cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Marat Husnutdinov
Maajoukkueura
Husnutdinov pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2021. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2019, jolloin Husnutdinov voitti hopeaa. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden Hlinka Gretzky Cupissa vuonna 2019, jolloin Husnutdinov toimi Venäjän kapteenina ja johdatti joukkueen kultaan. Hän pelasi samana vuonna myös World Junior A Challengessa, joka päättyi kultaan. Husnutdinov edusti myös Venäjän alle 17-vuotiaiden maajoukkuetta World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2018, jolloin hän voitti kultaa sekä Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla vuonna 2019.
Eagles of Death Metal
Historia
Yhtye vieraili ensimmäisen kerran Suomessa vuonna 2009 ja esiintyi 7. ja 8. heinäkuuta Tavastia-klubilla Helsingissä. Yhtye esiintyi myös Provinssirockissa vuonna 2012.
Marat Husnutdinov
Maajoukkueura
Venäjän A-maajoukkueessa Husnutdinov on pelannut neljä ottelua tehden yhden maalin. Hän pelasi kolme ensimmäistä A-maaotteluaan vuoden 2020 Karjala-turnauksessa, jonne Venäjä lähetti alle 20-vuotiaiden maajoukkuepelaajista kootun joukkueen. Husnutdinov teki näin ollen A-maajoukkuedebyyttinsä 5. marraskuuta 2020 Helsingin Hartwall Arenalla turnauksen isäntäjoukkue Suomea vastaan. Hänet merkittiin Venäjän ykkössentteriksi laidoilleen Jegor Afanasjev ja Vasili Podkolzin. Husnutdinov teki ottelussa myös ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa.
Eagles of Death Metal
Historia
Yhtye esiintyi Pariisissa Bataclan-konserttisalissa, kun siellä tehtiin terrori-isku marraskuussa 2015. Yhtye selviytyi vahingoittumattomana, mutta sen työntekijöistä yksi kuoli.
AIK Fotboll
AIK Fotboll on vuonna 1896 perustettu ruotsalainen jalkapalloseura, joka kuuluu jaoksena vuonna 1891 perustettuun AIK-urheiluseuraan. Seuran kotikaupunki on Solna.
AIK on 11 Ruotsin-mestaruudellaan ja 79 kaudellaan Allsvenskanin maratontaulukossa kolmas. Ensimmäisen jalkapallomestaruutensa seura voitti jo vuonna 1900 ja uudelleen heti seuraavana vuonna. Mestaruuksista viisi on tullut nykyisen, vuonna 1924 perustetun Allsvenskan-mestaruussarjan aikana. AIK on myös pelannut Mestarien liigassa vuonna 1999 ja voittanut Ruotsin cupin kahdeksan kertaa.
AIK on pelanut kotiottelunsa vuodesta 2013 Friends Arenalla, jonne mahtuu noin 54 329 katsojaa.
Seuran värit
AIK:n päävärit ovat musta ja keltainen. Valkoinen on vaihtoehtoinen väri.
Kannattajat
AIK omaa suurimman kannattajamäärän Ruotsissa. Seuran tärkeimmät kannattajaryhmät ovat Black Army, Smokinglirarna, Ultras Nord, Firman Boys ja Sol Invictus.
Black Army - Tukholma (Black Army - Stockholm), ennen AIK Black Army, on AIK:n suurin kannattajayhdistys. Black Army on perustettu vuonna 1981 ja perustajina toimivat Jonas Almqvist, Gösta Mölleby, Jan Schensström sekä Roger Nilsson. Ryhmä on nimetty Manchester Unitedin kannattajien "Red Army" mukaan.
Pelaajat
''Päivitetty 15. lokakuuta 2021.''
Lainalla olevat pelaajat
''Päivitetty 15. lokakuuta 2021.''
Valmennusjohto
''Päivitetty 15. lokakuuta 2021.''
Kilpailijat
Seuran päävastustaja on Djurgården, joka on myös perustettu 1891, vain muutama viikko AIK:n perustamisen jälkeen. Seurojen väliset paikallisottelut on joskus listattu kymmenen parhaan joukkoon Euroopassa. Toinen ankara kilpailija on Hammarby IF, joka on myös Tukholmasta. Suurin Tukholman ulkopuolinen kilpailija on IFK Göteborg. AIK:n ja IFK Göteborgin väliset ottelut ovat hyvin usein johtaneet koviin tappeluhin ja mellakoihin kannattajien välillä. Vuonna 2002 kuollut IFK Göteborgin kannattaja oli Ruotsin ensimmäinen kannattajien välisissä yhteenotoissa surmansa saanut henkilö.
Deva (joki)
thumb|Deva-jokea Deva on joki pohjoisessa Espanjassa. Se virtaa Kantabrian ja Asturian itsehallintoalueiden läpi ja yhtyy Cares-jokeen laskien Atlantin valtamereen Biskajanlahdessa.
Joen pituus on 62 kilometriä ja sen valuma-alue on 1 195 neliökilometriä.
Segona Divisió
Segona Divisió on Andorran toiseksi korkein miesten jalkapalloilun sarjataso. Kaudella 2017–2018 sarjassa pelasi kymmenen joukkuetta, jotka pelasivat kaksinkertaisen sarjan. Sarjan voittaja nousi suoraan pääsarjaan Primera Divisióon. Sarjassa toiseksi jäänyt pelasi jatkokarsinnan pääsarjassa toiseksi viimeiseksi jääneen kanssa.
Nalón
Nalón on Asturian itsehallintoalueen lävitse virtaava joki Espanjassa. Joen pituus on noin 153 kilometriä ja se laskee Atlantin valtamereen Biskajanlahdessa. Joen valuma-alue on 3 692 neliökilometriä.
Iivari
Iivari on suomalainen miehen etunimi.
Iivari on suomalainen muoto muinaisskandinaavisesta nimestä Ivar, joka on tarkoittanut 'taistelijaa, jolla on marjakuusesta tehty jousi'. Suomeen nimi tuli Ruotsin kautta keskiajalla.
Ensimmäisen kerran nimi oli almanakassa 1825 muodossa Iwar, jonka jälkeen vuosina 1890–1907 kirjoitusasussa Iiwar ja vuodesta 1908 alkaen asussa Iivari.
Vuoden 2019 loppuun mennessä Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan nimen Iivari on Suomessa saanut 8 583, nimen Iivar 464 ja nimen Ivar 3 206 miestä. Kaikki nämä nimet ovat myös muutamalla naisella.
Tunnettuja Iivareita
Listan henkilöt ovat suomalaisia.
Aktiva studentförbundet
Aktiva studentförbundet oli vuosina 1931–1945 toiminut suomenruotsalainen oikeistoradikaali järjestö jonka perustivat Lapuan liikettä kannattaneet Ruotsalaisen Kansanpuolueen oikeistosiipeen kuuluneet opiskelijat ja aktivistitoiminnan veteraanit. Järjestö oli maanpuolustushenkinen ja saksalaismielinen vaikkei se kannattanutkaan kansallissosialismia. Aktiva studentförbundet suhtautui myös myönteisemmin kuin RKP:n enemmistö yhteistyöhön suomenkielisten porvarillisten piirien kanssa.
Aktiva studentförbundet julkaisi yhdessä Ruotsalaisen Kansanpuolueen oikeistosiiven ns. vuorineuvossiiven kanssa vuosina 1937–1944 Svensk Botten-aikakauslehteä. RKP:n vuorineuvossiipi oli saanut nimensä koska ryhmään kuului useita ruotsinkielisiä elinkeinoelämän edustajia kuten Amos Anderson, Jacob von Julin, August Ramsay ja Emil Sarlin. Aktiva studentförbundetin toiminta hiipui jo talvisodan jälkeen ja järjestö lakkautettiin 1945. Sen jäsenmäärä ei enimmilläänkään ylittänyt kahtasataa.
