cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vieras mies tuli taloon
Vieras mies tuli taloon
Waltari oli kyllästynyt saamaansa kritiikkiin, ja WSOY:n pienoisromaanikilpailu, johon osallistuttiin salanimellä, tarjosi hyvän tilaisuuden saada teos arvostelluksi ilman hänen henkilöönsä kohdistuvia ennakkoasenteita. Hän oli myös keräillyt sanomalehtileikkeitä ja oli jo pitkään halunnut kirjoittaa sanomalehdestä löytämästään aiheesta.
Hän valitsi hämäyksen vuoksi teoksen tapahtumapaikaksi maaseudun, sillä hänet tunnettiin yleisesti kaupunkilaiselämän kuvaajana. Hän jopa kirjoitutti teoksen puhtaaksi luotettavana pitämällään konekirjoittajalla, jotta hänen oman kirjoituskoneensa jälkeä ei tunnistettaisi.
Koska aikaa riitti toiseenkin teokseen, Waltari kirjoitti kilpailuun myös pienoisromaanin Ei koskaan huomispäivää. Sen hän kirjoitti enemmän omalla tyylillään (ja omalla kirjoituskoneellaan), jotta arvosteluraati arvaisi sen Waltarin työksi eikä osaisi epäillä Waltaria toisenkin romaanin tekijäksi.
Vieras mies tuli taloon voitti pienoisromaanikilpailun. Se jakoi mielipiteitä niin kansan kuin tuomaristonkin keskuudessa, mutta nykyisin sitä pidetään yhtenä parhaimmista Mika Waltarin pienoisromaaneista.
Talon isännän juoppouden ja mielisairauden raaka kuvaaminen sekä erityisesti teoksen väkivaltainen loppukohtaus herättivät pahennusta, samoin se että henkirikokseen syyllistynyt ei jää kiinni teostaan. Waltarin ystävä Tulenkantajat-ajoilta, Katri Vala tyrmäsi teoksen kiivaasti:
Tarina
Kirja kertoo maatilan emännästä, hänen alkoholisoituneesta ja henkisesti epätasapainoisesta aviomiehestään ja taloon tulevasta vieraasta, joka kysyy töitä ja pääseekin rengiksi taloon. Emännän ja rengin välille syntyy romanssi, ja talon emäntä alkaa odottaa lasta vieraalle miehelle. Mustasukkainen aviomies ampuu vieraan tunkeilijan, ja emäntä puolestaan surmaa miehensä kirveeniskulla.
Jälkinäytös
Romaanin herättämät voimakkaat reaktiot yllättivät Waltarin. Hän päätti kirjoittaa sille jatko-osan Jälkinäytös, jossa rikollinen saa rangaistuksen teostaan ja ensimmäiseen osaan tyytymättömät moralistit rauhoittuvat.
Miehensä surmannut Astrid Jönsson saa melko lievän tuomion, kaksi vuotta kuritushuonetta. Kirjan todelliseksi roistoksi ja syylliseksi nousee Alfred Jönsson, jonka juoppous on pilannut Astridin elämän ja lopulta ajanut tämän järjettömään veritekoon.
Vuoden 1938 elokuva
Waltari muutti tarinaa hieman: Alfred surmataan kuten kirjassakin, mutta renki Aaltonen saa vain ampumahaavan ja jää eloon. Astrid saa teostaan ehdollisen vankilatuomion, hän palaa maatilalleen ja jää sinne asumaan Aaltosen kanssa.
Vuoden 1957 elokuva
Uudemman version nimellä Vieras mies ohjasi Hannu Leminen. Alfred Jönssonia näyttelee Kaarlo Halttunen, hänen vaimonsa nimi on muutettu Katriina Jönssoniksi, jota näyttelee Rauni Ikäheimo. Aaltosen roolin esittää Esko Vettenranta.
Toisessa versiossa elokuvan juoni on pistetty vielä enemmän uusiksi. Waltari itse ei tähän osallistunut, vaan käsikirjoituksen teki Ilmari Unho. Alfred kuoleekin oman käden kautta vahingonlaukaukseen.
Rose Perica Mofford
Rose Perica Mofford (10. kesäkuuta 1922 Globe, Arizona – 15. syyskuuta 2016 Phoenix, Arizona) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko, joka toimi Arizonan osavaltion kuvernöörinä vuosina 1988–1991. Häntä edelsi Evan Mecham ja seurasi Fife Symington.
Mofford oli Arizonan ensimmäinen naiskuvernööri.
James Longstreet
thumb|James Longstreet James Longstreet (8. tammikuuta 1821 – 2. tammikuuta 1904) oli etelävaltioiden kenraali Yhdysvaltain sisällissodan aikana, sekä armeijan ylipäällikkö Robert E. Leen luotetuin neuvonantaja.
Lee kutsuikin häntä nimellä "Old War Horse" eli vanha sotaratsu." Longstreet palveli Leen alaisena armeijakunnan komentajana useimmissa itäisen sotanäyttämön tunnetuimmissa taisteluissa kuuluen Pohjois-Virginian armeijaan. Hän palveli myös kenraali Braxton Braggin alaisena Tennesseen läntisillä sotanäyttämöillä. Elämäkertakirjailija ja historioitsija Jeffry D. Wert kirjoitti että "Longstreet ... oli yksi parhaista komentajista Pohjois-Virginian armeijassa; todellisuudessa hän oli yksi kummankin taistelevan osapuolen parhaista komentajista."
Lapsuus ja nuoruus
Longstreet syntyi Edgefieldissä, Etelä-Carolinassa. Hän oli James ja Mary Ann Dent Longstreetin viides lapsi, ja kolmas poika. Longstreetin isä päätti jo varhain että hänen pojastaan tulisi sotilas. Hän vietti lapsuudestaan osan aikaa setänsä ja tätinsä farmilla Georgiassa. 1838 Longstreet meni Yhdysvaltain sotilasakatemia West Pointiin, mutta ei pärjännyt hyvin akateemisissa opinnoissa, ja hänellä oli ongelmia kurin kanssa. Hän oli kuitenkin luokkatovereidensa keskuudessa pidetty, ja hänen tovereihinsa kuuluivat mm. hänen paras ystävänsä Ulysses S. Grant, George Pickett, John Bell Hood, ja useita muita myöhemmin Yhdysvaltain sisällissodassa kunnostautuneita kenraaleja.
Sotilasuran alku
Longstreetista tuli vänrikki 4. Yhdysvaltain jalkaväkirykmenttiin. Longstreet palveli Jeffersonin kasarmeilla Missourissa, ja meni pian naimisiin Grantin neljännen serkun Julia Dentin kanssa. Liitto päättyi kuitenkin nopeasti eroon, ja Longstreet nai Maria Louisa Garlandin, rykmentinkomentajansa tyttären, jonka kanssa oli naimisissa 40 vuotta ja sai 10 lasta. Longstreet otti osaa Meksikon sotaan, jossa taisteli 8. Yhdysvaltain jalkaväkirykmentissä, ja haavoittui Chapultapecin taistelussa 12. syyskuuta 1847.
Hän toipui haavoistaan Fort Blississä Teksasissa, jossa otti osaa rajavartijointiin, järjesteli tiedusteluretkiä ja palveli 8. jalkaväkirykmentin majurina vuoteen 1858.
