cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Laitesukellus
Tekniikkasukellus
Tekniikkasukellus vaatii oman erityskoulutuksensa, pitkän sukelluskokemuksen sekä tekniikkasukellukseen soveltuvat varusteet. Tekniikkasukelluksiin kuuluvat yli 40–50 m syvät sukellukset sekä vaativat luolasukellukset ja hylkysukellukset. Usein tekniikkasukellukset ovat dekompressiosukelluksia. Erityisvälineistöön kuuluvat esimerkiksi erillinen argon-kaasupullo jota käytetään kuivapuvun täyttökaasuna lämmöneristävyyden parantamiseksi, sekä esimerkiksi neljä erillistä sukelluskaasupulloa omine annostimineen sukelluksen eri vaiheisiin. Varusteita kuten mittareita, lamppuja yms. on mukana kaksinkertainen määrä laiterikkojen aiheuttamien vaaratilanteiden minimoimiseksi.
Tekniikkasukelluksessa käytetään usein eri hengityskaasuseoksia eri syvyyksissä. Tavoitteena on maksimoida typen poistuminen ja estää happimyrkytys. Käytetyt kaasuseokset ovat:
Hengityskaasu vaihdetaan toiseksi kesken sukelluksen vaihtamalla kaasusäiliötä/hengityssäädintä (regulaattoria). Suljetun kierron laitteissa hengityskaasu voi vaihtua myös automaattisesti.
Typen poistumista nopeutetaan hapella ja nitroksilla, happimyrkytystä ja typpinarkoosia eli syvyyshumalaa estetään trimiksillä.
Työsukellus, raskassukellus
Pintailmajärjestelmiä tai raskassukellusjärjestelmiä käytetään erityisesti työsukeltajien keskuudessa. Pintailmajärjestelmässä sukeltajan käyttämä ilma johdetaan sukeltajalle pinnalta letkuyhteyden avulla.
Saturaatiosukellus
Saturaatio- eli kyllästesukellukset ovat pitkäkestoisia työsukelluksia. Ne tehdään seoskaasulla. Ihmiskehon kudoksiin voi imeytyä ainoastaan tietty määrä kaasua. Saturaatiosukelluksessa saavutetaan saturaatiopiste, jonka jälkeen kehoon ei enää imeydy enempää kaasua. Saturaatioon tarvittava aika riippuu kaasuseoksesta ja sukellussyvyydestä. Yleensä saturaatioon tarvittava aika vaihtelee 24 ja 36 tunnin välillä. Saturaatiosukeltajaa voidaan pitää sukellussyvyydessä ilman että dekompressioaikaa tarvitsee kasvattaa. Rajat sukelluksen kestolle asettaa sukeltajan henkinen ja fyysinen sietokyky.
Sukeltajantauti
Sukelluksen yhtenä riskinä on sukeltajantauti (dekompressiotauti), jonka syynä on liian nopea paineen väheneminen. Sukeltajantauti johtuu vereen liuenneiden kaasujen, erityisesti typen, muuntumisesta kaasukupliksi paineen vähentyessä. Paine vähenee pintaa kohti noustaessa, ja liian nopeassa nousussa typpi ei ehdi poistua hengitysilman kautta. Silloin typpi kaasuuntuu kupliksi verenkiertoon. Kuplat voivat aiheuttaa esimerkiksi verisuonten tukkeutumisen ja johtaa pahimmassa tapauksessa tajunnan menetykseen, kuolemaan tai esimerkiksi halvaantumiseen. Oikein toteutetuissa harrastesukelluksissa sukeltajantaudin riski on kuitenkin melko pieni. Sukeltajantaudille altistavia tekijöitä ovat muun muassa ylipaino, väsymys, nestehukka ja kylmyys. Useimmiten syynä onnettomuuksille on liian vähäinen kokemus sukelluksen vaativuuteen nähden tai piittaamattomuus turvallisuusohjeista.
Aiheesta muualla
Scuba SCUBA Duiken
Ulithi
Ulithi koostuu 40 saaresta, joiden yhteenlaskettu pinta-ala on 4,5 km². Sen laguuni (548 km²) on maailman neljänneksi suurin. Ulithin asukasluku vuonna 2010 oli 847. Saarista asuttuja ovat Falalop, Asor, Mogmog ja Fedarai. Falalopilla on muun muassa Ulithin lentokenttä ja yksi Yapin osavaltion kolmesta julkisesta high schoolista.
Portugalilainen Diego da Rocha löysi Ulithin 1526. Britit saapuivat Ulithille vuonna 1791. Yhdysvaltain laivasto käytti atollia tukikohtanaan toisessa maailmansodassa. Ulithilla puhutaan ulithin kieltä.
Paktian maakunta
thumb|254px|Paktian alueet. Paktian maakunta on yksi Afganistanin 34 maakunnasta. Se sijaitsee maan itäosassa, Pakistanin rajalla. Vuoden 2012 väestönlaskennan mukaan sen väkiluku on 523 010. Maakunnan pääkaupunki on Gardiz.
Paktia muodostaa yhdessä naapurimaakuntien Paktikan ja Khostin kanssa historiallisen ja kulttuurisen "Suur-Paktian" Loya Paktia, joka on voimakasta pataanialuetta ja jolla on pyrkimyksiä oman pataanivaltakunnan muodostamiseen.
Väestöstä 91 prosenttia on pataaneja, 9 prosenttia tadžikkeja. . Pakistanin rajan takana on perinteisiä heimoalueita, ja vuoristoseudun asukkaat liikkuvat vapaasti rajan yli.
Alueet
Paktian maakunnassa on yksitoista paikallishallinnollista aluetta:
Takykardia
Tiheälyöntisyys eli takykardia tarkoittaa, että sydämen leposyke on terveellä aikuisella 100 lyöntiä minuutissa tai enemmän. Vastakkainen käsite on bradykardia, joka merkitsee harvalyöntisyyttä (alle 60 lyöntiä/minuutti). Tiheälyöntisyyden haitalliset vaikutukset voivat näkyä kahdella tapaa. Sen lisäksi että sydän toimii tehottomasti lyödessään liian nopeasti, tämä nopeus lisää sydämen työtaakkaa. Tällöin hapen tarve sydämessä kasvaa, mutta veren virtaus sydänlihakseen vähenee, jolloin iskemian ja infarktin riskit kasvavat.
Tiheälyöntisyys on yleinen oirenimike, joka ei kerro tiheälyöntisyyden syytä. Sairaalloista tiheälyöntisyyttä saattavat aiheuttaa sairaudet tai mm. yliannostus, ja rytmihäiriön esiintyvyys kasvaa iän myötä. Esimerkiksi altistuminen ruumiilliselle rasitukselle kasvattaa sydämensykettä, mutta tällöin ei puhuta sairaalloisesta tiheälyöntisyydestä.
Eteistakykardia
Eteisvärinässä eteiset eivät supistu säännöllisesti, vaan eteisten eri kohdat supistelevat eri tahdissa. Jos eteistakykardian tiheys on yli 300 lyöntiä/min, sitä kutsutaan eteisvärinäksi eli flimmeri. Jos tiheys on alle 300 lyöntiä minuutissa, kyseessä on eteislepatus eli flutteri. Eteisvärinä heikentää sydämen pumppaustehoa jonkin verran.
Eteisperäiselle supraventrikulaariselle takykardialle (käytetään myös lyhennettä SVT) on ominaista ajoittain ilmaantuva hyvin tiheä syke, joka on tavallisesti 140–220 kertaa minuutissa. Tällöin sykettä ohjaavassa sähköisessä toiminnassa on häiriö. Sydämen eteisen jokin kohta alkaa tuottaa sähköimpulsseja tiheään tahtiin. Toinen mekanismi on kiertoaktivaatio, jolloin sähköimpulssi kiertää kehää eteisten ja kammioiden välillä.
