cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Klooriheksidiini
Ominaisuudet ja käyttö
Klooriheksidiini on huoneenlämpötilassa kiteistä ainetta ja se liukenee veteen vain hieman. Klooriheksidiinillä on bakteerien kasvua estäviä ominaisuuksia ja ne johtuvat siitä, että se sitoutuu bakteerien soluseinään, jolloin se heikentää soluseinää. Yhdiste vaikuttaa sekä grampositiivisiin että gramnegatiivisiin bakteereihin. Klooriheksidiiniä käytetään erityisesti antibakteerisissa suuvesissä. Sitä suositellaan lähinnä hammasproteeseja käyttäville suun tulehdusten hoitamiseksi tai hammaskirurgian jälkeen. Haittavaikutuksina voi ilmetä hampaiden värivirheitä ja makuaistihäiriöitä. Klooriheksidiiniä voidaan käyttää myös ihon ja lääketieteellisten laitteiden desinfiointiin. Useimmiten klooriheksidiiniä käytetään paremmin veteen liukenevana glukonaattisuolana.
Valmistus
Klooriheksidiinin valmistuksen ensimmäisessä vaiheessa heksametyleenidiamiini reagoi syanamidin natriumsuolan kanssa. Seuraavassa vaiheessa tässä reaktiossa muodostunut välituote reagoi p-kloorianiliinin kanssa muodostaen klooriheksidiiniä.
Pirasetaami
Pirasetaami on nootropiineihin luokiteltava lääkeaine, joka on rakenteeltaan GABA:n johdos. Pirasetaamia myydään kauppanimellä Nootropil. Suomessa pirasetaami on tarkoitettu kortikaalisen myoklonian hoitoon. Lääke alkaa tyypillisesti vaikuttaa muutaman vuorokauden kuluessa.
Pirasetaamin syntetisoi vuonna 1967 belgialainen UCB-yhtiö.
Vaikutusmekanismi
Pirasetaami on GABA-johdannainen, mutta sillä on ilmeisesti vaikutusta myös kolinergisiin reseptoreihin, NMDA-reseptoreihin ja solujen ionikanaviin. Lisäksi se vähentää veren viskositeettia ja verihiutaleiden liiallista aggregaatiota, jolloin verenkierto paranee.
On viitteitä siitä, että pirasetaami edistaa hermoston terveyttä. Pirasetaamin tarkkaa toimintamekanismia luurankolihasten kouristusten hoidossa ei tunneta. Kyseessä arvellaan olevan hermosoluja suojaava vaikutus, jonka seurauksena kouristukset vähitellen helpottavat.
Lääkkeenä
Pirasetaamin pääasiallinen käyttöaihe Suomessa on kortikaalisen myoklonian hoito. Pirasetaamia on käytetty myös muiden hermostoperäisten sairauksien, kuten Parkinsonin taudin, Alzheimerin taudin ja dysleksian hoitoon. Pirasetaamia voidaan käyttää myös erilaisista syistä johtuviin kognitiivisiin vaikeuksiin, joka on lääkkeen yleisempi käyttötarkoitus monissa muissa maissa. Pieniannoksinen pirasetaami vähentää esimerkiksi krooniseen väsymysoireyhtymään liittyviä kognitiivisia häiriöitä ja se saattaa lievittää myös uupumusta. Hyvän siedettävyyden takia pirasetaami on eräissä maissa saatavilla reseptivapaasti.
Nootropiinina
Pirasetaami on erään tutkimuksen mukaan muistia tehostava lääke. Se oli ensimmäinen nootropiini, joka sijoitettiin älylääkkeiden ryhmään. Koska pirasetaami voi parantaa myös terveiden ihmisten kognitiivista suorituskykyä, sitä käyttävät jonkin verran myös terveet ihmiset näiden ominaisuuksiensa kehittämiseen. Sillä ei ole suurillakaan annoksilla huumaavaa vaikutusta.
Sivuvaikutukset ja vieroitusoireet
Pirasetaamin sivuvaikutukset eivät eroa placebosta. Joillakin käyttäjillä voi ilmetä yleistä kiihtyneisyyttä ja siihen liittyen mm. levottomuutta, ärtyneisyyttä, hermostuneisuutta, päänsärkyä tai vapinaa. Sivuvaikutusten määrä riippuu paljolti lääkkeen annostuksesta, joka on kortikaalisen myoklonian hoidossa usein jopa yli 20 g vuorokaudessa, mutta muihin käyttötarkoituksiin riittää yleensä muutaman gramman päiväannos. Pirasetaami on monissa tutkimuksissa todettu turvalliseksi ja pienillä annoksilla hyvin siedetyksi lääkkeeksi. LD50-arvoa ei kuitenkaan ole määritetty.
Lainsäädäntö
Pirasetaami on Suomessa lääkkeeksi luettava aine. Sen maahantuonnista ilman asianmukaista reseptiä voidaan rangaista lääkeainerikoksena. Monissa Euroopan maissa pirasetaamin laillinen asema on epäselvä. Yhdysvaltain elintarvike- ja lääkevirasto FDA ilmoitti elokuussa 2010, ettei pirasetaamia luokitella ravintolisäksi. Sen jälleenmyynti tai maahantuonti on siis kiellettyä ilman erillistä lupaa.
Dokumenttielokuva
pienoiskuva|280px|[[Charlie Chaplin tutustumassa do­ku­met­ti­elo­ku­van te­ki­jän Henk Alsemin 35 mm:n elo­ku­va­ka­me­raan Tanjung Priokin laiturilla Indonesiassa. Charlie Chaplinilla oli myös oma 16 mm:n elokuvakamera.]] Dokumenttielokuva (lyh. dokumentti, vanh. dokumentääri, puhek. dokkari) on elokuva, jossa esiintyvät ihmiset ja tapahtumat ovat todellisia, tai ainakin enemmän tosia kuin näytelmäelokuvassa. Henkilöhahmot esittävät itseään tai kertovat itsestään joko tapahtuvassa tai tapahtuneissa tilanteissa. Dokumenttielokuvat ovat kuitenkin aina tekijöidensä tulkintaa todellisuudesta. Dokumenttielokuvan tekijä voi omilla valinnoillaan tuoda esille haluamiaan näkökulmia tai vaihtoehtoisesti avata aiheeseen eri tulkinnanmahdollisuuksia.
Muoto ja keinot
Dokumenttielokuva kuvaa todellisuutta, mutta tekijän valinnoilla on suuri merkitys dokumentin luomiin merkityksiin sekä sen todenmukaisuuteen ja luotettavuuteen. Esimerkiksi hyvin pitkät otot voivat luoda vaikutelman keskeytymättömästä todellisuudesta, ja käsivarakameroiden heiluminen illuusion tapahtumien välittömyydestä ja katsojan mukanaolosta.
Dokumentissa voidaan hyödyntää ääntä, kuten taustaääntä, musiikkia, ääniefektejä, dialogia ja kertojaa. Siinä voi olla dokumenttia varten kuvattua kuvaa tai vanhoja valokuvia, videota tai esineitä. Siinä voidaan käyttää erikoisefektejä kuten animaatiota. Kohtausten leikkauksella ja rytmityksellä sekä kuvien rajauksella voidaan myös vaikuttaa tarinaan ja painotuksiin.
Tyypillisessä dokumentissa on usein mahtipontiselta kuulostava kertoja eli "Jumalan ääni", analyyttisiä väitteitä henkilöhahmojen sijaan, puhuvia asiantuntijoita mutta myös kadunmiehiä mielipiteineen, aiheeseen liittyvää kuvituskuvaa, opettavaa animaatiota ja hienostunutta musiikkia. Kertojanääni on dokumenteissä yleinen, mutta sen puuttuminen voi toisaalta saada katsojan tuntemaan, että hänelle on annettu vapaus muodostaa itse oma mielipiteensä asioista.
