cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Cowper-uuni
Cowper-uuni /ˈkuː.pər/- on laite, jolla masuunin huipulta kerättävä runsaasti hiilimonoksidia sisältävä masuunikaasu poltetaan hiilidioksidiksi. Reaktio on eksoterminen, ja samalla vapautuu lämpöä.
Ensimmäinen ristiretki Suomeen
Sotaretken ajankohta ja syyt
Retken ajankohdaksi on ehdotettu lähes kaikki 1150-luvun vuosia. Laajinta kannatusta ovat saaneet vuodet 1150, 1155, 1157 ja 1158. Muita ehdotettuja vuosia ovat olleet 1153, 1154 ja 1156. pienoiskuva|300x300px|Kartta Suomeen tehtyjen ristiretkien hypoteettisista reiteistä ja kohteista Pyhän Eerikin legendan mukaan suomalaiset tekivät ryöstöretkiä nykyisen Ruotsin alueelle saaden aikaan suurta tuhoa, minkä johdosta Eerik Pyhä päätti lähteä valloittamaan Suomen ja käännyttämään suomalaisia kristinuskoon. Kristinusko oli levinnyt Suomeen kuitenkin jo aiemmin, viimeistään 1000-luvulla. Tässä yhteydessä Pyhän Henrikin legenda esittämä kuvaus suomalaisten pakanuudesta on myöhemmin tehty yksinkertaistus.
Cowper-uuni
Cowper-uuniin syötettävä masuunikaasu on noin 500 °C:n lämpötilassa. Kaasu kerätään masuunin huipulta ja johdetaan ensin pölynpoistimeen (sykloniin) ja puhdistimeen; tämän jälkeen se poltetaan Cowper-uunissa. Tuotteena saadaan kaasua, jonka lämpötila on noin 1000 °C. Se puhalletaan kompressoreilla masuuniin. Kuuma puhallusilma sytyttää koksin. Tällöin kehittyy hiilidioksidia, joka kulkiessaan koksikerroksen jälkeen pelkistyy hiilimonoksidiksi. Koska Cowper-uunista tulevassa kaasussa itsessäänkin on runsaasti hiilidioksidia, tästä saadaan masuuniin lisää hiilidioksidia, joka masuunissa vallitsevassa lämpötilassa pelkistyy Boudouardin tasapainoreaktion mukaisesti hiilimonoksidiksi.
Ensimmäinen ristiretki Suomeen
Sotaretken ajankohta ja syyt
Yhtenäinen valtakunta ei ollut vakiintunut Ruotsissakaan vielä 1100-luvulla. Sverkerin kuningassuku hallitsi Itä-Götanmaata ja Sveanmaata, Erikin suku puolestaan Länsi-Götanmaata. On spekuloitu, että oletettu Suomeen tehty sotaretki olisi liittynyt sukujen keskinäiseen valtataisteluun. Voitokas sotaretki ja kristinuskon edistäminen olisivat voineet olla tehokkaita välineitä kirkon tuen ja yleisen kannatuksen tavoittelussa. Ruotsin kruunun ja katolisen kirkon asema Suomessa vakiintuivat lopullisesti vasta 1200-luvun kuluessa, ilmeisesti niin sanotun toisen ristiretken ja rannikon kolonisaation yhteydessä.
Cowper-uuni
Näin masuunin koksinkulutus pienenee huomattavasti ja energiatalous paranee merkittävästi.
Ensimmäinen ristiretki Suomeen
Ristiretken luonteesta ja historiallisuudesta
Pyhän Eerikin legendan mukaista kuvaa ensimmäisestä ristiretkestä pidettiin suhteellisen luotettavana 1900-luvulle saakka. 1900-luvun alussa vahvistui tulkinta, jossa hyväksyttiin kuningas Eerikin ja piispa Henrikin historiallisuus, mutta keskiaikaisten legendojen tapahtumakuvauksia alettiin pitää ensisijaisesti fiktiivisinä. Tätä tulkintaa edustivat ennen kaikkea historioitsijat Arvi Korhonen ja Jalmari Jaakkola. Kumpikin kutsui sotaretkeä ”ns. ensimmäiseksi ristiretkeksi”. Jaakkolan ja Korhosen mukaan Eerikin sotaretki oli ledung-laitokseen perustunut ryöstö- tai verotusretki, jossa poikkeuksellista oli piispa Henrikin läsnäolo. Tulkinnassa pakkokäännytys muuttui kirkollisten olojen järjestelyyn jo kristillistyneessä Varsinais-Suomessa ja Satakunnassa. Jaakkolan ja Korhosen tulkinta väheksyi retken sotaisaa luonnetta ja korosti suomalaisten lähes tasaveroista liittolaisasemaa Ruotsin kanssa, mikä vastasi aikakauden kansallismielistä historiakuvaa ja siihen kuulunutta ajatusta muinaisesta itsenäisyyden ajasta. Nationalistinen tulkinta keskiajan historiasta jäi syrjään toisen maailmansodan jälkeen, mutta tulkinta ensimmäisestä ristiretkestä vain yhtenä ledung-retkenä ja Suomen alueen keskiaikaisesta valtionmuodostusprosessista rauhanomaisena ja vaiheittaisena on pysynyt vallitsevana suomalaisessa ja ruotsalaisessa historiantutkimuksessa. Samalla yleisesityksissä, historian popularisoinneissa, fiktiossa ja kouluopetuksessa jatkoi elämäänsä käsitys sotaisasta ristiretkestä
Cowper-uuni
Cowper-uuni toimii siis sekä masuunikaasun jälkikäsittelimenä että puhallusilman esilämmittimenä.
Ensimmäinen ristiretki Suomeen
Ristiretken luonteesta ja historiallisuudesta
Itämeren alueen ristiretkien tutkijat ovat kuitenkin huomauttaneet, että 1150-luvulla tehty ristiretki sopii hyvin yhteen Itämerellä vuonna 1147 alkaneeseen ristiretkiliikkeeseen. Vaikka keskiaikaisten legendojen kuvauksia Suomeen suuntautuneen ristiretken tapahtumista ei pidetä luotettavina, niiden ytimenä voi olla aikalaisten ristiretkeksi ymmärtämä sotaretki.
Cowper-uuni
Nimensä Cowper-uuni on saanut keksijänsä Edward Alfred Cowperin (1865) mukaan. Cowper-uunissa on lämpöä varaavia keraamisia harkkoja järjestettyinä shakkilaudan tavoin kerroksittain niin, että harkkojen välinen ilmatila on yhtä suuri kuin harkon tilavuus. Masuunikaasu ja palamisilma syötetään uuniin alapäästä, ja masuunikaasun hiilimonoksidi palaa hiilidioksidiksi. Syntyvä kuuma kaasu palaessaan luovuttaa Cowper-uunin läpi kulkiessaan lämpöenergiaa keraamisiin harkkoihin, ja jäähtyy. Kun masuunia aletaan reaktiokierron alussa puhaltaa, puhallusilma johdetaan Cowper-uuniin, jolloin palokaasujen lämmittämät keraamiset harkot luovuttavat lämpöenergiansa ja kuumentavat kompressoreista tulevan puhallusilman noin 1000 °C:een. Periaate on sama kuin Siemens-Martin -uunin regeneraattorikammiossa.
Masuuneissa käytetään Cowper-uuneja aina kolmittain niin, että kun yksi on käytössä masuunin puhallukseen, toista lämmitetään ja kolmas on varalla.
Suuren Setin toinen opetus
Suuren Setin toinen opetus on gnostilainen apokryfinen kirjoitus, joka tunnetaan Nag Hammadin kirjastosta (koodeksi VII, kirja 2). Kirjoitus poikkeaa varhaiskristillisen kirjallisuuden enemmistöstä siinä, että sen mukaan Jeesus ei todellisuudessa kuollut ristillä. Kirjoituksen mukaan Jeesuksen sijasta ristillä kuoli Simon Kyreneläinen. Näkemys edustaa doketismia.
