cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Libyan toinen sisällissota
Historia
Marsalkka Haftar ja pääministeri Sarraj tapasivat helmikuussa 2017 Kairossa, mutta Turkin ja Venäjän painostuksesta huolimatta sopimukseen ei päästy. Maaliskuussa GNA:ta tukevat Benghazin prikaatin valtasivat Sidran lahden öljyntuotantolaitokset Tobrukin Libyan kansalliselta armeijalta. Libyan kansallisarmeija tunkeutui Etelä-Libyaan vuoden 2019 alussa.
John Locke
Aiheesta muualla
Ensyklopedia-artikkeleita:
Libyan toinen sisällissota
Historia
Haftar aloitti hyökkäyksen huhtikuussa 2019 Tripolin valloittamiseksi, mutta tuloksetta. Tulitauko sovittiin tammikuussa 2020. Turkki lähetti joukkoja GNA-hallinnon tueksi. Turkin lennokit pysäyttivät Haftarin kansallisarmeijan joukkojen etenemisen. Venäjä veti Haftaria tukeneet Wagner-yhtiönsä palkkasotilaat pois etulinjasta toukokuussa 2020.
John Locke
Aiheesta muualla
Teoksia:
Libyan toinen sisällissota
Historia
Hallitus ja Libyan kansallinen armeija sopivat 23. lokakuuta 2020 YK:n välityksellä tulitauosta. Libyassa on myös tarkoitus järjestää vaalit vuoden 2021 joulukuussa.
John Locke
Aiheesta muualla
Artikkeleita:
Planet Hulk (sarjakuva)
Planet Hulk on tarina, jota julkaistiin Marvel Comicsin The Incredible Hulk -sarjakuvalehdessä huhtikuusta 2006 kesäkuuhun 2007. Tarinassa kun muut supersankarit ovat lähettäneet Hulkin pois Maasta, Hulk päätyy vieraalle planeetalle, joka hänen täytyy vapauttaa ilkeän keisarin otteesta päästäkseen takaisin Maahan kostamaan kohtalonsa.
Edeltävät tapahtumat
Gammapommin seurauksena Hulk villiintyi ja aiheutti tuhoa Las Vegasissa. Tämän johdosta Illuminati toteaa, että on liian vaarallista antaa Hulkin jäädä Maahan. He huijaavat hänet Maan kiertoradalle tuhoamaan vihollisten satelliitin, mutta lähettävätkin hänet sukkulalla pois Maan aurinkokunnasta. Tarkoitus oli lähettää Hulk jollekin rauhanomaiselle planeetalle, mutta sukkula päätyykin madonreikään.
Planet Hulk
Hulkin kuunneltua Illuminatin nauhoitteet, joissa nämä selittivät syyn tekoonsa, sukkula tekee pakkolaskun planeetalle nimeltä Sakaar. Pakkolasku heikensi Hulkia niin paljon, että häneen asennettiin tottelevaisuuslevy ja hänet otettiin orjaksi. Planeetan hallitsija, Punainen Kuningas, pakottaa Hulkin osallistumaan gladiaattoritaisteluihin.
Hulk liittoutuu kuuden muun gladiaattorin: Miekin, nimettömän Brood-rodun edustajan, Elloe Kaifin, Lavin Skeen, Hiroimin ja Korgin kanssa. Hulkista tulee erittäin suosittu ja kapinaliset yrittävät taivutella hänet puolelleen. Hulk kieltäytyy, mutta Elloe liittyy kapinallisiin ja seuraavassa gladiaattoriottelussa Lavin Skee saa surmansa.
Muiden gladiaattoreiden oltua lähellä vapautensa voittamista, Punaisen Kuninkaan luutnantti Caiera järjestää heidät otteluun Hopeasurffaria vastaan. Ottelun aikana Hopeasurffari vapautuu orjuudesta, kun Hulk rikkoo hänen tottelevaisuuslevynsä, minkä jälkeen Surffari rikkoo kaikkien areenalla olevien orjien levyt. Poistuessaan Sakaarista, hän tarjoutuu viemään Hulkin Maahan, mutta Hulk päättää jäädä.
Hulk joukkoineen hyökkää Punaisen Kuninkaan kaupunkiin ja kohtaa tämän kaksintaistelussa. Punainen Kuningas kukistetaan ja Hulkista tulee Sakaarin uusi hallitsija. Caierasta tulee Hulkin vaimo ja he onnistuvat solmimaan rauhan useiden riitaantuneiden osapuolten välille. Caiera odottaa myös lasta Hulkille.
Sukkula, jolla Hulk saapui Sakaariin, muutetaan monumentiksi. Mutta sukkulan itsetuhomekanismi aktivoituu ja aiheuttaa valtavan räjähdyksen. Koko kaupunki tuhoutuu ja Caiera saa surmansa. Hulk syyttää Kostajia tapahtuneesta ja päättää liittolaisineen tehdä hyökkäyksen Maahan.
Jälkitapahtumat
Hulkin ja hänen tovereidensa hyökkäyksestä Maahan kerrotaan sarjakuvassa World War Hulk. Sarjakuva Son of Hulk puolestaan kertoo kuinka Hulkin eloonjääneet pojat Skaar ja Hiro-Kala korjaavat Sakaarin kärsimät tuhot.
Lasse Kreikassa
Lasse Kreikassa (Sune i Grekland – all inclusive) on Hannes Holmin ohjaama ruotsalainen lastenelokuva vuodelta 2012. Se perustuu Anders Jacobssonin ja Sören Olssonin samannimiseen lastenkirjaan (Otava 2013). Se sai Ruotsissa paljon katsojia, mutta ainakin Suomessa tyrmääviä arvosteluja.
Juoni
Anderssonin perhe lähtee kerrankin Hyttysmetsään suuntautuvan matkailuautoloman sijasta kesälomalle Kreikkaan. Siellä perhettä koettelee sarja katastrofeja: varhaisnuori Lasse huomaa hukanneensa taitonsa hurmata tyttöjä, pikkuveli Håkan Bråkan inhoaa tenavakerhon Julle-peikkoa ja äidin hermot kiristyvät isän huomatessa, että matka on “all inclusive”.
Vastaanotto
Helsingin Sanomien Leena Virtasen mielestä elokuva on karmeaa hössötystä alusta loppuun. Helsingin Uutisten Teija Varis näkee elokuvan heikoimpana lenkkinä käsikirjoituksen, jonka ontuessa ontuvat myös kaikki muut osa-alueet. Häntä oudoksuttavat myös koko perheen elokuvan jatkuva ilkeily, kiusaaminen ja seksiaiheet. Film-O-Holic.com-elokuvasivuston Juha Rosenqvistin mielestä Lasse Kreikassa on suomenkielistä jälkiäänitystä myöden harvinaisen huono elokuva: ”Koko perheen elokuvaksi se on jopa katsomiskelvoton. Omaa jälkikasvuani en veisi elokuvaa katsomaan missään mielenhäiriössä.”
Elokuva sai Ruotsissa yli 600 000 katsojaa. Se sai seuraavana vuonna jatko-osan Lasse autolomalla (Sune på bilsemester, 2013), jossa perhe matkaa matkailuautolla Itävallan Tiroliin. Varhaisempi samaan kirjasarjaan perustuva elokuva on Lassen kesäloma (Sunes sommar, 1993).
Don Tapscott
Don Tapscott (s. 1947) on kanadalainen konsultti, kirjoittaja ja kansainvälisesti tunnettu puhuja, joka on erikoistunut liiketoimintastrategioihin ja organisaatiomuutokseen. Hän on kirjoittanut alaltaan useita kirjoja ja toimii perustamansa New Paradigm -nimisen yrityksen johtajana. Häntä pidetään eräänä merkittävimmistä kanadalaisista liike-elämän media-auktoriteeteista. Tapscott on nimitetty kunniatohtoriksi kahdessa kanadalaisessa yliopistossa.
