cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
HMS Hyacinth (1898)
Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta elokuussa 1919 ja se myytiin romutettavaksi 11. lokakuuta 1923.
Isla del Tigre
270px|thumb|right|Tulivuori Coyoliton suunnalta Isla del Tigre tai Isla el Tigre on Hondurasille kuuluva vulkaaninen tulivuorisaari Tyynessä valtameressä Fonsecanlahdella Vallen hallintoalueella Amapalan kunnassa. Sitä ei pidetä aktiivisena. Tulivuori on kartiomainen ja kauniiksi mainittu, ja sen korkeus on 783 metriä merenpinnasta. Saari on aikoinaan ollut merirosvojen pakopaikka. Nykyään se palvelee muun muassa turistikohteena.
Keltaryhäkäs
Keltaryhäkäs (Cystoderma amianthinum) on okrankeltainen laakea ryhäkkäisiin kuuluva sienilaji. Lakin leveys on 1,5–4 senttimetriä ja sen reunalla on vaaleita suojusjätteitä. Sienen heltat ovat valkoiset. Jalka on okrankeltainen ja 3–6 senttimetriä pitkä. Sienen malto on vaaleaa tai vaaleankeltaista. Keltaryhäkäs kasvaa yleisenä koko Suomessa kuusi- ja havumetsien sammalikoissa, lehdoissa, puistoissa ja kedoilla. Kasvuaika on elokuusta lokakuuhun. Laji on luokiteltu Suomessa elinvoimaiseksi.
Gregorio Ricci-Curbastro
Gregorio Ricci-Curbastro oli italialainen matemaatikko. Hänet tunnetaan parhaiten etenkin differentiaaligeometriassa käytetyn tensorianalyysin kehittäjänä. Ricci-Curbastro toimi myös matematiikan professorina Padovan yliopistossa vuodesta 1880 kuolemaansa saakka.
Hän julkaisi oppilaansa Tullio Levi-Civitan kanssa tunnetuimman yksittäisjulkaisunsa, uraauurtavan työn tensorien laskennasta. Hän julkaisi sen Gregorio Ricci -nimen alla, mikä hämmentää näinäkin päivinä, sillä muut teoksensa hän on julkaissut koko nimellään lyhentämättömänä.
Nuoruus
Ricci-Curbastro syntyi pikkukaupunki Lugossa, Romagnan alueella. Hänen sukunsa oli yksi merkittävimmistä suvuista Lugossa ja samalla hyvin katolinen. Jopa itse paavi Pius IX majoittui perheen palatsiin.
Krzysztof Piesiewicz
thumb|right|Krzysztof Piesiewicz (2010) Krzysztof Marek Piesiewicz (s. 25. lokakuuta 1945 Varsova) on puolalainen elokuvakäsikirjoittaja, lakimies ja poliitikko. Hän valmistui Varsovan yliopistosta ja tuli juristinurallaan tunnetuksi muun muassa Jerzy Popiełuszkon tapauksen käsittelystä. Hän toimi aktiivisesti kommunismistista hallitusta vastaan ja mm. poliittisista syistä vangittujen puolesta.
Piesiewicz käsikirjoitti useita Krzysztof Kieślowskin elokuvia. Hän oli tuomariston jäsenenä Cannesin elokuvajuhlilla 1996. Hän oli ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi yhteistyöstään Kieślowskin kanssa elokuvassa Kolme väriä: Punainen (1994). Hän on Yhdysvaltain elokuva-akatemian jäsen.
Kommunismin romahtamisen jälkeen Piesiewicz on istunut Puolan senaatin jäsenenä.
Gregorio Ricci-Curbastro
Nuoruus
Ricci-Curbastro valmistui Pisassa elotonta luontoa tutkivissa tieteissä ja matematiikassa tutkielmallaan differentiaaliyhtälöistä (On Fuches’s Research Concerning Linear Differential Equations). Lukuisien matkojensa aikana hän oli oppilaana monien nimekkäiden matemaatikkojen, kuten Felix Kleinin, opetuksessa.
American Civil Liberties Union
American Civil Liberties Union (ACLU) on yhdysvaltalainen on vuonna 1920 perustettu järjestö, joka puolustaa perustuslain takaamia kansalaisoikeuksia ja -vapauksia.
ACLU antaa lakiapua tapauksissa, joissa se katsoo kansalaisvapauksien olevan vaarassa. Useat sen oikeusjutut ovat olleet merkittävässä osassa vaikuttamassa Yhdysvaltain perustuslain tulkintaan.
Järjestön pääperustajat olivat Roger Baldwin, Crystal Eastman ja Albert DeSilver. Roger Nash Baldwin nousi vuonna 1917 National Civil Liberties Bureaun (NCLB) johtoon. NCLB oli kasvanut American Union Against Militarism -järjestöstä, joka vastusti osallistumista ensimmäiseen maailmansotaan. NCLB avusti aseistakieltäytyjiä ja vakoilulakien ja valtion arvostelun kieltävän lain (Sedition Act of 1918) perusteella tuomittuja. Vuonna 1920 NCLB muutti nimensä ACLU:ksi.
Järjestön merkittäviä tapauksia olivat Scopesin oikeudenkäynti, anarkistien Sacco ja Vanzetti puolustus sekä pyrkimys kumota James Joycen Odysseus-romaanin kielto.
Määränpäänä tähdet
Määränpäänä tähdet voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Ekoenergia
right|150px EKOenergia-merkki on Suomen luonnonsuojeluliiton (SLL) ylläpitämä ympäristömerkki energialle. Se on ainoa energian ympäristömerkki Suomessa ja toimii maailmanlaajuisesti. Merkki on voittoa tavoittelematon.
American Civil Liberties Union
Yhdysvaltain korkeimman oikeuden tuomari Ruth Bader Ginsburgin kuoleman ensimmäisenä vuosipäivänä ACLU julkaisi viestin, jossa ylistettiin häntä abortin ja sukupuolten tasa-arvon esitaistelijaksi. ACLU oli kuitenkin muuttanut Ginsburgin sanoja siten, että niistä poistettiin sana "nainen" (woman) ja kaikki pronominit korvattiin sukupuolineutraalilla they-pronominilla.
Ekoenergia
Kriteerit ja historia
Merkki myönnetään uusiutuvista energianlähteistä tuotetulle energialle tietyin kriteerein. Kriteerien täyttymistä valvotaan vuosittaisella auditoinnilla.
American Civil Liberties Union
Tavoitteet
ACLU ilmoittaa suojelevansa: Se pyrkii myös laajentamaan naisten, vähemmistöjen, ja vammaisten oikeuksia.
Zamak
Zamak tai samakki on sinkin metalliseos, joka sisältää seosmetalleina enimmäkseen alumiinia, magnesiumia ja kuparia.
Ekberg
Ekberg on sukunimi ja viittaa muun muassa seuraaviin:
Ekoenergia
Kriteerit ja historia
Merkin tavoitteena on ohjata kuluttajia energiavalintoihin, joiden ympäristövaikutukset ovat mahdollisimman pienet, sekä lisätä tietoisuutta energiantuotannon ympäristöhaitoista. Se todentaa myös, että ostopäätös johtaa aina uuteen uusiutuvan energian tuotantoon.
Juan Ramón Cabrero
Juan Ramón Cabrero Obrer eli Juanra (s. 24. huhtikuuta 1980 Estivella) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan laitapuolustaja. Hän edusti liigaurallaan Levantea vuoteen 2006, Numanciaa kausina 2006–2009, Hérculesia kausina 2009–2013 ja Castellónia kausina 2014–2016. Espanjan pääsarjassa hän pelasi 33 ottelua kaudella 2008–2009 ja 14 ottelua kaudella 2010–2011. Toisella sarjatasolla hän pelasi toistasataa ottelua.
