cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sveitsi
Erityispiirteet
Vuorilla on pitkään ollut merkittävä vaikutus sveitsiläiseen kulttuuriin. Jo keskiajalla ne toimivat esteinä, jotka sallivat pienten yhteisöjen vastustaa ulkopuolisia valloitusyrityksiä, mutta toisaalta ulkoisten uhkien ympäröimien yhteisöjen piti liittoutua toistensa kanssa suojellakseen itseään. Sveitsiläisiä onkin välillä syytetty ”käpertymisestä kerälle”; esimerkiksi sveitsiläinen kirjailija Charles-Ferdinand Ramuz (1878–1947) piti maansa asukkaita toisaalta ”hyväkäytöksisinä, varovaisina ja tunnollisina” mutta toisaalta ”pikkumaisina”. Sveitsillä ja sveitsiläisillä on kuitenkin ollut merkittävä vaikutus eurooppalaiseen kulttuuriin, ja Euroopalle yhteiset kulttuuriaallot aina karolingisesta renessanssista ja romaanisesta arkkitehtuurista humanismiin ja reformaatioon ovat kukoistaneet maassa. Laajaa kulttuurista merkitystä on ollut muun muassa Zürichissä vuonna 1916 syntyneellä dadaismilla.
Alpeilla ja niihin liittyvällä symboliikalla on muutoinkin ollut suuri merkitys Sveitsin kulttuurille ja kansalliselle identiteetille; nykyäänkin monilla vuoristoalueilla on vallalla talvisin eloisa hiihtokeskus- ja kesäisin vuorostaan patikointikulttuuri. Monilla alueilla on säilynyt perinteinen maanviljelys- ja paimenkulttuuri, ja kaupunkien ulkopuolella on lukemattomia pientiloja. Sveitsiläistä kansantaidetta pidetään yllä erilaisissa järjestöissä ympäri maata. Sen tärkeimpiä muotoja ovat musiikki, tanssi, runous, puukaiverrukset ja kirjonta. Perinteisen sveitsiläisen musiikin symboleiksi ovat nousseet alppitorvi ja jodlaus, yhdessä haitarin kanssa.
Unescon maailmanperintöluettelossa on Sveitsistä 12 kohdetta: yhdeksän kulttuurikohdetta ja kolme luontokohdetta.
Kirjallisuus
Koska Sveitsin valaliitto oli perustamisestaan vuonna 1291 aina 1700-luvun loppuun saakka lähes kokonaisuudessaan saksankielistä aluetta, varhaisin sveitsiläinen kirjallisuus oli saksankielistä. Toisaalta ranskan vaikutus kasvoi Bernissä ja muualla jo 1700-luvun aikana, kun kieltä alettiin pitää muodikkaana. Varsinaista yhtenäistä sveitsiläistä kirjallisuutta ei ole, sillä maa koostuu useista kielialueista. Sveitsinsaksalaisen kirjallisuuden klassikoihin lukeutuvat Jeremias Gotthelf (1797–1854) ja Gottfried Keller (1819–1890). Myöhemmin 1900-luvulla vaikuttaneita kirjailijoita olivat Robert Walser (1878–1956), Max Frisch (1911–1991) ja Friedrich Dürrenmatt (1921–1990).
Merkittäviä Sveitsissä vaikuttaneita ranskankielisiä kirjailijoita olivat 1700-luvulla ja 1800-luvun vaihteessa Jean-Jacques Rousseau (1712–1778) ja Germaine de Staël (1766–1817). Rousseau syntyi Genevessä, joka ei tosin tuolloin kuulunut Sveitsiin. 1900-luvulla kirjoittivat Charles-Ferdinand Ramuz (1878–1947), jonka romaanit kuvaavat ankarissa mutta kauniissa olosuhteissa asuvien talonpoikien ja vuoristolaisten elämää, ja Blaise Cendrars (s. Frédéric Sauser, 1887–1961). Kuuluisin sveitsiläinen kirjallinen luomus lienee kuitenkin Heidi, tarina isoisänsä kanssa Alpeilla elävästä orpotytöstä. Se oli yksi kaikkien aikojen suosituimmista lastenkirjoista ja sen kirjoittaja Johanna Spyri (1827–1901) laati myös muita samanaiheisia teoksia.
Ruokakulttuuri
Sveitsillä ei ole suurta synnynnäistä ruokaperinnettä. Sen sijaan sveitsiläiset ateriat lainaavat parhaimmistoa ranskalaisesta, italialaisesta ja saksalaisesta keittiöstä. Sveitsiläiset juustot, kuten appenzeller, emmental, gruyère ja sbrinzjuusto ovat tunnettuja maailmalla. Eri juustoista valmistetaan yhdessä valkoviinin kanssa fondueta, joka tarjoillaan kulhossa ja syödään leipäkuutioiden kera. Tyypillinen sveitsiläinen juustoruoka on myös raclette, joka sulatetaan sille omistetussa pannussa ja syödään muun muassa keitetyn perunan kera. Röstit – rapeat, rasvassa paistetut, paloitellut perunat – kuuluvat sveitsinsaksalaisten kansallisruokiin. Tuore kala, erityisesti ahven ja kirjolohi, on myös suosittua. Sveitsin suklaa on maailmankuulua. Mysli on lähtöisin Sveitsistä.
Sveitsissä tuotetaan myös runsaasti viiniä. Merkittävimpiä viinialueita ovat lounaiset Valais’n ja Vaudin kantonit. Viljellyin punaviinirypälelajike on Pinot Noir (paikallisesti saksaksi Blauburgunder). Valkoviineistä eniten viljellään Gutedel-lajiketta, jota Sveitsissä kutsutaan nimellä Chasselas ja paikallisesti Valais’ssa nimellä Fendant. Vuonna 2004 tapahtuneen laillistamisen jälkeen maassa on jälleen alettu valmistaa myös neuchâtelilaiset juuret omaavaa absinttia. Juoma oli alun perin kielletty kansanäänestyksessä vuonna 1908. Kielto oli kirjattu vuodesta 1910 lähtien jopa valtioliiton perustuslakiin.
Museot
Sveitsissä on noin 1 100 museota. Niissä kävi vuonna 2013 yhteensä 21 miljoonaa vierasta. Suosituimmat museot ovat Luzernissa sijaitseva Sveitsin liikennemuseo, jossa oli 519 000 kävijää vuonna 2013, Caillerin suklaamuseo Broc’ssa (386 000 kävijää) sekä Chillonin linna Montreux’n lähellä (349 000 kävijää). Muita merkittäviä museoita ovat muun muassa Sveitsin kansallismuseo, Baselin taidemuseo sekä Winterthurissa sijaitseva tiedekeskus Swiss Science Center Technorama.
Tiedotusvälineet
Sveitsin perustuslaki takaa lehdistön- ja ilmaisunvapauden. Maan kansallinen uutistoimisto on ollut vuonna 1894 perustettu Schweizerische Depeschenagentur (SDA). Se tuottaa tietoja median käyttöön kolmella kielellä, saksaksi, ranskaksi ja italiaksi. SDA:n tuottamaa sisältöä ovat käyttäneet lähes kaikki Sveitsin tiedotusvälineet ja useat ulkomaiset tiedotusvälineet. Taloudellisten ongelmien paineesta SDA yhdistyi vuoden 2018 alussa kuvayhtiö-Keystonen kanssa, jolloin syntyi uusi sveitsiläis-itävaltalainen uutis- ja kuvatoimisto Keystone-SDA.
