cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Maserati MC20
Maserati MC20 on Maseratin vuodesta 2020 lähtien valmistama superauto.
Amulet (levymerkki)
Amulet oli Polarvoxin alaisuudessa toiminut levymerkki, joka keskittyi emoyhtiönsä määritelmän mukaan laaturockin julkaisemiseen. Se oli toiminnassa noin kymmenen vuoden ajan vuodesta 1983 lähtien, ja siitä muodostui Polarvoxin merkittävin alamerkki.
Taha Husain
Taha Husain (myös muodossa Taha Hussein, 14. marraskuuta 1889 Maghaghah Egypti – 28. lokakuuta 1973 Kairo, Egypti) oli egyptiläinen kirjailija, akateemikko ja kulttuurivaikuttaja. Lapsena sokeutunut Husain julkaisi arabiaksi romaaneja ja kritiikkiä, sekä politiikkaa ja yhteiskuntaa käsitteleviä esseitä. Ulkomailla hänet tunnetaan etenkin kolmiosaisesta omaelämäkerrastaan Al-Ayyam ja hän oli ehdolla Nobelin kirjallisuuspalkinnon saajaksi 14 kertaa. Egyptissä hän edusti modernistista liikettä, ja hän oli myös tunnetuimpia faraonisteja.
Elämäkerta
thumb|vasen|Taha Husain (vas.) ja [[Gamal Abdel Nasser (oik.).]] Taha Husain syntyi Maghaghah'ssa Egyptissä 14. marraskuuta 1889. Hän sokeutui sairauden takia kaksivuotiaana. Hän kävi lapsena koulua kotikaupungissaan ja muisteli yhdeksänvuotiaana Koraanin ulkoa. Vuonna 1902 Husain aloitti opinnot Kairossa al-Azharin yliopistossa. Yliopistoa pidettiin johtavana sunnalaisena oppilaitoksena, ja se tunnettiin konservatiivisista johtajistaan. Husain tutustui kuitenkin yliopistossa opiskellessaan Muhammad Abduhin johtamiin modernisteihin. Al-Azharin yliopiston opetukseen pettyneenä Husain aloitti vuonna 1908 opiskelun sekulaarissa Kairon yliopistossa. Hänestä tuli vuonna 1913 tai 1914 yliopiston ensimmäinen tohtoriksi valmistunut oppilas. Vuonna 1915 Husain matkusti Ranskan Pariisiin ja sai tohtorinarvon Sorbonnen yliopistossa vuonna 1919 väitöskirjallaan La Philosophie sociale d'Ibn Khaldoun. Ranskassa Husain tutustui myös länsimaiseen kulttuuriin.
Husain palasi Ranskasta Egyptiin, jossa hän luennoi muinaishistoriasta Kairon yliopistossa. Vuonna 1925 hänestä tuli arabialaisen kirjallisuuden professori. Husain otti urallaan usein yhteen uskonnollisten ja konservatiivisien piirien kanssa. Hän kyseenalaista vuonna 1926 julkaistussa kirjassaan Fi al-shi'r al-jahili ('Esi-islamilaisesta runoudesta') esi-islamilaisten runojen ja tiettyjen Koraanin osien autenttisuuden. Husainin mielestä huomattava osa esi-islamilaiseksi väitetystä arabialaisesta runoudesta oli tosiasiassa muslimien myöhemmin eri syistä väärentämää. Väärennöksillä haluttiin esimerkiksi vahvistaa Koraanin myyttejä. Kirja herätti vastustusta al-Ahzarin yliopistossa ja Egyptin parlamentissa. Husain joutui vetämään kirjansa takaisin. Husainia vastaan käytiin oikeudenkäynti, jossa häntä syytettiin apostasiasta. Lopulta hän ei kuitenkaan saanut tuomiota. Husain julkaisi kirjastaan toisen version Fi al-adab al-jahil ('Esi-islamilaisesta kirjallisuudesta') vuonna 1927.
Husain toimi Kairon yliopiston taiteiden laitoksen dekaanina vuodesta 1930 vuoteen 1931, jolloin Egyptin opetusministeri erotti hänet. Sittemmin hän liittyi Wafd-puolueeseen ja toimi sen sanomalehden toimittajana. Vuonna 1938 Husain julkaisi teoksen Mustaqbil al-thaqafa fi Misr ('Egyptin koulutuksen tulevaisuus'), josta tuli yksi hänen tunnetuimmista kirjoistaan. Kirjassa Husain liitti Egyptin Välimeren maihin. Perinteinen näkemys liitti maan pikemminkin arabimaihin ja muslimimaihin. Hän edusti myös niin sanottua faraonistista näkemystä, jonka mukaan Egyptin muinainen historia erotti sen muista arabimaista.
Tuotanto
Husain julkaisi arabiaksi romaaneja ja kritiikkiä sekä politiikkaa ja yhteiskuntaa käsitteleviä esseitä. Länsimaissa hänen tunnetuin teoksensa on omaelämäkerrallinen romaani Al-Ayyam (suom. Päivät), joka julkaistiin kolmessa osassa vuosina 1929, 1932 ja 1967. Hän oli Nobelin kirjallisuuspalkintoehdokkaana kaikkiaan 14 kertaa. Husain julkaisi teoksensa arabiaksi ja hän puolusti kiivaasti kirjakielen käyttöä arabian arkikielen sijaan.
Vares – Kaidan tien kulkijat
Vares – Kaidan tien kulkijat on vuonna 2012 ensi-iltansa saanut suomalainen rikoselokuva, jonka on ohjannut Anders Engström. Se on Vares-elokuvasarjan kuudes elokuva. Elokuva perustuu Reijo Mäen romaaniin Vares ja kaidan tien kulkijat. Jussi Vareksen roolissa on Antti Reini. Elokuva kuvattiin lähes kokonaan Turussa Paattisilla elo-syyskuussa 2010.
Weijoki
Weijoki (, pinyin: Wèi Hé, Wade–Giles: Wei Ho), myös Wei He tai Weiho, on merkittävä joki Gansun ja Shaanxin maakunnissa Keski-Kiinassa. Se on myös Keltaisenjoen oikea sivujoki ja yhtyy pääjokeen Sanmenin tekojärven kohdalla. Se on sen suurin sivujoki. Weijoella on ollut suuri merkitys kiinalaisen kulttuurin alkuvaiheessa. Joen pituus on 818-864 kilometriä mittauksesta riippuen, ja sen muita sivujokia ovat Luojoki, Jingjoki ja Chishui.
Vares – Kaidan tien kulkijat
Elokuva tuli vuokralle DVD:lle ja Blu-raylle 11. huhtikuuta 2012 ja myyntiin 13. huhtikuuta 2012. Elokuvassa esiintyi Cameo-roolissa myös laulajalegenda Kari Tapio. Hän menehtyi joulukuun 7. päivänä vuonna 2010, vain muutama kuukausi kuvausten jälkeen.
Weijoki
Vuonna 2003 mittavat sateet johtivat joen tulvimiseen, joka aiheutti yli 30 ihmisen kuoleman. 300 000 ihmisen piti vaihtaa asuinpaikkaa.
Vares – Kaidan tien kulkijat
Juoni
Outo toimeksianto vie Jussi Vareksen synkkiin maisemiin. Annaliisa Vaaran ruumis on löytynyt vanhan hautausmaan laidalta, eikä paikallinen poliisi ja keskusrikospoliisi ole löytänyt jälkeäkään syyllisestä. Pienessä Kahdenvirranmaan kirkonkylässä ollaan tiukasti uskovaisia.