Ekoenergia
Kriteerit ja historia
EKOenergia-merkki on Suomen ainoa riippumattomasti valvottu energian sertifiointijärjestelmä. Se on myös ainoa koko maailmanlaajuinen ympäristömerkki energialle.
Merkki on ollut käytössä vuodesta 2013, mutta sen juuret ovat suomalaisessa 1998 perustetussa Norppaenergia-merkissä, jolloin sähkömarkkinoiden vapautumisen myötä kuluttajille avautui mahdollisuus kilpailuttaa energiayhtiöitä. Nykyinen logo otettiin käyttöön siitä järjestetyn suunnittelukilpailun jälkeen 23. lokakuuta 2009.
Ilmastorahasto
Jokaisesta EKOenergiana myydystä megawattitunnista maksetaan vähintään 10 eurosenttiä EKOenergian Ilmastorahastoon, josta rahoitetaan uusiutuvan energian hankkeita kehittyvissä maissa.
Hankkeiden toteuttajina toimivat kokeneet kansainväliset tai paikalliset kansalaisjärjestöt, ja ne toteutetaan tiiviissä yhteistyössä paikallisen väestön kanssa. Hankkeet vähentävät energiaköyhyyttä ja edistävät konkreettisesti muitakin kestävän kehityksen tavoitteita. Rahoitettavat hankkeet valitaan vuosittain läpinäkyvällä ja avoimella prosessilla, jossa myyjät ja kuluttajat ovat aktiivisesti mukana. Lopullisen päätöksen rahoituksesta tekee EKOenergian hallitus.
EKOenergia on rahoittanut vuodesta 2015 lähtien 79 hanketta yhteensä 2,287,798.00 eurolla.
American Civil Liberties Union
Tavoitteet
ACLU tukee valtion ja kirkon eroa, ja siten vastustaa valtiollisia uskonnollisia seremonioita, virallisia rukoustilaisuuksia ja uskonnollisia symboleja julkisissa rakennuksissa. Se tukee aborttia ja vastustaa kuolemanrangaistusta.
Ekoenergia
Valtuutetut myyjät Suomessa
Suomessa Ekoenergiaa myyvät muun muassa Ekosähkö Oy, Helen, Lumme Energia, Nordic Green Energy, Porvoon Energia, Raaseporin Energia, Oomi, Vattenfall ja Väre. Jotkut yritykset myyvät Ruotsissa, Tanskassa tai Norjassa tuotettua energiaa.
American Civil Liberties Union
Tavoitteet
Jotkin ACLU:n ajamat tapaukset ovat herättäneet kiistaa. ACLU on esimerkiksi puolustanut eräiden uusnatsiryhmien ja Westboron baptistikirkon sananvapautta, ja se edusti poikien seksuaalisen hyväksikäytön laillistamista ajavaa Nambla -järjestöä, kun järjestön internetsivujen sisällön väitettiin yllyttäneen lapsen murhaan. ACLU:n mukaan Nambla ei kehota laittomaan toimintaan, ja vaikka se niin tekisikin, niin sekin olisi Yhdysvaltain perustuslain turvaamaa sananvapautta.
ACLU asettui 2016 presidentti Obaman hallinnon määräämän vessa-asetuksen taakse, jonka mukaan transsukupuolisilla on oikeus käyttää sukupuoli-identiteettiään vastaavia WC:itä julkisesti rahoitetuissa kouluissa.
The Pretty Reckless
The Pretty Reckless on yhdysvaltalainen rockyhtye, joka perustettiin aiemmin näyttelijänä tunnetun Taylor Momsenin ympärille. Yhtyeen nimeksi piti alun perin tulla pelkkä The Reckless, mutta nimi vaihtui The Pretty Recklessiin tavaramerkkiongelmien takia.
Momsen on ilmoittanut OK! Magazinen haastattelussa, että yhtye on allekirjoittanut levysopimuksen Interscope Records -levy-yhtiön kanssa. Aiemmin 2009 The Pretty Reckless oli kiertueella The Veronicas -yhtyeen kanssa. Toisessa haastattelussa Taylor lyhyesti keskusteli yhtyeen musiikista, sanoen, että ”se tulee olemaan erilaista kuin ihmiset odottavat” ja siinä on mukana synkkää soundia unohtamatta kuitenkaan keveyttä ja hauskuutta.
Suomen alle 17-vuotiaiden naisten jalkapallomaajoukkue
Suomen alle 17-vuotiaiden naisten jalkapallomaajoukkue edustaa Suomea alle 17-vuotiaiden kansainvälisellä tasolla. Joukkue sijoittui kolmanneksi Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2018 ja lunasti paikkansa saman vuoden maailmanmestaruuskilpailuissa ensimmäistä kertaa.
Sansibarin lippu
thumb|Sansibarin lippu Sansibarin lippu otettiin käyttöön 9. tammikuuta 2005. Se on trikolori, jonka värit ovat sininen, musta ja vihreä. Lipun vasemmassa yläkulmassa on Tansanian lippu.
Historialliset liput
Sansibar oli osa Omanin ja Masqatin sulttaanikuntaa, joka käytti punaista lippua vuodesta 1698 lähtien. Majid Bin Said julisti Sansibarin itsenäiseksi sulttaanikunnaksi 2. marraskuuta 1856, mutta uutta lippua ei otettu käyttöön. Punainen lippu pysyi käytössä myös protektoraattiaikana. Kun Sansibar julistautui itsenäiseksi Britanniasta 10. joulukuuta 1963, lippuun lisättiin vihreä ympyrä, jonka sisällä oli kaksi keltaista neilikkaa. 12. tammikuuta 1964 John Okello syöksi Sansibarin sulttaanin vallasta ja otti Sansibarin ja Pemban kansantasavallan lipuksi käyttöön trikolorin, jonka värit olivat musta, keltainen ja sininen. 29. tammikuuta valtion lipuksi vaihdettiin trikolori, jonka värit olivat musta, sininen ja vihreä. Kyseinen lippu, joka perustui Afro-Shirazi -puolueen lippuun, oli itsenäistymisen jälkeisessä Sansibarissa pisimpään käytössä ollut lippu. 26. huhtikuuta 1964 Sansibar yhdistyi Tanganjikan kanssa ja ne muodostivat nykyisen Tansanian valtion, jolloin vanha lippu poistettiin käytöstä.
Braulio Carrillon kansallispuisto
Braulio Carrillon kansallispuisto on luonnonsuojelualue Costa Ricassa. Se sijaitsee 20 kilometriä koilliseen Costa Rican pääkaupungista San Josésta. Puistoon kuuluu osia Heredian, Cartagon, Limónin ja San Josén maakunnista. Puiston maisemat ovat jylhät, siellä on vuoria, kanjoneita, sammuneita tulivuoria ja jokia.
Kansallispuisto perustettiin vuonna 1978. Alueella on havaittu 550 lintu-, 169 nisäkäs- ja 123 matelijalajia.
Hls
Lyhenne hls voi tarkoittaa:
Prešovin yliopisto
Presovin yliopiston kambusaluetta|thumb|250px
Prešovin yliopisto on yliopisto Slovakiassa Prešovin kaupungissa. Yliopistossa toimii kahdeksan eri tiedekuntaa.
Kalevanrinne
thumb|Kalevanrinnettä [[Sammonkatu|Sammonkadulta nähtynä]] Kalevanrinne on Tampereen 19. kaupunginosa. Se sijaitsee Kalevan ja Järvensivun kaupunginosien välissä rajautuen lännessä Liisankallioon ja Kalevanharjuun, idässä Hakametsään ja Vuohenojaan. Kalevanrinteen asemakaava vahvistettiin vuonna 1951 ja sitä täydennettiin vuosina 1955 ja 1960. . Kalevanrinteessä sijaitsee Prisma, Musti ja Mirri, Power sekä Gigantti.
