cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Erityisluvallinen lääke
Kelakorvattavuus
Potilas voi hakea erityisluvalliselle lääkevalmisteelle ainoastaan peruskorvattavuutta. Vaikeista ja pitkäaikaisista sairauksista, joiden hoidossa käytettävistä lääkkeistä voidaan myöntää erityiskorvaus, säädetään erillisessä hakemusohjeessa. Mikäli samaa vaikuttavaa lääkeainetta sisältävä valmiste on tai on ollut erityiskorvattava potilaan sairauden hoidossa, valmisteen erityiskorvattavuus käsitellään tarvittaessa viranomaisen aloitteesta. Hakija voi peruskorvattavuushakemuksessaan ehdottaa, että lääkkeiden hintalautakunta ottaa käsittelyyn lääkevalmisteen erityiskorvattavuuden kyseisen, valtioneuvoston asetuksessa mainitun sairauden hoidossa. Hakemus koostuu hakemuslomakkeesta ja hakemuksen tueksi esitettävistä selvityksistä.
Kelan nettisivuilta löytyvät ajantasaiset luettelot kelakorvauksen piirissä olevista määräaikaisluvallisista sekä potilaskohtaisen erityisluvan vaativista lääkkeistä..
Puotilan metroasema
Historia
Lokakuussa 2013 metrojuna hajosi jarruvian vuoksi Puotilan ja Rastilan väliselle rataosuudelle. Junan 115 matkustajaa evakuoitiin Puotilan asemalle. Matkustajat kävelivät tunnelissa noin 350 metrin matkan pelastuslaitoksen avustamana. Vuonna 2018 Puotilan aseman seinälle kiinnitettiin taiteilija Marjo Heinon teos Linnut. Se koostuu värikkäistä geometrisistä muodoista, jotka kuvaavat lintujen lentoa.
Navigare
Navigarella oli 2008 (52 jaksoa) ja 2009 (52 jaksoa) joka viikko ensiesitykset Nelosella ja viikoittaiset uusinnat niin JIMillä kuin Urheilukanavalla/Nelonen Sportilla. Samoin 2010 Navigarella oli Nelosella jokaviikkoiset 52 jaksoa, jotka uusittiin kerran JIMillä ja kahdesti Nelonen Sportilla.
2011 esitettiin JIMillä 52 jaksoa, samoin 2012, ja molempina vuosina lukuisia uusintoja esitettiin Nelonen Sportilla tai Prolla. Kymmes tuotantokausi (2013) käsitti FOXilla 30 jakso ja niiden 96 uusintaa.
Jamaikanenglanti
Jamaikanenglanti on Jamaikalla puhuttava englannin kielen murre. Siinä on vaikutteita sekä Britanniassa että Yhdysvalloissa puhuttavista murteista, mutta sitä kirjoitetaan useimmiten brittienglannin tavoin. Jamaikanenglanti on eri asia kuin Jamaikan kreoli. Jamaikan englannissa on kuitenkin useita lainasanoja Jamaikan kreolienglannista.
Jamaikanenglannin kielioppi on sama kuin brittienglannin. Jamaikan sijainnin vuoksi amerikanenglannin vaikutus on kuitenkin kasvanut. Suurin ero jamaikanenglannin ja muiden murteiden välillä on sanojen ääntämisessä. Esimerkiksi "Lay on man" lausutaan "Lay maan". Jamaikan englannilla on samanlaisia ääntämystapoja Afrikan maiden murteiden kanssa.
Annika Waenerberg
Leeni Annika Waenerberg (o.s. Kojo; s. 14. marraskuuta 1952 Kokkola) on suomalainen taidehistorioitsija, joka on toiminut Jyväskylän yliopiston taidehistorian professorina.
Waenerberg tuli ylioppilaaksi Puolalan yhteislyseosta Turusta vuonna 1971. Hän valmistui Åbo Akademista filosofian kandidaatiksi (1978) ja opiskeli sen jälkeen Münchenin yliopistossa Saksassa vuosina 1978–1979. Hän jatkoi Åbo Akademissa filosofian lisensiaatiksi (1982) ja tohtoriksi (1992). Hänen saksankielinen väitöskirjansa oli otsikoitu Urpflanze und Ornament: Pflanzenmorphologische Anregungen in der Kunsttheorie und Kunst von Goethe bis zum Jugendstil. Työ sai huomiota ulkomaillakin ja toi Waenerbergille Åbo Akademin väitöskirjapalkinnon seuraavana vuonna. Waenerberg on ollut Oulun yliopiston taidehistorian dosentti vuodesta 1994 ja Åbo Akademin dosentti vuodesta 1995.
Työurallaan Waenerberg on toiminut Turun kaupungin historiallisen museon tutkimusapululaisena (1976–1979), Joensuun taidemuseon museoamanuenssina (1980–1992) ja museonjohtajana (1992–1999). Hän on ollut Jyväskylän yliopiston taidehistorian professori vuodesta 2000. Lisäksi hän on kuulunut Valtion taidemuseon johtokuntaan vuodesta 2000, ja Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen hän on ollut vuodesta 2005.
Waenerbergin tutkimusaiheita ovat olleet orgaanisuus taiteessa, maisemataide, taide ja matka sekä taidehistorian metodologia.
Ballao
Ballao on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Etelä-Sardinian maakunnassa. Kunnassa on arviolta 812 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 46,63 neliökilometriä. Se sijaitsee 98 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Besshøe
Besshøe on Skandeihin kuuluva vuorenhuippu Jotunheimenin kansallispuistossa, Norjassa. Huipun korkeus merenpinnan tasosta on 2 258 metriä.
Addis Abeban yliopisto
Addis Abeban yliopisto (amharaksi አዲስ አበባ ዩኒቨርሲቲ) on Etiopian pääkaupunki Addis Abebassa toimiva julkinen yliopisto. Se on perustettu vuonna 1950.
Yliopistossa opiskeli vuonna 2017 yli 48 000 opiskelijaa. Heistä noin 34 000 suoritti alempaa korkeakoulututkintoa, 13 000 ylempää korkeakoulututkintoa ja noin 1 700 tohtoriopintoja. Henkilökuntaan kuuluu noin 6 000 ihmistä, joista 2 400 on opetushenkilökuntaa ja 3 600 työskenteli tukitoiminnoissa.
Espanjalainen Webometrics-yliopistorankingissa Addis Abeban yliopisto ylsi vuonna 2018 Afrikan yliopistojen 25. sijalle ja maailmanlistan sijalle 1775.
Anne Mäkinen
thumb|200px|Anne Mäkinen maaottelussa Pohjois-Irlantia vastaan vuonna 2000. Anne Mäkinen (s. 1. helmikuuta 1976) on suomalainen entinen jalkapalloilija. Hän kuuluu nykyään Suomen naisten jalkapallomaajoukkueen valmennusjohtoon.
Keskikentällä pelannut Mäkinen edusti seuratasolla viimeksi ruotsalaista AIK:ta, johon hän siirtyi lokakuussa 2007. .
Tätä ennen hän pelasi Bälinge IF:ssä ja Umeå IK:ssa sekä useita vuosia ensimmäisenä suomalaisammattilaisena Yhdysvalloissa. Ennen ammattilaisuraansa hän valmistui Notre Damen yliopistosta ja pelasi sen joukkueessa yliopistosarjaa.
Maajoukkueuransa Mäkinen aloitti jo 15-vuotiaana 8. kesäkuuta 1991 Neuvostoliittoa vastaan pelatussa ottelussa. Mäkinen oli keskeisessä roolissa Suomen yltäessä välieriin EM-kisoissa 2005, ja hänet valittiin koko kisojen parhaaksi pelaajaksi. Hän saavutti ensimmäisenä suomalaisena naisjalkapalloilijana sadan maaottelun rajapyykin 9. maaliskuuta 2006 Algarve Cupissa pelatussa ottelussa Saksaa vastaan. Mäkinen ilmoitti lopettavansa maajoukkueuransa vuodenvaihteessa 2007 perhesyiden takia. Hän oli silloin pelannut 108 maaottelua ja tehnyt niissä 15 maalia. Toukokuussa 2008 Mäkinen kuitenkin palasi maajoukkueeseen harjoitusmaaottelussa Islantia vastaan.
