cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Marcus Thuresson
Maajoukkueura
Yhteensä Thuresson pelasi 46 A-, 21 B- ja 41 ikäkausimaaottelua.
Pelaajauran jälkeen
Kaudesta 2015–2016 Thuresson on toiminut SHL-joukkue Rögle BK:n presidenttinä.
Muuta
Thuressonin isoveli Patrick on pelannut Ruotsin alemmissa sarjoissa. Hänen veljenpoikansa Andreas ja Sebastian ovat pelanneet myös jääkiekkoa, heistä ensimmäisenä mainittu NHL:ssä saakka.
Tilastot
* SC Riesserseen 2. Bundesligan tilastot epävirallisia joukkueen konkurssin takia.
Ossian
Ossian on kelttiläisperäinen miehen etunimi, muunnos nimestä Oisin. Nimi tuli laajalti tunnetuksi 1700-luvulla skotlantilaisen James Macphersonin runoteoksesta Ossianin laulut, jota hän väitti käännökseksi ikivanhasta Ossianin, Fingalin pojan kirjoittamasta gaelinkielisestä teoksesta, mutta jonka hän uudempien tutkimusten mukaan oli kirjoittanut itse.
António Ramos Monteiro
António Ramos Monteiro (10. lokakuuta 1928 Fafe – 3. huhtikuuta 2004) oli portugalilainen roomalaiskatolinen piispa. Hän liittyi kapusiineihin 11. joulukuuta 1949 ja sai pappisvihkimyksensä 15. huhtikuuta 1951. Hänet nimitettiin Viseun koadjuuttoripiispaksi 21. elokuuta 1987, ja piispaksi vihkiminen seurasi 11. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi António Ribeiro, jota avustivat José Pedro da Silva ja Eurico Dias Nogueira.
Ossian
Suomessa Ossianin nimipäivä on 17. heinäkuuta. Ossianeja on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan ollut Suomessa vuoden 2019 loppuun mennessä 4 205 miestä ja alle 10 naista. Nimestä on käytössä myös lyhempi mukaelma Ossi.
António Ramos Monteiro
Ramos Monteirosta tuli 14. syyskuuta 1988 Viseun piispa, jona hän toimi, kunnes kuoli 75-vuotiaana virassa.
Ukrainan ja Yhdysvaltain suhteet
pienoiskuva|350px|Ukrainan ja Yhdysvaltain sijainti. Ukrainan ja Yhdysvaltain suhteilla tarkoitetaan Amerikan yhdysvaltojen ja Ukrainan kahdenvälisiä suhteita. Yhdysvalloilla on suurlähetystö Kiovassa ja Ukrainalla on Washington DC:ssä. Maat ovat läheisiä liittolaisia.
Vuonna 2015 tehdyn U.S. Global Leadership -raportin mukaan 38 prosenttia ukrainalaisista hyväksyi Yhdysvaltain globaalin johtajuuden. 32 prosenttia olivat sitä vastaan ja 30 prosenttia eivät osanneet sanoa.
Ilídio Pinto Leandro
Ilídio Pinto Leandro (14. joulukuuta 1950 – 21. helmikuuta 2020 Viseu) oli portugalilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Viseun hiippakuntaan 25. joulukuuta 1973 ja nimitettiin sen johtoon 10. kesäkuuta 2006. Piispaksi vihkiminen seurasi 23. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi António Augusto dos Santos Marto, jota avustivat Jorge Ferreira da Costa Ortiga ja Manuel da Rocha Felício.
Ri Myong-guk
Ri Myong-guk (s. 9. syyskuuta 1986 Pjongjang) on pohjoiskorealainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa Pjongjangin kaupungin urheiluseuraa ja pelaa myös Pohjois-Korean maajoukkueessa. Ri oli ehdokkaana Aasian vuoden jalkapalloilijaksi vuonna 2009. Hän oli Pohjois-Korean ykkösmaalivahti Jalkapallon MM-kisoissa 2010, jossa hän pelasi kaikki Pohjois-Korean kolme MM-ottelua. Ri Myong-gukia kritisoitiin suuresti, kun hän päästi Maiconin laukauksen etukulmasta maalin MM-kisojen ottelussa Brasiliaa vastaan. Ri oli myös Pohjois-Korean ykkösvahti Aasian Mestaruuskilpailuissa 2011. .
Kosovon ja Yhdysvaltain suhteet
pienoiskuva|350px|Kosovon ja Yhdysvaltain sijainti. Kosovon ja Yhdysvaltain suhteilla tarkoitetaan Amerikan yhdysvaltojen ja Kosovon tasavallan kahdenvälisiä suhteita. Yhdysvalloilla on suurlähetystö Pristinassa ja Kosovolla on Washington DC:ssä. Yhdysvallat tunnusti Kosovon itsenäisyyden helmikuussa 2008.
Vuonna 2015 tehdyn U.S. Global Leadership -raportin mukaan 81 prosenttia kosovolaisista hyväksyi Yhdysvaltain globaalin johtajuuden. 9 prosenttia olivat sitä vastaan ja 11 prosenttia ei osannut sanoa.
Berit Högman
pienoiskuva|Berit Högman vuonna 2011. Berit Högman (s. 1958) on ruotsalainen sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen poliitikko, joka toimi valtiopäivien jäsenenä 2002–2018. Hän toimi vararyhmänjohtajana vuosina 2012–2018.
Starman (elokuva)
Starman on vuonna 1984 ensi-iltansa saanut John Carpenterin ohjaama tieteiselokuva. Elokuva on esitetty Suomessa televisiossa myös nimellä Vieras tähtien takaa.
The New York Timesin kriitikot valitsivat Starmanin vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Naisten Liiga -kausi 2010
Naisten Liiga on korkein naisten jalkapallon sarjataso Suomessa. Kaudella 2010 sarja pelattiin 12 joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Mestaruuden voitti PK-35 Vantaa, mikä oli seuran historian ensimmäinen mestaruus.
Sarjauudistuksen myötä liigasta putosi suoraan kaksi viimeistä joukkuetta, jotka olivat Tikkurilan Palloseura ja FC Sport. Kolmanneksi viimeinen Tampereen Ilves karsi sarjapaikasta Ykkösen voittajan Jyväskylän Pallokerhon kanssa. Tampereen Ilves säilytti liigapaikkansa. Kausi 2011 pelattiin kymmenellä joukkueella.
Hallitsevana mestarina kauteen lähti Åland United ja sarjanousijat olivat PK-35 Vantaa ja FC Sport.
Sarjataulukko
thumb|Ottelu Nice Futis–HJK 6. elokuuta [[Porin stadionilla.]]
Liigakarsinta
Tampereen Ilves säilytti liigapaikkansa yhteismaalein 2–1.
Benno Elbs
pienoiskuva Benno Elbs (s. 16. lokakuuta 1960 Bregenz) on itävaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Feldkirchin hiippakuntaan Bruno Wechner 16. toukokuuta 1986. Hänet nimitettiin Feldkirchin hallitsijaksi 16. marraskuuta 2011 ja piispaksi 8. toukokuuta 2013. Hänet konsekroi 30. kesäkuuta 2013 Alois Kothgasser, jota avustivat Christoph Schönborn, Peter Stephan Zurbriggen ja Elmar Fischer.
Ilmari Kostiainen
Ilmari Kostiainen (21. elokuuta 1935 Helsinki – 8. tammikuuta 2011 Helsinki) oli suomalainen valokuvaaja, joka tunnettiin etenkin mainosvalokuvistaan sekä Kauneus ja Terveys -lehden kuvitusvalokuvista ja taitosta.
