cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Helsinki-Malmin lentoasema
Historia
Tämän jälkeen Malmista kehittyi Suomen suurin lentäjien koulutuskeskus ja pääkaupunkiseudun yleisilmailukenttä. Suomen Ilmailuliitto järjesti Malmilla moottorilentokursseja jo kesällä 1953. Malmi kuitenkin palveli Finnairin aikataulunmukaista kotimaan lentoliikennettä useiden viikkojen ajan virkamieslakon aikana 1986, jolloin Helsinki-Vantaan lentoasema oli suljettuna. Malmin lentoasema sai kansainvälistä huomiota toukokuussa 1987, jolloin Mathias Rust lähti sieltä kuuluisalle lennolleen Punaiselle torille.
Lentokenttä ja ensimmäiset rakennukset
Lentoaseman ovat suunnitelleet Rakennushallituksen arkkitehdit. Kentän ja kiitoteiden suunnittelu annettiin Tie- ja vesirakennushallitukselle.
Malmin lentokentän rakentamisaikatauluun vaikutti Ruotsin päätös luopua vesilentoliikenteestä heti, kun Bromman lentoasema valmistuisi vuonna 1936. Kiito- ja rullaustiet rakennettiin kahdessa vaiheessa, vuosina 1935–1936 tehtiin kiitotiet hiekkapintaisina. Ensimmäinen vuorokone laskeutui Malmille joulukuussa 1936. Toisessa vaiheessa vuonna 1939 kiitotiet saivat betonipinnan.
Kentän rakennuksista valmistui ensin lentokonehalli lokakuussa 1937 ja funkkistyylinen terminaalirakennus vuonna 1938.
Toiminta
Ennen lentotoiminnan lakkaamista Helsinki-Malmin lentoasema oli yleisilmailukäytössä. Asemalla toimi useita kaupallisia ilmailualan yrityksiä: muun muassa yleisölennätys-, taksilento-, lentokonevuokraus-, helikopterivuokraus-, laskuvarjohyppy-, kuumailmapallolento- ja lentokoulutusyrityksiä sekä useita ilmailukerhoja mukaan lukien Suomen Ilmailuliitto.
Malmin lentokenttä oli keskittynyt ammattilentäjäkoulutukseen ja ammattimaiseen lentotoimintaan. Kaikesta liikenteestä koulutuslentoja oli 75–80 prosenttia, ja vuonna 2002 Helsinki-Malmin lentoasemalla koulutettiin puolet kaikista Suomen lentäjistä ja kaksi kolmasosaa ammattilentäjistä.
Harrasteilmailun osuus oli noin 10-20 prosenttia kentän toiminnasta. Harrastelentäjiä oli Malmilla noin 700. Ilmailutoimintaa tukevissa yhdistyksissä ja lentokerhoissa lisäksi useita tuhansia jäseniä. Malmin Ilmailukerhossa on noin 400 jäsentä, Espoon Moottorilentäjissä noin 100 jäsentä ja Poutahaukoissa noin 30 jäsentä. Ilmailukerhot muun muassa tarjoavat lentokoulutusta jäsenilleen. Malmilla toimii myös Lennokkikerho RAKU ry sekä Laskuvarjohyppykerho Skydive Finland ry. Laskuvarjohyppyjä tehtiin 13 500 vuonna 2013.
Liikenteellisestä näkökulmasta Malmin lentoasema on pääkaupunkiseutua lähin vapaalla aikataululla palveleva kevyemmän liikenteen kansainvälinen lentokenttä ennen Turun lentoasemaa, joka on noin 150 kilometrin päässä. (Helsinki-Vantaan lentoasema on Suomen ainoa ns. koordinoitu lentoasema, joka ei palvele aikataulutonta liikennettä ilman 3 tuntia ennen matkaan lähtöä tehtävää ajanvarausta. ) Malmin ja muiden lentopaikkojen välistä lentoliikennettä rekisteröitiin pelkästään kentän omien toimijoiden kesken vuonna 2013 noin 7 500 laskeutumista, mikä teki Malmista matkalentoliikenteen suoritteiltaan Suomen toiseksi vilkkaimman lentokentän. thumb|right|Pienlentokoneita ja helikoptereita Malmin lentoasemalla. Malmin lentoasema on toiminut poikkeustilanteissa, kuten vuoden 1986 virkamieslakon aikana, Helsinki-Vantaan lentoaseman varakenttänä kevyemmälle kalustolle. Rajavartiolaitoksen vartiolentolaivueen Helsingin vartiolentueen tukikohta sijaitsi Malmilla vuoden 2016 loppuun asti, jolloin se siirtyi muualle muiden valtion toimintojen ohessa (yhteensä noin 14% kentän laskeutumisista ).
Lentoasemalla toimi noin 30 yksityistä kaupallista yritystä, noin 20 yhdistystä sekä Helsingin Pelastuslaitos. Kansainvälisenä rajanylityspaikkana kentällä oli saatavilla myös Rajavartiolaitoksen ja Tullin palvelut. Vuonna 2005 Helsinki-Malmin lentoaseman yritykset työllistivät 473 henkilöä, joista 348 vakituisia ja 125 sivutoimisia. Lentoaseman yritysten liikevaihto oli yhteensä 33 miljoonaa euroa.
Loppuvuodesta 2015 kentän operaattoriksi Finavian tilalle tarjoutui yksityinen operaattori Aviastar. Sen liiketoimintasuunnitelman mukaan kentän olisi mahdollista tulla toimeen omillaan. Vuonna 2015 perustettu Go! Aviation ilmaisi myös halukkuutensa siirtää Helsingin toimintonsa kentälle, mutta yhtiön lentotoiminta ei koskaan päässyt alkamaan.
Finavia luopui Malmin lentoaseman ylläpidosta 31. joulukuuta 2016. Lentokenttää operoi 1. tammikuuta 2017 alkaen Malmin lentokenttäyhdistys ry toistaiseksi jatkuvaksi laaditulla vuokrasopimuksella Helsingin kaupungin kanssa.
Englantilainen muusikko Ed Sheeran konsertoi Malmin lentokentällä 23. ja 24. heinäkuuta 2019 osana Divide-kiertuettaan. Yhteensä lippuja myytiin 106 000 kappaletta.
Toiminnan päättyminen
Malmin lentoasemasta luopuminen oli esillä jo valtion, pääkaupunkiseudun ja kehyskuntien asuntopolitiikkaryhmän valmistelemassa yhteistyöasiakirjassa, joka julkistettiin 27. huhtikuuta 2000 ja jonka valtioneuvosto hyväksyi 11. toukokuuta 2000. Työryhmä toimi ministeri Suvi-Anne Siimeksen johdolla ja siihen kuului valtion edustajina viisi ministeriä ja asiantuntijoita ja pääkaupunkiseudun ja sen kehyskuntien edustajina yhteensä 11 kaupungin- ja kunnanjohtajaa. Yhteistyöasiakirjassa oli esitetty toimenpiteitä muun muassa alueen asunto-olojen parantamiseksi. Valtion vuokraoikeus Malmin lentokenttäalueeseen ulottui vuoteen 2034 asti ja yhteistyöasiakirjassa valtio ilmoitti olevansa valmis luopumaan vuokraoikeudestaan vuoden 2006 alusta lukien. Vuokraoikeudesta luopumisen edellytyksenä oli, että Helsingin kaupunki kaavoittaa alueen pääosin asuntokäyttöön ja korvaa valtiolle vuokraoikeudesta luopumisen.