Marraskuussa 2012 Mäkinen valittiin kolmantena naisena Suomalaisen jalkapalloilun Hall of Fameen.
Hiragana
Hiragana on toinen japanin kirjoitusjärjestelmässä käytetyistä kana-tavumerkistöistä. Kukin merkki koostuu konsonantista ja vokaalista, poikkeuksena pelkät vokaalit ja "n". Hiraganaa käytetään yleensä partikkelien ja sanojen taivutusmuotojen merkitsemiseen, harvinaisten tai vaikeiden merkkien ääntämisohjeiden merkitsemiseen sekä lapsille tarkoitettujen tekstien kirjoittamiseen.
Hiragana-merkit kehitettiin man’yōgana-merkeistä.
Alla olevassa taulukossa näkyvät sekä hiraganat että niistä saatavat yhdistelmät.
Merkkien ulkonäkö voi hieman vaihdella käytetyn fontin mukaan. Esimerkiksi ri-tavua vastaava merkki esiintyy joskus yhtenäisenä ja joskus kahdesta erillisestä osasta koostuvana.
K-rivistä (ka, ki, ku, ke, ko) saadaan g-rivi (ga, gi, gu, ge, go), s-rivistä z-rivi, t-rivistä d-rivi ja h-rivistä b-rivi lisäämällä lainausmerkin näköinen merkintä (゛, dakuten) merkin oikeaan yläkulmaan. H-rivistä saadaan lisäksi p-rivi lisäämällä yläkulmaan pieni ympyrä (゜, handakuten).
W-rivin punaiset merkit "wi" ja "we" on poistettu käytöstä.
Poikkeukset partikkelien lausumisessa
Merkkien lausuminen on toisen maailmansodan jälkeisten uudistusten jälkeen hyvin säännöllistä, mutta partikkeleina käytettäessä poikkeuksia on kolme:
Aiheesta muualla
Kana (skriftsystem)
Ojanko
Ojanko on Vantaan kaupunginosa, joka sijaitsee Itä-Vantaalla Kehä III:n koillis- ja Porvoonväylän pohjoispuolella. Idässä se rajoittuu Krapuojaan, joka on samalla Helsingin raja. Naapurikaupunginosia Vantaalla ovat Länsisalmi etelässä, Vaarala lounaassa, Hakunila luoteessa ja Sotunki koillisessa.
Kaupunginosassa sijaitsee Vantaan kaupungin lunastama Håkansbölen kartano puistoalueineen. Kaupunginosa on suurelta osin Ojangon ulkoilualuetta, jossa kiertelee ulkoilureittejä, ratsastuspolkuja ja talvisin hiihtolatuja. Täällä toimii myös ratsastuskoulu Poni-Haka Ratsumestarintiellä ja Kehä III:n puolella on koirien koulutusalue. Sotungintien varrella toimii Vantaan luontokoulu entisessä Sottungsbyn kyläkoulussa ja siellä on myös omakotiasutusta.
Porvoonväylän kupeessa Långmossebergenillä sijaitsee Vantaan Energian jätevoimalaitos, jota luonnehdittiin valmistumisvuonna 2014 lajissaan Euroopan tehokkaimmaksi. Laitos tuottaa noin puolet Vantaan kaukolämpötarpeesta ja kolmanneksen sähköntarpeesta. Sähkö siirretään valtakunnanverkkoon.
Tosimiehiä
Tosimiehiä on viisiosainen suomalainen televisiosarja vuodelta 1980. Sarjan käsikirjoitti Matti Pajula ja ohjasi Pekka Parikka.
Insinööri Mauno Kataja pohtii elämänsä mielekkyyttä. Hän ei enää viihdy työssään elektroniikka-alan yrityksessä, vaikka kaikki on päällisin puolin erinomaisesti. Pohdittuaan asioita usealta kantilta hän päättää koettaa siipiään pienviljelijänä, vaikka se johtaa elintason laskuun. Maatilan Mauno ostaa työkaverinsa Aarren isältä. Aarren mielenkiinto suuntautuu uran rakentamiseen elektroniikkateollisuudessa.
Osa 1: Mikroprosessorien aika
Menestyvä nelikymppinen insinööri Mauno haluaa muuttaa maalle ja ryhtyä maatalousyrittäjäksi. Hän on eräänlaisessa kriisissä ja etsii minuuttaan. Hänellä on korkeakoulutettu 35-vuotias vaimo Merja sekä kaksi lasta, Jukka-Pekka ja Eeva-Riitta. Mauno työskentelee osastopäällikkönä vakavaraisessa elektroniikka-alan yrityksessä. Samassa yrityksessä työskentelee myös maalla syntynyt ja kasvanut Aarre, joka ei kuitenkaan ole kiinnostunut isänsä Joosepin tilan jatkamisesta. Aarrella on vaimo Kristiina ja yksi lapsi. Aarrelle tärkeintä on "silikonilastun" kehittäminen. Mauno taasen haluaa ostaa Joosepin maatilan.
Osa 2: Takaisin ekosysteemiin
Merja ei ymmärrä, miksi Mauno on tyytymätön elämäänsä. Pariskunnallahan on kaikkea: 130 neliömetrin asunto ja runsaasti aineellista hyvää. Mauno alkaa pehmittää Merjaa, jotta tämä hyväksyisi maallemuuttoaikeet. Merja pitää Maunoa herraspoikana, joka silkkaa turhamaisuuttaan haluaa kokea niukkuutta maaseudulla. Maunon työpaikalla tehdään paraikaa organisatorisia muutoksia. Mauno on firman avainhenkilöitä, eikä johtoporras suhtaudu suopeasti hänen lähtöaikeisiinsa. Mauno pysyy kuitenkin päätöksessään ja Merjakin alkaa lämmetä hänen suunnitelmalleen.
Osa 3: Uuden elämän alkumaisema
Aarresta tulee firman uusi osastopäällikkö. Mauno puolestaan on ostanut Joosepin tilan ja harjoittelee maatalouteen liittyviä töitä. Maunon läksiäisiä vietetään miesten saunaillassa. Samaan aikaan Merja juhlii hillitysti Kristiinan kanssa ravintolassa. Katajat sopeutuvat hyvin maalaisyhteisöön, jonka ihmisiä he tuntevat jo ennestään. Maunolla on tosin vaikeuksia maalaistöiden omaksumisessa. On epävarmaa, saavatko Katajat tilansa kannattavaksi. Merja saa työtarjouksen kansalaisopistosta; häntä tullaan pyytämään näytelmäseuran vetäjäksi.
Osa 4: Elämisen laatu
Mauno on pikkuhiljaa oppinut maatalouteen liittyvät työtehtävät. Ilmari Kurjesta on tullut hänen hyvä ystävänsä ja neuvonantajansa. Vanhempiensa luona naimattomana elävä Ilmari saa eräästä Laurasta potentiaalisen vaimoehdokkaan. Merja alkaa ohjata näytelmäryhmää emännän toimensa ohessa. Aarre on ottanut paikkansa firman osastopäällikkönä. Katajien maatila ajautuu talousvaikeuksiin, eikä Maunolle myönnetä lisää lainaa. Pienviljelijänä hänen maksukykynsä ei ole samaa luokkaa kuin insinöörinä. Maunon mitta alkaa täyttyä.