Kammiotakykardia
Kammiolepatuksen uskotaan olevan siirtymisvaihe kammiotakykardian ja kammiovärinän välillä. Kammioperäinen tykytys voi muuttua kammiovärinäksi, jossa sydämen pumppaustoiminta loppuu kokonaan. Kammiovärinän yleisin syy on kammiolihaksen verenkierron voimakas heikentyminen yleensä sydäninfarktin seurauksena.
Lännenkruunukyyhky
Lännenkruunukyyhky (Goura cristata) on kyyhkyihin kuuluva lintulaji. Se elää uhanalaisena ja endeemisenä Indonesiassa.
Koko ja ulkonäkö
Lännenkruunukyyhky on suurikokoinen kyyhkylaji ja voi kasvaa 66–70 cm pitkäksi. Yleisväritykseltään se on siniharmaa. Lajin yläselkä ja siipien kainalot ovat väriltään tumman punaruskea. Siivissä on valkoinen täplä. Lännenkruunukyyhkyn selkeä tuntomerkii on päälaella oleva kookas höyhenistä muodostunut kruunumainen töyhtö.
Levinneisyys ja elintavat
Lännenkruunukyyhkyä tavataan Indonesialle kuuluvilta Länsi-Papuan saarilta Misoolilta, Waigeolta, Salawatilta ja Batantan saarilta. Sen elinympäristöä ovat pääasiassa alankomaiden sademtsät, tulvametsät, soiset alueet ja mangrovemetsät. Lännenkruunukyyhkyt liikkuvat usein jokien varsilla. Lännenkruunukyyhkyjen ravintoa ovat maahan pudonneet hedelmät ja hyönteiset. Lännenkruunukyyhkynaaras munii yhden munan pesimäkauden aikana.
Faction
alt=|pienoiskuva|Faction Ruisrockissa 1971. Faction oli porvoolainen rockyhtye. Se toimi vakituisemmin vuosina 1967–1972, satunnaisesti sen jälkeenkin, ja oli suosittu erityisesti Porvoossa. Sen ohjelmistoon kuului Creamin kappaleita, joita sen sanotaan tulkinneen "väkevästi". Yhtyeen jäseniä olivat kitaristi ja laulaja Rabbe ”Urho” Fredriksson (k. 1997), basisti Tage ”Toote” Lindberg ja rumpali Hegge Söderholm (k. 2009).
Faction esiintyi Ruisrockissa elokuussa 1971.
Brittiläisen Kolumbian parlamenttirakennukset
Brittiläisen Kolumbian parlamenttirakennukset on rakennusryhmä Kanadan Victoriassa. Rakennuksissa kokoontuu Brittiläisen Kolumbian parlamentti.
Sijainti ja arkkitehtuuri
Brittiläisen Kolumbian parlamenttirakennukset sijaitsevat Victorian kaupungissa Brittiläisessä Kolumbiassa. Ne ovat Belleville Streetin varrella, ja niitä vastapäätä on muun muassa The Empress -hotelli. Rakennusryhmän edustan nurmikolla on kuningatar Viktorian patsas ja muistomerkki, joka on pystytetty Brittiläisestä Kolumbiasta lähtöisin olleille ensimmäisessä ja toisessa maailmansodassa sekä Korean sodassa kuolleille sotilaille.
Keskusrakennuksen julkisivu on peräti 152 metriä pitkä, ja se on rakennettu andesiitista. Keskellä sitä on kupoli ja molemmissa päissä paviljonki. Kupolin huipulla on George Vancouverin kullattu veistos. Rakennukset edustavat uusbarokkia, ja niissä yhdistyvät barokin tinkimätön symmetria ja uusromaanisen arkkitehtuurin karkeapintaiset julkisivut.
Historia
Rakennukset sijaitsevat noin viiden hehtaarin tontilla, jolla on ollut Brittiläisen Kolumbian hallinto jo vuodesta 1864. Siellä kokoontui alkujaan Victorniansaaren siirtomaan parlamentti. Alkuperäiset rakennukset tunnettiin nimellä The Birdcages.
Brittiläisen Kolumbian lakiasäätävässä elimessä istunut Theodore Davie ehdotti helmikuussa 1889 ensimmäisen kerran uuden parlamentin rakentamista. Davie nousi kolme vuotta myöhemmin pääministeriksi ja hankki tuen rakennustöille.
Davien hallituksen järjestämään kilpailuun osallistui 65 suunnitelmaa. Kilpailun voitti Francis Rattenbury. Davie sai kritiikkiä rakennustöiden kustannuksista, ja ne nousivat vielä rakennustöiden aikana. Rakennustyöt valmistuivat vuoden 1898 alussa, ja rakennukset vihittiin käyttöön 10. helmikuuta.
Ristimäen siunauskappeli ja hautausmaa
pienoiskuva|Ristimäen siunauskappeli vuonna 2018 Ristimäen siunauskappeli ja hautausmaa sijaitsevat Lempäälässä osoitteessa Sotavallantie 86. Kappeli on rakennettu vuonna 1972 ja peruskorjattu vuonna 2004. Kappelin on suunnitellut arkkitehti Pentti Turunen. Sinne mahtuu noin 120 henkilöä.
Ristimäen hautausmaa-aluetta laajennettiin vuonna 2003–2004. Alue on puistomaista mäntymetsää ja siellä sijaitsee muistolehto, metsähautausmaa ja uurna sukuhauta. <mapframe latitude="61.3115" longitude="23.7686" zoom="12" width="306" height="312" align="right"> { "type": "FeatureCollection", "features": [ {     "type": "Feature", "properties": {}, "geometry": { "type": "Point", "coordinates": [ 23.80150437355042,         61.298387361972885        ]      }    }  ] }
Tyhjän sylin muistokivi
Tyhjän sylin muistokivi on heitä varten, jotka surevat lapsettomuutta, keskenmenoa, raskauden keskeytystä tai lapsen kuolemaa. Teos on hankittu Lapsettomien yhdistys Sipukka ry aloitteesta ja muistokiven on suunnitellut Pekka Mäenpää ja toteuttanut Kiviliike Sairanen Oy. Muistokivi otettiin käyttöön 2013. keski|pienoiskuva|473x473px|Tyhjän sylin muistokivi 2018
Vakaumuksensa puolesta kaatuneiden muistomerkki
Teos on pystytetty paikalle, jossa sijaitsee punaisten joukkohauta. Paikalle on teloitettu ihmistä 400 ja noin 200 sodassa kaatunutta punaista. Muistomerkin pystytetty vuonna 1948 ja sen suunnittellut Jalmari Terho ja valmistanut Suomen Graniitti Oy:n kiviveistämö. keski|pienoiskuva|536x536px|Vakaumuksensa puolesta kaatuneiden muistomerkki 2018
Antiokian ja koko Idän patriarkaatti
Antiokian ja koko Idän kreikkalais-ortodoksinen patriarkaatti eli Antiokian ortodoksinen kirkko on yksi ortodoksisen kirkon neljästätoista autokefalisesta paikalliskirkosta. Sen nykyinen keskuspaikka on Syyrian Damaskos ja vaikutusaluetta Lähi-itä.
Antiokian patriarkaattiin kuuluu jäsentä Syyriassa,  Libanonissa ja  muualla Lähi-idässä. Pohjois-Amerikassa ja Länsi-Euroopassa asuu lisäksi noin miljoona Antiokian patriarkaatin ortodoksia.
pienoiskuva|vasen|upright|Ortodoksinen kirkko [[Syyrian Hamassa.]] Kirkon johdossa Antiokian ja koko Idän patriarkkana on vuodesta 2012 Johannes X.