Dokumenttielokuvat ovat vapaita elokuvan säännöistä. Niin sanottu poeettinen elokuva käyttää hyväkseen muita kuvallisen kerronnan keinoja kuin henkilökeskeisyyttä ja tarinallisuutta. Poeettiset dokumenttielokuvat luovat tunnelmia, tunnekuvia ja mielikuvia esimerkiksi Sergei Eisensteinin kehittämien montaasiteorioiden tai Dziga Vertovin kehittämien vapaiden montaasien kautta. Hyvä esimerkki poeettisesta dokumenttielokuvasta on Godfrey Reggion ohjaama Koyaanisqatsi (1982).
Julkisia aiheita käsittelevä dokumentti
Julkisia aiheita käsittelevä dokumentti käsittelee esimerkiksi köyhyyttä, sosiaaliturvaa, yhtiöiden korruptiota sekä terveydenhuoltoa ja muita julkisia palveluita. Julkisaihedokumentissa on yleensä tutkiva tai ongelmalähtöinen näkökulma ja hillitty esitystapa. Siinä käytetään usein paljon taustakuvamateriaalia, ja siinä keskitytään edustaviin yksilöihin, jotka havainnollistavat dokumentin aihetta. Ohjelmassa on usein vakavana esiintyvä kertoja. Julkisaihedokumentti tarjoaa arvovaltaisen ja usein yhteiskuntatieteellisen näkökulman, jonka esittää tutkiva ammattijournalisti ongelmasta kärsivän suuren yleisön puolesta. Se on nykyisin usein televisiouutisten syvällinen versio, ajankohtaisohjelma täydentämään uutisotsikkoja ja auttamaan ymmärtämään niiden käsittelemiä asioita. Julkisaihedokumentit voivat toimia myös vallan vahtikoirana.
Propagandadokumentti
Propagandadokumentti pyrkii vakuuttamaan katsojansa sen tuottajan, yleensä hallituksen, näkökulmasta tai tarkoitusperistä. Dokumentin kuvaaja toteuttaa vain toimeksiantajansa vaatimuksia, mutta saattaa itsekin olla samalla puolella. Hallitukset hyödyntävät omaa auktoriteettiasemaansa antamaan propagandafilmeilleen uskottavuutta.
Propagandaelokuvan kulta-aika oli toisen maailmansodan aikoihin, mutta sitä käytettiin jo ensimmäisessä maailmansodassa omien joukkojen ja kotirintaman motivointiin ja mobilisoimiseen sekä vihollisen pelotteluun. Natsi-Saksan, Japanin ja Neuvostoliiton hallitukset valjastivat dokumenttielokuvan propagandistisiin tarkoituksiin. Länsimaissakin perustettiin propagandavirastoja; niiden tuottamat propagandafilmit eivät kuitenkaan epäkaupallisina päässeet yhtä automaattisesti levitykseen kuin totalitaristisissa maissa. Tunnetut elokuvaohjaajat kuten yhdysvaltalainen Frank Capra tekivät armeijalle omasta halustaan sotapropagandadokumentteja fasismia vastaan. Natsi-Saksalle propagandafilmejä tehnyt Leni Riefenstahl kertoi sodan jälkeen tehneensä dokumenttinsa vain taiteilijana ja pakon edessä.
Poliittinen dokumentti
Poliittisia dokumentteja erilaisten asioiden ajamiseksi tuottavat erilaiset ryhmät, järjestöt ja aktivistit. Ne käsittelevät samanlaisia asioita ja ajavat omia näkökulmiaan kuten hallitusten propagandadokumentitkin, mutta niiden takana ei ole valtion rahoitusta. Ne tuovat julkisuuteen erilaisia näkökulmia ja ylläpitävät yhteiskunnallista keskustelua, ja ne voidaan nähdä vapaan yhteiskunnan merkkinä. Yhdysvaltalainen Michael Moore on yksi nykyajan tunnetuimpia yhteiskuntakriittisiä dokumentaristeja.
Historiadokumentti
Historiadokumentti esittelee menneen ajan tapahtumia tai elämäkertoja esimerkiksi valokuvien, maalausten, esineiden, dramatisoitujen kohtausten tai kameralle puhuvien asiantuntijoiden kautta. Historiadokumentissa hyödynnetään usein kyseisen ajanjakson musiikkia ja ääniä. Kaupalliset historiadokumentit tarjoavat harvoin vaihtoehtoisia näkökulmia tai akateemista keskustelua, vaan ne esittävät tapahtumista vain yhden käsityksen etenkin dramatisoiduissa katkelmissaan. Historiadokumentteja tehdään usein viihteeksi, jolloin niiden asiasisältö tai tasapuolisuus eivät ole tekijöille ensisijaisia. Historiadokumenteissa näkyy usein tekijänsä näkökulma asiaan, ja sitä voi käyttää propagandistisiin tarkoituksiin kuvamateriaalia valikoimalla ja yhteensovittamalla. Revisionistinen historiadokumentti voi pyrkiä muuttamaan tai laajentamaan hallitsevia käsityksiä esimerkiksi joistain sodista.
Historiadokumenttien tekoa vaikeuttavat usein lähdemateriaalin vähäisyys ja sen tekijänoikeuskysymykset. Kattavan lähdemateriaalin kerääminen voi tehdä historiadokumentin teosta kallista.
Kansatieteellinen dokumentti
Kansatieteellinen dokumenttielokuva esittelee katsojalleen vieraita ja eksoottisia kulttuureita, kansoja ja tapoja. Sen esiintyjät ovat usein vähemmistökansojen edustajia. Kansatieteellisiä dokumentteja tehdään viihteeksi, valistukseksi tai katoavien kulttuurien elämän tallentamiseksi. Varhaisimpia ja merkittävimpiä kansatieteellisiä dokumenttielokuvia on Robert J. Flahertyn Nanook, pakkasen poika (1922). Viime vuosikymmeninä alkuperäiskansat ovat alkaneet itsekin tehdä dokumentteja itsestään, omasta näkökulmastaan.
Luontodokumentti
Luontodokumentti kuvaa eläimiä ja muuta luontoa. Varhaiset luontodokumentit tehtiin joko tieteellisiin tarkoituksiin tutkijoiden havaintojen tallentamiseksi, tai pelkäksi viihteeksi. Nykyajan luontodokumentit yhdistävät tieteellisyyttä ja viihteellisyyttä, ja niillä on joskus luonnonsuojelullinenkin tarkoitus. Walt Disneyn luontodokumentit 1940-luvulta alkaen saavuttivat suurta suosiota ja menestystä. Davis Guggenheimin Epämiellyttävä totuus (2006) on tunnettu ilmastonmuutoksesta valistava luontodokumentti. Englantilainen David Attenborough ja australialainen Steve Irwin ovat nykyajan tunnetuimpia luontodokumentaristeja.
Cinéma vérité
Cinéma vérité on dokumenttikuvaamisen metodi, jossa ei käytetä käsikirjoitusta tai etukäteissuunnitelmaa, vaan siinä kuvataan todellisuutta, joka tapahtuu kameran nauhoittaessa. Ohjaaja ja kuvaaja eivät puutu kohteiden toimintaan tai haastattele heitä, eikä elokuvassa yleensä ole ohjaajan kommentteja. Kuvausmateriaalia syntyy monikymmenkertaisesti valmiin elokuvan pituuteen nähden, ja elokuva valmistuu vasta leikkauspöydällä. Metodin synnyn edellytys oli kevyiden nauhuriperien kehitys, joka mahdollisti kuvaamisen olalta ja nopeat siirtymiset tilasta toiseen.
