cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sweating Bullets (kappale)
Kappalelista
CD 1
Eurooppatie E90
Eurooppatie E90 on yksi itä-länsisuuntaisista eurooppateistä. Se alkaa Portugalin Lissabonista ja päättyy Turkin ja Irakin rajalla sijaitsevalle Ibrahim Khalilin raja-asemalle. Tie kulkee Portugalin, Espanjan, Italian, Kreikan ja Turkin halki, ja suurimpia kaupunkeja tien varrella ovat Lissabon, Madrid, Barcelona, Palermo, Thessaloniki, Bursa, Ankara ja Adana. Tie on piirretty kulkemaan laivareittinä Barcelonan ja Sisilian välillä sekä Italian Brindisistä Kreikan Igoumenítsaan.
Javier Pérez de Cuéllar
Javier Felipe Ricardo Pérez de Cuéllar y de la Guerra  (19. tammikuuta 1920 Lima, Peru – 4. maaliskuuta 2020 Lima, Peru) oli perulainen diplomaatti ja Yhdistyneiden kansakuntien viides pääsihteeri. Hän toimi tehtävässä 1. tammikuuta 1982 – 31. joulukuuta 1991.
Vuonna 1995 Pérez de Cuéllar oli ehdokkaana Perun presidentiksi, mutta hävisi vastaehdokkaalleen Alberto Fujimorille. Pérez de Cuéllar toimi Perun pääministerinä marraskuusta 2000 heinäkuuhun 2001. Viimeksi hän toimi Perun suurlähettiläänä Ranskassa. Loppuvuosinaan hän asui Johor Bahrussa, Malesiassa
Diplomaattinen ura
Pérez de Cuéllar liittyi Perun ulkoministeriöön vuonna 1940 ja toimi diplomaattina vuodesta 1944 ensin Perun suurlähettilään sihteerinä Ranskassa ja sittemmin Britanniassa, Boliviassa, Brasiliassa, Sveitsissä, Neuvostoliitossa ja Venezuelassa. Cuéllar oli nuorin Perun YK:n yleiskokouksen jäsen osallistuessaan yleiskokoukseen Lontoossa vuonna 1946. Hänestä tuli Perun YK:n suurlähettiläs vuonna 1971. Hän toimi myös Perun YK:n yleiskokouksen delegaation puheenjohtajana vuoteen 1975.
Vuosina 1973–1974 Pérez de Cuéllar edusti maata turvallisuusneuvostossa, ja oli sen puheenjohtaja Kyproksen kriisin aikana heinäkuussa 1974. Syyskuussa 1975 YK:n pääsihteeri Kurt Waldheim nimitti hänet Kyproksen erityislähettilääksi. Tehtävä kesti joulukuuhun 1977, jolloin hän sai töitä Perun ulkoministeriössä.
Tultuaan takaisin YK:hon hänet nimitettiin erityislähettilääksi Afganistaniin ja Pakistaniin.
YK:n pääsihteeriksi
Pérez de Cuéllar valittiin 31. joulukuuta 1981 YK:n pääsihteeri Kurt Waldheimin seuraajaksi idän ja lännen välisenä kompromissiehdokkaana. Suomessa hän vieraili ainakin huhtikuussa 1983. Hänet valittiin jatkokaudelle pääsihteeriksi vuonna 1986. Hän joutui selvittämään Falklandin sotaa ja tukeutui Contadora-ryhmään edistääkseen rauhaa Keski-Amerikassa. Hän neuvotteli Namibian itsenäisyyden ja yritti selvittää Länsi-Saharassa Marokon ja Polisarion vastaista kiistaa. Pérez de Cuéllaria ei nimitetty enää kolmannelle kaudelle, ja hänen uransa YK:n pääsihteerinä päättyi 31. joulukuuta vuonna 1991. Hänen seuraajakseen valittiin Boutros Boutros-Ghali.
Pääsihteerinä Pérez de Cuéllar oli keskeisesti vaikuttamassa Irakin ja Iranin sodan aselevon aikaansaamiseen 1988 ja yrityksissä estää Persianlahden sodan syttyminen 1991. Vuonna 1988 Pérez de Cuéllar otti Oslossa vastaan YK:n rauhanturvajoukoille myönnetyn Nobelin rauhanpalkinnon.
Allison Miller
Allison Miller (s. 2. syyskuuta 1985 Rooma, Italia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa NBC:n sarjoista Kings ja Ryhmäterapian tarpeessa, Foxin scifisarjasta Terra Nova, sekä Syfyn draamasarjasta Incorporated - pimeyden verkko.
Nuoruus
Yhdysvaltoihin muutettuaan Miller asui Kentuckyn ja Pennsylvanian osavaltioissa, kunnes kouluaikana Floridan Tallahasseessa tykästyi näyttelemiseen. Usein muuttamaan joutunut Miller on opiskellut Bostonin–, Memphisin Rhodesin ja Floridan yliopistossa.
Miller jätti yliopiston kesken vuonna 2006 ja muutti Hollywoodiin tavoittelemaan näyttelijän uraa.
Ura
Millerin ensimmäinen televisioesiintyminen oli tosi-tv ohjelmassa In Search of the Partridge Family. Vuonna 2009 hänen ensimmäinen suurempi televisiorooli oli NBC:n draamasarjassa Kings.
Vuonna 2010 Miller kiinnitettiin Skyen rooliin Foxin scifisarjassa Terra Nova. Vuosina 2012–13 Miller oli pääroolissa tilannekomediassa Ryhmäterapian tarpeessa.
Elokuvakankaalla Millerin ensimmäinen päärooli oli vuonna 2014 julkaistussa kauhuelokuvassa Devil's Due.
Syfy kiinnitti Millerin vuonna 2016 alkaneen Incorporated - pimeyden verkko draamasarjan päärooliin. Miller oli pääroolissa vuonna 2017 julkaistussa Netflix sarjassa Kolmetoista syytä.
Yksityiselämä
Miller meni naimisiin koomikkona ja näyttelijänä tunnetun Adam Neen kanssa kesällä 2012.
Todistettavasti syyllinen (6. tuotantokausi)
Televisiosarjan Todistettavasti syyllinen kuudes tuotantokausi alkoi CBS-kanavalla Yhdysvalloissa 28. syyskuuta 2008. Kausi päättyi kanavalla 10. toukokuuta 2009. Suomessa kausi esitettiin tauon jälkeen 3. maaliskuuta 2009 alkaen. Rikossarjan kuudes kausi sisältää 23 jaksoa.
Manuela Zinsberger
right|thumb Manuela Zinsberger (s. 19. lokakuuta 1995) on itävaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän on pelannut Itävallan naisten maajoukkueessa 4. heinäkuuta 2022 mennessä 78 maaottelua. Hän pelasi muun muassa EM-kisoissa 2017, joissa Itävalta selviytyi välieriin. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi kesäkuussa 2013 Sloveniaa vastaan.
Seuratasolla Zinsberger on edustanut saksalaista Bayern Müncheniä vuosina 2014–2019 ja siirtyi toukokuussa 2019 englantilaisseura Arsenaliin.
Tele2 Arena
Tele2-areena, mediassa usein Stockholmsarenan, on monitoimiareena Tukholman Johanneshovissa. Se toimii kahden jalkapallojoukkueen, Allsvenskanissa pelaavien Djurgårdens IF:n ja Hammarby IF:n kotikenttänä. Se voidaan muuttaa tarvittaessa sisätilaksi sulkeutuvan kahdeksanosaisen teräskaton avulla. Areena oli ehdokkaana Vuoden tukholmalaisrakennus-kilpailussa vuonna 2014, sijoittuen lopulta neljänneksi.
