cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pedra Branca
Pedra Brancasta tehtiin muistiinpanoja jo 1583 kun hollantilainen matkailija Johann van Linschoten kirjoitti sen olevan "missä Kiinaan menevät ja sieltä tulevat laivat joutuvat suureen vaaraan, ja jotkut jäävät sen päälle". Kivet ovat saaneet nimensä lintujen ulosteista, jotka ovat kovettuneet niiden päälle vuosikausien aikana.
Vuosien 1824 ja 1851 välillä ainakin 25 suurta alusta joutui onnettomuuteen kivillä. Vuonna 1851 paikalle rakennettiin Horsburghin majakka. Majakka nimettiin skottilaisen merikartoittaja James Horsburghin mukaan, joka kartoitti seutua East India Company -yritykselle. Ongelmia on ollut jopa viime vuosina, vuodesta 2000 vuoteen 2004 raportoitiin kaksi törmäystä.
Alueellinen erimielisyys
Saaren omistuksesta kiistellään Singaporen ja Malesian välillä. Ennen vuotta 1979 Malesia ei ollut koskaan esittänyt alueellisia vaateita saaren suhteen. Vuonna 1979 Malesia alkoi sijoittaa Pedra Brancan sen virallisiin karttoihin. Singapore on kumminkin 1840-luvulta asti ylläpitänyt Horsburghin majakkaa ja muita laitteita saarella tehdäkseen merenkulun turvallisemmaksi.
Aiheesta muualla
1.33°N, 104.4075°W
Aputykkivene Viena
Alkuperä
Conan Doyle oli alun perin R. Nordström & Co Oy:n vuonna 1915 rakentama Suomen Kalastus Oy omistama troolari. Aluksella nostettiin leijonalippu 23. joulukuuta 1942, kun se oli varustettu aputykkiveneeksi. Viena oli aseistettu neuvostoliittolaisella 130 mm:n tykillä, joka oli saatu sotasaaliina Hangosta, ja ilmatorjunta-aseistuksella.
Palvelus
Viena lähetettiin yhdessä aputykkivene Aunuksen kanssa kesäkuun lopulla torjumaan vihollisen maihinnousua Koiviston saarille. Alus suoritti tehtävänsä tuhoten vihollisen hyökkäystä tukevat tykit ampumalla 68 laukausta pääaseellaan.
Kuuhulluus
thumb|[[Kuu]] Kuuhulluus on uskomuksissa fanaattinen tai innostunut tila tai jopa mielenhäiriö, jonka saa aikaan täysikuu. Kuuhullu voi seota väliaikaisesti tai lopullisesti. Monien taruolentojenkin uskotaan olevan aktiivisimmillaan juuri täydenkuun aikaan.
Täysikuulla uskotaan yleisesti olevan ainakin jonkinlaisia vaikutuksia ihmiseen; jotkut kokevat sen valvottavan tai tekevän hieman hermostuneemman tai innostuneemman olon. Valtaosa tilastollisista tutkimuksista ei kuitenkaan tue väitettä, että kuun vaiheet korreloisivat ihmisten käyttäytymisen kanssa, ja teoriaa pidetäänkin usein näennäistieteenä. Väitetyt kuun vaikutukset johtuisivat muun muassa kuun vetovoiman vaikutuksesta ihmisen nestevirtauksiin ja soluhengitykseen.
Showaddywaddy
Showaddywaddy oli 1970-luvun suosittu popryhmä, kotoisin Leicesteristä, Englannista. He pukeutuivat samankaltaisiin asuihin kuin 50-luvun "teddy-pojat". Heillä oli 23 hittiä Englannin listoilla vuosina 1974–1982. Listaykköseksi pääsi single Under The Moon Of Love ja albumipuolella Greatest Hits 1976–1978.
Kokoonpano
Malcolm Allured lähti bändistä 1984, Russ Field liittyi 1985, ja Buddy Gask 1987. Jäljelle jääneet viisi jäsentä lisättynä Danny Wilsonilla, (jonka veli Ricky Willson, oli bändissä Diesel Park West) jatkoivat kuusimiehisenä kokoonpanona.
Savannihaikara
Savannihaikara (Ciconia abdimii), myös afrikansavannihaikaraksi tai abdiminhaikaraksi kutsuttu, on Afrikassa elävä kattohaikaran sukulainen. Lajin yksilö harhautui Pohjois-Suomeen 2. heinäkuuta–2. elokuuta 2007. Rariteettikomitea luokitteli kokouksessaan 5. tammikuuta 2008 havainnon E-kategoriaan (Varma tai melkein/lähes varma tarha- tai häkkikarkulainen).
Ulkonäkö ja koko
Savannihaikara kasvaa 75–80 cm pitkäksi. Sen selkäpuoli on musta, vatsa valkea. Lajin silmän ja nokan välissä on sininen ihoalue, ja sen nokan tyvessä on punainen läikkä.
Levinneisyys
Savannihaikara pesii Sahelin alueella, länsiafrikkalaisella savannilla ja Etiopian ylängöillä. Pieniä populaatioita elää myös Arabian niemimaan eteläosissa, Jemenissä ja Omanissa. Savannihaikara on muuttolintu, joka talvehtii päiväntasaajan eteläpuolella.
Jelena Bonner
pienoiskuva|Jelena Bonner ja miehensä [[Andrei Saharov vuonna 1989.]] Jelena Bonner (, syntyään Lusik Georgievna Alikhanova 15. helmikuuta 1923 Turkmenistan – 18. kesäkuuta 2011 Boston, Massachusetts, Yhdysvallat) oli venäläinen ihmisoikeusaktivisti, joka tunnetaan myös rauhannobelisti Andrei Saharovin (1921–1989) vaimona. Hän jatkoi mielipideoppositiossa myös Vladimir Putinin valtakaudella arvostellen tätä voimakkaasti ja syyttäen tätä uudenaikaisen stalinismin synnyttämisestä nyky-Venäjälle. Bonner vastusti myös Tšetšenian sotaa.
Trichocerca rosea
Trichocerca rosea on Trichocerca-sukuun ja Trichocercidae-heimoon kuuluva eläinlaji. Tieteellisen nimen sille antoi ensimmäisenä Stenroos vuonna 1898. Sillä ei ole alalajeja.
Jelena Bonner
Pettymys Venäjän tilanteeseen sai Bonnerin muuttamaan Yhdysvaltoihin, jossa hän kuoli sydänleikkauksen jälkeen 88-vuotiaana Bostonissa kesäkuussa 2011. Hänet tuhkattiin ja uurna haudattiin Moskovaan Vostrjakovon hautausmaalle Saharovin viereen.
Miehensä ohella Bonner kirjoitti muitelmiaan. Häneltä on suomennettu kaksi omaelämäkerrallista teosta: Yhdessä yksin (1991) sekä Äitejä ja tyttäriä (1993).
Muistelmissaan hän kertoo ajasta 1930-1980-lukujen Neuvostoliitossa: mm. puolue-eliitin elämästä, vanhempiensa pidätyksistä ja leirituomioista Hänen elämästään kerrotaan myös Andrei Saharovin muistelmissa.
V&S Group
Yrityksen tunnetuin tuotemerkki on Absolut Vodka. Muita tuotteita ovat muun muassa Level Vodka, Aalbrog-akvaviitit, Gammel Dansk Bitter Dram ja Minttu. Työntekijöitä yrityksessä on yli 2 100 ja myynti vuonna 2007 oli 10 313 miljoonaa kruunua.
Jonathan Lethem
Lethemiltä on suomennettu romaanit Musiikkiuutisia, Orpojen Brooklyn ja Yksinäisyyden linnake (2004). Musiikkiuutisia sai vuoden 2001 parhaalle suomennetulle science fiction -kirjalle myönnetyn Tähtivaeltaja-palkinnon.
