cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Biometrinen passi
Historia
Biopassi saa nimensä sirulle tallennettavasta biotunnisteesta. Ensimmäisiä biotunnisteita, sormenjälkiä, käytettiin jo 1800-luvulla rikostutkinnassa. Nykyiset tunnistusmenetelmät ovat 1960-luvulta peräisin ja ne yleistyivät vuoden 1996 jälkeen. Biometrisiä tunnistusmenetelmiä käytetään kulunvalvonnassa ja tarkimpia tunnistustekniikoita, kuten iiris- ja verkkokalvotunnistusta, käytetään erityisissä tiloissa, joissa tarvitaan vahvaa tunnistusta.
Juoksu
Juoksussa käytettävät lihakset
Kaksipäinen reisilihas sijaitsee reiden takapuolella. Se toimii nelipäisen reisilihaksen vastavaikuttajana ja myös ojentaa lonkkaniveltä sekä koukistaa ja kiertää polviniveltä. Kaksipäisen reisilihaksen sekä puolikalvoisen ja puolijänteisen lihaksen yhdessä muodostamat hamstring-lihakset muun muassa jarruttavat juoksun aikana polven ojennusta.
Hirvensalon linja-autoturma
Onnettomuus
Lautta vei auton Turusta Hirvensalon saareen, joka tuolloin kuului Maarian kuntaan. Saaren lävitse vievää viiden kilometrin mittaista tietä myöten siirryttiin kohti Satavan saareen johtavaa lauttaa. Satavan saari kuului Kakskerran kuntaan, joka myöhemmin liitettiin Turun kaupunkiin.
Biometrinen passi
Biometriset passit Suomessa
Suomessa biometriset passit otettiin käyttöön 2006, jolloin passeihin lisättiin kasvokuva digitaalisesti luettavassa muodossa. Ensimmäiset biopassit Suomessa myönnettiin 22. elokuuta. Vuonna 2009 passeihin lisättiin sormenjäljet. Hallitus arvioi sormenjälkirekisterin kattavan noin kymmenessä vuodessa koko Suomen aikuisikäisen väestön.
Moision kansakoulu
Moision kansakoulu voi tarkoittaa seuraavia kansakouluja:
Biometrinen passi
Biometriset passit Suomessa
Biometristen tietojen levittäminen herätti vääntöä ennen passilain muutosta 2009. Poliisiylijohtaja Mikko Paatero olisi halunnut passilain muutoksen yhteydessä poliisin käyttöön kaikkien kansalaisten sormenjäljet käsittävän rekisterin. Prümin sopimukseen liittyvät tietojenjakovelvoitteen vuoksi tiedot olisi pitänyt luovuttaa myös kaikkien EU-maiden ja muiden sopimusmaiden turvallisuusviranomaisille.
Juoksu
Juoksussa käytettävät lihakset
Leveän peitinkalvon jännittäjälihas sijaitsee reiden ulkosyrjällä. Se koukistaa ja loitontaa lonkkaa, ja se muun muassa pitää toista jalkaa toisen edellä juoksusyklin aikana.
Hirvensalon linja-autoturma
Pelastustyöt
Ainoana ulkopuolisena paikalla ollut lautan kuljettaja ja autosta hypännyt upseeri ottivat rannasta veneen ja alkoivat auttaa vedessä olevia rantaan. Osa autossa olleista selvisi kastumisella ja järkytyksellä, osa sai auton laseista viiltoja. Merestä saatiin elossa ylös kuljettaja ja 16 matkustajaa. Myöhempi kansanedustaja Liisa Kulhia (s. Hällfors) oli pelastuneiden matkustajien joukossa. Paikalle saapui pian lähiseudun asukkaita, jotka ryntäsivät puhelimeen hälyttämään poliisin ja palokunnan.
Paikalla olleet yrittivät ensin saada autoon jääneitä ovesta ja ikkunoista ulos. Se osoittautui mahdottomaksi. Koska auton katto oli vain puoli metriä vedenpinnan alapuolella, haettiin kirveitä ja rautakankia, joilla tehtiin kattoon reikä. Sen kautta saatiin keksin avulla ulos 16 elotonta ihmistä ja koira. Ihmisille alettiin antaa tekohengitystä hengenpelastusta tuntevan naisen ohjaamana, mutta ketään 13 naisesta ja kolmesta miehestä ei saatu virkoamaan. Vain koira virkosi hetken kuluttua itsestään.
Biometrinen passi
Biometriset passit Suomessa
Tietosuojavaltuutettu Reijo Aarnio vastusti ehdotusta. Hallituksen esitykseen tietojen luovutus poliisille sisältyi, mutta perustuslakivaliokunta vaati kohdan poistamista laista. Opposition SDP ja vasemmistoliitto esittivät ettei sormenjälkiä tallennettaisi mihinkään rekisteriin. Myös vihreiden Jyrki Kasvi arvosteli rekisterin perustamista, mutta äänesti kuitenkin hallituksen esityksen puolesta.
Hirvensalon linja-autoturma
Pelastustyöt
Seuraavassa paikalle saapuneessa linja-autossa oli mukana huvilalleen matkalla olleet lääkärit Elon Wallasvaara ja T. M. Bergroth, jotka ryhtyivät johtamaan elvytysyrityksiä. Puolentoista tunnin kuluttua mereenajosta paikalle saapui Turun palokunnan ambulanssi. Sillä ei kuitenkaan ollut mukanaan happilaitteita, koska se oli hälytetty Hirvensalon tiellä tapahtuneeseen onnettomuuteen. Sairasauto kuljetti neljä loukkaantunutta Turun lääninsairaalaan. Yksi sairaalaan viedyistä, vedestä tajuttomana nostettu 3-vuotias pikkupoika, kuoli. Hän oli 17:s kuolonuhri.
Juoksu
Juoksussa käytettävät lihakset
Juoksusuorituksessa käytetään myös isoa pakaralihasta, kolmesta lihaksesta muodostuvaa lonkankoukistajaa sekä kahdesta lihaksesta muodostuvaa kolmipäistä pohjelihasta. Jalkojen stabilointiin jalan sivuttaisliikkeessä tai juostaessa epätasaisella tai epävakaalla alustalla osallistuvat lisäksi reiden lähentäjät ja Päärynänmuotoinen eli piriformislihas.
Vepsän kansakoulu
Vepsän kansakoulu voi tarkoittaa seuraavia kansakouluja:
Juoksu
Juoksussa käytettävät lihakset
Nelikulmainen lannelihas kontrolloi vartalon sivutaivutusta ja on tärkeä tasapainottaja. Muita tuki- ja avustajalihaksia juostessa ovat multifidus- eli monihalkoiset lihakset ja vatsalihakset.
Biometrinen passi
Sormenjälkirekisteri
Suomen valtio kuitenkin kieltäytyy myöntämästä passia, ellei saajan sormenjälkiä luovuteta passin ulkopuoliseen rekisteriin. Asiasta on Korkeimman hallinto-oikeuden päätös 3872/2017, jonka mukaan sormenjälkirekisteri on hyväksyttävä, ja siihen osallistumiseen voidaan pakottaa passin myöntämättömyyden uhalla, koska esimerkiksi:
Hirvensalon linja-autoturma
Pelastustyöt
Väkeä oli kertynyt rannalle jo satakunta henkeä. Koska ei tiedetty oliko autossa vielä ihmisiä, ryhdyttiin yrittämään auton nostoa. Kahden lähitaloista haetun traktorin ja suuren miesjoukon voimin auto saatiin liikkumaan 2–3 metriä lähemmäksi rantaa. Sitten auto juuttui rantakiviin. Seuraavaksi paikalle hälytettiin sukeltaja kaupungista. Hän saapuikin paikalle ja tutki auton ja sen ympäristön enempiä uhreja löytämättä. Autokin saatiin seuraavana yönä nostetuksi ylös.