Historia
Johanneshovin ensimmäinen yleisurheilukenttä, Johanneshovs IP, rakennettiin 1920-luvulla ja sen vakiinnuttua Hammarbyn palloilujaostojen pysyväksi kotikentäksi tehtiin päätös muuttaa kenttä stadioniksi. Söderstadionille Hammarbyn jalkapallo- ja jääpallojaostot pääsivät pelaamaan kaudeksi 1967, kun jääkiekkoilijat saivat oman Hovet-hallinsa aivan Idrottsparkenin naapuriin jo kymmenen vuotta aiemmin. Johanneshovin kaupunginosasta tuli täten tukholmalaisen joukkueurheilun suurin keskittymä ja Globen-monitoimihallin valmistuttua vuonna 1989 alueesta ryhdyttiin käyttämään virallisestikin nimitystä Globen City.
Söderstadion oli alusta alkaen hyvin pieni: sinne mahtui jalkapallo-otteluissa vain 15 000 katsojaa. Stadionin laajentamista pidettiin tarpeellisena sekä seuran että kannattajien taholta, mutta laajennustöitä ei koskaan aloitettu, vaikka vuosituhannen vaihteessa Tukholman kunta korvamerkitsi noin 150 miljoonaa kruunua sitä varten. Sen sijaan kunta aloitti arkkitehtitoimisto Whiten kanssa uuden monitoimiareenan suunnittelun vuonna 2002.
Lopullisen päätöksen monitoimiareenan rakentamisesta Tukholman kunta teki vuonna 2008, sopien samalla Hammarbyn jalkapallojaoston omistavan Anschutz-konsernin kanssa areenan liiketoiminnan hoitamisesta. Kesällä 2010 kunnanvaltuusto hyväksyi kaavamuutoksen ja rakennustyöt pääsivät alkamaan. Kesken rakennustöiden vuonna 2011 toinen tukholmalaisseura Djurgården päätti siirtyä Tele2-areenalle sen valmistuttua, kun seuran oma areenaprojekti Djurgårdsarenan kaatui Djurgårdenin kaupunginosan suojeluyhdistyksen vastustukseen. Areenan piti valmistua jouluksi 2013 ja sen piti isännöidä vuoden 2013 jääkiekon maailmanmestaruuskilpailujen loppuottelua, mutta se myöhästyi kahteen otteeseen ja valmistui lopulta vasta heinäkuussa 2013, kesken jalkapallokauden.
Areenan ensimmäinen ottelu ottelu oli 20. heinäkuuta 2013 pelattu Superettanin 16. kierroksen ottelu Hammarbyn ja Örgryten välillä. 0-0 -tasalukemiin päättynyttä ottelua saapui areenalle katsomaan 29 175 katsojaa, mikä oli Superettanin silloinen kaikkien aikojen yleisöennätys. Djurgårdenin avausottelu uudella kotikentällä, jonka vierasjoukkue IFK Norrköping voitti 1-2, pelattiin heti seuraavana päivänä.
Areenan avaamista varjosti kesäkuun lopulle suunnitellun Djurgårdenin legendojen hyväntekeväisyysottelun pelaamatta jättäminen paikalta löydetyn pommin takia. Mediassa teorisoitiin, että räjähteen takana olisivat olleet Hammarbyn kannattajat, jotka eivät halunneet paikallisvastustajansa pelaavan uuden areenan ensimmäistä ottelua. Tukholman kulttuurisihteeri uhkasi joukkueita jopa häädöllä ennen ensimmäistäkään pelattua ottelua todeten, että "kunnanvaltuustolla on oikeus valita, kenellä on oikeus pelata stadionilla" ja että "kyseistä oikeutta tullaan käyttämään, mikäli tilannetta ei saada hallintaan".
Areena
Tele2-areenalle mahtuu jalkapallo-otteluihin 33 000 ihmistä kaikkien seisomakatsomoiden ollessa käytössä ja 30 000 ihmistä, kun ne on muutettu istumakatsomoiksi. Seisomakatsomot ovat käytössä kansallisissa otteluissa, mutta Uefan stadionvaatimusten takia ne on muutettava istumakatsomoiksi euro-otteluihin. Jalkapallossa areenan yleisöennätys on peräisin Superettan-kauden 2014 avausottelusta, jossa Hammarbyn 5-0 -murskavoiton Degerfors IF:stä näki 29 307 silmäparia.
Konserteissa yleisökapasiteettia on mahdollista nostaa jopa 40 000:een ottamalla käyttöön permannon paikat ja seisomakatsomot. Tämä lukema on myös areenan yleisöennätys, johon ylsi ensimmäisenä Avicii loppuunmyydyllä konsertillaan suljetun katon alla 1. maaliskuuta 2014.
Tapahtumat
Hammarbyn ja Djurgårdenin jalkapallo-otteluiden lisäksi tukholmalaisista seuroista pienin, Brommapojkarna, pelaa paikallisottelunsa ja euro-ottelunsa Tele2-areenalla pääasiallisen kotikenttänsä Grimsta IP:n sijaan. 10. heinäkuuta 2014 pelattu Eurooppa-liigan ensimmäisen karsintakierroksen ottelu BP:n ja Vaasan Palloseuran välillä oli samalla sekä Brommapojkarnan että areenan historian ensimmäinen euro-ottelu.
Jalkapallon ohella areena toimii lisäksi Ruotsin speedwaymaajoukkueen ja amerikkalaisen jalkapallon maajoukkueen kotina. Se tulee olemaan vuoden 2015 amerikkalaisen jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen päänäyttämö. Keinojääpinnoitteen ansiosta areenalla on mahdollista pelata talvella myös jääpalloa vahingoittamatta nurmea; Hammarbyn jääpallojaosto harjoitteli siellä ensimmäisen kerran keväällä 2013 putkijärjestelmien testaamisen yhteydessä ja vuotta myöhemmin pelasi ensimmäisen Elitserienin ottelunsa.
The Thirteenth Guest
The Thirteenth Guest (myös The 13th Guest; Isossa-Britanniassa nimellä Lady Beware) on vuonna 1932 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen komediasävytteinen jännityselokuva, jonka ohjasi Albert Ray ja tuotti M. H. Hoffman. Elokuvan pääosissa ovat Ginger Rogers, Lyle Talbot, J. Farrell MacDonald ja Paul Hurst. Monogram Pictures Corporation toimi elokuvan tuotantoyhtiönä ja levittäjänä.
The Thirteenth Guest perustuu Armitage Trailin romaaniin The 13th Guest (1929), jonka pohjalta Frances Hyland ja Arthur Hoerl laativat käsikirjoituksen. The 13th Guest -romaani uudelleenfilmatisoitiin vuonna 1943 nimellä Mystery of the 13th Guest. The Thirteenth Guest kuvattiin Kalifornian Los Angelesissa ja Culver Cityssä sijaitsevilla RKO:n studioilla. The Thirteenth Guest sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 9. elokuuta vuonna 1932. Elokuvan tekijänoikeuksia ei uusittu koskaan, joten elokuva vapautui public domainiin. Elokuvasta on saatavilla useita VHS- ja DVD-julkaisuja.
Juoni
13 vuotta ennen elokuvan tarinan alkua oli päivälliskutsut, joihin 13. vieras ei saapunut. Talon herra oli kuollut ja jättänyt suurimman osan omaisuudestaan tälle 13. vieraalle, mutta kukaan ei tiedä kuka hän on. Nyt joku murhaa päivälliskutsuvieraita ja asettaa heidän ruumiinsa pöydän ääreen samalle paikalle, jossa he olivat istuneet 13 vuotta aikaisemmin.
Näyttelijät
thumb|220px|left|Ginger Rogers Lela / Marie Morganina
Kastanjaorneero
Kastanjaorneero (Syndactyla dimidiata) on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Kastanjaorneeroa tavataan Brasiliassa ja Paraguayssa. Lajia on kuvattu harvinaiseksi, mutta sen ei uskota olevan vaarassa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kulttuurisota
Kulttuurisota (, saksalaisesta 1800-luvun käsitteestä Kulturkampf) viittaa ideologisiin ja usein kiihkeisiin vastakkainasetteluihin, jotka ovat tyypillisiä yhdysvaltalaisessa politiikassa 1960-luvulta eteenpäin konservatiivien ja liberaalien välillä. Voimakkaasti yhdysvaltalaisia jakavia aiheita ovat muun muassa abortti, homoseksuaalisuus, uskonto ja asepolitiikka.