Saarnamies Taisto Raappanalla ja kirkkoherra Hukkasella riittää kuulijoita. Kaupunkilaispoika Vareksen saapuminen ei jää huomaamatta kylän asukkailta – varsinkaan naisilta. Mutta Vareksella on tärkeämpiä huolia: joku tuntuu haluavan hänet hengiltä.
Marble
Marble on KDE-yhteisön kehittämä karttasovellus. Se toimii virtuaalisena karttapallona, mutta karttoja voi myös tarkastella litteinä tai Mercatorin projektiona.
Marbleen voi tuoda kartta-aineistoa muun muassa OpenStreetMapistä, Wikipediasta tai KML-tiedostoina. Oletusarvoisesti asennuksessa tulee mukana kartta-aineistoa noin 10 megatavua, ja ohjelma lataa sitä verkosta lisää karttaa selatessa. Verkosta voi kuitenkin myös hakea kartat etukäteen omalle koneelle valmiiksi, mikä on järkevintä jos verkkoyhteys on hidas ja toisaalta levytila riittää.
Marble on kirjoitettu C++-kielellä käyttäen Qt-ohjelmistokehystä.
Dimitrija Demeter
Dimitrija Demeter, myös: Dimitrios Dimitriou (1811−1872) oli kroatialainen kirjailija. Hän oli Kroatian kansallisteatterin johtaja Agramissa ja vaikutti huomattavasti kroatialaisen näyttämötaiteen kohottamiseksi sekä siinä toimessa että omilla eteläslaavilaisten historiaa käsittelevillä draamoillaan, joista paras on kroatialaisten menneisyyttä ihannoiva Teuta (1844). Hänen muista teoksistaan mainittava on runoelma 'Hautakenttä' (1842). Demeter osallistui merkittävällä tavalla illyrialaiseen liikkeeseen.
S-Bahn
S-Bahn on yleisnimitys, jolla tunnetaan monien saksalaisten, itävaltalaisten ja sveitsiläisten kaupunkien paikallisjunajärjestelmä. Nimitys on lyhenne saksan kielen sanasta Stadtschnellbahn (suom. nopea kaupunkijuna). Tunnetuin S-Bahn-järjestelmä on Berliinin S-Bahn. Myös muualla maailmassa on S-Bahnia vastaavia järjestelmiä, esimerkiksi Kööpenhaminan S-tog ja Pariisin RER.
S-Bahn-nimitys otettiin käyttöön vuonna 1930 Berliinissä, missä oli jo aikaisemmin käytetty epävirallista lyhennettä SS-Bahn.
S-Bahn-järjestelmille on tunnusomaista, että ne ovat kehittyneet rautateistä ja ovat edelleen monissa tapauksissa rautatieyhtiöiden hoidossa. Niille on usein muusta rautatieliikenteestä erilliset raiteet, ne kulkevat kaupunkialueilla usein tunneleissa, mutta kaupunkien ulkopuolella yleensä maan päällä. S-Bahnit muistuttavat monissa suhteissa metrojärjestelmiä. Ero metroon verrattuna saattaa olla pelkästään juridinen: S-Bahn-liikenne on rautateitä koskevien säännösten alaista, kun taas metroliikenteelle on omat säännöt.
Aiheesta muualla
Pendeltåg
Iso Särkijärvi (Ylöjärvi, Heinälammi)
Iso Särkijärvi on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Heimälammin kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 2,7 hehtaaria ja se on 450 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Ylijoen valuma-alueeseen (35.315) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 135,8 metriä mpy.
Jonas Jonson
pienoiskuva|Jonas Jonson Jonas Östen Jonson, (s. 29. maaliskuuta 1939 Hammerdal, Jämtlanti) on ruotsalainen teologi ja Strängnäsin hiippakunnan emerituspiispa. Hän on myös kirjailija ja virsirunoilija.
Elämänvaiheet ja työ
Jonson suoritti ylioppilastutkinnon 1960. Hän opiskeli teologiaa Uppsalan yliopistossa, jossa hän suoritti teologian kandidaatin tutkinnon ja vihittiin papiksi Västeråsin hiippakuntaan 1964. Hän jatkoi opintojaan ja suoritti teologian tohtorin tutkinnon 1972 aiheenaan luterilaisten kirkkojen lähetystyö Kiinassa vuosina 1944–1951 ja vallankumouksen vaikutus lähetystyöhön.
Pappisvihkimyksen jälkeen hän toimi muun muassa Ruotsin kirkon lähetyksen opiskelijasihteerinä. 1970- ja 1980-luvuilla hän työskenteli Luterilaisen maailmanliiton palveluksessa Genevessä. Hän toimi maailmanliiton tutkimusosastolla projektissa jossa tutkittiin kristinuskon ja marxismin kohtaamista. 1976 hänestä tuli lähetystieteen dosentti Uppsalan yliopistossa. pienoiskuva|Jonas Jonsonin piispanvaakuna Jonson oli 1980-luvun alkupuolella Rättvikin hiippakuntakartanon johtajana ja toimi väliaikaisena professorina Uppsalassa, kunnes hänestä 1986 tuli Luterilaisen maailmanliiton apulaispääsihteeri. Hänen vastuullaan oli erityisesti ekumeniaan liittyvät kysymykset. 1988 hänet valittiin Strängnäsin hiippakunnan piispaksi ja hän jäi eläkkeelle piispan virasta 2005. Myös piispanvirkaa hoitaessaan hän osallistui ekumeenisten kysymysten hoitamiseen, muun muassa osallistumalla teologiseen dialogiin Ruotsin kirkon ja Tukholman katolisen hiippakunnan välillä.
Hänen edeltäjänsä piispanvirassa oli Tord Simonsson ja hänen seuraajansa oli Hans-Erik Nordin.
Eläkkeelle jäämisen jälkeen hän on toiminut muun muassa Hongkongin teologisen seminaarin opettajana. Hän on kirjoittanut useita kirjoja, artikkeleja, messuja sekä kirjoittanut ja kääntänyt virsiä.
Virsien kirjoittamiseen hän sai innostuksen Rättvikin hiippakuntakartanossa. Siellä hän teki paljon yhteistyötä Per Harlingin kanssa, joka oli hiippakuntakartanon apulaisjohtaja ja on säveltänyt useita Jonsonin virsiä. Ruotsin kirkon virsikirjassa on kolme hänen kirjoittamaansa virttä, niiden lisäksi ruotsinkielisessä ns. Verbumin liitteessä kolme virttä. Kokoelmassa Psalmer i 2000-talet on 20 hänen kirjoittamaansa virttä.
Jonas Jonsonin kirjoittamia virsiä suomeksi
Ruotsin kirkon virsikirja
Suomen ev. lut. kirkon virsikirja, lisävihko
Uusia virsiä 2009
Pieni Särkijärvi (Ylöjärvi)
Pieni Särkijärvi on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Heimälammin kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Ylijoen valuma-alueeseen (35.315) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 135,8 metriä mpy.
Hirvisaari (Käkisalmenselkä)
Hirvisaari (v:sta 1948 ) on saari Vuoksen pohjoisessa laskuhaarassa olevan Käkisalmenselän keskellä. Saari käsitti ennen Vuoken laskua Ison ja Pienen Hirvisaaren, mutta veden pinnan laskun myötä saaret kasvoivat yhteen. Samoin Ison Hirvisaaren koillispuolella ollut Linnansaari kasvoi yhteen Hirvisaaren kanssa. Hirvisaari sijaitsee Norsjoen kunnallishallintoalueella Käkisalmen piirissä Leningradin alueella Venäjällä. Hirvisaari sijaitsee Suomen Neuvostoliitolle luovuttamassa Karjalassa.
