cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Josh Klinghoffer
Virallinen liittyminen Red Hot Chili Peppersiin (2010)
Tammikuussa 2010 hän soitti myös yhtyeen kanssa, Neil Youngille järjestetyssä konsertissa. Tämä enteili jo Klinghofferin yhtyeeseen liittymistä, kunnes Red Hot Chili Peppersin rumpali Chad Smith varmisti sen noin kuukausi myöhemmin.
I'm With You (2010-2011)
Klinghoffer alkoi tehdä uuden yhtyeensä kanssa albumia syyskuussa 2010. Albumi julkaistiin lopulta noin vuosi myöhemmin. Sen nimi I'm With You on Klinghofferin keksimä: aluksi yhtyeellä oli monia ideoita albumin nimeksi, mutta yksikään niistä ei tuntunut sopivalta. Lopulta Klinghoffer toi yhtyeen laulaja Anthony Kiedisille lapun, jossa luki I'm With You, josta lopulta tuli albumin nimi.
Osa albumin kappaleista on sävelletty ensin pianolle, josta ne on muuttettu rock-yhtyeelle sopiviksi. Tämän prosessin Klinghoffer teki yhdessä yhtyeen basisti Flean kanssa. Myös osa kappaleista sisältää pianolla soitettuja osuuksia, kuten kappale Happines Loves Company. Kappaleella pianoa soittaa Flea ja Klinghoffer soittaa kitaran lisäksi myös bassoa. Klinghoffer soitti albumilla pianoa, kitaraa ja bassoa. Klinghoffer hoitaa albumilla myös suurimman osan taustalaulusta, kuten myös Red Hot Chili Peppersin konserteissa.
Im With You Tour ja Red Hot Chili Peppersin uudet singlet (2012-2013)
Huhtikuussa 2012 Klinghoffer valittiin muun yhtyeen kanssa Rock and Roll Hall of Famen jäseneksi, vain 33-vuotiaana, kaikkien aikojen nuorimpana jäsenenä. Myös Frusciantea kysyttiin soittamaan kitaraa ja esiintymään Hall of Fame Introduction konserttiin muun Red Hot Chili Peppersin kanssa, mutta hän kieltäytyi.
Pitkin vuotta 2012 on julkaistu uusia Red Hot Chili Peppersin singlejä, joiden tekoon myös Klinghoffer on osallistunut. Uusimpana julkaistiin "Magpies On Fire", aivan loppuvuodesta.
Klinghoffer oli mukana myös albumilla The Getaway (2016).
Red Hot Chili Peppers ilmoitti joulukuussa 2019 kitaristi Josh Klinghofferin lopettavan ja John Fruscianten tulevan takaisin.
Diskografia
Ataxia
Gnarls Barkley
The Diary of IC Explura
The Format
Bob Forrest
John Frusciante
Charlotte Hatherley
Gemma Hayes
Golden Shoulders
PJ Harvey
Headless Heroes
Pocahaunted
Red Hot Chili Peppers
Spleen
Thelonious Monster
Tricky
Martina Topley-Bird
Tulen raivo
Tulen raivo on vuonna 2005 ilmestynyt Henning Mankellin lasten- ja nuortenkirja. Se on kolmiosaisen kirjasarjan viimeinen (aiemmat osat ovat Tulen salaisuus ja Tulen arvoitus) Tässä kirjassa päähenkilö Sofia varttuu aikuiseksi.
Mikko Lehtonen
Mikko Lehtonen voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Only One (Asteen kappale)
"Only One" on Asteen 4. huhtikuuta 2014 julkaisema single, jonka on tuottanut Emma-palkittu MGI. Kappaleen kertosäkeen laulaa St. Patrick. Kappaleen musiikkivideo sai ensi-iltansa 16. toukokuuta 2014 Ilta-Sanomien verkkosivuilla. Kappale oli vain keskinkertainen menestys, sijoittuen kaupallisista listoista singlelistan 13.- ja latauslistan 16. sijalle. Radiolistalla kappaleen paras sijoitus oli listan 87. sija.
HMS St. Jean d'Acre
HMS St. Jean d'Acre oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1853 vesillelaskettu 101-tykkinen toisen luokan linjalaiva.
Palvelus
Vuonna 1862 alus luokiteltiin 99-tykkiseksi toisen luokan alukseksi ja 1863 uudelleen 81-tykkiseksi. Alus myytiin 3 punnalla ja 12 shillingillä tonnista Castlelle romutettavaksi tammikuussa 1875 ja hinattiin 19. syyskuuta Plymouthista. Alus romutettiin lokakuussa Charltonissa.
Maastohiihto talviolympialaisissa 2018 – naisten parisprintti
Maastohiihdon naisten parisprinttikilpailu talviolympialaisissa 2018 järjestettiin 21. helmikuuta 2018 Alpensian maastohiihtokeskuksessa Pyeongchangissa, Etelä-Koreassa.
Kirkon musiikkijuhlat
Ohjelma koostuu muun muassa konserteista, kuorokatselmuksesta, kaikkien juhlille osallistuvien kuorojen yhteisestä säveljuhlasta ja juhlamessusta.
Maastohiihto talviolympialaisissa 2018 – naisten parisprintti
Loppukilpailu
Loppukilpailu alkoi kello 19.00.
Kirvesvaara
Kirvesvaara (myös Koskezenkylä, Koskezenvaara, Tapparavaara; ) on entinen kylä Karjalan tasavallan Karhumäen piirin Paatenen kunnassa Venäjällä. Se sijaitsi Seesjärven lounaispuolella 13 kilometriä Paatenesta linnuntietä etelään.
Kirkon musiikkijuhlat
Historiaa
Musiikkijuhlien historia alkoi 1927 Kirkkolaulujuhlien nimellä, joka muuttui 1981 Kirkkomusiikkijuhliksi ollen nimenä 2007 saakka. Helsingissä järjestettiin 10. valtakunnalliset kirkkolaulujuhlat, jotka alkoivat 11. kesäkuuta 1966. Niihin osallistui 370 kuoroa ja 10 709 laulajaa.
Kirvesvaara
1900-luvun alussa Kirvesvaara kuului Paatenen volostin Suondalen kyläkuntaan. Vuonna 1905 siellä oli kuusi taloa ja 42 asukasta. Kylä koostui kahdesta osasta: pienemmästä Koskisenkylästä ja puolen kilometrin päässä sijainneesta Terosenkylästä. Ilmeisesti 1800-luvulla rakennettu tsasouna ja hautausmaa olivat Koskisenkylässä.
Kivikkorastaat
Kivikkorastaat (Monticola) on sieppojen heimoon kuuluva lintusuku. Kivikkorastaiden sukuun kuuluu BirdLifen mukaan 13 lajia. Toisissa lähteissä esiintyy eri määrä sukuun kuuluvia lajeja.
Akio Johnson Mutek
Akio Johnson Mutek (2. tammikuuta 1958 – 17. maaliskuuta 2013) oli eteläsudanilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Toritin hiippakuntaan 18. joulukuuta 1988 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Suavan titulaaripiispaksi 18. toukokuuta 1999. Piispaksi konsekroinnin suoritti 15. elokuuta Marco Dino Brogi, jota avustivat Paulino Lukudu Loro ja Paride Taban.
Kirvesvaara
Neuvostoaikana Kirvesvaara kuului Paatenen kyläneuvostoon. Vuonna 1933 siellä oli 71 asukasta, jotka kaikki olivat karjalaisia. Kirvesvaara oli yksi harvoista Paatenen kylistä, joissa oli asutusta myös jatkosodan suomalaismiehityksen aikana. Kirvesvaaran kolhoosi lakkautettiin vuonna 1957 ja lopullisesti kylä autioitui vuonna 1962.
