cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Joseph Smith
Kuolema Carthage, Illinois 1844
Kesäkuun 27. 1844 aseistautunut ja vihainen väkijoukko, joka oli maalannut kasvonsa mustiksi, hyökkäsi Carthagen vankilaan, jossa Smithejä pidettiin. Hyrum, joka yritti pidätellä ovea, kuoli välittömästä kasvoihin osuneeseen luotiin. Joseph ampui vankilaan salakuljetetulla pepper-box-pistoolillaan kolme laukausta porraskäytävään ennen kuin syöksyi kohti ikkunaa paetakseen huutaen "Oi Herra, Jumalani!" ja kuoli pian maahan putoamisensa jälkeen saatuaan useita osumia luodeista. Smith haudattiin Nauvoon. Viittä miestä syytettiin myöhemmin hänen murhastaan, mutta heidät kaikki vapautettiin syytteistä.
Ilmoitukset
Richard Bushmanin mukaan Smithin elämää hallitsi "hänen aistimuksensa ilmoitusten johdatuksesta." Smith ei koskaan esittänyt ideoitaan selkeässä loogisessa järjestyksessä tai käynyt niistä muodollista keskustelua. Sen sijaan hän saneli autoritäärisiä ilmoituksia ja antoi ihmisten päättää uskoivatko he vai eivät. Smithin opetukset tulivat pääsääntöisesti ilmoituksina, jotka, kaikista muista pyhistä kirjoituksista poiketen, olivat epigrammisia ja oraakkelimaisia. Jopa Smithin seuraajat ovat erimielisiä hänen oppiensa merkityksistä. Smith seuraajineen piti ilmoituksia mielipiteitä ja opetuksia korkeammassa asemassa, ja toimiensa perusteella Smith näyttää uskoneen ilmoituksiinsa yhtä paljon kuin hänen luotetuimmat seuraajansakin.
Nuorena Smith tunnettiin poikana, jolla oli "lahja" kivestä näkemiseen. "Profeetallisen äänensä" hän löysi 1828. Smithin ensimmäinen kirjattu ilmoitus oli Martin Harrisin toruminen tämän hukattua ensimmäiset 116 sivua Mormonin kirjan käännöstyöstä. Ilmoitus nuhteli Harrisia siitä, kuinka tämä "pelkäsi enemmän miestä kuin Jumalaa". Puhujana Smith ei ollut ilmoituksellinen. Myöhemmät ilmoitukset noudattelivat samaa tyyliä, "määräileviä muttei koskaan väittelynhaluisia," vetoamatta järkeen tai pyhiin kirjoituksiin. Tyypillinen ilmoitus alkoi sanoilla "Kuulkaa Oi inhmiset, jotka tunnustatte nimeäni, sanoo Herra teidän Jumalanne."
Mormonin kirja
Mormonin kirjaa pidetään pisimpänä ja monimutkaisimpana Smithin ilmoituksena. Mormonin kirja on koottu useammasta pienemmästä kirjasta, jotka on nimetty kertojansa tai kirjassa nimetyn johtajan mukaan. Se kertoo tarinaa uskonnollisen sivilisaation noususta ja tuhosta alkaen noin 600 eaa. ja päättyen vuoteen 421 jaa. Tarina alkaa Jerusalemilaisen perheen lähtiessä matkaan juuri ennen Babylonian vankeutta. Ennen pitkää perhe rakentaa laivan ja purjehtii "luvattuun maahan" läntisellä pallonpuoliskolla. Luvatussa maassa perhe jakautuu kahdeksi heimoksi: Nefiläisiksi ja Laamanilaisiksi. Nefiläisistä tulee oikeudenmukaisia ihmsiä, jotka rakentavat temppelin ja elävät Mooseksen lain mukaan, vaikkakin heidän profeettansa opettama uskonto on selkeästi kristillistä. Laamanilaiset taistelevat Nefiläisiä vastaan vuodesta toiseen ja tuhannen vuoden jälkeen onnistuvat viimein tuhoamaan Nefiläiset. Kirja itsessään antaa ymmärtää olevansa suurelta osin nefiläisen profeetan ja sotilasjohtaja Mormonin, joka johtaa kansaa sen viimeisinä hetkinä, kokoama ja Mormonin poika Morori lopulta hautaa tallennusmediana käytetyt kultaiset levyt maahan.
Varhaiset mormonit uskoivat kirjan kertovan Amerikan alkuperäisasukkaiden historian. Smithin seuraajat näkevät kirjan Raamatun laajennuksena, ikään kuin mammuttimaisena apokryfikirjana, kun taas jotkut akateemikot pitävät sitä Smithin vastineena hänen elinaikansa avoimiin kysymyksiin Amerikan kulttuurista ja ympäristöstä sekä kohdin jopa omaelämäkerrallisena tarinana. Kriitikot teorisoivat Smithin keksineen tarinan itse käyttäen hyväksi saatavilla olleita tiedonmurusia ja kutsuvat kirjaa fiktioksi. Kirja on kuitenkin kristillisten teemojen kyllästämä ja esimerkiksi nefiläiset profeetat opettavat Kristuksen tulemisesta kertoen tähdestä, joka tulee ilmestymään hänen syntymänsä merkiksi. Kuoleman ja ylösnousemuksen jälkeen Kristus ilmestyy uuteen maailmaan, toistaa vuorisaarnan, siunaa lapsia sekä nimeää kaksitoista opetuslasta. Kirja päättyy Moroni kehotukseen "Tulkaa Kristuksen tykö."
Smith ei itse kertonut, kuinka hän käänsi kirjan, antaen ymmärtää, kuinka hän siirtokirjoitti tekstin. Ainakin jossain kohdin hän sanoo käyttäneensä urimia ja tummimia, kahta levyjen kanssa haudattua näkykiveä. Myöhemmin hän kuitenkin käytti yhtä suklaanväristä kiveä, jonka hän oli löytänyt 1822 ja jota hän oli käyttänyt myös aarteenetsinnässä. Joseph Knight kertoi, kuinka Smith näki sanat katsoessaan kiveen tai kiviin, jotka olivat hänen hatussaan, tavalla joka muistutti hänen käyttämäänsä metodia aarteenetsinnässä. Levyjä hän ei käännöstyössä lukenut suoraan. Smith teki näin todistajien läsnä ollessa, mutta toisinaan salasi prosessin nostamalla väliverhon tai sanelemalla toisesta huoneesta. Saatuaan käännöstyön valmiiksi Smith antoi näkykiven Cowderylle, mutta sai edelleen ilmoituksia urimin ja tumminin välityksellä, kunnes noin 1833 totesi, ettei enää tarvinnut niitä.
Mormonin kirja houkutteli kirkkoon monia jäseniä, mutta kuten Fawn Brodie toteaa, "Kirja elää tänään profeetan, eikä hän kirjan, ansiosta." Smith omaksui profeetan, näkijän ja Kristuksen apostolin roolin sekä jo aikaisin 1831 esitteli itsensä sanoin "Joseph, profeetta." Joseph Smithin kielenkäyttö ja ilmoitusten auktoriteetti vetosi käännynnäisiin, ja ilmoitukset annettiin Vanhan Testamentin profeettojen itseluottamuksella.
