cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pyhän koulu
Historia
Pyhän kansakoulu muuttui peruskoulun ala-asteeksi 1.8.1976, jolloin Mietoisten kunnassakin siirryttiin uuteen järjestelmään. Ala-aste oli kansakoulun tavoin kuusiluokkainen ja oppilaita oli 35. Koulurakennusta peruskorjattiin sisätiloiltaan vuonna 1980. Tällöin rakennettiin muun muassa teknisen työn tilat, opettajainhuone ja suihkut. 1980- ja 1990-luvuilla koulun oppilasmäärä jatkoi tasaista kasvuaan ja vuonna 2004 koulussa oli ennätykselliset 71 oppilasta Toistaiseksi viimeisin saneeraus ja laajennus koululla tehtiin vuonna 2003, jonka jälkeen päiväkoti, esikoulu ja perusopetus toimivat yhteisissä tiloissa.
Eurooppatie E4
Reitti
E4 on rakennettu moottoritieksi seuraavilla osuuksilla:
Pyhän koulu
Koulu nykyään
right|thumb|Pyhän koulu kesällä 2009 Pyhän koulu on Tavastilan koulun ohella toinen entisen Mietoisten kunnan alueella vielä toimivista kouluista. Sen luokanopettajien määrä on edelleen kolme ja he opettavat yhdistettyjä 1–2, 3–4 ja 5–6 luokkaa. Viidennen ja kuudennen luokan opettaja toimii myös koulun rehtorina. Yhteensä oppilaita oli vuonna 2007 62 ja koska saman vuoden oppilasennusteen mukaan koulun seuraavan viiden vuoden oppilasmäärä on 59–68 oppilasta, tulee koulu todennäköisesti pysymään tulevaisuudessakin kolmiopettajaisena kyläkouluna. Koulua pyritään kehittämään koulun verkkosivujen mukaan myös "kohti mahdollisimman laajamuotoista toimintakeskusta". Koulussa toimivan päiväkodin ja esikoulun lisäksi myös erilaiset kerhot ja yhdistykset käyttävätkin koulutiloja runsaasti.
Eurooppatie E4
Historia
Ennen vuoden 1992 eurooppatienumeroinnin uudistusta E4 johti vuonna 1950 solmitun eurooppatiesopimuksen numeroinnin mukaisesti Helsingistä Lissaboniin. Se kulki tuolloin reittiä Helsinki–Tornio–Haaparanta–Tukholma–Helsingborg–Hampuri–Frankfurt am Main–Basel–Geneve–Nîmes–Barcelona–Madrid–Lissabon.
Helmi Poukka
Helmi Poukka on suomalainen kielitieteen tutkija.
Poukka esitti teoksessaan Alkukotimme on Egypti että suomen suvun alkukoti on sijainnut Egyptissä. Tähän tulokseen hän tuli vertailtuaan muinaista egyptin kieltä suomensukuisiin kieliin. Nykyinen kielten tutkimus ei kuitenkaan tue tätä teoriaa. Poukan tutkimusta onkin verrattu Sigurd Wettenhovi-Aspan vastaaviin teorioihin.
Sarah Manners
Sarah Manners (s. 25. elokuuta 1975 Birmingham, West Midlands) on brittiläinen näyttelijä. Manners on näytellyt muun muassa televisiosarjoissa Tohtorit (Joanna Helmin rooli, 2000–2001), Kymppikerho (K.C. Gregory, 2003) ja Sairaalaelämää (Bex Reynolds, 2003–2005). Manners oli mukana toisella tuotantokaudella BBC:n Strictly Come Dancing -ohjelmassa (alkuperäisversio ohjelmalle Tanssii tähtien kanssa) ja sijoittui kuudenneksi.
Niittyleinikki
Niittyleinikki (Ranunculus acris, syn R. "acer") on monimuotoinen, leinikkikasveihin (Ranunculaceae) kuuluva keltakukkainen kasvi.
Alalajit
Alalajit eroavat toisistaan kasvin pituuden, varren ja lehtien karvaisuuden, lehtilavan muodon ja kukkien määrän ja koon perusteella.
Levinneisyys
Niittyleinikkiä tavataan lähes koko Euroopassa lukuun ottamatta Pyreneiden niemimaan länsi- ja eteläosia, Etelä-Italiaa, Albaniaa, Kreikkaa ja Ukrainan ja Venäjän eteläisimpiä osia. Lajin eri alalajeja tavataan myös eri puolilla Siperiaa ja Itä- ja Etelä-Aasiaa. Pohjois-Amerikkaan se on levinnyt ihmisen mukana, jossa sitä tavataan Yhdysvaltain pohjoisosissa sekä Kanadan etelä- ja keskiosissa.
Suomessa niittyleinikkiä tavataan koko maassa. Laji on hyvin yleinen lukuun ottamatta pohjoisinta Lappia ja Etelä-Pohjanmaan rannikkoseutuja. Alalajeista piennarniittyleinikki on yleisin ja sitä tavataan koko maassa, erityisesti Oulun eteläpuolella. Lapinniittyleinikkiä ja sen muotoja kasvaa lähinnä Lapissa, erityisesti Käsivarren alueella. Puistoniittyleinikki sen sijaan on harvinainen tulokas, jota on tavattu lähinnä rannikkokaupungeista.
Kasvuympäristö
Niittyleinikki viihtyy parhaiten niityillä, tienvarsilla, pientareilla ja pihoilla. Sitä voi tavata myös tuoreissa metsissä, lehdoissa, jokitörmillä ja tunturiniityillä. Tulokkaana se voi myös esiintyä satamissa, varastoalueilla ja puistonurmikoilla.
Myrkyllisyys
Niittyleinikki on myrkyllinen, sillä sen sisältämän ranunkuliinin hajoamistuotteena syntyvä protoanemoniini aiheuttaa kosketusallergiaa ja sisäisesti nautittuna voi aiheuttaa kammiovärinää ja hengityselinten vajaatoimintaa. Kansanlääkinnässä tuoretta niittyleinikkiä, kuten myös muita leinikkilajeja, on kuitenkin käytetty murskattuna känsiin ja lihas- ja nivelsärkyihin. Pahan makunsa vuoksi karja ja hevoset jättävät sen syömättä. Kuivattuna niittyleinikin myrkyllisyys ja paha maku katoavat, joten sen joutuminen rehuheinän joukkoon ei haittaa.
Käyttö
Niittyleinikin kukat säilyttävät hyvin värinsä kuivattuna, joten ne sopivat hyvin käytettäviksi kuivakukkina.
Carlos Saura
Nuoruus ja opinnot
Saura syntyi taiteilijaperheeseen, sillä hänen äitinsä oli pianisti ja veljensä Antonio Saura taidemaalari. Koko lapsuutensa ajan hän kehitti taiteellista herkkyyttään valokuvauksen avulla. Hän myös toimi ammattivalokuvaajana 1950–1953. Carlos Saura eli varhaislapsuuttaan, kun maassa käytiin sisällissotaa. Muistumat sodasta tulevat usein esille hänen elokuvissaan.
Hän valmistui vuonna 1957 Madridin Elokuvan tutkimus- ja koulutusinstituutista, jossa hän sen jälkeen opetti vuoteen 1964 asti, kunnes erosi sieltä poliittisista syistä.
Tuotanto
Vuonna 1966 Sauran yhteiskunnan kaikkein vähäosaisimpiin keskittyvä lyyrinen ja dokumentaarinen tapa kuvata elokuviaan sai tunnustuksen kansainväliseltä yhteisöltä, kun hänelle luovutettiin Berliinin elokuvajuhlien hopeinen karhu elokuvasta Metsästysretki (La caza). Hän sai Berliinissä hopeisen karhun myös vuonna 1968 elokuvasta Uhattu romanssi (Peppermint Frappé).