Hirtoriallisesti Antiokian patriarkaatin katsotaan olevan yksi viidestä alkuperäisestä ns. vanhasta patriarkaatista. Neljä muuta ovat Rooman, Konstantinopolin, Aleksandrian ja Jerusalemin patriarkaatit, joista Rooman päämies paavi johtaa katolista kirkkoa. Patriarkaatti katsoo juontuvansa nykyisin Turkin alueella sijaitsevan syyrialaisen Antiokian seurakunnasta, jonka perustivat jo apostolit Pietari ja Paavali. Kirkkojen historiallisen hajaannuksen myötä Antiokian patriarkan nimeä käyttävät myös usean muun kirkkokunnan piispat – orientaaliortodoksisen Antiokian syyrialais-ortodoksinen kirkon patriarkka ja kolmen eri katolisen kirkon johtajat.
Helli mua hiljaa
Helli mua hiljaa on vuonna 1995 julkaistu 20 suosikkia -sarjaan kuuluva Beritin kokoelmalevy.
Valkovahakas
Valkovahakas (Hygrophorus piceae) on metsävahakkaiden sukuun kuuluva laji. Se on syötävä sieni, mutta sen sekoittamista myrkyllisiin malikoihin pitää varoa.
Ulkonäkö
Valkovahakas on kooltaan pieni. Se on kokonaan väriltään valkoinen. Lakki on laakea ja limainen. Ohut jalka on pitkänomainen.
Elinympäristö
Valkovahakasta tavataan kuusimetsissä.
Oscar Wergeland
Oscar Wergeland -nimisiä henkilöitä ovat olleet:
Tajakka ja Tabletit
Tajakka ja Tabletit oli valkeakoskelainen huumoripopyhtye 70-luvun lopulta 80-luvun lopulle.
Pingelapin kieli
Pingelapin kieli (omakielinen nimi: Pingelap) on mikronesialainen kieli, jota puhutaan pääasiassa Mikronesian liittovaltiossa, Pohnpein osavaltiossa. Kielellä on kaikkiaan noin 3 000 puhujaa. Heistä 2 500 asuu Mikronesian liittovaltiossa: noin 2 000 Ponapella ja 500 Pingelapilla.
Pingelapin sanastosta 81 % on samaa alkuperää kuin pohnpeissa ja 79 % samaa alkuperää kuin mokilissa. Kielen käyttö on varsin aktiivista, mutta puhujat osaavat myös pohnpeita.
Aleksandrian ja koko Afrikan patriarkaatti
Aleksandrian ja koko Afrikan patriarkaatti eli Aleksandrian kreikkalais-ortodoksinen kirkko on yksi ortodoksisen kirkon neljästätoista autokefalisesta paikalliskirkosta. Sen keskus on Egyptin Aleksandriassa ja sen vaikutusaluetta Egypti ja koko Afrikka. Kirkolla katsotaan olevan yhteensä noin 250 000 jäsentä, näistä suurin osa kreikkalaisperäisiä. Kirkkoa johtaa Aleksandrian Patriarkka ja Koko Afrikan Paavi Theodoros II.
Historiallisesti Aleksandrian patriarkaatti on yksi viidestä alkuperäisestä niin sanotusta vanhasta patriarkaatista. Neljä muuta ovat Rooman, Konstantinopolin, Antiokian ja Jerusalemin patriarkaatit, joista Rooman päämies paavi johtaa roomalaiskatolista kirkkoa. Ortodoksisten kirkkojen arvojärjestyksessä Aleksandrian patriarkaatti on toinen heti Konstantinopolin ekumeenisen patriarkaatin jälkeen.
Egyptissä huomattavasti vahvempana kirkkona vaikuttaa katolisesta (ja ortodoksisesta) kirkosta jo Khalkedonin kirkolliskokouksessa v. 451 eronnut orientaaliortodoksinen Aleksandrian koptilais-ortodoksinen kirkko, josta puolestaan on 1500-luvulla eronnut pieni, nykyisin katolisen kirkon piiriin kuuluva koptilaiskatolinen kirkko.
Historia
Patriarkaatti pitää perustajanaan evankelista Markusta, jonka uskotaan saapuneen Aleksandriaan vuonna 43. Tätä vuotta patriarkaatti pitää perustamisvuotenaan. Ensimmäisinä kristillisinä vuosisatoina Aleksandrian patriarkaatti oli merkittävässä roolissa kristillisen teologian perusteiden muotoilussa. Avainasemassa tässä oli kuuluisa Aleksandrian katekeettinen koulu, jonka piiristä tuli sellaisia merkittäviä teologeja kuin Pantainos, Klemens Aleksandrialainen ja Origenes. Vuonna 381 Aleksandria menetti toisen patriarkaatin kunnia-aseman Konstantinopolille. Vuonna 451 järjestetty Khalkedonin kirkolliskokous aiheutti Aleksandrian patriarkaatin jakautumisen. Kirkolliskokouksen päätöksiä vastustavat kutsuivat kirkkoaan egyptiläisten eli koptien kirkoksi, Khalkedonin päätöksiä kannattavat puolestaan ortodoksiseksi kirkoksi. Edellisestä muodostui näin Aleksandrian koptilais-ortodoksinen kirkko, jälkimmäisestä ortodoksinen Aleksandrian patriarkaatti.
Free.fi
Free-laskutus Oy, joka toimii myös aputoiminimellä FREE.fi - Laskutuspalvelu on suomalainen laskutuspalveluyritys. Se tarjoaa laskutus- ja kirjanpitopalvelua sekä kevytyrittäjille että toiminimiyrittäjille. Palvelulla on noin 20 000 rekisteröitynyttä käyttäjää vuoden 2021 lopussa. Vuonna 2020 yrityksellä oli kymmenen työntekijää. Sen liikevaihto oli 30 miljoonaa euroa ja tappio 36 000 euroa.
Aleksandrian ja koko Afrikan patriarkaatti
Historia
Arabien hallintokauden aikana vuosina 641-1250 sekä mamelukkien valtakautena vuosina 1250–1517 patriarkaatti koki vaikeuksia toisaalta ortodoksien määrän vähenemisen, toisaalta resurssien niukkuuden vuoksi. Patriarkaatti alkoi elpyä ottomaanien valloituksen vuonna 1517 jälkeen keskittyen ympäri Afrikkaa hajaantuneiden ortodoksien pastoraaliseen hoitoon ja materiaaliseen tukemiseen. Samalla se kehitti jatkuvasti diplomaattista aktiivisuuttaan turvatakseen patriarkaatin kansainvälisen suojelun. Patriarkka itse toimi vuosien 1517–1811 välisenä aikana maanpaossa Konstantinopolissa.
Free.fi
Historia
Yrityksen perusti vuonna 2016 yrityksen perustaja ja toimitusjohtaja Joonas Tuompo. Vuonna 2020 henkilöstöyritys Barona lähti osasijoittajaksi Free.fi-palveluun kehittämään kevytyrittäjyysmarkkinaa, ja vuonna 2021 Baronasta tuli Free-laskutuksen enemmistöomistaja. Free-laskutus on viiden laskutuspalveluyrityksen muodostaman Uusi työ -yhdistyksen jäsen.
Aleksandrian ja koko Afrikan patriarkaatti
Historia
Muhammad Alin valtakausi ja hänen vuosina 1805-1952 hallinnut dynastiansa saivat aikaan uudet suotuisammat olosuhteet patriarkaatin toiminnalle. Samalla ortodoksiyhteisöt Egyptissä vahvistuivat ja ortodokseja siirtyi myös muualle Pohjois- ja Itä-Afrikkaan. Tämä johti patriarkaatin uudistumiseen ja siihen, että se otti uudelleen itselleen saman maantieteellisen aseman, joka sillä oli ollut ennen arabien valloitusta julistautuen koko Afrikan mantereen patriarkaatiksi riippumatta rajoista sekä ihmisten rodusta tai väristä. Toisaalta 1800-luvun aikana katolinen kirkko perusti 1800-luvulla Aleksandriaan kaksi uutta paavin alaisuudessa toimivaa kirkkoa, koptilaiskatolisen patriarkaatin sekä melkiitti-katolisen patriarkaatin.
