cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
America (1788)
Palvelus
Aluksen päällikkyyden vastaanotti 5. lokakuuta 1796 John Willet Payne. Huollon jälkeen alus siirtyi 11. lokakuuta Portsmouthista Spitheadiin jatkamaan varustamista. Se aloitti palveluksensa Kanaalissa 28. lokakuuta ja palasi Spitheadiin 1. tammikuuta 1797. Payne menetti päällikkyyden heikon terveytensä vuoksi, jolloin uudeksi päälliköksi tuli Sampson Edwards ja edelleen 1. maaliskuuta 1799 Sir Edward Pellew.
Maaliskuussa osa miehistöstä nousi kapinaan. Merijalkaväen osaston pysyessä kuitenkin päällikölle uskollisena sai Pellew kukistettua kapinan. Kolme kapinoitsijaa hirtettiin ja kuutta muuta kierrätettiin laivaston aluksilla, kunnes heidät sijoitettiin muualle.
Alus osallistui 4. kesäkuuta 1800 Quiberoninlahden taisteluun. Se osallistui Napoleonin sotiin ja romutettiin vuonna 1813.
Achille (1803)
Achille oli Ranskan laivaston vuonna 1803 vesillelaskettu 74-tykkinen Téméraire-luokan linjalaiva.
Valmistus
Alus tilattiin Rochefortin telakalta, missä köli laskettiin 5. marraskuuta 1802. Se laskettiin vesille 17. marraskuuta 1804 ja liitettiin laivastoon 28. tammikuuta 1805. Alus valmistui helmikuussa.
Palvelus
Alus purjehti 20. lokakuuta päällikkönään Louis Gabriel Deniéport hieman ennen Trafalgarin taistelua, jossa se kuului Villeneuven komentamaan ranskalais-espanjalaiseen laivastoon. Aluksen tähystäjä havaitsi lähestyvän Nelsonin johtaman Britannian kuninkaallisen laivaston. Seuraavana päivänä käydyssä taistelussa alus kohtasi Aiglen, Neptunen ja Fougueux'n kanssa Nelsonin suojanpuoleisen jonon toisen aluksen HMS Belleislen. Taistelussa brittialus menetti mastonsa, minkä seurauksena se menetti ohjattavuutensa sekä pääosin taistelukykynsä purjeiden peittäessä tykkimiesten näkyvyyden. Alus ei kuitenkaan antautunut.
San Ildefonson antauduttua HMS Defencelle Deniéport käytti tuulenvirettä hyväkseen pyrkien täyttämään antautuneen aluksen jättämän aukon linjassa. Alus joutui kuitenkin HMS Defiancen ja HMS Dreadnoughtin väliin menettäen mastonsa. Alus menetti seuranneessa taistelussa kaikki upseerinsa ja oli hitaasti uppoamassa. Siitä huolimatta se kykeni tulellaan katkaisemaan Dreadnoughtin pää- ja etumastot. HMS Princen liityttyä taisteluun syttyi Achillen mesaanimastossa tulipalo. Seuraava brittien yhteislaukaus kaatoi kannelle palavan päämaston sytyttäen aluksen ilmiliekkeihin. Princen miehistö pelasti 158 ranskalaisaluksen eloonjäänyttä merestä. Tulen saavuttaessa ruutivaraston alus räjähti vieden mukanaan 480 miehistönjäsentä.
Apollon (1788)
Apollon oli Ranskan laivaston vuonna 1788 vesillelaskettu 74-tykkinen Téméraire-luokan linjalaiva.
Palvelus
Vuodesta 1791 alus oli Saint Dominiquella, mistä se palasi 1793. Toulonin saarron aikana aluksen päällikkö Imbert sopi kaupungin antautumisesta HMS Victoryllä amiraali Hoodin kanssa. Alus nimettiin helmikuussa 1794 Gaspariniksi. Piirityksen jälkeen alus kuljetti 1 500 vallankumousvastaista vankia Rochefortiin, missä pääosa vangeista teloitettiin.
Taiwanin parlamentti
Taiwanin parlamentti (, ”lakiasäätävä yuan”) on Kiinan tasavallan lakiasäätävä elin.
Historia
Sunin teoria on saanut vaikutteita vallan kolmijaosta, mutta toimeenpanovallan, lainsäätäntövallan ja tuomiovallan lisäksi tässä mallissa on kaksi muutakin itsenäistä valtioelintä: Tutkinto-Yuan ja Valvonta-Yuan. Kaikkien viiden yuanin yläpuolella on kansalliskokous. Tutkinto-Yuanin vastuulla on tutkia kansalliskokouksen ja kaikkien viiden valtioelimen jäsenten sopivuus asemaansa.
Ensimmäinen lakiasäätävä yuan 1928 muodostettiin Nanjingissa. Ensimmäiset jäsenet istuivat kaksi vuotta kerrallaan. Kiinan-Japanin sodan vuoksi kausi pidennettiin 14 vuoteen. Kiinan tasavallan perustuslain tultua voimaan 1949 lakiasäätävään yuaniin valittiin 760 jäsentä. Kiinan hallitus pakeni Taiwanille 1950, jossa 380 jäsentä kokoontui. Kriisin vuoksi oikeudellinen yuan päätti, että jäsenten kausi ei päättyisi, vaan 1948 valittujen edustajien kautta jatkettiin. Jäsenistöä täydennettiin ajoittain, kuten vuonna 1969 lakiasäätävään yuaniin valittiin 11 jäsentä lisää, vuonna 1972 51 uutta jäsentä kolmivuotiskausiksi ja vuonna 1980 97 uutta jäsentä. Vuoden 1991 lopussa kaikki alun perin 1949 valitut jäsenet siirrettiin eläkkeelle ja korvattiin määräajaksi valituilla edustajilla, mikä oli tärkeä askel Taiwanin demokratisoitumisessa. Vuoden 1992 vaalit olivat siis toiset, joissa lakiasäätävä yuan valittiin kokonaisuudessaan.
Oikeudellisen yuanin vuoden 1957 perustuslain tulkinnan mukaan kansalliskokous, lakiasäätävä yuan ja kontrolli-yuan muodostavat parlamentin.
1990-luvun lopun perustuslain lisäykset ovat siirtäneet kansalliskokouksen vallan lakiasäätävälle yuanille, jota on alettu yleisesti kutsua parlamentiksi. Perustuslain muutokset 2000 lakkauttivat kansalliskokouksen toiminnan ja se lakkautettiin kokonaan 2005. Näin lakiasäätävä yuan muodostaa nykyisin yksin yksikamarisen Taiwanin parlamentin.
Vuonna 2014 pääsääntöisesti opiskelijoista koostuva auringonkukkaliike valtasi parlamenttirakennuksen. Syynä oli presidentti Ma Ying-jeoun yritys parantaa Taiwanin ja Manner-Kiinan välisiä suhteita. Kyseessä oli ensimmäinen kerta, kun kansalaiset valtasivat parlamenttitalon.
Nykyaika
Parlamenttivaalit pidetään neljän vuoden välein. Edustajia valitaan yhteensä 113, joista 73 valitaan kaupunkien, erityiskuntien ja maakuntien vaalipiireistä, 34 suhteellisella listavaalilla ja 6 alkuperäiskansojen jäsenten keskuudesta. Seuraavat vaalit on tarkoitus pitää viimeistään vuonna 2024.
Lainsäädäntötyötä tehdään kahdeksassa pysyvässä valiokunnassa. Huhtikuussa 2022 määräaikaisia valiokuntia oli neljä.
Viimeisimmät vaalit pidettiin 11. tammikuuta 2020, joissa DPP säilytti paikkansa suurimpana puolueena. Parlamentin puhemiehenä toimii You Si-kun. Hänet valittiin tehtäväänsä 1. helmikuuta 2020.