Intian itsenäisyyspäivä
Intiassa vietetään maan itsenäisyyspäivää vuosittain 15. elokuuta. Elokuussa vuonna 1947 Brittiläinen Intia itsenäistyi Yhdistyneestä kuningaskunnasta ja suoritettiin Intian jako, jolloin maa jakaantui Intiaan ja Pakistaniin. Tammikuussa 1950 Intiasta tuli uuden perustuslain julkistamisen myötä kansainyhteisön kuuluva tasavalta. Toinen merkittävä päivä Intiassa on tammikuun 26 päivä vietettävä tasavallan päivä.
Itsenäisyyspäivä on Intiassa yleinen vapaapäivä. Kolut ja useimmat laitokset pysyvät suljettuina. Tavallisesti itsenäisyyspäivänä maan presidentti pitää puheen Delhin Punaisella linnakkeella, mitä seuraa maan lipun nostaminen salkoon ja pääministerin puhe. Tapa on saanut alkunsa maan ensimmäisen pääministerin Jawaharlal Nehrun nostettua lippu salkoon Punaisella linnakkeella. Itsenäisyyspäivän kunniaksi myös koulut ja laitokset liputtavat. Itsenäisyyspäivän tapoihin kuuluu myös leijojen lennätys, mitkä edustavat maan vapaata henkeä.
Sveitsi yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa
Sveitsi on osallistunut kaikkiin yleisurheilun ulkoratojen täyden ohjelman maailmanmestaruuskilpailuihin, jollaiset järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1983. Se on saanut MM-kilpailuissa yhteensä yhdeksän mitalia, joista neljä on kultaa. Yksittäisistä kisoista parhaiten se on menestynyt Roomassa 1987, jolloin tuloksena oli yksi kultamitali ja kolme neljättä sijaa.
Ensimmäisissä MM-kilpailuissa Helsingissä 1983 Sveitsin parhaat saavutukset olivat Stephan Niklausin viides sija kymmenottelussa ja Pierre Délèzen kuudes sija 1 500 metrin juoksussa. Roomassa 1987 kuulantyöntäjä Werner Günthör voitti maalle ensimmäisen maailmanmestaruuden, ja neljännelle sijalle päätyivät Délèze 5 000 metrin juoksussa sekä Cornelia Bürki 1 500:n ja 3 000 metrin juoksussa. Günthör uusi mestaruutensa kaksissa seuraavissa kisoissa. Hänen lisäkseen kahdeksan parhaan joukkoon yltivät Tokiossa 1991 Julie Baumann 100 metrin aitajuoksussa (viides) ja Anita Protti 400 metrin aitajuoksussa (kuudes) sekä Stuttgartissa 1993 naisten 4 × 400 metrin viestijuoksun joukkue (kahdeksas). Göteborgissa 1995 maan ainoa pistesijoille yltänyt urheilija oli 100 metrin aitajuoksussa viidenneksi sijoittunut Baumann.
Sveitsi palasi mitalimaaksi Ateenassa 1997 Anita Weyermannin juostessa pronssille 1 500 metrillä. Seuraavaksi paras sveitsiläinen oli kahdeksanneksi maratonilla sijoittunut Franziska Rochat-Moser. Sevillassa 1999 maan ainoa menestyjä oli pronssia saavuttanut 400 metrin aitajuoksija Marcel Schelbert. Edmontonissa 2001 André Bucher voitti kultaa 800 metrin juoksussa. Pariisissa 2003 ja Helsingissä 2005 yksikään sveitsiläinen ei päässyt pistesijoille. Osakassa 2007 maan ainoan mitalin saavutti maratonjuoksija Viktor Röthlin, joka sijoittui pronssille. Berliinissä 2009, Daegussa 2011 ja Moskovassa 2013 Sveitsi jäi vaille pistesijoja. Pekingissä 2015 Noemi Zbären sijoittui 100 metrin aitajuoksussa kuudenneksi. Lontoossa 2017 Léa Sprunger sijoittui 400 metrin aitajuoksussa viidenneksi, naisten pikaviestijoukkue samoin viidenneksi ja Kariem Hussein 400 metrin aitajuoksussa kahdeksanneksi. Dohassa 2019 Mujinga Kambundji sijoittui 200 metrin juoksussa kolmanneksi, Lea Sprunger 400 metrin aitajuoksussa neljänneksi ja naisten pikaviestijoukkue neljänneksi.
Eugenessa 2022 Simon Ehammer sijoittui pituushypyssä kolmanneksi, Mujinga Kambundji 100 metrillä viidenneksi ja 200 metrillä kahdeksanneksi, Annik Kälik seitsenottelussa kuudenneksi, Angelica Moser seiväshypyssä kahdeksanneksi ja naisten pikaviestijoukkue seitsemänneksi ja pitkän viestin joukkue kahdeksanneksi.
Hygienia
thumb|150px|[[Hygieia oli kreikkalainen terveyden ja puhtauden eli terveydenhoidon jumalatar.]] Hygienia tarkoittaa terveydenhoidon oppia joka painottaa tautien ennaltehkäisyä.
Hygienia tarkoittaa terveyden edistämistä ja säilyttämistä (terveysoppi). Erityisesti se huolehtii ympäristön terveellisyydestä niin, että siinä ei kohdata tautia aiheuttavia mikrobeja, vaarallisia kemikaaleja, säteilyä tai muita sairauksia aiheuttavia tekijöitä. Hygienian osa-alueita ovat mm. henkilökohtainen hygienia, elintarvikehygienia, vesihygienia ja työhygienia. Ympäristöhygienian koulutusala kouluttaa alan asiantuntijoita.
Hygieniakasvatus kuuluu peruskoulun opetussuunnitelmaan. Sitä opetetaan läpäisyperiaatteella eri oppiaineiden yhteydessä. Suomessa hygieniakäytäntöjä pyritään edistämään myös lainsäädännön keinoin.
Historia
Hygienia-ajattelun alkuperäksi on usein nimetty 1830-luvun Englanti, jossa koleratuhojen paikalliset vaihtelut herättivät huomaamaan huonojen elinolojen yhteyden kuolleisuuteen. Myös Ranskassa paikallinen hygienialiike kehittyi jo 1800-luvun alussa. Hygienian nousu on usein liitetty bakteriologian nousu, mutta pohjalla vaikutti alun perin miasmateorian havaintoihin huonon ilman ja tautien yhteydestä. Mikrobiologiset edistysaskeleet suuntasivat hygieenisiä toimenpiteitä. Myös kaupungistumisen esiintuomat terveyshaitat, teollisuuden laatuvaatimukset sekä sivistyneistön kansallinen herääminen ovat osaltaan liittyneet hygienian läpimurtoon.
Hygienia Suomessa
Suomessa hygienia-ajattelun leviämisen alkuna on pidetty vuoden 1832 piirilääkärijohtosääntöä, joka edellytti viranhaltijoilta terveyttä haittaavien epäkohtien tarkkailua. Varsinaisesti hygieenisyys juurtui kuitenkin vuoden 1879 terveydenhoitoasetuksessa. 1900-luvun vaihteessa hygienia-ajattelun ajateltiin liittyvän myös sivistyneiden valtioiden toimintatapoihin ja siten velvoittavan myös suomalaisia. Vertailukohtia hygienian saavuttamisessa olivat erityisesti Ruotsi ja muut Pohjoismaat, samoin kuin Englanti ja Saksa.
Henkilökohtainen hygienia
thumb|right|200px|Tavanomainen tapa huolehtia henkilökohtaisesta hygieniasta on käydä suihkussa säännöllisesti.
