cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Königstein im Taunus
Talous ja liikenne
Königsteinin rautatieasema on Königsteiner Bahn -radan päätepiste, ja osa Frankfurtin seudun paikallisjunaliikennejärjestelmää. Lähimmät moottoritiet ovat BAB 66, BAB 661 ja BAB 3.
Westend ICT
Westend ICT Oyj (ent. TJ Group Oyj) oli suomalainen pörssilistattu IT-alan yhtiö. Innofactor Oy teki käänteisen listautumisen Helsingin pörssiin hankkimalla Westend ICT Oyj:n vuoden 2010 lopulla, minkä seurauksena nimi muutettiin Innofactor Oyj:ksi.
Westend ICT:n ydinliiketoimintaa olivat sähköinen asiakirja- ja liiketoimintaprosessien hallinta sekä asiakaskohtaiset integraatio-, CRM- ja muut järjestelmäratkaisut. Yhtiö tunnetaan erityisesti it-kuplan keskellä vuonna 2000 tapahtuneeseen pörssilistautumiseen liittyvistä epäselvyyksistä.
Historia
Vuonna 1987 perustettu TJ Group oli internetalan konkari ja yksi vuosituhannen vaihteen IT-kuplan suomalaisista yrityksistä. Maaliskuussa 1999 Helsingin pörssin NM-listalle listautunut yritys herätti sijoittajien suunnattoman kiinnostuksen ja parhaimmillaan yhtiön osakekurssi kävi yli 20 eurossa, mutta keväällä 2000 annetun tulosvaroituksen jälkeen se romahti. Marraskuussa 2008 Westend ICT:n markkina-arvo oli enää vajaat 4 miljoonaa euroa, kun se arvokkaimmillaan oli ollut Alma Median ja Finnairin yhteisarvoa korkeampi. Yhtiön toimitusjohtaja oli helmikuuhun 2001 sen toinen pääomistaja Jyrki Salminen. Häntä seurasi Mikko Setälä, jonka osaksi tuli firman saneeraus. Setälän jälkeen toimitusjohtajaksi tuli Anneli Koivunen, joka toimi tehtävässä 2005 saakka. Hannu Jokela nimitettiin toimitusjohtajaksi Koivusen jälkeen ja hänen tehtäväkseen tuli luotsata yhtiö hengissä läpi käynnistyneestä oikeusprosessista.
Tiedottamisrikos ja yhteisösakko
Vuonna 2005 valtionsyyttäjä nosti syytteen vuoden 2000 osakeantia ja -myyntiä sekä näiden jälkeistä tiedottamista koskevista tiedottamisrikosepäilyistä. Syytettyinä ovat olleet muun muassa yhtiön silloiset hallituksen jäsenet ja yhtiön talousjohtaja sekä osakeannin järjestänyt Evli Pankki. Käräjäoikeus vapautti kaikki syytetyt, mutta 5. heinäkuuta 2007 Helsingin hovioikeus tuomitsi TJ Groupin pääomistajat Tuomo Tilmanin ja Jyrki Salmisen kahden vuoden ehdolliseen vankeuteen tiedottamisrikoksista ja törkeästä sisäpiiritiedon väärinkäytöstä. Kumpikin tuomittiin myös menettämään noin kahdeksan miljoonaa euroa rikoshyötyä.
Korkein oikeus tuomitsi 15. tammikuuta 2009 Jyrki Salmisen ja Tuomo Tilmanin kahden vuoden neljän kuukauden ehdottomaan vankeuteen. Samalla oikeus korotti Westend ICT:n maksaman yhteisösakon 100 000 euroksi.
Publius Clodius Pulcher
Publius Clodius Pulcher (n. 92 eaa. – 18. tammikuuta 52 eaa.) oli roomalainen poliitikko, joka tunnetaan kiistoistaan muun muassa Ciceron kanssa. Hän syntyi yläluokkaiseen sukuun, mutta luopui vuonna 59 eaa. patriisin arvostaan ja muutti nimensä Claudiuksesta Clodiukseksi vedotakseen alempiin kansanosiin. Hänen poliittinen tyylinsä nojasi suurelta osin kansankiihotukseen ja hän oli usean väkivaltaisen mellakan taustalla.
Hän palveli armeijassa Mithridatesta vastaan käydyssä sodassa, mutta koki tulleensa kohdelluksi kaltoin ja aloitti kapinan. Tämän jälkeen hän komensi laivastoa, mutta jäi merirosvojen vangiksi. Vapauduttuaan hän oli päästä hengestään Syyriassa kapinassa, jonka aloittamisesta häntä syytettiin. Clodius palasi Roomaan 65 eaa. ja jatkoi virkauraansa. Hän syytti Catilinaa oikeudessa kiristyksestä, mutta ilmeisesti Catilina lahjoi Clodiuksen vapauttamaan hänet. Catilinan salaliiton aikana Clodius kuitenkin tuki Ciceroa.
Keväällä 62 paljastui, että Clodius oli naiseksi pukeutuneena salaa päässyt vain naisille tarkoitettuihin Bona Dea -palvontamenoihin, jota vietettiin Julius Caesarin kotona tämän vaimon Pompeian johdolla. Huhujen, jotka todennäköisesti olivat perättömiä, mukaan tarkoituksena oli päästä lähempään kontaktiin Pompeian kanssa. Vaikka Caesar itse sanoi uskovansa, että Pompeia oli syytön tapahtuneeseen, otti hän kuitenkin avioeron vaimostaan. Caesarin mukaan hänen perheenjäsentensä tuli olla paitsi syyttömiä myös vapaita kaikista rikosepäilyistä. Sittemmin Crassus mitä ilmeisimmin lahjoi Clodiuksen oikeudenkäynnin valamiehistön, Clodius vapautettiin ja lähetettiin Sisiliaan hoitamaan kvestorinvirkaa. Välit Ciceroon katkesivat näihin aikoihin, mahdollisesti Ciceron tulikivenkatkuisten puheiden takia.
Palattuaan Sisiliasta Clodius luopui patriisin statuksestaan voidakseen hakea kansantribuuniksi. Tultuaan valituksi virkaan vuonna 58 hän sai hyväksytyksi useita kansaa mielisteleviä lakeja muun muassa ilmaisesta viljanjakelusta, yhdistystoiminnan sallimisesta ja maastakarkotuksista niille virkamiehille, jotka olivat toimeenpanneet kuolemantuomioita ilman valtuuksia. Tämän perusteella Cicero karkotettiin Clodiuksen käskystä, hänen omaisuutensa takavarikoitiin, hänen talonsa poltettiin ja sen tontti laitettiin myyntiin. Clodius osti itse tontin. Cicero pääsi kuitenkin palaamaan jo seuraavana vuonna.
Kun Caesar oli Galliassa, Clodius dominoi Roomaa väkivaltaisen katutappelujoukkonsa turvin. Kun 57 eaa. eräs tribuuni yritti kutsua Ciceron kotiin maanpaosta, Clodius pyrki estämään päätöksen väkivalloin. Titus Annius Milon kilpaileva katutappelujoukko kuitenkin esti Clodiuksen suunnitelman. Tämän jälkeen Clodius hyökkäsi Ciceron taloa rakentaneiden työmiesten kimppuun, pahoinpiteli Ciceron kadulla ja poltti Ciceron veljen talon.
Vuonna 56 eaa. Clodius haastoi Milon oikeuteen julkisesta väkivallasta, koska tämä oli puolustautunut, kun Clodiuksen jengi oli hyökännyt hänen kotiinsa. Oikeudenkäynti jouduttiin kuitenkin keskeyttämään jatkuvien väkivaltaisuuksien takia. Vuonna 53 eaa. Milo ja Clodius olivat ehdolla vaaleissa. Tästä seurasi luonnollisesti raivoisia katumellakoita. Clodius murhattiin näiden mellakoiden aikana. Clodiuksen raivostunut klienttijengi poltti hänen ruumiinsa senaatin talossa Curiassa, joka tuhoutui palossa.