Kirjallinen tuotanto
Tapscott on kirjoittanut, toimittanut, sekä ollut kanssakirjoittajana 11 kirjassa, jotka käsittelevät enimmäkseen teknologian merkitystä liiketoiminnassa ja organisaatiomuutoksessa. Hänen vuonna 2006 ilmestynyt kirjansa (yhdessä Anthony Williamsin kanssa) nimeltä Wikinomics: How Mass Collaboration Changes Everything pääsi useille bestseller-listoille ja valittiin muun muassa kuuden Financial Timesin ja Goldman Sachsin valitseman Business book of the year -ehdokkaan joukkoon vuonna 2007. Myös monet hänen aiemmista kirjoistaan ovat nousseet liike-elämän kirjojen bestseller-listoille.
Kirjojensa lisäksi hän on kirjoittanut useita lehtiartikkeleita alaltaan sanomalehtiin ja liike-elämän aikakauslehtiin. Hän on toiminut myös enRoute-lehden kolumnistina.
Uusi päivä – 2. esityskausi (2011–2012)
==Jaksot ==
V-Cord
V-Cord on Sanyon kehittämä videonauhurijärjestelmä. Se suunnattiin ensisijaisesti kotitalouksien käyttöön. V-Cord esiteltiin vuonna 1972 ja poistettiin markkinoilta 1970-luvun lopussa. Sanyon lisäksi järjestelmän nauhureita valmisti Toshiba.
V-Cord II oli aikanaan varsin edistyksellinen: siinä on kaksi tallennusnopeutta, pysäytyskuva ja hidastustoiminto. Koska V-Cord ei menestynyt kaupallisesti, Sanyo alkoi valmistaa Betamax-järjestelmän nauhureita 1977. Sanyo markkinoi valmistamiaan Beta-nauhureita nimellä Betacord. Myös Toshiba siirtyi Betamaxiin, ja kumpainenkin valmistaja vaihtoi VHS-järjestelmään Betamaxin väistyttyä markkinoilta.
Jaava
Jaava (jaavaksi ꦗꦮ, Jawa; ) on Indonesiassa sijaitseva saari, joka kuuluu Isojen Sundasaarten saaristoon. Pinta-alaltaan Jaava on 132 000 neliökilometriä. Saaren pohjoispuolella on Jaavanmeri ja eteläpuolella Intian valtameri. Lännessä kapea Sundasalmi erottaa sen Sumatran saaresta, ja idässä lähin saari on Pieniin Sundasaariin kuuluva Bali, jonka erottaa Jaavasta kapea Balinsalmi.
Jaava on Indonesian viidenneksi suurin ja koko maailman 13. suurin saari. Saarella on asukkaita on arviolta 145 miljoonaa, ja väestötiheys on 1 121 ihmistä/km². Jaava on väkiluvultaan maailman suurin saari. Jaavalla asuu yli puolet Indonesian väestöstä.
Sijainti
Jaava sijaitsee Isojen Sundasaarten saaristossa, jonka se muodostaa Sumatran Borneon ja Sulawesin saarten kanssa. Jaava on saarista eteläisin ja pinta-alaltaan pienin. Saarten väliin jää Jaavanmeri, josta muodostuu näin Indonesian sisämeri. Itä-länsi suunnassa saaren pituus on noin tuhat kilometriä ja pohjois-etelä suunnassa noin 200 kilometriä. Saaren pinta-ala on noin 132 000 km2.
Kallioperä ja pinnanmuodot
Jaava sijaitsee laattatektonisesti Euraasian laatan ja Indo-Australian laatan saumakohdassa, paikassa jossa Jaavan saari on vajoamassa Indo-Australian laatan alle. Mannerlaattojen saumakohdassa sijaitseva Jaava on vulkaanisesti hyvin aktiivinen ja saarella sijaitsee yli sata tulivuorta, joista noin neljäkymmentä on aktiivisia. Itä-länsi suunnassa kulkeva vuorijono muodostaa saaren selkärangan. Korkein tulivuori on 3 676 metriä korkea Semeru. Aktiivisin tulivuori saarella on Merapi, joka purkautuu 5-10 vuoden välein.
Tuliperäinen maa on hyvin hedelmällistä ja Jaavan saari on maailman tuottoisampia riisinviljelyalueita. Monet maanviljelijät ovat perustaneet viljelyksiä niin korkealle Merapivuoren rinnettä kuin suinkin mahdollista, silläkin uhalla että vuori saattaa purkautua minä hetkenä hyvänsä. Tulivuorten ketju on lähempänä saaren etelärannikkoa kuin pohjoista, minkä johdosta pohjoisrannikolla alangot ja jokitasangot ovat laajempia. Suurin jokitasanko on Itä-Jaavalla sijaitsevien Solo- ja Brantas -jokien suistossa. 600 km pitkä Solo on myös saaren pisin joki. Muita merkittäviä jokia ovat Jakartan läpi virtaava Ciliwung, sekä Länsi-Jaavan Tarum ja Manuk -joet sekä Keski-Jaavan Serang ja Serayu. Joet virtaavat läpi laajojen tasankojen ja niiden tuoman mudan ansiosta vesistöalueet ovat laajasti viljeltyjä. Saaren etelärannikolla joet ovat lyhyitä.
Ilmasto
Jaava sijaitsee noin tuhat kilometriä päiväntasaajan eteläpuolella, ja saarella vallitsee trooppinen ilmasto. Trooppiselle alueelle tyypillisesti Jaavalla on kaksi vuodenaikaa, sadekausi lokakuusta huhtikuuhun ja kuiva kausi toukokuusta syyskuuhun. Saaren länsipuolisko on itäosia kosteampi ja vuoristoisilla seuduilla sadetta saadaan enemmän. Parahyanganin ylängöllä Länsi-Jaavalla sadetta saadaan 4 000 mm vuodessa, kun Itä-Jaavan pohjoisrannikolla sataa 900 mm vuodessa. Keskilämpötila saarella on 22–29 °C, ja ilmankosteus on 75 %. Saaren pohjoisosa on keskiosia kuumempi, keskimäärin pohjoisosassa on kuivana kautena 34 °C.
Jakartan alueella sadekausi on huipussaan tammi-helmikuussa, jolloin sataa 350 mm kuukaudessa. Sadekaudella Jakartassa koetaan yleensä tulvia. Kuivana kautena elokuussa sadetta saadaan 30 mm kuukaudessa. Jakartassa vuoden keskilämpötila on 29 °C, kuivana kautena syys-lokakuussa lämpötila voi nousta 40 asteeseen.
Luonto
Luonnollisen kasvuston ja elämistön suhteen Jaava on maailman rikkaimpia ja monipuolisimpia alueita. Trooppisella vyöhykkeellä sijaitsevalla Jaavalla kasvaa luonnollisesti trooppista sademetsää. Saarella on kuitenkin jälkellä sademetsiä enää 10 000 hehtaaria. Jaavan saaren vuotuinen metsäkato on pienempi kuin muilla Indonesian saarilla, johtuen siitä että Jaavalla sademetsää ei ole enää paljon jäljellä. Luonnollisesti saarella kasvaa erilaisia metsätyyppejä, johtuen kausiluonteisista eroista sademäärissa. Jaavan metsiä ei hallitse mikään yksittäinen kasviheimo. Yleisiä lajeja ovat leipäpuut, mulperikasvit ja huppukukkakasvit. Korkeimmiksi Jaavan metsissä saattavat kasvaa palmyrapalmut ja coryphapalmut.
