cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pathyrites
Nomoksen alkuperäisen egyptinkielisen nimen suomennos on ”Valtikka”. Nimestä esiintyy tutkimuksessa lukuisia erilaisia lukutapoja ja translitteraatioita, jo mainitun lisäksi myös muun muassa Wast ja Uast. Kreikankielisinä niminä esiintyvät joskus myös Hermonthites tai Peri Thebas (, ”nomos Theban ympärillä”). Tutkimuksessa nomokseen viitataan usein tunnuksella U04.
Maantiede
Pathyriteen nomos oli yksi Ylä-Egyptin 22 nomoksesta, ja se oli numeronsa mukaisesti alueen neljäs nomos Niilin yläjuoksulta laskien. Nomos sijaitsi nykyisten Luxorin ja Karnakin kaupunkien ympäristössä noin 800 kilometriä sisämaahan Välimeren rannikosta. Sen eteläpuolella eli yläjuoksulla päin sijaitsi Latopoliteen (U03) nomos ja pohjoispuolella eli alajuoksulla päin Koptiteen (U05) nomos.
Nomoksen pääkaupunkina (mētropolis) esiintyy yleensä Theba eli Waset (kreik. myös Diospolis Megale, lat. Diospolis Magna, nyk. Qurneh/Luxor/Karnak), Alkuperäiseksi pääkaupungiksi mainitaan kuitenkin Hermonthis eli Iuny (nyk. Armant). Nomokselle nimen antanut kaupunki oli Pathyris/Afroditopolis eli Per-Hathor (nyk. Gebelein), joten myös se on saattanut toimia jossakin välissä pääkaupunkina. Nomoksen muita kaupunkeja olivat Tufion eli Djerty (nyk. Tod), Imiotru (nyk. Rizeiqat) ja Madu.
Nomoksen pinta-alaksi on jossakin vaiheessa sen historiaa laskettu aruraa (auranalaa) eli noin 284 neliökilometriä.
Historia
Pathyriteen nomos oli olemassa egyptiläisellä nimellään Egyptin faaraodynastioiden kaudella. Kreikkalaisen nimensä se sai hellenistisellä kaudella eli Ptolemaiosten aikana, jolloin se nimettiin kenties tuolloisen pääkaupunkinsa mukaan. Nimi oli käytössä Egyptin kreikkalais-roomalaisena aikana. Nomoksissa tapahtui tuolloin kuitenkin paljon muutoksia, ja siksi nomoksella esiintyy useita nimiä, tai siitä erotettiin uusia nomoksia, joihin nimet viittaavat. Tutkimuksessa nomoksesta käytetään usein tunnusta U04, jolla siihen voidaan viitata nimenmuutoksista riippumatta.
Nomoksen pääjumalia olivat Amon Thebassa, Hathor Pathyriissä sekä Montu Hermothiissa ja Tufionissa. Faarao Senusret I:n niin kutsutussa Valkoisessa kappelissa nomoksen jumalana esiintyy Montu.
Väri-indigo
Väri-indigo eli indigokasvi (Indigofera tinctoria) on hernekasveihin kuuluva kasvi, josta saadaan alkuperäistä indigonsinisen väristä väriainetta.
Väri-indigo on noin 1,5 metriä korkea pensas, joka haaraantuu juuresta alkaen. Sillä on vihreät kerratut lehdet ja vaaleanpunaiset tai violetit, terttumaiset kukinnot.
Väri-indigo on luultavasti alkujaan kotoisin Malesian saaristosta. Se on levinnyt viljelykasvina koko maailman trooppisille alueille.
Väriainetta tuotetaan kasvin lehdistä. Matalakasvuista Rose carpet-lajiketta on käytetty myös maanpeittokasvina.
Onyksi
thumb|Onyksi thumb|Onyksia Onyksi (SiO2) on mineraali, joka on raitainen muoto kalsedonista eli piilokiteisestä kvartsista. Onyksin raidat ovat suoria, samansuuntaisia ja -kokoisia. Onyksi on mustaa kalsedonia, jossa voi joskus olla valkoisia raitoja. Onyksia käytetään usein koruissa ja se on Kauriin onnenkivi.
Uskomuksia
Keskiajalla onyksia pidettiin onnea tuovana kivenä ja sitä upotettiin usein amuletteihin ja muihin koruihin, koska sen uskottiin omaavan taianomaisia voimia. Ensimmäisen Mooseksen kirjan toisen luvun jakeessa 12 mainitaan onyksikiveä olleen jo paratiisissa
Esiintyminen
Onyksia esiintyy Indonesiassa, Arabiemiirikuntien liitossa, Afganistanissa, Pakistanissa, Yhdysvalloissa, Meksikossa, Argentiinassa, Australiassa, Uudessa-Seelannissa, Algeriassa, Marokossa, Egyptissä, Keniassa ja Namibiassa.
Salibandyn naisten Suomen Cup 2019–2020
Naisten TEHO Sport Suomen Cupin kausi 2019–2020 in järjestyksessään 27. Suomen Cupin kausi. Suomen Cup pelataan 2019–2020 IFF:n peliaika- ja pelaajamääräkokeilujen vuoksi 3x15 minuutin peliajalla ja ottelupöytäkirjaan saa merkitä vain 17 pelaajaa. Cupiin osallistuu 16 naisten Salibandyliigajoukkueesta 11.
1. kierros
Ä-lasti ja Blackbirds jatkoon.
Blue Fox ja Papas jatkoon.
SBS Rupu ja SalBa jatkoon.
TPS 3 ja KaPa-65 jatkoon.
2. kierros
Lohko 1 14.9. Sport Garden
Lohko 3 15.9. Palokan koulukeskus, Jyväskylä
Bettina von Arnim
Elisabeth (Bettina) Catharina Ludovica Magdalena von Arnim, myös: Bettine, o.s. Brentano, 4. huhtikuuta 1785 Frankfurt am Main – 20. tammikuuta 1859 Berliini) oli saksalainen kirjailija ja huomattava saksalaisen romantiikan edustaja.
Elämä
Bettina von Arnim syntyi Frankfurt am Mainissa vuonna 1785. Hän oli vauraan kauppiaan Peter Anton Brentanon ja tämän puolison Maximiliane von La Rochen kahdestatoista lapsesta järjestyksessään seitsemäs. Osan nuoruuttaan hän varttui Fritzlarin ursuliiniluostarissa. Vanhempiensa kuoltua hän asui isoäitinsä Sophie von La Rochen luona aluksi Offenbachissa ja myöhemmin Frankfurtissa. Arnimin sisar Gunda oli naimisissa oikeusoppineen Friedrich Carl von Savignyn kanssa ja asui Marburgissa, jossa myös von Arnim vieraili. Vuonna 1810 von Arnim muutti von Savignyjen perässä Berliiniin.
Bettina von Arnim avioitui vuonna 1811 kirjailija Achim von Arnimin kanssa, johon hän oli tutustunut jo Frankfurtissa veljensä Clemens Brentanon kautta. Avioliitto kesti kaksikymmentä vuotta ja päättyi Achim von Arnimin äkilliseen kuolemaan vuonna 1831. Avioliitosta syntyi seitsemän lasta. Puolisonsa kuoltua Bettina von Arnim keskittyi kirjailijanuraansa. Hän kuoli 20. tammikuuta vuonna 1859 perheensä ympäröimänä, ja hänet haudattiin miehensä tavoin brandenburgilaisen Wiepersdorfin kirkon viereen.
Yoshihiko Noda
Yoshihiko Noda (, s. ) on entinen Japanin pääministeri. Hän kuuluu Japanin demokraattiseen puolueeseen. Noda nimitettiin pääministeriksi elokuussa 2011, aiemmin hän toimi valtiovarainministerinä. Noda voitti kauppa- ja teollisuusministeri Banri Kaiedan äänestyksessä demokraattisen puolueen johtajasta. Noda sai ratkaisevassa äänestyksessä 215 ääntä, Kaiedan jäädessä 177 äänellä toiseksi.