Mooses ja Abraham
Kesäkuussa 1830 Smith sai "Mooseksen ilmoituksen", jossa Mooses näki "maailman ja sen tarkoituksen" ja kysyi Jumalalta luomisen tarkoituksesta, ihmisen kohtalosta sekä ihmisen suhteesta Jumalaan. Ilmoitus käynnisti Raamatun uudelleen kirjoituksen, jonka parissa Smith työskenteli hajanaisesti vuoteen 1833 asti ja joka pysyi julkaisemattomana hänen kuolemaansa asti. Toisin kuin perinteiset raamatunkäännökset, Smith lisäsi versioonsa pitkiä katkelmia "inspiraationsa mukaan." Smith uskoi alkuperäisen tekstin korruptoituneen ja pirstoutuneen aikojen saatossa ja pyrki vahvistamaan raamatullista auktoriteettia palauttamalla sen alkuperäiseen muotoonsa. Vaikka monet muutokset keskittyivät poistamaan ristiriitaisuuksia tai selkeyttämään tekstiä, toiset muutokset lisäsivät suuria "kadonneita" tekstin osia. Esimerkiksi Smith lähes kolminkertaisti ensimmäisen Mooseksen kirjan viiden ensimmäisen luvun pituuden, ja jota hän kutsui Mooseksen kirjaksi.
Mooseksen kirja alkaa Mooseksen "kosmisella kyselyllä" oppien, kuinka Jumala loi maan ja taivaan tuodakseen ihmiset ikuiseen elämään. Kirja kuvailee myös laajennetun version luomiskertomuksesta ja laajentaa merkittävästä Eenokin tarinaa. Kirja käsittelee sekä myös valmistelee ja ennakoi Kristusta, käytännössä siis kristillistää Vanhaa Testamenttia.
Vuonna 1835 Smith kehotti joukkoa Kirtlandin mormoneja hankkimaan muutamia egyptiläisiä papyruksia kiertelevästä näyttelystä. Seuraavien vuosien aikana Smiht työskenteli jaksoittaisesti tuottaen niistä käännöksen, joka tunnetaan Abrahamin kirjana. Abrahamin kirja kertoo Abrahamislaisen valtion perustamisesta, astronomiasta, kosmologiasta, sukujuurista ja pappeudesta sekä kuvasi vielä yhden version luomiskertomuksesta.
Muut ilmoitukset
Parley Pratt aikoinaan kuvasi, kuinka Joseph Smith antoi ilmoituksia. "Jokainen lause puhuttiin verkkaisesti ja selkeästi, tauotettuna siten, että sen pystyi kirjoittamaan kuka tahansa tavallinen kirjuri kynää nostamatta. Tällä tavalla kaikki hänen ilmoituksensa saneltiin ja kirjoitettiin. Koskaan ei ollut empimistä, tarkistamista tai takaisin lukua aiheen ylläpitämiseksi eikä kommunikoinnissa koskaan käytetty monia versioita, uudelleen järjestämisiä tai korjauksia. Siten kuin hän ne saneli, niin ne olivat, silloin kun minä asiaa olin todistamassa." Ilmoitukset kopioitiin välittömästi ja kierrätettiin kirkon jäsenille. Smithin ilmoitukset usein tulivat vastauksena suoriin kysymyksiin jostain asiasta. Hän kuvasi ilmoitusmenettelyn tulevan "puhtaan älykkyyden" virtana häneen. "Se voi antaa äkkinäisiä älynväläyksiä," hän sanoi "niin, että saatoit havaita niiden täyttyvän saman päivän aikana tai hyvin pian; siten asiat, jotka Jumalan Henki nostaa mieleesi, toteutuvat." Smith ei kuitenkaan koskaan pitänyt sanamuotoja erehtymättöminä. Ilmoitukset eivät olleet Jumalan sanelemia vaan "yskitty kielellä, joka oli käyttökelpoinen Josephin aikaan." 1833 Smith muokkasi ja laajensi monia aiempia ilmoituksiaan julkaisten ne "Käskyjen kirjassa" (Book of Commandments), joka loi perustan myöhemmälle "Oppi ja Liitot" -kirjalle.
Smith antoi varsin monimuotoisia ilmoituksia. Jotkin olivat maallisia, toisten ollessa hengellisiä ja opillisia; toiset oli tarkoitettu jollekulle tietylle henkilölle ja jotkut koko kirkolle. Huomattavia ilmoituksia ovat 1831 annettu laiksi kutsuttu ilmoitus, joka sisälsi ohjeita lähetystyölle, säännöt Zionin järjestämiseksi, kymmenen käskyä, määräyksen pitää huolta köyhistä ja raamit pyhityksen laille. 1832 näyksi kutsuttu ilmoitus toi mukanaan perusperiaatteet synnistä ja sovituksesta, opin kuoleman jälkeisesti elämästä sekä teeman korotuksesta ja taivaan kolmesta kirkkausasteesta. "Pappeudesta" ilmoitus vuonna 1832 oli ensimmäinen, joka selitti pappeutta. Kolme kuukautta myöhemmin Smith antoi pitkähkön ilmoituksen, "Oliivin lehti", jossa oli teemoja kosmologiasta ja eskatologiasta sekä joka puhui valosta, totuudesta, älystä ja pyhittämisestä. Samaan aiheeseen liittyy myös 1833 annettu ilmoitus, joka asetti Kristuksen pelastuksen ytimeen. Toinen 1833 annettu "Viisauden sanaksi" kutsuttu ilmoitus ei ollut muotoilultaan käsky vaan suositus. Tullen voimakkaan raittiusliikehdinnän aikaan se ohjeisti kasvisruokavalioon, säästeliääseen lihan syömiseen ja suositteli mormonien välttävän väkeviä alkoholijuomia, tupakkaa sekä kuumia juomia (jonka myöhemmin tulkittiin tarkoittava kahvia ja teetä). Smith ja muut mormonit eivät tiukasti seuranneet näitä ohjeita, vaikkakin myöhemmät sukupolvet tekivät siitä kuuliaisuuden mittatikun. 1835 Smith antoi "suuren ilmoituksen", joka organisoi pappeuden koorumeihin ja neuvostoihin, mistä tulikin selkeä pohja kirkon organisaatiorakenteeksi. Smithin viimeinen ilmoitus "Uusi ja ikuinen liitto" kirjattiin 1843 ja se käsitteli perheteologiaa, oppia sinetöinneistä sekä moniavioisuudesta.
Ennen vuotta 1832 Smithin ilmoitukset valtaosin käsittelivät kirkon perustamista, pyhien kokoamista Zioniin, kun taas myöhemmät pappeutta, endowmenttia ja korotusta. Ilmoitustiheys pieneni Kirtlandissa syksyllä 1833 ja jälleen Kirtlandin temppelin vihkimisen jälkeen Smithin tukeutuessa voimakkaammin omiin opetuksiinsa. Smith hylkäsi hiljalleen kirjalliset ilmoitukset, jotka alkoivat sanoilla "Näin sanoo Herra," ja opetti enemmän saarnoissaan, keskusteluissa ja kirjeissä. Esimerkiksi opit kasteesta kuolleiden puolesta ja Jumalan luonteesta nousivat esiin saarnoissa, sekä yksi Smithin kuuluisimmista kannanotoista "ei ole materiatonta materiaa" kirjattiin vapaamuotoisesta keskustelussa erään metodistisaarnamiehen kanssa.
Oppeja
Kirjoja, joita MAP-kirkko pitää pyhänä kirjoituksena Raamatun lisäksi ja jotka ovat tulleet Joseph Smithin kautta ovat:
Kritiikkiä
Joseph Smith oli jossain määrin ristiriitainen henkilö. Hän kertoi vuonna 1832 saaneensa vuoden 1820 tienoilla noin 14-vuotiaana näyssä ilmoituksen, että kaikki kirkot olivat väärässä ja ettei hänen tullut liittyä mihinkään niistä. Kuitenkin Smith oli liittynyt Harmonyn metodistiseurakunnan opetusluokkaan v. 1828, mutta joutui pian eroamaan, koska häntä syytettiin taikuuden harjoittajaksi. Myöhemmin Smith liittyi vapaamuurareihin tai ainakin oli heidän kanssaan tiiviissä vuorovaikutuksessa, kunnes hänet erotettiin uskonnollisten väitteidensä takia.