Osa 5: Hevonen vai mikroprosessori
Mauno saa pelastettua elinkeinonsa pienviljelijänä ja Merjalle tarjotaan uusia kiinnostavia tehtäviä kansalaisopistossa. Ilmarin ja Lauran suhde on kariutua Ilmarin mustasukkaisuuteen, mutta ennen pitkää he päätyvät kahden kesken heinälatoon. Maunon entistä työpaikkaa kohtaa suru-uutinen, kun firman toimitusjohtaja Lars Usvala kuolee äkillisesti. Usvalan kuolema johtaa firman jälleen suuriin organisaatiomuutoksiin. Joosepin syntymäpäiviä vietetään kesäjuhlissa koko kylän voimin, Ilmari ajaa itsensä käsikähmään Lauraa aikoinaan havitelleen kilpakosijansa kanssa. Sandberg tulee tarjoamaan Maunolle tehtaanjohtajan paikkaa, mihin Maunon on äkkiseltään vaikea antaa vastaustaan: hän lähtee syöttämään hevosta. Loppukuvassa Mauno katselee tiluksiaan tyytyväisen oloisena.
Tuotanto
MTV Oy on julkaissut sarjan DVD:nä, viisiosaisen sarjan yhteiskesto on 234 minuuttia.
Kata (täsmennyssivu)
Kata voi viitata seuraaviin:
Roger Daltrey
Roger Harry Daltrey (s. 1. maaliskuuta 1944, Lontoo) on englantilainen rockmuusikko, joka tunnetaan varsinkin The Who -yhtyeen laulajana. Daltrey on tehnyt myös sooloalbumeita vuodesta 1973 alkaen sekä näytellyt elokuvissa ja teatterissa.
Elämä ja ura
Roger Harry Daltrey syntyi työväenluokkaiseen perheeseen Lontoossa. Hän pärjäsi koulussa hyvin, mutta hänet kuitenkin erotettiin kapinallisuutensa seurauksena. Daltrey ryhtyi rock-muusikoksi Elvis Presleyn innoittamana. Hänen ensimmäinen yhtyeensä oli The Detours, jossa hän soitti kitaraa. Yhtye oli The Whon edeltäjä ja siinä soittivat lopulta kaikki muutkin Whon jäsenet. Kun yhtyeen laulusolisti lähti, Daltrey siirtyi sen laulajaksi ja Pete Townshend kitaristiksi. Myöhemmin yhtye vaihtoi nimensä The Whoksi. Daltreylla oli tapana ratkoa yhtyeen sisäisiä riitoja usein nyrkeillään, minkä vuoksi hänet erotettiin yhtyeestä väliaikaisesti vuonna 1965 ja otettiin takaisin parannettuaan tapansa.
The Whon suosiossa Daltreyn energinen laulutapa ja karismaattinen esiintymistyyli olivat tärkeässä osassa. Daltrey kehittyi myös laulajana yhtyeen uran aikana alkuaikojen huutajasta hienovaraiseksi tulkitsijaksi. The Whon lauluntekijä Pete Townshend on sanonut, että ilman Daltreyta ei myöskään The Whota olisi, sillä Daltreyn tulkinta on ainutlaatuista.
Daltrey on tehnyt vuodesta 1973 lähtien myös sooloalbumeja, vaikka onkin jatkanut myös The Whon kanssa esiintymistä ja levyttämistä. Hän on myös levyttänyt irlantilaista musiikkia The Chieftains -yhtyeen kanssa, mistä hän sai Grammyn 1991.
Viimeisimmän soololevynsä As Long As I Have You Daltrey julkaisi kesäkuussa 2018. Hänen Who-bänditoverinsa Pete Townshend vierailee kitaristina seitsemällä levyn 11:stä kappaleesta.
Daltrey on silloin tällöin soittanut kitaraa The Whon konserteissa. Muun muassa vuoden 2002 Yhdysvaltain kiertueella hän käytti suomalaisen Kari Niemisen valmistamaa Buxom-kitaraa.
Daltrey on myös elokuva- ja televisionäyttelijä. Hän on esittänyt pääosaa The Whon rockoopperan Tommyn filmatisoinnissa, Franz Lisztin elämään perustuvassa komediassa Lisztomania ja kiitetyssä rikosdraamassa McVicar. Hän on myös esiintynyt Kerjäläisoopperan ja Kolmen pennin oopperan elokuvasovituksissa, sivurooleissa monissa muissa elokuvissa sekä useissa televisiosarjoissa.
Daltrey on ollut kahdesti naimisissa, malli Jackie Rickmanin kanssa 1964–1968 sekä malli Heather Taylorin kanssa vuodesta 1971 lähtien. Hänellä on viisi lasta sekä lastenlapsia. Lisäksi Daltrey on kertonut hänellä olevan kolme 60-luvulla irtosuhteista syntynyttä lasta, joista hän sai tietää vasta vuosikymmeniä myöhemmin.
Daltreyn omaelämäkerta My Generation – Rocklegendan omaelämäkerta julkaistiin vuonna 2018. Teoksen englanninkielinen nimi Thanks a Lot, Mr. Kibblewhite: My Story viittaa yläasteen rehtoriin, joka erotti Daltreyn koulusta tämän ollessa 15-vuotias.
Île du Corossol
Île du Corossol on saari ja suojelualue Saint Lawrencen lahdella Sept-Îles’n kaupungin edustalla Québecin provinssissa Kanadassa. Saaren maapinta-ala on 93,6 hehtaaria ja sitä ympäröivien suojeltujen vesien pinta-ala on 272,4 hehtaaria.
Saarella on myös pieni majakka. Ensimmäinen majakka rakennettiin vuonna 1874, ja se oli rakenteeltaan valkoinen kahdeksankulmainen torni, jonka huipulla oli lyhtykoju. Majakka korvattiin teräsristikkotornilla vuonna 1956.
Linnusto ja luonto
Saari on rauhoitettu muuttolintujen pesimä- ja levähdysalueeksi. Siellä tavataan haahkoja, pikkukajavia, myrskykeijuja sekä ruokkeja.
Saarella kasvaa pääasiassa ikivihreitä havupuita, muun muassa valkokuusta ja palsamipihtaa.
Yhdystie 8240
Yhdystie 8240 on Limingan Tupoksen taajamasta Tyrnävän kirkonkylän kautta Muhoksen Kylmälänkylään johtava yhdystie. Tie alkaa seututieltä 847, ja päättyy yhdystielle 8250, ja sen pituus on 57 kilometriä.
Tupoksesta Tyrnävän kunnanrajalle tien nimi on Tyrnäväntie. Kunnanrajalta Tyrnävän kirkonkylälle seututien 827 liikenneympyrään tien nimi on Tupostie. Kirkonkylällä tien nimi on noin kahden kilometrin ajan Kirkkotie, ja siitä eteenpäin Kylmäläntie. Muhoksen kunnanrajalla tien nimi vaihtuu Kalettomantieksi.
Liikenneviraston tierekisteritietojen mukaan vuonna 2012 Tupoksen ja Tyrnävän kirkonkylän välisellä tieosuudella ajoi keskimäärin noin 2 600 ajoneuvoa vuorokaudessa. Vuonna 2020 rakennettiin katuvalot Tupoksen ABC-liikenneaseman risteyksestä eteenpäin Tyrnävän kirkonkylälle saakka olevalle tieosuudelle, jonka investointi maksoi 300 000 euroa.
Aiheesta muualla
left|thumb|Muhoksen kunnanraja yhdystiellä 8240, Tyrnävän kirkonkylän ja Kylmälänkylän välisellä tieosuudella.
Haapanorsu
Haapanorsu (Gastropacha populifolia) on öisin lentävä ruskeankeltainen perhonen. Vuoteen 1996 laji tunnettiin nimellä vaalea lehtikehrääjä.