Kulttuurisota nousi Yhdysvalloissa puheenaiheeksi vuonna 1992, kun konservatiivipoliitikko Pat Buchanan piti republikaanisen puolueen puoluekokouksessa puheen aiheesta ja kutsui sitä kamppailuksi "Amerikan sielusta". Buchanan määritteli kulttuurisodan näyttämöksi ennen kaikkea abortin, homojen oikeudet, uskonnollisen syrjinnän ja naiset armeijassa.
Homojen avioliiton suhteen konservatiivinen näkökulma oli voitolla 2000-luvun ensimmäisellä vuosikymmenellä, kun se oli kielletty useimmissa osavaltioissa. Sen jälkeen kieltoja on purettu. Polarisoitunut kulttuurinen yhteenotto kuitenkin jatkuu Yhdysvalloissa edelleen.
2010-luvulla Yhdysvaltain kulttuurisodat ovat laajentuneet Internetiin. Ironiaa, parodiaa, meemejä ja trollaamista hyödyntävä sekalainen konservatiivinen online-liike on ottanut aiheikseen muun muassa liberalismin, feminismin, poliittisen korrektiuden, seksuaalisuuden, sukupuoli-identiteetin, rasismin ja sananvapauden. Se pilkkaa vapaamielisiä ja konformistisia käsityksiään puolustavien establishmentin liberaalien vakavuutta ja moraalista itseimartelua. Nykyajan online-kulttuurisodan oikeistolainen osapuoli yhdistetään etenkin alt-right-liikkeeseen. Siihen kuuluu niin poliittisesti motivoituneita kirjoittajia, maltillisista aina naisvihamielisiin ja rasistisiin, kuin huvikseen trollaaviakin. Kulttuurisotien vasemmistolainen osapuoli toimii 2010-luvulla esimerkiksi Tumblr-blogipalvelussa ja yliopistojen kampuksilla, missä se käy jyrkän identiteettipoliittisia ja vapaan ilmaisun vastaisia kampanjoitaan, joissa "ongelmallisina" nähdyt epäkorrektit puheet tai teot johtavat herkästi vastatoimiin.
Kulttuurisotia käydään myös journalismin sisällä, liberaalien ja radikaalien välillä, toimittaja Saska Saarikoski kirjoitti. The New York Timesin pääkirjoistusosaston päällikkö joutui lähtemään julkaistuaan republikaanisenaattorin mielipidekirjoituksen sotilaiden lähettämisestä hillitsemään rotumellakoita. Philadelphia Inquirerin päätoimittajan piti erota, koska lehti julkaisi arkkitehtuurikolumnin otsikolla "Buildings Matter, Too", koskien mielenosoittajien tuhoamia rakennuksia. Kummassakin tapauksessa lehtien omat radikaalit toimittajat painostivat kollegoitaan julkisesti, ja vastaavia tapauksia on paljon.
Víctor de la Peña Pérez
thumb|Víctor de la Peña Pérezin vaakuna Víctor de la Peña Pérez (14. syyskuuta 1933 Villaldemiro – 1. heinäkuuta 2015) oli espanjalaissyntyinen, Perussa toiminut roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin fransiskaanien papiksi 3. heinäkuuta 1959 ja nimitettiin Requenan apostoliseksi vikaariksi sekä Avitta Bibban titulaaripiispaksi 17. joulukuuta 1982. Piispaksi vihkiminen seurasi 3. heinäkuuta 1983. Pääkonsekraattorina toimi Mario Tagliaferri, jota avustivat Odorico Leovigildo Sáiz Pérez ja Lorenzo Rodolfo Guibord Lévesque.
De la Peña Pérez sai 15. toukokuuta 1987 nimityksen Requenan apostoliseksi vikaariksi, jona hän toimi, kunnes erosi 30. heinäkuuta 2005.
Disney Junior
1. kesäkuuta 2014 Disney Junior alkoi näkyä VHF-antenniverkossa korvaten Disney Channelin, joka poistui VHF:stä. Kanavan lähetysaika on 7.00-20.00.
Katharina Schiechtl
right|thumb Katharina Schiechtl (s. 27. helmikuuta 1993) on itävaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Itävallan naisten maajoukkueessa kesäkuun 2022 loppuun mennessä 61 maaottelua, joissa hän on tehnyt kahdeksan maalia. Hän pelasi muun muassa EM-kisoissa 2017, joissa Itävalta selviytyi välieriin. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi kesäkuussa 2014 Suomea vastaan.
Seuratasolla Schiechtl on edustanut saksalaista Werder Bremeniä vuodesta 2013.
Virachola perse
Virachola perse on sinisiipisiin kuuluva perhoslaji. Sen siipiväli on 36–40 millimetriä. Lajin toukka elää Randia dumetorum -matarakasvilla.
Tero Varjoranta
Varjorannan ero IAEA:sta tapahtui yllättäen kolme päivää sen jälkeen kun Yhdysvallat oli ilmoittanut irtautuvansa Iranin ydinsopimuksesta.
Aiemmin Varjoranta työskenteli Säteilyturvakeskuksen pääjohtajana helmikuusta 2012 lähtien. Hän työskenteli Säteilyturvakeskuksen palveluksessa vuodesta 1981 ja on toiminut IAEA:ssa erilaisissa asiantuntijatehtävissä 1990-luvun alusta lähtien.
Koulutukseltaan Varjoranta on filosofian lisensiaatti.
Ambrogio Traversari
pienoiskuva|Ambrosius Camaldulensis alarivillä oikeassa kulmassa. Ambrosius Camaldulensis, syntymänimeltään Ambrogio Traversari (Ambrosius Traversarius) (1386 – 20. lokakuuta 1439) oli italialainen teologi ja oppinut.
Elämä
Ambrosius syntyi Portico di Romagnan kylässä lähellä Forlìa. 14-vuotiaana hän liittyi camaldolese-sääntökuntaan Santa Maria degli Angelin luostarissa Firenzessä silloisessa Firenzen tasavallassa. Ambrosius kiinnostui erityisesti kreikkalaisesta kirjallisuudesta, jolla alalla häntä opetti Manuel Khrysoloras. Ambrosiuksesta tuli sääntökunnan johtaja vuonna 1431.
Boutros Boutros-Ghali
Boutros Boutros-Ghali (, koptiksi: Bουτρος Βουτρος-Γαλι, 14. marraskuuta 1922 Kairo, Egypti – 16. helmikuuta 2016 Kairo ) oli egyptiläinen oikeustieteilijä, diplomaatti ja poliitikko, joka oli YK:n kuudes pääsihteeri.
Ambrogio Traversari
Elämä
Ambrosius oli merkittävä Rooman piispan ensisijaisuuden puolestapuhuja. Tämä ilmeni muun muassa Baselin kirkolliskokouksessa, jossa hän toimi paavi Eugenius IV:n legaattina. Myöhemmin paavi lähetti hänet Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarin Sigismundin luokse pyytämään tämän apua paaville pyrkimyksissä lopettaa kokous. Ambrosius teki työtä katolisen ja ortodoksisen kirkon saattamiseksi yhteen tässä sekä seuranneessa Firenzen kokouksessa. Hän kuoli pian kokouksen jälkeen.