Bettina von Arnim
Elämä
thumb|left|120px|Bettina von Arnimin hauta.
Kunnianosoitukset
Bettina von Arnimin nimeä kantavaa kirjallisuuspalkintoa Bettina-von-Arnim-Preis on jaettu vuodesta 1992 lähtien. Sitä jaettiin vuosittain vuoteen 1997 saakka, jonka jälkeen sitä on jaettu joka toinen vuosi. Saksan liittotasavallan entisen rahayksikön D-markan viiden markan seteliin von Arnim pääsi vuonna 1992. Seteli oli vihreänkeltainen, ja sen kääntöpuolta koristi Brandenburgin portti.
Gavalochóri
Gavalochóri on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Apokóronaksen kuntaan, Chanián alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 513 (vuonna 2011).
pienoiskuva|vasen|Gavalochórin Pyhän Katariinan (Agía Aikateríni) kirkko. Gavalochórin kylä sijaitsee noin 31 kilometriä kaakkoon Chanián kaupungista ja noin neljä kilometriä sisämaahan saaren pohjoisrannikosta ja Soúdanlahden rannasta. Kylän nimi tulee bysanttilaiselta ajalta Gavalás-suvusta.
Kylässä on paikallinen historiallinen ja kansatieteellinen museo. Tärkeimmät kirkot on omistettu Neitsyt Marialle (Panagía), Pyhälle Sergiokselle (Ágios Sérgios) ja Pyhälle Paavalille (Ágios Pávlos).
Gavalochóri muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Γαβαλοχωρίου, Topikí Koinótita Gavalochoríou), johon kuuluu varsinaisen Gavalochórin kylän lisäksi Áspron kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 647.
Aiemmin kylä kuului Vámoksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Apokóronaksen kunnan Vámoksen kunnallisyksikköön.
Saint-Aventin
Saint-Aventin on kunta Lounais-Ranskassa Haute-Garonnen departementissa Midi-Pyrénées'n alueella. Se on kylä Larboustin laaksossa Pyreneillä. Kylän romaaninen kirkko on historiallinen nähtävyys. thumb|left|Saint-Aventinin kirkko
Sergei Kirijenko
Sergei Vladilenovitš Kirijenko (, s. 26. heinäkuuta 1962) on venäjänjuutalainen poliitikko ja liikemies.
Hän on toiminut presidentinhallinnon varajohtajana vuodesta 2016.
Hän oli Venäjän pääministeri Boris Jeltsinin aikana 23. maaliskuuta – 23. elokuuta 1998. Duuma vahvisti hänen nimityksensä vasta 24. huhtikuuta. Ennen pääministerikauttaan Kirijenko oli 1997–1998 energiaministeri, marraskuusta 2005 atomienergiatoimiston (Rosatom) johtaja, ja oikeistovoimien liiton johtaja.
Kirijenko on asetettu EU:n pakotelistalle Aleksei Navalnyin myrkytyksen takia.
Kirijenko on kotoisin Suhumista, Abhasiasta ja kasvoi Sotšissa. Koulun jälkeen hän muutti Nižni Novgorodiin, jossa hänen isänsä opetti. Näihin aikoihin hän otti käyttöön äitinsä ukrainalaisen sukunimen juutalaisen Israitelin tilalle, mikä oli puolestaan hänen georgianjuutalaisen isänsä nimi. 1980-luvulla hän ryhtyi liikemieheksi ja Komsomolin AMK-yhtiön johdossa ja järjesti arpajaisia. Vuonna 1993 hän sai taloustieteen arvosanan ja oli pian perustamassa Garantija-pankkia. Hän suostutteli kuvernööri Boris Nemtsovin ottamaan haltuunsa konkurssikypsän Norsi-öljy-yhtiön, jonka johtoon tuli 1996. Nemtsov siirtyi 1997 Moskovaan varapääministeriksi ja otti Kirijenkon mukaansa.
Kirijenkosta tuli varaenergiaministeri 1997 ja marraskuussa täysi ministeri. Maaliskuussa 1998 tuntematon ja kokematon Kirijenko nousi pääministeriksi kesken talouskriisin, esitteli kriisintorjuntapakettinsa, mutta hänen pääministerikautensa jäi viiden kuukauden mittaiseksi, kun rupla päästettiin kellumaan 17. elokuuta. Syytä eroon ei annettu. Jeltsin nimitti uudeksi pääministeriksi Viktor Tšernomyrdinin, jota duuma ei hyväksynyt. Hallituskriisin jälkeen pääministeriksi tuli Jevgeni Primakov.
Kirijenko johti oikeistovoimien liiton kohtuulliseen menestykseen duuman vaaleissa. Putin nimitti Kirijenkon toukokuussa 2000 presidentin täysivaltaiseksi edustajaksi Volgan federaatiopiiriin ja 2001 kemiallisten aseiden hävityksestä vastaavaan komissioon.
Artsvašen
Artsvašen (myös Artzvašen ja Baškend) on kylä Geghark'unik'in maakunnassa Armeniassa. Se on myös Armenian eksklaavi Azerbaidžanissa, eli alue on kokonaan Azerbaidžanin ympäröimä. Eksklaavi on pohjois-eteläsuunnassa noin 9,4 kilometriä pitkä. Kylä perustettiin vuonna 1845 ja tunnettiin vuoteen 1980 saakka nimellä Baškend. Azerbaidžan on miehittänyt aluetta vuodesta 1992 lähtien. Nykyään suurin osa alueen asukkaista on azereita.
Sergei Kirijenko
Kirijenko toimi Rosatomin pääjohtajana joulukuusta 2007 lokakuuhun 2016, jolloin Putin nimitti hänet presidentinhallinnon varajohtajaksi.
Artsvašen
Kylä on neuvostosankari Saribek Tšilingarian syntymäpaikka.
Vartiomoottorivene 12
Vartiomoottorivene 12 (VMV 12) oli 1935 valmistunut Suomen merivartioston vartiomoottorivene.
Valmistus
Eduskunta osoitti 9. tammikuuta 1934 hallituksen käyttöön vartiomoottoriveneiden hankintaan 20 miljoonaa markkaa alkoholin salakuljetuksen jatkuessa Suomenlahdella. Sisäasiainministeriö tilasi Turun Veneveistämöltä kymmenen vartiomoottorivenettä (VMV 8 - 17) ja niihin Ares-kaasuöljymoottorit. Kummankin pääkoneen teho oli 520 ja apukoneen 170 hevosvoimaa. Alus saavutti 23,5 solmun nopeuden. Aluksen pituus oli 25,6 ja leveys 4,3 metriä. Se oli puurunkoinen ja sen aseistuksena oli 20 millimetrin pikatykki. Tilatut vartiomoottoriveneet nostivat viirinsä ensi kertaa samaan aikaan 30. kesäkuuta 1935.
Palvelus
Alus oli talvisodassa vuosina 1939–1940 varmistuslaivueessa. Jatkosodassa alus oli vuonna 1941 vartiomoottoriveneryhmässä ja vuosina 1942–1944 2. vartiomoottorivenelaivueessa. Vene tuhoutui satamaan Helsingissä 6. helmikuuta 1944 Neuvostoliiton ilmavoimien hyökkäyksessä.
Eero Murtomäki
Murtomäki on toiminut vapaana luontokuvaajana ja kirjailijana vuodesta 1963 lähtien. Hän on kuvannut Merenkurkun saaristoa, Etelä-Pohjanmaan soita sekä Lapin luontoa.