Lethem on maininnut saaneensa vaikutteita muun muassa Lewis Carrollin, Raymond Chandlerin, Philip K. Dickin ja Franz Kafkan teksteistä.
Ole Worm
Biografiaa
Wormin isä Willum Worm oli Århusin pormestari. Worm rikastui perittyään isänsä omaisuuden. Peruskoulun käytyään hän opiskeli Marburgin yliopistossa sekä suoritti lääketieteen tohtorin arvonimen Baselin yliopistossa. Myöhemmin hänestä tuli myös maisteri Kööpenhaminan yliopistossa.
Hän jatkoi akateemista uraansa Kööpenhaminassa, jossa hän opetti latinaa, kreikkaa, fysiikkaa ja lääketiedettä. Hän oli Tanskan kuningas Kristian IV:n henkilökohtainen lääkäri.
Tieteellinen merkitys
Wormilla oli laaja yleissivistys ja hän oli merkittävä sekä lääkärinä että yliopiston opettajana. Lääketieteessä hän toi uutta valoa embryologiaan ja oli myös aikanaan merkittävä muinaistieteilijä. Hän oli aikansa johtavia riimukirjoitusten asiantuntijoita. Hän ei kuitenkaan tuntenut riittävästi muinaisnorjaa voidakseen tehdä täysin paikkansa pitäviä tulkintoja. Silti häntä pidetään tanskalaisen muinaistutkimuksen tärkeänä uranuurtajana.
Southern Airwaysin lento 242
Southern Airwaysin lento 242 oli Southern Airwaysin Yhdysvaltain sisäinen reittilento Huntsvillen kansainväliseltä lentoasemalta Alabamassa Atlantan kansainväliselle lentoasemalle Georgiassa.
Lentoa 4. huhtikuuta 1977 operoinut McDonnell Douglas DC-9-31 -matkustajalentokone joutui ukkospilveen, missä kone joutui voimakkaaseen raesateeseen. Sade ja rakeet saivat koneen molempien moottorien ahtimet sakkaamaan. Moottoreihin syntyi voimakas ylipaine-aalto, joka vaurioitti niiden ahdinsiivistöjä. Moottoritehon menetyksen seurauksena miehistö joutui tekemään pakkolaskun moottoritielle. Koneessa olleista neljästä miehistön jäsenestä kaksi ja 81 matkustajasta 61 menehtyivät onnettomuudessa, minkä lisäksi maahansyöksy tappoi yhdeksän henkilöä maassa.
Wii Fit
Wii Fit on Nintendon julkaisema kuntoiluaiheinen videopeli Wii-pelikonsolille. Pelin mukana tulee Wii Balance Board -niminen tasapainolauta. Se mittaa oikeaan ja vasempaan taka- ja etukulmaan kohdistuvaa painetta, ja mittaa näin mm. pelaajan painon ja kallistumisen.
Pelaaminen
Pelin käynnistyessä näkyviin tulee Wii Fit Plaza. Siinä näkyy pelaajien Mii-hahmot ja heidän painoindeksinsä kehitys. Avattuaan profiilinsa pelaaja voi valita joko Body Testin (kehotesti) tai Trainingin (harjoittelu). Body Testissä peli mittaa pelaajan tasapainon keskipisteen, painon ja painoindeksin, sekä tekee kaksi satunnaista tasapainotestiä. Näiden perusteella se päättelee pelaajan Wii Fit Agen eli kuntoiän.
Training koostuu neljään päätyyppiin jaetuista harjoitteista ja minipeleistä; päätyypit ovat jooga, lihasharjoitteet, aerobiset harjoitteet sekä tasapainoilupelit. Joogassa on erilaisia venytyksiä, joilla harjoitetaan notkeutta, lihaskuntoharjoitteissa harjoituksia eri lihaksille ja staattisia harjoitteita, joilla pyritään vahvaan lihaksistoon, aerobisiset harjoitteet keskittyvät rasvan polttoon ja niissä on mm. lenkkeilyä, tasapainopeleissä taas erilaisia minipelejä, joissa peliä ohjataan vartaloa kallistelemalla. Aerobisissa harjoitteissa ja tasapainopeleissä pelihahmona käytetään profiilin Mii-hahmoa.
Pelin mukana tulee mahdollisuus asentaa Wii Fit Channel, jonka avulla pelaaja voi tehdä Body Testin ja seurata BMI:n, painon, Wii Fit Agen sekä FitCashin kehitystä suoraan Wii Menusta.
Otto Louhelainen
thumb|Otto Louhelainen Otto Aleksander Louhelainen (27. syyskuuta 1874 Juuka – 28. helmikuuta 1935 Lumivaara ) oli suomalainen rovasti ja päätoimittaja.
Henkilöhistoria
Otto Louhelaisen vanhemmat olivat räätäli Adam Louhelainen ja Ada Maria Turunen. Hänen ensimmäinen puolisonsa 1907–1919 oli Maria Soikkonen ja toinen vuodesta 1924 Hilja Seppälä. Louhelainen tuli ylioppilaaksi 1896 Joensuun lyseosta ja vihittiin papiksi 1903. Hän toimi Inkerissä Keltun kirkkoherran apulaisena 1904–1907, Kelttu-Rääpyvän vt. kirkkoherrana 1907–1908 ja kirkkoherrana 1908–1916. Seiskarin saarnaaja hän oli 1916–1919, Haapasaaren 1919–1921 ja Jumesniemen kirkko-koulun 1921–1928. Lumivaaran kirkkoherrana Louhelainen toimi vuodesta 1928 kuolemaansa saakka. Hän sai rovastin arvonimen vuonna 1929. Louhelainen oli Inkeri-lehden päätoimittaja 1909–1915.
Tuulivoima Ruotsissa
Tuulivoima Ruotsissa kertoo tuulivoimalla aikaan saadun sähkön tuotannosta ja suhteesta maan energiapolitiikkaan. Ruotsi tuotti vuonna 2015 nettosähköstä 10,2 % tuulivoimalla. Vuoden 2016 lopussa Ruotsissa oli tuulivoimaa 6422 MW. Ruotsin Vindkraft Föreningen mukaan vuonna 2016 tuulivoiman lisäys oli 605 MW, mikä vastaa 10% kapasiteetin lisäystä.
Ruotsin tuulivoimakapasiteetti oli vuoden 2009 lopussa 1 560 MW Ruotsi on asettanut tavoitteeksi kymmenkertaistaa tuulisähkön tuotannon vuoteen 2015 mennessä. Vattenfall avasi 3. kesäkuuta 2008 voimalan Lillgrundin voimalan, joka on avaushetkellä yhtiön mukaan maailman kolmanneksi suurin merituulivoimala. Puistossa on 48 turbiinia, jotka tuottavat 330 GWh vuodessa 110 MW:n kapasiteetilla.
Vuonna 2008 Ruotsin energiavirasto esitti 1 500 km2 423 alueella ja 20 läänissä soveltuviksi tuulivoimatuotantoon. Alueiden täysimittainen käyttö vastaisi 20 TWh vuosituotantoa. EWEA ennustaa, että Ruotsi tuottaa tuulivoimalla sähköä 25-29 TWh kapasiteetilla 9 -11 GW vuonna 2020.
Tuotanto alueittain
Eniten tuulivoimasähköä Ruotsissa tuotetaan Skånessa, 263 MW vuonna 2007. Skånen jälkeen maakunnallisesti eniten tuotantoa löytyy Länsi-Götanmaalta (151 MW) ja Gotlannista (87 MW). Kunnista suurin energiamäärä saatiin Malmön alueella: 112 MW.
