cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ruotsin naisten jalkapallomaajoukkue
Vuoden 2015 MM-kilpailuissa Kanadassa Ruotsi pelasi alkulohkossaan kolme tasapeliä: Nigeriaa vastaan tulos oli 3–3, Yhdysvaltoja vastaan 0–0 ja Australiaa vastaan 1–1. Ruotsi selviytyi lohkokolmosten välisessä vertailussa jatkoon neljännesvälieriin, joissa se hävisi Saksalle maalein 1–4. Ruotsin paras maalintekijä kisoissa oli kaksi maalia tehnyt Linda Sembrant.
Ruotsi saavutti olympiahopeaa Rio de Janeiron olympialaisissa 2016. Se voitti puolivälierissä Yhdysvallat ja välierissä Brasilian, molemmat rangaistuspotkukilpailun jälkeen. Loppuottelussa Ruotsi hävisi Saksalle 1–2.
Vuoden 2019 MM-kilpailuissa Ranskassa Ruotsi sijoittui alkulohkossaan toiseksi voitettuaan Chilen 2–0 ja Thaimaan 5–1 sekä hävittyään Yhdysvalloille 0–2. Neljännesvälierissä Ruotsi voitti Kanadan 1–0 ja puolivälierissä Saksan 2–1. Välierissä Ruotsi hävisi Alankomaille jatkoajalla 0–1 mutta voitti pronssiottelussa Englannin 2–1 ja saavutti pronssia. Ruotsin paras maalintekijä kisoissa oli kolme maalia tehnyt Kosovare Asllani. Kahden maalin tekijöitä olivat Stina Blackstenius ja Sofia Jakobsson, ja kerran osuivat Madelen Janogy, Linda Sembrant, Fridolina Rolfö, Lina Hurtig ja Elin Rubensson. Joukkuetta valmensi Peter Gerhardsson.
Pohjoismaiden mestaruuden joukkue on voittanut viisi kertaa peräkkäin vuosina 1977–1981.
Lea Pennanen
Lea Airi Sinikka Pennanen-Mattila (16. lokakuuta 1929 Viipurin maalaiskunta – 24. tammikuuta 2019 Vantaa ) oli suomalainen lastenkirjailija.
Lea Pennanen vietti lapsuutensa ja varhaisnuoruutensa Tampereella ja opiskeli Tampereen yhteiskoulussa. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Kannaksen yhteiskoulusta Lahdesta vuonna 1949 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian maisteriksi vuonna 1951 pääaineenaan kirjallisuus.
Pennasen tunnetuin teos on Maija Karman kuvittama Piilomaan pikku aasi, josta tehtiin samanniminen televisiosarja vuonna 1977. Hän on myös suomentanut lastenkirjoja. Vuonna 2009 Pennaselle myönnettiin Tirlittan-palkinto. Seinäjoen kaupunginkirjaston vuonna 2012 valmistuneen pääkirjaston Apilan lastenosasto nimettiin Piilomaaksi Piilomaan pikku aasi -kirjan mukaan.
Päätyönään Lea Pennanen toimi Yleisradion lastenradio-ohjelmien toimittajana, tuottajana ja ohjaajana vuosina 1957–1992. Hän sekä teki itse käsikirjoituksia että tilasi niitä muiden muassa Asko Martinheimolta, Uolevi Nojoselta, Rauha S. Virtaselta ja Lasse Raustelalta.
Lea Pennasen kanssa lastenohjelmia toteuttivat monet Radioteatteriin kiinnitetyt ammattinäyttelijät, kuten Marja Korhonen, Elina Salo, Pentti Siimes ja Elina Pohjanpää, ja hän teki yhteistyötä myös muiden muassa Marjatta ja Martti Pokelan sekä Sauvo Puhtilan kanssa.
Lea Pennasen vanhemmat olivat rovasti Leo Pennanen ja opettaja Irja Pennanen. Kirjalliset taipumukset olivat suvun perintöä: hänen tätinsä oli kirjailija Eila Pennanen ja isotätinsä kirjailija Ain'Elisabet Pennanen, jonka poika oli kirjailija Jarno Pennanen. Lea Pennasen tytär on toimittaja Sini Sovijärvi.
Chandler Stephenson
Chandler Stephenson (s. 22. huhtikuuta 1994) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura Vegas Golden Knightsissa. Hän on Washington Capitalsin kolmannen kierroksen varaus vuodelta 2012.
Ura
Stephenson pelasi junioriuransa viimeiset vuodet WHL-joukkue Regina Patsissa. 12. huhtikuuta 2014 hän teki kolmen vuoden tulokassopimuksen Washington Capitalsin kanssa. Kauden 2013–2014 lopuksi hän siirtyi Capitalsin AHL-farmiseura Hershey Bearsiin pelaamaan.
Kauden 2015–2016 alussa 15. lokakuuta 2015 Stephenson kutsuttiin ylös Capitalsin NHL-kokoonpanoon. Hän sai paikan pelaavassa kokoonpanossa heti ja teki debyyttinsä Capitalsin voittaessa Chicago Blackhawksin lukemin 4–1.
Joulukuussa 2019 Stephenson siirtyi Vegas Golden Knightsiin vaihdossa viidennen kierroksen varausvuoroon vuoden 2021 varaustilaisuudessa. Lokakuussa 2020 Stephenson teki Golden Knightsin kanssa nelivuotisen ja yhteensä 11 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Perhe
Stephensonin suvussa on useita kiekkoilijoita. Hänen setänsä Bob Stephenson pelasi NHL:ssä Hartford Whalersin paidassa. Hänen veljensä Colten pelaa WHL:ssä sekä serkut Shay Stephenson ja Logan Stephenson ovat molemmat pelanneet NHL:ssä ja Euroopassa.
Desperado
Desperado voi viitata seuraaviin asioihin:
HMS Exmouth (1854)
HMS Exmouth oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1855 valmistunut Albion-luokan 91-tykkinen toisen luokan linjalaiva.
Valmistus
Alus tilattiin 12. maaliskuuta 1840 Plymouthin telakalta, missä köli laskettiin 13. syyskuuta 1841. Työt aluksella keskeytettiin. Alus tilattiin uudelleen Devonportin telakalta muuttuneiden suunnitelmien mukaisena 30. lokakuuta 1852. Muutostyöt potkurifregatiksi aloitettiin 20. kesäkuuta 1853. Se laskettiin vesille 12. heinäkuuta 1854 ja varustettiin Devonportissa. Alus liitettiin laivastoon 15. maaliskuuta 1855. Valmistuskustannukset olivat 146 067 puntaa, joista 76 379 puntaa kului purjealuksen rungon valmistukseen. Maudslay, Sons and Fieldin toimittamaan höyrykoneeseen kattiloineen ja tarvittavine asennuksineen kului 24 620 puntaa.
Palvelus
Vuonna 1855 alus oli Välimerellä ja myöhemmin Itämerellä Sir Michael Seymourin lippulaivana. Alus oli vuonna 1859 Devonportissa vartioaluksena päällikkönään Robert Spencer Robinson.
Alus myytiin 4. huhtikuuta 1905 romutettavaksi George Cohenille ja romutettiin Penarthissa.
In humppa we trust
In humppa we trust on vuonna 1996 ilmestynyt live-albumi Eläkeläiset-yhtyeeltä.
Claude Whittindale
Claude Whittindale (1881 Kenilworth, Warwickshire, Britannia – 10. helmikuuta 1907 Parkstone, Dorset, Britannia) oli brittiläinen rugbynpelaaja. Hän kilpaili vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa ja kuului siellä hopeaa saaneeseen Moseley Wanderers -joukkueeseen. Hän oli Raymond Whittindalen veli.