Historiallisesti Sveitsissä on ollut maan kokoon nähden suurin määrä sanomalehtiä maailmassa, ja lähes kaikissa tärkeimmissä kaupungeissa ilmestyy ainakin paikallislehti. Vaikutusvaltaisimmat sanomalehdet ovat saksankieliset Tages-Anzeiger ja Neue Zürcher Zeitung sekä ranskankielinen Le Temps. Kulttuurin monimuotoisuuden ja lukuisten alueellisten identiteettien ansiosta lehtiä on paljon, mutta monet niistä ovat pieniä. Maan kielitilanteen vuoksi Sveitsissä on saatavilla suuri määrä ulkomaisia sanomalehtiä.
Sveitsin yleisradio SRG SSR on vastuussa televisio- ja radio-ohjelmien tuotannosta maan kaikilla kielillä. Sillä on studioita kaikilla kielialueilla: radio-ohjelmia tuotetaan kymmenessä eri studiossa ja televisio-ohjelmia Genevessä, Zürichissä ja Luganossa. Laajan kaapeliverkon ansioista sveitsiläiset voivat katsoa useita ulkomaisia televisiokanavia, ja keskimääräisessä kodissa näkyykin yli 20 kanavaa. Vuonna 2017 noin 94 prosenttia sveitsiläisistä käytti Internetiä. Sveitsin valaliiton latinankielinen virallinen nimi on Confoederatio Helvetica, josta johdettua lyhennettä CH käytetään esimerkiksi valtion maatunnuksena Internetissä.
Urheilu
Hiihto, laskettelu, lumilautailu ja vuorikiipeily ovat Sveitsissä suosittuja, ja maan luonto sopiikin niiden harrastamiseen hyvin. Talviurheilulajeihin kuuluu myös rattikelkkailu, joka aloitettiin St. Moritzissa 1800-luvun lopulla. Ensimmäiset alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailut pidettiin Sveitsin Mürrenissä vuonna 1931, ja St. Moritz vuorostaan toimi kahteen otteeseen talviolympialaisten pitopaikkana vuosina 1928 ja 1948. Menestyneitä sveitsiläisiä alppihiihtäjiä ovat esimerkiksi Pirmin Zurbriggen (neljä maailmancupin voittoa 1984–1990) ja Didier Cuche (neljä syöksycupin voittoa 2007–2011). Maastohiihtäjä Dario Cologna on myös menestynyt urheilija.
Jääkiekko on yksi maan suosituimmista joukkueurheilulajeista, joka kilpailee jalkapallon kanssa katsojamäärissä sekä TV-katsojissa. NHL:ssä on pelannut ja pelaa yhä muutamia hyviä sveitsiläisiä jääkiekkoilijoita. Sveitsin jääkiekkomaajoukkue pelaa korkeimmalla tasolla MM-kilpailuissa. Sveitsi on voittanut useamman kerran hopeaa sekä pronssia MM-kilpailuista. Sveitsi on tällä hetkellä IIHF rankingissa eli jääkiekon maailmanrankingissa seitsemäntenä. Tunnettuja sveitsiläisiä jääkiekkoilijoita ovat muiden muassa Jonas Hiller, Roman Josi ja Timo Meier.
Lentopallo lienee naisten keskuudessa suosituin joukkueurheilulaji – koripallo on vuorostaan suosittua erityisesti ranskankielisellä alueella, käsipallo saksankielisellä. Salibandyssä (Unihockey) naisten maajoukkue voitti maailmanmestaruuden vuonna 2005. Sveitsistä on tullut myös menestyneitä tennispelaajia, kuten Roger Federer, Stanislas Wawrinka ja Martina Hingis.
Perinteisiin sveitsiläisiin urheilulajeihin kuuluu sveitsiläinen paini eli Schwingen. Sitä harrastetaan erityisesti maaseudulla. Vastaavanlainen perinteinen laji on Hornussen, jossa kiekko lyödään mailalla ilmaan.
Järvenpään uimahalli
Järvenpään uimahalli on Järvenpään Pajalassa sijaitseva uimahalli. Halli otettiin käyttöön vuonna 1972, ja sen peruskorjaus ja laajennus toteutettiin vuonna 2008. Uimahallissa on kuusiratainen 25 metriä pitkä pääallas sekä nuorisoallas, opetusallas, monitoimiallas, hieronta-allas, kylmävesiallas, tenava-allas ja vesiliukumäki. Hallin yhteydessä on myös kahvila, kuntosali, liikuntahalli ja solarium.
Fathi Chebal
Fathi Chebal (s. 19. elokuuta 1956 Lyon, Ranska) on ranskalais-algerialainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja, joka pelasi suurimman osan urastaan kotimaassaan Ranskassa. Hän pelasi myös yhden kauden Saudi-Arabiassa. Chebal kuului vuoden 1986 Algerian MM-kisajoukkueeseen.
Kolumbian kongressi
thumb|Kolumbian kongressin kokoontumispaikka, Capitolio Nacional. Kolumbian tasavallan kongressi on Kolumbian kaksikamarinen kansanedustuslaitos, joka käyttää maassa lainsäädäntövaltaa.
Kolumbian kongressi koostuu 102-paikkaisesta Senaatista (Senado) sekä 166-paikkaisessa edustajainhuoneesta (Cámara de Representantes). Jäsenet molempiin kamareihin valitaan kansanäänestyksellä neljän vuoden kaudelle.
Kongressin koostumus, organisaatio ja valtuudet määritelty Kolumbian perustuslain neljännessä pykälässä.
Molemmat kongressin kamarit kokoontuvat uusklassisessa Capitolio Nacional ("National Capitol") rakennuksessa Bogotán keskustassa. Talon rakentaminen alkoi vuonna 1847 ja päättyi vasta 1926.
Kelpoisuus
Kummassakin kamarissa on omat kelpoisuusvaatimuksensa, jotka on vahvistettu perustuslaissa, mutta on olemassa yhteisiä sääntöjä siitä, ketkä eivät voi päästä kongressin kummankaan kamarin jäseniksi.
Tällaisia syitä ovat esimerkiksi vankeustuomiot tai kaksoiskansalaisuus ihmisillä, jotka eivät ole syntyperäisiä Kolumbian kansalaisia.
Yhteisistunto
Kongressi kokoontuu molempien kamarien yhteisistuntoon (Congreso pleno) vain poikkeuksellisissa tilanteissa. Näitä ovat:
Istuntokaudet
Hallitus voi kutsua koolle ylimääräisiä istuntoja milloin tahansa, mutta ei koskaan kesäkuun 20. päivän jälkeen vaalivuonna, ja Kongressi voi näissä istunnoissa keskustella vain hallituksen sen harkittavaksi osoittamista asioista.
Senaatti
Senaattiin valitaan 102 jäsentä neljäksi vuodeksi. Sata senaattoria valitaan vaaleilla, joissa koko maa on yksi vaalipiiri. Loput kaksi valitaan alkukperäiskansojen yhteisöistä.
Senaattoriksi valittavan henkilön on oltava syntyperäinen Kolumbian kansalainen, ja vaalien aikaan yli 30-vuotias.
Edustajainhuone
Kongressin alahuoneeseen eli edustajainhuoneeseen valitaan 166 jäsentä neljäksi vuodeksi. Vaaleissa on alueelliset vaalipiirit. Edustajaksi valittavan henkilön on oltava Kolumbian kansalainen (perustuu syntymään tai kansalaisuuden) ja yli 25-vuotias.
Vaalituloksia
Vuonna 2014 valitussa kongressissa presidentti Juan Manuel Santosin keskustaoikeistolainen U-puolue sai suurimman ääniosuuden yksittäisistä puolueista. Viiden puolueen hallituskoalitio sai enemmistön sekä ylä- että alahuoneessa, mutta enemmistö oli niukempi kuin edellisellä kaudella.