Koko ja ulkonäkö
Kookas perhonen, jonka siipien kärkiväli on koiraalla 48–58 mm ja naaraalla 72–83 mm. Naaras on myös selvästi koirasta rotevampi. Siivet ovat naaraalla vaalean kellanruskeat, koiraalla siivissä on usein violetinsävyistä kehnää. Osa koiraista on kuitenkin hyvin vaaleita ja miltei kuviottomia. Etusiiven poikki kulkee viisi tummaa poikkiviirua, jotka muodostuvat kuunsirpin muotoisista täplistä. Juovat ovat katkonaisia ja jatkuvat takasiipiin, mutta erottuvat siellä vain heikosti siiven etureunassa. Molempien siipiparien ulkoreuna on kevyesti aaltoileva. Paikallaan kyhjöttävä haapanorsu näyttää kuivuneelta lehdeltä. Perhosen ruumiissa on selkäpuolella selvä, tumma keskijuova.
Haapanorsun toukka on kellertävän ruskea ja karvainen, täysikasvuisena 80–100 mm pitkä.
Levinneisyys ja lentoaika
Lajia tavataan Iberian niemimaalta Keski-Euroopan poikki Baltiaan ja Venäjän poikki Pohjois-Kiinaan ja Japaniin asti. Suomessa haapanorsu on hyvin harvinainen laji. Se tavattiin ensimmäisen kerran Vehkalahdelta 1954 ja vuonna 1992 löydettiin Joutsenosta toukka. Sittemmin lajin yksilöitä on harhaillut Etelä-Suomeen lähes joka vuosi ja yksilöitä on tavattu erityisesti lounaissaaristossa. Nykyisin lajilla saattaa olla vakiintunut kanta aivan maan kaakkoisimmassa nurkassa. Se näyttää myös vakiintuneen Turun ja Helsingin väliselle rannikkokaistaleelle. Aikuiset perhoset lentävät kesäkuun lopulta elokuun alkuun.
Elinympäristö ja elintavat
Kosteiden lehti- ja sekametsien laji, joka viihtyy Keski-Euroopassa myös avoimissa kulttuuriympäristöissä. Perhoset lentävät pimeän laskeutumisesta lämpiminä öinä aina aamuyöhön saakka. Koiraat lentävät joskus valojen luokse, naaraat vain harvoin. Perhonen viettää aikansa ilmeisesti enimmäkseen puiden latvustoissa eikä lajin elintapoja tunneta kovin hyvin.
Parittelutapahtumaa luonnossa ei tunneta, mutta kasvatuksessa se on kestänyt jopa 20 tuntia. Parittelun jälkeen naaras munii noin 300 munaa pieninä ryhminä oksille ja lehdille. Toukat elävät korkealla latvustoissa ja niitä tavataan luonnossa vain harvoin. Toukka talvehtii noin 25 mm:n pituisena ja jatkaa kasvuaan keväällä. Ainakin talvehtinut toukka on yöaktiivinen. Toukat ovat täysikasvuisia touko-kesäkuun vaihteessa ja tekevät harmaanruskean kotelokopan yhteenkudottujen lehtien väliin latvustoon.
Ravintokasvi
Toukka syö poppelilajien, haavan tai pajujen lehtiä.
The Assembly
right|thumb|"Never Never -singlen kansi (1983)
The Assembly oli vuonna 1983 perustettu brittiläinen synthpop-yhtye johon kuuluivat:
The Assembly julkaisi vain yhden singlen, "Never Never", jonka kääntöpuolella oli instrumentaalikappale "Stop / Start".
Hillaelina Hämäläinen
Hillaelina Hämäläinen (s. 9. kesäkuuta 1988) on suomalainen lentopalloilija, joka pelaa LP Viesti Salossa Mestaruusliigassa.
Ura
Hämäläinen aloitti uransa Tornion Lentiksessä kaudella 2002–2003 1-sarjassa, jossa hän jatkoi aina kauteen 2004 asti. Tämän jälkeen hän esiintyi uransa ensimmäisen kerran SM-liigassa Pihtiputaan Plokin väreissä kausilla 2004–2007, jonka jälkeen hän siirtyi LP Viesti Salo paitaan kuudeksi kaudeksi voittaen viisi mestaruutta ja yhden pronssin sekä viisi Suomen Cupia. Kaudet 2013-15 Hämäläinen pelasi LP-Vampulan riveissä ollen nostamassa seuraa Mestaruusliigaan. 2015-16 Hämäläinen pelasi Oriveden Ponnistuksessa saavuttaen pronssia. Kaudelle 2016-17 Hämäläinen palasi taas LP Viesti Salo paitaan voittaen sekä mestaruuden että Suomen Cupin.
Hämäläinen nousi helmikuussa 2019 kaikkien aikojen naisten Mestaruusliigan ottelutilastossa kolmanneksi pelattuaan 419:nnen ottelunsa.
Hämäläinen on valittu naisten Mestaruusliigan kauden tähdistöön yhdeksän kertaa eli useammin kuin kukaan muu. Mestaruusliigan kuukauden tähdistöön hänet on valittu 25 kertaa (tilanne 17.3.2019), mikä sekin on ennätys.
Saavutukset
Henkilökohtaiset:
Joukkueessa:
Bruno Laplante
Bruno Laplante (s. 1. elokuuta 1938 Beauharnois) on kanadalainen oopperalaulaja, äänialaltaan baritoni. Hän opiskeli vuosina 1958–1964 Dina Maria Naricin, Raoul Jobinin, Roy Royalin ja Dick Marzollon johdolla Québecin musiikkikonservatoriossa. Hän voitti oppilaitoksen ensipalkinnon vuonna 1964. Hän pääsi myös opiskelemaan Saksaan ja Ranskaan. Ensimmäisen resitaalinsa Pariisissa hän piti vuonna 1966, ja oopperadebyyttinsä hän piti Domenico Cimarosan oopperan Il matrimonio segreto tulkinnassa Saksassa vuonna 1968. Hänen muuhun ohjelmistoonsa lukeutuivat Taikahuilu, Sevillan parturi, Helmenkalastajat, Carmen ja Werther.
Vuonna 1994 Laplantesta tuli tuotantoyhtiö Le Nouveau Théâtre Musicalin taiteellinen johtaja. Yhtiö vastasi toukokuussa 2004 Charles Gounod'n kantaatin Fernand kantaesityksestä ja julkaisusta. Vuonna 2003 Laplantelle myönnettiin Québecin kansalliskokouksen mitali.
Tuohikirje 292
pienoiskuva|Novgorodin tuohikirje nro 292 Tuohikirje numero 292 on vanhin tunnettu itämerensuomalaisella kielellä kirjoitettu teksti, eräs Novgorodin tuohikirjeistä. Teksti on kirjoitettu 1200-luvun puolivälissä. Sen löysivät neuvostoliittolaiset tutkijat vuonna 1957 Artemi Artsihovskin johdolla Novgorodin länsipuolelta Nerevskin arkeologisesta kaivauksesta. Tuohikirjeen sanoma on tulkinnanvarainen sekä merkkien osittaisen epäselvyyden että itse kieliasun vuoksi. Esimerkiksi sanojen välejä ei ole merkitty. Tutkijat ovat yksimielisiä tekstin tulkinnasta siltä osin, että teksti alkaa sanoilla "jumalan nuoli" tai "jumala nuoli". Sanojen "nuoli" ja "jumala" on tulkittu toistuvan tekstissä. Tämän perusteella tekstiä pidetään ukkoseen liittyvänä loitsuna. "Jumalan nuoli" ei tiettävästi esiinny sana sanalta myöhemmässä kansanperinteessä, mutta salamaa ja ukonvaajaa on joka tapauksessa pidetty ukkosen jumalan ampumina nuolina. Muilta osin tekstiä ovat eri tutkijat tulkinneet eri tavoin. On esitetty myös, että teksti saattaisi olla kalevalamittainen runo, jonka jokainen säe on kirjoitettu omalle rivilleen.
