cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tiffany Hwang
Yksityiselämä
Tiffany on nuorin kolmesta sisaruksesta. Hänen isosiskonsa opiskeli antropologiaa Berkeleyn yliopistossa. Tiffany ei usein viitannut perheasioissa äitiinsä uransa alkuvaiheessa. Vuonna 2009 hän kertoi julkisesti ensimmäistä kertaa, että hänen äitinsä oli kuollut kaksi vuotta ennen kuin hän aloitti harjoitteluaikansa SM Entertainmentissa.
Tiffany seurusteli 2PM-yhtyeen Nichkhunin kanssa vuosina 2014–2015.
Sementiitti
Sementiitti eli rautakarbidi on raudan ja hiilen muodostama välisijayhdiste, jonka kemiallinen kaava on Fe3C. Sen massasta on 6,67 % hiiltä ja 93,3 % rautaa. Sillä on ortorombinen kiderakenne. Sementiitti on kovaa mutta haurasta ainetta,, joka puhtaana luokitellaan yleensä keraamiksi, mutta suurempi merkitys sillä on raudan metallurgiassa. Useimmat teräkset ja valuraudat sisältävät sementiittiä. Eniten sitä on valkoisessa valuraudassa, jossa kaikki hiili on sementiittinä.
Metallurgia
thumb|Rauta- ja hiiliseosten faasidiagrammi, joka osoittaa faasien riippuvuuden lämpötilasta ja seoksen hiilipitoisuudesta. Vaaka-akselilla hiilipitoisuus, pystyakselilla lämpötila.
Teräksessä ja valuraudassa oleva hiili voi esiintyä pääasiassa kahdessa muodossa: joko pieninä pelkistä hiiliatomeista koostuvina grafiittikiteinä tai kemiallisena yhdisteenä, rautakarbidina eli sementiittinä. Termodynaamisen tasapainon vallitessa sementiittiä ei esiinny, vaan kaikki hiili on grafiittina, kaikki rauta ferriittinä tai korkeissa lämpötiloissa austeniittina. Sementiitti on kuitenkin metastabiili yhdiste, ja kun sitä on muodostunut, se on varsin pysyvää, ellei lämpötila ole kovin korkea. Sulan hiilipitoisen raudan jähmettyessä hiili sekoittuu tällöin muodostuvaa ferriittiin ja austeniittiin, mutta erkanee niistä seoksen jäähtyessä, jolloin seoksen hiili­pitoisuudesta, jäähtymis­nopeudesta ja muista seoksessa esiintyvistä aineista riippuen syntyy vaihtelevassa suhteessa sekä grafiittia että sementiittiä. Kun hiili­pitoisuus on pieni, on epä­toden­näköistä, että tarpeeksi monta hiiliatomia sattuisi niin lähelle toisiaan, että ne voisivat muodostaa grafiittia, ja tällöin pääosa hiilestä sitoutuukin rautaan sementiitiksi. Pienen hiili­pitoisuuden ohella grafiitin muodostumista edistävät myös suuri jäähtymisnopeus sekä muista seos­aineista kromi ja mangaani, kun taas sementiitin muodostumista edistävät korkea hiilipitoisuus, hidas jäähtymis­nopeus sekä seos­aineista pii, nikkeli ja alumiini.
Pitkäaikaisella lämpökäsittelyllä on mahdollista hajottaa raudassa oleva sementiitti kokonaan raudaksi ja grafiitiksi, jota sanotaan temperhiileksi. Tällä tavalla valmistetaan adusoitua rautaa, jollaista on esimerkiksi amerikkalainen mustaydin-temperrauta.
ReactOS
ReactOS on vapaa ja avoin Windows NT -sarjan (NT, 2000, XP) kanssa yhteensopivaksi suunniteltu käyttöjärjestelmä. ReactOS pystyy ajamaan Windows-ohjelmia ja -ajureita.
Sementiitti
Metallurgia
Viime aikoina on myös kehitetty uusi teräksen valmistusmenetelmä, rautakarbidiprosessi, joissa malmi pelkistetään vedyn ja metaanin avulla. Tällöin saadaan rauta­karbidi­jauhetta, jota voidaan edelleen käyttää teräksen raaka-aineena.
ReactOS
ReactOS on kirjoitettu enimmäkseen C-ohjelmointikielellä. Joitakin ominaisuuksia, kuten ReactOS Explorer -verkkoselain on kirjoitettu C++-kielellä.
Sementiitti
Sementiitti puhtaana
thumb|left|Ortorombinen Fe3C-kide. Rauta-atomit on merkitty sinisellä. Sementiitillä on ortorombinen kiderakenne. Sen yksikkö­kopissa on 12 rauta- ja 4 hiiliatomia. Jokainen rauta-atomi on sitoutunut kolmeen hiili­atomiin ja jokainen hiili­atomi kahdeksaan rauta-atomiin.
ReactOS
Useat ReactOS:n osista on lisensoitu GPL-, LGPL- ja/tai BSD-lisenssillä.
Sementiitti
Sementiitti puhtaana
Tavallisissa lämpötiloissa sementiitti on ferro­magneettinen aine. Sen Curie-piste on noin 480 K (207 °C), jota korkeammassa lämpötilassa se on para­magneettista.
thumb|Sementtitin moolitilavuuden riippuvuus paineesta huoneenlämmössä Luonnossa rautakarbidia, joka sisältää hieman myös nikkeliä ja kobolttia, esiintyy rauta­meteoriiteissa. Mineraalina sitä sanotaan coheniitiksi saksalaisen mineralogi Emil Cohenin mukaan, joka kuvasi sen ensimmäisenä. Koska hiili on yksi planeettojen metallisissa ytimissä mahdollisesti esiintyvistä kevyemmistä alkuaineista, sementiitin ominaisuuksia korkeissa lämpötiloissa ja paineissa on tutkittu kokeellisesti ja sillä on mallinnettu coheniitin käyttäytymistä. Oheinen kaavio osoittaa sen kokoonpuristuvuuden ja tilavuuden riippuvuuden paineesta huoneenlämmössä.
ReactOS
ReactOS:n versio 0.4.14 julkaistiin joulukuussa 2021. Käyttöjärjestelmä sisältää TCP/IP-verkko-ominaisuudet ja tukee suosituimpia verkkoselaimia, kuten Internet Exploreria ja Mozilla Firefoxia.
Sementiitti
Muut rautakarbidit
Karkaistusta teräksestä on tunnistettu metastabiileja rautakarbideja, joilla on merkitystä teollisuudessa ja joita syntyy muun muassa erityisesti Fischer-Tropsch -prosessissa. Sellaisia ovat Epsilon (ε) -karbidi, heksagonaalisena tiivis­pakkauksena kiteytyvä yhdiste Fe2-3C, jota esiintyy karkaistussa hiili­teräksessä, kun sen hiilipitoisuus on yi 0,2 % ja se on karkaistu 100–200 °C:n lämpötilassa. Ei-stoikio­metrinen ε-karbidi hajoaa noin 200 °C:ssa, jolloin siitä alkaa muodostua Häggin karbidia ja sementiittiä. Häggin karbidi on monokliininen yhdiste, Fe5C2, ja sitä esiintyy 200–300 °C:n lämpö­tilassa karkaistuissa työkalu­teräksissä. Eri rauta­karbidien tunnistaminen ei ole aivan helppoa, ja usein siihen on käytettävä röntgendiffraktion ohella myös Mössbauerin spektroskopiaa.
ReactOS
Kiistat
Käyttöjärjestelmässä on väitetty olevan Microsoftin ohjelmakoodia, joka on ollut lisensoituna yliopistoille ”Windows Research Kernel” -nimellä. Käyttöjärjestelmän koodia on auditoitu sisäisesti ja sen kehittäjä Steven Edwards on sanonut sen oltava yhteensopiva ”Yhdysvaltain standardin menetelmän takaisinmallinnukselle” kanssa. Hyväksyttävässä menetelmässä ”yksi henkilö avaa toteutuksen, kirjoittaa dokumentaation ja toinen lukee dokumentaation ja toteuttaa sen pohjalta”.