Hämeenlinnan Paukku
Hämeenlinnan Paukku on vuonna 1961 perustettu hämeenlinnalainen pesäpalloseura. Seuran kotikenttä oli ennen Hämeensaaren pesäpallokenttä. Kaudeksi 2017 valmistui Pullerin pesäpallokenttä.
Paukun naisten edustusjoukkue pelasi vuoteen 2003 asti Superpesiksessä, ja sen jälkeen vuoroin Ykköspesiksessä ja Suomensarjassa. Vuonna 2017 Paukku ja Janakkalan Jana tekivät sopimuksen, joka siirsi alueen naisten ja tyttöjen kilpailutoiminnan Janalle, ja miesten ja poikien toiminnan Paukulle.
Vuonna 2021 Paukun miehet pelaavat yhteisjoukkueella Lammin Lujan kanssa, ja edustusjoukkue pelaa Lujan nimen alla Suomensarjaa.
Junioritoiminta
* Yhteisjoukkue Jokioisten Koetuksen kanssa.
Palkitut
Naisten Itä-Länsi-valinnat:
Jorma Wallasvaara
thumb|Jorma Wallasvaara 1960-luvun lopulla. Jorma Wallasvaara (1929 Turku – 1. marraskuuta 2006 Lieto) oli suomalainen yrittäjä ja keksijä. Wallasvaara oli Suomen ensimmäisiä innovatiisia ja kansainvälistä arvostusta saaneita high tech -yrittäjiä. Wallasvaara perusti Turkuun 1950 Wallac Oyn, jonka myi 1970 ruotsalaisella LKB-konsernille. Tämän jälkeen Wallasvaara perusti venelämmittimiä kehittävän ja valmistavan Wallas-Marin Oy:n.
Henkilöhistoriaa
Wallasvaaran teknillistieteellistä innostusta tuettiin hänen kodissaan. Wallasvaaran ensimmäinen kaupallinen tuote oli hänen 14-vuotiaana kehittämänsä akvaariolämmitin. Kyllästyttyään koulunkäyntiin Wallasvaara muutti 16-vuotiaana Ruotsiin, jossa hän pääsi tekstiiliteollisuuden palvelukseen. Ruotsin-aikanaan Wallasvaara kehitti kosteudensäätäjän tekstiiliteollisuuden käyttöön.
Hanbok
Arkivaatteet olivat aikoinaan yleensä valkoisia, mutta hanbokit värjättiin syvillä luonnonväreillä. Perinteinen materiaali on silkki, mutta kesäkäyttöön hanbokeja on tehty myös hampusta ja ramista, kun taas talvikäytössä on brokadia ja satiinia.
Jorma Wallasvaara
Henkilöhistoriaa
Palattuaan Suomeen vuonna 1950 Wallasvaara perusti Wallac Oy:n. Yrityksen tuotantoa olivat muun muassa viljasiilojen kosteus- ja lämpömittarit sekä radioaktiivisuutta mittaavat laitteet.
Hanbok
Yleinen linja on alaspäin leviävä: puku istuu tiukasti ylävartalosta mutta leviää kohti maata ja peittää alavartalon yksityiskohdat. Alkuperäinen naisten hanbok koostui seitsemästä kerroksesta alusvaatteita, mutta nykyisin käytetään tavallisten alusvaatteiden päällä vain jeogori-nimistä paitaa ja hametta. Miehellä on housut ja jeogori, ja niiden päällä mahdollisesti magoja-välitakki ja durumagi-päällystakki.
Jorma Wallasvaara
Henkilöhistoriaa
Vuonna 1970 Wallasvaara myi yrityksensä LKB-konsernille ja vetäytyi aktiivityöelämästä omistautuen harrastuksilleen. Kuitenkin Wallasvaaran veneilyharrastus johti valopetroolikäyttöisen venelämmittimen kehittämiseen ja sittemmin Wallas-Marin Oy:n perustamiseen.
Wallasvaaran näkemyksellisyys ja kekseliäisyys kasvattivat ja tukivat Turun seudulla high tech -yrittäjyyden kasvua ja osaltaan johtivat Data-City- ja Bio-City -yrityspuistojen syntymiseen, jotka myöhemmin laajenivat Turku Science Parkiksi.
Suomukolibri
Suomukolibri (Campylopterus cuvierii) on neotrooppisen alueen kiitäjälintu. Se luokitellaan usein Phaeochroa-sukuun. Sen esiintymisalue ulottuu Meksikon kaakkoiskolkasta Keski-Amerikkaan ja Pohjois-Kolumbian rannikkoalueelle. Lajista tunnetaan kuusi alalajia. Adolphe Delattre ja Jules Bourcier kuvailivat lajin holotyypin Panamasta vuonna 1846, ja nimesivät lajin Georges Cuvierin kunniaksi.
The Weight of Your Love
The Weight of Your Love on brittiläisen alternative rock -yhtye Editorsin neljäs studioalbumi. Se julkaistiin PIAS Recordings -levymerkillä 28. kesäkuuta 2013. Albumin ensimmäinen single ”A Ton of Love” julkaistiin toukokuussa 2013. Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 43.
The Weight of Your Love on Editorsin ensimmäinen studioalbumi ilman alkuperäiskitaristi Chris Urbanowiczia, joka erosi yhtyeestä huhtikuussa 2012. Levyllä uusina Editors-soittajina ovat mukana Justin Lockey ja Elliott Williams.
Éder (portugalilainen jalkapalloilija)
Éderzito António Macedo Lopes eli Éder (s. 22. joulukuuta 1987 Bissau, Guinea-Bissau) on portugalilainen jalkapalloilija. Hän edustaa Venäjän pääsarjassa pelaavaa Lokomotiv Moskovaa. Aiemmin hän on pelannut myös Englannin ja Ranskan pääsarjoissa. Pelipaikaltaan molempijalkainen Éder on hyökkääjä.
Seurajoukkue
Éder edusti Oliveira Hospitalia Portugalin neljännellä sarjatasolla kaudella 2006–2007 ja Tourizensea kolmannella sarjatasolla 2007–2008. Hän pelasi Académica de Coimbrassa kausilla 2008–2012 kaikkiaan 83 Portugalin superliigan ottelua, joissa teki 12 maalia. Hän voitti Portugalin cupin 2012, vaikkei tosin pelannut loppuottelussa.
Kesällä 2012 Éder siirtyi nelivuotisella sopimuksella Sporting de Bragaan. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa joukkueessa 2. syyskuuta 2012 Paços de Ferreiraa vastaan. Myöhemmin samassa kuussa hän teki kaksi maalia paikallisottelussa Rio Avea vastaan. Hän pelasi kuusi Mestarien liigan ottelua (ja yhden karsintaottelun) kaudella 2012–2013. Hän voitti samalla kaudella liigacupin mestaruuden. Hän pelasi Bragassa kaikkiaan 60 Superliigan ottelua, joissa teki 26 maalia.
Maajoukkue
Éder teki ensiesiintymisensä Portugalin maajoukkueessa 11. syyskuuta 2012 vuoden 2014 MM-kisojen karsintaottelussa Azerbaidžania vastaan.
19. toukokuuta 2014 Éder nimettiin 23 pelaajan lopulliseen kokoonpanoon vuoden 2014 MM-kilpailuihin. Hän pelasi Portugalin jokaisessa kolmessa ottelussa. Avausottelussa hänet vaihdettiin Hugo Almeidan ja seuraavassa pelissä Hélder Postigan tilalle.
Ensimmäisen maaottelumaalinsa Éder teki Italiaa vastaan kesäkuussa 2016.
