cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mervi Tapola
Mervi Tapola (ent. Nykänen, 14. huhtikuuta 1954 Tampere – 30. lokakuuta 2019 ) oli suomalainen julkisuuden henkilö, joka kuului Tapolan yrittäjäsukuun. Tapola avioitui kahdesti mäkihyppääjä Matti Nykäsen kanssa.
James Dillion
James Dillion (2. toukokuuta 1929 – 16. syyskuuta 2010) oli yhdysvaltalainen kiekonheittäjä ja olympiamitalisti.
Mervi Tapola
Ura
Tapolan perhe eli vaatimattomasti ja Mervi Tapola sai perheen heikon taloudellisen tilan vuoksi vapaaoppilaspaikan oppikouluun, eli Tampereen yhteislyseoon, joka oli Tampereella hyvin arvostettu koulu. Lyseon pääsykokeissa hän sai toiseksi parhaat pisteet. Koulunkäynnin ohessa hän työskenteli isoisänsä ja isosetänsä perustamassa perheyhtiö Tapolassa, joka on tunnettu mustamakkarastaan. Lukion jälkeen Tapola kävi kauppaopiston, minkä jälkeen hän työskenteli K. Tapola Oy:ssä konttoripäällikkönä. Yritys oli nimetty uudestaan Mervi Tapolan äidin Kyllikki Tapolan mukaan, joka pelasti vaikeuksiin menneen yrityksen, jossa oli itsekin pitkään työskennellyt.
James Dillion
Dillion saavutti kiekonheitossa olympiapronssia Helsingissä 1952 tuloksella 53,28 m. Hän jätti maailmanennätystä hallussaan pitäneen maanmiehensä Fortune Gordienin neljänneksi 62 senttimetrin erolla.
Mervi Tapola
Ura
Tapola osallistui vuonna 1997 Tapolan toimitusjohtajan eli veljensä Jarmo Tapolan kanssa Itsenäisyyspäivän vastaanotolle Presidentinlinnassa. Vuonna 2017 Pirkanmaan Yrittäjät ry valitsi Tapolan vuosisadan maakunnalliseksi yritykseksi. Mervi Tapola ei osallistunut juhlallisuuksiin sairautensa vuoksi.
Avioliitot
Ensimmäisen avioliittonsa Mervi Tapola solmi vanhan koulukaverinsa kanssa, joka alkoi sittemmin työskentellä myös perheyhtiössä insinöörinä. Liitosta syntyi poika ja kaksi tytärtä. Avioliitto päättyi eroon vuonna 1997 parinkymmenen vuoden jälkeen.
Tapola tapasi Matti Nykäsen ensi kerran heinäkuussa 1999 veljensä luona, jolta Nykänen oli pyytämässä sponsorirahoja.
Pari kihlautui joulukuussa Tahitilla ja avioitui Ylöjärvellä maaliskuussa 2001. Ensimmäinen avioliitto päättyi huhtikuussa 2003. Heinäkuussa 2004 pari avioitui uudelleen Laajavuoren hyppytornissa. Kummankin avioliiton aikana Tapola jätti useita avioerohakemuksia, yhteensä 15. Toinen avioliitto päättyi elokuussa 2010. Tapola kertoi myöhemmin Ilta-Sanomien haastattelussa kärsineensä Nykäsen väkivaltaisuudesta ja vaikeasta mustasukkaisuudesta sekä olleensa kymmenen vuoden ajan käytännössä vankina omassa kodissaan.
Kuolema
Tapola ilmoitti syksyllä 2017 sairastuneensa parantumattomaan vatsasyöpään, ja hän kuoli lokakuussa 2019. Matti Nykänen ja Jarmo Tapola olivat kuolleet aiemmin samana vuonna, Nykänen helmikuussa ja Tapola heinäkuussa. Tapolan äiti Kyllikki Tapola oli kuollut syksyllä 2018.
Yksityiselämä
Tapolan vanhemmat olivat Kyllikki ja Martti Tapola, joilla oli kaksi lasta, Mervi Tapola ja hänen pikkuveljensä Jarmo Tapola.
Meseleforsin rautatieasema
Meseleforsin rautatieasema on rautatieliikennepaikka Meseleforsin kylässä Vilhelminan kunnassa Västerbottenin läänissä Ruotsissa. Liikennepaikka sijaitsee Inlandsbanan-radan pohjoisella rataosalla.
Liikennepaikka on miehittämätön, ja siellä pysähtyvät ainoastaan kesäkaudella liikennöivät Östersund–Jällivaara-moottorijunat.
Meseleforsin asemarakennus rakennettiin Statens Järnvägarin arkkitehtikonttorin laatiman piirustuksen nro 3737 pohjalta, samoin kuin Lövbergan ja Flåsjönin asemarakennukset. Puinen asemarakennus on tyypiltään kaksikerroksinen asematupa, jonka yhteydessä on yksikerroksinen tavaramakasiini. Rakennuksen alakerrassa sijaitsivat junanlähettäjän toimisto, odotushuone ja matkatavaratoimisto, viimeksi mainitusta oli suora yhteys tavaramakasiiniin. Yläkerrassa oli asemanhoitajan asunto, joka käsitti keittiön ja kaksi huonetta.
Ångermanjoen itärannalla sijaitseva ratapiha käsittää pää- ja sivuraiteen, joiden välissä on henkilöliikenteelle tarkoitettu välilaituri seisakeopastimineen. Lisäksi ratapihan pohjoispäässä on lyhyt pistoraide. Liikennepaikalle rakennettiin alun perin myös vesitorni höyryvetureiden vesitystä varten. Torni sijaitsi ratapihan eteläpäässä, ja vesi pumpattiin torniin Ångermanjoesta. Tätä varten joenrannalla oli pieni pumpputupa.
Diego de Almagro
225px|thumb|Diego Almagro
Diego de Almagro (1475 – 8. heinäkuuta 1538) oli espanjalainen konkistadori, Francisco Pizarron kumppani ja kilpailija. Hän oli ensimmäinen eurooppalainen Chilessä.
Vuonna 1525 Almagro lähti Pizarron veljesten kanssa tutkimaan ja ryöstämään Perun aluetta. Tyytymättömänä siihen, miten Pizarro sai hyvän aseman Perussa, sai hän luvan lähteä valloittamaan alueita Perusta etelään. Hän ylitti vuonna 1535 Andit ja kulki joukkoineen Aconcagua-joelle asti, mistä kääntyi takaisin kohdattuaan vihamielisiä intiaaneja. Hän palasi raskaan reitin Atacaman autiomaan läpi ja jäi ilman toivomiaan rikkauksia ja valloituksia.
Black Ice (albumi)
Black Ice on australialaisen hard rock-yhtye AC/DC:n viidestoista studioalbumi. Albumin tuotti Brendan O’Brien ja se julkaistiin maailmanlaajuisesti 17. lokakuuta 2008. Yhtyeen kitaristit Angus Young ja Malcolm Young olivat aloittaneet albumin materiaalin kirjoittamisen jo vuonna 2003 Lontoossa. Albumi kuitenkin viivästyi bassokitaristi Cliff Williamsin loukkaantumisen takia ja levy-yhtiöiden vaihtumisesta Sony Musiciin ja Columbia Recordsiin.
Diego de Almagro
Almagro surmattiin Chilen eurooppalaisten välisessä sisällissodassa hänen yritettyään kaapata valtaa ja rikkauksia Pizarrolta 1538. Vastaavasti Almagrolle uskolliset miehet surmasivat Pizarron 1541.
Black Ice (albumi)
Albumi on yhtyeen pisimpään levytetty albumi. Sitä on levytetty Vancouverissa, Kanadassa The Warehouse Studiolla, jossa levytettiin myös aiempi studioalbumi, vuoden 2000 Stiff Upper Lip. Stiff Upper Lipin ja Black Icen välinen kahdeksan vuoden tauko on yhtyeen studioalbumien välillä pisin AC/DC:n historiassa. Albumilla tuottaja Brendan O'Brienin päämääränä oli saada aikaan samankaltainen levy kuin yhtyeen alkupään levytykset vastakohtana bluesvaikutteisille Ballbreakerille (1995) ja Stiff Upper Lipille. Black Ice nauhoitettiin livesoitannalla studiossa, ja se on yhtyeen pisin studioalbumi.
