cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ville Kolppanen
KHL-vuodet Neftehimik Nižnekamskissa
Toukokuussa 2014 Kolppasen sopimus Ilveksen kanssa purettiin, kun hänelle avautui mahdollisuus siirtyä KHL:ään. Kesäkuussa Kolppasen vahvistettiin siirtyvän kaksivuotisella sopimuksella Neftehimik Nižnekamskiin. Joulukuussa venäläinen Championat -sivusto uutisoi hänen sekä hyökkääjien Tim Stapletonin ja Dan Sextonin lakkoilleen ja kieltäytymästä pelaamasta ottelua Sibir Novosibirskiä vastaan, koska heidän palkkaansa pienennettiin ruplan kurssin romahtamisen vuoksi. Sekä Neftehimikin päävalmentaja Vladimir Krikunov että Kolppasen agentti Dmitri Jeremin kuitenkin kertoivat heidän olleen sivussa ainoastaan loukkaantumisten vuoksi. Muutamaa päivää myöhemmin seura kuitenkin asetti hänet siirtolistalle. Mikään toinen seura ei napannut Kolppasta kahden vuorokauden kuluessa, mutta Neftehimik kuitenkin nosti hänet takaisin KHL-vahvuuteensa. Päävalmentaja Krikunovin mukaan Kolppanen kärsi asenneongelmista ja "keksi jatkuvasti itselleen vammoja". Krikunovin mukaan hänet asetettiin siirtolistalle tarkoituksenaan näpäyttää Kolppasta. Tammikuussa 2015 Krikunov kertoi medialle myös käyttäneensä kipsiä juniorimaalivahdin kädessä ja motivoivansa Kolppasen näin pelaamaan. Hänen agenttinsa Krister Kaukinen kuitenkin kiisti SuomiKiekko -sivustolle täysin Kolppasen lakkoilun ja Krikunovin väitteet hänen tekaistuistaan loukkaantumisista. Kaukisen mukaan Krikunov käytti Kolppasta kohtaan "vanhaa neuvostoliittolaista tapaa" eli pelottelua ja uhkailua.
Kolppanen pelasi kauden 2014–2015 aikana kaikkiaan 32 runkosarjaottelua ja hän jakoi varsin tasaisesti joukkueen torjuntavastuun Aleksandr Sudnitsinin kanssa. Kaudella 2015–2016 Kolppanen pelasi vain neljä ottelua, kunnes Kolppasen kausi todettiin polvivamman vuoksi päättyneeksi jo syyskuussa 2015. Toukokuussa 2016 hän teki kuitenkin kaksivuotisen jatkosopimuksen Neftehimikin kanssa. Kaudella 2016–2017 Kolppanen pelasi suurimman osan joukkueen otteluista ja hän torjui 30 ottelussa kaksi nollapeliä. Neftehimik jäi kuitenkin pudotuspelien ulkopuolelle ja Kolppasen sopimus purettiin helmikuussa 2017.
EAB Group
Eufex
Vuodesta 2007 kevääseen 2010 Eufex oli Aurator Varainhoito Oy:n tytäryhtiö, jonka jälkeen se on ollut Aurator Varainhoito Oy:n osakkuusyhtiö vuoden 2012 loppuun saakka. Aurator Varainhoito on siirtänyt osittaisjakautumisella osuutensa Eufex Pankki Oyj:ssä kokonaan uuteen yhtiöön nimeltä Aurada sen jälkeen kun Evli Pankin osti 90 % Aurator Varainhoito Oy:stä.
Pankin toimitusjohtajaksi valittiin 16.4.2012 Jyri Suonpää, joka siirtyi tehtävään Aurator Varainhoito Oy:n varainhoitajan tehtävästä.
Ville Kolppanen
Siirtyminen Ruotsiin
Kaudeksi 2017–2018 Kolppanen siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Ruotsin SHL-liigan Rögle BK:hon. Hän oli alkukauden sivussa, kun Kolppanen sai laukauksesta päävamman harjoituksissa. Kuntouduttuaan Rögle lainasi hänet yhden ottelun mittaisella sopimuksella sarjatasoa alemmas HockeyAllsvenskan-joukkue Södertälje SK:hon joulukuussa 2017. Kolppanen pelasi Röglessä loppukaudella 12 runkosarjaottelua torjuen yhden nollapelin. Huhtikuussa 2018 hän teki seuran kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Kolppanen jäi kaudella 2018–2019 selkeäksi kakkosmaalivahdiksi Justin Poggelle ja hän pelasi kauden aikana 18 runkosarjaottelua. 22. syyskuuta 2018 pelatussa ottelussa Brynäs IF:ää vastaan Kolppanen otti kontaktia vastustajajoukkueen hyökkääjä Jesper Boqvistin kanssa ja kaatui. Boqvist sai tilanteesta ottelurangaistuksen. Kolppasen kaatuminen otettiin kuitenkin lähempään tarkasteluun videotuomareiden toimesta. SHL:n kurinpito katsoi hänen lopulta filmanneen ja antoi Kolppaselle tempustaan 5000 kruunun sakot. Neftehimik jäi kuitenkin pudotuspelien ulkopuolelle ja Kolppasen sopimus purettiin helmikuussa 2017. Tapaninpäivänä 26. joulukuuta 2018 Örebro HK:ta vastaan pelatun ottelun päätteeksi hän sai ottelurangaistuksen epäurheilijamaisesta käytöksestä. Ottelun erotuomari Sören Perssonin mukaan Kolppanen osoitti ensin tulostaululle ja sitten tuomaristoa kohti samalla peukaloaan ja muita sormiaan yhteen vihjaten näin, että tuomaristo olisi lahjottu. Hänet asetettiin käsimerkeistään kahden ottelun mittaiseen pelikieltoon.
EAB Group
Aikajana
1992 Alfred Berg Rahastoyhtiö Oy perustetaan.
Hr. Ms. Van Galen (G84)
Hr. Ms. Van Galen (viirinumerot G84, J3 ja D803) oli toisen maailmansodan aikana valmistettu N-luokan hävittäjä, jonka Alankomaat osti Britannialta.
Ville Kolppanen
Paluu Ilvekseen
Kaudeksi 2019–2020 Kolppanen palasi 1+1-vuotisella sopimuksella Tampereen Ilvekseen. Hän lähti kauteen niin ikään ykkösmaalivahtina joukkueen tulokas Eetu Mäkiniemelle, mutta Lukáš Dostálin palattua NHL-harjoitusleiriltä hänen aisaparinaan. Kolppanen kuitenkin alisuoritti kauden edetessä ja jäi selkeäksi kakkosmaalivahdiksi Dostálille. Dostálin pelatessa alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa myös Mäkiniemi sai mahdollisuuden Ilveksen maalinsuulla. Mäkiniemi on vuodenvaihteen jälkeen jatkanut myös Dostálin aisaparina. Tammikuussa 2020 Ilves lainasi Kolppasen hakemaan pelituntumaa Mestis-joukkue KOOVEE:hen, jossa hän jatkoi myös siirtotakarajan jälkeen. 21. helmikuuta 2020 pelatussa ottelussa TUTO Hockeyta vastaan Kolppanen hermostui vastustajajoukkueen hyökkääjä Juho Mäkelälle ja löi tätä maalinedustakahakassa kilvellään kasvoihin. Kolppanen sai tilanteesta ottelurangaistuksen ja sittemmin yhden ottelun mittaisen pelikiellon. Mäkelälle tuomittiin tilanteesta kahden minuutin jäähy väkivaltaisuudesta. Kolppanen pelasi KOOVEE:ssä kaikkiaan kahdeksan ottelua.
EAB Group
Aikajana
2000 Eufex Oy perustetaan.
2001 Elite Life Oy ja Seva Finland Oy (myöhemmin SEK Oy) perustetaan.
2003 Eufex Oy perustaa Suomen ensimmäisen internetissä toimivan rahastojen välityspalvelun, jossa välitetään useiden kotimaisten ja ulkomaisten rahastoyhtiöiden rahastoja.
