cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Topo Leistelä
Topo Leistelä (myös nimellä Leistilä, alk. Arthur Torsten Leistén, vuodesta 1935 Leistelä; s. 12. heinäkuuta 1893 Alavus – 20. marraskuuta 1955 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä ja teatterinjohtaja. Leistelä kävi Ruotsalaisen Teatterin oppilaskoulua vuosina 1913–1915, minkä jälkeen hän toimi Viipurin, Savon ja Lahden näyttämöillä teatterinjohtajana. Leistelä toimi Suomi-Filmissä apulaistuotantopäällikkönä ja näyttelijänä vuosina 1933–1939 ja tämän jälkeen Oy Suomen Filmiteollisuudessa propagandaelokuvaosaston päällikkönä vuosina 1940–1948. Hän toimi sitten kuolemaansa saakka työväenliiketaustaisessa tuotantoyhtiössä Kansan Elokuva Oy:ssä.
Leistelä oli naimisissa kahdesti, ensin Hertta Jackin ja sitten laulaja Alila Sederströmin kanssa. Leistelä kirjoitti myös näytelmiä, joista tunnetuin on Kotityranni (1934), josta on tehty elokuva nimellä Minä ja ministeri.
Topo Leistelä näytteli muun muassa elokuvissa Minä ja ministeri (1934), Juurakon Hulda (1937), Sysmäläinen (1938), Vihreä kulta (1938), Suviyön salaisuus (1945), En ole kreivitär (1945), ”Minä elän” (1946) ja Tapahtui kaukana (1950). Leistelä näytteli rehtoria monissa Suomisen Olli -elokuvissa. Leistelän ohjauksia ovat Minä ja ministeri (1934, apulaisohjaaja) sekä Suomi maksaa (1951).
Topo Leistelän veli oli arkkitehti Veikko Leistén.
Kirjallista tuotantoa
Nimellä Topo Leistelä: Nimellä Topo Leistilä: Nimimerkillä Toni (Niilo (Nisse) Hirnin ja Topo Leistelän yhteinen salanimi):
Suomennoksia
Nimellä Topo Leistelä: Nimellä Topo Leistilä:
Puoliavoimet pelit
Puoliavoimet pelit ovat shakissa avauksia, joissa musta vastaa valkean 1.e4 siirtoon muulla siirrolla kuin 1...e5. Nämä avaukset ovat yleensä vähemmän symmetrisiä, kuin mustan siiron 1...e5, tuloksena syntyvät avopelit. Puoliavoimissa peleissä yleensä varsin varhain syntyvä epätasapaino tarjoaa sovellettavaksi monia erilaisia strategioita.
Suosituin puoliavoin peli on sisilialainen puolustus, mutta myös Caron–Kannin puolustus ja ranskalainen puolustus ovat yleisiä. Pircin puolustus ja moderni puolustus ovat myös usein nähtyjä, kun taas Alehinin puolustusta ja Skandinaavista puolustusta on käytetty ajoittain maailmanmestaruusotteluissa. Nimzowitschin puolustus on pelattavissa oleva, mutta harvinainen avaus, kuten myös Owenin puolustus.
Young Vivian
Mititaigimimene Young Vivian (s. 12. marraskuuta 1935) on Tyynellämerellä sijaitsevan Niuen saaren entinen pääministeri. Ensimmäisen kerran Vivian toimitti pääministerin virkaa lyhyesti 12. joulukuuta 1992 – 9. maaliskuuta 1993, kun 1970-luvulta lähtien pääministerinä toiminut Robert Rex kuoli. Toukokuussa 2002 Vivian valittiin jälleen pääministeriksi. Hän jatkoi virassa vuoteen 2008, jolloin Toke Talagi haastoi Vivianin onnistuneesti kesken vaalikauden.
Knud Lavard
right|thumb|Knudin kuva keskiaikaisessa kirkossa. Knud Lavard (1090-luvulla - 7. tammikuuta 1131 Haraldsted) oli Tanskan prinssi ja pyhimys. Hänen nimensä "Lavard" vastaa englannin lordi-titteliä.
Knud oli kuningas Eerik Ejegodin poika, mutta Eerik kuoli Knudin ollessa alle 10-vuotias. Koska Knud oli liian nuori isänsä seuraajaksi, hänen sedästään Niilo Sveninpojasta tuli uusi kuningas. Niilo nimitti Knudin vuonna 1115 Slesvigin jaarliksi. Knud kävi sotia lähiseudun vendejä vastaan. Kun vendien ruhtinas kuoli vuonna 1129 Knud sai Saksan kuninkaan Lotharin nimittämään itsensä uudeksi ruhtinaaksi ("knes"). Vendien ruhtinas Niklot nousi vuonna 1129 kapinaan Knudia vastaan, mutta Knud kukisti kapinan.
Kuningas Niilon poika Maunu piti Knudia kilpailijana Tanskan kruunusta. Maunu yritti turhaan saada isäänsä puolelleen. Lopulta Maunu murhautti Knudin, kun tämä oli matkalla tapaamaan serkkuaan Knuut Pyhän tytärtä Ceciliaa. Knudin murha johti kapinaan Niiloa ja Maunua vastaan. Kapina huipentui Fotevikin taisteluun vuonna 1134, jossa Maunu kaatui. Niilo joutui puolestaan pakenemaan ja surmattiin myöhemmin.
Pitkän sisällissotien kauden jälkeen Knudin kuoleman jälkeen syntynyt poika Valdemar I nousi Tanskan kuninkaaksi vuonna 1157. Valdemarin aikana paavi julisti Knudin pyhimykseksi. Knudin juhlapäivää eli nuutinpäivää juhlittiin pitkään hänen kuolinpäivänään. Mutta myöhemmin nuutinpäivä siirrettiin nykyiselle paikalleen 13. tammikuuta, pyhän Knud IV Svendsenin muistopäivälle.
Knudin kuoleman jälkeen Slesvigissa ja muualla Tanskassa perustettiin knudsgilde nimellä kulkevia kauppiaskiltoja.
SS-divisioona Wiking
SS-divisioona Wiking oli toisen maailmansodan aikainen Saksan moottoroitu Waffen-SS-divisioona, johon rekrytoitiin ulkomaalaisia vapaaehtoisia.
Divisioonan historia
Divisioona perustettiin joulukuussa 1940 SS-Verfügungstruppen Germania-rykmentistä.
Wiking otti osaa hyökkäykseen Neuvostoliittoon osana Etelän armeijaryhmää ja saavutti Donin Rostovin marraskuussa 1941. Seuraavana keväänä operaatio Sinisen mukainen hyökkäys suuntautui Kaukasiaan. Divisioona oli reservinä Kurskin taistelun aikana. Myöhemmin divisioona joutui Tšerkasyn mottiin, josta murtautuessaan se menetti kaikki panssarinsa ja kärsi suuria tappioita.
Luettelo Kökarin julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Kökarin julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Kökarin kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
SS-divisioona Wiking
Divisioonan historia
Divisioona siirrettiin Chełmiin uudelleenvarustettavaksi ja lähetettiin heinäkuussa 1944 Puolaan, jossa se taisteli Veikselillä ja otti osaa Varsovan kansannousun tukahduttamiseen. Divisioona siirrettiin joulukuussa 1944 Unkariin, jossa se osallistui epäonnistuneeseen hyökkäykseen Budapestin takaisinvaltaamiseksi. Se vetäytyi Unkarin ja Tšekkoslovakian läpi ennen antautumistaan Itävallassa.
Sotarikoksia
Osa Wiking-divisioonan sotilaista otti 9. heinäkuuta 1941 osaa 600 juutalaisen joukkomurhaan Lvovissa kostona rykmentinkomentajansa kuolemasta.