Liikenne- ja viestintäministeriö antoi kesäkuussa 2005 Ilmailulaitokselle uuden toimeksiannon selvittää päävaihtoehtoina Malmin lentoaseman toiminnan jatkamista ja/tai uuden korvaavan lentoaseman rakentamista pääkaupunkiseudulle. Helmikuussa 2008 ministeriö päätti käynnistää yleisilmailukentän sijaintivaihtoehtojen ympäristövaikutusten arvioinnin (YVA). Valmisteluvaiheessa ongelmaksi muodostui, ettei ministeriöllä eikä millään muullakaan taholla ollut siinä vaiheessa hanketta uuden lentokentän rakentamiseksi. Ministeriö teki eri osapuolille alkuvuodesta 2011 esityksen yhteistoiminnan järjestämisestä YVA:n toteuttamiseksi. Saamiensa vastausten perusteella ministeriö katsoi, ettei YVA-prosessia jatketa ilman maankäytön suunnittelusta vastaavien viranomaisten osallistumista hankkeeseen, ja sijaintikysymys piti siirtää ratkaistavaksi maakuntakaavassa.
Syyskuussa 2013 riippumaton kansalaisryhmä esitti ehdotuksensa, jossa kenttäalueen suunnittelun lähtökohtana olisi ilmailun, liiketoiminnan, harrastekäytön ja asumisen yhdistelmä.
Suomen hallitus päätyi 25. maaliskuuta 2014 kehysriihessään periaateratkaisuun vetäytyä Helsinki-Malmin lentokentältä siten, että alue olisi Helsingin kaupungin käytettävissä viimeistään 2020-luvun alussa. Helsinki osti Finavialta kentän kiinteistöt marraskuussa 2014, ja Kaupunkisuunnitteluvirasto sai syyskuussa 2015 valmiiksi luonnoksen alueen kaavarungosta. Alueelle on kaavailtu asuntoja noin 25 000 ihmiselle ja 2 000 työpaikkaa.
Oikeuskanslerille tehtiin kantelu, jonka mukaan kehysriihipäätös olisi tehty ilman asiaankuuluvia tietoja ja virheellisin perustein. Syyskuussa 2015 oikeuskansleri totesi, ettei valtion vetäytymispäätöksessä ole rikottu mitään nimenomaista lainsäädäntöä. Näin ollen valtio aikoo vetäytyä tehtyjen päätösten mukaisesti kentältä vuoden 2016 loppuun mennessä, ja tämän toteutuessa Helsinki-Malmin lentokentän maa-aluetta hallinnoi vuoden 2017 alusta lähtien yksin Helsingin kaupunki. Alueen asuinrakentamiskäyttöön mahdollistavat seutu- ja yleiskaava-asiat ovat vireillä.
Malmin lentokentän säilyttämistä ilmailukäytössä kannattaa erityisesti Malmin lentoaseman ystävät ry. Yhdistyksen tavoitteena on lentokentän toiminnan kehittäminen, edistäminen ja tukeminen. Yhdistys teetti TNS Gallupilla mielipidetutkimuksen lentokentän tulevaisuudesta elokuussa 2014. Kysyttäessä Uudellamaalla asuvilta, tulisiko Malmin lentokenttä säilyttää nykyisessä käytössään lentokenttänä vai muuttaa asuntorakentamiskäyttöön, 59 prosenttia vastaajista halusi säilyttää kentän nykyisessä käytössään. 67 prosenttia vastaajista oli tällä kannalla, mikäli asuinrakentamisen tavoitteet voitaisiin täyttää muilla tavoin. Malmin lentoaseman ystävät ry jätti lokakuussa Uudenmaan ely-keskukselle esityksen Malmin lentokentän ja sen rakennusten suojelusta rakennusperinnön suojelua koskevan lain nojalla. Sen ylläpitämässä, lentoaseman säilyttämistä puoltavassa adressissa oli syyskuussa 2015 noin 70 000 allekirjoitusta. Kentän ilmailukäytössä säilyttämisen puolesta laadittiin myös kuntalaisaloite, jonka allekirjoitti 13 197 kaupunkilaista. Kaupunginvaltuusto päätti kaupunginhallituksen esityksen mukaisesti maaliskuussa 2016, ettei aloite anna aihetta toimenpiteisiin.
Suomen lennonjohtajien yhdistys ry pitää Malmin lentokenttää olennaisena osana pääkaupunkiseudun ilmaliikenneverkostoa. Yhdistyksen mukaan suurin osa Malmilta suoritettavista koulutus- ja helikopterilennoista ei sovellu liikennelentokoneiden joukkoon Helsinki-Vantaalle. Yhdistys pitää kentän lakkauttamista ja lentokoulutuksen siirtämistä pois sen valvotusta ympäristöstä turvallisuusriskinä. Liikennelentäjäyhdistysten kattojärjestö Suomen lentäjäliitto on luonnehtinut kentän lakkautushanketta virheeksi ja katsonut sen heikentävän kasvun edellytyksiä.
Kansalaisten lakialoite "Lex Malmi" luovutettiin eduskunnalle 8. helmikuuta 2017. Aloitteessa esitettiin Malmin lentoaseman säilyttämistä ilmailukäytössä lainsäädännön kautta.
Helsingin kaupunki tyhjensi kentän historiallisen lentokonehallin saatuaan kiinteistöt omistukseensa.
Alkuvuodesta 2021 Malmi oli edelleen operaatioiltaan yksi Suomen vilkkaimmista lentokentistä, vaikka vuokrasopimus päättyi käräjäoikeuden päätöksellä 31.12.2019. Asian käsittely oikeusasteissa on etenemässä valitusvaiheeseen.
Valvomaton lentopaikka
Helsingin kaupunki ja Malmin lentokenttäyhdistys ry allekirjoittivat 21. joulukuuta 2016 vuokrasopimuksen, joka laadittiin toistaiseksi voimassa olevaksi ja jolla yhdistys sai käyttöönsä noin 39 hehtaarin alueen lentotoimintaa varten. Vuokra-alueeseen kuuluu kiitotie 18/36 ympäristöineen. Alueen vuosivuokra on 92 000 euroa ja vuokraus mahdollistaa lentotoiminnan jatkamisen Malmilla. Kenttä toimi ilmailumääräysten mukaisena AGA M1-1 lentopaikkana. Kentällä ei ole vuoden 2016 jälkeen ollut lennonjohtopalveluja.
Kulttuuriperintöarvot
Museovirasto on luetteloinut Malmin lentoaseman valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi ja puoltanut lentokentän säilyttämistä. Malmin lentoaseman poikkeuksellisen hyvin säilynyt sotia edeltävän ajan ilmailumiljöö on saanut myös kansainvälistä tunnustusta: Se otettiin World Monuments Fundin julkaisemalle maailman sadan uhanalaisimman kulttuurikohteen listalle vuosina 2004 ja 2006. Malmin lentoasema kokonaisuutena kuuluu myös modernin arkkitehtuurin merkittäviä kohteita kartoittavan ja säilyttävän kansainvälisen DoCoMoMo-työryhmän Suomen kohdelistalle. Kulttuuriperintöorganisaatio Europa Nostra valitsi Malmin lentoaseman yhdeksi Euroopan seitsemästä uhanalaisimmasta kulttuuriperintökohteesta maaliskuussa 2016. Vuonna 2020 Unescon maailmanperintöohjelmaa neuvova kansainvälinen asiantuntijajärjestö ICOMOS nosti Malmin lentoaseman elävän kulttuuriperintökokonaisuuden esiin maailman uhanalaisena kulttuuriperintönä nelivuotisraportissaan.
Luontoarvot
Malmin kentän niittyalue on heinäkurpan merkittävimpiä syyslevähdyspaikkoja Suomessa, ja siellä tavataan useita EU:n lintudirektiivin I liitteessä mainittuja lajeja. Riippumattomien asiantuntijoiden kesällä ja syksyllä 2015 toteuttamissa alustavissa kenttätutkimuksissa todettiin Malmin lentokenttäalueen olevan myös useiden Euroopan unionin luontodirektiivin liitteen IV(a) yksilöimien, tiukkaa suojelua edellyttävien nisäkäslajien elinympäristö ja lajirikas perhosniitty. Lentokentän reunametsistä on löytynyt vuosina 2020-2021 ammattimaisissa selvityksissä myös merkittäviä liito-oravan elinympäristöjä.