Kostiaisen isä V. J. Kostiainen harrasti työväen urheilu- ja raittiustoiminnan ohella muun muassa kielten opiskelua. Isä tilasi Ilmarille amerikkalaista Boys’ Life -partiolehteä tämän englannintaidon kartuttamiseksi, mutta poika innostuikin enemmän lehtien kuvista. Isältä löytyi myös vanha paljekamera ja kaitafilmikamera, ja pojalle hankittiin oma kaksisilmäinen Lubitel-kamera. Suuren vaikutuksen nuoreen Ilmariin teki myös isän ystävän, valokuvaaja Vilho Setälän suunnittelema valotustaulukko, joka otti huomioon kuvaajan sijainnin maapallolla, vuoden- ja vuorokaudenajan sekä sään.
Kostiainen toimi työuransa aluksi muusikkona, Kauko Viitamäen orkesterin kontrabasistina. Hän aloitti opinnot Taideteollisuusopiston graafisella linjalla ja päätyi 1960-luvun lopulla lehtitaittajaksi Me Naisiin ja Kodin Kuvalehteen. Vuonna 1967 hän jättäytyi pois lehtikustantamon palveluksesta ja aloitti itse valokuvaajana, omien sanojensa mukaan koska ei ollut tyytyväinen lehteen tarjottuun kuvamateriaaliin. Tunnetuksi hänen nimensä nousi 1970-luvulla erityisesti Kauneus ja Terveys -lehden näyttävistä taitoista, joita hän toteutti usein surrealististen ja humorististenkin valokuvien ehdoilla.
Kostiaisen hiottu tyyli johti hänet mainoskuvauksen pariin, ja yhdessä Kari Haaviston ja Arto Hallakorven kanssa hän perusti 1979 Studio Klikin, jota pidetään alalla esikuvana. Kostiainen toimi myös Taideteollisen korkeakoulun tuntiopettajana.
Kostiainen ei milloinkaan varsinaisesti jäänyt eläkkeelle valokuvaajan toimesta vaan jaksoi viimeisinä vuosinaan vielä perehtyä syvällisesti digitaaliseen kuvankäsittelyyn.
Piia Vähäsalo
Piia Vähäsalo (s. 1972) on laukkusuunnittelija ja suunnittelee myös muita tuotteita Utua-tuotemerkillä sekä pyörittää Langin Kauppahuone -nimistä hotelli-ravintolaa Raahessa.
Ura
Vähäsalo on entinen Jokilaaksojen pelastuslaitoksen pelastusjohtaja. Hän on koulutukseltaan hallintotieteiden maisteri, minkä lisäksi Vähäsalo on suorittanut Pelastusopistossa päällystötutkinnon.
Vähäsalo on Pohjois-Suomen pelastusliitto ry:n hallituksen jäsen. Vähäsalolle on yhdessä Pasi Siipolan kanssa myönnetty vuoden 2009 Oulun läänin rakennussuojelupalkinto Viisikanta. Vähäsalo ja Siipola ostivat vuonna 2003 Siipolan mummolan naapurissa Kalajoella sijainneen huonokuntoisen klassismia edustavan nimismiehen virkatalon, Kärjän talon, ja kunnostivat sen. Kulttuurihistoriallisesti arvokas Kärjän talo on muuttunut yhdeksi Kalajokilaakson komeimmista rakennuksista. Palkinto myönnettiin talon perinteitä kunnioittavasta rakennuksen perusparannuksesta.
Vähäsalo on alkujaan kotoisin Sievistä, jossa hän aloitti uransa käytännön työssä paloalalla, mutta asuu nykyisin Raahessa. Ennen Raaheen muuttoa ja yrittäjäksi ryhtymistä hän asui Kalajoella.
Säteilyturvallisuus
pienoiskuva|Röntgenlääkärit käyttävät säteilyannoksensa tarkkailuun henkilökohtaista [[dosimetria, joka yleensä sijaitsee nuolen osoittamassa paikassa.]] Säteilyturvallisuus kattaa kaikki ne toimet, joilla ehkäistään, torjutaan ja minimoidaan ionisoivan säteilyn (sähkömagneettiset röntgen- ja gamma-säteily sekä alfa- ja beta-hiukkassäteilyt ) haittavaikutuksia. Suomessa säteilyturvallisuutta valvoo Säteilyturvakeskus (STUK).
Säteilyn käytön oikeutus
Nykyaikaisen säteilyturvallisuudesta huolehtimisen eli säteilysuojelun perusperiaatteita ovat oikeutusperiaate, optimointiperiaate ja yksilönsuojaperiaate. Periaatteet perustuvat maailmanlaajuiselle säteilytutkimuksen ja lääketieteellisen fysiikan asiantuntijoiden konsensukselle. Alan kansainvälisistä suosituksista vastaa Kansainvälinen säteilysuojelukomissio ICRP (International Commission on Radiological Protection). Suomessa nämä periaatteet ovat sitovia, sillä ne on kirjattu Säteilylakiin, jonka 2 luku määrää säteilyn käytöstä seuraavaa:
Muunlainen säteilyn käyttö on Suomessa laitonta. Useimmissa maissa on vastaava lainsäädäntö perustuen ICRP:n suosituksille. Lainsäädännön seurauksena muun muassa 40- ja 50-luvuilla suhteellisen yleinen kenkien sovittaminen röntgenin avulla on kielletty: katsotaan, että säteilyn hyödyntämisestä ei saada tarpeeksi hyötyä käytön oikeuttamiseen, eli oikeutusperiaate ei toteudu. Optimointiperiaatteen seurauksena kun nykyisin otetaan lääketieteelliseen tarkoitukseen röntgenkuvia, tarvittava säteilyteho ja valotusaika lasketaan etukäteen tarkasti, jotta potilaan säteilyaltistus pidetään niin alhaisena kuin mahdollista. Yksilönsuojaperiaatteen mukaisesti röntgenhoitajille on määrätty suurin sallittu säteilyannos, jonka he voivat työssään saada.
Luonnonsäteily
Kaikkialla luonnossa on ionisoivan säteilyn lähteitä, esimerkiksi avaruudesta tulee kosmista säteilyä ja maaperässä on luonnostaan radioaktiivisuutta. Kaikkien aineiden atomien joukossa on luonnostaan myös radioaktiivisia isotooppeja. Näin ollen kaikki aineet, eliöt ja myös ihmiset jatkuvasti altistuvat ionisoivalle säteilylle ja eliöt, ihminen mukaan lukien, ovat sopeutuneet säteilyyn. Säteilyannosta mitataan millisieverteissä, mSv. Luonnonsäteilystä saatavat vuosiannokset ovat pääasiassa välillä 2–20 mSv, mutta kaikkein korkeimpien luonnollisen taustasäteilyn alueilla annokset voivat olla jopa 100 mSv:n luokkaa vuosittain. Säteilyn biologisista vaikutuksista on tietoa artikkelissa ionisoiva säteily.
Korkeimmankaan luonnollisen taustasäteilyn ei ole havaittu aiheuttaneen terveyshaittoja väestössä. Tavalliselta luonnonsäteilyltä ei siis katsota olevan järkevää eikä tarpeellista suojautua. Poikkeuksena ovat tilanteet, joissa ihmisen toiminta voi kasvattaa luonnosta peräisin olevia säteilyannoksia. Esimerkiksi alueilla, joissa kallioperästä luonnostaan erittyy radioaktiivista radonkaasua, saattaa sitä kertyä riittämättömällä ilmanvaihdolla varustettuihin rakennuksiin. Tällöin rakennuksen asukkaiden säteilyannokset voivat kohota yli 100 mSv:n vuodessa. Huoneilman radonpitoisuuden voi selvittää yksinkertaisella ja edullisella mittauksella (Suomessa mittareita voi kysyä Säteilyturvakeskuksesta) ja mikäli merkittäviä määriä radonia löytyy on suositeltavaa parantaa ilmanvaihtoa.
