cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Fuusioreaktio
Fuusion edellytykset
Kun kaksi kevyttä ydintä pääsee hyvin lähelle toisiaan, vahva ydinvoima vetäisee ne yhteen ja ne fuusioituvat. Mutta päästäkseen riittävän lähekkäin niiden on ensin ylitettävä niin sanottu Coulombin valli eli potentiaalienergiavalli, joka aiheutuu siitä, että vähänkin suuremmilla etäisyyksillä ytimet tuntevat ainoastaan hylkivän sähkömagneettisen voiman eli Coulombin voiman. Pystyäkseen ylittämään Coulombin vallin ytimet tarvitsevat suuren liike-energian. Hiukkasten keskimääräinen liike-energia on sama asia kuin niistä muodostuvan kaasun lämpötila, joten kaasun on oltava hyvin kuumaa, jotta siinä voisi tapahtua fuusioreaktioita. Lisäksi sen on oltava riittävän tiheää, jotta hiukkaset kohtaavat toisensa riittävän usein.
Coulombin valli on pienin vety-ytimille, joissa on vain yksi protoni. Vahva ydinvoima ei pysty yhdistämään kahta yksinäistä protonia, vaan mukaan tarvitaan neutroneja, joten helpoimmin fuusioituvia ytimiä ovat vedyn raskaat isotoopit deuterium ja tritium. Niiden seoksessa, jota suunnitellaan käytettäväksi fuusiovoimalan polttoaineena, Coulombin valli on 0,1 MeV. Tämä vastaa noin miljardin kelvinin (tai celsiusasteen) lämpötilaa. Lämpötila on kuitenkin vain kaasun hiukkasten keskimääräinen liike-energia, ja osalla yksittäisistä ytimistä energiaa on aina enemmän, osalla vähemmän. Selvästi viileämmässäkin kaasussa voi siis tapahtua fuusioreaktioita, koska pienellä osalla ytimistä on riittävästi energiaa.
Fuusio Auringossa
thumb|Fuusioreaktio Auringossa.
Fuusioreaktori
thumb|Deuteriumin ja tritiumin fuusio Fuusioreaktorissa kaksi vedyn isotooppia (deuterium D eli 2H ja tritium T tai 3H) yhdistyvät heliumiksi (4He). Fuusioreaktio vaatii käynnistyäkseen erittäin korkean lämpötilan (108 kelviniä), jotta ytimien liike-energia ylittäisi niiden sähköisen poistovoiman. Tämän ylittyessä sähköistä hylkimisvoimaa paljon voimakkaampi ydinvoima vetää ytimet yhteen, ja samalla vapautuu runsaasti lämpöenergiaa. Tarvittava lämpötila saadaan kuumentamalla vety plasmaksi. Reaktorin toimintaperiaate on siis sama kuin Auringon.
Hallitun fuusioreaktion aikaansaaminen ratkaisisi energiaongelmat vuosituhansiksi, sillä deuteriumia saataisiin merivedestä ja tritiumia litiumista. Ongelmana on kuitenkin tarvittavan lämpötilan synnyttäminen ja näin suuressa lämpötilassa olevan plasman koossapito; sen on oltava riittävän tiheää jotta fuusioitumista tapahtuisi, ja myös pidettävä irti reaktorin seinämistä.
Fuusion käyttö ydinvoiman tuotannossa toisi monia etuja suhteessa nykyisissä voimaloissa käytettyyn fissioreaktioon. Polttoainetta olisi paljon enemmän ja sitä olisi helpompi hankkia kuin nykyisiä polttoaineita. Lisäksi reaktiotuotos (käytetty polttoaine) olisi vaaratonta heliumia.
Pelko
thumb|[[Koira voi osoittaa pelkoa esimerkiksi painamalla korvansa luimuun ja häntänsä jalkojen väliin]] Pelko on kaikille ihmisille ja muille eläimille yhteinen tunne, joka liittyy tavallisesti todellisen ulkoisen vaaran havaitsemiseen, ja jonka oireet ovat sisäinen jännitys, levottomuus, kauhun tai paniikin tunne.
Pelkoa voi seurata pelkokäyttäytyminen, joka ilmenee joko taistelemisena, pakenemisena tai paikalleen jähmettymisenä.
Pelkoa lähellä olevia tai siihen kuuluvia tunteita ovat ahdistus, hysteerisyys, paniikki ja viha. Fobia on johonkin asiaan tai tilanteeseen liittyvä suhteeton pelko, joka johtaa kohteen välttämiseen ja rajoittaa henkilön elämää. Fobiat luokitellaan psykiatriassa sairauksiksi.
Pelko on epämiellyttävä tunne, mutta ihminen voi joskus nauttia pelon kokemuksesta esimerkiksi viihteen kautta.
Järkevät ja haitalliset pelot
Pelot voi jakaa järkeviin ja haitallisiin. Pelon perimmäinen tarkoitus on edistää eloonjäämistä saamalla ihminen välttämään turhia riskejä, suojautumaan vaaroilta ja pakenemaan vaarallisia tilanteita. Pelon tunne voi myös pitää ihmisen valppaana, antaa energiaa, herättää ja kohdistaa toiminta olennaiseen. Järkevät pelot kanavoituvat varovaisuudeksi, vastuullisuudeksi ja viisaudeksi, jotka saavat ihmisen esimerkiksi ottamaan vakuutuksen tai käyttämään turvavyötä. Sen sijaan pelottomuus väärässä paikassa voi johtaa uhkarohkeaan käyttäytymiseen ja onnettomuuksiin.
Joskus pelko kasvaa niin voimakkaaksi, että se lamauttaa ihmisen ja tekee hänestä arviointi- ja toimintakyvyttömän. Ihmisten erilainen tapa pelätä näkyy esimerkiksi onnettomuustilanteessa, kun yksi lamaantuu ja toinen ryhtyy automaattisesti pelastamaan ihmisiä.
Jotkin yleisistä peloista ovat elämää rajoittavia ja kohtuuttoman suuria suhteessa todelliseen vaaraan. Tällainen on esimerkiksi lentopelko, sillä lentäminen on suhteellisen turvallinen matkustusmuoto.
Pelko voi johtaa siihen, että ihminen alkaa välttää asioita, joiden ajatteleminen käynnistää fyysisen pahan olon. Äärimmillään ihminen voi menettää kaiken kiinnostuksensa asioihin tai ihmissuhteisiin. Pelot ovat usein sitkeitä, ja pelon kierre säilyy usein läpi koko elämän.
Yleisiä pelkoja
Pelko voi kohdistua hyvin monenlaisiin asioihin, tilanteisiin tai tunteisiin. Pelko voi olla synnynnäistä tai opittua. Pelkojen taustalla olevat tekijät vaihtelevat pelosta riippuen.
Luonnonilmiöihin liittyvät pelot, kuten pimeän, tyhjän, tulen tai suurten eläinten pelko, ovat universaaleja pelkoja. Ne ovat esiintyneet ihmisellä aina ja suojelleet häntä vaaroilta.
Tavallisimpia pelkoja ovat esimerkiksi epäonnistumisen pelko, hylätyksi tulemisen pelko, tuntemattomien asioiden pelko, kuoleman pelko, yksinjätetyksi joutumisen pelko ja oman itsenäisyyden tunteen menettämisen pelko.
