cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Be Incorporated
Loppu lähenee hitaasti, mutta varmasti
Vuonna 2001 yhtiö julkaisi ensimmäiset BeIA-versiot. BeIA oli lähes samanlainen käyttöjärjestelmänä kuin BeOS, mutta se oli suunnattu sulautettuihin järjestelmiin ja helppoon Internet-käyttöön. Saman vuoden marraskuussa yhtiö ilmoitti olevansa taloudellisissa vaikeuksissa. Palm osti sen koko osakekannan, ja Be, Inc. -yhtiön tarina päättyi.
Jälkipyykki
Yhtiö haastoi Microsoftin oikeuteen vuonna 2002, syytteenä antitrustilakien rikkominen. Oikeutta käytiin runsaan vuoden ajan, kunnes Microsoft päätti jupakan maksamalla yhtiölle $23 250 000.
Mistä nimi Be keksittiin
Tarinan mukaan JLG halusi yhtiön nimeksi ensin "United Technoids, Inc.", mutta nimi ei miellyttänyt Sakomania. Hän selasi sanakirjaa etsien parempaa nimeä, ja useita päiviä myöhemmin JLG kysyi, mikä on lopputulos. Sakoman vastasi, että hän on vasta kohdassa B sanakirjassa. Tähän JLG totesi, "Be on kiva. Se saa riittää." ("Be is nice. End of story.")
Perintö
Yhtiön lippulaivatuote BeOS sekä epäonnistunut tietokonehanke BeBox olivat molemmat aikaansa edellä. BeBoxin motto tai mainoslause oli "Yksi suoritin ei riitä" ("One processor per user is not enough"), ja laite oli alusta pitäen suunniteltu symmetriseen moniprosessointiin. Aika ei ollut kuitenkaan kypsä useiden suoritinten kotitietokoneille. Lisäksi koneessa oli muita erikoisuuksia kuten liitin nimeltä GeekPort, jossa oli muun muassa useita D/A- ja A/D-liitäntöjä sekä 37-pinninen D-liitin yleiskäyttöön. .
Käyttöjärjestelmä oli kirjoitettu lähes kokonaan C++-kielellä ja oli vahvasti olio-orientoitunut. Siinä oli 64-bittinen tiedostojärjestelmä, jossa oli paljon tietokantaominaisuuksia, kaikki sen ohjelmat oli säikeistetty ja sen tuki usealle suorittimelle oli erinomainen. Järjestelmä perustui microkernel-arkkitehtuuriin ja oli kaikilta osiltaan täysin modulaarinen.
Useita yhtiön ideoita on käytetty myöhemmissä tuotteissa.
Saksalainen yhtiö yellowTAB osti BeOSin lähdekoodin vuonna 2001, ja on vuodesta 2003 lähtien kehittänyt järjestelmän seuraajaa, nimeltä ZETA. Käyttöjärjestelmän versio R1 julkaistaan kesällä 2005, mutta se ei sisällä montaakaan uutta ominaisuutta, vaan pyrkii tuomaan sen ajan tasalle. Uudet ominaisuudet tulevat lupausten mukaan myöhemmin.
Verkossa on useita, itsenäisiä projekteja BeOS-käyttöjärjestelmän elvyttämiseksi, kuten Haiku-projekti, Blue Eyed OS ja Cosmoe. Näistä jokainen pyrkii korvaamaan yksitellen BeOSin eri moduulit vapaalla lähdekoodilla, ja täten lopulta tuottamaan vapaan version käyttöjärjestelmästä.
Hypertymesia
Hyperthymesia (kreikan sanasta thymesis, 'muistaminen' ja hyper, 'ylenmääräinen', 'liika') tunnetaan myös nimillä: Highly Superior Autobiographical Memory lyh. HSAM, on erittäin harvinainen neurologinen tila, jossa henkilö muistaa elämässä tapahtuneet asiat päivämäärien ja jopa kellon tarkkuudella vuosikymmenien taakse. Vuonna 2017 tällaisia supermuistin omaavia henkilöitä arveltiin olevan n. 60 Tutkijat eivät ole pystyneet selittämään sitä, miten nämä henkilöt pystyvät käsittelemään ja muistamaan hyvin suuria tietomääriä. Jotkut tutkijat ovat taas epäilleet tällaista muistamisen kykyä, koska joillakin "supermuisti" keskittyy vain tiettyihin osa-alueisiin.
Tutkimuksia
Supermuistajilla on esitetty olevan isolla osalla pakko-oireita. Tutkimuksissa katsottiin, että 11 supermuisti-koehenkilöllä oli eroavaisuuksia yhdeksällä aivoalueella, joista kaksi on yhteydessä pakko-oireisiin.
Castlevania 64
Castlevania 64 (Amerikassa pelkkä Castlevania ja Japanissa Akumajō Dracula Mokushiroku) on Konamin julkaisema ja KCE Koben kehittämä videopeli Nintendo 64 -konsolille. Se kuuluu Castlevania -pelisarjaan ja pelisarjan ensimmäinen kolmiulotteinen peli.
Juoni
Transylvaniassa on kadonnut lapsia. Ainoa johtolanka on, että heidät on viety demoniseen Castlevania -nimiseen linnaan, joten jälleen leviää pelko siitä, että kreivi Dracula olisi jälleen noussut kuolleista riivaamaan maailmaa. Kun pimeyden voimat ottavat taas vallan Transylvaniassa, päättävät kaksi ihmistä toimia. Yksi heistä on Reinhardt Schneider niminen nuorimies, jolla on aseenaan Belmont-klaanin legendaarinen Vampyyrintappaja-ruoska. Toinen on Reinhardtin mukaan lähtenyt tyttö nimeltään Carrie Fernandez, jolla on maagisia voimia. Ystävykset matkaavat kohti Castlevaniaa ja sen sisällä vaanivia vaaroja, aikeenaan tehdä pimeyden prinssin aikeet tyhjiksi.
Arvostelut
Ilmestyttyään peliä myytiin menestyksellä ja peli sai alkuun tunnustusta pelilehdiltä, jotka mm. ehtivät mainita peliä "onnistuneeksi käännökseksi kuuluisasta pelisarjasta". Myös pelin sen aikaisia grafiikoita ja äänimaailmaa on kautta aikain kehuttu.
Ajan myötä sitä on kumminkin luonnehdittu Castlevania -sarjan heikoimpiin peleihin. Toisin kuin pelin demot antoivat ymmärtää, peli oli tehty kiireellä ja jäänyt monelta osin keskeneräiseksi, mm. pelihahmojen määrässä, sillä alun perin valittavia pelihahmoja piti olla neljä. Myös pelimaailma ei ollut niin avoin kuin demoissa luvattiin. Suurinta kritiikkiä peli on kumminkin saanut kontrolleista ja surkeaakin surkeammaksi haukutusta kamerasta, mikä teki pelattavuudesta erittäin vaikeaa.
Vince McMahon
thumb|220px|Vince McMahon Vincent Kennedy McMahon (s. 24. elokuuta 1945) on yhdysvaltalainen liikemies ja showpainivaikuttaja, joka toimi pitkään World Wrestling Entertainmentin eli WWE:n johtokunnan puheenjohtajana. Hän on toiminut tehtävässä vuodesta 1999 lähtien. Vuonna 2022 hän astui puheenjohtajan tehtävästä sivuun. Televisioidusta showpainista tuli hänen toimintansa ansiosta kansainvälinen ilmiö, minkä vuoksi hän sai tähden Hollywood Walk of Famelle vuonna 2008. McMahon on itsekin esiintynyt WWE:n ohjelmistossa, tätä nykyä RAW-ohjelmassa. McMahon voitti Royal Rumble -tapahtuman vuonna 1999 kukistamalla viimeisenä Stone Cold Steve Austinin.