Éder voitti kultaa vuoden 2016 EM-kilpailuissa. Hän teki loppuottelun ainoan maalin tultuaan vaihtomiehenä kentälle ottelun toisella puoliajalla. Éder pelasi yhteensä 54 minuuttia kolmen ottelun aikana.
"Cristiano [Ronaldo] sanoi minulle, että minä teen voittomaalin."
- Éder ratkaistuaan vuoden 2016 EM-kilpailuiden mestaruuden jatko-ottelussa.
Natriumamidi
Natriumamidi (NaNH2) on ioniyhdiste. Aine reagoi hyvin herkästi veden kanssa ja on hyvin vahvasti emäksinen. Ainetta käytetään muun muassa orgaanisen kemian synteesireaktioissa.
Valmistus
Natriumamidia voidaan valmistaa natriumin ja ammoniakkikaasun reaktiolla, mutta yleensä käytetään kuitenkin nestemäistä ammoniakkia. . Katalyyttinä käytetään rauta(III)nitraattia.
Epäorgaanisia reaktioita
Natriumamidi reagoi hyvin voimakkaasti veden kanssa, jolloin muodostuu ammoniakkikaasua ja natriumhydroksidia. Palaessaan aine muodostaa natriumperoksidia ja typen oksideita, kuten typpidioksidia.
Natriumamidia käytetään valmistettaessa natriumatsidia. Natriumamidi reagoi joko dityppimonoksidin tai natriumnitraatin kanssa tuottaen natriumatsidia.
Aikaisemmin natriumamidia käytettiin myös natriumsyanidin valmistamiseen. Natriumamidi reagoi hiilen kanssa muodostaen natriumsyanamidia, joka muodostaa edelleen hiilen kanssa reagoidessaan natriumsyanidia.
Orgaanisia reaktioita
Natriumamidi aiheuttaa halogenoiduissa yhdisteissä eliminaatioreaktion, jossa halogeeniatomit poistuvat yhdisteestä halogeenivetynä. Tällöin yhdisteeseen syntyy kolmoissidos. Esimerkkinä fenyyliasetyleenin synteesi.
300px
Jos β-asemassa ei ole vetyä liittyneenä hiileen, voi reaktio natriumamidin kanssa johtaa syklisen yhdisteen muodostumiseen. Esimerkissä syntyy metyleenisyklopropaania.
Natriumamidia käytetään liittämään aminoryhmiä pyridiinirenkaaseen. Aminoryhmä kiinnittyy yleensä kakkoshiileen.
Kiilasapelikolibri
Kiilasapelikolibri (Campylopterus curvipennis) on neotrooppisen alueen kiitäjälintu. Sen esiintymisalue käsittää Meksikon etelä- ja kaakkoisosat, mukaan lukien Jukatanin niemimaa, sekä Pohjois-Guatemalan, Belizen ja itäisen Hondurasin. Lajista tunnetaan kolme alalajia. Ferdinand Deppe kuvaili lajin holotyypin Meksikosta vuonna 1830.
Kaliumjodaatti
Kaliumjodaatti (KIO3) on kaliumkationien ja jodaattianionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Kaliumjodaattia voidaan käyttää muun muassa analyyttisessa kemiassa reagenssina.
Ruusuvuoren koulu
Ruusuvuoren koulu on Vantaan Korson kaupunginosassa toimiva yläkoulu (luokka-asteet 6–9). Koulu sijaitsee Korson Ankkapuiston länsipuolella, runsas 200 metriä Korson koulun eteläpuolella. Koulussa on runsas 30 opettajaa. Syksyllä 2014 koulua kävi 537 oppilasta.
Kaliumjodaatti
Valmistus
Kaliumjodaattia voidaan valmistaa hapettamalla elektrolyyttisesti kaliumjodidia. Jodi voidaan liuottaa jodidi-ioneina kaliumhydroksidiliuokseen, minkä jälkeen se hapetetaan. Seos jäähdytetään, jolloin kaliumjodaatti kiteytyy. Tämän jälkeen yhdiste voidaan suodattaa liuoksesta.
Ruusuvuoren koulu
Koulu osallistuu Liikkuva koulu -hankkeeseen.
Kaliumjodaatti
Valmistus
Kaliumjodaattia voidaan valmistaa myös käyttämällä kaliumjodidin hapettimena kaliumkloraattia. Yhdisteet sulatetaan ja veteen suhteellisen niukkaliukoinen kaliumjodaatti voidaan kiteyttää vedestä, johon sulate uutetaan.
Käyttö
Kaliumjodaatin pääasiallinen käyttö on analyyttisenä reagenssina. Analyyttinen käyttö perustuu aineen voimakkaaseen hapetuskykyyn. Kaliumjodaatin avulla voidaan määrittää muun muassa jodidi-ionien, monien metallien, kuten tinan tai talliumin pitoisuuksia. Yhdistettä käytetään myös monien farmaseuttisten orgaanisten yhdisteiden määritykseen. Tällaisia ovat muun muassa bentsalkoniumkloridin, setrimoniumbromidin ja semikarbatsidin analysoimiseen.
Kloridi-ionien läsnä ollessa muodostuu usein sivutuotteena myös jodikloridia. Esimerkiksi määritettäessä jodidipitoisuuksia. thumb|250px|Irlannin viranomaisten jakamia joditabletteja, jotka sisältävät kaliumjodaattia. Kaliumjodaattia voidaan käyttää kaliumjodidin asemesta joditableteissa. Jodaatti muuntuu jodiksi, joka estää radioaktiivisen jodin kertymisen kilpirauhaseen. Kaliumjodaatin annoskoko on aikuisella maailman terveysjärjestön suosituksen mukaan 170 mg. WHO pitää kaliumjodidia parempana vaihtona, koska ärsyttää suolistoa hieman vähemmän.
GDSN
200px|right| GS1 GDSN (Global Data Synchronisation Network) on yhteisnimitys toiminnalle, jolla toteutetaan automatisoitua toimitusketjun hallinnassa tarvittavien, standardipohjaisten tietojen ylläpitoa ja vaihtoa. Toiminnassa ovat mukana teollisuuden ja kaupan toimijat sekä heille palveluja tuottavat GS1 – sertifioidut tietopankit.
Kauppatapahtumissa tulee jokaisella toimijalla olla yhtenäinen ymmärrys viidestä asiasta:
Kuka olet
Missä olet ja toimit
Mikä on kaupan kohde
Missä markkinassa toimit
Ketkä ovat kumppaneitasi
Näiden asioiden kuvaamisen ja hallinnan ytimessä ovat GS1:n avaimista
GTIN – tuotenumerot
GLN – osapuolitunnisteet
GPC – tuoteluokittelu
Aiheesta muualla
GS1 Global:GDSN
Jean-Luc Ettori
Jean-Luc Ettori (s. 29. heinäkuuta 1955) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen maalivahti.
Ura pelaajana
Ettori pelasi koko pitkän peliuransa ajan AS Monacon joukkueessa. 19 kauden aikana Ettori urakoi tolppien välissä 754 liigaottelussa. Hän oli torjumassa Monacolle kolmea Coupe de Francen voittoa, kahta Coupe des Alpesin voittoa ja kolmea liigamestaruutta.
Ranskan maajoukkueessa Ettorille kertyi yhdeksän maaottelua. Hän oli Les Bleusin ykkösmaalivahti MM-kisoissa 1982, kun Ranska oli neljäs.
Ura valmentajana
Peliuransa jälkeen Ettori on toiminut valmentajana AS Monacon organisaatiossa. Syksyllä 1994 hän nousi Monacon päävalmentajaksi, mutta sai potkut jo helmikuussa 1995.