Murskattu mies
Murskattu mies on Alfred Besterin vuonna 1953 ilmestynyt tieteisromaani. Kirja on rikostarina, joka sijoittuu tulevaisuuden yhteiskuntaan jossa telepatia on yleistä. Harkittua murhaa ei ole tehty seitsemäänkymmeneenyhdeksään vuoteen, koska murha-aikeita ei voi salata telepaateilta eli espereiltä.
Teos on voittanut Hugo-palkinnon.
Hevoskuiskaaja
Hevoskuiskaaja voi tarkoittaa seuraavia:
Maki (1944)
Maki oli Keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1944 valmistunut Matsu-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin vuoden 1944 hankinnoissa Maizurun laivastontelakalta, missä köli laskettiin 19. helmikuuta 1944. Alus laskettiin vesille 10. kesäkuuta ja otettiin palvelukseen kaksi kuukautta myöhemmin 10. elokuuta.
Palvelus
Se poistettiin alusluettelosta 5. lokakuuta 1945. Alus kuljetti 1. joulukuuta alkaen kotiutettavia joukkoja Japaniin. Alus luovutettiin 14. elokuuta 1947 sotakorvauksena Britannialle, joka romutti sen.
Gabriel Tarde
Tarde toimi 1869–1894 tuomarina kotiseuduillaan Dordognessa. Hän oli vuodesta 1894 Pariisissa oikeusministeriön tilastollisen osaston päällikkönä, vuodesta 1895 sen ohessa nykyaikaisen filosofian professorina Collège de Francessa. Tarde on julkaissut aikanaan arvostettuja tutkimuksia rikollisuuden sosiologisista edellytyksistä ja muista sosiologian kysymyksistä, muun muassa La criminalité comparée (1886), Les lois de l’imitation (1890), Études de psychologie sociale (1898). Hänen kuolemansa jälkeen ilmestyi utopinen tulevaisuudenkuvaus Fragments d’histoire future.
HSC Express
HSC Super Express (aiemmilta nimiltään Superexpress, Golden Express, Express, Katalonia, Express Fastcraft, Katalonia, Portsmouth Express, Katalonia, Portsmouth Express, Katalonia, Portsmouth Express, Katalonia L, Katalonia ) on Golden star ferries -|Omistama katamaraani, joka liikennöi 10. huhtikuuta – 17. lokakuuta 2017 välisenä aikana Helsinki–Tallinna-reitillä nimellä Viking FSTR. Sen oli tarkoitus liikennöidä 22. lokakuuta saakka, mutta teknisten ongelmien vuoksi sillä liikennöinti lopetettiin muutamaan päivää aikaisemmin. Alus on tyypiltään Incat 91 m ja se on rakennettu Hobartissa, Australiassa (InCat Tasmania Pty Ltd) vuonna 1998.
Konstantin Lopušanski
Konstantin Sergejevitš Lopušanski (, s. 12. kesäkuuta 1947 Dnepropetrovsk, Neuvostoliitto) on venäläinen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Lopušanskin syntymäkaupunki sijaitsee nykyisen Ukrainan alueella.
Lopušanski valmistui vuonna 1970 Kazanin konservatoriosta viulunsoittajaksi. Kolme vuotta myöhemmin hän suoritti tohtorin tutkinnon Leningradin konservatoriossa lopputyön aiheena taidekritiikki. Opetettuaan muutamia vuosia entisissä opinahjoissaan Lopušanski ryhtyi opiskelemaan 1970-luvun lopulla käsikirjoittamista ja ohjaamista.
Elokuvaopinnot valmistuivat vuonna 1979, ja Lopušanski pääsi Andrei Tarkovskin avustajaksi ohjaajamestarin kuvatessa Stalkeria. Samaan aikaan alkoi myös Lopušanskin oma ohjaajaura. Vuonna 1978 syntyi ensimmäinen lyhytelokuva Sljozy v vetrenuju pogodu ja paria vuotta myöhemmin julkaistiin hänen elokuvaopintojensa lopputyö Solo (1980), joka kertoo toisen maailmansodan aikaisesta Leningradin piirityksestä.
Kahden lyhytelokuvan jälkeen valmistui ensimmäinen pitkä elokuva Kuolleen miehen kirjeet (Pisma mjortvogo tšeloveka 1986), joka sijoittuu ydintuhon jälkeiseen maailmaan. Elokuva oli suuri menestys kotimaassa ja nähtiin taajaan myös ulkomailla, muun muassa Cannesin elokuvajuhlilla. Toinen ohjaustyö Posetitel muzeja (1989) sijoittuu jälleen ydintuhon jälkimaisemiin ja vuonna 1994 valmistunut Russkaja simfonija täydensi Lopušanskin ydintuho-trilogian.
Seuraavaa elokuvaa saatiin odottaa aina vuoteen 2002 saakka, vaikka käsikirjoitus oli valmiina jo vuonna 1996. Vuosisadan loppu (Konets veka) on aikalaisfilmi ja tositarina äidin ja tyttären suhteesta Neuvostoliiton hajoamisen jälkeisellä Venäjällä. Vuonna 2006 Lopušanski palasi scifin pariin ja filmasi Strugatski-veljesten suomentamattoman tarinan Gadkije lebedi.
Vuonna 2013 Lopušanski teki venäläis-suomalaisen yhteistyöelokuvan The Role, joka sijoittuu vuoden 1917 lokakuun vallankumouksen jälkeiseen Viipuriin ja 1920-luvun Neuvostoliittoon. Pääosaa elokuvassa näytteli Maria Järvenhelmi.
Caelius
thumb|300px|Rooman seitsemän kukkulaa. Caelius kuvassa alhaalla oikealla. Caelius, alkuperäiseltä nimeltään mons Querquetulanus on kaakkoisin Rooman seitsemästä kukkulasta. Se jakautui iso- ja pikku-Caeliukseen (Caelius maior ja Caelius minor) ja siellä sijaitsi monia roomalaiselle uskonnolle vieraita temppeleitä ja lehtoja. Nykyisen nimensä se sai etruskipäällikkö Caelia Vibennalta, joka auttoi Rooman kuningas Servius Tulliusta taistelussa Tarquiniuksia vastaan. Myöhemmin keisariajalla siellä sijaitsi muun muassa temppeli, joka oli omistettu keisari Claudiukselle, Neron rakennuttama kauppahalli sekä useita gladiaattorikasarmeja.
Jerzy Popiełuszko
thumb|right|Jerzy Popiełuszko thumb|right|Kuva Popiełuszkon hautajaisista Jerzy Popiełuszko (14. syyskuuta 1947 – 19. lokakuuta 1984) oli katolisen kirkon puolalainen pappi. Popiełuszko pääsi seminaariin vuonna 1965 ja sai pappisvihkimyksensä 28. toukokuuta 1972. 1980-luvulla hän toimi kommunismia vastaan Solidaarisuus-liikkeen jäsenenä. Hän joutui aktivisminsa johdosta kidutetuksi ja murhatuksi, mikä herätti Puolassa laajaa vihamielisyyttä hallitusta kohtaan. Murha tapahtui Włocławekin lähellä, Veikselin padolla. Syyllisiä tuomittiin, mutta vieläkään ei tarkoin tiedetä, mitkä tahot olivat murhan toimeksiantajia.
Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1965
Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1965 järjestettiin Elverumissa, Norjassa.
In Sequence
In Sequence on suomalaisen metalliyhtye Amoralin järjestyksessään seitsemäs studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2016 levymerkillä Imperial Cassette. Albumi jäi yhtyeen viimeiseksi, koska se lopetti vuonna 2017.
