cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kiinan riittikiista
thumb|[[Matteo Ricci (vasemmalla) ja Xu Guangqi (oikealla) Eukleideen Alkeet-teoksen  vuonna 1670 julkaistun kiinankielisen painoksen kannessa]] Kiinan riittikiista oli katolisten lähetys­saarnaajien 1600-luvulla käymä kiista kungfutse­laisuuden uskonnolli­sesta luonteesta ja kiinalaisista rituaaleista. Kiistan aiheena oli, oliko kiinalaisten perinteisiä esi-isien kunnioittamiseksi suoritettuja rituaaleja sekä muita kungfutselaisia ja kiinalaisia keisarillisia riittejä pidettävä pakanallisina uskonnollisina menoina, missä tapauksessa ne olisivat katolisen uskon vastaisia.
Robin Hood
Näytelmät
Englannin teattereissa Robin Hoodista kertovat näytelmät olivat tulleet suosituiksi 1600-luvun alkuun mennessä. Ensimmäinen musiikkinäytelmä, Robin Hood: An Opera esitettiin 1730. Skotlannissa Robin Hood -näytelmät kiellettiin 1555.
Kiinan riittikiista
Jesuiitat esittivät mielipiteenään, että kiinalaiset riitit olivat maallisia eivätkä ne, tosin tietyin edellytyksin, olleet risti­riidassa kristinuskon kanssa, minkä vuoksi ne oli hyväksyttävä ja kristitty­jen­kin oli luvallista osallistua niihin. Toista mieltä olivat kuitenkin dominikaanit ja fransiskaanit, jotka laativat asiasta raportin Roomaan.
Robin Hood
Iloiset veikot
Robin Hoodin rosvojoukon jäseniä, ”iloisia veikkoja”, kerrottiin olleen yhteensä 140. Heistä vain muutama tunnetaan nimeltä.
Kiinan riittikiista
Rooman Kansojen evankelisoimisen kongregaatio asettui vuonna 1645 dominikaanien puolelle ja tuomitsi selon­teossaan kiinalaiset riitit. Vuonna 1656 sama kongregaatio kuitenkin asettui jesuiittojen puolelle ja peruutti tuomionsa. Tämä oli yksi monista kiistoista, joita jesuiitat ja dominikaanit kävivät keskenään Kiinassa ja muuallakin Aasiassa, muun muassa Japanissa ja Intiassa.
Robin Hood
Iloiset veikot
thumb|Robin Hood ja Pikku John (oik.) kohtaavat. [[Louis Rheadin kuvitusta vuodelta 1912.]] Pikku John on ollut Robin Hoodin rinnalla alusta saakka. Ensimmäinen maininta hänestä on noin vuonna 1420 kirjoitetusta Orygynale Chroniclesta. Siinä John mainitaan jopa ennen Robinia, mikä voi viitata siihen, että häntä pidettiin joukkion johtajana. John mainitaan myös Scotichroniconissa 1440-luvulta sekä varhaisissa balladeissa. The Death of Robin Hood -kertomuksessa hän on paikalla Robinin kuoleman hetkillä, mutta joissain toisissa hän puuttuu niistä. Vanhassa balladissa ja siitä tehdyssä näytelmässä Robin Hood and Little John kuvataan miesten tapaaminen. Ollessaan kävelyllä yksin metsässä Robin tapaa yli kaksimetrisen muukalaisen, joka ei suostu väistämään häntä puron yli mentäessä. Miehet käyvät tappeluun sauvoin puron yllä, ja John pudottaa Robinin veteen. Robin pyytää miestä joukkoihinsa. Tämä sanoo nimekseen John Little, mutta häntä aletaan kutsua Little Johniksi (Pikku John). Tarinassa A Gest of Robin Hode Johnista käytetään joskus nimeä Reynold Greenleaf. Joissakin 1300-luvun alun oikeusasiakirjoissa mainitaan Pikku John -niminen rosvo. Pikku Johnin sanotaan olleen haudatun Hathersagen kylään Derbyshiressä, mutta haudasta löydetyn suurikokoisen miehet jäännökset ovat sittemmin kadonneet.
Kiinan riittikiista
Kiistaan puuttuivat myös Euroopan johtavat yli­opistot samoin kuin Qing-dynastian keisari Kangxi, useat paavit, erityisesti Klemens XI ja Klemens XIV sekä Pyhän istuimen viran­omaiset. Ennen 1600-luvun loppua monet dominikaanit ja fransiskaanit olivat siirtyneet jesuiittojen kannalle, mutta Rooma vastusti. Klemens XI tuomitsi kiinalaiset riitit vuonna 1704. Vuonna 1742 Benedictus XIV vahvisti tuomion uudestaan ja kielsi enää väittelemästä asiasta.
Robin Hood
Iloiset veikot
Veli Tuck on munkki, joka ilmaantuu Robinin balladeihin alun perin Marian-neidon yhteydessä englantilaisissa kevätjuhlissa. Miesten ensikohtaaminen tapahtuu ilmeisesti balladissa Robin Hood and the Curtal Friar. Tuck kuvataan taitavaksi miekkamieheksi, joka uskaltaa vastustaa Robinia, kun tämä komentaa Tuckin kantamaan itsensä joen yli. Myöhemmin hänet kuvataan pulskana, hyvästä ruoasta ja juomasta pitävänä leppoisana hahmona.
Puna-Will esiintyy varhaisissa balladeissa Robin and the Monk ja A Gest of Robyn Hode Pikku Johnin ja Much Myllärinpojan rinnalla. Hänen nimensä kirjoitetaan monin eri tavoin. Will kuvataan keikarina, joka käyttää punaista väriä vaatteissaan. Robinin ja Willin tapaaminen kuvataan balladissa Robin Hood and Will Scarlet. Robin näkee hänen kävelevän yksin metsässä. Miehet tappelevat, ja Robin saa haavan päähänsä. Will paljastuu Robinin veljenpojaksi, joka on paennut Maxfieldistä hakemaan suojelusta metsien rosvojoukolta ja etsimään setäänsä, ja Robin ottaa hänet suojiinsa.
Kiinan riittikiista
Varhainen mukautuminen paikallisiin tapoihin
thumb|Kiinassa lähetys­saarnaajina toimineet jesuiitat yrittivät omaksua kiinalaisia tapoja. [[Nicolas Trigault (1577–1628) kiinalaisessa asussa, Peter Paul Rubensin maalauksessa.]] Toisin kuin Amerikan manterella, jonka Espanja ja Portugali olivat valloittaneet sotilaallisesti, Aasiassa eurooppalaiset lähetys­saarnaajat kohtasivat yhtenäisiä, luku­taitoisia yhteis­kuntia, joihin Euroopan vaikutus­valta ei ollut vielä sanottavasti ulottunut.
Robin Hood
Iloiset veikot
Much Myllärinpoika on yksi alkuperäisistä iloisista veikoista ja näkyvässä osassa varhaisissa kertomuksissa. Hän on taitava miekkailija. Tarinassa Robin Hood and the Monk hän on pelastamassa Robinia vankilasta. Myöhemmissä tarinoissa hän muuttui näkymättömämmäksi.
Kiinan riittikiista
Varhainen mukautuminen paikallisiin tapoihin
Alessandro Valignano, Jeesuksen veljeskunnan edustaja, oli yksi ensimmäisistä jesuiitoista, joka suositteli teoksissaan Résolutions ja Cérémonial, että kristilliset tavat oli mukautettava Aasian yhteiskuntiin.
Robin Hood
Iloiset veikot
Allan a Dale tuli kertomuksiin mukaan vasta myöhemmin, ensi kertaa 1600-luvun balladissa Robin Hood and Allin á Dale. Robin auttaa Allania saamaan rakastettunsa takaisin, ja Allan liittyy iloisiin veikkoihin. Hänet kuvataan usein kiertelevänä laulajana ja joskus Robinin tarinan kertojana.
