cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hämeenlinnan Pallokerho
Lyhyt liigavisiitti (1983-1984)
Kausi 1983–1984 oli HPK:lle ensimmäinen pääsarjakausi yli 20 vuoden suomensarja- ja I-divisioonakauden jälkeen. Pääsarja oli HPK:n alasarjakausien aikana muuttunut SM-liigaksi. Ennen liigakauden alkua HPK koki raskaita pelaajamenetyksiä ja tulos oli sen mukainen. Lisähuolia toi myös seuran talous, sillä HPK oli liiganousua hakiessaan elänyt yli varojensa. HPK voitti ainoastaan kolme ottelua SM-liigassa ja joutui sarjan viimeisenä karsimaan sarjapaikastaan. Liigakarsinnassa vastaan asettui Rauman Lukko, jonka HPK oli edelliskautena pudottanut SM-liigasta. Tällä kertaa Lukko oli selkeästi parempi ja osoitti ansaitsevansa liigapaikan, ensimmäiset ottelut kirjattiin Lukolle maalein 8–2 ja 7–2. HPK voitti kolmannen osaottelun, mutta neljännen Lukko voitti jatkoajan jälkeen 5–4 ja HPK palasi takaisin I-divisioonaan. Liigavisiitti jäi näin kauden mittaiseksi.
Matkalla huipulle (1984-1988)
Seuraavien kausien I-divisioonassa HPK ei yltänyt terävimpään kärkeen, eikä näin päässyt yrittämään paluuta SM-liigaan. Divisioonakaudella 1985–1986 HPK:n seurajohto aloitti ”Matkalla huipulle” -kampanjan, jonka tavoitteena oli nostaa HPK aina SM-liigan mitalijoukkueeksi asti.
Vesipähkinä
Vesipähkinä (Trapa natans) on yksivuotinen, matalassa vedessä kasvava kelluslehtinen vesikasvi. Kasvin hedelmiä käytetään myös ravinnoksi.
Hämeenlinnan Pallokerho
Takaisin pääsarjaan (1988-1990)
SM-liigakaudelle 1988–1989 valmentajaksi tuli Alpo Suhonen. Kausi sujui hämeenlinnalaisittain jopa yli odotusten, sillä nousijajoukkue HPK sijoittui kahdeksanneksi. Pudotuspelipaikka ei vielä ollut lähelläkään, mutta sarjapaikka säilyi, eikä HPK ole kauden 1988–1989 jälkeen enää kertaakaan pudonnut SM-liigasta. Seuraava SM-liigakausi 1989–1990 ei vielä tuonut pudotuspelipaikkaa, mutta sijoitus sentään nousi seitsemänneksi. Matkalla huipulle -projektin tavoitteet alkoivat täyttyä vasta tulevina vuosina.
Vesipähkinä
Vesipähkinää ei tule sekoittaa vesikastanjaan eli kastanjaluikkaan, joka on erinäköinen ja eri heimoon kuuluva, mutta vesipähkinän tavoin ravinnoksi käytetty kasvi.
Hämeenlinnan Pallokerho
SM-liigan menestysseura (2001–2007)
thumb|right|200px|[[Karri Rämö vartioimassa HPK:n maalia sarjaottelussa HIFK:ta vastaan tammikuussa 2006.]] Kaudelle 2001–2002 HPK nimesi päävalmentajakseen tuolloin vielä varsin tuntemattoman Jukka Jalosen, joka oli aiemmin valmentanut SM-liigassa Tampereen Ilvestä ja Rauman Lukkoa, vaatimattomalla menestyksellä. Heti ensimmäisellä kaudellaan Jalosen HPK otti jälleen pronssisen mitalin, ja seuraavalla kaudella sama toistui, joukkueen voittaessa samalla runkosarjan ensimmäistä kertaa historiassaan uudella piste-ennätyksellä 87. Kaudella 2003–2004 joukkue oli jo kolmatta kertaa peräkkäin välierissä, jääden kuitenkin ilman mitalia. Kaudella 2004–2005 HPK oli jälleen pronssilla.
Vesipähkinä
Elinympäristö ja koko
200px|thumb|vasen|Vesipähkinän kukka. 200px|thumb|vasen|Vesipähkinän lehtiä. 200px|thumb|vasen|Vesipähkinän hedelmiä (Kuva: Steve Hurst/USDA-NRCS PLANTS Database). Jopa 4,5 m pitkäksi kasvava vesipähkinä muodostaa suuria kasvustoja. Pitkät, rennot varret juurtuvat pohjamutaan. Veden alla varressa on huomaamattomia, hyvin hienoliuskaisia lehtiä, jotka kuihtuvat varhain. Veden pinnalla kasvista näkyvät tummanvihreät, terävähampaiset ja kolmiomaiset kelluslehdet, jotka muodostavat varsien päihin lehtiruusukkeita. Kelluslehdet pysyvät pinnalla ilmalla pullistuneiden lehtiruotien kannattelemina. Valkoiset kukat ovat yksittäin lehtihangoissa ja ovat noin kahden senttimetrin levyisiä. Sekä verho- että terälehtiä on neljä kappaletta. Heteitä on neljä kappaletta ja emejä yksi. Vesipähkinä kukkii keskikesällä. Hedelmän kypsyessä sikiäimeen kiinni kasvaneet verholehdet muuttuvat koviksi, sarvimaisiksi lisäkkeiksi. Yleensä sarvia on neljä kappaletta, mutta niiden määrä ja ulkonäkö saattaa vaihdella paljonkin. Lisäkkeiden tehtävänä arvellaan olevan ankkuroida pohjaan uppoavat kypsät hedelmät pohjamutaan sopivan syvyiseen veteen lähelle emokasvia.
Hämeenlinnan Pallokerho
SM-liigan menestysseura (2001–2007)
Kaudella 2005–2006 joukkueen kannattajien unelma kävi toteen, kun HPK raivasi tiensä finaalin, jossa se kaatoi Porin Ässät voitoin 3–1. 22. huhtikuuta HPK otti historiansa ensimmäisen mestaruuden voittamalla Ässät 1–4. Kausi 2006–2007 jäi Jalosen HPK-taipaleen viimeiseksi, kun joukkue otti jälleen kunniakkaasti pronssimitalin.
Vesipähkinä
Levinneisyys
Vesipähkinää tavataan Euroopassa Espanjan itäosista Länsi-Venäjälle ja Kaukasuksen alueelle saakka, joskin levinneisyysalue on varsinkin Itä-Euroopassa varsin hajanainen. Pohjoisimmillaan lajia tavataan Pohjois-Saksassa, Latviassa ja Valko-Venäjällä; eteläisimmillään Albaniassa ja Pohjois-Kreikassa. Euroopan ulkopuolella vesipähkinää kasvaa paikoin Turkissa, Iranissa, Tunisiassa sekä Lounais- ja Etelä-Afrikassa. Vesipähkinä on vuodesta 1884 tavattu ihmisen tuomana Pohjois-Amerikkaan Yhdysvaltain koillis- ja itäosiin Isojenjärvien alueelta aina Washingtonin seudulle etelään. Pohjois-Amerikassa vesipähkinästä on tullut harmillinen, nopeakasvuinen rikkaruoho. Myös Australiassa laji on jonkin verran päässyt leviämään.
Hämeenlinnan Pallokerho
SM-liigan menestysseura (2001–2007)
Jalonen valmensi HPK:ta yhteensä kuusi kautta, kaudesta 2001–2002 aina kauteen 2006–2007 saakka. Seura saavutti tuona aikana yhden kullan, neljä pronssia ja yhden neljännen sijan, joka tekee Jalosesta samalla menestyksekkäimmän että pitkäaikaisimman Kerho-valmentajan. Jalonen tavaramerkiksi nousi HPK-kaudellaan varsin nimettömien pelaajien kykyjen löytäminen ja hyödyntäminen, jolloin monet pelaajat pelasivat uransa parhaat kaudet juuri Jalosen luotsattavina.