Nykyaika
Dokumentti on noussut 2000-luvulla historiansa suurimpaan suosioon tositelevision, erikoistuneiden dokumenttikanavien sekä harrastelijoiden suosiman julkaisukanavan YouTuben myötä. Suurin osa kaikkien aikojen tuottoisimmista dokumenttielokuvista on tehty 2000-luvulla, kuten Pingviinien matka (2005), Earth (2007), Epämiellyttävä totuus (2006), Fahrenheit 9/11 (2004) ja Sicko – aivan sairasta (2007).
Stana Katic
Stana Katic (s. 26. huhtikuuta 1978 Hamilton, Ontario, Kanada) on kanadalainen näyttelijä, joka tunnetaan etsivä Kate Beckettin roolista Castle-televisiosarjassa. Katic on myös ääninäyttelijänä vuoden 2011 aikana ilmestyvässä Batman: Arkham City -videopelissä.
Katic kävi Länsi-Auroran yläkoulua ja opiskeli DePaulin yliopistossa näyttelijäksi. Hän puhuu englannin, serbokroaatin sloveenin, ranskan ja italian kieliä.
Weret-Hekau
Weret-Hekau (muinaisegyptin "Taikuudeltaan mahtava") oli muinaisessa Egyptissä yksi suojelevista käärmeenmuotoisista uraeus-jumalista. Nimi liitettiin joskus muihinkin jumalattariin. Weret-Hekau mainitaan pyramiditeksteissä Ala-Egyptin kruunun yhteydessä Wadjet-jumalattaren ilmentymänä. Myöhempinä aikoina Weret-Hekau mainitaan useammin itsenäisenä jumaluutena.
Weret-Hekau oli kuvattuna useisiin faarao Tutankhamonin haudasta löytyneisiin esineisiin.
Ralph Cox
Ralph Cox (s. 27. helmikuuta 1957 Braintree, Massachusetts, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä.
Cox pelasi vuodet 1975–1979 New Hampshiren yliopistojoukkueessa. Kotikaupungin NHL-joukkue Boston Bruins varasi hänet numerolla 122 vuonna 1977. NHL:ssä Cox ei kuitenkaan ikinä pelannut. Cox pelasi vuodet 1979–1981 AHL:ssä, IHL:ssä ja CHL:ssä. Ennen Lake Placidin olympialaisia 1980 Cox kuului Yhdysvaltain maajoukkueen harjoitusryhmään, mutta putosi viimeisenä pois olympiaturnauksesta.
Kaudeksi 1981–1982 Cox siirtyi jääkiekon SM-liigaan ja SaiPaan. Coxin tavaramerkkinä oli tuolloin viikset. Cox teki ensimmäisellä SaiPa-kaudellaan tehot 23+28=51, joilla hän oli joukkueen paras pistemies sekä SM-liigan pistepörssin neljäs. Cox pelasi joukkueessa myös kaudet 1982–1983 ja 1984–1985, joista jälkimmäisellä hän voitti tehoilla 24+16=40 SaiPan sisäisen pistepörssin. Välillä Cox kävi pelaamassa kauden 1983–1984 itävaltalaisessa Klagenfurter AC:ssa ja hän pelasi myös kolme ottelua AHL:ssä. Yhteensä Cox teki SM-liigan runkosarjassa 99 ottelussa tehot 70+56=126 ja keräsi 210 jäähyminuuttia.
Cox lopetti uransa SaiPassa keväällä 1985 vain 28-vuotiaana. Coxin poika Dylan pelaa lacrossea ja on edustanut Suomea EM-tasolla.
Eino Leino (täsmennyssivu)
Eino Leino tarkoittaa seuraavia asioita:
Faryd Mondragón
Faryd Camilo Mondragón Aly (s. 21. kesäkuuta 1971 Cali, Kolumbia) on kolumbialainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa kotimaansa korkeimman sarjatason Categoría Primera A:n Deportivo Calia. Vuonna 1990 alkaneella urallaan hän on edustanut myös muun muassa argentiinalaista Independienteä, turkkilaista Galatasarayta ja saksalaista Kölniä sekä Kolumbian maajoukkuetta.
Seurajoukkueura
Mondragón aloitti uransa 1990-luvun alussa Deportivo Calissa ja edusti sittemmin useita seuroja Kolumbiassa, Paraguayssa ja Argentiinassa. Pisimpään, vuodet 1995–1998 ja 1999–2000, hän edusti argentiinalaista Independienteä.
Euroopassa Mondragón pelasi ensimmäistä kertaa keväällä 1999 lainalla espanjalaisen Real Zaragozan riveissä. Kauden 2000–2001 hän pelasi ranskalaisessa Metzissä. Joukkue ei yltänyt mainetekoihin, mutta France Football -lehti palkitsi Mondragónin kauden parhaana maalivahtina.
Metzistä Mondragón siirtyi turkkilaiseen Galatasarayhin, jota hän edusti vuoteen 2007 asti. Hän saavutti istanbulilaisseurassa Turkin superliigan mestaruuden vuosina 2002 ja 2006 sekä Turkin cupin voiton vuonna 2005. Kansallisten kilpailuiden ohella hän pelasi seurassa ollessaan myös 41 ottelua Mestarien liigassa ja UEFA-cupissa.
Kaudeksi 2007–2008 Mondragón siirtyi saksalaiseen Kölniin ja oli merkittävässä roolissa, kun seura saavutti kauden päätteeksi nousun pääsarjatasolle Bundesliigaan. Hän toimi ykkösmaalivahtina myös tulevana kahtena kautena, mutta menetti asemansa lokakuussa 2010 riitauduttuaan valmentaja Zvonimir Soldon kanssa maajoukkuetehtäviensä vuoksi. Joulukuussa 2010 Köln tiedotti, että Mondragón jättää seuran liigan talvitauon aikana. Kauden 2010–2011 alkaessa hän oli Bundesliigan vanhin pelaaja.
Tammikuussa 2011 Mondragón siirtyi Pohjois-Amerikan Major League Soccerin Philadelphia Unioniin samaan aikaan maanmiehensä Carlos Valdésin kanssa. Mondragónista tuli koko maalivahtiosastonsa uudistaneen Unionin ykkösmaalivahti, ja hänet nimettiin myös joukkueen kapteeniksi. Kokenut maalivahti johti Philadelphian MLS:n itäisen konferenssin kärkisijoille kaudella 2011, ja heinäkuussa 2011 hänet valittiin joukkueensa ainoana pelaajana liigan tähdistöotteluun. Tammikuussa 2012 Mondragón palasi Deportivo Caliin.
Maajoukkueura
Mondragón debytoi Kolumbian A-maajoukkueessa vuonna 1993, mitä ennen hän oli osallistunut olympiajoukkueen mukana vuoden 1992 kesäolympialaisiin. Hän kuului Kolumbian joukkueeseen vuosien 1993 ja 1997 Copa Américassa, vuosien 1994, 1998 ja 2014 MM-kilpailuissa sekä vuosien 2003 ja 2005 Gold Cupissa. Vuoden 1998 MM-kilpailuissa hän oli maalilla kaikissa Kolumbian kolmessa ottelussa. Vuoden 2014 MM-kilpailuissa hänestä tuli 43-vuotiaana siihen mennessä vanhin koskaan kisoissa pelannut, kun hänet otettiin vaihdosta kentälle alkulohkon viimeisen kierroksen ottelun loppuminuuteilla. Vuoden 2018 MM-kilpailuissa Egyptin Essam El-Hadary rikkoi hänen ennätyksensä pelattuaan ottelun 45-vuotiaana.
Artturi Leinonen
Artturi Aleksanteri Leinonen (15. joulukuuta 1888 Ylihärmä – 26. helmikuuta 1963 Vaasa) oli suomalainen opettaja, sanomalehtimies, poliitikko ja kirjailija. Varsinaiselta koulutukseltaan ja ammatiltaan hän oli kansakoulunopettaja. Leinonen kuvasi varsinkin pohjalaisten talollisten elämää. Kaikkiaan hän kirjoitti 17 romaania ja parikymmentä näytelmää. Leinosen vaikutus suomalaisen nuorison sivistykselliseen kehittymiseen kansakoululaitoksen sekä nuorisoseuratoiminnan kautta on merkittävä.
