cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Karkausvuosi länsimaisessa ajanlaskussa
Karkauspäivän ajankohta
Tulevia karkausvuosia: 2024, 2028, 2032, 2036, 2040.
Sanan alkuperä
Kustaa Vilkunan mukaan karkauspäivä-sana perustuu mahdollisesti karata-sanan vanhaan merkitykseen "hypätä". Kun merkkitikkua puukalenterissa muulloin siirrettiin seuraavaan päivään, karkauspäivänä sitä vain hyppäytettiin sormilla paikallaan.
Perinne
Perinteen mukaan karkauspäivänä nainen saa kosia miestä. Edelleen perinteen mukaan kosinnasta kieltäytyvän miehen pitää vastineeksi ostaa hamekangas kosineelle naiselle. Presidentti Kekkonen sai useita kosintakirjeitä leskeksi jäätyään ja vastasi kohteliaasti kieltävästi jokaiseen niistä hamekankaan kera.
Sharp Objects (minisarja)
Sharp Objects on yhdysvaltalainen psykologinen jännityssarja, joka perustuu Gillian Flynnin romaaniin Teräviä esineitä (2006). Minisarjan on luonut Marti Noxon ja sen kaikki jaksot on ohjannut Jean-Marc Vallée. Amy Adams esittää pääosassa toimittaja Camille Preakeria, joka palaa kotikyläänsä raportoimaan kahden nuoren tytön murhista. Minisarjan ensimmäinen jakso esitettiin HBO:lla 8. heinäkuuta 2018.
Massimo Ambrosini
Seurajoukkueura
Ambrosini pelasi juniorivuosinaan 17-vuotiaana Cesenassa ja pääsi edustusjoukkueeseen. AC Milanin valmentaja Fabio Capello hankki Ambrosinin Milaniin. Kausi 1995–1996 ei sujunut Ambrosinilta odotusten mukaisesti, joten hänet lainattiin toiseen Serie A -seuraan Vicenzaan. Seuraavalla kaudella Ambrosini palasi Milaniin ja voitti seuran riveissä Italian mestaruuden ja cupin vuonna 1999. Kaudella 2003–2004 Ambrosini kärsi loukkaantumisista ja pelasi vain 20 ottelua, joissa hän teki yhden maalin. Kaudella 2004–2005 hän kärsi jälleen loukkaantumisista ja pelasi vain 22 ottelua (yksi maali). Mestareiden liigassa Ambrosini teki alankomaalaista PSV:ta vastaan tärkeän maalin, joka auttoi seuraa selviytymään vierasmaalisäännöllä jatkoon mutta Istanbulissa pelatussa loppuottelussa Liverpoolia vastaan hän ei pelannut. Kaudella 2005–2006 Ambrosinin loukkaantumiset jatkuivat ja hän pelasi Serie A:ssa vain 13 ottelua (yksi maali). Kaudella 2006-2007 esiintyi aiempaa tärkeämmässä roolissa sekä Serie A:ssa että Mestareiden liigassa. Paolo Maldinin poissa ollessa Ambrosini toimi Milanin kapteenina UEFA:n Supercupin loppuottelussa, jonka Milan voitti maalein 3-1. Kauden 2007–2008 puoliväliin saakka hän toimi edelleen Milanin kapteenina. Tällä kaudella hän kunnostautui entistä useammin maalintekijänä.
Maajoukkueura
Ambrosinin ensiesiintyminen maajoukkueessa tapahtui huhtikuussa 1999 Kroatiaa vastaan. Hän pelasi Sydneyn kesäolympialaisissa 2000 sekä EM-kisoissa 2000, joissa Italia eteni loppuotteluun asti, ja 2004. MM-kisat 2006 jäivät häneltä käymättä loukkaantumisten vuoksi. Kahden vuoden maaottelutauon jälkeen hänet kutsuttiin 16. elokuuta Italian miehistöön ja hän pelasi yhdessä ottelussa maajoukkueen kapteeninakin Roberto Donadonin alaisuudessa. Hän pelasi myös vuoden 2008 EM-kisoissa. Hän pelasi kaikkiaan 35 maaottelua.
World Kyokushin Budokai
World Kyokushin Budokai, lyhyesti WKB on kansainvälinen kyokushinjärjestö, joka perustettiin 2016. Järjestön päämaja sijaitsee Espanjassa ja puheenjohtaja on Pedro Roiz.
Nuppilinna
Nuppilinna on Päijät-Hämeessä Orimattilan Artjärvellä sijaitseva mahdollinen mäkilinna.
Mäkilinna
Nuppilinna sijaitsee Artjärven kirkosta 680 metriä länsiluoteeseen Pyhäjärven rannassa Säyhteen laskujoen suun lähellä. Se on metsäinen matala mäki, jonka laki olisi tasoitettu oleskelua varten. Puolustusvarustuksien jäänteitä ei tunneta, mutta perimätiedon mukaan paikkaa olisi käytetty pakopaikkana.
Tutkimukset
Nuppilinnaa ei ole tutkittu arkeologisesti, mutta se on tarkastettu pintapuolisesti vuosina 1908 (Sara Backman), 1969 (Anna-Liisa Hirviluoto) ja 1999 (Satu Koivisto).
Katso myös
Linnan lähellä on myös toinen Pyhäjärven linnanmäki.
Macheng
Kaupunki on ikivanha, se on perustettu Kevättä ja syksyä -kaudella eli joskus vuosien 770 eaa. ja 476 eaa. välillä. Se sai nimekseen Macheng vuonna 598. Vuonna 1927 Machengissa puhkesi talonpoikaiskapina, joka loi pohjaa vuoden 1949 kommunistivallankumoukselle. Yli satatuhatta henkeä liittyi Maon punaiseen armeijaan tältä alueelta.
Machengin alueella on runsaasti luonnonvaroja. Sen kaivosteollisuus tuottaa marmoria ja jadea sekä kultaa, hopeaa ja kuparia. Maanviljelyn päätuotteita ovat vesikastanjat, krysanteemit ja persimonit eli kakihedelmät. Mulperipuut ja niitä syövät silkkiperhoset ovat myös kuuluisia.
Granma (provinssi)
Granma on yksi Kuuban 15 provinssista. Sen pääkaupunki on Bayamo. Muita kaupunkeja ovat Manzanillo ja Pilón. Seutu on vuoristoista: Sierra Maestran korkein huippu on Pico Turquino (1972 m).
Vuoden 2012 laskennassa provinssissa oli 834 380 asukasta, arvio vuodelle 2015 on noin 835 000.
Fidel Castron voitettua Kuuban sisällissodan ja vakiinnutettua valtansa tuli tarve ikonisoida kapinan alussa käytetty Granma-laiva lohkaisemalla osa entistä Orienten provinssia omakseen. Vuoden 1976 uudistuksessa aiempi nimitys hävisi kartalta kokonaan. Orienten alue kuuluu nykyään Santiago de Cuban provinssiin.
Alue yhdistetään lähtemättömästi Fidel Castron johtamaan Kuuban vallankumoukseen. Castron sodanaikainen tukikohta la Plata sijaitsee täällä.
Halide Edib Adıvar
thumb|250px|Halide Edib Adıvar Halide Edib Adıvar (1884 Konstantinopoli, Osmanien valtakunta – 9. tammikuuta 1964 Istanbul, Turkki) oli turkkilainen kirjailija, feministi ja yhteiskunnallinen toimija.
Elämä
Halide Edib syntyi vuonna 1884 yläluokkaiseen osmanimuslimiperheeseen. Kotikieli oli osmaniturkki. Yläluokkaisen perheen tyttärenä hän sai kattavan koulutuksen ja opiskeli mm. kotiopetuksessa ja Üsküdar in amerikkalaisessa tyttökoulussa.