Sineus ja Truvor
pienoiskuva|Varjagien saapuminen.
Vesipähkinä
Levinneisyys
Suomessa tai muissa Pohjoismaissa vesipähkinää ei enää esiinny, mutta subfossiilisten löytöjen perusteella lajin tiedetään olleen alueella varsin yleinen jääkauden jälkeisellä lämpökaudella. Suo- ja järvisedimenteistä tehdyistä siementen subfossiililöytöjä on Suomesta tehty aina Pohjois-Savon ja Keski-Pohjanmaan korkeudelle saakka. Vesipähkinää on jopa pidetty Suomen ensimmäisenä viljelykasvina. Niitä kasvatettiin matalassa järvivedessä. Kasvi oli Suomessa menestymismahdollisuuksiensa äärirajoilla, eikä tuottanut satoa ilman ihmisen hoitoa. Ilmaston viiletessä jääkauden jälkeisen lämpökauden jälkeen laji katosi Suomesta ilmeisesti jo tuhansia vuosia sitten. Ruotsissa se säilyi paljon pidempään, sillä viimeisin havainto sieltä ja samalla Pohjoismaista on Etelä-Skoonesta vuodelta 1916. Nykyisin lajin pohjoisin kasvualue on Latviassa, jossa vedet ovat kasvukaudella yli 20-asteisia. Liettuasta laji katosi 1900-luvun puolivälin jälkeen.
Hämeenlinnan Pallokerho
Talousongelmia ja vaihtelevaa menestystä (2007–2015)
thumb|right|275px|HPK:n Teemu Lassila 2010. Kaudelle 2007–2008 HPK:n organisaatiossa tapahtui muutoksia, kun Risto Korpelan tilalle toimitusjohtajaksi nimettiin Kai Tervonen, ja menestysvalmentaja Jukka Jalosen paikan otti Matti Alatalo. Siinä missä HPK oli edellisinä kausina ollut yksi SM-liigan menestyneimmistä seuroista, nyt se floppasi pahasti, jääden vasta 12. sijalle. Kaudeksi 2008–2009 päävalmentaja vaihtuikin Jukka Rautakorpeen, joka valmensi HPK:n heti viidennelle sijalle. Kaudelle 2009–2010 Risto Korpela palasi HPK:n toimitusjohtajaksi. Samalla kaudella HPK saavutti menestyksekkäästi hopeaa, häviten finaalissa Turun Palloseuralle voitoin 1–4.
Rautakorpi jätti HPK:n menestyskauden jälkeen, ja hänet korvattiin Harri Rindellillä. Ensimmäisellä kaudellaan Rindellin joukkueen kausi päättyi Villi kortti -kierroksella, mutta seuraava kausi jäikin historiaan HPK:n katastroofisimpana. Joukkue paini talousvaikeuksissa ja Rindell erotettiin kauden loppupuolella joukkueen huonojen esityksiä vuoksi, mutta vahinko oli jo tapahtunut. Rindellin korvasi Timo Lehkonen, mutta suunta ei muuttunut ja lopullinen sijoitus oli HPK:n historian huonoin, 13. sija.
Kaudelle 2012–2013 joukkue ei lähtenytkään suurin odotuksin, vaikka pelaajisto ja valmennus kokikin muutoksia. Uudeksi päävalmentajaksi nimitettiin Ari-Pekka Selin. Joukkue kuitenkin lähti suureen liitoon ja voitti alkukaudella parhaimmillaan yhdeksän ottelua putkeen. Lopullinen sijoitus runkosarjassa oli kuudes, mutta rahkeet eivät riittäneet puolivälieriä pidemmälle. Monen mielestä seuran uskottavuus kuitenkin palautettiin ja joukkue saavuttikin historiansa parhaan yleisökeskiarvon. Lopullinen sijoitus oli seitsemäs.
Vesipähkinä
Levinneisyys
Kaakkois-Aasiassa kasvaa myös vesipähkinän lähisukuinen laji Trapa bicornis.
Karahanid-uiguurin kieli
Karahanid-uiguurin kieli on yksi Keski-Aasian ja Kazakstanin alueella 1000–1200-luvulla käytetyn turkkilaisen kirjakielen nimityksistä. Muita nimityksiä ovat itäturkkilainen, oguusilais-kiptšakkilainen, uiguurilais-kiptšakkilainen, karluk-horezmin, karluk-uiguurin, karahanid-kašgarin sekä muinaisturkkilainen kieli.
Muinaisuiguurista poiketen karahanid-uiguuri kuuluu turkkilaisten kielten karlukkilaiseen ryhmään. Suurin osa sen muistomerkeistä on kirjoitettu uiguurilaisella kirjaimistolla. Sen ohella on käytetty arabialaista aakkostoa, Brahmi-kirjoitusta sekä turkkilaista riimukirjoitusta.
Runoelma
דיכטונג
Vesipähkinä
Elinympäristö
Vesipähkinä kasvaa matalissa, usein vähäravinteisissa ja mutapohjaisissa järvissä.
Käyttö
Vesipähkinän siemenissä on runsaasti rasvoja ja tärkkelystä, minkä vuoksi sitä käytetään yleisesti ravintona. Kasvin siemenet ovat syötäviä sekä raakana että keitettynä. Jauhetuista vesipähkinän siemenistä tiedetään leivotun leipää jo muinaisessa Egyptissä. Ilmeisesti vesipähkinää syötiin myös kivikauden Suomessa.
Nykyään vesipähkinää myös viljellään paikoin koristekasvina lammissa ja akvaarioissa.
Hämeenlinnan Pallokerho
Talousongelmia ja vaihtelevaa menestystä (2007–2015)
Ennen kautta 2013–2014 HPK koki kolauksen, kun Ari-Pekka Selin siirtyi KHL:ään ennen kauden alkua. Hänen tilalleen hankittiin Kai Rautio. Raution aika HPK:ssa jäi kuitenkin lyhyeksi, sillä hän riitautui joukkueen pelaajien kanssa, ja joutui lopulta erotetuksi. Valmennustiimissä jo kaudesta 2006–2007 toiminut Pasi Arvonen nostettiin päävalmentajaksi. Lähes kokonaan pudotuspelimahdollisuutensa menettänyt HPK vuokrasi runkosarjan lopussa kapteeni Ville Viitaluoman ja Jere Sallisen loppukaudeksi SHL-joukkue Örebro HK:seen Ruotsiin. Yllättäen joukkue kiri 11. sijalta Tampereen Ilveksen ohi voittaen kahdeksan viimeistä runkosarjaotteluaan putkeen, ja saavutti näin ollen paikan Lomarengas-kierroksella (entinen Villi kortti -kierros). Kymmenennen sijan kohtalo ratkesi vasta runkosarjan viimeisellä kierroksella, jossa HPK kaatoi HIFK:n 3–1 ja Ilves hävisi Rauman Lukolle 1–4. Lomarengas-kierroksella Kerho sai vastaansa SM-liigan suurimmalla budjetilla ja toistaiseksi viimeistä SM-liiga-kauttaan pelanneen Helsingin Jokerit, joka hävisi ottelusarjan 0–2. HPK:n voittoputki kasvoi jo kymmeneen otteluun. Puolivälierissä tuli vastaan runkosarjan voittanut Kärpät, joka voitti ottelusarjan 4–0. Lopullinen sijoitus oli kahdeksas.
Kausi 2014–2015 jatkui Pasi Arvosen johdolla ja syyskausi sujuikin mallikkaasti joukkueen ollessa sarjataulukossa parhaimmillaan neljän parhaan joukossa. Joulukuussa alkanut tappioputki pudotti joukkueen kuitenkin pudotuspeliviivan alapuolelle, ja kovasta yrityksestä huolimatta joukkue ei onnistunut toistamaan edelliskauden temppua ja nousemaan pudotuspeleihin, vaan lopulliseksi sijoitukseksi jäi 11. Kaudesta jäi lähinnä mieleen Juuse Saroksen hyvät esitykset maalilla ja tehoton hyökkäyspeli.