Castlevania 64
Arvostelut
Pelille tehtiin myös samalle alustalle päivitys nimeltään Castlevania: Legacy of Darkness, joka korjasi monta virhettä, mitä Castlevania 64:ssa esiintyi. Kyseinen peli onkin saanut enemmän arvostusta, vaikka onkin jäänyt vähälle huomiolle.
Vince McMahon
Ura
thumb|200px|Vince McMahon vuonna 1986 McMahon on otellut useita otteluita, muun muassa poikaansa Shane McMahonia, Hulk Hogania, Randy Ortonia, Stone Cold Steve Austinia ja Shawn Michaelsia vastaan. Vince McMahon olisikin halunnut alun perin olla painija, mutta hänen isänsä Vince McMahon Sr kielsi sen jyrkästi.
Huhtikuussa 2007 WrestleMania XXIII -tapahtumassa nähtiin Battle of Billionaires -ottelu, jossa kohtasivat Vince McMahonin edustuspainija Umaga ja Donald Trumpin Bobby Lashley. Ottelu päättyi Lasheyn voittoon. Backlash-tapahtumassa McMahon sai kuitenkin revanssin, kun hän voitti ECW-mestaruuden Bobby Lashleyltä 3–1 Handicap-matsissa, jossa voittaja on se, kumpi selättää vastustajan ensimmäisenä. Kesällä 2007 oli käynnissä juonikuvio, jonka mukaan McMahon kuoli RAW-ohjelman lopussa astuttuaan räjähtävään limusiiniin. WWE kuitenkin katkaisi tämän juonikuvion Chris Benoit'n kuoltua, kun McMahon piti avauspuheen Benoit'n muisto-ohjelmassa.
McMahon aloitti 9.6.2008 ”Mr. McMahon's Million Dollar Manian”, jonka mukaan hän lahjoittaa joka RAW-show’ssa miljoona dollaria. Kunkin RAW-jakson aikana McMahon soittaa jollekin Yhdysvalloissa asuvalle henkilölle, joka on rekisteröitynyt WWE.comiin. Jos kyseinen henkilö tietää salasanan, josta annetaan jakson aikana vihjeitä, hän voittaa tietyn määrän rahaa, esimerkiksi 200 000 dollaria. McMahon otteli viimeksi WrestleMania XXVI -tapahtumassa Bret Hartia vastaan, mutta hän hävisi ottelun, kun Hart pakotti hänet luovuttamaan Sharpshooter-liikkeen avulla.
22. heinäkuuta 2022 Vince McMahon virallisesti ilmoitti Twitterin välityksellä, että "77-vuoden iässä on aikani jäädä eläkkeelle".
Yksityiselämä ja varakkuus
Vince McMahon on aviossa Linda McMahonin kanssa. Poikansa Shanen lisäksi McMahonilla on myös tytär nimeltä Stephanie, joka on myös mukana World Wrestling Entertaimentin toiminnassa, niin kulisseissa kuin ruudussakin. McMahonilla on myös viisi lastenlasta: Shanen pojat Declan James ja Kenyon Jesse McMahon sekä Stephanien lapset Aurora Rose, Murphy Claire ja Vaughn Evelyn Levesqueince.
Forbes.com sijoitti maaliskuussa 2002 McMahonin sijalle 260 listatessaan Yhdysvaltain 400 rikkainta henkilöä. McMahonin silloisen omaisuuden arvoksi arvioitiin 700 miljoonaa dollaria.
DJ Alimo
DJ Alimo (oik. Asmo Soivio, s. 16. huhtikuuta 1974 Siuntio ) tunnetaan parhaiten Beats and Styles -yhtyeen laulajana ja tuottajana. Asmo Soivio on kuvataiteilija Tapio Soivion poika. Alimo jätti Beats and Stylesin Schizosonics-levyn julkaisun yhteydessä musiikillisten erimielisyyksien vuoksi. DJ Controlin Hymy-lehdelle antaman haastattelun mukaan Alimo ”ei halunnut lähteä uuden levyn poppimeininkiin”.
Raipala
Raipala on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Rankama
Rankama on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Mārtiņš Karsums
Mārtiņš Karsums (s. 26. helmikuuta 1986 Riika, Latvian SNT, Neuvostoliitto) on latvialainen jääkiekkoilija. Boston Bruins varasi laitahyökkääjänä pelaavan Karsumsin vuoden 2004 NHL:n varaustilaisuudessa toisella kierroksella varausvuorolla 64.
John Wesley Harding (albumi)
John Wesley Harding on Bob Dylanin kahdeksas studioalbumi vuodelta 1967. Se oli hänen ensimmäinen albuminsa heinäkuussa 1966 tapahtuneen vakavan moottoripyöräonnettomuuden jälkeen. John Wesley Hardingia myytiin heti ensimmäisen viikon aikana 250 000 kappaletta ja se nousi Yhdysvaltain Billboard 200 -listan sijalle kaksi. Britanniassa siitä tuli listaykkönen kolmentoista viikon ajaksi.
Levyllä on muun muassa kappale ”All Along the Watchtower”, josta myös The Jimi Hendrix Experience teki pian kuuluisan version. Myös Dylanin alkuperäinen versio on kuuluisa; se on John Wesley Harding -albumin tunnetuin kappale.
Dylan nimesi albumin sen avauskappaleen "John Wesley Harding" mukaan. Kappale kertoo villin lännen aikaisesta lainsuojattomasta John Wesley Hardinista.
Albumin on tuottanut Bob Johnston ja ääniteknikkona oli Charlie Bragg.
Tyyli
Vaikka Dylan oli tehnyt jo aikaisemmin useita tyylinmuutoksia, oli country-vaikutteinen John Wesley Harding silti tyylillisesti yllättävän pelkistetty ja epämuodikas Blonde on Blonde -levyn jälkeen. Vuosien 1966–67 aikana studiotekniikka oli kehittynyt, kappaleet olivat kehittyneet monimutkaisemmiksi, ja myös Dylan oli aiemmin pyrkinyt kunnianhimoisten albumien tekoon. Myös Dylanin tuttu nasaaliääni oli poissa ja hän lauloi pehmeällä ja miellyttävällä äänellä. Kappaleissa ei kuultu myöskään Dylanille aiemmin tyypillistä symboliikkaa ja kielikuvia, vaan laulut olivat lyhyitä ja moralisoivia kertomuksia, jotka sisälsivät myös raamatullisia vertauksia. Muutos miellytti Dylanin fanien lisäksi myös kriitikoita, jotka olivat paheksuneet hänen sähköistä folkrock-kautta. Dylan on myöhemmin kertonut, että hän yritti taustayhtyeensä kanssa tavoitella folklaulaja Gordon Lightfootin soundia, kuitenkin epäonnistuen, jolloin albumille syntyi omanlaisensa äänimaailma.
Kansiteksti
LP-levykannen takapuolella on arvoituksellinen tarina kolmesta kuninkaasta, jotka lähtevät tapaamaan Frankia. Kuninkaiden koputtaessa oveen Frankin vaimo Vera lähtee ilmoittamaan Terry Shutelle näiden saapumisesta. Terry rientää paikalle ja alkaa moitiskella kuninkaita. Kuninkaiden hämmästykseksi Frank karkottaa Terryn. Ilmenee, että kuninkaat ovat saapuneet Frankin luo koska uskovat, että tämä on avainhenkilö valaisemaan Dylanin uuden levyn sanomaa. Frank selittää levyä alkamalla riehua huoneessa ja muun muassa rikkomalla ikkunan nyrkillään. Vera saapuu paikalle ja ilmoittaa, että Terry on lähdössä ja olisiko kuninkailla tälle lahjoja. Kukaan ei kuitenkaan vastaa. Ennen aamunkoittoa kuninkaat lähtevät onnellisina. Ennen saapumistaan kahdella kuninkaalla oli ruumiinvamma ja kolmas oli köyhtynyt. Nyt vammat ovat mystisesti parantuneet ja kolmas on rikastunut. Terrykin on nyt taas sovinnossa Frankin luona.