Painonnosto kesäolympialaisissa 2020 – miesten 61 kg
Miesten painonnoston 61 kg Tokion kesäolympialaisissa 2020 kilpaillaan 25. heinäkuuta 2021 Tokyo International Forumissa. Kilpailuun osallistuu 14 urheilijaa.
Karsinnat
Olympialaisiin pääsee 14 urheilijaa. Kahdeksan urheilijaa valitaan IWF:n maailmanlaajuisen rankingin perusteella. Viisi urheilijaa valitaan maanosien (Aasia, Afrikka, Amerikka, Eurooppa, Osenia) sisäisten rankingien perusteella siten, että maanosasta pääsee yksi urheilija olympialaisiin. Rankingit tarkastetaan 30. huhtikuuta 2021. Viimeinen paikka on varattu joko isäntämaa Japanille tai se täytetään erillisellä kutsulla. Yhdestä maasta saa osallistua korkeintaan yksi urheilija yhteen painoluokkaan. Samoin yhdestä maasta saa osallistua korkeintaan neljä urheilijaa yhden sukupuolen painoluokkiin maailmanlaajuisten rankingin perusteella. Maanosien paikoista saa osallistua korkeintaan kolme urheilijaa yhden sukupuolen painoluokkiin.
Lehdokit
Lehdokit (Platanthera) on kasvisuku kämmekkäkasvien heimossa. Suvussa on vähintään 85 lajia.
Lehdokkilajeja
Lajit Pohjoismaissa:
Suomessa kasvaa kolme lehdokkilajia. Niistä valkolehdokki on yleinen suurimmassa osassa Suomea. Keltalehdokki esiintyy yleisenä vain Lounais-Suomessa ja pikkulehdokki harvinaisena Enontekiöllä. Valko- ja keltalehdokki ovat rauhoitettuja Ahvenanmaata lukuun ottamatta.
Muita lehdokkilajeja:
Bombardier Canadair Regional Jet
Bombardier Canadair Regional Jet on kanadalaisen Bombardierin valmistama alueellisille lennoille tarkoitettu lentokone. Konetyyppi perustuu Canadair Challenger liikelentokoneeseen. Suunnittelutyöt alkoivat 1987 ja ensilento lennettiin toukokuussa 1991. Versiosta riippuen, koneeseen mahtuu 44-100 matkustajaa.
Hippokrates
Hippokrates Koslainen (, ; 460–377 eaa.) oli antiikin kreikkalainen lääkäri. Hän on saanut kunnian tulla kutsutuksi länsimaisen lääketieteen isäksi ja lääkärinvalan eli Hippokrateen valan kirjoittajaksi.
Elämä
Perimätiedon mukaan Hippokrates oli kotoisin Kosin saarelta. Hänen kerrotaan aloittaneen lääketieteen opinnot kotisaarellaan Kosissa ja jatkaneen niitä Knidoksessa, Thasoksella ja Thessaliassa, joidenkin lähteiden mukaan myös Egyptissä, Lyydiassa ja Skythiassa. Mikäli tieto Egyptissä opiskelusta pitää paikkansa, hän mitä todennäköisimmin suoritti (Galenoksen, Theofrastoksen ja Dioskorideen tavoin) ”jatko-opintonsa” Memfiin Imhotepin temppelin Elämän talossa.
Myöhemmin Hippokrateen kerrotaan kuuluneen Kosin Asklepieionissa eli parantajajumala Asklepioksen pyhäkköalueella työskennelleeseen lääkärien koulukuntaan. Varsinainen Asklepieion on kuitenkin rakennettu vasta sata vuotta Hippokrateen ajan jälkeen. Kosin kaupungissa on Hippokrateen puuksi kutsuttu plataanipuu, jonka juurella Hippokrateen kerrotaan opettaneen. Se on kuitenkin todellisuudessa nuorempi.
Hippokrates oli kiinnostunut ravinnon vaikutuksesta urheilijoiden suorituskykyyn. Hän tutki suorituskykyä mahdollisesti parantavina ravintoaineina opiaateilla terästettyjä juomia, eläinten sydämiä ja sukuelimiä sekä hallusinogeenejä sisältäviä sieniä. Urheilijoiden ruokavaliota koskeneet tietonsa Hippokrates oli saanut Megarasta kotoisin olleelta Herodikokselta.
Lääketieteen isä
Lääketieteen isäksi Hippokratesta kutsutaan siksi, että hän oli länsimaisen lääketieteen historian standardinäkemyksen mukaan ensimmäinen, joka selitti sairaudet luonnollisilla syillä eikä jumalten ja henkien aiheuttamina. Lisäksi maineen perusteena voidaan nähdä eurosentrinen ajattelutapa, joka korostaa antiikin kreikkalaisten saavutuksia ja väheksyy tai sivuuttaa aikaisempien korkeakulttuurien saavutukset. Hippokrates oli myös eräs kuuluisimmista humoraaliopin kannattajista. Varhaisin nimeltä mainittu lääkäri oli hammaslääkäri ja kirurgi Hesire 3. dynastian (noin 2700–2600 eaa.) Egyptissä.
Hesireä tunnetumpi oli kuitenkin tämän aikalainen, faarao Djoserin arkkitehti ja hovilääkäri Imhotep. Imhotep julistettiin myöhemmin jumalaksi ja hänen temppeliensä Elämän talot ovat maailman ensimmäisiä tunnettuja lääketieteellisiä opinahjoja. Kreikkalaiset kutsuivat Imhotepia Asklepiokseksi (kreikkalainen lääketieteen jumala) ja egyptiläisen mallin mukaan perustivat hänelle lukuisia temppeleitä ympäri Kreikkaa — myös Hippokrateen kotisaarelle. Hippokrateen saamat vaikutteet ovat siis mitä todennäköisimmin peräisin juuri Egyptistä.
Teokset
Hippokrateen nimiin laitettujen teosten kokoelma Corpus Hippocraticum käsittää noin 60 tutkielmaa, joista suurin osa on kirjoitettu tai käännetty vuosien 430 eaa. ja 200 jaa. välillä. Niitä on ollut kirjoittamassa lukuisia henkilöitä, joilla on ollut erilaisia mielipiteitä ja näkökulmia. Teoksia on kirjoitettu ja toimitettu mahdollisesti Aleksandrian kirjastossa. Yhdestäkään teoksesta ei voida varmuudella sanoa, että se olisi Hippokrateen itsensä kirjoittama, ja tiedetään, että osa niistä on (toisen merkittävän antiikin kreikkalaisen lääkärin Galenoksen teosten tavoin) suoria käännöksiä huomattavasti vanhemmista egyptiläisistä teksteistä. Ainakin yhden niistä on kirjoittanut hänen vävynsä Polybos. Tunnetuin teoksista on nimeltään Hippokrateen vala, mutta todennäköisesti sekään ei ollut Hippokrateen itsensä kirjoittama.
Muissa teoksissa Hippokrates muun muassa selitti ihmisten erilaiset luonteenpiirteet sillä, missä suhteessa heidän ruumiinsa sisältää neljää mielialaan vaikuttavaa tekijää: limaa (flegmaa), keltaista sappea, mustaa sappea ja verta. Tämä vaikutti merkittävästi roomalaiseen lääkäri Galenokseen sekä keskiaikaiseen lääketieteeseen.
Hippokrateen tautioppi panee suuren arvon terveille elämäntavoille, ruumiinharjoituksille, ruokavaliolle sekä aurinko- ja vesihoidoille. Myös lääkekasveilla (rohdoskasvit) oli suuri merkitys, ja niitä löytyykin kirjoituksista lähes kolmesataa.
Tunnetuimpia Hippokrateen nimiin laitettuja lääketiedettä käsitteleviä sanontoja ovat Primum non nocere (”ennen kaikkea vältä vahingoittamasta potilasta”); sekä Ars longa, vita brevis (”taide pitkä, elämä lyhyt”). Sanonnat esitetään usein latinaksi, mutta Hippokrates puhui kreikkaa.
