cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Java Web Start
Web Start -sovellukset eivät toimi selaimen sisällä toisin kuin Java-sovelmat. Ne ovat itsenäisiä sovelluksia ja ne toimivat erillisessä kehyksessä. Teknologia perustuu Java Network Launching Protocoliin (JNLP), ja se lukee sekä jäsentää JNLP-kuvaustiedoston. Tämän kuvauksen perusteella se lataa tarvittavat asiakasohjelman osat ja riippuvuudet. Asiakasohjelman osia, jotka ovat jo tallennettu käyttäjän koneelle välimuistiin, ei tarvitse ladata uudelleen, elleivät ne ole päivittyneet palvelimella. Tämän jälkeen, kun asiakasohjelma on tallennettu välimuistiin, Java Web Start käynnistää sen natiivisti käyttäjän koneella.
Ville Haapasalo
Työelämä
Haapasalosta tuli yhtäkkiä julkisuuden henkilö Venäjällä elokuvan Metsästyksen kansallisia erikoisuuksia menestyksen vuoksi. Ensi-ilta oli Sotšin elokuvajuhlilla vuonna 1995. Elokuva oli äärimmäisen pienellä budjetilla valmistettu, mutta suurena yllätyksenä se nousi suosioon, ja on edelleenkin Venäjän kaikkien aikojen katsotuin komedia. Sille valmistui kolme vuotta myöhemmin jatko-osa Kalastuksen kansallisia erikoisuuksia (1998), jossa Haapasalolla oli sivuosarooli.
Huolimatta suuresta näkyvyydestään Venäjällä hän pysyi pitkään varsin tuntemattomana Suomessa. Haapasalon voidaan katsoa tulleen kuuluisaksi Suomessa vasta vuonna 2002 näyteltyään pääosaa venäläisessä elokuvassa Käki, joka levitettiin Suomenkin markkinoille. Haapasalo palkittiin roolisuorituksestaan Venäjän elokuvataiteen valtionpalkinnolla. Hän sai myös presidentti Vladimir Putinilta Venäjän valtiontaiteilijan arvon ja oikeuden taiteilijaeläkkeeseen.
Haapasalo on myös teatterinäytellyt esimerkiksi Koko-teatterissa, ja toiminut suomenkielisenä ääninäyttelijänä muun muassa animaatioelokuvissa Naapurini Totoro ja Itse ilkimys sekä animaatiosarjassa Muumilaakso. Lisäksi Haapasalo on esiintynyt suomalaisessa draamasarjassa Tappajan näköinen mies (2011) sekä Hölmö nuori sydän -draamaelokuvassa (2018).
Perhe
Haapasalo on naimisissa näyttelijä Saara Hedlundin kanssa, ja heillä on kaksi lasta. Lisäksi Haapasalolla on poika (s. 2009) ohjaaja Tina Barkalajan kanssa.
Ravintoloita
Vuoden 2016 syyskuussa Haapasalo avasi Helsingin Punavuoreen Purpur-nimisen georgialaisen ravintolan. Hän avasi myös toisen Purpur-ravintolan vuoden 2017 lokakuussa Tampereen Frenckelinaukion reunalle. Hän oli osaomistajana myös Helsingissä Pohjoisesplanadilla lokakuussa 2021 avatussa Davai Davai -nimisessä ”neuvostoravintolassa”, jonka ruokalista oli läpileikkaus Venäjän, Baltian maiden ja Kaukasuksen keittiöiden tarjonnasta. Venäjän Ukrainassa helmikuussa 2022 aloittama sota aiheutti kuitenkin ravintolan lopettamisen toukokuussa 2022. Toukokuussa 2023 Haapasalo avasi Kallioon georgialaisen Adzika-nimisen ravintolan.
Tarmo Yli-Rajala
Yli-Rajala oli Kaltion toimituskunnan jäsen 1976–1980, Optimisti-kirjallisuuslehden toimitussihteeri 1978–1982 ja päätoimittaja 1985 sekä Virtain Joulu -lehden päätoimittaja ja toimituskunnan jäsen 1984–1988. Hän toimi Virroilla asuessaan myös kirjallisuuspiirin vetäjänä.
Yli-Rajala on kirjoittanut kolme romaania ja murrepakinakokoelman. Hänen pakinoitaan on julkaistu vuodesta 1992 alkaen Suomenselän Sanomissa ja Aamuset-lehdessä.
Histidiini
thumb|3D-malli histidiinimolekyylistä Histidiini (C6H9N3O2) on yksi elimistön solujen proteiinisynteesissä käytetyistä 20 perusaminohaposta. Se on lapsille ja myös aikuisille välttämätön aminohappo.
Histidiinin sivuketjun imidatsoli-renkaan happoparin happovakio on 6,04 ja histidiinin isoelektrinen piste on 7,64, minkä takia lieväkin happamuus muuttaa histidiinin varauksen neutraalista positiiviseksi. Tämän takia se on monien metalloproteiinien ligandi ja se sijaitsee useiden entsyymien katalyyttisessä keskuksessa. Histidiinilla on kaksi enantiomeeria eli peilikuvaisomeeria, jotka ovat L-histidiini ja D-histidiini. L-histidiinin CAS-numero on 71-00-1 ja D-histidiinin CAS-numero on 351-50-8.
Histidiini on histamiinin ja karnosiinin esiaste.
Aromaattisuus
Jotta yhdiste olisi aromaattinen, on siinä oltava tasomainen rengas, jonka atomeilla on yhteensä p-orbitaaleillaan pariton määrä elektronipareja, jotta delokalisaatio tapahtuisi koko renkaan alueella. Jokaisen atomin on oltava sp2- tai sp-hybridisoitunut ainakin jossain resonanssikontribuuttorissa.
Histidiinin sivuketju on aromaattinen, vaikkei sisälläkään fenyyliryhmää, sillä sen sivuketjun heterosyklisen renkaan toisen typen vapaa elektronipari on p-orbitaalilla (toisen taas sp2-orbitaalilla) – täten p-orbitaaleilla sijaitsevia elektronipareja on renkaassa yhteensä kolme kappaletta eli pariton määrä, mikä on Hückelin säännön mukainen vaatimus aromaattisuudelle.
Kuva histidiinistä ja selitys sen aromaattisuudesta näkyy alhaalla. alt=The side chain of histidine is aromatic, because the ring atoms have a total of 3 pairs of p-orbital electrons in addition to being planar (also every atom of the ring is sp2-hybridized); the third pair (in addition to 2 pairs, which are half of the two double bonds' electrons) comes from the RED-depicted sp2-hybridized nitrogen that has its free electron pair in its p-orbital. The BLUE-depicted nitrogen, on the other hand, has its electron pair on its sp2-orbital because its p-orbital is already used for double-bonding, which cannot hybridize with the adjacent p-orbitals to form the ring-encompassing pi-elctron cloud reguired for a compound to be aromatic. Finnish texts: "the electron pair of nitrogen on a sp2-orbital" above and "the electron pair of nitrogen on a p-orbital" below. Red color corresponds to aromaticity-contributing bonds/atoms/electron pair on nitrogen.|vasen|pienoiskuva
Henry Smeathman
Henry Smeathman (1742–1786) oli englantilainen luonnontieteilijä, joka tunnetaan parhaiten työstään entomologian saralla ja Sierra Leonen siirtokunnan kanssa.
Vuonna 1771 kveekarilääkäri John Fothergill ja kaksi muuta Royal Societyn jäsentä, sir Joseph Banks sekä Marmaduke Tunstall, rahoittivat Smeathmanin tutkimusmatkan Sierra Leoneen, jossa hän tutki sen luonnonhistoriaa, erityisesti sen hyönteisiä.
Symmetrinen funktio
Funktio on symmetrinen, jos  kaikille x,y \in A. Täten parametrien järjestys ei vaikuta funktion arvoon.
Antisymmetrinen funktio
Funktio f on antisymmetrinen, jos.