Kenttäalueen laitoja kiertää 5,7 kilometrin kuntorata ja ulkoilureitti. Ulkoilupolun koillisella metsäosuudella kasvaa mesimarjaa, käenkukkaa ja puna-ailakkia.
Asuinkäyttö
Pääkaupunkiseutu kärsii kroonisesta asuntotuotannon pulasta, joka VTT:n arvion mukaan on ylittänyt 20 000 asunnon lukumäärän. Helsingin seudun maankäytön, asumisen ja liikenteen MAL 2019 -suunnitelman lähtökohtana on noin 500 000 asukkaan ja 300 000 työpaikan kasvu vuoteen 2050 mennessä. Malmin lentoaseman asuinrakentaminen on osa suunnitellun Viikin–Malmin pikaraitiotien aluetta, joka suunnitelmien mukaan tarjoaa asuntoja 86 000 ihmiselle.
Alueen tulevaisuus
Helsingin kaupunki on päättänyt rakentaa Malmin lentokentän alueelle asuntoja. Rakentamisen on tarkoitus alkaa vuoden 2024 lopulla. Osa kentästä rakennuksineen kuitenkin suojellaan.
Tarkhun (juoma)
pienoiskuva|150px| Pullo georgialaista "Natakhtari Tarkhunaa" Tarkhun ) (myös Tarhun) on georgialainen hiilihapotettu virvoitusjuoma, joka on maustettu yleisimmin rakuunalla tai joskus myös tuoksumataralla. Sen loi ensimmäisen kerran Georgiassa vuonna 1889 Mitrofan Lagidze -niminen nuori proviisori Kutaisin kaupungissa.
Saatavuus
Vuodesta 2019 lähtien tarkhunia on tuotettu Georgiassa Natakhtari- ja Zhedazheni-tuotemerkeillä; Liettuassa nimellä "Selita Klasika" nimellä "Tarchunas"; ja Venäjällä, jossa yksi tuottajista on OAO Narzan tuotemerkillä "Ледяная Жемчужина" nimellä "Тархун".
Tavaramerkki
Viron talous- ja viestintäministeriö totesi OÜ Acerra ja AS Tallinna Karastusjoogid välisessä tavaramerkkikiistassa, että sana Tarhun on juomaa kuvaava termi, joten se ei ole Viron tasavallan lainsäädännön mukainen tavaramerkki. Virossa oli mahdollista ostaa sekä Virossa että Venäjällä valmistettuja Tarhun-juomia samasta virvoitusjuomasta, koska virvoitusjuoma tislataan ja pullotetaan molemmissa maissa, vaikka eri yritykset valmistavat sitä hieman erilaisilla resepteillä. Vuonna 2015 virolainen virvoitusjuomayhtiö AS Tallinna Karastusjoogid, joka oli Tarhunin paikallinen tuottaja ja jakelija, lopetti toimintansa, ja sen omistaja AS Haljas myi tuottajan ulkomaiselle sijoittajalle, jonka nimi ja alkuperämaa on tuntematon. Vuodesta 2019 lähtien Viron kaupat myyvät eri tavoin tarkhuna-limonadeja, jotka on valmistettu Georgiassa, Liettuassa ja Venäjällä; vaikka mikään näistä tarkhuna-tuotemerkeistä ei ole saavuttanut yleistä jakelua useimmissa myymäläketjuissa.
Vuonna 2014 Ryan Wood osti oikeudet Tarhun-tavaramerkin käyttöön Yhdysvalloissa.
Didier Lockwood
thumb|right|Didier Lockwood (2014)
Voices Carry
Voices Carry on yhdysvaltalaisen rockyhtyeen ’Til Tuesdayn kappale. Sen tuotti Mike Thorne yhtyeen esikoisstudioalbumille Voices Carry (1985). Kappaleen on sanoittanut yhtyeen solisti Aimee Mann ja sen inspiraationa oli Mannin ero ’Til Tuesdayn rumpalistin Michael Hausmanin kanssa.
Didier Lockwood
Lockwood syntyi skottilaisen musiikinopettajan ja ranskalaisen amatööritaidemaalarin pojaksi. Hän aloitti viuluopintonsa 6-vuotiaana klassiselta pohjalta, mutta pianisti-isonveljensä kautta hänessä syttyi pian kiinnostus jazzia kohtaan. Kuultuaan 14-vuotiaana Jean-Luc Pontyn soittoa Lockwood hankki sähköviulun. Muutama vuosi myöhemmin hän jätti muodolliset opintonsa liittyäkseen progressiivisen rockin Magma-yhtyeeseen, jossa toimi vuoteen 1981. Ollessaan esiintyjänä jazzfestivaalilla vuonna 1976 Lockwood tapasi viulisti Stéphane Grappellin, joka kutsui hänet kiertämään kanssaan. Grappellin ohjauksessa hän eteni uralle, jossa fuusiojazz painottui vahvasti.
Työskentely Grappellin kanssa merkitsi Lockwoodille läpimurtoa jazzartistina. Myöhemmin hänen yhteistyökumppaneihinsa kuuluivat muiden muassa André Ceccarelli, Aldo Romano, Daniel Humair ja Gordon Beck. Yhteistyösuhde Ceccarellin kanssa kesti neljä vuosikymmentä. Beckin kanssa Lockwood levytti ensimmäisen albuminsa (New World, 1979). Vuonna 1985 hän soitti sidemanina Billy Hartin levyllä Oshumare, ja seuraavana vuonna Hart vastavuoroisesti esiintyi Lockwoodin Out of the Blue -albumilla, jolla mukana ovat myös Gordon Beck ja Cecil McBee. Ajoittain Lockwood jatkoi myös työskentelyä Stéphane Grappellin kanssa (usein kolmistaan Babik Reinhardtin kanssa). Lockwood teki kaksi tribuuttilevytystä Grappellille tämän kuoltua vuonna 1997.
Lockwood toimi omassa fuusioyhtyeessään, Suryassa, samoihin aikoihin kuin levytti Tony Williamsin kanssa (1979). Lockwood soitti useasti Yhdysvalloissa ja levytti vuonna 1986 akustisen albumin kahden muun viulistin eli John Blaken ja Michał Urbaniakin kanssa.
2000-luvulla Lockwood omisti entistä enemmän aikaa akustiselle jazzille ja vaimonsa, sopraano Patricia Petibonin kanssa työskentelyyn. Hän keskittyi myös musiikkikoulutukseen perustettuaan vuonna 2000 mukaansa nimetyn musiikkikeskuksen Dammarie-lès-Lysiin. Lockwoodilla oli monia keskeneräisiä hankkeita sydäninfarktin aiheuttaessa hänen kuolemansa 62-vuotiaana. Muiden muassa presidentti Emmanuel Macron kunnioitti Lockwoodin muistoa tämän kuoltua. Viulistilla oli kolme lasta kahdesta avioliitosta. Ensimmäinen vaimo oli ollut laulaja Caroline Casadesus, jonka kanssa Lockwood teki aikoinaan musikaalin. Lockwoodin sävellystuotantoon kuuluu myös konserttoja viululle ja kaksi oopperaa.
Ephoron
Ephoron on päivänkorentojen (Ephemeroptera) lahkoon ja Polymitarcyidae-heimoon kuuluva hyönteissuku. Sukuun lasketaan kuuluvaksi 15 lajia. Useimmat suvun lajeista viihtyvät niityillä ruohon ja heinän läheisyydessä.