2005 Eufex Oy aloittaa täyden valtakirjan varainhoitopalvelun sekä ammatti- että yksityissijoittajille.
2008 Eufex Rahastohallinto Oy (myöhemmin Elite Rahastohallinto Oy) perustetaan.
2009 Elite Life Oy ja SEK yhdistyvät.
Hr. Ms. Van Galen (G84)
Valmistus
Alus tilattiin William Denny and Brothersilta Dumbartonista ja sen köli laskettiin 10. heinäkuuta 1939. Alus laskettiin vesille 17. huhtikuuta 1941 nimellä HMS Noble. Amiraliteetti ja Alankomaiden hallitus allekirjoittivat sopimuksen aluksen ostosta 18. maaliskuuta 1941. Siihen piti tehdä joitakin muutoksia, koska aluksen suunniteltu toiminta-alue oli Itä-intia. Alus valmistui 20. helmikuuta 1942.
Ville Kolppanen
Paluu Ilvekseen
Kolppasen Ilves-sopimus sisälsi option ulkomaille siirtymisestä, mutta hän ei kuitenkaan käyttänyt sitä ja teki toukokuussa 2020 joukkueen kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Syyskaudella 2020–2021 Kolppanen jäi aina Ilveksen kolmosmaalivahdiksi, kun Eetu Mäkiniemen lisäksi Lukáš Dostál pelasi joukkueessa lainalla NHL-seura Anaheim Ducksista. Dostálin palattua Pohjois-Amerikkaan Kolppanen jatkoi Mäkiniemen selkeänä kakkosmaalivahtina. Hän pelasi kauden aikana lopulta vain kahdeksan SM-liigaottelua. Kolppanen pelasi kauden aikana myös kaksi ottelua lainalla KOOVEE:n Mestis-joukkueessa.
EAB Group
Aikajana
2011 Omaisuudenhoitotoimiluvan myötä Elite Life ottaa käyttöön nimen Elite Pankkiiriliike.
2012 Eliten omistajat ostavat Bon Pankkiiriliike -konsernin.
2013 Bon Pankkiiriliike sulautetaan Elite Pankkiiriliikkeeseen. Eliten omistajat ostavat Eufex Pankin.
Ville Kolppanen
Tanska ja Saksa
Kaudeksi 2021–2022 Kolppanen siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Tanskan Metal Ligaenin Rungsted Seier Capitaliin. Hän nousi joukkueen selkeäksi ykkösmaalivahdiksi ja eteni Seier Capitalin kanssa aina finaaleihin saakka. Mestaruuden vei lopulta kuitenkin Aalborg Pirates otteluvoitoin 4–1.
Lokakuussa 2022 Kolppanen siirtyi loppukauden 2022–2023 kattavalla sopimuksella Saksan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle DEL2-liigan Lausitzer Füchseen. Hänet hankittiin joukkueeseen ensisijaisesti paikkaamaan Eisbären Berlinin lainamaalivahti Nikita Quappin pitkäaikaisen loukkaantumisen jättämää aukkoa. Füchsen päävalmentajana toimii Kolppaselle Tapparan C-nuorista tuttu Petteri Väkiparta.
EAB Group
Aikajana
2014 Eufex Pankki sulautuu Elite Pankkiiriliikkeeseen ja yhtiön nimeksi otetaan Elite Varainhoito.
Ville Kolppanen
Maajoukkueura
Kolppanen on pelannut Suomen A-maajoukkueessa kaksi ottelua. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Euro Hockey Challengessa 10. huhtikuuta 2014 Jyväskylässä Latviaa vastaan. Hän torjui Suomen 5–1-voittoon päättyneessä ottelussa kuusi kertaa. Kolppanen on pelannut myös kuusi nuorten ja viisi poikien maaottelua.
EAB Group
Aikajana
2015 Elite listautuu Nasdaq First North Finland -markkinapaikalle.
Ville Kolppanen
Muuta
Maaliskuussa 2014 Kolppanen ja hyökkääjä Kai Kantola levyttivät säveltämänsä ja sanoittamansa yhdessä Reino Housebandin kanssa Ilvekselle kannustuskappaleen Zambonista oikealle. Kaksikko vastasi aiemmin joulukuussa 2013 Olli Palolan levyttämään Tapparan kannustuskappaleeseen Zambonilta vasemmalle.
EAB Group
Aikajana
2016 Elite tekee kahdeksan yrityskauppaa tai –järjestelyä (mm. Elite ostaa Kiinteistökehitysrahaston Quorum Rahastoyhtiöltä ja perustaa Elite Palkitsemispalvelut Oy:n).
2017 Elite ostaa Alfred Bergin Suomen toiminnot. Alfred Berg Rahastoyhtiö Oy sulautuu Elite Rahastohallinto Oy:hyn (nykyinen EAB Rahastoyhtiö Oy).
Hr. Ms. Van Galen (G84)
Palvelus
Koulutuksen päätyttyä alus siirtyi Itä-Intiaan, jossa se liittyi 7. hävittäjälaivueeseen kesäkuussa 1942. Se suojasi saattueita Intian valtamerellä lokakuuhun, jolloin se oli Fremantlessa. Alus siirrettiin Yhdysvaltain laivaston alaisuuteen suojaamaan Australian etelä- ja länsirannikon saattueita, kunnes se helmikuussa 1944 siirrettiin Trincomaleehen osaksi Itä-Intian laivastoa. Alus siirrettiin lokakuussa 1944 8. hävittäjälaivueeseen.
EAB Group
Aikajana
2019 EAB Group Oyj siirtyi Nasdaq Helsingin First North -listalta pörssin päälistalle 2.5.2019.
Hr. Ms. Van Galen (G84)
Palvelus
Alus osallistui 21. maaliskuuta - 4. huhtikuuta operaatio Diplomatiin, jolloin se suojasi USS Saratogan Trincomaleesta Kookossaarille ja takaisin. Alus osallistui Sabangiin tehtyyn iskuun 19. huhtikuuta sekä Surabajan iskuun johtaneisiin operaatioihin 6.- 27. toukokuuta. Myöhemmin alus osallistui harhautusoperaatio Milletiin Nikobaareille, jonne se matkasi 17. lokakuuta HMS Londonin ja HMAS Normanin kanssa. Operaatiosta vapauduttuaan alus siirrettiin Plymouthiin, jossa se suojasi läntisen reitin alaisena saattueita marraskuusta 1944 alkaen.
Van Galen siirrettiin helmikuussa 1945 telakalle Southamptoniin, mistä se palasi palvelukseen 1. huhtikuuta. Alus saapui koulutuksen jälkeen Rotterdamiin 23. elokuuta, jossa se valmistui palvelukseensa Alankomaiden Itä-Intiassa. Alus partioi Alankomaiden Itä-Intian vesillä kesäkuuhun 1948, jolloin Hr. Ms. Tjerk Hiddes vapautti sen tehtävistään.
Alus saapui huhtikuussa 1951 Korean aluevesille vapauttaen Hr. Ms. Evertsenin. Alus liittyi Korean länsirannikolle koottuun laivasto-osastoon, jonka mukana se osallistui vielä saman kuukauden aikana Hungnamin piiritykseen sekä alueen tulittamiseen. Heinakuussa alus suojasi Yhdysvaltain laivaston lentotukialuksia USS Bataan ja USS Sicily.
Lokakuun lopulla alus siirtyi Korean itärannikolle vapauttaen HMS Concordin. Se osallistui Wonsanin, Songjinin ja Hamhungin tulitukitehtäviin. Marraskuussa alus osallistui iskuun Hungnamiin HMAS Tobrukin ja HMS Belfastin kanssa. Iskuun osallistuivat myös HMAS Sydneyn lentokoneet. Joulukuussa alus palasi länsirannikolle, jossa se vapautti HMCS Athabaskanin. Hr. Ms. Piet Hein vapautti aluksen maaliskuussa 1952, jolloin Hr. Ms. Van Galen aloitti paluumatkan Alankomaihin.