Suomalaisille vuonna 2014 Facebookin kautta tehdyssä kyselyssä vastanneista yli puolet sanoi pelkäävänsä läheistensä kuolemaa, kärsimystä ja sairastumista. Vajaa puolet sanoi pelkäävänsä väkivaltaa, omaa sairastumista, avoimia tai korkeita paikkoja, tai onnettomuuteen joutumista. Vajaa kolmasosa mutta yli viidesosa sanoi pelkäävänsä esimerkiksi sotaa, ympäristön saastumista, omien vanhempien ikääntymistä, omien lasten tulevaisuutta, omaa kuolemaa, käärmeitä, hämähäkkejä tai hyönteisiä, kipua, ulkona pimeällä liikkumista tai lentämistä. Kuoleman pelko on selvästi yleisempää nuorilla aikuisilla kuin vanhoilla ihmisillä. Fyysisiä oireita pelosta ilmoitti saavansa 34 prosenttia. Sosiaalista elämää pelko rajoitti 8 prosentilla, ja 7 prosentilla pelko hallitsee elämää.
Tuntemattoman pelko, tai muutoksen pelko, voi saada monenlaisia arkipäiväisiä muotoja. Henkilö voi esimerkiksi pitäytyä aina samanlaisessa ruoassa, vaatetuksessa, asuinpaikassa, tai lehdissä ja televisio-ohjelmissa, ja hän voi vältellä poikkeavia ajatuksia tai ihmisiä. Hän voi myös pitäytyä vain sellaisten asioiden tekemisessä, joissa hän tietää onnistuvansa.
Esiintymispelko on yleinen pelko, josta kärsivät useat esiintyvät taiteilijatkin. Vuonna 2014 suomalaisilla tehdyssä kyselyssä vain 21 prosenttia vastaajista ilmoitti ettei pelännyt julkista esiintymistä lainkaan, ja 20 prosenttia ilmoitti pelkäävänsä sitä erittäin paljon.
Sosiaalisten tilanteiden pelosta kärsivä ihminen pelkää monia erilaisia tilanteita, kuten puheenpitoa yleisön edessä, keskustelun aloittamista ja ylläpitämistä, muiden nähden kirjoittamista, syömistä ja juomista, tai esimiehen kanssa puhumista. Sosiaalisen pelon syy voi olla ennakointi joutua kielteisen arvioinnin kohteeksi. Keskeinen tunne on häpeä. Henkilö voi saada sosiaalisessa tilanteessa psyykkisiä oireita, kuten tunnetta tarkkailun tai tuomitsemisen kohteena olemisesta; tai fyysisiä oireita, kuten sydämen hakkaamista, kämmenten hikoamista, lihasten jännittymistä, poskien punehtumista tai tärinää. Hän voi kokea myös käyttäytymishäiriöitä, kuten kyvyttömyyttä puhua, koota ajatuksiaan tai toimia. Käyttäytyminen voi ilmetä lievänä estyneisyytenä tai haluna paeta tilanteesta.
Lasten pelot
thumb|upright|Lapsi pelkää etenkin asioita, joita hän ei ymmärrä. Lapset pelkäävät etenkin asioita, joita he eivät ymmärrä, tai asioita, joista aikuiset varoittelevat tai joilla lapsia pelotellaan. Lapsesta voi tulla pelokas, jos hänen vanhempansa antavat varoittelullaan hänelle kuvan, että maailma on vaarallinen paikka.
Erään suomalaisen tutkimuksen mukaan lähes 80 % lapsista pelkää jotain televisio-ohjelmaa. 2000-luvulla varsinkin lapsille suunnatut televisio-ohjelmat ja niiden mielikuvitushahmot aiheuttavat pelkoja. Vuonna 1993 ahdistusta ja pelkoa aiheuttivat aikuisten väkivaltaohjelmat. Tutkijan mukaan lapset eivät enää katsele aikuisten ohjelmia yhtä paljon kuin ennen. Pahimmillaan pelot voivat aiheuttaa levottomuutta, ahdistusta, unihäiriöitä ja erilaisia psykosomaattisia oireita.
Sukupuolierot
Pienten tyttöjen ja poikien pelkojen määrässä ei ole havaittu suuria eroja. Tytöillä havaittiin eräässä suomalaistutkimuksessa hiukan poikia enemmän läheisiin ihmisiin liittyviä pelkoja.
Aikuisilla naisilla pelot ja yksittäiset fobiat ovat yleisempiä kuin miehillä. Syytä ei tiedetä, mutta sen on arveltu olevan osittain biologinen ja osittain opittu. Naisilla on yksittäisiä fobioita 8–10 kertaa yleisemmin kuin miehillä. Elämänikäinen paniikkihäiriö on naisilla kaksi ja puoli kertaa yleisempi kuin miehillä, ja sen kanssa samanaikainen torikammo yleensä vaikea ja krooninen. Kolme neljäsosaa naisista pelkää julkisia paikkoja, miehistä vain yksi neljäsosa. Sosiaalisten tilanteiden pelossa ei ole suurta sukupuolieroa. Katuväkivaltaa ja työpaikkaväkivaltaa naiset pelkäävät useammin kuin miehet.
Fyysiset oireet
thumb|left|upright|[[Kauhun ilmenemistä Charles Darwinin kirjassa The Expression of the Emotions in Man and Animals.]] Pelko aiheuttaa ihmisissä erilaisia fyysisiä oireita. Moni on raportoinut pelon aiheuttavan vatsan alueella tärinää, puristusta, kuumaa palloa muistuttavaa tunnetta tai painetta. Monella pelko ilmenee sydämen tykytyksenä tai käsien hikoiluna. Joskus pelko tuntuu koko kehossa tärinänä, heikotuksena, huonona olona tai lihasten jäykkyytenä. Pelko voi jähmettää ihmisen paikoilleen. Joillakin pelko voi aiheuttaa oksennuksen, migreenin tai kylmän hien.
Muita fyysisen pelon oireita ovat iiristen laajeneminen ja ihokarvojen pystyyn nouseminen. Yhdessä lihasten jännittymisen ja sydämen hakkaamisen kanssa nämä oireet kertovat kehon valmistautumisesta fyysiseen toimintaan.
Pelon aiheuttajia
Ruotsalainen psykofysiologi Öhman kehitteli ajatusta eteenpäin ja totesi että ihmisille on geneettinen alttius tietyille peloille. Tämän mukaan toiset ihmiset ovat herkempiä peloille kuin toiset. Lisäksi nykyihmiset pelkäävät herkemmin asioita, joita ihmisten esivanhemmat pelkäsivät. Eräässä kokeessa hän tutki pelkoehdollistumista kohteilla, jotka olivat ihmisten esivanhempien pelon kohteita (käärme, hämähäkki) ja kohteilla, jotka eivät olleet (kukka). Pelkoreaktio voitiin luoda, mutta esivanhempien pelkokohteet olivat sitkeämpiä ja pysyvämpiä kuin modernit pelonkohteet, kuten tuliase. Tämä voidaan selittää siten että evoluutiolla ei ole ollut aikaa viedä herkistymistä geeneihin.
Pelko aivoissa
Pelko syntyy aivojen mantelitumakkeessa. Ensin ihmisen näkö- ja kuulohavainnot siirtyvät hermoärsykkeinä aivolisäkkeeseen. Se ohjaa hermoärsykkeet näkö- ja kuulokeskuksiin, joissa ne käsitellään ja lähetetään edelleen mantelitumakkeeseen. Jos aistimus merkitsee mantelitumakkeen mielestä mahdollisesti vaaraa, mantelitumake aktivoi otsalohkon, joka arvioi tilanteen. Jos vaaraa ei ole, otsalohko rauhoittaa mantelitumakkeen, mutta jos tilanne on vaarallinen, mantelitumake hälyttää hypotalamuksen, aivorungon ja otsalohkon. Elimistö virittyy pelkotilaan, jossa se valmistautuu joko taisteluun tai pakoon.
Äärimmäisen pelottavan asian edessä mantelitumake voi ohittaa otsalohkon ja virittää elimistön pelkoreaktiot äärimmilleen. Sympaattisen hermoston kautta lähtee viesti lisämunuaisiin, jonka erittämien hormonien vaikutuksesta keho virittäytyy toimintaan. Adrenaliinia erittyy niin paljon, että äärimmäisessä tapauksessa ihminen voi jopa kuolla sydämen pettämiseen.