Gettysburgin taistelu ja sodan loppuvaiheet
Seven daysin taistelussa Longstreet komensi jo miltei puolta Leen armeijasta ja ajoi McClellanin joukkoineen uhkaamasta konfederaation pääkaupunkia. Hänestä tuli Leen oikea käsi ja ykkösluutnantti. Pohjois-Virginian kampanjassa Longstreet komensi Leen oikeaa armeijukuntaa, kun taas Stonewall Jackson komensi vasenta. Häntä syytettiin hitaudesta toisessa Bull Runin taistelussa, mutta hän kunnostautui myöhemmin Antietamissa ja Chancellorsvillessä. Longstreetin toiminnasta Gettysburgin taistelussa on keskusteltu miltei vuosisadan. Kaupungista taisteltiin 1-3 heinäkuuta 1863 ja Longstreet komensi yhtä Leen armeijakunnista. Hänen on sanottu suhtautuneen epäilevästi Pickettin hyökkäykseen taistelun kolmantena päivänä, jolloin etelevaltioiden kenraali George Pickettin divisioona käytännöllisesti tuhottiin avoimella pellolla Gettysburgissa.
Gettysburgin tuhoisan taistelun jälkeen Longstreet siirtyi Tennesseehen, jossa otti osaa Chickamaugan, Chattanoogan ja Fort Sandersin taisteluihin kenraali Joseph E. Johnstonin alaisena. Häntä on syytetty hitaudesta, vaikka hän saavutti konfederaation suurimman voiton Chickamaugassa. Hän pelasti etelävaltioiden armeijan Wildernessissä, jossa haavoittui-toista kertaa sodan aikana-olkapäähän osuneesta luodista. Hän pysyi sivussa taisteluista lokakuuhun 1864, jonka jälkeen hän järjesteli Richmondin puolustusta. Hän seurasi kenraali Leetä Appomattoxin käräjätalolle, jossa etelävaltiot antautuivat pohjoisvaltioille 9. kesäkuuta 1865.
Sodan jälkeiset vaiheet
Sodan jälkeen Longstreet muutti perheineen New Orleansiin. Hän työskenteli sodan jälkeen puuvillabisneksessä, rautateillä ja liittyi republikaanipuolueeseen. Häneltä vietiin kansalaisoikeudet, jotka palautettiin vuonna 1868. Hän oli jonkin aikaa Turkissa suurlähettiläänä Hayesin presidenttikaudella, sekä Yhdysvaltain rautatiekomissiossa 1897-1904. Vuonna 1896 hän julkaisi muistelmansa Manassassista Appomattoxiin. Hän kuoli keuhkokuumeeseen 2. tammikuuta 1904.
Eric Thompson
Eric Thompson (14. marraskuuta 1919 – 22. elokuuta 2015 ) oli brittiläinen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui vain yhteen Grand Prix -kilpailuun ja saavutti kaksi MM-pistettä.
Thompson oli osa Aston Martinin urheiluautotallia vuodesta 1949 vuoteen 1953. Hän sijoittui kolmanneksi Le Mansissa Lance Macklinin kanssa vuonna 1951. Tämän lisäksi hän sijoittui muissakin kilpailuissa hyvin. Thompson kilpaili Connaught-tallissa pienessä Formula Libre -sarjan kilpailussa, mutta hänen osallistumisensa F1-sarjan Britannian Grand Prix'hin kaudella 1952 oli hänen uransa paras kilpailu, jossa ajettiin yksipaikkaisilla autoilla. Hän sijoittui kilpailussa viidenneksi ja saavutti kaksi MM-pistettä. Hän tuli maaliin kolme kierrosta voittajaa jäljessä. Thompson ajoi myös F1-sarjan ulkopuolisia kilpailuja.
Kilpa-autoilun jälkeen Thompson siirtyi liike-elämään, jossa toimi Lloydsin vakuutuksenantajana. Lisäksi hän välitti autourheiluun liittyviä harvinaisia kirjateoksia.
Waken taistelu
thumb|250px|Wake saaren 98-kiviWaken taistelu oli toisessa maailmansodassa Japanin ja Yhdysvaltain välinen taistelu Waken saaresta. Taistelu alkoi 8. joulukuuta 1941 ja päättyi japanilaisten voittoon 23. joulukuuta, jolloin japanilaiset valtasivat saaren itselleen.
Taustaa
Tammikuussa 1941 Yhdysvaltain laivasto aloitti sukellusvenetukikohdan ja lentokentän rakentamisen saarelle. Ensimmäinen vakinainen varuskunta, jonka muodosti vajaavahvuinen 1. merijalkaväen tukikohtapataljoona, saapui 19. elokuuta saarelle. Varuskunnanpäälikön majuri P. S. Devereux'n alaisuudessa oli kaikkiaan noin 450 upseeria ja miestä. Pataljoonan tukena oli majuri Paul A. Putnamin komentama merijalkaväen hävittäjälaivue VMF-211, jossa oli kaksitoista F4F-3 Wildcat hävittäjää. Saarella oli lisäksi 68 laivaston miestä sekä 1 221 Morrison-Knudsen Cicil Engineering Companyn työntekijää rakentamassa tukikohtaa. Pan American Airwaysin henkilökuntaa oli 54 mahdollistamassa Pan Am Clipperin Tyynenmeren ylittävät lennot, jotka oli aloitettu 1935.
Merijalkaväen aseistuksena oli kuusi viiden tuuman 51 pituuskaliiperin rannikkotykkiä, jotka olivat alun perin olleet taistelulaiva USS Texasilla, ja kaksitoista kolmen tuuman 50 pituuskaliiperin ilmatorjuntatykkiä. Aseistuksen täydensi kahdeksantoista raskasta .50" Browning-konekivääriä ja kolmekymmentä .30" neste- ja ilmajäähdytteistä raskasta, keskiraskasta ja kevyttä konekivääriä.
Komentaja Winfield S. Cunningham otti 28. marraskuuta Waken varuskunnan komentoonsa. Hänelle jäi siten ainoastaan alle kaksi viikkoa aikaa tutustua saareen ja sen puolustusjärjestelyihin sekä sitä puolustaviin joukkoihin ennen sodan syttymistä.
Viittatie keväällä
Viittatie keväällä eli Sulava talvitie on Einar Reuterin öljyvärimaalaus kankaalle, 67,5×77,5 cm, vuodelta 1952. Maalaus kuuluu Ateneumin taidemuseon kokoelmiin, Ester ja Jalo Sihtolan lahjoituskokoelmaan.
Waken taistelu
Taistelu
Hyökkäyksen jälkeen Pan Am evakuoi henkilöstönsä samoin kuin lennolla olleet matkustajat. Wakelle tehtiin vielä kaksi ilmahyökkäystä.
Ensimmäinen maihinnousuyritys
Varhain aamulla 11. joulukuuta varuskunta torjui ensimmäisen maihinnousuyrityksen.
Thomas Hill (taidemaalari)
Thomas Hill (1829–1908) oli Birminghamissa Englannissa syntynyt taidemaalari, joka 15 vuotta täytettyään muutti Massachusettsiin Yhdysvaltoihin. Hill tuli tunnetuksi Yosemiten ja White Mountainsin alueella tehdyistä maalauksistaan.
Toimittuaan huonekalujen koristeita tekevässä yrityksessä oppipoikana Hill teki rohkean päätöksen ja alkoi opiskella taidetta. Hän osallistui Pennsylvania Academy of the Fine Arts -koulun iltakursseille Philadelphiassa ja työskenteli taidemaalari Peter F. Rothermelin oppilaana. Vuonna 1856 hän avasi oman studion Bostonissa. Saman vuosikymmenen lopulla Hill palasi huonekaluyritykseen töihin, mutta ei kuitenkaan jättänyt taidemaalausta.
Opiskeluaikanaan Hill matkusti White Mountains -nimellä tunnetulle alueelle Appalakkien vuoristossa. Yksi hänen siellä maalaamistaan töistä on Talvinen Mount Lafyette. Bostonin ja New Yorkin tuntumassa oleva seutu oli suosittua sekä retkeilijöiden että taiteilijoiden keskuudessa, ja Hill palasi sinne useasti. Ensimmäisellä retkellään 1854 hän luonnostelikin maisemia paikkaa suosineiden Hudson River -koulukunnan jäsenten seurassa. Myöhemminkin Hillillä oli löyhiä yhteyksiä Hudson Riverin koulukuntaan.
