cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Internetin historia Suomessa
2022
Maailmalla: Joukko organisaatioita Adobesta ja Alibabasta Metaan (Facebook) ja Microsoftiin ja Unityyn ja W3C:een perusti Metaverse Standards Forumin
Niklas Hansson
Seuraura
Kaudeksi 2019–2020 Hansson palasi kaksivuotisella SHL-sopimuksella Rögle BK:hon.
Sinclair Executive
Laskimesta julkaistiin parin vuoden sisällä sen julkaisusta eri versioita, joissa eräitä sen ongelmakohtia parannettiin. Laskin käytti Texas Instrumentsin TMS1802-piiriä, joka oli yksi varhaisista yhdelle mikropiirille integroiduista laskimista. Varhaiset laskimiin suunnatut piirit eivät toimineet yleiskäyttöisessä tietokoneessa, johon tarvittiin kyky suorittaa käskyjä ulkoisesta ROM-muistista.
Emil Yli-Vainio
Jääkärikausi
Tämä Lapualainen työmies liittyi Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:ään 23. helmikuuta 1916 ja hänet sijoitettiin pataljoonan 1. konekiväärikomppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla asemasotaan Misse-joella, Riianlahden rannikkoasemissa ja Aa-joen talvitaisteluissa.
Suomen sisällissota
thumb|Jääkäripataljoona 27:n konekiväärikomppania. Hän astui Suomen armeijan palvelukseen 11. helmikuuta 1918 aliupseeriksi ylennettynä ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan kiväärinjohtajaksi 3. Jääkärirykmentin 5. jääkäripataljoonan konekiväärikomppaniaan. Sisällissodassa otti osaa taisteluihin Tampereella ja Viipurissa.
James Newman
Ura
27. helmikuuta 2020 BBC ilmoitti Newmanin olevan Ison-Britannian edustaja vuoden 2020 Eurovision laulukilpailuissa, joka oli tarkoitus järjestää Alankomaiden Rotterdamissa. Hänen oli tarkoitus kilpailla kappaleella nimeltä "My Last Breath". Kappaleen on kirjoittanut Adam Argyle, Ed Drewett ja Iain James. Vuoden 2020 Eurovision laulukilpailu peruttiin myöhemmin koronaviruspandemian vuoksi ja täten BBC valitsi Newmanin maan edustajaksi vuoden 2021 kilpailuun.
Emil Yli-Vainio
Sisällissodan jälkeinen aika
Sisällissodan jälkeen hän toimi joukkueenjohtajana ja kuormastoaliupseerina edelleen 3. Jääkärirykmentissä, jonka nimi muuttui ensin Savon jääkärirykmentti n:o 3:ksi ja myöhemmin Uudenmaan rykmentiksi. Armeijasta hän erosi 16. helmikuuta 1919 ja toimi sen jälkeen metsätyömiehenä Lapualla ja Uudessakaarlepyyssä. Hänet on haudattu Pietarsaaren uudelle hautausmaalle.
Niklas Hansson
Maajoukkueura
Hansson on pelannut Ruotsin A-maajoukkueessa seitsemän ottelua tehopistein 1+1=2. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Karjala-turnauksessa 9. marraskuuta 2019 Helsingin Hartwall Arenalla Venäjää vastaan. Hansson merkittiin Ruotsin kakkospuolustajapariin Klas Dahlbeckin viereen. Hän teki ottelussa myös ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa, jolloin Hanssonin osuma tasoitti ottelun 4–4:een ajassa 57.43. Ottelu eteni voittomaalikilpailuun, jossa hän pääsi yrittämään maalintekoa kahdesti. Hansson onnistui maalinteossa kerran, mutta Venäjä kuitenkin voitti ottelun lopulta lukemin 4–5.
Hansson on pelannut myös 16 nuorten ja yhdeksän poikien maaottelua.
Sinclair Executive
Laskinta on sanottu ensimmäiseksi varsinaiseksi taskulaskimeksi, mutta edellisenä vuonna markkinoille tuli taskuun sopiva Busicom LE-120A.
Sinclair Executive voitti suunnittelupalkinnon vuonna 1973.
James Newman
Ura
17. heinäkuuta 2020 Newman julkaisi EP-levynsä nimeltä The Things We Do, joka sisälsi singlet "My Last Breath", "Enough" ja "Better Man".
Yksityiselämä
James Newman syntyi Settlessä, North Yorkshiressä. Kun Newman oli kuusi vuotta vanha, hänen isänsä jätti perheen jättäen Jamesin äidin Jackien huolehtimaan Jamesista ja hänen nuoremmasta veljestään Johnista yksin työskentelemällä vastaanottovirkailijana.
Jamesin veljestä Johnista tuli myöhemmin tunnettu laulaja, lauluntekijä, muusikko ja levytuottaja. John Newman tunnetaan parhaiten hänen singlestään nimeltä "Love Me Again". John toimi myös laulajana Calvin Harrisin kappaleella "Blame".
Jahti
pienoiskuva|270px|Moottorikäyttöinen jahti Jahti on alun perin tarkoittanut venettä tai laivaa, joka on suunniteltu ja rakennettu kevyeksi ja nopeaksi purjehdusalukseksi, jolla voi kuljettaa tärkeitä henkilöitä vesiteitse.
Yleiskielessä jahti-sanan merkitys on myöhemmin laajentunut tarkoittamaan purje- tai moottorikäyttöistä alusta (tai edellisten yhdistelmää), jonka pääasiallinen käyttötarkoitus on laivamatkailu tai purjehduskilpailu. Nykyaikana jahti-sanaa on käytetty eritoten yleellisten, varakkaiden ihmisten omistamiin aluksiin, joilla on usein täysin itsenäinen henkilökunta. Jahdin omistaminen on vakiintunut erityisen arvokkaana statussymbolina 1980-luvulta lähtien.
Jahdiksi kutsutaan alusta, jolla on oma miehistö. "Superjahdiksi" kutsutaan alusta, joka on yli 30 metriä pitkä. "Megajahti" on yli 70 metriä pitkä, ja yli 90-metriset alukset ovat "gigajahteja".
Maailmassa on noin 5 400 superjahtia. Gigajahteja on koko maailmassa satakunta.
Terapsidit
Terapsidit (Therapsida) on selkärankaisten eläinten kladi, joka käsittää nisäkkäät ja niiden lähimmät sukupuuttoon kuolleet sukulaiskladit. Sukupuuttoon kuolleita terapsidikladeja ovat muiden muassa dikynodontit ja Dinocephalia-alalahko.
Terapsidit on aikaisemmin luettu toiseksi synapsidien lahkoista. Nykyään toista näistä lahkoista – nimeltään Pelycosauria – ei enää käytetä taksonina, vaan vain epävirallisena ”pelykosauri”-nimenä. Tämä johtuu siitä, että se ei ole luonnollinen, vaan parafyleettinen ryhmä, joka käsittää kaikki synapsidit, jotka eivät kuulu terapsideihin.
Terapsidit korvasivat muut synapsidit keskisen permikauden aikana noin 269 miljoonaa vuotta sitten. Niiden valtakausi kesti keskiselle triaskaudelle asti. Sen jälkeen (noin 245–216 milj. v. sitten) alkoi Archosauromorpha-matelijoiden kuten krokotiilien varhaisten sukulaisten ja dinosaurusten vuoro vallita suurimpina maaeläiminä. Terapsidit nousivat nisäkkäinä uudelleen hallitsevaan asemaan kenotsooisella maailmankaudella noin 65 milj. v. sitten.
