cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
CONCACAF:n karsinnat jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuihin 2018
Karsintasysteemi
CONCACAFin karsinnat jaettiin viiteen kierrokseen. Ensimmäiselle kierrokselle osallistuivat FIFA-rankingin perusteella 14 huonoiten sijoittunutta maajoukkuetta. Joukkueet arvottiin ottelupareihin, jotka pelasivat kaksiosaisen ottelusarjan. Ottelusarjojen voittajat etenivät toiselle kierrokselle. Toiselle kierrokselle osallistui 1. kierroksen voittajien lisäksi 13 seuraavaksi huonointen sijoittunutta maajoukkuetta. Nämä 20 joukkuetta arvottiin ottelupareihin, jotka pelaavat kaksiosaisen ottelusarjan. Ottelusarjojen voittajat etenivät kolmannelle kierrokselle, jossa pelattiin samanlaiset ottelusarjat kuin kahdella aikaisemmalla kierroksella. Kolmannelle kierrokselle osallistuivat myös FIFA-rankingissa 7. ja 8. sijoittuneet maajoukkueet. Kolmannen kierroksen ottelusarjojen voittajat ja loput kuusi maajoukkuetta osallistuivat neljännelle kierrokselle. Neljännellä kierroksella joukkueet jaettiin kolmeen neljän joukkueen lohkoon. Lohkon sisällä kaikki pelaasivat toisiaan vastaan kahdesti. Neljännen kierroksen lohkojen kaksi parasta etenivät viidennelle kierrokselle, jossa kaikki joukkueet sijoitettiin yhteen lohkoon. Lohkon sisällä kaikki pelasivat toisiaan vastaan kahdesti. Lohkon kolme parasta etenivät suoraan lopputurnauskeen ja neljäs osallistuu jatkokarsintoihin.
Ensimmäinen kierros
Ottelut pelattiin 22. - 31. maaliskuuta 2015.
Arvontakorit
Arvonta suoritettiin 15. tammikuuta Miamissa. Arvontakorin järjestys määräytyi FIFA-rankingin perusteella. Suluissa on merkittynä FIFA-rankingin sijoitus elokuussa 2014.
Ottelut
Kaikki otteluajat ovat paikallista aikaa.
Toinen kierros
Ottelut pelattiin 7. - 16. kesäkuuta 2015.
Arvontakorit
Arvonta suoritettiin 15. tammikuuta Miamissa. Arvontakorin järjestys määräytyi FIFA-rankingin perusteella. Suluissa on merkittynä FIFA-rankingin sijoitus elokuussa 2014. Korista 3 ja 4 arvottiin otteluparit, ja koreista 5 ja 6 toiset otteluparit.
Ottelut
Lähde:
1 Ottelu tuomittiin Aruban 3-0 voitoksi Barbadoksen käytettyä ottelussa kelpaamatonta pelaajaa.
Kolmas kierros
Ensimmäiset osaottelut pelattiin 31. elokuuta 2015 ja toiset osaottelut 8. syyskuuta 2015. Kierrokselle osallistui toisen kierroksen voittajien lisäksi Jamaika ja Haiti.
Neljäs kierros
Kierrokselle osallistuivat kolmannen kierroksen otteluparien voittajat sekä loput maajoukkueet. Joukkueet jaettiin kolmeen neljän joukkueen lohkoon.
Viides kierros
Viidennelle kierrokselle osallistuivat neljännen kierroksen lohkojen kaksi parasta joukkuetta. <section begin=CONCACAF/> <section end=CONCACAF/>
Soraya Haddad
Soraya Haddad (s. 30. syyskuuta 1984 El-Kseur) on algerialainen judoka ja olympiamitalisti. Hän voitti pronssia Pekingin olympialaisissa 2008 alle 52-kiloisten sarjassa. Haddad on kilpaillut tämän lisäksi olympialaisissa kahdesti, Ateenassa 2004 ja Lontoossa 2012. Hän on voittanut Afrikan-mestaruuden viisi kertaa, sai kultaa Afrikan kisoissa 2011 ja sijoittui MM-kisoissa 2005 kolmanneksi.
Alfredo Catalani
La Wally sai kantaesityksensä La Scalassa 20. tammikuuta 1892. Nelinäytöksisen oopperan libreton oli kirjoittanut Luigi Illica. Oopperasta muistetaan varsinkin aaria ''Ebben? Ne andrò lontana'', joka alun perin oli kirjoitettu itsenäisenä sävellyksenä jo 1878.
Mode
Mode voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Tavastia Lakeland
Tavastia Lakeland ry on Tavastia Lakeland -konseptin ympärille syntynyt matkailun kehittämisyhdistys, jonka tavoitteena on saada Hämeenlinna-Valkeakoski-Tampere-Orivesi -akselin ja Päijänteen väliselle järviseudulle tunnettuutta, etenkin kansainvälistä näkyvyyttä, kehittää toimijoiden yhteistyötä ja hankkia matkailun kehittämiseen lisää resursseja.
Tavastia Lakelandin verkkosivusto esittelee alueen vetovoimatekijöitä, alueen nähtävyys- ja palvelutarjontaa sekä alueen kyliä ja taajamia.
Tuula Minetti
Tuula Minetti (o.s. Myllyniemi, s. 9. marraskuuta 1964) on suomalainen squashinpelaaja.
Mirza Masood
Mirza Nasir-ud-Din Masood (23. huhtikuuta 1906 Delhi – 21. syyskuuta 1991 Delhi) oli intialainen maahockeypelaaja. Hän kilpaili vuoden 1936 kesäolympialaisissa Berliinissä ja oli siellä mukana voittamassa kultaa.
Tavastia Lakeland
Matkailukonsepti
Matkailukonsepti Tavastia Lakeland kattaa karkeasti ottaen Hämeenlinna-Valkeakoski-Tampere-Orivesi -akselin ja Päijänteen välisen järvialueen. Alue on osa sitä Järvi-Suomea, jonka perusteella Suomea markkinoidaan ulkomailla tuhansien järvien maana, jonka keskeinen osa on Saimaan järvialue.
Tavastia Lakeland sopii myös luontomatkailun suosion nousuun. Alueella on saaririkkaita vesistöjä, Vanajavesi, Mallasvesi, Längelmävesi, Pälkänevesi, Hauhon reitti Päijänteen rantamille asti sekä osia Päijänteestä. Lisäksi alueella on kaksi kansallispuistoa, Isojärven ja Päijänteen kansallispuistot, sekä Evon ja Laipanmaan retkeilyalueet.
Tavastia Lakeland -alueella on aktiivinen kylä- ja taajamaverkosto. Se sijaitsee Oriveden, Tampereen ja Hämeenlinnan kaupunkien vaikutuspiirissä ja on helposti saavutettavissa myös kansainvälisten matkailijoiden näkökulmasta.
Hiipivä Haamu
Hiipivä Haamu (HH) on Suomen suurin vuosittain järjestettävä partiokilpailu. Se on kaupunkituntemus- ja salapoliisikilpailu, joka järjestetään Helsingissä aina marraskuun ensimmäisenä sunnuntaina. Kilpailun järjestää partiolippukunta Ilvesveikot, ja siihen osallistuu vuosittain noin 1000-1500 partiolaista.
Kilpailu on tarkoitettu yli 10-vuotiaiden partiolaisten ryhmille, mutta siihen voi osallistua kuka tahansa. Kilpailu on suosittu kaikenikäisten keskuudessa.
Kilpailu koostuu ennakkotehtävistä, kisapäivästä sekä lopputehtävistä, jotka täytetään kilpailun maalissa. Tarkoituksena on selvittää, mitä kisapäivän aikana on tapahtunut tutkimalla rastipaikkoja ympäri Helsinkiä sekä haastattelemalla kilpailun henkilöitä. Kilpailuun kuuluu aina opetusteema, kuten Itämeri tai nettiturvallisuus, johon kisaajat tutustuvat tarkemmin päivän aikana.