Sauran elokuva Nautintojen puutarha (El jardin de las delicias, 1970) viivästyi, ja lopulta espanjalaiset sensorit leikkasivat sen pilalle. Sensorit viivästyttivät myös elokuvan Ana y los lobos (1972) julkaisua. Siinä Saura kuvasi omien sanojensa mukaan Espanjan kolmea hirviötä, ”uskonnollisuuden turmeltuneisuutta”, ”tukahdetutettua seksuaalisuutta” ja ”autoritaarista henkeä”. Angelica-serkku (La prima Angélica) (1973) oli ensimmäinen espanjalaiselokuva, joka kuvasi Espanjan sisällissotaa sen hävinneiden tasavaltalaisten näkökulmasta. Elokuvaa ei sensuroitu, mutta useampi teatteri joutui sen takia pommi-iskun kohteeksi. Elokuvista Angelica-serkku ja Cria cuervos – korppi sylissä (Cría cuervos, 1975) Saura sai Cannesin elokuvajuhlien tuomariston erikoispalkinnot.
Saura vältteli Francon kuoleman 1975 jälkeen poliittisia aiheita. Hänen elokuvansa Mummo täyttää sata vuotta (Mama cumple 100 años, 1979) nimettiin parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-ehdokkaaksi.
Saura teki 1980-luvulla flamencotanssiin liittyvän trilogian, jotka hän toteutti yhteistyössä tanssija-koreografi Antonio Gadesin kanssa. Bodes de sangre valmistui 1981, Carmen 1983 ja El amor brujo 1986. Kaikki niistä perustui klassisiin teksteihin, ja esimerkiksi Carmenin pohjalla oli Prosper Mériméen samanniminen pienoisromaani ja siinä käytettiin Georges Bizet’n säveltämiä osioita.
Saura sai 1991 vihdoin tunnustusta myös kotimaassaan Espanjassa, kun hänelle myönnettiin Goya-palkinto parhaasta ohjaustyöstä sekä parhaasta käsikirjoituksesta elokuvaan Oi, Carmela! (¡Ay, Carmela!). Hänet valittiin ohjaajaksi elokuvaan Maratón, joka oli Barcelonassa järjestettyjen vuoden 1992 kesäolympialaisten virallinen filmi.
Sauran elokuva Tango (1998) oli ehdolla parhaan vieraskielisen Oscarin saajaksi. Sen jälkeen ohjasi muun muassa elokuvan Salomé (2002) ja useampia dokumenttielokuvia. Sauran dokumentteja ovat Fados (2007), Flamenco, Flamenco (2010), espanjalaista kansantanssi ja -musiikkityyliä käsittelevä Jota de Saura (2016) ja Renzo Piano: The Architect of Light (2018), jossa Saura ja italialainen arkkitehti Renzo Piano tutkivat arkkitehtuurin ja elokuvan yhteyttä.
Tyyli ja merkitys
Saura oli elokuvantekijänä maanmiehensä Luis Buñuelin oppilas. Buñuelin tapaan myös Saura kritisoi maan perinteistä, miesvaltaista ja katolisen kirkon määrittelemää moraalikoodia. Myöhemmässä tuotannossaan Saura lähenee Ingmar Bergmanin visuaalista tyyliä: todellisuus ei ole pelkästään silminnäkyvää, vaan siihen kuuluvat tasa-arvoisena myös mielenliikkeet, unet ja kuvitelmat. Tämä muutos johtuu myös siitä, että Saura on vapautunut osallistuvasta yhteiskunnallisuudesta Espanjan diktatuurin kaaduttua.
Saura on eurooppalaisen nykyelokuvan klassikko. Hän on osannut vangita filmille yhteiskunnan kehityksen juuri silloin, kun espanjalainen yhteiskunta oli siirtymävaiheessa demokratiaan ja samoin sen vastakohta, joka oli francolainen diktatuuri.
Modaalinen jazz
Modaalinen jazz on jazztyylisuuntaus, jossa improvisoinnin pohjana käytetään vapaan improvisoinnin ja sointujen sijasta sävelasteikkoja. Modaalisuus tarkoittaa sävelasteikkoa, joka alkaa mistä tahansa valkoisesta koskettimesta ja etenee siitä valkoisten koskettimien kautta oktaavin ylöspäin (vertaa kirkkosävellaji). Modaalinen jazz syntyi Yhdysvalloissa 1950-luvulla. Miles Davis alkoi tosissaan kirjoittaa modaalisessa muodossa levyllä Milestones (1958), mutta Kind of Blue vuodelta 1959 on siitä tunnetuin esimerkki. John Coltrane oli kehittämässä uutta tyyliä Davisin kanssa ja hänen levynsä Giant Steps (1960) syntyi samoihin aikoihin Kind of Blue -sessioiden kanssa. Coltranen myöhempi albumi My Favorite Things (1960) oli yksi kaupallisesti menestyneimpiä modaalisen jazzin levytyksiä. Muita modaalisen jazzin vaikuttajia olivat Bill Evans sekä Wayne Shorter, Herbie Hancock ja Thelonious Monk.
Tyylisuunnan syntyyn vaikuttanut teoreetikko oli George Russell, jolta Davis ja Coltrane ammensivat ajatuksia.
Karl Jakob Hammar
Karl Jakob Hammar (9. lokakuuta 1845 Turku – 10. marraskuuta 1892 Helsinki) oli suomalainen juristi, asianajaja ja Tammisaaren pormestari.
Hammarin vanhemmat olivat postimestari Reinhold Wilhelm Hammar ja Maria Antoinette Bonsdorff. Hän pääsi ylioppilaaksi Turun kymnaasista 1864 ja suoritti Helsingin yliopistossa tuomarintutkinnon vuonna 1868.
Hammar oli Tammisaaren pormestarina 1873–1890. Tämän jälkeen hän toimi asianajajana Helsingissä.
Hammar oli naimisissa vuodesta 1873 Sigrid Adolfina Wadmanin kanssa.
Saattokeikka
Saattokeikka (The Last Detail) on vuonna 1973 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen draamakomedia. Merisotilaista kertovan tarinan on ohjannut Hal Ashby. Elokuva perustuu Darryl Ponicsanin romaaniin ''The Last Detail.
FISA
Fédération Internationale du Sport Automobile eli FISA oli kansainvälisen autoliiton FIA:n alaisuudessa toiminut kansainvälinen autourheiluliitto. FISAn tehtäviin kuului muun muassa Formula 1:n MM-sarjan järjestäminen. Liitto lakkautettiin vuonna 1993.
Saattokeikka
Juoni
Billy ”Bad Ass” Buddusky (Jack Nicholson) on laivaston renttu. Billy saa ystävänsä ”Mule” Mulhallin (Otis Young) kanssa tehtäväksi kuljettaa 40 dollarin näpistysyrityksestä kiinni jäänyt Larry Meadows (Randy Quaid) laivaston vankilaan. Syy ankaraan tuomioon on se että yrityksen kohde oli Meadowsin esimiehen vaimon tukema hyväntekeväisyysyhdistys. Kun saattajat saavat kuulla että Larrylle on tiedossa kahdeksan vuoden tuomio, he päättävät järjestää Larrylle ikimuistoisen illan johon kuuluu muun muassa bordellissa käynti.
42 (luku)
42 (neljäkymmentäkaksi) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 41 ja seuraa luku 43.
Saattokeikka
Tuotanto
Saattokeikan dialogi sisälsi niin paljon kirosanoja, että tuotantoyhtiö yritti keskeyttää tuotannon tai siirtää sen Hal Ashbyltä konservatiivisemmalle ohjaajalle.
Arvioita
Arto Pajukallion mukaan elokuva on psykologinen henkilötutkielma, joka ruotii "armeijan perimmäistä hierarkiaa, kaksinaamaisuutta ja turhantärkeää aikaansaamattomuutta".