Edib avioitui vuonna 1901 mutta erosi miehestään vuonna 1910 miehen moniavioisuuden vuoksi. Hän asui ulkomailla vuosina 1925–1938, ja palattuaan Turkkiin hän työskenteli Istanbulin yliopistossa, jossa hän opetti englannin kielen ja kirjallisuuden professorina. Hän oli 1950–1954 Turkin parlamentin jäsen. Hän oli kiihkeä isänmaanystävä ja panturkkilainen.
Kirjailijana
Edibin kirjoittajanura alkoi kun hän vuonna 1908 perusti sanomalehden Tanin (Kaiku).
Romaani Yeni Turan (1913) loi hänelle maineen innokkaana isänmaanystävänä. Hän oli miehensä kanssa Kemal Atatürkin joukoissa 1. maailmansodan jälkeen ja kirjoitti siitä ajasta teoksen Ateshden gömlek (1922), joka on myös suomennettu otsikolla Liekkipaita (1929). Hän julkaisi useita muistelmateoksia, muun muassa Memoirs of Halide Edib (1926).
Teos The Turkish Ordeal kuvaa Turkin itsenäisyystaistelua, teoksessa The Clown and his Daughter idän ja lännen herättämiä jännityksiä ja hirmuhallintoa. Romaanissaan Handan hän käsittelee naisten kasvatusta.
Yhteiskunnallisena toimijana
Halide Edib perusti Turkissa naisille tarkoitetun organisaation Teali-i Nisvan (Naisten edistys). Organisaatio tähtäsi naisten aseman parantamiseen tarjoamalla heille luentoja, konferensseja ja konsertteja, sekä opettamalla heille englannin kieltä. thumb|Nuori Halide Edib Adivar.
Sydän toivoa täynnä
Sydän toivoa täynnä on vuosina 1997–1999 MTV3:lla esitetty suomalainen televisiosarja. Sarjan ensimmäisen tuotantokauden käsikirjoitti Heikki Hietamies yhdessä tyttärensä Eve Hietamiehen kanssa. Toisen ja kolmannen tuotantokauden kirjoittivat Eve Hietamies ja Liisa Urpelainen. Sarjan tapahtumat sijoittuvat kuvitteelliseen helsinkiläiseen Toivo-ravintolaan. Olennaista sarjalle oli sen nopea ajankulku. Ei ollut lainkaan tavatonta, että seuraavassa kohtauksessa oli edelliseen kohtauksen jälkeen kulunut useita tunteja, päiviä, viikkoja tai jopa kuukausia.
Sarjan televisioesityksen aikaan julkaistiin myös kaksi sarjaan pohjautuvaa romaania. MTV3 ja Pan Vision julkaisivat koko sarjan neljänä tupla-DVD:nä vuoden 2010 aikana.
Juoni
Sarja alkaa helsinkiläisen Ravintola Blackcatin ajauduttua konkurssiin, jolloin työntekijät irtisanotaan. Osa saa töitä muista ravintoloista, mutta Anna jää dementoituneen äitinsä omaishoitajaksi. Iäkäs äiti kuitenkin kuolee pian ja Anna jää yksin toimettomaksi. Eräänä iltana hän kulkee entisen työpaikkansa ohitse ja huomaa Blackcatin tilojen olevan vuokrattavana. Lassen tuella Anna vuokraa ilkeältä isännöitsijältä paikan uutta ravintolaa varten. Ensimmäisten jaksojen olennainen teema on vähävaraisen Olli Saaren ja rikkaasta perheestä kotoisin olevan Milla Haran kukoistava rakkaustarina. Milla on raskaana, mutta ei halua pitää lastaan.
Toisella tuotantokaudella uudelleenrakennettu ravintola Toivo avaa ovensa. Anna palkkaa Toivoon uuden kokin, oman ravintolansa konkurssiin ajaneen Matti Lehtosaaren sekä tarjoilijaksi Matin vaimon, Laura Lehtosaaren.
Kolmas tuotantokausi alkaa dramaattisesti Millan kuoltua auto-onnettomuudessa. Vaimonsa kuolemasta syvästi masentunut Olli joutuu laitoshoitoon ja rintasyövästään toipunut Anna lupautuu toistaiseksi Topin huoltajaksi. Millan sukulaiset yrittävät saada Topin huoltajuuden itselleen. Ikäkriisistä kärsivä Inkku haluaisi kokea vanhemmuuden ilon vastavihityn aviomiehensä Nummisen kanssa. Yhdessä Aku ja Julia hankkivat koiranpennun ja ostavat yhteisen asunnon.
DVD-julkaisut
Sydän toivoa täynnä -sarja julkaistiin neljänä tupla-DVD:nä vuonna 2010.
Painajainen (televisiosarja)
Painajainen on Ismo Sajakorven käsikirjoittama ja ohjaama neliosainen televisiosarja vuodelta 1988. Sarja sai vuoden 1988 Venla-gaalassa kunniamaininnan.
Sarja julkaistiin DVD:llä lokakuussa 2012 yhdessä Sajakorven Merkitty-elokuvan kanssa.
Juoni
Herättyään seitsemän kuukauden koomasta taiteilija Kai Merilä (Eero Melasniemi) palaa huvilalleen maaseudulle Sauvoon, jossa koomaan johtanut auto-onnettomuus oli sattunut edellisenä vuonna. Kaikki kylässä muistavat hänet – hän ei ketään. Kerstin Sundell (Rea Mauranen) tilaa häneltä kadonneen tyttärensä muotokuvan. Valokuvia apunaan käyttäen Merilä aloittaa maalaamisen, ja vähitellen hänen mieleensä ilmestyy näkyjä hirvittävistä tapahtumista.
Reborn (Northern Kingsin albumi)
Reborn on Northern Kings -yhtyeen debyyttialbumi, joka julkaistiin 31. lokakuuta 2007. Levyllä on uusia sovituksia tunnetuista hiteistä. Levyn ensimmäinen single on Tina Turnerin ”We Don’t Need Another Hero”. Toisena singlenä julkaistiin Lionel Richien ”Hello”. Albumi debytoi Suomen virallisen listan seitsemännellä sijalla, ja pysyi listalla yhteensä 12 viikkoa. , ja se myi julkaisuvuonnaan kultalevyyn oikeuttavan määrän eli 15 000 kappaletta.
Kappaleet
Alkuperäinen esittäjä suluissa.
Sydneyn satamapoliisit
Sydneyn satamapoliisit (Water Rats) oli australialainen Sydneyn satamaan sijoittuva televisiosarja, joka kertoi Sydneyn satamapoliisiyksikön arjesta. Sarjaa kuvattiin kuuden tuotantokauden verran vuosina 1996–2001, ja se pysyi kotimaassaan kohtalaisen suosittuna huolimatta useista henkilövaihdoksista. Suomessa sarjaa esitti Yle TV2.
Seriffi
Seriffi (myös šeriffi tai sheriffi, ) on anglosaksisessa maailmassa julkisen vallan edustaja. Termi on alkuperältään brittiläinen korkea-arvoinen yleishallintovirkamies (muinaisengl. scīrgerēfa). Yhdysvalloissa seriffi vastaa usein yleisen järjestyksen ja turvallisuuden ylläpidosta, toisin sanoen poliisitoimesta. Suomessa nimikettä vastasi pitkälti nimismies.
Seriffit
Seriffi vastaa asemaltaan poliisipäällikköä. Yhdysvalloissa on perinteisesti valittu seriffi poliittisella vaalilla, ja niin yhä useimmiten tehdään. Seriffit valitaan ylimmiksi lainvalvojiksi joko alueelle, jonka nimi on county – piirikunta – tai piirikunnissa oleviin kaupunkeihin. Valintamenettelyn vuoksi tällaisen lainvalvojan katsotaan edustavan alueensa väestöä, kun esimerkiksi Euroopassa pidetään tärkeänä sitä, että poliisiviranomaiset asettaa tehtäviinsä valtiovalta.