Tuotantotavoite 30 TWh vuonna 2020
Vuoteen 2015 mennessä Ruotsin tavoite on tuottaa vuoteen 2015 mennessä 10 TWh tuulivoimaa vuosittain. Vuoden 2007 lopussa energiaviranomaiset tekivät ehdotuksen ja toimintasuunnitelman tuulivoiman lisäämiseksi Ruotsissa vuoteen 2020. Sen mukainen tavoite on 30 TWh tuulivoimaa 2020: 20 TWh maalla ja 10 TWh merellä. Ehdotuksen mukaan tuuliturbiinien määrä lisääntyisi nykyisistä 900:sta 3000-6000 kappaleeseen tehosta riippuen. Koska nykyinen lupaprosessi on hidas, lupaprosessia ehdotetaan helpommaksi yhdeltä viranomaiselta. Merituulivoiman kehitys Ruotsissa on energiaviranomaisten mielestä tärkeää kokemuksen ja kansallisen kilpailukyvyn lisäämiseksi. Koska rakentaminen vie aikaa, selvityksen mukaan voimaloiden sijaintipäätöksistä puolet tulisi tehdä vuoteen 2010 mennessä ja loput vuoteen 2012 mennessä.
EWEA ennustaa Ruotsin tuulivoimakapasiteetiksi 1 665 MW vuonna 2010. Vuonna 2007 tuulivoima vastasi 1,3 % Ruotsin sähkönkulutuksesta. Saksan tuulivoimatiheys vuonna 2007 vastaisi 28 GW tuulivoimaa Ruotsissa.
Suunnitelmat
Vuonna 2008 Vattenfallin mukaan sen aloittamiin tai harkitsemiin tuulivoimalahankkeisiin sisältyy merellä Lillgrund 0,33 TWh,  Trolleboda 0,5 TWh, Taggen 1 TWh ja Kriegers 2,1 TWh (400 000 kotia). Tuulivoimahankkeisiin maalla sisältyy Emmaboda 30 000 kotia, Forsmark 20 000 kotia, Lilla Edet 20 000 kotia.
Tukholman lääniin kaavaillaan 2008 viiteen paikkaan 150 tuulivoimalaa.
Paperinvalmistajan SCA:n metsämailla tuotetaan 2–3 vuoden päästä (vuodesta 2008 lukien) 2,8 TWh tuulivoimaa Jämtlannin ja Norrlannin lääneissä. Paperi aiotaan valmistaa 100 % tuulivoimalla (500GWh). SCA ja norjalainen energiayhtiö Statkraft tekivät sopimuksen hankkeesta. Hanke vastaa 2–3 % Ruotsin sähkönkulutuksesta.
Ruotsalaisyhtiö Universal Wind Offshore rakentaa Kattegatin salmeen maan lounaisrannikolle tuulivoimapuiston, joka tuottaa 3 TWh sähköä vuodessa.
Piteån Pohjois-Ruotsiin julkaistiin 3/2010 suunnitelma tuulivoimapuistosta, joka tuottaa 8-12 TWh sähköä vuodessa. Se vastaa Ringhalsin kahta ydinreaktoria. Hinta-arvio on 4-6 mrd. €. Maud Olofssonin Ruotsin tuulivoimatavoite on 10 % sähköstä (6 500-7 500 MW) vuoteen 2020 mennessä. EU:ssa tuulisähkön osuudeksi arvio on 17-18 % vuonna 2020.
Tuulivoiman hinta
Tuulivoiman hinta riippuu tuulisuudesta ja laskentakorosta. Selvityksessä arvioidaan IEA:n (2006) laskelmien avulla tuulennopeudella 6,5 m/s ja 8 % korolla maatuulivoiman investointihinnaksi 60 äyriä/kWh ja merituulivoiman hinnaksi 70-100 äyriä/kWh. Ylläpitohinnan arvio on 10 äyriä per kWh. Toiminta-ajaksi arvioitiin 2 000-3 000 täystehotuntia maalla/vuosi ja 3000-4000 täystehotuntia merellä/vuosi. Tuulivoima hinta on noussut 25 % muutamassa vuodessa kasvaneen kysynnän ja raudan hinnan nousun vuoksi. Aiemmin tuulivoiman hinta on laskenut 10 % kapasiteetin kaksinkertaistuttua. Selvitys arvioi ettei tuulivoiman hinnan lasku vuoteen 2020 mennessä ole lainkaan varmaa, koska EU:n uusiutuvan energian tavoite lisää entisestään tuulivoiman kysyntää.
Erwin Koeman
Erwin Koeman (s. 20. syyskuuta 1961 Zaandam, Alankomaat) on alankomaalainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Tammikuusta 2023 lähtien hän on toiminut Alankomaiden jalkapallomaajoukkueen apuvalmentajana.
Hänen nuorempi veljensä Ronald on myös jalkapallovalmentaja ja entinen huippupelaaja.
Ura pelaajana
Pelaajaurallaan Erwin pelasi keskikenttäpelaajana Alankomaiden maajoukkueessa ja oli mukana voittamassa kultaa vuoden 1988 EM-kisoista. Hän edusti Alankomaita myös vuoden 1990 MM-kisoissa. Yhteensä 31 A-maaottelua pelannut Erwin edusti pelaajauransa aikana PSV Eindhovenia, KV Mechelenia ja FC Groningenia, jossa hän lopetti pelaajauransa vuonna 1998.
Meriitit pelaajana
Ura valmentajana
Kaudella 2004–2005 hän siirtyi valmentamaan Eredivisiessä pelaavaa RKC Waalwijkia, josta siirtyi kauden päätteeksi Feyenoordin päävalmentajaksi. Kauden 2006–2007 päätteeksi Feyenoord sijoittui Eredivisiessä vasta seitsemänneksi ja Koeman päätti kauden jälkeen jättää tehtävänsä seuran valmentajana ennen eurocup-karsintoja.
Vuonna 2008 hän siirtyi Unkarin maajoukkueen päävalmentajaksi, sopimus ulottuu ainakin vuoden 2010 MM-karsintojen yli.
Koemanin ensimmäinen todellinen tulikaste Unkarin maajoukkuevalmentajana MM2010-karsinnoissa syyskuussa 2008 päättyi maalittomaan tasapeliin Tanskaa vastaan. Kokonaisuutena Unkari pelasi hyvät karsinnat, muttei onnistunut pääsemään jatkoon vaikeasta alkulohkosta, jossa edelle sijoittuivat Tanskan lisäksi Portugali ja Ruotsi. Koeman sai kuitenkin jatkaa tehtävistään, kunnes sai heinäkuussa 2010 yllättäen potkut.
Kesäkuun alussa 2011 Koeman palasi valmennustehtäviin kotimaahansa, kun Eredivisiessä yhdeksänneksi sijoittunut FC Utrecht palkkasi hänet uudeksi päävalmentajaksi. Pesti päättyi kuitenkin lyhyeen, kun Koeman erosi tehtävästään lokakuussa 2011. Syyksi hän ilmoitti seuran tarjoamien työskentelyolosuhteiden puuttellisuuden.
Kevätkaudella 2012 Koeman toimi FC Eindhovenin päävalmentajana. Huhtikuun lopussa 2012 hän allekirjoitti kaksivuotisen sopimuksen RKC Waalwijkin kanssa. Hän aloittaa seuran päävalmentajana kesäkuussa. Koemanin johdolla Waalwijk sijoittui kaudella 2012/13 vasta sijalle 14. Seuraava kausi sujui vielä heikommin ja lopulta Waalwijk putosi liigasta. Kauden jälkeen Koeman siirtyi veljensä Ronaldin apulaisvalmentajaksi valioliigaseura Southamptoniin. Veljekset luotsasivat Southamptonin vahvaan menestykseen Englannin Valioliigassa. Kaudella 2014/15 joukkue sijoittui seitsemänneksi ja pääsi mukaan Eurooppa-liigaan. Hyvä menestys jatkui myös kaudella 2015/16, kun Soton paransi sijoitustaan pykälällä ollen kuudes. Suoritus oli seuran historian paras Valioliigassa. Kauden jälkeen Erwin Koeman siirtyi veljensä valmennustiimin mukana Evertonin organisaatioon. Koemanin veljekset luotsasivat Evertonin kaudella 2016/17 seitsemänneksi kaksijakoisen kauden päätteeksi. Kaudella 2017/18 peliesitykset olivat heikkoja ja Everton erotti valmennustiimin lokakuussa 2017.
