cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Morgan Freeman
Nuoruus ja opiskelu
Morgan Freeman syntyi 1937 Memphisissä nelilapsisen perheen nuorimmaksi. Hänen vanhempansa olivat Morgan Porterfield Freeman ja Mayne Edna. Perhe muutti Memphisistä Chicagoon, missä vanhemmat erosivat. Mayne-äiti lähti Morganin ja tämän siskon kanssa Mississippin Green­woodiin. Morgan Freeman kiinnostui teatterista jo koulu­aikana ja voitti seitsemännellä luokalla osa­valtion draama­kilpailun. High schoolin jälkeen Freeman värväytyi ilma­voimiin ja opiskeli sen jälkeen draamaa Los Angeles City Collegessa. Hän yritti löytää paikkaa Hollywoodista, mutta epäonnisten yritysten jälkeen muutti New Yorkiin, jossa pyrki teatteri­näyttelijäksi.
Alfonso VI (Portugali)
Alfonso VI Voitokas (, 21. elokuuta 1643–12. syyskuuta 1683) oli Portugalin kuningas. Hän seurasi isäänsä valtaistuimelle kolmetoistavuotiaana vuonna 1656, mutta koska Alfonso oli puoliksi halvaantunut ja mieleltään vajaa, hänen äitinsä toimi sijaishallitsijana vuoteen 1662.
Morgan Freeman
Alku teatterissa
Freeman palasi 1978 teatteriin, kun hän esitti kapinallista Zekeä näytelmässä The Mighty Gents. Hänet palkittiin roolista Drama Desk Awardilla ja Clarence Derwent -palkinnolla, ja hän sai siitä lisäksi Tony-ehdokkuuden. Hyvistä arvosteluista huolimatta The Mighty Gentsiä esitettiin vain viikon, ja Freeman palkittiin seuraavaksi Obie-palkinnolla Coriolanuksen roolista New York Shakespeare Festivalilla. Hän voitti Obie-palkinnon lisäksi vuosina 1980, 1984 ja 1987.
Alfonso VI (Portugali)
Alfonson valtakaudella Espanja tunnusti Portugalin itsenäisyyden. Hollanti, Englanti ja Portugali jakoivat siirtomaitaan uudelleen.
Morgan Freeman
Läpimurto Hollywoodissa
Freemanin ensimmäinen Hollywood-elokuva oli vuoden 1980 Brubaker – kiveäkin kovempi. Hän sai roolista hyvän arvion muun muassa tunnetulta kriitikolta Pauline Kaelilta. Freeman joutui silti vielä muutaman vuoden esiintymään vain keskin­kertaisissa elokuvissa, vaikka menestyikin samaan aikaan teatterissa. Hänen läpi­murtonsa oli tunteellisen parittajan rooli elokuvassa Yön ammattilaiset (1987), josta hän ansaitsi myös Oscar-ehdokkuuden. Freemanin seuraavat elokuvat olivatkin laadukkaampia, ja niihin kuuluivat muun muassa Kuivilla (1988), Palveluksessanne, Miss Daisy, josta Freeman oli jälleen Oscar-ehdokkaana, ja Glory.
Alfonso VI (Portugali)
Veli Pietari II syrjäytti Alfonsin ja määräsi tämän maanpakoon Azorien saarille. Pietari toimi sijaishallitsijana vuodesta 1667 alkaen.
Morgan Freeman
Läpimurto Hollywoodissa
Freeman teki 1990-luvulla monia tunnettuja pää- ja sivu­osa­rooleja. Hänen elo­kuvansa olivat usein jopa sellaisia, joihin ei yleensä kirjoiteta rooleja tumma­ihoisille näyttelijöille. Freeman esiintyi esimerkiksi Robin Hoodin apulaisena elo­kuvassa Robin Hood – varkaiden ruhtinas (1991 ja villin lännen lain­suojattomana Armottomassa (1992). Hänen ensimmäinen ohjaus­työnsä oli 1993 valmistunut Bopha!, joka kertoi apartheidin takia pojastaan vieroittuneesta etelä­afrikkalais­poliisista.
Kolmannen kerran Freeman oli Oscar-ehdokkaana vuoden 1994 elokuvasta Rita Hayworth – avain pakoon. Hän sai hyviä arvioita myös sarja­murhaaja­elo­kuvasta Seitsemän. Hänen seuraavia roolejansa olivat ylio­piston professori Ketju­reaktiossa, etsivä Alex Cross jännitys­elo­kuvassa Jäähyväiset tytöille, entinen orja Amistadissa ja Yhdysvaltain presidentti katastrofielokuvassa Deep Impact.
Oscar-palkituksi 2000-luvulla
Freeman näytteli 2000-luvulla elo­kuvassa Nurse Betty ja palasi sen jälkeen Alex Crossin rooliin Jäähyväiset tytöille -elokuvan jatko-osassa Tappava seitti. Tom Clancyn romaaniin perustuneessa elo­kuvassa Peloista pahin hän esitti Jack Ryanin oppi-isää. Stephen Kingin romaaniin perustunut Unen­sieppaaja oli taloudellinen ja taiteellinen pettymys. Freemanin seuraavia elokuvia olivat menestynyt komedia Bruce – taivaanlahja, jossa hän oli Jumalan roolissa, ja rikos­komedia The Big Bounce – huijaus Havaijilla. Clint Eastwoodin ohjaamassa Million Dollar Babyssä Freeman esitti ikääntynyttä nyrkkeilijää. Hän sai roolistaan parhaan mies­sivu­osan Oscar-palkinnon ja SAG-palkinnon.
Freemanin ura jatkui 2000-luvulla kiireisesti, ja vuonna 2005 elo­kuva­teattereihin tulivat muun muassa Danny the Dog, Batman Begins, Pingviinien matka ja Maailmojen sota. Batman-elokuvassa Freeman näytteli Bruce Waynen apulaista Lucius Foxia, ja hän oli kertojana sekä luonto­dokumentin Pingviinien matka englannin­kielisessä versiossa että Maailmojen sodassa. Freemanin harvoihin rikollis­hahmoihin kuuluu gangsteri­johtaja Lucky Number Slevinissä. Hänen seuraavia elo­kuvia olivat 10 Items or Less ja Evan taivaanlahja, jossa hän palasi Jumalan rooliin.
Lucius Foxina Freeman oli jälleen vuonna 2008 ilmestyneessä Batman Beginsin jatko-osassa Yön ritari, joka rikkoi katsoja­ennätyksiä. Vuoden 2009 elo­kuvassa Invictus – voittamaton Freeman esitti Nelson Mandelaa, ja elo­kuva kertoi rugbyn vuoden 1995 MM-kilpailuihin liittyneestä tosi­tapahtumasta. Seuraavaksi Freeman näytteli muun muassa elo­kuvissa Conan the Barbarian, The Magic of Belle Isle ja kolmannessa Batman-elo­kuvassa Yön ritarin paluu.
Freeman esiintyi vuonna 2013 kaveri­komediassa Last Vegas, jonka muissa pää­rooleissa olivat Robert De Niro, Michael Douglas ja Kevin Kline. Sen jälkeen hän oli ääni­näyttelijänä Lego Elokuvassa (2014) ja näytteli tekoälyn vastaista aktivistia elo­kuvassa Transcendence ja psykologian professoria Lucyssä. Freemanin elo­kuvia ovat myös komedia Ted 2 (2015), ryöstö­elo­kuva Tyylikäs lähtö (2017) ja Just Getting Started (2017). Pjotr Tšaikovski -sovituksessa Pähkinänsärkijä ja neljä valtakuntaa (2018) Freeman näytteli lelujen tekijä Drosselmeieria. Freemanin seuraavia elo­kuvia olivat The Comeback Trail (2020), jossa hän näytteli mafia­päällikköä, sekä rikos­trilleri Vanquish (2021) ja television antologia­sarja Solos (2021).