Olivia Newton-John
Ura laulajana ja näyttelijänä
Newton-John sai 1970-luvun alussa Britanniassa lisää listamenestystä cover-singleillään. Albumin Let Me Be There (1973) nimikappale nousi vuonna 1974 hitiksi myös Yhdysvalloissa ja voitti Grammy-palkinnon parhaasta naisartistin countryesityksestä. Seuraavina vuosina Newton-John sai lisää singlehittejä pop- ja countrylistoilla. Hän muutti vuonna 1974 Los Angelesiin Yhdysvaltoihin ja voitti seuraavana vuonna Country Music Associationin vuoden naislaulajan palkinnon. Jotkut närkästyivät Newton-Johnin palkitsemisesta countrylaulajana niin että erosivat järjestöstä.
Vuonna 1974 Newton-John edusti isäntämaa Isoa-Britanniaa Brightonissa pidetyissä Eurovision laulukilpailuissa kappaleella Long Live Love. Hän sijoittui neljänneksi, kun voittajaksi valittiin Ruotsin Abba.
thumb|upright|left|Newton-John vuonna 1978.
Vuosina 1976–1977 Newton-John levytti soft rock -singlejä ja omaksui seksikkään imagon. Vuonna 1978 hän näytteli elokuvamusikaalissa Grease vastanäyttelijänään John Travolta. Elokuvasta tuli suurmenestys, ja se toi Newton-Johnille kolme singlehittiä, ”Hopelessly Devoted to You”, ”Summer Nights” ja ”You’re the One That I Want”, joka nousi listaykköseksi niin Britanniassa kuin Yhdysvalloissakin.
Newton-John julkaisi vuonna 1979 albumin Totally Hot, joka oli tyyliltään soft rockia ja diskoa. Albumi oli menestys, ja single ”A Little More Love” nousi lähelle listojen kärkeä. Vuonna 1980 Newton-John näytteli elokuvassa Xanadu, jonka soundtrackista hittisingleiksi nousivat ”Magic” ja ”Suddenly”.
pienoiskuva|upright|Olivia Newton-John vuonna 2012. Newton-John meni vuonna 1984 naimisiin näyttelijä Matt Lattanzin kanssa. Heille syntyi Chloe Lattanzi -niminen tytär vuonna 1986. Vuonna 1985 Newton-John julkaisi albumin Soul Kiss, jonka nimikkokappale oli pieni singlehitti. Albumi The Rumour (1988) ei myynyt kovinkaan hyvin. Newton-John omistautui seuraavat vuodet perheelleen ja perustamalleen vaatekaupalle nimeltä Koala Blue. Vuonna 1992 vaatekauppa meni konkurssiin ja Newton-Johnilla todettiin rintasyöpä, josta hän parani.
Newton-Johnin 1990-luvun albumeja olivat Gaia, Back with a Heart ja One Woman’s Live Journey. Newton-John teki 2000-luvulla syöpään liittyvää hyväntekeväisyyttä ja perusti Melbourneen syöpä- ja hyvinvointikeskuksen. Hän jatkoi myös musiikkialbumien julkaisemista sekä elokuvissa ja televisiossa näyttelemistä. Newton-Johnin levyjä on myyty maailmanlaajuisesti arviolta noin 100 miljoonaa kappaletta. Uransa aikana hän voitti yhteensä 4 kertaa Grammy-palkinnon.
Sairaus ja kuolema
Newton-Johnin syöpä uusiutui vuonna 2017 ja levisi selkään. Hän menetti sädehoitojen seurauksena ainakin tilapäisesti kävelykykynsä. Loppuvuodesta 2020 syöpä uusiutui jälleen leviten laajalle ja lähettäen etäispesäkkeitä ympäri kehoa.
Newton-John kuoli 8. elokuuta 2022.
Joseph Smith
Kritiikkiä
Smith joutui elämänsä aikana toistuvasti kahnauksiin etenkin mormonikirkon ulkopuolisten ihmisten kanssa. Usean kerran Smith oli myös virallisesti kuulusteltavana – useiden muiden mormonikirkon johtohenkilöiden kanssa – joutumatta kuitenkaan oikeudessa tuomituksi todisteiden puutteen tai virheellisyyden takia tai koska onnistui pakenemaan osavaltiosta.
Durandus de Saint-Pourçain
Durandus de Saint-Pourçain (Durandus Saint-Pourçainlainen) (n. 1275 Saint-Pourçain, Auvergne – 13. syyskuuta 1332 Meaux) oli ranskalainen skolastinen filosofi ja teologi.
Joseph Smith
Kritiikkiä
Joseph Smith ja mormonikirkon johtajat harjoittivat 1842 kirjattuun Smithin ilmoitukseen perustuen moniavioisuutta, vaikka kiistivät sen julkisuudessa, kunnes kirkko julkisti moniavioisuuden 1852.
Joseph Smith kertoi kääntäneensä Egyptistä löytyneistä papyruksista Kallisarvoisen helmen sisältämän Aabrahamin kirjan. Egyptologien mukaan Aabrahamin kirjan pohjana olleet papyrykset ovat todellisuudessa osa egyptiläistä kuolleiden kirjaa ja käännöstyö muinaisegyptistä sekä kuvien tulkinta on suoritettu väärin.
Durandus de Saint-Pourçain
Elämä
Vuonna 1318 Durandus vihittiin Le Puy-en-Velayn piispaksi, ja hän muutti Meaux'hin vuonna 1326. Durandus tunnetaan nimellä Doctor Resolutissimus, koska hän kannatti uupumatta monia tuon ajan ajattelijoille uusia ajatuksia.
Filosofia ja teologia
Universaalikiistassa Durandus oli nominalisti, joka vastusti aikansa käsiterealismia niin, että skolastiikan kolmannen kauden on joskus katsottu alkaneen hänestä. Hän hylkäsi sekä aistittavat että ymmärrettävät lajit, jotka oli hänen mukaansa keksitty aistihavainnon selittämiseksi, sekä aktiivisen intellektin. Hän kielsi myös individuaatioperiaatteen.
Teologiassa Durandus teki eron luonnollisen tiedon sekä uskon ja ilmoituksen avulla saadun tiedon välille. Tietytyjä opinkohtia, kuten kolminaisuusoppia, ei voi todistaa sisäisesti ristiriidattomaksi, mutta niihin on silti ansiokasta uskoa. Teologian ei hänen mukaansa ollut tiukasti otettuna tiedettä, koska se perustui uskoon, ei tiedon ensimmäisiin prinsiippeihin. Teologiassa oli rittävää tietää, ettei Jumalan inspiroimana voinut erehtyä. Durandus katsoi myös, että kaikki teot olivat peräisin Jumalasta, joka antaa voiman toimia. Sakramentteja hän piti vain välikappaleina, joita ilman armo ei voinut toteutua. Avioliittoa hän ei pitänyt tiukasti otettuna sakramenttina. Durandus katsoi myös, että Kristukselle oli mahdollista olla läsnä ehtoollisen sakramentissa, vaikka leivän ja viinin substanssit säilyisivätkin, toisin sanoen hän ei pitänyt transsubstantiaatio-oppia välttämättömänä.
Paavin määräyksestä tutkielma De statu animarum asetettiin tarkasteluun, ja sen havaittiin sisältävän yksitoista teologista virhettä.
Tapani Jokela
Kaarle Tapani Jokela (14. tammikuuta 1922 Lahti – 22. elokuuta 2014 Espoo ) oli suomalainen taidemaalari. Hänen teoksiaan oli ensi kertaa julkisesti näytteillä Helsingissä vuonna 1950.