Wellington Rocha
Jalkapallomaajoukkue
Rocha debytoi Itä-Timorin maajoukkueessa 2012. Hän on pelannut neljä maaottelua.
Kiinan riittikiista
Matteo Riccin sopeutumispolitiikka
Kiinassa Matteo Ricci sovelsi Valgnanon Cérémonial-teoksen periaatteita Kiinan oloihin. Yhdessä vaiheessa jesuiitat jopa alkoivat käyttää buddha­laisten munkkien asua, ennen kuin he ottivat käyttöon arvokkaampana pidetyn Kiinan oppineiden virka­miesten silkki­puvun. Erityisesti Matteo Riccin kristillisiä humanistisia näkemyksiä kungfutse­laisuudesta ja kiina­laisista rituaaleista, ”Matteo Riccin direktiivejä”, seurasivat Kiinassa ja Japanissa toimineet jesuiitta­lähetys­saarnaajat.
Robin Hood
Muita hahmoja
Marian-neito on Robinin rakastettu. Heidän rakkaustarinansa lienee saanut vaikutteita ranskalaisesta paimenrunosta Le Jeu de Robin et Marion, jolla ei ole nimiä lukuun ottamatta kuitenkaan mitään yhteyttä Robin Hoodin legendaan. Varhaisissa balladeissa Robin omistautuu Neitsyt Marialle, eikä hänellä ole naisseuralaista. Marian-neito mainitaan ensi kertaa Alexander Barclayn runoissa The Ship of Follies (noin 1508). Varhaisissa englantilaisissa kevätjuhlissa Robinin naisseuralainen on joskus nimeltään Matilda Fitzwater tai Fitzwalter. Marian mainitaan ohimennen 1600-luvun balladeissa Robin Hood and Queen Katherine ja Robin Hood’s Golden Prize. Pääroolissa hän on vasta tarinassa Robin Hood and Maid Marian (n. 1660). Silloin niin hän kuin Robinkin nähdään jo aatelissukuisina.
Kiinan riittikiista
Matteo Riccin sopeutumispolitiikka
Paavi Aleksanteri VII hyväksyi 23. maalis­kuuta 1656 antamassaan päätöksessä ”kiinalaisille tavoille suosiolliset” käytännöt ja vahvisti samalla vuonna 1615 tehdyn päätöksen, joka hyväksyi kiinan kielen käytön liturgiassa. Tämä merkitsi huomattavaa poikkeusta katolisen kirkon yleisestä käytännöstä, joka yleensä kielsi paikallisten kielten käytön kirkossa ja edellytti käytettävän yksinomaan latinaa.
Robin Hood
Muita hahmoja
Nottinghamin seriffi on Robin Hoodin tarinoiden pääkonna, Robinin rosvojoukkoa vainoava kruunun edustaja, joka on ollut mukana tarinoissa jo varhain. Hänen nimeään ei mainita kertaakaan.
Kiinan riittikiista
Matteo Riccin sopeutumispolitiikka
Vuonna 1659 Kansojen evankelisoimisen kongregaatio, joka tunnetaan myös nimellä Propaganda Fide, antoi Aasiassa toimineille uusille lähetys­saarnaajille ohjeet, joissa heitä selvästi kehotettiin mukautumaan paikallisiin tapoihin ja kunnioittamaan niitä:
Kiinalaisten suhtautuminen
thumb|Keisari [[Kangxi ja jesuiitta­tähti­tieteilijä Adam Schall. ”Tapisserie de Beauvais”, 1690–1705.]] Keisari Kangxi oli aluksi hyvissä väleissä Kiinassa toimineita jesuiitta­lähetys­saarnaajien kanssa. Hän oli kiitollinen niistä palveluksista, joita he suorittivat hänelle tähti­tieteen, diplomatian ja tykkien valmistamisen alalla. Jesuiitat tekivät suuria palveluksia myös keisarikunnan sotavoimille välittämällä tietoa eurooppalaisesta tykistön teknologiasta, ja he johtivat monien eri kaliiberia olevien tykkien valmistusta. Jesuiitat Jean-François Gerbillon ja Thomas Pereira osallistuivat vuonna 1689 myös Nertšinskin rauhan­neuvotteluihin, joissa he toimivat kielen­kääntäjinä. Ennen 1600-luvun loppua jesuiitat olivat myös saaneet monia kiinalaisia kääntymään kristin­uskoon.
Vuonna 1692 Kangxi antoi asetuksen suvaitse­vai­suudesta kristin­uskoa kohtaan ( tai 正教奉傳)
Tämä asetus soi kristin­uskolle Kiinassa saman aseman kuin buddha­laisuudella ja tao­laisuudella oli. Keisari Kangxi otti myös muutamia jesuiittoja hoviinsa tiede­miehiksi ja taiteilijoiksi.
Kiista
Kiinaan päässeet jesuiitat onnistuivat menestyksellisesti palvelemaan keisarin hovissa. He tekivät kiinalaisiin vaikutuksiin tietämyksellään tähtitieteestä ja mekaniikasta, ja keisarillinen observatorio annettiin heidän ylläpidettäväkseen. Heidän täsmällisten lasku­menetelmiensä ansiosta keisari onnistui ennustamaan auringon- ja kuun­pimennykset, mikä kuului hänen rituaalisiin velvollisuuksiinsa. Toiset jesuiitat toimivat hovimaalareina. Jesuiittoihin taas Kiinan konfutse­lainen yläluokka teki suuren vaikutuksen, ja he omaksuivat pitkälti Kiinan ylä­luokan elin­tavat.
thumb|right|Isä [[Philippe Couplet|Philippe Couplet’n ja isä Prospero Intorcettan teos Confucius Sinarum Philosophus ("Kiinalainen filosofi Kungfutse") vuodelta 1687.]] Ongelmaksi lähetystyötä harjoittaville jesuiitoille muodostui kuitenkin, miten heidän olisi suhtauduttava kiinalaisiin riitteihin. Vähitellen he alkoivat Matteo Riccin oppien mukaisesti hyväksyä ne. Kiinan yläluokka oli sitoutunut kungfutse­laisuuteen, kun taas muu väestö harjoitti enimmäkseen buddha­laisuutta ja tao­laisuutta. Tästä huolimatta kaikki kolme muodostivat sekä valtiollisen että yksityisen elämän viitekehykset. Sekä kungfutse­laisuuteen että tao­laisuuteen kuului oleellisena osana kunkin omien esi-isien kunnioitus.
Jesuiittojen lisäksi muutkin uskonnolliset järjestöt kuten dominikaanit, fransiskaanit ja augustinolaiset aloittivat lähetystyön Kiinassa 1600-luvulla ja saapuivat sinne usein Espanjan siirto­maana olleilta Filippiineiltä. Toisin kuin jesuiitat, he kieltäytyivät millään tavoin sopeutumasta paikallisiin tapoihin ja halusivat soveltaa Kiinaan samaa tabula rasa -periaatetta, jota he olivat soveltaneet muuallakin, ja jesuiittojen käytännöt kauhistuttivat heitä. Täten he panivat alulle kiivaan kiistan, jonka he toivat Roomaan tiedoksi ja ratkaistavaksi. He nostivat esiin kolme erimielisyyden aihetta:
Roomassa jesuiitat yrittivät selittää, että nämä ”kiinalaiset riitit” eivät olleet uskonnollisia vaan sosiaalisia seremonioita, ja että kristinuskoon kääntyneillekin oli hyväksyttävää osallistua niihin. Jesuiittojen mukaan myös kiinalainen kansan­usko, uhrit keisarille ja esi-isille olivat luonteeltaan ei-uskonnollisia eivätkä sen vuoksi olleet yhteen­sopimattomia katolisuuden kanssa, kun taas heidän vastustajiensa mukaan nämä olivat sikäläisten pakanallisten uskontojen harjoittamista, ensimmäisen käskyn kieltämää epä­jumalien palvontaa ja sen vuoksi katolisen uskon vastaisia.