Paluu mestariksi (2016–2019)
Kaudelle 2016–2017 HPK:n päävalmentajaksi nousi Antti Pennanen. Kausi oli HPK:lta suhteellisen hyvä, ja joukkue eteni kahden vuoden tauon jälkeen suoraan pudotuspeleihin, mutta puolivälierissä vastaan asettunut JYP kukisti HPK:n tiukan ottelusarjan jälkeen otteluvoitoin 4–3. Pennasen ensimmäiset otteet HPK:n päävalmentajana osoittivat joukkueelle suurta elpymistä kahden edellisen kauden epäonnistumisten jälkeen.
Kausi 2017–2018 oli HPK:lle ensin mahtavaa nousua, mutta sitten tuli yhtäkkinen mahalasku. Alkukaudesta HPK esitti vahvoja otteita, mutta kauden puolivälin jälkeen suoritukset romahtivat tylysti ja varmalta näyttänyt pudotuspelipaikka muuttui katkeraan pettymykseen, kun HPK ei selvinnyt edes sääliplayoffeihin.
Kausi 2018–2019 oli HPK:n juhlaa. Valmentajana toimi kahden edellisen kauden tapaan Antti Pennanen. Runkosarjassa joukkue raivasi tiensä pudotuspeleihein runkosarjan viidennellä sijalla. Puolivälierissä HPK kaatoi TPS:n otteluvoitoin 4–1. Välierissä HPK kaatoi runkosarjan kakkosen Tapparan voitoin 4–2. Finaaleihin HPK:ta vastaan asettui runkosarjavoittaja Kärpät. Finaalisarja eteni seitsemänteen otteluun asti, jossa HPK voitti sensaatiomaisesti Kärpät maalein 2–1 jatkoajalla Oulussa. Ratkaisumaalin teki Markus Nenonen. Näin HPK voitti toisen Suomen mestaruutensa 13 vuoden tauon jälkeen. Pennanen itse kommentoi, että kaksi edellistä kautta vielä haettiin pelitapaa ja silloin alkanut kova työ palkittiin tällä kaudella.
Mestaruuden jälkeen (2020–)
Kausi 2019–2020 oli HPK:lta vaihtelevaa. Runkosarjan lopussa joukkue oli lopulta sijalla seitsemän, mutta koronaviruspandemian takia kausi keskeytettiin ennen kuin viimeinen runkosarjan ottelukierros saatiin pelattua. Viimeisessä ottelussaan HPK:lla olisi ollut mahdollisuus nousta viimeiselle suoralle pudotuspelipaikalle ohi HIFK:n.
Chaghcharanin lentoasema
Chaghcharanin lentoasema on Chaghcharanin kaupunkia palveleva lentoasema Afganistanissa. Lentoasema sijaitsee 2 250 metriä merenpinnan yläpuollella. Lentoasemalla on yksi päällystämätön kiitotie, joka on 1 800 metriä pitkä.
Hämeenlinnan Pallokerho
Mestaruuden jälkeen (2020–)
Kauteen valmistautuminen vaikeutui, kun sekä liigajoukkue että A-nuorten joukkue joutuivat syyskuussa kolmeksi viikoksi koronakaranteeniin. Karanteenin aikana yhteisharjoituksia ei järjestetty, ja muun muassa neljä harjoitusottelua jäi pelaamatta. Erilaiset vaivat ja loukkaantumiset haittasivat myös kauden alettua erityisesti joukkueen puolustuspäätä. Vanhan pelikiellon kärsittyään Ville Koistinen pystyi pelaamaan vain satunnaisesti, ja kanadalainen Jared McIsaac ehti pelata vain yhdessä ottelussa ja yhden vaihdon verran ennen loukkaantumistaan ja paluutaan Kanadaan.
Chaghcharanin lentoasema
Ainoastaan Pamir Airways käyttää lentoasemaa kaksi kertaa viikossa reittilennoillaan Heratiin.
Hämeenlinnan Pallokerho
Mestaruuden jälkeen (2020–)
Lokakuun ensimmäisenä päivänä alkaneessa runkosarjassa HPK saavutti ensimmäisen voittonsa viidennessä ottelussaan voittamalla Turussa TPS:n voittolaukauskilpailussa. Lisäksi HPK:lla oli sitä ennen yksi piste voittolaukaustappiosta Ässiä vastaan. Sijoitus sarjassa oli toiseksi viimeinen. Viiden ensimmäisen ottelun jälkeen Kontiola johti Liigan pistepörssiä tehoin 1+7. Ensimmäisen kolmen pisteen voittonsa HPK otti kauden kahdeksannessa ottelussaan.
Joulutauolle lähdettäessä HPK oli sarjassa viimeisenä. Kun edellisistä kymmenestä ottelusta oli saavutettu vain yksi voitto, HPK:n johto julkaisi vuodenvaihteen jälkeen otsikolla "HPK Liiga Oy:n johto vaatii esiin Paremman Pallokerhon" tiedotteen, jossa se totesi, että "urheilullinen nykytila ei ole hyväksyttävä". Johto kuitenkin osoitti myös luottamusta valmennusjohtoon ilmoittamalla, ettei valmennusryhmään tehdä muutoksia kuluvan kauden aikana.
Monen muun joukkueen tavoin myös HPK:lla oli alkukaudesta joukkueessaan mukana NHL-apuja. HPK-taustaiset Emil Larmi ja Kristian Vesalainen liittyivät joukkueeseen lokakuussa, ja Tarmo Reunanen marraskuussa. Kukin ehti pelata noin kymmenessä ottelussa ennen siirtymistään NHL-joukkueidensa harjoitusleireille tammikuussa. Tammikuussa HPK vahvisti puolustuspäätään kun se teki loppukauden kestävät sopimukset kokeneiden Arto Laatikaisen ja Markus Kankaanperän kanssa. Larmin tilalle maalille saapui Eetu Laurikainen.
Kausi 2020–21 oli HPK:lle tuloksellisesti hyvin kaksijakoinen. Heikon ensimmäisen puoliskon jälkeen joukkue jäi helmikuun puolivälin jälkeen pisteittä vain neljässä ottelussa, ja oli kauden 20 viimeisen kierroksen otannalla sarjan kolmanneksi eniten pisteitä kerännyt joukkue. Sarjataulukossa HPK oli lopulta 11. ja jäi pudotuspelien ulkopuolelle. Petri Kontiola voitti runkosarjan pistepörssin kerättyään 55 ottelussa yhtä monta tehopistettä.
Kauteen 2021–22 lähti jälleen voimakkaasti uudistunut HPK. Edellisen kauden neljä tehokkainta pelaajaa siirtyivät muihin joukkueisiin, ja keskeisiin rooleihin hankittiin ulkomaalaispelaajia. Kahdeksan ensimmäisen kierroksen jälkeen HPK oli sarjan viimeisenä viidellä pisteellä ja ilman kolmen pisteen voittoja. Tässä vaiheessa joukkueen johto ilmoitti vapauttaneensa valmennusjohdon tehtävistään ja palkanneensa uudeksi päävalmentajaksi Jarno Pikkaraisen sekä apuvalmentajaksi Joonas Tanskan. Molempien sopimukset kattavat kuluvan kauden lisäksi myös seuraavan kauden. Myöhemmin lokakuussa valmennusryhmä täydentyi kun mukaan liittyi apuvalmentaja Janne Hietaniemi. Valmentajanvaihdoksen jälkeen HPK saavutti kolmesta seuraavasta ottelustaan kauden ensimmäiset kolmen pisteen voittonsa. Näitä seuranneiden neljän pisteettömän ottelun jälkeen joukkue pelasi 12 peräkkäistä ottelua keräten jokaisesta vähintään yhden pisteen. HPK alkoi nousta sarjataulukossa ja nousi parhaimmillaan jo neljän parhaan joukkoon. Joukkueen otteet alkoivat kuitenkin taas heikentyä runkosarjan viimeisellä neljänneksellä. Viimeisistä neljästä ottelusta HPK:lle olisi riittänyt yhteensä yksi piste saavuttaakseen suoran neljännesfinaalipaikan, mutta se jäi jokaisessa pisteittä. Pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella HPK kohtasi Lukon. Ensimmäisen ottelun Lukko voitti kotonaan 3–0, ja toinen ottelu päättyi tasan 2–2, joten Lukko eteni jatkoon, ja HPK:n kausi päättyi. Joukkueen paras pistemies oli taitava kanadalainen Michael Joly, joka keräsi 58 runkosarjaottelussa tehot 21+29=50. Joly sai kauden alkupuolella runsaasti kritiikkiä laiskasta puolustuspelaamisestaan, mutta kauden mittaan hänestä kasvoi joukkueen kannattajien suosikki.
