cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Leopardikissa
Levinneisyysalue ja elinympäristö
Leopardikissa levinneisyysalue on yksi kissaeläinten laajimpia. Sitä tavataan pohjoisessa Venäjän Kaukoidässä ja etelässä Singaporessa. Afganistan on lajin läntisin elinalue. Sieltä sen levinneisyysalue jatkuu Intian niemimaan halki Kiinaan, Korean niemimaalle ja Kaakkois-Aasiaan. Leopardikissa on myös Japanin ainoa villi kissaeläin. Siellä sitä tavataan Tsushiman ja Iriomoten saarilla.
Ravinto
Se on yöeläin ja syö yleensä jyrsijöitä, lintuja, kalaa, matelijoita ja pieniä nisäkkäitä. Kylissä se on vaaraksi siipikarjalle. Se saalistaa sekä maassa että puissa.
Elintavat ja lisääntyminen
Leopardikissa kiipeää taitavasti puihin. Se osaa myös uida, mutta ui harvoin. Se on yksineläjä kiima-aikaa lukuun ottamatta. Pentueeseen kuuluu 2–4 pentua, ja kantoaika on 65–70 päivää. Pesä on ontossa puussa tai maankolossa.
Alalajit
Erityisen kiinnostava on yksinomaan pienellä Japanin Iriomoten saarella elävä alalaji iriomotenkissa (P. b. iriomotensis). Se tuli tietoon vasta vuonna 1965. Silloin sen kuvasi tieteelle japanilainen kirjailija ja luonnontutkija Yukio Togawa. Kun se löydettiin, sitä pidettiin kadonneen lajin jälkeläisenä, ja se sijoitettiin omaan sukuunsa Mayailurus. Näkemyksestä keskustellaan yhä, ja jotkut auktoriteetit luokittelevat iriomotenkissan edelleenkin omaksi lajikseen, koska se poikkeaa ulkonäöltään hyvin paljon mantereen leopardikissasta. Nykyisen käsityksen mukaan se on luokiteltava Prionailurus-sukuisen leopardikissan alalajiksi. Sen paino on 4–7 kg, ja sen ruumiilla on mittaa 50–60 cm. Sen turkki on tummanruskea, häntä on tuuhea, eikä se pysty vetämään sisään kynsiään. Iriomontenkissa on hyvin uhanalainen, ja sen määrä on arvioitu alle sadaksi yksilöksi.
Niin kutsuttu ”tsušimankissa” löydettiin vasta vuonna 1988. Sitäkin pidettiin alkuun omana lajinaan, sitten leopardikissan alalajina ja nyt Mantšurian alalajin F. b. Manchurica muotona.
Bengali on luotu risteyttämällä leopardikissoja kesykissan kanssa.
Tanska Eurovision laulukilpailussa
Tanska esitti kappaleensa tanskan kielellä, kunnes kielisäännön vapautumisen jälkeen laulukieleksi vaihtui englanti. Vuonna 2019 kuultiin englannin lisäksi ranskan kieltä, saksan kieltä ja tanskaa.
Mean to Me
”Mean to Me” on Fred E. Ahlertin ja Roy Turkin kirjoittama musiikkikappale vuodelta 1929. Sen nauhoitti ensimmäisenä Ruth Etting, jonka single nousi listoilla sijalle 15. Sitä myytiin yli miljoona kappaletta. Myös Tommy ja Jimmy Dorsey, Red Nichols ja Annette Hanshaw nauhoittivat kappaleen vuonna 1929.
Tanska Eurovision laulukilpailussa
Tanskan sijoitukset ja pistejärjestelmät
thumb|Tanskan edustajat Gustav Winckler ja Birthe Wilke esittämässä kappalettaan vuoden 1957 kilpailussa. <div class="noprint" style="background-color: #F0F8FF; color: #000000; font-size: 90%; padding: 0.2em 0.2em 0.2em 2em; margin-bottom: 1em; border: 1px solid #ff0000;">Huom! Vuosien 1957-1966 pisteet eivät ole vertailukelpoisia vuodesta 1974 eteenpäin olevien pisteiden kanssa erilaisen pisteytysjärjestelmän vuoksi.
Mark Nichols
pienoiskuva|Mark Nichols Mark Nichols (s. 1. tammikuuta 1980 Labrador City, Newfoundland ja Labrador, Kanada) on kanadalainen curling-pelaaja. Hän toimi Kanadan joukkueen kolmosheittäjänä 2006 Torinon olympiakisoissa, missä joukkue voitti kultaa.
Mean to Me
Vuonna 1937 kappaleen nauhoitti laulaja Billie Holiday taustayhtyeenään Teddy Wilsonin orkesteri, johon kuuluivat muun muassa Lester Young ja Johnny Hodges. Holidayn versio pysyi listojen seitsemännellä sijalla neljä viikkoa. Kappale kuului pitkään Holidayn konserttirepertuaariin. Saksofonisti Young nauhoitti uuden version kappaleesta vuonna 1946 Nat King Colen ja Buddy Richin kanssa, mikä osaltaan herätti jazzsoittajien kiinnostuksen kappaleeseen.
Tanska Eurovision laulukilpailussa
Nykyinen pistejärjestelmä
Vuodesta 1975 käytössä ollut suomalaisen viihdepäällikkö Heikki Seppälän ideoima äänestyskäytäntö:
Kivikkopuutarha
thumb|250px|Kivikkopuutarha Krakovan kasvitieteellisessä puutarhassa.
Kivikkopuutarha on puutarha, joka on rakennettu kuivalle paikalle kiviä apuna käyttäen tai vaikkapa kalliolle. Ne ovat Suomessakin suosittuja, koska täällä on luonnossakin paljon kallioita ja muita kuivia paikkoja. Kivistä voi rakentaa puutarhaan erilaisia muodostelmia, mutta niistä ei ole helppoa saada luonnollisen näköistä. Kivillä on paljon erilaisia väri- yms. muotoja, joiden ansiosta kaikki kivikkopuutarhat on mahdollista saada ainutlaatuisen näköiseksi.
thumb|250px|Japanilaistyylinen kivikkopuutarha.
Jos puutarhassa on jo luonnostaan kasvanut kivikkopuutarha, niin luonnonkasveja ei kannata lähteä ottamaan pois. Monet kivikkokasvit haluavat aurinkoisen paikan, mutta muuten ne eivät ole vaateliaita kasvupaikan suhteen. Kasvit voidaan laittaa kasvamaan kivenkoloihin, esimerkiksi kivirappusten koloihin. Puutarhaan voidaan laittaa koristeeksi myös yksittäisiä isoja kiviä. Kivillä on suuri merkitys japanilaisissa puutarhoissa.
Tanska Eurovision laulukilpailussa
Nykyinen pistejärjestelmä
Vuodesta 2006 lähtien, pisteiden jaon nopeuttamiseksi, pisteiden lukija on kertonut vain kolme suurinta pistettä (pisteet 8, 10, 12), kun pienemmät pisteet (1-7) ilmestyvät ruutuun suoraan.
Kivikkopuutarha
Aiheesta muualla
Garden design
Tanska Eurovision laulukilpailussa
Kaksivaiheinen loppukilpailu
Kun vuonna 2003 kiinnostus Eurovision laulukilpailua kohtaan lisääntyi, EBU:ssa päätettiin muuttaa laulukilpailun rakennetta seuraavanlaiseksi:
Kansainvälisessä finaalissa suora finaalipaikka oli:
Ne valtiot, jotka eivät päässeet suoraan finaaliin, kilpailivat finaalipaikasta semifinaalissa. Semifinaalin kymmenen parhaiten menestynyttä valtiota pääsivät finaaliin. Semifinaalissa ei kerrottu kunkin valtion saamia pistemääriä vaan ne paljastettiin vasta finaalin jälkeen. Semifinaalista finaaliin selvinneet ilmoitettiin satunnaisessa järjestyksessä.