Joutsenmerkki
thumb|Joutsenmerkki
Joutsenmerkki (eli pohjoismainen ympäristömerkki) on Pohjoismaissa käytettävä virallinen ympäristömerkki, joka kertoo sillä merkityn tuotteen tai palvelun noudattavan sille suunniteltuja ympäristökriteereitä. Joutsenmerkki myönnetään sellaisille tuotteille ja palveluille, jotka ovat ympäristön kannalta oman tuoteryhmänsä parhaita: kriteerit pyritään asettamaan siten, että vain 20–30 prosenttia ryhmän tuotteista tai palveluista pystyy läpäisemään ne.
Joutsenmerkki perustettiin Pohjoismaisen ministerineuvoston aloitteesta vuonna 1989. Joutsenmerkki on myönnetty kaiken kaikkiaan yli 2 000 tuotteelle tai palvelulle. Merkkiin on kuvitettu tyylitelty laulujoutsen.
Vuonna 2016 joutsenmerkki äänestettiin Suomen viidenneksi arvostetuimmaksi tuotemerkiksi Markkinointi & Mainonta -lehden ja Taloustutkimuksen Brändien arvostus -kyselyssä.
Kriteerit
Joutsenmerkki luo jatkuvasti uusia kriteereitä tuotteille ja palveluille. Kriteerit on laadittu lähes 65 eri tuoteryhmälle.
Kun joutsenmerkin piiriin harkitaan uutta tuoteryhmää, mietitään onko kriteerien luomisella
Mikäli kaikki ehdot täyttyvät, voidaan kriteereiden luominen aloittaa. Laadinnan jälkeen läpi avoimen lausuntokierroksen, jossa kaikki kiinnostuneet voivat kommentoida kriteerien sisältöä ja vaikuttaa niihin. Yleensä kriteerien laadintaprosessissa käytetään hyväksi ulkopuolista asiantuntijaryhmää.
Kullakin tuotteella ja palvelulla on yksilöllinen ympäristökuormitus. Sen takia joutsenmerkin jokaisen tuotteen ja palvelun kriteerit ovat yksilölliset. Kriteerit koostuvat useista erityyppisistä vaatimuksista. Tuotteesta riippuen eri vaatimuksia voi olla jopa yli sata. Vaatimuksien kohteena on koko tuotteen elinkaari: aina raaka-aineen hankinnasta valmistukseen, käyttöön ja tuotteen loppusijoitukseen asti.
Kriteereitä on tehty hyvin monenlaisille tuoteryhmille: omat kriteerinsä on muun muassa autonrenkaille, WC-paperille, tiskiaineille, hotelleille ja ravintoloille. Jotta kriteerit eivät jäisi kehityksen jalkoihin, ne ovat voimassa useimmiten 3–5 vuotta kerrallaan. Tämän jälkeen niitä tarkastellaan uudestaan ja useimmiten kiristetään.
Hallinta
Suomessa joutsenmerkin käyttöoikeuden hallinta siirtyi vuoden 2011 alusta Motiva Services Oy:lle. Kaikki joutsenmerkin kriteerit ovat nähtävissä Ympäristömerkinnän verkkosivustolla. Kuka tahansa voi antaa ideoita uusien kriteerien kehittämiseksi. Kriteerit ovat myös avoimella lausuntokierroksella ennen kuin ne saatetaan voimaan.
Elise
Elise on naisen etunimi. Se on lyhennys Elisabetista (Eliseba, hepr. ”Jumala on valani” tai ”Jumala antaa avun”). Elisen nimipäivä on almanakassa 19. marraskuuta.
Vuoden 2019 loppuun mennessä Elise-nimen on Suomessa saanut 7381 naista ja alle 10 miestä.
Tähdet kertovat, komisario Palmu (kirja)
Tähdet kertovat, komisario Palmu on Mika Waltarin kirjoittama salapoliisiromaani vuodelta 1962. Kirja kuuluu Komisario Palmu -sarjaan ja on sen kolmas ja samalla viimeinen kirja.
Juoni
Helsingin Tähtitorninmäeltä löytyy eräänä syksyisenä aamuna ruumis. Aluksi se vaikuttaa puliukon ruumiilta, mutta tarkemmissa tutkimuksissa paljastuukin jotain muuta. Kuollut mies on entinen antikvariaatin pitäjä Fredrik Nordberg, joka on ollut Tähtitorninmäellä katselemassa tähtiä kaukoputkellaan. Aluksi epäilyt kohdistuvat nuorisojengiin, lättähattuihin, mutta he osoittautuvat syyttömiksi. Nordberg on nähnyt kaukoputkellaan murhan, ja alkanut kiristää murhaajaa.
Poliisimies Toivo Virta on lukenut tuomariksi ja toimii viransijaisena rikospoliisin päällikkönä ja komisario Palmun esimiehenä. Palmu, Virta ja etsivä Kokki alkavat tutkia omituista murhaa, joka johtaa heidät Helsingin hienostopiirien salaisuuksiin ja juonitteluihin.
Sovitukset
Kirjasta on tehty Matti Kassilan vuonna 1962 ohjaama elokuva Tähdet kertovat, komisario Palmu. Suunnitteilla on myös teatteriversio, jonka ohjaa Joel Elstelä.
Blood & Glitter
Blood & Glitter on saksalaisen yhtyeen Lord of the Lostin kappale, jolla he edustavat Saksaa Eurovision laulukilpailussa 2023 Liverpoolissa voitettuaan Saksan euroviisukarsinnan Unser Lied für Liverpool. Kappale kilpaili Euroviisujen finaalissa, jossa se sai 18 pistettä ja sijoittui viimeiseksi.
JLPT
JLPT on lyhenne sanoista Japanese Language Proficiency Test. Se on japania opiskeleville ulkomaalaisille suunnattu Japanin opetushallituksen vuodesta 1984 alkaen järjestämä maksullinen japanin kielikoe. Kokeen on voinut suorittaa myös Suomessa vuodesta 2005 lähtien, tarkempia tietoja antaa Japanin Suomen suurlähetystö. Kokeessa japanin osaamista arvioidaan viidellä eri vaikeustasolla (N5-N1), joista helpoin on taso 5 ja vaativin taso 1 (uudistettu vuonna 2010). N tasojen nimessä tarkoittaa sekä "new" että "nihongo" (japanin kieli). Koe pidetään vuosittain joulukuun ensimmäisenä sunnuntaina maailmanlaajuisesti ja sen hinta Suomessa on vuodesta 2010 lähtien likimain 35 € (taso 5), 40 € (taso 4), 45 € (taso 3), 50 € (taso 2) ja 55 € (taso 1), tosin hinta voi vaihdella vuodesta toiseen. Ilmoittautumisia otetaan vastaan yleisesti ottaen elokuusta syyskuuhun.
Uudistettu testi
Vuoteen 2009 asti tasoja oli neljä, mutta 2010 astui voimaan viides taso. Uusi taso laadittiin, koska vaikeusaste 2. ja 3. tason välissä oli monien mielestä liian suuri.
JLPT-tasot
Tasoilla N5, N4, N3 koe koostuu kolmesta osiosta: merkit ja sanasto (文字・語彙 moji, goi), kielioppi ja luetun ymmärtäminen (文法・読解, moji, goi, bunpou, dokkai) ja kuullun ymmärtäminen (聴解 choukai). Tasoilla N2 ja N1 on ensimmäiset kaksi osiota yhdistetty yhdeksi suureksi kokonaisuudeksi. Kaikissa tasoissa maksimipisteet ovat 180, ja jokainen kolmesta osiosta on 60 pisteen arvoinen. Tasoilla N5-N3 on siis kolme 60 pisteen osiota ja tasoilla N2-N1 on yksi 120 pisteen osio ja yksi 60 pisteen osio.