Video-oppaassa vuodelta 1994 Asko Alanen toteaa tämän ”rivosuisen rellestyksen” antavan mainioita elämyksiä ja antaa Saattokeikalle neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.
Pappila (Lohja)
Myös Tytyrin kaivos, Törmän avolouhos sekä Lohjan Vesilaitos sijaitsevat kaupunginosassa. Karstuntien ja Rautatienkadun risteyksessä sijaitsee vanha, 1950-luvulla kaivoksen työntekijöiden asunnoiksi rakennettu kerrostalo. Seuraavat kerrostalot alueelle rakennettiin vasta vuonna 2005.
Pappila rajoittuu idässä Tytyrinkadun kohdalla Hiidensalmen kaupunginosaan. Etelässä raja Anttilan kaupunginosaan kulkee linjaa Asemakatu - Rautatienkatu - Kirkkokatu - Sibeliuksenkatu - Väinämöisenkatu. Koillisessa Pappilan Moisiosta erottaa Piispankatu.
FISA
Englantilainen Max Mosley valittiin FISAn puheenjohtajaksi vuonna 1991. Hän oli ajamassa liiton yhdistämistä FIAan vuonna 1993.
Slackware
Slackware on Linux -käyttöjärjestelmän jakelupaketti. Slackware on vanhin yhä tuettavista Linux-jakelupaketeista, jota on ylläpitänyt alusta alkaen Patrick Volkerding.
Yleistä
Slackwaren versiot julkaistaan kun ne "ovat valmiita" toisin kuin aikataulupohjaisissa julkaisuissa. Slackware pyrkii yksinkertaisuuteen siinä, että järjestelmä ei opasta käyttäjää eikä tee paljoa automaattista konfigurointia: käyttäjän oletetaan tietävän mitä tämä on tekemässä.
Slackwaresta on pyritty tekemään mahdollisimman unixmainen. Siinä on binääripakettien asennusjärjestelmä vain järjestelmän oletuspaketeille, eikä siinä ole oletusarvoista graafista käyttöliittymää, joskin asennuslevyiltä löytyy useampia vaihtoehtoja. Unixmaisuus näkyy perinteisten komentojen (esim. banner ja talk) lisäksi myös esimerkiksi Systemd-käynnistysjärjestelmän poissaolona. Systemd:n sijaan käytetään oletusarvoisesti BSD-tyylisiä alustusskriptejä tai käyttäjän halutessa System V -tyylisiä.
Slackwaren yksi suunnitteluperiaatteista on ollut helppokäyttöisyys, mutta nykymittapuulla Slackwarea saatetaan pitää vaikeana käyttää esimerkiksi yhtenäisen graafisen ohjauspaneelin (kuten YaST) puutteen takia. Myös paketinhallintaa pidetään vaikeana, koska se ei automaattisesti asenna pakettien välisiä riippuvuuksia. Binääripakettien sijaan perusasennukseen kuulumattomat ohjelmat toimitetaan skriptipaketteina, joissa on valmiilla skriptillä käännettävä lähdekoodi.
Slackwarella on myös monia tyytyväisiä käyttäjiä, joiden mielestä samat piirteet ovat Slackwaren paras ominaisuus. Nämä käyttäjät pitävät siitä, ettei järjestelmä yritä tehdä asioita heidän puolestaan.
Slackwaren perusasennus on muihin Linux-distribuutioihin nähden suhteellisen laaja, täyttäen viisi CD-ROM -levyä. Tähän ei kuitenkaan sisälly esimerkiksi LibreOfficea (vaan Calligra Suite) eikä WINEä.
Historiaa
Slackwaren perusti Patrick Volkerding vuoden 1992 lopulla. Volkerding tutustui Linuxiin ensimmäisen kerran, kun hän tarvitsi LISP-tulkkia. Siihen aikaan Linux-jakelupaketteja oli erittäin vähän, ja Volkerding otti käyttöönsä Softlanding Linux Systemin eli SLS:n.
Löydettyään SLS:stä virheitä Volkerding alkoi tehdä korjauspäivityksiä. Ajan mittaan hän päätti yhdistää kaikki korjaukset omaksi käyttöjärjestelmäksi itseään ja ystäviään varten. Tämä yksityinen käyttöjärjestelmä sai nopeasti julkisuutta, ja Volkerding julkaisi Slackware 1.00:n 16. heinäkuuta 1993.
Nimi 'Slack' tulee SubGenius-parodialta, jossa Slack on tavoiteltava olotila.
Myöhemmin Volkerding lisäsi Slackwareen valikoihin perustuvan, käyttäjäystävällisen asennusohjelman sekä paketinhallintajärjestelmän. Tämä antoi käyttäjille mahdollisuuden lisätä, poistaa ja päivittää ohjelmiaan helposti.
Slackware oli ensimmäinen Linux-käyttöjärjestelmä, joka saavutti laajan käyttäjäkunnan.
Slackware on siirretty myös ARM-suorittimille.
Aiheesta muualla
Slackware-oppaita:
Vientiane Times
Vientiane Times on Vientianessa, Laosissa julkaistava englanninkielinen sanomalehti. Se perustettiin vuonna 1994. Lehti ilmestyi aluksi kerran viikossa, mutta vuonna 2004 se muutettiin päivittäin ilmestyväksi. Lehti on tavallisesti 16-sivuinen.
Olavi Leonard Helanen
Olavi Leonard Helanen, sukunimi aik. Helander (15. helmikuuta 1869 Kalajoki – 14. lokakuuta 1931 Oulu) oli suomalainen juristi, tuomiokapitulin sihteeri ja Kemin ja Oulun pormestari.
Helasen vanhemmat olivat kupariseppä, mekaanikko Joakim Leonard Helander ja Mathilda Olivia Bergman. Hän pääsi ylioppilaaksi Oulun yksityislyseosta 1887 ja suoritti Helsingin yliopistossa kameraalitutkinnon 1888 ja yleisen oikeustutkinnon vuonna 1890. Helanen sai varatuomarin arvon 1893.
Helanen oli Tampereen kaupunginvaltuuston sihteerinä 1894–1899, Kemin pormestarina 1899–1904 ja Oulun kunnallispormestarina 1904–1905. Helanen hoiti Oulun kunnallispormestarin viransijaisuuksia vielä vuosina 1906–1911. Vuodesta 1911 alkaen hän oli Kuopion, sittemmin Oulun hiippakunnan tuomiokapitulin sihteerinä.
Helanen oli naimisissa Anna Wilhelmina Eklundin (k. 1899) kanssa ja toisen kerran vuodesta 1902 Nanni Helena Pakosen kanssa.
Lämmönjakokeskus
Lämmönjakokeskuksella (joskus myös alajakokeskus) liitetään kiinteistön lämmitysjärjestelmä kaukolämpöön. Lämmönjakokeskus siirtää kaukolämpöveden lämpöenergian kiinteistön patteri-, ilma-, lattialämmityksen sekä käyttöveden verkoston veteen tehokkaasti. Lämpö siirtyy lämmönjakokeskuksen lämmönsiirtimissä. Lämmönjakokeskuksen automatiikka huolehtii, että kaukolämpöenergiaa käytetään järkevästi.
Lämmönjakokeskukset valmistetaan tehdasvalmisteisina kokonaisuuksina. Suomessa lämmönjakokeskuksia valmistaa muun muassa Gebwell Oy, HögforsGST ja Kaukora. Kaukolämpö yleensä ja myös lämmönjakokeskukset ovat suomalaisia vientituotteita.
Zabaglione
Zabaglione eli sabaione eli suomeksi viinivaahto on italialainen jälkiruoka ja joskus myös juoma. Se valmistetaan munankeltuaisesta, sokerista ja makeasta viinistä tai likööristä (usein marsalasta). Siinä voidaan käyttää joskus myös kermaa tai kokonaisia munia.