Akio Johnson Mutek
9. kesäkuuta 2007 Mutek sai nimityksen Toritin piispaksi, jona hän toimi, kunnes kuoli 55-vuotiaana virassa.
Keltapyrstöskorpioni
Keltapyrstöskorpioni eli mustaskorpioni (Euscorpius flavicaudis) on pienikokoinen, eteläisessä Euroopassa tavattava skorpionilaji.
Koko ja ulkonäkö
Keltapyrstöskorpioni on pieni, vain 35–45 millimetrin pituiseksi kasvava, lähes musta skorpionilaji. Jalat ja pyrstön kärki ovat kuitenkin kellertävät. Lajin pisto on lievästi myrkyllinen.
Elintavat
Laji viihtyy pimeissä ja kuivissa koloissa. Skorpioni on yöaktiivinen ja oleskelee valoisana aikana syvällä kolonsa perällä ja tulee vasta hämärän aikaan suuaukon lähelle. Saalistusstrategiana on väijyminen, ja eläin selviytyy pitkiäkin aikoja ravinnotta. Keltapyrstöskorpioni saalistaa pääasiassa siiroja, mutta myös hyönteisiä ja tarvittaessa jopa omia lajikumppaneitaan. Lajin lisääntymisaika on kesäkuusta elokuuhun. Naaras munii munat vasta kun ne ovat valmiita kuoriutumaan, ja se kuljettaa poikasia selässään kunnes ne ovat liian suuria mahtuakseen kyytiin.
Levinneisyys
Keltapyrstöskorpionin luontainen esiintymisalue käsittää Algerian ja Tunisian Afrikassa sekä Italian, Ranskan ja Espanjan Euroopassa. Vieraslajina sitä elää kuitenkin myös Uruguayssa ja Isossa-Britanniassa. Britanniassa lajia on tavattu 1860-luvulta lähtien.
Kirkon musiikkijuhlat
Kirkon musiikkijuhlat 2017
Tapahtuma järjestettiin Helsingissä 19.−21. toukokuuta 2017. Juhlien keskuspaikkoina toimivat Helsingin tuomiokirkko ja Senaatintorin ympäristö.
Kasvutapa
Kasvutapa on kasvin ominaisuus, joka riippuu lajista sekä ympäristöstä. Joidenkin lajien tieteellisen nimen lajinimi viittaa kasvin kasvutapaan. Tieteellisissä nimissä usein esiintyviä kasvutapaa kuvailevia sanoja ovat esimerkiksi repens (suom. suikertava) ja erecta tai erectus (suom. pysty). Kasvien kasvutapaa kuvailtaessa kasvikirjoissa käytetään usein jokseenkin vakiintuneita termejä, joita ovat pysty, koheneva, maanmyötäinen, rönsyllinen, kiipeilevä ja mätästävä. Näitä termejä käytetään yleensä maalla kasvavien kasvien kasvutavan kuvailuun, vaikka osa niistä sopii myös vesikasvien ja epifyyttien kasvutavan kuvailuun. Kasvin kasvutapa ei välttämättä korreloi sen varren tanakkuuden kanssa, sillä esimerkiksi puuvartinen kasvi voi ihan hyvin olla kasvutavaltaan pysty tai maanmyötäinen.
Itäinen Tarvonsilta
Itäinen Tarvonsilta on 150 metriä pitkä silta Lankiniemen ja Tarvo-nimisen saaren välissä Helsingin Munkkiniemessä. Tarvon länsipuolella sijaitsee Läntinen Tarvonsilta. Silta ylittää Itäisen Tarvonsalmen, joka yhdisti Laajalahden Isoon Huopalahteen ennen kuin 100 metriä sillasta pohjoiseen sijaitseva moottoritiepenger katkaisi salmen 1960-luvulla. Silta on tarkoitettu kävely- ja pyöräliikenteelle. Nykyinen ponttonisilta on rakennettu vuonna 1998. Ensimmäiset sillat Tarvolle rakennettiin vuonna 1915 osana tykkitietä Laajalahden ja Munkkiniemen välille, joka oli osa venäläistä Krepost Sveaborg -linnoitusketjua. pienoiskuva|Itäinen Tarvonsilta vuonna 1956
Kiinan Taipei talviolympialaisissa 2018
Kiinan Taipei osallistui Pyeongchangin talviolympialaisiin 2018. Maata edusti neljä urheilijaa, jotka kilpailivat kahdessa eri urheilumuodossa. Avajaisissa maan lippua kantoi ohjaskelkkailija Lien Te-an ja päättäjäisissä pikaluistelija Yu-Ting Huang.
Ohjaskelkkailu
Kiinan Taipei sai yhden maapaikan miesten ohjaskelkkailuun.
Kahina
Kahina tai Dihya oli 600-luvun lopulla hallinnut Aurèsin berberikuningatar, joka johti vastarintaa tuolloin Pohjois-Afrikkaan Hassan bin al-Numanin johdolla levittäytyneitä  beduiineja vastaan. Kahina voitti heidät useaan otteeseen ajaen nämä Ifriqiyan alueelta, mutta sai alkumenestyksensä jälkeen lopulta surmansa taistelussa heitä vastaan.
Elämäkerta
thumb|vasen|Näkymää [[Aurèsvuoret|Aurèsvuorilla.]] Suuri osa Kahinasta tiedetystä on satavuotta myöhemmin muistiin kirjattua legendaa, jonka paikkansapitävyyttä on mahdoton tarkistaa. Esimerkiksi Kahina ei ole oikea nimi vaan arabien hänelle antama lempinimi. Kahinan oikeasta nimestä ei ole varmuutta. Joissakin lähteissä hänen oikeaksi nimekseen mainitaan Dihya, ja Ibn Khaldun kirjoitti saman nimisestä berberiheimosta. Hänen isäkseen mainitaan eri lähteissä Tatit tai vaihtoehtoisesti Matiya (Matteus) Tifanin (Teofanes) poika. Hänen heimonsa djarawa oli osa suurempaa zenata-heimoa. Berberitaustainen Kahina oli mahdollisesti myös osittain kreikkalainen. Kahinan heimo oli monien muiden alueen berberiheimojen tapaan omaksunut juutalaisuuden, mutta myöhemmin monet olivat kääntyneet kristinuskoon, jota ilmeisesti myös Kahina harjoitti. Joissain lähteissä mainitaan Kahinan olleen juutalainen, mutta todisteita tästä on pidetty heikkoina.
Kahina mainitaan historiallisissa lähteissä vasta hänen ollessaan jo huomattavan vanha ja leskeksi jäänyt. Tarinan mukaan hän eli 127-vuotiaaksi. Kahina tunnettiin Aurèsin kuningattarena. Aurès oli muodostunut itsenäiseksi kuningaskunnakseen labdasin johdolla alueen kapinoitua tuolloin osia Pohjois-Afrikasta hallinneita vandaaleja vastaan vuonna 477. Kahina tunnettiin myös selvänäkijänä, joka hurmoksessaan päästi hiuksensa vapaaksi rummuttaen rintaansa. Tavanomaisempiin ennustamisen tapoihin kuului myös esimerkiksi tulevaisuuden lukeminen sorasta. Kahinan asema johtajana lienee perustunut paljolti näihin ennustuksiin ja niihin uskoneisiin seuraajiin.