Historia
Kilpailu vakiintui vuosittaiseksi 1970-luvulla. Ilvesveikot on järjestänyt kilpailua säännöllisesti vuodesta 1974 alkaen.
HMS Berserk (1874)
HMS Berserk oli alun perin saaristotykistölle suunniteltu ja sen Ruotsin laivastoon liittämisen jälkeen 1872 alkaen laivaston vuonna 1874 vesillelaskettu monitori. Ruotsissa alus luokiteltiin 3. luokan panssarilaivaksi ( ja vuodesta 1895 alkaen ).
Valmistus
Alus tilattiin Motalan telakalta Norrköpingistä ja se laskettiin vesille 17. maaliskuuta 1874. Alus otettiin palvelukseen nelisen kuukautta myöhemmin 14. elokuuta.
Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta 12. marraskuuta 1918 ja se myytiin vuonna 1922 Sydsvenska Petroleum AB:lle, joka nimesi aluksen Essotank V:ksi.
Filmfare Awards South 2001
Filmfare Awards South 2001 oli 20. huhtikuuta 2002 Chennaissa pidetty tilaisuus, jossa palkittiin vuoden 2001 parhaat eteläintialaiset elokuvat. Se oli järjestyksessään 49:s Filmfare Awards South -tilaisuus. Palkinnot jaettiin kieliryhmittäin erikseen kannadan-, malajalamin-, tamilin- ja telugunkielisille elokuville ja niiden tekijöille.
Punta Helbronner
Punta Helbronner tai Pointe Helbronner on Grajisilla Alpeilla, Italian ja Ranskan rajalla sijaitseva 3 462 metriä korkea vuorenhuippu.
Little Big Adventure
Little Big Adventure (myös nimellä Relentless: Twinsen's Adventure) on Adeline Softwaren kehittämä seikkailupeli. Peli on julkaistu DOS:lle vuonna 1994, ja PlayStationille vuonna 1997.
Pelaaminen
Pelissä ohjataan Twinsen-nimistä hahmoa, joka on rodultaan Quetch. Quetchien ulkonäköön kuuluu kalju pää jonka keskeltä kasvaa poninhäntä. Julkaisuaikaan pelin pelimaailma oli poikkeuksellisen laaja, siihen kuuluu 11 saarta ja 120 maisemaa. Päähahmoa voi ohjata neljässä erilaisessa tunnetilassa: se voi olla aggressiivinen, atleettinen, varovainen tai normaali, ja peli muuttaa luonnettaan näiden tilojen mukaan. Matkan varrella ratkotaan tehtäviä, joista saa palkinnoksi hyödyllisiä esineitä, kuten pallon tai kitaran.
Lähteet
Magicball network
Beiersdorf
Beiersdorf on saksalainen kosmetiikka-alan konserni. Yrityksen perusti vuonna 1882 Hampurissa apteekkari Paul Carl Beiersdorf. Beiersdorfin tunnetuimpia tuotemerkkejä ovat Nivea, Eucerin, Hansaplast ja Labello. Yhtiöstä omistaa 50,49 % Tchibo Holding AG, jossa määräysvaltaa pitää Herzin perhe.
Beiersdorfin osake liitettiin joulukuussa 2008 osaksi DAX-indeksiä, joka koostuu Saksan 30 kaupankäynnin volyymin ja markkina-arvon mukaan suurimmasta yhtiöstä.
Yhtiön Suomen pääkonttori sijaitsee Turussa. Se työllistää noin 15 henkeä.
Yannick Noah
Yannick Noah (s. 18. toukokuuta 1960 Sedan) on ranskalainen tennispelaaja. Hän voitti Ranskan avointen kaksinpelin 1983 ja nelinpelin 1984 parinaan Henri Leconte. Hänet valittiin International Tennis Hall of Fameen 2005. Hän on levyttänyt popmusiikkia ja perustanut hyväntekeväisyysjärjestön, joka auttaa vähäosaisia lapsia.
Hermann Goetz
thumb|Hermann Goetz Hermann Gustav Goetz (7. joulukuuta 1840 – 3. joulukuuta 1876) oli saksalainen säveltäjä.
Goetz sai ensimmäisen varsinaisen pianotuntinsa 1857 ja valmistui konservatoriosta 1862. Hän meni naimisiin vuonna 1868.
Craig Conroy
Craig Conroy (s. 4. syyskuuta 1971 Potsdam, NY, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Conroy pelasi NHL-liigassa 16 kauden aikana (1994–2011) yli 1000 ottelua.
Ura pelaajana
Conroyn varausnumero oli 123. vuoden 1990 varaustilaisuudessa. Ennen valintaa Montreal Canadiensiin, Conroy oli pelannut NCAA:ta Clarkson Universityssä. Hänet myytiin St. Louis Bluesiin vuonna 1996, missä hän pelasi viisi kautta plus-miinus tilasto aina plussalla. Hänet vaihdettiin vuonna 2001 Calgary Flamesin Cory Stillmaniin. Conroy oli Calgaryn kapteeni kauteen 2003–2004, jolloin Jarome Iginla syrjäytti hänet, ja Conroysta tuli varakapteeni.
Heinäkuussa 2004 Conroy siirtyi vapaana agenttina Los Angeles Kingsiin. Conroy pettyi, kun hänet jätettiin vuoden 2002 talviolympialaisten ulkopuolelle, mutta hänet valittiin Yhdysvaltain maajoukkueeseen vuoden 2006 olympialaisiin.
Conroy palasi Flamesiin 29. tammikuuta 2007 vaihdossa Jamie Lundmarkiin ja kahteen varausvuoroon. Seuraavana päivänä Conroy pelasi ensimmäisen ottelunsa Flamesissa kolmeen vuoteen. Conoroy pelasi Flamesissa uransa loppuun asti. Hän lopetti uransa kauden 2010–2011 aikana. Hän pelasi kauden aikana uransa tuhannen pelinsä. Conroy nimettiin Flamesin toiminnanjohtajan erikoisavustajaksi lopettamisensa jälkeen.
Romu-Nisse ja hänen ystävänsä
Romu-Nisse ja hänen ystävänsä on ruotsalainen nukkeanimaatio. Sarjan ovat luoneet Jan Lööf ja Lars-Åke Kylén. Tarina perustuu samannimiseen kirjaan.
Sarjan kuvaus
Romu-Nisse ja hänen poikansa Kalle pitävät romuttamoa keskellä pientä kaupunkia. Tämä ei ole kaupungininsinööri Tuure Koivulan mieleen, joka uhkaa hankkia romuttamolle häädön. Tuurella on kuitenkin muitakin huolia. Hän on kovin kiinnostunut yleisnero Iisakki Jöröläisen kirjasta, joka on täynnä nerokkaita piirustuksia ja laskelmia. Niiden avulla Tuure voisi kohentaa omaa uraansa. Iisakki ei kuitenkaan halua luopua kirjastaan. Sarjan aikana seurataan Iisakin pakomatkaa, joka vie hänet mitä eriskummallisimpiin paikkoihin aina avaruuteen asti. Lopulta Tuure luopuu kirjan tavoittelusta.
Sarja Suomessa
Suomessa sarja esitettiin ensimmäisen kerran vuonna 1986, jonka jälkeen sarja uusittiin 1994.
Suomenkielisestä käännöksestä ja ohjauksesta vastasi Marsa Laine.
Sarja oli aikoinaan niin suosittu, että suomenkielessä ja myös ruotsin kielessä termillä Romu-Nisse viitattiin jonkin aikaa romua keräävään henkilöön.
Romu-Nisse on myös joskus käännetty "Romu-Roopeksi".
DVD-julkaisu
Sarjan jaksot on julkaistu Ruotsissa kolmella DVD:llä. Suomessa jaksoja ei ole toistaiseksi julkaistu.