Kappaleet
Kaikki kappaleet ovat Dylanin tekemiä. Alkuperäisen LP-levyn ykköspuoli päättyi kappaleeseen ”Drifter’s Escape”.
Yön elonkorjuu
Yön elonkorjuu on rap-artisti Edorfin 23. helmikuuta 2011 julkaistu ensimmäinen studioalbumi. Se julkaistiin Joku Roti Recordsin kautta. Albumilta on julkaistu yksi näytekappale "Jälkiä olemassaolosta". Levyn on miksannut Ilari Autio ja masteroinut Jussi Suonikko. Kappaleesta "Painajainen tulesta" julkaistiin musiikkivideo helmikuussa 2011.
Hiiliasema
Hiiliasema oli aiemmin kivihiiltä polttoaineenaan käyttävien laivojen satamapaikka, jossa ne täydensivät kivihiili- ja voiteluöljyvarastonsa. Hiiliasemia oli varsinkin valtamerilaivalinjojen varsilla. Paikan tuli sijaita maantieteellisesti edullisesti, ja sen piti tarjota suoja tuulta ja merenkäyntiä vastaan. Hiiliasemalla oli suuret varastot kivihiiltä ja öljyä, tilavat laiturit ja hyvät kivihiilen lastauslaitteet, jotta laivojen varastojen täydennys sujui joutuisasti ja mukavasti. Tärkeitä hiiliasemien sijaintipaikkoja ovat olleet Gibraltar, Malta, Port Said, Suez, Aden, Colombo, Singapore, Nagasaki ja Punta Arenas.
Idänsieraintokko
Idänsieraintokko (Proterorhinus semipellucidus) on tokkojen heimoon kuuluva kalalaji.
Idänsieraintokon tärkein tuntomerkki on suun yläpuolella olevat kaksi putkimaista sierainta, jotka erottavat sen lähilajeista hieta- ja liejutokosta.
Levinneisyysalue
Lajia tavataan luonnostaan Kaspianmeressä, Asovanmeressä sekä Volgan jokisuistossa. Se on vieraslajina levinnyt mm. Viroon Itämeren rannikolle ja Venäjän puolelle Suomenlahtea. Suomessa laji havaittiin ensimmäisen kerran Virolahdella vuonna 2022.
Proterorhinus tataricus
Proterorhinus tataricus on tokkojen heimoon kuuluva kalalaji. Sen kuvasi ensimmäisenä Freyhof ja Naseka vuonna 2008.
Levinneisyysalue
Lajia tavataan ainakin Chornaya-joessa Krimin niemimaalla Ukrainassa.
Resko
Resko voi tarkoittaa muun muassa seuraavia:
John Harvey Kellogg
thumb|John Harvey Kellogg John Harvey Kellogg (26. helmikuuta 1852 – 14. joulukuuta 1943) oli yhdysvaltalainen lääketieteen tohtori ja keksijä. Hän toimi parantolan johtajana Michiganin Battle Creekissä ja hoiti potilaitaan holistisesti ravinnon, liikunnan ja peräruiskeiden avulla. Kellogg oli kasvissyönnin voimakas puolestapuhuja. Nykyisin hänet tunnetaan parhaiten maissihiutaleiden keksijänä yhdessä veljensä Will Keith Kelloggin kanssa.
Kellogg osallistui 1900-luvun alusta saakka myös rodunjalostukseen tähtäävään liikkeeseen ja rahoitti sitä. Hän kannatti valikoivaa lisääntymistä ja rotuerottelua. Kelloggilla itsellään oli mustia kasvattilapsia.
Per Rösiö
thumb|upright|Per Rösiö Per Jönson Rösiö [rö:šö], (1861–1935 ), oli ruotsalainen maatalousopettaja, kirjailija, kansanpuhuja, pienviljelyksen esitaistelija. Hän oli kotoisin Blekingestä. Käytyään kansakoulun Rösiö oli aluksi maatöissä. Mentyään kauppakouluun ja oltuaan talven kauppa-apulaisena hän palasi takaisin maatalouteen ja kävi maamiestalvikoulun. Hän oli kirjanpitäjänä, työnjohtajana ja useita vuosia suuren tilan hoitajana Vermlannissa. Hän aloitti kotitalossaan 1888 maanviljelyskoulun Rösiö privata lantbruksskola, josta hän joutui 1892 taloudellisista syistä luopumaan, mutta jatkoi 1893 maatalouskoulutyötä uudelleen, ensin Ramsjöholmassa ja vuodesta 1898 Hagabergissä lähellä Jönköpingiä.
Valtiopäivät myönsi 1907 hänelle 5 000 kruunua, mikä vuodesta 1909 muuttui vuotuiseksi kannatukseksi. Täyttäessään 50 vuotta 1911 Rösiö sai kansallislahjana kiinteistön, joka hänellä siihen asti oli ollut vuokralla. Rösiö kirjoitti alan kirjoja, muun muassa Landtmannens bok, Landtbrukets mission, Landtbrukets hufvudstycken ja Revolt (osittain suom. Mullistusta; suomeksi on myös ilmestynyt Hagabergin pienviljelys).
Parvi (sotilasyksikkö)
Parvi on ilmavoimien sotilasyksikkö, joka koostuu neljästä lentokoneesta, eli kahdesta partiosta tai parista.
Useampi parvi muodostaa lentueen.
Viitteet
Schwarm (Luftfahrt) Flight (military unit) escadrille Flight (luchtmacht) Phi đội
Momtšil Karailiev
Momtšil Karailiev (, s. 21. toukokuuta 1982) on bulgarialainen kolmiloikkaaja.
Hän karsiutui vuonna 2004 sekä Budapestin sisäratojen MM-kilpailuissa että Ateenan olympialaisissa. Vuonna 2005 hän sijoittui Madridin sisäratojen EM-kilpailuissa viidenneksi ja Helsingin MM-kilpailuissa 11:nneksi. Moskovan sisäratojen MM-kilpailuissa 2006 hän oli yhdeksäs.
Jóhanna Guðrún Jónsdóttir
Jóhanna Guðrún Jónsdóttir (s. 16. lokakuuta 1990 Kööpenhamina, Tanska), tunnetaan paremmin nimellä Yohanna, on islantilainen laulaja, joka edusti Islantia vuoden 2009 Eurovision laulukilpailussa kappaleella ”Is It True?”. Hän sijoittui kilpailussa toiseksi 218 pisteellä jääden ennätyksellisen 169 pisteen päähän voittajasta.
Momtšil Karailiev
Vuonna 2008 hän sijoittui Pekingin olympialaisissa 11:nneksi. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän oli yhdeksäs ja saman vuoden IAAF:n yleisurheilufinaalissa kolmas, mutta Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010 hän karsiutui. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 hän oli 14:s tuloksella 15,24 m, mutta Pariisin sisäratojen EM-kilpailuissa 2011 hän karsiutui. Helsingin EM-kilpailuissa 2012 hän sijoittui viidenneksi tuulituloksella 16,77.
Jóhanna Guðrún Jónsdóttir
Taustaa
Yohanna syntyi Kööpenhaminassa, mutta muutti kaksivuotiaana Hafnarfjörðuriin, Islantiin. Hän aloitti esiintymisen ollessaan yhdeksän ja työskenteli Broadway-teatterissa ennen osallistumistaan vuoden 2009 euroviisuihin, missä hän sijoittui toiseksi 218 pisteellä.
Momtšil Karailiev
Karailiev sijoittui Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016 neljänneksi tuloksella 16,65. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän karsiutui loppukilpailusta. Birminghamin sisäratojen MM-kilpailuissa 2018 hän oli kahdestoista.