Free.fi
Palvelut
Free-laskutus tarjoaa laskutuspalvelua niin kevytyrittäjille kuin toiminimiyrittäjille. Palvelu kevytyrittäjille on ohjattu henkilöille, jotka haluavat laskuttaa työstään ilman omaa yritystä. Palvelu toiminimiyrittäjille on suunnattu henkilöille, jotka tarvitsevat oman Y-tunnuksen sekä kirjanpidon. Yritys tarjoaa mahdollisuuden oppia yrittäjyydestä FREE Akatemiassa. Yritys myös yhdistää toimeksiantajat sekä itsensätyöllistäjät FREE Talentin avulla.
Aleksandrian ja koko Afrikan patriarkaatti
Historia
1900-luvulla patriarkaatti aloitti Kyproksen ja Kreikan kirkkojen tuella lähetystyön Afrikassa, minkä myötä kirkon keskuksia on perustettu Keniaan, Ghanaan, Etelä-Afrikkaan, Ugandaan, Nigeriaan ja Zimbabween. Vuonna 2007 avattiin Aleksandriassa ortodoksinen seminaari, joka oli ollut poissa toiminnasta 460 vuotta.
Vuonna 2014 patriarkka Theodoros II vieraili Suomessa. Tällöin hän tapasi myös tasavallan presidentti Sauli Niinistön ja antoi tälle patriarkaattinsa korkean huomionosoituksen Pyhän Leijonan Ritarikunnan Suurristin kiittäen Suomen valtiota ja suomalaisia kansalaisjärjestöjä kehitysyhteistyöstä Afrikassa.
Vuonna 2016 patriarkaatin synodi päätti elvyttää diakonissan viran. Vuoden 2017 alussa vihittiin virkaansa ensimmäiset kuusi diakonissaa. Nämä olivat kaikki nunnia ja heidät asetettiin lähetystyöhön. Taustalla vaikutti 1988 Rodoksella pidetyn kokouksen suositus palauttaa diakonissainstituutio ortodoksiseen kirkkoon. Kreikan ortodoksinen kirkko oli tehnyt vastaavan päätöksen jo vuonna 2004.
Hallinto
Patriarkaatin hiippakunnista seitsemän sijaitsee Egyptin alueella. Lisäksi siihen kuuluu kuusi hiippakuntaa Itä-Afrikassa, seitsemän Etelä-Afrikassa, seitsemän Keski- ja Länsi-Afrikassa sekä kaksi Pohjois-Afrikassa.
thumb|300px| Patriarkaattiin kuuluvat hiippakunnat.
Luettelo Radioheadin kappaleista
Tämä on luettelo Radioheadin kappaleista. Luettelossa on mukana vain julkaistut kappaleet. Kappaleita voi järjestää raidan, kappaleen nimen, kappaleen keston, albumin tai julkaisuvuoden mukaan.
B-puolet ja muut harvinaisuudet
Pelkät Radioheadin singlejen B-puolet ja muut harvinaisuudet on luetteloitu sivulla Luettelo Radioheadin B-puolista ja muista harvinaisuuksista.
Tiikoni
thumb|Tiikoni [[Canberran eläintarhassa Australiassa.]] Tiikoni on hybridikissa, joka syntyy urostiikerin ja naarasleijonan saadessa keskenään jälkeläisiä. Tiikonia kutsutaan joskus myös tiijonaksi, teijonaksi tai tigoniksi.
Tiikonit ovat äärimmäisen harvinaisia. Luonnossa niitä ei esiinny johtuen jo siitäkin, että tiikerit ja leijonat elävät enimmäkseen eri alueilla. Eläintarhoissa tiikoneita on kuitenkin saatu syntymään. Urostiikeri ei kuitenkaan helposti parittele leijonan kanssa.
Useista muista eläinlajien risteytyksistä poiketen tiikonit, etenkin naaraat, ovat usein lisääntymiskykyisiä. Tämän vuoksi tiikonit voivat paritella puhtaiden tiikerien tai leijonien kanssa, ja näin voi syntyä myös eläimiä, jotka ovat neljäsosan tiikereitä ja kolme neljäsosaa leijonia tai päin vastoin. Tämä tarkoittaa sitä, että luonnontieteellisen käsityksen mukaan tiikeri ja leijona eivät olisi erillisiä lajeja, vaan pikemminkin saman lajin alalajeja.
Akšak
Akšak tai Akshak oli muinainen kaupunki Mesopotamiassa, lähellä Akkadin pohjoisrajaa. Jotkut tukijat yhdistävät Akšakin babylonialaiseen Upin eli Opisin kaupunkiin. Noin 2500 eaa. Lagašin kuningas Eannatum valloitti Akšakin. Seuraavalla vuosisadalla Akšak vuorostaan alisti valtansa alle sekä Sumerin että Akkadin.
Akšakin sijainti on epäselvä, joskin kirjeet Marin kuningaskunnan arkistossa viittaavat siihen, että kaupunki olisi ollut lähellä Eshnunnaa Diyālān jokilaaksossa.
Jarno Pihlava
Jarno Pellervo "Jarppa" Pihlava (s. 14. toukokuuta 1979 Raisio) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut uimari. Pihlava edusti Raision Urheilijoita, ja hänen päälajinsa oli rintauinti.
Pihlava aloitti uintiuransa 7-vuotiaana. Hän osallistui olympialaisiin Sydneyssä 2000 ja Ateenassa 2004. Hän saavutti pitkän radan EM-kilpailuissa yhden mitalin sekä lyhyellä radalla kaksi MM- ja neljä EM-mitalia.
Pihlava valmistui Turun kauppakorkeakoulusta kauppatieteiden maisteriksi vuonna 2007. Hän työskentelee sijoitusjohtajana Turun Seudun Osuuspankissa.
Storlandet (Hiittinen)
Storlandet on saari Kemiönsaaren kunnassa. Se kuuluu Hiittisten saaristoon ja oli aiemmin osa Hiittisten ja myöhemmin Dragsfjärdin kuntaa. Storlandet sijaitsee Kasnäsin itäpuolella ja kuuluu Kasnäsin kylään. 136 hehtaarin kokoisella saarella asuu vakituisesti neljä ihmistä. Vapaa-ajan asuntoja saarella on 29.
Storlandet on pohjois-etelä-suunnassa noin kolme kilometriä pitkä ja leveimmillään noin kilometrin levyinen. Saarella on kaksi kluuvijärveä, Storträsket pohjoisosassa ja Lillträsket keskiosassa. Saaren keskiosassa on myös kuivattu suoalue Storkärret. Vakituinen asutus sijaitsee keskiosan länsirannalla. Saaren länsipuolella avautuu Österfjärden, joka erottaa Storlandetin Kaxskälan saaresta. Muilta sivuilta Storlandetia ympäröi tiheä saaristo.
Strela-1
thumb|right|SA-9 Gaskin alias 9K31 Strela-1.
Kalanpyrstökärki
Kalanpyrstökärki
Kalanpyrstökärkiä löytyy Amerikan mantereella Etelä-Meksikosta Etelä-Amerikan eteläkärjen Tulimaahan asti ulottuvalla alueella, ja osin kalanpyrstökärjen ja suunnilleen samanaikaisten Clovis-kärkien alue menee ainakin Mesoamerikassa päällekkäin. Tämä näkyy Panaman Turrialbassa.