Ted Lindsay Award
thumb|200px|Lester B. Pearson Award [[Hockey Hall of Famessa]] Ted Lindsay Award (aikaisemmalta nimeltään Lester B. Pearson Award) on NHL:n vuosittain myöntämä palkinto. NHLPA:n (NHL:n pelaajayhdistys) jäsenet äänestävät keskuudestaan kauden parhaan pelaajan, jolle tämä palkinto myönnetään.
Palkinto jaettiin ensimmäisen kerran kaudella. Sen alkuperäinen nimi viittasi Kanadan entiseen pääministeriin Lester B. Pearsoniin, ja se olikin NHL:n ainoa palkinto, joka oli nimetty poliitikon mukaan. Palkinto sai kuitenkin uuden nimen vuonna 2010, kun se nimettiin NHLPA:n ensimmäisen puheenjohtajan Ted Lindsayn mukaan.
Palkitut
right|thumb|150px|[[Wayne Gretzky, viisinkertainen voittaja]] right|thumb|150px|[[Mario Lemieux, nelinkertainen voittaja]] right|thumb|150px|[[Dominik Hasek, kaksinkertainen voittaja]]
Ted Lindsay Award
Voittajat maittain: (1971–2023)
Thornin rauha
Thornin rauha voi viitata kahteen eri rauhaan:
Atle Asanti
Atle Armas Gabriel Asanti (vuoteen 1937 Aschan; 31. toukokuuta 1905 Turku – 3. tammikuuta 1992 Helsinki ) oli suomalainen diplomaatti ja juristi.
Asanti kirjoitti ylioppilaksi vuonna 1925. Hän suoritti vuonna 1931 ylemmän oikeustutkinnon. Asantista tuli varatuomari vuonna 1934, jolloin hän meni myös töihin ulkoasianministeriöön.
Asanti työskenteli aluksi Tukholman, Berliinin ja Moskovan lähetystöissä avustajana 1930-luvulla.
Sodan aikana Asanti toimi ulkoasianministeriön jaostosihteerinä ja myöhemmin jaostopäällikkönä vuosina 1957–1959 sekä oikeudellisen osaston päällikkönä.
Asanti nimitettiin Suomen ensimmäiseksi suurlähettilääksi Yhdistyneisiin arabitasavaltoihin vuosiksi 1959–1962 sekä toimi samalla suurlähettiläänä Beirutissa ja Khartumissa vuosina 1959–1962 ja lähettiläänä Addis Abebassa  vuosina 1959–1962. Sen jälkeen hän oli suurlähettiläänä Prahassa 1962–1972 ja Tiranassa 1962–1971. Asanti jäi eläkkeelle vuonna 1972.
Hänen veljensä oli professori Paavo Asanti. Asanti oli myös Suomen ulkomaankauppaliiton ja International Law Associationin Suomen osaston hallituksen jäsen. Lähetystöneuvoksen arvon hän sai 1947 ja täysivaltaisen erikoissuurlähettilään arvon 1959.
Kašgarin prefektuuri
Kašgarin prefektuuri tai Kashin prefektuuri on prefektuuri Kiinan Sinkiangin uiguurien autonomisen alueen länsiosassa. Prefektuurin pinta-ala on 112 058 (toisen lähteen mukaan 160 000 ) neliökilometriä ja väkiluku 3,98 miljoonaa (vuonna 2010). Prefektuurin päähallintopaikka on Kašgar, joka sijaitsee linnuntietä noin 1080 kilometriä autonomisen alueen pääkaupunki Ürümqistä lounaaseen.
Hallinnollinen jako
thumb|280px|vasen|Kašgarin prefektuurin hallinnollinen jako. Piirikuntatasolla prefektuuri jaetaan yhteen piirikuntatason kaupunkiin, kymmeneen piirikuntaan ja yhteen automoniseen piirikuntaan (numerointi kuten oheisessa kuvassa):
Väestö
Vuoden 2014 lopussa prefektuurin väkiluku oli 4 488 201.
TaTU Tampere
TaTU Tampere ry (aikaisemmin Tampereen Työväen Uimarit r.y., TaTU) on vuonna 1919 perustettu tamperelainen uimaseura. Se on TUL:n, Suomen Uimaliiton ja Tampereen Uinnin Tuen jäsenseura. Seuran toimintaan kuuluvat uinti, avantouinti, vesipallo, kuntoilu ja sähly.
TaTU Tampere huolehtii Tampereen kaupungin omistaman Rauhaniemen kansankylpylän hoidosta.
Sayed Jaffar
Sayed Muhammad Jaffar (1911 – 21. maaliskuuta 1937) oli Intiaa edustanut maahockeypelaaja. Hän kilpaili kesäolympialaisissa 1932 Los Angelesissa ja kesäolympialaisissa 1936 Berliinissä kuuluen molemmilla kerroilla kultaa voittaneeseen joukkueeseen. Hän kuoli ampumaonnettomuudessa lähellä Lahorea.
Helepolis
pienoiskuva|upright=0.85|Piirityskoneen pienoismalli [[Thessalonikin tiedekeskus ja tekniikan museo|Thessalonikin tekniikan museossa.]] Helepolis (, suomeksi Kaupunkien valtaaja ) oli antiikin aikainen piirityskone, jota käytettiin Rhodoksen piirityksessä vuosina 305–304 eaa. Helepolis oli noin 41 metriä korkea ja noin 21 metriä leveä, ja siinä oli kahdeksan halkaisijaltaan 0,92 m kokoista pyörää. Helepolis koostui yhdeksästä kerroksesta, joiden välillä kulki portaat sekä ylös- että alaspäin kulkeville.
Piirityskoneen alin kerros oli noin 65 neliömetriä ja kerrokset pienenivät ylöspäin mentäessä. Torni oli päällystetty kolmelta sivulta tulelta suojaavilla metallilevyillä, ja sen seinissä oli aukot torniin asennettuja ballistoja ja katapultteja varten. Tornissa oli tilaa monelle katapultille. Tornia liikutettiin eteenpäin vetämällä sen eteen maahan ankkuroituihin väkipyöriin kiinnitettyjä köysiä.
Nishijinin metroasema
Nishijinin metroasema on Fukuokan kaupungin Sawaran suuralueella sijaitseva metroasema. Asema on neljäs asema Kūkō-linjalla Meinohaman aseman päästä lukien. Asema avattiin 26. heinäkuuta 1981.
Aseman lähellä sijaitsee useita kaupungin julkisia paikkoja, kuten museoita ja kirjastoja. Lisäksi Seinan Gakuinin yliopiston kampus sijaitsee aseman ympäristössä. Nämä tekevät asemasta yhden Fukuokan kiireisimmistä, ja sen kautta matkustaa päivässä 42 000 ihmistä. Muita paikkoja lähistöllä ovat muun muassa:
Sotavasara
Sotavasara on aseena käytetty vasara.
Sotavasara kehitettiin 1300- ja 1400-luvuilla taistelukentillä yleistyneitä metallisia haarniskoja vastaan. Aikaisemmin yleiset miekat olivat käyttökelvottomia panssaria vastaan, mutta varsinkin pitkävartisella sotavasaralla voitiin lyödä voimakkaita iskuja myös ratsujen selkään ja aiheuttaa vammoja läpäisemättä itse panssaria. Myös tätä ennen on erilaisia taistelu- ja statusvasaroja esiintynyt, esimerkiksi nuorakeraamisen kulttuurin vasarakirveet ja eräät myöhemmät metallivasarat.
Sotavasara koostui tavallisen vasaran tapaan päästä ja varresta. Varsia oli eri mittaisia, pisimmät hilparin pituisia ja lyhyemmät nuijan kokoluokkaa. Pitkät sotavasarat olivat salkoaseita, joita käytettiin ratsumiehiä vastaan ja lyhyemmät taasen oli tarkoitettu lähitaisteluun. Myöhäisemmissä sotavasaroissa oli usein piikit pään toisella puolella, mikä teki siitä monipuolisemman aseen. Piikkipäällä voitiin tarttua vastustajan haarniskaan, suitsiin tai kilpeen tai sillä voitiin lyödä läpi paksuistakin haarniskoista. Aseella voitiin lisäksi hyökätä ratsastavan vihollisen hevosen jalkoihin ja pudottaa ratsumies alas.