Mainenlahti
thumb|240px|Mainenlahden kartta. Mainenlahti on Atlantin valtamereen kuuluva merenlahti, joka sijaitsee Yhdysvaltojen ja Kanadan itärannikolla. Lahden pinta-ala on noin 93 000 neliökilometriä ja sillä on rantaviivaa Pohjois-Amerikan mantereen kanssa yhteensä 12 000 kilometriä. Länsi–luoteessa sitä reunustavat Massachusettsin, New Hampshiren ja Mainen osavaltiot Yhdysvalloissa. Pohjoisessa se kapenee Fundynlahdeksi New Brunswickin ja Nova Scotian provinssien välissä Kanadassa. Idässä ja etelässä, Pohjois-Amerikan mannerjalustan reunalla, Georgesin ja Brownsin matalikot erottavat sen Atlantin syvänmeren alueesta.
Koillisesta tuleva kylmä merivirta saa aikaan Mainenlahdelle vastapäivään kiertävän pintaveden pyörteen, jota Fundynlahden voimakas vuorovesi-ilmiö ja mantereelta virtaavat joet voimistavat. Atlantin vettä virtaa lahteen myös lähellä merenpohjaa Georgesin ja Brownsin matalikoiden välissä sijaitsevaa Northeast Channelia pitkin. Lahden keskellä ovat Jordanin, Wilkinsonin ja Georgesin altaat, joissa merenpohja ulottuu yli 200 metrin syvyyteen. Mannerjäätikkö muovasi ne 10000–20000 vuotta sitten jääkaudella.
Tasmanianjuovapussimäyrä
Tasmanianjuovapussimäyrä (Perameles gunnii) on pussimäyrien heimoon kuuluva nisäkäslaji. Lajin uudeksi suomenkieliseksi nimeksi on ehdotettu raitapusselia.
Sikiöpiirroskiista
thumb|right|350px|Haeckelin nimiin pantu sikiökuvien versio, jonka sikiöhahmojen samankaltaisia piirteitä on jonkin verran liioiteltu
Sikiöpiirroskiista viittaa eräiden 1800-luvun tutkijoiden, muun muassa Haeckelin sikiöpiirroksiin, joiden mukaan eri lajien yksilönkehitys toistaa aikaisempaa evoluutiota. Myöhemmin on käynyt ilmi, että Haeckel liioitteli piirroksessa sikiöiden yhdenkaltaisuuksia.
Tasmanianjuovapussimäyrä
Elinalue
Tasmanianjuovapussimäyriä elää Tasmaniassa ja harvinaisena Victorian osavaltiossa Australian mannermaalla.
Koko
Tasmanianjuovapussimäyrällä on lyhyt häntä, ja se painaa alle kilogramman.
Elintavat
Tasmanianjuovapussimäyrä on yöeläin ja lähtee pesästään iltahämärällä etsimään ruoakseen pieniä selkärangattomia, esimerkiksi sirkkoja, kovakuoriaisia ja matoja. Ravintoa etsiessään se tutkii maata pitkällä kuonollaan ja kaivaa ruoan innokkaasti esiin.
Tasmanianjuovapussimäyrä elää vain 2-3 vuotta.
Tasmanianjuovapussimäyrä populaarikulttuurissa
Pelihahmo Crash Bandicoot on tasmanianjuovapussimäyrä.
Buonarroti
Buonarroti voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Chesterfieldsaaret
Chesterfieldsaaret on 11 metsittyneestä korallisaaresta koostuva saariryhmä Ranskalle kuuluvassa Uuden-Kaledonian erityisyhteisössä. Saariryhmän merkittävimmät saaret ovat Longinsaari, Bamptoninsaari, Reynardinsaari, Loopinsaari ja Avoninsaari. Saaret ovat kooltaan pieniä, eikä minkään pituus ylitä 2,5 kilometriä. Saarilla on suuret guanovarannot, joita ei ole hyödynnetty vuoden 1921 jälkeen. Saarilla ei ole pysyvää asutusta.
Lamminjärvi (Jalasjärvi)
Lamminjärvi on pieni järvi Kurikan kunnassa, entisen Jalasjärven kunnan keskustassa. Siellä on muun muassa uimaranta laitureineen, 5 beach volley -kenttää, pesäpallokenttä, liikennepuisto, skeittiparkki, mattojen pesupaikka ja järveä kiertävä kävelypolku. Järvi on ruopattu vuosien 1995–1996 välisenä aikana.
Nykyään Lamminjärveen on kertynyt sinilevää, jonka vuoksi järvi on ollut uintikiellossa.
Aurinkolurikki
Aurinkolurikki (Neopsittacus musschenbroekii) on Papua-Uudella-Guinealla elävä kaijalaji. Laji on nimetty hollantilaisen luonnontieteilijän Pieter van Musschenbroeckin kunniaksi.
Koko ja ulkonäkö
Aurinkolurikin pituus on noin 23 cm ja paino 43–55 g. Sen höyhenpuvun pääväri on vihreä, alapuolelta kellanvihreä. Päälaki on oliivinruskea keltaisin viiruin, myös naama ja kurkku ovat keltaviiruiset. Rinta ja vatsan keskiosa ovat punaiset, samoin siiven alapinta. Pitkähkön pyrstön kärki ja reunat ovat keltaiset, samoin pyrstön alapinta. Nokka on vaalean keltainen, iiris punainen ja koivet harmaat. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Nuori yksilö on himmeämmän värinen ja sen iiris on kellanruskea tai oranssi.
Elinympäristö
Aurinkolurikit elävät vuoristometsissä 1 250–2 800 metrin korkeudella. Yleensä ne liikkuvat puiden latvustoissa pareittain tai pikku parvina. Ne lyöttäytyvät usein muiden lurikkien seuraan. Aurinkolurikki on harvinainen lemmikkilintuna.
Lisääntyminen
Pesintä tunnetaan vankeudessa eläneiden lintujen osalta. Munia on tavallisesti kaksi. Haudonta-aika on noin 23 päivää ja pesäpoikasaika kaksi kuukautta.
Ravinto
Aurinkolurikit syövät kukkia ja niiden siitepölyä ja mettä sekä hedelmiä, marjoja, siemeniä ja mahdollisesti myös hyönteisiä ja niiden toukkia.
Walpolesaari
Walpolesaari on asumaton kalkkikivisaari Ranskalle kuuluvassa Uuden-Kaledonian erityisyhteisössä. Saari sijaitsee Loyautésaarten eteläisimmässä pisteessä. Walpolesaari on pinta-alaltaan noin 1,25 neliökilometriä, ja sen korkein kohta yltää noin 70 metriä merenpinnan yläpuolelle. Saarella on ollut asutusta lähes 3000 vuotta sitten, mutta saari on nykyään asumaton. Siellä tuotettiin guanoa 1940-luvun alkupuolelle asti.
Juhani Pitkäranta
Juhani Pitkäranta on matematiikan professori Teknillisestä korkeakoulusta. Hän on professori emeritus.
Josh Silver
pienoiskuva|Josh Silver esiintymässä vuonna 2008 Josh Silver (s. 16. marraskuuta 1962) on yhdysvaltalainen kosketinsoittaja, joka toimi metalyhtye Type O Negativen kosketinsoittajana ja tuottajana. Hän soitti yhtyeessä, kunnes se hajosi Peter Steelen kuoltua.
Levamisoli
Levamisoli on imidatsotiatsoleihin kuuluva heterosyklinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää lääketieteessä ja eläinlääketieteessä loismatoja vastaan sekä immunomodulaattorina.