Jaavalla elää yli 350 lintulajia ja 101 nisäkäslajia. Tunnetuimpia eläinlajeja on äärimmäisen uhanalainen jaavansarvikuono, joita elää enää ainoastaan Ujung Kulonin kansallispuistossa saaren länsiosassa. Muita Jaavalla tavattavia uhanalaisia nisäkäslajeja ovat muun muassa hopeagibboni, jaavansureli, kalastajakissa, vuorisusi, käsnäsika, bantengi, hidaslori, keltakurkkunäätä ja jaavanleopardi.
Kulttuurimaantiede
thumb|250px|right|Jaavan kartta Jaavan saarella sijaitsee neljä Indonesian provinssia, Banten, Länsi-Jaava, Keski-Jaava ja Itä-Jaava, sekä Yogyakartan erityishallintoalue ja Jakartan pääkaupunkialue. Jaavan ja Indonesian suurin kaupunki on pääkaupunki Jakarta. Kaupungissa asuu 9,5 miljoonaa ihmistä ja koko suurkaupunkialueen Jabodetabekin alueella asuu 30 miljoonaa ihmistä. Muita Jaavalla sijaitsevia yli miljoonan asukkaan kaupunkeja Jabodetabekin ulkopuolella ovat 2,3 miljoonan asukkaan Surabaya ja 1,7 miljoonan Bandung.
Esihistoria
Jaavan saarelta löydettiin ensimmäisen kerran muinaisia ihmisfossiileja vuonna 1891, Itä-Jaavan Solojoen varrelta. Yleisesti jaavanihmisenä tunnetun homo erectus -ihmislajin edustajien on oletettu saapuneen saarelle kävellen, noin 1,7 miljoonaa vuotta sitten. Todennäköisesti Sumatra, Borneo ja Jaava olivat tällöin yhteydessä mantereeseen, sillä pleistoseenikaudella merenpinta oli alempana kuin nykyään. Myöhemmin saarelle saapunut homo sapiens syrjäytti homo erectus, on kuitenkin myös teorioita että lajit elivät rinnakkain ja lisääntyivät keskenään.
Jaavalaiset kuningaskunnat
Nykyiset jaavalaiset polveutuvat ihmisistä jotka muuttivat alueelle noin vuoden 4000 eaa. tienoilla, ja he harjoittivat riisin märkäviljelyä noin vuonna 2000 eaa. Jaavan asukkaat alkoivat käydä kauppaa muiden kansojen kanssa 200-luvulla jaa. kun nykyisen Intian suunnalta tulleet merenkävijät saapuivat Jaavalle. Nämä kontaktit edesauttoivat hindulaisuuden leviämistä ja varhaisten jaavalaisten kuningaskuntien syntyä. Mataramin kuningaskunta syntyi jaavalle 700-luvulla, ja se oli ensimmäinen poliittinen kokonaisuus saarella. 800-luvulla johtavaan asemaan saarella nousi Sailendra-dynastia, joka rakennutti Borobudurin buddhalaistemppelin. Hindulaisuus ja buddhalaisuus elivät saarella rinnakkain ja vastaava hindulainen temppelialue Prambanan syntyi alle vuosisata Borobudurin jälkeen.
Mataramin kuningaskunta lopulta kukistui 1000-luvulla, luultavasti sumatralaisen Srivijayan hyökättyä Jaavalle. Jaavalainen prinssi Airlangga perusti Jaavalle uuden kuningaskunnan Kahuripanin, jonka hän jakoi kahtia kahdelle pojalleen, ja vuonna kuningaskunta jakautui idän Janggalan ja lännen Kedirin kuningaskuntiin vuonna 1045. Valtioista Kediri oli hallitsevampi ja Janggala jäi sen varjoon. Valtiot yhdistyivät jälleen vuonna 1117. Länsi-Jaavalla kukoisti myös Sundan kuningaskunta 600-luvulta lähtien.
Vuonna 1222 syntyi Singhasarin kuningaskunta Janggalan kuningaskunnan rippeistä. Sen kuninkaaksi noussut Ken Angrokin johtama armeija päihitti taistelussa Kedirin kuninkaan johtaman armeijan ja Singhasari nousi johtavaksi kuningaskunnaksi Jaavalla. Singhasarin valtakautta ei kestänyt kauan, sen olemassaolo loppui vuonna 1292 kun sen viimeinen kuningas Kertanegara murhattiin Kedririn kapinoidessa Singhasaria vastaan. Tätä ennen Kertanegara oli kieltäytynyt maksamasta vasalliveroa Kublai-Kaanin johtamalle mongolivaltakunnalle, ja mongolit olivat jo matkalla Jaavalle Kertanegaran rankaisemiseksi.
Kertarajasan vävy Kertarajasa pakeni Kedirin kapinaa Majapahitiin, johon hän perusti uuden kuningaskunnan vuonna 1293. Hän liittoutui mongolien kanssa Kedirin kukistamiseksi ja Kedirin kukistuttua hän ajoi mongolit pois Jaavalta. Majapahit nousi Malaijien saariston hallitsevaksi kuningaskunnaksi, mutta myöskään sen valtakausi ei kestänyt kauan. 1400-luvulla maa ajautui sisäisiin valtataisteluihin ja sen hallitsemat alueet alkoivat itsenäistyä. 1400-luvulla voimistui myös Malakan niemimaalle syntyneen Malakan sulttaanikunnan vaikutus, jonka oli perustanut sumatralainen prinssi Paramesvara, tämän paetessa Majapahitien valloituksia mantereelle.
Islamin leviäminen
Malakasta käsin saaristoon levisi islam, ja Malakan voimistuessa Majapahit kävi yhä enemmän heikommaksi taloudellisen kilpailun jatkuessa Malakan kanssa. Monet satamakaupungit irtautuivat Majapahitin vallasta ja monet niistä siirtyivät islaminuskoon. Jaavan sulttaanikunnat Demak, Bantenin ja Gresik liittoutuivat Majapahitia vastaan ja lopullisesti Majapahit kukistui vuonna 1528 kun Demakin sulttaanikunta valloitti sen. Majapahit oli Jaavan viimeinen hindulais-buddhalainen kuningaskunta ennen islamin saapumista saarelle. Majapahitin kukistuttua sen kuningashuone pakeni Balille. Majapahitin kukistumisen myötä islam pääsi leviämään myös saaren itäosiin.
Demakin sulttaanikunta ei noussut saaren hallitsevaksi valtioksi, vaan 1500-luvun loppuun mennessä Mataramin sulttaanikunta oli vallannut hallintaansa Jaavan keski- ja itäosat. Länsiosia hallitsi Bantenin sulttaanikunta. Mataram ja Banten olivat Jaavan ainoat valtiot jotka kykenivät tekemään vastarintaa 1600-luvulla saapuneita hollantilaisia vastaan.
Hollantilaisvallan aika
1600-luvun alussa Jaavalle saapuivat hollantilaiset. Hollannin Itä-Intian kauppakomppania hankki alueita nykyisen Indonesian alueella osin sotilaallisin keinoin ja osin liittoutumalla paikallisten hallitsijoiden kanssa. Kauppakomppania valtasi Bantenin sulttaanikunnalta vuonna 1619 nykyisen Jakartan kaupungin alueen ja perusti sinne Batavian kaupungin. Batavian sijainti oli strategisesti tärkeä, sillä Bataviasta käsin hollantilaiset pystyivät kontrolloimaan Sumatran ja Jaavan välissä olevaa Sundasalmea, joka oli tärkeä merireitti Intian ja Kiinan välillä. Hollantilaiset perustivat pysyvän sotilastukikohdan Bataviaan ja linnoittivat kaupungin. Hollantilaisten tärkeimpiä vientituotteita Jaavalta olivat alun perin mausteet, myöhemmin myös sokeri ja kahvi. Hollantilaiset suosivat kiinalaisten muuttoa alueelle, sillä heihin luotettiin enemmän kuin paikallisiin asukkaisiin tai muslimeihin. Hollantilaisvallan alla Jaavalle syntyi merkittävä kiinalaisvähemmistö. Kiinalaiset kävivät saarella kauppaa, ja raskaammissa töissä käytettiin orjatyövoimaa. Hollantilaiset onnistuivat säilyttämään valtansa Jaavalla tekemällä yhteistyötä alueen alkuperäisten hallitsijoiden kanssa, eikä alueelle syntynyt hollantilaisvaltaa vastustavaa liittoumaa joka olisi pystynyt horjuttamaan kauppakomppanian valta-asemaa.