Röda kon
Röda kon on pieni saari lounaisessa Espoossa Rövarenin ja Kaparenin ulkoilusaarten eteläpuolella. Sen pinta-ala on noin 30 aaria. Entinen linnakesaari Kytö sijaitsee puolisentoista kilometriä Röda konista itäkaakkoon. Virallisessa kaupunginosajaossa Röda kon kuuluu Suvisaaristoon. Se on osa Espoon eteläsaaristoa, joka puolestaan kuuluu ulkosaaristoon. Röda konin omistaa Espoon kaupunki.
Annika Rimala
Annika Maria Rimala (ent. Piha, o.s. Tegengren) (27. elokuuta 1936 Turku – 14. syyskuuta 2014 Helsinki) oli suomalainen tekstiilimuotoilija, joka tunnetaan etenkin Marimekon Tasaraita-trikoovaatteiden suunnittelijana.
Rimala työskenteli Marimekolle 1960–1982 ja yrityksen ensimmäinen trikootuotemallisto Tasaraita syntyi 1968. Tasaraitapaidat suunniteltiin farkkujen kanssa käytettäväksi yläosaksi. Paidasta tuli aikansa symboli, joka kuvattiin postimerkkiin vuonna 1998.
Rimalan Marimekolle suunnittelemia tunnettuja kuoseja Tasaraidan lisäksi ovat muun muassa Pallo, Hedelmäkori, Puketti, Petrooli, Tarha ja Viiriäinen.
Marimekon jälkeen vuonna 1982 Annika Rimala jatkoi työskentelyä vuotta aiemmin miehensä Ilkka Rimalan ja graafisen suunnittelijan Teemu Lipastin kanssa perustamassaan Santtu-yrityksessä. Vuodesta 1969 vuoteen 1988 Rimala toimi myös suunnittelijana Kaunis Korulle.
Rimala sai Valtion taideteollisuuspalkinnon vuonna 1974 ja Pro Finlandia -mitalin vuonna 1997.
Anne Lammila
Raija Anne Lammila (s. 6. joulukuuta 1957) on suomalainen diplomaatti. Hän on työskennellyt marraskuusta 2020 alkaen Suomen suurlähettiläänä Pretoriassa, Etelä-Afrikassa. Aiemmin hän työskenteli toukokuusta 2017 lähtien pääkonsulaatin päällikkönä Pietarissa. Sitä ennen hän oli syksystä 2015 alkaen Suomen tasa-arvosuurlähettiläs ulkoasiainministeriön Ihmisoikeuspolitiikan yksikössä ja Suomen Meksikon-suurlähettiläs 2011–2015 edustaen samalla Suomea myös Kuubassa, Haitissa, Nicaraguassa, Hondurasissa, Guatemalassa, El Salvadorissa, Costa Ricassa, Panamassa ja Belizessä.
Lammila valmistui kauppatieteiden maisteriksi kansainvälisen hallinnon alalta Turun kauppakorkeakoulusta 1983. Hän aloitti samana vuonna ulkoministeriön palveluksessa. Lammila työskenteli vuosina 1983–1995 eri tehtävissä Pariisissa, Brasiliassa, Madridissa ja ulkoasiainministeriön poliittisella sekä kauppapoliittisella osastolla ja oli 1995–2000 pysyvän edustajan sijainen Suomen Unesco-edustustossa Pariisissa. Vuosina 2000–2001 hän toimi lähetysneuvoksena ulkoasiainministeriössä Latinalaisen Amerikan yksikössä ja 2001–2006 Latinalaisen Amerikan ja Karibian yksikön päällikkönä Amerikan ja Aasian osastolla. Lammila toimi edustuston päällikön sijaisena Suomen Washingtonin suurlähetystössä 2007–2011. Vuonna 2015 Meksikon kongressin edustajainhuone vihki Lammilan kunniatohtoriksi. Perusteena oli hänen arvokas työnsä sen hyväksi, että kaikilla lapsilla ja nuorilla olisi oikeus koulutukseen.
Lammila puhuu suomen, ruotsin ja englannin lisäksi ranskaa, espanjaa, portugalia ja venäjää. Hän on ollut 1980-luvulta alkaen naimisissa toimittaja-kirjailija Markku Saksan kanssa. Lammilalla on kolme aikuista lasta.
Jeff Halpern
Jeff Halpern (s. 3. toukokuuta 1976 Potomac, Maryland, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen entinen jääkiekkohyökkääjä, joka pelasi urallaan yli 900 NHL-ottelua. Tällä hetkellä Halpern on ilman pelaajasopimusta.
Halpern on uskonnoltaan juutalainen ja kuuluukin Greater Washington (D.C.) Jewish Sports Hall of Fame'iin.
Ura
Halpern kasvoi kovana Washington Capitals -fanina, ja hän myös pelasi Washington Capitalsin juniorijoukkueessa. Halpern on ensimmäinen Yhdysvaltojen pääkaupunkiseudulla kiekkotaitonsa saanut NHL-pelaaja. Hän pelasi neljä kautta Princetonin yliopistojoukkueessa ennen kuin siirtyi NHL:ään varaamattomana pelaajana Capitalsin riveihin vuonna 1999. Halpern yllätti kaikki tekemällä kahdella ensimmäisellä kaudellaan 39 maalia ja yli 70 pistettä. Hän oli lähinnä kolmos- neloskentän puurtaja. Halpern teki oman ennätyksensä kaudella, koska sai pelaajakauppojen takia paljon peliaikaa myös ylivoimalla. Työsulun 2004–2005 aikana hän pelasi Sveitsissä kahdessa eri seurassa (HC Ajoie ja Kloten Flyers).
Halpern myytiin kauden lopussa Tampa Bay Lightningiin, jossa hän pelasi kolme kautta, kunnes myytiin jälleen kauden loppupuolella Los Angeles Kingsiin kaudella.
Syyskuussa 2010 Halpern teki yksivuotisen sopimuksen Montreal Canadiensin kanssa.
1. heinäkuuta 2011 Halpern siirtyi takaisin Washington Capitalsiin. Työsulkukauden 2012–2013 hän aloitti New York Rangersissa, josta siirtyi maaliskuussa 2013 jälleen Montreal Canadiensiin.
Halpern on edustanut Yhdysvaltoja viisissä MM-kisoissa (2000, 2001, 2004, 2005 ja 2008) ja kerran maailmancupissa (2004).
Attilio Ariosti
thumb|Attilio Ariosti Attilio Ariosti (5. marraskuuta 1666, Bologna – 1729, Lontoo) oli italialainen säveltäjä ja viola d'amoren soittaja. Hän toimi vuosina 1697–1703 säveltäjänä Berliinissä. Myöhempinä vuosinaan hän asui Englannissa. Vuonna 1716 hän soitti viola d'amorea Georg Friedrich Händelin oopperan Amadigi ensiesityksessä. Ariostin tuotantoon kuuluu muun muassa noin 25 oopperaa.
Kemianteollisuus
Kemianteollisuus on teollisuudenala, jossa jalostetaan ja muunnetaan toisiksi kemiallisia yhdisteitä erilaisten kemiallisten reaktioiden kautta.
Tyypillisesti kemianteollisuus on suuren mittakaavan teollisuutta, mutta siihen kuuluu myös pienen volyymin tuotantoa. Kemiateollisuudessa tuotetaan sekä raaka-aineita muille teollisuuden aloille että valmiita lopputuotteita.
Kemianteollisuuden aloja
Elintarviketeollisuutta ei yleensä lasketa kemianteollisuudeksi.
Jack Taylor (uimari)
Jack George Neil Taylor (31. tammikuuta 1931 Akron, Ohio – 30. toukokuuta 1955 Guantanamo Bayn laivastotukikohta, Kuuba) oli yhdysvaltalainen uimari ja olympiamitalisti.