Murtomäelle mynnettiin taiteilijaeläke vuonna 2004. Hänen elämäntyöstään valmistui Kaarneen siivillä -dokumenttielokuva vuonna 2019. Tuottaja Tero Mustonen. www.lumi.fi Elokuvan kuvaus ja ohjaus Tom Miller, Pretty Good Productions USA.
Gaillarde
pienoiskuva|Italialaisen Michele Ciampantin (1463-1500) maalaus, joka esittää gaillardea tanssivaa paria. Gaillarde (ranska = hilpeä, reipas, italia:gagliarda [ga'lja-], englanti:galliard tai gaillard) oli renessanssiajan tanssi ja musiikkityyli joka puolella 1500- ja 1600-lukujen Eurooppaa. Tosin ensimmäinen kirjallinen maininta tanssista on Italiasta noin vuodelta 1480. Tanssin syntymaana on pidetty Italiaa tai Ranskaa. Sen muotoja esiintyy useimpien Keski-Euroopan maiden kansantansseissa.
Gaillarde-tanssi on enimmäkseen improvisoitua, taiturillista tanssia, joka sisältää hyppyjä ja loikkia. Perusmuodossaan gaillardissa otetaan viisi askelta yhden tahdin aikana. Tyypillistä oli myös hemioli, jolloin kuusi puolinuottia jakautuu iskutuksessa kahteen osaan (3+3) ja lopukkeissa kolmeen (2+2+2).
Gaillarde esiintyi tyypillisesti hitaan pavanen parina, ja oli edelliseen verrattuna tunnelmaltaan vapaamuotoisempi, tanssijat saattoivat kiljahdella ja tanssiote oli usein läheisempi. Gaillarde oli Yhdistyneen kuningaskunnan kuningattaren Elisabet I:n suosikkitanssi ja osa hänen aamuvoimisteluaan. Taustalla vaikutti ylhäisöpiireissä laajemminkin vallinnut käsitys, jonka mukaan tanssi edisti kehon liikkeiden sulavuutta arkielämässä, mikä puolestaan oli hyvän käytösetiketin edellytys.
Referaatti
Referaatti on kuullun tai luetun tekstin lyhennelmä, jossa tuodaan esille tärkeimmät asiat. Joskus on tarpeen selostaa jonkin tekstin sisältö sellaiselle, joka ei tunne tekstiä entuudestaan. Tällöin kirjoittajan on perehdyttävä tekstiin huolellisesti ja sen jälkeen pyrittävä kertomaan tekstin ydinsisältö. Referaatti ei kuitenkaan ole aivan sama asia kuin tiivistelmä. Referoitavasta tekstistä on mainittava heti alussa sen kirjoittaja, tekstin koko nimi (esimerkiksi artikkelin nimi), sekä lehti tai kirja, josta teksti on referoitu. Referoijan on huolehdittava siitä, ettei hän sekoita referaattiin omia mielipiteitään eikä väritä asiaa omilla näkemyksillään.
Referaatteja on kolmea lajia: perusreferaatti, kommentoitu referaatti ja popularisaatio. Perusreferaatissa toistetaan toiselle lyhemmin alkuperäisen tekstin ydinsisältö. Kommentoituun referaattiin voi lisätä omia mielipiteitä. Popularisaation tarkoituksena on muuntaa teksti niin sanotulle "kansankielelle", jotta kaikki voisivat ymmärtää vaikeankin tekstin sisällön.
III-divisioona
III-divisioona voi tarkoittaa seuraavia:
Kölintarkastus
Kölintarkastus oli aiemmin Suomessa nimitys ulkomailta saapuneen laivan tullitarkastukselle.
Kölintarkastukseksi sanottiin sitä laivan tarkastusta, joka tehtiin ulkomailta saapuneeseen laivaan sen jälkeen kun sen lasti oli purettu. Laivan sisusta tutkittiin tarkasti sen varalta, oliko laivassa salaisia säilytyspaikkoja ja niissä tavaraa, jonka tuonti oli kielletty taikka joka oli tullissa ilmoitettava. Nimitys oli käytössä ainakin 1930-luvun Suomessa.
Luettelo FM Towns -peleistä
Tämä on luettelo julkaistuista FM Towns -peleistä:
Krookila
pienoiskuva|Krookilan kotiseutukeskus. Krookila on Raision Inkoisten kaupunginosassa sijaitseva asuinalue ja yksi Raision kylistä. Alue koostuu rivi- ja omakotitaloista. Alueella on myös pienteollisuutta.
Alueella on Krookilan koulu -niminen alakoulu, jossa toimivat vuosiluokat 1–2.
Krookilan kotiseutukeskuksessa toimii ravintola Krookilan Wanha Tupa.
Alueella on hiekoitettuja ulkoilureittejä ja pururata. Krookilan alueella sijaitsee myös Upalingon Temppelivuori, jossa on hyviä ulkoilureittejä. Kallion korkein kohta kohoaa lähes 40 metrin korkeuteen. Mäelle pääsee kahta polkua pitkin.
Krookilan länsipuolella on laaja ruovikko ja useita puroja.
Krookilan postinumero on 21200.
Yrjö Wiherheimo
Yrjö Vidor Wiherheimo (s. 8. marraskuuta 1941 Helsinki) on suomalainen sisustusarkkitehti ja teollinen muotoilija sekä Vivero-designyrityksen pääsuunnittelija ja luova johtaja. Hän toimi kalustemuotoilun professorina Taideteollisessa korkeakoulussa 1997–2007.
Wiherheimo syntyi lastenpsykiatri Salme Tyttö Wiherheimon (s. 1908) ja filosofian tohtori Onni Wihtori Wiherheimon (s. 1904) perheeseen. Hän pääsi ylioppilaaksi Arkadian yhteislyseosta 1962 ja valmistui Taideteollisesta oppilaitoksesta 1967. Hän on suunnitellut lukuisten yritysten, museoiden, lähetystöjen ja korkeakoulujen toimitiloja.
Wiherheimo opetti Teknillisen korkeakoulun arkkitehtiosastolla 1974–1979 ja toimi kalustemuotoilun opettajana Taideteollisessa korkeakoulussa vuodesta 1981 alkaen. Vuosina 1987–1993 hän toimi huonekalusuunnittelun professorina Norjan Bergenissä toimivassa Statens høgskole for konsthandverk og design -oppilaitoksessa. Hän on lisäksi ollut vierailevana professorina yliopistoissa Santiago de Chilessä, Argentiinan Buenos Airesissa ja Intian Ahmedabadissa.
Wiherheimo on saanut muun muassa valtion taideteollisuuspalkinnon 1981, useita kunniakirjoja Suomi muotoilee -näyttelyissä 1983 ja 1986, Vuoden kalustesuunnittelija -palkinnon parhaasta suomalaisesta huonekalusta 1984, Milanon triennaalin Italia’s Cup -kunniamaininnan 1986, Vuoden museo -palkinnon 1993, Ilmari Tapiovaara -palkinnon 2001 ja Asko Avonius -palkinnon 2006.
Yrjö Wiherheimon töitä kuuluu New Yorkin Cooper Hewitt -museon, Chicagon Athenaeumin, Lontoon Victoria and Albert Museumin sekä Hampurin, Oslon, Kööpenhaminan ja Helsingin taideteollisuusmuseoiden kokoelmiin.
Tear Your Soul Apart
...Tear Your Soul Apart on englantilaisen äärimetalliyhtye Venomin EP vuodelta 1990. Se sisältää Prime Evilin sessioista ylijääneitä studioäänityksiä sekä kolme livekappaletta. Viimeinen raita on Judas Priestin ”Hell Bent for Leather”, jonka sanoitukset on vaihdettu muotoon ”Hell bent for metal”.