Boutros Boutros-Ghali
Boutros-Ghali aloitti uransa yliopistoissa ja toimi usean yliopiston oikeustieteen professorina. Hän sai paikan Egyptin ulkoministerinä Anwar Sadatin aikana ja jatkoi ministeriön virkamiehenä usean vuoden ajan myös Hosni Mubarakin aikana. Hänet valittiin YK:n pääsihteeriksi vuonna 1992. Boutros-Ghali pyrki rohkeasti uudistamaan YK:ta, mutta järjestö ajautui useisiin vaikeisiin sotilasoperaatioihin. Hän oli useasti ristiriidoissa Yhdysvaltojen kanssa, jonka veton vuoksi häntä ei valittu toiselle viisivuotiskaudelle. Boutros-Ghali toimi YK-uransa jälkeen muun muassa Organisation Internationale de la Francophonien (ranskaa puhuvien maiden järjestön) pääsihteerinä.
Ambrogio Traversari
Teokset
Ambrosius kirjoitti teoksen Hodoeporicon, joka on päiväkirja Italian luostareiden kiertomatkasta. Epistolarium sisältää hänen kirjeenvaihtonsa. Lisäksi Ambrosius kirjoitti muun muassa ehtoollisesta, Pyhän Hengen lähtemisestä, pyhimyksien elämäkertoja sekä sääntökuntansa johtajien historian. Pyhän Markuksen kirjastossa Venetsiassa säilytetään joukkoa alkuperäisiä käsikirjoituksia.
Boutros Boutros-Ghali
Perhe
Boutros Boutros-Ghali syntyi Kairossa Egyptissä aristokraattiseen koptilaiskristittyyn perheeseen. Hänen isoisänsä Boutros Ghali oli toiminut Egyptin pääministerinä vuodesta 1908 vuoteen 1910, jolloin hänet salamurhasi muslimifanaatikko. Hänen isästään Yusef Ghalista tuli Fuad I:n aikana Egyptin talousministeri. Boutros-Ghalin nimi Boutros tulee koptinkielisestä Petros-nimestä (Pietari).
Ambrogio Traversari
Teokset
Ambrosius myös käänsi teoksia kreikasta latinan kielelle. Näihin kuuluvat Johannes Siinailaisen Portaat (Venetsia, 1531), Palladioksen kirjoittama teos Johannes Krystostomoksen elämästä (Venetsia, 1533), Johannes Moskhoksen Pratum spirituale, Basileios Kesarealeisen Neitsyydestä, Efraim Syyrialaisen yhdeksäntoista saarnaa sekä Pseudo-Dionysios Areopagitan teos Taivaallisesta hierarkiasta (1436).
Boutros Boutros-Ghali
Akateeminen ura
Hän valmistui 1946 oikeustieteestä Kairon yliopistosta ja sai kansainvälisen oikeuden tohtorin tutkinnon Pariisin yliopistosta 1949. Hän opiskeli myös kansainvälistä politiikkaa Institut d'Études Politiques de Paris'ssa. Hänet valittiin Kairon yliopiston kansainvälisen oikeuden osaston professoriksi, jossa hän työskenteli vuoteen 1977.
Ambrogio Traversari
Teokset
Vuosina 1424–1433 Ambrosius käänsi Diogenes Laertioksen teoksen Merkittävien filosofien elämät ja opit kreikasta latinan kielelle. Käännös levisi käsikirjoituksina laajalle, ja se julkaistiin Roomassa vuonna 1472. Ensimmäinen painettu laitos teoksesta ilmestyi vasta vuonna 1533.
Boutros Boutros-Ghali
Akateeminen ura
Hän oli Columbian yliopiston vieraileva professori vuosina 1954–1955 ja Haagin kansainvälisen oikeuden akatemian johtaja vuosina 1963–1964 ja Pariisin yliopiston vieraileva kansainvälisen oikeuden professori vuosina 1967–1968.
Egyptissä
Boutros-Ghalin poliittinen ura alkoi jo Anwar Sadatin aikana. Hän oli arabisosialistisen liiton keskuskomitean jäsen vuosina 1974–1977.
Kun Sadat päätti mennä rauhanneuvotteluihin Jerusalemiin, ulkoministeri Ismail Fahmi ja sisäministeri Muhammad Riad erosivat protestina. Sadat nimitti Boutros-Ghalin Riadin tilalle sisäministeriksi, vaikka tällä ei ollut vielä poliittista kokemusta. Boutros-Ghali tunnettiin kuitenkin rauhanomaisen Israel-suhteen kannattaja, ja Sadat piti hänen koptilaiskristittyjä taustojaan ja avioliittoaan juutalaisen Leia Nadlerin kanssa hyödyllisinä Jerusalemissa. Boutros-Ghali osallistui myös vuonna 1978 Camp Davidin rauhanneuvotteluihin.
Sadatin salamurhan jälkeen 1981 Boutros-Ghali jatkoi Hosni Mubarakin hallinnossa. Hän työskenteli ulkoasiainministeriössä ja oli pitkälti vastuussa Egyptin suhteesta muihin Afrikan valtioihin ja asemasta sitoutumattomien maiden liikkeessä. Boutros-Ghali vieraili Afrikan jokaisessa maassa. Etelä-Afrikassa hän osallistui salaisiin neuvotteluihin Nelson Mandelan vapauttamiseksi.
Kehityssuunnitelmat
Persianlahden sota vuonna 1990 herätti uudelleen eloon mahdollisuuden Israelin ja sen arabinaapureiden välisestä rauhasta. George H. W. Bushin hallinto tunsi löytäneensä Boutros-Ghalista miehen, joka jakaisi heidän tavoitteensa. Kun Boutros-Ghalin nimi ilmestyi mahdollisten Javier Pérez de Cuéllarin seuraajien listalle, Yhdysvallat liittyi hänen tukijoihinsa. Boutros-Ghalia äänesti lopulta 11 turvallisuusneuvoston jäsenistä. Britannia jätti äänestämättä, koska piti Boutros-Ghalia liian ranskalaismielisenä ja liian vanhana.
Boutros-Ghalilla oli suuria suunnitelmia YK:n kehittämiseksi, ja hän ehdotti jopa ”maailmanarmeijaa”. Boutros-Ghali esitti kesäkuussa 1992 ”An Agenda for Peace” -suunnitelman, johon kuului joukot, joilla olisi tarpeeksi voimia tukahduttaa konfliktit ja taata rauhan. Suunnitelmassa esitettiin myös uusia tapoja voittaa YK:n jatkuvat talousongelmat. Jäsenmaat ottivat esityksen myönteisesti vastaan, mutta niitä ei lopulta viety eteenpäin muiden ongelmien takia.
Vaikeat operaatiot
YK oli vuoden 1992 puolivälissä rauhanturvaamisoperaatioissa muun muassa entisessä Jugoslaviassa, Somaliassa ja Kambodžassa. Boutros-Ghali suututti Britannian ja Yhdysvallat kutsumalla Jugoslavian hajoamissotia ”rikkaiden sodaksi”, koska länsimaat keskittyivät siihen muiden kriisikohteiden kustannuksella. Kun YK:n rauhanturvaajia päätettiin lähettää Bosniaan, Boutros-Ghali vaati, että hän tekisi itse kaikki merkittävät päätökset. Tämä heikensi tehokkaan toiminnan mahdollisuutta, eikä YK saanut muutenkaan jäsenvaltioiltaan tarpeeksi miesvoimaa operaatiota varten. Boutros-Ghali heikensi asemaansa 1995, kun hän Srebrenican joukkomurhan jälkeen matkusti Afrikkaan ja kutsui Srebrenicaa ”kyläksi Euroopassa”.
Ruandan kansanmurhan edellä Boutros-Ghali edisti YK-joukkojen lähettämistä Ruandaan. Hän valitsi 1994 Ruandan-operaation johtopaikalle Jacques-Roger Booh-Boohin, joka oli avoimesti ranskalais- ja hutumielinen. Roméo Dallaire oli saanut ennen kansanmurhaa tietoa tulevasta tragediasta, mutta Boutros-Ghali päätti uskoa Booh-Boohin optimistisempaa arviota, jonka mukaan kaikki osapuolet olivat sitoutuneita rauhanprosessiin.