Kirjoitus on alun perin kirjoitettu kreikaksi. Nag Hammadin kirjastosta tunnetaan sen koptinkielinen käännös. Teksti ajoitetaan noin vuosiin 190–230.
Kirjoituksessa Jeesuksen suuhun on laitettu seuraavat sanat:
Ajatus ristin yläpuolella nauravasta todellisesta elävästä Jeesuksesta esiintyy myös gnostilaisessa Pietarin ilmestyksessä. Ennen Suuren Setin toisen opetuksen löytämistä ajatusta toisen henkilön kuolemasta ristillä Jeesuksen sijasta oli kuitenkin pidetty tyypillisenä lähinnä islamilaisen teologian Jeesus-opetukselle. Islamilaiset apologistit ovatkin hyödyntäneet kirjoitusta, koska se sopii yhteen Koraanin Jeesus-opetuksen kanssa.
Toinen mysteeri liittyy kirjoituksen nimeen, sillä se antaisi olettaa, että olisi ollut myös ”Ensimmäinen opetus”. Kirjoituksen nimi viittaa Setiin, Aadamin ja Eevan kolmanteen poikaan. Hänen kunnioittamisensa oli tyypillistä setiläisille gnostilaisille.
Carle C. Zimmerman
Carle C. Zimmerman (10. huhtikuuta 1897 – 7. helmikuuta 1983) oli yhdysvaltalainen sosiologi ja Harvardin yliopiston sosiologian professori, jonka magnum opus oli Family and Civilization. Hänen teoksensa ei tullut laajasti hyväksytyksi sosiologian tieteenalalla ja on laajalti unohdettu. Zimmermanin kontribuutio sosiologian alaan on ollut sivilisaation romahdukseen liittyvien alamäen, korruption ja sosiaalisen hajoamisen vaiheet. Zimmerman myös osoitti että ne näkyvät perherakenteessa ja mitä perherakenteessa näkyminen voi tarkoittaa.
Lucasin kritiikki
Lucasin kritiikki (vaihtoehtoisesti Lucas-kritiikki) viittaa Robert Lucasin vuonna 1976 esittämään kritiikkiin, joka kohdistui senaikaisiin ekonometrisiin makromalleihin ja niiden ennustekykyyn. Lucasin mukaan näitä malleja ei voitu kovin luotettavasti käyttää politiikka-analyyseihin ja ennustamiseen, koska malleissa sisällä olevat käyttäytymisrelaatiot (päätössäännöt, esim. kulutusfunktio, investointifunktio) eivät muuttuneet politiikan muuttuessa. Lucasin kritiikki vaikutti merkittävästi siihen, että rationaaliset odotukset omaksuttiin makrotaloustieteellisiin malleihin.
FS Cassard (1859)
Cassard oli Ranskan laivaston vuonna 1859 vesillelaskettu aviso, joka luokiteltiin myöhemmin potkurikorvetiksi.
Valmistus
Alus tilattiin Le Havresta Augustin Normandilta, missä köli laskettiin joulukuussa 1856. Alus laskettiin vesille 13. joulukuuta 1859 ja otettiin palvelukseen kolme kuukautta myöhemmin 30. maaliskuuta 1860.
Palvelus
Cassard nimettiin 30. heinäkuuta 1860 Jérôme Napoléoniksi. Aluksen nimi palautettiin Cassardiksi 16. elokuuta 1866. Vain puoli vuotta myöhemmin 14. helmikuuta 1867 alus nimettiin Reine Hortenseksi ja edelleen 19. syyskuuta 1870 Kléberiksi. Alus poistettiin alusluettelosta 23. toukokuuta 1879.
Italian 8. armeija
'''Italian 8. armeija''' oli Italian maavoimien yhtymä, joka taisteli toisessa maailmansodassa itärintamalla.
Perustaminen
Se perustettiin uudelleen 1. huhtikuuta 1942, kun koottiin joukkoja osallistumaan sotaretkeen Neuvostoliittoa vastaan. Armeijan muodostivat II ja XXXV armeijakunnat, jotka koostuivat operaatio Barbarossaan osallistuneista joukoista ja seitsemästä muusta Mussolinin 1942 itärintamalle lähettämästä divisioonasta. Se alistettiin operaatio Sinisessä Saksan maavoimien armeijaryhmä B:lle, jonka mukana armeija eteni elokuuhun mennessä Donille. Italian 8. armeija oli Stalingradin luoteispuolella, kun puna-armeija aloitti vastahyökkäyksensä, operaatio Uranuksen. Seuranneissa taisteluissa armeija kärsi tappioita ja menetti lopulta taistelukykynsä. Vuoden 1943 tammikuussa sen rippeet koottiin Ukrainaan, mistä suurin osa lähetettiin takaisin Italiaan. Itärintamalle jäi tämän jälkeen vain vähäisiä italialaisia joukkoja.
Tappiot olivat suuret. Armeijaan kuului perustettaessa 299 000 miestä, joista 85 000 kaatui tai katosi ja 30 000 haavoittui. Armeijan 1 340 tykistä tuhoutui tai hylättiin 1 200. Armeijan 22 000 moottoriajoneuvosta tuhoutui 18 200.
Organisaatio
Vuonna 1942 8. armeijaan kuuluivat :
Fred Wacker
Frederick 'Fred' G. Wacker Jr. (10. heinäkuuta 1918, Chicago, Illinois – 16. kesäkuuta 1998, Lake Bluff, Illinois) oli yhdysvaltalainen Formula 1 -kuljettaja.
Ennen Formula 1:iä Wacker ajoi Yhdysvalloissa keskilännen ja itärannikon alueilla Cadillac Allardilla, jonka nimesi Eight Balliksi. Useimmat kisoistaan hän kuitenkin ajoi Euroopassa toisen maailmansodan jälkeen.
Hän osallistui viiteen Grand Prix -kilpailuun kausilla 1953 ja 1954, joista kolmessa hän osallistui itse lähtöön. Lisäksi hän osallistui F1:n MM-sarjan ulkopuolisiin kilpailuihin, mutta F1-urallaan hän ei saavuttanut yhtään MM-pistettä. Hänen parhaaksi F1:n MM-sarjan kilpailun sijoituksekseen jäi kuudes sija Italian GP:stä 1954.
Tekniikan ala
Wacker työskenteli collegen jälkeen teknikkona A-C Spark Plug -yrityksessä Michiganissa ennen kuin liittyi Yhdysvaltain laivastoon. Sodan jälkeen hän perusti omat yrityksensä Ammco Tools Inc. (autonosien valmistusta) vuonna 1948 sekä Liquid Controls Corp. (nesteenmittauslaitteet) vuonna 1954.
Harrastukset
Wacker keräili harrastuksenaan moottoripyöriä ja soitti jazzia perustamissaan Windy City Seven sekä Freddie Wacker's Big Band -bändeissä 1950-60-luvuilla. Hän pelasi myös squashia ja golfia, keilasi sekä purjehti.
Yhteisöt
Wacker ja hänen vaimonsa Jana kuuluivat 1950-60-luvuilla Chicagon seurapiireihin, mitä hän kommentoi seuraavasti Chicago Tribune -lehdelle vuonna 1967: "Pidän ehdottomasti itseäni liikemiehenä. Jos olen seurapiirihenkilö, niin se johtuu syntymästäni (saadusta statuksesta)."
Wacker perusti ja toimi Amerikan urheiluautokerhon Chicagon osaston puheenjohtajana. Yritysjohtajan statuksensa vuoksi hän kuului myös Nuorten johtajien organisaatioon, Illinois'n valmistajien yhdistykseen sekä General Motorsin instituuttiin.