Zabaglione on suosittu Argentiinassa ja Uruguayssa, ja se tunnetaan siellä nimellä sambayón. Ranskassa se tunnetaan nimellä sabayon.
Jälkiruokaa voi myös karamellisoida pinnalta, ja sen kanssa voidaan tarjota erilaisia marjoja.
Boško Abramović
Boško Abramović (14. helmikuuta 1951 – 19. joulukuuta 2021) oli serbialainen shakin suurmestari ja maajoukkueen valitsija.
Abramović sai FIDE International Master -tittelin vuonna 1980 ja suurmestarin tittelin vuonna 1984. Hän sijoittui 16.–20. sijalle 1993 Biel Interzonalissa.
Hän kuoli 19. joulukuuta 2021 70-vuotiaana.
Markéta Davidová
Markéta Davidová (s. 3. tammikuuta 1997 Jablonec nad Nisou) on tšekkiläinen ampumahiihtäjä. Davidová edustaa seuratasolla SKP Kornspitz Jablonecia. Hän on normaalimatkan maailmanmestari.
Arvokilpailut
Markéta Davidová on saavuttanut nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa kaksi hopeaa, yhden pronssin sekä yhden maailmanmestaruuden Otepään takaa-ajokilpailussa vuonna 2018. Lisäksi hän on kaksinkertainen nuorten Euroopan-mestari ja nuorten rulla-ampumahiihdon sekaviestin maailmanmestari.
Davidová osallistui vuoden 2018 talviolympialaisiin. Parhaimmillaan hän oli 15:s pikakilpailussa. Takaa-ajossa Davidová oli 25:s, normaalimatkalla 57:s ja yhteislähdössä 18:s. Hän oli myös mukana Tšekin kahdeksanneksi sijoittuneessa sekaviesti- sekä 12:nneksi sijoittuneessa naisten viestijoukkueessa. Östersundin MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui pikakilpailussa seitsemänneksi ja takaa-ajossa 13:nneksi. Anterselvan MM-kilpailuissa 2020 hän saavutti pronssia sekaviestissä ja oli kahdeksas normaalimatkalla. Pokljukan MM-kilpailuissa 2021 Davidova voitti maailmanmestaruuden normaalimatkalla. Yhteislähtökilpailussa hän oli kolmastoista. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui yhteislähdössä neljänneksi ja normaalimatkalla kuudenneksi. Oberhofin MM-kilpailuissa 2023 hän oli yhteislähdösä viides, pikakilpailussa kuudes ja normaalimatkalla kymmenes.
Davidová saavutti rulla-ampumahiihdon MM-kilpailuissa 2018 hopeaa pikakilpailussa ja sekaviestissä sekä pronssia takaa-ajossa.
Maailmancup
Maailmancupissa Davidová debytoi kaudella 2016–2017. Uransa ensimmäisen palkintokorokesijan hän saavutti kaudella 2018–2019 Pokljukan kauden avauskilpailussa, normaalimatkalla. Myöhemmin samalla kaudella hän saavutti myös ensimmäisen osakilpailuvoittonsa Antholzin pikakilpailussa ja oli samana viikonloppuna yhteislähdössä toinen. Canmoren normaalimatkalla hän oli toinen. Normaalimatkan cupissa hän sijoittui kolmanneksi. Myös kokonaiscupissa hän saavutti parhaan sijoituksensa oltuaan 21:s. Kaudella 2019–2020 hän sijoittui Östersundin, Le Grand-Bornandin ja Nové Měston pikakilpailuissa kolmanneksi. Kaudella 2020–2021 hän voitti Pokljukan MM-normaalimatkan ja oli normaalimatkan cupissa viides. Viestin maailmancup-osakilpailussa hän on sijoittunut parhaimmillaan kolmanneksi. Kaudella 2021–2022 Davidova voitti Östersundin normaalimatkan. Hän voitti myös normaalimatkan cupin ja sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa kymmenenneksi. Alle 25-vuotiaiden maailmancupissa hän oli toinen. Kaudella 2022–2023 hän sijoittui Hochfilzenin pikakilpailussa toiseksi ja takaa-ajossa kolmanneksi. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli yhdeksäs ja pikakilpailucupissa viides.
Mandi Lampi
Mandi Sofia Anastasia Lampi (esiintyjänimi Mandi, 25. lokakuuta 1988 – 27. helmikuuta 2008, Helsinki) oli suomalainen laulaja ja näyttelijä, joka näytteli teatterissa ja julkaisi myös yhden musiikkialbumin. Hän oli näyttelijä Jussi Lammen tytär.
Ura
Näyttelijänurallaan Mandi esiintyi muutamina vuosina Linnanmäen Uudessa Iloisessa Teatterissa, muun muassa Tanssitaanko ensin? -revyyssä kesällä 1999. Vuonna 2001 hän esiintyi Susanna Laaksosen näytelmässä Tumma nainen. Hän esitti pääosaa isänsä kanssa turkulaisen Linnateatterin vuoden 2004 esityksessä Älä soita äidille, joka kertoi isän ja aikuistuvan tyttären muuttuvasta suhteesta.
Kuolema
Mandi Lampi kuoli yllättäen 19-vuotiaana. Myöhemmin hänen äitinsä kertomus valaisi asiaa liki vuosi tapauksen jälkeen: Mandi teki itsemurhan. Varmaa syytä itsemurhaan ei tiedetä Isä Jussi Lampi on sanonut uskovansa, että rankka koulukiusaaminen vaikutti hänen ratkaisuunsa.
Beta Lyrae
thumb|right|250px|Beta Lyrae.
Beta Lyrae (β Lyr,β Lyrae) eli Sheliak on tunnettu kirkkaudeltaan muuttuva tähti. Beta Lyrae on näkyvä kaksoistähti ja sen A-komponentti spektroskooppinen kaksoistähti ja pimennysmuuttuja. Lähekkäisen kaksoistähden toista komponenttia ympäröi kaasurengas, johon virtaa massaa toisesta tähdestä, joka on venynyt ilmapallon muotoiseksi. Kyseessä on ilmeisesti kaksoistähti, jonka toisena osana on jättiläistähti ja toisena pääsarjan tähti.
Kaksoistähti Beta Lyraen tähdet ovat valkeita -- vihertävänvalkeita eli niiden välinen lämpötilaero ei ole läheskään niin suuri kuin Algol-tähdessä. Tähden kirkkauden muutokset johtuvat siis siitä, että tähdet pimentävät toisensa. Koska tähdet ovat hyvin lähekkäin, ne ovat soikeita, ja tämän takia niiden säteilemä valo vaihtelee liukuvasti tähden komponenttien kiertäessä toisiaan. Tähtien ympärillä on paksu kaasuvaippa. Läpimitaltaan suuremmasta tähdestä virtaa kaasua pienempään tähteen. Virtaava kaasu kerääntyy erään vanhan teorian mukaan tähtien ympärille kuoreksi. Nykynäkemyksen mukaan pienempää komponenttia ympäröi massivinen, munkkirinkilämäinen kaasukuori, joka luo B5-spektrin pienemmälle tähdelle. Luultavasti kaasua virtaa systeemistä ulos ja toisen komponentin ympärillä oleva kaasukiekko on elliptinen kaasun virtausnopeuden takia. Massavirran nopeus on 300 km/s. Kaksoistähden kiertoaika pitenee ~ 2,2 x 10-4 vuotta, ja massavirraksi suuremmasta tähdestä pienempään on laskettu 2,7 x 1025 eli 4,5 Maan massaa vuodessa.
thumb|275px|vasen|Beta Lyrae-tyyppisen tähden valokäyrän synty. Värit liioiteltuja.