Turvallisuusneuvosto päätti vuoden 1996 lopulla valita Boutros-Ghalin toiselle kaudelle, mutta Yhdysvaltain edustaja Albright käytti veto-oikeuttaan ja esti Boutros-Ghalin valinnan. Hänen seuraajakseen nousi toinen afrikkalainen Kofi Annan, ja Boutros-Ghalista tuli näin ensimmäinen YK:n pääsihteeri, jota ei valittu toiselle kaudelle.
Boutros-Ghali pyrki pääsihteerikaudellaan uudistamaan rohkeasti ”An Agenda for Peace” -ehdotuksellaan YK:n byrokratiaa ja edistämään sen alaorganisaatioiden yhteistyötä. Hän osoitti tällä johtajuustaitojaan, mutta lopulta hänellä ei ollut tarpeeksi poliittista ymmärrystä sen läpiviemiseksi. Yhdysvaltojen menetettyä luottamuksena Boutros-Ghaliin tämä antautui puolustuskannalle eikä pystynyt toteutamaan uudistussuunnitelmiaan.
YK-uran jälkeen
Boutros-Ghali jatkoi diplomaattista uraansa myös YK-virkansa jälkeen. Hän toimi 1997–2002 Ranskankielisten maiden järjestön pääsihteerinä. Hän asui Pariisissa ja pyrki samalla edistämään YK:n parlamentin perustamista. Egyptin ihmisoikeuksien kansallista neuvostoa Boutros-Ghali johti 2003–2012.
Virkaehtosopimus
Virkaehtosopimuksia on tehty vuodesta 1970 alkaen. Tuolloin solmitussa Liinamaa I -sopimuksessa sovittiin virkamiesten työehtosopimusjärjestelmän kehittämisestä, mikä johti virkaehtosopimuksia koskevien lakien säätämiseen. Ennen vuotta 1970 valtio teki yksipuolisesti palkka-asioita koskevat sitovat päätökset, ja kuntapuolella kukin kunta ja seurakunta päätti itsenäisesti palvelussuhteiden ehdoista. Virkamiesten määrä on suuresti vähentynyt muun muassa valtion ja kuntien liikelaitosten perustamisen ja vuoden 2010 yliopistouudistuksen takia. Nämä työntekijät ovat uudistuksen yhteydessä siirtyneet virkaehtosopimuksesta työehtosopimuksen piiriin.
Virkaehtosopimuksia:
Nordic Business Forum
Nordic Business Forum (NBF) on vuosittain Helsingissä järjestettävä, alun perin Jyväskylästä liikkelle lähtenyt kaksipäiväinen liike-elämän konferenssi. Vuonna 2017 Nordic Business Forum järjestettiin ensimmäistä kertaa Ruotsissa ja vuonna 2018 tapahtuma laajeni myös Norjaan. Vuonna 2018 Helsingissä järjestettyyn konferenssiin osallistui yli 7500 vierasta yli 40 eri maasta, joista lähes 25 % oli toimitusjohtajia. Pohjoismaiden ulkopuolella Nordic Business Forum kilpailijat ovat Montrealissa järjestettävä C2 Montréal, Atlantan Leadercast sekä World Business Forumin päätapahtuma New Yorkissa. Tapahtumaan osallistujien määrällä mitattuna Nordic Business Forum on yhtä suuri tai suurempi kuin kilpailijansa.
Tapahtumalle ovat tyypillisiä tunnetut kansainväliset puhujat. Konferenssin tunnetuimpien puhujien joukkoon kuuluvat muun muassa Yhdysvaltain entinen presidentti Barack Obama, Kalifornian entinen kuvernööri Arnold Schwarzenegger, Yhdysvaltain keskuspankin entinen pääjohtaja Ben Bernanke, Yhdysvaltain entinen varapresidentti Al Gore, brittimiljardööri Sir Richard Branson sekä General Electricin toimitusjohtaja Jack Welch. Nordic Business Forum valittiin vuonna 2011 vuoden keskisuomalaiseksi markkinointiteoksi. Se palkittiin vuonna 2016 tapahtumamarkkinointialan Evento Awards -gaalassa parhaana yritystapahtumana.
Tapahtumaa järjestävän yrityksen Nordic Business Forum Oy:n ovat perustaneet Jyri Lindén ja Hans-Peter Siefen. Yrityksen liikevaihto vuonna 2017 oli 7 392 000 euroa.
Teemat ja puhujat
Nordic Business Forumissa on vuosittain vaihtuva pääteema. Vaihtuvan pääteeman lisäksi verkostoituminen on tapahtumissa suuressa roolissa.
Viikonloppuseminaari 2010
Vuonna 2010 tapahtuma kantoi nimeä Viikonloppuseminaari ja aiheena oli Oma talous, mieli ja työkalut tuloskuntoon. Tapahtuma keräsi Jyväskylän Paviljonkiin 700 seminaarivierasta.
Kasvu 2012
thumb|Sir Richard Branson Vuonna 2012 Nordic Business Forum -seminaarin pääteemoina olivat bisneksen kasvu, henkilökohtainen kasvu ja hyvinvoinnin kasvu. Kävijämäärä vuonna 2012 oli 2300 seminaarivierasta.
Leadership 2013
pienoiskuva|Jimmy Wales Vuonna 2013 Nordic Business Forumin pääteemana oli "Leadership" eli johtaminen ja sen kolme alateemaa myynnin johtaminen, innovaatiojohtaminen ja itsensä johtaminen. Vuoden 2012 tapahtumassa Nordic Business Forum 2013-seminaarin julkistamisen jälkeen myytiin paikan päällä jo 2100 lippua seuraavalle vuodelle, kun vuoden 2012 seminaarissa osallistujia oli 2300. Kokonaiskapasiteettia asiakaspaikkojen suhteen kasvatettiin vuodelle 2013 3300:aan asiakaspaikkaan, joista vuodenvaihteeseen 2013 mennessä oli myyty jo 3000.
Impact 2015
pienoiskuva|Ben Bernanke 1.–2. lokakuuta 2015 järjestetyn tapahtuman pääteemaksi valittiin "Impact" eli suomeksi vaikutus. Seminaari lähetettiin ensimmäistä kertaa myös suoralla videoyhteydellä omiin sivutapahtumiinsa Jyväskylässä, Moskovassa sekä Pietarissa. 5 500 katsojaa paikan päälle keränneessä tapahtumassa puhuivat seuraavat henkilöt:
Advantage 2016
pienoiskuva|Ed Catmull Vuonna 2016 Nordic Business Forum järjestettiin Helsingin Messukeskuksessa 6.–7. lokakuuta teemalla "Advantage". Myös Finnkino järjesti vuonna 2016 näytöksiä tapahtuman rajatulle videolähetykselle teattereissaan Helsingin Tennispalatsissa ja Turun Kinopalatsissa. Tapahtumassa puhuivat:
Carl Johan Holm
Holmin vanhemmat olivat suutarimestari Hans Holm ja Margareta Elisabet Grönlund. Hän pääsi ylioppilaaksi 1800, valmistui maisteriksi Turun akatemiasta 1805 ja vihittiin papiksi 1807. Holm suoritti pastoraalitutkinnon Härnösandissa 1809.
