cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hanna Sarén
Elämä ja ura
Puoliso Jussi Tillikka tuli Ultimate Design Oy:n toimitusjohtajaksi vuonna 2002. Yritys hakeutui konkurssiin 2009, minkä jälkeen Sarén ja Tillikka perustivat välittömästi uuden yrityksen. Suurimmaksi syyksi konkurssille Sarén on maininnut taloudellisen taantuman, joka lamaannutti Yhdysvaltain ja Aasian markkinat.
Sarén on suunnitellut mallistoja Seppälälle ja toiminut pääsuunnittelijana Ritva-Liisa Pohjalaisen Ril's-merkille. Vuonna 2005 hän suunnitteli Karhulle miehille suunnatun luksuskenkämalliston, joka pohjasi Karhun 1970-luvun Olympic Racing -hiihtokenkään.
Karhun lisäksi Sarén on tehnyt yhteistyötä muun muassa Iittalan, Sony Ericssonin, L’Oréalin ja Swarovskin kanssa, sekä puvustanut Svenska Teaternin musikaalin Spin vuonna 2005.
Vuonna 2000 Sarénin suunnittelemat puukengät nähtiin televisiosarjassa Sinkkuelämää.
Sarénin työtilat sijaitsevat Helsingin Punavuoressa.
Palkinnot
Sarén valittiin vuoden 2005 pohjoismaiseksi suunnittelijaksi. Samana vuonna hän sai myös tanskalaisen IN-muotilehden Ginen-palkinnon.
Matti Purasjoki
Matti Heimo Juhani Purasjoki (s. 15. joulukuuta 1944 Helsinki) on kauppatieteiden lisensiaatti ja eläkkeellä oleva Kilpailuviraston ylijohtaja.
Hänen molemmat vanhempansa olivat biologeja, mutta hän itse hakeutui opiskelemaan kauppatieteitä – omien puheidensa mukaan siksi, että Kauppakorkeakouluun oli kotoa sama kävelymatka kuin Arkadiankadun toisella puolella sijaitsevaan Töölön yhteislyseoon, josta hän kirjoitti ylioppilaaksi 1963.
Hän valmistui ekonomiksi 1966, kauppatieteiden kandidaatiksi 1968 ja lisensiaatiksi 1975. Työuransa hän aloitti Teollistamisrahastosta, jossa hän työskenteli yritystutkijana 1969–1971. Tämän jälkeen hän oli erikoistutkijana Kauppa- ja teollisuusministeriössä, josta hän siirtyi Elinkeinohallitukseen ensin toimistopäälliköksi ja myöhemmin ylijohtajaksi.
Kilpailuvirasto (vuodesta 2013 Kilpailu- ja kuluttajavirasto) perustettiin 1988, ja Purasjoesta tuli sen ensimmäinen ylijohtaja. Hän jäi tästä tehtävästä eläkkeelle vuoden 2004 lopussa.
Vuonna 2006 Kauppa- ja teollisuusministeriö pyysi häntä selvittämään pohjoismaisten sähkömarkkinoiden toimivuutta. Hän totesi saman kuin Ruotsin kilpailuvirasto aikaisemmin: sähköntuotanto on keskittynyt liian harvoille. Hän ehdotti Fortumin hallitsevan markkina-aseman rajaamista ja kilpailun lisäämistä sähkömarkkinoilla.
Seuraavaksi hän selvitti vuonna 2009 kaavoituksen ja tonttipolitiikan merkitystä kaupan kilpailun edistäjänä. Hän esitti, että tontit pitäisi luovuttaa kaupalle kilpailun kautta. Tämä on kuitenkin ongelmallista, jos tontti on ennestään kaupan omistuksessa.
Aaltopallokala
Aaltopallokala (Canthigaster margaritata) on meressä elävä pallokala.
Ulkonäkö ja koko
Muiden Canthigaster-suvun pallokalojen tapaan aaltopallokalalla on pitkä, suippo nokka. Kala voi kasvaa noin 18 senttimetriä pitkäksi.
Esiintyminen
Aaltopallokala on peräisin Indopasifiselta merialueelta: sitä on tavattu Punaiseltamereltä, Sri Lankasta ja Mosambikin Inhaca-saarelta sekä Ogasawarasaarilta. Se elää koralliriutoilla.
Dekadenssi (taidesuuntaus)
Dekadenssi, myös dekadentit, (lat. decadentia > ransk. décadence > 'rappio', 'turmelus') oli erityisesti Ranskan kirjallisuudessa ja kuvataiteessa 1880-luvulla esiintynyt kirjallisuuden ja taiteen suuntaus, joka Charles Baudelairesta lähtien syntyi vastavaikutuksena naturalismin todellisuudenanalyysille ja kankealle ”parnassolaiselle” lyriikalle. Suuntauksen manifestina pidetään Baudelairen teosta Les Fleurs du mal (1857, Pahan kukkia) Suuntaukseen liittyy symbolismi.
Dekadentit tahtoivat esittää sitä, mikä on yksilöllistä, poikkeuksellista, vaistomaista. He myös etsivät rajoja uudessa tilanteessa ja valitsivat boheemin ja sovinnaisesta moraalista riippumattoman elämäntavan. Dekadenssin muita edustajia ovat muun muassa Paul Verlaine, Oscar Wilde ja Maurice Maeterlinck.
Kuvataiteessa dekadenssi kuvasi epätavallisia, naturalismin vastaisia ja usein neuroottisia ilmiöitä. Sen huomattavimmiksi edustajiksi on katsottu Edvard Munch, Aubrey Beardsley ja James Ensor. Dekadenssi joudutti symbolismin syntyä.
Brian Cherney
pienoiskuva|Brian Cherney vuonna 2007. Brian Cherney (s. 4. syyskuuta 1942 Peterborough, Ontario) on kanadalainen säveltäjä ja musiikkikirjailija. Hän valmistui musiikin maisteriksi vuonna 1967 ja sai filosofian tohtorin arvon 1974. Hän opiskeli The Royal Conservatory of Musicissa pianonsoittoa Margaret Miller Brownin sekä Jacques Abramin ja sävellystä Samuel Dolinin johdolla. Maisterintutkintoaan varten hän sävelsi teoksensa Variations for Orchestra John Weinzweigin valvomana. Vuosina 1966–1969 Cherney osallistui Darmstadtissa György Ligetin, Karlheinz Stockhausenin, Mauricio Kagelin ja muiden luennoille. Hän opetti teoriaa ja sävellystä Victorian yliopistossa vuosina 1971–1972 ja aloitti tämän jälkeen samojen aineiden opettamisen McGill-yliopistossa. Cherneyn kirjoitusten joukossa on ainoa huomattava Harry Somersille omistettu elämäkertateos (1975).
Cherneyn sävellysten joukossa ovat Mobile (sarja, 1960-luvulta), Jousikvartetto nro 2 (1970, McMaster-palkinto kamarimusiikkisävellyksestä 1971), Tangents I sellolle (1975), Jousitrio (1976), Group Portrait - with Piano (1978), Playing for Time (1981), In Stillness Ascending, Illuminations ja Into the Distant Stillness (1984). Varhaisiin teoksiinsa Cherney sai vaikutteita 1900-luvun alkupuoliskon avantgardesta. 1980-luvun teoksissa Debussyn vaikutus kasvoi huomattavaksi. Se kuuluu Cherneyn orkestroinnissa, pianotekstuurissa ja yleisessä värissä.
Cherneyn Jousitrio ja Into the Distant Stillness saivat tunnustusta kansainvälisessä säveltäjärostrumissa Pariisissa; ensin mainittu sai jaetun ensimmäisen sijan. Vuonna 1985 Cherney voitti Jules Léger -palkinnon uudesta kamarimusiikista teoksellaan River of Fire. Cherneyn musiikkia on esitetty ja lähetetty Kanadan lisäksi Yhdysvalloissa, Etelä-Amerikassa, Japanissa, Euroopassa ja Israelissa.
Cherneyn veli on oboisti Lawrence Cherney.
QAM
QAM on modulointitekniikka, joka yhdistää vaihemodulaation ja amplitudimodulaation. QAM:ssä moduloidaan samanaikaisesti ja toisistaan riippumatta signaalin amplitudia ja vaihekulmaa. Käytännössä QAM signaali usein koostetaan moduloimalla erikseen kahta keskenään 90 asteen vaihesiirrossa olevaa kantoaaltoa ja summaamalla tulokset QAM-signaaliksi.
Konstellaatiot
Kuvaa, jossa molempien signaalikomponenttien arvot kuvataan karteesisessa koordinaatistossa sanotaan modulaation konstellaatioksi (tähtikuvioksi). Kuvan vaaka-akselia kutsutaan usein signaalin in-phase tai reaaliosaksi ja pystyakselia kvadratuuri- tai imaginaariosaksi. Siksi QAM signaalia voidaan käsitellä kompleksilukuna ja tulkita QAM kompleksisena modulaationa.
Konstellaation pisteiden ja niiden esittämän bittikuvion vastaavuus järjestetään usein kuvan mukaisella tavalla Gray-koodin mukaan siten, että vierekkäisten pisteiden edustamat binääriluvut eroavat vain yhdellä bitillä toisistaan. Tällöin kohinan tai häiriöiden aiheuttama pieni virhe signaalissa muuttaa vain yhtä bittiä, mikä on helposti korjattavissa virheenkorjauksella.
Konstellaation ei muodoltaan tarvitse olla neliömäinen tai edes suorakulmainen vaan se voi olla myös esimerkiksi heksagonaalinen.
Kapasiteetti
Symmetriasyistä modulaatiosymbolien lukumäärä on usein jokin neljän potenssi – vaikka tämä ei ole mitenkään välttämätöntä – ja se ilmaistaan usein lyhenteen QAM edessä olevalla numerolla, esimerkiksi:
Esimerkiksi 256-QAM koodauksen konstellaatiossa on 256 erilaista symbolia, joten yksi 256-QAM symboli voi välittää 256 erilaista arvoa eli 8 bittiä tietoa.
Viel zu weit
Viel zu weit on Münchener Freiheitin esittämä kappale, joka edusti Saksaa vuoden 1993 Eurovision laulukilpailussa Irlannin Millstreetissä.
Kappale sijoittui Euroviisuissa 25 maan joukosta sijalle 18. 18 pisteellä.
Ostana
Ostana on kunta ja kylä Italian luoteisosan Cuneon maakunnassa Piemonten hallintoalueella. Se sijaitsee 1 282 metriä merenpinnan yläpuolella noin 60 kilometriä Torinosta lounaaseen.
Ostana kuuluu Italian kauneimpien kylien järjestöön I Borghi più belli d’Italia.
Alle sadasta kunnan asukkaasta vain puolet asuu siellä ympärivuotisesti. 1920-luvulla Ostanassa asui yli tuhat ihmistä, mutta se on sen jälkeen kärsinyt väestökadosta. Vuonna 2016 kunnassa syntyi ensimmäinen vauva 28 vuoteen.
Ostanan kunta on vuodesta 2008 jakanut palkintoja vähemmistökielillä kirjoitetun kirjallisuuden tekijöille. Siellä on palkittu muun muassa saameksi kirjoittava Niillas Holmberg vuonna 2015.
Flaviinit
thumb|250px|Flaviineille tyypillinen 7,8-dimetyyli-isoalloksatsiinirakenne Flaviinit ovat orgaanisia yhdisteitä, joiden rakenteessa on 7,8-dimetyyli-isoalloksatsiinirakenne. Useat ryhmän yhdisteistä ovat hapettuneessa muodossaan väriltään keltaisia ja pelkistyneinä värittömiä. Biologisesti tärkeitä flaviineja ovat muun muassa riboflaviini, lumiflaviini, flaviinimononukleotidi ja flaviiniadeniinidinukleotidi. Ne ovat tyypillisiä kofaktoreita useille entsyymeille, jotka katalysoivat hapetus- ja pelkistysreaktioita. Näitä proteiineja kutsutaan flavoproteiineiksi.
Donald Thomas
Donald Alexander Thomas (s. 1. heinäkuuta 1984) on bahamalainen korkeushyppääjä ja maailmanmestari.
Koripalloa harrastanut Thomas kilpaili korkeushypyssä ensimmäisen kerran tammikuussa 2006, jolloin hän ensimmäisessä kilpailussaan hyppäsi 222 cm. Hän oli tehnyt korkeushyppyharjoituksia vain kerran aikaisemmin. Pari kuukautta myöhemmin hän kilpaili Kansainyhteisön kisoissa sijoittuen neljänneksi tuloksella 223 cm.
Hallikaudella 2007 Thomas ylitti ensimmäisen kerran urallaan 230 cm. Kesällä 2007 hän paransi ennätyksekseen 235 cm. Pan-Amerikan kisoissa hän voitti hopeaa Victor Moyan jälkeen tuloksella 230 cm. thumb|Osakan MM-kisojen korkeusfinaali käynnissä. Osakan MM-kisoissa 2007 Thomas voitti maailmanmestaruuden tuloksella 235 cm. Thomasin rimanylitystekniikka on omaperäinen ja Osakassakin hän hyppäsi kolmiloikkapiikkareilla, koska ei osaa hypätä korkeushyppypiikkareilla. Hän voitti vuonna 2007 myös IAAF:n yleisurheilufinaalin tuloksella 232. Pekingin olympialaisissa 2008 Thomas karsiutui loppukilpailusta tuloksella 220 cm. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän karsiutui tuloksella 227 cm. Hän karsiutui loppukilpailusta myös Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010. Saman vuoden maanosien cupissa hän sijoittui toiseksi ja voitti kultaa Delhin Kansainyhteisön kisoissa tuloksella 232.
Daegun MM-kilpailuissa 2011 Thomas oli yhdestoista. Saman vuoden Pan-Amerikan kisoissa hän voitti kultaa tuloksella 232 cm. Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 ja Lontoon olympialaisissa Thomas karsiutui loppukilpailusta. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän oli kuudes tuloksella 232. Hän karsiutui loppukilpailusta Sopotin sisäratojen MM-kilpailuissa 2014. Toronton Pan-Amerikan kisoissa 2015 hän sai pronssia. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui kuudenneksi.
Thomas sijoittui kymmenenneksi Portlandin sisäratojen MM-kilpailuissa 2016. Hän hyppäsi ennätyksensä 237 Székesfehérvárissa 18. heinäkuuta 2016. Rio de Janeiron olympialaisissa hän oli seitsemäs. Hän karsiutui loppukilpailusta Lontoon MM-kilpailuissa 2017. Seuraavana vuonna hän sijoittui kuudenneksi sisäratojen MM-kilpailuissa Birminghamissa ja neljänneksi Kansainyhteisön kisoissa Gold Coastissa sekä voitti maanosien cupin. Hän sijoittui 2019 Pan-Amerikan kisoissa 11:nneksi. Hän karsiutui loppukilpailusta Dohan MM-kilpailuissa 2019 ja vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa. Belgradin MM-hallikilpailuissa 2022 hän oli yhdestoista. Hän karsiutui samana vuonna loppukilpailusta Eugenen MM-kilpailuissa ja sijoittui neljänneksi Birminghamin Kansainyhteisön kisoissa.
Thomasin managerina toimii suomalainen Jukka Härkönen.
Lucy Davis
pienoiskuva|Lucy Davis Lucy Davis (s. 2. tammikuuta 1973 Solihull, Länsi-Midlands, Englanti) on englantilainen näyttelijä. Hänet tunnetaan useista televisiosarjoista ja joistakin elokuvista. Hänen tunnetuin roolinsa lienee Dawn Tinsley brittiläisessä komediasarjassa Konttori vuosina 2001–2003.
Davis on komedianäyttelijä Jasper Carrottin tytär. Hän oli naimisissa näyttelijä Owain Yeomanin kanssa vuosina 2006–2011.
HMS Flamingo (L18)
HMS Flamingo (viirinumero L18, U18 ja F18 ) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Black Swan -luokan sluuppi, joka palveli toisessa maailmansodassa ja sen jälkeen Länsi-Saksan laivastossa nimellä Graf Spee.
Valmistus
Alus tilattiin 1. tammikuuta 1938 osana vuoden 1937 laivasto-ohjelmaa Scotstounista Yarrow and Companylta, missä köli laskettiin 26. toukokuuta 1938. Alus laskettiin vesille 18. huhtikuuta 1939 kumminaan rouva Parden ja se valmistui 3. marraskuuta.
Palvelus
Palvelukseen oton ja varustamisen jälkeen alus siirrettiin Portlandiin koulutukseen, jossa se valmistautui Pohjanmeren saattueiden suojaamiseen. Alus vaurioitui 16. marraskuuta kolaroituaan rahtialus SS Downleazen kanssa suojatessaan saattuetta FN137. Aluksen saamat vauriot korjattiin Leithissä ja se palasi palvelukseen joulukuussa liitettynä Rosythin saattajaosastoon.
Alus erkani 6. helmikuuta 1940 saattueesta FN83 liittyäkseen hävittäjien HMS Echon ja HMS Eclipsen sekä sluuppi HMS Westonin muodostamaan osastoon suojatakseen apumiinalaiva HMS Princess Victoriaa harhautusmiinoituksessa osana itäistä miinasulkua operaatiossa LD. Operaatiosta vapauduttuaan alus palasi saattueiden suojaksi.
Huhtikuussa alus siirrettiin Norjan taisteluihin, jolloin se vaurioitui lähelle pudonneesta pommista 30. huhtikuuta. Risteilijä HMS Curacao hinasi liikuntakyvyttömän aluksen Rosythiin telakalle, mistä se vapautui toukokuun puolivälissä. Alus siirrettiin Punaiselle merelle sijoitettuun osastoon ja se saapui Välimeren läpäistyään Port Sudaniin 23. toukokuuta.
Alus oli Punaisella merellä huhtikuun alkuun 1941, jolloin se siirrettiin Välimeren laivastoon operaatio Demoniin, joukkojen siirtoon Kreikkaan. Alus oli tämän jälkeen Aleksandriassa kuljettaen joukkoja ja materiaalia piiritettyyn Tobrukiin ja sieltä pois, kunnes se vaurioitui ilmahyökkäyksessä 7. joulukuuta.
Alusta ei siirretty telakalle, vaan se makasi ankkurissa Suezin redillä ilmatorjuntapatteristona. Lopulta aluksen pääaseet lakkasivat toimimasta korroosien estäessä niiden liikuttamisen. Alus lähti Suezista 5. helmikuuta 1943 hinaaja Akbarin hinaamana Adeniin, jonne ne saapuivat 15. helmikuuta. Adenista matka jatkui Star of Cairon hinaamana Bombayhin, jonne saavuttiin 26. maaliskuuta. Flamingo vapautui telakalta 3. tammikuuta 1944, jolloin se siirrettiin koeajoihin. Alus liitettiin Itäiseen laivastoon 16. tammikuuta koeajojen päätyttyä.
Kesäkuussa alus liitettiin 61. saattajaosastoon, jonka tukikohtana oli Colombo. Alus lähti 20. huhtikuuta 1945 Britteinsaarille ja se saapui 13. toukokuuta Liverpooliin. Alus siirrettiin telakalle ennen siirtoaan Tyynenmeren laivastoon. Sotatoimien päättyminen keskeytti työt ja alus siirrettiin reserviin Devonportiin.
Tammikuussa 1949 alus palautettiin palvelukseen ja se sijoitettiin Persianlahdelle sijoitettuun osastoon, mistä se palasi Chathamiin huollettavaksi vuoden 1952 lopulla. Tammikuussa 1954 alus oli jälleen Persianlahdella, mistä se palasi Devonportin reserviin seuraavan vuoden lopulla. Alus sijoitettiin poistolistalle ja se myytiin Saksalle vuoden 1957 lopulla.
Länsi-Saksan laivaston Graf Spee
Alus myytiin Länsi-Saksalle, joka liitti sen huollon jälkeen laivastoonsa 21. tammikuuta 1959 nimellä Graf Spee (runkonumerolla 215). Alus poistettiin palveluksesta 1964 ja se myytiin romutettavaksi 25. lokakuuta 1967 Eisen & Metall KG:lle.
Luettelo pikkuplaneetoista: 31001–32000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen 31001:stä ja päättyen 32000:een. Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Lähteet
Zoznam planétok 31001-31250
Dietrich I von Isenberg
Dietrich I von Isenberg oli Isenbergin ja Altenan viimeinen kreivi, sekä Limburgin ensimmäinen kreivi.
Dietrich I oli Fredrik II:n poika. Isänsä mestaamisen jälkeen Dietrich I tehtiin perinnöttömäksi kaikkiin alueisiinsa Pyhässä saksalais-roomalaisessa keisarikunnassa. Enonsa Limburgin herttuan sotilaallisella tuella hän kuitenkin sai uudelleen haltuunsa pienen maa-alueen, joka oli osa näitä menetettyjä alueita. Hän rakensi Limburgin (Hohenlimburg) ja Neu Isenbergin linnat ja otti käyttöön Limburgin kreivin arvonimen.
Dietrich meni naimisiin Aleidiksen (Adelheid), Saynin kreivittären, Johann I von Spanheimin ja Adelheid von Altenan tyttären kanssa. Heille syntyi seuraavat jälkeläiset:
Niilo Paasivirta
Paasivirta itse on ilmoittanut syntymäajakseen 3. syyskuuta 1956, enteellisesti samana päivämääränä kuin Urho Kekkonen ja samana vuonna kuin tämä astui presidentin virkaan. Samoissa yhteyksissä Paasivirta on myös kertonut liioiteltuja tarinoita väitetystä "aatelistaustastaan" ja "erityistaidoistaan".
Game of Satan
Game of Satan -sivusto on Paasivirran laaja sivusto, joka parodioi roolipelien vastustajia. Sivuston mukaan roolipelit ovat kristinuskon vastaisia, synti ja saavat pelaajansa ryhtymään saatananpalvojiksi, jotka harjoittavat muun muassa okkultismia, muita uskontoja kuin kristinuskoa, parafilioita, muuttuvat seksuaalivähemmistöjen edustajiksi ja tekevät rikoksia – ja joutuvat Helvettiin. Paasivirta itse on kuvaillut sivustoa seuraavasti:
Game of Satan on saanut kulttisuosiota. Osa on ymmärtänyt sen takana olevan vitsin ja tukenut sitä siksi, mutta jotkut ovat pitäneet sitä tosissaan tehtynä ja nauraneet "konservatiivikristityille", joiden tosissaan luulevat uskovan sivuston äärimmäisiin väitteisiin.
Oikeat Mielipiteet
Niilo Paasivirta kirjoittaa "Oikeat Mielipiteet" -nimellä pakinoita, joiden tarkoituksena on parodioida konservatiivisia mielipiteitä. Oikeat Mielipiteet ovat vaihtelevan pituisia, ajankohtaisia asioita ja ilmiöitä käsitteleviä kirjoituksia, joissa asioihin otetaan äärikonservatiivinen, tyypillisesti äärioikeistolainen, kiihkokristillinen, Yhdysvaltojen äärikristillisiä piirejä ihannoiva, armeijafanaattinen, kansalliskiihkoinen ja rasistinen kanta. Kirjoituksia on julkaistu Enter-lehdessä sekä Bittivuoto.net:ssä Paasivirran omien kotisivujen ja Usenetin lisäksi.
Paasivirta on kuvaillut Oikeita Mielipiteitä
Lisäksi hän ylläpitää wikipohjaista Niilopedia - The True Encyclopedia (myös "Totinen tietosanakirja") -tietosanakirjaa sekä "Valtiotorni - Niilon valtakunnan julistaja" (eli "Ainoa Oikea Blogi") -blogia. Niilopedia ja Valtiotorni-blogi myötäilevät Paasivirran muissa yhteyksissä esittämiä mielipiteitä. Vaikka Paasivirta on suututtanut monet äärimmilleen viedyillä "mielipiteillään", on hänellä myös joukko kannattajia, jotka tukevat häntä ja "yhtyvät" hänen mielipiteisiinsä. Tätä ryhmää kutsutaan myös inkvisiittoreiksi.
Jumalanpilkkaepäily
Vuonna 1999 Paasivirta oli esitutkinnan kohteena epäiltynä jumalanpilkasta web-sivuillaan vuoden 1998 lopulla olleen materiaalin perusteella. Syyttäjä katsoi hänen syyllistyneen jumalanpilkkaan ja julkiseen kehottamiseen rikokseen, mutta jätti syyttämättä muun muassa siksi, että jumalanpilkkasäännöksiä ei ole enää sovellettu rikosoikeudessa.
Materiaalissa Paasivirta lyhyesti ja täysin perustelematta kirjoitti Jumalan olevan muun muassa mullikuhnuri, ektoplasma ja sianihrassa käristettävä herkkukurkku sekä myös pedofiili, narkomaani ja taparikollinen. Hän tarjosi myös vihjepuhelimen numeron ja myönsi pilkkaavansa Jumalaa. Myöhemmin hän väitti tarkoittaneensa näkymätöntä vaaleanpunaista yksisarvista. Materiaali ei enää ole Paasivirran sivuilla.
Gatineau (kaupunki)
Nykyinen Gatineau syntyi vuonna 2002 voimaanastuneessa kaupunkiliitoksessa, jossa yhdistettiin viisi kaupunkia Québecissä (Hull, Gatineau, Aylmer, Buckingham ja Masson-Angers). Gatineau on alueen suurin kunta sekä asukasluvultaan että pinta-alaltaan, joten uusi kaupunki sai nimensä sen mukaan, vaikka Hull on alueen merkittävin keskus.
left|thumb|200px|Gatineaun kaupunkiliitos vuonna 2002
Gatineauta on aina pidetty Ottawaa vapaamielisempänä kaupunkina. Jo 1800-luvulla ottawalaiset poliitikot kävivät rentoutumassa silloisessa Hullissa, sillä kaupungin alkoholilainsäädäntö oli vapaampi kuin Ottawassa. Alkoholin myynnin ikäraja on vielä nykyäänkin Gatineaussa alhaisempi. Huoleton ilmapiiri ulottuu jopa kaupungin virastoihin, ja esimerkiksi kaupungintalon yhteyteen on rakennettu meditaatiokeskus kaupungin työntekijöitä varten.
Pirjo Peltonen-Sainio
Pirjo Hannele Peltonen-Sainio (o.s. Peltonen; s. 5. heinäkuuta 1963 Helsingin maalaiskunta) on suomalainen maatalous- ja metsätieteiden tohtori ja Luonnonvarakeskuksen kasvintuotannon tutkimuksen tutkimusprofessori. Tutkimusalansa ja -aiheittensa vuoksi hän on melko usein tiedotusvälineiden haastateltavana.
Leytenlahden taistelu
Leytenlahden taistelut Tyynenmeren sodassa toisessa maailmansodassa käytiin Yhdysvaltain ja Japanin välillä 20. lokakuuta 1944 alkaen Filippiinien saariryhmän itäpuolella. Liittoutuneiden voittoon päättynyt taistelu on Skagerrakin, Lepanton ja Salamiin taisteluiden ohella suurimpia historiallisia meritaisteluita.
Pirjo Peltonen-Sainio
Peltonen-Sainio on valmistunut maatalous- ja metsätieteiden tohtoriksi Helsingin yliopistosta. Hänen englanninkielinen väitöskirjansa (1992) oli otsikoitu Description of a productive oat ideotype characterized by morpho-physiological traits associated with high grain yield.
Pariisin oppituomiot
Pariisin oppituomioissa (myös Pariisin yliopistokiista) Pariisin yliopistossa 1270-luvulla tuomittiin tiettyjen filosofisten oppien esittäminen harhaoppisena. Tuomioita esitti piispa Étienne Tempier ja tutkinta suoritettiin paavillisilla oikeuksilla.
Pirjo Peltonen-Sainio
Peltonen-Sainio on toiminut tutkimusprofessorina vuodesta 2000 Maatalouden tutkimuskeskuksen Jokioisten toimipisteessä, josta organisaatiomuutoksen seurauksena tuli osa nykyistä Luonnonvarakeskusta.
Leytenlahden taistelu
Nimi
Nimestään huolimatta Leytenlahden taistelun mitään osaa ei käyty Leytenlahdella. Taistelun nimi aikakauden teksteissä oli "taistelu Filippiineistä 24.–25. marraskuuta 1944".
Pariisin oppituomiot
Vuoden 1270 oppituomio
Kirkon konservatiiviset voimat pyrkivät käyttämään tuomiota poliittisiin tarkoituksiin pysäyttääkseen tai ainakin hallitakseen oletettuja uhkia, joita aristotelisen järkeilyn teologiset kysymykset aiheuttivat. Tuomio oli suunnattu erityisesti sellaisia radikaaleja skolastikkoja kuin Sigerus Brabantilaista vastaan.
Pirjo Peltonen-Sainio
Hänen tutkimusaihepiirejään ovat kasvintuotannon kestävä tehostaminen, ilmastonmuutokseen sopeutuminen, valkuaisomavaraisuuden parantaminen, kasvuolojen hallinta ja pellonkäytön optimointi. Hän oli vuoteen 2007 mennessä laatinut yksin tai yhdessä työtoveriensa kanssa noin 100 tieteellistä ja 100 muuta julkaisua. Sittemmin julkaisuja on syntynyt lisää.
Leytenlahden taistelu
Tausta
Vuoden 1944 kesän ja alkusyksyn aikana Yhdysvaltain joukot olivat saaneet jalansijan Uudella-Guinealla ja Mariaaneilla sekä valloittaneet Morotain saaren ja Ulithin atollin.
Pariisin oppituomiot
Vuoden 1277 oppituomio
Tunnetumpi vuoden 1277 oppituomio luetteli 219 harhaoppista väitettä. Näihin lukeutui muun muassa Aristoteleen Fysiikkaan perustuvia väittämiä, kuten että Jumala ei voinut luoda useampia maailmoja tai maailmankaikkeuksia, vaan mahdollisia maailmoja oli yksi, jolloin nykyinen maailma oli välttämätön; että Jumala ei voinut liikuttaa pallonmuotoisia taivaita suoraviivaisella liikkeellä; ja että Jumala ei voinut laittaa kahta ruumista olemaan samaan paikkaan samaan aikaan.
Pirjo Peltonen-Sainio
Suomalaisen tiedeakatemian jäsen Peltonen-Sainio on ollut vuodesta 2004.
Leytenlahden taistelu
Tausta
Seuraavaksi suunnattiin Filippiineille, mistä voitiin uhata sekä Japanin kotisaaria että sen yhteyksiä Kaakkois-Aasiaan. Syyskuussa päätettiin, että Samarin ja Mindanaon saarten välissä olevalle Leyten saarelle tehtäisiin maihinnousu 20. lokakuuta.
Pariisin oppituomiot
Vuoden 1277 oppituomio
Nämä tuomiot johtivat Tuomas Akvinolaisen suoriin hyökkäyksiin omissa teoksissaan.
Leytenlahden taistelu
Tausta
Maihinnousua johti kenraali Douglas MacArthur ja sen suoritti Yhdysvaltain 6. armeija tukenaan amiraali Thomas Kinkaidin Yhdysvaltain 7. laivasto. Strategisena tukena oli lisäksi amiraali William Halseyn Yhdysvaltain 3. laivasto.
Dagny Mellgren
Dagny Mellgren Haugland (s. 19. kesäkuuta 1978 Stavanger) on norjalainen uransa päättänyt jalkapalloilija, joka pelasi hyökkääjänä. Hän teki kesäolympialaisissa 2000 naisten jalkapalloturnauksen finaalissa 3–2-voittomaalin jatkoajalla Yhdysvaltoja vastaan. Mellgren lopetti uransa joulukuussa 2005.
Leytenlahden taistelu
Tausta
7. laivastoon kuului muun muassa 3. laivastoon kuului muun muassa
Pariisin oppituomiot
Vaikutus
Pierre Duhemin mukaan oppituomiot johtivat nykyaikaisen tieteen syntyyn, koska ne pakottivat ajattelijat hakemaan etäisyyttä Aristoteleen ajatteluun ja ajattelemaan maailmaa uusilla tavoilla.
Ikkuna
pienoiskuva|Perinteinen suomalaisen maalaistalon kolmiruutuinen ikkuna puitteineen.
Ikkuna on seinään, oveen tai kattoon asennettu yleensä lasitettu rakennusosa. Ennen ikkunalasin yleistymistä ikkuna-aukkoja on peitetty erilaisilla orgaanisilla aineilla.
Leytenlahden taistelu
Tausta
Huomattavaa on, että runsas kaksi vuotta aiemmin Midwayn taistelun jälkeen Yhdysvalloilla oli kaksi lentotukialusta eikä yhtään toimintakuntoista taistelulaivaa.
Ikkuna
Ikkunan ensisijainen tarkoitus on päästää valoa lävitseen. Toinen tärkeä toiminnallinen merkitys ikkunalla on tuuletus eli (sisä)ilman vaihto. Ikkunalla on myös merkitystä läpinäkyvyyden ansiosta ympäristön ja toimintojen seuraamisessa.
Ikkunan historia
pienoiskuva|Maalatut, suuret [[ruusuikkunat ovat yleisiä keskiajan goottilaisissa kirkoissa. Kuvassa Sainte-Chapellen kappelin ruusuikkuna Pariisissa.]]
Leytenlahden taistelu
Valmistelevat ilmataistelut
10. lokakuuta 3. laivaston tukialuskoneet tekivät voimakkaan hyökkäyksen Riukiu-saarille. Syntyneissä taisteluissa tuhoutui satakunta japanilaiskonetta ja 21 yhdysvaltalaiskonetta. Pääosa yhdysvaltalaismiehistöistä pelastettiin paikalla varta vasten olleisiin sukellusveneisiin ja vesitasoilla.
Ikkuna
Ikkunan historia
Lasi-ikkunat tulivat Pohjoismaihin keskiajalla. Aluksi lasi-ikkunoita oli vain kirkoissa, joiden estetiikkaan kuuluivat keskiajalla kristillisiä aiheita kuvanneet lasimaalaukset. Maallisissa rakennuksissa ikkunalasi oli harvinaista keskiajan loppuun asti: sen sijaan ikkunat peitettiin joko pergamentilla tai avattavilla puuluukuilla. Varhaiset lasi-ikkunat koostuivat pienistä, yleensä salmiakkiruudun muotoisista kappaleista, jotka kiinnitettiin toisiinsa lyijypuitteilla.
HMS Black Swan (L57)
HMS Black Swan (viirinumero L57, U57 ja F57) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Black Swan -luokan sluuppi, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin 1. elokuuta 1938 osana vuoden 1937 laivasto-ohjelmaa Scotstounista Yarrow and Companylta, missä köli laskettiin 20. kesäkuuta 1938. Alus laskettiin vesille 7. heinäkuuta 1939 kumminaan rouva Hogart ja valmistui 27. tammikuuta 1940.
Ikkuna
Ikkunan historia
1900-luvun alkuun asti ikkunalasi valmistettiin perinteisesti puhaltamalla, mikä vaati suurta ammattitaitoa. Lasimassasta puhallettiin sylinteri, joka leikattiin auki ja levitettiin ruuduiksi. Belgialainen Émile Fourcault kehitti vuonna 1902 uuden tuotantomenetelmän, ikkunalasinvetokoneen. Koneella oli mahdollista valmistaa suuria, tasalaatuisia ikkunaruutuja, ja menetelmä otettiin yleisesti käyttöön 1920-luvulla. Suomessa ensimmäinen ikkunalasinvetokone hankittiin Lahden lasitehtaalle vuonna 1927, ja vain muutamaa vuotta myöhemmin 1935 viimeinenkin perinteinen ikkunalasihytti joutui sulkemaan ovensa. Ne eivät pärjänneet kilpailussa huomattavasti halvemmalle ja tasalaatuisemmalle koneellisesti valmistetulle lasille.
Brittiläinen Alastair Pilkington kehitti 1950-luvulla uuden float-menetelmän, joka alensi entisestään ikkunalasin valmistuskustannuksia. Suomessa tämä menetelmä otettiin Lahden lasitehtaalla käyttöön vuonna 1986, ja nykyisin se on lähes täysin syrjäyttänyt muut lasinvalmistusmenetelmät.
Ikkunan osat
pienoiskuva| Romanov-[[Pajarit|pajarien talomuseossa Moskovassa on ikkunamateriaalina lasin asemesta käytetty läpikuultavaa biotiittia.]] Ikkunan rungon muodostaa karmi, joka asennetaan kiinteästi rakenteen aukkoon. Mikäli lasitus tehdään suoraan karmiin, kysymyksessä on kiinteä ikkuna, jota ei pysty avaamaan. Jos karmissa on useampia valoaukkoja, välissä on jakokarmi.
Avautuvan osan muodostaa karmiin saranoitu puite. Ikkuna voi olla sisään- tai ulosaukeava. Saranointi on tyypillisesti karmin pystyosissa, jolloin puhutaan sivusaranoidusta ikkunasta, mikäli saranat ovat karmin vaakaosilla puhutaan ylä- tai alasaranoidusta ikkunasta.
Puitteita voi olla myös useita ikkunatyypistä riippuen; tällöin puhutaan ulko-, väli- ja sisäpuitteista. Kytketty puite tarkoittaa yhteen heloitettuja sisä- ja välipuitteita. Jos puite on jaettu useampaan lasiosaan, välissä on jakopuite.
Leytenlahden taistelu
Valmistelevat ilmataistelut
12. lokakuuta yhdysvaltalaiset pommittivat Formosaa ja japanilaiset ryhtyivät vastahyökkäyksiin 3. laivastoa vastaan. Vastahyökkäykset jatkuivat muutaman päivän ja niissä vaurioitui pahasti kaksi risteilijää, mutta japanilaiset menettivät noin 500 lentokonetta, yleensä miehistöineen.
Ikkuna
Ikkunatyyppejä
Suomessa epätavanomaisia ikkunatyyppejä ovat liukuikkuna, jossa avautuva osa liukuu ylös, ja keskisaranoitu kiertoikkuna, jossa puite "keinuu" aukon keskellä olevien saranoiden varassa. Suomessakin käytössä oleva kaltevien kattojen kattoikkunatyyppi lapeikkuna on saranoitu kiertoikkunaksi.
Puitteeseen voi olla lasituksen sijasta rakennettu tuuletusluukku.
Ennen ikkunalasin käytön yleistymistä ikkuna-aukko oli avonainen tai siinä oli puinen luukku. Joskus aukkoon pingotettiin sian virtsarakko kalvoksi. Ohut ja venyvä rakko sulki aukon mutta kuulsi valoa lävitseen.
Puuikkunat
Perinteisesti ikkunat on valmistettu puusta - mielellään tiheäsyisestä sydänpuusta. Teollisesti valmistettu puuikkuna on eniten asennettu ikkunatyyppi Suomessa. Nykyisin puuikkunoita saa myös ulkopuolisin osin alumiiniverhoiltuna.
Uusien, teollisesti valmistettujen ikkunoiden yleisin ikkunatyyppi on puu-alumiini-ikkuna. Puu-alumiini-ikkunan sisäpuite ja karmi ovat puurakenteisia ja ulkopuite säänkestävyyden vuoksi alumiinirakenteinen. Myös ikkunan puinen karmi on verhoiltu ulkopuolelta alumiiniprofiililla. Tyypillisesti puisessa sisäpuitteessa on kaksilasinen erityslasi ja alumiinisessa ulkopuitteessa yksinkertainen tavallinen lasi.
Ikkunoiden karmeissa käytettävä puu on usein Lapissa kasvanutta. Lapissa puu kasvaa hitaammin kuin etelässä. Tällöin puu on tiheämpisyistä kuin etelässä kasvanut puu eli se kestää paremmin käyttöä ja on laadultaan kovempaa kuin etelässä kasvanut puu.
Puu- ja puualumiini-ikkunoiden tyypit
Rakenteeltaan (poikkileikkaukseltaan) ja lasien lukumäärältään erilaiset ikkunatyypit on standardoitu:
Komposiitti-ikkunat
Nykyaikaisia ikkunoita on saatavilla myös muovista valmistettuna. Näissä ikkunoissa karmiosa on rakenteeltaan kennomainen ja tarjoaa hyvät lämmön- sekä meluneristys ominaisuudet. Muovi tarjoaa säänkestävyydeltään sekä huoltovapaudella etuja verrattuna tavallisiin puuikkunoihin - muovin lämpölaajenemiskerroin on kuitenkin suurempi kuin puulla ja tämä tulee ottaa huomioon jo rakennusvaiheessa.
Profiili-ikkunat
Liikerakentamisessa, julkisissa tiloissa ja esimerkiksi porrashuoneissa yleinen tyyppi on alumiini- tai teräsprofiili-ikkuna. Tällöin karmi ja mahdolliset puitteet ovat metalliprofiilia. Profiilit ovat valmistajakohtaisia, ja niitä saa myös lämpökatkolla, jolloin niitä voidaan käyttää lämpöeristetyissä seinissä.
Profiilien vahvuudet vaihtelevat tyypillisten kokojen ollessa 30–70 × 50–70 mm. Alumiiniprofiilit ovat tyypillisesti teräsprofiileja suurempia. Ikkunoita valmistetaan myös PVC-muoviprofiilista.
Ikkunan lasitus
Ikkunat voidaan lasittaa tasolasilla tai umpiolasielementeillä ikkunatyypin mukaan. Tasolasina käytetään yleensä 4 mm:n lasia. Rannikolla tai korkeissa taloissa voidaan joutua käyttämään vahvempaa lasia. Ikkuna voidaan myös lasittaa erilaisilla turvalaseilla, esimerkiksi karkaistulla lasilla tai laminoidulla lasilla (pvb-kalvo). Lasiin voidaan kiinnittää ikkunakalvo torjumaan auringonvaloa ja rikkoutumista sekä antamaan näkösuojaa.
Ikkunoiden mitat
Tehdastekoisten ikkunoiden mitat ilmoitetaan yleensä moduulijärjestelmän liittymismittoina leveys x korkeus kantamoduulin (M) koon ollessa 100 mm. Vakiomittaisten ikkunoiden korkeus lisääntyy kerrallaan aina kahden moduulin verran ja leveys kolmen, esimerkiksi 6x6, 6x8, 6x10 ja 6x6, 9x6, 12x6.
Ikkunat valmistetaan yleensä 10 mm liittymismittaa pienemmiksi ja asennusaukko jätetään esimerkiksi 20 mm liittymismittaa suuremmaksi, jolloin saadaan 30 mm:n asennusvara.
Lämmönläpäisykerroin
U-arvo ilmaisee, kuinka paljon ikkuna läpäisee lämpöä (yksikkö W/(m2K)). Mitä pienempi U-arvo, sitä parempi lämmöneristävyys.
Ikkunan U-arvon on oltava koosta riippuen vähintään 0,95–1,0, jotta sille voidaan myöntää ympäristömerkki. Suomen rakentamismääräyskokoelman määrittämä minimivaatimus uudisrakentamisessa on ollut 1,0 vuodesta 2010 alkaen. Ikkunoista karkaa huomattavasti enemmän lämpöä kuin ulkoseinistä, joilta vaadittava U-arvo on uudisrakennusten kohdalla nykyisin 0,17.
Ohessa esimerkkejä eräiden valmistajien ikkunoiden U-arvoista. Arvot ovat koko ikkunan U-arvoja, lasiosan U-arvot ovat tätä parempia (U-arvo on pienempi):
Energialuokitus
Ikkunan lämpötaloutta ja energiatehokkuutta ei voi selvittää pelkällä U-arvolla, vaan siihen vaikuttavat muun muassa karmien ilmatiiviys (ilmanvuotoluku) ja lasiosan auringonsäteilyn kokonaisläpäisykerroin eli g-arvo. Ikkunoiden energiataloudellisuuden helppoa vertailua varten on kehitetty energialuokitus, joka jakaa ikkunat luokkiin A++ – G samaan tapaan kuin kodinkoneiden energiatehokkuutta kuvaava luokitus. Merkintä on Puutuoteteollisuus ry:n kehittämä ja vapaaehtoinen. Luokituksessa ikkunalle lasketaan E-arvo (kWh/m2), joka kuvaa ikkunan vuodessa kuluttamaa energiamäärää. Luokka A++ on vähän kuluttava, G paljon kuluttava.
Energialuokituksen E-arvot (kWh/m2)
Leytenlahden taistelu
Meritaistelut
thumb|Leytenlahden meritaistelut Kun maihinnousu Filippiineille tuli ilmeiseksi, lähetti Japanin laivasto 18. lokakuuta päävoimansa taisteluun. Voimat koostuivat seuraavista:
Kuritan siirtyessä Sibujanin merelle hänen osastonsa joutui 23. lokakuuta Palawanin edustalla Yhdysvaltain laivaston sukellusveneiden USS Dacen ja USS Darterin hyökkäysten kohteeksi. Sukellusveneet vaurioittivat niin pahoin lentotukialus Takaoa, että se oli lähetettävä takaisin ja lisäksi ne upottivat Kuritan lippulaivan Atagon sekä raskaan risteilijän Mayan.
Sibuyaninmeren taistelu
240px|thumb|[[Yamato (taistelulaiva)|Yamato Sibujaninmerellä.]] 240px|thumb|Taistelulaiva [[Musashi (1940)|Musashi hyökkäyksen kohteena]]
Amiraali Kuritan osasto saapui Sibuyaninmerelle 24. lokakuuta. Yhdysvaltalaiset tukialuskoneet tekivät useita ilmahyökkäyksiä, joissa tuhottiin taistelulaiva Musashi ja vaurioitettiin pahasti yhtä risteilijää, joka joutui perääntymään.
HMS Black Swan (L57)
Palvelus
Palvelukseenoton ja varustamisen jälkeen alus siirrettiin Portlandiin koulutukseen valmistautumaan operatiivisiin tehtäviin. Koulutuksen päätyttyä alus liittyi Rosythin saattajaoosastoon ilmatorjunta-aluksena suojatakseen itärannikon saattueita. Saksan hyökättyä Norjaan alus siirrettiin 8. maaliskuuta Kotilaivastoon tukemaan maihinnousuja Norjaan.
Leytenlahden taistelu
Sibuyaninmeren taistelu
Yhdysvaltalaiset olettivat ryhmän tuhotuksi ja perääntyvän. Samaan aikaan yhdysvaltalaiset havaitsivat pohjoisessa Ozawan ryhmän laivoja, joten amiraali Halsey suuntasi 3. laivaston pohjoiseen hyökätäkseen niiden kimppuun. San Bernardinon salmi Sibujanin mereltä Samarin saaren pohjoispuolelle jäi täten vartiotta. Siitä seurasi jäljempänä kuvattu Samarin saaren taistelu. Japanilaiset olivat virittäneet ansan, jossa syöttinä toimiva Ozawan ryhmä houkutteli amerikkalaiset jättämään San Bernardinon salmen ja maihinnousujoukkojen selustan suojattomaksi.
HMS Black Swan (L57)
Palvelus
Alukselle kuormattiin 14. maaliskuuta Rosythissä merijalkaväkeä ja maavoimien ilmatorjunta- ja valaisuyksiköitä sekä erilaista materiaalia. Se lähti HMS Aucklandin, HMS Flamingon ja HMS Bitternin kanssa Andalsnesiin operaatio Primrosessa. Seuraavana päivänä matka viivästyi kovan myrskyn vuoksi aluksen hakeutuessa suojaan Invergordoniin. Aluksella olleet joukot laskettiin maihin 17. maaliskuuta Andalsnesissä, minkä jälkeen alus siirtyi Alesundiin laskeakseen maihin tykit miehistöineen. Lopulta alus palasi Andalsnesiin ilmatorjunta-alukseksi. Alus oli 19. maaliskuuta alkaen kaksi vuorokautta jatkuvien ilmahyökkäysten kohteena Ronsdalinvuonossa. Se siirtyi 20. maaliskuuta Andalsnesiin ollen ilmahyökkäysten maalina. Seuraavana päivänä kevyt risteilijä HMS Curacoa vapautti aluksen ilmatorjuntatehtävästä ja se palasi Britteinsaarille täydentämään ammusvarastojaan.
Alus palasi 26. maaliskuuta Andalsnesiin ilmatorjunta-alukseksi joutuen jälleen jatkuvien ilmahyökkäysten kohteeksi. Seuraavana päivänä aluksella oli ainoastaan seitsemänkymmentä ilmatorjuntakranaattia jäljellä, mikä pakotti sen säästämään ammuksia. Aluksen perään osui syöksypommittajan pudottama pommi, joka läpäisi messin ja ammusvaraston ennen kuin räjähti aluksen alla. Alus sai suuren vuodon ja se kärsi merkittäviä rakenteellisia vaurioita, mutta sen konehuone tai voimansiirto eivät vaurioituneet. Alus vetäytyi avomerelle ja sen vapautti tehtävästään HMS Fleetwood. Alus lähti 28. maaliskuuta Britteinsaarille korjattavaksi.
Alus oli Falmouthissa telakalle kesäkuuhun, jona aikana sen viirinumeron etuliite vaihtui L:stä U:ksi. Korjausten jälkeisten koeajojen päätyttyä alus liittyi Rosythin saattajaosastoon jatkaakseen Pohjanmeren saattueiden suojaamista. Alus vaurioitui 1. marraskuuta laukaistuaan miinan ja se siirrettiin 3. marraskuuta Dundeessa telakalle korjattavaksi.
Norsunluurannikon jalkapallomaajoukkue
Norsunluurannikon jalkapallomaajoukkue on Norsunluurannikon (Côte d'Ivoire) kansallinen edustusjoukkue jalkapallossa. Joukkuetta hallinnoi Norsunluurannikon jalkapalloliitto Fédération Ivoirienne de Football. 8. lokakuuta 2005 joukkue selviytyi ensimmäistä kertaa karsinnoista jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuihin 2006 Saksaan. Norsunluurannikko on voittanut Afrikan mestaruuden kahdesti, vuosina 1992 ja 2015.
HMS Black Swan (L57)
Palvelus
Korjausten valmistuttua 16. toukokuuta 1941 alus aloitti koeajot sekä siirtyi Scapa Flow'hun koulutettavaksi Kotilaivaston mukana. Korjausten yhteydessä aluksen ilmatorjunta-aseistusta täydennettiin yhdellä neliputkisella kahden naulan ilmatorjuntatykillä ja sille asennettiin tyypin 285 tutka. . Koulutuksen päätyttyä alus liittyi 27. kesäkuuta Läntisen reitin alaiseen 1. saattajaviirikköön, jonka mukana se suojasi Irlanninmeren saattueita.
Alus vaurioitui 25. elokuuta Milford Havenissa ilmahyökkäyksessä ja se siirrettiin Pembroken telakalle korjattavaksi. Alus vapautui telakalta 11. syyskuuta ja se palasi Irlanninmerelle suojaamaan saattueita. Lokakuussa alus siirrettiin Londonderryyn suojaamaan Atlantin saattueita. Se liitettiin 37. saattajaryhmään suojaamaan Gibraltarin ja Britteinsaarten välisiä saattueita.
Norsunluurannikon jalkapallomaajoukkue
Lähteet
🇨🇫
Leytenlahden taistelu
Surigaonsalmen taistelu
Vara-amiraali Nishimuran osasto saapui Surigaonsalmeen aamulla 25. lokakuuta. Sitä vastassa oli amiraali Oldendorfin vahva 7. laivaston osasto, joka ruhjoi japanilaiset pahoin. Kaksi taistelulaivaa ja useita risteilijöitä upposi lähes ilman omia tappioita.
HMS Black Swan (L57)
Palvelus
Alus suojasi 14. joulukuuta 36. saattajaryhmän mukana saattuetta HG76, joka joutui sukellusvenehyökkäykseen. Se erkani 18. joulukuuta saattueesta palaten Gibraltarille, jossa alus jatkoi ryhmän mukana Atlantin saattueiden suojaamista.
Alus siirrettiin kesäkuussa 1942 Rosythiin huollettavaksi ja modernisoitavaksi, jolloin sille asennettiin tyypin 285 tulenjohtotutka. Heinäkuussa telakalta vapauduttuaan ja koeajojen sekä tutkan kalibroinnin päätyttyä alus palasi Atlantille suojaamaan saattueita. Se suojasi lokakuussa Pohjois-Afrikan maihinnousuun matkanneita saattueita, mistä vapauduttuaan alus jatkoi Gibraltarilla Atlantin saattueiden suojaamista.
Leytenlahden taistelu
Surigaonsalmen taistelu
Taistelu oli historian toistaiseksi viimeinen, jossa päästiin ”vetämään poikkiviiva T-kirjaimen päälle” eli Yhdysvaltain laivaston raskas osasto oli viholliseen nähden poikittain ja pystyi ampumaan koko aseistuksellaan ja sitä vastoin japanilaiset pystyivät käyttämään vain eteenpäin suunnattuja aseitaan.
HMS Black Swan (L57)
Palvelus
Maaliskuussa 1943 alus siirrettiin Britteinsaarten ja Freetownin väliselle reitille. Se upotti 2. huhtikuuta Saksan laivaston sukellusveneen U-124 korvetti HMS Stonecropin kanssa suojatessaan saattuetta OS45. Kesäkuussa alus vaurioitui aluksen kyljellä tapahtuneessa räjähdyksessä, jonka syy ei ole varma. Alus siirrettiin 7. kesäkuuta Liverpoolissa telakalle korjattavaksi, mistä se palasi 8. lokakuuta palvelukseen siirtyen Tobermoryyn koulutukseen. Koulutus keskeytyi havaittujen vikojen vuoksi ja se palautettiin Trooniin telakalle korjattavaksi.
Bandyliigakausi 1992–1993
Jääpallon Bandyliiga kaudella 1992-1993 pelattiin kymmenen joukkueen kaksinkertaisena sarjana, jonka päätteeksi pelattiin neljän joukkueen pudotuspelit. Sarjan viimeinen putosi sarjasta ja toiseksi viimeinen karsi sarjapaikastaan.
HMS Black Swan (L57)
Palvelus
Joulukuussa alus palasi suojaamaan Atlantin saattueita. Se suojasi saattuetta KMF28 Gibraltarille, jonne saavuttuaan se liittyi 51. saattajaryhmään. Ryhmän mukana alus suojasi Välimeren saattueita Gibraltarilta Port Saidiin.
Bandyliigakausi 1992–1993
Kärkikolmikko WP-35, Botnia ja Veiterä erottuivat selkeästi muista seuroista. Viimeisestä mitalipelipaikasta käytiin tiukka taistelu oululaisjoukkueiden kesken, joka huipentui runkosarjan viimeisellä kierroksella. OPS oli lopulta OLS:aa edellä kaksi maalia paremman maalieron turvin.
HMS Black Swan (L57)
Palvelus
Alus liitettiin 30. maaliskuuta risteilijä HMS Colombon, sluuppien HMS Deptford ja HMS Amethyst sekä korvetti HMS Campionin kanssa Yhdysvaltain laivaston Task Force 64:ään suojaamaan Yhdysvalloista Välimerelle matkaavaa saattuetta UGS36, johon kuului 37 kauppa-alusta ja 13 maihinnousualusta. Seuraavana päivänä alus karkotti USS Touchin kanssa sukellusveneet U-421, U-450 ja U-509 saattueen reitiltä. Tehtävästä vapauduttuaan alus jatkoi Välimeren saattueiden suojaamista, ja sen tyypin 271 merivalvontatutka vaihdettiin Aleksandriassa tyyppiin 276.
Bandyliigakausi 1992–1993
Välierissä OPS oli kuitenkin vailla mahdollisuuksia WP-35:ttä vastaan. Toisessa välierässä Botnia voitti Veiterän. Helsingissä Oulunkylän tekojääradalla pelatussa loppuottelussa WP-35 voitti Botnian maalein 3-2, ja näin WP-35 palasi mestariksi 22 vuoden tauon jälkeen.
Leytenlahden taistelu
Samarin saaren taistelu
Vara-amiraali Kurita ei ollutkaan perääntynyt vaan suuntasi taistelulaivoineen Samarin ympäri kohti Leytenlahtea. Aamulla 25. lokakuuta hieman ennen kello seitsemää Kurita törmäsi täysin yllättäen kontra-amiraali Clifton Spraguen saattuetukilaivaosastoon, joka oli tukemassa maihinnousua. Kuritan osasto oli täysin ylivoimainen verrattuna yhdysvaltalaisten pieniin ja heikkoihin laivoihin.
HMS Black Swan (L57)
Palvelus
Alus lähti 22. toukokuuta Maltalle harjoituksiin ennen Tyynellemerelle lähtöä. Kesäkuussa Välimeren laivaston harjoituksen päätyttyä alus aloitti matkan Manukseen liittyäkseen Brittiläiseen Tyynenmeren laivastoon, johon se liittyi Hong Kongissa. Alus avusti joukkojen siirroissa ja kotiuttamisessa.
Bandyliigakausi 1992–1993
1990-luvun lopulla maan huipulle nousseet Narukerä ja ToPV joutuivat hakemaan uutta vauhtia I-divisioonasta.
HMS Black Swan (L57)
Palvelus
Alus oli Kauko-idässä osana 1. saattajalaivuetta, mistä se myöhemmin siirrettiin 3. saattajalaivueeseen. Korean sodan alettua alus partioi Korean lähivesillä ja se tuki laivueensa mukana operaatioita Korean länsirannikolla Yhdistyneiden kansakuntien alaisuudessa.
Bandyliigakausi 1992–1993
Runkosarja
Neljä parasta pudotuspeleihin. Narukerä putosi suoraan I-divisioonaan, ToPV karsintojen jälkeen. Sarjaan nousivat PaSa Bandy Imatralta ja Jyväskylän Seudun Palloseura.
HMS Black Swan (L57)
Palvelus
Maaliskuussa 1952 alus palasi Portsmouthiin, jossa se poistettiin palveluksesta. Alus makasi reserviin sijoitettuna ankkurissa aluksi Devonportissa ja myöhemmin Lisahallyssa Pohjois-Irlannissa. Se sijoitettiin poistolistalle 1956 ja alus myytiin romutettavaksi West Scotland Shipbreakersille, jonka romuttamolle Trooniin Ayshireen alus saapui 13. syyskuuta.
Bandyliigakausi 1992–1993
Karsinnat
Liigakarsinnoissa paremmuus ratkaistiin kahden ottelun yhteismaaleilla. Ottelut aloitettiin liigajoukkueen kotikentällä Torniossa. ToPV voitti ensimmäisen ottelun 8-7, mutta Imatralla pelatussa ottelussa PaSa Bandy voitti maalein 5-3, ja imatralaiset nousivat näin pääsarjaan maalierolla 12-11.
Leytenlahden taistelu
Samarin saaren taistelu
Amerikkalaiset tekivät minkä voivat ja lähettivät vähät koneensa japanilaisten kimppuun ja laivat levittivät savua. Tilanteen epäselvyys ja sitkeä vastarinta saivat Kuritan uskomaan, että häntä vastassa oli 3. laivaston isot tukialukset, jotka olisivatkin olleet paha vastustaja. Kuritan osasto joutui kuitenkin hajalleen, vaikka yksittäiset alukset murjoivat pahasti yhdysvaltalaisia keveitä aluksia.
Bandyliigakausi 1992–1993
Välierät
Välierissä paremmuus ratkaistiin kahden ottelun yhteismaaleilla. Ottelut aloitettiin runkosarjassa heikommin sijoittuneen kotikentällä.
Leytenlahden taistelu
Samarin saaren taistelu
Juuri täydellisen voiton kynnyksellä Kurita, jolla oli väärä käsitys kokonaistilanteesta, käski laivansa kokoontumaan suuntana poispäin. Yhdysvaltalaiset hämmästyivät vihollisen poistuessa ja ryhtyivät korjaamaan taistelun jälkiä. Lentokoneet ahdistelivat edelleen japanilaisia ja Kurita päätti poistua kokonaan ennen kuin yhdysvaltalaiset saisivat vahvistuksia.
Bandyliigakausi 1992–1993
Loppuottelu
Helsinki 7.3.1993
Erkki Silvennoinen
Erkki Silvennoinen on suomalainen bassokitaristi, joka soittaa yhtyeissä Omnium Gatherum ja De Lirium’s Order sekä Raskasta joulua -projektissa.
Leytenlahden taistelu
Cape Engañon taistelu
Yhdysvaltain 3. laivaston lentotukialusten lentokoneet löysivät aamulla 25. lokakuuta Japanin laivaston amiraali Ozawan komentaman pääosaston. Tukialuskoneet tekivät useita ilmahyökkäyksiä ihanteellisissa olosuhteissa, jolloin ne upottivat kaikki Ozawan osaston tukialukset ja vaurioittivat pahoin muitakin laivoja.