Freemanille myönnettiin Yhdysvaltain elo­kuva­instituutin elämän­työ­palkinto vuonna 2011 ja Screen Actors Guildin elämäntyöpalkinto vuonna 2017.
Yksityiselämä
Morgan Freemanilla on kolme vanhempaa sisarusta. Hän oli naimisissa Jeanette Adair Bradshawin kanssa 1967–1979 ja Myrna Colley-Leen kanssa 1984–2010. Ensimmäisestä avio­liitosta Morgan Freemanilla on kaksi poikaa ja toisesta kaksi tytärtä, joista toinen on adoptoitu.
Wolfgang Ambros
thumb|right|Wolfgang Ambros Wolfgang Ambros (s. 19. maaliskuuta 1952) on itävaltalainen laulaja-lauluntekijä. Hän on 1970-luvulla yleistyneen saksankielisen austropop-genren pioneereja.
Ambros tunnetaan "Da Hofan", "Schifoanin", "Es lebe der Zentralfriedhofin" ja "Zwickt's min" kaltaisista lauluista. Hänen musiikissaan yhdistyvät popin, rockin ja toisinaan bluesin vaikutteet.
Ambros on muun tuotantonsa ohessa julkaissut kolme coveralbumia Bob Dylanin, Tom Waitsin ja Hans Moserin lauluista. Hän on lisäksi tehnyt yhteistyötä muiden muassa André Hellerin ja Friedrich Guldan kanssa.
Ambros vaati keväällä 2007 korvauksia itävaltalaismedian väitettyä hänen sairastavan maksasyöpää; todellisuudessa laulajalegendalla oli todettu hyvän paranemisennusteen eturauhassyöpä.
The Bridge (Pepe Ahlqvistin albumi)
The Bridge on Pepe Ahlqvistin & The Rolling Tumbleweed -yhtyeen kolmas albumi, joka julkaistiin 28. elokuuta 2001.
Suomi-Kroatia Seura
Suomi-Kroatia Seura ry on Suomen ja Kroatian tasavaltojen kansalaisten keskinäisen kanssakäymisen edistämiseksi Hyvinkäällä vuonna 1991 perustettu ystävyysseura. Se rekisteröitiin 1992 ja aktiivisia jäseniä seurassa on noin 50.
Seuran toiminnassa on korostunut humanitäärinen toiminta. Alkuvaiheessa seura toteutti avustusprojekteja yhteistyössä muiden humanitääristen järjestöjen kanssa. Vuosina 1993-1998 seura toimi yhteistyössä Kroatian ja Suomen SOS-lapsikyläjärjestöjen kanssa Lekenikin, Ladimirevcin ja SOS-lastentarhan Vukovarin hyväksi. Seura on ollut myös kummitoiminnassa mukana.
Matkailun edistämistä seura on pyrkinyt toteuttamaan tiedottamalla Kroatiasta ja sen matkailusta, toimittamalla esitteitä sekä osallistumalla Helsingin kansainvälisille matkamessuille.
Kroatian kulttuuria seura on tehnyt tunnetuksi järjestämällä Kroatia-iltoja, opintokerhoja, kroatian kielen peruskursseja ja pienimuotoisia näyttelyitä. Seura on välittänyt jäsenilleen ajankohtaista tietoa Kroatiasta jäsentiedotteessaan. Seuralla on oma kirjasto, josta voi lainatta kirjoja.
Aloitteen seuran perustamiseksi teki Marijan Basic, joka perustamisvaiheessa toimi Hyvinkäällä. Seuran perustajajäseniä olivat Julius Hiidenmies, Marijan Basic, Kurt Carlander, Tapani Heikkilä, Anni Kovanen, Marjatta Carlander, Marjut Kröger, Armi Kyynäräinen, Merja Carlander, Zeljko Bosnjak, Tiina Bosnjak, Kirsti Spehar, Soile Pejak, Ismo Suikkanen, Anna-Mari Spehar ja Ulla Ristikko.
Zen ja jousella ampumisen taito
Zen ja jousella ampumisen taito on saksalaisen filosofian professorin Eugen Herrigelin kirjoittama kirja kokemuksistaan japanilaisen jousimestarin Awan opetuksessa Japanissa 1920-luvulla. Teosta pidetään länsimaisen zen-kirjallisuuden klassikkona.
Peter von Bagh
Kari Peter Conrad von Bagh [] (29. elokuuta 1943 Helsinki – 17. syyskuuta 2014 Helsinki ) oli suomalainen elokuvahistorioitsija, -ohjaaja, -käsikirjoittaja, tietokirjailija, kustantaja, radio-ohjelmien tekijä, Filmihullu-lehden päätoimittaja ja festivaalijohtaja.
Peter von Baghin kirjoja on käännetty useille kielille. Von Baghin tuotannon pääteoksiin lukeutuvat muiden muassa Sininen laulu – itsenäisen Suomen taiteiden tarina (WSOY 2007, 12-osainen tv-sarja, YLE 2003–2004) ja Elokuvan historia (W&G 1975, Otava 1998, 2004, 52-osainen radio-ohjelmasarja, YLE) sekä Tähtien kirja (Otava, 2006).
Hänen poikansa on ohjaaja Juhana von Bagh.
Koulutus
Pietarinsaksalaisen lääkäri-isän Konrad von Baghin poika Peter von Bagh suoritti ylioppilastutkinnon Oulun lyseossa vuonna 1961. Helsingin yliopistosta hän valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1970 aineyhdistelmällä teoreettinen filosofia, sosiologia, estetiikka ja kirjallisuus. Laudaturtyö Elokuvalliset keinot ja niiden käyttö: Alfred Hitchcockin Vertigo julkaistiin myöhemmin kirjana (Helsingin yliopisto, 1979). Valtiotieteen tohtoriksi von Bagh valmistui vuonna 2003. Väitöskirja (2002) Peili jolla oli muisti – elokuvallinen kollaasi kadonneen ajan merkityksien hahmottajana (1895–1970) (SKS, 2002) tutkii elokuvailmaisun perusyksikköjä, montaasia ja kollaasia.
Von Bagh toimi opettajana ja luennoitsijana useissa koti- ja ulkomaisissa oppilaitoksissa ja yliopistoissa, muun muassa Taideteollisen korkeakoulun elokuvahistorian -teorian professorina vuodesta 2000 alkaen. Hän myös laati kouluille suunnatun elokuvaoppikirjan Salainen muisti (Sanoma Pro, 2009).
Elokuvat
Von Bagh teki useita kymmeniä televisioelokuvia, muun muassa henkilökuvia eri alojen suomalaisista merkkihenkilöistä (Tapio Rautavaara Tapsa – viiltoja reissumiehen elämästä, 1980; Paavo Nurmi, 1978; Otto Ville Kuusinen Mies varjossa, 1994), muusikoista (Olavi Virta, 1972; Suomi Pop, 1984), näyttelijöistä (Tauno Palo, 1981) ja ohjaajista (Edvin Laine, 2006; Mikko Niskanen, 2010).
Von Baghin fiktioelokuvat ovat usein dokumentaarisia omalla tavallaan: Kreivi (1971) -elokuvan päähenkilö on iltapäivälehtien kruunaama huijari Pertti Ylermi Lindgren. Pockpicket (1968) on Robert Bressonin Taskuvaras (1959) -elokuvan muunnelma, jossa vieraantunut mies hakee elämäänsä jännitettä sujauttelemalla seteleitä hyvää aavistamattomien kaupunkilaisten lompakkoihin.