Säteilytyö
Säteilytyössä, eli työssä jossa on mahdollista altistua ionisoivalle säteilylle (esimerkiksi röntgenhoitaja), työntekijöiden suojelemisessa noudatetaan säteilylaissa määrättyjä periaatteita, eli oikeutus-, optimointi- ja yksilönsuojaperiaatetta. Yksilönsuojaperiaatteen mukaisesti Valtioneuvoston asetus ionisoivasta säteilystä määrää, että "säteilytyöntekijälle aiheutuva efektiivinen annos ei saa olla suurempi kuin 20 millisievertiä vuodessa". Annosrajat on säädetty niin tiukaksi, että niitä noudattamalla pysytään kaukana (alle 5 prosentin) annoksista, jollaisia tarvittaisiin että työntekijällä voisi ilmetä akuutteja terveyshaittoja.
Tavallisesti säteilytyössä saatavat annokset ovat vielä paljon alhaisempia. Esimerkiksi ydinvoimalaitoksissa säteilytyötä tekevien keskiannos on Suomessa alle 5 mSv vuodessa. Näin ollen asuinpaikka vaikuttaa säteilytyötä tekevien vuosiannokseen enemmän kuin työ. Kuitenkaan asuinpaikan ja säteilytyön ei ole havaittu vaikuttavan mitään säteilyn aiheuttamaa sairautta lisäävästi ihmisissä. Itse asiassa eri maissa tehdyissä tutkimuksissa säteilytyötä tekevät yleensä sairastuvat harvemmin ja elävät pidempään kuin maan asukkaat keskimäärin. Tämän ei kuitenkaan uskota johtuvan säteilytyöstä, vaan kyseessä on esimerkki tilastotieteellisessä ilmiöstä nimeltä korrelaatio ilman syy-seuraus-suhdetta. Oikean syyn arvellaan olevan siinä, että säteilytyötä tekevät ovat keskimäärin korkeammin koulutettuja ja paremmin palkattuja kuin muu väestö, minkä arvellaan johtavan terveempiin elämäntapoihin.
Väestön säteilyaltistus
Säteilyn normaalikäyttö ei aiheuta väestölle merkityksellistä säteilyannosta. Esimerkiksi Suomessa ydinvoimalaitosten toiminta aiheuttaa eniten altistuvalle väestöön kuuluvalle yksilölle alle 0,05 mikrosievertin vuosiannoksen, mikä on alle 0,05 prosenttia viranomaisten määrittelemästä 100 mikrosievertin rajasta ja noin 0,0001 prosentin lisäys säteilyannokseen, jonka keskivertosuomalainen saa luonnollisista säteilylähteistä vuosittain. Muu osa väestöä saa vielä pienemmän annoksen. Näin vähäpätöiset säteilyannokset paitsi alittavat taustasäteilyssä esiintyvän luonnollisen vaihtelun, niin täysin katoavat siihen. On selvää, että mitään terveysvaikutuksia ei näin pienillä muutoksilla säteilyssä ole koskaan havaittu.
Säteilyltä suojautuminen
280px|pienoiskuva|Heliumytimistä koostuvan alfasäteilyn pysäyttää paperiarkki, elektroneista koostuvan beetasäteilyn alumiinilevy ja gammasäteily vaimenee väliaineessa. Ionisoivalta säteilyltä suojautuminen onnistuu yleensä varsin yksinkertaisin toimin. Koska säteilyn biologiset vaikutukset riippuvat säteilyannoksesta, suojelutoimien tavoitteena on rajoittaa sitä. Pääasialliset keinot säteilyltä suojautumiseen ovat:
Aika suojakeinona
Rajoittamalla oleskelua säteilevässä paikassa rajoitetaan säteilyannosta. Säteilytöissä tämä tarkoittaa, että säteilylähteen luona suoritettavan työtehtävän kestoa vähennetään valmisteluilla ja suunnittelulla.
Väliaine suojakeinona
Ionisoiva säteily läpäisee heikosti väliaineita. Pienienergisimmän alfasäteilyn pysäyttämiseen riittää paperiarkki tai vaatteiden kangas. Toiseksi energisimmän eli beetasäteilyn pysäyttää täysin esimerkiksi lasi, pelti tai seinä. Korkeaenergisin gammasäteily läpäisee väliaineita yleensä hyvin, riippuen gammasäteilyn energiasta, joka mitataan kiloelektronivoltteina. Väliaine vaimentaa gammasäteilyä sitä enemmän, mitä tiheämpää väliaine on. Siksi gammasäteilylähteen vaimentamiseen käytetään yleensä lyijystä tai muusta raskaasta aineesta koostuvaa materiaalia. Säteilylähteet eristetään ympäristöstään rakentamalla niiden ympärille suojarakennelmia. Laboratoriotyöskentelyssä käytetään usein "lyijylinnaa", joko lyijytiilistä (tai kiinteästi muotoonsa valettua) säteilylähteen ympärille rakennettua rakennelmaa. Käytetyn ydinpolttoaineen säteilyä voidaan vaimentaa esimerkiksi säilyttämällä sitä vesialtaassa.
Etäisyys suojakeinona
Säteilylähteen vaikutus vaimenee etäisyyden kasvaessa kuten esimerkiksi nuotion lämmön vaikutus. Vaimeneminen on verrannollinen etäisyyden neliöön: etäisyyden kaksinkertaistuessa vaikutus heikkenee neljäsosaan. Energisimmät alfa- ja beetasäteily vaimenevat vielä enemmän sillä niihin jo pelkkä ilma väliaineena vaikuttaa huomattavasti. Säteilytöissä säteilylähteen luota siirrytään pois aina kun mahdollista. Liikuteltaessa säteilevää kappaletta pidetään se etäällä kehosta.
Maarit Karppinen
Ura
Karppinen väitteli tekniikan tohtoriksi Teknillisessä korkeakoulussa vuonna 1990. Saman vuonna hän aloitti myös apulaisprofessorina Teknillisessä korkeakoulussa. Vuodet 1991–1992 Karppinen toimi vierailevana tutkijana Japanissa International Superconductivity Technology Centerissä. Vuodet 1995 ja 1996 hän toimi vierailevana apulaisprofessorina Tokion teknillisessä yliopistossa, jonne hän palasi vierailevaksi professoriksi 2001 ja oli siellä vuoteen 2006. Karppiselle japanin-vuodet olivat tärkeitä, koska Japani on materiaalitutkimuksen edelläkävijä maailmassa ja Karppisen sinne solmimat luomat kontaktit ovat olennaisen tärkeitä hänen urallaan. Tokion teknillinen korkeakoulu ja muut japanilaiset yliopistot ovat nykyäänkin hänen tärkeitä yhteistyökumppaneita.
Säteilyturvallisuus
Säteilyvaara
Ydinaseen räjähdys tai merkittävä radioaktiivisten aineiden päästö voi aiheuttaa säteilyvaaratilanteen. Tällöin tulee tarpeelliseksi suojella väestöä vaaralliselta säteilyannokselta tai sellaisen vaaran mahdollisuudelta. Säteilyvaaran aikana toteutettavat väestönsuojelutoimet ovat tärkeitä, ja oikein tehtyinä niillä on yleensä mahdollista ehkäistä lähestulkoon kaikki säteilyn aiheuttamat terveysvaikutukset.