Hollantilaiset onnistuivat myös kylvämään eripuraa alueen sulttaanikuntien ja paikallishallitisijoiden välille. He sekaantuivat Mataramin sulttaanikunnan sisäisiin kiistoihin, jonka seurauksena Mataram jakaantui Yogyakartan ja Surakartan sulttaanikuntiin vuonna 1755, ja osia Mataramista liitettiin hollantilaisten hallitsemiin alueisiin. Vuonna 1808 hollantilaiset valtasivat Bantenin loputkin alueet sekaannuttuaan maan sisäisiin kiistoihin ja maa liitettiin Hollannin Itä-Intiaan.
1800-luvun alussa Hollanti joutui Napoleonin sodissa Ranskan miehittämäksi, ja Brittiläiset lähtivät Thomas Stamford Rafflesin johdolla miehittämään hollantilaisten hallitsemat alueet. Sotien päätyttyä Jaava palautettiin hollantilaisille ja vuonna 1824 brittiläiset ja hollantilaiset solmivat aluejaosta, jossa nykyisen Indonesian alueet jäivät Hollannin Itä-Intiaan ja brittivallan alle jäi Malakan niemimaa.
Brittien muodostama uhka Hollannin Itä-Intialle väistyi rauhansopimuksen myötä, mutta hollantilaiset kokivat kasvavaa vastustusta jaavalaisten taholta. Yogyakartan ensimmäinen sulttaani Hamengkubuwono I oli kyvykäs hallitsija, eikä hän noussut hallintokaudellaan 1755-1792 vastustamaan hollantilaisvaltaa. Hänen seuraajansa eivät enää olleet yhtä suopeita eurooppalaisia valloittajia kohtaan. Vuonna 1825 prinssi Diponegoro johti jaavan sotaa hollantilaisvaltaa vastaan. Hänen johtamansa kapinan tarkoituksena oli palauttaa saarelle islamin valta ja ajaa hollantilaiset pois Jaavalta. Sota muuttui sissisodaksi, jonka hollantilaiset saivat kukistettua vuonna 1830. Sodan jälkeen hollantilaiset veivät Jaavan kuningashuoneilta niiden hallitsemat alueet ja sulttaaneille jäi vain seremoniallinen rooli.
Hollantilaiset perustivat Jaavalle viljelyjärjestelmän, jossa paikalliset talonpojat pakotettiin kasvattamaan muun muassa kahvia, sokeria ja viljaa, jotka hollantilaiset myivät eteenpäin hyvällä voitolla. Jaavalaisille hollantilaisvallan aika oli valtava taakka, sillä paikalliset maanviljelijät olivat käytännössä pakkotyötä tekeviä maaorjia. Hollantilaisille Jaava oli tärkein sen Kaakkois-Aasian siirtomaa-alueista ja se tuotti Hollannin valtion tuloista noin kolmasosan 1850-luvulla.
Nationalismin herääminen
Hollantilaisten siirtomaahallinto herätti 1900-luvun alkuvuosikymmeninä alueen alkuperäisasukkaiden keskuudessa kasvavaa tyytymättömyyttä. Merkittäväksi poliittiseksi johtajaksi nousi Sukarno, joka pyrki yhdistämään aatteet kommunismista, islamista ja nationalismista. Hollantilaiset eivät hyväksyneet nationalismin nousua ja Sukarno pidätettiin. Hollantilaiset kukistivat islamistiset ja kommunismimieliset mellakat ampumalla mielenosoittajat ja kapinajohtajat ajettiin maanpakoon. Hollannin Itä-Intiassa ei syntynyt yhtenäistä vastarintaliikettä siirtomaahallintoa vastaan, sillä Jaavan ja Sumatran ulkopuolella elettiin täysin tietämättöminä Jaavan tapahtumista.
Japani valloitti Jaavan taistelun jälkeen Jaavan hollantilaisilta vuonna 1942. Jaavalla väestön asema ei parantunut, sillä hollantilaisvallan tilalle tuli japanilaisten miehityshallinto. Paikallisväestö kohtasi japanilaisten harjoittamia julmuuksia ja orjuutusta. Saarella kärsittiin nälänhädästä ja kulkutaudeista, kun elintarvikkeita takavarikoitiin paikallisilta japanilaisille.
Japanin vallan näkyvin perintö oli se, että japanilaiset nimittivät paikallisväestöä hallintovirkoihin ja kehottivat jaavalaisia kapinoimaan hollantilaisia vastaan. Japani antautui sodassa vuonna 1945 ja heti sen jälkeen Sukarno julisti itsenäisen Indonesian tasavallan perustetuksi. Hollantilaiset eivät maan itsenäistymistä hyväksyneet, ja Indonesia saavutti itsenäisytensä vasta sodan jälkeen. Sota oli luonteeltaan sissisotaa, jossa siirtomaavallan vastustajat tekivät iskuja Sumatran ja Jaavan syrjäseuduilta hollantilaisten hallitsemille alueille. Itsenäisyys saavutettiin vasta kun Yhdysvallat painosti Hollantia tunnustamaan maan itsenäisyyden, sillä Yhdysvalloissa pelättiin että kommunismi saattaisi nostaa suosiotaan Indonesiassa hollantilaisvallan alla. YK:n ja Yhdysvaltain painostuksen alla Hollanti suostui tunnustamaan Indonesian itsenäiseksi vuonna 1949.
Indonesian keskuksena
Indonesian itsenäistymisen myötä Jaavasta muodostui maan keskeisin saari. Maan hallinto keskitettiin Jakartaan, jolloin itäisessä Indonesiassa katsottiin että hollantilaisten imperialismin tilalle tuli jaavalainen imperialismi. Maassa syntyi kapinoita Jaavan hallintoa vastaan ja monilla ulkosaarilla suunniteltiin irtautumista Indonesiasta. Jaavalla toiminut Sukarnon hallinto kukisti kapinat armeijan avulla vuoteen 1962 mennessä.
Jaava on säilynyt Indonesian itsenäisyyden aikana maan poliittisena ja väestöllisenä keskuksena. Suurin osa Indonesian teollisuudesta keskittyy Jaavalle ja se on saanut myös eniten ulkomaisia investointeja.
Väestö
Jaavan saaren väkiluku on noin 145 miljoonaa, mikä tekee siitä maailman väkirikkaimman saaren. Jaavan väestönkasvu on nopeaa, vuonna 1971 saaren asukasluku oli vielä 76 miljoonaa. Liikakansoitus on Jaavalla suuri ongelma, ja Jaavalla on noudatettu vuodesta 1969 lähtien transmigrasi-uudelleenasutusohjelmaa, jossa väestöä on siirretty ylikansoittuneelta Jaavalta Indonesian syrjäisempiin osiin Kalimantaniin, Sulawesille, Irian Jayalle, Timorille ja Sumatran eteläosiin. Uudelleenasutusohjelma on aiheuttanut sosiaalisia ongelmia, kun Jaavalta muuttaneille ei ole riittänyt työpaikkoja, eivätkä alueiden alkuperäisasukkaat ole hyväksyneet uudisasukkaita alueellaan.