Von Bagh osallistui käsikirjoittajana Risto Jarvan elokuviin Ruusujen aika (1969), Bensaa suonissa (1970) ja Kun taivas putoaa... (1972).
Kirjallinen tuotanto
pienoiskuva|Peter von Bagh työhuoneessaan vuonna 1979. Von Baghin kirjallinen tuotanto käsittää liki 40 tietokirjaa. Opetusministeriö myönsi von Baghille tiedonjulkistamisen elämäntyöpalkinnon vuonna 2007. Samana vuonna Sininen laulu – itsenäisen Suomen taiteiden tarina palkittiin Tieto-Finlandialla. Valtion tiedonjulkistamispalkinto osoitettiin hänelle kahdesti, vuonna 1986 teoksesta Iskelmän kultainen kirja (yhdessä Ilpo Hakasalon kanssa) ja vuonna 1975 teoksesta Elokuvan historia. Lisäksi Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran Lönnrot-palkinto myönnettiin hänelle teoksesta Suomalaisen elokuvan kultainen kirja vuonna 1992.
Peter von Bagh toimi vuodesta 1971 Filmihullu-lehden päätoimittajana.
Ulkomailla von Bagh toimi elokuva-alan asiantuntijana ranskalaiselle Larousse-tietokirjakustantamolle vuonna 2009 sekä vakituisena avustajana italialaiselle Einaudi-kustantamolle.
From Russia with Love (Tori Amosin albumi)
From Russia with Love on yhdysvaltalaisen laulaja-pianisti Tori Amosin livealbumi vuodelta 2010. Albumi sisältää Amosin Moskovan konsertissa 3. syyskuuta 2010 nauhoitettuja kappaleita. Amos esiintyy levyllä soolona pianon kanssa. Albumia myytiin vain 2000 kappaleen rajoitettu painos Amosin nettisivujen kautta. Albumi oli osa erikoispakettia, johon kuului Amosin markkinoima kamera, valokuvia ja Amosin signeeraama kaksois-CD.
Peter von Bagh
Kirjallinen tuotanto
Peter von Bagh toimi Love Kirjat -kustantamon toimittajana ja esipuheiden kirjoittajana vuosina 1977–1996.
Arzúa-Ulloa
thumb|Arzúa-Ulloa juustotahkoja. Arzúa-Ulloa on Espanjan Galiciasta peräisin oleva lehmänmaitojuusto.
Peter von Bagh
Festivaalijohtajuudet
Sodankylän elokuvajuhlat perustettiin Anssi Mänttärin aloitteesta vuonna 1986. Mänttärin lisäksi festivaalin linjan loivat Kaurismäen veljekset Aki ja Mika sekä Peter von Bagh.
Arzúa-Ulloa
Arzúa-Ulloa -juustoa valmistetaan Ulla-joen varrella Espanjan Galician keskiosissa. Juusto tunnettiin aikanaan aina vuoteen 1989 saakka yksinkertaisella nimellä Ulloa ja vuoteen 1995 saakka nimellä Arzúa. Nykyisellä nimellään juusto sai espanjalaisen alkuperänimityksen (DO) suojan vuonna 1995 ja nykyisin juusto lukeutuu tuotetuimpiin espanjalaisiin lehmänmaitojuustoihin. Vuonna 2014 juustoa tehtiin 3,2 miljoonaa kiloa.
Peter von Bagh
Festivaalijohtajuudet
Vuodesta 2001 alkaen Peter von Bagh toimi myös Bolognan Il Cinema Ritrovato -festivaalin taiteellisena johtajana. Festivaalin erityisalaa ovat ”jälleenlöydetyt”, kadonneiksi luullut ja tuntemattomat aarteet, mykkäelokuvat ja restauroidut filmikopiot.
Arzúa-Ulloa
Suojatun alkuperänimityksen mukaista juustoa tuotetaan kolmena eri laatuna maatiloilla ja teollisesti. Arzúa-Ulloa de Granxa on tavallisesti vain paikallisesti myyty juusto. Perinteisesti valmistettua juustoa valmistettiin syksyisin ja talvisin ja lehmät laidunsivat syöden ristikukkaiskasveja. Teollisesti valmistettavaan Arzúa-Ulloa -juustoon käytetään pastöroitua lehmänmaitoa. Juustoa valmistettaessa maito lämmitetään 30–32°C lämpötilaan ja siihen lisätään juoksute. Valmistuva juustomassa leikellään pieniin paloihin ja se huuhdotaan vedellä, minkä' jälkeen juustot muotitetaan ja niitä puristetaan parin tunnin ajan. Perinteinen tapa suolata juusto on ollut suolan lisääminen jo maitoon, mutta nykyisin käytetympi tapa on suolan lisääminen juustomassaan, tai niiden upottaminen suolaveteen. Juusto kypsyy vähintään kuusi päivää, mutta kypsemmän juuston valmistukseen voi kulua neljä kuukautta.
Peter von Bagh
Festivaalijohtajuudet
Von Bagh toimi myös San Sebastiánin elokuvajuhlien taiteellisena neuvonantajana vuonna 2009, Telluriden elokuvafestivaalin vierailevana taiteellisena johtajana vuonna 1997 sekä tuomariston jäsenenä Cannesin festivaalin kilpailusarjassa vuonna 2004.
Työ Suomen elokuva-arkistossa
Suomen Elokuva-arkiston toiminnanjohtajana Peter von Bagh toimi vuosina 1966–1969 ja ohjelmistosuunnittelijana vuoteen 1984. Tuona aikana arkiston ohjelmatarjonta vakiinnutti arvostetun maineensa ja näytösten määrä moninkertaistui.
Helsingissä elettiin elokuvateattereiden kulta-aikaa, mistä esimerkkinä ”1970-luvulla Bressonin elokuvat keräsivät enemmän rahaa Helsingissä kuin Pariisissa”.
Lissabonissa, FIAFin (elokuva-arkistojen kansainvälisen liiton) konferenssissa vuonna 1989, pitämässään puheessa von Bagh tähdensi:
Samassa puheenvuorossa von Bagh määrittelee arkistojen velvollisuudet seuraavasti: luottamuksellisen yleisösuhteen vaaliminen, klassikoiden ja etenkin kotimaisten elokuvien suojelu ja restaurointi sekä elokuvakerhotoiminnan tukeminen yhteisenä elokuvapankkina, josta teokset ovat esitettävissä.
Viimeiset vuodet
Von Bagh kuoli pitkään sairastettuaan 71-vuotiaana oltuaan lyhyen aikaa sairaalassa. Von Bagh on haudattu Hietaniemen hautausmaalle.
Jeff Minter
Jeff "Yak" Minter (s. 22. huhtikuuta 1962 Reading, Englanti ) on brittiläinen videopelien suunnittelija ja ohjelmoija. Hän on Llamasoft-nimisen pelintekijäporukan perustaja.
Jeff Minterin tavaramerkkinä on laittaa peleihinsä laamoja, kameleita ja lampaita, koska hän pitää näistä eläimistä. Myös pelien nimet liittyvät usein samoihin eläimiin. Minterin pelit ovat yksinkertaisia, tyyliltään varhaisten aikojen kolikkopelejä muistuttavia tai usein suoria klooneja näistä peleistä. Minterin kolmas tavaramerkki ovat psykedeeliset efektit kuten värien sekamelska ja värikkäät räjähdykset. Myös huumori on yleensä Minterin tuotoksissa vahvasti läsnä.
Internet-foorumeilla ja joissain muissa yhteyksissä Minter käyttää usein nimimerkkiä "Yak". Nimimerkki on peräisin ajoilta, jolloin pelien ennätyslistoissa käytettiin kolmen kirjaimen lyhenteitä. Jakkia tarkoittavan sanan Minter omien sanojensa mukaan valitsi, koska hän itsekin on samanlainen karvainen eläin.
