cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Minna Craucher
Minna Craucherin kuolema
pienoiskuva|Minna Craucherin kuolin­paikan porras­käytävä Mechelinin­kadulla kesällä 2006. Craucher joutui epäsuosioon lapuanliikkeessä ja häntä alettiin epäillä kommunistien agentiksi. Tähän vaikutti hänen peitelty taustansa, jonka Etsivä keskuspoliisi paljasti Lapuanliikkeen johdolle. Erityisesti epäsuosiota edisti syvä ristiriita liikkeen pääsihteerin Martti Walleniuksen ja Craucherin välillä.
Craucherin voidaan sanoa osittain toteuttaneen häneen kohdistuneita epäilyjä. Kohteena eivät kuitenkaan olleet kommunistit vaan sosiaalidemokraatit. Hän kertoi tietoja lapuanliikkeen toiminnasta Suomen Sosialidemokraatti -lehteen Kalle Lehmuksen välityksellä. Hän antoi myös ymmärtää, että hänellä oli hallussaan liikkeen salainen organisaatiokaavio.
Aarni (nimi)
Kansanvalistusseuran Kalenterissa Aarni esiintyi vuonna 1883, jolloin se asetettiin Edmundin ("omaisuuden vartija") päivälle 16. marraskuuta. Suomen almanakkaan nimi pääsi vuonna 1929 nykyiselle päivälleen.
Minna Craucher
Minna Craucherin kuolema
Mahdollisesti Craucherin Olavi Runolinnalle lausuma uhkaus ”puolen vaihtamisesta” sai aikaan sen, että luonteeltaan epävakaa ja juopunut Runolinna ampui Craucherin tämän asunnossa Mechelininkadulla 8. maaliskuuta 1932. Poliisin murhatutkimuksessa epäiltynä oli Martti Wallenius. Craucherin murhaa on tulkittu osaksi Mäntsälän kapinan jälkiselvittelyitä.
Aarni (nimi)
Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan Suomessa on ollut kirjoilla vuoden 2021 loppuun mennessä 3 461 Aarni-nimistä miestä. Vielä 1990-luvulla Aarni oli melko harvinainen nimi, mutta sittemmin se on huomattavasti yleistynyt: vuosina 1960–1979 Suomessa nimettiin vain 155 Aarnia, vuosina 1980–1999 kaikkiaan 360, mutta vuosina 2000–2009 nimettiin jo 638 Aarnia ja 2010-luvulla 1 346, mikä on jo enemmän kuin koko 1900-luvulla yhteensä (1 075).
Viitteet
Aarni
Fabián O’Neill
Fabián Alberto O’Neill Dominguez (14. lokakuuta 1973 Paso de Los Torros – 25. joulukuuta 2022 ) oli uruguaylainen jalkapalloilija, joka pelasi keskikenttäpelaajana.
O’Neill pelasi seuratasolla muun muassa Juventuksessa ja Cagliarissa. Maajoukkueessa hän pelasi 19 ottelua, joissa hän teki kaksi maalia. O’Neill kuului Uruguayn maajoukkueeseen vuoden 2002 MM-kilpailuissa mutta ei päässyt turnauksessa pelaamaan.
Jan Rönnberg
Jan Rönnberg (s. 13. helmikuuta 1960 ) on suomenruotsalainen käsipalloilija. Hän on yksi Suomen kaikkien aikojen menestyneimpiä käsipalloilijoita. Suomen mestaruuksia Rönnberg voitti kaksitoista. Vuoden pelaajaksi Rönnberg valittiin kuudesti. Suomen käsipallomaajoukkueessa Rönnberg esiintyi 84 kertaa tehden 537 maalia. Rönnberg oli ensimmäinen suomalainen ammattilaispelaaja Espanjassa. BK-46 on jäädyttänyt hänen pelinumeronsa 2.
Myös Jan Rönnbergin pojat Andreas ja Nico Rönnberg ovat huippukäsipalloilijoita.
Jessy Kramer
Kramer on seuratasolla pelannut kotimaansa lisäksi Saksassa Frankfurter HC:ssä vuosina 2010–2012 ja HC Leipzigissa 2012–2013, Norjassa Vipers Kristiansandissa 2013–2016 sekä Ranskassa Toulon Saint Cyr Var Handballissa vuodesta 2016.
Luterilainen maailmanliitto
thumb|LML:n vanha logo.|250px Luterilainen maailmanliitto on luterilaisten kirkkojen yhteisö ja yhteistyöjärjestö. Se perustettiin Ruotsissa, Lundissa, vuonna 1947. Järjestön päämaja sijaitsee Sveitsissä, Geneven lähellä Le Grand-Saconnex'ssa.
Maailmanliittoon kuuluu 148 jäsenkirkkoa, jotka jakavat järjestön kautta saarna- ja alttariyhteyden toisiinsa. Näihin kirkkoihin kuuluu yhteensä yli 77 miljoonaa jäsentä 99 maassa.
LML:n korkein päättävä elin on noin joka kuudes vuosi pidettävä yleiskokous, joka valitsee vuosittain kokoontuvan neuvoston. Suomen evankelis-luterilainen kirkko on seitsemänneksi suurin LML:n jäsenkirkoista. Vuonna 2017 liiton puheenjohtajaksi valittiin piispa Musa Panti Filibus.
Sisäiset ristiriidat
Luterilaisen maailmanliiton jäsenkirkkojen välillä on jonkin verran teologisia eroavaisuuksia, jotka ovat koetelleet sen yhtenäisyyttä. Vuonna 2013 Etiopian evankelinen kirkko Mekane Yesus katkaisi yhteistyönsä Ruotsin kirkon ja yhdysvaltalaisen Amerikan evankelisluterilaisen kirkon (ELCA) kanssa, sillä se ei hyväksynyt näiden kirkkojen myönteistä suhtautumista samaa sukupuolta olevien avioliittoon. Mekane Yesus oli tuolloin jäsenmäärältään maailman toiseksi suurin luterilainen kirkko, Ruotsin kirkko oli suurin. Vuonna 2017 tilanne oli se, etteivät Ruotsin kirkon tai ELCA:n edustajat saaneet tehdä hengellistä työtä tai opetustyötä Mekane Yesuksen piirissä, mutta heitä oli jonkin verran sellaisissa kehitysyhteistyöprojekteissa ja sosiaalisissa tehtävissä, joista oli sovittu jo aiemmin ja jotka he saivat saattaa päätökseen.
Myös monet muut maailmanliiton jäsenkirkoista suhtautuvat samaa sukupuolta olevien avioliittoon hyvin kriittisesti samalla, kun osa kirkoista on edennyt tai etenemässä aktiivisesti niiden hyväksymisessä. Vuonna 2017 Namibian Windhoekissa pidetyn maailmanliiton yleiskokouksen jälkeen Viron evankelis-luterilaisen kirkon arkkipiispa Urmas Viilma totesi haastattelussa, että hänen mielestään kokouksessa oli tietoisesti vältelty ottamasta esille tätä kysymystä, joka oli koko maailmanliittoa voimakkaimmin jakava asia. Viilman mukaan kysymys samaa sukupuolta olevien liittojen hyväksymisestä samanveroiseksi miehen ja naisen avioliiton kanssa uhkaa koko Luterilaisen maailmanliiton yhteyttä.
