cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Viuhkaperhoset
Toukat elävät yleensä kovertajina ravintokasvinsa varren, silmujen, kukkien tai siementen sisällä.
Lajit Suomessa
Suomessa tavataan kahta viuhkaperhoslajia.
Nina Linde
Nina Linde (s. 10. kesäkuuta 1980) on saksalainen entinen jääkiekkoilija. Hän pelasi Saksan naisten jääkiekkomaajoukkueessa Salt Lake Cityn talviolympialaisten 2002 naisten jääkiekkoturnauksessa.
Linde edusti naisten SM-sarjan Tampereen Ilvestä kahtena kautena 2004–2005 ja 2009–2010.
Santusjärvi
Santusjärvi on Pirkanmaalla Kuhmoisissa Porraksen kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 7,9 hehtaaria, se on 550 metriä pitkä ja 400 metriä leveä. Sen eteläpuolella sijaitseva Santusvuori nousee noin 30 metriä järven pinnan yläpuolelle ja lounaispuolella sijaitseva Auvomäki noin 40 järven pinnan yläpuolelle. Järvi on autio ja sillä on kartan mukaan yksi pieni saari. Järven rantaviivan pituus on 2,1 kilometriä ja rannat ovat pääosin soistunutta metsämaata. Järven pohjoispuolelta kulkee tie.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähialueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 135,7 metriä mpy. Siihen johtaa seitsemän ojaa. Laskuoja lähtee järven kaakkoispäästä ja laskee noin 300 metrin päässä Saareslammiin. Laskuojan pudotus on 5,4 metriä.
Historiaa
Vuoden 1855–1856 Kalmbergin kartastossa järvi oli merkitty, mutta se oli nimetön.
Vuoden 1966 peruskartassa järveen johti viisi ojaa. Vuoteen 1986 mennessä siihen oli johdettu kaksi ojaa lisää.
Greippi (hedelmä)
thumb|Greippejä pienoiskuva|Verigreippejä Greippi on greipin (Citrus × paradisi) hedelmä. Kasvitieteessä greippi määritellään marjaksi, koska se on pehmeäkuorinen, mehevä hedelmä. Punaisia greippejä kutsutaan verigreipeiksi.
Tarjoilu
Greippi syödään yleensä poikkisuuntaan kahtia leikattuna, hedelmälihaa lusikalla kovertaen. Tähän on kehitetty erityinen teräväkärkinen greippilusikka (myös sitruslusikka tai hedelmälusikka), jonka reuna voi olla sahalaitainen.
Terveysvaikutukset
Greippi sisältää paljon C-vitamiinia ja flavonoideja. C-vitamiini parantaa vastustuskykyä, ja flavonoidit toimivat antioksidantteina ja tehostavat C-vitamiinin vaikutusta. Greippien sisältämää foolihappoa pidetään erityisen tärkeänä raskaana oleville naisille, koska se on keskeinen tekijä puna- ja valkosolujen muodostumisessa sekä kudosten uusiutumisessa.
Greippi ja lääkkeet
Greipin tai greippimehun nauttimista on hyvä välttää useiden lääkevalmisteiden kanssa, sillä sen sisältämä naringetiini saattaa merkittävästi heikentää tai vahvistaa niiden tehoa.
Ravintoarvot
100 grammaa greipin hedelmälihaa sisältää:
Kenneth McAlpine
Kenneth "Ken" McAlpine (21. syyskuuta 1920 Cobham, Surrey – 8. huhtikuuta 2023) oli brittiläinen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui seitsemään Formula 1 -osakilpailuun kausilla – ja. Hän oli parhaimmillaan kolmastoista Saksan GP:ssä 1953. Aika-ajoissa McAlpine on ollut parhaimmillaan kolmastoista. Hän on yksi McAlpinen perheen jäsenistä, jotka perustivat insinööriyhdistyksen samalla nimellä. Hän perusti myös viinitilan Kentiin.
Norsjoki
thumb|250px|Myllypellon rautatieasemalta. thumb|175px|Norsjoen kunta Käkisalmen piirin kartalla. Norsjoki eli Larionovo (ven. Ларио́ново) on maalaiskunta ja sen keskustaajama Leningradin alueen Käkisalmen piirissä Venäjällä. Norsjoen taajama sijaitsee Ostamojärven rannalla viisi kilometriä Käkisalmesta kaakkoon. Ennen talvi- ja jatkosotaa se kuului Suomen Neuvostoliitolle luovuttamaan Käkisalmen maalaiskuntaan. Taajamassa on 500 ja kunnassa 3 200 asukasta (vuonna 2011).
Maantiede ja asutus
Norsjoen kunnan pinta-ala on 959,4 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Käkisalmen kaupunkiin, lännessä Käkisalmen piirin Räisälän (Melnikovo) ja Kaukolan (Sevastjanovo) sekä etelässä Pyhäjärven (Plodovoje) ja Sakkolan (Gromovo) kuntiin ja idässä Laatokkaan. Pinta-alasta 57,9 % on vesialuetta, 34,8 % metsää ja 5,4 % maatalousmaata.
Kunnan alueella sijaitsee Vuoksen pohjoishaaran suvantojärvi, Ostamojärvi ja Kuoppalampi (Vorobjovo). Hyötykaivannaisiin kuuluvat hiekka, sora, turve ja sapropeeli. Seudulle suunnitellaan Motornoje-Zaostrovjen ja Vuoksen suvantojärven rauhoitusalueita.
Keskustaajaman lisäksi kuntaan kuuluu 11 asutuskeskusta: Belitšje (entinen Räisälän Särkisalo), Boitsovo (Joensuu), Jarkoje (Suotniemi), Kommunary (Räisälän Myllypelto), Krotovo (Särkisalo), Marjino (Marjalanniemi), Motornoje (Vuohensalo), Potšinok (Alapuusti), Sinjovo (Sakkali ja Näpinlahti), Sudakovo (Ostamo) ja Zaostrovje (Pyhäjärven Riiska). Niistä suurimmat ovat 1 200 asukkaan Potšinok ja 1 000 asukkaan Kommunary. Kunnassa sijaitsee 32 puutarhapalsta- ja kesämökkialuetta. Kesäasukkaiden määrä arvioidaan 10–15 tuhanneksi.
Norsjoen kylä itsenäisessä Suomessa
Kylän pohjoisosaan Tenkalahden rajan tuntumaan ja Haminanniityn alueelle syntyi 1930-luvulla paljon uudisasutusta, mikä näkyy myös kylän asukasluvun yli kolminkertaistumisella 20 vuodessa. Näiden alueiden väestö kävi töissä Käkisalmen kaupungissa. Varsinkin Waldhofin selluloosatehtaan perustaminen kaupunkiin lisäsi asutuksen leviämistä maalaiskunnan puolelle. Näiden Käkisalmen esikaupunkien asukkaat kävivät töissä ja asioivat kaupungissa ja heidän yhteytensä Norsjoen kylään olivat löyhät. Nykyisin kylän asutus on keskittynyt samoille alueille. Haminanniityn alue kylän pohjoispäästä on nykyisin osa Käkisalmen kaupunkia.
Sotien aika
Talvisodan alussa kylästä evakuoitiin alaikäiset lapset äiteineen. Muu väestö evakuoitiin rauhan tultua, kun selvisi että Käkisalmen maalaiskunta kuului luovutettaviin alueisiin. Jatkosodan aikana asukkaita palasi koteihinsa, mutta uusi evakuointi oli edessä vuonna 1944.