Varhaisia varsinaisiin nisäkkäisiin kuulumattomia terapsideja kutsuttiin aiemmin ”nisäkäsmäisiksi matelijoiksi” tai ”nisäkäsliskoiksi”. Ne ovat kuitenkin läheisempää sukua nisäkkäille kuin matelijoille. Aiemmin terapsideilla tarkoitettiin vain nisäkkäitä edeltäneitä muotoja, mutta nykyisin eliöiden luokittelussa käytettävä fylogeneettinen systematiikka nimeää vain kladeja eli eliöryhmiä, joihin kuuluvat kantamuoto ja sen kaikki jälkeläiset. Tästä syystä nisäkkäät luetaan terapsideihin, tarkemmin kynodontteihin esivanhempiensa tapaan.
Piirteet
Terapsidit eroavat varhaisemmista synapsideista siten, että niillä on vahvemmat leukalihakset ja hampaisto, jossa usein erottuvat erilaistuneet etu-, kulma- ja poskihampaat. Terapsidien jalat ovat myös sijoittuneet enemmän vartalon alle kuin varhaisemmilla synapsideilla, joiden jalat olivat ruumiin sivuilla.
Tutkimuksen historia
Ensimmäiset nisäkkäitä varhaisemmat terapsidit kuvattiin tieteelle jo 1800-luvun alkupuolella Venäjältä ja Etelä-Afrikasta löydettyjen fossiilien perusteella. Sittemmin varhaisten terapsidien fossiileja on löydetty myös muualta, kuten Kiinasta, Etelä-Amerikasta, Etelämantereelta sekä Pohjois-Amerikasta.
Varhainen tutkimus
Vuonna 1838 Kutorga kuvasi Brithopusin Permin alueelta löydettyjen fossiilisten luunkappaleiden perusteella, joita olivat pala olkaluuta, epätäydellisesti säilynyt pääkallo ja osia alaleuasta hampaineen. Löytö oli hyvin epätäydellisesti säilynyt. Hän kuvasi samalla myös Syodonin kallon perusteella. Kutorga erehtyi kuitenkin luulemaan näitä eläimiä nisäkkäiksi. Vuonna 1844 Richard Owen havaitsi Etelä-Afrikasta löydettyjen dikynodonttien omaavan nisäkäsmäisiä piirteitä, vaikka että ne eivät selvästikään olleet nisäkkäitä.
Kun ensimmäiset etu-, kulma- ja poskihampaat omaavat fossiilit lähetettiin British Museumiin vuosina 1853 ja 1858 niiden nisäkäsmäisyys oli ilmeistä. Owen luokitteli dikynodontit Anomodontiaan ja nisäkkäänhampaiset fossiilit kuten Galesauruksen ja Gorgonopsin Theriodontiaan. Näitä eläimiä alettiin nimittää ”nisäkäsmäisiksi matelijoiksi”, sillä niillä oli monia nisäkäsmäisiä piirteitä mutta ne eivät kuitenkaan olleet nisäkkäitä.
Henry Fairfield Osborn oli sitä mieltä, että Theriodontia sisälsi nisäkkäiden kantamuodon, sillä niillä oli kaikki nisäkkäiden esimuodolta odotetut primitiiviset ominaisuudet. Koska näillä eläimillä oli eräitä sammakkoeläinmäisiä primitiiviominaisuuksia, ne olivat Osbornin mukaan eronneet nykymatelijoihin johtaneesta kehityslinjasta ennen kuin matelijoiden ominaisuudet ilmaantuivat. Lisäksi Edward Drinker Cope oli havainnut ”pelykosaurien” omaavan monia nokkaeläinten ominaisuuksia, ja päätteli niiden olevan terapsidien esimuotoja tai esimuotojen lähisukulaisia. Hän huomasi myös yhtäläisyyksiä nimellä ”Cotylosauria” tunnettujen eläinten ja nisäkäsmäisempien ”pelykosaurien” välillä, ja kutsui niitä yhteisellä nimellä Theromorpha tai Theromora. Aluksi monet paleontologit uskoivat hänen erehtyneen. Näistä eläimistä kerätyt lisätiedot kuitenkin todistivat hänen olleen oikeassa, sillä varhaiset terapsidit muistuttivat rakenteeltaan ”pelykosaureja”.
Harry Seeley tutki Etelä-Afrikasta löydettyjä terapsideja vuodesta 1888 lähtien ja teki useita tärkeitä havaintoja niiden anatomiasta. Vuonna 1894 hän erotti Thrinaxodonin omaksi suvukseen, kun muut olivat aikaisemmin uskoneet sen kuuluneen Galesauruksiin. Owen oli kuvannut Tapinocephalusin kallon kuono-osan perusteella jo vuonna 1876, ja vuonna 1888 Seeley kuvasi lantion perusteella uuden suvun Phocosaurus, mutta Richard Lydekker luokitteli kyseisen lantion ja muut siihen liittyneet luut Tapinocephalus-sukuun, johon se saattaakin kuulua sillä kallon perusteella se eroaa Tapinocephalusista vain siinä että sen kuonon ja otsaluun väli ei ole jyrkkä.
Seeley myös huomasi miten nisäkäsmäiset kruunulliset hampaat Diademodonilla oli, ja ettei ”nisäkäsmäisten matelijoiden” ja nisäkkäiden välillä ollut paljon eroavaisuuksia. Seeley ehdotti vuonna 1895 että nokkaeläimet ja Anomodontia olivat niin lähellä toisiaan, että niitä voisi kutsua yhteisellä nimellä Theropsida. 1898 hän epäili, että nokkaeläimet olisivat kehittyneet matelijamaisista muodoista, kun taas ”ylemmät” nisäkkäät (pussieläimet ja istukkanisäkkäät) olisivat ilmaantuneet erikseen sammakkoeläinmäisistä muodoista. Nykyisin kuitenkin tiedetään ettei tämä pidä paikkaansa vaan kaikki nisäkkäät ovat kehittyneitä kynodontteja.
1900-luku
1900-luvun alun terapsiditutkimusta tekivät pääasiassa Robert Broom ja D. M. S. Watson. Vuonna 1902 Broom päätteli, että Owenin vuonna 1876 nimeämä lahko Theriodontia ei ollut sopiva ryhmitys, koska Owen ja myöhemmin myös Seeley olivat tutkineet lähinnä sirpaleisia jäänteitä. Paremmin säilyneet fossiilit ja niiden eroavaisuudet saivat Broomin tuntemaan tarvetta jakaa Theriodontiaan luokitellut muodot lahkoihin Therocephalia ja Cynodontia (kynodontit), joista kynodontit olivat nisäkäsmäisempiä. Termi Cynodontia oli jo Owenin itsensä aikaisemmin (1860) nimeämä, mutta myöhemmin hän ilmeisesti suosi nimeä Theriodontia. Broom antoi terapsideille yhteisen tieteellisen nimen Therapsida vuonna 1905. Broom totesi vuonna 1913, että vaikka Pareiasaurian raajojen rakenteessa oli terapsideille tyypillisiä piirteitä, olivat ne todennäköisesti konvergentin evoluution tuotetta. Hän esitti myös, että ”Cotylosauria” olisi matelijoiden, ”pelykosaurien” ja terapsidien yhteinen kantaryhmä.
D.M.S. Watson ja Alfred S. Romer jakoivat kaikki terapsidit vuonna 1956 Owenin aikaisemmin perustamien nimien Anomodontia ja Theriodontia alle. He luokittelivat esimerkiksi Dinocephalian, dikynodontit ja Venyukovioidean Anomodontiaan. Theriodontiaan he katsoivat kuuluvaksi Gorgonopsian, Therocephalian sekä kynodontit. Fylogeneettiset analyysit ovat sittemmin osoittaneet Watsonin ja Romerin Anomodontian olevan luonnoton luokitus, mutta Theriodontia vaikuttaa olevan todellinen ryhmitys.