Vaikutusmekanismi ja käyttö
Levamisoli vaikuttaa loismatojen asetyylikoliinireseptoreihin ja se depolarisoi lihassolujen solukalvoja. Ainoastaan (S)-(-)-isomeerilla on vaikutusta loismatoihin ja yhdisteen raseemista seosta kutsutaan tetramisoliksi (CAS 5036-02-2). Yhdiste on tehokas muun muassa sukkulamatoja vastaan. Levamisolia käytetään muun muassa kissojen, koirien, sikojen, lehmien, lampaiden ja siipikarjan madottamiseen. Ihmisten matolääkkeenä sen käyttö lopetettiin Yhdysvalloissa vuonna 1999 ja Kanadassa vuonna 2003. Levamisoli on immunostimulantti ja se vaikuttaa stimuloimalla ganglioiden toimintaa. Levamisolia on tutkittu muun muassa paksusuolen syövän hoidossa. Usein levamisolia käytetään sen hydrokloridisuolana (CAS 16595-80-5).
Levamisoli on optisesti aktiivinen yhdiste ja sen ominaiskiertokyky kloroformiliuoksessa on -85,1 °.
Haittavaikutukset ja resistenssi
Vakavin levamisolin pitkäaikaiskäytön haittavaikutus on agranulosytoosi eli jyvässolukato, jossa valkosolujen määrä elimistössä laskee vaarallisen alas. Useimmiten tila palautuu normaaliksi, mutta myös agranulosytoosista aiheutuvia kuolemantapauksia tunnetaan. Agranulosytoosi johtuu todennäköisesti yliherkkyysreaktiosta. Eräiden eläinten sukkulamatojen on huomattu kehittäneen resistenttiyden levamisolia vastaan.
Valmistus
Tärkeä levamisolin synteesin välituote on 1-(2-fenyyli-2-hydroksietyyli)-2-imino-1,3-tiatsolidiini, jota voidaan valmistaa joko fenasyylibromidin ja tiourean välisellä reaktiolla ja suojaamalla yhdiste etikkahappoanhydridin avulla ja pelkistämällä tuotteen ketoryhmä natriumboorihydridillä, styreenioksidin ja tiourean välinen reaktio tai käsittelemällä styreenioksidin ja etyleeni-imiinin reaktiotuotetta kaliumtiosyanaatilla tai tiourealla. 1-(2-fenyyli-2-hydroksietyyli)-2-imino-1,3-tiatsolidiini reagoi tionyylikloridin ja etikkahappoanhydridin kanssa muodostaen raseemisen seoksen eli tetramisolin, josta levamisoli voidaan erottaa resoluutiolla ja reagenssina resoluutiossa käytetään D-kamferisulfonihappoa.
Etakvaloni
Etakvaloni (myyntinimet Aolan, Athinazone, Ethinazone ) on metakvalonin muunnos joka kehitettiin 1960-luvulla ja sitä myytiin pääasiassa Ranskassa ja joissakin muissa Euroopan maissa. Sillä on sedatiivinen ja hypnoottinen vaikutus, ja sitä käytettiin unettomuuden hoitoon.
Karsinnat jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuihin 2002
Vuonna 2001 jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuista putosi kaksi joukkuetta, mutta Kaukoidän kiintiöpaikan vuoksi Japania ei pudotettu, vaan se sai karsia paikastaan Etelä-Korean ja Kiinan kanssa.
Kaukoidän karsinta
Kaukoidän kiintiöpaikasta pelattiin 15. - 17. syyskuuta Kiinan Harbinissa
Kakko (sukunimi)
Kakko on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Merle Soppela
Merle Soppela (s. 28. huhtikuuta 1991) on suomalainen entinen alppihiihtäjä. Hän edusti Santa Claus Ski Team -seuraa. Soppela kilpaili pujottelussa, suurpujottelussa ja super-alppiyhdistetyssä.
Ilkka Pastinen
Ilkka Olavi Pastinen (17. maaliskuuta 1928 Turku – 12. tammikuuta 2018 Helsinki ) oli suomalainen suurlähettiläs, joka toimi myös Yhdistyneiden kansakuntien apulaispääsihteerinä.
Merle Soppela
Alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailuihin Soppela osallistui vuosina 2013, 2015 ja 2017. Paras tulos oli vuoden 2015 pujottelun 21:s sija.
Ilkka Pastinen
Pastisen vanhemmat olivat varastonhoitaja Martti Mikael Pastinen ja Ilmi ("Iiris") Saga Karlström. Hän pääsi ylioppilaaksi vuonna 1946 Turun Klassisesta lyseosta ja valmistui Åbo Akademista valtiotieteen kandidaatiksi vuonna 1950. Pastinen opiskeli vielä vuosina 1950–1951 Pariisissa Institut d’études politiques- ja Institut international des sciences et recherches diplomatiques -oppilaitoksissa.
Merle Soppela
Vuonna 2009 Soppela sijoittui 28:nneksi nuorten MM-kilpailujen pujottelussa. Maailmancupissa hän kilpaili ensimmäisen kerran Levillä marraskuussa 2010 keskeyttäen ensimmäisellä kierroksella. Vuoden 2011 MM-kilpailuissa Soppela oli pujottelussa 16:s ja suurpujottelussa 22:s. Maailmancupissa Soppela pääsi ensimmäisen kerran maaliin Ofterschwangin pujottelussa maaliskuussa 2012 ollen ensimmäisen laskun 43:nneksi nopein. Kauden 2015–2016 alussa Soppela loukkaantui harjoitusleirillä ja joutui jättämään kauden väliin.
Ilkka Pastinen
Pastinen toimi ulkoasiainministeriön avustajana 1952–1955, Tukholman-suurlähetystön avustajana 1955–1957 ja Suomen New Yorkissa olevan YK:n pysyvän edustuston 2. luokan lähetystösihteerinä 1957–1959. Hän oli sitten ulkoasiainministeriön jaostosihteerinä 1960–1962, Suomen Pekingin-suurlähetystön 1. luokan lähetystösihteerinä 1962–1964, ulkoasiainministeriön jaostopäällikkönä 1964–1966 ja Lontoon-suurlähetystön lähetystöneuvoksena 1966–1969. Pastinen toimi sitten Suomen pysyvän YK-edustuston lähettiläänä ja pysyvän edustajan sijaisena YK:ssa ja YK:n turvallisuusneuvostossa 1969–1970, YK:n apulaispääsihteerinä ja YK:n pääsihteerin erityisedustajana aseriisuntakysymyksissä Genevessä ja New Yorkissa 1971–1974, ulkoasiainministeriön neuvottelevana virkamiehenä 1975–1977 sekä suurlähettiläänä ja YK:n pysyvänä edustajana New Yorkissa 1977–1983. Viimeksi Pastinen toimi Suomen Lontoon-suurlähettiläänä 1983–1991.
Merle Soppela
SM-kilpailuissa Soppela on saavuttanut neljä kultaa, yhden hopean ja neljä pronssia.
Ilkka Pastinen
Pastinen oli YK:n yleiskokouksessa Suomen valtuuskunnan asiantuntijana tai jäsenenä vuosina 1957–1961, 1965, 1969, 1975 ja 1976 sekä valtuuskunnan varapuheenjohtajana 1970 ja ydinsulkusopimuksen tarkastuskonferenssin pääsihteerinä 1975 ja aseriisunta-asioiden neuvottelukunnan puheenjohtajana 1975–1976.
Merle Soppela
Soppela lopetti uransa keväällä 2017.