Taylor voitti 100 selkäuinnissa olympiapronssia Helsingissä 1952. Hän työskenteli Yhdysvaltain armeijassa hävittäjälentäjänä ja sai surmansa harjoitteluonnettomuudessa Kuuban Guantanamo Bayssä 24-vuotiaana.
Daniel Snellman
Daniel Snellman (s. 28. kesäkuuta 1974 Pietarsaari) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja.
Pääsarjatasolla Snellman pelasi yhteensä 116 ottelua, tehden viisi maalia.
Yleismittari
Yleismittari on sähkötekniikassa käytetty mittalaite, jolla voidaan mitata tyypillisesti virtaa, jännitettä sekä resistanssia.
Aikaisemmin kaikki yleismittarit olivat analogisia. Nykyään niiden myynti ja käyttö on vähäistä, tilalle on tullut digitaalinen yleismittari, joissa on toimintoja, kuten:
Juhana II (Aragonia)
Juhana nai vuonna 1420 Navarran kuninkaan Kaarle III:n tyttären ja kruununperijän Blankan, ja kuningasveljen Alfonso V:n poissa ollessa Juhana ja toinen veli Henrik ajautuivat kiistaan Kastilian herruudesta. Kun Juhana oli Navarrassa juhlimassa häitään, Henrik päätti ratkaista kiistan voimakeinoin. Hän valtasi Kastilian kuninkaan Juhanan linnan ja sai tämän hetkeksi vangikseen. Aragonian infanttien ja Kastilian välisen riidan pääarkkitehti oli Alvaro de Luna, Kastilian kuninkaan neuvonantaja, joka vähitellen sai kaiken vallan haltuunsa.
Juhanasta tuli vaimonsa kruununperijän aseman kautta Navarran kuningas vuonna 1425. Alfonso V:n kuoltua Napolin peri hänen avioton poikansa Ferrante ja lopun valtakuntaa Juhana II, joka oli jo Navarran kuningas. Juhana alkoi pian suunnitella Kastilian valtausta ja siten koko niemimaan yhdistämistä oman valtansa alle. Vaikka hänellä olikin Kastiliassa tukijoita, monet katalaanit vieroksuivat häntä. Juhanan onnistui lopulta järjestää Kastilian kuninkaan Henrik III:n sisaren ja kruununperijän Isabellan ja oman poikansa Ferdinand II:n avioliitto, mikä lopulta yhdisti Espanjan.
USS Cyclops
USS Cyclops (runkonumero AC-4) oli Yhdysvaltain laivaston Proteus-luokan hiilenkuljetusalus ensimmäisessä maailmansodassa.
Palvelus
Hiililaiva liitettiin palvelukseen otettaessa Yhdysvaltain Atlantin laivaston tukilaivastoon ja se huolsi toukokuusta heinäkuuhun 1911Itämerellä toisen viirikön aluksia. Palattuaan Norfolkin laivastotukikohtaan Virginiaan se huolsi laivastoa Yhdysvaltain itärannikolla Newportista Karibialle. Meksikon vuosien 1914 ja 1915 sisäisten levottomuuksien aikana laiva toimitti hiiliä alueella partioiville aluksille ja sai kiitokset työstään pakolaisten auttamisesta Tampicosta New Orleansiin.
Yhdysvaltojen liittyessä ensimmäiseen maailmansotaan Cyclops palasi palvelukseen 1. toukokuuta 1917 päällikkönään G. W. Worley. Alus liittyi kesäkuussa 1917 St. Nazaireen matkanneeseen saattueeseen. Alus palasi Ranskasta Yhdysvaltain itärannikolle heinäkuussa. Laiva palveli itärannikolla lukuun ottamatta purjehduksia Halifaxiin, kunnes se liitettiin 9. tammikuuta 1918 Laivaston merentakaisten alueiden kuljetusosastoon. Se lähti Brasilian vesille huoltamaan brittialusten polttoainekuljetuksia.
Katoaminen
Cyclops lähti Rio de Janeiron satamasta 16. helmikuuta 1918 ja katosi jälkiä jättämättä käytyään Barbadoksella 3-4. maaliskuuta. Laivan mukana katosi 306 miehistön jäsentä ja matkustajaa. Tapausta pidetään yhä ratkaisemattomana ja jotkut uskovat Bermudan kolmion olevan syypää katoamiseen. Lawrence Kusche tutki mysteeriä vuonna 1975 julkaistussa kirjassaan The Bermuda Triangle Mystery Solved. Hän sai selville, että eräs sukeltaja raportoi vuonna 1968 löytämästään vanhan laivan hylystä noin sadan metrin syvyydestä Norfolkin edustalla. Norfolk on kaukana Bermudan kolmion ulkopuolella. Sukeltajalle näytettiin myöhemmin valokuvia Cyclopsista, jolloin tämä oli vakuuttunut, että laiva oli sama kuin se, jonka hän oli nähnyt merenpohjassa. Alueella suoritetuissa jatkotutkimuksissa ei löydetty mitään ja täten laivan katoamisen syyt ja hylyn sijainti ovat yhä tuntemattomia.
Mediassa
Alus esiintyy osana Clive Cusslerin vuoden 1986 seikkailuromaanin Kyklooppi taustatarinaa. Kirjassa alukseen lastattiin sen viimeiselle matkalle ennen lähtöä Rio de Janeirosta valtava kullasta ja jalokivistä tehty jumalpatsas, jota kirjassa etsitään.
Veikko Lesonen
Veikko Juhani Lesonen (s. 30. toukokuuta 1957 Keminmaa ) on Oulunsalossa asuva teollisuusneuvos, suursijoittaja ja yrittäjä.
Yrittäjäura
Vuonna 2011 Head Invest Oy ja Veikko Lesonen osti JOT Automation Oy:n takaisin kymmenen vuoden jälkeen Rohwedder Groupilta. JOT myytiin toisen kerran kesäkuussa 2018 kiinalaiselle Suzhou Victory Precisionille.
Nykyään Lesonen on ympäristöteknologiayritys Proventia Groupin pääomistaja teknologiakonserni Head Invest Oy:n kautta. Proventia kehittää ympäristöystävällisiä ratkaisuja moottori-, kone- ja ajoneuvoteollisuuteen.
Lesonen on osakkaana lukuisissa eri yrityksissä, muun muassa Head Recycle Systemsissä, joka automatisoi muovijätteen jalostamisen uudelleenkäytettäväksi raaka-aineeksi. Hän omistaa arvokiinteistöjä muun muassa Suomessa ja Espanjan Marbellassa, jossa hän asuu osan vuotta. Suomalaiskiinteistöistä merkittävin omistus on Oulun Uusi Seurahuone, niin sanottu Petrellin palatsi.
Joni Skiftesvikin kirjoittama Veikko Lesosen elämäkertakirja "Kyllä Veikko voi" ilmestyi WSOY:n kustantamana syksyllä 2007. Harrastuksikseen Veikko Lesonen ilmoittaa veteraanityön, valokuvauksen ja liikunnan. Helsingin Sanomien mukaan hän on myös vapaamuurari.
Työpaikat
(ennen yrityshistoriaa)
Koillis-Eurooppa
Koillis-Eurooppa on eri yhteyksissä eri tavoin määritelty Euroopan koillisia osia tarkoittava alueellinen käsite. Sopimuksessa Afrikan ja Euraasian muuttavien vesilintujen suojelemisesta sillä tarkoitetaan Uralin länsipuolista Pohjois-Venäjää. Joissakin yhteyksissä mukaan saatetaan lukea myös Suomi ja Baltian maat. Eräässä Euroopan työterveys- ja työturvallisuusviraston kyselyssä Koillis-Euroopan muodostavat Tšekin tasavalta, Viro, Unkari, Latvia, Liettua, Puola, Slovakia ja Slovenia.
