cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Keski-Porin kirkko
Urut
Keski-Porin kirkon urkuja pidätään yleisesti yhtenä Suomen parhaista, urkutaiteilija Kalevi Kiviniemi on kuvannut niitä jopa maailman parhaimmiksi ranskalais-romanttisiksi uruiksi. Niillä ovat levyttäneet Kiviniemen lisäksi muun muassa suomalaiset urkutaiteilijat Kari Vuola ja Juhani Romppanen sekä ruotsalainen Hans Fagius. Vuonna 2013 urkuja käyttivät porilainen rockyhtye Circle ja amerikkalainen duo Mamiffer levyttäessään yhteisen albumin Enharmonic Intervals (for Paschen Organ). Keski-Porin kirkon urut ovat myös vuosittain järjestettävän Pori Organ -urkufestivaalin pääsoitin.
Tapahtumat ja kulttuuriviitteet
Keski-Porin kirkossa järjestetään kirkollisten tapahtumien lisäksi runsaasti myös erilaisia konsertteja. Yksittäisten tapahtumien lisäksi se toimii esimerkiksi Pori Jazz -festivaalien konserttipaikkana. Säännöllisesti järjestettäviä ovat Pori Organ -urkufestivaali sekä heinäkuussa pidettävä hengellisen musiikin tapahtuma Kirkkopuistossa soi.
Yö-yhtyeen kappaleen Parrasvalot musiikkivideo on kuvattu Keski-Porin kirkossa. Ranskalainen Urban Sax -yhtye esiintyi Keski-Porin kirkossa vuoden 1984 Pori Jazz -festivaaleilla. Konserttitaltiointi julkaistiin vuonna 2016 nimellä Live in Pori 1984.
Tracii Guns
thumb|upright|Tracii Guns Tracii Guns (s. 20. tammikuuta 1966) on yhdysvaltalainen rock-kitaristi. Hän on soittanut muun muassa yhtyeissä Guns N' Roses, Brides Of Destruction, L.A. Guns, W.A.S.P., Poison ja The Misfits.
Vuonna 1985 Guns perusti yhdessä W. Axl Rosen, Izzy Stradlinin, Duff McKaganin ja Rob Gardnerin kanssa kokoonpanon, josta tuli Guns N' Roses. Kun Guns ei halunnut osallistua McKaganin järjestämälle pienehkölle Seattlen-kiertueelle, hänen tilalleen bändiin tuli Saul "Slash" Hudson, ja samalla rumpali Gardner korvattiin Steven Adlerilla.
Tokion DisneySea
Tokion DisneySea on toinen Tokion Disney Resort -lomakeskuksen teemapuistoista. Puisto sijaitsee Urayasun kaupungissa Chiban prefektuurissa lähellä Tokiota. Tokion DisneySea avattiin 4. syyskuuta 2001. Vuonna 2012 puisto oli maailman neljänneksi vierailluin huvipuisto 12,7 miljoonalla kävijällä.
Puiston omistaa The Oriental Land Company. Tokion DisneySea sekä sen vieruspuisto Tokion Disneyland ovat maailman ainoat Disney-teemapuistot, jotka eivät ole The Walt Disney Companyn omistuksessa.
Teemapuisto
Tokio DisneySea on nimensä mukaisesti meriaiheinen teemapuisto, ja se sijaitsekin Tokionlahdella meren rannassa. Puisto on jaettu seitsemään teemaltaan erilaiseen alueeseen:
Mediterranean Harbor, joka toimii puiston sisäänkäyntinä. Alueella sijaitsee myös Miracosta-hotelli.
Mysterious Island, jolla sijaitsee puiston suurin maamerkki, keinotekoinen tulivuori Mount Prometheus. Alueen teemana on Jules Vernen tuotanto, ja siellä sijaitsee useita huvipuistolaitteita, muun muassa "Journey to the Center of the Earth" sekä "20,000 Leagues Under the Sea".
Mermaid Lagoon, jonka teemana on Pieni merenneito -elokuva. Aluee sijaitsee pääosin sisätiloissa, jotka muistuttavat vedenalaista maailmaa. Valtaosa alueen laitteista on suunnattu lapsille, ja siellä sijaitsee mm. Flounder's Flying Fish Coaster, Jumpin' Jellyfish sekä Blowfish Balloon Race.
Arabian Coast, jonka teemana on Aladdin-elokuva. Alueella on kolme huvipuistolaitetta: Sinbad's Storybook Voyage, Caravan Carousel sekä Magic Lamp Theater.
Port Discovery muistuttaa teemaltaan muiden Disneyn teemapuistojen tulevaisuusalueita, kuten Disneyland Parisin Discoverylandia. Alueella on kolme laitetta: StormRider, Aquatopia sekä aluetta kiertävän DisneySea Electric Railwayn asema.
American Waterfront muistuttaa 1900-luvun amerikkalaista rannikkokaupunkia. Alueella on matkustajalaiva SS Columbia, jossa sijaitsee myös ravintola. Alueella esitetään useita teatteri- ja musiikkiesityksiä. Lisäksi siellä sijaitsee "putoava hissi" -laite Tower of Terror sekä Toy Story -elokuviin perustuva laite Toy Story Mania.
Yasuhiro Nakasone
Yasuhiro Nakasone (, 27. toukokuuta 1918 – 29. marraskuuta 2019 ) oli Japanin pääministeri. Hän toimi virassa kolme kautta vuosina 1982–1987. Nakasone tuli tunnetuksi nationalistisesta aatteestaan ja toimi G8-konferenssin isäntänä 1986.
Yasuhiro Nakasonen poika on poliitikko ja entinen Japanin opetusministeri Hirofumi Nakasone. Nakasone pääsi Japanin edustajainhuoneen jäseneksi vuonna 1946 ja hoiti jo ennen pääministerinvirkaansa lukuisia ministeriyksiä.
Aamu (nimi)
Aamu on suomalainen naisen etunimi. Se on ollut suomalaisessa nimipäiväkalenterissa vuodesta 1929 lähtien. Valoisia ajatuksia ja tulevaisuuteen luottamista ilmaiseva nimi oli osa 1900-luvun alun omakielisten nimien aaltoa.
Aamut tilastoissa
Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan nimi Aamu on Suomessa annettu 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä 1083 naiselle ja muutamalle miehelle. Nimi on 2000-luvulla yleistynyt kovasti, sillä ennen 2000-lukua Aamuja oli alle 100.
Ilmapuolustuspiiri
Ilmapuolustuspiiri on Maanpuolustuskoulutusyhdistyksen piiri, joka erikoistuu tarjoamaan vapaaehtoista maanpuolustuskoulutusta ilmapuolustukseen liittyen. Piiri tukeutuu toiminnassaan ilmavoimien joukko-osastoihin kuten lennostoihin.
Ilmapuolustuspiirin päälliköitä
Päällikkönä ovat toimineet
Piiri on jaettu kolmeen koulutusalueeseen, joita johtavat vapaaehtoiset koulutuspäälliköt. Koulutusalueet ovat:
HMS Boadicea (H65)
HMS Boadicea (viirinumero H65) oli vuonna 1930 vesillelaskettu Britannian kuninkaallisen laivaston B-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin 4. maaliskuuta 1929 osana vuoden 1928 laivasto-ohjelmaa Hawthorn Leslie and Companyltä, missä köli laskettiin 11. heinäkuuta 1929. Alus laskettiin vesille 23. syyskuuta 1930 ja valmistui 7. huhtikuuta 1931, jolloin sen kustannukset olivat 225 325 puntaa. Kustannuksiin ei ollut laskettu Amiraliteetin toimittamia ase- ja viestijärjestelmiä.
Palvelus
Syyskuussa 1939 alus liitettiin Doveriin 19. hävittäjälaivueeseen, jonka mukana se kuljetti saattueita Ranskaan ja Ranskasta. Alus siirrettiin marraskuussa 22. hävittäjälaivueeseen Harwichiin.