Ruoanvalmistus
Vaikka ihmiskunta on ammoisista ajoista valmistanut ruokaa, se ei ole oppinut tekemään sitä niin puhtaasti, että ruoan mukana ei kulkisi vatsaan joskus muutakin kuin terveellisiä ainesosia. Salaatit tulee pestä, lihat leikata eri leikkuulaudalla kuin leipä jne. Käsihygienia on ruoanlaitossa tärkeää. Suomessa elintarvikelaki edellyttää hygieniapassia työntekijöiltä, joiden toimenkuvaan kuuluu elintarvikkeiden käsittely.
Ulkomailla turistiripulia ei aina aiheuta huonosti valmistettu ruoka vaan erilainen bakteerikanta joka sekoittaa tavanomaiseen "kotoisaan" bakteerikantaan sopeutuneen suoliston toimintaa.
Sairaalahygienia
Hygieniaosaaminen nousee merkittävään asemaan sairaaloissa ja muissa hoitolaitoksissa, joissa sama henkilökunta hoitaa erilaisia potilailla. Jokaisella potilaalla on oma bakteerikantansa (joka voi sisältää myös multiresistenttejä bakteerikantoja, kuten MRSA), samoin on jokaisella hoitajalla. Oikean hygieniakäyttäytymisen kautta hoitaja suojelee niin itseään, hoidettavaa potilasta kuin osaston muitakin potilaita. Kun hygieniasta huolehtiminen laiminlyödään sairaaloissa, seurauksena saattaa olla vakavia tauteja, ns. sairaalabakteereja.
Sairaalahygienian merkitys alettiin laajalti ymmärtää vasta 1800-luvulla. Siihen asti kirurgit työskentelivät pesemättä käsiään ja veistään. He pyyhkivät veitsensä takin hihaan ja ompelivat haavat likaisella silkkinauhalla, jota he vetivät taskustaan. Kätilötkään eivät pesseet käsiään, joten todella suuri osa synnyttäjistä kuoli lapsivuodekuumeeseen.
Koko ajan yleistyvä käsidesinfektioaineiden käyttö on selvästi vähentänyt sairaalassa saatujen infektioiden määrää. Lisäksi käsidesinfektio suojaa hoitajan ihoa, joka on merkittävässä asemassa suojaamassa hoitajaa taudinaiheuttajilta. Lisäksi nykyisten käsidesinfektolien sisältämät glyserolit hoitavat tehokkaasti ihoa, kun perinteinen saippuapesu puolestaan kuivattaa ihoa ja jättää merkittävän osan taudinaiheuttajista käsiin. Käsien saippuapesu tuleekin sairaalaoloissa kyseeseen ainoastaan tilanteissa, joissa käsissä on näkyvää likaa. Saippuapesu on myös suhteellisen tehoton keino taudinaiheuttajia vastaan verrattaessa käsidesinfektioaineiden käyttöön.
Käsidesinfektioaineiden sisältämä alkoholi denaturoi taudinaiheuttajien proteiinit. Tällöin myöskään taudinaiheuttajat eivät pysty muodostamaan desinfektioaineille vastustuskykyisiä kantoja (proteiinien denaturoituminen estää bakteerien jakautumisen ja mutaatiot proteiinisynteesissä). Saippuapesu myös tutkitusti jättää tehokkaastikin suoritettuna taudinaiheuttajia esimerkiksi kynsien alle, eikä näin ollen takaa suojaa hoitajalle (kuivattaa käsiä ja saattaa aiheuttaa pieniä ihorikkoja) eikä potilaalle (kynsien yms. alta leviävät taudinaiheuttajat). Oikeaoppisesti käsidesinfektio suoritetaan aina ennen ja jälkeen suojakäsineiden pukemisen, siirryttäessä potilaan luota toisen luo, potilasta hoidettaessa siirryttäessä likaisesta puhtaaseen, töihin tultaessa ja sieltä lähdettäessä, ennen ja jälkeen taukoa ja niin edelleen. Siispä käsidesinfektio tulee suorittaa aina, kun käsien voidaan katsoa olevan kontaminoituneet.
Käsihygienian lisäksi sairaalahygieniaan kuuluu erottamattomasti aseptisen työjärjestyksen noudattaminen, ympäristön puhtaanapito, käytettävien välineiden puhtaudesta/steriiliydestä huolehtiminen, riittävä ja hyväkuntoinen suojavaatetus, erityissuojainten käyttö (hiussuoja, suusuojain, suojalasit, suojaesiliinat jne.), suojakäsineiden käyttö (tehdaspuhtaat ja steriilit, niin sanottuja Mikki hiiri -hanskoja ei tulisi käyttää), tarvittavat eristystoimenpiteet ja näistä tiedottaminen (osaston/yksikön ulkopuolinen henkilökunta, omaiset, yksikön kaikki työntekijät jne.).
Useissa sairaaloissa ja monissa muissakin hoitolaitoksissa toimii hygieniatyöryhmä tai ainakin hygieniayhdyshenkilö, joka vastaa hygieniaosaamisen tasosta, koulutusten järjestämisestä, tiedottamisesta, uuden tiedon tuomisesta työyksikköön jne. Hygieniasta huolehtiminen on kuitenkin jokaisen sairaalassa työskentelevän vastuulla. Riittävä hygieniaosaaminen tuo suojaa niin hoitajalle itselleen kuin hoidettaville potilaille taudinaiheuttajia vastaan.
Hygienia mikrobitautien estämisessä
Yleisesti tunnettu hygienian osa-alue on näkymättömien taudinaiheuttajien määrän pitäminen ihmiskehossa sellaisissa rajoissa, että ihmisen oma vastustuskyky kykenee voittamaan ne, eikä sairastumista tapahdu. Hygieniasta huolehditaan puhdistamalla säännöllisesti sekä ihmiskehon eri osat että kulloinkin käytetty vaatetus sekä välttämällä tietoisesti mahdollisia taudinaiheuttajia tai -kantajia. Hankalissa tai vaativissa olosuhteissa oleskeltaessa on hygieniasta huolehtimisen suhteen tehtävä säännöllisen puhdistautumisen ohella myös aistihavaintoja. Poikkeavat maut suussa, hajut, ihon ja hiusten hilseily ja kutina, hiertymät yms. viittaavat alentuneeseen hygieniatasoon. Yleensä ne ovat merkki esimerkiksi alkavasta tulehduksesta. Tällöin voidaan joutua käyttämään tarkoitukseen kehitettyjä desinfiointiaineita sairastumisen välttämiseksi.
Hygieniasta huolehtiminen kuuluu oleellisena osana ihmisen normaaliin sosiaaliseen käyttäytymiseen. Huonoa hygieniaa pidetään sivistymättömyyden merkkinä. Se voi merkitä jopa sitä, että henkilö ei kykene huolehtimaan itsestään (esimerkiksi mielenterveydellisistä syistä). Myös äärimmilleen viety hygieniasta huolehtiminen voidaan nähdä mielenterveydelliseksi ongelmaksi.
Ihminen ja mikrobit
Ihmisellä on ihossaan paljon mikrobeja. Runsaasti niitä on varsinkin kynsien ja sormusten alla. Mikrobien määrät ihmisruumiissa:
Hygienian vaikutus terveyteen
Monien hankalien, kiusallisten ja vaarallisten tautien leviäminen on helposti kukistettavissa oikealla hygieniaosaamisella. Musta surma on aikoinaan levinnyt kirppujen kautta. Riittävä hygieniaosaaminen olisi hyvinkin vaikeuttanut tämän leviämistä ja pienentänyt kuolleisuutta. Kehitysmaissa, joissa ei ole mahdollisuutta hyvään hygieniaan, esimerkiksi veden puutteen tai sen saastuneisuuden takia, voi selvästi huomata hygieniatason vaikutuksen terveyteen. Erityisesti lämpimässä ja kosteassa ilmastoissa olosuhteet ovat otolliset muun muassa bakteereille.