Perhe
Wacker ja Jana saivat kolme lasta, jotka olivat tytär Wendy sekä pojat Frederick Wacker III ja Joseph C. Wacker.
Jingle All the Way (EP)
Jingle All the Way on yhdysvaltalaisen thrash metal -yhtye Austrian Death Machinen EP-levy, joka julkaistiin 6. joulukuuta 2011. A-puolen kappaleet julkaistiin myös myöhemmin julkaistulla kolmannella studioalbumilla Triple Brutal.
Liancourtinluodot
Liancourtinluodot, vanhemmalta nimeltään Liancourtsaaret, , on pienten saarten ja luotojen muodostama saariryhmä Japaninmerellä. Ryhmä on ollut Etelä-Korean hallussa Japanin Korean-miehityksen loppumisesta lähtien. Sitä vaativat itselleen myös Japani ja Pohjois-Korea.
Ranskalainen valaanpyytäjä Le Liancourt antoi ryhmälle nimen Rochers de Liancourt vuonna 1849.
Vaikka saarilla ei ole juurikaan kasvillisuutta, niitä ympäröivät hyvät kalastusalueet. Alueella saattaa olla myös maakaasua.
Sijainti
225px|left|thumb|Liancourtinluotojen kartta Saariryhmässä on kaksi pääsaarta: itäinen Dongdo (japaniksi Higashijima) ja läntinen Seodo (japaniksi Nishijima). Niitä ympäröi kymmeniä tuliperäisiä luotoja ja kareja. Alueen kokonaispinta-ala on 0,18 neliökilometriä. Liancourtinluodot sijaitsevat 216,8 kilometrin päässä Korean niemimaalta ja 211 kilometrin päässä Japanista. Okisaarille on matkaa 157 kilometriä. Lähin Etelä-Korean alue on 87,4 kilometrin päässä sijaitseva Ulleung.
Boston Charley
150px|right
C (latausvirta)
Akkua jonka sallittu latausvirta on 1 C ja kapasiteetti on 40 Ah, voi ladata 40 ampeerin maksimivirralla. Samoin jos saman akun purkukerroin on 2 C, akkua voi kuormittaa 80 ampeerin virralla.
Kerrointa C ei tule sekoittaa Coulombin yksikköön C, joka on sähkövarauksen yksikkö.
Laukaisuikkuna
Laukaisuikkuna on aikaväli, jonka sisällä avaruusalus on saatava laukaistuksi matkaan, jotta se päätyisi halutulle lentoradalle, joka vie aluksen kohteeseen. Laukaisuikkunaa rajoittaa periaatteessa kaksi tekijää: kohteen tavoittaminen ja laukaisun turvallisuus. Näistä ensimmäinen on keskeinen esimerkiksi planeettaluotaimia lähetettäessä. Jälkimmäinen rajoitti ennen kaikkea sukkulalaukaisuja.
Anti-folk
Anti-folk on amerikkalaisesta folkista ja punk rockista ammentava urbaanin folk-musiikin tyylilaji, joka sai alkunsa New Yorkissa 1980-luvun puolivälissä. Anti-folk-muusikot yhdistivät punkin poliittisen kantaaottavuuden ja folkin musiikillisen tradition. Tyylilajille tyypillistä on myös itseironia, jolla pyritään ottamaan etäisyyttä aiempaan tosikkomaisena ja teennäisenä koettuun poliittisen folk-musiikin traditioon. Anti-folk-levyt ovat usein tarkoituksella hiomattoman kuuloisia.
Laukaisuikkuna
Kohteen rajoittama laukaisuikkuna
Nykyisillä laukaisimilla voidaan kuljettaa matalalle maan kiertoradalle kymmeniä tonneja painavia avaruusaluksia, mutta haluttaessa kiihdyttää avaruusalus interplanetaariselle radalle, rakettien nostokyky on vain muutamia tonneja. Tällöinkin on käytettävä isoja ja kalliita laukaismia - Ariane 5:n laukaisu maksaa noin 170 miljoonaa euroa ja NASAn avaruussukkula luokkaa 1,4 miljardia dollaria laukaisua kohden. Jotta laukaistavan avaruusaluksen massa olisi pienin mahdollinen, avaruusluotaimilla on mukanaan suhteellisen vähän omaa ajoainetta. Avaruusluotaimen massan tulee olla pieni myös tapauksissa, joissa alus siirtyy esim. planeetan kiertoradalle, jolloin alusta voidaan joutua hidastamaan tai kiihdyttämään aluksen rakettimoottoreilla kohteen luona sen kiertoradalle pääsemiseksi. Pienempi massa merkitsee tällöin vähempää ajoaineen käytön tarvetta.
Anti-folk
Anti-folk on sittemmin levinnyt Yhdysvaltojen ulkopuolelle, ja tyyli on saavuttanut suosiota etenkin Britanniassa. Monen muun underground-musiikin tyylilajin tavoin anti-folkin poliittisuus on vähentynyt, ja anti-folk-nimi yhdistetään nykyisin usein ennen kaikkea musiikilliseen tyyliin, jossa kuuluvat 1980-luvun poliittisen anti-folkin vaikutteet.
Laukaisuikkuna
Kohteen rajoittama laukaisuikkuna
Avaruusluotaimen rata Maasta tutkittavan taivaankappaleen luo (planeetta, asteroidi, komeetta) suunnitellaan niin energiataloudellisiksi kuin mahdollista. Kuten planeettojen liikkeestä voidaan huomata, taloudellisin tapa liikkua Auringon painovoimakentässä (siis käytännössä missä tahansa Aurinkokunnassa) on ellipsirata. Erityisen energiatehokkaita radan muutostapoja ovat Hohmannin ratasiirrokset, jotka vastaavat vapaata putoamista Auringon painovoimakentässä Maasta kohdekappaleen luo. Hohmannin siirtoralla kiihdytys tai jarrutus aluksen rakettimoottoreilla tehdään radan periapsiksen kohdalla.
Kohteen rajoittaman laukaisuikkunan pituus riippuu kohteen liikkeestä Maan suhteen. Se toistuu aina Maan ja kohteen välisen synodisen kiertoajan välein. Esim. Marsin kohdalla hyvä laukaisuikkuna toistuu noin kahden vuoden välein.
Turvallisuuden rajoittama laukaisuikkuna
Lennon turvallisuus rajoitti avaruussukkulalla tehtävien lentojen laukaisuajankohtia. Sukkulalla oli ympäri maailmaa joukko kutakin lentoa varten ennalta nimettyjä hätälaskupaikkoja (Trans-Atlantic Landing site, TAL), joille sukkulan oli voitava laskeutua hätätilanteessa ja päivänvalossa. Se, mitä hätälaskupaikkoja milloinkin käytettäisiin riippui siitä, millaiselle radalle sukkula on laukaistava, jotta se tavoittaisi kohteensa (esimerkiksi Kansainvälinen avaruusasema) Maata kiertävällä radalla. Koska eri ajanhetkillä haluttu hätälaskupaikka ei olisi sukkulan tavoitettavissa, tämä rajoitti mahdollisia laukaisuhetkiä.
Nämä laukaisuikkunat olivat usein hyvin lyhyitä, muutama tunti parina päivänä jonkin kuukauden aikana. Lyhin laukaisuikkuna oli lennolle STS-71, jonka lento oli mahdollinen vain, jos laukaisu tapahtui viiden minuutin aikana.
FS Forfait (1859)
Forfait oli Ranskan laivaston vuonna 1859 vesillelaskettu aviso, joka luokiteltiin myöhemmin potkurikorvetiksi.
Palvelus
Jeanne d'Arc törmäsi 21. heinäkuuta 1875 Forfaitiin, joka upposi.