Kaksi semifinaalia
thumb|Tanskan edustaja [[Emmelie de Forest esittämässä kappalettaan vuoden 2013 kilpailun harjoituksissa.]] Koska kiinnostus Eurovision laulukilpailuun vain jatkoi kasvamistaan, päätettiin vuonna 2008 ottaa käyttöön kahden semifinaalin järjestelmä:
Kapellimestarit
Vuosina 1956–1998 Eurovision laulukilpailussa lauluja säesti suuri viihdeorkesteri jousineen, puhaltimineen ja komppiryhmineen. Jokainen maa lähetti kilpailuun oman kapellimestarin, joka vastasi laulun sovituksesta ison orkesterin säestämänä.
Mean to Me
Kappaleesta on tullut usein soitettu jazzstandardi. Benny Goodman nauhoitti sen vuonna 1938 pianisti Jimmy Rowlesin kanssa. Betty Carter nauhoitti sen vuoden 1960 albumilleen The Modern Sound of Betty Carter. Diana Ross lauloi sen vuoden 1972 elokuvassa Lady Sings the Blues.
Mark Nichols
Nichols on pelannut Brad Gushuen joukkueen kolmosheittäjänä vuodesta 1999 lähtien. Hän on pelannut kolmissa Kanadan juniorien mestaruuskisoissa ja voittanut mestaruuden kerran (2001). Aikuisten mestaruuskilpailuissa Nichols on pelannut kolmesti. Vuonna 2001 Nichols voitti Gushuen joukkueessa nuorten maailmanmestaruuden. Samoissa kisoissa hänet valittiin kolmosheittäjänä kilpailujen all-stars -joukkueeseen. Torinon olympialaisten loppuottelussa Markku Uusipaavalniemen kipparoimaa Suomea vastaan Nichols esitti toistuvasti täydellisiä poistoheittoja. Hän sai voimakkaita suosionosoituksia varsinkin kuudennen pään kaksoispoistollaan, joka antoi Kanadalle kuusi pistettä ja ratkaisi koko ottelun ja olympiakullan kohtalon.
Vuonna 2005 Nichols toimi joukkueensa kapteenina Kanadan sekajoukkueiden mestaruuskilpailuissa.
Gheorghe Zamfir
Gheorghe Zamfir on romanialainen panhuilisti. Hän tuli suuren yleisön tietoisuuteen 1960-luvulla sveitsiläisen etnomusikologi Marcel Cellierin ansiosta.
Bukarestin kaupunki nimitti hänet kunniakansalaiseksi 29. marraskuuta vuonna 2001.
Louis Alter
Louis Alter (18. kesäkuuta 1902 Haverhill, Massachusetts – 5. marraskuuta 1980 New York City, New York) oli yhdysvaltalainen säveltäjä ja pianisti. Hän soitti nuorena pianoa mykkäelokuvateattereissa ja opiskeli musiikkia New England Conservatoryssä Bostonissa. Vuonna 1922 hän muutti New Yorkiin.
Kainuun Sanomat
Kainuun Sanomat (KS) on seitsemän kertaa viikossa ilmestyvä maakuntamedia (paperilehti ilmestyy 5 pvä/vko), jonka levikkialueena on Kainuun maakunta sekä Pohjois-Pohjanmaan ja osin myös koko entisen Oulun läänin itäosa. Kainuun Sanomat kuuluu kuuden muun suomalaisen maakuntalehden kanssa Lännen Mediaan. Lehden nykyinen kustantaja on Hilla Group Oyj.
Louis Alter
Hän työskenteli viisi vuotta laulaja Nora Bayesin taustamuusikkona konsertoiden Yhdysvalloissa ja Euroopassa. Hän soitti pianoa myös Irène Bordonin ja Beatrice Lillien taustayhtyeissä. Vuonna 1928 hän sävelsi ensimmäisen hittinsä ”Manhattan Serenade”, johon Harold Adamson kirjoitti sanat vuonna 1942.
Kainuun Sanomat
Kainuun Sanomat on ajanut kehitysaluepoliittisia tavoitteita. Se on maakuntalehtenä luonut Kainuulle omaa maakunnallista identiteettiä. Lehden päämarkkina-alue on nykyinen Kainuun maakunta, sekä nykyisin Pohjois-Pohjanmaan maakuntaan kuuluva Vaala.
Louis Alter
Vuonna 1929 Alter muutti Hollywoodiin. Hän sävelsi musiikkia elokuviin ja Broadway-näytelmiin tehden yhteistyötä lukuisien sanoittajien kanssa. Musikaalilaulujen lisäksi hän sävelsi myös instrumentaalimusiikkia. Hän esiintyi kahdesti Los Angelesin filharmonikoissa vierailevana pianosolistina.
Kainuun Sanomat
Historia
thumb|Kainuun Sanomien entinen pääkonttori. Kainuun Sanomat perustettiin vuoden 1918 alussa Maalaisliiton äänenkannattajaksi. Ensin lehti ilmestyi kolme kertaa viikossa, kunnes se vuonna 1945 muuttui kuusipäiväiseksi.
Louis Alter
Alter oli kaksi kertaa ehdolla parhaan laulun Oscar-palkinnon saajaksi: Vuonna 1937 kappaleella ”A Melody from the Sky” elokuvasta Yksinäisen hongan laulu ja vuonna 1942 kappaleella ”Dolores” elokuvasta Las Vegas Nights.
Kainuun Sanomat
Historia
Lehden pitkäaikaisia päätoimittajia ovat olleet Jussi Kukkonen ja tämän poika Otso Kukkonen. Otso Kukkosen jäädessä eläkkeelle kutsui lehtiyhtiön hallitus uudeksi päätoimittajaksi Paltamon Melalahdesta kotoisin olevan Keijo Korhosen.
Louis Alter
Alter kuoli vuonna 1980 New Yorkissa.
Kainuun Sanomat
Historia
Korhosen erottua vuonna 1994 Kainuun Sanomat lakkasi olemasta virallisesti puoluepoliittisesti sitoutunut. Lehden päätoimittajaksi nimitettiin vuonna 1995 Matti Piirainen, jonka jäätyä eläkkeelle päätoimittajana vuosina 2013–2019 oli Markus Pirttijoki. Sanna Keskinen toimi päätoimittajana 2019–2020. Vt. päätoimittajana jatkaa Päivi Bisi.
Kainuun Sanomien julkaisemisesta oli vastannut Kainuun Sanomain Kirjapaino Oy, kunnes Alma Media osti sen vuosien 1998–1999 aikana. Lehden Alma Median haltuun siirtyminen tapahtui vaiheittain siten, että yhtymään kuuluva Alpress osti vuonna 1998 ensin 16 % äänivallan Kainuun Sanomien kirjapainosta, ja nosti seuraavana vuonna osuutensa yli 90 prosenttiin.
Vuoteen 2008 saakka Kainuun Sanomat painettiin pääasiassa Kajaanin paperitehtaan paperikoneen valmistamalle paperille. Lehti muuttui broadsheet-koosta tabloidi-kokoiseksi vuonna 2011.
Alma Media myi Kainuun Sanomat ja Kainuussa ilmestyvät tilattavat paikallislehdet Ylä-Kainuun, Kuhmolaisen ja Sotkamo-lehden sekä kaupunkilehti Koti-Kajaanin kajaanilaiselle SLP Kustannus Oy:lle keväällä 2015. Samalla Kainuun Sanomat palasi osaksi kainuulaista perheyhtiötä kuuluttuaan sitä ennen 16 vuotta pörssiyhtiöön. Samana keväänä Alma Medialta SLP Kustannukselle siirtyi myös Kemijärvellä ilmestyvä kaupunkilehti Koti-Lappi.