Historia
Vuoden 2004 haastattelussa Brian Johnson kertoi, että ensimmäisen kerran sitten vuoden 1988 Blow Up Your Videota hän osallistui sanoitusten kirjoittamiseen. Johnson sanoi myös, että kitaristi Angus Young kirjoitti vaikeampia riffejä kuin Stiff Upper Lipillä. Tammikuussa 2006 AC/DC työsti albumia. Rytmikitaristi Malcolm Youngin mukaan "yhtye kirjoitti kappaleita ja levytti materiaalia halukkaasti seuraavalle albumille, jonka julkaisua ei ole vielä paljastettu."
Heinäkuussa 2008 Reuters reportoi, että albumin levittäisi Yhdysvalloissa vain Wal-Mart-kaupat. Myöhemmin ilmoitettiin että albumin tuottaisi Brendan O'Brien ja miksaisi Mike Fraser The Warehouse Studioilla Vancouverissa, Kanadassa. 15. elokuuta AC/DC kuvasi albumin ensimmäisen singlen "Rock 'n Roll Trainin" musiikkivideon Lontoossa. Kolme päivää myöhemmin AC/DC:n kotisivuille laitettiin ilmoitus, jossa sanottiin Black Icen julkaistavan 20. lokakuuta 2008.
On monta syytä, että Black Ice julkaistiin myöhässä – AC/DC vaihtoi levy-yhtiökseen Columbia Recordsin ja basisti Cliff Williams loukkasi kätensä. Williams ei pystynyt soittamaan bassoa 18. kuukauteen. Angus Youngin mukaan yhtye kiersi edellisen albumin tiimoilta vuoteen 2000, teki "pari" DVD:tä ja muutamia keikkoja vuonna 2003. Sen jälkeen yhtye teki pääasiallisesti uutta albumia. Malcolm Young päätti, milloin yhtye oli valmis. "Malcolm ja Angus kirjoittivat musiikkia jonkun aikaa ja päätyivät johtopäätökseen, että heillä oli monia hyviä kappaleita. He päättivät, että on aika alkaa levyttää albumia."
Julkaisu
"Rock 'n' Roll Train" julkaistiin 28. elokuuta 2008. "Rock 'n' Roll Trainin" video kuvattiin Lontoossa ja sinne koottiin yhtyeen faneja. Samana päivänä julkaistiin myös toinen kappale, "War Machine". Samana päivänä julkaistiin myös Rolling Stone -lehden lyhyt arviointi. Lehdessä kerrottiin myös albumin kappaleita ennen julkaisua. Toinen single "Money Made" on myös julkaistu.
Kun albumin alkuperäisen version ennakko-tilaukset olivat käynnistyneet, AC/DC:n verkkokaupassa esiteltiin kaksi versiota CD:n kansikuvasta. Alkuperäisen punaisen logon lisäksi esiteltiin keltainen ja hopeinen logo. Kaikkilla kolmella versiolla on sama musta tausta ja niillä on täsmälleen sama musiikki ja sisältö. Yhtyeen logon taustalla olevat harmaat kuviot ovat kuitenkin erilaiset. Saatavilla on myös kovakantinen "Deluxe Edition" (sininen logo), joka sisältää uutta kuvitusta sekä studio- ja livekuvia sisältävän 30-sivuisen kirjan.
Ensimmäiset 10 kappaletta albumilta soitettiin radiossa Triple M -kanavalla Australiassa yhdeksältä maanantaina ja uudestaan yhdeltä tiistaina. Kappaleet voivat kuunnella Angusin ja Brianin haastattelujen lisäksi Triple M:n kotisivuilta.
The Source
The Source on yhdysvaltalainen kuukausittain ilmestyvä hip hop -musiikkiin, kulttuuriin ja politiikkaan keskittynyt aikakauslehti. Lehden perusti David Mays ja Jon Shecter vuonna 1988 uutiskirjeenä. Nykyään sen omistaa Black Enterprise Incorporated. Toimitusjohtajana on Jeremy Miller. The Sourcesta on tullut yksi suurimmista ja vaikutusvaltaisimmista hip hop -julkaisuista Yhdysvalloissa. Se on saanut lempinimen "Hip hopin raamattu".
Black Ice (albumi)
Julkaisu
Pohjois-Amerikan julkaisun aikaan (20. lokakuuta 2008) Columbia Records ja Walmart loivat "Rock Again AC/DC Stores" -kaupat, jota koristi uusi Black Ice -albumi. Lokakuussa 2008 MTV, Walmart ja Columbia Records loivat "AC/DC Rock Band Stores" -kaupat Times Squarelle New Yorkiin ja Los Angelesiin. Albumin julkaisemisen myötä tuli myös "Black Ice" -rekkoja, joissa soitettiin AC/DC:n musiikkia. Rekka pysähtyi päivittäin myymään kauppatavaraa.
Albumista julkaistiin kuusi versiota, jossa on erivärinen AC/DC-logo (punainen, keltainen, valkoinen) ja neljäntenä sininen versio, joka sisältää bonusmateriaalia. Siitä on myös kaksoisvinyyliversio sekä kuudentena Black Ice metal -box, jossa on lisämateriaalia kuten Rock 'N Roll Train -video ja Making Of -kooste sekä AC/DC-plektra, suuri Black Ice Tour -lippu ja pieni vihko (sama kuin albumin normaalissa versiossa).
Kardisin rauha
Kardisin rauha solmittiin 21. kesäkuuta 1661 Ruotsin ja Venäjän välillä Virossa Kärden (saksaksi Kardis) kartanossa lähellä Tarttoa. Se oli muodollinen jatko huhtikuussa 1658 voimaan tulleelle aselevolle ja Vallisaaressa 20. joulukuuta 1658 solmitulle välirauhalle, joilla lopetettiin Venäjän ja Ruotsin välinen osuus (1656–1658) Pohjan sodasta. Ruotsin osalta rauhan vahvistaminen tapahtui Tukholman Suurkirkossa huhtikuun 22. päivänä 1662.
Rauha solmittiin status quo ante bellum periaatteella, eli palattiin sotaa edeltäneeseen tilanteeseen ilman muutoksia. Venäjä oli edelleen sidottu sotaan Puola-Liettuaa vastaan, eikä tsaari halunnut uutta sotaa Ruotsin kanssa, joten se luovutti valloittamansa alueet Liivinmaalla takaisin Ruotsille ja suostui tuhoamaan sodan aikana rakentamansa Itämeren laivastonsa.
Kardisin rauha sekä Ruotsin edellisenä vuonna solmimat Olivan rauha Puolan kanssa ja Kööpenhaminan rauha Tanskan kanssa merkitsivät Ruotsin valtakunnan laajenemisen päättymistä. Mikään niistä osapuolista, jotka olivat tehneet rauhan Ruotsin kanssa, oli tuskin tyytyväinen tuloksiin, ja siten kaikki nämä rauhanteot sisälsivät tulevien konfliktien siemenet.
Suomelle erityisesti Venäjän kanssa tehty rauha oli helpotus, sillä sotarasitus ja verotus olivat lisääntyneet äärimmilleen. Ruotsin suhtautumista valtakunnan itäiseen osaan kuvaa, että sodasta Venäjää vastaan Suomi oli saanut selvitä lähes yksin. Toisaalta suurvallan laajentuminen merkitsi Suomen aseman heikkenemistä, sillä Ruotsin valtakunnan painopisteet siirtyivät yhä kauemmaksi länteen ja etelään. Myös alueliitokset Tanskasta ja Norjasta vähensivät Suomen merkitystä koko Ruotsin valtakunnalle ja Suomen väkilukuosuuden vähentymistä valtakunnan koko väestöstä.