RN Carabiniere (1938)
RN Carabiniere oli Italian kuninkaallisen laivaston Soldati-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin Riva Trigososta Cantieri del Tirrenolta, missä köli laskettiin 1. helmikuuta 1937. Alus laskettiin vesille 23. heinäkuuta 1938 ja liitettiin laivastoon vielä saman vuoden lopulla 20. joulukuuta.
Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta 18. tammikuuta 1965.
Levä-Sorsua
Levä-Sorsua on Kiiminkijoen vesistöalueeseen kuuluva pieni järvi tai lampi Utajärven kunnan pohjoisosassa Juorkunassa Pohjois-Pohjanmaalla. Järvi sijaitsee Juorkunan ja Ylikiimingin välisen Hillatien varrella, vajaan viiden kilometrin päässä Hillatien ja Olvasjärventien risteyksestä länteen. Levä-Sorsua laskee yhdysojan kautta Kivi-Sorsuaan, josta on yhteys Yliojaa myöten Saari-Sorsuaan ja edelleen Sorsuanojan kautta Nuorittajokeen. Järvessä on pieni saari ja sen rannat ovat pahasti soistuneet. Koillisen puolella on kuitenkin Keinäsen saunamaa -niminen kangas, jossa on aikanaan sijainnut tervahauta.
HMS Battler
HMS Battler (viirinumero D18) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Attacker-luokan saattuetukialus toisessa maailmansodassa. Yhdysvallat toimitti aluksen Britannialle Lend-Lease-sopimuksen nojalla.
Valmistus
pienoiskuva|vasen|USS Altamaha Alus tilattiin Ingalls Shipbuildingilta, missä köli laskettiin 15. huhtikuuta 1941. Yhdysvaltain laivasto otti aluksen palvelukseen nimellä USS Altamaha (runkonumero CVE-6). Se siirrettiin Lend-Lease-sopimuksen mukaisesti Kuninkaalliselle laivastolle, joka nimesi aluksen HMS Battleriksi palvelukseen otettaessa.
Palvelus
Alus vaurioitui 9. marraskuuta 1942 törmätessään laituriin, minkä vuoksi se siirrettiin New Orleansiin korjattavaksi. Alus palasi 15. marraskuuta telakalta ja lähti 20. marraskuuta Norfolkiin Virginiaan, jossa se siirrettiin uudelleen telakalle 23. marraskuuta. Alus palasi palvelukseen 21. joulukuuta, jolloin se vastaanotti 18 Martlet-lentokonetta kuljetettavaksi Britannialle. Alus lähti merelle liittyäkseen saattueeseen HX220, mistä se erkani 9. tammikuuta 1943 Liverpoolissa. Alus otettiin 12. tammikuuta telakalle muutettavaksi Britannian laivaston järjestelmien mukaiseksi, jolloin se samalla määrättiin läntisen reitin alaisuuteen suojaamaan Atlantin saattueita. Alus aloitti maaliskuussa miehistön koulutuksen Clydessä.
Huhtikuun alus oli sijoitettuna Greenockiin, jossa sen lentomiehistöjen koulutus sukellusveneidentorjuntaan aloitettiin 4. huhtikuuta. Se määrättiin toukokuussa suojaamaan Gibraltarille saattuetta OS49/KMS16 ja Länsi-Afrikkaan saattuetta OS76. Alus liittyi 4. kesäkuuta ensin mainittuun saattueeseen, josta se erkani 13. kesäkuuta muodostettaessa saattue KMS16G. Se erkani 15. kesäkuuta tästä saavuttuaan Gibraltarille. Alus suojasi 22. kesäkuuta saattueen XK9 Clydeen, mistä se erkani uuden suojueen saavuttua.
Aluksen lentolaivueet siirtyivät maihin. Alus määrättiin Salernon maihinnousuun, mihin se aloitti valmistautumisen Clydessä. Sille siirtyivät elokuussa 807 ja 808 laivueiden Supermarine Seafiret henkilöstöineen. Alus lähti 1. syyskuuta Välimerelle, jossa se liittyi Force V:hen aloittaen maihinnousuharjoittelun. Alus oli 6. syyskuuta osastonsa mukana Maltalla ja aloitti 8. syyskuuta Salernon saattueiden suojaamisen. Seuraavana päivänä se oli Salernon edustalla, jossa lentokoneet olivat tykistöntulenjohtajina sekä ilmatorjunnan tukena. Osa aluksen koneista siirtyi maakentille. Operaation päätyttyä Force V lakkautettiin 14. syyskuuta, jolloin aluksen lentokoneet palasivat maakentiltä takaisin alukselle ja Battler lähti Gibraltarille.
Alus saapui 20. syyskuuta Gibraltarille, josta se jatkoi matkaansa Britteinsaarille suojaten saattuetta. Alus määrättiin 22. syyskuuta Intian valtamerelle saattueiden suojaksi Itäiseen laivastoon Bombayhin. Aluksen lentokoneet siirtyivät maihin. Se vastaanotti 834 laivueen Swordfish ja Seafire koneet sekä henkilöstön.
Itäisessä laivastossa
Alus matkasi lokakuussa Ceylonille liittyäkseen Itäiseen laivastoon. Se määrättiin suojaamaan Bombayhin saattue AB18A Adenista, mistä alus lähti 4. marraskuuta saattueen mukana. Alus erkani vielä samana päivänä saattueesta palaten Adeniin. Se suojasi 11. marraskuuta saattuetta AB20 Adenista Bombayhin. Alus suojasi 12. joulukuuta saattueen AB24A Adenista Bombayhin, josta tuli samalla aluksen uusi kotisatama.
Alus suojasi 8. tammikuuta 1944 saattuetta AB27, josta se erkani etsimään Afrikan itärannikolla havaittua sukellusvenettä. Helmikuussa alus määrättiin Mauritiukselle sukellusveneidentorjuntatehtäviin Force 67:ään, jonka muut alukset olivat risteilijä HMS Newcastle ja hävittäjä HMAS Quadrant. Osaston tehtävänä oli etsiä ja tuhota emälaiva Charlotteen tukeutuneet sukellusveneet. Alus liittyi maaliskuun alussa Mauritiuksella osastoonsa, joka aloitti operaatio Coveredin.
Alus lähti 5. maaliskuuta osaston mukana Mauritiukselta ja 12. maaliskuuta alukselta lähtenyt Swordfish torpedopommittaja havaitsi emälaiva Braken, jonka kyljessä oli kaksi sukellusvenettä. Lentokone hyökkäsi aluksia vastaan, jolloin yksi sukellusvene vaurioitui ja emälaivan miehistö upotti aluksensa. Alus palasi 16. maaliskuuta osaston mukana Mauritiukselle. Alus lähti operaatiosta vapauduttuaan huollettavaksi Durbaniin, jonne se saapui 21. maaliskuuta.
Toukokuussa alus palasi palvelukseen jatkaen Intian valtameren saattueiden suojaamista. Se suojasi 28. kesäkuuta saattuetta CM3 Adenista Kilindiniin Keniaan ja 11. heinäkuuta saattueen KR11 Kilindinistä Colomboon, josta tuli samalla aluksen uusi kotisatama. Elokuussa alus lähti Colombosta Addun atollille, jossa se aloitti sukellusveneidentorjuntatehtävät. Alus oli palveluksessa Intian valtamerellä, kunnes se määrättiin marraskuussa palaamaan Britteinsaarille. Alus valittiin 8. marraskuuta muutettavaksi lentokoneiden kuljetusalukseksi ja se muutti matkasuunnitelmat Australiaksi, jonne se lähti joulukuun alussa.