Väkivalta istuntosalissa
Parlamentin edustajat ovat ottaneet väkivaltaisesti yhteen toistensa kanssa useampaan otteeseen. Samanlaista väkivaltaa esiintyy myös muissa maissa, mutta Taiwan on erityisen kuuluisa niistä ja tappeluiden katsotaan jopa kuuluvan paikalliseen poliittiseen kulttuuriin. Tappeluiden on katsottu olevan ainakin osaksi näyteltyjä, joilla parlamentaarikot näyttävät äänestäjilleen, kuinka sitoutuneita he ovat. Lisäksi tappelut ovat usein spontaaneita. Tappelut ilmenevät mm. lyömisenä tai tavaroiden heittelemisenä.
Paula Susitaival
Paula Susitaival (s. 10. marraskuuta 1975 ) on suomalainen muotoilija ja muusikko. Hänet valittiin Hämeessä ensimmäiseksi muotoilun läänintaiteilijaksi tammikuun 2011 alussa alkaneelle kaksivuotiskaudelle. Vaikka viran avaaminen oli ollut aiemminkin vireillä, toteutettiin asia, kun Lahti tuli jaetusti pääkaupunkiseudun kaupunkien ohella valituksi maailman muotoilupääkaupungiksi 2012.
Vuonna 2010 Susitaival pääsi edistämään kansanmusiikin asiaa Perinnearkku ry:n puheenjohtajana. Hän on toiminut Kitkerät Neitsyet -yhtyeessä, johon hän tuli äitiyslomille jääneiden tilalle loppuvuodesta 2008.
Susitaival sai vuonna 2002 kandidaatin arvon taide- ja muotoiluyliopistosta, jossa aloitti myös maisterinopinnot.
Cold Skin Obsession
Cold Skin Obsession on puolalaisen death metal -yhtye Thy Diseasen toinen studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 2002.
Luettelo Suomessa haitallisista vieraskasvilajeista
Luettelo Suomessa haitallisina pidetyistä vieraista kasvilajeista maa- ja metsätalousministeriön kansallisen vieraslajistrategian (2012) mukaan.
Institut d’études politiques de Paris
Institut d’études politiques de Paris (Sciences Po Paris) on ranskalainen vuonna 1872 perustettu korkeakoulu, joka toimii Pariisissa.
Koulussa on mahdollista opiskella valtiotieteitä, hallintoa, taloutta, geopolitiikkaa ja yhteiskuntatieteitä.
Ulpu Riikonen
Ulpu Aliisa Riikonen (s. 1983 Lappeenranta) on suomalainen kuvanveistäjä. Hän valmistui kuvataiteilijaksi (AMK) Lahdessa vuonna 2006 ja taiteen maisteriksi Lapin yliopistosta vuonna 2010. Riikonen käyttää työssään eri rakentelumenetelmiä ja muiden muassa sellaisia materiaaleja kuin metallia, puuta, muovia, betonia, pellavaa ja paperia. Hänen veistoksensa ovat asetelmia perusasioista.
Luettelo Espanjan jalkapallomaajoukkueen otteluista
Tämä on luettelo Espanjan jalkapallomaajoukkueen otteluista vuodesta 1920 alkaen. Taulukoissa on merkitty Espanjan voittamat ottelut vihreällä, tasapeliin päättyneet keltaisella ja Espanjan häviämät ottelut punaisella värillä. Tuloksissa on kotijoukkueen maalit mainittu ensin.
Nic Dowd
Los Angeles Kings kiinnitti Dowdin tulokassopimuksella 1. huhtikuuta 2014.
Maattert
Maattert on tunturi Petsamon piirissä Murmanskin alueen luoteisosassa Venäjällä. Tunturi sijaitsee Suomen Neuvostoliitolle luovuttaman entisen Petsamon kunnan itäosassa Petsamonjoen ja entisen Suomen itärajan välisellä alueella. Tunturin korkein huippu on 528 m korkea.
Aguilar
Aguilar on espanjankielinen sukunimi. Merkittäviä henkilöitä ovat muun muassa:
Pensasvarpunen
Pensasvarpunen (Passer hispaniolensis) on varpusten heimoon kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on 14–16 cm ja paino 24–32 g. Muistuttaa suuresti tavallista varpusta, ja varsinkin pensasvarpusnaarasta on maastossa lähes mahdotonta erottaa naarasvarpusesta. Koiras poikkeaa varpuskoiraasta siten, että sen päälaki on punaruskea, poski valkoinen ja vatsapuoli on mustajuovainen. Lajit risteytyvät helposti keskenään Etelä-Italiassa, Luoteis-Afrikassa ja muutamilla Välimeren saarilla. Risteymät voivat muistuttaa kumpaa tahansa lajia. Äänet ovat saman kaltaisia kuin varpusen äänet. Lajista tunnetaan 2 alalajia, nimialalaji hispaniolensis ja keskiaasialainen transcaspicus (Viktor von Tschusi zu Schmidhoffen, 1903).
Sekä vanhoilla että nuorilla pensasvarpusilla on täydellinen sulkasato loppukesällä, jonka jälkeen ikäluokkia ei voi enää tunnistaa toisistaan.
Elinympäristö
Pesimäaikana korkeakasvuisissa pensaikoissa ja metsiköissä lähellä kosteikkoa, sekä ihmisasutuksen seuralaisena taajamissa.
Lisääntyminen
pienoiskuva|Pensasvarpusen munia. Pesä on kudottu kuivista korsista, oljista ja ohuista oksista, joskus myös tuoreista korsista, ja vuorattu karvoilla, höyhenillä jne. Lentoaukko on pesän sivulla. Pesä on tavallisesti puun oksistossa, usein myös puunkolossa tai rakennuksen koloissa. Munia on 4–6, ja molemmat emot hautovat 11–12 päivää. Poikaset lähtevät pesästä noin 15 päivän ikäisinä.
Ravinto
Pensasvarpunen syö pääasiassa ruohokasvien siemeniä sekä hyönteisiä ja muita pieniä selkärangattomia.
John Paulson
John Alfred Paulson (s. 14. joulukuuta 1955 Queens, New York) on yhdysvaltalainen suursijoittaja ja Paulson & Co -hedgerahastoyhtiön johtaja. Paulsonin omaisuuden arvo ylitti miljardin Yhdysvaltain dollarin rajan vuonna 2007. Paulson lyhyeksimyi subprime-lainoja ja ansaitsi 3,7 miljardia dollaria kyseisenä vuonna. Vuonna 2010 hän ansaitsi 4,9 miljardia dollaria, joka on ennätys hedgerahasto-alalla. Forbes arvioi Paulsonin nettovarallisuuden arvoksi 11 miljardia dollaria. Paulsonin uutisoitiin lokakuussa 2012 lahjoittavan New Yorkin Keskuspuistoa ylläpitävälle taholle 100 miljoonaa dollaria.
Potez 630
thumb|Potez 630:n projektiokuvat. thumb|Potez 63.11 -koneita Potez 630 oli Potezin 1930-luvun lopulla kehittämä sarja kaksimoottorisia hävittäjiä. Tähtimoottoreilla varustettujen koneiden käyttötarkoitus oli toimia yöhävittäjänä ja raskaana pitkänmatkan torjuntahävittäjänä. Niitä käytettiin sekä Lähi-idässä että Pohjois-Afrikassa ja myöhemmin Vapaan Ranskan joukoissa.
Potez 631:ssa oli kaksi 660 hevosvoiman Gnome-Rhône 14M 6/7 -tähtimoottoria ja kahdesta kolmeen henkilön miehistö. Aseistuksena oli kaksi 20 mm Hispano-Suiza-tykkiä ja kahdeksan 7,5 mm MAC 1934 -konekivääriä. Jotkin maataisteluversiot kykenivät kuljettamaan lisäksi 300 kg pommeja. Huippunopeus 4 000 metrin korkeudessa oli 445 km/h.