Alus matkasi Hong KOngin, Singaporen, Suezin kanavan, Maltan, Las Palmasin, Rio de Janeiron, Buenos Airesin, Curacao ja Bermudan kautta saapuen Den Helderiin 20. kesäkuuta. Alus lähti 11. helmikuuta 1953 koulutuspurjehdukselle Las Palmasiin, Agadiriin, Gibraltarille ja Portlandiin ennen paluuta Den Helderiin 2. huhtikuuta. Se teki 18. huhtikuuta - 1. toukokuuta toisen purjehduksen, johon edellisen matkan satamien lisäksi sisällytettiin Penzance ja Liverpool.
Alus poistettiin lokakuussa 1956 alusluettelosta ja se myytiin Frank Rijsdijkille. Alus saapui 8. helmikuuta 1957 Hendrik-Ido-Ambachtiin romutettavaksi.
EAB Group
Aikajana
2020 Elite Alfred Berg sekä Norjan ja Ruotsin Alfred Berg ilmoittivat 21.8.2020 perustavansa yhteispohjoismaisen salkunhoitotiimin.
Haukkamäen koulu
Haukkamäen koulu on peruskoulun alakoulu Karkkilassa Högforsin ruukkimiljöössä, osoitteessa Vanha Turuntie 28. Se on perustettu Högfors-tehtaan kouluksi vuonna 1899. Sitä laajennettiin ja peruskorjattiin 2006–2007. Lukuvuonna 2017–2018 Haukkamäen koulussa on 145 oppilasta.
New Jersey Institute of Technology
New Jersey Institute of Technology (NJIT) on julkinen teknillinen korkeakoulu Newarkissa New Jerseyssä Yhdysvalloissa. Yliopistossa on tehty nanoteknologian ja polymeerien tutkimusta, ja lisäksi se on yksi harvoista korkeakouluista, jotka tarjoavat kursseja videopelien kehittämisessä.
Johannes Bugenhagen
thumb|200px|Johannes Bugenhagen, [[Lucas Cranach vanhempi|Lucas Cranach vanhemman maalaus vuodelta 1537.]]
Johannes Bugenhagen (24. kesäkuuta 1485 Wollin, Taka-Pommeri – 20. huhtikuuta 1558 Wittenberg) oli saksalainen pappi, uskonpuhdistaja ja Martti Lutherin sielunhoitaja ja läheinen ystävä. Bugenhagen toi uskonpuhdistuksen Pohjois-Saksaan ja Tanskaan. Hän organisoi taitavasti kirkon hallinnon ja loi kyseisille alueille kestävän kirkkojärjestyksen. Lutherilta hän sai lempinimen tohtori Pommeri.
Bugenhagen opiskeli humanistia aineita Greifswaldin yliopistossa, mutta ei kuitenkaan suorittanut akateemista tutkintoa. Pappisvihkimyksen jälkeen hän toimi saarnaajana, opettajana ja luennoitsijana eri puolilla Pommeria, muun muassa latinanopettajana Treptow an der Regassa (nykyinen Trzebiatów).
Aluksi Bugenhagen suhtautui hyvin kielteisesti Lutherin teologisiin pyrkimyksiin. Tutustuttuaan tarkemmin Lutherin kirjoituksiin hänestä kuitenkin tuli tämän vankkumaton tukija, ja hän muutti Lutherin lähelle Wittenbergiin. Myöhemmin elämänsä aikana Bugenhagen toimi muun muassa Wittenbergin seurakunnan pastorina ja luennoi kaupungin yliopistossa.
Bugenhagen vihki Lutherin avioon Katharina von Boran kanssa, kastoi heidän lapsensa ja saarnasi Lutherin hautajaisissa. Hän myös huolehti Lutherin perheestä tämän kuoleman jälkeen.
Sleepy Sleepers
Sleepy Sleepers, lempinimeltään Sliipparit, on vuonna 1974 perustettu lahtelainen huumorirock-yhtye. Yhtye herätti alusta asti huomiota provosoivilla sanoituksillaan.
Yhtye perustettiin nimellä Sleepy Sleepers ja Raavaat Naiset. Sleepy Sleepersin ensimmäinen albumi oli vuonna 1975 ilmestynyt Sinulle äiti, jonka avauskappale oli ”Kuka, mitä, häh”.
Vuonna 1977 yhtye aiheutti pienehkön skandaalin levyllään Takaisin Karjalaan. Alun perin nimi oli Karjala takaisin, mutta tällä nimellä levy-yhtiö EMI ei uskaltanut sitä julkaista. Levyllä kuultiin muun muassa kappaleet ”Kapina Wiipurin asemalla”, ”Anarkiaa Karjalassa”, ”IC:llä Karjalaan”, ”Jytinää Eestissä”, ”Mennään Karjalaan” ja ”Kaapataan lentokone Moskovaan”. Levy oli vallitsevan itsesensuurin aikana liikaa. Suomi-Neuvostoliitto-Seuran Kajaanin osasto paheksui helmikuussa 1978 julkisesti yhtyeen musiikkia ala-arvoiseksi ja Suomen ja Neuvostoliiton hyviä suhteita vahingoittavaksi. Raha-automaattiyhdistys reagoi nopeasti ulkopoliittiseen keskusteluun: ”Kaapataan lentokone Moskovaan” -single poistui levyautomaateista.
Yhtye levytti parhaimmillaan vuodessa useita albumeja; esimerkiksi vuonna 1984 julkaistiin viisi albumia.
Sleepy Sleepersistä muotoutui 1980-luvun lopussa kansainvälistäkin mainetta saavuttanut Leningrad Cowboys, ja Sleepy Sleepersin toiminta hiipui. Yhtye jäi tauolle syksyllä 1991, jolloin se teki siltä erää viimeiset keikkansa. Sleepy Sleepers on aktivoitui uudelleen 2000-luvulla ja julkaisi huhtikuussa 2007 uuden studioalbuminsa 18 vuoden levytystauon jälkeen.
Elokuussa 2014 yhtye ilmoitti aktivoituvansa uudestaan ja tekevänsä sarjan erikoiskeikkoja bändin 40-vuotisen taipaleen kunniaksi. Kiertue alkoi Jämsästä 20.9.2014.
Yhtyeen viimeisin studioalbumi on vuodelta 2015 oleva Vain Elämää - Only Rock'n'roll-.
Musikaali
Yhtyeestä kertova rockmusikaali Kuka Mitä Häh? sai ensi-iltansa Lahden Sibeliustalossa 8. lokakuuta 2013. Tosielämään perustuvan fiktiivisen kertomuksen käsikirjoituksesta vastaavat Mato Valtonen, Sakke Järvenpää ja Sibeliustalon ohjelmapäällikkö Jalle Niemelä, joka myös ohjaa musikaalin. Musikaalin keskushenkilönä on yhtyeen mukana pitkään kiertänyt DJ−roudari Pulu Asunmaa.
Päärooleissa on Markku Häkkinen (Pulu), Roope Salminen (Mato), Ilari Hämäläinen (Sakke) ja PMMP:n Mira Luoti (Saara). Koreografina toimii Hilppa Lampi ja kapellimestarina Costello Hautamäki. Musikaalista esitettiin kaksitoista näytöstä lokakuun ja marraskuun 2013 aikana sekä kuusi esitystä keväällä 2014.
Jorma Kairimo
Jorma Tapio Kairimo (s. 30. marraskuuta 1948 Tampere) on suomalainen dramaturgi, teatteriohjaaja ja näytelmäkirjailija.