Divisioonan sotilaat murhasivat satoja juutalaisia Zloczowin linnassa heinäkuun 1941 alkupäivinä ukrainalaisten vapaaehtoisten kanssa. Verilöylyn pysäytti 295. jalkaväkidivisioonan everstiluutnantti Helmuth Groscurth. 9. heinäkuuta 1941 joukot osallistuivat juutalaisten murhiin Lvivissä kostoksi SS-Infanterie-Regiment Westlandin komentaja Hilmar Wäckerlen kuolemasta. Adolf Storms tuotiin oikeuteen vuonna 2009 syytettynä 58 unkarinjuutalaisen pakkotyöläisen murhasta Itävallassa 29. maaliskuuta 1945, mutta hän ehti kuolla ennen tuomion julistamista.
Einsatzgruppe D:n Einsatzkommando 11 liikkui divisioonan mukana 1942. Sillä oli käytössään liikkuva kaasukammio epätoivottujen henkilöiden eliminointiin.
Divisioonan mukana oli myös Ahnenerbeen kuuluva Dr. Herbert Jankuhnin johtama Sonderkommando Jankuhn, joka keräsi taide-esineitä Mustanmeren alueelta.
Amicus curiae
Amicus curiae (latinaa, kirjaimellisesti 'tuomioistuimen ystävä') on henkilö tai muu taho, joka ei ole oikeustapauksen asianosainen mutta joka saa esittää oikeudelle lausunnon. Lausuntoja voivat esittää esimerkiksi kansalaisjärjestöt ja muut painostusryhmät. Tapa on käytössä muun muassa Euroopan ihmisoikeustuomioistuimessa ja Yhdysvaltain korkeimmassa oikeudessa.
SS-divisioona Wiking
Sotarikoksia
4. Gebirgs-Divisionin komentaja Karl Eglseer sekä slovakkikenraalit Gustav Malár ja Jozef Turanec, jotka palvelivat samaan aikaan Miusjoen alueella huhtikuussa 1942 arvostelivat Wikingin sotilaiden kurittomuutta ja laajaa ryöstelyä.
Amicus curiae
Amicus curiae on todennäköisesti lähtöisin roomalaisesta oikeudesta, jossa tuomari usein nimitti itselleen neuvonantajan. Nykyään lausunnot tukevat lähes aina jompaakumpaa oikeustapauksen osapuolta.
SS-divisioona Wiking
Sotarikoksia
Wiking-divisioonan yksiköitä oli mukana Varsovan kansannousun verisessä tukahduttamisessa. Kapinalliset ja kapinallisina pidetyt teloitettiin ja heitä piilottaneet siviilit kerättiin kokoon ja ammuttiin. Wikingin ja muutaman muun SS-divisioonan sotilaita myös raiskasi ja teloitti summittaisesti siviilejä.
Amicus curiae
Yhdysvaltain korkeimmassa oikeudessa amicus curiae -lausuntoja ovat esittäneet paljon muun muassa kansalaisjärjestöt ACLU ja NAACP. Lausunnon saavat halutessaan antaa liittovaltio ja osavaltiot, mutta muut tarvitsevat siihen yleensä luvan tapauksen molemmilta osapuolilta. Korkein oikeus voi antaa lausunnolle luvan, vaikka osapuoli vastustaisi sitä. Yksittäisissä oikeustapauksissa amicus curiae -lausuntoja voi olla kymmeniä tai jopa yli sata.
Euroopan unioni on esittänyt lausuntoja Yhdysvaltain korkeimmassa oikeudessa kuolemantuomiota käsittelevissä tapauksissa.
Kedonperä
Kedonperä on kylä Limingassa valtateiden 4 (E75) ja 8 (E8) varrella Temmesjoen ja Tyrnävänjoen yhtymäkohdan eteläpuolella. Kylä sijaitsee avarassa pelto- ja niittymaisemassa Limingan lakeudella noin 24 kilometriä etelään Oulusta, ja noin kolme kilometriä Limingan kirkonkylästä itään. Kylä rajoittuu idässä Tyrnävän kuntaan, ja siellä sijaitsevaan Partaan kylään, etelässä Ala-Temmekseen, lännessä Limingan kirkonkylään ja pohjoisessa Tupokseen.
Kedonperän Haaransillalla sijaitsee kiertoliittymä, jossa risteävät valtatiet 4 (E75) ja 8 (E8) sekä seututie 847. Haaransillalta alkaa pohjoiseen johtava moottoritieosuus. Kiertoliittymään vuonna 2003 rakennettiin "Ikkuna tulevaisuuteen" -niminen hirrestä tehty taideteos. Haaransillan nimi tulee historiallisesta liminkalaisesta Haaran talosta, joka sijaitsi Temmes-, Tyrnävä- ja Ängesleväjokien risteyskohdassa.
Kedonperän toimi aikaisemmin peruskoulu (ja sitä ennen kansakoulu), joka purettiin vuonna 2002.
Kedonperällä toimii kyläyhdistys, joka on perustettu vuonna 2009.
Vaucresson
Vaucresson on Ranskan kunta Pariisin läntisellä esikaupunkivyöhykkeellä, 14 kilometrin päässä Pariisin keskustasta. Siellä on arviolta 8 747 asukasta (vuonna 2014) ja sen pinta-ala on 3,08 neliökilometriä.
Kunnassa on oma elokuvateatteri Cinéma Normandie sekä kulttuurikeskus La Montgolfière. Nimi tulee siitä, että Montgolfierin veljesten ensimmäinen, Versailles’sta lähtenyt kuumailmapallolento vuonna 1783 päättyi Vaucressoniin.
Menkijärvi
Menkijärvi on kylä Alajärvellä Etelä-Pohjanmaalla lähellä Kuortaneen ja Lapuan rajaa. Menkijärveltä on matkaa Alajärven keskustaan noin 17 kilometriä. Kylää halkoo seututie 711. Muita kylälle tunnusomaisia piirteitä ovat kangasmetsät, peltoaukeat sekä järvet Menkijärvi ja Hirvijärvi. Kylässä sijaitsee myös Menkijärven lentokenttä, joka on edelleen ilmailuharrastajien käytössä ja aiemmin lisäksi myös puolustusvoimien käytössä. Puolustusvoimat luopui alueesta vuonna 2014. Alajärven kaupunki osti lentokentän ja siihen kuuluvat ranta-alueet vuonna 2017. Kesäisin järven rannalla lähellä lentokenttää toimii suosittu rantakahvila, jota ylläpitää Menkijärven Kyläyhdistys.
Mauricie
Mauricie on hallinnollinen alue Quebecin provinssissa, Kanadassa. Mauricien alueen hallintokeskus on Trois-Rivièresin kaupunki (134 413 as, 2016). Alueen pinta-ala on 35 860 neliökilometriä ja väkiluku 266 112 (2016).
Liv Lisa Fries
thumb|250px|Liv Lisa Fries Liv Lisa Fries (s. 31. lokakuuta 1990 Berliini, Saksa) on saksalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten vuonna 2017 julkaistusta historiallisesta draamasarjasta Babylon Berlin, joka keräsi kansainvälistä suosiota.
Hän teki ensimmäisen näyttelijänsuorituksensa vuonna 2006 Rikospaikalla-sarjassa.
Into a New Dimension
Into a New Dimension on suomalais-ruotsalaisen kristillistä metallia soittavan Divinefiren kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 21. marraskuuta 2006. Albumi on edeltäjäänsä Heroa selvästi raskaampi.
Dao
thumb|Dao. Dao on kiinalainen yksiteräinen miekka, jota käytetään viiltoiskuihin. Kiinassa dao tunnetaan yhtenä neljästä perusaseista keihään, sauvan ja jianin lisäksi. Nimi tarkoittaa veistä tai miekkaa. Daoa saatetaan kutsua englanniksi myös lyömämiekaksi (broadsword) koska jotkut sen muunnelmista ovat leveäteräisiä.