Juoksu
Juoksussa käytettävät lihakset
Pikajuoksussa massiiviset käsivarren lihakset voivat tuoda etua, mutta kestävyysjuoksussa niistä ei ole etua. Kestävä hauislihas tekee juoksusta taloudellisempaa.
Hirvensalon linja-autoturma
Syy
Auto nostettiin merestä ja vietiin Turkuun tutkittavaksi. Autokatsastaja Stenij tutki auton ja totesi jarrujen pääsylinterin täyttöaukon tukkeutuneen ja aiheuttaneen jarrutuksen heikkouden. Hän piti sitä äkillisenä häiriönä, josta kuljettaja ei voinut olla tietoinen. Hän totesi myös auton käsijarrun olleen heikko.
Juoksu
Juoksussa käytettävät lihakset
Hyväkuntoiset hengityslihakset ja oikea hengitystekniikka auttavat keuhkojen koko kapasiteetin käyttöönotossa.
Biometrinen passi
Sormenjälkirekisteri
Laki henkilötietojen käsittelystä poliisitoimessa 5§:n mukaan Suojelupoliisin toiminnallinen tietojärjestelmä voi sisältää tietoja, joita on tarpeen käsitellä oikeus- ja yhteiskuntajärjestystä tai valtion turvallisuutta vaarantavien hankkeiden tai rikosten estämiseksi tai selvittämiseksi. Näihin tietoihin kuuluu muun muassa matkustusasiakirjan tiedot.
Juoksu
Terveyshyödyt
Juoksemisella ja yleensä liikkumisella katsotaan olevan myönteisiä terveysvaikutuksia. Juoksu ja hölkkä muun muassa kehittävät hengitys- ja verenkiertoelimistöä, vilkastavat ääreisverenkiertoa ja aineenvaihduntaa, vaikuttavat myönteisesti rasva-aineenvaihduntaan ja kehittävät kestävyyskuntoa. Juoksemisen aiheuttama tärinä aiheuttaa luiden vahvistumista, mikä voi suojata osteoporoosilta.
Biometrinen passi
Tekniikkaa
Biometrisen passin kansainvälisen standardin määrittelee ICAO-järjestö. ICAO on kansainvälinen siviili-ilmailujärjestö, joka toimii YK:n alaisuudessa 188 valtion yhteistyöelimenä. ICAO:n tekemät dokumentit määrittelevät toimintaympäristön ja tavan biopassin sekä tarkistusjärjestelmän kommunikoinnille. Passista ja viisumista käytetään ICAO:n dokumenteissa yhteistä nimitystä, koneluettava matkustusasiakirja (MRTD, Machine Readable Travel Document).
Asiakirjat, joissa ICAO määritellee MRTD:n toimintaa ovat:
Juoksu
Terveyshyödyt
Juoksemisella on arvioitu olevan myös mieltä virkistävä vaikutus. Juoksun jälkeisen palautumisen aikana aivot erittävät elimistöön endorfiiniä, joka aiheuttaa rentouden tunteen.
Biometrinen passi
Tekniikkaa
EU vaatii kasvokuvan tallentamista kuvatiedostona, joka pakataan sirulle joko JPEG- tai JPEG2000-formaatissa, joita ISO/IECC 14443 -standardi tukee. JPEG-formaattina tallennettu kuva vie noin 12–20 Kt muistia, kun taas JPEG2000 vie puolet siitä. EU-maat saavat itse valita kumpaa pakkausmuotoa käyttävät.
Juoksu
Vaivat ja vammat
Juoksijoilla esiintyviä yleisiä vammoja ovat lihasvenähdykset ja -revähdykset, limapussin tulehdus, alaselän kipu, suoliluu-säärisiteen tulehdus, polven nivelsidevamma, juoksijan polvi, rasitusmurtumat, penikkatauti, lihasaitiosyndrooma, nilkan nyrjähdys, akillesjänteen tulehdus, plantaarifaskiitti sekä jalan ja nilkan jännevammat. Vammojen yleisimpiä aiheuttajia ovat esimerkiksi äkillinen liike, puutteellinen lämmittely, lihasten epätasapaino, huono juoksutekniikka, harjoittelu kovilla tai epätasaisilla pinnoilla, huonosti sopivien kenkien käyttäminen, toistuva ja liiallinen jalan rasitus ja ylikunto.
Biometrinen passi
Kritiikkiä
Hollantilaisen Radbound Universiteit Nijmegen -yliopiston turvallisuuden tutkimusryhmä SoS on tutkimuksissaan todentanut mahdollisuudet:
Juoksu
Vaivat ja vammat
Lievempiä juoksijan vaivoja ovat esimerkiksi rakot, varpaankynnen mustuminen, nännien hankautuminen, viivästynyt lihaskipu, kramppi, jalkojen pistely, niska- ja pääkivut, pahoinvointi, rintakipu, vatsakipu, auringon polttama iho sekä nestehukka.
Juoksussa alaraajoihin kohdistuva kuormitus on kolminkertainen kävelyyn verrattuna. Juokseminen voi olla liian rasittavaa ylipainoiselle henkilölle, sillä ylipaino rasittaa niveliä. Myös säännöllistä liikuntaa harrastamattoman tai yli 40-vuotiaan on suositeltavaa tarkistaa terveytensä ennen säännöllisen juoksemisen aloittamista.
Biometrinen passi
Kritiikkiä
Yliopiston asiantuntijat eivät ole myöskään voineet tutkimuksillaan sulkea pois niin sanottujen takaporttien mahdollisuutta.
Juoksu
Vaivojen ehkäisy
Juoksijat pyrkivät ehkäisemään juoksemisesta aiheutuvia vaivoja esimerkiksi kiinnittämällä huomiota oikeanlaiseen askellukseen, kenkien ja vaatetuksen valintaan, hiilihydraattitankkauksella, nesteytyksellä sekä venyttelyllä ja lämmittelyllä ennen juoksua ja venyttelyllä ja jäähdyttelyllä juoksun jälkeen.
Biometrinen passi
Kritiikkiä
Sisäministeriön tiedotteessa todetaan että ”passin tietoliikenteen salaus on samaa luokkaa kuin GSM-matkapuhelinliikenteen salaus”. EFFI ry:n mukaan GSM-puhelimissa käytetty salaus murtuu tavallisella pöytätietokoneella alle sekunnissa.
Seppo Helle
pienoiskuva|Seppo Helle vuonna 1964. Seppo Eilo Helle (21. tammikuuta 1937 Helsinki – 1. toukokuuta 2014) oli suomalainen jääkiekkovalmentaja.
Juoksu
Jalkineet
Juoksua voi harrastaa siihen tarkoitetuilla juoksukengillä tai paljain jaloin. Nykyaikaiset tuetut lenkkikengät nousivat suosioon 1970-luvulla. Juoksukengän tarkoituksena on pehmentää iskua jalan osuessa maahan, antaa pitoa, tukea jalkaa ja suojata jalkapohjaa. Viime vuosina jotkut juoksijat ovat pyrkineet vähentämään juoksuvammoja ryhtymällä käyttämään ohutpohjaisia eli minimalistisia juoksukenkiä, tai juoksemaan kokonaan paljain jaloin.
Seppo Helle
Helle valmensi SM-sarjassa kolme kautta Ilvestä 1961–1964. Hän oli ensimmäinen päätoiminen valmentaja Suomessa. Ensimmäisellä kaudellaan Helle valmensi Ilveksen mestaruuteen vain 25-vuotiaana.
Juoksu
Jalkineet
Monessa juoksulajissa 400 metriltä maratonille on 2010-luvun loppupuolelta alkaen rikottu maailmanennätyksiä uudenlaista teknologiaa edustavilla juoksukengillä. Niiden pohjassa on kimmoisa hiilikuitulevy, joka on maratonkengissä paksu, pikamatkojen piikkareissa ohut.
Biometrinen passi
Kritiikkiä
EFFI ry on kuitenkin katsonut, ettei suomalaisissa passeissa ole samoja tietoturvaongelmia kuin esimerksiksi hollantilaisissa tai yhdysvaltalaisissa ja että niiden tietoturva on ainakin tällä hetkellä kunnossa.