Kauden aikana merkittävin hankinta oli paluumuuttaja Petteri Nikkilä, joka saapui joukkueeseen joulukuussa tehtyään kevääseen 2026 asti ulottuvan sopimuksen. Myös joukkueen johdossa tapahtui muutoksia kesken kauden, kun urheilujohtaja Mika Toivolan työsopimus purettiin. HPK ilmoitti aloittavansa koko urheilutoimea koskevan uudistamisen, jossa urheilujohtajan toimenkuvaa laajennetaan.
Joukkueessa toisen kautensa pelannut Michael Joly palkittiin kauden päätteeksi Veli-Pekka Ketola -palkinnolla runkosarjan pistepörssin voitosta ja runkosarjan parhaalle pelaajalle myönnettävällä Lasse Oksanen -palkinnolla. Joly voitti pistepörssin selvällä seitsemän pisteen erolla seuraavaan, Tapparan Jori Lehterään. Joly kannatteli koko HPK:n hyökkäystä, sillä hän oli mukana joko maalintekijänä tai syöttäjänä yli 40 %:ssa joukkueen kaikista maaleista, ja keräsi enemmän pisteitä kuin joukkueen sisäisen pörssin kakkonen ja kolmonen yhteensä.
Peliasu
HPK pelaa kotipelinsä oransseilla paidoilla, mustilla housuilla sekä oransseilla sukilla. Vierasotteluissaan joukkue käyttää valko-oranssi-mustia paitoja, mustia housuja ja valkoisia sukkia. HPK:n kypärät ovat koti- ja vierasotteluissa pohjaväriltään mustat.
Musiikki
HPK:n maalilauluna on toiminut vuosina 1981–1986 ja uudestaan vuodesta 1992 lähtien Vexi Salmen ja Kassu Halosen kirjoittama ja Kai Hyttisen esittämä ”Se on siellä”. Vuosina 1988–1992 maalilauluna toimi Juhani Sysiharjun sävellys ”HPK-tunnari”. Muina maalilauluina ovat toimineet Europen ”The Final Countdown” (1986–1987) sekä Sladen ”Run Run Away” (1987–1988).
HPK:n tunnuskappaleina on toiminut muun muassa kaudelle 2008–2009 tehty ”Lujaa tulee HPK”, joka on Janne Saksan ja Petri Lapintien säveltämä, sanoittama ja esittämä sekä ”Se on siellä” -kappaleen tapaan Vexi Salmen ja Kassu Halosen tekemä kappale ”Oranssi”, jota kuullaan kaudella 2014–2015.
Fanit
HPK:n faniryhmänä toimii nykyään HPK Kannattajat, joka tunnettiin aiemmin nimellä G-kulma. Aikaisempana faniryhmänä on toiminut muun muassa Ritarikunta. HPK:n fanikatsomoina toimii HPK Kannattajien katsomonosa D1 sekä vierasjoukkueen faneille tarkoitettu G.
Pääyhteistyökumppanit
Hämeenlinnan kaupunki, Aina, SSAB, Pohjantähti, Osuuspankki, Konecranes, Elenia, Lähitapiola, Länsiauto, Opel, CCM, Kivikylän Kotipalvaamo, Olvi, Oxline.
HPK:n päävalmentajat ja kapteenit SM-liigassa
right|300px|thumb|HPK:n päävalmentajat Harri Rindell (2010–2012) sekä Pasi Arvonen (2013–2016).
Rich Peverley
Rich Peverley (s. 8. heinäkuuta 1982 Guelph, Ontario, Kanada) on kanadalainen ammattilaisuransa lopettanut jääkiekkoilija, joka pelasi viimeksi NHL-joukkue Dallas Starsissa keskushyökkääjänä. Hän pelasi SM-liigajoukkue JYPissä syyskuussa 2012 alkaneen NHL:n työsulun ajan. Peverley pelasi rightin puolelta. Hän oli hyvä kahden suunnan sentteri, joka osasi pelata myös laidalla.
Ura
Peverley oli varaamaton NHL-pelaaja. Hän aloitti ammattilaisuransa kaudella 2004–2005, jolloin pelasi ECHL:ssä South Carolina Stingraysin riveissä ja myös yhden ottelun AHL:ssä Portland Piratesin joukkueessa. Ennen tuota kyseistä kautta Peverley pelasi neljä edellistä kautta yliopistosarja NCAA:ta St. Lawrencen yliopistojoukkueessa, jossa kaudella 2000–2001 tuli ECAC:n mestaruus. Kaudeksi 2005–2006 Peverley siirtyi Nashville Predatorsin organisaatioon ja pelasi lähes koko kauden AHL-joukkue Milwaukee Admiralsissa. Hänelle kertyi myös 11 ottelua ECHL:n Reading Royalsista.
Peverley debytoi Predatorsin NHL-joukkueessa 17. tammikuuta 2007 ja sai kaudella tililleen 13 NHL-ottelua. Peverley pelasi seuraavalla kaudella 33 ottelua NHL:ssä, mutta enimmät 45 ottelua kuluivat vielä AHL:ssä, jossa hän pelasi myös tähdistöottelussa. Heinäkuussa 2008 Nashville Predators ja Peverley solmivat kaksivuotisen- ja suuntaisen sopimuksen, mutta kauden aikana joukkue asetti hänet waivers-listalle. Atlanta Thrashers nappasi hänet 27 ottelun jälkeen 10. tammikuuta 2009. Thrashersissä Peverley teki läpimurtonsa kun 39 ottelussa syntyivät tehot 13+22=35. Peverley teki 20. lokakuuta 2009 kahden vuoden ja 2,6 miljoonan dollarin jatkosopimuksen Thrashersin kanssa.
Kultaranta Golf
thumb|Kultaranta Resort logo Kultaranta Resort on vuoden 2007 kesällä avattu ympärivuotisesti toimiva golfkeskus Naantalin Luonnonmaalla.
Rich Peverley
Ura
Helmikuussa 2011, kesken kauden, Peverley siirtyi Boston Bruinsiin pelaajakaupassa, jossa Bruinsiin siirtyi hänen lisäkseen Boris Valábik, ja jossa Thrashersiin siirtyivät Mark Stuart ja Blake Wheeler. Hän oli voittamassa kauden päätteeksi Stanley Cup -mestaruutta.
Kaudella Peverley sai sydänperäisen sairaskohtauksen yhden ottelun alussa. Koko ottelu keskeytettiin kohtauksen vuoksi ja siirrettiin pelattavaksi myöhemmin. Peverley ei kyennyt pelaamaan loppukautena, eivätkä joukkueen lääkärit antaneet hänen pelata seuraavan kauden alussakaan. Lopulta huhtikuussa 2015 Peverley ilmoitti lopettavansa pelaajauransa.
Maajoukkue
Peverley pelasi keväällä 2010 MM-kilpailuissa.