Taso 4
N4 on kokeista toiseksi helpoin. Se sopii aloittelijoille, jotka kykenevät kommunikoimaan japaniksi yksinkertaisissa jokapäiväisissä keskusteluissa sekä ymmärtävät kieliopin perusteita ja helppoa kirjoitettua japania. Tason läpäisemiseksi on osattava lisäksi seuraavat asiat: 300 kanjia ja n. 1500 sanaa. Tason läpäisyyn suositellaan 300 tunnin suoritettuja japanin opintoja. Tason 4 koe kestää 140 minuuttia, jotka jakautuvat eri kokonaisuuksiin seuraavasti: Merkit ja sanasto 30 minuuttia, kuullun ymmärtäminen 35 minuuttia ja luetunymmärtäminen sekä kielioppi 70 minuuttia. Tason maksimipisteistä tarvitaan 90 pistettä eli 50 % kokeen läpäisemiseksi. Lisäksi ensimmäisestä kahdesta osiosta on saatava yhteensä vähintään 38 pistettä ja kuullun ymmärtämisestä vähintään 19 pistettä.
Taso 3
N3 on melko haastava. Vuonna 2010 tulleen uudistuksen mukaan tämä taso on vaikeusasteeltaan edellisten tasojen 2. ja 3. välissä. Testi sopii keskitason opiskelijoille, jotka tuntevat jo melko paljon kielioppia ja eniten käytettyjä kanjeja. Tason läpäisemiseksi on osattava lisäksi seuraavat asiat: 650 kanjia ja n. 3750 sanaa. Tason läpäisyyn suositellaan 450 tunnin suoritettuja japanin opintoja. Tason 3 koe kestää 140 minuuttia, jotka jakautuvat eri kokonaisuuksiin seuraavasti: Merkit ja sanasto 30, kuullun ymmärtäminen 40 ja luetunymmärtäminen sekä kielioppi 70 minuuttia. Tason maksimipisteistä tarvitaan 95 pistettä eli noin 53 % kokeen läpäisemiseksi. Lisäksi jokaisesta kolmesta osiosta on saatava vähintään 19 pistettä.
Taso 2
N2 on jo melko vaikea. Se sopii keskitason opiskelijoille, jotka ymmärtävät jo vaikeampaa kielioppia sekä kanjeja, voivat ottaa osaa suurimpaan osaan jokapäiväisistä keskusteluista sekä osaavat lukea kirjoitettua japania melko sujuvasti. Tason läpäisemiseksi on osattava lisäksi seuraavat asiat: 1 000 kanjia ja n. 6 000 sanaa. Tason läpäisyyn suositellaan 600 tunnin suoritettuja japanin opintoja. Tason 2 koe kestää 155 minuuttia, jotka jakautuvat eri kokonaisuuksiin seuraavasti: Merkit, sanasto, luetunymmärtäminen ja kielioppi 105 minuuttia, kuullun ymmärtäminen 50 minuuttia. Tason maksimipisteistä tarvitaan 90 pistettä eli 50 % kokeen läpäisemiseksi. Lisäksi jokaisesta kolmesta osiosta on saatava vähintään 19 pistettä. Vaikka ensimmäiset kaksi osiota onkin kokeessa yhdistetty yhdeksi kokonaisuudeksi, pisteytetään ne siis kuitenkin erikseen.
Aiheesta muualla
იაპონური ენის უნარ-ჩვევათა ტესტი (JLPT)
Naamiohuvit (kirja)
Naamiohuvit on kahdeksastoista romaani Terry Pratchettin Kiekkomaailma-sarjassa.
Lähi-idän keraaminen neoliittinen kausi
Varhaisin keramiikka
thumb|right|350px|Varhaista mustapintaista poltettua keramiikkaa.
Varhainen keramiikka esiintyi heti laajalla alueella Lähi-idässä. PPNB-kauden lopuilla alettiin jossakin Syyrian-Libanonin-Jordanian-Turkin seudulla tehdä "valkoista keramiikkaa". Alussa koreja alettiin tiivistää niin, että ne pitäisivät vettä. Käytetty aine oli poltettua kalkkikiveä tai kipsiä. Kipsi vaati kovettuakseen melko matalan lämpötilan, alle 170 °C, mutta kalkkikivilaastia piti kuumentaa 750–900 astetta. Sitten astioita tehtiin savesta, mutta kuorrutettiin kalkkikivilaastilla.
Keramiikka ilmestyi hedelmälliseen puolikuuhun noin 7000–6900 eaa. Syyrian, Pohjois-Irakin ja Kaakkois-Turkin seudulle. Ensimmäinen varsinainen keramiikka, mustapintainen poltettu keramiikka DFBW esiintyi Syyriassa, Israelissa ja Libanonissa noin 7000 eaa. alkaen. Syyrian varhaisin keramiikka on löydetty Pohjois-Syyrian Tell Sabi Abayd I:stä 6700–6200 eaa. , ja se on joskus maalattua, toisin kuin monissa muissa varhaisissa paikoissa.
Keramiikka esiintyi ensin Pohjois-Levantissa, vasta myöhemmin Etelä-Levantissa. Tätä keramiikkaa on löydetty myös Kaakkois-Turkin Mersinin Yumuktepesta. Noin 6500 eaa. saviastiat yleistyivät huomattavasti.
Keraamisen neoliitti- ja kalkoliittikauden vaiheita
Lähi-idän keraamisen neoliittikauden vaiheet.
Valaanpäävaha
thumb|Kynttilä, joka on valmistettu valaanpäärasvasta, sekä pullo [[Valasöljy|kaskelotin öljyä.]] Valaanpäävaha eli valaanrasve eli spermaseetti on vahamaista ainetta jota saadaan kaskelotin otsaontelosta. Se on alkuun öljymäistä ja muuttuu vähitellen ruskeankeltaiseksi kovaksi massaksi. Puhdas valaanpäävaha on väritöntä, kidemäistä ja helmiäishohtoista. Siitä saadaan hienoa voiteluöljyä.
Bente Skari
Bente Marta Skari (o.s. Martinsen; s. 10. syyskuuta 1972 Oslo, Norja) on entinen norjalainen maastohiihtäjä, olympiavoittaja ja viisinkertainen maailmanmestari. Voittamalla olympiakultaa Salt Lake Cityn olympialaisissa (2002) 10 kilometrin perinteisellä hiihdetyn kilpailun, Skarista tuli ensimmäinen norjalainen naishiihtäjä joka voitti henkilökohtaisen olympiakullan hiihdossa.
Skari voitti maailmancupin kokonaiskilpailun kolmesti ja sprinttimaailmancupin viidesti ennen lopettamistaan talven 2002–2003 päätteeksi. Maailmancupin osakilpailuvoittoja hänellä on 42 kappaletta.
Bente Skari on hiihdon olympiavoittajan Odd Martinsenin tytär. Vuonna 1999 hän vaihtoi sukunimensä Martinsenista Skariksi mentyään naimisiin Geir Skarin kanssa. Hän on 173 senttimetriä pitkä ja painaa 63 kilogrammaa.
Kalle Kautto
Kalle Kautto (s. 8. huhtikuuta 1981 Jyväskylä, Suomi) on suomalainen futsalpelaaja. Hän on pelannut Suomen futsalmaajoukkueessa kolme ottelua. Futsal-liigaa Kautto on pelannut jyväskyläläisessä FS CAMU:ssa.
Aspelund
Aspelund on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Kalle Kautto
Kautto on pelannut myös jalkapalloa, jossa hänen pelipaikkansa on keskikenttäpelaaja. Korkeimmillaan hän on pelannut Kakkosessa, jossa hän vuosina 2000–2012 edusti Äänekosken Huimaa, JJK Jyväskylää, Säynätsalon Rientoa, Jyväskylä Unitedia, FC Vaajakoskea ja Warkauden Jalkapalloklubia yhteensä 181 ottelussa.
Salisyylialdehydi
Salisyylialdehydi eli o-hydroksibentsaldehydi tai 2-hydroksibentsaldehydi (C7H6O2) on aromaattisiin aldehydeihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää hajusteissa ja muiden orgaanisten yhdisteiden synteeseissä. Salisyylialdehydi on m- ja p-hydroksibentsaldehydien isomeeri.