Tapaen taistelu
Tapaen taisteluiksi kutsutaan kolmea taistelua, jotka käytiin Tapaessa, Daakiassa ensimmäisellä ja toisella vuosisadalla jaa.:
Thomas Stevenson Drew
thumb|Thomas Stevenson Drew Thomas Stevenson Drew (25. elokuuta 1802 – tammikuu 1879) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko.
Drew syntyi Tennesseessä ja muutti Louisianaan ja lopulta Arkansas'han. Hän toimi Arkansas'n neljäntenä kuvernöörinä vuosina 1844–1849 ja kuoli Teksasissa vuonna 1879.
Talvinen rinne
Talvinen rinne on puupiirtäjänä ja kirjankuvittajana tunnetuksi tulleen Kalle Carlstedtin vanhin Ateneumin taidemuseon hallussa oleva puupiirros, 24,9×29,3 cm. Talvinen rinne on vuodelta 1932 ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan kokoelmiin.
Adolf Abel
thumb|Abelin suunnittelema Messeturm Köln (1928) Adolf Abel (27. marraskuuta 1882 Pariisi – 3. marraskuuta 1968 Bruckberg) oli saksalainen arkkitehti.
Abel opiskeli vuosina 1902–1904 Stuttgartin teknillisessä korkeakoulussa ja vuosina 1904–1905 Dresdenin taideakatemiassa. Pohjois-Italian-opintomatkojensa jälkeen Abel työskenteli vuosina 1906–1908 Dresdenissä muun muassa Paul Wallotin kanssa. Vuonna 1909 Abel työskenteli arkkitehtitoimisto Schmohl & Staehlinissa, vuosina 1910–1914 puolestaan arkkitehtitoimisto Eisenlohr & Pfennigissä. Molemmat arkkitehtitoimistot sijaitsivat Stuttgartissa.
Ensimmäisen maailmansodan loputtua Abel työskenteli vuoteen 1925 saakka Stuttgartin teknillisessä korkeakoulussa. Vuonna 1925 hän aloitti Kölnin rakennusjohtajana ja pysyi virassa vuoteen 1930 saakka. Vuonna 1930 Abel siirtyi Münchenin teknilliseen yliopistoon professoriksi Theodor Fischerin seuraajana.
Båstadin tennisstadion
Båstadin tennisstadion on Ruotsissa Båstadin kunnassa sijaitseva tenniksen peluuseen tarkoitettu paikka. Siellä pelataan vuosittain Swedish Open -kilpailut. Siellä on kuusi sorapintaista tenniskenttää.
HMS Grafton (F80)
HMS Grafton (viirinumero F80) oli Britannian kuninkaallisen laivaston tyypin 23 fregatti.
Valmistus
Alus tilattiin 23. tammikuuta 1992 Yarrow Shipbuildersilta, missä köli laskettiin 13. toukokuuta 1993. Se laskettiin vesille 3. joulukuuta 1994 ja otettiin palvelukseen 29. toukokuuta 1997.
Palvelus
pienoiskuva|vasen|250px|Almirante Lynch Portsmouthissa 2007 ennen luovutusta Chilelle Alus myytiin 2005 Chilelle, joka liitti sen laivastoonsa 2008 nimellä Almirante Lynch.
Le Maître d’école
Le Maître d’école on ranskalaisen Claude Berrin ohjaama kouluaiheinen komediaelokuva vuodelta 1981.
James Johnson
James Johnson voi viitata ainakin seuraaviin:
Ås (Norja)
Ås on Norjan kunta Vikenin läänissä. Sen rajanaapureita ovat Vestby, Frogn, Oppegård ja Ski Akershusissa sekä Hobøl Østfoldin läänissä. Hallinnollinen keskus on Åsin taajamassa. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan Åsin kunnassa oli 17 568 asukasta. Kunnassa sijaitsee muun muassa Norjan ympäristötieteen ja biologian yliopisto, entiseltä nimeltään Norjan maataloustieteellinen yliopisto sekä Tusenfrydin huvipuisto. Kunta on maatalousaluetta, jossa viljantuotanto näyttelee merkittävää osaa. Teollisuutta on suhteellisen vähän ja maataloustieteellinen yliopisto onkin tärkein työnantaja. Keskustaajaman lisäksi muita taajamia ovat Nordby, Vinterbro ja Kroer. thumb|left|Tusenfrydin huvipuiston sisäänkäynti
Media
Paikallislehti Ås Avis ilmestyy torstaisin.
Marcus O’Sullivan
Marcus O’Sullivan (s. 22. joulukuuta 1961 Cork) on irlantilainen keskimatkojen juoksija, 1 500 metrin kolminkertainen sisäratojen maailmanmestari.
O’Sullivan eteni välieriin Los Angelesin olympialaisissa 1984. Seuraavana talvena hän saavutti Pireuksen EM-hallikisoissa hopeaa 1 500 metrillä José Luis Gonzálezin jälkeen ajalla 3.39,75. Stuttgartin EM-kilpailuissa 1986 hän sijoittui samalla matkalla kuudenneksi.
O’Sullivan voitti sisäratojen maailmanmestaruuden 1 500 metrillä Indianapolisissa 1987 ajalla 3.39,04 kukistaen José Manuel Abascalin yhdeksällä sadasosasekunnilla. Rooman MM-kilpailuissa hän karsiutui samalla matkalla välierissä ja sijoittui Soulin olympialaisissa 1988 kahdeksanneksi. Budapestin MM-hallikisoissa 1989 O’Sullivan uusi 1 500 metrin maailmanmestaruutensa ajalla 3.36,64. Splitin EM-kilpailuissa 1990 hän keskeytti 5 000 metrin kilpailun.
O’Sullivan sijoittui Sevillan MM-hallikilpailuissa 1991 neljänneksi 1 500 metrillä, mutta putosi Barcelonan olympialaisissa 1992 samalla matkalla välierissä. Hän voitti kolmannen kerran 1 500 metrin sisäratojen maailmanmestaruuden Torontossa 1993: hän juoksi ajan 3.45,00 ja kukisti David Strangin kolmella kymmenesosasekunnilla. Sisäratojen MM-kilpailuissa Barcelonassa 1995 hän sijoittui 1 500 metrillä kymmenenneksi.
O’Sullivan rikkoi 1 500 metrin sisäratojen maailmanennätyksen kahdesti: hän juoksi ajan 3.35,6 vuonna 1988 ja 3.35,4 seuraavana vuonna. Lisäksi hän juoksi Eamonn Coghlanin, Frank O’Maran ja Ray Flynnin kanssa edelleen voimassa olevan 4 × mailin maailmanennätyksen 15.49,08 Dublinissa elokuussa 1985. O’Sullivanista tuli helmikuussa 1998 kolmas urheilija, joka juoksi haamumailin sata kertaa, kaikkiaan hän rikkoi neljän minuutin rajan maililla 101 kertaa.
Alexia Bryn
Alexia Marie Bryn-Schøien (24. maaliskuuta 1889 Oslo – 19. heinäkuuta 1983 Oslo) oli norjalainen taitoluistelija. Hän sai pariluistelussa hopeaa vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä. Lisäksi hän sai taitoluistelun maailmanmestaruuskilpailuissa hopeaa (1923) ja pronssia (1912).
Alexia Bryn oli Yngvar Brynin vaimo.
Luettelo Suomen raatihuoneista
Vuonna 1875 Suomen suuriruhtinaskunnassa astui voimaan asetus, joka korvasi kaupunkien raadit uusilla kaupunginhallituksilla. Niiden hallinto sai samalla lukuisia uusia velvoitteita ja virkamiehiä, eivätkä vanhojen raatihuoneiden tilat enää useassa kaupungissa riittäneet. Tämän jälkeen alettiin rakentamaan uusia kaupungintaloja, joista osaa tosin kutsuttiin vielä raatihuoneiksi.
Luettelo sisältää nykyisen Suomen lisäksi myös luovutetun Karjalan raatihuoneita.
