cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Koeputkiaikuinen ja Simon enkelit
Juoni
Matemaatikko Mutikainen raapii päätään ja saa tikun sormeensa. Tikku on harvinaisen tiukalla ja se joudutaan leikkaamaan. Leikkauksen jälkeen Mutikainen on pari päivää valekuolleena. Hänen kilpirauhasestaan annetaan pala professorille, joka valmistaa koeputkilasta. Koeputkilapsi on jo syntyessään aikuinen, joten hänestä tulee koeputkiaikuinen. Koeputkiaikuinen on aivan Mutikaisen näköinen, koska hänelle oltiin annettu kuolleeksi luultun Mutikaisen kilpirauhasen solu. Kun Mutikainen häipyy sairaalasta, syntyy monia sekaannuksia. Salapoliisitoimisto Simo ja enkelit yrittää selvittää, onko koeputkiaikuinen oikea vai huijari. Kaksi rosvoa aikoo siepata koeputkiaikuisen ja professorin ja pakottaa professorin tekemään heille koeputkiaikuisia, jotta voisivat niiden avulla valloittaa maailman.
Metyylivinyyliketoni
Metyylivinyyliketonia käytetään biohajoavien muovien valmistukseen, alkyloivana aineena, hartsien valmistukseen sekä steroidien, muiden lääkeaineiden ja A-vitamiinin synteeseissä.
Koeputkiaikuinen ja Simon enkelit
Juoni
Uuno Turhapuro esiintyi cameo-roolissa elokuvan viimeisessä kohtauksessa, jossa hän vannoi kostavansa veneileville Mutikaiselle ja koeputkiaikuiselle ostamalla perinnön saatuaan niin ison veneen, että "ajaa kaikki litteäksi".
Säädyllinen murhenäytelmä (elokuva)
Säädyllinen murhenäytelmä on vuonna 1998 ilmestynyt Kaisa Rastimon ohjaama historiallinen draamaelokuva, joka pohjautuu Helvi Hämäläisen vuonna 1941 julkaistuun samannimiseen kirjaan. Elokuva kertoo ylempään keskiluokkaan kuuluvan akateemisen perheenisän aviorikoksesta 1930-luvun Suomessa.
Metyylivinyyliketoni
Ympäristö- ja terveysvaikutukset
Lyhytaikainen altistuminen metyylivinyyliketonille voi aiheuttaa kyynelvuotoa sekä syövyttää silmiä ja ihoa. Aine syövyttää myös nieltynä ja sen höyry ärsyttää voimakkaasti silmiä ja hengitysteitä, jolloin hengittäminen voi aiheuttaa keuhkopöhön. Metyylivinyyliketonia pidetään yhtenä voimakkaimmista limakalvoärsyttäjistä. Aineelle altistuminen voi vaikuttaa myös keskushermostoon aiheuttaen päänsärkyä, huimausta, vapinaa, koordinaatiohäiriöitä, ruumiinlämmön laskua sekä hengitys- ja pulssitaajuuden laskua.
Pitkäaikainen tai toistuva ihokosketus aineelle voi aiheuttaa ihon herkistymistä.
Säädyllinen murhenäytelmä (elokuva)
Elokuva sai yhdeksän Jussi-palkintoehdokkuutta, muttei yhtään Jussi-palkintoa.
Phoenice secunda
Phoenice secunda (Phoenice II, ), myös Phoenice Libanensis tai Augusta Libanensis, oli myöhäisen Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Syyriassa ja käsitti alueen nykyisen Syyrian valtion eteläosassa.
Maantiede
pienoiskuva|upright=1.06|[[Oriens (diokeesi)|Oriensin diokeesi noin vuonna 400, mukaan lukien provinssit Phoenice (I) ja Phoenice (II) Libanensis.]]
Kaupunkeja
Phoenice secundan roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa (suluissa latinankielinen nimi, mikäli eri):
Historia
Phoenice secundan alue oli aiemmin ensin osa Syrian provinssia ja sitten Syria Phoenicen provinssia. Phoenice secundan provinssi perustettiin 300-luvun jälkimmäisellä puoliskolla, kun Syria Phoenice jaettiin kahdeksi provinssiksi, joista toinen oli Phoenice prima. Jako oli voimassa viimeistään Theodosius II:n aikoihin. Provinssi kuului Oriensin prefektuuriin ja Oriensin diokeesiin. Rooman jaon jälkeen se oli osa Itä-Roomaa.
Tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:
Niskavuoren Aarne
Niskavuoren Aarne on Edvin Laineen ohjaama suomalainen mustavalkoinen draamaelokuva vuodelta 1954. Se perustuu Hella Wuolijoen näytelmään Niskavuoren leipä. Niskavuori-sarjan aikajärjestyksessä elokuva on neljäs, ja sen tapahtumat sijoittuvat vuoden 1937 Hämeeseen ja Helsinkiin. Kerronnaltaan se edustaa perinteistä maalaisepiikkaa. Elokuvan alkua elävöittävät ilmakuvat Hämeen järvistä ja metsistä sekä pitkä kansanlaulu- ja kansantanssiosuus. Heikki Aaltoila sai Niskavuoren Aarnen musiikista Jussi-palkinnon 15. marraskuuta 1954.
Juoni
Niskavuoren naiset -elokuvan tapahtumista on kulunut viisi vuotta. Kyösti Kallio on Suomen presidentti, kansalla menee taloudellisesti suhteellisen hyvin. Toisen maailmansodan synkät pilvet häämöttävät kuitenkin uhkaavasti horisontissa. Aarne on muuttanut uuden vaimonsa Ilonan kanssa Helsinkiin. Loviisan ja Aarnen välit ovat olleet vuosia poikki, mutta sisimmässään Loviisa toivoo Aarnen palaavan Niskavuorelle. Aarnen entinen vaimo Martta ja Loviisa hallitsevat Niskavuorta ja tulevat pakon edessä jotenkuten toimeen keskenään. Martta pitää kuitenkin Loviisan ja monen muunkin mielestä suurtilalla liian kovaa kuria. Esimerkiksi alkoholia hän ei Niskavuoren katon alla suvaitse lainkaan. Hän kuhertelee pehtoorin kanssa ja on tälle raskaana, mutta ei halua pehtoorin vaimoksi, se ei olisi hänen arvolleen sopivaa. Eronnut lääkäri Varelius vastaa paremmin Martan vaatimuksia. Pehtoori aiheuttaa Martalle lisäksi häpeää ilmestyessään juovuksissa Loviisan nimipäiväkutsuille. Martta saa vanhan emännän suunniltaan vihjatessaan hänelle raskauden keskeytyksen mahdollisuudesta. Miniän ja anopin raju riita saa Loviisan vihdoin tekemään päätöksen matkasta Aarnen luo Helsinkiin.
Aarne ja Ilona eivät ole avoimesti vierailleet Niskavuorella sen jälkeen, kun sieltä yhdessä lähtivät talvella 1932. Aarne on kuitenkin antanut pehtoorille neuvoja tilan hoidosta kirjeitse ja käynyt kotitilallaan salaa Loviisalta ja Martalta. Loviisa alkaa laskelmoida asioita niin, että Aarnen paluu Niskavuorelle tulisi mahdolliseksi. Hän lähtee Helsinkiin tapaamaan poikaansa ja miniäänsä. Loviisan Helsingin-vierailuun on sovitettu kohtaus, jossa hän käy railakkaan keskustelun presidentti Kallion kanssa eduskuntatalon aulassa etsiessään poikaansa ympäri kaupunkia. Loviisan lapset kokoontuvat Aarnen ja Ilonan asuntoon Anna-Liisaa lukuun ottamatta. Myös Simolan isäntä kutsutaan paikalle. Alkaa juonittelu Martan ostamiseksi ulos Niskavuorelta. Martan osuuden lunastaminen Aarnelle vaatii suuria taloudellisia uhrauksia, joihin Loviisan muut lapset suhtautuvat vastahakoisesti. Lisäksi tarvitaan joku joka huolehtisi Martan puoliskon ostosta ja sen myynnistä edelleen niskavuorelaisille.