Alus pelasti 21. marraskuuta yhdessä HMS Griffinin, HMS Keithin sekä kahden Puolan laivaston hävittäjän kanssa HMS Gipsyn miehistön aluksen osuttua miinaan Harwichin edustalla.
Alus upposi 13. kesäkuuta 1944 Normandian maihinnousun yhteydessä jouduttuaan ilmahyökkäykseen.
Päälliköt
Aluksen päälliköinä olivat:
Riihilammi (Jämsä)
Riihilammi on yhdentoista hehtaarin laajuinen järvi Koskenpään kylän eteläpuolella Jämsässä. Etäisyys Jämsän keskustasta on yhdeksäntoista kilometriä pohjoiseen ja Tampereelta 94 kilometriä koilliseen Riihilammi. Järviwiki. Viitattu 1.3.2021.
Maantiede
Riihilammi kuuluu Salosveden-Pettämän alueen kolmannen jakovaiheen vesistöalueeseen. Toinen jakovaihe on Iso Rautaveden alue ja ensimmäinen on Jämsän reitin valuma-alue. Päävesistö on Kymijoen vesistö.
Riihilammin pinta-ala on 1:10000-mittakaavaisen aineiston (Ranta10) perusteella 111 860 neliömetriä. Vanhemman 1:20000-mittakaavaisen aineiston (Ranta20) perusteella ala on 101 420 neliömetriä. Ero on siten 10 440 neliömetriä.
Klardžeti
thumb|Tao-Klardžeti noin vuosina 780–1000. Klardžeti oli maakunta antiikin ja keskiajan Georgiassa. Nykyisin se kuuluu Turkin koillisosassa sijaitsevaan Artvinin maakuntaan. Klardžeti, viereinen Taon alue ja useat muut pienemmät maakunnat muodostivat laajemman alueen, jolla oli yhteinen historia ja kulttuuri ja joka tunnetaan nykyään nimellä Tao-Klardžeti.
Varhaishistoria
Klardžetin läpi virtaa Tšorokhi-joki. Se ulottuu Arsiani-vuorijonolta länteen Mustallemerelle päin ja keskittyi aiemmin tärkeän linnoitetun Artanudžin kauppakaupungin ympärille (nykyinen Ardanuç). Se rajautui Šavšetiin ja Nigaliin pohjoisessa ja armenialais-georgialaiseen Tajkin tai Taon maakuntaan etelässä. Alue vaastaa suurin piirtein klassisten lähteiden Kholarzenea ja luultavasti varhaisempien urartulaisten kirjoitusten Kaţarzaa tai Quturzaa.
Klardžeti oli yksi Kartlin kuningaskunnan (kreikkalaisten ja roomalaisten kirjoittajien Iberian) lounaisimmista maakunnista. Kartli ilmestyi Kaukasian poliittiselle kartalle 200-luvulla ennen ajanlaskun alkua ja sitä hallitsi keskiaikaisten georgialaisten kronikoiden mukaan Parnavaziani-dynastia. 100-luvulta eaa. 200-luvulle jaa. Iberia ja viereinen Armenian kuningaskunta taistelivat Klardžetista ja joistakin sen lähialueista, ja maakunta siirtyi edestakaisin valtiolta toiselle. Kun Iberia jaettiin 370-luvulla Rooman ja Persian valtakuntien kesken, Klardžeti siirtyi edellisen haltuun, muttei tiedetä, tuliko siitä Rooman provinssi vai vasallivaltio. Iberia vaikuttaa saaneen maakunnan takaisin haltuunsa noin vuonna 485, kun Khosroiani-kuningas Vakhtang I meni naimisiin Helena-nimisen roomalaisen prinsessan kanssa. Sen jälkeen Klardžeti pysyi Vakhtangin nuorempien poikien ja heidän Roomaa kannattavien jälkeläistensä hallinnassa. He muodostivat guaramidien hallitsijasuvun ja hallitsivat Klardžetia ja Džavakhetia noin vuoteen 786 saakka, kunnes heidän alueensa siirtyivät nousevan Bagrationi-sukulaisdynastian haltuun.
Bagratidien kausi
thumb|Khandztan luostarin raunioita. Bagratidien kaudella alue koki taloudellisen ja kulttuurisen nousukauden. Artanudžista kerätyt verot olivat merkittävä tekijä hallitsijasuvun valtaannousussa. Klardžeti oli hylätty arabien hyökkäyksen jälkeen, mutta nyt se asutettiin uudelleen ja siitä tuli huomattava kristityn kulttuuri keskus. Georgialainen munkki Grigol Khandzteli (759–861) aloitti Klardžetissa laajamittaisen luostariliikkeen.
Vuoden 870 tienoilla Klardžetista tuli perinnöllinen läänitysalue yhdelle Georgian bagratidien kolmesta sukuhaarasta. Haara tunnettiin keskiajan vuosikirjoissa Klardžetin hallitsijoina ja se joutui lopulta yhdistyneen Georgian ensimmäisen kuninkaan Bagrat III:n syrjäyttämäksi vuonna 1010. Klardžeti ei koskaan täysin toipunut seldžukkien hyökkäyksistä myöhemmin 1000-luvulla ja taantui edelleen mongolien ja Timur Lenkin hyökkäysten jälkeen 1200- ja 1300-luvuilla. Kun Georgian kuningaskunta jakautui osiin 1400-luvulla, Klardžeti siirtyi Samtskhen ruhtinaiden haltuun. He menettivät alueen osmaneille vuonna 1551.
Tauno Mäkinen (kirjailija)
Tauno Mäkinen (16. kesäkuuta 1918 Parainen – 9. maaliskuuta 1993 Hyvinkää) oli suomalainen kirjailija.
The Road Goes Ever On
The Road Goes Ever On on Mountain-yhtyeen livealbumi. Se julkaistiin vuonna 1972 yhtyeen hajottua hetkellisesti. Albumi on nauhoitettu vuosina 1969–1972.
Tauno Mäkinen (kirjailija)
Tauno Mäkisen vanhemmat olivat maanviljelijä Vihtori Mäkinen ja Anna Lähdemäki. Hän kävi kansakoulun ja oli ilmavoimien palveluksessa vuoteen 1958 saakka, jolloin hän jäi eläkkeelle sotilasmestarin arvoisena Tampereen sotilaslennonjohtajan toimesta. Mäkinen toimi sitten Otanmäki Oy:n malminetsintätehtävissä 1958–1962 ja oli Esso Oy:n ilmailuhuollon johtajana 1962–1988. Tampereella asuessaan Mäkinen oli mukana Tampereen työväenopistossa toimineessa Mikko Mäkelän kirjoituspiirissä. Mäkisen esikoisteos ilmasotaromaani Takaperin taivaalle voitti Kirjapajan kirjoituskilpailun. Hänen toinen kirjansa oli omaelämäkerrallinen Elämä pojastaan huolen pitää, joka sijoittui 1920- ja 1930-luvun maaseudulle.
Ying Yang Forever
Ying Yang Forever on rap-duo Ying Yang Twinsin kuudes studioalbumi. Albumi julkaistiin 31. lokakuuta 2009.
Kampasaniaiskasvit
Kampasaniaiskasvit (Blechnaceae) on Polypodiales-lahkoon kuuluva saniaisheimo, joka sisällytetään toisinaan raunioiskasveihin (Aspleniaceae). Kampasaniaiskasveihin kuuluu 7–13 sukua ja reilut 200 lajia.
Kampasaniaiskasveihin kuuluvia lajeja kasvaa lähes kaikkialla maapallolla, mutta lajirunsaus on suurinta eteläisen pallonpuoliskon trooppisilla alueilla. Monia kampasaniaisia (Blechnum), vitjasaniaisia (Woodwardia) sekä Doodia-suvun lajeja kasvatetaan koristekasveina.