Mikrotietokoneiden halpa hinta mahdollisti ensimmäisen tietokoneen useille, myös Minterille joka säästi ja osti ZX80:n.
Minter innostui tietokoneista jo kouluaikoinaan, jolloin hän rupesi luokkakaverinsa kanssa tekemään pelejä Commodore PET -tietokoneelle. Kun Minter osti ensimmäisen tietokoneensa Sinclair ZX80:n hän kehitti sille pelejä. Vuonna 1982 hän perusti Llamasoftin. Ensimmäinen Llamasoftin peli, Andes Attack, oli Commodore VIC-20:lle tehty Defender-klooni, jossa laamat korvasivat avaruusalukset. Llamasoftin toinen peli Gridrunner oli kaupallinen menestys sekä Britanniassa että Yhdysvalloissa.
pienoiskuva|vasen|Revenge of the Mutant Camels, [[1992, Amigan versio.]] Minter kehitteli 1980-luvulla ison joukon suosittuja pelejä, jotka oli kaikki kirjoitettu assemblerilla. Pelit julkaistiin usein Commodore 64:lle ja 8-bittisille Atareille, mutta myöhemmin myös Atari ST:lle, Amigalle ja IBM PC:lle. Peleihin kuuluvat esimerkiksi Matrix, Hellgate, Hover Bover, Attack of the Mutant Camels, Revenge of the Mutant Camels, Llamatron, Laser Zone, Mama Llama, Metagalactic Llamas Battle at the Edge of Time, Sheep in Space, Void Runner ja Iridis Alpha.
1990-luvulla Minter työskenteli Atarille ja VM Labs -yhtiölle. Tuolloin hän laati esimerkiksi Atarin Jaguar-konsolille uudet versiot Defenderistä ja Tempestistä (molemmat varhaisia kolikkopelejä). Myöhemmin Minter teki pelejä Pocket PC:lle. 2000-luvulla Minterillä oli peliprojekti Nintendo GameCubea varten, mutta se lopulta keskeytyi. Tällä hetkellä Minter tekee uutta Tempest-kloonia, työnimellä Space Giraffe.
Minter on vieraillut Suomessa kolmesti, Alternative Party -tapahtumassa vuonna 2003 sekä Assembly-festivaaleilla vuonna 2004 ja 2019.
Saarijärvi (Kuhmoinen, Pukarankulma)
Saarijärvi on Keski-Suomessa Jämsän Rasissa ja Pirkanmaalla Kuhmoisten Pukarankulmalla sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 6,1 hehtaaria ja se on 450 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Se sijaitsee Oksjärven ja Isosuon välissä. Sen ympäristössä on ollut kaksi maatilaa, joiden väliin järvi jäi. Toinen maatiloista on lopettanut toimintansa. Järvellä on kartan mukaan yksi luotomainen saari, joka sijaitsee sen itärannassa. Järven rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata tai peltomaata, jota on kahdella rantaosuudella. Maatiloille tulee tiet Pukarankulmalta. Jämsän ja Kuhoisten välinen kuntaraja kulkee järven yli niin, että Kuhmoisiin jää suurin osa järveä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Pääskylänjoen valuma-alueella (35.76), jonka Pukarajärven alueeseen (35.764) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 133,9 metriä mpy. Siihen on johdettu neljä lyhyttä metsä- tai pelto-ojaa. Sen laskuoja on lyhyt suoraksi kaivettu oja Nuoliaiseen. Vesireitti jatkaa etelään ja se laskee lopulta Pukarajärven Okslahteen.
Historiaa
Vuoden 1965 peruskartassa järven rannat olivat suurelta osin peltoa. Vuoden 1986 peruskartassa järven länsipuolinen pelto oli metsittynyt.
Gerry Anderson (täsmennyssivu)
Gerry Anderson voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Timothy Treadwell
Timothy Treadwell (alun perin Timothy William Dexter) (29. huhtikuuta 1957 – 5. lokakuuta 2003) oli tunnettu yhdysvaltalainen dokumentaristi, joka eli usein eläinten keskuudessa suojellakseen niitä salametsästäjiltä. Hän vietti 13 kesää Alaskassa harmaakarhujen kanssa, kunnes eräs karhuista surmasi Treadwellin ja hänen tyttöystävänsä Amie Huguenardin vuonna 2003.
Saksalainen Werner Herzog kokosi Treadwellin kuvaamista nauhoista ja itse tekemistään haastatteluista dokumenttielokuvan Grizzly Man, joka sai Suomen ensi-iltansa vuonna 2006.
Vihavuosi
Vihavuosi on kylä Hauholla, joka kuuluu nykyään Hämeenlinnan kaupunkiin. Vakinaisia asukkaita on noin 30, joista 10 asuu vanhassa kylätaajamassa. Kesäisin asukasmäärä nousee 300:aan loma-asujien ansiosta.
Vihavuoden kosken itärannalla on entinen punatiilinen teollisuusrakennus, jossa on korkea savupiippu. Se toimii nykyään kahvilana, jossa on Internet-yhteys. Rakennuksen lähellä kosken lähistöllä on naurulokkeja, harmaalokkeja ja sorsia. Joesta perhokalastetaan taimenta. Alueella on myös kalastukselta rauhoitettuja vesistön osia.
Luopioistentien ja Vihavuoden tien risteyksen lounaispuolella on Suomen väestökeskipiste, johon keskimäärin jokaisella suomalaisella on ollut 191 kilometrin matka. Paikka on merkitty kivellä ja se näkyy hyvin Vihavuoden tielle. Lammin-Luopioisten tien varressa on lisäksi tien itäpuolella vuoden 1918 toverihaudan opaste, johon ei ole viitoitusta.
Historia
Vihavuoden koski on tiettävästi mainittu ensimmäisen kerran asiakirjoissa vuonna 1433 myllykoskena. Epäillään kuitenkin, että jo ennen roomalaiskatolisen kirkon aikaa olisi koskessa ollut mylly. Vihavuoden myllyn loistoaikoina kylässä asui 200–300 ihmistä ja vielä 1960-luvulla noin kaksisataa ihmistä.
Vuonna 1918 Heikki ja Väinö Maula ostivat puolet Vihavuoden Perttulan säteritilasta, minkä jälkeen vuonna 1923 kylään valmistui Maulan veljesten saha, josta tuli vientisaha. Se myytiin konkurssihuutokaupassa Vienti Export Ltd:lle, jolla oli liikesuhteita mm. Englantiin. Kylässä oli kolme kauppaa: Ilmosen kauppa, Etelä-Hämeen Osuuskauppa ja Niemen kauppa. Kylässä toimi lisäksi myös näytelmiä järjestävä nuorisoseura. Vuonna 1973 perustettiin urheiluseura Itu ja samana vuonna Yhtyneet Paperitehtaat tuli sahan omistajaksi. Puuta vietiin mm. Britanniaan, Lähi-itään ja Länsi-Saksaan. Saha lakkautettiin vuonna 1985. Toinen saha, Kettulan saha, suljettiin vuonna 1994.
Rekolan mylly oli Rekolan suvun omistuksessa neljäntoista sukupolven ajan, vuosina 1638–1938. Myllyn otti vuonna 1961 hoitaakseen Hauho-Seura, joka kunnosti alueen, johon kuuluvat lisäksi 1600-luvun myllypirtti, asuintalo 1800-luvulta ja aitta vuodelta 1849 sekä sauna. Alueella toimii Vihavuoden myllymuseo, joka on auki yleisölle kesäisin.
Vihavuoden 115 hengen kirkkovene Vellamo on lahjoitettu Suomen kansallismuseolle ja se on nähtävänä Seurasaaressa.