Charles Conrad
Charles ”Pete” Conrad Jr. (2. kesäkuuta 1930 Philadelphia, Pennsylvania – 8. heinäkuuta 1999 Ojai, Kalifornia) oli kolmas Kuun pinnalla käynyt yhdysvaltalainen astronautti.
Conrad syntyi vuonna 1930 Philadelphiassa Yhdysvalloissa varakkaaseen pankkiiriperheeseen. Hänen perheensä menetti kuitenkin omaisuutensa talouslamassa vuonna 1942 ja perhe joutui muuttamaan pois kartanostaan pienempään taloon. Nuorena Conrad oli kesätöissä Paolin lentokentällä. Aluksi hän leikkasi ainoastaan ruohoa mutta aikaa myöten hän oppi lentokentällä myös lentokoneen korjausta. Autettuaan erästä lentäjää korjaamaan lentokoneensa, Conrad sai lentäjältä virallista lento-opetusta. Conrad valmistui 1953 ilmailutekniikan linjalta yliopistosta ja siirtyi sen jälkeen laivastoon, jossa hänestä tuli sotilaslentäjä.
Vuonna 1959 Conrad kutsuttiin psykologisiin testeihin, joissa valittiin Mercury-astronautteja. Conrad oli ainoa joka kapinoi testeissä avoimesti testaajia vastaan mutta hänet valittiin silti mukaan ohjelmaan.
Conrad lensi Gemini 5 -lennolla maan ympäri, Apollo 12 -lennolla Kuuhun ja oli mukana toisella Skylab-avaruusasemalle tehdyllä lennolla. Gemini 5-lennolla Conrad oli 10:s amerikkainen avaruuslentäjä, ja 20:s avaruuslentäjä koko maailmassa. Conrad kuoli moottoripyöräonnettomuudessa noin kaksi viikkoa ennen ensimmäisen kuulennon 30-vuotisjuhlaa.
Luettelo maaöljyntuottajavaltioista
Tämä on luettelo valtioista, jotka tuottavat maaöljyä. Raakaöljyn tuotanto lasketaan barreleissa. Luettelossa ei ole huomioitu bio- tai maakaasun tuotantoa. Luettelossa on myös osavaltioita ja merentakaisia alueita. Vuonna 2014 Yhdysvallat nousi maailman suurimmaksi öljyntuottajamaaksi.
Kansainvälisen energiajärjestön mukaan 63 prosenttia maailman maaöljystä on kymmenen valtion alueella. Ne ovat järjestyksessä:
Xavier Naidoo
Xavier Naidoo (s. 2. lokakuuta 1971 Mannheim, Länsi-Saksa ) on saksalainen soul- ja R&B-laulaja. Hänet tunnetaan Söhne Mannheims -yhtyeen keulakuvana. Hän on menestynyt myös soolouralla.
Marraskuussa 2015 televisioyhtiö NDR kertoi Naidoon edustavan Saksaa Eurovision laulukilpailussa 2016, mutta perui ilmoituksen pari päivää myöhemmin Naidoon saaman voimakkaan negatiivisen vastaanoton jälkeen.
Koskiseikkailu
pienoiskuva|Koskiseikkailu Koskiseikkailu on Särkänniemen vuoden 1999 huvipuistolaite, jonka on valmistanut Intamin. Laite sijaitsee heti Särkänniemen sisäänkäynnin tuntumassa. Laitteessa on monta lauttaa, jotka kiertävät 490 metriä pitkää koskea pitkin pyörien samalla ympäri. Matkalla vastaan tulee myös muun muassa vesisuihkuja ja pimeä tunneli.
Koskiseikkailuun päästäkseen tulee olla vähintään 120 senttimetriä pitkä. Laite sopii myös liikuntaesteisille, mutta sitä ei suositella sydän- tai verisuonitauteja sairastaville.
Koskiseikkailu saa vetensä Näsijärvestä ja energiansa vesivoimasta.
Werner Bergström
Werner Bergström (1883 – 1948) oli suomalainen kirjakauppias, nimimerkkiä Werneri käyttänyt arkkiveisujen tekijä ja kansanrunoilija. Bergström piti kirjakauppaa Hyvinkäällä.
Teoksia
Nimimerkillä Werneri:
Roman Semtšenko
Roman Sergejevitš Semtšenko (, s. 1. lokakuuta 1987 Habarovsk) on venäläinen karateka ja valmentaja. Hän on Kyokushinin kolminkertainen Venäjän mestari ja Japanin mestari.
Alkuvuodet
Semtšenko alkoi harjoittelemaan karatea 1993 Habarovskissa ja saavutti 1. danin mustan vyön 2001.
Kilpaura
2011 hän uusi Venäjän kevytsarjan mestaruutensa voitettuaan tällä kertaa loppuottelussa Kirill Zubarevin. Semtšenko voitti myös Siperian federaatiopiirin mestaruuden, joka pidettiin hänen kotikaupungissaan.
2012 Semtšenko saavutti kolmannen Venäjän kevytsarjan mestaruutensa voitettuaan loppuottelussa Alexander Mikhailovin. Hän saavutti samana vuonna uransa kolmannen Kaukoidän federaatiopiirin mestaruuden.
Derek Meddings
Derek Meddings (1931–1995) oli brittiläinen erikoistehostesuunnittelija. Hän voitti Oscar-palkinnon elokuvan Teräsmies (1978) erikoistehosteista ja oli Oscar-ehdokas elokuvasta Kuuraketti (1979).
Meddings syntyi Lontoossa 15. tammikuuta 1931. Hän kävi taidekoulun ja aloitti uransa elokuvateollisuuden parissa 1940-luvun lopussa, jolloin hän oli mukana tekemässä elokuvien alkutekstejä. Meddings liittyi erikoistehostesuunnittelija Les Bowien mattamaalausryhmään. 1950-luvulla ryhmä työskenteli Hammer Film Productionsille. Meddings palkattiin tekemään Gerry Andersonin varhaisia televisiokäsinukkeohjelmia. Hän suunnitteli taustoja sarjaan Four Feather Falls, tehosteita sarjaan Stingray ja sai lopulta vapaat kädet sarjassa Myrskylinnut. Sarjasta ilmestyi elokuva Myrskylinnut lähtövalmiina vuonna 1966, minkä jälkeen Meddings osallistui näytellyn elokuvan Matka auringon tuolle puolen (1969) tehosteiden suunnitteluun. Hän teki vielä Anderssonin kanssa sarjoja Captain Scarlet and the Mysterons (1967) ja UFO (1970).
Meddings teki pienoismalleja James Bond -elokuviin Elä ja anna toisten kuolla (1973) ja 007 ja kultainen ase. Hän oli myös mukana tekemässä pienen budjetin dinosauruselokuvaa Maa, jonka aika unohti ja ilmailuelokuvaa Lentoässät. Hän palasi Bond-elokuvien pariin elokuvassa 007 rakastettuni (1977), johon hän suunnitteli jättitankkerin 20 metriä pitkän pienoismallin ja vastasi sen toteutuksesta sekä suunnitteli veden alla toimivan Lotus Espritin. Elokuvan Teräsmies (1978) erikoistehosteista Meddings voitti Oscar-palkinnon. Elokuvasta Kuuraketti (1979) hän oli Oscar-ehdokas. Hän suunnitteli erikoistehosteet elokuviin Krull ja näkymätön vihollinen (1983), Haamuhotelli (1988) ja Batman (1989). Meddingsin perustama erikoistehosteyhtiö Magic Camera Company tarjosi palveluitaan elokuviin Supergirl (1984), Joulupukki (1985) ja Päättymätön tarina II – seuraava luku (1990).
Meddings suunnitteli pienoismalleja elokuvaan 007 ja kultainen silmä, mutta kuoli syöpään Lontoossa 10. syyskuuta 1995 kesken jälkituotannon. Elokuva omistettiin hänelle. Meddings oli naimisissa kahdesti ja hänellä oli kuusi lasta.