Strela-1
9K31 Strela-1 (ven. 9К31 "стрела-1" - nuoli, Nato-raportointinimi: SA-9 Gaskin) on neuvostoliittolainen kiinteästi ajoneuvoon asennettu ilmatorjuntaohjusjärjestelmä. Alun perin ohjustyyppiä kaavailtiin kevyenä ja kannettavana ns. MANPAD-järjestelmänä. Sen paikan otti kuitenkin Strela-2. Tämän ohjustyypin maaliin hakeutumisen järjestelmä oli aluksi, niin kutsuttu optinen valokontrasti-hakupää. Ohjuksen ammunta vaati visuaalisen näköyhteyden maaliinsa, lisäksi se oli sääolosuhteiden osalta erittäin vaativainen. Sittemmin siitä tehtiin enemmän infrapuna-hakeutuva. Panssariajoneuvoon asennettava Strela-1 otettiin tuotantoon 1966, hyväksyttiin palveluskäyttöön vuonna 1968. Strela-1M otettiin käyttöön vuoden 1970 lopulla sekä esiteltiin 1971. Puolalainen eversti Ryszard Kukliński paljasti muun ohella ohjusjärjestelmän tiedot Yhdysvaltain keskustiedustelupalvelu CIA:lle.
Toimintamatka oli aluksi 4,2 km – mutta myöhemmät parannusversiot kykenevät 6 ja jopa 8 km toimintamatkaan. Enin toimintakorkeus on 3,5 km. Huippunopeus on 1.8 Machia. Omamassa on 32 kg, josta taistelulataus sisältää 2,6 kg. Ulkomitat ovat 120 mm ja 1 803 mm. Ohjusvaunun miehistön määrä on 3 henkilöä, ja lavetin ohjusmääräinen tuliannos oli 4 ohjusta. Parannuksia ja kehitystyötä läpikäynyt asetyyppi on edelleen käytössä 2010-luvun loppua lähestyttäessä. Ohjusjärjestelmää on myyty 20 maahan. Jossain määrin Strela-1:n paikan ovat ottaneet laajemman ulottuvuuden saavuttaneet, vuonna 1971 käyttöön hyväksytytty 9K33 Osa sekä 1976 Strela-10 -ohjusjärjestelmät.
Kalanpyrstökärki
Kalanpyrstökärki
Jotkut kalanpyrstökärjet muistuttavat Kaakkois-Yhdysvaltain Simpson-kärkiä.
Vanhin Tulimaan kalanpyrstökärki on noin 12 900–12 500 kalenterivuotta eli 11 000–10 500 radiohiilivuotta vanha Magalhãesinsalmen läheltä R’o Chicon varrella olevasta Fellin luolasta löydetty kärki. Lisäksi romahtaneen kallionkielekkeen alta on löydetty rikottuja laiskiaisen, hevosen ja guanakon luita.
Näihin aikoihin eli vielä monia myöhemmin sukupuuttoon kuolleita jättieläimiä. Jotkut tutkijat väittävät kalanpyrstökärjen levineen näiltä seuduilta pohjoiseen. Hieman pohjoisempaa kalanpyrstökärkeä on löydetty muun muassa Intihuasista.
Etelä-Amerikan Patagonian ja Tulimaan alueen lisäksi kalanpyrstökärkeä on löydetty muun muassa Ecuadorin El Ingasta.
Lisäksi kalanpyrstökärkeä on tavattu ainakin Keski-Amerikan eteläosasta muun muassa Puerta Paradasta noin 12 000 vuoden takaa ja Meksikon Chiapasin Los Grifosista.
Etelä-Amerikan varhaiset metsästyskulttuurit
Etelä-Amerikka asutettiin eteläkärkeään myöten noin 13 000 kalenterivuotta sitten eli noin 11 000 radiohiilivuotta sitten, sillä Tulimaan, Tierra del Fuegon, löydöt ajoittuvat aikaan 11 000-10 500 radiohiilivuotta sitten. Puuhiiltä, joka voi olla ihmisen luomaa, alkaa esiintyä yhä enemmän Amazonissa noin 10 800 radiohiilivuotta, eli 12 800 kalibroitua vuotta sitten, ja myös Keski-Amerikassa ja Etelä-Chilessä 11 000 radiohiilivuotta sitten.
Alueen ensimmäinen kulttuuri oli Las Vegas -kulttuuri. Etelä-Amerikassakin alkoi alueen omaleimaisen kulttuurin kehitys. Ecuadorin rannikon Santa Elenan niemimaan Las Vegas noin 10 800–7 250 radiohiilivuotta sitten jakautui kahteen vaiheeseen, varhainen Las Vegas 11 000–9 000 radiohiilivuotta, ja myöhäinen 9 000–7 500 radiohiilivuotta sitten. Myöhäinen Las Vegas vastaa jo Tehuacánin laakson El Riego-Coxcaltan-vaihetta maissin puutarhaviljelyineen.
Chilen Monte Verde oli asuttu 12 500–11 500 vuotta sitten. Amazoniassa Pedra Pintadassa oli asutusta ehkä jo 11 000 radiohiilivuotta sitten Clovisin aikoihin. Pedra Pintadassa oli enemmän ja varmemmin asutusta 10 500–10 200 radiohiilivuotta sitten.
Taima-Taima
Venezuelan Taima-Taiman El Jobo-tyyppiset Pedregalin jokilaaksosta löydetyt kärjet ovat pitkiä ja hyvin kapeita, ja kaksipuolisesti iskettyjä, ja ne on ajoitettu aikaan 13 000 radiohiilivuotta sitten. Jotkut väittävät niiden olevan merkki ennen Clovisin kulttuuria vallinneesta asutuksesta. El Jobo-kärkiä on löydetty vain luoteisesta Venezuelasta, lähinnä Falcónin ja Laran vuoristoisten osavaltioiden laaksoista, sekä Dajaburon tasanteelta Vwnezuelan rannikolta. Jos ajoitus on oikein, kyse voisi olla varhaisesta, eristyneestä paikoillaan pysyvästä perinteestä suhteellisen pienellä alueella. Clovisin kulttuuri olisi levittäytynyt alueelle myöhemmin ehkä Pohjois-Amerikasta. Taima-Taimasta on löydetty myös myöhempiä kalanpyrstökärkiä ja Las Casitas-tyyppisiä kolmiomaisia kärkiä. Muualla Etelä-Amerikassa yleinen kalanpyrstökärki oli harvinainen Länsi-Venezuelassa.
Ruuska
Ruuska on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Younes al-Shibani
Younes al-Shibani (, s. 27. kesäkuuta 1981 Misrata, Libya) on libyalainen jalkapalloilija. Laitapuolustajana pelaava al-Shibani edustaa Libyan pääsarjassa pelaavaa Al-Ittihadia. Hän kuului Libyan maajoukkueessa vuoden 2006 Afrikan-mestaruuskilpailussa.
Seurajoukkueura
Al-Shibani on viettänyt koko uransa Libyassa. Hän aloitti uransa Asswehlyssa, josta hän siirtyi Olympic Azzaweyaa. Hän pelasi joukkueen mukana Afrikan Mestarien liigassa, jossa joukkueen matka päättyi ensimmäiselle kierrokselle.
Kesällä 2006 al-Shibani siirtyi Al-Ittihadiin, jossa hän on saavuttanut muun muassa neljästi Libyan mestaruuden.
Pingelap
Väestö
Saariryhmän kolmesta saaresta vain Pingelap on asutettu. Vuonna 2010 asukkaita oli 258. Pingelapin tärkeimmät kielet ovat pingelap ja pohnpei. Pingelapin väestöstä huomattavan suuri osa kärsii värisokeudesta, jota pingelapin kielellä kutsutaan nimellä maskun.
Eino Aaltio
Eino Abram (E. A.) Aaltio (vuoteen 1906 Andelin, 8. lokakuuta 1889 Keuruu – 3. lokakuuta 1974 Helsinki) oli suomalainen varatuomari, kansanedustaja, poliitikko ja kotiseutuhistorioitsija.