Kultaranta Golf
Kultaranta Resortilla on täysimittainen 18 reiän par 72-kenttä, seitsemänreikäinen par 3-kenttä, 9-reikäinen par 3-kenttä sekä lyöntiharjoittelualue, lähipelialue ja golfsimulaattori. Se on Suomen ensimmäinen täysmittainen golfkenttä, joka toimii pay & play -periaatteella. Keskukseen kuuluu lisäksi hotelli ja lomahuoneistot. Vuonna 2012 Resortin yhteyteen valmistuu Marina. Kultaranta Resortin yhteydessä toimiva Suomen Golfliiton jäsenseura on Kultaranta Golf Club Naantali (KGCN).
Golf Digestin suomalaisen version lukijaäänestyksessä vuonna 2007 Kultaranta Golfin palvelut äänestettiin parhaaksi.
Aiheesta muualla
60.45428°N, 21.95097°W
Surrender (Cristal Snow’n kappale)
Surrender on Cristal Snow’n kappale ja neljäs single toukokuussa 2010 julkaistulta albumilta God You Made Me Wicked. ”Surrender” on Cristal Snow’n, Jukka Kosusen, Heikki Liimataisen ja Jimi Constantinen käsialaa. Sen ovat tuottaneet Heikki Liimatainen ja Jukka Kosunen.
Julkaisu
”Surrender” lähetettiin radioille lokakuussa 2010. NRJ:llä single otettiin lämpimpästi vastaan, ja se on viihtynyt myös Top10-toivelistalla. Single julkaistaan digitaalisesti 15. marraskuuta 2010 ja fyysisesti viikolla 48/2010. EP-levy sisältää ”Surrenderin” lisäksi remixversiot ”Wickedistä”.
Musiikkivideo
Singlelle kuvattiin musiikkivideo 10. lokakuuta 2010. Musiikkivideo on zombiaiheinen, ja siinä tekee vauhdikkaan cameoroolin poplaulaja Kristiina Wheeler. Videolla vilahtaa myös muun muassa drag-artisti NikoLa sekä Big Brother -sarjan voittanut Sauli Koskinen. Video julkaistiin 29. lokakuuta 2010 suosikki.fi-sivustolla. Musiikkivideon kuvasi Cristalin ystävä Laura Haimila.
Un tranquillo posto di campagna
Un tranquillo posto di campagna (kansainvälinen nimi A Quiet Place in the Country) on vuonna 1968 ensi-iltansa saanut Elio Petrin ohjaama italialais-ranskalainen yliluonnollinen jännityselokuva, jonka pääosissa ovat Franco Nero ja Vanessa Redgrave. Elokuvan käsikirjoituksen laativat ohjaaja Petri, Tonino Guerra ja Luciano Vincenzoni, ja elokuvan tuottajana oli Alberto Grimaldi. Ennio Morricone sävelsi elokuvaan musiikin.
Juoni
Suosittu taidemaalari, Leonardo Ferri (Franco Nero), lähtee kaupungista ja vuokraa talon maaseudulta etsiäkseen kadonnutta inspiraatiotaan. Talossa on kaunis aave, joka hurmaa taiteilijan. Taiteilijan mielenterveys alkaa horjua, ja hän alkaa vajota yhä syvemmälle hulluuteen. Kun taiteilijan kihlattu saapuu vierailulle, ongelmallinen taiteilija murhaa hänet ja pilkkoo hänet pieniksi paloiksi.
Tuotanto
Un tranquillo posto di campagna kuvattiin Technicolor-elokuvausmenetelmällä Italiassa. Italiassa elokuvan kuvauspaikkoina olivat Milanon, Venetsian, Vicenzan ja Padovan kaupungit. Elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat Produzioni Europee Associati, Les Productions Artistes Associés ja Produzioni Associate Delphos.
Julkaisu
Un tranquillo posto di campagna sai ensi-iltansa Italiassa 14. marraskuuta 1968 ja Ranskassa 14. elokuuta 1969. Elokuva esitettiin Berliinin elokuvajuhlilla 30. kesäkuuta 1969. Yhdysvaltain ensi-ilta oli New Yorkissa 28. elokuuta 1970. Un tranquillo posto di campagna -elokuvaa levitti United Artists. Un tranquillo posto di campagna julkaistiin DVD:nä kansainvälisellä nimellään A Quiet Place in the Country 9. elokuuta 2011.
Mimmo Palmara
thumb|175px|Mimmo Palmara elokuvassa Per mille dollari al giorno (1965). Mimmo Palmara (oikealta nimeltään Domenico Palmara; 25. heinäkuuta 1928 Cagliari – 10. kesäkuuta 2016 ) oli italialainen näyttelijä.
Palmara valmistui Italian teatteriakatemiasta vuonna 1949, työskenteli teatterissa ja esitti pieniä sivuosia muun muassa Luchino Viscontin, Antonio Pietrangelin ja Mario Soldatin elokuvissa. Hänen ensimmäinen suurempi elokuvaroolinsa oli Pietro Franciscin Voittamattomassa Herkuleessa vuonna 1958. Komeavartaloinen Palmara erikoistui peplum- ja muihin seikkailuelokuviin, joissa hän näytteli sekä sankareita että roistoja. Hän teki myös spagettiwesternejä taiteilijanimellä Dick Palmer. Palmaran ehkä merkittävin rooli oli Viscontin Sivullisessa (Lo straniero) vuonna 1967. Myöhemmin hän työskenteli lähinnä ääninäyttelijänä sekä toisinaan myös televisiossa.
The Dead and Dreaming
The Dead and Dreaming on nu metal -yhtye Dry Kill Logicin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 5. lokakuuta 2004. Maailmanlaajuisen version julkaisi SPV Records.
Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltäneet Arcuri, Bozzi ja Rigano, ellei toisin mainittu.
Kalsiumbromidi
Kalsiumbromidi (CaBr2) on kalsium- ja bromidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Aineesta käytetään myös nimeä kalsiumdibromidi. Ainetta käytetään lääketieteessä ja porausnesteenä sekä valokuvaustekniikassa. Kalsiumbromidi esiintyy usein kidevedellisenä heksahydraattina, CaBr2·6H20 (CAS-numero 13477-28-6). Kalsiumdibromidi esiintyy myös dihydraattimuodossa CaBr2·2H20 (CAS-numero 22208-73-7).
Valmistus
Kalsiumbromidia valmistetaan kalsiumkarbonaatin ja vetybromidin välisellä reaktiolla.
Käyttö
Kalsiumbromidia on mahdollista käyttää monien muiden bromidien tavoin epilepsian hoidossa. Muita käyttökohteita ovat porausnesteet, kuivausaineet, palamisenestoaineet, valokuvauksessa filmien ja valokuvauspapereiden kehittäminen ja säilöntäaineena elintarvikkeissa.
Myrkyllisyys
Kalsiumbromidi ärsyttää hengitysteitä ja aiheuttaa hengitettynä yskää. Nieltynä aine aiheuttaa huonovointisuutta ja voi vaurioittaa hermostoa.
Carlotta Grisi
pienoiskuva|Carlotta Grisi Carlotta Grisi (28. kesäkuuta 1819 – 20. toukokuuta 1899) oli italialainen balettitanssija. Hän tanssi Gisellen roolin Pariisin ensi-illassa kesäkuussa 1841.
Kasaarin kieli
thumb|250px|Mahdollinen kasaarinkielinen sana ns. Kiovan kirjeessä. Kasaarin kieli on muinaisten kasaarien puhuma, nykyään kuollut kieli.
Amériques
Amériques on Edgar Varèsen suurelle orkesterille säveltämä musiikkiteos. Se on alun perin vuosilta 1918–1921. Teoksesta on olemassa uudempi versio vuodelta 1927. Amériques on yksiosainen ja yli 20-minuuttinen. Teos oli ensimmäinen, jonka Varèse sävelsi Yhdysvaltoihin muutettuaan.