Skáros
Skáros on keskiaikaisen linnan ja asutuksen arkeologinen kohde, joka sijaitsee Thíran saarella Santorínilla lähellä Imerovíglin kylää. Se oli saaren keskiaikainen keskus.
Historia
Skároksen vanhemman linnan rakensivat venetsialaiset Jacopo (Giacomo) Barozzin johdolla vuosien 1205–1230 välillä. Ensimmäinen kuvaus paikasta tunnetaan vuodelta 1421. 1600-luvulla paikalla käyneet kuvaavat Skároksen olleen valloittamaton luonnonlinnoitus. Sitä ei valloitettu koskaan myöhemminkään historiansa aikana. Se kärsi kuitenkin usein vaurioita maanjäristyksissä, muun muassa Koloúmpo-tulivuoren purkauksen yhteydessä vuonna 1650, sekä 1701–1711 ja 1866–1870.
pienoiskuva|vasen|upright=0.9|[[Thomas Hopen tekemä piirros Skároksesta, 1790-luku.]] Paikka alettiin hylätä vähitellen 1600-luvulta lähtien, ja erityisesti vuosien 1701–1711 maanjäristysten jälkeen. Syynä olivat paitsi maanjäristysten ja kivivyöryjen aiheuttamat hankaluudet myös se, että merirosvojen uhka väistyi vähitellen. Tämän jälkeen saaren keskukseksi kehittyi Firá. Skároksella oli kuitenkin jonkinlaista asutusta vielä vuonna 1770. Ainoa säilynyt kuva Skároksesta rakennuksineen on Thomas Hopen tekemä ja peräisin 1790-luvulta. Arkeologi Ludwig Rossin käydessä saarella vuonna 1836 paikka oli jo täysin autio.
Rakennukset
Skároksen kukkulalla oli kaksi linnaa. Toinen, Epáno Kástro (”Ylälinna”) eli La Roka, oli vanhempi ja sijaitsi kukkulan huipulla, ja toinen, Káto Kástro (”Alalinna”), oli uudempi ja sijaitsi alempana. Kukkulalla oli myös ylhäisön taloja sekä tavallisia asuinrakennuksia, hallintorakennuksia, katedraalikirkko ja muita kirkkoja sekä luostareita. Kukkula oli rakennettu tiiviisti, ja siellä kerrotaan olleen 200 taloa. Rakennukset oli tehty kivestä. Linnoituskaupunki yhdistyi muuhun saareen siirrettävän puusillan kautta.
Nykyisin kukkulalla on jäljellä vain vähän raunioita. Suuri osa rakennusten osista on joko käytetty uudelleen tai varissut mereen maanjäristyksissä.
Amritsarin verilöyly
thumb|Muraali, joka esittää Amritsarin verilöylyä. Amritsarin verilöyly eli Jallianwala Baghin verilöyly oli brittien suorittama mielenosoituksen väkivaltainen kukistaminen 13. huhtikuuta 1919 Amritsarissa Pohjois-Intiassa. 50 Britannian Intian armeijan sotilasta avasi tulen prikaatikenraali Reginald Dyerin komennosta aseistamattomaan väkijoukkoon, jossa oli miehiä, naisia ja lapsia. Kuolonuhreja oli useita satoja, mahdollisesti jopa tuhat. Tapahtuma lisäsi brittihallinnon arvostelua ja sai Intian itsenäisyysliikkeen voimistamaan toimintaansa.
Tapahtumat
Brittien antama virallinen arvio on 379 kuollutta ja 1 100 loukkaantunutta. Lääkäri Smith puhuu 1 526 kaatuneesta ja haavoittuneesta. Intian kansalliskongressi puolestaan ilmoittaa uhreja olleen yli 1 500, josta kuolleita noin tuhat.
Seuraukset
Britit olivat jo alkuvuonna 1919 säätäneet Intiassa lain, jolla rajoitettiin sananvapautta ja intialaisten oikeusturvaa. He olivat myös korottaneet veroja. Verilöyly vahvisti intialaisissa entisestään brittiläisen Intian vastustusta, ja tapahtumaa pidetään merkittävänä sysäyksenä intialaisen itsenäisyysliikkeen syntyyn. Brittihallinnon nähtiin menettäneen maineensa oikeudenmukaisena ja soveliaana. Intialainen runoilija ja nobelisti Rabindranath Tagore luopui ritarinarvostaan, ja itsenäisyysaktivisti Mohandas Gandhi palautti briteiltä saamansa mitalit ja vaati järjestelmän muuttamista. Vaatimuksista seurasi Gandhin johtaman itsenäisyysliikkeen aktiivisen toiminnan kiihtyminen.
Britannian hallitus määräsi Dyerin ennenaikaiselle eläkkeelle, vaikka parlamentin ylähuone seisoikin hänen takanaan.
Lucius Annaeus Cornutus
Lucius Annaeus Cornutus (ensimmäinen vuosisata) oli roomalainen stoalaiseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Hän vaikutti keisari Neron aikana.
Elämä
Cornutus oli kotoisin Leptis Magnasta, Libyasta. Hän asui kuitenkin suurimman osan elämästään Roomassa. Hänet tunnetaan parhaiten runoilija Persiuksen opettajana ja ystävänä. Hän korjasi tämän kirjoittamia satiireja tämän kuoleman jälkeen, mutta antoi ne sitten Caesius Bassukselle toimitettavaksi tämän erityisestä pyynnöstä. Keisari Nero karkotti hänet Roomasta noin vuonna 66 tai 68, koska hän halvensi epäsuorasti keisarin näkemystä roomalaisten sankarillisesta historiasta. Tämän jälkeen hänestä ei tiedetä mitään.
Teokset
Simplikios ja Porfyrios viittaavat Cornutuksen kommentaariin Aristoteleen teoksesta Kategoriat. Cornutus puolusti siinä Aristoteleen filosofiaa kilpailevan Athenodoros Kananalaisen näkemyksiä vastaan. Hänen Aristotelesta koskevat tutkielmansa olivat todennäköisesti hänen merkittävimpiä töitään. Cassiodorukselta on säilynyt katkelmia hänen tutkielmastaan De enuntiatione vel orthographia.
Cornutuksen nimiin on laitettu myös Vergiliusta koskeva kommentaari, jota Servius lainaa usein, sekä Persiukselle osoitettu Scholia. Viimeksi mainitut ovat kuitenkin paljon myöhäisempiä, ja ne on ajoitettu karolingiajalle. Niin kutsuttu Disticha Cornuti on puolestaan peräisin myöhäiskeskiajalta.
Michael Mersch
Michael Mersch (s. 2. lokakuuta 1992) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa AHL-seura Texas Starsissa.
Merschin isä Mike on entinen puolustaja, joka pelasi urallaan IHL:ssä.
Mersch pelasi juniorina USHL-liigassa, josta Los Angeles Kings varasi hänet vuoden 2011 varaustilaisuudessa. Hän siirtyi varauksen jälkeen pelaamaan yliopistojääkiekkoa Wisconsinin yliopiston. Keväällä 2014 Mersch teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Los Angelesin kanssa. Mersch pelasi neljän kauden aikana 17 NHL-ottelua pelaten lähinnä seuran farmijoukkueessa AHL-liigassa.
Kesällä 2018 Mersch siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Dallas Starsiin.
Slippin’ and Slidin’
Slippin’ and Slidin’ on Little Richardin, Eddie Bon, Al Collinsin ja James Smithin kirjoittama musiikkikappale. Sen julkaisi Eddie Bo nimellä ”I’m Wise” vuonna 1956, mutta kappale tunnetaan parhaiten Little Richardin esittämänä ”Slippin’ and Slidin’” -nimisenä versiona. Se julkaistiin singlekappaleen ”Long Tall Sally” B-puolella samana vuonna. Kappale ilmestyi myös hänen esikoisalbumillaan Here’s Little Richard.