Paavi Klemens XI:n päätös
thumb|left|170px|Paavi Klemens XI Klemens XI tuomitsi 20. marraskuuta 1704 antamassaan säädöksessä Cum Deus optimus kiinalaiset riitit ja kungfutse­laiset rituaalit ja kielsi väittelemästä asiasta enempää. Säädöksessä kiellettiin myös käyttämästä Jumalasta nimiä Tiān ja Shàngdì ja edellytettiin käytettävän nimitystä Tiānzhǔ ('Taivaan Herra').
Vuonna 1705 paavi lähetti keisari Kangxin luo paavillisen lähetystön tekemään asian hänelle selväksi. Charles-Thomas Maillard De Tournonin johtama lähetystö ilmoitti kiinalaisten riittien kiellosta tammikuussa 1707, mutta sen vuoksi heidät karkotettiin Macaoon.
Paavi antoi 19. maaliskuuta 1715 vielä bullan Ex illa die, joka virallisesti tuomitsi kiinalaiset riitit:
Vuonna 1742 Benediktus XIV toisti bullassaan Ex quo singulari Klemens XI:n säännökset. Benediktus vaati, että Kiinassa toimivien lähetys­saarnaajien oli valalla vannottava, etteivät he enää kiistele asiasta.
Keisari Kangxin vastatoimet
Vastatoimena paavin päätökselle kiinalaiset karkottivat 1700-luvun alussa maasta kaikki katoliset lähetys­saarnaajat.
Vuonna 1721 Kangxi, joka ei voinut hyväksyä Klemens XI:n säännöksiä, kielsi kristillisen lähetystyön Kiinassa. Kangxin säädöksessä sanottiin:
Kiinalaiset käännynnäisetkin osallistuivat kiistaan laatimalla vasta­lause­kirjelmiä, kirjoja ja pamfletteja. Ankarimmat kiistat käytiin eräiden kristittyjen oppineiden ryhmän ja katolisen piispa Charles Maigrot de Crisseyn välillä Fujianin maakunnassa. Kiinalainen käännynnäis­ryhmä oli jesuiittojen, piispa vähemmän mukautuvien domikaanien ja fransiskaanien kannalla.
Qianlongin vahvistus
Vaikka jesuiitat yhä puolustivat kristin­uskoa Kiinassa tavalla, joka perustui Matteo Riccin ensimmäisenä harjoittamaan mukautumis­politiikkaan, heidän toimintansa päättyi 1700-luvulla epä­onnistumiseen. Keisari Qianlongin aikana kiinalaisia kristittyjä alettiin vainota yhä enemmän. Vaikka keisari Qianlong arvosti ja ihaili jesuiitta Giuseppe Castiglionen taide­teoksia ja länsi­maista teknologiaa, hän saattoi kristin­uskon vastaiset säädökset uudestaan voimaan vuonna 1737.
Jesuiittajärjestön lakkauttaminen
Paavi Klemens XIV lakkautti jesuiitta­veljes­kunnan vuonna 1773 muun muassa sen vuoksi, koska hän ei hyväksynyt jesuiittojen mukautumis­politiikkaa; erityisesti vuoden 1773 säädös ei hyväksynyt sitä, että kiinalaiset riitit voitaisiin asettaa Euroopan ja kristin­uskon rinnalle.
Robin Hood
Muita hahmoja
Guy of Gisborne on konnahahmo, joka esiintyy ensi kertaa balladissa Robin Hood and Guy of Gisborne (noin 1475). Hän on metsästämässä lainsuojattomia ja käy miekkataistelun Robinia vastaan, jossa hän saa surmansa.
Kiinan riittikiista
Paavi Pius XII:n päätös
Riittikiista oli edelleen suurimpana esteenä katolisen kirkon yrityksille kiinalaisten käännyttämiseksi kristin­uskoon. Vuonna 1939, muutamia viikkoja paaviksi valitsemisensa jälkeen, Pius XII määräsi Kansojen evankelisoimisen kongregaatiota lieventämään Klemens XI:n ja Benedictus XIV:n säännöksiä. Sen jälkeen kun apostoliset sijaiset olivat saaneet Mantšukuon hallitukselta vakuutuksen, että niin sanotut ”kiinalaiset riitit” olivat luonteeltaan vain ”maallisia”, Pyhä Istuin antoi 8. joulukuuta 1939 uuden Plane Compertum -nimisen säännöksen, jonka mukaan:
Aleksandrov
thumb|270px|Pokrovan kirkon kellotorni Aleksandrovissa. Aleksandrov on kaupunki Vladimirin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Šerna-jokeen laskevan Seraja-joen rannalla 125 kilometriä Vladimirista luoteeseen ja 120 kilometriä Moskovasta koilliseen. Kaupunki on Aleksandrovin piirin keskus. Sen kautta kulkee Moskovan ja Jaroslavlin välinen rautatie, johon kaupungin alueella yhtyy Orehovo-Zujevosta tuleva rata (rautatieasemat Aleksandrov I ja II). Asukkaita on 63 000 henkeä (vuonna 2008).
Daniel Sondell
Daniel Sondell (s. 1. maaliskuuta 1984 Uumaja, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan Sondell on puolustaja.
Mighty Morphin Power Rangers The Movie: Original Soundtrack Album
Mighty Morphin Power Rangers The Movie: Original Soundtrack Album on vuoden 1995 Power Rangers elokuva-albumi. Sen julkaisivat Fox Records ja Atlantic Records C-kasettille ja CD-levylle. Levyllä kuultiin useiden tunnettujen artistien kappaleita, kuten Red Hot Chili Peppers, Van Halen, Dan Hartman ja They Might Be Giants. Albumin singlenä oli Shampoo "Trouble". Albumin kesto on c-kasetilla 46 minuuttia ja 39 sekuntia, kun taas CD:llä se on hivenen pidempi Aaron Watersin esittämän Cross My Line bonuskappaleen myötä.
Aleksandrov
Kaupunki mainitaan ensimmäisen kerran 1300-luvulla nimellä Aleksandrovskaja sloboda. Vuosina 1564–1581 se oli Iivana IV:n asuinpaikka ja Venäjän poliittinen, taloudellinen ja kulttuurin keskus. Vuonna 1578 Ivan Fjodorovin oppilas Andronik Timofejev Neveža perusti Aleksandrovskaja slobodaan Venäjän ensimmäisen kirjapainon. Vuonna 1778 kaupungista tuli Vladimirin lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. 1800-luvulla paikkakunnalle syntyi tekstiiliteollisuutta.
Daniel Sondell
Sondellin pelityyli on rauhallinen ja varma. Kesken kauden hän siirtyi Lappeenrantalaiseen Saimaan Palloon. Hän toi SaiPan ylivoimapeliin rauhallisuutta. Kyseisellä kaudella hän teki 16 ottelussa yhden maalin ja 12 syöttöpistettä. Jäähyillä Sondellin ei ole tapana istua, sillä hänelle on merkitty kautena 2009–2010 vain 4 jäähyä.
Kiinan riittikiista
Paavi Pius XII:n päätös
Tämä merkitsi, että kiinalaisia tapoja ei enää pidetty taika­uskoisina vaan hyväk­syttä­vinä tapoina osoittaa kunnioitusta sukulaisille ja sen vuoksi sallittuja katolisille kristityille. Samalla julis­tettiin, että kungfutselaisuus ei ole epäkristillinen, pakanallinen uskonto vaan filosofia ja oleellinen osa kiinalaista kulttuuria. Pian tämän jälkeen, vuonna 1943, Kiinan hallitus solmi diplomaatti­suhteet Vatikaanin kanssa. Paavin päätös muutti Kiinan kirkollisia oloja lähes vallan­kumouksellisesti. Kun kirkko alkoi kukoistaa, Pius XII perusti paikallisen papillisen hierarkian, ja vuonna 1946 hän nimitti Thomas Tien Ken-sinin, Qingdaon silloisen apostolisen vikaarin, ensimmäisenä Kiinan kansalaisena kardinaaliksi , ja myöhemmin samana vuonna Pekingin arkkipiispaksi.