Hill omaksui tuolloin ulkoilmamaalauksen periaatteet, ja käytti paikan päällä tehtyjä maalauksia suurempien ateljeessa tehtyjen töiden pohjana, kuten Hudson River -koulukunnan piirissä oli tapana.
Falásarna
Falásarna on Kreikan kylä ja ranta-alue, joka sijaitsee Kreetan saaren luoteisosassa. Se kuuluu hallinnollisesti Kíssamoksen kuntaan, Chanián alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylä on osa Plátanoksen kyläyhdyskuntaa. Kylän väkiluku on 21 (vuonna 2011).
Thomas Hill (taidemaalari)
Hän vieraili Euroopassa ja kiersi seuraavan vuosikymmenen ajan eri puolilla Yhdysvaltoja etsien maalausten aiheiksi kiehtovia paikkoja ja tapahtumia. Kalifornian-matkallaan vuonna 1861 Hill löysi taiteensa lopullisen aihepiirin ja keskittyi maalauksissaan villiin länteen ja sen maisemiin, joista hän tuli tunnetuksi.
Falásarna
pienoiskuva|vasen|[[Falasarna|Antiikin Falasarnan raunioita.]] Falásarnan kylä sijaitsee Kreetan luoteisosassa noin 16 kilometriä länteen Kíssamoksen kaupungista. Kylä on saanut nimensä antiikin ajan Falasarnan kaupungista, joka sijaitsi nykyisen kylän lähellä. Se oli merkittävä satamakaupunki, ja kukoisti erityisesti hellenistisellä kaudella 200-luvulla eaa.
Thomas Hill (taidemaalari)
Hill kävi ensimmäisen kerran Yosemitessa vuonna 1865. Hän palasi sinne useita kertoja ja maalasi sen näkymistä useita tunnetuimmista maalauksistaan.
Evan Mecham
pienoiskuva|Evan Mecham Evan Mecham (12. toukokuuta 1924 – 21. helmikuuta 2008) oli yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko.
Mecham syntyi mormonivanhempien pojaksi Utahissa. Hän haavoittui toisessa maailmansodassa ja meni toukokuussa 1945 naimisiin Florence Lambertin kanssa.
Nokkamonnit
Nokkamonnit (Farlowella) on ulkonäöltään puutikkua muistuttavien kalojen suku, johon kuuluu yli 20 lajia. Nokkamonnilajit muistuttavat toisiaan ulkonäöltään hyvin paljon.
Alkuperä
Nokkamonnit ovat kotoisin Etelä-Amerikasta, Amazonista. Ne viihtyvät kohtuullisesti virtaavissa, lämpimissä, tummissa vesissä.
Kai Kyösti Kaukovalta
Kai-Kyösti Olavi Kaukovalta (ent. Perttunen, 25. lokakuuta 1950 Tampere – 15. tammikuuta 2021 Hämeenlinna) oli suomalainen kirjailija. Hän käytti myös nimimerkkiä Axel Gabrielsson.
Nokkamonnit
Nokkamonni akvaariossa
Yleisin akvaariokaupoista löytyvä nokkamonnilaji on juovanokkamonni (Farlowella vittata). Todellisuudessa kyseistä kalaa ei ole Suomeen koskaan tuotukaan, vaan kyseiset kalat ovat joko eri nokkamonni lajien hybridejä, tai jotain muuta samantapaista nokkamonnilajia.
Kai Kyösti Kaukovalta
Kaukovallan vanhemmat olivat filosofian kandidaatti Lauri Olavi Perttunen ja valtiotieteen maisteri, kirjastonjohtaja Soile Ritva Sofia Kaukovalta. Hän pääsi ylioppilaaksi Tampereen yhteiskoulusta 1970.
Nokkamonnit
Nokkamonni akvaariossa
Nokkamonnien lajiakvaarioksi riittää jo 150-litrainen akvaario, joka on sisustettu kepeillä, kannoilla ja runsaalla kasvillisuudella. Erityisesti pystyjä ja suoria kasveja tulisi suosia. Paras akvaarion koko tälle kalalle on kahdesta sadasta litrasta ylöspäin, varsinkin jos sitä aiotaan pitää seura-akvaariossa, jossa on muitakin kalalajeja. Nokkamonnia voi pitää myös muiden kalojen kanssa seura-akvaariossa. Nopeita ja ahneita allaskavereita tulisi kuitenkin välttää. Parhaita asuinkumppaneita ovat monniset, sampimonnit, lämpimän veden tetrat, rasborat, jotkin nuoliaiset ja rihmakalat. Akvaariossa saisi olla kohtuullinen virtaus. Nokkamonnit kutevat mieluiten virrakkaassa akvaariossa.
Vesi
Nokkamonnit viihtyvät vedessä, joka on lämpötilaltaan 25–28-asteista ja jonka pH on 6–7. Veden tulisi olla myös pehmeää. Nokkamonnit ovat herkkiä nopeille veden laadun muutoksille, siksi niiden akvaarion vettä pitäisi vaihtaa usein, mutta vähän kerrallaan.
Kai Kyösti Kaukovalta
Tampereen Amurissa lapsuutensa viettänyt Kaukovalta lähti 20-vuotiaana opiskelemaan Turkuun. Asuttuaan 13 vuotta Turussa Kaukovalta palasi kuudeksi vuodeksi Tampereelle ja muutti sitten Hämeenlinnaan. Kaukovalta työskenteli muun muassa teatteriohjaajana, dramaturgina ja näyttämötaiteen sekä luovan kirjoittamisen opettajana. Hän teki myös suomennostöitä ja kirjoitti kirjallisuusarvosteluja sekä kirjallisuushistoriallisia esseitä.
Vuonna 1996 maaherra Kaarina Suonio palkkasi Kaukovallan määräaikaiseksi virkamieheksi tallentamaan ja arkistoimaan Aleksanteri Ahola-Valon kirjallista ja taiteellista perintöä. Kaukovalta haastatteli Ahola-Valoa useita tunteja ja kirjoitti Ahola-Valon päiväkirjojen pohjalta kaksi näytelmää.
Nokkamonnit
Ravinto
Nokkamonnit ovat kasvinsyöjiä, ja niille kelpaavat niin kurkku kuin kesäkurpitsakin. Myös teolliset kasvispitoiset imumonninruoat kelpaavat niille. Monesti luonnosta pyydystetyt yksilöt ovat kotiutumisvaiheessa kranttuja syömään teollisia ruokia.
Lisääntyminen
Nokkamonnit saa helposti lisääntymään. Ne kutevat sileälle pinnalle vuolaasti virtaavaan paikkaan. Akvaariossa yleensä akvaarion etulasiin, jos siihen sattuu voimakas virtaus.
Musta lista
Musta lista on luettelo ei-toivotuista henkilöistä, joilta kielletään jokin palvelu tai sisäänpääsy tai joille ei tarjota töitä. Musta lista voi olla myös luettelo kielletyistä asioista.
Esimerkiksi joillakin ravintoloilla on musta lista tunnetusti huonosti käyttäytyvistä asiakkaista, joilla on siitä syystä porttikielto ravintolaan. Myös monet chatit käyttävät mustaa listaa, jottei tietty henkilö voi osallistua keskusteluun tai kommentoida sitä. Joihinkin matkapuhelimiin ja niiden liittymiin on mahdollista saada musta lista; mustalla listalla oleville soittajille puhelin on aina "varattu", eivätkä he näin voi soittaa henkilölle.
Suomessa kilpailu- ja kuluttajaviraston julkaisema Kuluttaja-lehti pitää mustaa listaa yrityksistä, jotka eivät ole maksaneet kuluttajille kuluttajariitalautakunnan päättämiä korvauksia.