Kesäkuussa 2021 Koemanista tuli israelilaisen Beitar Jerusalemin päävalmentaja. Hän erosi tehtävästään henkilökohtaisten syiden vuoksi joulukuun alussa 2021, ja ilmoitti samalla lopettavansa valmennusuransa.
Koeman pyörsi kuitenkin lopettamispäätöksensä toukokuussa 2022, kun hänen kerrottiin aloittavan vejensä Ronaldin valmennustiimissä Alankomaiden maajoukkueen apuvalmentajana tammikuussa 2023.
Iwoye-Ketu
Iwoye-Ketu on kaupunki Nigerian länsilaidalla, Ogunin osavaltion Imeko Afonin paikallishallintoalueella. Kaupungin asukasluku on noin 25 000 (vuonna 2006).
Iwoye-Ketu sijaitsee Nigerian läntisellä Beninin vastaisella rajalla. Kaupungissa ja sen lähiympäristössä on useita kansoja ja kieliä. Ainakin jorubat, hausat, fulbet, igbot, ogut, igedet ja ohoit ovat perinteisesti asustaneet alueella. Iwoye-Ketu lähiympäristöineen on erikoistunut puuvillan kasvatukseen.
Iwoye-Ketun asukkaat vierastavat sateenvarjoja. Niiden käyttäminen on jokseenkin tabu, jonka juuret juontavat luultavasti 1700-luvun alkuun. Kansantarun mukaan jumalhahmo kielsi Iwoye-Ketun asukkaita käyttämästä sateenvarjoja ja kasvattamasta sikoja.
Anders Högberg
Anders Högberg (s. 9. huhtikuuta 1976 Skellefteå ) on ruotsalainen uransa lopettanut maastohiihtäjä, joka osallistui hiihdon maailmanmestaruuskilpailuihin 2001 Lahdessa, jossa hän sijoittui sprintissä viidenneksi. Högberg lopetti uransa maastohiihtäjänä keväällä 2014.
Kyllikki Saaren murha
°N, °W
thumb|Saaren sisarukset kotipuutarhassaan. Vasemmalta Hellin, Alli ja Kyllikki, edessä Ritva. Kyllikki Saaren murha on Suomen kuuluisimpia selvittämättömiä henkirikoksia. Saari surmattiin 17-vuotiaana kotikunnassaan Isojoella 17. toukokuuta 1953. Hän katosi iltayöllä pyöräillessään kotiin hartaustilaisuudesta. Suohautaan kätketty ruumis löydettiin saman vuoden lokakuussa. Saaren murha sai ympärilleen valtavat valtakunnalliset mittasuhteet. Kohu, joka kiihtyi ajoittain suoranaiseksi hysteriaksi oli voimakkaimmillaan, kun ruumis löydettiin ja muutamia kuukausia löytämisen jälkeen.
Saaren murhaajaa ei ole saatu selville, vaikka tapausta on tutkittu paljon. 2000-luvulla kerrottiin julkisuuteen, että poliisilla oli vahva epäilys tekijästä, mutta todisteet eivät olleet riittäviä. Poliisi on ollut asiasta muutenkin vaitonainen, sillä syylliseksi epäilty henkilö on jo kuollut.
Kyllikki Saari
Auli Kyllikki Saari (6. joulukuuta 1935 – 17. toukokuuta 1953) oli isojokelainen maalaistalon tytär, Vilhelmiina ja Eino Saaren kuudesta lapsesta toiseksi nuorin. Uskovainen Saari kävi töissä kirkkoherranvirastossa, teki usein polkupyörämatkoja kirkolle ja osallistui hartaustilaisuuksiin. Kansakoulun jälkeen Saari kävi kaksi luokkaa oppikoulua Kauhajoella, mutta lopetti koulunkäynnin vakavan polkupyöräonnettomuuden jälkeen. Saari työskenteli kesällä 1952 kotiapulaisena kokemäkeläisessä perheessä ja aloitti syyskuun alussa 1952 työn Isojoen kirkkoherranvirastossa. Ystävien mukaan Saari oli luonteeltaan kotipiirissä vilkas ja iloinen, mutta vieraassa seurassa ujo ja hiljainen. Useimmista muista ikätovereistaan poiketen Saari ei käynyt kertaakaan tanssimassa, eikä hänellä tiedetä olleen seurustelukumppania tai kirjeystäviä.
Katoaminen
Sunnuntaiaamupäivällä 17. toukokuuta 1953 Saari pyöräili 13 kilometrin matkan Isojoen kirkolle jumalanpalvelukseen. Palattuaan kotiin kello 13 hän kertoi vanhemmilleen olevansa väsynyt ja menevänsä lepäämään. Tämä oli poikkeuksellista, sillä hän ei ollut koskaan aiemmin tehnyt niin. Saaren puhe oli levotonta ja synkkää koko päivän.
Saari oli menossa saman päivän iltana kello 18 alkavaan hengelliseen nuorisotilaisuuteen Kortteenkylän kansakoulussa, mutta oli levoton. Hän kertoi ystävälleen Maiju Yli-Hietalalle, että lähtö tilaisuuteen tuntui mukavalta. Myöhäinen paluu tilaisuudesta kuitenkin pelotti Saarta. Yli-Hietala kertoi kuulusteluissa Saaren olleen levoton jo aiemmin päivällä. Saari lähti kuitenkin illalla tilaisuuteen.
Saari nähtiin elossa viimeisen kerran samana iltana Isojoen ja Kauhajoen välisellä maantiellä. Tilaisuuden jälkeen kotiin pyöräilleet tytöt erosivat meijerin risteyksessä noin kello 22:30, ja Saari jatkoi matkaansa Kauhajoentietä pohjoiseen kohti kotiaan Heikkilän kylässä. Saaren viimeiset sanat ystävälleen olivat ''”Eiköhän se tästä mene nytkin, kuten ennenkin on mennyt. Hei vain, Maiju.”'' Saarella oli meijerin risteyksestä matkaa kotiin vielä kuusi kilometriä. Samaan aikaan tiellä liikkui Tie-Jaskaksi kutsuttu TVH:n työmies Jaakko Lähteenmäki, joka oli palaamassa Möykystä hartaustilaisuudesta polkupyörällä. Hänestä tuli viimeinen, joka näki Saaren elossa 1,5 kilometrin päässä meijerin tienhaarasta noin kello 22.40. Lähteenmäki oli kuitenkin huonokuuloinen, eikä pystynyt tunnistamaan Saarta täysin varmasti. Saari ei koskaan saapunut kotiinsa. Hän kohtasi murhaajansa todennäköisesti noin kilometrin päässä paikasta, jossa tapasi Lähteenmäen. 66-vuotias tilallinen Hilma kertoi myöhemmin kuulleensa noin kello 23:30 jonkun huutaneen "tulkaa Jumalan tähden auttamaan." Todistajan mukaan ääni ei todennäköisesti ollut miehen.
Saaren vanhemmat eivät aluksi huolestuneet tyttärensä poissaolosta, sillä tämä oli toisinaan yöpynyt ystävättärensä Yli-Hietalan kotona. Vanhemmat tekivät katoamisilmoituksen vasta kun Saaren työpaikalta kirkkoherranvirastosta soitettiin tiistaina kotiin ja ihmeteltiin miksi Saari ei ollut saapunut töihin.