Elämä ja ura
Lempäälässä Aaltio oli perustamassa 1925 Itä-Lempäälän Maamiesseuraa ja Itä-Lempäälän Osuuskassaa (myöhemmin Lempälän-Viialan Osuuspankki).
1930 Aaltio muutti Yhdysvaltoihin Suomen konsuliksi Duluthiin Minnesotaan. Siellä hän oli yksi alullepanijoista valkohäntäpeurojen tuomisessa Suomeen vuonna 1935 ja löysi niiden ensimmäiseksi sijoituspaikaksi Laukon kartanon Vesilahdella. Suomeen Aaltio palasi 1939 ja toimi sen jälkeen asianajajana Helsingissä.
Eino Aaltio on haudattu Keuruun vanhan kirkon hautausmaalle. Eino Aaltion veli oli amerikansuomalainen kirjailija Edward Aaltio.
Defloraatio
Defloraatio viittaa jonkin asian, esineen tai ihmisen arvokkaiden ja kauniiden piirteiden (väkivaltaiseen) turmelemiseen. Se tarkoittaa myös naisen neitsyyden menetyttämistä puhkaisemalla emättimen immenkalvon. Termi tulee latinan kielen sanasta flora, mikä tarkoittaa sanaa kukka.
Jacques Becker
Jacques Becker (1906–1960) oli ranskalainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Hän tutustui nuorena klassikko-ohjaaja Jean Renoiriin ja työskenteli 1930-luvulla tämän assistenttina. Beckerin omissa ohjauksissa on selviä vaikutteita Renoirilta.
Laestadius
Laestadius (Læstadius) on sukunimi:
Hautajaisvaakuna
pienoiskuva|Kustaa Flemingin hautajaisvaakuna vuodelta 1687 [[Askaisten kirkko|Askaisten kirkossa.]] Hautajaisvaakuna (myös hautaus- tai hautavaakuna; ) on aateliin kuuluneiden miesten hautajaismenoissa lähinnä Ruotsin suurvalta-aikana käytetty vaakuna. Vaakunat ja vaakunasarjat olivat hautajaiskulkueessa näkyvästi esillä, ja näkyvyyden varmistamiseksi ne olivat usein pitkien tankojen päässä. Vainajan omaa vaakunaa (ns. päävaakuna) kannettiin surulipun kanssa arkun edessä, hänen esi-isiensä vaakunoita (ns. esipolvivaakunat) puolestaan arkun molemmilla puolilla.
Mikäli haudattavana oli aatelissuvun viimeinen miespuolinen jäsen, hautajaisiin tehtiin usein myös erityinen vaakuna, joka murrettiin suvun sammumisen merkiksi. Murrettavaan vaakunaan sahattiin syviä uurteita, jotta se olisi helpompi murtaa. Murtaminen oli erillinen seremonia, jonka suoritti papin sijaan korkeampi upseeri tai virkamies. Murretun vaakunan kappaleet saatettiin myös sirotella hautamultiin ja peittää hautaan.
Historia
Hautajaisvaakunaperinne sai alkunsa taisteluissa käytetyistä kilvistä, joita vaikutusvaltaiset henkilöt lahjoittivat kirkoille keskiajalla. Sotataidon kehittymisen myötä kilven merkitys taisteluaseena väheni, ja sitä ryhdyttiin käyttämään vaakunana. 1500-luvulla kirkoille lahjoitettiin yhä enemmän kilpiä, joita ei ollut tarkoitettu lainkaan sotimiseen. Vanhimmat ruotsalaiset hautajaisissa kannetut kilvet ovat 1500-luvun lopulta. Hautajaisten jälkeen ne ripustettiin hautakirkon seinälle. Aluksi tällaiset vaakunat oli maalattu puiselle tai joskus myös peltiselle levylle. Myöhemmin aluslevyt alettiin sahata kilven tai koko vaakunan muotoiseksi, ja levyn päälle kiinnitettiin reliefimäinen kilpi ja kolmiulotteinen kypärä ja kypäränkoriste. Vaakunoissa saatettiin myös yhdistellä puuta ja peltiä. Saksankielisiltä alueilta peräisin olleiden kuvanveistäjien vaikutuksesta kilvistä ja muista veistetyistä osista tuli yhä plastisempia ja taidokkaampia.
Kun Ruotsista tuli suurvalta, omien esipolvien tuntemisesta tuli tärkeämpää. Niinpä hautajaissaattueissakin alettiin kantaa päävaakunan lisäksi esipolvivaakunoita. Erillisten kulkueessa kannettavien vaakunoiden sijasta esipolvivaakunat saatettiin myös liittää pienikokoisina päävaakunan ympärille. Kaukaisimpien esipolvivaakunoiden tekemistä hankaloitti mallikuvien etsintä niitä varten, sillä ensimmäinen painettu ruotsinkielinen vaakunakirja ilmestyi vasta vuonna 1650, ja sekin oli harvinainen.
Hautajaisvaakunoiden käyttö väheni 1700-luvun alussa Pohjan sodan ja ruton myötä. Kun vielä vuonna 1713 toteutettiin omaisuusverouudistus, jonka myötä aatelin taloudellinen asema heikkeni huomattavasti, loistokkaat heraldiset hautajaiset vähenivät. Vaakunoiden käyttö ei loppunut kuitenkaan kokonaan, ja esimerkiksi Porvoon tuomiokirkossa on päävaakuna vuodelta 1752. Vaakunan murtamisperinne jatkui hajanaisena 1800- ja 1900-luvuilla. Viimeinen tunnettu maininta siitä on vuodelta 1932.
David Miscavige
David Miscavige (s. 30. huhtikuuta 1960 Philadelphia, Pennsylvania) on Religious Technology Centerin hallituksen puheenjohtaja. Hänet tunnetaan kuitenkin parhaiten Skientologiakirkon hengellisenä johtajana – asema, jonka hän otti 1986 skientologian perustajan L. Ron Hubbardin kuoltua. Miscavigen johtama Religious Technology Center hallinnoi omistamiensa skientologia-aiheisten tavaramerkkien sekä Hubbardin tekijänoikeuksien alaisten tekstien käyttöä.
Miscavige toimi Tom Cruisen best manina tämän avioituessa Katie Holmesin kanssa marraskuussa 2006.
Fool’s Gold Records
Fool’s Gold Records on itsenäinen levy-yhtiö, jonka toimipaikka sijaitsee Brooklynissa, New Yorkissa, Yhdysvalloissa. Levy-yhtiön perustivat DJ:t A-Trak ja Nick Catchdubs.
Banaaniliitin
thumb|Banaaniliitin Banaaniliitin on yksijohtiminen sähköinen liitin, jota käytetään yleisesti väliaikaisissa kytkennöissä. Se on tavallisimmin halkaisijaltaan 4 mm ja noin 25 mm pitkä, vaikkakin käytössä on erikokoisia versioita erikoistarkoituksiin. Liittimessä on yleensä yksi tai useampia pitkittäissuuntaisia kontaktipintoja, jotka parantavat liitoksen johtavuutta ja estävät liitintä irtoamasta. Varsinkin vanhemman malliset liittimet muistuttavat banaania kontaktiliuskojen kuperuuden ja niiden välisten rakojen ansiosta, joten nimi on todennäköisesti peräisin tästä. Saksalaisen Richard Hirschmann Company:n patentti vuonna 1926. Usein liittimet ovat myös ketjutettavissa ja saatavana on myös suojaeristettyjä liittimiä. Yleisimpiä käyttökohteita ovat elektroniikan mittalaitteet, laboratoriolaitteet ja esimerkiksi kaiutinliitännät.