Maarit Karppinen
Ura
Teknillisen korkeakoulun epäorgaanisen kemian professoriksi hänet nimitettiin 2001. Akatemiaprofessuurin Karppinen sai vuonna 2009 ja siinä tehtävässä hän toimi vuoden 2013 loppuun. Huhtikuussa 2010 hänellä myönnettiin Suomen Tiedeakatemian jäsenyys. Karppinen on myös yksi epäorgaanisen materiaalikemian tohtoriohjelman (EMTKO) professoreista. Maarit Karppiselle myönnettiin 6.12.2011 Suomen Valkoisen Ruusun I luokan ritarimerkki.
Säteilyturvallisuus
Vaaran luonne
Länsimaisissa voimalaitoksissa onnettomuuden mahdollisuus on hyvin vähäinen ja laitokset on suunniteltu siten, että onnettomuuksien vaikutukset jäävät laitoksen sisälle. Sattuneiden onnettomuuksien perusteella tiedetään, että näin myös on: yksikään länsimaissa sattunut ydinvoimalaitosonnettomuus ei ole aiheuttanut vaaraa väestölle.
Huolimatta ympäristölle vaaraa aiheuttavan onnettomuuden äärimmäisen pienestä todennäköisyydestä, niihin on hyvä varautua, koska varsin yksinkertaisin väestönsuojelutoimin voidaan torjua onnettomuuden mahdollisia terveysvaikutuksia.
Ydinlaitoksessa sattuvan poikkeuksellisen vakavankaan onnettomuuden tapauksessa ei akuutteja terveysvaikutuksia pidetä realistisena uhkana koska päästö laimenisi ympäristöön päästessään nopeasti niin, ettei sen aiheuttama annosnopeus riitä vähänkään kauempana onnettomuuspaikasta akuutisti uhkaamaan terveyttä. Ydinonnettomuuden aiheuttamassa säteilyvaaratilanteessa ei siis terveys ole välittömässä vaarassa, saati sitten että kukaan joutuisi hengenvaaraan. Sen sijaan säiteilyvaaratilanteessa ryhdytään toimenpiteisiin väestön säteilyannoksen minimoimiseksi. Tämä on hyödyllistä koska säteilyaltistus voi vaikuttaa syöpäriskiin. Vaikka yksilön kannalta suurenkin säteilyannoksen vaikutus on tässä mielessä vähäinen koska todennäköisyyden muutos on pieni verrattuna sairastumisriskiin, joka on olemassa muutenkin, saattaa syöpätapausten esiintyminen yleistyä väestössä havaittavasti jo pienelläkin todennäköisyyden muutoksella. Suojelutoimet siis tähtäävät säteilyaltistuksen minimoimiseen myöhemmin ilmenevien syöpätapausten torjumiseksi. Tarkempi kuvaus säteilyn biologisista vaikutuksista on artikkelissa ionisoiva säteily.
Säteilyvaaratilanteessa säteilylähteenä ovat yleensä ilmassa olevat radioaktiiviset hiukkaset, jotka liikkuvat tuulen mukana. Näin ollen kunkin paikan säteilyaltistus on hetkellinen, koska säteilylähde siirtyy tuulen mukana ja vähitellen heikkenee hiukkasten laskeutuessa yleensä sateen mukana maahan tai mereen. Näin kävi esimerkiksi Tšernobylin onnettomuudessa. Tuulen mukana levitessään hiukkaset harvenevat ja säteilyn paikallinen voimakkuus laskee. Maahan laskeutuessaan hiukkasten tiheys pilvessä on jo huomattavasti pienentynyt. Sade huuhtoo aktiivisia aineita maaperään ja asutuilla alueilla viemäreihin. Toisaalta maassa ollessaan hiukkaset eivät yleensä joudu nielun tai hengityksen kautta elimistöön. Näistä syistä maahan laskeuduttuaan aktiiviset hiukkaset eivät aiheuta enää välitöntä vaaraa. Suojautuminen on siis tehtävä sinä aikana kun radioaktiivisista hiukkasista koostuva pilvi on vielä ilmassa ja kohdalla.
Väestönsuojelutoimet
Suomen säteilytilannetta valvotaan jatkuvasti automaattisilla mittareilla. Säteilymittaukset ovat nähtävissä Internetissä ja teksti-TV:n sivulla 867. Mikäli säteilytaso nousisi niin, että vaaran mahdollisuus on, viranomaiset tiedottavat siitä ja aloittavat tarpeelliset väestönsuojelutoimet. Säteilyvaarasta ilmoitetaan radiossa, televisioissa ja tarvittaessa kaiutinkuulutuksin. Ohjeet suojelutoimenpiteistä ovat Säteilyturvakeskuksen verkkosivuilla. Vaikka suojelua ei järjestettäisi, ei pahankaan ydinonnettomuuden aikana synny annosnopeuksia jotka uhkaisivat ihmisten henkeä onnettomuusalueen ulkopuolella tai edes aiheuttaisivat akuutteja terveysvaikutuksia.
Tehokkain tapa suojautua säteilyvaaralta on rajoittaa säteilyannosta rajoittamalla oleskelua säteilevässä paikassa. Koska säteilyvaaratilanteessa säteilyn lähde on ulkoilmassa tuulen mukana kulkevat hiukkaset, on yksinkertaisinta suojautua menemällä sisälle. Ikkunat, ovet ja ilmastointi tulee sulkea ja raot joista ilma vaihtuu (ikkunan pielet ym.) teipata. Sisäilman vaihtuminen kestää niin kauan, että säteilevä pilvi ehtii ohittaa paikan hiljaisellakin tuulella. Sisälle suojautumisella yhdistetään kaikki kolme suojakeinoa – aika, suoja ja etäisyys – tehokkaasti. Säteilyannos pienenee murto-osiin verrattuna suojaamattomaan oleskeluun ulkona. Tarvittava suojautumisaika on yleensä korkeintaan vuorokausi. Tarvittaessa viranomaiset voivat lisäksi järjestää evakuoinnin.
Omatoiminen evakuointi ei ole tarpeen – välittömältä säteilyvaikutukselta sisälle suojautuminen tarjoaa parhaan suojan– mutta siitä voi olla suurta haittaa jos kulkuväylät tukkeutuvat altistaen tiellä olijat vaaralle, estämällä hälytysajoneuvojen liikkumisen ja haittaamalla organisoitua evakuointia, jos sellaista tarvitaan.
Yleisin merkittävän radioaktiivisten aineiden päästön jälkeen havaittava terveyshaitta on kilpirauhassyövän yleistyminen altistuneessa väestössä. Koska tämän aiheuttaa radioaktiivisen jodin biologinen kertyminen kilpirauhaseen, on syöpätyyppi tehokkaasti ehkäistävissä nauttimalla joditabletteja juuri ennen altistusta. Tällöin saatava suuri annos tavallista jodia ehkäisee jodin radioaktiivisen isotoopin kertymistä kilpirauhaseen. Tarvittaessa viranomaiset jakavat joditabletteja ennen päästöä ja päästöpilven saapumista vaara-alueelle. Tablettien nauttiminen tulee tehdä vasta viranomaisen ohjeesta koska niiden teho riippuu suuresti oikea-aikaisesta toiminnasta.
Käytännön kokemukset
Säteilyvaaratilanteet ovat äärimmäisen harvinaisia: Suomen historia ei tunne ainoatakaan tapausta. Sen sijaan Neuvostoliitossa sattui Tšernobylin onnettomuus, joka aiheutti säteilyvaaran ympäristössään. Tšernobyliä pidetään laajalti osoituksena siitä kuinka tärkeitä oikeanlaiset suojelutoimenpiteet säteilyvaaratilanteessa ovat. Käytännössä kaikki myöhemmin havaitut terveysvaikutukset olisivat olleet torjuttavissa yksinkertaisin väestönsuojelutoimin.