Ernest Ranglin
thumb|Ernest Ranglin Ernest Ranglin (s. 19. kesäkuuta 1932) on jamaikalainen kitaristi. Hän esiintyi muun muassa Millien levytyksellä "My Boy Lollipop", jonka hän myös sovitti.
Ranglin on julkaissut myös soololevytyksiä ja tehnyt yhteistyötä useiden muiden maineikkaiden artistien kanssa.
Luettelo Haminan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Haminan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Haminan kaupungissa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat. Haminaan on liitetty Vehkalahden kunta.
Avaruustykki
Avaruustykki on tykki tai kanuuna, joka ampuu esineen avaruuteen tai maata kiertävälle radalle. Toimivaa avaruustykkiä ei ole koskaan tehty. Korkeimmalle ammuttu tykin ammus ylsi 180 kilometrin korkeuteen, joka ei ollut läheskään riittävä irtautumiseen Maan vetovoimasta tai pääsemiseen kiertoradalle.
Avaruustykki olisi toimiessaan raketteihin verrattuna erittäin halpa keino saada hyötykuomaa avaruuteen. Laukaistaessa syntyvä kiihdytys olisi kuitenkin niin raju, ettei ihmistä tai herkkiä laitteita voitaisi tällä tavalla avaruuteen lähettää. Jotta ammus pääsisi kiertoradalle, siinä täytyisi olla mukana myös pieni rakettimoottori, joka pyöristäisi ammuksen lentorataa siten, ettei se kulkisi ilmakehän sisältä.
Eräs tunnetuimmista avaruustykin kuvauksista on Jules Vernen kirjassa Maasta Kuuhun (1865).
Tarponikalat
Tarponikalojen läheisimpiä sukulaisia ovat Albuliformes-lahkon naiskalat ja trissat. Tarponikalojen kuono on kuitenkin naiskaloista poiketen selvästi ylöspäin työntyvä. Naiskalojen tapaan tarponikalat kykenevät hengittämään ilmaa uimarakkoonsa, minkä ansiosta ne voivat tulla toimeen vähähappisissakin vesissä. Sekä tarponi- että naiskalat kuuluvat samaan ylälahkoon Elopomorpha, johon kuuluvat myös ankeriaskalat. Tarponikalat edustavat koko ylälahkon lajien kantamuotoja. Kaikkien tämän ryhmän kalalajien elämänkiertoon kuuluu nauhamainen leptocephalus-toukka, joka ei lainkaan muistuta aikuista kalaa.
Lahkon suurikokoisin ja tunnetuin laji on Atlantin valtameren rannikkoalueilla elävä tarponi (Megalops atlanticus), joka voi kasvaa jopa 2,5 metrin mittaiseksi ja painaa 160 kiloa.
Cazeaux-de-Larboust
Cazeaux-de-Larboust on kunta Lounais-Ranskassa Haute-Garonnen departementissa Midi-Pyrénées'n alueella. Se on kylä Larboustin laaksossa Pyreneillä. Kylän romaaninen kirkko, ja erityisesti sen freskot ovat nähtävyys.
Synagoga
pienois|[[Turun synagoga.]]
Synagoga (, ’kokouspaikka’) on juutalaisten yhteisöllinen rakennus, jossa järjestetään jumalanpalveluksia ja rukoushetkiä sekä opetus- ja kerhotoimintaa.
Nimitykset
Juutalaisten synagogasta käyttämät nimitykset heijastavat synagogan eri käyttötapoja ja eri aikakausia. Hepreaksi synagogaa kutsutaan nimellä bet kneset, ’kokoontumisen talo’. Moni aškenasijuutalainen käyttää synagogasta jiddišinkielistä nimitystä shul (שול), ’koulu’, mikä voi tulla siitä, että synagogaa on aikoinaan käytetty myös opiskelupaikkana. Keski- ja Itä-Euroopassa synagogaa on kutsuttu jiddišiksi myös nimityksellä kloyz, joka on sukua monen kielen luostaria tarkoittavalle sanalle. Amerikkalaiset reformijuutalaiset ja jotkut konservatiivijuutalaiset kutsuvat synagogaa usein ’temppeliksi’, mikä saattaa olla saanut alkunsa Ranskan protestantismin vaikutuksesta 1700-luvulla.
Historia
pienois|vasen|Synagogan raunioita ensimmäiseltä vuosisadalta [[Masadassa Israelissa.]] Synagogalaitos sai todennäköisesti alkunsa Babylonin maanpakolaisuuden aikana, kun juutalaiset joutuivat eroon Jerusalemissa sijaitsevasta temppelistään.
Arkkitehtuuri
Synagogalle ei ole mitään erityisiä arkkitehtonisia vaatimuksia, joten synagogia on erinäköisiä, ja ne heijastavat paikallista arkkitehtuuria. Joskus synagogassa on havaittavissa paikallisten kirkkojen tai moskeijoiden tyyliä. Goottilaista arkkitehtuuria on kuitenkin vältetty, sillä se antaisi liian kirkkomaisen vaikutelman.
Synagoga sijaitsee tavallisesti kävelymatkan päässä seurakuntalaisten kodeista, sillä sapattisääntöjä noudattavat juutalaiset eivät aja sapattina autoa.
Keskiajalla synagogat olivat usein pieniä ja tarkoituksellisesti huomaamattomia. 1800-luvulla Euroopan ja Amerikan suuriin kaupunkeihin alettiin rakentaa suuria, katedraalinomaisia synagogia, jotka heijastelivat juutalaisten vapautumisen tuomaa varallisuuden ja itsetunnon kasvua. Nämä suurimmat synagogat olivat usein ei-juutalaisten rakentamia, sillä juutalaisia ei tuohon aikaan vielä ollut arkkitehteina. 1900-luvulla synagoga-arkkitehtuurista tuli aiempaa rohkeampaa, ja myös moni modernistinen arkkitehti, kuten Frank Lloyd Wright, piirsi synagogia.
Pohjoismaissa
Pohjoismaiset synagogat on rakennettu melko myöhään, sillä juutalaista asutusta on ollut täällä vasta lyhyen aikaa ja juutalaisten lukumäärä on ollut pieni. Suomessa on Helsingin (1906–) lisäksi synagoga vain Turussa (1912–), ja muissakin Pohjoismaissa niitä on vain muutama.
Suomen synagogat muodostavat päätepisteen perinteisen synagogarakennuksen tyylillisessä kehityksessä. Historiallisina muistomerkkeinä ne kuvastavat juutalaisen vähemmistön hyväksymistä suomalaiseen yhteiskuntaan, mitä ilmentää myös niiden näkyvä sijainti kadun varrella, toisin kuin monissa Keski- ja Etelä-Euroopan maissa. Myös juutalaisten oman kulttuurin lujittumisella Suomeen on synagogilla ollut tärkeä asema, koska ne eivät ole ainoastaan uskonnollisen elämän vaan myös kansallisen vähemmistön sosiaalisen elämän ja kulttuurin keskuksia. Niiden yhteydessä on aina toiminut myös koulu ja erilaisia yhdistyksiä.
Suomen synagogat ovat senkin takia ainutlaatuisia, että ne Viipurin synagogaa lukuun ottamatta säilyivät sota-ajan hävityksiltä. Useimmat Euroopan vanhat synagogat tuhottiin toisen maailmansodan aikana.
Pukeutuminen
Synagogan sisällä miesten tulee peittää päänsä, useimmiten päähineenä on kipa. Naimisissa olevat naiset ovat perinteisesti peittäneet päänsä esimerkiksi huivilla.
Koptites
Koptites, egyptiläisittäin Netjerui , oli muinaisen Egyptin nomos eli maakunta tai hallintopiiri. Se sijaitsi Ylä-Egyptissä ja oli numeroltaan kyseisen alueen viides nomos.