Myös kysymys naisten pappeudesta jakaa Luterilaista maailmanliittoa, sillä vaikka vuonna 2016 silloisista 145:stä jäsenkirkosta 119 vihki naisia papeiksi on yhä useita jäsenkirkkoja, jotka eivät toimi näin. Vuonna 2016 maailmanliittoon kuuluva Latvian evankelis-luterilainen kirkko teki kirkolliskokouksessaan päätöksen rajata pappeus vain miehille kumoten aiemman, naispappeudelle myönteisen kannan. Kirkossa oli alettu vihkiä naisia papeiksi vuonna 1975 silloisen arkkipiispan Jānis Matuliksen toimesta ilman kirkon virallista päätöstä, joka tehtiin vasta 1989. Kun Jānis Vanags valittiin arkkipiispaksi 1993 ei hän missään vaiheessa vihkinyt naisia papeiksi, ja niinpä vuoden 2016 päätös oli lähinnä vallitsevan olotilan vahvistava. Luterilainen maailmanliitto ilmaisi surevansa Latvian päätöstä, mutta se ei ryhtynyt mihinkään toimenpiteisiin asian johdosta. Tämä voi johtua osin siitä, että tällöin olisi ollut vaarana useiden sellaisten Afrikan ja Itä-Euroopan kirkkojen irrottautuminen maailmanliitosta, jotka edustavat naispappeuden torjuvaa perinteistä kantaa virkakysymykseen.
Eräs merkki sisäisestä hajaannuksesta on sekin, että osa maailmanliiton jäsenkirkoista on samaan aikaan jäseninä myös toisessa luterilaisten kirkkojen maailmanjärjestössä, Kansainvälisessä luterilaisessa neuvostossa (ILC), joka on maailmanliittoa huomattavasti konservatiivisempi ja identiteetiltään tunnustusluterilainen järjestö. Vaikka järjestöt ovat siis kaksi toisiinsa nähden itsenäistä maailmanjärjestöä on osa kirkoista jäseninä molemmissa, esimerkiksi Venäjällä toimiva Inkerin kirkko. Vuoteen 2018 asti yhteisiä jäsenkirkkoja oli 11, ja vuodesta 2011 lähtien molempien järjestöjen edustajat tapasivat säännöllisesti. 29. heinäkuuta 2018 Luterilainen maailmanliitto ilmoitti näitten säännöllisten tapaamisten keskeyttämisestä. Syyksi ilmoitettiin huoli Kansainvälisen luterilaisen neuvoston viimeaikaisista toimista, jotka mahdollistaisivat maailmanliiton jäsenkirkkojen sisällä toimivien konservatiivisten ryhmittymien liittymisen neuvostoon. Neuvoston mielestä maailmanliiton ratkaisu oli yksipuolinen eikä neuvosto katsonut voivansa muuta kuin tukea niitä luterilaisia kristittyjä, jotka etsivät yhteyttä heihin. Syyskuussa 2018 ILC:hen liittyi useita uusia jäsenkirkkoja, joitten joukossa oli myös yksi maailman suurimmista luterilaisista kirkoista, myös maailmanliittoon kuuluva Malagassin luterilainen kirkko, joka toimii Madagaskarilla. Myös kaksi muuta maailmanliiton jäsenkirkkoa otettiin myös ILC:n jäsenyyteen. Lisäksi Tansanian evankelisluterilainen kirkko kuuluu ainoastaan Luterilaiseen maailmanliittoon, mutta kaksi sen hiippakuntaa on nykyään ILC:n organisaatiojäseniä, Kaakkoisen Victoria-järven hiippakunta liittyi siihen vuoden 2019 alussa ja Tanganjika-järven hiippakunta vuoden 2020 syyskuussa.
Jäsenkirkot
thumb|Vihreällä väritetyissä maissa on yksi tai useampi Luterilaisen maailmanliiton jäsenyydessä jollain asteella oleva kirkko.|500px Luterilaisen maailmanliiton 148 jäsenkirkosta kymmenen suurinta ovat (jäsenmäärät alla olevan taulukon mukaisesti):
On syytä kuitenkin huomioida, että vaikka Etiopiassa on suurin Luterilaisen maailmanliiton jäsenkirkoista, kuuluvat Saksan maailmanliiton jäsenkirkkojen luterilaiset useisiin itsenäisiin maakirkkoihin, jotka toimivat tietyillä Saksan alueilla. Näihin kuului yhteensä vuoden 2020 alussa noin 10,8 miljoonaa jäsentä, jonka myötä Saksassa luterilaisilla kirkoilla on eniten jäseniä maailmassa. Pohjoismaitten alueella puolestaan oli suurin osuus luterilaisia väestöstä, prosenttiosuuden vaihdellessa maasta riippuen 58 %:sta 75 % prosenttiin.
Black Seeds of Vengeance
Black Seeds Of Vengeance on Yhdysvalloista kotoisin olevan death metal -yhtyeen Nilen toinen pitkäsoitto, joka julkaistiin vuonna 2000. Albumi on yleisesti kriitikoiden ylistämä ja Terrorizer-lehti valitsi sen vuoden parhaaksi julkaisuksi. Levyllä laulaa ja soittaa ensimmäistä kertaa Dallas Toler-Wade.
Kokoonpano
Tämä on levyn kansilehteen listattu kokoonpano. Varsinaiset rummut levylle on soittanut Derek Roddy, Pete Hammoura vieraili vain levyn raidalla "To Dream of Ur".
Heta
Heta on suomalainen naisen etunimi. Se tulee alun perin saksalaisesta nimestä Hedwig, joka johtuu taistelua ja sotaa tarkoittavista sanoista. . Suomeen se on tullut ruotsin kautta muuttuen samalla lyhyempään muotoon Heta. Samaa alkuperää on myös nimi Helvi. Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi Heta on Suomessa annettu 2 535 henkilölle.
Hetan nimipäivää vietetään 15. lokakuuta, joka oli alun perin pyhän Hedwigin muistopäivä.
Kätkijät (vuoden 1997 elokuva)
Kätkijät on Peter Hewittin ohjaama brittiläinen elokuva, joka perustuu Mary Nortonin vuonna 1952 julkaistuun samannimiseen lastenkirjaan. Elokuva sai ensi-iltansa vuonna 1997.
Tarina kertoo pienistä ihmisistä, ”kätkijöistä”, jotka eivät varasta vaan kätkevät tavaroita. Isossa talossa asuvan Lenderin perheen lattian alla asuu pieni kätkijäperhe, johon kuuluvat isä Pod Clock, äiti Homily Clock sekä lapset Arrietty Clock ja Peagreen Clock (suomeksi Kellolainen). Eräänä päivänä Lenderin perheen poika Pete löytää Arrietty Clockin huoneestaan.
Sisu Akselit
Sisu Akselit Oy on hämeenlinnalainen kuorma-autojen, sotilasajoneuvojen ja terminaalitraktorien akselistojen valmistamiseen erikoistunut yritys. Sisu Akselit on erikoistunut erityisesti suhteellisen alhaisiin valmistusmääriin. Tämä onnistuu moduloimalla akselistojen rakenteita siten että samoja komponentteja voidaan hyödyntää useissa eri sovelluksissa.
Jäykkien, maantiekäyttöön tarkoitettujen vetävien akselistojen valikoimaan kuuluu kantavuudet 10, 13, 14 ja 16 tonnia.
Ohjaavien, maantiekäyttöön tarkoitettujen vetävien akselistojen kantavuudet ovat 10 ja 14 tonnia.
Ohjaavien, maantiekäyttöön tarkoitettujen ei-vetävien akselistojen kantavuudet ovat 9, 10 ja 12 tonnia.
Sotilasajoneuvokäyttöön tarkoitettujen akselistojen kantavuudet ovat vastaavat. Terminaalitraktorikäyttöön tarkoitetut akselistot perustuvat samaan perusrakenteeseen, mutta niiden kantavuudet on luokiteltu ylemmäs ajoneuvojen alhaisempien nopeuksien takia. Kaikki vetävät akselistot on varustettu napavälityksellä, eli akselistojen navoissa on planeettavaihteet.
Yhtiön liikevaihto on noin 33 miljoonaa euroa ja henkilöstöä on noin 110.