Koska sormissa on paljon mikrobeja, tulisi silmien ja herkkien kasvoalueiden koskettelua välttää. Huono intiimihygienia saattaa puolestaan aiheuttaa muun muassa virtsatietulehduksen. Peräaukon bakteerit saattavat kulkeutua naisilla virtsateihin ja emättimeen jolloin bakteerit, jotka eivät oikeassa paikassa ollessaan ole uhka, aiheuttavat genitaalialueille päästessään virtsatieinfektion, mikä puolestaan voi levitä edelleen munuaistulehdukseksi tai munuaisaltaiden tulehdukseksi. Riittävä intiimialueiden pesu ja ihon sekä limakalvojen kunnosta huolehtiminen ovat välttämättömiä intiimihygieniassa.
Copa Constitució
Copa Constitució on Andorran jalkapalloilun merkittävin cupmuotoinen turnaus. Kaudella 2017–2018 turnaukseen osallistui 12 joukkuetta. Ensimmäisen kerran turnaus pelattiin kaudella 1990–1991, jonka jälkeen sitä ei pidetty kahteen kauteen. Kaudesta 1993–1994 lähtien turnaus on pelattu joka vuosi. Menestynein seura on FC Santa Coloma kymmenellä mestaruudellaan.
Seitsenkymmenet (mormonismi)
Seitsenkymmenet (engl. Seventies) on eräs myöhempien aikojen pyhien liikkeen pappeuden Melkisedekin pappeuden viroista. Seitsenkymmenet muodostavat tärkeän osan Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkon hierarkiasta. Siinä osa seitsenkymmenistä toimii apostolien apulaisina kirkon yleisauktoriteetteina. Heillä on siis virkatehtäviä, jotka koskevat koko maailmanlaajuisen MAP-kirkon hallintoa ja hengellistä johtamista. Seitsenkymmenet on järjestetty kahdeksaksi koorumiksi.
Seitsenkymmenten virkaa on selitetty Oppi ja liitot -teoksen luvussa 107. Sen mukaan. "Seitsemänkymmentä ovat myös kutsutut saarnaamaan evankeliumia ja olemaan erityisiä todistajia pakanoille ja kaikessa maailmassa, ja täten heidän kutsumuksensa velvollisuudet poikkeavat muiden kirkon virkamiesten velvollisuuksista." (107:25). Edelleen: "Ne seitsemänkymmentä toimikoot Herran nimessä, niiden kahdentoista eli matkustavan korkean neuvoston ohjauksen alaisina, rakentaen kirkkoa ja ohjaten kaikkia sen asioita kaikkien kansojen keskuudessa, ensin pakanain ja sitten juutalaisten." (107:37) Virallisesti seitsenkymmenet ovat siis "Jeesuksen Kristuksen erityisiä todistajia" ja "kirkon matkustavia julistajia". Seitsenkymmenten viran raamatullisena esikuvana pidetään niitä seitsemääkymmentä opetuslasta, jotka Jeesus lähetti matkaan Luukkaan evankeliumin 10:1-2 mukaan.
Oppi ja liitot selittää edelleen: "Ja he muodostavat koorumin, joka on kahdentoista äsken mainitun erityisen todistajan eli apostolin vertainen valtuudessa. Ja jokainen päätös, jonka jokin näistä koorumeista tekee, on tehtävä sen yksimielisellä äänestyksellä, siis kunkin koorumin jokaisen jäsenen on kannatettava sen päätöksiä, jotta niiden päätöksillä olisi keskenään sama voima ja pätevyys" (107:26). Tämän kohdan mukaan seitsenkymmenten koorumilla on periaatteessa sama valtuus kuin kahdentoista apostolin koorumillakin. Teoriassa voidaan siis ajatella, että seitsenkymmenet ottaisivat MAP-kirkon johtoonsa, jos kahdentoista apostolin neuvosto tulisi kyvyttömäksi hoitamaan tehtäviään. Tässä tapauksessa seitsenkymmenten tulisi kuitenkin olla yksimielisiä keskenään.
MAP-kirkon perustaja Joseph Smith kutsui ensimmäiset seitsenkymmenet vuonna 1835. Tuolloin heidän tehtävänsä ajateltiin olevan nimenomaan "pakanoille" eli MAP-kirkkoon kuulumattomille todistaminen. He eivät saaneet toimia alueilla, joille oli jo järjestetty kirkon vaarna, eivät liioin hoitaa hallintotehtäviä kirkossa. Joseph Smithin kuollessa 1844 kirkossa oli jo neljä seitsenkymmenten koorumia, jotka tosin eivät olleet täydellisiä 70 hengen koorumeita.
Kasvava jäsenmäärä
Vuonna 1845 Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkossa oli kymmenen seitsenkymmenten koorumia. Ensimmäinen koorumi muodostui yhdeksän muun koorumin presidenteistä (kullakin oli seitsemän) sekä ensimmäisen koorumin seitsemästä presidentistä, jotka johtivat seitsenkymmenten ensimmäisen koorumin lisäksi kaikkien seitsenkymmenten toimintaa. Ensimmäisen koorumin kokoukset olivat harvinaisia, koska sen jäsenet olivat yleensä matkoilla eri puolilla maailmaa.
Vanhimmat vihittiin usein seitsenkymmeniksi, ennen kuin heidät lähetettiin lähetystyöhön vieraisiin maihin. Seitsenkymmenten koorumien vastuualueilta ei ollut eroteltu maantieteellisesti, joten koorumien jäsenet toimivat hajallaan eri puolilla maailmaa.
Vuonna 1883 presidentti John Taylor jakoi seitsenkymmenten koorumit maantieteellisin perustein. Jokainen kirkon vaarnoista määrättiin kuulumaan johonkin kirkon seitsenkymmenten koorumeista. Tämä järjestely jatkui aina vuoteen 1976, jolloin presidentti Spencer W. Kimball järjesti seitsenkymmenet uudelleen.
Vaikka seitsenkymmenten lukumäärä kasvoi, pysyi seitsenkymmenten koorumin presidenttien määrä seitsemänä. 1936 kunkin vaarnan alueella toimivat seitsenkymmenet annettiin vaarnanjohtajan johdettaviksi. Vuonna 1961 presidentti David O. McKay vihki ne seitsenkymmenten seitsemästä presidentistä, jotka tätä halusivat, ylipapeiksi. Molemmat muutokset osoittavat, että seitsenkymmenten rooli kirkon hallinnossa oli selkiytymätön ja että viran arvostus ei ollut korkealla.
Seitsenkymmenten ensimmäisen koorumin muodostaminen
1986 kaikki vaarnatasoiset seitsenkymmenten koorumit määrättiin lakkautettaviksi. Vaarnojen seitsenkymmenet kutsuttiin yleensä ylipapeiksi.
Seitsenkymmenten ensimmäinen koorumi toimii kahdentoista apostolin neuvoston suorassa alaisuudessa. Sen jäsenet toimivat kirkon keskushallinnossa tai tekevät ensimmäisen presidenttikunnan tai apostolien koorumin valtuuttamina tarkastus-, neuvottelu- ja koulutusmatkoja kirkon lähetyskentille ja vaarnoihin. Seitsenkymmenet pitävät myös usein puheita kirkon yleiskonferenssissa.