Ahvenanmaan metsästys- ja kalastusmuseo
Ahvenanmaan metsästys- ja kalastusmuseo sijaitsee Eckerössä, Käringsundin vanhan kalasataman tuntumassa. Museorakennuksen on suunnitellut ahvenanmaalainen arkkitehti Folke Wickström, ja se valmistui vuonna 1995. Museossa vierailee vuosittain yli 14 000 vierasta.
Lähteet
60.23222°N, 19.54°W
Pimeä onni
Pimeä onni on laulajien Samuli Edelmannin ja Jipun laina- ja käännöskappaleista koostuva duettoalbumi. Se julkaistiin marraskuussa 2010 levymerkillä Warner Music ja ylsi Suomen virallisen listan ensimmäisellä listaviikollaan sijalle 17.
Minä ja Kaminski
Minä ja Kaminski on saksalais-itävaltalaisen kirjailijan Daniel Kehlmannin vuonna 2003 julkaistu satiiri häikäilemättömästä ja omahyväisestä kulttuuritoimittajasta, joka pyrkii maineeseen kirjoittamalla väkisin elämäkerran kuuluisasta mutta nyt jo puoliseniilistä kuvataiteilijasta.
Vastaanotto
Helsingin Sanomien Jukka Koskelaisen mukaan kyseessä on oivaltava kuvaus ihmisten suhteista: rahasta, vallasta, hyväksikäytöstä ja riippuvuudesta. Savon Sanomien Risto Löfin mukaan Kehlmannin päähenkilö on proosakirjallisuuden vastenmielisimmästä päästä ja piikittelyn kohteet helppoja ja naurettavia ilman liioitteluakin.
Elokuva
Kirjasta on tehty vuonna 2015 saksalais-belgialainen elokuvasovitus Ich und Kaminski. Sen on ohjannut Wolfgang Becker. Siinä toimittajaa esittää Daniel Brühl.
Stephen F. Austin
Kun 1830-luku alkoi, Meksikon hallituksen yhteistyöhalu Austinin kanssa aleni merkittävästi. Texasilaiset olivat kyllästyneet hallituksen määräämiin lakeihin ja erimielisyydet lisääntyivät. Lopulta hallitus kieltäytyi ottamasta Texasiin uusia Yhdysvalloista saapuvia siirtolaisia. Austinin anoessa lupaa itsenäisen siirtokunnan perustamiseen, hänet vangittiin. Päästyään vapaaksi syyskuussa 1835 hänet nimitettiin Texasin armeijan komentajaksi. Texasin vallankumouksen alkaessa Austin johti armeijaansa Bexarin piirityksessä.
Pultavan kuvernementti
Pultavan kuvernementti oli Venäjän keisarikunnan kuvernementti vuosina 1802–1925. Se perustettiin 1802 aiemman Vähä-Venäjän kuvernementin (, 1764-1781 ja 1796-1802) eteläosasta; samalla pohjoisosasta muodostettiin Tšernihivin kuvernementti (Tšernigovin k.).
Kuvernemenin naapureina olivat lännessä Kiovan, pohjoisessa Tšernihivin, idässä Harkovan sekä etelässä Jekaterinoslavin ja Hersonin kuvernementit.
thumb|260px|Pultavan kuvernementin kartta (ennen vuotta 1907) Vuonna 1803 Pultavan kuvernementissa asui noin 1 343 000 henkeä. Venäjän keisarikunnan ensimmäisessä koko maan kattaneessa väestönlaskennassa 1897 Pultavan kuvernementin väkiluvuksi kirjattiin 2 778 151 asukasta ja pinta-alaksi 43 844,0 neliövirstaa eli noin 49 897 neliökilometriä. Väestöstä kaupunkilaisia oli 9,9 % ja maaseutuasukkaita 90,1 %. Aluetta pidettiin taloudellisesti kehittymättömänä maatalousalueena. Tärkeimmät maatalouden ulkopuoliset ammatit liittyivät maa- ja metsätaloustuotteiden jalostukseen eli panimoalaan, juomien tislaamiseen ja viinin valmistukseen, jauhon tuotantoon myllyissä, sahatavaran, sokerin tai tupakan tuotantoon.
Huom. Allaoleva kihlakuntataulukko on kesken. Täydentynee 6.12.2013.
Pultavan kuvernementin suurimmat väestöryhmät olivat vuonna 1897 äidinkielen mukaan ryhmiteltynä: ukrainalaiset 93,0 %, juutalaiset 4,0 % ja (iso)venäläiset 2,6 %. Muita etnisiä ryhmiä edusti 0,4 % asukkaista, mihin ryhmään kuului esimerkiksi saksalaisia, puolalaisia ja valkovenäläisiä.
Maaseudun köyhyyden johdosta lähes 200 000 talonpoikaa muutti Pultavan kuvernementista Siperiaan ja Venäjän kaukoitään vuosina 1906–12. Alkuvuonna 1914 asukkaita oli jo 3 792 100, joista kaupungeissa asui 10,6 prosenttia. Ensimmäisen maailmansodan ja siihen liittyneen Ukrainan itsenäisyysodan 1917–21 sekä vuonna 1920 Perejaslavin kihlakunnan Kiovan kuvernementtiin siirtämisen seurauksena kuvernementin väkiluku aleni 3 566 800:aan vuonna 1924. Tässä vaiheessa kaupungeissa asui 12 prosenttia väestöstä. Kaupunkilaisista ukrainilaisia oli 68 %, juutalaisia 25 % ja venäläisiä 5 prosenttia.
Vuonna 1924 kihlakuntajako lakkautettiin. Tilalle perustettiin seitsemän kaupunkien mukaan nimetyttä piirikuntaa (okrug): Krasnohradin (kaupungin aiempi nimi oli Konstantynohrad), Krementšukin, Lubnyn, Pultavan, Prylukyn, Romnyn ja Zolotonošan piirikunnat. Koko Pultavan kuvernementti lakkautettiin 1925 (alueesta osa Ukrainan SNT:aa).
Bosnia ja Hertsegovinan naisten jääkiekkomaajoukkue
Bosnia ja Hertsegovinan naisten jääkiekkomaajoukkue edustaa Bosnia ja Hertsegovinaa naisten kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa. Vuonna 2022 maassa oli 45 rekisteröitynyttä naisjääkiekkoilijaa. Maajoukkue on Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n ylläpitämällä maailmanrankinglistalla 42. sijalla. Vuonna 2021 joukkue oli sijoitettuna ensimmäisen kerran, jolloin se oli viimeinen. Vaikka joukkueen sijoitus ei noussutkaan syksyllä 2022, oli joukkue listalla kolmanneksi viimeinen, sillä listalle nousi uusia joukkueita.
Rauno Setälä
Rauno Setälä (20. heinäkuuta 1939 Loimaa – 25. maaliskuuta 1975 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja kulttuurivaikuttaja. Hän oli SKDL:n kulttuurisihteeri vuosina 1964–1971 ja Hämeen Yhteistyö -lehden päätoimittaja 1971–1974. Setälä oli naimisissa Tuula-Liina Puupon kanssa 1963–1965.
Vuonna 1970 Setälä julkaisi kohutun kirjansa Uusstalinistin uskontunnustus, jossa hän muun muassa kuvasi aatteellista kehitystään ensin kulttuurivasemmistolaiseksi ja sitten kommunistiksi. Kirjassa ei käsitellä stalinismia ja se sai provosoivan nimensä kustantajan ehdotuksesta.
Stalinisti oli Setälän mukaan haukkumasana, jolla tarkoitettiin työväenliikkeen vallankumouksellisuutta korostanutta Suomen kommunistisen puolueen (SKP) oppositiota eli taistolaisia. Suomalaisesta kommunismista oli hänen mielestään tullut yleisen mielipiteen silmissä lähes ”yhteiskuntakelpoinen” ilmiö. Kun kommunisteja ei enää pelätty, porvaristo ja sosiaalidemokraatit pyrkivät siirtämään sanaan stalinismi kaiken sen kielteisen tunnelatauksen, joka aikaisemmin oli sisältynyt sanaan kommunismi. Tarkoituksena oli Setälän mukaan näin edesauttaa SKP:n hajaannusta.