Kardisin rauha oli voimassa vuoteen 1700 asti, jolloin alkoi suuri Pohjan sota.
Enrique Lynch Arribálzaga
Enrique Lynch Arribálzaga (1856 Buenos Aires – 28. kesäkuuta 1935 Resistencia, Argentiina) oli argentiinalainen eläin- ja lintutieteilijä.
Lynch Arribálzaga toimi ensimmäisenä alisihteerinä Argentiinan maatalousministeriössä. Hän oli muun muassa Buenos Airesin tiedeakatemian jäsen ja American Ornithologists’ Unionin kirjeenvaihtajajäsen. Vuonna 1878 Lynch Arribálzaga ja Eduardo Ladislao Holmberg perustivat Argentiinan ensimmäisen luonnontieteellisen aikakauslehden, El naturalista argentinon. Hän tutki hyönteisistä erityisesti kaksisiipisiä (Diptera) ja linnuista Argentiinan linnustoa. Lynch Arribálzaga osoitti kritiikkiä ja syvää epäluuloa sveitsiläisen maahanmuuttajan Arnoldo de Winkelried Bertonin kuvaamia uusia paraguaylaisia lintulajeja kohtaan.
HK Levski Sofia
Levski Sofia ( on bulgarialainen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Sofiasta. Seura pelaa bulgarian jääkiekon pääsarjassa. Seura on voittanut 12 kertaa Bulgarian mestaruuden, sekä sillä on 17 Bulgarian Cupin voittoa.
Aiheesta muualla
Seuran viralliset kotisivut (bulgariaksi)
Ruotsin somalit
Ruotsin somalit ovat Somaliassa syntyneitä, Ruotsissa asuvia henkilöitä ja heidän jälkeläisiään. Vuoden 2012 lopussa Ruotsissa asui Statistiska centralbyrånin tilaston perusteella 43 966 henkilöä, jotka olivat syntyneet Somaliassa ja 19 794 Ruotsissa syntynyttä henkilöä, joiden vanhemmista vähintään yksi oli syntynyt Somaliassa. Yhteensä Somaliassa syntyneitä ja heidän jälkeläisiään oli 63 760 henkeä.
Somalit ovat Ruotsin suurin Afrikan mantereen maahanmuuttajaryhmä.
Ruotsin somalit ovat sopeutuneet huonosti, seikkaa johon ovat johtaneet kantaväestöä heikompi koulutus ja heikko kielitaito. Somalien työttömyys on korkea ja somalinaisten työttömyys on tätäkin korkeampi. Työllisyysluvut ovat puolet heikompia kuin maahanmuuttajilla keskimäärin.
Jussi Penttala
Jussi Penttala (s. 9. lokakuuta 1993) on suomalainen freestylehiihtäjä, joka kilpailee kumparelaskussa ja parikumpareissa. Hän edustaa Freestyleseura Moebiusta. .
Penttala saavutti nuorten MM-kilpailuissa hopeaa parikumparelaskussa Jyväskylässä 2011 ja kumparelaskussa Valmalencossa 2012. Aikuisten MM-kilpailuissa hän oli kumparelaskussa 16:s ja parikumpareissa 17:s Deer Valleyssa 2011, kumparelaskussa 18:s ja parikumpareissa 19:s Voss-Myrkdalenissa 2013 sekä yhdeksäs kumparelaskussa ja viidestoista parikumpareissa Kreischbergissä 2015. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli kumparelaskussa 27:s.
Penttala kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Suomulla joulukuussa 2009 sijoittuen kumparelaskussa 31:nneksi. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän sai seuraavan päivän kumparelaskukilpailussa oltuaan neljästoista. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kuudes Åren parikumparelaskussa maaliskuussa 2012. Se on edelleen hänen paras maailmancupsijoituksensa.
Hyrtakina
Hyrtakina (, joskus myös Artakina,, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Kreetan saarella Kreikassa. Sen arkeologinen alue sijaitsee Kántanos-Sélinon kunnassa lähellä Teménian ja Platanéksen kyliä.
Historia
Hyrtakinan asutus syntyi viimeistään arkaaisella kaudella ja se kukoisti erityisesti hellenistisellä kaudella. 200-luvulla eaa. kaupunki oli osa vuoriston kaupunkivaltioiden liittoa, johon kuuluivat myös Elyros, Lissos, Poikilassos, Syia ja Tarrha. Hyrtakinan tiedetään lyöneen omaa rahaa. Roomalaisella kaudella kaupunki taantui.
Die Hard 2 – vain kuolleen ruumiini yli
Die Hard 2 – vain kuolleen ruumiini yli on Die Hard -sarjan toinen elokuva. Se on yhdysvaltalainen toimintaelokuva vuodelta 1990. Elokuvan on ohjannut suomalainen ohjaaja Renny Harlin. Pääosassa elokuvassa on Bruce Willis, joka esittää poliisi John McClanea. Antagonistina elokuvassa on eversti Stuart, jota esittää William Sadler. Elokuvan loppukohtauksessa soi Jean Sibeliuksen suomalainen Finlandia-sävellys.
Hyrtakina
Historia
pienoiskuva|vasen|Hyrtakinan arkeologista aluetta. Hyrtakinan arkeologiset kaivaukset alkoivat vuonna 1939 Vasíleios Theofaneídiksen johdolla.
Die Hard 2 – vain kuolleen ruumiini yli
Elokuva pohjautuu Walter Wagerin kirjaan 58 minutes (1987, ja Vain kuolleen ruumiini yli 2).
Hyrtakina
Rakennukset ja löydökset
pienoiskuva|vasen|Hyrtakinan kaupunginmuurin jäänteitä.
Die Hard 2 – vain kuolleen ruumiini yli
Elokuva oli suuri menestys ja myös kriitikot pitivät elokuvasta. Elokuvan budjetti oli noin 70 miljoonaa dollaria.
Hyrtakina
Rakennukset ja löydökset
Hyrtakinan akropolis eli linnavuori sijaitsi nykyisin nimellä Kastrí tunnetulla kukkulalla. Kaupungin merkittävimpiin löytöihin lukeutuvat Panille omistetun ulkoilmapyhäkön jäänteet. Pyhäkkö oli rakennettu hellenistisellä kaudella tai varhaisella roomalaisella kaudella. Sen koko oli noin 23 x 6 metriä. Kaupungissa on ollut myös Heralle omistettu temppeli sekä Demeterin pyhäkkö. Hyrtakinassa on säilynyt myös muun muassa jäänteitä julkisista ja yksityisistä rakennuksista, kaupunkia ympäröinyttä linnoitusmuuria sekä jäänteitä tiestä, joka yhdisti kaupungin Lissokseen. Muurien ulkopuolelta kukkulan rinteestä on löydetty lukuisia hautoja.
Die Hard 2 – vain kuolleen ruumiini yli
Die Hard -sarja sai kolmannen osan vuonna 1995, kun Die Hard – Koston enkeli tuli ensi-iltaan. Sarjan neljäs osa on vuonna 2007 ensi-iltansa saanut Die Hard 4.0.
Juoni
Etsivä John McClane odottaa vaimoaan Washingtonin Dullesin lentokentällä jouluaattoiltana, kun joukko terroristeja ottaa haltuunsa lennonvalvontajärjestelmän. Laskeutumista yrittävät koneet ovat tuhoon tuomittuja.
Lumimyrsky iskee kentälle ja kentän yläpuolella lentävissä koneissa on tuhansia ihmisiä panttivankeina, myös John McClanen vaimo. McClane joutuu pakostakin jahtaamaan taas terroristeja. Terroristit ovat vapauttamassa pidätettyä kenraali Esperanzaa, jota ollaan tuomassa Yhdysvaltoihin tuomittavaksi. Terroristien suunnitelma on pirullinen, tehokas ja aukoton, mutta terroristit eivät ottaneet huomioon John McClanea.