Etsintöjen alkuvaiheet
Keskiviikkona 20. toukokuuta paikalliset poliisiviranomaiset järjestivät Saaren ja hänen ystävänsä Yli-Hietalan eroamispaikan läheisyydessä maastoharavoinnin, johon osallistui noin 30 miestä. Saaresta tai hänen polkupyörästään ei löydetty jälkeäkään. Tieto katoamisesta levisi nopeasti koko pitäjään. Torstaina 21. toukokuuta Vaasan läänin rikospoliisikeskuksesta lähetettiin poliisitutkija johtamaan etsintöjä, jotka jatkuivat meijerin risteyksen lähiympäristön metsässä ja suoalueella. Sadat miehet etenivät etsintäalueella ketjussa. Etsintäpartiot ja katoaminen herättivät myös valtakunnallista huomiota ja paikalle kerääntyi runsaasti lehtimiehiä. STT:n radiouutisissa kerrottiin kadonneesta nuoresta naisesta. Jo tässä vaiheessa pidettiin yleisesti selvänä, että Saari oli joutunut rikoksen uhriksi.
Pian kävi ilmi, että Saaren ystävä Maiju Yli-Hietala ei ollut viimeinen, joka näki kadonneen elossa. TVH:n työntekijä Jaakko Lähteenmäki oli ollut palaamassa Heikkilän kylässä pidetystä hartaustilaisuudesta polkupyörällä kotiinsa Isojoen kirkonkylään. Häntä vastaan oli pyöräillyt noin kello 22.40 nuori nainen, jonka Lähteenmäki oli nähnyt muutaman kerran aiemmin kirkkoherranvirastossa.
Seuraavana aamuna noin kello 7.20 tilallinen Oskari Forsby ja hänen poikansa Vilho Forsby olivat olleet kuljettamassa hevosilla maitoa Heikkilän kylästä Isojoen meijeriin, kun he olivat havainneet maantiellä auton kääntymisjälkiä, ja jäljet, jotka syntyvät, kun polkupyörää työnnetään sivuttain eteenpäin. Paikalla oli myös runsaasti jalanjälkiä, polkupyörän renkaiden jälkiä ja lasinsiruja. Forsbyjen käsityksen mukaan paikalla oli käyty kamppailua. Paikka oli ollut noin puolentoista kilometrin päässä meijerin tienhaarasta, jossa Saari ja Yli-Hietala olivat eronneet. Forsbyt kiirehtivät ilmoittamaan havaintonsa poliisille heti saatuaan tiedon Saaren katoamisesta, mutta tässä vaiheessa liikenne oli jo hävittänyt heidän näkemänsä jäljet. Edes lasinsiruja ei enää löytynyt. Merkillistä asiassa oli, että jäljet olivat sijainneet miltei täsmälleen samassa kohdassa, jossa Lähteenmäki oli pyöräillyt Saarta vastaan. Lähteenmäki ei ollut kuitenkaan kertomansa mukaan havainnut mitään erikoista tai epätavallista kohdatessaan Saaren. Nyt oli kuitenkin tiedossa paikka, jonka läheisyydessä oli syytä suorittaa erittäin tarkat maastontutkimukset. Myöhemmin poliisi kertoi, että iltamiin matkalla olleet nuoret miehet olivat nähneet paikalla auton kääntymisjäljet jo noin kello 20:30. Jäljet eivät siten ehkä liittyneet lainkaan Saaren katoamiseen. Paikalla mahdollisesti kääntynyt autoilija ei kuitenkaan ilmoittanut poliisille. .
Mentävä on
Mentävä on on suomalaislaulaja Dannyn vuonna 1973 julkaistu studioalbumi. Levyllä on myös kaksi Ami Aspelundin esittämää kappaletta.
Kyllikki Saaren murha
Etsintöjen alkuvaiheet
Varsin nopeasti käsitettiin kyseessä olevan Suomen oloissa poikkeuksellinen rikos. Isojokelaisille tapaus oli järkytys. Tapauksen koettiin leimaavan koko pitäjää. Paikkakuntalaisten keskuudessa syntyi vilpitön auttamishalu. Saaren etsintöihin osallistuminen koettiin velvollisuudeksi sekä tytön omaisten hädän vuoksi että paikkakunnan maineen puhdistamiseksi. Pian alkoi kuitenkin liikkua myös ilmapiiriä myrkyttäneitä huhuja, epäluuloja ja syytöksiä. Viranomaisille tehtiin ilmiantoja ”varmoina” pidetyistä tekijöistä. Tilannetta ruokki lehdistö, joka julkaisi piinaavan etsinnän aikana huhuja, olettamuksia ja teorioita tyydyttääkseen lukijoita, jotka vaativat edes jonkinlaisia johtolankoja ja toiveita rikoksen selviämisestä. Lehdet julkaisivat epäröimättä myös pidätettyjen nimet. Heitä leimattiin vaikka heidät vapautettiinkin myöhemmin.
Mentävä on
Kappaleet
A-puoli B-puoli
Kyllikki Saaren murha
Kermanvärinen auto ja muita teorioita
Viikko katoamisesta silminnäkijät kertoivat kermanvärisestä autosta, joka oli ajanut Saaren käyttämää tieosuutta katoamisiltana. 12-vuotias silminnäkijä kertoi vaaleasta henkilöautosta, joka ajoi asutuksen ohi noin klo 23 tavaratilassaan polkupyörä. Autossa oli todistajan mukaan kaksi miestä, joista toinen oli isokokoinen, toinen normaalikokoinen. Pienemmän miehen etuhampaat olivat todistajan mukaan silmiinpistävät. Auto ajoi myöhäisestä illasta huolimatta huomattavan kovalla vauhdilla ja valot sammutettuina. Samasta autosta saatiin myös toinen havainto. Sylvi Hauskaviita Uuron kylästä kertoi istuneensa mökkinsä portailla tyttärensä kanssa, kun ohi ajoi Päntäneen suunnasta vaalea auto, joka jatkoi kohti Isojokea. Auton tavaratilassa näkyi polkupyörän rengas. Vajaan puolen tunnin kuluttua sama auto palasi takaisin Isojoelta päin. Auto oli todistajan mukaan vanhempaa mallia ja takaosastaan porrasperäinen.
Havainnot antoivat aiheen otaksua, että auto oli törmännyt Saareen, jonka jälkeen tyttö oli ryöstetty väkisin mukaan autoon. Hieman myöhemmin tutkijoille ilmoittautui kaksi nuorta miestä, jotka olivat olleet tulossa Saaren katoamisen aikaan moottoripyörillä Kauhajoelta Isojoen suuntaan. Karhukankaan tienristeyksessä noin 20 kilometrin päässä Isojoen kirkonkylästä Kauhajoelle päin moottoripyöräilijät olivat sivuuttaneet tien viereen pysäköidyn henkilöauton. Auton takavalot olivat palaneet. Karhukankaan tienristeyksen ympäristö tutkittiin erittäin tarkoin. Automiehiä etsittiin, mutta julkisuudesta huolimatta he eivät ilmoittautuneet poliisille. Tutkintalinja ei johtanut tuloksiin.
Kuukausi katoamisen jälkeen 16. kesäkuuta tutkinnanjohtaja vaihtui. Tutkimuksia ryhtyi johtamaan etevänä rikostutkijana tunnettu, toisen suuren rikosjutun selvittämisestä vapautunut komisario Axel Skogman Vaasan läänin rikospoliisista. Tässä vaiheessa yleisesti hyväksytyin teoria katoamisesta julkisuudessa oli, että Saari oli joutunut autoilijoiden yliajamaksi. Hän oli joko kuollut välittömästi tai loukkaantunut niin vakavasti, että miehet olivat tappaneet Saaren peittääkseen jälkensä. Tekijät olivat ottaneet tytön ruumiin ja polkupyörän autoonsa, ja kätkeneet ne jonnekin.