Juoksu
Ihmisen huippunopeus
pienoiskuva|320px|Yläkuvassa korkeimmat ihmisen saavuttamat keskinopeudet (km/h) eri juoksumatkoilla. Alakuvassa yhteen kilometriin kuluva aika minuuteissa eri juoksumatkojen ennätysvauhdeilla. Ihminen on juossut tasaisella alustalla alle kahden metrin myötätuulessa nopeimmillaan 44,64 kilometrin tuntinopeudella. Tämän huippunopeuden saavutti vuonna 2009 Usain Bolt 100 metrin maailmanennätysjuoksussaan 60 ja 80 metrin välillä. 100 metrin juoksua suurempi keskinopeus kilpajuoksussa on saavutettu pikaviestijuoksussa, sillä siinä paikaltaan lähdön vaikutus keskinopeuteen ei ole yhtä suuri.
Biometrinen passi
Kritiikkiä
Biopassiin sisältyvän varsin tiukasti määrämuotoisten koneluettavan valokuvan on katsottu olevan uhka yksityisyydelle, koska koneluettavuus mahdollistaa valokuvien helpon keräämisen ja käytön laajamittaisesti automaattiseen kasvojentunnistukseen.
Juoksu
Eläinten juoksunopeudet
Eläinmaailman nopein pikajuoksija on gepardi, jonka huippunopeus on 120 kilometriä tunnissa. Paljon ihmistä nopeampia pikajuoksijoita ovat myös esimerkiksi hevoset. Pitkillä juoksumatkoilla ihminen on suhteellisesti parempi kuin lyhyillä. Maratonjuoksussa ihmistä selvästi nopeammiksi ovat osoittautuneet ainakin valjakkokoirat, kameli ja strutsi.
Juoksu-urheilu
Kilpajuoksulajeja ovat pikajuoksut (60 m – 400 m), keskimatkat (800 m – 3 000 m), pitkät eli kestävyysmatkat (3 000 m – maraton eli 42,195 km) ja ultrajuoksut (yli 42,195 km). Pikajuoksu oli yksi lajeista jo Olympian kisoissa ja muissa panheellenisissä kisoissa.
Yleiset
pienoiskuva|Maratonjuoksijoita
Elisa Neuvonen
pienoiskuva|Elisa Neuvonen Kalevan kisoissa 2020. Elisa Pauliina Neuvonen (s. 19. maaliskuuta 1991 Saari) on suomalainen kilpakävelijä. Hän on edustanut vuodesta 2014 lähtien Lappeenrannan Urheilu-Miehiä ja hänen valmentajanaan on toiminut vuodesta 2012 lähtien Marko Kivimäki.
Neuvonen sijoittui 2013 Tampereen alle 23-vuotiaiden EM-kilpailujen 20 kilometrin kävelyssä 15:nneksi. Vuoden 2017 kesäuniversiadeissa hän sijoittui 20 kilometrin kävelyssä kolmanneksi. Berliinin EM-kilpailuissa 2018 hän oli 20 kilometrillä 23:s. Vuonna 2022 Neuvonen oli Eugenen MM-kisoissa 35 kilometrin kävelyssä 20:s SE-ajalla 2.57.42 ja Münchenin EM-kisoissa kymmenes ajalla 2.59.00.
NPK-luku
Sama lannoite molemmilla merkintätavoilla:
Alkuaineiden prosenttiosuuksina: NPK 20-22-17 Oksidien prosenttiosuuksina: NPK 20-51-20
Merkintätavat eri maissa
Euroopan unioni on säätänyt, että jäsenmaat voivat valita vapaasti kumman merkintätavan ottavat käyttöön. Säännös koskee lannoitteita, jotka on merkitty "EY-LANNOITE" merkinnällä. Jos käytetään oksideja, niin merkinnässä täytyy käyttää difosforioksidia (P2O5) ja kaliumoksidia K2O. Suomessa käytetään kaikkien kolmen alkuaineen prosenttiosuuksia. Laki antaa myös mahdollisuuden ilmoittaa näiden rinnalla oksidien määrän. . Yhdistyneessä kuningaskunnassa fosfori ja kalium ilmoitetaan oksidimäärinä. Merkintätavan selvittäminen on tärkeää että voidaan säilyttää lannoitteiden vertailuarvo.
Oksidimäärien muuntaminen alkuainemääriksi
Fosfori
Fosforin osuus Fosforioksidista (P2O5) on 43.6% = 0.436.
P = 0.436 * P2O5
Esim. P = 0.436 * 51 = 22.236 = 22%
Kalium
S.T.A.L.K.E.R. (pelisarja)
Pelisarja perustuu löyhästi Arkadi ja Boris Strugatskin kirjaan Stalker: Huviretki tienpientarelle (1972), jonka tapahtumapaikka on siirretty Tšernobyliin.
NPK-luku
Oksidimäärien muuntaminen alkuainemääriksi
Kaliumin osuus kaliumoksidista (K2O) on 83% = 0.83.
K = 0.83 * K2O
Esim. K = 0.83 * 20 = 16.6 = 17%
Rozwi
Rozwi oli historiallinen valtio eteläisessä Afrikassa vuosina 1684–1837.
Rozwista on jäänyt jäljelle tunnusomaisia kivirakennuksia ja savitöitä.
Ranskan Kongo
Ranskan Kongo tai Keski-Kongo  oli Ranskan siirtomaa, joka oli olemassa vuodesta 1882 vuoteen 1910. Siirtomaa käsitti hetkellisesti nykyisien Kongon tasavallan, Gabonin sekä Keski-Afrikan tasavallan alueet.
Noitavasara
Noitavasara eli Malleus maleficarum on noitavainojen aikaan vuonna 1486 julkaistu kirja. Sen kokosi inkvisiittori Heinrich Kramer (n. 1430–1505), ja hän liitti kirjaan munkkiveljensä Jakob Sprengerin (1436–1495) nimen ilman tämän suostumusta. Noitavasarassa annetaan yksityiskohtaisia ohjeita noitien kuulusteluun ja tunnistamiseen; kidutuksella hankittua tunnustusta pidettiin luotettavana. Noitavasarassa musta magia selitetään osaksi kerettiläistä harhaoppia, jota vastaan inkvisitio taisteli. Noituus on jaettu 14 lajiin. Kerettiläisyytenä pidetään myös sitä, että noitien vaikutukseen ei uskottu: "Hairesis maxima est opera maleficarum non credere."
Saadakseen teokselle arvovaltaa Kramer esitti kirjan Kölnin yliopiston teologian laitokselle toukokuussa 1487, mutta hyväksymistodistuksen aitoutta on epäilty. Nykyisin todistusta pidetään aitona, mutta oletetaan, että todistuksen antajat eivät olleet kirjaa lukeneet.
Teoksen merkitystä on historioitsija Mirkka Lappalaisen mukaan sekä liioiteltu että mystifioitu. Pohjolassa se tunnettiin aika heikosti, ja suomalainen Henrik-tietokanta tuntee siitä vain yhden maininnan, jonka mukaan hovioikeudenneuvos Adam Ingeletin kappale oli vuonna 1740 myyty huutokaupassa.
Kirjasta otettiin vuosina 1487–1520 kolmetoista painosta ja 1574–1669 kuusitoista painosta. Kirja oli suosittu laajalti Euroopassa ja sekä katolisten että protestanttien hyväksymä. Katolisetkin tukeutuivat teokseen, vaikka jo 1490 kirja oli kielletty paavin päätöksellä ja lisätty Index Librorum Prohibitorumiin eli roomalaiskatolisen kirkon kiellettyjen kirjojen listaan.
Vuonna 2014 Noitavasara ilmestyi suomenkielisenä käännöksenä.