Historia
Alueen teollisuus sai alkunsa Vanaja-merkkisten kuorma- ja linja-autojen valmistuksesta. Vanaja liitettiin myöhemmin Sisuun ja lakkasi merkkinä olemasta. Sisun akselistovalmistuksen juuret juontuvat Fleminginkadun tehtaalle Helsinkiin. Valmistus siirrettiin Hämeenlinnaan vuonna 1985. Historia on omistusjärjestelyjen osalta yhteneväinen Sisu Auton kanssa vuoteen 2000, jolloin yritys myytiin pääomasijoittajille. Sisu Auto ei siis omista enää minkäänlaista osuutta yrityksestä, vaikka onkin yhä yksi merkittävimmistä asiakkaista.
Peräkärryakselistojen valmistus lopetettiin 2000-luvun alkuvuosina. Peräkärryvalmistaja KOME kuitenkin edelleen kokoaa näitä akselistoja Sisu Akselien toimittamista osista. Erotuksena Sisu Akselien omiin tuotteisiin, näistä akselistoista käytetään nimeä SISUX.
Enrico Bombieri
thumb|Enrico Bombieri (2006) Enrico Bombieri (s. 26. marraskuuta 1940, Milano, Italia) on italialainen matemaatikko. Hän on tunnettu työstään lukuteorian, algebrallisen geometrian ja analyysin parissa. Bombieri palkittiin vuonna 1974 Fieldsin mitalilla.
Bombierin–Vinogradovin teoreema on yksi seulamenetelmän keskeisistä sovelluksista. Sillä voidaan tutkia muun muassa Dirichlet'n lausetta alkulukujen esiintymisestä aritmeettisessa jonossa. Vuonna 1976 Bombieri kehitti asymptoottisen seulamenetelmän.
NHL:n varaustilaisuus 1990
thumb|Owen Nolan oli varaustilaisuuden 1990 ykkösvaraus.
NHL:n varaustilaisuus 1990 oli 28. NHL:n varaustilaisuus. Sen isännöi Vancouver Canucks BC Place Stadiumilla, Vancouverissa 16. kesäkuuta 1990. Tilaisuuden ykkösvaraus oli Quebec Nordiquesin Owen Nolan. Ensimmäisellä kierroksella varatuista 21 pelaajasta 14 pelasi urallaan yli 500 NHL-ottelua, ja heistä yhdeksän jopa yli 1000 ottelua. Keväällä 2014 vielä kolme tässä varaustilaisuudessa varattua pelaajaa pelasi yhä aktiivisena kun Martin Brodeur ja Jaromir Jagr pelasivat NHL:ää New Jersey Devilsissä ja Petr Nedved pelasi Tšekin Extraligaa HC Bílí Tygři Liberecissä.
Ampumahiihdon maailmancup 2018–2019 – naisten kokonaiskilpailu
Ampumahiihdon maailmancupissa 2018–2019 kilpailleiden naisten pisteet lasketaan yhteen normaalimatkalta, pikakilpailusta, takaa-ajosta ja yhteislähdöstä (lukuun ottamatta kahta huonointa tulosta), josta saadaan kokonaiskilpailun lopulliset pisteet.
Kenan Karaman
pienoiskuva|Kenan Karaman vuonna 2018. Kenan Karaman (s. 5. maaliskuuta 1994 Stuttgart, Saksa) on turkkilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pituudeltaan 189-senttimetrinen. Hän on seuraurallaan edustanut Saksassa Hoffenheimia kaudella 2013–2014, Hannoveria kausina 2014–2018 ja Fortuna Düsseldorfia kausina 2018–2021. Hän on pelannut Bundesliigassa 102 ottelua, joissa hän on tehnyt 13 maalia, ja 2. Bundesliigassa 59 ottelua, joissa hän on tehnyt 13 maalia.
Karaman pelasi Turkin nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa Turkin A-maajoukkueessa marraskuussa 2017 ystävyysottelussa Romaniaa vastaan. Kesäkuun 5. päivään 2021 mennessä hän on pelannut 22 maaottelua ja tehnyt niissä viisi maalia.
Otto Korpijaakko
Otto Albert Korpijaakko (sukunimi vuoteen 1929 Stenij; 10. marraskuuta 1900 Jyväskylä – 30. syyskuuta 1958 Imatra) oli suomalainen rovasti ja kirjailija. Korpijaakko toimi Viipurin Diakonissalaitoksen johtajana vuosina 1931-1937 ja Sisälähetyksen johtajana vuosina 1937-1941
Jatkosodan aikana hän toimi vuosina 1941-1944 Itä-Karjalan sotilashallinnon sosiaaliosaston päällikkönä.
Wenner-Gren-säätiöt
Wenner-Gren-säätiöt (Wenner-Gren Stiftelserna) tarkoittaa kolmea Axel Wenner-Grenin perustamaa säätiötä:
Stiftelsen Wenner-Grenska Samfundet on vuonna 1937 perustettu säätiö, joka ylläpitää Wenner-Grenin tutkimuslaitosta ja edistää eri alojen tutkimusta ja pohjoismaista yhteistyötä.
Vuonna 1955 Wenner-Gren perusti Stiftelsen Wenner-Gren-Center för vetenskaplig forskning, joka ylläpitää Tukholmassa 1961 valmistunutta Wenner-Gren Center -nimistä kansainvälistä tutkimuskeskusta.
Axel Wenner-Grens Stiftelse för Internationellt Forskarutbyte rahoittaa kansainvälistä tutkijanvaihtoa.
Lisäksi hän perusti 1941 The Viking Fund, vuodesta 1951 Wenner-Gren Foundation for Anthoropological Research, -nimisen tieteellisen rahaston antropologisen ja sosiologisen tutkimuksen suorittamista varten. Sen kotipaikka on New York.
Mike Mo Capaldi
Michael "Mike Mo" Capaldi, kutsumanimeltään "Mike Mo", on ammattirullalautailija. Hän on ollut mukana monessa rullalautailuelokuvassa, kuten Lakai: Fully Flared sekä Forecast.
Mike Mo suoriutui hyvin vuoden 2007 éS game of skate -kilpailussa, jossa hän sijoittui kolmanneksi Chris Colen ja Nyjah Hustonin jälkeen ja myös "Battle at the Berrics" kisassa, jossa hän tuli ensimmäiseksi voittaen 10 000 dollaria. Hän on myös tunnettu muutamasta maailmanennätyksestä. Hänellä on hallussaan esimerkiksi ennätys "eniten 'switch Treflip' -temppuja minuutissa"(17).
Mikeä sponsoroivat Girl, DC-shoes, Matix, Royal, Spitfire, Mob, Bones ja Skatelab.
Katson sineen taivaan (albumi)
Katson sineen taivaan on Katri Helenan albumi, joka julkaistiin vuonna 1979. Albumi on myynyt kultalevyyn oikeuttavan määrän.
Albumin nimikappaleella ”Katson sineen taivaan” Katri Helena edusti Suomea vuoden 1979 Eurovision laulukilpailussa. Siitä on tullut yksi Katri Helenan suosituimpia lauluja, samoin kuin albumin aloituskappaleesta ”Katson autiota hiekkarantaa”.
Kansallinen liitto (Portugali)
Kansallinen liitto oli Estado Novon aikana Portugalin ainoa laillinen puolue. Asemastaan huolimatta Kansallinen liitto ei ollut Natsi-Saksan NSDAP:n tai Italian fasistipuolueen tavoin yhteiskunnallisesti keskeisessä roolissa, vaan päätöksenteko Portugalissa oli keskittynyt pääministeri António de Oliveira Salazarin ympärille, joka teki päätökset yhteistyössä maan teollisuuden, armeijan ja kirkon luottohenkilöiden kanssa.