Nordic Business Forum
Nordic Business Forum Sweden 2017 - The Future of Leading People & Growth
alt=|pienoiskuva|Andre Agassi Vuonna 2017 Nordic Business Forum järjestettiin ensimmäisen kerran Tukholman Waterfront Conference Centerissä 16. tammikuuta teemalla "The Future of Leading People & Growth". Tapahtumalla oli noin tuhat osallistujaa 19 maasta. Tapahtumassa puhuivat seuraavat henkilöt:
Carl Johan Holm
Holm aloitti pappisuransa ylimääräisenä pataljoonansaarnaajana Savon jääkärirykmentissä vuodesta 1806 alkaen. Hän Savon jääkärirykmentin pastori Suomen sodan aikana 1808–1809 ja osallistui useisiin sodan taisteluihin. Sodan päätyttyä Holm jäi Ruotsiin. Hän oli pataljoonansaarnaajana Hälsingen rykmentissä vuodesta 1810 alkaen ja toimi rykmentinpastorina 1815–1824. Ångermanlandissa sijainneen Själevadin kirkkoherra hänestä tuli 1824. Holm oli Ångermanlandin pohjoisen rovastikunnan rovasti 1837 ja koillisen rovastikunnan rovasti 1842–1861. Hän edusti pappissäätyä Ruotsin valtiopäivillä 1834-1835 sekä 1850–1851. Holm sai rovastin arvon 1825, lääninrovasti hänestä tuli 1837 ja 1857 hänet promovoitiin riemumaisteriksi Helsingissä ja Uppsalassa.
Nordic Business Forum
Nordic Business Forum 2017 - Purpose, Responsibility and Leadership
pienoiskuva|Will Smith Vuoden 2017 Nordic Business Forumissa teemoina oli "Purpose", "Responsibility", ja "Leadership" eli suomeksi merkityksellisyys, vastuullisuus ja johtaminen. Tapahtumassa oli osallistujia noin 7 500, eli 1 800 enemmän kuin edeltävänä vuotena. Tapahtumassa puhuivat seuraavat henkilöt:
Carl Johan Holm
Holm laati 1837 kirjasen Ruotsin valtiopäivine uudistamisesta. 1830-luvulla hän kirjoitti myös Suomen sodan aikaisista kokemuksistaan muistelmakäsikirjoituksen Anteckningar öfver fälttågen emot Ryssland åren 1808 och 1809, joka julkaistiin Adolf Ivar Arwidssonin muokkaamana 1836. Hän arvosteli muistelmissaan silloista sodanjohtoa, etenkin Wilhelm Mauritz Klingsporia ja Carl Johan Adlercreutzia, mutta korosti samalla kuitenkin tavallisten sotilaiden ansioita. Johan Ludvig Runeberg vieraili Holmin luona 1851 Örnsköldsvikissä.
Nordic Business Forum
Nordic Business Forum Sweden 2018 - Lead Lean
alt=|pienoiskuva|Steve Wozniak Vuonna 2018 Nordic Business Forum järjestettiin toisen kerran Tukholman Waterfront Conference Centerissä 24. tammikuuta teemalla "Lead Lean". Tapahtumassa puhuivat:
Carl Johan Holm
Holmin puoliso vuodesta 1829 oli Calis Hambraeus.
Nordic Business Forum
Nordic Business Forum Norway 2018 - Lead Lean
alt=|pienoiskuva|Alex Osterwalder Vuonna 2018 Nordic Business Forum järjestettiin ensimmäisen kerran Oslon Radisson Blu Plaza hotellissa 22. tammikuuta teemalla "Lead Lean". Tapahtumassa oli osallistujia noin 550 ja tapahtumassa puhuivat seuraavat henkilöt:
Nordic Business Forum 2018 - Strategy, Peak Performance and Artificial Intelligence
pienoiskuva|Barack Obama Vuonna 2018 Nordic Business Forum järjestettiin Helsingin Messukeskuksessa 26.–27. syyskuuta teemoilla "Strategy", "Peak Performance" ja "Artificial Intelligence". Tapahtumassa puhuivat seuraavat henkilöt:
Nordic Business Forum 2019 - Growth
alt=|pienoiskuva|George Clooney Kymmenes Suomen Nordic Business Forum järjestetään Helsingin Messukeskuksessa 9.–10. syyskuuta teema "Growth" eli suomeksi kasvu. Nordic Business Forum 2019 -seminaari julkistetiin Nordic Business Forum 2018 -seminaarin päätteeksi ja lippuja ostettiin heti julkaisun yhteydessä lähes 5 000 kappaletta. Tapahtuman ilmoitettuja puhujia ovat:
Siltamäen ala-aste
thumb|250px|Siltamäen ala-asteen koulu Siltamäen ala-asteen koulu on Pohjois-Helsingissä sijaitseva, vuonna 1986 perustettu peruskoulu. Koulussa on 1.–6. luokat. Oppilaita koulussa on noin 240. Koulun rehtorina toimii Anna-Mari Jaatinen.
Sarah Puntigam
right|thumb Sarah Puntigam (s. 13. lokakuuta 1992) on itävaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Itävallan naisten maajoukkueessa kesäkuun 2022 loppuun mennessä 120 maaottelua, joissa hän on tehnyt 18 maalia. Hän pelasi muun muassa EM-kisoissa 2017, joissa Itävalta selviytyi välieriin. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi maaliskuussa 2009 Walesia vastaan.
Seuratasolla Puntigam on edustanut Saksassa Bayern Müncheniä vuosina 2009–2013 ja SC Freiburgia vuosina 2014–2018, Sveitsissä SC Kriensiä kauden 2013–2014 sekä Ranskassa Montpellieria kausina 2018–2022. Kausiksi 2022–2024 hän siirtyi saksalaisseura Kölniin.
Samu Wesslin
Samu Wesslin (s. 29. kesäkuuta 1975 Pori) on suomalainen entinen jääkiekkoilija.
Ura
Wesslin on Porin Ässien kasvatti. Hän voitti seurassa A-nuorten SM-pronssia kaudella 1992–1993 ja nousi SM-liigajoukkueeseen kaudella 1995–1996, jonka aikana hän pelasi kolme pääsarjaottelua.
Wesslin edusti Ässiä lähes koko uransa ajan. Kausina 1996–1997 ja 1997–1998 hän pelasi Ässien lisäksi lainalla I-divisioonan Kokkolan Hermeksessä ja Vaasan Sportissa sekä SM-liigan Rauman Lukossa. Koko kauden 1998–1999 hän edusti I-divisioonan Savonlinnan Pallokerhoa. Tämän jälkeen Wesslin palasi Ässiin kuuden kauden ajaksi. Pääsarjatasolla SM-liigassa hän pelasi urallaan yhteensä 337 runkosarjaottelua tehoilla 50+43=93 ja kuusi playoff-ottelua pisteittä.
Ässistä lähdettyään Wesslin pelasi vielä uransa viimeiseksi jääneen kauden 2005–2006 Italian toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Sterzing/Vipitenossa.
Leskenlehti
Leskenlehti (Tussilago farfara) on asterikasveihin kuuluva monivuotinen, matalakasvuinen kasvi. Sitä tavataan yleisesti lähes koko Euroopassa. Myös Suomessa laji on hyvin yleinen. Leskenlehti oli Itä-Uudenmaan maakuntakasvi, kunnes se liitettiin Uudenmaan maakuntaan.
Ulkonäkö ja koko
thumb|220px|left|Tussilago farfara
Leskenlehden juurakko on pitkä, haarova ja suomuinen ja se voi kasvaa jopa 70 cm syvyyteen. Edellisenä syksynä lehtiruusukkeisiin kehittyneet kukintosilmut kasvavat kukkiviksi versoiksi keväällä ennen uusien lehtien ilmestymistä. Tukevien, 5–15 cm korkeiden kukkavarsien latvaan muodostuu yksi mykerö kuhunkin. Kukkavarret ovat punertavanruskeasuomuisia, karvaisia ja suoria, hedelmävaiheessa varret pitenevät ja tulevat nuokkuvalatvaisiksi. Kukat ovat kirkkaankeltaisia. Kukinnan jälkeen ilmaantuvat suurikokoiset lehdet ovat ruusukkeena. Lehdet ovat kooltaan 10–20 cm leveitä, herttamaisia tai munuaismaisia, halkoisia ja epäsäännöllisesti nirhalaitaisia. Päältä lehdet ovat lähes kaljuja, alta tiheästi vaaleakarvaisia. Lehdet tukahduttavat tehokkaasti muun kasvillisuuden ja takaavat osaltaan leskenlehdelle elinvoiman, jonka vuoksi se saattaa kukkia samalla paikalla hyvinkin sinnikkäästi vuodesta toiseen. Leskenlehden hedelmä on lieriömäinen, lenninhaivenella varustettu pähkylä. Kasvi leviää tehokkaasti lentävien pähkylöiden ja monivuotisen, maassa rönsyävän juurakkonsa avulla.