Dao sanaa käytetään itse asiassa nimenä mille tahansa yksiteräiselle, leveälle, viiltävälle tai leikkaavalle välineelle, kuten ”dan dao” ja ”kunlun dao”.
Pyhä Florianus
thumb|[[Francesco del Cossan Pyhää Florianusta esittävä maalaus vuodelta 1473.]] Pyhä Florianus (kuoli n. 304 jaa.) on kristillinen pyhimys, joka on palomiesten, nuohoojien ja saippuantekijöiden sekä Linzin ja Krakovan kaupunkien suojelija. Hänen muistopäivänsä on 4. toukokuuta.
Elämä
Florianus syntyi noin vuonna 250 jaa. roomalaisessa Aelium Cetiumin kaupungissa (nykyinen Sankt Pölten Itävallassa). Hän liittyi Rooman armeijaan ja yleni Noricumin provinssin armeijan komentajaksi. Sotilastehtävien ohella Florianuksen vastuulla oli palotorjuntajoukkojen organisoiminen.
Myöhemmin kristityt pelastivat Florianuksen ruumiin ja hautasivat sen augustinolaiseen luostariin Lorchin lähellä. Valeria-nimisen naisen saamassa näyssä Florianus kuitenkin vaati soveliaampaa hautapaikkaa itselleen.
Kunnioitus
Pyhää Florianusta kunnioitetaan laajalti Keski-Euroopassa. Sankt Florianin kaupunki Itävallassa on nimetty hänen mukaansa. Florianus valittiin Puolan suojeluspyhimykseksi vuonna 1184, kun paavi Lucius III suostui kuningas Kasimir II:n pyyntöön lähettää tälle Florianuksen pyhäinjäännöksiä. Tästä syystä Krakovassa säilytetään joitakin pyhimyksen reliikkejä.
Florianuksesta juontuvat etunimet ovat edelleen yleisiä katolisella saksalaisalueella Böömissä ja Itävallassa.
Paholaisen asianajaja
Paholaisen asianajaja (, virallisesti Promotor Fidei) on katolisessa kirkossa jäsen tutkimuskomissiossa, jonka tarkoituksena on selvittää erilaisten ihmeiden jumalallinen alkuperä. Tehtävään on kauan valittu nimenomaan augustinolaismunkkeja; epävirallinen mutta ehdottoman vakiintunut kelpoisuusehto on poikkeuksellisen itsepäisen miehen maine .Paholaisen asianajajan tehtävänä on kyseenalaistaa väitetty ihme. Jumalan asianajaja eli advocatus Dei taas puolustaa ihmettä.
Viitteet
Kirchenanwalt
Suomen varhaisteollisuus
Suomen varhaisteollisuus tarkoittaa niitä teollisuuden muotoja, joita Suomessa esiintyi ennen 1800-lukua, ennen ensimmäistä teollista vallankumousta ja fossiilisten polttoaineiden käyttöön ottoa.
Teollinen raudan tuotanto oli varhaisteollisuuden tärkeimpiä muotoja. Suomessa raudan tuotanto perustui kaivosrautaan, mutta myös järvi- ja suomalmiin. Erik Fleming avasi ensimmäinen rautakaivoksen Lohjan Ojamossa vuosina 1538–1540. Rautamalmi jalostettiin masuuneissa hiilen kanssa raaka- eli takkiraudaksi. Masuunit tuottivat aluksi rautaa pääasiassa sotatarviketuotantoon, kuten tykkien raaka-aineeksi.
Puunjalostusteollisuuden alkuna voidaan pitää vesisahoja, joita perustettiin Suomeen jo 1500-luvulla. Vuonna 1533 Halikon talonpojat myivät Flemingille sahamyllyn paikan Hossostenkoskelta. Mahdollisesti jo tätä ennen uskotaan Naantalin luostarin harjoittaneen sahaustoimintaa vesisahalla.
Kankaita kudottiin 1500–1600-luvuilla kotona ja myytiin kaupunkeihin. Ensimmäisiä teollisia tekstiiliyrityksiä perustettiin Turkuun vuonna 1738. Näitä olivat Wechterin villatehdas ja Friedrich Lütken sukka- ja nuttukutomo.
1700-luvulla Suomessa toimi lasi- ja tupakkatehtaita. Strengbergin tehdas Pietarsaaressa aloitti toimintansa jo 1700-luvun puolivälissä käyttäen aluksi kotimaista raaka-ainetta.
Operaatio Nordlicht (1944–1945)
Operaatio Nordlicht oli toisen maailmansodan aikainen sotilasoperaatio, jossa natsi-Saksan Pohjois-Suomessa ja Pohjois-Norjassa olleet joukot vetäytyivät uudelle puolustuslinjalle Ruotsin pohjoiskärjen ja Norjan Yykeänvuonon väliin  Yykeän–Narvikin alueelle. Vetäytyminen oli operaatio Birken jatkotoimi.
Suunnittelu ja toteutus
Operaatiosuunnitelma oli laadittu ennakkoon, mutta vain kesäkautta varten. Vetäytymisen toteuttaminen talvisaikaan tiedettiin olevan hyvin riskialtista. Syyskuussa 1944 Saksan pääesikunta OKW oli vielä sitä mieltä että armeijan tulisi peräytyä Yykeään, mutta ettei operaatiota voitaisi toteuttaa ennen kuin kesällä 1945. Pääesikunta OKW:n operaatioesikunta teki syyskuun 1944 lopulla Skandinavian ja Suomen strategisen tilanteen kokonaistarkastelun. Arvion mukaan Ranskan rannikon sukellusvenetukikohtien menettäminen nostaisi Norjan tukikohtien merkitystä. Raportti arvioi brittien siirtävän pohjoiseen lennostoaan ja laivastoaan Ranskasta. Kohteena olisivat sukellusvenetukikohdat ja 20. Vuoristoarmeijan pitkät, haavoittuvat huoltoyhteydet. Lisämotiivina olisi jalansijan saanti Skandinaviaan ennen Neuvostoliiton oletettua valtausta.
Johtopäätöksenä oli, että 20. Vuoristoarmeijan pitäisi vetäytyä ennen britti-invaasiota, tai tappiot tulisivat olemaan suuret. Pohjois-Suomi oli menettänyt strategisen asemansa samalla kun varusteluministeri Albert Speer oli ilmoittanut Saksaan varastoidun riittävästi nikkeliä. Vetäytymisellä saataisiin voimaa Norjan puolustukseen ja turvaa rannikkolaivaliikenteelle. Ruotsi oli peruuttanut kauppasopimuksensa Saksan kanssa ja näytti liukuvan vihollispuolelle: vetäytymisellä saataisiin Narvikin alue turvattua ruotsalaisilta.
Hitler hyväksyi vetäytymisen Yykeä-asemaan 3. lokakuuta 1944. OKW kehitti suunnitelman peitenimeltään Nordlicht. Saksalaisjoukkojen komentaja Lothar Rendulic antoi määräyksen operaatio Nordlichtin toteuttamiselle 4. lokakuuta 1944, ja tämä merkitsi ettei Lappiin rakennettuja Sturmbock- ja Schutzwall-puolustusasemia miehitettäisi pysyvästi, vaan jatkettaisiin vetäytymistaisteluja käyden suoraan Norjaan. Tammikuun loppuun mennessä joukot oli siirretty Yykeään ja Operaatio Nordlicht suoritettu.
Lapin ja Ruijan hävittäminen
Vetäytyessään saksalaiset toteuttivat poltetun maan taktiikkaa. Lapin liikenneverkosto tuhottiin ja rakennuskannasta hävitettiin suuri osa. Norjan Ruijasta 45 000 asukasta pakkoevakuoitiin etelämmäksi ja käytännössä maakunnan koko rakennuskanta tuhottiin.