Beduiinipäällikkö Hassan bin al-Numan oli valloittanut Bysantin valtakuntaan kuuluneen Karthagon ja kiinnitti voittonsa jälkeen huomionsa Aurèsiin, josta oli muodostunut berberien vastarinnan keskus. Beduiinit etenivät Kahinan johtamia berberejä vastaan, ja tämä poltti ilmeisesti pääkaupunkinaan toimineen Baghayan estääkseen sen päätymisen vihollisen käsiin. Yhteenotto berberien ja beduiinien välillä käytiin joen varrella lähellä nykyistä Oued Niniä ja se päättyi beduiinien tappioon. Heidät voitettiin vielä toisen kerran Gabèsin lähellä, minkä jälkeen Hassan vetäytyi Tripolin itäpuolelle. Beduiinit oli näin ajettu koko Ifriqiyan alueelta ja Kahinan alue levisi. Joissain lähteissä väitetään koko Ifriqiyan päätyneen Kahinan haltuun, mikä lienee liioittelua.
thumb|upright|Kahinan patsas [[Khenchelassa Algeriassa.]] Kahina käytti ilmeisesti poltetun maan taktiikkaa beduiineja vastaan, mutta sen aiheuttamien tuhojen määrästä on kiistelty. Arabikronikoitsijat liioittelivat Kahinan aiheuttamia tuhoja, jotka esitettiin Kahinan myöhemmän tappion perussyynä. Liioittelusta huolimatta poltetun maan taktiikkaa lienee käytetty, ja se on ehkä myös kääntänyt joitakin paikallisia Kahinaa vastaan.
Myöhäinen historiikki
Kahinaa koskevat tiedot ovat peräisin sata vuotta myöhemmin kirjoittaneelta egyptiläiseltä Ibn Abd al-Hakamilta (803 – 872). Hänen mukaansa Kahinan kaksi poikaa antautuivat Hassanille, ja heistä tehtiin komentajia. Tarina Kahinan ennustuksesta palvelee tendenssiä, joka todistaa loistavasta tulevaisuudesta muslimien alaisuudessa. Kahinan myöhempää mainetta berberien keskuudessa on verrattu Jeanne d’Arciin.
Joe Swanson
Joseph "Joe" Swanson on kuvitteellinen hahmo animaatiosarjassa Family Guy. Hahmon äänenä toimii Patrick Warburton.
Hahmo
Joe on noin neljässäkymmenissään oleva halvaantunut poliisi, joka jatkaa töitänsä pyörätuolista käsin. Joe on lihaksikas, jokseenkin hyväuskoinen ja kiusallinen mies joka kuuluu Peterin baaririnkiin Quagmiren ja Clevelandin ohella. Joe puhuu usein hiljaa, mutta painottaa välillä puhettaan tietyissä kohdissa. Tämä myös innostuessaan, tai raivostuessaan, huutaa kovaan ääneen. Joe on myös tunteellinen, ja tämän voi nähdä itkemässä useaan otteeseen. Häntä pidetään usein hyvin hyödyttömänä, vaikkakin tämä on mm. pelastanut ystävänsä hukkumiselta ja pidättänyt useita rikollisia halvaantumisestaan huolimatta.
Joe halvaantui nuoruudessaan poliisin peitetehtävissä miehen nimeltä Briggs ampuessa tätä jalkoihin. Onnettomuuden satuttua Joe on hautonut itsemurhaa, ja melkein onnistunut siinä useaan otteeseen.
Joen vaimo, Bonnie, oli monta kautta raskaana, ennen kuin synnytti toisen lapsensa Susien, joka syntyi seitsemännen tuotantokauden jaksossa Ocean's Three and a Half. Joen ja Bonnien esikoinen Kevin esiintyi sarjan alussa muutamissa jaksoissa. Jaksossa Stew-Roids Joe paljastaa, että Kevin kaatui Irakissa, mikä paljastuu huijaukseksi. Joe joutuu aika-ajoin työtovereidensa kepposten kohteeksi.
Päivänkilot
Päivänkilot (Fumana) on päivännoutokasvien (Cistaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu noin 20 lajia. Päivänkilot muistuttavat päivännoutoja (Helianthemum), mutta eroavat niistä erilaisten lehtien sekä kukkien perusteella.
Päivänkilojen (Fumana) suvun tieteellinen nimi viittaa latinan kielen sanaan fuma, joka tarkoittaa savua.
Suomen luonnossa ei esiinny yhtään päivänkilojen sukuun kuuluvaa lajia, mutta Ruotsissa esiintyy yksi päivänkilolaji: rentopäivänkilo eli gotlanninpäivänkilo (Fumana procumbens).
Tuhatkauno
Tuhatkauno voi olla
Rauramo
Rauramo on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Aleksi Laine (jääkiekkoilija)
Aleksi Laine (s. 23. helmikuuta 1995 Pori) on suomalainen jääkiekkopuolustaja.
Ura
Laine on Porin Ässien oma kasvatti. Hän voitti C-nuorten SM-pronssia vuonna 2011 ja A-nuorten SM-pronssia kaudella 2013-2014. Laine debytoi Ässien SM-liigajoukkueessa kaudella 2013–2014. Hän pelasi ensimmäisen liigaottelunsa runkosarjan viimeisellä kierroksella 13. maaliskuuta 2014 vieraissa Pelicansia vastaan. Laine pelasi kauden aikana miesten pelejä myös kaksi ottelua lainalla II-divisioonajoukkue Karhu HT:ssä. Noissa otteluissa hän hankki pistetililleen yhden syöttöpisteen.
Vaara kulkee kiskoilla
Vaara kulkee kiskoilla on vuonna 2002 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen toimintaelokuva. Elokuvan on ohjannut Bob Misiorowski ja käsikirjoittanut Jace Anderson yhdessä Adam Gieraschin kanssa. Pääosassa esiintyvät Jean-Claude Van Damme, Tomas Arana ja Laura Harring. Yhdysvalloissa ja suurilta osin Euroopassa elokuva julkaistiin suoraan DVD:lle.
Juoni
Galina Konstantin varastaa Slovakian hallitukselta tappavan viruksen ja agentti Jacques Kristoff saa tehtäväkseen varmistaa, että nainen pääsee turvallisesti rajan yli Saksaan. Kristoff ei kuitenkaan tiedä mitä nainen kuljettaa mukanaan, ennen kuin Mason Cole ja hänen ryhmänsä kaappaavat junan uhaten matkustajia elleivät he löydä Galinaa ja hänen hallussaan olevaa virusta.
Geórgios Papanikoláou
Elämä ja ura
Papanikoláou syntyi Kýmissä, Euboian saarella Keski-Kreikassa. Hänen isänsä oli lääkäri Nikólaos Papanikoláou ja äitinsä María Georgíou Kritsoúta. Perheeseen kuuluivat Geórgioksen lisäksi Athanásios, María ja Eléni. Geórgioksen ollessa 4-vuotias perhe muutti Ateenaan. Hän aloitti lääketieteen opintonsa Ateenan yliopistossa vuonna 1898 ja valmistui priimusten joukossa vuonna 1904, jonka jälkeen hän suoritti asepalveluksensa apulaiskirurgina reserviupseerikoulussa. Armeijan jälkeen hän hoiti kotikaupunginsa Kýmin liepeillä leprapotilaita, jotka olivat paikallisyhteisöstään erillään asuvia sosiaalisia hylkiöitä.
Vaara kulkee kiskoilla
Kuvauspaikat
Elokuva kuvattiin Bulgarian Bolševikissa ja Sofiassa.
Geórgios Papanikoláou
Elämä ja ura
Papanikoláou ei itse asiassa kokenut kliinisen lääkärin alaa omakseen ja lähti tekemään jatko-opintojaan Saksaan, jossa hän opiskeli ensin Jenassa Ernst Haeckelin (1834–1919), sitten Freiburgissa August Weismannin (1834–1914) ja lopulta Münchenissä Richard Goldschmidtin (1878–1958) oppilaana. Vuonna 1910 hän väitteli Münchenin yliopistossa eläintieteestä tohtoriksi ohjaajanaan Richard von Hertwig (1850–1937). Väitöskirjan aiheena oli merenelävien sukupuolinen eriytyminen. Vuonna 1910 Papanikoláou palasi Ateenaan ja avioitui everstin tytär Andromáchi Mavrogénin kanssa. Appiukko järjesti Papanikoláoulle työpaikan Monacon meritieteellisestä instituutista, jonka aikana hän osallistui Monacon ruhtinaan meritieteelliseen tutkimusretkikuntaan vuonna 1911.