Ruutana (Nokia)
Ruutana on Pirkanmaalla Nokialla Siurossa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Kuloveden alueeseen. Järvi kuuluu Kuloveden lähialueeseen.
Maantiede
Järven rantaviiva on 0,85 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa, joka on nykyään järveä lukuun ottamatta luonnonsuojelualuetta. Järven ympäri kulkee polku, joka haarautuu eri suuntiin metsään.
Historiaa
Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Ruutanajärvi".
Kiban
Kiban on maalaiskunta ja sen keskuskylä Koulikoron alueen Banamban piirissä Malissa. Se sijaitsee yhdeksän kilometriä Banambasta itään. Kunnassa on 12 400 ja kylässä 8 800 asukasta (vuonna 2009).
Kibanin kunta rajoittuu pohjoisessa ja idässä Banamban piirin Toukoroban, etelässä Duguwolowulan ja lännessä Banamban kuntiin.
Kuntaan kuuluu kuusi kylää. Asukkaat ovat soninkeja, bambaroita ja fulbeja. Puhutuimmat kielet ovat bambara ja soninke. Vallitseva uskonto on islam.
Kibanin kautta kulkee Bamakosta Nionoon johtava maantie RN27. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, lehmänpapu, maapähkinä, maissi ja maapapu. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Lisäksi hyödynnetään metsiä sekä harjoitetaan käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Kibanissa pidetään viikoittaiset markkinat.
Roderick Chisholm
Roderick M. Chisholm (1916, Seekonk, Massachusetts – 1999, Providence, Rhode Island) oli yhdysvaltalainen analyyttiseen suuntaukseen kuulunut filosofi. Hänen erikoisalojaan olivat tietoteoria, metafysiikka, vapaa tahto ja havaitsemisen filosofia. Hän väitteli tohtoriksi Harvardin yliopistosta Clarence Irving Lewisin ja D. C. Williamsin ohjauksessa, ja opetti Brown Universityssä.
Luettelo pikkuplaneetoista: 44001–45000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen 44001:stä ja päättyen 45000:een. Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Lähteet
Zoznam planétok 44001-44250
Andy Abraham
Andrew Abraham (s. 16. heinäkuuta 1964 Lontoo, Iso-Britannia) on brittiläinen laulaja. Aiemmin roskakuskina toiminut Abraham nousi julkisuuteen The X Factor -kykyjenetsintäohjelman kautta vuonna 2005.
Abraham edusti Britanniaa vuoden 2008 Eurovision laulukilpailussa kappaleella ”Even If” ja sijoittui finaalissa 14 pisteellä 23:lle eli jaetulle viimeiselle sijalle Puolan ja Saksan edustajien kanssa.
Kaksoistähti
right|250px|thumb|[[Hubble-avaruusteleskooppi|Hubble-teleskoopin kuva Siriuksen kaksoistähtijärjestelmästä. Kuvassa Sirius B näkyy alempana vasemmalla.]]
Kaksoistähti on tähtijärjestelmä, jossa kaksi tähteä kiertää yhteisen painopisteen ympäri ellipsiradalla. Näitä tähtiä kutsutaan kaksoistähtijärjestelmän komponenteiksi. Nykyisen käsityksen mukaan suuri tai suurin osa havaittavista tähdistä on osa vähintään kahden tähden järjestelmää. Kaksoistähtijärjestelmät ovat hyvin tärkeitä astrofysiikan kannalta, sillä tähtien massa voidaan määrittää tarkkailemalla kahden tähden jakamaa kiertorataa. Kaksoistähtijärjestelmistä saatujen tulosten kanssa vertailemalla voidaan selvittää monien yksittäistenkin tähtien massa.
Kaksoistähtijärjestelmän tähtien ratojen säteet r1 ja r2 ovat kääntäen verrannolliset tähtien massoihin m1 ja m2.
Vaikka maan pinnalta katsottuna jotkin tähdet näyttävät suunnattoman etäisyyden vuoksi olevan lähekkäin, niitä ei tule sekoittaa kaksoistähtiin, sillä niiden painovoima vaikuttaa toisiinsa vain hyvin vähän. Kaksoistähtijärjestelmät voidaan erottaa joko optisesti tai epäsuorilla keinoilla, kuten spektroskopialla. Jos kaksoistähdet kiertävät toisiaan maasta nähden suorassa, ne näyttävät kulkevat toistensa ylitse.
Tähtijärjestelmät, joissa on useampia kuin kaksi tähteä, eli moninkertaiset tähtijärjestelmät, eivät myöskään ole harvinaisia ja niihin viitataan usein samalla termillä kuin kahden tähden järjestelmiinkin. Kaksoistähtien komponentit nimetään siten, että kirkkaampi on A ja himmeämpi B. Kaksoistähtijärjestelmissä olevien tähtien massat voivat siirtyä tähdestä toiseen mikä johtaa yksittäisille tähdille epätavanomaiseen kehitykseen. Tunnettuja esimerkkejä kaksoistähtijärjestelmistä ovat Algol, Sirius ja Cygnus X-1 (jonka yksi komponentti saattaa olla musta aukko).
Terminologia
300px|left
Kaksoistähti-sanaa käytti ensimmäisen kerran Sir William Herschel 1802 kuvaamaan kahden lähekkäin olevan tähden muodostamaa yhteistä järjestelmää. Kaikki toisiaan kiertävät tähdet ovat kaksoistähtiä. On kuitenkin mahdollista, että "kaksoistähti" muodostuukin todellisuudessa kahdesta täysin erillisestä tähdestä, jotka sattuvat näkymään Maahan lähes samassa suunnassa, vaikka todellisuudessa ovatkin hyvin suurten etäisyyksien erottamia. Tällöin puhutaan optisesta kaksoistähdestä. Tunnettu optinen kaksoistähti sijaitsee Otavan varressa, jossa Mizar ja Alcor näyttävät muodostavan parin. Optisia kaksoistähtiä löytyi hyvin paljon kaukoputken keksimisen jälkeen. Herschel mittasi 1780 yli 700 tähden muodostaman parin asemien muutoksia ja havaitsi, että noin 50 pareista muutti keskinäistä asemaansa kahden vuosikymmenen tarkkailun kuluessa.
Aito kaksoistähti on kahden (tai useamman) painovoiman toisiinsa sitoman tähden ryhmä. Toisinaan pelkkä optinen tarkennus riittävän vahvalla kaukoputkella, mahdollisesti interferometrin avustamana riittää erottamaan kaksoistähden, jolloin puhutaan visuaalisesta kaksoistähdestä. Muissa tapauksissa ainoa tapa tunnistaa kaksoistähti on Doppler-siirtymä tähden valossa. Näissä niin sanotuissa spektroskooppisissa kaksoistähdissä lähekkäin olevien tähtien spektrissä näkyy muutoksia valon liikkuessa ensin kohti sinistä ja sitten kohti punaista, tähden liikkuessa ensin Maata kohti ja sitten poispäin tähden kiertäessä kaksoistähtijärjestelmän yhteistä painopistettä. Jos tähdet ovat tietystä näkökulmasta katsottuna samassa linjassa, on mahdollista nähdä osittainen tai kokonainen tähdenpeitto eli okkultaatio, jossa toinen tähti peittää toisen. Algol on tunnetuin esimerkki juuri tällaista kaksoistähteä edustavasta järjestelmästä.