Nomoksen alkuperäisen egyptinkielisen nimen suomennos on ”Kaksi haukkaa”. Nimestä esiintyy tutkimuksessa lukuisia erilaisia lukutapoja ja translitteraatioita, jo mainitun lisäksi myös muun muassa Herui. Tutkimuksessa nomokseen viitataan usein tunnuksella U05.
Maantiede
Koptiteen nomos oli yksi Ylä-Egyptin 22 nomoksesta, ja se oli numeronsa mukaisesti alueen viides nomos Niilin yläjuoksulta laskien. Nomoksen alue ulottui Thebasta eli Diospolis Megalesta Koptokseen noin 45 kilometrin matkan Niilin vartta. Sen eteläpuolella eli yläjuoksulla päin sijaitsi Pathyriteen (U04) nomos ja pohjois-/luoteispuolella eli alajuoksulla päin Tentyriteen (U06) nomos.
Nomoksen pääkaupunki oli Koptos eli Gebtyu (nyk. Qift). Sen muita kaupunkeja olivat Apollonopolis Mikra (Gesa/Gis, nyk. Qus), Ombos (Nebut/Nubt, nyk. Naqada?), Khozam ja Shenhur.
Nomoksen pinta-alaksi on jossakin vaiheessa sen historiaa laskettu aruraa (auranalaa) eli noin 331 neliökilometriä.
Historia
Koptiteen nomos oli olemassa egyptiläisellä nimellään Egyptin faaraodynastioiden kaudella. Kreikkalaisen nimensä se sai hellenistisellä kaudella eli Ptolemaiosten aikana, jolloin se nimettiin tuolloisen pääkaupunkinsa mukaan. Nimi oli käytössä Egyptin kreikkalais-roomalaisena aikana. Tutkimuksessa nomoksesta käytetään usein tunnusta U05, jolla siihen voidaan viitata nimenmuutoksista riippumatta.
Roope Lehtinen
Roope Lehtinen (s. 1. toukokuuta 1970 Tampere) on suomalainen televisiotuottaja. Hän työskentelee televisio-ohjelmia tuottavan Moskito Television Oy:lla tittelillä senior advisor / founder ja vastaa yhtiön draaman tuotannoista. Nykyisiin työtehtäviin hän siirtyi Moskito Televisionin toimitusjohtajan tehtävistä vuonna 2016. Hän toimii mainoselokuvia tuottavan Woodpecker Film Oy:n hallituksen puheenjohtajana.
Roope Lehtinen on opiskellut Tampereen yliopistossa ja Helsingin Kauppakorkeakoulussa.
Tuottajana Lehtinen on työskennellyt vuodesta 1992. Hänen tuottamiaan ohjelmia ovat muun muassa Mediapeli, Verkossa, Stiller, Isänmaan toivot, Popkomissio, Kultakuume.com, Me Stallarit, 4 Pop, Sairaskertomuksia, Skene, Toni Wirtanen Undercover, Hämmentäjien kuningas, Osasto 5, Ajoneuvos, Kansakunnan käännekohta, Ruben & Joonas, Einstein, Uudisraivaaja ja Fitnesspäiväkirjat.
Lisäksi Lehtinen on toiminut Suomen audiovisuaalisten tuottajien järjestön SATU ry:n puheenjohtajana.
Kalevi Hartti
Arvi Kalevi Hartti (1. tammikuuta 1927 Helsinki – 19. elokuuta 1964 Helsinki) oli suomalainen elokuvanäyttelijä ja säveltäjä. Hänet muistetaan rooleistaan Suomisen perhe -elokuvissa. Hän on myös säveltänyt musiikkia moniin elokuviin sekä taustamusiikin muun muassa 1960-luvun Esso-mainokseen. Hartti kuoli tehtyään itsemurhan 37-vuotiaana.
Säveltäjänä
Kalevi Hartti opiskeli Sibelius-Akatemiassa 1939–1948 ja Helsingin yliopistossa 1952–1954. Hän opiskeli lisäksi Yhdysvalloissa Metropolitan School of Musicissa.
Hartti tuli tunnetuksi jazzmuusikkona, ja esiintyi 1950-luvulla perustamansa yhtyeen kanssa omissa konserteissaan sekä radiossa. Lisäksi hän levytti jazzia, muun muassa Cole Porterin sävellyksen ”Night and Day” ja Harry Warrenin ”September in the Rain”. Hän teki myös sävellyksiä kaikkiaan seitsemään Aarne Tarkaksen elokuvaan. Näitä olivat muun muassa Kovanaama, Tyttö lähtee kasarmiin, Paksunahka ja Olin nahjuksen vaimo. Elokuvassa Kasvot kuvastimessa 1953 Hartti hyödynsi jo aiemmin levytettyjä lauluja ”Etelän yössä”, ”Dolorosa”, ”Kotisaaren poukama” ja ”Venetsiana”. Harha-askeleeseen vuonna 1964 Hartti sävelsi joulusävelmän. Elokuvassa Vihdoinkin hääyö... on kaksi Hartin säveltämää valssia, sekä sovittama ”Häämarssi”. Kovanaamassa taas kuullaan yli 20-minuuttisen päämusiikin lisäksi Hartin säveltämä ja Tarkaksen sanoittama kappale ”Kaukokaipuu”. Hartin sävellysuralla poikkeus oli ”läpisävelletty” elokuva Kesäyön lapset, jossa musiikki soi koko elokuvan ajan.
Elokuvan Olin nahjuksen vaimo kuvaukset Pariisissa innoittivat Harttia säveltämään Reino Helismaan sanoituksen ”Pariisi ja kevät”. Lisäksi Hartti sävelsi musiikkia näyttämölle ja radiokuunnelmiin. Hän teki sävellyksiä myös lyhytelokuviin, kuten tukkukauppaa esittelevään Ikuiseen kiertokulkuun, sekä henkilökuvaan ''Mies ja hänen maailmansa. Antti Wihurin tarina''. Mainosmusiikkia Hartti teki yrityksille kuten Asko, Esso ja Valio.
Hartti sävelsi myös musiikin muutamaan varhaiseen tv-näytelmään, muun muassa Jean Anouilh’n komediaan Prinssi ja hatuntekijä (1961, Suomen Televisio) ja Aleksis Kiven Olviretkeen (1967, Mainostelevisio). Vuodesta 1956 hän oli osakkaana ja teknillisenä johtajana X-Filmi Oy:ssä, jonka toimialana oli elokuvaohjelmien valmistaminen.
Teoksessa Rumbakuninkaista salsatähtiin (1997) sanotaan, että Kalevi Hartin levyttämä instrumentaalikappale ”Rumba bueno” (1954) bongosooloineen poikkesi 1950-luvun puolivälin valtavirtauksesta.
Näyttelijänä
Hartti sai ensikosketuksen elokuva-alalle 16-vuotiaana. Kesällä 1942 hän oli mukana elokuvan Uuteen elämään kuvausryhmässä sekä statistina. Suomisen perheestä kertovissa elokuvissa Hartti näytteli Suomisen Ollia esittäneen Lasse Pöystin luokkatoveria, Eka Teiralaa, tosin sarjan toisessa elokuvassa Suomisen Ollin tempaus hänen roolinsa oli Jaska Suominen, joka ei kuitenkaan ollut Ollille sukua. Eka Teiralan roolissa Hartti esiintyi kolmessa seuraavassa elokuvassa: Suomisen taiteilijat, Suomisen Olli rakastuu ja Suomisen Olli yllättää. Eka on jonkin verran murrosikäisempi kuin Olli, ja esimerkiksi Suomisen taiteilijoissa kymmenisen senttiä Ollia pidempi.