Friedrich Hildebrandt
pienoiskuva|Friedrich Hildebrandt Friedrich Hildebrandt (19. syyskuuta 1898 Kiekindemark, Mecklenburg, Saksa – 6. marraskuuta 1948 Landsberg am Lech, Baijeri, Saksa) oli SS-kenraali, natsien aluejohtaja eli Gauleiter ja tuomittu sotarikollinen.
Nuoruudessaan hän oli maatyöläinen. Hän liittyi Saksan kansallissosialistiseen puolueeseen varhain, ja hänestä tuli Mecklenburgin Gauleiter. Hän oli samassa virassa myös Lyypekissä. Hän oli myös vartijana Dachaun keskitysleirillä. Sodan jälkeen hän jäi liittoutuneiden vangiksi. Hänet asetettiin syytteeseen Dachaun oikeudenkäynneissä sekä ilmavoimien henkilöstön oikeudenkäynnissä ja tuomittiin kuolemaan sotarikoksista. Hänet hirtettiin Landsbergin vankilassa 1948.
Mildred Natwick
Mildred Natwick kuoli syöpään 89-vuotiaana.
Harrinniemi
Harrinniemi on Perämereen työntyvä niemi Kokkolassa Ykspihlajan pohjoispuolella, Kaustarvikenin länsirannalla.
Harrinniemen alueelle laadittiin vuonna 1919 huvila-alueen suunnitelma, jonka myötä alueelle rakennettiin huviloita pääasiassa 1920-luvulla. Tuolloin alueella olevat luvattomasti rakennetut pienet mökit vaadittiin hävitettäviksi. Vuonna 1930 Harrinniemen–Hopekivenlahden alueen mökkien suurimmaksi sallituksi pinta-alaksi määrättiin 25 neliömetriä. Nykyisin osa huviloista on tyhjillään, osan ollessa edelleen asumis- tai huvilakäytössä.
Geologia
Harrbåda on yli 200 km pitkän harjujakson pohjoisin näkyvä osa, joka on noussut merestä maankohoamisen myötä. Maankohoaminen jatkuu noin 8 mm vuodessa. On arvioitu, että maa kohoaisi alueella vielä noin 100 metriä, jolloin maankuori olisi normalisoitunut muinaisen mannerjäätikön painon jäljiltä. thumb|200px|Harrbådan loisto
Harrbådan loisto
Niemellä sijaitsee vuonna 1953 rakennettu käytöstä poistettu Harrbådan linjaloisto, merenkulun ohjaukseen käytetty turvalaite jota usein virheellisesti kutsutaan majakaksi. Loiston valo on sammutettu ja korkea betoninen loistotorni toimii purjehdusmerkkinä.
Harrbådan neito
Harrinniemellä 1800–1900-lukujen vaihteen tienoilla menehtyneen niin kutsutun Harrbådan neidon kerrotaan kummittelevan Harrinniemen alueella. Kummitustarinasta on olemassa useita eri versioita. Niiden mukaan neito olisi joko hukkunut putoamalla veneestä muiden veneessä olijoiden huomaamatta, tai hukuttautunut menetettyään miehensä ja poikansa haaksirikossa. Erään version mukaan neito olisi pelastunut haaksirikosta, mutta joutunut eloonjääneiden merimiesten raiskaamaksi ja murhaamaksi. Alueella väitetään myös esiintyvät poltergeist-ilmiöitä. Myöhemmin on kuitenkin käynyt ilmi, että alueen aiemmat huvila-asukkaat ovat levitelleet huhuja kummittelusta saadakseen olla rauhassa.
Phyllis Johnson
Phyllis Wyatt Johnson (o. s. Squire, 8. joulukuuta 1886 Royal Tunbridge Wells – 2. joulukuuta 1967 Tonbridge) oli brittiläinen taitoluistelija ja olympiamitalisti.
Squire voitti Englannissa paikallisia kilpailuja vuosina 1902–1904 ja meni 18-vuotiaana naimisiin hiilikaivoksen omistaneen James Johnsonin kanssa. Pari luisteli yhdessä ja voitti Lontoon olympialaisissa 1908 hopeamitalin. Samana vuonna he myös saavuttivat MM-kilpailuissa hopeamitalin, jonka pari kirkasti kullaksi 1909. Johnson voitti MM-kilpailuissa miehensä kanssa vielä yhden pronssisen ja yhden kultaisen mitalin.
Avioparin yhteisen luistelu-uran katkaisivat Jamesin terveysvaikeudet, mutta Phyllis jatkoi vielä. Hän voitti yksinluistelussa kolme MM-mitalia ja otti pariluistelussa kumppanikseen Basil Williamsin. Johnson ja Williams kilpailivat vuoden 1920 olympialaisissa ja voittivat pronssia, jonka lisäksi Johnson sijoittui yksinluistelussa neljänneksi. James Johnsonin kuoleman jälkeen Phyllis meni uusiin naimisiin ja eli 80-vuotiaaksi asti.
Radhouéne Salhi
Radhouéne Salhi (, s. 18. joulukuuta 1967 Sousse, Tunisia) on tunisialainen entinen jalkapallomaalivahti. Hän pelasi vuodet 1993-2000 kotimaassaan ES Sahelin joukkueessa. Vuoden 1998 MM-kisoissa Salhi oli Tunisian varamaalivahtina.
Si j’étais roi
pienoiskuva|Si j’étais roi -oopperan esitys vuodelta 1854.
Si j’étais roi (suom. ”Jos olisin kuningas”) on Adolphe Adamin kolminäytöksinen koominen ooppera. Sen libreton kirjoittivat Adolphe d’Ennery ja Jules Brésil. Teos esitettiin ensimmäistä kertaa 4. syyskuuta 1852 Pariisin Théâtre Lyriquessa.
Marianne Laxén
Catharina Marianne Laxén (o.s. Örn; s. 9. kesäkuuta 1945 Helsinki) on suomalainen tasa-arvovaikuttaja. Hän on ollut feministinen rauhanaktivisti aina 1970-luvulta alkaen. Koulutukseltaan hän on valtiotieteiden maisteri (sosiaalipolitiikka ja kansantaloustiede).
Toimiessaan tasa-arvoasiain neuvottelukunnassa erikoistutkijana Laxén sai vuonna 1990 Tupolevin veljeksiksi itseään kutsuneilta työmarkkinajohtajilta ns. kikkelikortin, jonka hän julkaisi. Laxén muutti ainakin osittain tapauksen takia yli 10 vuodeksi pois Suomesta muihin pohjoismaisiin tasa-arvotehtäviin. Laxén oli 29 vuoden ajan SDP:n jäsen. Hän erosi puolueesta vuonna 1994. Laxén oli kannattanut presidentinvaaleissa ensin Eeva Kuuskoskea ja myöhemmin Elisabeth Rehniä. Vuonna 2015 hän allekirjoitti Paavo Väyrysen kansalaisaloitteen, joka koski Suomen ehdotettua eroamista EMUsta. Laxén oli Helsingin kaupungin tasa-arvotoimikunnan puheenjohtaja vuosina 2012–2017.
Marianne Laxén oli avioliitossa pääsihteeri Kaj Laxénin (1943–2021 ) kanssa vuoteen 1980 saakka. Heille syntyi 1970-luvulla kolme lasta.
Teva Pharmaceutical Industries
Teva Pharmaceutical Industries Ltd (, lyh. TEVA) on israelilainen lääkevalmistaja, jonka pääkonttori on Petah Tikvassa Israelissa. Yhtiö valmistaa pääasiassa rinnakkaislääkkeitä, mutta se on kehittänyt myös alkuperäislääkkeitä, joista tunnetuimmat ovat MS-taudin hoidossa käytettävä glatirameeriasetaatti (COPAXONE®), Parkinsonin taudin hoidossa käytettävä rasagiliini (Azilect) sekä migreenin estohoitoon tarkoitettu fremanetsumabi (AJOVY®). Teva on maailman suurin geneeristen lääkkeiden valmistaja. Yhtiö myy Suomessa rinkkaislääkkeitä nimillä Ratiopharm, Teva ja Actavis.