Vuosina 1912–1913 lääkintäluutnantti Papanikoláou osallistui Kreikan armeijan lääkintäjoukoissa ensimmäiseen Balkanin sotaan. Sodassa Papanikoláou oli tavannut amerikkalaisvapaaehtoisia, jotka olivat puhuneet maansa tarjoamista mahdollisuuksista ja rohkaisseet muuttamaan. Papanikoláou päätti muuttaa Yhdysvaltoihin, vaikka hän, eikä hänen vaimonsa, osannut sanaakaan englantia. Heidän käteisvaransa ylittivät juuri ja juuri maahanmuuttajilta vaaditun vähimmäissumman 250 dollaria (nykyrahassa (2018) 6344 dollaria). Papanikoláout saapuivat New Yorkiin 19. lokakuuta 1913.
Uusi elämä Yhdysvalloissa alkoi tyypillisen siirtolaisen tapaan ja oli otettava vastaan kaikki saatavilla oleva työ. Maryksi muuttunut Mavrogéni työskenteli tavaratalon ompelijattarena. Geórgios eli George yritti toimia samassa liikkeessä mattokauppiaana, mutta kesti vain yhden päivän. Sittemmin Geórgios soitti viulua kreikkalaisravintolassa ja toimi kreikkalaisen sanomalehden kirjanpitäjänä. Vuonna 1914 hän sai viimein oman alansa töitä New Yorkin yliopistollisen sairaalan patologian osastolta ja Cornellin yliopiston lääketieteellisen tiedekunnan anatomian laitokselta, josta Mary-vaimo sai työpaikan teknisenä avustaja. Vuonna 1928 Papanikoláousta tuli Cornellin yliopiston anatomian ja histologian apulaisprofessori ja Yhdysvaltain kansalainen. Myöhemmin Papanikoláou nimitettiin täydeksi professoriksi, josta virasta hän jäi eläkkeelle 1957.
Alkujaan Papanikoláou oli aloittanut kokeensa marsuilla tutkiessaan sukupuolikromosomeja vuonna 1916. Hän huomasi, että koe-eläinten kiima-aika voitaisiin ajoittaa tutkimalla niiden vaginaeritenäytteitä. Vuodesta 1920 alkaen hän alkoi keskittyä ihmisen lisääntymisjärjestelmän sytopatologiaan. Papanikoláou huomasi, että pelkästä mikroskopoitavasta näytteestä olisi mahdollista erottaa normaalit ja pahanlaatuiset kohdunkaulun solut.
Tammikuussa 1928 Papanikoláou julkaisi otsikolla "New Cancer Diagnosis" havaintonsa siitä, että kohdunkaulansyöpä voitaisiin diagnosoida vaginan irtosolunäytteestä. Hänen havaintonsa oleellisuus huomioitiin kuitenkin vasta vuonna 1943 hänen julkaistuaan yhdessä Herbert Frederick Trautin (1894–1963) kanssa teoksen Diagnosis of Uterine Cancer by the Vaginal Smear (”Kohdunkaulan syövän diagnosointi irtosolunäytteestä”). Teos käsitteli vaginan ja kohdunkaulan irtosolunäytteiden ottamista, kuukautiskierron aikaisia fysiologis-sytopatologisia muutoksia, eri sairauksien patologisia vaikutuksia ja syövän aiheuttamia muutoksia kohdunkaulassa, kohdun limakalvolla ja itse kohdussa. Hänen kehittämäänsä koetta alettiin yleisesti nimittää Papanikoláoun kokeeksi, joka sitten lyhentyi papakokeeksi. Nykyään papakoetta käytetään maailmanlaajuisesti kohdunkaulan syövän ja muiden gynekologisten solumuutosten diagnosoinnissa.
Papanikoláou muutti vuonna 1961 Miamiin, Floridaan perustamaan nimeään kantavaa syöpätutkimusinstituuttia Miamin yliopiston yhteyteen, mutta ehti kuolla ennen sen avaamista 19. helmikuuta 1962.
Papanikoláou sai Albert Lasker-palkinnon kliinisestä lääketieteellisestä tutkimuksesta vuonna 1950.
Vuonna 1978 Yhdysvaltain postilaitos julkaisi 13 sentin postimerkin Papanikoláoun kunniaksi.
Tutkimustulokset
Jo vuonna 1843  UCL:n lääketieteen professori Walter Hayle Walshe (1812–1892) oli osoittanut keuhkotauteja käsittelevässä teoksessaan, että pahanlaatuiset solumuutokset voitaisiin havaita mikroskooppisesti. Papanikoláou vahvisti omalla tutkimustyöllään tämän havainnon.
pienoiskuva|vasen|Epänormaali [[Gynekologinen irtosolunäyte|papakokeen tulos.]] Tutkittaessaan potilaan emätinnesteestä otettua irtosolunäytettä Papanikoláou huomasi, että syöpäsolut olivat nähtävissä mikroskoopilla. "Syöpäsolujen ensihavainto kohdunkaulasta otetussa irtosolunäytteessä oli yksi jännittävimmistä hetkistä tieteellisellä urallani", kirjoitti Papanikoláou myöhemmin.
Romanialainen lääkäri Aurel Babes oli tehnyt vastaavan havainnon tutkiessaan kohdunkaulan syövän aiheuttamia sytopatologisia muutoksia. Hän huomasi, että jos platinakierukalla kerättiin soluja naisen kohdunkaulasta ja nämä solut vietiin mikroskooppilasille ja värjättiin, saattoi huomata oliko näytteessä syöpäsoluja. Tämä oli ensimmäinen kohdunkaulan syövän seulontatutkimus. Babeş esitteli havaintonsa Romanian gynekologiselle seuralla Bukarestissa 23. tammikuuta 1927 ja hänen tuloksensa julkaistiin ranskalaisessa lääketieteen julkaisussa Presse Médicale 11. huhtikuuta 1928. On epätodennäköistä, että Papanikoláou oli tietoinen tästä. Lisäksi nämä kaksi tekniikkaa olivat keskenään erilaisia. Vaikka Babeş julkaisi tuloksensa aiemmin kuin Papanikoláou, kuuluu kunnia papakokeesta silti Papanikoláoulle, koska hän oli kokeillut sitä jo vuonna 1925 New Yorkin naistensairaalassa. Kokeiden erilaisuuden ja Papanikoláoun aseman papakokeen isänä ovat myös viimeaikaiset tutkimukset osoittaneet. Huolimatta tästä tutkijat O'Dowdin ja Philipp ovat korostaneet Babeşin olleen todellinen sytopatologian ja kohdunkaulan syöpätutkimuksen edelläkävijä, ja tästä syystä Romaniassa kohdunkaulan irtosolunäytteeseen viitataan nimellä ”Methode Babeş-Papanicolaou”.
Myoni
Myoni (tunnus µ tai μ−) on elektronin kaltainen alkeishiukkanen, joka kuuluu leptoneihin. Sen sähkövaraus on −1 e ja spin ½, eli samat kuin elektronilla. Myonin massa on kuitenkin noin 207-kertainen verrattuna elektronin massaan ollen noin 105,7 MeV/c2.
Myoni kuuluu aineen toiseen perheeseen, eikä se ole vakaa hiukkanen. Toiseen perheeseen kuuluu myonin (μ) lisäksi lumo-kvarkki (c), outo-kvarkki (s) ja myonin neutriino. Myonin keskimääräinen elinikä on 2,2 mikrosekuntia, joka on kuitenkin huomattavasti enemmän kuin useimmilla muilla epävakailla hiukkasilla. Myoni hajoaa heikon vuorovaikutuksen mahdollistamana elektroniksi ja kahdeksi neutriinoksi.