Leskenlehti on Suomessa yksi ensimmäisiä keväällä kukkaan puhkeavia kasveja. Ensimmäiset leskenlehdet ilmestyvät Etelä-Suomessa aurinkoisille pälville jo huhtikuun alussa, ja kukinta on parhaimmillaan huhtikuun loppupuoliskolla. Kukinta jatkuu sitten taantuvana koko toukokuun ajan. Lapissa leskenlehtien pääkukinta sijoittuu sen sijaan touko-kesäkuun vaihteeseen.
Duarte Silva
Duarte José Borges Coutinho do Espírito Santo Silva (s. 20. maaliskuuta 1924 Lissabon) on portugalilainen entinen alppihiihtäjä. Hän oli Oslon olympialaisissa 1952 maansa ainoa edustaja ja kilpaili syöksylaskussa, jossa hän sijoittui 69:nneksi.
Leskenlehti
Levinneisyys
Leskenlehteä tavataan koko Euroopassa Portugalia ja Espanjan keski- ja eteläosia lukuun ottamatta. Lajia tavataan paikoitellen myös Lähi-idässä, Pohjois-Afrikassa, Keski-Aasiassa ja Siperiassa. Leskenlehti on yleinen myös Pohjois-Amerikan itäosissa, mutta laji ei ole siellä alkuperäinen. Suomessa leskenlehti on erittäin yleinen Keski-Suomeen saakka, ja yleinen Oulun korkeudelle saakka. Pohjoisempana sitä tavataan satunnaisemmin lähinnä asutuksen ympäristössä pohjoisinta Lappia myöten. Etelä- ja Keski-Suomessa leskenlehti on muinaistulokas, mutta muualle Suomeen se on levinnyt myöhemmin. Esimerkiksi Ouluun laji on saapunut purjelaivojen painolastimaiden mukana.
Elinympäristö
thumb|220px|left|Leskenlehden lehti päältä ja alta. Leskenlehti viihtyy monenlaisissa ympäristöissä, jotka useimmiten ovat avoimia ja aurinkoisia paikkoja. Luonnontilaisessa ympäristössä se kasvaa lehdoissa, korvissa, lähteiköissä ja rannoilla. Kulttuuriympäristössä sitä tavataan niityillä, ojanvarsilla, viljelysmailla, pihoilla, puutarhoissa, teiden ja ratojen varsilla ja joutomailla. Leskenlehti on viime vuosikymmeninä yleistynyt Suomessa.
Käyttö
Sekä leskenlehden lehtiä että juuria on käytetty ainakin antiikin ajoista asti yskään, keuhkotautien ja muihin hengityselinten vaivoihin sekä haavojen ja iho-ongelmien hoitoon. Lehtiä on käytetty teenä tai keitteenä. Lehtiä on myös poltettu tupakan tapaan yskää ja astmaa vastaan. Rohdoskäyttöön viittaa myös kasvin tieteellinen nimi: sana tussilago tulee sanoista tussis, yskä, ja agere, poistaa. Samaan käyttötarkoitukseen viittaa leskenlehden kansanomainen nimi "yskäruoho".
Leskenlehteä käytetään vielä nykyisin ysköksiä irrottavana aineena nielun ja henkitorven tulehduksissa. 1980-luvulla on kuitenkin todettu kasvin olevan myrkyllinen ja aiheuttavan syöpää. Kasvin kukat ja lehdet sisältävät maksalle haitallisia ja syöpää aiheuttavia pyrrolitsidiinialkaloideja (mm. senkirkiiniä (senkirkine C19H27NO6 CAS-numero 2318-18-5) ja tussilagiinia (tussilagine C10H17NO3 CAS-numero 80151-77-5)).
153 Hilda
153 Hilda on Marsin ja Jupiterin väliseen pääasteroidivyöhykkeeseen kuuluva pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi J. Palisa vuonna 1875. Pikkuplaneetta sai nimensä tähtitieteilijä Theodor von Oppolzerin (luultavasti vanhimman) tyttären mukaan. Hilda on kooltaan melko suuri päävyöhykkeen kohde, sillä sen läpimitta on noin 171 kilometriä.
Rata
Hilda kiertää Aurinkoa päävyöhykkeen ulko-osissa, ja se on 3:2 rataresonanssissa Jupiterin kanssa. Tämä tarkoittaa sitä että Hilda kiertää Auringon kolmesti ajassa, jossa Jupiter suorittaa kaksi kierrosta. Asteroidin radan eksentrisyys on noin 0,138, inklinaatio 7,83° ja kiertoaika 7,92 vuotta. Hilda on Hilda-ryhmän nimikkokappale. Ryhmä on samanlaisessa resonanssissa Jupiterin kanssa kuin Hilda itsekin. Ryhmän jäsenten radat ovat resonanssin vuoksi vakaita. Hilda ryhmä on samanlaisilla radoilla liikkuvien pikkuplaneettojen joukko, jotka eivät ole syntyneet yhden kappaleen hajotessa osiin. Ne muistuttavatkin tässä suhteessa Kuiperin vyöhykkeellä Neptunuksen kanssa 2:3 resonanssissa olevia plutinoita. Hildan lisäksi Hilda-ryhmään kuuluu satoja muita asteroideja.
Angelique Rockas
Angelique Rockas on kreikalainen Etelä-Afrikassa syntynyt näyttelijä. Rockas on tunnettu ​​Henriettan roolista elokuvassa Kuka pelkää noitia ja osallistui Operaatio Outland. ja näyttämöroolistaan Euripideen Medeiassa. Hän on esiintynyt myös Kreikassa esitetyssä ”Emmones Ideas” -televisiosarjassa, jonka ohjasi Thodoros Maragos. Rockas perusti 1980-luvulla International Theatre - nimisen monikulttuurisen teatterin.
Turun Sarjakuvakerho
Turun Sarjakuvakerho ry on Suomen vanhin paikallinen sarjakuvaseura. Kerhon toiminta alkoi vuonna 1974, mutta yhdistysrekisteriin se on merkitty vuonna 1975.
Turun Sarjakuvakerhon toimintaan kuuluu mm. vuosittaisen antologian julkaisu, sarjakuvafestivaali Necrocomiconin järjestäminen, kurssien ja työpajojen pitäminen ja erilaisten sarjakuva-aiheisten tapahtumien ja tapaamisten järjestäminen.
Turun Sarjakuvakerhon historia
1970-luvun alulle ominaisesti Turkuun piti saada oma sarjakuva-alan yhdistys. Sitä ryhdyttiin puuhaamaan mm. Markku Haapion johdolla. Sarjakuvakerhon toiminta alkoi vuonna 1974 yliopistolla järjestetyllä Tarzan-seminaarilla. Turun Sarjakuvakerho ry (rek.nro. 118.034) rekisteröitiin yhdistykseksi 16.1.1975. Se on toiseksi vanhin suomalainen sarjakuvayhdistys. Vanhempi on vain Suomen Sarjakuvaseura, joka on perustettu vuonna 1972. Markku Haapion ohella muita ensimmäisen aallon vaikuttajia olivat mm. Ilkka Heilä ja Matti Ponkamo.