Vuonna 2014 yrityksen liikevaihto oli 20,3 miljardia USD ja työntekijöitä 43 000. Valtaosa yrityksen tuotannosta viedään Yhdysvaltoihin. Yhtiöllä on Suomessa tytäryhtiö Teva Finland Oy, jonka aputoiminimiä ovat Ratiopharm ja Actavis. Teva Finland Oy:n toimitusjohtaja on Tommie Jern.
Ratiopharm
Elokuussa 2010 yhtiö osti saksalaisen rinnakkaislääkkeiden valmistajan Ratiopharmin. Ratiopharm oli oston aikoihin yksi Euroopan isoimmista rinnakkaislääkevalmistajista.
Actavis
Heinäkuussa 2015 Allergan suostui myymään rinnakkaislääkkeiden valmistamiseen ja myyntiin erikoistuneen tytäryhtiönsä, Actavis Generics:n Tevalle 40,5 miljardilla dollarilla. Samalla Teva luopui aiemmista pyrkimyksistään ostaa Mylan. Täyttääkseen kaupaan liittyvät juridiset vaatimukset Teva myi runsaasti omistamiaan lääkepatentteja useille eri ostajille. Vuonna 2016 Actavis-kauppa saatiin päätökseen.
Kun 39 miljardia dollaria maksaneen Actavis Genericsin osto oli suoritettu, Teva ilmoitti pienemmästä sopimuksesta Allerganin kanssa sopien ostavansa Allerganin lääkkeiden levitysyhtiö Andan 500 miljoonalla dollarilla.
Nykyaikainen viisiottelu kesäolympialaisissa 1952 – miesten yksilökilpailu
Nykyaikaisen viisiottelun henkilökohtaiseen kilpailuun Helsingin olympiakisoissa osallistui 51 urheilijaa 19 maasta. Samassa yhteydessä suoritettiin myös joukkuekilpailu.
Ali pašša
thumb|Ali pašša Ali pašša eli Ali pašša Tepelenë (n. 1744–1822) oli kreikkalaisten kaupunkien Tríkalan ja Ioánninan hallitsija vuosista 1787 ja 1778 alkaen. Kaupungin mukaan häntä kutsutaan Janinan leijonaksi. Vuodesta 1803 hän käytti arvonimeä Rumelian maaherra ja 1807 hän hallitsi Osmanien valtakunnasta riippumattomana Albaniaa, Epeirosta, Thessaliaa ja eteläistä Makedoniaa. Hän päätyi sodan jälkeen turkkilaisten käsiin ja hänet murhattiin.
Alun perin hän oli albanialainen rikollinen. Hän tuli tunnetuksi länsimaisten kirjailijoiden matkakertomusten kautta, sillä esimerkiksi lordi Byron vieraili usein hänen hovissaan Ioánninassa. Kertomus Ali paššan syrjäyttämisestä esiintyy Alexandre Dumas vanhemman romaanissa Monte-Criston kreivi, jossa Ali paššan tytär Haydée esiintyy kreivin orjana ja kostaa isänsä pettäjälle.
Suolavero
Suolavero on historiallinen vero, jota valtio kantoi ruokasuolan kulutuksesta. Sen muotoja olivat tuottajilta kannettava tuotantovero, suolatulli ja suolamonopoli. Suolaa on verotettu jo antiikin Kreikassa ja Roomassa, ja sitä on pidetty menneinä vuosisatoina sopivana verotuksen kohteena suolan käytön yleisyyden ja välttämättömyyden vuoksi. Suolan verottaminen rasitti kuitenkin köyhiä enemmän kuin varakkaita.
Tuotantoveroa ja suolatullia on käytetty esimerkiksi Alankomaissa, Ranskassa ja Saksassa. Suomessa on ollut käytössä suolatulli. Samoin on tapahtunut Espanjassa, Norjassa, Portugalissa, Tanskassa, Venäjällä ja Yhdysvalloissa. Kaikissa näissä maissa on verotettu vain ihmisten käyttämää suolaa. Muu suola on ollut verosta vapaata ja se on tehty ihmisille kelpaamattomaksi denaturoimalla.
Suolamonopoli
Suolamonopoli on vanha ja yleisesti käytössä ollut suolaverotuksen muoto. Siinä valtiolla oli yksinoikeus suolan tuottamiseen eli sillä oli tuotantomonopoli tai sillä oli yksinoikeus suolakaupan harjoittamiseen, kauppamonopoli, tai valtiolla oli yksinoikeus kumpaiseenkin eli sillä oli täysmonopoli. Monopolin avulla valtio poisti vapaan kilpailun ja se voi näin yksin määrätä suolan hinnan. Kauppamonopolissa valtiolla oli yksinoikeus suolan maahantuontiin. Valtion myydessä suolaa tukkukauppiaille se lisäsi hintaan suolaveron osuuden. Seuraavaksi vero siirtyi jälleenmyyjän ja lopulta kuluttajan maksettavaksi.
Suolan täysmonopoli on ollut käytössä Italiassa, Itävalta-Unkarissa, Kreikassa ja Romaniassa. Kauppamonopolia on käytetty Serbiassa, Sveitsissä ja Turkissa.
Suolakonskriptio
Suolakonskription vallitessa jokaisen talouden oli ostettava henkilömäärän mukaan säädetty määrä suolaa valtion varastosta. Tällainen vero on ollut esimerkiksi Ranskassa käytössä ollut gabelle, jonka Filip VI otti käyttöön vuonna 1343. Tämä raskas ja siksi hyvin vihattu vero oli Ranskassa voimassa vuoteen 1790.
Yleisluistelun Suomen-mestaruuskilpailut 1931
Suomen vuoden 1931 yleisluistelumestaruuksista kilpailtiin Tampereella 24.-25.tammikuuta. Ohjelmassa oli vain miesten kilpailu. Kilpailuun osallistui kaikkiaan 27 luistelijaa.
Miesten yleismestaruus
<br style="clear:both;"/>
John Fife Symington III
Symington opiskeli Gilman Schoolissa ja Harvardin yliopistossa. Hän palveli Vietnamin sodassa Yhdysvaltain ilmavoimissa.
Symington oli vuonna 1990 ehdolla Arizonan kuvernööriksi ja voitti demokraattivastaehdokkaansa Terry Goddardin. Hän sai vuonna 1997 tuomion petoksesta liittyen 1980-luvun kiinteistöhankkeisiin ja joutui tämän yhteydessä eroamaan virastaan. Tuomio kumottiin ylemmässä oikeusasteessa, ja lopullisesti presidentti Clinton armahti miehen aivan kautensa lopussa.
Symington ilmoitti vuonna 2007 vuosikymmenen takaisesta UFO-havainnostaan ns. Phoenixin valojen yhteydessä.
Sanctuary (kappale)
Sanctuary on Iron Maidenin toinen single, jonka b-puolina olivat "Drifter", joka päätyi Killers -levylle, sekä "I've Got The Fire". Se julkaistiin 23. toukokuuta 1980, ja se ylsi listan sijalle 29. Kappale on Iron Maiden -albumilta.
"Sanctuary"-kappaleen ovat tehneet basisti Steve Harris, silloinen laulaja Paul Di'Anno sekä kitaristi Dave Murray, joka ei kovin useasti ole osallistunut Iron Maiden -kappaleiden kirjoittamiseen.