Tähtitieteilijät ovat havainneet joitakin tähtiä, jotka näyttävät kiertävät tyhjän avaruuden ympärillä. "Astrometriset kaksoistähdet" ovat lähellä maata olevia tähtiä, jotka kiertävät keskipisteen ympärillä mutta ilman näkyvillä olevaa toista komponenttia. Myös joillakin spektroskooppisilla kaksoistähdillä on havaittu olevan vain yksi spektri, joka liikkuu edestakaisin. Vaikka toista komponenttia ei olisikaan näkyvillä, sen massan laskemiseksi voidaan käyttää samoja matemaattisia kaavoja kuin tavanomaisen kaksoistähden komponenttien. Astrometrisen kaksoistähden näkymättömän komponentin on oltava hyvin himmeä, niin että se on luultavasti kirkkaamman komponentin loiston peittämä. On myös mahdollista, että kumppani on jokin hyvin heikosti säteilevä kappale, kuten neutronitähti. Joissain tapauksessa on myös vahvasti syytä epäillä, että puuttuva tähti onkin todellisuudessa musta aukko. Cygnus X-1 on tunnettu esimerkki tällaisesta kaksoistähtijärjestelmästä: näkymättömän komponentin on arveltu olevan massaltaan yhdeksän kertaa suurempi kuin Aurinko. Näin suuri massa on paljon suurempi kuin Tolmanin-Oppenheimerin-Volkoffin rajan eli neutronitähden massan teoreettisen ylärajan. Cygnus X-1 oli ensimmäinen kohde joka yleisesti hyväksyttiin mustaksi aukoksi. 300px|right|thumb|[[Albireo on kaksoistähti, joka näkyy pienellä kaukoputkellakin.]]
Kaksoistähtien havainnointimenetelmistä
Monet kaksoistähdet havaitaan suoraan seuraamalla lähekkäisten tähtien liikkeitä taivaalla. Hyvin lähekkäisiä kaksoistähtiä ei suoraan havaita. Tähtien pitää olla yli 0,2 " (kaarisekunnin) päässä toisistaan. Joissain tapauksissa tähdet eivät näy erillisenä, mutta tähden kuva on soikea. Jos komponentit ovat hyvin kaukana toistaan, on joskus vaikea todistaa, kiertävätkö tähdet toisiaan vai eivät, koska liike on niin hidasta ja lähellä mittaustarkkuutta.
Useampikertaiset tähdet
Mikäli tähtiä on useampia, puhutaan moninkertaisesta tähdestä. Tällöin lisätään komponentteja tähtien lukumäärän mukaan: C, D, E, ... Voidaan lisätä myös komponentteja näin: Jos jonkin kaksoistähden A-komponentti paljastuu kaksoistähdeksi, lisätään Aa ja Ab. Usein moninkertaiset tähdet muodostuvat kaksoistähdistä, jolloin esimerkiksi kaksi lähekkäistä kaksoistähteä kiertää toisiaan. Tunnettuja moninkertaisia tähtiä ovat mm. kolmoistähti Zeta Cancri ja kuusinkertainen tähti Castor. Yleensä moninkertaiset kaksoistähdet ovat hierarkkisia. Jos kaksi komponenttia kiertää lähekkäin toisiaan, kolmas on kauempana. Nelostähden rakenne voi olla kaksi lähekkäistä kaksoistähteä kiertämässä toisiaan. Hierarkkisuuden arvellaan liittyvän tähtien syntytapoihin.
Kolmen kappaleen probleemasta tiedetään, että kolme kovin lähekkäistä tähteä eivät viihdy pitkään vakailla radoilla: usein käy niin, että kaksi tähteä jää kiertämään toisiaan ja kolmas sinkoutuu pois suurella vauhdilla.
Kaksoistähtien luokittelu
Kaksoistähtiä on luokiteltu monella tavalla:
Kaksoistähdet ja maanulkoinen elämä
Aikaisemmin monet tutkijat ajattelivat kaksoistähtien synnyn olevan planeettakunnan muodostumista estävä tapahtumasarja. Silloin kaksoistähtiä kiertäviä planeettoja ei olisi. Nyttemmin tiedetään eksoplaneettoja olevan myös kaksoistähdillä. On löydetty sekä kaksoistähden yksittäisiä komponentteja kiertäviä planeettoja että kahta tähteä kiertäviä planeettoja.
Kaksoistähdillä on myös esiplanetaarisia kiekkoja, joista planeetat syntyvät kasautumalla.
Ongelmaksi jää planeettaratojen vakaus. Jos tähdet ovat riittävän lähellä toisiaan, ne ajavat vetovoimallaan planeetat joko hyvin soikeille radoille, ulos kaksoistähtijärjestelmästä tai syöksymään toiseen tähteen. Järjestelmästä ulos syöksyvä planeetta pakastuisi ja hyvin soikealla radalla kiertävä planeetta vuoroin kylmenisi, vuoroin kuumenisi ensimmäisenä päiväntasaajan seudulta.
Yleisesti ottaen voi sanoa, että jos kaksoistähden toinen tähti on yli 200 AU:n päässä toisesta tähdestä, niin se ei vetovoimallaan sanottavasti häiritse planeettojen syntymistä. Myöskään kaksi hyvin lähekkäistä toisiaan kiertävää tähteä, joiden kiertoaika toistensa ympäri on muutama vuorokausi, eivät estä elinkelpoisen planeetan syntyä ja kiertämistä.
Vaula
Vaula on suomalainen naisen etunimi, joka johtuu sanasta vaula. Sana on tarkoittanut köynnöskasvia, mutta myös vitsasta väännettyä rengasta. Nykyään sillä tarkoitetaan erästä ratamokasvien heimoon kuuluvaa köynnöskasvisukua, vaulat (Asarina).
Nimi Vaula on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu noin 430 henkilölle. Almanakassa nimi on ollut vuodesta 1950 lähtien. Nimipäivä oli aluksi 15. marraskuuta, mutta vuodesta 1995 lähtien 20. syyskuuta.
Ijiraq (kuu)
Ijiraq on Saturnuksen epäsäännöllistä rataa kiertävä kuu, joka löydettiin 23. syyskuuta 2000. Se tunnettiin väliaikaisella nimellä S/2000 S6 vuoteen 2003, jolloin se nimettiin Ijiraqiksi. Nimensä se on saanut kuvitteellisesta Michael Kusugakin lastenkirjan hahmosta. Se kuuluu Saturnuksen kuitten inuitti-ryhmään.
Ijiraqin uskotaan olevan Kozain resonanssissa eli sen eksentrisyys ja inklinaatio vaihtelevat.
20 Super-Hits
20 Super-Hits on saksalaisen laulajan Heinon studio-albumi vuodelta 1976.
Bruno Rezende
Bruno Mossa de Rezende (s. 2. heinäkuuta 1986 Rio de Janeiro) on brasilialainen lentopalloilija, olympiavoittaja ja kaksinkertainen olympiahopeamitalisti. Hän edustaa Italian A1-liigassa pelaavaa AS Volley Lubea, johon hän siirtyi vuonna 2018 Pallavolo Modenasta. Hän on Brasilian lentopallomaajoukkueen kapteeni.
Bruno Rezende on voittanut kerran lentopallon maailmanmestaruuden, vuonna 2010. Vuonna 2014 hän oli mukana saavuttamassa MM-hopeaa. Lisäksi hänellä on useita maailmanliigan ja maanosansa mestaruuksia. Olympiakultaa hän voitti Brasilian kotikisoissa Riossa 2016 kahden olympiahopean jatkoksi.
Rezende on 190 senttimetriä pitkä ja painaa 76 kilogrammaa.
Rezenden isä Bernardo Rezende eli tutummin Bernardinho on menestynyt lentopalloilija (muun muassa olympiahopeamitalisti) ja toimi Brasilian maajoukkueen valmentajana vuosina 2001–2016 johdattaen joukkueen kahteen olympiakultaan ja kolmeen maailmanmestaruuteen.
