cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Zach Yuen
Seuraura
Jets ei missään vaiheessa tehnyt tulokassopimusta Yuenin kanssa. Hän osallistui syksyllä 2013 Toronto Maple Leafsin harjoitusleirille ja teki syyskuussa lopulta vapaana agenttina vuoden mittaisen sopimuksen seuran farmijoukkueen, AHL-joukkue Toronto Marliesin kanssa. Yuen pelasi kaudella 2013–2014 kuitenkin vain kolme AHL-ottelua ja hänen kautensa eteni lähes kokonaan ECHL-joukkue Orlando Solar Bearsissa. Syksyllä 2014 Yuen osallistui NHL-joukkue Montréal Canadiensin harjoitusleirille. Lokakuussa hän teki ammattilaistry-out -sopimuksen AHL-joukkue Hamilton Bulldogsin kanssa, mutta hän jäi ilman jatkosopimusta ilman ensimmäistäkään sarjaottelua ja teki vain muutamaa päivää myöhemmin sopimuksen ECHL-joukkue Wheeling Nailersin kanssa. Kesken kauden 2014–2015, tammikuussa 2015 joukkue kauppasi hänet Gwinnett Gladiatorsiin.
Syyskuussa 2015 Yuen teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Atlantaan muuttaneen Gladiatorsin kanssa. Joulukuussa hän vaihtoi sieltä Idaho Steelheadsin riveihin. Yuen voitti kevään 2016 pudotuspeleissä joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +5.
Kaudeksi 2016–2017 Yuen siirtyi kaksivuotisella KHL:n kiinalaiseen laajennusjoukkue Red Star Kunluniin. Hän oli joukkueen ensimmäinen suoran sopimuksen tehnyt Kiinan kansalainen. Kansalaisuuden ansiosta Yuen täyttää Kunlunissa oman paikkansa vähintään viidestä vaadittavasta joukkueensa oman maan kansalaisesta kokoonpanossa.
Maajoukkueura
Yuen edusti Canada Pacificin joukkuetta World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2010.
Muuta
Yuenin isä on lähtöisin Hongkongista, josta hän muutti 13-vuotiaana Vancouveriin.
Nimim. Tiukkaa penalii
'''Nimim. Tiukkaa penalii''' oli turkulaisen uuden aallon rockyhtye Pasi & Mysiinin debyyttialbumi vuodelta 1980.
B-puoli
LP-levyn kappaleista on ”Tiukkaa penalii”, ”Älä mene etuovest”, ”Sota hero”, ”Laiva kolhuinen”, ”Ei fillarii” ja ”Hyvää yötä” ovat mukana uudelleenmasteroituina vuonna 1994 julkaistulla kokoelmalla Parasta musiikkia vuodesta 1979.
Vastaanotto
Soundin Asko Alanen vertasi arviossaan Pasi Raappanaa Isokynä Lindholmiin. Alasesta englantimainen tapa ääntää suomea oli ärsyttävää. Kappaleita hän arvosti tasaisena tunnelmavirtana. Helsingin Sanomien Markku Fagerlundin mukaan yhtye ei kahdessa päivässä tehdyllä melkein studiolive-levyllä pääse oikeuksiinsa, laulu kuulostaa keinotekoiselta ja Lindholm-vaikutteiselta.
Rossija (pankki)
Rossija eli Rossija-pankki tai OAO Ab Rossija on vuonna 1990 perustettu venäläinen, yritys- ja yksityisasiakkaita palveleva pankkikonserni. Sen pääkonttori on Pietarissa. Rossija-pankki kuului lokakuussa 2013 varallisuudeltaan kahdenkymmenen suurimman Venäjällä toimivan pankin ryhmään. Pankkin raportoitiin nostaneen sijoitustaan vuoden 2013 aikana. Myös luotottajana pankki kiri tuolloin 25 suurimman venäläispankin joukkoon.
Kansainvälisesti vertaillen pankki on kuitenkin pieni toimija. Venäläispankeista vain yli 30 kertaa suurempi Sberbank sijoittui varallisuutensa perusteella maailman 100 suurimman pankin joukkoon. Esimerkiksi suuren pohjoismaisen pankkikonserni Nordean venäläinen tytäryhtiö OAO Nordea Bank oli Rossija-pankin kanssa saman suuruusluokan toimija.
Pankki on mainittu keskeiseksi toimijaksi siirrettäessä Putinin lähipiirin varoja veroparatiisiyhtiöihin ja näistä tulleita korkotuottoja lähipiirin toimijoiden käyttöön.
Yhdysvaltain pakotteita 2014
Maaliskuun 20. päivänä 2014 Yhdysvallat julisti Rossija-pankin pakotetoimenpiteidensä kohteeksi laittomana pitämänsä Venäjän Krimin valtauksen johdosta. Pankki ilmoitti 21. maaliskuuta 2014 asiakkaittensa Visa- ja Mastercard-luottokorttimaksujen käytön estyneen tai vaikeutuneen, mutta asiakkaittensa voivan yhä nostaa korteilla rahaa venäläisiltä pankkiautomaateilta. Lisäksi kerrottiin Venäjän presidentti Putinin aikovan perustaa henkilökohtaisen pankkitilin pakotteiden kohteeksi joutuneeseen pankkiin ja siirtävänsä palkanmaksunsa Rossija-pankkiin. Lisäksi presidenttivaltaisen Venäjän päämies määräsi Venäjän keskuspankin suojelemaan pakotteiden kohteeksi joutuneen pankin asiakkaiden etua.
Samalla uutisoitiin toisenkin venäläispankin, helsinkiläisen Hartwall-areenan omistajina tunnetuksi tulleiden liikemiesten Arkadi ja Boris Rotenbergin hallitseman SMP-pankin joutuneen vastaavan yhdysvaltalaisten luottokorttiyhtiöiden sulkutoimenpiteiden piiriin.
Australian pääministeri
Australian pääministeri on Australian hallituksen päämies, joka on usein edustajainhuoneen suurimman puolueen puheenjohtaja tai suurimman liitoutuman johtaja. Pääministerin nimittää Australian kenraalikuvernööri. Nykyinen pääministeri on Australian työväenpuolueen Anthony Albanese. Pääministeri on Australiassa ylin todellinen vallankäyttäjä, vaikka muodollinen valtionpäämies on Yhdistyneen kuningaskunnan monarkki, jolla on teoriassa laaja valta.
Monarkkia edustaa Australian kenraalikuvernööri, jonka hän nimittää käytännössä aina pääministerin ehdotuksen mukaisesti. Kenraalikuvernööri toimii lähes aina hallituksen ohjeiden mukaan. Kenraalikuvernöörillä on kuitenkin muutamia erityisoikeuksia poikkeustilanteiden varalta. Hän voi erottaa pääministerin, jos tämä toimii lakien vastaisesti tai ei nauti parlamentin luottamusta. Hän voi myös kieltäytyä hajottamasta parlamenttia pääministerin vaatimuksesta huolimatta.
Jon St. John
thumb|Jon St. John ja fani. Jon St. John on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä. Hän aloitti uransa vuonna 1975 radio-DJ:nä Pohjois-Carolinassa. Hän sai paikan tuotanto-ohjaajana useille amerikkalaisille radioasemille äänitaitojensa ja teknisten kykyjensä vuoksi. St. John tunnettiin myös radiopersoonana monena vuotena, viimeisimpänä K-EARTH 101 -kanavalla Los Angelesissa. Hän tajusi, että voisi käyttää äänenkäyttötaitojaan myös muilla alueilla ja on sen jälkeen antanut äänensä monelle videopelihahmolle, tunnetuimpana Duke Nukem.
Wajdi Bouazzi
Wajdi Bouazzi (, s. 16. elokuuta 1985) on tunisialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Tunisian pääsarjassa pelaavaa CS Sfaxienia.