Operaation onnistuminen
Yli 200 000 sotilaan vetäytyminen Pohjois-Suomesta onnistui saksalaisten kannalta erinomaisesti. Hanke oli poikkeuksellisen vaativa: armeija vetäytyi arktisen talven kynnyksellä lähes tuhat kilometriä muutamassa kuukaudessa erittäin harvan ja tasoltaan hyvin vaatimattoman tieverkoston alueella, samanaikaisesti kun sen piti käydä viivytystaisteluja ja hävittää mennessään infrastruktuuri. Huolellisen operaatiovalmistelun ja äärimmäisen tiukan marssikurin ansiosta vetäytyminen onnistui yli Saksan sodanjohdon odotusten: niin miehistö- kuin kalustotappiot olivat suhteellisen vähäisiä.
Zoltán Szécsi
Zoltán ”Szescka” Szécsi (s. 22. joulukuuta 1977 Budapest) on unkarilainen vesipalloilija. Hän kuului maajoukkueeseen, joka voitti maailmanmestaruuden Barcelonassa 2003.
Suljetut pelit
Suljetut pelit ovat avauksia, jotka alkavat siirroilla 1.d4 d5. Tällä ei tarkoiteta sitä, ettei asemat voisi avautua, vaan sitä, että ne usein pysyvät suljettuina. Suljetut pelit painottavat syvällistä strategiaa, eivät niinkään loisteliasta taktiikkaa.
Zoltán Szécsi
Szésci joukkueineen on voittanut myös kultaa kaksissa olympiakisoissa (Sydney 2000, Ateena 2004). Hän teki debyyttinsä maajoukkueessa vuonna 1998.
Suljetut pelit
Joskus suljetuiksi peleiksi sanotaan kaikkia siirrolla 1.d4 alkavia pelejä. Toisinaan suljetuiksi peleiksi sanotaan vasta kaksois-kuningatarsotilasavauksia (1.d4 d5) ja tällöin pelejä, joissa musta vastaa valkean siirtoon 1.d4 muulla siirrolla kuin 1.d5, sanotaan puolisuljetuiksi peleiksi.
Suljetut pelit jaetaan edelleen eri avauksiin. Näitä ovat esimerkiksi torjuttu kuningatargambiitti, hyväksytty kuningatargambiitti, slaavilainen ja semi-slaavilainen puolustus.
Kaarnamyrtit
Kaarnamyrtit (Melaleuca) on kasvisuku myrttikasvien heimossa. Lajeja suvussa on yli 380, joka sisältää myös sukuun mahdollisesti yhdistettävät lamppuharjat (Callistemon). Kaarnamyrtit ovat lähes kokonaan endeemisiä Australiassa, muutamia lajeja kasvaa Malesiassa ja Uudessa-Kaledoniassa.
Jari Haapamäki
Jari Haapamäki (s. 22. helmikuuta 1968 Hämeenlinna) on suomalainen entinen jääkiekkopuolustaja. Hän pelasi suurimman osan urastaan SM-liigaa Hämeenlinnan Pallokerhossa, jossa Haapamäki pelasi yhteensä 222 runkosarjaottelua tehopistein 14+38=52 ja keräten 379 jäähyminuuttia sekä 20 playoff-ottelua tehden kolme syöttöpistettä ja keräten 20 jäähyminuuttia. Hän voitti siellä SM-hopeaa vuonna 1993 ja SM-pronssia vuonna 1991. Haapamäki pelasi urallaan myös Itävallassa, Sveitsissä ja Ranskassa. Hänet tunnettiin melko kovaotteisena puolustajana, mistä kertoo mm. Ranskan pääsarjatason kaikkien aikojen yhden kauden jäähyennätys (231) kaudella 1998–1999.
Ura
Haapamäki on HPK:n kasvatti, jonka miesten I-divisioonajoukkueessa Haapamäki debytoi kaudella 1986–1987. Hänen tulokaskautensa toi 30 runkosarjaottelussa tehot 2+1=3. Seuraavan kauden 1987–1988 päätteeksi Haapamäki oli nostamassa HPK:ta SM-liigaan. Kaudeksi 1988–1989 hän siirtyi kuitenkin jatkamaan I-divisioonauraansa Joensuun Kiekko-Poikiin, joissa kausi päättyi myös sarjanousuun SM-liigaan.
Kaudeksi 1989–1990 Haapamäki palasi HPK:hon pelaamaan SM-liigaa, jossa hänen tulokaskautensa toi 42 runkosarjaottelussa tehot 5+3=8. Kaudella 1990–1991 Haapamäki teki liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 1+10=11. Hän oli kauden päätteeksi voittamassa HPK:n historian ensimmäistä SM-mitalia, pronssia. Kaudella 1992–1993 Haapamäki sivusi SM-liigan yhden kauden piste-ennätystään tehoilla 2+9=11. Hän voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa. Kaudella 1994–1995 Haapamäki toimi HPK:n varakapteenina.
Haapamäki siirtyi kaudeksi 1996–1997 Itävallan pääsarjajoukkue Wiener EV:hen. Hän oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 5+14=19. Haapamäki edusti Wieneriä kauden aikana myös EHL:ssä. Joukkueen kauden päätyttyä hän siirtyi vahvistamaan Sveitsin Nationalliga A:n Zürcher SC:tä, jossa Haapamäki pelasi yhden playoff-ottelun. Kaudeksi 1997–1998 hän palasi Itävaltaan ja siirtyi EC Grazin riveihin. Kaudeksi 1998–1999 Haapamäki siirtyi Ranskan Élite Liguessa pelanneen Reims Champagne Hockeyn riveihin. Hän oli tehoilla 6+13=19 joukkueen tehokkain puolustaja maanmiehensä Jari Grönstrandin kanssa. Haapamäki voitti koko liigan jäähypörssin ja teki Ranskan pääsarjatason kaikkien aikojen yhden kauden jäähyennätyksen 231 minuutillaan.
Kaudeksi 1999–2000 Haapamäki palasi Suomeen ja siirtyi Hyvinkään Ahmojen I-divisioonajoukkueeseen. Hän pelasi siellä vain kahdeksan ottelua, kunnes Haapamäen sopimus purettiin joukkueen seurajohdon oltua tyytymättömiä hänen otteisiinsa. Haapamäki pohti vielä pelaajauransa jatkamista, mutta hän päätti kuitenkin keskittyä valmentamiseen. Haapamäki toimi kaudella 2000–2001 Mestis-joukkue Forssan Palloseuran apuvalmentajana Pasi Arvosen johtamassa valmennustiimissä.
Münchenin päärautatieasema
Münchenin päärautatieasema (, lyh. München Hbf) on rautatieasema Baijerin pääkaupungissa Münchenissä. Se on Hampurin päärautatieaseman jälkeen noin 350 000 päivittäisellä matkustajallaan Saksan toiseksi suurin henkilöliikenteen rautatieasema Frankfurtin päärautatieaseman ohella. Se on yksi Münchenin kolmesta kaukoliikenteen rautatieasemasta.
Münchenin päärautatieasema on Lindaun päärautatieaseman ohella Baijerin ainoa suuri pääteasema. Rautatieasemalla on 32 raidetta ja sen kokonaispinta-ala on noin 760 000 neliömetriä.
Historia
thumb|left|Bahnhofplatz Münchenissä vuoden 1900 tienoilla. Vuoden 1839 syyskuun 1. päivänä avattiin väliaikainen rautatieasema Münchenin ja Lochhausenin väliselle radalle. Radan pidennys Augsburgiin avattiin 4. lokakuuta vuonna 1840. Rautatieasemarakennus kuitenkin paloi suurpalossa 4. huhtikuuta vuonna 1847 maan tasalle.