2000-luku
Kladistiikan ja fylogeneettisen systematiikan myötä terapsideja ja muita synapsideja (”pelykosaurit”) ei enää pidetä matelijoina, sillä ne ovat paljon läheisempää sukua nisäkkäille kuin matelijoille, ja nisäkkäät itse ovat vain yksi kynodonttien ryhmän terapsidien kehityslinjoista. Fylogeneettinen systematiikka nimeää vain kladeja, eli ryhmiä mihin kuuluvat kantamuoto ja sen kaikki jälkeläiset.
Varhainen evoluutio
Terapsidit kehittyivät todennäköisesti permikauden alkupuolella. Niiden esimuodot olivat Sphenacodontia-kehityslinjaan kuuluneita synapsideja. Keskisellä permikaudella noin 269 miljoonaa vuotta sitten terapsidit korvasivat laajalti muut synapsidiryhmät.
Tuohon aikaan nykyisen Kiinan alueella elänyt Raranimus on yksi varhaisimpia tunnettuja terapsideja. Myös nykyisten Yhdysvaltojen alueella varhaisella permikaudella elänyt Tetraceratops saattaa olla varhainen terapsidi, mutta toinen mahdollisuus on, että se kuuluu terapsideille läheiseen Sphenacodontidae-ryhmään.
Permikauden valta-aika
Terapsidit olivat hallitseva eläinryhmä permikauden keskivaiheelta kauden lopulle asti. Aluksi Dinocephalia-alalahkon terapsidit olivat hallitsevia, mutta ne hävisivät ennen kauden loppua noin 263 miljoonaa vuotta sitten. Dinocephalia-osalahkoon kuului useita suurikokoisia kasvin- ja lihansyöjiä, esimerkiksi nykyisen Venäjän alueella elänyt Anteosauria-ryhmään kuulunut peto Titanophoneus ja nykyisen Etelä-Afrikan alueella elänyt heimoon Tapinocephalidae kuulunut kasvinsyöjä Tapinocephalus.
Dinocephalia-ryhmän kadottua Anomodontia-kasvinsyöjiin kuuluneet dikynodontit sekä Theriodontia-ryhmän Gorgonopsia- ja Therocephalia-alalahkot olivat merkittävimpiä terapsidiryhmiä. Koko Gorgonopsia ja suuri osa Therocephalia-lajeista oli lihansyöjiä. Yksi Gorgonopsia-ryhmän erityispiirteistä oli pitkät kulmahampaat, kuten paljon myöhemmin eläneillä sapelihammaskissoilla. Suurikokoisia Gorgonopsia-edustajia olivat esimerkiksi Inostrancevia ja Rubidgea. Myös osalla Therocephalia-alalahkon suvuista (esimerkiksi Lycosuchus) oli suuret kulmahampaat, tosin vaatimattomammat kuin Gorgonopsia-ryhmässä.
Kynodontit
Kynodontit (Cynodontia) ilmestyivät noin 257 miljoonaa vuotta sitten myöhäisen permikauden aikana. Varhaisimpia kynodontteja olivat muun muassa Charassognathus ja Procynosuchus. Kynodontit eivät olleet vielä kovin yleisiä permikaudella, vaikka olivatkin laajalle levinneitä. Niiden luuston rakenne enteili jo nisäkkäitä. Muutoksia nisäkäsmäiseen suuntaan näkyy esimerkiksi aivokopassa, alaleuassa, hampaissa ja raajoissa. Varhaisimmat kynodontit olivat pieniä lihansyöjiä, mutta myöhemmin ilmestyi myös suurempia lajeja. Näihin kuului lihansyöjien lisäksi myös kaikkiruokaisia ja kasvinsyöjiä, kuten esimerkiksi myöhemmän ajan kasvinsyöjänisäkkäät ja triaskaudella elänyt Gomphodontia-ryhmän Exaeretodon, joka saattoi kasvaa kahden metrin pituiseksi.
Permikauden joukkotuho
Permikauden lopussa noin 250 miljoonaa vuotta sitten tapahtui maapallon historian suurin tunnettu lajien massasukupuutto. Tässä Permikauden joukkotuhossa hävisi suurin osa maalla ja meressä eläneistä eläimistä. Terapsidienkin monimuotoisuus väheni kovin, ja ainoastaan osa dikynodonteista, kynodonteista ja Therocephalia-ryhmän suvuista selvisi tuhosta.
Triaskautinen palautuminen ja valtakauden loppu
Permikautta seuranneen triaskauden alussa ekosysteemit koostuivat vain muutamiin sukuihin kuuluvista lajeista, jotka olivat selvinneet tuhosta. Varhaistriaskaudella dikynodontteihin kuulunut terapsidisuku Lystrosaurus käsitti jopa noin 90 prosenttia kaikista maaselkärankaisista. Triaskaudella kynodontit ja dikynodontit monimuotoistuivat. Viimeiset Therocephalia-terapsidit hävisivät triaskauden alkupuolella. Kynodonttiryhmät Cynognathia ja Probainognathia olivat runsaslukuisia kaikkialla maailmassa hetimiten varhaistriaskaudella tapahtuneen ilmestymisensä jälkeen. Nisäkkäät ja niiden esimuodot kuuluvat Probainognathia-ryhmään. Triaskauden lopulle tultaessa Archosauromorpha-ryhmän matelijat olivat suurelta osin korvanneet terapsidit suurimpina maaeläiminä. Monet kynodonttien kehityslinjat kuolivat sukupuuttoon triaskauden lopulla, mutta esimerkiksi nisäkkäiden esimuodot selvisivät.
Dikynodonttien uskottiin kuolleen sukupuuttoon myöhäistriaskaudella noin 215 miljoonaa vuotta sitten, mutta Australiasta löytynyt huonosti säilynyt noin 110 miljoonaa vuotta vanha varhaisliitukaudelta peräisin oleva fossiili saattaa olla dikynodontti. Dikynodontit saattoivatkin selvitä paljon pitempään kuin aikaisemmin on arveltu.
Nisäkkäiden ilmestyminen ja kenotsooinen maailmankausi
Triaskauden lopussa tai jurakauden alussa kehittyivät ensimmäiset kynodontit, joita voi jo sanoa varsinaisiksi nisäkkäiksi. Nisäkkäiden ominaisuuksiin kuuluvat muun muassa päänluiden ja hammasluiden muodostama leukanivel, ainoastaan yksi alaleuanluu (mandibula) sekä kuuloluista vasara (malleus) ja alasin (incus). Varhaisilla synapsideilla oli muiden maaselkärankaisten tavoin kallon ja alaleuan takaosassa sijaitsevien os quadratum- ja os articulare -luiden muodostama leukanivel ja vain yksi varsinainen kuuloluu, jalustin (stapes). Jostakin vielä tuntemattomasta syystä eräiden kynodonttien kehityslinjojen jäsenille, kuten Probainognathusille kehittyi leukaniveleen myös toinen nivellys pääkallonluiden ja hammasluiden välille. Pääkallo oli sijoittunut os quadratum -luun viereen yläleuassa ja hammasluuston aihio oli os articulare -luun vierellä alaleuassa. Tällainen parillinen nivellys ei kuitenkaan kestänyt paleontologisessa mittakaavassa kovin pitkää aikaa. Pian os quadratum ja os articulare pienenivät huomattavasti, siirtyivät korvan alueelle ja menettivät toimintansa leukanivelessä. Ne muuntuivat vähitellen nisäkkäiden kuuloluiksi, vasaraksi ja alasimeksi. Suurin osa nisäkkäistä oli pienikokoisia mesotsooisella maailmankaudella. Terapsidit nousivat uudestaan valta-asemaan nisäkkäinä liitukauden joukkotuhon jälkeen kenotsooisella maailmankaudella.