Hilla Group Oyj osti SLP Kustannus Oy:n alkuvuodesta 2021. Tällä kaupalla Kainuun Sanomat siirtyi Hilla Group -konsernin lehtiperheeseen.
Dendrocnide moroides
Dendrocnide moroides on nokkoskasveihin kuuluva kasvilaji. Se on ainavihanta pensas, jota esiintyy Kaakkois-Aasiassa ja Australiassa, missä se tunnetaan nimellä gympie-gympie. Myrkyllisyydestään tunnetun kasvin koskettaminen aiheuttaa jopa useita kuukausia kestävää voimakasta kipua.
Tuntomerkit
Dendrocnide moroides on ainavihanta pensas tai pieni puu. Se alkaa kukkia ja kantaa hedelmää noin 1–3-metrisenä ja kasvaa enimmillään noin 5-metriseksi. Soikean tai leveän herttamaiset lehdet ovat lavaltaan 12–22 senttimetriä pitkiä ja 11–18 leveitä. Lehtilavan kanssa suunnilleen yhtä pitkä lehtiruoti kiinnittyy lapaan altapäin antaen lehdille hieman kilpimäisen olemuksen. Lehtien varhain karisevat korvakkeet ovat noin 20 millimetriä pitkä ja 5 leveitä. Kasvin varret, kukintovarret, lehtiruodit, lehdet ja hedelmät ovat poltinkarvojen peittämiä. Hyvin pienet kukat ovat suurissa, enimmillään 15 senttimetriä pitkiksi kasvavissa huiskilomaisissa kukinnoissa. Hedelmä on pähkylä, jota ympäröi mehukkaaksi turvonnut purppuranpunainen tai vaalea kukkapohjus.
Kainuun Sanomat
Levikki
Kainuun Sanomien levikki on kehittynyt samaan tapaan kuin monet muut maakuntien lehdet. Levikki oli jo vuonna 1961 kaikkiaan 17 800 kappaletta. Se oli korkeimmillaan 30 300 vuonna 1988, Kukkosten kauden loppuvaiheilla. Tämän jälkeen levikki kääntyi laskuun, vuonna 1994 se oli 26 200 ja vuonna 2005 se oli 22 500.
Dendrocnide moroides
Levinneisyys
Lajia esiintyy luontaisena Kaakkois-Aasian Malaijien saaristossa ja Australian itärannikolla, missä se on yleinen erityisesti Queenslandin pohjoisosassa. Sitä kasvaa Australiassa merenpinnan tasosta noin 900 metrin korkeuteen.
Kainuun Sanomat
Levikki
Vuoden 2012 lukijamäärä oli 54 000 ja levikki 17 688.
Dendrocnide moroides
Myrkyllisyys
Kasvia peittävät poltinkarvat aiheuttavat kivuliaan polttaman ihmisen tai eläimen koskettaessa kasvia. Kosketettaessa poltinkarvan kärki katkeaa, jolloin jäykkä ja ontto karva pistää polttavaa nestettä ihon alle kuin injektioneula. Kasvin polttama aiheuttaa ihmisillä voimakasta kipua, joka saattaa kestää kuukausia. Polttamaa voidaan hoitaa laimennetulla suolahapolla sekä ihoon tarttuneita poltinkarvoja irrottavalla vahauksella. Kasvien ympäristössä oleskelu saattaa ärsyttää nenän limakalvoja sekä aiheuttaa aivastelua ja nenän vuotoa. Useat linnut, nisäkkäät ja hyönteiset käyttävät kasvia ravinnokseen sen myrkyllisyydestä huolimatta.
Jamie Korab
pienoiskuva|Jamie Korab Torinon olympialaisissa 2006. Jamie Korab (s. 28. marraskuuta 1979 Harbour Gracessa, Newfoundland ja Labradorissa, Kanadassa) on kanadalainen curling-pelaaja. Hän toimi Kanadan ykkösheittäjänä joukkueen voittaessa olympiakultaa 2006 Torinon kisoissa.
Korab pelasi kaksissa Kanadan nuorten mestaruuskisoissa ja kolmissa aikuisten mestaruuskisoissa. 1997 juniorien kisassa hän toimi Randy Turpinin joukkueen kolmosheittäjänä. Vuonna 2000 hän liittyi Brad Gushuen joukkueeseen, joka eteni loppuotteluun saakka, mutta hävisi Brittiläisen Kolumbian Brad Kuhnin joukkueelle. Saman vuoden jälkeen Korab joutui ikänsä takia jättämään juniori-ikäisten joukkueen, mutta palasi takaisin vuonna 2003 aikuisten mestaruuskilpailuihin. Vuonna 2005 joukkue voitti Kanadan olympiakarsinnat ja olympialaisissa voitti kultaa voitettuaan loppuottelussa Markku Uusipaavalniemen kipparoiman Suomen.
Slaavit
thumb|Valtiot, joissa slaavit ovat enemmistökansallisuutena. {{legend|#7cdc87|[[Länsislaavit}} {{legend|#008000|Itäslaavit}} {{legend|#004040|Eteläslaavit}}]] Slaavit ovat slaavilaisia kieliä puhuvia kansoja, jotka asuvat pääasiassa Itä-Euroopassa ja Balkanin niemimaalla. Slaavit ovat Euroopan suurin etnolingvistinen ryhmä, ja slaavilaisia kieliä puhuvien kansojen yhteenlaskettu väkiluku on noin 315 miljoonaa.
Jako
thumb|[[Slaavilaiset kielet|Slaavilaisten kielten nykyinen levinneisyys.]] Slaavikansat jaetaan kolmeen pääryhmään: länsislaaveihin, itäslaaveihin ja eteläslaaveihin.
Itäslaavit
Itäslaavien sanotaan Kiovan Rusin aikana olleen yhtenäinen kansa, josta olisi myöhemmin uusille alueille levittäytymisen seurauksena kehittynyt omat kansansa, muun muassa ukrainalaiset ja isovenäläiset. Itäslaaveilla on vieläkin vahvat yhteydet toisiinsa. Suurin osa on ortodokseja ja itäslaavilaiset kielet ovat lähellä toisiaan.
Alkuperä ja levittäytyminen
thumb|Slaavien alkukoti ja levittäytyminen ensimmäisen vuosituhannen jälkipuolella. thumb|Länsislaavit, itäslaavit ja eteläslaavit 600-luvulta 800-luvulle.
Slaavien muodostuminen erilliseksi etnisyydeksi on yhä pitkälti hämärän peitossa. Koska slaavilaisuus perustuu kieliyhteyteen, slaavilaisuus syntyi kieliyhteisön muodostumisen myötä. Nykyisten slaavilaisten kielten alkumuoto ilmaantui joskus ensimmäisen vuosituhannen puolivälissä. Yhden teorian mukaan slaavi-nimitys tuleekin sanasta slovo, joka tarkoittaa sanaa tai puhetta. Toisen teorian mukaan nimitys tulee sanasta slava, joka tarkoittaa kunniaa tai loistoa.
Kulttuurisesti slaavien maantieteellistä alkuperää on vaikea määritellä, sillä heidän varhainen keramiikkansa oli pelkistettyä ja samankaltaista kuin keramiikka heidän asuinaluettaan laajemmalla alueella Keski- ja Itä-Euroopassa. Myös slaavien keramiikan ajoitus on epävarmaa.
Varhaisimmat kirjalliset lähteet slaaveista löytyvät Tonavan rannoilta 500-luvulta ja vähän sen jälkeen Balkanilta. Kielellisen todistusaineiston mukaan varhaisia slaaveja saattoi elää varhain esimerkiksi Määrissä eli nykyisessä Slovakiassa, Böömissä (Tšekissä) ja Ukrainassa. Näiltä seuduilta löydetty aineisto viittaa kielellisesti, materiaalisesti ja mahdollisesti myös uskonnollisesti yhtenäiseen etnisyyteen. Tätä varhaisemmat löydöt ovat spekulatiivisia.