Leinoselle myönnettiin vuonna 1958 professorin arvonimi.
Kirjailija Artturi Leinonen
Artturi Leinosen ura kirjailijana alkoi vuonna 1914, hänen julkaistuaan silloin ensimmäisen näytelmänsä. Sen jälkeen ilmestyneissä lukuisissa näytelmissään ja romaaneissaan hän useimmiten palaa kotiseutunsa Etelä-Pohjanmaan kyläyhteisöön, sen uskonnollisiin, yhteiskunnallisiin ja moraalisiin ongelmiin. Uskonnolliset kysymykset ja Leinosen suosima historiallinen aihe yhdistyvät hänen romaanissaan Profeetta (1926). Artturi Leinosen 1930-luvun alkupuolella julkaistua kolmiosaista romaanisarjaa Hakkapeliitat (1932–1934) hallitsee voimakas kansallinen ja historiallinen henki. Teosten kerronta on Leinoselle ominaisen asiallista ja teokset etenevät yksitasoisina, sekä yksityiskohtien kannalta historiallisesti mahdollisimman todenmukaisina jaksoina. Useissa teoksissaan Leinonen käsittelee varsin voimakkaasti yhteiskunnan säätyvastakohtia. Romaanissaan Lakeuksien lukko, Leinonen asettuu vahvasti talonpoikien kannalle, julistaen samalla alkiolaista isäntähenkeä. Omissa muistelmateoksissaan Maalaispojan matkaanlähtö, Vuosikymmenten valinkauhassa ja Kohtalo miestä kuljettaa (1959–1960) Leinonen kertoo mielenkiintoisella ja elävällä tyylillään elämäntaipaleensa nahkurin pojasta kansalliseksi vaikuttajaksi.
Leinosen toi kirjallisen tuotantonsa kautta tunnetuksi maaseutuväestön ja talonpoikien asemaa, elämistä sekä ennen kaikkea eteläpohjalaista kulttuuria lukijakuntansa tietoisuuteen.
Järjestömies ja poliitikko Artturi Leinonen
Nuoruudessaan Artturi Leinonen toimi innokkaasti erilaisissa isänmaallisissa ja kulttuurillisissa järjestöissä. Hän oli Etelä-Pohjanmaan nuorisoseuraliikkeen johtavia voimia. Leinonen toimi Etelä-Pohjanmaalla jääkäriliikkeen värvärinä ja joutui siitä toiminnastaan vangituksi sekä toimitetuksi pietarilaiseen Špalernajan tutkintavankilaan, kunnes hänet ja muut ”kalterijääkärit” vapautettiin helmikuun vallankumouksen jälkeen 1917. Leinonen siirtyi muiden mukana Saksaan; myöhemmin Suomessa hän otti osaa sisällissotaan lähinnä takarintamalla.
Maalaisliitossa Artturi Leinonen oli Santeri Alkion lähimpiä tukijoita ja työtovereita. Maalaisliiton listalta hänet valittiin kansanedustajaksi vuosiksi 1936–1939 sekä 1944–1945. Presidentin valitsijamiehenä hän oli vuosina 1931, 1937, 1940 ja 1943
Lapuan liikkeen syntyvaiheiden ja alkuaikojen toiminnassa Leinonen oli innolla mukana, mutta asettui sitten vastustamaan liikettä sen toiminnan käännyttyä radikaalimpaan suuntaan. Lapualaismielisten järjestämän ja Lapuan liikkeen tukeman Mäntsälän kapinan aikaan 1932 Artturi Leinonen yhdessä Etelä-Pohjanmaan suojeluskuntien päällikön, jääkärieversti Matti Laurilan kanssa mahdollisesti esti uuden sisällissodan puhkeamisen. Laurila oli myös Lapuan liikkeen aktiivi, muttei suostunut päästämään suojeluskuntajoukkojaan kapinallisten tueksi. Laurila syrjäytettiin piirijohtajuudestaan, kun hän oli virkamatkalla Helsingissä 1. maaliskuuta 1932. Leinonen, Laurila ja muutamat muut onnistuivat vesittämään kapinallisen Etelä-Pohjanmaan suojeluskuntapiirin lähettämiä käskyjä, jolloin pohjalaiset suojeluskuntalaiset eivät saaneet lähdettyä Seinäjoen asemalta Mäntsälään. Torstaina 3. maaliskuuta Laurila palasi Leinosen tuella Helsinkiin ja otti kapinoivan suojeluskuntapiirin takaisin haltuunsa.
Vuonna 1935 päätoimittaja Artturi Leinonen tuomittiin kiihoituslain nojalla yhden kuukauden vankeustuomioon tohtori Paavo Virkkusen kunnian loukkaamisesta. Leinonen istui tuomionsa Vaasan lääninvankilassa. Samassa jutussa toimittaja Urho Kittilä tuomittiin viiden kuukauden vankeusrangaistukseen.
Leinosen toiminta kansanedustajana jäi kahteen yksittäiseen kauteen, vuosiin 1936–1939 ja 1941–1945. Varsinaisella politiikan alalla hänen toimintansa eteläpohjalaisena Urho Kekkosen vahvana tukimiehenä oli ehkä merkittävämpää kuin hänen varsinainen kansanedustajauransa. Hänen toimintansa Etelä-Pohjanmaalla Kekkosen valitsemiseksi tasavallan presidentiksi oli keskeisen tärkeää.
Leinonen oli vuonna 1962 yksi Pohjanmaan Kirjailijat ry:n neljästätoista perustajajäsenestä ja valittiin samassa kokouksessa yksimielisesti yhdistyksen ensimmäiseksi kunniajäseneksi.
Nativity in Black II
Nativity In Black II on vuonna 2000 julkaistu kokoelmalevy, joka sisältää eri yhtyeiden albumia varten äänittämiä coverversioita Black Sabbathin kappaleista. Albumi on jatko-osa vuonna 1994 ilmestyneelle Black Sabbath -tribuuttialbumille Nativity in Black.
Kappaleet ja esittäjät
Nativity in Black
International Academy of Astronautics
International Academy of Astronautics (IAA) on kansainvälinen avaruusalan yhdistys. Se perustettiin Tukholmassa 16. elokuuta 1960. IAA promovoi rauhanomaista avaruustoimintaa.
Alkuvuosina yhdistyksen puheenjohtaja oli yhdysvaltalainen professori Theodore von Kármán. Vuonna 2010 puheenjohtajana toimii intialainen G. Madhavan Nair. Hän on ensimmäinen ei-yhdysvaltalainen puheenjohtaja. IAA julkaisee Acta Astonautica-lehteä.
Ralf Hauptmann
Ralf Hauptmann (s. 20. syyskuuta 1968 Eberswalde Saksan demokraattinen tasavalta) on saksalainen entinen jalkapalloilija.
Ura
Hauptmann aloitti jalkapallon BSG Stahl Riesassa, jossa hän pelasi vuoteen 1981 saakka. Tällöin Hauptmann siirtyi Dynamo Dresdenin organisaatioon, jossa hän nousi edustusjoukkueeseen vuonna 1987. Hauptmann pelasi seurassa vuoteen 1993, jonka jälkeen hän siirtyi FC Kölniin. Kölnissä hän pelasi vuoteen 2001 saakka. Hauptmann lopetteli uraansa Chemnitzer FC:n paidassa vuosina 2001–2003.
Hauptmann pelasi DDR:n maajoukkueessa neljä ottelua. Hän oli myös mukana maan juniorimaajoukkueissa.