YORP-ilmiö
pienoiskuva|Pyöreä asteroidi, jossa on kaksi kiilamaista ulkonemaa. Molemmille kiilojen pinnoille tulee säteilyä yhtä paljon, mutta B:n takaisin säteilevä valo ei ole saman suuntainen. Tämä aiheuttaa väännön, joka saa kappaleen pyörimään.
YORP-ilmiö eli Yarkovsky–O’Keefe–Radzievskii–Paddack–ilmiö (nimetty havaitsijoidensa mukaan) on auringon säteilyn paineesta johtuva ilmiö, joka muuttaa pienten taivaankappaleiden pyörimisnopeuksia, pyörähdysakselin suuntaa ja joskus myös pyörimissuuntaa. Se vaikuttaa esimerkiksi pieniin asteroideihin, joiden pyörimisnopeuksista ollaan päätelty ilmiön olemassaolo. YORP-ilmiö johtuu siitä kun epäsäännöllisen kappaleen pinnasta on sen pyöriessä eri aikoina eri kokoinen alue Auringon valaisemana ja lämmittämänä. Suuremmasta alueesta säteilee enemmän infrapunasäteilyä kuin pienemmistä alueista ja tämä epätasaisuus säteilyssä muuttaa kappaleen pyörähdysaikaa. YORP-ilmiöllä ei ole vaikutusta pyöreisiin tai suuriin kappaleisiin. Ilmiö voi sekä kasvattaa että hidastaa pyörähdysaikaa.
Vuonna 2007 saatiin ensimmäiset suorat havainnot YORP:ista. Maan lähelle tulevien asteroidien 1862 Apollo ja (54509) 2000 PH5 pyörähdysajoissa havaittiin muutoksia. 2000 PH5:n pyörähdysajan havaittiin neljän vuoden havaintoaineiston perusteella jatkuvasti kasvavan YORP-ilmiön mukaisella tavalla. Tästä syystä 2000 PH5 on nykyään saanut nimen 54509 YORP. YORP-ilmiö selittää poikkeavuudet alle 10 kilometrin läpimittaisten asteroidien pyörimisessä, sekä niiden kuiden syntymekanismin. Kun pienen kappaleen pyörähdysaika kasvaa hyvin suureksi, sen päiväntasaajalta irtoaa materiaa, joka kerääntyy sitä kiertäväksi kuuksi.
Teknetiumtähti
Teknetiumtähti on tähti, jonka spektrissä on teknetiumin aiheuttamia absorptioviivoja.
Teknetium on radioaktiivinen alkuaine, jonka vakaimman isotoopin, 98Tc, puoliintumisaika on 4,3 miljoonaa vuotta. Tämä on liian lyhyt aika, jotta teknetium voisi olla peräisin tähden muodostumisen ajoilta. Se havaittiin tähden spektrissä ensi kertaa v. 1952, ja on kiistaton todiste, että tähdissä tapahtuu nukleosynteesiä. Yksi eniten teknetiumia sisältävistä tähdistä on R Geminorum.
Teknetiumtähdet kuuluvat asymptoottihaaraan. Ne muistuttavat punaisia jättiläisiä, mutta niiden valovoima on hieman korkeampi, ja ne polttavat vetyä sisäkerroksissaan. Tähän luokkaan kuuluvat tähdet vaihtavat vedyn polttamisesta heliumin polttamiseen aina noin 100 000 vuoden välein. Teknetiumtähdet kuuluvat luokkiin M, MS, S, SC ja C-N. Ne ovat useimmiten pitkäjaksoisia muuttujia.
Lorraine Crapp
Lorraine Joyce Crapp (myöh. Thurlow, s. 17. lokakuuta 1938 Sydney) on entinen australialainen uimari. Hän osallistui uransa aikana kaksiin olympialaisiin, 1956 Melbournessa ja 1960 Roomassa.
Crapp aloitti uinnin Dawn Fraserin kanssa ja heitä valmensi Harry Gallagher mutta 16 vuoden iässä Crapp vaihtoi Frank Guthrien valmennettavaksi. Hänen valmennettavanaan Crapp rikkoi ensimmäisen maailmanennätyksensä kahdestakymmenestäkolmesta tammikuussa 1954, ja myöhemmin samana vuonna hän voitti kaksi mestaruutta Kansainyhteisön kisoissa 110 jaardin ja 440 jaardin vapaauinnissa.
Crapp voitti helposti kultaa 400 metrin vapaauinnissa, joka oli 100 metrin lisäksi ainoa naisten henkilökohtainen vapaauintilaji kilpailuissa, jättäen Fraserin taakseen lähes kahdeksan sekunnin päähän. Crapp, Fraser, Leech ja Sandra Morgan voittivat 4 × 100 metrin vapaauintiviestin uudella maailmanennätysajalla 4.17,1.
Crapp toimi yhtenä olympialipun kantajista Sydneyn kesäolympialaisissa vuonna 2000.
10 000 Watts of Artificial Pleasures
10 000 Watts of Artificial Pleasures on Dope Stars Inc -yhtyeen esikoislevy. Albumi julkaistiin vuonna 2003.
Norman Dello Joio
Norman Dello Joio (24. tammikuuta 1913 – 24. heinäkuuta 2008) oli yhdysvaltalainen säveltäjä.
Dello Joio syntyi New Yorkin kaupungissa italialaisille vanhemmille. Hän aloitti muusikonuransa urkurina ja kuoronjohtajana. Hän sai pianonsoiton opetusta isältään. Myöhemmin Dello Joio opiskeli urkujensoittoa Pietro Yonin johdolla, ja vuonna 1939 hän pääsi Juilliard School of Musiciin.
Dello Joio toimi opiskeluaikoinaan urkurina St. Anne's Churchissa mutta ryhtyi säveltäjäksi. Paul Hindemith opetti häntä vuodesta 1941.
Dello Joiosta tuli vähitellen yksi aikansa keskeisimmistä säveltäjistä Yhdysvalloissa. Hänelle myönnettiin vuonna 1957 Pulitzer-palkinto teoksesta Meditations on Ecclesiastes, joka oli saanut kantaesityksensä 20. huhtikuuta 1956. Hänet muistetaan myös kuoromusiikistaan. Lisäksi tuotantoon kuuluu mm. musiikkia puhaltimille ja jousille.
Kartio
thumb|150px|Kartio
Kartio on geometrinen kappale, joka syntyy kun puolisuoraa liikutetaan pitkin tasossa olevaa suljettua (ja itseään leikkaamatonta ) käyrää siten, että puolisuoran päätepiste pysyy koko ajan paikallaan. Puolisuora muodostaa liikkuessaan kartion vaipan (kartiopinnan ) ja tasossa oleva suljettu käyrä sisältää kartion pohjan. Mainittu puolisuoran päätepiste on kartion kärki eli huippu. Kärjen ja pohjan kohtisuora välijana on kartion korkeus. Kärjen ja pohjan välinen osa muodostajasuorasta on sivujana.
Ympyräkartio on kartio, jonka pohja on ympyrä. Sen akseli on pohjan keskipisteen ja kärjen välinen yhdistysjana.
Suora ympyräkartio muodostuu, kun suorakulmaista kolmiota pyöräytetään toisen lyhyen sivunsa ympäri. Tästä tulee kartion akseli (ja samalla korkeus ) ja toisen lyhyen sivun piirtämä ympyrä muodostaa kartion pohjan. Näin syntyvää kartiota kutsutaan myös pyöräyskartioksi. Käytännössä suora ympyräkartio voidaan valmistaa ympyrästä leikkaamalla siitä sektori ja yhdistämällä leikatut reunat toisiinsa.
Pyramidi eli särmäkartio on kartio, jonka pohja on monikulmio.
Katkaistu kartio on kartio, jonka huippu on leikattu pois pohjan suuntaisella tasolla. Leikkauskuvio ja pohja ovat tällöin yhdenmuotoiset ja niiden alojen suhde on pienemmän kartion ja koko kartion korkeuksien suhteen neliö.