Eka Teiralan lisäksi huomattavin Hartin elokuvarooleista oli Veikko Syvärinen elokuvassa Kasvot kuvastimessa, johon hän teki myös sävellyksen. Hartti toimi myös kamera-assistenttina vuoden 1952 kesäolympialaisten aikaan kuvatuissa dokumenteissa Maailmat kohtaavat ja Kultaa ja kunniaa.
Suomis-elokuvien jälkeen Hartin filmityöt jäivät taka-alalle säveltämisen vaihtuessa päätyöksi, ja vuoden 1953 jälkeen hän esiintyi enää pikkurooleissa. Viimeiseksi elokuvaksi jäi Teerenpeliä (1963).
Hartti teki 37-vuotiaana itsemurhan hirttäytymällä. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaalle Helsinkiin.
Vilma Paakkala
Vilma Sini Pauliina Paakkala (s. 11. toukokuuta 1996 Espoo) on suomalainen yleisurheilija, jonka päälaji on kiekonheitto. Hän edustaa Espoon Tapioita.
Paakkala saavutti Kalevan kisoissa 2019 kiekonheitossa pronssia. Aiemmin hän on sijoittunut Kalevan kisoissa kymmenenneksi vuonna 2015, viidenneksi vuonna 2016 ja kahdeksanneksi vuonna 2017. Kiekonheiton hallimestaruuskilpailuissa hän saavutti pronssia 2019 ja 2020.
Paakkala sijoittui kiekonheitossa kymmenenneksi sekä alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa 2013 että alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2015. Alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2017 hän jäi karsintaan.
Paakkalan ennätykset kiekonheitossa ovat hallissa 53,83 m helmikuulta 2020 ja ulkoradoilla 52,94 m heinäkuulta 2020.
Paniikkikohtaus
Paniikkikohtauksella tarkoitetaan yllättävää pelko- tai ahdistustilaa. Kohtaus kestää yleensä viidestä minuutista tuntiin.
Yleisiä oireita ovat:
Mikäli kohtaukset toistuvat eikä henkilö saa apua tähän, hän voi ruveta kokemaan esimerkiksi kaupassa käymisen ylivoimaiseksi, koska pelkää saavansa siellä kohtauksen. Silloin tilanne voi olla jo niin paha, että hän pysyttelee vain sisällä, eikä pidä yhteyttä keneenkään.
Toistuvia paniikkikohtauksia kokevilla henkilöillä saatetaan todeta ahdistuneisuushäiriöihin luettava paniikkihäiriö.
Stephen Dixon
Stephen James Dixon (s. 7. syyskuuta 1985 Halifax, Nova Scotia, Kanada) on kanadalainen jääkiekkohyökkääjä, joka edustaa Englannin Elite-liigassa pelaavaa Glasgow Clania.
Pittsburgh Penguins varasi Dixonin seitsemännellä kierroksella 229. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2003. Hän on pelannut urallaan Pohjois-Amerikan lisäksi Ruotsissa, Venäjällä ja Suomessa. Dixon on pelityyliltään kahden suunnan hyökkääjä, jonka vahvuudet ovat peliälykkyydessä, työmoraalissa, puolustamisessa ja hyvässä laukauksessa. Dixon on naimisissa ja kahden lapsen isä.
Seuraura
Dixonin kasvattajaseura on Halifax Hawks. QMJHL-seura Cape Breton Screaming Eagles varasi Dixonin ensimmäisellä kierroksella kuudentena pelaajana kesällä 2001. Hän siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2001–2002, jossa hän teki ensimmäisellä juniorikaudellaan 16-vuotiaana tehot 15+16=31. Kaudella 2002–2003 Dixon oli tehoilla 28+42=70 joukkueen paras pistemies ja maalintekijä Kevin Asselinin kanssa. Hänen teholukema –36 kertoi enemmän Cape Bretonin surkeudesta kuin Dixonin puolustustaidoista. Pittsburgh Penguins varasi Dixonin seitsemännellä kierroksella 229. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2003. Kaudella 2003–2004 Dixon kärsi loukkaantumisista, mutta oli silti tehoilla 22+50=72 joukkueen toiseksi paras pistemies François-Pierre Guénetten jälkeen. Kaudella 2004–2005 Dixon pelasi loukkaantumisten vuoksi vain 45 runkosarjaottelua, mutta oli silti joukkueen toiseksi paras pistemies Kevin Asselin jälkeen.
Heinäkuussa 2005 Dixon teki kolmivuotisen tulokassopimuksen hänet varanneen Pittsburgh Penguinsin kanssa. Hän pelasi kauden 2005–2006 AHL:ssä Wilkes-Barre/Scranton Penguinsissa, jossa hän esiintyi joukkueen ainoana pelaajana kauden kaikissa 80 runkosarjaottelussa tehden tehot 12+17=29. Myös pudotuspeleissä hän esiintyi joukkueen kaikissa 11 ottelussa. Kaudella 2006–2007 Dixon oli tehoilla 17+24=41 joukkueen viidenneksi paras pistemies. Hän pelasi edelliskauden tapaan kaikki joukkueen runkosarja- ja pudotuspeliottelut.
Kesäkuussa 2007 Penguins myi Dixonin pelaajaoikeudet Anaheim Ducksiin vaihdossa Tim Brentiin. Hän vietti koko kauden 2007–2008 Anaheimin farmissa Portland Piratesissa, jossa oli tehoilla 17+28=45 joukkueen kuudenneksi paras pistemies. Hän oli mukana kauden kaikissa otteluissa.
Kaudella 2008–2009 Dixon pelasi ensimmäistä kertaa urallaan Euroopassa, kun hän teki elokuussa 2008 yksivuotisen sopimuksen ruotsalaisen Brynäs IF:n kanssa. Hän teki kaudella 53 runkosarjaottelussa tehot 8+19=27 ja oli joukkueen kolmanneksi paras pistemies Andreas Dackellin ja Daniel Widingin jälkeen. Hän teki seuran kanssa yksivuotisen jatkosopimuksen huhtikuussa 2009. Kaudella 2009–2010 Brynäsin varakapteenina toiminut Dixon teki 53 runkosarjaottelussa tehot 20+15=35, joilla hän oli seuran paras maalintekijä Magnus Kahnbergin kanssa ja toiseksi paras pistemies Eero Somervuoren jälkeen.
Syyskuussa 2010 Dixon teki yksivuotisen sopimuksen KHL-seura Amur Habarovskin kanssa. Elokuussa 2011 Dixon siirtyi yksivuotisella sopimuksella SM-liigassa pelaavaan Porin Ässiin. Kaudella 2011–2012 hän teki 60 runkosarjaottelussa tehot 14+39=53 ja oli joukkueen toiseksi paras pistemies Tomáš Záborskýn jälkeen. Kaudella 2012–2013 Dixon teki 44 runkosarjaottelussa tehot 9+35=44. Tammikuun lopussa hän siirtyi KHL-seura Lokomotiv Jaroslavliin.
Maajoukkueura
Dixon pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa kahdesti vuosina 2004 ja 2005 voittaen hopeaa ja kultaa. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2003 voittaen kultaa.
Pelityyli
Dixon on kahden-suunnan keskushyökkääjä, jolla on hyvä työmoraali ja luistelutaito. Hänellä on hyvät kädet ja pelinrakentelu-taidot. Dixon on myös hyvä aloituksissa, alivoimapelissä, maalineduspelissä sekä on hyvä joukkuepelaaja. Häneltä puuttuu kokoa, vahvuutta ja aggressiivisuutta.
Gialós (Chaniá)
Gialós on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Kántanos-Sélinon kuntaan, Chanián alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Gialós on osa Voutásin kyläyhdyskuntaa. Kylän väkiluku on 848 (vuonna 2011).