Thomas Johnson (kasvitieteilijä)
Thomas Johnson (noin 1600–1644) oli englantilainen kasvitieteilijä, jota on sanottu englantilaisen kasvitieteen kenttätyön isäksi. Vuonna 1626 hän oli apteekkarina Lontoossa ja teki matkoja Kentiin, jossa hän apteekkarikollegojensa kanssa tutki kasveja ja luetteli niitä muistiinpanoissaan.
Ratapyöräilyn maailmanmestaruuskilpailut 2010
Mitalistit
Lähde: Tissottiming
Ivan Šaško
pienoiskuva Ivan Šaško (s. 1. elokuuta 1966 Ðivan) on kroatialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Zagrebin arkkihiippakuntaan Franjo Kuharić 28. kesäkuuta 1992. Hänet nimitettiin Zagrebin vihkipiispaksi ja Rotarian titulaaripiispaksi 11. helmikuuta 2008. Piispaksi konsekroinnin suoritti 29. maaliskuuta Josip Bozanić, jota avustivat Vlado Košić ja Valentin Pozaić.
Pikku-Pukuri
Pikku-Pukuri on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Heimälammin kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Vähä Kivijärvi (Ylöjärvi, Heinälammi)
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Ylijoen valuma-alueeseen (35.315) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 142,1 metriä mpy.
Pikku-Pukuri
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 5,1 hehtaaria ja se on 550 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Ylijoen valuma-alueeseen (35.315) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 139,7 metriä mpy.
Kangasalan Urheilijat -68
KU-68 (Kangasalan Urheilijat -68) on urheiluseura, jossa harrastetaan monia lajeja kuten koripalloa, salibandya sekä yleisurheilua. Suoraman Ponnistus ja Vatialan Vauhti yhdistettiin vuonna 1968 ja perustettiin KU-68, joka alkoi toimia koko Kangasalan kunnan alueella TUL:n yleisseurana.
Seura on saanut toiminnastaan Wihuri-palkinnon vuonna 2006. Seuran jäsenmäärä on noin 700 (2006).
W. Crabtree
W. Crabtree oli brittiläinen jalkapalloilija ja olympiavoittaja. Hyökkääjänä pelannut Crabtree valittiin Blackburn Crosshill FC:n riveistä maansa olympiajoukkueeseen Lontoon kisoihin 1908, joissa hän ei kuitenkaan päässyt kentälle. Ison-Britannian joukkue voitti kyseisestä turnauksesta kultaa.
Trevor Ariza
Trevor Anthony Ariza (s. 30. kesäkuuta 1985, Miami, Florida) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan pieni laitahyökkääjä tai heittävä takamies. Hän pelaa kaudella 2019–2020 NBA-liigan Sacramento Kingsissa.
NBA-ura
New York Knicks varasi UCLA:n yliopiston joukkueessa pelanneen Arizan toisella kierroksella vuoden 2004 NBA:n varaustilaisuudessa, tilaisuuden 43:ntenä pelaajana. Knicksin jälkeen hän on pelannut Orlando Magicissä, Los Angeles Lakersissä, Houston Rocketsissa, New Orleans Hornetsissa, Washington Wizardsissa, uudelleen Houston Rocketsissa sekä syksyn 2018 Phoenix Sunsissa. Joulukuussa 2018 hän palasi Washington Wizardsiin. Kesällä 2019 hän siirtyi Sacramento Kingsiin.
Ariza on voittanut urallaan yhden NBA:n mestaruuden, kaudella 2008–2009 Los Angeles Lakersin riveissä.
Hiromi Kobayashi
Hiromi Kobayashi (s. 26. syyskuuta 1984 Osaka) on japanilainen taitouimari. Hän on kaksinkertainen MM-hopeamitalisti, mutta parhaiten hänet muistetaan sairaskohtauksesta, jonka hän sai joukkueensa suorituksen jälkeen Pekingin olympialaisissa 2008.
Ohjelman jälkeen Kobayashi sai sairaskohtauksen ja hänet jouduttiin nostamaan altaasta. Myöhemmin tiedotettiin, että Kobayashi sai stressistä aiheutuneen hyperventilaatiokohtauksen, ja ettei hänellä ollut hätää. Japanin joukkue sijoittui finaalissa viidenneksi.
Hyrrokkin
Hyrrokkin on yksi Saturnuksen lukuisista kuista. Se kuuluu viikinkiryhmään, jotka kiertävät Saturnusta retrogradisesti eli planeetan pyörimissuuntaan nähden vastakkaiseen suuntaan. Sen löysivät Scott S. Sheppard, David C. Jewitt ja Jan T. Kleyna Subaru-teleskoopilla Mauna Keassa, Havaijiilla.
Hyrrokkinia kutsuttiin aluksi nimellä S/2004 S19. Kuun nimi tulee skandinaavien mytologiasta, jossa Hyrrokkin-jättiläinen työntää yksinään Balderin valtavan hautajaislaivan merille, kun jumalatkaan eivät siihen pystyneet.
Busch Gardens
right|175px|Busch Gardensin logo Busch Gardens on sekä Floridan Tampassa että Virginian Williamsburgissa sijaitseva elämyspuisto. Tampan puisto sisältää yhden Pohjois-Amerikan suurimmista eläintarhoista. Puistot omistaa Blackstone Group. Aiemmin Busch Gardensit olivat Anheuser-Busch-olutyhtiön omistuksessa, ja niitä käytettiin yhtiön tuotteiden markkinointiin.
Vlado Košić
Košić nimitettiin 5. joulukuuta 2009 Sisakin piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 6. helmikuuta 2010.
Kekkolanlampi
Kekkolanlampi on Oulujoen vesistöön kuuluva järvi Otermanjärven eteläpuolella Vaalassa Pohjois-Pohjanmaalla. Järvi sijaitsee noin 26 kilometriä kuntakeskuksesta koilliseen.
Järvi on 1,6 kilometriä pitkä ja enimillään 600 metriä leveä. Sen pinta-ala on 71,2 hehtaaria ja rantaviivan pituus 3,96 kilometriä. Järvellä ei ole saaria tai asutusta. Rannat ovat pääosin soistunutta metsämaata. Muutaman sadan metrin päähän järvestä tulee metsäautotie, joka erkanee yhdystieltä 19021, jolle on puolestaan yhteys valtatieltä 22 ja yhdystieltä 8832.
Kekkolanlampi sijaitsee Oulujoen vesistössä (vesistöaluetunnus 59) Oulujärven alueen (59.3) Aittojoen valuma-alueella (59.34), jonka Kaihlasen-Vanhajoen alueeseen (59.342) se kuuluu. Vedenpinnan korkeus on 138,6 mpy. Järveen laskee lukuisia suo-ojia. Kekkolanlampi laskee sen kaakkoispäästä lähtevää Lahnaspuroa pitkin, joka yhtyy Vanhajokeen kahden kilometrin päässä.
Suolampi (Ylöjärvi)
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,9 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Ylijoen valuma-alueeseen (35.315) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 148,9 metriä mpy.
Talo, jonka Jumala unohti
Arvioita
Video-oppaassa vuodelta 1994 Kari Salminen sanoo elokuvaa työlääksi muttei aivan toivottomaksi katsottavaksi ja antaa sille yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”.