Ura
Bouazzi siirtyi kesällä 2013 kaksivuotisella sopimuksella sveitsiläiseen Lausanne-Sportiin. Hän kuitenkin purki sopimuksensa kolmen ottelun jälkeen ja palasi takaisin kotimaahansa CS Sfaxieniin.
Maajoukkueura
Bouazzi pelasi ensimmäisen maaottelunsa Tunisian paidassa 9. kesäkuuta 2012 2014 MM-kisojen karsintaottelussa Kap Verdeä vastaan.
Vier letzte Lieder
Ei ole viitteitä siitä, että Strauss olisi suunnitellut neljää laulua yhtenäiseksi teokseksi. Yhteisnimen Vier letzte Lieder (Neljä viimeistä laulua) otti käyttöön Ernst Roth.
Moskovan linja-autoasema (Minsk)
Noin 700 metriä linja-autoaseman länsipuolella sijaitsee Minskin metron asema.
Kukonkivi
Kukonkivi-nimisiä siirtolohkareita löytyy Suomesta ainakin seuraavista paikoista:
Nukuoron kieli
Nukuoro on austronesialainen kieli, jota puhutaan Mikronesian liittovaltiossa. Vuonna 2010 kielen puhujamääräksi arvioitiin 860. Suurin osa puhujista asuu Mikronesiassa, mutta myös Yhdysvalloissa on pieni nukuoron puhujien yhteisö. Nukuoro on läheisintä sukua kapingaramangin kielelle, jonka kanssa 55% sanastosta on yhteistä. Etenkin iäkkäämpi väestö puhuu myös pohnpein kieltä.
Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. Uusi testamentti käännettiin nukuoroksi vuonna 1986.
Konsonantit
Lähde:
Vokaalit
Lähde:
Günther Korten
thumb|280px|Berliini ilmahyökkäyksen aikana heinäkuussa 1944. thumb|280px|Kortenin hautajaiset. [[Hermann Göring tervehtimässä arkkua.]] Günther Korten (26. heinäkuuta 1898 Köln – 22. heinäkuuta 1944 Rastenburg) oli saksalainen kenraalieversti ja saksan ilmavoimien Luftwaffen esikuntapäällikkö. Korten haavoittui pahasti ja kuoli myöhemmin Adolf Hitleriä vastaan tehdyssä salamurhayrityksessä, jota kutsutaan nimellä heinäkuun 20. päivän salaliitto.
Varhaiset vaiheet
Günther Korten syntyi vauraaseen perheeseen Kölnissä heinäkuussa 1898. Hänen isänsä oli Hugo Korten (1855–1931) ja äitinsä Marie Korten (1866–1942). Hänen isänsä työskenteli arkkitehtinä. Aiemmin Hugo Korten oli tienannut hyvin rakentamalla rautateitä Venäjällä ja sittemmin hänestä tuli yksi Ruhrin alueen hiilimagnaateista.
Korten liittyi Saksan keisarillisen armeijan 34. tykistörykmenttiin 16-vuotiaana pian ensimmäisen maailmansodan syttymisen jälkeen. Joulukuusta 1914 alkaen hän oli sijoitettuna 8. pioneeripataljoonaan. Hänet ylennettiin luutnantiksi lokakuussa 1915, jonka jälkeen hänestä tuli komppanianpäällikkö. Korten palkittiin sodan aikana 1. ja 2. luokan rautaristeillä, rintamasotilaan kunniaristillä sekä vuoden 1918 haavoittumismerkillä.
Sodan jälkeen Korten pysyi Weimarin tasavallan armeijan pioneerijoukoissa lokakuuhun 1927, jolloin hänet siirrettiin 6. tykistörykmenttiin. Versailles’n rauhansopimuksen mukaan Saksalla ei saanut olla ilmavoimia, mutta armeija alkoi luomaan ilmavoimille kehyksiä salassa. Hänen sijoituksensa alkoivat olla lähinnä nimellisiä, sillä hän kävi ”urheilulentäjäkoulutuksen” vuonna 1925. Hän oli myös yksi niistä saksalaisista sotilaista, jotka saivat ilmasotakoulutusta Neuvostoliitossa, jossa hän erikoistui lentotiedusteluun ja ilmavalokuvaukseen. Koulutuksen jälkeen hänet siirrettiin 1. divisioonan alaiseen valokuvaustoimistoon joulukuussa 1929. Hänet ylennettiin kapteeniksi lokakuussa 1931.
Luftwaffe
Hitler nousi valtaan tammikuussa 1933 ja natsijohto alkoi vauhdittamaan salassa pidetyn ilma-aseen kehittämistä todellisiksi ilmavoimiksi. Korten sai siirron erikoistehtäviin maavoimien päällikön toimistoon lokakuussa ja seuraavan vuoden huhtikuussa hän astui Luftwaffen palvelukseen. Ilmavoimien päällikkö valtakunnanmarsalkka Hermann Göring julkisti uuden Luftwaffen perustetuksi maaliskuussa 1935. Kortenin ura lähti nousuun ja hän sai ylennyksiä nopeaan tahtiin. Hän kävi esikuntaupseerikurssin ja siirtyi ilmailuministeriön palvelukseen elokuussa 1937. Saksa liitti Itävallan alueisiinsa vuonna 1938 ja Korten siirrettiin Luftwaffen Itävallan komentajan esikuntapäälliköksi.
Toinen maailmansota
Saksa hyökkäsi Puolaan syyskuussa 1939. Korten pysyi yhä Itävallassa Luftflotte 4:n esikuntapäällikkönä, mutta seuraavana vuonna hän osallistui Ranskan valtaamiseen ja taisteluun Britanniasta Luftflotte 3:n esikuntapäällikkönä. Hänet ylennettiin kenraalimajuriksi 19. heinäkuuta 1940. Tammikuussa 1941 hänet siirrettiin takaisin Luftflotte 4:n, joka oli lähdössä osallistumaan operaatioihin Balkanille. Saksa hyökkäsi Neuvostoliittoon kesäkuussa 1941. Korten siirrettiin itärintamalle seuraavan vuoden elokuussa. Hän sai komentoonsa I lentoarmeijakunnan, josta muodostettiin Stalingradin taistelun ajaksi Luftwaffenkommando Don, joka sai vanhan nimensä takaisin Saksan hävittyä taistelun. Kesäkuussa 1943 hänestä tuli Luftflotte 1:n komentaja.
Luftwaffen esikuntapäällikkö Hans Jeschonnek teki itsemurhan 18. elokuuta. Korten nimitettiin hänen seuraajakseen viikkoa myöhemmin. Jeschonnek oli ollut lyhyitä keskitettyjä iskuja ja maavoimien tukemista kannattava nuori urakiipijä, joka kärsi Luftwaffen sisäisestä valtapelistä ja juonittelusta. Hän ei ollut pystynyt vastaamaan strategisen ilmasodankäynnin haasteisiin ilmataistelussa Britanniasta eikä myöhemminkään, kun liittoutuneiden pommitusoperaatiot kohdistuivat jo Saksaan. Korten tuli tehtäväänsä vapaammalla pohjalla. Jeschonnekin lailla hän oli nuori ja lojaali Hitlerille, mutta koska Göring oli menettänyt arvovaltaansa Hitlerin ja muiden silmissä, Kortenin ei tarvinnut pelätä Göringin oikkuja ja riitaisuutta, kuten Jeschonnekin aikanaan täytyi. Hän tuli hyvin toimeen myös Erhard Milchin kanssa ja Hitler arvosti häntä, sillä Korten oli vannoutunut natsi.