Yhdysvaltojen 50 osavaltiosta 48 on jaettu näitä pienempiin county-hallintoalueisiin. Louisianassa samasta hallintoalueesta käytetään nimitystä parish ja Alaskassa nimitystä borough. Yhdysvalloissa on tällä hetkellä 3 086 piirikuntaa. Eniten niitä on Texasissa, 254, joista jokaisessa on vaaleilla valittu seriffi. Seriffin apulaisina ja alaisina toimivien virkanimike on deputy sheriff eli sheriff's deputy – apulaisseriffi. Seriffin kakkosmiehellä on joskus arvonimi undersheriff. Tämä virkanimike on käytössä muun muassa viidellä New Yorkin poliisipäälliköllä. New Yorkin seriffin asema on erityinen, hän on High Sheriff eli yliseriffi, ja se on myös Havaijin ja Rhode Islandin osavaltioissa käytetty virkanimike. Texasin kuvernööri on perustuslain nojalla High Sheriff of Texas eli Texasin yliseriffi.
Seriffin toimenkuva ja tehtävät vaihtelevat nykyisin paljonkin osavaltioiden välillä. 1800-luvulla seriffit tekivät käytännössä kaikkea mahdollista poliisityötä, johon heitä tarvittiin. Nykyisin Yhdysvalloissa on 3 500 seriffin johtamaa poliisiasemaa – Sheriff’s Office. Pienimmissä niistä on töissä yksi tai kaksi henkeä – Los Angelesissa Los Angeles County Sheriff’s Department työllistää noin 18 000 henkeä.
Useat villin lännen lainvalvojista vaihtoivat useinkin toimipaikkaansa ja ehtivät toimia sekä seriffinä että marshalina. Heihin kuului Wyatt Earp, joka aloitti uransa konstaapelina, jatkoi sitä apulaismarshalina ja oli viimeisessä poliisivirassaan apulaisseriffi.
Historiaa
thumb|New Yorkin Suffolkin piirikunnan seriffin virkamerkki Seriffi-sana oli käytössä jo keskiajan Englannissa, jossa se tarkoitti kansan valitsemaa palkatonta virkamiestä. Sana juontui kuninkaallista valvojaa tarkoittavasta termistä shire reeve. Kun Yhdysvallat itsenäistyi, siellä seriffit säilyttivät asemansa lainvalvojina. Kasvaviin kaupunkeihin perustettiin kuitenkin oikea poliisitoimi, ensimmäisenä Bostoniin 1838 ja New Yorkiin 1845. Seriffijärjestelmä säilyi maaseudulla. Sen huonona puolena oli, että seriffin toimia oli vaikea valvoa, ja he syyllistyivät helposti omavaltaisuuteen. Silti oli täysin laillista antaa pikaisia hirttotuomioita esimerkiksi karjavarkaudesta. 1800-luvun lopussa maa tarvitsi ammattimaisempia lainvalvojia. Kongressi perusti tällöin oikeusministeriön, joka alkoi valvoa lainvalvojien toimintaa. Tämän jälkeen myös seriffeiltä alettiin vaatia lainkuuliaisuutta.
Seriffin kuusisakarainen tähti otettiin ensimmäisenä käyttöön New Yorkissa. Lännessä se tehtiin tavallisesti kierrätysmateriaalista, kuten peltipurkista. Teksasissa tähti tehtiin usein Meksikon kahdeksan realin kolikosta.
Vuonna 1882 julkaistu David J. Cookin teos Hands up! oli seriffien opaskirja. Uudelle seriffille annettiin siinä viisi hyvää neuvoa: ''(1) Älä koskaan lyö vankia päähän pistoolillasi, koska aseesi voi rikkoutua. (2) Älä pidätä ketään, jos et ole aivan varma, että sinulla on siihen valtuudet. (3) Kun yrität pidättää jonkun, ole varovainen, äläkä anna hänelle mahdollisuutta vetää asetta esille. On parempi tappaa kaksi miestä kuin antaa yhden tappaa sinut. (4) Kohtele vankia niin lempeästi kuin hänen käytöksensä sallii. (5) Älä luota koskaan vangin sanaan, äläkä anna hänelle vapauksia, jotka voivat vaarantaa oman turvallisuutesi. Yhdeksällä kymmenestä rikollisesta ei ole omaatuntoa''.
Marshalit
Marshalit ovat poliisipäälliköitä siinä missä seriffitkin, ja usein heistä suomenkielisessä kirjallisuudessa ja elokuvissa käytetäänkin nimitystä seriffi tai joskus liittovaltion seriffi. Siinä missä seriffit valitaan paikallisesti vaaleilla, ovat marshalit Yhdysvaltain oikeusministeriön (United States Department of Justice) alaisuudessa toimivia liittovaltion poliisimiehiä, jotka nimittää virkaansa Yhdysvaltain presidentti.
Marshaleille on nykyisin sälytetty mitä erilaisimpia erityisiä tehtäviä, kuten vankien kuljetuksia ja tuomioistuinlaitoksen ja oikeuskäsittelyjen turvaamista, todistajien suojelua sekä erityisen vaarallisten ja etsintäkuulutettujen rikollisten jäljittämistä. Villin lännen aikaan he tekivät seriffien tapaan myös hyvin laaja-alaisesti kaikkia mahdollisia poliisitöitä.
Yhdysvallat on nykyisin jaettu oikeusministeriön alaisiin 94 hallintoalueeseen eli piirikuntaan, joissa kussakin on yksi U. S. Marshal. Marshalien apuna toimiva on Deputy U. S. Marshal eli apulaismarshal. Muitakin marshal-arvoja on nykyisin käytössä, mutta 1800-luvun ja villin lännen tapahtumien historiaa tutkiva ei niitä juuri kirjallisuudesta kohtaa. Useilla tuon ajan marshaleilla oli takanaan sotakokemus Yhdysvaltain sisällissodasta ja heidän tehtävänsä sisällissodan jälkeen oli olla mukana vakauttamassa oloja kaikin tavoin niin, että liittovaltion yhtenäisyys lujittui. Heillä oli oikeus tuohon aikaan tarvittaessa, varsin pikaisesti valan vannottamalla, rekrytoida eli ottaa itselleen apulaisia. Tarvittaessa he muodostivat vapaaehtoisista miesjoukon, jonka nimitys oli posse, kun vaarallista rikollista lähdettiin jäljittämään ja takaa-ajamaan.
Yhdysvaltain Grand Prix 1991
Yhdysvaltain Grand Prix 1991 oli Formula 1 -sarjan 501. osakilpailu. Se ajettiin 10. maaliskuuta 1991 Phoenixissa.
Scott Speed
Scott Andrew Speed (s. 24. tammikuuta 1983 Manteca, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen autourheilija. Hän ajoi muun muassa Formula 1 -sarjassa kausilla 2006 ja 2007. Vuonna 2004 hän voitti Saksan Formula Renault ja Eurocup Formula Renault-sarjojen mestaruuden.
Speed oli ensimmäinen yhdysvaltalainen F1-kuljettaja sitten Michael Andrettin (1993). Nykyään Speed on siirtynyt enemmän vakioautojen puolelle, kuten NASCARiin, mutta on yhä mukana Red Bullin organisaatiossa. Tällä hetkellä (kirjoitettu heinäkuussa 2008) hän ajaa Red Bull Toyota Camry-autolla ARCA RE/MAX Series-luokassa Eddie Sharp Racing-tallissa ja osa-aikaisesti Red Bull Toyota Tundra-autolla NASCAR Craftsman Truck Series-luokassa Bill Davis Racing-tallissa.
2005
Speed ajoi Red Bull -tallin kolmatta autoa perjantain harjoituksissa Kanadan ja Yhdysvaltain GP:ssa. Hänestä tuli samalla ensimmäinen yhdysvaltalainen Formula 1 -kuljettaja sitten vuoden 1993, jolloin Michael Andretti ajoi.