Historia
Vuoden 1926 vallankaappauksen jälkeen Portugalin taloustilanne heikkeni huomattavasti ja maan armeija nosti Coimbran yliopiston taloustieteen professorin António de Oliveira Salazarin vastuuseen talouspolitiikasta. Salazarille annettiin tätä varten huomattavan suuret valtaoikeudet. Portugalin poliittinen tilanne vakiintui vuoteen 1930 mennessä, jolloin Salazar perusti Kansallinen liitto -puolueen. Kansallisesta liitosta tuli osa Salazarin Estado Novoa, jossa korporativismi korvasi poliittiset puolueet, ammattiliitot ja vapaan lehdistön kaltaiset organisaatiot. Järjestystä maassa valvoi myös salainen poliisi PIDE.
Ajan myötä hallintoa alkoivat heikentää kansan tyytymättömyys vallitsevaan taloudellisen, sosiaalisen ja poliittisen pysähtyneisyyden tilaan. Samalla valtion voimavaroja olivat kuluttaneet siirtomaasodat Afrikassa. Salazarin saatua aivoinfarkti vuonna 1968 Kansallisen liiton johtoon astui oikeustieteen professori Marcelo Caetano. Caetano toivoi voivansa uudistaa ja liberalisoida Salazarin luomaa järjestelmää, mutta tämä oli jo liian myöhäistä. Estado Novo ja Kansallinen liitto lakkasivat sotilaiden suorittaman neilikkavallankumouksen myötä 1974.
Gagauzit
Gagauzit ovat turkkilaista gagauzin kieltä puhuva kansa pääasiassa Moldovan Gagauziassa sekä Ukrainan Odessan ja Zaporižžjan alueella. Uskonnoltaan he ovat ortodokseja.
Gefolgschaft
pienoiskuva|Ritari seurueineen (piirros noin vuodelta 1190). Gefolgschaft (seurue) oli muinaisgermaaninen traditio, jonka mukaan heimopäällikön tuli liikkua aseistetun seurueen ympäröimänä. Tämä loi alistussuhteen, joka myöhemmin kehittyi feodalismiksi. 1900-luvulla Saksan kansallissosialistit muovasivat Gefolgschaftista oman muunnelman, jonka mukaan kansan tuli alistua johtajan alamaisiksi.
Gagauzit
Asuinalue ja lukumäärä
220px|thumb|vasen|Gagauzia Moldovan kartalla. Moldovassa gagauzit asuttavat Gagauzian aluetta maan eteläosassa, jolla on itsehallinto Moldovan yhteydessä. Yhteensä heitä oli maassa vuoden 2004 väestönlaskennan mukaan 147 500. Ukrainan Odessan ja Zaporižžjan alueilla gagauzeja asuu noin 32 000. Venäjällä asuu noin 12 000 gagauzia esimerkiksi Rostovin alueella, Moskovassa ja Pietarissa. Heitä muutti aikanaan myös Keski-Aasian Kazakstaniin ja Uzbekistaniin. Etelä-Romanian Dobrogeassa heitä asuu noin 2 500–3 000. Pohjois-Bulgariassa heitä on 1 400–5 000. Noin 2 000 asuu lisäksi Yhdysvalloissa, ja muita maahanmuuttajayhteisöjä on myös Brasiliassa ja Kanadassa.
Gagauzeiksi itseään kutsuvia asuu myös Kreikan Makedoniassa ja Euroopan puoleisessa Turkissa, mutta heidän yhteytensä Moldovan, Ukrainan ja Bulgarian gagauzeihin ei ole selvä.
Historia
Gagauzien alkuperästä on useita teorioita, joita ovat värittäneet erilaiset nationalistiset mielipiteet. Esimerkiksi Bulgariassa heitä on pidetty turkkilaistuneinta bulgarialaisina ja Kreikassa vastaavasti turkkilaistuneina kreikkalaisina. Yhden teorian mukaan gagauzit ovat anatolialaista alkuperää. Tämän niin sanotun seldžukkihypoteesin mukaan seldžukkiturkkilaisia muutti Balkanille, jossa heitä kääntyi ortodoksiseen kristinuskoon 1200-luvulla. Tasankohypoteesin mukaan he ovat puolestaan kumaaneja tai alkuperäisiä bulgaareja. Geneettisellä tutkimuksella on löydetty seljukkihypoteesia tukevaa aineistoa.
Gagauzeja alkoi muuttaa Ottomaanien hallitsemalta Balkanilta Venäjän keisarikuntaan 1700-luvun puolivälin sotien aikana. He asettuivat Tonavan suiston pohjoispuolelle Benderin ja Ismaïlin kaupunkien ympäristöön. Bessarabian päädyttyä Venäjälle vuonna 1812 gagauzeja rohkaistiin geopoliittisista syistä muuttamaan tälle alueelle. Muuttovirta Balkanilta jatkui, kunnes suurin osa oli lähtenyt alkuperäisiltä kotisijoiltaan.
Syksyllä 1990 gagauzit yrittivät irtautua Moldovasta ja perustaa oman erillisen Gagauzian tasavallan. Separatisteja johti Stepan Topal. Liike ei kuitenkaan onnistunut tavoitteessaan, ja alue jäi osaksi Moldovaa sen itsenäistyttyä, vaikka vuonna 1991 järjestetyssä kansanäänestyksessä 95 % gagauzeista äänesti itsenäisyyden puolesta. Moldova julisti äänestyksen laittomaksi. Vuosina 1992–1993 gagauzien puolisotilalliset joukot taistelivat Moldovan hallinnon joukkoja vastan, mutta gagauzit eivät ottaneet laajemmin osaa Transnistrian konfliktiin. Transnistrialaisten separatistien kanssa keskusteltiin Moldovan kehittämisestä kolmen alueen federatioksi, mutta gagauzit luopuivat ajatuksesta myöhemmin ja alkoivat kannattaa ajatusta autonomisesta alueesta. Gagauzian autonominen alue perustettiin vuonna 1994.
Kulttuuri
230px|thumb|oikea|Nuorempia ja vanhempia gagauzeja valokuvassa. Gagauzien perinteinen elinkeino on ollut karjanhoito ja erityisesti lampaiden kasvattaminen. Tämän lisäksi on harjoitettu maanviljelyä ja esimerkiksi viinintuotantoa. Uskonnoltaan gagauzit ovat ortodoksikristittyjä. Historiallisesti tämä on saattanut olla melko ylimalkaista, sillä Raamattua ei pitkään ollut saatavilla turkin kielellä. Gagauzeilla on nykyisin omia teatteri-, kansanperinne- ja musiikkiryhmiään. Bešelman kylässä on gagauzien etninen museo.
Hokot
Hokot eli aiemmalta nimeltään hokkokanat (Cracidae) on kanalintujen heimo. Sen jäseniä elää Keski- ja Etelä-Amerikassa. Yhden lajin levinneisyysalue ulottuu myös Yhdysvaltojen puolelle, ja kaksi lajia elää Trinidadissa ja Tobagossa.
Hokot ovat suuria, kalkkunaa muistuttavia lintuja. Ne syövät ennen kaikkea hedelmiä. Muuhun kasvisruokaan kuuluvat siemenet, lehdet ja kukat. Eläinravinnosta niille maistuvat selkärangattomat kuten hyönteiset ja madot. Myös pieniä selkärankaisia, kuten sammakoita, sekä lintujen munia. Pesä tehdään puuhun, vain naaras hautoo.
Esimerkiksi suosittu riistalintu aarnihokko kuuluu hokkoihin.