Ilkka Pastinen
Pastinen kuului 1960-luvun lopussa ja 1970-luvun alussa ulkoasiainministeriön virkamiesten ns. everstijunttaan, johon kuuluivat myös Max Jacobson, Aarno Karhilo, Aimo Pajunen, Risto Hyvärinen ja Keijo Korhonen. He pyrkivät puolustamaan Suomen perinteistä puolueettomuuspolitiikkaa Neuvostoliiton taholta tulleita muutospaineita vastaan ja vastustivat Kalevi Sorsan johtamien sosialidemokraattien tavoitteita vahvistaa asemiaan ulkoministeriössä. Everstijuntta ajoi myös huonolla menestyksellä Jacobsonia YK:n pääsihteeriksi. Pastisen mukaan nimitys "everstijuntta" oli sikäli harhaanjohtava, että ryhmän jäsenistä tämä sotilasarvo oli vain Risto Hyvärisellä ja Aimo Pajusella, muut olivat reservin luutnantteja tai vänrikkejä. Myös ryhmän toinen nimitys "tohtorikopla" piti Pastisen mukaan vain osittain paikkansa, koska vain Hyvärinen ja Keijo Korhonen olivat väitelleet tohtoreiksi; tosin Jacobsonille myönnettiin myöhemmin valtiotieteen kunniatohtorin arvo. Keijo Korhosen mukaan molemmat nimitykset keksi silloin SDP:n kansainvälisten asioiden sihteerinä toiminut Paavo Lipponen, joka oli tuolloin yhtenä kiihkeimmistä vaatimassa Suomelle uutta ulkopoliittista suuntausta "vanhakantaisen" ja "taantumuksellisen" tilalle.
Ilkka Pastinen oli naimisissa vuodesta 1950 kansakoulunopettaja Eeva Marja Viitasen (1929–2015 ) kanssa. Pastinen kuoli sairaskohtaukseen 89-vuotiaana 12. tammikuuta 2018.
Liinalampi (Ikaalinen)
Liinalammi on Pirkanmaalla Ikaalisissa Iso-Röyhiössä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Liinalammi on osa Kyrösjärven lähialuetta.
Maantietoa
Se on 150 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Siihen ei laske ojia ja sen oma laskuoja virtaa luoteeseen, jossa se 900 metrin jälkeen yhtyy Raattaansuonojaan. Tämä laske Kyrösjärveen Penijoenlahdessa. Lammen lähiympäristö on soistuvaa metsää ja länsipuolella on muutamia peltoja. Noin 100 metrin päästä ohi kulkevan seututien 276 varrella on lammen puolella runsaasti kiinteistöjä. Lammelle ei johda teitä eikä sen rannolilla ole rakennuksia.
Historiaa
Lampi esiintyy isonjaonkartassa vuosilta 1830-1848, jossa sen nimi oli "Liinalammi". Lammella ei tuolloin ollut vielä laskuojaa.
Tapani Tammisto
Arto Tapani Tammisto (2. joulukuuta 1932 Mikkeli – 23. toukokuuta 2017 Espoo ) oli suomalainen lääkäri ja professori. Hänen tutkimuskohteitaan olivat kipulääkkeet ja lihasrelaksantit. Hän toimi Helsingin yliopiston anestesiologian professorina 1971–1995.
Tammistoa on kutsuttu suomalaisen anestesiologian patriarkaksi.
Luca Marin
pienoiskuva|Luca Marin vuonna 2009. Luca Marin (s. 9. huhtikuuta 1986 Vittoria, Italia) on italialainen sekauimari. Hän on erikoistunut 400 metrin sekauintiin ja on voittanut yhteensä viisi mitalia pitkän radan maailman- ja Euroopan-mestaruuskilpailuissa. Lyhyen radan EM-kilpailuissa 2006 Marin voitti kultaa lyötyään maailmanennätyksen haltijan László Csehin. Marin osallistui Italian joukkueessa olympialaisiin 2004.
Hazrat Alin moskeija
thumb|250px|Mazar-e Sharifin Sininen moskeija. Hazrat Alin moskeija eli Sininen moskeija on moskeija Pohjois-Afganistanissa Mazar-i-Sharifin kaupungin keskustassa. Sitä pidetään yhtenä šiiamuslimien tärkeimmistä pyhäköistä, sillä perimätiedon mukaan sinne on haudattu "yksi neljästä oikeaanjohdetuista kalifeista", Ali. Paikallinen mullah näki siitä unta 1100-luvulla, ja kun uni osoitettiin luotettavaksi, sulttaani Ahmed Sanjar rakennutti sille paikalle moskeijan ja kaupungin.
Alkuperäisen moskeijan tuhosi Tšingis-kaani 1200-luvulla. Nykyisen moskeijan on rakennuttanut 1400-luvulla Husain Baiqara. On varsin todennäköistä, että Zarathustra on haudattu sinne jo aiemmin.
Pena Ranta
Pena Ranta (s. 6. huhtikuuta 1981 Suolahti ) on suomalainen koripallovalmentaja ja kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Pelaajaura
Ranta edusti kasvattajaseuraansa Äänekosken Huimaa miesten pääsarjassa viiden kauden ja valtakunnallisissa divisioonissa kuuden kauden ajan. Lisäksi hän pelasi kaksi I-divisioonakautta BC Jyväskylässä. Kaudella 2002–2003 Ranta oli SM-Koriksen tarkin kolmen pisteen korien heittäjä.
Ranta toimi Huiman pelaaja–valmentajana kunnes lopetti pelaajauransa keväällä 2018. Viimeisellä pelaajakaudellaan hän oli myös M1DB:ssä pelanneen Huiman apuvalmentaja, ja seuraavaksi kaudeksi hän nousi joukkueen päävalmentajaksi.
Rannan isä Markku Ranta valmensi Huimaa.
Sarjamurhaaja
upright|pienoiskuva|Aikalaispiirros Viiltäjä-Jackista. Se on julkaistu Punch' tai The London Charivai'' -lehdessä. upright|pienoiskuva|From Hell -kirje joka lähetettiin 15. lokakuuta 1888. Sen lähetti henkilö joka väitti olevansa [[Viiltäjä-Jack.]]
Sarjamurhaaja on henkilö, joka tekee vähintään kolme erillistä henkirikosta yli kuukauden ajanjaksolla, joiden välisenä aikana hänen tarpeensa surmata kasvaa ja johtaa vietinomaisesti murhan uusimiseen. Yhdysvaltain keskusrikospoliisi Federal Bureau of Investigation (FBI) määrittelee sarjamurhaksi kahden tai useamman henkirikoksen sarjan, jossa henkirikokset on tehty erillisinä tapahtumina yleensä, mutta tekijänä ei ole aina yksi yksin toiminut henkilö.
Määritelmä
Termin keksi FBI-agentti Robert Ressler 1970-luvulla kriminologien tarpeisiin. Kriminologit erottavat sarjamurhaajan spree killeristä ja joukkomurhaajasta. Tavallisesti mainitaan ainakin seuraavat määritelmät:
On olemassa tapauksia, joissa kaksi tai useampi tekijä on toiminut yhteistyössä, mutta yleensä tekijöitä on vain yksi.
Sarjamurhaajan uhrit eivät yleensä ole murhaajalle tuttuja. Sarjamurhaajat luokitellaan usein sosiopaateiksi, joilla ei ole kykyä tuntea empatiaa muiden kärsimyksistä. Eräät sarjamurhaajat erikoistuvat niin sanottuun kidutusmurhaan, jolla tarkoitetaan uhrien hidasta surmaamista erityisen pitkän ajanjakson aikana.
Historiaa
Sarjamurhaajat yleistyivät 1900-luvun jälkipuoliskolla, mutta tätä varhaisempia esimerkkejä sarjamurhaajista ovat muun muassa Lontoon Viiltäjä-Jack (1888), Hannoverin Fritz Haarmann (1924) ja Düsseldorfin Peter Kürten.
Sarjamurhaajien varhaisiksi edeltäjiksi mainitut Gilles de Rais (1400-luku) ja Erzsébet Báthory (1600-luku) erosivat nykyajan sarjamurhaajista siinä, että he olivat korkeassa asemassa ja hyödynsivät rikosten toteuttamisessa valtaansa.