Mantelitumake ja talamus voivat käsitellä pelkoja tiedostamatta. Näin voimme siis pelätä asiaa, jota emme muista tai edes tietoisesti havainneet. Tästä esimerkkinä ranskalaisen lääkärin Clapareden havainto eräästä potilaasta. Tämä ei aivovaurion vuoksi kyennyt muodostamaan enää uusia muistoja, joten Clapareden täytyi joka kerta potilaan tavatessaan esittäytyä. Eräällä kerralla lääkäri pani käteensä nastan ennen kättelyä. Seuraavalla kerralla potilas ei muistanut Claparedeä, mutta ei toisaalta suostunut kättelemäänkään.
Hermosolut jotka vievät mantelitumakkeesta talamukseen, ovat epätarkkoja ja reagoivat vain suuriin ärsykeryhmiin. Mantelitumake ei erota esimerkiksi käärmettä kepistä tai krokotiilia veden pinnalla kelluvasta puunrungosta. Hermosolut aivokuoren ja talamuksen välillä taas ovat tarkempia ja ne valikoivat ärsykkeitä. Näin ollen siis mantelitumake ja talamus ovat työssään, kun säikähtää keppiä käärmeenä. Pian kuitenkin aivokuori korjaa erehdyksen.
Pysyvä pelko voi syntyä vain yhdestä kerrasta. Ihmisen neurologinen järjestelmä tallentaa tapahtumaan liittyvän pelon tunteen pysyvästi aivoihin tapahtumaa seuraavan unen aikana.
Hoito
Pelosta on usein vaikea päästä eroon. Kirjallisuudessa ehdotettuja menetelmiä pelon karkottamiseksi ovat esimerkiksi pakottavan tarpeen löytäminen pelosta pääsemiseksi, konkreettinen harjoittelu, pelon kohteeseen liittyvien kauhukuvitelmien korvaaminen neutraaleilla tai positiivisilla, pelätyn vahingon realistinen tarkastelu, itsetuntemuksen lisääminen, toisten ihmisten tuki, rukoukseen turvautuminen, altistushoito, hypnoosi ja jooga. Yksittäisiä pelkoja vastaan on lisäksi kehitetty omia menetelmiään. Esimerkiksi joillain lentoyhtiöillä on lentopelkoprojekteja, joissa lentopelosta kärsivät ihmiset oppivat rentotumaan ja kohtaamaan pelkonsa mielikuvaharjoituksissa. Esiintymiskursseilla pyritään taltuttamaan esiintymispelkoa. Jotkut turvautuvat alkoholiin pelkojensa lievittämiseksi.
Hyödyntäminen
Politiikassa ihmisten pelkoihin ulkopuolelta tulevaa uhkaa kohtaan voidaan vastata esimerkiksi lupauksilla tiukentaa rajavalvontaa. Kaupunkisuunnittelun tasolla ihmisten kokemat pelot voivat vaikuttaa kaupunkien harjoittamaan turvallisuuspolitiikkaan, rikoksentorjuntaan ja arkkitehtuuriin. Turva-alan yritykset kasvavat pelon ilmapiirin lisääntyessä. Työelämässä "pelolla johtaminen" on eräs tapa nostaa työpaikan tehokkuutta.
Kasvatuksessa lapsia voidaan pelotella mielikuvitusolennoilla kuten kummituksilla, Näkillä tai möröllä, jotta he eivät uskaltaisi mennä vaarallisiin paikkoihin.
Joissain uskonnoissa voidaan pyrkiä herättämään jumalanpelkoa.
Kauhu on kansanperinteen, mytologian, fiktion ja muun viihteen lajityyppi, joka pyrkii herättämään kauhun tunteita.
Ponta Grossa
Ponta Grossa on kaupunki Brasilian kaakkoisosassa, Paranán osavaltiossa.
Vuonna 2002 siellä asui 275 000 henkeä. Ponta Grossa on paikallisen maatalousalueen kauppakeskus. Ympäristössä on mateen, tupakan, riisin ja banaanien viljelyä. Kaupungissa on myös elintarvike- ja lihasäilyketeollisuutta sekä sahoja.
Giorgi II
Giorgi II (, n. 1054–1112) oli Georgian kuningas Bagrationi-dynastiasta vuosina 1072–1089. Hän oli kuningas Bagrat IV:n ja hänen vaimonsa Borenan poika. Giorgi II ei kyennyt vastustamaan seldžukkien jatkuvia hyökkäyksiä ja nujertui valtionsa sisäisten ongelmien alle. Hän joutui luopumaan kruunusta energisen poikansa Davit IV:n hyväksi. Hän säilyi kuitenkin kuningaskuntansa nimellisenä yhteishallitsijana kuolemaansa saakka vuonna 1112. Hänellä oli myös korkeat bysanttilaiset arvonimet kuropalates (noin vuodesta 1060) ja caesaros (noin vuodesta 1081).
Hallituskauden alku
thumb|200px|Giorgi II:n lyöttämä kolikko.
Kun Giorgi oli lapsi, hänen isänsä Bagrat kävi sisällissotaa kapinallista georgialaista feodaaliherraa Liparit IV:tä vastaan. Liparit onnistui ajamaan Bagratin väliaikaisesti maanpakoon Bysantin valtakuntaan, kruunaamaan Giorgin kuninkaaksi Ruisin katedraalissa vuonna 1054 ja julistamaan itsensä sijaishallitsijaksi. Vuonna 1059 Bagrat IV kuitenkin sai kruununsa takaisin ja teki Giorgista perijänsä, minkä jälkeen Bysantin keisari antoi Giorgille kuropalates-arvonimen. Vuonna 1070 prinssi Giorgi johti yhdistynyttä georgialais–alanialaista armeijaa, aiheutti ratkaisevan tappion Arranin šaddadidi-emiirille Fadl II:lle ja ryösti hänen omaisuutensa Gəncəssä.
Seldžukkihyökkäykset
Giorgi nousi Georgian kuninkaaksi isänsä kuoleman jälkeen vuonna 1072. Hän sai Bysantin keisarilta arvonimet nobilissimos ja myöhemmin sebastos. Vuotta myöhemmin häntä kohtasi suuri aateliskapina, jota johtivat Niania Kvabulis-dze, Ivane Liparitis-dze ja svanien Vardan. Vaikka kuningas olikin voitokas, hänen täytyi ostaa kapinallisilta heidän uskollisuutensa myöntämällä heille ylimääräisiä läänityksiä.
Pian Georgiaan hyökkäsivät jälleen seldžukit, joista muodostui merkittävä uhka Giorgin hallinnolle. Sen jälkeen kun seldžukkien sulttaani Alp Arslan oli tuhonnut Kartlin aluetta vuonna 1073, Giorgi karkotti menestyksekkäästi vuonna 1074 toisen hyökkäyksen. Sitä johti turkkilaiskenraali, jonka sulttaani oli jättänyt vastaamaan Kaukasian alueesta. Kuningas varmisti myös Bysantin kuvernööriltä Gregori Pakourianokselta Tao-Klardžetin (Iberian theman) palauttamisen Bysantilta Georgialle. Raja-alue oli ollut valtakuntien välisen kiistan kohteena 1000-luvun alussa. Kuvernööri aloitti alueen evakuoimisen pian sen jälkeen, kun seldžukit olivat voittaneet Bysantin Manzikertin taistelussa vuonna 1071. Giorgille annettiin nyt bysanttilainen arvonimi caesaros ja Karsin linnoitus, ja hänet asetettiin komentamaan keisarikunnan itäisiä raja-alueita. Tämä ei kuitenkaan auttanut seldžukkien torjumisessa. Vuonna 1076 seldžukkisulttaani Malik Šah I tunkeutui Georgiaan ja raunioitti useita asutuskeskuksia. Vuosista 1079–1080 eteenpäin massiivinen turkkilaisaalto, joka tunnetaan Georgian historiassa nimellä didi turkoba eli suuret turkkilaishyökkäykset, pakotti Giorgi II:n alistumaan Malik Šahin vaatimuksiin. Rauha säilyi vuosittaisen pakkoveron avulla. Giorgi onnistui jopa saamaan seldžukkien sotilaallisen tuen kampanjalleen, jonka tarkoituksena oli tuoda itägeorgialainen Kakhetin kuningaskunta yhdistyneen Georgian alaisuuteen.