Aleksandrov
Nykyään kaupungissa on lähinnä elektroniikkateollisuutta. Nähtävyyksiä ovat vuonna 1513 rakennettu monumentaalinen Kolminaisuuden katedraali, Pokrovan kirkko (1500-luvun puoliväli), Ristiinnaulitun kirkko (1560-luku) ja Neitsyt Marian taivaaseen astumisen kirkko (1500-luvun alku). Kolminaisuuden katedraalissa on ainutlaatuiset 1300-luvun messinkiovet, jotka Iivana IV:n aikana tuotiin Novgorodista ja Tveristä. Pokrovan kirkossa on säilynyt 1500-luvun freskoja. Kotiseutumuseon kokoelmissa on 1400–1600-lukujen ikoneja ja 1500–1700-lukujen koristetaidetta. Kaupunki on yksi Venäjän kultaisen renkaan matkailukohteista.
Romain Mesnil
Romain Mesnil (s. 13. heinäkuuta 1977 Plessis-Bouchard) on ranskalainen seiväshyppääjä.
Kolmonen
Kolmonen tarkoittaa seuraavia:
Romain Mesnil
Mesnil sijoittui 1998 Valencian EM-hallikilpailuissa kahdeksanneksi, mutta jäi ilman tulosta Budapestin ulkoratojen EM-kilpailujen karsinnassa. Hän hyppäsi Maebashin sisäratojen MM-kisoissa 1999 kuudenneksi tuloksella 570 cm. Samana vuonna hän sijoittui Universiadeissa kolmanneksi ja voitti alle 23-vuotiaiden EM-kultaa hypättyään 593. Sevillan MM-kisoissa hän jäi loppukilpailussa ilman tulosta. Seuraavana vuonna hän karsiutui Sydneyn olympialaisissa. Lissabonin sisäratojen MM-kisoissa 2001 hän voitti MM-pronssia ja sijoittui myöhemmin samana vuonna Edmontonin ulkoratojen MM-kisoissa viidenneksi. Vuonna 2002 hän karsiutui sekä sisä- että ulkoratojen EM-kisoissa. Birminghamin sisäratojen MM-kisoissa 2003 hän oli seitsemäs. Myöhemmin samana vuonna hän voitti Euroopan cupin, karsiutui Pariisin MM-kilpailuissa ja sijoittui IAAF:n yleisurheilufinaalissa seitsemänneksi.
Mesnil sijoittui 2004 Euroopan sisäratojen cupissa neljänneksi ja Budapestin sisäratojen MM-kisoissa seitsemänneksi. Myöhemmin samana vuonna hän voitti Euroopan cupin, mutta karsiutui Ateenan olympialaisissa. 2006 hän karsiutui Moskovan MM-hallikilpailuissa, voitti Euroopan cupin superliigan ja EM-hopeaa Göteborgin EM-kisoissa tuloksella 565. Kauden lopussa hän oli neljäs yleisurheilun maailmancupissa. Mesnil sijoittui 2007 toiseksi Euroopan cupissa ja voitti MM-hopeaa Osakan MM-kisoissa tuloksella 586. Pekingin olympialaisissa 2008 hän karsiutui loppukilpailusta. Torinon EM-hallikilpailuissa 2009 hän sijoittui seitsemänneksi. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän sijoittui toiseksi tuloksella 585 cm. Saman vuoden IAAF:n yleisurheilufinaalissa hän oli neljäs. Barcelonan EM-kisoissa 2010 hän oli kahdeksas. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän jäi loppukilpailussa ilman tulosta. Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 hän sijoittui kahdeksanneksi tuloksella 550. Saman vuoden Helsingin EM-kilpailuissa hän karsiutui loppukilpailusta. Lontoon olympialaisissa hän oli yhdeksäs.
Mesnil on voittanut lukuisia Ranskan mestaruuksia sekä sisä- että ulkoradoilla.
Dəliməmmədli
Dəliməmmədli on kaupunki Azerbaidžanin Goranboyn piirissä. Se sijaitsee Bakun ja Tbilisin välisen rautatien sekä M1-valtatien varrella noin 20 kilometriä Goranboysta luoteeseen. Asukkaita on 5 200 henkeä (vuonna 2010).
Dəliməmmədlistä tuli kaupunkimainen taajama vuonna 1958 ja kaupunki vuonna 1991.
Charlie Schlatter
Ura
Hän on uransa aikana esiintynyt useissa televisiosarjoissa ja elokuvissa kuten Paluu teiniksi, Vaihda vapaalle, Ferris Bueller, Murhaajan synkkä varjo ja Enkelin kosketus. Schlatter on tehnyt myös äänirooleja animaatiosarjoissa kuten Teräsmies, Tom ja Jerry: Taikasormus, Pet Alien, Ben 10 ja Kim Possible.
Olivier Besancenot
Olivier Besancenot (s. 18. huhtikuuta 1974 Levallois-Perret, Hauts-de-Seine, Ranska ) on ranskalainen vasemmistolainen poliitikko ja Uuden antikapitalistisen puolueen (ransk. Nouveau parti anticapitaliste, NPA) perustaja ja puheenjohtaja.
Henkilöhistoria ja poliittinen toiminta
Besancenot on opiskellut yliopistossa historiaa ja kirjoittanut muun muassa kolme kirjaa.
Siviiliammatiltaan Besancenot on postinkantaja, mistä hän on saanut lempinimen ”punainen posteljooni”. Hänestä on tullut nopeasti yksi Ranskan suosituimmista poliitikoista, ja hän on erityisesti nuorten äänestäjien suosiossa.
Besancenot'a pidettiin yhtenä johtavista vastaehdokkaista presidentti Nicolas Sarkozyn ajamalle politiikalle. Besancenot pyrki Ranskan presidentiksi vuoden 2007 presidentin vaaleissa Vallankumouksellisen kommunistisen liiton (Ligue communiste révolutionnaire, LCR) ehdokkaana ja sai yhteensä 1,5 miljoonaa ääntä, sijoittuen lopulta viidenneksi 4,08 prosentin kannatuksellaan. Aiemmin hän on ollut ehdokkaana vuoden 2002 presidentinvaaleissa.
NPA:n perustamisen yhteydessä lakkautettu LCR kuului neljänteen internationaaliin, trotskilaisten puolueiden maailmanjärjestöön. NPA sen sijaan ei kuulu, eikä Besancenot lue puoluetta trotskilaiseksi. Besancenotia luonnehditaan radikaaliksi vasemmistolaiseksi, ja hän itse sanoo olevansa "vallankumouksellinen" tukeutumatta mihinkään tiukasti oikeaoppiseen poliittiseen linjaan.
Charles Vess
Charles Dana Vess (s. 10. kesäkuuta 1951 Lynchburg, Virginia) on yhdysvaltalainen fantasiataiteilija, sarjakuvapiirtäjä ja kuvittaja. Hänen tyyliinsä on vaikuttanut merkittävästi muun muassa Alfons Muchan ja Arthur Rackhamin taide. Vess on tehnyt yhteistyötä muun muassa Neil Gaimanin, Charles de Lintin ja Jeff Smithin kanssa.
Vuonna 1974 Vess suoritti kuvataiteen kandidaatin tutkinnon Virginia Commonwealth Universitystä ja työskenteli animaation parissa ennen kuin muutti 1976 New Yorkiin ja ryhtyi freelance-kuvittajaksi. Hän on tehnyt töitä useille suurille sarjakuvakustantamoille, kuten Marvelille, Dark Horselle ja DC:lle.