Kaikki muut terapsidit kuin nisäkkäät ovat nykyisin kuolleet sukupuuttoon. Viimeiset varmasti nisäkkäisiin kuulumattomat terapsidit, heimoon Tritylodontidae kuuluneet kynodontit, hävisivät varhaisliitukaudella. Tosin liitukauden jälkeen paleoseeniepookin aikana (noin 62–57 milj. v. sitten) eläneen Chronoperates-suvun on arveltu olevan liitukauden jälkeen elänyt nisäkkäisiin kuulumaton terapsidi, mutta koska fossiili on huonosti säilynyt, sitä ei ole voitu varmasti luokitella tarkemmin kuin sanamuodolla ”Cynodontia incertae sedis”. Tämä tarkoittaa sitä, ettei sen sukulaisuus muihin kynodontteihin ole selvillä, eli ei voida varmasti sanoa oliko Chronoperates nisäkässuku vai ei.
Terapsidien luokitus
Terapsidit jaetaan kuuteen pääryhmään: Biarmosuchia, Dinocephalia, Anomodontia, Gorgonopsia, Therocephalia ja Cynodontia (kynodontit). Näistä Biarmosuchia on määritelty enimmäkseen basaalisista (”primitiivisistä”) ominaisuuksista, joten se saattaa olla parafyleettinen muihin terapsidiryhmiin verrattuna.
Fylogenia
thumb|vasen|[[Bienotherium yunnanense-kynodontin kallo.]]pienoiskuva|vasen|[[Australobarbarus-dikynodontin luuranko Helsingin Luonnontieteellisessä museossa.]] pienoiskuva|vasen|[[Titanophoneusin luuranko.]] pienoiskuva|vasen|[[Moschops capensisin luuranko American Museum of Natural Historyssä.]]
Eri terapsidiryhmät ovat selvästi toistensa lähimmät sukulaiset, eli luonnollinen ryhmä, mutta ryhmien keskinäiset sukulaisuussuhteet eivät ole vielä kovin hyvin selvillä. Niiden ominaisuuksia tutkimalla on saatu aikaan useita erilaisia fylogenisia hypoteeseja. Tämä saattaa johtua siitä, ettei joitain asiaa selventäviä ryhmien ominaisuuksia ole vielä tunnistettu, tai sitten useimmat terapsidiryhmät eriytyivät yhteisestä kantamuodostaan geologisessa ajassa mitattuna suhteellisen nopeasti. Suvun Tetraceratops luokittelu on ollut melko vaikeaa. Se on välillä luokiteltu varhaiseksi terapsidiksi ja välillä taas heimoon Sphenacodontidae.
Rubidge & Sidor (2001):
Adam Czartoryski
Adam Jerzy Czartoryski (1770–1861 ) oli puolalainen ruhtinas, joka kuului Venäjän keisari Aleksanteri I:n lähipiiriin, mutta kääntyi Puolan itsenäisyyden kannalle vuonna 1830.
Czartoryski kuului Puola-Liettuan voimakkaimpaan aatelissukuun, jonka jäseniä on ollut vuosisatojen ajan maan johtotehtävissä. Hänen vanhempansa olivat ruhtinas Adam Kazimierz Czartoryski ja Izabella Czartoryski. Isä-Czartoryski pyrki 1760-luvun Puolan hajaannusvuosina yhteistyöhön Venäjän kanssa. Puolan toisen jaon jälkeen 1795 poika Adam Jerzy otettiin Venäjän hoviin panttivangiksi takaamaan Puolan uskollisuuden Venäjää kohtaan. Hän saavutti venäläisten luottamuksen, ja vuodesta 1804 alkaen hän toimi lähes kahdenkymmenen vuoden ajan Venäjän ulkoministerinä.
Vuonna 1825 Venäjän poliittinen ilmapiiri muuttui täysin, kun taantumuksellinen Nikolai I asui valtaan. Tämä muutti myös Czartoryskin elämän. Vuonna 1830 puhkesi Puolan kapina, ja kenraali Józef Chłopicki julistautui maan diktaattoriksi. Muutaman kuukauden päästä demokraattisempi suunta valitsi hänen tilalleen Czartoryskin maan johtajaksi. Venäjä kukisti kapinan aseellisesti kesällä 1831. Czartoryski pakeni maasta ja sai poissaolevana kuolemantuomion. Ulkomailta käsin hän kävi kampanjaa Puolan itsenäisyyden hyväksi. Kodikseen hän hankki Hôtel Lambert -nimisen talon Pariisista. Hän pyrki tekemään siitä puolalaisen kulttuurikeskuksen, jossa varsinkin pianisti Frédéric Chopinin sävellykset ja esitykset saivat suurta suosiota.
Adam Czartoryski eli 91-vuotiaaksi. Hänet on haudattu suvun kotikartanoon Puolan Sieniawaan.
The Game (Queenin albumi)
The Game on Queen-yhtyeen 30. kesäkuuta 1980 julkaisema albumi. Se oli Queenin ensimmäinen levy, jossa käytettiin syntetisaattoreita. Albumin kappaleet "Play The Game", "Save Me", "Another One Bites the Dust" ja "Crazy Little Thing Called Love" julkaistiin myös singleinä.
Nobody’s Fools
Nobody's Fools on Sladen vuoden 1976 alkupuolella julkaistu studioalbumi. Se oli ensimmäinen Slade-albumi neljään vuoteen, joka ei yltänyt top-10:een Britanniassa (sijoitus 14.) ja samalla viimeinen listoille päässyt albumi seuraavaan neljään vuoteen.
The Game (Queenin albumi)
Kappaleet
Vuonna 1991 uudelleenjulkaistu Hollywood Recordsin CD-versio sisältää myös bonusraidan: <li></li></ol>
Nobody’s Fools
Albumi tehtiin ensisijaisesti yhdysvaltalaista yleisöä silmällä pitäen. Nobody's Fools on samalla Sladen monipuolisin levy sisältäen vaikutteita aina reggae- ja gospelmusiikkia myöten, ja mukana on myös naispuolinen taustalaulaja.
Kappaleet
A-puoli B-puoli
The Game (Queenin albumi)
Julkaisuformaatit
Albumi julkaistiin alun perin vinyylilevynä ja c-kasettina. Vuonna 1986 albumi julkaistiin ensimmäisen kerran cd-levynä, ja uudelleen Mercuryn kuolinvuonna 1991 uudelleensovitetun bonuskappaleen kera. Vuonna 2003 levy julkaistiin Yhdysvalloissa audio-dvd:nä.
Asamoah Gyan
Asamoah Gyan (s. 22. marraskuuta 1985 Accra, Ghana) on ghanalainen jalkapalloilija. Hyökkääjänä pelaava Gyan edustaa Shanghai SIPGia.
Ura
Hyökkääjänä pelaava Gyan siirtyi Stade Rennais'n joukkueeseen kesällä 2008 italialaisesta Udinese Calciosta, joka oli omistanut miehen pelioikeudet vuodesta 2003 lähtien. Hän pelasi Udinesessa kuitenkin vain 39 ottelua ollen kaksi kautta lainalla Modenassa. Elokuussa 2010 Gyan siirtyi Sunderlandiin seuran uudella 13,2 miljoonaa punnan ennätyssiirtosummalla.