Vör
Vör tai Vara on skandinaavisessa mytologiassa sopimusten jumalatar. Hänen nimensä merkitsee "se joka on varovainen". Valat ja lupaukset ovat hänelle pyhiä, ja hän on myös avioliiton suojelija. Vöriltä ei mikään pysynyt salassa. Oikeudenkäyntiin joutuneet vastaajat pyysivät häneltä usein apua.
In Sequence
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 29.
Nicky Katt
Nicholas ”Nicky” Katt (s. 11. toukokuuta 1970 Etelä-Dakota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa televisiosarjoista Käytäväpeliä, jossa hän esitti Harry Senatea, Oikeuden puolesta, Frendit, Monk ja Kova laki. Hän on esiintynyt myös elokuvissa kuten Batman & Robin (1997), Boiler Room (2000), Full Frontal (2002), Insomnia (2002), School of Rock (2003), Afrikan salaisuudet (2003), Sin City (2005) ja Death Proof (2007).
Nicky Kattin isä on näyttelijä William Katt.
Abdoulaye Ascofaré
Abdoulaye Ascofaré (s. 20. huhtikuuta 1949 Gao) on malilainen elokuvaohjaaja.
Emil Uzelac
Milan Emil Uzelac (26. elokuuta 1867 – 7. tammikuuta 1954) oli itävaltalainen kenraali. Hän toimi Itävalta-Unkarin keisarillisten lentojoukkojen johtajana koko ensimmäisen maailmansodan ajan. Myöhemmin toisessa maailmansodassa hän toimi alle vuoden ajan Kroatian valtion ilmavoimien komentajana.
Uzelacia pidetään paitsi Itävalta-Unkarin, myös Kroatian ja Jugoslavian ilmavoimien isänä.
Elämäkerta
Uzelac syntyi Komáromissa Unkarin kuningaskunnassa ja kasvoi Svarcan kylässä nykyisen Kroatian alueella. Hänen isänsä toimi alueella maanviljelijänä. Valmistuttuaan keskikoulusta Uzelac meni Itävalta-Unkarin sotilasakatemiaan Wieniin, mistä hän valmistui ja hänet nimitettiin luutnantiksi vuonna 1888.
Majuriksi vuonna 1908 ylennetty Uzelac siirtyi vuonna 1909 Itävalta-Unkarin kuumailmapallojoukkojen palvelukseen. Huhtikuussa 1912 esikuntapäällikkö Franz Conrad von Hötzendorf nimitti hänet koko vasta perustettujen maan ilmajoukkojen komentajaksi. Hän sai samana vuonna ylennyksen everstiluutnantiksi. Vaikka Conrad von Hötzendorf ja arkkiherttua Frans Ferdinand tukivat kyvykästä ja energistä Uzelacia ja hankkivat tälle lisävaroja muun muassa järjestämällä keisari Frans Joosef I:lle lentonäytöksen, oli Itävalta-Unkarin sotilasilmailu silti paljon Saksaa, Ranskaa ja Yhdistynyttä kuningaskuntaa jäljessä. Uzelac ylennettiin everstiksi 1914 ja sodan loppupuolella 1918 kenraalimajuriksi.
Uzelac jäi ensimmäisen maailmansodan jälkeen viettämään eläkettä Petrinjaan. Koska ei saanut eläkettä, hän lähti jälleen palvelukseen, tällä kertaa Jugoslavian kuningaskunnan ilmavoimien alaisuudessa. Hän jätti tehtävänsä elokuussa 1923.
Vuonna 1941 Uzelac sai kunniakenraalin arvon ja vasta perustetun itsenäisen Kroatian valtion ilmavoimien komentajuuden. Hän toimi tehtävässä alle vuoden ajan.
Uzelac kuoli 86-vuotiaana Petrinjassa 7. tammikuuta 1954.
Kaarle Stefan (Itävallan arkkiherttua)
Arkkiherttua Karl Stephan Eugen Viktor Felice Maria von Habsburg-Teschen (5. syyskuuta 1860 – 7. huhtikuuta 1933) oli itävaltalainen aatelinen ja Itävalta-Unkarin laivaston suuramiraali ja ylitarkastaja. Häntä harkittiin Puolan kuningaskunnan hallitsijaksi vuonna 1916, mutta tämä jäi toteutumatta. Hän asui ensimmäisen maailmansodan jälkeen Puolassa.
Elämäkerta
Kaarle Stefanin vanhemmat olivat arkkiherttua Kaarle Ferdinand ja tämän vaimo Elisabeth Franziska von Habsburg-Lothringen. Hänen veljiään olivat Fredrik ja Eugen, jotka myöhemmin palvelivat Itävalta-Unkarin armeijassa.
Vuonna 1876 Kaarle Stefan aloitti opintonsa laivastoakatemiassa Rijekassa. Hän valmistui vuonna 1879 aliluutnantin arvoon. Hänen laivastossa palvelemisensa toivottiin herättävän Habsburgeissa uudelleen kiinnostuksen laivastoasioihin. Hän oli mukana korvetti SMS Saidan matkalla Brasiliaan, Etelä-Afrikkaan, Länsi-Intian saaristoon ja New Yorkiin.
Kaarle Stefan yleni vuonna 1893 kontra-amiraaliksi, ja seuraavana vuonna hänestä tuli risteilijäviirikön komentaja. Vuonna 1895 Kaarle Stefan komensi laivasto-osastoa, joka edusti Itävalta-Unkaria Kielin kanavan avajaisissa Saksassa. Osastoon kuuluivat panssariristeilijä SMS Kaiserin und Königin Maria Theresia, puskuriristeilijät Kaiser Franz Josef I ja Kaiserin Maria Elisabeth sekä hävittäjä Trabant. Hän jäi samana vuonna pois aktiivisesta palveluksesta, osittain siksi, että oli pettynyt laivaston komentajan amiraali Maximilian Daublebsky von Sterneckin käytännössä rajoittamattomiin valtuuksiin.
Vuonna 1901 Kaarle Stefan ylennettiin vara-amiraaliksi ja vuonna 1911 amiraaliksi. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän toimi laivaston ylitarkastajana vuoteen 1916 asti. Keisari Kaarle I nimitti hänet tuolloin Cattaron (nyk. Kotor) laivastotukikohdan komentajaksi.
Saksan keisari Vilhelm II ja keisari Kaarle I ilmoittivat 5. marraskuuta 1916, että Puolasta tehtäisiin itsenäinen kuningaskunta. Kaarle Stefan oli luonteva vaihtoehto Puolan kuninkaaksi, sillä hän asui Puolan alueella Zywiecissä ja puhui sujuvaa puolan kieltä, minkä lisäksi kaksi hänen tytärtään oli avioitunut puolalaisten aatelisten kanssa. Kaarle Stefanin nousulle valtaistuimelle asetti kuitenkin esteen Kaarle I, joka ilmeisesti halusi tulla itse kruunatuksi Puolan kuninkaaksi. Asia ei ehtinyt ratketa ennen sodan Itävalta-Unkarin kannalta tappiollista päätöstä.
Itävalta-Unkarin laivastossa alkoi keväällä 1918 kapina, jonka taustalla olivat laivaston huono muonitus, alhainen moraali ja miehistön huono kohtelu upseerien taholta. Kaarle Stefan tutki asiaa haastattelemalla komentoketjun alapään upseereita, joilta sai kuulla hyvin suorasanaisia raportteja ja kommentteja laivaston päällystöstä. Kaarle Stefan suosittelikin keisarille, osittain Daublebsky von Sterneckin kanssa saamista kokemuksistaan johtuen, että laivaston johtoa vaihdettaisiin. Myös keisari itse oli jo jonkin aikaa suunnitellut samaa. Amiraali Maximilian Njegovan erotettiin, ja hänen tilalleen nimitettiin kontra-amiraali Miklós Horthy laivaston komentajaksi, vara-amiraali Franz von Holub sotaministeriön laivaston osaston päälliköksi ja vara-amiraali Franz von Keil keisarin laivastoasioiden neuvonantajaksi.