Kappaleesta tehtyihin cover-versiohin lukeutuvat muun muassa Buddy Hollyn, Otis Reddingin, Johnny Winterin ja John Lennonin esitykset.
Käärmesaari (Espoo)
Käärmesaari on Espoon ja Helsingin yhteinen ulkoilusaari. Se sijaitsee Miessaarenselän merialueella nelisen kilometriä Haukilahden venesatamasta kaakkoon. Espoon virallisessa kaupunginosajaossa Käärmesaari kuuluu Westendiin; saaren ja Westendin manneralueen välinen etäisyys on runsaat kaksi kilometriä.
Käärmesaaren pinta-ala on 8,2 hehtaaria. Saaren pohjoinen ranta on melko jyrkkä ja sen havupuuvaltaiset metsät ovat levittäytyneet aivan rannan kupeeseen. Itärannan syvää poukamaa reunustavat jyrkät kallioseinämät. Saaren eteläosa on avomeren suuntaan kurottavaa paljasta, suhteellisen loivasti kohti merta laskevaa kalliomaata. Käärmesaaren läntisellä rannalla on yhtäältä punaista sileää graniittikalliota, toisaalta rantaniittyjä ja tervalepikoita. Luoteisrannan mäntyvaltainen tasanne antaa kesäisen auringonlaskun suuntaan. Saaren keskiosassa kasvaa lähinnä mäntyä, alueella on myös kallioita ja niiden välisiä painanteita.
Luoteen suunnassa lähempänä Espoon manneraluetta sijaitsevat muun muassa Vehkasaari, Korkeasaari ja Tvijälp.
Käärmesaaren ruotsinkielistä nimeä Ormholm on käytetty ainakin 1600-luvulta alkaen. Nimensä mukaisesti saarella on ollut käärmeitä. Suomenkielinen käännös Käärmesaari otettiin kartoille 1930-luvulla.
Amazonianvireo
Amazonianvireo (Hylophilus hypoxanthus) on eteläamerikkalainen varpuslintu. Sen esiintymisalue käsittää pääasiassa Amazonian alueen Kaakkois-Kolumbiasta Ecuadoriin, Peruun, Brasiliaan ja Pohjois-Boliviaan. Lajista tunnetaan kuusi alalajia. August von Pelzeln kuvaili lajin holotyypin Rio Negron yläjuoksulta Brasiliassa vuonna 1868.
Neurotic World of Guilt
Neurotic World of Guilt on Thy Diseasen kolmas studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2004.
Alan (jalkapalloilija)
Alan siirtyi Sporting Bragaan kaudeksi 2008–2009 toisesta portugalilaisseurasta Portosta.
Vampyyripäiväkirjat (2. tuotantokausi)
Vampyyripäiväkirjat on amerikkalainen fantasia- ja kauhutelevisiosarja. Vampyyripäiväkirjojen toista tuotantokautta alettiin esittää Yhdysvalloissa 9. syyskuuta 2010. Kausi jatkuu suoraan ensimmäisen tuotantokauden tapahtumista.
Juoni
Vampyyripäiväkirjat on tarina kahdesta vampyyriveljeksestä, jotka ovat rakastuneet samaan kauniiseen naiseen ja kamppailevat koko kaupungin kohtalosta. Ensimmäisen kauden aikana Stefan ja Damon Salvatore palasivat kotikaupunkiinsa Mystic Fallsiin erittäin erilaisista syistä - Stefan halusi tutustua Elena Gilbertiin, joka on kuin Katherine Piercen, veljesten vuonna 1864 rakastaman naisen, kaksoisolento; kun taas Damonin aie oli vapauttaa Katherine haudasta, jonne hän uskoi tämän joutuneen haudatuksi. Ensimmäisen kauden lopussa Elenan setä oli laittanut asiat järjestykseen, jotta Perustajien päivän juhlinta päättyisi valtavaan kaaokseen, tuhoon ja kuolemaan, ja joutui todistamaan samalla Katherine Piercen paluun.
Toisella kaudella Katherine Piercen paluu Mystic Fallsiin aiheuttaa kolmiodraaman Stefanin, Damonin ja Elenan välillä, muiden Mystic Fallsin asukkaiden valitessa puolensa jouduttuaan uudenlaisen vaaran uhreiksi. Uusia ja odottamattomia ystävyyksiä muodostuu, liittolaisista tulee vihollisia ja sydämiä särkyy. Stefan ja Damon joutuvat kohtaamaan raa'emman ja pirullisemman vihollisen kuin he ovat koskaan kuvitelleetkaan. Ja he riisuvat paitansa... lopulta.
Näyttelijäkokoonpano
(Suluissa esiintymismäärä kaudella)
Pääroolit
300px|thumb|Näyttelijät [[Paul Wesley, Nina Dobrev ja Ian Somerhalder vuoden 2010 Comic-Con -tapahtumassa.]]
Vierailevat
Tuotanto
Sarjan julkistettiin jatkuvan ainakin toisen 22 jaksoa sisältävän tuotantokauden verran 16. helmikuuta 2010. TV Guide kertoi Ian Somerhalderin olevan sarjan parhaiten palkattu näyttelijä, tähden ansaitessa 40,000 dollaria per jakso.
Markku Rantala
Rantala teki debyyttinsä Taidehallissa, Helsingissä vuonna 1979. Hän sai töitään esille Suomen lisäksi Ruotsiin, Norjaan, Latviaan, Liettuaan ja Belgiaan. Hän järjesti omia yksityisnäyttelyitään vuodesta 1980 lähtien. Hänen töitään on otettu muiden muassa Kiasmaan ja eri kaupunkien kokoelmiin.
Carolina Ferni
Carolina Ferni (20. elokuuta 1846 Como – 4. kesäkuuta 1926 Milano) oli italialainen sopraano ja viulisti. Hän aloitti uransa viulistina Pariisissa ja Brysselissä. Hän opiskeli laulamista Giuditta Pastan johdolla ja teki lavadebyyttinsä Torinossa 1862 Leonoran roolissa Gaetano Donizettin oopperassa La favorite.
Ferni esiintyi Milanon La Scalassa muun muassa Norman, Sélikan ja Saffòn rooleissa. Mercurin oopperassa Il Violino del Diavolo hän esiintyi sekä laulajana että viulistina.
Ferni meni naimisiin baritoni Leone Giraldonin kanssa. Myös parin pojasta, Eugenio Giraldonista, tuli oopperalaulaja, baritoni, joka loi Scarpian roolin Giacomo Puccinin Toscassa vuonna 1900.
Ferni vetäytyi lavalta vuonna 1883 ja avasi laulukoulun. Hänen johdollaan opiskeli muiden muassa sopraano Eugenia Burzio. Ferni kuoli vuonna 1926 kaksi vuotta poikansa jälkeen.
Feliks Pirts
Feliks Pirts (9. marraskuuta 1930 Kabala, Viro – 20. tammikuuta 2002 Tartto, Viro) oli Neuvostoliittoa edustanut virolainen kuulantyöntäjä. Hänen urheilu-uransa kesti 1950-luvun alusta aina saman vuosikymmenen lopulle.
Pirts opiskeli sotien jälkeen Neuvosto-Viron Viron maatalousakatemiassa Tartossa suorittaen agronomin tutkinnon vuonna 1955.
Feliks Pirts nousi Viron yleisurheilussa kuulantyönnössä mitalistiksi ensimmäisen kerran vuonna 1951 sijoittuessaan kolmanneksi tuloksella 13,68 Heino Lippin voittaessa 2,5 metriä paremmalla tuloksella. Ensimmäisen kerran Pirts voitti Viron mestaruuden vuonna 1954 tuloksella 16,20 Lippin sijoittuessa toiseksi 23 senttiä heikommalla tuloksella.