Ranskalais-flaamilainen koulukunta
Ranskalais-flaamilainen koulukunta hallitsi eurooppalaista musiikkielämää 1400-luvun puolestavälistä aina 1520-luvulle asti. Se on saanut nimensä pohjoisranskalaisilta, alankomaalaisilta ja erityisesti flaamilaisilta säveltäjiltä, jotka työskentelivät hoveissa ja kaupungeissa eri puolilla Eurooppaa aina Italiaa, Itävaltaa ja Espanjaa myöten.
Raphael G. Kiesewetterin teoksen Die Verdienste der Niederländer um die Tonkunst (, 1826) perusteella musiikinhistoriassa on ollut tapana puhua flaamilaisesta (tai alankomaalaisesta) koulukunnasta, jota edusti erityisesti Dufay, Ockeghem ja Josquin. Nykyisin katsotaan, että vaikka nykyisten Hollannin ja Belgian alueet olivatkin renessanssin vokaalimusiikin keskeisiä alueita, samaan vaikutuspiiriin kuuluivat myös Ranska, erityisesti Burgundi, ja Italia ja käytetään termiä ranskalais-flaamilainen koulukunta. Latinan ohella koulukunnan teoksissa käytettiin myös flaamia ja ranskaa ja etelässä italiaa.
Myöhäiskausi
thumb|Josquin Desprez, Petrus Opmeerin puupiirros Ranskalais-flaamilaisen koulukunnan myöhäisemmän vaiheen säveltäjiin kuuluvat Jacob Obrecht, Heinrich Isaac ja ennen kaikkea Josquin Desprez. Koulukunnan myöhäiskauden säveltäjien musiikissa on monia yhdistäviä piirteitä. Teosten rakenteen määritteli pääasiallisesti vokaaliteoksen teksti ja kaikki äänet olivat suurin piirtein yhtä merkittäviä ja tenor äänen aseman harmonian pohjana korvasi hitaasti basso, eli harmonian alin ääni. Lainatut melodiat olivat edelleen yleisiä, mutta cantus firmus tavasta poiketen melodia jaettiin usein eri äänten kesken.
Merkittävin koulukunnan säveltäjistä oli Josquin Desprez (tai Des Prez), joka toimi elämänsä aikana useissa merkittävissä viroissa Ranskassa ja Italiassa. Ottavio Petrucci, polyfonisen musiikin ensimmäinen painaja, julkaisi kolme kirjaa Desprezin musiikkia ja otti jokaisesta myös uusintapainoksen aikana, jolloin kukaan muu säveltäjä ei saanut julkaistua enempää kuin yhden teoksen. Josquin Desprezin musiikkia, joka sisältää muun muassa 18 messua, yli 50 motettia ja 65 chansonia imitoitiin, kopioitiin ja uudelleentyöstettiin aina 1500-luvun lopulle asti.
Solisvaltimo
Solisvaltimo on parillinen valtimo, joka vie verta eturaajaan, niskaan ja rintaonteloon. Ihmisellä, lihansyöjillä ja sialla vasen solisvaltimo lähtee suoraan aortankaaresta, mutta oikea solisvaltimo  lähtee aortankaaresta haarautuvasta käden ja pään valtimorungosta. Märehtijöillä ja hevosella vasen solisvaltimo lähtee myös käden ja pään valtimorungosta. Kainalon alueella solisvaltimon nimeksi muuttuu kainalovaltimo.
Masi Luoma
Martti Kalevi "Masi" Luoma (s. 1956) on suomalainen haitaristi, pianisti, kosketinsoittaja, säveltäjä, sovittaja, äänittäjä ja musiikkituottaja. Luoma tuli tunnetuksi erityisesti Mikko Alatalon aisaparina 1980-luvulla. Muita Luoman yhtyeitä ovat olleet muun muassa Nolo et Rähjä, Anza Mertaranta All Stars ja Werner Bros, sekä hänen omat yhtyeensä Luojanluomat ja tanssiorkesteri Ajomiehet. Nykyisin hän pyörittää omaa Beeduuri-studiotaan ja käy erilaisilla soittokeikoilla.
Luoma on koulutukseltaan valtiotieteen kandidaatti, mutta koulutusta vastaavat työt Tampereen yliopistossa jäivät jo 1980-luvun lopulla. Hänellä on myös kansainvälinen hiihdon opettajan pätevyys.
Aljaksei Protas
Aljaksei Uladzimiravitš Protas (,, Aleksei Vladimirovitš Protas; s. 6. tammikuuta 2001 Vitsebsk, Valko-Venäjä) on valkovenäläinen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura Washington Capitalsin organisaatiossa. Hän pelannee lähinnä AHL-joukkue Hershey Bearsissa. Protas on pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Isokokoinen Protas on peräti 198 cm pitkä.
Seuraura
Protas on H’K Vitsebskin kasvatti. Hän debytoi miesten peleissä vain 15-vuotiaana kaudella 2016–2017, jolloin Protas pelasi neljä ottelua Valko-Venäjän alle 17-vuotiaiden maajoukkueessa maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Vyšeišaja ligassa. Kauden 2017–2018 hän pelasi siellä kokonaan tehden 49 runkosarjaottelussa tehot 9+11=20 ja kolmessa playoff-ottelussa tehot 1+3=4. Protas pelasi myös kaksi ottelua Valko-Venäjän alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa Belarus Development Cupissa.
WHL-joukkue Prince Albert Raiders varasi Protasin 26. pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa 2018. Hän siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2018–2019, jolloin Protas pelasi 61 runkosarjaottelua tehopistein 11+29=40 ja 23 playoff-ottelua tehopistein 12+10=22. Viidennessä konferenssifinaaliottelussa 26. huhtikuuta 2019 Edmonton Oil Kingsia vastaan hän onnistui tekemään kypärätempun. Protasin ylivoimalla syntynyt avausmaali jäi Raidersin 4–0-voittoon päättyneen ottelun voittomaaliksi. Hän sai ottelussa myös syöttöpisteen Brett Leasonin tekemään maaliin. Protas teki kypärätempun myös heti seuraavassa ottelussa 28. huhtikuuta 2019 vieraissa Oil Kingsia vastaan. Hänen ensimmäinen maalinsa syntyi ylivoimalla. Raiders voitti ottelun lukemin 2–4 ja eteni J. Ross Robertson Cup -finaaleihin otteluvoitoin 4–2. Protas voitti kauden päätteeksi lopulta WHL:n mestaruuden.
Washington Capitals varasi Protasin kolmannella kierroksella 91. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2019. Hän teki jo pian tämän jälkeen heinäkuussa seuran kanssa kolmivuotisen tulokassopimuksen. Protasin kausipalkka NHL:n puolella on 716 666 dollaria. Hän palasi kaudeksi 2019–2020 Prince Albert Raidersin WHL-joukkueen vahvuuteen. Protas nousi joukkueen varakapteeniksi. Hän voitti Raidersin sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin tehoilla 31+49=80, joilla Protas sijoittui koko WHL:n pistepörssissä yhdeksänneksi. Hän jakoi myös joukkueen sisäisen tehotilaston voiton Zack Hayesin kanssa lukemalla +37. Protas valittiin kauden päätteeksi WHL:n itäisen konferenssin ensimmäiseen tähdistökentälliseen.
Elokuussa 2020 Washington Capitals lainasi Protasin kaudeksi 2020–2021 kotimaahansa KHL-seura Dinamo Minskiin. Hän teki KHL-debyyttinsä 5. syyskuuta 2020 Barys Nur-Sultania vastaan. Protas sai ottelussa jääaikaa 10.12 minuuttia. KHL-uransa avausmaalin hän teki seuraavassa ottelussa 7. syyskuuta 2020 ylivoimalla Salavat Julajev Ufaa vastaan. Kaikkiaan Protasin tulokaskausi toi 51 runkosarjaottelussa tehot 10+8=18 ja viidessä playoff-ottelussa tehot 1+3=4. Hän pelasi Dinamossa myös kaksi Valko-Venäjän Cupin ottelua. KHL-kautensa päätteeksi, maaliskuussa 2021 Protas siirtyi AHL-joukkue Hershey Bearsin vahvuuteen.