2006
thumb|250px|Speed [[Kanadan Grand Prix 2006|Kanadan GP:ssä 2006]] Speed sai kuljettajan paikan uudesta Toro Rosso -tallista. Hänen ensimmäinen kilpailunsa oli Bahrainin GP, jossa hänen sijoituksensa oli 13. Speed saavutti kauden parhaan sijoituksensa kolmannesta kilpailusta Australiasta, jossa hän sijoittui kahdeksanneksi, mutta sai kilpailun jälkeen 25 sekunnin aikarangaistuksen ja tippui yhdeksänneksi. Hän keskeytti kauden aikana vain neljä kertaa kahdeksastatoista.
2007
Speed ajoi Toro Rossolla kauden 2007 Euroopan GP:hin asti kunnes sai potkut, koska oli ajautunut nyrkkitappeluun tallipäällikkö Franz Tostin kanssa. Speed korvattiin Sebastian Vettelillä, joka oli aiemmin ajanut Yhdysvaltain GP:ssä.
Sinulle vain
Sinulle vain on Paula Koivuniemen vuonna 1978 julkaistu studioalbumi. Albumi on myynyt kultalevyn oikeuttavan määrän.
Albumin B-puolen aloittava ”Sua vasten aina painautuisin” sijoittui kolmanneksi Syksyn sävel-kilpailussa.
Kappaleet
Kaikki sovitukset on tehnyt Jori Sivonen.
Jules Rimet -pokaali
thumb|upright|Jäljennös pokaalista.
Jules Rimet -pokaali toimi jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen voittajajoukkueelle myönnettynä pokaalina kisahistorian alusta aina vuoden 1970 kisoihin saakka.
Pokaalin suunnitteli ranskalainen kuvanveistäjä Abel Lafleur. Se on 35 senttimetriä korkea ja painaa 3,8 kilogrammaa. Se on tehty kullatusta hopeasta ja sen jalustassa on kultaiset laatat, joihin on kaiverrettu voittajamaiden nimet. Pokaalissa on kuvattu antiikin kreikkalainen voiton jumalatar Nike kannattelemassa kahdeksankulmaista maljaa.
Pokaali varastettiin vuonna 1983, eikä sitä ole löydetty.
Historia
pienoiskuva|253x253px|Kuningatar [[Elisabet II jakamassa palkintoa Englannin joukkueen kapteeni Bobby Moorelle vuonna 1966.]] Pokaalin alkuperäinen nimi oli ”Victory”, mutta se tunnettiin yleisesti nimellä ”World Cup” tai ranskaksi ”Coupe du Monde”. Nykyisen nimensä se sai vuonna 1946 Jules Rimet’n, FIFAn puheenjohtajan kunniaksi – MM-kisat alkoivat vuonna 1929 Rimet’n toiminnan seurauksena.
Toisen maailmansodan aikana italialainen FIFAn varapuheenjohtaja Ottorino Barassi piilotteli pokaalia kenkälaatikossa sänkynsä alla piilossa saksalaisilta. Vuoden 1966 kisojen kynnyksellä se varastettiin, mutta Pickles-niminen koira löysi sen puistosta Lontoosta. Englannin jalkapalloliitto kuitenkin valmistutti salaa pokaalista kopion, jota oli määrä käyttää juhlissa. Vuonna 1997 kopio myytiin huutokaupassa, jossa FIFA osti pokaalin 245 000 punnalla ja pani sen näytteille Englannin jalkapallomuseoon Prestoniin.
Vuoden 1970 MM-kisoissa Meksikossa Brasilian jalkapallomaajoukkue voitti kolmannen maailmanmestaruutensa ja sai pokaalin tämän johdosta itselleen. Vuonna 1983 pokaali varastettiin Rio de Janeirosta ja se on yhä kateissa. Monet uskovat, että pokaali sulatettiin myytäväksi kultana. Brasilian jalkapalloliitto on valmistuttanut pokaalista itselleen kopion.
Hämeenkosken linnakallio
Hämeenkosken linnakallio on Päijät-Hämeessä Hollolan Hämeenkoskella sijaitseva mahdollinen linnavuori. Vuonna 2014 löydettiin alueen hoidon yhteydessä kivivalleja. Paikalla ei ole tehty tutkimuksia eikä ole aivan varma, että paikalla olisi ollut muinaislinna.
Muinaislinna
Linnakallio sijaitsee noin 300 metriä eteläkaakkoon Hämeenkosken kirkosta ja se muodostaa huomattavan suuren mäen aivan Hämeenkosken taajaman kupeessa. Teurojoki virtaa heti linnavuoren juurella. Linnakallio jää yhdystien 3172 ja valtatien 12 väliin. Kalliolle johtaa tie sen laelle, minne pystytettiin vuonna 1991 linkkimasto. Kallion huippu on noin 60 metriä läheisiä järviä korkeammalla. Koska puusto on harvempaa ja paikoin puuttuukin, ovat näkymät eri suuntiin hyvät. Kaikki kallion ilmansuunnat ovat jyrkänteiden suojaamia paitsi luoteisosa. Sieltä ei ole tunnettu vallimaisia rakenteita ennen kuin vasta vuonna 1996, jolloin ympäristön hoidon yhteydessä havaittiin matala lakea reunustava kiveys. Se oli päässyt osittain tuhoutumaan linkkimaston huoltorakennusta ja tietä rakennettaessa. Kiveyksen luonnetta ja alkuperää ei ole vielä tutkittu.
Amadeo de Souza Cardoso
Cardoson teoksissa oli vaikutteita kubismista ja futurismista.
Hämeenkosken linnakallio
Ympäristön hoito
Hoitoalueeseen kuuluu muinaislinnan lakialue sekä vallien lähiympäristö.
Luettelo Harjavallan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Harjavallan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Harjavallan kaupungissa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Nowhere Man
Yhdysvalloissa ”Nowhere Man” julkaistiin Rubber Soulin sijaan albumilla Yesterday and Today.
Laulun taustoja
Vuonna 1971 John Lennon muisteli ”Nowhere Manin” syntymää Rolling Stone -lehdelle antamassaan haastattelussa näin:
"Nowhere Man" oli Lennonin senhetkisen olotilan ruumiillistuma, sillä hän oli LSD:n käytön jälkeisessä masennuksessaan tuntenut itsensä juuri sellaiseksi kuin laulun mies. Tarina kertookin todellisuudessa hänestä itsestään, vaikka se on kirjoitettu kolmanteen persoonaan. George Harrisonin soittama kitarasoolo täydentää surullista ja filosofoivaa kappaletta, joka tyylillisesti edustaa lähinnä folk-rock-balladia.
Laulu poikkeaa sanoitukseltaan melkoisesti yhtyeen aiemmasta tuotannosta. Lennon ei itse erityisemmin pitänyt laulusta, mutta yhtyeen fanit ja musiikkikriitikot ovat sen sijaan nimenneet "Nowhere Manin" erääksi Lennonin parhaista töistä Beatlesin 1960-luvun puolivälin tuotannossa.
Parhaan draamasarjan Golden Globe -palkinto
Tämä on luettelo Golden Globe -palkinnon voittaneista draamasarjoista.
Kirjolohi
Kirjolohi (Oncorhynchus mykiss) on tyynenmerenlohien sukuun kuuluva lohikala, jonka ihminen on tuonut Pohjois-Amerikasta Suomeen ja muualle Eurooppaan. Kirjolohen liha on rasvaista ja punertavansävyistä. Kirjolohi on suosittu ja edullinen ruokakala, jota viljellään hyvin paljon. Monesti varsinkin ravintoloissa myyty lohi on itse asiassa kirjolohta, koska kirjolohi on lohta halvempaa mutta pitkälti samanmakuista. Se on vesistöihin istutettuna myös virkistyskalastajien saaliskala, esimerkiksi yksi perhokalastajien halutuimmista saaliista. Kirjolohi kasvaa noin 40–70 senttimetrin pituiseksi ja painaa noin 1–5 kg.