Albumin kappaletta ei julkaistu yhtyeen esikoisalbumin Ison-Britannian versiossa, mutta se julkaistiin Yhdysvaltojen versiossa. Kappale julkaistiin kuitenkin albumin remasteroidussa versiossa. Kappale on kuultu lukuisissa konsertissa vuosien varrella.
Antti Tervo
Antti Tervo (9. joulukuuta 1842 – 24. joulukuuta 1892) oli suomalainen runoilija, toimittaja ja kansakoulunopettaja. Hänen runojaan ja laulujaan julkaistiin pääasiassa sanomalehdissä. Tervo oli myös yksi tamperelaisen Koi-lehden perustajista.
Henkilöhistoria
Antti Tervo syntyi Sotkamossa maanviljelijäperheeseen. Hänen vanhempansa olivat talollinen Pekka Tervo ja Kaisa Korhonen.
Antti Tervo opiskeli Jyväskylän seminaarissa vuodesta 1863 lähtien ja valmistui kansakoulunopettajaksi 1868. Hän sai heti valmistuttuaan opettajantyötä Tampereelta, josta tuli hänen kotikaupunkinsa. Tervo oli mukana opetusta tukevassa hyväntekeväisyystyössä pitämällä luentoja ja järjestämällä rahankeruuta mm. Helsingin suomalaisen alkeisopiston hyväksi.
Tervon ensimmäiset sanomalehdissä ilmestyneet runot julkaistiin Tampereen Sanomissa 1870 nimimerkillä Trv, jota Tervo käytti muissakin sanomalehtirunoissaan. Runoissa korostuivat isänmaallisuus ja luonto, ja niiden joukossa oli mukaelmia vieraskielisistä runoista. Useat runot oli laadittu tuttujen laulujen sävelmille, sillä Tervo oli kiinnostunut myös musiikista. Ainoaksi jääneen laulukokoelmansa Kuusen kukkia ja kukkais-kieltä Tervo julkaisi omalla kustannuksellaan 1876. Sen lisäksi hän suomensi kaksi melko tuntematonta romaania.
Opettajantyönsä ohessa Tervo kiinnostui sanomalehden perustamisesta. Niinpä hän perusti opettajakollegoidensa August Favénin ja Herman Niemen kanssa Koi-nimisen sanomalehden kilpailemaan seudun sanomalehtikenttää yksin hallinneen Tampereen Sanomien kanssa. Lehden näytenumero ilmestyi 14. marraskuuta 1879 ja ensimmäinen varsinainen numero heti seuraavan vuoden alussa. Koi oli Tampereen seudun paikallislehti ja ajoi myös suomalaisuusasiaa. Lehden taru jäi kuitenkin melko lyhyeksi, sillä se lakkautettiin kannattamattomana toukokuussa 1881.
1884 Tervo siirtyi Tampereen reaalilyseon laulunopettajaksi ja opetti laulua vuoteen 1889 asti. Hän kuoli Tampereella jouluaattona 1892 50-vuotiaana.
Antti Tervon nuorempi veli Juho Pietari Tervo kävi myös opettajaseminaarin ja toimi opettajana Nokian paperitehtaan koulussa.
Lentopallon miesten SM-sarjakausi 1971–1972
Lentopallon miesten mestaruussarjassa kaudella 1971–1972 pelattiin kymmenen joukkueen kaksinkertainen sarja, jossa kaksi viimeistä putosi sarjasta ja kaksi uutta joukkuetta nousi tilalle. Mestaruuden voitti Luolajan Kajastus. Mestaruus ratkesi vasta viisieräisessä uusintaottelussa.
Miesten SM-sarja
Mestarit: Heikki Heino, Reino Heino, Toivo Laakso, Juhani Manninen, Erkki Mattila, Mikko Mäkinen, Teuvo Mölsä, Timo Niemi, Jouko Siira. Valmentaja: Olavi Ruusunen.
MPLS
MPLS ( on menetelmä, jolla kuljetetaan esimerkiksi IP-paketteja ennalta määriteltyjen yhteyksien ylitse nopean runkoverkon solmujen kautta ilman, että solmujen tarvitsee tehdä reititystä.
Historia
MPLS-tekniikan kehitys alkoi 1990-luvun puolen välin jälkeen, kun IETF alkoi kehittää ATM-tekniikalle korvaajaa, joka soveltuisi paremmin IP-protokollan laajamittaiseen käyttöön.
Teknikkaa kehitettiin alun perin verkko-operaattoreille, mutta se on nykyisin yleistinyt yksityisille organisaatioille tarjottavaksi palveluksi. Osa MPLS-tekniikalla alun perin haetuista tavoitteista ovat menettäneet merkitystään tietotekniikan ja verkkotekniikan kehittyessä. Näistä palveluista tärkeimpiä ovat OSI-mallin kolmannella tasolla toteutettavat VPN-palvelut sekä erilaiset reititysratkaisut.
Toiminta
MPLS yhdistää OSI-mallin tasojen 3 (reititys) ja 2 (kytkentä) vahvuudet tehokkaiksi tietoverkoiksi. Tekniikka perustuu esimääriteltyihin reitityksiin verkon tulo- ja lähtöpisteiden välillä. Verkossa kulkevat paketit "leimataan" MPLS-verkkoon saapuessa, jonka jälkeen jokainen verkon reititin tietää minne paketti pitää toimittaa esimääriteltyjä reittejä pitkin. Tekniikan tehokkuus perustuu siihen, että tämä voidaan tehdä laitteistotasolla, ja se on nopeampaa kuin ohjelmistotasolla tehtävä pakettien ohjaus vastaanottajan osoitteen perusteella.
MPLS-verkko koostuu reunareitityslaitteista (LER, Label Edge Routers) ja runkoreitittimistä (LSR, Label Switching Routers). Verkkoon muodostuvat esimääritellyt reititykset (LSP, Label Switching Path) ovat yksisuuntaisia.
Standardointi
MPLS määritellään seuraavassa RFC-dokumentissa:
The Namesake – kaima
The Namesake – kaima on intialais-yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 2006. Elokuvan on ohjannut Mira Nair ja se perustuu Jhumpa Lahirin Kaima-romaaniin.
Tuotanto
Alun perin Rani Mukerjin ja Abhishek Bachchanin oli tarkoitus näytellä päärooleja, mutta aikatauluongelmien vuoksi roolit menivät Tabulle ja Kal Pennille.
Pyykki kuivaa
Pyykki kuivaa on graafikko Tuomas von Boehmin linopiirros, 10,8×21,3 cm. Se on valmistunut vuonna 1941 ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan kokoelmiin.
Tuomas von Boehm piti ensimmäisen näyttelynsä vuonna 1945. Tämä Pyykki kuivaa- piirros oli kotoisine aiheineen hänen ensimmäisiä tunnettuja linopiirroksiaan. Von Boehm nousi nopeasti yhdeksi suomalaisen grafiikan voimahahmoiksi, jonka yleisimpiä aiheita töissään olivat asetelmat ja aiheet Espanjasta. Hän työskenteli Espanjan Fuengirolassa talvikaudet 38 vuoden ajan.
James Johnson (taitoluistelija)
James Henry Johnson (1874 – 15. marraskuuta 1921 Paddington) oli brittiläinen taitoluistelija ja olympiamitalisti.
Johnson tuli perheestä, joka oli rikastunut hiilikaivostoiminnalla ja pystyi omistamaan paljon aikaa luistelemiselle. Hän oli naimisissa Phyllis Johnsonin kanssa, ja pari luisteli yhdessä useissa arvokilpailuissa. He voittivat vuonna 1908 hopeaa sekä olympia- että MM-kisoista ja saivat seuraavana vuonna maailmanmestaruuskultaa. Johnsonit voittivat MM-kilpailuissa vielä pronssia 1910 ja kultaa 1912, mutta Jamesin huono terveydentila esti häntä jatkamasta uraansa. Myös yksinluistelussa kohtuullisesti menestynyt Johnson kuoli vain 46 vuoden iässä 1921.