Okay Yokuşlu
pienoiskuva|Okay Yokuşlu kesäkuussa 2018. Okay Yokuşlu (s. 9. maaliskuuta 1994 İzmir) on turkkilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän on edustanut kotimaassaan Kayserisporia ja Trabzonsporia sekä vuodesta 2018 Espanjassa Celta Vigoa ja heinä-kesäkuussa 2021 Englannissa lainasopimuksella West Bromwich Albionia.
Yokuşlu pelasi useissa Turkin nuorisomaajoukkueissa yhteensä yli 70 ottelua. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa Turkin A-maajoukkueessa marraskuussa 2017 ystävyysottelussa Kreikkaa vastaan. Kesäkuun 5. päivään 2021 mennessä hän on pelannut 34 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin, maaliskuussa 2018 ystävyysottelussa Montenegroa vastaan.
Piccadilly
pienoiskuva|Näkymä itään pitkin Piccadillyä kohti [[Piccadilly Circusta (2009).]] Piccadilly on katu Lontoon City of Westminsterin kaupunkipiirissä. Se alkaa Piccadilly Circusin risteyksestä ja päättyy lounaassa Hyde Park Cornerin risteykseen. Sen pohjoispuolella levittäytyy Mayfair, kaakkoispuolella St. James ja lounaispuolella Green Parkin kuninkaallinen puisto.
Piccadillyn eteläpuolella kohoaa Christopher Wrenin barokkityylinen St. Jamesin kirkko, jota Wren piti yhtenä onnistuneimmista seurakuntakirkoistaan. Se vihittiin käyttöön 1684 ja kärsi pahoja vaurioita Lontoon pommituksissa 1940. Kirkosta länteen kadun pohjoispuolella sijaitsevassa Burlington Housessa on toiminut vuodesta 1867 lähtien kuninkaallinen taideakatemia Royal Academy of Arts. Kadun länsipäässä Hyde Park Cornerin pohjoislaidalla on arkkitehti Robert Adamin 1770-luvulla suunnittelema Apsley House, jonka Wellingtonin herttua Arthur Wellesley remontoi kodikseen 1820-luvulla. Nykyään siinä toimii Wellesleyn taidekokoelmaa esittelevä museo.
pienoiskuva|vasen|200px|St. Jamesin kirkko on seisonut Piccadillyn varrella vuodesta 1684. Piccadillyllä on monia tunnettujen brittiläisten ja kansainvälisten merkkien myymälöitä, esimerkiksi tavaratalo Fortnum & Mason, koruliike Bentley & Skinner sekä vaateliikkeet Tiger of Sweden ja Arc’teryx. Sen varrella sijaitsevat myös vuonna 1819 perustettu kauppakäytävä Burlington Arcade ja loistohotellit Ritz ja Dilly (entinen Piccadilly Hotel).
Piccadilly on ollut Oxford Streetin ohella toinen Lontoosta länteen johtavista pääteistä ainakin keskiajalta lähtien. Nimen ’Piccadilly’ alkuperästä ei ole täyttä varmuutta, mutta se on ilmeisesti tullut kadun varrella sijainneesta Piccadilly Hallista, jonka rakensi pickadill-kauluksien myynnillä rikastunut räätäli 1600-luvun alussa. Kadusta tuli entistä tärkeämpi, kun Charing Crossista Hyde Park Corneriin kulkeneen tien paikalle rakennettiin Green Park vuonna 1668.
Piccadillyn pohjoisreunalle rakennettiin aatelisten kaupunkitaloja 1600-luvulla ja sen eteläreunalle avattiin paljon kirjakauppiaiden ja kustantajien liikkeitä 1700-luvulla. Vuonna 1707 hovissa lakeijana työskennellyt William Fortnum perusti vuokraisäntänsä Hugh Masonin kanssa Piccadillylle kaupan, josta kehittyi Fortnum & Masonin tavaratalo. Katunumerossa 170 oli vuosina 1812–1905 suosittu näyttelyhalli Egyptian Hall, joka oli rakennettu muinaisegyptiläiseen tyyliin. 1900-luvun alussa Lontoon kreivikunta lunasti useita tontteja Piccadillyn varrelta ja levensi katua lähes koko sen pituudelta.
Debbie Bont
Debbie Bont (s. 9. joulukuuta 1990 Volendam) on alankomaalainen käsipalloilija. Hän on pelannut Alankomaiden maajoukkueessa vuodesta 2009 alkaen 153 ottelua ja tehnyt niissä 300 maalia. Hän on saavuttanut MM-kilpailuissa hopeaa vuonna 2015 ja pronssia vuonna 2017  sekä EM-kilpailuissa hopeaa vuonna 2016  ja pronssia vuonna 2018.
Coll:set
Coll:set on D'espairsRayn ensimmäinen studioalbumi, joka julkaistiin Japanissa vuonna 2005 ja Euroopassa vuonna 2006.
Debbie Bont
Bont on seuratasolla pelannut kotimaansa lisäksi Tanskassa FC Midtjyllandissa vuosina 2011–2012 ja København Håndboldissa vuodesta 2015 sekä Saksassa HC Leipzigissa 2012–2014.
Iso Haukilampi (Ilomantsi)
Iso Haukilampi on korpijärvi Ilomantsin keskustan itäpuolella Pohjois-Karjalassa. Sen pinta-ala on 16 hehtaaria. Etäisyys Joensuusta on 66 kilometriä itäkoilliseen.
Maantiede
Ison Haukilammen pituus kaakosta luoteeseen on 1,15 kilometriä. Leveimmät kohdat ovat noin 200 metriä. Järven länsiranta on melko suora, itäranta mutkittelee. Kolmasosa Isosta Haukilammesta on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvin kohta, noin 15 metriä, sijaitsee järven pohjoisosassa. Ison Haukilammen ainoa saari on noin kahden aarin laajuinen luoto järven länsirannan tuntumassa.
Isoa Haukilampea reunustaa metsämaa. Järven länsipuolella sijaitsee Iso Hiislampi. Järvien välinen kannas on Ison Haukilammen pituinen ja noin sata metriä leveä. Kannasta pitkin kulkee Taitajan taival. Kannaksen korkeimmat kohdat ovat noin 20 metriä Ison Haukilammen pintaa ylempänä.
Ison Haukilammen vesitilavuus on 1 394 000 kuutiometriä.
Iso Haukilampi (04.922.1.076) kuuluu Nuorajärven alueeseen (04.922), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Mekrijärven-Nuorajärven alue (04.92) ja ensimmäinen jakovaihe on Koitajoen valuma-alue (04.9).
Jähmettyminen
right|250px|olomuodot Jähmettyminen on nesteen muuttuminen kiinteään olomuotoon. Sen erikoistapaus jäätyminen tarkoittaa nestemäisen veden muuttumista kiinteäksi. Jähmettyminen on sulamisen vastakohta.
Aineen jähmettyessä vapautuu lämpöenergiaa sulamislämmön määrittelemän verran. Jähmettymisessä aineen lämpötila ei muutu. Alijäähtymisellä tarkoitetaan tilannetta, jossa neste pysyy nestemäisenä, vaikka sen lämpötila laskee alle jähmettymispisteen.
Muista alkuaineista poiketen helium ei jähmety pelkkää lämpötilaa alentamalla edes absoluuttisen nollapisteen tuntumassa, vaan sen jähmettämiseen tarvitaan alhaisen lämpötilan lisäksi painetta.