Uuden Centralbahnhofin eli keskusrautatieaseman rakennustyöt käynnistettiin vuonna 1847 ja ne saatiin päätökseen 22. syyskuuta vuonna 1849. Rakennuksen suunnittelusta vastasi arkkitehti Georg Friedrich Christian Bürklein. Vuonna 1858 avattiin yhteys Landshutiin ja vuonna 1859 Nürnbergiin. Ratayhteys Rosenheimiin puolestaan otettiin käyttöön 15. lokakuuta 1871. Vuosina 1876–1884 rautatieasema koki täydellisen uudistusoperaation. 1893 sille avattiin siipiasema Starnbergiin meneville junille. 1. toukokuuta vuonna 1904 keskusrautatieasema sai nimen München Hauptbahnhof, Münchenin päärautatieasema. 1915 avattiin siipiasema Holzkirchenin junille.
Toisessa maailmansodassa vuonna 1945 rautatieasema sai vakavia vaurioita brittiläis-amerikkalaisissa ilmapommituksissa. Aseman halli purettiin vuoden 1949 elokuussa. Rautatieasema rakennettiin uudelleen vuosina 1958–1960. Uuden raidealueen suunnittelusta vastasi Krupp. Vuonna 1967 käynnistettiin S-Bahn-aseman rakentaminen. Rakennustyöt saatiin päätökseen vuonna 1972 juuri ennen Münchenin vuoden 1972 kesäolympialaisia. Münchenin metron asemat rautatieasemalla avattiin vuosina 1980 ja 1984.
Älä pelkää elämää
Älä pelkää elämää on Haloo Helsinki! -yhtyeen seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 10. syyskuuta 2021. Albumi nousi sekä Suomen virallisen albumilistan että fyysisen albumilistan kärkeen.
Albumilta on julkaistu neljä singleä. ”Lady Domina” julkaistiin 9. lokakuuta 2020, kun yhtye teki paluun parin vuoden tauoltaan. Kappale nousi heti suoratoistopalvelu Spotifyn soitetuimmaksi kappaleeksi ja radiolistan sijalle kaksi. Toinen single, ”Piilotan mun kyyneleet”, julkaistiin 19. helmikuuta 2021 ja se vietti 11 viikkoa radiolistan ensimmäisellä sijalla. Kolmantena singlenä julkaistiin ”Tulikärpäset” 6. elokuuta 2021. . "Reiviluola" julkaistiin neljäntenä singlenä maaliskuussa 2022.
Pietarin retki 1919
Pietarin retki oli suomalaisten aktivistipiirien maaliskuun lopulla 1919 toteuttama pommiräjäytysten sarja Pietarissa.
Suomen sisällissodan jälkeen monet jääkäriliikkeessä toimineet aktivistit pääsivät merkittäviin asemiin Suomen armeijassa ja tiedustelussa. Yleisesikunnan tiedusteluosasto, jonka päällikkönä oli aktivisteihin kuulunut Eino Suolahti, oli aluksi vain löyhästi poliittisten päättäjien valvonnassa, ja osastolla toimineet aktivistit pyrkivät erilaisten salahankkeiden avulla johtamaan Suomen ulkopolitiikkaa haluamaansa suuntaan. Kun ensimmäinen maailmansota päättyi aktivistien tukeman Saksan tappioon marraskuussa 1918, heidän asemansa yleisesikunnan tiedustelussa horjui ja he perustivat sen vuoksi suojeluskuntien yhteydessä 1919–1920 toimineen salaisen tiedustelujärjestön, aktivistien Keskuksen.
Ohjelmansa mukaan Keskus pyrki vähentämään Pietarin kaupungin merkitystä kaikilla mahdollisilla keinoilla, koska aktivistien mielestä kaupunki muodosti uhan Suomelle, oli se sitten punaisten tai valkoisten venäläisten hallinnassa. Pietarin retki käynnistyi, kun Keskuksen johto antoi Eero Heickellille tehtäväksi "häiriöiden järjestämisen Pietarissa". Tavoitteena oli saada kaupunki sekasorron valtaan niin, että valkoiset venäläiset eivät voisi enää valita sitä uuden Venäjän pääkaupungiksi.
Heickell otti yhteyttä yleisesikunnan itäisen tiedusteluosaston ITO:n Raudun-osaston päällikön kautta inkeriläisiin pakolaisiin, jotka olivat jo aiemmin hoitaneet suomalaisten salaisia toimeksiantoja Pietarissa. Heickell matkusti maaliskuussa 1919 Rautuun perustamaan retkeä varten 35 miehen vahvuista inkeriläisosastoa. Osasto jaettiin seitsemään ryhmään, jotka varustettiin käsiaseilla, pommeilla ja polttopulloilla. 22. maaliskuuta valmistelut oli saatu päätökseen, ja osaston miehet ja räjähteet kuljetettiin hevos- ja junakyydeillä Pietariin, jonne oli varattu salainen huoneisto operaation lopullista suunnittelua varten. Suunnitelmien mukaan eri puolilla kaupunkia piti sytyttää tulipaloja ja räjäyttää pommeja kaupungin vesi- ja sähkölaitoksissa sekä eräissä tehtaissa. Tulipalot oli tarkoitus sytyttää sen jälkeen kun pommi-iskut olisivat keskeyttäneet kaupungin veden ja sähkön jakelun, jolloin niiden sammuttaminen olisi ollut vaikeaa.
Operaatio käynnistyi 30. maaliskuuta vastaisena yönä, jolloin Pietarin päävesilaitoksella Voinovin kadun varrella räjähti pommi, ja räjähdys rikkoi 500 ikkunaa. Myöhemmin aamulla räjähti lisää pommeja Pietarinportin vesilaitoksella Penkovskajan kadun varrella. Inkeriläisryhmät sytyttivät myös tulipaloja, mutta palokunnat onnistuivat sammuttamaan osan niistä. Lisäksi tulipaloja oli sytytetty jo ennen pommiräjäytyksiä, kun vedenjakelu vielä toimi. Kaupungin sähkölaitokselle ei onnistuttu tekemään pommi-iskua. Pommit aiheuttivat aineellisia vahinkoja, ja Pietarinportin vesilaitoksella loukkaantui toistakymmentä ihmistä ja muutamia myös kuoli. Suomalaisten tietojen mukaan iskuissa kuoli ainakin 16 ihmistä.
Operaation jälkeen inkeriläisryhmät palasivat Rautuun lähes ilman tappioita vain yhden miehen jouduttua vangiksi. Pommi-iskuja ei kuitenkaan enää voitu jatkaa, sillä niille ei saatu Helsingistä enää lisärahoitusta. Pietarissa pommi-iskut johtivat turvatoimien ja eri laitosten ja rautatieasemien vartioinnin tehostamiseen sekä pidätyksiin ja vangitsemisiin. Lenin syytti iskuista liittoutuneiden ja valkoisten venäläisten asiamiehiä.
Rekyyli
thumb|250px|Rekyyli saa ampujan käden heilahtamaan taaksepäin [[Smith & Wesson Model 500 revolverilla ammuttaessa.]] Rekyyli on aseen laukaisusta syntyvä luodin liikesuunnan suhteen vastakkaissuuntainen liike, jonka liikemäärä on yhtä suuri kuin luodin tai vastaavan projektiilin saama liikemäärä eli impulssi. Rekyyli muodostuu luodin piippuvaiheen kiihdytyksestä sekä ruutikaasuista, jotka purkautuvat suurella paineella ja nopeudella ulos piipusta luodin perässä, ja itselataavissa aseissa lisäksi lukon liikkeestä.
Rekyyliä kutsutaan puhekielessä ”potkuksi”. Puhutaan siis ”paljonko ase potkaisee.”