Antimyoni on myonin antihiukkanen, jolla on yhtä suuri massa ja spin mutta vastakkainen sähkövaraus, +1 e. Myonia vastaavaa neutriinoa kutsutaan myonin neutriinoksi.
Tutkimuksen historia
Carl David Anderson kutsui hiukkasta mesotroniksi, ja vuonna 1947 sitä alettiin kutsua myymesoniksi, koska sillä oli samaa suuruusluokkaa oleva massa kuin mesoneilla. Kun sen ominaisuuksia tutkittiin tarkemmin, sen kuitenkin todettiin suurehkosta massastaan huolimatta muistuttavan enemmänkin elektronia kuin muita mesoneja, minkä vuoksi se nykyisin luokitellaan elektronin tavoin leptonien eikä mesonien ryhmään. Niinpä sen spin on 1/2, samoin kuin elektronilla, joten se on fermioni, toisin kuin mesonit, joiden spin on kokonaisluku eli ne ovat bosoneja. Täten hiukkanen sai nykyisen nimensä myoni. Myöhemmin todettiin lisäksi, että mesonit koostuvat kahdesta kvarkeista, mutta myonilla ei ole tällaista sisäistä rakennetta, joten sen on kuuluttava alkeishiukkasiin, kun taas mesonit ovat hadroneita.
Kosmiset myonit
Kosmisen hiukkasen törmätessä ilmakehän ylimmissä osissa ilmakehämolekyylien kanssa syntyy paljon pioneita ja kaoneita. Varattu pioni hajoaa usein myoniksi ja neutriinoksi  reaktioissa  ja. Myös varatun kaonin hajotessa syntyy myoneita reaktioissa  ja. Syntyneet myonit ja neutriinot kiitävät kohti Maapalloa. Reaktiossa syntyneitä myoneita on helpompi havaita kuin neutriinoita, ja myonit ovatkin merkittävä havainnoinnin kohde kosmisen säteilyn tutkimuskokeissa.
Ilari Aalto
Ilari Aalto (s. 21. maaliskuuta 1990 Hämeenlinna) on raisiolainen tietokirjailija ja arkeologi. Aalto tunnetaan erityisesti keskiaikaa ja arkeologiaa käsittelevistä kirjoistaan. Hän työskentelee arkeologina turkulaisessa Aboa Vetus Ars Nova -museossa.
The Long Road South
Tho Long Road South on suomalaisen groove metal -yhtye Dark Days Aheadin esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 2012 levymerkillä Inverse Records.
Ilari Aalto
Aallon vanhemmat ovat valokuvaaja Terho Aalto ja graafikko Jaana Aalto.
Kirjallinen tuotanto ja palkinnot
Aalto on julkaissut kirjoja yhdessä puolisonsa, kuvataiteilija Elina Helkalan kanssa. He julkaisivat esikoistietokirjansa Matkaopas keskiajan Suomeen vuonna 2015. Kirja sai positiivisen vastaanoton. Sille myönnettiin tiedonjulkistamisen valtionpalkinto lokakuussa 2016. Vuonna 2017 pariskunnalta ilmestyi tietokirja Matka muinaiseen Suomeen: 11 000 vuotta ihmisen jälkiä. Kirjalle myönnettiin vuonna 2018 Vuoden arkeologinen teko 2017 -tunnustus, ja teos oli samana vuonna myös ehdokkaana Vuoden historiateos -palkinnon saajaksi. Vuonna 2019 pariskunta julkaisi ensimmäisen lasten tietokirjansa Jatulintarhoja ja hiidenkiukaita: Nuoren arkeologin käsikirja.
Tieteellinen ura
Aalto aloitti opintonsa Turun yliopistossa vuonna 2009 ja valmistui maisteriksi vuonna 2016. Parhaillaan Aalto tekee Turun yliopistossa väitöstutkimusta keskiaikaisista tiilentekijöistä. Aallon akateemisia mielenkiinnonkohteita ovatkin keskiaikaiset tiilentekijöiden merkit, kirkkoarkeologia, esihistorialliset miekanhiontakivet, yleisöarkeologia ja arkeologian esittäminen oppikirjoissa.
Tiedeviestintä
Aalto on pitkäaikainen blogikirjoittaja, ja Suomen tiedetoimittajien liitto myönsi hänelle 2020 vuoden tiedeviestintäpalkinnon arkeologiaa käsittelevästä Mullan alta -blogista. Vuonna 2016 Aalto sai laajaa mediahuomiota blogikirjoituksellaan, jossa hän kritisoi Yleisradion Heroes of the Baltic Sea -realitysarjan esittämää historiakuvaa ja sarjassa esiintynyttä fiktiivistä muinaisjäännösten ja arkeologisten kaivausten tärvelyä. Sarjan reality-osuuden ohjaaja Tuukka Temonen vastasi kritiikkiin ja puolusti taiteellisten vapauksien ottamista sarjan viihdeluonteella.
Aalto on myös nostanut esiin suomalaista pyhiinvaellusperinnettä. Aalto on ollut mukana laatimassa Aurajoen pyhiinvaellusreittejä ja kirjoittanut työryhmän kanssa suomalaisia pyhiinvaelluksia käsittelen kirjan Valo askeleillani: Pyhiinvaelluksella Suomessa (Kirjapaja 2022).
Veijo Raunio
Veijo Kalervo Raunio (17. helmikuuta 1929 Kemin maalaiskunta – 25. joulukuuta 2022 Tammisaari ) oli suomalainen lääkäri ja professori.
Raunion vanhemmat olivat kirkkoherra Antti Raunio ja Elsa Irene Nummi. Hän avioitui 1955 sairaanhoitaja Pirkko Anneli Pietarisen kanssa. Raunio tuli ylioppilaaksi Turun lyseosta 1948 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1957, laboratoriotutkimuksen erikoislääkärin pätevyyden hän sai 1961. Raunio oli Oulun yliopiston kliinisen mikrobiologian ja immunologian professori 1973–1976, Kansanterveyslaitoksen apulaisjohtaja 1976–1982 ja johtaja (professorin arvolla) 1982–1991.
Duzey
Duzey on kunta Koillis-Ranskassa Meusen departementissa Grand Estin alueella. Kunnassa asui 42 asukasta vuonna 2017 ja sen pinta-ala on 5,77 neliökilometriä.
Karlowitzin rauha
thumb|Kaakkois-Eurooppa ennen Karlowitzin rauhaa (ylin kartta) ja sen jälkeen (keskimmäinen kartta). Karlowitzin rauha solmittiin vuonna 1699 Osmanien valtakunnan ja pyhän liigan välillä Sremski Karlovcissa, nykyisen Serbian alueella. Se lopetti 16 vuotta kestäneen suuren Turkin sodan. Pyhä liiga oli perustettu vuonna 1684 paavi Autuas Innocentius XI:n aloitteesta. Siihen kuuluivat perustajajäseninä Habsburgien valtakunta (Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta, Itävalta), Venetsian tasavalta ja Puola-Liettua. Venäjä liittyi mukaan vuonna 1686.
Duzey
Duzeyn väkiluku on pienentynyt yhdeksällä asukkaalla vuodesta 2007, jolloin kunnassa asui 51 asukasta. Vuonna 2012 kunnan väkiluku oli 50, eli siellä asui kahdeksan asukasta vähemmän kuin vuoden 2017 väestönlaskennassa.
Karlowitzin rauha
Leopold I ja Itävallan armeija voittivat osmanit murskaavasti Sentan taistelussa 1697. August II Väkevän puolalaisarmeija löi tataarit Podhajcen taistelussa 1698, mikä lopulta pakotti Osmanien valtakunnan solmimaan Karlowitzin rauhan.