Syyskuusta 1943 eteenpäin häntä auttoi kenraalimajuri Karl Koller, josta tuli ilmavoimien apulaisesikuntapäällikkö ja Kortenin lähin alainen. Uuden teollisuus- ja varusteluministerin Albert Speerin myötävaikutuksella ilmasodankäyntiin ja Saksan ilmapuolustukseen kohdistettiin kasvavasti teollisia resursseja. Korten ja Koller eivät kuitenkaan pystyneet rakentamaan riittävää ilmasuojaa, sillä Hitlerin, Göringin ja muutaman muun tahdosta suuri osa hävittäjälaivueista pysyi sijoitettuna hajanaisesti kaikille rintamille. Tappiolukujen kasvaessa puolustuksen taso heikkeni kuitenkin edelleen ja liittoutuneet saattoivat lisätä pommituslentojen määrää. Aiempi kehitys ei ollut suosinut strategisten pommikoneiden ja pitkän matkan hävittäjäkoneiden kehittämistä, joten Korten pyrki ratkaisemaan liittoutuneiden alueille suunnattujen strategisten pommitusten tarvetta suosimalla uudenaikaisia ”kostoaseita”, V-raketteja.
Kuolema pommiattentaatissa
thumb|left|200px|Huone, jossa Stauffenbergin pommi räjähti. 20. heinäkuuta 1944 Hitlerin Itä-Preussissa olevassa päämajassa Wolfsschanzessa pidettiin tilannekatsaus, johon osallistui natsihallinnon vastaisen salaliiton jäsen eversti Claus von Stauffenberg. Stauffenberg asetti suuren karttapöydän alle salkkuun piilotetun pommin. Noin klo 12.45 iltapäivällä Korten oli juuri kumartunut pöydän ylle näyttämään liittoutuneiden ilmahyökkäyksien kohteita kartalta, kun pommi räjähti. Kortenin vatsaan osui räjähdyksen pöydästä irrottama suuri puinen säpäle. Hänet vietiin Rastenburgin sairaalaan, jossa hän kuoli kaksi päivää myöhemmin. Hitler ylensi Kortenin postyymisti kenraalieverstiksi ja hänet haudattiin ensimmäisen maailmansodan Tannenbergin taistelun muistomerkille 28. heinäkuuta. Tammikuussa 1945 puna-armeija lähestyi Tannenbergia, joten saksalaiset räjäyttivät siellä olleen suuren muistomerkin ja siirsivät joitakin ruumiita uudelleenhaudattavaksi muualle. Kortenin ruumis haudattiin Berliinin Steglitziin, jossa hauta on yhä nähtävillä.
Hänen tilalleen yleisesikuntapäälliköksi nimitettiin Werner Kreipe 2. elokuuta 1944.
Ribeira Grande de Santiago
Ribeira Grande de Santiago on Kap Verden kunta, joka sijaitsee saarivaltion pääsaaren Santiagon etelärannalla. Kunnan asukasluku on 8 460 ja sen pinta-ala on 137 neliökilometriä. Ribeira Grande de Santiagon hallinnollinen keskus on Cidade Velha.
Cidade Velha on Kap Verden vanhin asutuskeskus. Se on rakennettu Ribeira Grande -joen suulle vuonna 1462. Hallinnollisesti Cidade Velha on kuulunut Praiaan 1700-luvulta lähiten, mutta vuonna 2005 Praian kunnasta erotettiin nykyinen Ribeira Grande de Santiago.
Jurassic World: Liitukauden leiri
Jurassic World: Liitukauden leiri on animoitu tieteis- ja seikkailusarja. Sarja on sijoittuu Jurassic Park -elokuvasarjaan ja sitä aloitettiin näyttämään Netflixissä 18. syyskuuta 2020 alkaen. Sarja tapahtuu Jurassic World -elokuvan aikana ja sen jälkeen. Sarjassa seurataan kuutta teini-ikäistä ihmistä, jotka jäivät jumiin Isla Nublar -nimiselle saarelle dinosaurusten paettua aitauksistaan. Viimeinen kausi julkaistiin Netflixissä 21. heinäkuuta 2022.
Valto Kokko
Maanviljelijäperheessä Pohjois-Karjalan Kuusjärven kunnassa (nyk. Outokumpu) varttunut Valto Kokko opiskeli Taideteollisessa oppilaitoksessa metallitaidetta vuodesta 1958 vuoteen 1961. Kokko suunnitteli 1960-luvun alussa muovivalaisimia lohjalaiselle Oy Plastex Ab:lle. 1960-luvun puolenvälin vaiheilla hän siirtyi Iittalan lasitehtaalle muotoilemaan yrityksen ensimmäistä valaisinmallistoa, joka esiteltiin 1966 Finnish Design Centerin Valomentti-näyttelyssä.
Iittalan valaisinosastosta muodostettiin vuonna 1971 oma yrityksensä, i-Valo. Valto Kokko nimitettiin samana vuonna lasitehtaan visuaalisen osaston päälliköksi. Kokon oma käyttölasituotanto ajoittuu 1970-luvun lopulta vuoteen 1993, jolloin hän jäi eläkkeelle.
Kokon vuonna 1978 suunnittelema Otso-lasisto on valittu New Yorkin modernin taiteen museon kokoelmiin. Hänen muita tunnettuja esineitään ovat kullatut ja hopeoidut Eleglans-pallovalaisimet 1960-luvulta, suorakulmainen Saana-maljakko 1980-luvun alusta sekä jalalliset Avec-lasit.
Abraham Kuyper
Abraham Kuyper (29. lokakuuta 1837 Maassluis – 8. marraskuuta 1920 Haag) oli hollantilainen poliitikko, pääministeri ja kalvinistinen teologi.
Kuyper työskenteli vuosina 1863–1874 pastorina ja perusti vuonna 1872 kalvinistisen sanomalehden De Standaardin. Vuonna 1874 hänet valittiin Hollannin parlamenttiin. Kuyperin perustama Antivallankumouksellinen puolue oli maan ensimmäinen järjestäytynyt poliittinen puolue, jonka kannatus tuli maan alemmalta keskiluokalta. Liikkeen ohjelma yhdisti uskonnollis-konservatiiviset arvot sosiaalisesti edistykselliseen politiikkaan.
Kuyper perusti vuonna 1880 Amsterdamin vapaan yliopiston papiston koulutusta varten ja vuonna 1892 reformoidun kirkon Alankomaissa. Vuosina 1901–1905 hän toimi Alankomaiden pääministerinä.
Abraham Kuyper oli uuskalvinistisen liikkeen keskeisiä vaikuttajia. Liikkeen tarkoituksena oli historiallisen kalvinismin uudelleenherättäminen valistusajan jälkeisten sosiaalisten, kulttuuristen ja uskonnollisten vaikutusten kumoamiseksi.
Indonesian presidentti
Indonesian presidentti on Indonesian valtionpäämies, jonka kansa valitsee vaaleilla viiden vuoden välein. Presidentti on armeijan ylipäällikkö, johtaa sisä- ja ulkopolitiikkaa sekä nimittää ministerineuvoston. Nykyinen presidentti on Joko Widodo.
Yhdessä presidentin kanssa vaaleissa valitaan myös varapresidentti, joka hoitaa presidentin tehtävää, mikäli presidentti on estynyt. Lisäksi hän avustaa presidenttiä ministerineuvoston toiminnassa. .
Birgitta Bengtsson
Birgitta Kristina Bengtsson (s. 16. toukokuuta 1965) on ruotsalainen entinen purjehtija. Hän kilpaili kesäolympialaisissa 1988 Soulissa ja sai siellä hopeaa 470-luokassa. Hän on toisen olympiaurheilijan, Boel Bengtssonin sisko.
Metoksifluraani
thumb|right|Metoksifluraanin kemiallinen molekyylirakenne. Metoksifluraani, Penthrane (2,2-dikloori-1,1-difluori-1-metoksietaani) on eräs lääketieteellisissä nukutuksissa käytetty kaasu, anestesia-aine. Se on halogenoitu eetteri ja voimakas anesteetti 0,3–0,8 % pitoisuuksilla ja sitä on käytetty halotaanin tavoin, muttei sen tavoin sisällä bromia. Aine on otettu käyttöön Suomessa 1970-luvulle tultaessa. Tässä käytössä se on korvannut niin sanottuja eetterinukutuksia, jotka aiheuttivat usein potilaalle pahoinvointia tämän herätessä.