Herve (juusto)
thumb|Herve-juustoa. Herve on Pays de Herven alueelta Belgian Valloniasta peräisin oleva lehmänmaitojuusto.
Pays de Herven alueella on valmistettu juustoja historiallisten lähteiden mukaan jo 1200-luvulta lähtien. Nykyisen kaltainen juusto sai kuitenkin alkunsa 1500-luvulla keisari Kaarle V:n kaudella. Viljan vientimyynti oli kielletty annetulla asetuksella, jolloin monet alueen talonpojista muuttivat peltonsa laidunmaaksi. He valmistivat uutena vientituotteena juustoa, joka säilyi hyvin pitkiäkin aikoja, jolloin sitä voitiin myydä huonojen ja hitaiden kulkuyhteyksien kautta. Juustoja käytettiin jopa maksuvälineinä ja juustolla saattoi esimerkiksi ostaa talon tai maksaa vuokraa. Rasvaisemmasta maidosta valmistettavaa hervejuuston Remoudou-tyyppiä alettiin valmistaa 1800-luvulla. Perinteisen tavan mukainen juuston valmistus maatiloilla ajautui vaikeuksiin 1900-luvulla. Vielä 1960-luvulla juustoa valmistettiin noin 500:lla tilalla, mutta heidän määränsä lähti useista syistä maatalouden murroksessa laskuun. Juusto sai kuitenkin EU:n suojatun alkuperänimityksen vuonna 1996 ja sen valmistus perinteiseen tapaan jatkuu muutamilla tiloilla.
Suojatulla alkuperänimityksellä määritellään juuston valmistustapa. Juusto valmistetaan lehmänmaidosta, joho sen lämmittämisen jälkeen lisätään juoksute. Valmistuva juustomassa leikellään pieniksi paloiksi ja muotitetaan. Historiallisesti käytettiin puisia muotteja (filières en bois). Juustojen kuivuttua yön yli ne suolataan suolalla tai suolaliemessä. Suolaamisen jälkeen seuraa kypsyttäminen. Juustoa valmistetaan kolmeen kypsyysasteeseen, nuorinta kypsytetään neljä viikkoa, toista stetta kuusi viikkoa ja Remoudou-tyyppiä kaksi kuukautta. Ominainen piirre herve-juustolle kypsymisen aikana on Brevibacterium linens-bakteeri, joka tuottaa sen hajun ja maun.
Valmis juusto muistuttaa hieman Limburger-juustoa. Kuorta peittää oranssin ruskea kerros hometta. Sisältä juusto on vaalean keltaista. Juustoa syödään esimerkiksi aterian jälkeen viinin tai tumman oluen kera. Perinteisesti on käytetty juuston kanssa sirop de Liège-hilloa ja kahvia.
Valentin Pozaić
Valentin Pozaić (15. syyskuuta 1945 Marija Bistrica – 15. toukokuuta 2023) oli kroatialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin jesuiittojen papiksi 24. kesäkuuta 1973 ja nimitettiin Zagrebin arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Petinan titulaaripiispaksi 2. helmikuuta 2005. Piispaksi vihkiminen seurasi 19. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Josip Bozanić, jota avustivat Josip Mrzljak ja Vlado Košić.
Kempeleen työväentalo
Kempeleen työväentalo on Kempeleessä sijaitseva, järjestyksessään kolmas Kempeleen työväentalo. Työväentalo on valmistunut vuonna 1974, ja sen omistaa nykyisin Kempeleen vasemmisto ry. Työväentalo sijaitsee Koskelan asuinalueella kauppakeskus Zeppelinin ja valtatien 4 läheisyydessä. Talon vihki käyttöön vuonna 1975 SKDL:n puheenjohtaja Ele Alenius.
Vuonna 1986 rakennukseen tehtiin ensimmäinen laajennus. Suurempi peruskorjaus tehtiin vuonna 2016, jolloin talo saneerattiin nykyajan vaatimuksia vastaavaksi ja esteettömäksi.
Työväentalolla järjestetään erilaisia kursseja ja tilaisuuksia, kuten näyttelyitä, tansseja ja bingopelejä. Suomi-Venäjä-Seuran Lakeuden osasto ja Kempeleen kulttuuritoimi on useampana vuonna järjestänyt työväentalolla kaikille avoimen pakkasukkojuhlan. Lokakuussa 2022 työväentalolle avattiin pizzeria.
Kempeleen työväentalon historiaa
Kempeleeseen perustettiin talvella 1900 työväenyhdistys Etu‑Korpelan autiotalossa. Yhdistys kannatti kirjastoa ja lukutupia, keskustelujen ja esitelmien pitämistä sekä järjesti huvituksia. Tavoiteltiin myös erityisiä rahastoja edistämään työväen varallisuutta, mihin liittyen kehotettiin ahkeruuteen, säästäväisyyteen ja ehdottomaan raittiuteen. Jäsenmäärä vakiintui kansalaissotaa edeltävällä kaudella noin 80 jäseneen.
Vuonna 1903 aloitettiin ensimmäisen työväentalon rakentaminen. Työväentalon kehä hankittiin Vihannista, ja rakennus pystytettiin talkoovoimin. Ensimmäinen työväentalorakennus sijaitsi Kempeleen keskustaajamassa Ouluun vievän tien varressa. Talon valmistuttua alkoi näytelmätoiminta. Talon käytyä ahtaaksi, siihen tehtiin laajennukset vuosina 1910 ja 1914. Toisen laajennuksen jälkeen talo oli 350 neliömetrin kokoinen. Rakentamisessa turvauduttiin velkarahoitukseen, eikä lainoja ollut helppo maksaa takaisin. Sisällissodan aikana työväentalo suljettiin. Työväentalo oli myymis- ja hukkaamiskiellossa ja suojeluskunnan valvonnassa, mutta vuonna 1919 yhdistys sai talonsa takaisin. Urheiluseura Oulun Tarmo laajensi toimintapiiriään Kempeleeseen, Liminkaan ja Oulujoen Kiviniemen kylään perustamalla alaosastot. Tästä alkoi nykyäänkin toimiva Kempeleen Pyrintö.
Toukokuussa 1925 yhdistys päätti lopettaa toimintansa, myydä irtaimiston ja kiinteän omaisuutensa velkojaan vastaan uudelle työväenyhdistykselle, joka oli vain taloudellinen järjestö. Oulun Osuuskauppa pani saatavansa uloshakuun, ja pakkohuutokaupassa lokakuussa 1932 talo siirtyi suojeluskunnalle. Seuraavan vuoden keväänä se kuitenkin tuhoutui tulipalossa.
Vuoteen 1938 perustettiin Kempeleen sosiaalidemokraattinen työväenyhdistys, johon liittyi nopeasti 80 jäsentä. Seuraavana vuonna yhdistys alkoi puuhaamaan uutta työväentaloa. Sopiva rakennus saatiin lopulta ostamalla räätäli Oskari Torvisen talo.
Työväentaloa laajennettiin vuonna 1940 Oulun Osuuskaupan luoton turvin. Sotavuosina toiminta oli hajanaista. Huvitoimintaa sai järjestää vain jäsenten kesken. Sodan loputtua toiminta pääsi jatkumaan. Työväenliikkeen kansandemokraattisen ja sosiaalidemokraattisen suunnan kiistelyssä Kempeleessä työväentaloa pitävä yhdistys kallistui SKDL:n suuntaan. Vuonna 1948 yhdistyksen nimi muutettiin muotoon Kempeleen Demokraattinen yhdistys ry.