Jokela opiskeli Turun Taideyhdistyksen piirustuskoulussa vuosina 1945–1946 ja Suomen Taideakatemian koulussa vuosina 1946–1949. Jokelan taiteellinen tuotanto koostuu pääasiassa öljy- ja temperamaalauksista. Hänen merkittävin julkinen tilaustyönsä on Tampereen yliopiston kansanterveystieteen laitokselle toteutettu suurikokoinen fresko Kasvun aikaa (1979, Valtion taideteostoimikunnan tilaama). Lisäksi hän teki seinämaalauksia muun muassa useisiin kouluihin ja Vantaan virastotaloon.
Robert Englund
Robert Barton Englund (s. 6. kesäkuuta 1947 Glendale, Kalifornia) on Saturn-palkittu yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänellä on ruotsalaisia sukujuuria.
Ura
Englundin ehkä tunnetuin roolihahmo on Freddy Krueger elokuvasarjassa Painajainen Elm Streetillä sekä sen seitsemässä jatko-osassa. Hän on ollut ehdolla Saturn-palkinnon saajaksi parhaasta sivuosan näyttelijästä elokuvista Painajainen Elm Streetillä 3 – Unien soturit (1987) ja Painajainen Elm Streetillä 4 – Unien valtias (1988).
Englund on näytellyt yli 70 elokuvassa ja televisiosarjassa vuodesta 1974 lähtien.
Dale Hawerchuk
Dale Hawerchuk (4. huhtikuuta 1963 Toronto, Ontario, Kanada – 18. elokuuta 2020 ) oli kanadalainen jääkiekkoilija ja jääkiekkovalmentaja. Keskushyökkääjä Hawerchukin NHL-ura kattoi vuodet 1981–1997. Hänen koko uransa aikaiset tehot olivat 518 maalia ja 891 syöttöä, yhteensä 1 409 tehopistettä.
Hawerchuk herätti huomiota jo junioripelaajana, jolloin hän rikkoi useita ennätyksiä. Winnipeg Jets varasi hänet vuoden 1981 varaustilaisuudessa koko tilaisuuden ensimmäisenä pelaajana. Tulokaskaudellaan hänestä tuli NHL-historian nuorin sata tehopistettä saavuttanut pelaaja. Ennätyksen rikkoi vasta Sidney Crosby vuonna 2006.
Hän pelasi Kanadan maajoukkueessa Kanada-cupeissa vuosina 1987 ja 1991. Jääkiekon MM-kisoissa hän pelasi Suomessa 1982.
Kun NHL:n toimitusjohtajilta 1980-luvun puolivälissä kysyttiin, kenestä aloittaisivat joukkueen kokoamisen ”puhtaalta pöydältä”, tuli Dale Hawerchuk kolmanneksi edellään vain Wayne Gretzky ja Paul Coffey.
Hawerchukilta löydettiin mahasyöpä elokuussa 2019. Hän ehti jo toipua monta kuukautta kestäneistä kemoterapiahoidoistaan, jotka päättyivät huhtikuussa 2020, kunnes syöpä uusiutui heinäkuussa. Hän kuoli sairauteen saman vuoden elokuussa.
Tulen iskentä
Tulen iskentä on tulen sytyttämistä lyömällä esineitä (esimerkiksi tuluksia) vastakkain, jolloin syntyy kipinöitä. Kipinät tähdätään sytykkeeseen, joka syttyy liekkiin ja josta tuli leviää polttopuihin. Tulen iskemiseen on käytetty muun muassa tuluksia, joihin kuuluu tulusrauta ja piikivi.
Mytologinen merkitys
Tulen iskemisellä on ollut suurta mytologista merkitystä monille kansoille, myös suomalaisille. Suomen sana syttyä on ilmeisesti tarkoittanut tulen iskemistä. Se on yleisimmän käsityksen mukaan johdettu yhteen iskemistä merkitsevästä syteä-verbistä. Samasta juontuvat myös sanat sykkiä ja sysätä. Tuli on siis sytytetty "sysäämällä" esineitä yhteen. Sykkimisen merkityksen kautta myös sana sydän on samaa kantaa. Toisen teorian mukaan sana syttyä on ikivanhaa lainaa arjalaiskielistä, mutta tässäkin tapauksessa se olisi alun perin merkinnyt juuri tulen iskentää.
Monet esihistorialliset Suomesta löydetyt tulusten piikivet on muotoiltu soikeiksi kuten naisen sukuelinten ulkomuoto, ja niissä on voinut olla keskellä emättimen aukkoa kuvaava ura. Ilmeisesti tulusrauta taas on koettu miehiseksi, jolloin tulen iskennällä on ollut seksuaalisia merkityksiä. Tulusten piikiviä on usein uhrattu Suomessa kosteikkoihin. thumb|Salama myrskyssä.
Monissa suomalaisissa loitsuissa on tulen syntykertomus, jossa ensimmäisen tulen iskee jokin jumalallinen olento taivaalla. Tulta ovat iskeneet Ukko ylijumala, mutta myös Väinämöinen, Ilmarinen ja Kokko-lintu. Tuli on isketty erilaisista esineistä, kuten aseista tai Kokon sulista. Useissa loitsun versioissa ensimmäistä tulen kipunaa tuuditellaan taivaalla hopeisissa hihnoissa roikkuvassa kehdossa. Kipuna kuitenkin putoaa vahingossa taivaankansien läpi maahan ja joissain runoissa Manalaan asti. Tuli päätyy ihmisten asuntoon ja tekee siellä pahaa. Perheen äiti manaa tulen pois, jolloin se joutuu Aluen järveen, saaden sen kuohumaan jopa puiden latvojen tasalle, ja eräässä versiossa kuivumaan. Joissain runon versioissa kipuna putoaa suoraan järveen. Järvessä tulen nielee kala. Kalan nielee isompi kala ja tämän edelleen isompi kala. Kala saadaan kiinni ja tuli löydetään. Tuli karkaa taas, ja polttaa vielä metsiä, ennen kuin se saadaan kiinni ja hallintaan. Tämän kaltainen loitsuihin pohjautuva kertomus on Kalevalassakin.
Loitsuja
Palovammoja eli tulen vihoja parannettaessa on usein lausuttu loitsu, jossa on sanottu tulen syntysanat eli kertomus siitä, miten ensimmäinen tuli on isketty. Näin aloittavat tulen syntysanat Kaavilta:
Tulen alkuperästä on kuitenkin ollut erimielisyyttä eri perinteiden välillä. Toiset loitsijat torjuivat jyrkästi Väinämöisen osuuden, ja painottivat, että tulen iski itse Ukko-jumala. Erään loitsun mukaan vain hullu luulee tulta Väinämöisen iskemäksi. (SKVR:VII3,707) Juukalainen loitsu aloittaa:
Tulen iskennällä voi olla erityinen seksuaalinen merkitys tässä Vaasan seudulla vuonna 1657 käräjäpöytäkirjoihin päätyneessä loitsussa:
Fridrih Ermler
Fridrih Markovitš Ermler (, 13. toukokuuta 1898 Rēzekne – 12. heinäkuuta 1967 Leningrad) oli neuvostoliittolainen elokuvaohjaaja.
Fridrih Ermler palveli Venäjän kansalaissodan aikana puna-armeijassa ja tšekassa. Vuosina 1923–1924 hän opiskeli Leningradin elokuvataiteen instituutissa ja työskenteli sen jälkeen Sevzapkino-studiolla (nykyinen Lenfilm). Vuosina 1929–1931 Ermler opiskeli Neuvostoliiton elokuva-akatemiassa.
1920-luvulla Ermler ohjasi yksilön ja yhteisön psykologiaa ja arkea kuvaavia elokuvia kuten Katka – paperiomena (1926), Pariisin suutari (1928) ja Talo lumikinoksessa (1928). Imperiumin sirpaleen (1929) aiheena on maailman ja ajan jakautuminen kahtia vallankumouksen seurauksena. Sergei Jutkevitšin kanssa ohjattu Vastasuunnitelma (1932) oli yksi ensimmäisistä neuvostoliittolaisista äänielokuvista. Talonpojat (1935) ja Suuri kansalainen (1938–1939) edustavat kansanvihollisia ja tuholaisia vilisevää poliittista propagandaa. Sergei Kirovista kertovaa Suurta kansalaista on kuvattu yhdeksi neuvostoelokuvan taitavimmista ja pelottavimmista stalinistisista valheista.