Metoksifluraani ei reagoidu valon, kosteuden taikka emästen vaikutuksesta. Tämän vuoksi sitä voitiin käyttää niin kutsutuissa suljetuissa to and fro -hengitysjärjestelmissä, koska tiivistynyt kosteus ei aineen toimintaan taikka koostumukseen vaikuttanut. Sen sijaan siihen vaikuttavat metallit, kumi ja jotkin muovilaadut. Penthranea voitiin annostella myös valmistajansa Abbottin kertakäyttöisellä annostelevalla nukutusmaskilla, kauppanimeltään se oli Analgizer.
Metoksifluraani on normaaliolosuhteissa palavaa, olomuodoltaan väritöntä nestettä. Sillä on kuvattu olevan hedelmäinen aromi eli ominaistuoksu. Sen kemiallinen kaava on C3H4Cl2F2O. Metoksifluraanin moolimassa on 164,97 g/mol, sulamispiste −35 °C, kiehumispiste 105 °C, suhteellinen tiheys 1,42 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), leimahduspiste 63 °C ja CAS-numero 76-38-0. Yhdiste liukenee veteen 2,83 g/100ml 37 °C:n lämpötilassa.
Córdoban maakunta (Argentiina)
Córdoban maakunta on Argentiinan keskiosassa sijaitseva maakunta. Se on pinta-alaltaan 165 321 neliökilometriä ja sen asukasluku oli vuonna 2010 yhteensä 3 304 825. Maakunnan pääkaupunki on noin 1 420 000 asukkaan Córdoba (2010).
Pansion lentomajakka
Pansion lentomajakka on Turussa Pansion kaupunginosassa sijaitseva lentomajakka. Lentomajakka sijaitsee entisen Artukaisten lentokentän läheisyydessä. Lentomajakan korkeus merenpinnasta on 59 metriä.
Pansion lentomajakka on osa 1930-luvulla Helsingistä Tukholmaan kaavailtua lentomajakoiden ketjua. Hanketta ei koskaan saatu valmiiksi ja nykyään Suomessa on Pansion lentomajakan lisäksi säilynyt vain kaksi lentomajakkaa: Perkalan lentomajakka, joka sijaitsee Perkalan saaressa Iniössä Paraisilla sekä lentomajakka Kumlingessa Ahvenanmaalla. Perkalan lentomajakka on parempikuntoinen kuin Pansion.
Turun kaupungin viheralueohjelmassa 2006–2015 on suunniteltu, että lentomajakalle tehtäisiin informaatiotaulu majakan historiasta ja majakka pidettäisiin lähihistorian muistomerkkinä. Tornin huipulla on valotaideteos, joka julkistettiin syksyllä 2017.
SASKY koulutuskuntayhtymä
pienoiskuva|SASKYn logo SASKY koulutuskuntayhtymä, Sasky (aiemmin Sastamalan koulutuskuntayhtymä) on toisen asteen koulutusta sekä aikuiskoulutusta järjestävä koulutuskuntayhtymä. Se ylläpitää yhdeksää eri oppilaitosta Pirkanmaan ja Satakunnan alueilla. Saskyn toiminta-alue laajeni 1.1.2014, kun se fuusioitui Länsi-Pirkanmaan koulutuskuntayhtymän (Lpkky) kanssa sekä 1.1.2017, kun Tampereen palvelualan ammattiopisto liittyi Saskyyn. Ruoveden lukio liittyi osaksi Saskya samana vuonna. Viimeisimpänä oppilaitoksena Saskyyn on liittynyt Ikaalisten lukio vuoden 2020 alussa.
Saskyn tunnuslause on Osaavat luovat maailmoja.
Opiskelijoita SASKYssa on yhteensä noin 7 000, joista ammatillisessa peruskoulutuksessa noin 4 000. Henkilöstöä SASKYssä on noin 600, joista opettajia on 72%.
Gabrovon alue
Gabrovon alue  on yksi Bulgarian alueista, joka sijaitsee maan keskiosassa. Balkanvuoret halkovat aluetta. Alue on nimetty alueen pääkaupungin Gabrovon. Gabrovon alue on jaettu neljään kuntaan.
Thomas Farnik
Thomas Farnik (s. 1967 Wien) on itävaltalainen kivääriampuja ja maailmanmestari.
Farnik on saavuttanut MM-kilpailuissa Zagreb 2006 yhden kullan, kaksi hopeaa ja yhden pronssin. Olympialaisissa hän on edustanut maataan viidesti Barcelonasta lähtien.
Unhoped
Unhoped on viisihenkinen death/thrash metal- yhtye Varkaudesta, joka perustettiin vuonna 2007.
Uskontoelämän alkeismuodot
Toteemi
Toteemilla on kolme luonnetta. Se on samalla sekä yhteisön nimi, tunnusmerkki että pyhän esineen prototyyppi. Toteemin kolme muotoa ovat yksilötoteemi, yhteisötoteemi sekä sukupuolen mukainen toteemi. Yksilötoteemi on jokaisen henkilökohtainen suojelija, sekä hänen etunimensä. Klaanin toteemi eroaa yksilötoteemista siten, että yhteisö uskoo olevansa klaanitoteeminsa sukulaisia. Yksilöllä ei ole polveutumissuhdetta toteemiinsa, se on suojelija ja liittolainen. Sukupuolen mukaisessa totemismissa kaikki naiset ja miehet jakautuvat ryhmiin riippumatta siitä, mihin heimoon kuuluvat. Kumpikin sukupuolen mukaisesti muodostuneista ryhmistä uskoo olevansa mystisten sitein yhdistämä määrättyyn eläimeen.
Unhoped
Historia
Vuoden 2011 alussa bändi alkoi äänittämään ensimmäistä kokopitkää albumiaan Die Harder. Kesken levyn äänitysten bändi päätyi vaihtamaan laulajansa Jyri Luostariseen. Levy julkaistiin vuoden 2011 lopulla omakustanteena. Unhoped sai vuoden 2011 Finnish Metal Awards:eissa demo/omakustanne kategoriassa 7. sijan. Die Harder on saanut loistavia arvosteluja kriitikoilta, niin Suomesta, kuin ulkomailtakin (ks. Lähteet). Arvosteluissa bändiä on kehuttu mm. genren lupaavimmaksi bändiksi.
Uskontoelämän alkeismuodot
Sielu ja henget
Australialaiset heimokansat uskovat, että jokainen ihmisruumis varjelee sisäistä olentoa, sielua. Toisinaan naiset muodostavat tästä poikkeuksen, sillä eräät heimot eivät usko heillä olevan sielua. Durkheimin mukaan yksilön sielu on kuitenkin vain annos ryhmän kollektiivista sielua. Henget ovat olennaisesti hyväntekijöitä, suojelushenkiä. Olemassa on kuitenkin myös pahojen henkien luokka, jotka mielletään usein eläimen kaltaisiksi. Henkien uskotaan esi-isien sielujen tavoin elävän puissa, kivissä, lähteissä ja maanalaisissa luolissa.
Unhoped
Historia
2016 bändi julkaisi kokopitkän albumin Sonic Violence, meksikolaisen EBM recordsin kautta. 2019 Samu Parviainen lähti bändistä ja Jani Nupponen siirtyi bassoon samana vuonna.
Uskontoelämän alkeismuodot
Negatiivinen kultti
Negatiivinen kultti tarkoittaa pyhiä asioita koskevia rajoituksia, tabuja. Tällaisia ovat esimerkiksi kosketuskiellot sekä kiellot syödä pyhiä eläimiä tai kasveja.
Positiivinen kultti
Positiivisen kultin tarkoitus on turvata toteemilajin lisääntyminen. Siihen liittyy muun muassa uhriateriat, johon osallistuvat uskovat luovansa sukulaisuuden siteen syötävään eläimeen. Uhriateriat ovat rituaalisia aterioita, joilla on pyhä luonne.