L’Abergement-de-Varey
L'Abergement-de-Varey on kunta Ainin departementissa Rhône-Alpesin hallintoalueella. Kunnassa oli 168 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. L'Abergement-de-Varey'n pinta-ala on 9 neliökilometriä.
Ng
Ng tarkoittaa seuraavia:
Henkilöt
Ng on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Pernin lohikäärmeritarit
Pernin lohikäärmeritarit (alk. The Dragonriders of Pern) on Anne McCaffreyn kirjoittama fantasiakirjasarja, josta Sari Karhulahti on suomentanut kolme osaa.
Pernin lohikäärmeritarit -sarja on saavuttanut suosiota ympäri maailmaa. Kolme ensimmäistä osaa on suomennettu, mutta Otava on lopettanut Pernin sarjan käännättämisen. Lisäksi sarjan toisen osan Vaarallisen tähden suomennoksesta puuttuu noin yksitoista sivua tekstiä, koska suomennos tehtiin brittikustantamon painoksesta. Yhdysvaltalaisessa painoksessa oli materiaalia, joka Britanniassa poistettiin kirjan lyhentämiseksi.
Pernin lohikäärmeritarit -sarjan kirjat kuvaavat Pernin planeetan elämää, usein naispäähenkilöiden näkökulmista. McCaffreyn kirjat sijoittuvat fantasiakirjallisuuden ja tieteiskirjallisuuden rajamaille. Pernin lohikäärmeritarit -sarjan lisäksi McCaffrey kirjoitti paljon muutakin suomentamatonta kirjallisuutta. Sarjan kolme ensimmäistä osaa on suomennettu. Ne on julkaistu Otavan fantasiaroomanit-sarjan kirjoina.
Uusi Kivipaino
Uusi Kivipaino Oy oli Tampereen Epilässä toiminut yhtiö. Se perustettiin 1919. Nykyisen Nokiantien ja Pispalan valtatien liittymäkohdan eli niin sanotun Winterin mutkan sisäkaarteessa sijainneisiin toimitiloihin yritys muutti vuonna 1955. Myöhemmin yritys muutti muualle, ja Epilän tontti kaavoitettiin kerrostaloalueeksi. Yhtiö myytiin Pirkanmaan Lehtipaino Oy:lle 2005. Yritys ajautui konkurssiin vuonna 2008.
David McCarthy
David McCarthy (s. 16. heinäkuuta 1983 Dublin, Irlanti) on irlantilainen yleisurheilija.
McCarthy voitti 2002 Irlannin sisäratojen mestaruuden 400 metrin juoksussa. Hän karsiutui samana vuonna Wienin sisäratojen EM-kisoissa matkan välierissä ajalla 46,86 ja sijoittui Kingstonin nuorten MM-kisoissa seitsemänneksi. Münchenin ulkoratojen EM-kisoissa hän karsiutui alkuerissä. Seuraavana vuonna McCarthy juoksi Birminghamin sisäratojen MM-kisoissa viidenneksi ajalla 46,61. Budapestin sisäratojen MM-kisoissa 2004 hän karsiutui 400 metrin henkilökohtaisessa kilpailussa välierissä, mutta oli samoissa kisoissa mukana Irlannin joukkueessa, joka voitti MM-pronssia 4 × 400 metrin viestijuoksussa.
Itä–Länsi-ottelu 1966
Yhdeksäs nuorten Itä–Länsi-ottelu pelattiin Varkaudessa ja se päättyi Lännen 3–15 voittoon.
Naisten Itä–Länsi-ottelu pelattiin kuudennen kerran. Lapualla 18.9. pelattu ottelu päättyi Lännen voittoon juoksuin 3–12.
Miesten Itä-Länsi
Avausheiton suoritti Kenraaliluutnantti Yrjö Keinonen.
Antes do adeus
Antes do adeus on Célia Lawson esittämä kappale, jolla hän edusti Portugalia vuoden 1997 Eurovision laulukilpailussa Irlannin Dublinissa.
Kappale sijoittui Euroviisuissa jaetulle viimeiselle sijalle yhdessä Norjan kanssa saamatta yhtään pistettä.
Tervolan rautatieasema
Tervolan rautatieasema on Suomen rataverkon liikennepaikka Tervolan kunnassa Lapin maakunnassa rataosalla. Liikennepaikan etäisyys Helsingin päärautatieasemalta on 900,5 ratakilometriä, mitattuna Haapamäen ja Seinäjoen asemien kautta. Liikennepaikka on otettu käyttöön 16.10.1909.
Tervolassa pysähtyvät nykyisin lähes kaikki rataosan henkilöjunat. Tavaraliikennettä ei ole. Liikenteenohjaustoiminnot on keskitetty hoidettavaksi kaukokäytöllä Oulun rautatieasemalta käsin. Ratapihalla on yksi läpiajettava sivuraide sekä yksi kuormausraide. Lipunmyynti asemalla loppui vuonna 2001. Asemalla tapahtuu junakohtaus kerran päivässä.
Sidereus Nuncius
thumb|Sidereus Nuncius (1610) thumb|Galilein Sidereus Nunciuksessa julkaistu piirros Kuusta ja sitä vastaava valokuva Sidereus Nuncius on lyhyt Galileo Galilein julkaisema tutkielma. Se julkaistiin latinaksi maaliskuussa 1610. Se oli ensimmäinen kaukoputkella tehtyihin havaintohin perustuva tieteellinen julkaisu. Se koostuu Galilein varhaisista Kuun, tähtien ja Jupiterin kuiden tarkkailun tuloksista.
Nh
Nh tarkoittaa seuraavia asioita:
Higher (Clean Banditin kappale)
Higher on brittiläisyhtyeen Clean Banditin musiikkikappale, jolla vierailee myös puertoricolaisamerikkalainen laulajaräppäri Iann Dior. Sen julkaisivat Atlantic Records ja Warner Music Group digitaalisesti ladattavana singlenä 29. tammikuuta 2021. Kappaleen ovat sanoittaneet Dan Smith, Jack Patterson ja Mark Ralph, joista kaksi viimeisintä myös tuottivat sen Grace Chatton kanssa. Kappaleen musiikkivideo julkaistiin singlen julkaisupäivänä ja sillä nähdään mies sekä laulamassa että tanssimassa trooppisella saarella.
"Higher" oli kaupallisesti huono menestys, sen päästyä singlelistan kymmenen parhaan ainoastaan Uudessa-Seelannissa.
Sin rencor
Kappale sijoittui Euroviisuissa kuudenneksi 96 pisteellä.
Elviira
Elviira tai Elvira on naisen etunimi.
Elviiran nimipäivä on 27. kesäkuuta ollut suomalaisessa almanakassa vuosina 1885–1928 ja uudelleen vuodesta 1995.
Kiichi Miyazawa
Kiichi Miyazawa (, 8. lokakuuta 1919 – 28. kesäkuuta 2007) oli japanilainen poliitikko, joka toimi Japanin pääministerinä 5. marraskuuta 1991–9. elokuuta 1993.
Elviira
Nimi Elviira perustuu joko arabiankieliseen ylevää ja käskijätärtä tarkoittavaan sanaan tai muinaissaksan nimeen Alverat. Nimen lyhentymänä on Suomessa käytössä myös Elvi.
Suomessa nimi Elviira on 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 8 907 henkilölle. Muodossa Elvira nimi on annettu 4 680 naiselle ja alle viidelle miehelle.
Kiichi Miyazawa
Miyazawa syntyi Fukuyamassa, Hiroshiman prefektuurissa, ja valmistui Tokion yliopistosta. Hän liittyi talousministeriöön vuonna 1942 ja tuli vuonna 1953 valituksi Japanin parlamentin ylähuoneeseen. Hän siirtyi alahuoneeseen 1967.