Staraoke
Staraoke on Intervisio Oy:n kehittämä ja tuottama lasten laulukilpailuohjelma, jota on esitetty alun perin MTV3-kanavalla ja sittemmin MTV3 Juniorilla vuodesta 2003 vuoteen 2011. Kilpailuun voivat osallistua vain lapset, joiden ikä oli 7–12. Kilpailun ikärajaa nostettiin neljännellä tuotantokaudella 8–13:een. Ohjelmaa juonsi pop- ja rap-artisti Kana, joka myös esitti ohjelman tunnuskappaleen.
Ohjelma perustui Staraoke -PC-peleihin, joita pystyi ostamaan myös kotiin. Sittemmin peli on julkaistu myös iPhonelle ja iPad:lle.
Kilikian armenialaiskuningaskunta
Kilikian armenialaiskuningaskunta oli muinainen kuningaskunta Vähässä-Aasiassa. Valtiota on kutsuttu myös Vähä-Armenian ja Pikku-Armenian kuningaskunnaksi. .
Staraoke
Staraoke on Suomen parhaiten menestyneimpiä ohjelmaformaatti maailmalla. Se on myyty jo Englantiin, Ranskaan, Saksaan, Italiaan, Espanjaan, Puolaan, Ruotsiin ja Unkariin. Formaatti voitti 8. huhtikuuta 2008 Emmy-palkinnon parhaana interaktiivisena ohjelmana, ollen ensimmäinen suomalainen ohjelma joka on voittanut kyseisen palkinnon.
Kilikian armenialaiskuningaskunta
Valtakunta sai alkunsa noin vuonna 1080 Rubenid-dynastiana, ja sitä hallitsi Bagratidin perhe, joka eri aikoina hallitsi Armenian ja Georgian valtaistuimia. Heidän pääkaupunkinsa oli alun perin Tarsus, jonka nimeksi sittemmin tuli Sis (nykyinen Kozan). Kilikia oli vahva Euroopan ristiretkeläisten liittolainen, ja se piti itseään kristikunnan linnakkeena idässä. Mongolit valloittivat samaan aikaan suuria alueita Keski-Aasiassa ja Lähi-idässä, joten armenialaiset Het'um-suvun ja Het'umid-suvun hallitsijat pyrkivät luomaan armenialaisten ja mongolien liittouman vastustamaan ​​yhteisiä muslimivihollisia, varsinkin mamelukkeja ja paikallisesti danishmendejä. Ristiretkivaltiot hajosivat 1200–1300-luvulla ja mongolit kääntyivät islamiin, jolloin Armenian kuningaskunta jäi ilman alueellisia liittolaisia. Kun mamelukkien säälimättömät hyökkäykset jatkuivat Egyptissä 1300-luvulla, Kilikian Armenian Lusignanin dynastia ajautui sisäiseen uskonnolliseen konfliktiin ja lopulta hajosi vuonna 1375.
Staraoke
Ohjelman kolmannen tuotantokauden voitti Diandra Flores, joka sittemmin on voittanut Suomen Idolsin.
Kilikian armenialaiskuningaskunta
Kaupallinen ja sotilaallinen vuorovaikutus eurooppalaisten kanssa toi uusia länsimaisia vaikutteita Kilikian asukkaiden elämään. Aatelisto omaksui Euroopasta muun muassa ritarilaitoksen, pukumuodin ja ranskankielisten arvonimien ja nimien käytön sekä ranskan puhekielenä. Lisäksi Kilikian yhteiskunta siirtyi perinteisestä järjestelmästä lähemmäksi länsimaista feodalismia. Ristiretkeläiset puolestaan veivät takaisin Eurooppaan armenialaista osaamista, kuten vaikutteita armenialaisesta linna- ja kirkkoarkkitehtuurista. Kilikian Armenia menestyi taloudellisesti, ja Ayasin satama toimi idän ja lännen välisen kaupan keskuksena.
Staraoke
Staraoke pyörii kuudessa maassa Cartoon Network -kanavalla. Ohjelmassa on melkein sama idea kuin suomalaisessa, mutta jaksoissa on kaksi kahden hengen joukkuetta. Lisäksi on kaksi soolokierrosta sekä yksi duettokierros. Häviäjäjoukkue saa ohjelman lopuksi niskaansa suuret määrät erivärisiä nesteitä. Pelihahmoina on Cartoon Networkilla esitettävien sarjojen hahmoja. Esim. Tehtotytöt ja Scooby Doo.
Pimeyden kutsu
Pimeyden kutsu on ensimmäinen osa Robin Jarvisin Deptfordin hiiristä kertovassa nuortenkirjasarjassa.
Juoni
Lontoon liepeillä Deptfordissa asuvat hylätyssä Laitalassa hiiret. Tarina alkaa, kun Albert Brown, kahden lapsen Audreyn ja Arthurin isä, mielestään typerästi uhmaa Ristikon vaaroja ja menee viemäreihin. Siellä hän tapaa Lontoon keskustasta tulleen nuoren harmaan hiiren Piccadillyn, joka pakenee, kun rotat nappaavat Albertin.
Kun nuoret hiiret varttuvat aikuisiksi, he saavat kukin yksilöllisen, kohtaloon sidotun hiirvaskensa, joiden tekemiseen vaikuttavat vaskitakojat sekä hiirten myyttinen suojelija Vihreä hiiri. Albertin tytär Audrey ei halunnut uskoa, että hänen isänsä oli kuollut, ei varsinkaan silloin kun itse Vihreä hiiri ojensi hänelle hiirvaskensa ja hänen isänsä ääni kuului hänen vierestään. Kovin kiintyneenä isäänsä Audrey väittää Piccadillya pelkuriksi ja huijariksi, kun tämä kertoo Albertin joutuneen rottien hirmuisen jumalan Jupiterin kynsiin. Audreyn ja Arthurin ystävät, serkukset albiinohiiri Oswald ja peltohiiri Taula aikoivat lähteä hakemaan viemäreistä Ristikon takaa Audreyn kadonnutta hiirvaskea, mutta Piccadilly, jota Audrey itse painosti, lähti Taulan sijasta.
Oswald päätyy rottien sekaan ja melkein joutuu syödyksi. Hän pääsee kuitenkin pakenemaan ja löytää Audreyn hiirvasken. Vihreä hiiri kehottaa häntä antamaan vasken Audreylle, joka melkein joutuu Jupiterin surmaamaksi. Audreyn kissantorjuntaan erikoistunut hiirvaski tekee lopun Jupiterista, ja tämän adjutantti Morgan-cornwallilaisrottakin katoaa.
Ossian Aschan
Adolf Ossian Aschan [as'ka:n] (16. toukokuuta 1860 Helsinki – 25. helmikuuta 1939 Helsinki) oli suomalainen kemisti. Hän oli Helsingin yliopiston dosentti 1886–1896, kemian apulainen 1896–1908 ja professori 1908–1927. Vuosina 1907–1908 hän toimi Berliinissä saksalaisen Chemisch Fabrik auf Actien -yhtymän tieteellisen laboratorion johtajana. Hän tutki orgaanisessa kemiassa erityisesti alisyklisiä yhdisteitä ja selvitti niiden rakenteita, reaktioita ja stereokemiallista luonnetta. Hänen aloitteestaan on perustettu Teollisuuden keskuslaboratorio. Aschan toimi Turun läänin eteläisen vaalipiirin kansanedustajana 1. maaliskuuta 1910 – 31. tammikuuta 1911 ja edusti RKP:tä. Aschan kirjoitti ylioppilaaksi 1877, valmistui diplomi-insinööriksi ja filosofian kandidaatiksi 1881 ja filosofian lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1884.
