronitykki ja vastakkaisessa päässä neutraali kollektori, johon elektronisuihku törmää, tai negatiivinen heijastin, joka kimmauttaa elektronit takaisin ja muodostuu oskillaattori. Siinä välissä on yksi tai useampia onteloresonaattoreita, joiden läpi suihku kulkee. Ensimmäiseen onteloon johdinsilmukalla tai aaltoputkella tuotu heikko signaali aiheuttaa elektronisuihkuun nopeusmodulaation. Viimeisestä ontelosta saadaan sama signaali vahvistuneena. Suihku pidetään koossa voimakkaalla magneetilla.
Käyttö
Televisiolähetin ja tehokas tietoliikenteen radiolähetin tarvitsevat hyvin suuren tehon, jota on myös voitava tarkasti ja stabiilisti ohjata monimutkaisen modulaation mukaan. Siihen on klystronia käytetty vuosikymmeniä hyvällä menestyksellä tehovahvistimena.
Tutkassa yleisesti käytetty magnetron on säädettävyydeltään rajoitettu. Siksi klystronilla, ja sen "sisarkomponentilla" kulkuaaltoputkella (TWT), on toteutettu sellaisia tutkalähettimiä, joiden lähetyspulssin taajuutta on voitava helposti säätää jopa pulssin kestoaikana. Tällöin transistorioskillaattorin teho nostetaan klystronvahvistimella tarvittavalle tehotasolle. Tyypillisen ilmavalvontatutkan klystronlähettimen taajuus on n 3 GHz ja huipputeho 1 MW. Stanfordin yliopistolla on kehitetty klystroneja hyvin suurille antotehoille. Käyttämällä rakennetta, jossa on useampi elektronitykki ja katodisäde rinnakkain, on saatu kymmenien megawattien huipputehoja jopa 10 GHz:n taajuudella. Stanfordin kehittämä tyyppi, 50-MW X-band PPM klystron, pystyy antamaan 59 MW:n huipputehon kun katodisäteen kiihdytysjännite on 465 kV, virta 190 A ja hyötysuhde 65 %.
Klystronvahvistin on hyvä vahvistamaan myös pienitehoista signaalia koska se on hyvin stabiili ja sen tehovahvistus on hyvin suuri, jopa 60 dB ja ylikin. (60 dB vahvistus tarkoittaa tehon vahvistumista miljoonakertaiseksi.)
Suuritehoiset klystronit ovat vesijäähdytteisiä, pienet vahvistimet ilmajäähdytteisiä. Klystronin hyötysuhde on verraten huono, n. 60 %, joten hukkalämpöä syntyy paljon katodisäteen tehon suhteessa.
Historia
Klystron keksittiin tavallaan useampaan kertaan. 1930-luvulla Leningradin yliopiston fyysikko, Agnessa Arsenejeva, ja hänen tuleva aviomiehensä, saksalainen Oskar Heil, tutkivat yhdessä elektronien nopeusmodulaatiota teoriassa. He jatkoivat tutkimuksiaan Britanniassa Cavendish Laboratoriossa Cambridgessä. Toinen maailmansota katkaisi heidän työnsä ja Agnessa matkusti Leningradiin jatkamaan tutkimustyötään ja Oskar Berliiniin.
Ainakin Oskar Heil sai Berliinissä työnsä valmiiksi ja kehitti hyvin klystronin tavoin toimivan, Heilin putkeksi, sanotun oskillaattorin. Heil julkaisi siitä sanomalehtikirjoituksen 1935. Saksan asevoimat käytti Heilin putkea elektroniikassaan koko sodan ajan.
Leningradin yliopisto sai myös tuloksia aikaan ja siellä kehitettiin mm. monisädetekniikkaan perustuva suurtehoklystron. Myös monia muita klystronin malleja kehitettiin kaikille taajuusalueille ja monille käyttötarkoituksille. Neuvostoliitossa oltiin myös varmoja, että klystron on heidän keksintönsä.
Kylmän sodan aikaan 1960-luvulla syntyi USA:ssa uudelleenlämmitys "kuolemansäteestä", supervoimakkaasta mikroaaltoaseesta. Salainen projekti 140 kehitti klystronin avulla asetta, jolla oli tarkoitus vahingoittaa maajoukkoja. Uudelleen asia tuli esille 1980-luvulla. Tällöin oli tarkoitus vahingoitta torjuntatarkoituksessa ohjuksia niiden lentoradalle. Neuvostoliiton kehittämät, monisädetekniikkaa käyttävät, suurtehoklystronit olivat avainasemassa tässä suunnittelussa. "Kuolemansädettä" ei syntynyt, mutta kehitystyön sivutuotteena syntyi hyvin tehokkaita klystroneja, joilla voitiin rakentaa suuria hiukkaskiihdyttimiä.