Savuhapero
Savuhapero (Russula adusta) on haperolaji. Sen lakki on 6–15 senttimetriä leveä ja laakea. Se on harmahtavan ruskea ja kosteana tahmea. Jalka on 3–7 senttimetriä pitkä ja 1,5–3 senttimetriä paksu. Väriltään se on valkoinen. Malto on valkoista ja kiinteää, vahingoittuneista kohdista se muuttuu punertuvaksi ja sitten harmahtavaksi. Haju on ummehtunut ja maku on mieto. Se on kelvollinen syötäväksi, mutta maku ei ole hyvä. Suomessa sientä tavataan yleisenä kangasmetsissä ja havumetsissä kesäkuusta lokakuuhun.
Walter Zilliacus
Walter Ulrik Zilliacus (27. helmikuuta 1863 Viipuri – 31. tammikuuta 1911 Helsinki ) oli suomalainen pankkivirkailija ja toimittaja.
Walter Zilliacuksen vanhemmat olivat opettaja, sanomalehtimies ja kirjanpainaja Nikolai August Zilliacus ja Katarina Sofia Söderhjelm. Hän valmistui ylioppilaaksi Helsingin ruotsalaisesta normaalilyseosta vuonna 1883 sekä opiskeli Helsingin yliopistossa ja Englannissa. Zilliacus työskenteli Helsingissä pankkivirkailijana ja Nya Pressenin kolumnistina kunnes 1890-luvun lopussa hän antautui kokonaan toimittajan uralle.
Zilliacus työskenteli Tammerfors Nyheterin vastaavana toimittajana vuosina 1899–1901, Nya Pressenin ja Dagligt Allehandan toimittajana lehtien lakkauttamiseen saakka, Wiborgs Nyheterin päätoimittajana 1904–1905 ja Kurirenin vastaavana toimittajana vuonna 1909. Hänen erikoisalaansa olivat kolumnit. Nya Pressenissä Zilliacuksen nimimerkki oli Binocle.
Pasilan kirkko
Pasilan kirkko oli alkujaan Pasilan suomalaisen seuran omistama puurakennus Helsingin vanhassa Puu-Pasilassa. Vuonna 1920 se siirtyi Pasilan seurakunnan omistukseen ja se korjattiin Albert Nybergin suunnitelmien mukaan kirkoksi ja työkeskukseksi. Remontoitu rakennus edusti huoneratkaisuiltaan niinkutsutun pikkukirkkoliikkeen toiminta-ajatusta. Kirkon pinta-ala oli 81 m2 plus 39 m2 parvi. Istumapaikkoja siinä oli 250 hengelle. Kirkossa oli 10-äänikertaiset pneumaattiset urut. Alttarilla oli saksalaista alkuperää ollut krusifiksi ja lisäksi Oskar Nupposen ja Gunnar Forsströmin lasimaalauksia. Kirkon kellotapuli oli rakennettu vuonna 1932 ja siellä oli kaksi kelloa. Kirkkorakennus purettiin muun kaupunginosan mukana vuonna 1978.
Nykyään Pasilassa ei ole varsinaista kirkkoa. Länsi-Pasilassa on vuonna 1985 valmistunut Länsi-Pasilan kappeli, joka on poistunut käytöstä.
Kanervaloiskimalainen
Kanervaloiskimalainen (Bombus flavidus) on kimalaisten sukuun ja loiskimalaisten alasukuun kuuluva mesipistiäislaji. Se on melko pienikokoinen: naaras on 13–16 millimetriä ja koiras 12–14 millimetriä pitkä. Se on väriltään musta, paitsi keskiruumiin etuosa ja takaruumiin takaosa ovat vaaleankeltaiset, ja takaruumiin takaosan kärki on punertava. Keskiruumiin takaosassa ja koiraalla takaruumiin tyvellä on lisäksi kellertävää karvoitusta. Koiraan väritys vaihtelee keltavoittoisesta lähes mustaan.
Kanervaloiskimalainen loisii kanervakimalaisen pesissä, ehkä myös lapinkimalaisen. Se suosii keltakukkaisia mykerökasveja, kultapiiskua, maitohorsmaa ja syysmaitiaista, ja se elää niityillä ja ojanpientareilla. Suomessa sitä tavataan melko yleisenä Lapissa, paikoittaisena Keski- ja Etelä-Suomessa.
Mortal Kombat Mythologies: Sub-Zero
Mortal Kombat Mythologies: Sub-Zero on Mortal Kombat pelisarjaan kuuluva seikkailupeli, joka julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1997 PlayStationille ja Nintendo 64:lle. Peli kertoo alkuperäisen Sub-Zeron tehtävästä voittaa Quan Chi ja saada takaisin amuletti, joka voisi vapauttaa langenneen jumalan, Shinnokin.
Vaikka peli julkaistiin viisi vuotta alkuperäistä myöhemmin, se sijoittuu ensimmäistäkin peliä aiempiin tapahtumiin. Tämä peli kertookin tarkemmin Quan Chitä, Sub-Zeroa, Shinnokia, Scorpionia ja Lin Kuei klaania yhdistävistä seikoista.
Kaitajärvi (Jämsä, Rasi)
Kaitajärvi on Keski-Suomessa Jämsässä  Pukarankulman lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 2,1 hehtaaria ja se on 450 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Se sijaitsee Kaijanvuoren lounaispuolella sen rinteen alla ja Isosuon pohjoispuolella. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja se on lähes kaksialtainen keskellä sijaitsevan kapean salmen takia. Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä ja sen rannat ovat soistunutta metsämaata. Järvi on autio lukuun ottamatta viereistä maatilaa, jolla on rantaan ulottuvia peltoja. Maatilalle tulee tie Pukarankulmalta.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Pääskylänjoen valuma-alueella (35.76), jonka Pukarajärven alueeseen (35.764) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 135,3 metriä mpy. Siihen on johdettu neljä metsäojaa eri suunnilta. Ojat tuovat kuivatusvesiä Koivusuolta ja Kilpilammilta, jotka se juoksuttaa ojitetun Isosuon johto-ojassa kohti lounasta. Siellä ne virtaavat Mutasten molempien lampien läpi. Tämä vesireitti laskee Pukarajärven Okslahteen.
Salokas
Salokas voi tarkoittaa:
Osiris – Typhon Unmasked
Osiris – Typhon Unmasked on black metal -yhtye Alghazanthin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2001 Woodcut Recordsilta.
Emil Adolf von Behring
Emil Adolf von Behring (15. maaliskuuta 1854 – 31. maaliskuuta 1917) oli saksalainen lääkäri ja bakteriologi, joka toimi Marburgin yliopiston professorina. Hän keksi organismin kyvyn muodostaa vastamyrkkyjä (antitoksiineja) sisään tunkeutuneita bakteerimyrkkyjä (toksiineja) vastaan. Ensimmäinen käytännön sovellus tästä keksinnöstä oli kurkkumätäseerumin valmistaminen, josta Behring sai Nobelin lääketieteen palkinnon 1901.
Romanian sosialistinen tasavalta
Romanian sosialistinen tasavalta oli Romanian valtion nimi kommunistihallituksen aikana vuosina 1947–1989, jolloin maata johti Romanian kommunistinen puolue. Maa kuului Neuvostoliiton kontrolloimaan Varsovan liittoon. Maan viimeinen johtaja, diktaattori Nicolae Ceaușescu teloitettiin vuonna 1989 pikaoikeudenkäynnin jälkeen. Samalla surmansa sai Ceaușescun vaimo Elena Ceaușescu.
Tasavallan kansallislaulu oli ”Zdrobite cătuşe” vuosina 1947–1953, ”Te slăvim Românie” vuosina 1953–1977 ja ”Trei Culori” vuosina 1977–1990.