Hele Haapaniemi
Hele Henriikka Haapaniemi (s. 15. marraskuuta 1993 Helsinki) on suomalainen kilpakävelijä. Hän edustaa Espoon Tapioita ja hänen valmentajanaan on toiminut vuosina 2014–2017 Pekka Muinonen ja vuodesta 2017 lähtien Jani Lehtinen.
Kalevan kisoista Haapaniemi on saavuttanut hopeaa 10 kilometrin kävelyssä vuosina 2016 ja 2019. 20 kilometrin kävelyssä hän on saavuttanut SM-kultaa 2019, SM-hopeaa 2016 sekä SM-pronssia 2017 ja 2018. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän on ollut mukana voittamassa 3 × 3 000 metrin kävelyviestistä kultaa vuosina 2016, 2019 ja 2022, hopeaa 2015 sekä pronssia 2014 ja 2017. Sisäratojen SM-kilpailuista Haapaniemi on voittanut kultaa 3 000 metrin kävelystä vuonna 2018 ja 2019 sekä pronssia vuonna 2016.
Haapaniemi sijoittui 20 kilometrin kävelyssä 19:nneksi Tallinnan alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015.
Tunnusraitayökkönen
Tunnusraitayökkönen (Orthosia gothica) on keskikokoinen, ruskea yöperhoslaji. Lentoaikansa puolesta se kuuluu kevään ensimmäisiin perhosiin.
Levinneisyys ja lentoaika
Levinneisyysalue kattaa koko Euroopan. Keski-Euroopassa laji lentää maalis-huhtikuussa, Suomessa aikuiset perhoset lentävät huhtikuun puolivälistä kesäkuun alkuun.
Elinympäristö ja elintavat
Tunnusraitayökkönen on erittäin yleinen laji, jonka yleisyyttä lisää sen viihtyminen kaikenlaisissa ympäristöissä. Laji on aktiivinen pimeän aikaan ja lentää helposti valolle. Päivisin aikuisia perhosia voi löytää lepäämästä ulkovalojen läheisyydessä. Aikuiset perhoset vierailevat kukilla. Laji talvehtii kotelona.
Ravintokasvi
Toukka syö monia kasvilajeja.
VR (täsmennyssivu)
VR tarkoittaa seuraavia asioita:
Fatima Yusuf
Yusuf-Olukoju edusti Nigeriaa olympialaisissa kaksi kertaa, vuosina 1996 ja 2000. Vuoden 1996 olympialaisissa Atlantassa hän sijoittui 400 metrin juoksussa kuudenneksi ja oli mukana hopeaa voittaneessa Nigerian pitkän viestin joukkueessa. Vuonna 2000 Sydneyssä Yusuf-Olukoju kilpaili 200 metrin juoksussa, jossa selviytyi puolivälieriin saakka.
Ennätyksikseen Yusuf-Olukoju juoksi 200 metrillä 22,28 vuonna 1999 sekä 400 metrillä 49,43 vuonna 1995.
Ben Cardin
thumb|right|Ben Cardin Benjamin Louis ”Ben” Cardin (s. 5. lokakuuta 1943 Baltimore, Maryland) on yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän on edustanut Marylandia Yhdysvaltain senaatissa 3. tammikuuta 2007 alkaen, mitä ennen hän toimi vuodesta 1987 Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä. Cardin on taustaltaan juutalainen, ja hänen juutalaiset isovanhempansa käyttivät vielä suvun alkuperäistä sukunimeä Kardonsky.
Mies rakasti vaimoaan
Mies rakasti vaimoaan – huomattavan vakava komedia, on Mika Waltarin kirjoittama näytelmä vuodelta 1937. Sen päähenkilö on kirjailija ja naissankari Pee-Pee, joka puhuu vapaan avioliiton puolesta, mutta paljastuu lopussa lähinnä säälittäväksi. Näytelmä ivaa kirjallista maailmaa ja kriitikoita, ja siinä on nähty viittauksia myös Waltarin omaan avioliittoon. Näytelmää ei ole juuri esitetty myöhemmin, ja se on julkaistukin vain Näytelmäkirjailijaliiton monisteena.
Taustaa
Näytelmän kerrotaan saaneen alkunsa toukokuussa 1937, kun Helsingin Kansanteatterin johtaja Eino Salmelainen kaipasi teatteriinsa uutta komediaa. Waltarin edellinen näytelmä Kuriton sukupolvi oli ollut menestys, ja sitä esitettiin yhä. Salmelainen tapasi sattumalta Mika Waltarin vaimon Marjatta Waltarin ja kysyi, voisikohan Mika kirjoittaa Kansanteatterille komedian. ”Kyllä hän kirjoittaa”, rouva Waltari vastasi. Waltari kirjoittikin näytelmän Mies rakasti vaimoaan kesällä 1937, jolloin hän kirjoitti lisäksi romaanin Vieras mies tuli taloon ja pienoisromaanin Ei koskaan huomispäivää.
Salmelainen piti näytelmää muuten esityskelpoisena, mutta siinä oli seitsemän eri lavastusta. Waltari kirjoitti koko näytelmän vielä uudestaan niin, että lavastuksia oli enää kaksi, olohuone ja maisteri Juuren työhuone. Tämä näkyy näytelmässä niin, että välillä siinä vain kerrotaan, mitä muualla on tapahtunut tai tapahtuu.
Juoni ja henkilöt
Näytelmä alkaa radiohaastattelulla, kun näyttelijätär Kulomaa haastattelee kustannustoimittajaa, maisteri Juurta ja suosittua kirjailijaa ja naissankaria Pee-Peetä. Pee-Pee puhuu vapaan avioliiton puolesta ja väittää, että kun rakkaus loppuu, avioliitto tulee onnettomaksi ja ihminen alkaa kaivata vaihtelua. Maisteri Juuri vastustaa Pee-Peen näkemyksiä moraalin ja yhteiskunnallisen vastuun nimissä.
Pee-Pee toteuttaa ajatuksiaan myös käytännössä, kun hän viettelee Juuren vaimon, joka on kyllästynyt ja kaipaa vaihtelua. Pee-Pee halveksii rouva Juurta, mutta nauttii silti tämän tarjoamasta ihailusta ja elintasosta. Maisteri Juuri saa heidän suhteensa selville ja lavastaa itse romanssin näyttelijätär Kulomaan kanssa saadakseen vaimonsa mustasukkaiseksi. Parit osuvat sattumalta yhteen yöllä Juurten asunnossa. Paikalle tulee Pee-Peen vaimo, joka rakastaa miestään tämän syrjähypyistä huolimatta. Pee-Peen aluksi värikäs ja boheemi hahmo näyttäytyy vaimon kuvaamana lähinnä säälittävänä, ja Pee-Pee osoittautuu juopoksi pelkuriksi, jota vain vaimon ymmärtävä rakkaus pitää pinnalla. Juuren ja Pee-Peen avioliitot ovat kuitenkin syrjähyppyä kestävämpiä. Nuorempi sukupolvi, Juurten poika ja hänen tyttöystävänsä Mirja, edustavat moraalisempaa ja ehdottomampaa ajattelua kuin lepsut vanhempansa.
Näytelmän lopussa paljastuu, että Juuri on kirjoittanut salanimellä A. A. Uusimaa menestysromaanin, joten hän saa kirjailijanakin voiton Pee-Peestä, jonka uusin näytelmä on saanut murskaavan vastaanoton.
Esitykset
Näytelmä sai kantaesityksensä Helsingin Kansanteatterissa 18. marraskuuta 1937. Sen ohjasi Eino Salmelainen, ja pääosia näyttelivät Leo Lähteenmäki (Pee-Pee), Kalle Rouni (maisteri Juuri) ja Eine Laine (rouva Juuri). Näytelmää esitettiin kymmenessä teatterissa vuoden 1939 alkuun mennessä, mutta sen jälkeen sitä ei ole juuri esitetty ainakaan ammattiteattereissa. Aviollinen uskottomuus, moraalittomuus ja kevytmielisyys olivat 1930-luvulla teatterissa kuohuttavia asioita. Näytelmän vakavia puolia ei kuitenkaan haluttu nähdä, vaan se esitettiin mieluummin hauskana ja kevyenä pilana.