Useimmat tutkijat ovat pitäneet kirjoitusta aunuksenkarjalaisena, mutta itämerensuomen eri haarojen ollessa vasta muodostumassa, kielimuotoa on hankala lokeroida. Kirjoituksen ikä on määritetty stratigrafisesti ja dendrokronologisesti sen löytökerrostuman perusteella vuosien 1240 ja 1260 välille. Tuohikirjettä säilytetään Novgorodin yhdistyneessä valtionmuseossa.
Teksti
pienoiskuva|Tuohikirje 292:n jäljennös Teksti on kirjoitettu kyrillisillä kirjaimilla. Osa kolmannen rivin kirjaimista on tulkinnanvaraisia epäselvän kirjoitusasun vuoksi.
Suoraan translitteroituna latinalaisiin aakkosiin:
Juri Jelisejev
Teksti Juri Jelisejevin kääntämänä latinalaiseen kirjaimistoon sanaväleineen vuonna 1959 ja tulkittuna nykysuomeen.
Martti Haavio
Martti Haavio on arvellut, että tuohikirjeen teksti olisi loitsu, joka on kirjoitettu valan vahvistukseksi. Tämän tulkinnan mukaan tekstissä ensin vakuutetaan jumalan nuolen eli pelätyn salaman kautta. Salaman on monissa kulttuureissa uskottu olevan jumalallisen oikeuden jakaja, jonka on uskottu iskevän valapattoihin ja muihin petollisiin. Sitten vakuutetaan, että jos sen kirjoittaja ei pidä sanaansa, niin jumala hänet tuomitkoon.
Jevgeni Helimski
Professori Jevgeni (Eugene) Helimski kritisoi vuonna 1986 julkaistussa teoksessaan Martti Haavion tulkintaa, ja antoi kolmannen tieteellisen tulkinnan tekstistä. Jelisejevin tapaan hän uskoi sen olevan loitsu.
Ian Peel
Ian Peel (s. 18. tammikuuta 1958 Skipton) on brittiläinen haulikkoampuja.
Ian Peel saavutti olympialaisissa hopeaa trapissa Sydneyssä 2000 tuloksella 142 (118+24).
Plymouthin synagoga
Plymouthin synagoga on Englannissa Plymouthin kaupungissa sijaitseva synagoga, joka on perustettu vuonna 1762. Se kuuluu Grade II* -rakennussuojeluluokkaan ja on Englannin vanhin aškenasisynagoga.
Willelmus Concheslainen
Elämä
Willelmus syntyi Conchesissa, Normandiassa. Hän opetti noin vuosina 1120–1154. Vuonna 1122 hänestä tuli Henrik II:n yksityisopettaja. On mahdollista, tosin epävarmaa, että hän toimi opettajana Chartresissa ennen tätä. Hän oli ainakin Bernardus Chartreslaisen oppilaana. Johannes Salisburylainen, myöhempi Chartresin piispa joka oli Willelmuksen oppilaana, sanoi Willelmuksen olleen kyvykkäin grammaatikko Bernarduksen jälkeen.
Hänen ystävänsä varoitti häntä vaaroista, jotka liittyivät hänen harjoittamaansa filosofiaan, joka sovelsi platonilaista realismia teologiaan. Tämän seurauksena hän alkoi opiskella arabifilosofien filosofiaa ja luonnontieteitä. Willelmuksen kuolinaikaa ja kuolinpaikkaa ei tiedetä.
Filosofia
Willelmus kiinnitti paljon huomiota kosmologiaan ja psykologiaan. Bernarduksen oppilaana hän suuntautui humanismiin, platonismiin ja chartreslaisten harjoittamaan luonnontieteeseen. Hän on yksi keskiajan ensimmäisiä kristittyjä filosofeja, joka alkoi hyödyntää arabien fysikaalista ja fysiologista tietämystä. Hänellä oli pääsy näiden kirjoituksiin Constantinus Africanuksen tekemien käännösten kautta.
Willelmus St. Thierrylainen, joka oli rohkaissut Bernardus Clairvauxlaista syyttämään Pierre Abélardia, hyökkäsi Concheslaisen teosta Philosophia vastaan. Kirjeessään Bernardille hän sanoi sen esittävän modalistisen näkemyksen Pyhästä Kolminaisuudesta. Seurauksena Willelmus uudelleenmuotoili joitakin kiistanalaisia kohtia teoksessaan Dragmaticon.
Teokset
Willelmuksen nimiin laitetuiden teosten kirjoittajista on keskusteltu paljon. Vaikuttaa kuitenkin todennäköiseltä, että hän kirjoitti glossan Platonin dialogiin Timaios sekä kommentaarit Boethiuksen teokseen Filosofian lohdutus, Priscianuksen teokseen Institutiones Grammaticae ja Macrobiuksen teokseen In Somnium Scipionis.
Willelmus on todennäköisesti dialogin Dragmaticon sekä tutkielman Magna de naturis philosophia kirjoittaja. Etiikkaa käsittelevä Moralium Dogma Philosophorum luettiin aiemmin hänen teoksiinsa, mutta nykyisin oppineet katsovan sen olevan jonkun toisen kirjoittama.
Philosophia on jaettu neljään kirjaan, jotka käsittelevät tähtitiedettä, maantiedettä, meteorologiaa ja lääketiedettä. Mateorologiaa käsittelevä osuus sisältää kuvauksen siitä, kuinka ilman tiheys alenee ja ilma kylmenee korkeuden noustessa. Willelmus pyrki myös selittämään ilman kiertoliikkeen yhteydellä merien kiertoliikkeeseen. Lääketiedeosuus käsittelee muun muassa sikiämistä ja lapsen syntymää. Willelmuksen Philosophia vaikutti Jean de Meungin runoon Roman de la Rose.
Formula 3000 Brasilian Grand Prix 2002
Formula 3000 Brasilian Grand Prix 2002 oli Formula 3000 -kauden 2002 ensimmäinen osakilpailu, joka ajettiin 30. maaliskuuta Interlagosin moottoriradalla Brasiliassa. Kilpailu ajettiin Formula 1:sten Brasilian GP:n ohessa.
Choe Gyu-ha
Choe Gyu-ha (16. heinäkuuta 1919 – 22. lokakuuta 2006) oli Korean tasavallan presidentti 1979–1980 Park Chung-heen murhan jälkeen.
Hän oli kotoisin Wonjusta Gangwonin maakunnasta ja opiskeli nykyisessä Tsukuban yliopistossa Japanissa ja työskenteli opettajana.
Hän oli maan ulkoministeri 1967–1971 ja vieraili pohjoisessa 1970-luvun alussa neuvottelemassa. Hän oli presidentin turvallisuusneuvonantaja 1971–1975 ja pääministeri 1976–1979. Park Chung-heen murhan jälkeen pääministeri Choe nimettiin virkaa tekeväksi presidentiksi. Hänet valittiin uudeksi presidentiksi joulukuussa.
Joulukuussa 1979 kenraalimajuri Chun Doo-hwan liittolaisineen poisti Choen hallituksen vallasta. Vuoden 1980 alussa Chun liittolaisineen hallitsi asevoimia. Painostuksen vuoksi Choe nimitti Chunin keskustiedustelupalvelu KCIA:n johtoon. Toukokuussa Chun julisti maan hätätilaan ja ohitti siviilihallituksen opiskelijalevottomuuksien vuoksi. Gwangjussa Chunin joukot ampuivat 200 mielenosoittajaa 18.–27. toukokuuta 1980.
Choe erosi pian tapahtuneen jälkeen ja Chunista tuli presidentti 1. syyskuuta 1980. Choe pysyi tämän jälkeen poissa julkisuudesta.