Tšernobylin onnettomuudessa väestönsuojelutoimia ei toteutettu kuin vasta radioaktiivisen pilven ohitettua alueen asukkaat. Säteilytaso ei silti noussut missään vaiheessa niin paljoa, että akuutteja terveysvaikutuksia väestössä olisi esiintynyt. Sen sijaan väestönsuojelun epäonnistuminen aiheutti sen, että myöhemmin alueen väestössä on ilmennyt sairaustapauksia. Tarkemmin sanoen kilpirauhassyöpien määrä on lisääntynyt, mikä on tähän mennessä aiheuttanut noin 10–20 kuolemantapausta. Tšernobylin onnettomuus osoitti väestönsuojelun merkityksen säteilyvaaratilanteessa: hyvin yksinkertaisin toimin olisi ollut mahdollista välttää käytännössä kaikki myöhemmin ilmenneet terveysvaikutukset. Ainoa sairaus, jonka väestön säteilyaltistuksen vuoksi on havaittu lisääntyneen, eli kilpirauhassyöpä olisi ollut helposti ennaltaehkäistävissä joditableteilla. Lisäksi asukkaiden säteilyannosta olisi merkittävästi pienentänyt sisälle rakennuksiin suojautuminen, jota olisi voitu täydentää evakuoinnilla. (mm. UNSCEAR, 2000)
Historia
Säteilyturvallisuuteen ei aluksi kiinnitetty kovin suurta huomiota, sillä ionisoivan säteilyn biologisia vaikutuksia ei tunnettu. Tieto suurten säteilyannosten vaarallisuudesta saatiin röntgenlaitteiden käyttökokemuksista. Ensimmäisenä tunnistettiin säteilysairaus ja säteilypalovammat, joita syntyy erittäin suuren säteilyannoksen seurauksena. Varhaisin dokumentoitu säteilyn aiheuttama oire oli amerikkalaisen sähköinsinöörin Elihu Thomsonin vuonna 1896 suorittamasta kokeesta, jossa hän tarkoituksella altisti sormensa röntgensäteilylle ja julkaisi hyvin täsmällisen ja seikkaperäisen kuvauksen saamistaan palovammoista. Thomson onnekseen toipui terveeksi ja tuli samalla aloittaneeksi säteilysuojelun nykyään yli satavuotiaan tieteen.
Kesti jonkin verran pidempään ennen kuin ionisoivan säteilyn vaikutukset geeneihin ja siten syöpäriskiin opittiin ymmärtämään. Vasta vuonna 1927 selvisi, että säteilyllä on geneettisiä vaikutuksia, kun amerikkalainen tutkija Hermann Joseph Muller julkaisi tutkimuksensa röntgensäteiden vaikutuksista kromosomeihin. Vuonna 1947 hänelle myönnettiin tästä uraauurtavasta tutkimuksesta Nobelin palkinto.
Kun 1920-luvulla tiedot säteilyn vaikutuksista lisääntyivät, perustettiin Kansainvälinen röntgen- ja radiumturvallisuuskomitea, joka on nykyisen ICRP:n edeltäjä. Se antoi vuonna 1931 ensimmäisen tieteelliselle tutkimukselle perustuvan kansainvälisen suosituksen säteilyannosrajoista, joita sovellettaisiin säteilytöissä. Sen jälkeen säteilyturvallisuudesta on huolehdittu tieteelliselle yhteistyölle perustuvalla menettelyllä, ja nykyisin annosrajat ovat yleensä osa lainsäädäntöä.
Linssi (kasvi)
Linssi on peräisin Lähi-idästä. Nykyään sen tärkeimpiä viljely­alueita ovat Intia, Turkki ja Kanada. Euroopassa sitä on viljelty etupäässä karjanrehuna, Suomessa vaatimattomalla menestyksellä.
Kylvövirvilän siemen eli linssi on yleinen raaka-aine itämaisessa ruuassa ja erinomainen kasvisperäinen proteiinin ja ravinto­kuidun lähde. Roomalaiset laivasivat linssejä Eurooppaan Egyptistä. Välimeren alueella linsseistä on tehty löydöksiä, jotka on kyetty ajoittamaan 11 000 eaa. Linssistä tunnetuimmat ovat vihreät ja punaiset.
Kasvin nimi
Linssin nimi on vanha. Monissa kielissä sama sana, esimerkiksi latinan lens, ranskan lentille, saksan Linse ja suomen linssi, tarkoittaa sekä kasvia että optista linssiä. Alun perin nämä sanat tarkoittavat kasvia. Kun optisia linssejä alettiin valmistaa, niistä ryhdyttiin käyttämään samaa nimeä, koska kupera linssi muistuttaa muodoltaan linssi­n siementä. Englannissa kuitenkin lens tarkoittaa vain optista linssiä, kun taas kasvin nimi on lentil.
Käyttö
250px|thumb|vasen|Erilaisia linssejä Linssi on erittäin hyvä kasvisproteiinin lähde ja onkin siksi kasvissyöjien ruokavalion yksi kulmakivistä. Siinä on noin 25 prosenttia proteiinia. Intiassa, jossa linssejä käytetään päivittäin, valmistetaan niistä dal-nimellä tunnettu linssikeitto, jota tarjoillaan riisin ja kasvisten kera.
Linssit kannattaa huuhtoa hyvin ennen keittämistä, mieluiten väljässä vedessä. Linssejä ei tarvitse liottaa, joskin liotettuina ne kypsyvät nopeammin. Vihreiden linssien keittoaika on noin puoli tuntia. Punaiset linssit kypsyvät 10–20 minuutissa. Linsseistä keitetään usein linssikeittoa, jota on parempi käyttää kastikkeen tapaan kuin syödä yksistään, sillä runsaat määrät linssejä tai muita palkokasveja sulavat heikosti ja tuottavat helposti ilmavaivoja.
Tom Colley
Tom Colley (21. elokuuta 1953 Toronto – 17. marraskuuta 2021 ) oli kanadalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi seitsemän kauden ajan AHL:n New Haven Nighthawksissa, ja häntä onkin kutsuttu nimellä ”Mr. New Haven Nighthawk”.
Ura
Colley pelasi juniorina kaudella 1971–72 Niagara Falls Flyersissa. Flyers muutti seuraavaksi kaudeksi Sudburyyn, ja Colley siirtyi mukana. Kesällä 1973 hänet varasi NHL:n Minnesota North Stars vuorolla 57 ja WHA:n New England Whalers vuorolla 38. Colley aloitti ammattilaisuransa syksyllä 1973 AHL:n New Haven Nighthawksissa, joka oli Minnesotan farmijoukkue. Uransa ainoan NHL-pelin Colley pelasi 12. maaliskuuta vuonna 1975.
Colley oli Nighthawksissa seitsemän kautta. Hän pelasi Nighthawksin historiassa eniten pelejä (534), sekä teki eniten maaleja (234), syöttöjä (281) ja tehopisteitä (485). Vuosina 1974–78 Colley pelasi 362 peräkkäistä AHL-peliä. Hän oli ensimmäinen pelaaja, joka solmi seuran kanssa useamman kauden pituisen pelaajasopimuksen. Colley oli kaikkien aikojen suosituin Nighthawksin pelaaja ja toimi joukkueen kapteenina vuosina 1977–80.