Seitsenkymmenten toisen koorumin muodostaminen
Vuonna 1984 seitsenkymmenten ensimmäiseen koorumiin nimitettiin jäseniä, joiden saama kutsu ei ollut elinikäinen, vaan se oli rajattu muutamaan vuoteen. 1989 näistä määrävuosiksi kutsutuista muodostettiin Seitsenkymmenten toinen koorumi. Samana vuonna vakiinnutettiin käytäntö, jonka mukaan ensimmäisen koorumin elinikäisille jäsenille myönnettiin vapautus aktiivisesta palveluksesta, kun he täyttivät 70 vuotta tai heidän terveytensä muodosti pysyvän esteen viranhoidolle. Myös toinen koorumi lasketaan kuuluvaksi kirkon yleisauktoriteetteihin.
Seitsenkymmenten toisen koorumin jäsenet palvelevat virassaan keskimäärin viidestä kuuteen vuotta. Ensimmäisen koorumin lailla toisen koorumin jäsenet lasketaan kuuluviksi kirkon yleisauktoriteetteihin. He palvelevat siis koko kirkkoa joko kirkon keskushallinnossa tai lähetettyinä kirkon lähetyskentille tai vaarnoihin.
Kun seitsenkymmenten toisen koorumin jäsen vapautetaan virasta, hänet vapautetaan samalla toisen koorumin jäsenyydestä. Hän säilyttää kuitenkin seitsenkymmenen viran ja arvon.
Alueseitsenkymmenet
2004 seitsenkymmenten viides koorumi jaettiin kahtia, ja muodostettiin seitsenkymmenten kuudes koorumi. Toukokuussa 2005 luotiin lisäksi seitsenkymmenten seitsemäs ja kahdeksas koorumi.
Alueseitsenkymmenet toimivat kukin oman alueensa hallinnossa, vastaten sen pastoraalisesta johtamisesta. He luovat ja järjestävät uudelleen vaarnoja, ohjaavat vaarnanjohtajia ja apujärjestöjen toimintaa vaarnan alueella, järjestävät vaarnakonferensseja, järjestävät koulutusta vaarnan viranhaltijoille ja lähetysjohtajille sekä valvovat lähetystyötä alueellaan.
Alueseitsenkymmenet palvelevat tehtävässään keskimäärin kuudesta kymmeneen vuotta. Kun heidät on vapautettu virastaan, heidät vapautetaan samalla koorumin jäsenyydestä. He säilyttävät kuitenkin seitsenkymmenen viran ja kutsumuksen.
Toimii Euroopassa ja Afrikassa Toimii Meksikossa, Väli-Amerikassa, Karibianmeren alueella sekä Etelä-Amerikan pohjoisilla ja läntisillä alueilla Toimii Pohjois-Amerikan läntisillä ja luoteissa alueilla, Idahossa ja Utahissa Toimii Etelä-Amerikan keskialueilla sekä Pohjois-Amerikan itäisillä, koillisilla, kaakkoisilla ja luonaisilla alueilla Toimii Brasiliassa, Chilessä ja Etelä-Amerikan eteläalueella Toimii Aasiassa, Australiassa, Uudessa-Seelannissa, Oseaniassa ja Filippiineillä
Busselton
Busselton on kaupunki Australiassa Länsi-Australian osavaltiossa. Kaupungissa oli noin 25 300 asukasta vuoden 2016 väestönlaskennassa.
Here to Stay
Here to Stay on jyväskyläläisen Deuteronomium-yhtyeen toinen täyspitkä studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1999. Here to Stay on tyyliltään debyyttiä suoraviivaisempaa death and rollia ja melodista death metalia. Albumi sai harrastajilta ja kriitikoilta pääasiassa myönteisen vastaanoton, vaikka useat moittivat albumia hieman tasapaksusta materiaalista.
Äänitys
Debyytin Street Corner Queen jälkeen yhtye halusi äänittää suoraviivaisemman ja yhtenäisemmän albumin sekä jättää tyylikokeilut vähemmälle. Deuteronomium kirjoitti Here to Stayn kappaleet kuudessa kuukaudessa, toisin kuin debyytin kappaleet, jotka he kirjoittivat useiden vuosien välillä. Here to Stay äänitettiin studio Watercastlessa. Äänityssessioista he julkaisivat ensin singlen "To Die and Gain", joka sisältää nimikappaleen ja sen demoversion sekä "Misleader"-kappaleen. Here to Staysta julkaistiin muutamaa kuukautta myöhemmin 1500 kappaleen painos vuonna 1999.
Sanoitukset
Albumin sanoitukset ovat edelliseen julkaisuun verraten rennompia sävyltään: lähestymistapa on riisuttu melkein kokonaan aiemmasta runollisuudesta ja korvattu hieman elämänläheisemmällä ja arkisemmalla asioiden pohdinnalla. Kappale "Terminator" käyttää elokuvan Terminator 2 – Tuomion päivä konfliktia kyborgin kanssa allegoriana ihmisen kamppailulle syntiä vastaan. "Millstone" taas viittaa raamatun kohtaan, jonka mukaan ihmisten, jotka johtavat toisia harhaan, olisi "parempi heittäytyä myllykivi kaulassa mereen".
Vastaanotto
Here to Stay jäi Deuteronomiumin viimeiseksi julkaisuksi ennen yhtyeen hajoamista.
Tiomila
frame|Tiomilan logo Tiomila on ruotsalainen viestisuunnistuskilpailu, jossa miesten kilpailu käydään kymmenmiehisin joukkuein. Kunkin osuuden pituus on noin 10 kilometriä, mistä kilpailu on saanut nimensä. Ensimmäinen Tiomila juostiin vuonna 1945 Uppsalasta Enebybergiin. Aluksi kilpailivat vain miehet, mutta 1970-luvun puolivälistä alkaen on ollut myös naisten sarja ja myöhemmin myös nuorten ja veteraanien sarjat. Kilpailu käydään keväällä joko huhtikuun lopulla tai toukokuun alussa, miesten kilpa pääosin yöllä.
Ratinanlinna
Ratinanlinna oli Tampereella Kyttälän kaupunginosassa Aleksanterinkatu 32:ssa sijainnut, vuonna 1928 valmistunut nelikerroksinen rakennus, joka toimi Tampereen suojeluskuntatalona vuosina 1928–1944. Talon suunnitteli arkkitehti Birger Federley.
Tampereen suojeluskunnan esikunta sijaitsi vuoteen 1927 saakka nykyisen Hiekan taidemuseon paikalla sijainneessa Lindellin koulussa. Uusi Ratinanlinnan suojeluskuntatalo vihittiin käyttöön 9. huhtikuuta 1928. Talossa toimivat vuoteen 1944 saakka suojeluskunnan lisäksi Lotta Svärd ja sotilaspoikajärjestöt. Talo vaurioitui pahoin talvisodan aikana Tampereen pommituksissa ja välirauhan aikana se korjattiin ja sitä laajennettiin.
Suojeluskuntien lakkauttamisen jälkeen Ratinanlinna oli puolustusvoimain sekä partio- ja reserviläisjärjestöjen käytössä. Talo purettiin 1989, ja sen tilalle valmistui 1991 arkkitehti Antti Tähtisen suunnittelema Ratinanlinnan toimisto- ja liiketalo.
Lähteet
61.49635°N, 23.76908°W
Narcea
Narcea on Asturian itsehallintoalueen lävitse virtaava joki Espanjassa. Joen pituus on noin 100 kilometriä ja sen alkulähde sijaitsee 1 600 metrin korkeudella. Sen valuma-alue on 1 135 neliökilometriä. Narcea laskee Nalón-jokeen.