Néstoras
Néstoras (virallisesti Δημοτική Ενότητα Νέστορος, Dimotikí Enótita Néstoros) on yksi Pýlos-Néstoraksen kunnan kunnallisyksiköistä ja entinen itsenäinen Kreikan kunta. Se sijaitsee Messenian alueyksikössä Peloponnesoksen alueella. Kunnallisyksikön väkiluku on 5 042 (vuonna 2011).
Néstoras käsittää Pýlos-Néstoraksen kunnan pohjoisosan. Kunnallisyksikön suurin asutus on Chóran kaupunki. Alue on saanut nimensä niin kutsutusta Nestorin palatsista eli mykeneläisaikaisen Pyloksen palatsikeskuksesta ja kaupungista, jonka arkeologinen kohde sijaitsee Chóran lähellä.
Néstoras oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Pýlos-Néstoraksen kunnaksi yhdessä Chiliochórian, Korónin, Methónin, Papafléssaksen ja Pýloksen kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat
Néstoraksen kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
Maria-Liisa Nevala
thumb|Maria-Liisa Nevala [[Helsingin kirjamessut|Helsingin kirjamessuilla 2013.]] Maria-Liisa Nevala (ent. Kunnas, oik. Saukkonen, s. 24. huhtikuuta 1943 Kauhava ) on suomalainen kirjallisuudentutkija. Hän oli Suomen Kansallisteatterin pääjohtaja 1992–2010.
Nevala valitsi vuoden 1995 Finlandia-palkinnon voittajan. Hän toimi Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran esimiehenä 2002–2007 ja on ollut Teatterikorkeakoulun hallituksen puheenjohtaja. .
Nevalalle myönnettiin vuonna 2009 Ida Aalberg -mitali. 2011 Suomen Teatterijärjestöjen Keskusliiton kultainen kunniamerkki.
Hannes Hynönen
Johannes ”Hannes” Hynönen (10. tammikuuta 1913 Joroinen – 30. marraskuuta 2015 Mikkeli ) oli suomalainen maanviljelijä ja toisen maailmansodan veteraani. Hynönen sai laajaa huomiota tiedotusvälineissä osallistuttuaan joulukuussa 2014 Suomen tasavallan presidentin itsenäisyyspäivän vastaanotolle 101-vuotiaana. Vuonna 2017 ilmestyi kirja "Aika Velikulta – Hannes Hynösen pitkä taival 1913–2015".
Elämäkerta
Hynönen syntyi Joroisissa kymmenlapsiseen torppariperheeseen, mutta lapsista kolme kuoli jo hyvin nuorina. Hän kävi kansakoulun muttei aloittanut jatko-opintoja rahanpuutteen takia. Kansakoulun jälkeen Hynönen alkoi pitää yhteiskunnallista opintokerhoa kylän lapsille ja nuorille, minkä lisäksi hän harrasti teatteria. Hynönen työskenteli maanviljelijänä Mikkelin Vatilassa, mistä hän osti maatilan 23-vuotiaana.
Hynönen palveli talvisodan aikana Erillisosasto Omenan Mikkelin seudulta kootun tykistöpatterin hevosmiehenä Laatokan Karjalassa. Jatkosodassa hän toimi JR 1:n raskaan kranaatinheittimen johtajana eikä joutunut etulinjaan kertaakaan. Jälkimmäinen tehtävä aiheutti hänelle pysyvän kuulovamman.
Hynönen avioitui sotien jälkeen joulukuussa 1945 ja oli 65 vuotta naimisissa Toini-puolisonsa kanssa, kunnes jäi leskeksi 2010. Pariskunta sai kaikkiaan seitsemän lasta. Yksi pojista kuoli 1980-luvun alussa tapaturmaisesti. 1950- ja 1960-luvuilla Hynönen voitti yhdessä vaimonsa kanssa 70 palkintoa, kun hän kiersi ravikilpailuja ohjastajana. Hynönen siirtyi eläkkeelle maanviljelijän ammatista vuonna 1973. Korkeasta iästään huolimatta hän pystyi asumaan omassa kodissaan aina viimeisiin viikkoihin saakka.
Hynönen joutui sairaalaan marraskuun 2015 alussa kaaduttuaan kotonaan. Hän kuoli sairaalassa aamulla 30. marraskuuta 2015. Poikansa mukaan Hynönen oli pitänyt positiivisen elämänasenteensa loppuun saakka.
Tiedotusvälineiden kiinnostus
Itsenäisyyspäivän vastaanotolla viestimet kiinnostuivat Hynösestä ja hän nousi kansansuosikiksi. Vuonna 2014 hän sai 1 079 joulukorttia. Presidentti Sauli Niinistö mainitsi Hynösen uudenvuodenpuheessaan 2015. Huhtikuussa 2015 Hynönen laski kansallisen veteraanipäivän seppeleen Mikkelissä.
Liktori
Liktori oli Rooman valtakunnassa korkean virkamiehen palveluksessa oleva henkilö, jonka pääasiallisena tehtävänä oli suojella päämiestään sekä toimeenpanna näiden antamia määräyksiä. Liktorit olivat usein vapautettuja orjia, jotka oli myös vapautettu asepalveluksesta. Roomassa liktorit käyttivät toogaa, kaupungin ulkopuolella punaista viittaa. Hautajaisissa liktoreilla oli musta asu. Liktorit kantoivat punaisilla nauhoilla kiedottua vitsakimppua, johon oli Rooman kaupungin ulkopuolella kiinnitetty lisäksi imperiumin eli käskyvallan merkiksi kirves.
Liktoreita oli jo Rooman kuningasvallan aikana, ja virka on mahdollisesti omaksuttu etruskeilta. Keisareilla oli alun perin 12 liktoria, Domitianuksesta lähtien 24. Diktaattoreilla oli myös 24 liktoria, konsuleilla 12, preettoreilla 6, legaateilla 5 ja papeilla yksi.
Luciano Gatto
Luciano Gatto (s. 31. toukokuuta 1934 Venetsia, Italia) on Disneyn eläinmaailman piirtäjä. Hänen piirtämiä sarjakuvia on ilmestynyt taskukirjoissa. Hänen sarjoissaan esiintyy yleensä Roope Ankka.
Alkuvaiheet
1950-luvun lopulla koko ikänsä piirtänyt Luciano Gatto piirsi lapsille suunnattua sarjakuvaa ollessaan vähän yli 20-vuotias. Disneylle Gatto palkattiin samoihin aikoihin. Aluksi, vuosina 1956-1958 Gatto työskenteli Romano Scarpan tussaajana, mutta jo 1960-luvun alussa hän alkoi saada vastuuta piirtämisestään.
Ura tällä hetkellä
Luciano Gatto kuuluu tunnetuimpiin italialaisiin sarjakuvataiteilijoihin. Hän piirtää vielä satunnaisesti, vaikka hän jäi eläkkeelle 2003 ollessaan 69-vuotias.
Richard Lynch
Richard Lynch (12. helmikuuta 1940 Brooklyn, New York – 19. kesäkuuta 2012 Yucca Valley, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Lynchin tyypillinen roolihahmo oli konna tai lurjus, eli varsinaisten sankareiden paheellinen vastavoima. Hän näytteli muun muassa elokuvissa Bad Dreams ja The Sword and the Sorcerer.
Hot Snakes
Hot Snakes on yhdysvaltalainen post-hardcore-yhtye, joka perustettiin San Diegossa vuonna 2011. Yhtyeen johtohahmoina toimivat Rick Froberg ja John Reis. Yhtye hajosi vuonna 2005, mutta teki comebackin vuonna 2011. Yhtyeen soundia on kuvailtu muun muassa "hardcore garage punk" nimellä.