Vessin ja Neil Gaimanin yhteistyö alkoi 1989, kun Vess kuvitti Books of Magic -tarinan ”The Land of Summer’s Twilight”. Pian sen jälkeen hän kuvitti Sandmanin jakson ”A Midsummer Night’s Dream”, joka on mukaelma Shakespearen samannimisestä näytelmästä. Se sai vuonna 1991 parhaan novellin World Fantasy Awardin ainoana sarjakuvana koskaan. Gaimanin ja Vessin voiton jälkeen palkinnon sääntöjä muutettiin niin, ettei sarjakuvia enää hyväksytty.
Vuonna 1998 ilmestyi Gaimanin saturomaani Tähtisumua, jota hän ja Vess olivat työstäneet jo neljän vuoden ajan – romaanin idean taivaalta pudonneesta tähtitytöstä Gaiman oli saanut itse asiassa jo 1991. Vess teki kirjan ensimmäiset kuvitukset jo ennen kuin käsikirjoitusta oli olemassa, kustantajan vakuuttamiseksi. Suomeksi Tähtisumua on julkaistu vain kuvittamattomana laitoksena. Vuoden 2007 elokuvaversion tekemisessä Vess ei ollut suoraan osallisena, eikä elokuvan visuaalinen ilme nojaakaan tiukasti hänen kuvituksiinsa.
Andrei Nikolišin
Andrei Nikolišin (s. 25. maaliskuuta 1973) on venäläinen pelaajauransa lopettanut jääkiekkoilija. Hänet valittiin Neuvostoliiton ja Venäjän jääkiekon kunniagalleriaan vuonna 1993. Nikolišin pelasi NHL:ssä yli 600 ottelua Washington Capitalsissa, Chicago Blackhawksissa ja Colorado Avalanchessa. Nikolišin nimettiin Traktor Tšeljabinskin päävalmentajaksi lokakuussa 2014. Hän sai potkut seuran peräsimestä seuraavalla kaudella, mutta palkattiin melkein välittömästi Amur Habarovskin päävalmentajaksi
Ludvig II
Ludvig II tai Ludwig II voi tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Tanssiteatteri
Tanssiteatteri on tanssia, teatteria ja musiikkia yhdistelevä esittävän taiteen muoto. Tanssiteattereiksi kutsutaan myös tanssiteatteria esittäviä taiteilijaryhmiä tai instituutioita. Erityisesti Suomessa tanssiteatterinimikettä käytetään yleensä tanssiryhmistä riippumatta niiden ohjelmiston teatterillisuudesta.
Tanssiteatteriteosten rakenteen ja tanssin liikkeiden etenemisen suunnittelee koreografi. Teos voi olla myös vain yhden tanssijan esittämä soolo – monologi. Nimitystä tanssiteatteri on tapana käyttää erityisesti nykytanssigenreen kuuluvista teoksista, vaikka monissa baleteissakin on teatterimaisia piirteitä. Eurooppalaisen tanssiteatterin idea esitettiin ja ensimmäiset kokeilut tehtiin uuden tanssin liikkeen piirissä 1900-luvun alussa Saksassa. Esityksiin sisältyy usein ennalta suunniteltujen kuvioiden ohella improvisaatiota, joka onkin yksi tärkeimpiä koreografisia tekniikoita. Tanssi ei ole teosten ainoa ilmaisukeino, vaan niihin voi sisältyä myös puhetta, laulua ja pantomiimia. Fyysinen ilmaisukieli voi käyttää kaikkia tanssin ja liikehdinnän muotoja, akrobatia mukaan lukien. Myös kaikki teatteritekniset ilmaisukeinot ovat työkalujen joukossa. Teosten musiikki on usein varta vasten esityksiin sävellettyä, mutta toisinaan käytetään myös aiemmin julkaistuja sävellyksiä ja niistä tehtyjä sovituksia ja koosteita.
Aasialaisten kulttuurien piirissä on oma pitkä liikeilmaisuun perustuvien teatterin muotojen perinne. Tanssiteatteri luo uusia näkökulmia esitettävälle näytelmälle tanssimisen avulla.
Eurooppalaisen tanssiteatterin synty
Tanssiteatterista alettiin Euroopassa puhua taidemuotona 1900-luvun alun Saksassa. Tuolloin alkunsa saanut eurooppalainen tanssiteatteri käytti keinoinaan näkö-, kuulo-, tila- ja tuntoaistein havaittavia elementtejä kuten teatteri ja tanssi aiemminkin. Esitysten lähtökohtana oli kuitenkin pääosin ihmisen fyysinen kokemusmaailma eikä tanssin keinoin esitettävä kertomus. Esityksillä ei ollut lineaarista juonta ja kohtaukset yhdistyivät toisiinsa vapaata assosiaatiota käyttäen. Saksalaisen tanssiteatterin isäksi voidaan katsoa Kurt Jooss (1901–1979), joka sai kuitenkin suuressa määrin vaikutteita kollegaltaan koreografi Rudolf von Labanilta. Juuri Laban kehitti idean uudenlaisesta teatterista, jossa esiintyjä/tanssija oli ajatteleva, tunteva, esiintyvä olento. . Vapaan tanssin ajattelun taustalla oli mm. François Delsarten kaavailema teoria kaikkien liikkeiden tunnesisällöstä ja periaatteista, joiden mukaan se voitaisiin kartoittaa. Niinpä tanssin teatterilliset tavoitteet olivat luonnollinen kehityssuunta.
1960-luvulle tultaessa saksalaisessa tanssiteatterissa oli luotu mielikuvitukseen, fyysisyyteen, aistillisuuteen ja visuaaliseen kuva-ajatteluun perustuva uusi näyttämöestetiikka. Se oli mielikuvitukseen pohjautuvaa teatteria, jossa puhuttu kieli oli korvattu ele- ja liikekielellä. Tanssi omaksui toisaalta teatterin puolelta kuvaestetiikkaa sekä elokuvamaisen avoimen ja vaihtelevan dramaturgian.
Kurt Joossin johdolla opiskellut Pina Bausch (1940–2009) jatkoi Joossin viitoittamaa tietä tanssiteatterin kehittäjänä Saksassa. Bausch kuului baletin ylivaltaa vastustaneiden nuorten tanssijakoreografien ryhmään, joka sai innoitusta vasemmistolaiselta opiskelijaliikkeeltä. Uudistajat yhdistivät teoksissaan saksalaista vapaan tanssin perinnettä, kokeilevaa teatteria ja amerikkalaista modernia tanssia. Pina Bausch käyttää teoksissaan poikkitaiteellisesti niin tanssia, teatteria, elokuvaa, musiikkia, performanssia kuin kuvataidetta. Eri taiteen alojen elementtien käyttö saa Bauschin teokset muistuttamaan wagnerilaista kokonaistaideteosta, jossa eri taiteen alojen keinot sulautuvat yhteen.
Suomalaisessa taidetanssissa klassinen baletti säilytti hallitsevan aseman varsin pitkään. Modernit suuntaukset alkoivat saada runsaammin uusia kannattajia vasta 1960-luvulla, jolloin Suomessa kävi vierailuilla useita amerikkalaisia modernin tanssin opettajia ja ryhmiä. Samaan aikaan Suomeen saapui myös jazztanssi, afroamerikkalaisen kulttuurin piirissä syntynyt tanssin muoto, jonka tekniikka painottaa kehon osien toisistaan riippumatonta koordinaatiota ja rytmisyyttä. Näistä uusista tanssin suuntauksista saivat vaikutteita tanssija-koreografit Marjo Kuusela ja Maria Wolska, jotka perustivat vuonna 1972 Tanssiteatteri Raatikon.