Läntisellä reitillä
Battler lähti 9. joulukuuta Australiasta Panaman kanavan kautta Britteinsaarille, jonne se saapui maaliskuun alussa. Alus liitettiin läntisen reitin alaisuuteen ja aloitti 5. maaliskuuta 1945 lentäjien laskeutumiskoulutuksen Clydessä. Alus oli 24. toukokuuta Belfastissa. Se jatkoi edelleen laskeutumisharjoituksissa, kunnes alus siirrettiin 4. kesäkuuta Rosythin alaisuuteen. Alus jatkoi laivueiden kouluttamista Pohjanmerellä, kunnes se vuoden lopulla määrättiin palautettavaksi Yhdysvaltain laivastolle.
Alus saapui 6. tammikuuta 1946 Clydeen, jossa sen brittiläiset laitteet poistettiin ja varastot tyhjennettiin. Alus valmistautui 18. tammikuuta lähtöön ja lähti seuraavana päivänä Norfolkiin Virginiaan, jossa se virallisesti palautettiin Yhdysvaltain laivastolle 12. helmikuuta. Alus sijoitettiin myyntilistalle ja myytiin romutettavaksi Baltimoreen, jonne se saapui hinattuna vielä samana vuonna.
Kamyšlov
thumb|Pokrovan katedraali. Kamyšlov on kaupunki Sverdlovskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Obin sivujoen Pyšman varrella 136 kilometriä Jekaterinburgista itään. Kaupunki on Kamyšlovin piirin keskus, mutta ei itse kuulu sen yhteyteen, vaan muodostaa erillisen kaupunkipiirikunnan. Kamyšlovin kautta kulkee Jekaterinburgin ja Tjumenin välinen rautatie ja maantie. Asukkaita on 28 400 henkeä (vuonna 2009).
Vuonna 1668 paikalle perustettiin linnoitus, jonka kautta kulki 1700-luvun puolivälissä rakennettu Siperian maantie. Vuonna 1781 Kamyšlovista tuli kaupunki ja Permin kuvernementtiin kuuluneen kihlakunnan keskus. 1800-luvun loppuun mennessä siitä kehittyi huomattava kauppakaupunki. Nykyään Kamyšlovissa on mm. sähköteknistä, rakennustarvike- ja konepajateollisuutta.
Nähtävyyksiin kuuluvat 1800–1900-luvun vaihteessa rakennetut julkiset rakennukset, Pokrovan katedraali ja kotiseutumuseo. Kaupungin lähistöllä sijaitsee Obuhovon kylpylä.
Felipe Almeida Wu
Felipe Almeida Wu (s. 11. kesäkuuta 1992 São Paulo) on brasilialainen pistooliammunnan olympiamitalisti. Wu on 169 senttimetriä pitkä ja painaa 65 kilogrammaa.
Purppuralohikäärmeet
Purppuralohikäärmeet on Mirage Studiosin kustantama kuvitteellinen katujengi, joka teki ensi esiintymisensä Teenage Mutant Ninja Turtles -lehden numerossa 1, vuonna 1984. Jengi oli ensimmäinen Turtlesien kohtaama vastus sarjakuvissa, jotka vaikuttavat New Yorkin itäpuoliskolla. Jäsenet tunnistaa parhaiten purppuralohikäärme tatuoinneista.
Felipe Almeida Wu
Wu saavutti hopeaa 10 metrin ilmapistoolista vuoden 2016 kesäolympialaisista Rio de Janeirosta. Vuoden 2015 Pan-Amerikan kisoista Torontosta hän saavutti kultaa samasta lajista. Etelä-Amerikan kisoista Wulla on kaksi kultaa. Maailmancupissa hän on saavuttanut kaksi osakilpailuvoittoa.
Purppuralohikäärmeet
Esiintyminen sarjakuvissa
Purppuralohikäärmeiden jengi esiintyi sarjakuvissa ensimmäisenä Turtlesien vastuksena. Jengi haukkui Turtleseja ja yrittivät tappaa heidät, mutta huomasivat pian etteivät he pärjää Turteleseja vastaan käsiaseilla ja pesäpallomailoilla. Turtlesit lopulta tappoivat koko jengin ennen kuin poliisit ehtivät ilmestymään paikalle. Vuosia myöhemmin Hunter Mason paljastui olevan jengin johtaja, joka oli hakannut teini-ikäisen Casey Jonesin ja joutui myös teostaan vankilaan.
Felipe Almeida Wu
Wu saavutti hopeaa vuoden 2010 nuorten kesäolympialaisista Singaporesta 10 metrin ilmapistoolista.
Purppuralohikäärmeet
Turtles – mutanttikilpikonnat
Vuonna 1987 Turtles – mutanttikilpikonnat sarjan ensimmäisellä tuotantokaudella esiintynyt jengi muistutti suuresti Purppuralohikäärmeiden jengiä, jonka kaksi jäsentä Bebop ja Rocksteady muutettiin myöhemmin mutanteiksi. Jengin nimeä ei koskaan mainittu ja se työskenteli Silppurin alaisuudessa.
Walk Among Us
Kappaleet
Kaikki kappaleet on sanoittanut ja säveltänyt Glenn Danzig.
Purppuralohikäärmeet
Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat (2003)
Vuoden 2003 Turtles-sarjassa Purppuralohikäärmeiden jengi on yksi pelätyimmistä ryhmistä New Yorkissa yhdessä Jalkaklaanin ja mafian kanssa. Jokainen ryhmä oli kuitenkin Silppurin hallinnassa ja erityisesti Jalkaklaanin lisäksi hänen oikeankäden miehen Hunnin johtama Purppuralohikäärmeet. Jengin niin sanottuna varajohtajana toimi Tulikasvo, joka toimi hetkellisesti jengin johtajana kaikkien oletettua Hunnin olleen kuollut.
Myöhemmin Silppurin kadottua pois kuvioista syntyi sota kolmen ryhmän kesken, jonka aikana Hunni johti Purppuralohikäärmeitä. Sodan jälkeen hän kohensi ryhmänsä imagoa tavallisesta katujengistä organisoiduksi rikollisjärjestöksi, jotka varastivat muun muassa huipputeknisiä aseita hallituksen varastoista.
Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat (2012)
Vuoden 2012 sarjassa Purppuralohikäärmeisiin kuului kahdella ensimmäisellä kaudella ainoastaan kolme katujengiläistä, Fong, Sid ja Tsoi, jotka uhkailivat useita ihmisiä kuten sokeaa nuudeliravintolan omistajaa, herra Murakamia. Kolmannella kaudella he saivat uuden johtajan nimeltä Hunni. Purppuralohikäärmeet toimivat Jalkaklaanin liittolaisina.
Susan Kare
Hän elää nykyisin Kaliforniassa kolmen poikansa kanssa ja harrastaa aktiivisesti hiihtoa ja lainelautailua.
Nuoruus
Kare valmistui kuvataiteen koulutusohjelmasta Mount Holyoke Collegesta 1975 ja suoritti kuvataiteen tohtorin tutkinnon New Yorkin yliopistossa 1978. Seuraavana vuonna hän muutti San Franciscoon saatuaan paikan näyttelykuraattorin assistenttina Fine Arts Museums of San Franciscossa. Työskenneltyään museossa kaksi vuotta hän ryhtyi freelancesuunnittelijaksi.
Ura tietotekniikkayhtiöiden palveluksessa
thumb|300px|Kirjasintyypit, jotka Kare suunnitteli alkuperäistä [[Macintosh 128K|Macintoshia varten.]] Vuonna 1982 Kare sai puhelinsoiton entiseltä koulutoveriltaan Andy Hertzfeldilta, joka pyysi häntä työskentelemään Apple Computerin palveluksessa Cupertinossa. Applella hän suunnitteli kuvakkeita, kirjasintyyppejä ja käyttöliittymäelementtejä alkuperäisen Macintoshin graafista käyttöliittymää varten. Pian Macintoshin julkistuksen jälkeen hänet ylennettiin Applen taiteelliseksi johtajaksi.