Maajoukkueura
Protas pelasi alle 20-vuotiaiden IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2019 ja 2020, joista ensimmäinen turnaus päättyi hopeaan ja jälkimmäinen pronssiin. Vuoden 2020 turnauksessa hän toimi Valko-Venäjän varakapteenina. Protas oli tehoilla 4+3=7 joukkueen paras maalintekijä ja hän jakoi sisäisen pistepörssin voiton Jauheni Aksentjukin kanssa. Kaikkiaan Protasin tulokaskausi toi 58 runkosarjaottelussa tehot 10+8=18 ja viidessä playoff-ottelussa tehot 1+3=4.
Protas pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2018.
Abdelilah Benkirane
Abdelilah Benkirane (s. 4. huhtikuuta 1954 Rabat) on marokkolainen poliitikko ja Oikeus- ja kehityspuolueen (PJD) puheenjohtaja. Hänen puolueensa sai eniten ääniä Marokon vaaleissa vuonna 2011 ja 29. marraskuuta Benkirane nimitettiin Marokon pääministeriksi. Hänen edeltäjänsä pääministerinä oli Abbas al-Fassi.
Pääministerinä Benkirane johti laajaa hallituskoalitiota, johon kuului hänen oman maltillisen islamistipuolueensa lisäksi konservatiivisia monarkisteja, liberaaleja, sosialisteja ja entisiä kommunistejä.
Benkirane on koulutukseltaan opettaja. Hänet valittiin PJD:n johtoon vuonna 2008.
The Romance of Helen Trent
The Romance of Helen Trent on yhdysvaltalainen radiosaippuaooppera, jota lähetettiin 30. lokakuuta 1933 ja 24. kesäkuuta 1960 välisenä aikana CBS -verkon kautta. Sarjaa tehtiin kaikkiaan 7 222 jaksoa. Sarjan loivat Frank ja Anne Hummert. Pääosaa esitti vuoteen 1944 asti Virginia Clark, jonka jälkeen roolin sai Julie Stevens. Sarja on päässyt Radio Hall of Fameen.
Petit
Petit (oik. Armando Gonçalves Teixeira; s. 25. syyskuuta 1976 Strasbourg, Alsace, Ranska) on ranskalaissyntyinen portugalilainen jalkapalloilija. Keskikentällä pelannut 178 senttimetriä pitkä Petit edusti kotimaansa seurojen lisäksi Saksan Bundesliigan 1. FC Kölniä.
Portugalin maajoukkueessa Petit on pelannut 42 ottelua ja tehnyt niissä neljä maalia. Maajoukkuedebyyttinsä hän teki 2. kesäkuuta 2001 pelatussa ottelussa Irlantia vastaan. Petit on edustanut maataan MM-kisoissa 2002, joissa hän pelasi avauskokoonpanossa Portugalin kaikissa kolmessa ottelussa, EM-kisoissa 2004 ja MM-kisoissa 2006. Vuoden 2004 kisoista hän sai EM-hopeaa ja vuonna 2006 hän oli häviämässä MM-pronssiottelua. Tuossa ottelussa Petit epäonnekseen ohjasi Bastian Schweinsteigerin ampuman vapaapotkun omaan maaliin.
Young Jeezy
Jeezy (oikealta nimeltään Jay Wayne Jenkins, s. 12. lokakuuta 1977 Columbia, Etelä-Carolina) on yhdysvaltalainen rap-artisti. Vuonna 2001 hän julkaisi ensimmäisen albuminsa Thuggin' Under the Influence itsenäisesti. Vuonna 2006 julkaistu The Inspiration myi platinaa. Levy sisältää kappaleen "I Luv It", joka nousi sijalle 14 Billboard Hot 100 -listalla. Young Jeezyn on myös tehnyt singlen Usherin kanssa nimeltä "Love in This Club", joka myös löytyi NRJ:n top-10 listalta.
Lippukirjoahven
Lippukirjoahven (Laetacara curviceps) on kirjoahveniin kuuluva kala ja varsin suosittu akvaariokala, joka sopii myös seura-akvaarioon.
Koppanen
Koppanen on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Lippukirjoahven
Koko ja ulkonäkö
Lippukirjoahvenen pituus on noin 8 cm ja se on sinikuvioinen. Sukupuolet ovat varsin samannäköiset, tosin uroksen selkä- ja peräevän takaruodot ulottuvat pyrstöevän yli. Naaraan evät ovat lyhyemmät. Lippukirjoahven muistuttaa nuorena ruostekirjoahventa, varsinkin kun molempien värit ovat hailakat nuorena ja kaupan stressaavissa tilanteissa.
Alkuperä
Lippukirjoahven elää Amazonian joenpoukamissa.
Opis
Opis oli kaupunki Babyloniassa, nykyisen Irakin eteläosissa. Kaupungin tarkka sijainti ei ole tiedossa, mutta sen uskotaan olleen Tigriksen varrella, lähellä Diyala-jokea. Babylonian viimeinen kuningas Nabonidus kärsi siellä ratkaisevan tappion Persian Kyyrokselle vuonna 539 eaa. Vuonna 324 eaa. Aleksanteri Suuren armeijan makedonialaiset joukot olivat vähällä kapinoida Opiksessa.
Lippukirjoahven
Vesiolot ja ravinto
Lippukirjoahven syö sekaravintoa; pakastettu liharuoka kuten vesikirput ja surviaisentoukat, sekä kasvisravinto lisänä ovat hyväksi. Muiden jokikalojen tavoin se viihtyy happamassa, pehmeässä vedessä; sopiva pH on 6,0–7,0 ja lämpötila 22–26 °C.
Tyne Daly
Ellen Tyne Daly (s. 21. helmikuuta 1946) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen isänsä oli James Daly.
Daly syntyi Wisconsinissa ja oli vuosina 1966–1990 naimisissa näyttelijä-ohjaaja Georg Stanford Brownin kanssa. Pari sai yhdessä kolme tytärtä, mutta erosi.
Emilia Itävalo
Emilia Itävalo (s. 26. heinäkuuta 1994 Kankaanpää) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Superpesis-joukkue Porin Pesäkarhuja.
Ura
Itävalo on Kankaanpään Mailan kasvatti. Itävalo pelasi B-tyttöjen Itä-Lännessä kaksi kertaa vuosina 2012 ja 2013. Hän siirtyi kaudeksi 2014 Rauman Feran riveihin. Itävalo pelasi ensimmäisen Superpesiksen runkosarjaottelun kotona 14. toukokuuta 2014 Lapuan Virkiää vastaan. Hän palasi kaudeksi 2015 kasvattajaseuraansa Kankaanpään Mailaan. Itävalo on pelannut kaudesta 2016 lähtien Porin Pesäkarhuissa. Hänellä jäi kausi 2017 pelaamatta polvileikkauksen takia.
Muuta
Itävalo opiskelee opettajaksi. Hänen veljensä Henri ja heidän serkkunsa Jouni pelaavat myös pesäpalloa.
Kristoffer I
Kristofer I tai Kristoffer I (1219 – 29. toukokuuta 1259) oli Tanskan kuningas vuosina 1252–1259. Hän oli Valdemar II Sejrin poika ja Portugalin Berengárian poika. Abel ja Eerik IV Plovpenning olivat hänen veljiään.
Kristofferia edelsi kuninkaana hänen veljensä Abel, ja seuraajaksi tuli hänen poikansa Eerik Klipping. Kristoffer kuoli mahdollisesti myrkytettynä.
Perhe
Kristoffer I oli naimisissa Margaret Sambirian kanssa. Heidän lapsensa olivat Matilda, Margaret ja tuleva kuningas Eerik.