Pohjois-Euroopan sarjamurhaajat
Suuri osa Pohjois-Euroopassa kiinni jääneistä sarjamurhaajista on toiminut sairaaloissa tai muissa hoitolaitoksissa. Pohjolassa sarjamurhaajailmiö oli medialle ja suurelle yleisölle käytännössä tuntematon ennen kuin ruotsalainen Thomas Quick tunnusti kymmeniä hyvin pitkällä aikavälillä tekemiään murhia Ruotsissa, Norjassa ja Suomessa. Quick tuomittiin kahdeksasta murhasta, mutta hänen kaikki tuomionsa purettiin myöhemmin hänen peruuttaessa tunnustuksensa vuonna 2008, joka täten johti uusiin oikeuskäsittelyihin, joissa näyttö ei enää riittänyt ilman tunnustuksia. Pohjoismaissa, myös Suomessa, on kuitenkin ollut useita sarjamurhaajatyyppisiä henkirikollisia. Vuosina 1964–1965 Kuopiossa tapahtuneet nailonsukkamurhat ovat esimerkki sarjamurhaajatyyppisestä seksuaalihenkirikosten sarjasta. Ismo Junni syyllistyi vuosina 1980–1988 Helsingissä vaimonsa ja neljän miehen murhaamiseen. Vaimonsa hän oli pahoinpidellyt kuoliaaksi, ja muut uhrit hän oli pahoinpidellyt ja polttanut siirtolapuutarhamökkeihin. Ominaista Junnin teoille oli se, että hän irrotti usein uhreiltaan hampaan - mukaan lukien vaimoltaan. Vuonna 2010 Suomessa paljastui viisi potilasta murhannut ja viiden muun murhaamista yrittänyt lähihoitajana työskennellyt Ann-Maria Myllgren (ent. Aino Kerttu Annikki Nykopp-Koski). Oikeuspoliittisen tutkimuslaitoksen tutkijan, Martti Lehden, mukaan Junni ja Nykopp-Koski ovat tyypillisiä sarjamurhaajia. Alibi-lehden mukaan ainoa suomalainen Yhdysvaltain liittovaltion poliisin (FBI) virallisesti sarjamurhaajaksi luokittelema henkilö on Michael Penttilä (syntyjään Jukka Lindholm), joka sai mediassa liikanimen sarjakuristaja.
Yhdysvalloissa FBI:n akatemiassa profilointia opiskelleen Suomen keskusrikospoliisin rikosylikomisario Thomas Elfgrenin mukaan Suomessa on ollut useita sarjamurhaajatyyppisiä henkirikoksen tekijöitä, jotka ovat jääneet kiinni jo ensimmäisen henkirikoksen jälkeen. Elfgrenin mukaan sarjamurhaaja ei Suomessa ehdi yleensä tekemään enempää, kuin yhden henkirikoksen ennen kiinnijäämistään.
Saksalainen Niels Högel tuomittiin elinkautiseen vankeuteen elokuussa 2019 85 potilaan murhasta vuosina 2000–2005 eri sairaaloissa.
Psykologia ja muodostuminen
Useimmilla sarjamurhaajilla on ollut huonot kotiolot lapsena. Heitä on lapsena pahoinpidelty ruumiillisesti tai henkisesti tai käytetty seksuaalisesti hyväksi. Rikosten ja pahoinpitelyn välillä voi olla hyvinkin läheinen yhteys. Esimerkiksi John Wayne Gacyn isä hakkasi tätä, haukkui häntä ”nynnyksi” ja syytti homoseksuaaliksi. Aikuisena Gacy raiskasi ja kidutti poikia ja haukkui heitä ”hinteiksi” ja ”nynnyiksi”. Tällainen henkilö jakaa ihmiset vallankäyttäjiin ja niihin, joita kohtaan käytetään valtaa. Lapsena hän kokee väkivaltaisen, tai hallitsevan vanhemman vallankäyttäjäksi ja itsensä vallankäytön kohteeksi ja hän alkaa haaveilemaan vallankäyttäjän roolin ottamisesta ja jonkun toisen asettamisesta vallankäytön kohteen asemaan. Tämä liittyy persoonallisuuden puolustuskeinoon, josta käytetään nimitystä identifikaatio aggressoriin, eli samaistuminen hyökkääjään. Vallankäyttäjän roolissa ollessaan tällainen henkilö tuottaa itselleen seksuaalista nautintoa ja tyydytystä.
Osa sarjamurhaajista ei ole joutunut lapsuuden aikaisen fyysisen väkivallan kohteeksi, mutta tällöin he ovat tavallisesti ottolapsia, avioliiton ulkopuolisia lapsia tai heitä siirrellään sukulaiselta toiselle, jolloin lapsi tuntee itsensä ei-toivotuksi ja juurettomaksi.
Fantasia on sarjamurhaajien kehittymisessä erittäin tärkeää. He fantasioivat usein murhaamisesta murrosiässä, joskus jopa ennen sitä. Fantasiamaailma on erittäin rikasta, ja he haaveilevat pakkomielteisesti alistamisesta, alistumisesta ja murhaamisesta. Yleensä oikeissa murhissa on nimenomaisia aineksia fantasioista. Jotkut pitävät tarinoista tai valokuvista, joissa on muun muassa raiskauksia, kidutusta ja murhaamista. Tappaessaan sarjamurhaaja pyrkii toteuttamaan fantasiansa. Käytäntö ei kuitenkaan koskaan vastaa fantasiaa ja tämän vuoksi sarjamurhaaja jää tavoittelemaan täydellistä fantasian toteuttamista ja tappaa yhä uudelleen ja uudelleen. Murhien välillä monet sarjamurhaajat pyrkivät tyydyttämään tappamisen aiheuttavan tarpeensa, muistelemalla tekemiään henkirikoksia, tai raiskauksia ja monet sarjamurhaajat ottavat uhreistaan muistoksi ja masturbaatiotarkoitukseen valokuvia, muistoesineitä, tai ruumiinosia.
Sarjamurhaajat yrittävät usein tehdä tapahtumasta samanlaisen kuin se, mikä teki heistä sarjamurhaajia. Siksi uhreilla voi olla keskenään samanlaisia yhteisiä fyysisiä piirteitä, kuten pituus, ikä tai hiusten väri. Esimerkiksi Ted Bundyn uhrit muistuttivat hänen ensimmäistä tyttöystäväänsä, joka oli jättänyt hänet.
Sarjamurhaajia yleisesti yhdistävä piirre on joko normaaliin nähden puutteellinen omatunto, tai omantunnon puuttuminen kokonaan ja omaantuntoon liittyvien syvempien, toisista välittämiseen liittyvien tunteiden, kuten rakkaudentunteen puutteellisuus, tai puuttuminen. Helen Morrisonin näkemys on, ettei syynä murhanhimoon ole seksuaalinen hyväksikäyttö, riittämättömyyden tunne tai alhainen sosioekonominen asema vaan puutteellinen tunnekehitys. Morrisonin teorian mukaan puutteellinen tunteiden kehitys tekee sarjamurhaajien persoonallisuuksista rikkoutuneita tai muuten epätavallisia, mikä tarkoittaa, että heiltä puuttuu sellaisia kykyjä, joita normaaleilla ihmisillä on. Morrisonin mukaan tyrehtynyt tunnekehitys selittää myös joitakin sarjamurhaajien yleisiä luonteenpiirteitä, kuten nauttiminen pehmeiden materiaalien pitämisestä suuta vasten, jota todettiin Richard Otto Macekilla, John Wayne Gacylla ja muilla (suu on vauvaikäisten tärkein tuntoelin).
Teorian mukaan sarjamurhaajilla ei myöskään ole kehittynyt tunnekontrollin perustasoja, ja seurauksena sarjamurhaaja ”tuntee riittämättömyyden ja arvottomuuden tunnetta, ja syynä voivat olla nöyryytykset ja herjat”, mikä saa heidät tappamaan. Itse murhan akti on siten eräänlainen kokeilu, joka on täysin estoton, koska tekijällä ei juuri ole kykyä kokea myötätuntoa uhreja kohtaan.