Gialóksen kylä, suomeksi ”Ranta”, sijaitsee Kreetan lounaiskulmassa noin kuusi kilometriä länteen Palaióchorasta ja noin 77 kilometriä lounaaseen Chaniásta. Kylän rannikolla sijaitsee Gramménoksen niemi. Sen länsipuolella sijaitsevat Kountoúran eli Agía Kyriakín ranta ja Gramménoksen ranta, ja itäpuolella Alonákin ranta.
Aiemmin kylä kuului Pelekánoksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Kántanos-Sélinon kunnan Pelekánoksen kunnallisyksikköön.
Lentopallon miesten SM-sarjakausi 1963
Lentopallon miesten mestaruussarjassa kaudella 1963 Porin Pyrinnön luovuttua yhdentoista joukkueen runkosarja. Kausi oli viimeinen, jolloin sarja pelattiin kesäkaudella. Seuraava kausi käynnistyi jo syksyllä 1963 ja pelattiin talvikaudella. 4.2.1963 SVUL:n lentopallo irtisanoutui Lentopallokomiteasta.
Runkosarja
Sarjaan nousivat Finnish Chemicals-57, Karhulan Karto, Porin Pyrintö, Turun Toverit, Savonlinnan Pallokerho, Lautta-Pojat ja Koskenmäen Kisailijat.
Mestarit: Seppo Janhunen, Heikki Jokela, Aimo Järvinen, Pauli Katajisto, Juhani Lampinen, Raimo Lehto, Martti Nyyssönen, Pekka Vilen.
Suomen Lentopalloliiton mestaruus
Suomen Lentopalloliiton mestaruudesta pelattiin talvella hallisarjana. Liiton mestaruuden voitti Lahden Kimmo ennen Helsingin Tarmoa ja Käpylän Lentopalloilijoita.
Jarl Magnus Riiber
Jarl Magnus Riiber (s. 15. lokakuuta 1997) on norjalainen yhdistetyn hiihtäjä, kahdeksankertainen maailmanmestari, nelinkertainen maailmancupin kokonaiskilpailuvoittaja ja olympiamitalisti. Hän edustaa IL Heming -seuraa.
Arvokilpailut
Helmikuussa 2014 Riiber saavutti MM-pronssia nuorten MM-kisojen joukkuekilpailusta Val di Fiemmestä Italiasta. Nuorten MM-kilpailuissa Almatyssa 2015 hän voitti kultaa normaalimäen 5 ja 10 kilometrin Gundersen-kilpailuissa. Joukkuekilpailussa hän sai pronssia. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui molemmissa henkilökohtaisissa kilpailuissa neljänneksi ja sai joukkuekilpailussa hopeaa. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän voitti kultaa normaalimäen Gundersen-kilpailussa ja joukkuekilpailussa sekä hopeaa parisprintissä. Suurmäen Gundersen-kilpailussa hän sijoittui viidenneksi. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 Riiber saavutti normaalimäen Gundersen-kilpailussa sekä joukkuekilpailussa maailmanmestaruuden. Suurmäen Gundersen-kilpailussa ja parisprintissä hän saavutti hopeaa.
Riiber sairasti koronan Pekingin olympialaisten 2022 kynnyksellä. Hän osallistui olympialaisissa vain suurmäen Gundersen-kilpailuun, jossa oli kahdeksas. Hän johti kilpailua mäkiosuuden jälkeen 44 sekunnilla, mutta menetti harhaanhiihtämisen vuoksi puolisen minuuttia ja sijoittui lopulta kahdeksanneksi.
Planican MM-kilpailuissa 2023 Riiber saavutti kultaa normaalimäen sekä suurmäen Gundersen-kilpailussa, joukkuekilpailussa ja sekajoukkuekilpailussa. Hän voitti siten kaikki neljä yhdistetyn ohjelmassa ollutta kilpailua.
Maailmancup
Riiber debytoi yhdistetyn maailmancupissa joulukuussa 2014 Lillehammerissa suurmäen ja 10 kilometrin hiihdon kilpailussa. Hän lähti hiihto-osuudelle peräti kahdeksantena, mutta putosi sijalle 28 ottaen kuitenkin uransa ensimmäiset maailmancupin pisteet. Ensimmäisen maailmancupin palkintosijansa hän saavutti Seefeldin triplan avauskilpailusta tammikuussa 2015 ollen kolmas. Seuraavalla kaudella hän oli Ramsau am Dachsteinin kilpailuissa kolmas ja toinen.
Ensimmäisen voittonsa Riiber saavutti Oslossa 6. helmikuuta 2016. Hän oli samalla kaudella kolmas Trondheimissa. Tammikuussa 2018 hän sijoittui Seefelsissä kaksi kertaa toiseksi ja kerran kolmanneksi. Saman vuoden maaliskuussa hän oli toinen Trondheimissa. Schonachissa hän oli kahdesti toinen ja maailmancupin kokonaiskilpailussa seitsemäs.
Riiber oli toinen kauden 2018–2019 ensimmäisessä osakilpailussa Rukalla. Seuraavalla viikolla Lillehammerissa Riiber voitti kaikki kolme osakilpailua. Hän voitti myös Ramsaun ensimmäisen kilpailun, ja seuraavan vuoden kaksi ensimmäistä kilpailua Otepäässä. Hän voitti myös Trondheimin kilpailut tammikuun lopulla sekä Klingenthalin kilpailut. Riiber varmisti maailmancupin voiton jo ennen MM-kilpailuja ja neljää viimeistä osakilpailua. MM-kilpailuijen jälkeen hän voitti Oslon osakilpailun. Schonachissa hän sijoittui ensimmäisessä kilpailussa kolmanneksi ja voitti toisen kilpailun. Hän sivusi 12 voitollaan Hannu Mannisen yhden kauden voittoennätystä yhdistetyn maailmancupissa. Hän voitti kokonaiskilpailun lopulta 625 pisteen erolla Akito Watabeen.
Kaudella 2019–2020 Riiber voitti kaikki kolme Rukan kilpailua sekä Lillehammerin kummatkin kilpailut. Ramsaussa hän oli ensimmäisessä kilpailussa toinen ja toisessa kilpailussa ensimmäinen. Val di Fiemmessä hän voitti ensimmäisen kilpailun ja sijoittui toisessa kilpailussa toiseksi. Oberstdofissa hän voitti sekä joukkuekilpailussa että henkilökohtaisessa kilpailussa. Seefeldissä hän voitti kaikki kolme kilpailua. Riiber voitti myös kummatkin Trondheimin kilpailut ja varmisti maailmancupin kokonaiskilpailuvoiton jo ennen neljää viimeistä osakilpailua. Hän voitti myös Oslon kilpailun. Hän teki uuden yhden kauden voittoennätyksen voitettuaan 14 kilpailua 17:stä. Hän voitti maailmancupin 480 pisteen erolla Jørgen Graabakiin.
Kaudella 2020–2021 Riiber voitti Rukan kaksi ensimmäistä kilpailua. Ramsaun molemmissa kilpailussa hän sijoittui toiseksi. Hän voitti Val di Fiemmen molemmat kilpailut. Lahden kilpailussa hän sijoittui toiseksi. Riiber voitti Seefeldin kaikki kolme kilpailua. Hän voitti Klingenthalin molemmat kilpailut. Maailmancupin kokonaiskilpailun hän voitti kolmannen kerran peräkkäin.
Kaudella 2021–2022 Riiber voitti Rukan ensimmäisen ja kolmannen kilpailun. Hän voitti myös Lillehammerin kilpailun sekä Otepään yhteislähtökilpailun ja Gundersen-kilpailun. Hän voitti Ramsaun molemmat kilpailut sekä Seefeldin ensimmäisen kilpailun. Seefeldin kolmannessa kilpailussa hän oli kolmas. Hän voitti Lahden kilpailun sekä Oslon ja Schonachin molemmat kilpailut. Hän voitti jälleen maailmancupin kokonaiskilpailun.