Tuuli Petäjä-Sirén
Tuuli Pauliina Petäjä-Sirén (o.s. Petäjä, s. 9. marraskuuta 1983 Espoo) on uransa vuonna 2022 lopettanut suomalainen kilpapurjehtija. Hän kilpaili purjelautailun RS:X- ja iQFoil-luokissa. Petäjä-Sirén sai Lontoon olympialaisissa 2012 RS:X-luokassa hopeaa. Hän edusti Helsingfors Segelklubbia. Häntä valmensivat ainakin Minna Aalto, Curro Manchón ja Borja Carracedo.
Tammikuussa 2013 Petäjä-Sirén valittiin Suomen Vuoden urheilijaksi.
Ura
Ennen siirtymistään purjelautailuun Petäjä-Sirén purjehti optimistijollalla (1993–1998), 420-luokassa (1998–1999) ja 470-luokassa (1999–2003). Purjelautailun RS:X-luokkaan Petäjä-Sirén siirtyi vuonna 2006, ja jo seuraavana vuonna hän saavutti paikan Pekingin olympialaisiin sijoittumalla MM-kilpailuissa sijalle 32. Hän oli olympialaisissa 16:s.
Vuonna 2011 Petäjä-Sirén sijoittui EM-kilpailuissa 11:ksi ja MM-kilpailuissa 16:ksi. Samalla hän saavutti Suomelle maapaikan Lontoon 2012 olympialaisiin. Vuonna 2012 hän voitti Madeiralla EM-pronssia. Lontoon olympialaisissa Petäjä-Sirén saavutti hopeaa. Suomen urheilugaalassa tammikuussa 2013 hänet valittiin Vuoden urheilijaksi.
Rion olympialaisissa 2016 Petäjä-Sirén sijoittui kymmenenneksi. Hän toimi Rion olympialaisten avajaisissa Suomen lipunkantajana. Tokion olympialaisissa vuonna 2021 Petäjä-Siren sijoittui 14:nneksi.
Yksityiselämä
Petäjä meni naimisiin 29. syyskuuta 2012 ja otti sukunimekseen Petäjä-Sirénin. Hän opiskeli arkkitehtuuria Aalto-yliopistossa ja valmistui arkkitehdiksi vuonna 2016.
Petäjän isoisä on arkkitehti Keijo Petäjä.
Paul de Man
Paul de Man (6. joulukuuta 1919 – 21. joulukuuta 1983) oli belgialaissyntyinen pääosin Yhdysvalloissa toiminut filosofi, dekonstruktionistinen kirjallisuuskriitikko ja -teoreetikko. Hän opetti Cornell-yliopistossa, Johns Hopkins -yliopistossa, Zürichin yliopistossa sekä Yalen yliopistossa. Hänen kuoltuaan saatiin selville, että hän oli kirjoittanut toisen maailmansodan aikana yli 200 artikkelia natsimieliseen lehteen, joissa hän oli puolustanut myös antisemitismiä. Tämä aiheutti skandaalin ja sai monet arvioimaan hänen töitään uudelleen.
Henriëtte Ronner-Knip
Henriëtte Ronner-Knip (o.s. Knip, 31. toukokuuta 1821 Amsterdam, Yhdistynyt Alankomaiden kuningaskunta – 2. maaliskuuta 1909 Bryssel, Belgia ) oli hollantilais-belgialainen romanttisen tyylin taiteilija. Hän oli erikoistunut eläinmaalauksiin, joiden aiheina olivat erityisesti kissat ja koirat.
Elämäkerta
Ronner-Knip syntyi Amsterdamissa taiteilijaperheeseen ja sai ensimmäiset maalausoppituntinsa isältään Josephus Augustus Knipiltä. Sokeuduttuaan vuonna 1832 Josephus opetti Henriëtten maalaamaan, jotta tämä voisi ottaa vastuun perheen elättämisestä. Henriëtte toimi aktiivisena taidemaalarina jo vuonna 1835, ja piti ensimmäisen taidenäyttelynsä Düsseldorfissa jo 16-vuotiaana.
Knip alkoi erikoistua eläinasetelmiin jo nuorena, sillä hän piti niistä. Isänsä kuoltua vuonna 1848 Knip alkoi maalata lähes yksinomaan eläinmaalauksia. Hänen maalauksensa saivat kehuja kriitikoilta, ja niitä kuvattiin teknisesti laadukkaiksi ja asetelmaltaan tasapainoisiksi. Vuonna 1850 Ronner-Knip muutti Brysseliin, missä hän alkoi vuonna 1860 valmistuneen erityisen kehutun koiramaalauksen jälkeen erikoistua nimenomaan koiriin. Suosionsa huipulla 1860-luvulla hän maalasi tilauksesta muun muassa Portugalin kuninkaan ja Belgian kuningattaren koiria.
1870-luvun alussa Ronner-Knip siirtyi maalaamaan koirien sijasta kissoja, kun hänen kotiinsa saapui kissa. Hänen kissamaalauksensa olivat erityisesti varakkaan keskiluokan suosiossa. Hänen suosionsa alkoi kuitenkin hiipua modernismin noustessa, kun tummat eläinmaalaukset alettiin nähdä vanhanaikaisina.
Knip meni vuonna 1850 naimisiin Feico Ronnerin kanssa, ja he saivat kuusi lasta. Hänestä tuli 1887 belgialaisen Leopold-ritarikunnan ja 1901 alankomaalaisen Orania-Nassaun ritarikunnan jäsen.
Marko Rehmer
Marko Rehmer (s. 29. huhtikuuta 1972 Berliini, Itä-Saksa) on saksalainen jalkapalloilija, joka pelasi puolustajana.
Ura seuratasolla
Rehmer aloitti uransa kotikaupunkinsa 1. FC Union Berlinin riveissä. Melkein 25 vuoden iässä hän siirtyi vihdoin pelaamaan Bundesliigaan. Rehmer siirtyi FC Hansa Rostockiin vuonna 1997 talven siirtoikkunan aikana. Kahden vuoden kuluttua Rehmer siirtyi takaisin Berliiniin. Tällä kertaa hän pelasi Hertha BSC:n riveissä.
Vuonna 2004 Rehmer antoi positiivisen näytteen dopingtestissä. Hän selitti näytettä lääkkeellä, mutta Rehmer ei ollut kysynyt seuraltaan lupaa sen käyttöön. Rehmer sai yhdeksän pelin pelikiellon ja joutui maksamaan suuret sakot välttääkseen erotetuksi tulemisen. Rehmer pelasi vielä kauden Berliinissä, kunnes kuuden vuoden jälkeen siirtyi Eintracht Frankfurtiin. Hän kohtasi loukkaantumisia ja joutui lopettamaan uransa kauden 2006-2007 päätteeksi.
Maajoukkueura
Rehmer pelasi Saksan maajoukkueessa 35 ottelua, joissa hän teki neljä maalia. Rehmerin ensimmäinen maajoukkuepeli oli 2. syyskuuta 1998 ystävyysottelu Maltaa vastaan. Rehmer edusti Saksaa EM-kilpailuissa 2000 pelaten kahdessa ottelussa. Rehmer valittiin Saksan joukkueeseen myös jalkapallon MM-kilpailuihin 2002. Hän pelasi turnauksen aikana 45 minuuttia ja sai hopeamitalin.
Valkolakkihiiro
Valkolakkihiiro (Colius leucocephalus) on hiirojen heimoon kuuluva itäafrikkalainen lintu. Sen esiintymisalue käsittää Etiopian kaakkoisosan, Etelä-Somalian, osan Keniaa ja Koillis-Tansanian. Lajista tunnetaan kaksi alalajia. Anton Reichenow kuvaili lajin holotyypin Itä-Kenian Kinakombasta vuonna 1879.
Iisalmen lentokenttä
Iisalmen lentokenttä on Iisalmessa, noin kymmenen kilometriä pohjoiseen sijaitseva lentokenttä.