Vuonna 1986 Kare siirtyi Steve Jobsin perässä tietotekniikkayhtiö NeXTin taiteelliseksi johtajaksi. Työskennellessään NeXTillä hän kuitenkin oivalsi kaipaavansa kuvakkeiden suunnittelua ja päätti perustaa oman suunnittelutoimiston San Franciscoon. Yritys on yhä toiminnassa ja keskittyy graafisten käyttöliittymien suunnitteluun. Kare on kertonut ihailevansa suuresti edesmennyttä yhdysvaltalaista graafista suunnittelijaa Paul Randia, jonka palkkasi aikoinaan suunnittelemaan logon NeXTille.
Thomas Moore
Thomas Moore (28. toukokuuta 1779 – 25. helmikuuta 1852) oli irlantilainen runoilija ja lauluntekijä.
Mooren tunnetuin laulu on isänmaallinen ”Minstrel Boy”. Hän sovitti tekstin irlantilaiseen kansansävelmään, ja siitä tuli suosittu etenkin Irlannista Yhdysvaltoihin muuttaneiden siirtolaisten keskuudessa.
Myös Mooren vuonna 1805 julkaisema laulu ”Last Rose of Summer” on muodostunut ikivihreäksi, ja sen ovat levyttäneet Celtic Woman, Deanna Durbin, Maureen Hegarty, Clannad ja The Fureys. Saukin suomennoksen "Kesän viimeinen ruusu" on levyttänyt Marjatta Leppänen.
RN Corazziere (1938)
RN Corazziere oli Italian kuninkaallisen laivaston Soldati-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin Livornosta OTO:n telakalta, missä köli laskettiin 7. lokakuuta 1937. Alus laskettiin vesille 22. toukokuuta 1938 ja liitettiin laivastoon 4. maaliskuuta 1939.
Palvelus
Miehistö upotti aluksensa 9. syyskuuta 1943.
Marker-kromosomi
pienoiskuva|Kasvainsolulinjan [[karyotyyppi. 46 kromosomin lisäksi löytyy monien muiden kromosomipoikkeavuuksien ohella merkkikromosomi voidaan nähdä ylhäällä kuvassa.]]
Marker-kromosomi on pieni ylimääräinen kromosominpala, joka ei ole kiinnittynyt mihinkään muuhun kromosomiin, eikä vielä tiedetä, minkä kromosomin materiaalia se on. Osa markereista on viattomia, osa aiheuttaa kehityshäiriöitä.
Marker-kromosomi on pääpiirteissään osittainen trisomia. Joskus markeria hillitsee epäaktiivi perintöaines, jolloin sillä on hyvin vähän tai ei lainkaan vaikutusta. On olemassa joitain markereita, jotka kulkeutuvat perheessä vähäisellä vaikutuksella; ja joitain, jotka syntyvät ilman, että vanhemmat ovat sairastavia tai kantajia. Toisinaan markerit eivät periydy, sillä ne voivat kadota solujakautumisen aikana pienen kokonsa vuoksi. On olemassa henkilöitä, joilla on multippeleita markereita.
Erityisiä tutkimuksia aineksen tunnistamiseksi tehtäessä voidaan luoda johtopäätöksiä markerin vaikutuksesta. On olemassa tavallisempi marker, jota kutsutaan kromosomi 15:n käänteiseksi kahdentumiseksi. Tässä erityisessä syndroomassa esiintyy kehityksellisiä vajavaisuuksia ja fyysisiä muunnelmia. Vaikea tilanne syntyy, kun marker-kromosomi löytyy sikiökauden tutkimuksessa, lapsivesipunktiossa. Jos marker ei kuulu tavallisempiin markereihin eikä kummallakaan vanhemmista sitä ole, voi olla hyvin vaikeaa ennustaa markerin vaikutuksia. Tavallisesti, kun vanhempi kantaa samaa markeria, vaikutus on paljon pienempi.
Verotustietojen julkisuus Suomessa
Verotustiedot ovat Suomessa osittain julkisia. Julkisuus koskee sekä yksityishenkilöitä että mm. yhteisöitä kuten yhtiöitä.
Tuloverotuksessa julkista ovat kunkin verovelvollisen verotettavat tulot, verojen ja maksujen määrä, ennakoiden määrä ja maksettava tai palautettava määrä. Henkilöverotuksessa erikseen julkisia ovat verotettavan ansiotulon, pääomatulon ja kunnallisverotuksessa verotettavan tulon määrä. Julkisiin tietoihin eivät sisälly bruttotulot, verovähennykset tai verottomat tulot.
Muita julkisia verotietoja ovat mm. kiinteistöverotuksen tiedot, veronhuojennuksen saaneen yleishyödyllisen yhteisön nimi ja eräät tonnistoverovelvollista koskevat tiedot.
Luettelo yli 100 000 euroa ansainneista
Verottaja toimittaa vuosittain medioille listan yli 100 000 euroa vuodessa ansainneista suomalaisista, heidän tuloistaan ja heidän maksamistaan veroista. Viime vuosina tällaisia henkilöitä on ollut noin 70 000.
Vuodesta 2018 lähtien listalle päätyneet ovat voineet pyytää verottajaa poistamaan oman nimensä listalta. Verottaja perustelee tätä linjausta EU:n tietosuoja-asetuksella, joka rajoittaa henkilörekisterin keräämistä. Useat tuhannet ovatkin käyttäneet poistomahdollisuutta hyödykseen. Kaikki tiedot, myös poistoa pyytäneiden tulo- ja verotiedot, ovat kuitenkin edelleen saatavissa verotoimistosta nimen perusteella.
Vuonna 2020 20 suomalaislehteä sulki verokoneensa kuukaudeksi protestina verohallinnon linjaukselle. Lehtien mukaan verohallinnon linjaus tekee epätarkaksi kuvan suomalaisten veroista ja tuloista, heikentää läpinäkyvyyttä ja lieventää yli 20 vuotta jatkunutta kansainvälisesti poikkeuksellista mahdollisuutta tehdä havaintoja yhteiskunnasta.
Vuonna 2019 listan mukaan eniten ansaitsi Ilkka Brotherus, 66 miljoonaa euroa, myytyään Amer Sportsin kiinalaiskonsortiolle. Hän maksoi yli 22 miljoonaa euroa veroja. Brotheruksen mielestä verotietojen pitäisi terveystietojen tavoin olla yksityisasioita. Hänen mukaansa Suomessa vero- ja tulotietojen julkistaminen on eräissä tapauksissa aiheuttanut uhkauksia tai muita ongelmia.
Kaksi tohtorikoulutettavaa puolusti verohallinnon linjaa. Heidän mukaansa akateeminen tutkimus ei juuri tarvitse yksilötason tietoja. Verotiedot ovat poikkeus Suomen käytännöstä, jossa rekisteridatasta ei tule julki yksilöiden tietoja ja datan saaminen vaatii hyväksytyn tietolupahakemuksen. Tiedotusvälineille annettuja (yksilöityjä) verotietoja käytetään heidän mukaansa lähinnä klikkiuutisointiin.
Yle ja muut mediat valittivat verottajan päätöksestä hallinto-oikeuteen. Hallinto-oikeus päätti, että verottajan ei tarvitse toimittaa medialle täydellistä luetteloa eniten tienanneista, mutta listalta poistamista pyytäneiden nimet on luovutettava, ja nimien perusteella media voi saada verottajalta haluamansa tiedot. Siten kaikkien yli 100 000 euroa tienanneiden nimet ja verotiedot ovat median saatavilla riippumatta siitä, ovatko listatut pyytäneet verottajaa poistamaan nimensä vai eivät.