Kaudella 2022-2023 Riiber voitti Rukan toisen ja kolmannen kilpailun. Hän voitti Lillehammerin jälkimmäisen kilpailun ja sijoittui ensimmäisessä kilpailussa toiseksi. Riiber voitti Ramsaun ensimmäisen kilpailun ja sijoittui jälkimmäisessä kolmanneksi. Klingentahlin yhteislähtökilpailussa hän sijoittui kolmanneksi ja Gundersen–kilpailussa toiseksi. Hän voitti Oslon ja Lahden molemmat kilpailut. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli neljäs.
Muuta
Jarl Magnus Riiberin isoveli Harald Johnas Riiber on myös maajoukkuetason yhdistetyn hiihtäjä.
Branko Vidović
Branko Vidović (1923 Serbien, kroaattien ja sloveenien kuningaskunta – 5. lokakuuta 2013) oli Jugoslaviaa edustanut uimari.
Vidović kuoli 90 vuoden ikäisenä 5. lokakuuta 2013.
Sallustiano
Sallustiano on Rooman seitsemästoista rione, jota ympäröivät luoteessa Ludovisi, koillisessa Aurelianuksen muuri, kaakossa Castro Pretorio ja lounaassa Trevi. Sen koko on noin 26 hehtaaria, väkiluku 2 200 ja väestötiheys 8 400 asukasta neliökilometrillä (2013). Kaupunginosa sijaitsee Quirinaliksen ja Pincion kukkuloiden välissä.
Roomalainen historioitsija Sallustius rakennutti nykyisen Sallustianon alueelle huvilan ja suuren puutarha-alueen 40 eaa. Sen omistus siirtyi myöhemmin Rooman keisareille, jotka laajensivat puutarhaa merkittävästi. Keisari Aurelianus rakensi alueelle hippodromin, jonka keskelle pystytetty obeliski siirrettiin vuonna 1789 Campo Marzioon Trinità dei Montin kirkon eteen. Laajasta puutarha-alueesta on säilynyt nykypäivään yksittäinen paviljonki, joka rakennettiin keisari Hadrianuksen valtakaudella. Se sijaitsee keskellä Sallustianoa, 14 metriä nykyistä maanpintaa alempana. Alueelta löydettiin myös kuuluisa marmoriveistos Kuoleva gallialainen, joka on näytteillä Musei Capitolinissa.
Deonttinen logiikka
Deonttinen logiikka eli normilogiikka on modaalilogiikan alue, joka käsittelee välttämättömyyttä (tai velvollisuutta), mahdollisuutta (tai luvallisuutta) ja näihin liittyviä käsitteitä (kuten pakollinen, sallittu, kielletty). Formaalisena järjestelmänä deonttinen logiikka pyrkii kuvaamaan näiden käsitteiden loogisia ominaisuuksia. Deonttinen logiikka käyttää tyypillisesti ilmaisua OA merkitsemään on välttämätöntä, että A (tai pitäisi olla, että A), ja ilmaisua PA merkitsemään on mahdollista, että A. Termi deonttinen on johdettu muinaiskreikan sanasta déon, "se mikä on sitovaa".
Deonttista logiikka ovat kehittäneet muun muassa Ernst Mally ja Karl Menger. Ensimmäisenä vakuuttavan esityksen deonttisesta logiikasta antoi suomalainen G. H. von Wright kirjoituksessaan Deontic Logic, joka julkaistiin filosofisessa aikakauslehti Mindissa vuonna 1951. Von Wright oli myös ensimmäinen, joka käytti tämänkaltaisesta logiikasta nimitystä "deonttinen".
Tobias Eberhard
Tobias Eberhard (s. 12. tammikuuta 1985 Saalfelden) on itävaltalainen ampumahiihtäjä, joka edustaa HSV Saalfeldeniä. Myös hänen veljensä Julian Eberhard on ampumahiihtäjä.
Eberhard debytoi ampumahiihdon maailmancupissa vuonna 2006 Kontiolahdella sijoittumalla sprintin 88:nneksi. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä Eberhard saavutti vuonna 2007 Pokljukan sprintissä Sloveniassa sijoittuessaan sijalle 20. Eberhardin paras sijoitus maailmancupissa on yhdeksäs, jonka hän on saavuttanut kahdesti. Ensimmäinen yhdeksäs sija tuli Oberhofin sprintistä vuodelta 2009 ja toinen Antholz-Anterselvan yhteislähtökilpailusta samalta vuodelta.
Eberhard on osallistunut kaksiin nuorten MM-kisoihin, joissa hänen paras sijoituksensa on kuudes vuodelta 2006 Presque Islestä. Eberhard on voittanut myös Euroopan-mestaruuskultaa Ridnaunin sprintistä vuodelta 2011 sekä EM-pronssia neljää vuotta aiemmin Banskosta.
Lukas Meili
Lukas Meili (s. 19. tammikuuta 1992 Russikon, Sveitsi) on sveitsiläinen jääkiekkomaalivahti, joka edustaa Sveitsin B Liigassa pelaavaa EHC Vispiä. Hän on pelannut myös Sveitsin liigassa vuosina 2013–2016 EHC Bielin joukkueessa.
Karate
Karate eli karate-do on alkujaan okinawalainen kamppailulaji. Karate-sana tarkoittaa "tyhjää kättä" (alun perin kodete, "kiinalainen käsi"). Karaten juuret ulottuvat vanhoista okinawalaisista kamppailumuodoista aina kiinalaisiin kamppailulajeihin. Lajin perustekniikat koostuvat pääosin lyönneistä ja potkuista, mutta harjoittelussaan pidemmälle edenneet oppivat tyypillisesti myös nivellukkoja, hallintaotteita, heittoja ja hermopistetekniikoita. Suoritustekniikoiden voima muodostetaan karatessa tehokkaalla lantion käytöllä sekä jalkojen asentojen avulla. Tekniikoiden lopussa esiintyy kime, voiman keskittäminen, johon yhdistyy voimakas uloshengitys, usein kiai-huudon saattelemana. Lajilla on suuri määrä erilaisia tyylisuuntia ja muotoja.
Historiaa
thumb|100px|Japanilaista [[kalligrafiaa: "Karatedō".]]
Karateksi kutsutaan Japanista Ryūkyū-saarten suurimmalta saarelta, Okinawalta lähtöisin olevaa taistelutaitoa. Nykyisessä muodossaan sitä on harjoiteltu vasta 1900-luvulta lähtien. Karaten juuret ulottuvat muinaisiin Kiinaan ja Intiaan, buddhalaisten munkkien fyysisiin harjoituksiin. Näiden harjoitteiden keksijänä pidetään munkki Bodhidharmaa, zen-buddhalaisuuden perustajaa. Aikakirjojen mukaan Bodhidharma saavuttuaan Kiinassa sijaitsevaan Shaolin-temppeliin havaitsi munkkien heikon fyysisen kunnon ja esitteli näille sarjan lihaksia vahvistavia liikkeitä, jotka saivat nimekseen Shaolin. Harjoitteiden avulla hän halusi kohottaa huonokuntoisten oppilaittensa virkeyttä, jotta nämä pysyisivät hereillä pitkillä oppitunneilla. On väitetty, että Bodhidharman esittelemät liikkeet olisivat olleet vain yksinkertaisia hengitysharjoituksia. Joka tapauksessa näistä liikkeistä katsotaan olevan lähtöisin monet myöhäisemmät taistelulajit. Tämä on mitä todennäköisimmin pelkkää legendaa.