Junkers Ju 290
Junkers Ju 290 oli Luftwaffen toisen maailmansodan loppupuolella käyttämä nelimoottorinen pitkänmatkan kuljetus-, meritiedustelu- ja pommilentokone. Se perustui Junkersin sotaa edeltäneisiin Ju 89- ja Ju 90 -konemalleihin ja suunnitelmiin. thumb|left|Koneen lastausramppi.
Koneen tuotantolinja perustettiin Letovin lentokonetehtaaseen Prahaan ja se alkoi tuottaa koneen taisteluversioita, alkaen Ju 290A-2 -mallista, joka oli varustettu meripartiointia varten etsintätutkalla. A-3- ja A-4-mallit erosivat vähäisessä määrin toisistaan aseistukseltaan ja lopullinen tuotantomalli oli A-5-versio. Vuoden 1943 lopulta ne alkoivat korvata Focke-Wulf Fw 200 Condoreita Atlantin valtamerellä Saksan sukellusvenelaivaston maalinetsijöinä. Ju 290 oli hyvin varustettu tehtäväänsä, mutta raaka-ainepula esti niiden laajamittaisen tuotannon. Saksan menetettyä pääsynsä Atlantille Normandian maihinnousun jälkeen niiden käyttötarve loppui. Koneitten valmistus loppui lokakuussa 1944.
Letov rakensi sodan jälkeen Letov L.290 Orel matkustajakoneen Ju 290B:n prototyypin osista.
Stefano Lucchini
Stefano Lucchini (s. 2. lokakuuta 1980 Bergamo, Italia) on italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Serie A:ssa pelaavaa AC Cesenaa.
Einsiedeln
Einsiedeln on kaupunki Keski-Sveitsissä, Schwyzin kantonissa. Kaupungissa on 15 077 asukasta (31.12.2015).
Stefano Lucchini
Lucchini on edustanut Italiaa viidessä alle 20-vuotiaiden ja 12:ssa alle 21-vuotiaiden maaottelussa. Hän oli A-maajoukkueen kokoonpanossa 10. elokuuta 2010 Norsunluurannikko-ottelussa, muttei pelannut siinä.
Einsiedeln
Sijainti
Einsiedeln sijaitsee ylänköalueella, Sihlsee-järven rannalla.
Liikenne
Kaupunkiin on Schweizerische Südostbahn -yhtiön (SOB) rautatieyhteys Wädenswilistä ja Arth-Goldausta.
Nähtävyydet
Einsiedelnissä sijaitsee vuonna 934 perustettu benediktiiniläisluostari.
Back to the Light
Back to the Light on Queenin kitaristina tunnetuksi tulleen Brian Mayn toinen sooloalbumi, joka julkaistiin 21. syyskuuta 1992. Se nousi parhaimmillaan brittilistan kuudenneksi, pysyen listalla 14 viikkoa ja myyden kultaa. Tunnetuimmat singlet albumilta ovat ”Driven By You” ja ”Too Much Love Will Kill You”, jotka päätyivät myös Queenin kokoelma-albumille Greatest Hits III. Levyllä soittivat myös muun muassa Cozy Powell ja Neil Murray.
Dorothy E. Denning
Dorothy E. Denning ( 1945 Grand Rapids, Michigan ) on yhdysvaltalainen matemaatikko, tietoturvapioneeri ja -tutkija.
1970-luvun puolivälissä Denning piti Purduen yliopistossa Yhdysvaltojen ensimmäisiä tietoturvaan ja kryptografiaan liittyneitä yliopistokursseja. Hänen julkaisunsa A Lattice Model of Secure Information Flow loi 1976 teoreettisen pohjan yksisuuntaiseen tiedon etenemiseen perustuvan tietoturvan toteuttamiselle. Vuonna 1982 hän kirjoitti kirjan Cryptography and Data Security -oppikirjan, joka toimi alan perusteoksena julkisen avaimen salausten toteuttamisesta.
1980-luvulla Denning siirtyi yliopistosta yritysmaailmaan. Hän kehitti SRI Internationalilla pohjan nykyisille reaaliaikaisille tunkeutumisen havaitsemisjärjestelmille ja toimi ohjelmistokehittäjänä Digital Equipment Corporationilla. DEC:ltä Denning siirtyi professoriksi Georgetownin yliopistoon. Hän siirtyi sittemmin puolustusanalytiikan professoriksi Yhdysvaltain laivaston Naval Postgraduate School -opistoon.
Yksityiselämä
Dorothy E. Denning syntyi Grand Rapidsissa Michiganissa ja on naimisissa Peter Denningin kanssa, jonka hän tapasi Purduen yliopistossa.
HMS Marguerite (K54)
HMS Marguerite (viirinumero K54) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1940 valmistunut Flower-luokan korvetti toisessa maailmansodassa.
Palvelus
Toisen maailmansodan päätyttyä alus siirrettiin ilmailuministeriölle, joka nimesi sen Weather Observeriksi. Alus muutettiin 1947 kelluvaksi meteoroligiseksi havaintoasemaksi ja se oli yksi neljästä ilmailuministeriön vastaavassa tehtävässä Pohjois-Atlantilla olleesta aluksesta. Kuuden tunnin välein aluksen miehistö lähetti vedyllä täytetyn säähavaintopallon mittaamaan lämpötilaa, kosteutta ja painetta aina 50 000 jalkaan, minkä tehtävänä oli parantaa säätiedotuksia.
Alus romutettiin 8. syyskuuta 1961 Ghentissä Belgiassa.
Susan Solomon
Susan Solomon (s. 19. tammikuuta 1956 Chicago, Illinois, Yhdysvallat ) on yhdysvaltalainen ilmakehäkemisti ja klimatologi, joka todisti 1980-luvulla CFC-yhdisteiden vaikutuksen otsonikatoon.
Nuoruus ja opiskelu
Susan Solomon syntyi Chicagossa vuonna 1956. Hän kiinnostui tieteestä jo lapsena katseltuaan television tiedeohjelmia, kuten Meren salaisuuksia. High school -aikana Solomon sijoittui kolmanneksi kansallisessa tiedekilpailussa. Hänen projektinsa mittasi hapen määrää kaasuseoksissa.
Solomon opiskeli Illinois Institute of Technologyssä kemiaa ja suoritti 1977 alemman korkeakoulututkinnon. Hän jatkoi opintojaan Kalifornian Berkeleyn yliopistossa, mistä hän valmistui tohtoriksi vuonna 1981.
Ura
Valmistuttuaan Solomon pääsi tutkijaksi Yhdysvaltain valtameri- ja ilmakehävirasto NOAA:n aeronomialaboratorioon Boulderiin. Hänen tutkimuksensa suuntautui alkuun yläilmakehän otsonin tietokonemallintamiseen.
Vuonna 1985 ilmestyivät ensimmäiset raportit Etelämantereen päällä olevan otsonikerroksen nopeasta ohenemisesta. Otsonikadon syytä ei tiedetty, ja monet tieteilijät halusivat lähettää Antartikselle laitteita mittaamaan ilmakehän otsoni- ja typpidioksidipitoisuuksia. Solomon ilmottautui vapaaehtoiseksi, ja hän johti tutkimusmatkaa, joka oli Etelämantereella syksyllä 1986. Solomon uskoi, että CFC-yhdisteet olivat syynä otsonikatoon. Toisen tutkimusmatkansa Solomon teki vuonna 1987, jolloin hän keräsi ryhmineen tarpeeksi todistusaineistoa vahvistamaan, että CFC-yhdisteiden hajoaminen ilmakehässä aiheutti otsonikatoa.