Martalla on maatilassa kiinni mittava omaisuus, puolet Niskavuoren tilasta, jonka hän on hyvinkin valmis myymään - kenelle tahansa paitsi niskavuorelaisille. Hän on mennyt naimisiin tohtori Vareliuksen kanssa ja katkeroittanut pehtoorin. Kun Martta saa tietää, että hänen selän takanaan on juoniteltu, hän ryntää Niskavuorelle ja repii kauppakirjat, joita ollaan juuri allekirjoittamassa. Ilona on kaiken aikaa vastustanut ajatusta muuttamisesta Niskavuorelle ja on tyytyväinen, mikäli Martta ei suostu kauppaan. Loviisa käyttää tätä asetelmaa hyväkseen. Hän ymmärtää, että Martta suostuu myymään osuutensa Niskavuoresta suoraan Aarnelle tehdäkseen kiusaa Ilonalle. Onnistuneen kaupan jälkeen Aarnen ja Loviisan on suostuteltava Ilona muuttamaan Niskavuorelle. Ilona ehdottaa, että hän ja Aarne asuisivat eri paikoissa, mutta taipuu lopulta aviomiehensä ja anoppinsa tahtoon. Hän istuutuu pöydän päähän Niskavuoren uutena emäntänä.
Tuotanto
Niskavuoren Aarne kuvattiin syyskesällä 1953 ja talvella 1954. Ulkokuvia otettiin Hausjärvellä, Imatralla, Nurmijärvellä ja Sipoossa. Niskavuoren tilaa esittää Miekkalan tila Hausjärvellä.
Olga Tainio, joka vuoden 1938 Niskavuoren naiset -elokuvassa tulkitsi Loviisaa, nähdään nimeämättömässä osassa Loviisan-päivän vieraana. Olavi Ahoselle sivuosa poika-Niemisenä oli ensimmäinen elokuvarooli.
Vastaanotto
Kriitikoiden arviot Niskavuoren Aarnesta olivat pääasiassa myönteisiä. Elokuvan luonnontunnelmia kehuttiin lyyrillisen herkiksi. Ilta-Sanomien Jussi Montonen totesi Elsa Turakaisen vanhan emännän ”edustavan ehdottomasti korkealuokkaisinta näyttelijäntyötä, mitä suomalainen elokuva pystyy yleisölleen tarjoamaan”. Helsingin Sanomien kriitikko kirjoitti, että elokuva on vuoden kotimaisten uutuuksien joukossa ”selvästi positiivisin ja paras tapaus, kokonaisilmeeltään hyvin sympaattinen ja ennen kaikkea kauniisti suomalainen.”
Julkaisut
Televisiossa elokuva esitettiin ensi kerran 30. tammikuuta 1964. Finnkino Oy on julkaissut elokuvan VHS:nä ja DVD:nä.
Gustav Kirchhoff
thumb|Gustav Robert Kirchhoff Gustav Robert Kirchhoff (12. maaliskuuta 1824 Königsberg – 17. lokakuuta 1887 Berliini) oli preussilainen fyysikko, joka tunnetaan erityisesti sähköpiirien virran jakautumista ja potentiaalia koskevista laeistaan. Yhdessä Robert Bunsenin kanssa hän loi teoreettisen pohjan kemialliselle analyysille spektrianalyysin keinoin.
Elämä
Kirchhoff syntyi Preussin Königsbergissä 12. maaliskuuta 1824. Hänen isänsä oli königsbergiläinen lakineuvoja Friedrich Kirchhoff ja hänen äitinsä Johanna Henriette Wittke. Perhe oli osa Königsbergin kukoistavaa älymystöä. Jo nuorena Gustavin annettiin ymmärtää, että hänen tehtävänsä olisi palvella Preussin kuningaskuntaa. Yliopistoprofessorit olivat tuolloin Preussissa virkamiehiä ja hänen vanhempansa kokivat, että oikea paikka Gustaville olisi akateeminen maailma. Ottaen huomioon hänen akateemisuutta ilmentävä kykynsä koulussa, Gustavin ura olikin luontevaa jatkumoa tämän opiskeluille. Nuori Kirchhoff opiskeli Königsbergissä Kneiphof Gymnasiumissa ja jatkoi opintojaan Königsbergin Albertus-yliopistossa, jossa Kirchhoff tuli 18-vuotiaana siihen tulokseen, että fysiikka olisi hänen alansa; tiede kehittyi tuohon aikaan vauhdilla ja Kirchhoffilla oli vahvoja taipumuksia matemaattiseen ajatteluun. Matematiikkaa hänelle opetti Friedrich Julius Richelot ja fysiikkaa Franz Neumann, jonka opetuksen myötä matemaattisesti lahjakas Kirchhoff kiinnostui matematiikasta entisestään.
Vuonna 1845 vielä opiskellessaan Königsbergissä Kirchhoff julkaisi ohuiden, erityisesti pyöreiden, levyjen sähkönjohtamiskyvystä artikkelin. Siinä hän esitteli kaksi tärkeää teoreemaansa, jotka nykyään tunnetaan Kirchhoffin lakeina. Nämä lait mahdollistivat monimutkaisempien sähköpiirien sähkövirtojen, jännitteiden ja resistanssien laskemisen. Lait seurasivat Ohmin laeista, mutta Kirchhoff osoitti ilmiömäistä matemaattista taitoa tavalla, jolla hän yleisti asian. Tässä vaiheessa hän ei ollut tietoinen Ohmin lämmön virtauksen ja sähkön virtauksen välisestä analogiasta, mikä johti väärään käsitykseen sähkövirroista. Koska lämpöä ei siirtynyt aineeseen tasaisessa lämmössä, uskottiin, että tasavirtaa ei voi olla johtimessa. Kirchhoff ymmärsi lopulta tämän virheen ja esitti, kuinka sähkövirtojen ja elektrostatiikan teoriat tulisi yhdistää.
Kirchhoffin lait sähkövirtapiireille
Pääartikkeli: Kirchhoffin piirilait
Kirchhoffin I laki
Kirchhoffin ensimmäisen lain mukaan virtapiirissä haarautumispisteeseen tulevien sähkövirtojen summa on yhtä suuri kuin haarautumispisteestä lähtevien sähkövirtojen summa.
Kirchhoffin II laki
Kirchhoffin toisen lain mukaan suljetussa virtapiirissä potentiaalimuutosten summa on nolla eli ∑∆V = 0.
Mustan kappaleen säteily
Yhtenä suurimmista fysikaalisista saavutuksistaan Kirchhoff todisti vuonna 1859 epäsuorasti väitteen, että mustan kappaleen emittoiman säteilyn energiatiheys eli intensiteetti differentiaalista aallonpituusväliä kohti on vain aallonpituuden λ ja absoluuttisen lämpötilan T funktio Funktion muotoa hän ei kuitenkaan selvittänyt. Myöhemmin sen selvittämiseen ottivat menestyksekkäästi osaa muun muassa Jožef Stefan ja Ludwig Boltzmann. Kirchhoff ja Robert Bunsen työskentelivät yhdessä Heidelbergin yliopistossa ja kehittivät spektroskopiaa, jossa kappaleen lähettämä säteily hajotetaan eri aallonpituus- tai taajuuskomponentteihinsa prismalla, ja säteilyn voimakkuudesta eri aallonpituusalueilla päätellään sen kemiallista koostumusta.
Syria Coele
Syria Coele oli Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Syyriassa nykyisten Syyrian ja Turkin valtioiden alueella.