Jóhanna Guðrún Jónsdóttir
Taustaa
Yohannan Euroviisuissa esittämä kappale ”Is It True?” oli yksi iTunesin ladatuimpia kappaleita yhdessä Norjan voittokappaleen ”Fairytale” kanssa. Yohannan esikoisalbumi Butterflies and Elvis julkaistiin Islannissa ja Ruotsissa vuonna 2008, ja siltä ensimmäisenä julkaistu single oli ”Miss You”.
Momtšil Karailiev
Hänen ennätyksensä on 17,41 m, jonka hän hyppäsi Sofiassa 27. kesäkuuta 2009. Sisäradoilla hän on hypännyt 17,16 m Sofiassa 4. helmikuuta 2006.
Badaling
thumb|290px|Väenpaljoutta [[Kiinan muurin Badalingin osuudella.]]
Badaling on Kiinan muurin suosituin osa, joka sijaitsee Yanqingin piirikunnassa, maanteitse noin 70 km Pekingin kantakaupungista luoteeseen. Tämä osa muurista rakennettiin Ming-dynastian aikakaudella noin vuonna 1505. Muurin Badalingin osuus on pituudeltaan 7,6 kilometriä. Sen yhteydessä on vartioasema, joka kuvastaa kohdan strategista merkitystä. Badalingin korkein kohta on Beibalou, joka on noin 1 015 metriä merenpinnan yläpuolella.
Badalingin osuus on entisöity huolella ja vuonna 1957 se avattiin turisteille ensimmäisenä osana koko muurista. Vuonna 1988 Kiinan muuri lisättiin osaksi Unescon maailmanperintöluetteloon, joka lisäsi myös Badalingin tunnettavuutta. Muurin ympäröivää aluetta on kehitetty matkailijoita palvelevaksi rakentamalla sinne hotelleja, ravintoloita ja köysirata. Badalingin osuus muurista on varsin helposti käveltävissä ja osaan muurista pääsee tutustumaan myös rullatuolilla.
Badaling on Kiinan muurin ruuhkaisin osa. Vuosittain siellä käy miljoonia matkailijoita. Kiinalaiset matkailijat ruuhkauttavat muurin erityisesti kansallisina lomapäivinä lokakuun alussa (1.-7.10.) ja toukokuun alussa (1.-3.5.). Myös kiinalaisten nuorten loma-aikaan heinä-elokuussa muurilla on vilkasta. Badalingin muuriin tutustumiseen vaadittava lippu sisältää pääsyn myös Kiinan muurin museoon (40.3566°N, 116.0036°W).
Badalingiin pääsee Pekingistä yleisellä bussilla (linjat 877, 919 ja 880 Deshmengin bussiasemalta ) tai turistibusseilla tai opastetuilla matkoilla. On mainintoja valebusseista, jotka vievät matkustajia Badalingin sijaan turistimyymälöihin tai esimerkiksi Shuiguaniin (muurin viereinen osa). Aivan muurin lähelle Badalingiin pääsee myös S2-sarjan junilla, sillä Kiinan rautatiet liikennöi junalla Pekingin rautatieasemalta (Pekingin pohjoinen rautatieasema) Badalingin rautatieasemalle (40.3589°N, 115.9951°W); Badaling on Peking–Baotou-radan väliasema. Seudulle johtaa myös G6, eli (maksullisen) Peging–Tiibet-moottoritien (Jing-Zang) alkuosa, joka aikoinaan tunnettiin nimellä Badalingin moottoritie.
Rinkama
Rinkama on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Badaling
Ainakin turistikierroksilla on melko suosittua yhdistää Badalingin päiväretkeen tutustuminen Chang Lingin ja Ming-dynastian keisari Yonglen hautaholveihin. Se on osa Ming- ja Qing-dynastioiden keisarilliset haudat -nimellä tunnettua maailmanperintöluettelon kohdetta.
Silviahemmet
Silviahemmet on Ruotsin kuningattaren Silvian vuonna 1996 perustama järjestö, jonka tavoitteena on kouluttaa sairaanhoitajia erikoistumaan dementian hoitoon.
Bagni di Lucca
Bagni di Lucca on kunta Italiassa Toscanan alueella olevassa Luccan maakunnassa. Kunta on ollut tunnettu kylpyläkaupunki jo roomalaisten aikaan. Bagni di Luccassa on kuumia lähteitä, joiden vesi sisältää sulfaattia, bikarbonaattia ja kalsiumia.
Robert Burakovsky
Robert Burakovsky (s. 24. marraskuuta 1966 Malmö, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija. Rightin puolelta laukova Burakovsky on pelannut Elitserienissä yhteensä 430 ottelua tehoin 184+207=391. Jäähyminuutteja on tullut 382.
Ura
Burakovsky aloitti jääkiekon Malmö IF:ssä, mutta siirtyi jo ennen Elitserien-debyyttiään Leksands IF:n junioreihin kaudeksi 1983–1984. Hän voitti 18-vuotiaiden joukkueessa kultaa. New York Rangers varasi Burakovskyn numerolla 217 kesällä 1985. Hän debytoi Leksandin Elitserien-joukkueessa kaudella 1985–1986. Burakovsky vahvisti kauden aikana myös Leksandin J20 SuperElit -joukkuetta, joka voitti mestaruuden keväällä 1986. Kaudella 1986–1987 hän teki läpimurtonsa Elitserienissä ja oli Leksandin paras pistemies sekä maalintekijä tehoilla 21+15=36. Burakovsky oli joukkueensa paras maalintekijä myös kaudella 1988–1989 sekä toiseksi paras pistemies Ivan Hansenin jälkeen tehoilla 23+20=43. Keväällä 1989 Leksand voitti Elitserienin hopeaa.
Kaudeksi 1989–1990 Burakovsky siirtyi AIK:n riveihin. Hän oli tehoilla 28+29=57 Elitserienin runkosarjan paras pistemies ja maalintekijä. Seuraavalla kaudella Burakovsky teki vain 23 pistettä. Kaudeksi 1991–1992 Burakovsky palasi kasvattajaseuraansa Malmö IF:ään. Hän oli joukkueensa paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 19+22=41. Burakovsky voitti Malmössä Elitserienin mestaruuden keväällä 1992. Hän oli pudotuspelien paras maalintekijä viidellä osumallaan yhdessä joukkuetoverinsa Peter Sundströmin sekä Djurgårdenin Jens Öhlingin ja Erik Huuskon kanssa.
Toukokuussa 1993 New York Rangers kauppasi Burakovskyn oikeudet Ottawa Senatorsille. Hän siirtyi kaudeksi 1993–1994 Senatorsin organisaatioon. Burakovsky pääsi pelaamaan 23 NHL-ottelua tehoin 2+3=5. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan AHL-joukkue Prince Edward Island Senatorsissa, jossa Burakovsky oli joukkueensa paras pistemies tehoin 29+38=67.
Burakovskyn Pohjois-Amerikan vierailu jäi yhden kauden mittaiseksi, ja hän siirtyi kaudeksi 1994–1995 Itävallan pääsarjaan Klagenfurtiin. Burakovsky oli runkosarjan pistepörssin viides tehoin 30+38=68 sekä joukkueensa paras pistemies. Hän palasi taas Malmöhön kaudeksi 1995–1996 ja oli jälleen joukkueensa paras pistemies ja maalintekijä. Burakovsky teki tehot 23+21=44. Hän aloitti Malmössä myös kauden 1996–1997, mutta Burakovsky siirtyi sieltä kesken kauden Saksaan ja DEL-joukkue Kassel Huskiesiin. Hän aloitti Huskiesissa kauden 1997–1998, mutta vaihtoi sieltä kesken kauden Suomen SM-liigan JYPiin. Hän pelasi JYPissä 14 ottelua maali per peli -tahdilla ja teki tehot 14+7=21. Burakovsky vaihtoi seuraa toisenkin kerran kauden aikana, kun hänet myytiin Tampereen Ilvekseen. Burakovsky voitti siellä SM-hopeaa ja hän oli pudotuspelien paras maalintekijä HIFK:n Jarkko Ruudun ja Olli Jokisen kanssa. Lisäksi Burakovsky oli pudotuspeleissä Ilveksen paras pistemies.