Solomonin tutkimustyö suuntasi Etelämantereelta Arktikselle. Hänen tutkimuksensa pohjoisnavan otsonikerroksen aukosta, joka oli pienempi kuin Etelämantereella, on auttanut todistamaan, että tulivuoret voivat voimistaa CFC-yhdisteiden otsonikerrosta tuhoavaa vaikutusta.
Solomon jätti vuonna 2011 NOAA:n työskenneltyään siellä 30 vuoden ajan. Hän siirtyi Massachusetts Institute of Technologyn ilmakehäkemian ja klimatologian professoriksi.
Tunnustukset
Solomon on saanut useita tunnustuksia. Hänelle on annettu muun muassa vuonna 1999 National Medal of Science, vuonna 2004 Blue Planet Prize ja vuonna 2018 Crafoord-palkinto. Hän oli 36-vuotiaana nuorin nainen, joka on valittu National Academy of Sciencesiin, kun hänet hyväksyttiin sinne vuonna 1992.
Inkeri Virtanen
Virtasen äiti oli torikauppias Impi Matilda Lento. Hän kävi kansakoulun sekä parturi- ja kampaaja-ammattikoulun ja suoritti Sirola-opiston kurssin 1948. Virtanen toimi kutomatyöntekijäin ammattiosaston toimitsijana 1948 ja sen jälkeen Varsinais-Suomen rauhanneuvoston toiminnanohjaajana vuoteen 1958 saakka.
Virtanen oli kansanedustajana 1958–1962 ja edusti Turun läänin eteläinen vaalipiiriä. Hän kuoli kesken edustajakautensa kesäkuussa 1962, ja hänen tilalleen eduskuntaan nousi Eino Roine. Virtanen oli presidentin valitsijamiehenä vuoden 1956 presidentinvaaleissa ja hän kuului myös Turun kaupunginvaltuustoon sekä Suomen rauhanpuolustajien keskustoimikuntaan.
Inkeri Virtanen oli naimisissa vuodesta 1945 Leo Theodor Untamo Virtasen kanssa.
THX 1138
THX 1138 on George Lucasin ensimmäinen pitkä elokuva. Se valmistui vuonna 1969 ja julkaistiin 1971. Tieteiselokuva perustuu Lucasin college-aikana tehtyyn lyhytelokuvaan Electronic Labyrinth THX 1138:4EB (1967), jonka pohjalta Lucas laajensi tarinan pitkäksi elokuvaksi Francis Ford Coppolan hankkiman niukan rahoituksen turvin. THX 1138 sijoittuu maanalaiseen dystopiaan, ja se jakaa teemoja muun muassa Aldous Huxleyn teoksen Uljas uusi maailma (1932) kanssa.
Juoni
Elokuvan maailmassa seksi on kielletty, kun taas huumeiden käyttö on pakollista. Robert Duvall esittää elokuvassa nimen sijasta numeroa kantavaa miestä, joka saa vääriä huumeita ja päätyy rakastelemaan naisystävänsä kanssa. Mies joutuu vankilaan, josta pakenee.
Vastaanotto
Helsingin Sanomien Pertti Avola kirjoitti elokuvan tv-esityksen 1984 alla, ettei elokuvan tarina ole kummoinenkaan, mutta se näyttää jo Lucasin visuaalisia kykyjä kuvauksensa ja lavastuksensa osalta. Hänestä THX 1138 on kelpo pieni tieteiselokuva, joka ”on puutteineenkin vakuuttavampi kuin Lucasin myöhäisemmät mammuttituotokset”.
Ohjaajan versio 2004
Vuonna 2004 Lucas teki THX 1138:sta ohjaajan version, jonka visuaalista antia paranneltiin tietokonegrafiikalla. Ohjaajan versio julkaistiin myös suomeksi tekstitettynä VHS-kasettina 2004 ja Blu-ray-videona 2010.
Johannes Wirtanen
Juho (Johannes) Wirtanen oli suomalainen rovasti, kirjailija ja kokoomuksen kansanedustaja.
Wirtasen vanhemmat olivat pienviljelijä, räätäli Iisak Wirtanen (aik. Harri) ja Sofia Erkkilä Jalasjärven Jokipiissä. Johannes Wirtanen kävi siellä Harrin kansakoulun, opiskeli 1912–1914 Lapuan yhteiskoulussa ja suoritti 1918 Metodistisen episkopaalisen kirkon pappisseminaarin Helsingissä. Hänet vihittiin papiksi 1923. Wirtanen suoritti ylioppilastutkinnon 1926 Bostonissa ja hän suoritti erotutkinnot 1928 Suomi Collegessa Yhdysvalloissa sekä 1932 Bostonin yliopistossa. Hänet vihittiin myös papiksi vuonna 1928 Suomi-synodissa Yhdysvalloissa. Palattuaan Suomeen Wirtanen suoritti 1932 tutkinnon Helsingin yliopistossa ja sai samana vuonna oikeuden papin virkaan Suomessa. Hän suoritti vielä pastoraalitutkinnon 1935 ja kasvatusopin tutkinnon 1939.
Wirtanen toimi Metodistisen piispallisen kirkon pappina Viipurissa, Vaasassa ja Kuopiossa sekä Luurinmäen orpokodin johtajana 1918–1922. Hän muutti sitten Yhdysvaltoihin, toimi siellä siirtolaispappina ja oli vuosina 1928–1931 Worcesterin suomalaisen Suomi-synodin seurakunnan pappina. Palattuaan Suomeen Wirtanen toimi Jalasjärven kirkkoherran apulaisena 1931–1933 ja Vaasan suomalaisen seurakunnan virallisena apulaisena 1933–1959. Hän oli Vaasan suomalaisen lyseon uskonnon ja filosofian alkeiden vt. vanhempana lehtorina 1933–1936 ja toimi kenttäpappina vuodesta 1934 alkaen. Sotavuosina 1939–1944 Wirtanen oli rintamapappina ja sotasairaala 27:n pappina.
Wirtanen oli kansanedustajana 1945–1959 edustaen Vaasan läänin eteläistä vaalipiiriä. Hän kuoli kesken edustajakautensa vuonna 1959, ja hänen tilalleen eduskuntaan tuli kokoomuksen Reino Ala-Kulju. Wirtanen oli presidentin valitsijamiehenä vuosien 1950 ja 1956 presidentinvaaleissa, ja hän oli myös Vaasan kaupunginvaltuuston jäsen.
Johannes Wirtanen oli naimisissa vuodesta 1936 Verna Hellevi Vainion kanssa. Taiteilija Juhani Harri oli hänen poikansa.
Zərdab
Zərdab on kaupunki Azerbaidžanissa. Se sijaitsee Kurajoen rannalla 231 kilometriä Bakusta länteen. Kaupunki on Zərdabin piirin keskus. Asukkaita on 11 700 henkeä (vuonna 2010).
Zərdabista tuli piirikeskus vuonna 1935, kaupunkimainen taajama vuonna 1960 ja kaupunki vuonna 1968. Se on maatalousalueen keskus, jossa toimii kevyttä ja elintarviketeollisuutta.
Amy Deasismont
Amy Diamond (oik. Amy Linnéa Deasismont, s. 15. huhtikuuta 1992 Norrköping, Ruotsi) on ruotsalainen poplaulaja. Hän nousi tunnetuksi esikoissinglellään ”What’s in It for Me” ollessaan 13-vuotias. Se menestyi Ruotsissa ja naapurimaissa vuonna 2005 ja oli neljä kuukautta kymmenen myydyimmän singlen joukossa. Hän on julkaissut viisi studioalbumia ja esiintynyt myös ahkerasti televisiossa.
Diamondin suurimmat menestyskappaleet Ruotsissa ja muualla Skandinaviassa ovat olleet ”What’s in It for Me”, ”Welcome to the City”, ”Champion”, ”Shooting Star” ja ”Don’t Cry Your Heart Out”. ”What’s in It for Me” oli Puolan soitetuin kappale vuonna 2005.