Maantiede
Syria Coelen provinssi käsitti antiikin aikaisen Syyrian pohjoisosan. Se sai nimensä hellenistisen kauden Koile-Syyriasta, vaikkakaan niiden alueet eivät vastanneet toisiaan kuin joiltakin osin. Nykyisistä valtioista provinssiin kuului alue Turkin kaakkoisosassa sekä Syyrian pohjoisosa mukaan lukien sen rannikko. Provinssin länsipuolella sijaitsi Cilician provinssi, pohjoispuolella Cappadocian provinssi, itäpuolella Osroenen provinssi ja eteläpuolella Syria Phoenicen provinssi. Syria Coelen hallinnollinen keskus oli Antiokia.
Kaupunkeja
Syria Coelen roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa (suluissa latinankielinen nimi, mikäli eri):
Historia
Syria Coelen alue oli aiemmin osa Syrian provinssia. Syria Coelen provinssi perustettiin keisari Septimius Severuksen aikana vuonna 194, jolloin Syrian provinssi jaettiin kahteen osaan, joista toinen oli pohjoisosan käsittänyt Syria Coele ja toinen eteläosan käsittänyt Syria Phoenice. Syria Coeleen asetettiin tuolloin kaksi legioonaa. Vuodesta 293 provinssi kuului Oriensin diokeesiin. 300-luvulla se oli osa Oriensin prefektuuria.
Provinssi lakkautettiin Rooman valtakunnan jaon vuonna 395 tienoilla tai viimeistään vuoteen 400 mennessä, jolloin se oli jaettu kolmeen provinssiin. Nämä olivat Syria prima, Syria secunda (Syria salutaris) ja Euphratensis (Augusta Euphratensis).
Näin tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:
Luettelo FC Bayern Münchenissä pelanneista jalkapalloilijoista
Luettelo FC Bayern Münchenissä kansallisia sarjaotteluita pelanneista jalkapalloilijoista. Nimen jälkeen suluissa ottelut/maalit (tilanne 14. syyskuuta 2016). Joukkueessa uraansa yhä jatkavat lihavoitu.
Hirvijoen vesistö
Hirvijoen vesistö (vesistöaluetunnus 29) on Suomen päävesistöalue, jonka laskujoki Hirvijoki laskee Saaristomereen Halkkoaukkoon. Vesistöalueen pinta-ala on 283,63 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 0,03 %.
DN-skrapan
thumb DN-skrapan (DN-torni) on 25-kerroksinen tornitalo Tukholman Mariebergin kaupunginosassa, Kungsholmenin saaren lounaisosassa. Rakennus on 84 metriä korkea ja se oli 2000-luvun alkuun saakka Ruotsin korkein tornitalo.
Hirvijoen vesistö
Vesistöalueen kolmannessa jakovaiheessa on seuraavat alueet tai valuma-alueet. Sisennys tarkoittaa luettelossa sitä, että vesistöalue laskee tai yhtyy ylempänä sijaitsevaan vesistöalueeseen. Samalle tasolle sisennetyt vesistöalueet laskevat kaikki yläpuoliseen vesistöalueeseen vastaavassa järjestyksessä niin, että ylin yhtyy lähempänä alajuoksua :
Diana Požarskaja
Diana Vladimirovna Požarskaja (, s. 3. helmikuuta 1992 Volžski) on venäläinen näyttelijä. Hän näytteli petroskoilaista Veraa elokuvassa Tuntematon sotilas (2017). Venäjällä hänet tunnetaan elokuvista ''Kuhnja. Poslednjaja bitva (2017), Otel Eleon (2016) ja Zatmenije'' (2016).
Espanjan Grand Prix 1954
Espanjan Grand Prix 1954 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 24. lokakuuta 1954 Pedralbesin radalla. Kilpailu oli kauden viimeinen, ja sen voitti Mike Hawthorn, jolle voitto oli kauden ensimmäinen.
Kvartetti (näytelmä)
Kvartetti on Ronald Harwoodin kirjoittama näytelmä, joka kertoo ikääntyneistä ja hieman dementoituneista oopperalaulajista, jotka asuvat taiteilijoille tarkoitetussa vanhainkodissa. Se sai ensi-iltansa Guildfordissa vuonna 1999. Harwood sai idean näytelmään nähtyään televisiosta dokumentin, joka kertoi oopperalaulajien vanhainkodiksi muutetusta Verdin talosta Milanossa.
Elokuvaversio
Kvartetista on myös tehty samanniminen elokuva, jonka tuotti BBC ja jonka ohjasi Dustin Hoffman. Pääosissa on Maggie Smith, Billy Connolly, Tom Courtenay ja Pauline Collins. Aiemmin elokuvaan kiinnitetty Albert Finney joutui jättämään projektin sairauden vuoksi, ja Billy Connolly valittiin Wilfredin rooliin. Myös Peter O'Toole oli vaihtoehto Wilfrediksi, mutta hän kieltäytyi kunniasta. Kuvaukset aloitettiin syyskuussa 2011, ja ensi-ilta oli vuonna 2012.
Näytelmä Suomessa
Kvartetin Suomen ensi-ilta oli 31. tammikuuta 2002 Helsingin kaupunginteatterissa, ja pääosia esittivät alkuperäiskokoonpanossa Kyllikki Forssell, Ritva Valkama, Lasse Pöysti ja Pentti Siimes. Suomennoksen on tehnyt Kersti Juva, ja näytelmän ohjasi Neil Hardwick. Näytelmä oli suosittu alusta lähtien. Kvartetin esittämisessä oli muutaman kuukauden tauko vuodenvaihteessa 2007–2008 Siimeksen sairastelun vuoksi. Kvartetti palasi teatterin ohjelmistoon helmikuussa 2008, jolloin Siimeksen tilalle tuli Antti Litja. Kvartetin viimeinen esitys oli 9. huhtikuuta 2011, ja lokakuulle 2011 suunnitellut kolme esitystä peruttiin. Esityskertoja oli yhteensä 481 ja katsojia 166 958.
Nooa (nimi)
Suomessa nimi Nooa tai Noah on yleistynyt vasta 1900-luvun lopulta lähtien. Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi Nooa on annettu Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan noin 3 140:lle ja Noah 1 299 pojalle, joista valtaosa on syntynyt vuoden 2000 jälkeen.
Nooan nimipäivä on 15. joulukuuta, joka on myös suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan Noahin nimipäivä. Suomenkieliseen kalenteriin nimi lisättiin vuonna 2015.
Bentley
Walter Owen Bentley, lyhyesti W.O. Bentley, perusti Bentley Motorsin Englannissa 18. tammikuuta vuonna 1919. Hänet tunnettiin aiemmin ensimmäisen maailmansodan lentokoneisiin suunnittelemistaan kiertomäntämoottoreista, joista kuuluisin lienee Bentley BR1, jota käytettiin muun muassa yksipaikkaisen Sopwith Camelin myöhemmissä tuotantoversioissa.
Kosketus (romaani)
Kosketus on Stephen Kingin vuonna 1979 julkaistu yliluonnollinen jännitysromaani. Se kertoo koomaan vajonneesta opettajasta, joka herää vuosia myöhemmin huomatakseen saaneensa mystisen kyvyn, jonka avulla hän näkee ihmisten menneen ja tulevaisuuden koskettamalla heitä. Tammi julkaisi Heikki Karjalaisen suomennoksen vuonna 1989.
Aiempien kirjojen suuresta menestyksistä huolimatta vasta Kosketus oli ensimmäinen Kingin romaaneista, joka myyntiluvullisesti sijoittui Yhdysvaltain vuoden myydyimpien kirjojen listalle. Kirja oli myös ehdolla Locus-palkinnon saajaksi vuonna 1980. Kirja esittelee myös lukijalle ensimmäistä kertaa kuvitteellisen Castle Rockin pikkukaupungin, joka toimii myös tapahtumapaikkana muun muassa kirjoissa Cujo, Pimeä puoli ja Tarpeellista tavaraa.