Perustiedot
Iisalmen lentokentän pääkiitotie, 17/35, on kestopäällystetty asfaltilla ja 654 metriä pitkä ja lisäksi 300 metriä pitkä sorapintainen jatke.
Toiminta
Kentällä on muun muassa ultrakevyt-, moottoripurjelento- sekä lennokkitoimintaa. Ajoittain toiminta kentällä on vilkasta. Kesäisin kentällä vierailee matkailijoita ympäri Suomen.
Historia
Iisalmen lentokenttä perustettiin Partalan kylään 1980. Toimintaa pitkään pyörittänyt Iisalmen lentokenttäyhdistys ajettiin alas vuonna 2012, minkä jälkeen kentästä on vastannut Iisalmen kaupunki.
Sinileukasäppikala
Sinileukasäppikala (Xanthichthys auromarginatus) on säppikaloihin kuuluva trooppisten merien kala.
Koko ja ulkonäkö
Sinileukasäppikala jää alle 25 cm pitkäksi. Sillä on pienempi suu kuin muilla säppikaloilla. Sen vartalo on harmaanruskehtavan kullansävyinen, ja sitä peittävät pienet hohtavansiniset pilkut. Koiraan leuka on sininen ja sen evissä on keltainen reunus.
Alkuperä
Sinileukasäppikala elää luonnossa Indopasifisella merialueella. Sen levinneisyysalue ulottuu Itä-Afrikasta Havaijille, pohjoisessa Japanin Ryūkyūsaarille ja etelässä Kookossaarille ja Uuteen-Kaledoniaan. Sitä tavataan yleensä noin 20 metrin syvyydessä riuttojen rinteillä, missä virtaus on kova.
Frendit (1. tuotantokausi)
Yhdysvaltalaisen tilannekomediasarjan Frendit ensimmäinen tuotantokausi esitettiin NBC-televisiokanavalla vuosina 1994–1995. Tuotantokausi käsittää 24 jaksoa.
Juoni
Ensimmäinen tuotantokausi esittelee sarjan kuusi päähenkilöä: Rachelin, Monican, Phoeben, Joeyn, Chandlerin ja Rossin. Rachel saapuu New Yorkiin jätettyään sulhasensa alttarille ja hän alkaa elää Monican kämppiksenä tämän asunnossa. Ross yrittää jatkuvasti kertoa Rachelille rakastavansa tätä samalla kun hänen entinen vaimonsa, naiseen rakastunut Carol odottaa hänen lastaan. Joey on vaikeuksissa oleva näyttelijä ja Phoebe toimii hierojana. Chandler eroaa tyttöystävästään Janicesta (Maggie Wheeler), joka palaa sarjaan usein myöhempinä tuotantokausina. Tuotantokauden lopussa Ross tunnustaa Rachelilla rakastavansa tätä, joka kuitenkin tuntee samoin tavoin.
Isyyden hurmaa
{{Jaksokuvaus | väri1 = (tähän "Jakson tiedot" -otsikon taustaväri) | väri2 = (tähän juonikuvauksen taustaväri) | kuva = | jaksonumero = 2 | tuotantokoodi = | ensiesitys suomessa = | ensiesitys yhdysvalloissa = 29. syyskuuta 1994 | käsikirjoittaja = David Crane & Marta Kauffman | ohjaaja = James Burrows | juonikuvaus = Rossin entinen vaimo Carol tulee tapaamaan häntä museolle ja kertoo olevansa raskaana. Ross lähtee ultraäänikuvauksiin yhdessä Carolin ja tämän lesbokumppani Susanin kanssa. Heille tulee kinaa nimistä - varsinkin sukunimestä. Ross ajattelee, että lapsella täytyisi olla hänen sukunimensä, koska hän on isä. Carol haluaa tälle sukunimeksi Willick ja Susan puolestaan Bunch. Riitely kuitenkin keskeytyy kolmikon nähdessä lapsen ultraäänikuvan.
Monica stressaantuu vanhempiensa vierailun johdosta, koska tuntee, että he suosivat Rossia. Hän masentuu entisestään Rachelin hukattua kihlasormuksensa Monican tekemään lasagneeseen, jota hänen oli tarkoitus tarjoilla vanhemmilleen. Jack ja Judy tulevat päivälliselle ja Ross paljastaa näille avioeronsa todellisen syyn sekä sen, että Carol on raskaana. Rachel menee Barryn työpaikalle palauttamaan sormustaan, missä hän saa tietää, että Barry oli viettänyt heidän häämatkansa yhdessä Rachelin morsiusneito Mindyn kanssa. Jakson lopussa ystävykset katsovat Rossin ultrakuvia. Phoeben mielestä vauva näyttää vanhalta perunalta, Monica alkaa itkeä tajutessaan olevansa täti, Joey ei tajua, että mitä he katsovat ja Chandler ajattelee, että vauva hyökkää kohta Enterpriselle.
Sivuhahmot
}}
Vieraana George Stephanopoulus
{{Jaksokuvaus | väri1 = (tähän "Jakson tiedot" -otsikon taustaväri) | väri2 = (tähän juonikuvauksen taustaväri) | kuva = | jaksonumero = 4 | tuotantokoodi = | ensiesitys suomessa = | ensiesitys yhdysvalloissa = 13. lokakuuta 1994 | käsikirjoittaja = Alexa Junge | ohjaaja = James Burrows | juonikuvaus = Joey ja Chandler päättävät viedä Rossin New York Rangersin jääkiekkopeliin, jotta tämä unohtaisi tärkeän vuosipäivänsä Carolin kanssa. Tämä ei kuitenkaan suju hyvin sillä Ross näkee kaikenlaista, mikä viittaa Caroliin ja kaiken lisäksi jääkiekko lentää hänen nenäänsä päin pelissä. Sairaalassa Joey ja Chandler saavat tietää, että Carol on ainoa nainen, jonka kanssa Ross on koskaan rakastellut. He myös kohtaavat sadistisen hoitajan, jota päin, Rossiakin kolhaissut, kiekko lentää.
Rachelin kolme vanhaa ystävää – raskaana oleva Leslie, juuri avioitunut Kiki ja hiljattain ylennyksen saanut Joanne – saapuvat Central Perkiin. Rachel ei pidä tästä tapaamisesta, sillä hänelle mainitaan koko ajan häistään karkaamisesta. Monica kutsuu Phoeben yöksi, koska Phoeben isoäidillä on uusi poikaystävä ja he ovat todella kovaäänisiä sängyssä (molemmat ovat melkein kuuroja). Tämän takia Phoebe ei ole saanut nukuttua päiviin. He päättävät pitää pyjamabileet ja tilaavat pizzat sekä juovat "Tiki-kuolemajuomaa" eli rommista tehtyä sekoitusta.
Rachel, masentuneena aiemmasta tapaamisesta, liittyy myös Monican ja Phoeben seuraan. Juuri kun Rachel ajattelee, ettei mikään voisi olla huonommia, pizzalähetti antaa heille väärän pizzan. Tilanne kuitenkin kirkastuu heidän saadessa tietää, että heidän saamansa pizza olisi kuulunut Valkoisen talon avustajalle, George Stephanopoulosille. Saadessaan tietää tämän asuvan heidän lähellään, tytöt alkavat vakoilla tätä kiikareiden kanssa parvekkeellaan. Jonkin ajan kuluttua tytöt alkavat jakaa salaisuuksia hieman humaltuneina. Jakson lopussa ystävykset pelaavat twisteriä, kun Rachel saa puhelun VISAlta. He tiedustelevat, että onko Rachel kunnossa, sillä korttia ei ole käytetty. Rachel katsahtaa ystäviään ja sanoo hymyilleen olevansa kunnossa.