Unhoped
Historia
Vuonna julkaistiin 2020 Total Fuckin Death-demo.
Diskografia
EP:t
Lee Dae-hoon
Lee Dae-hoon (, s. 5. helmikuuta 1992 Soul) on eteläkorealainen taekwondoin. Hän saavutti olympiahopeaa kesäolympialaisissa 2012 ja -pronssia 2016. Hän on voittanut kolmesti sekä maailmanmestaruuden että kultaa Aasian kisoista ja kahdesti Aasian-mestaruuden 58–68-kiloisten sarjoissa.
Lee on palkittu kahdesti WTF:n vuoden urheilijaksi.
Taekwondoura
Lee kilpaili nuorten tasolla Aasian mestaruuskisoissa, jossa hän sijoittui neljännesvälieriin alle 59-kiloisissa.
2010
Lee otteli aikuisten tasolla ensimmäisen kerran 2010 Aasian kisoissa, Kiinassa. Hän eteni aina loppuotteluun saakka, jossa hän kohtasi Nacha Punthongin. Sitä ennen hän voitti välierässä Tshomlee Gon pistein 5–4. Lee voitti loppuottelussa Punthongin pistein 10–9.
2012
Lee aloitti vuoden 2012 osallistumalla Aasian-mestaruuskisoihin alle 58-kiloisten sarjassa. Hän myös saavutti kultaa turnauksessa voitettuaan Pen-ek Karaketin pistein 8–4.
Olympialaisissa Lee kohtasi avauskierroksella Pen-ek Karaket, jonka hän voitti 8–7. Puolivälierissä Lee voitti myös niukasti vastustajansa Tamer Bayoumin pistein 11–10 ja välierissä Aleksey Denisenkon 7–6. Loppuottelussa hän kohtasi Joel Gonzálezin, jolle Lee hävisi pistein 17–8.
2013
2013 Lee kilpaili toisissa MM-kilpailuissaan alle 63-kiloisten sarjassa. Hän eteni loppuotteluun saakka, jossa voitti Abel Mendozan pistein 16–4. Lee kilpaili vielä Manchesterin Grand Prix'ssa, jossa hänen kisat päättyivät puolivälieriin hävittyään Aleksey Denisenkolle pistein 8–5.
2014
Lee voitti 2014 kultaa sekä Aasian-mestaruuskilpailuissa että Aasian kisoissa alle 63 kg:n painoluokassa. Hän voitti myös Suzhoun Grand Prix -kilpailujen 68-kiloisten sarjan.
2015
Lee karsiutui vuoden 2015 MM-kilpailujen 63 kg:n sarjan neljännesvälierissä. Hän voitti samana vuonna Qatarin, Australian ja Indonesian avoimet sekä Manchesterin ja Méxicon Grand Prix -kilpailut.
2017
Lee voitti 68-kiloisten maailmanmestaruuden Mujussa 2017 kukistettuaan loppuottelussa Taiwanin Huang Yu-Jenin pistein 26–8. Hän voitti Moskovan, Rabatin ja Abidjanin Grand Prix -kilpailut, Venäjän avoimet sekä Wuxin Grand Slamin.
2018
Lee voitti 68 kg:n sarjan Jakartan Aasian kisoissa sekä Romin, Taoyuanin, Manchesterin ja Fujairahin Grand Prix -kilpailut.
2019
Lee saavutti Manchesterin MM-kilpailuissa pronssia 68 kg:n painoluokassa. Hän voitti Moskovan Grand Prix -finaalin ja Wuxin Grand Slam -kilpailun.
Susan Alexander-Max
Susan Alexander-Max (k. 26. tammikuuta 2016) oli yhdysvaltalainen kosketinsoittaja. Hän oli kotoisin New Yorkista ja valmistui Juilliard School of Musicista. Hän sai tunnustusta 1700–1800-lukujen vaihteen ohjelmiston soittamisesta fortepianolla ja klavikordilla. Alexander-Max toimi vuosien ajan Guildhall School of Musicin professorina Lontoossa ja perusti vuonna 1996 periodisoitinkokoonpanon The Music Collection. Hän toimi opetustehtävissä myös Juilliard School of Musicissa, Hongkongissa ja Pariisissa. Alexander-Max levytti muun muassa Naxos-levy-yhtiölle Johann Sebastian Bachin poikien, Johann Nepomuk Hummelin ja Muzio Clementin tuotantoa.
Arida
Arida on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Wakayaman prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin länsiosassa Kiin kanaalin rannikolla Wakayaman eteläpuolella. Kaupunki on rakentunut Aridajoen suun kapealle tasankoalueelle, jota rajaavat vuoret pohjoisessa ja etelässä. Aridassa on 27 736 asukasta (tammikuussa 2020) ja sen pinta-ala on 36,89 neliökilometriä.
John Tavener
John Tavener (28. tammikuuta 1944 Lontoo, Iso-Britannia – 12. marraskuuta 2013 Dorset, Iso-Britannia ) oli Sir ja brittiläinen säveltäjä, joka on tunnettu erityisesti kuoroteoksistaan.
John Tavener opiskeli sävellystä Royal Academy of Musicissa. Hänen ensimmäinen suurta julkisuutta saanut teoksensa The Whale valmistui pian opintojen päättymisen jälkeen vuonna 1968. Tätä seuranneet teokset In Alium, Celtic Requiem ja Ultimatos Ritos nostivat hänet pian Ison-Britannian eturivin säveltäjäksi.
Arida
Aridan maaseutukaupunki muodostettiin Minoshiman maaseutukaupungin ja kolmen muun kunnan kuntaliitoksella vuonna 1954. Vuonna 1956 Aridalle myönnettiin kaupunkioikeudet. Minoshima kehittyi historiallisesti mikan-mandariinien (Citrus unshiu) viljelyalueen vientisatamana. Arida-mikan-mandariinit ovat edelleenkin alueen tärkein viljelytuote, ja Aridassa tuotetaan eniten mandariineja Wakayaman prefektuurissa. Rautatien valmistumisen myötä 1920-luvulla mandariinien kuljetus siirtyi raiteille. Muita perinteisiä elinkeinoja ovat katori senkō -hyttyskierukoiden valmistus ja kalastus. Rannikolla Hatsushiman alueella toimii suuri öljynjalostamo.
Aridan rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluvat Jōmyō-jin temppeli, jonka päähalli ja tahōtō-pagodi on nimetty tärkeäksi kulttuuriomaisuudeksi, Kōri-jin temppeli ja Susan pyhäkkö. Kaupungin etelärannikko on osa prefektuurin luonnonpuistoa. Aridaa palvelee JR Nishi-Nihonin Kisei-päälinja eli Kinokuni-linja.
John Tavener
Vuonna 1977 John Tavener liittyi ortodoksiseen kirkkoon, jolla oli merkittävä vaikutus hänen myöhempiin teoksiinsa. Tavenerin teoksissa lainataan usein kreikkalaisia ja venäläisiä ortodoksisen kirkkomusiikin melodioita ja rakenteita ja monet ortodoksisen mystiikan käsitteet ovat keskeisellä sijalla Tavenerin musiikissa.
John Tavener aateloitiin vuonna 2000 palveluksistaan musiikille.
Tavener oli merkittävimpiä brittiläisiä nykymusiikin säveltäjiä. Tunnetuimpia hänen sävellyksistään ovat The Lamb William Blaken runoon sekä prinsessa Dianan hautajaisissa esitetty Song for Athene.
Voimapop
Voimapop on popmusiikin laji, jonka juuret ovat yhdysvaltalaisen popmusiikin kautta brittiläisessä popissa ja rockissa. Siinä käytetään vahvoja melodioita, lyhyitä harmonisia lauluosuuksia, tiiviitä sovituksia ja erottuvia kitarariffejä. Soitinsooloja on vähän, eikä bluesaineksia juuri näy. Soittimia on yleensä yksi tai useampia sähkökitaroita, sähköbasso, rummut ja joskus kosketinsoittimet ja syntetisaattori. Lajin vaikutus vaihteli vuosikymmenien mittaan, mutta on ollut yksi kestävimpiä rockin alalajeja.