Maajoukkueura
Asamoah valittiin Ghanan olympiajoukkueeseen 2004, mutta joukkue putosi jo ensimmäisellä kierroksella. Hänet valittiin myös Ghanan jalkapallomaajoukkueeseen Saksan MM-kisoihin vuonna 2006. Hän teki kisoissa yhden maalin, alkusarjaottelussa Tšekkiä vastaan. Vuoden 2010 MM-kisojen alkulohkossa hän teki rangaistuspotkusta maalin sekä Serbiaa että Australiaa vastaan. Neljännesvälierässä Yhdysvaltoja vastaan hän teki voittomaalin jatkoajalla. Puolivälierässä Uruguayta vastaan hän epäonnistui jatkoajan viimeisellä minuutilla rangaistuspotkussa, jonka onnistuminen olisi vienyt Ghanan välieriin historian ensimmäisenä afrikkalaisjoukkueena. Voitto ratkottiin rangaistuspotkukilpailussa, jossa Gyan onnistui, mutta Uruguay voitti kisan ja pudotti Ghanan jatkosta maalein 4–2.
Myös Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2012, Gyan epäonnistui rangaistuspotkussa 7 minuutilla. Sambia eteni loppuotteluun voittaen Ghanan 1-0.
Koko maajoukkueurallaan Gyan on tehnyt 95 ottelussa 48 maalia.
Aston Webb
Aston Webb (22. toukokuuta 1849 – 1930) oli brittiläinen arkkitehti. Hän työskenteli noin vuodet 1875–1915 Ingress Bellin kanssa ja myöhemmin oman poikansa Mauricen kanssa.
Aston Webb syntyi Claphamissa Surreyssä. Hänen isänsä oli menestyksekäs taidemaalari Edward Webb. Hänen molemmat vanhempansa kuolivat hänen ollessaan lapsi, äiti vuonna 1850 ja isä vuonna 1854. Vuonna 1867 hän aloitti arkkitehdin uransa Robert Richardson Banksin ja Charles Barry nuoremman alaisuudessa. Tämän jälkeen hän vietti vuoden matkustellen Euroopassa ja Vähässä-Aasiassa. Hän perusti oman arkkitehtiliikkeensä vuonna 1874.
Joitakin Webbin suunnittelemia rakennuksia ja rakennelmia ovat muun muassa Victoria and Albert Museumin Cromwell Roadin puoleinen julkisivu (1891), Victoria Memorialin ympärys (1911) sekä Buckinghamin palatsin julkisivu (1912–13).
Webb valittiin vuonna 1899 Royal Academy of Artsin jäseneksi, ja hän toimi sen puheenjohtajana vuodet 1919–1924.
Yhdistyneiden kansakuntien talous- ja sosiaalineuvosto
Yhdistyneiden kansakuntien talous- ja sosiaalineuvosto (engl. Economic and Social Council, ECOSOC, ransk. le Conseil économique et social des Nations unies, CÉSNU) ) on YK:n toimielin, joka tukee yleiskokousta edistämällä kansainvälistä taloudellista ja sosiaalista yhteistyötä sekä kehitystä. Neuvostoon kuuluu 54 jäsentä, jotka valitaan yleiskokouksessa kolmivuotiskaudeksi. Kaikki jäsenmaat voivat asettua ehdolle, mutta käytännössä kehitysmaita ei yleensä ECOSOCiin valita. Puheenjohtajakausi kestää vuoden kerrallaan, ja tehtävään on ollut tapana valita joku pienistä tai keskikokoisista maista. Joka maalla on yksi ääni, ja päätökset tehdään enemmistöpäätöksinä läsnäolijoiden kesken. Vuonna 2004 neuvoston puheenjohtajana toimi suomalainen suurlähettiläs Marjatta Rasi.
ECOSOC perustettiin vuonna 1945, ja aluksi siihen kuului 18 maata. Vuodesta 1965 jäseniä on ollut 21 ja vuodesta 1971 alkaen 54. ECOSOC kokoontuu vuosittain heinäkuussa neljän viikon mittaiseen kokoukseen. Vuodesta 1998 alkaen on pidetty huhtikuussa lisäkokous, johon osallistuu myös Kansainvälisen valuuttarahaston (IMF) ja Maailmanpankin johtoa.
Esimerkkinä ECOSOCin päätöksestä on YK:n UNAIDS-ohjelman perustaminen. Ohjelmassa yhdistyvät useiden YK-järjestöjen resurssit WHO:sta ja UNICEFista Maailmanpankkiin ja kehitysapujärjestö UNDP:hen.
Fabio Galante
Fabio Galante (s. 20. marraskuuta 1973 Montecatini Terme, Pistoian maakunta, Italia) on italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelaa tällä hetkellä Serie B:n Livornossa. Galante pelasi uransa menestyksekkäät vuodet Interissä 1990-luvun lopulla voittaen muun muassa UEFA Cupin vuonna 1998. Hän kuului myös Italian maajoukkueeseen alle 21-vuotiaissa, jolloin Galante voitti joukkueensa kanssa EM-mestaruuden vuonna 1996.
Kate Starre
Kathryn "Kate" Starre (s. 18. syyskuuta 1971 Perth, Australia) on australialainen maahockeypelaaja, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän voitti olympiakultaa Atlantassa 1996 ja Sydneyssä 2000 sekä maailmanmestaruuden Dublinissa 1994 ja Utrechtissa 1998. Hän pelasi myös Barcelonan olympialaisissa 1992, joissa Australia sijoittui viidenneksi.
Pelaajauransa jälkeen Starre on toiminut valmentajana.
Slade Alive!
Slade Alive! on brittiläisen Slade-yhtyeen 24. maaliskuuta 1972 julkaistu ensimmäinen livealbumi. Se oli samalla yhtyeen läpimurtolevy: albumi nousi Britannian listalla sijalle kaksi ja pysyi listalla 58 viikon ajan. Australiassa albumi oli viisi viikkoa listaykkösenä.
Työstö
Slade soitti ja nauhoitti 19. – 21. lokakuuta 1971 kolme perättäistä esiintymistä Lontoon Command Theatre Studiossa. Yleisönä oli Sladen fanikerhon jäseniä. Kolmen keikan äänittäminen maksoi 600 puntaa. Valtaosa levylle päätyneestä materiaalista otettiin toisesta esiintymisestä. Tuottaja Chas Chandler alun perin hylkäsi Command-studion ja Sladen yhdessä tekemän miksauksen. Chandler teki uudelleenmiksauksen, jonka puolestaan yhtye hylkäsi ja valitsi albumille alkuperäisen miksauksen.
Albumia ei juurikaan korjailtu jälkeenpäin studiossa, vaan levylle päätyivät myös välispiikit ja pienet virheet.
Musiikki
Albumin aloittaa Alvin Leen kirjoittama ja alun perin Ten Years After -yhtyeen levyttämä ”Hear Me Calling”. Slade esitti sitä usein livenä, ja se oli esiintymisten avauskappale vuosien ajan. Siitä äänitettiin myös studioversio, jota Slade harkitsi vuoden 1971 ”Get Down and Get with It” -läpimurtosinglensä seuraajaksi. Yhtye ei kuitenkaan ollut tyytyväinen levytykseen. Se julkaistiin vuonna 2011 Sladest-kokoelman uusintapainoksella.
”Hear Me Calling” -kappaletta seuraa Sladen oma ”In Like a Shot from My Gun”, josta ei ole tehty lainkaan studioversiota. Rumpali Don Powell kertoi vuonna 1981, että kappale oli tarkoitus levyttää studiossa, mutta livelevytyksen jälkeen yhtye ei uskonut studioäänityksen tekevän sille oikeutta.
John Sebastianin kirjoittama ja alkujaan The Lovin’ Spoonful -yhtyeen levyttämä ”Darling Be Home Soon” on rauhallisempi kappale. Kappaleessa Holder vahingossa röyhtäisee, mistä tuli kappaleen tunnusmerkki. Konserttien yleisö vaati pitkään häntä röyhtäisemään samassa kohdassa. A-puolen päättää singlenäkin julkaistu oma kappale ”Know Who You Are”. Siinä soittaa tamburiinia tuntemattomaksi jäänyt katsoja. Holderilla oli usein tapana pyytää yleisöä lavalle osallistumaan yhtyeen esitykseen.