Auraus
pienoiskuva|Aurausta [[Jyväskylässä]] pienoiskuva|Aurausta Virossa Tien aurauksella tarkoitetaan tien kunnossapitotyötä, jossa tielle satanut lumi siirretään pois ajotieltä autojen kulkua haittaamasta. Teiden talvihoidossa liukkaudelle, lumen syvyydelle ja tasaisuudelle on asetettu laatuvaatimukset tien hoitoluokan mukaan.
Salisyylialdehydi
Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa salisyylialdehydi on väritöntä nestettä. Yhdisteellä on karvasmantelinkaltainen pistävä tuoksu. Yhdisteen sulamispiste on matala verrattuna sen isomeereihin ja tämä johtuu molekyylinsisäisten vetysidosten muodostumisesta hydroksyyliryhmän ja karbonyyliryhmän välille. Salisyylialdehydi liukenee erittäin niukasti veteen ja hyvin muun muassa etanoliin, asetoniin ja dietyylieetteriin. Luonnossa salisyylialdehydiä esiintyy muun muassa pensasangervoissa, tuomessa, kahvissa, teessä ja viinirypäleissä. Salisyylialdehydin reaktiot ovat tyypillisiä fenoleille ja aldehydeille. Se voidaan esimerkiksi hapettaa salisyylihapoksi ja pelkistää salisyylialkoholiksi.
Valmistus ja käyttö
Salisyylialdehydiä voidaan valmistaa usealla tavalla. Käytettyjä tapoja ovat muun muassa fenolin ja formaldehydin välisen reaktiotuotteen, salisyylialkoholin, hapetus, fenolin ja kloroformin välinen Reimer–Tiemann-reaktio tai o-kresolin hapetus. Tuote puhdistetaan tislaamalla. Salisyylialdehydiä voidaan käyttää ainesosana hajusteissa. Siitä myös valmistetaan useita kemikaaleja esimerkiksi kumariinia, pyrokatekolia, metalleja kelatoivia yhdisteitä, lääkeaineita, maatalouskemikaaleja ja väriaineita.
Auraus
Lumen poistoauraukset tehdään ajoneuvon eteen kiinnitettävillä auroilla. Aurat ovat vinossa asennossa. Sen ansiosta ajettaessa lumi siirtyy auralla tien pinnalta penkalle. Aurauksen linjaa helpottavat tiedn laidalla pystyssä olevat aurausmerkit. Nämä ovat usein noin metrin pituisista havupuista tehtyjä merkkejä tai oransseja muovikeppejä. Lumen auraus voidaan viimeistellä tiekarhun aurauksella. Myös lumilinkoja käytetään. Moottoritiet ja muut useampikaistaiset tiet aurataan usein tien leveydestä riippuen kahdella tai kolmella aura-autolla, jotta ajorata saataisiin kerralla puhtaaksi.
Auraustyössä yritetään koko ajan ottaa huomioon myös muut tienkäyttäjät, mutta siitäkin huolimatta aura-autojen liikkeitä kannattaa varoa ainakin risteyksissä. Lumen pöllyämisen takia auran ohittaminen on useimmiten vaikeaa, mutta yleensä kuljettaja voi antaa muille ohitusmahdollisuuden hidastamalla tai pysäyttämällä sopivassa kohdassa.
Aurauksella voidaan myös tasoittaa epätasainen tai urittunut tien pinta. Tien tasoitusauraus tehdään tiekarhulla. Tiekarhun aura tasoittaa tien pinnan epätasaisuudet, joita ovat kuopat ja ajo-urat.
Tom Gardberg
Tom Gardberg (s. 22. toukokuuta 1941 Turku) on suomenruotsalainen laulaja-lauluntekijä, jota luonnehditaan sanalla ”Åbotrubaduren”, Turun trubaduuri. Hänet tunnetaan kesää, Turun saaristoa ja purjehdusta kuvaavista laulelmistaan, joita on tallennettu albumeille Kom sommar – Kesä näkemiin (1977), Kom visor, kom närma oss, värm oss (1983) ja kaksois-CD Natthamn–Yösatama (2000), joka on kokoelma hänen koko tuotannostaan.
1960-luvun alussa Gardberg oli turkulaisen Harlem Jazz Clubin perustajajäseniä. Vuonna 1966 hän perusti Turkuun yhdistyksen Visans Vänner i Åbo.
Aleksandr Dargomyžski
thumb|upright|[[Vladimir Makovski: Aleksandr Dargomyžskin muotokuva, 1869.]] Aleksandr Sergejevitš Dargomyžski (, 14. helmikuuta (J: 2. helmikuuta) 1813 – 17. tammikuuta (J: 5. tammikuuta) 1869) oli venäläinen säveltäjä.
Dargomyžski oli niin sanotun Viiden ryhmän esikuva ja keskeinen vaikuttaja. Hän aloitti säveltämisen tavattuaan Mihail Glinkan. Hänen ensimmäiset oopperansa Esmeralda (1839) ja Rusalka (1856) eivät menestyneet erityisen hyvin. Säveltäjän viimeinen, keskeneräiseksi jäänyt ooppera Kivinen vieras oli musiikillisesti kokeileva: siinä käytettiin rohkeita harmonioita ja modulaatioita eikä siihen ollut merkitty sävellajeja lainkaan. César Cui ja Nikolai Rimski-Korsakov viimeistelivät teoksen esityskuntoon.
Oopperoiden lisäksi Dargomyžski sävelsi suosittuja soololauluja sekä piano- ja orkesteriteoksia.
Dweezil Zappa
thumb|Dweezil Zappa vuoden 2007 Zappa Plays Zappa -konsertissa Tanskassa. Dweezil Zappa, syntymänimeltään Ian Donald Calvin Euclid Zappa (5. syyskuuta 1969, Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen kitaristi. Dweezil on Gail Sloatmanin ja Frank Zappan poika ja toiseksi vanhin neljästä sisaruksesta. Dweezilin vanhempi sisar on Moon Unit Zappa, ja kaksi nuorempaa sisarusta ovat Ahmet Zappa ja Diva Zappa.
Dweezilin rekisteröity syntymänimi oli Ian Donald Calvin Euclid Zappa, koska sairaala ei suostunut ristimään häntä nimelle Dweezil. Lasta kutsuttiin siitä huolimatta Dweeziliksi, ja hän oli viisivuotias, kun hänen viralliseksi nimekseen muutettiin Dweezil.
1990-luvun puolivälissä Dweezil oli Duckman-piirrossarjassa Ajax Duckmanin äänenä. Dweezil on tehnyt useita pieniä rooleja TV-sarjoissa ja elokuvissa. Vuonna 2006 Dweezil järjesti Zappa Plays Zappa -kiertueen ja toimi sen kitaristina. Sen jälkeen kiertue on järjestetty vuosittain. Vuoden 2009 kiertueella Zappa piti 6. kesäkuuta 2009 konsertin Helsingin Kulttuuritalossa. Paikka on sama, jossa Frank Zappa konsertoi 1974 ja jossa äänitettiin konserttialbumi You Can't Do That On Stage Anymore, vol. 2 The Helsinki Concert.
thumb|Zappa esiintymässä [[Aarhusissa, Tanskassa marraskuussa 2015.]]
Hannes Mäkinen
Hannes Mäkinen (12. marraskuuta 1901 Riihimäki – 5. marraskuuta 1938 Sevvostlager, Neuvostoliitto ) oli suomalainen vasemmistopoliitikko, joka toimi 1930-luvulla Neuvostoliitossa Suomen kommunistisen puolueen (SKP) johtotehtävissä ja vuosina 1935–1937 puolueen puheenjohtajana. Myös Kominternissa aktiivisesti vaikuttanut Mäkinen käytti puoluetyössä salanimeä ”Matti Stein”.