Yusuf Yazıcı
pienoiskuva|Yusuf Yazıcı kesäkuussa 2018. Yusuf Yazıcı (s. 29. tammikuuta 1997 Trabzon) on turkkilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän nousi Trabzonsporin junioreista Superliigassa pelaavaan edustusjoukkueeseen kaudella 2015–2016. Hän pelasi neljänä kautena yhteensä 87 liigaottelua ja teki niissä 20 maalia. Elokuussa 2019 hän siirtyi ranskalaisseura Lilleen. Ensimmäisellä kaudellaan hän pelasi Ligue 1:ssä 18 ottelua ja teki niissä yhden maalin. Mestarien liigassa hän pelasi kuusi ottelua. Kaudella 2020–2021 hän pelasi 32 liigaottelua, joissa hän teki seitsemän maalia, ja voitti mestaruuden. Eurooppa-liigassa hän teki kahdeksassa ottelussa seitsemän maalia ja oli liigan paras maalintekijä. Maaleistaan kolme hän teki lokakuussa vierasottelussa Sparta Prahaa vastaan ja kolme vierasottelussa AC Milania vastaan kaksi viikkoa myöhemmin.
Yazıcı pelasi Turkin alle 19- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa Turkin A-maajoukkueessa kesäkuussa 2017 MM-karsintaottelussa Kosovoa vastaan. Kesäkuun 5. päivään 2021 mennessä hän on pelannut 31 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin, syyskuussa 2019 EM-karsintaottelussa Moldovaa vastaan.
Viper
Viper voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Sincan
Sincan on piirikunta Turkin Ankaran maakunnassa ja Ankaran kaupungissa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Sincanin väkiluku oli 535 637.
Vladimir Nikolajev
Vladimir Nikolajev voi viitata seuraaviin henkilöihin:
Kuonokoppa
pienoiskuva|[[Koira kuonokoppa päällään.]] Kuonokoppa on eläimen suun tai turvan päälle laitettava esine, joka estää eläintä avaamasta suutaan. Yleisimmin kuonokoppia käytetään koirilla, jotta ne eivät voisi purra tai haukkua. Kuonokopat valmistetaan yleensä muovista ja niissä on laajoja aukkoja hengittämistä varten. Hevosten kuonokoppia käytetään yleensä niiden liiallisen syömisen tai vierasesineiden pureskelemisen rajoittamiseen.
Koirilla kuonokoppia voidaan käyttää myös vähentämään haavojen nuolemista tai estämään myrkyllisten asioiden syöminen. Kuonokoppaa käytetään myös erilaisilla kilpailu- ja työkoirilla.
Hjalmar Mäkelä
August Jalmar (Hjalmar) Mäkelä (20. maaliskuuta 1891 Masku – 5. toukokuuta 1964 Turku) oli suomalainen pyöräilijä ja liikemies.
Mäkelä voitti pyöräilyssä kuusi TUL:n mestaruutta. Hän oli vuonna 1919 nopein 5, 10 ja 30 kilometrin matkoilla. Hän voitti myöhemmin vielä 30 kilometrin kilpailun vuosina 1923–1925. Mäkelä kuului aluksi Raision Kuulaan ja sen jälkeen Turun Urheiluliittoon. Hän edusti vuonna 1919 Turun Weikkoja ja 1920-luvulla Maarian Kisa-Veikkoja. Wienin työläisolympialaisissa vuonna 1931 Mäkelä sijoittui viidenneksi 10 km rata-ajossa, yhdeksänneksi 10 km maantieajossa ja 11:nneksi 50 km katuajossa. Mäkelän kovin kilpailija Suomessa oli hänen kaksoisveljensä Kustaa Ilmari Mäkelä (1891–1976), joka myös oli moninkertainen TUL:n mestari 1910- ja 1920-luvuilla. Hjalmar Mäkelä toimi seuran pyöräilyvalmentajana, tuomari- ja toimitsijatehtävissä ja pyöräilyseura Turun Pyöräilijät ry:n puheenjohtajana. Mäkelän pyöräilyura kesti yli 25 vuotta. Hän aloitti vuonna 1913 ja lopetti vasta 1939.
Mäkelä asui Korppoossa 1920- ja 1930-luvuilla, jossa toimi kauppiaana. Suomenkielinen Mäkelä muutti ruotsinkieliseen Korppooseen Turusta. Mäkelä rakennutti vuonna 1935 Korppoon suurimman, myöhemmin Pirtulinnaksi kutsutun talon, vuonna 1932 oman pyörävelodromin sekä hankki urheiluauton ja Korppoon ensimmäisen Ford-merkkisen linja-auton, jolla hän liikennöi 1937–1939. Korppoon pyörävelodromi oli käytössä vuoteen 1939 saakka ja se purettiin 1945. Pirtulinnaksi kutsuttu talo on säilynyt. Talo oli puolustusvoimain käytössä 1940-luvulta 1970-luvulle ja nykyisin siinä toimii ravintola. Mäkelä asetettiin konkurssiin vuonna 1939 ja huomattava osa hänen ja puolisonsa Hilja Hilma Mäkelän omaisuutta myytiin pakkohuutokaupoilla vuonna 1940. Mäkelä muutti myöhemmin Turkuun, jossa hän kuoli. Mäkelä haudattiin Turun hautausmaalle.
On arveltu, että Mäkelä hankki osan omaisuuttaan pirtun salakuljettajana. Mäkelä avusti myös köyhiä korppoolaisia joululahjoilla. Mäkelä ei koskaan jäänyt kiinni salakuljetuksesta vaan ainoastaan laittoman radiolähettimen hallussapidosta. Hjalmar Mäkelän kaksoveli Ilmari taas tunnettiin 1920-luvulla Turun kuuluisimpana pirtun salakuljettajana, "Pirtu-Mäkelänä". . Ilmari myös tuomittiin salakuljetuksesta. Ilmari Mäkelä vietti myöhemmin vapaa-aikaansa helluntaiseurakunnassa.
Nessa (nimi)
Nessa on englantilainen naisen etunimi. Se on lyhentymä Agnes-nimen variantista Agnessa. Lähtömuotona on kreikan kielen sana (h)agnos, joka tarkoittaa ’siveää’ tai ’puhdasta’. Nessa voi olla myös Vanessan lyhentymä, iirinkielinen nimi (vrt. Neassa) sekä juutalainen nimi (mahdollisesti heprean sanasta nes ’ihme’).
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on lokakuuhun 2021 mennessä tilastoitu noin 110 Nessa-nimistä naista. Heistä suurin osa on syntynyt 2000- tai 2010-luvulla.
Nessalla ei ole nimipäivää almanakassa.
Aleksi Toivonen
Aleksi "The Giant" Toivonen (s. 20. lokakuuta 1991) on uransa lopettanut suomalainen ammattilaisvapaaottelija, joka kilpaili Aasian johtavassa ONE Championship -vapaaotteluorganisaatiossa. Hän on brasilialaisen jiu-jitsun kolminkertainen No-gi Euroopanmestari. Toivonen oli toinen suomalainen Toni Taurun jälkeen, joka otteli ONE Championship -organisaatiossa. Toivonen joutui lopettaamaan uransa syksyllä 2021 nivelrikon vuoksi.
Kamppailu-ura
Aleksi Toivonen aloitti kamppailulaji harrastuksensa 6-vuotiaana japanilaisella budōlaji Taidōlla. Teini-iässä hän innostui brasilialaisesta jiu-jitsusta, jossa hän on voittanut muunmoassa SM-, finnish open-, Rome International Open-, sekä EM-kultaa. Hänellä on musta vyö brasilialaisessa jiu-jitsussa.
Amatöörivapaaottelu-ura
Ennen ammattiuraansa vapaaottelussa, Toivonen kerkesi otella 8 ottelua amatöörinä. Amatööriuran ainoa tappio tuli maailman mestaruusturnauksessa 2014, yhdysvaltalaista Jose Torresia vastaan, joka eteni turnauksen voittajaksi. Toivonen saavutti kaksi vapaaottelun suomenmestaruutta amatöörinä.