Toisen maailmansodan aikana Ermler ojasi isänmaalliset sotaelokuvat Hän puolustaa isänmaataan (1943) ja Suuri käänne (1945). Stalinin kuoleman jälkeen kuvatuissa elokuvissa ... Ja tarina jatkui (1955) ja Ensimmäinen päivä (1957) ohjaaja yritti sopeutua uuteen taiteelliseen ilmapiiriin. Viimeisessä elokuvassaan Pered sudom istorii (”Historian tuomioistuimen edessä”, 1965) Ermler palasi hänelle ominaiseen poliittiseen aiheeseen.
Ermler liittyi kommunistipuolueen jäseneksi vuonna 1919. Vuonna 1948 hänelle myönnettiin Neuvostoliiton kansantaiteilijan arvonimi. Ohjaaja on saanut neljästi Stalin-palkinnon. Hänet on palkittu myös Leninin ja työn punaisen lipun kunniamerkeillä.
Bellegarde-sur-Valserine
Bellegarde-sur-Valserine on kunta Ainin departementissa Rhône-Alpesin hallintoalueella. Kunnassa oli 10 846 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Bellegarde-sur-Valserinen pinta-ala on 15 neliökilometriä.
August Edvard Rydman
August Edvard Rydman (27. marraskuuta 1864 Liminka – 23. joulukuuta 1915 Kotka) oli suomalainen juristi ja Kotkan pormestari.
Rydmanin vanhemmat olivat kruununvouti August Johan Rydman ja Ida Agata Sandberg. Hän pääsi ylioppilaaksi Oulun suomalaisesta yksityislyseosta 1884 ja suoritti Helsingin yliopistossa yleisen oikeustutkinnon 1889. Rydman sai varatuomarin arvon 1892.
Rydman oli Oulussa valtuuston sihteerinä 1892, Kotkassa kaupunginkasöörinä, kaupunginkamreerina ja valtuuston sihteerinä vuodesta 1892, oikeusneuvosmiehenä vuodesta 1894, vt. pormestarina 1903–1904 sekä vakinaisena pormestarina 1904–1906. Tämä jälkeen Rydman toimi Kotkan rahatoimikamarin puheenjohtajana sekä valtuuston sihteerinä ja harjoitti myös laajaa asianajotointa. Rydman kuoli sydänkohtaukseen joulun alla 1915.
Rydman harrasti metsästystä ja hän ansioitui suomenajokoirarodun jalostajana.
Rydman oli naimisissa vuodesta 1892 Anna Westerlundin kanssa.
Tuutarinjärvi
thumb|250px|Tuutarinjärvi. Tuutarinjärvi (myös Villasinjärvi ; ) on järvi Pietarin Kraasselan piirissä Venäjällä. Sen pituus on 1,3 kilometriä, leveys 0,7 kilometriä ja suurin syvyys 4 metriä.
Järvi laskee Suomenlahteen Tuutarinjoen kautta. Sitä käytetään vesilähteenä ja vapaa-ajanviettopaikkana. Rannalla sijaitsevat Tuutarin (ven. Možaiski) taajama ja Villasin kylä.
Aiheesta muualla
59.70528°N, 30.11333°W
Carmelo Ortega
Juan Carmelo Ortega Miranda (16. heinäkuuta 1938 Bejucal – 12. kesäkuuta 2016 Havanna) oli kuubalainen koripallovalmentaja ja olympiamitalisti.
Kuuban miesten maajoukkue voitti Ortegan päävalmentajuuden aikana olympiapronssia Münchenissä 1972 ja Pan-Amerikan kisojen pronssia Calissa 1971 ja osallistui muun muassa Montréalin kesäolympialaisiin 1976 sekä vuosien 1974 ja 1986 MM-kilpailuihin.
Päihderiippuvuus
Päihderiippuvuus eli päihdeaddiktio  syntyy  pitkäaikaisen päihteiden käytön seurauksena. Alkoholiriippuvuudesta käytetään nimitystä alkoholismi ja huumausaineriippuvuudesta narkomania.
YK:n huumeiden ja rikollisuuden torjunnasta vastaavan toimiston UNODC:n maailman huumeraportti 2020:n mukaan maailmassa arvioidaan olleen noin 269 miljoonaa ihmistä, jotka käyttivät ainakin yhtä huumausainetta vuonna 2018. Päihdehäiriö arvioidaan olevan noin 36 miljoonalla huumeita käyttävällä henkilöllä, eli 13 prosentilla kaikista huumeita käyttävistä.
Jokaisella päihteellä on erilainen riippuvuuspotentiaali: esimerkiksi LSD:llä tai kannabiksella on huomattavasti alhaisempi riippuvuuspotentiaali kuin esimerkiksi kokaiinilla tai heroiinilla. Riippuvuuspotentiaali määräytyy päihteen tavasta vaikuttaa käyttäjän elimistöön ja päihteen käyttöön syntyneestä psyykkisestä tottumuksesta, päihtymystilan kaipuusta.
Riippuvuuteen liittyy myös elimistön kyky kehittää sietokyky (toleranssi) riippuvuutta aiheuttavaan aineeseen, jolloin tarvitaan edellistä käyttökertaa suurempi annos saman vaikutuksen saamiseksi.
Penelopeia
Penelopeia: Penelopen ja Odysseuksen myytti on Margaret Atwoodin kaunokirjallinen teos vuodelta 2005. Se käsittelee Odysseuksen tarua Penelopen ja 12 hirtetyn neidon kertomana. Romaani oli Mythopoeic-palkintoehdokkaana 2006. Alkuteoksen nimi on The Penelopiad: The Myth of Penelope and Odysseus. Suomennoksen on tehnyt Kristiina Drews.
Päihderiippuvuus
Fyysinen riippuvuus
Fyysisessä riippuvuudessa käyttäjän elimistö on tottunut aineeseen, jolloin käytön lopettaminen ja aineen katoaminen elimistöstä saattaa aiheuttaa erilaisia fyysisiä vieroitusoireita, kuten väsymystä, pahoinvointia, vapinaa tai joidenkin aineiden kohdalla jopa aistiharhoja. Luultavasti tunnetuin esimerkki on krapulana tunnettu alkoholin vieroitusoire. Fyysisen vieroitusoireen voimakkuuteen vaikuttaa yleensä paitsi käytetyn aineen määrä, myös aika jonka käyttö on kestänyt ja poistumisen nopeus. Fyysinen riippuvuus voi syntyä vain erilaisiin aineisiin jota henkilö nauttii tai käyttää. Tyypillisiä voimakkaita fyysisen riippuvuuden aiheuttavia aineita ovat nikotiini, heroiini tai alkoholi.
Psyykkinen riippuvuus
Psyykkinen riippuvuus on henkilön päihteen käyttöön liittyvä tottumus, josta on hankala päästä eroon. Psyykkiseen riippuvuuteen ei liity varsinaisesti fyysisiä vieroitusoireita, joskin jotkut kokevat voimakkaan henkisen riippuvuuden myös fyysisenä (psykosomaattiset oireet).