Banqiao
Banqiaossa vallitsee subtrooppinen ilmasto. Kaupungin nimi tarkoittaa vapaasti käännettynä lankkusilta ja se on saanut nimensä Qing-dynastian aikana (1700-luvulla) rakennetusta jalankulkusillasta. Nimi oli alun perin Pang-kiô (枋橋), mutta japanilaiset muuttivat sen nykymuotoon 1920.
Banqiaossa toimii kolme korkeakoulua: taideteollinen, lääketieteellinen ja teknillinen korkeakoulu.
Victoria Coren Mitchell
Victoria "Vicky" Elizabeth Coren Mitchell (s. 18. elokuuta 1972 Hammersmith, Iso-Britannia) on englantilainen pokerinpelaaja, kolumnisti, kirjailija, tv-juontaja ja radiojuontaja.
Hän on suorittanut englannin kielen tutkinnon Oxfordin St John's Collegesta.
Hän kirjoittaa viikoittaisia kolumneja The Observeriin ja The Guardianiin ja kuukausittaisia kolumneja Elleen ja juontaa BBC Fourin visailuohjelmaa Only Connectia ja BBC Radio 4:n Heresy-ohjelmaa.
Coren Mitchell on ensimmäinen nainen joka voitti European Poker Tourin (EPT) osakilpailun pääturnauksen (Lontoon EPT-pääturnaus 24. syyskuuta vuonna 2006) ja ensimmäinen pelaaja (ja toistaiseksi ainoa) joka on voittanut tittelin kahdesti (Lontoon EPT-pääturnaus ja Sanremon EPT-pääturnaus 20. huhtikuuta vuonna 2014). Hän on Team PokerStars Pro-jäsen.
Eulerin polku
thumb|165px|Königsbergin siltojen graafi thumb|Ratkaisu "avatulle kirjekuoren tapaukselle".
Eulerin polku on suunnatussa tai suuntaamattomassa graafissa oleva polku, joka kulkee graafin jokaisen kaaren kautta täsmälleen kerran. Jos Eulerin polku palaa lopuksi takaisin lähtösolmuun, se on Eulerin kierros. Käsitteet on tehnyt tunnetuksi sveitsiläinen matemaatikko Leonhard Euler, joka ratkaisi vuonna 1736 kuuluisan Königsbergin siltaongelman.
Välttämätön ehto Eulerin kierrokselle on jokaisen solmun asteen parillisuus. Graafissa on Eulerin polku, jos siinä on Eulerin kierros, tai jos täsmälleen kahden solmun aste on pariton. Lisäksi graafin tulee olla yhtenäinen. Königsbergin siltojen graafissa on neljä paritonasteista solmua, joten siitä ei löydy Eulerin polkua.
Eulerin polun konstruointi
Oletetaan, että meillä on yhtenäinen graafi, jossa on korkeintaan kaksi paritonasteista solmua. Voimme löytää "Fleuryn algoritmilla" graafista Eulerin polun. Aloitamme polun paritonasteisesta solmusta, tai mielivaltaisesta solmusta mikäli graafissa ei ole paritonasteisia solmuja. Jokaisella askeleella liikumme solmusta toiseen siten, että valitun kaaren poistaminen ei tee graafin jäljellä olevista kaarien joukosta epäyhtenäistä. Sen jälkeen poistamme kyseisen kaaren graafista. Lopussa olemme käyneet läpi kaikki kaaret, ja niiden poistamisjärjestys antaa Eulerin polun.
Sovelluksia
Eulerin polkuja käytetään bioinformatiikassa dna-ketjujen rakentamisessa.
Erik Eriksson
Erik Gideon Eriksson (12. kesäkuuta 1897 Dragsfjärd – 21. toukokuuta 1975 Helsinki) oli suomalainen moukarinheittäjä. Hän edusti Kronohagens IF:ää ja HIFK:ta.
Eriksson sijoittui Pariisin olympialaisissa 1924 moukarinheitossa neljänneksi tuloksella 48,74. Pronssimitalisti Malcolm Nokes heitti 48,875. Amsterdamin olympialaisissa 1928 Eriksson sijoittui yhdeksänneksi heitettyään 46,22. Hän edusti Suomea myös maaottelutasolla. Ennätyksensä 50,76 hän heitti Kajaanissa 25. heinäkuuta 1931. Painonheitossa hän heitti parhaimmillaan tuloksen 10,34 Lahdessa 1924.
Eriksson saavutti Kalevan kisoissa moukarinheitossa kultaa 1919, 1921, 1922, 1923, 1924, 1927 ja 1928. Hopeaa hän sai 1918, 1929, 1930 ja 1931 sekä pronssia 1920. Painonheitossa hän voitti Suomen-mestaruuden 1923 ja 1924, sai SM-hopeaa 1919 ja 1921 sekä pronssia 1916, 1917 ja 1922.
Luettelo Illinois’n kuvernööreistä
Tämä on luettelo Illinois’n kuvernööreistä.
Illinois’n kuvernööri on Illinois’n hallinnon päämies ja asevoimien ylipäällikkö. Kuvernöörillä on velvollisuus valvoa osavaltion lakeja ja valta vahvistaa uudet lait. Lisäksi kuvernöörillä on veto-oikeus osavaltion uusiin lakiesityksiin.
Luettelo
thumb|230px|Illinois’n kuvernöörin kartano
Bourbon (suku)
pienoiskuva|Bourbon-suvun vaakuna
Bourbon on ranskalaisesta kapetingien suvusta lähtöisin oleva suku, joka on hallinnut useassa Euroopan valtiossa: Ranskassa 1589–1830, Espanjassa vuodesta 1700 nykypäivään, Molempain Sisiliain kuningaskunnassa 1816–1860 ja Parman herttuakunnassa 1748–1859.
Historia
Bourbonin suvun perusti vuonna 1272 Robert Clermontilainen, Ranskan kuningas Ludvig IX:n poika, naidessaan Beatrix Bourbonilaisen, Bourbonin perijättären. Bourbon oli Bourbonnaisin hallintopaikka Keski-Ranskassa. Robertin poika Louis oli Bourbonin ensimmäinen herttua 1327–1342, mutta arvonimi sammui vuonna 1527 herttua Charles III:n kuoltua. Bourbon-Vendôme-sukuhaara alkoi vuonna 1548, kun herttua Charles Vendômelaisen poika Anton Bourbonilainen meni naimisiin Navarran kuningas Henrik II:n tytär Jeanne d’Albret’n kanssa. Liitto toi Bourbonin suvulle paljon maata Etelä-Ranskasta. Vuonna 1555 Jeannesta tuli Navarran kuningatar.
Antonin ja Jeannen poika Henri nousi ensimmäisenä Bourbonina Ranskan valtaistuimelle vuonna 1589 hallitsijanimellä Henrik IV, kun Henrik III oli kuollut ilman miespuolisia perillisiä. Henrik IV:stä polveutuivat kaikki myöhemmät Ranskan kuninkaat: Ludvig XIII, Ludvig XIV, Ludvig XV, Ludvig XVI, Ludvig XVII, Ludvig XVIII ja Kaarle X.
Espanjassa Bourbonit nousivat valtaan vuonna 1700, kun lapseton Habsburg-kuningas Kaarle II kuoli. Ensimmäinen Bourbon-kuningas Filip V oli Ranskan kuningas Ludvig XIV:n lapsenlapsi. Häntä seurasivat Ludvig I, Ferdinand VI, Kaarle II, Kaarle IV, Ferdinand VI, Isabella II, Alfonso XII, Alfonso XIII, Juan Carlos I sekä Felipe VI, Espanjan nykyinen kuningas.
Napolissa ja Sisiliassa Kaarle III:n poika Ferdinand nousi valtaistuimelle vuonna 1759. Ferdinand I palautti Molempain Sisiliain kuningashuoneen, joka säilyi Bourbonien vallassa vuoteen 1860 saakka, kunnes se yhdistettiin Italiaan. Bourbon-kuninkaat olivat Ferdinand I, Frans I, Ferdinand II ja Frans II.