Levinneisyys
Tästä alkujaan Pohjois-Amerikan 60. leveyspiirin eteläpuolen Tyyneenmereen laskevista vesistöistä kotoisin olevasta kalasta erotetaan kolme ekologista muotoa: koko elämänsä virtavesissä viettävä muoto, kylmien järvien muoto ja merestä jokiin kudulle nouseva muoto. Meressä elävästä ja joissa kutevasta muodosta käytetään nimitystä steelhead ja koko ikänsä makeassa vedessä elävästä nimitystä kamloops.
Ensimmäinen kirjolohen mätierä tuotiin Suomeen Saksasta vuonna 1894. Suomeen kala on tullut etupäässä tanskalaisten kalanviljelylaitosten kautta. Rotu lienee "Kamloops", makeanveden muoto. Kalaa on istutettu Suomen luontoon moneen otteeseen ja istutetaan edelleen lähinnä virkistyskalastajien pyydettäväksi. Kirjolohi ei kovinkaan helposti lisäänny Suomen vesissä, sillä kesä on liian lyhyt mädin kypsymiselle. Kirjolohikannat ovat siksi istutusten varassa. Eurooppaan kirjolohta on tuotu 1800-luvun lopulta asti, ja viime vuosina sen viljely kalanviljelylaitoksissa on ollut runsasta.
Viljely
left|thumb|200px|Kirjolohenviljelyn verkkoallas [[Saaristomeri|Saaristomerellä.]] Suomessa kirjolohi on kalanviljelyssä ylivoimaisesti eniten viljelty kalalaji. Sen tuotantomäärä, 12,2 miljoonaa kiloa, oli vuonna 2013 noin 90 % kaikesta ruokakalaksi viljellystä kalasta. Kirjolohen mätiä tuotettiin 0,4 miljoonaa kiloa. Suurin osa tuotannosta tapahtuu verkkoaltaissa Saaristomeren ja Ahvenanmaan vesillä.
Vuonna 2018 kotimaista kirjolohta kulutettiin Suomessa keskimäärin 1,22 kiloa henkilöä kohden. Tästä viljellyn kirjolohen osuus oli 1,19 kiloa. Kotimaisen kirjolohen kulutus ei ole laskenut kertaakaan tilastoinnin aikana vuodesta 2011 lähtien. Silloin keskimääräinen kulutus oli 0,99 kiloa henkilöä kohti.
Viljeltyjä kirjolohia ruokitaan Suomessa teollisesti tuotetuilla rehurakeilla, jotka sisältävät muun muassa kasvi- ja kalaöljyjä, kalajauhoa, vehnä-, soija-, papu- ja maissiproteiinia, vitamiineja ja kivennäisaineita. Suomessa myydyn kirjolohen EPA- ja DHA-rasvahappopitoisuus puolittui sen jälkeen, kun rehuissa alettiin käyttää kasviperäisiä ainesosia kalaöljyn ja -jauhon sijaan. Samalla kuitenkin myös dioksiini- ja PCB-pitoisuudet vähenivät. 60 prosenttia kalanrehusta koostui kalajauhosta vuonna 2011, mutta vuonna 2016 osuus oli enää 30 prosenttia lopun ollessa kasviperäisiä aineksia.
Viljelty kirjolohi saa punaisen värinsä rehuun lisätystä synteettisesti tuotetusta astaksantiini-pigmentistä. Luonnossa kasvavat lohikalat saavat punaisen värinsä ainakin osittain samasta pigmentistä, jota ne saavat ravinnossaan (mm. krillit, katkaravut). Luonnon ravintoketjussa astaksantiinia tuottavat mikrolevät. Astaksantiini muodostaa noin 15–20 % viljeltyjen lohikalojen rehukustannuksista. Lähes kaikki kasvatettu kirjolohi ja lohi ruokitaan synteettistä pigmenttiä sisältävällä ravinnolla, sillä alan tutkimusten mukaan mitä tummemmanpunaista kala on, sitä paremmin se menee kaupaksi. Luonnossa kasvavien lohikalojen ravinnosta poikkeavalla pigmentittömällä ravinnolla kasvatettu harmaalihainen kirjolohi ei mene kaupaksi. Väriaineita ei Suomessa kuitenkaan tarvitse ilmoittaa.
Viljely ja ympäristö
Kalan ruokinnasta ympäristöön voi liueta fosforia. Fosforin liiallinen määrä vesissä rehevöittää vesistöjä. Kalanviljelyn typpi- ja fosforipäästöt olivat Suomessa 2012 alle 2 % kaikesta veteen liuenneesta fosforin kokonaismäärästä. Kirjolohen viljelyn kokonaispäästöt tuotettua ravintoenergiayksikköä kohti olivat 15 vuotta sitten samaa luokkaa kuin naudan- ja sianlihantuotannossa. Kirjolohi on määritelty yhdeksi sadasta maailmanlaajuisesti haitallisimmasta vieraslajista. Suomessa kirjolohi ei kuitenkaan lisäänny juurikaan luontaisesti, joten Suomessa kirjolohi ei ole haitallinen vieraslaji. Päästöjä voidaan merkittävästi vähentää maa-altaissa kiertovesikasvatuksella: vettä kierrätetään pumppaamalla sitä kasvatusaltaan ja puhdistuslaitteiston välillä. Kiertovesikasvatuksessa veden puhdistamiseen käytettävällä teknologialla pystytään pienentämään huomattavasti ravinnekuormitusta. Tyypillisesti fosforipäästöt ovat noin 20 prosenttia normaalista kalankasvatuksesta. Typpeä on vaikeampi poistaa, mutta tekniikoita kehitetään koko ajan. Menetelmä säästää myös vettä, koska uutta vettä tarvitaan vain 1–2 prosenttia kiertävän veden määrästä.
Nimistä
thumb|250px|Pohjoisamerikkalainen vaeltava steelhead-kirjolohi Kirjolohta nimitettiin Suomessa aikaisemmin forelliksi ja sateenkaarirauduksi, mutta vuonna 1965 presidentti Urho Kekkonen lanseerasi nimen kirjolohi, joka vakiintui kalan suomalaiseksi nimeksi. Aikaisemmin kirjolohen katsottiin kuuluvan Atlantin lohikalojen sukuun Salmo, ja silloin sen tieteellinen nimi oli Salmo gairdneri. Sittemmin on tehty selvä taksonominen jako kaikkien Atlantin ja Tyynenmeren lohien (monilajinen suku Oncorhynchus) välillä, ja kirjolohi siirtyi jälkimmäiseen.
Veikko Mäkinen
Veikko Mäkinen (11. heinäkuuta 1928 Lohja – 1981) oli suomalainen lavastaja.
Mäkisen vanhemmat olivat Väinö Nikolai Mäkinen ja Eine Maria Salmi. Hän kävi Vapaan taidekoulun ja opiskeli yksityisesti Sven Grönvallin ja Unto Koistisen johdolla.
Mäkinen oli Vaasan suomalaisen teatterin lavastajana 1953–1959 ja Tampereen teatterin lavastajana vuodesta 1959 alkaen. Hän piti lavastusnäyttelyitä Suomessa sekä 1960- ja 1970-luvuilla Tšekkoslovakiassa ja Jugoslaviassa.
Omistusasunto
Omistusasunto tarkoittaa asuntoa, jonka sen asukas omistaa. Asukas voi omistaa asunnon joko suoraan itse tai epäsuorasti omistamalla asunnon hallintaan oikeuttavat asiakirjat.