1970- ja 1980-lukujen vaihteessa Turussa syntyi punkin ja vihreän liikkeen myötä useampia vihaisia pienlehtiä, joilla hyökättiin Turun tautia vastaan. Näitä sarjakuvittivat esimerkiksi Keijo Ahlqvist ja Hannu Pyykkönen. Jussi ”Juba” Tuomola alkoi myös ahkerasti tarjota kuvituksiaan ja sarjakuviaan 1980-luvun puolivälissä eri tahoille. Omaa pienlehteä Juba ei ole koskaan tehnyt, mutta hän oli aktiivisesti mukana, kun hiljaiseloon vajonnut Turun Sarjakuvakerho lähti uudelleen liikkeelle 1989. Toisessa aallossa olivat mukana Juban lisäksi Sani Liljenbäck, Sami Tuominen, Ismo Lehtonen, Tero Ykspetäjä, Juha Jalonen, Jouko Pukkila, Vesa Kataisto sekä Pasi Vainio ja Reijo Rouvinen.
Turun Sarjakuvakerho julkaisi Pehmeä pyramidi -antologian (1990) ja lukuisia Kyttyrä-lehtiä vuoteen 1993 asti. Yhdistys järjesti myös Pehmeä pyramidi -festivaalin vuosina 1990–1993. Teemoina olivat Tenavat, scifi, rock, pyhä sota pilakuvissa, seksisarjakuvat ja Mustanaamio. Turussa kävivät kylässä Benoît Sokal, Albert Pepermans ja tallinnalainen animaattori Riho Unt. Laaki-lehden ensimmäinen numero esiteltiin Pehmeä pyramidi 1993 -sarjakuvatapahtumassa. Yhteistyötä harrastettiin tuolloin mm. City-lehden kanssa.
Vuonna 2004 Turun Sarjakuvakerhon toiminta oli jälleen päässyt hiipumaan, kunnes harrastajat löysivät toisensa sarjakuvaportaali Kvaakin kautta. Tero Mäntylä kutsui sarjakuvaharrastajat kokoon Cosmic Comic Cafeen torstaina 26.8.2004. Tapaamisia alettiin järjestää säännöllisen epäsäännöllisesti. Todelliseen nousuunsa kerhon toiminta lähti kuitenkin vasta kevätkaudella 2006, jolloin kevätkokouksessa oli paikalla peräti yhdeksän henkeä. Saman vuoden kesäkuussa alettiin suunnitella ensimmäistä Necrocomicon-sarjakuvapäivää. Turkulaiset sarjakuvaharrastajat päättivät kaapata 1970-luvulla perustetun rekisteröidyn yhdistyksen omiin nimiinsä, mikä onnistuikin helposti. Mukana olivat Vesa Saarinen, Petteri Oja, Sippo Mentunen, Toni Tirri, Jyrki Nissinen, Tapio Peltonen, Harri Heikkanen, Tomi Mäntylä sekä kerhon aiemmistakin inkarnaatioista tutut Jouko Pukkila ja Timo Ronkainen.
Sarjakuvapäivä Necrocomicon
Ensimmäinen Necrocomicon-sarjakuvapäivä järjestettiin S-Osiksella 4.11.2006. Sitä mainostettiin sarjakuvaharrastajille ja -taiteilijoille suunnattuna underground-otteisena sarjakuvapäivänä, joka ei edes yrittänyt olla skenen suurin ja kaunein, vaan lunkein tapahtuma. Tällaisena tapahtuma on pysynytkin koko olemassaolonsa ajan. Necrocomiconissa on vuosien varrella nähty koko joukko suomalaisia etu- ja takarivinkin sarjakuvataiteilijoita. Ohjelmistoon on perinteisesti kuulunut sarjakuvakilpailuja, tekijöiden haastatteluita sekä sarjakuvaa tavalla tai toisella liippaavia luentoja.
Muut julkaisut
Leen van Hulst: Maitoa ja Lunta - Milk and snow (2012)
Toni Tirri: Tirri (2016)
Kati Oksanen, Hämid Shajarian (toim.): Sarjakuvaa kahdella kielellä – Sarjakuvaharjoituksia persiaksi ja suomeksi (2016)
Lähteet
Vilenius, Maijastiina (toim.): Tois pual ruuttu - Turkulaista sarjakuvaa kautta aikain. Turun Sarjakuvakerho 2011.
Neurotripsicks
Neurotripsicks on Gorodin esikoisalbumi. Se julkaistiin alun perin lokakuussa 2004 yhtyeen edeltävän nimen Gorgasm alla. Albumista julkaistiin uuden Gorod-nimen alla 15. kesäkuuta 2005.
Ken Kesey
pienoiskuva|Ken Kesey vuonna 1974. Ken Kesey (17. syyskuuta 1935 La Junta – 10. marraskuuta 2001 Eugene) oli yhdysvaltalainen kirjailija ja kulttuurivaikuttaja.
Hänen tunnetuimpia teoksiaan ovat Yksi lensi yli käenpesän (1962, suom. Risto Lehmusoksa) ja Joskus tekee mieli (1964, suom. Risto Lehmusoksa). Molemmista tehtiin 1970-luvulla tunnetut elokuvasovitukset (Yksi lensi yli käenpesän ja Ei tuumaakaan).
Kesey oli aktiivinen hahmo Yhdysvaltojen 1960-luvun vastakulttuurissa, ja vaikutti muun muassa Grateful Dead -yhtyeen syntyhistoriaan. Hän ja hänen Merry Pranksters-ryhmänsä asuivat kommuunissa Keseyn kotona.
Kesey osallistui vapaaehtoisena CIA:n rahoittamaan MK-ULTRA:n alaiseen salaiseen sotilaalliseen hankkeeseen, jossa tutkittiin esim- LSD:n ja kokaiinin vaikutuksia. Hän suoritti myöhemmin kokeiluja itsekin.
Sertanejo
Sertanejo tai música sertaneja on brasilialaista kantrimusiikkia. Alun perin termi viittasi musiikkiin syrjäseuduilta, mutta genre on sittemmin saanut enemmän vaikutteita Brasilian ulkopuolelta, varsinkin amerikkalaisesta kantrimusiikista, meksikolaisesta mariachista sekä paraguaylaisesta musiikista. Eräitä artisteja ovat Paula Fernandes ja Luan Santana.
Tanskan kuntauudistus 1970
Tanskan kuntauudistus 1970 oli tähän asti suurin Tanskassa toteutettu kunnallishallinnon uudistus. Uudistus toteutettiin 1. huhtikuuta 1970, jolloin kuntien lukumäärä väheni 1 098 kunnasta 277 kuntaan ja 25 amtista jäi jäljelle 14 amtia. Kuntien määrä laski vielä 1. huhtikuuta 1974 kahdella kappaleella 275 kuntaan, jonka jälkeen luku pysyi muuttumattomana vuoteen 2003.
Taustaa
Vuoden 1841 kuntauudistuksen aikaan Tanskassa oli 1 021 maalaiskuntaa. Tämän jälkeen kuntien määrä oli noussut koko ajan. Kaupunkioikeudet myönnettiin viimeisenä Skjernille vuonna 1958. Vuonna 1965 Tanskassa oli enimmillään 1 345 kuntaa, joista 88 oli kaupunkikuntia ja 1 257 maalaiskuntia. Vuonna 1966 alkoivat kuntien vapaaehtoiset liitokset, joten vuoteen 1970 mennessä kuntien määrä laski 1098:aan.
Vuoden 2007 kuntauudistus
Vuonna 2007 toteutettiin samantapainen Strukturreformen-nimellä kulkenut uudistus, jossa kuntien määräksi tuli 98 ja amtien tilalle muodostettiin 5 aluetta.
Aarni Penttilä
Aarni Emanuel Penttilä (vuoteen 1919 Hildén; 5. elokuuta 1899 Raahe – 25. elokuuta 1971 Helsinki) oli suomalainen kielitieteilijä (fennisti), joka palveli 30 vuotta suomen kielen professorina Jyväskylän kasvatusopillisessa korkeakoulussa.