Lapsena koetun väkivallan ohella toinen sarjamurhaajilla yleisesti tavattava piirre on alkoholismi. Yhdysvaltalainen oikeuspsykiatri Park Dietz, sekä sarjamurhaajiin erikoistuneet FBI:n agentit John Douglas ja Robert Ressler ovat jo 1980-luvulla tuoneet esiin, että useimmat sarjamurhaajat ovat olleet alkoholisteja. Vuonna 1995 FBI:n profiloijana toiminut psykoterapeutti ja riippuvuusasiantuntija John Kelly toi esiin alkoholismin ja sarjamurhaajien välillä olevan yhteyden ja vuonna 2007 psykiatri Helen Morrison vahvisti päätelmän tästä yhteydestä. Niin John Wayne Gacy, Ted Bundy ja Jeffrey Dahmer, kuin Richard Speck, Joel Rifkin ja Aileen Wuornoskin olivat alkoholisteja. Myös murhasarjan aiheuttava tappamisesta riippuvaistuminen muistuttaa alkoholiriippuvuutta.
Useimmat sarjamurhaajat tappavat ensimmäisen uhrinsa yli 20-vuotiaina, vaikkakin aloitusajankohta voi vaihdella. Tappamista on vaikea lopettaa, kun sen on aloittanut. Murhien tiheys vaihtelee myös suuresti. Juan Corona murhasi kuudessa viikossa 25 ihmistä, kun taas Fred West ja hänen vaimonsa Rosemary West tappoivat 12 uhria 25 vuoden kuluessa.
Ensimmäistä henkirikosta edeltää yleensä pitkään jatkunut, lapsuudessa, tai murrosiässä alkanut häiriökäyttäytyminen. Tällaisen häiriökäyttäytymisen muotoja ovat olleet mm. tirkistely, tuhopolttotarkoituksessa tehtyjen tulipalojen sytyttäminen ja väkivaltaisuus eläimiä, myös isompia eläimiä, kuten kissoja ja koiria kohtaan.
Motiiviluokittelu
upright|pienoiskuva|Sarjamurhaaja [[Ted Bundy vankilassa.]] FBI on luonut viisi yleistä motiivia, joiden perusteella sarjamurhaajat voidaan luokitella viiteen päätyyppiin.
Visionäärit
Toisin kuin yleisesti kuvitellaan, sarjamurhaajat eivät yleensä ole psyykkisesti sairaita eivätkä kärsi hallusinaatioista tai äänistä. Yhdysvalloissa siihen kylläkin vetoavat monet sarjamurhaajat yrittäessään välttää kuolemantuomiota. Muutamia tapauksia kuitenkin tunnetaan. Esimerkiksi Herbert Mullin surmasi 13 ihmistä, koska äänet kertoivat hänelle, että murhat olisivat ainoa tapa estää maanjäristys Kaliforniassa. Lisäksi Mullin painotti tutkijoille, kuinka murhien aikaan Kaliforniassa ei tosiaan sitten tapahtunut maanjäristystä.
Tehtävän saaneet
Nämä sarjamurhaajat uskovat tekojensa olevan oikeutettuja, koska he tappavat tietyntyyppisiä uhreja, tavallisesti prostituoituja tai vähemmistöryhmiin kuuluvia. He näkevät tekonsa palveluksena yhteiskunnalle. Tehtävän saaneet eroavat muista sarjamurhaajista siten, että heidän motiivinsa ei tavallisesti liity seksiin.
Hedonistiset
Hedonistiset sarjamurhaajat tappavat jännityksen ja mielihyvän toivossa, joka tappamisessa syntyy. Hedonistit luokitellaan kolmeen alaryhmään:
Hyödyntavoittelijat
"Mustiksi leskiksi" kutsutut naiset yleensä surmaavat puolisoitaan juuri enimmäkseen rahan vuoksi.
Useimpia rahan tai muun sellaisen vuoksi tappavia (kuten palkkamurhaajia) ei luokitella sarjamurhaajiksi, koska heillä motiivina on ahneus eikä psykopatologinen pakkomielle. Raja voi olla tosin häilyvä. Esimerkiksi natsien miehittämässä Ranskassa toiminut Marcel Petiot luokiteltaisiin sarjamurhaajaksi. Hän esitti ranskalaisen vastarinnan jäsentä ja houkutteli kotiinsa varakkaita juutalaisia kertomalla, että hän voisi salakuljettaa heidät pois maasta. Auttamisen sijasta hän tappoi uhrinsa ja varasti heidän omaisuutensa. Kiinni jäädessään hän oli ehtinyt surmata 63 ihmistä. Vaikka Petiotin motiivi oli taloudellinen hyöty, häntä pidetään pakkomielteisenä psykopaattina.
Voima ja hallinta
Tämä on tavallisin sarjamurhaajatyyppi. Surmaamisessa tärkeintä on hallita uhria täydellisesti. Tällaiset surmaajat ovat tavallisesti joutuneet lapsena pahoinpidellyiksi tai hylätyiksi, ja he tuntevat itsensä voimattomiksi ja riittämättömiksi. He yleensä suorittavat rituaaleja, jotka muistuttavat lapsena koetusta väkivallasta. Esimerkkejä tästä tyypistä ovat Albert Fish ja Ted Bundy.
Joissakin sarjamurhaajissa on piirteitä useammasta tyypistä. Esimerkiksi englantilainen Peter Sutcliffe oli ilmeisesti sekä visionääri että tehtävän saanut, sillä hänen mukaansa äänet käskivät hänet puhdistamaan kadut prostituoiduista.Gary Ridgway oli motivoitunut seksuaalisesti ja harjoitti nekrofiliaa uhriensa ruumiiden kanssa, mutta hän koki toimintansa oikeutetuksi, koska hän teki mielestään yhteiskunnalle palveluksen, puhdistaessaan katuja prostituoiduista.
Järjestelmälliset
FBI:n profiloijan John Douglasin mukaan järjestelmälliset sarjamurhaajat omaavat usein samanlaisia ominaisuuksia/tuntomerkkejä:
Epäjärjestelmälliset
Epäjärjestelmälliset (järjestelmällisten vastakohdat) sarjamurhaajat omaavat usein näitä piirteitä:
"Mixed"
Mixed-sarjamurhaaja tyyppiin kuuluvissa rikollisissa on tunnusmerkkejä sekä järjestelmällisistä, että epäjärjestelmällisistä sarjamurhaajista. Esimerkiksi, he saattavat suunnitella kaiken hyvin tarkasti ja tuoda mukanaan erilaisia murha-aseita, kuten pistooleja, veitsiä ja koukkuja tappamiseen, mutta rikospaikka on yleensä kaoottinen ja veren vallassa, jos jokin menee pieleen.
Sarjamurhaajat populaarikulttuurissa
Sarjamurhaajat ovat aina kiinnostaneet yleisöä, ja he ovat saaneet tiedotusvälineissä paljon julkisuutta. Siihen on vaikuttanut osaksi rikosten kammottavuus, osittain tekijöiden persoonallisuus sekä heidän kykynsä välttää kiinnijääminen. Kiinnostus on synnyttänyt rikosromaaneja ja sarjamurhaajaelokuvia, joista Thomas Harrisin Uhrilampaiden ja Bret Easton Ellisin Amerikan psykon tapaiset teokset ovat suosituimpia. Uusimpana aluevaltauksena voidaan pitää Jeff Lindsayn kirjoihin perustuvaa televisiosarjaa Dexter, jossa katsoja on Dexterin ystävä ja ainoa, joka tietää Dexterin salaisuuden.