Tanskalaiskirves
pienoiskuva|Tanskalaiskirveen jäljennös Tanskalaiskirves oli alkujaan viikinkien käyttämä taistelukirves, joka kehitettiin 700-luvulla ja pysyi eri sotajoukkojen käytössä 1300-luvulle. Kirveen varsi oli noin 1,5 metriä pitkä ja sen raudasta tai teräksestä valmistettua terää oli pyöristetty ylä- ja alareunasta leikkauspinnan pidentämiseksi. Leikkaustehon lisäämiseksi kirveen terä oli kalteva alas- tai taaksepäin.
Frans Henrik Kockum vanhempi
thumb|Frans Henrik Kockum Frans Henrik Kockum (27. syyskuuta 1802 Malmö – 12. helmikuuta 1875 Malmö ) oli ruotsalainen teollisuusyrittäjä. Hän perusti Malmöhön vuonna 1840 konepaja Kockums Mekaniska Verkstads AB:n. Nykyisin se on saksalaisomisteinen meriteollisuusalan yritys Kockums AB. Vuonna 1849 hän perusti Kallingeen Kockums jernverks ab:n, joka tuotti rautaa, terästä ja liesiä.
J. K. Rowling: Harry Potterin luoja
J. K. Rowling: Harry Potterin luoja: Elämäkerta on toimittaja ja kirjailija Sean Smithin teos kirjailija J. K. Rowlingista. Teos ilmestyi ensimmäisen kerran Britanniassa 1999. Kirja on suomennettu teoksen kolmannesta, täydennetystä laitoksesta, joka ilmestyi englanniksi 2003. Elämäkerta on valtuuttamaton, eikä Rowling ole halunnut olla tekemisissä sen kanssa yksityisyytensä suojelun vuoksi.
Nina Rochelle
Nina Rochelle on ruotsalainen yhtye, joka julkaisi ensimmäisen albuminsa Om Sverige Vill Ha Det Så 15. marraskuuta 2003. Yhtye koostuu Martin Svenssonista sekä hänen kahdesta parhaasta ystävästään Johan Lundgrenista ja Per Wasbergista. Myös Markus Mustonen Kent-yhtyeestä on mukana joillakin kappaleilla.
Porin Urheiluveteraanit
thumb|PUV:n logo thumb|PUV:n aloituskokouksen pöytäkirja vuodelta 1954 Porin Urheiluveteraanit on vuonna 1954 perustettu porilainen urheiluseura. Porin Urheiluveteraanit on tiettävästi myös Suomen vanhin veteraaniurheiluseura.
Mathilda Asp
Mathilda Sofia Asp (o.s. Wetterhoff; 3. helmikuuta 1840 Hämeenlinna – 9. lokakuuta 1920 Tukholma) oli Suomen naisvoimistelun uranuurtajia. Hänellä ja hänen puolisollaan, anatomian professori Georg Aspilla, oli vastuullaan Helsingissä 1868–1871 naisvoimisteluopisto. Georg Aspilla oli myös lääkintävoimistelulaitos, jossa Mathilda Asp toimi 1874–1890. Opetuksessa noudatettiin Spiessin järjestelmää.
Carl Alexander Armfelt
thumb|Carl Alexander Armfelt Carl Alexander Armfelt (10. helmikuuta 1850 Halikko – 17. joulukuuta 1925 Halikko) oli suomalainen kreivi, virkamies ja kartanonomistaja, joka loi uransa Suomen valtiosihteerinvirastossa Pietarissa. Hän oli vuosina 1900–1901 ministerivaltiosihteerin apulaisena. Hän oli myös Suomen Armfelt-suvun päämies.
Elämä
Armfeltin vanhemmat olivat kenraalimajuri Gustaf Wilhelm Arthur Armfelt ja hovineiti Mariana Gustava Armfelt. Hänen isänisänsä oli senaattori ja kuvernööri Gustaf Magnus Armfelt ja äidinisänsä ministerivaltiosihteeri Alexander Armfelt. Kreivi Gustaf Mauritz Armfelt oli hänen isoisoisänsä sekä isän että äidin puolelta, sillä hänen vanhempansa olivat serkkuja. Armfelt tuli ylioppilaaksi Helsingfors privatlyceumista vuonna 1869, suoritti yleisen oikeustutkinnon Helsingin yliopistossa 1877 ja sai varatuomarin arvon 1878. Hän aloitti uransa valtiosihteerinvirastossa vuonna 1877 ja tuli arkistonhoitajaksi 1880, apulaistoimitussihteeriksi 1884, toiseksi toimitussihteeriksi 1888 sekä toimituspäälliköksi 1895. Armfelt sai 1883 kamarijunkkarin, 1893 kamariherran ja 1902 hovimestarin arvon. Hän osallistui vuonna 1896 keisari Nikolai II:n kruunajaisseremoniaan Moskovassa yhtenä kuudesta keisarin laahuksenkannattajasta.
Kun virkaatekevänä ministerivaltiosihteerinä arvostelun kohteeksi joutunut ministerivaltiosihteerin apulainen Victor Napoleon Procopé jätti tehtävänsä toukokuussa 1899, joutui valtiosihteerinviraston kansliapäällikkönä tuolloin ollut Armfelt hoitamaan ministerivaltiosihteerin tehtäviä kesän 1899 ajan, tosin ilman suullista esittelyoikeutta keisarille. Venäläisen Vjatšeslav von Plehwen tultua ministerivaltiosihteeriksi Armfelt oli vuosina 1900–1901 vt. ministerivaltiosihteerin apulaisena, ja pyrki jarruttamaan Suomeen kohdistuneita venäläistämistoimia. Hän riitautui Plehwen kanssa, koska vuoden 1900 kielimanifesti valmisteltiin hänen tietämättään. Armfelt vietti yhä enemmän aikaa Suomessa ja pyysi lopulta virastaan eroa, mikä myönnettiin tammikuussa 1903. Vuoden 1905 suurlakon jälkeen Armfelt oli monien perustuslaillisten kannattama ehdokas uudeksi ministerivaltiosihteeriksi, mutta häntä ei nimitetty tehtävään. Armfelt osallistui myös sukunsa edustajana säätyvaltiopäiville 1894, 1897, 1904–1905 ja 1905–1906. Hän julkaisi vuonna 1920 muistelmansa sekä vuonna 1923 kokoelman valtiosihteerinviraston poliittista kirjeenvaihtoa sortokauden alkuvaiheesta 1898–1899.
Luovuttuaan virkaurasta Armfelt omistautui Halikossa sijaitsevan Åminnen kartanon hoitamiselle. Se oli hänen lapsuudenkotinsa, jonka hän oli perinyt vuonna 1887 lapsettomana kuolleelta isoveljeltään Gösta Armfeltilta. Hän oli vuonna 1896 luopunut kartanolle kuuluneesta patronaattioikeudesta, toiseksi viimeisenä kartanona Suomessa. Armfeltin puoliso oli vuodesta 1880 Nadine von Jacobson. Heille ei syntynyt omia lapsia, mutta he ottivat kasvattityttärekseen Nadežda (Nadine) von Lerchen. Armfelt kuoli vuonna 1925, jolloin Armfelt-suvun vanhin kreivillinen haara sammui hänen mukanaan. Hän ei voinut jättää Åminnen kartanoa perinnöksi tyttärelleen, koska se oli sääntöperintötila, jonka vuodelta 1835 olevan sääntöperintökirjan mukaan tuli periytyä ensisijaisesti suvun mieslinjan kautta tai mieslinjan sammuttua Armfeltin siskon von Knorring -sukuisille lapsille. Testamentissaan Armfelt määräsi suuren osan omaisuudestaan Åbo Akademille, jonne perustettiin hänen lahjoitusvaroillaan valtio- ja kansainoikeuden professuuri. Irtaimistoaan Åminnessa hän testamenttasi Kansallismuseolle. Merkittävän asiakirjakokoelmansa hän jätti Valtionarkistolle.