Vuoden 1918 jälkeen Karl Stefan vetäytyi mailleen Puolassa, jotka kuitenkin otettiin haltuun pian tämän jälkeen. Hänen sisarensa Maria Kristiina kuitenkin sai aikaan sen, että hänen tiluksensa palautettiin hänelle. Vuonna 1924 Kaarle Stefan lahjoitti 10 000 hehtaaria maistaan uuden tiedeakatemian perustamiseen Krakovassa.
Kaarle Stefan kuoli Zywiecissä 72-vuotiaana 7. huhtikuuta 1933.
Naislääkärin päiväkirja
Naislääkärin päiväkirja on vuonna 1976 ensi-iltansa saanut Jean-Louis Bertuccellin ohjaama ranskalainen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Annie Girardot, Jean-Pierre Cassel ja François Périer.
Naislääkärin päiväkirja perustuu Noëlle Loriotin romaaniin Un cri (1974), jonka pohjalta Jean-Louis Bertuccelli ja André-Georges Brunelin sovittivat elokuvan käsikirjoituksen. Elokuvan tuottajina olivat Lise Fayolle, Yves Gasser ja Yves Peyrot. Elokuva voitti yhden César-palkinnon kahdesta ehdokkuudestaan; Annie Girardot palkittiin roolisuorituksestaan parhaan naispääosan Césarilla. Claude Renoir sai parhaan kuvauksen César-ehdokkuuden.
Juoni
Arvostetulla lääkärillä Françoise Gaillandilla (Annie Girardot) on kiireinen aikataulu, jonka takia hänellä on vain vähän aikaa aviomiehelleen Gérardille (François Périer), raskaana olevalle teini-ikäiselle tyttärelleen Élisabethille (Isabelle Huppert) ja jurolle pojalleen Julienille (William Coryn). Françoise kuitenkin aina löytää aikaa rakastajalleen Danielille (Jean-Pierre Cassel). Françoisen valmiiksi kaoottista elämää kohtaa vastoinkäyminen, sillä hän saa tietää sairastavansa syöpää. Hän päättää kohdata sairautensa rohkeasti.
Tuotanto
Naislääkärin päiväkirja kuvattiin 16. arrondissementissa Pariisissa ja Honfleurin kaupungissa Calvadosin departementissa. Elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat Action Films, Filmédis ja SFP.
Julkaisu
Naislääkärin päiväkirja sai ensi-iltansa Ranskassa 14. tammikuuta 1976 ja Suomessa 29. huhtikuuta 1977. Elokuvan teatterilevittäjinä olivat Ranskassa CCFC ja Suomessa ABC-Kinot Oy. Elokuva keräsi Ranskassa teatterikierroksensa aikana 2 634 933 katsojaa ja oli 10. katsotuin elokuva vuonna 1976. Elokuva oli Suomessa 54. katsotuin elokuva 31 037 hengen katsojamäärällään vuonna 1977.
Alma (kryptozoologia)
Alma, myös Almas tai Siperian lumimies, on karvainen hominidi, jonka on väitetty elävän Venäjän ja Mongolian vuorilla. Almaa on kuvailtu Himalajan lumimiehen näköiseksi. Nimitys tulee mongolin kielen sanasta, joka tarkoittaa villimiestä.
Ensimmäiset kirjatut havainnot almoista ovat baijerilaisen aatelisen Johann Schiltbergerin matkakirjasta 1400-luvulta. Ollessaan mongolien vankina Schiltberger kirjoitti kasvoja ja käsiä lukuun ottamatta kokonaan karvan peitossa olevista villi-ihmisistä, jotka elivät vuorilla. Seuraavina vuosisatoina almoista julkaistiin uusia silminnäkijäkuvauksia. Neuvostoliittolaiset tutkijat tutkivat almoja 1900-luvun alkupuolella. Almahavainnot vähenivät selvästi 1900-luvun loppupuolella. Vielä vuonna 1974 eräs mongolialainen paimen kertoi nähneensä Asgatvuorilla punertavakarvaisen ihmisenkaltaisen olennon.
Almoista ei ole valokuvia, jäänteitä tai jalanjälkiä, ja useimpien tutkijoiden mielestä almojen olemassaolosta ei ole riittäviä todisteita, vaan se on pelkkä mongolialaisten kansantarujen hahmo. Joidenkin mukaan alma saattaisi olla säilynyt neandertalinihminen. Joidenkin mukaan alma on muualla Aasiassa ja Pohjois-Amerikassa havaittujen samankaltaisten olentojen sukulainen.
Pensaskorallit
Pensaskorallit (Dendrophyllia) on kivikorallien suku. Lajeja tavataan maailmanlaajuisesti trooppisissa ja lauhkeissa vesissä 1–900 metrin syvyydestä.
Fairchild Republic A-10 Thunderbolt II
Fairchild-Republic A-10 Thunderbolt II (lempinimi: Warthog, suom. Pahkasika) on vuonna 1972 ensilentonsa lentänyt Yhdysvaltain ilmavoimien maataistelukone. A-10 on ensimmäinen Yhdysvaltain ilmavoimien lentokone, joka on suunniteltu erityisesti tukemaan maajoukkoja sekä hyökkäämään vihollisen maakohteiden kimppuun.
Yleistietoa
pienoiskuva|vasen|A-10 Thunderbolt II:n kolmitahopiirrokset. Konetyyppi on yksipaikkainen ja kaksimoottorinen suihkukone. Koska se on tarkoitettu iskemään vihollisen maakohteisiin, A-10 on suunniteltu toimimaan ketterästi hitaassa vauhdissa ja matalalla lentokorkeudella, minkä ansiosta kone pystyy tarkkaan tulitoimintaan myös pienikokoisiin viholliskohteisiin. Vaikka koneessa on kaksi General Electric TF34-GE-100 -suihkuturbiinia, sen matkalentonopeus on vain noin 550 km/h ja koneen huippunopeus on ainoastaan 834 km/h. Hitautensa takia koneella on suurempi toimintasäde ja pitempi oleskeluaika kuin aikaisemmilla maataistelukoneilla.
Koneen lyhyt nousu- ja laskeutumiskiito mahdollistaa taistelutoiminnan rintamalinjan lähialueilla, ja yksinkertaisen rakenteensa takia sitä voidaan huoltaa myös varustepulasta kärsivissä lentotukikohdissa. Epätavallisesta ulkomuodostaan huolimatta vaurioitunut lentokone on erittäin helppo korjata, koska monet sen välttämättömistä osista, mukaan lukien moottorit ja polttoainesäiliöt, on suunniteltu täysin identtisiksi. Samankaltaisten osien tarkoituksena on avustaa Yhdysvaltain ilmavoimien mekaanikkoja korjaustöissä, koska koneen varaosia on helposti saatavissa.
Ohjaamo on rakennettu 17 millin paksuisen titaaniammeen sisäpuolelle ja sen päälle on asennettu luodinkestävästä panssarilasista valmistettu kuplamainen kuomu, joka takaa lentäjälle hyvän näkymän joka puolelle. Ohjaamon varustukseen kuuluvat yhteydenpitojärjestelmät, tähtäystietokone, pimeänäkölaitteisto, GPS-paikannin ja TACAN-navigointijärjestelmä.