Denis O’Hare
Denis Patrick Seamus O’Hare (s. 17. tammikuuta 1962 Kansas City, Missouri, Yhdysvallat) on yhdysvaltalais-irlantilainen näyttelijä.
Ura
Denis O’Hare syntyi Kansas Cityssä Missourissa. Hän kasvoi Detroitissa kunnes muutti 15-vuotiaana Wing Lakeen. O’Hare harrasti nuorena urkujen soittoa ja kuorolaulua. Hänen isänsä on muusikko.
O’Hare opiskeli teatteria Northwestern-yliopistossa Chicagossa. Hän on esiintynyt lukuisissa näytelmissä ja näytteli Broadwaylla ensimmäisen kerran vuonna 1995 näytelmässä Racing Demon. Vuonna 1997 hän sai ensimmäisen elokuvaroolinsa elokuvasta St. Patrick's Day.
Vuonna 2002 O’Hare esiintyi Broadwaylla näytelmässä Take Me Out. Hän voitti roolistaan Tony-palkinnon. Kaksi vuotta myöhemmin hän sai Tony-ehdokkuuden roolistaan musikaalissa Assassins. O’Hare on voittanut Drama Desk Award -palkinnon roolistaan musikaalissa Sweet Charity.
O’Hare on näytellyt elokuvissa Sweet and Lowdown, 21 grammaa, Garden State, Charlie Wilsonin sota ja Milk. Hänellä on ollut sivuosia televisiosarjoissa Perhesiteet, CSI: Miami ja Kova laki. O’Hare esittää vampyyrikuningas Russell Edgingtonia sarjassa True Blood. Hän näyttelee myös tuomari Charles Abernathya sarjassa Good Wife.
Yksityiselämä
O’Hare on ollut avoimesti homoseksuaali lukioajoistaan lähtien. Hän meni naimisiin Hugo Redwoodin kanssa heinäkuussa 2011.
O'Hare on irlantilaista sukua. Hänellä on Irlannin kansalaisuus.
Kanadalainen jalkapallo
Sekä kanadalainen jalkapallo että amerikkalainen jalkapallo pohjautuvat rugbyyn, ja näiden kahden lajin säännöt ovatkin hyvin samanlaiset.
Peliaika
Pelin kesto on 60 minuuttia. Se on jaettu kahteen 30 minuutin pituiseen puoliaikaan, jotka taas on jaettu 15 minuutin neljänneksiin. Jokaisen neljänneksen aikana pelikello laskee 15 minuutista alaspäin. Jokaisen neljänneksen jälkeen on lyhyt tauko ja joukkueet vaihtavat maaleja. Puoliaikojen välissä on pidempi tauko.
Pelialue
thumb|right|250px|Kanadalaisen jalkapallon pelialue. Pelialue on 110 jaardia (100,6 metriä) pitkä ja 65 jaardia (59,4 metriä) leveä suorakulmio, jonka molemmissa päissä on 20 jaardia (18,3 metriä) pitkät koko alueen levyiset maalialueet. Molempien maaliviivojen luona on kaksi 40 jalkaa (12,2 metriä) korkeaa maalipylvästä, jotka yhdistää 18,5 jalkaa (5,6 metriä) pitkä poikkipylväs, joka on 10 jalkaa (3,1 metriä) maalilinjan yläpuolella. Maalipylväät voivat olla H-kirjaimen muotoisia, jolloin molemmat pystypylväät ovat kiinni maassa, tai kaksiteräistä haarukkaa muistuttavia, jolloin yksi maahan kiinnitetty pystypylväs jakautuu kahdeksi pylvääksi. Suuremman mittaluokan peleissä käytetään yleensä jälkimmäistä mallia. Valkoisilla viivoilla merkitään pelialueen sivut, maaliviiva, sekä välimatkan maaliviivasta näyttävät, pituussuunnassa viiden jaardin (4,6 metrin) välein merkittävät viivat.
Pelisarjat
Kanadalaista jalkapalloa pelataan Kanadassa useilla eri tasoilla. Ammattilaisliiga Canadian Football Leaguessa (CFL) pelaa yhdeksän joukkuetta, ja sen voittajajoukkue palkitaan Grey Cupilla, vanhimmalla ammattilaisjalkapallon palkinnolla. Harrastelijapelejä hallinnoi Football Canada. Yliopistotasolla pelaa 27 joukkuetta neljässä konferenssissa. Juniorijoukkueita on 18 kolmessa divisioonassa. Puoliammattilaissarjat, joita hallinnoi Canadian Major Football League, ovat kasvattaneet suosiotaan viime vuosina.
Historia
Kanadalaista jalkapalloa kutsuttiin alun perin rugbyksi, ja se onkin Montreal Football Clubin ja McGill-yliopiston 1860- ja 1870- luvuilla pelaaman rugby unionin jälkeläinen. Kun McGill-yliopisto haastoi Harvardin yliopiston pelaamaan peliä, levisi laji Yhdysvaltoihin amerikkalaisena jalkapallona.
Canadian Football League tunnettiin useilla eri nimillä, kuten Canadian Rugby Football Union ja Canadian Rugby Union. Canadian Rugby Football Union perustettiin vuonna 1884.
Koska amerikkalaisen jalkapallon säännöt ovat hyvin samanlaiset kuin kanadalaisen jalkapallon, on CFL pitänyt läheisen suhteen yhdysvaltalaisen vastineensa, National Football Leaguen (NFL), kanssa.
Otajärvi (Sastamala)
Otajärvi on Pirkanmaalla Sastamalan ja Nokian rajalla Sarkolassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Kuloveden alueeseen. Järvi kuuluu Kuloveden lähialueeseen.
David Purley
David Purley (26. tammikuuta 1945 – 2. heinäkuuta 1985 ) oli brittiläinen kilpa-autoilija.
Otajärvi (Sastamala)
Maantiede
Järven pinta-ala on 18,7 hehtaaria ja sen pituus on 750 metriä ja leveys 300 metriä. Järveen laskee kaksi metsäojaa ja sen luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkunsa 1,3 kilometriä pitkä laskuoja, joka yhtyy Karvasalonojaan. Tämä virtaa pelloksi kuivatetun Isosuon läpi Rainion kylään Myllyojana ja laskee Kuloveteen Kutalanvuolteen lounaispuolelle.
David Purley
Purley aloitti Roger Williamsonin kanssa Formula 1 -luokassa vuonna 1973, kunnes Hollannin Zandvoortin radalla tapahtui Williamsonin huima ulosajo. Auto ajautui ulosajon alkupaikasta peräti 275 metriä kauemmas, päätyi väärin päin ja syttyi tuleen. Purley keskeytti epäitsekkäästi kilpailunsa ja riensi välittömästi auttamaan kilpakumppaniaan, mutta ei voinut tulelle mitään. Ratavalvojat eivät keskeyttäneet kilpailua eivätkä muut kilpailijat pysähtyneet. Williamson tukehtui palokaasujen aiheuttamaan asfyksiaan autossaan 29. heinäkuuta 1973. Purleylle myönnettiin myöhemmin George-mitali hänen rohkeasta yrityksestään pelastaa kanssakilpailijan henki.
Otajärvi (Sastamala)
Maantiede
Järven rantaviiva on 2,0 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Sastamalan puolella on runsaasti loma-asuntoja, jonne johtaa tiet valtatieltä 12.
David Purley
Purley vetäytyi Formula 1:stä vuonna 1974, mutta palasi vuonna 1977. Hän oli itse menettää henkensä törmätessään seinään jarrujen mentyä epäkuntoon Britannian Grand Prix'n karsinnoissa. Törmäyksen aiheuttama voima vastasi 179,8 G:tä. Normaali Formula 1 -auton jarrutus vastaa noin 5 G:tä ja Robert Kubican törmäys vuoden 2007 Kanadan Grand Prix'ssa vastasi noin 75 G:tä. Purley sai useita murtumia jalkoihin, lantioon ja kylkiluihin. Hän kuitenkin palasi kilpa-auton rattiin alemmissa kilpasarjoissa.