Sosiaalinen riippuvuus
Sosiaalisella riippuvuudella tarkoitetaan riippuvuutta kaveripiiristä ja suhteista, jotka rakentuvat vahvasti tai kokonaan päihteidenkäytön ympärille. Huumeet, tupakka tai alkoholi voivat olla edellytys johonkin kaveriporukkaan pääsemiselle tai ainakin niiden käyttö liittyy vahvasti näihin ihmisiin. Tällöin toimivaan vieroitushoitoon kuuluu irtautuminen näistä porukoista, mikä jättää käytön lopettaneen sosiaalisiin suhteisiin suuren aukon ja aiheuttaa yksinäisyyttä ja kaipuuta ystäviensä pariin.
Usein riippuvuudessa saattaa olla myös yhtäaikaisesti kyse sekä fyysisestä että psyykkisestä riippuvuudesta. Esimerkiksi alkoholista fyysisesti riippuvainen henkilö on usein myös psyykkisessä riippuvuudessa aineeseen. Tämä johtuu usein aineen käytön tuoman psyykkisen tilan kaipuuseen. Psyykkinen riippuvuus on usein vaikeampi voittaa lopullisesti, ja psyyke saattaa vetää jo fyysisestä riippuvuudesta eroon päässeen henkilön takaisin käyttäjäksi. Tällöin riippuvuudesta eroon pääseminen on usein tavallistakin vaikeampaa.
Vaikean päihderiippuvuuden oireita
Vaikeassa päihderiippuvuudessa päihteenkäyttö ei ole enää valinnanvaraista nautinnonhakua, vaan tuskaista pakkomiellettä. Vaikeaan päihderiippuvuuteen kuuluvat myös ajoittaiset psykoosit, joiden aikana ihminen ei hahmota todellisuutta oikein.
Hoito
Päihderiippuvuudesta kärsiville tarjotaan usein erilaisia katkaisu- tai vieroitushoitoja, joissa riippuvaista yritetään auttaa pääsemään eroon elämäänsä haittaavasta riippuvuudesta. 12 askeleen ohjelmat ovat itsehoidossa merkittävä hoitotapa. Myös lääkehoitoa on kokeiltu päihderiippuvuuksiin. Suomessa esimerkiksi alkoholiriippuvuutta hoitaa sekä yksityinen että julkinen sektori. Suomen lain mukaan jokainen kunta on velvoitettu järjestämään hoitopaikan hoitoa tarvitsevalle. Hoito voi olla avohoitoa tai laitoshoitoa.
Huumeiden osalta potilas ei usein uskalla kertoa huumeiden käytöstään lääkärille, koska huumeiden käyttö on rangaistavaa, mikä voi haitata huumeongelman hoitamista.
Suomessa toimii kristillisiin arvoihin perustuvia hoitokoteja mm. KAN-kodit. Niissä päihdeongelmaiset miesasiakkaat voivat etsiä vastauksia elämän peruskysymyksiin kristillisessä viitekehyksessä sekä saada tukea ja kuntoutusta arkisiin asioihin. Maailmanlaajuisesti kristillisessä viitekehyksessä vieroitushoitoa tarjoaa mm. Teen Challenge-järjestö yli 1 200 hoitokeskuksella yli 80 maassa.
Eurooppa-liigan kauden 2017–2018 lohkovaihe
Eurooppa-liigan kauden 2017–2018 lohkovaihe alkoi 14. syyskuuta ja päättyi 7. joulukuuta 2017.
The New Workout Plan
The New Workout Plan on yhdysvaltalaisen rap-artisti Kanye Westin kappale, joka julkaistiin neljäntenä singlenä hänen debyyttialbumiltaan The College Dropout elokuussa 2004.
Kappaleen ovat kirjoittaneet Kanye West, Miri Ben-Ari, Sumeke Rainey, John Legend ja Bosko Kante.
”The New Workout Plan” ylsi Billboardin Hot R&B/Hip-Hop -listalla parhaimmillaan sijalle 59.
Espoon VPK
<mapframe text="Paloaseman sijainti kartalla." latitude="60.205764" longitude="24.649162" zoom="13" width="250" height="250" align="right">{ "type": "FeatureCollection", "features": [ {     "type": "Feature", "properties": { "marker-color": "FF6347", "marker-size": "medium", "marker-symbol": "fire-station" },     "geometry": { "type": "Point", "coordinates": [ 24.649162,         60.205764        ]      }    }  ] } Espoon VPK  on perustettu vuonna 1890 ja on Espoon kaupungin vanhin vapaaehtoinen palokunta. Virallisesti palokunta on kaksikielinen, mutta enemmistö jäsenistä on tänä päivänä suomenkielisiä.
Asema
Espoon VPK:n paloasema sijaitsee Espoon keskuksessa Kannusillanmäen juurella Espoonjoen rannalla. Asemalla on autopaikat kolmelle ajoneuvolle, miehistö- ja huoltotilat, talonmiehen asunto ja juhlasali. Juhlasalissa vietetään häitä, kirpputoreja ja muita tilaisuuksia.
Juhlasali
Espoon VPK:n juhlasali sijaitsee Espoon VPK:n yläkerrassa. Kiinteistö on rakennettu talkoovoimin alkaen vuonna 1961 ja se otettiin käyttöön vuonna 1963. Erityisesti 2010-luvulla kiinteistön talotekniikkaa ja julkisivua sekä sisätiloja on remontoitu vastaamaan nykyajan vaatimuksia. Juhlasalin kapasiteetti on 120 henkeä pöytäpaikoilla.
Aseman kalusto
Palokunnalla on kaksi ajoneuvoa. Sammutusauto RLU431 on Scania vuosimallia 2000. Miehistöauto RLU437 on Volkswagen Caravelle T6 vuosimallia 2019. Palokunnan käytössä on letkuperävaunu, joka sisältää 600 m 76 mm sekä 800 m 110 mm letkua sekä muuta vesihuoltoon liittyvää oheiskalustoa. Perävaunu ja miehistöajoneuvo ovat Länsi-Uudenmaan pelastuslaitoksen omistuksessa.
Hälytysosasto
Palokunnan hälytysosastoon kuuluu noin 15 jäsentä. Koulutuksesta vastaa pääasiassa palokunnan päällystö ja alipäällystö. Hälytysosastolaiset ovat hälytettävissä henkilöhakulaitteilla mihin vuorokauden aikaan tahansa. Työ on vapaaehtoista, eikä siitä saa henkilökohtaista korvausta. Palokunta onkin tärkeä reservi Espoon aluepelastusorganisaatiossa ja sitä käytetään tarpeen mukaan.
Nuoriso-osasto
Espoon VPK:ssa toimii myös aktiivinen nuoriso-osasto. Nuoriso-osastoon kuuluu noin 20 nuorta. Mukaan pääsee kun on täyttänyt 10 vuotta. Toiminta on nuorelle ilmaista. Nuoriso harjoittelee samoja taitoja ja asioita kuin miehistökin. Lisäksi nuoriso käy leireillä ja kilpailuissa. 16 vuotta täytettyään nuoret yleensä kulkevat myös hälytysosaston harjoituksissa ja virallisesti liittyvät hälytysosastoon täytettyään 18 vuotta.
Veteraaniosasto
Espoon VPK:n veteraaniosaston tarkoituksena on ylläpitää palokuntatoiminnan perinteitä ja tarjota aiemmin aktiivisesti sammutustoiminnassa mukana olleille, nyt jo ikääntyneille mahdollisuus yhteiseen palokuntaharrastukseen.
Naisosasto
Espoon VPK:ssa toimii kaksi naisosastoa, Lågan ja vuonna 2006 perustettu suomenkielinen ryhmä. Naisosasto tekee yhteistyötä palokunnalla palokunnan ja nuoriso-osaston hyväksi. Osaston toimenkuvaan kuuluu mm. erilaisten tilaisuuksien kahvitus, koulutustilaisuuksien muonitus ja kahvitus, hälytysosaston muonittaminen sekä erilaiset toimihenkilötehtävät palokuntanuorten koulutusleireillä.