Suomessa asuntojen epäsuora omistus tapahtuu asunto-osakeyhtiön kautta. Asunnon omistaa yhtiö. Asukas omistaa osakkeet, jotka oikeuttavat asunnon eli osakehuoneiston hallintaan.
Omistusasuminen on Suomessa suosittua. Vuonna 2018 omistusasunnossa asui 63 prosenttia kaikista asuntokunnista. Kuitenkin nuorista yhä pienempi osuus asuu omistusasunnossa.
Paula Rego
Paula Figueiroa Rego (1935, Lissabon – 8. kesäkuuta 2022, Lontoo ) oli portugalilainen, myöhemmin Englantiin muuttanut taidemaalari, kuvittaja ja taidegraafikko.
Rego syntyi Lissabonissa ja aloitti opintonsa Carcavelosissa, Cascaisissa. Myöhemmin hän jatkoi niitä Lontoon Slade School of Artissa. Lontoossa hän tutustui myös taiteilija Victor Willingiin, jonka kanssa hän myöhemmin meni naimisiin. Willing kuoli MS-tautiin 1988. Vuonna 1989 Rego oli ehdolla Turner-palkinnon saajaksi.
Klementiini
thumb|Klementiinejä Klementiini on eräs pieni ja makea sitrushedelmä. Se on tangeriinin ja appelsiinin risteytys tai mandariinin muunnos. Sen kehitti ranskalainen pappi Veli Clément eli Vital Rodier 1900-luvun alussa Algeriassa. Klementiiniä viljellään pääasiassa Algeriassa, Marokossa, Espanjassa, Italiassa ja Korsikassa. Klementiini on usein siemenetön tai vähäsiemeninen, ja sen kuori irtoaa helposti.
Paula Rego
Rego nousi kuuluisuuteen Portugalissa puoliabstrakteilla maalauksilla, joihin joskus kuului kollaasinomaisesti osia hänen omista piirustuksistaan. 1970-luvun lopulla hän siirtyi kollaasista piirtämään suoraan paperille tai akryylille. Tyyli muistutti sarjakuvaa, ja esittävät kuvat kertoivat omia tarinoitaan sen sijaan että olisivat kuvittaneet jotain tekstin kohtaa. 1986 hän siirtyi naturalistiseen tyyliin kuvaamaan aiheita, joissa oli yksittäinen valonlähde, usein sisätiloissa. Regon grafiikka koostuu useimmiten etsatuista viivoista ja akvatintalla luoduista pinnoista.
Obergruppenführer
thumb|140px|SS-Obergruppenführerin kauluslaatat thumb|200px|SS-Obergruppenführer [[Theodor Eicke ]] Obergruppenführer, oli SA-joukkojen ja SS:n käyttämä kenraalia vastaava arvo.
SA alkoi käyttää arvoa vuonna 1932. Arvo oli, ainoastaan Heinrich Himmlerin käytössä ollutta Reichsführer-SS:n arvoa lukuun ottamatta, korkein SS-kenraalin arvo ennen vuonna 1942 käyttöön tullutta kenraalieverstiä vastannutta SS-Oberstgruppenführerin arvoa.
SS-Obergruppenführerin arvo myönnettiin 98 upseerille. Heistä 21 palveli Waffen-SS:n riveissä. Waffen-SS:ssä palvelleiden Obergruppenführereiden sotilasarvo oli kokonaisuudessaan SS-Obergruppenführer und General der Waffen-SS ja muissa SS:ään kuuluneissa organisaatiossa palvelleiden SS-Obergruppenführer und General der Polizei.
EHC Linz
Black Wings 1992 (EHC Linz) on linzilainen jääkiekkojoukkue, joka pelaa Itävallan pääsarjassa, Bet-at-home ICE Hockey Leaguessa.
Joukkue kaudella 2023–2024
Lähde: EliteProspects
Oberführer
thumb|180px|SS-Oberführerin kauluslaatat thumb|SS-Oberführer Joachim Rumohr, 8. SS-ratsuväkidivisioona Florian Geyerin komentaja Oberführer (lyh. Obf, ) oli Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen SA-joukkojen varhainen, vuodesta 1921 käytössä ollut arvonimi, joka otettiin varsinaiseen arvojärjestykseen vasta vuonna 1925. Tyypillisesti Oberführer oli vastuussa tietyn alueen tai piirin puolisotilaallisista joukoista.
EHC Linz
Joukkueenjohto
Lähde: EliteProspects
Oberführer
Myös SS otti arvon käyttöön vuonna 1925. SS-Oberführer oli vastuussa yhdestä useista SS-alueista, joihin Saksa oli jaettu. Vuonna 1930 SS reorganisoitiin rykmenteiksi ja prikaateiksi (SS-Gruppen ja SS-Brigaden). Uusi Brigadeführerin arvo tuli askelmaa korkeammaksi järjestön arvoasteikossa. Vuoteen 1932 mennessä Oberführerin arvoa pidettiin yhä SS- ja SA-joukoissa alimpana kenraalinarvona, lähellä prikaatikenraalia. Kun Waffen-SS alkoi kasvaa arvon luonne muuttui ja siitä tuli korkein everstin arvo. Sen siis voidaan katsoa vastaavan kenraalikuntaan kuuluvan everstin eli ylieverstin arvoa.
La Salle-les-Alpes
La Salle-les-Alpes on kunta Ranskan kaakkoisosassa Hautes-Alpesin departementissa Provence-Alpes-Côte d’Azurin alueella. Se sijaitsee noin 9 kilometriä Briançonin kaupungista luoteeseen.
pienoiskuva|vasen|Saint-Marcellinin kirkko Kuntaan kuuluu osa Serre Chevalierin hiihtokeskuksen laskettelurinteistä. Kunnan nähtävyyksiä on Saint-Marcellinin kirkko, joka on saanut nimensä ensimmäisen Embrunin piispan Saint-Marcellin mukaan.
Yeardley Smith
Martha Maria Yeardley Smith (s. 3. heinäkuuta 1964 Pariisi) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja Emmy-palkittu ääninäyttelijä, joka tunnetaan parhaiten Lisa Simpsonin äänenä amerikkalaisessa piirrossarjassa Simpsonit.
Smith syntyi Pariisissa, Ranskassa, ja kasvoi Washingtonissa, Yhdysvalloissa. Hän on Joseph Yeardley ”Joe” Smithin (1931–2006) tytär.
The Jane Pauley Show’ssa Smith kertoi kamppailleensa bulimiaa vastaan 25 vuotta. Myös Lisa Simpson kärsi syömishäiriöstä Simpsonien 16. tuotantokauden jaksossa ”Vihollinen vuoteessani”. Smith ei pääsääntöisesti esitä Simpsoneissa mitään muita hahmoja kuin Lisaa, mutta hän teki osan Maggie-vauvan äänistä sarjan varhaisemmilla tuotantokausilla.
Husband
Husband sekoittaa musiikissaan erilaisia tyylejä. Yhtyeen vakiojäsenenä on nähty usein Marzi Nyman. Yhtye on keikkaillut festivaaleilla ja baareissa. Yhtyeen levyillä ja keikoilla ovat vierailleet muiden muassa Arttu Takalo, Jarmo Saari, Sonny Heinilä, Jarmo Savolainen, Timo Pratskin, Mongo Aaltonen, Sami Pitkämö, Abdissa ”Mamba” Assefa ja Timo Lassy.
Greenen piirikunta (Virginia)
Greenen piirikunta on Yhdysvaltojen Virginian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 19 819 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Stanardsvillen kunta. Piirikunta perustettiin vuonna 1838.
Hannu Siren
Hannu Siren (s. 10. syyskuuta 1953 Helsinki) on suomalainen kuvanveistäjä, joka on tehnyt useita julkisen tilan taideteoksia, veistoksia ja mitaleja.