Frankfurt am Main
Frankfurt am Main, lyhyemmin Frankfurt, on kaupunki keskisessä Saksassa Hessenin osavaltiossa. Sen väkiluku on noin 760 000 ja se on osavaltionsa suurin ja maan viidenneksi suurin kaupunki. Se sijaitsee Mainjoen varrella Hessenin eteläosassa. Frankfurt am Mainin metropolialueen väkiluku on noin 5,8 miljoonaa.
Vuonna 843 Frankfurtista tehtiin itäfrankkien valtakunnan pääkaupunki, ja 1200-luvulla siitä tuli oma kaupunkivaltionsa, Frankfurtin vapaakaupunki. Vuonna 1866 se liitettiin Preussiin ja vuonna 1871 yhdistyneeseen Saksaan.
Frankfurt on kansainvälisesti huomattava talouselämän keskus ja Saksan merkittävin finanssikeskus. Siellä sijaitsevat muun muassa Euroopan keskuspankki, Deutsche Bundesbank, Frankfurtin arvopaperipörssi ja Frankfurtin messut (Frankfurter Messe). Kaupunki on niin ikään merkittävä maa- ja ilmaliikenteen solmukohta.
Frankfurtissa on huomattavan arvokas taidekokoelma. Tunnettuja frankfurtilaisia rakennuksia ovat muun muassa raatihuone der Römer 1400-luvulta, Goethen syntymäkoti sekä tuomiokirkko, joka on alkuaan vuodelta 852. Kaupungin yliopisto on perustettu vuonna 1914. Toisen maailmansodan ilmapommitukset vahingoittivat Frankfurtia pahoin, muun muassa vanhakaupunki tuhottiin lähes kokonaan.
Frankfurtin kolme keskeistä nähtävyyttä sijaitsevat toistensa läheisyydessä vanhassakaupungissa: Kaiserdom St. Bartholomäus, Römerberg ja Paavalinkirkko.
Frankfurtista käytetään virallista nimeä Frankfurt am Main (Frankfurt Main-joen varrella), jos on asianmukaista erottaa se Puolan rajalla sijaitsevasta Frankfurt an der Oderista.
Frankkien kahlauspaikasta Euroalueen keskukseksi
pienoiskuva|200px|[[Römerbergillä sijaitseva historiallinen raatihuone Römer lukeutuu kaupungin tunnusmerkkeihin.]] pienoiskuva|200px|Frankfurt noin vuonna 1612. pienoiskuva|200px|Toisessa maailmansodassa tuhoutunutta vanhaakaupunkia.
Nykyisen Frankfurt am Mainin alueella on ollut asutusta jo nuoremmalta kivikaudelta alkaen. Ennen vuotta 100 Mainin laaksoon kehittyi roomalainen sotilastukikohta. Sitä seurasi roomalaisten siirtokunta Nida, joka sijaitsi nykyisen Heddernheimin kaupunginosan alueella. Alemannit tuhosivat siirtokunnan hyökkäyksellään. Mainin pohjoisrannan kahlaamon ("Furt") kohdalla oli frankkilainen (Frank+Furt=Frankfurt eli "Frankkien kahlaamo") kuningashovi, joka kohosi kukoistukseensa 700-luvulla. Varhaisin kirjallinen maininta Frankfurt am Mainista on Kaarle Suuren regensburgilaiselle Pyhän Emmeramin luostarille osoittamassa asiakirjassa 22. helmikuuta 794. Vuonna 843 Frankfurtista tuli itäfrankkien valtakunnan pääkaupunki ja 1220 se sai vapaan keisarinkaupungin aseman (Freie Reichsstadt).
Vanhan valtakunnan loppuaikoina vuonna 1806 ruhtinaspriimas Karl Theodor von Dalberg yhdisti Frankfurtin Regensburgin ja Aschaffenburgin ruhtinaskuntiin. Vuonna 1810 Dalberg menetti Regensburgin Baijerille ja sai hyvitykseksi alueita Hanausta ja Fuldasta, jotka yhdessä Frankfurtin ja Aschaffenburgin kanssa muodostivat vuosina 1810–1813 lyhytikäisen Frankfurtin suurherttuakunnan. Wienin kongressi päätti 8. kesäkuuta 1815 palauttaa Frankfurtille vapaan kaupungin aseman uuden Saksan liiton yhteydessä. Liittopäivät pidettiin Frankfurtissa. Niin kutsuttu esiparlamentti ja Saksan kansalliskokous kokoontuivat Frankfurtissa vallankumousvuonna 1848 suunnittelemaan Saksan yhtymistä. Vuoden 1866 Preussin-Itävallan sodassa Frankfurt pysyi uskollisena Saksan liitolle. Yleinen mielipide pysyi enemmän Itävallan ja keisarin puolella, vaikka eräiden mielestä taloudelliset ja ulkopoliittiset syyt puolsivat vapaaehtoista liittymistä Preussiin. Preussin joukot miehittivät Frankfurtin 18. heinäkuuta ja se liitettiin Preussiin 2. lokakuuta. Näin Frankfurt menetti lopullisesti riippumattoman kaupunkivaltion asemansa. Vuodesta 1871 se oli osa Saksan valtakuntaa. Frankfurtissa allekirjoitettiin 10. toukokuuta 1871 Frankfurtin rauha, joka päätti Saksan–Ranskan sodan.
Liittyminen Preussiin merkitsi kaupungille nopeaa kasvua teollisuuskeskukseksi. Tulevina vuosikymmeninä Frankfurtin hallinnollinen alue kaksinkertaistui. Kansallissosialismin kaudella kaupungista karkotettiin murhattaviksi 11 134 juutalaista. Liittoutuneiden ilmapommitukset toisen maailmansodan aikana tuhosivat noin 70 % kaupungin rakennuskannasta, mukaan luettuna vanhankaupungin lähes täydellinen tuho. Keskiajalta säilynyt kaupunkikuva hävisi iäksi ja sodan jälkeen tilalle nousi maankäytöllisesti tehokasta uutta arkkitehtuuria. Yhdysvaltain sotilashallinnolla oli Frankfurtissa päämaja ja pian kaupungista tuli Trizone-alueen eli Yhdysvaltain, Ranskan ja Britannian miehitysvyöhykkeiden yhteinen hallintokeskus. Uuden liittotasavallan pääkaupungista päätettäessä Frankfurt hävisi Konrad Adenauerin suosikille Bonnille. Frankfurtiin oli jo rakennettu talo parlamentille, nykyisin siinä toimii Hessischer Rundfunk -yleisradioyhtiö. Kaupungin asema talouskeskuksena vahvistui uudelleen ja vuonna 1998 siitä tuli Euroopan keskuspankin pääpaikka.
Ilmasto
Frankfurtin varhaisimmat lämpötilamittaukset ovat joulukuulta 1695. Jatkuvaa tilastointia on vuodesta 1826. Frankfurt ja Reinin-Mainin alue sijaitsevat Ylä-Reinin tasangon pohjoisosassa, joka on ilmastoltaan Saksan lämpimimpiä seutuja. Kaudella 1961–1990 vuotuinen keskilämpötila oli 9,7 °C (vrt. Berliini 8,9 °C, Bremen 8,8 °C, Essen 9,6 °C, Hampuri 9,0 °C, München 7,6 °C, Stuttgart 8,7 °C).
Marras–joulukuussa on yhdestä kahteen päivittäistä aurinkotuntia. Tammikuussa vuorokauden ylin lämpötila on keskimäärin 3,8 °C ja alin vastaavasti −1,1 °C (kausi 1971–2000). Lumipeitettä on keskimäärin seitsemän vuorokauden ajan tammikuussa ja sen syvyys ylittää harvoin kymmenen senttimetriä. Taunuksessa Frankfurtin luoteisosassa lunta on kuitenkin runsaammin. Keskimäärin kymmenenä päivänä vuodessa lämpötila kohoaa yli 30 °C:een. Satunnaiset sadekuurot ja ukonilmat tekevät ilmastosta sangen vaihtelevan. Päivittäisiä aurinkotunteja on kesäisin 7–8. Varsinkin keskikaupungilla ilma on toisinaan hiostavan kuumaa.