Parman herttuakunnan valtaistuimelle ensimmäisenä Bourbonina nousi Kaarle I vuonna 1731. Hän oli Espanjan kuningas Filip V:n poika. Bourbonit olivat Parman herttuoita vuoteen 1859 saakka, kunnes herttua Robert syrjäytettiin ja herttuakunta yhdistettiin italiaan.
Serapis
pienoiskuva|upright|Serapista esittävä patsas [[Vatikaanin museot|Museo Pio-Clementinossa Vatikaanissa.]] Serapis eli Sarapis (, alkuperäinen muoto) oli alkuaan hedelmällisyyden jumala, sittemmin kuoleman ja sairauden jumala, jolta pyydettiin myös terveyttä. Alun perin Serapista palvottiin Vähän-Aasian Sinopessa. Tacituksen ja Plutarkhoksen mukaan Ptolemaios I vei Serapiksen palvonnan muinaiseen Egyptiin. Hän pyrki poliittisista syistä tekemään Serapiksesta valtionjumalan ja tarjosi Serapis-kulttia myös kreikkalaisille. Egyptiläiset eivät ottaneet Serapista valtionjumalakseen, vaan samaistivat sen omaan Osiris-Apis-jumalaansa eli kuoltuaan Osiriksena palvottuun Apis-härkään. Näin Serapiksesta tuli manalan ja kuoleman jumala. Kreikkalaiset antoivat Serapikselle Zeuksen ja Haadeen piirteitä. Kuvissa Serapiksella on Zeuksen kasvonpiirteet, pitkä puku ja päässä modius eli tähkillä koristettu jyvämitta.
Merlin
thumb|Merlin keskiaikaisen käsikirjoituksen kuvituksessa.
Merlin (kymr. Myrddin, bret. Merzhin, lat. Merlinus) on kuningas Arthurista ja pyöreän pöydän ritareista kertovien tarinoiden mahtava velho, joka auttaa Arthurin valtaistuimelle. Merlin on useiden myöhempien velhohahmojen esikuva.
Merlin on arvoituksellinen hahmo, jonka persoona ja merkitys ovat vaihdelleet Arthur-taruston eri versioissa. Geoffrey Monmouthilainen liitti ensimmäisenä Merlinin Kuningas Arthurin tarustoon. Merlin esiintyy hänen vuonna 1133 julkaistussa teoksessaan Historia Regum Britanniae. Geoffrey Monmouthilaisen Merlin pohjautui ilmeisesti useisiin kelttiläisen taruperinteen tietäjähahmoihin (druideihin). Vahvin vaikuttaja lienee ollut walesilaisen Nenniuksen kertomus Ambrosiuksesta, joka toimi tarunhohtosen kuningas Vortigernin neuvonantajana. Geoffrey Monmouthilainen kuvasi Merlinin Uther Pendragonin ja sittemmin Arthurin neuvonantajana. Myöhemmässä teoksessaan Vita Merlini Geoffrey kehitti Merlinin taustatarinaa omaksumalla siihen aineksia pohjoisesta legendasta, joka kertoi metsien villistä tietäjästä, jolla oli ennustamisen lahja.
Robert de Boronin ritarirunoelmassa Merlin velhoon liitettiin kristillisiä sävyjä ja hänestä tuli pyhän Graalin maljan profeetta. Arthur-taruston ranskankielinen proosaversio Vulgate lisäsi Merlinin hahmoon demonisia piirteitä, mutta säilytti toisaalta hänen asemansa Graalin profeettana ja laajensi hänen rooliaan. Vulgatessa Merlin neuvoi Utheria perustamaan pyöreän pöydän ritariston, ja Merlin myös ennusti, että Utherin todellinen perijä olisi se, joka pystyy vetämään miekan kivestä. Mukana oli lisäksi Merlinin ihastuminen Järven neitoon, joka koitui lopulta hänen kohtalokseen.
Merlinin sanotaan olevan erään kristityn nunnan synnyttämä; irrallaan liikkunut demoni, incubus, olisi tehnyt nunnalle väkivaltaa, mutta tämä olikin kastanut vastasyntyneen pyhässä lähteessä, jolloin pahuudella ei ollut otetta lapseen. Muistoksi syntyperästä jäi pitelemätön vaellushalu sekä voimakas seksuaalinen vietti; viimemainittu onkin hänen ainoa varsinainen heikkoutensa, koska hän on useimmiten varsin pitkän aikaa pois tolaltaan toteutuneen seksuaalisen aktin jälkeen
Eräissä taruissa Merlin oli koko Britannian druidien johtaja, toisissa jopa kulloisenkin johtajan arvonimi, ei erisnimi.
Merlin elokuvissa ja nykykirjallisuudessa
Merliniä ovat tulkinneet lukemattomat näyttelijät. Erään hyvin arvostetun, joidenkin kriitikkojen ”pelottavaksi” kutsuman tulkinnan teki Nicol Williamson John Boormanin elokuvassa Excalibur – sankarin miekka. Williamsonin Merlin oli teräksistä kalottia päässään kantanut voimakas ja etäinen hahmo, joka teki kaikki ihmetekonsa yhden ainoan monipuolisen ”tekemisen loitsun” avulla.
Merlinin poistumisesta tästä maailmasta on monta versiota. Yhdistävänä tekijänä on se, että Nimue-niminen noita vangitsee Merlinin tammen sisälle, kun velho on seksuaalisen toiminnan jälkeen vielä pyörällä päästään.
Marion Zimmer Bradleyn romaanissa Avalonin usvat on tyylitelty kuvaus Merlinin vangiksi joutumisesta. Tarina tosin poikkeaa muista siten, että siinä Merlin on arvonimi joka tarkoittaa Britannian päämaagia eikä erisnimi. Tarinassa esiintyy kaksikin merliniä: bardi Taliesin, jonka nuorimmasta tyttärestä Ninianesta tulee Avalonin viimeinen varsinainen ylipapitar, sekä harpunsoittaja Kevin, jonka Nimue vangitsee.
Tässäkin on eroa muihin taruihin: Bradleyn Nimue on taruihin olennaisesti kuuluvan Pyöreän pöydän ritari Lancelotin puolison Elainen vanhempi tytär, nuori Avalonin papitar jonka Morgaine on kasvattanut ja ohjeistanut tähän tehtävään, vanhemmissa taruissa Nimue on Merlinin kasvattanut noita. Eli tässä tarinassa kostoa himoitseekin Morgaine, Nimue on vain työväline hänen kädessään.
Amerikan Työmies
Ajatus sosialistisen sanomalehden perustamisesta syntyi A. F. Tannerin puhetilaisuuksissa työväenyhdistys Imatran haalissa Brooklynissa ja Alex Halosen perustaman Auran huoneistossa Harlemissa. Lehden painamisesta tehtiin sopimus Finska Amerikanarenia julkaisseen Axel Hornborgin kanssa, mutta lopulta sitä varten jouduttiin hankkimaan oma kirjapaino. Amerikan Työmiehen ensimmäinen numero ilmestyi 2. tammikuuta 1900. Sen vastaava toimittaja oli A. F. Tanner ja aputoimittaja sosialisteihin liittynyt entinen pastori ja sanomalehtimies J. V. Lähde. Lehteä julkaistiin kerran viikossa nelisivuisena.
Samuel Adams (kuvernööri)
Elämä
Samuel Adams syntyi Halifaxin piirikunnassa, Virginiassa 5. kesäkuuta 1805. Hän ei saanut nuorena muodollista koulutusta. Enimmäkseen hän opiskeli asiat omatoimisesti. Vuonna 1835 hän muutti Arkansas’n osavaltioon, jossa toimi puutarhurina.