Kaudeksi 1998–1999 Burakovsky siirtyi Sveitsin Nationalliga B:n SC Heriseun riveihin. Hän oli tehoilla 38+32=70 liigan neljänneksi paras pistemies ja toiseksi paras maalintekijä. Burakovsky valittiin kauden päätteeksi Nationalliga B:n vuoden pelaajaksi. Hän vahvisti keväällä 1999 myös Nationalliga A -joukkue Fribourg-Gottéronia. Burakovsky jatkoi kaudella 1999–2000 Fribourgissa ja hän oli joukkueen paras pistemies tehoilla 16+33=49. Burakovsky palasi kaudeksi 2000–2001 Leksandiin ja oli joukkueen paras pistemies tehoilla 17+27=44. Hän oli koko Elitserienin pistepörssin seitsemäs yhdessä Frölundan Jonas Johnsonin kanssa. Kauden 2001–2002 Burakovsky pelasi taas Malmössä ja kaudeksi 2002–2003 hän siirtyi Tanskan liigan Rødovre Mighty Bullsin riveihin. Hän voitti siellä liigan piste- ja syöttöpörssin tehoin 17+26=43. Burakovsky on voittanut Tanskan liigan pistepörssin yhteensä kolmesti, kun hän voitti sen myös kausina 2004–2005 (20+30=50) sekä 2005–2006 (24+25=49) Aalborg IK:ssa. Vuonna 2006 Burakovsky valittiin myös tähdistökentälliseen. Välillä hän kävi pelaamassa kaudella 2003–2004 Italian Serie A:n HC Meranossa.
Burakovsky aloitti kauden 2006–2007 tanskalaisessa Herlev Hornetsissa, mutta hän siirtyi sieltä kesken kauden Ruotsin I-divisioonan IK Panterniin. Burakovsky pelasi siellä myös kauden 2007–2008 ja oli joukkueensa paras pistemies tehoilla 16+38=54. Hän oli koko I-divisioonan pistepörssin 11. kolmen muun pelaajan kanssa. Burakovsky pelasi keväällä 2008 Nationalliga B:n EHC Bielissä, jota hän oli nostamassa sarjatasoa ylemmäs seuraavaksi kaudeksi. Burakovsky kuitenkin pelasi kauden 2008–2009 Ruotsin III-divisioonan Trelleborgs IF:ssä ja oli nostamassa joukkuetta seuraavaksi kaudeksi II-divisioonaan. Burakovsky aloitti siellä kautensa, mutta vaihtoi Kallinge Ronneby IF:n riveihin.
Kesäkuussa 2010 43-vuotias Burakovsky teki vuoden jatkosopimuksen joukkueensa kanssa. Hän oli nostamassa kaudella 2010–2011 joukkuettaan II-divisioonasta I-divisioonaan. Burakovsky ei kuitenkaan jatkanut Kallingessa, vaan siirtyi II-divisioonassa pelaavaan Limhamn HC:hen. Hän kuitenkin siirtyi kesken kauden I-divisioonan IK Panterniin.
Maajoukkue
Burakovsky pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 1986.
Muuta
Burakovsky on venäläistä syntyperää. Hänen isänsä Benny Burakovsky oli jääkiekkovalmentaja ja veljensä Mikael Burakovsky (s. 1977) myös jääkiekkoilija. Robert Burakovskyn poika André on samaten ammattilaisjääkiekkoilija.
Tyks Raision sairaala
Tyks Raision sairaala (entinen Raision aluesairaala) on Raisiossa Petäsmäessä sijaitseva sairaala, joka hallinnollisesti kuuluu Turun yliopistolliseen keskussairaalaan. Sairaala liitettiin Tyksiin vuonna 2003. Somaattinen sairaanhoitotoiminta lopetettiin sairaalassa vuonna 2015. Tällä hetkellä (vuonna 2020) sairaalassa toimivat sairaanhoitopiirin Alueellinen apuvälinekeskus, Tyksin neuropsykiatrinen työryhmä, Lasten neuropsykiatrinen työryhmä ja Nuorten neuropsykiatrinen työryhmä. Samassa rakennuksessa sijaitsevissa terveyskeskuksen tiloissa toimivat terveyskeskuksen tarpeisiin Tykslabin Laboratorio-osasto 139 ja Tyks kuvantamisyksikön Röntgenosasto 143. Sairaanhoitopiirin taloushallinnon palvelukeskus (30 henkilöä) toimii rakennuksen vuodeosastosiiven 1. kerroksessa.
Historia
Maantieteellinen sijainti Turun kainalossa selittää pitkälti sairaanhoidon kehitystä Raisiossa ja sen lähikunnissa. Kun tarvittiin sairaanhoitoa tai lääkäriä, mentiin Turkuun, jossa sijaitsivat lääninsairaala ja von Heidekenin synnytyslaitos. Lääkäriapua saatiin Turun, Rymättylän ja Uudenkaupungin piirinlääkäreiltä. 1930-luvulla paikallissairaalat perustettiin Loimaalle, Saloon ja Uuteenkaupunkiin. Sairaalan perustamista Raision ja Naantalin ympäristöön ei tuolloin nähty tarpeellisena.
Paikallissairaalan perustamiseen tähtäävä sairaalahanke käynnistyi Raision seudulla 1960-luvulla. Turun ympäristökuntien sairaalaolot, olivat kehittyneet hyvin puutteellisiksi. Yhtenä syynä tähän oli väestönkasvu. Lisäksi Turun lääninsairaalan ja yliopistollisen sairaalan käyttö ympäristökuntien paikallissairaalana johti keskussairaalan huomattavaan ylikuormitukseen.
Raision paikallissairaalan kuntainliitto perustettiin 2.8.1965. Perustajakuntina olivat Raisio, Lemu, Masku, Mietoinen, Paattinen ja Vahto. Askainen liittyi kuntainliittoon vuonna 1966. Merimasku, Mynämäki, Naantali, Nousiainen ja Rymättylä jäivät vielä odottavalle kannalle. Naantali olisi halunnut sairaalan sijoittuvan omaan kaupunkiinsa.
Sairaalan rakentaminen alkoi elokuussa 1971 ja rakennus vihittiin käyttöön syyskuussa 1973. Sairaala toimi aluksi yleislääkärijohtoisena paikallissairaalana vuosina 1973-1980. Erikoislääkärijohtoiseksi paikallissairaalaksi se muutettiin vuonna 1981, jolloin toiminta jakautui selkeästi sisätautien ja kirurgian erikoisaloihin, joilla oli omat ylilääkärit. Vuonna 1981 sairaalassa oli 80 sairaansijaa, joista 50 sisätautien ja 30 kirurgian sairaansijaa. Henkilökuntaa oli noin 150.
Pari (sotilasyksikkö)
Pari tai partio on sotilasyksikkö ilmavoimissa. Se koostuu kahdesta lentokoneesta ja on pienin perusyksikkö, jossa toinen koneista on johtaja ja toinen johtajaa seuraava siipipari.
Tyks Raision sairaala
Historia
Lääkintöhallitus hyväksyi sairaalan vuoden 1983 alusta aluesairaalaksi. Kuntainliiton nimi muutettiin Raision seudun aluesairaalan kuntainliitoksi. Puhekielessä sairaalaa kutsuttiin Raision aluesairaalaksi. Leikkaustoiminta sairaalassa alkoi jo vuonna 1973 ostopalveluna Tyksistä. Vuonna 1981 sairaalaan saatiin lisäksi oma kirurgi ja 1982 anestesiologi ja osastonhoitaja. Vuonna 1984 tehtiin noin 2 000 leikkausoperaatiota. Leikkausosastosiipi valmistui vuonna 1989. Sen neljä uutta leikkaussalia mahdollisti leikkaustoiminnan laajentamisen mm. ortopediaan. Geriatrian erikoisala aloitti vuonna 1983, jonka myötä perustettiin 24 uutta sairaansijaa.