Kesä–elokuussa keskilämpötilat ovat 17,1...19,4 °C ja joulu–helmikuussa vastaavasti 1,6...2,7 °C. Alin mitattu lämpötila (−21,6 °C) on tammikuulta 1929 ja korkein (+39,2 °C) elokuulta 2003. Kaudella 1971–2000 vuoden keskilämpötila kohosi 0,4-astetta 10,1 °C:een. Mikroilmastollisten erojen johdosta keskikaupungilla lämpötilat ovat keskimäärin 0,6 °C korkeampia kuin lentoasemalla. Vuoden keskimääräinen sademäärä on 611 millimetriä (1971–2000). Eniten sadetta saadaan heinäkuussa (keskimäärin 63 mm), ja vähiten helmikuussa (38 mm). Vallitseva tuulensuunta on länsi.
Kesäpäivänseisauksen aikaan päivän pituus Frankfurtissa on noin 16 tuntia 20 minuuttia. Keskipäivällä auringon kulma on 63°23 (auringon deklinaatio: 23°26) ja säteilyteho 1 089 W/m2. Talvipäivänseisauksessa vastaavat luvut ovat 8 tuntia 4 minuuttia, 16°31 (-23°26) ja 269 W/m2.
Väestökehitys
pienoiskuva|Mainufer, Mainin rantoja 1900-luvun vaihteessa.
Vuonna 1520 Frankfurt am Mainin väkiluku oli noin 10 000. Vuoteen 1605 väestön määrä kaksinkertaistui. Väkiluku kaksinkertaistui edelleen vuoteen 1810, jolloin kaupungissa oli 40 000 asukasta. Teollistumisen myötä väkiluvun kasvu kiihtyi niin, että vuonna 1875 Frankfurtissa oli 100 000 asukasta. Kaksikymmentä vuotta myöhemmin väestön määrä oli yli kaksinkertaistunut 230 000:een. Vuonna 1925 väkiluku oli 467 000. Hoechst am Mainin (31 439 asukasta 1925) liittäminen Frankfurtiin ja vuoden 1928 kuntaliitokset kasvattivat kaupungin väkiluvun 548 000:een.
Toinen maailmansota oli kohtalokas Frankfurtin väestökehitykselle. Kaupunki oli 30 000:lla juutalaisellaan Saksan toiseksi suurin juutalaiskeskittymä vuonna 1933. Vuoteen 1945 mennessä 12 000 juutalaista oli murhattu, loput oli karkotettu tai he olivat paenneet. Sodan loputtua kaupungissa oli noin 100 juutalaista. Sodassa sai surmansa 4 800 frankfurtilaista siviiliä ja 12 700 sotilasta. Brittien ilmahyökkäyksessä 22. maaliskuuta 1944 sai surmansa 1 001 ihmistä. Vuonna 1939 Frankfurtin väkiluku oli ollut noin 554 000, joulukuussa 1945 se oli enää 358 000. Sotaa edeltänyt taso saavutettiin 1951. Suursodassa tuhottuja koteja korvaamaan rakennettiin vuosina 1945–1964 yli 150 000 asuntoa.
Vuonna 1963 väkiluku saavutti siihen astisen huippunsa, 691 257 asukasta. Vuoteen 1986 mennessä se laski 592 411:een. Vuodenvaihteessa 2009/2010 Frankfurtin virallinen väkiluku oli 679 664. Kahdessakymmenessäkolmessa vuodessa kasvua kertyi 14,7 prosenttia. Ulkomaiden kansalaisten lukumäärä oli 166 177 ja heidän osuutensa kaupungin väestöstä vuonna 2010 oli 24,3 prosenttia. 2010-luvulla Frankfurtin väestönkasvu jatkui, positiivisen muuttotaseen ohella luonnollinen väestönmuutos oli positiivinen, mikä on Saksassa melko epätavallista. 2020-luvun taitteessa Frankfurtin väkiluku oli 763 380, eli noin 12 prosenttia korkeampi kuin 2010-luvun taitteessa. Frankfurtin kantasaksalainen väestö oli naisenemmistöinen, kun taas ei-saksalaiseksi tilastoitu väestö oli miesenemmistöinen. Kaikkiaan ei-saksalaisen väestön osuus oli 29,5 %.
Kaupunginosat
pienoiskuva|Pilvenpiirtäjät luovat Frankfurtille eurooppalaisittain epätyypillisen siluetin. Kuva vuodelta 2008. Frankfurtissa on 46 kaupunginosaa. Alueeltaan laajin on Sachsenhausen, jossa 59,19 km²:n alueella asuu noin 55 000 ihmistä. Useimmat kaupunginosat ovat esikaupunkeja ja entisiä itsenäisiä kuntia, jotka Frankfurt on imaissut sisäänsä. Eräät kaupunginosat, kuten 54 000 asukkaan Nordend, saivat alkunsa Gründerzeit-nimellä kutsutun nopean kasvun aikana 1800-luvulla. Toiset taasen ovat alun perin kuuluneet muihin kaupunginosiin ja kasvaneet niistä edelleen omiksi kaupunginosikseen, kuten Dornbusch ja Frankfurter Berg.
Innenstadt
thumb|Eschenheimerturm. Läpi vuosisatojen lähes alkuperäisasussaan säilynyt torni on eräs Frankfurtin maamerkeistä. Carl Theodor Reiffensteinin vesivärityö.
Innenstadt (myös Neustadt) on Frankfurtin keskeinen kaupunginosa, kantakaupunki. Se muodostaa puolikuumaisen kehän Vanhankaupungin pohjois- ja itäpuolelle. Muita naapurikaupunginosia ovat Bahnhofsviertel lännessä, Westend luoteessa, Nordend pohjoisessa ja Ostend idässä. EteIässä Innenstadt rajoittuu Main-jokeen. Vastarannalla sijaitsee Sachsenhausenin kaupunginosa. Frankfurtin merkittävin kauppakatu, Zeil, sijaitsee Innenstadtissa, kuten myös keskeiset aukiot Hauptwache, Konstablerwache ja Roßmarkt.Kaupunginosan huomattavia rakennuksia ovat Vanha Ooppera (Alte Oper), 47 metriä korkea myöhäiskeskiaikainen Eschenheimer Turm, Arvopaperipörssi (die Börse), Oikeustalo (Justizpalast) ja Hotel Frankfurter Hof. Neljänneskilometrin korkuinen pilvenpiirtäjä Commerzbank Tower ja kaksisataametrinen Main Tower sijaitsevat niin ikään Innenstadtissa.
Sachsenhausen
Sachsenhausenin kaupunginosa on sekä pinta-alaltaan että asukasluvultaan Frankfurtin suurin. Sen osuus kaupungin alueesta on 24 % ja väkiluvusta 8 %. Varhaisin maininta Sachsenhausenista on vuodelta 1192. Se sijaitsee Mainjoen eteläpuolella. Puhekielessä sitä kutsutaan myös nimellä Dribb de Bach (dribbe = tuolla puolen eli joen toisella puolella; vastakohtana Hibb de Bach eli joen tällä puolen). Kaupunginosan omaleimaisuutta kuvaa, että sitä luonnehditaan "kaupungiksi kaupungissa". Keskiajalla Sachsenhausenissa asui lähinnä kalastajia, maatyöläisiä ja käsityöläisiä. 1700- ja 1800-luvuilla kaupunginosaan muutti myös hyvätuloista väkeä ja siitä tuli suosittu ulkoilupaikka. Sachsenhausenissa sijaitsee erinäisiä perinteikkäitä ja osin hyvin vanhoja omenaviinikapakoita (Apfelwein-Kneipe). Kaupunginosan ilmettä on kohennettu remontoimalla rakennuksia sekä houkuttelemalla alueelle kapakoiden lisäksi pieniä kauppoja ja ateljeita. Museumsufer eli "museoranta" sijaitsee Sachsenhausenissa.