IPTV
thumb|350px|Maat joissa IPTV on käytössä on merkitty karttaan sinisellä. DVB-IPTV on internet-protokollan käyttöön perustuva teknologia niin televisio-ohjelman jakelussa kuin paluukanavassakin. Tämä tekniikka antaa mahdollisuuden mm. videoneuvotteluihin ja vuorovaikutteisten tv-ohjelmien jakeluun. Siirtonopeuksien kasvaessa IPTV-verkosta on tulossa myös teräväpiirtotelevision jakelukanava.
Tekniikka
Tekniikka hyödyntää IP-sovitinta, joka vastaanottaa IP-verkkoon pakatun lähetteen ja siirtää sen TV:lle. IPTV on aina kaksisuuntainen, mikä mahdollistaa myös sovittimeen integroidun Internet-selaimen käytön TV-ruudulta. Myös kaapeli-tv-linjalla on mahdollista käyttää IPTV:tä koska siinä on saatavilla valmiiksi riittävän nopea kaista vastaanottajalle ja sen paluukanava voidaan toteuttaa normaalin ADSL-liittymän kautta. Yhden ohjelman välittäminen vaatii siirtonopeudeksi 2–5 Mbit/s eli käytännössä vähintään 8 megabitin laajakaistaliittymän. Myös kaapeli-tv:ssä on mahdollista käyttää IPTV:tä, jos siinä on saatavilla riittävän nopea kaista. Teräväpiirto-tv vaatii yleensä 10–20 megabittiä.
Tietoturva
IPTV-järjestelmä on herkkä erilaisille häiriöille siirtotiellä, sillä jo pienikin häiriö tai katkos näkyy selvänä puutteena kuvassa. Aikoinaan palvelunestohyökkäykset olivat tavallisia ja hankaloittivat suuresti kohteen verkon käyttöä. Samantyyppiset hyökkäykset tai jo pelkästään ylisuurella ICMP-pyynnöllä voidaan saada aikaan suurtakin verkkokuormaa joka saattaisi vaikuttaa lähetteen tasoon pakettien häviämisen tai korruptoitumisen muodossa.
Vuorovaikutteiset teräväpiirto-ohjelmat
Internetin kautta välitettävä IPTV tuo sen, minkä digi-tv lupasi, mutta jätti toteuttamatta: aidon kaksisuuntaisen yhteyden ja palvelut ja mahdollisuuden teräväpiirtokuvaan. On mahdollista, että kaupalliset verkkoyhteyksien palveluntarjoajat alkavat hyödyntää nopeaa tiedonsiirtotekniikkaa tulevaisuuden teräväpiirtotelevision ohjelmien välittämisessä digiboksille tai tietokoneelle. Näin voidaan luoda HDTV:n videoiden tilauspalvelu, joissa katsottava kuvamateriaali on sijoitettuna palvelun tarjoajan palvelimelle, katsottavaksi mihin aikaan tahansa. IPTV:n yleistymistä kuitenkin hidastaa laajakaistaverkon riittämätön kapasiteetti sekä kattavuus haja-asutusalueilla. Kaupalliset toimijat uskovat, että teräväpiirtoisten tilausvideoiden kysyntä tulee lisäämään IPTV:n käyttöä jakelualustana.
Teräväpiirto-ohjelmat internetistä
Yleisradion digi-tv -visioissa tietokone ja tv yhdistyisivät kodin kattavaksi mediakeskukseksi. Yleistymässä olevat kodin nopeat kaapeliyhteydet voisivat tarjota uuden siirtotien TV-lähetyksille. On myös mahdollista, että HDTV-lähetykset siirtyvät tulevaisuudessa tietoverkkoihin, eli nk. IPTV:n muotoon. Elisa-yhtiöön kuuluva Saunalahti lähetti Saunavisio-palvelunsa kautta Pekingin olympialaisten lähetyksiä teräväpiirtona 8.8.2008 alkaen IPTV-verkossaan konsernin laajakaista-asiakkaille. Internetistä ennustetaan tulevaisuuden interaktiivisen HDTV:n siirtotietä. Myös kaapeli-tv:ssä on mahdollista käyttää IPTV:tä, jos siinä on saatavilla riittävän nopea kaista. Teräväpiirto-tv vaatii yleensä 10–20 megabittiä. On mahdollista, että kaupalliset verkkoyhteyksien palveluntarjoajat alkavat hyödyntää nopeaa tiedonsiirtotekniikkaa tulevaisuuden teräväpiirtotelevision ohjelmien välittämisessä digiboksille tai tietokoneelle. Näin voidaan luoda HDTV:n videoiden tilauspalvelu, joissa katsottava kuvamateriaali on sijoitettuna palvelun tarjoajan palvelimelle katsottavaksi mihin aikaan tahansa. IPTV:n yleistymistä kuitenkin hidastaa laajakaistaverkon riittämätön kapasiteetti sekä kattavuus haja-asutusalueilla. Kaupalliset toimijat uskovat, että teräväpiirtoisten tilausvideoiden kysyntä tulee lisäämään IPTV:n käyttöä jakelualustana.
IPTV:n kasvu
IPTV -tilaajien määrä on kaksinkertaistunut vuoden 2007 aikana. Vuoden 2008 ensimmäisellä neljänneksellä maailmassa oli 15,4 miljoonaa käyttäjää, joista 8,4 miljoonaa Euroopassa. Vaikka IPTV on vielä kehittymässä, järjestelmät ovat toistaiseksi kestäneet nykyisen kasvun. Euroopassa IPTV-sisältötarjonnan pitää kilpailla kaapelikanavien kanssa. Yhdysvalloissa valokuituverkon peittävyys on rajallinen. Etelä-Koreassa ja Japanissa IPTV:n leviämisen ongelmana on kilpailulainsäädäntö.
Let Them Eat Metal
Let Them Eat Metal on heavy metal -yhtye The Rodsin vuonna 1984 julkaistu neljäs studioalbumi.
Metsästys, Kalastus, Luonto, Perinne
Puolueen perusti Jean Saint-Josse vuonna 1989. Puolue pyrki Euroopan parlamenttiin vuosina 1989 ja 1994 ilman menestystä. Vuoden 1999 äänestyksessä se onnistui saamaan kuusi paikkaa Jean Saint-Jossen johdolla. Seuraavissa vuoden 2004 Euroopan parlamentin vaaleissa puolue menetti kaikki paikkansa, kun se ei saanut kerättyä vaadittavaa 3 % minimikannatusta. Puolue ajautui talousvaikeuksiin ja se menetti samana vuonna myös maan paikallisten valtuustojen edustajanpaikat. Vaikeuksien vuoksi suuri osa puolueen jäsenistä siirtyi UMP- tai MPF-puolueisiin.
Metsästys, Kalastus, Luonto, Perinne -puolue ei kuitenkaan hajonnut lopullisesti vastoinkäymisistä huolimatta ja se asetti vuoden 2007 presidentinvaaleihin ehdokkaakseen pohjoisranskalaisen Frédéric Nihousin. Frédéric Nihous sai presidentinvaalien ensimmäisellä kierroksella runsaan prosentin äänistä eikä näin päässyt toiselle kierroksella.
Ronald Fisher
thumb|Ronald Fisher vuonna 1912 Ronald Aylmer Fisher (17. helmikuuta 1890 East Finchley, Lontoo – 29. heinäkuuta 1962) oli englantilainen tilastotieteilijä, evoluutiobiologi ja geneetikko. Heikon näkönsä vuoksi hänelle opetettiin matematiikkaa ilman kynää ja paperia, mikä kehitti hänen visuaalista ratkaisukykyään. Hän oli eugeniikan kannattaja ja vaikutti muun muassa Leonard Darwiniin. Hänen mielestään eri ihmisrodut ovat älyllisesti eritasoisia.