Vuonna 1991 Raision seudun aluesairaalan kuntainliitto lakkautettiin ja aluesairaala yhdistettiin Varsinais-Suomen sairaanhoitopiiriin nimellä Raision aluesairaala. Vuonna 2003 se yhdistettiin hallinnollisesti Turun yliopistolliseen keskussairalaan nimellä Tyks Raision sairaala. Somaattinen sairaanhoito lopetettiin sairaalassa vuonna 2015.
Varsinais-Suomen sairaanhoitopiiri lakkautettiin vuoden 2022 lopussa ja Raision sairaalasta tuli osa Tyksiä ja Varsinais-Suomen hyvinvointialuetta.
GOS
gOS oli Ubuntu 8.04 LTS:ään perustuva Linux-pohjainen tietokoneen käyttöjärjestelmä, jota on pyritty sovittamaan vähätehoisille tietokoneille ja Googlen kanssa verkossa käytettäväksi. Nimitys gOS tarkoittaa good Operating System:iä (suom. hyvä käyttöjärjestelmä). Käyttöjärjestelmää on käytetty muun muassa Yhdysvalloissa vähätehoisten Wal-Mart:ssa myytävien noin 200 Yhdysvaltain dollarin hintaisten pöytätietokoneiden ensiasennuskäyttöjärjestelmänä.
Käyttöjärjestelmä gOS 3.0:n lisäksi on tuotettu gOS 3.1 Gadgets (Pienohjelmat), jossa on Googlen käyttäjätunnukseen liittyvien ohjelmien linkit etusivulla.
Maksimilian Steinberg
pienoiskuva|Maksimilian Steinberg Maksimilian Osejevitš Steinberg (4. heinäkuuta 1883 Vilna – 6. joulukuuta 1946 Leningrad) oli venäläinen säveltäjä.
Steinberg syntyi juutalaisperheeseen Vilnassa ja lähti opiskelemaan Pietarin konservatorioon, jossa häntä opettivat Anatoli Ljadov, Aleksandr Glazunov ja Nikolai Rimski-Korsakov. Rimski-Korsakov toimi sekä Steinbergin että Igor Stravinskyn suojelijana. Steinberg seurasi Rimski-Korsakovia Sergei Djagilevin Saison Russeen Pariisiin. Hieman ennen Rimski-Korsakovin kuolemaa hän meni naimisiin Rimski-Korsakovin tyttären Nadežda Nikolajevnan kanssa; näin hänet myös kastettiin Venäjän ortodoksikirkkoon.
Steinberg sai tehtäväkseen useiden Rimski-Korsakovin sävellysten ja oppikirjojen editoimisen tämän kuoleman jälkeen. Hän liittyi Pietarin konservatorion henkilökuntaan vuonna 1908 ja pääsi siellä vuonna 1915 Rimski-Korsakovin aiempaan tehtävään sävellyksen ja orkestroinnin professoriksi. Myöhemmin hän eteni konservatorion vararehtoriksi, ja hänen oppilaisiinsa kuuluivat Galina Ustvolskaja ja Dmitri Šostakovitš. Pietarin konservatoriosta Steinberg jäi eläkkeelle vuonna 1946.
Steinberg hylkäsi säveltäjänä pitkälti Stravinskyn omaksuman modernistisen suunnan. Stravinskyn ja hänen välillään olikin kilpailuasetelma. Steinberg jatkoi sen sijaan Rimski-Korsakovin koulukunnan perinteitä ja oli musiikillisessa ajattelussaan lähellä myös toista opettajaansa, Glazunovia. Steinbergin tuotantoon kuuluu esimerkiksi kirjallisuudesta ja kuvataiteesta innoituksensa saanutta ohjelmallista orkesterimusiikkia sekä musiikkia, jossa hyödynnettiin Neuvostoliiton etnisten kulttuurien, kuten Uzbekistanin ja Armenian perinteitä. Teosten joukossa ovat viisi sinfoniaa, baletti Till Eulenspiegel ja 1920-luvulla sävelletty Passioviikko (op. 13). Kuolemansa jälkeen Steinberg alkoi vaipua unohduksiin, mutta hänen tuotantoaan on sittemmin nostettu esiin, ja sitä ovat levyttäneet Cappella Romana ja Neeme Järvi.
Nikolai Mjaskovskin yhdestoista sinfonia (op. 34) on omistettu Steinbergille.
Wilhelm Eduard Weber
Wilhelm Eduard Weber (24. lokakuuta 1804 Wittenberg – 23. kesäkuuta 1891) oli saksalainen fyysikko. Hän tutki magnetismia yhdessä ystävänsä Carl Friedrich Gaussin kanssa. He kehittivät yhdessä varhaisen sähkömagneettisen lennättimen. Weberin mukaan on nimetty magneettivuon yksikkö weber.
Lapsuus ja nuoruus
Weberin vanhemmat saivat 13 lasta, joista vain neljä poikaa ja yksi tyttö elivät aikuisiksi. Yhdestä veljestä tuli pappi, muista luonnontieteilijöitä. Perheen naapuri oli ääniaaltoja ja värähtelyjä tutkiva fyysikko Ernst Florens Friedrich Chladni, jonka vaikutuksesta veljekset kiinnostuivat fysiikasta.
Weber syntyi Wittenbergissä, mutta preussilaisten vallattua kaupungin perhe muutti Halleen, missä Weber opiskeli yliopistossa ja väitteli vuonna 1826 urkupillien fysiikasta. Hänestä tuli professori 1828. Samana vuonna hän matkusti Berliiniin konferenssiin, jossa tutustui Carl Friedrich Gaussiin. Gaussin rohkaisemana hän haki 1831 töihin Göttingenin yliopistoon, ja he työskentelivät kuusi vuotta yhdessä.
Gaussin ja Weberin lennätin
Weber ja Gauss kehittivät Joseph Henryn jälkeen yhden ensimmäisistä sähköisistä lennättimistä. Heidän tarkoituksenaan oli tutkia ohmin lain paikkansapitävyyttä, jonka Georg Simon Ohm oli julkaissut vuonna 1827. Weber ja Gauss virittivät kaksi 1 400 metriä pitkää kuparilankaa Göttingenin yliopiston ja tähtitornin väliin. Vastaanottimena toimi magnetometri, joka oli kelan sisällä langan varassa roikkuva magneettitanko, jonka heilahtelua seurattiin peilillä. Samalla he tekivät havainnon, että johdoilla voi lähettää signaaleja, sillä johdon toisessa päässä olevan magneetin kiertymissuunta vaihtui, kun paristo kytkettiin toisinpäin.
Aluksi sitä käytettiin aikamerkkien lähettämiseen ja myöhemmin sillä välitettiin sanomia. He saattoivat sen avulla he saattoivat tehdä eri paikoissa samanaikaisia havaintoja. Linjaa kutsutaan Gaussin ja Weberin lennättimeksi. Se oli ensimmäinen hyötykäytössä ollut lennätin ja toteutettiin vuosia ennen Samuel Morsen ensimmäistä kaupallista lennätintä.
Lennätintä myös kehitettiin kun paristo korvattiin induktiokelalla. Signaalia piti tulkita erityisen koodin avulla, esimerkiksi kaksi peräkkäistä heilahdusta toiseen suuntaan merkitsivät jotain tiettyä kirjainta, ja niin edelleen. Periaate oli sama kuin myöhemmin kehitetyissä Morsen aakkosissa. Lennätin oli käytössä viisi vuotta. Toiminta loppui kun Weber osallistui 1837 poliittiseen protestiin, ja hänet erotettiin yliopistosta. Ilmajohto tuhoutui salamaniskun takia vuonna 1845. Weber osasi kuitenkin ennustaa tulevaisuutta, kun hän totesi että maapallo tulee joskus olemaan lennätinlinjojen peittämä.