Miguel Hidalgo y Costilla
Miguel Gregorio Antonio Hidalgo y Costilla Gallaga Mandarte y Villaseñor (8. toukokuuta 1753 – 30. heinäkuuta 1811) oli meksikolainen pappi, joka käynnisti Meksikon itsenäisyysliikkeen.
Voimapop
The Whon Pete Townshend käytti sitä NME:n haastattelussa vuonna 1967 yhtyeen musiikkityylistä.
Miguel Hidalgo y Costilla
Vuonna 1810 Espanja oli heikentynyt Napoleon Bonaparten hyökkäysten seurauksena. Kun Ferdinand VII oli syrjäytetty ja Joseph Bonaparte asetettu hänen tilalleen, Hidalgo ja muut itsenäisyysmieliset saivat kimmokkeen tulevalle kapinalle, jonka oli alun perin määrä alkaa lokakuussa 1810. Itsenäisyysmieliset olivat jakautuneita itsenäisyyden luonteen suhteen. Toiset (Hidalgo mukaan luettuna) olivat sosiaalisten ja taloudellisten uudistusten kannalla kun taas loput pitivät poliittista kumousta tärkeämpänä. Eräs itsenäisyysmielisten joukoissa ollut petturi oli ilmoittanut viranomaisille separatistisista suunnitelmasta. Osa vetäytyi kapinan suunnittelusta pidätysuhan alla, mutta Hidalgo ja monet muut pysyivät suunnitelman takana. 16.9.1810 Hidalgo ryntäsi Doloresin kirkkoon soittamaan kirkonkelloja ja kutsui seurakuntalaisia vastustamaan espanjalaisten valtaa. Tapahtuma tunnetaan nimellä ”Grito de Dolores”. 16.9. vakiintui myöhemmin Meksikon itsenäisyyspäiväksi.
Hidalgon johtamat joukot olivat huonosti koulutettuja ja keskenään erimielisiä. Kapinallisjoukot saivat haltuunsa laajoja alueita Meksikon keskiosissa, mutta kärsivät melko pian tappion lähellä Guadalajaraa tammikuussa 1811. Espanjalaisjoukot löivät kapinalliset hajalle. Hidalgo pakeni Teksasiin, jossa hänet erään petturin toimesta luovutettiin espanjalaisviranomaisille. Hidalgo lähetettiin Chihuahuaan, jossa hänet teloitettiin kruununvastaisesta toiminnasta syytettynä 30.7.1811.
Rush: Beyond The Lighted Stage
Rush: Beyond The Lighted Stage on vuonna 2010 valmistunut dokumenttielokuva kanadalaisen Rush-rockyhtyeen urasta ja musiikillisesta kehityksestä 1970-luvun progressiivisesta rockista kokoonpanon nykyiseen hevityyliin. Elokuvan ensi-ilta oli Tribecan elokuvajuhlilla vuonna 2010. Se tuli DVD- ja Blu-ray-levitykseen Yhdysvalloissa 28. kesäkuuta 2010.
Proton-M
Proton-M (GRAU-indeksi 8K82M tai 8K82KM) on venäläinen kantoraketti. Se pohjautuu neuvostoliittolaiseen Proton-kantorakettiin.
Rakettia rakentaa Hrunitšev ja se laukaistaan Baikonurin kosmodromista.
Ensimmäinen Proton-M laukaisu suoritettiin 7. huhtikuuta 2001. Vuoteen toukokuuhun 2015 mennessä rakettia on laukaistu noin 100 kertaa, joista 10 on epäonnistunut. 7. heinäkuuta 2007 laukaistiin ensimmäinen Proton-M Enhanced.
Raketissa on kolme vaihetta. Lisäksi tarpeen mukaan käytetään neljättä vaihetta. Näitä ovat Briz-M ja Blok-D-sarja. Kaikkien kolmen ensimmäisen rakettivaiheen ajo-aineena on myrkyllinen epäsymmetrinen dimetyylihydtratsiini (UDMH) ja typpitetraoksidi.
Vatukat
pienoiskuva|[[Sinivatukka|Sinivatukan (Rubus caesius) kerrannaisluumarja]] Vatukat (Rubus) on ruusukasveihin (Rosaceae) kuuluva suku. Sukuun kuuluvien kasvien varret ovat piikkiset, kuten ruusuilla. Lehdet ovat yleensä kolmi-, viisi- tai seitsensormisia, lehdykät sahalaitaiset. Tyypillisiä suvulle ovat marjaa muistuttavat hedelmystöt, jotka koostuvat useista pinkeäpintaisista pienistä pallomaisista luumarjoista, joiden sisällä siemenet ovat.
Nubécourt
Nubécourt on kunta Koillis-Ranskassa Meusen departementissa Grand Estin alueella. Kunnassa asui 249 asukasta vuonna 2017 ja sen pinta-ala on 27,52 neliökilometriä.
Nubécourtin väkiluku on pienentynyt 28 asukkaalla vuodesta 2007, jolloin kunnassa asui 277 asukasta. Vuonna 2012 kunnan väkiluku oli 258, eli siellä asui yhdeksän asukasta enemmän kuin vuoden 2017 väestönlaskennassa.
Butyraatit
thumb|Natriumbutyraatin kemiallinen rakenne
Butyraatit (C4H7O2−) ovat voihapon suoloja ja estereitä.
Butyraatteja
Бутират
Haskovon alue
Haskovon alue  on Bulgarian alue, joka sijaitsee maan eteläosassa. Sillä on yhteistä rajaa Kreikan ja Turkin kanssa. Alueen halki virtaa joki Maritsa, joka laskee Aigeianmereen Turkin puolella. Alue on nimetty pääkaupunkinsa Haskovon mukaan. Haskovon alue on jaettu yhteentoista kuntaan.
Wanli
Keisari Wanli (, 4. syyskuuta 1563 – 18. elokuuta 1620), alku­peräiseltä nimeltään Zhu Yijun, oli Kiinan Ming-dynastian kolmas­toista keisari, joka hallitsi vuosina 1572–1620. Vuodesta 1539 lähtien hän oli Yun prinssi (裕王). Hänen aika­kausi­nimensä Wanli merkitsee kymmentä­tuhatta kalenteria. Wanlin 48 vuotta kestänyt hallitsija­kausi oli Ming-dynastian pisin, mutta sen aikana dynastia joutui yhä syvempään rappio­tilaan.
Hallitsijakauden alku (1572–1582)
Wanli nousi valtaistuimelle 9-vuotiaana. Ensimmäisten kymmenen vuoden ajan nuoren keisarin neuvon­antajana toimi huomattava valtio­mies Zhang Juzheng (張居正). Zhang Juzheng johtu valta­kuntaa ja käytti taitojaan ja vaikutus­valtaansa etevänä hallitus­miehenä. Samaan aikaan Wanli syvästi kunnioitti Zhangia mentorina ja pätevänä ministerinä. Kuitenkin Wanlin hallitsija­kauden kuluessa hallituksen sisällä syntyi kuppi­kuntia, jotka avoimesti vastustivat Zhangin politiikkaa ja hänen voimakasta asemaan hallituksessa sekä yrittivät taivutella Wanlin syrjäyttämään Zhangin. Vuonna 1582 silloin 19-vuotias Wanli oli itsekin kyllästynyt ankaraan päivittäiseen rutiiniin, jota Zhang yhä vaati nuorelta keisarilta tämän lapsuudesta saakka ja oli vaatinut tämän lapsuudesta saakka. Wanli olisikin ollut halukas panemaan Zhangin viralta, mutta ennen kuin hän pystyi sen tekemään, Zhang kuoli jo samana vuonna (1582). Koko tämän kymmenen vuotta kestäneen ajan Ming-dynastian talous ja sotilaallinen mahti kukoistivat tavalla, jota ei ollut nähty sitten 1400-luvun alku­puolen, jolloin maata hallitsivat keisarit Yongle (1402–1424) ja Xuande (1425–1435). Zhangin kuoltua Wanlista tuntui siltä, että hän oli vihdoin vapautunut holhouksesta, ja hän peruutti monia Zhangin hallinnollisia parannuksia. Vuonna 1584 Wanli antoi määräyksen, jolla kaikki Zhangilta jäänyt henkilö­kohtainen omaisuus taka­varikoitiin.