Arvioita
Panu Rajalan mukaan Mies rakasti vaimoaan ei itse asiassa ole huvinäytelmä, vaan vakava moraliteetti, ja hän vertaa sitä Waltarin näytelmään Jättiläiset ovat kuolleet. Toisaalta Kurittomaan sukupolveen sen yhdistää uskottomuuden ja aviorikoksen teema. Maaria Koskiluoma on myös todennut, että Mies rakastaa vaimoaan -näytelmä ja Kuriton sukupolvi ovat samantapaisia: kummassakin mies tekee liikaa työtä ja etääntyy perheestään, jolloin vaimo turhautuu ja ihastuu toiseen mieheen. Koskiluoma pitää näytelmän keskeisiä mieskuvia, maisteri Juurta ja Pee-Peetä, uskottavina, ja heissä on jonkin verran Waltaria itseään. Naiset sen sijaan on kuvattu kliseisesti: rouva Juuri on pinnallinen typerys ja Pee-Peen vaimo madonnamainen marttyyri. Juuren poika ja hänen tyttöystävänsä Mirja ovat onnistuneita henkilöhahmoja, ja pojassa on nähtävillä naisten ohjailema miestyyppi, josta tuli Waltarin komedioissa tyypillinen.
Tengiz Tedoradze
Tedoradze saavutti ensimmäisen arvokisamitalinsa vuoden 1993 EM-kilpailuissa 100 kilon sarjasta sijoituttuaan pronssille. Saman vuoden MM-kilpailuissa hän saavutti niin ikään pronssia, mutta tällä kertaa 90 kilon sarjasta. Seuraavina vuosina hänen arvokisasijoituksen 90 kilon sarjassa olivat neljästoista sija MM-kisoissa 1994, kahdeksas MM-kisoissa 1995 sekä kahdeksastoista EM-kilpailuissa 1996. 1994 EM-kilpailuissa hän oli seitsemäs 100 kilon sarjassa.
Mies rakasti vaimoaan
Arvioita
Rajala nimittää näytelmää ”katkeraksi ja väkinäisesti huvittelevaksi”, ja hänen mielestään siinä on koston makua. Waltari esimerkiksi kuvaa Pee-Peen näytelmän vastaanottoa ja teatteriarvostelijoita myrkyllisesti, minkä voi käsittää vastauksena hänen itse saamaansa kritiikkiin. Rajala viittaa myös Waltareiden avioliittoon, jossa ihastumisia oli molemmin puolin. Mika Waltari oli ihastunut näyttelijä Rauni Luomaan ja myös Marjatta Waltarilla oli omat seikkailunsa. Juri Nummelin kiinnittää huomiota myös siihen, miten Waltari kommentoi aikansa kirjallisuuskeskusteluja ja oman Tulenkantajien sukupolvensa asemaa. Juuren poika ihailee A. A. Uusimaan teosta, koska se tuntuu hänestä raikkaalta kaiken ”erittelyn ja psykologian” jälkeen.
Tengiz Tedoradze
Tedoradze painoi 95 kg ja oli 190 cm pitkä. Häntä valmensi Djoni Rehviašvili. Seuratasolla kotimaassaan Georgiassa hän edusti Profsojus Batumi -seuraa.
Aaron Armstrong
thumb|250px|Aaron Armstrong(vas.) pitelee hopeamitaliaan (2008) Aaron Armstrong (s. 14. lokakuuta 1977) on trinidadtobagolainen pikajuoksija.
Armstrong voitti 2005 maansa mestaruuden 200 metrin juoksussa. Myöhemmin samana vuonna hän kilpaili samalla matkalla Helsingin MM-kisoissa, joissa karsiutui toisissa alkuerissä ajalla 20,94. Kauden lopussa hän sijoittui IAAF:n yleisurheilufinaalissa kuudenneksi ajalla 20,75. Seuraavana vuonna Armstrong voitti jälleen Trinidad ja Tobagon mestaruuden 200 metrillä. Hän juoksi Kansainyhteisön kisoissa matkan viidenneksi ajalla 20,61.
Armstrong kilpaili 2008 Pekingin olympialaisissa, joissa hän karsiutui 200 metrillä toisissa alkuerissä ajalla 20,58. 4 × 100 metrin viestijuoksun alkuerissä hän oli mukana Trinidad ja Tobagon joukkueessa. Loppukilpailussa Armstrongin tilalla joukkueessa juoksi Emmanuel Callender. Joukkue sijoittui alun perin toiseksi, mutta nousi jälkikäteen olympiavoittajaksi kun Jamaikan joukkue hylättiin Nesta Carterin dopingkäryn takia.
Armstrong karsiutui seuraavana vuonna Berliinin MM-kisoissa 200 metrin alkuerissä. Delhin Kansainyhteisön kisoissa 2010 hän sai pronssia 100 metrillä ajalla 10,24. Daegun MM-kisoissa 2011 Armstrong karsiutui 100 metrin alkuerissä.
Sumuinen puutarha
Sumuinen puutarha on Maaritin vuonna 2019 julkaisema albumi. Levyn musiikkityyli on pop rockia, soft rockia, jazzia ja balladia.
Irkutskenergo
right|thumb|200px|[[NASAn kuva Irkutskista ja padosta]]
Irkutskenergo (mcx: IRGZ, ) on siperialainen Venäjän kolmanneksi suurin sähköntuottajayhtiö. Yhtiöllä on kolme suurta sähköä tuottava vesivoimalaitosta Baikalista Jeniseihin virtaavassa Angarajoessa: Bratskissa, Irkutskissa ja Ust-Ilimskissä. Bratskin vesivoimala on yksi maailman suurimmista (n. 4 500 MW). Lisäksi sillä on yhdeksän lämpövoimalaa ja niihin liittyvä jakeluverkko 500 kV linjoineen. Yhtiön tuottaman sähkön teho on 12,9 GW ja se voi tuottaa 70 TWh sekä 46 miljoonaa Gcal lämpöenergiaa.
Voimaloiden energia menee esimerkiksi Irkutskiin, joka on suuri siperialainen kaupunki. Bratskissa on sellu- ja kartonkitehdas samoin kuin myös Ust-Ilimskissä, jotka tarvitsevat kosolti energiaa tuotantoonsa.
Radio Nord
thumb|[[Jack S. Kotschack vuonna 1962 takanaan Radio Nordin lähetysalus M/S Bon Jour.]] Radio Nord oli niin kutsuttu merirosvoradio, joka toimi Tukholman saaristossa Ruotsin aluevesirajan ulkopuolella 8. maaliskuuta 1961 – 30. kesäkuuta 1962. Lähetys tapahtui Nicaraguan lipun alla purjehtivalta alukselta m/v Bon jour (alun perin m/v Mi amigo). Lähetin toimi keskiaaltoalueella aallonpituudella 495 metriä (noin 606 kHz). Radio Nordin perusti suomalaissyntyinen liikemies Jack S. Kotschack. Radio Nord lähetti kevyttä musiikkia ja mainoksia 24 tuntia vuorokaudessa ja tuli suosituksi nuorison keskuudessa Itämeren ympäristössä, Suomessa lähinnä lounaisimmissa osissa. Ruotsissa Radio Nordilla oli lopulta enemmän kuuntelijoita kuin Ruotsin Radiolla. Suosittu ohjelma oli muun muassa Top 20-lista, joka julkaistiin viikoittain.
Pohjoismaiset merirosvoradiot joutuivat lopettamaan toimintansa uuden yhteispohjoismaisen radiolain seurauksena, joka kielsi yrityksiä mainostamasta merirosvoradiokanavilla. Radio Nordin viimeinen kappale oli "Stick i väg Jack" ("Painu pois, Jack"). Tämän jälkeen merirosvoradioita toimi vielä muun muassa Pohjanmerellä. Tunnetuin näistä oli Radio Caroline.