Syksyllä 1980 Colley siirtyi yhdeksi kaudeksi AHL:n Binghampton Whalersiin, jonka jälkeen keväällä 1981 lopetti ammattilaisuransa. Tämän jälkeen hän muutti Collingwoodiin, jossa pelasi amatöörinä vielä viiden kauden ajan Collingwood Royalsissa. Hän lopetti uransa jääkiekkoilijana vuonna 1986. Colley on toiminut kahteen otteeseen juniorijääkiekkojoukkueen apuvalmentajana Collingwoodissa.
Nighthawks jäädytti Colleyn pelinumeron 9 kaudella 1984–85. Kun Nighthawks muutti pois New Havenista kesällä 1993, joukkueen omistaja Peter Shipman lähetti hallin katossa olleen jäädytetyn pelinumeron Colleylle. 14. maaliskuuta 1998 AHL:n Beast of New Haven jäädytti Colleyn numeron toistamiseen.
Colley on jääkiekkoilija Kevin Colleyn isä.
Väinö Hellén
Väinö Alexander Hellén (16. lokakuuta 1881 Tampere Hauho − 5. joulukuuta 1952 Hauho ) oli suomalainen näyttelijä.
Hämeenlinnassa kansakoulun ja käsityöläiskoulun käytyään oli 12.3.1901 Tampereen Työväenyhdistyksen huvitoimikunnassa mukana esittämässä Tampereen Työväen Teatterin perustamista.
Hellén kävi Suomen Kansallisteatterin koulun ja oli sitten kymmenen vuotta näyttelijänä Tampereen Teatterissa ja teatterinjohtajana Oulun, Hämeenlinnan ja Joensuun teattereissa. 1920-luvulla hän oli kiertueella maaseudulla yhdessä Bror Niskan kanssa. Vuonna 1929 Hellénin johtama Helsingin Näyttelijät-teatterikiertue esitti Hellénin Hall Cainen romaanista sovittamaa näytelmää Ikuinen kaupunki.
Talent Suomi (7. tuotantokausi)
Talent Suomen seitsemäs tuotantokausi alkoi 7. helmikuuta 2021 MTV3-kanavalla. Tuomareina jatkoivat Jorma Uotinen, HP Parviainen, Ernest Lawson ja Krista Siegfrids. Kauden juonsivat Mikko Leppilampi (alkukarsinnat, 1. ja 2. semifinaali ja finaali) ja Christoffer Strandberg (3. semifinaali). Pääpalkinto oli aiempien kausien tapaan 30 000 euroa. Kauden voitti 9–38-vuotiasta esiintyjistä muodostunut sirkusryhmä Sirkus Bravuuri.
Good Faith
Good Faith ranskalaisen elekronisen musiikin tuottaja Madeonin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 15. marraskuuta 2019.
Talent Suomi (7. tuotantokausi)
Suorat lähetykset
Alkukarsinnoista eteni 24 esitystä kolmeen suorana esitettävään semifinaaliin. Kustakin semifinaalista kaksi esitystä eteni finaaliin yleisöäänillä ja yksi tuomareiden valitsemana. Edellisen kauden semifinaaleista vetäytyneille kilpailijoille annettiin mahdollisuus jatkaa kilpailua tämän kauden semifinaaleissa, ja heistä Leticia-kuoro ja hiekkataiteilija Daria Jokinen osallistuivat tälle kaudelle.
Koronaviruspandemian seurauksena suorat lähetykset toteutettiin ilman studioyleisöä. Lisäksi Mikko Leppilampi joutui koronavirukselle altistumisen seurauksena karanteeniin ennen kolmatta semifinaalia, ja hänet korvasi lähetyksessä Christoffer Strandberg.
Semifinaalien yhteenveto
20px Eteni semifinaaliin kultaisella summerilla | | Mikäli kultaista summeria ei käytetty: 20px Tuomarin ääni | |
Finaali
Finaali esitettiin 11. huhtikuuta 2021. Kauden voitti 9–38-vuotiasta esiintyjistä muodostunut sirkusryhmä Sirkus Bravuuri, ja toiseksi sijoittui muusikko Julius Rantala.
Ylämaan vaakuna
thumb|150px|Ylämaan vaakuna (1964–2009) Ylämaan vaakuna oli Ylämaan kunnan tunnus. Vaakunan jako lakiolla ja havukorolla viittaa kunnan nimeen.
Vaakunan selitys on: ”vihreässä kentässä havukoroinen hopealakio.” Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson, ja Ylämaan kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 23. huhtikuuta 1964. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 21. elokuuta samana vuonna.
Vaakuna jäi epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 2010, kun Ylämaan kunta liittyi osaksi Lappeenrannan kaupunkia.
Libardo Ramírez Gómez
Libardo Ramírez Gómez (s. 12. marraskuuta 1933 Garzón) on kolumbialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 26. toukokuuta 1956 ja nimitettiin Armenian hiippakunnan johtoon 8. helmikuuta 1972. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Angelo Palmas, jota avustivat Jacinto Vásquez Ochoa ja Félix María Torres Parra.
Ramírez Gómez sai 18. lokakuuta 1986 nimityksen Garzónin piispaksi, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään 15. maaliskuuta 2003.
How Deep Is Your Love
How Deep Is Your Love on Bee Gees -yhtyeen vuonna 1977 julkaistu Grammy-palkittu kappale ja single. Se kuullaan samana vuonna ilmestyneessä elokuvassa Saturday Night Fever – lauantai-illan huumaa ja sisältyy myös sen soundtrackille. Hidas ja balladimainen ”How Deep Is Your Love” nousi Yhdysvaltain Billboard Hot 100 -listan kärkeen kolmen viikon ajaksi vuodenvaihteessa 1977–78. Top 10:ssä se pysyi 17 viikkoa, mikä oli aikansa ennätys.
Bee Geesin jäsenet, Barry Gibb, Robin Gibb ja Maurice Gibb, kirjoittivat kappaleen alun perin amerikkalaislaulajatar Yvonne Ellimanin käyttöön. Saturday Night Fever -elokuvan tuottaja Robert Stigwood kuitenkin kehotti yhtyettä esittämään sen itse. ”How Deep Is Your Loven” sijaan Bee Gees kirjoitti Ellimanin esitettäväksi kappaleen ”If I Can't Have You”, joka nousi Yhdysvalloissa listaykköseksi. ”If I Can't Have You” kuului myös Saturday Night Fever -elokuvaan.
”How Deep Is Your Love” saavutti vuonna 1977 Best Pop Performance by a Group -Grammy-palkinnon.
Muita versioita
Brittiläinen Take That -yhtye teki kappaleesta vuonna 1996 cover-version, joka nousi sen kotimaassa listan kärkipaikalle. Kyseessä oli yhtyeen viimeinen singlejulkaisu ennen vuoden 2006 paluuta. Pepe Willberg puolestaan levytti ”Olet mulle maailmain” -nimisen suomenkielisen version vuonna 1978. Sanoituksesta vastasi Pertti Reponen ja sovituksesta Veikko Samuli. Kappale nousi Suomen singlelistalla sijalle 12 toukokuussa 1978.
Kappaleet
A-puoli B-puoli
Odilon Guimarães Moreira
Odilon Guimarães Moreira (s. 9. tammikuuta 1939 Presidente Bernardes) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Caratingan hiippakuntaan 23. tammikuuta 1969 ja nimitettiin Vitórian arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Flumenpiscensen titulaaripiispaksi 4. elokuuta 1999. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Silvestre Luís Scandián, jota avustivat Hélio Gonçalves Heleno ja José Eugênio Corrêa.