Ammattilaisuran alku / Cage MMA Finland
Toivonen teki ammattilaisdebyyttinsä lokakuussa 2015, Turussa järjestetyssä Fight Night Finland -otteluillassa. Toisen ammattiottelunsa hän otteli saman promoottorin tapahtumassa, kuukautta myöhemmin Karkkilassa. Toivonen selviytyi molemmista otteluista lyömättömänä.
22. maaliskuuta 2016 suomalainen ammattivapaaotteluorganisaatio Cage MMA Finland tiedotti Toivosen liittyneen Cagen sopimusottelijatiimiin. Toivonen teki Cage debyyttinsä 13. toukokuuta 2016 Cage 35 -tapahtumassa, jossa hän kohtasi voitokkaasti italialaisen Nicolai Turcanin.
ONE Championship
20. Tammikuuta hän muutti Singaporeen, jossa harjoittelee Evolve MMA -kamppailusalilla. Salilla harjoittelee ja valmentaa useita maailmanhuippuja, kuten entiset UFC-mestarit Demetrious Johnson, Miesha Tate ja Rafael dos Anjos, sekä useita One Championship -mestareita, kuten Angela Lee, Roger Gracie, Christian Lee ja thainyrkkeily-legenda Sam-A Gaiyanghadao.
Toivonen otteli One Championship debyyttinsä Malesian Kuala Lumpurissa, One Championship: Masters of Destiny -tapahtumassa japanilaista Akihiro "Superjap" Fujisawaa vastaan. Toivonen voitti ottelun ensimmäisessä erässä takakuristuksella.
Toisen One Championship ottelunsa Toivonen otteli organisaation kotiareenalla Singapore Indoor Stadiumilla, One Championship: Reign of Dynasties -tapahtuman toisessa pääottelussa. Toivosen vastustajana oli One Championshipin kärpässarjan 5. rankattu ottelija, australialainen Reece "Lightning" Mclaren. Ottelussa Toivonen koki ammattiuransa ensimmäisen tapion. Mclaren onnistui potkaisemaan Toivosta oikealla polvellaan, suoraan sisuspunokseen. Isku vei Toivosen mattoon, jolloin tuomari ryntäsi jo keskeyttämään ottelua. Mclaren ehti kuitenkin iskeä Toivosta vielä kerran nyrkillä. Ottelun jälkeisessä haastattelussa australialainen pahoitteli ottelun viimeistä lyöntiään, maassa makaavaan vastustajaansa.
Pietro Mennea
Elämäkerta
Mennea aloitti kansainvälisen uransa 1971, jolloin hän osallistui yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuihin saavuttaen EM-pronssia 4 × 100 metrin viestijuoksussa. Vuoden 1974 yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa Roomassa Mennea voitti 200 metriä kotiyleisönsä edessä sekä tuli toiseksi 100 metrillä ja 4 × 100 m viestissä. Vuoden 1978 EM-kilpailuissa Prahassa hän voitti kultaa sekä 100:lla että 200 metrillä.
Olympialaisissa hän voitti pronssia 200 metrillä Münchenissä 1972, ja kultaa Moskovassa 1980. Montrealissa 1976 hän selvisi 200 metrillä neljänneksi, vaikka oli harkinnut poisjääntiä koko kisoista. . Pikaviestissä hän sijoittui Italian joukkueen mukana kuudenneksi. Moskovan kisoissa Mennea karsiutui 100 metrillä välierissä, mutta voitti 200 metriä ajalla 20,19. 100 metrin voittaja Allan Wells hävisi kahdella sadasosalla. Pikaviestijoukkuetta Italialla ei ollut, mutta pitkässä viestissä Mennea ankkuroi Italian pronssille.
Vuonna 1979 Mennea osallistui opiskelijoiden maailmanmestaruuskilpailuihin Mexico Cityssä. Hän juoksi ohuessa ilmanalassa maailmanennätyksen 19,72, jonka rikkoi vasta Michael Johnson vuonna 1996.
Jo kerran uransa lopettanut Mennea teki paluun vuoden 1982 EM-kisoihin Italian 4 × 400 metrin viestijoukkueessa sijoittuen kuudenneksi. Hän otti osaa myös yleisurheilun ensimmäisiin MM-kisoihin Helsingissä 1983 saavuttaen pronssia 200 metrillä ja hopeaa pikaviestissä. Seuraavana vuonna hän kilpaili neljännen kerran peräkkäin olympialaisten 200 metrin finaalissa sijoittuen seitsemänneksi.
Los Angelesin kisojen jälkeen Mennea vetäytyi kilparadoilta, mutta teki vielä kerran paluun ottaen osaa Soulin olympialaisiin. Mennea selvisi jatkoon 200 metrin ensimmäisistä alkueristä, mutta ei ilmestynyt lähtöviivalle toisiin alkueriin.
Mennea voitti universiadeissa kultaa 100 metrin juoksussa vuonna 1975 sekä 200 metrin juoksussa vuosina 1973, 1975 ja 1979. Hän voitti Italian mestaruuden 100 metrillä vuosina 1974, 1978 ja 1980 sekä 200 metrillä ennätykselliset 11 kertaa vuosina 1971–1974, 1976–1980 ja 1983–1984.
Muistokirjoituksissa on todettu hänen myöntäneen kasvuhormonikokeilun aikana, jolloin se ei vielä ollut kiellettyä. Uransa jälkeen Mennea suoritti poliittisen tieteen, juridiikan ja kirjallisuuden yliopistotutkinnon sekä oli Euroopan parlamentin jäsen vuosina 1999–2004.
21. maaliskuuta 2013 Mennea kuoli sairaalassa parantumattomaan sairauteen.
Rooman Golden Gala 6. kesäkuuta on Pietro Mennean muistokilpailu. Rooma-Milano - väliä vuonna 2014 aloittanut luotijuna kantaa Pietro Mennean nimeä.
Juan Burgueño
Juan Burgueño Pereira (4. helmikuuta 1923 - 21. syyskuuta 1997 ) oli uruguaylainen jalkapalloilija, joka pelasi hyökkääjänä.
Francisco Xavier
thumb|250px|Francisco Xavier.
Francisco Xavier kanonisoitiin eli julistettiin pyhimykseksi vuonna 1622.
Vladimir Nikolajev (säveltäjä)
Vladimir Arkadjevitš Nikolajev (s. 15. joulukuuta 1953 Mykolajiv, Ukraina) on venäläinen säveltäjä. Hänen tuotantoonsa kuuluu enimmäkseen orkesteri- ja kamarimusiikkiteoksia, joita on esitetty Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa.
Nikolajev opiskeli sävellystä Aleksandr Tšugajevin johdolla Gnesin-musiikkiakatemiassa Moskovassa ja valmistui vuonna 1981. Hän täydensi opintojaan Tšugajevin johdolla Tšaikovski-konservatoriossa vuosina 1983–1985. Nikolajev sai vuonna 1991 neljännen palkinnon Varsovan Witold Lutosławski -kilpailussa konsertollaan orkesterille sekä vuonna 1992 Lili Boulangerin muistosäätiön palkinnon Bostonissa kolmella eri teoksellaan.
Liuskateurikka
Liuskateurikka (Teucrium botrys) on huulikukkaiskasveihin kuuluva kasvilaji. Se on yksivuotinen haarovavartinen pysty ruoho, joka kasvaa 10–30 senttimetriä korkeaksi. Lehdet ovat kahteen kertaan pariliuskaiset. Kukan teriö on 1–2 cm pitkä, vaalean sinipunainen, hienokarvainen. Teriö on ylähuuleton ja sen alahuuli on viisiliuskainen, keskimmäinen liuska on selvästi suurin. Liuskateurikka esiintyy alkuperäisenä Keski- ja Etelä-Euroopassa. Se kasvaa myös harvinaisena tulokkaana Ruotsissa Gotlannissa.