Amériquesin alkuperäisen version esitti ensimmäistä kertaa 9. huhtikuuta 1926 Leopold Stokowskin johtama Philadelphian orkesteri. Uusittu versio kantaesitettiin 30. toukokuuta 1929. Teoksen levytti ensimmäisenä Maurice Abravanelin johtama Utah'n sinfoniaorkesteri vuonna 1960.
Ketoheinäsirkka
Ketoheinäsirkka (Chorthippus brunneus syn. Glyptobothrus brunneus) on Suomessakin tavattava keskikokoinen, ruskea heinäsirkkalaji. Ketoheinäsirkka on väritykseltään useimmiten ruskeankirjava, mutta myös vihertäviä yksilöitä esiintyy, ja takaruumiissa on usein oranssia väriä. Keskiruumiin selkäpuolella on tiimalasia muistuttava kuvio, jollainen tosin löytyy myös monilta muilta lähisukulaislajeilta. Ketoheinäsirkka viihtyy kuivilla paikoilla, kuten tienvarsilla, kallioilla, hakkuuaukioilla ja kuivahkoilla niityillä.
Ketoheinäsirkkaa on vaikea erottaa lähisukulaisestaan ahoheinäsirkasta, sillä lajit muistuttavat toisiaan ja viihtyvät samantyyppisissä ympäristöissä. Lisäksi ne voivat risteytyä keskenään. Ketoheinäsirkkakoiraan siiven etureuna on kuitenkin suorempi kuin ahoheinäsirkkakoiraalla. Lajien naarasyksilöitä ei sen sijaan voi varmuudella erottaa toisistaan. Näiden lajien siritykset kuitenkin eroavat enemmän. Ketoheinäsirkan levinneisyysalue myös jatkuu pitemmälle pohjoiseen kuin ahoheinäsirkalla.
Osmaniyen maakunta
Maakunnan pääkaupunki on Osmaniye (218 531 as., 31.12.2014 arvio). Muita suuria kaupunkeja ovat Kadirli (86 560 as.) ja Düziçi (45 987 as.).
Piirikunnat
thumb|220px|left|Osmaniyen maakunnan piirikunnat Osmaniyen maakunta on jaettu seitsemään piirikuntaan.
Arc de Triomphe du Carrousel
thumb|Arc de Triomphe du Carrousel
Arc de Triomphe du Carrousel on riemukaari Place du Carrousel -aukiolla Pariisin kaupungissa Ranskassa. Riemukaarta alettiin rakentaa vuonna 1806 ja se valmistui vuonna 1808. Portti rakennettiin Napoleonille hänen saavutettuaan monia voittoja sodassa. Portti on 19 metriä korkea ja 23 metriä leveä. Riemukaaren arkkitehteina toimi Charles Percier ja Pierre François Léonard Fontaine.
Tämä riemukaari sijaitsee samalla kaupunkiakselilla kuin Charles-de-Gaulle-Étoile-aukion Riemukaari sekä 1989 valmistunut Grande Arche.
The Golden Apples of the Sun
The Golden Apples of the Sun on Ray Bradburyn vuonna 1953 ilmestynyt novellikokoelma. Alkuperäinen laitos sisältää 22 novellia.
Etiopiansurutasku
Etiopiansurutasku (Oenanthe lugubris) on Etiopiassa tavattava sieppojen heimoon kuuluva varpuslintu, joka luettiin aikaisemmin surutaskun alalajiksi.
Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on noin 14,5 cm. Etiopiansurutasku muistuttaa suuresti surutaskua.
Esiintyminen
Etiopiansurutasku elää Etiopiassa. Se on paikkalintu.
Harmatelian piiritys
Harmatelian piiritys käytiin osana Aleksanteri Suuren hyökkäystä Induksen alajuoksulle vuonna 325 eaa. Harmatelian piiritys ja siihen liittyvät tarinat olivat suosittuja aiheita hellenistisen ajan kirjallisuudessa.
Tausta
Aleksanteri hyökkäsi kuningas Musikanoksen valtakuntaan (intiaksi Mûshika) kun tämä ei suoraan antautunut Aleksanterille. Taisteluiden jälkeen Musikanos antautui ja otti vastaan Aleksanterin pääkaupungissaan. Aleksanteri suuntasi tämän jälkeen Musikanoksen vihollisen Oksicanoksen valtakuntaan (lähellä nykyistä Sukkuria). Aleksanteri hyökkäsi myös kuningas Samboksen valtakuntaan. Tämän jälkeen Aleksanteri aikoi suunnata matkansa meren rannalle, mutta vasta vallatut alueet nousivat kapinaan bramiinien johdolla. Aleksanteri kukisti Musikanoksen ja antoi ristiinnaulita hänet. Sambos pakeni Induksen yli. Kapina levisi myös pohjoiseen. Kapinalliset tappoivat Gandharan maaherran, mutta lopulta maakunnan varuskunta kukisti kapinan.
Piiritys
Harmatelian piiritys tapahtui pian Musikanoksen kapinan kukistumisen jälkeen. Diodoros kuvaa brahmineja heimona. Musikanoksen ja Samboksen alueilla asuvat bramiinit antautuivat Aleksanterille. Harmatelia oli Diodoroksen mukaan brahminien kaupunki, joka oli hyvin puolustettu ja sen asukkaat eivät antautuneet Aleksanterille. Aleksanteri lähetti 500 sotilasta (Curtiuksen mukaan agrianeja) kaupunkia vastaan ja antoi ohjeeksi perääntyä jos heidän kimppuunsa hyökättäisiin. Kaupungista hyökkäsi joukon kimppuun 3 000 sotilasta. Aleksanterin sotilaat perääntyivät ja näyttelivät pelästyneensä. Aleksanteri teki tuolloin yllätyshyökkäyksen ja kukisti vihollisen joukot. Curtiuksen mukaan 800 "barbaaria" kuoli ja 1 000 jäi vangiksi. Loput pakenivat kaupunkiin.
Ptolemaioksen myrkytys
Diodoros ja Curtius kertovat lisäksi että osa Aleksanterin joukoista haavoittui taistelussa. Nyt selvisikin että bramiinit käyttivät käärmeen myrkyllä myrkytettyjä aseita. Aleksanteri pelästyi nyt kovasti koska hänen ystävänsä Ptolemaios oli yksi haavoittuneiden joukossa. Ptolemaios parantui Aleksanterin nähtyä unen jossa käärme piti suussaan kasvia joka parantaisi myrkytyksen. Herättyään Aleksanteri keräsi kasvia ja hieroi sitä Ptolemaioksen haavoihin. Hän teki kasvista myös juomaa, jota hän juotti Ptolemaiokselle. Pian Ptolemaios paranikin ja muut myrkytetyt parannettiin samoin konstein.
Antiikin lähteet
Piiritykseen liittyvät tapahtumat ovat säilyneet nykypäivään ainoastaan Diodoros Sisilialaisen, Curtius Rufuksen ja Junianus Justinuksen teoksissa. Arrianos, jota yleensä pidetään edellä mainittuja luotettavampana, ei mainitse koko piiritystä sanallakaan. Esimerkiksi roomalainen puhuja Cicero piti aikanaan Aleksanterin piirityksen aikana näkemään unta todisteena divinaation toimivuudesta. Curtiuksen ja Diodoroksen kertomukset ylistävät myös Ptolemaiosta ja heidän versionsa perustuvatkin Kleitarkhoksen teokseen, joka oli imarteleva Ptolemaiosta kohtaan. Arrianoksen teos perustuu kuitenkin Ptolemaioksen itsensä kirjoittamaan teokseen ja onkin outoa ettei siinä mainita koko tapausta.
Koblenz (Sveitsi)
Koblenz on kaupunki Sveitsissä Aargaun kantonissa. Siellä oli vuoden 2016 lopulla 1 632 vakinaista asukasta.
Maantiede
Koblenz sijaitsee Reinin etelärannalla ja Aaren itärannalla jokien yhdyspaikassa, Saksan rajalla, noin 15 kilometriä Badenin kaupungista pohjoiseen.