Itäsaksalaista pyykinpesujauhetta
{{Jaksokuvaus | väri1 = (tähän "Jakson tiedot" -otsikon taustaväri) | väri2 = (tähän juonikuvauksen taustaväri) | kuva = | jaksonumero = 5 | tuotantokoodi = | ensiesitys suomessa = | ensiesitys yhdysvalloissa = 20. lokakuuta 1994 | käsikirjoittaja = Jeff Greenstein & Svend Ottesen | ohjaaja = Pamela Fryman | juonikuvaus = Chandler päättää jättää tyttöystävänsä Janicen Central Perkissä ja Phoebe aikoo tehdä saman Tonylle. Chandler yllättyy kuinka helposti Phoebe tekee tämän yrittäessään itse epätoivoisesti keksiä oikeita sanoja Janicelle, joita ei kuitenkaan löydä vaan vahingossa tökkää tätä silmään. Hänen onnekseen Phoebe tulee pelastamaan tilanteen. Hän puhuu Janicelle, halaa tätä ja tämä lähtee kahvilasta. Chandler ehdottaa, että heidän täytyisi aina erota yhdessä.
Joey tapaa entisen tyttöystävänsä Angelan kahvilassa ja yrittää luoda heidän suhteensa uudestaan. Angela kuitenkin kertoo, että hän tapailee toista miestä, Bobia. Joey kuitenkin valehtelee, että hän tapailee Monicaa ja ehdottaa tuplatreffejä. Monicalle hän kertoo, että Bob on Angelan veli, mutta näiden suudeltua toisiaan, Monica tajuaa totuuden. Monica kuitenkin suostuu Joeyn ehtoihin, he erottavat parin toisistaan ja pitävät puoliskonsa.
Monica alun perin suunnitteli menevänsä pesemään pyykkiä Rachelin ja Rossin kanssa. Hänen kuitenkin mentyä treffeilleen, Ross ja Rachel päättivät mennä kahdestaan. Pesulassa Rachel kertoo Rossille olevansa pyykkineitsyt ja Ross opettaa häntä. Ross myös puolustaa Rachelia, ilkeän naisen varastettua hänen pyykinpesukoneensa ja Rachel puolustautuu myöhemmin itsekin naisen yritettyä varastaa hänen kärrynsä. Onnellisena ensimmäisestä pyykkäyskokemuksesta (vaikkakin hän unohti valkoisten pyykkien joukkoon punaisen sukan ja näistä tuli vaaleanpunaisia), Rachel suutelee Rossia ensimmäistä kertaa.
Sijaistakalisto
{{Jaksokuvaus | väri1 = (tähän "Jakson tiedot" -otsikon taustaväri) | väri2 = (tähän juonikuvauksen taustaväri) | kuva = | jaksonumero = 6 | tuotantokoodi = | ensiesitys suomessa = | ensiesitys yhdysvalloissa = 27. lokakuuta 1994 | käsikirjoittaja = Adam Chase & Ira Ungerleider | ohjaaja = Arlene Sanford | juonikuvaus = Joey on tähtenä huonossa Sigmund Freudista kertovassa musikaalissa nimeltä "Freud!". Esityksen jälkeen Joey tapaa agentin, entisen showtytön, Estelle Leonardin, joka haluaa edustaa häntä. Chandler myös tapaa jonkun esityksessä: eksoottisen kauniin naisen, Auroran. Huolimatta siitä, että tämä on naimisissa Rickin kanssa ja hänellä on poikaystävä Ethan, Chandler aloittaa hänen kanssaan seksiin perustuvan suhteen. Hän kuitenkin lopettaa tämän kuuleessaan, että Aurora on hankkinut taas uuden poikaystävän, Andrewin.
Apinoita ja ihmisiä
Phoebe pyytää muilta lupaa tuoda Davidin heidän juhliinsa ja he suostuvat, koska heillä itselläänkin on seuralaiset: Rachel kutsuu Paolon, joka palaa Roomasta, Monica kutsuu entisen poikaystävänsä Hupi-Bobbyn, Joey Sandyn (yksinhuoltajan, jonka hän tapasi työskennellessään joulupukin tonttuna ostoskeskuksessa), Chandler Janicen ja Ross Marcelin. Ystävysten aiempi "ei treffejä" -lupaus kuitenkin pitää. Phoebe saa tietää, että David on saanut apurahaa ja mahdollisuuden työskennellä Minskissä, joten hän kehottaa tätä menemään. Paolo on myöhästynyt lennolta ja Rachel pahoinpidellään lentokentän ulkopuolella. Hupi-Bobby on masentunut isoisänsä kuolemasta. Sandy tuo lapsensa juhliin ja pelehtii Maxin kanssa. Chandler puolestaan jättää Janicen. Keskiyöllä, kun kaikkien olisi kuulunut suudella jotain, Chandler ehdottaa, että ystävykset suutelisivat toisiaan. Phoebe on kuitenkin liian surullinen suudellakseen, Rachelin huuli on revennyt eikä Monica halua suudella kaikkia. Chandler haluaa, että joku suutelee häntä ja Joey tekee tämän, ennen kuin Chandler ehtii väistää.
Rouva Bing
{{Jaksokuvaus | väri1 = (tähän "Jakson tiedot" -otsikon taustaväri) | väri2 = (tähän juonikuvauksen taustaväri) | kuva = | jaksonumero = 11 | tuotantokoodi = | ensiesitys suomessa = | ensiesitys yhdysvalloissa = 5. tammikuuta 1995 | käsikirjoittaja = Alexa Junge | ohjaaja = James Burrows | juonikuvaus = Phoebe ja Monica ovat lehtikojulla (Phoebe haluaa ostaa aikaisemman päivän sanomalehden nähdäkseen, oliko hänen horoskooppinsa oikeassa), kun he näkevät komean miehen. Phoebe kehottaa Monicaa vislaamaan tälle ja Monica huudahtaa "woo-woo". Mies kääntyy katsomaan, ambulanssi ajaa häntä päin ja hän joutuu koomaan. Monica ja Phoebe päättävät, että on heidän tehtävänsä pitää miehestä huolta tämän ollessa koomassa, koska itse aiheuttivat tämän. He tuovat tälle kukkia, ajavat hänen partansa ja tekevät muita palveluksia. He myös arvuuttelevat miehen nimeä (Phoebe ehdottaa Gleniä ja Agamemnonia). Pian he alkavat käydä salaa miehen luona ja kilpailla tästä. Mies kuitenkin herää, eikä ole tyttöjen mielestä tarpeeksi kiitollinen saamastaan huomiosta ja tytöt lähtevät sairaalasta.
Kaikki Chandleria lukuun ottamatta haluavat katsoa The Tonight Shown, koska sen vieraana on Nora Tyler Bing, tunnettu romanttisten kirjojen kirjoittaja - ja Chandlerin äiti. Ohjelmassa Nora kertoo, että hän tulee New Yorkiin tapaamaan poikaansa. Kun Nora saapuu kaupunkiin, hän lähtee yhdessä ystävysten kanssa syömään meksikolaista ruokaa. Rachelin saapuessa Paolon kanssa, Ross masentuu ja juo itsensä humalaan. Hän myös suutelee Noran kanssa takahuoneessa, mutta Joey keskeyttää heidät. Joey suostuttelee Rossia kertomaan suudelmastaan Chandlerille. Ross vastustelee ensin ja jopa valehtelee, että Paolo suuteli Chandlerin äitiä, mutta lopulta kertoo tälle totuuden. Chandler riitaantuu tästä sekä Rossin, että äitinsä kanssa, mutta lopulta puhuu välinsä selviksi.
Pidättekö lasagnesta?