1930-luvulla Stanfordin yliopistossa työskenteli fyysikko W. W. Hansen tutkien röntgensäteitä elektronisuihkun avulla. Hän tuli huomanneeksi onteloresonaattorin muodostavan elektroniputkesta oskillaattorin. Asia ei ensin herättänyt suurta huomiota, mutta oskillattori kuitenkin rakennettiin ja dokumentoitiin. Se sai nimekseen rumbatron, johtuen sähkömagneettisten kenttien heilahtelutavasta ontelon sisällä. Samassa laboratoriossa työskentelivät veljekset, Russell ja Sigurd Varian. Heidän työnsä rumbartonin edelleen kehityksessä johti klystronin syntymiseen. On epäselvää, kuinka paljon Varianit tunsivat Heilien töitä, mutta Varianin veljeksiä pidetään yleisesti klystronin keksijöinä. Stanfordin yliopiston nimissä on ensimmäinen klystronin patentti vuodelta 1939, jonka osti Sperry Gyroscope company, johon myös Varianit siirtyivät tutkijoiksi. He perustivat myöhemmin oman nimeään kantavan tehtaan.
Maria Jalovaara
Maria Jalovaara (ent. Pirkko Kyllikki Jalovaara, s. 23. helmikuuta 1947) on suomalainen, aiemmin erityisesti evankelis-luterilaisen kirkon piirissä vaikuttanut uskonnollinen julistaja ja rukoilija. Jalovaaran työtä tukemaan perustettiin järjestö nimeltä Rukousystävät ry. Yhdistys julkaisee Rukousystävä-lehteä. Hän on aikaisemmin tehnyt ”Parantava rukous” -ohjelmaa TV7:lle sekä Sanan ja rukouksen ilta -nimistä ohjelmaa Radio Deille. Jalovaara kääntyi syyskuussa 2018 ortodoksiksi. Pirkko vaihtoi nimensä Mariaksi.
Maassamuutto
Maassamuutto tarkoittaa maan rajojen sisäpuolella tapahtuvaa muuttoa, erotuksena maan rajojen ulkopuolelle suuntautuva muutto eli siirtolaisuus tai ulkomailta tapahtuva maahanmuutto. Euroopan unionissa vapaan liikkuvuuden myötä on alettu puhua Euroopan unionin sisäisestä maassamuutosta jäsenmaiden välillä tapahtuvan maahanmuuton tai maastamuuton yhteydessä.
Muuttoliike
Maan sisäinen muuttoliike voidaan jakaa kuntien väliseen ja kuntien sisäiseen muuttoon. Alue, jolta muutto tapahtuu on lähtöalue. Päämääränä oleva alue on tuloalue. Lähtö- ja tulomuuton erotus muodostaa nettomuuton, joka voi olla negatiivinen (muuttotappio) tai positiivinen (muuttovoitto). Muuttotaseella tarkoitetaan väestömäärään tai viiteryhmään suhteutettua tarkastelua; esimerkiksi muuttajien määrää tuhatta asukasta kohden tai prosenttiosuutta.
Maria Jalovaara
Toiminta
Julkaisutoimintaa varten Jalovaara perusti yrityksen Rukous-Kustannus Oy RK-Publishing Ltd.
Maassamuutto
Muuttoliike
Muuttoliike voidaan määritellä usealla eri tavalla riippuen sitä, pidetäänkö muuton kriteerinä muuton kestoa, muuttoaluetta tai muuttoetäisyyttä. Muuttoliike voi olla vapaaehtoista tai pakkoon perustuvaa (pakolaisuus, turvapaikka jne.). Vapaaehtoinen muuttoliike voi olla maassamuuttoa tai siirtolaisuutta.
Maria Jalovaara
Toiminta
Rukousystävät-yhdistys ilmoitti aloittavansa vuonna 2012 televisio-ohjelmatuotannon yhteistyön kansainvälisen GOD TV:n kanssa, mutta hanke ei edennyt televisiolähetyksiin saakka.