Erottamisensa jälkeen hän työskenteli ensin Göttingenin magneettisen seuran nimissä, mutta muutti 1843 Leipzigiin, jossa hänen kaksi veljeään Ernst Heinrich Weber ja Eduard Friedrich Weber olivat jo professoreina.
Weberin laki
Weber kehitti herkkiä magnetometrejä ja muita magnetismin mittalaitteita. Hän julkaisi Gaussin kanssa vuonna 1832 ensimmäisen menetelmän magnetismin mittaamiseksi absoluuttisissa yksiköissä, joten eri mittaukset olivat vertailukelpoisia.
Weber pyrki kehittämään teoriaa, jolla voisi kuvata yhdellä lausekkeella kaikkia tunnettuja sähköilmiöitä. Gauss yhdisti magnetismin yksiköt massaan, pituuteen ja aikaan, Weber teki vuonna 1846 saman sähköön liittyville yksiköille. Weber tutki Coulombin lain ja Amperen lain yhtäläisyyttä. Weber pystyi johtamaan lausekkeen kahden liikkuvan pistevarauksen väliselle voimalle. Weberin laki oli 1850-luvulla sähkön ja magnetismin teorian huipulla, sillä se selitti kaikki havaitut ilmiöt. Loppujen lopuksi Weberin kehittämä laki ei ollut täysin oikea, sillä se ei ennustanut sähkömagneettista säteilyä. Sitä ei osattu Weberin aikana ennakoida, ja James Clerk Maxwell korjasi kaavaa myöhemmin, kun hän julkaisi Maxwellin yhtälöt vuonna 1861.
Poliittisten suhdanteiden muututtua Weber palasi 1849 Göttingeniin. Silloin Gauss oli yli 70-vuotias eikä jaksanut enää osallistua yhteistyöhön. Weber oli suosittu luennoija, ja hän vei opiskelijat myös laboratorioon, koska arveli heidän oppivan parhaiten tekemällä itse. Wilhelm Weberin kunniaksi magneettivuon yksikkö on nimetty hänen mukaansa weberiksi.
Jack Hillen
Jack Hillen (s. 24. tammikuuta 1986 Minnetonka, Minnesota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen uransa jo päättänyt jääkiekkopuolustaja, jonka viimeiseksi seuraksi ammattipelaajana jäi NHL-joukkue Washington Capitalsissa. Hänen kausipalkkansa on 650 000 dollaria.
Seuraura
Hillen pelasi kauden 2003–2004 USHL-joukkue Tri-City Americansissa ja kävi lukion Academy of Holy Angelsissa, jonka jälkeen hän suoritti Colorado Collegessa kansantalouden alemman korkekoulututkinnon vuosina 2004–2008. Hillen voitti viimeisellä kaudellaan 2007–2008 koko NCAA:n puolustajien pistepörssin tehoilla 6+31=37, valittiin WCHA:n vuoden puolustavaksi pelaajaksi, WCHA:n ensimmäiseen tähdistökentälliseen sekä WCHA:n akateemiseen tähdistökentälliseen.
Hilleniä ei ikinä varattu NHL:ään. Hän teki viimeisen College-vuotensa jälkeen vapaana agenttina kaksivuotisen sopimuksen New York Islandersin kanssa. Hillen pelasi jo kauden 2007–2008 lopulla kaksi NHL:n runkosarjaottelua, joista toisessa hän teki ensimmäisen NHL-tehopisteensä syötettyään Miroslav Šatanin tekemän maalin ottelussa New York Rangersia vastaan. Tulokaskaudellaan 2008–2009 Hillen pelasi 40 NHL:n runkosarjaottelua tehoin 1+5=6. Hän pelasi kuitenkin vielä lähes puolet kaudestaan farmijoukkue Bridgeport Sound Tigersissa, AHL:ssä.
Kausi 2009–2010 oli Hillenille ensimmäinen kokonainen NHL:ssä. Hän teki 69 runkosarjaottelussa tehot 3+18=21. 26. tammikuuta 2010 Hillen sai ylivoimaa pyörittäneen Washington Capitalsin Aleksandr Ovetškinin lyöntilaukauksen kasvoihinsa. Hän joutui jättämään ottelun kesken ja hänet vietiin sairaalaan, missä Hillenin leuka leikattiin sekä hampaat kunnostettiin. Hän oli peleistä sivussa viikkoja. Kaudella 2010–2011 Hillen teki NHL:n yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 4+18=22.
Elokuussa 2011 Hillen teki yksivuotisen ja kaksisuuntaisen sopimuksen Nashville Predatorsin kanssa. Sopimuksen päätyttyä kauden 2011–2012 jälkeen hän siirtyi heinäkuussa 2012 Washington Capitalsiin niin ikään yksivuotisella sopimuksella. Hillen kärsi urallaan useista ikävistä loukkaantumisista ja niiden vuoksi Hillen ilmoitti päättävänsä jääkiekkouransa alkuvuodesta 2016 vain 29-vuotiaana.
Maajoukkueura
Hillen edusti Yhdysvaltoja MM-kilpailuissa vuonna 2010.
Tulimaan, Etelämantereen ja Etelä-Atlantin saarten maakunta
Tulimaa, Etelämantereen sektori ja Etelä-Atlantin saaret on Argentiinan eteläisin maakunta. Siihen kuuluu Tulimaan suurimman saaren Isla Grande de Tierra del Fuegon itäinen osa. Lisäksi Argentiinan aluevaatimuksiin kuuluvat Falklandinsaaret, Etelä-Georgia ja Eteläiset Sandwichsaaret sekä osa Antarktiksen alueesta. Maakunta on pinta-alaltaan 21 571 neliökilometriä ja sen asukasluku oli vuonna 2010 yhteensä 126 190. Maakunnan pääkaupunki on noin 62 000 asukkaan Ushuaia (2010).
Oma (etunimi)
Oma on etunimi, joka on Suomessa adjektiiviin oma perustuva ensisijaisesti miehen etunimi. Muun muassa Yhdysvalloissa Oma on naisen etunimi, Omarin feminiininen vastine. Suomessa kansatieteilijä H. A. Reinholm ehdotti Omaa nimeksi vuonna 1879. Oma oli Inkerinmaan ja Pietarin kalenterissa vuonna 1909, Suomen almanakassa 9. elokuuta 1929–1950.
Uskonnollinen kokemus (kirja)
Uskonnollinen kokemus on William Jamesin vuonna 1902 ilmestynyt uskonnonfilosofinen ja uskonnonpsykologinen teos. Edinburghin yliopistossa pidettyyn luentosarjaan perustuva kirja on alansa klassikko. Teos on ilmestynyt suomeksi vuonna 1914 sekä uutena käännöksenä 1981.
Kermakko
thumb|[[Villeroy & Bochin valmistama Doris-sarjan kermakko 1930-luvulta.]] Kermakko (arkikielellä nekka) on kahvi- ja teeastiastoon kuuluva pieni kaadin, josta tarjotaan maitoa tai kermaa. Siinä on kaatonokka, joten siitä on helppo annostella nestettä läikyttämättä. Kermakon tilavuus on noin 1–2 desilitraa.
Pöytäastiastoon kuuluvan kermakon lisäksi on olemassa espressopohjaisten juomien valmistukseen käytettäviä kaatimia. Ne ovat lähes aina metallista valmistettuja, ja niitä on olemassa eri kokoisia halutusta juomasta ja määrästä riippuen. Niitä käytetään erityisesti latte macchiaton valmistukseen, sillä sen valmistuksen keskiössä on huolellinen annostelu.