Fan Zhendong
Fan Zhendong (, s. 22. tammikuuta 1997 Kanton) on kiinalainen pöytätennispelaaja ja olympiamitalisti. Hän on ollut ITTF:n maailmanrankingin ykkönen huhtikuusta 2018 alkaen.
Ura
Fan sai vuodelle 2021 siirretyistä Tokion olympialaisista hopeaa kaksinpelistä hävittyään loppuottelussa Ma Longille. Hän on saavuttanut MM-kilpailuista neljä kultaa, kaksi hopeaa ja kaksi pronssia vuosina 2014–2019. Kultamitaleista kolme on joukkuekilpailuista ja yksi nelinpelistä, hopeat ovat kaksin- ja nelinpelistä sekä pronssit kaksin- ja sekanelinpelistä. Aasian kisoista Fanilla on joukkuekulta vuodelta 2014 ja samalta vuodelta hopeaa kaksin- ja nelinpelistä sekä kaksinpelin ja joukkuekilpailun kulta vuodelta 2018. Vuonna 2014 Fan voitti kultaa niin kaksinpelissä kuin sekajoukkuekilpailussa nuorten kesäolympialaisissa Nanjingissa. Hän on voittanut urallaan ainakin neljä ITTF Pro Tourin osakilpailua, ensimmäisen jo 16-vuotiaana vuonna 2013.
Apollonin temppeli (Delfoi)
Apollonin temppeli oli antiikin aikainen Apollonille omistettu kreikkalainen temppeli Delfoissa Kreikassa. Se oli Delfoin merkittävin rakennus ja sen arkeologinen kohde sijaitsee Apollonin pyhäkköalueen keskellä. Antiikin merkittävin oraakkeli Delfoin oraakkeli toimi temppelissä.
Historia
Apollonin temppeli rakennettiin varhaisemmalle kulttipaikalle alun perin 600-luvulla eaa. Se tuhoutui tulipalossa vuonna 548 eaa. ja korvattiin uudella, suuremmalla temppelillä, joka valmistui noin vuonna 525 eaa. Sen rakentamiseen kerättiin varoja eri puolilta antiikin maailmaa. Tärkeimpiä rahoittajia oli ateenalainen Alkmeonidien suku, ja siksi sitä kutsuttiin myös Alkmeonidien temppeliksi. Tämä temppeli tuhoutui maanjäristyksessä vuonna 373 eaa.
pienoiskuva|vasen|upright=0.95|Delfoin Apollonin temppelin rauniot. pienoiskuva|vasen|upright=0.95|Piirtokirjoitus Khioslaisten alttarissa temppelin edustalla. Kirjoitus myöntää [[Khios (antiikin kaupunki)|khioslaisille promanteia-oikeuden eli oikeuden esittää kysymyksensä oraakkelille ennen muita.]] Paikalle rakennettiin jälleen uusi temppeli noin vuodesta 366 eaa. alkaen, jälleen eri puolilta kerättyjen lahjoitusten avulla. Uusi temppeli tehtiin saman malliseksi ja kokoiseksi kuin edellinen temppeli ja sen suunnittelivat Ksenodoros, Agathon ja Spintharos. Temppeli valmistui vasta kolmannen pyhän sodan jälkeen noin vuonna 330 eaa. Tämän temppelin rauniot ovat edelleen nähtävissä.
Syntynyt lähiössä
Syntynyt lähiössä on Mikko Alatalon vuonna 1986 julkaistu albumi.
Apollonin temppeli (Delfoi)
Historia
Temppelissä ja sen alttarilla suoritettiin normaaleja uskonnollisia menoja, kuten uhritoimituksia. Lisäksi temppelissä toimi Delfoin oraakkeli-instituutio papistoineen ja ennuspapittarineen. Temppelin arkistossa säilytettiin muun muassa Python kisojen voittajien luetteloa sekä muita tärkeitä dokumentteja.
Rakennus
Temppeli edusti doorilaista tyyliä. Viimeisessä vaiheessaan temppeli oli peripteraalitemppeli, jossa oli 6 × 15 pylvästä. Sen pituus oli 60,32 metriä ja leveys 23,82 metriä. Temppelin cella avautui itään pronaokseen. Temppelissä oli myös opisthodomos. Temppeli oli rakennettu huokoisesta kivestä ja kalkkikivestä, ja sen katto ja päätykolmiot paroslaisesta marmorista.
Sisällä cellassa oli kaksi riviä pylväitä, todennäköisesti pohjoispuolella 8 ja eteläpuolella 6 pylvästä. Siellä on ollut useita patsaita, mukaan lukien Apollonin kulttikuva sekä Zeuksen, Poseidonin ja ainakin kahden Kohtalottaren patsaat. Cellassa oli myös hestia eli temppelin sydän, jota pidettiin kreikkalaisten yhteisenä sydämenä. Cellan länsipäässä oli temppelin kaikkein pyhin, adyton, joka oli jonkinlainen maanalainen kammio. Siellä oli omfalos eli maailmannapa sekä oraakkelin toimintapaikka, jossa Pythia-ennuspapitar istui kolmijalalla kalliossa olleen halkeaman reunalla tai päällä ja lausui ennustuksia. Pythian lisäksi ainoastaan papeilla oli pääsy tähän kammioon. Kerrotaan, että temppelissä olisi ollut myös laakeripuu sekä Apollonin lyyra.
pienoiskuva|[[Delfoin oraakkelina toimiva Themis sekä Aigeus Apollonin temppelissä. Kolmijalalla istuva Themis on kuvattu tyypillisessä ennuspapitar Pythian asennossa. Kuvitusta attikalaisessa punakuviotekniikalla tehdyssä kyliksissä. Kodros-maalari, noin 440–430 eaa.]] Adyton-kammion rakenteesta, joka liittyi ennustusten syntyyn, voidaan muodostaa seuraava teoria: Temppelin alla on ilmeisesti virranut vesi pohjois-eteläsuunnassa. Tiedetään ainakin, että arkaaisen ajan temppelin perustuksiin oli liitetty Kassotiksen vesilähde, jota pidettiin maan ja muusien ennustuksia antavana lähteenä, mutta se siirrettiin myöhemmin erilleen. Antiikin ajan kuvausten perusteella adyton-kammion lattiassa on ollut halkeama, josta on noussut jonkinlaisia huumaavia höyryjä (pneuma). Tähän viittaavat muun muassa Plutarkhoksen ja Strabonin selonteot. Arkeologisissa kaivauksissa itse temppelistä ei ole löydetty mitään tähän viittaavaa rakennetta, ja siksi aiemmissa tutkimuksissa antiikin aikaiset kuvaukset on tulkittu myyteiksi. Tuoreempien tutkimusten mukaan maaperässä on kuitenkin juuri temppelin kohdalla jonkinlainen vesivirran kanssa risteävä halkeama. Siitä on antiikin aikaan voinut kohota maaperän koostumuksen (bitumipitoista kalkkikiveä) ja geologisen toiminnan sekä veden virtauksen seurauksena lievää euforiaa aiheuttavia etyleenikaasuja (katso: Delfoin oraakkelin tieteellinen selitys).
Temppelin pronaokseen oli kaiverrettu Kreikan seitsemän viisaan ajatelmia. Tunnetuin näistä oli gnothi seauton (, ”tunne itsesi”); muita olivat muun muassa mēden agan (, ”ei mitään liikaa” eli ”kohtuus kaikessa”) ja engya, para d' ata (, ”takuu on tuhoksi”). Lisäksi temppeliin oli kaiverrettu suurikokoinen Ε- eli epsilon-kirjain, jonka alkuperää ja merkitystä ei myöhemmin tiedetty. Plutarkhos kirjoitti kirjaimen arvoituksesta tutkielman Delfoissa olevasta E-kirjaimesta.