2022 korkein hallinto-oikeus päätti, että hyvätuloiset eivät enää voi estää tietojensa luovuttamista medialle.
Gleb Uspenski
thumb|200px|[[Nikolai Jarošenkon vuonna 1884 maalaama Gleb Uspenskin muotokuva.]] Gleb Ivanovitš Uspenski (, 25. lokakuuta 1843 Tula – 6. huhtikuuta 1902 Pietari) oli venäläinen kirjailija.
Gleb Uspenski syntyi virkamiesperheeseen. Hän opiskeli Pietarin ja Moskovan yliopistoissa, mutta ei varojen puutteen takia suorittanut loppututkintoa.
Uspenskin ensimmäiset teokset ilmestyivät vuonna 1862. Hänen kirjoituksiaan julkaistiin Russkoje slovo ja  Sovremennik -lehdissä, ja vuonna 1868 hänestä tuli yksi Otetšestvennyje zapiskin toimittajista. Kertomus- ja kuvauskokoelmissaan kuten Nravy Rasterjajevoi ulitsy (”Rasterjajevajakadun tapoja”, 1866) ja Razorenje (”Perikato”, 1869–1871) Uspenski kuvasi työläisten, porvariston ja aatelittoman sivistyneistön elämää.
1870-luvulla Uspenski matkusteli ulkomailla ja tutustui narodnikkien edustajiin herättäen epäilyksiä viranomaisissa. Tuotannossaan hän keskittyi kuvaamaan kriittisesti maaseudun elämää maaorjien vapauttamisen jälkeen. Tämän ajan kertomus- ja kuvauskokoelmia ovat Novyje vremena, novyje zaboty (”Uusi aika, uudet huolet”), Iz derevenskogo dnevnika (”Maaseudun päiväkirjasta”, 1877–1880), Krestjanin i krestjanski trud (”Talonpoika ja talonpojan työ”, 1880), Vlast zemli (”Maan valta”, 1882) ja Koi pro tšto (”Yhtä ja toista, 1886–1887). Venäläisen sivistyneistön henkisistä pyrinnöistä kertovat kokoelmat Bez opredeljonnyh zanjati (”Vailla vakituista ammattia”, 1881) ja Volei-nevolei (”Vastoin tahtoaan”, 1884). Myöhäisvaiheen kansankuvauksia ovat Živyje tsifry (”Elävät luvut, 1888) ja Pojezdki k pereselentsam (”Matkoja siirtolaisten luo”, 1888–1889). 1890-luvun alussa Uspenski sairastui henkisesti ja joutui luopumaan kirjoittamisesta.
Uspenskin tyyliltään realistinen tuotanto on luonteeltaan kantaa ottavaa ja taiteellisesti ansiokasta. Häntä on pidetty yhtenä merkittävimmistä venäläisistä kirjailijoista. Tšudovon lähellä, jossa Uspenski asui vuodesta 1880 lähtien, on hänelle omistettu museo.
RN Fuciliere (1938)
RN Fuciliere oli Italian kuninkaallisen laivaston Soldati-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin Anconasta CNR:n telakalta, missä köli laskettiin 2. toukokuuta 1937. Alus laskettiin vesille 31. heinäkuuta 1938 ja liitettiin laivastoon 10. tammikuuta 1939.
Palvelus
Alus luovutettiin sotakorvauksena Neuvostoliitolle 17. tammikuuta 1950.
Fejes
Fejes Lemezmotor- és Gépgyár Rt. oli unkarilainen vuosina 1923–1928 toiminut autonvalmistaja, joka valmisti Fejes-merkkisiä autoja. Yrityksen perusti Jenő Fejes.
Fejes-autot suunniteltiin siten että ne kyettäisiin valmistamaan halvalla ilman työvoiman syvää perehdyttämistä. Autojen valmistuksessa oli viety hitsauksen ja kylmämuovauksen käyttö äärimmäisyyksiin, sillä edes niiden 1 244-kuutioisissa, nelisylinterisissä kansiventtiilimoottoreissa ei ollut valettuja osia. Tämän ansiosta autot olivat 30–35 prosenttia kevyempiä ja noin 20 prosenttia halvempia kuin vastaavat perinteisin menetelmin valmistetut autot. Toisaalta ulkonäöltään autot olivat sangen karkeatekoisen näköisiä. Tällä ei kuitenkaan ollut oleellista merkitystä, sillä autot myytiin enimmäkseen Unkarin postilaitoksen ja asevoimien käyttöön.
Lisenssivalmistus
Jenő Fejes suunnitteli yhdessä brittiläisen Cyril Pullinin kanssa Fejesien valmistusta Isossa-Britanniassa. Vuonna 1928 perustettiin yritys nimeltä Ascot Motor and Manufacturing Co. Ltd. autojen valmistusta varten.
Yrityksen alkupääoma oli 400 000 puntaa. Fejesiin perustuvan Ascotin hinnaksi kaavailtiin 130 puntaa, mikä olisi tehnyt siitä Ison-Britannian toiseksi halvimman pikkuauton. Malli ei kuitenkaan päässyt tuotantoon asti, sillä Britannian halpojen pikkuautojen markkinoita johtanut Austin pelkäsi asemansa puolesta ja onnistui estämään autojen sarjatuotannon käynnistämisen.
Ryan White (jääkiekkoilija)
Ryan Kenneth White (s. 17. maaliskuuta 1988 Brandon, Manitoba, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka edustaa NHL-seura Minnesota Wildin organisaatiota. Hän on aiemmin pelannut Arizona Coyotesissa, Montreal Canadiensissa sekä Philadelphia Flyersissa. Montreal Canadiens varasi Whiten 66. pelaajana vuoden 2006 varaustilaisuudessa.
Ura
White pelasi vuodet 2004–2008 WHL-joukkue Calgary Hitmenissä. Montreal Canadiens varasi hänet 66. pelaajana NHL:n vuoden 2006 varaustilaisuudessa. Junioriuransa jälkeen White siirtyi Canadiensin AHL-farmiseura Hamilton Bulldogsiin, jossa hän teki tulokaskaudellaan 2008–2009 80 ottelussa 21 tehopistettä.
White teki NHL-debyyttinsä 5. marraskuuta 2009 ottelussa Boston Bruinsia vastaan. Hän sai ottelussa syöttöpisteen. Hänet kutsuttiin seuraavassa kuussa jälleen NHL-kokoonpanoon. Hän ehti pelaamaan 8. joulukuuta ensimmäisen erän ottelussa Ottawa Senatorsia vastaan. Hänet kuitenkin otettiin pois, kun Canadiens ei ollut raportoinut hänen nostamisestaan NHL:lle tarpeeksi ajoissa.
White teki ensimmäisen maalinsa 20. maaliskuuta 2011 ottelussa Minnesota Wildia vastaan. Hän teki ottelussa Gordie Howe -hattutempun.
1. heinäkuuta 2016 White siirtyi vapaana agenttina yhden vuoden sopimuksella Arizona Coyotesiin.
27. helmikuuta 2017 Arizona vaihtoi Whiten Minnesota Wildiin yhdessä hyökkääjä Martin Hanzalin sekä 2017 4. kierroksen varausvuoron kanssa. Vastineeksi Coyotes sai 2017 1. kierroksen varausvuoron, 2018 2. kierroksen varausvuoron, hyökkääjä Grayson Downingin sekä ehdollisen 2019 4. kierroksen varausvuoron.