Osmanien valtaamista alueista Podolia palautettiin Puola-Liettualle. Venetsia sai Dalmatian. Transilvania, Slavonia ja lähes koko Unkari annettiin Habsburgeille. Osmaneille jäi Unkarista vain Baanaatti.
Karlowitzin rauha merkitsi Osmanien vallan vähenemistä ja Habsburgien vallan nousua Euroopassa.
Petteri Martikainen
Petteri Martikainen (s. 1992) on suomalainen painija, joka edustaa Helsingin Tarmoa. Hän aloitti painiharrastuksen Lappeenrannassa vuonna 1998. Vuosia myöhemmin Martikainen muutti Helsinkiin, missä hänen painivalmentajina ovat toimineet muun muassa Hannu Rantala, Ahto Raska sekä Ilpo Seppälä.
Martikainen voitti vuonna 2007 kreikkalais-roomalaisen painin 42 kg:n painoluokassa kadettien Pohjoismaiden-mestaruuden ja sijoittui saman ikäluokan EM-kilpailuissa yhdeksänneksi.
Vuonna 2012 hän voitti nuorten Pohjoismaiden-mestaruuden 66-kiloisissa. Saman vuoden nuorten EM-kilpailuissa hän sijoittui viidenneksi vapaapainissa ja seitsemänneksi kreikkalais-roomalaisessa painissa. Aikuisten EM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui vapaapainin 66 kg:n painoluokassa 11:nneksi.
Martikainen on voittanut aikuisten sarjassa Suomen-mestaruuden vapaapainin 66 kg:n painoluokassa 2010 ja 2013 ja 65 kg:n painoluokassa 2014 ja 2015 sekä saanut 66-kiloisissa SM-hopeaa 2012.
Martikaisen pitkään oireillut niskan alueen vamma vakavoitui Pariisin Grand Prix -turnauksessa 29. tammikuuta 2016. Kyseinen turnaus on ollut Martikaisen viimeisin.
Mangan mestarit
Mangan mestarit on BTJ-kustannuksen vuonna 2007 julkaisema hakuteos, jossa esitellään tekijöiden mukaan tärkeimmät ja parhaat mangan piirtäjät eli mangakat eri vuosikymmeniltä. Teoksen kirjoittajat Jari Lehtinen, Janne Kemppi ja Outi Vanamo ovat suomalaisia manga-asiantuntijoita.
Cape Canaveral AFS LC-13
Cape Canaveral Air Force Station Launch Complex 13 (LC-13) on entinen rakettien laukaisualusta Cape Canaveralin avaruustukikohdan pohjoisosassa Floridassa. Alusta oli kolmanneksi eteläisin CCAFS:n Missile Row:na tunnetuista alustoista ja sijaitsi alustojen LC-12 ja LC-14 välissä. LC-13:a käytettiin Atlas ICBM:n koelaukaisuihin sekä myöhemmin muihin Atlas-rakettiperheen laukaisuihin vuosina 1958–1978. Se oli eniten käytetty ja pisimpään palvellut alkuperäisistä Atlas-laukaisualustoista (LC-11, 12, 13 ja 14).
LC-13 lisättiin huhtikuussa 1984 Yhdysvaltojen National Register of Historic Places -rekisteriin, mistä huolimatta sitä ei huollettu tarpeeksi, jolloin alusta rapistui hitaasti vuosikymmenten kuluessa. Kompleksin laukaisutorni purettiin turvallisuussyistä hallitulla räjätyksellä. Alustan betonibunkkeri purettiin kesäkuussa 2012.
Landing Zone 1
SpaceX teki viiden vuoden vuokrasopimuksen Launch Complex 13 -alustan käytöstä helmikuussa 2015. Yhtiö aikoo käyttää alustaa uudelleenkäytettävien rakettien ensimmäisten vaiheiden laskeutumisiin, minkä seurauksena alustan vanha Atlas-laukaisualusta on tarkoitus muuttaa viideksi erilliseksi laskeutumisalustaksi, joista yksi, päälasketumisalusta, olisi muita neljää selvästi suurempi.
SpaceX oli korvannut alustan alkuperäinen LC-13-kyltin uudella Landing Complex 1 -kyltillä maaliskuussa 2015. Nimi vaihtui vielä myöhemmin Landing Zone 1 -muotoon.
Thaimaa talviolympialaisissa 2018
Thaimaa osallistui Pyeongchangin talviolympialaisiin 2018. Maata edusti neljä urheilijaa, jotka kilpailivat kahdessa eri urheilumuodossa. Avajaisissa sekä päättäjäisissä maan lippua kantoi maastohiihtäjä Mark Chanloung.
Alppihiihto
Thaimaa sai alppihiihtoon maapaikan yhdelle miehelle ja yhdelle naiselle.
Maastohiihto
Thaimaa sai maastohiihtoon maapaikan yhdelle miehelle ja yhdelle naiselle. Paikat saivat italialais-thaimaalaiset sisarukset Mark ja Karen Chanloung.
Pärssinen
Pärssinen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Guy (Final Fight)
Guy on Akira Yasudan suunnittelema videopelihahmo Capcomin Final Fight ja myöhemmin myös Street Fighter -pelisarjassa. Hahmo teki ensi esiintymisensä Final Fightissa vuonna 1989.
Street Fighter Alpha 2
Street Fighter Alpha -pelisarja seuraa Guyn harjoittelua ja pelisarjan toisessa osassa Guy on harjoittelun loppusuoralla ja Bushinryu -taistelutyylin mestari. Myös Zeku huomaa tämän ja pitää Guyta kelpo vastustajana ja tyylin jatkajana. Zekun mielestä mestareita voi kuitenkin olla vain yksi kerralla ja haastaa Guyn kaksinkamppailuun. Guy hyväksyy haasteen ja voittaa lopulta tappavan vaaralliseksi osoittautuneen kamppailun. Zeku nimittää Guyn 39. Bushinryun jatkajaksi ja varoittaa häntä pahaenteisestä uhkasta, joka aikoo korruptoida maailman.
Street Fighter Alpha 3
Guy jatkaa siitä mihin jäi. Hän saa selville Zekun puhumasta uhkasta, joka on rikosorganisaatio Shadaloo. Guy päättää tuhota organisaation ja aloittaa tutkimuksensa. Hän tapaa matkallaan Rosen, joka on päättänyt tuhota Shadaloon johtajan M. Bisonin. Guy yrittää saada Rosea luopumaan aikeistaan suojellakseen naista, joka siitä huolimatta aikoo toteuttaa suunnitelmansa. Guy päättää jatkaa myös omia etsintöjään ja tapaa matkalla vankilasta karanneen Codyn, joka on sekaantunut yhä syvemmälle katutappeluun ja toimii armottomana kostajana rikollisille. Guy tajuaa pian että kaikki rikollisia vastaan käydyt tappelut Metro Cityssä eivät olleet vain oikeuden ylläpitämistä vaan intohimosta tappelemiseen. Suutuspäissään Guy ja Cody tappelevat keskenään, mutta tunteiden viilennettyä kaksikko sopii riitansa ja Guy jatkaa matkaansa.
Maki asettuu Guyta vastaan ja haastaa miehen bushinryu mestarin tittelistä kuolemaan saakka. Guy ei kuitenkaan pidä naista varteenotettavana, mutta ottelee häntä vastaan. Voitokkaan ottelun jälkeen Maki toteaa ettei aio luovuttaa ja haastaisi Guyn seuraavan kerran. Lopulta Guy löytää käsiinsä Bisonin, mutta huomaa kauhukseen Rosen ehtineen ennemmin paikalle ja löytää naisen pahasti loukkaantuneena tappelun jäljiltä. Guy vie tajuttomana olevan Rosen hoitoon.