Juoni
Johnny Smith toimii lukion opettajana Mainen Cleaves Millsissa kollegansa ja tyttöystävänsä Sarahin kanssa, mutta vähän sen jälkeen kun he olivat käyneet treffeillä kiertävässä tivolissa, Johnny joutuu auto-onnettomuuteen ja vajoaa koomaan. Hän herää neljä vuotta myöhemmin vain huomatakseen hänelle tutun elämän muuttuneen perusteellisesti, kuten Sarahin avioituneen toisen miehen kanssa. Kaiken tämän lisäksi onnettomuus oli jättänyt häneen neuroottisen vamman aivoihin, synnyttäen sinne "kuolleen alueen". Tämän johdosta hän kykenee saamaan mieleensä visioita aina kun hän koskettaa ihmisiä tai heidän omistamia esineitä.
Kun Johnny tulee uuden kyvyn turvin autettua muutamia ihmisiä, hän alkaa keräämään median huomiota, josta turhautuneena Johnny yrittää eristäytyä siinä toivossa, että hän voisi palata vielä normaaliin elämään. Median luoma maine Johnny "psyykkisistä kyvyistä" ohjaa Castle Rockin sheriffi George Bannermanin Johnnyn puheille, sillä hän tarvitsee meedion kykyjä ratkaistaakseen Castle Rockia riivaavan sarjamurhaajatapauksen. Kun vastahakoiselle Johnnylle paljastuu viimeisimmän uhrin olleen vasta yhdeksänvuotias tyttö, hän suostuu auttamaan. Ruumiin löytypaikalla käynnin perusteella Johnny saa selville, että Bannermanin apulaissheriffi Frank Dodd on murhien takana, mutta tämä ehtii tehdä itsemurhan ennen pidetetyksi tulemista. Ja kuten Johnny oli pelännyt, tapaus tuo hänelle lisää julkisuutta.
Sillä välin häikäilemätön poliittinen kiipijä, raamatujen ovelta-ovelle-myynnillä aloittanut ja lopulta Ridgewayn pormestariksi noussut Greg Stillson on onnistunut saamaan paikan Yhdysvaltain edustajainhuoneesta, mutta kyseenalaisten keinojen käyttäen, mistä johtuen hän alkaa vainoamaan ihmisiä, jotka ovat perillä hänen valonaroista menetelmistään. Sattumalta Johnny on muuttanut julkisuutta pakoon Ridgewayihin ja keskittynyt hankkimaan elantoaan yksityisopettajana, alkaen osoittaa samalla kiinnostusta politiikkaa kohtaan. Kun Greg Stillsonin kättelytilaisuudessa Johnny tulee koskettaneeksi Stillsonia, hän järkyttyy saamastaan näystä: iäkäs Stillson on noussut valtaan tultuaan Yhdysvaltain presidentiksi ja hän tulee aiheuttaneeksi maailmanlaajuisen ydinsodan. Johnnyn terveys alkaa luhistua, mutta hän alkaa tiedostaa entistä enemmän Stillsonin poliittisen uran kehittymisen olevan todellakin uhka, ja kun erään Greg Stillsonin toimia tutkivan FBI-agentin "tapaturma" kantautuu Johnnyn tietoon, hän päättää toimia muuttakseen näkyjensä antaman tulevaisuuden uhkakuvan ja suunnittelee Stillsonin salamurhaamista.
Johnnyn ostettua kiväärin hän suuntaa paikkaan, jossa Stillsonin olisi tarkoitus pitää puheensa suurelle yleisölle. Kun tilaisuus viimein alkaa, Johnny tulee esille piilostaan ja alkaa ampumaan kiväärillään Stillsonia kohti, osumatta tähän. Siinä samassa Stillson tarttuu pieneen lapseen ja nostaa lapsen eteensä ihmiskilvekseen, jolloin Johnny ei kykene ampumaan tätä ja Stillsonin turvamiehet ehtivät käyttää tilannetta hyväksi ampumalla Johnnyn kuolettavasti. Pakokauhun tiimellyksissä kukaan ei kuitenkaan huomannut, että Stillsonin raukkamainen teko oli päätynyt vaivihkaa reportterin valokuvaamaksi, ja kuvan lehtiin päätymisen myötä se olisi siten tuhoava Greg Stillsonin poliittisen uran ja mahdollisuuden nousta presidentin virkaan, ja tämän kaiken kohtalokkaasti haavoittunut Johnny näkee kosketettua viimeisillä voimillaan Stillsonia, ymmärtäen onnistuneensa sittenkin muuttamaan uhkaavan tulevaisuuden parempaan. Asiaan tyytyväinen Johnny menehtyy vammoihinsa.
Sovitukset
Tarinan pohjalta on tehty vuonna 1983 elokuvasovitus Viimeinen yhteys, jonka on ohjannut David Cronenberg. Elokuvan pääosissa nähdään Christopher Walken ja Martin Sheen. Se sai heti ilmestyttyään erittäin positiivisen vastaanoton kriitikoilta ja sitä on kehuttu yhdeksi parhaimmiksi Stephen King -filmatisoinneiksi.
Vuosina 2002–2006 esitettiin USA Network -kaapelikanavalla Lionsgate Televisionin tupttama yhdysvaltalais-kanadalainen televisiosarja The Dead Zone, jota tehtiin kuusi tuotantokautta. Sarjassa pääosassa nähtiin Anthony Michael Hall.
Kervanto
Kervanto (koltansaameksi Ceʹrvv-vuõnn) oli kylä Kalastajasaarennon pohjoisosassa Pummanginvuonon pohjoisrannalla Petsamon kunnan koillisosassa, jonka Suomi vuonna 1940 luovutti Neuvostoliitolle. Kervannon naapurikyliä olivat pohjoisessa Vaitolahti ja etelässä Pummanginvuonon etelärannalla Pummanki, idässä Kervanto rajoittui Neuvostoliittoon ja lännessä mereen. Kervantoon, kuten muihinkaan Kalastajasaarennon kyliin, ei ollut Suomen aikana tieyhteyttä vaan liikenne hoidettiin laivoilla. Nykyisin kylä on asumaton ja se sijaitsee Petsamon kaupunkikunnan pohjoisosassa Petsamon piirissä Murmanskin alueella Venäjällä. Kervannon edustalla Pummanginvuonossa ovat Kiisaaret, joista suurin on Lunnisaari ja sen pohjoispuolella luodoista koostuva ryhmä Laassat.
Petsamon ensimmäisessä koulupiirijaossa vuonna 1921 Kervanto kuului Pummangin koulupiiriin. Kervannolta ei kuitenkaan ollut tieyhteyttä Pummankiin ja niinpä vuonna 1923 perustettiin pohjoisen Kalastajasaarennon käsittänyt Vaitolahden koulupiiri. Piirin supistettu koulu sijaitsi Vaitolahdessa. Kervantolaisten koulumatka Vaitolahteen kulki aavan tunturin yli.
Väestö
Vuoden 1929 henkikirjoituksen mukaan Kervannossa oli 79 asukasta, jotka kaikki olivat suomalaisia. Asukasluvun kehitys:
TVP1
TVP1 on puolalainen koko maassa näkyvä kaupallinen televisiokanava, jonka omistaa Telewizja Polska (TVP). Se on yksi Puolan television suosituimmista kanavista.
Pikaljovo
Pikaljovo on kaupunki Leningradin alueen Boksitogorskin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Rjadanjoen varrella 20 kilometriä Boksitogorskista ja 223 kilometriä Pietarista itään. Kaupunki on kunnallispiirin suurin taajama, jossa vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan asui 21 567 henkeä.
Pikaljovo on syntynyt Pietarin ja Vologdan väliselle rautatielle vuonna 1906 perustetun aseman yhteyteen. Vuosina 1927–1932 se oli samannimisen hallintopiirin keskus. Vuonna 1932 syntynyt sementtitehtaan asutus sai kaupunkimaisen taajaman statuksen vuonna 1947. Kaupunki Pikaljovosta tuli vuonna 1954.