Bosnia ja Hertsegovinan presidenttineuvosto
Bosnia ja Hertsegovinan presidenttineuvosto on kolmijäseninen neuvosto, joka toimii kollektiivisesti Bosnia ja Hertsegovinan valtionpäämiehenä.
Maan vuoden 1995 perustuslain V artiklan mukaan presidenttiys on kollektiivisesti jaettu kolmen suoralla kansanvaalilla valitun henkilön välillä: yksi bosniakki ja yksi kroaatti Bosnia ja Hertsegovinan federaatiosta ja yksi serbi Serbitasavallasta. Yhdessä heidät valitaan neljän vuoden mandaatilla. Neuvoston puheenjohtajuus kiertää kahdeksan kuukauden välein yhdenvertaisuuden takaamiseksi, ja eniten ääniä saanut henkilö valitaan puheenjohtajaksi.
Presidentin kuukausipalkka on 3091 euroa.
Vastuut
Presidenttineuvosto on vastuussa:
Tennis kesäolympialaisissa 2016 – miesten kaksinpeli
Kilpailun järjestämisestä vastasivat Kansainvälinen olympiakomitea (KOK) sekä International Tennis Federation (ITF), ja se oli osa miesten ATP-kiertuetta.
Andy Murray oli hallitseva mestari voitettuaan kultaa Lontoossa 2012. Hän uusi olympiakultansa.
Sijoitetut
<li> Novak Đoković (1. kierros) <li> Andy Murray (olympiavoittaja) <li> Rafael Nadal (välierät) <li> Kei Nishikori (välierät) <li> Jo-Wilfried Tsonga (2. kierros) <li> Gaël Monfils (puolivälierät) <li> David Ferrer (2. kierros) <li> David Goffin (3. kierros)
<li> Marin Čilić (3. kierros) <li> Roberto Bautista Agut (puolivälierät) <li> Pablo Cuevas (2. kierros) <li> Steve Johnson (puolivälierät) <li> Philipp Kohlschreiber (2. kierros) <li> Jack Sock (1. kierros) <li> Gilles Simon (3. kierros) <li> Benoît Paire (2. kierros)
Blagoje Georgievski
Blagoje Georgievski (, 15. lokakuuta 1950 Skopje, Makedonian KT – 29. tammikuuta 2020 Skopje, Pohjois-Makedonia) oli pelaajaurallaan Jugoslaviaa edustanut koripallon olympiamitalisti ja koripallovalmentaja.
Georgievski saavutti Jugoslavian maajoukkueessa olympiahopeaa Montréalissa 1976 ja EM-hopeaa Länsi-Saksassa 1971. Hän edusti maata myös Münchenin kesäolympialaisissa 1972.
Sperlonga
Sperlonga on rannikkokaupunki Italiassa. Se sijaitsee Rooman ja Napolin puolivälissä. Lähikaupunkeja ovat Terracina lännessä, Fondi pohjoisessa, Itri koillisessa ja Gaeta idässä.
Sperlonga oli antiikin Rooman matkailukohde. Keisari Tiberius rakensi sinne kuuluisan huvilan. Länsi-Rooman valtakunnan kukistumisen jälkeen 500-luvulla rakennuksen rauniot palvelivat paikallisen väestön piilopaikkana. Saraseenien uhkan vuoksi rannikolle rakennettiin vartiotorneja. Vuonna 1534 keskusta tuhoutui Hayreddin Barbarossan hyökkäyksessä.
Nähtävyyksiä
Vanhin kirkko Santa Maria 1100-luvulta on suljettuna mosaiikkien restauroinnin vuoksi. Sperlongassa käy matkailijoita etenkin sen uimarantojen vuoksi.
Mongoose
Mongoose voi tarkoittaa seuraavia:
Romanos III
Ennen kuolemaansa keisari Konstantinos VIII halusi että Romanos menisi naimisiin hänen tyttärensä Zoen kanssa ja että Romanoksesta tulisi hänen seuraajaansa. Tultuaan hallitsijaksi Konstantinoksen kuoltua Romanos käytti suuria summia erilaisiin rakennussuunnitelmiin. Hän sekoitti myös valtakunnan raha-asiat yrittäessään vähentää verotusta.
Vuonna 1030 Romanos päätti kostaa muslimeille jotka olivat hyökkäilleet valtakunnan itärajan yli. Hän johti itse armeijaa Aleppoa kohti, mutta hänet yllätettiin matkalla ja hän kärsi tappion Antiokian lähistöllä. Tappio ei ollut tosin niin vakava koska kenraali Georgios Maniakes sai vallattua Edessan ja vihollisen laivasto saatiin tuhottua.
Epäsuosittu Romanus kuoli vuonna 1034, ehkä vaimonsa Zoen myrkyttämänä.
Hallintonotaari
Hallintonotaari (lyhenne hallinton. tai HN ) on virkanimike, jota voi käyttää ammattinimikkeenään hallinnollisessa tehtävässä toimiva henkilö. Useimmiten hallintonotaarit ovat akateemisen loppututkinnon suorittaneita ja toimimivat mm. kaupunginjohtajina, ministereinä, yliopiston ylimmäisissä virkatehtävissä toimivina professoreina ym. hallinnollisina johtajina. Virkanimen perusteettomaan käyttöön voi liittyä myös taloudellisia tms. tavoitteita.
Baleaarien sosialistien puolue
Baleaarien sosialistien puolue on Baleaareilla toimiva PSOE:n alueellinen puolue. Nykyinen puheenjohtaja on Teresa Riera.
Prodrive WRC Team
Prodrive WRC Team (aiemmin nimellä Mini WRC Team) on Minin rallitalli, joka kilpaili Rallin MM-sarjassa kausilla 2011–2013. Minin suunnittelua ja tallin toimintaa valittiin johtamaan Prodrive, joka aiemmin vastasi Subarun rallitiimin toiminnasta.
Kausi 2011
Kaudella 2011 Mini kilpaili virallisena tehdastallina nimellä Mini WRC Team. Kuljettajina ajoivat Daniel Sordo ja Kris Meeke. Sordo saavutti kaksi palkintokoresijoitusta Saksan ja Ranskan ralleista.
Kausi 2012
thumb|270px|Daniel Sordo Ranskan rallissa 2012. Kaudella 2012 tallin toiminta jatkui yksityistallina muutettuaan nimeksi Prodrive WRC Team. Sordo ajoi toiseksi kauden avanneessa Monte Carlon -rallissa.
Japaninkelasköynnös
Japaninkelasköynnös (Celastrus orbiculatus) on kelaskasvien heimoon ja kelasköynnösten sukuun kuuluva kiipeilevä pensas, jolla on näyttävät hedelmät ja korea syysväri. Lajia kasvaa luonnonvaraisena Itä-Aasian lauhkealla vyöhykkeellä, ja sen hedelmiä käytetään perinteisessä kiinalaisessa lääketieteessä. Japaninkelasköynnöstä käytetään usein myös koristekasvina.
Kasvutapa ja lehdet
Japaninkelasköynnös on jopa 12 metrin korkuiseksi kasvava köynnös tai kiipeilevä pensas. Kasvin pyöreissä, kaljuissa, ruskeissa tai harmaanruskeissa oksissa on jonkin verran huomaamattomia korkkiraitoja. Ydin on kiinteää ja valkoista. Hankasilmut ovat 1–3 millimetrin pituisia ja soikeanpyöreitä tai elliptisiä.