Giorgi kuitenkin väsyi kakhetilaisen Vežinin linnoituksen pitkittyneeseen piiritykseen ja hylkäsi suunnitelmansa lumen saapuessa. Hän suuntasi Adžametin metsiin helpottaakseen pettymystään metsästämällä. Seldžukki-apujoukot luopuivat myös piirityksestä ja ryöstivät hedelmällistä Iorin laaksoa Kakhetissa. Kakhetin kuningas Aghsartan I meni sulttaanin luokse antautuakseen ja kääntyi merkiksi uskollisuudestaan islamiin. Siten hän sai seldžukkien suojeluksen Georgian kruunua vastaan.
Syrjäyttäminen
Giorgi II:n valta hiipui ja hän teki epäpäteviä poliittisia päätöksiä. Ne veivät yhdessä seldžukkien aiheuttaman uhan kanssa Georgian kuningaskunnan syvään kriisiin. Se saavutti aallonpohjan, kun Georgiaan iski katastrofaalinen maanjäristys vuonna 1089. Samana vuonna Giorgi luovutti kruununsa 16-vuotiaalle pojalleen Davitille. Vallanvaihdos on jäänyt mysteeriseksi tapahtumaksi, ja se mainitaan georgialaisissa kronikoissa vain ohimennen. Giorgin kerrotaan ainoastaan kruunanneen poikansa kuninkaaksi omin käsin, minkä jälkeen hän katoaa kronikasta. Luultavasti hänen aatelisensa pakottivat hänet astumaan valtaistuimelta vallankaappauksessa, jonka suunnitteli vaikutusvaltainen ministeri ja piispa Giorgi Tšqondideli. Giorgi II mainitaan vuodelle 1203 päivätyissä rukouksissa "kuninkaiden kuninkaana ja koko Idän ja Lännen caesarina", mikä vihjaa hänen olleen yhä elossa ja että hänen poikansa olisi antanut hänelle joitakin arvonimiä, vaikka hänellä ei ollutkaan enää valtaa.
3-monoasetyylimorfiini
3-Monoasetyylimorfiini (3-MAM) tai 3-asetyylimorfiini on yksi heroiinin kolmesta metaboliitista, se on niistä vähiten aktiivinen. Toiset kaksi ovat morfiini ja 6-monoasetyylimorfiini (6-MAM), joka on näistä aktiivisin.
Johtuen asetyyliryhmästä 3-kohdassa 3-MOM reagoi heikosti μ-opioidireseptoriin.
Sulfaattina (3-O-Asetyylimorfiini-6-O-sulfaatti, C19H23NO7S), missä 6-OH on vaihdettu 6-O-SO3, se voi toimia potenttina morfiinijohdannaisena, jolla on kipualievittäviä ominaisuuksia. pienoiskuva|vasen|3-MAM-6-Sulfaatti (M3A6S) pienoiskuva|vasen|Heroiinin asetyyliryhmät. 3-MOM:ssa alempi korvautuu vedyllä muodostaen [[hydroksyyli|HO-ryhmän]]
As-Saffah
thumb|As-Saffah julistetaan kalifiksi. Kirjan kuvitusta 1300-luvulta. Abu al-‘Abbās ‘Abdu'llāh ibn Muhammad al-Saffāḥ, kalifina vuodet 750 – 754, lyhemmin Abul ‘Abbas as-Saffaḥ tai vain as-Saffah oli abbasidien kalifaatin myyttinen perustaja yhtä myyttisen kenraalinsa Abu Muslimin ohella. Abbasidien kalifaatissa islam kypsyi ohi "formatiivisen" kautensa ja kehittyi abbasidien valtaa lujittavaksi valtionuskonnoksi. Se tapahtui niin suurella menestyksellä, että abbasidikalifit säilyttivät satoja vuosia muodollisen asemansa uskovien komentajana senkin jälkeen, kun heistä oli tullut vain nukkehallitsijoita.
As-Saffah on myyttinen hahmo, koska hänet tunnetaan vain islamilaisen perimätiedon nojalla. Hänen nimeään ei löydy kolikoista, piirtokirjoituksista tai sineteistä.
Islamilainen perimätieto
Islamilaisen tarinatiedon mukaan as-Saffah polveutui profeetta Muhammadin sedästä Abbasista. Hänen äitinsä kerrottiin olevan kotoisin Nagranista, joka oli pyhiinvaelluspaikka Mekasta etelään. Nagran oli myös kristittyjen arabien pyhä kaupunki. As-Saffah kapinoi arabikalifaattia hallinneita umaijadeja vastaan. Hän lähetti kenraalinsa Abu Muslimin Khorasaniin, jossa Abu Muslim julisti abbasidien vallankumouksen alkaneeksi kesäkuussa 747. Seuraavaksi abbasidiarmeija valtasi Kufan ja marssi kohti pohjoista Mesopotamiaa. Tammikuussa 750 Abu Muslim löi umaijadikalifi Marwan II:n joukot Tigriin sivujoen Zabin rannalla käydyssä ankarassa taistelussa. Myöhemmin samana vuonna Marwan II murhattiin Egyptissä, ja as-Saffah nousi valtaistuimelle. Umaijadiprinsseistä onnistui pakenemaan Abd al-Rahman, joka siirtyi Espanjaan ja perusti sinne umaijadien emiraatin.
As-Saffahin kerrotaan kuolleen vuonna 754. Hän nimitti seuraajakseen veljensä Abu Jafarin, joka kalifina hallitsi nimellä al-Mansur.
Historiatieteen näkökulmia
As-Saffahista kerrotut tarinat viittaavat iranilaiseen perinteeseen hallitsijoista. Nimitys ”Saffah” näyttää esiintyneen jo esi-islamilaisena aikana, mutta sen merkitys on tuntematon. Nimi voisi tarkoittaa ’veden kaatajaa’, jolloin se rinnastuisi tarinaan Mooseksesta, joka iski sauvallaan kalliosta vettä. As-Saffahin, Abu Muslimin ja al-Mansurin nimiä ei löydy aikalaistiedoista, kuten kolikoista, piirtokirjoituksista tai sineteistä.
Pauli Hanhiniemi
Pauli Aatos Hanhiniemi (s. 24. lokakuuta 1964 Alavus) on suomalainen muusikko, säveltäjä ja sanoittaja. Hän tuli tunnetuksi Kolmas Nainen -yhtyeen laulusolistina vuosina 1986–1994. Sen lisäksi hän toiminut Pauli Hanhiniemen Perunateatteri -yhtyeessä (1994–2004) sekä kansanmusiikkia soittavassa Hehkumossa (2006–2009).
Hanhiniemi on tehnyt tekstejä myös muille yhtyeille ja artisteille, ja hän sai Juha Vainio -sanoittajapalkinnon vuonna 2007. 2010-luvulla Hanhiniemi on tehnyt soololevyjä sekä esiintynyt Kolmas Nainen-, Hehkumo- ja Lohkare yhtyeiden kanssa. Hän on myös esiintynyt musikaaleissa. Pauli sai Erikois-Emman vuonna 2020.