Elämäkerta
Kuusi vuotta kansakoulua käynyt Mäkinen osallistui Suomen sisällissotaan punaisten joukoissa 17-vuotiaana. Hän kuului punakaartin lentävään komppaniaan ja johti haavoituttuaan Riihimäen naiskomppaniaa. Sodan jälkeen Mäkinen toimi vasemmistolaisiin käsiin jääneen Suomen sosialidemokraattisen nuorisoliiton sihteerinä. Mäkinen toimi myös Suomen sosialistisen työväenpuolueen (SSTP) puoluetoimikunnan varajäsenenä. Luottamustoimen hoitaminen keskeytyi, kun Etsivä keskuspoliisi pidätti Mäkisen samanaikaisesti muiden SSTP:n johtohenkilöiden kanssa 26. tammikuuta 1922. Hän sai kolmen vuoden rangaistuksen poliittisesta toiminnastaan niin sanotussa rauhanjulistajien jutussa. Vapautumisen jälkeen Mäkinen kutsuttiin Moskovaan ja hän opiskeli Kansainvälisen Lenin-koulun saksankielisellä sektorilla vuosina 1926–1928. Mäkinen luennoi valmistuttuaan LVKY:n skandinaavisella osastolla puoluehistoriasta ja hän opetti satunnaisesti Lenin-koulussa.
Mäkinen kuului Neuvostoliitossa SKP:n nuorisojaostoon, jonka tehtävänä oli tukea Suomen kommunistisen nuorisoliiton toimintaa. Mäkinen nousi SKP:n keskuskomiteaan 1920-luvun lopussa. 1930-luvun alusta vuoteen 1937 hän kuului SKP:n Venäjällä toimineen "ulkomaan byroon" ydinryhmään. Hänet valittiin puolueen puheenjohtajaksi Kullervo Mannerin syrjäyttämisen jälkeen. Puheenjohtajana hän oli myös SKP:n edustaja Kominternin toimeenpanevassa komiteassa vuosina 1935–1937.
Mäkinen oli naimisissa saksalaisen Martha Moritzin kanssa. Moritz lukeutui Saksan kommunistisen puolueen niin sanottuihin brandlerilaisiin. Moritz pidätettiin Stalinin vainojen yhteydessä 8. syyskuuta 1937 ja muutaman viikon sisällä Mäkinen syrjäytettiin SKP:n puheenjohtajan paikalta, koska kansanvihollisen puolisoa ei voitu pitää näkyvällä paikalla. Mäkinen sai tämän jälkeen vielä tehdä puolueen tilauksesta nimettöminä julkaistuja suomennostöitä. Mäkinen pidätettiin itsekin seuraavassa puhdistusaallossa huhtikuussa 1938 ja hänet tuomittiin kymmeneksi vuodeksi vankileirille. Syytteiden mukaan hän oli värväytynyt Suomen tiedustelun agentiksi jouduttuaan hetkellisesti pidätetyksi Tukholmassa vuonna 1935. Tökerösti laaditussa syytekirjelmässä hänen väitettiin muun muassa olleen vuonna 1936 vakoiluyhteydessä Otto Vilmiin, vaikka Vilmi oli silloin ollut jo itse pidätettynä. Mäkinen kuoli vankileirillä jo saman vuoden marraskuussa, luultavasti teloitettuna.
The Lord of the Rings: The Third Age
The Lord of the Rings: The Third Age on Visceral Gamesin kehittämä ja EA Gamesin vuonna julkaisema vuoropohjainen taktinen roolipeli.
Juoni
Juoni keskittyy Berethoriin, Gondorin linnoituksen vartijaan, joka matkustaa Rivendelliin löytääkseen Boromirin, yhden Sormuksen Saattueen jäsenen. Matkalla Rivendelliin Sormusaaveet hyökkäävät hänen kimppuunsa, minkä seurauksesta hän melkein kuolee. Hänet pelastaa haltia Idrial, Galadrielin palvelija. He tapaavat Gandalfin, joka kertoo Boromirin matkustavan Saattueen kanssa ja että he ovat menossa Moriaan. Berethor tapaa matkalla Elegostin, Dúnedain jousimiehen. He tapaavat myöhemmin Hadhodin, Fundinin klaanin kääpiön. Boromirin kuoleman jälkeen Saattue yrittää pelastaa Keski-Maan tuholta. Toinen muutos juonessa on Moriassa, kun muutkin Saattueen jäsenet auttavat Gandalfia tappamaan balrogin Khazad-dûmin sillalla. He jatkavat Rohanin maiden läpi. Matkalla he tapaavat Morwenin, Rohanin neidon, joka on kadottanut perheensä Sarumanin hyökkäyksessä sekä Éoadenin, Théodenin kuninkaallisten vartijoiden jäsen. Myöhemmin Morwen löytää Elegostin ansiosta perheensä, jonka hukanratsastajien johtaja Sharku oli lyönyt.
He saapuvat Helmin syvänteeseen ja taistelevat Aragornin, Legolasin ja Gimlin avustuksella uruk-haita vastaan. Tämän jälkeen he matkaavat Osgiliathiin, jossa he auttavat Faramiria ja voittavat örkkien johtajan Gothmogin. Lopulta he taistelevat Minas Tirithissä, auttavat Éowynia voittamaan Noitakuninkaan Pelennorin kentillä ja lopuksi tuhoavat yhdessä Sauronin.
Vastaanotto
IGN antoi pelille arvosanaksi 8.5/10 arvostelussaan.
Hannu Tarmio
Hannu Veikko Olervo Tarmio (4. syyskuuta 1932 Haapajärvi – 4. marraskuuta 2015 Espoo) oli WSOY:n pitkäaikainen pääjohtaja ja kirjallisuusalan monitoimija.
Tarmio kirjoitti ylioppilaaksi Tampereen lyseosta vuonna 1951. Hän opiskeli biologiaa Helsingin yliopistossa vuosina 1952–56 ja valmistui filosofian maisteriksi. Tarmio aloitti uransa WSOY:ssä oikolukijana vuonna 1956, minkä jälkeen hän työskenteli kustannustoimittajana, oppikirjaosaston päällikkönä, oppi- ja tietokirjaosaston johtajana ja lopulta pääjohtajana vuodesta 1969. 1970-luvun alussa kustannustaloa kohtasi valtakriisi. Vuoden 1972 yhtiökokouksessa kiistan voitti niukasti ryhmä, joka tuki Tarmion jatkamista pääjohtajana. Tarmion vastustajat syyttivät häntä muun muassa yhteiskuntajärjestyksen kumoamiseen tähtäävän kirjallisuuden sallimisesta. Tarmio jätti pääjohtajuuden vuonna 1987 aloittaakseen uran itsenäisenä viestintäalan yrittäjänä.
Yrityksessään Viestintä Tarmio Oy Tarmio muun muassa perusti Kirjamaailma-kirjakerhon, joka myöhemmin liitettiin Uudet Kirjat -kerhoon. Yritys myös tuotti Yleisradiolle vuodesta 1989 lähtien Kirjailijakohtaloita-sarjaa, jossa Tarmio muisteli edesmenneitä kirjailijoita, kuten Irja Sallaa ja Lauri Viitaa. Viestintä Tarmio julkaisi Suomen Golflehteä 1987–2011 ja on kustantanut useita golf-aiheisia kirjoja.
Stefano Gross
thumb|250x250px|Stefano Gross Stefano Gross (s. 4. syyskuuta 1986 Bolzano, Italia) on italialainen alppihiihtäjä, joka on erikoistunut pujotteluun. Hän edustaa GS Fiamme Gialle -seuraa.
Gross sijoittui Mont-Sainte-Annen junioreiden MM-kilpailuissa 2006 pujottelussa neljänneksi. Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 hän oli samassa lajissa 22:s, Schladmingissa 2013 11:s, Sotšin olympialaisissa 2014 neljäs, Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2017 yhdeksäs ja Åren MM-kilpailuissa 2019 kymmenes.