Perustaminen
Puna-armeija hyökkäsi toisessa maailmansodassa akselivaltojen puolella taistelleeseen Romaniaan vuonna 1944, ja Ion Antonescun johtama hallitus syrjäytettiin vallankaappauksella 23.8.1944, minkä jälkeen Romania vaihtoi puolta sodassa. Petru Grozan johtama koalitiohallitus asetettiin maaliskuussa vuonna 1945. Kommunistit vastasivat Grozan hallituksessa armeijasta, sisäministeriöstä, oikeusministeriöstä, viestintäministeriöstä, propagandaministeriöstä ja finanssiministeriöstä. Parlamenttivaalit järjestettiin 19.11.1946. Kommunistien johtama Demokraattisen puolueiden ryhmittymä sai virallisten tulosten mukaan 84 % äänistä. Vaaleissa tapahtui kuitenkin vilppiä, vaalien todellinen voittaja oli Iuliu Maniun johtama Kansallinen talonpoikaispuolue. Vuonna 1947 kommunistit ryhtyivät eliminoimaan oppositiota. Useita Kansallisen talonpoikaispuolueen jäseniä pidätettiin. Vuoden 1947 lopussa kuningas Mikael I joutui pakotettuna luopumaan kruunusta, minkä jälkeen Romanian parlamentti lakkautti monarkian ja perusti Romanian kansantasavallan. Perustuslaki hyväksyttiin vuonna 1948. Sen mukaan korkein valta Romaniassa kuului kommunistiselle puolueelle. Romanian armeija järjestettiin uudelleen puna-armeijan mallin mukaiseksi. Puna-armeijan miehitys Romaniassa päättyi vasta vuonna 1958.
Hallinto
Perustuslaki uusittiin vuonna 1952.
Vuonna 1974 Romanian kommunistisen puolueen puoluekokous käynnisti siirtymisen dynastiseen sosialismiin, minkä jälkeen Ceauşescu nimitti lähimpiä sukulaisiaan vastuullisiin tehtäviin.
Talous
Pankit ja suuryritykset kansallistettiin 11.6.1948. Hallitus hyväksyi vuonna 1948 asetuksen, jolla myös kirkon omaisuus kansallistettiin. Vaikka perustuslaki takasi uskonnonvapauden, kommunistit toteuttivat käytännössä ateistista politiikkaa, johon sisältyivät uskonnollisten yhteisöjen toiminnan valvonta ja rajoittaminen. Tammikuussa vuonna 1949 Romania liittyi Keskinäisen taloudellisen avun neuvostoon.
Stalinin kuoleman jälkeen vuonna 1953 Romanian kommunistisen puolueen pääsihteeri Gheorghe Gheorgiu-Dej määräsi Romanian taloudelle uuden kurssin. Teollistumisen vauhtia hidastettiin, kulutustavaroiden tuotantoa lisättiin, suurimmat pakkotyöleirit suljettiin, kanavaprojektista luovuttiin, säännöstely keskeytettiin ja työntekijöiden palkkoja nostettiin. Marraskuussa vuonna 1958 Romanian kommunistinen puolue päätti ryhtyä käymään kauppaa länsimaiden kanssa.
Talous kasvoi 1950-luvulta 1970-luvulle. Keskimäärin teollisuuden kokonaistuotannon vuosittainen kasvu oli 13 %. Talouskasvua tukivat sekä Neuvostoliiton kanssa käyty tavaranvaihto että ulkomaiset lainat. Talouskasvun myötä palkat nousivat ja elintaso parani. Samaan aikaan lapsikuolleisuus väheni, elinajanodote nousi, lukutaito ja kaupungistuminen yleistyivät sekä naisten oikeudet paranivat.
Arto Lippojoki
Arto Lippojoki (s. 16. syyskuuta 1955) on suomalainen pesäpalloilija. Lippojoki edusti koko pääsarjauransa Imatran Pallo-Veikkoja. Lippojoki saavutti urallaan neljä SM-kultaa kaudella 1977, kaudella 1978, kaudella 1986 ja kaudella 1991. Lippojoki pelasi urallaan yhden Itä-Länsi-ottelun vuonna 1978. Hän pelasi ulkokentällä siepparina. Lippojoki pelasi urallaan Pesäpallon SM-sarjassa ja Superpesiksessä yhteensä 271 runkosarjan ottelua. Näissä hän löi yhdeksän kunnaria ja 166 tavallista juoksua, toi 84 juoksua ja keräsi 662 kärkilyöntiä. Lippojoki pelasi urallaan 27 ylemmän loppusarjan ottelua. Näissä hän löi yhden kunnarin ja 13 tavallista juoksua, toi kuusi juoksua ja keräsi 80 kärkilyöntiä. Lippojoki pelasi urallaan kuusi alemman loppusarjan ottelua.
Romanian sosialistinen tasavalta
Talous
Romania liittyi vuonna 1971 GATT-sopimukseen ja seuraavana vuonna Kansainväliseen valuuttarahastoon. Se solmi 1970-luvulla bilateraalisia kauppasopimuksia useiden Länsi-Euroopan maiden kanssa, mutta kuudennen viisivuotissuunnitelman aikana Romanian talous alkoi horjua. Kaivosmiehet, joita oli noin 35 000, lakkoilivat Bukarestin länsipuolella Jiun laaksossa sijainneessa Lupenin kaupungissa vuonna 1977. Lakon syynä oli heikko taloustilanne. Öljyn, kivihiilen, sähkön ja maakaasun tuotantomäärät laskivat, mikä aiheutti kaaoksen taloudessa. Vuonna 1981 Romania ilmoitti, ettei se pysty vastaamaan ulkomaisten velkojensa lyhennyksistä ilman velkojen maksuaikataulun uudelleenjärjestelyä. Vuonna 1982 Ceausescu aloitti maatalous- ja teollisuustuotteiden myynnin ulkomaille tarkoituksenaan lyhentää siten kasvanutta valtionvelkaa. Se yhdessä säännöstelytoimien kanssa johti elintarvikepulaan ja elintason laskuun.
Ulkopolitiikka
Kansallinen itsemääräämisoikeus ja Neuvostoliiton uhmaaminen alkoivat ilmetä Romanian ulkopolitiikassa 1960-luvulla. Muutos oli Romanian yleisen mielipiteen mukaista ja lisäsi kommunistisen hallinnon suosiota. Romanialaisilla oli myötämielisyyttä länsimaita kohtaan, ja he vastustivat Neuvostoliiton yritystä tuoda venäjän kieli Romaniaan. Kitkaa Hruštšovin ja stalinisti Gheorghe-Dejn välillä oli esiintynyt jo 1950-luvun lopulla. Vuonna 1964 Romanian kommunistinen puolue julkaisi niin sanotun itsenäisyysjulistuksen, mikä tarkoitti julistusta Romanian oikeudesta noudattaa omaa tietään matkalla kommunismiin.
Nicolae Ceauşescun noustua Romanian kommunistisen puolueen pääsihteeriksi vuonna 1965 Romanian ulkopolitiikassa jatkettiin itsenäistä linjaa. Romania solmi diplomaattisuhteet Saksan liittotasavallan kanssa vuonna 1967 eikä osallistunut Tšekkoslovakian miehitykseen vuonna 1968. Ceauşescu vieläpä tuomitsi Tšekkoslovakian miehityksen julkisesti, mikä toi hänelle arvostusta kotimaassa ja lännessä.
Marraskuussa vuonna 1985 Ceauşescu vastusti Romanian kommunistipuolueen keskuskomitean kokouksessa Mihail Gorbatšovin tekemiä uudistusehdotuksia.