Vuodesta 1955 tuli Pirtsin huippuvuosi. Hän edusti nuorisofestivaaliien yleisurheilukilpailuissa Neuvostoliittoa sijoittuen kolmanneksi tuloksella 16,58 maanmiehen latvialaisen Otto Grigalkan voittaessa ja Tšekkoslovakian Jiří Skoblan sijoittuessa toiseksi ennen Pirtsiä. Samana vuonna hän sijoittui Neuvostoliiton mestaruuskisoissa hopealle ja sai edustaa Neuvostoliittoa maaottelussa Iso-Britanniaa vastaan. Vuoden aika Pirts paransi Viron ennätystä kaksi kertaa eli syyskuussa 1955 tuloksella 16,99 ja marraskuussa 1955 tuloksella 17,01. Tulos oikeutti Pirtsin Euroopan listan neljännelle sijalle. Seuraavina vuosina Pirts saavutti Viron mestaruuskisoissa hopeaa vuonna 1956, kultaa 1957 ja pronssia 1958.
Vuonna 1955, jolloin Feliks Pirts oli yleisliittolaisessa urheilussa huipulla, Pirts valittiin Viron vuoden urheilijaksi.
Urheilu-uran jälkeen hän työskenteli paikallisen Kalevin ohjaajana vuosina 1955–56. Myöhemmin hän työskenteli tarttolaisessa kaupassa ja testikorjaamossa.
Regatta (karuselli)
Vuonna 2011 Särkänniemen niemenkärkeen Tyrskyn viereen sijoitettiin 18 metriä korkea tuulivoimala, joka tuottaa sähköä Regatalle.
Koskenkorvan koulu
Koskenkorvan koulu on Ilmajoen Koskenkorvalla toimiva peruskoulun alakoulu. Vuonna 1910 perustettu koulu sijaitsee Kyrönjoen itäpuolella ja Koskenkorvan tehtaiden eteläpuolella osoitteessa Opintie 1. Koulussa on 80 oppilasta ja sitä johtaa Irma Petäjävirta.
Koulun yhteydessä on muuhunkin käyttöön vuokrattava Auseeraussali.
Historiaa
Ilmajoen kansakoulujen yhteinen johtokunta päätti tammikuussa 1910 perustaa tuolloin Yläpääksi kutsuttuun kylään kunnan kymmenennen kansakoulun, koska seudulle muutti paljon Suupohjan rataa rakentamaan tulevaa työväestöä. Koulu perustettiin ratatyömaan soranottopaikan Santamäen viereen, joka sitten kaivettiin suureksi soramontuksi.
Koulua valmistelevaan toimikuntaan kuuluivat opettaja Heikki Jääskeläinen, maanviljelijä Juho Kuhna, pastori Lauronen ja kauppias Sameli Ranto. Koulutilat vuokrattiin Juho Latva-Rannolta alkuun kolmeksi vuodeksi 400 markan vuosivuokralla. Opettajalle varattiin asunto, mahdollisuus saunaan sekä lehmän pitoon. Opettajaksi valittiin Hellä Helmi Jääskeläinen ja poikien käsityönopettajaksi Salomon Erkkola. Koskenkorvan kouluksi nimettyyn uuteen opinahjoon voitiin ottaa 41 oppilasta, vähemmän kuin ilmoittautuneita oli.
Ensimmäisen kouluvuoden jälkeen vuokranantaja ilmoitti, että vuokraa tiloja enää yhdeksi vuodeksi. Valittiin rakennustoimikunta, joka alkoi etsiä tulevalle koulurakennukselle sopivaa paikkaa. Se löytyi entisen Puskan torpan paikalta, ja piirustukset puurakenteisesta, kannakselaista huvilatyyliä ilmentävästä koulusta laati rakennusmestari Valle Antila. Koulurakennuksessa oli kaksi luokkahuone ja käsityövoimistelusali, mutta toinen luokkahuone rakennettiin valmiiksi vasta 1920 toisen opettajanviran myötä. Valituksi tuli Siiri Mikkula, joka työskenteli koulussa vuoteen 1941 saakka.
Vuoden 1921 oppivelvollisuuslaki sai aikaan, että vuonna 1928 rakennettiin pihaan alakoulurakennus rakennusmestari Rekolan suunnittelemana ja koulu sai kolmanneksi opettajaksi Olga Rahkon, joka työskenteli koululla yhteensä 28 vuotta. Neljäs opettaja, Eino Kiikka, nimitettiin 1935, ja koulua laajennettiin veljekset Koskenkorvalta vuokrattuihin tiloihin koulun vieressä. Eino Kiikka ja hänen vaimonsa Sirkka toimivat koululla 1970-luvun vaihteeseen saakka ja tunnettiin aktiivisina musiikki-ihmisinä. Heidän kaudellaan opettajana toimivat pitkään myös Sirkka Tiitinen (1943–1969) ja Paula Asp (1957–1989).
Sotavuosien tuoma siirtoväki lisäsi Koskenkorvan koulun oppilasmäärää entisestään, ja vuonna 1947 päätettiin uuden koulurakennuksen rakentamisesta. Arkkitehti Roution tekemä ensimmäinen suunnitelma oli kuitenkin kunnanvaltuuston mielestä liian iso, ja rakentamaan päästiin vasta helmikuussa 1950, pääurakoijana Paavo Mäkelän Betonivalmiste Oy. Loppiaisena 1951 vietettiin sekä uuden kivirakennuksen vihkiäisiä että koulun 40-vuotisjuhlia.
Vuonna 1957 Koskenkorvan koulu oli Ilmajoen suurin kansakoulu 206 oppilaallaan. Vasta 1970–1980-luvuilla oppilasmäärä kääntyi laskuun, kun taas joen toisella puolella sijaitseva Västilän koulu sai uusia oppilaita uudelta Honkalanmäen asuntoalueelta. Vuonna 1970 koulun johtajaopettajaksi tuli Henrik Forss ja opettajaksi vaimonsa Irja Forss. He molemmat työskentelivät Koskenkorvan koulussa eläkkeellä jäämiseensä saakka. Vasta heidän kaudellaan kouluun saatiin 1980-luvulla sisävessat ja juokseva lämmin vesi.
Saarnio
Saarnio on suomalainen sukunimi. Se on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Isopiisku
Isopiisku (Solidago gigantea) on isokokoinen Pohjois-Amerikasta kotoisin oleva piiskulaji. Se kuuluu Suomessa haitallisena pidettyjen vieraslajien listalle.
Isopiisku muistuttaa suuresti yleisempää koristekasvilajia kanadanpiiskua (Solidago canadensis). Se kasvaa 0,5–2,5 metriä korkeaksi ja se on kanadanpiiskua tukevavartisempi ja varsi on alaosastaan karvaton. Kukintona on mykeröstö, jonka haarat ovat melko suoria, yksittäiset mykeröt ovat isompia kuin kanadanpiiskulla.
Argonaute (1798)
Argonaute oli Ranskan laivaston vuonna 1798 vesillelaskettu 74-tykkinen Téméraire-luokan linjalaiva.
Palvelus
Lokakuussa 1805 alus osallistui Trafalgarin taisteluun, josta se kykeni palaamaan pahoin vaurioituneena Cadiziin. Se ei kuitenkaan kyennyt poistumaan satamasta vaurioituneena brittien jatkettua saartoa. Alus vaihdettiin Espanjan laivaston Vencadoriin 18. joulukuuta 1806.