Ville Sorsa
Ville Petteri Sorsa (s. 21. marraskuuta 1980 Porvoo) on suomalainen musiikkituottaja ja äänisuunnittelija. Sorsa on yksi FINRG Recordingsin perustajajäsenistä, jossa hän työskenteli sekä artistina että A&R:nä vuosina 2003–2010. Musiikkia hän on julkaissut taiteilijanimellä DJ Rx sekä osana lahtelaista Carbon Based -konemusiikkikollektiivia.
Nimellä DJ Rx Sorsa tuli kansainvälisesti tunnetuksi hard dance-, breaks- ja drum and bass tiskijukkana sekä tuottajana. Sorsa kuului yhdessä Carbon Basedin, Proteuksen ja Alek Száhalan kanssa suomalaisen rankemman konemusiikin avainjäseniin ja kehittäjiin. Sorsa tuotti musiikkia useille englantilaisille levy-yhtiöille sekä FINRG Recordingsille. Hän myös keikkaili usein Suomen suurimmilla klubeilla ja konemusiikkifestivaaleilla, sekä ulkomailla mm. Euroopassa sekä Australiassa.
Sorsa kouluttautui musiikkituottajaksi Tampereen ammattikorkeakoulussa, josta hän valmistui medianomiksi keväällä 2010. Aktiivisen musiikkiuran jälkeen Sorsa on keskittynyt pääosin jälkituotantotöihin. Hänen merkittävimpiin töihinsä kuuluu vuonna 2019 julkaistu Control. Peli sai erinomaisia arvioita ja palkittiin muun muassa IGN Game of the Year sekä Game Developers Choice Awards 20th Annual Best Audio palkinnoilla. Pelien lisäksi Sorsa on työskennellyt radio-, televisio- sekä elokuvateollisuudessa. Tällä hetkellä Sorsa työskentelee äänisuunnittelijana Remedy Entertainment -peliyrityksessä.
Calvia
Calvia on leppäkerttujen heimoon kuuluva kovakuoriaissuku. Suvun lajimäärä vaihtelee eri lähteissä. Maailmanlaajuisesti sukuun kuuluu ainakin 12 lajia. Suomessa suvun edustajista on tavattu 3 lajia.
Kuwaitin jalkapallomaajoukkue
Kuwaitin jalkapallomaajoukkue edustaa Kuwaitia jalkapallon miesten maajoukkuekilpailuissa. Sitä hallinnoi Kuwaitin jalkapalloliitto.
Kuwaitin maajoukkue on esiintynyt kerran MM-kilpailujen lopputurnauksessa: Espanjan kisoissa 1982. Se pelasi ensin 1–1-tasapelin Tšekkoslovakiaa vastaan, mutta hävisi Ranskalle 1–4 ja Englannille 0–1 pudoten jatkosta alkulohkon jälkeen.
Kuwait voitti Aasian mestaruuden kotikisoissaan 1980. Se sijoittui alkulohkossaan toiseksi, kukisti välieräottelussa Iranin 2–1 ja loppuottelussa Etelä-Korean 3–0. Maanosan mestaruuskilpailuissa Kuwait on saanut lisäksi hopeaa Iranissa 1976 hävittyään loppuottelussa Iranille 0–1 sekä pronssia Singaporessa 1984 voitettuaan pronssiottelussa Iranin rangaistuspotkukilpailun jälkeen.
Filosofisia tutkielmia
Filosofisia tutkielmia on suomennettu kokoelma Gottfried Leibnizin teoksia. Teoksen ovat toimittaneet Tuomo Aho ja Markku Roinila ja sen on julkaissut Gaudeamus. Käännökset ovat latinan-, ranskan-, englannin- ja saksankielisistä alkuteksteistä.
Brasil Open
Brasil Open on helmi-maaliskuussa São Paulossa, São Paulon osavaltiossa, Brasiliassa järjestettävä miesten tennisturnaus. Turnaus järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2001 ja se kuuluu ATP World Tour 250 -sarjaan. Turnaus järjestettiin vuoteen 2011 asti Costa do Sauípessa. Naisten turnaus kuului Brasil Openiin vuosina 1999–2002.
Pythagoras
Pythagoras Samoslainen (, 582–496 eaa.) oli antiikin kreikkalainen filosofi, joka oli kotoisin Samoksesta. Hän perusti filosofis-uskonnollisen koulukunnan, pythagoralaisuuden, jonka yli 600 oppilasta omistautuivat matemaattisluonteiselle tutkimukselle ja henkiselle itsensä kehittämiselle.
Elämä
Pythagoras syntyi kauppiasperheeseen Samoksen kaupungissa samannimisellä saarella Kreikassa. Hänen elämänsä tunnetaan pääosin neljästä lähteestä. Nämä ovat Porfyrioksen kirjoittama elämäkerta Pythagoraan elämä tai oikeammin Pythagoralainen elämä, Iamblikhoksen samanniminen teos Pythagoraan elämä, Diogenes Laertioksen teoksessa Merkittävien filosofien elämät ja opit oleva elämäkerta sekä Fotioksen tekemä tiivistelmä teoksessa Bibliotheke.
Pythagoraan ajattelun juuret ovat joonialaisessa luonnonfilosofiassa – hänen kerrotaan olleen Anaksimandroksen oppilas, ja kerrotaan, että hän olisi tavannut nuorena myös Thaleen juuri ennen tämän kuolemaa. Näin hän sai perustiedot filosofiassa ja matematiikassa. Hänen kerrotaan olleen myös Ferekydeen oppilas, mutta tämän tiedon todenperäisyyttä on epäilty.
pienoiskuva|vasen|pysty=0.88|Pythagoras kuvattuna keisari [[Decius|Deciuksen aikaisessa rahassa.]] Kertoman mukaan Thales kehotti Pythagorasta matkustamaan Egyptiin syventääkseen filosofista ja matemaattista koulutustaan. Egyptissä hän eli 15 vuotta pappien keskuudessa opiskelemassa. Siihen aikaan hän vaihtoi myös kreikkalaisen nimensä, Mnesarkhos, Pythagoraaksi, joka tarkoittaa ”sitä, joka tuntee Jumalan kuin Auringon”. Egyptin lisäksi hänen kerrotaan käyneen myös Babyloniassa.
Palattuaan Samokselle noin vuonna 530 eaa. hän perusti filosofisen koulun, mutta se ei saavuttanut menestystä. Pythagoraan kerrotaan myös olleen huonoissa väleissä saaren tyrannin Polykrateen kanssa, minkä seurauksena hänen kerrotaan asuneen Samoksella luolassa (niin kutsuttu Pythagoraan luola). Siksi Pythagoras lähti Krotoniin Etelä-Italian Suur-Kreikkaan, ja perusti uuden koulun, joka menestyi. Koulu yhdisti matematiikan uskonnolliseen mystiikkaan ja toimi kuin salaseura. Pythagoras opetti vain yöaikaan, jotta vain harvat ja valitut olisivat nähneet hänen kasvonsa.
Pythagoraan koulu oli avoin sekä miehille että naisille. Pythagoras vaati oppilaitaan elämään askeettisesti, keskittymään tieteiden opiskeluun, taipumaan aina hänen tahtoonsa, olemaan vaiti ulkopuolisille, ja omistamaan osan elämästään julkiselle toiminnalle ja osan opetustoiminnalle. Iamblikhoksen mukaan elämä koulussa koostui uskonnollisesta opetuksesta, yhteisistä aterioista, urheilusta, lukemisesta ja filosofian opiskelusta. Suurin osa opiskelijoista oli tämän vuoksi aristokraatteja, koska tällainen opiskelu vaati varallisuutta ja vapaa-aikaa. Koulun jäsenet asuivat koulussa, eivät omistaneet yksityisiä tavaroita ja söivät vain kasviksia.