Kirjassaan Setälä arvosteli sekä revisionistista yleis- ja uusvasemmistolaisuutta että dogmaattisia äärivasemmistolaisia liikkeitä. Hänen mielestään molemmat vain hajottivat ja heikensivät työväenliikettä. Setälän mukaan laajinkin porvarillinen demokratia on muodollista ja näennäistä ja suurpääoma on aina viime kädessä valmis turvautumaan väkivaltaan, jos se kokee taloudellisen valtansa riittävän uhatuksi. Siksi työväenluokan ja sitä tukevan sivistyneistön tuli Setälän mielestä sitoutua luokkataistelun logiikkaan ja varautua sosialistisen vallankumouksen edistämiseen kaikin, sekä parlamentaarisin että mahdollisimman väkivallattomin ulkoparlamentaarisin keinoin.
David Krummenacker
David Krummenacker (s. 24. toukokuuta 1975) on yhdysvaltalainen keskimatkojen juoksija, jonka päämatka on 800 metrin juoksu.
Krummenacker karsiutui Maebashin sisäratojen MM-kisoissa 1999 1 500 metrin juoksun alkuerissä ajalla 3.44,29. Myöhemmin samana vuonna hän karsiutui Sevillan ulkoratojen MM-kisoissa 1 500 metrin välierissä ajalla 3.39,19 ja sijoittui GP-finaalissa 800 metrillä kahdeksanneksi ajalla 1.46,24. Kaksi vuotta myöhemmin hän karsiutui Edmontonin MM-kisoissa 800 metrin välierissä. Vuonna 2002 hän juoksi yleisurheilun maailmancupissa 800 metrillä kolmanneksi ajalla 1.45,14. Seuraavana vuonna hän voitti 800 metrillä Yhdysvaltain sisäratojen mestaruuden sekä MM-kultaa Birminghamin sisäratojen MM-kisoissa. Ulkoradoilla hän voitti matkan Yhdysvaltain mestaruuden, mutta karsiutui Pariisin MM-kisoissa välierissä.
Krummenacker karsiutui Helsingin MM-kisoissa 2005 800 metrin välierissä. Seuraavana vuonna hän karsiutui Moskovan sisäratojen MM-kisoissa matkan alkuerissä.
Luopajärvi
Luopajärvi on Kurikassa, entisen Jalasjärven kunnan pohjoisosassa, Etelä-Pohjanmaalla sijaitseva 750 asukkaan kylä, jonka viljelylakeutta halkoo vilkasliikenteinen valtatie 19. Luopajärvi sijaitsee noin 12 kilometriä Jalasjärveltä Seinäjoelle päin. Luopajärveltä on matkaa Seinäjoelle noin 20 km. Luopajärveä on ojitettu 1800-luvulla siten, että Luopajärvi on kokonaan kuivunut ja muuttunut pelloksi.
Into Koponen
Into Koponen (s. Oulu) on suomalainen kitaristi ja säveltäjä, joka kuului Freud Marx Engels & Jung -yhtyeeseen vuosina 1999–2002. Koposen ensimmäinen yhtye oli Rio. Hän on tehnyt myös yhteistyötä monien suomalaisten artistien kanssa, joista mainittakoon mm. Jani Wickholm, Mikko Kuustonen, Viktor Klimenko, Nylon Beat ja Pate Mustajärvi. Koponen valmistui kitaransoitonopettajaksi Helsingin Pop & Jazz Konservatoriosta vuonna 2000, ja on toiminut opettajana Oulun Konservatoriossa vuodesta 2002. Hän on tehnyt opetustyötä 1990-luvun alusta saakka. Koponen on toiminut myös freelancer-muusikkona eri yhteyksissä tehden mm. teatteri- ja elokuvamusiikkia sekä radio- ja tv-mainoksia.
Luopajärvi
Kylässä toimii noin 100 oppilaan, luokkien 1–6 peruskoulu, Luopajärven koulu. Luopajärven kylän selkein maamerkki on valtatie 19:n länsipuolella oleva ja vuonna 1916 perustettu Luopajärven Saha Oy. Se työllistää noin 20 henkilöä ja jalostaa puutavaraa sekä koti- että ulkomaan markkinoille. Luopajärven Saha sai Jalasjärven Yrittäjien Vuoden Yrittäjä -palkinnon 1993.
Kylän keskustassa toimii rakennus-, maatalous- ja elintarvikeliike, jonka palveluita käyttävät monet rakentajat ja viljelijät kotikunnasta sekä naapurikunnista. Liikkeen yhteydessä toimii myös asiamiesposti. Luopajärvellä on kylätalo Pohjola.
Museovirasto on luokitellut Luopajärven sekä valtakunnallisesti arvokkaihin maisema-alueihin että valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.
Jānis Petraškevičs
Jānis Petraškevičs (s. 10. helmikuuta 1978 Riika) on latvialainen säveltäjä.
Petraškevičs opiskeli aluksi viulunsoittoa Riian Emīls Dārziņš -musiikkikoulussa; tämän jälkeen hän sai siellä sävellysopetusta Gederts Ramansilta (1994–96). Hän jatkoi sävellysopintojaan Pēteris Plakidisin johdolla Latvian Jāzeps Vītols -musiikkiakatemiassa vuosina 1996–2003. Lisäksi Petraškevičs opiskeli Ruotsissa Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa (1998–99, opettajana Sven-David Sandström) ja Göteborgin yliopistossa (2004–07, opettajana Ole Lützow-Holm). Vuonna 2007 hän aloitti tohtorin väitöskirjan tekemisen musiikkitieteestä Vītols-musiikkiakatemiassa.
Petraškevičsin musiikkia on esitetty Latvian ja Ruotsin lisäksi myös Itävallassa, Belgiassa, Kanadassa, Ranskassa, Saksassa, Italiassa, Japanissa, Liettuassa, Alankomaissa, Puolassa ja Sveitsissä. Teosten esityksiä on pidetty sellaisissa tapahtumissa kuin Venetsian biennaalissa (2008), ISCM:n maailman musiikkipäivillä (2008), Musica Viva -konserttisarjassa Münchenissä (2012) ja Warszawska Jesień (Varsovan syksy) -festivaalissa (2013).
Jerry Van Dyke
Jerry McCord Van Dyke (27. kesäkuuta 1931 – 5. tammikuuta 2018 ) oli yhdysvaltalainen koomikko ja näyttelijä. Hän oli Dick Van Dyken nuorempi veli ja esiintyi myös veljensä komediasarjassa. Hän on esiintynyt sivurooleissa monissa televisiosarjoissa, muun muassa Middlessä sekä Coachissa, joista jälkimmäisessä hän esitti apulaisjalkapallovalmentaja Luther Van Damia (hän oli Emmy-ehdokkaana roolisuorituksestaan). Van Dyke kokeili myös pääroolin esittämistä 1960–luvun televisiosarjassa Äitini on auto, jossa hän näytteli auton omistavaa poikaa (sarja sai huonon vastaanoton ja sitä on pidetty yhtenä huonoimmista tv–sarjoista). Van Dyken viimeinen tv–esiintyminen oli Middlessä vuonna 2015.
Jānis Petraškevičs
Petraškevičs on myös kirjoittanut artikkeleita lehtiin ja luennoinut Vītols-akatemiassa.
Juurihoito
270px|thumb|Juurihoidon työvaiheet
Juurihoito eli endodontia on tulehtuneen hampaan hoitomenetelmä. Juurihoidon tavallisin syy on hammasytimen tulehtuminen tai kuoleminen. Karies, traumat, korjaava hoito tai mikroskooppiset halkeamat avaavat tien dentiinitubuluksiin ja juurikanavaan. Hampaan tulehtuminen tai kuoleminen diagnosoidaan kliinisten oireiden ja löydösten, vitaliteetin sekä röntgenkuvien avulla. Kun hampaan ydin on vahingoittunut parantumattomasti tai kuollut, se tulee juurihoitaa. Juurihoidossa hoidetaan tai ehkäistään yksittäisen hampaan infektio.