Gross kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Alta Badian pujottelussa joulukuussa 2008. Ensimmäisen pistesijansa hän sai oltuaan samalla kaudella Garmisch-Partenkirchenin pujottelussa 25:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän selviytyi ensimmäisen kerran oltuaan kahdeksas Alta Badian pujottelussa joulukuussa 2011. Ensimmäiset palkintokorokepaikkansa hän saavutti myöhemmin samalla kaudella oltuaan Adelbodenissa kolmas, Schladmingissa toinen ja Banskossa kolmas. Pujottelucupissa hän sijoittui viidenneksi. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti Adelbodenin pujottelussa tammikuussa 2015. Hän oli samalla kaudella toinen Wengenin ja Schladmingin pujotteluissa. Kaudella 2015–2016 hän oli kolmas Wengenin ja Kranjska Goran pujottelussa ja Tukholman paripujottelussa. Kaudella 2016–2017 hän sijoittui toiseksi Kransjka Goran ja kolmanneksi Madonna di Campiglion pujottelussa. Kaudella 2019−2020 hän oli kolmas Val d’Isèren pujottelussa.
Georges Schéhadé
Georges Schéhadé (1910 Alexandria, Egypti – 1989 Pariisi, Ranska) oli libanonilainen kirjailija. Hän kirjoitti ranskaksi.
Schéhadé opiskeli Pariisissa ja suoritti oikeustieteen loppututkinnon. Hän oli Beirutissa École Supérieure des Lettres -korkeakoulussa pääsihteerinä. Kirjailijana hän aloitti surrealistisella runoudella ja kirjoitti sen jälkeen näytelmiä. Näytelmät ovat runollisia ja maailmaltaan sadunomaisia.
Pyhän Henrikin säätiö
Pyhän Henrikin säätiö on Turussa toimiva kristillinen säätiö, jonka tarkoituksena on tukea evankelis-luterilaisen tunnustuksen mukaista lähimmäisenrakkauden toteuttamista, julkaisutoimintaa ja tutkimusta.
Sammalsaniaiskasvit
Sammalsaniaiskasvit (Hymenophyllaceae) on saniaisheimo, joka muodostaa Hymenophyllales-lahkon. Heimoon kuuluu 7(–10) sukua ja noin 600 trooppisilla ja lauhkeilla alueilla kasvavaa lajia. Sammalsaniaiskasvit ovat usein pieniä, lehtien koko vaihtelee 0,5:stä 60 senttimetriin, ja kasvavat epifyytteinä. Cardiomanes-sukua lukuun ottamatta kasvien lehtilavat ovat vain yhden solukerroksen paksuisia.
Pyhän Henrikin säätiö
Säätiön toiminta on läheisessä yhteydessä Turun arkkihiippakuntaan. Se on nimetty piispa Henrikin mukaan.
Sammalsaniaiskasvit
Pohjoismaissa tavataan yksi heimon laji, pienikokoinen lehväsammalta muistuttava varjosammalsaniainen eli sammalsaniainen (Hymenophyllum wilsonii), joka kasvaa Norjan länsirannikolla, Islannissa ja Färsaarilla. Britteinsaarilla on kaksi muutakin lajia.
Pyhän Henrikin säätiö
Säätiön hallitus on vuodesta 2004 myöntänyt Pyhän Henrikin kulttuuripalkinnon. Palkinnon suuruus on 5 000 euroa (2006). Palkinnon tarkoituksena on antaa tunnustus taiteen tai muun kulttuurielämän alueella arkkihiippakunnassa tehdystä työstä, joka on merkittävällä tavalla edistänyt kirkollisen kulttuuriperinnön vaalimista tai kehittänyt kirkollisen elämän ja kulttuurielämän vuorovaikutusta. Palkinto jaetaan Pyhän Henrikin muistopäivänä 19. tammikuuta.
Säätiöllä on julkaisusarja Pyhän Henrikin säätiön julkaisu(ja).
Roope Gröndahl
Roope Kalevi Gröndahl (s. 20. lokakuuta 1989 Helsinki) on suomalainen pianisti.
Roope Gröndahl on opiskellut pianonsoittoa Helsingin konservatoriossa M. Oksalan johdolla 2003–2005, Sibelius-Akatemiassa Matti Raekallion ja Liisa Pohjolan johdolla 2005– sekä Lontoossa Royal Academy of Musicissa C. Eltonin johdolla 2010–. Hän on osallistunut muun muassa Andras Schiffin ja Paul Badura-Skodan mestarikursseille. Lisäksi hän on opiskellut kamarimusiikkia Ralf Gothónin ja Emanuel Axin johdolla.
Gröndahl palkittiin toisella sijalla Jyväskylän pianokilpailussa 2007 ja kansainvälisessä Maj Lind -pianokilpailussa 2007. Niin ikään toiseksi hän tuli Eurovision nuorten solistien kilpailussa Wienissä 2008.
Gröndahl on esiintynyt kotimaisten orkesterien, muun muassa Radion sinfoniaorkesterin, Turun filharmonisen orkesterin ja Tapiola Sinfoniettan solistina. Ulkomailla hän on konsertoinut Saksassa, Ranskassa, Belgiassa ja Yhdysvalloissa.
Kaisu Kasi
Kaisu Annikki Kasi, o. s. Niemistö (s. 14. lokakuuta 1937 Kauhajoki) on suomalainen näytelmäkirjailija.
Kauhajoen Hyypän Kolttokylästä kotoisin olevan Kaisu Kasin vanhemmat olivat asutustilalliset Rikhard ja Maria Niemistö. Kasi lähti kotoaan jo rippikouluikäisenä ja oli sitten kotitalous- ja navettatöissä eri puolella Suomea. Naimisiin mentyään hän asettui vuonna 1960 asumaan Laihialle. Kasi muutti takaisin Kauhajoelle vuonna 2007.
Kasi on kirjoittanut sekä historiallisia että nykypäivään sijoittuvia näytelmiä. Historialliset näytelmät sijoittuvat 1900-luvun alkupuolen Laihialle ja Kauhajoelle ja niissä päähenkilöinä esiintyvät muun muassa rovasti Frans Kärki ja Maalaisliiton perustaja Santeri Alkio. Nykyaikaan sijoittuvissa näytelmissä käsitellään usein sosiaalisia kysymyksiä ja epäkohtia.
Näytelmiä
Lähde:
Pikkujaakko
Pikkujaakko (Acanthocinus griseus) on sarvijäärien (Cerambycidae) heimoon kuuluva keskikokoinen ja litteähkö kovakuoriainen, joka elää männyissä ja kuusissa hakeutuen munimaan pystyyn kuolleisiin puihin. Pikkujaakkoa on löydetty usein puun rungoista kahdesta metristä ylöspäin tavallisista talousmetsistä juurikäävän ja tervasroson pystyyn tappamista puista. Toukkakäytäviä voi kuitenkin esiintyä rungossa millä korkeudella tahansa tyvestä latvaan asti. Ulkonäöltään aikuinen pikkujaakko on ruskea ja harmaankirjava ja ruumis on vaaleanharmaan karvan peitossa. Kooltaan pikkujaakko on 7–11 millimetriä ja peitinsiivissä on kaksi ruskeaa poikkiraitaa. Lajille on tunnusomaista pitkät tuntosarvet. Koiraan tuntosarvet ovat noin 2 kertaa ja naaraan noin 1,5 kertaa ruumiin pituiset. Pikkujaakko on hieman samannäköinen, mutta pienempi, kapeampi ja yleisväritykseltään ruskeampi kuin samaan sukuun kuuluva sarvijaakko (Acanthocinus aedilis). Pikkujaakon syömäjäljet muistuttavat paljon sarvijaakon syömäjälkiä ollen kuitenkin keskimäärin pienempiä.
Aikuiset pikkujaakot piileskelevät päivisin ja liikkuvat yön hämärissä tullen kuitenkin herkästi valolle. Pikkujaakko on Suomessa elinvoimainen ja sitä esiintyy etelärannikolla ja Itä-Suomessa.