Alus nimettiin Argonautaksi, mutta Espanjan laivasto ei koskaan ottanut alusta palvelukseen. Aluksesta tehtiin vankila. Cadizin piirityksen aikana aluksella olleet 584 vangittua ranskalaista valtasivat aluksen 25.-26. maaliskuuta 1810. Valtaajat katkoivat aluksen köydet toivoen virtauksen vievän aluksen maihin ranskalaisten linjojen takana, mutta se ajautui karille rannikonedustan mutaharjanteella. Useat vangit saivat surmansa alusta takaa-ajaneiden tykkiveneiden tulessa. Karilla ollut hylky poltettiin.
Haukur Pálsson
Haukur Helgi Pálsson (s. 18. toukokuuta 1992 Reykjavík) on islantilainen koripalloilija.
Haukur pelasi kauden 2010–2011 Yhdysvalloissa Marylandin yliopistossa, minkä jälkeen hän on pelannut Espanjan, Ruotsin, Saksan ja Islannin pääsarjoissa.
Islannin miesten maajoukkueessa Haukur pelasi vuoden 2015 EM-kilpailuissa, jotka olivat maan historian ensimmäiset.
HMS Velox (1902)
HMS Velox oli Britannian kuninkaallisen laivaston hävittäjä, jonka valmistuksen aloitti Parsons Marine Steam Turbine Company nimellä HMS Python omana tuotantonaan kokeillessaan turbiinimoottoria. Aluksen rungon valmisti Hawthorn Leslie and Company. Laivasto lunasti aluksen 1901 osana vuosien 1901-1902 laivasto-ohjelmaa. Alus luokiteltiin 1913 uudelleen C-luokan hävittäjäksi.
Suunnittelu ja valmistus
pienoiskuva|vasen|HMS Veloxin höyryturbiini Aluksen voimanlähteenä oli kaksi Parsonsin korkeapaineturbiinia ja kaksi Parsonsin matalapaineturbiinia kytkettyinä neljään hieman muunneltuun Yarrowin kattilaan (250 psi). Se saavutti kuitenkin ainoastaan 1175 merimailin toimintasäteen 13 solmun nopeudella, mikä oli jäi pahoin 30-solmun aluksille määritetystä minimistä 1 400 merimailista. Alus luokiteltiin uudelleen lokakuussa 1913 C-luokkaan.
Palvelus
Alus upposi osuttuaan miinaan 25. lokakuuta Nabin edustalla.
Lasol
thumb|Kahden litran Lasol-pulloja. Lasol on suomalaisen Bernerin valmistama lasinpesuneste. Sitä myydään litran, kahden litran, neljän litran, kymmenen litran sekä kahdensadan litran pakkauksissa. Aine koostuu pääasiassa etanolista (80–100 %) ja denaturointiaineena käytetystä metyylietyyliketonista (2 %). Lasolia käytetäänkin myös väärin korvikealkoholina.
Orgiat
Orgiat (kr. orgia) olivat antiikin Kreikassa Dionysos-jumalan ekstaattisia ja mystisiä palvontamenoja. Roomassa vastaavia olivat Bacchukselle omistetut juhlat eli bakkanaalit.
SRBM
280px|pienoiskuva|Siirettävä [[Scud -laukaisualusta vuonna 1997.]]
Orgiat
Nykykielessä orgioilla tarkoitetaan yleensä mitä tahansa hillittömiä juhlia, joihin kuuluu etenkin seksin harrastaminen tai hurjat juomingit.
SRBM
SRBM (engl. short-range ballistic missile) on lyhyen matkan ballistinen ohjus, joka kantaa alle 800 kilometriä. Varhaisimmat V-2-ohjukset lukeutuivat tähän luokkaan.
Alle 200 km:n kantaman lyhyen matkan ohjuksista käytetään englanninkielistä lyhennettä BRBM (battlefield-range ballistic missile "taistelukentän ballistinen ohjus").
Aavikon kuningatar
Aavikon kuningatar julkaistiin Berliinin elokuvajuhlilla 6. helmikuuta 2015.
MRBM
MRBM (lyhenne sanoista medium-range ballistic missile) on keskimatkan ballistinen ohjus. Sen kantama on 1 000–3 000 kilometriä. MRBM- ja IRBM-ohjuksia sanotaan yhdessä useasti keskimatkan ohjuksiksi. Ohjuksella on tyypillisesti alueellista strategista merkitystä, esimerkiksi Pakistanin Ghauri-ohjukset lukeutuvat tähän ryhmään, kuten myös Intian Agni-II ja Kiinan DF-21 eli CSS-5. Iranin Shahab-3 ja Sejil ovat keskimatkan ohjuksia. MRBM-ohjukset poistettiin Euroopasta, koska 1987 solmittiin ne kieltävä INF-sopimus. Niitä on edelleen Israelilla, Pohjois-Korealla, Saudi-Arabialla, Kiinalla, Intialla, Pakistanilla ja Iranilla. thumb|right|Kuvassa esiintyy joitain IRBM- ja MRBM-ohjuksia.
Xinára
Xinára (, myös Xynára, Ξυνάρα) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Tínoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Tínoksen kuntaan, Tínoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Xinára on osa Kámpoksen kyläyhdyskuntaa. Kylän väkiluku on 17 (vuonna 2011).
Xináran kylä sijaitsee Tínoksen eteläisissä keskiosissa noin kahdeksan kilometriä pohjoiseen saaren keskuksesta Tínoksen kaupungista eli Chórasta. Pieni kylä tunnetaan lähinnä siitä, että se on katolisen Náxoksen, Ándroksen, Tínoksen ja Mýkonoksen arkkihiippakunnan keskus, ja siellä sijaitsee hiippakunnan katedraali Ruusukon Neitsyt Marian katedraali (Panagía tou Rodarioú) sekä hiippakunnan suurikokoinen hallintorakennus. Tämä periytyy saaren venetsialaisvallan ajalta. Kylässä on myös Pyhien Pietarin ja Paavalin (Ágioi Pétros kai Pávlos) kirkko.
Aiemmin kylä kuului Exómvourgon kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Tínoksen kunnan Exómvourgon kunnallisyksikköön.
Ida Flodin
Ida Emilia Basilier Flodin Aavatsmark (29. huhtikuuta 1870 Oulu – 27. kesäkuuta 1957 Oslo, Norja) oli suomalaissyntyinen norjalainen laulaja.
Flodinin isä oli suomalainen virkamies Frithiof Flodin (1828–1921) ja äiti Fanny Virginia Basilier (1842–1897). Flodin oli sopraano ja lauloi muun muassa Tivoli Opera Eldorado Theaterissa Kristianiassa (Oslo), sillä hän oli liittynyt ruotsalaiseen seurueeseen 1890-luvun puolivälissä.
Flodin lauloi neidon roolin Jean Sibeliuksen yksinäytöksisen oopperan Jungfrun i tornet (Neito tornissa) kantaesityksessä Helsingissä 7. marraskuuta 1896.
Aavatsmarkit on haudattu perhehautaan Oslon Läntiselle hautausmaalle.
Rat Age (Sworn Kinds Final Verses)
Rat Age (Sworn Kinds Final Verses) on puolalaisen death metal -yhtye Thy Diseasen neljäs studialbumi, joka julkaistiin vuonna 2006.
Ukonkello
pienoiskuva|oikea|250px|Ukonkellon valkokukkainen muoto.
Ukonkello (Campanula latifolia) on monivuotinen kellokasvien heimoon kuuluva kasvilaji. Se kasvaa yleensä 50–130 cm korkeaksi ja sitä esiintyy lehdoissa, lehtoniityillä, puistoissa ja pihoilla. Ukonkello kukkii heinä-elokuussa ja sen kukat ovat vaaleanvioletteja. Kukinto on lehtevä terttu, joka sijaitsee kasvin kukkavarren päässä. Ukonkellon verhiönliuskat ovat kapeanpuikeita ja teriöt 20–40 mm pitkiä, mutta pituuttaan leveämpiä. Ukonkellon lehdet ovat lehtilaidoiltaan toistamiseen sahalaitaisia ja muodoltaan alimmat ovat herttamaisia tai puikeita ja ylimmät puikeita tai suikeita.