Final Fight 3
Mad Gearin lopullisen hajoamisen jälkeen Metro Cityssä puhkesi jengisota ja rikolliset taistelivat keskenään kaupungin vallasta, kunnes Skull Cross jengi nousi valta-asemaan. Guy on juuri palannut takaisin Metro Cityyn ja käy kaupungin pormestarin Haggarin luona. Hetkeä myöhemmin Skull Cross jengi räjäyttää pommin keskustassa, joka saa aikaan mellakan Metro Cityyn. Tämän seurauksena heidän johtajansa herra Black karkaa vankilasta. Etsivä Lucia Morgan ilmoittaa tapahtumasta Haggarille, joka pyytää Guyta mukaansa. He saavat mukaansa salaperäisesti paikalle ilmestyneen katutappelijan Deanin. Kolmikko taistelee uutta rikosjengiä vastaan ja onnistuu pääsemään aina Skull Cross jengin päämajaan. Guy kohtaa jengin pomon herra Blackin, jonka hän tappaa tappelun päätteeksi iskemällä hänet sähkögeneraattoriin. Kuoleman myötä kaatui myös Skull Cross jengi.
Super Street Fighter IV
Guy päättää pelastaa Metro Cityn vielä kerran, kun hän saa kuulla Shadaloo organisaation sivuliikkeen SIN:n myyvän laittomia aseita kaupunkiin. Guy tapaa pian matkallaan jälleen vankilasta karanneen Codyn, jonka kanssa hän ottaa yhteen. Cody ei suostu auttamaan Guyta, joka päättää yksin pelastaa kaupungin. Hän osallistuu SIN:n järjestämään turnaukseen, jossa Guy etenee aina päämajaan asti. Paikalla hän huomaa Bisonin kantavan tajuttomana olevaa Rosea. Guy uhkaa tuhota Bisonin letokoneen mikäli hän ei luovuta Rosea hänelle. Tilannetta ei kuitenkaan näytetä pelissä tappeliko Bison Guyta vastaan vai antoiko hän vapaaehtoisesti Rosen Guylle.
Hongzhi
Keisari Hongzhi (, 30. heinäkuuta 1470 – 8. kesäkuuta 1505), alku­peräiseltä nimeltään Zhu Youcheng, oli Kiinan Ming-dynastian yhdeksäs keisari, joka hallitsi vuosina 1487–1505. Hänen aika­kausi­nimensä Hongzhi merkitsee suurta hallitusta.
Guy (Final Fight)
Super Street Fighter IV
Myöhemmin Guy tapaa lyhyen ajan sisällä toistamiseen Codyn, jolle Guy huomauttaa Codyn intohimosta tappeluun, joka siitä huolimatta kohdistuu vain rikollisiin. Guy pitää kaveriaan tästä huolimatta sankarina, vaikka Cody näkee asian toisin. Guy pyytää Codya palaamaan takaisin Metro Cityyn, mutta Codyn mielestä hänen ainoa oikea paikka on palata takaisin vankilaan.
Final Fight: Streetwise
Guy esiintyy toisessa yhdysvaltalaisessa Final Fightin jatko-osassa Final Fight: Streetwise. Alkuperästä poiketen Guy esiintyy pelissä aasialaisena rikospomona, joka vaikuttaa Metro Cityn Japan Town kaupunginosassa. Guy on kuitenkin pelattavana hahmona arcadetilassa, jossa ovat kaikki kolme alkuperäistä hahmoa (Haggar, Cody ja Guy) pelattavana.
Alpo Routasuo
Alpo August Rafael Routasuo, sukunimi vuoteen 1935 Roos (1. maaliskuuta 1912 Helsinki – 23. marraskuuta 1990 Helsinki ) oli suomalainen suunnittelupäällikkö, kirjallisuuskriitikko ja suomentaja.
Hongzhi
Hongzhi oli rauhaa rakastava hallitsija. Hänen valtakautensa oli Ming-kauden puolivälissä, ja sitä nimitetään myös Hongzhin hopea-ajaksi. Muista Kiinan keisareista poiketen Hongzhilla oli vain yksi keisarinna eikä yhtään jalkavaimoa, ja hän onkin Kiinan historian ainoa pysyvästi yksi­avioinen keisari.
Loksapiini
Loksapiini (kauppanimilla Loxapac, Loxitane) on tyypillinen antipsykootti, jota käytetään yleensä skitsofrenian hoitoon. Se kuuluu dibentsoksapiiniryhmään, ja on rakenteellisesti sukua klotsapiinille, joka kuuluu myös samaan ryhmään.
Hongzhi
Varhaisvuodet
Zhu Youcheng syntyi aikana, jolloin keisari Chenghuan entinen puoliso, rouva Wan kannattajineen yritti pitää huolen siitä, ettei keisarin lapsista yksikään jäisi eloon. Youcheng onnistuttiin kuitenkin kätkemään entiseltä keisarinnalta, minkä vuoksi hän välttyi varhaiselta kuolemalta. Vasta viisivuotiaana, vuonna 1475, hänet tuotiin takaisin keisarihoviin ja hänet nimitettiin kruunun­prinssiksi. Hän oli huomattavan lahjakas lapsi, ja hän sai aikansa parhaan koulu­opetuksen. Hän kävi kungfutse­laista koulua ja menestyi opinnoissaan erittäin hyvin.
Loksapiini
Vaikka loksapiini kuuluu tyypillisiin antipsykootteihin, useat tutkijat ovat väittäneet sen vaikuttavan kuten epätyypilliset antipsykootit.
Hongzhi
Hongzhi keisarina
thumb|left|Keisari Hongzhin hallitsijakauden 17. vuotena (1504) pystytetty steele, jossa on keisarin kirjoittama maninta [[Qufun Kungfutsen temppelin jälleenrakentamisesta]] Zhy Youcheng nousi keisariksi vuonna 1487 nimellä Hongzhi. Hänen hallitsijantoimensa perustuivat kungfutse­laiseen ideologiaan, ja hänestä tuli ahkerasti työskentelevä hallitsija. Hän valvoi läheisesti kaikkia valtion asioita, alensi veroja, vähensi hallituksen rahan­käyttöä ja teki viisaita päätöksiä nimittäessään ministerejä tehtäviinsä. Hän toimi harvinaisen läheisessä yhteis­työssä korkeimpien virka­miesten kuten Liu Jianin, Xie Qianin ja Wang Shun kanssa. Lisäksi hän rohkaisi ministerejä perehtymään tarkoin kaikkiin käsiteltäviin asioihin ja jopa ottamaan huomioon keisariin itseensä mahdollisesti koskenut arvostelu. Tämä teki hallituksen läpi­näkyvämmäksi ja toi Ming-dynastialle tuoretta tarmoa. Tämän vaikutuksesta Kiinan väestö vaurastui hänen aikanaan. sanottiin, että yksittäisten eunukkien vaikutusvaltaa vähennettiin, eikä hovissa ilmennyt samanlaisia juonitteluja kuin hänen edeltäjiensä aikana. Hongzhia on verrattu edeltäjistään lähinnä Hongwuun ja Yongleen, joiden ohella häntä pidetään yhtenä Ming-dynastian parhaista hallitsijoista.
Loksapiini
Loksapiini metaboloituu ruumiissa amoksapiiniksi, joka on tetrasyklinen masennuslääke.
Hongzhi
Hongzhi keisarina
Keväällä 1488 Jeu-do-virkamies Choe Bun (1454–1454) johtama haaksi­rikkoutunut korealainen miehistö matkusti Keisarinkanavalla, ja Ming-dynastian kuriiripalvelu saattoi heidtä takaisin Koreaan. Choe havaitsi kanavalla lauttoja, joissa oli Kiinan sota-, oikeus- ja henkilöstöministeriön virkamiehiä. . Kun hän kysyi, mitä oli tekeillä, hänelle vastattiin, että uusi keisari Hongzhi oli erottanut hallituksesta korruptoituneet ja epä­pätevät virka­miehet, ja viimeisenä suosion­osoituksenaan heille hän tarjosi mukavan kotiin­paluun laivoilla.