Tirreno–Adriatico 2017
Tirreno–Adriatico 2017 on järjestyksessään 52. maantiepyöräilyn Tirreno–Adriatico-kilpailu. Kilpailu alkoi joukkueaika-ajolla Camaioressa 8. maaliskuuta ja päättyy henkilökohtaiseen aika-ajoon San Benedetto del Trontossa 14. maaliskuuta.
Luettelo Maroon 5:n jäsenistä
thumb|250px|Yhtyeen logo Tämä on luettelo yhdysvaltalaisen popyhtye Maroon 5:n jäsenistä.
Jussi Lahtinen
Jussi Lahtinen on suomalainen tekoälytaiteilija. Lahtisen kaupunkeihin keskittyvästä Metropolis-hanke oli näytteillä Tampereella vuonna 2015. Metropolis on sittemmin laajentunut muihinkin kaupunkeihin. Lahtinen on kehittänyt UrbanAI Art -tekoälyn, joka tuottaa koosteita metropolis-sarjan kaupungeista. Tekoäly julkistettiin yhteistyössä Oulun kaupungin ja Oulun yliopiston kanssa.
Olle Adolphson
Gustaf Edvin Olof Adolphson (2. toukokuuta 1934 – 10. maaliskuuta 2004) oli ruotsalainen säveltäjä, laulaja-lauluntekijä ja kitaristi. Hänen tunnetuimpia laulujaan on kolmiodraamasta naisen näkökulmasta kertova ”Trubbel”, joka tuli Suomessa tunnetuksi Marjatta Leppäsen esittämänä ja Jukka Virtasen sanoittamana nimellä ”Vaikeuksia”.
Vuonna 2001 Adolphsonille myönnettiin Bellman-palkinto. Vuodesta 2005 Ruotsin kuninkaallinen musiikkiakatemia on jakanut Adolphsonin syntymäpäivänä hänen mukaansa nimettyä muistopalkintoa ja stipendiä.
Newport-luokka
Newport-luokka oli Yhdysvaltain laivaston kahdenkymmenen 1960-luvulla valmistetun aluksen muodostama Maihinnousualusluokka, joista kaksitoista myytiin muille laivastoille.
Luettelo pelotan olympiamitalisteista
Pelota on ollut olympialaisten lajivalikoimassa virallisena lajina ainoastaan kerran, vuonna 1900. Ainoan virallisen pelotan olympiaottelun voitti Espanjan kaksikko José de Amézola y Aspizúa ja Francisco Villota, he ovat näin ollen ainoat pelotan olympiavoittajat.
Raija-Leena Punamäki
Raija-Leena Eliisa Punamäki (s. 1952 Korpilahti) on suomalainen ekonomi ja filosofian tohtori, joka on toiminut Tampereen yliopiston psykologian professorina mielenterveyden tutkimuksen alalla.
Hän tuli ylioppilaaksi Korpilahden yhteiskoulusta 1972. Hän opiskeli Helsingin kauppakorkeakoulussa ekonomiksi (1976) ja sitten kauppatieteen kandidaatiksi (1986 tai 1987). Hän valmistui edelleen Helsingin yliopistosta filosofian lisensiaatiksi (1986 tai 1987) ja tohtoriksi (1991). Hän on ollut Jyväskylän yliopiston traumapsykologian dosentti (1996–).
Suomalaisen tiedeakatemian jäsen Punamäki on ollut vuodesta 2007. Hänet on kutsuttu myös Psykologien sosiaalisen vastuun kunniajäseneksi.
Sokeripalmut
Sokeripalmut (Arenga) on kasvisuku, joka kuuluu palmukasvien heimoon. Siihen kuuluu 25 lajia. Sokeripalmut ovat trooppisen Aasian ja Tyynenmeren alueen palmuja. Ne ovat usein semelparisia ja kuolevat kannettuaan hedelmää.
Tuntomerkit
Sokeripalmut ovat yksikotisia puumaisia tai pensasmaisia palmuja. Ne ovat yleisimmin monivartisia. Varret ovat monesti lehtituppien peittämiä. Kussakin varressa on yleensä 5–30 parilehdykkäistä lehteä. Lehdykät ovat tasasoukkia tai vinoneliömäisiä ja päädystään hampaisia. Kukat ovat monihaaraisissa kukinnoissa kolmittain siten, että haaran kärjessä on emikukka ja sivuilla kaksi hedekukkaa. Käytännössä usein toisen kukkatyypin kehitys jää kesken siten, että kukinnossa on lopulta vain hede- tai emikukkia. Hedelmät ovat suuria ja soikeita tai pyöreitä. Niissä on yhdestä kolmeen siementä. Sokeripalmut ovat monesti semelparisia eli monokarppisia ja kuolevat kerran kukittuaan ja tuotettuaan hedelmiä.
Levinneisyys
Sokeripalmuja kasvaa Aasiassa ja Tyynenmeren alueella Intiasta Australiaan ja Uuteen-Guineaan.
Lajit
Sokeripalmuihin kuuluu 25 yleisesti hyväksyttyä lajia sekä joitakin lajikuvauksia joiden asema on epäselvä.
Peter Zeidler
Peter Zeidler (s. 8. elokuuta 1962) on saksalainen jalkapallovalmentaja. Kesäkuusta 2018 lähtien hän on toiminut FC St. Gallenin päävalmentajana.
Ura
Zeidlerillä ei ole taustalla omaa merkittävää pelaajauraa, vaan hän aloitti valmentamisen jo nuorella iällä 22-vuotiaana VfB Stuttgartin organisaatiossa. Hän työskenteli Stuttgartissa 1990-luvun alkuun saakka ja toimi tämän jälkeen SV 03 Tübingenin ja TSV Böbingenin apuvalmentajana, kunnes palasi vuonna 1998 takaisin Stuttgartiin reservijoukkueen apulaisvalmentajaksi. Hän toimi apuvalmentajana Stuttgartin jälkeen VfR Aalenissa, kunnes nousi seuran päävalmentajaksi joulukuussa 2002. Zeidlerin johdolla Aalen sijoittui Regionalligassa kuudenneksi kaudella 2003/04.
Ura jatkui Aalenin jälkeen 1. FC Nürnbergissä reservijoukkueen peräsimessä ja lyhyen Stuttgarter Kickersin päävalmentajan pestin jälkeen hänestä tuli Ralf Rangnickin apuvalmentaja TSG 1899 Hoffenheimiin. Zeidler työskenteli Rangnickin aisaparina Bundesliigassa kolme kautta, kunnes siirtyi Ranskaan Toursin päävalmentajaksi kesällä 2011. Tours sijoittui Zeidlerin johdolla Ligue 2:ssa kuudenneksi. Hän sai potkut seurasta elokuussa 2012.
Toursista Zeidlerin ura jatkui FC Lieferingiin, jonka hän nosti debyyttikaudellaan 2012/13 Itävallan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle Erste Ligan. Hän luotsasi seuran parhaimmillaan toiseksi kaudella 2014/15. Kauden jälkeen Zeidler siirtyi Red Bull Salzburgin päävalmentajaksi. Zeidler sai potkut joulukuun alussa 2015, kun Salzburg oli Itävallan Bundesliigassa toisena kaksi kierrosta ennen talvitaukoa.
Elokuussa 2016 Zeidler palasi valmennustehtäviin, kun hänestä tuli FC Sionin päävalmentaja. Seura erotti Zeidlerin huhtikuussa 2017 hieman ennen kauden päättymistä. Sion oli Zeidlerin potkujen hetkellä Sveitsin liigassa kolmantena ja oli selvittänyt tiensä cupin loppuotteluun.
Kesäkuussa 2017 Zeidler palasi valmentajaksi Ranskaan, kun hänestä tuli FC Sochaux'n päävalmentaja. Zeidlerin johdolla Sochaux sijoittui kaudella 2017/18 Ligue 2:ssa tukevasti keskastiin ja oli lopulta 10:s. Kauden jälkeen Zeidler jätti seuran ja siirtyi FC St. Gallenin päävalmentajaksi. Zeidlerin johdolla St. Gallen eteni Sveitsin cupin loppuotteluun kahdesti perättäin 2021 ja 2022, muttei onnistunut voittamaan kummallaakaan kerralla mestaruutta. Liigassa hän johdatti joukkueen kaudella 2019/20 hopealle. Tammikuussa 2023 hän teki joukkueen kanssa vuoteen 2027 ulottuvan jatkosopimuksen.