A-10 Thunderbolt II on nimitetty toisen maailmansodan aikaisen Yhdysvaltain ilmavoimien potkurikoneen P-47 Thunderboltin mukaan. Kone on kuitenkin tunnettu paremmin liikanimellä "Warthog", minkä alkuperästä on liikkeellä useita huhuja. Erään teorian mukaan nimi johtuisi lentokoneen konetykistä, jonka ääni on erittäin matala ja muistuttaa sian röhkimistä. Toisen väittämän mukaan liikanimen takana olisi koneen kömpelö ja epätavallinen ulkomuoto.
Asejärjestelmät
pienoiskuva|vasen|A-10 Thunderbolt II:n GAU-8 Avenger -konetykki Lentokoneen ensisijaisena aseena on seitsenputkinen 30 mm General Electric GAU-8 Avenger, joka kuuluu suurikokoisimpiin ja tehokkaimpiin Yhdysvaltain asevoimien käytössä oleviin konetykkeihin. Se on gatling-tyyppinen ase, jonka tulinopeus on jopa 3 900 laukausta minuutissa, tosin ylikuumenemisen välttämiseksi aseella ammutaan enintään kahden sekunnin mittaisia purskeita. GAU-8 Avenger ei ole asennettuna kiinni A-10:n runkoon, vaan koko lentokone on itse asiassa rakennettu konetykin ympärille.
GAU-8 Avengerissa käytetään kahta erilaista kovaa ampumatarviketta, jotka ovat PGU-13/B -sirpalesytytyskranaatti sekä PGU-14/B -panssariammus, jonka läpäisevä vaarna on valmistettu köyhdytetystä uraanista, joka on tällä hetkellä tehokkain kineettiseen energiaan läpäisykykynsä perustavien ammusten valmistusmateriaali. Tavallisesti tykin ammussäiliöön ladataan ampumatarvikkeita siten, että jokaista sirpalekranaattia kohden on neljä panssariammusta. Kolmas ammustyyppi, jota ei käytetä taistelutilanteessa vaan koulutuksessa, on PGU-15/B TP Target Practice.
Tykki on osoittautunut erittäin tehokkaaksi panssarintorjunta-aseeksi, joka kykenee läpäisemään useimpien nykyaikaisten taistelupanssarivaunujen panssaroinnin noin kymmenellä osumalla. Konetykki on tulivoimaisuutensa ohella myös erittäin tarkka ase, sillä Yhdysvaltain ilmavoimien mukaan jopa 80 prosenttia laukaistuista ammuksista osuu kohteeseensa. Persianlahden sodassa tehtyjen havaintojen perusteella GAU-8 Avenger kykenee iskemään viholliskohteisiin jopa 6,5 kilometrin etäisyydeltä.
Tykin lisäksi lentokoneen aseistukseen voi kuulua 7 200 kilogramman verran muuta aseistusta, kuten erilaisia ohjuksia ja pommeja sekä aktiivisia tai passiivisia sensori- ja maalinosoituslaitteita.
Panssarointi
pienoiskuva|Kapteeni Kim Campbellin raskaasti vaurioitunut A-10 Thunderbolt II, joka [[Irakin sota|Irakin sodassa saamistaan vaurioista huolimatta onnistui laskeutumaan kiitotielle.]] A-10 Thunderbolt II on tullut tunnetuksi erittäin kestävänä lentokoneena. Koneen apu-, ase- ja omasuojajärjestelmät mahdollistavat säilymisen toimintakuntoisena vaativissa taisteluolosuhteissa. Lentokoneen moottorit on suojattu sisäpuolelta päin tulenkestävällä vaahdolla, ja lämpöhakeutuvilta ohjuksilta suojautumiseksi moottorit on myös suunniteltu viilentämään jättämänsä lämpöjälki. Yhdysvaltain ilmavoimien mukaan A-10 pysyy lentokykyisenä, vaikka se menettäisi toisen moottorinsa, puolet peräsimistään, kaksi kolmasosaa siivestä ja palasia rungosta. Koneen raskas panssarointi on kuitenkin erittäin painava, ja itse asiassa jopa kuusi prosenttia koneen tyhjäpainosta on panssarointia.
Yksi tunnetuimmista konetyypin kestävyyden osoittaneista tapauksista tapahtui Irakin sodan aikana 7. huhtikuuta 2003, jolloin Yhdysvaltain ilmavoimien kapteeni Kim Campbell oli lennolla A-10 Thunderbolt II:n lentäjänä Irakin pääkaupungin Bagdadin yläpuolella. Lennon aikana Campbellin kone joutui irakilaisten ilmatorjunnan kohteeksi, mutta toisen moottorin menettämisestä ja ohjausjärjestelmän saamista raskaista vaurioista huolimatta Campbell selviytyi hengissä ja onnistui laskeutumaan koneellaan takaisin kiitotielle. Ilmavoimien kenraali Richard Myers kommentoi tapausta eräässä puheessaan, jossa hän totesi Campbellin olleen yksi harvoista A-10 Thunderbolt II:lla manuaalisesti laskeutuneista lentäjistä.
Suunnittelu
pienoiskuva|vasen|Neljä A-10 Thunderbolt II -konetta muodostelmassa harjoituslennolla. Vuonna 1967 Yhdysvaltain ilmavoimat lähetti 21 yhdysvaltalaiselle ilmailualan yritykselle pyynnön osallistua suunnittelukilpailuun, jonka tarkoituksena oli kehittää ilmavoimien käyttöön uudenlainen rynnäkkökone, joka olisi suunniteltu torjumaan mahdollinen puna-armeijan panssarivaunujen hyökkäys Länsi-Eurooppaan. Tarkoituksena oli myös kehittää ensimmäinen Yhdysvaltain ilmavoimien maataistelukone tukemaan etenevää jalkaväkeä ja iskemään vihollislinjojen takana sijaitseviin maakohteisiin. Ilmavoimat ei ollut erityisen innostunut projektista, mutta halusi kuitenkin pitää sen itsellään. Lentokoneesta piti tulla huokea ja toimiva. Vaatimusmäärittelyjen muodostamisessa käytettiin lentäjien kokemuksia aina toisesta maailmansodasta asti.
A-10 Thunderbolt II ei ollut alun perin erityisen suosittu kone Yhdysvaltain ilmavoimissa. Monien lentäjien mielestä konetyyppi oli lento-ominaisuuksiltaan kömpelö ja hidas, minkä takia koneen ohjaaminen oli kokemattoman lentäjän käsissä hankalaa. Konetyypin epäsuosion takia Fairchild Aircraft lopetti A-10 Thunderbolt II:n toimitukset Yhdysvaltain ilmavoimille jo vuonna 1984, jolloin ilmavoimilla oli yhteensä 715 konetta. Persianlahden sodan päättymisen jälkeen konetyyppi alkoi kuitenkin saavuttaa turvallisuutensa ja helpon huollettavuutensa takia arvostusta ilmavoimissa.
Taistelukäytössä
pienoiskuva|[[Sota Afganistanissa|Afganistanin sotaan osallistunut A-10 Thunderbolt II lähtee taistelulennolle Bagramin lentotukikohdasta.]] A-10 Thunderbolt II osallistui ensimmäisen kerran sotatoimintaan vuoden 1991 Persianlahden sodassa, jonka aikana ne suorittivat yhteensä 8 077 taistelulentoa. Yhdysvaltain ilmavoimien tekemän arvion mukaan sotaan osallistuneet A-10 Thunderbolt II:t tuhosivat yhteensä yli 1 000 Irakin armeijan panssarivaunua ja 2 000 muuta ajoneuvoa. Sodan aikana irakilaisten ilmatorjunta onnistui pudottamaan alas seitsemän konetta. Koneiden laukaisemat ammukset levittivät köyhdytettyä uraania Irakin ympäristöön, mutta tutkimusten mukaan tästä ei ole muodostunut ihmisten terveydelle tai ympäristölle merkittävää riskiä. On arvioitu, että A-10 Thunderbolt II:t laukaisivat sodassa jopa 90 prosenttia yhdysvaltalaisten AGM-65 Maverick -ohjuksista. Monien irakilaisten sotavankien mukaan A-10 Thunderbolt II oli pelätyin Yhdysvaltain ilmavoimien lentokoneista.