9. kesäkuuta kadonneen kuva julkaistiin sanomalehdissä ensimmäisen kerran. Joitakin viikkoja kuvan julkaisun jälkeen Merikarvialta kerrottiin useita havaintoja oudosti käyttäytyvästä nuoresta naisesta, joka pakoili ihmisiä metsässä. Lehdet antoivat tapaukselle paljon palstatilaa. Nuoren naisen uskottiin olevan Saari. Tutkintalinja osoittautui kuitenkin perättömäksi.
Polkupyörän löytyminen
<mapframe latitude="62.1335" longitude="21.9565" zoom="13" width="264" height="253" align="right" text="Lellulaakso"> { "type": "FeatureCollection", "features": [ {     "type": "Feature", "properties": { "title": "Lellulaakso", "description": "Polkupyörän kätköpaikka", "marker-symbol": "", "marker-size": "small", "marker-color": "00f" },     "geometry": { "type": "Point", "coordinates": [ 21.956548,         62.133412        ]      }    },    {      "type": "Feature", "properties": { "title": "Ojankaivajan asunto", "description": " Ojankaivajan, erään epäillyn silloinen asuinpaikka, 400 m meijerin risteyksestä kohti Möykkyä", "marker-symbol": "", "marker-size": "small", "marker-color": "000" },     "geometry": { "type": "Point", "coordinates": [ 21.9453182,         62.1322617        ]      }    },
{     "type": "Feature", "properties": { "title": "Paikka missä Kyllikki Saari nähtiin viimeksi", "description": "Kohta, jossa tie-Jaska tuli vastaan", "marker-symbol": "", "marker-size": "small", "marker-color": "0f0" },     "geometry": { "type": "Point", "coordinates": [ 21.9481,          62.1406        ]      }
},   {      "type": "Feature", "properties": { "title": "Suohauta", "description": "Ruumiin kätköpaikka", "marker-symbol": "", "marker-size": "small", "marker-color": "f00" },     "geometry": { "type": "Point", "coordinates": [ 21.95167,         62.1441        ]      }
} ] }
Enrique Sarmiento Angulo
Enrique Sarmiento Angulo (s. 1. kesäkuuta 1934) on kolumbialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Bogotán arkkihiippakuntaan Crisanto Luque Sánchez 24. lokakuuta 1958, ja hänet nimitettiin Bogotán vihkipiispaksi sekä Crepedulan titulaaripiispaksi 3. toukokuuta 1986. Piispaksi vihkiminen seurasi 13. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Mario Revollo Bravo, jota avustivat Rafael Sarmiento Peralta ja Víctor Manuel López Forero.
Kyllikki Saaren murha
Polkupyörän löytyminen
22. heinäkuuta kaksi marjastajaa näki syrjäisen Lellulaakson suon turpeennostokuopasta pilkottavan polkupyörän renkaan. Kyseessä oli Saaren pyörä. Renkaiden venttiilit oli poistettu, että pyörä uppoaisi paremmin suohon jälkiä jättämättä. Pyörän löytöpaikka oli umpimetsässä satojen metrien päässä maantiestä. Tästä pääteltiin, että pyörän piilottajan oli täytynyt tuntea maasto hyvin. Ihmetystä herätti, miksi pyörää ei ollut havaittu aiemmissa etsinnöissä. Suonsilmäkkeitä oli tutkittu metallinpaljastimella, kun vesi oli ollut korkealla. Nyt vesi oli laskenut. Oli mahdollista, että pyörä oli tuotu suolle vasta myöhemmin. Sen satula näytti liian hyväkuntoiselta ollakseen lionnut viikkoja mudassa. Poliisi palautti pyörän Saaren vanhemmille, eikä tutkinut sitä kunnolla. Pyörän pinnoissa nähtiin ruostejälkiä. Niistä pääteltiin, että pyörää oli saatettu säilyttää ennen suohon upottamista ulkona. Pyörä oli ehjä lukuun ottamatta oikean puolen hankaumia. Tämä pudotti pohjan teorialta, jonka mukaan Kyllikki Saari olisi joutunut yliajon uhriksi. Alettiin pitää varmana, että oli tapahtunut henkirikos.
The Division Bell
The Division Bell on Pink Floydin 14. ja toiseksi viimeisin studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1994 (30. maaliskuuta Britanniassa ja 5. huhtikuuta Yhdysvalloissa), ja on Pink Floydin toinen albumi ilman Roger Watersia. Sitä nauhoitettiin useissa studioissa, kuten laulaja-kitaristi David Gilmourin Astoria-nimisen asuntoveneen studiossa. Vuoden 1994 huhtikuussa The Division Bell meni listaykköseksi Isossa-Britanniassa ja Yhdysvaltojen Billboard-listalla viettäen sen huipulla 4 viikkoa. Pink Floydin edellinen albumi A Momentary Lapse of Reason saavutti vain 3. listasijan. The Division Bell myi kultaa, platinaa ja tuplaplatinaa Yhdysvalloissa kesäkuussa 1994 ja triplaplatinaa vuoden 1999 tammikuussa. Albumin julkaisua seurasi menestyksekäs kiertue, joka julkaistiin P-U-L-S-E-livealbumilla seuraavana vuonna.
Kyllikki Saaren murha
Etsinnät Kuortaneella
Alkusyksystä juttuun aukesi uusi tutkintalinja. Kuortaneen nimismies Åke Vihanto käynnisti suuretsinnät Kuortaneen ja Lehtimäen rajalla sijaitsevalla Kaarankajärvellä. Paikallinen maanviljelijä Aarre Autio kertoi kuulleensa järveltä naisen avunhuutoa, miesten keskustelua ja kaksi pistoolinlaukausta Saaren katoamista seuranneen päivän aamuna noin kello 5:00. Autio oli lähtenyt selvittämään äänien alkuperää ja nähnyt hiljaisella kylätiellä kaksi tuntematonta miestä ja vaalean auton. Useat toisetkin alueen asukkaat kertoivat havahtuneensa laukauksiin ja tehneensä muitakin tavallisesta poikkeavia havaintoja samana aamuna. Havaintojen liittymistä Saaren surmaan kuitenkin myös epäiltiin. Surmaajien olisi täytynyt olla riittävän röyhkeitä ja rohkeita kuljettaakseen uhrinsa lähes 200 kilometrin päähän katoamispaikalta. Siirron olisi täytynyt tapahtua Kauhajoen, Kurikan, Ilmajoen ja Seinäjoen vilkkaiden keskustojen lävitse. Paljastumisen vaara olisi ollut suuri. Toiset pitivät tapahtumia kuitenkin myös mahdollisina, sillä tapauksessa oli tullut ilmi jo runsaasti epätodennäköisiä yksityiskohtia. 12. syyskuuta Kaarankajärveä ryhdyttiin naaraamaan. Järven lähimaastossa tehtiin etsintöjä satojen vapaaehtoisten voimin. Etsijöiden joukossa oli myös isojokelaisia. Etsintöjä ja naarauksia jatkettiin kuukauden ajan, kunnes Saaren ruumis löytyi Isojoelta. Kaarankajärvi ympäristöineen tutkittiin läpikotaisin, mutta mitään poikkeavaa ei löytynyt lukuun ottamatta järven pohjoispäästä 12. lokakuuta löydettyä pistoolin hylsyä. Tapahtumat järvellä jäivät lopulta selvittämättä.
Enrique Sarmiento Angulo
13. elokuuta 1994 Sarmiento Angulo sai nimityksen Bogotán apostoliseksi hallitsijaksi, jonka tehtävistä hän erosi saman vuoden joulukuun 27. päivänä.
The Division Bell
Nightwish on tehnyt kappaleesta "High Hopes" kaksi erillistä liveversiota, toinen kokoelma-albumilla Highest Hopes, toinen live-DVD:llä End of an Era.