Kaavoja
Kartion tilavuus V lausuttuna sen pohjan pinta-alan A ja korkeuden h avulla on
Tasaista kiinteää massaa olevan suoran ympyräkartion painopiste sijaitsee sen akselilla 1/4 korkeudella pohjasta.
missä s\, on kartion pintaa pitkin pituus pohjan reunasta huippuun, \pi r^2\, on pohjan pinta-ala ja \pi r s\, on vaipan pinta-ala; s voidaan laskea kaavalla.
Katkaistun kartion tilavuus on
missä h on korkeus ja A ja A' pohjien alat.
Katkaistun ympyräkartion tilavuus on
kun h on korkeus ja r ja r' pohjien säteet.
Katkaistun suoran ympyräkartion vaipan pinta-ala on
missä s on sivujanan pituus ja r ja r' pohjien säteet. Vaipan ala on aina suurempi kuin kartion pohjien pinta-alojen erotus.
thumb|250px|left|Suora ja kalteva kartio
Valdolaiset
Valdolaiset (eli valdesilaiset) on 1100-luvulla syntynyt, katolisen kirkon harhaoppiseksi eli lahkoksi julistama uskonnollinen yhteisö. Liikkeen nimi viittaa lyonilaisen kauppiaaseen Pierre Valdesiin (Valdoon), jonka kääntymyksestä se sai alkunsa 1170-luvulla. Nykyisin valdolaisia on jäljellä noin 45 000 etupäässä Pohjois-Italiassa, mutta myös Etelä-Saksassa ja Etelä-Amerikassa.
Keskiaikaiset valdolaiset kritisoivat katolisen papiston heikkoa oppineisuutta, syntistä elämää ja kirkon omaisuutta, ja katsoivat itse edustavansa oikeaa, apostolista kristillisyyttä. Valdolaiset käänsivät osia Raamatusta kansankielelle. Erityisen tärkeinä pidettiin evankeliumeita ja Apostolien tekoja. Osa valdolaisista sitoutui siveyteen ja köyhyyteen, ja vietti elämänsä kiertelevinä saarnaajina ja maallikkorippi-isinä. He eivät tunnustaneet paavin valtaa ja pitivät synnissä elävien pappien jakamia sakramentteja pätemättöminä. Katolisen kirkon näkökulmasta maallikoiden saarnaus sekä sakramentiksi laskettu ripittäytyminen ja siihen liittyvä synninpäästö maallikoiden kesken edustivat harhaoppisuutta.
Ealdred
Ealdred tai Aldred (k. 1069) oli englantilainen kirkonmies ja Yorkin arkkipiispa. Piispa Leofgarin kuoltua 1056 päätettiin, että Ealdred ottaisi vastuulleen oman hiippakuntansa Worcesterin lisäksi Herefordin. Vuonna 1058 ensimmäisenä englantilaisena piispana hän teki pyhiinvaelluksen Jerusalemiin.
Tausta
Ealdred syntyi todennäköisesti Länsi-Englannissa ja oli mahdollisesti sukua edeltäjälleen Worcesterin piispa Lyfing Winchesterläiselle. Hän oli Edvard Tunnustajan neuvonantaja ja kunnostautui myös sotilasjohtajana. Vuonna 1046 hän johti epäonnistunutta retkikuntaa walesilaisia vastaan.
Ambrosius (metropoliitta)
Ambrosius (siviilinimeltään Risto Tapani Jääskeläinen, s. 10. elokuuta 1945 Tohmajärvi) on eläkkeellä oleva Helsingin ortodoksisen hiippakunnan metropoliitta. Hän toimi hiippakunnan piispana vuosina 2002-2017.
Ura
thumb|Metropoliitta Ambrosius puhuu [[Uspenskin katedraalissa itsenäisyyspäivänä 2004.]]
Risto Jääskeläinen, Ambrosius syntyi 10.08.1945 Tohmajärven Vatalan kylässä. Koti oli vauras maalaistalo. Tohmajärvellä käydyn keskikoulun jälkeen hän kirjoitti ylioppilaaksi Joensuun lyseosta 1964.
Luterilaisessa kodissa Ambrosius kasvoi valoisaan kristillisyyteen, joka kunnioitti toisuskoisia ja ateisteja. Ristimänimen Risto hän oli saanut, kun vanhemmat (Eetu ja Henni Jääskeläinen) osoittivat myötätuntoa Risto Rytiä kohtaan. Äiti ihaili ortodoksisuutta. Naapurikauppiaan ikonit koskettivat pikkupoikaa pysyvästi.
Ambrosius suoritti teologiassa ja valtiotieteessä maisterin tutkinnot Helsingin yliopistossa. Tämän jälkeen hän opiskeli vuoden Budapestissä. Kolme vuotta hän tutki kirkon ja valtion suhteita Cambridgessa. Palattuaan Suomeen hän hoiti 1973–1976 lehtorin ja apulaisprofessorin tehtäviä Joensuun yliopistossa.
Toimittuaan lähes vuoden luterilaisena pappina Ambrosius kuitenkin liittyi ortodoksiseen kirkkoon 1975. Hän on ollut kiitollinen luterilaisesta kasvatuksesta, mutta pitkäaikainen opiskelu ulkomailla ja rakkaus mystiikkaan ja liturgiseen kauneuteen sekä ortodoksisuuden syvä historian taju veivät mukanaan.
Valamon luostarista tuli Ambrosiukselle korkeakoulu ortodoksisuuteen. Nimellä Ambrosius arkkipiispa Paavali vihki hänet luostarikutsumukseen ja papiksi 1979. Suunnitelmat tutkijamunkin elämästä eivät kuitenkaan toteutuneet. Hänestä tuli 1977 luostarin taloudenhoitaja. Silloin hän rohkeasti aloitti Uuden Valamon jälleenrakentamisen. Veljestön asuntolan, hotellin, kulttuurikeskuksen ja kansanopiston valmistuttua hänet valittiin 1988 piispaksi.
Ambrosius toimi apulaispiispana (Joensuun piispa) 1988–1996, Oulun metropoliittana 1996-2002, Helsingin metropoliittana 2002-2017. Samalla hän osallistui aktiivisesti Suomen yhteiskunnalliseen ja kulttuuriseen elämään. Hän lisäsi ortodoksisen kirkon tunnettuutta, ymmärrystä ja hyväksyvyyttä Suomessa, antoi modernit kasvot ortodoksisuudelle.
Hänellä on ollut merkittävä rooli kirkon ja valtiovallan suhteiden ylläpitämisessä ja kirkon edunvalvojana yhteiskuntaan ja päättäjiin päin. Hän toimi ortodoksisen kirkon ulkoministerinä kansainvälisillä foorumeilla, joista yksi keskeinen vaihe oli toiminta Virossa 1990-luvulla. Kirkon sisällä hän on ollut traditioon nojaava, eteenpäin katsova ja uudistava voima.
Ambrosius tunnetaan suvaitsevana ja lämminhenkisenä kirkonpaimenena. Hän ei saarnaa, hänen sanomansa on samalla kertaa lempeää ja vahvaa. Suorapuheisella tyylillään hän ruotii yhteiskunnan epäkohtia samalla kun hän avaa ajallisen elämän peruskysymyksiä ja muistuttaa kuulijaansa jokaisen mahdollisuudesta hengelliseen kasvuun.
Koko ajan Ambrosiuksen globaali kristillisyys ja ekumeenisuus ovat leimanneet hänen pioneerityötään kirkkojen välisessä lähentymisessä. Laaja-alaisemmin kuin kukaan muu ortodoksi hän on edustanut Suomen kirkkoa kansainvälisissä teologisissa neuvotteluissa eri kirkkojen välillä. Hän oli jäsenenä 1983–2006 Kirkkojen maailmanneuvoston keskuskomiteassa ja muissa elimissä.