Varhaislapsuus
Diamond syntyi huhtikuussa 1992 Ruotsin Norrköpingissä englantilaisen isän Leen ja ruotsalaisen äitinsä Chrisbethin toisena lapsena. Pian hänen syntymänsä jälkeen perhe muutti Englantiin Hertfordshireen, jossa Diamond oppi puhumaan englantia. Perhe muutti takaisin Ruotsin Jönköpingiin, kun Amy oli neljä ja puoli vuotta vanha. Uudessa kotikaupungissa hän oppi ruotsia ja hänestä tuli kaksikielinen. Diamond asuu yhä Jönköpingissä ja hänellä on kaksi pikkusiskoa, Lisa ja Holly, sekä isosisko Danielle. Huhtikuussa 2009 heille syntyi pikkuveli, Charlie.
Diamond on harrastanut taitoluistelua sekä käynyt tanssi- ja teatterikoulua. Hän aloitti taitoluistelun kuusivuotiaana ja osoitti lahjakkuutensa voittamalla useita kultamitaleja. Ennen laulajanuraa hän harjoitteli taitoluistelua kuusi kertaa viikossa. Hän kävi Blandgodis-nimistä tanssi- ja teatterikoulua sekä osallistui teatteri- ja musikaalituotantoihin, joista hän sai kokemusta julkisesta esiintymisestä. Ennen laulajanuraa hän esiintyi myös pienessä roolissa televisiosarjassa De drabbade.
Diamondin kiinnostus laulamiseen alkoi jo kaksivuotiaana. Hän esiintyi ensimmäisiä kertojaan julkisesti kahdeksan vuoden iässä kykyjenetsintäkilpailu Småstjärnornassa. Hän pukeutui Belinda Carlisleksi ja esitti laulavansa kappaleen "Heaven is a place on earth" sijoittuen kilpailussa kolmanneksi. Vuonna 2004 hän otti osaa moniin kilpailuihin kuten Minimelodifestivalen Jönköpingissä ja Super Troupers Ruotsin TV4:ssä, joista useimmat hän myös voitti. Eräässä näistä kilpailuista, Mix megapol summer idolissa, pääpalkinto oli päästä levyttämään yksi kappale oikeassa levytysstudiossa.
Levystudiossa Diamondin nykyisen levy-yhtiön edustaja lopulta löysi hänet ja Amylle tarjottiin levytyssopimusta. Diamond levytti pian esikoissinglensä "What’s in It for Me". Marcus Sepehrmanesh, yksi Diamondin levyjen lauluntekijöistä, kertoi haastattelussa, että tämä lauloi "täydellisesti ja tarkalleen kuten he toivoivat". "What’s in It for Me" nauhoitettiin puolessatoista tunnissa, ja single julkaistiin seuraavan vuoden helmikuussa.
Menestys laulajana
Diamond esiintyi ensimmäisen kerran Ruotsin televisiossa taiteilijanimellään ohjelmassa Nyhetsmorgon. Radiossa soitetussa singlessä oli synteettinen tausta, mutta nyt hän lauloi bändin säestämänä liveversion singlestään sekä Alicia Keysin kappaleen "If I Ain’t Got You". Taustayhtye koostui silloin rumpalista, kitaristista, basistista, taustalaulajasta ja kosketinsoittaja-taustalaulajasta.
thumb|200px|Amy Diamond jakamassa nimikirjoituksia [[Kalmarissa Ruotsissa.]] Menestyksen ansiosta tehtiin kokonainen albumi (This Is Me Now), joka julkaistiin toukokuussa 2005. Albumia myytiin yli 100 000 kappaletta, mikä ylitti kolminkertaisesti silloisen kultalevyyn vaaditun määrän. Menestys poiki televisioesiintymisiä muun muassa listaohjelmassa Trackslistan ja laulajavierailun lasten kilpailuohjelmassa Vi i femman. Vuoden 2005 loppuun mennessä Diamond ehti laulaa livenä yli 20 televisio-ohjelmassa. Kesällä hänelle järjestettiin konserttikiertue, jonka esiintymisistä monet myös televisioitiin.
Vaikka Diamondin ihailijat ovat tyypillisesti kouluikäisiä, niin levy ei ole varsinaisesti lastenmusiikkia. This Is Me Now on tyyliltään pääasiassa iloista popmusiikkia syntetisaattoritaustoilla, mutta mukana on myös teemalaulu "Tomorrow" Annie-musikaalista ja livetaltiointi kappaleesta "If I Ain’t Got You". Albumin, kuten toisenkin levyn, kappaleet on tehnyt pääasiassa tukholmalainen tuottajakolmikko Tommy Tysper ("Tysper"), Marcus Sepehrmanesh ("Mack") sekä Gustav Jonsson (Grizzly). He muodostavat tuotantoyhtiö TEN productionsin ja he ovat tehneet monia aiemminkin listoilla menestyneitä popkappaleita, joita ovat esittäneet muun muassa A-Teens ja Helena Paparizou. Levyt on julkaistu Bonnier Amigo Music Groupin kautta.
Diamond on lahjakas livelaulaja ja hän laulaa ilman playbackia julkisissa esiintymisissään. Jo hänen debyyttialbuminsa sisälsi liveversion kappaleesta ”If I Ain’t Got You”, jota eräässä arvostelussa kuvailtiin sanoin ”yhtä aikaa herttainen ja vaikuttava”. Super Troupersin tuomaristo kuvaili hänen ääntään varmaksi ja tasapainoiseksi. Super Troupersin laulukisoissa hän pääsi 12-vuotiaana finaaliin esittämällä Shakiran kappaleen "Underneath Your Clothes". Svenska Dagbladetin arvostelussa hänen ääntään kuvailtiin ”hienoksi ja varmaksi” ja levy-yhtiö mainosti sen olevan ”loistokas ja persoonallinen”. Häntä on verrattu Carolaan, joka myös aloitti laulajanuransa nuorena tyttönä.
Ruotsin ulkopuolelle (2005−2006)
thumb|400px|Amy Diamond esiintyy tanssijoidensa kanssa Holmen Blues -festivaalilla [[Örnsköldsvikissä 18. kesäkuuta 2005.]] Diamond solmi heinäkuussa jakelusopimuksen Warnerin kanssa ulkomaista levitystä varten. Samoihin aikoihin taustabändi vaihtui tanssijoihin. Hänen esiintymisissään, joissa ei ollut orkesteria paikalla, Amy lauloi tästä eteenpäin taustanauhojen tahtiin. Levy alkoi kesän mittaan saada suosiota myös Tanskassa, Norjassa, Suomessa ja Puolassa. Suomessa kappale "What’s in It for Me" soi monilla radiokanavilla päätyen sijalle 19 vuoden 2005 eniten soitettujen kappaleiden listalla.
Levyltä poimittiin lisää singlejä: singlet ”Welcome to the City” ja ”Champion” julkaistiin kesän aikana. ”Welcome to the City” soi paljon Suomen radioissa, ”Champion” oli Ruotsin yleisurheilujoukkueen virallinen kannustuskappale yleisurheilun MM-kilpailuissa 2005 Helsingissä.
Diamond lähetettiin promootiokiertueelle Keski-Eurooppaan loppuvuodesta 2005. Hänen levytyssopimuksensa salli hänen perheensä tulla mukaan aina, kun konsertit olivat kaukana kotoa. Siten koko perhe matkusti mukana, kun hän kuvasi uuden, ikäänsä paremmin sopivan musiikkivideon kappaleelle ”What’s in It for Me” Barcelonassa sekä esiintyi televisiossa Saksassa, Tanskassa ja Alankomaissa. Keski-Euroopan markkinoille julkaistiin erikoisversio esikoisalbumista, joka sisälsi kaksi ennen julkaisematonta kappaletta, jotka ilmestyivät myöhemmin myös levyllä Still Me Still Now.