Radio Nord vaikutti siihen, että kevyen musiikin tarjonta pohjoismaisilla yleisradiokanavilla lisääntyi nopeasti. Ruotsin radio aloitti Melodiradio-ohjelmat kesällä 1961 ja Yleisradio Sävelradion toukokuussa 1963.
Radio Nordin ensimmäinen jingle oli: "Koppla på Radio Nord, och koppla av med Radio Nord." Radio Nordin välisoittona ja tunnuksena tasatunnein toimi nouseva ksylofoniskaala ja mm. "Lyssna ny till Radio Nord, Radio Nord, lyssna till radio på modet. Alltid nyttig ton och ord, och de är från Radio Nord, Radio Nord, Radio Nord, Radio Nord." (sävel: Billy Boy).
Radio Nordin ohjelmarunko: 0-6 Rhapsody in blue, 6-9 Nordmorgon (tunnari: Roslagsvår), 9-11 A la carte a la Chris (perheenemännille), 11-13 Melodispegeln, 13-15 Siesta, 15-18 Låten från båten (nuorisolle), 18-20 Toner för miljoner, 20-22 Rendez-vous, 22-24 Välkommen ombord. Kello 24 soi aina Evert Tauben Radio Nord -valssi (Kärlek i rymden) "Radio Nord! Radio Nord! Radio Nord! Om kärleken sjunger var fågel sin sång, ...".
Radio Nordin viikoittaisia erikoisohjelmia: pe 19-20 Välj själv, la 11-14 Programmet utan namn, la 14-18 Melodiposten, neljä tuntia kuuntelijain toivelevyjä, la 20-01 Club Nord, viisi tuntia tanssimusiikkia, su 10-11 De Tio, joka periytyi SR:ään Kanske på Svensktoppen -nimisenä. Suosituin ohjelma oli kuitenkin ke 19.30-21 Topp-tjugo (20+10). Jay Epaen Putti Putti tuli Radio Nordin ansiosta erittäin suosituksi, myös meilläkin.
Radio Nordin jingleistä ja mainoksista kasvoi legenda. "Nenenenenescafe", "Turtle vaxvaxvaxvaxvax", "Brodmans, Brodmans, Brodmans". Oli joukossa yksi suomenkielinenkin mainos: "Ahaa, Turtle-vahaa ..." M/s Bon Jour toimi myöhemmin toisella nimellä merirosvoasemien Radio Atlanta ja Radio Caroline laivana Pohjanmerellä. Tanskan edustalla toimi Radio Merkur.
Klaus Krogerus
Krogerus valmistui ekonomiksi Helsingin kauppakorkeakoulusta 1947 ja toimi sitten Uusi Suomi -sanomalehden kauppaosaston toimittajana, kunnes siirtyi 1948 Ouluun Kaleva-lehden levikkijohtajaksi. Vuonna 1953 hän muutti takaisin Helsinkiin Talouselämä-lehden levikkijohtajaksi. Toimittuaan J. Kyllästinen Oy:n konttoripäällikkönä ja Rahko-Radio Oy:n toimitusjohtajana hän työskenteli vapaana toimittajana. Vuonna 1963 hän siirtyi Suomen Filmiteollisuuden asiamieheksi Tornioon ja toimi 1963–1972 myös Tornion yhteislyseon matematiikan, fysiikan ja kemian lehtorina. Opetustyön jälkeen hän keskittyi tietokirjojen laadintaan sekä Tekniikan Maailman avustamiseen.
Tarnobrzegin piirikunta
Tarnobrzegin piirikunnan pinta-alasta arviolta 34,3 prosenttia oli metsän peitossa vuonna 2018.
Tarnobrzegin piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 6,3 prosenttia. vasen|pienoiskuva|220px|Piirikunnan väestöpyramidi 2014. Vuoden 2019 lopussa Tarnobrzegin piirikunnassa arvioitiin olevan 52 965 asukasta, joista 50,9 prosenttia naispuolisia ja 49,1 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 54 292 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 42 952 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden arvioitiin vuoden 2019 lopussa muodostaneen 16,6 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäisten 62,3 prosenttia ja eläkeikäisten 21 prosenttia väestön keski-iän ollessa 41,9 vuotta. Elävänä syntyneiden määrä oli vuonna 2019 yhteensä 462 lasta.
Smosh
Smosh on Anthony Padillan (s. 16. syyskuuta 1987) ja Ian Hecoxin (s. 30. marraskuuta 1987) vuonna 2005 perustama Youtube-kanava. Kanavan videot ovat suurilta osin sketsejä. Kanava on eräs palvelun tilatuimmista.
Smoshin Historia
Anthony ja Ian ovat lapsuudenystäviä, jotka kävivät American River Collegen. He asuvat Carmichaelissa, Kaliforniassa, ja osa Smoshin vanhoista videoista käsittelee heidän lapsuuden tarinoitaan. Miljoonat ihmiset ovat katselleet Smoshin videoita ja muun muassa BBC ja New York Times ovat uutisoineet ilmiöstä sekä niitä on esitetty televisiossa. Vuonna 2015 Smosh julkaisi oman elokuvansa, joka on nähtävissä muun muassa Netflixissä.
Maaliskuussa 2007 Smosh voitti Best Comedy Video of 2006 -kilpailun videollaan Smosh Short 2: Stranded YouTuben ensimmäisessä YouTube Video Awards -kilpailussa. Joulukuussa 2008 Smosh oli Youtuben kolmanneksi tilatuin kanava. (17.12.2008 635 296 tilaajaa ) Vuoden 2013 alussa Smoshista tuli YouTuben tilatuin kanava 8 miljoonalla tilaajalla. Elokuussa 2013 Smosh tipahti toiseksi tilatuimmaksi kun PewDiePie ohitti heidät. Marraskuussa 2018 Smoshin emoyhtiö Defy Median sulkeutuessa kanavan jatko oli epävarmaa, kunnes Rhett McLaughlinin ja Link Nealin yritys Mythical Entertainment hankki Smosh-kanavan oikeudet itselleen vuonna 2019.
Smosh Nykyään
Smoshiin kuuluu nykyään kolme kanavaa: Smosh (Sketsit), Smosh Pit (Vapaamuotoisemmat videot) ja Smosh Games (Pelivideot).
Urho Kekkosen kansallispuisto
Urho Kekkosen kansallispuisto on vuonna 1983 perustettu, Savukosken, Sodankylän ja Inarin kuntien alueella sijaitseva kansallispuisto. Puiston pinta-ala on 2 550 neliökilometriä, ja se on Suomen toiseksi suurin kansallispuisto. Sen pohjoisen osan halki virtaa Suomujoki. Aluetta hoitaa Metsähallitus ja se on osa UK-puisto-Sompio-Kemihaara-Natura 2000 -luonnonsuojelualuetta.
Alue
left|thumb|200px|Rumakurun päivätupa UKK-puistossa. Kansallispuisto on monipuolinen. Sen länsiosan viitoitettu alue on myös kokemattomalle vaeltajalle helppo kohde, kun taas puiston erämaiset kohteet ovat hyvä paikka pitkille ja vaativille eräretkille.
Varkauden taistelu
pienoiskuva|285px|Ahlströmin paperitehdas vuonna 1930. Punaisten viimeisenä pakopaikkana toiminut massatehdas torneineen oikealla. Varkauden taistelu oli Suomen sisällissodan aikana helmikuussa 1918 Varkauden teollisuustaajamassa käyty taistelu, joka päättyi paikkakuntaa piirittäneiden valkoisten voittoon. Punaisten antautumisen jälkeen alkoivat joukkoteloitukset, jotka tunnetaan ”Huruslahden arpajaisten” nimellä. Välittömästi taistelun jälkeen ammuttiin noin 80 punaista ja vielä myöhemmin valkoisten suorittaman puhdistuksen yhteydessä noin 200 lisää. Varkauden taistelun jälkeisillä tapahtumilla oli suuri merkitys koko sisällissodan myöhempiin vaiheisiin, kun ne käynnistivät sodan osapuolien välisen verisen kostonkierteen.