Lynn Knippenborg
Lynn Knippenborg (s. 7. tammikuuta 1992 Winterswijk) on alankomaalainen käsipalloilija. Hän on pelannut Alankomaiden maajoukkueessa vuodesta 2012 alkaen 98 ottelua ja tehnyt niissä 123 maalia. Hän on saavuttanut MM-kilpailuissa hopeaa vuonna 2015 ja pronssia vuonna 2017  sekä EM-kilpailuissa hopeaa vuonna 2016  ja pronssia vuonna 2018.
Knippenborg on seuratasolla pelannut kotimaansa Dalfsen Handbal -seuran lisäksi Norjassa Vipers Kristiansandissa vuosina 2014–2016, Saksassa Buxtehuder SV:ssä 2016–2018 ja Tanskassa TTH Holstebrossa 2018–2019.
Katri Kalpala
Katri Johanna Kalpala (s. 29. syyskuuta 1976 Helsinki) on suomalainen rytminen voimistelija. Hän kilpaili Atlantan olympialaisissa 1996 ja sijoittui henkilökohtaisen kilpailun karsinnassa 34:nneksi. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän sijoittui joukkuekilpailussa 12:nneksi vuonna 1992 sekä henkilökohtaisessa kilpailussa 42:nneksi vuonna 1993 ja 31:nneksi vuonna 1995. Euroopan-mestaruuskilpailuissa hän sijoittui joukkuekilpailussa kahdeksanneksi vuosina 1992 ja 1993 sekä henkilökohtaisessa kilpailussa 29:nneksi vuonna 1994 ja 18:nneksi vuonna 1996. Hän voitti Pohjoismaiden-mestaruuden vuonna 1994. Hän voitti neliottelun Suomen-mestaruuden vuosina 1994–1996 sekä useita mestaruuksia eri välineillä. Hän edusti seuratasolla Elannon Iskua.
Katri Kalpalan isä Asmo Kalpala toimi Tapiola-ryhmän pääjohtajana ja isoisä Osmo Kalpala voitti kolme kertaa Jyväskylän suurajot alppihiihtäjänä olympialaisissakin kilpailleen veljensä Eino Kalpalan kanssa.
Mihail Južnyi
Mihail Mihailovitš Južnyi (, s. 25. kesäkuuta 1982 Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen tennispelaaja. Hän on 183-senttinen, oikeakätinen ja 73-kiloinen pelaaja, joka aloitti ammattilaisuransa vuonna 1999. Hän on elokuuhun 2012 mennessä ansainnut rahaa yli 9,5 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Hän on korkeimmillaan ollut miesten maailmanlistan kahdeksas. Hän on urallaan voittanut kahdeksan kaksinpeliturnausta, ja pelaamistaan kaksinpeleistä hän on voittanut 390 ja hävinnyt 281 (tilanne 13.8.2012). Nelinpelissä hän on voittanut kahdeksan turnausta, viimeksi helmikuussa 2012.
Maailman huipputasolla Južnyi tuli tunnetuksi pelatessaan itsensä vuoden 2006 viimeisessä Grand Slam -turnauksessa, Yhdysvaltain avoimissa välieriin asti häviten tuolloin Andy Roddickille erin 6–7(5), 6–0, 7–6(3) ja 6–3. Puolivälierissä hän voitti maailmanlistan kakkosen Rafael Nadalin erin 6–3, 5–7, 7–6(5) ja 6–1.
Ensimmäisen turnausvoittonsa Južnyi saavutti Stuttgartissa vuonna 2002 ja toisen Pietarissa vuonna 2004. Vuonna 2007 hän voitti Rotterdamin tennisturnauksen ja pääsi myös Dubain turnauksen loppuotteluun, mutta hävisi Roger Federerille erin 6–4, 6–3. Tammikuussa 2008 hän voitti Chennain turnauksen kukistaessaan loppuottelussa Rafael Nadalin erin 6–0, 6–1. Australian avoimissa hän selviytyi puolivälieriin.
Vampyr
Vampyr on Dontnod Entertainmentin kehittämä ja Focus Home Interactiven julkaisema toimintaroolipeli. Se julkaistiin Microsoft Windowsille, PlayStation 4:lle ja Xbox Onelle 5. kesäkuuta 2018. Peli sijoittuu vuoden 1918 Lontooseen ja kertoo tarinan tohtori Jonathan Reidistä, joka on muuttunut vampyyriksi.
Vastaanotto
Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 7/10.
Koskisen perhe
Koskisen perhe oli Ari ja Vesa Koskelan luoma sarjakuvaperhe, jonka elämää saattoi seurata humoristisesta Pahkasika-lehdestä. Sillä tehtiin pilaa "ihanteellisten" ydinperheiden elämästä. Koskisen perhe kertoi keskiluokkaisesta ja hyvin uskonnollisesta suomalaisesta pikkuporvariperheestä. Perheeseen kuuluivat isä, äiti, tytär ja poika. Isä, ammatiltaan konttoritoimihenkilö, on ehdoton perheenpää, ja nuhteettomasti kasvatetut ja hyväkäytöksiset lapset ovat ilman muuta luokkansa parhaimpia oppilaita. Iltaisin Koskisen perhe syö aina juhlaillallisen saman pöydän ääressä ja käy jumalanpalveluksessa joka sunnuntai. Näiden sarjakuvien juonikaava on sellainen, että kaikki on täydellistä siihen saakka, kunnes Koskisten tielle osuu suuri skandaali - äidin rakastaja, isän alkoholiongelmat tai huono koulutodistus - ja onni särkyy. Lopussa kaikki kuitenkin paljastuu aina suureksi väärinkäsitykseksi tai ongelmat lakaistaan maton alle ja perheen elämä palaa jälleen vanhoihin uomiinsa.
Rupert Friend
Rupert Friend (s. 1. lokakuuta 1981 Oxfordshire, Englanti) on englantilainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten rooleistaan elokuvissa Hitman: Agent 47 ja Chéri.
Friend seurusteli aiemmin näyttelijä Keira Knightleyn kanssa. He tapasivat elokuvan Ylpeys ja ennakkoluulo kuvauksissa. Pari erosi joulukuussa 2010 seurusteltuaan viisi vuotta. Friend on ollut naimisissa Aimee Mullinsin kanssa toukokuusta 2016 asti.
Thurniaceae
Thurniaceae on Poales-lahkoon kuuluva yksisirkkaisheimo.
Heimon kasveilla on pönkkäjuuristo. Varret ovat pystyjä ja särmikkäitä. Lehdet ovat sahalaitaiset. Kukinto on mykerömäinen ja suojuksellinen tai hyvin runsashaarainen röyhy. Kukissa on viisi kukkalehtikiehkuraa, lyhyt, nahkea ja torvimainen kehä. Sikiäimessä on kolme tai useampia siemenaiheita ja vartalot ovat erillisiä ja pitkähaaraisia. Siemenissä on siemenvaippa eli arillus.
Heimon levinneisyysaluetta ovat Etelä-Afrikka ja Etelä-Amerikan Guayanan alue ja Amazonia. Lajeja on vain neljä kahdessa eri suvussa: Thurnia ja palmettikasvit (Prionium).
Arpaillargues-et-Aureillac
Arpaillargues-et-Aureillac on kunta Ranskan eteläosassa Gardin departementissa Occitanien alueella. Se sijaitsee noin 25 kilometriä Nîmesin kaupungista pohjoiseen.
pienoiskuva|vasen|Chateau d'Arpaillargues Paikallinen linna Chateau d'Arpaillargues on rakennettu 1700-luvulla. Linnassa asui aikoinaan Agoultin kreivitär Marie de Flavigny, joka oli kirjailija sekä säveltäjä Franz Lisztin muusa. Nykyään linna toimii hotellina.