Miyazawa toimi ennen pääministeriyttään muun muassa ulkoministerinä (1974–1976) ja vuodesta 1987 talousministerinä. Jälkimmäisestä virasta hän joutui kuitenkin eroamaan nk. Recruit-skandaalin yhteydessä.
Hirvijärvi (Jämsä, Koskenpää)
Hirvijärvi on kolmen hehtaarin laajuinen metsäjärvi Koskenpään kylän itäpuolella Jämsässä. Etäisyys Jämsän keskustasta on 26 kilometriä pohjoiseen.
Maantiede
Hirvijärven pituus lännestä itään on 400 metriä. Järven pohjoispuolella on ylängöksi kohoava mäki, idässä ja etelässä on soita. Noin 1,2 kilometriä kaakkoon sijaitsee Vuorilammi (173,6 metriä mpy). Noin 2,5 kilometriä länteen sijaitsee Salosveteen kuuluva Pettämä. Noin kilometrin itään sijaitsee Karhulammi (163,6 metriä mpy) ja puolisen kilometriä itäkoilliseen Paskolammi (15 aaria, 168,7 metriä mpy). Hirvijärveen saapuu laskuoja idästä ja siitä lähtee laskuoja länteen.
Hirvijärvi kuuluu Salosveden-Pettämän alueen kolmannen jakovaiheen vesistöalueeseen. Toinen jakovaihe on Iso Rautaveden alue ja ensimmäinen on Jämsän reitin valuma-alue. Päävesistö on Kymijoen vesistö.
Giorgio Morandi
Giorgio Morandi (20. heinäkuuta 1890 Bologna, Italia – 18. kesäkuuta 1964 Bologna) oli italialainen taidemaalari ja taidegraafikko. Hänet tunnettiin yksinkertaisista mutta näkemyksellisistä moderneista asetelmamaalauksistaan, jotka kuvaavat pulloja, maljakoita ja laatikoita.
Morandia on vaikea sijoittaa erityisesti mihinkään koulukuntaan. Tärkeimpänä häneen vaikuttaneena esikuvana pidetään ranskalaista Paul Cézannea, jonka keskittyminen muotoon ja värien tasaisuuteen inspiroivat myös Morandia. Morandin esikoisnäyttely oli vuonna 1914 Bolognassa futurististen taiteilijoiden kanssa. Vuosina 1918–1919 hänet yhdistettiin usein metafyysiseen koulukuntaan.
Morandi kehitti hyvin intiimin lähestymistavan taiteeseen. Hänen hiljaisia maisemakuviaan ja väreiltään hillittyjä yksinkertaisia asetelmamaalauksiaan pidetään taitavasti suunniteltuina ja symbolistisina. Herkät ja lyyriset värisävyt rajoittuvat usein savensävyisiin valkoisiin, jopa tylsiin vihreisiin ja murrettuun ruskeaan, joissa toisinaan on terrakotta-sävyisiä erikoiskohteita.
Morandi työskenteli Bolognan taideakatemiassa etsauksenopettajana 1930–1956, ja hänellä oli perustavanlaatuinen vaikutus italialaisiin taidegraafikoihin.
Kim
Kim on monissa maissa yleinen etunimi. Muun muassa Suomessa, Virossa ja Tanskassa Kim on pääasiassa miehennimi ja sen katsotaan tulevan Joakimista.
Suomessa nimi Kim on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu noin 6 380 miehelle ja noin 550 naiselle. Suomenkielisissä perheissä nimeä on alettu käyttää 1960-luvulla, jolloin muotiin tulivat rakenteeltaan yksinkertaiset, lyhyet nimet. Almanakan suomalaiseen nimipäiväkalenteriin Kim lisättiin vuonna 1995. Kimin päivä on 20. maaliskuuta, joka on myös Joakimin ja Akin nimipäivä. Englanninkielisissä maissa Kim on käytössä sekä miehen- että naisennimenä. Kim saattaa tällöin olla kelttiläistä alkuperää. Nimen yleistymiseen on vaikuttanut paljon Rudyard Kiplingin romaani Kim, jossa päähenkilön nimi on muodostettu vanhasta englantilaisesta sukunimestä Kimball (’kuninkaallinen kukkula’). Naisennimi Kim voi olla myös lyhentymä nimestä Kimberley.
Como tudo começou
Como tudo começou on Rui Bandeiran esittämä kappale, jolla hän edusti Portugalia vuoden 1999 Eurovision laulukilpailussa Israelin Jerusalemissa.
Kappale sai Euroviisuissa 12 pistettä ja sijoittui 23 maan joukosta sijalle 21.
Anhedonia
Anhedonia on kyvyttömyyttä tuntea mielihyvää asioista, jotka sitä yleensä tuottavat. Se on keskeinen masennuksen oire mutta ei ole sairauden lievässä muodossa tavanomaista. Kyvyttömyys tuntea mielihyvää on myös yksi skitsofrenian niin kutsutuista negatiivisista oireista.
Demokraattinen puolue (Italia)
Demokraattinen puolue (, PD) on italialainen syksyllä 2007 perustettu keskusta-vasemmistolainen puolue. Puolueen nykyinen johtaja, eli puoluesihteeri, on Elly Schlein.
Tausta
Italian poliittinen kenttä meni uusiksi 1990-luvun alussa ns. Tangentopoli-lahjusjutun vuoksi, jolloin maata puoli vuosisataa hallinnut kristillisdemokraattinen puolue hajotettiin. Samaan aikaan Italian kommunistinen puolue hajosi vuonna 1991 ja sen kannattajat muodostivat Demokraattisen vasemmistopuolueen, joka muodosti myöhemmin Vasemmistodemokraatit (DS).
Taloustieteen professori ja entinen kristillisdemokraattien jäsen Romano Prodi kokosi laajan Oliivipuukoalition (L'Ulivo), joka voitti vuoden 1996 vaalit. Oliivipuu elvytettiin vuoden 2004 europarlamenttivaaleihin neljän puolueen voimin ja vuoden 2006 vaaleihin, jossa Prodi nousi pääministeriksi. Vasemmistodemokraatit (DS) ja Democrazia è Libertà – La Margherita (DL) pitivät huhtikuussa 2007 viimeisen puoluekokouksensa, jossa hyväksyivät yhdistymisen. Puolueelle valittiin johto jäsenäänestyksessä 14. lokakuuta 2007. Äänestykseen osallistui kolmisen miljoonaa kannattajaa, joista kolme neljäsosaa kannatti puheenjohtajaksi Walter Veltronia. Helmikuussa 2009 Veltroni kuitenkin erosi puolueen hävittyä Sardinian paikallisvaalit.
Éamon Ó Cuív
Éamon Ó Cuív on Irlannin entisen presidentin ja taoiseachin, Éamon de Valeran lapsenlapsi.
Demokraattinen puolue (Italia)
Demokraattinen puolue
Nykyinen Demokraattinen puolue perustettiin 14. lokakuuta 2007 useiden vasemmistolaisten ja keskustalaisten puolueiden yhdistyessä. Demokraattisen puolueen muodostaneet puolueet olivat:
Demokraattinen puolue kärsi pian perustamisensa jälkeen keväällä 2008 vaalitappion Silvio Berlusconin oikeistoblokille. Ylimääräinen puoluekokous valitsi helmikuussa 2009 puoluejohtajaksi äänin 1047–92 Franceschinin. Puoluesihteeriksi valittiin lokakuussa 2009 Pier Luigi Bersani.