Daniel Pedrosa
Daniel "Dani" Pedrosa (s. 29. syyskuuta 1985 Sabadell) on espanjalainen entinen ratamoottoripyöräilijä, joka voitti 250-kuutioisten maailmanmestaruuden kahdesti 2004 ja 2005, sekä kerran 125-kuutioiden maailmanmestaruuden. MotoGP-luokassa Pedrosa ajoi koko uransa Repsol Honda -tallissa. Hän sijoittui parhaimmillaan MM-pisteissä toiseksi kausina 2007, 2010 ja 2012. Pedrosa on 159 cm pitkä ja 51 kg painava. Hän ilmoitti lopettavansa uransa kauteen 2018. Lokakuusta 2018 lähtien hän on ollut KTM MotoGP -tallin testikuljettajana.
125cc
Pedrosa ajoi uransa ensimmäisen ratamoottoripyöräily kauden vuonna 2001 Hondan tehdastallissa Honda RS125 pyörällä. Hän oli tuolloin vasta 15-vuotias, mutta yllätti ajamalla kaksi kertaa kolmanneksi. Pisteitä kertyi 100, jotka riittivät pisteissä sijalle 8.
Kaudella 2002 Pedrosa ajoi uransa ensimmäisen voiton Hollannin GP:ssä. Hän voitti tämän lisäksi kaksi muuta kilpailua ja sijoittui kolmanneksi kerättyään pisteitä 243. Pedrosa ajoi kauden aikana yhteensä yhdeksän palkintokorokesijoitusta ja kuusi paalupaikkaa. Hän ajoi muun muassa kauden kahdessa ensimmäisessä kilpailussa paalupaikalle, mutta sijoittui ensimmäisessä kahdeksanneksi ja toisessa kolmanneksi. Pedrosa onnistui kuitenkin ajamaan kolmesti paalupaikalta voittoon Hollannissa, Tyynellämerellä ja päätöskilpailussa Valenciassa.
250cc
Kaudeksi 2004 hän siirtyi 250-kuutioisiin pysyen edelleen Telefónica Movistar Honda -tallissa, mutta murrettuaan edellisellä kaudella kummatkin nilkkansa Pedrosa ei päässyt testaamaan uutta Honda RSW250 pyöräänsä. Kuitenkin, jo ensimmäisellä 250-kuutioisten -kaudellaan Pedrosa voitti maailmanmestaruuden ja sen mukana seitsemän osakilpailua. Hän voitti toiseksi tulleen argentiinalaisen Sebastian Porton 61 pisteellä. Pedrosa ajoi parhaimmillaan kahdeksan kilpailua peräkkäin palkintokorokkeelle ja yhteensä kolmetoista kertaa. Hän ajoi neljä kertaa paalupaikalle Ranskassa, Portugalissa, Japanissa ja Valenciassa, joista kaikissa paitsi Portugalissa Pedrosa ajoi paalulta suoraan voittoon.
Kaudella 2005 Pedrosa voitti toisen maailmanmestaruutensa peräkkäin 250-kuutioisissa, kun toiseksi sijoittui australialainen Casey Stoner, jolle kausi oli ensimmäinen 250-luokassa. Pedrosa voitti Stonerin 55 pisteen erolla. Kauden jälkeen Pedrosa että Stoner nousivat MotoGP-luokkaan, molemmat vain 20-vuotiaina. Kauden aikana Pedrosa ajoi poikkeuksellisesti numerolla 1, kun sitä ennen hän ajoi vain numerolla 26. Hän voitti kauden aikana kahdeksan kilpailua yhden enemmän kuin edelliskaudella. Parhaimmillaan Pedrosa ajoi kolme kilpailua peräkkäin voittoon Ranskassa, Italiassa ja Kataloniassa. Hän onnistui ajamaan myös samassa voittoputkessa neljä palkitokorokesijoitusta peräkkäin ajettuaan voittojeen jälkeen toiseksi Hollannissa. Yhteensä Pedrosa ajoi yksitoistakertaa palkintokorokkeelle ja peräti seitsemän kertaa kilpailun nopeimman kierrosajan. Hän ajoi myös viidesti paalupaikalle, joista hän ajoi neljästi suoraan voittoon.
MotoGP
thumb|250px|Pedrosa otti kauden 2011 avausvoiton Estorillissa. thumb|250px|Pedrosa ajoi 2013 Kataloniassa kauden toisen paalupaikan. Pedrosa siirtyi kahden 250-kuutioisten kauden jälkeen MotoGP:hen ja pysyi Hondan tehdastallin kuljettajana. Hän sai käyttöönsä Repsol Hondan Honda RC211V pyörän, jolla kauden 2006 ensimmäisessä osakilpailussa kotiradallaan Jerezissä Espanjassa Pedrosa oli jo harjoituksissa perjantaina kolmanneksi nopein kokeneiden kuljettajien jälkeen, jättäen muun muassa MotoGP-luokkaa hallinneen italialaisen Valentino Rossin taakseen. Kilpailuun Pedrosa lähti ruudusta 5., vierestään tallitoveri Nicky Hayden ja toisella puolella Toni Elías. Pedrosa oli kisan aikana lähellä jopa voittoa, mutta oli lopulta toinen Ducati-tallin Loris Capirossin jälkeen. Edellisellä kaudella Pedrosan kanssa 250cc:sten mestaruudesta kamppaillut Stoner oli kisassa kuudes. Kiinan GP:ssä 14. toukokuuta Pedrosa voitti uransa ensimmäisen MotoGP-luokan osakilpailun ja ajoi samassa kilpailussa myös uransa ensimmäisen nopeimman kierroksen tuossa luokassa. Sitä edellisenä päivänä Pedrosa ajoi myös MotoGP-luokka-uransa ensimmäisen paalupaikan. Hän sijoittui lopulta MM-pisteissä viidenneksi, kun tallikaveri Hayden voitti uransa ensimmäisen maailmanmestaruuden. Pedrosa jäi 13 pisteen päähän neljänneksi sijoittunutta Marco Melandria. Pedrosa ajoi kauden aikana kahdesti voittoon, joista jälkimmäinen tuli Britanniassa. Hän onnistui ajamaan myös kolmesti peräkkäin palkintokorokkeelle ja yhteensä kahdeksan kertaa. Pedrosa ajoi myös tulokaskaudellaan neljä kertaa paalupaikalle, joista hän ajoi Kiinassa ja Britanniassa suoraan voittoon.
Toisella kaudellaan MotoGP:ssä 2007 Pedrosa sijoittui MM-pisteissä toiseksi häviten 125 pistettä mestaruuden voittaneelle Casey Stonerille. Pedrosa nousi kauden viimeisessä kilpailussa MM-pisteissä toiseksi yhden pisteen erolla Valentino Rossiin, joka keskeytti kauden päätöskilpailun, kun Pedrosa ajoi voittoon. Kaudella pyörät pienenivät 990-kuutioisista 800-kuutioisiksi ja Honda talli käytti uutta mallia Honda RC212V pyörää. Pedrosa ajoi lähestulkoon saman tuloksen kuin tulokaskaudellaan ajamalla kaksi voittoa ja saavuttamalla kahdeksan palkintokorokesijoitusta. Hän onnistui kuitenkin ajamaan viisi paalupaikkaa ja neljä nopeinta kierrosta. Paalupaikkoja hän ajoi neljä peräkkäin kauden neljässä viimeisessä kilpailussa, joista Pedrosa ajoi kerran suoraan voittoon. Hänen kauden ensimmäinen paalupaikka tuli kauden toisessa kilpailussa kotikisassa Espanjassa, jossa Pedrosa lopulta sijoittui toiseksi.