Anders Hald on kutsunut Fisheriä ”neroksi, joka lähes yksinään loi nykyaikaisen tilastotieteen perustan”. Richard Dawkins on kertonut pitävänsä Fisheriä Charles Darwinin merkittävimpänä seuraajana evoluutiobiologian alalla.
18. kesäkuuta
18. kesäkuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 169. päivä (170. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 196 päivää.
Zellerin sääntö
Zellerin sääntö eli Zellerin kongruenssi on Julius Johannes Zellerin kehittämä algoritmi minkä tahansa gregoriaanisen tai juliaanisen kalenterin päivämäärää vastaavan viikonpäivän laskemiseksi.
Yhtälö
Zellerin sääntö Gregoriaanista kalenteria varten on
51koodia
51koodia on vuonna 2002 perustettu suomalainen rockyhtye, joka tuli ensimmäisen kerran tunnetuksi paljon radiosoittoa saaneella Voisiko olla tänään se päivä -singlellä. Yhtyeen musiikki on pop-vaikutteista raskasta ja melodista suomenkielistä rockia. Esikoisalbumi Nimetty ilmestyi alkuvuodesta 2004 ja sen seuraaja Rautaiset Linnut syksyllä 2005. Yhtyeen toisen albumin singlejulkaisu Kahleet tuli tunnetuksi myös syksyllä 2005 elokuvateattereihin saapuneen Petri Kotwican ohjaaman Koti-ikävä-elokuvan soundtrackin myötä. Yhtyeen antamista julkisista lausunnoista vastaa laulaja-kitaristi ja keulakuva Hannu Sallinen.
Zellerin sääntö
Yhtälö
Juliaanista kalenteria varten on
51koodia
Ennen 51koodia-yhtyeen perustamista yhtyeen jäseniä soitti muun muassa Pool-yhtyeessä. Jussi Musikka ja Olli-Matti Wahlström soittavat myös Kumikamelissa. Keväällä 2013 Wahlströmistä tuli CMX:n virallinen jäsen.
Zellerin sääntö
Yhtälö
missä
Labradoriitti
thumb|Labradoriittia Labradoriitti (synonyymi spektroliitti ja plagioklaasi) kuuluu maasälpäryhmään ja on kemialliselta koostumukseltaan natrium–kalsium–alumiinisilikaattia. Labradoriitin Mohsin kovuus on 6–6,5 ja ominaispaino 2,69–2,70. Sen väri vaihtelee tummanharmaasta harmaanmustaan ja värittömään. Kivessä esiintyy labradoriitille ominainen värileikki. Värileikki sisältää sateenkaaren eri sävyt, useimmiten vihreät ja siniset värisävyt. Kivienharrastajille kivi, jossa on koko värikirjo, on halutuin. Värileikki eli labradorisointi johtuu suotautumalamellien aiheuttamista interferenssi-ilmiöistä.
Labradoriitti on hauras, paineelle ja hapoille herkkä kivi. Myös lämmönvaihtelut tekevät kiveen rakoja ja halkeamia. Labradoriitin voi sekoittaa ortoklaasiin, enstatiittiin tai amblygoniittiin.
Historia
Labradoriitti sai nimensä ensimmäisen löytöpaikkansa Labradorin niemimaan mukaan vuonna 1770. Labradoriitti on ollut jo kauan suosittu koriste-esineiden materiaali, mutta se kiinnostaa eniten keräilykohteena.
Esiintyminen
thumb|150px|Yksityiskohtia labradoriitin pinnasta Parhaimman laatuiset labradoriitit löytyvät Suomen Ylämaalta. Ylämaan esiintymä löytyi vuonna 1940, kun Salpalinjan panssariestekiviä louhittiin. Ylämaan spektroliitti on saanut kansainvälistä kuuluisuutta kauniin, monivärisen värileikkinsä ansiosta. Toisaalta Ylämaan spektroliitin kovuus jää vähän jalokiviluokan suositusten alle. Suomesta spektroliittia on löytynyt myös mm. Mäntyharjulta ja Lounais-Suomen rapakivistä.
Labradoriittia esiintyy myös Madagaskarilla, jossa on tavattu voimakkaan sinisen hohdon omaavaa labradoriittikuukiveä. Läpinäkyviä labradoriitteja on löytynyt Meksikosta. Esiintymiä on löytynyt myös mm. Kanadasta, Yhdysvalloista ja Venäjältä.
Frédéric Nihous
thumb|Frédéric Nihous Frédéric Nihous (s. 15. elokuuta 1967) on Pohjois-Ranskassa syntynyt Metsästys, Kalastus, Luonto, Perinne -puolueen (Chasse, Pêche, Nature, Traditions (CPNT)) poliitikko ja vuoden 2007 presidentinvaaliehdokas. Nihous on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.
Nihous osallistui Metsästys, Kalastus, Luonto, Perinne -puolueen ehdokkaana vuoden 2007 presidentinvaaleihin, muttei saanut tarvittavaa kannatusta jatkaakseen toiselle kierrokselle. Nihous sai ensimmäisellä kierroksella äänistä 1,15 % (420 645 ääntä). Hän oli aluksi puolueensa ehdokkaana myös vuoden 2012 vaaleissa, mutta luopui ehdokkuudesta Nicolas Sarkozyn hyväksi.
Junagadh
Junagadh on Intian Gujaratin osavaltiossa sijaitseva, noin 320 000 asukkaan kaupunki, joka toimii samannimisen piirikunnan hallinnollisena keskuksena. Kaupunki sai nykyisen nimensä brittihallinnon aikana vuonna 1820. Kaupungin lähistöllä sijaitseva Girin kansallispuisto on tärkeä leijonien suojelualue.
Historia
Junagadhin varhaisesta historiasta on jäänteinä 200-luvulta ennen ajanlaskun alkua ulottuvia buddhalaisia kaiverruksia. Keisari Ašoka rakennutti alueelle ediktinsä ja kastelujärjestelmän. Kaupungin ympärillä sijaitseva Girnar-vuoristo on koti useille hindulaisille ja jainalaisille temppeleille. Jainalaisen uskonnon merkkihenkilö Neminathan väitetään valaistuneen alueella, minkä vuoksi alueella on jainalaisille uskonnollista merkitystä. Vastakkaiset uskonnolliset intressit aluetta kohtaan ovat aiheuttaneet ajoittain riitoja molempien uskontojen välille.
Gujaratin islaminuskoinen sulttaani Mahmud Begada valtasi Junagadhin vuonna 1473 hindulaisilta rajputeilta. Muslimiruhtinaiden valta alueella kesti vuoteen 1947 saakka. Brittiläisen siirtomaavallan poistuttua Intiasta, heidän entisen vasalliruhtinaskuntansa, Junagadhin hallitsija Mohammad Mahabat Khanji III päätti liittää maansa osaksi Pakistania. Valtakunnan väestö, jonka keskuudessa hindut muodostivat enemmistön ei hyväksynyt päätöstä ja vaati alueen liittämistä Intiaan. Kapinaliikkeen johtajana toimi Samaldas Gandhi. Entisen hallitsijan paettua perheensä kanssa Pakistaniin järjestettiin kansanäänestys, jossa 91 prosenttia halusi liittyä osaksi Intiaa.
Väestö
Vuoden 2011 väestönlaskennassa Junagadhin väkiluku oli 319 462 henkeä. Suurin uskonto on hindulaisuus, jota tunnustaa 82 prosenttia väestöstä. Muslimit ovat toiseksi suurin uskonnollinen ryhmä 16 prosentin osuudella. Lukutaitoisia on noin 88 prosenttia. Kaupungissa sijaitsee 5017 slummia, joissa elää yli 25 000 asukasta.