Raatikko on Suomen vanhin yhtäjaksoisesti toiminut tanssiteatteri, jonka kotipaikkana on Vantaa. Vielä samana vuonna (1972) aloitti toimintansa myös Modernin tanssin studion ryhmästä syntynyt helsinkiläinen Rollo. Tanssiteatterin vaikutus varsinkin suomalaiseen nykytanssiin on ollut voimakas. Nykyäänkin monet ryhmät kokevat luontevaksi käyttää nimikkeenään tanssiteatteria riippumatta ohjelmistonsa teatterillisen painotuksen määrästä.
Tanssiteatterin monet kasvot
Tanssiteatteria ei voida määritellä kovin paljon tarkemmin kuin yleisellä luonnehdinnalla, että se sisältää sekä tanssin että teatterin elementtejä. Saksalaisen koreografin Pina Bauschin näkemyksiä tanssiteatterin montaasinomaisesta sisällöstä ja vapaaseen assosiaatioon perustuvista merkityksistä pidetään kuitenkin usein eurooppalaisen tanssiteatterin lähtökohtina. Painotuksiltaan tanssiteatteri voidaan jakaa muun muassa seuraavaan kolmeen perustyyppiin: Rudolf Labanin edustama liikkeen asemaa korostava tanssiteatteri, suomalaisen Raatikon edustama tarinankerrontaa painottavaa tanssiteatteri, sekä Bauschin kokonaistaideteosta hakeva poikkitaiteellinen tanssiteatteri.
Viime vuosikymmeninä tanssiteatteri on kehittynyt jatkuvasti monipuolistuen, sillä mukaan on otettu uudenlaisia tyylilajeja ja erityistaitoja vaativia kohtauksia ja toimintaa. Joidenkin ryhmien esityksissä on mukana runsaasti akrobatiaa ja muita sirkustaiteen elementtejä. Esityksiä tehdään yhä enemmän muillekin kuin kapealle, tanssitaiteeseen vihkiytyneelle yleisölle. Teosten kohderyhmänä on nykyisin usein myös lapsiyleisö. Aikuisille ja lapsille kohdennettua tanssiteatteria ei kuitenkaan yleensä jaeta erillisiksi luokiksi, sillä teosten luonteeseen vaikuttaa enemmän koreografin persoonallinen tyyli kuin niiden kohdeyleisö.
Muualla maailmassa tanssiteatterilla on ollut perinteisesti merkittävä rooli erityisesti Kaakkois-Aasiassa ja Intiassa. Aasialaisen tanssiteatterin suomalainen asiantuntija Jukka O. Miettinen on tehnyt merkittävän panoksen itämaisen tanssiteatterin harrastuksen ja tuntemuksen lisäämiseksi Suomessa.
Suomalaisia tanssiteattereita
Suomalaisessa tanssitaiteessa teatterillisen suuntauksen vaikutus on ollut voimakas. Ehkä tämän vuoksi on tanssiryhmien nimeksi usein valittu termi tanssiteatteri. Se ei välttämättä kuitenkaan kerro ryhmän sitoutumisesta erityisesti tanssiteatteriperinteeseen, vaan sitä käytetään myös tanssiryhmä-termin (vrt. englannin dance company) synonyyminä. Myös lainsäädännössä tanssiryhmät rinnastuvat teattereihin ja saavat rahoitusta teatterilainsäädännön mukaan.
VirusTotal
VirusTotal on Hispasecn kehittämä netissä toimiva ilmainen tiedostojen skannausohjelma. Sen avulla pystyy tarkastamaan, sisältävätkö linkit ja tiedostot haittaohjelmia. Palvelulla ei ole omaa virustorjuntaa, vaan skanneri hankkii haittaohjelmatietonsa 44 muusta virustorjuntapalvelusta. Vuonna 2007 PCWorld valitsi VirusTotalin 100 parhaan palvelun joukkoon.
Google osti palvelun syyskuussa 2012. Yhtiö oli jo aiemmin tehnyt yhteistyötä VirusTotalin kanssa.
Rahoitusneuvos
Rahoitusneuvos on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 2. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko.
VirusTotal
VirusTotal on tehnyt selaimille lisäosia, jotka integroivat palvelun käyttäjien selaimiin. Vuonna 2014 julkaistiin Mac OS X käyttäjille suunnattu VirusTotal Uploader palvelu, joka käyttää hyväksi yli 50:tä virustorjuntapalvelua.
Rahoitusneuvos
Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 2007. Vuosien 1918–2013 aikana rahoitusneuvoksen arvonimi on myönnetty neljälle henkilölle.
Walfrid Alhainen
Walfrid Isak (W. I.) Alhainen (12. lokakuuta 1869 Kalvola – 26. maaliskuuta 1947 Joensuu) oli suomalainen maanviljelijä ja kansanedustaja vuonna 1917.
Alhainen oli torpparina Kalvolassa vuoteen 1901 ja työskenteli maanviljelijänä Kiteellä 1901–1947. Hänet valittiin suomalaisen puolueen edustajaksi Kuopion läänin itäisestä vaalipiiristä eduskuntavaaleissa 1916. Hän toimi myös Kiteen kunnanvaltuuston varapuheenjohtajana, kunnallislautakunnan jäsenenä, kunnan viljelysrahaston hoitajana ja asutusrahaston piiritarkastajana.
Walfrid Alhaisen vanhemmat olivat torppari Iisakki Eerikinpoika ja Miina Korkeamäki ja puoliso vuodesta 1893 Emma Karoliina Kullus.
Läppogubbenin kanava
Läppogubbenin kanava on Uudessakaarlepyyssä sijainnut veneliikenteeseen käytetty avokanava joka kaivettiin noin vuosina 1850–1855 Lapuanjoen länsirannalta Djupstenin kohdalta Bådabuktenin lahden perukkaan. Kanava lyhensi venematkaa Uudenkaarlepyyn ulkosatamaan Alöreniin mutta koska käsin kaivettu kanava oli matala ja kapea sitä saattoivat käyttää vain pienet veneet. Talvella kanavaa käytettiin jäätienä. Kanavaa käyttivät myös monet kesähuviloiden omistajat muun muassa Zachris Topelius joka asui vuosina 1855–1868 perheineen kesäisin Majniemi-nimisessä huvilassa Stora Alörenin saarella.
Maankohoaminen mataloitti ajan kuluessa kanavan käyttökelvottomaksi veneille mutta kanavalla kuljettiin veneillä vielä 1900-luvun alkuvuosina korkean veden aikana. Nykyisin kanavan paikalla on vielä matala oja.
Lähteet
63.56164°N, 22.48103°W
Juurettomuus
Juurettomuus on henkistä irrallisuutta. Minna Marika Zettermanin mukaan ihmisten juurettomuus ja tyhjyyden tunteet kumpuavat todennäköisesti yhteisöllisyyden ja rakastavien ihmissuhteiden puutteesta yhteiskunnassa. Juurettomuus voi johtaa henkiseen pahoinvointiin, syrjäytymiseen ja irrallisuuteen, joka pahimmillaan voi ilmetä vakavina tekoina, kuten esimerkiksi itsemurhina
Lättäjalka
Lättäjalka eli lattajalka tarkoittaa jalkaa, jonka jalkapohjan sisäkaari on laskeutunut.
Lättäjalkaisuus voi olla synnynnäistä, rakenteellista, toimintojen kompensaatiota tai sairauden kuten nivelreuman aiheuttamaa. Sitä hoidetaan tukipohjallisilla ja voimistelulla.
Yleensä ihmisillä jalkapöydän kaari on korkea siten, että kantapää, varpaat ja päkiä sekä jalkapohjan ulkoreuna osuvat kävellessä maahan, mutta päkiän ja kantapään välinen kaari on ylempänä. Lättäjalkaisen jalkapohja koskettaa kokonaan maata. Lättäjalkaa pidetään nykyään jalan muodon normaalivarianttina eikä sairautena.