Pikaljovossa toimii BazEl Tsement -yhtiön omistama alumiinitehdas, kemian tehdas ja sementtitehdas. Lisäksi kaupungissa on elintarvike- ja puunjalostusteollisuutta.
Pietarista Vologdaan ja edelleen Arkangeliin, Jekaterinburgiin, Tjumeniin, Tšeljabinskiin ja Vorkutaan kulkevat matkustajajunat pysähtyvät kaupungissa. Rautatieasema Pikaljovo-2 sijaitsee kantakaupungin pohjoislaidalla. Radalla on myös paikallisliikennettä. Kaupungin eteläpuolelta kulkee Uuden Laatokan ja Vologdan välinen maantie (A-114).
Pikaljovossa on maaseudun perinnekulttuuria esittelevä kotiseutumuseo. Vuosittain vietetään laskiaista ja kesäkuista kansanperinnejuhlaa. Kaupungin ylpeys on Delfin-uimahalli, jossa järjestetään uinnin mestaruuskisoja.
Kaupungin päämies on maaliskuussa 2008 valittu Sergei Veber.
Vuonna 2008 alkaneen talouskriisin myötä kaupunki joutui vakaviin vaikeuksiin, kun tehtaista kaksi suljettiin ja kolmannen toimintaa supistettiin. Kaupunki jäi mm. ilman lämmitystä ja kuumaa vettä. Pääministeri Putin kävi henkilökohtaisesti paikalla kesäkuun 2009 alussa pakottamassa Oleg Deripaskan avaamaan tehtaansa.
Kervanto
Talvi- ja jatkosota
Jatkosodan aikana Kervantoa, kuten muutakaan Kalastajasaarentoa ei vallattu takaisin.
Hindon
thumb|250px|Hindonin Johannes Kastajan kirkko ja oikealla postitoimisto, 2001. Hindon on keskikokoinen kylä Englannin Wiltshiressa 26 kilometriä Salisburysta länteen ja 11 kilometriä Warminsterista etelään. Se on alueella, joka on määritelty erityisen luonnonkauniiksi (AONB) Hindon oli aiemmin menestyvä pikkukaupunki, jossa oli oma tori, mutta sittemmin se on taantunut hiljaiseksi maalaiskyläksi, jossa asuu muualla työssäkäyviä, eläkeläisiä ja lomanviettäjiä. Sen väkiluku on 500.
Kaupungissa sattui suuri tulipalo vuonna 1754, jolloin 144 rakennusta paloi maan tasalle. Apua talonsa menettäneille saatiin kaikkialta Etelä-Englannista. Tulipalon jälkeen kaupunki nousi takaisin kukoistukseensa, mutta rautatien rakentaminen kulkemaan sen ohi sai aikaan, että se vaipui hiljaiseksi maalaiskyläksi ja menetti myös kuusisataavuotisen virallisen kaupunkiaseman.
Twister (peli)
250px|thumb|right|Twisterin peluuta. Twister on yhdysvaltalaisen Hasbro-yhtiön suunnittelema fyysisiä kykyjä edellyttävä peli.
Twisterissä pelaajat asettuvat muoviselle alustalle, jolla on erivärisiä ympyröitä. Joku arpoo värin sekä raajan, joka pitää sijoittaa arvotun värin mukaiseen palloon. Häviäjä on se pelaaja, jonka tasapaino pettää ensimmäisenä. Suositeltu pelaajamäärä on kahdesta neljään.
Pelin alkuperäinen nimi oli Pretzel.
Helmandin maakunta
Helmandin maakunta on yksi Afganistanin 34 maakunnasta. Se sijaitsee maan eteläosassa Pakistanin rajalla. Vuonna 2020 siellä arvioitiin elävän noin 1,4 miljoonaa asukasta. Maakunnan pääkaupunki on Lashkar Gah.
Siellä virtaa Helmandjoki läpi aavikon, joka on paikoin saatu hedelmälliseksi keinokastelun avulla. Helmandissa tuotetaan noin 20 % maailman oopiumista.
Paštut ovat suurin etninen ryhmä. Baluchit muodostavat vähemmistön maakunnan eteläosassa. Uskonnoltaan alueen asukkaat ovat sunneja tai šiioja. Vuonna 2017 arvioitiin, että vain neljä prosenttia väestöstä oli lukutaitoisia.
Adam Gottlob Oehlenschläger
Adam Gottlob Oehlenschläger (14. marraskuuta 1779 – 20. tammikuuta 1850) oli tanskalainen kirjailija ja vuodesta 1810 Kööpenhaminan yliopiston estetiikan professori.
Näyttelijän töiden ja lakiopintojen jälkeen hän matkusteli Euroopassa 1805–1809. Saksassa hän tutustui runoilijoista Goetheen ja Ludwig Tieckiin ja Ranskassa rouva Staëlin luona muun muassa Benjamin Constantiniin. Ranskasta hän päätyi Italiaan, josta palasi 1809 Tanskaan.
Oehlenschlägerin teoksia ovat muun muassa runokokoelma Digte, romanttinen satunäytelmä Aladdin, murhenäytelmät Hakon Jarl, Baldur hin gode, Axel og Valborg (suom. Aksel ja Walpuri, 1875) ja romanssisikermä Helge.
Oehlenschläger on 1819 kirjoittanut tekstin Tanskan kansallislauluun "Der er et yndigt land". Yksi hänen kirjoittamansa runo on virtenä Tanskan kirkon virsikirjassa virsi 537 "Lær mig, o skov, at visne glad sekä Ruotsin kirkon virsikirjassa virsi 304 "Lär mig, du skog, att vissna glad", Niilo Rauhalan 1996 suomentamana: "Tahtoisin kerran kuihtua". Virsi sisältyi Oehlenschlägerin kirjoittamaan romanttiseen kertomukseen Eremiten vuodelta 1813.
Compute Express Link
Compute Express Link (CXL) on suorittimen, muistin ja kiihdytinlaitteiden välinen avoimen standardin väyläkytkentä, jota kehittää CXL Consortium. Ratkaisu pyrkii korkeaan kaistanleveyteen ja alhaiseen latenssiin. CXL rakentuu PCI Express -linkin päälle. Käyttökohteita ovat muun muassa älykkäät verkkokortit, grafiikkasuoritinkortit ja tallennusmedialaitteet.
Andy Schleck
Andy Schleck voitti Flèche du Sud -etappikilpailun vuonna 2004 ollessaan vielä amatööri. Hän aloitti CSC-tallissa vuonna 2005, jolloin voitti Luxemburgin aika-ajomestaruuden. Keväällä 2006 hän kaatui GP Cholet -kilpailussa, joutui pitämään kahdeksan viikkoa taukoa ennen kuin palasi tositoimiin Katalonian ympäriajossa toukokuussa. Heinäkuussa, vain muutama päivä sen jälkeen, kun Fränk-veli oli voittanut Alpe'd'Huez'n legendaarisen vuorietapin Ranskan ympäriajossa, Andy voitti vaativan vuorietapin Sachsen Tour -kilpailussa. Hän voitti myös kilpailun päätösetapin.
Compute Express Link
CXL Consortium ja Gen-Z Consortium ovat ilmoittaneet yhteistyöstä.