Vuoden 2013 parlamenttivaaleissa Demokraattinen puolue sai edustajainhuoneen vaaleissa 25,42 prosenttia äänistä ja senaatin vaaleissa 27,43 prosenttia. Puolue kuului keskusta-vasemmiston liittoumaan, jonka johdossa oli Bersani. Tästä liitoumasta tuli edustajainhuoneen suurin ryhmä ja senaatissa toiseksi suurin. Bersani erosi puolueen johdosta, kun kaksi hänen ehdokastaan Italian presidentiksi eivät olleet saaneet puolueen parlamenttiryhmältä riittävää tukea. Presidentiksi valittiin uudestaan puolueen ehdokas Giorgio Napolitano. Myös pääministeri Enrico Letta tuli Demokraattisesta puolueesta, kun puolue muodosti yhteishallituksen Silvio Berlusconin johtaman Vapauden kansa -puolueen kanssa. Toukokuussa 2013 Guglielmo Epifani valittiin "väliaikaiseksi" puoluesihteeriksi. Joulukuussa 2013 Matteo Renzi valittiin puolueen johtajaksi vaalissa, johon saivat osallistua myös muut kuin puolueen jäsenet. Äänestäneitä oli 2,5 miljoonaa ja Renzi sai 68 prosenttia äänistä. Helmikuussa 2014 puolue lopetti tukensa Lettan hallitukselle ja valitsi Renzin pääministeriksi. Demokraattinen puolue liittyi Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen täysjäseneksi 28. helmikuuta 2014.
Joulukuussa 2016 Renzin hallitus erosi, koska hallituksen ehdotus perustuslain muuttamiseksi oli hävinnyt kansanäänestyksessä. Tilalle tuli Demokraattisen puolueen Paolo Gentilonin johtama hallitus. Renzi erosi puoluesihteerin tehtävästä helmikuussa 2017, mutta hänet valittiin tehtävään uudestaan huhtikuussa 2017 äänestyksessä, johon osallistui noin kaksi miljoonaa italialaista. Renzi sai 70 prosenttia äänistä. Puolueen koettua tappion vuoden 2018 vaaleissa Renzi erosi johdosta maaliskuussa 2018. Puoluesihteerin tehtävää hoiti tämän jälkeen Maurizio Martina. Maaliskuussa 2019 puoluesihteeriksi valittiin Nicola Zingaretti äänestyksessä, johon osallistui 1,6 miljoonaa italialaista. Zingaretti sai 67 prosenttia äänistä.
Syyskuussa 2019 sitoutumaton pääministeri Giuseppe Conte muodosti edellisen hallituksensa kaaduttua uuden keskustavasemmistolaisen hallituksen, jossa olivat mukana Viiden tähden liike ja hallitukseen taas noussut Demokraattinen puolue. Mario Draghin johtama kuuden puolueen hallitus tuli valtaan helmikuussa 2021, ja myös tässä hallituksessa Demokraattinen puolue on mukana. Maaliskuussa 2021 Zingaretti erosi tehtävästään, ja hänen tilalleen puoluuenn johtajaksi valittiin Enrico Letta.
Vuoden 2022 parlamenttivaalien jälkeen Demokraattinen puolue joutui oppositioon, ja Letta ilmoitti eroavansa tehtävästään. Maaliskuussa 2023 hänen seuraajakseen valittiin Elly Schlein äänestyksessä, johon osallistui yli miljoona italialaista. Schlein sai 53 prosenttia äänistä.
Ambérieu-en-Bugey
Ambérieu-en-Bugey on kunta Ainin departementissa Rhône-Alpesin hallintoalueella. Kunnassa oli 11 436 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Ambérieu-en-Bugeyn pinta-ala on 25 neliökilometriä.
Matthew Williams
Matthew Williams (s. 1. helmikuuta 1977) on yhdysvaltalainen ammattilaisuransa lopettanut koripalloilija.
Williams pelasi Suomen pääsarjassa seitsemän kautta. Kouvojen lisäksi hän edusti Suomessa Korisliigassa Espoon Honkaa, Äänekosken Huimaa sekä Lappeenrannan NMKY:aa. Williams oli 200 cm pitkä ja pelasi laitahyökkääjänä.
Kauden 2007–2008 Williams aloitti Sveitsin pääsarjassa pelaavan BBC Montheyn riveissä. Hän ei kuitenkaan ollut tyytyväinen oloonsa seurassa ja teki joulukuussa 2007 loppukauden kattavan sopimuksen loukkaantumisista kärsineen Espoon Hongan kanssa.
Valdis Muižnieks
Valdis Muižnieks (, 22. helmikuuta 1935 Riika – 29. marraskuuta 2013) oli latvialainen Neuvostoliittoa edustanut koripalloilija, olympiamitalisti ja Euroopan mestari.
Muižnieks saavutti Neuvostoliiton koripallomaajoukkueessa olympiahopeaa Melbournessa 1956, Roomassa 1960 ja Tokiossa 1964, Yhdysvaltain vietyä kultamitalit jokaisella kerralla. Euroopan mestaruuden Neuvostoliitto ja Muižnieks voittivat vuosina 1957, 1959 ja 1961. Seuratasolla Muižnieks voitti ASK Rīgan joukkueessa FIBA Euroliigan kolmasti peräkkäin vuosina 1958–1960 ja neljä Neuvostoliiton mestaruutta.
Drive (Clean Banditin ja Topicin kappale)
Drive on brittiläisyhtyeen Clean Banditin sekä saksalaisen DJ-tuottajan Topicin musiikkikappale, jolla vierailee myös brittiläislaulaja Wes Nelson. Sen julkaisi Atlantic Records digitaalisesti ladattavana singlenä 30. heinäkuuta 2021. Kappaleen ovat sanoittaneet Alex Oriet, Alexander Tidebrink, David Phelan, Grace Chatto, Henry Tucker, Jack Patterson ja Topic, joista Chatto, Patterson ja Mark Ralph myös tuottivat sen Salt Wivesin kanssa. Kappaleen musiikkivideon ohjasi Dan Massie ja se julkaistiin 6. elokuuta 2021.
"Drive" oli kaupallisesti huono menestys, sen päästyä singlelistan kolmenkymmenen parhaan joukkoon ainoastaan Irlannissa ja Isossa-Britanniassa. Kappale on myynyt Isossa-Britanniassa hopeaa.
Sarah Brightmanin diskografia
Tämä on Sarah Brightmanin diskografia.
Aki Linnanahde
thumb|Aki Linnanahde heinäkuussa 2013 Aki Linnanahde (s. 26. joulukuuta 1978 Tampere)  on suomalainen juontaja, toimittaja ja tuottaja. Linnanahde juonsi Radio Novan Aamua yhdessä Minna Kuukan kanssa, mutta lopetti ohjelmassa marraskuun 2022 lopussa.
Janne Raudaskoski
Janne Raudaskoski (s. 1976 Ylivieska) on suomalainen taikuri, jonka erityisalaa on taikuuden yhdistäminen klovneriaan ja teknologiaan. Ammattitaikuriksi hän ryhtyi vuonna 1997.
Aki Linnanahde
Ura
Linnanahde aloitti työnsä radion parissa Sport FM:llä, jossa hän työskenteli juontajana ja tuottajana vuosina 2001–2003. Vuonna 2003 Sport FM lopetti toimintansa ja Linnanahde siirtyi Radio Cityn iltapäiväjuontajaksi. Elokuussa 2005 hän alkoi juontaa Radio Cityn aamua ja sai työstään Vuoden radiojuontaja 2006 -tittelin yhdessä kollegansa Jussi Heikelän kanssa.
Janne Raudaskoski
Raudaskoski on valmistanut kaksi elämysteatteriksi kutsumaansa soolotuotantoa, joissa hän yhdistää teatteria ja taikuutta: Watti Walopää ja kadonnut hehku (2008) ja The Outsider (2011). Lisäksi hän on esiintynyt lukuisissa eri tilaisuuksissa ja taikanäytelmissä Suomen lisäksi Yhdysvalloissa, Kiinassa, Englannissa, Venäjällä, Tanskassa, Norjassa ja Ruotsissa.