K. V. Raitio
Kosti Volmari Raitio (29. joulukuuta 1889 Sortavala – 4. joulukuuta 1929 Helsinki) oli suomalainen kirjallisuuden suomentaja.
Samuel Adams (kuvernööri)
Elämä
Adams aloitti poliittisen uransa 1840, kun hänet valittiin Arkansas’n osavaltion senaattiin. Hänet valittiin myös toiselle toimikaudelle, jonka aikana hän toimi senaatin puheenjohtajana. Kuvernööri Archibald Yell päätti pyrkiä Yhdysvaltain kongressiin ja jätti siksi virkansa kuvernöörinä huhtikuussa 1844. Adamsista tuli virkaatekevä kuvernööri 29. huhtikuuta 1844. Hän toimi kuvernöörinä 5. marraskuuta 1844 asti.
Papulanlahti
Papulanlahti on Suomenvedenpohjaan kuuluva merenlahti Viipurissa. Kaupungin keskustan pohjoispuolella sijaitseva lahti on vajaat kaksi kilometriä pitkä, mutta vain parinsadan metrin levyinen. Papulanlahden yli kulkevat Viipurista Nuijamaan raja-asemalle johtava maantie A124, jolta on myös yhteys E18-tielle, sekä Viipurin ja Sortavalan välinen rautatie (entinen Viipuri–Joensuu-rata).
Lahden eteläpuolella on Papulan alue, joka aikoinaan oli samanniminen suomalainen kaupunginosa. Papulan pohjoisrannalla puolestaan sijaitsivat entiset suomalaiset kaupunginosat Imatra ja Karjala.
Samuel Adams (kuvernööri)
Elämä
Jätettyään kuvernöörin viran Adams valittiin 1846 Arkansas’n osavaltion valtiovarainhoitajaksi. Hän jatkoi tässä tehtävässä aina kuolemaansa saakka. Adams kuoli Salinen piirikunnassa, Arkansas'ssa 27. helmikuuta 1850. Hänet haudattiin Mount Hollyn hautausmaalle Little Rockiin.
Perhe
Samuel Adams oli ensimmäiseksi naimisissa Rebecca Mayn (1807–40) kanssa. . Hänellä oli ensimmäisestä avioliitostaan 5 lasta: John (1827–1892), Jesse (1830–1851), Joyx (1835–1861), David (1838–1852) ja Jackson (s. & k. 1840). . Lisäksi hän adoptoi James Fleming Faganin (1828–93), josta tuli sittemmin konfederaation kenraali. . Ensimmäisen vaimonsa kuoltua hän Samuel Adams solmi uuden avioliiton Catherine Stephensin kanssa.
Jimmy Theodore
Jimmy Theodore on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka tunnetaan pääosin rooleistaan englanniksi dubatuissa animesarjoissa ja elokuvissa.
Ura
Theodore aloitti animaatioiden parissa vuonna 1994 tehden aluksi sivuääniä elokuvaan Royal Space Force: The Wings of Honneamise ja OVAan Moldiver. Vuotta myöhemmin hän teki animaatioiden lisäksi myös vierasroolin Power Rangersissa ollessaan jakson verran Slotskyn äänenä ja kahden jakson verran toisen Plague Patrol jäsenen äänenä. Samaan aikaan Theodorella oli pieni äänirooleja televisiosarjoissa Masked Rider ja Big Bad Beetleborgs.
Vuosina 1996–1998 Theodore oli Street Fighteriin pohjautuvissa animeprojekteissa mukana. Vuonna 1996 julkaistussa elokuvassa Street Fighter II: The Animated Movie hänellä oli sivurooli etsivänä. Vuotta myöhemmin Theodore sai toimia pääroolissa Street Fighter II V animesarjassa Ken Mastersin roolissa.
Hannibal (artisti)
Hannu Ilmari Stark (s. 17. lokakuuta 1976 Rovaniemi), tunnetaan paremmin taiteilijanimellään Hannibal, on suomalainen rap-artisti ja levy-yhtiö Joku Roti Recordsin perustaja. Hannibal aloitti uransa Tulenkantajat -nimisessä rap/funk -yhtyeessä vuonna 1998 ja muodosti myöhemmin samassa yhtyeessä toimineen Sopan kanssa Hannibal & Soppa -rap-duon. Duon hajottua Hannibal jatkoi uraansa soolona ja Joku Roti Mafian kanssa.
Hannibal & Soppa
Tulenkantajien siirryttyä telakalle perustivat yhtyeen MC:t Hannibal ja Soppa oman hip hop duon vuonna 2005. Duo julkaisi kaksi omakustannelevyä: Promoa huudeilles (2005) ja Sun huudit ei oo seiffit (2006) sekä kolme studioalbumia: Pahat viinit (2005), Meiän asia (2007), joista ensimmäinen julkaistiin 3rd Rail Musicin ja jälkimmäinen Hannibalin perustaman levy-yhtiön Joku Roti Recordsin kautta. Hannibal & Soppa hajosi heinäkuussa 2009, ja Soppa erotettiin Joku Roti Recordsin hallituksesta päihdeongelman takia. Hajoamisen jälkeen Soppa ei ole ollut enää missään tekemisissä Hannibalin tai muiden Joku Roti Recordsin artistien kanssa.
Soolo
Hannibalin ensimmäinen soololevy Streets of Nekala julkaistiin keväällä 2009 Joku Roti Recordsin kautta. Albumilla vaikuttaa vahvasti Joku Roti Recordsin henkilöstö, joten albumi julkaistiin artistinimellä Hannibal & Joku Roti Mafia. Albumi sijoittui ilmestymisviikollaan (14/2009) Suomen virallisen listan 36. sijalle. Toinen sooloalbumi Ad Portas julkaistiin 5. toukokuuta 2010 ja se debytoi ilmestymisviikollaan (10/2010) Suomen virallisella albumilistalla sijalla 32. Myös tämän albumin julkaisi Joku Roti Records ja se julkaistiin edellisenkin tavoin Hannibal & Joku Roti Mafia -artistinimellä. Hannibalin kolmas sooloalbumi Viimiseen hengenvetoon julkaistiin 9. marraskuuta 2011. Sen julkaisivat yhteistyössä Joku Roti ja Monsp. Albumi on ikään kuin jatko osa Ad Portasille ja se on Hannibalin mukaan viimeinen Hannibal & Joku Roti Mafia -nimellä julkaistava äänite. Hannibal kuitenkin kertoi Redrum-187:n haastattelussa jatkavansa musiikin tekoa nimellä Hannibal Stark. Viimiseen hengenvetoon nousi julkaisuviikollaan (46/2011) Suomen virallisen listan 35. sijalle. Albumin kappaleesta "Poliittista räppiä" julkaistiin musiikkivideo huhtikuun lopulla 2012.
Muut projektit
300px|thumb|Getto-Aki, Hannibal, [[Edorf ja DJ Massimo syyskuussa 2009.]] Tulenkantajien ja Hannibalin & Sopan lisäksi Hannibal on ollut mukana monissa muissakin yhtyeissä ja projekteissa. Hän oli osana Pahat Viinit -kokoonpanoa yhdessä Sopan, Kilari Audion, Massimon ja Hullu-Jukin kanssa. Hannibal, Soppa, Jodarok, Dxxxa D ja A. Paskiainen muodostivat puolestaan Koodipossen, jonka ainoaksi jäänyt albumi Mutka matkassa julkaistiin Soon Come Recordingsin kautta vuonna 2007.
Ei Toivotut Lapset oli Hannibalin, Sopan, Jodarokin ja Seyed Alin projekti kun taas Anno Fallossa vaikuttivat Hannibalin ja Sopan lisäksi Dxxxa D, Hra Piru ja Käsmä. Anno Fallo ehti julkaista Poko Recordsin kautta singlen "Lapin gangsta" vuonna 2001 ja Helmiä sioilta EP:n, jonka julkaisi Roku Records vuonna 2005.