Slaavien identiteetin kiteytymiseen saattoivat vaikuttaa 400-luvulla germaanien johtamien goottien valloitusretket Ala-Tonavalle ja Mustallemerelle sekä turkkilaisten hunnien valloitusretket. Slaaveja saattoi liittyä hunnien joukkoihin gootteja vastaan, mitä kautta heitä päätyi asumaan Keski-Tonavalle. 500-luvulla slaavit sitten levittäytyivät nopeasti nykyisille asuinsijoilleen Itä- ja Keski-Euroopassa vandaalien ja langobardien jättämille alueille. Ensimmäiset muuttajat olivat sotureita, ja heitä seurasivat maanviljelijät.
Slaavien levittäytyminen tapahtui neljässä suuressa muuttoaallossa, joiden alkupiste oli Ukrainassa, ja lisäksi toinen alkupiste ehkä Tonavalla. Ensimmäisessä muuttoliikkeessä slaaveja muutti Karpaattien itäreunaa pitkin kohti Tovavan tasankoa ja Balkania. Toinen muuttoliike oli läntisten Karpaattien pohjoisreunaa pitkin Etelä-Puolaan. Kolmas muuttoliike oli läntisten Karpaattien eteläreunaa pitkin Tonavan keskijuoksulle ja Elbejoelle. Neljäs muuttoliike oli Ukrainassa itää kohti.
Kulttuuri
Slaavit ovat uskonnoltaan perinteisesti useimmiten joko ortodokseja, kuten venäläiset, ukrainalaiset, bulgaarit ja serbit, tai roomalaiskatolisia, kuten puolalaiset, tšekit ja kroaatit. Ensin mainittu ryhmä kirjoittaa kieltään yleensä kyrillisellä kirjaimistolla ja jälkimmäinen ryhmä yleensä latinalaisella kirjaimistolla.
Yhtenäisyysliike
Slaavien yhtenäisyyttä korostavaa ajattelua kutsutaan panslavismiksi. Panslavismi eli voimakkaana poliittisena liikkeenä lähinnä 1800-luvun puolivälissä, mutta nykyisin eri slaavikansat eivät ole keskenään erityisen läheisiä.
Kiinankielinen Wikipedia
Kiinankielisen Wikipedian kirjoittajat ovat pääasiassa Manner-Kiinasta, Hongkongista, Taiwanista, Pohjois-Amerikasta ja Euroopasta.
Kiinankielisessä Wikipediassa on mekanismi, jolla luettavan artikkelin merkit voi muuttaa yksinkertaistetuiksi tai perinteisiksi merkeiksi ja sanat Manner-Kiinassa, Hongkongissa, Macaossa, Taiwanissa, Singaporessa tai Malesiassa käytetyiksi sanoiksi.
Kiinankielinen Wikipedia on kirjoitettu mandariinikiinan pohjautuvalla kiinan kirjakielellä. Sen lisäksi on olemassa Wikipediat muilla kiinan kielillä:
Wikipedian kaikki kieliversiot on estetty Manner-Kiinassa.
Harry Akst
Harry Akst (15. elokuuta 1894 – 31. maaliskuuta 1963) oli yhdysvaltalainen populaarimusiikin säveltäjä, pianisti ja kapellimestari.
Akst aloitti uransa laulaja Nora Bayesin taustapianistina. Vuonna 1916 hän tutustui armeijassa ollessaan lauluntekijä Irving Berliniin. Berlin otti Akstin töihin julkaisuyhtiöönsä vuonna 1919, ja vuonna 1921 miehet kirjoittivat yhdessä kappaleen ”Home Again Blues”.
Akstin, Sam M. Lewisin ja Joe Youngin kappale ”Dinah” vuodelta 1925 nousi yhdeksi 1920-luvun levytetyimmistä kappaleista. Sen ovat nauhoittaneet muun muassa Ethel Waters, Ted Lewis, Bing Crosby, Mills Brothers, Boswell Sisters, Fats Waller ja Sam Donohue. Waters nauhoitti myös Akstin ja Grant Clarken kappaleen ”Am I Blue?” vuonna 1929.
Vuonna 1927 Akst osallistui Broadway-musikaalin Artists and Models tekemiseen. Vuonna 1929 hän muutti Hollywoodiin saadakseen töitä elokuvamusikaalien säveltäjänä. Hän myös näytteli pientä roolia joissakin elokuvissa. Hän sävelsi musiikkia moniin elokuviin, mukaan lukien Vaalea viettelijätär (1933) ja Dixie-Daisy ja murhamysteeri (1943). Vuonna 1934 hän kirjoitti musiikkia Broadway-näytelmään Calling All Stars. Hänen viimeiseksi menestyneeksi sävellyksekseen jäi Sidney Clairen sanoittama ”Travelin’ Light” vuodelta 1937.
Toisen maailmansodan aikana Akst johti Al Jolsonin taustayhtyettä tämän kiertäessä laulamassa yhdysvaltalaisille joukoille Euroopassa. Hän osallistui vuonna 1954 Manny Curtisin kanssa Salvatore d’Espositon kappaleen ”Anema e Core” kääntämiseen englanniksi.
Akst kuoli Los Angelesissa 31. maaliskuuta 1963. Hänet valittiin vuonna 1983 Songwriters Hall of Fameen.
Helsinki–Tallinna Race
Helsinki–Tallinna Race on Suomen suurin avomeripurjehduskilpailu, joka purjehditaan vuosittain elokuun puolivälissä Helsingistä Tallinnaan. Kilpailu purjehditaan yöpurjehduksena, joten kilpailijoilta vaaditaan taitoja erityisesti pimeässä ja usein kevyessä tuulessa purjehtimisesta. Veneet jaetaan nykyisin 10 eri luokkaan: Business LYS, LYS 1, 2, 3 ja 4-6 sekä Arvio LYS, ORC Club 1, 2 ja 3, IRC. Lisäksi on laskettu yksityyppiveneille omat tulokset LYS-luokkien sisällä.
Historiaa
Koivusaaren Pursiseura järjesti Helsinki–Tallinna Racen ensimmäisen kerran vuonna 1993.
Nykyisyys
Kilpailuun osallistuu vuosittain lähes 200 venettä ja n. tuhat purjehtijaa useista eri maista. Vuonna 2007 matkaan lähti ennätykselliset 198 venettä. Kilpailun tuotosta suuri osa on jo vuodesta 1996 lahjoitettu Tallinnan lastensairaalalle.
Reittiennätykset
2 h 44 min kilpailun yhteydessä järjestäjien kellottama aika Formula-28 katamaraanille, kipparina J-P Kiiski miehistö Chrisse Björkbom, Ville Väresmaa ja Kim Öhman.
Yksirunkoisten ennätys on 100-jalkaisen SuperMaxin SWE 11000 CapGeminin hallussa: 4 h 6 min 30 s. Kipparina oli Bertil Södergren.
August Burns Red
August Burns Red on yhdysvaltalainen metalcorea soittava yhtye. Se perustettiin Lancasterissa Pennsylvanian osavaltiossa maaliskuussa vuonna 2003. Pian yhtye alkoikin keikkailla ympäri Lancasteria. Se sai sopimuksen CI Recordsilta vuonna 2004, ja sen alla he julkaisivat Looks Fragile After All -EP:n. Tällä raukesi levytyssopimus Solid State Recordsin kanssa vuonna 2005. Jo samana vuonna 8. marraskuuta yhtye julkaisi kokopitkän debyyttinsä Thrill Seeker. Levyn tuotti Killswitch Engagestakin tuttu Adam Dutkiewicz. Yhtyeen seuraava levy Messengers, julkaistiin 19. kesäkuuta 2007. Tällä kertaa tuottajana toimi Tue Madsen. Yhtyeen kolmas levy Constellations, julkaistiin 14. heinäkuuta 2009.