1960-luvulla yhdistyksen toiminta oli aika ajoin lamassa, mutta vuosikymmenen lopulla toiminta virkistyi siinä määrin, että toimitilat kävivät pieniksi. Keväällä 1973 aloitettiin uuden eli nykyisen talon rakentaminen Koskelan asuinalueelle silloisen Ketolanperäntien (nykyinen Koskelantie) varteen. Rakennustyö saatiin päätökseen seuraavan vuoden syksyllä.
Josip Mrzljak
thumb|Josip Mrzljak vuonna 2011 pienoiskuva Josip Mrzljak (s. 19. tammikuuta 1944 Vukovar) on kroatialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Zagrebin arkkihiippakuntaan Franjo Kuharić 16. marraskuuta 1969. Hänet nimitettiin Zagrebin vihkipiispaksi ja Caltadrian titulaaripiispaksi 29. joulukuuta 1998. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. helmikuuta 1999. Pääkonsekraattorina toimi Josip Bozanić, jota avustivat Franjo Kuharić ja Giulio Einaudi.
Mrzljak sai 20. maaliskuuta 2007 nimityksen Varaždinin piispaksi.
1249 km
1249 km on Aleksi Mäkelän ohjaama suomalainen televisioelokuva vuodelta 1989. Sen aiheena on kahden toisilleen pintapuolisesti vastakohtaisen miesjoukon kilpa-ajo Suomen läpi. Ryhmien väliset jännitteet ovat pinnalla jo ennen matkaa, niiden sisäiset jännitteet nousevat pintaan matkan aikana.
Juoni
Kaasalainen haastaa Mikin kilpa-ajoon halki Suomen etelästä pohjoiseen. Lähtöpaikkana on eteläsuomalainen taajama ja ajankohtana kesäilta, miehet ovat parikymppisiä. Mikki kumppaneineen edustaa 1980-lukulaista juppi-tyyliä, Kaasalainen kumppaneineen puolestaan 1950-lukulaista rasvaletti-tyyliä. Autot, vaatetus ja musiikki ovat kumpaisellakin porukalla tyylinmukaisia. Matkan varrella porukkaa putoaa kyydistä, lopulta jäljellä ovat vain Mikki ja Kaasalainen. Vanhan valokuvan kautta paljastetaan, että kilpailijat ovat olleet aiemmin läheisiä kavereita.
Kerson Hadley
Kerson Hadley (s. 22. toukokuuta 1989) on Mikronesian liittovaltiota edustava uimari. Hän kilpailee Pohnpei Swim Teamille. Hän osallistui vuoden 2008 kesäolympialaisiin Pekingissä ja sijoittui miesten 50 metrin vapaauinnissa 70. sijalle.
Jacques Jouanneau
Jacques Jouanneau (3. lokakuuta 1926 – 19. heinäkuuta 2011) oli ranskalainen näyttelijä. Hän syntyi Angersin kaupungissa Ranskassa.
Sidni Hoxha
thumb|right|Sidni Hoxha
Sidni Hoxha (s. 6. tammikuuta 1992 Shkodër) on albanialainen uimari. Hän kilpaili vuoden 2008 kesäolympialaisissa Pekingissä ja sijoittui siellä miesten 50 metrin vapaauinnissa 63. sijalle. Hän oli Pekingin olympialaisiin osallistuneista 11:stä albanialaisurheilijasta nuorin.
Viinintuotanto Uudessa-Seelannissa
220px|thumb|Valikoima uusiseelantilaisia viinejä. Viinintuotanto Uudessa-Seelannissa viittaa Uuden-Seelannin alueella tapahtuvaan viinintuotantoon. Viinirypäle tuotiin maahan 1800-luvun alkupuolella, ja viinin tuotanto on kasvanut maassa voimakkaasti 1900-luvun loppupuolelta saakka. Vuonna 2006 maassa tuotettiin 57 miljoonaa litraa viiniä 530 viinitilalla ja 22 000 hehtaarilla viiniviljelmiä.
Historia
220px|thumb|vasen|Viinitila [[Otagossa.]] Viinintuotanto Uudessa-Seelannissa aloitettiin ilmeisesti ensimmäisen kerran vuonna 1819, kun lähetyssaarnaaja Samuel Marsden istutti viinirypäleitä Kerikerin lähetysasemalle. Viinintuotannon varsinaisena alkuunpanijana pidetään kuitenkin James Busbya, joka muutti maahan vuonna 1833. Hän oli oppinut viinintuotantoa Ranskan Bordeaux'ssa. Hän toi viinirypäleet sukunsa tilalta Australiasta. 1830- ja 1840-luvuilla Uuteen-Seelantiin syntyi useita muitakin pieniä viinitiloja, mutta vain harvat myivät viiniään vaan tuottivat sitä lähinnä viljelijöiden omaan kulutukseen.
Romeo Bragato toimi 1800-luvun lopulla tuotannon puolesta perustamalla viinintuotannon oppilaitoksen ja kokeellisia viinitiloja. Hän myös kannusti hallintoa tukemaan tuotantoa, ja maatalousministeriö perustikin oman kokeellisen tilansa vuonna 1901. Vielä 1900-luvun alussa viinintuotannossa ei kuitenkaan liikkunut juurikaan rahaa. Viljelijät tuottivat heikkolaatuisia viinirypälelajikkeita. Lajikkeet kestivät kuitenkin viinikirvaa, joka oli tuolloin levinnyt jo Uuteen-Seelantiinkin. Viinintuotantoa haittasivat myös tiukentuneet asenteet alkoholiin 1800-luvun loppupuolelta lähtien. 1900-luvun alku oli edelleen hankalaa aikaa, ja vaikka viinitiloja olikin useita, niitä perustettiin ja niitä kaatui nopeaan tahtiin. Voimaantulleita lakeja tuotantoa koskien olivat muun muassa kielto myydä viiniä tuottajan kotipiirikunnassa ja kielto olla myymättä alle 10 litran kertaostoksia. 1940-luvulta lähtien maahan tuli myös paljon halpaa australialaista viiniä. Lakeja tuotantoa koskien kevennettiin 1950-luvulla. Esimerkiksi vähimmäismyyntimäärää laskettiin 10 litrasta 750 millilitraan vuoteen 1959 mennessä. 220px|thumb|Viinirypäleiden tuotanto tonneissa vuosina 1994–2006. Viinintuotanto alkoi kasvaa voimakkaasti 1900-luvun loppupuolella. Viiniviljelmien pinta-ala nousi vuoden 1960 390 hehtaarista 5 000 hehtaariin vuoteen 1982 mennessä. Viiniä alettiin nyt myös myydä ulkomaille. 1980-luvulla koettiin kuitenkin lyhytaikainen laskukausi, kun verotus pakotti viinin hintoja ylöspäin ja vähensi kulutusta. Lasku kuitenkin korjautui 1990-luvun puolella. Vuonna 1992 maassa tuotettiin 7 miljoonaa litraa viiniä, ja luku kasvoi 52 miljoonaan vuonna 2006.