{{Jaksokuvaus | väri1 = (tähän "Jakson tiedot" -otsikon taustaväri) | väri2 = (tähän juonikuvauksen taustaväri) | kuva = | jaksonumero = 12 | tuotantokoodi = | ensiesitys suomessa = | ensiesitys yhdysvalloissa = 12. tammikuuta 1995 | käsikirjoittaja = Jeff Astrof & Mike Sikowitz ja Adam Chase & Ira Ungerleider | ohjaaja = Paul Lazarus | juonikuvaus = Monica tekee lasagnea tädilleen, muttei tiedä tämän olevan kasvissyöjä. Monica ei tiedä mitä lasagnella tekisi, vaan jakaa niitä mahdollisimman monelle. Joey ja Chandler astuvat asuntoonsa ja heittävät avaimensa ruokapöydälleen, joka hajoaa. He päättävät ostaa yhdessä uuden pöydän ja lähtevät huonekaluliikkeeseen. Siellä heille tulee kinaa pöydän valitsemisesta, mutta he löytävät lopulta pöydän, joka miellyttää heitä molempia – pöytäjalkapallopöydän (josta tulee myöhemmin yksi keskeisimmistä kohteista sarjassa).
Rachel ja Paolo ovat suunnitelleet matkaa Poconosille. Paolo kuitenkin lähentelee Phoebea ollessaan tämän luona hieronnassa. Phoebe kertoo tästä Rachelille, joka jättää Paolon. Monica antaa kaikesta huolimatta Paololle lasagnen ja tämä lähtee. Ross keskustelee Rachelin kanssa yrittäen saada Rachelin salaa kiinnostumaan itsestään, mutta Rachel kertoo olevansa lopen kyllästynyt miehiin. Rossin ex-vaimo Carol saa tietää heidän yhteisen vauvansa sukupuolen, mutta Ross haluaa todeta sen vasta omin silmin vauvan synnyttyä. Kaikki muut ystävykset ovat kuitenkin saaneet tietää vauvan sukupuolen ja lopulta Rachel paljastaa vahingossa Rossille, että se on poika.
Kaksoissiskot 1/2
{{Jaksokuvaus | väri1 = (tähän "Jakson tiedot" -otsikon taustaväri) | väri2 = (tähän juonikuvauksen taustaväri) | kuva = | jaksonumero = 16 | tuotantokoodi = | ensiesitys suomessa = | ensiesitys yhdysvalloissa = 23. helmikuuta 1995 | käsikirjoittaja = Marta Kauffman & David Crane | ohjaaja = Michael Lembeck | juonikuvaus = Chandler ja Joey ruokailevat Riff'sissä ja tapaavat Phoeben kaksoissiskon Ursulan. Joey ihastuu tähän ja välittämättä Phoeben vastaväitteistä alkaa seurustella Ursulan kanssa. Phebe kertoo ettei hän ja siskonsa ole koskaan olleet kovin läheisiä ja pelkää, että hänen ystävyytensä Joeyyn vaarantuu tämän alkaessa tapailla Ursulaa. Hieman myöhemmin Jamie Buchman ja Fran Devanow (Hulluna sinuun televisiosarjasta) saapuvat Central Perkiin missä näkevät Phoeben. He tietysti luulevat, että hän on Ursula.
Ross käy Lamazessa, eli äitiysvalmennuskurssilla, Carolin ja Susanin kanssa. Se kuitenkin muuttuu kiusalliseksi Carolin jouduttua töihin ja Rossin jäätyä tunnille Susanin kanssa kahdestaan. Carol alkaa epäillä valmiuksiaan synnytykseen ja samalla Ross tajuaa, että hänestä tulee isä. Chandlerille kerrotaan, että hänen täytyisi erottaa Nina, joka on yksi hänen alaisistaan. Chandler ei voi kuitenkaan tehdä tätä, sillä hän on ihastunut Ninaan. Chandlerin johtajan pyydettyä selitystä Ninan potkutta jättämiseen, Chandler kertoo, että Nina on henkisesti sairas. Nina saa tietää tämän ja nitoo Chandlerin käden kiinni pöytään. Monica ja Rachel väittelevät siitä, että kumman täytyy ottaa jouluvalot pois parvekkeelta. Rachel suostuu viimein, mutta kompastuu parvekkeen reunan yli ja jää roikkumaan valojen johdosta.
Kaksoissiskot 2/2
{{Jaksokuvaus | väri1 = (tähän "Jakson tiedot" -otsikon taustaväri) | väri2 = (tähän juonikuvauksen taustaväri) | kuva = | jaksonumero = 17 | tuotantokoodi = | ensiesitys suomessa = | ensiesitys yhdysvalloissa = | käsikirjoittaja = | ohjaaja = | juonikuvaus = Monica vie Rachelin sairaalaan, koska hänen jalkansa venähti kun hän putosi ottaessaan alas jouluvaloja. Sairaalassa käy ilmi että Rachelilla ei ole sairausvakuutusta, ja tytöt päättävät valehdella että Rachel on Monica ja Monica on Rachel, ja käyttää näin Monican sairausvakuutusta Rachelin hyväksi. Kun Rachel pääsee tutkimuksiin, paikalle tulee kaksi komeaa lääkäriä, joita tytöt pyytävät ulos. Seuraa kuitenkin ongelmia kun lääkärit pitävät Monicaa Rachelina ja Rachelia Monicana, eivätkä tytöt voi kertoa oikeita nimiään vakuutuspetoksen paljastumisen pelossa.
Samaan aikaan Joey tapailee Phoeben siskoa Ursulaa, mikä hiertää Phoeben ja Joeyn välejä. Lopulta Ursula paljastaa Phoebelle, ettei ole oikeasti kiinnostunut Joeysta, joka taas on aivan rakastunut, ja ettei aio edes kertoa Joeylle jättävänsä tämän. Phoebe päättää jättää Joeyn siskonsa puolesta, mutta lopulta Joey tajuaa, että erosta puhumaan tullut tyttö onkin Phoebe. Rossilla on vaikeuksia sopeutua ajatukseen, että hänestä tulee isä, ja hän kyselee, milloin hänen oma isänsä, Jack Geller, tajusi, että hänestä tulee isä. Jack kertoo ymmärtäneensä asian, kun Ross pian syntymänsä jälkeen tarttui häntä sormesta. Myöhemmin kun Chandler ja Ross pelaavat Scrabblea, he tajuavat että Marcel on nielaissut yhden kirjainpaloista ja meinaa tukehtua. He vievät Marcelin läheiseen sairaalaan, jossa he tapaavat Rachelin ja Monican, jotka ovat päättäneet muuttaa alun perin antamiaan henkilötietoja ja näin välttyä vakuutuspetosepäilyiltä. Lääkärit pelastavat Marcelin hengen, ja sairaalavuoteella istuessaan Marcel tarttuu Rossia sormesta ja saa tämän vakuutettua isällisistä tunteistaan.
Pokerihait
{{Jaksokuvaus | väri1 = (tähän "Jakson tiedot" -otsikon taustaväri) | väri2 = (tähän juonikuvauksen taustaväri) | kuva = | jaksonumero = 18 | tuotantokoodi = | ensiesitys suomessa = | ensiesitys yhdysvalloissa = 2. maaliskuuta 1995 | käsikirjoittaja = Jeff Astrof & Mike Sikowitz | ohjaaja = James Burrows | juonikuvaus = Rachel, kyllästyneenä tarjolijana oloon, etsii uutta työtä. Ystävykset auttavat häntä lähettämään hakemuksia kaikkialle, minne hän voisi mennä. Lopulta hän pääsee työhaastatteluun Saks Fifth Avenueen. Tytöt pahastuvat, koska pojat eivät anna heidän osallistua viikoittaiseen pokeripeliinsä. Pojat yrittävät opettaa tyttöjä pelaamaan, mutteivät onnistu – tytöt alkavat vaihdella kortteja keskenään, ja Phoebe laittaa pois kaksi jätkää, koska ne näyttävät liian surullisilta. Monica pyytää Iris-tätinsä opettamaan heille pelaamista ja heidän taitonsa paranevat, mutteivät tarpeeksi ja he häviävät taas.