Tähtijoukko
Tähtijoukko on painovoiman vaikutuksesta koossa pysyvä tähtien ryhmittymä. Tähtijoukkoja on kahta tyyppiä: avoimia ja pallomaisia. Avoin joukko on suhteellisen nuori, löyhähkö tähtien yhteenliittymä. Tyypillisesti avoimessa joukossa on muutamia kymmeniä tähtiä, suurimmissa useita satoja. Toisaalta avonainen joukko voi olla vain muutamankin tähden muodostama ryhmittymä. Avoin joukko alkaa iän myötä hajota tähtienväliseen avaruuteen, mutta sen tähdet jatkavat kulkuaan hyvin pitkään lähes samaan suuntaan. Tällaisista joukoista käytetään nimitystä liikkuva ryhmä. Pallomainen joukko on yleensä satojentuhansien tähtien muodostama tiivis rypäs, ja on iältään huomattavan vanha.
Ostara (peruna)
Ostaran suosio on kasvussa, sillä se tekee satoa jo elokuussa ja runsaasti. Sillä on kuitenkin vähäisen kuiva-ainepitoisuuden vuoksi huono keittolaatu, mikä vähentää sen suosiota ja minkä takia sitä suositellaan käytettäväksi vain varhaisperunalajikkeena. Ostaran viljeleminen talviperunalajikkeena on kuitenkin lisääntynyt.
Nisa Soraya
Nisa Soraya (oik. Nisa Soraja) (s. 21. maaliskuuta 1957 Birmingham, Englanti) on iskelmälaulaja, joka oli tunnettu erityisesti 1980-luvun Suomessa. Soraya oli uransa huipun aikoihin Suomessa ainoa aasialaistaustainen esiintyjä, joka asui maassa.
Soraya elelee nykypäivinä Kanariansaarilla, Ranskassa, Singaporessa sekä Suomessa.
Elämäkerta
Soraya syntyi 21. maaliskuuta 1957 Birminghaminassa, Englannissa. Hänen perheeseen kuului ranskalainen äiti ja pakistanilainen isä. Perhe muutti Ranskaan hänen ollessa kaksiviikkoinen. Perhe muutti Singaporeen, kun hän oli 6-vuotias.
Soraya on lapsesta asti nauttinut esiintymisestä. Hänen äitinsä ei halunnut, että hänestä tulisi esiintyjä. Hänen isänsä puolestaan kannusti esiintymiseen.
Ura
Soraya aloitti musiikkiuransa 1970-luvun alussa Singaporessa eri yhtyeissä ollessaan 15-vuotias. Hän tutustui 1970- ja 80-luvun taitteessa TeePees -yhtyeeseen. Hän toimi yhtyeen solistina yhtyeen Euroopan-kiertueella vuonna 1980. Yhtye esiintyi Saksassa, Sveitsissä, Itävallassa, Norjassa, Ruotsissa ja Suomessa.
Sorayan Polydor -levy-yhtiön alla julkaistu esikoissingle “Singapore“ julkaistiin vuonna 1980. Single oltiin tehty testimielessä, sillä tuottaja Timo Lindström halusi testata menestyksen markkinoilla ja television ja radion mielenkiinnon. Julkaisu ei nostanut artistia kuitenkaan vielä erityiseen suosioon. Markku Aro ja Soraya osallistuivat vuoden 1981 euroviisukarsintoihin yhteiskappaleellaan “Mun suothan tulla vierees sun“. Esiintyminen kappaleella nosti hänet paremmin Suomen kansan tietoisuuteen. Hän esiintyi Aron kanssa konserteissa korkeimillaan yli 20 kertaa kuukaudessa. Hän solmi levytyssopimuksen Finnlevyn kanssa läpimurron aikoihin. Hänen esikoisalbumi Nisa julkaistiin vuonna 1982. Albumilta julkaistiin singlet “Kiiruhda hiljaa“ ja hitin sisältäneen “Huone 105“. Albumin julkaisun jälkeen artistilta julkaistiin 1980-luvulla enää vain muutama singleä. Single “Anna rakas raju hetki“ julkaistiin vuonna 1985. Kappale ei julkaisuhetkellään kerännyt erityistä huomiota, mutta vuosien varrella siitä muodostui hitti. Singlestä nauhoitettiin myös englannin kielinen versio, joka julkaistiin Disques Ibach -levy-yhtiön kautta Keski-Euroopassa.
Soraya palasi 1980-luvun lopulla TeePees -yhtyeeseen ja jatkoi esiintymistä yhtyeen kanssa Euroopassa.
Soraya tutustui 1990-luvulla Dannyyn Kanariansaarilla. Heistä tuli läheiset ystävät ja hän esiintyi Dannyn Danny Show'ssa kymmenen vuoden ajan.
Soraya osallistui vuonna 2020 Uuden Musiikin Kilpailun karsintoihin Drag Factor Finland -yhtyeen kanssa. Yhtyettä ei kuitenkaan valittu kisaan. Hän toimi saman vuoden keväällä All Together Now Suomi -ohjelman yhtenä tuomarina.
Yksityiselämä
Soraya meni 1980-luvun lopulla naimisiin suomalaisen miehen kanssa. Avioliitto kesti alle kaksi viikkoa. Hän täytti eropaperit ja “pakeni“ muuttamalla Ranskaan.
Soraya on seurustellut vuodesta 1998 lähtien perulaisen plastiikkakirurgina työskentelevän miesystävän kanssa. He omistavat yhteisen kodin Kanariansaarilla.
Alexis Conran
Alexis Conran (Tunnetaan myös nimellä Alex Conran) on brittiläinen näyttelijä, käsikirjoittaja ja taikuri. Hän syntyi Pariisissa, mutta muutti lapsena Kreikkaan. Hän kuuluu The Magic Circleen ja Equityyn. Hän esiintyy BBC:n dokumenttisarjassa Mestarihuijarit, jota hän myös käsikirjoittaa.
Eyewitness
Eyewitness tai Eye Witness voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Pella (Venäjä)
Pella on kaupunki Leningradin alueen Kirovskin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Nevan etelärannalla Tusinajoen suussa 40 kilometriä Pietarista kaakkoon. Asukkaita on 23 874 (vuonna 2010).
1700-luvun alussa seudulla sijaitsi Ivanovskajan kylä, josta Katariina II osti vuonna 1784 maatilan. Sinne rakennettu Pellan kartano oli keisarinnan suosima vapaa-ajanviettopaikka. Vuonna 1785 ryhdyttiin rakentamaan arkkitehti Ivan Starovin suunnittelemaa palatsia, jonka Paavali I määräsi hajottavaksi Katariinan kuoltua vuonna 1796. Alkuperäisistä rakennuksista ovat säilyneet vain postiasema ja talli, joissa nykyään toimii Pellan laivanrakennustehtaan konttori.
1800-luvun puolivälissä Pellaan rakennettiin kuparitehdas. Ivanovskajasta tuli suosittu huvila-alue, joka sai nimen Otradnoje. Toisen maailmansodan aikana seudulla käytiin rajuja taisteluja. Pellan kaupunki on perustettu vuonna 1970, jolloin Otradnojeen yhdistettiin Ivanovskojen ja Tusinansuun asutukset.
Bill Bradley
pienoiskuva|vasen|upright|Bill Bradley vuonna 2020.
Pella (Venäjä)
Kaupungissa on laivanrakennus-, koneenrakennus- ja elintarviketeollisuutta.
Bill Bradley
William Warren ”Bill” Bradley (s. 28. heinäkuuta 1943 Crystal City, Missouri) on yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko ja kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Bradley syntyi Crystal Cityssä, Missourissa, Warren Bradleyn ja Susie Crowen pojaksi. 196-senttinen Bradley pelasi opiskelijana Princetonissa; myöhemmin hänen ammattilaisseuransa olivat Olimpia Milano (1965–1966) ja New York Knicks (1967–1977). Hän kuului Yhdysvaltain olympiakultaa voittaneeseen joukkueeseen Tokiossa 1964. Bradley päätti ammattilaisuransa vuonna 1977 ja nimettiin Basketball Hall of Fameen 1983.