Richard Lynch
Ura
Pitkän toipumisjakson jälkeen Lynch suuntautui näyttelijäksi: hän opiskeli alaa The Actors Studiossa ja HB Studiossa. Vuonna 1970 hän näytteli off-Broadway-tuotannossa One Night Stands of a Noisy Passenger yhdessä Robert De Niron, Sally Kirklandin ja Diane Laddin kanssa. Myöhemmin 1970-luvulla Lynch näytteli kolmessa off-Broadway-tuotannossa, joiden elinkaari jäi lyhyeksi. Vuonna 1977 hän näytteli Al Pacinon kanssa Broadway-tuotannossa The Basic Training of Pavlo Hummel.
Elokuvauransa Lynch aloitti 1973 tie-elokuvassa Variksenpelätin. Sen jälkeen hän teki vuosittain vähintään yhden roolin aina kuolemaansa saakka. Hän näytteli muun muassa elokuvissa The Seven-Ups (1973), Bad Dreams (1988), The Sword and the Sorcerer (1982) ja Kasvottomat vakoojat (1988).
Lynch näytteli useissa televisiosarjoissa, kuten tieteissarjassa Taisteluplaneetta Galactica  ja sen jatko-osassa Taisteluplaneetta Galactica (1980), jossa hänellä on Xaviarin rooli. Lynchillä oli rooleja myös sarjoissa Charlien enkelit (1979), Starsky ja Hutch (1979), Airwolf (1985), Murhasta tuli totta (1992, 1994), Highlander (1995) ja Siskoni on noita (2003).
Lynch oli myös muusikko. Hän soitti saksofonia, kitaraa, pianoa ja huilua.
Roy Royal
Roy Royal (6. maaliskuuta 1895 Edmonton – 5. maaliskuuta 1968 Montreal) oli kanadalainen baritoni. Hän opiskeli laulamista aluksi Edmontonissa Eva Gagné-Saint-Germainin johdolla. Vuosina 1919–1921 hän sai opetusta Pariisin konservatoriossa ja tämän jälkeen vuoteen 1924 saakka Wienissä, Milanossa sekä Roomassa. Vuonna 1924 hän pääsi Pariisin Schola Cantorumiin.
Curtiss F9C Sparrowhawk
Historia
thumb|F9C USS Akronin hangaarissa vuonna 1932. Curtiss F9C suunniteltiin alun perin Yhdysvaltain laivaston 10. huhtikuuta 1930 julkistamaa pienen laivastohävittäjän suunnittelukilpailua varten, muut osallistujat olivat General Aviation (aiemmin Fokker) XFA-1 ja Berliner-Joyce XFJ-1 koneillaan.
XF9C-1 (laivaston sarjanumero A8731) tilattiin Curtissilta 30. kesäkuuta 1930. Se teki ensilentonsa maaliskuussa 1931. Koneessa oli metallinen itsekantava runko ja pyrstö, sekä kankaalla verhoillut metallirunkoiset siivet, laskutelineissä ei ollut muotosuojia. Moottorina oli 420 hevosvoimainen Wright R-975C (J-6-9) Whirlwind -tähtimoottori. thumb|USS Macon-ilmalaiva
Roy Royal
Vuonna 1926 Royal aloitti opetustyöt Pariisissa. Samanaikaisesti hän esiintyi laajalti Ranskassa, Belgiassa, Englannissa ja välillä Kanadassa. Hän joutui internoiduksi toisessa maailmansodassa, jonka jälkeen hän jatkoi uraansa pedagogina ja kirjoitti musiikkiarvosteluja lehtiin. Vuonna 1951 hän asettui Montrealiin. Hänen oppilaidensa joukossa olivat Colette Boky, Claude Corbeil, Bruno Laplante ja Sylvia Saurette. Kanadan-vuosinaan hän muun muassa toimi CBC:n ranskalaisen puolen musiikkipäällikkönä (1959–1964).
Curtiss F9C Sparrowhawk
Historia
XF9C-2 oli Curtissin yksityisesti rakentama toinen prototyyppi, sen moottorina oli 438 hevosvoimainen R-975E-3-moottori, sen ylätaso oli kiinnitetty kymmenen senttiä korkeammalle kuin ensimmäisessä prototyypissä ja laskutelineissä oli muotosuojat.
Laivaston pienten laivastohävittäjien suunnitelmaa ei toteutettu ja Sparrowhawkit olisi poistettu käytöstä, ellei niille olisi löytynyt uutta tehtävää.
Yhdysvaltain laivasto tilasi 6. lokakuuta 1928 kaksi jäykkärunkoista ilmalaivaa, USS Akronin ja Maconin, ja jo suunnitteluvaiheessa ne oli tarkoitus varustaa lentokoneitten kuljetusmahdollisuudella. Suunnitteluvaiheessa ei kuitenkaan ollut vielä olemassa tehtävään sopivia hävittäjiä. Sparrowhawk todettiin ihanteelliseksi ilmalaivakäyttöön pienen kokonsa vuoksi.
Kumpikin ilmalaiva pystyi kuljettamaan neljä hävittäjää runkonsa sisällä ja yhtä rungon ulkopuolella.
Ilmalaiva USS Akron (ZRS-4), 1931–1933
USS Akron oli ensimmäinen Yhdysvaltain laivaston kahdesta jäykkärunkoisesta ilmalaivasta. Se rakennettiin Akronissa, Ohiossa ja otettiin palveluskäyttöön lokakuun lopulla 1931. Sitä käytettiin jäykkärunkoisten ilmalaivojen teknisen ja operationaalisen laivastokäytön tutkimiseen.
Akron joutui 4. huhtikuuta 1933 ankaraan myrskyyn New Jerseyn rannikolla ja pian keskiyön jälkeen se syöksyi pyrstö edellä mereen. Vain kolme aluksen 76:sta miehistön jäsenestä selvisi onnettomuudesta hengissä.
Ilmalaiva USS Macon (ZRS-5), 1933–1935
USS Macon, Akronin sisaralus rakennettiin myös Akronissa. Se teki ensilentonsa huhtikuussa 1933, vain muutama viikko sisaraluksensa tuhoutumisen jälkeen. Lentotestien jälkeen se otettiin palveluskäyttöön kesäkuussa 1933.
Ollessaan 12. helmikuuta 1935 palaamassa meriharjoituksista tukikohtaansa Moffett Fieldiin, Kaliforniaan, USS Macon joutui Point Surin edustalla myrskyyn, jonka aiheuttamien vaurioiden seurauksena se vaipui mereen. Onnettomuudessa menehtyi vain kaksi miehistön jäsentä, mutta ilmalaiva upposi mereen, päättäen samalla Yhdysvaltain laivaston kokeilut jäykkärunkoisilla ilmalaivoilla.
Koneitten kohtalo
Neljä seitsemästä Sparrowhawkista menetettiin onnettomuudessa, kolmesta jäljelle jääneestä koneesta poistettiin niitten tarttumakoukut ja ne uudelleennimettiin XF9C-2:ksi. Kaksi niistä romutettiin San Diegossa 1936. Ainoa jäljelle jäänyt kone siirrettiin laivaston lentotukikohtaan Anacostiaan, Marylandiin. Vuonna 1939 se lahjoitettiin Smithsonian-instituutille tarttumakoukun jäljitelmällä varustettuna.
Se mikä koneista on kyseessä on epäselvää, joittenkin lähteitten mukaan se on XF9C-2 (9264), mutta Dick Smithin kirja Akron and the Macon väittää sen olevan 9056. Museum of Naval Aviation, jonka hallussa kone nykyään on, sanoo näytteillä olevan koneen olevan XF9C-2:n, 9056:n ja 9057:n yhdistelmä.
M. H. Abrams
Meyer Howard ”Mike” Abrams (23. heinäkuuta 1912 Long Branch, New Jersey – 21. huhtikuuta 2015 Ithaca, New York) oli yhdysvaltalainen kirjallisuuskriitikko. Hänet tunnetaan romantiikan ajan kirjallisuutta käsittelevästä tutkimuksestaan.