B-puolen ensimmäinen kappale on vauhdikas perusrock ”Keep on Rocking”. Seuraavana on vuorossa yhtyeen ensimmäinen listamenestys ”Get Down and Get with It”. Levyn päättää pitkä ja paljon sooloja sisältävä versio Steppenwolfin kappaleesta ”Born to Be Wild”. Slade oli levyttänyt sen jo vuonna 1969 esikoisalbumilleen Beginnings.
Kansitaide
Valtaosassa painoksista kansikuvana on punamusta kuva yhtyeestä lavalla. Kuvan otti Chris Walter ja kannen suunnitteli Derek Robinson. Kannet ovat avattavaa gatefold-mallia. Kanadalaisessa uusintapainoksessa etu- ja takakansi ovat päinvastaisessa järjestyksessä.
Julkaisu ja vastaanotto
Slade Alive! julkaistiin 24. maaliskuuta 1972. Albumi nousi Britanniassa sijalle kaksi sekä pysyi listalla 58 viikon ajan, mikä on enemmän kuin millään muulla yhtyeen äänitteellä. Australiassa se nousi listaykköseksi ja oli myydyin albumi sitten vuoden 1967 Beatles-levyn Sgt. Pepper’s Lonely Hearts Club Band.
Kappaleet
A-puoli B-puoli
Tekijät
Slade
Muut
Kuunliljat
Kuunliljojen isohkot lehdet ovat lajikkeesta riippuen täysin vihreät, keltaiset, keltavihreät, sinertävät tai vihreänkirjavat. Pitkän kukkavarren päässä olevat kukat ovat joko valkoiset, vaaleansiniset tai vaalean sinivioletit. Joillakin lajikkeilla on punaiset varret.
Kuunliljat ovat suosittuja varjoisan paikan perennakasveja, joskin kirjavalehtiset lajikkeet vaativat enemmän valoa. Ne sopivat hyvin esimerkiksi suihkulähteen ympäryskasveiksi.
Kotilot syövät mielellään kuunliljoja ja aiheuttavat joskus tuhoja puutarhoissa ja puistoissa. Jänikset ja oravat eivät juurikaan syö kuunliljoja, mutta hiiret ja myyrät voivat tuhota kuunliljakasvuston talvella, ja kauriit ovat aiheuttaneet ongelmia Amerikassa.
Kuunliljalajeja
Aiemmin tunnettuja kuunliljalajeja: pyörölehtikuunlilja (Hosta decorata), isokuunlilja (Hosta elata), japaninkuunlilja (Hosta lancifolia), kesäkuunlilja (Hosta tokudama).
Rauno E. Linnavuori
Elämä
Linnavuori työskenteli myös vierailevana professorina Yhdysvalloissa (Ohio State University 1976–77) ja Saudi-Arabiassa (King Faisal University 1977–78), entomologian tutkimusjohtajana Irakin maatalousministeriössä 1979–1981 ja vierailevana professori Sana'an yliopistossa Jemenissä. Iranissa hän työskenteli säännöllisesti vuosittain 1–2 kuukauden jaksoja, sillä hänen kolmas vaimonsa oli iranilainen Sakineh.
Vuonna 1987 American Museum of Natural History osti osan Linnavuori hyönteiskokoelmasta. National Museum of Wales peri kokoelman valtaosan.
Tutkimustyö
Uransa aikana (vuodesta 1948 lähtien) Linnavuori julkaisi yhteensä 306 artikkelia, joissa hän kuvasi 308 sukua ja alasukua sekä 2 894 lajia ja alalajia. Se on aivan poikkeuksellisen suuri määrä yhden tutkijan osalta, ja se on tehnyt hänestä kautta maailman tunnetun ja arvostetun tiedemiehen. Monet suomalaiset tuntevat Linnavuoren määrityskirjasarjan Suomen nivelkärsäiset I-IV (1966–69), joka oli tarkoitettu innostamaan uusia harrastajia lude- ja kaskastutkimuksen pariin.
Tunnustukset
Linnavuoren mukaan on nimetty 174 hyönteislajia ja myös kokonaisia sukuja. Linnavuori vihittiin vuonna 1975 Jyväskylän yliopiston kunniatohtoriksi. Tiedelehti Entomogica Americana julkaisi hänen kunniakseen kolme teemanumeroa nivelkärsäisistä vuosina 2016 ja 2017.
Sottunga
Sottunga on Suomen kunta, joka sijaitsee Ahvenanmaan maakunnassa. Sen naapurikunnat ovat Brändö, Föglö, Kumlinge, Kökar, Parainen ja Vårdö. Kunnan vaakunan on suunnitellut Matts Dreijer, ja se on vahvistettu vuonna 1952. Sottunga on asukasluvultaan Suomen pienin kunta.
Ahvenanmaan maakuntahallitus ilmoitti, että Sottungan kunta olisi liitetty johonkin ympäröivään kuntaan viimeistään vuoden 2019 vaaleihin mennessä sen talousvaikeuksien vuoksi. Kunta oli kuitenkin vuonna 2022 edelleen itsenäinen.
Maantiede
Sottunga sijaitsee Ahvenanmaan saariston itäosassa, jossa Kihdin selkä erottaa sen Turun saaristosta. Eteläpuolella on Kökarinselkä ja luoteessa kunnan alue ulottuu Vårdön ja Kumlingen väliselle Teilin merenselälle. Sottunga on asukasluvultaan Suomen pienin kunta: siellä oli 0 asukasta. Enimmillään Sottungassa on asunut noin 400 asukasta 1920-luvulla. Kunta on yksikielisesti ruotsinkielinen; asukkaista 0 prosenttia puhuu äidinkielenään ruotsia.
Sottungan pinta-ala on 0 km², josta 0 km² maata, 0 km² sisävesiä ja loput 0 km² merta. Sottunga koostuu useista saarista, joista vain kolmella on asutusta. Normaalisti sanalla Sottunga tarkoitetaan suurinta näistä saarista. Toiseksi suurin saari on pääsaaresta luoteeseen sijaitseva Mosshaga. Sottungan saaret ovat matalia: korkein maastonkohta ulottuu vain 15 metrin korkeudelle merenpinnasta.
Kylät
Kunnassa on 6 kylää: Finnö, Husö, Hästö, Mosshaga, Sottunga ja Södö.
Historiaa
Yleisin selitys Sottunga-nimen alkuperästä on, että sana sottunga on ollut asuttua paikkaa tarkoittava yleisnimi. Nimi on morfologisesti sama kuin Vantaan Sotunki. Ensimmäiset asukkaat saapuivat Sottungan saarille 1000- ja 1100-lukujen tienoilla. Kyseessä on todennäköisesti Ahvenanmantereelta tulleiden eränkävijöiden tilapäinen asutus, joka vakiintui aikaa myöten.
Sottunga mainitaan asiakirjoissa ensimmäisen kerran 1400-luvulla ja Föglön seurakuntaan kuuluvana kappelina vuonna 1544. Sottungan seurakunta itsenäistyi vuonna 1914, mutta nykyisin Sottunga, Föglö ja Kökar muodostavat Ahvenanmaan eteläisen saaristoseurakunnan.
Ruotsin kuningas Kustaa IV Aadolf oleskeli Sottungassa vuonna 1800 muutaman päivän odottaessaan myrskyn tyyntymistä matkallaan Pietariin. Kuninkaan nimikirjaimet ja vuosiluku on hakattu Södön saaren rantakallioon.
Södön saarelta kaivettiin rautamalmia vuosina 1843–1847. Parhaimmillaan kaivos työllisti 35 miestä.
Sottungasta on 1900-luvun alkupuolella käytetty suomenkielistä nimeä Sottunka.