Tuotanto
Ulkomaiset viininvalmistukseen keskittyneet yhtiöt tulivat Uuteen-Seelantiin 2000-luvun alussa. Suurin kotimainen viinintuottaja Uudessa-Seelannissa oli Montana Wines. Se osti tärkeimmän paikallisen kilpailijansa Corbans Winesin vuonna 2000, mutta sen osti vuorostaan ulkomainen Allied Domecq vuonna 2001, ja se puolestaan myytiin edelleen Pernod Ricardille vuonna 2005. Maan tunnetuimmat viinimerkit Cloudy Bay ja Dry River/Felton Road ovat kokonaan tai osittain ulkomaalaisessa omistuksessa. Suurin osa maan viinitiloista on kuitenkin pieniä perheyrityksiä. Maan istutetuin viinirypälelajike on Sauvignon Blanc ja toiseksi suosituin Pinot Noir. Molemmat ohittivat Chardonnayn 2000-luvun puolella.
Alfa Romeo 2300
Alfa Romeo 2300 on Alfa Romeon vuosina 1974–1986 Brasilian markkinoille valmistama edustusluokan neliovinen sedan. Se muistuttaa ulkonäöltään samaan aikaan Euroopassa myytyä Alfa Romeo Alfettaa, mutta perustuu tekniikaltaan vanhempaan 1900-malliin. Alfettaan verrattuna 2300 oli myös noin 40 senttimetriä pidempi kokonaispituudeltaan.
Viinintuotanto Uudessa-Seelannissa
Viinialueet
220px|thumb|Uuden-Seelannin tärkeimmät viinialueet kartalla. Uudessa-Seelannissa on kymmenen merkittävää viinialuetta, jotka ovat:
Alfa Romeo 2300
Alfa Romeo kehitti mallin Italiassa, mutta malli suunniteltiin vastaamaan Brasilian markkinoiden tarpeita. Sitä valmistettiin Alfa Romeon brasilialaisen yhteistyökumppanin FNM:n tehtaalla. Autossa oli nelisylinterinen 2,3-litrainen (132 hv) bensiinimoottori ja viisivaihteinen manuaalivaihteisto. Lämmityslaitetta siinä ei ollut.
Iso-Pukuri
Iso-Pukuri on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Vekaran kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 11,1 hehtaaria ja se on 950 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,2 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Ylijoen valuma-alueeseen (35.315) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 139,8 metriä mpy.
Fatima al-Fihri
pienoiskuva|Fatima Fihriä esittävä patsas jordanialaisessa museossa. Fatima Muhammad Al-Fihri (800 tai 841 – 880 ) (myös Oum al Banine, eli ”lasten äiti” ) perusti islamilaisen perimätiedon mukaan isältään perimillään rahoilla vuonna 859 moskeijan Marokon Fès iin. Nykyisin islamilaisessa kirjallisuudessa on alettu katsoa, että Fatima oli moskeijan sijaan tai ohella perustanut maailman ensimmäisen yliopiston eli Al-Karaouinen yliopiston. Myös Yhdistyneiden kansakuntien erityisjärjestö Unesco kertoo, että Fatima perusti yliopiston. Fatiman historiallisuutta ei ole voitu osoittaa. Yhdessä sisarensa Mariamin kanssa häntä on pidetty myös taruhenkilönä.
Elämä
Perimätiedon mukaan Fatima oli Muhammad Al-Fihrin tytär, islamilaisen lähteen mukaan jopa prinsessa. Hän eli Fès issä, Marokossa, jonne oli muuttanut Kairouanista, nykyisestä Tunisiasta. Suku olisi tullut Länsi-Arabiasta ja ollut alkuperältään Fihridsien sukua. Fatiman ohella hänen sisarensa Mariamin kerrotaan myös perustaneen moskeijan eli Al-Andalusin moskeijan Fè siin. Fèsin kaupunki kuuluu Unescon maailmanperintöluetteloon.
Historiatieteen näkemyksiä
Al-Karaouinen yliopiston oppiaineita on samoin kyseenalaistettu. Aluksi madrasoissa opetettiin vain islamilaisia tieteitä kuten Koraanin eksegetiikkaa. Tilanne muuttui 1100 -luvulla, jolloin eräät maalliset oppiaineet alkoivat päästä mukaan ja vielä enemmän 1200-luvulla, jolloin abbasidikalifi al-Mustansir lahjoitti lääketieteen opetusviran bagdadilaiseen madrasaan. Sen jälkeen syntyi muitakin lääketieteellisiä madrasoja Bagdadiin. 1200-luvun lopulla Syyriassa, Egyptissä ja Irakissa oli madrasoja, joissa opetettiin myös aritmetiikkaa, algebraa, geometriaa, astronomiaa ja logiikkaa. Olisi näiden tietojen kanssa ristiriitaista, jos matematiikkaa ja lääketiedettä olisi Fezissä opetettu alusta alkaen eli jo 800-luvulla. Pohjois-Afrikassa vallitsi myös šarian Maliki-koulukunta, joka suhtautui jyrkän kielteisesti musiikkiin.
Tieteenhistoria ei tunne madrasoissa suoritettuja tutkintoja. Sen sijaan opiskelija sai opettajaltaan oikeuden itse opettaa tiettyä kirjaa, kun oli riittävästi edistynyt kyseisen kirjan opinnoissa. Madrasaopinnoissa painottui teosten ulkoa opettelu.
Historialliset lähteet
Fatima ja hänen sisarensa Mariam mainitaan kirjallisuudessa vasta yli neljäsataa vuotta heidän kuolemansa jälkeen. Tällöin feziläinen Ibn Abi Zar‘ (k. 1310–20) kertoo heistä kaupungin historiaa käsittelevässä teoksessa Rawd al-Qirtas. Tästä varhaisesta lähteestä puuttuvat monet Fatimasta myöhemmin kerrotut asiat, esimerkiksi hänen luonteenpiirteensä tai mitä hän oli opiskellut. Yliopiston perustamisesta ei liioin puhuta mitään. Muutamaa vuosikymmentä myöhemmin tunisialainen historioitsija Ibn Khaldun (k. 1406) antaa hänestä seuraavat suppeat tiedot: "[Fatima] oli rikas saatuaan vanhemmiltaan perinnön, ja hän päätti käyttää sen hyviin tekoihin, joten hän perusti Suuren moskeijan Kairouanin rinteelle - vaikka moskeija olikin vielä pieni vuonna 245 [859 jaa.] - tyhjälle maalle, jonka imaami Idris antoi hänelle. Hän perusti myös pihalle kaivon, josta ihmiset saivat juoda."Varhaiset muslimilähteet kertovat Fatiman perustaneen moskeijan eikä yliopistoa. Moskeijan yhteydessä alkoi 1000-luvulla - eli vasta kauan Fatiman kuoleman jälkeen - toimia madrasa, jossa opiskeltiin islamilaista lakia. Opinahjo liitettiin vuonna 1963 Marokon koululaitokseen, jolloin moskeijan yhteydessä toiminut madrasa muutettiin Al-Karaouinen yliopistoksi. Yliopisto ei siten ole maailman vanhin, vaan perustettu vuonna 1963.
Jälkimaine
Varhaisten islamilaisten merkintöjen jälkeen kertomus Fatimasta on rikastunut uusilla yksityiskohdilla. Koska ajallinen ero tarinassa väitettyjen tapahtumien ja muistiin kirjaamisen välillä on satoja vuosia, edes Fatiman historiallisuus ei ole varma asia. Islamin varhaishistorian tutkija Ian D. Morris katsoo, että tarina on keksitty. Hän arvelee, että ajatus naisen perustamasta "maailman vanhimmasta yliopistosta" on tullut suosituksi ideologisista syistä. Tarinaa yhdistää muslimien tuntema ahdistus kasvatuksesta ja naisten oikeuksista sekä toive siitä, että islamilaisella sivilisaatiolla olisi länsimaita suurenmoisempi historia. Kertomus korostaa kunnianhimoisesti sukupuolten yhdenvertaisuuden, suvaitsevaisuuden ja sivistyksen arvoa, mutta ei vastaa tosiseikkoja. Legendana Fatima on kuuluisa, ja yksi Erasmus -opiskelijavaihto-ohjelmista on nimetty hänen mukaansa.