Henkilöhistoria
Jorma Kairimo syntyi veturinkuljettaja Rauni Kairimon ja Laura Virtasen perheeseen. Hän solmi ensimmäisen avioliiton 1970 ja jäi leskeksi 1993. Hänen toinen puolisonsa oli vuodesta 1996 näyttelijä Heidi Vaarna. Kairimo tuli ylioppilaaksi 1967 ja suoritti teatteritutkinnon 1972 ja filosofian kandidaatin tutkinnon 1975 Tampereen yliopistossa. Hän aloitti dramaturgin uran vuonna 1973. Hän toimi Rovaniemen teatterin dramaturgina 1974–1977, Tampereen työväen teatterin 1977–1998 ja Kom-tekstin 2000–2002. Kairimo perusti yhdessä Vaarnan kanssa Toijalan Kellariteatterin ja toimi sen dramaturgina vuodesta 2005, kunnes teatteri lopetettiin 2013 Vaarnan sairastuttua. Kairimolle on myönnetty muun muassa Eino Salmelaisen säätiön palkinto (1981, 1995) ja Akaan kulttuuripalkinto (2007).
Näytelmiä
Kairimo on dramatisoinut ja ohjannut kymmeniä näytelmiä, samoin kuin kirjoittanut itse useita näytelmiä:
Darłowo
Darłowo on kaupunki Itämeren rannikolla Luoteis-Puolassa. Kaupunki sijaitsee Sławnon piirikunnassa Länsi-Pommerin voivodikunnassa. Vuoden 2019 arvion mukaan Darłowossa asui 13 695 asukasta.
Sodan jälkeen kaupunki liitettiin Puolaan muiden ns. takaisin saatujen alueiden yhteydessä, ja sen saksalainen väestö siirrettiin Saksan uuden rajan länsipuolelle. Kaupunki sai uuden puolalaisen nimen Dyrłów, joka muutettiin myöhemmin Darłówiksi ja sittemmin nykyiseksi.
Kaupungissa sijaitsee 1300-luvulla rakennettu ja 1600-luvulla täysin uudistettu Pommerin ruhtinaiden linna, joka toimii nykyään museona. Kaupungissa on myös säilynyt vanhoja kaupunginmuurien jäänteitä, joista huomattavin on 1300-luvulla rakennettu porttitorni Kamienna Wysoka. Kaupungin satamassa sijaitsee 1800-luvulla rakennettu 20 metriä korkea majakka.
SAR
Lyhenne SAR voi viitata seuraaviin asioihin:
Sananmuunnos
Sananmuunnos eli kääntösana on sanojen alkujen keskinäiseen vaihtamiseen perustuva sanaleikki.
Jos ensimmäisen sananmuunnossanan ensimmäinen vokaali on pitkä ja toisen lyhyt, muuttuvat sananmuunnoksessa niiden vaihtaessa paikkaa niiden pituudet päinvastaisiksi. Ideana on, että lopputulos kuulostaa mielekkäältä myös käännöksen jälkeen. Sananmuunnos voi kuulostaa tarpeeksi hassulta kerrottavaksi, vaikkeivät sen sanat sinällään tarkoittaisikaan mitään hassua.
Useat tunnetut sananmuunnokset ovat sellaisia, jotka muuntavat jonkun soveliaan, mutta hieman hassulta kuulostavan ilmaisun riettaaksi tai muuten alatyyliseksi ilmaisuksi.
Sananmuunnoksia voidaan käyttää myös vihjailevaan tai piilottelevaan ilmaisuun, ja laulu ”Retuperän Vihtorin talossa” on kokonaan sananmuunnoksista koottu. Sanaa sananmuunnos voidaan itsessäänkin pitää alatyylisenä sananmuunnoksena (munansaannos).
Suomen kielen sananmuunnoksissa takavokaaliset a-, o- ja u-äänteet muuttuvat usein etuvokaalisiksi ä-, ö- ja y-äänteiksi ja toisin päin, mikä johtuu vokaalisoinnusta. Myös muita näennäisiä ja lähinnä kirjoitetussa kielessä ilmeneviä epätäsmällisyyksiä on havaittavissa. Esimerkiksi tekijä-sanoissa oleva j-kirjain ilmestyy toisinaan tyhjästä. Sananmuunnoksissa tärkeintä ei kuitenkaan ole kirjoitusasu tai normien mukainen ja systemaattinen rakennusperiaate vaan se, että muunnettu sana kuulostaa suomen kieleen sopivalta.
Myös muissa kielissä kuin suomessa on sananmuunnoksia. Tietyt suomen kielen piirteet, kuten vokaalisointu ja melko kapea äännejärjestelmä, tekevät kielestä sananmuunnoksille otollisen. Muissa kielissä sananmuunnosten idea on usein hieman toisenlainen. Englannin kielessä sananmuunnosten muutamat konsonantit tai vokaalit vaihtavat paikkaa. Lopputulos muistuttaa kuitenkin suomen kielen sananmuunnoksia. Ranskan kielelle on ominaista sanamuunnosten adoptoiminen yleiskielen käsitteiksi (verlan).
Kääntösanoja on käytetty komiikan keinona esimerkiksi Pulttiboisin sketseissä, joissa esiintyy hahmo James Potkukelkka sekä Neurovision Dokulamppu-sketsissä. Myös Putouksen 3. tuotantokaudella esiintyneen Usko Eevertti Luttisen puheet perustuivat pitkälti sananmuunnoksiin.
Aiheesta muualla
Sananmuunnos
Fernando Schmed
Fernando Schmed (s. 23. heinäkuuta 1991) on sveitsiläinen alppihiihtäjä. Hän edustaa Grau Hörner Mels -seuraa. Schmed on erikoistunut vauhtilajeihin.
Schmed debytoi maailmancupissa joulukuussa 2012 Bormiossa keskeyttäen syöksylaskukilpailun ensimmäisellä kierroksella. Avauspisteensä Schmed saavutti helmikuussa 2015 Saalbachin syöksylaskusta ollen 26:s. Hänen paras sijoituksensa maailmancupin osakilpailussa on 23:s sija joulukuulta 2015 Beaver Creekin supersuurpujottelusta.
Hirvikoira
thumb|200px|Harmaa norjanhirvikoira Hirvikoira on nimitys kymmenelle koirarodulle, joita käytetään pääasiassa hirvenmetsästykseen.
Sedov
Sedov (, entiset nimet Magdalene Vinnen II (1921–1936) ja Kommodore Johnsen (1936–1948)), on nelimastoinen teräsrunkoinen parkki, joka oli lähes 80 vuoden ajan suurin käytössä oleva perinteinen purjelaiva. Se on alkujaan rakennettu saksalaiseksi rahtialukseksi mutta on nykyisin purjekoululaiva ja kouluttaa oppilaita Murmanskin, Pietarin ja Arkangelin yliopistosta. Se osallistuu säännöllisesti suuriin kansainväliseen tapahtumiin ja on osallistunut säännöllisesti myös The Tall Ships' Races -tapahtumaan.
Valmistus
Bremeniläinen laivanvarustaja F. A. Vinnen & Co tilasi Magdalene Vinnen II nimisen parkin Friedrich Krupp Germaniawerftiltä Kielistä. Alus laskettiin vesille 1921 purjealuksena, joka oli varustettu apumoottorilla. Alus lähti neitsytmatkalleen vielä samana vuonna 1. syyskuuta Bremenistä Cardiffin kautta Buenos Airesiin.
Magdalene Vinnen II
Alus kuljetti uransa aikana rahtia kaikkialta maailmasta kuten puuta Suomesta, vehnää Australiasta pyriittiä Italiasta ja kappaletavaraa Belgiasta. Se kiersi kahdesti Kap Hornin matkalla Chileen. Viimeisellä matkallaan 1936 alus matkasi Argentiinaan, Etelä-Afrikkaan, Australiaan, Reunionille ja Seychelleille.