Vaikka A-10 Thunderbolt II on osoittautunut luotettavaksi lentokoneeksi, Yhdysvaltain ilmavoimien laatiman suunnitelman mukaan konetyyppi poistuu käytöstä vuonna 2028 tai sen jälkeen. Suunnitelman mukaan käytöstä poistuneet koneet korvataan ilmavoimien uudemmalla ja ominaisuuksiltaan monipuolisemmalla F-35 Lightning II:lla.
Kurun kirkko
Kurun kirkko valmistui vuonna 1781. Kirkon suunnittelusta ja rakentamisesta vastasi eräjärveläinen Matti Åkerblom. Kirkko on muodoltaan länsipäätytornillinen pitkäkirkko, jonka runkohuoneen sivuilla on kaksi matalampaa kylkiäistä. Kylkiäisten alkuperäinen funktio oli toimia sakaristona ja eteisenä, mutta vuoden 1846 remontissa sakaristo siirrettiin alttarin taakse kirkon itäpäätyyn rakennettuun uuteen ulkonemaan. Remontin piirustukset laadittiin Yleisten rakennusten intendentinkonttorissa. Kirkon kellotapuli on kolmiosainen, ja siinä on runsasmuotoinen barokkipääte ja ylimpänä sipulikupoli. Sekä runkohuone että kylkiäiset ovat satulakattoiset. Sisäkatteena on laudoista tehty tynnyriholvi, ja rakenteita tukevat kahteen suuntaan kulkevat parrut. Kirkon sanotaan olevan arkkitehtonisesti 1700-luvun lounaissuomalaisen pitkäkirkkotyypin tyylipuhtaimpia edustajia. Kirkossa on istumapaikat 700 henkilölle.
Auringossa (kappale)
Auringossa on Mari Rantasilan esittämä, vuonna 1989 levytetty kappale. Yarin säveltämä ja sanoittama kappale julkaistiin samannimisellä albumilla sekä erikseen singlenä.
Kurun kirkko
Kirkon 11-äänikertaiset urut on rakentanut Bror Axel Thulé vuonna 1894. Alttaritauluna on J. Z. Blackstadiuksen vuonna 1852 maalaama Ristiinnaulittu. Kirkon kahdesta kellosta yksi on vuodelta 1782, mutta toisen valuvuosi ei ole tiedossa.
Auringossa (kappale)
Kappaleesta levytettiin vuonna 1998 italiankielinen versio nimeltä ”Nel Mio Sole”.
Kohu
Kappaleesta nousi julkaisuaikaan kohu sen sisältämän sanoituksen vuoksi. Kappaleen sanoissa viitataan itsetyydyttämiseen. Rantasila on kertonut, että kappaleen teon aikana lauloi asioista, jotka ovat ”luonnollisia”, mutta ei osannut varautua kohuun. Rantasila lopetti kappaleen laulamisen keikoillaan 1990-luvun puolivälin jälkeen muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta.
Etruskin aakkoset
Etruskin aakkoset (etruskilainen kirjaimisto) olivat pääsääntöisesti etruskin kielessä käytössä ollut aakkoskirjoitus. Sitä käytettiin noin 700 eaa.–100 jaa. välisenä aikana. Etruskin aakkoset toimivat pohjana latinalaiselle kirjaimistolle, joka sittemmin korvasi edeltäjänsä etruskin kirjoittamisessa.
Kirjoitusjärjestelmä perustui kreikkalaiseen kirjaimistoon, jonka etruskit omaksuivat kreikkalaisilta, ja joka perustui puolestaan foinikialaiseen kirjaimistoon. Muiden samaan aikaan käytettyjen kirjoitusjärjestelmien tavoin myös etruskin aakkosia kirjoitettiin yleensä oikealta vasemmalle, toisinaan kuitenkin myös siten, että joka toinen rivi kirjoitettiin oikealta vasemmalle, joka toinen vasemmalta oikealle (bustrofedon).
Alkujaan kirjoituksessa ei käytetty sanavälejä, mutta sittemmin sanojen erottamiseen alettiin käyttää pistettä tai kaksoispistettä. pienoiskuva|Etruskilainen vaasi Etruskin aakkosilla kirjoitettua kieliainesta (= korpus) on löydetty noin 10 000 erilaista kirjoitusta. Näistä suurin osa on joko epitafeissa ja omistuskirjoituksissa. Esimerkki tällaisista omistuskirjoituksista ovat vaasit ja muut käyttöesineet.
Kirjaimisto
Etruskin aakkosista erotetaan yleensä kaksi vaihetta: arkaainen vaihe ja uusetruski.
Aune Somersalmi
thumb|Aune Somersalmi vuonna 1943 Aune Franziska Somersalmi (oik. Salmio, alk. Sundell, ent. Karivirta, 19. tammikuuta 1902 – 26. elokuuta 1984 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä ja oopperalaulaja. Näyttelijänä hänet muistetaan ainoastaan ääniroolistaan elokuvassa Sampo (1959).
Elämä ja ura
Aune Somersalmen vanhemmat olivat puuseppä Johan Adolf Somersalmi ja Amanda Fransiska Kourlaa. Aunen vanhemmat veljet Urho ja Yrjö Somersalmi olivat molemmat näyttelijöitä.
Aune Somersalmi avioitui 1930 lääketieteen lisensiaatti Yrjö August Karivirran (1898–1943) kanssa. Puolison työn vuoksi pariskunta joutui seuraavina vuosina asumaan useilla paikkakunnilla. Avioliiton alkuvuosina Karivirta työskenteli 1930–1934 Valkjärven kunnanlääkärinä ja sen jälkeen Helsingissä yleisen sairaalan naistenklinikalla 1934–1936. Vuodesta 1936 Yrjö Karivirta toimi Tampereen synnytyslaitoksen alilääkärinä.
Nuoruudessaan Aune Somersalmi opiskeli klassista laulua. Hän esiintyi helmikuussa 1935 Suomen Kansallisoopperassa esitetyssä teoksessa Czardasruhtinatar. Veljiensä tapaan Aune toimi näyttelijänä. Hän esiintyi uransa aikana vain yhdessä elokuvassa Sampo (1959), jossa hänellä oli jälkiäänitetty äänirooli Louhena elokuvan suomalaisessa versiossa. Elokuva valmistui neuvostosliittolais-suomalaisena yhteistuotantona ja sen ohjasi Aleksandr Ptuško. Elokuvan pääosassa Väinämöisenä nähtiin Aunen veli Urho Somersalmi.
Vanhuudenpäiviään Somersalmi vietti 1970-luvulla Näyttelijöiden Vanhuudenkotisäätiön ylläpitämässä Thalian torpassa. Hän kuoli Helsingissä 82-vuotiaana ja hänet haudattiin Hietaniemen hautausmaalle.
Perhe
Aune Somersalmi oli aviossa kaksi kertaa. Ensimmäisestä avioliitosta Yrjö Karivirran kanssa hänellä oli kaksi lasta (tyttö ja poika). Yrjö Karivirta toimi sotien aikana rintamalla ja kenttäsairaaloissa lääkintämajurina. Hän palveli talvisodassa Kaislahdessa, Summan lohkolla sekä Viipurinlahdella. Jatkosodassa Karivirta oli sotasairaaloiden päällikkölääkäri.