Johann Hermann
thumb|200px|right|Johann Hermann Johann Bernhard Hermann (31. joulukuuta 1738 Barr, Elsass – 4. lokakuuta 1800 Strasbourg) oli ranskalainen lääkäri ja luonnontieteilijä.
Hermann oli Strasbourgin yliopiston lääketieteen professori. Strasbourgin kaupunki osti Hermannin eläintieteellisen kokoelman 1804, ja siitä tuli Strasbourgin eläintieteellisen museon perusta.
Hermann kuvaili ja nimesi suuren määrän uusia lintulajeja, muun muassa rytikerttusen, abessiniansininärhen ja kurolin.
Tribhuvan
Tribhuvan Bir Bikram Shah Dev (30. kesäkuuta 1906, Katmandu – 13. maaliskuuta 1955, Zürich) oli Nepalin pitkäaikainen kuningas. Hän oli kuninkaana vuodesta 1911 aina kuolemaansa saakka, lukuun ottamatta lyhyttä taukoa 1950–1951.
Tribhuvan nousi Nepalin valtaistuimelle viisivuotiaana, kun hänen isänsä kuningas Prithvi Bir Bikram Shah oli kuollut, joskin hallitsijana oli oikeastaan hänen äitinsä. Tuohon aikaan monarkia oli kuitenkin pääasiassa vain pelkkä titteli, sillä maata hallitsi käytännössä mahtava vanha Ranan perhe, jolla oli perinnöllinen pääministerin asema.
Ensimmäiset vuosikymmenet ja Rana-dynastia
Ensimmäisen maailmansodan aikana tulivat jännitteet kuningasperheen ja Rana-suvun välillä ilmeisiksi. Kynnyskysymys oli ulkopoliittinen. Ranat halusivat tukea sodassa brittejä, jotka hallitsivat Nepalin eteläistä naapuria Intiaa, ja asettua näin ympärysvaltojen tueksi. Kuningataräiti tuki sitä vastoin maan armeijaa, joka halusi pysyä puolueettomana. Saavuttaakseen armeijan tuen, kiristi pääministeri Chandra Shumshere Rana nuorta kuningasta myöntymään: tiettävästi hän osoitti kuninkaan äitiä aseella ja uhkasi ampua tämän, ellei kuningas myöntyisi lähettämään joukkoja sotaan. Seuraavien vuosien ajan kuningasta pidettiin vankina palatsissaan ja hänet pakotettiin noudattamaan Ranan perheen oikkuja näiden tukahduttaessa kaikki pyrkimykset Nepalin modernisaatioon ja demokratisoitumiseen.
Kiista oli osa Nepalin pitempiaikaista poliittista kehitystä. Ranat olivat nousseet ehdottomaan valta-asemaan jo varhain 1800-luvulla ja Shahin kuningasperhe oli siten jo pitkään ollut pelkkiä nukkehallitsijoita. Ranojen tavoitteena oli pitää kaikki valta itsellään ja estää yhteiskunnan kehitys. He olivat vankkumattomia brittien tukijoita, pääasiassa siksi, että nämä eivät puuttuneet riittävän luotettavan liittolaisen sisäisiin asioihin. Pääministerisuku vei Nepalin mukaan maailmansotaan ympärysvaltojen Britannian, Ranskan ja Venäjän liittolaisiksi, ja sodan päätyttyä britit tunnustivatkin maan riippumattomuuden. Nepalin kansa puolestaan kaipasi demokratiaa ja uudistuksia, joita hallitsijat eivät sille suoneet; niinpä toivottiin kaltoin kohdellusta kuninkaasta saatavan johtohahmo uudistuksille.
1930-luvulle tultaessa oli voimistunut tyytymättömyys Ranojen hallintoon johtanut jo useiden vastarintaliikkeiden, kuten Praja Parishad, syntyyn. Liikkeiden tavoitteena oli kumota Rana-suvun autoritaarinen valta ja palauttaa se nyt jo täysi-ikäiseksi ehtineelle kuninkaalle. Toisaalta diktatorisesti hallinnut suku loi eriarvoisuutta omissakin riveissään sijoittamalla arvokkaimpina pitämänsä sukulinjojen jäsenet korkeisiin asemiin ja jättämällä vähempiarvoisina pidetyille sukulinjoille vain sangen mitättömiä tehtäviä. Näin Rana-suku sai aikaan sisäistä epäsopua jopa lähimmissä tukijoissaan. Joka tapauksessa Ranat murskasivat raskaalla kädellä kaikki vapautusliikkeet, ja uhkasivat jopa tappaa itse kuninkaan, ellei tämä tottelisi heitä. Onnekseen kuninkaalla oli kuitenkin takanaan armeijan tuki, mikä oli erittäin merkityksellistä etenkin toisen maailmansodan aikaan, kun Nepal oli jälleen liitossa Britannian kanssa. Säilyttääkseen nepalilaisten tuen britit painostivat Ranan sukua estäen heitä vahingoittamasta kuningasta.
Vallankaappaukset ja perustuslaillinen monarkia
Sodan jälkeen demokraattinen liike perusti Tribhuvanin tukemana Nepalin Kongressipuolueen maanpaossa Intian Kalkutassa. Intian itsenäistyttyä 1947 ja brittiläisten joukkojen poistuttua sieltä 1950 mennessä muuttui Tribhuvanin asema kuitenkin epävarmaksi. Marraskuussa 1950 kuningas pakeni useimpien perheenjäsentensä kanssa palatsistaan ja haki turvaa Intian suurlähetystöstä. Kun hallitseva Ranan perheen haara vei Tribhuvanilta kuninkaan arvon 6. marraskuuta, pakeni hän 11. marraskuuta maasta Intiaan. Hänen ollessaan vielä matkalla yrittivät Ranat nostaa valtaistuimelle hänen vasta kolmivuotiaan pojanpoikansa Gyanendran, mutta tämä herätti vastustusta kansassa, joka oli huolestunut jumalallisena pitämänsä hallitsijan hyvinvoinnista, eikä kansainvälinen yhteisökään suostunut virallisesti tunnustamaan vallanvaihdosta.
Tribhuvan oli siis nyt maanpaossa ja Gyanendra valtaistuimella nukkehallitsijana, vaikka Ranojen asema olikin nyt uhattuna enemmän kuin koskaan niin sisä- kuin ulkopoliittisestikin. Vallansiirto olisi silti saattanut jäädä pysyväksi ja Rana-suvun asema muuttumattomaksi, ellei Intia olisi nyt astunut kuvaan mukaan. Kiinassa olivat kommunistit juuri voittaneet maan sisällissodan ja 1950 Kiina miehitti Tiibetin, jolloin Nepal joutui kahden suurvallan väliseksi puskurivaltioksi. Demokraattisella Intialla oli nyt uhkanaan laajentumishaluinen kommunistinen suurvalta, ja se näki Nepalin demokratisoitumisen tukemisen parhaaksi keinoksi kiinalaisvaikutuksen hillitsemiseen. Nepalin uudistusmieliset liikkeet, samoin kuin kuningas, olivat jo pitkään saaneet tukea intialaisilta, joten maan suora puuttuminen naapurinsa asioihin oli luonnollinen jatko tälle politiikalle.
Nepalissa alkanut Intian tukema aseellinen kansannousu menestyi hyvin ja maata yli vuosisadan hallinneen pääministeridynastian oli pakko viimeinkin myöntyä muutoksiin. Pian pääministeri Mohan Shamshere Jung Bahadur Rana suostui demokraattisiin uudistuksiin ja vain muutaman kuukauden maanpaon jälkeen kuningas Tribhuvan palasi valtaistuimelle 18. helmikuuta 1951. Kuninkaalla oli nyt ensi kertaa todellista valtaa, sillä hän alkoi hallita perustuslaillisena monarkkina. Tällöin muodostetussa uudessa hallituksessa Rana-suku sai pitää pääministerinaseman, mutta pääosa hallituksesta koostui Kongressipuolueen jäsenistä. Jo saman vuoden marraskuussa pääministeri erosi ja Koirala-suvun johtama Kongressipuolue sai hänen paikkansa.