Enrique Sarmiento Angulo
Sarmiento Angulo oli Crepedulan titulaaripiispana, kunnes sai 6. elokuuta 2003 nimityksen Fontibónin hiippakunnan piispaksi. Hänet asetettiin tähän virkaan 13. syyskuuta.
Kyllikki Saaren murha
Ruumiin löytyminen
<mapframe latitude="62.1445" longitude="21.9516" zoom="13" width="264" height="253" align="right" text="Kyllikki Saaren suohauta"> { "type": "FeatureCollection", "features": [
The Division Bell
Kappaleet
Kaikissa päälaulajana David Gilmour, ellei toisin mainita.
Kyllikki Saaren murha
Ruumiin löytyminen
{     "type": "Feature", "properties": { "title": "Kyllikki Saaren suohauta", "description": "Ruumiin kätköpaikka", "marker-symbol": "", "marker-size": "small", "marker-color": "f00" },     "geometry": { "type": "Point", "coordinates": [ 21.95166,         62.14498        ]      }
The Division Bell
Kappaleet
Levyn vinyyliversiolla julkaistiin muokatut versiot kappaleista "Poles Apart", "Marooned", "Coming Back To Life", "'A Great Day for Freedom", "Wearing the Inside Out" ja "High Hopes".
Kyllikki Saaren murha
Ruumiin löytyminen
},
Satamittari
Satamittari on Turun kauppakorkeakoulun Porin yksikön Liiketaloustieteellisen kehityskeskuksen ylläpitämä Satakunnan maakuntaa kuvaava julkinen tietopankki. Satamittariin kootaan Satakuntaa koskevia tilasto- ja tutkimustietoja. Satamittari tarkastelee alueen elinkeinoelämän kehitystä ja tarjoaa Satakunnan kehitykseen liittyvää tietoa.
Kyllikki Saaren murha
Ruumiin löytyminen
{     "type": "Feature", "properties": { "title": "Lellulaakso - suopainanne", "description": "Polkupyörän kätköpaikka", "marker-symbol": "", "marker-size": "small", "marker-color": "00f" },     "geometry": { "type": "Point", "coordinates": [ 21.956548,         62.133412        ]      }    }
] }
thumb|Kengän löytymispaikka Kaikki tutkintalinjat olivat tyrehtyneet. Lokakuussa tutkijat päättivät haravoida vielä kerran Saaren todennäköisen katoamispaikan ympäristöä. Etsintöjä tehtiin paikassa, jossa Oskari ja Vilho Forsby olivat kertoneet nähneensä oudot jäljet tien pinnassa. Heti ensimmäinen etsintä johti tulokseen. Lauantaina 10. lokakuuta yhdeksän aikoihin aamulla etsijöihin kuulunut Valtteri Mäkelä nosti maasta mytyn, joka osoittautui kadonneen Saaren kengäksi. Kengän sisään oli tungettu Saaren kaulaliina ja miesten sukka. Sukan suupuoli oli työnnetty kantapään sisään. Sukka oli sidottu mustalla villalangalla moneen kertaan ympäri. Kaulaliinassa oli hampaanjälkiä, joista pääteltiin että sitä olisi käytetty suukapulana. Sukan omistaja ei koskaan selvinnyt.
Sunnuntaina 11. lokakuuta aamupäivällä etsijöihin kuulunut Ilmari Hietaoja kiinnitti huomiota kuivuneeseen männynoksaan, joka seisoi keskellä suomätästä parinkymmenen metrin päästä kengästä. Hietaoja kutsui paikalle etsintäketjussa olleen vierustoverinsa. Tulija tempaisi oksasta ja se irtosi maasta hänen käteensä. Oksan tyvipää oli teroitettu. Paikalle levisi erittäin voimakas mädäntyneen haju. Etsintää johtaneen Isojoen nimismiehen Eino Sipilän johdolla kohdalta poistettiin multaa ja mättäitä. Niiden alta paljastui puolen metrin syvyydestä osittain maatunut Saaren ruumis. Ruumiin pään ja hartioiden ympärille oli kiedottu uhrin oma päällystakki. Saaren alaruumis oli paljas sekä toinen rinta oli paljaana rintaliivien ulkopuolella. Pitkälle edenneen hajoamisen vuoksi vainajan oikea käsi oli ranteesta poikki. Sormet ja varpaat olivat maatuneet. Maatumisen aiheuttamien vahinkojen vuoksi ei pystytty arvioimaan, oliko vainaja kamppaillut hyökkääjää vastaan ennen kuolemaansa.
Paikalle hälytettiin välittömästi Vaasasta komisariot Jorma Koskela ja Axel Skogman sekä lääninlääkäri Onni Hokkanen, jotka saapuivat Isojoelle puolentoista tunnin kuluttua. Heidän saapumistaan odotettaessa hauta kaivettiin auki erittäin varovasti. Avatun haudan ympärille pystytettiin alkeellinen suoja-aitaus. Tieto ruumiin löytymisestä levisi kulovalkean tavoin. Sadat autot tukkivat Isojoen ja Kauhajoen välisen maantien. Paikalle tuli arviolta parituhatta ulkopuolista uteliasta ennen kuin kuollut kuljetettiin pois. thumb|left|Hauta aidattuna ennen poliisin ja lääkärin saapumista Oikeuslääketieteen professori Unto Uotila totesi ruumista tutkittuaan, että Saari oli saanut surmansa päähän osuneesta tylpän esineen iskusta. Kasvoihin suunnattu isku oli murtanut nenä- ja poskiluut. Ruumiinavauspöytäkirjan mukaan mahdollisia aseita olivat kepakko tai kivi. Uhria ei ollut ammuttu. Mikään ei viitannut tukehtumiskuolemaan. Myöskään sukupuoliyhdynnästä ei löytynyt jälkiä, mutta seksuaalirikoksen mahdollisuutta ei voitu sulkea pois. Maatuneesta ruumiista ei pystytty selvittämään, oliko kuollut sukupuolisesti koskematon. Pystyttiin kuitenkin selvittämään, että kuollut ei ollut raskaana. Kaikkia ruumiinavauksessa ilmenneitä seikkoja ei tutkinnallisista syistä julkistettu.
Hautapaikka oli noin kahdensadan metrin päässä maantiestä. Aiemmin löydetyn polkupyörän löytöpaikka oli noin kilometrin päässä. Aiemmissa etsinnöissä kenkää ja männynoksaa ei ollut havaittu, joten epäiltiin, että ne oli jätetty paikalle vasta myöhemmin. Alueella oli istutettu metsää kesäkuun 1.–6. päivän aikana, pari viikkoa Saaren katoamisen jälkeen. Istuttajat eivät olleet havainneet mitään poikkeavaa. Tutkimusten mukaan ruumis oli ollut jo mätänemistilassa, kun teroitettu oksa oli pystytetty haudalle, sillä oksa oli lävistänyt ruumiin vatsan. Hauta oli tehty taitavasti. Turpeet oli leikattu päädyistä ja keskeltä ja käännetty takaisin haudan päälle. Tutkijat päättelivät, että tekijä oli saanut pioneerikoulutuksen. Helsingin yliopiston metsänhoitajan tohtori Peitsa Mikolan tutkimusten mukaan haudalla ollutta männyntainta ei ollut katkaistu puun kasvukaudella kesäkuun alun ja elokuun puolivälin välisenä aikana, vaan aikaisintaan loppukesällä. Ruumiin löytymistä seuranneiden päivien aikana paikan ympäristö tutkittiin erittäin huolellisesti. 14. lokakuuta löydettiinkin uhrin toinen kenkä. Haudalle pystytetyn männyn kantoa ei löydetty, joten taimi oli voitu tuoda paikalle myös muualta. Saaren mukana olleista tavaroista jäivät kateisiin rannekello, punaisesta kankaasta tehty kukkaro ja virsikirja.