Andy Schleck
Vuonna 2007 Andy Schleck sijoittui Pariisi–Nizza-ajossa kuudenneksitoista ja Tour de Romandiessa kahdeksanneksi. Italian ympäriajossa hän pysyi yllättäen kärkimiesten joukossa jokaisella vuorietapilla. Schleck oli neljäs Giron 4. etapilla ja kolmas sekä 10:nnellä, 12:nnella että 17:nnellä osuudella, joka päättyi Monte Zoncolanin huimaan nousuun. Viimeistä edellisen päivän aika-ajossa Schleck oli kuudes varmistaen kokonaiskilpailun kakkossijan. Hän hävisi kilpailun voittaneella Danilo Di Lucalle minuutin ja 55 sekuntia. Nuorten kilpailun, Maglia Biancan, Schleck voitti yli viidellä minuutilla ennen Riccardo Riccòa. Myöhemmin samana vuonna Andy Schleck sijoittui Lombardian ympäriajossa neljänneksi.
Schleck oli vuoden 2008 Liège–Bastogne–Liège-klassikossa neljäs ja Sveitsin ympäriajossa kuudes. Ranskan ympäriajossa hän sijoittui Alpe d'Huez'lle päättyneellä 17. etapilla kolmanneksi. Hän sijoittui kokonaiskilpailussa 12:nneksi ja voitti nuorten kilpailun. Pekingin olympialaisten maantieajossa Schleck oli viides.
Vuonna 2009 Schleck sijoittui La Flèche Wallonnessa toiseksi Davide Rebellinin jälkeen. Seuraavana sunnuntaina hän voitti Liège–Bastogne–Liègen ajettuaan viimeiset 20 kilometriä yksinäisessä irtiotossa. Hän voitti myös Luxemburgin ympäriajon toisen etapin ja Luxemburgin maantieajomestaruuden. Ranskan ympäriajossa hän voitti nuorten kilpailun, sijoittui kokonaiskilpailussa toiseksi ja oli 15. etapilla toinen sekä 17. ja 20. etapilla kolmas.
Schleck sijoittui vuonna 2010 viidenneksi Liège–Bastogne–Liège-klassikossa ja voitti Luxemburgin aika-ajomestaruuden. Ranskan ympäriajossa hän voitti Avoriaz'aan päättyneen, vuoristossa ajetun kahdeksannen etapin. Samassa kilpailussa hän voitti Col du Tourmalet'n huipulle päättyneen 17. etapin. Kokonaiskilpailussa hän sijoittui alun perin toiseksi Alberto Contadorin jälkeen, mutta nostettiin helmikuussa 2012 voittajaksi urheilun kansainvälisen vetoomustuomioistuimen annettua Contadorille kahden vuoden kilpailukiellon tämän jäätyä samassa kilpailussa kiinni klenbuterolin käytöstä. Hän voitti myös nuorten kilpailun.
M/S Eddystone
M/S Eddystone on englantilaisen AWSR Ltd:n omistama rahtialus. Alus on rakennettu vuonna 2002 Flensburger Schiffbau-Gesellschaftin telakalla Flensburgissa, Saksassa. Kuollutta painoa aluksella on 13 300 tonnia. Eddystone on rekisteröity Yhdistyneen kuningaskunnan lipun alle ja sen kotisatama on Lontoo.
Eddystonen sisaraluksia ovat M/S Hartland Point, M/S Beachy Head, M/S Anvil Point, M/S Hurst Point ja M/S Longstone.
Soreahiirenporras
Soreahiirenporras eli hiirenporras (Athyrium filix-femina) on yleinen saniainen.
Ulkonäkö ja koko
thumb|vasen|Soreahiirenportaan lehden alapinta itiöpesäkeryhmineen. thumb|vasen|Keväällä soreahiirenportaan uudet lehdet ovat aluksi kiertyneet kerälle. Soreahiirenportaan pystyhköstä maavarresta nousee kimppuina 30–100 senttimetriä pitkiä lehtiä. Lehtiruoti on suomuinen ja on noin 1/8–1/4 lehtilavan pituudesta. Lapa on kapeanpuikea tai kapean vastapuikea ja kahteen kertaan parilehdykkäinen. Pikkulehdykät ovat ruodittomia, kapeanpuikeita, sahalaitaisia tai pariliuskaisia. Lehdyköitten tyvipuoliskon pikkulehdykät ovat vastakkain ja tylppätyvisiä. Lehdyköitten alapinnalla olevat itiöpesäkeryhmät ovat soikeita, usein kaarevia ja katesuomuisia. Suomessa soreahiirenportaan itiöt kypsyvät heinä–elokuussa.
Laji muistuttaa eniten monia suurikokoisia alvejuurilajeja, kuten etelänalvejuurta (Dryopteris dilatata), isoalvejuurta (Dryopteris expansa) ja kivikkoalvejuurta (Dryopteris filix-mas).
Levinneisyys
Soreahiirenporrasta ja sen alalajeja kasvaa laajalla alueella Euraasiassa ja Pohjois-Amerikassa. Lajia tavataan koko Euroopassa Ukrainan ja Venäjän kaakkoisia aroalueita ja Pohjois-Euroopan arktisia alueita lukuun ottamatta. Levinneisyysalue jatkuu laikuttaisena läpi Keski-Aasian ja Siperian Pohjois-Kiinaan ja -Japaniin asti. Pohjois-Amerikassa laji on levittäytynyt toisaalta mantereen itä- ja keskiosiin, ja toisaalta mantereen länsiosiin Kaliforniasta Alaskaan. Vähäisempiä havaintoja soreahiirenportaasta on myös muun muassa Pohjois-Afrikasta ja Turkista. Suomessa soreahiirenporras on hyvin yleinen laji maan etelä- ja keskiosissa, mutta harvinaistuu pohjoiseenpäin mennessä. Tunturi-Lapissa laji on jo varsin harvinainen. Pohjois-Lapissa tavataan toista hiirenporraslajia, tunturihiirenporrasta (Athyrium distentifolium).
Elinympäristö
Soreahiirenporras kasvaa kosteissa metsissä, etenkin purojen varsilla lehtometsässä. Tyypillisiä kasvupaikkoja ovat saniaislehdot, rantalehdot, soistuvat lehdot, lehto- ja lähdekorvet ja tunturien alapaljakan rehevät niityt. Lajia voi tavata myös ojissa ja kivikasojen liepeillä.
Käyttö
Soreahiirenporrasta käytetään puutarhojen koristekasvina, ja siitä on jalostettu useita lajikkeita.
Shakkiolympialaiset 1972
Vuoden 1972 shakkiolympialaiset järjestettiin Skopjessa 18. syyskuuta – 13. lokakuuta silloisessa Jugoslaviassa. Kisoihin osallistui yhteensä 6 joukkuetta ja 373 pelaajaa. Näistä 35 oli suurmestareita ja 68 kansainvälisiä mestareita.
Shakkiolympialaiset voitti Neuvostoliiton joukkue. Toiseksi tuli Unkari ja kolmanneksi Jugoslavia.
Tauno Tönning
thumb|300px|Oulun yliopistollinen sairaala Kontinkankaalla oli Tönning Oy:n suurimpia rakennuskohteita 1960-luvun lopulla.
Tauno Tönning (26. huhtikuuta 1916 Oulujoki – 10. lokakuuta 1985 Korpilahti) oli suomalainen rakennusalan yrittäjä ja liikkeenjohtaja, joka perusti nimeään kantavan säätiön.
Lapsuus ja nuoruus
Tauno Tönning syntyi 29. huhtikuuta vuonna 1916 Hintanperällä silloisessa Oulujoen pitäjässä, joka kuuluu nykyisin Oulun kaupunkiin. Hän oli perheen neljästä lapsesta vanhin, isä oli ammatiltaan kirvesmies. Tönning kävi ensin Laanilan kansakoulua ja sitten Oulun suomalaista keskikoulua. Oppikouluaikanaan hän liittyi suojeluskuntaan. Rakennusmestariksi hän valmistui Oulun teknillisestä oppilaitoksesta vuonna 1938. Opiskeluaikana hän teki kartoitus- ja maanmittaustehtäviä Saimaalla ja Karjalassa. Valmistuttuaan Tönning osallistui vapaaehtoisena linnoitustöiden kartoitukseen Laatokan Karjalassa. Talvisotaan hän ei ehtinyt, vaan astui varusmiespalvelukseen vuonna 1940. Välirauhan aikana hän koulutti aliupseerina varusmiehiä. Jatkosodan sytyttyä hän palveli Kannaksella ja Sallan rintamalla. Hänet kotiutettiin kersanttina syksyllä 1944.