Seuraavien vuosien ajan Nepalin demokratisoitumiskehitys eteni Tribhuvanin alaisuudessa. Hän kuoli 1955 Zürichissä,Sveitsissä ollessaan hoidettavana terveysongelmiensa vuoksi.
Tribhuvanin kauden perintö
Tribhuvania seurasi valtaistuimella hänen poikansa Mahendra. Yhteensä hänellä oli kahden vaimonsa kanssa seitsemän lasta, näistä kolme poikia joista kruununperijä Mahendra vanhin. Tribhuvanin viimeisten vuosien uudistusten vaikutuksesta Nepalin yhteiskuntaan on kiistelty, mutta selvää on, että hän pyrki kohti demokraattisempaa valtiota. Tämän vuoksi Mahendran itsevaltaisempi hallitustapa on niin selvä vastakohta; Tribhuvanin uudistukset hänen seuraajansa kumosi muutamassa vuodessa valtaannousunsa jälkeen.
Tribhuvan sai politiikalleen selvän tuen nepalilaisilta. Hän myötäili myös mielellään kansallistunnetta sopivissa tilaisuuksissa. Näkyvin tällainen tilanne tapahtui 1953: kun Mount Everest oli valloitettu, syntyi kiistaa siitä, kuka oli ollut huipulla ensin. Kun Britanniassa päätettiin palkita retken brittiläis-uusiseelantilaiset osanottajat kunnianosoituksin, mutta viivyteltiin šerpa Tenzing Norgayn tapauksessa, antoi Nepalin kuningas sitä vastoin Tenzingille korkeimman kunnianosoituksen, jättäen britit vähemmälle. Tilanne ratkesi vuoren valloittajien päätettyä heidän itse asiassa saavuttaneen huipun yhtaikaa.
Vasta Tribhuvanin aikana Nepalissa alkoi varsinainen yleinen, koko väestölle tarkoitettu koulutus: Ranan suku oli pysynyt vallassa suurelta osin kansan tietämättömyyden ja sivistymättömyyden turvin, niinpä vasta heidän syrjäyttämisensä jälkeen 1951 aloitettiin tavallisen kansan kouluttaminen. Nepalin pääkaupunki Katmandu sai yliopiston muutamia vuosia kuninkaan kuoleman jälkeen, ja nimeltään se on hänen mukaansa Tribhuvan University. Samaten Katmandun kansainvälinen lentoasema on nimetty hänen mukaansa.
Krista Kelly
Krista Kelly (s. 18. kesäkuuta 1977) on kanadalainen malli. Hän oli Playboy-lehden huhtikuun 2004 Playmate of the Month.
Krista Kelly on syntynyt Torontossa, Ontariossa vuonna 1977. Hän on kertonut olleensa poikatyttö ja hyvin urheilullinen.
Kellyltä löytyy saksalaisia, ranskalaisia, alkuperäisamerikkalaisia ja newfoundlandilaisia sukujuuria. Hän ihailee Shania Twainia, johon hänen ulkonäköään on verrattu, ja on kiinnostunut syöpätutkimuksesta.
Vicenza
Vicenza on kaupunki Venetossa, Pohjois-Italiassa. Se sijaitsee noin 60 km Venetsiasta länteen ja 200 km Milanosta itään. Vuoden 2011 lopulla Vicenzassa oli 111 681 asukasta.
Kaupungin elinkeinoelämä tunnetaan jalokivistä ja vaatetehtaista. Ympäröivällä maaseudulla on paljon viljelyksiä ja kaivostoimintaa (marmoria, rikkiä, kuparia, hopeaa ja teollisuusmineraaleja kuten kaoliinia).
Arkkitehtuuri
1500-luvun arkkitehdin Andrea Palladion kuuluisin työ, Villa Capra la Rotonda, sijaitsee Vicenzassa. Palladio on piirtänyt myös Vicenzan kaupungintalon. Villa Capra yhdessä muiden Vicenzassa ja muualla Veneton alueella olevien palladiolaisten huviloiden kanssa on Unescon maailmanperintökohde.
Luettelo pasunisteista
Tämä on luettelo pasunisteista.
Chevrolet Corsica
Chevrolet Corsica on etuvetoinen henkilöauto, jota yhdysvaltalainen General Motors valmisti vuosina 1987–1996 Chevrolet-brändin alla. Kanadassa mallia myytiin nimellä Pontiac Tempest. Corsicaa valmistettiin Delawaressa ja New Jerseyssa. vasen|pienoiskuva|Hatchback-korinen Chevrolet Corsica.
Oulanka
Oulanka (paikallinen muoto Oulunka, myös Oulangansuu, Oulungansuu; ) on entinen kylä ja volosti Karjalan tasavallan Louhen piirin Kiestingin kunnassa Venäjällä. Se sijaitsi Pääjärveen laskevan Oulankajoen suussa 60 kilometriä Kiestingistä linnuntietä luoteeseen.
Pääjärven alkuperäinen saamelaisasutus karjalaistui 1700-luvun aikana. Seudun ensimmäiset kylät, Kuntikylä, Oulangansuu ja Sohjanansuu, syntyivät 1700-luvun alussa. 1800-luvulla muuttoliike jatkui pohjoiseen kohti Vienanmeren Kantalahtea.
1800- ja 1900-lukujen vaihteessa seudun kylät muodostivat Arkangelin läänin Kemin kihlakuntaan kuuluneen Oulangan volostin eli kunnan, joka jakautui Kuntikylän, Oulangan, Sohjanansuun ja Soukelon kyläkuntiin. Se rajoittui pohjoisessa Kantalahden, idässä Koudan ja Kiestingin sekä etelässä Pistojärven volosteihin ja lännessä Suomeen. Vuonna 1905 volostissa oli 18 kylää ja yli 1 700 asukasta. Oulangan kyläkuntaan kuuluivat kirkonkylän lisäksi Taavon (ven. Tavanga) ja Vartielammen (Vartalambino) kylät sekä Kormohonkylän (Karmanga), Kostovaaran (Koštovara) ja Ukonniemen (Tsipringa) uudiskylät, joissa oli yhteensä 424 asukasta. Oulangan kylässä oli 33 taloa, kirkko, koulu ja 198 asukasta.
Vuonna 1927 Oulangan volosti liitettiin Kiestingin piiriin. Se muodosti lähikylineen kyläneuvoston, johon kuuluivat myös Kankahaisen (ven. Borovskaja), Kormohonkylän, Kostovaaran, Taavon ja Vartielammen kylät. Vuonna 1933 kyläneuvostossa oli 530 asukasta, joista yli 90 % oli karjalaisia ja loput etupäässä venäläisiä.
Oulangan kyläneuvosto liitettiin Niskan kyläneuvostoon vuonna 1959. Myöhemmin kylä jäi Kumajoen säännöstelyaltaan vedenpinnan alle.
Oulangan seutu on kuuluisa luonnonkauneudestaan. Sen nähtävyyksiä ovat Päänuorunen ja Kivakkatunturi sekä Oulankajoen mahtava Kivakkakoski. Entisen volostin kylistä ovat nykyään asuttuja vain Niska ja Murmanskin alueeseen kuuluva Koutajärvenpää. Alueella sijaitsee Paanajärven kansallispuisto.
Gelasius
Gelasius tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Timo Lepistö
Timo Valter Lepistö (28. huhtikuuta 1937 Pori – 10. joulukuuta 1996) oli suomalainen matemaatikko, professori ja rehtori.