Siren opiskeli Accademia di belle arti di Firenzessä 1974–1976 sekä Turun Taideyhdistyksen piirustuskoulussa syksyllä 1976. Hän toimi Kuvataideakatemiassa kuvanveiston lehtorina ja yliopettajana vuosina 1986–1992 sekä vararehtorina vuosina 1991–93.
Siren debytoi Hämeenlinnassa vuonna 1969. Hän on osallistunut lukuisiin ryhmä- ja yksityisnäyttelyihin Suomessa ja muissa maissa. Hän on toiminut kuraattorina muun muassa vuonna 1986 Helsingin taiteilijaseuran Helsingin Juhlaviikoille järjestämässä symposium- ja näyttelykokonaisuudessa ”Concrete, Experimental Environment” -tapahtumassa, joka tutki betonin käyttöä.
Sirenille myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2015.
Hannu Sirenin vanhemmat olivat arkkitehdit Kaija ja Heikki Siren. Hannu Sirenin veli Jukka Siren on arkkitehti.
Solferinon taistelu
Solferinon taistelu oli Italian toisen itsenäisyyssodan aikana käyty taistelu keskenään liittoutuneiden Ranskan ja Sardinian kuningaskunnan armeijoiden sekä Itävallan armeijan välillä italialaisen Solferinon kaupungin ja San Martinon kylän alueella. Verinen taistelu päätyi Napoleon III:n johtamien ranskalais-sardinialaisten joukkojen voittoon. Taistelu oli sodan viimeinen, ja sodan jälkeen Itävaltaan kuulunut Lombardia liitettiin Sardinian kuningaskuntaan.
Taistelupaikalla Solferinossa oli myös sveitsiläinen Henri Dunant, joka haavoittuneiden kohtelua kauhistuttuaan alkoi kampanjoida sodissa haavoittuneiden puolesta. Hänen työnsä lopputulos on nykyinen Punainen Risti -järjestö.
Tausta
thumb|vasen|Sardinialaisten joukkojen leiri valokuvassa hieman ennen Solferinon taistelua. Ennen Italian toisen itsenäisyyssodan syttymistä Itävalta oli lannistanut sen alueella eläneiden italialaisten haaveet yhtenäisestä Italiasta Euroopan hullun vuoden levottomuuksien aikana. Myös tulevan konfliktin taustalla oli ajatus Italian yhdistämisestä. Viktor Emanuel II oli toteuttanut armeijan uudistuksia Sardinian kuningaskunnassa, mutta maa ei silti voinut ryhtyä toimiin Itävaltaa vastaan yksin. Sardinian pääministeri Camillo Cavour sai kuitenkin puolelleen Ranskan keisari Napoleon III:n. Napoleon III oli Napoleon Bonaparten veljenpoika ja monet Ranskan armeijan upseereista olivat palvelleet Bonaparten armeijassa. Napoleonin aikaiset kaunat Itävallan kanssa elivät edelleen heidän mielessään. Ranskan tukemat sardinialaiset lähettivät armeijansa Itävallan hallitseman Lombardian rajalle ja itävaltalaiset vaativat vetäytymistä. Kun tähän ei suostuttu, itävaltalaiset julistivat sodan ja ylittivät Sardinian vastaisen rajan 29. huhtikuuta 1859.
Itävaltalaisilla oli aluksi yliote sardinialaisiin nähden. Marsalkka Ferenc Gyulain johtama 2. armeija oli kaksi kertaa sardinialaisia suurempi, mutta viivyttelyt strategiaa laadittaessa mahdollistivat ranskalaisvahvistuksien tuomisen toukokuuhun mennessä. Sardinialaiset ja ranskalaiset joukot ottivat voitot itävaltalaisista Montebellossa, Palestrossa ja Magentassa pakottaen Itävallan joukot vetäytymään Peschieran, Veronan, Legnagon ja Mantovan linnoitusten tasalle. Milano menetettiin näin viholliselle ja Gyulai erosi tappioidensa takia. Itävallan keisari Frans Joosef I otti joukkojensa komentajuuden itselleen ja niiden vahvistukseksi tuotiin sotamarsalkka Franz von Wimpffenin 1. armeija. Itävaltalaisilla oli nyt koossa 119 000 jalkaväen sotilasta, 9 500 ratsumiestä ja 429 tykkiä. Joukot keskitettiin Mantuan ja Gardajärven väliselle tasangolle sekä Solferinon kaupunkiin.
Itävaltalaisia vastaan etenivät Ranskan Napoleon III:n komentamat ranskalaiset ja sardinialaiset. Ranskalaisilla oli 83 000 jalkaväen sotilasta, 9 000 ratsumiestä ja 240 tykkiä. Ranskalaisten tykit olivat uutta rihlattua tyyppiä, joka teki tykeistä tarkempia ja kasvatti niiden kantamaa. Ranskalaisten tukena oli lisäksi 38 600 sardinialaista. Itävaltalaiset havaittiin 23. kesäkuuta ja Napoleon III päätti edetä heitä vastaan seuraavana yönä.
Seuraukset
Taistelut olivat monin paikoon käyty verisinä lähitaisteluina pistimin. Ranskalaiset ja sardinialaiset menettivät 17 000 miestä ja itävaltalaiset 22 000. Solferinon taistelu oli toisen Italian itsenäisyyssodan viimeinen taistelu. Raskaita tappioita kärsinyt Napoleon III halusi nyt solmia rauhan Itävallan kanssa, mikä johti sodan päättäneeseen Villafrancan konferenssiin. Sodan jälkeen suurin osa Lombardiaa liitettiin Sardinian kuningaskuntaan.
Paikan päällä taistelutantereella oli sveitsiläinen liikemies Henri Dunant. Hän oli saapunut pyytääkseen Napoleon III:lta tukea liiketoiminnalle Algeriassa ja hän kauhistui haavoittuneiden kohtaloa. Monet heistä lojuivat ilman hoitoa taistelukentällä. Dunant järjesti hoitoa molempien taistelevien osapuolten haavoittuneille. Myöhemmin hän hylkäsi ajatuksen liiketoiminnastaan Algeriassa ja alkoi sen sijaan kampanjoida haavoittuneiden tehokkaamman kenttähoidon puolesta. Neljä vuotta Solferinon taistelun jälkeen Dunant piti kokoontumisen, jonka myötä muotoutui Punainen Risti.
Keisha Johnson
Keisha Brown (o.s. Johnson, 3. maaliskuuta 1972 Morgan City, Louisiana – 7. huhtikuuta 2014 Mount Pleasant, Michigan) oli yhdysvaltalainen koripalloilija ja koripallovalmentaja. Tulanen yliopiston menestyksekkäimpiin naiskoripalloilijoihin kuuluva Johnson pelasi ammattilaisena suomalaisessa Tampereen Pyrinnössä kaksi kautta vuosina 1994–1996. Hän voitti vuonna 1995 naisten SM-sarjan kori- ja levypallokuningattaren arvonimet. Myöhemmin yliopistotasolla koripallovalmentajana työskennellyt Johnson kuoli rintasyöpään vain 42 vuoden ikäisenä.
Tampereen Pyrintö
Yliopistouransa jälkeen Johnson siirtyi ulkomaille, Suomen pääsarjassa pelanneeseen Tampereen Pyrintöön. Tulokaskaudellaan 1994–1995 Johnson voitti runkosarjan korikuningattaren arvonimen tehtyään 24,71 pistettä ottelua kohden ja levypallokuningattaruuden 14,04 levypallolla per ottelu. Lisäksi hän oli runkosarjan riistotilaston kolmas. Pyrintö eteni pronssiotteluihin, joissa se taipui Forssan Koripojille. Seuraavalla kaudella Johnson oli runkosarjan toiseksi paras levypallojen ja riistojen ottaja. Pyrintö eteni taas pronssiotteluihin, joissa se hävisi jälleen, tällä kertaa Peli-Karhuille.