Alfred John Markiewicz
Alfred John Markiewicz (17. toukokuuta 1928 Brooklyn – 8. tammikuuta 1997) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Brooklynin hiippakuntaan 6. kesäkuuta 1953 ja inkardinoitiin Rockville Centren hiippakuntaan 6. huhtikuuta 1957.
Markiewicz sai 1. heinäkuuta 1986 nimityksen Rockville Centren vihkipiispaksi sekä Afufenian titulaaripiispaksi, ja piispaksi vihkiminen seurasi 17. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi John Raymond McGann, jota avustivat James Joseph Daly ja René Arnold Valero. 22. marraskuuta 1994 Markiewicz nimitettiin Kalamazoon piispaksi Michiganiin, ja hänet asetettiin uuteen virkaansa 31. tammikuuta 1995. Hän kuoli 68-vuotiaana virassa.
Heikki Hurme
Hurme edusti SM-sarjaurallaan Turun Tovereita vuosina 1966–1970, Kiekko-67:ää kaudella 1970–1971 sekä Turun Palloseuraa kaudella 1971–1972. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 90 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 20 + 12 = 32 ja jäähymääränsä 30 minuuttia. TuTo:n joukkueessa hän saavutti kaksi SM-pronssia. Kiekko-67:n SM-sarjakaudella hän oli joukkueen parhaita maalintekijöitä 13 maalillaan.
Kainuun vaaramaa
Kainuun vaaramaa (myös Kainuun vaarajono tai Kainuun ja Kuusamon vaaramaa) on Kainuussa oleva maantieteellinen vyöhyke. Se sijaitsee Oulujärven itäpuolella ulottuen etelässä Kajaani–Kuhmo-linjalle ja pohjoisessa Puolangan ja Pudasjärven rajalle. Pohjois-eteläsuuntainen vaaravyöhyke on lähes kokonaan ylänköä, joka seuraa karjalaisen liuskevyöhykkeen kvartsiittiselänteitä 25–30 kilometriä leveänä vyöhykkeenä. Alueen korkeimpia vaaroja ovat Hyrynsalmella sijaitsevat Iso Tuomivaara (388 m) ja Kivikkokumpu (384 m) sekä Puolangalla olevat Rännivaara (383 m), Paljakka (383 m) ja Kuirivaara (379 m). Kainuun vaaramaan poikki Oulujärvestä koillisen suuntaan sijaitsee matala Kainuunselkä, joka toimii Oulujoen ja Iijoen vesistöjen välisenä vedenjakajana.
Tuuli (laulaja)
1999–2011: Ennen levytyssopimusta
Tuuli oli jo pienenä kiinnostunut musiikista. Hän osallistui esimerkiksi lasten laulukilpailuihin Staraskabaan ja Karuselliin, voittaen molemmat kilpailut vuonna 2009. Karusellin tuomaristo kommentoi valintaansa ennen voittajan julkistamista seuraavasti: ”Kilpailun voitti laulaja, jolla on sekä laulu että lavakarisma jo hiottu todella pitkälle. Niin sanotusti koko paketti on kohdallaan”.
Tuuli voitti noin neljä vuotta ennen esikoissinglensä julkaisua kaverinsa kanssa Hannah Montana -lehdessä järjestetyn kilpailun, jonka palkintona oli Haloo Helsinki! -yhtyeen fanitapaaminen studiossa. Tätä kautta hän tapasi managerinsa Peter ”Petteri” Kokljuschkinin. Tuuli pääsi laulamaan yhtyeen solistin Ellin kanssa, jonka jälkeen Kokljuschkin pyysi Tuulia bändikouluun. Myöhemmin The Rasmus -yhtye etsi nuorta artistia, alun perin poikaa, mutta Kokljuschkin ehdotti heille Tuulia. Tuuli sai tiimin esikoisalbumilleen, ja siitä kaikki lähti. Yhteistyö päättyi kuitenkin pian ensimmäisen albumin julkaisun jälkeen.
2012: Salaisuudet
Tuulin ensimmäinen single ”Salaisuudet” julkaistiin toukokuussa 2012 YouTubessa ja digitaalisesti. Artisti sai paljon huomiota heti esikoissinglen julkaisupäivänä ja useat lehdet vertasivat häntä aiemmin samana vuonna julkisuuteen nousseeseen Robiniin. Kappaleen musiikkivideo aiheutti pienen kohun, sillä se muistutti japanilaisen Kyary Pamyu Pamyun ”Pon pon pon” -kappaleen musiikkivideota. Myöhemmin levy-yhtiö myönsi, että käytti japanilaisvideoa inspiraation lähteenä. Kappaleen musiikkivideo sai yli 200 000 näyttökertaa YouTubessa yhden päivän aikana. Toukokuussa 2020 Tuuli teki videon, jolla hän kertoi piilottaneensa musiikkivideon YouTubessa. Tammikuussa 2022 musiikkivideo oli katsottavissa ja sillä oli 3,8 miljoonaa näyttökertaa.
Tuulin esikoisalbumi Salaisuudet julkaistiin syyskuussa 2012. Albumin taustajoukkoihin kuuluivat muun muassa The Rasmus -yhtyeen Lauri Ylönen ja Pauli Rantasalmi. Albumi myi julkaisuvuotenaan platinaa eli yli 20 000 kappaletta.
Marraskuussa 2012 Tuuli osallistui Syksyn sävel -kilpailuun Salaisuudet-albuminsa viimeisellä singlellä ”Enää ei oo kiire”.
2013–2014: Hiljaiseloa ja uuden albumin työstämistä
pienoiskuva|Tuuli esiintymässä Salossa elokuussa 2013. Vuonna 2013 Tuuli alkoi työstää toista albumiaan. Albumin ensimmäinen single ”Nuoruus on ikuinen” julkaistiin vuoden 2014 alussa, mutta se ei menestynyt läheskään yhtä hyvin kuin Tuulin aiemmat singlet. Toista studioalbumia ei kuitenkaan toistaiseksi ole julkaistu.
2015–2016: Kaksoisolento, muut singlet ja Youtube
Tuulin tyyli ja uuden albumin taustajoukot muuttuivat vuoden 2015 aikana. Tuuli oli aloittanut yhteistyön tuottaja Jaakko Salovaaran ja Kyösti Salokorven kanssa. Heidän ensimmäinen yhdessä tekemänsä single ”Kaksoisolento” julkaistiin toukokuussa 2015, mikä nosti taas Tuulin suosiota. Myöhemmin saman vuoden lopulla Tuuli julkaisi singlen ”Nimet listalla” yhteistyössä Mikael Gabrielin kanssa. Single on ylittänyt kultalevyrajan.
Vuoden 2016 alussa Tuuli tapasi Daniel Okasin, videobloggaajan ja pianonsoittajan. Okas oli soittanut ”Nimet listalla” -kappaletta Periscopessa, ja Tuuli oli saanut kutsun lähetykseen. Heidän yhteinen kappaleensa ”Justin” julkaistiin kesäkuussa 2016. Kappale syntyi Jaakko Salovaaran ja Axel Ehnströmin kanssa. Myöhemmin syyskuussa 2019 kappale myi kultaa.
Elokuussa 2016 Tuuli aloitti videobloggaajana videopalvelu YouTubessa. Vuotta myöhemmin elokuussa 2017 hänen YouTube-kanavansa palkittiin Tubeconissa vuoden musiikkikanavaksi. Syyskuussa 2022 kanavalla oli yli 84 000 tilaajaa.
2017–2019: Tavoitteena kansainvälinen ura
Heinäkuussa 2017 Tuuli julkaisi neljä englanninkielistä cover-kappaletta sisältävän EP:n, Covers EP Vol. 1. Kaksi kuukautta myöhemmin hän julkaisi toisen EP:n nimeltään Covers EP Vol. 2. 24. elokuuta 2018 DJ The Second Level julkaisi singlen "Sorry", jossa Tuuli on mukana.