Kommodore Johnsen
Magdalene Vinnen II myytiin 9. elokuuta 1936 bremeniläiselle Norddeutscher Lloydille, joka nimesi sen Kommodore Johnseniksi. Uusi omistaja muutti aluksen rahtia kuljettavaksi koululaivaksi, joten majoitustarvetta tuli lisätä 50-60 koulutettavan kuljettamiseksi.
Sedov
thumb|Sedov vieraili [[Kotka (kaupunki)|Kotkassa vuonna 2017.]] Saksan antauduttua alus luovutettiin sotakorvauksena Neuvostoliitolle 20. joulukuuta 1945. Neuvostoliitossa alus muutettiin laivaston koululaivaksi nimettynä Sedoviksi napatutkija Georgy Sedovin kunniaksi. Alus oli laivaston koululaivana 1952-1957, jona aikana se teki laivastovierailuja muun muassa Etelä-Amerikkaan ja Afrikkaan. Vuonna 1957 alus siirrettiin merentutkimusalukseksi Pohjois-Atlantille, missä tehtävässä se oli vuoteen 1966 saakka. Tutkimusmatkoilla oli yleensä mukana myös kadetteja.
Alus siirrettiin 1966 Kronstadtissa reserviin, ja sen hallinta siirtyi kalastusministeriölle. 1970-luvulla alusta käytettiin toisinaan koululaivana Suomenlahdella. Vuonna 1981 alus esiintyi kunnostettuna ja sille oli rakennettu esiintymislavalla varustettu lasikatettu juhlasali sekä elokuvateatteri. Alus siirrettiin Riikaan Itämeren koululaivaosastoon. Alus vastaanotti kadetteja Kaliningradin ja Murmanskin merisotakouluista. Latvian itsenäistyttyä vuonna 1991 alus lähti Riiasta Murmanskiin ja se siirrettiin osaksi Murmanskin merisotakoulua. Sen uudeksi kotisatamaksi tuli Murmansk.
Vuoden 2017 huhtikuussa Sedovin kotisatamaksi vaihtui Kaliningrad ja sen operoijaksi Kaliningradin teknillinen yliopisto.
Luettelo Hämeenlinnan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Hämeenlinnan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Hämeenlinnassa olevat julkiset taideteokset, eli julkisilla paikoilla olevat pysyvät veistokset, patsaat, seinämaalaukset ja muistomerkit. Hämeenlinnan kaupunkiin liitettyjä kuntia ovat Hämeenlinnan maalaiskunta, Vanaja, Hauho, Kalvola, Lammi, Renko ja Tuulos.
Hämeenlinnan julkisesta taiteesta
Hämeenlinnan vanhin julkinen taideteos on Robert Stigellin Karhut (1905) Aulangon näkötornin alapuolella. Muita koristeveistoksia kaupungissa ovat Gunnar Finnen 1920-luvulla syntynyt Ilves, Into Saxelinin alun perin 1920-luvulla valmistunut Herääminen ja Viktor Janssonin Nuoruus (1931). Aukusti Veuron vuonna 1940 syntynyt Vasikanjuottaja paljastettiin taidemuseon edustalla vuonna 1957. Alpo Sailon Paavo Cajander (1933), Kalervo Kallion Työn muistomerkki (1937) ja Oskari Jauhiaisen Nahkurien ammattikunnan muistomerkki (1958) edustavat herooista klassismia. Aimo Tukiaisen Summan taistelun muistomerkki (1964) edustaa Tukiaisen Mannerheimin ratsastajapatsaan jälkeisenä aikana omaksumaa abstraktia veistossuuntausta.
Sankarillista modernismia ovat Harry Kivijärven Uno Cygnaeuksen muistomerkki (1965) ja Kain Tapperin Sibeliuksen kokovartaloveistos (1964).
Taideteokset ja muistomerkit
Luettelossa on pysyvästi julkisilla paikoilla olevia taideteoksia ja muistomerkkejä sekä hautausmailla olevia yleisiä muistomerkkejä ja patsaita. Luettelossa ei mainita rakennusten sisällä ja suljetuilla sisäpihoilla olevia julkisia teoksia eikä yksittäisten hautojen veistoksia. Teokset ovat luettelossa nimensä mukaisessa aakkosjärjestyksessä. Sijaintipaikka on puiston, aukion, rakennuksen tai muun vastaavan nimi ja/tai katuosoite. Alue tarkoittaa kaupunginosaa/kunnanosaa, taajamaa, kylää, osa-aluetta tai asuinaluetta. Alueessa on aluksi pitäjä ennen 2009 kuntaliitoksia: Hämeenlinna, Hauho, Kalvola, Lammi, Renko tai Tuulos. Karttalinkki osoittaa teoksen sijaintipaikan kymmenien metrien tarkkuudella. Paljastusvuosi on teoksen julkistuksen vuosi sijaintipaikalla (suluissa on mainittu valmistumisvuosi, jos se poikkeaa huomattavasti paljastusvuodesta).
NHL-kausi 1942–1943
NHL-kausi 1942–1943 oli National Hockey Leaguen historian 26. kausi. Sen aikana kuusi NHL-joukkuetta pelasi kukin 50 runkosarjaottelua. Stanley Cupin voitti Jack Adamsin valmentama Detroit Red Wings, joka kukisti finaalisarjassa Boston Bruinsin otteluvoitoin 4–0. Kyseessä oli Red Wingsin seurahistorian kolmas Stanley Cup -mestaruus.
Runkosarjan piste- ja maalipörssin voitti Chicago Black Hawksia edustanut Doug Bentley. Bentley keräsi 50 ottelussa yhteensä 73 tehopistettä, joista 33 oli maaleja ja 40 syöttöpisteitä. Arvokkaimmalle pelaajalle myönnettävän Hart Trophyn puolestaan sai Boston Bruinsin keskushyökkääjä Bill Cowley.
Pudotuspelien pistepörssin voittaja oli Detroit Red Wingsin Carl Liscombe. Hän teki 10 pudotuspeliottelussa 14 tehopistettä, joista 6 oli maaleja ja 8 maaliin johtaneita syöttöjä. Parhaalle tulokkaalle annettavan Calder Memorial Trophyn sai Toronto Maple Leafsin Gaye Stewart. Hän keräsi kauden aikana 47 tehopistettä, joista 24 oli maaleja ja 23 syöttöpisteitä.
Runkosarja
''Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, V = voitot, H = häviöt, T = tasapelit, Pist. = pisteet, + = tehdyt maalit, − = päästetyt maalit. Pudotuspeleihin päässeet joukkueet on lihavoitu.''
Runkosarjan pistepörssi
''Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, Pist. = pisteet, RM = rangaistusminuutit''
Pudotuspelien pistepörssi
''Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, Pist. = pisteet, RM = rangaistusminuutit''
Seututie 724
thumb|right|Seututie 724 Grönvikin kylässä Mustasaaressa Seututie 724 on Vaasasta Mustasaaren Raippaluotoon johtava seututie. Tien pituus on noin 21 kilometriä. Suomen pisin silta, Raippaluodon silta, on osa seututietä 724.
Alsatian shepalute
thumb|250px Alsatian shepalute on kookas sutta muistuttava amerikkalainen koirarotu.
Ulkonäkö
Kaula on lihaksikas, lyhyt ja ympärysmitaltaan paksu. Olkavarret ovat hieman kaareutuvat ja asettuneet kauas toisistaan rintakehän syvyyteen ja leveyteen mukautuen. Kookkaat käpälät ovat painavat ja varpaat hieman levittyneet tukien koiran painoa. Raajat ovat massiiviset ja pyöreät. Jokainen epäterveyden merkki raajoissa lasketaan vakavaksi virheeksi. Häntä riippuu tasaisena eikä kaarru selän ylle. Sen pää on musta ja häntä ulottuu kintereisiin.