Arkaaisen ajan temppelin länsipään päätykolmiokoristelu on esittänyt muun muassa gigantomakhiaa ja Athenea, ja itäpään koristelu Apolloniin liittyvää aihetta, ilmeisesti Apollonin saapumista Delfoihin äitinsä Leton ja sisarensa Artemiin seurassa. Koristelu oli tehty noin vuosina 510–500 eaa. Klassisen kauden temppelin länsipään päätykolmiokoristelu on esittänyt Dionysosta ja itäpään koristelu jälleen Apollonia, Artemista, Letoa ja muusia. Nämä koristelut olivat ateenalaisten kuvanveistäjien Praksiaan ja Androstheneen noin vuonna 330 eaa. tekemiä. Säilyneet koristeosat ovat Delfoin arkeologisessa museossa.
Temppelin pohjoisosa on vuorenrinteessä ja eteläosa keinotekoisella tasanteella, joka on tuettu tukimuurilla. Apollonin alttari sijaitsi temppelin edessä sen itäpuolella. Osa temppelistä, mukaan lukien perustukset ja kuusi pylvästä, on nykyisin kunnostettu.
Libuše Šafránková
pienoiskuva|Libuše ŠafránkováLibuše Šafránková (7. kesäkuuta 1953 Brno – 9. kesäkuuta 2021 ) oli tšekkiläinen elokuva- ja teatterinäyttelijä.
Hänet on nähty muun muassa Tuhkimona elokuvassa Tuhkimo ja kolme pähkinää (1973).
Athene Pronaian temppeli
Athene Pronaian temppeli voi viitata seuraaviin temppeleihin Athene Pronaian pyhäkköalueella Delfoissa:
Ida Hämäläinen
Ida Maria Hämäläinen (6. toukokuuta 1875 Pieksämä – 27. heinäkuuta 1961 Pieksämäki) oli suomalainen poliitikko, joka toimi STPV:n kansanedustajana vuosina 1927–1929. Hän oli poliittisen toimintansa johdosta vankilassa vuosina 1930-1932.
Elämä
Hämäläinen syntyi kruununtorpparin perheeseen. Hän työskenteli palvelijana Kuopiossa, josta muutti vuosisadan vaihteessa Viipuriin. Hämäläinen oli mukana Viipurin työväenyhdistyksen naispalvelijain ammattiosaston toimannassa ja kuului Työ-sanomalehden perustajiin. Ammattia vaihdettuaan hän vaikutti ompelijattarien ja vaatetustyöntekijäin ammattiosastoissa. Sisällissodan aikana Hämäläinen oli Viipurin kunnallisen työvälitystoimikunnan jäsen.
Sodan jälkeen Hämäläinen lähti laittoman SKP:n toimintaan. Vuonna 1927 hänet valittiin kansanedustajaksi kommunistien vaalijärjestön STPV:n listoilta. Hämäläinen pidätettiin joulukuussa 1929. Huhtikuussa 1930 Hämäläinen sai kahden vuoden kuritushuonetuomion valtiopetoksen valmistelusta. Hänen epäiltiin muun muassa osallistuneen Tukholmassa pidettyyn SKP:n salaiseen kokoukseen. Vuosina 1936–1938 Hämäläinen johti poliittisia vankeja avustaneen Suomen Punaisen Avun toimintaa Viipurissa.
Ruskopystynokka
Levinneisyys
Ruskopystynokkaa tavataan laajalla alueella Meksikossa, Keski-Amerikassa ja Etelä-Amerikan pohjois- ja itäosissa. Lajin kannaksi arvioidaan 5–50 miljoonaa yksilöä, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Al Horford
Alfred Joel Horford Reynoso (s. 3. kesäkuuta 1986 Puerto Plata, Dominikaaninen tasavalta) on dominikaanilainen koripalloilija, joka edustaa NBA-seura Boston Celticsiä.
Ura
Horford pelasi yliopistokoripalloa Floridan yliopistossa, jossa hän vakuutti valmentajat jo ennen ensimmäisen kautensa alkua. Hän nousikin puolivälissä tulokaskauttaan joukkueen aloitukseen ja teki kauden aikana 5,6 pistettä ottelua kohden. Kaudella 2005–2006 Horford tuplasi pistekeskiarvonsa ja johdatti yhdessä Joakim Noahin kanssa koulunsa NCAA-mestaruuteen. Kaudella 2006–2007 Florida onnistui jälleen voittamaan NCAA-mestaruuden. Loppuottelussa Horford teki 18 pistettä ja otti 12 levypalloa. Tämän myötä hänet valittiin jo toista kertaa perättäin turnauksen tähdistöjoukkueeseen.
Horford osallistui NBA:n vuoden 2007 varaustilaisuuteen, jossa Atlanta Hawks varasi hänet koko tilaisuuden kolmantena pelaajana. Hän teki ensimmäisellä NBA-kaudellaan 10,1 pistettä ja otti 9,7 levypalloa ottelua kohden. Horford valittiin myös tulokkaiden ykköstähdistöön. Hän pelasi ensimmäisen kerran NBA:n tähdistöottelussa vuonna 2010. Kaudella 2010–2011 Horford teki ottelua kohden 15,3 pistettä ja hänet valittiin ensimmäistä kertaa NBA:n tähdistöjoukkueeseen.
Horford edusti Atlanta Hawksia vuoteen 2016 saakka ja sen jälkeen kolme kautta Boston Celticsiä.
Mr Selfridge
Mr Selfridge on brittiläinen draamasarja, joka kertoo Harry Gordon Selfridgestä ja hänen vuonna 1909 perustamastaan lontoolaisesta tavaratalosta. Sarjaa on tehty neljä kymmenjaksoista tuotantokautta. Ensimmäinen jakso esitettiin Britanniassa 6. tammikuuta 2013. Neljättä tuotantokautta aloitetaan näyttämään keväällä 2016.
Sarjan kohtauksia on kuvattu muun muassa Kentissä historiallisella Chathamin telakalla, joka esittää sarjassa tavaratalon julkisivua. Kolmannella tuotantokaudella kuvauspaikkana toimi myös South Forelandin majakka Doverissa.
Néa Chalkidóna
Néa Chalkidóna sijaitsee noin kuusi kilometriä Ateenan keskustasta pohjoiseen ja se on Ateenan esikaupunkialuetta. Kaupungin nimi, ”Uusi Khalkedon”, viittaa Vähässä-Aasiassa sijainneeseen Khalkedonin kaupunkiin, jonka alueelta muutti Ateenaan paljon kreikkalaista väestöä 1920-luvulla osana Kreikan ja Turkin väestönvaihtoa. Néa Chalkidóna oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Filadélfeia-Chalkidónan kunnaksi yhdessä Néa Filadélfeian kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Wodaabet
thumb|Wodaabejen tanssiryhmä. Wodaabet eli bororot ovat fulbeihin kuuluva etninen ryhmä Nigeriassa, Nigerissä, Kamerunissa, Tšadissa ja Keski-Afrikan tasavallassa. He harjoittavat paimentolaisuuteen perustuvaa karjanhoitoa ja ovat säilyttäneet islamia edeltäviä kulttuuripiirteitä. Wodaabet ovat kuuluisia kasvomaalauksistaan ja miesten kauneuskilpailuistaan. Heitä arvioidaan olevan yli 100 000 henkeä.
Brighton Festival
Brighton Festival on vuosittainen Brightonissa, Englannissa pidettävä taidefestivaali, jota vietetään toukokuisin. Festivaali perustettiin vuonna 1966 ja se on Englannin suurin monitaidefestivaali. Vuoden 2006 festivaaleilla oli yli 200 tapahtumaa, ja siellä vieraili yli 500 000 kävijää.