Lapsuus ja nuoruus
Hanhiniemi vietti lapsuutensa Etelä-Pohjanmaalla Alavudella Itärannalla kuusilapsisessa perheessä. Hän asui kyläkoulussa, jossa vanhemmat toimivat opettajina. Hanhiniemi ollessa 10-vuotias perhe muutti pikkukylältä kahdeksan kilometrin päähän Alavuden kirkonkylälle. Hanhiniemi on kertonut, että Itärannan juuret ovat olleet hänen identiteettinsä kannalta tärkeitä.
Kolmas nainen
pienoiskuva|Kolmas nainen kesällä 2019.Hanhiniemi perusti alavutelaisten ystäviensä kanssa Kolmas nainen -yhtyeen vuonna 1982. Kolmas nainen yhtyeen suosio kasvoi 1990-luvun alussa, yhtye oli listojen kärjessä, levyt myivät hyvin ja yhtye esiintyi paljon. Samaan aikaan Hanhiniemi alkoi uupua ja paloi loppuun vuonna 1994. Yhtyeen jäsenten erkaantuminen toisistaan johti lopulta bändin hajoamiseen.
Yhtye palasi yhteen vuonna 2009 ja julkaisi albumin Sydänääniä lokakuussa 2009. Albumi nousi Suomen albumilistan ykköseksi ja levy on myynyt lähes platinaa. Kolmas Nainen julkaisi yhdeksännen albuminsa Me ollaan ne 25. lokakuuta vuonna 2013. Toukokuussa 2019 yhtye julkaisi uuden singlen, ”Suolaisemmat veet”, ja kertoi syyskuussa ilmestyvästä uudesta albumista.
Muut yhtyeet
Hanhiniemi on vaikuttanut myös kokoonpanossa Testivoittaja, joka vaihtui vuonna 2011 yhtyeeseen Gran Turismo.Lisäksi Hanhiniemi piti yllä Pauli Hanhiniemen Perunateatteri -nimistä kokoonpanoa. Hanhiniemi on Ville Rauhalan (kontrabasso) kanssa myös duokokoonpano, jonka nimi on M.A.D. (melkein akustinen duo). Akustisen kitaran ja kontrabasson säestämä duo esittää Kolmannen naisen, Perunateatterin sekä Hehkumon ohjelmistoa.
Hanhiniemi on myös toiminut laululyriikan tuntiopettajana.
Sanoittaja
Pauli Hanhiniemi on tehnyt tilauksesta tekstejä eri yhtyeille, muun muassa Yölle, Heikki Silvennoiselle, Kikalle, Tiktakille, Jani Wickholmille, Popedalle ja Pate Mustajärvelle. Muun muassa elokuvissa Lakeuden kutsu ja Helmiä ja sikoja kuullaan Hanhiniemen musiikkia. Hanhiniemelle myönnettiin vuoden 2007 Juha Vainio -palkinto työstään suomalaisena laulunkirjoittajana ja sanoittajana. Palkintoraadin perustelujen mukaan Hanhiniemen yli 20 vuotta kestänyt ura on ”vakiinnuttanut hänen asemansa yhtenä Suomi-rockin kulmakivistä”.
Ura elokuvissa, televisiossa ja musikaaleissa
Hanhiniemen ääntä on käytetty vuonna 1995 valmistuneessa elokuvassa Tyttöjä ja jäätelöä sekä vuodesta 1994 animaatioelokuvasarjassa Maa aikojen alussa. Hanhiniemi esiintyi syksyllä 2007 TV2:ssa alkaneessa komediasarjassa Antiikkieno. Hanhiniemi esiintyi yhtenä artistina Vain elämää -ohjelman 2. tuotantokaudella syksyllä 2013. Hanhiniemi näytteli kirkkoherraa 24. tammikuuta 2014 ensi-iltansa saaneessa suomalaisessa elokuvassa Anselmi – nuori ihmissusi. Hanhiniemi nähdään myös pienessä roolissa elokuvassa Helmiä ja sikoja.
Vuonna 2009 Jyväskylän kaupunginteatterissa tuli ensi-iltaan Arto Paasilinnan Ulvova mylläri -romaaniin perustuva musikaali. Hanhiniemi sävelsi ja sanoitti esityksen musiikin ja Jyrki Heikkilä sovitti. Esityksestä julkaistiin CD, jossa bonuksena on mukana Hanhiniemen esittämä demo yhdestä musikaalin keskeisestä teemasta ”Korppi”. Musikaalia esitettiin Savonlinnan teatterissa vuonna 2011. Seinäjoen kaupunginteatterissa esitettiin vuonna 2019 Tästä asti aikaa -musikaalia, jonka tarinaa kuljettavat Kolmas Nainen -yhtyeen musiikki ja Pauli Hanhiniemen sanoitukset.
Kirjailija
Lokakuussa 2016 julkaistiin Docendon kustantama 220-sivuinen kirja Pauli Hanhiniemi – Kerran elettyä (ISBN: 978-952-291-272-5). Lokakuussa 2019 Hanhiniemi julkaisi Docendon kustantaman 191-sivuisen esikoisromaaninsa Kaukopuhelu (ISBN: 978-952-291-543-6).
Yksityiselämä
Hanhiniemi erosi vuonna 2015 vaimostaan, jonka kanssa hänellä on kolme lasta. Hanhiniemi kertoi kirjansa julkistamistilaisuudessa lokakuussa 2016 asuvansa avoliitossa italialaisen Ilaria Tuccin kanssa Tampereella. Tucci laulaa duettona Hanhiniemen kanssa kappaleella ”Mä en oo koskaan” 2016 julkaistulla albumilla Pölyä, hiuksia, risuja. He ovat odottaneet perheenlisäystä vuoden 2017 alkupuolelle.
Māris Verpakovskis
Ennen ammattilaisuraansa Verpakovskis pelasi 1995–1996 Baltikassa kolme ottelua. Kaudella 1997 Verpakovskis aloitti ammattilaisuransa kotikuntansa Metalurgsissa. Loppuvuodesta 2000 hän siirtyi Virslīgan johtavaan seuraan Skontoon, jossa voitti kolme liiga- ja kaksi cup-mestaruutta. Hänen paras kautensa oli 2003, jolloin hän teki 25 liigaottelussa 22 maalia. Hyvät otteet herättivät useiden eurooppalaisten huippuseurojen mielenkiinnon, ja joulukuussa 2003 Verpakovskis teki viisivuotisen sopimuksen Ukrainan liigan Dynamo Kiovan kanssa. Kevätkaudella 2004 pelaamassan 10 liigaottelussa hän teki viisi maalia, ja pääsi kauden päätteeksi juhlimaan liiga-, cup- ja supercup-mestaruutta uuden seuransa kanssa.
Kevätkauden 2007 Verpakovskis pelasi lainasopimuksella Espanjan Primera Divisiónin Getafessa ja kesällä 2007 hän siirtyi vuoden lainasopimuksella Kroatian ykkösliigan HNK Hajduk Splitiin. Hän pelasi vielä Dynamossa ollessaan kirjoilla lainalla espanjalaisessa Celta Vigossa, kunnes siirtyi kesällä 2009 Kreikkaan.
5. heinäkuuta 2009 kreikkalainen Ergotelis FC ilmoitti tehneensä Verpakovskisin kanssa kahden vuoden mittaisen pelaajasopimuksen, joka kestää kauden 2010-11 loppuun.
Latvian maajoukkueessa Verpakovskis pelasi ensimmäisen ottelunsa vuoden 2000 EM-kilpailuiden karsinnoissa Kreikkaa vastaan. Vuoden 2004 EM-kilpailuiden karsinnoissa hän oli Latvian paras maalintekijä kymmenessä ottelussa tekemällään kuudella maalilla. Hän myös ratkaisi Turkkia vastaan pelatussa jatkokarsintaottelussa Latvialle EM-kilpailupaikan tasoittamalla pelin 2–2. Itse EM-kilpailuissa 2004 Verpakovskis teki Saksaa vastaan Latvian ainoan maalin koko turnauksessa.