Talous
Merkittävimmät elinkeinot ovat maanviljelys ja kalastus, joista saa toimeentulonsa yli neljäsosa sottungalaisista. 2010-luvun puolessavälissä Sottungassa oli Suomen paras huoltosuhde: yhtä työssäkäyvää kohti kunnassa oli 0,91 ei-työssäkäyvää henkilöä. Silti jatkuvasti kasvavat vanhustenhoitokulut käyvät liian kalliiksi: Ahvenanmaan maakunta tuki vuonna 2016 Sottungan vanhustenhoitoa 200 000 eurolla.
Vuonna 2016 eniten yhteisöveroa maksoivat sijoitustoimintaa harjoittava Horsvik Ab ja Sottunga Skärgårdsturism Ab. Muiden yhteisövero-osuus ei ylittänyt tuhatta euroa.
Väestö
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2013 tilanteen mukainen.
Vuoden 2017 taajamarajauksen mukaan Sottungassa ei ole lainkaan taajamia. Vuoden 2017 lopussa Sottungassa oli 92 asukasta, joista 86 asui haja-asutusalueilla ja 6:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa.
Seurakunnat
Vuoden 2018 aluejaon mukaan Sottungassa on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat: Seurakunta toimii myös Föglön ja Kökarin kuntien alueilla.
Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Sottungan alueella toimii Turun ortodoksinen seurakunta.
Entiset seurakunnat
Seuraavassa luettelossa on mainittu historiallisella ajalla lakkautetut seurakunnat Sottungan kunnan nykyisellä alueella.
Palvelut
Pienuudestaan huolimatta kunnassa on useita palveluita: päiväkoti sekä vasta remontoitu peruskoulu, jossa on periaatteessa luokat 1–9. Keväällä 2018 yläasteen oppilaita oli kaksi. Heitä opetettiin vuoropäivin Sottungassa ja Föglössä. Ala-asteen oppilaita ei ollut lainkaan. Koulun liikuntasalia saavat käyttää muutkin kunnan asukkaat. Keskustassa on myös osuuskauppa ja postikonttori, jossa toimii myös lääkekaappi. Etätyöntekoa tuetaan kattavan laajakaistaverkon avulla.
Näkinparrat
Näkinparrat (Chara) on näkinpartaisleviin (Charophyta) kuuluva suku.
Sottunga
Palvelut
Vuonna 2012 lakkautetun pankkikonttorin tiloissa toimii kesäisin taidegalleria. Helikopterin laskeutumispiste löytyy hätätapauksia varten. Sottungan kunta sähköistettiin vuonna 1959.
Liikenneyhteydet
Sottungaan pääsee Ålandstrafikenin lautalla Korppoon Galtbystä ja Lumparlandin Långnäsistä. Lautta pysähtyy kunnan alueella myös Husön saarella.
Nähtävyyksiä
oikea|pienoiskuva|Husön laituri.
Näkinparrat
Suomessa tavataan reilua kymmentä näkinpartojen sukuun kuuluvaa lajia.
Amiko Kobayashi
Amiko Kobayashi on kuvitteellinen henkilö Marvel Comicsin sarjakuvissa.
Historia
Kun Japani joutui suurten lohikäärmeiden hyökkäysten kohteeksi, Ryhmä-X ja japanilainen sankari, Aurinkotuli, yrittivät tuhota ne. Taistelun aikana useat asunnot kuitenkin tuhoutuivat ja niistä useat olivat viattomien siviileiden. Yhdessä niistä asui Amiko äitinsä kanssa. Kun asunto tuhoutui, hänen äitinsä kuoli, mutta Amiko onnistui selviytymään ja Wolverine löysi hänet. Wolverine lupasi pitää huolta tästä pienestä tytöstä, mutta eläessään vaarallsita elämää, hän uskoi ettei sopisi isäksi Amikolle. Hän sitten antoi Amikon adoptoitavaksi, mutta tämä joutui huonoon perheeseen.
Kun Logan vuosia myöhemmin halusi käydä katsomassa Amikoa, hän ei saanut soittoaan perille ja päätti tutkia asiaa. Hän joutui surukseen huomaamaan millaiseen perheeseen Amiko oli joutunut ja vei tytön hyvän ystävänsä Yukion luokse.
Vaikka Yukio ei aluksi pitänyt ajatuksesta, hän otti Amikon huostaansa ja heistä tuli hyviä ystäviä vuosien aikana. Pelätessään Amikon joutuvan vaaraan, Wolverine pyysi Hopeasamuraita katsomaan hänen peräänsä. Hän teki tätä työtä hyvin, mutta joskus Amiko joutui Wolverinen vihollisten hyökkäysten kohteeksi. Kun Ase-X -organisaatio palasi toimintaan, Sapelihammas kaappasi Amikon ja melkein tappoi hänet Ase-X:n käskyjen vastaisesti. Ase-X kuitenkin paransi Amikon ja pyysi tätä anteeksi Loganilta.
Hiljattain Amiko sai tietää äitinsä kuuluneen Shosei-sotureiden sukuun ja viettää nyt aikaansa heidän seurassaan harjoitellen taistelulajeja tehdäkseen Loganin ylpeäksi itsestään.
Vesivaraani
Vesivaraani (Varanus mitchelli) on varaaneihin kuuluva matelijalaji. Lajia tavataan uhanalaisena Australiasta.
Levinneisyys ja elintavat
Vesivaraania tavataan Australiasta Länsi-Australian ja Pohjoisterritorion pohjoisrannikolta. Sen levinneisyys saattaa myös ulottua Queenslandin luoteiskärkeen. Se elää virtaavien vesien äärellä sekä myös soilla ja rannikon mangrovemetsissä. Sille on tyypillistä lepäillä veden yllä olevilla puiden oksilla. Vesivaraani on hyvä uimari ja se pyydystää ravinnokseen kaloja, vesihyönteisiä, sammakoita ja liskoja. Laji voi elää noin 10 vuotta vanhaksi.
Vesivaraani luokitellaan äärimmäisen uhanalaiseksi. Kannan koosta ei ole tarkkaa tietoa, mutta se on vähenemässä voimakkaasti. Suurin uhka vesivaraanikannalle on invasiivinen vieraslaji agakonna. Vesivaraanit voivat syödä agakonnia, joiden myrkky on niille tappavaa. Agakonnakannan kasvu voi myös syrjäyttää vesivaraanin saaliseläinten kantoja.
Maisema-arkkitehti
Maisema-arkkitehti on ympäristösuunnittelun ammattilainen, jonka erikoisalana on maisema-arkkitehtuurin koko kenttä.
Maisema-arkkitehdin tutkinto on teknillistieteellinen yliopistossa suoritettava ylempi korkeakoulututkinto. Suomessa maisema-arkkitehteja kouluttaa Aalto-yliopiston Taiteiden ja suunnittelun korkeakoulun arkkitehtuurin laitos Espoossa. Opinnot voivat painottua yhdyskuntasuunnitteluun, maiseman suunnitteluun ja rakentamiseen tai maiseman suunnitteluun ja hoitoon. Jatkotutkintona maisema-arkkitehdit voivat suorittaa tekniikan lisensiaatin ja tekniikan tohtorin tutkinnot.
Maisema-arkkitehdin päätavoitteena on löytää tasapaino maisema-arkkitehdin roolille toisaalta luonnon suojelijana ja ekologisten kysymysten asiantuntijana, toisaalta maiseman taiteellisena suunnittelijana. Maisema-arkkitehti pyrkii sovittamaan ihmisen ja luonnon toimintaa toisiinsa, luomaan uutta maisemaa ja hoitamaan vanhaa.