Työvaiheet
Hammas preparoidaan (eli poistetaan hampaan hermot ja verisuonet) pienillä avaaja- ja suuremmilla laajennusneuloilla. Tyhjät juurikanavat desinfioidaan ja kuivataan pienillä paperinastoilla. Sen jälkeen kanavat eristetään juuritäytteellä, joka on yleensä guttaperkkaa eli kumipuusta saatavaa elastomeeria. Juuritäytteen päälle laitetaan paikka. Juurihoito voi vaatia useamman hoitokerran, jotta tulehdus saadaan hoidettua.
Ensimmäisellä käynnillä hampaan kruunua porataan, poistetaan suurin osa hampaan hermoista ja verisuonista sekä laitetaan lääkeainetta juurikanaviin. Tällöin hampaan puudutus on välttämätöntä, paitsi jos hampaan hermot ovat kuolleet. Seuraavilla kerroilla, jos juurikanavia vielä laajennetaan ja lääkeaineita vaihdetaan, puuduttaminen ei aina ole tarpeen, mikäli kaikki hermot ja verisuonet on saatu poistettua. Tällöin hammas ei tunne kipua.
Hoidetun hampaan ennuste
Juurihoito voi epäonnistua, mikäli kaikkia juurikanavia ei löydetä ja puhdisteta juurihoitoa tehtäessä. Joskus juurikanavien täyteaine ei ole tarpeeksi syvällä tai tiiviisti juurissa, jolloin hammas saattaa tulehtua uudelleen. Joskus instrumentti puhkaisee juuren ja tapahtuu juuren ylitäyttö ja täyteainetta pääsee juuren ulkopuolelle ja voi syntyä purentakipu. Amerikkalaisen Delta Dentalin teettämän tutkimuksen mukaan (jossa oli mukana 1,6 miljoonaa amerikkalaista) noin 97 % juurihoidetuista hampaista kyettiin säilyttämään kahdeksan vuoden seurannan ajan, ja näistä noin 1-1,5 % (hampaan sijainnista riippuen) jouduttiin tänä aikana hoitamaan uudelleen; loput noin 3 % juurihoidetuista hampaista jouduttiin seuranta-aikana poistamaan. Uusintahoitoa vaativat ongelmat ilmenivät yleensä kolmen ensimmäisen vuoden aikana juurihoidon jälkeen. Syy uusintahoitoon on yleensä hampaan reikiintyminen, jonka havaitsemista vaikeuttaa juurihoidetun hampaan tunnottomuus, tai hampaan tulehtuminen.
Erik Westzynthius (vanhempi)
Westzynthius oli ensisijaisesti kirkkomaalari, ja hänen aktiivista toiminta-aikaansa olivat vuodet 1730–1749. Hänen julkisia töitään ovat muun muassa Raahen kaupungin kirkon koristelut (1746) ja Alavieskan kirkon koristelu, Paavolan, Paltamon ja Pielaveden kirkkojen alttaritaulut, jotka nykyisin ovat Kansallismuseossa. Paltaniemen kuvakirkossa on yksi hänen maalaamansa kuva.
Lodger
Lodger on David Bowien vuonna 1979 julkaistu studioalbumi, joka on viimeinen osa hänen ”Berliini-trilogiassaan”. Muut trilogian levyt ovat Low (1977) ja ”Heroes” (1977).
Toisin kuin muut Berliini-trilogian albumit, Lodger ei sisällä lainkaan instrumentaalikappaleita, joita kahdella muulla oli runsaasti. Tyyliltään albumin materiaali oli edelleenkin kokeellista ja taiteellista rockia. Myös yhteistyö Brian Enon kanssa jatkui yhä.
Singleinä julkaistiin kappaleet ”Boys Keep Swinging” (UK #7) ja ”D.J.” (UK #29). Lisäksi ”Look Back in Anger” julkaistiin singlenä Yhdysvalloissa, jossa se jäi listojen ulkopuolelle.
Plymouth Fury
thumb|Vuonna 1959 valmistunut Plymouth Fury. Plymouth Fury oli vuosina 1956–1978 valmistettu yhdysvaltalainen automalli, jota valmisti Chrysler. Automalli oli tunnettu suuresta koostaan. Vuosimalli 1975 muuttui hieman pienemmäksi, niin sanottuun keskikokoluokkaan. Viimeiset Plymouth Furyt valmistuivat vuonna 1978.
Hellboy (elokuva)
Hellboy on Mike Mignolan samannimiseen sarjakuvaan perustuva yhdysvaltalainen supersankarielokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 2004.
Guillermo del Toron ohjaama elokuva kertoo helvetistä tulleesta olennosta, Hellboystä, joka löytyy vuonna 1944 Skotlannin rannikolta. Ron Perlmanin esittämästä Hellboystä tulee ajan myötä BRPD:n työntekijä, joka taistelee paranormaaleita hirviöitä vastaan.
Vastaanotto
Elokuva on saanut kriitikoilta pääosin positiivisen vastaanoton. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 198 arvostelun perusteella laskettuna kriitikoiden arvosteluista 81 prosenttia oli positiivisia ja Metacritic-sivuston keräämä arvosana elokuvalle on 72, joka perustuu 37 arvosteluun.
Turun Sanomien Tapani Maskulan mielestä elokuvan rasitteita ovat liialliset tietokoneella tehdyt erikoistehosteet ja itseään toistava ja kaavamainen juoni, joka venyttää tarinan ylipitkäksi: ”Ennen vanhaan koko aineisto olisi mainiosti saatu mahtumaan runsaan tunnin kestävän B-filmin tiukoiksi rajattuihin mittoihin.”
Plymouth Valiant
pienoiskuva|Ensimmäisen sukupolven Plymouth Valiant. Plymouth Valiant on vuosina 1960–1976 valmistettu yhdysvaltalainen automalli, jota valmisti Chrysler. Plymouth Valiant oli aikanaan suosittu perheauto ja yksi edullisimmista Plymouth-malleista. Plymouth Valiantin valmistus loppui vuonna 1976. Myöhemmin Chrysler käytti Valiant-nimeä valmistaessaan Chrysler Valiant -automallia Australiassa. Valiantista valmistettiin myös mallia Valiant Signet. pienoiskuva|Toisen sukupolven Plymouth Valiant. Suomessa Plymouth Valiantin neliovinen malli oli 1960-luvulla melko suosittu taksikäytössä. Maahantuojana oli muitakin Chryslerin malleja edustanut Berner Oy. Valiant oli hankintahinnaltaan edullisimpia yhdysvaltalaisia henkilöautoja; vuonna 1965 se maksoi 12 960 markkaa (vuoden 2005 rahassa 19 500 euroa) ja oli samassa hintaluokassa muun muassa Citroën DS:n, Peugeot 404:n, Toyota Crownin ja Volvo Amazonin kanssa. pienoiskuva|Kolmannen sukupolven Plymouth Valiant.
Dodge Dart
250px|right|thumb|Dodge Dart Dodge Dart on Dodgen vuosina 1960–1976 valmistama automalli. Viimeiset Dodge Dartit valmistuivat vuonna 1976, jonka jälkeen Chrysler aloitti Dodge Aspen -automallin valmistuksen.
Yleistä
Dodge Dartin tuotanto aloitettiin vuonna 1960, jolloin se oli aivan oma korimallinsa. Vuonna 1963 Se uudelleensyntyi ja sitä alettiin rakentaa Plymouth Valiantin A-Body pohjalevylle.