Hannibal kuuluu myös Tykopaatin, Edorfin ja Kilari Audion kanssa Hobo News -nimiseen kantriyhtyeeseen. Yhtye aloitti toimintansa vuonna 2009. Hannibal julkaisi Roitown Ink -yhtyeestä tutun Tomigunin (tunnetaan myös nimellä Pioneer) kanssa Funkkia kiesiin -nimisen yhteisalbumin Joku Roti Recordsin kautta 27. huhtikuuta 2011. Hannibal käyttää albumilla nimeä Big Baali. Albumi nousi julkaisuviikollaan (18/2011) Suomen virallisen listan 27. sijalle. Albumin kappaleesta "Kruisin' (niinkö Iceberg Slim)" on julkaistu myös musiikkivideo. Lisäksi Joku Roti Recordsin ympärillä pyörivän Joku Roti Mafian albumi julkaistaan syksyllä 2015.
Vuodesta 2014 Stark on vaikuttanut yhtyeessä Tre-Funk III yhdessä Haamun ja 6Mäen kanssa. Yhtyeen debyyttialbumi Planeetta Funk julkaistiin Monspilla lokakuussa 2016.
Taiteilijanimi
Hannibal sai taiteilijanimensä Hannibal jo nuorena, kun hänen ystävänsä ehdotti sitä historian tunnin jälkeen. Nimi tulee antiikin ajan sotapäälliköstä Hannibal Barkasta.
Barbaresco
thumb|Viinitiloja ja ylänköä [[Barbaresco (Italia)|Barbarescon alueella.]] Barbaresco on italialainen Nebbiolo-rypäleestä valmistettava punaviini. Barbarescoa tuotetaan Luoteis-Italiassa Piemonten alueella Alban kaupungin itäpuolella.
Ominaisuudet
Barbarescon alkoholipitoisuus on vähintään 12,5 prosenttia. Sitä kypsytetään vähintään 26 kuukautta ennen myyntiä; Riserva-tyyppiä vähintään 50 kuukautta. Barbarescolle myönnettiin di origine controllata -laatuluokitus (DOC) vuonna 1966 ja Denominazione di Origine controllata e Garantita -laatuluokitus (DOCG) vuonna 1980.
Signature
Signature on Moya Brennanin seitsemäs sooloalbumi. Se julkaistiin 6. lokakuuta 2006 Irlannissa, Isossa-Britanniassa ja Hollannissa. Maailmanlaajuisesti se oli tarkoitus julkaista jo vuoden 2007 alussa, mutta julkaisua jouduttiin lykkäämään syyskuun 25. päivään asti.
Woman's Christian Temperance Union
Järjestö toimii 30 maassa. Suomessa sillä ei ole virallista toimintaa. Vuonna 1905 perustettu Suomen Valkonauhaliitto kuuluu kuitenkin Valkonauhan maailmanliitto WWCTU:hun.
Luettelo vaalikauden 1987–1991 kansanedustajista
Tämä on luettelo vaalikauden 1987–1991 kansanedustajista. Eduskuntavaaleissa 1987 valittu eduskunta toimi maaliskuusta 1987 maaliskuuhun 1991.
Tosan han
Tosan han oli daimion hallitsema feodaalinen läänitysalue (han) Japanissa Edo-kaudella. Se tunnettiin myös nimellä Kōchin han pääkaupunkinsa Kōchin mukaan. Se käsitti Tosan provinssin alueen eli nykyisen Kōchin prefektuurin. Sitä hallitsi Yamauchi-klaani.
Tosan hanilla oli huomattava rooli Meiji-restauraatiossa keisarinvallan tukijana. Merkittäviä Tosan hanista lähtöisin olevia ajan tapahtumiin vaikuttaneita henkilöitä olivat esimerkiksi Sakamoto Ryōma, Yui Mitsue, Gotō Shōjirō, Itagaki Taisuke ja Nakae Chōmin.
Dirk Verbeuren
Dirk Verbeuren (s. 1975 Wilrijk, Antwerpen) on belgialainen heavy metal -rumpali, joka tunnetaan parhaiten ruotsalaisen melodisen death metalin yhtyeen Soilworkin entisenä rumpalina. Lisäksi hän on soittanut ranskalaisessa teknisen death metalin yhtyeessä Scarve.
Heinäkuussa 2016 Megadeth ilmoitti, että Dirk Verbeuren ylennetään kiertuerumpalista yhtyeen vakituiseksi jäseneksi.
Karl Alfred Lundqvist
Karl Alfred Lundvist (nimi myöhemmin Kaarlo Alfred Lehtikanto ; 10. tammikuuta 1858 Lohja – 7. heinäkuuta 1923 Vaasa) oli suomalainen toimittaja, kanslisti, kirjailija ja suomentaja.
Lundqvist muutti jo varhain Vaasaan ja meni siellä poliisilaitoksen palvelukseen. Vuonna 1884 hän perusti Suupohjan Työmies-lehden ja oli sen päätoimittajana 1884-1885. Lehden lopetettua ilmestymisen Lundqvist oli työssä Kansanlehden toimituksessa 1886 ja toimitti sitten Vaasan Lehteä 1888–1891. Hän osasi molempia kotimaisia kieliä ja toimi kielenkääntäjänä ja vuonna 1899 maistraatin virallisena suomentajana. Vuodesta 1904 alkaen Lundqvist oli kanslistina Vaasan lääninhallituksessa ja myöhemmin hän oli kanslistina Vaasan poliisilaitoksella. Hän oli vielä Vasa Posten-lehdessä aputoimittajana 1901–1907 ja Vaasa-lehden ensimmäisenä toimitussihteerinä 1903.
Lundqvist kuoli heinäkuussa 1923 pitkään sairastamaansa sydäntautiin.
Lundqvistin kirjallinen tuotanto koostui yhdestä kertomuksesta sekä hartauskirjallisuuden suomennoksista.
Jari Vanttaja
Jari Antero Vanttaja (s. 15. elokuuta 1986 Oulu) on suomalainen koripalloilija, joka edustaa kaudella 2014–15 Oulun NMKY:tä.
Ura
Vanttajan kasvattajaseura on Oulun NMKY, jonka juniorijoukkueissa hän pelasi aina vuoteen 2005 saakka. Suomen suurseuroista Vantaan Pussihukat ja Espoon Honka osoittivat kiinnostuksensa Vanttajaa kohtaan ja näistä kahdesta seurasta Vanttaja valitsi Hongan.
Ensimmäinen kausi SM-sarjassa ei kuitenkaan ollut paras mahdollinen, sillä hän kärsi jalkapöydän rasitusvammasta. Vanttaja siirtyi Suomesta Baylorin yliopistoon, jossa hän pelasi kahden kauden ajan. Vastuu ja peliaika olivat kuitenkin pieniä, joiden takia hän tuli takaisin Suomeen ja teki Team Componentan kanssa yhden vuoden sopimuksen. Yhden kauden jälkeen Karkkilassa Vanttaja siirtyi Namika Lahteen kahden vuoden sopimuksella. Lahden paidassa hän voitti Suomen mestaruuden kaudella 2008–09.
Ingrid Becker
Ingrid Mickler-Becker (s. 26. syyskuuta 1942 Geseke, Westfalen), on entinen saksalainen yleisurheilija, kaksinkertainen olympiavoittaja.
Becker kävi uransa aikana peräti neljät olympiakisat. Ensimmäisen kerran hän kilpaili arvokisoissa Rooman olympialaisissa 1960, jolloin hän sijoittui korkeushypyssä yhdeksänneksi.
Seuraavan kahdeksan vuoden ajan hän kilpaili kohtalaisella menestyksellä eri lajeissa ilman suurvoittoja. EM-Belgradissa 1962 hän oli neljäs viisiottelussa, Tokion olympialaisissa 1964 neljäs pituudessa ja kahdeksas viisiottelussa, EM-Budapestissa 1966 hän karsiutui pituusfinaalissa.