Liikenneyhteydet
Koblenzista on maantiesilta sekä Reinin yli Waldshutiin että Aaren yli Leuggerniin. Aaren vartta seuraileva valtatie 5 Lausanneen alkaa Koblenzista. Reinin etelärantaa kulkeva valtatie 7 Baselista St. Margretheniin kulkee Koblenzin kautta.
Islam ovellamme
Islam ovellamme on Risto Soramiehen kirja, joka vertailee islamia ja kristinuskoa sekä näiden uskontojen pyhien kirjoituksien että käytännön kautta. Teoksen on julkaissut kristillinen kustantamo Uusi Tie vuonna 2002. Soramies arvostelee kristittyjen suvaitsevuutta muslimeja kohtaan ja toisaalta muslimien epäsolidaarista suhtautumista kristittyihin. Kirjoittaja esittää ehdotuksia siitä, miten kristilliset kirkot voisivat suhtautua ja toimia islamin suhteen.
Koblenz (Sveitsi)
Liikenneyhteydet
Koblenz on rautateiden risteyspaikka. Sieltä on rautatie viiteen suuntaan:
Islam ovellamme
Soramies lähtee siitä oletuksesta, että islaminuskoisten määrä tulee kasvamaan Euroopassa merkittäväksi tekijäksi tulevaisuudessa. Soramiehen mukaan kristittyjen on ymmärrettävä ja tiedettävä enemmän muslimien käytännöistä ja uskomuksista välttyäkseen harhaluuloilta. Soramies tiivistää islamin perususkomukset ja vertaa niitä kristinuskoon. Hän käy myös läpi islamin historiaa ja sen sisäisiä virtauksia ja ristiriitoja.
Soramiehen keskeinen teema on kristillisen ja länsimaisen kulttuurin vuorovaikutus islamin kanssa ja sen puute. Länsimaisessa kulttuurissa uskonto ja politiikka pidetään erillään, mikä mahdollistaa demokraattisen, ihmisestä lähtevän lainsäädännön. Islam lähtee siitä, että politiikka ja uskonto ovat sama asia, eikä niitä voi erottaa. Siinä missä muslimit voivat elää länsimaissa turvautuen viranomaisten apuun, tämä ei ole mahdollista tai helppoa kristityille, jotka elävät muslimivaltioissa. Lisäksi kirjassa arvostellaan uskonnonvapauden puutetta islamilaisissa maissa.
Soramiehen mukaan kristinuskon ja islamin perususkomukset ovat räikeästi ristiriidassa keskenään. Jeesus on islamin mukaan profeetta mutta ei Jumalan Poika. Muslimit pitävät Koraania Jumalan ilmoituksena, joka tuli Muhammadin kautta, mutta kristityt tulkitsevat Raamattua useiden ihmisten kirjoittamana pitkällä aikavälillä.
The Incredible Machine
The Incredible Machine tarkoittaa seuraavia asioita:
Joey Crabb
Joseph Michael Crabb (s. 3. huhtikuuta 1983 Anchorage, Alaska, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Hän pelasi urallaan NHL:ssä yhteensä 179 runkosarjaottelua tehopistein 20+33=53 ja keräten 100 jäähyminuuttia. Crabb pelasi suurimman osan Pohjois-Amerikan -vuosistaan AHL:ssä ja hän voitti Calder Cupin Chicago Wolvesissa vuonna 2008. Uransa viimeisen kauden 2015–2016 Crabb vietti Ruotsin SHL-liigassa, jossa hän voitti Frölunda HC:n riveissä Ruotsin-mestaruuden. Crabb edusti myös Yhdysvaltoja MM-kilpailuissa vuonna 2012. Hän kuuluu nykyään vapaaehtoisena Alaska-Anchoragen yliopistojoukkueen valmennukseen.
Juniori- ja yliopistovuodet sekä ammattilaisuran alku Atlantassa
Crabb kävi kotikaupungissaan Anchoragessa Dimond High Schoolin, jonka jälkeen WHL-joukkue Seattle Thunderbirds varasi hänet 61. pelaajana kesällä 1999. Crabb ei kuitenkaan koskaan siirtynyt CHL:ään pelatakseen Yhdysvaltain yliopistosarjoissa. Hän vietti vuodet 1999–2001 Yhdysvaltain maajoukkueen kehitysohjelman mukana pelaten mm. NAHL- ja USHL-junioriliigoja. Kauden 2001–2002 Crabb pelasi USHL:ää Green Bay Gamblersin paidassa, jonka paras pistemies ja syöttäjä hän oli kevään 2002 pudotuspeleissä tehoilla 4+8=12.
World Series of Poker 2010
Merkittävin muutos turnausohjelmassa aiempiin vuosiin 2006–2009 oli 50–000 dollarin H.O.R.S.E.-turnauksen korvaaminen The Poker Player's Championship -turnauksella. The Poker Player's Championshipissa pelattiin 8 eri pokerimuotoa, kuitenkin finaalipöydässä pelattiin ainoastaan no limit texas hold'emia.
Joey Crabb
Juniori- ja yliopistovuodet sekä ammattilaisuran alku Atlantassa
New York Rangers varasi Crabbin seitsemännellä kierroksella 226. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2002. Hän kävi vuodet 2002–2006 Colorado Collegen yliopistoa, jonka jälkeen Crabb teki vapaana agenttina tulokassopimuksen Atlanta Thrashersin kanssa elokuussa 2006. Hän vietti kaksi seuraavaa kautta kokonaan AHL-joukkue Chicago Wolvesissa, jossa tulokaskausi 2006–2007 toi 63 runkosarja- ja kuudessa playoff-ottelussa tehot 7+15=22. Kauden 2007–2008 päätteeksi Crabb voitti Calder Cupin. Heinäkuussa 2008 hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Thrashersin kanssa.
Kaudella 2008–2009 Crabb teki NHL-debyyttinsä ja pelasi Thrashersissa kaikkiaan 29 runkosarjaottelua tehopistein 4+5=9. Hän teki NHL-debyyttinsä 28. marraskuuta 2008 Nashville Predatorsia vastaan. Crabb sai ottelussa jääaikaa 9.21 minuuttia. Hänen NHL-uransa avausmaali syntyi 10. joulukuuta 2008 New York Rangersia vastaan. Kauden 2009–2010 Crabb pelasi taas kokonaan farmijoukkue Chicago Wolvesissa, jonka sisäisen maalipörssin kolmanteen sijaan ja sisäisen pistepörssin neljänteen sijaan hän ylsi tehoilla 24+29=53.
Toronto, Washington ja Florida
Kesäkuussa 2010 Thrashers kauppasi Crabbin, Marty Reasonerin, Jeremy Morinin sekä saman kesän varaustilaisuuden ensimmäisen ja toisen kierroksen varausvuorot Chicago Blackhawksiin vaihdossa Brent Sopeliin, Dustin Byfuglieniin, Ben Eageriin ja Akim Aliu'un. Noin viikkoa myöhemmin heinäkuussa Crabbin oikeudet kaupattiin kuitenkin Toronto Maple Leafsiin, jonka kanssa hän teki pari viikkoa myöhemmin vuoden mittaisen sopimuksen. Crabb pelasi kaudesta 2010–2011 yli puolet Maple Leafsin NHL-joukkueen puolella ja teki 48 runkosarjaottelussa tehot 3+12=15. Heinäkuussa 2011 hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa. Kauden 2011–2012 Crabb pelasi lähes kokonaan NHL:ssä, jossa hän teki yhden kauden piste-ennätyksensä tehtyään 67 runkosarjaottelussa tehot 11+15=26. Crabb pelasi farmijoukkue Toronto Marliesissa yhdeksän ottelua tehopistein 7+8=15 ja hänet valittiin 23. lokakuuta 2011 AHL:n viikon pelaajaksi.