Urho Kekkosen kansallispuisto
Alue
Urho Kekkosen kansallispuistoon suuntautuvat vaellukset aloitetaan useimmiten Kiilopään tunturikeskukselta, Suomujoen varressa sijaitsevalta Aittajärveltä tai Raja-Joosepista, ja vaeltajat päätyvät usein Saariselän tunturijonon ympäristöön, esimerkiksi alueen korkeimman tunturin, Sokostin, huipulle. Useat retkeilijöistä myös yöpyvät sen juurella sijaitsevan Luirojärven rannoille rakennetuissa autiotuvissa.
Varkauden taistelu
Yleistä
Varkauden taistelu oli sotatoimena pieni, mutta sen jälkiselvittely muodostui poikkeuksellisen raa’aksi ja veriseksi. Työväen muistitiedon mukaan teloitettuja punaisia oli 350–400, mutta lukumäärä on todennäköisesti liian suuri. Varkauden tehdasseurakunnan haudankaivajan tekemien muistiinpanojen mukaan joukkohautaan olisi laskettu peräti 457 punakaartilaisen ruumiit. Varkauden historian 1960-luvun alussa kirjoittaneen Hannu Soikkasen mukaan teloitettuja oli 200 ja sisällissodan terroria tutkineen Jaakko Paavolaisen mukaan 210. Tutkijat ovat yhtä mieltä siitä, että antautumisen jälkeisenä yönä teloitettiin noin 80 punakaartilaista, mutta kenttäoikeuden antamista kuolemantuomioista ei ole yksimielisyyttä. Asukaslukuun suhteutettuna teloitukset olivat joka tapauksessa lukumäärältään Suomen suurimmat, kun Varkauden miesväestöstä teloitettiin noin 10 %.
Urho Kekkosen kansallispuisto
Alue
Kansallispuiston luontoon kuuluvat niin mahtavat tunturit kuin laajat suoalueetkin, unohtamatta myöskään metsäisiä kairoja. Poronhoidolla on alueella pitkät perinteet, ja se on edelleen alueen keskeinen elinkeino. Siitä muistuttamassa alueella on peurahautoja, poroaitoja, kämppiä sekä entisöityjä kolttakenttiä. thumb|250px|Harrijärvi thumb|750px|center|Paratiisikuru, yksi Urho Kekkosen kansallispuiston komeimmista nähtävyyksistä, kuvattuna Ukselmapään laelta.
Varkauden taistelu
Yleistä
Suurin osa Varkauden taisteluun osallistuneista valkoisista oli kotoisin Varkauden ja Leppävirran ulkopuolelta, joten heidän oli helppo teloittaa itselleen täysin tuntemattomia ihmisiä. Sota oli myös vasta alkuvaiheessaan, eikä sen normisto ollut vielä vakiintunut. Valkoisten suorittama operaatio toimikin mallina sodan jatkoa ajatellen ja valtauksen vertauskuvallinen arvo oli valkoisille merkittävä.
Mirage (Armin van Buurenin albumi)
Mirage on hollantilaisen trance DJ:n Armin van Buurenin neljäs studioalbumi. Se julkaistiin 10. syyskuuta 2010. Albumi sijoittui sijalle kolme Alankomaiden listalla, sijalle 113 Britannian UK Albums Chart -listalla ja sijalle 148 Yhdysvaltain Billboard 200 -listalla. Billboard Dance/Electronic Albums -listalla sijoitus oli viides sija.
Varkauden taistelu
Yleistä
Valtausta seuranneena yönä tehdyistä teloituksista on yleisesti vuosikymmenten ajan puhuttu ”Huruslahden arpajaisina”, koska punakaartilaisista valittiin ammuttavaksi noin joka kymmenes. Teloitettujen valintaa on aikaisemmin pidetty täysin sattumanvaraisena, mutta myöhemmän tutkimuksen mukaan ammutut olivat todellisuudessa punakaartin johtoa, veritekoihin syyllistyneitä tai muutoin merkittävässä asemassa olleita kaartilaisia. Heidän teloittamisensa tarkoituksena oli paikkakunnan rauhoittaminen valtauksen jälkeen.
Taustaa
Suomen sisällissodan alkaessa Varkaus oli Leppävirran ja Joroisten pitäjien rajalla sijainnut teollisuustaajama, josta noin kaksi kolmasosaa kuului Leppävirtaan ja kolmasosa Joroisiin. Itsenäinen kauppala Varkaudesta muodostettiin vasta 1929. Paikkakunnalla toimi vanhastaan metalliteollisuutta ja laivatelakka, kunnes A. Ahlström Oy alkoi 1900-luvun alkuvuosina kehittämään Varkaudesta Suomen puunjalostusteollisuuden keskusta. Asukkaita Varkaudessa oli vuonna 1917 noin 3 500 ja koko Leppävirran pitäjässä hieman alle 17 000.
Poliittisesti seutu oli Suomen punaisinta. Vuoden 1917 eduskuntavaaleissa SDP sai Varkaudessa 85,1 % kannatuksen ja koko Leppävirran pitäjässäkin 68,3 %. Joroisissa puoluetta äänesti 72,4 % äänioikeutetuista. Teollisuustyöväestön lisäksi alueen köyhälistön muodostivat lukuisat ruotsinkielisten kartanoiden eli ”hovien” alaiset torpparit ja mäkitupalaiset sekä seutukunnan muu tilaton väestö.
1800-luvulla Varkaudessa elettiin tiukasti aluetta kulloinkin hallinneen ruukipatruunan komennossa. Työväenliikkeen vapaa toiminta tuli mahdolliseksi vasta vuoden 1905 suurlakon jälkeen, jolloin yhdyskunta oli jo siirtynyt Ahlströmin hallintaan. Myös Ahlström oli ennen suurlakkoa kieltänyt työväenyhdistyksen toiminnan ja erottanut sen jäsenistöön kuuluneita työntekijöitään. Lisäksi muutamia perheitä oli häädetty kodeistaan.
Vuoden 1917 yhteiskunnalliset mullistukset
Sisällissotaa edeltänyt yhteiskunnallinen kuohunta käynnistyi Varkaudessa maaliskuun 1917 vallankumouksen myötä. Yleisen tyytymättömyyden ohella jännitteitä lisäsi ensimmäisen maailmansodan aiheuttama elintarvikepula sekä samaan aikaan kasvanut asuntokurjuus. Keväällä pidettyjen lakkojen ansiosta Ahlström ja Lehtoniemen konepaja sekä Varkaudessa toiminut kruununtehdas suostuivat ottamaan käyttöön kahdeksan tunnin työajan ja myös Ahlströmin maatyöläisten työpäivää lyhennettiin. Lakkojen jälkeen yhtiö ryhtyi kuitenkin laajoihin irtisanomisiin ja alkoi samalla seulomaan tarkasti uusia työntekijöitä, karsiakseen pois joukosta jyrkimmät työväenaatteen kannattajat. Syksyyn mennessä elintarvikepulasta tuli niin paha, että paikkakunnalla alkoi esiintymään jo nälänhätää. Kesästä 1917 lähtien Varkaudessa toimi erityinen ”työväen eduskunta”, joka pyrki paikkaamaan puutteellista kunnallishallintoa teollisuusyhtiöiden hallitsemalla paikkakunnalla.
Varkauden punakaarti muodostettiin syksyllä 1917. Hieman ennen marraskuun yleislakkoa sen johtajaksi tuli Kuopiosta saapunut radikaali vallankumouksellinen Matti Autio. Varkaudessa toimi tuolloin myös Ahlströmin tehtaan virkailijoista muodostettu suojeluskunta. Suurlakon myötä aikaisemmin työväenyhdistykselle kuulunut valta siirtyi punakaartin käsiin ja siitä tuli Varkauden työväenliikkeen johtava voima, joka käytännössä hallitsi myös koko paikkakuntaa.