Kun te nukutte
Kun te nukutte on rap-yhtye Vapaapudotuksen toinen EP. Se julkaistiin vuonna 2001. EP:n on tuottanut konaisuudessaan Vapaapudotuksen toinen osapuoli Myyrä.
Johan Åkerman
Johan Åkerman (s. 20. marraskuuta 1972 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija..
Åkerman voitti HockeyAllsvenskanin pistepörssin kaudella 2005–2006, vaikka hän on pelipaikaltaan puolustaja. Seuraavalla kaudella Åkerman voitti HV71:n sisäisen pistepörssin Elitserienissä, antaen samalla koko liigassa eniten maaliin johtaneita syöttöjä. Vuonna 2008 hän oli voittamassa Ruotsin mestaruutta HV71:ssä.
Kaudelle 2008–2009 Åkerman siirtyi Venäjälle Lokomotiv Jaroslavliin ja uuteen KHL-liigaan. Kaudella 2009–2010 hän pelasi NLA:n HC Luganossa ja seuraavalla kaudella DEL-liigan Kölner Haiessa. Åkerman palasi Ruotsiin kaudeksi 2011–2012, kun hän teki sopimuksen Linköpingin kanssa. Hänet hankittiin erityisesti parantamaan joukkueen ylivoimapeliä. Kausi alkoi kuitenkin huonosti, ja tammikuussa Linköping erotti Åkermanin, joka oli jäämässä ylimääräiseksi pelaajaksi. Hän ehti pelata 36 ottelua ja tehdä niissä 10 pistettä. Åkermanin tehotilasto (-13) oli joukkueen huonoin. Hän ehti olla ilman joukkuetta noin viikon, kun hän teki sopimuksen Kölner Haieen.
Åkerman teki ensiesiintymisen Ruotsin maajoukkueessa 34-vuotiaana vuoden 2007 maailmanmestaruuskilpailuissa.
Andienluhtakana
Andienluhtakana (Rallus semiplumbeus) on vaarantunut eteläamerikkalainen rantakana. Lajista tunnetaan kaksi alalajia, joista nimialalaji semiplumbeus elää hyvin pienellä alueella Kolumbian Andien itäosassa. Alalaji peruvianus elää mahdollisesti Perussa. Philip Lutley Sclater kuvaili lajin holotyypin Bogotásta vuonna 1856.
Willem Piso
thumb|250px|Teoksen Historia Naturalis Brasiliaen kansikuva Willem Piso (1611 Leiden – 28. lokakuuta 1678 Amsterdam) oli alankomaalainen lääkäri ja luonnontieteilijä.
Willem Pison vanhemmat olivat urkuri Hermann Pies ja Cornelia van Liesvelt. Hän opiskeli lääketiedettä Leidenin yliopistossa, ja valmistuttuaan hän asettui Amsterdamiin hoitamaan lääkärin praktiikkaa. Siellä hän muutti sukunimensä muotoon Piso.
Vuonna 1637 Piso valittiin kreivi Johan Maurits van Nassau-Siegenin ja Hollannin Länsi-Intian kauppakomppanian kustantamalle tutkimusretkelle Brasilian hollantilaissiirtokuntaan. Piso osallistui matkalle lääkärinä. Luonnontieteilijänä matkalla oli Georg Marggraf ja taiteilijoina Albert Eckhout ja Frans Post. Perillä Piso valisti sotilaita ja merimiehiä tuoreen kalan, lihan, kasvisten ja hedelmien syönnin tärkeydestä. Hän perehtyi trooppisiin tauteihin, ja oli trooppisen lääketieteen haaran perustajia.
Vakka
Vakka on perinteinen rasia, purkki tai lipas, yleensä puinen, lieriömäinen ja pyöreäkantinen, jota käytetään nykyään usein koriste-esineenä tai säilytysrasiana. Isompi vakka voi muistuttaa tynnyriäkin. Vakka on myös historiallinen viljamitta. Vakkaa (bushel) käytetään edelleen viljamäärän mittana maailmalla. Vakka-sana on osana Vakka-Suomen nimessä. Nimensä Vakka-Suomi sai siellä tuotetuista vakoista, kousista ja muista astioista. Vakka-Suomen kousat tunnettiin laajalti itämeren piirissä jo keskiajalla.
Maradona (elokuva)
Maradona (myös Kusturican Maradona, ) on vuonna 2008 ensi-iltansa saanut serbialaisen Emir Kusturican ohjaama dokumenttielokuva. Se kertoo maailman kaikkien aikojen parhaimpiin ja legendaarisimpiin jalkapalloilijoihin lukeutuvan argentiinalaisen Diego Maradonan elämäntarinan. Ensi-esityksensä dokumentti sai Cannesin elokuvajuhlilla.
Vakka
Vakkaa käytettiin vakkajuhlissa astiana, jossa uhriantimet toimitettiin ukkosen jumalalle.
Maradona (elokuva)
Elokuva ei pyri olemaan objektiivinen kertomus Maradonan elämästä, vaan alkuperäisen nimensä mukaisesti se on hänen ystävänsä Emir Kusturican näkemys. Dokumentissa ei esimerkiksi ole lainkaan ulkopuolisten ihmisten näkökulmia Maradonan uraan liittyviin värikkäisiin vaiheisiin ja skandaaleihin.
Arvioita
Turun Sanomien Tapani Maskulan mielestä dokumentti on ”ohjaajalleen tyypillinen mielipuolinen sirkus estradilla pöyhistelevästä pyhimyksestä, jonka varauksettomat kannattajat kuuluvat jumalansa mukaan ristittyyn Maradonan kirkkoon ja noudattavat uskonlahkossaan hullunhauskoja seremonioita”. Film-O-Holic-elokuvasivuston Toni Puurtisen mielestä dokumentti kertoo yhtä paljon Kusturicasta kuin Maradonasta, ja on lopulta lähinnä vain ammattitaitoisen ja mielenkiintoisen elokuvaohjaajan vapaa-ajan välityö.
Töyhtöviheltäjä
Töyhtöviheltäjä (Falcunculus frontatus) on Australiassa tavattava töyhtöviheltäjiin kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö
pienoiskuva|vasen|250px|Naaras Töyhtöviheltäjä on kooltaan 15–19 cm. Selästään koiras on väriltään oliivinvihreä ja siivet ovat harmaat. Pään töyhtö on musta ja pää on musta- ja valkoraitainen. Nokka on suurikokoinen ja tukeva. Koiraan kurkku on musta ja vatsa kirkkaan keltainen. Naaras muistuttaa koirasta, mutta töyhtö on pienempi ja kurkku on mustan sijasta oliivinvihreä. Töyhtöviheltäjä on pikku- ja lännentöyhtöviheltäjiä kookkaampi ja lännentöyhtöviheltäjällä vatsa on valkoinen ja vain alaperä keltainen.
Levinneisyys ja elinympäristö
Töyhtöviheltäjää tavataan Australian koillisrannikolta Queenslandin osavaltion eteläosista Victoriaan ja Etelä-Australiaan. Linnun elinympäristöä ovat eukalyptusmetsät, erityisesti jokivarsilla, sademetsät ja toisinaan myös puistot sekä puutarhat. Yleisin laji on punaeukalyptusta (Eucalyptus camaldulensis) kasvavissa metsissä.
Elintavat
Töyhtöviheltäjän pesimäkausi kestää elokuulta joulukuulle ja kaudessa voi olla kaksi pesintää. Puussa sijaitseva pesä on kuppimainen ja rakennetaan kasvikuiduista, heinistä, puunkuoren paloista, jäkälistä ja hämähäkinseitistä. Vain naaras rakentaa pesän. Naaras munii kahdesta kolmeen munaa, joita haudotaan noin kolmen viikon ajan. Munia hautovat sekä koiras että naaras.