Väestö
Romanian juutalaisten määrä laski toisen maailmansodan aikana ja sen jälkeen holokaustin ja muuttoliikkeen vuoksi. Kommunistien vallankaappauksen jälkeen muuttoliike Israeliin kasvoi joukkomuutoksi. Vuonna 1966 maassa asui enää noin 43 000 juutalaista. Romanian saksalaisista, joita oli vuonna 1930 ollut 342 000, osa karkotettiin toisen maailmansodan jälkeen Neuvostoliittoon, osa muutti Länsi-Saksaan.
Romaniassa eli romanialaisten lisäksi merkittävä unkarilaisten vähemmistö. Maan länsiosassa eläneet unkarilaiset kokivat vuoden 1988 systematisointisuunnitelman erityisesti heihin kohdistuvana vainona.
Teollistumisen myötä yhteiskunnan sosiaalinen rakenne muuttui. Teollisuuden työntekijöiden osuus kaikista ammattiryhmistä kasvoi 19 prosentista 60 prosenttiin vuosina 1950-88.
Kommunistivallan päättyminen
Vuoden 1989 joulukuussa spontaanit mielenosoitukset puhkesivat Timişoarassa. Mellakointi kesti kaksi päivää, minä aikana useita tuhansia ihmisiä sai surmansa. Mielenosoitukset levisivät Timişoarasta muualle maahan. Ceauşescu lähti mielenosoituksista huolimatta kolmen päivän valtiovierailulle Iraniin. Palattuaan hän järjesti joukkokokouksen, jonka yhteydessä hän herjasi vastustajiaan fasisteiksi. Joukkokokous muuttui hallituksenvastaiseksi mielenosoitukseksi, johon myös armeija liittyi. Ceauşescu yritti paeta maasta vaimonsa kanssa, mutta he joutuivat pidätetyiksi ja teloitetuiksi. Romanian kommunistipuolue hajosi pian Ceauşescun teloituksen jälkeen. Armeija ja Securitate taistelivat keskenään useita päiviä. Vallan otti kuitenkin nopeasti koottu Kansallisen pelastuksen neuvosto Ion Iliescun johdolla. Koska uudessa hallituksessa suurin osa jäsenistä oli entisiä kommunistihallinnon edustajia, oppositioryhmät vaativat julkisesti sen laajentamista omilla edustajillaan ja kommunistipuolueen kieltämistä. Helmikuussa vuonna 1990 Iliescu myöntyi, ja 145 jäsenen Kansallisen pelastuksen neuvosto laajennettiin Kansallisen yhtenäisyyden neuvostoksi, johon kuului 241 jäsentä. Toukokuussa järjestettiin parlamenttivaalit.
Small Timer
Small Timer on Pepe Ahlqvist & The Rolling Tumbleweed -yhtyeen neljäs ja viimeiseksi jäänyt albumi, joka julkaistiin 3. marraskuuta 2003.
Kappaleet
Kaikki kappaleet sovittanut The Rolling Tumbleweed.
Luke McCormick
Luke Martin McCormick (s. 15. elokuuta 1983) on brittiläinen jalkapallomaalivahti. McCormick edustaa Englannin ykkösliigan Plymouth Argylea toimien seuran kapteenina. 7. kesäkuuta 2008 McCormick ajoi humalassa ylinopeudella M6-moottoritietä Range Rover -maastoautollaan osuen Toyota Previa -tila-autoon, joka suistui törmäyksen voimasta ulos tieltä. McCormickin aiheuttamassa kuolonkolarissa menehtyivät Toyotassa matkustaneet 8– ja 10–vuotiaat veljekset Ben ja Arron Peak. Toyotan kuljettajana ollut isä Philip Peak sai vakavia pysyviä vammoja. Lokakuussa 2008 McCormick tuomittiin seitsemän vuoden ja neljän kuukauden vankeuteen. McCormick vapautui vankilasta vuonna 2012 ja jatkoi jalkapallouraansa edustaen lyhyesti Truro Citya ja Oxford Unitedia ennen paluutaan Plymouthiin.
Kaltšikjoen taistelu
Kaltšikjoen taistelu, myös Kalkajoen taistelu, oli nykyisen Ukrainan alueella käyty taistelu, jossa mongolit sekä Kiovan ruhtinaat kohtasivat 31. toukokuuta 1223. Nykytiedon valossa taistelu on käyty Azovanmereen laskevan Kaltšikjoen varrella.
Tausta
Mongolien 20 000 sotilasta käsittävä armeija marssi Jeben ja sotapäällikkö Subutain johdolla Kaspianmeren etelärannikkoa myöten kohti Georgian kuningaskuntaa, minkä jälkeen mongolit taistelivat useita turkkilaisia heimoja, kuten alaaneja, kiptšakkeja ja kumaaneja, vastaan. Osa kumaaneista onnistui pakenemaan länteen ja pyysi apua Kiovan ruhtinailta mongolien pysäyttämiseksi.
Ruhtinaat kokosivat kumaanien kanssa arviolta 20 000 – 30 000 sotilaan vahvuisen armeijan, mutta ruhtinaat marssivat erillisinä osastoinaan kaukana toisistaan. Ruhtinaiden liittoumaan tulivat mukaan Kiovan ja Vladimirin suuriruhtinaskunnat sekä Novgorodin, Galitsian ja Volynian, Tšernihivin ja Smolenskin ruhtinaskunnat. Yhteensä liittoon kuului parisen kymmentä eritasoista ruhtinasta ja hallitsijaa.
Aluksi mongolit lähettivät ruhtinaille viestin, jonka mukaan näiden tulisi pysyä erossa konfliktista, joka koski vain mongolien ja kumaanien välistä sotaa. Mongolien viestinviejät teloitettiin, mutta näiden mukana tulleet muslimitulkit päästettiin menemään. Viestinviejän tappaminen oli mongoleille aina selvä provokaatio ja osoitus siitä, että sota oli ainoa jäljellä oleva vaihtoehto.
Taistelu
Ensimmäinen kohtaaminen tapahtui Dneprin rannalla, jossa mongolit yrittivät saartaa ruhtinaiden liittouman tässä kuitenkaan onnistumatta. Subutain käskystä mongolit uhrasivat tuhannen sotilaan vahvuisen osaston, jotta loput armeijasta voisi ylittää joen turvallisesti. Ruhtinaat väittelivät pitkään siitä, miten heidän tulisi jatkaa tästä: seuratako mongoleja joen yli vai muodostaa selkeä rintama joen varrelle. Kumaanien halu kostaa aiemmat tappiot johti lopulta siihen, että liittouma päätti edetä ja kohdata mongolit taistelussa. Seuraavat yhdeksän päivää mongolit teeskentelivät vetäytyvänsä. Ruhtinaiden liittouma pidettiin lähellä mongoleja, jotka jättivät tahallaan arvotavaraa ja vankeja jälkeensä, minkä vuoksi liittouma uskoi näiden yrittävän keventävän lastiaan pakomatkalla.
American Psychological Association
American Psychological Association (lyhyemmin APA) on vuonna 1892 perustettu yhdysvaltalainen psykologien ammatillinen ja tieteellinen järjestö. Järjestöön kuuluu 150 000 jäsentä, ja sillä 70 miljoonan dollarin vuosibudjetti.
Kaltšikjoen taistelu
Taistelu
Kiinnijääneet ruhtinaat otettiin sotavangeiksi, mutta koska mongolien perinteiden mukaan he eivät saaneet vuodattaa jalosukuisten verta, nämä piti teloittaa muulla tavalla. Mongolikenraalien kerrotaan pitäneen voitonjuhlansa lankkujen päällä, jonka alla Kiovan ruhtinaat Mstislav III, murskaantuivat kuoliaiksi.