Aki Linnanahde
Ura
Radio City lopetti toimintansa vuonna 2006. Linnanahde siirtyi juontamaan Heikelä-Linnanahde Korporaatiota Radio Rock -kanavalle. Heikelä-Linnanahde Korporaatio valittiin vuoden 2009 Radio Gaalassa Vuoden parhaaksi radio-ohjelmaksi. Linnanahteen viimeinen lähetys Radio Rockilla kuultiin 6. marraskuuta 2009.
Janne Raudaskoski
Raudaskoski toimii Taikateatteri 13:n varapuheenjohtajana ja The Amazing Magic Theatre -yrityksensä toimitusjohtajana.
Aki Linnanahde
Ura
Aki Linnanahde toimi studioisäntänä Urheilukanavan televisioimissa Veikkausliigan jalkapallo-otteluissa sekä URHOtv:n urheiluohjelmissa. Hän on juontanut kaksi tuotantokautta TV2:n Sisu – Tarinoita urheilusta -ohjelmaa. Toukokuussa 2010 Aki Linnanahde nimitettiin MTV Median jääkiekkotuottajaksi, vastuualueenaan uuden kiekkotuotteen suunnittelu ja tuotannon johtaminen. Hän irtisanoutui omasta tahdostaan jo vuoden kuluttua ja siirtyi Yellow Film & TV -tuotantoyhtiöön tekemään televisio-ohjelmia. Linnanahde toimi tuottajana Venla-palkitussa Mestareiden mestari -realityohjelmassa. Ohjelmaa esitettiin MTV3:lla vuoden 2012 tammikuusta alkaen. Samana keväänä Linnanahde tuotti ja käsikirjoitti TV5:llä päivittäistä Tuomas Enbuske Talk Show’ta.
Elokuussa 2012 Linnanahde palasi radion pariin ja aloitti juontotyöt Radio Novalla. Hän juonsi Enbuske & Linnanahde Crew’ta yhdessä Tuomas Enbusken ja Minna Kuukan kanssa. Enbuske ja Linnanahde laajensivat ohjelmaa myös television puolelle. Syksyllä 2012 Enbuske & Linnanahde Crew’ta esitettiin Subin torstai-illoissa. Ohjelma siirtyi MTV3:lle vuoden 2013 alussa ja sitä tehtiin yhteensä kuusi tuotantokautta. Ohjelma palkittiin parhaan keskusteluohjelman Venlalla vuonna 2014.
Vuonna 2014 Linnanahde perusti Aku Hirviniemen kanssa Digimates-yrityksen, joka tuotti internetsivuja ja yrityksille digitaalisia viestintäratkaisuja.
Keväällä 2016 Aki Linnanahde teki paluun Radio Novalle ja aloitti kanavan aamuohjelman juontajana yhdessä Minna Kuukan kanssa. Saman vuoden syksynä Linnanahde toimi tuottajana Arman Alizadin ensimmäisessä suorassa keskusteluohjelmassa Arman LIVE:ssä.
Linnanahteen esikoisteos, jääkiekkoilija Jere Karalahden elämäkerta Jere ilmestyi syksyllä 2017. Kirja oli vuoden 2017 kuunnelluin äänikirja ja myydyin tietokirja.
Helmikuussa 2018 Aki Linnanahde avasi oman YouTube-kanavan.
Elokuussa 2018 ilmestyi Linnanahteen tekemä Cheekistä kertova dokumentti Kuka Muka?, joka kertoi Jare Tiihosen matkasta Cheekiksi.
Linnanahteen podcast Aki Linnanahde Talk Show alkoi keväällä 2020 ja saavutti nopeasti suuren suosion.
Yksityiselämä
Aki Linnanahde syntyi vuonna 1978 Tampereella. Hänen isänsä oli Matti Linnanahde. Linnanahde myi asuntonsa Helsingistä ja osti syksyllä 2022 Espanjasta asunnon, jossa perhe tulee asumaan osan vuodesta etätöitä tehden.
Alone in the Dark (vuoden 2008 videopeli)
Alone in the Dark julkaistiin Microsoft Windowsille, PlayStation 2:lle, Wiille, PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle Euroopassa toukokuussa ja Pohjois-Amerikassa kesäkuussa 2008. Pelistä piti tulla myös Nintendo DS - ja PlayStation Portable -versiot, mutta ne peruutettiin. Kaikki muut versiot kehitti Eden Games, mutta PlayStation 2:lle ja Wiille pelin kehitti Hydravision Entertainment.
Alone in the Darkin päähenkilö on Edward Carnby, joka tunnetaan myös muista Alone in the Dark -peleistä. Edward etsii vastauksia outoihin yliluonnollisiin ja omituisiin tapauksiin, ja taistelee samalla New Yorkin Central Parkissa.
Nj
Nj tarkoittaa seuraavia:
Mikko Barsk
Mikko Barsk (s. 15. kesäkuuta 1985 Tornio) on suomalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on hyökkääjä.
Hän edusti kotipaikkakuntansa TP-47:ää kausina 2002-2009 tehden 105 ottelussa 30 maalia. Kaudeksi 2010 hän siirtyi naapurikaupungin ykkösen seuraan PS Kemiin. Uransa alkuvaiheessa hän pelasi TP-47:n farmiseura Arpelan Palloseurassa ja Haparanda FF:ssä.
Kaudeksi 2010 Mikko Barsk siirtyi naapurikaupungin ykkösen seuraan PS Kemiin. Hän palasi kuitenkin seuraavalla kaudella kasvattajaseuraansa Tornioon, joka pelasi silloin Kakkosta. Merkittävin saavutus Mikko Barskilla oli ottelussa FC Vaajakoskea vastaan syyskuussa 2011, jossa hän teki kaikkiaan seitsemän maalia, vaikka pelasi vain 71 minuuttia.
Kaudeksi 2012 Barsk siirtyi Ruotsin Ylitorniolle edustaen sikäläistä Övertorneå SK:ta, joka pelasi Division III:ta sen Norra-lohkoa.
Juniorina Mikko Barsk pelasi myös jääpalloa Tornion Palloveikoissa sekä kaksi ottelua Suomen poikien maajoukkueessa.
Muurolan rautatieasema
Muurolan rautatieasema on Suomen rataverkon liikennepaikka Rovaniemen kaupungin Muurolan taajamassa, Lapin maakunnassa rataosalla. Ennen vuoden 2006 kuntaliitosta asema sijaitsi Rovaniemen maalaiskunnassa. Rautatieaseman etäisyys Helsingin päärautatieasemalta on 948,5 ratakilometriä mitattuna Haapamäen ja Seinäjoen asemien kautta.
Lähes kaikki rataosalla liikennöivät henkilöjunat pysähtyvät Muurolassa asiakaspalvelua varten. Junat pysähtyvät raiteella 1. Tavaraliikenne lakkautettiin Muurolassa 1999. Liikenteenohjaustoiminnot hoidetaan kaukokäytöllä Oulun rautatieasemalta käsin.
Kemin ja Rovaniemen välinen rataosuus valmistui 1909 ja Muurolan asema avattiin 16. lokakuuta 1909. Ensimmäinen asemarakennus poltettiin Lapin sodassa 1944. Sen tilalle rakennettu asemarakennus paloi maan tasalle 6. joulukuuta 2014. Paloa epäiltiin tuhopoltoksi. Aseman tontille rakennettiin myöhemmin Ala-Kemijoen VPK:n paloasema.
Twin Peaks (albumi)
Twin Peaks on Mountainin Japanissa Osakassa Koseinenkin Hallissa 30. elokuuta 1973 nauhoittama livealbumi. Leslie West ja Felix Pappalardi kokosivat yhtyeen tuolloin uudelleen vajaan parin vuoden tauon jälkeen, ja Japanin kiertueella muita musiikoita olivat kitaristi/kosketinsoittaja Robert Mann ja rumpali Allan Schwarzberg. Alkuperäinen versio julkaistiin kaksoislevynä, jossa yli puolituntinen "Nantucket Sleighride" on jaettu kahdelle albumipuoliskolle.