Mallit
(1963-eteenpäin) mallisto koostui kolmesta perusmallista; 170, varustellummasta 270-sarjasta, ja urheilullisesta GT-mallista. Myöhemmin 170-sarja nimettiin yksinkertaisesti pelkäksi "Dart"-malliksi. Suurin osa Suomeen uutena myydyistä olivat 170-sarjaa tai myöhemmin pelkkiä Dart-malleja, mutta parempiakin myytiin ja joitakin GT-mallejakin myytiin uutena. Muut erikoisemmat mallit olivat:
GT Dart: Hardtop- tai avomalli., sisältää erilliset etupenkit, keskikonsolin, GT-kylkilistat sekä lattiavaihdekepin. Nämä Dartit olivat kaksiovisia ja se oli eräänlainen suorituskykypaketti.
GTS Dart: (1968-70) Oli saatavilla joko 340 kuutiotuumaisella tai 383 kuutiotuumaisella V8-moottorilla. Tämä urheilullisin malli sisälsi uudenlaiset pakoputket, rallijousituksen ja E70-14 Red Streak-renkaat. Suurimmassa osassa GTS Dartteja oli Hutstin suunnittelema 4-vaihteinen manuaalivaihteisto tai Torque Flite-automaattivaihteisto. Ulkoisia muutoksia GTS-mallissa oli 14x5.5-tuumaiset vanteet, ralliraidoitus,GTS-erikoismerkit ja konepellin ilmanottoaukot.
HEMI Dart: Vuonna 1968 Dodge suunnitteli Hurst-Campbell inc.:n kanssa erikoismallin, joka sisälsi 426 kuutiotuumaisen ja 600 hevosvoimaa tuottavan Street Hemin lisäksi lasikuituiset etulokasuojat ja konepellin sekä kevytmetallipuskurit. Autossa ei ollut ikkunaveivejä, vaan ikkunat avattiin vetämällä nahkaista vyötä, joka oli kiinni ikkunassa. Takapyörän aukot oli levennetty mahdollisimman suureksi, ja niiden sisältä löytyi slicks-renkaat. HEMI Darteissa ei myöskään ollut peilejä, radiota, sisälokasuojia tai takapekkiä painon vähentämisen vuoksi. HEMI Dart ei ollut tieliikennekelpoinen, vaan se suunniteltiin kilpa-autoksi. Varttimailista tämä auto suoriutui 10 sekunnissa.
Swinger: Hardtop-malli, joka sisälsi Swinger kylkilistat, 340cid V8 moottorin, 3-puolaisen ratin, ralli-jousituksen. Bumble Bee -raidoituksen taakse, ja vinyylikaton. Swinger oli pitkälti samanalainen kuin GT, ainoita eroavaisuuksia olivat sohvapenkki edessä, ja Swinger tekstit. Swingeriä valmistettiin enemmän, ja se oli halvempi.
Demon: Demon oli Dartin Fastback malli, jota valmistettiin vuosina 1970-72. Se perustui pitkälti sisareensa Plymoth Dusteriin. Demonissa oli 108 tuumaa pitkä akseliväli (3 tuumaa lyhyempi kuin Dartissa). Ulkonäöltään auto oli kuitenkin aivan erilainen kuin Dart, vuonna 1971 takavaloina olivat 6 pystyvaloa molemmilla puolilla (4 punaista, 2 valkoista). Vuonna 1972 ne korvaantuivat kahdella pitkulavalolla. Maskit olivat täysin samanlaiset, kun vastaavan vuosimallin Darteissa. Varusteita olivat 3 vaihteinen täysin synkronisoitu vaihteisto lattiavaihdekepillä, heavy-duty jousitus, E70x14 renkaat, raidat, ja tuplapakoputket. Lisämaksusta autoon sai kaksoisilma-aukot konepeltiin, mattamustan konepellin, takaspoilerin, Tuff -ratin, 4-vaihteisen manuaalivaihteiston, TorqueFlite-automaattivaihteiston ja uusitun sisustan.
Suorituskyky
Kiihtyvyys 0-100km/h:
Varttimaili:
Victoria Jackson
thumb|Victoria Jackson vuonna 2011. Victoria Jackson (s. 2. elokuuta 1959) on yhdysvaltalainen koomikko ja näyttelijä. Hän esiintyi Saturday Night Live -show’ssa vuosina 1986–1992.
Jackson kasvoi hartaan kristityssä kodissa ja kilpaili nuorena voimistelussa. Saturday Night Liven ulkopuolella hän on esiintynyt muun muassa The Tonight Show Starring Johnny Carsonissa ja useissa elokuvissa.
Vuodesta 2008 Jackson ilmoitti uskovansa, että Barack Obama on kommunisti. Vuonna 2015 hän levitti salaliitoteorioita Obaman uskonnosta, jossa hän ilmoitti tämän olevansa islamistinen jihadisti, joka kannatti islamilaista valtiota, että hänellä oli muslimiveljeskunnan jäseniä kabinetissaan ja että Obaman tuki abortille ja saman sukupuolen avioliitolle osoitti, ettei  hän ole  kristitty
Mari Mantela
Mari Mantela (s. 1978 Keuruu) on suomalainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja.
Tausta
Vuonna 2022 Mantela palkittiin arvostetulla Risto Jarva-palkinnolla lyhytelokuvastaan Kuinka käänsin Rabobeston kylkiasentoon. Elokuva voitti samana vuonna Helsinki International Rakkautta & Anarkiaa-festivaalin pääpalkinnon.
Ruotsin televisio SVT osti Mantelan opiskelijaelokuvan Operaatio Vieras äly (2004) ohjelmistoonsa. Vuonna 2006 Mantelan opiskelijaelokuva Lasten kesken voitti Blue Sea Film Festivalin pääpalkinnon.
Mantelan 2016 ohjaama lyhytelokuva En Autobiografi on palkittu useilla kansainvälisillä elokuvafestivaaleilla.
Mantela on ohjannut yli 300 mainoselokuvaa kotimaassa ja kansainvälisesti, mm. Virossa, Liettuassa, Portugalissa, Kroatiassa, Iso-Britanniassa ja Arabiemiraateissa.
Mantela on yksi MeToo-vallankumous - Miten hiljaisuus rikottiin? (Like, 2018) -kirjan kirjoittajista.
Kuinka käänsin Rabobeston kylkiasentoon
Kuinka käänsin Rabobeston kylkiasentoon (2021) on surrealististyylinen lyhytelokuva, joka pohjautuu pääosaa esittävän Alina Tomnikovin omaelämäkerralliseen aineistoon. Elokuva kuvaa avioelämänsä kynnyksellä olevaa naista, joka on hukannut pulssinsa ja muuttunut kultaiseksi. Nainen yrittää selvittää muutoksensa syytä.
Vuonna 2022 elokuva palkittiin Tampereen elokuvajuhlilla jaettavalla Risto Jarva-palkinnolla sekä Helsinki International Rakkautta & Anarkiaa-festivaalin pääpalkinnolla.
En Autobiografi
En Autobiografi (2016) on draamakomedia, joka kuvaa eläkkeelle jäävän naisen identiteettikriisiä maanalaisessa autohallissa. Pääosaa elokuvassa esittää Cris Af Enehielm. Elokuvan ensiesitys oli Brooklyn Film Festivalin virallisessa kilpasarjassa.
Vuonna 2017 En Autobiografi palkittiin Reale Film Festivalilla Italiassa parhaana eurooppalaisena elokuvana, sekä Middlebury New Filmmakers Festivalilla yleisön suosikki -palkinnolla, mikä toi elokuvalle levityskierroksen Vermontissa, USA:ssa.
Harri Gustafsberg
Harri Gustafsberg on suomalainen tietokirjailija, valmentaja ja entinen poliisi. Koulutukseltaan hän on filosofian tohtori ja turvallisuushallinnon maisteri.