Vjekoslav Huzjak
pienoiskuva Vjekoslav Huzjak (s. 25. helmikuuta 1960 Jalžabet) on kroatialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Zagrebin arkkihiippakuntaan 29. kesäkuuta 1986 ja inkardinoitiin Varaždinin hiippakuntaan 5. heinäkuuta 1997.
Huzjak sai 5. joulukuuta 2009 nimityksen Bjelovar-Križevcin piispaksi. Piispaksi vihkiminen seurasi 20. maaliskuuta 2010. Pääkonsekraattorina toimi Josip Bozanić, jota avustivat Mario Roberto Cassari ja Josip Mrzljak.
Unionin piirikunta (Ohio)
Unionin piirikunta on Ohiossa, Yhdysvalloissa sijaitseva piirikunta, jonka hallintokeskus ja suurin kaupunki on Marysville. Vuonna 2000 piirikunnan väkiluku oli 40 909 asukasta.
Maantiede
Unionin naapuripiirikuntia ovat Marion koillisessa, Delaware idässä, Franklin kaakossa, Madison etelässä, Champaign lounaassa, Logan lännessä ja Hardin luoteessa.
Väestö
Piirikunnassa oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 52 300 ihmistä ja 17 826 kotitaloutta. Etniset ryhmät jakautuivat valkoisiin (93,0%), mustiin (2,7%), alkuperäisamerikkalaisiin (0,3%) ja aasialaisiin (2,7%).
Rikalanlammi
Rikalanlammi on Pirkanmaalla Tampereella Kaanaan kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 6,3 hehtaaria ja se on 500 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Löytänänjärven valuma-alueeseen (35.316) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 95,6 metriä mpy.
Julien BriseBois
Julien BriseBois (s. 24. tammikuuta 1977 Quebec) on kanadalainen jääkiekkovaikuttaja ja nykyinen NHL-seura Tampa Bay Lightningin toimitusjohtaja.
Montreal Canadiens
Montreal Canadiensin organisaatio palkkasi BriseBoisin lainopilliseksi ja sopimusneuvottelujen neuvonantajaksi syyskuussa 2001. Heinäkuussa 2003 hänet nimettiin organisaation jääkiekkotoimintojen johtajaksi. Heinäkuussa 2006 BriseBoisista tuli Canadiensin AHL~joukkueen Hamilton Bulldogsin toimitusjohtaja. Ensimmäisellä kaudella 2006-2007 BriseBoisin alaisuudessa Hamilton Bulldogs voitti AHL:n mestaruuden Calder Cupin.
Tampa Bay Lightning
Heinäkuussa 2010 Tampa Bay Lightningin organisaation toimitusjohtaja Steve Yzerman palkkasi BriseBoisin organisaation apulaistoimitusjohtajaksi. BriseBoisin vastuulla oli AHL-joukkue Norfolk Admiralsin johtaminen. Elokuussa 2010 BriseBois palkkasi Jon Cooperin Admiralsin päävalmentajaksi. Myöhemmin Cooperista tuli Lightningin päävalmentaja. Kaudella 2011-2012 Admirals voitti Caldsr Cupin. Syyskuussa 2018 BriseBoisista tuli Tampa Bay Lightningin toimitusjohtajana. BriseBoisin ensimmäisellä kaudella Lightningin toimitusjohtajana Lightning voitti runkosarjassa 62 ottelua ja voitti runkosarjan parhaan joukkuueen palkinnon Presidents Trophyn ensimmäistä kertaa organisaation historiassa.
Yhdysvallat talviolympialaisissa 1984
Yhdysvallat osallistui vuoden 1984 talviolympialaisiin 107 urheilijan (77 miestä ja 30 naista) joukkueella. Lippua avajaisissa kantoi Frank Masley.
Debra Daniel
Debra Daniel (s. 4. maaliskuuta 1991 Pohnpei) on mikronesialainen uimari. Hän on osallistunut vuoden 2008 kesäolympialaisiin Pekingissä sekä vuoden 2012 kesäolympialaisiin Lontoossa. Molemmissa kisoissa lajina oli 50 metrin vapaauinti. Pekingissä Danielin sijoitus oli 76. ja Lontoossa 56.
Ahvenjärvi (Tampere)
Ahvenjärvi on Pirkanmaalla Tampereella Yrjölänkylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 5,3 hehtaaria ja se on 600 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Löytänänjärven valuma-alueeseen (35.316) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 101,3 metriä mpy.
Leighton Baines
Leighton John Baines (s. 11. joulukuuta 1984 Kirkby) on englantilainen jalkapalloilija. Hän edusti viisi kautta Wigan Athleticia ja 13 kautta Evertonia. Hän pelasi Englannin maajoukkueessa 30 maaottelua ja kuului maajoukkueen miehistöön kahdessa arvoturnauksessa.
Vasenjalkaisen Bainesin pelipaikka oli vasen puolustaja.
Seurajoukkueura
Baines pelasi vuosina 2001–2007 Wiganissa, joka vuonna 2005 nousi Valioliigaan. Hän siirtyi kesällä 2007 Evertoniin, jota hän edusti Valioliigassa 13 kauden ajan. Hän pelasi Valioliigassa kaikkiaan 420 ottelua ja teki niissä 32 maalia. Hän ylsi viiteen maaliin kausina 2010–2011, 2012–2013 ja 2013–2014 sekä neljään maalin kaudella 2011–2012. Hän teki kaksi maalia yhdessä ottelussa tammikuussa 2013 West Bromwichia ja syyskuussa 2013 West Hamia vastaan.
Baines oli kaudella 2012–2013 Valioliigassa ainoa pelaaja, joka pelasi jokaisessa ottelussa täydet minuutit. Hänet valittiin kauden päätteeksi myös sarjan tähdistöjoukkueeseen. Kahdella viimeisellä kaudellaan hän pelasi kummallakin enää alle kymmenen liigaottelua.
Maajoukkueura
Baines pelasi Englannin maajoukkueessa 30 ottelua vuosina 2010–2015 ja teki niissä yhden maalin, syyskuussa 2012 MM-karsintaottelussa Moldovaa vastaan. Hän kuului Englannin miehistöön EM-kilpailuissa 2012 mutta ei päässyt pelaamaan. MM-kilpailuissa 2014 hän pelasi täydet minuutit kahdessa ensimmäisessä alkulohko-ottelussa, jotka Englanti hävisi Italialle ja Uruguaylle.
Alfred Berger
pienoiskuva|oikea|Alfred Berger ja Helene Engelmann Alfred Berger (25. elokuuta 1894 Wien – 11. kesäkuuta 1966) oli itävaltalainen taitoluistelija ja olympiavoittaja. Hän edusti seuratasolla wieniläistä WEV:tä.
Berger voitti Helene Engelmannin kanssa pariluistelun maailmanmestaruuden vuosina 1922 ja 1924. He saivat kultaa myös vuoden 1924 olympialaisista. Berger voitti maansa mestaruuksia myös soudussa ja rattikelkkailussa.