Alsatian shepalutella on paksu tiheä pohjavilla, joka vaihtuu kokonaan keväisin ja kesäisin. Päällyskarva on pidempää ja karkeampaa. Väritys on sudenvärinen mustin karvankärjin, eumelaniinin sävy vaihtele hopeanvaaleasta kullankeltaiseen. Timberinsuden harmaa on toivottavin.
Luonne ja käyttäytyminen
Alsatian shepalute on tyyni koira jolla on alhainen työvietti. Se ei leiki ellei sitä rohkaista siihen. Kuten yleensäkin ihmisten seuraksi jalostetut koirat, se nauttii saadessaan olla omistajiensa lähellä. Se on ystävällinen, mutta sillä on taipumusta olla etäisempi tuntemattomien lasten ja lemmikkien kanssa. Se ei kuitenkaan ole aggressiivinen tai pelokas.
Ulkona nämä koirat eivät yleensä vaeltele tai harhaile naapurustossa vaan pysyvät lähellä kotilaumaansa. Ne ovat todellisia seuralaisia, herkkiä äänelle. Tyynen luonteen vuoksi ukkonen ja kovat äänet eivät yleensä vaivaa niitä.
Alkuperä
Vuonna 1987 Lois Denny (nykyisin Schwarz) kehitti rodun Oxnardissa Etelä-Kaliforniassa. Hän valitsi kantaroduiksi alaskanmalamuutin, saksanpaimenkoiran, mastiffin, anatolianpaimenkoiran ja pyreneittenkoiran. Tarkoitus oli luoda kookas seurakoira ja se onkin ainoa suurikokoinen rotu joka alun perin kehitettiin tähän tarkoitukseen.
thumb|250px| Tuohon aikaan Lois tapasi paljon asiakkaita, jotka eivät voineet enää pitää lemmikkejään niiden osoittamien työskentelypiirteiden vuoksi. Lois ymmärsi tarpeen suurelle rodulle, jolla ei olisi työskentelyominaisuuksia ja joka voisi elää rajoitetuissa olosuhteissa vähällä liikunnalla. Vuonna 1987 Lois loi rotumääritelmän suurelle koirarodulle, jolla oli seurakoiran luonne ja suden ulkonäkö.
Pohjois-Amerikan Shepalute Klubi rekisteröi alsatian shepaluten ensimmäisen sukupolven (myöhemmin nimellä National American Alsatian Club) vuonna 1988 jolloin se pohjautui alaskanmalamuutti- ja saksanpaimenkoira-linjoihin. Myöhemmin mastiffia lisättiin geenipooliin kookkaamman luuston, leveämmän pään ja syvemmän rintakehän aikaansaamiseksi. Jokainen koira valittiin erityisesti terveyden ja luonteen perusteella. Vain tietyt pennut valittiin jatkamaan jalostusta jossa tulivat esiin halutut perheen seurakoiran ominaisuudet. Hyperaktiivisia, vinkuvia eikä haukkuvia linjoja jalostettu.
Vuonna 2000 alsatian shepalute esiteltiin ensi kerran amerikkalaiselle yleisölle niiden viimein alettua muistuttaa rotumääritelmää niin ulkonäöltään kuin luonteeltaankin. Siitä lähtien pyreneittenkoiran ja anatolianpaimenkoiran risteytystä käytettiin tietyissä linjoissa vuonna 2004 sen laskevan selän, lempeän luonteen ja kookkaan luuston vuoksi.
Alsatian shepalute ei ole rekisteröity missään useampia rotuja edustavassa kennelklubissa ja National American Alsatian Club on väittänyt ettei se tällä hetkellä tavoittele sellaista tunnustusta.
Terveys
Alsatian Shepalute elää noin 12–14-vuotiaaksi. Rodulla ei ole koskaan tavattu silmä- tai korvaongelmia. Panosteitista ei ole nähty vuodesta 1994. Myöskään ei lonkkadysplasiaa eikä kyynärdisplasiaa ole tavattu vuodesta 1996. Kaksi koiraa Vegas- ja Urich-linjoista sairasti vakavan niveltulehduksen vuonna 2003. Vuonna 2009 4 kuukautta vanhalla pennulla todettiin kohtauksia yhden viikon ajan heti raivotautirokotuksen jälkeen. thumb|250px|
Hr. Ms. Tjerk Hiddes (G16)
Hr. Ms. Tjerk Hiddes (viirinumero G16) oli toisen maailmansodan aikainen Alankomaiden laivaston N-luokan hävittäjä, jonka Alankomaat osti Britannialta.
Valmistus
HMS Nonpareil tilattiin 15. huhtikuuta 1939 vuoden 1939 laivasto-ohjelmassa William Denny and Brothersilta Dumbartonista, missä köli laskettiin 22. toukokuuta 1940. Alus myytiin Alankomaille 18. maaliskuuta 1941. Se laskettiin vesille 25. kesäkuuta 1941 nimettynä todennäköisesti Hr. Ms. Tjerk Hiddesiksi ja valmistui 6. toukokuuta 1942. Alus otettiin palvelukseen 27. toukokuuta. Aluksen tarjoukseen perustuva hinta oli 400 684 puntaa ilman Amiraliteetin toimittamia varusteita kuten aseita, ammuksia ja viestivälineitä.
Palvelus
Alus myytiin maaliskuussa 1951 Indonesialle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä KRI Gadjah Mada. Alus oli Indonesian laivaston lippulaivana, kunnes se poistettiin alusluettelosta vuonna 1961.
Luterilainen Sanan yhdyskunta
Luterilainen Sanan yhdyskunta on luterilainen Suomen vapaasta evankelis-luterilaisesta seurakuntaliitosta irtautunut uskonnollinen yhdyskunta, joka perustettiin vuonna 1983. Yhdyskuntaan kuuluvat Tampereen ja Luopioisten Luterilaisen sanan Seurakunnat, minkä lisäksi toimintaa järjestetään Ikaalisissa, Huittisissa, Ilmajoella ja Karstulassa. Yhdyskuntaan kuului 2015 168 jäsentä. Vuonna 1985 jäseniä oli 128.
Taustaa
Luterilaisen Sanan yhdyskunnan juuret ovat siinä evankelisen herätysliikkeen parissa 1920-luvulla nousseesta protestista, jossa katsottiin Suomen evankelis-luterilaisen kirkon etääntyneen aidosta luterilaisuudesta sekä oikeasta kirkkonäkemyksestä ja mukautunut maailmaan. Tämän seurauksena vuodesta 1923 perustettiin joukko vapaita evankelis-luterilaisia seurakuntia. Pian liikkeen johtomiesten välille tuli kuitenkin ristiriitoja, joiden vuoksi nämä seurakunnat vuonna 1928 muodostuivat kahdeksi organisaatioksi, jotka olivat Suomen vapaa evankelisluterilainen seurakuntaliitto sekä Suomen Vapaa Ev.-Lut. Kirkko (nykyinen Suomen tunnustuksellinen luterilainen kirkko).
Vuonna 1963 Suomen vapaalla evankelisluterilaisella seurakuntaliitolla oli kuusi seurakuntaa ja niissä 683 jäsentä. Nämä olivat jakautuneet seuraavasti: Vetelin seurakunnalla 195 jäsentä, Tampereen 175, Helsingin 110, Karstulan 105, Luopioisten 56 ja Ilmajoen 42. Vuonna 1980 jäsenmäärä oli 756.