Clara Bow
Clara Gordon Bow oli yhdys­valtalainen elokuvanäyttelijä ja yksi historian kuuluisimmista mykkäelokuvan aika­kauden tähdistä. Clara Bow nousi supertähteyteen 1920-luvulla, jolloin hän oli johtavia flapper-tyttöjä Colleen Mooren ja Louise Brooksin rinnalla.
Bow näytteli 46:ssa mykkä- ja 11:ssä ääni­elo­kuvassa vuosien 1922–1933 välillä. Monet hänen varhaisista elo­kuvistaan ovat kuitenkin kadonneet. Bow’ta pidetään ensimmäisenä amerikkalaisena ja 1920-luvun johtavana seksisymbolina, joka hänestä tuli vuoden 1927 elo­kuvan Jokin jälkeen. Sama elo­kuva loi myös termin ”The It Girl”, joka tarkoittaa hetken suosituinta seksikästä nais­tähteä, joista Bow oli alkuperäinen ja ensimmäinen. Bow oli Hollywood-näyttelijä, jonka jokainen elo­kuva­studio halusi mukaan tuotantoihinsa ja jonka elo­kuvia yleisö palvoi ja halusi nähdä lisää. Hän oli myös median suosikki. Tähteytensä huipulla Bow sai parhaimmillaan yli kuukaudessa.
Bow vetäytyi hetkeksi elo­kuva-alalta avioiduttuaan vuonna 1931. Pari muutti maatilalle Nevadaan, jossa he perustivat perheen. Bow’n viimeinen elokuva Hoop-La julkaistiin vuonna 1933. 1940-luvun lopussa hänellä todettiin skitsofrenia, jolloin hän joutui psykiatriseen hoitoon. Bow kuoli 60-vuotiaana syyskuussa 1965 sydän­kohtaukseen unohdettuna suuruutena. Hänellä on elo­kuva­urastaan tähti Hollywood Walk of Famella.
Clara Bow oli naimisissa näyttelijä Rex Bellin kanssa vuodesta 1931, ja he saivat kaksi poikaa. Avio­liitto päättyi Bellin kuolemaan vuonna 1962.
Lapsuus ja nuoruus
pienois|pysty|vasen|16-vuotias Bow vuonna 1921 Clara Bow syntyi 29. heinäkuuta 1905 New Yorkissa Brooklynin Prospect Heightsissa. Hänen vanhempansa olivat Robert Walter Bow (1874–1959) ja Sarah Frances Bow (o.s. Gordon, 1880–1923). He olivat avioituneet 26. marraskuuta 1902. Clara oli vanhempiensa kolmas lapsi. Kaksi ensimmäistä tyttö­lasta olivat syntyneet vuosina 1903 ja 1904. Toinen vauvoista eli kaksi tuntia, toinen kaksi päivää. Ensimmäinen kaksi päivää elänyt tytär oli hävitetty roskakoriin. Lääkäri oli varoittanut Sarahia tulemasta enää raskaaksi, sillä riskinä oli myös kolmannen vauvan kuolema. Varoituksesta huolimatta Sarah Bow alkoi odottaa Claraa syksyllä 1904. Riski­alttiin raskauden aikana helleaalto piinasi New Yorkia heinä­kuussa 1905, jolloin lämpö­tila nousi melkein neljään­kymmeneen asteeseen. Bow kertoi myöhemmin, että he molemmat melkein kuolivat synnytyksessä. Clara oli ei-toivottu lapsi; hänen äitinsä toivoi vasta­syntyneen vauvansa kuolevan, eikä siksi hankkinut Claralle syntymä­todistusta. Claran isoäiti Sarah Hatton Gordon oli läsnä Claran syntyessä ja ravisti elottomana syntyneen tyttären­tyttärensä henkiin.
Bow’lla oli köyhä ja traumaattinen lapsuus, johon sisältyi henkistä ja fyysistä perhe­väkivaltaa sekä vanhempien jatkuvat riidat. Hänen isänsä oli alkoholisoitunut kapakka­laulaja, joka oli usein pitkiä aikoja poissa kotoa. Kotona ollessaan hän pahoin­piteli vaimoaan ja tytärtään. Lopulta vanhemmat erosivat ja Clara jäi äitinsä luo. Sarahin mielen­terveys alkoi horjua Claran ollessa teini-ikäinen. Hänellä todettiin ”epilepsiasta johtuva psykoosi”, joka johtui vakavasta, nuoruuden tapaturmassa saadusta pää­vammasta. Psykoosi aiheutti hänelle sekavia ajatuksia, harha­luuloja, vaino­harhoja ja aggressiivista käyttäytymistä; hän jopa suunnitteli murhaavansa oman tyttärensä. Sarah kärsi myös kroonisesta masennuksesta. Hän harrasti paljon irto­suhteita ja hankki rahaa prostituoituna. Perhe vaihtoi usein asuntoa, mutta asui suurimman osan ajasta Prospect Heightsissa. Clara oppi jo nuorena hoitamaan äitiään epilepsia­kohtausten aikana ja käsittelemään hänen psykoottisia ja viha­mielisiä vaiheitaan. Bow kertoi myöhemmin: ”Lapsena pidin huolta äidistäni, mutta hän ei pitänyt huolta minusta.”
Bow’n vanhemmat polveutuivat englantilaisista, irlantilaisista ja skotlantilaisista maahan­muuttajista, jotka olivat tulleet Amerikkaan suku­polvea aiemmin. Molemmat tulivat myös köyhistä ja huonoista oloista. Robert tuli 13-lapsisesta ja Sarah kuusi­lapsisesta perheestä. Robertin äiti Catherine Gaylor Bow oli kuollut tämän ollessa kahden vuoden ikäinen ja Robert kasvoi ilman hoitoa, huomiota ja rakkautta. Sarahin isä oli työnsä menettänyt floristi Frederick Gordon, joka ohjasi perhettään rautaisella otteella. Hän oli myös alko­holisti ja pahoinpiteli vaimoaan, joka kärsi mielen­terveys­ongelmista. Vuoden 1900 väestön­laskennan aikaan Gordon lukitsi vaimonsa kaappiin ja ilmoitti väestön­laskennassa olevansa leski. Hän uskoi tiukasti ajan sanontaan ”parempi olla kuollut kuin hullu”. Lopulta hän sulki vaimonsa psykiatriseen sairaalaan, jossa tämä kuoli marraskuussa 1907. Frederick Gordon, jota hänen oma tyttärensä vihasi suunnattomasti, muutti Sarahin ja Claran luokse. Gordon kohteli tyttären­tytärtään ystävällisesti ja rakastavasti, hän jopa rakensi Claralle keinun. Vanhempiensa sivuuttamana Clara kasvoi isoisänsä huomassa. Frederick Gordon kuitenkin kuoli tammikuussa 1909 saatuaan halvauksen ollessaan antamassa vauhtia keinussa istuvalle Claralle.
Clara oli nuorena ujo ja kiusattu poikatyttö. Hän viihtyi paremmin poikien kuin tyttöjen seurassa, sillä tytöt pilkkasivat hänen kuluneita vaatteitaan ja sotkuisia hiuksiaan. Claran ainoa lapsuudenystävä oli samassa vuokra­talossa asunut häntä nuorempi poika nimeltä Johnny. Clara piti Johnnya pikkuveljenään ja suojeli häntä kiusaajilta. Eräänä iltapäivänä vuonna 1915 yhdeksän­vuotias Clara kuuli kovaa huutoa Johnnyn asunnosta. Clara juoksi portaikkoon ja näki Johnnyn palavan ilmi­liekeissä. Kuolin­kamppailussaan Johnny huusi Claran nimeä. Clara kääri palavan Johnnyn mattoon, mutta Johnny kuoli hänen syliinsä. Lapsuudessaan Clara oli kiinnostunut urheilusta ja hyvän fyysisen kuntonsa ansiosta hän voitti viisi mitalia pieni­muotoisissa urheilu­kilpailuissa. Tuolloin hän suunnitteli yleis­urheilijan uraa.