Iilammi (Tampere)
Iilammi on Pirkanmaalla Tampereella Yrjölänkylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,0 hehtaaria ja se on 150 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 400 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Löytänänjärven valuma-alueeseen (35.316) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 110,2 metriä mpy.
Super Power
Super Power oli vuosina 1993–2001 ilmestynyt videopeliaiheinen aikakauslehti. Lehti oli Nintendo-pelilehden seuraaja. Lehteä julkaistiin Suomen lisäksi Skandinavian maissa. Alkuaikoina lehti käsitteli Nintendon videopelejä, mutta myöhemmin siinä käsiteltiin muidenkin valmistajien pelejä.
Luigi Scarabello
Luigi Scarabello (17. kesäkuuta 1916 Albiano di Magra – 2. heinäkuuta 2007 Nettuno) oli italialainen jalkapalloilija. Hän kilpaili vuoden 1936 kesäolympialaisissa Berliinissä ja kuului siellä lajissa kultaa voittaneeseen miesten joukkueeseen. Hänen seurojaan olivat AC Spezia ja Genoa CFC. Myöhemmin hän muun muassa valmensi Speziaa.
Super Power
Super Poweria ilmestyi vuosittain enimmillään 12 numeroa ja yhteensä 80 numeroa.
Luigi Scarabello
Vuonna 1940 Scarabello meni naimisiin näyttelijä Lilia Silvin kanssa. Hän myös näytteli itse nimellä Sergio Landi.
Super Power
Konsolipelaaja
Super Power vaihtoi nimensä Konsolipelaajaksi numerosta 5/2001 alkaen. Lehteä ilmestyi tällä nimellä 8 numeroa vuonna 2001.
Koulupudokas
Koulupudokas on useimmin lapsi tai nuori, joka jättää oppivelvollisuutensa suorittamatta määräajassa tai keskeyttää opintonsa.
Suurin osa oppivelvollisuusikäisistä suorittaa Suomessa oppivelvollisuutensa 16 ikävuoteen mennessä. Joidenkin osalta tämä viivästyy koulunkäynnin keskeyttämisen vuoksi. Siksi on keskusteltu oppivelvollisuusikärajan nostamisesta 18 vuoteen. Opetusministeriön tavoitteena on taata jokaiselle suomalaiselle toisen asteen tutkinto. Koulunkäynnin keskeyttäminen on kuitenkin yleistä. Lähes 4 500 peruskoulunsa päättänyttä nuorta oli ilman opiskelupaikkaa 2006. Tämä merkitsee 7% ikäluokasta. Tavoitteena kuitenkin vuodelle 2009 on että vain 2% ikäluokasta jäisi peruskoulun jälkeen opiskelumaailman ulkopuolelle. Syynä koulunkäynnin keskeyttämiseen saattaa olla parantunut työllisyystilanne ja ammattioppilaitosten sisäänpääsyvaatimusten tiukentuminen lisääntyneen hakijamäärän vuoksi.
Aiheesta muualla
Tero Järvinen ja Markku Vanttaja. Koulupudokkaiden työurat. Vuosina 1985 ja 1995 koulutuksen ja työn ulkopuolella olleiden nuorten urapolkujen vertailua. Yhteiskuntapolitiikka 78 (2013). PDF
Carl Christian Rosenbröijer
Carl Christian Rosenbröijer (vuoteen 1819 asti Bröijer, 1762–1832) oli suomalainen majuri ja tilanomistaja.
Rosenbröijer palveli Ruotsin armeijassa, osallistui vänrikkinä Kustaa III:n sotaan 1788–1790 ja Suomen sotaan 1808 Adlercreutzin rykmentissä Viaporin puolustajana. Sen jälkeen hän erosi palveluksesta ja asettui Laukaan Uddegårdin tilalle maanviljelijäksi (nyk. Jääskelän tila Jyväskylän Oravisaaressa). Vuonna 1819 Rosenbröijer perusti sahan Haapakoskelle (nyk. Vaajakoski).
Rosenbröijerin katsotaan olleen aloitteentekijä Jyväskylän kaupungin perustamisessa, kun hän käytti asiasta puheenvuoron Laukaan pitäjänkokouksessa 1823. Kaupunki perustettiin vuonna 1837. Jo paljon ennen Rosenbröijeriä vuoden 1765 valtiopäivillä Jyväskylän kaupungin perustamista ehdotti saarijärveläinen talollinen Taavetti Taavetinpoika Ruokonen, mutta aloite jäi tuolloin toteutumatta.
Tšoibalsan
Tšoibalsan on Mongolian neljänneksi suurin kaupunki Ulan Batorin, Erdenetin ja Darhanin jälkeen. Kaupungin nimi oli Bayan Tümen (Баян Түмэн) vuoteen 1941 asti, jolloin se nimettiin uudelleen kommunistijohtaja Horloogijn Tšoibalsanin kunniaksi.
Tšoibalsan on Dornodin provinssin pääkaupunki. Kaupungin hallintoyksikön virallinen nimi on Kherlen sum, ja sen pinta-ala on 281 neliökilometriä. Kaupunki sijaitsee Kerulen-joen varrella 747 metriä merenpinnan yläpuolella.
Historia
thumb|left|Tšoibalsanin kartta vuodelta 1955 Tšoibalsanin paikalla on ollut kauppa-asema vuosisatojen ajan. 1800-luvulla se kasvoi kaupungiksi, ja siitä tuli seuraavalla vuosisadalla itäisen Mongolian taloudellinen keskus. Kaupungin nimi oli Bayan Tümen (Баян Түмэн) vuoteen 1941 asti, jolloin se nimettiin uudelleen kommunistijohtaja Horloogijn Tšoibalsanin kunniaksi.
Puna-armeijan ja Japanin keisarilliseen armeijaan kuuluneen Kwantungin armeijan väliset Halhin-Golin taistelut tapahtuivat lähellä Tšoibalsania. Tämän vuoksi kaupungissa sijaitsee taistelun sankarille Georgi Žukoville omistettu museo.
Väestö
Vuonna 1994 Tšoibalsanin asukasluku oli 45 490, vuonna 2000 41 714, vuonna 2003 36 142, vuonna 2007 39 500 (53,2% provinssin väestöstä) ja vuonna 2008 38 150 (51,2% provinssin väestöstä). Pääosa kaupungin asukkaista on halha-mongoleja, mutta siellä asuu myös burjaatteja, bargoja ja üzemchinejä. Lisäksi kaupungissa asuu kiinalaisia maahanmuuttajia, joilla on kaupungissa Mongolian ainoa chinatown Ulan Batorin ulkopuolella.
Ilmasto
Tšoibalsanissa vallitsee kylmä, puolikuiva ilmasto, johon kuuluvat äärimmäisen kylmät ja kuivat talvet sekä lämpimät, kosteammat kesät. Lämpötilaltaan se muistuttaa läheisesti kosteaa mannerilmastoa, mutta eroaa tästä kuivien talvien takia. Alin kaupungissa mitattu lämpötila on ollut -41,6 ° C, ylin puolestaan 41,2 ° C (kirjattu 25. kesäkuuta 2010).
Liikenne
Tšoibalsanin lentokentällä on yksi päällystetty kiitotie, ja sieltä kulkevat säännölliset lennot Ulan Batoriin sekä Kiinan Sisä-Mongolian Hulunbuirin ja Manzhoulin kaupunkeihin.