Pargasin talo
Pargasin talo oli Turun  Luostarikorttelissa 1400-luvun alusta 1600-luvun puoliväliin sijainnut kivitalo. Talon rakennusvuosiksi on ajoitettu 1404-1410 ja kivitalon on purettu vuosien 1653–1656 välillä. Nykyään talon kellarin rauniot sijaitsevat Aboa Vetus Ars Nova -museon raunioalueella. Talo on ollut arkeologisten kaivausten kohteena 1990-luvulta eteenpäin museon rakentamisen sekä toiminnan yhteydessä. Turun raastuvanoikeudessa käsiteltyjen taloon liittyvien perintöriitojen ansiosta talosta on myös asiakirjalähteitä 1600-luvun alusta. Vuosien 2009-10 kaivauksissa talon pihamaalta löytyi 1200-luvulle, ennen Turun kaupungin perustamista, ajoittuvia merkkejä rakentamisesta ja asutuksesta, minkä johdosta arkeologi Ilari Aalto onkin arvellut, että talo sijaitsee Turun kaikkein vanhimman asutuksen alueella. pienoiskuva|Ilari Aallon arvio Pargasin talon sijainnista Gangiuksen vuoden 1634 kartalla.
1600-luvun asiakirjalähteissä talosta käytetään nimeä Pargasin talo sen pitkään omistaneen suvun mukaan, nykyaikaisessa arkeologisessa tutkimuksessa talon nimeksi on kuitenkin vakiintunut suuri kivitalo. Kari Uotila (arkeologi) on myös kutsunut taloa risteyksen kivitaloksi, sillä se sijaitsi aukealla, joka oli muodostunut Luostarin jokikadun ja Luostarin välikadun risteyskohtaan.
Arkeologiset kaivaukset
Kaivaukset, joissa Pargasin talo löydettiin suoritettiin Museoviraston toimesta vuosina 1994-1995. Tällöin talo kaivettiin esiin vain osittain: kokonaan tyhjennettiin kaksi talon kellaria sekä suurin osa pihamaasta. Museon avaamisen jälkeen vuonna 1995 kaivaukset jäivät moneksi vuodeksi tauolle, pieniä piha-alueen kaivauksia lukuun ottamatta seuraavat Pargasin taloon keskittyvät kaivaukset aloitettiin vuonna 2012 osana Aboa Vetus Ars Nova -museon arkeologista tutkimustoimintaa. Kaivaukset jatkuivat neljä peräkkäistä kautta vuoteen 2015 asti. Näiden kaivausten aikana tyhjennettiin täyttömaasta 90-luvulla kaivamatta jäänyt kellari. Tästä huolimatta kellariin jäi kaivamattomia osia, joten talon raunioita ei ole toistaiseksi kaivettu kokonaan esiin. pienoiskuva|Talon kellarit erottava väliseinä.
Talon ja tontin käyttövaiheita
Ilari Aalto on esittänyt hypoteettisen arvion, että ennen Pargasin talon rakentamista 1400-luvun alussa sen paikalla on mahdollisesti sijainnut sakraalirakennus. Tähän viittaavat 1290-luvulle tai noin vuoteen 1300 ajoittuva, lasimaalattu ikkunalasilöytö sekä kellarin lattiassa kulkeva suurten kivien rivistö, joka ei ole linjassa kellarin seinien kanssa ja on näin ollen tulkittavissa vanhemman rakennuksen osaksi.
1500-luvulla talon kellarissa on ollut keittiö, mihin viittaavat lukuisat ruoanlaittovälinelöydöt sekä keittiöjäte. Keittiö on ollut joko osa majatalo- tai tavernatoimintaa tai porvariskodin palveluksessa.
1500-luvun puolivälistä tai lopusta alkaen talon kellaria on käytetty tunkiona, ilmeisesti sen jälkeen kun se tuhoutui tulipalossa. Tunkiokäytön aikana talo siirtyi Elias Espingin ja myöhemmin tämän jälkeläisten omistukseen.
Talo historiallisissa lähteissä
Pargasin talon sekä ympäröivän tontin omistushistoria tunnetaan 1580-luvulta lähtien talon purkamiseen asti. Tieto omistajista selviää yksinomaan Turun raastuvanoikeuden pöytäkirjoista: 1600-luvun alussa oikeus nimittäin ratkoi taloon liittyviä perintöriitoja.
Like a Hurricane (C. C. Catchin albumi)
Like a Hurricane on C.C. Catchin vuonna albumi vuodelta 1987. Kuten edeltäjänsä, tämäkin albumi menestyi hyvin Euroopassa ja monet sen kappaleet ovat erittäin tunnettuja.
Pargasin talo
Talo historiallisissa lähteissä
Tontin ensimmäinen tunnettu omistaja on Paraisten kirkkoherrana vuosina 1558-1584 toiminut Elias Esping. Ostamisajankohtaa ei tunneta, mutta Esping omisti tontin kuolemaansa saakka eli noin vuoteen 1584. Vuonna 1587 hänen poikansa Pargas Isak Eliae sai oikeudet taloon. Nimitys Pargasin talo on peräisin juuri tältä aikakaudelta.
Isak Pargas kuoli joko vuonna 1629 tai 1630, jolloin talo siirtyi hänen leskensä Mechtild Stensdotterin ja heidän lastensa omistukseen. Muut Elias Espingin perilliset katsoivat, että ainakin osa talosta kuuluu heille, ja talosta alettiinkin käymään oikeutta vuonna 1638. Vuonna 1645 Elias Espingin tyttärenpoika Elias Grelsson Giös esitti oikeudelle Elias Espingin sukupuun, jonka perusteella oikeus katsoi että osa talosta kuuluu Giösille sekä muille perillisille. Stensdotter ei ilmeisesti kuitenkaan myöntynyt oikeuden päätökseen, sillä vuonna 1648 Giös valitti oikeuteen väittäen Stensdotterin ottaneen käyttöönsä yhden kamarin rikkomalla kaupungin asettaman lukon sekä vieneen kahdesta muusta kamarista savupiippujen pellit. Stensdotter myönsi teon, mutta väitti tehneensä sen vanhuudenheikkouttaan ja tietämättömyyttään. Samana vuonna kultaseppä Zacharias Witte osti ainakin osan Pargasin talosta ja asui siellä lyhyen aikaa.
Talon asutus ja tämän myötä oikeusriidat päättyivät vuonna 1649, jolloin tontti mainittiin rakentamattomana. Talo oli ollut huonokuntoinen ilmeisesti jo Isak Pargasin kuolemasta saakka ja kahdessakymmenessä vuodessa rapistunut entisestään. Vuonna 1650 tontti mainittiin autiona ja 1651 kaupunki vaati sitä takavarikkoon ajan käytännön mukaan. Vuonna 1653 tontti siirtyi kaupungin omaisuudeksi. Aalto arvioi vuoden 1653 myös talon lopulliseksi purkuvuodeksi.
1600-luvun puolivälissä osa Pargasin talon kellareiden raunioista jäi Luostarin jokikadun ja Luostarin välikadun erkanemiskohtaan rakennetun Vähätorin alle. Toinen merkittävä osa kellareiden raunioista jäi puutarhan alle, jonka porvari Bertil Festing perusti 1600-luvun jälkipuolella. Puutarha säilyi käytössä aina vuoden 1827 Turun paloon saakka.