Mortal Kombat 11
Mortal Kombat 11 on NetherRealm Studiosin ja Shiver Entertainmentin kehittämä ja Warner Bros. Interactive Entertainmentin julkaisema tappelupeli. Pelin on julkaistu 23. huhtikuuta Nintendo Switchille, Microsoft Windowsille, PlayStation 4:lle ja Xbox Onelle, sekä myöhemmin myös Google Stadialle, PlayStation 5:lle ja Xbox Series X|S:lle. Peli kuuluu Mortal Kombat -sarjaan.
Timo Lepistö
Lepistön vanhemmat olivat ammattikoulun opettaja Valter Armas Lepistö ja puhelinvälittäjä Evi Helena Lampela. Hän pääsi ylioppilaaksi 1956 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1960, lisensiaatiksi 1963 ja tohtoriksi 1966.
Lepistö oli Porin teknillisessä oppilaitoksessa lehtorina 1962–1964 ja yliopettajana 1964–1970. Hän oli Oulun yliopiston matematiikan professori 1971–1973, Tampereen teknillisen korkeakoulun matematiikan apulaisprofessori 1970–1971 ja professori vuodesta 1973 sekä korkeakoulun rehtori vuosina 1985–1996. Lepistö sai vuonna 1993 Tampereen palkinnon, joka myönnetään merkittävästä yhteiskunnallisesta työstä Tampereen hyväksi.
Mortal Kombat 11
Pelin ennakkotilaajat saivat pääsyn maaliskuun aikana tulevaan betaan ja myös pelattavana hahmona Shao Kahnin.
Pelin päivitetty lisäosa Mortal kombat 11: Aftermath julkaistiin 26. toukokuuta 2020. Pelin toinen päivitetty lisäosa Mortal Kombat 11: Ultimate Edition julkaistaan 17. marraskuuta 2020.
Pelaaminen
Pelin uutena ominaisuuksina on muokata hahmoille uudet asusteet sekä variaatiot. Taisteluissa uutuutena on Fatal Blow, joka aktivoituu jos vastustaja on saanut paljon vahinkoa. Fatal Blow korvaa edellisissä osissa olleen X-Rayn, mutta tällä kertaa vastustajaa satutetaan vielä väkivaltaisemmilla hyökkäyksillä. Pelissä on tuttuun tapaan myös Fatalityt. Jokainen Fatality päättyy hidastettuun kuvaan. Myös edellisessä pelissä paluun tehnyt Brutality on myös pelissä. Pelin päivitetyssä lisäosassa on mukana myös Friendship-liike ja Stage Fatalities-liikkeet.
Juoni
Kaksi vuotta Shinnokin kukistumisen jälkeen tämän amuletin korruptoima Raiden mestattuaan Shinnokin suunnittelee puolustavansa Earthrealmia tulevilta hyökkäyksiltä tuhoamalla Earthrealmin viholliset jo ennen kuin he ovat uhka. Raiden järjestää harhautuksen, jonka seurauksena Sonya Bladen johtama erikoisjoukko, johon Cassie ja Jacqui kuuluvat hyökkäävät Netherrealmiin ja virittävät pommit Netherrealmin linnoitukseen, jossa Shinnokin elävää päätä säilytetään. Sonya saa surmansa jäätyään putoavan kivikasan alle ja räjäytettyään pommit, jotka tuhoavat linnoituksen. Langenneiden Liu Kangin ja Kitanan katsellessaan tuhoja mystinen hahmo Kronika ilmestyy heille yllättäen ja kertoo olevansa ajanpitäjä, jolla on kyky muuttaa aikaa palauttaen linnoituksen entiselleen. Kronika värvää korruptoituneet Liu Kangin ja Kitanan puolelleen avustamaan häntä luomaan uuden aikajanan, jossa Raidenia ei enää ole.
Outworldissa Kotal Kahn on teloittamaisillaan Kollectorin, Shao Kahnin entisen palvelijan, kunnes samanaikaisesti tapahtuu Kronikan luoma aikamyrsky, joka tuo paikalle eri aikajanoista Shao Kahnin, Skarletin, Barakan ja nuoremmat Kanon, Erron Blackin, Jaden, Raidenin, Kitanan, Liu Kangin, Johnny Cagen, Sonyan, Jaxin, Scorpionin, Kabalin ja Kung Laon nykyaikaan, jolloin korruptoitunut Raiden lakkaa olemasta. Syntyneen hämmennyksen seurauksena alkaa taistelu, jonka jälkeen D'Vorah vie Barakan, Skarletin, Shao Kahnin, Erronin ja Kanon turvaan pesäänsä. Shao Kahn raivostuu kuultuaan D'Vorahin tappaneen Mileenan, mutta D'Vorah saa hänet vakuuttuneeksi liittoutumaan Kronikan puolelle. Menneisyyden Liu Kang, Kung Lao ja Raiden muodostavat liiton Kotalin kanssa ja matkaavat erikoisjoukkojen päämajaan Kotalin ja Jaden puolustaessa Outworldia Kronikan joukoilta. Liu Kang ja Kung Lao matkaavat Wu Shin akatemiaan tutkimaan ja kohtaavat Kronikan apulaisen Gerasin, joka pysäyttämällä ajan onnistuu pakenemaan Earthrealmin elinvoiman sisältävän kapselin kanssa.
Erikoisjoukot saavat tietää uudelleenrakennetun Sektorin ja Noob Saibotin ja kyborgiksi muutetun Frostin rakentavan Kronikalle kyborgiarmeijaa tehtaassa. Nykyajan Sub-Zero ja Scorpion alias Hanzo Hasashi matkaavat tehtaaseen ja kukistettuaan Cyraxin ja palautettua hänet hyväksi onnistuvat hänen avullaan sulkemaan tehtaan vaikka Cyrax kuoleekin jälkeenpäin, minkä jälkeen he kukistavat Sektorin. Myöhemmin Geras ja molemmat Kanot rakentavat Sektorin uudelleen johtamaan kyborgien armeijaa. Raiden yrittää pyytää apua Vanhimmilta Jumalilta tuloksetta, vaikka Cetrion antaa Raidenille vihjeen Kronikan kukistamiseksi. Myöhemmin Raiden huomaa kauhukseen Cetrionin, joka paljastui Kronikan tyttäreksi ja Shinnokin veljeksi tappaneen muut Vanhimmat Jumalat ja avustaneen Kronikaa alusta asti. Kotal ja Jade matkaavat Tarkatanien leiriin ja Jade yrittää vakuuttaa Tarkatanit liittymään Shao Kahnia vastaan, mutta Kotal paljastaa Jadelle aiemmin tappaneensa kaikki Tarkatanit, jotka Kronika toi takaisin henkiin, minkä seurauksena Jade joutuu taistelemaan Kotalia vastaan estääkseen häntä tekemästä samaa uudelleen, minkä jälkeen Shao Kahn vangitsee heidät.
Molempien Kanojen johtamat Black Dragon klaanin ja Sektorin kyborgiarmeijat hyökkäävät Erikoisjoukkojen päämajaan, joka tuhoutuu räjähdyksessä ja menneisyyden Johnny Cage ja Sonya joutuvat vangiksi, vaikka Sektor tuhoutuu jälkeenpäin tukikohdan räjähdyksessä ja vanhempi Johnny Cage haavoittuu. Raiden vie selviytyneet turvaan Hanzon Shirai-Ryu'n klaanin Tulipuutarhaan. Cassien tiimi hyökkää Black Dragon klaanin päämajaan pelastaen Sonyan ja Johnnyn ja Sonya tappaa menneisyyden Kanon, jolloin tulevaisuuden Kano lakkaa olemasta. Liu Kang ja Kung Lao pelastavat Jaden Skarletilta ja saavat vakuutettua Barakan liittymään Tarkatanien kanssa Shao Kahnia vastaan menneisyyden Kitanan onnistuessa saamaan Sheevan avustamaan Kotalia. Shao Kahn taistelee areenalla Kotalia vastaan vammauttaen tämän, mutta Kitana pelastaa Kotalin ja sokaisee Shao Kahnin, minkä jälkeen Kotal tekee Kinanasta Outworldin uuden hallitsijan.