Joukkoliikennekatu
Suomessa
Suomen kaupungeista muun muassa Oulussa avattiin syyskuussa 2007 joukkoliikennekatu. Helsingin Haagassa osa Eliel Saarisen tiestä on varattu ainoastaan joukkoliikenteen käyttöön. Kyseinen tieosuus oli ollut merkittynä kaavaan vuosikymmeniä tavanomaisena läpiajokatuna, mutta sen rakentaminen oli kohdannut kiivasta vastustusta. Molemmista päistään muuten valmiin kadun keskivaiheilla ollut osuus rakennettiin lopulta joukkoliikennekatuna. Myös Helsingin Aleksanterinkatu on raitiokävelykatuna joukkoliikennekatu.
Tampereella
Tampereella kaupungin keskustan halkaisevan Hämeenkadun itäpää Rautatienkadun ja Hatanpään valtatien välillä muutettiin kesäkuun 2014 lopusta alkaen joukkoliikennekaduksi, jolla sallitaan ajoneuvoliikenteestä vain linja-autot, taksit ja huoltoajo. Katujärjestelyt pysyivät tässä vaiheessa melko ennallaan, sillä muutos toteutettiin mahdollisimman pienin kustannuksin, lähinnä liikennemerkein ja yhdellä liikennevaloristeyksen poistolla. Samalla Tampereen seudun joukkoliikenne otti käyttöön uuden seudullisen joukkoliikennelinjaston. Uuden runkolinjan 1 liikennöinti nykyreitillä ei olisi mahdollista ilman joukkoliikennekatuosuutta, sillä Hatanpään valtatien ja Hämeenkadun risteys olisi muuten liian ruuhkainen sujuvalle runkolinjaliikennöinnille. Järjestely on kokeilu, josta kerätään kokemuksia vuoden 2016 loppuun asti, jonka jälkeen kokeilun jatkamisesta päätetään. Tampereen kaupunginvaltuusto päättää lokakuussa 2016 raitiotien toteutusvaiheen aloittamisesta, johon sisältyy Hämeenkadun täydellinen peruskorjaus. Raitiotiesuunnitelmissa on esitetty itäpäästä voimakkaan raitiotie-, kävely- ja pyöräilypainotteista, jolla voi tarvittaessa ajaa myös linja-autoilla. Kokeilua täydennettiin kesällä 2015 kaventamalla katuosuutta nelikaistaisesta kaksikaistaiseksi.
Tampereella on myös muita joukkoliikennekatuja sekä jo olemassa että suunnitteilla. Raitiotien yleissuunnitelman tarkennuksissa hyväksyttiin linjaus, että Hervannan kaupunginosan toinen pääväylä Insinöörinkatu muutetaan Hervannan keskuksen kohdalla joukkoliikennekaduksi muutaman sadan metrin matkalta. Lisäksi Vihiojan kaupunginosassa Kuoppamäentie voidaan mieltää joukkoliikennekaduksi, sillä kadulta on kielletty kaikki liikenne Tampereen seudun joukkoliikenteen linja-autoja ja tontille ajoa lukuun ottamatta.
Erkki Kouri
Erkki Ilmari Kouri (s. 18. maaliskuuta 1940 Tornio) on suomalainen historioitsija, joka toimi Helsingin yliopiston yleisen historian professorina vuosina 1989–2008.
Hysiai
Hysiai voi viitata seuraaviin paikkoihin antiikin Kreikassa:
Erkki Kouri
Kouri työskenteli tutkijana ja opettajana Saksassa Marburgin ja Münchenin yliopistoissa 1969–1972, Britanniassa Cambridgen yliopistossa 1973–1978 ja toistamiseen Münchenissä 1978–1986. Hän väitteli tohtoriksi Cambridgessa 1978, aiheenaan Euroopan protestanttinen liittopolitiikka Elisabet I:n aikana. Vuodesta 1986 Kouri on toiminut Suomessa, ensin Oulun yliopiston historian apulaisprofessorina 1986–1987 ja Jyväskylän yliopiston yleisen historian professorina 1987–1989, ja sitten Helsingin yliopiston yleisen historian professorina 1989–2008.
Komiat
Komiat on Kauhavan kaupungin ja Vöyrin Petterinmäen keskiviikkoisin ilmestyvä paikallislehti. Toimitus on Kauhavan keskustaajamassa. Päätoimittaja on Marianne Lähde.
Lehden levikki on 5284 kpl. (LT 2017 mediaauditfinland.fi) Lehteä kustantaa Ilkka-Yhtymään kuuluva I-Mediat Oy ja se painetaan I-Print Oy:n sanomalehtipainossa Seinäjoella.
Komiat-lehti syntyi, kun kaksi alueen paikallislehteä, Härmät-lehti ja Kauhavan sanomalehti, yhdistettiin vuoden 2009 alussa. Samaan aikaan toteutui Kauhavan, Alahärmän, Ylihärmän ja Kortesjärven kuntaliitos.
Lehti on palkittu Sanomalehtien Liiton paikallislehtikilpailussa vuosina 2011, 2012 ja 2014.
Historiaa
Paikallislehti Kauhava ilmestyi ensi kerran vuonna 1926 Mauno Pesosen toimittamana kahtena näytenumerona. Varsinainen ilmestyminen alkoi vuoden 1927 alussa. Vuonna 1929 lehden nimeksi vaihdettiin Kauhava-Lappajärvi-Vimpeli, mutta jo parin vuoden se palasi entiselleen. Vuosina 1947-1954 lehden nimenä oli Kauhava-Härmät.
Härmät-lehden perusti vuonna 1961 Laijo Järvi Alahärmän ja Ylihärmän sekä Vöyrin Petterinmäen suomenkielisen kylän paikallislehdeksi. Härmät siirtyi paikallisesta omistuksesta alavutelaisen Viiskunta-lehteä julkaisseen yhtiön omistukseen 1970. Yhtiön myötä myös Härmät siirtyi sanomalehti Ilkkaa kustantaneelle Ilkka Oy:lle 1987 ja edelleen Pohjanmaan Lähisanomille 1999.
Kauhavan Sanomalehti Oy päätti keväällä 2008 myydä Kauhava-lehden liiketoiminnan Ilkka-yhtymälle kuuluvalle Pohjanmaan Lähisanomat Oy:lle (nyk. I-Mediat Oy). Kaupan myötä yhdistettiin Kauhava- ja Härmät-lehdet yhdeksi isommaksi paikallislehdeksi. Uuden lehden nimestä järjestettiin lukijakilpailu.
Nouseva intonaatio
Nouseva intonaatio on hallitusti tai hallitsemattomasti puhuttaessa tapahtuva väliaikainen äänentason muutos korkeammaksi. Yleensä se on sijoitettu painotukseksi lauseen tai sanan loppuun.
Useissa indoeurooppalaisissa kielissä nouseva intonaatio on foneeminen merkiten kysymyslauseen. Suomeen tätä tapaa on alettu lainata vasta äskettäin.
François-Noël Babeuf
200px|thumb|François-Noël Émile Babeuf François-Noël Émile Babeuf [babö'f] (23. marraskuuta 1760 Saint-Quentin – 27. toukokuuta 1797 Vendôme) eli Gracchus Babeuf oli ranskalainen vallankumousmies, siviiliammatiltaan maanmittari. Babeuf oli käytännön sosialismin edelläkävijä, joka vaati täydellistä tasa-arvoa ja maareformia. Hän sai lisänimen Gracchus Babeuf, koska hän ehdotti samantapaista maareformia kuin roomalaiset 100-luvulla eaa. vaikuttaneet Gracchuksen veljekset. Ranskan suuren vallankumouksen puhjetessa Babeuf kävi innolla käsiksi sosiaalisiin kysymyksiin. Hänen pyrkimyksenään oli muuttaa Ranskan vallankumous poliittisesta taistelusta sosiaaliseksi, ja hän vaati omaisuuksien ja tuotannon saattamista yhteiseen omistukseen sekä niiden jakamista kullekin tarpeitten mukaan.