Kaupunkikuva
pienoiskuva|vasen|Rekonstruoituja taloja Römerbergissä. pienoiskuva|Städel. pienoiskuva|vasen|Commerzbank Tower on [[Norman Fosterin käsialaa. Vuonna 1997 valmistuneen rakennuksen korkeus on 258,7 metriä, neulan kärki kohoaa 300 metrin korkeuteen. ]] pienoiskuva|vasen|Christoph Mäcklerin suunnittelema 170-metrinen Opernturm valmistui vuonna 2010. pienoiskuva|vasen|Deutsche Bankin 155-metriset kaksoispilvenpiirtäjät valmistuivat 1984.
Kuten monissa muissa Saksan suurkaupungeissa, myös Frankfurtissa kaupunkikuva on muuttunut olennaisesti toisen maailmansodan jälkeen. Syynä ovat toisaalta suurpommituksilla aiheutetut tuhot, toisaalta jälleenrakennustyyli, joka suosi katuverkon uudistamista autoliikenteelle sopivaksi. Vanhankaupungin yli neljästä tuhannesta ristikkotalosta vain yksi on säilynyt vahingoittumana: Haus Wertheym, joka sijaitsee Fahrtor-kaupunginportin liepeillä.
1900-luvun taitteessa toteutettiin merkittäviä katulinjauksia, kuten nelisataametrinen Braubachstraße, joka puhkaistiin Vanhankaupungin halki vuosina 1904–1906. Judengassen juutalaisgetto purettiin. Historiallisen Vanhankaupungin rippeitä on Römerbergin ympäristössä. Frankfurt-Altstadtin (Vanhankaupungin) nykyrajat vastaavat 1100-luvulla rakennetun kaupunginmuurin eli Stafenmauerin linjausta. Muurin jäännöksiä on säilynyt muun muassa Farhgassen varrella.
Vanhakaupunki
Katolinen tuomiokirkko Kaiserdom St. Bartholomäus myöhäisgoottilaisine torneineen oli Saksan keisareiden valinta- ja kruunauspaikka. Vanhankaupungin keskusaukiolla Römerbergillä sijaitsevat muun muassa raatihuone eli der Römer 1300-luvulta sekä varhaisgoottilainen kirkko Alte Nikolaikirche. Frankfurtin evankelisena pääkirkkona vuoteen 1944 palvellut Paavalinkirkko rakennettiin 1789–1833 vuonna 1786 puretun keskiaikaisen Barfüßerkirchen paikalle. Kirkko toimi Frankfurtin kansalliskokouksen istuntopaikkana vuosina 1848-1849. Vanhankaupungin tärkeimpiä katuja on Neue Kräme. 1100-luvulla rakennettu 170-metrinen katu yhdistää vanhankaupungin tärkeimmät aukiot, Römerbergin etelässä ja Liebfrauenbergin pohjoisessa. Liebfrauenbergillä sijaitsee 1300-luvulla rakennettu Liebfrauenkirche sekä Liebfrauenbrunnen vuodelta 1770 ja vuonna 1775 valmistunut Zum Paradies/Grimmvogel, joka on eräs Frankfurtin harvoista säilyneistä barokkitaloista. Kaupungin kulinaarinen keskipiste on Kleinmarkthalle, uudisrakennus vuodelta 1954. Vanhankaupungin länsiosassa osoitteessa Großer Hirschgraben 23 sijaitsee Goethe-Haus, jossa Johann Wolfgang von Goethe syntyi ja asui vuoteen 1795. Nykyinen talo on toisessa maailmansodassa tuhoutuneen alkuperäisen talon paikalle rakennettu uudisrakennus vuodelta 1947. Irtaimisto huonekaluineen ja kirjoineen on sen sijaan alkuperäistä.
Museot
Museumsufer ("museoranta") (Schaumainkai) sijaitsee Mainin rannalla Sachsenhausenin kaupunginosassa Eiserner Stegin ja Friedensbrücken välisellä alueella. Se on Saksan ja Euroopan keskeisiä museokeskittymiä. Museumuferin etelärannan yhdeksän museota ovat:
Pohjoisella rannalla Innenstadtin puolella sijaitsee kaksi museota:
Naturmuseum Senckenberg on Saksan huomattavin luonnontieteellinen museo Berliinissä sijaitsevan Museum für Naturkunden ohella. Se sijaitsee ydinkeskustan ulkopuolella Johann Wolfgang Goethe-Universität -yliopiston välittömässä läheisyydessä.
Pilvenpiirtäjät
Frankfurt on harvoja eurooppalaisia kaupunkeja, jolla on pilvenpiirtäjistä (yli 150-metrinen rakennus) ja tornitaloista muodostunut "skyline". Tämän vuoksi kaupunkia on kutsuttu lempinimellä "Mainhattan", viittauksena New Yorkin Manhattanin kaupunginosaan. Useimmat Frankfurtin korkeat rakennukset sijaitsevat niin kutsutussa pankkikorttelissa (Bankenviertel) keskikaupungin länsiosassa. Vuoden 2020 alussa Frankfurtissa oli 17 yli 150-metristä rakennusta. Saksan ainoa pilvenpiirtäjäksi luokiteltava talo Frankfurtin ulkopuolella on Bonnin Post Tower.
Vuonna 1961 valmistunut 120-metrinen Henningerturm Sachsenhausenin kaupunginosassa oli Frankfurtin ensimmäinen rakennus, joka nousi Kaiserdomin läntistä tornia korkeammalle. 1970-luvulla kohosivat muun muassa noin 160-metriset Marriott-Hotel sekä Dresdner Bank. 257-metrinen Messeturm valmistui 1990 ja seitsemän vuotta myöhemmin kohosi 259-metrinen Commerzbank Tower. Frankfurtin korkein rakennelma on vuosina 1974–1978 rakennettu 337,5-metrinen Europaturm, jota frankfurtilaiset kutsuvat nimellä Ginnheimer Spargel. Se ei kuitenkaan ole pilvenpiirtäjä, vaan tietoliikenteen tarpeita varten rakennettu torni Bundesbankin, Grüneburgparkin ja Palmengartenin läheisyydessä. Torni suljettiin yleisöltä 1999 taloudellisten syiden vuoksi. Sen jälkeen kun myös Henningerturm vuonna 2002 suljettiin vierailijoilta, Maintower on ollut Frankfurtin ainoa yleisölle avoin rakennus, jossa pääsee ihailemaan maisemia kahdensadan metrin korkeudesta.
115-metrisen Japan Centerin 25:ssä kerroksessa on ravintola ja kaupungin korkeimman asuinrakennuksen, 110-metrisen Eurotheumin 22:ssa kerroksessa on yleisölle avoin baari 22nd Lounge. Epäsäännöllisin välein järjestetyn niin kutsutun Wolkenkratzer-festivaalin aikana myös muut pilvenpiirtäjät ovat yleisölle avoinna.
Kadut ja aukiot
Frankfurtin kaduista ja aukioista keskeisimpiin lukeutuvat ydinkeskustan Hauptwache ja siitä erkaneva kävelykatu Zeil.
Grüngürtel
thumb|left|Das Enkheimer Ried Bergen-Enkheimerin kaupunginosassa.