Haitat
Rekyyli vaikeuttaa aseen hallitsemista sarjatulella ja hidastaa kertalaukausaseessakin aseen uudelleensuuntaamista. Rekyyli saattaa aiheuttaa myös laukaisupelkoa (puhekielessä ja harrasteslangissa usein rekyylikammo), mustelmia olkapäähän jos tukki eli aseen perä on huonosti asetettu olkapäälle tai mustelmia silmäkulmaan liian taakse kiinnitetyn tähtäinkiikarin osuessa ampujaan. Rekyyli muodostaa voimakkaan aseeseen kohdistuvan rasituksen ja etenkin suurilla laukausmäärillä voi johtaa aseen tukin ja kiinnitysosien rikkoutumiseen. Rasitus on erittäin kova ns. safarikivääreissä, jotka alkavat 375 H & H Magnumista ylöspäin. Pienempikaliiperiset kiväärit kestävät suuriakin laukaisumääriä vahingoittumatta. Usein aseen valmistaja on ottanut rekyylin vaikutuksen aseen rakenteessa huomioon ja lisännyt tarvittavia kiinnityspultteja tukkiin.
Tykkikaliiperin aseissa rekyyli saattaa aiheuttaa sen, että ase on suunnattava uudelleen jokaisen laukauksen jälkeen.
Vaimennus
thumb|250px|[[raketinheitin|Raketinheittimen rekyyli suuntautuu taaksepäin.]] Aseiden rekyyliä on yritetty poistaa tai vähentää erilaisilla apulaitteilla, kuten tavallisimmin suujarrulla tai aseen tukin ja ampujan väliin sijoitettavalla, yleensä kumisella iskunvaimentimella. Suujarrulla pyritään muuttamaan ruutikaasujen suuntaa ja täten vähentämään taakse- tai ylöspäin suuntautuvaa rekyyliä. Erilaisia elohopeatäytteisiä, massan hitauteen perustuvia tukkiin sijoitettavia vaimentajia on yleisesti saatavilla. Rekyyliä, mukaan lukien piipunsuun nouseminen, on pyritty vaimentamaan myös kaasutoimisesti vastamassoin ammuksen ruutikaasujen painetta hyväksi käyttäen. Jatimaticin vaimennusmekanismi ei poista rekyyliä mutta estää piipunsuun nousemisen ammuttaessa.
Tavallisimmin rekyyliä vaimennetaan sallimalla aseelle suurempi omapaino kuin sen toiminnallisuus tai lujuus muutoin vaatisi.
Kaikissa tuliaseissa ei ole rekyyliä: esimerkiksi sinko voi olla rekyylitön. Myös rakettiammusta käyttäviä käsiaseita on valmistettu ja tuotu Suomeenkin pieniä määriä. Pienoiskivääreissä on pienehkö rekyyli ja esimerkiksi ilmakivääreissä se on käytännössä olematon.
Inertialukko
Käsiaseen rekyyliä käytetään hyväksi niin kutsutussa inertialukossa. Jotkin asevalmistajat tuottavat toimintavarmoja inertiatoimisia aseita. Inertialukkoisen aseen lukossa on ”vapaa” massa, joka jää paikoilleen massan hitauden ansiosta ampumisen rekyylivaiheen aikana. Kun ase liikkuu rekyylistä nopeasti taaksepäin mutta vapaa massa ei, massan ja aseen väliin sijoitettu vahva mutta lyhyt kierrejousi jännittyy. Rekyyli-iskun loputtua jousi sinkauttaa massan taaksepäin, jonka seurauksena lukko avautuu, hylsy poistuu ja uusi patruuna syöttyy pesään. Jos inertiatoiminen ase tuetaan liikkumattomaksi, se laukeaa, mutta ei lataa uudelleen (koska ei pääse liikkumaan).
Rekyylitoimiset itselataavat aseet lataavat uuden panoksen pesään rekyylin voimalla. Menetelmä on yleinen pistooleissa, itselataavat kiväärit ovat useammin kaasutoimisia, ts. käyttävät latausmekanismin toimintaan ruutikaasujen painetta.
Olavi Honka
Olavi Uno Viktor Honka (vuoteen 1905 Bremer; 7. huhtikuuta 1894 Kuusisto – 29. huhtikuuta 1988 Helsinki) oli suomalainen juristi. Honka oli oikeuskansleri vuosina 1956–1961.
Virkaura
Honka pääsi ylioppilaaksi vuonna 1911, suoritti oikeustutkinnon 1915 ja sai varatuomarin arvon 1917. Virkaura alkoi Turun hovioikeudessa, minkä ohella hän oli sivutoiminen asianajaja. Pula-aikana 1930–1934 hän toimi pelkästään asianajajana, mutta palasi hovioikeuteen ja yleni lopulta asessoriksi. Vuonna 1937 Hongasta tuli Korkeimman hallinto-oikeuden hallintoneuvos.
Honka esiintyi syyttäjänä useissa poliittisissa oikeudenkäynneissä 1920- ja 1930-luvuilla. Hänet nimitettiin 1941 Päämajan sotilashallintokomentajan lainopilliseksi avustajaksi, ja vuosina 1942–1945 hän toimi palkkasäännöstelyn toiminnanjohtajana. Presidentti J. K. Paasikivi nimitti Hongan oikeuskansleriksi tammikuussa 1956; kyseessä oli yksi viimeisistä Paasikiven suorittamista virkanimityksistä.
IOSYS
IOSYS on japanilainen Sapporosta peräisin oleva doujin-ryhmä. IOSYS:iin kuuluu useita kymmeniä jäseniä, ja tyyliltään heidän musiikkinsa vaihtelee hyvin laajalti elektronisesta musiikista jazzin kautta heavy rockiin. Ryhmä tunnetaan pääasiassa Touhou Project -pelisarjan musiikin uudelleensovituksista, jonka teemat liikkuvat toisinaan samaisen pelisarjan hahmojen parodioinnissa. He julkaisevat musiikkiansa itsenäisesti Comiket-tapahtumissa, sekä digitaalisesti iTunes Storen ja kotisivujensa kautta.
Olavi Honka
Presidentinvaalit 1962
Olavi Honka asetettiin niin kutsutun Honka-liiton toimesta presidentinvaaliehdokkaaksi vuoden 1962 presidentinvaaliin istuvaa presidenttiä Urho Kekkosta vastaan.
Suurelle yleisölle melko tuntematon ja poliittisesti kokematon Honka oli Pientalonpoikien Puolueen puheenjohtajan Veikko Vennamon löytö hajanaisen rintaman yhteiseksi ehdokkaaksi. Ensimmäisenä Honkaa olivat pyytäneet ehdokkaakseen SDP:n edustajat 22. helmikuuta 1961 puheenjohtaja Väinö Tannerin johdolla.
IOSYS
Flash-animaatiot
Musiikkinsa lisäksi IOSYS tunnetaan musiikin yhteyteen sovitetuista Flash-animaatioistaan. Näistä animaatioista tunnetuimpia lienee "Stops at the diseased part and melts quickly ~ Lunatic Udongein" (tunnetaan yleisemmin nimellä "overdrive") sekä "Marisa Stole the Precious Thing". Ryhmän Flash-animaatiot ovat tunnettuja japanilaisessa Internet- ja otaku-alakulttuurissa, ja ovat myös suosittuja Niconico- sekä YouTube-videosivustoilla.
Olavi Honka
Presidentinvaalit 1962
Muistelmissaan Olavi Honka on kuvannut myös Honka-liiton eräänlaisen jälkinäytöksen. Honka ilmoittautui vuonna 1962 avoimeksi tulleeseen oikeusministeriön lainvalmistelukunnan vanhemman jäsenen virkaan, mutta häntä ei valittu tähän tehtävään. Hongan käsityksen mukaan silloinen pääministeri Ahti Karjalainen esti hänen valitsemisensa.
SMS Tb 96F
SMS Tb 96F oli Itävalta-Unkarin laivaston Tb 82F -luokan torpedovene ensimmäisessä maailmansodassa. Sodan jälkeen alus luovutettiin 1921 Jugoslavian kuningaskunnalle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä T7.