Brighton Festival sisältää kulkueita, kuten Children's Parade, ulkoilmatapahtumia, joihin kuuluu usein pyrotekniikkaa, sekä teatteriesityksiä, musiikkia, kirjallisuutta ja visuaalista taidetta ympäri kaupunkia. Yksi festivaalille ominainen tapahtuma on Taiteilijoiden avoimet ovet, jossa taiteilijat ja käsityöläiset avaavat kotiensa ovet yleisölle.
Brighton Festivalin puheenjohtajana toimii toimittaja Polly Toynbee.
Virvatuli (täsmennyssivu)
Virvatuli voi tarkoittaa jotakin seuraavista:
Medeon (Fokis)
Medeon oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Fokiin maakunnassa Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Boiotian Dístomo-Aráchova-Antíkyran kunnan alueella noin neljä kilometriä kaakkoon nykyisestä Áspra Spítian kylästä.
Maantiede
Medeon sijaitsi Korintinlahteen kuuluvan Antikyranlahden pohjoisrannalla. Pausaniaan mukaan kaupunki sijaitsi lähellä Antikyran kaupunkia, ja nykyisin se sijoitetaan lahden rannalle toiselle puolelle Antikyran paikasta (ja nykyisestä Antíkyran kylästä) nähtynä. Alue oli antiikin aikana Fokista, mutta nykyisin se kuuluu Boiotian alueyksikköön. Strabon sijoitti Medeonin lännemmäksi Krisanlahden rannalle noin 160 stadioninmitan eli 28 kilometrin päähän Boiotian rajalta. Fokiin Medeonia ei tule sekoittaa Boiotian Medeoniin.
pienoiskuva|vasen|Medeonin muureja. pienoiskuva|vasen|Haudan jäänteet.
Historia
Medeon on ollut asuttu viimeistään pronssikaudella, ja sen akropolis eli linnavuori oli käytössä mykeneläisellä ajalla noin 1400–1150 eaa. Alueelta on löydetty mykeneläisiä hautoja, muun muassa yksi tholos-hauta eli pyöröhauta. Kreikkalaisessa mytologiassa kaupunki sai nimensä Pyladeen ja Elektran pojasta Medeonista.
Kreikan pimeinä vuosisatoina asutuksessa saattoi olla katkos. Varmuudella paikka oli asuttu jälleen geometrisella kaudella. Medeon oli 300-luvulla eaa. osa Fokiin liittoa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Medeōnios. Medeon tuhottiin kolmannen pyhän sodan lopulla vuonna 346 eaa. Noin 175/135 eaa. kaupunki oli liitossa (sympoliteia) ylempänä vuoristossa sijainneen Stiriin kaupungin kanssa. Sen seurauksena Medeon lakkasi olemasta itsenäisenä poliksena, ja siitä tuli Stiriin fratria.
Kaupunki oli raunioina Pausaniaan aikana 100-luvulla jaa. Ensimmäiset arkeologiset kaivaukset alueella suoritettiin vuonna 1907. Varsinaiset kaivaukset suoritettiin 1960-luvulla melko pikaisesti, kun lähelle oltiin rakentamassa teollisuutta.
Rakennukset ja löydökset
Medeonin ydin sijaitsi akropolis-kukkulalla lahden rannalla. Se oli ympäröity muurein, joiden pituus itä-länsisuunnassa oli noin 200 metriä ja leveys pohjois-eteläsuunnassa noin 150 metriä. Muureista ja luoteisosan kolmesta tornista osa on säilynyt. Kukkulan huipulla on todennäköisesti julkisiin rakennuksiin kuuluneita jäänteitä. Myös kaupungin hautausmaa on löydetty.
Medeonin haudasta numero 239 on löydetty luusta tehty sinettileimasin (MED Zg 1), jossa on kolme lineaari-B-kirjoitusmerkkiä. Hauta on ajoitettu myöhäismykeneläiselle kaudelle LH IIIC (1200–1100/1050 eaa.), mutta itse leimasimen on ehdotettu voivan olla eräänlainen perintökalleus varhaisemmalta ajalta, kausilta LH IIIA–IIIB (n. 1400–1200 eaa.), jolloin lineaarikirjoitus oli vielä käytössä. Leimasimen teksti on 20px20px20px, e-ko-ja, mikä saattaa olla tuntematon henkilön- tai paikannimi. Leimasin on nykyisin Delfoin arkeologisessa museossa.
Miesten Superpesiksen kausi 2009
Miesten Superpesiksen kausi 2009 oli Superpesiksen 20. kausi. Sarjaan osallistui 11 joukkuetta. Joukkuemäärä putosi 11:een Seinäjoen Maila-Jussien luovuttua sarjapaikastaan taloudellisiin syihin vedoten. Kausi alkoi 12. toukokuuta, ja Suomen mestarit olivat selvillä 19. syyskuuta. Hallitsevana mestareina kauteen lähti Pattijoen Urheilijat Raahesta. Vuoden 2009 Suomen mestariksi kruunattiin Sotkamon Jymy, joka voitti loppuottelusarjassa Kouvolan Pallonlyöjät otteluvoitoin 3–1. SM-pronssia voitti Vimpelin Veto.
Anna Jantar
thumb|200px|Anna Jantarin hauta Varsovassa. Anna Jantar, synt. Anna Maria Szmeterling, (10. kesäkuuta 1950, Poznań – 14. maaliskuuta 1980, Varsova) oli tunnettu puolalainen laulaja. Hänen laulajanuransa alkoi vuonna 1968 kappaleella Po ten kwiat czerwony. Vuotta myöhemmin hänestä tuli Waganci-yhtyeen solisti. Tältä ajalta hänen tunnetuin kappaleensa on Co ja w tobie widziałam. Vuoden 1971 huhtikuussa hän avioitui yhtyeen jäsenen Jarosław Kukulskin kanssa. Hän ryhtyi soolouralle vuonna 1972 nimellä Anna Jantar. Seuraavana vuonna hän osallistui kappaleella Najtrudniejszy pierwszy krok Opolun laulufestivaaleille. Jantarin aviomies sävelsi valtaosan hänen esittämistä kappaleista.
Anna Jantar sai surmansa Varsovassa LOT Polish Airlinesin lento 007:n onnettomuudessa 29 vuoden ikäisenä.
Miesten Superpesiksen kausi 2009
Itä–Länsi-tapahtuma järjestettiin 26.–28. kesäkuuta Kuopiossa Puijonlaakson pesäpallostadionilla.
Sarjajärjestelmä
Runkosarjassa pisteitä jaetaan seuraavasti: 2–0-voitosta saa kolme pistettä ja 1–0-voitosta kaksi. Jos ottelu on kahden jakson jälkeen tasan (0–0 tai 1–1), molemmat joukkueet saavat yhden pisteen. Tällöin ottelun voittaja ja ylimääräisen (siis toisen) sarjapisteen saava joukkue ratkaistaan supervuorossa tai tämän jälkeen kotiutuslyöntikilpailulla.
Runkosarjassa tasapisteissä olevien joukkueiden keskinäisen paremmuuden ratkaisee kolmen pisteen voittojen (eli 2–0-voittojen) määrä, niiden ollessa tasan kaikkien voittojen määrä ja tämän jälkeen tehtyjen ja annettujen juoksujen ero. Jos edelleen ollaan tasatilanteessa ratkaisee keskinäisten ottelujen voitot, tämän jälkeen keskinäisten ottelujen pisteet ja lopulta keskinäisten ottelujen juoksuero.
Runkosarja pelattiin kaksinkertaisena sarjana. Tämän lisäksi pelattiin maantieteellisesti muodostetut paikallislohkot seuraavasti: Oulu–Pattijoki–Sotkamo, Kuopio–Joensuu–Kitee ja Koskenkorva–Vimpeli–Nurmo, jotka pelataan kaksinkertaisena sarjana, sekä Kouvola–Hyvinkää, joka pelattiin nelinkertaisena. Runkosarjan päätyttyä kahdeksan parasta joukkuetta pääsivät pudotuspeleihin. Puolivälierät (1–8, 2–7, 3–6 ja 4–5) pelattiin paras seitsemästä -järjestelmällä, välierät ja loppuottelut paras viidestä ja pronssiottelut paras kolmesta. Joka kierroksella runkosarjassa parhaiten sijoittunut joukkue kohtsi heikoimmin sijoittuneen.