Mexico Cityn olympialaisissa 1968 Becker saavutti vihdoin täysosuman voitettuaan kultaa viisiottelussa. Ratkaiseva tekijä oli kaatosateessa hypätty korkeustulos 171. Lisäksi Becker oli kuudes sekä pituushypyssä että pikaviestissä.
Ateenan EM-kisoissa 1969 Saksa boikotoi yksilölajeja Jürgen Mayn poissulkemisen takia, joten Becker joutui tyytymään viestipronssiin. Helsingin EM-kisoissa 1971 hän keräsi - nyt avioliiton myötä uudella nimellä Mickler - suurimman mitalisaaliinsa: kultaa pituudessa viimeisellä hypyllä, kultaa pikaviestissä ja hopeaa 100 metrillä. Viisiotteluun hän ei osallistunut.
Viimeiset arvokisansa Becker-Mickler kävi kotikentällään Münchenin olympialaisissa. Hän jäi pituuskarsinnassa ilman tulosta, mutta voitti kultaa pikaviestissä uudella maailmanennätysajalla 42,81.
Myöhemmin Becker-Mickler meni mukaan politiikkaan CDU:n jäsenenä ja hänestä tuli Rheinland-Pfalzin osavaltion hallituksen ministeri 1990, mutta joutui luopumaan paikastaan puolueen hävittyä vaalit 1991. Hän on myös Saksan kansallisen olympiakomitean jäsen.
HMS Drottning Victoria
Valmistus
Syyskuussa 1914 alus tilattiin Göteborgista Götaverkeniltä, missä köli laskettiin heinäkuussa 1915. Alus laskettiin vesille 15. maaliskuuta 1921 ja otettiin palvelukseen 12. maaliskuuta 1921.
Alukselle asennettiin 1927 Hazemeyer-tulenjohtojärjestelmä, jonka osana tehtiin uusi tulenjohtotasanne etumastoon, asennettiin neljän metrin etäisyysmittari ja pystytettiin raskas kolmijalkainen masto. Aluksen tykistön kantama kasvoi pääaseilla 27 300 jaardiin ja apuaseilla 20 750 jaardiin ammusten kehittyessä. Sen torpedoputket poistettiin 1920-luvun puolivälissä.
Vickers Vigilant
Vickers Vigilant oli brittiläinen panssarintorjuntaohjus. Se kehitettiin vuonna 1956 ja sen valmistaja oli silloinen Vickers-Armstrong. Nimi on muodostettu sanoista VIsually Guided Infantry Light ANti-Tank missile. Vigilant oli lankaohjattu, alle äänennopeuden lentävä kevyt jalkaväen panssarintorjunta-ase.
Tausta
Ohjuksen kehitys aloitettiin yksityisenä yrityksenä Vickers-Armstrongilla 1956, vaikka virallinen kiinnostus panssarintorjuntaohjukseen oli vähäistä lukuun ottamatta osittain epäonnistunutta australialaisjohtoista Malkara-projektia. Ohjuksesta tuli toimiva mutta tehtävään tarpeettoman suurikokoinen ja raskas, jotta sitä olisi voitu käyttää ja kuljettaa jalkaisin.
Vickersin kehitystyön tarkoitus oli pitää suunnitteluryhmä koossa maan hallituksen peruttua projektit ryhmän jo ehdottamille ohjustyypeille. Ohjuksen nimi oli aluksi V.891 Ensimmäinen laukaisu tehtiin 1958. Ohjus oli kompakti ja ominaisuuksiltaan niin vakuuttava, että tuotanto aloitettiin. Ohjus oli ohjattavuudeltaan helppo ja siten aseena tehokkaampi kuin aikalaisensa SS.11 Ohjus oli yhden taistelijan kannettavissa sekä laitettavissa ampumakuntoon. Esimerkiksi virtalähteenä toimiva paristo mahtui ampujan taskuun.
Käyttötapa
Ohjuksen laukaisualusta sijoitettiin vihollisen oletettuun tulosuuntaan ja siihen kaapelilla yhdistetty komento-osa sivuun tuliasemaan, enimmäisetäisyys oli 70 metriä
Ampujan laukaistessa ohjuksen sen gyroskoopin hyrrät käynnistyivät ruutipanoksella. Ohjus asettui suoralle lentoradalle muutaman metrin korkeuteen maasta, jossa hyrrät pitivät lentosuunnan ja korkeuden korjaten automaattisesti esim. tuulen vaikutuksen.
Ampujan liikuttaessa ohjaussauvaa tähtäysristikon pitämiseksi maalissa, ohjus korjasi lentorataansa langan välittämien komentojen mukaisesti. Radan korjauksen jälkeen ohjus palasi hyrräohjauksella suoraan lentoon. Menetelmästä käytetään nimitystä nopeusohjaus. Ohjuksen seurantaa helpotti valopanos.
Ohjus saavutti enimmäistorjuntaetäisyytensä 1 375 metriä 12,5 sekunnissa. Sen ontelokärki läpäisi 576 mm panssaria.
Erillinen valintakytkin mahdollisti kuuden ohjuksen hallinnan. Komento-osa oli varustettu kahdella pistoolimallisella kahvalla, joista etummainen oli varustettu liipasimella ja takimmainen toimi ohjaussauvana jolla ohjus tähdättiin maaliin.
6 Hebe
6 Hebe (symboli: ) on Marsin ja Jupiterin väliseen asteroidivyöhykkeeseen kuuluva pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi K. L. Hencke vuonna 1847. Samana vuonna löydettiin myös Iris ja Flora. Hebe ei ollut Hencken ensimmäinen löytö, sillä hän oli löytänyt myös Astraean vuonna 1845. Hebe löydettiin aikana, jolloin asteroidien asema planeettoina ei ollut vielä täysin mennyt, ja se on nimetty Hebe-jumalattaren mukaan. Asteroidi Heben uskotaan olevan H-kondriittimeteoriittien lähde. H-kondriitit ovat tyypillisimpiä Maahan osuvia meteoriitteja.
thumb|oikea|300px|Ensimmäiset 10 löydettyä [[asteroidia (oranssilla) verrattuna Kuuhun (harmaalla). Hebe on numero kuusi.]] thumb|vasen|300px|Heben [[kiertorata|rata (sinisellä) verrattuna sisimpien planeettojen ratoihin (punaisella). Uloin kuvan planeetoista on Jupiter.]]
Kuollut kieli
Kuollut kieli tai sammunut kieli on kieli, jota kukaan ei enää puhu äidinkielenään.
Kuolemisen tahti
Maailmassa on kymmeniä kieliä, joita puhuu äidinkielenään enää yksi ihminen. On arvioitu, että noin kahden viikon välein kuolee yksi kieli. Tällä tahdilla maailman arviolta 6 000 tunnetusta kielestä kuolisi kuluvan vuosisadan aikana jopa 90 prosenttia.
Syyt
Kielikuolemien yleisin syy on se, että pieni kieliyhteisö sulautuu suurempaan ja vahvempaan kieliyhteisöön. Joskus kielen puhujat opettelevat toisen kielen oman äidinkielensä rinnalle, mutta usein yhteisön kokema paine sulautua johtaa omasta kielestä kokonaan luopumiseen. Joskus kielen kuolemaa nopeuttaa se, että nuoria kielenpuhujia kielletään rangaistuksen uhalla puhumasta äidinkieltään koulussa. Jotkin kielet ovat kuolleet kansanmurhan seurauksena.
Kielen kuolemalla voidaan tarkoittaa myös sitä, että kieli on kehittynyt niin, että se on muuttunut eri kieleksi. Esimerkiksi muinaiskreikka kehittyi nykykreikaksi, ja latina kehittyi romaanisiksi kieliksi kuten italiaksi, espanjaksi, ranskaksi ja romaniaksi.