Irtoaminen Seurakuntaliitosta sekä myöhempi kehitys
1970-luvun lopulla seurakuntaliiton sisällä oli kiistaa yhteiskristillisestä toiminnasta. Suurin osa jäsenistöstä kannatti tällaista toimintaa. Osa nuorista kävi kastamassa itsensä uudelleen ja alkoi käyttää luterilaisuudesta poikkeavaa kirjallisuutta ja kasetteja. Tällöin osa jäsenistöstä vaati näitten nuorten erottamista. He vetosivat tässä yhteydessä seurakuntaliiton perustajaan Heino Pätiälään, jonka mukaan "seurakunnan pyhä velvollisuus on rankaista ja estää julkista väärää oppia ja jumalatonta elämää. Jos eivät neuvot ja varoitukset auta, niin väärän opin tunnustajat ja jumalattomuuden harjoittajat ovat eroitettavat seurakunnasta." Koska erottamistoimiin ei ryhdytty, erosi osa seurakuntalaisista SVELS:istä ja perusti Luterilaisen Sanan yhdyskunnan vuonna 1983. Yhdyskuntaan muodostui kaksi seurakuntaa, Luopioisten ja Tampereen Luterilaisen Sanan seurakunnat. Yhdyskunnan jäsenmäärä oli 1985 128, vuonna 1990 140, vuonna 2000 170 ja vuonna 2010 157.
Seurakunnat, toiminta ja suhde Suomen evankelis-luterilaiseen kirkkoon
Luterilaisen Sanan yhdyskuntaan kuuluu kaksi seurakuntaa, Luopioisten Luterilaisen Sanan seurakunta ja Tampereen Luterilaisen Sanan seurakunta. Näiden paikkakuntien lisäksi seurakunnilla on toimintaa muun muassa Huittisissa, Ikaalisissa, Ilmajoella ja Karstulassa. Yhdyskunta julkaisee Paimen -lehteä, jonka painosmäärä on 430. Lehti ilmestyy kahdeksan kertaa vuodessa. Yhdyskunnalla on oikeus vihkiä avioliittoon, ja sen jäsen voi toimia Suomen evankelis-luterilaiseen kirkkoon kastettavan lapsen kummina. Kotisivuillaan yhdyskunta sanoo syyksi siihen, mikseivät sen jäsenet kuulu Suomen evankelis-luterilaiseen kirkkoon sen, että heidän mielestään syntiemme anteeksiantamusta Jeesuksen ristinkärsimyksissä hänen verensä kautta julistetaan nykyään kovin harvoista saarnatuoleista. Yhdyskunnan jäsenet katsovat tarvitsevansa muistutusta tästä tärkeimmästä asiasta jatkuvasti pysyäkseen ja vahvistuakseen uskossa. Yhdyskunnan toimintamuotoihin kuuluvat saarnatilaisuudet niillä paikkakunnilla, joilla asuu sen seurakuntien jäseniä, leirit sekä vuotuiset kesäjuhlat.
Opista
Luterilainen Sanan yhdyskunta on opiltaan luterilainen. Sen yhdyskuntajärjestyksessä todetaan seuraavasti: "Luterilaisen Sanan Yhdyskunta ja siihen kuuluvat seurakunnat tunnustavat Pyhän Raamatun jokaiselta kohdaltaan varmaksi Pyhän Hengen vaikutuksesta kirjoitetuksi Jumalan sanaksi ja ainoaksi täysin päteväksi opin, uskon ja elämän ohjeeksi." Heidän mukaansa Jumala on antanut Raamatun meille, jotta voisimme sieltä oppia hänestä ja hänen valmistamastaan pelastuksesta. Jonkin raamatunkohdan ollessa vaikea ymmärtää johtuu se siitä että olemme vain ihmisiä eikä siitä tule huolestua. Pelastus on Jumalan suuressa rakkaudessaan antama lahja meille, joka on valmistettu Jeesuksen lunastustyössä Golgatan ristillä. Tämä lahja on täysin ilmainen eikä ihminen kykene siitä mitenkään maksamaan. Pelastus tulee siitä, että uskoo tämän sovitustyön omalle kohdalleen. Luterilaisista tunnustuskirjoista yhdyskuntajärjestys toteaa seuraavasti: "Yhdyskunta ja kukin seurakunta tunnustautuu myöskin kaikkiin evankelis-luterilaisen kirkon tunnustuskirjoihin, mikäli ne perustuvat Pyhän Raamatun sanaan, jolla on korkein tuomiovalta kaikissa kristillisen opin, uskon ja elämän asioissa."
Shokkikäytävä
Shokkikäytävä (Shock Corridor) on Samuel Fullerin tuottama, käsikirjoittama ja ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1963.
Juoni
Elokuvassa Pulitzer-palkinnosta unelmoiva journalisti Johnny Barrett (Peter Breck) tekeytyy psyykkisesti sairaaksi naisystävänsä Cathyn (Constance Towers) avulla, joka tekeytyy Johnnyn sisareksi, johon hän muka kohdistaa insestisiä aikeita. Näin Johnny pääsee mielisairaalaan tutkimaan siellä tapahtuneeksi epäiltyä murhaa. Häneen kohdistetaan ankaria terapiatoimenpiteitä, kuten sähköšokkihoitoa. Muita laitoksen hoidokkeja ovat Korean sodassa kommunistiksi aivopesty mies, joka luulee nyt elävänsä Yhdysvaltain sisällissotaa; entinen lahjakas musta opiskelija, joka kannattaa nyt mustiin kohdistuvaa rotusyrjintää; sekä kuusivuotiaan tasolle taantunut ydinfyysikko. Johnny Barrett onnistuu lopulta selvittämään tapauksen, voittaa Pulitzerin jutullaan mutta tulee itse oikeasti mielisairaaksi ja jää sairaalaan.
Tuotanto
Muuten mustavalkoisen Shokkikäytävän hallusinaatiojaksoissa Fuller käytti Brasiliassa liki 10 vuotta aiemmin kuvaamaansa värimateriaalia, jota oli tarkoitus käyttää hänen 20th Century Foxin kanssa kaavailemaansa elokuvaan ”Tigrero”. Brasilian viidakoihin sijoittuva elokuva ei kuitenkaan toteutunut liian kalliiden vakuutusmaksujen vuoksi. Mika Kaurismäki teki kariutuneesta filmiprojektista vuonna 1994 ensi-iltansa saaneen dokumentin Tigrero – elokuva joka ei valmistunut.
Vastaanotto ja jälkimaine
Shokkikäytävä valittiin vuonna 1996 Yhdys­valtojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteetti­sesti, historialli­sesti tai kulttuuri­sesti merkittäviä amerikkalais­elokuvia.
The New York Timesin kriitikot valitsivat Shokkikäytävän vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Suomen ensi-iltansa Shokkikäytävä sai vasta helmikuussa 1975. Televisiossa se on esitetty Yle TV1 -kanavalla joulukuussa 1992 ja Yle Teemalla marraskuussa 2016.
NRP São Roque (M401)
NRP São Roque (runkonumero M401) oli Portugalin laivaston São Roque -luokan miinanraivaaja.
Valmistus
Alus tilattiin 1954 CUF:lta, missä se valmistettiin 1954-1957. Aluksen rahoituksesta vastasi Yhdysvallat MDAP-ohjelman puitteissa.
Palvelus
Aluksen 40 millimetrin Bofors poistettiin 1972, kun se muutettiin partioalukseksi, minkä jälkeen aluksen aseistuksen muodostivat kaksi 20 millimetrin Oerlikonia. Alus oli edelleen palveluksessa vuonna 1995.
M/S Auer
M/S Auer oli Oy Vuoksenniska Ab:n omistama rahtilaiva, joka upposi 6. syyskuuta 1945 Rauman edustalla saatuaan vuodon kovassa merenkäynnissä. Laivan lastina oli 60-75 tonnia Viljakkalan Haverin kaivoksen kuparikiisumalmia. Laivan nelihenkinen miehistö saatiin pelastettua.