Somersalmen ensimmäinen avioliitto päättyi lokakuussa 1943 aviomiehen kuoltua sodassa saamiinsa vammoihin Helsingissä. Hän solmi vuonna 1945 toisen avioliiton ministeri ja liikemies Toivo Salmion (1882–1973) kanssa.
Lazit
thumb|175px|Lazimiehiä 1900-luvun vaihteen valokuvassa. Lazit ovat lazin kieltä puhuva etninen ryhmä Turkin koillisosassa Mustanmeren rannalla. Kansatieteellisessä kirjallisuudessa heitä pidetään georgialaisten alaryhmänä. Turkissa lazeiksi kutsutaan usein kaikkia Mustanmeren itäisen ranta-alueen asukkaita.
Asuinalue, lukumäärä ja kieli
Lazien asuinalue Lazistan käsittää Çoruhjoen ja Mustanmeren rannikon välisen alueen Georgian rajalta Trabzoniin, tosin nykyisin yhtenäinen laziasutus ulottuu lännessä vain Rizen satamakaupungin ympäristöön saakka. Georgiassa lazeja on Adžarian Sarpin kylässä.
Turkin vuoden 1945 väestönlaskennassa rekisteröitiin 47 000 lazin kielen puhujaa. Neuvostoliitossa oli vuoden 1926 väestönlaskennan mukaan 600 lazia ja 700 lazin kielen puhujaa. Vuonna 1970 lazien kokonaismääräksi arvioitiin 50 000 henkeä. Turkissa he ovat vähitellen sulautumassa muihin turkkilaisiin.
Applikaatio
Applikaatio eli päällikeompelu (myös applisointi tai applikointi) on kankaan koristelemista kiinnittämällä siihen toisista kankaista leikattuja kuvioita.
Lazit
Asuinalue, lukumäärä ja kieli
Lazin kieli kuuluu kartvelilaisiin kieliin. Sen lähin sukukieli on mingreli. Lazi toimii yhteisön suullisen kanssakäymisen välineenä. Kirjakielenään lazit käyttävät Turkissa turkkia ja Georgiassa georgiaa.
Applikaatio
Pohjakankaana applikaatiossa käytetään yleensä yksiväristä kangasta, jonka pinnalle ommellaan värikkäästä kankaasta leikattuja koristekuvioita. Päällikeompelun ohella voidaan käyttää muun muassa kirjontaa.
Päällikeompelua käytetään paljon kodintekstiileissä, esimerkiksi tilkkutäkeissä, pannumyssyissä ja sohvatyynyissä.
Kiri (1944)
Kiri oli Keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1944 valmistunut Matsu-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Lazit
Etninen historia
Lazeja on pidetty muinaisten kolkhislaisten jälkeläisinä. Myöhemmin he muodostivat Lazican kuningaskunnan, joka oli riippuvainen Bysantista ja Persiasta. 500-luvulla lazit käännytettiin kristityiksi. 1200-luvun alussa alueelle syntyi kreikkalainen Trapezuntin keisarikunta, jonka ottomaanit valloittivat vuonna 1461. 1500–1700-luvuilla lazit kääntyivät sunnimuslimeiksi.
Kiri (1944)
Valmistus
Alus tilattiin vuoden 1944 hankinnoissa Yokosukan laivastontelakalta, missä köli laskettiin 1. helmikuuta 1944. Alus laskettiin vesille 27. toukokuuta ja otettiin palvelukseen kaksi kuukautta myöhemmin 14. elokuuta.
Lazit
Elinkeinot
Perinteisiä elinkeinoja ovat maanviljely ja karjanhoito. Lisäksi hoidettiin hedelmäpuutarhoja, pidettiin mehiläisiä ja harjoitettiin metsästystä. Myytäväksi kasvatettiin hasselpähkinöitä ja 1960-luvulta lähtien teetä. Lazit ovat myös tunnettuja merenkävijöitä ja kauppiaita.
Stereotypiat
Turkkilaisessa kansanperinteessä lazeilla on maantie- ja merirosvojen maine. Heistä kerrotaan myös lukuisia etnisiä vitsejä, joiden päähenkilö on yksinkertainen anjovista syövä lazimerimies.
Kiri (1944)
Palvelus
Alus poistettiin alusluettelosta 5. lokakuuta 1945. Se kuljetti 1. joulukuuta alkaen kotiutettavia joukkoja Japaniin. Alus luovutettiin 29. heinäkuuta 1947 sotakorvauksena Neuvostoliitolle.
Kissaeläimet
Kissaeläimet (Felidae) on petoeläinten lahkoon kuuluva heimo, joka jakaantuu kahteen alaheimoon: ”pieniin” kissoihin ja ”isoihin” kissoihin.
Kuvaus
Kissat ovat voimakkaita ja ketteriä eläimiä. Vaikka heimon lajeilla on merkittäviä kokoeroja, kaikki lajit muistuttavat ulkonäöltä toisiaan. Kissaeläinten urokset ovat naaraita suurempia ja lihaksikkaampia. Lajien koko vaihtelee noin kahden kilogramman painoisesta mustajalkakissasta noin 300 kilogramman painoiseen tiikeriin.
Kissaeläinten väritys vaihtelee mustasta, oranssiin ja valkoiseen. Monella lajilla on turkissaan naamioitumista helpottavia kuvioita, kuten ruusukkeita, täpliä ja raitoja. Melanistiset kokomustat yksilöt ovat joillan lajeilla yleisiä, mutta kokovalkoiset yksilöt ovat harvinaisia. Lajien sisällä värivaihtelu on runsasta, ja vastasyntyneet ovat usein erivärisiä kuin täysikasvuiset yksilöt. Vatsapuoli on yleensä valkoinen ja kasvoissa, hännissä ja korvien takana mustia tai valkoisia jälkiä.
Kissaeläinten hampaisto on sopeutunut liharavintoon, ja sen peruskaava on 3+3 poskihammasta, 1+1 kulmahammasta, 2+3 välihammasta ja 1+1 poskihammasta. Kissaeläinten raateluhampaat ovat hyvin kehittyneet, ja niiden poskihampaat ovat erikoistuneet leikkaamiseen. Kulmahampaat ovat puolestaan pitkät ja kartiomaiset ja ihanteelliset saaliseläinten lävistämiseen pienellä voimalla. Ruoan kissaeläimet hienontavat lopullisesti sarveisnystyillä pinnoitetulla kielellä. Hampaiden lisäksi kissaeläinten kynnet soveltuvat erityisen hyvin saalistamiseen. Kävellessä kynnet eivät kosketa maata, sillä jänteet vetävät varpaiden viimeisiä niveliä ylöspäin. Kissoilla on etukäpälissä viisi varvasta, mutta peukalovarvas on niin lyhyt, ettei siitä jää jälkeä maahan. Takakäpälien peukalovarvas on sen sijaan surkastunut. Jaloissa on myös pehmeät polkuanturat, joiden ansiosta kissat liikkuvat äänettömästi.
Kissaeläinten kuulo- ja näköaistit ovat kehittyneitä. Ne pystyvät havaitsemaan heikonkin äänen kaukaa, luokittelemaan sen ja määrittämään suunnan. Kissat myös erottavat lähietäisyydellä pienenkin liikkeen erittäin hyvin. Silmäterä laajenee pimeässä hyvin suureksi. Kissan silmä on noin kuusi kertaa ihmissilmää herkempi valoärsytykselle, sillä verkkokalvon takana on valoa heijastava tapetum lucidum -niminen heijastava kerros. Kissojen tuntoaisti on erityisen herkkä ylähuulten ja silmäkulmien pitkien viiksikarvojen juurissa.