Lopetettuaan kilpa-autoilun Purley aloitti taitolentoharrastuksen, joka myöhemmin koitui hänen kohtalokseen. Purley kuoli lento-onnettomuudessa 40 vuoden iässä 2. heinäkuuta 1985 hänen ohjaamansa kaksitasoisen taitolentokoneen pudottua mereen Bognor Regisin lähistöllä.
Piirtoheitin
Heijastettavat kuvat ovat yleensä vaihdettavilla läpinäkyvillä kalvoilla, joiden läpi lampun valo heijastetaan. Peilin ansiosta kalvoon kirjoitettu teksti tai muu sisältö näkyy samalla tavoin sekä esittäjälle että yleisölle.
Piirtoheitin yleistyi toisen maailmansodan jälkeen opetus- ja kokouskäytössä, mutta 1900-luvun loppupuolella tietokoneeseen liitettävä videoprojektori alkoi syrjäyttää sitä. Uudehko keksintö dokumenttikamera on syrjäyttänyt piirtoheittimien ja episkooppien käytön lähes kokonaan.
Sankarialokas
Sankarialokas on suomalainen sotilasfarssi vuodelta 1955. Sen on ohjannut ja käsikirjoittanut Aarne Tarkas. Fennada-Filmi teki vuosina 1952–1958 joka vuosi yhden sotilasfarssin, joista tämä on neljäs. Sen ensi-ilta oli Helsingissä 29. heinäkuuta 1955 Rexissä ja Tuulensuussa.
Juoni
Lasse Pöystin esittämä nuori kirjailija astuu varusmiespalvelukseen. Hänen vilkas mielikuvituksensa tuottaa armeijan harmauden vastapainoksi mahtipontisia sankariunelmia, vuoroin hän on olevinaan sukellusveneen urhoollinen matruusi Tim MacDonald tai sitten muukalaislegioonalainen Tom Smith.
Arviot
Elokuva on tyypillinen 1950-luvun liukuhihnakomedia, jollaisia tuotettiin kansan viihteennälkään mahdollisimman halvalla ja nopeasti. Aikalaiskriitikoiden arviot elokuvasta olivat laimeita, olihan vastaavia elokuvia tuotettu jo lähes kyllästymispisteeseen asti, mutta muutamassa arviossa todettiin kasarmielämää parodioidun loistavasti. Tarkasta pidettiin kiinnostavana ohjaajana, joka "ei suostu tekemään mitään kaavamaista ja paikallaanpolkevaa", kuten Juha Nevalainen (Ilta-Sanomat) totesi. Silti moni kriitikko ajatteli Valma Kivitien (Elokuva-aitta) tavoin: "Elokuva on kalpea ja ote veltonlainen kaikesta työstä ja yrityksestä huolimatta."
Myöhemmin elokuva on saanut varsin ristiriitaisia arvioita. Eräässä kritiikissä sanotaan sen olevan "sotilasfarsseista pöhköimpiä" ja katsomisen arvoinen ainoastaan karismaattisten tähtinäyttelijöiden Lasse Pöystin ja Leo Jokelan ansiosta – ilman heitä sekoilu kuuluisi kriitikon mielestä historian roskakoriin. Myös huomautetaan, että Leo Jokelan rooli mustalaisena on lempeästi mutta silti kyseenalaisesti karrikoitu. Arto Pajukallio toteaa arviossaan, että elokuva on lajityypin pakottominta antia, ja pohtii, voisiko sitä kutsua sotilasfarsseista parhaaksi.
Tom Bergeron
thumb Thomas "Tom" Bergeron (s. 6. toukokuuta 1955) on yhdysvaltalainen televisiojuontaja. Hänet tunnetaan muiden muassa ohjelmista America's Funniest Home Videos, Hollywood Squares, Dancing with the Stars ja Who Wants to Be a Millionaire.
Bergeron on voittanut Emmy-palkinnon.
Lapinjärvi (Sangisjoki, Haaparanta)
Lapinjärvi on Ruotsissa Norrbottenissa Haaparannan kunnassa Lappträskin kylässä sijaitseva järvi, joka kuuluu Sangisjoen vesistöön. Alue on kaksikielinen ja tässä artikkelissa käytetään meänkielen nimityksiä, mikäli se on järkevää.
Maantietoa
Lapinjärvi on 2,6 kilometriä pitkä, 0,9 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 122 hehtaaria eli 1,22 neliökilometriä (km²). Se sijaitsee Lappträskissä varsin hajanaisesti asutun kylän keskellä. Järven ympäristö on alavaa seutua, vaikka sen länsipuolella sijaitsee moreeniharjanne. Sen korkein kohta on Ojaberget, jonka huippu kohoaa lähes 40 metriä järven yläpuolelle. Järven eteläpäässä on kaksi Vasikkaniemen erottamaa lahtea, joista läntisestä lahdesta alkaa Sangisjoki. Sangisjoen luusuan länsipuolella on kuivilleen jäänyt joenuoma, jonka väliin on jäänyt Pöllösaari. Pöllösaari on yleensä niemi eikä saari. Pohjoispäässä sijaitsee Kukasjoen joensuu. Joki on tuonut järveen paljon kiintoainetta niin, että joensuu on kurkottanut järvelle 400 metrin päähän järven rannasta. Järven pohjoispää on muutenkin eteläpäätä matalampi. Se näkyy ilmavalokuvista, joissa pohjoispäässä kasvaa runsaasti vesikasvillisuutta. Järvessä on 14 saarta, joista suurimmat seuraavat järven länsirantaa. Saarilla ei ole karttanimiä, mutta suurimmat niistä ovat 170 ja 140 metriä pitkiä. Kylän kautta ja järven itäpuolelta kulkee Sankin ja Hietaniemen  välinen pohjois-etelä-suuntainen maantie 398. Sen pohjoispuolella kulkee itä-länsi-suuntainen Morjärven ja Karungin välinen pienempi tie. Sitä seuraa pohjoisempana Karungin kautta Haaparannalle johtava rautatie. Länsipuolen asutusta palvelee vielä lyhyt tie, joka yhdistää kaksi aiemmin mainitut tiet toisiinsa.
Luontoarvoja
Järven lähialueella, jonka pinta-ala on 12,3 km², on metsämaata (73,2 %), kosteikkoa (16,3 %), joutomaata (1,5 %), viljelymaata (0,4 %), asutusta ja tiestöä (0,1 %) ja vesistöä (8,5 %). Alueen maaperässä on esimerkiksi moreenia (52,6 %), turvetta (27,3 %), jäätikköjokimuodostumia (0,4 %), silttiä, hiekkaa ja soraa (3,0 %), savea (0,3 %), multaa (0,4 %) ja kalliota (7,5 %).
Bernardo Rezende
Bernardo Rocha de Rezende, tunnetaan myös taiteilijanimellä Bernardinho; (s. 25. elokuuta 1959 Rio de Janeiro) on brasilialainen lentopallovalmentaja ja entinen lentopalloilija. Rezende toimi vuodet 2001–2016 Brasilian miesten lentopallomaajoukkueen päävalmentajana ja hänen kaudellaan joukkue voitti muun muassa kaksi olympiakultaa ja kaksi -hopeaa sekä kolme maailmanmestaruutta ja yhden MM-hopean, mikä tekee hänestä kaikkien aikojen menestyksekkäimmän lentopallovalmentajan. Hän on toiminut myös riodejaneirolaisen naisten joukkueen päävalmentajana sekä Brasilian naisten lentopallomaajoukkueen päävalmentajana.