Q-Tip
Q-Tip (s. 10. huhtikuuta 1970 New York, New York, syntymänimeltään Jonathan Davis, nykynimeltään Kamaal Ibn John Fareed) on yhdysvaltalainen rap-artisti, laulaja, musiikkituottaja ja näyttelijä. Hän on tullut tunnetuksi A Tribe Called Quest -nimisestä hip hop -yhtyeestä.
Biografia
Q-Tip syntyi 10. huhtikuuta 1970 New Yorkin Queensissä. Hänen isänsä oli syntynyt Montserratissa, Karibialla ja äiti Yhdysvaltain Alabamassa. Q-Tip kävi Murry Bergtraum High Schoolia New Yorkin Manhattanilla. 1990-luvun puolivälissä hän kääntyi Islamin uskoon ja vaihtoi nimensä Kamaal Ibn John Fareediksi. Hänen taiteilijanimensä Q-Tip tulee siitä, kun hän oli pienenä laiha ja hänellä oli isot hiukset. ("Q-tip", suom. vanupuikko)
Rap-artisti Consequence on Q-Tipin serkku.
Hans Frank
thumb|300px|Hans Frank (keskellä) tarkastaa sotilasrivistöä Puolassa 1939. thumb|230px|Hans Frank poliisiparaatissa [[Krakovassa vuonna 1939.]] Hans Michael Frank (23. toukokuuta 1900 Karlsruhe, Baden, Saksa – 16. lokakuuta 1946 Nürnberg, Baijeri, Yhdysvaltain vyöhyke) oli toisen maailmansodan aikana natsi-Saksassa korkea-arvoinen SS-upseeri ja miehitetyn Puolan kenraalikuvernööri.
Tausta, liittyminen natsipuolueeseen ja opinnot
Hans Frank syntyi Karlsruhessa asianajajaperheeseen. Ylioppilastutkinnon jälkeen 1917 hän liittyi Saksan armeijaan. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen hän ei palannut siviiliin, vaan jäi äärioikeistolaisiin Freikorps-vapaajoukkoihin. Vuonna 1920 Frank liittyi Saksan työväenpuolueeseen (DAP), ja uudelleen perustettuun kansallissosialistiseen puolueeseen vuonna 1927. Frank osallistui SA-miehenä epäonnistuneeseen oluttupavallankaappaukseen.
Vuonna 1924 Frank väitteli lakitieteen tohtoriksi julkisoikeudellisia oikeushenkilöitä käsitelleellä väitöskirjallaan Die öffentliche Juristische Person – Ein Beitrag zur Lehre des Merkmals der öffentlichen Rechtsperson. Vuonna 1926 hän suoritti valtiollisen lakitieteen tutkinnon voidakseen toimia asianajajana Münchenissä. Hänestä tuli myös Adolf Hitlerin oikeusopillinen neuvonantaja. Joissakin artikkeleissa häntä kutsutaan kansallissosialistisen puolueen pääjuristiksi.
Perhe
2. huhtikuuta 1925 Frank meni naimisiin itseään viisi vuotta vanhemman Brigitte Herbstin kanssa, joka työskenteli Baijerin maapäivillä sihteerinä ja pikakirjoittajana. Liitosta syntyi viisi lasta: Sigrid (1927), Norman (1928), Brigitte (1935), Michael (1937) ja Niklas Frank (1939). Niklas Frank on kirjoittanut isästään kirjan Der Vater, Eine Abrechnung, jossa hän ottaa kriittisesti kantaa tämän toimintaan.
Valtakunnanjohtaja, oikeusministeri ja lakimieskomissaari
Frankista tuli kansallissosialistisen puolueen ylimmän puoluejohdon oikeuspoliittisen osaston johtaja, ja siinä asemassa hän sai 1933 valtakunnanjohtajan (Reichsleiter) arvon. Vuonna 1928 hän perusti Kansallissosialistisen lakimiesliiton, jonka ensimmäisenä puheenjohtajana hän toimi. Hans Frank valittiin 1930 valtiopäiville, ja kansallissosialistien valtaannousun jälkeen hänestä tuli myös Baijerin oikeusministeri ja valtakunnan lakimieskomissaari. Lakimieskomissaarina hänen tehtävänsä oli Saksan oikeuslaitoksen uudistus ja eri osavaltioiden oikeusjärjestelmien yhdenmukaistaminen. Vuosina 1933–1942 hän oli myös Saksan oikeustieteellisen akatemian presidentti. Frank kritisoi lain ulkopuolella tapahtuneita surmia pitkien puukkojen yönä ja Dachaun keskitysleiriä.
Sota-aika: Puolan kenraalikuvernööri
Toisen maailmansodan puhjettua syksyllä 1939 Frank nimitettiin 26. lokakuuta Puolan miehitettyjen keskiosien (Generalgouvernement für die besetzten polnischen Gebiete) kenraalikuvernööriksi. Puolan länsiosat oli liitetty suoraan Saksaan, itäosat oli 17. syyskuuta 1939 anastanut Neuvostoliitto, ja osaa hallittiin kenraalikuvernöörin alaisuudessa. Hän sai SS:n Obergruppenführerin arvon. Frank muutti perheineen ensin Varsovan kuninkaanlinnaan ja sieltä 7. marraskuuta 1939 Kenraalikuvernementin pääkaupungiksi nimettyyn Krakovaan Wawelin kuninkaanlinnaan. Linnasta tuli pian loisteliaiden vastaanottojen, päivällisten ja tanssiaisten pitopaikka. Frank ei pihistellyt edustuskuluissa, ja hän takavarikoi häpeämättä linnansa huonekaluja, mattoja, tauluja ja koriste-esineitä puolalaisista yksityiskodeista ja kokoelmista. Frank perheineen rikastui myös takavarikoimalla tai ostamalla pilkkahintaan juutalaisten omaisuutta.
Puolalaisia kohtaan Frank noudatti ”kepin ja porkkanan” -periaatetta. Yhtäältä vähäisinkin vastarinta murskattiin säälimättä, toisaalta puolalaisille suotiin myös tiettyjä vapauksia. Juutalaisia kenraalikuvernementissä sen sijaan kohdeltiin täysin säälimättä. Frank valvoi juutalaisten siirtoa gettoihin ja siviilien käyttöä pakkotyössä. Vuonna 1942 hän menetti eri kunniatehtävänsä kenraalikuvernementin ulkopuolella ärsytettyään Hitleriä puheillaan, joissa hän arvosteli ankarin sanoin puolalaisväestön kohtelua ja saksalaisten toimia miehitetyssä maassa. Osaksi kyse oli myös sisäisestä valtakamppailusta Friedrich Wilhelm Krügerin kanssa. Ollessaan kenraalikuvernöörinä Frank pyysi Hitleriltä eroa 14 kertaa. Hän pakeni hallintoalueeltaan 17. tammikuuta 1945. thumb|Hans Frank sellissään Nürnbergissä.
Nürnbergin oikeudenkäynti
thumb|Frank Nürnbergin oikeudenkäynnissä.
Yhdysvaltalaiset saivat Frankin kiinni Berchtesgadenin lähellä 4. toukokuuta 1945. Frank väitti Nürnbergin tuomioistuimessa, että Heinrich Himmler ja SS valvoivat täysin juutalaisten joukkotuhoa, eikä hän tiennyt operaatiosta ennen vuotta 1944.
Vangittuna ollessaan Frank kääntyi katolilaiseksi. Hänet tuomittiin kuolemaan sotarikoksista ja rikoksista ihmiskuntaa vastaan ja teloitettiin hirttämällä 16. lokakuuta 1946. Oikeudenkäynnin aikana Frank, joka ensi alkuun oli kiistänyt syyllisyytensä, tunnusti olevansa syyllinen.
Alaskvarkki
Alaskvarkin massa on kaikista kvarkeista toiseksi pienin. Alaskvarkin antihiukkanen on alas-antikvarkki.