Babeuf oli veroviljelijän poika, ja hän työskenteli 1780-luvulla feodaalilain asiantuntijana pitäen kirjaa talonpoikien veloista ja maksuista. Babeuf tunsi suurta vastenmielisyyttä epäoikeudenmukaista järjestelmää kohtaan, ja se sai hänet aloittamaan aktiivisen uran poliittisena toimittajana. Vuonna 1789 hän kirjoitti verouudistusta koskevan pamfletin ja lähti Pariisiin toivoen pääsevänsä toimittajaksi. Hän palasi kotiseudulleen Picardiaan, jossa hänet pidätettiin ja vangittiin lyhyeksi aikaa vuonna 1790.
Vapauduttuaan Babeuf perusti Le Correspondant picard -nimisen lehden. Babeuf ajoi radikaalia maareformia, joka sisälsi muun muassa feodaalimaksujen poistamisen ja maan jakamisen uudelleen. Babeuf palasi Pariisiin helmikuussa 1793, jossa Maximilien Robespierren johtama terrorin aika oli valloillaan. Babeuf vangittiin ja hän pääsi vapaaksi vasta kun Robespierre oli syösty vallasta. Babeuf perusti uuden sanomalehden, Le Journal de la liberté de la presse, heinäkuussa 1794. Pian lehti sai uuden nimen Le Tribun du peuple. Babeuf puolusti aluksi thermidorilaisia ja hyökkäsi jakobiinien kimppuun. Kun Babeuf alkoi hyökätä thermidorilaisia vastaan, hänet pidätettiin 12. helmikuuta 1795, ja hän joutui vankilaan Arrasiin.
Babeuf perusti niin sanotun tasa-arvoisten eli Panthéonin klubin. Sen jäsenet muodostivat niin sanotun "tasa-arvoisten salaliiton", He järjestivät 8. toukokuuta 1796 yleiskokouksen, jossa valmisteltiin 17 000 miehen kokoamista vallankaappausta varten, joka syrjäyttäisi Direktorion ja palauttaisi vuoden 1793 perustuslain voimaan. Salaliittolaiset pidätettiin kuitenkin 10. toukokuuta, kun ilmiantaja oli paljastanut heidät valtiovallalle. Laaja huomiota herättänyt oikeudenkäynti pidettiin 20. helmikuuta – 26. toukokuuta 1797, jonka jälkeen muut salaliittolaiset vapautettiin, mutta Babeuf ja Augustin Darthé tuomittiin teloitettaviksi giljotiinilla. .
Vaikutus
Monet 1800- ja 1900-luvun vallankumoukselliset kunnioittivat Babeufia sankarina, koska hän kannatti kommunismia ja oli vakuuttunut siitä, että pieni eliitti voi kaataa epämieluisan hallinnon salaliiton avulla.
Babeufin oppi oli puhdasta, omaisuuden yhteisyyttä tavoittelevaa kommunismia. Sitä sanotaan bahouvismiksi ja sen kannattajia babouvisteiksi. Se on jossakin määrin vaikuttanut myöhempään ranskalaiseen sosialismiin. Hän esitteli oppia lehdessään Le Tribun du Peuple. Kommunismi-sanaa ei Babeufin elinaikana tunnettu, kuten ei myöskään anarkisti- ja sosialisti-nimityksiä, mutta näitä kaikkia kolmea on myöhemmin käytetty kuvaamaan Babeufin ajatuksia ja toimintaa. Englannin kielessä kommunismi-sana esiintyi mahdollisesti ensimmäisen kerran John Goodwyn Barmbyn kuvatessa Babeufin opin kannattajia vuonna 1840.
Stacy (elokuva)
Stacy tai Stacy: Attack of the Schoolgirl Zombies on vuonna 2001 valmistunut japanilainen kauhukomediaelokuva, jonka on ohjannut Naoyuki Tomomatsu. Elokuva perustuu Kenji Otsukin romaaniin, ja siinä 15–17-vuotiaat tytöt muuttuvat zombeiksi.
Elokuvassa oleva iskuryhmä Romero Repeat Kill Troops on nimetty zombielokuvaohjaaja George A. Romeron mukaan, ja elokuvassa myytävä moottorisaha Bruce Campbell’s Right Hand 2 on viittaus Bruce Campbelliin Evil Dead -trilogiassa.
Paasiarkku
thumb| Alankomaiden suurin paasiarkku [[Borger-Odoorn|Borgerin lähellä.]] Paasiarkku on kivipaasista tai hiekkakivilaatoista tehtyjä arkkumainen neoliittisen kivikauden hautarakenne. Paasiarkuissa voi olla joko pääty- tai sivupaadet tai molemmat. Hautaushetkellä paasiarkussa on voinut olla myös puinen arkku. Vainaja on myös voinut olla kiedottu esimerkiksi eläimen taljaan. Paasiarkkuja on tasaisen maan alla, maakummussa tai kiviröykkiössä. Niitä on voitu käyttää myös polttohautauksessa ja sijoittaa siihen vainajan luut. Paasiarkkuja on tavattu esihistoriallisista löydöistä. Niiden jäännöksiä on vielä joissakin tutkimattomissa hautaröykkiössä sekä esimerkiksi Raumalla Sammallahdenmäessä yhdessä Volter Högmanin 1800-luvulla tutkimusten jälkeen rekonstruoimassa hautaröykkiössä.
Euran Lähteenmäessä on paasiarkku, joka on 23 metriä laajassa kiviröykkiössä. Arkun ympärillä on yhdeksän metrin pituinen kylmämuuraus. Paasiarkuista pienimmät ovat olleet 1,2 metrisiä. Vainajan mittaisia, parimetrisiä paasiarkkuja on löydetty koko pronssikauden ajalta, ja tapaa on siten käytetty polttohautauksen rinnalla.
Paasiarkku on ollut käytössä yleisesti Euroopassa ja myös Suomessa.
Vuissens
Vuissens on kylä ja entinen kunta Sveitsissä, Fribourgin kantonin Broyen piirikunnassa, Estavayerin kunnassa. Kunnan pinta-ala oli 5,62 neliökilometriä ja asukkaita siellä oli 228 (31.12.2012).
Vuissens ja kuusi muuta Neuchâtelinjärven kaakkoispuolen kuntaa – Bussy, Estavayer-le-Lac, Morens, Murist, Rueyres-les-Prés ja Vernay Teil – yhdistettiin Estavayerin kunnaksi vuoden 2017 alussa.
Kunnasta on matka-aikaa Yverdon-les-Bainsiin 15 minuuttia, Lausanneen ja Fribourgiin 30 minuuttia ja Berniin 45 minuuttia.
Ensimmäinen maininta paikkakunnasta on 1100-luvulta. Tuolloin paikkakunta tunnettiin nimellä Guicens. 1200-luvulla paikkakunta oli nimeltään Vicens. Vuonna 1403 nimi oli Vuicens, vuonna 1453 Wicens ja vuonna 1464 Wissens ja Vuiscens. Nykyinen Vuissens-nimi tuli käyttöön vuonna 1578.
Pyörre (kirja)
Pyörre on suomalaisen kirjailijan Ilkka Remeksen kirjoittama kirja, joka ilmestyi vuonna 2008. Kirja oli vuonna 2008 Suomen toiseksi myydyin (82 500 kpl) kotimainen kaunokirja Puhdistuksen jälkeen.
Juoni
Kirjan alussa viisikymmentävuotias Tero Airas on katsomassa F1-tallipaikkaa kärkkyvän 19-vuotiaan poikansa Ronin koeajoja Monzassa. Kohtaus päättyy erään saksalaiskuskin loukkaantumiseen koeajoissa.
Viikon kuluttua Ronin vanha tyttöystävä, 17-vuotias Julia Leivo, löydetään kuolleena metsästä. Tytön isä Kimmo Leivo hautoo omakätistä kostoa Julian enon Toomas Ehaverin kanssa. Ronista tulee tytön kuolemaan pääepäilty. Myöhemmin Toomas tulee heidän kotinsa ovelle ja näyttää heille kännykästään viestin, jossa Julia kertoo tapaavansa Ronin sinä iltana, kun hänet surmattiin. Toomas uhkaa näyttää viestin poliisille, elleivät he tuo hänelle Ronin ruotsalaisen rahoittajan Marcus Grotenfeltin sveitsiläisen tallelokeron sisältöä. Grotenfeltin on huhuiltu työskennelleen Ruotsin sotilastiedustelun MUST:in palveluksessa.