Auer lähti 1. syyskuuta Turun satamasta kohti Ruotsin Skellefteåta. Kova pohjoistuuli hidasti matkantekoa, ja 5. syyskuuta aamuyöllä laiva oli Säpin majakan kohdalla. Kolmen aikaan aamuyöllä selvisi, että laivan ruumaan vuoti vettä, ja veden nousua yritettiin estää käsipumpulla. Pumppu meni kuitenkin pian epäkuntoon, kun malmijauhe tukki sen. Veden nousua yritettiin pysäyttää vielä ämpäriketjun avulla, mutta pian nouseva vesi sammutti laivan moottorin, ja laiva jäi ajelehtimaan tuulen mukana ohjuskyvyttömänä kohti koillista. Aallot veivät mukanaan myös laivan pelastusveneen.
Miehistö yritti vielä keventää laivaa heittämällä malmilastia yli laidan, mutta avoimista lastiluukuista sisään tulviva vesi esti pian tämän jatkamisen. Tuulen suunnan käännyttyä laiva alkoi ajelehtia kohti etelää, ja 6. syyskuuta aamupäivällä se oli Santakarin pookin tuntumassa Rauman edustalla. Laivan miehistö yritti kiinnittää pelastajien huomiota ampumalla hätäraketteja ja vetämällä naftaan kastellun ja tuleen sytytetyn patjan laivan mastoon.
Iltapäivällä laiva uhkasi ajautua päin Laitakarin kallioita, ja laivan päällikkö Åke Andersson määräsi ankkurin laskettavaksi. Tässä vaiheessa veden tulo laivaan lisääntyi, kun aallot pääsivät vyörymään laivan yli. Noin kello 15 aikaan laivan luokse saapui Rauman luotsiasemalta tullut kutteri, joka sai pelastettua uppoamassa olleen laivan nelihenkisen miehistön yksi kerrallaan noin 45 minuutin sisällä. Miehistö vietiin sitten Raumalle, mutta M/S Aueria ei enää seuraavana päivänä ollut näkyvissä.
Sukeltaja Pasi Rytkösen johtama ryhmä löysi Auerin hylyn kesällä 2001 viistokaikuluotaimen avulla. Hylky sijaitsee Rauman lounaispuolella Laitakarin kupeessa 28 metrin syvyydessä. Laivan hyttirakenteet ovat romahtaneet, mutta keulapakka on vielä ehjä. Laivan malmilastin nostamista harkittiin, mutta sen kannattavuus riippui kuparikiisumalmin kultapitoisuudesta. Malmi on pakattu 80 kilon painoisiin puulaatikoihin, joita on merenpohjassa 700 – 1 000 kappaletta.
Auer oli rakennettu vuonna 1936 Uuraassa. Aluksen pituus oli 22 metriä.
Peter Pekarík
Peter Pekarík (s. 30. lokakuuta 1986 Žilina, Tšekkoslovakia) on slovakialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Bundesliigassa pelaavaa Hertha Berliniä.
Ura
Žilinassa syntynyt Pekarík aloitti jalkapallon juniorina MŠK Žilinassa. Tästä huolimatta hän debytoi Slovakian pääsarjassa Corgoň Ligassa Dubnican paidassa. Hän pelasi ensimmäisellä kaudellaan 27 ottelua ja palasi Žilinaan kesällä 2005. Pekarík voitti Slovakian mestaruuden kaudella 2007 pelaten 35 ottelua. Pekarík vakuutti otteillaan kauden 2008–2009 alkupuoliskolla.
Pekarík teki tammikuussa 2009 neli- ja puolivuotisen sopimuksen saksalaisen VfL Wolfsburgin kanssa. Hän debytoi Bundesliigassa tammikuun lopussa ottelussa 1. FC Kölniä vastaan. Hän pelasi loppukaudella 16 ottelua ja oli mukana voittamassa Bundesliigan mestaruutta. Seuraavalla kaudella hän pelasi 16 bundesliigaottelua ja kolmannella kaudellaan 23.
Kauden 2011–2012 Pekarík pelasi lainalla turkkilaiseura Kayserisporissa. Elokuussa 2012 hän siirtyi 2. Bundesliigassa pelanneeseen Hertha Berliniin, joka keväällä 2013 nousi Bundesliigaan. Parhaimmillaan Pekarík on pelannut Herthassa kauden aikana 31 bundesliigaottelua. Ensimmäisen liigamaalinsa hän teki maaliskuussa 2017 Hoffenheimia vastaan ja seuraavat kolme kaudella 2020–2021. Eurooppa-liigassa hän teki maalin joulukuussa 2017 ruotsalaisseura Östersundia vastaan.
Pekarík debytoi Slovakian maajoukkueessa joulukuussa 2006 Arabiemiirikuntia vastaan. Hän teki ensimmäisen maajoukkuemaalinsa kesäkuussa 2009 MM-karsintaottelussa San Marinoa vastaan 7–0-voitossa ja toisen maalinsa maaliskuussa 2015 EM-karsintaottelussa Luxemburgia vastaan. Hän pelasi MM-lopputurnauksessa 2010 täydet minuutit kolmessa Slovakian neljästä ottelusta. EM-kilpailuissa 2016 hän pelasi täydet minuutit joukkueensa kaikissa neljässä ottelussa. Pekaríkista tuli neljäs sataan maaotteluun yltänyt slovakialaispelaaja kesäkuussa 2021 EM-kilpailuihin valmistavassa ystävyysottelussa Bulgariaa vastaan.
Jelizarovskajan metroasema
Jelizarovskaja on yksi Pietarin metron asemista. Se avattiin 21. joulukuuta 1970.
Lukkiutuminen
Lukkiutuminen on tilanne, jossa kaksi tai useampia prosessia ei pääse etenemään, koska ne odottavat toisiaan. Tilanne syntyy helposti ohjelmointivirheen tuloksena, kun yritetään ratkaista rinnakkaisuuden mukanaan tuomia ongelmia.
Koska yhdenkin ehdon rikkominen riittää estämään lukkiutumiset, ei kaikkia ehtoja tarvitse estää. Esimerkiksi virtuaalimuistijärjestelmä rikkoo irrottamattomuusehtoa: käyttöjärjestelmä voi vapauttaa keskusmuistia ilman prosessin myötävaikutusta. Näin keskusmuistin loppuminen kesken ei voi aiheuttaa järjestelmän lukkiutumista. Sovelluksissa on tyypillistä varata resurssit aina samassa järjestyksessä, jolloin silmukkaodotusehto ei voi toteutua. Varjopuolena on se, että osa varauksista joudutaan tällöin tekemään liian aikaisin.
Lukkiutumista muistuttavia ongelmia ovat nälkiintyminen ja livelock.
Suomen kirkolliset vaakunat
Osa Suomessa toimivista kristillisistä kirkoista käyttää vaakunatunnuksia. Kirkollisten vaakunoiden suunnittelussa noudatetaan osin omaa poikkeavaa vaakunaperinnettä ja järjestelmää, joka on syntynyt kirkkojen sisään. Järjestäytynein ja monipuolisin vaakunaperinne on katolisessa kirkossa.
Seurakuntavaakunoita
Seurakunnilla on omia kirkkolain mukaisesti hyväksyttyjä sekä ennen lainkohdan voimaantuloa käyttöönotettuja vaakunoita.
Pound Puppies
Pound Puppies on kanadalais-yhdysvaltalainen animaatiosarja. Sarjassa seurataan älykkäitä tarhakoiria, jotka pitävät maanalaista salaista keskusta koiratarhan alla. Heidän tarkoituksenaan on etsiä uudet omistajat tarhaan tuoduille koiranpennuille ja samalla varoa paljastumasta koiratarhan ihmisille.
Suomessa sarjaa alettiin esittää Nelosella suomeksi dubattuna 16. marraskuuta 2012. Lisäksi sarjaa on esitetty Foxin lastenohjelmistossa.
Suomenkieliset ääninäyttelijät
Suomalainen tuotanto SDI Media. Ohjauksesta vastaa Kari Leppälä ja käännöksestä Aki Heinlahti.
NoDrama
NoDrama on vuonna 2006 perustettu espanjalainen alternative metal -yhtye.