Kuten kaikkien kvarkkien, alaskvarkkien spin on 1/2 ja baryoniluku 1/3. Erityisesti alaskvarkin isospin I3 on –1/2 ja sähkövaraus –1/3e. Alaskvarkki kuuluu samaan kvarkkiduplettiin ylöskvarkin kanssa.
Alaskvarkit muodostavat yhdessä ylöskvarkkien kanssa protonit, joissa on kaksi ylöskvarkkia ja yksi alaskvarkki sekä neutronit, jotka rakentuvat kahdesta alaskvarkista ja yhdestä ylöskvarkista. Alaskvarkki kuuluu rakennusosasena myös useisiin lyhytikäisiin hadroneihin. Se on yksi kolmesta alkuperäisen kvarkkimallin vuonna 1964 ennustamasta kvarkista.
Alaskvarkkien massa on toiseksi pienin kaikista kvarkeista (4,1–5,8 MeV). Niitä pienempiä ovat vain ylöskvarkit (1,7–3,3 MeV). Muut kvarkkityypit ovat kymmeniä tai jopa tuhansia kertoja näitä kvarkkeja massiivisempia.
Mussolini (täsmennyssivu)
Mussolini voi viitata seuraaviin:
Vladimir Usatševski
Vladimir Kirilovitš Usatševski (ven. Усачевский, engl. Ussachevsky; 3. marraskuuta 1911 Hailar – 2. tammikuuta 1990 New York) oli Mantšuriassa syntynyt, yhdysvaltalaistunut säveltäjä, joka tunnetaan varsinkin elektronisesta musiikistaan.
Usatševskin vanhemmat olivat kansallisuudeltaan venäläisiä. Säveltäjä lähti vuonna 1931 asumaan ja opiskelemaan Yhdysvaltoihin. Hänen varhainen tuotantonsa on lähinnä uusromanttista, mutta 1950-luvulla hän alkoi kiinnostua elektronisesta musiikista.
Usatševski opetti vuosina 1947–1980 Columbian yliopistossa. Hän oli vuonna 1959 mukana perustamassa Columbia-Princetonin elektronisen musiikin keskusta New Yorkissa. Hän opetti lisäksi Utah'ssa ja toimi vuosina 1968–1970 Yhdysvaltain säveltäjien liiton puheenjohtajana.
Usatševski kuoli New Yorkissa 2. tammikuuta 1990. Hänen merkittäviä oppilaitaan ovat muun muassa Charles Wuorinen, Alice Shields, İlhan Mimaroğlu, Ingram Marshall ja Richard Einhorn.
Helge Aspelund
Helge Allan Ossian Aspelund (11. syyskuuta 1897 Kontiolahti – 11. heinäkuuta 1975 ) oli suomalainen kemisti. Aspelund osallistui Petsamon retkelle toukokuussa 1918. Haavoittui heinäkuussa 1918 johtaessaan retkeläisten toista hyökkäystä Petsamoa kohti. Aspelund ylennettiin vänrikiksi heinäkuussa 1919. Hän oli vuodesta 1934 Åbo akademin ylimääräinen professori, vuosina 1943–1961 professori.
Jaakko Rahola
Raholan vanhemmat olivat kauppias Johan August Helenius ja Anna Kristina Alenius. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Tampereelta vuonna 1920 ja valmistui 1925 diplomi-insinööriksi Teknillisen korkeakoulun koneinsinööriosastolta pääoppiaineenaan laivanrakennus. Hän suoritti myös merisotatekniikan kurssit Sotakorkeakoulussa ja työskenteli 1925–1933 Suomen sotasataman laivanrakennusinsinöörinä. Sen jälkeen Rahola toimi 1933–1940 merivoimien esikunnan konstruktiotoimiston ja 1940–1944 laivanrakennustoimiston päällikkönä. Vuonna 1944 hän oli vähän aikaa valtion laivatelakan toimitusjohtajana. Saman vuoden syksyllä Rahola nimettiin vastaperustetun Sotakorvausteollisuuden valtuuskunnan (Soteva) laivanrakennustoimiston päälliköksi. Vuosina 1948–1950 hän oli Sotevan laivanrakennusjohtaja. Tuona aikana rakennettiin 518 sotakorvauksina Neuvostoliittoon toimitettua alusta.
Rahola väitteli vuonna 1940 tohtoriksi ja seuraavana vuonna hänet nimitettiin laivanrakennusopin professoriksi Teknilliseen korkeakouluun. Vuodesta 1945 hän oli myös oppilaitoksen koneinsinööriosaston johtaja, kunnes kohosi vuonna 1955 rehtoriksi. Rahola oli 1947–1965 myös Valtion teknillisen tutkimuslaitoksen (VTT) hallituksen jäsen. Vuonna 1965 hän siirtyi kauppa- ja teollisuusministeriön kansliapäälliköksi, missä tehtävässä toimi neljä vuotta ennen eläkkeelle jäämistään. Hän edusti virassa perinteistä teknistä asiantuntemusta.
Raholalla oli lukuisia luottamustoimia. Hän toimi 1956–1962 Tekniikan edistämissäätiön hallituksen ja 1955–1965 Outokumpu Oy:n säätiön hallituksen puheenjohtajana. Hän kuului 1946–1965 Merenkulun säätiön hallitukseen, vuodesta 1954 Valmet Oy:n johtokuntaan, 1955–1965 Akateemiseen lautakuntaan, vuodesta 1960 Emil Aaltosen säätiön hallitukseen ja vuodesta 1965 Jenny ja Antti Wihurin rahaston hallitukseen. Rahola oli myös 1924–1925 Teknillisten ylioppilaiden puheenjohtaja ja 1945–1955 inspehtori. Lisäksi hän kuului Kulosaaren kunnanvaltuustoon vuosina 1937–1945.
Rahola oli vuodesta 1926 naimisissa arkkitehti Armas Lindgrenin tyttären Marianna Lindgrenin kanssa. Heidän poikansa Jaakko Rahola nuorempi on koonnut verkkoon ruokasanaston Raholan syötäviä sanoja. Suomen laivaston komentajana ja merenkulkuhallituksen pääjohtajana toiminut kontra-amiraali Eero Rahola ja opetusneuvos, osuustoimintaliikkeen vaikuttaja Ilmari Rahola olivat Jaakko Raholan veljiä.
Secret Diary
Secret Diary on ranskalaisen elektronisen musiikin artistin Collegen esikoisalbumi. Albumin julkaisi Futur-levy-yhtiö 26. marraskuuta 2008.
Henkilöstö
Lähde:
Bert ja innokkaat ihailijat
Bert ja innokkaat ihailijat on Anders Jacobssonin ja Sören Olssonin Bertin päiväkirjat kirjasarjan yhdestoista teos. Alkuperäisteos valmistui vuonna 1997 ja suomennos vuonna 1999. Kirjan on suomentanut Pirkko Hakkarainen.
Eiji Yoshikawa
Eiji Yoshikawa (, 11. elokuuta 1892 Kanagawan prefektuuri, Japani – 7. syyskuuta 1962 Tokio, Japani ) oli japanilainen kirjailija. Hänen tunnetuin teoksensa on Musashi (宮本武蔵, Miyamoto Musashi), joka kertoo japanilaisen rōninin, Miyamoto Musashin elämästä. Yoshikawa on saanut työstään useita palkintoja ja on yksi kotimaansa arvostetuimmista historiallisten romaanien kirjoittajista. Eiji Yoshikawa kuoli syöpään vuonna 1962.
Daugavpils
Daugavpils  eli Väinänlinna  (latg. Daugpiļs,, ) on kaupunki Latviassa. Siellä on 82 046 asukasta (2020), ja se on siten maan toiseksi suurin kaupunki. Se sijaitsee Väinäjoen varrella maan kaakkoisosassa lähellä Valko-Venäjän ja Liettuan rajoja. Maan pääkaupunkiin Riikaan on noin 230 km.