Diamond oli ehdolla monien palkintojen saajaksi vuonna 2005. Hän sai Nordic Music Awardin parhaasta pohjoismaisesta kappaleesta ”What’s in It for Me”. 13-vuotiaana hän oli nuorin kyseisen palkinnon saaja. Hän on nuorin laulaja, joka on saanut kaksi NRJ Radio -palkintoa kerralla, sekä nuorin Ruotsin Grammis-palkintoehdokas. Hän oli ehdolla kolmessa sarjassa: paras ruotsalainen naislaulaja, vuoden laulu ja vuoden tulokas. Diamond sai myös Nickelodeon -palkinnon vuoden hitistä ja oli ehdolla Rockbjörnenissä.
Toinen albumi (2006)
Helmikuussa 2006 Diamond alkoi levyttää toista levyä. Hänen lauluntekijänsä lähettivät hänelle kappaleita kuunneltavaksi, ja niistä hän valitsi levytettäväksi ne, joista itse piti. Kappaleita nauhoitettiin kaksi-kolme viikossa. Still Me Still Now -albumi julkaistiin toukokuussa ja levyn ensimmäinen single ”Don’t Cry Your Heart Out” julkaistiin pari viikkoa ennen levyä.
Vaikkei Diamondista ollut kuultu paljonkaan kevään aikana, levy osoittautui odotetuksi. Kaksi päivää ennen ilmoitettua julkaisupäivää häntä haastateltiin Ruotsin TV4:n aamuohjelmassa Nyhetsmorgon. Haastattelija yllätti Diamondin luovuttamalla hänelle kultalevyn toisesta albumista, sillä se oli myynyt riittävän monta kappaletta jo pelkästään ennakkovarausten perusteella. Singleä ”Don’t Cry Your Heart Out” soitettiin radiossa Ruotsissa, ja Suomessakin se soi joillakin radiokanavilla, vaikkei ollut enää edellisten kaltainen menestys.
Still Me Still Now jatkoi tyyliltään samalla linjalla kuin edeltäjänsäkin, pääasiassa kevyttä poppia. ”Don’t Cry Your Heart Out” oli radioon sopivaa kevyttä ja tarttuvaa poppia, mutta joidenkin, kuten ”Diamonds” ja ”No Regrets”, sovitukset muistuttivat enemmän musikaalityyliä. Arvosteluissa levyn kappalevalintoja hieman hämmästeltiin, mutta Diamondin ääni keräsi silti kiitosta. Kappaleita pidettiin osittain sopimattomina Diamondille ja hänen kuulijakunnalleen, mutta toisaalta hänellä katsottiin olevan potentiaalia myös parempaan.
Kesällä Diamond osallistui Diggiloo-kiertueeseen, jolla hän lauloi muun muassa Edith Piafin kappaleen ”Je ne regrette rien”. Vaikka Still Me Still Now ei ollut yhtä suuri menestys Ruotsin ulkopuolella kuin This Is Me Now, se oli silti suosittu hänen kotimaassaan. Diamond piti konsertteja myös Diggiloo -kiertueen ulkopuolella. Aftonbladetin lukijat äänestivät hänet kesän 2006 kiertuekuningattareksi. Diamond julkaisi vielä kaksi singleä, ”Big Guns” ja ”It Can Only Get Better” loppuvuodesta 2006. Hän jatkoi televisioesiintymisiään prime-time-ohjelmissa kuten Sommarkrysset, Gokväll ja Vinterkrysset.
Fanikerho ja kiertueita (2007)
thumb|200px|Amy Diamond laulamassa Diggiloo-kiertueella Boråsissa kesällä 2006. Vuonna 2007 Diamondille perustettiin fanikerho, joka julkaisee ihailijalehteä. Kesällä 2007 hän esiintyi muun muassa Elvis Presleyn entisen yhtyeen kanssa. Hän on myös varovaisesti toivonut, että hänen uusi levynsä menestyisi hyvin myös ulkomailla.
Kolmas albumi ja joululevy (2008)
Diamond osallistui Melodifestivaleniin vuonna 2008 kappaleella ”Thank You”. Hän pääsi kilpailun finaaliin.
Diamondin marraskuun alussa 2008 julkaistu kolmas albumi on nimeltään Music in Motion. Ensimmäinen single ”Is It Love?” julkaistiin 26. syyskuuta 2008 ja albumin tyyli muuttui edellisiin verrattuna.
Marraskuun puolivälissä 2008 Diamond julkaisi joululevyn En helt ny jul johon oli koottu sekä tuttuja joululauluja että täysin uutta materiaalia.
Viides ja kuudes albumi (2009−2010)
Viides albumi Swings and Roundabouts ilmestyi vuonna 2009.
Kokoelmalevy Greatest Hits julkaistiin vuonna 2010. Siihen sisältyi myös täysin uusia kappaleita.
Uutta musiikkia omalla nimellä (2016)
Toukokuussa 2016 hän julkaisi uutta musiikkia monen vuoden tauon jälkeen, tällä kertaa omalla nimellään, Amy Deasismont. Hänen esikoissinglensä uudella artistinimellä on nimeltään ”One”. Elokuussa hän julkaisi toisen singlensä, ”Forgive”. Kolmantena singlenään hän julkaisi lokakuussa 2016 kappaleen ”This Is How We Party”.
Elämä musiikin ulkopuolella
Diamond pitää yksityiselämänsä erillään laulajanurasta. Hän haluaa pysyä sukunimensä osalta anonyyminä eikä hän halua oikeaa sukunimeään käytettävän julkisuudessa. Hän otti ”What’s in It for Me” -singlen julkaisun yhteydessä taiteilijanimekseen Amy Diamond. Perusteluksi hän on maininnut, että timantti on hänen ”kuukauden- ja onnenkivensä”.
Laulajan urastaan huolimatta Diamond kävi koulua tavalliseen tapaan, hänen tarvitsi olla poissa koulusta vain harvoin. Promootiotehtäviä oli hänen mukaansa vain silloin tällöin ja useimmiten viikonloppuina. Jos keikkoja kuitenkin oli viikolla, hän teki koulutyöt itsenäisesti kotitehtävinä. Hän mainitsi useammassakin haastattelussa matematiikan olevan hänen lempiaineensa koulussa. Hän pitää kouluttautumista tärkeänä, jotta voi tehdä jotain muuta tulevaisuudessa, jos laulajan ura ei enää kiinnosta. Hän on kuitenkin sanonut, että hän laulaa niin kauan kuin laulaminen on hauskaa. Tulevaisuuden toiveammatikseen hän on maininnut hiusmuotoilijan. Keikkailusta huolimatta Diamond ehtii pitää myös lomaa, eikä viihdeala ole ollut rankkaa hänelle, sillä hänen manageri-isänsä hoitaa hankalimmat asiat ja hänen vanhempansa tukevat häntä uralla.
Vuonna 2006 Diamond alkoi saada myös kutsuja mallintöihin ja televisio-ohjelmiin musiikkiuransa lisäksi. Hän oli mallina Elloksen postimyyntiluettelossa ja teki mainostöitä Statoilille ja Stadiumille. Joulukuussa hän esitti jääprinsessaa Ruotsin television joulukalenteriohjelmassa Lassemajas detektivbyrå. Tässä ohjelmassa hän pääsi esittelemään taitoluistelutaitojaan, jotka olivat olleet käyttämättä siitä lähtien, kun hänen musiikkiuransa lähti käyntiin.
Amy Diamond esiintyi pääosassa musikaalissa Alice i Underlandet (Liisa Ihmemaassa) jonka ensi-ilta oli Tukholmassa jouluna 2009.