Lapsilla on useimmiten lättäjalat 3–5-vuotiaiksi, aikuisista eurooppalaisista noin 10–15 % on lättäjalkaisia,.
Lättäjalan uskottiin helposti kipeytyvän pitkillä kävelyillä, minkä vuoksi lättäjalkaiset olivat ennen vapautettuja asepalveluksesta ja monia urheilulajeja esimerkiksi luistelua on vaikea lättäjalkaisen harrastaa. Nykyisin lättäjalkaiset pääsevät asepalvelukseen, mutta heidät luokitellaan tapauskohtaisesti A- tai B-luokkaan.
Kreikan kuningaskunta
pienoiskuva|Kreikan kuningaskunnan kehitys. Kreikan kuningaskunta oli vuonna 1832 Lontoon konferenssissa perustettu valtio. Kreikka julistautui itsenäiseksi 7. toukokuuta 1832 käytyään vapaussotaa Turkin Osmanien valtakuntaa vastaan vuodesta 1829. Kreikan kuningaskunnan täysi itsenäisyys tunnustettiin kansainvälisesti Konstantinopolin rauhassa vuonna 1832. Sitä edelsi vapaussodasta seurannut lyhytaikainen tasavalta.
Vuoteen 1843 kuningas hallitsi yksinvaltiaana (absoluuttinen monarkia). Syyskuussa 1843 syntyi levottomuuksia, joiden rauhoittamiseksi kuningas Otto I suostui kutsumaan kaksikamariset valtiopäivät koolle ja hyväksymään maalle perustuslain.
Kuningaskuntana Kreikka oli vuoteen 1924, jolloin monarkia lakkautettiin, ja perustettiin toinen helleenien tasavalta. Kreikka palasi monarkiaan vuonna 1935 ja uudelleen tasavallaksi vuonna 1974. Jälkimmäinen monarkia päättyi seitsemänvuotiseen sotilashallituksen aikana kansanäänestykseen valtiomuodosta.
Kreikan kuninkaat
Kreikan kuningaskuntaa hallitsi vuoteen 1862 baijerisperäinen Wittelsbachin hallitsijasuku ja sen jälkeen aina monarkian lakkauttamiseen saakka tanskalaisperäinen Glücksburgin hallitsijasuku.
Saint Seiya
Saint Seiya, joka tunnetaan myös nimellä Knights of The Zodiac ("Eläinradan ritarit"), on manga- ja animesarja, jonka on luonut Masami Kurumada. Tarina seuraa viittä mystistä soturia, joita kutsutaan pyhimyksiksi ja jotka taistelevat pukeutuneena pyhiin haarniskoihin, joiden mallit ovat peräisin erilaisista tähtikuvioista, jotka hahmot ovat omaksuneet kohtalokkaiksi suojelusymboleiksi ja voimistaneet mystisen energian nimeltä "kosmo". Pyhimykset ovat vannoneet puolustavansa kreikkalaisen Athene-jumalattaren reinkarnaatiota taistelussaan muita olympolaisia jumalia vastaan, jotka haluavat hallita maapalloa.
Manga ilmestyi Weekly Shōnen Jump -lehdessä vuosina 1986–1991. Sitä julkaistiin 28 osaa syyskuusta 1986 lähtien. Sarjassa on kolme pääosaa: Pyhättö (osat 1–13), Poseidon (osat 14–18) ja Hades (osat 19–28). 13. nide sisältää myös erillisen tarinan nimeltä Blue Warriors. Saint Seiya -animessa on 114 jaksoa. Sitä esitettiin vuosina 1986–1989 ja sen teki Toei Animation.
Pyhättö
Kymmenen vuoden kovan harjoittelun jälkeen 10 pronssipyhimystä saavat käsiinsä jokaisen pyhimyshaarniskan. Saori Kido järjestää kuitenkin kilpailuturnauksen Jousimiehen kultahaarniskasta edesmenneen isoisänsä Mitsumasa Kidon kunniaksi.
Kun Feeniksin Ikki varastaa Mustien pyhimystensä avulla Jousimiehen kultahaarniskan, neljä pronssipyhimystä lähtevät hakemaan sitä.
Pyhättö lähettää nyt hopeapyhimykset tekemään selvää pronssipyhimyksistä, mm. Mistyn, Babelin ja Jamianin. Tässä tarinakokonaisuudessa selviää myös Saorin olevan jumalatar Athene.
Poseidon
Poseidon on herännyt jälleen ja yrittää hukuttaa maailmaa tulvillaan sen puhdistamiseksi ja uuden maailman rakentamiseksi. Athene yrittää diplomaattisesti saada hänet lopettamaan, mutta lopulta hänet petetään ja hänet vangitaan. Nyt on Seiyan, Shunin, Shiryun ja Hyogan tehtävä pelastaa hänet.
Hades
Hades, Athenen perimmäinen vihollinen on jälleen herännyt, ja Athenen pyhimykset joutuvat kohtaamaan tähän mennessä suurimman haasteensa. Hadeksen haamut hyökkäävät Pyhättöön ja vanhat ystävät palaavat.
Seiya, Shun, Shiryu ja Hyoga ovat saavuttaneet alamaailman ja kulkevat tiensä Hadeksen haamujen. Mutta kaikki ei ole niin kuin miltä näyttää kun he saapuvat Hadeksen palatsiin, Giudeccaan.
Tarinan viimeinen osa ja samalla sarjan loppu, jossa Seiya löytää viimein isosiskonsa, Seikan, joka oli kadonnut ensimmäisen tarinakokonaisuuden alussa.
Muut tarinat
Tässä arkissa pronssiset taistelevat Hildan jumalsotureita vastaan.
Muutamia hahmoja Saint-Seiyasta:
Tanabe
Tanabe on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Wakayaman prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin eteläosassa Kiin niemimaalla. Tanabessa on 76 046 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 1 026,91 neliökilometriä.
Historia
Tanabe sai kaupunkioikeudet vuonna 1942. Kaupunki kasvoi huomattavasti vuonna 2005, kun siihen yhdistettiin Hongūn, Nakahechin, Ōtōn ja Ryūjinin kunnat. Kuntaliitoksen myötä Tanabesta tuli Wakayaman prefektuurin pinta-alaltaan suurin kaupunki, joka käsittää aiemman Tyynenmeren rannikkoalueen lisäksi laajoja vuoristoalueita.
Vanhan Vaasan kanava
Vanhan Vaasan kanava (myös Vanhan Vaasan kanaali) on Vaasassa sijaitseva alun perin veneliikenteeseen käytetty noin 4,5 kilometriä pitkä avokanava, joka kaivettiin vuosina 1839–1845 yhdistämään Vanha Vaasa silloiseen Vaasan ulkosatamaan ja Eteläisen Kaupunginselän merenlahteen sen jälkeen, kun maankohoaminen oli tehnyt aiemmin käytetyn salmen veneille kulkukelvottomaksi. Kanava menetti merkityksensä vuoden 1852 Vaasan palon jälkeen, kun kaupunki siirrettiin Vanhasta Vaasasta nykyiselle paikalle. Vanhan Vaasan kanavaa on kuitenkin ruopattu useita kertoja, viimeksi 2009–2011, joten sitä voi käyttää nykyisinkin kanootilla kulkemiseen.
Tanabe
Talous
Kalastus on tärkeä elinkeino, ja Tanabessa kalastetaan etenkin shirasu-mutukaloja. Tanabe on tunnettu myös sitrushedelmistään ja umeboshi-aprikoosisäilykkeistään.