Runkosarjan kaksi viimeistä joukkuetta pelasivat karsintaottelut putoamisesta Ykköspesikseen kaudelle 2010. Karsintaottelut pelattiin paras viidestä -järjestelmällä. Ykköspesiksen kaksi parasta joukkuetta nousivat suoraan Superpesikseen kaudelle 2010, jolloin joukkuemäärä nousi takaisin 12:een.
Putoamiskarsinta
Pelattiin paras viidestä -järjestelmällä. Hävinnyt joukkue, Puijon Pesis, putosi kaudeksi 2010 Ykköspesikseen.
Televisiointi
Kauden televisioinnista vastasi Urheilukanava. Yleisradio televisioi loppuottelut.
Taiteilijoiden avoimet ovet
Taiteilijoiden avoimet ovet on Brightonissa, Englannissa vuosittain pidettävä tapahtuma, joka on osa Brighton Festivalia ja Brighton Fringe Festivalia. Siinä taiteilijat ja käsityöläiset avaavat kotiensa ovet yleisölle, jolla on mahdollisuus katsella ja ostaa näiden töitä.
Taiteilijoiden avoimet ovet sai alkunsa vuonna 1982, jolloin Ned Hoskins täytti kotinsa itsensä ja muiden taiteilijoiden töillä vastalauseena visuaalisten taiteiden puuttumiselle Brighton Festivalissa. Tämän jälkeen muodostui useita taideryhmiä, kuten Fiveways Artists Group, Beyond the Level ja Kemptown Artists. Vuoden 2008 festivaalilla oli näytteillä noin 1000 työtä yli 200 talossa.
Sumba
Sumba on saari Indonesiassa. Se kuuluu Nusa Tenggara Timurin provinssiin. Saaren asukasluku on noin 425 000. Ensimmäiset eurooppalaiset saapuivat sinne vuonna 1522. Noin 65–70 % sumbalaisista harjoittavat perinteistä marapu-uskontoa. Loput ovat pääasiassa protestanttikristittyjä tai muslimeja. Saaren suurimmat kaupungit ovat itäosissa sijaitseva Waingapu ja länsiosissa sijaitseva Waikabubak. Saaren tärkein lentokenttä sijaitsee Waingapussa.
Etnisesti sumbalaiset ovat sekoitus malajilaisia ja melanesialaisia kansoja. Sumballa puhutaan monia pieniä austronesialaisia kieliä, jotka ovat läheistä sukua toisilleen. Näitä ovat muun muassa kambera, kodi, wanukaka ja wejema. Sumballa on elävä megaliittikulttuuri, jollaiset ovat muualta maailmasta hävinneet jo lähes täysin.
Sumba on indonesian muihin saariin verrattuna huomattavan kuiva ja siellä on selkeästi erillinen sadekausi ja kuiva kausi. Saaren itäosat ovat kuivaa ruohikkomaata, kun taas länsiosat ovat metsäisempiä. Useimmista muista Pienistä Sundasaarista poiketen Sumballa ei ole tulivuoria. Saaren keskiosat ovat kuitenkin vuoristoa, jonka korkein huippu on 1225 m korkea Wanggameti.
Dumfries
55.07°N, -3.603°W
Dumfries on kauppala Skotlannissa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Se sijaitsee Nith-joen kohdalla Dumfries ja Gallowayn paikallishallintoalueella. Dumfries on entinen royal burgh ja entisen Dumfriesshiren kreivikunnan kreivikuntakaupunki. Asukkaita kaupungissa on 43 009.
Ensimmäinen kivisilta Dumfriesin kohdalle Nith-joen yli rakennettiin 1432. Sitä korjattiin 1620 ja lyhennettiin 1800, se on edelleen jalankulkijoiden käytössä ja yksi Skotlannin vanhimmista silloista.
Gallowayn alue sijaitsee rajaseudulla, jonka kuuluminen Skotlantiin ei ole aina ollut itsestään selvää. Niinpä englantilaiset hyökkäsivät, ryöstelivät tai miehittivät Dumfriesiä vuosina 1300, 1448, 1536, 1542, 1547 ja 1570.
Runoilija Robert Burns vietti viimeiset vuotensa Dumfriesissa, ja häntä kunnioitetaan patsaalla kaupungin keskustassa.
Mykerösavikka
Mykerösavikka (Blitum capitatum) on revonhäntäkasvien heimoon kuuluva yksivuotinen ruoho. Kypsinä sen pähkylähedelmät muodostavat huomiota herättävän, marjamaisen rykelmän.
Ulkonäkö ja koko
thumb|220px|vasen|Mykerösavikka kuvattuna Otto Wilhelm Thomén teoksessa Flora von Deutschland, Österreich und der Schweiz (1885).
Mykerösavikka kasvaa 10–40 cm korkeaksi. Kasvi on yleisväritykseltään vihreä ja lähes kalju. Varsi on tavallisesti pysty ja sen haarat ovat pitkiä. Lehdet ovat varressa kierteisesti. Alimmat lehdet ovat pitkäruotisia ja kookkaita, ja niiden lapa on kolmiomainen ja tiheään isohampainen. Ylimmät lehdet ovat lyhytruotisia ja lavaltaan keihäsmäisiä. Kukinnon yläosa on lehdetön ja katkonaisen tähkämäinen. Kukinnon sykeröt ovat lehtihankaisia, tiiviitä ja niiden kukat ovat osin yhdiskasvuisia. Kukan kehä on 3–5-lehtinen ja se muuttuu pähkylän kypsyessä meheväksi ja violetinpunaiseksi. Mykerösavikka kukkii Suomessa heinä-elokuussa. Pähkylä on kehän muodostaman hedelmäverhiön suojaama. Siemen on tavallisesti vaaka-asennossa, kooltaan 0,6–1 mm pitkä, pyöreä ja teräväreunainen.
Levinneisyys
Euroopassa mykerösavikan päälevinneisyysalue ulottuu Etelä- ja Keski-Ranskasta Alppien alueen läpi Etelä-Saksaan ja -Puolaan sekä Balkanin pohjoisosiin. Satunnaisemmin lajia tavataan muun muassa Pyreneiden niemimaalla, Britteinsaarilla, Fennoskandian eteläosissa ja Länsi-Venäjällä. Aasiassa lajia kasvaa satunnaisesti Koillis-Turkissa, Kaukasuksen alueella sekä muutamalla alueella Keski-Aasiassa. Pohjois-Amerikassa mykerösavikka on laajalle levinnyt. Sitä tavataan Kanadan etelä- ja länsiosissa, suuressa osassa Alaskaa sekä Yhdysvaltojen länsi- ja pohjoisosissa.
Suomessa mykerösavikkaa on tavattu muutamin paikoin Etelä-Suomesta sekä Oulun seudulla. Porin seudulla se on vakiintunut paikalliseen kasvilajistoon.
Elinympäristö
Mykerösavikka on Suomessa hyvin harvinainen uustulokas, jota on tavattu lähinnä puutarhoista.
Käyttö
Mykerösavikkaa on viljelty myös ravintokasvina.
Thomas Ian Nicholas
Thomas Ian Nicholas (s. 10. heinäkuuta 1980) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan kansainvälisesti roolistaan Kevin Myersinä American Pie -komediaelokuvissa.
Riihalan valtias
Riihalan valtias on Hannu Lemisen vuonna 1956 ohjaama melodraama, joka perustuu Arvo Kalliolan romaaniin Lihan okaat (1946).