Heinäkuussa 2013 Crabb teki kaksivuotisen ja 1,2 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen Florida Panthersin kanssa. Hän pelasi kaudella 2013–2014 kuitenkin vain yhdeksän NHL-ottelua tehden yhden maalin ja vietti sen pääosin AHL-joukkue San Antonio Rampagessa, jonka kolmanneksi paras maalintekijä Crabb oli 15 osumallaan. Lokakuussa 2014 Panthers kauppasi hänet New York Rangersiin vaihdossa Andrew Yoganiin ja Steven Kampferiin. Crabb pelasi kauden 2014–2015 kuitenkin kokonaan farmijoukkue Hartford Wolf Packissa, jonka paras maalintekijä hän oli kevään 2015 pudotuspeleissä kuudella osumallaan.
Siirtyminen Eurooppaan
Syksyllä 2015 Crabb haki try-outin kautta pelipaikkaa Arizona Coyotesin NHL-joukkueesta, mutta jäi kuitenkin ilman jatkosopimusta. Hän siirtyi lokakuussa loppukauden 2013–2014 kattavalla sopimuksella Ruotsin SHL-liigan Växjö Lakersiin. Kesken kauden, helmikuussa 2016 Crabb kuitenkin vaihtoi SHL-seuransa Frölunda HC:hen, jonka kanssa hän teki kevääseen 2017 asti ulottuvan sopimuksen. Crabb voitti kauden päätteeksi Ruotsin-mestaruuden. Hän lopetti pelaajauransa kevääseen 2016 ja siirtyi kaudeksi 2016–2017 kotiseudulleen Alaska-Anchoragen yliopistojoukkueen vapaaehtoiseksi valmentajaksi.
Maajoukkueura
Crabb edusti Yhdysvaltoja MM-kilpailuissa vuonna 2012. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2001, jolloin hän oli Yhdysvaltain paras maalintekijä viidellä osumallaan. Crabb pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2000.
Galina
Galina on varsinkin Venäjällä yleinen naisen etunimi. Nimi on muunnos kreikkalaisesta nimestä Galene, joka merkitsee tyyntä, hiljaista tai rauhallista.
Suomessa nimi Galina on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu vuoden 2019 loppuun mennessä 1522 henkilölle. Ortodoksisisen kalenterin mukaan Galinan nimipäivä on 10. maaliskuuta, Pyhän Galenen, Korintissa 250-luvulla surmatun marttyyrin muistopäivänä.
Callisto (sarjakuvahahmo)
Callisto Marvel Comicsin sarjakuvahahmo, joka esiintyy tavallisesti Ryhmä-X-tarinoissa. Hahmon loivat Chris Claremont sekä Paul Smith ja se esiintyi ensimmäisen kerran Uncanny X-Men -lehden numerossa 169.
Callisto oli New Yorkin maan alla asuneiden mutanttien, morlokkien, johtaja. Kohdatessaan Ryhmä-X:n taistelussa hän hävisi kaksintaistelun Stormia vastaan ja menetti tittelinsä tälle. Storm pysyi kuitenkin Ryhmä-X:n joukoissa ja antoi morlokit Calliston vastuulle, mistä syntyi kaksikon liittolaisuus.
Callisto esiintyy myös elokuvassa X-Men: Viimeinen kohtaaminen, jossa häntä esittää Dania Ramirez. Elokuvassa Callisto toimii Omegojen johtajana ja liittyy Magneton Mutanttien Veljeskuntaan. Sarjakuvien silmälappua käyttävän, arpisen Calliston sijaan elokuvaversiossa hän on kaunis ja tatuoitu nainen, joka vihaa Stormia. Hänen erikoisvoimiinsa kuuluu yliluonnollinen nopeus, kyky aistia mutanttivoimat ja muiden mutanttien sijainnit. Callisto joutuu lopulta Stormin sähköttämäksi viimeisessä taistelussa Alcatrazilla.
Víkingur Gøta
Víkingur Gøta on vuonna 2008 perustettu färsaarelainen jalkapallojoukkue, joka pelaa Färsaarten korkeimmalla sarjatasolla, Formuladeildinissä. Joukkue pelaa kotiottelunsa Norðragøtan kylässä Gøtan kunnassa stadionilla, johon mahtuu 3 000 katsojaa.
Historia
Víkingur syntyi, kun kaksi Gøtalaista seuraa, GÍ Gøta ja Leirvík ÍF yhdistyivät. Pääosa uudesta joukkueesta koostuu entisistä GÍ Gøtan pelaajista.
Ensimmäisellä pääsarjakaudellaan (kausi 2008) Víkingur sijoittui viidenneksi. Seuraavalla kaudella seuran onnistui jo voittaa Färsaarten cup, mikä takasi sille pääsyn eurokentille kesällä 2010.
Martin Linnes
Martin Linnes (s. 20. syyskuuta 1991 Sander) on norjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja. Hän edustaa turkkilaista Galatasarayta.
Linnes edusti kausina 2010–2011 Kongsvingeriä, jossa hän ensimmäisenä kautenaan pelasi 15 ottelua Norjan pääsarjassa ja toisena kautenaan 26 ottelua toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Kaudeksi 2012 Linnes siirtyi Moldeen, jossa hän on voittanut Norjan-mestaruuden kausina 2012 ja 2014.
Norjan A-maajoukkueessa Linnes teki ensiesiintymisensä vuonna 2013.
Käsityöntalo Verkaranta
pienoiskuva|Käsityöntalo Verkaranta.
Verkaranta on toiminut Tampereen Verkatehtaan vanhassa värjäämössä 1980-luvulta lähtien. Nykymuotoinen käsityöntalo avattiin kesällä 2016. Sitä ennen paikka tunnettiin nimellä Käsi- ja taideteollisuuskeskus Verkaranta. Myymälä- ja työpajatoiminnan lisäksi keskuksessa järjestettiin aiemmin vaihtuvia käsityön, taideteollisuuden, tekstiilitaiteen, vaatetus- ja tekstiiliteollisuuden sekä teollisen muotoilun näyttelyitä. Rakennuksessa sijaitsi myös kahvila vuosina 1986–2015.
Rakennus
Värjäämörakennus on valmistunut vuonna 1858. Alkuperäiset piirustukset on tehnyt insinööri Johan Hult. Rakennusta on vuosien saatossa korotettu ja jatkettu useaan otteeseen; nykyinen punatiilijulkisivu on vuodelta 1899, ja sen on suunnitellut kaupunginarkkitehti Lambert Pettersson.
Värjäämö ja hiukan ylempänä rinteessä sijaitseva vanha tehtaankonttori ovat ainoat rakennukset, jotka verkatehtaasta ovat jäljellä. Suurin osa tehdasalueen rakennuskannasta purettiin 1970-luvulla. Värjäämö ja konttori on suojeltu asemakaavalla.
Amatoksiinit
thumb|180px|[[Valkokärpässieni (Amanita virosa)]] Amatoksiinit ovat sienimyrkkyjä. Ne ovat muun muassa valkokärpässienestä, kavalakärpässienestä ja myrkkynääpikästä löytyviä solumyrkkyjä. Kemiallisesti amatoksiinit ovat kahdeksan aminohappoa sisältäviä rengasrakenteisia peptidejä. Valkokärpässieni ja kavalakärpässieni sisältävät lisäksi virotoksiineja ja fallotoksiineja, jotka sisältävät seitsemän aminohappoa. Amatoksiineista merkittävin on alfa-amanitiini.
Esiintyminen luonnossa
Amatoksiineja on esimerkiksi kavalakärpässienessä ja valkokärpässienessä sekä lukuisissa muissa hengenvaarallisissa sienilajeissa. Valkokärpässienimyrkytyksissä amatoksiineilla, etenkin alfa-amanitiinilla, on muihin myrkkyihin nähden merkittävin osuus. Kavalakärpässienessä on lisäksi enemmissä määrin muita tappavia myrkkyjä, kuten fallotoksiineja.