MOT: Riivaajat kirkossa
Yle TV1:n 25. helmikuuta 2013 esittämä MOT: riivaajat kirkossa -dokumentti kertoi Jalovaaran välittävän evankelis-luterilaisen kirkon tiloissa näkemyksiään siitä, kuinka ihmiseen menneet demonit tai paholainen aiheuttavat sekä psyykkisiä että fyysisiä sairauksia, jotka voidaan parantaa vain ajamalla riivaaja ulos. Jalovaaran näkemyksen mukaan lääkkeet ovat tapa, jolla paholainen pääsee ihmiseen. MOT:n toimituskunnan mukaan Jalovaaran toiminnan tuotto tukiyhdistyksen rahankeräyksen kautta on ollut yli miljoona euroa viimeksi tilitetyn neljän vuoden ajalta. Heidän mukaansa päälle tulevat vielä kolehdit ja kustannusosakeyhtiön tuotto. Mielenterveystoimijoiden mukaan Jalovaaran toiminnassa saatetaan ihmisiä jopa hengenvaaraan. Lisäksi heidän mukaansa hädässä olevien ihmisten rahastaminen on eettisesti väärin.
Ohjelman seurauksena monet luterilaiset seurakunnat peruuttivat jo sovittuja Jalovaaran kokouksia. Ohjelmaa seuranneina päivinä kirkosta myös erosi tavallista enemmän ihmisiä eroakirkosta.fi-palvelun kautta. Jalovaaran mukaan ohjelma oli esittänyt hänen lausuntojaan väärässä asiayhteydessä. Hän kiisti väitteen, että olisi opettanut kaikkien sairauksien johtuvan demoneista: ''”Kuka ikinä väittää että kaikki sairaudet ovat demoneista. Ihmiset eivät itsekään tiedä, minkä takia he ovat sairastuneet. Useimmat syöpäpotilaat eivät tiedä, mistä sairaus on tullut, eikä kukaan meistä mene sanomaan, että ”no, se on varmaan demoneista”.''”
Rukouksella parantaminen
Jalovaara on järjestänyt evankelis-luterilaisen kirkon tiloissa rukousiltoja, joissa hän on kertonut rukouksen voimalla parantavansa sairaita ihmisiä. Hänen sivustollaan on todistuksia lukuisilta ihmisiltä, jotka kertovat parantuneen erilaisista sairauksista aina fyysisistä sairauksista kuten syövän paranemisista lähtien psykologisten sairauksien kuten vaikean masennuksen parantumisiin. Eräs parantunut nainen kertoo hänen sivustollaan seuraavasti parantumisesta."'Sovittuun jalkaleikkaukseeni oli vajaa kaksi viikkoa aikaa, kun menin Pirkon rukousiltaan. Muutama päivä esirukouksen jälkeen kävin sairaalaan hoitajan vastaanotolla, kun huomasin vaivani hävinneen. Sanoin, että Herra, minun Ylilääkärini, paransi rukouksen kautta jalkani. Myös lääkäri totesi paranemiseni ja operointiaikani voitiin antaa sellaiselle, joka tarvitsi kirurgin apua.'"Parantumisista on esitetty myös kritiikkiä. Huhtikuussa 2013 Espoonlahden kirkossa oli Jalovaaran rukousilta. Rukousiltaan saapui hiihtolenkillä kipeytyneestä jalasta kärsinyt nainen kainalosauvoilla kävellen. Jalovaara rukoili kipeän jalan puolesta, jonka jälkeen häntä kehotettiin kävelemään ilman sauvoja. Jalka puutui ja kihelmöi, minkä Jalovaara tulkitsi paranemisen merkiksi. Tämän jälkeen naista käskettiin kävelemään kirkosta pois sauvoja kantaen. Tämän seurauksena kihelmöinti muuttui kasvavaksi kivuksi. Myöhemmin tehdyn lääkärin diagnoosin mukaan naisen jalan nivelsiteet olivat irronneet luusta, jänne oli haljennut sekä nivelkapseli oli siirtynyt paikoiltaan. Kävelytyksen seurauksena nivelkapseli ajautui puristuksiin luiden välistä ja aiheutti pahaa hermosärkyä. Hermosärky levisi myös toiseen jalkaan. Nainen kertoi ettei rukousillan jälkeen ole pystynyt tekemään päivääkään töitä. Espoonlahden seurakunnan kirkkoherra Jouni Turtiainen, joka oli itse paikalla valvomassa tilaisuutta, sanoo naisen joutuneen manipuloinnin kohteeksi ja pitää tapahtunutta hengellisenä väkivaltana.