Alain Finkielkraut
Alain Finkielkraut (s. 30. kesäkuuta 1949 Pariisi, Ranska) on ranskalainen esseisti. Hän on Auschwitzista pelastuneen puolanjuutalaisen taidekäsityöläisen poika. Hän opettaa École polytechnique -nimisessä teknillisessä eliittikorkeakoulussa aatehistorian professorina humanististen ja yhteiskuntatieteiden tiedekunnassa. Useita teoksia kirjoittanut Finkielkraut esiintyy säännöllisesti television talk show -ohjelmissa ja kirjoittaa kolumneja ranskalaisiin lehtiin usein humanistisesta näkökulmasta. Finkielkraut on tunnettu erityisesti islamin arvostelijana.
Finkielkraut joutui rasististen hyökkäysten kohteeksi helmikuussa 2019 ollessaan seuraamassa keltaliivien mielenosoitusta. Hän on aikaisemmin kirjoittanut keltaliiveistä myötämielisesti. Finkielkrautin herjaaja on tunnistettu videolta tiedustelupalvelujen seuraamaksi salafisti-islamistiksi. Hyökkäys sai kuitenkin Ranskan hallituksen ja median syyttämään presidentti Emmanuel Macronia vastustaneita keltaliivejä antisemitismistä.
Shave and a Haircut
Shave and a Haircut ja siihen kuuluva vastaus ”two bits” on 7-sävelinen ostinato tai fanfaari, jota käytetään usein musiikkiesityksen lopussa, pääasiassa huumoritarkoituksessa. Melodian lisäksi usein käytetään myös pelkkää rytmiä, esim. oveen koputettaessa.
Loppuosassa käytetty ilmaus two bits on vanhakantainen englanninkielinen ilmaus yhdysvaltalaiselle 25 sentin kolikolle, vastaussanoina käytetään monissa yhteyksissä sanaparia get lost (vapaasti suomennettuna ”häivy”), Australiassa yleistä drop dead (”kuole pois”) tai jotakin muuta vitsikkääksi tarkoitettua ilmaisua. Englannissa käytettiin ennen usein sanaparia five bob, (”bob” oli slangisana shillingille), tosin nykypäivänä kyseisen melodian (ja rytmin) yhteydessä ei englannin kielessä käytetä sanoja.
Historia
Eräs varhaisimmista teoksista, joissa sävelmää on käytetty on vuodelta 1899 Charles Halen laulussa ”At a Darktown Cakewalk”. Monet muut saman aikakauden laulut käyttivät samaa melodiaa. Samoja nuotteja käytetään muun muassa ns. bridge-osassa kappaleessa ”Hot Scotch Rag”, jonka on säveltänyt H. A. Fischler vuonna 1911.
Yksi varhaisia tallenteita, jolla on käytetty samaista 7-sävelistä melodiaa sekä alussa että lopussa, on huumorilaulu vuodelta 1915 nimeltään ”On the 5:15”, esittäjänä Billy Murray and the American Quartet.
Vuoden 1933 romaanissaan Hizzoner the Mayor Joel Sayre kertoi laivoista, jotka ”vihelsivät virallista tervetuloa Maltalle, jonka tahti oli 'Shave-and-a-haircut-two-bits, shave-and-a-haircut-two-bits, shave-and-a-haircut-two-bits,' joka omaksuttiin pian sataman jokaisessa aluksessa, jossa oli höyrykattila,” mikä todistaa sen, että melodianpätkään oli olemassa sanat jo niihin aikoihin.
Vuonna 1939 Dan Shapiro, Lestor Lee ja Milton Berle julkaisivat kappaleen ”Shave and a Haircut – Shampoo,” jonka lopputahdeissa käytettiin samaista melodianpätkää, ja tämän ajateltiinkin olevan sanoituksen alkuperäinen lähde.
Suosio
Melodiaa saattaa kuulla autojen äänitorvissa, etenkin Yhdysvalloissa ja Meksikossa, kun taas rytmiä saatetaan käyttää esimerkiksi koputettaessa oveen      tai morseaakkosina ”did-di-di-did-di, di-di” (  –··–·   ··  ).
Entinen sotavanki ja merijalkaväen sotilas Doug Hegdahl on kertonut, että yhdysvaltalaisilla sotavangeilla oli tapana varmistaa uusien vankien kansalaisuus koputtamalla rytmin alkuosa tyrmän seinään, jääden odottamaan vastauskoputusta. Tämän jälkeen voitiin kommunikoida salaa koputtamalla käyttäen koodia, josta käytetään englannin kielessä nimitystä Quadratic alphabetic code.
Melodiaa on käytetty musiikissa lopetusmelodiana, niin live-esityksissä kuin esimerkiksi piirroselokuvissa.
Fraasi on sisällytetty lukemattomiin sävellyksiin ja esityksiin. Niistä muutamia ovat:
Muualla maailmassa
Meksikossa melodiaa pidetään loukkaavana, koska sen kanssa käytetään usein alatyylistä lausetta Chinga tu madre, cabrón.
Italiankielinen versio kuuluu Ammazza la vecchia...col Flit! (”Tapa vanha nainen...Flitillä!”). Flit on vanha DDT:tä sisältävä hyönteismyrkky. Lause on huumoritarkoituksessa johdettu 2. maailmansodan jälkeisestä mainoksesta, jossa laulettiin Ammazza la mosca... col Flit! (”Tapa kärpänen...Flitillä!”). Myöhäisempää versiota ei ole milloinkaan pidetty loukkaavana, vaan ainoastaan humoristisena.
Kanadassa Quebecin provinssissa melodiaa käytetään usein lasten hiljentämiseen ranskankielisellä lauseella Chip chocolat gomme, Peanut!.
Katalaanin kielessä käytetään lausetta ''Nas de barraca. Sant boi'' sekä myös oveenkoputusrytminä. Katalaaninkieliset sanat saattavat tulla alun perin Blanesista, missä melodiaa laulettiin kahdesti sanoilla ''Nas de barraca. Sant boi. Cinc de carmelos pel noi''.
Espanjassa lauletaan sanoilla Una copita... de Ojén (esp. "Yksi pieni lasillinen... Ojénia"). Ojén on aniksenmakuinen viina.
Ruotsissa melodia tunnetaan sanoilla Kvart över elva... halv tolv, eli ”Vartin yli 11... puoli kaksitoista”. Ruotsissa melodiaa käytettiin myös Bronzol-merkkisen karamellin mainoslauseena Hälsan för halsen—Bronzol (”Terveyttä kurkulle —Bronzol”).
Islannin kielessä sanat kuuluvat ''Saltkjöt og baunir... túkall!'' (”Suolalihaa ja halkaistuja herneitä...kaksi kruunua!”)
Hollannissa lausetta käytetään silloin, kun joku on lähtenyt, eikä palaa enää: Die zien we nooit meer, te-rug (”Emme näe heitä koskaan, ikinä.”). Lausetta käytetään pilkkatarkoituksessa, kun joku tai jokin häviää näkyvistä.
Argentiinassa entinen lastenohjelman juontaja Carlos Balá käytti lausetta hyräillen 5-sävelisen alun, johon yleisössä olevien lasten piti vastata: Ba-lá.
Luettelo Juran kunnista
Tancuan kunta liitettiin Morbierin kuntaan 1. tammikuuta 2007.
Mahwa Aser
Mahwa Aser on slummialue Sanaan kaupungissa Jemenissä. Sen alueella asuu noin 17 000 ihmistä. Alueen asumukset ovat yksikerroksisia hökkeleitä. Ihmiset ovat rakentaneet asumuksensa tilapäismateriaaleista kuten muovista, aaltopelleistä tai pahvista.
Alueella ei ole sanitaatiota, jätevesihuoltoa ei ole ja vessat ovat kuoppia maassa. Vettä käyvät yksityiset vesikauppiaat myymässä alueen asukkaille tankkiautoilla ja 20 litran kanistereissa. Sateisena aikana siellä leviää vaarallisia tauteja. Ripuli, tuhkarokko, flunssa, malaria ja aivokalvontulehdus ovat alueella yleisiä.