Sisällissodan alkuviikot
Sisällissodan sytyttyä 28. tammikuuta Varkaudesta kehittyi nopeasti Leppävirran ja Joroisten pitäjien vallankumoustoiminnan keskus, josta johdettiin kaikkia seudun punakaarteja. Leppävirran kirkonkylän kaarti oli alistettu Varkauden punakaartille ja muut pitäjän kaartit puolestaan Leppävirran punakaartille. Niiden toimintaedellytykset olivat kuitenkin heikot. Leppävirta oli jäänyt saarekkeeksi valkoisen Suomen keskelle, minkä vuoksi paikallisilla punakaarteilla ei ollut yhteyksiä kansanvaltuuskuntaan tai muihin punakaarteihin. Lisäksi aseistuksena oli vain runsaat sata kivääriä sekä joitakin metsästys- ja käsiaseita. Sisällissodan aikana Varkauden punakaarti hallitsi paikkakuntaa noin kolmen viikon ajan. Kaartilaiset syyllistyivät seitsemääntoista surmaan, joista kaksi oli punakaartin omia jäseniä. Helmikuussa Varkauteen hakeutuivat myös valkoisten haltuun siirtyneiltä alueilta paenneet Savonlinnan, Suonenjoen ja Kuopion punakaartit.
Ensimmäinen valtausyritys
pienoiskuva|250px|Varkauden taisteluun osallistuineita suojeluskuntalaisia. Valkoisten ensimmäinen hyökkäys tapahtui jo 6. helmikuuta, jolloin 150-miehinen Joroisten, Savonlinnan, Lappeenrannan ja Sortavalan suojeluskunnista koottu osasto yritti edetä Huutokosken suunnasta Lehtoniemen kautta Varkauteen. Valkoisilla oli myös yksi tykki, jolla ammuttiin Varkauden työväentaloa, mutta lopulta hyökkääjät hajaantuivat ja pakenivat, kun punaiset avasivat heitä vastaan tulen. Taistelun tappioiksi jäi kolme kaatunutta valkoista ja yksi punainen. Valkoiset olisivat kuitenkin onnistuneet valtauksessaan helposti, sillä paikalla oli vain kymmenen punaisten kiväärimiestä, kun loput olivat Aleksander Pietikäisen johdolla yrittämässä Kangasniemellä sijaitsevan Joutsenlahden kartanon valtaamista. Välikohtauksen jälkeen punaiset eivät enää uskaltaneet poistua Varkaudesta. Koko Leppävirta jäi lopullisesti saarroksiin kaksi päivää myöhemmin, kun Kuopion punakaarti antautui. Samaan aikaan valkoiset onnistuivat myös pysäyttämään punaisten Mikkeliin tekemän hyökkäyksen ja pystyivät näin keskittämään voimansa Varkauteen.
Helmikuun 15. päivänä valkoiset onnistuivat räjäyttämään tärkeän sillan Joroisten pohjoisosassa sijaitsevassa Kuvansissa. Kolme päivää myöhemmin valkoisten johto kokoontui Pieksämäelle suunnittelemaan Varkaudessa toteutettavaa operaatiota. Mukana kokouksessa olivat Savon rintaman ylipäällikön kenraali Ernst Löfströmin lisäksi hyökkäykseen osallistuvien joukko-osastojen päälliköt. Tapaamisessa valmisteltiin tarkat kuljetussuunnitelmat ja hyökkäysaikataulut. Mikkelistä matkaan lähteviin Savon komppanioihin liittyivät Pieksämäen oma suojeluskunta sekä Kymenlaaksosta ja Pohjanmaalta saapuneita suojeluskuntalaisia. Löfströmin alipäällikköinä toimivat Suomen suuriruhtinaskunnan armeijassa palvellut ratsumestari C. W. Malm, itävaltalainen korpraali Karl Müller, joka tuolloin esiintyi valehenkilöllisyydellä väittäen olevansa luutnantti Karl von Zedtwitz zu Hackenbach, jääkärivänrikki Johan Sainio sekä konekiväärikomppanian päällikkönä toiminut alikapteeni Karl Hilén. Lisäksi Sainion osaston tukena oli tykistöluutnantti Aarne Kuurinmaan komentama panssarijuna.
Varkauden piiritys ja valtaus
Varsinainen hyökkäys Varkauteen alkoi 20. helmikuuta, jolloin Suonenjoen suojeluskunta riisui aluksi Kotalahden punakaartin aseista. Valkoiset saartoivat myös Leppävirran kirkonkylän, jolloin suuri osa sen punakaartilaisista jäi vangiksi ja loput komennettiin Varkauden puolustajien avuksi. Muista Leppävirran pitäjän punakaarteista Lehtoniemen kaarti onnistui aluksi puolustautumaan, mutta antautui kuitenkin jo seuraavana aamuna. Tämän jälkeen valkoiset pääsivät Lehtoniemessä etenemään ilman vastarintaa rautatieaseman lähellä sijaitsevan Joutenlahden rannalle. Punaiset puolestaan vetäytyivät Päiviönsaarella sijaitsevalle Ahlströmin tehdasalueelle. Heidän viimeiseksi suojapaikakseen jäi 21. päivän iltana massatehdas, jonne linnoittautui noin 700 punakaartilaista. Ammukset olivat kuitenkin loppuneet ja lopulta epätoivoiseen tilanteeseen joutuneet punaiset antautuivat illalla kello 22 aikaan.
Taisteluiden aikana kaatui 12 valkoista ja noin kaksikymmentä punaista. Haavoittuneita valkoisia oli noin 50, jotka toimitettiin paikallisen seurakunnan diakonissojen hoitoon Ahlströmin tehtaan hotellissa toimineeseen sairaalaan. Valkoisten mukana saapui myös heidän oma lääkärinsä sekä sairaanhoitajia.
Ensimmäiset teloitukset
pienoiskuva|250px|Kenttätuomioistuimen määräämä teloitus Päiviönsaaressa. Punaisten teloitukset aloitettiin välittömästi antautumisen jälkeen. Silminnäkijöiden mukaan tehtaalta tulleiden antautuneiden joukosta otettiin satunnaisesti miehiä, jotka vietiin läheisen Huruslahden jäälle ammuttaviksi. Ensimmäisenä teloitettiin Matti Autio sekä muutamaa muu johtaja, kuten Leppävirran, Lehtoniemen ja Savonlinnan punakaartien päälliköt Kaarlo Lähteenmäki, Adam Krogerus ja Emil Parkkinen. Heidän jälkeensä Huruslahden jäällä teloitettiin yön aikana taustalla palavan Ahlströmin sahan loimussa vielä noin 80 punakaartilaista. Teloitettujen joukossa oli myös muun muassa Varkauden paperityöläisten ammattiosaston ensimmäinen puheenjohtaja Otto Leskinen (s. 1891). Seuraavana yönä ammuttiin vielä muutamia antautuneita, joiden väitettiin pyrkineen pakoon ja lisäksi valkoiset väittivät joidenkin samana yönä ammuttujen kuolleen vahingonlaukauksiin.
Teloituksia alettiin kutsumaan ”Huruslahden arpajaisiksi”, koska valkoisten oletettiin valinneen ammuttavaksi joka kymmenennen riviin komennetun punakaartilaisen. Myöhemmän tutkimuksen mukaan teloitukset eivät kuitenkaan olleet sattumanvaraisia, vaan ammutut olivat punakaartien johtohenkilöitä, sisällissodan aikaisiin veritekoihin osallistuneita tai muutoin näkyvässä asemassa olleita työväenliikkeen aktiiveja. Teloitusten tarkoituksena oli johtohahmot ampumalla saada tilanne Varkaudessa rauhoittumaan. Mannerheim oli ottanut käytännön Venäjältä, jossa sotilaat oli totutettu ampumaan vain näkyvimmät kapinoitsijat ja päästämään loput menemään.