Levinneisyys
Ukonkelloa tavataan yleisenä Keski-Euroopassa, Etelä-Ruotsissa ja Englannissa. Suomessa ukonkelloa tavataan harvinaisena Oulun läänin eteläpuolella, sekä vakiintuneena uustulokkaana Kainuun eliömaakunnassa.
Šeberghan
Šeberghan on kaupunki Afganistanin pohjoisosassa Džouzdžanin maakunnassa. Sen asukasluku oli vuonna 2014/2015 Yk:n arvion mukaan 146 333–175 599.
Sinipuu
Sinipuu eli kampetsepuu (campechepuu, priksilja, sinilastu) (Haematoxylum campechianum) on keski- ja eteläamerikkalainen puu, jota on käytetty väriaineen tuottamiseen. Se on saanut nimensä meksikolaisen Campechen kaupungin mukaan.
Šeberghan
Maantiede
thumb|vasen|Rakennus puistoalueella Šeberghanissa vuonna 1976. Šeberghan sijaitsee Afganistanin pohjoisosassa Džouzdžanin maakunnassa. Kaupunki on rakennettu joen varrelle. Mazar-e Šarif sijaitsee Šeberghanista noin 130 kilometriä itään. Sen poikki kulkee Pohjois-Afganistanin pääasiallinen itä-länsisuuntainen maantie.
Sinipuu
Ulkonäkö
Sinipuu on pieni, piikkinen puu, jonka runko on poimullinen, kuin yhteensulautuneiden ohuiden runkojen nippu. Lehdet muodostuvat parittaisista sydämenmuotoisista lehdyköistä. Keltaisia kukkia puhkeaa ympäri vuoden.
Šeberghan
Historia
Tila Tepe noin 5 kilometriä Šeberghanista pohjoiseen on arkeologinen löytöpaikka rautakaudelta. Alueelta on tehty löytöjä myös sasanidien ja kušanojen kausilta.
Sinipuu
Ulkonäkö
Puun ydinpuu on purppuranpunaista ja tiheää; tuoreet lastut uppoavat vedessä. Puuaineksesta lohkotuista lastuista voi liottaa väriainetta.
Šeberghan
Historia
Varhaisella islamilaisella kaudella Šeberghanin läpi kulki kauppareitti Heratin ja Balkhin välillä. Ibn Hawkal mainitsee sen paikkakuntana Džouzdžanissa Andkhoin, Sar-e Polin ja Yahudiyyan eli nykyisen Maimanan ohella. Paikkakunta tunnettiin hedelmällisenä maatalousalueena, jolla kasvatettiin esimerkiksi meloneja, rypäleitä ja vehnää. Kaupunki kukoisti taloudellisesti ghaznavidien kaudella, kunnes se alkoi taantua ilmeisesti samaan aikaan ghuridien nousun kanssa.
Sinipuu
Käyttö
Alueen alkuperäiset asukkaat, kuten atsteekit, ovat käyttäneet sinipuuta vuosisatojen ajan sekä tekstiilien ja nahan värjäykseen että lääkeaineena bakteeritulehduksia vastaan. Sinipuuta tuotiin Eurooppaan laivalasteittain tekstiiliteollisuuden käyttöön, kunnes synteettiset väriaineet korvasivat sen 1800-luvulla.
Šeberghan
Historia
Mongolien saapuessa alueelle sotajoukkoineen Šeberghan oli jäänyt selvästi Farjabin, Talakanin ja Yahudiyyan varjoon. Toisin kuin monet muut paikkakunnat, Šeberghan säästyi mongolien aiheuttamilta suuremmilta tuhoilta. Niinpä Marco Polon vieraillessa alueella vuonna 1275 hän kuvaili paikkakuntaa rikkaaksi kauppakaupungiksi. Kaupungin tunnetuksi tulleita meloneja vietiin karavaaneilla aina Kiinaan ja Intiaan saakka.
1600-luvulla alueella alkoivat vaikuttaa eri kaupunkien emiirit. Suurmogulit olivat ulottaneet valtansa alueelle hetkellisesti Aurangzibin voitettua uzbekit taistelussa lähellä Šeberghania vuonna 1646, mutta mogulien joutuessa vetäytymään pian takaisin alueesta tuli kulttuurillisesti osa turkkilaista Keski-Aasiaa. Šeberghan ja maimana sotivat itäisempiä emiirejä vastaan Balkhin herruudesta. Maimanan hallitsija kukisti kilpailijansa Dorranien avulla. Liitto afgaanien kanssa oli kuitenkin epäsuosittu ja Šeberghanin hallitsija Izbasir perusti oman itsenäisen dynastiansa. Šeberghanin hallitsijat vastustivat Afganistanin laajenemista aina 1800-luvun jälkipuoliskolle saakka. Kaupunki tuhoutui kuitenkin lähes kokonaan maanjäristyksessä vuonna 1865 ja Šir Ali Khan kukisti sen viimeisen itsenäisen hallitsijan Hakim Khanin vuonna 1875.
Vielä vuonna 1934 Šeberghania kuvailtiin lähes kokonaan raunioituneeksi paikkakunnaksi. Se alkoi kuitenkin kasvaa uudestaan vuoden 1960 jälkeen, kun lähiseudulta oli löytynyt maakaasua. Teollisuuden parissa työskenteli monia venäläisiä ja Šeberghaniin viitattiinkin joskus "venäläisenä" kaupunkina. Venäläiset lähtivät neuvostosotilaiden mukana vuonna 1989. Sittemmin 1990-luvulla se oli Abd al-Rašid Dostumin johtamien joukkojen tukikohta pohjoisessa. Afganistanin sodan aikana vuonna 2001 Pohjoisen liiton joukot kuljettivat joukon talibanin taistelijoita kontteihin suljettuna Šeberghanin vankilaan. Konttien kuumuudessa kuoli satoja vankeja, jotka haudattiin joukkohautoihin. Elokuussa 2021 talibanin uutisoitiin vallanneen kaupungin.
Väestö
Yhdistyneiden kansakuntien asuinyhdyskuntaohjelman arvio Šeberghanin asukasluvusta oli vuonna 2014–2015 alemman arvion mukaan 146 333 ja ylemmän arvion mukaan 175 599.
Sanna Peuri
Sanna Peuri (s. 1. maaliskuuta 1968 Turku) on suomalainen taidemaalari. Hän valmistui vuonna 2007 Turun taideakatemiasta kuvataiteilijaksi (AMK) opiskeltuaan aiemmin myös muun muassa Tampereen yliopistossa ja Turun piirustuskoulussa. Peuri järjesti ensimmäisen yksityisnäyttelynsä Turun Galleria Bellartessa vuonna 1996. Ryhmänäyttelyissä hän on ollut edustettuna Suomen lisäksi myös Yhdysvaltain Illinoisissa. Hän on Taidemaalariliiton ja Arte ry:n jäsen.
Peuri on toiminut myös taidealan yrittäjänä ja kuvataiteenopettajana; hän sai opettajan pätevyyden Hämeenlinnasta.
Jyske Bank Boxen
Jyske Bank Boxen on monitoimihalli Tanskan Herningissä, noin kahden kilometrin päässä kunnan keskustasta messukeskuksen sekä jalkapallostadion MCH Arenan läheisyydessä.
Halli otettiin käyttöön lokakuussa 2010, ja sen rakennuskustannukset olivat noin 329 miljoonaa kruunua. Katsomopaikkoja hallissa on enintään 15 000 ihmiselle.
Halli on toinen vuoden 2018 jääkiekon maailmanmestaruuskilpailujen pelipaikoista. Lisäksi siellä on järjestetty muun muassa käsipallon naisten MM-kilpailut 2015 ja miesten MM-kilpailut 2019 sekä konsertteja.