Rahankeräysrikos
Jalovaara on kertonut yhdistyksensä verkkosivuilla käyttävänsä lahjoitukset aina lyhentämättöminä hyvään tarkoitukseen. - ”Lähetämme aina lahjoittamasi varat suoraan avustuskohteisiimme. Emme ota mitään hallinnollisia kuluja”, Jalovaara on luvannut verkkosivuilla. Jalovaara kuitenkin otti esimerkiksi vuoden 2010 lahjoituksista yrityksensä kuluihin 84 % lahjoitusrahoista.
Syyskuussa 2014 uutisoitiin, että Helsingin poliisi epäili Jalovaaraa rahankeräysrikoksesta ja epäili hänen hankkineen lupaehtojen vastaisesti Rukousystävät-yhdistyksen nimissä yli miljoona euroa vuosien 2009–2013 välisenä aikana. Jalovaara itse kiisti syyllistyneensä rikokseen. Elokuussa 2016 Jalovaara sai syytteen rahankeräysrikoksesta.
Vuonna 2017 Jalovaara oli oikeudessa yhdessä toisen Rukousystävät-yhdistyksen johtavan henkilön kanssa epäiltynä rahankeräysrikoksesta. Yhdistys on kerännyt vuosina 2009–2013 lähes 700 000 euroa hyväntekeväisyystarkoituksiin, mutta summasta on ilmoitettuun kohteeseen oli päätynyt vain 75 000 euroa ja 605 800 euroa on laittomasti kulutettu Jalovaaran palkkoihin ja erilaisiin maksuihin hänen lähipiirilleen ja muun muassa Jalovaaran äidille. . Syyttäjä vaati syytettyjä korvaamaan yhteisvastuullisesti rikoshyödyn, 605 860 euroa, ja vaati Rukousystävät-yhdistykselle 30 000 euron yhteisösakkoa.
Helsingin käräjäoikeus tuomitsi Jalovaaran huhtikuussa 2017 kahdeksan kuukauden ehdolliseen vankeuteen rahankeräysrikoksesta. Käräjäoikeus katsoi, että Jalovaara ja toinen tuomittu suhtautuivat piittaamattomasti rahankeräysluvassa olleisiin ehtoihin ja että teon tahallisuus, rikoksen pitkä tekoaika ja sillä saatu erittäin suuri hyöty puolsivat ankaraa rangaistusta. Jalovaara määrättiin menettämään rikoksen tuottama taloudellinen hyötynä yli 164 000 euroa valtiolle. Kahdeksan kuukauden ehdollisen tuomion sai myös Jalovaaran lähipiiriin kuuluva mies, joka määrättiin maksamaan valtiolle yli 67 000 euroa. Hovioikeus lyhensi Jalovaaran rangaistuksen pituutta kuukaudella, eli hovioikeuden määräämä rangaistus on seitsemän kuukautta ehdollista vankeutta ja hänet määrättiin maksamaan valtiolle 395 000 euroa. Samoin lyheni Rukousystävät-yhdistyksessä vastuuasemassa olleen miehen rangaistuksen pituus.
Kirjoja
Jalovaara on kirjoittanut useita hengellisiä kirjoja.
Federico O. Escaler
Federico O. Escaler (28. kesäkuuta 1922 Manila – 28. marraskuuta 2015 Manila ) oli filippiiniläinen roomalaiskatolinen piispa. Hän kuului jesuiittoihin.
Escaler sai pappisvihkimyksensä 19. kesäkuuta 1954, ja hänet nimitettiin Kidapawanin prelaatiksi sekä Girus Tarasiin titulaaripiispaksi 12. kesäkuuta 1976. Piispaksi vihkiminen seurasi 31. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Jaime Sin, jota avustivat Patrick H. Cronin ja Gérard Mongeau. Escaler erosi titulaarihiippakunnan johdosta 18. helmikuuta 1978.
Wonder Boy
Sarja itsessään koostuu "pääsarjasta" Wonder Boy sekä alasarjasta Monster World. Pelit voivat olla osa jompaakumpaa tai molempia sarjoja. Tämä on seurausta joskus hämmennystä aiheuttavista pelien nimeämisrakenteista, joista esimerkkinä Wonder Boy V: Monster World III. Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa sarjat on pidetty Wonder Boy -brändin alaisena, mutta Japanissa on yksi pelinimike, joka ei kuulu lainkaan Wonder Boy -sarjaan vaan yksinomaan Monster World -sarjaan.