Maisema-arkkitehtuurissa tarkastelun kohteena on ihmisen ympäristö kokonaisuudessaan ulottuen ympäristönsuojelun ja maan käytön kysymyksistä aina kaupunkiaukioiden ja katujen suunnitteluun asti. Maisemasuunnitelma voi olla piha- tai puutarhasuunnitelma, mutta yhtä hyvin kokonaisen kunnan kattava viherverkoston suunnitelma.
Esimerkkejä maisema-arkkitehdin tehtävistä:
Aiheesta muualla
Architettura paesaggistica
Siedlce
pienoiskuva|vasen|Kaupungintalo Siedlcen keskustassa.
Mantovan herttuakunta
Mantovan herttuakunta oli herttuakunta Lombardiassa Pohjois-Italiassa vuosina 1530–1708. Mantova oli vaikutusvaltainen kaupunki renessanssin aikana. Se tunnettiin keskiajalla parhaiten roomalaisen runoilijan Vergiliuksen syntymäpaikkana. Habsburgien monarkia syöksi herttuat vallasta ja otti kaupungin haltuunsa vuonna 1708.
Écossaise
Écossaise ( ’skotlantilainen’) on keskieurooppalainen kansantanssi 1700-luvun lopulta. Tyypiltään se on ryhmässä tanssittava kontratanssi 2/4-tahtilajissa. Nimestään huolimatta sillä ei ole mitään yhteistä skotlantilaisen tanssimusiikin kanssa, vaan sen juuret liittyvät englantilaisiin tansseihin (country dance). Écossaise oli Keski-Euroopassa suosittu seuratanssi 1830-luvulle saakka. Se on vaikuttanut suomalaiseen sottiisiin ja jenkkaan.
Monet säveltäjät ovat käyttäneet écossaisen muotoa, muun muassa Franz Schubert (opus 18, 33 ja 67), Ludwig van Beethoven ja Frédéric Chopin (opus 72).
Maanmittari
Maanmittarilla tarkoitetaan henkilöä, joka suorittaa maanmittausta tai jolla on alan koulutus.
Tällaisia henkilöitä valmistuu useista kouluista eri asteilta ja nimikkeillä. Ammattioppilaitoksesta valmistuu kartoittajia. Ammattikorkeakoulusta valmistuneista käytetään nimeä maanmittausinsinööri (AMK). Aikaisemmin on valmistunut myös maanmittausteknikoita ja maanmittausmekaanikoita. Lisäksi alaa opetetaan Teknillisessä korkeakoulussa.
Suomen varhaiset maanmittarit
Vuonna 1628 Kuningas Kustaa II Adolf antoi valtakunnan päämatemaatikko Andreas Bureukselle tehtäväksi maantieteellisten karttojen laatimisen nykyisen Suomen alueesta. Tästä alkoi maanmittaustoiminta Suomessa. Buren kouluttamat maanmittarit kartoittivat vuodesta 1633 alkaen muun muassa tärkeitä kauppareittejä ja tekivät karttoihinsa merkintöjä maatilojen veronkantokyvystä ja alueen luonnonvaroista.
Elevaatio
pienoiskuva|Elevaatio. Elevaatio, ehtoollisaineiden kohottaminen messussa. Termillä elevaatio tarkoitetaan yleensä asetussanojen jälkeen tapahtuvaa pyhitettyjen aineiden korottamista kansan nähtäväksi. Termillä pieni elevaatio tarkoitetaan loppudoksologian (Hänen kauttaan, hänen kanssaan ja hänessä...) aikana tapahtuvaa sekä Kristuksen ruumiin että maljan korottamista. Näiden lisäksi ehtoollisaineita kohotetaan lievästi myös offertoriumin aikana, kun uhrilahjoja valmistetaan.
Roomalaiskatolinen kirkko
Roomalaiskatolisen kirkon latinalaisen riituksen uudessa muodossa aineita kohotetaan uhrilahjojen valmistamisen aikana, konsekraation yhteydessä kansan nähtäväksi, eukaristisen rukouksen loppudoksologian yhteydessä, leipää murrettaessa ja kutsuttaessa uskovia kommuunioon.
Ortodoksinen kirkko
Ortodoksisen kirkon liturgiassa pappi kohottaa aineet päänsä päälle sanoen ”Pyhät pyhille”.
Käytännöt
Tätä nykyä luterilaisuudessa korotetaan ehtoollisaineita lähinnä ehtoolliskutsun aikana. Kun pappi on esittänyt kutsun, hän kohottaa pyhitettyjä lahjoja ja kumartaa. Aineita kohotetaan usein myös eukaristisen rukouksen loppudoksologiassa.
Messussa elevaatio merkitsee pyhitettyjen ehtoollisaineiden kohottamista seurakunnan nähtäväksi ehtoollisen asetussanojen yhteydessä. Varsinainen elevaatio konsekraation jälkeen ei ole luterilaisuudessa yhtenäinen tapa, mutta jotkut papeista edelleen kohottavat aineita konsekraation jälkeen painottaakseen reaalipreesensiä. Tällöin esimerkkinä kalkki nostetaan silmien tasolle vietettäessä messua versus populum. Pappi pitää tällöin toisella kädellä kiinni kalkin jalan yläosasta maljan alta ja tukee toisella kädellä jalan reunaa alhaalta. Vietettäessä messua ad orientem kalkki tulee nostaa niin korkealle, että sen yläosa kohoaa pään yläpuolelle ja alaosa ulottuu silmien korkeudelle.
Uhrilahjojen valmistamisen (offertorio) aikana tapahtuva kohottaminen ei ole yleinen, mutta esiintyy jonkin verran.
Historiaa
Luterilaisessa uskonpuhdistuksessa konsekraation yhteyteen kuuluva elevaatio sisältyi Martti Lutherin molempiin messuliturgioihin, sekä esimerkiksi pakollisena Mikael Agricolan messuun. Myöhemmin erityisesti aitoluterilaiset, kuten Joachim Westphal puolustivat elevaatiota filippistejä ja kryptokalvinisteja vastaan. Ruotsi-Suomessa elevaatio säilyi messussa reformaation jälkeen jonkin aikaa, mutta Uppsalan kokous vuonna 1593 kielsi elevaation, koska se voitiin nähdä sakramentin palvontana. 1900-luvun lopun jumalanpalvelusuudistuksessa elevaatio on tullut uudelleen käytäntöön, ennen muuta ehtoollisrukouksen doksologian yhteydessä, mutta yleisesti myös asetussanojen yhteydessä.
Jenny Morris
Jennifer Lynn "Jenny" Morris (s. 20. syyskuuta 1972 Maryborough, Queensland, Australia) on australialainen maahockeypelaaja, pelipaikaltaan puolustaja. Hän voitti olympiakultaa Atlantassa 1996 ja Sydneyssä 2000. Jälkimmäisissä kisoissa hän teki joukkueensa kolmannen maalin lukemiin 3–1 päättyneessä loppuottelussa Argentiinaa vastaan. Hän voitti maailmanmestaruuden Dublinissa 1994.
Liinahamarin ja Kirkkoniemen pommitukset 1941
thumb|250px|Alueen kartta Liinahamarin ja Kirkkoniemen pommitukset 1941 olivat toiseen maailmansotaan liittynyt Britannian kuninkaallisen laivaston lentotukialuksilta nousseiden laivaston ilmavoimien lentokoneiden 30. heinäkuuta 1941 tekemä isku Liinahamarin satamaan Suomen Petsamossa ja Kirkkoniemeen Norjan puolella.
Taustaa
Saksa aloitti Barbarossa-suunnitelmansa mukaisen hyökkäyksen Neuvostoliittoon 22. kesäkuuta 1941. Samana aamuna Neuvostoliitto aloitti sotatoimet Suomea vastaan. Suomi ryhtyi sotatoimiin Neuvostoliittoa vastaan kolme päivää myöhemmin.