Seuraajat
Toisin kuin lähes kaikilla edeltäjillään, joiden monet jalka­vaimot synnyttivät keisareille paljon lapsia, Hongzhilla oli elin­aikanaan vain yksi keisarinna. Kun keisarinna lisäksi synnytti vain kaksi poikaa ja toinen heistäkin kuoli varhais­lapsuudessaan, Hongzhille jäi vain yksi ehdokas seuraajakseen. Kun Hongzhi vuonna 1505 kuoli, keisariksi nousi hänen poikansa Zhengde. Tämä kuitenkin kuoli lapsettomana vuonna 1521, jolloin valtaistuin siirtyi tämän serkulle, josta tuli keisari Jiajing. Tämän jälkeen keisari Hongzhin jälkeläisiä ei enää ollut elossa.
Guy (Final Fight)
Ulkonäkö
Gyun ulkonäkö on vaihdellut peleistä ja sarjoista riippuen. Ensimmäisessä pelissä hänellä oli mustat hiukset, ruskeat taistelusormikkaat ja ruskeat jika-tabi jalkineet. Guy pukeutui oranssin väriseen hihattomaan jujutsu pukuun. Sittemmin vierailtuaan Street Fighter Alpha -pelisarjassa Guy sai uudenlaisen tyylin. Hahmon hiukset muutettiin ruskeiksi, jika-tabi jalkineet vaihtuivat punavalkoisiksi lenkkareiksi ja sormikkaat keltaisiksi. Lisäksi musta vyö vaihdettiin leveämpään ja kellertävään vyöhön. Muutos pysyi pitkältä samana hahmon palattua Final Fight 3:n, jossa Guylle tehtiin vielä pieniä muutoksia Alpha pelien ulkoasuun nähden. Vyö vaihtui takaisin normaaliksi mustaksi vyöksi ja sormikkaat olivat punaharmaat. Pelin hahmovalikossa Guyn asu on kuitenkin oranssi, kun taas pelin aikana se on punainen. Super Street Fighter IV peli käytti Alphassakin käytettyä asukokonaisuutta, mutta vei asun värin takaisin alkuperäiseen oranssiin väritykseen.
Guyn pituus on myös vaihdellut pelistä riippuen. Final Fight peleissä hänen kerrotaan olevan 174.5 senttimetriä pitkä ja painavan 71.7 kg. Kun taas kolmannessa osassa hahmon kerrotaan olevan 178 senttimetriä pitkä ja painavan 72 kg. Puolestaan Super Street Fighter IV pelissä hänen on ilmoitettu olevan 179 senttimetriä pitkä ja painavan 72 kg.
Hahmon kansallisuus on vaihdellut pelistä riippuen. Final Fight peleissä Guyn kerrotaan olevan japanilainen, kun taas Street Fighter peleissä hänet on merkitty yhdysvaltalaiseksi.
Street Fighter
Guy esiintyi Street Fighter animaatiosarjan jaksossa "Final Fight", jossa hahmon äänenä toimi Jim Byrnes. Jaksossa Guy pelastaa Jessican Mad Gear jengiltä yhdessä Codyn kanssa. He saavat apua Ryulta ja Keniltä.
Street Fighter Alpha: The Animation
Guylla oli mykkä cameo-rooli animaatioelokuvassa Street Fighter Alpha: The Animation vuonna 1999. Hän esiintyi elokuvan loppupuolella ja oli yksi taistelijoista, jotka tulivat Ryun, Kenin ja Chun-Lin mukana professori Sadlerin tukikohtaan pelastaakseen Shunin. Tukikohdassa Guyn taistelee Dhalsimia vastaan. Myöhemmin hänet vangitaan ja teljetään selliin muiden ottelijoiden kanssa, josta Ken ja Chun-Li käyvät pelastamassa heidät.
Arvostelu ja vastaanotto
Japanilainen kolikkopeleihin erikoistunut videopelilehti Gamest listasi Guyn toiseksi laatimassaan vuoden 1990 50 parasta videopelihahmoa. Kuusi vuotta myöhemmin samainen lehti listasi Guyn sijalle 26 samanlaisessa äänestyksessä.
Vuonna 2010 UGO Networks sivusto listasi Guyn sijalle 30 laatimassaan 50 parasta Street Fighter hahmoa.
Alpo Routasuo
Henkilöhistoria
Alpo Routasuon vanhemmat olivat varastomies August Roos ja Mathilda Josefina Lindholm. Hän pääsi ylioppilaaksi 1930 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1936 ja maisteriksi 1938. Routasuo toimi päämajan lääkintäosaston toimistosihteerinä 1940–1944, lääkintöhallituksen sotavammasairaalaosaston toimistopäällikkönä 1944–1946 sekä Terveydenhoitolehden toimitussihteerinä 1946–1947. Vuodesta 1948 lähtien hän toimi Yleisradion teatteriosaston apulaispäällikkönä, vuodesta 1960 puheohjelmien osaston apulaispäällikkönä ja vuodesta 1965 päällikkönä. Radion suunnittelupäälliköksi hänet nimitettiin 1970, mitä tehtävää hän oli hoitanut virkaa tekevänä jo kaksi vuotta. Routasuo oli Aleksis Kiven Seuran sihteeri vuonna 1946 ja Maaseudun Tulevaisuus -lehden kirjallisuusarvostelija vuodesta 1946.
Ciano-luokka
Ciano-luokan piti olla Italian laivaston kevyt risteilijäluokka, johon kuuluisi kaksi vuodesta 1939 alkaen valmistettua alusta.
Regia Marina aloitti kahden uuden risteilijän suunnittelun noin kaksi vuotta edeltäneen Abruzzi-luokan alusten valmistumisesta. Alusten piti muistuttaa edeltäjiään, mutta toki niihin oli tarkoitus tehdä käytössä havaittuja muutoksia. Luokan piti siis olla Condottieri-luokan alaluokka tai muunnos.
Luokan alusten pääaseistuksen piti olla sama, mutta apuaseiksi piti tulla uudet 90 millimetrin 50 pituuskaliiperin Ansaldo 1938 tykit aiempien 100 millimetrin aseiden tilalle. Tykit piti ryhmitella kaksiputksina asennuksina neljä kummallekin kyljelle kuten taistelulaiva Littoriossa. Samoin tehtiin ehdotus uusien 65 millimetrin 64 pituukaliiperin Ansaldo-Terni ilmatorjuntatykkien käyttöönotosta, joissa kuitenkin todettiin testeissä vakavia puutteita. Samoin aluksille oli määrä asentaa uusia 20 millimetrin 65 pituuskaliiperin ilmatorjuntatykkejä. Lisäksi lentokoneiden lukumäärä oli tarkoitus kasvattaa neljään.
Alusten suojan piti olla sama lukuun ottamatta kansipanssarin lisäämistä 45 millimetriin ja tornien etupanssarin lisäämistä 140 millimetriin. Rungon kokoa kasvatettiin, jolloin uppouma kasvoi 9 800 tonniin ja mahdollisesti jopa 10 000 tonniin. Nopeuden piti olla vähintään 33 solmua, kun käytettävissä olisi 115 000 hevosvoimaa.
Ennen suunnitelmien vahvistamista syttyi toinen maailmansota ja vaikka Italia ei liittynytkään sotaan vielä vuonna 1939 muut akselivaltojen edustajat painostivat sitä liittymään siihen. Laivastolle asetettiin uusi arvojärjestys tehtäville, joihin kuului hävittäjät ja torpedoveneet. Tällaisessa tilanteessa alusten suunnittelun viimeistelystä luovuttiin 1940 eikä tilauksia siten jätetty, vaikka niille nimet varattiinkin.