Hallitsijakauden keskivaiheet (1582–1600)
Näiden kolmen voiton jälkeen Wanli lakkasi osal­listu­masta aamuisiin kokouksiin.
Jesuiitat aloittivat lähetystyönsä Kiinassa Wanlin valtakaudella vuonna 1583. Samaan aikaan myös kaupan­käynti Kiinan ja Euroopan välillä laajeni; niinpä kiina­laista teetä ja posliinia vietiin Eurooppaan ensimmäisen kerran vuonna 1590. Eurooppa­laisista kuitenkin vain portugalilaiset saivat käydä kauppaa Kiinan kanssa, ja heillä olikin maassa jo siirtokunta; sitä vastoin espanjalaisilta, hollantilaisilta ja englantilaisilta kaupan­käynti ja asettuminen Kiinaan kiellettiin.
Hallitsijakauden loppuvaiheet (1600–1620)
thumb|150px|Wanlin kultaisen kruunun jäljennös, joka on löydetty Ming-dynastian haudoista Valta­kautensa lopulla Wanli harvoin kiinnitti huomiota valtiollisiin asioihin, ja useiden vuosien ajan hän kieltäytyi tapaamasta ministerejä tai lukemasta hänelle toimitettuja raportteja. Sen sijaan hän kiinnitti pää­huomionsa oman hautansa rakentamiseen, mikä kestikin kymmeniä vuosia.
Keisari Wanli joutui moralisoivan arvostelun kohteeksi virka­miesten taholta, sillä hän oli kokonaan vieraantunut hallitsijan tehtävistään. Ennen vuotta 1600 Wanli oli kannattanut kolmatta poikaansa, Zhu Changxunia kruunun­prinssiksi, mitä monet vaikutus­valtaiset ministerit eivät hyväksyneet. Tämä johti yli 15 vuotta kestäneeseen välirikkoon hallitsijan ja ministerien välillä. Loka­kuussa 1601 keisari Wanli antoi periksi ja valitsi kruunun­prinssiksi Zhu Changluon, josta myöhemmin tuli keisari Taichang. Vaikka näytti siltä, että ministerit olivat saaneet taivuttaneet keisarin tahtoonsa, Wanli kieltäytyi kostoksi enää osallistumasta hallitus­tehtäviin. Vuosiin hän ei suostunut edes tapaamaan ministerejään tai ottamaan huomioon heidän laatimiaan muistioita. Hän kieltäytyi tekemästä tarpeellisia virka­nimityksiä, ja lopulta kaikki hallinnon korkeimmat virat olivat avoimina. Samaan aikaan hän myös lihoi siinä määrin, että lopulta hän ei enää kyennyt edes seisomaan pystyssä ilman tukea.
Lopulta valtakuntaan alkoi kohdistua uusi uhka Mantšurian suunnalta. Džurtšenien alueen valloitti lopulta Nurhaci Nurhaci perusti myöhemmin Myöhemmän Jin-valta­kunnan, josta tuli Ming-dynastialle välitön uhka. Näiden 20 vuoden aikana Ming-dynastian armeija heikkeni jatkuvasti. Vaikka džurtšenit, joita myöhemmin alettiin kutsua mantšuiksi, olivat luku­määräisesti alakynnessä, he olivat rajumpia ja päättäväisempiä. Nur Er Chun suureen taisteluun vuonna 1619 Ming-dynastia lähetti 200 000-miheisen armeijan sotimaan Myöhemmän Jinin 60 000 miestä vastaan, joista Nurhaci itse johti kuutta lippukuntaa ja 45 000 miestä keskeisessä hyökkäyksessä, kun taas Dai Shan ja Hong Taiji kumpikin johtivat yhtä 7 000 miehen lippu­kuntaa sivustoilla. Viisi päivää kestäneen Sarhun taistelun jälkeen Ming-dynastian sotilaista yli 100 000 oli haavoittunut ja 70 % heidän muonastaan varastettu.
Hyökkäys palatsiin
Vuonna 1615 hovia kohtasi jälleen yksi skandaali. Muuan Zhan Chai onnistui vain puinen sauva aseenaan karkottamaan palatsin portteja vartioineet eunukit ja murtautumaan Ci-Qingin palatsiin, jossa kruunun­prinssi asui. Lopulta Zhang Chai kuitenkin voitettiin ja vangittiin. Alustavissa kuulusteluissa häntä pidettiin mielen­vikaisena, mutta kun häntä myöhemmin kuulusteli Wang Zhicai (王之寀) -niminen tuomari, hän tunnusti kuuluneensa yhdessä kahden eunukin kanssa sala­liittoon, jota johti rouva Zheng. Zhang Chain tunnustuksen mukaan nämä kaksi olivat luvanneet hänelle palkkion hyökkäyksestä kruunun­prinssiä vastaan, mikä viittai siihen, että keisarin suosikki­jalka­vaimo oli mukana juonessa. Vaikka todisteet olivat vastaan­sanomattomat ja syytteet raskaat, keisari Wanli halusi kuitenkin säästää kahden rouva Zhengin hengen ja päätti itse tuomita asian. Hän syytti kaikesta eunukkeja, jotka teloi­tettiin samoin kuin Zhan Chaikin. Vaikka asia virallisesti saatiin nopeasti pois päivä­järjestyksestä, kansa ei sitä unohtanut, vaan se jäi pysyvästi tunnetuksi "palatsi­hyökkäys­tapauksena", yhtenä Ming-dynastian loppu­vaiheen kolmesta suuresta mysteeristä.
Jalkavaimot
tunnusti Zhengin keisarinnaksi.
Pojat
Keisari Wanlilla oli kahdeksan poikaa. Heistä vanhimmasta tuli keisari Taichang. Kolme muuta kuoli hyvin nuorina, ja muut teloitettiin mantšuhallituksen ensimmäisinä vuosina.
Tyttäret
Keisari Wanlilla oli kymmenen tytärtä, joista kuitenkin muut paitsi kaksi ensimmäistä kuolivat lapsina.
Kuolema ja perintö
Wanlin hallituskausi vaikutti osaltaan Ming-dynastian häviöön. Hän oli haluton hallitsija, hänen kautenaan valta­kuntaan kohdistuivat suuret taloudelliset ja sotilaalliset paineet ja hallinto oli tyytymätön. Hän myös lähetti maakuntiin eunukkeja valvomaan kaivostoimintaa, mikä itse asiassa oli peiteltyä kiristystä. Tyytymättöminä ajalle tyypilliseen holtittomuuteen ryhmä oppineita ja poliittisia aktivisteja, jotka olivat lojaaleja Zhu Xille ja vastustivat Wang Yangmingiä, perustivat Donglin-liikkeen, poliittisen ryhmän, jonka tavoitteena oli kohentaa moraalia ja vaikuttaa hallitukseen.
Wanlin hallitsijakauden viimeisinä vuosina mantšut alkoivat tehdä hyökkäysretkiä Kiinan pohjois­rajoille. Heidän sota­retkensä johtivat lopulta Ming-dynastian syrjäyttämiseen vuonna 1644. On sanottu, että Ming-dynastian kukistuminen ei niinkään johtunut dynastian viimeisen keisarin Chongzhenin vaan Wanlin kelvottomasta hallinnosta.