Hautajaiset
thumb|Lääninlääkäri Onni Hokkanen avaamassa hautaa Kyllikki Saari haudattiin sunnuntaina 25. lokakuuta 1953. Hauta sijaitsee vastapäätä Isojoen kirkon pääovea. Siunaustilaisuuteen osallistui ennätysmäärä surijoita, noin 25 000 ihmistä. Tämä oli yli neljä kertaa enemmän kuin Isojoen kunnan tuolloinen asukasluku. Mittasuhteiltaan ja näkyvyydeltään Saaren hautajaiset vastasivat marsalkka Gustaf Mannerheimin, presidenttien Risto Rytin ja J. K. Paasikiven sekä säveltäjä Jean Sibeliuksen hautajaisia saman vuosikymmenen aikana. Hautajaispäivän iltana Yleisradio lähetti siunaustilaisuudessa taltioidun laajan jälkilähetyksen.
Hautajaisista tuli kaksijakoinen tilaisuus: ne olivat sekä harras ja riipaiseva surujuhla, mutta myös paikkakunnalla ennen kokematon värikäs kansankokous. Järjestyksenpitoon kutsuttiin kaikki maakunnan käytettävissä olleet poliisivoimat ja yksinomaan erilaisia ajoneuvoja laskettiin Isojoen kirkonkylään ahtautuneen hautajaispäivänä toistatuhatta. Saaren kohtalo kosketti ihmisiä. Useille täysin ulkopuolisille henkilöille uhrista oli tullut kuin oma lapsi, vaikka he eivät olleet tunteneet tyttöä ennen hänen katoamistaan. Suuren osan osallistujista toi paikalle jopa satojen kilometrien päästä kuitenkin pelkkä uteliaisuus. Kirkonkylästä virtasi aamuvarhaisesta alkaen katkeamaton jono ihmisiä ruumiin löytöpaikalle. Paikalliset yrittäjät järjestivät kirkon ympäristöön kenttäruokailuasemia. Poikkeuksellisen yleisömäärän kerännyt tilaisuus houkutteli paikalle myös rihkamakauppiaita ja helppoheikkejä.
Sisälle kirkkoon pakkautui noin 3 000 ihmistä. Ruumiinsiunauksen toimitti Isojoen kirkkoherra Yrjö Ala-Opas. Tilaisuuteen osallistui myös Vaasan läänin maaherra Gunnar Ahlbäck, joka vetosi maltillisen ajattelutavan puolesta. Uhrin isä Eino Saari kiitti läsnäolijoita lyhyesti myötätunnosta ja avusta tyttärensä etsinnöissä. Alahärmäläinen liikemies aiheutti siunaustilaisuudessa kiusallisen välikohtauksen. Hän syytti puoli tuntia kestäneessä puheessaan viranomaisia saamattomuudesta ja rikollisten suojelemisesta, ja vaati kuolemanrangaistuksen palauttamista. Puhe oli sisällöltään ja sävyltään samanlainen kuin tapauksen kirvoittamat sanomalehtien yleisönosastokirjoitukset ja jopa muutamat pääkirjoitukset. Miehen katsottiin valinneen kuitenkin osin alatyyliselle puheelleen väärän paikan ja tilaisuuden. Hautajaisia seuranneiden toimittajien mukaan ilmapiiri myös kirkon ulkopuolelle jääneen yleisön joukossa oli hartaaseen surujuhlaan sopimaton. Ilmassa oli lynkkausmielialaa.
Tutkimukset
thumb|Saarta kannetaan metsästä tiellä odottavaan autoon
Alkuperäiset tutkimukset
Tutkimuksia johtivat komisariot Jorma Koskela ja Axel Skogman. Sisäasiainministeriön määräyksestä he saivat apuvoimia myös Uudenmaan läänin rikospoliisikeskuksesta. Ruumiin löydyttyä tutkimuksiin liittyi Helsingin rikospoliisin apulaispäällikkö Veikko Korkealehto. Tutkinta oli poikkeuksellisen laaja ja siihen sisältyi lukuisia tutkintalinjoja. Tapauksen yhteydessä kuulusteltiin tuhansia ihmisiä. Suomessa ei ollut koskaan aiemmin kuulusteltu jokaista tapahtumapitäjän asukasta talosta taloon kiertäen. Näin saatiin melko varmasti selvitetyksi, että Isojoella ei ollut ainoatakaan tapahtuman silminnäkijää. Autoilijoiden lisäksi esimerkiksi vasenkätisten henkilöiden liikkuminen käytiin tarkoin läpi. Suohaudan päällä ollut männynoksa oli teroitettu toisesta päästä puukolla vuolemalla, ja vuolujäljestä pääteltiin tekijän olleen vasenkätinen.
Tutkinnat ulottuivat jopa Ruotsiin, jonne oli muuttanut Saaren murhan jälkeen joitakin isojokelaisia. Turhat ilmiannot ja huhut vaikeuttivat tutkijoiden työtä. Surman selvittämiseen johtavista tiedoista luvattiin kaksi vihjepalkkiota, Isojoen kunnan (50 000 markkaa, vuoden 2021 rahassa vajaat 1 700 euroa) ja Helsingin Sanomien (100 000 mk, vuoden 2021 rahassa runsaat 3 380 euroa). ”Varmoiksi syyllisiksi” leimattuja oli paikkakuntalaisten tiedossa useita. Epäilysten kohde vaihteli sen mukaan, mitä lehtikirjoituksissa kerrottiin tutkimusten painopisteistä. Kireää ilmapiiriä kuvaa, että Isojoen nimismiehen pojasta tehtiin ilmianto, vaikka nimismiehellä ei edes ollut poikaa. Jopa tutkimuksia johtaneesta komisario Jorma Koskelasta tehtiin ilmianto ja hänen alibinsa jouduttiin tarkistamaan.
Tutkijoiden resursseja sitoivat henkilöt, jotka tunnustivat murhanneensa Saaren. Tunnustajat kuvasivat yksityiskohtaisesti, miten he olivat rikoksen tehneet. Kaikki osoittautuivat mielenterveysongelmista tai sairaalloisesta itsetehostusvietistä kärsiviksi. Usein selvisi kuitenkin vasta pitkien ja aikaa vieneiden tutkimusten jälkeen, että heillä ei ollut koko tapauksen kanssa mitään tekemistä. Myös useat vangit kertoivat, että heillä oli tietoja, jotka auttaisivat rikoksen selvittämisessä. Heidän oli kuitenkin päästävä käymään rikospaikalla. Syyksi osoittautui kuitenkin vain toive matkasta tapahtumapaikalle. Erilaiset selvänäkijät antoivat tutkijoille täysin hyödyttömiä lausuntoja. Tutkimuksen aikana Isojokilaiset keräsivät rahaa ja palkkasivat kaksi yksityisetsivää, jotka eivät saaneet selville mitään. Jutun tutkimukset tapahtumien polttopisteessä päättyivät helmikuun puolivälissä 1954, kun sekä muualta tulleet viranomaiset että helsinkiläiset yksityisetsivät poistuivat Isojoelta.
Tutkimusten jälkeen
Alkuperäiset tutkimukset lopetettiin elokuussa 1956. Tutkimusaineisto jäi Vaasan läänin rikospoliisikeskuksen haltuun. Poliisitutkija Pentti Kankaanpään mukaan Isojoella ei haluttu ajatella, että tekijä on isojokinen henkilö. ”Aivan kuin paikalliset ihmiset olisivat yhteisesti sopineet, että syyllisyys vieritetään jonnekin muualle.” Lehdistö kertoi alkuaikoina epäiltyjen nimiä, mutta nyt niitä ei enää haluta julkaista tiedotusvälineissä. Saaren omaiset kertoivat monessa haastattelussa, että uskoivat tietävänsä syyllisen, mutta eivät halunneet kertoa nimeä.