Raiden lähettää menneisyyden Jaxin ja Jacquin Shang Tsungin saarelle noutamaan Sielujen Kruunua estääkseen Kronikaa saamasta kruunua haltuunsa. Cetrion ja tulevaisuuden Jax, jonka Kronika oli värvännyt puolelleen onnistuvat kuitenkin saamaan kruunun ja toimittivat sen Kronikalle. Hanzo lähtee Netherrealmiin taivuttelemaan Kharonin, Netherrealmin sielujen lautturin liittymään hyvien puolelle ja pelastaa Kharonin D'Vorahilta. Hanzo kohtaa menneisyyden Scorpionin ja yrittää vakuuttaa hänet liittymään hyvien puolelle, vaikka D'Vorah haavoittaa Hanzoa kuolettavasti tappaen hänet. Menneisyyden Scorpion ilmestyy Raidenille kertoen hänelle mitä Hanzo sanoi hänelle, mutta Raiden ei usko häntä ja kiduttaa Scorpionia Shinnokin amuletilla muuttuen jälleen silminnähden korruptoituneeksi. Liu Kang taistelee Raidenia vastaan ja tilanne uhkaa toistaa aiemmat tapahtumat, mikä johti Liu Kangin kuolemaan ja pahaksimuuttumiseen, kunnes Raiden saa näyn useista eri aikajanoista, joissa hän tappaa Liu Kangin taistelussa, minkä jälkeen Kronika pysäyttää ajan ja ilmestyy Raidenille ja sanoo tälle tämän tekojen ja virheiden johtavan aina Liu Kangin tuhoon ja ettei Raiden voi estää häntä. Kronika vie menneisyyden Liu Kangin mukanaan linnoitukseensa ja korruptoitunut Liu Kang imee iteensä menneisyyten itsensä sielun voimistuakseen entisestään.
Kharon johdattaa Raidenin ja Earthrealmin ja Outworldin armeijat Kronikan linnoitukseen. Taistelun aikana Raiden hukuttaa Gerasin pohjattomaan Verimereen ja kukistaa Frostin sammuttaen tämän kyborgiarmeijan. Raiden taistelee korruptoitunutta Liu Kangia vastaan ja yhdistää itsensä Liu Kangin kanssa muuttaen Liu Kangin Tulijumalaksi antaen tälle voimansa. Liu Kang uusien voimiensa ansiosta onnistuu tunkeutumaan Kronikan linnoitukseen ja kykenee vastustamaan Kronikan ajankääntämisvoimia Kronikan palauttaessa ajan alkuun. Liu Kang kukistaa Cetrionin, joka antaa voimansa Kronikalle joka vei Liu Kangin luomaansa Uuteen Aikakauteen, missä Kronika ja Liu Kang taistelivat keskenään ja Liu Kang kukisti Kronikan muuttamalla tämän kristallipatsaaksi ja tuhosi tämän kädet ja ruumiin ja katkaisi Kronikan pään tappaen hänet. Tämän jälkeen Raiden erkani Liu Kangista ja kertoi menettäneensä voimansa ja muuttuneensa kuolevaiseksi ja Liu Kangin olevan nyt Earthrealmin uusi suojelija ja Liu Kangin voivan Kronikan Ajan Tiimalasin avulla peruuttaa aiemmat tapahtumat. Liu Kang aikoi värvätä Kitanan apulaisekseen muokkaamaan aikaa ja luomaan kaikille suotuisan Uuden Aikakauden. Tästä seuraa lisäsisältö Aftermathin juoni.
Aftermath
Kronikan kukistumisen jälkeen ja kuolevaiseksi muuttuneen Raidenin ryhtyessä Jumalaksi muuttuneen Liu Kangin neuvonantajaksi, Liu Kang on aloittamaisillaan Uuden Aikakauden luomisen, kunnes menneisyyden Shang Tsung, Nightwolf ja Fujin tulivat keskeyttämään hänet selittäen hänen muuten aiheuttavan maailman tuhon, joka olisi voinut tapahtua ilman Kronikan päähinettä. Liu Kang suostuu Raidenin epäilyistä huolimatta lähettämään Shang Tsungin, Fujinin ja Nightwolfin menneisyyteen noutamaan Kronikan päähineen Shang Tsungin saarelta ennen sen joutumista Kronikan käsiin. Kolmikko ilmestyy kolosseumille samalla hetkellä kun Kitana on kukistamaisillaan Shao Kahnin. Kolmikon yrittäessä poistua paikalta huomaamatta, Kollector huomaa heidät ja lähtee seuraamaan heitä. Nightwolf joutuu taistelemaan Kollectoria vastaan voittaen hänet. Päästyään pois kolosseumilta Shang Tsung kertoo heille heidän tarvitsevansa Sindelin apua suunnitelmassaan. Fujin noutaa Wu Shin Akatemian alla sijaitsevaa Jinsein energianlähdettä Sindelin palauttamiseksi ennalleen. Samalla he joutuvat taistelemaan Kronikan lähettämiä Frostia ja Gerasia vastaan. Saavuttuaan Netherrealmiin langennut Liu Kang vangitsee heidät Shinnokin temppeliin. Nightwolf vapauttaa itsensä ja muut ja taistelee langennutta Sindeliä ja tulevaisuuden itseään vastaan voitokkaasti. Kolmikko saapuu Sheevan luokse Sindelin ruumis mukanaan pyytäen tämän apua Sindelin viemisessä Sielujen Kammioon. Sheeva suostuu auttamaan heitä ja raivaa pois esteitä heidän tieltään kukistaen Barakan, Erron Blackin, Jaden, Kotalin ja Kitanan heidän matkatessaan Sielujen Kammioon, jossa Fujin ja Shang Tsung herättävät Jinsein energian ja taikavoimiensa avulla Sindelin jälleen henkiin palauttaen hänet normaaliksi. Tämän jälkeen Sindel lähtee kolmikon mukaan Shang Tsungin saarelle auttamaan heitä kruunun noutamisessa. Saarella Fujin kukistaa taistelussa langenneen Kabalin, Noob Saibotin ja tulevaisuuden Jaxin saaden vakuutettua Jaxille Kronikan huijanneen häntä estäen näin tämän tulevan taistelunsa Jacquita ja Raidenia vastaan. Cetrionin saavuttua paikalle hän kukistaa Nightwolfin, joka aikoo uhrata itsensä samalla tavalla kuin aiemmin Sindeliä vastaan, mutta Sindel tulee väliin pelastaen Nightwolfin ja kukistaa taistelussa Cetrionin ja estää tätä viemästä kruunua Kronikalle. Tämän jälkeen Fujin ja Shang Tsung lähtevät viemään kruunua Raidenin luo, joka ei usko Fujinin puheita Shang Tsungin liitosta heidän kanssaan ja Raiden taistelee Fujinia vastaan, mutta Fujin kukistaa Raidenin ja saa tämän vakuuttuneeksi ja tajuamaan Shinnokin amuletin aiheuttaneen tämän aiemmat vihapurkaukset. Kronikan saapuessa paikalle hän paljastaa muille Shang Tsungin luoneen aiemmin hänen kruununsa ja suunnittelevan petosta aikeenaan käyttää kruunua itse heitä vastaan. Kronikan yrittäessä napata kruunun itselleen Fujin onnistuu saamaan kruunun päähänsä ja käyttää sen voimia torjuakseen Kronikan hyökkäykset ja Shang Tsung lähettää Kronikan pois. Tämän jälkeen Fujin kertoo Raidenille tapahtumista, jotka johtivat Kronikan kukistumiseen ja Raiden lähtee kokoamaan armeijaa Kronikan linnoitukseen.