Yksityiselämä
Johnson avioitui 24. toukokuuta 2003 Damon Brownin kanssa. He saivat yhden tyttären, Angelin. Brownilla diagnosoitiin rintasyöpä kesäkuussa 2007. Hän perusti Angel Wings Fund -rahaston, joka jakaa yliopistostipendejä syöpään kuolleiden vanhempien lapsille. Hän puhui myös julkisesti nuorisolle rintasyövästä. Seitsemän vuoden sairastelun jälkeen Brown kuoli Michiganin Mount Pleasantissa 7. huhtikuuta 2014. Hän oli kuollessaan 42-vuotias.
Ahmed Hassan
Ahmed Hassan (s. 2. toukokuuta 1975, Maghagha) on egyptiläinen jalkapalloilija, joka edustaa Egyptin valioliigassa pelaavaa Al-Ahlia. Hän kuuluu vakiopelaajiin Egyptin jalkapallomaajoukkueessa.
Ura
Hassan aloitti uransa egyptiläisjoukkue Aswanissa vuonna 1996. Aswanissa hän pelasi yhden kauden ja siirtyi Egyptin suurseura Ismailiin.Sielläkin hän pelasi yhden kauden, ja eurooppalaiset seurat alkoivat kiinnostua hänestä.Hän siirtyi Turkin kentille joukkueeseen nimeltä Kocaelispor.Siellä hän näytti taitojaan ja muut turkkilaiset seurat alkoivat yhä enemmän kiinnostua egyptiläisestä.Hän siirtyi seuraavaksi kaudeksi pelaamaan Denizlisporiin.Siellä hänellä oli vaikeuksia päästä yhteisymmärrykseen valmentajan kanssa ja hän vaihtoi jälleen seuraa Gençlerbirliği S.K.:hon.Siellä hän pelasikin kaksi kautta hyvin onnistuneesti tehden 40 maalia 127 ottelussa.Siellä hän pelasi kaksi kautta ja siirtyi Beşiktaşiin pelaamaan. Siellä hän pelasi kolme kautta tehden 28 maalia 93 ottelussa.Sieltä hän siirtyi kaudeksi 2006/2007 Anderlechtiin, jossa hän on voittanut yhden Belgian mestaruuden ja päässyt debytoimaan mestareiden liigassa ensimmäistä kertaa elämässään pelaten 5 ottelua,mutta ei ole saanut mestarien liigassa toistaiseksi osumia.
Maajoukkueura
Egyptin maajoukkueessa Hassan on pelannut muun muassa Afrikan mestaruuskilpailuissa vuonna 1998, 2002, 2006, 2008 ja 2010. Vuosina 1998, 2006, 2008 ja 2010 Hassan juhli joukkueensa kanssa Afrikan mestaruutta.
Temptation Island Suomi
Temptation Island Suomi on suomalainen tositelevisio-ohjelma, joka perustuu yhdysvaltalaiseen Viettelysten saari -ohjelmaan. Ohjelmassa neljä suomalaista pariskuntaa viedään paratiisisaarelle kolmeksi viikoksi. Siellä parit eivät ole yhdessä, vaan varattujen naisten seurassa on 12 sinkkumiestä ja varattujen miesten seurassa 12 sinkkunaista.
Ohjelman ensimmäinen kausi kuvattiin Thaimaassa loppuvuodesta 2014. Ohjelmaa juontaa Sami Kuronen. Hakeminen ohjelman toiseen tuotantokauteen alkoi kesäkuussa 2015 ja sen esittäminen televisiossa alkoi 23. maaliskuuta 2016. Kolmatta kautta alettiin esittää Nelosella 22. maaliskuuta 2017 ja neljäs kausi alkoi maaliskuussa 2018. Viides tuotantokausi alkoi Nelosella 13. maaliskuuta 2019. Kuudes tuotantokausi alkoi 9. lokakuuta 2019. Seitsemäs tuotantokausi alkoi 18. maaliskuuta 2020. Suomessa kuvattu kahdeksas tuotantokausi alkoi syksyllä 2020. Yhdeksäs tuotantokausi alkoi 17. helmikuuta 2021. Kymmenes tuotantokausi alkaa marraskuussa 2021.
Parit
Noora ja Markus poistuivat saarelta kauden 10. jaksossa, koska Markus ei kyennyt jatkamaan kuvauksia kuultuaan Nooran harkinneen eroa näkemässään videossa iltanuotiolla. Kauden 13. jaksossa heidän tilalleen saapuivat Oona ja Juuso.
Georgian presidentti
Georgian presidentti on Georgian valtionpäämies. Presidentti valitaan viideksi vuodeksi kerrallaan ja hän johtaa maan sisä- ja ulkopolitiikkaa.
Temptation Island Suomi
Naiset
Julkkissinkku Amanda Harkimo saapui sinkkujen joukkoon kauden 7. jaksossa.
Georgian presidentti
Georgian perustuslain mukaan presidentin päätehtävä on taata maan itsenäisyys ja yhtenäisyys ja varmistaa valtiohallinnon elinten toimivuus. Hän toimii myös armeijan ylipäällikkönä ja edustaa Georgiaa maan ulkosuhteissa. Ennen perustuslakiin helmikuussa 2004 tehtyä muutosta, joka muutti Georgian semipresidentiaaliseksi tasavallaksi, presidentti oli myös hallituksen päämies.
Temptation Island Suomi
Miehet
Julkkissinkku Antti Kurhinen saapui sinkkujen joukkoon kauden 7. jaksossa.
Parit
Tia ja Janne poistuivat saarelta toistaiseksi parina kauden 5. jaksossa. Tia oli aikaisemmin vetäytynyt pois saaren aktiviteeteistä miettimään parisuhdettaan. Kauden viidennessä jaksossa heidän tilalleen uudeksi pariksi ohjelmaan saapuvat kolmannelta kaudelta tuttu pari, Vilma ja Juuso.
Georgian presidentti
Siirtyminen semipresidentialismiin vuonna 2004 kavensi presidentin valtaa, ja edelleen vuosien 2010 ja 2018 perustuslakiuudistusten johdosta presidentin asema muuttui melko seremonialliseksi, eikä vaali ole enää suora kansanvaali. Presidentiksi marraskuussa 2018 valittu Salome Zurabišvili ei näin ollen saanut entisenlaista valtaa astuessaan virkaan 16. joulukuuta 2018.
Temptation Island Suomi
Sinkut
Kauden 11. jaksossa 3. kauden pari Joonas ja Pauliina tulivat saarille sinkkuina.
Georgian presidentti
Presidentin virka-asunto on Tbilisissä sijaitseva Orbelianin palatsi.
Temptation Island Suomi
Parit
Pinja ja Kalle poistuivat saarelta parina kauden 3. jaksossa. Kauden 5. jaksossa heidän tilalleen uudeksi pariksi ohjelmaan saapuivat 6. kaudelta tutut Josku ja Karim, jotka poistuivat saarelta 6. jaksossa.
Sinkut
Kauden 11. jaksossa saareen saapuivat uudet sinkut Anttoni (tuttu 1. kaudelta) ja Andra.
Georgian presidentti
Vala
Presidentti vannoo virkaan astuessaan seuraavan, perustuslaissa määritellyn valan:
Temptation Island Suomi
Kahdeksas tuotantokausi
Temptation Island Suomen kahdeksas tuotantokausi kuvattiin koronaviruspandemiasta johtuen kesällä 2020 Suomessa, Sotkamon Vuokatissa.
Yhdeksäs tuotantokausi
Temptation Island Suomen yhdeksäs tuotantokausi kuvattiin koronaviruspandemiasta johtuen marraskuun lopulla 2020 Suomessa, Kittilässä Levillä.
Kymmenes tuotantokausi
Temptation Island Suomen kymmenes tuotantokausi kuvattiin heinäkuussa 2021 Espanjan Aurinkorannikolla Marbellassa.