Hän on toiminut kapteenina Kuorosota -ohjelman ruotsinkielisessä versiossa, juontanut koirista kertvaa lastenohjelmaan Bulldogg ja äänittänyt Meridan vuorosanat Disney-elokuvan Urhea (Brave) ruotsinkieliseen versioon.
Diamond on äänittänyt Prinsessa Lillifeen ruotsinkieliset vuorosanat ja laulut kahteen prinsessasta kertovaan animaatioelokuvaan, jotka ilmestyivät 2009 ja 2012.
Vuonna 2015 ensi-iltansa saavassa ruotsalaisessa Pieni siskoni -elokuvassa Diamond näyttelee pääroolissa.
Esiintymiset
thumb|Rangsbyssä 14.7.2007. Diamond on esiintynyt Suomessa kuusi kertaa:
Lisäksi hän esiintyi Ruotsin yleisurheilumaajoukkueen harjoitusleirillä Ahvenanmaalla vuonna 2005.
Taiteen keskustoimikunta
Taiteen keskustoimikunta oli opetus- ja kulttuuriministeriön hallinnonalaan kuuluva asiantuntijaelin, jonka tehtävänä oli koordinoida valtion taidetoimikuntien taiteen edistämistyötä ja jakaa se valtion harkinnanvarainen taidetuki, jota ei ole osoitettu valtion taidetoimikuntien jaettavaksi. Taiteen keskustoimikunnan ja valtion taidetoimikuntien jäsenet nimitettiin kolmen vuoden määräajaksi taidealan järjestöjen ja taidelaitosten esityksistä.
Vuoden 2013 alussa aloitti toimintansa taiteen edistämiskeskus ja syyskuun alussa 2013 taideneuvosto.
Vaahteraliigan kausi 1994
Vaahteramalja XV oli kolmas peräkkäinen, jossa East City Giants ja Turku Trojans pelasivat. East City Giants voitti neljännen peräkkäisen mestaruutensa pistein 24–7. Helsinki Roosters voitti pronssia kolmannen kerran peräkkäin.
Uudet joukkueet sarjassa olivat Vantaan TAFT joka nousi sarjaan Kannelmäki Whipsin pudottua I-divisioonaan ja Kouvola Reds joka sai Espoo Coltsin jättämän sarjapaikan. Reds putosi samalla kaudella takaisin I-divisioonaan hävittyään karsintaottelunsa.
Folke West
Folke West (oik. Westerholm, s. 29. syyskuuta 1948 Helsinki ) on suomalainen televisiotuottaja, valtiotieteen yo, toimittaja, matkanjohtaja ja luennoitsija. Hän on kotoisin Helsingistä. West on tuottanut yli 560 tv-ohjelmaa 1990-luvun alusta vuoteen 2004. Lisäksi hän toiminut myös Radio Ykkösen yöradion tuottajana ja johtajana. Hänen tekemiään Nelosella vuosina 1993–2003 esitettyjä matkailuohjelmia olivat Matkalla maailmalla, Unelmamatka Maailman Ympäri, Folken matkassa ja Matkamies.
West pyrki vuonna 2004 Euroopan parlamenttiin RKP:n listoilta. West on toiminut myös matkatoimistojen asiantuntijaoppaana erityisesti Kuubassa sekä muissa Keski-Amerikan ja Etelä-Amerikan maissa. Folke West meni naimisiin kuubalaisen Lene Marbel Benauidesin kanssa loppuvuodesta 2007.
Westille langetettiin tammikuussa 2008 seitsemän kuukauden ehdollinen vankeustuomio törkeästä velallisen epärehellisyydestä sekä kirjanpitorikoksesta. Westin oma tulkinta oli, että tapaus liittyi purjehdusprojektiin, joka ylitti budjettinsa.
West on asunut Panamassa ja edistää maan matkailua. Vuonna 2014 Westillä havaittiin kielessä syöpä, joka oli lähettänyt kolme etäpesäkettä. Hoitojen jälkeen syöpä ei uusiutunut.
West juonsi vuoden 2020 lokakuussa AlfaTV:ssä alkavaa ohjelmaa, jonka työnimenä oli Kadonneen kulttuurin metsästys. 12-osaisessa dokumenttisarjassa keskitytään alkuperäiskansojen historiaan ja kulttuureihin Etelä- ja Keski-Amerikassa. Kesällä 2021 West juontaa Alfa TV:llä ohjelmaa nimeltä Folke West Matkalla Suomessa.
Tukholman saariston etsintäoperaatio 2014
Tukholman saariston etsintäoperaatio 2014 alkoi kun Ruotsin puolustusvoimat sai perjantaina 17. lokakuuta 2014 tiedon vedenalaisesta toiminnasta Tukholman saaristossa. Operaatiota johti kommodori Jonas Wikström.
Ruotsin puolustusvoimat on operaatiosta niukkasanainen, eikä tuloksia kommentoida, ennen kuin operaatio on ohi. Puolustusvoimat piti kaksi tiedotustilaisuutta 19. ja 21. lokakuuta. Operaatio lopetettiin 24. lokakuuta 2014.
2. marraskuuta Expressen kertoi että merivoimat etsii jälleen jotain saaristossa Kanholmsfjärdenin alueella ja sotilaat olivat käyneet kyselemässä saariston asukkailta, ovatko nämä nähneet jotakin poikkeuksellista merellä.
Teorioita
Ruotsin aluevesirajan lähistöllä purjehtineen venäläisen NS Concord -tankkerin epäiltiin liittyvän tapaukseen ja olevan minisukellusveneen emoalus. Itämerellä liikkui toinenkin venäläisalus, Professor Logatšev, joka on rakennettu vedenalaiseen tutkimukseen ja merenpohjan kartoittamiseen.
Ruotsin Maanpuolustuskorkeakoulun tutkija Thomas Riesin mukaan sukellusvene olisi saattanut laskea saaristoon miinoja tai tiedustelulaitteita. Spetsnaz-joukoista kirjoittanut kirjailija Vera Efron puolestaan uskoi että Venäjän laivaston erikoisjoukot ovat harjoitelleet Tukholman saaristossa ja liikkuneet Triton-NN -minisukellusveneellä.
Suomen puolustusministeri Carl Haglundin puheet 'farssista' ja kommentit että etsinnät olivat paha kolaus Ruotsin puolustusvoimien uskottavuudelle tulkittiin Ruotsissa arvosteluksi.
Itä-Sarajevo
Itä-Sarajevo on kaupunki Bosnia-Hertsegovinan toisessa entiteetissä, Serbitasavallassa sijaiten koko liittovaltion ja sen toisen entiteetin Bosnia-Hertsegovinan federaation pääkaupungin, Sarajevon itäpuolella. Vaikka onkin virallisesti kaupunki, Itä-Sarajevo ei ole kovinkaan kaupungistunut alue. Kaupungissa on noin 65 000 asukasta (2008).
Nimi
Kaupunki tunnettiin aiemmin nimellä Serbi-Sarajevo, mutta joutui muuttamaan nimensä Bosnia-Hertsegovinan perustuslakituomioistuimen päätöksellä vuonna 2004.
Kaupungin status
Sarajevon itäisisistä, serbienemmistöisistä osista vuonna 1993 perustettu Itä-Sarajevo oli vuoteen 2009 Serbitasavallan virallinen pääkaupunki, joksi tuli jo vuodesta 1998 pääkaupunkina käytännössä toiminut Banja Luka.
Itä-Sarajevon osat
Itä-Sarajevo käsittää kuusi kuntaa, jotka ovat:
Urheilu
Paikallinen jalkapalloseura, Slavija Istočno Sarajevo pelaa Bosnia-Hertsegovinan ykkösliigassa