Kielikuoleman nopeus
Kieli voi alkaa kuolla yhdessäkin sukupolvessa, jos lapset eivät enää opi sitä. Toiset kielet taantuvat hitaasti vuosisatojen kuluessa kohti kuolemaansa.
Kielen kuolemaa edeltää kielen muuttuminen uhanalaiseksi. Termillä tarkoitetaan sitä, että kieli on vaarassa kuolla jo lähitulevaisuudessa, ja se katoaa sadan vuoden kuluessa, ellei sitä elvytetä. Kieli muuttuu uhanalaiseksi silloin, kun nuoret lakkaavat puhumasta sitä, ja jäljelle jäävät puhujat vanhenevat.
Seuraukset
Monet tutkimusalat pitävät kielen kuolemaa suurena menetyksenä maailman kulttuuriperinnölle, koska jokainen kieli heijastaa ainutlaatuisella tavallaan puhujiensa ajattelumaailmaa. Kielten sammuessa ihmiskielen ja -ajattelun tutkimusaineisto vähenee ja yksipuolistuu.
Monet kielet kuolevat ennen kuin niitä on tutkittu edes perustasolla, esimerkiksi määritelty, mihin kielikuntaan ne kuuluvat. Varsinkin Amazonin ja Papua-Uuden-Guinean alueella on yhä lukuisia lähes tuntemattomia kieliä.
Joskus uhanalaisen kielen häviämisen myötä häviää perinteinen tieto lääkekasveista ja luonnon käyttäytymisestä.
Kielen kuollessa menetetään joskus tietoa yhteisön varhaisesta historiasta. Kielten väheneminen rajoittaa lisäksi tutkijoiden mahdollisuuksia tutkia ihmisen ajattelua ja lasten kielenoppimista, sekä sitä, millaisia piirteitä kielissä ylipäätään on mahdollista olla.
Kun yhteisö menettää kielensä, siltä katoaa usein samalla paljon omaa kulttuurista identiteettiä. Oman kielensä kautta yhteisö on kokenut suuren osan omasta kulttuurisesta, hengellisestä ja älyllisestä elämästään, ja kun kieli vaihtuu, kaikki kielellinen sisältö täytyy siirtää uuteen kieleen. Monesti osa perinteistä katoaakin kielen kuollessa, ja yhteisö omaksuu vahvemman yhteisön kulttuurisia tapoja omiensa tilalle. Jotkin yhteisöt saattavat kuitenkin onnistua säilyttämään identiteettinsä vahvana kielenvaihdonkin jälkeen.
Elvytys
Joitain kuolleita kieliä on palautettu henkiin. Tästä tunnetuimpia esimerkkejä on nykyheprea, joka palautettiin eläväksi kieleksi sen jälkeen, kun se oli vuosisatojen ajan ollut ainoastaan kirjoitettuna kielenä muinaisessa muodossaan. Vaarantuneita kieliä elvytetään esimerkiksi kielipesillä, joissa pienet lapset oppivat esi-isiensä kieltä.
Hugo van der Goes
thumb|250px|Hugo van der Goes: Paimenten kumarrus, keskuskuva Portinarialttarista, 1476–1479. [[Uffizi.]] thumb|250px|Yksityiskohta Monforten alttarista eli Kuninkaiden kumarruksesta, 1470, [[Gemäldegalerie.]]
Goesin pääteos on Firenzessä sijaitseva kolmiosainen Portinari-alttari (1473–1476). Sen keskuskuvalla Paimenten kumarrus oli suuri vaikutus italialaiseen renessanssitaiteeseen. Sivuosissa on kuvattu lahjoittaja Tommaso Portinari omaisineen ja suojeluspyhimyksineen. Vaikutuksen tekivät etenkin maalauksen vapaa sommittelu, ilmeikkyys, värimaailma, tarkkuus yksityiskohdissa ja rohkea realististisuus varsinkin paimenten kuvauksessa. Myös Goesin alttaritaulujen psykologisella henkilökuvauksella oli vaikutusta myöhempään taiteeseen.
Paljon flaamilaista taidetta vietiin 1470- ja 1480-luvuilla eri puolille Eurooppaa. Sitä arvostettiin myös Italiassa, joskin 1400-luvun loppupuolella vaikutteiden suunta alkoi kääntyä toiseen suuntaan.
Goesin muita tunnettuja töitä ovat diptyykki Syntiinlankeemus ja Kristusta itketään, Kuninkaitten kumarrus eli Monforten alttari 1470 ja Marian kuolema
Goes sai mestarin arvon Gentissä vuonna 1467. Hän siirtyi vuonna 1478 loppuiäkseen luostariin.
Tjusterbyn kartano
pienoiskuva|Tjusterbyn kartano Tjusterbyn kartano (ruots. Tjusterby herrgård) on keskiaikainen kartano Pernajanlahden länsirannalla Loviisassa itäisellä Uudellamaalla. Yhdessä Sjögårdin ja Tervikin kartanoiden kanssa se on eräs Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä. Tjusterbyn 1860-luvulla valmistunutta päärakennusta kutsutaan myös Tjusterbyn tiililinnaksi. Tjusterby on ollut muun muassa Djäknien ja Flemingien omistuksessa. Nykyisin kartanoa hallitsee Antellin suku, joka osakeyhtiöitti sen vuonna 1913.
Historia
Tjusterbyn kartanon ensimmäinen tiedossa oleva omistaja on 1400-luvun alkupuolella elänyt Björn Pedersson Diekn. Muita omistajia 1400–1600-luvuilla olivat linnanvouti Björn Pedersson, linnanvouti Erengisle Björnsson ja Märta Erengislesdotter, joka avioitui asemies Johan Flemingin kanssa. Kartanon peri heidän tyttärensä Anna Fleming, jonka puoliso oli linnanvouti Olof Pedersson Lille (Wildeman). Heidän poikansa Tönne Olofsson Wildeman hallitsi kartanoa puolisonsa Brita Risbitin kanssa 1500-luvun jälkipuoliskolla. Tjusterbyn peri Arvid Tönnenpoika Wildeman ja kartano siirtyi aikanaan hänen jälkeläisilleen.
1700-luvun lopulta 1800-luvun puoliväliin Tjusterbyn omisti de Geerin suku. 1800-luvulla Tjusterbyhyn liitettiin kymmenen rälssitilaa. Nykyiselle omistajasuvulleen Tjusterby on kuulunut vuodesta 1872, jolloin silloisen omistajasuvun tytär Emilie de la Chapelle avioitui majuri Per Antellin kanssa.
Arkkitehtuuri
Tjusterbyn nykyinen päärakennus rakennettiin 1863–1867 arkkitehtina ruotsalainen C. J. von Heideken. Kaksikerroksisessa rakennuksessa on nähtävissä vaikutteita englantilaisesta myöhäisgotiikasta. Sen kahdeksankulmainen, nelikerroksinen torniosa on sijoitettu epäsymmetrisesti. Myös puisto on rakennettu vapaamuotoiseen englantilaistyyliin. Kartanolla oli oma tiilitehdas 1700-luvulta vuoteen 1910; sen valmistamista tiilistä puistoon rakennettiin 1880-luvulla viljamakasiini. Tilan sydämessä sijaitsee myös vanhempi, vuonna 1765 valmistunut hirsinen päärakennus.
Linnanpäällikkö Tönne Olofson Wildeman rakennutti kivisen päärakennuksen, Tjusterbyn kartanolinnan, 1500-luvun puolivälissä. Venäläiset tuhosivat rakennuksen vuonna 1571, mutta se rakennettiin pian uudelleen. Lopullisesti venäläiset tuhosivat kartanolinnan isonvihan aikana. Jäljelle jäi harmaakivinen perustus ja kellarikerros. Kartanolinnan rauniot sijaitsevat nykyisen päärakennuksen lähistöllä ja ne ovat kiinteä muinaisjäännös.