Toiminta rakennusalalla
Sotien jälkeen Tönning työskenteli Lapin Rakennus Oy:n palveluksessa 1950-luvun loppupuolelle. Lapin sodan tuhojen korjaaminen ja jälleenrakennustyö antoivat paljon työtä. Vuonna 1957 hän perusti omalla nimellään rakennusliikkeen, joka rakensi varsinkin kouluja ympäri Pohjois-Suomea. Vuonna 1960 liike sai sairaanhoito-oppilaitoksen rakentamisurakan, joka oli aikansa suurin Oulun alueella. Rakennusliike muutettiin osakeyhtiöksi, nimeltään Tönning Oy. Oulun yliopistollinen sairaala oli 1960-luvun lopulla erittäin suuri hanke, johon Tönning Oy osallistui keskeisesti. Yhtiö harjoitti myös laajaa asuntorakentamista. Se sai rakennettavakseen myös muun muassa Seinäjoen keskussairaalan ja osallistui Finnbotnia Oy:n osakkaana Kostamuksen teollisuuskombinaatin rakentamiseen. Tasavallan presidentti myönsi Tönningille rakennusneuvoksen arvonimen vuonna 1976. Oulun Rakennus Oy:n osakkaat myivät yhtiönsä Rakennusliike Puolimatka Oy:lle 1979.
Muu toiminta
Tauno Tönning perusti vaimonsa Tuovin kanssa Tauno Tönningin Säätiön vuonna 1972. Apurahojen ja palkintojen jakamisen ohella säätiö on tukenut taiteellista toimintaa ja julkaissut muutamia kirjoja, mukaan lukien Tönningin omaelämäkerrallisia muistelmateoksia ja hänen Oulujoen varrella Utajärveltä hankkimansa Pyykön tilan historian.
Mynäjoen vesistö
Mynäjoen vesistö (vesistöaluetunnus 30) on Suomen päävesistöalue, jonka laskujoki Mynäjoki laskee Saaristomereen Mynälahteen. Vesistöalueen pinta-ala on 288,43 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 0,33 %.
Vesistöalueen kolmannessa jakovaiheessa on seuraavat alueet tai valuma-alueet. Sisennys tarkoittaa luettelossa sitä, että vesistöalue laskee tai yhtyy ylempänä sijaitsevaan vesistöalueeseen. Samalle tasolle sisennetyt vesistöalueet laskevat kaikki yläpuoliseen vesistöalueeseen vastaavassa järjestyksessä niin, että ylin yhtyy lähempänä alajuoksua :
DJ Falcon
DJ Falcon (oik. Stéphane Quême) on Pariisissa syntynyt ranskalainen house-DJ ja musiikkituottaja. DJ Falcon julkaisi ensimmäisen Hello My Name Is DJ Falcon -nimisen albuminsa Roulé-levy-yhtiön kautta vuonna 1999. Albumi julkaistiin 12 tuuman vinyylinä.
Innocentius VII
thumb|upright|Innocentius VII:n vaakuna thumb|upright|Innocentius VII:n hauta. Innocentius VII (n. 1336–1406), oikealta nimeltään Cosimo de' Migliorati, toimi paavina 17. lokakuuta 1404 – 6. marraskuuta 1406. Hän hallitsi kirkkoa suuren skisman aikana, jolloin Avignonissa oli vastapaavina Benedictus XIII.
Migliorati syntyi Abruzzissa ja opiskeli sekä maallista että kirkkolakia, ja opettikin tätä Perugiassa ja Padovassa ennen paaviksi nousuaan.
Hänet valittiin paaviksi 17. lokakuuta 1404. Tätä valintaa seurannutta tilannetta, jossa vallitsevan käytännön mukaisesti paaviksi valitun henkilön maallinen asunto saatiin ryöstää on kuvannut kronikassaan Adam Uskilainen seuraavasti: Ja kun hänen valintansa ilmoitettiin julkisesti, roomalaiset hyökkäsivät hänen palatsiinsa ja omaan ahneeseen tapaansa, tai vielä paremmin sanoen, tuhoisan turmeltuneisuutensa vuoksi, he ryöstivät sen jättämättä paikoilleen edes ikkunanpuitteita.
Samaisesta tilaisuudesta Adam Uskilainen jatkaa: paavin ratsastaessa valkoisella hevosella Rooman katujen tungoksessa virkamiehet kulkivat saattueen edellä viskoen pikku kolikoita reitin sivuille saaden näin tilaa paavin kulkueelle.
Upplands Väsbyn kunta
thumb|right|250px|Kerrostaloja Upplands Väsbyssä. thumb|right|250px|[[Löwenströmin sairaalan (ruots. Löwenströmska lasarettet) päärakennus.]] thumb|right|250px|Näkymä Upplands Väsbyhyn rautatieasemalta.
Kunnan maapinta-ala on 75,01 neliökilometriä (1.1.2016) ja asukasluku 47 820 henkeä (31.12.2021).
Tukholmasta pohjoiseen sijaitsevan Upplands Väsbyn naapurikuntia ovat Sollentuna, Järfälla, Upplands-Bro, Sigtuna, Vallentuna ja Täby.
Kunnan nimi kirjoitettiin aiemmin tavuviivan kanssa muodossa Upplands-Väsby. Väsbyn seutu on ollut asuttuna ainakin ajoittain kivikaudelta asti, ja sieltä on löydetty 76 riimukiveä. Vuonna 1972 Upplands Väsbyyn rakennettiin suuri ostoskeskus Väsby Centrum. Upplands Väsby on tunnettujen tuotemerkkien Maraboun ja Cederrothin valmistuspaikka. Lisäksi se on Europe-yhtyeen kotipaikkakunta, ja sieltä on kotoisin Superettan-joukkue FC Väsby United.
Vuonna 2007 kunnassa oli 12,83 km² peltoa, joten saman ajankohdan maapinta-alaan vertaamalla saadaan peltojen osuudeksi 17,0 prosenttia kunnan maapinta-alasta.
Kuntajaon kehitys
Vuoden 1952 kuntauudistuksessa aikaisemmista Hammarbyn, Frestan ja Edin kunnista muodostettiin Upplands-Väsbyn maalaiskunta. Pieni osa Edistä siirrettiin samanaikaisesti osaksi Järfällan kuntaa. Vuoden 1971 kuntauudistuksessa rajoja ei muutettu, vaan maalaiskunnasta muodostettiin suoraan Upplands-Väsbyn kunta. Kunnan nimi otettiin postitoimipaikasta, joka oli vuonna 1919 nimetty Upplands Väsbyksi erotukseksi Ruotsin muista Väsby-nimisistä paikoista. Rautatieaseman nimenä oli vuoteen 1939 pelkkä Väsby. Vuonna 2003 kunnan virallista nimeä muutettiin poistamalla siitä väliviiva: Upplands-Väsbystä tuli siis Upplands Väsby. Kunta oli itse jo pitkään käyttänyt väliviivatonta muotoa.
Vaakuna
Vaakunaselitys: Sinisessä kentässä ristillä kruunattu hopeinen kirkko, jossa sininen pyörökaari-ikkuna sekä sakaristo ja asehuone, yläpuolella hopeisessa palkissa kolme sinistä vipupyörää. (Ruotsiksi: I blått fält en med kors krönt kyrka av silver visande en med blått spetsbågsfönster försedd gavel samt sakristia och vapenhus, och däröver en ginstam av silver belagd med tre blå kuggkransar.)
Väestönkehitys
Kunnan väestö taustan mukaan on esitetty seuraavassa taulukossa.