Juoni
Elokuvassa viina ja vietit ovat vieneet vanhaa isäntää (Heimo Lepistö), ja elämä on kylmettänyt emännän (Emma Väänänen) sydämen. Uusi sukupolvi vapautuu kuitenkin ikeestä. Moraliteetti panostaa rakkauteen ja anteeksiantoon, jotka voittavat maalliset kunnianhimot.
Tuotanto
Käsikirjoituksen ensimmäisen version teki Juha Nevalainen, mutta hänen nimeään ei voitu mainita hänen muiden sopimustensa vuoksi, ja siksi elokuvan tiedoissa mainitaan vain Lemisen nimi.
Arviot
Aikalaisarvioissa elokuvaa on sanottu huomion arvoiseksi suomalaiseksi filmityöksi mutta myös latteaksi viikkolehtikertomukseksi, josta pilkistää jopa sairaalloista ja lohdutonta paatosta. Epäiltiin myös, ettei se uppoa ”ainakaan tällä hetkellä Tuntemattoman sotilaan totuutta katsovaan elokuvayleisöön” (Edvin Laineen ohjaustyön Tuntematon sotilas ensi-ilta oli ollut kuukautta aikaisemmin, ja tämän katsojamäärä jäi 180 000:een ).
Myöhemmin Niskavuori-henkistä elokuvaa on luonnehdittu väkeväksi melodraamaksi, joka ansaitsee arvonnoston. Vuoropuhelua ja kuvallista kerrontaa pidetään sujuvina, ja maaseutuelokuvan lajityyppi saa siinä päivitystä (Arto Pajukallio, Helsingin Sanomat 1.8.2012). Kriitikon silmissä elokuvassa on jopa psykologisen kauhuelokuvan kaikuja. Erityisesti Emma Väänäsen roolisuorituksen kriitikot nostivat elokuvan kantavaksi voimaksi. Kuolema ja tuli toimivat vertauskuvina, vaikutteiden antajana nähdään Ingmar Bergmanin elokuvat.
Qom (provinssi)
thumb|Provinssi Iranin kartalla. Qom on yksi Iranin 31 provinssista. Se sijaitsee maan pohjoisosassa Teheranin eteläpuolella. Provinssin pääkaupunki on Qom. Vuonna 2014 provinssissa eli 1,214 miljoonaa asukasta.
Ghana talviolympialaisissa 2018
Ghana osallistui Pyeongchangin talviolympialaisiin 2018. Maan ainoa edustaja oli skeleton-kelkkailija Akwasi Frimpong, joka niin ollen myös kantoi joukkueen lippua avajaisissa sekä päättäjäisissä.
Ghana osallistui vuonna 2018 talviolympialaisiin toisen kerran debytoituaan Vancouverissa 2010.
Skeleton
Ghanassa syntynyt, Alankomaihin kahdeksanvuotiaana muuttanut Akwasi Frimpong sai Ghanalle yhden maapaikan miesten skeletoniin oltuaan 60 parhaan joukossa Kansainvälisen rattikelkkailu- ja skeletonliiton tammikuun 2018 ranking-listalla.
Karatšait
Karatšait ovat etupäässä Venäjällä Karatšai-Tšerkessiassa asuva karatšai-balkaarin kieltä puhuva kansa.
Asuinalue ja lukumäärä
Karatšai-Tšerkessiassa karatšait asuvat lähinnä Karatšain ja Malokaratšain piireissä. Heitä on myös Keski-Aasiassa, Turkissa, Syyriassa ja Yhdysvalloissa. Vuonna 1989 entisessä Neuvostoliitossa oli 155 900 karatšaita, joista 129 400 asui Karatšai-Tšerkessiassa.
Etninen historia
Karatšaiden esivanhempia ovat Kaukasian alkuperäiskansat, joihin on sekoittunut alaaneja, bolgaareja ja kiptšakkeja. Ennen mongolivalloitusta karatšait kuuluivat alaanien heimoliittoon. Mongolien hyökkäyksen takia he joutuivat vetäytymään vuoristolaaksoihin. Myöhemmin karatšait kuuluivat Suur-Kabardan yhteyteen. Vuonna 1828 heidän asuinalueensa liitettiin Venäjään. 1870-luvun maauudistuksen seurauksena osa kansasta pakeni Turkkiin. Vuonna 1922 perustettiin Karatšai-Tšerkessian ja vuonna 1926 Karatšain autonominen alue. Vuonna 1943 karatšait karkotettiin Keski-Aasiaan syytettynä yhteistyöstä saksalaisten kanssa. Kotiseudulleen he pääsivät palaamaan vuonna 1957. Vuonna 1991 Karatšai-Tšerkessian autonomisesta alueesta tuli Venäjään kuuluva tasavalta.
Elinkeinot ja kulttuuri
220px|thumb|Karatšaita kansallispuvuissa. Perinteisiä elinkeinoja ovat karjanhoito ja maanviljely. Asumuksena toimi hirsistä rakennettu maakattoinen talo. Vaatetus oli samanlainen kuin muilla alueen kansoilla. Ruokavalio koostui lihasta sekä maito- ja viljatuotteista.
Yhteiskuntajärjestyksen perustana olivat kylä- ja sukuyhteisöt. Perinteisissä uskomuksissa yhdistyvät kristinusko ja muinaisturkkilaiset animistiset piirteet. 1700-luvun lopussa karatšait omaksuivat sunnalaisen islamin. Rikkaaseen kansanrunouteen kuuluu pohjoiskaukasialaisen Nart-eepoksen sankarirunoja, satuja, kertomuksia, lauluja ja sananlaskuja. Neuvostoaikana syntyi kansallinen kirjallisuus ja ammattitaide.
Nykytilanne
Suurin osa kansasta asuu maaseudulla, vaikka kaupunkiväestön määrä on viime vuosikymmeninä nopeasti kasvanut. Tärkeimmät työnantajat ovat maatalous ja teollisuus. Syntyvyys on korkea, joskin nykyään laskusuunnassa. Kansallinen itsetunto on vahva, seka-avioliittojen määrä vähäinen ja äidinkielen asema vakaa.
Havnar Bóltfelag
Havnar Bóltfelag (tai HB Torshavn) on färsaarelainen jalkapallojoukkue, jonka joukkue pelaa Färsaarten korkeimmalla sarjatasolla, Formuladeildinissä. Seura perustettiin 1904 ja se on yksi maan perinteisimmistä jalkapalloseuroista. Joukkue pelaa kotiottelunsa saarten pääkaupungissa Tórshavnissa. Nimi Havnar Bóltfelag tarkoittaa sataman jalkapalloseuraa. Joukkueen suurin voitto on vuodelta 1971, kun Havnar Bóltfelag voitti ÍF Fuglafjørðurin 14-1. Suurin tappio on taas vuodelta 1945 joukkueen hävitessä B36 Tórshavnia vastaan 0-10. Joukkue ei ole saavuttanut suurta menestystä kansainvälisissä peleissä.
Ismenias
Ismenias voi viitata seuraaviin antiikin kreikkalaisiin henkilöihin:
Urheiluvuosi 1931
Urheiluvuosi 1931 käsittelee vuoden 1931 merkittäviä uutisia ja tapahtumia urheilussa.
Päivi Mansikka-aho
Päivi Mansikka-aho (o.s. Yli-Antola; s. 1966 Tuusula) on kangasalalainen kuvataiteilija ja opettaja. Hän on tehnyt paljon maalauksia, joista postikortteja ovat julkaisseet muun muassa Unicef, Lions-liitto, Mannerheimin Lastensuojeluliitto, Diabetesliitto ja SPR. Ahvenanmaalle on tehty postimerkkikin Mansikka-ahon maalauksesta.