Päällystettyjä teitä, terveydenhoitoa tai kouluja ei ole. Hökkelien väleissä olevat kulkuväylät ovat kapeita ja sinne ei pääse autolla. Asumusten läheisyyden vuoksi tuli on levinnyt siellä monta kertaa ja tuhonnut asumuksia. Hallitus on tällöin joutunut sijoittamaan asukkaita Sawad Sa’awanin uudelleenasuttamisprojektiin.
Asukkaiden haastatteluissa on käynyt ilmi että viranomaiset ovat haluttomia auttamaan asukkaita ja toivovat tämän saamaan asukkaat muuttamaan pois alueelta. Heinäkuussa 2008 poliisi yritti häätää ihmisiä väkivaltaisesti pois slummista ja noin kymmenen asumusta tuhoutui siinä yhteydessä.
Rekuperaattori
Rekuperaattori on lämmönsiirrin, joka toimii vuoroittaisella periaatteella. Ensin lämmin kaasu täyttää kennoston tai rakenteen, jossa on paljon seinäpintaa. Lämpö siirtyy seiniin. Tämän jälkeen jäähtynyt kaasu poistuu ja tilalle tulee kaasu, joka halutaan lämmittää. Kylmään kaasuun lämpö siirtyy seinämistä. Rekuperaattorissa sekoittuvat aina jonkin verran poistuva ja tuleva kaasu. Rekuperaattoreita käytetään esimerkiksi lämpövoimakoneissa tehokkuuden parantamiseen, metallurgisissa prosesseissa ja joissakin lämmöntalteenottolaitteissa LVI-tekniikassa.
Rekuperaattori kaasuvoimalaitoksessa
Kaasuvoimalaitoksen rekuperaattori on tyypiltään levy- tai putkilämmönsiirrin. Kaasuvoimalassa rekuperaattori joutuu kestämään korkeaa painetta sekä lämpötilaa (500–700 °C). Rekuperaattoria käytetään hyötysuhteen nostamiseen. Polttokammiosta tulevien pakokaasujen lämpöä otetaan talteen rekuperaattorilla, ja lämpö käytetään ahtimesta tulevan ilman lämmittämiseen. Aina rekuperaattorin asentaminen ei kuitenkaan ole kannattavaa. Itse laite ja sen tarvitsemat putkistot voivat tulla kalliimmaksi kuin parantuneen hyötysuhteen avulla saatava säästö. Lisäksi rekuperaattori aiheuttaa prosessiin painehäviötä.
Rekuperaattorin hyvyyttä kuvataan rekuperaatioasteella
, missä T2' on lämpötila rekuperaattorin jälkeen, T2 on lämpötila ahtimen jälkeen ja T4 on lämpötila turbiinin jälkeen.
Welcome to the Heartbreak Hotel
Welcome to the Heartbreak Hotel on C. C. Catchin toinen albumi vuodelta 1986. Albumin kappaleet on kirjoittanut tuottaja Dieter Bohlen, ja siitä tuli menestyksekäs julkaisu ympäri Eurooppaa.
Epsilon Lyrae
thumb|230px|Epsilon Lyraen sijainti (nuoli)
Epsilon Lyrae (ε Lyrae, ε Lyr) on tunnettu kaksinkertainen kaksoistähti Lyyran tähtikuviossa. Tähteä sanotaan monesti ε1ε2 tai ε1,2 Lyraeksi. Tähtien etäisyys maasta on 162 valovuotta.
Kaali (täsmennyssivu)
Kaali voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Sven Oskar Lindgren
Sven Oskar "Linkku" Lindgren (29. joulukuuta 1905 Helsinki – 18. tammikuuta 1968 Helsinki) oli suomalainen everstiluutnantti, joka kunnostautui urheilijana ja talvisodassa, mutta sai huonon maineen sotamies Hytin ampujana.
Elämäkerta
Sven Oskar Lindgrenin vanhemmat olivat varatuomari, valtiokonttorin sihteeri Bertil William Feodor Lindgren (1875–1944) ja Vilma Maria Eklund (1879–1963). Hän pääsi ylioppilaaksi 1925 ja valmistui Kadettikoulusta 1933 kurssinsa kadettivääpelinä. Helsingin suojeluskuntapiirin II-sotilasohjaajana (ammunta) 1928–1931 ja uudelleen vuodesta 1933.
1930-luvun lopulla Lindgrenillä oli Suomen suurin 1 500 linnun fasaanitarha Pitäjänmäen rautatieaseman lähellä. Tarhassa oli myös teeriä ja metsoja.
Lindgren voitti neljä henkilökohtaista ja viisi joukkuemaailmanmestaruutta pienois-, vapaa- ja sotilaskivääriammunnassa ennen sotia vuosina 1929, 1930, 1931, 1933 ja 1935. Merkittävänä joukkuemestaruutena ja samalla Argentiina-pokaalin voittajana hän oli mukana vuoden 1935 Suomen vapaakiväärijoukkueessa. Hän toimi myös 1937 Helsingin ammunnan MM-kisojen pääsihteerinä ja oli vuosina 1938–1939 Helsingin olympiakisojen järjestelytoimikunnan jaostopäällikkönä.
Mitalit MM-kisoissa
thumb|right|250 px|[[Argentiina-pokaali|Argentiina-kiertopalkinnon voittanut Suomen vapaakiväärijoukkue eli vasemmalta Kullervo Leskinen, Einari Oksa, Sven-Oscar Lindgren, Viktor Miinalainen ja Nisse Wasenius.]]
Talvisodan sankari ja jatkosodassa kyseenalaista mainetta saavuttanut
Talvisodassa 'Ässärykmenttiin' eli JR11:een kuulunut luutnantti Lindgren kunnostautui Viipurinlahden puolustustaisteluissa maaliskuussa 1940 ja johti parhaimmillaan noin kahden pataljoonan vahvuisia joukkoja (Osasto L). Taistelujen pahimmassa vaiheessa Lindgren joutui pitämään omaa esikuntaansakin paikoillaan konepistoolia käyttäen. Vuonna 1940 Lindgren ylennettiin kapteeniksi.
Jatkosodan alussa 1941 Lindgren toimi I/JR47:n ('Vallilan pataljoonan') pataljoonankomentajana, jolle esitettiin kaksi kertaa Mannerheim-ristiä. Hänen toimintaansa jatkosodan hyökkäysvaiheessa kuvasi lausunto "Kun liike hyökkäysvaiheessa lakkasi, S.O. tuotiin aina eteen jatkamaan hyökkäystä". Lindgren ylennettiin majuriksi 1941.
Myöhemmin jatkosodan aikana majuri Lindgren toimi pataljoonankomentajana 3. Prikaatissa sekä toimistopäällikkönä Maaselän ryhmän esikunnassa. Jatkosodan loppuvaiheessa elokuussa 1944 Ilomantsin mottitaisteluiden yhteydessä tapahtui sitten sotamies Hytin ampumistapaus kun Lindgren komensi 21. Prikaatin I pataljoonaa. Tapausta käsiteltiin sotaylioikeudessa ja korkeimmassa oikeudessa, mutta Lindgreniä ei rangaistu asiasta. Näihin tapahtumiin perustuu Ilmari Turjan näytelmä "Sotamiehen kunnia", joka on esitetty muun muassa Kansallisteatterissa.
Lapin sodan aikana everstiluutnantiksi ylennetty S. O. Lindgren komennettiin Helsingin suojeluskuntapiirin II ye-upseeriksi eli johtamaan piirin asekätkentää. Hän joutui kuitenkin Valpon pidättämäksi 16 kuukaudeksi ja oli ensimmäinen II ye-upseeri, joka kuulusteluissa tunnusti hoitaneensa asekätkentää. Hänet tuomittiin tästä viideksi kuukaudeksi vankeuteen, ja hän erosi armeijan palveluksesta 1947.