Hieman vanhempien vuoden 2009 lopun tietojen mukaan kunnassa asui 2 412 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 6,2 prosenttia kunnan väestöstä. Vielä vanhempien vuoden 1984 lopun tietojen mukaan 17,1 prosenttia kunnan asukkaista oli ulkomailla syntyneitä. Tuolloin kunnassa asui 3 760 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 11,2 prosenttia kunnan väestöstä.
Vuoden 2010 tietojen mukaan 20 vuotta täyttäneiden kuntalaisten mediaaninettotulot olivat 208 550 kruunua. Vuodelta 2007 olevan tiedon mukaan kuntalaisten nettovarallisuuden mediaani oli 37 000 kruunua.
Vuoden 2011 lopussa kunnan väestö jakautui eri ikäryhmiin seuraavasti:
Elinkeinot
Seuraava taulukko kuvaa työpaikkojen ja työllisten jakautumista eri elinkeinojen kesken. Luvut on laskettu kahdessa eri Statistiska centralbyrånin tilastossa ilmoitettujen perusteellisempien tietojen pohjalta. "Päiväväestö" (ruots. dagbefolkning) kertoo kunnassa sijaitsevista työpaikoista ja "yöväestö" (ruots. nattbefolkning) puolestaan kunnassa asuvien elinkeinosta. Työpaikkaomavaraisuus on laskettu päivä- ja yöväestön suhteena. Alkutuotanto tarkoittaa maa- ja metsätaloutta sekä kalastusta. Jalostuksen kohdalla on laskettu yhteen tavaranvalmistus- ja kierrätysteollisuus, energia- ja ympäristöyritykset sekä rakennusteollisuus. Muut toimialat on laskettu palveluihin lukuun ottamatta niitä, joiden elinkeino on tuntematon.
Taajamat
Kunnassa on 3 taajamaa, joiden osuus kunnan väestöstä vuoden 2010 lopussa oli 97,7 prosenttia. Taajamien ulkopuolella asui tuolloin 919 asukasta. Seuraavassa on lueteltu kunnan alueella sijaitsevat taajamat väkilukuineen:
Kunnan keskustaajama on lihavoitu.
Entiset taajamat
Ruotsissa on tilastoitu taajamaväestö aikaisemmin myös vuosina 1960, 1965, 1970, 1975, 1980, 1990, 1995, 2000 ja 2005. Jonakin tai joinakin näistä vuosista kunnassa on ollut myös seuraavan luettelon mukaiset taajamat, jotka eivät enää ole taajamia:
Luettelossa mainituista taajamista kaikki ovat sittemmin kasvaneet yhteen Upplands Väsbyn taajaman kanssa.
Pientaajamat
Yli 200 asukkaan taajamien lisäksi kunnassa on vuoden 2010 tietojen perusteella myös seuraavat 50–199 asukkaan pientaajamat:
Asteriski (*) tarkoittaa, että pientaajama kuuluu osittain toiseenkin kuntaan. Söderby och Hemmingstorp kuuluu osin myös Sollentunan kuntaan.
Entiset pientaajamat
Ruotsissa on tehty tilastoja pientaajamista aikaisemmin myös vuosina 1990, 1995, 2000 ja 2005. Seuraavat paikkakunnat ovat olleet pientaajamia jonakin tai joinakin vuosina vuosien 1995, 2000 ja 2005 aikana, mutta ne eivät olleet pientaajamia vuonna 2010:
Kunnanvaltuusto
Ruotsissa valitaan joka neljäs vuosi edustajat valtiopäiville, aluevaltuustoihin ja kunnanvaltuustoihin. Kunnallisvaaleissa Upplands Väsbyn kunta on jaettu seuraaviin vaalipiireihin:
Seuraavassa taulukossa on esitetty valtiopäivillä edustettuina olevien puolueiden saamat valtuustopaikat Upplands Väsbyn kunnanvaltuustossa vuodesta 1973 lähtien.
Historiaa
Lukuisat muinaisjäännökset osoittavat kunnan olleen jo pitkään vanhaa kulttuuriseutua. Täbyn ja Vallentunan jälkeen kunnassa on kolmanneksi eniten riimukiviä koko Ruotsissa. Runsassa sijaitsee yksi Ruotsin suurimmista kiviasetelmista.
Väsby-nimen alkuperä on De Geer -aatelissuvun omistamassa Stora Väsbyn linnassa. Kun rautatie rakennettiin Tukholman ja Uppsalan välille, niin se oli pakko vetää De Geerin ja Stora Väsbyn maiden läpi. Asema avattiin vuonna 1866 ja sai nimekseen Väsby. Siitä tuli myös aseman ympärille kasvaneen yhdyskunnan nimi. Jotta paikkakunta olisi helpompi erottaa muista Väsby-nimisistä paikoista, niin postitoimipaikan ja myöhemmin myös rautatieaseman nimeksi valittiin Upplands Väsby. Vuonna 1952 siitä tuli myös koko kunnan nimi. Kuntaa kutsutaan siis rautatieaseman mukaan, eikä toisinpäin kuten yleensä on tapana.
1900-luvun alkua leimasivat pienimuotoinen teollisuus, työväenliike, raittiusliike ja vapaakirkkoliike. Vuosisadan alkuvuosikymmeninä Upplands Väsby kasvoi voimakkaasti kahden yrityksen, sprii- ja petrolikeittimiä valmistavan Optimuksen ja Wäsby Verkstäderin (myöhemmin Svenska Metallverken, sitten Gränges SM) ansiosta. Metallverken rakennutti alueelle suuret ”tähtitalot” (stjärnhus), kerrostaloryhmän johon muuttivat asumaan erityisesti Suomen rannikon ruotsinkielisiltä alueilta tulleet uudet tehdastyöntekijät perheineen.
Arlandan lentokentän rakentamisen yhteydessä kunta kasvoi valtavan nopeasti 1960- ja 1970-luvuilla. Vuonna 1972 Upplands Väsbyhyn perustettiin Maraboun makeistehdas, jonka nuoresta ja naisvaltaisesta työvoimasta 1980-luvun lopulla yli puolet oli suomalaissiirtolaisia.
Ystävyyskunnat
Kunnalla on yksi ystävyyskunta:
Piirit
Vuodesta 2016 alkaen kunta on jaettu seuraaviin piireihin:
Seurakunnat
Vuoden 2012 aluejaon mukaan kunnassa on seuraavat Ruotsin kirkon seurakunnat:
Historialliset seurakunnat
Seuraavassa luettelossa on mainittu kaikki nykyisen kunnan alueella sijainneet seurakunnat. Jos seurakunta on lakkautettu, niin sen perässä on asteriski (*). Mahdolliset suluissa lukevat nimet ovat seurakunnan vaihtoehtoisia tai vanhempia nimiä. Jos nimen perässä lukee kbfd, niin kyseessä "kirkonkirjapiiri", joka ei ole muodostanut omaa seurakuntaa, vaikka ne seurakuntiin rinnastetaankin.
Soundi
thumb|Soundi-lehtiä vuosilta 1976–1983. Soundi on suomalainen rockmusiikkilehti. Lehteä kustantaa Pop Media. Lehti ilmestyy 11 kertaa vuodessa, ja sen painos on 25 000 kappaletta. Lehti perustettiin vuonna 1975. Sen toimitus sijaitsee Tampereella.
Historia
Lehden perustivat Musa-lehden kolme vuotta aiemmin perustaneet tamperelaiset Waldemar Wallenius ja Pekka Markkula kollegoineen. He kyllästyivät Musa-lehden kustantajan jatkuviin työehtojen tiukennuksiin ja kokivat, ettei Musa-lehden toimittamiselle jää heiltä tarpeeksi aikaa kustantajan sanaristikkolehtien ja paikallislehden teolta. Lehden ensimmäinen päätoimittaja oli Wallenius.