Vanhan Vaasan kanava
Lähteet
63.07584°N, 21.69675°W
Tanabe
Nähtävyydet
Tanabe on vuorien ympäröimä rannikkokaupunki. Muinainen pyhiinvaellusreitti Kumano-kodō kääntyy Tanaben kautta rannikolta sisämaahan. JR:n Kii-Tanaben rautatieaseman edustalla on vilkas baari- ja kauppakatu. Läheiselle Motoshiman saarelle vie kaupungista silta. Lähellä rannikkoa sijaitseva Kashiman saari on vuorostaan suljettu kävijöiltä. Tanaben tärkein turistikohde on Ogigahaman ranta. Läheinen Shirahaman kaupunki on myös tunnettu upeista valkoisista hiekkarannoistaan, ja Tanabe yrittää pitää kiinni turisteistaan. Ranta-alueella järjestetään Benkei-juhla ja lokakuussa Yosakoi-tanssifestivaali.
Toinen Tanaben keskustan lähellä sijaitseva rannikkoalue on Tenjinzakin niemi, kivilaatoista koostuva luonnonmuodostelma. Tenjinzakin niemi on lasku- ja nousuvesistä riippuen toisinaan veden peittämä ja toisinaan paljas. Paikka tunnetaan myös Japan National Trustin, maan vanhaa perinnettä suojelevan järjestön, synnyinkotina. Kaupunkilaiset tulevat Tenjinzakin niemelle rauhoittumaan ja nauttimaan meren läheisyydestä. Lapsiperheet kalastavat ja etsivät veden tuntumasta simpukoita.
Tanabessa on runsaasti Kumano-kodō-reitin jäännöksiä erityisesti Nakahechin ja Hongūn alueilla. Niistä kuuluisimpia on Kumano hongū-taisha – yksi Wakayaman prefektuurin kolmesta suuresta Kumano-pyhäköstä – useat pienet Ōji-pyhäköt ja 65 kilometrin mittainen Nakahechi-reitti, joka on osa Kumano-kodōta.
Tanabessa on myös lukuisia kuumia lähteitä. Esimerkiksi Hongū-alueen Kumanojoen varrella on Kawayu-onsen. Tiettyyn vuodenaikaan turistit saavat itse kaivaa itselleen kylpykuopat joen ääreen. Marraskuusta helmikuuhun Kumanojoki on osittain padottu yhdeksi valtavaksi kylpyammeeksi, johon mahtuu satoja ihmisiä kerralla. Ryūjinin alueella sijaitsee Ryūjin-onsen, jonne pääsee junalla JR:n Kii-Tanaben asemalta.
Koko alueen ylle kohoaa Takaoyaman vuori. Sen huipulta voi nähdä Minaben, Tanaben ja Shirahaman kaupungit koko komeudessaan. Tanaben ja Shirahaman rajalla sijaitsee vähän tunnettu Kinkaku-jin temppeli (älä sekoita Kioton kuuluisaan Kinkaku-ji-temppeliin). Lähellä Takaoyaman vuorta on Kisetsukyon rotko ja Ryūjinin alueella Hyakkenzan rotko, jotka tunnetaan vesiputouksistaan ja kävelyreiteistään.
Lautapelit.fi
Lautapelit.fi Oy on vuonna 1996 perustettu pelien maahantuontia sekä tukku- ja vähittäismyyntiä harjoittava yritys.
Lautapelit.fi julkaisee suomenkielisiä painoksia maailmalla suosituista ja menestystä saavuttaneista lautapeleistä. Yrityksen ensimmäinen suomennos Carcassonne voitti Suomen lelukauppiaiden yhdistyksen jakaman vuoden peli 2004 palkinnon.
Yrityksellä on myymälät Helsingin Kampin sekä Tampereen Ratinan kauppakeskuksissa sekä oma verkkokauppa.
Midraš
Midraš (monikko midrašim) tarkoittaa juutalaisten kirjanoppineiden raamatullisten tekstien selitys- ja tulkintakirjallisuutta.
Kaushiki Chakraborty
thumb|right|Kaushiki Chakraborty
Kaushiki Chakraborty (s. 1980 Kalkutta) on intialainen laulaja. Hänen genrensä on pohjoisintialainen khyal, jossa naislaulajat ovat harvinaisia. Chakraborty on kahden muusikon eli Chandana ja Ajoy Chakrabortyn tytär.
Chakraborty sai varhaista opetusta äidiltään ja isänsä opettajalta Jnan Prakash Ghoshilta. Hän oli Kalkutan ITC Sangeet Research Academyn opiskelijana 13 vuoden ajan ja pääsi jo varhain esiintymään Amjad Ali Khanin sekä Zakir Hussainin kanssa. Innoittajikseen hän on nimennyt Bade Ghulam Ali Khanin, Begum Akhtarin ja Shobha Gurtun. Chakraborty piti ensimmäisen julkisen sooloresitaalinsa vuonna 1997. Hän sai kansainvälistä tunnustusta vuonna 2005 myönnetyn BBC Radio 3:n maailmanmusiikkipalkinnon myötä.
Chakraborty on opiskellut oman tyylinsä ohella Etelä-Intian karnaattista musiikkia ja on omaksunut välillä nykyaikaisen intialaisen popmusiikin vaikutteita.
Ammunnan maailmanmestaruuskilpailut 1901
Vuoden 1901 ammunnan maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Luzernissa. Kilpailut olivat viidennet maailmanmestaruuskilpailut ammunnassa. Ohjelmassa oli vapaakivääri ja vapaapistooliammunta.
Algot Strömsholm
Algot Strömsholm (3. heinäkuuta 1905 Vaasa – 24. marraskuuta 1988 Vaasa) oli suomenruotsalainen sosiaalityöntekijä ja kirjailija.
Strömsholm oli Vaasan kaupunginvaltuuston jäsen lähes 25 vuotta ruotsalaisen kansanpuolueen edustajana.
Algot Strömsholmin poika teologian tohtori Gustav Strömsholm oli Pohjanmaan ruotsinkielisen radion Radio Österbottenin toimituspäällikkö.
Anna Ängeslevä
Anna Ängeslevä (o.s. Toivonen ; 20. helmikuuta 1871 Pyhäjärvi Vpl – 17. kesäkuuta 1939 Ylivieska) oli suomalainen emäntä, kansakoulunopettaja ja kansanedustaja 1908–1909.
Anna Ängeslevä työskenteli kansakoulunopettajana Nivalassa vuoteen 1903 ja Ylivieskassa vuoteen 1938. Hänet valittiin Maalaisliiton edustajaksi Oulun läänin eteläisestä vaalipiiristä eduskuntavaaleissa 1908.
Sanofi
Sanofi S.A. on ranskalainen monikansallinen lääkeyhtiö. Vuonna 2013 se oli viidenneksi suurin reseptilääkkeiden valmistaja. Nykyinen yritys syntyi vuonna 2004, kun Aventis ja Sanofi-Synthélabo yhdistettiin Sanofi-Aventikseksi. Vuonna 2011 se muutti nimensä takaisin Sanofiksi.
Talousjulkaisu Forbesin maailman suurimpien julkisesti noteerattujen yritysten Forbes Global 2000 -listalla Sanofi oli vuonna 2016 sijalla 89 ollen samalla Ranskan viidenneksi suurin julkisesti noteerattu yritys. Yrityksen markkina-arvon Forbes raportoi olevan 115,4 miljardia Yhdysvaltain dollaria (toukokuussa 2016) ja liikevaihdon 40,47 miljardia USD (2015). Konsernin palveluksessa oli yhteensä 115 631 henkilöä.
Sanofi keskittyy tutkimaan, kehittämään, valmistamaan ja markkinoimaan reseptilääkkeitä, mutta kehittää myös itsehoitotuotteita.
Sanofi-Synthélabo
Sanofi perustettiin vuonna 1973 Elf Aquitainen tytäryhtiönä (ranskalainen öljy-yhtiö, joka yhdistyi myöhemmin Totaliin),kun Elf Aquitaine osti Labaz-lääkeyhtiön.