Neuvostoliitossa Norsjoen nimi muutettiin vuonna 1948 Larionovoksi talvisodassa kunnostautuneen Neuvostoliiton sankarin, lentäjäkapteeni Georgi Larionovin mukaan, joka menehtyi jatkosodassa Käkisalmessa heinäkuussa 1941.
Liikenne, talous ja palvelut
Kunnan läpi kulkee Pietarin, Käkisalmen ja Sortavalan välinen rautatie sekä maantie A129. Sinjovossa ja Kommunaryssa (Myllypelto) on rautatieasemat.
Potšinokissa toimii maidon ja lihan tuotantoon sekä viljan viljelyyn erikoistunut Sudakovon maatalousyritys ja Kommunaryssa turkistarha Severnaja pušnina. Lisäksi on 21 yksityisviljelijää ja yli 2 000 palstaviljelmää. Teollisuutta edustaa sahatavaran tuotantoa harjoittava Käkisalmen metsäkombinaatti. Motornojen kalastuskolhoosi on lopettanut toimintansa. Suuri osa työvoimasta käy töissä Käkisalmessa tai Pietarissa.
Keskuskylän palveluihin kuuluu kulttuuritalo, kirjasto, lääkintäasema, ruokala, pankki, posti ja joukko kauppoja.
Matkailu
Kunnan alueella toimii 16 lomakylää, lasten kesäleiri sekä kalastus- ja metsästysmaja.
Luettelo Yhdysvaltain maavoimien kalustosta
Tämä on luettelo Yhdysvaltain maavoimien nykyisestä kalustosta.
Kusunoki (1915)
Kusunoki oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1915 valmistunut Kaba-luokan hävittäjä.
Valmistus
Alus tilattiin vuoden 1914 hankinnoissa Kawasakilta, missä köli laskettiin 10. marraskuuta 1914. Alus laskettiin vesille 5. maaliskuuta 1915 ja valmistui 31. maaliskuuta.
Palvelus
Alus poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1932.
Kupusilli
Kupusilli (Dorosoma cepedianum ) on pohjoisamerikkalainen kupusillien heimon (Dorosomatidae) kalalaji, joka elää niin makeissa kuin murtovesissä.
Koko ja ulkonäkö
250px|vasen|thumb|Kupusillin pää. Kupusillin pituus on yleensä 20-35 senttimetrin luokkaa ja se tyypillisesti kasvaa kilon painoiseksi. Nuorilla yksilöillä on kidusten takana ruumiin yläosassa tumma täplä, mikä kuitenkin haalistuu kalan kasvaessa. Aikuisena kupusilli on pitkänomainen ja sivusuunnassa litteä. Selkä on tavallisesti väritykseltään hopeisen sininen. Kyljet ovat hopeiset ja vatsa hämäränvalkoinen. Kupusillin pyrstö on selvästi haarautunut. Kalan pää on pyöreä ja edestä tylppä. Kupusillillä ei ole hampaita eikä kyljissään kylkiviivaa.
Levinneisyys ja elinympäristö
Kupusilli on pääasiassa makean veden kala, jonka levinneisyys kattaa Yhdysvaltain itäosat ja ulottuu Kanadaan Suurten järvien ympärillä. Se elää myös etelämmissä vesissä Floridaa ja Meksikoa myöten. Sitä tavataan joissa, tekojärvissä ja järvissä. Se elää kuitenkin myös meressä Chesapeakenlahdella, mistä se nousee keväällä makeaan veteen lisääntymään. Aikuiset kupusillit suosivat syviä vesiä, missä kasvillisuus ei ole tiheää, kun taas nuoret kalat elävät normaalisti matalammassa vedessä. Kupusillin asuttamat järvet ovat enimmäkseen pehmeäpohjaisia ja muta- tai sedimenttivaltaisia. Ihanteellinen elinlämpötila kupusillille on 10–21 celsiusastetta.
Ravinto ja elintavat
Kupusilli on kaikkiruokainen ja syö pääasiassa kasviplanktonia ja eläinplanktonia. Sekä naaraat että koiraat tulevat sukukypsäksi hieman alle 2-vuotiaana. Ne lisääntyvät matalassa vedessä. Keskimäärin kupusilli elää villinä 10 vuotta.
Kalastus ja käyttö
Kupusilliä pidetään roskakalana, jolla ei juuri ole taloudellista tai virkistyskäyttöä.
RN Ardito (1912)
RN Ardito oli Italian kuninkaallisen laivaston Ardito-luokan hävittäjä ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin Livornosta Cantiere navale fratelli Orlandolta, missä köli laskettiin helmikuussa 1912. Alus laskettiin vesille saman vuoden lopulla 20. lokakuuta ja liitettiin laivastoon vuotta myöhemmin 1. marraskuuta 1913.
Palvelus
Alus poistettiin alusluettelosta 2. lokakuuta 1931.
Perun varakuningaskunta
thumb|Perun varakuningaskunnan audiencat: 1. Panama, 2. Santa Fé de Bogotá, 3. Quito, 4. Lima, 5. La Plata, 6. Chile. Perun varakuningaskunta oli Espanjan siirtomaa Etelä-Amerikassa vuosina 1543–1824. Sen hallintokaupunki oli Lima, josta muodostui myös alueen tärkein keskus. Se oli järjestyksessä toinen neljästä varakuningaskunnasta, joita Espanja perusti siirtokuntiensa hallintaa varten. Laajimillaan se hallitsi kaikkia Espanjan alueita Etelä-Amerikassa lukuun ottamatta sitä rannikkoseutua, joka on nykyisin Venezuela.
Antti Jaakkola (yleisurheilija)
Antti Jaakkola (12. marraskuuta 1896 Vehkalahti – 21. maaliskuuta 1918 Savitaipale) oli suomalainen yleisurheilija.
Perun varakuningaskunta
Varakuningaskuntaa johti varakuningas, joka edusti Espanjan kuningasta. Hänet valittiin ylimystön, upseerikunnan ja papiston keskuudesta. Varakuninkaan alaisuuteen perustettiin audiencia-nimellä kutsuttuja aluehallintoyksiköitä: Panama (1535), Lima (1542), Santa Fe de Bogotá (1549), Charcas (1559), Quito (1563), Chile (1609) ja Buenos Aires (1661).
Antti Jaakkola (yleisurheilija)
Antti Jaakkola sijoittui vuoden 1916 SM-yleisurheilussa keihäänheiton kahden käden yhteistuloksessa kolmanneksi tuloksella 94,89 (43,39 + 51,50). Seuraavan vuoden SM-kilpailuissa Jaakkola oli viides. Jaakkola edusti vuoteen 1916 Haminan Tarmoa ja seuraavana vuonna helsinkiläistä Polyteknikkojen Urheiluseuraa eli teekkarien omaa urheiluseuraa.
Vuoden 1918 sisällissodassa Jaakkola oli kaksi viikkoa punaisten vankina Haminassa, mutta pääsi vapaaksi ja yritti rintaman läpi valkoisten puolelle. Hän jäi punaisten vangiksi Luumäellä ja surmattiin Savitaipaleella. Hänen nuorempi veljensä Einar Jaakkola oli haavoituttuaan kuollut Mikkelin lääninsairaalassa 24.2.1918.
Perun varakuningaskunta
Jotta tiedonkulku toimisi paremmin, alueen pohjoisosasta erotettiin vuonna 1717 omaksi Uuden-Granadan varakuningaskunnakseen Panama, Venezuela, Kolumbia, osa Ecuadorista, Guyana ja osa Brasilian pohjoisosasta. Vuonna 1776 etelästä erotettiin La Platan varakuningaskunta, johon kuuluivat Argentina, Paraguay, Uruguay ja osa Boliviasta.
Pure mua
Pure mua on suomalaisen Meiju Suvaksen studioalbumi vuodelta 1992.
Thebai (Joonia)
Thebai oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Jooniassa nykyisen Turkin alueella. Se sijoitetaan rannikolle nykyisen Doğanbeyn lähelle.
Thebai sijaitsi Mykale-vuorella pohjoiseen Miletoksesta ja länteen Prienestä. Thebain kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli suhteellisen pienikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu alle 25 neliökilometriä.
Thebain historiasta tiedetään vain vähän. Kaupungin tiedetään olleen olemassa poliksena suuren osan klassista kautta ja ainakin vielä hellenistisen kauden alussa vuonna 323 eaa. Kaupunki on luetteloitu polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi sillä perusteella, että monet seikat, tukevat tällaista tulkintaa, vaikka sitä ei suoraan kutsutakaan polikseksi missään antiikin aikaisessa lähteessä. Jossain vaiheessa Thebai vaikuttaa olleen Samoksen alaisuudessa osana sen peraiaa eli mantereen puolen alueita. Hellenistisellä kaudella 200-luvulla eaa. kaupunki oli tullut Miletoksen alaisuuteen. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Thēbaios.
Thebain paikalta on löydetty kaupunginmuurien sekä kahden temppelin ja asutuksen jäänteitä. Piirtokirjoitusten perusteella kaupungissa tiedetään olleen muun muassa Athenen, Hermes Kteniteen ja Hekaten kultit.
Taha Akgül
Taha Akgül (s. 22. marraskuuta 1990 Sivas, Turkki) on turkkilainen vapaapainija. Hän edustaa ankaralaista Aski Spor Kulübü -seuraa, ja häntä on valmentanut vuodesta 2011 Abdullah Cakmar.
Akgül voitti sarjan 125 kg maailmanmestaruuden Taškentissa 2014 kukistettuaan loppuottelussa iranilaisen Komeil Ghasemin, Las Vegasissa 2015, jossa voitti finaalissa azerbaidžanilaisen Jamaladdin Magomedovin ja Belgradissa 2022 kukistettuaan loppuottelussa mongolialaisen Mönkhtöriin Lkhagvagerelin. Hän sai samassa sarjassa MM-hopeaa Pariisissa 2017 ja Nur-Sultanissa 2019 hävittyään kummallakin kerralla loppuottelussa georgialaiselle Geno Petriašvilille. . Hän saavutti MM-pronssia 120 kg:n sarjassa Budapestissa 2013 ja 125-kiloisissa Oslossa 2021. .
Akgül voitti olympiakultaa 125 kg:n painoluokassa Rio de Janeirossa 2016 kukistettuaan loppuottelussa Komeil Ghasemin. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän saavutti 125 kg:n sarjassa pronssia. Lontoon olympialaisissa 2012 hän oli 120-kiloisissa kahdeksas.
Akgül voitti Euroopan-mestaruuden 120-kiloisissa Belgradissa 2012 ja Tbilisissä 2013 sekä 125 kg:n painoluokassa Vantaalla 2014, Novi Sadissa 2017, Kaspijskissa 2018, Bukarestissa 2019, Varsovassa 2021, Budapestissa 2022 ja Zagrebissa 2023. Hän voitti Bakun Euroopan kisoissa 2015 kultaa 125 kg:n sarjassa.
Akgül voitti 120 kg:n sarjassa kultaa opiskelijoiden MM-kilpailuissa 2012, Välimeren kilpailuissa 2013 ja Kazanin universiadeissa 2013. Hän oli samassa painoluokassa vuonna 2010 toinen sekä Välimeren mestaruuskilpailuissa että junioreiden MM-kilpailuissa.
Kōki Hirota
Kōki Hirota (14. helmikuuta 1878 Fukuoka – 23. joulukuuta 1948 Tokio) oli japanilainen diplomaatti ja poliitikko, joka toimi Japanin pääministerinä vuosina 1936–1937. Toisen maailmansodan jälkeen hänet tuomittiin kuolemaan Tokion sotarikostuomioistuimessa ja teloitettiin.
Hirotan isä oli muurari, mutta hänet adoptoitiin lapsena Hirotan aatelissukuun. Hän suoritti oikeustieteellisen tutkinnon Tokion yliopistossa ja loi uransa Japanin ulkoministeriössä, jossa hänet nimitettiin 1923 Euroopan ja Amerikan osaston päälliköksi. Hirota oli Japanin lähettiläänä Alankomaissa, suurlähettiläänä Moskovassa vuosina 1928 –1932 ja ulkoministerinä Makoto Saitōn sekä Keisuke Okadan hallituksissa vuosina 1933–1936. Kun Okadan hallitus erosi helmikuun 26. päivän välikohtauksena tunnetun kiihkokansallismielisten upseerien vallankaappausyrityksen jälkeen, Hirota nimitettiin pääministeriksi maaliskuussa 1936. Hän antoi armeijan sanella hallituksensa politiikan, johon kuului varustelumenojen lisääminen, valtion voimakkaampi puuttuminen talouselämään, aggressiivisempi politiikka Kiinaa kohtaan ja Antikomintern-sopimuksen allekirjoittaminen. Hirota joutui eroamaan armeijan painostamana helmikuussa 1937.
thumb|Hirota kuulemassa tuomiotaan Tokion oikeudenkäynnissä marraskuussa 1948. Hirota nimitettiin vuonna 1937 Japanin parlamentin ylähuoneeseen. Hän oli uudelleen ulkoministerinä Konoe Fumimaron hallituksessa vuosina 1937–1938. Hirota lähetettiin toisen maailmansodan lopulla vuonna 1945 neuvottelemaan Neuvostoliiton kanssa, jotta Neuvostoliitto ei liittyisi sotaan Japania vastaan. Sodan jälkeen hän oli yhtenä syytettynä voittajavaltioiden järjestämässä Tokion oikeudenkäynnissä. Hänet todettiin syylliseksi A-luokan sotarikoksiin ja tuomittiin ainoana siviilivirkamiehenä kuolemaan. Tuomion perusteena oli hänen pääministerikaudellaan jatkunut sota Kiinaa vastaan Mantšuriassa sekä se, että hän ei ollut ulkoministerinä puuttunut vuoden 1937 Nankingin verilöylyyn ja muihin Japanin armeijan sotarikoksiin Kiinassa. Hänet teloitettiin hirttämällä Sugamon vankilassa joulukuussa 1948. Muiden teloitettujen tavoin häntä kunnioitetaan nykyisin Yasukunin pyhäkössä.
Boy in Da Corner
Boy in Da Corner on englantilaisen grime-laulaja Dizzee Rascalin esikoisalbumi, jonka julkaisi XL Recordings 21. heinäkuuta 2003. Albumi oli menestys Rascalin kotimaassa, se pysyi kaksikymmentäkolme viikkoa OCC:n ylläpitämällä Britannian albumilistalla. Albumi voitti myös Mercury Prize -palkinnon ja toi grimen valtavirtaan.
Albumi kuvaa Lontoon katuelämää omien kokemustensa pohjalta ja siltä julkaistiin kolme singleä, "I Luv U", "Fix Up, Look Sharp" ja "Jus' a Rascal". Albumia pidetään innovativiisena ja se ottaa vaikutteita elektronisesta musiikista.
RN Ardente (1912)
Valmistus
Alus tilattiin Livornosta Cantiere navale fratelli Orlandolta ja sen köli laskettiin maaliskuussa 1912. Alus laskettiin vesille saman vuoden lopulla 15. joulukuuta ja se liitettiin laivastoon 25. huhtikuuta 1914.
Suurijärvi (Kuhmoinen)
Suurijärvi on Pirkanmaalla Kuhmoisissa Myllykylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 52 hehtaaria, se on 1,7 kilometriä pitkä ja 700 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kolme pientä saarta ja järven rantaviivan pituus on 5,0 kilometriä. Rannat ovat pääosin metsämaata, mutta järven ympäristössä on myös peltoja. Järvellä on lähes 20 taloa ja vapaa-ajan asuntoa.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähialueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 101,6 metriä mpy. Siihen johtaa viisi ojaa, joista yksi tulee Takajärvestä. Suurijärvi laskee sen eteläpäästä lähtevää Salakkaojaa pitkin Kaijaan. Laskuojan pituus on 1,8 kilometriä ja pudotus 8,1 metriä.
Historiaa
Vuoden 1855–1856 Kalmbergin kartastossa järvi oli merkitty.
Vuoden 1966 peruskartassa järvellä oli viisi taloa. Lisäksi järven itäpäässä oli neljäs saari. Vuoteen 1986 mennessä saari oli kasvanut mantereeseen kiinni ja järvelle oli rakennettu noin kymmenen taloa lisää.
Beit Dagan
Beit Dagan (hepr. בֵּית דָּגָן‎, "viljan talo") on kaupunki Israelin Keski-Israelin hallintoalueella. Sen asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 7 211.
Historia
Beit Dagan on saanut nimensä raamatulliselta paikalta Bet-Dagon, jolla viitattiin Vanhassa testamentissa useampiin eri paikkoihin. Kaupunkina sen mainitsevat muut historalliset lähteet, kuten Eusebios. Ennen nykyisen kaupungin perustamista paikkakunta oli arabien asuttama kylä nimeltä Beit Dajan.
Israelin itsenäisyyssodan sytyttyä Beit Dajanissa käytiin raskaita taisteluja juutalaisten yrittäessä turvata liikenneväylän Tel Avivista kohti Jerusalemia. Kylän arabit pakenivat kodeistaan ja kylä liitettiin sodan tuloksena Israeliin. Sen ensimmäiset juutalaiset siirtolaiset saapuivat paikalle Bulgariasta vuoden 1948 lopussa. Ensin perustetusta mošavista kehittyi nopeasti Tel Avivin kasvun mukana kaupunkialue. Se sai oman kunnallisvaltuustonsa vuonna 1953 ja vuonna 1963 siellä aloitti toimintansa Israelin ilmatieteen laitos.
Väestö
Beit Daganin asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 7 211. Vuonna 2002 vastaava lukema oli 4 830 ja vuonna 1968 2 680.
More Than You Know (Axwell & Ingrosson kappale)
More Than You Know on ruotsalaisen DJ-tuottajaduo Axwell & Ingrosson kappale, joka sisältää myös ruotsalaislaulaja Kristoffer Fogelmarkin esittämiä kreditoimattomia sanoja. Sen julkaisivat Def Jam Recordings sekä Virgin EMI Records kappaleen nimeä kantavan debyyttistudioalbumin kymmenentenä singlenä 24. toukokuuta 2017. Kappaleen ovat sanoittaneet Sebastian Ingrosso, Salem Al Fakir, Axel Hedfors, Vincent Pontare ja Richard Zastenker. Kappaleen tuotannosta vastasivat puolestaan Ingrosso, Hedfors, Richard Zastenker ja Salvatore Ganacci.
Kappale oli kaupallisesti kansainvälinen menestys, sen päästyä singlelistan kärkeen Itävallassa, Saksassa, Slovakiassa ja Tšekissä sekä listan viiden parhaan joukkoon kahdeksassa muussa valtiossa kuten Belgiassa, Italiassa, Suomessa ja Sveitsissä.
Kappaleen ensimmäinen ja ainoa singlejulkaisua edeltävä esitys tapahtui vuoden 2015 Coachella Music Festivalilla. Kappaleelle on toteutettu myös musiikkivideo, joka julkaistiin videopalvelu YouTubessa 13. kesäkuuta 2017.
Kaarlo Kallioniemi
Kaarlo Sakari Kallioniemi (vuoteen 1904 Jahnsson, 12. toukokuuta 1883 – 12. joulukuuta 1953) oli suomalainen pikakirjoittaja, opettaja ja pikakirjoituksen oppikirjojen tekijä.
Elämä ja ura
Kaarlo Sakari Jahnsson syntyi Turussa vuonna 1883. Hänen isänsä oli filosofian tohtori Adolf Waldemar Jahnsson, joka toimi tuolloin Turun ruotsalaisen klassillisen lyseon lehtorina, ja äitinsä Ida Sofia Magdalena Helander. Perheeseen syntyi kahdeksan lasta. Vanhimmasta veljestä Yrjö Jahnssonista tuli taloustieteilijä ja professori ja Alli Kallioniemestä (vuoteen 1905 Jahnsson) kansanedustaja. Toinen veli oli rehtori, opetusneuvos Aarne Kallioniemi.
Kaarlo Jahnsson tuli ylioppilaaksi Turun suomalaisesta lyseosta 1901. Vuonna 1904 hän vaihtoi sukunimensä Kallioniemeksi. Hän valmistui filosofian maisteriksi 1907 ja suoritti teologisen erotutkinnon 1908.
Kallioniemi toimi Helsingin suomalaisessa tyttökoulussa uskonnon ja historian nuorempana lehtorina 1912–1936 sekä pikakirjoituksen opettajana Suomen liikemiesten kauppaopistossa 1906–1936 ja siitä eriytyneessä kauppakorkeakoulussa 1911–1936.
Pikakirjoittajana Kallioniemi toimi valtiopäivillä ja eduskunnassa 1904–1953. Vuodesta 1936 alkaen hän toimi eduskunnan suomenkielisen pikakirjoituskanslian päällikkönä.
Kallioniemi oli naimisissa Lyyli Wartiovaaran kanssa vuodesta 1908, ja heille syntyi seitsemän lasta.
Pikakirjoitus
Virkatöidensä ohella Kallioniemi toimi muutenkin ahkerasti pikakirjoituksen alalla. Hän oli Suomen pikakirjoittajayhdistyksessä useissa tehtävissä eri vuosina: rahastonhoitajana, opettajana, varapuheenjohtajana sekä vuodet 1937–1946 puheenjohtajana. Pikakirjoituslehden toimittajana hän toimi 1920–1935.
Kallioniemi julkaisi useita pikakirjoituskirjoja: sekä oppikirjoja että pikakirjoituksen historiaa käsitteleviä tietokirjoja. Lisäksi hän toimitti Neovius-Nevanlinnan Pikakirjoituksen oppikirjan painoksia tämän kuoleman jälkeen.
Republikaaninen puolue (Georgia)
Republikaaninen puolue (georgiaksi რესპუბლიკური პარტია, respublikuri partia) on Georgiassa toimiva liberaali puolue.
Puolue perustettiin 1978 tavoitteinaan turvata ihmisoikeudet sekä itsenäinen Georgia, jossa olisi monipuoluejärjestelmä. KGB pidätti useita puolueen aktiiveja "neuvostovastaisen propagandan levittämisestä" 1980-luvun alussa ja heitä lähetettiin Siperiaan vankileireille. Ensimmäisissä vapaissa vaaleissa puolue sai kolme paikkaa Georgian parlamentissa. .
Republikaanit kannattavat Georgian syvempää integraatiota EU:n ja Naton kanssa.
Vuoden 2016 vaalien alla puolue irtautui Georgialainen unelma -allianssista. Syyksi silloinen puheenjohtaja David Usupashvili ilmoitti, että myös muita puolueita oli eroamassa allianssista ja republikaanit haluavat lähteä vaaleihin itsenäisenä puolueenaan. . Näissä vaaleissa puolue sai 1,55% äänistä ja menetti kaikki paikkansa parlamentissa.
Kainuismi
Kainuismi ja kainuistit ovat Pohjois-Suomen kuvaukseen keskittyneistä kirjailijoista käytettyjä nimityksiä. Kansanrunoudentutkija Matti Kuusi lanseerasi nimityksen kainuistit 1950-luvun alussa. Pekka Lounela nimesi kainuismin isäksi Suomussalmella asuneen Ilmari Kiannon. Käsite liitetään useimmin sotkamolaiseen Veikko Huoviseen, joka ei pitänyt leimaavaksi kokemastaan nimityksestä vaan katsoi joutuneensa kirjallisuuspoliittisen karsinoinnin kohteeksi. Muita tunnettuja kainuisteja ovat Heikki Lounaja ja Reino Rinne.
Ume (1915)
Valmistus
Alus tilattiin vuoden 1914 hankinnoissa Kawasakilta, missä köli laskettiin 10. marraskuuta 1914. Alus laskettiin vesille 27. helmikuuta 1915 ja valmistui 31. maaliskuuta.
Palvelus
Alus poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1932.
Takajärvi (Kuhmoinen)
Takajärvi on Pirkanmaalla Kuhmoisissa Myllykylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 44 hehtaaria, se on 1,4 kilometriä pitkä ja 750 metriä leveä. Järvi jakautuu kahteen järvenosaan, joita erottaa toisistaan Kampinniemen ja Verkkoniemen välinen 80 metriä leveä salmi. Järvellä on kartan mukaan yksi pieni saari. Järven rantaviivan pituus on 4,8 kilometriä. Rannat ovat pääosin metsämaata, mutta pohjois- ja etelärannalla on pieni pelto. Etelärannalla on lisäksi yksi vapaa-ajan asunto.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähialueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 103,4 metriä mpy. Siihen johtaa neljä ojaa, joista yksi tulee Hanistosta. Laskuoja lähtee järven kaakkoispäästä ja laskee 700 metrin päässä Suurijärveen. Laskuojan pudotus on 1,8 metriä.
Historiaa
Vuoden 1855–1856 Kalmbergin kartastossa järvi oli merkitty.
Vuoden 1966 peruskartassa järvi oli autio ja sen rannalla oli kolme peltoa. Vuoteen 1986 mennessä järvelle oli rakennettu yksi talo ja rannalle oli raivattu yksi uusi pelto.
Hyvinkään taistelu
Hyvinkään taistelu käytiin Suomen sisällissodan aikana 19.–21. huhtikuuta 1918, kun Helsingin suunnasta edenneet Saksan Itämeren-divisioonan joukot valtasivat paikkakunnan sitä kolmen kuukauden ajan hallussaan pitäneiltä punaisilta. Saksalaiset hyökkäsivät Hyvinkäälle kolmesta eri suunnasta; Klaukkalan ja Nurmijärven suunnasta Hangon radan kautta sekä Tuusulan maantietä ja päärataa pitkin. Punaisten pääpuolustusasemat olivat Hangon radan varrella Hyvinkäänkylässä, jonka jälkeen kiivaita taisteluita käytiin myös asemanseudulla. Hyvinkään valtauksen jälkeen alkoi verinen jälkiselvittely, jonka yhteydessä valkoiset teloittivat toukokuun aikana noin 150 punaista tai sellaiseksi epäiltyä.
Taustaa
Saksan Itämeren-divisioonan noustua maihin Hangossa 3. huhtikuuta, se eteni rantarataa pitkin Helsinkiin, joka vallattiin 13. huhtikuuta. Samassa yhteydessä saksalaiset ottivat haltuunsa myös Helsingin pitäjän sekä pääradan varrella sijaitsevat Tikkurilan ja Malmin kylät. Helsingin taistelun jälkeen saksalaiset jatkoivat 19. huhtikuuta pohjoiseen kohti Tuusulaa, Keravaa ja Hyvinkäätä. thumb|Hyvinkään punakaartin päällikkö Oskari Koivula (kesk.) ja Emil Ylen (vas.).
Punaiset
Punaisilta taisteluun osallistui noin 300–500 Hyvinkään punakaartin miestä ja naista, joilla oli tukenaan tykistöpatteri sekä panssarijuna. Pääosa hyvinkääläisistä oli tuolloin taistelemassa Satakunnan ja Hämeen rintamilla tai vankina Tampereella. Hyvinkään punakaartin päällikkönä toimi Oskari Koivula, jonka esimiehenä oli Riihimäelle sijoitetun piiriesikunnan ylipäällikkö Efraim Kronqvist. Paikalla oli todennäköisesti myös Viialasta saapunut sikäläisen punakaartin päällikkö Topias Harju. Hän johti Hyvinkäänkylässä käytyä puolustustaistelua, koska sen komppanianpäälliköllä Jalmari Rannalla ei ollut aikaisempaa rintamakokemusta. Hyvinkäänkylän esikunta toimi työväentalolla ja Hyvinkään esikunta puolestaan rautatieasemalla.
Hyvinkäällä oli taistelua edeltävinä päivinä ainoastaan Hyvinkäänkylän komppania, pohjoiseen vetäytynyt Helsingin pitäjän punakaartin Tapanilan komppania sekä Lauri Karan johtama Hyvinkään punakaartin lentävä osasto. Paikkakunnalla oli myös yksittäisiä punakaartilaisia Turun ja Hangon seuduilta. 18. huhtikuuta Oskari Koivula lähetti viestin Viipuriin siirtyneelle punaisten yleisesikunnalle ja tiedusteli, pitääkö hänen vetäytyä Hyvinkäältä, vai jäädä paikoilleen taistelemaan. Antautuminen ei Koivulan mukaan tullut kyseeseen. Apujoukoiksi lähetettiin vielä saman päivän aikana Lohjalla ollut 1. Hyvinkään joukkue, joka oli osallistunut Hangon radan viivytystaisteluihin jo 6. huhtikuuta käydystä Karjaan taistelusta saakka. Vuorokautta myöhemmin Hyvinkäälle komennettiin vielä osia Lempäälässä taistelleista Hyvinkään punakaartin I ja II komppanioista.
18.–19. huhtikuuta paikkakunnalla suoritettiin myös pakko-ottoja, joiden tarkoitus oli lisävoimien saamisen ohella varmistaa, etteivät punakaartin ulkopuolelle jättäytyneet miehet toimineet vihollisen hyväksi. Pakko-ottojen yhteydessä miehille selvitettiin Seuratalolla pidetyissä tilaisuuksissa työväenliikkeen tavoitteita ja päämääriä. Aseistakieltäytyneet vangittiin ja kuljetettiin Riihimäen varuskuntaan.
Saksalaiset
Saksan Itämeren-divisioonasta taisteluun osallistui kenraalimajuri Konrad Wolfin johtama 95. reservijalkaväkiprikaati, johon kuului kolme jääkäripataljoonaa, vahvistuksinaan kolme polkupyöräkomppaniaa ja kaksi konekivääriosastoa sekä tykistöä ja panssarijuna. Saksalaiset olivat jakaneet joukkonsa kolmeen osaan. Helsingin pitäjän kirkonkylästä lähti maanteitse etenemään majuri Godert von Redenin johtama pääjoukko, sivustatukinaan Klaukkalaa ja Nurmijärven kautta Hangon radan suuntaan edennyt osasto sekä päärataa pitkin edennyt polkupyöräkomppania, jota saattoi itserakennettu panssarijuna.
Saksalaisten eteneminen Hyvinkäälle
Hyvinkäätä puolustaneiden punaisten pääpuolustusasemat olivat Hangon radan varressa Hyvinkäänkylän Hevosmäessä, jonka länsipuolella virtasi Vantaanjoki. Lisäksi pienempiä osastoja oli kauempana Hangon radan varrella Nopossa ja Nurmijärven Rajamäellä, pääradan varrella Palopurossa sekä Tuusulaan johtavan maantien varrella Nukarin Pengarkoskella. Hyvinkäänkylän joukkojen tukena oli tykkipatteri sekä rautatiellä liikkunut Panssarijuna N:o 5.
Majuri Lothar von Brandensteinin johtama saksalaisten etujoukko lähti aamulla 19. huhtikuuta kohti Tuusulaa, jossa kreivi von Plessenin eskadroona joutui koko päivän kestäneeseen taisteluun punaisia vastaan. Tuusulassa etujoukoksi vaihtui kreivi zu Solms-Baruthin johtama eskadroona, joka onnistui iltaan mennessä etenemään vajaat kymmenen kilometriä Tuusulan pohjoispuolella sijaitsevaan Jäniksenlinnaan saakka. Pääradalla saksalaiset saavuttivat Keravan, jossa syntyi taistelu panssarijunan tukemia punaisia vastaan. Lopulta punaiset havaitsivat yhden saksalaisosaston etenevän maanteitse Keravan itäpuolelta kohti Järvenpäätä, ja päättivät saarrostuksen välttääkseen vetäytyä Hyvinkäälle. Tämän jälkeen saksalaiset pääsivät vapaasti etenemään viitisen kilometriä Hyvinkään aseman eteläpuolella sijaitsevalle Palopurolle saakka. Panssarijunastaan he joutuivat kuitenkin luopumaan jo ennen Jokelan kylää, kun punaiset olivat räjäyttäneet Palojoen ylittävän rautatiesillan.
Seuraavana aamuna taisteluja käytiin Palopurolla, PengarkoskeIla ja Nopossa. Niiden aikana saksalaisten läntinen osasto saavutti Rajamäen, josta punaiset nyt alkoivat evakuoimaan joukkojaan ja perheenjäseniään kohti Hyvinkäätä. PengarkoskeIla punaiset irtaantuivat taistelusta jo ennen puoltapäivää, mikä avasi saksalaisille vapaan tien Rajamäen pohjoispuolella sijaitsevalle Nopon asemalle. Näin he pystyivät katkaisemaan radan ja keskeyttämään punaisten evakuoinnin, niin että ainoastaan yksi juna ehti pääsemään läpi. Noin kello 17 aikaan Rajamäeltä lähtenyt toinen juna pysäytettiin ennen Noppoa, jolloin siinä matkustaneet punaiset lähtivät pakenemaan kohti Kytäjää. He saivat peräänsä saksalaisosaston, jota vastaan Herusen kylässä käydyssä taistelussa kaatui ainakin 16 punakaartilaista.
Illansuussa kaksi saksalaisosastoa aloitti etenemisen Noposta kohti Hyvinkäätä. Punaiset olivat kuitenkin hyvissä puolustusasemissa Hevosmäen harjulla, jonka vuoksi saksalaiset joutuivat jäämään asemiin Krissin kartanon edustalle tulvivan Vantaanjoen taakse. Alueella taisteltiin aina puoleenyöhön saakka, mutta eteenpäin päästäkseen saksalaisten olisi pitänyt ylittää punaisten miinoittamat rautatie- ja maantiesillat. Tämän johdosta he päättivät ryhmittää joukkonsa uudelleen seuraavana aamuna tehtävää hyökkäystä varten. Paikalle tuotiin lisäjoukkoja, niin että lopulta saksalaisia oli noin pataljoonan verran. Lisäksi Uudenkartanon pelloille ryhmitettiin kolme tykkipatteria.
Taistelu Hyvinkäällä
Aamulla 21. huhtikuuta saksalaisten hyökkäys käynnistyi kello 7 alkaneella tykistökeskityksellä, joka kohdistui Hevosmäen eteläpäässä Åvikissa sijainneisiin punaisten puolustusasemiin. Punaiset onnistuivat torjumaan vihollisen ensimmäisen läpimurtoyrityksen, mutta saksalaiset pääsivät ylittämään Vantaanjoen pari kilometriä idempänä Kittelässä sijainnutta Rantalan siltaa pitkin, joka oli jätetty vartioimatta. Saksalaiset etenivät nyt kohti vihollisen selustaa, eikä punaisilla ollut mahdollisuutta lähettää vapaita reservejä torjumaan koukkausta. Punaiset päättivät jättää asemansa ja vetäytyä Hyvinkäänkylästä kohti neljän kilometrin päässä sijaitsevaa asemanseutua. Samaan aikaan saksalaiset aloittivat toisen saarrostusliikkeen, kun ratsumestari Ehrenkrookin johtama osasto kiersi idästä Ridasjärven kautta kohti Hyvinkään asemaa. Majamäen koulun paikkeilla saksalaiset kohtasivat idän suuntaa puolustaneita punaisia, jotka perääntyivät vasta vajaan kolmen tunnin taistelun jälkeen. Taisteluja käytiin myös Palopurossa, josta punaiset vetäytyivät Hyvinkäälle samaan aikaan kuin Majamäestäkin.
Lopulta saksalaiset pääsivät hyökkäämään asemanseudulle kolmesta eri suunnasta. Asemankylässä he kohtasivat ankaraa vastarintaa ja joutuivat etenemään talo talolta, taistellen omista kellareistaan puolustautuneita punaisia vastaan. Vastarinnan ankaruuden selittää, että punaisten välittömästi Hevosmäen puolustuksen murtumisen jälkeen aloittama Hyvinkään evakuointi oli vielä pahoin kesken. Heidän perheitään siirrettiin maanteitse turvaan Hausjärvelle ja Riihimäelle, jonne väkeä evakuoitiin myös junilla. Punaisten jälkijoukot sekä rautatiellä kulkenut panssarijuna onnistuivat viivyttämään saksalaisia niin, että he saivat Hyvinkään haltuunsa vasta kello 16–17 välillä, jolloin paikkakunta oli jo lähes kokonaan tyhjennetty punaisista. Panssarijuna onnistui aiheuttamaan saksalaisille tappioita muun muassa nykyisen Paavolan kaupunginosan Välenojassa.
Taistelun päätyttyä osa saksalaisista jatkoi kohti Riihimäkeä vielä myöhään samana iltana. Yksi osasto saapui kello 22 aikaan Herajoelle, jossa se joutui taisteluun Riihimäen puolustukseen ryhmittäytyneiden punaisten kanssa. Majuri von Redenin johtama osasto marssi kohti Erkylää, jossa se kello 23 aikaan joutui punaisten väijytykseen. Erkylän taistelussa kaatui kuusi saksalaista ja neljä punaista. Kolmas saksalaisosasto pääsi ilman vastarintaa etenemään Monnin seisakkeen tuntumassa sijaitsevaan Kerkkolaan. Pääosa saksalaisista kuitenkin yöpyi Hyvinkään asemankylässä ja jatkoi Riihimäelle vasta seuraavana aamuna. Riihimäen valtaus saatiin päätökseen myöhemmin saman iltapäivän aikana.
Vladimir Žarkov
Vladimir Žarkov (s. 10. tammikuuta 1988) on venäläinen jääkiekkohyökkääjä, joka pelaa KHL-joukkue Salavat Julajev Ufassa. Kaudella 2012–2013 alkaneella KHL-urallaan Žarkov on pelannut 524 KHL:n runkosarjaottelua tehopistein 47+73=120 ja 122 pudotuspeliottelua tehopistein 7+19=26. Vuosina 2009–2012 Žarkov pelasi 82 NHL-ottelua New Jersey Devilsissä tehopistein 2+12=14. Žarkov pelaa leftin mailalla.
Hyvinkään taistelu
Taistelu Hyvinkäällä
Hyvinkään taistelussa kaatui 21 saksalaista ja ainakin 50 punaista. Lisäksi taistelu vaati ainakin kaksi siviiliuhria, kun äiti ja poika kuolivat saksalaisten tykistötulituksessa. thumb|Puolimatkan kylässä sijainnut punaisten joukkohauta vuonna 1920.
Taistelun jälkeen
Hyvinkään valtauksen jälkeen saksalaiset pitivät paikkakuntaa hallussaan noin kymmenen päivän ajan, ennen kuin valkoiset saivat järjestettyä oman hallintonsa. Toukokuun loppuun asti jatkuneiden välittömien kostotoimien aikana teloitettiin yhteensä 150–160 punaista tai sellaiseksi epäiltyä. Saksalaiset teloittivat heti taistelun jälkeen yhdeksän vartiomiehinä toiminutta punakaartilaista, jotka olivat jääneet paikkakunnalle kuvitellessaan heitä kohdeltavan sotavankeina. Saksalaiset ilmeisesti kostivat teloituksilla punaisten Välenojassa surmaamat kolme haavoittunutta saksalaista sotilasta. Lisäksi valtauspäivänä kuoli kolme punaista epäselvissä olosuhteissa. Kaksi heistä oli ammuttu kodeissaan Hevosmäessä. Tämän jälkeen tilanne rauhoittui puoleksitoista viikoksi, kunnes saksalaiset vapunpäivänä teloittivat 11 punaista hieman aseman pohjoispuolella sijaitsevassa Lippaan santaluiskassa. Ammutuista kuusi oli Hyvinkäältä ja viisi Nurmijärveltä. Seuraavana päivänä samassa paikassa teloitettiin vielä 16 punaista, jotka olivat saksalaisten Karkkilassa vangitsemia paikallisen työväenyhdistyksen johtomiehiä. He olivat antautuneet taisteluitta 25. huhtikuuta tehdyn sopimuksen nojalla. Ampujina toimivat saksalaiset, mutta teloituksen taustalla oli todennäköisesti Hyvinkään suojeluskunnan esikunta.
3.–4. toukokuuta saksalaiset jättivät paikkakunnan ja valta Hyvinkäällä siirtyi valkoisille, jotka suorittivat ensimmäiset teloitukset kahden päivän kuluttua. Teloituspaikkaa oli nyt siirretty ratapenkereeltä hieman syrjempään nykyisen Sahamäen kaupunginosan suuntaan. Toukokuun loppuun mennessä valkoiset teloittivat Hyvinkäällä yhteensä 113 punaista, joka oli Helsingin jälkeen toiseksi eniten Uudenmaan läänin alueella. Heidän joukossaan oli viisi naista, joista punakaartiin kuulumattomat 54-vuotias Hilda Maria Jakovleff ja 50-vuotias Augusta Vilhelmina Lehtonen olivat täysin syyttömiä. Teloitettujen naisten joukossa oli myös Hyvinkään lentävän osaston päällikön Lauri Karan puoliso Elsa Kara (o.s. Hietaniemi). Hänen teloituksensa on arveltu olleen kosto Neuvosto-Venäjälle paenneen Lauri Karan osallisuudesta sodan aikaisiin surmiin.
Tuomiot jakoi valkoisten perustama sotaoikeus, jota johtivat Hyvinkään suojeluskunnan päällikkö Aleksander Olof Wilén (joissain lähteissä myös H. A. Wilén) ja apulaispäällikkö kreivi Isarias Gylling-Laorsi. Muita jäseniä olivat muun muassa metsänhoitaja Kaarlo Tapiovaara, vanhassa väessä palvellut muurari Johan Fredrik Wallenius, varatuomari Gösta Sahlström, opettaja O. Alanko, apteekkari Emil Väyrynen, opettaja Kalle Heinilä, poliisimestari Albrecht Hornborg sekä aikaisemmin paikkakunnalla tuntematon opettaja ja lakimies Kaarlo Hile. Kuulusteluja johti luutnantti Bengt Hornborg, joka oli palvellut ratsumestarina Venäjän armeijassa ja taistelut itärintamalla. Paikallisesta suojeluskunnasta oli neljä henkilöä mukana kaikissa teloituksissa. He saivat palkkioksi yleensä 100 markkaa jokaisesta teloituksesta tai vaihtoehtoisesti kenkiä ja vaatteita. Muistitieto kertoo, että esimerkiksi Elsa Karan ampuneelle nuorelle pojalle maksettiin sievoinen summa rahaa.
28. toukokuuta Hufvudstadsbladetissa julkaistiin Hyvinkäällä sijainneen Kytäjän kartanon isännän Hjalmar Linderin kirjoitus Nog med blodbad!, jossa hän paheksui teloituksia ja kauhisteli vankileirien oloja. Hyvinkään teloitukset koskettivat Linderiä myös omakohtaisesti, sillä osa ammutuista karkkilalaisesta oli hänen omistamansa Högforsin tehtaan työntekijöitä. thumb|Hyvinkään taistelussa kaatuneiden saksalaisten hauta.
Muistomerkit
Hyvinkäällä kaatuneista saksalaisista 15 on haudattu rautatieasemaa vastapäätä sijaitsevaan puistoon, jossa on myös muistomerkki. Se paljastettiin Hyvinkään valtauksen vuosipäivänä 21. huhtikuuta 1921. Juhlatilaisuudessa oli puhumassa muun muassa Saksan lähetystön edustaja. Ahdenkalliontien ja Agronomintien risteyksessa on punaisten surmaaman Ahdenkallion kartanon tilanhoitajan Martin Olinin muistomerkki.
Taisteluissa kaatuneet punaiset haudattiin aluksi Puolimatkan koulun tuntumassa sijainneeseen joukkohautaan. Keväällä 1939 eri puolille Hyvinkäätä haudattujen punaisten jäännökset siirrettiin Puolimatkan hautausmaalle, jossa toukokuun lopussa järjestettiin myös siunaustilaisuus. Joukkohaudalla on punagraniittinen muistomerkki.
Lippaan teloituspaikalla Sahanmäen kaupunginosassa on vuonna 1967 valmistunut muistomerkki, jonka on tehnyt kuvanveistäjä Oiva Hurme ja pystyttänyt Osuusliike Ahjo. Kesäkuussa 1968 järjestetyssä paljastustilaisuudessa puhui ministeri Viljo Virtanen. Teoksessa on kuvattuna pronssisen muistolaatan pinnasta nouseva avautuva kämmen. Se symbolisoi paikalle liian mataliin kuoppiin haudattuja vainajia, joiden kädet jäivät näkyville. Keväällä 1939 vainajat siirrettiin joukkohautaan Puolimatkan hautausmaalle. Vuonna 1990 nykyisten Niinistön- ja Kerkkolankatujen risteyksessä sijaitsevan teloituspaikan nimeksi annettiin Surujen puisto.
Andri Lunin
Andri Oleksijovytš Lunin (s. 11. helmikuuta 1999 Krasnohrad, Harkovan alue) on ukrainalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti, joka edustaa espanjalaista Real Madridia.
Raisivuono
Raisivuono on Norjan kunta ja sen samanniminen keskustaajama Tromssan ja Finnmarkin läänissä. Kunnan rajanaapureita ovat pohjoisessa Lenvik, idässä Målselv ja Bardu, etelässä Salangen ja lännessä Dyrøy.
Kunnan asutus on keskittynyt Reisfjorden-vuonon sisäosiin, Reisvannetin järven ympärille vuonon pohjukkaan sekä lounasosissa sijaitsevaan Skøelvdalenin laaksoon. Vuonon ja järven välillä sijaitsee kunnan ainut taajama ja hallintokeskus Sørreisa (1427 as., 2006). Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan koko kunnassa oli 3 407 asukasta.
Gustav-linja
thumb|300px|Saksan valmistellut puolustuslinjat Rooman eteläpuolella 1943–1944, Gustav-linja on merkitty punaisella. Gustav-linja oli Saksan armeijan puolustuslinja Italiassa toisen maailmansodan aikana. Se tunnetaan erityisesti keväällä 1944 käydystä Monte Cassinon taistelusta.
Linja alkoi lännessä Italian niemimaan Tyrrhenanmeren puoleiselta rannalta Garigliano-joen suulta, mistä se kulki pohjois-koilliseen Apenniinien yli Sangro-joen suulle Adrianmeren puolelle.
Gustav-linja oli Rooman eteläpuolisista puolustuslinjoista vahvin. Se koostui betonibunkkereista, vahvistetuista tuliasemista, konekivääritorneista, miinakentistä ja ennalta määritellyistä ampuma-alueista. Saksalaisten vahvuus linjalla oli parhaimmillaan noin 15 divisioonaa.
Liittoutuneet aloittivat hyökkäykset linjaa vastaan marraskuussa 1943. He saavuttivat voiton viimeisistä linjan puolustuspesäkkeistä toukokuun lopulla 1944.
Maria Schneider
Maria Schneider voi viitata muun muassa seuraaviin henkilöihin:
Sakaki (1915)
Sakaki oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1915 valmistunut Kaba-luokan hävittäjä.
Samsung Galaxy S II
Samsung i9100 eli Samsung Galaxy S2 on korealaisen Samsung Electronicsin valmistama älypuhelin. Se tuli myyntiin Suomen markkinoille toukokuussa 2011. Se on Samsungin aiemman Samsung Galaxy S:n seuraaja. Mallia on myyty noin 40 miljoonaa kappaletta, millä määrällä se sijoittui sijalle 17 The Telegraph -lehden syksyn 2013 katsauksessa kaikkien aikojen myydyimmistä matkapuhelimista.
Puhelimeen asennettu käyttöjärjestelmä on Android versio 4.0.4 (Ice Cream Sandwich). Laitteessa valmiina olevien sovellusten lisäksi siihen on saatavilla sovelluksia Google Playsta. Käyttöjärjestelmän päällä on Samsungin TouchWiz 4.0-käyttöliittymä. Käyttöjärjestelmä on päivitettävissä versioon 4.1.2 asetusvalikon kautta (7.2.2013 alkaen)
Puhelimen näyttö on monikosketusta tukeva kapasitiivinen Super AMOLED plus -kosketusnäyttö, resoluutio on 800 × 480 toistaen 16 miljoonaa väriä. Prosessori on 1,2 gigahertsin kellotaajuudella käyvä ARM-tuplaydinsuoritin. Keskusmuistin määrä on 1 gigatavu. Kameran kenno on kooltaan kahdeksan megapikseliä, ja sillä voi kuvata 1080p-videokuvaa.
Galaxy S2:sta on markkinoilla HD- ja LTE-versiot. Molemmista varianteista löytyy tuki LTE-yhteyksille ja ensimmäisessä on lisäksi aiempaa tarkempi 1 280 × 720 pikselin HD-näyttö. Puhelimien näyttöjen koko on kasvanut hieman ja ovat saaneet samalla NFC-tuen. Myynnissä on myös Galaxy Z, jossa käytetään Nvidian Tegra 2 -alustaa.
Ilmari Halttunen
Keuruun Kisalijoita edustanut Ilmari Halttunen voitti talvella 1917 Keski-Suomen piirin mestaruuskilvassa 30 kilometrillä myöhemmät suurhiihtäjät Anton Collinin ja Mauno Vuorisen. SM-hiihdoissa muutamaa viikkoa myöhemmin Halttunen oli samalla matkalla neljäs. Anton Collinin kanssa usein harjoitellut Halttunen oli ainoa sisällissodassa kuollut mestarihiihtäjä. Hän kaatui konekivääritulessa, josta Collin selvisi vahingoittumana.
Enkelten kapina
Enkelien kapina tai Enkelten kapina on Anatole Francen vuonna 1914 julkaisema romaani. Sitä on kuvattu syvällisimmäksi ranskankieliseksi romaaniksi, ja sen sanoma on ytimekkäässä muodossa muotoiltu ajatukseksi, että ihmisen tehtävä on kieltää itsessään Jaldabaoth.
Tarinan juoni nivoutuu eräässä kirjastossa "kummittelevaan" Arcade enkeliin, joka vaiheittain sekaantuu eräänlaiseen enkeleiden vastarintaliikkeeseen, jonka johtoon on valittu Nectaire enkeli.
Luettelo Bomberman-peleistä
Tämä on luettelo julkaistuista Bomberman -peleistä:
Ruojärvi (Kuhmoinen)
Ruojärvi on Pirkanmaalla Kuhmoisissa Ruolahden kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 7,7 hehtaaria, se on 450 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä. Rannat ovat pääosin metsämaata, mutta kaakkoisrannalla on peltoa. Järvellä on kaksi taloa ja yksi vapaa-ajan asunto.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähialueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 88,5 metriä mpy. Siihen johtaa kolme ojaa, joista yksi tuo vettä järven pohjoispuolisilta pelloilta ja Humalaisesta ja toinen oja Harjunlammista. Laskuoja lähtee järven itäpäästä ja laskee 1,5 kilometrin päässä Päijänteen Ruolahteen. Laskuojan pudotus on 10,2 metriä.
Historiaa
Vuoden 1855–1856 Kalmbergin kartastossa järvi on merkitty. Vuosien 1966 ja 1986 peruskartoissa järvellä oli yksi talo ja rannoilla oli nykyistä enemmän peltoa.
Harjunlammi (Kuhmoinen)
Harjunlammi on Pirkanmaalla Kuhmoisissa Ruolahden kylän lähellä sijaitseva lampi.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähialueeseen (14.221) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 111,8 metriä mpy. Siihen johtaa yksi oja. Laskuoja lähtee lammen itäpäästä ja laskee 1,6 kilometrin päässä Ruojärveen. Laskuojan pudotus on 23,3 metriä.
Aleksandr Vertinski
Ukraina ja Venäjä
Aleksandr Vertinski syntyi Kiovassa, Venäjän keisarikuntaan kuuluneessa Ukrainassa. 1912 hän muutti Moskovaan, jossa haki onnistumatta Konstantin Stanislavskin teatteriryhmään. Peittääkseen ujoutensa yleisön edessä Vertinski kehitti 1916 naamioituneen Pierrot-hahmonsa ja alkoi esiintyä kiertueilla, jotka veivät hänet valtakunnan kaikkiin kolkkiin. Hän esiintyi Aleksandr Hanžonkovin mykkäelokuvissa. Samoihin aikoihin hän solmi elinikäisen ystävyyssuhteen Ivan Mozžuhiniin ja kirjoitti Vera Holodnajalle omistetun kappaleen Ваши пальцы пахнут ладаном.