Japaninkelasköynnöksen lehdillä on ohut, 1–2 senttimetrin pituinen varsi. Sahalaitainen lehtilapa on yksinkertainen, 5–13 senttimetriä pitkä ja 3–9 senttimetriä leveä, tavallisesti leveän munanmuotoinen, joskus pyöreä tai suorakulmaisen elliptinen. Lehdenkärki on leveästi pyöreä, kapeneva tai piikkimäinen, tyvi tylpänpyöreä. Lehdissä on 3–5 lehtisuonta. Sekä lehden ylä- että alapinta ovat vaaleanvihreitä; yläpinta on tavallisesti kalju, alapinta kalju tai lehtisuonien kohdalta harvakarvainen.
Kukat ja hedelmät
Kaksikotainen japaninkelasköynnös kukkii toukokuusta kesäkuuhun. Sinivihreät kukat kasvavat yksittäin tai korkeintaan seitsemän kukan muodostamissa 1–3 senttimetrin pituisissa kukinnoissa lehtihangoissa tai oksankärjissä. Hedekukissa on tylpät kolmikulmaiset verholehdet; terälehdet ovat 3–4 millimetriä pitkiä ja 2–2,5 mm leveitä. Mehevä kiekko on tasaisen kulhomainen, pyöreän tylppäkärkinen ja tasainen. Lyhyet heteet ovat 2–3 millimetrin pituisia. Emikukkien kruunu on lyhyempi kuin hedekukkien. Sikiäin on suunnilleen pyöreä, vartaloltaan noin 1,5 millimetrin pituinen. Luotti on selvästi kolmilohkoinen; lohkojen kärjet ovat heikosti kaksiosaiset.
Heinä–lokakuussa kypsyvä hedelmä on 8–13 millimetrin mittainen, lähes pyöreä, oranssinkeltainen, kolmilohkoinen kota. Oranssinpunaisen siemenvaipan peittämät punertavanruskeat siemenet ovat 4–5 millimetriä pitkiä ja 2,5–3 leveitä, litteähköjä. Niiden öljypitoisuus on jopa 50 prosenttia.
Kromosomiluku
Japaninkelasköynnöksen kromosomiluku on 2n = 46.
Levinneisyys
Japaninkelasköynnös kasvaa luonnonvaraisena Aasian lauhkeissa osissa Mongoliassa, Venäjällä Primorjen aluepiirissä ja Sahalinilla, Korean niemimaalla, Japanissa Hokkaidon, Honshun, Kiushun ja Shikokun saarilla sekä Kiinassa Anhuin, Gansun, Hebein, Heilongjiangin, Henanin, Hubein, Jiangsun, Jiangxin, Jilinin, Liaoningin, Sisä-Mongolian, Shaanxin, Shandongin, Sichuanin ja Zhejiangin maakunnissa. Yleisesti koristekasvina käytettävä laji on Uudessa-Seelannissa ja Yhdysvaltain kaakkoisosassa levinnyt myös luontoon.
Elinympäristö ja kasvupaikka
Luonnossa japaninkelasköynnös kasvaa sekametsissä, metsänreunoissa, tiheiköissä ja rinneniityillä kuivahkossa tai tuoreessa, heikosti happamassa tai emäksisessä, kohtalaisen ravinteikkaassa maaperässä aurinkoisilla tai puolivarjoisilla kasvupaikoilla, jotka ovat kesällä viileitä ja talvella kylmiä. Laji on pakkasenkestävä. Levinneisyysalue vastaa talvenkestävyysvyöhykettä 5a, jossa keskimääräiset vuoden alimmat lämpötilat ovat−28,8 – −26,1 °C (−20 – −15 °F).
Luokittelu
Japaninkelasköynnös (Celastrus orbiculatus) on kelasköynnösten (Celastrus) suvun samannimiseen alasukuun ja kelaskasvien (Celastraceae) heimon Celastroideae-alaheimoon kuuluva kasvilaji, jonka kuvasi ensimmäisenä Carl Peter von Thunberg vuonna 1784. Muinaiskreikan erästä ikivihreää puuta tarkoittavasta sanasta kelastra tuleva sukunimi Celastrus tarkoitti jo ennen Linnén aikaa useita eri ikivihreitä kasvilajeja. Lajinimi orbiculatus puolestaan tulee latinasta ja merkitsee "pyöreä" viitaten lehtilavan muotoon. Eräs lajinimen synonyymi on Celastrus articulatus Thunb. .
Japaninkelasköynnöksestä on olemassa kaksi muunnosta; näistä Celastrus orbiculatus var. orbiculatus eroaa Celastrus orbiculatus var. punctatus (Thunb.) Rehder -muunnoksesta voimakkaammalla kasvullaan, pienemmillä lehdillään ja erilaisilla lehtilavoillaan. Jälkimmäinen esiintyy luonnonvaraisena Itä-Aasiassa.
Käyttö
Koristeellisten hedelmiensä ja korean syysvärinsä vuoksi japaninkelasköynnöstä käytetään usein koristekasvina. Se on myös tehokas mehiläiskasvi. Hedelmiä käytetään Kiinan pohjois- ja koillisosissa osana perinteistä kiinalaista lääketiedettä. Kasvin kuorta käytetään kuidun valmistukseen.
Suezinlahti
thumb|right|250px|Suezinlahti näkyy satelliittikuvassa vasemmalla, [[Akabanlahti oikealla ja Punainenmeri kuvan vasemmassa alalaidassa]] thumb|right|250px|Suezinlahti kartalla. Suezinlahti ([suets-] ) on Punaisenmeren lahti, joka sijaitsee Punaisenmeren pohjoisosassa Siinain niemimaan ja Afrikan mantereen välissä rajoittuen pohjoisessa alkavaan Suezin kanavaan. Lahti on pisimmillään noin 314 kilometriä pitkä ja 19-32 kilometriä leveä. Lahden keskellä kulkee raja Afrikan ja Aasian mantereiden välillä.
Palkokasvit
pienoiskuva|Palkokasvit Palkokasvit ovat kasveja, joiden hedelmä on palko. Tavallisimmin nimitystä käytetään herne­kasvien heimoon kuuluvista ravinto- ja rehukasveista
Viljellyt palkokasvit
Viljellyt palko­kasvit muistuttavat monessa suhteessa viljoja, ja tuleentu­neiden kuivien siementen vuoksi viljeltyjä palkokasveja sanotaankin usein myös palkoviljoiksi. Ne kuuluvat kaikki herne­kasvien heimoon. Niitä on viljelty viljojen ohella maan­viljelyksen alkuajoista saakka, ja lähes jokaisella alueella, jossa maanviljelys mahdollisesti on keksitty itsenäisesti, on viljelys­kasvien valikoimaan alusta lähtien sisältynyt myös yksi tai useampi palko­kasvi: Lähi-idässä herne ja linssi , Intiassa hyasinttipapu sekä musta ja vihreä mungopapu, Kiinassa soijapapu, adsukipapu ja mungopapu, Länsi-Afrikassa pitkäpapu, Väli-Amerikassa tavallinen papu, arizonanpapu ja ruusupapu sekä Andeilla limanpapu ja maapähkinä.
Palko­kasvien tärkeä merkitys viljelys­kasveina perustuu ennen kaikkea niiden edulliseen typpi­talouteen. Niiden juurissa on Rhizobium-suvun bakteereita, jotka kykenevät sitomaan ilmasta typpeä ja valmistamaan siitä amino­happoja, joita isäntä­kasvi kykenee käyttämään hyväkseen. Tämän vuoksi niiden viljelyksessä ei yleensä tarvita typpi­lannoitteita. Samasta syystä niitä voidaan käyttää myös maan­parannukseen kyntämällä niiden vihreä kasvusto maan alle tai viljelemällä niitä vuoroviljelyssä viljojen kanssa