Asiasta tekee monimutkaisemman se, että Westonella oli ainutlaatuinen lisensoimisjärjestely Segan kanssa, josta johtuen Sega pidätti itsellään oikeudet sarjan pelinimikkeisiin sekä hahmoihin, mutta Westone pidätti oikeudet kaikkeen muuhun. Westonella puolestaan oli lisensoimisjärjestely Hudson Softin kanssa, jonka seurauksena Hudson Soft loi uusia hahmoja ja pelinimikkeitä ja käänsi näitä pelejä muille kuin Segan alustoille. Näistä kaikkein tunnetuin on Adventure Island, joka oli taloudellisesti onnistuneempi kuin mitä Wonder Boy oli.
Fierzan tekojärvi
Albanian hallinto rakensi Drinin laakson suurpadon vuosina 1971-1978 kiinalaisten avustuksella. Pato on 152 m korkea. Veden pinnan noston takia Kukësin kaupungin paikkaa piti siirtää ylärinteesesn.
Padon voimalaitoksessa on neljä turbiinia, joiden yhteisteho on noin 500 MW, mikä vastaa kolmannesta Albanian sähkönkulutuksesta. Vedenvähyys viime vuosina on kuitenkin aiheuttanut sähköntuotanto-ongelmia.
42.25°N, 20.04167°W
Fierza-demningen
Boves
Boves on Cuneon maakuntaan kuuluva kunta Italiassa Piemonten alueella. Kunnan väkiluku on vajaat 10 000.
Kunta koostuu pääosin pienistä kylistä ja taajamista kuten Castellar, Cerati, Fontanelle, Madonna dei Boschi, San Mauro, Rivoira, San Giacomo, Sant'Anna ja Mellana.
Historiaa
Toisen maailmansodan lopulla natsi-Saksan miehittäessä Pohjois-Italiaa Boves oli yksi italialaisen partisaanitoiminnan aktiivisista pesäkkeistä. SS-majuri Joachim Peiperin komentama Waffen-SS-yksikkö tappoi 45 Bovesin asukasta ja tuhosi 350 taloa 17. syyskuuta 1944 kostotoimena alueen partisaani-iskuista. Bovesin seurakunnan pappi isä Giuseppe Bernardi valeltiin paloöljyllä ja poltettiin elävältä.
Kattilan rauhoitusalue
Kattilan rauhoitusalue on aluetason luonnonsuojelualue Leningradin alueen Jaaman piirissä Venäjällä. Sen pinta-ala on 12 100 hehtaaria, josta järviä on 3 000 hehtaaria ja Suomenlahden vesialuetta 50 hehtaaria.
Rauhoitusalue on perustettu vuonna 1976. Sitä hallinnoivat Leningradin aluehallitus ja LOGU ”Rakovyje ozjora”. Rauhoitusalueen tavoitteena on pohjoisimpien tammimetsien, vanhojen havumetsien sekä harvinaisten kasvi- ja eläinlajien suojelu, jääkauden muovaaman maiseman, järvien ekosysteemien sekä luonnon monimuotoisuuden säilyttäminen. Rauhoitusalue ulottuu 30 kilometriä Kaprionlahdesta lounaaseen, ja siihen kuuluvat Koppananjärvi, Syväjärvi, Paapinajärvi, Haapalanjärvi ja Palokkaanjärvi. Alueen sisällä sijaitsevat Järvikoiskylä sekä Kjamišin asemanseudun taajama. Läheisin suurempi asutuskeskus on Kattilan kylä 5 kilometriä rauhoitusalueesta itään.
Fox Networks Group
Fox Networks Group (aiemmin Fox International Channels) on The Walt Disney Companyn tytäryhtiö, joka omistaa Fox-brändättyjä televisiokanavia Yhdysvaltain ulkopuolella. Esimerkiksi suomalaisen Fox-kanavan omistaa yhtiön Suomessa toimiva tytäryhtiö Fox Networks Group Oy (aiemmin SuomiTV:tä pyörittänyt Family Channel Oy, jonka Fox osti vuodenvaihteessa 2011–2012 ).
Yhtiö oli alun perin osa Rupert Murdochin 21st Century Fox-konsernia, mutta siirtyi Disneyn omistukseen maaliskuussa 2019.
Talin siirtolapuutarha
thumb|Talin siirtolapuutarha ilmasta. thumb|Talin siirtolapuutarha thumb|