Kulttuurikeskus Sofian perustaminen Helsinkiin jatkoi Valamon jälleenrakennustyötä. Ambrosiuksen johdolla Sofiasta on muodostunut merkittävä henkinen ja hengellinen keskus pääkaupunkiseudulla ekumeenisesti ja kansainvälisesti. Sofian resursoinnin ja toteuttamisen mahdollisti hänen valtaisa yhteiskunnallisten vaikuttajien verkostonsa poliittisiin päättäjiin, kulttuuri- ja talouselämään.
Lähde: Jaana Juvonen: Tohmajärven ja Värtsilän historia 1868-2018. Keuruu 2020.Sivut 622-624.
Ambrosius on saanut lukuisia huomionosoituksia, esimerkkeinä Valtion tiedonjulkistamispalkinto 1980, arkkimandriitan arvo 1986, Kuopion kaupungin kulttuuripalkinto 1996, teologian kunniatohtorin arvo 2011 (Helsingin yliopisto), Suomen Valkoisen ruusun ritarikunnan komentajamerkki 1998 sekä lukuisia ulkomaisia kunniamerkkejä, mm. Virosta ja Kreikasta.Jääskeläinen kirjoitti ylioppilaaksi Joensuun lyseosta vuonna 1964. Hän valmistui teologian maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1968 ja valtiotieteiden maisteriksi vuonna 1972. Hänet vihittiin luterilaisen kirkon papiksi vuonna 1969. Jääskeläinen täydensi opintojaan stipendiaattina Yhdysvalloissa vuonna 1969 ja Unkarissa luterilaisen kirkon teologisessa akatemiassa vuosina 1969–1970 ja oli tutkijana Isossa-Britanniassa Cambridgen yliopistossa vuosina 1971–1975, Moskovassa 1979 ja Yhdysvalloissa 1987.
Vuosina 1967–1968 Jääskeläinen toimi Nurmeksen evankelisen kansanopiston johtajana. Hän oli virallinen apulainen Karkkilan seurakunnassa 1969 ja Nurmeksen seurakunnassa 1970 sekä papiston apulainen Oulun Karjasillan seurakunnassa vuonna 1971. Vuosina 1970–1971 Jääskeläinen oli Helsingin lyseon uskonnonopettaja, vuonna 1974 Joensuun korkeakoulun vt. lehtori ja vuosina 1975–1976 vt. apulaisprofessori.
Vuonna 1975 Jääskeläinen erosi luterilaisen kirkon pappisvirasta. Arkkipiispa Paavali liitti hänet ortodoksiseen kirkkoon. Valamon luostarissa Jääskeläisestä tuli veli Kristoforos. Hänet vihittiin ortodoksiseksi diakoniksi, munkiksi ja pappismunkiksi vuonna 1979 ja hän sai samalla käyttöön nimen Ambrosius. Hän työskenteli Suomen ortodoksisen pappisseminaarin lehtorina vuodet 1979–1980. Luostarissa hän toimi taloudenhoitajana vuodet 1977–1988 ja varajohtajana 1986–1988.
Vuonna 1988 Ambrosius valittiin Suomen ortodoksisen kirkon apulaispiispaksi nimekkeellä Joensuun piispa. Hän toimi tehtävässä vuoteen 1996, jolloin hänet valittiin Oulun ortodoksisen hiippakunnan piispaksi (metropoliitta). Vuonna 2002 hän siirtyi Helsingin hiippakunnan piispaksi. Suomen ortodoksisen kirkollishallituksen jäsen Ambrosius on ollut vuodesta 1996 alkaen. Ambrosius toimi Kirkkojen maailmanneuvoston keskuskomitean jäsenenä 1991-2006 Kansainvälisen roomalaiskatolis-ortodoksisen teologisen komission jäsenenä 1980-2010.
Ambrosius on toiminut myös Tulikivi Oyj:n hallituksessa (1992–2011) sekä Vakuutus- ja rahoitusneuvonta Finen ja sen edeltäjien hallituksen puheenjohtajana (1998–2017).
Vuonna 2005 Metropoliitta Ambrosiuksen 60-vuotispäiväksi julkaistiin juhlakirja Ambrosius. Kirjoittajat kuuluvat Ambrosiuksen lähipiiriin.
Maisemanhoito
Maisemanhoito tarkoittaa toimenpiteitä, joilla pidetään yllä, entistetään tai uusitaan ihmisen elinympäristön esteettisiä näkökohtia. Maiseman hoidossa pyritään sopeuttamaan ympäristön uudet ominaisuudet vanhoihin, perinteikkäisiin ja historiallisesti merkittäviin maiseman ominaisuuksiin. Näihin asioihin kuuluu myös historiallisesti merkittävien rakennusten vaaliminen. Myös luonnonsuojelun kannalta arvokkaiden luonnonsuojelualueiden hoito kuuluu maisemanhoitoon. Nämä luonnonsuojelualueet on saatettu perustaa ympäristöministeriön tai Ely-keskusten toimesta. Joskus kulttuurimaisemaan liittyvät ihmiskunnan tarpeet ja luonnonmaiseman arvot ovat ristiriidassa keskenään ja tämä seikka on haaste maisemansuojelussa. Tälläiset ristiriidat ovat aiheuttaneet eripuraa maanomistajien ja luonnonsuojelijoiden välillä. Monet maisemanhoitohankkeet ovat lähteneet paikallisten ihmisten toivomuksista.
Maisemanhoito metsissä ja maaseudulla
Maisemanhoitoa suoritetaan muun muassa kaupunkien ulkoilualueilla ja kuntien ja valtion retkeilyalueilla pusikoita raivaamalla, poistamalla kuolleita puita tai esimerkiksi pähkinäpensaslehdoissa tukahduttavia kuusia. Maisemaa voidaan myös avata, kun puut ja pensaat estävät näkyvyyttä vesistölle, pellolle tai muulle kiinnostavalle nähtävyydelle. Myös hakkuutähteiden keräys ja poiskuljetus edistää maisemanhoitoa. Lisäksi metsäympäristön hoidossa on otettava huomioon kullakin alueella vallitsevat puiden kasvuolosuhteet. Maaseutumaiseman hoidon kannalta on olennaista, että maatalouden tuotantotoimenpiteet pyritään tekemään kestävän kehityksen mukaisiksi. Maaseutumaisemassa ovat olennaisena osana vesistöt.
Keski-Eurooppa
thumb|Keski-Euroopan valtiot. thumb|Toinen Keski-Euroopan määrittely merkitty karttaan sinisellä.
Historia
Keski-Eurooppa tunnettiin käsitteenä 1800-luvulla, mutta jo keskiajalla, vuonna 1335 järjestettiin Unkarin, Puolan ja Böömin kuninkaiden kokous. Nykyaikaisen Keski-Euroopan syntymisenä voisi pitää 21. tammikuuta, vuonna 1904, jolloin perustettiin Keski-Euroopan talousyhdistys. Tämän päätarkoituksena oli Saksan ja Itävalta-Unkarin taloudellinen yhteistyö. Muutenkin Keski-Eurooppa pitkälti yhdistettiin Saksaan ja sen taloudelliseen, kulttuurilliseen sekä poliittiseen vaikutusympäristöön.
Leo Ahonen (soutaja)
Leo Vilhelm Ahonen (s. 6. helmikuuta 1944 Anjala) on suomalainen soudun olympiaedustaja ja Suomen-mestari.
Ahonen edusti Suomea kaksissa olympialaisissa. Münchenissä 1972 hän karsiutui finaaleista perämiehellisessä kaksikossa Leif Anderssonin ja perämies Antero Yli-Ikkelän kanssa. Montrealissa 1976 hän sijoittui Kari Hanskan kanssa perämiehettömässä kaksikossa B-finaalissa toiseksi eli kokonaistuloksissa kahdeksanneksi. MM-kilpailuissa Ahonen sijoittui neljänneksi perämiehettömässä kaksikossa 1975 ja yhdeksänneksi perämiehellisessä kaksikossa 1970. Hän osallistui MM-kilpailuihin myös vuosina 1966 ja 1974. EM-kilpailuissa hän sijoittui perämiehellisessä kaksikossa 11:nneksi vuonna 1971, 12:nneksi 1967 ja 14:nneksi 1969. Pohjoismaiden-mestaruuden Ahonen voitti vuosina 1971 ja 1975.