Keisari Wanli kuoli vuonna 1620, ja hänet haudattiin Ming-dynastian hauta-alueelle Dinglingiin lähelle Pekingiä. Hänen hautansa on yksi alueen suurimmista ja toinen niistä kahdesta, jotka ovat avoinna yleisölle. Vuonna 1969 punaiset kaartit ryntäsivät Dinglingin museoon, vetivät Wanlin ja hänen kahden keisarinnansa maalliset jäännökset ylös haudasta, minkä jälkeen heidät postuumisti "tuomittiin" ja poltettiin. Samalla tuhottiin tuhansia esineitä.
Vuonna 1997 Kiinan yleisen turvallisuuden ministeriö julkaisi kirjan huumeiden väärin­käytöstä. Siinä sanotaan, että keisari Wanlin jäännöksiä oli tutkittu vuonna 1958 ja niiden oli todettu sisältäneen morfiinijäämiä, jotka osoittivat hänen käyttäneen jatkuvasti ja runsaasti oopiumia. Frank Dikötterin mukaan madakia kuitenkin toivat Kiinaan ensimmäisenä hollantilaiset kauppiaat vuosien 1624 ja 1660 välillä. Sitä ennen Kiinassa oli käytetty oopiumia vain lääkinnällisiin tarkoituksiin. Mikäli tämä pitää paikkansa, keisari Wanli ei voinut olla riippuvainen oopiumin poltosta.
Toisaalta korealaiset ovat kautta vuosi­satojen olleet keisari Wanilille hyvin kiitollisia siitä, että hän pelasti Choseon-dynastian japani­laisten hyökkäyk­seltä. Vielä 1990-luvulla Wanli oli Koreassa hyvin kunnioi­tettu henkilö.
Monessa suhteessa Wanli muistuttaa monia muita Kiinan keisareita, jotka olivat valta­kautensa alussa menes­tyksek­käitä mutta joiden myöhempi huono hallitus­tapa johti dynastioiden rappioon. Sellaisiva ovat olleet esimerkiksi Tang-dynastian keisarit Gaozong ja Xuanzong sekä myöhemmin Qing-dynastian keisari Qianlong.
Wounded Kneen valloitus
Tausta
Tapahtuman taustalla olivat Pine Ridgen reservaatin epävakaat olot. Paikalliset oglala-sioux’t olivat närkästyneitä reservaatin järjestyksestä vastanneeseen Guardians of the Oglala Nationin (GOONS) toimintaan ja sen johtaja Dick Wilsonin toimintaan. Wilsonia pidettiin korruptoituneena ja väkivaltaisena. Wilson ja suuri osa GOONSista olivat puoliverisiä, ja heidän väitettiin suhtautuneen vihamielisesti täysverisiin. Varsinaiset väkivaltaisuudet alkoivat oglala-sioux’ihin kuuluneen Wesley Bad Heart Bullin murhasta Buffalo Gapissä 21. tammikuuta 1973. Poliisi pidätti 30-vuotiaan valkoisen huoltoaseman hoitajan ja syytti häntä taposta. Intiaanien mielestä syyte olisi pitänyt nostaa murhasta. AIM:n silloinen johtaja Dennis Banks järjesti mielenosoituksen Buffalo Gapin oikeustalon edessä. Mielenosoitus muuttui väkivaltaiseksi epäselvistä syistä. 11 poliisia loukkaantui ja 27 intiaania pidätettiin, mutta heidät vapautettiin takuita vastaan.
Valloitus
27. helmikuuta 1973 noin parisataa AIM:n kannattajaa ja muutama oglala-sioux ottivat Wounded Kneen kylän haltuunsa, ryöstivät paikallisen kaupan ja ottivat 11 valkoista asukasta panttivangiksi. Tämän jälkeen he alkoivat linnoittaa Pyhän sydämen katolilaisen kirkon ympäristöä juoksuhaudoin ja bunkkerein. Kirkon maastoon oli haudattu useita Wounded Kneen verilöylyssä kuolleita intiaaneja. Monet valloittajista olivat palvelleet Vietnamin sodassa. Valloittajilla oli käytössään noin 50 kivääriä. FBI hälytettiin paikalle ja johdon otti Joseph Trimbach, joka saapui nopeasti intiaanien pystyttämälle tiesululle. Intiaanit neuvottelivat hänen kanssaan ja vaativat korruptio- ja väärinkäytösepäilyjen tutkimusta Pine Ridgessä sekä senaatin kuulemista intiaanien kanssa tehtyjen sopimusten rikkomisesta. Lisäksi vaadittiin Dick Wilsonin erottamista.
Poliisi piiritti alueen seuraavana päivänä 28. helmikuuta ja avuksi tuli myös armeijan yksiköitä panssaroitujen joukkojenkuljetusautojen kanssa. Armeijan yksiköt saattoivat osallistua toimintaan Alexander Haigin Nixonilta saamalla erityisluvalla. Tapaus sai suuren määrän mediahuomiota niin Yhdysvalloissa kuin ulkomaillakin. 29. helmikuuta Etelä-Dakotan demokraattisenaattorit James Abourezk ja George McGovern lensivät paikalle yrittääkseen hillitä tilannetta. Intiaanit suostuivatkin neuvottelemaan Abourezkin kanssa ja vapauttamaan panttivankinsa, mutta osa jäi vapaaehtoisesti paikalle. 2. maaliskuuta intiaanien puolesta lehdessä kirjoittaneen Aaron DeSersanin talo poltettiin ja hän joutui sairaalaan. Tekijöiksi epäiltiin Wilsonin kannattajia.
Piiritys jatkui ja öisin käytiin tulenvaihtoa intiaanien ja poliisin kesken. Wilsonin GOONS-joukot kävivät tulittamassa osapuolia kohti yrittäen provosoida nämä vakavampaan tulitaisteluun keskenään. Media seurasi tapahtuma kiinteästi vielä viikon kuluttuakin. Erään kyselyn mukaan 90 prosenttia amerikkalaisista seurasi tapahtumia uutisista. 7. maaliskuuta intiaaneja yritettiin saada lähtemään uhkaamalla rynnäköllä, mikäli intiaanit eivät lähtisi kello kuuteen mennessä. Kun näin ei tapahtunut, vaihdettiin taktiikkaa. 8. maaliskuuta käytiin tulitaistelu, jossa haavoittu kaksi intiaania. 9. maaliskuuta poliisi purki omat tiesulkunsa toivoen valtaajien lähtevän alueelta omatoimisesti, mutta tiesulkujen purkaminen johtikin vain lisäjoukkojen ja tarvikkeiden virtaan piiritetyille. 12. maaliskuuta intiaanit julistivat Wounded Kneen itsenäiseksi valtioksi. Oglala-sioux’iden vanhin päällikkö Fools Crow johti valiokuntaa, jonka tarkoituksena oli vedota YK:hon, jotta valtiolle saataisiin kansainvälinen tunnustus.
31. maaliskuuta poliisi katkaisi sähköntoimituksen piiritetylle alueelle. Lisäksi toimittajien pääsy alueelle estettiin. Tapaus pysyi kuitenkin julkisuudessa, kun Marlon Brando ei suostunut noutamaan Oscar-palkintoaan itse, vaan lähetti apache-heimoon kuuluneen Sacheen Little Featherin sijaisekseen. 6. huhtikuuta Yhdysvaltain viranomaiset kertoivat suostuvansa intiaanien vaatimuksiin korruption tutkimisesta ja senaatin kuulemisesta. Intiaanit lähettivät edustajansa Washingtoniin, mutta sinne saavuttuaan heitä vaadittiin lopettamaan Wounded Kneen valtaus, mihin taas intiaanit eivät halunneet suostua ennen kuin heidän vaatimuksensa olisi täytetty. Lähetystön intiaanit, mukaan lukien Dennis Banks, pidätettiin.