Valmistus
Itävalta-Unkarin laivasto tilasi aluksen Danubiukselta, missä köli laskettiin 24. helmikuuta 1915. Alus laskettiin vesille 7. heinäkuuta 1916 ja valmistui 23. marraskuuta.
Palvelus
Alus osallistui 11. toukokuuta 1917 taisteluun Italian laivaston osastoa vastaan. Takaa-ajon jälkeen Itävalta-Unkarin laivaston osasto palasi suojaamaan miinakenttää. Alus osallistui 3. kesäkuuta Tagliamenton edustalla toisen kerran taisteluun torjuessaan Italian laivaston moottoritorpedoveneitä. Taistelu kesti vain hetken alusten nopeuden mahdollistettua italialaisalusten irtautumisen.
Tb 96F annettiin 1920 Jugoslavialle Saint-Germainin rauhassa. Alus luovutettiin maaliskuussa 1921 ja liitettiin Jugoslavian kuninkaalliseen laivastoon nimellä T7. Se osallistui 1935 Dalmatian rannikolla sotaharjoitukseen ja touko-kesäkuussa 1939 laivasto-osaston mukana purjehdukseen Maltalle, Korfulle ja Bizertaan. Osaston muut alukset olivat viisi torpedovenettä, kevyt risteilijä Dalmacija, sukellusveneiden emälaiva Hvar ja sukellusveneet Hrabri ja Nebojša.
Huhtikuussa 1941 Akselivallat hyökkäsivät Jugoslaviaan, jolloin T7 kuului Sibenikiin sijoitettuun 3. torpedovenelaivueeseen. Alus määrättiin laivueen mukana hyökkäykseen italialaisten hallussa pitämään Zaraan. Osasto joutui kolmeen Italian ilmavoimien pommitukseen, joista viimeisen jälkeen se siirtyi Zatonista Prokljanjärvelle, missä se oli 11. huhtikuuta saakka. Seuraavana päivänä laivue saapui Milnaan, missä sen miehistö kieltäytyi täyttämästä annettua käskyä siirtymisestä Kotorinlahdelle. Italian joukot valtasivat osaston alukset.
Alus oli Regia Marinassa samalla nimellä suojaten Adrianmeren liikennettä. Sen pääaseet vaihdettiin kahteen 76 millimetrin ilmatorjuntatykkiin ja samalla alukselle lisättiin joitakin 20 millimetrin ilmatorjuntatykkejä. Syyskuussa 1943 Italian antauduttua liittoutuneille saksalaiset valtasivat T7:n Gravosassa ja luovuttivat sen kesäkuussa 1944 Sebenicossa itsenäisen Kroatian laivastolle.
Alus ja Saksan laivaston 7. moottoritorpedovenelaivueen S154 ja S157 partioivat Sibenikin ja Rijekan välillä suojaten alueen liikennettä, kun ne joutuivat 24. kesäkuuta 1944 Britannian kuninkaallisen laivaston moottoritorpedoveneiden MTB 659, MTB 662 ja MTB 670 hyökkäyksen kohteeksi Kukuljarin saaren lähistöllä. T7 ajautui taistelun seurauksena Murterin saaren rantaan, mistä MTB:t pelastivat 21 miehistönjäsentä. Britit tutkivat hylyn myöhemmin, jolloin viisi muuta miehistönjäsentä vangittiin ja hylky sytytettiin tuleen. Myöhemmin brittien tuhoajapartio räjäytti sen jatkokäytön estämiseksi.
Ikkunahätäuloskäynti
pienoiskuva|Ikkunahätäuloskäynnit [[Lufthansan Airbus A320 -lentokoneessa.]] pienoiskuva|[[Ryanairin Boeing 737-koneen siipeen maalattu poistumistiemerkintä opastaa matkustajat liukumaan pitkin alas laskettuja laskusiivekkeitä.]] Ikkunahätäuloskäynti on matkustajalentokoneissa siiven kohdalla oleva, normaalia sisäänkäyntiovea pienempi hätäuloskäynti. Pienemmän koon vuoksi niiden evakuointikapasiteetti on täysikokoista hätäuloskäyntiä pienempi. Niitä lisätäänkin yleensä lentokoneisiin, joissa tavalliset ovet eivät riitä hätäuloskäytäviksi, mutta joihin ei välttämättä tarvitse lisätä uutta oviparia tarvittavan evakuointikapasiteetin saavuttamiseksi.
Ikkunahätäuloskäynnit ovat yleensä miehittämättömiä, eli niiden luona ei ole lentoemäntää ohjaamassa evakuointia, vaan ulkoisten uhkien arviointi ja uloskäynnin avaaminen jäävät uloskäynnin vieressä istuvien matkustajien vastuulle. Ikkunahätäuloskäynnistä poistuttuaan matkustajat konetyypistä riippuen joko liukuvat alas siiven jättöreunan laskettuja laskusiivekkeitä tai käyttävät hätäliukumäkeä, joka täyttyy automaattisesti, kun uloskäynti avataan.
Riskit
Suurin riski ikkuhätäuloskäyntien käytössä on se, etteivät matkustajat odota käskyä evakuoinnin aloituskäskyä, vaan tekevät päätöksen itse. Vaikka erityisesti kokeneiden lentomatkustajien luulisi tietävän, milloin lentokoneesta tulee poistua, heitä ei ole koulutettu arvioimaan vaaroja koneen ulkopuolella tai päättämään, milloin lentokone täytyy evakuoida. Matkustajat avaavat myös usein ikkunahätäuloskäyntejä heti evakuoinnin alettua ja saattavat päätyä vaarallisiin olosuhteisiin. Näin tapahtui Stanstedin lentoasemalla vuonna 2002, kun Ryanairin lentokoneen moottori syttyi tuleen. Matkustajat poistuivat ikkunahätäuloskäynnistä palavalle siivelle, vaikka lentokenttäpalomiehet huusivat heille käskien heitä palaamaan takaisin lentokoneeseen ja poistumaan turvallisempaa kautta. Normaaleilla sisäänkäyntiovilla tällaista ei yleensä tapahdu, koska niillä evakuointia ohjaavat koulutetut lentoemännät ja stuertit.
Toinen vaara ikkunahätäuloskäyntien käytössä on niiden avaaminen väärin. Tämä johtuu yleensä siitä, etteivät uloskäynnin vieressä istuvat matkustajat ole kuunnelleet opastusta ennen lentoa eivätkä tutustuneet turvaohjeesta ja uloskäynnistä löytyviin avaamisohjeisiin. Suurimmassa osassa ikkunahätäuloskäyntejä niiden vieressä istuvan matkustajan tulee poistaa uloskäynnin luukku kehyksistään ja heittää se lentokoneen ulkopuolelle. Cranfield-instituutin tekemän tutkimuksen mukaan monet matkustajat ovat taipuvaisia jättämään luukun uloskäynnin viereiselle istuimelle, jossa se tukkii evakuointireittiä ja hidastaa matkustajien poistumista.
Lisäksi on todettu, että evakuointi nykyään käytössä olevien ikkunahätäuloskäyntien kautta on hitaampaa kuin tavallisten sisäänkäyntiovien kautta. Esimerkiksi Airbus A320 -sarjassa ja Boeing 737 -koneissa käytetyt ikkunahätäuloskäynnit hidastavat evakuointia, koska ovesta ulos päästäkseen ihmisten on nostettava jalkojaan korkean kynnyksen yli, jolloin he eivät pääse etenemään yhtä nopeasti.