Hysiai (Argolis)
Hysiai oli antiikin aikainen kaupunki Argoliissa Kreikassa. Sen arkeologinen alue sijaitsee Árgos-Mykíneen kunnassa etelään nykyisestä Achladókampoksen kylästä.
Hysiai oli pieni linnoitettu kaupunki, joka sijaitsi Lernasta Tegeaan ja Mantineiaan päin kulkeneen tien varressa. Kaupunki oli Argoksen vallassa ja suojasi tätä linnoituksena etelään ja Spartaan päin.
pienoiskuva|vasen|Hysiain muureja. Hysiain lähellä on käyty historiassa kaksi merkittävää taistelua. Hysiain ensimmäinen taistelu käytiin vuonna 669 eaa. spartalaisten ja argoslaisten välillä. Hysiain toinen taistelu käytiin peloponnesolaissodassa vuonna 417 eaa. spartalaisten ja argoslais-ateenalaisen liittouman välillä. Siinä spartalaiset tuhosivat kaupungin. Pausanias kävi paikalla 100-luvulla jaa., jolloin kaupunki oli edelleen raunioina.
Saint-Germain-l’Auxerrois
thumb|Saint-Germain-l’Auxerrois’n kirkon julkisivu ja kellotorni. Saint-Germain-l’Auxerrois on kirkko Pariisin keskustassa 1. arrondissementin alueella, Place du Louvre -aukion itälaidalla, vastapäätä Louvrea.
Nykyistä kirkkoa rakennettiin yli 300 vuotta 1200-luvulta alkaen. Se on omistettu Germanus Auxerrelaiselle, jonka Pariisin kaupungin suojeluspyhimys Geneviève legendan mukaan nuoruudessaan kohtasi. Valmistuttuaan sitä käytettiin Ranskan hovin kirkkona. Arkkitehtonisesti merkittävin osa rakennuksesta on vuosina 1435–1439 erilliseksi rakennettu kolmiportaalinen eteissali. Saint-Germain-l’Auxerrois’n kellonsoitto toimi aloitusmerkkinä vuoden 1572 pärttylinyön verilöylylle. Käyttö hovikirkkona päättyi vuonna 1682 kuningas Ludvig XIV:n vetäydyttyä pysyvästi Versaillesin palatsiin. Tämän jälkeen kirkkoon haudattiin monia Louvressa työskennelleitä taiteilijoita, muun muassa arkkitehdit Louis Le Vau ja Robert de Cotte, taidemaalarit François Boucher ja Jean-Baptiste Chardin sekä kuvanveistäjä Antoine Coysevox.
Mangakahvila
pienoiskuva|Mangakahvila Tokiosta. Mangakahvila (, kissa lyhennys sanasta "kissaten" mikä tarkoittaa kahvilaa) tai Manga café on alun perin japanilainen kahvilatyylinen paikka, jossa asiakkaat voivat lukea mangasarjakuvia. Kahvilassa asiakkaat maksavat ajasta, jonka he viettävät kahvilassa. Ensimmäinen manga- ja internetkahvila avattiin Tokioon vuonna 1995.
Tarjottavat palvelut
Manga caféet tarjoavat myös internetyhteyden nettikahviloiden tapaan. Joissakin on erikseen tupakointialueita ja tupakoimattomien alueita. Kahvilat voivat tarjota myös muunlaisia palveluita, kuten videopelejä, television katselua, välipala-automaatteja, suihkut, tuoleja josissa pystyy nukkumaan ja muita lisäpalveluja joista voi joutua maksamaan erikseen.
Majoitusvaihtoehto
Mangakahvilat ovat usein auki 24 tuntia vuorokaudesta ja niistä on tullut joillekin edullinen majoitusvaihtoehto japanilaisten internet kahviloiden tapaan. Mangakahviloita on miltei kaikissa suurimmissa kaupungeissa. Niitä voi olla vaikea löytää ilman japanin kielen taitoa, koska niillä ei useimmiten ole englanninkielisiä kylttejä, ja ne myös usein sijaitsevat rakennusten ylimmissä kerroksissa.
Felons for Life
Felons for Life on kolmas albumi Dopelta. Se on kokoelma aiemmin julkaistusta materiaalista, demolevytyksistä, ja live-versioita kappaleista. Se itsejulkaistiin lokakuussa 2002.
Ensimmäiset 18 kappaletta ovat albumi- ja alternate-versioita yhtyeen ensimmäiseltä ja toiselta albumilta, Felons and Revolutionaries ja Life (paitsi kappale 3, joka on demoversio kappaleesta levyltä Group Therapy vuodelta 2003). Viimeiset 4 kappaletta ovat demoja vuodelta 1998 Felons and Revolutionaries levyä varten. Felons for Life oli ainoastaan saatavana live-tapahtumissa ja yhtyeen nettisivustolla.
Pietari Tiikkiläinen
thumb|Tiikkiläisen muistomerkki Suojärvellä. Pietari Tiikkiläinen (, 3. elokuuta 1921 nykyisen Leningradin alueen Volossovan piirin Pekunitsan kunnan Markkovan kylä – 28. heinäkuuta 1941 Suojärven piirin Tolvajärven lähellä) oli puna-armeijan alikersantti, joka kuolemansa jälkeen sai Neuvostoliiton sankarin arvonimen.
Tiikkiläinen syntyi inkerinsuomalaiseen talonpoikaisperheeseen. Isän varhaisen kuoleman jälkeen hän auttoi äitiä taloudenpidossa ja valmistui keskikoulusta vuonna 1939. Tämän jälkeen hän työskenteli Pekunitsan postissa.
Vuonna 1939 Tiikkiläinen kutsuttiin puna-armeijaan, jonka riveissä hän osallistui talvisotaan. Jatkosodan alettua hän toimi ryhmänjohtajana seitsemännen armeijakunnan 71. kivääridivisioonan 52. rykmentissä, joka yritti pysäyttää suomalaisten hyökkäyksen ensin Korpiselän luona ja sitten Tolvajärven itärannalla. Ryhmän tehtävänä oli estää vihollisen pääsy Vuohtjärven ja Munjärvenlahden kautta Petroskoihin johtavalle tielle. Tiikkiläisen johtamat puna-armeijalaiset torjuivat hyökkäykset Ylä-Tolvajärven Ristisalmen luona vuorokauden ajan. Ammusten loputtua ryhmänjohtaja komensi miehensä pistintaisteluun, jossa hän kaatui. Kuolemansa jälkeen Tiikkiläiselle myönnettiin Neuvostoliiton sankarin arvonimi ja Leninin kunniamerkki.
Tiikkiläisen haudalle Suojärvelle pystytettiin muistomerkki vuonna 1966. Hänen mukaansa on nimetty myös yksi Suojärven kaduista. Tiikkiläisen käymän keskikoulun seinään on kiinnitetty muistolaatta. Petroskoissa Antikaisenkadun muistogalleriassa on hänen kuvansa. Tiikkiläisen elämästä kertoo Pekka Mutasen kirja Poika Markkovan kylästä.
Moskovan valtiollinen kansainvälisten suhteiden instituutti
thumb|Yliopiston päärakennus. Moskovan valtiollinen kansainvälisten suhteiden instituutti, lyhennettynä MGIMO on Venäjän ulkoministeriön alaisuudessa toimiva yliopisto. Se tunnetaan perinteisesti tulevien diplomaattien eliittikouluna. Entinen Yhdysvaltain ulkoministeri Henry Kissinger käytti MGIMO:sta ilmaisua ”Venäjän Harvard”.
Katajamittari
Katajamittari (Thera juniperata) on kenttämittareihin kuuluva syksyn yöperhoslaji.