Myös musiikki oli oleellinen osa koulun elämää: oppilaat lauloivat säännöllisesti hymnejä Apollonille, lyyran soittoa käytettiin sairauksien parantamiseen, ja runojen ulkoaopettelua ja siteerausta harjoitettiin ennen ja jälkeen unen muistin parantamiseksi. Pythagoralaiset käyttivät tunnuksenaan pentagrammia ja noudattivat monia elämäntapaan liittyviä sääntöjä. Esimerkiksi papujen syöminen ja Aurinkoon päin virtsaaminen oli kiellettyä.
Pythagoralaisten elämässä keskeinen käsite oli henkinen ja ruumiillinen puhtaus. Matemaattisten ongelmien pohdiskelun ajateltiin puhdistavan mieltä ja valmistavan sitä yhteyteen jumaluuden kanssa. Vastaavasti kaiken ruumiiseen ja mieleen vastaanotetun tuli olla puhdasta, oli se sitten puhetta, musiikkia, ruokaa tai juomaa. Sisäpiiriin otettujen oppilaiden edellytettiin opin puhtauden vaalimiseksi olevan täysin puhumatta useiden vuosien ajan.
Pythagoraan ollessa 70-vuotias demokratian kannattajat alkoivat horjuttaa koulun asemaa juuri siksi, että suurin osa sen oppilaista oli aristokraatteja. Lopulta Pythagoraan koulukunta hajosi, ja vallanpitäjät yrittävät vangita Pythagoraan voidakseen syyttää häntä nuorison turmelemisesta. Pythagoras pakeni Metapontioniin, missä hän kuoli eri tarinoiden mukaan joko vanhuuteen, paastoon tai murhaan jonkin verran yli 80-vuotiaana.
Filosofia
pienois|Pythagoraaseen liittyi myös paljon legendoja. [[Salvator Rosan maalaus Pythagoras nousee alamaailmasta (1662).]] Pythagoras opetti jälleensyntymisoppia, jonka mukaan sielut vaeltavat välttämättömässä kierrossa elävästä olennosta toiseen. Hän uskoi itsekin olleensa ennen useissa ruumiissa. Hän väitti olleensa aiemmin Aithalides, Hermeen poika. Tältä hän olisi saanut lahjan, että hän muistaa läpi elämän ja kuoleman kierron kaikki hänelle tapahtuneet asiat. Aithalideen jälkeen hän siirtyi Euforboksen ruumiiseen, sitten Hermotimokseen, sitten Pyrrhokseen ja lopulta Pythagoraaseen. Pythagoraana hän siis saattoi muistaa kaiken tämän.
Hänen muut opetuksensa koostuvat ytimekkäistä sanonnoista tai tunnussäännöistä (symbola), jotka olivat usein kysymys–vastaus-muodossa. Osa sanonnoista oli hyvin yksinkertaisia, kuten:
Osa oli puolestaan hyvinkin arvoituksellisia, kuten:
Monet symboloista olivat erilaisia maagisia sääntöjä, jotka käsittelivät tabuja. Esimerkkinä ohjeet siitä, kuinka tulee kohentaa tulta, tai asettaa kengät ennen kuin käy nukkumaan, sekä mitä ei tule syödä. Useat ohjeista ja kielloista ovat kuitenkin enemmän vertauskuvallisia. Tutkijat ovat väitelleet esimerkiksi siitä, tarkoittiko hänen kieltonsa ”älä kajoa papuihin” todella ruokavaliota vai ainoastaan käytännön varovaisuutta. Mustia ja valkoisia papuja käytettiin nimittäin Suur-Kreikassa (Kaakkois-Italiassa) äänestämiseen, ja näin ollen ”älä kajoa papuihin” voisi tarkoittaa ”älä sekaannu politiikkaan”. Toisen tulkinnan mukaan pavut vatsassa ilmaa muodostavina ovat osallisia ihmisen sielusta. Näin niiden syömättä jättäminen on paitsi parempi vatsalle, myös tekee unet miellyttävimmiksi. Esoteerisemman tulkinnan mukaan papuja ei olisi saanut syödä niiden muodon vuoksi. Pythagoralaisilla oli muitakin oppeja, kuten ettei saisi kävellä keskellä tietä.
Myöhemmin pythagoralaiset jakaantuivat kahteen leiriin. Toinen puoli, akousmatikoi, pitäytyi näissä symboloissa mestarinsa opetuksen ytimenä. Toinen puoli, mathematikoi, lisäsi tutkimukseen geometrian, musiikin teorian, tähtitieteen, mekaniikan ja muita tieteitä. Jälkimmäiset sanoivat, että edelliset tunsivat ainoastaan opin ulkoisen puolen, mutta he itse tuntevat myös sen sisäisen puolen. Edelliset taas syyttivät jälkimmäisiä siitä, että he lisäsivät asiaankuulumatonta materiaalia alkuperäisiin opetuksiin. Nykyäänkään tutkijat eivät voi yksiselitteisesti määrittää mikä oli ”oikea” pythagoralainen oppi.
Pythagoraasta säilyneet elämäkertatiedot heijastavat tätä jakoa: hänet kuvataan joko maanläheisenä poliittisena uudistajana, tieteen edelläkävijänä, tai villinä shamaanina.
Luonnontieteet
Tähtitieteessä pythagoralaiset olivat hyvin perillä jaksoittaisista ja numeerisista suhteista planeettojen, Kuun ja Auringon välillä. Taivaallisten kehien liikkeiden ajateltiin tuottavan harmoniaa, jota kutsuttiin sfäärien musiikiksi. Tällä tarkoitettiin enemmän matemaattista käsitettä kuin kuultavissa olevaa musiikkia. Johannes Kepler käytti myöhemmin pythagoralaisia ajatuksia hyväkseen kehittäessään teoriaa aurinkokunnan toiminnasta. Myös pythagoralaiset uskoivat, että maa itsessään on myös liikkeessä.
On vaikea määritellä, mitkä ajatukset olivat Pythagoraan alkuperäisiä opetuksia, ja mitkä hänen seuraajansa ovat lisänneet myöhemmin. Vaikka hänen tiedetään painottaneen geometriaa, klassiset kreikkalaiset kirjoittajat pitävät alan varsinaisena edelläkävijänä kuitenkin Thalesta. Pythagoraan maine matematiikan keksijänä tulee lähinnä roomalaiselta ajalta.
Pythagoraalla on ollut vaikutusta myös matematiikan ulkopuolella. Hän tutki myös esimerkiksi lääketiedettä, ja Hippokrateen valan juuret ovat Pythagoraan koulukunnan valassa, jonka keskeisin idea oli pahan tekemisen välttäminen.
Teokset
Diogenes Laertios mainitsee kuitenkin hänen kirjoittaneen muun muassa seuraavat teokset:
Kortetlampi
Kortetlampi on Pirkanmaalla Ikaalisissa Luhalahden Sipsiössä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Kortetlampi on osa Kyrösjärven lähialuetta.
Maantietoa
Se on 250 metriä pitkä, 100 metriä leveä ja sen pinta-ala on 2,0 hehtaaria. Lampi sijaitsee peltoaukean sisällä metsäsaarekkeessa kaukana maatiloista. Siihen laskee Hautakorvenlammen laskuoja ja sen oma laskuoja on kilometrin mittainen ja se laskee Kyrösjärven Luhalahteen. Rantaviiva on yli 600 metriä pitkä ja rantaan on rakennettu yksi loma-asunto, jonne johtaa Sipsiön kautta tie seututieltä 276.
Norsunheinät
Norsunheinät (Miscanthus) on heinäsuku, johon kuuluu noin 15 eri lajia. Lajit ovat alun perin kotoisin Aasian etelä- ja itäosista ja Etelä-Afrikasta. Joitakin lajeja, kuten elefanttiheinää ja mammuttiheinää, voidaan käyttää puutarhakasveina.
Aaro Kenttä
Aaro Ilmari Kenttä (31. heinäkuuta 1933 Karunki – 3. lokakuuta 1978) oli suomalainen Tilastokeskuksen ylijohtaja.