Nijmegenin murtumaoireyhtymä
Nijmegenin murtumaoireyhtymään liittyvä kehitysvammaisuus on yleensä lievää tai keskitasoista. Kehitysvammaisuus ilmenee monesti vasta noin 7-vuotiaana.
Nijmegenin oireyhtymä on todettu alle 150 ihmisellä, joista 58 % on ollut miehiä. Syöpää esiintyy potilaista 43 prosentilla, ja pitkäikäisin Nijmegen-potilas eli 33-vuotiaaksi. Peräti puolet Nijmegen-potilaista on ollut puolalaisia. Tyypillisin kuolinsyy on syöpä.
Syndrooma on nimetty Nijmegenin Radboud-yliopiston (Alankomaat) mukaan.
Alfred Suuri
Alfred Suuri (s. 849? Wantage – 26. lokakuuta 899?) oli anglosaksien kuningas, joka hallitsi Wessexiä vuosina 871–899. Hän on tunnettu valtakuntansa puolustamisesta tanskalaisia viikinkejä vastaan ja on Knuut Suuren ohella ainoa Englannin monarkki, joka sai lisänimen ”Suuri”. Hän oli myös ensimmäinen Wessexin kuningas, joka nimesi itsensä Englannin kuninkaaksi.
Wessexin kuninkaana
Alfred oli Wessexin kuninkaan Ethelwulfin  viides poika. Aethelwulf kuoli vuonna 858 ja häntä valtaistuimelle seuranneiden Alfredin isoveljien Ethelbaldin ja Ethelbertin hallintokausilta Alfredin tekemisistä ei ole säilynyt tietoja. Alfredin julkinen elämä alkoi 866, jolloin valtaan astui neljäs veli Ethelred. Vuonna 870 viikingit hyökkäsivät viimeisen anglosaksien kuningaskunnan, Wessexin kimppuun. Seuraavana vuonna käytiin tanskalaisten ja Alfredin johtamien joukkojen välillä kaikkiaan yhdeksän taistelua, joista kahden aika tai paikka ei ole tiedossa. Huhtikuussa 871 Ethelred kuoli, ja Alfred nousi Wessexin kuninkaaksi. Vuoden lopussa saavutettiin epävakaa rauha viikinkien kanssa.
Englannin kuninkaaksi
Wessex säilyi koskemattomana vuoteen 878 asti. Alkuvuodesta viikinkien kuningas Guthrum valloitti Chippenhamin Wiltshiressä ja käytti sitä tukikohtanaan, josta hyökätä Wessexin kimppuun. Chippenhamissa Alfred oli ollut viettämässä joulua. Yllätettynä Alfred pakeni pienen joukon kanssa metsän läpi nummelle Athelneyhin, Somersetiin. Siellä hän piileskeli kolmen kuukauden ajan.
Pääsiäisen jälkeen, koottuaan armeijan uskollisista aatelisista, yhteenottoon hyvin valmistautunut Alfred löi Guthrumin toukokuussa Edingtonin taistelussa. Tanskalaiset antautuivat ja Guthrum sekä 29 hänen päällikköään velvoitettiin ottamaan kaste ja kääntymään kristinuskoon.
Kuninkaana
thumb|Alfred Suuren patsas Winchesterissä. Patsas paljastettiin vuonna 1899, kun Alfredin kuolemasta oli kulunut tuhat vuotta. Itä-Anglian viikingit alkoivat hyökkäillä vuoden 885 tienoilla, jota seurasi se, että Alfred valloitti Lontoon 885 tai 886. Mahdollisesti tällöin solmittiin rauhansopimus Englannin jakamisesta, joka tunnetaan Alfredin ja Guthrumin rauhana.
Oppineena miehenä Alfred kokosi lakeja, perusti kouluja ja käännätti latinalaisia kirjoja. Hänen aloitteestaan norjalainen Ottar teki retken pitkin Jäämeren rannikkoa Vienanmerelle asti ja slesvigiläinen Wulfston Suomenlahdelle.
Kuollessaan Alfred hallitsi voimakasta Wessexia ja oli myös Mercian lääninherrana. Hänet haudattiin Winchesteriin.
Pääsiäiskynttilä
thumb|Pääsiäiskynttilöitä [[Alankomaat|Alankomaista.]] Pääsiäiskynttilä on monissa läntisissä kirkkokunnissa, kuten katolisessa, anglikaanisessa ja joissakin luterilaisissa kirkoissa käytetty kynttilä. Se sytytetään pääsiäisyön messussa. Sen sytyttäminen päättää pitkäperjantain pimeyden, jolloin useimmat kirkon kynttilöistä ja muista valonlähteistä on sammutettu. Se kuvaa ylösnoussutta Kristusta.
Keskiajalla kynttilöistä kehittyi tavallisia kynttilöitä huomattavasti suurempia. Erityisesti katolisessa kirkossa kynttilät voivat olla edelleenkin 1-2 metriä. Salisburyn katedraalissa väitetään olleen 36 jalkaa (noin 10 metriä) korkea kynttilä. Myös kynttilän jalat ovat suuria. Joissakin, erityisesti protestanttisissa kirkoissa kynttilöiden koko on pienentynyt. pienoiskuva|Pääsiäiskynttilä heidelbergiläisessä kirkossa vuonna 2011 pienoiskuva|Pääsiäiskynttilän sytyttäminen, ulkona kirkon ulkopuolella Kynttilä sytytetään pääsiäisyön messun alussa. Se voidaan sytyttää kirkon ulkopuolella palavasta pääsiäistulesta. Sytyttämisen hoitaa tavallisesti diakoni. Messun aikana kaikki kirkon kynttilät sytyteään pääsiäiskynttilän liekistä. Kynttilöiden koristeluihin kuuluu risti sekä alfa ja omega, kreikkalaiten aakkosten ensimmäinen ja viimeinen kirjain, jotka ovat yleisiä kristillisiä symboleita. Ristin ympärillä on meneillään olevan vuoden vuosiluku ja kynttilään kiinnitetään ennen sen sytyttämistä viisi suitsukepihkan palaa Kristuksen viiden haavan mukaan.
Suomen evankelis-luterialisissa kirkoissa pääsiäiskynttilä palaa lukupulpetin vieressä kaikissa jumalanpalveluksissa pääsiäisestä helluntaipäivän vesperiin saakka. On myös mahdollista sammuttaa pääsiäiskynttilä helatorstaina, evankeliumin lukemisen yhteydessä, kun ylösnoussut Kristus hävisi opetuslasten näkyvistä. Helluntain jälkeen pääsiäiskynttilä siirretään kuorissa lähelle kastemaljaa, ja sitä poltetaan vain kasteen ja hautaan siunaamisen aikana. Kastekynttilä voidaan sytyttää pääsiäiskynttilästä. Pääsiäiskynttilää voidaan käyttää myös pyhäinpäivän iltajumalanpalveluksessa. Paastonajan alkaessa tuhkakeskiviikkona pääsiäiskynttilä viedään pois kirkkosalista ja tuodaan sinne vain kasteitten ajaksi.
Jane Dee Hull
Jane Dee Hull (o.s. Bowersock, s. 8. elokuuta 1935 Kansas City, Missouri – 16. huhtikuuta 2020 Phoenix, Arizona) oli yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko, joka toimi Arizonan kuvernöörinä vuosina 1997–2003. Lisäksi hän työskenteli Arizonan osavaltionkongressin alahuoneessa 1979–1993 ja oli osavaltion sisäministeri 1989–1992.
Hull suoritti Kansasin yliopistossa kandidaatin tutkinnon (Bachelor of Arts) ja myöhemmin väitteli oikeustieteen tohtoriksi (JD) Arizonan osavaltionyliopistossa.