Abrams syntyi Long Branchissa, New Jerseyssä. Hän sai tohtorinarvon Harvardin yliopistosta 1940 ja pääsi professoriksi Cornellin yliopistoon.
Abramsin tunnetuimpiin teoksiin kuuluvat Norton Anthology of English Literature (ensimmäinen painos 1962) ja The Mirror and the Lamp: Romantic Theory and the Critical Tradition (1953). Hän oli vuodesta 1937 naimisissa Ruth Claire Gaynesin kanssa tämän kuolemaan asti 2008.
Akalla
Akallan kadut ovat saaneet Suomeen liittyvät nimet kuten Finlandsgatan ja Helsingforsgatan. Vastaavasti Husbyssä on Norjaan ja Kistassa Tanskaan liittyvät kadunnimet. Pääkatuna on Jean Sibeliusta kunnioittava Sibeliusgången.
Akallassa on myös Akallan metroasema, joka on sinisen linjan (linja 11) pääteasema.
Fredrik Rosberg
Fredrik Rosberg (3. marraskuuta 1855 Pernaja – 18. syyskuuta 1924 Helsinki) oli suomalainen insinööri ja Helsingin Puhelinyhdistyksen toimitusjohtaja.
Rosbergin vanhemmat olivat lääninmaanmittausinsinööri, hovineuvos Johan Rosberg (1812–1894) ja Fredrika Charlotta Witting. Hän pääsi ylioppilaaksi 1874 Helsingin ruotsalaisesta normaalilyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1880 ja filosofian maisteriksi 1882, Insinööriksi hän oli valmistunut 1878 Polyteknillisestä opistosta.
Roseberg tuli silloisen Helsingin Telefoniyhdistyksen palvelukseen 1882 ja hänestä tuli yhdistyksen johtaja 1898. Vuonna 1900 Rosberg laati suunnitelman Helsingin puhelinverkon kanavoimisesta maailman suurkaupunkien esimerkin mukaan ja tätä suunnitelmaa alettiin sitten hänen johtajakaudellaan toteuttaa.
Fredrik Rosberg oli naimisissa vuodesta 1883 Johanna Alvina Wittingin (1858–1944) kanssa. Heidän poikansa insinööri John Rosberg (1891–1960) toimi Helsingin Puhelinyhdistyksen teknillisenä johtajana ja oli mukana äärioikeiston järjestöjen toiminnassa.
Herb Brooks
Herbert Paul Brooks (5. elokuuta 1937 – 11. elokuuta 2003) oli yhdysvaltalainen jääkiekkopelaaja ja -valmentaja. Toimiminen Lake Placidin olympialaisissa 1980 kultaa voittaneen Yhdysvaltain joukkueen päävalmentajana on hänen tunnetuin saavutuksensa. Brooks toimi Naganon olympialaisissa 1998 Ranskan joukkueen valmentajana. Hän palasi Yhdysvaltojen olympiajoukkueen päävalmentajaksi Salt Lake Cityn olympialaisiin 2002 valmentaen Yhdysvallat hopealle.
Brooks syntyi Saint Paulissa Minnesotassa. Jääkiekkoilijana hän oli mukana Yhdysvaltojen olympiajoukkueessa Innsbruckissa 1964 ja Grenoblessa 1968 – vuonna 1960 hän oli saanut tyytyä seuraamaan olympialaisia televisiosta loukkaannuttuaan vain viikkoa ennen kisoja. Brooks valmensi Minnesotan yliopiston kolmeen NCAA-mestaruuteen vuosina 1974, 1976 ja 1979. Brooks valmensi Yhdysvallat jääkiekon olympiakultaan vuonna 1980, jolloin hän johti joukkueensa voittoon ylivoimaisesti lajia hallinnutta Neuvostoliittoa vastaan. Myöhemmin voittoa alettiin kutsua nimellä ”Miracle on Ice”. Brooks kuoli kesällä 2003 auto-onnettomuudessa Minnesotassa 66 vuoden ikäisenä. Vuonna 2004 hänestä tehtiin elokuva nimeltä Miracle.
Työelämäprofessori
Työelämäprofessori, joka esiintyy joskus muodossa vierailijaprofessori, on määräaikainen opetustehtävä suomalaisissa yliopistoissa. Sen täyttämisessä ei käytetä vertaisarviointia, eikä se ole yliopistolain mukainen virka. Professoriliiton mielestä sitä ei pidä lyhentää muotoon professori.
Työelämäprofessorit Suomessa
Helsingin yliopistossa tehtävä edellyttää tohtorin tutkinnon suorittamista, ja se täytetään kutsusta. Kutsutulla on työelämässä saavutettuja erityisen merkittäviä ansioita ja kokemusta, joista on hyötyä yliopiston toiminnalle. Yliopisto ei lue työelämäprofessoria varsinaisten professorien ryhmään.
DSP (satelliittiohjelma)
thumb|Taiteilijan kuva DSP-satelliitista kiertoradalla. Pääsensori on alhaalla vasemmalla. DSP on Yhdysvaltain ilmavoimien ennakkovaroitussatelliittiohjelma, jonka ensimmäinen satelliitti laukaistiin avaruuteen 6. marraskuuta 1970. DSP-satelliitteja on operoinut ilmavoimien alainen Air Force Space Command.
Työelämäprofessori
Työelämäprofessorit Suomessa
Tampereen yliopistossa journalistiikassa käsitettä vastaava tehtävänimike on ollut vierailijaprofessori. Journalistiikan vierailijaprofessoriksi kutsutaan kokenut journalisti. Tehtävän rahoitti ensimmäiset viisi vuotta vuodesta 2007 Helsingin Sanomain säätiö, mutta sittemmin se on vakinaistettu. Tehtävä täytetään hakumenettelyn kautta.
DSP (satelliittiohjelma)
Järjestelmä
Järjestelmän kolme satelliittia kiertävät 35 900 km päiväntasaajan yläpuolella kulkevalla geosynkronisella kiertoradalla, ja ne havaitsevat infrapuna-aallonpituudella maasta laukaistujen ohjusten rakettimoottoreista purkautuvat kuumat palamiskaasut. Järjestelmä havaitsee myös ydinräjähdyksen. Satelliitteja kutsutaan myös nimellä Integrated Missile Early Warning System (IMEWS).
Satelliiteissa on infrapunasensorit, jotka toimivat laajakulmaisella Schmidtin teleskoopilla. Kukin satelliitti pyörii akselinsa ympäri, ja sen avulla se pystyy havaitsemaan suuremman näkökentän. Paikallaan pysyvät lämmönlähteet kuten metsäpalot tai tulivuorenpurkaukset satelliitti eliminoi kiinnostavista kohteista satelliitin pyörimisen avulla useamman kuvauskerran tietojen perusteella.
Työelämäprofessori
Työelämäprofessorit Suomessa
Turun yliopisto palkkasi ensimmäiset työelämäprofessorit vuonna 2017. Nimityksen avulla yliopistoon saadaan uutta vuorovaikutusta, opetusta ja tutkimusta henkilöiltä, joilla on yhteiskunnan erityisesti tarvitsemaa osaamista. Valinta poikkeaa professorivalinnan mukaisista akateemisista, tieteellisiin ansioihin perustuvista kriteereistä.
DSP (satelliittiohjelma)
Järjestelmä
DSP-satelliitit on laukaistu yleensä Titan IV -kantoraketin IUS-rakettivaihetta käyttävällä versiolla. IUS:ää käytettiin satelliittien viemiseen lopulliselle geosynkroniselle radalle. Sukkulalento STS-44 vei myös yhden DSP-satelliitin avaruuteen 24. marraskuuta 1991.