"Leksa" Ahonen voitti eri luokissa yhteensä 22 Suomen-mestaruutta vuosina 1966–1976. Hän edusti Nesteen Soutajia.
Tóki Tókinpojan tarina
Tóki Tókinpojan tarina (isl. Tóka þáttr Tókasonar) on keskiajan islantilaiseen saagakirjallisuuteen luettu lyhytsaaga, jonka kirjoittajaa ei tunneta. Se määritellään nykyään muinaissaagaksi. Tóki Tókinpojan tarina kertoo oudosta vieraasta, joka saapuu Pyhän Olavin hoviin ja kertoo seikkailuistaan muinaisten sankareiden, kuningas Hrólfr Riu’un ja viikinkikuningas Hálfrin kanssa. Tarina on säilynyt 1300-luvun lopulla laaditussa Flateyjarbók-käsikirjoituksessa (GKS 1005 fol.). Tóki Tókinpojan tarinaa ei ole suomennettu. Tóki Tókinpojan tarina ei ollut alkujaan mukana Carl Christian Rafnin toimittamassa ensimmäisessä muinaissaagojen kokoelmassa Fornaldar Sögur Nordrlanda eptir gömlum handritum (1829–1830). Kyseinen teos vakiinnutti muinaissaagat-termin käytön ja määritti ensimmäisen kerran sen saagojen joukon, jotka luettiin muinaissaagoihin. Rafnin laatima kategorisointi vaikutti pitkään siihen, mitä tekstejä luettiin muinaissaagoihin. Tóki Tókinpojan tarina otettiinkin mukaan vasta 1900-luvulla ilmestyneisiin muinaissaagojen kokoelmiin (Bjarni Vilhjálmsson & Guðni Jónsson 1943–1944; Guðni Jónsson 1954).
HMS Triumph (S93)
HMS Triumph (viirinumero S93) on Britannian kuninkaallisen laivaston Trafalgar-luokan ydinsukellusvene.
Valmistus
Alus tilattiin 3. heinäkuuta 1986 Vickers Shipbuilding and Engineeringiltä Barrow-in-Furnessista, missä köli laskettiin 2. helmikuuta 1987. Se laskettiin vesille 16. helmikuuta 1991 kumminaan Ann Hamilton ja otettiin palvelukseen vielä samana vuonna 2. lokakuuta.
Palvelus
Alus matkasi 1993 sukelluksissa Australiaan. Se liittyi 2001 sisaraluksensa HMS Trafalgarin kanssa Yhdysvaltain laivaston osastoon, joka iski Afganistaniin operaatio Veriaksessa. Alus muun muassa laukaisi Tomahawk-ohjuksia Afganistaniin. Joulukuussa 2001 alus ajoi karille Skotlannin rannikolla, mutta sai vain vähäisiä vaurioita.
Maaliskuussa 2011 alus osallistui operaatio Ellamyyn ja laukaisi Tomahawkeja 19., 20. ja 24. maaliskuuta Libyan ilmapuolustuksen tukikohtiin. Alus palasi 3. huhtikuuta Devonportiin.
Samson Ngoepe
Mabu Joseph Samson Ngoepe (s. 28. tammikuuta 1985 Polokwane) on eteläafrikkalainen yleisurheilija, joka kilpailee keskimatkojen juoksussa.
Ngoepe osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa Pekingissä 2008. Hän putosi tuolloin 800 metrin matkalla ensimmäisellä kierroksella oltuaan oman eränsä viides. Ngoepe juoksi henkilökohtaisen 800 metrin ennätyksensä 1.45,17 kesällä 2009 Ostravassa ja pääsi saman vuoden MM-kisoissa välieriin saakka.
Helheim
Helheim, myös Helgard tai Hel, on skandinaavisessa mytologiassa kuolleiden valtakunta. Mytologian mukaan maailma on jakautunut yhdeksään maailmaan, joista Helheim sijaitsee alimmaisena. Maailmoja yhdistää elämänpuu Yggdrasil. Helheimin kerrotaan sijaitsevan Yggdrasilin kolmannen pääjuuren alla, lähellä Hvergelmiriä ja Naströndia.
Helia kuvataan nälän ja sairauksien vaivaamaksi paikaksi. Tie Helille kulkee pohjoiseen ja sen jälkeen maan alle, Gjallarbruan yli Helgrindaan, jota vartioi demoninen koira Garm. Helin valtakuntaan joutuivat kuoleman jälkeen ne, jotka olivat kuolleet vanhuuteen tai sairauteen. Sinne joutuivat myös ne, jotka rikkoivat eläessään valansa tai olivat muuten epärehellisiä. Helheimistä kuolleet saattoivat jatkaa matkaansa Niflheimiin tai joutua karkotetuksi Naströndiin eli ruumisrannikolle, jossa hirviömöinen lohikäärme Nidhöggr asui syöden Yggdrasilin juuria. Taistelussa kuolleet soturit puolestaan pääsivät Valhallaan loputtomiin juhliin, jota isännöi Odin, taistelun jumala.
Helheimin valtiatar oli Hel, kuoleman jumalatar, jonka ruumis oli puoliksi elävä ja puoliksi mädäntynyt.
Vlado Perlemuter
Vlado Perlemuter (26. toukokuuta 1904 Liettua – 4. syyskuuta 2002 Pariisi) oli ranskalainen pianisti.
Perlemuter syntyi puolanjuutalaisille vanhemmille ja asui Liettuassa, kunnes 3-vuotiaana asettui perheineen Pariisiin. Hän menetti lapsena näön oikeasta silmästään, mutta aloitti pianotunnit 8-vuotiaana. Perlemuter opiskeli 1920-luvulla Moritz Moszkowskin ja Alfred Cortot'n johdolla. Hän sai Maurice Ravelin teosten tulkitsijana säveltäjän itsensä arvostuksen osakseen. Yhteys Ravelin musiikkiin myös vaikutti merkittävästi hänen kansainväliseen maineeseensa. Perlemuter oli yksi ensimmäisistä Ravelin koko tuotannon esittäneistä pianisteista; tämän hän teki kahdessa resitaalissa vuonna 1929. Perlemuter aloitti opettamisen kärsittyään viiden vuoden ajan keuhkotuberkuloosista Leysinin sanatoriossa. Hän toimi vuosina 1951–1976 opettajana Pariisin konservatoriossa opetettuaan jo tätä ennen Lausannen konservatoriossa. Opetustyötä hän teki myös muun muassa Bloomingtonissa (1961), Englannissa, Japanissa, Kanadan Québecissä ja Australiassa. Perlemuter toimi myös tuomariston jäsenenä useissa johtavissa kansainvälisissä pianokilpailuissa. Hän aloitti levyttämisen vasta 1900-luvun loppuvaiheissa. Levytykset tehtiin ensisijaisesti Nimbus-levymerkille, mutta tekniikka ei enää ollut täysin virheetöntä pianistin korkean iän ja sokeuden johdosta.
Siniharjarapu
Siniharjarapu (Atya gabonensis) on Länsi-Afrikasta ja Brasilian Atlantin puoleisista sisävesistä kotoisin oleva äyriäinen, jota pidetään myös akvaarioissa sukulaisensa juovaharjaravun tavoin. Siniharjarapu on katkarapu, jolla ei ole saksia, joten se sopii hyvin myös vähintään 100-litraiseen seura-akvaarioon. Saksien sijasta siniharjaravulla on eturaajoissa harjakset, joilla se pyydystää planktonia ja muita vedessä olevia pieneliöitä.