Fernando Álvarez de Toledo
thumb|Fernando Álvarez de Toledo Ferdinand Álvarez de Toledo, kolmas Alban herttua (1508–1582) oli espanjalainen valtiomies ja kenraali, uskonnolliselta kannaltaan kiihkokatolilainen. Hän ratkaisi Mühlbergin taistelussa 1547 Schmalkaldenin sodan Kaarle V:n voitoksi ja taisteli menestyksellisesti Italiassa paavia ja Ranskaa vastaan. Vuonna 1567 hänet lähetettiin käskynhaltijana Espanjan Alankomaihin, missä hän koetti kukistaa kapinan. Häntä kutsuttiin Alankomaissa rautaherttuaksi ankaran hallintokäytäntönsä takia. Vaikka herttua suoritti tosielämässäkin raakoja sotatoimia Flanderissa, hänen mainettaan liioiteltiin englantilaisessa ja hollantilaisessa kansanperinteessä. Hän palasi Espanjaan 1573 ja valloitti Portugalin 1580.
Kari Juva
Kari Juhani Juva (ent. Orkamaa; 5. tammikuuta 1939 Helsinki – 21. huhtikuuta 2014 Espoo ) oli suomalainen kuvanveistäjä, taidemaalari ja piirtäjä. Hän sai professorin arvonimen 2009. Juva tunnetaan varsinkin monumentaaliveistoksista. Pegasokset ja ratsut yleensä ovat yleisiä aiheita Juvan teoksissa.
Juva vietti lapsuuden ja nuoruuden Pyhäjoella, Raahessa ja Iisalmessa. Hän opiskeli Taideteollisessa oppilaitoksessa Helsingissä 1961-1964 ja opetti siellä myöhemmin.
Juvan julkisia veistoksia ja monumentteja on näkyvillä paikoilla monissa Suomen kaupungeissa. Tunnetuimpia ovat Helsingin kaupunginteatterin Thalia ja Pegasos ja Hämeentiellä Helsingin Kalliossa sijaitseva Tannerin portti. Juvan töistä koostuva veistospuisto perustettiin Raaheen kesällä 2008. Raatihuoneenpuistoon rakennettuun veistospuistoon sijoitettiin 19 teosta.
Kari Juva oli naimisissa kuvataiteilija Seija Juvan kanssa.
Trifluorietikkahappo
Trifluorietikkahappo (CF3CO2H) on etikkahapon fluorattu johdannainen. Yhdistettä käytetään orgaanisessa kemiassa erityisesti peptidisynteesissä. Aineesta käytetään myös nimiä trifluorietaanihappo ja perfluorietikkahappo.
Charles Stewart Parnell
Tausta
Parnellin suku oli Pohjois-Irlannin protestantteja ja tullut Englannista 1600-luvun jälkipuoliskolla. Suku oli useimmista Irlannin protestanttisista maanomistajasuvuista poiketen varsin brittiläisvastainen. Parnellin isoisoisä Sir John Parnell oli toiminut Irlannin valtiovarainministerinä 1700-luvun lopussa ja vastustanut voimakkaasti Irlannin ja Ison-Britannian unionin muodostamista. Hänen isosetänsä, whig-poliitikko paroni Henry Parnell oli toiminut 1830-luvulla eri ministerintehtävissä Ison-Britannian hallituksessa. Hänen äitinsä isä oli yhdysvaltalainen kommodori Charles Stewart, joka oli taistellut brittejä vastaan vuoden 1812 sodassa. Parnell kävi koulunsa Englannissa ja opiskeli Cambridgen yliopistossa, josta hänet kuitenkin erotettiin vuonna 1869 vähäisen kuririkkomuksen vuoksi.
Trifluorietikkahappo
Ominaisuudet
Trifluorietikkahappo on väritöntä nestettä ja liukenee hyvin veteen sekä useisiin orgaanisiin liuottimiin, kuten etanoliin, asetoniin, dietyylieetteriin, bentseeniin ja heksaaniin. Trifluorietikkahappo on huomattavasti etikkahappoa vahvempi happo ja sen pKa-arvo on 0,23. Hapon voimakkuus johtuu elektronegatiivisten fluoriatomien aiheuttamasta induktiivisesta efektistä.
Charles Stewart Parnell
Nousu home rule -liikkeen johtoon
Parnell liittyi Isaac Buttin vuonna 1870 perustamaan Home Rule League -puolueeseen, joka kamppaili Irlannin itsehallinnon puolesta ja onnistui sosiaalisesta konservatiivisuudestaan huolimatta vetoamaan pääosaan Irlannin äänestäjäkunnasta. Puolue sai vuoden 1874 vaaleissa 56 edustajaa Lontoon parlamenttiin. Parnell valittiin parlamenttiin ensi kerran huhtikuussa 1875 Meathista. Hänen esiintymistaitonsa ja poliittinen lahjakkuutensa tulivat nopeasti ilmi. Buttin yritykset vedota parlamentin enemmistöön olivat hänen mielestään tehottomia, joten vuodesta 1877 alkaen hän omaksui yhdessä Joseph Biggarin kanssa uuden taktiikan: he ryhtyivät systemaattisella jarrutuksella häiritsemään tärkeiden lakiesitysten käsittelyä vetääkseen huomion Irlannin kysymykseen. Parnell valittiin syyskuussa 1877 Home Rule Confederation of Great Britain -järjestön puheenjohtajaksi ja hänestä oli näin tullut vain 31-vuotiaana Irlannin näkyvin poliitikko. Hän käytännössä syrjäytti Buttin home rule -puolueen parlamenttiryhmän johdosta vuonna 1878. Buttin kuoltua seuraavana keväänä Parnellin katsottiin olevan puolueen kiistaton johtaja. Virallisesti hänet valittiin parlamenttiryhmän johtoon vasta huhtikuussa 1880. Tuon vuoden vaaleissa hänet valittiin parlamenttiin kolmesta eri vaalipiiristä, joista hän asettui edustamaan Corkia.
Trifluorietikkahappo
Valmistus
Aikaisemmin trifluorietikkahappoa tuotettiin hapettamalla erilaisia trifluorimetyyliryhmän sisältäviä halogenoituja hiilivetyjä esimerkiksi hapettamalla kaliumpermanganaatilla 1,1,2-trikloori-3,3,3-trifluoripropeenia. Nykyään yhdistettä tuotetaan fluoraamalla elektrolyyttisesti asetyylikloridia tai etikkahappoanhydridiä vetyfluoridilla. Ensimmäisessä vaiheessa muodostuu trifluoriasetyylifluoridia, josta muodostuu trifluorietikkahappoa hydrolyysillä.
Charles Stewart Parnell
Nousu home rule -liikkeen johtoon
Parnell suostui ryhtymään myös Michael Davittin vuonna 1879 perustaman Irlannin maaliiton ensimmäiseksi puheenjohtajaksi, vaikka monet hänen puolueessaan kauhistelivat maaliiton harjoittamaa suurmaanomistajien vastaista agitaatiota. Irlannissa tapahtui niin sanottu ”uusi suunnanmuutos” (new departure), kun nationalistit yhdistivät feeniläisten vallankumouksellisuuden ja Parnellin linjan, johon kuului toisaalta maakysymystä koskenut agitaatio ja toisaalta jarrutuspolitiikka parlamentissa. Sen sijaan Parnell ei hyväksynyt ajatusta, että Irlannin edustajat vetäytyisivät parlamentista painostustoimenpiteenä. Talvella 1879–1880 Yhdysvaltoihin tekemällään suurella kiertomatkalla Parnell varmisti myös amerikanirlantilaisten tuen itselleen. Häneen viitattiin jo nimellä ”Irlannin kruunaamaton kuningas”.