Käyttö
Ikkunahätäuloskäyntejä on pääasiassa kahta eri tyyppiä (pois lukien siipien kohdalla esimerkiksi Boeing 747 -koneissa olevat täysikokoiset sisäänkäyntiovet). Yleisemmässä tyypissä luukku irrotetaan kehyksestään ja heitetään ulos lentokoneesta pois poistumisreitiltä. Toisessa tyypissä, jota löytyy uudemmista lentokoneista (esimerkiksi Boeing 737 Next Generation), luukut on kiinnitetty saranalla koneen runkoon, ja ne kääntyvät automaattisesti ylös niitä avattaessa. Tämän ansiosta uloskäynnin avaaminen yksinkertaistuu ja riski siitä, että luukku tukkii poistumistien, poistuu.
Riippuen uloskäynnin etäisyydestä maanpintaan sen yhteydessä voi olla hätäliukumäki, joka täyttyy automaattisesti, kun uloskäynti avataan. Kuten täysikokoisissakin hätäuloskäynneissä, liukumäellisten ikkunahätäuloskäyntien kehyksessä on kahva, josta liukumäen voi täyttää, jos automaattinen täyttö ei toimi.
Käyttö pakkolaskussa veteen
thumb|[[EasyJetin Airbus A319 -koneen siipi, jossa näkyy keltaiseksi maalattu pelastusköyden kiinnike.]] Ikkunahätäuloskäyntien käyttö pakkolaskussa veteen vaihtelee lentoyhtiön käytäntöjen mukaan. Ikkunahätäuloskäynnein varustettujen lentokoneiden siivissä on yleensä pelastusköyden kiinnike. Lisäksi uloskäyntioven kehyksestä löytyy pelastusköysi. Kun köysi vedetään ulos kehyksestä ja kiinnitetään kiinnikkeeseen, matkustajien on helpompi päästä siivelle odottamaan pelastusta (tai mereen, riippuen lentoyhtiön käytännöstä). Lentokoneissa, joissa on ikkunahätäuloskäyntien kautta vesille laskettava pelastuslautta, siipeä käytetään tasanteena, jolta lautalle noustaan. Joissakin paikallislentokoneissa ikkunahätäuloskäynti on ainoa käytettävissä oleva uloskäynti tehtäessä pakkolasku veteen.
Stones Throw Records
Stones Throw Records on yhdysvaltalainen itsenäinen levy-yhtiö. Sen perusti vuonna 1996 DJ ja tuottaja Chris Manak, joka on tunnettu myös artistinimellään Peanut Butter Wolf.
Frédéric Gotte
Frédéric Gotte (s. 8. syyskuuta 1995 Roanne, Ranska) on ranskalais-suomalainen jalkapallomaalivahti. Hänen äitinsä on suomalainen ja isä ranskalainen. Vuonna 2011 Gotte teki sopimuksen AS Monacon kanssa, mutta pelasi vain Monacon reservijoukkueessa Championnat de France amateur -liigassa.
Gotte on edustanut Suomen alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkuetta, jonne hänet löysi entinen huippumaalivahti Antti Niemi. Gotte valittiin joukkueeseen kesäkuussa 2014 Moldovaa vastaan pelattuun EM-karsintaotteluun ja ensimmäistä kertaa hän oli avauskokoonpanossa syyskuisessa Wales-ottelussa. Gotte on ilmoittanut halustaan edustaa Suomea myös A-maajoukkuetasolla.
Arvo Lehtovaara
Arvo Johannes Lehtovaara (vuoteen 1907 Lindberg; 29. joulukuuta 1905 Kaarina – 13. kesäkuuta 1985 Helsinki) oli suomalainen psykologi, psykologian professori Jyväskylän kasvatustieteellisessä korkeakoulussa 1939–1952 ja Helsingin yliopistossa vuosina 1952–1970. Jyväskylässä hän oli Suomen ensimmäinen virkaan nimetty sielutieteen professori (Niilo Mäki hoiti Jyväskylän virkaa 1936–1939). Jyväskylässä Lehtovaara laati Suomen ensimmäiset yhtenäiset psykologian opintovaatimukset vuonna 1944. Lehtovaara siirtyi Helsinkiin ylimääräiseksi psykologian professoriksi vuonna 1952, mutta hänen professuurinsa perustettiin virallisesti vasta 1966, jolloin Lehtovaaran opetusalana oli soveltava psykologia ja Kai von Fieandtin opetusalaksi määriteltiin yleinen psykologia.
Tikkurilan Palloseura
thumb|200px|Seuran tunnus
TiPS Miehet on pelannut Ykkösessä vuosina 1996–1997 ja Kakkosessa 1980–1985, 1991–1992, 1995, 1998, 2004 ja 2011. Kaudella 2023 miesten edustusjoukkue pelaa miesten Kakkosta.
Sam Wisneski
Sam Wisneski (s. 1978) on yhdysvaltalainen Wisconsinissa syntynyt taidemaalari. Hän opettaa Grand Central Academy of Artissa, ja maalaa ainoastaan elävästä mallista. Tyypillisiä hänen töidensä aiheita ovat asetelmat, maisemat, muotokuvat ja muut figuratiiviset aiheet.
Hän suoritti taiteiden kandidaatin tutkintonsa Rindling School of Art and Designissä ja maisterin tutkinnon New York Academy of Artissa. 2003-2006 hän opiskeli Water Street Atelierissa, Jacob Collinssin johdolla.
Tikkurilan Palloseura
Seuran naisten edustusjoukkue on pelannut ylimmällä sarjatasolla, nykyisessä Kansallisessa Liigassa, vuosina 1995–1997, 2004–2010, 2016 ja 2018–2021. Lokakuussa 2021 seura ilmoitti luopuvansa naisten edustusjoukkueen Kansallisen Liigan sarjapaikasta.
Tikkurilan Palloseura, Vantaan Jalkapalloseuran ja joukko muita vantaalaisseuroja perustivat AC Vantaan vuonna 1998.
Toiminta-ajatus
Kaikilla halukkailla on mahdollisuus liittyä seuraan. Seura kouluttaa valmentajansa ja toteuttaa Suomen Palloliiton Kaikki pelaa -ohjelmaa.
Olipa kerran seminaari
Olipa kerran seminaari on Markku Heikkisen ohjaama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2015.
Elokuva on yhteiskunnallinen dokumentti, joka käsittelee Kajaanin opettajankoulutuslaitoksen historiaa, merkitystä Kajaanille ja Kainuulle sekä sen vuonna 2013 tapahtunutta lakkauttamista.
Adelaiden katurata
-34.93056°N, 138.62056°W
Adelaiden katurata on Adelaiden kaduista koostuva väliaikainen kilparata Etelä-Australiassa. Radalla ajettiin 11 Formula 1:n Australian Grand Prix’ta vuodesta 1985 vuoteen 1995. Suomalainen Mika Häkkinen ajoi radalla rajusti seinään ja loukkaantui vuonna 1995.
Rata rakennettiin yhdistämällä yleisiä teitä ja erikseen rakennettu osuus Victoria Park -puistossa.
Nykyisin radasta on käytössä lyhyempi versio, jolla ajetaan Australian V8 -sarjan kilpailuja.
Lokakuussa 2021 uutisoitiin, että alustavien suunnitelmien mukaan rata purettaisiin vanhan Victoria Parkin entisöimiseksi ja koska radan päällysteenä käytetty bitumi on tehnyt alueesta kesäisin liian kuuman alueen.
Rolf Carls
pienoiskuva|Rolf Carls Rolf Carls (29. toukokuuta 1885 – 24. huhtikuuta 1945) oli saksalainen kenraaliamiraali.
Ura
Ensimmäisen maailmansodan alussa Carls kuului kadettina risteilijä SMS Breslaun miehistöön. Myöhemmin hän palveli taistelulaiva SMS Königillä ja sukellusveneiden SM U-9 ja SM U-124 päällikköinä. Sodan jälkeen Carls koulutettiin uudelleen ja hänestä tuli merivoimien esikunnan koulutusosaston johtaja. Tästä tehtävästä hänet siirrettiin maalilaivaksi muutetun taistelulaiva Hessenin päälliköksi.