Kun Claran naiselliset muodot alkoivat näkyä, hän ei voinut enää olla poikien seurassa kuten aiemmin. Hänellä ei ollut tyttö­kavereita, häntä kiusattiin koulussa ja kotona oli kurjat olot, joten hän pakeni todellisuutta ja mielen­terveys­ongelmista kärsivää äitiään elo­kuviin ja alkoi haaveilla filmitähteydestä. Hän vietti silloin tällöin aikaa myös Coney Islandilla. Vuonna 1919 Clara siirtyi Bay Ridge High Schooliin, jossa oli oppilaina vain tyttöjä.
Uran alku 1921–1923
pienois|pysty|vasen|Clara Bow loppuvuonna 1921 Syksyllä 1921 16-vuotias Bow osallistui paikalliseen Fame and Fortune -kykyjenetsintäkilpailuun. Hän sai tukea isältään, mutta äiti oli täysin tyttärensä filmitähtihaaveita vastaan. Kykyjenetsintäkilpailun järjesti Motion Picture Classics -aikakauslehti. Bow harjoitteli tuntikausia kilpailua varten ja voitti. Voittonsa myötä Bow sai ensimmäisen kiinnityksensä elokuvaan, kun hänet esiteltiin ohjaaja Christy Cabannelle. Tämä kiinnitti Bow’n elokuvaansa Erään konttoritytön kohtalo (1922), jossa pääosaa esitti Billie Dove. Cabanne vaikuttui Bow’n näyttelijänkyvyistä. Lopulta kaikki Bow’n viisi kohtausta leikattiin, kunnes ne liitettiin takaisin hänen kuuluisuutensa myötä. Bow lopetti koulunkäynnin seniorivuotenaan lokakuussa 1921, kun hänelle ilmoitettiin kykyjenetsintäkilpailun voitosta. Hän teki koulun lopettamisen jälkeen tavallista toimistotyötä.
Isänsä kannustamana Bow kiersi edelleen päivittäin koe-esiintymisissä ja tarjosi itseään elokuvatoimistoille. Bow kertoi myöhemmin ajasta, jolloin ei saanut rooleja: ”Oli aina jotain. Joko olin liian nuori, pieni tai lihava. Yleensä olin liian lihava.” Lopulta ohjaaja Elmer Clifton tarvitsi poikatytön elokuvaansa Valaanpyytäjän morsian (1922). Hän näki Bow’n Motion Picture Classic -aikakauslehdessä ja pyysi saada tavata hänet. Aluksi Clifton epäröi Bow’n palkkaamista, mutta valitsi hänet lopulta pienehköön rooliin. Bow sai 35 dollarin viikkopalkan. Samoihin aikoihin hänen äitinsä terveydentila huononi entisestään ja hän yritti murhata Claran helmikuussa 1922. Äiti ei jälkeenpäin muistanut mitään tapahtuneesta. Robert vei entisen vaimonsa parantolaan Claran ollessa kuvaamassa Valaanpyytäjän morsianta. Sarah pysyi parantolassa vain lyhyen aikaa. Robert oli tuonut hänet jo kotiin, kun Clara palasi kuvauksista.
Valaanpyytäjän morsian kuvattiin Massachusettsin New Bedfordissa. Bow mainitaan elokuvan alkuteksteissä vasta kymmenentenä, mutta hän sai paljon huomiota elokuvalehdistössä ja positiivista palautetta roolisuorituksestaan. Hänen sanottiin niittävän tulevaisuudessa kuuluisuutta elokuvakomediennena. Sanomalehti The Davenport Democrat and Leader kirjoitti Bow’sta: ”Elokuvaslangia käyttäen hän ’varasti’ elokuvan…”. Valaanpyytäjän morsian oli yleisömenestys, ja sitä esitettiin 22 viikkoa putkeen New Yorkissa. Bow yritti yhdessä vaiheessa lepytellä äitiään ottamalla tavallista työtä lääkärin vastaanotolla, jossa hän vastasi puhelimeen. Itse työ oli helppoa, mutta Bow ei pitänyt alhaisesta palkasta ja pitkästä työmatkasta. Joulukuun 1922 loppuun mennessä Sarah-äiti oli täysin menettänyt todellisuudentajuntansa. Hän makasi katatonisena sohvalla, eikä enää tuntenut Robertia tai Claraa.
Alkuvuodesta 1923 Bow teki nopean näyttäytymisen elokuvassa Naisviholliset, jossa hän tanssii puolialasti pöydällä. Hänen nimeään ei mainittu elokuvan esiintyjätiedoissa. Bow’n kuvatessa kohtaustaan hänen isänsä oli tullut kuvauspaikalle kertomaan hänen äitinsä kuolemasta. Sarah Bow kuoli epilepsiakohtaukseen 43-vuotiaana 5. tammikuuta 1923. Kun sukulaiset kokoontuivat Sarahin hautajaisiin, raivostunut Bow syytti heitä tekopyhyydestä. Keväällä 1923 Bow sai roolin elokuvasta The Daring Years. Kuvausten aikana Bow ystävystyi näyttelijä Mary Carrin kanssa, joka opetti hänelle meikin käytön. Joulukuussa 1923 Bow valittiin vuoden 1924 menestyneimmäksi WAMPAS Baby Stariksi. Valinta perustui lähinnä hänen ansioihinsa Valaanpyytäjän morsian -elokuvassa.
Kesällä 1923 Bow sai poikatytön roolin F. Scott Fitzgeraldin käsikirjoittamasta elokuvasta Grit, joka kertoo nuorisorikollisuudesta. Elokuvan ohjaajan Frank Tuttlen kanssa Bow työskenteli myöhemmin vielä viidessä elokuvassa. Bow tapasi kuvauksissa myös ensimmäisen poikaystävänsä, kameramies Arthur Jacobsonin. Variety-lehti kirjoitti Bow’sta: ”– – Clara Bow viipyy silmissä vielä kauan elokuvan päättymisen jälkeen.”
Bow ystävystyi elokuvakolumnisti Louella Parsonsin kanssa heinäkuussa 1923 tämän haastatellessa häntä The New York Morning Telegraphiin. Kun Bow joutui vuonna 1931 iltapäivälehtien hampaisiin, Parsons puolusti häntä sanoen: ”Hän on niin virkistävän teeskentelemätön kuin hän ei olisi koskaan kohdannut minkäänlaisia keinoja teeskentelyyn” ja ”hänellä ei ole mitään salaisuuksia maailmalta, hän luottaa kaikkiin… hän on melkein liian hyvä…”.
Preferred Pictures ja uran nousu 1923–1925
Maytime oli Bow’n ensimmäinen Hollywood-elokuva, joka oli sovitus samannimisestä Broadway-musikaalista vuodelta 1917. Maytimen kuvausten aikana Bow kiinnitettiin Poisoned Paradise -elokuvan pääosaan. Ennen sitä häntä lainattiin First National Picturesille, missä hänen oli tarkoitus näytellä elokuvissa Nuoruuden naamio (1923) ja Painted People (1924). Ohjaaja Frank Lloyd kiinnitti Bow’n Nuoruuden naamion flapper-rooliin yli viidenkymmenen koe-esiintyjän joukosta. Bow muisteli myöhemmin: ”Hän [Frank Lloyd] ei ollut löytänyt haluamaansa ja lopulta joku oli ehdottanut minua hänelle. Kun tulin hänen toimistoonsa, iso hymy levisi hänen kasvoilleen ja hän näytti aivan ikionnelliselta.” Lloyd kertoi lehdistölle: ”Bow on ilkikurisen, viehättävän, aggressiivisen, äkkipikaisen, syvästi tunteellisen ja ihanteellisen aristokraattiflapperin henkilöitymä.”