Mongolien tappiot taistelun jäljiltä olivat hyvin vähäiset. Sen sijaan ruhtinaiden liittoutuman tappioiksi arvioidaan 20 000 - 30 000 miestä, mutta joka tapauksessa noin 90 % liiton sotilaista kuoli tai joutui sotavangiksi.
Seuraukset
Mongolit eivät niinkään laajentaneet valtakuntaansa Kaltšikjoen taistelun ansiosta, mutta onnistuivat keräämään arvokasta tietoa Euroopasta, mikä auttoi muun muassa sotapäällikkö Subutaita, kun tämä 1240-luvulla palasi valloittamaan Eurooppaa. Taistelun jälkeen mongolit jatkoivat ryöstöretkeä pitkin nykyistä Ukrainaa, kunnes palasivat Volgan kautta Mongoliaan.
Filosofian lohdutus
Historia
Boëthius kirjoitti teoksen noin vuonna 524. Tuolloin hän oli vangittuna noin vuoden ajan ja odotti tuomiota ja langetetun kuolemantuomion täytäntöönpanoa. Boëthius oli ollut Roomassa korkea-arvoinen, varakas ja maineikas henkilö, mutta hänet oli tuomittu kuolemaan todennäköisesti ainakin osin tekaistuin syytöksin. Tämä kokemus sai hänet kirjoittamaan filosofisen teoksen, joka pohdiskelee sitä, miksi Luojan suoma onni vaihtelee niin nopeasti ja miksi ystävätkin ovat kääntyneet häntä vastaan.
Boëthius oli kristitty, mutta teoksessa on ainoastaan vähän kristillistä sävyä. Boëthius uskoi selvästi sopusointuun uskon ja järjen välillä. Hänelle kristinuskon totuudet eivät voineet olla ristiriidassa filosofian löytämien totuuksien kanssa. Tämän vuoksi Boëthiusta on usein sanottu ensimmäiseksi skolastikoksi. Henry Chadwick on kirjoittanut: ”Jos Filosofian lohdutus ei sisällä mitään erityisen kristillistä, se on merkittävä myös sikäli, että se ei sisällä myöskään mitään erityisen pakanallista. Se on teos, jonka on kirjoittanut platonisti, joka oli myös kristitty, mutta se ei ole kristillinen teos.”
Sisältö
Boëthius kirjoitti kirjan keskusteluksi itsensä ja henkilöityneen filosofian, Rouva Filosofian, välille. Filosofia lohduttaa Boëthiusta ja muistuttaa kaiken maallisen omaisuuden ja maineen katoavaisuudesta, sielun kuolemattomuudesta ja kaikkien henkisten asioiden ylivoimaisuudesta. Jälkimmäisiä hän kutsuu ainoaksi todelliseksi hyväksi. Hän sanoo, että onnellisuus tulee sellaisista asioista, joita mitkään onnen vaihtelut eivät voi viedä.
Boëthius käsittelee sellaisia filosofisia peruskysymyksiä kuten kohtalon ennalta määräämistä (predestinaatiota), vapaata tahtoa, teodikean ongelmaa, sitä, miksi pahat ihmiset usein menestyvät ja hyvät joutuvat kärsimään, ihmisluontoa, sekä hyveen ja oikeudenmukaisen määritelmää. Vapaata tahtoa hän tarkastelee determinismiä vastaan kysymällä, näkeekö ja tietääkö Jumala kaiken, vai onko ihmisellä vapaa tahto. Hänen vastauksensa oli, että Jumala on kuin katselija, joka näkee kaiken ajan ja paikan ja kaikki vapaan tahdon ratkaisut yhtä aikaa, mutta ei aiheuta ratkaisuja. Näin hän voi kuitenkin tietää kaiken ennalta, koska on ajankin ulkopuolella. Ihmisluonnosta Boëthius sanoo, että ihmiset ovat perusluonnoltaan hyviä, mutta kun he antavat myötä pahalle, he vajoavat eläinten tasolle. Oikeudenmukaisuudesta hän sanoo, että rikollisia ei tule kohdella väärin, vaan heitä kohtaan pitää tuntea myötatuntoa ja kunnioitusta, käyttäen syyttäjästä ja rikollisesta puhuessaan lääkärin ja potilaan analogiaa.
Boëthius halusi etsiä uskonnollisiin kysymyksiin vastauksia filosofiasta, ilman suoranaisia viittauksia kristinuskoon. Hän perusti kirjansa puhtaasti antiikin Kreikan filosofiseen perintöön. Kirja on täynnä epäsuoria viittauksia antiikin filosofian merkkiteoksiin ja erityisesti Platonin ajatuksiin. Teoksessa on myös paljon runojaksoja, jotka sisältävät paljon viittauksia kreikkalaiseen mytologiaan.
Vesterlid
Vesterlid on Houtskarin nuorisoseuran Houtskärs Ungdomsförening r.f:n nuorisoseurantalo. Vuosien 1919-1922 aikana rakennettu talo sijaitsee Turun saaristossa entisessä Houtskarin kunnassa. Etelänpuoleinen julkisivu purettiin rakennuksesta 1970-luvulla, jolloin rakennukseen saatiin muun muassa sisä WC-tilat, keittiö, sekä juhlasali 120 hengelle esiintymislavalla. Rakennuksta vuokrataan muun muassa juhliin ja siellä järjestetään myös erilaisia kursseja ja tapahtumia. Kiertävä elokuvateatteri Bio Sydväst järjestää rakennuksessa myös elokuvanäytöksiä.
Historia
Houtskarin nuorisoseura osti nuorisoseurantalon tontin Näsbyn Ravalsin tilalta vuonna 1903. Tontilla oli aikaisemmin toinen rakennus, jossa sijaitsi muun muassa kauppa, leipomo ja suutari. Tämä rakennus kuitenkin purettiin myöhemmin, sillä se ei soveltunut nuorisoseuran käyttöön.
Iso lemmen pala – Baddingin jalanjäljissä…
Iso lemmen pala – Baddingin jalanjäljissä... on Yölinnun 11. studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2011 levymerkillä Allstar Music.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 7.
Cat Power
Cat Power (oik. Charlyn ”Chan” Marie Marshall, s. 21. tammikuuta 1972 Atlanta, Georgia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä. Hänet tunnetaan minimalistisesta tyylistään ja eteerisestä laulustaan.
Disjunktiivinen normaalimuoto
Disjunktiivinen normaalimuoto tarkoittaa sellaista lauseketta, joka on koottu propositiologiikan propositiomuuttujista sekä TAI-, JA- ja EI-konnektiiveista (merkitään \lor, \land ja \neg) tietyllä tavalla, joka kuvataan alla tarkemmin. Tämän menetelmän mukainen esitys on olemassa jokaiselle totuusfunktiolle, mikä osoittaa kyseisen konnektiivijoukon täydelliseksi ja näin tekee propositiologiikan "peruskonnektiiveista" ja itse disjunktiivisen normaalimuodon menetelmästä perustavan välineen niin kaksiarvologiikan tutkimiselle kuin sen sovelluksillekin esimerkiksi loogisissa piireissä.
Normaalimuodon rakenne
thumb|1000x500px|[[Puuesityskuva yllä mainitusta disjunktiivisesta normaalimuodosta. Kuvassa käytetty merkintää, jossa \land (vastaavasti \lor) kattaa senkin tilanteen, jossa kyseistä konnektiivia ei todella tarvittaisi silloin, kun sillä yhdistettäviä on vain yksi kappale. (Kuvassa tämä tilanne toteutuu -alkeiskonjunktion kohdalla.)]]
Totuusfunktiota esittävän lausekkeen sanotaan olevan disjunktiivisessa normaalimuodossa, kun se on seuraavaa muotoa: