cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
OK-kortti
thumb|OK-kortin malli Luottokunnan mainoksessa syksyllä 1980. Väriraidat olivat samanlaiset kuin silloisessa [[Visa (luottoyritys)|Visa-kortissa, jota myös edusti Suomessa Luottokunta.]] OK-kortti tai OK-ostokortti oli suomalainen, silloisen Luottokunnan vuonna 1965 kehittämä maksukortti, jota tarjosivat useat suomalaispankit.
OK-kortti syntyi Helsingin Aleksanterinkadun kauppiaiden aloitteesta vuonna 1965, ja seuraavana vuonna perustettiin myös Luottokunta sitä hallinnoimaan ja ”Suomen erikoisliikkeiden yhteiseksi maksupalvelurenkaaksi”. Tämä oli kansainvälisesti harvinaista, sillä yleensä korttimaksua pyrkivät edistämään kunkin maan pankkilaitokset. Vähittäiskaupparyhmittymien lisäksi Luottokunnassa olivat kyllä alusta asti mukana silloiset liikepankit KOP, PYP ja HOP, ja vuonna 1968 OK-kortti levisi myös säästö- ja osuuspankkien tuotevalikoimaan, lukuun ottamatta Postisäästöpankkia ja Suomen Työväen Säästöpankkia.
Ensi vaiheessa kortilla saattoi tehdä vähintään viiden markan ostoksia, kuukaudessa korkeintaan tuhannella markalla. . 1980-luvulle tultaessa kuukausittainen luottoraja oli noussut 2 500 markkaan. Kortti kävi maksuvälineenä vain Suomessa, mutta silloisen alkoholilain luotollamyyntikiellon vuoksi ei ravintola- tai majoituspalvelujen maksamiseen. Pankkiasiakas saattoi saada sen käyttöönsä ilmaiseksi ja ilman vuosimaksua.
OK-Kortissa ei pitkään ollut vielä sähköiseen tiedonsiirtoon tarvittavaa magneettijuovaa, saati nykyaikaista sirua, vaan ostosten rekisteröinti tapahtui mekaanisella leimauslaitteella eli ”mankelilla”, joka jäljensi kortin kohokirjoitustiedot itsejäljentävälle lomakkeelle. Sille tarvittiin myös asiakkaan allekirjoitus. Ostostapahtuma oli helppo kuluttajalle, mutta aiheutti melkoisesti paperityötä kauppiaille ja Luottokunnalle.
1960-luvun lopulla OK-kortin suosio kasvoi nopeasti: vuonna 1968 sen kautta toteutunut laskutus oli yhdeksän miljoonaa markkaa, mutta vuonna 1970 jo 44 miljoonaa markkaa. Sitten liikevaihto kuitenkin kasvoi 1970-luvun mittaan enää parikymmentä prosenttia vuosittain. OK-kortin markkinoinnin ansiosta noin 70 000 pankkiasiakasta otti maksuttoman kortin itselleen, mutta sen käyttö jäi kuitenkin useimmilla melko vähäiseksi, suurimpana käyttökohteena autoilijoiden polttoaineostokset. Kuluttajat kokivat, ettei kortilla voinut maksaa riittävän monessa paikassa, ja niin kortti unohtui helposti pöytälaatikkoon.
Vuonna 1980 OK-kortin hyväksyviä toimipaikkoja oli Luottokunnan mukaan noin 4 000, vuonna 1982 jo 5 000.
1980-luvun taitteessa OK-kortin kilpailijoiksi tulivat pankkien omat magneettijuovin varustetut pankkikortit käteisautomaattien tarjoamine nostomahdollisuuksineen sekä yksityishenkilöille vuodesta 1980 alkaen myönnetyt kansainväliset Visa-luottokortit, joita niitäkin Suomessa edusti Luottokunta. Myös yrityksille tarkoitettu Eurocard oli tullut Luottokunnan valikoimiin jo 1970-luvulla. Pankit alkoivat markkinoida pankkikortin ja OK-kortin tai Visa-kortin yhdistelmiä, joilla saattoi hoitaa pankki- ja maksuasioitaan monipuolisesti. OK-kortti pysyi silti markkinoilla ainakin 1990-luvun puoleenväliin saakka. Vuosituhannen vaihteessa sirukortit kuten Visa Electron, jotka mahdollistivat reaaliaikaisen online-katetiedustelun ennen maksutapahtuman hyväksymistä, veivät markkinat OK-kortin kaltaisilta vanhan sukupolven maksukorteilta.
Suomen Työväen Säästöpankki liittyi Luottokuntaan 1980 ja välitti asiakkailleen OK-maksukorttia. OK-kortista kehitettiin STS:n aloitteesta luotollinen versio 1984. STS kuitenkin vetäytyi yhteistyöstä ja vaihtoi OK-kortit Perusluottokorttiin 1986 tai 1987.
Meridiungulata
pienoiskuva|[[Macrauchenia|Macrauchenia patachonica]] Meridiungulata on epävirallinen, hävinnyt ylälahko, joka kuuluu istukkanisäkkäiden osaluokkaan. Siihen luetaan useita Etelä-Amerikassa Tertiäärikaudella eläneitä lahkoja, kuten Pyrotheria, Notoungulata, Litopterna ja Astrapotheria.
16 tähteä – 16 iskelmää
16 tähteä – 16 iskelmää on kokoelma-albumi konsertista, joka on pidetty 13. maaliskuuta 1975 Kulttuuritalolla Helsingissä. Sovittaja ja orkesterin johtaja on Eino Virtanen ja tuottaja Paavo Einiö.
Äänityksen on tehnyt Finnlevyn Kari Tamminen. Kansitaiteesta vastaa Kauko Koponen.
Levy-yhtiö on Oy Finndisc Ab, levymerkki RONDO ja LP-levyn kaupallinen tunnus ROLP 8 sekä kasetin ROKA 8.
Kappaleet
1. Annikki Tähti:
2. Kai Lind:
3. Tuula-Anneli Rantanen:
4. Eugen Malmstén:
5. Reijo Taipale:
6. Eila Pellinen:
7. Veikko Tuomi:
8. Kai Hyttinen:
1. Erkki Junkkarinen:
2. Pirkko Mannola:
3. Juha Eirto:
4. Ragni Malmstén:
5. Matti Heinivaho:
6. Vieno Kekkonen:
7. Eino Grön:
Vihdinruusu
Vihdinruusu (olkkalanruusu) (Rosa ’Olkkala’) on tarhagallianruusuihin eli ranskanruusuihin (Rosa Gallica-ryhmä) tai kirkonruusuihin (Rosa Francofurtana-ryhmä) kuuluva ruusulajike. Sille ovat tunnusomaisia tuoksuvat, yksinkertaiset, vaaleanpunaiset kukat usean kukan kukinnoissa. Kukat avautuvat peräkkäin, jolloin kukinta-aika muodostuu pitkäksi. Ruusu kuuluu Suomen löytöruusuihin. Joissakin lähteissä vihdinruusu on luokiteltu kirkonruusuihin kuuluvaksi.
Alkuperä
Olkkalanruusu on löydetty 1990-luvun alussa Länsi-Uudeltamaalta Vihdin Olkkalan kylästä. Ruusu kasvoi pensaikkona vanhan Porintien läheisyydessä ja lähellä rautatietä, joka rakennettiin 1910-luvulla Olkkalan kartanon ja alueen teollisuuslaitosten käyttöön. Sitä on löytynyt myöhemmin Kirkkonummelta (vuonna 2012) Arthur Lagerlöfin jugend-tyylisen huvilan alueelta, joka rakennettiin vuonna 1910. Huvilasta tuli vuonna 1929 Veikkolan psykiatrinen parantola, jonka puutarhaa hoiti puutarhuri.
Kuvaus
’Olkkala’ on voimakaskasvuinen ja kasvaa noin 2 metrin korkuiseksi reheväksi, pystyksi pensaaksi. Versot ovat punaruskeita, alaosastaan vihreitä. Versojen tyviosissa on runsaasti piikkejä, latvaosissa vähemmän. Lehdet ovat tummanvihreät, hieman kiiltävät ja voimakkaasti sahalaitaiset. Kukinta alkaa Suomessa kesä-heinäkuun vaihteessa ja kestää lähes neljä viikkoa. Kukinnoissa on 3–10 kukkaa, jotka aukeavat peräkkäin. Vaaleanpunaiset, keskeltä lähes valkoiset kukat ovat yksinkertaiset, halkaisijaltaan 6–8 cm. Terälehtiä on 5–7 kpl. Heteet ovat ruskeankeltaiset. Vasta-auenneen kukan tuoksu on mieto, miellyttävä, raikas, pohjatuoksuna ruusun tuoksu. Kiulukat, joita muodostuu runsaasti, ovat oranssinpunaisia, pyöreitä pitkulaisia tai päärynänmuotoisia. Ruusu kasvattaa runsaasti juurivesoja. Viihtyy lämpimässä ja aurinkoisessa paikassa, kuivassa tai tuoreessa, keskiravinteisessa maaperässä. Menestyy Suomessa kasvuvyöhykkeillä I – IV.
Kuopio Innovation
Kuopio Innovation oli Kuopion kaupungin,Technopolis Oyj:n, Itä-Suomen yliopiston ja Savonia-ammattikorkeakoulun omistama yhtiö. Kuopio Innovationin yhtiömuotoinen toiminta päättyi 31.12.2016, ja palvelut siirtyivät Savonia-ammattikorkeakoululle ja Kuopion kaupungille.
Kuopio Innovation valmistelee ja koordinoi yrityslähtöisiä kehittämishankkeita. Kehittämishankkeilla tähdätään erityisesti korkeaan osaamiseen perustuvien uusien tuotteiden, palveluiden ja toimintamallien synnyttämiseen ja kaupallistamiseen sekä uusien yritysten ja työpaikkojen luomiseen. Kuopio Innovation tarjoaa lisäksi rahoitusneuvontaa sekä projektivalmistelu- ja koordinointipalveluita yrityksille ja yritysryhmille.
Historia
Yritys perustettiin maaliskuussa 2008 osana kauppaa, jossa kaupunki myi Kuopion Teknologiakeskus Teknian Technopolisille. Kaupassa omistajaa vaihtanut kokonaisuus pilkottiin siten, että Technopolisin emoyhtiö otti haltuunsa kiinteistöt sekä niihin liittyvän toiminnan ja Technopolis Ventures Kuopio perustettiin vastaamaan yrityskehitys- ja hautomotoiminnasta. Kuopion kaupunki puolestaan jatkaa osaamiskeskus-, kansainvälistymis- ja innovaatiohankkeitaan Kuopio Innovation Oy:n kautta, jossa Technopolis on mukana neljänneksellä. Teknian Shanghain toiminnot jäivät kaupungille Kuopio Innovationin tytäryhtiöksi, mutta periaatepäätös niistä luopumisesta oli tehty jo ennen Technopolis-kauppaa. Joulukuussa 2008 Shanghain toimintojen ostajaksi löytyi skandinavialaissijoittajien omistama Nanjing Scandinavian Industrial Campus (NSiC).
Maaliskuussa 2009 yritystä ja sen edeltäjää Kuopion Teknologiakeskus Tekniaa 10 vuotta johtanut Hannu Janhunen ilmoitti eroavansa. Hänen tilalleen yrityksen toimitusjohtajaksi (oto) valittiin Kuopion kaupungin talousjohtaja Heikki Nuutinen.
Technopolis Ventures -yhtiöiden palvelukokonaisuuteen kuuluneet yrityshautomopalvelut Kuopiossa siirtyivät vuoden 2010 alussa Kuopio Innovationille.
Kiina-yhteistyö
Vuonna 2003 silloinen Kuopion Teknologiakeskus Teknia Oy perusti ensimmäisenä suomalaisena teknologiakeskuksena toimipisteen Shanghaihin (Zhangjiang Hi-Tech Parkiin). Toimipiste perustettiin yrityksien kansainvälistymisen tueksi (toimipisteessä toimivat Samill, VTI Technologies ja Vaisala, mutta sittemmin se koordinoi myös Suomen ja Kiinan välisiä terveysalan hankkeita.
thumb|250px|Kuopio Innovation toimii [[Kuopion tiedepuistosta käsin.]]
Ensimmäinen kiinalainen lääkeyhtiö Suomeen
Kuopio Innovationin vetämän Suomen ja Kiinan välisen lääketieteellisen yhteistyöohjelman myötä ensimmäinen kiinalainen lääkealan yritys Simcere Europe Ltd Oy, jonka emoyhtiö Simcere Pharmaceutical Group on listattu Nasdaqiin,rantautui vuonna 2007 Kuopioon.
Pharmaceutical Gateway China-Finland/Europe -ohjelman tavoitteena on lisätä lääketutkimusyhteistyötä kiinalaisten ja suomalaisten yliopistojen ja yritysten välillä. Ohjelma käynnistyi vuonna 2007, varsinainen kolmivuotinen ohjelmakausi alkoi 2008. Siinä ovat mukana muun muassa kaikki lääketieteellistä tutkimusta tekevät Suomen yliopistot ja noin 10 suomalaisyritystä. Kiinalaisena pääyhteistyökumppanina on shanghailainen tiedepuisto Zhang Jiang Group. Alkuvaiheessa mukana on ollut myös kaksi kiinalaisyritystä. Pharmaceutical Gateway kuuluu Teknian koordinoimaan HealthBIO-osaamisklusteriin, joka on osa osaamiskeskusohjelmaa.
Shanghain toimintojen myynti
Joulukuussa 2008 Kuopio Innovation ilmoitti myyvänsä Shanghaissa toimivan tytäryhtiönsä TekInno (Shanghai) Ltd:n Nanjing Scandinavian Industrial Campus:lle (NSiC). Yhtiöistä on tarkoituksena kehittää nopea ja kustannustehokas työväline suomalaisille ja skandinaavisille yhtiöille Kiinan markkinoille pääsemiseksi.
Dauði Baldrs
Dauði Baldrs (suomeksi Balderin kuolema) on norjalaisen black metal -yhtye Burzumin albumi, joka julkaistiin 14. lokakuuta 1997 levymerkillä MIsanthropy Records. Vaikka Burzumin aiemmat levyt olivat olleet black metal -henkisiä, Dauði Baldrs edustaa tyylisuunnaltaan ambientia. Albumin musiikki on sävelletty ja esitetty syntetisaattorilla, koska Varg Vikernes ei saanut vankilassa lupaa käyttää muita instrumentteja.
4 × 1 500 metrin viestijuoksu
4 × 1 500 metrin viestijuoksu on yleisurheilun viestikilpailu, jossa neljän juoksijan muodostaman joukkueen kukin jäsen juoksee kerrallaan kolme ja ¾ kierrosta eli 1 500 metriä.
Matkaa ei juosta MM-kilpailuissa tai olympialaisissa, mutta IAAF pitää kirjaa maailmanennätyksistä. Miesten ennätys on 14.22,22, ja sen juoksi Kenian joukkue (Collins Cheboi, Silas Kiplagat, James Kiplagat Magut, Asbel Kiprop) Nassaussa 25. toukokuuta 2014. Naisten ennätyksen 16.27,02 juoksi yhdysvaltalaisen Bowerman Track Clubin joukkue (Colleen Quigley, Elise Cranny, Karissa Schweizer, Shelby Houlihan) Portlandissa 31. heinäkuuta 2020.
CGM
Computer Graphics Metafile (CGM) on 2D-vektorigrafiikkaan perustuva kuvatiedostomuoto, joka on standardoitu vuonna 1986 (ANSI X3 122-1986, ISO/IEC 8632),
CGM perustuu Graphical Kernel Systemin (GKS) piirtomalliin, joka oli 1970-luvulla standardoitu grafiikkarajapinta. Tämä piirtomalli oli käytössä ikkunointijärjestelmissä aina 2000-luvulle (kunnes Windows GDI+, Quartz, Cairo).
Steve Agnew
Steve Agnew (s. 9. marraskuuta 1965 Shipley) on englantilainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja.
CGM
CGM-tiedosto voi sisältää piirtokomentoja viivoille, kaarille, ympyröille, ellipseille, polygoneille ja tekstille. Primitiiviin voi liittää tyylejä, kuten täytön, viivan värin, leveyden, jne. Tiedostomuoto tukee myös bittikarttakuvien sisällyttämistä. Version 2 tiedostomuoto mahdollistaa monimutkaisemmat täytetyt kuviot. Versio 3 sisältää Bézier-käyrät, NURBS-käyrät, paraabeli- ja hyperbelikäyrät ja pakatut rasterikuvat.
CGM-tiedosto tukee valmistajan määrittelemiä laajennuksia. Lisäksi monet sitä käyttävät ohjelmat eivät täytä edes standardin määriteltyjä minimivaatimuksia, joten yhteensopivuus ohjelmien välillä voi olla huono.
Steve Agnew
Ura pelaajana
Agnew aloitti peliuransa Barnsleyn paidassa debytoiden edustusjoukkueessa marraskuussa 1983. Hän edusti seuraa 1. divisioonassa seitsemän vuoden ajan ja pelasi lähes 200 ottelua seuran paidassa. Kesällä 1991 Agnew siirtyi Blackburn Roversiin 700 000 punnan siirtosummalla. Kovasta hinnasta huolimatta Agnew ei onnistunut vakiinnuttamaan paikkaansa Rovers-paidassa ja otteluita kertyi vain kaksi. Marraskuussa 1992 hän siirtyi lainalle Portsmouthiin, jossa vastuu jäi myös vähäiseksi.
Helmikuussa 1993 Blackburn myi Agnew'n Leicester Cityyn 250 000 punnan siirtosummalla. Leicesterissä tuli enemmän vastuuta ja Agnew pelasi seurassa kaksi ja puoli vuotta, kunnes ura jatkui Pohjois-Englannissa Sunderlandin paidassa. Hän edusti vielä Sunderlandin jälkeen York Cityä ja Gatesheadia, kunnes lopetti uransa vuonna 2002.
Ura valmentajana
Agnew aloitti valmennusuransa vuonna 2002 Gatesheadin apuvalmentajana, mutta pesti päättyi hänen ja päävalmentaja Gary Gillin eroon jo lokakuussa 2002 seuran talousvaikeuksien vuoksi. Agnew'n ura jatkui tämän jälkeen Middlesbrough'n organisaatiossa, jossa hän toimi U18-joukkueen apuvalmentajana. Myöhemmin Agnew valmensi Leeds Unitedin juniorijoukkuetta, kunnes siirtyi kesällä 2005 Hartlepool Unitedin edustusjoukkueen apuvalmentajaksi. Kesällä 2006 hän palasi Leedsiin ja tammikuussa 2007 edelleen Middlesbrough'n juniorivalmentajaksi.
Heinäkuussa 2008 Agnew'sta tuli Boron apuvalmentaja. Agnew työskenteli Gareth Southgaten ja Gordon Strachanin apuvalmentajana. Lokakuussa 2010 hänestä tuli päävalmentaja kahden ottelun ajaksi Strachanin erottua tehtävästään. Tony Mowbrayn tultua Boron päävalmentajaksi Agnew siirtyi U21-joukkueen peräsimeen, kunnes kesällä 2012 jätti seuran ja aloitti Hull Cityn apuvalmentajana. Agnew työskenteli Steve Brucen aisaparina Hullissa joulukuuhun 2014 saakka, kunnes palasi Boron organisaatioon Aitor Karankan apuvalmentajaksi.
Karanka ja Agnew luotsasivat Boron kaudella 2015/16 Englannin Mestaruussarjassa kakkoseksi ja seura nousi Englannin Valioliigaan. Karankan saatua potkut heikosti sujuneen kevätkauden vuoksi, Agnew'sta tuli 16. maaliskuuta 2017 Boron päävalmentaja. Agnew yritti nostaa Boron pois Valioliigan putoamiskamppailusta, mutta laihoin tuloksin. Boro voitti Agnew'n alaisuudessa vain Sunderlandin, kunnes joukkueen putoaminen liigasta varmistui 3–0 tappioon Chelsealle. Kesäkuussa 2017 Boro korvasi Agnew'n Garry Monkilla.
Agnew palasi potkujensa jälkeen apuvalmentajan rooliin. Hän toimi Steve Brucen valmennustiimissä Aston Villassa joulukuusta 2017 lokakuuhun 2018. Tammikuussa 2019 hän jatkoi yhteistyötä Brucen kanssa Sheffield Wednesdayn apuvalmentajana. Kesällä 2019 Agnew siirtyi Brucen mukana Newcastle Unitediin. Agnew jätti Newcastlen marraskuussa 2021, kun Brucen seuraajaksi palkattu Eddie Howe toi joukkueeseen oman valmennustiiminsä.
Helmikuussa 2022 hän palasi jälleen Brucen apuvalmentajaksi, tällä kertaa West Bromwichiin. He saivat potkut seurasta lokakuussa 2022.
Ryū
Ryū on japanilainen koulukuntaa tarkoittava käsite ja tarkoittaa suomennettuna virtaa. Länsimaissa tunnetuimpia ovat japanilaisten taistelulajien koulukunnat. Käsitteellä ryū voidaan Japanissa luonnehtia mitä erilaisimpia kädentaitoja tai vaikka kulttuurisia taitoja kuten teatteria tai vaikkapa kukkien asettelua, ikebanaa. Japanilaisiin koulukuntiin liittyvä käsite ryū-ha, taasen käännettynä tarkoittaa "virran haaraumaa". Tämä kuvaakin hyvin ajatusta jossa jollakin koulukunnalla on ollut selkeä historia josta se on aikanaan irtautunut ja muuttunut omaksi perinteekseen.
Ryūn tarkoitus
Päinvastoin kuin luulisi, ryūn tarkoitus on siirtää eteenpäin olemassa olevia tietoja ja taitoja, ei kehittää niitä. Japanilainen käsitys oli, että sinänsä ryūn taitoja ei voi oppia tai opettaa vaan ne voi ainoastaan omaksua käytännön harjoittelun kautta ja että ryūn sisällään pitämä tieto ja taito on jo harjoittelijoissaan olemassa myötäsyntyisenä. Kova ja hellittämätön harjoittelu sitten nostaa ja kiillottaa tämän myötäsyntyisen taidon ryūn harjoittelijoissa esiin. Tietoa ryūssä siirrettiin yksilöltä ja sukupolvelta tunnontarkasti opettajan esimerkkiä seuraten. Näin toimien ei jokaisen uuden harjoittelijan tai sukupolven tarvinnut aloittaa harjoittelua nollapisteestä.
Ryūn synty
Japanilaisen ryūn syntyyn liittyy usein käytännön perehtyneisyys jota täydentää perustajan perusteellinen perehtyminen ja pohdinta. Varsinkin japanilaisissa taistelutaidoissa bujutsu ja miekkailukoulukunnissa kenjutsu tämä on ilmeistä. Taistelujen kokemusten karaisema ryūn perustaja yleensä vetäytyy luostariin tai pyhäkköön tai hakeutuu erakoksi syrjäisille seuduille, jossa hän intuitiivisesti kiteyttää uuden ryūn opetukset, tekniikan ja ytimen. Useista japanilaisista perinteisistä koulukunnista on olemassa legendoja, joissa kyseenomaisen ryūn jumalallinen tausta selittyy kyseisen taidon yliaistillisella välittymisellä näyn tai unen kautta ryūn perustajalle. Ryūn syntytapa heijastuu usein ryūn nimeen, esimerkiksi: muso (unessa nähty), musoken (unessa nähty miekka strategia), muso shinden (unen kautta välitetty jumalallinen), tenshin shoden (tosi ja virheetön jumaluuden välittämä), Kashima shinden (Kashima-pyhätössä tapahtunut todellisen jumaluuden välittämä),  shinkage (voidaan kirjoittaa myös kamikage eli, jossa kami toimii shinto-jumaluuden vaikutuksesta tai shotengu (todellinen tengun välittämä) tieto, taito tai perimys. Näin on esimerkiksi bujutsu- tai kenjutsu-koulukunnissa.
Rautolampi
Rautolampi on Etelä-Pohjanmaalla Ähtärissä Ähtärin keskustaajaman lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 3,2 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 800 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Ähtärinjärven alueella (35.43), jonka Sappionjoen valuma-alueeseen (35.434) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 154,6 metriä mpy.
Maharishi Mahesh Yogi
thumb|Maharishi Mahesh Yogi vuonna 1978. Maharishi Mahesh Yogi (12. tammikuuta 1918 Jabalpur, Brittiläinen Intia – 5. helmikuuta 2008 Vlodrop, Alankomaat) oli intialainen hindulainen guru, joka kehitti transsendenttisen meditaation ja teki opetuskiertueillaan siitä suosittua kautta maailman.
Elämäkerta
Maharishi syntyi Jabalpurissa vuonna 1918 ja sai nimekseen Mahesh Prasad Varma. Hän suoritti fysiikan tutkinnon Allahabadin yliopistosta vuonna 1942. Maharishi oli tavannut opintojensa aikana Brahmananda Saraswatin, ja tästä tuli Maharishin hengellinen opettaja, jonka palveluksessa hän toimi vuoteen 1953 asti. Oppi-isänsä kuoleman jälkeen Maharishi kiersi Intiaa opettamassa. Samalla hän kehitti transsendenttisen meditaation tekniikoita, joita hän kertoi oppineensa Brahmanandalta.
Vuonna 1959 Maharishi aloitti ensimmäisen monista maailmankiertueistaan, jonka aikana hän vietti paljon aikaa Euroopassa ja Yhdysvalloissa. Hän julkaisi pääteoksensa Olemisen tiede ja elämisen taito vuonna 1963. Maharishin opetukset meditoinnista saavuttivat suosiota länsimaisten opiskelijoiden keskuudessa, ja vuonna 1968 suositun englantilaisen popyhtyeen The Beatlesin jäsenet osallistuivat Intiassa Maharishin meditaatioretriitille, mikä toi Maharishille runsaasti julkisuutta lännessä. Neljästä beatlesistä ainoana kiinnostuksensa meditaatioon retriitin jälkeenkin säilytti George Harrison. Sen sijaan John Lennon ilmaisi Maharishin käytöksen ennenaikaisen lähtönsä syyksi.
Maharishi siirsi vuonna 1990 toimitilansa Alankomaihin, missä hän kuoli vuonna 2008. Transsendenttinen meditaatio on säilynyt laajalle levinneenä liikkeenä Maharishin kuoleman jälkeenkin.
Ahn Jin-hui
Ahn Jin-hui (s. 3. kesäkuuta 1991 Soul, Korean tasavalta) on eteläkorealainen jääkiekkoilija, joka pelaa kotimaassaan Daemyung Sangmun joukkueessa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä ja laukoo oikealta.
Seuraura
Jin-hui pelasi kotimaassaan ensin Kyung Bock High'n joukkueessa ja sittemmin hän kävi Korean yliopistoa, jonka joukkueen kapteenina Jin-hui toimi kaudella 2012–2013. Kaudeksi 2013–2014 hän siirtyi Suomeen ja siirtyi Mestis-joukkue Kiekko-Vantaan riveihin. Jin-hui pelasi kautensa pääasillisesti melko puolustavassa roolissa ja teki 46 runkosarja- ja viidessä playoff-ottelussa tehot 3+5=8.
Jin-hui palasi kaudeksi 2014–2015 kotimaahansa pelaamaan Aasian liigan Anyang Hallaan, jossa tulokaskausi toi 39 runkosarjaottelussa tehot 12+18=30 ja kuudessa playoff-ottelussa yhden syöttöpisteen. Kesällä 2015 NHL-varaamaton Jin-hui osallistui Dallas Starsin kehitysleirille. Kauden 2015–2016 päätteeksi hän voitti ALIH:n mestaruuden. Kaudella 2016–2017 Jin-hui oli joukkueensa kolmanneksi paras pistemies tehoilla 19+30=49.
Maajoukkueura
Jin-hui edusti Etelä-Koreaa Pyeongchangin olympiakisoissa 2018. Hän pelasi myös MM-kilpailuissa vuonna 2018, jotka olivat Etelä-Korean kaikkien aikojen ensimmäiset pääsarjatasolla. Jin-hui jakoi tehoilla 1+1=2 joukkueen sisäisen pistepörssin voiton Brock Radunsken ja Kim Sang-wookin kanssa. Hänet valittiin Yhdysvaltoja vastaan pelatun alkulohkon ottelun päätteeksi Etelä-Korean ottelun parhaaksi pelaajaksi. Etelä-Korean turnaus päättyi kuitenkin putoamiseen IA-divisioonaan.
Jin-hui pelasi myös IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2016 ja 2017, joista jälkimmäinen turnaus päättyi hopeaan ja Etelä-Korean kaikkien aikojen ensimmäiseen sarjanousuun MM-kilpailujen pääsarjatasolle. Hän voitti joukkueen sisäisen pistepörssin tehoilla 2+3=5 ja sisäisen tehotilaston lukemalla +5. Jin-hui pelasi myös IB-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2015, jolloin hän voitti kultaa.
Jin-hui pelasi myös alle 18-vuotiaiden II-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2008 ja 2009, joista jälkimmäinen turnaus päättyi A-lohkon kultaan.
Timi Heiskanen
Timi Heiskanen (s. 18. huhtikuuta 2002 Rovaniemi) on suomalainen mäkihyppääjä ]]. Hän edustaa Ounasvaaran Hiihtoseuraa.
Heiskanen kilpaili nuorten MM-kisoissa 2022, ja hyppäsi joukkuemäessä sijalle yhdeksän. Heiskanen on voittanut urallaan SM-mitaleita yhteensä 7. 3 kultaista, 1 hopea ja 3 pronssia. .
Gérard Tremblay
Gérard Tremblay (27. lokakuuta 1918 Montréal – 28. syyskuuta 2019 ) oli kanadalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin Pyhän Sulpiciuksen pappien yhteisön papiksi 16. kesäkuuta 1946 ja nimitettiin Montréalin arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Trisipan titulaaripiispaksi 20. maaliskuuta 1981. Piispaksi vihkiminen seurasi 22. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Paul Grégoire, jota avustivat Leonard James Crowley ja Adrien André Maria Cimichella.
Tremblay erosi tehtävistään 27. elokuuta 1991.
Miesten Superpesiksen kausi 2002
Miesten Superpesiksen kausi 2002 oli Suomen Pesäpalloliiton järjestämän pesäpallon korkeimman sarjatason Superpesiksen 13. kausi. Kausi alkoi 16. toukokuuta ja päättyi 15. syyskuuta 2002.
Suomen-mestaruuden voitti Sotkamon Jymy, jolle mestaruus oli toinen peräkkäinen. Sotkamo kukisti loppuottelusarjassa 3–0 Pattijoen Urheilijat. Pronssiottelusarjassa Hyvinkään Tahko voitti Koskenkorvan Urheilijat 2–0.
Kauden päätteeksi sarjasta putosi Kankaanpään Maila. Sen tilalle nousi Kouvolan Pallonlyöjät.
Noah Huntley
pienoiskuva|Noah Huntley Noah Huntley (s. 7. syyskuuta 1974 West Sussex) on englantilainen näyttelijä. Hän on näytellyt useissa televisiosarjoissa ja elokuvissa, joista esimerkkeinä muun muassa Emmerdale (TV-sarja, 1993–1995), Viimeinen horisontti (elokuva, 1997), Avalonin usvat (minisarja, 2001), 28 päivää myöhemmin (elokuva, 2002), Holby Cityn sairaala (TV-sarja, 2004–2005), Narnian tarinat: Velho ja leijona (elokuva, 2005) ja Dark Floors (elokuva, 2008).
Miesten Superpesiksen kausi 2002
Sarjajärjestelmä
Runkosarjassa pelattiin nelinkertainen sarja oman lohkon sisällä, kaksinkertainen sarja muiden joukkueiden kanssa sekä yksi ylimääräinen ottelu Helsingissä. Yhteensä runkosarjassa pelattiin 29 ottelua joukkuetta kohden. Kahdeksan parasta joukkuetta etenivät pudotuspeleihin ja neljä viimeistä Superpesiskarsintaan. Pudotuspelit pelattiin paras viidestä -järjestelmällä lukuun ottamatta pronssiotteluita, jotka pelattiin paras kolmesta -järjestelmällä.
Superpesiskarsinnassa runkosarjan neljä heikointa kohtasivat Ykköspesiksen neljä parasta joukkuetta. Karsintasarja pelattiin yksinkertaisena ja neljä parasta joukkuetta saivat oikeuden pelata Superpesiksessä kaudella 2003.
Lohkojako
Seuraavat joukkueet kohtasivat toisensa neljästi runkosarjassa:
Pohjoinen
Länsi
Kaakko
Lisäksi seuraavat joukkueet pelasivat ylimääräisen ottelun:
Pudotuspelit
Pudotuspelit pelattiin paras viidestä -periaatteella lukuun ottamatta pronssiotteluita, jotka pelattiin paras kolmesta -menetelmällä. Otteluparit muodostettiin runkosarjan sijoitusten perusteella. Kotietu oli pudotuspeleissä runkosarjassa paremmin sijoittuneella joukkueella.
Superpesiskarsinta
Superpesiskarsinnassa Superpesiksen runkosarjan neljä heikointa kohtasivat Ykköspesiksen neljä parasta joukkuetta yksinkertaisessa sarjassa. Karsintasarjan neljä parasta saivat oikeuden pelata Superpesistä kaudella 2003.
Tasapisteisiin päätyneet Kouvolan Pallonlyöjät ja Vimpelin Veto pelasivat Jyväskylässä uusintaottelun Superpesispaikasta 21. syyskuuta 2002. Ottelu päättyi Kouvolan 1–0 (2–2, 4–0) voittoon.
Voittajajoukkue 2002
Sotkamon Jymy (9. mestaruus)
Hliðskjálf
Hliðskjálf on norjalaisen yhden miehen black metal -yhtyeen Burzumin seitsemäs albumi.
Varg Vikernes on aikaisemmin sanonut että hän ei enää tee musiikkia. Tosin maaliskuussa 2005 antamassaan haastattelussa Vikernes sanoi jatkavansa metallimusiikin tekemistä. Hän myös totesi, että tämä ja edellinen albumi ovat tyyliltään ambient-musiikkia koska viranomaiset sallivat hänen käyttää ainoastaan syntetisaattoreita musiikin säveltämiseen vankilan sellissä.
Tom Lenk
thumb|Tom Lenk Thomas Loren Lenk (16. kesäkuuta 1976, Westlake Village, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten roolistaan Andrew Wellsina televisiosarjassa Buffy, vampyyrintappaja (1997–2003).
Ura
thumb|Lenk vuonna 2004
Buffy & Angel
Lenk tunnetaan parhaiten roolistaan Andrew Wellsina televisiosarjassa Buffy, vampyyrintappaja. Hän esiintyi sarjassa sen kuudennen tuotantokauden jaksosta Vesihuuhtelu lähtien. Hän vieraili sarjassa kerran aikaisemminkin, sarjan viidennen tuotantokauden jaksossa Todellinen minä. Tällöin hän esitti vampyyri Cyrusia. Hän oli mukana sarjassa aina sen päättymiseen vuonna 2003 saakka. Lenk on myös vieraillut Andrewna Buffyn sisarsarjassa Angel sarjan viidennellä tuotantokaudella jaksossa Vampyyrintappaja.
Muuta
Buffyn ja Angelin lisäksi Lenk on vieraillut useissa muissa televisiosarjoissa. Hän on ollut mukana esimerkiksi televisiosarjoissa Joey, House ja Ensisilmäyksellä. Lenk on esiintynyt myös elokuvissa. Hänellä oli pienet roolit elokuvissa Date Movie (2006), Numero 23 (2007) ja Transformers (2007). Näyttelijän työn lisäksi Lenk toimii laulajana ja näytelmäkirjailijana.
Terence Davies
Terence Davies (10. marraskuuta 1945 Liverpool, Lancashire) on brittiläinen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja, joka on 1970-luvun puolessavälissä alkaneella urallaan tehnyt vain muutaman pitkän näytelmäelokuvan, kolme lyhytelokuvaa (ns. Terence Davies -trilogia) ja yhden dokumentin. Häntä pidetään kuitenkin yhtenä Britannian arvostetuimmista elokuvaohjaajista. Hänen elokuviaan ovat Rakkaat muistot (Distant Voices, Still Lives, 1988), Päivä painuu mailleen (The Long Day Closes, 1992), Sydän vieraassa talossa (The House of Mirth, 2000) ja Syvänsininen meri (The Deep Blue Sea, 2011). Daviesin teosten teemoja ovat nostalgia sekä homoseksuaalisuus ja sen suhde työväenluokkaan ja katoliseen kristinuskoon.
Markus Gandler
Markus Gandler (s. 20. elokuuta 1966 Kitzbühel, Itävalta) on entinen itävaltalainen maastohiihtäjä, joka kilpaili 1980-luvun lopulta 1990-luvun lopulle.
Terence Davies
Vuonna 2010 Davies vieraili Sodankylän elokuvajuhlilla ja vuonna 2016 Rakkautta & Anarkiaa -festivaaleilla Helsingissä.
Markus Gandler
Hän voitti olympiahopeaa 10 kilometrin matkalla vuoden 1998 talviolympialaisissa Naganossa.
Vuoden 1999 hiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa Ramsaussa Gandler voitti kultaa 4x10 km viestissä.
Vuodesta 2003 lähtien hän on toiminut Itävallan maasto- ja ampumahiihtomaajoukkueiden johtajana.
San Juan National Historic Site
San Juan National Historic Site on National Park Servicen alaisuudessa oleva historiallinen suojelualue San Juanin kaupungissa Puerto Ricossa. Se muodostaa La Fortalezan linnoituksen kanssa Unescon maailmanperintökohteen.
San Juanin kansallishistoriallisella alueella ovat San Cristóbalin, San Felipe del Morron ja San Juan de la Cruzin linnoitukset sekä bastioneita, ruutimakasiineja ja kolme neljäsosaa vanhasta kaupunginmuurista. San Juan de la Cruzin linnoitus sijaitsee Isla de Cabrasin saarella San Juanin lahden läntisellä suuaukolla, kun muut linnoitteet ympäröivät San Juanin vanhaakaupunkia. Linnoitusten rakennustyöt aloitettiin 1539.
La Fortaleza ja kansallishistoriallinen alue valittiin 1983 maailmanperintöluetteloon, koska ne edustavat eurooppalaisen sotilasarkkitehtuurin kehittymistä Karibialla 1500–1900-luvuilla.
Katarina-Sofia
thumb|250px|Katarina-Sofian sijainti Tukholmassa.
Katarina-Sofia oli yksi Tukholman kunnan kaupunginosa-alueista. Se sijaitsi kunnan sisäosassa (Innerstaden). Kaupunginosa-alue lakkasi olemasta 1. tammikuuta vuonna 2007, kun se ja Maria-Gamla stanin kaupunginosa-alue yhdistyivät uudeksi Södermalmin kaupunginosa-alueeksi.
Katarina-Sofiassa oli vuonna 2004 42 750 asukasta, ja sen pinta-ala oli 3,36 km². Kaupunginosa-alueeseen kuuluivat seuraavat kaupunginosat: Danviksklippan, Lugnet, Hammarby sjöstad, Henriksdalshamnen ja Hammarbyn teollisuusalue.
SM-viikko
SM-viikko on tapahtuma, johon kootaan eri urheilulajien parhaat suomalaiset kilpailemaan Suomen mestaruuksista samalle paikkakunnalle.
Suomen ensimmäinen SM-viikko järjestettiin Tampereella 12.–14. helmikuuta 2016. Mukana oli 22 lajiliittoa ja urheilutapahtumia järjestettiin pitkin Pirkanmaata. Tapahtumaviikonlopun keskipiste oli Tampereen Messu- ja Urheilukeskus. Tapahtuman järjestämisestä vastasivat Yleisradio, Valon ja Olympiakomitean tapahtumayksikkö, Tampereen kaupunki sekä Hämeen Liikunta ja Urheilu ry.
Toinen SM-viikko Tampereella pidettiin 6.–9. heinäkuuta 2017. Mukana oli 30 lajia ja kilpailuja järjestettiin ympäri Tamperetta. Kolmas SM-viikko järjestettiin 5.–8. heinäkuuta 2018 Vantaalla. Lajeja oli 17 ja urheilijoita yli 1 000.
Ruotsissa SM-veckan on järjestetty jo usean vuoden ajan.
2021 Salo
Tapahtuma siirrettiin vuodelle 2022.
Erwin Blask
Erwin Blask (s. 20. maaliskuuta 1910 Gajrowskie Puola – 6. helmikuuta 1999 Frankfurt am Main Saksa) oli saksalainen moukarinheittäjä ja olympiamitalisti.
Olympialaisissa Blask edusti Saksaa kerran, vuoden 1936 olympialaisissa Berliinissä. Kisoista hän saavutti moukarinheiton hopeaa tuloksella 55,04 metriä. Ennätyksekseen Blask heitti tuloksen 59,00 metriä vuonna 1938.
Intercontinental Cup (jalkapallo)
Intercontinental Cup oli UEFAn ja CONMEBOLin järjestämä jalkapallokilpailu, jossa kohtasivat Euroopasta Euroopan cupin ja myöhemmin Mestarien liigan sekä Etelä-Amerikasta Copa Libertadoresin voittajat. Turnauksesta on käytetty myös nimeä Toyota Cup.
Ensimmäisen kerran kilpailu järjestettiin vuonna 1960. Se pelattiin aluksi kaksiosaisena, kummankin joukkueen kotikentällä. Vuoteen 1968 voittaja ratkaistiin ainoastaan otteluiden pisteiden perusteella, ja tasatilanteessa pelattiin kolmas ottelu. Tämän jälkeen voittaja ratkaistiin eurooppalaisella maaliero- ja vierasmaalisysteemillä vuoteen 1980 saakka, mistä lähtien ottelu on pelattu joka vuosi yksiosaisena otteluna Japanissa. Viimeisen kerran ottelu pelattiin vuonna 2004. Nykyään osittain vastaava kilpailu on seurajoukkueiden MM-turnaus.
Kilpailun merkitys ja sen saama huomio oli Etelä-Amerikassa huomattavasti suurempi kuin Euroopassa. Monina vuosina Euroopan cupin voittajat eivät osallistuneet siihen, ja niiden paikan otti toiseksi sijoittunut joukkue. Vuosina 1975 ja 1978 ottelua ei pelattu lainkaan. Vuodesta 2017 Intercontinental Cupin voittajat on virallisesti nimetty maailmanmestareiksi.
Kalle Virtanen (professori)
Kaarlo (Kalle) Ilmari Virtanen (30. kesäkuuta 1921 Tukholma – 21. kesäkuuta 2006 Sipoo ) oli Helsingin yliopiston matematiikan professori, joka uudisti funktioteorian tutkimusta.
Ura
Virtasen isä oli Nobel-palkittu kemisti, professori A. I. Virtanen ja äiti Lilja Matilda Moisio (aiemmin Lindh). Hän kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin reaalilyseosta 1938 ja aloitti matematiikan opinnot Helsingin yliopistossa, jotka sota kuitenkin keskeytti. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1945, lisensiaatiksi 1949 ja tohtoriksi 1950. Tohtoriksi Virtanen väitteli P. J. Myrbergin ohjauksessa, työskennellessään Helsingin yliopiston matematiikan laitoksen assistenttina. Hänen saksankielinen väitöskirjansa (1950) oli otsikoitu Über Abelsche Integrale auf nullberandeten Riemannschen Flächen von unendlichen Geschlecht. Helsingin yliopiston matematiikan dosenttina hän toimi 1950–1966.
Sodissa Virtanen osallistui taisteluihin Aunuksessa, Suursaaren valtauksessa ja Karjalankannaksella.
Virtanen työskenteli Helsingin yliopiston matematiikan laitoksen eri assistentin toimissa vuosina 1946–1952, matematiikan apulaisen viransijaisena (kevätlukukauden 1951 ja vuodet 1952–1962). Hän oli valtion luonnontieteellisen toimikunnan vanhempi tutkija vuosina 1962–1966 ja Helsingin yliopiopiston matematiikan henkilökökohtainen ylimääräinen professori 1966–1984.
Hänen dosenttina pitämänsä luentosarja 1957–1958 oli avaus niin sanottuihin kvasikonformikuvauksiin perustuvaan funktioteorian tutkimuksen uudistamiseen Suomessa. Virtanen ja tuolloinen apulaisprofessori, myöhempi akateemikko Olli Lehto pitivät seminaarisarjan kvasikonformikuvauksista 1958–1959 ja julkaisivat niitä koskevan monografian saksaksi 1965. Englanniksi se ilmestyi 1973 ja on ollut alan perusteos vuosikymmeniä.
Virtasella oli huomattava vaikutus useisiin jatko-opiskelijoihin ja sitä kautta laajasti matematiikan tutkimukseen Suomessa. Funktioteorian ohella hän luennoi muun muassa topologiasta ja algebrallisesta geometriasta. Opettajana Virtanen jakoi kernaasti ajatuksia opiskelijoiden ja kollegoiden kanssa, mutta tutkijana hän ei julkaissut pelkästään omissa nimissään enää mitään vuoden 1958 jälkeen eikä hakenut avoinna olleita virkoja. Kaikkiaankin Virtasen julkaisuluettelossa on vain 12 nimikettä. Helsingin yliopiston henkilökohtaisen ylimääräisen professorin virkaan (jollaista ei täytetä hakemuksen perusteella) hänet nimitettiin 1966. Virtasella oli toistakymmentä väitellyttä tohtoriopiskelijaa.
Yksityiselämä
Kalle Virtanen oli luonteeltaan ja esiintymiseltään vaatimaton. Olli Lehto kertoo, ettei ole koskaan tuntenut toista henkilöä, jolta niin täydellisesti puuttui henkilökohtaisen pätemisen tarve.
Kalle Virtasen puoliso vuodesta 1946 oli kansleri P. J. Myrbergin tytär Kirsti. Pariskunnalla oli viisi lasta.
Eläkkeelle jäätyään 1984 Virtanen vetäytyi kotiinsa Sipooseen ja omistautui matematiikasta kokonaan erillään oleville harrastuksille.
Metron (DC Comics)
Metron on kuvitteellinen antisankari, joka esiintyy DC Comicsin julkaisemissa amerikkalaisissa sarjakuvissa. Hahmo esiintyi ensimmäisen kerran New Gods #1 tarinassa maaliskuussa 1971 ja hänet loi Jack Kirby. Hahmo pohjautui Star Trek sarjan Spockiin.
Taustaa
Metron on yksi Uusista Jumalista ja tutkija, tiedemies ja seikkailija. Vaikka Metronilla on jumalan voimat, hänet kuvataan tyypillisesti passiivisena tarkkailijana DC-universumissa eikä aktiivisena osallistujana. Hän vaeltelee etsiessään suurempaa tietoa omansa ulkopuolelta ratsastaen Mobius-tuolillaan, joka voi kulkea ajan ja tilan läpi välittömästi. Metron ei ole New Genesisin eikä Apokolipsin asukkaita, ja yleensä välttää taistelun kahden maailman välillä lähes kokonaan. Kuten hän toteaa kirjassa New Gods #7, "The Pact": "Minulla ei ole yhteyttä vanhoihin jumaliin -- tai uusiin!! Olen jotain erilaista! Jotain, mikä oli odottamatonta!! -- New Genesisissä -- tai täällä! !"
Metron keksi "Boom Tube" -tekniikan, jota Uudet Jumalat käyttävät siirtyäkseen suuria matkoja eteenpäin. Vuoden 1989 Legend-minisarjassa Metron tunnustaa Darkseidille elämänvastaisen yhtälön olemassaolon. Ilmeisesti Metronilla on avain elämänvastaiseen yhtälöön. Hän on kuitenkin tiedon etsijä, joten hän ei kerro tiedoistaan ​​kenellekään. Metron auttoi ottamaan yhteyttä useimpiin Maan supersankareihin kerätäkseen heidät yhteen Zero Hour kriisin aikana. Extantin paluun aikana hän taisteli Amerikan Justice Societyn kanssa kukistaessaan Extantin saatuaan hallintaansa kaikkivoivan Worlogogin.
Vuoden 2005 Mister Miracle -minisarjassa Metron ottaa yhteyttä Shilo Normaniin (nykyinen Mister Miracle) epäonnistuneen tempun aikana, mikä saa hänet tietoiseksi neljännestä maailmasta. Ensimmäisellä esiintymisellään kirjassa hän näyttää samalta kuin ennenkin, mutta myöhemmin hän naamioituu pyörätuolissa istuvaksi epileptiseksi mieheksi.
Death of the New Gods -tapahtumien aikana, jolloin koko neljännen maailman mystiset kuolemat kiihtyivät, Metron jäljitti ja löysi päämiehen: itse Lähteen, joka on itse asiassa väijynyt taustalla vuosituhansien ajan yrittäessään saada takaisin alkuperäisiä voimiaan ja yhdistyä toisen puolisonsa kanssa: Elämänvastaisen entiteetin kanssa. Todellisessa muodossaan Metron ei pyrkinyt pysäyttämään Lähdettä, vaan pikemminkin seisomaan Lähteen rinnalla katsomaan ja oppimaan, kun uusien jumalien neljäs maailma oli päättymässä.
Lopulta, Mister Miraclen kuoleman jälkeen Lähteen käsissä, Metron inhosi tilannetta ja vaatii omaa kuolemaansa. Lähde noudattaa vaatimuksia ja tappaa Metronin ennen kuin tämä lähtee kohtaamaan Darkseidin. Myöhemmin Teräsmies sai haltuunsa Mobius-tuolin saadakseen arvokkaan Elementin X:n, joka tarvitaan Ihmekoneen käynnistämiseen tarpeeksi palauttamaan Multiversumin ja kumoamaan kaikki pimeyden jumalan Darkseidin aiheuttamat vahingot; uudessa maailmankaikkeudessa paljastetaan, että jokaisen toisen Apokolipsin ja New Genesiksen asukkaan, Darkseidia lukuun ottamatta, on määrä syntyä uudelleen (mukaan lukien Metron). Metron ilmaantuu kuolemaa lähellä olevaan hallusinaatioon, jonka Bruce Wayne koki palattuaan nykyhetkeen ja rohkaisee Waynea vastustamaan Darkseidin tarjousta omaksua elämänvastaisuus rohkaisemalla häntä tunnistamaan Batmanin ensimmäinen totuus: että huolimatta hänen päinvastaisista väitteistään hän ei ole koskaan ollut yksin.
Vuonna 2011 The New 52 käynnisti DC-universumin uudelleen. Metron neuvottelee Highfatherin kanssa Lantern-sormusten eri käyttötavoista. Noin kaksikymmentä tähtienvälisten poliisivoimien jäsentä, Green Lantern Corpsit, kohtaa Highfatherin ja hänen armeijansa. He yrittävät saada takaisin voimasormuksen, joka kuuluu tuntevalle planeetalle Mogolle, joka tarvitsee sitä pysyäkseen tuntevana ja elinkelpoisena. Highfather jättää asian alaisilleen, jotka teurastavat suurimman osan lyhdyistä, mitä Highfather myöhemmin katui.
Metron kohtaa Anti-Monitorin Earth 3:n maailmassa yrittääkseen ohjata sotaa Anti-Monitorin ja Darkseidin välillä. Keskustelu Metronin ja Anti-Monitorin välillä viittaa siihen, että hän kerran istui itse Mobius-tuolissa ennen Metronia. Metron sanoo, että kun hän istuu Mobius-tuolilla, Anti-Monitor ei pysty satuttamaan häntä. Toisaalta hän ei ole immuuni muiden hyökkäyksiltä, ​​sillä Grail, Darkseidin Amazonin tytär, iskee Metronia takaapäin, ja oletettavasti jättää hänet kuolleeksi rikossyndikaatin universumiin. Tästä huolimatta Metron palaa myöhemmin kohtaamaan Justice Leaguen ja varoittamaan heitä, että heidän pitäisi evakuoida Maa, koska on mahdotonta voittaa taistelua Anti-Monitoria ja Darkseidia vastaan. Ihmenainen kuitenkin käyttää Totuuden Lassoa saadakseen Metronin myöntämään, että he voivat löytää vastaukset, jos he ottavat tuolin häneltä, mikä saa Dianan nostamaan hänet pois tuolista ja Batmanin istumaan tuolille, mikä antaa hänelle pääsyn kaikkeen Metronin keräämään tietoon.
Kun Anti-Monitor ja Darkseid on tuhottu taistelussa, Metron ilmestyy kuuhun, jossa hän kouluttaa Owlmania, joka nyt hallitsee Mobius-tuolia Batmanin erottua siitä ja varoittaa häntä olemaan etsimättä liian monia vastauksia, koska hänen mielestä Owlmanin mieli ei kestäisi sitä. Kun Owlman vaatii tuntemaan universumin salaisuudet, salaperäinen olento, joka myöhemmin paljastui Tohtori Manhattaniksi höyrystää hänet ja Metronin välittömästi sinisessä valossa, ja vain Mobius-tuoli on säilynyt ehjänä ja verisenä. Oikeusliigan ja Graalin välisen taistelun aikana Batman käytti Metronin Mobius-tuolia saadakseen selville Jokerin todellisen henkilöllisyyden. Tuoli kertoi hänelle, että "on kolme Jokeria", ​​jonka hän myöhemmin paljasti Hal Jordanille. Tämä saattaa olla viittaus Batman: Three Jokers tarinan tapahtumiin.
"Dark Nights: Death Metal" -tarinassa Chronicler-niminen olento seuraa taistelua Perpetuan ja Darkest Knightin välillä. Sitten hän elvyttää Metronin, joka totesi, että heillä on samanlaiset motiivit elämässä, kuten halu tarkkailla ja pelastaa Multiversumi. Kun Metronilta kysyttiin, mikä teki hänen multiversumistaan ​​erityisen kuin aiemmat, jossa hän oli, hän vastasi, että vuosikausia tiedon Jumalana oleminen sai hänet ymmärtämään kaiken kauneuden. Metron uskoo tähän universumiin ja sen hahmoihin ja siihen, että samassa uskossa he elävät ikuisesti. Metron antoi sitten Chroniclerin katsoa mieleensä, jotta tämä ymmärtäisi häntä.
Jorma Kuusinen (professori)
Jorma Kuusinen (s. 1940 ) oli Jyväskylän yliopiston kasvatustieteen professori vuosina 1991–2007. Kuusinen valmistui ylioppilaaksi Jyväskylän lyseosta 1959 ja kasvatustieteen tohtoriksi vuonna 1970 Jyväskylän yliopistosta. Hän toimi kasvatustieteen apulaisprofessorina Jyväskylän yliopistossa 1973–1991.
Arnold Friberg
Arnold Friberg (21. joulukuuta 1913 Winnetka, Illinois, Yhdysvallat – 1. heinäkuuta 2010 Salt Lake City, Utah, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen taidemaalari. Hänen tunnetuin maalauksensa on George Washingtonin rukousta Valley Forgessa kuvaava The Prayer at Valley Forge (1975).
Friberg oli ehdolla parhaan puvustuksen Oscar-palkinnon saajaksi työstään elokuvassa Kymmenen käskyä (1956).
Friberg oli mormoni ja tuli edellä mainittujen lisäksi tunnetuksi maalaamalla kohtauksia Mormonin kirjasta.
Clermont
Clermont-Ferrand tarkoittaa seuraavia:
Albiorix (kuu)
Albiorix on Saturnuksen epäsäännöllistä rataa kiertävä kuu, joka löydettiin vuonna 2000, jolloin se sai väliaikaisen nimen S/2000 S 11. Se kuuluu Saturnuksen kuitten gallialaisryhmään, jonka epäillään syntyneen suuremman kuun hajotessa pienemmiksi kappaleiksi.
Pylkäslampi
Pylkäslampi on Etelä-Pohjanmaalla Ähtärissä Ähtärin keskustaajaman lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,3 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 450 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Ähtärinjärven alueella (35.43), jonka Sappionjoen valuma-alueeseen (35.434) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 169,4 metriä mpy.
Julkishyödyke
pienoiskuva|200px|[[Katuvalaistus on esimerkki julkishyödykkeestä. Kadun käyttäjät voivat hyödyntää sitä muista riippumatta ja kenenkään voimatta estää sitä. ]] Julkishyödyke on hyödyke, jonka kulutus ei heikennä muiden mahdollisuuksia kuluttaa sitä eikä sen kuluttamista voida estää. Julkishyödykkeet tuotetaan yleensä julkisesti, koska julkishyödykkeitä ei tuotettaisi ominaisuuksiensa vuoksi riittävästi markkinoilla yksityisesti. Julkishyödykkeiden tuotantoon vaikuttaa voimakkaasti vapaamatkustajan ongelma. Yleisiä esimerkkejä julkishyödykkeistä ovat maanpuolustus ja yleisradiotoiminta. Julkishyödykkeet aiheuttavat markkinahäiriön.
Ominaisuudet
Hyödykkeet voidaan jakaa neljään luokkaan sen mukaisesti, miten niukkoja ne ovat ja miten niiden kulutusta voidaan rajoittaa. Hyödykeiden luokkia ovat julkishyödykkeet, yksityishyödykkeet, yhteisresurssit ja keinotekoisesti niukat hyödykkeet. Julkishyödykkeillä on kaksi ominaisuutta: lisäkuluttajasta ei aiheudu lisäkustannuksia eikä niiden kulutusta voida estää. Nämä ominaisuudet eivät kuitenkaan ole aina tiukkoja. Ilmaisulla puhdas julkishyödyke tarkoitetaan hyödykettä, jolla nämä kaksi ominaisuutta toteutuvat täysimittaisina. Täysin puhtaat julkishyödykkeet ovat harvinaisia.
Ei lisäkustannuksia lisäkuluttajasta
Julkishyödykkeiden kulutus ei heikennä muiden mahdollisuuksia kuluttaa niitä. Siten lisäkuluttaja ei aiheuta lisäkustannuksia, jotka kuluttajille koituisi maksettavaksi ja rajakustannus lisäkuluttajasta on puhtailla julkishyödykkeillä nolla.
Tältä ominaisuudeltaan julkishyödykkeet eroavat yksityishyödykkeistä ja yhteisresursseista. Jokainen yksityishyödykettä, kuten ruokaa, tai yhteisresurssia, kuten kalastusvesiä, käyttävä uusi kuluttaja vähentää kulutuksensa verran saatavilla olevaa hyödykkeen määrää. Kysynnän ja tarjonnan tasapaino ilmenee hyödykkeen hintana. Ei-niukan hyödykkeen tapauksessa hyödykkeen tuottamisesta ei koidu lisäkustannuksia, joten sitä voidaan tuottaa vastaamaan kuinka suurta tahansa kysyntää vakioisten tuotantakustannusten kattamisen jälkeen.
Ei poissuljettavissa
Julkishyödykkeiden kulutusta ei voida estää. Näin jokainen kuluttaja, joka haluaa kuluttaa julkishyödykettä voi tehdä niin ilman, että hänen kulutusmahdollisuuttaan voidaan rajoittaa helposti, tai puhtaiden julkishyödykkeiden tapauksessa lainkaan. Vaihtoehtoisesti julkishyödykkeen kulutusmahdollisuuden rajoittaminen on tarjoajansa kannalta ei-haluttavaa.