Princetonista valmistuttuaan Bradley opiskeli Rhodes-stipendillä Oxfordin yliopistossa.
Bradley istui vuosina 1979–1997 senaatin jäsenenä New Jerseystä ja oli ehdolla demokraattien presidenttiehdokkaaksi vuoden 2000 vaaleissa.
Tšitšerinin talo
Pietarin kenraalipoliisimestaria Nikolai Tšitšeriniä varten rakennetulla palatsimaisella talolla on huomattava rooli Pietarin keskustan kaupunkikuvassa. Sen kolmelle kadulle avautuvia julkisivuja ja pyöristettyjä kulmia koristavat kaksikerroksiset pylväiköt. Alkuperäisestä 1700-luvun lopun sisustuksesta ovat säilyneet muun muassa pyöreän kulmasalin korinttilaiset pylväät ja pilasterit.
1800-luvulla Tšitšerinin talo oli yksi Pietarin kulttuurielämän keskuksista. Siinä ovat asuneet muun muassa arkkitehti Giacomo Quarenghi ja kirjailija Aleksandr Gribojedov. Vuosina 1919–1922 rakennuksessa toimi ”Taiteiden talo”, jossa asuivat ja työskentelivät muun muassa kirjailijat Konstantin Fedin, Veniamin Kaverin ja Mihail Zoštšenko. Vuonna 1923 avattiin elokuvateatteri, joka vuodesta 1930 lähtien tunnettiin nimellä Barrikada. 1990- ja 2000-luvuilla restauroidussa ja osittain uudelleen rakennetussa talossa toimii nykyään Taleon-hotelli.
Tšitšerinin talon osoite on Nevski prospekt 15. Lähimmät metroasemat ovat Nevski prospekt ja Gostinyi dvor.
Aiheesta muualla
59.93611°N, 30.31833°W
IAU
IAU voi tarkoittaa jotain seuraavista:
Espanjan NUTS-aluejako
Espanjan NUTS-aluejako on kolmetasoinen kansainvälisiin tilastointitarkoituksiin kehitetty aluejako. NUTS1-tasolla Espanja jakaantuu seitsemään itsehallintoalueeseen, NUTS2-tasolla 19 alueeseen ja NUTS3-tason muodostavat 59 maakunnan tasoista yksikköä.
NUTS-alueet on jaettu seuraavan taulukon mukaan:
Tuutarinjoki
thumb|250px|Tuutarinjoki. Tuutarinjoki on joki Pietarin lounaisosassa Venäjällä. Sen pituus on 21 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 327 neliökilometriä.
Joki saa alkunsa Tuutarinjärvestä ja virtaa Kraasselan, Rötsänsillan ja Vanhan-Paanovan (ven. Staropanovo) läpi erottaen Liihan Uljaalasta. Yläjuoksulla on kahden kilometrin pituinen patojärvi. Rötsänsillan kohdalla joki yhtyy Liihan kanavaan, johon yleensä virtaa suurin osa vedestä. Alajuoksulla on vuosina 1977–1979 kaivettu kanava, joka ohjaa Tuutarinjoen ja eräiden muiden pienten jokien vedet Suomenlahteen.
Aiheesta muualla
59.85278°N, 30.15889°W
Octavia maior
Octavia Thurina maior (ensimmäinen vuosisata eaa.) oli keisari Augustuksen siskopuoli. Hänen isänsä oli Gaius Octavius, joka kuului varakkaaseen Velitraestä kotoisin olevaan sukuun. Octavian äidin nimi oli Ancharia. Luultavasti Octavian äiti kuoli synnytyksen yhteydessä. Octavius meni tämän jälkeen naimisiin Julius Caesarin siskontyttären Atia Balba Caesonian kanssa. Atia ja Octavius saivat kaksi lasta, tyttären Octavia minorin ja pojan Gaius Octaviuksen. Octavia maiorista ei tiedetä paljon muuta kun että hän oli vielä elossa vuonna 40 eaa.
Javanainen
Javanainen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
American Enterprise Institute
American Enterprise Institute for Public Policy Research (AEI) on amerikkalainen konservatiivinen ajatushautomo, joka perustettiin vuonna 1943 edistämään markkinaliberalismia. Sitä rahoittavat säätiöt, yritykset ja yksityishenkilöt. AEI:n kotipaikka on Washington (DC).
AEI:n tunnettuja tutkijoita ja jäseniä ovat John R. Bolton, Ayaan Hirsi Ali, Frederick Kagan, Charles Murray ja Paul Wolfowitz.
Belley
Belley on kunta Ainin departementissa Rhône-Alpesin hallintoalueella. Kunnassa oli 8 004 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Belleyn pinta-ala on 22 neliökilometriä.
Rantatie-kvartetti
Rantatie-kvartetti on vuonna 2000 perustettu suomalainen jousikvartetti, jonka jäsenet ovat viulistit Kreeta-Maria Kentala ja Tiina Aho-Erola, alttoviulisti Jouko Mansnerus sekä sellisti Lea Pekkala. Kvartetti soittaa periodi-instrumentein.
Miller-ilmiö
Miller-ilmiö tarkoittaa vahvistimen tulosta lähtöön kytketyn kondensaattorin kapasitanssin muuttumista kertoimella (1-AV), jossa AV on vahvistimen jännitevahvistus. Tällöin myös kondensaattorin latausvirta kasvaa samalla kertoimella. Myös taajuuden nostaminen kasvattaa kondensaattorin latausvirtaa, jolloin vahvistettava signaali lopulta oikosulkeutuu lähtöön. Koska vahvistuksen suuruus vaikuttaa Miller-ilmiön voimakkuuteen, se vaikuttaa myös vahvistimen ylärajataajuuteen. Siispä vahvistuksen ja kaistanleveyden tulo onkin useimmissa tapauksissa vakio.
Vaikka Miller-ilmiön vaikutus onkin useimmissa tapauksissa haitallinen, koska se laskee vahvistimen ylärajataajuutta, sitä voidaan käyttää myös hyödyksi. Esimerkiksi pienelle piipalaselle rakennettu operaatiovahvistin sisältää kompensointikondensaattorin, joka pienentää vahvistimen kaistanleveyttä, mutta samalla pitää huolen siitä, että vahvistin ei ala värähtelemään itsestään tai käyttäjän tekemän huonon kytkennän vuoksi. Koska suuri kondensaattori vaatisi paljon tilaa ja hyvälaatuisten piikiekkojen valmistaminen on suhteellisen kallista, kompensointikondensaattori on kytketty operaatiovahvistimen toisen vahvistinasteen tulon ja lähdön välille. Tällöin sen kapasitanssi moninkertaistuu ja piikiekolta vaadittava tila pienenee murto-osaan.
Robert Symonds
Robert Symonds (1. joulukuuta 1926 Bristow, Oklahoma – 23. elokuuta 2007 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.
Symonds opiskeli näyttelemistä Texasin yliopistossa ja aloitti työuransa teatterissa. Hän esiintyi muun muassa Broadway-näytelmissä Cyrano de Bergerac (1968), Saituri (1969), Venetsian kauppias (1973) ja Viettelyksen vaunu (1973). Filmirooleja hänellä oli esimerkiksi elokuvissa Manaaja (1973), Ja oikeutta kaikille (1979), Päävärit (1998) ja Ota kiinni jos saat (2002). Symonds näytteli myös televisiosarjassa Dynastia (1982–1987).
Symonds oli näyttelijä Priscilla Pointerin aviomies ja näyttelijä Amy Irvingin isäpuoli.