cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Danijel Pranjić
Pranjić edusti vuosina 2002–2005 kotimaassaan Osijekia ja Dinamo Zagrebia. Vuonna 2005 hän siirtyi alankomaalaisseura Heerenveeniin, jossa pelasi neljä kautta. Hän oli voittamassa seurassa KNVB-cupia vuonna 2009. Samana vuonna hän siirtyi Louis van Gaalin valmentamaan saksalaisseura Bayern Müncheniin. Hän oli voittamassa seurassa Bundesliigan mestaruutta, Saksan cupia sekä DFL-Supercupia vuonna 2010. Bayern erotti van Gaalin vuonna 2011, jonka jälkeen Pranjićin saama peliaika väheni. Hän pelasi Bundesliigassa kaudella 2011–2012 vain seitsemässä ottelussa, kun kahdella aiemmalla hän oli pelannut yhteensä 48 ottelussa.
Heinäkuussa 2012 Pranjić allekirjoitti vapaana pelaajana kolmevuotisen sopimuksen portugalilaisseura Sporting Lissabonin kanssa. Seuraavan vuoden tammikuussa hän siirtyi kuitenkin puolen vuoden lainasopimuksella espanjalaisseura Celta Vigoon ja elokuussa hänen sopimuksensa Sportingin kanssa purettiin yhteisymmärryksessä. Syyskuussa 2013 hän siirtyi kolmevuotisella sopimuksella kreikkalaisseura Panathinaikosiin. Kroatian maajoukkueessa Pranjić debytoi vuonna 2004. Syyskuussa 2012 hän ilmoitti lopettavansa maajoukkueuransa sen jälkeen, kun silloinen päävalmentaja Igor Štimac oli jättänyt hänet valitsematta MM-karsintaotteluihin Walesiä ja Makedoniaa vastaan, ja valinnut hänen sijastaan maajoukkuedebytantti Sammirin. Pranjić palasi maajoukkueeseen marraskuussa 2013 vakiokokoonpanon laitapuolustaja Ivan Strinićin loukkaannuttua ennen jatkokarsintaotteluita Islantia vastaan.
Painajainen Elm Streetillä 4 – Unien valtias
Painajainen Elm Streetillä 4 – Unien valtias on yhdysvaltalainen Slasher-kauhuelokuva vuodelta 1988. Se on Painajainen Elm Streetillä -elokuvasarjan neljäs osa ja sen on ohjannut suomalainen Renny Harlin. Elokuva julkaistiin Suomessa alun perin leikattuna, mutta on sittemmin julkaistu myös leikkaamattomana. Yhdysvalloissa elokuva oli lipputulollisesti koko elokuvasarjan menestyin elokuva vuoteen 2003 asti, jolloin Freddy vs. Jason rikkoi tämän ennätyksen. Elokuvan visuaalisen tyylisuuntansa vuoksi sitä on monesti mielletty eräänlaiseksi elokuvasarjan "MTV-painajaiseksi" sen muistuttaessa leikkauksiltaan musiikkivideota.
Vastaanotto
Helsingin Sanomien Helena Ylänen piti suomalaisohjaajan teosta hyvin tehtynä amerikkalaisnuorisolle suunnattuna kauhuelokuvana, joka käsittelee vakavaakin aihetta, painajaisia. ”Juonen monet käänteet ovat nokkelia ja tuoreita ja ohjaaja on vaivannut päätään ja prässännyt usein niin väsyneestä viihdetuotannosta vivahteita ja kekseliäitä toteutuksia.”
Malaiji
Malaiji tarkoittaa seuraavia:
Izcuintlipotzotli
Izcuintlipotzotli on sukupuuttoon kuollut meksikolainen koirarotu.
Ulkonäkö
Izcuintlipotzotli vastasi kooltaan "maltalaista terrieriä" (maltankoiraa). Se oli epämuodostunut ja sillä oli kyttyräselkä. Pää oli pieni ja susimainen, kuononselkä erottuva, korvat riippuvat ja häntä lyhyt. Niska oli lyhyt ja paksu ja runko raskas ja möykkyinen. Koira oli todennäköisesti joko karvaton tai äärimmäisen lyhytkarvainen. Iho oli täynnä valkoisia, mustia ja ruskeita laikkuja.
Alkuperä
Rotua esiintyi Tarascan alueella Michoacánin osavaltiossa, ja ensimmäinen kuvaus siitä on vuodelta 1780. Sitä kasvatettiin yksinomaan liharuuaksi. Omistajan kuoltua koira haudattiin hänen mukanaan - todennäköisesti, jotta se voisi toimia ruokavarantona matkalla tuonpuoleiseen. Viimeinen havainto rodusta tehtiin vuonna 1843, jolloin rouva Calderón de la Barca näki kuolleen yksilön riippumassa koukusta majatalon seinällä 48 km Mexico Citystä pohjoiseen.
Etymologia
Espanjaksi rotu tunnettiin nimellä perro jorobado, "kyttyräselkäinen koira". Myös alkuperäinen atsteekkinimi izcuintlipotzotli tarkoittaa samaa (izcuintli = "koira", potzotli = "kyttyräselkä").
Punakaulagaselli
Punakaulagaselli (Nanger dama, aiemmin Gazella dama ) on Saharassa elävä erittäin harvinainen gasellilaji. Sen määrä on romahtanut jopa 80 prosentilla kymmenen vuoden sisällä. Nisäkäsnimistötoimikunnan ehdotus lajin uudeksi suomenkieliseksi nimeksi on valkopäägaselli.
Äidittömät
Juoni
Äiti on kyllästynyt olemaan pelkkä perheensä palvelija ja lavastaa katoamisensa. Professori-isä ja hänen poikansa syventyvät muinaisintialaisen rakkausrunouteen niin, että äidin katoaminen jää heiltä havaitsematta. Äiti palaa yksityisetsiväksi naamioituneena tutkimaan omaa katoamistaan, eikä sen paremmin isä kuin poikakaan tunnista häntä.
Arviot
Aikalaisarvioissa moitittiin elokuvan teatterimaisuutta. Paula Talaskivi kirjoitti: ”Witikka on siirtänyt filminauhalle näytelmäesityksen suunnilleen sellaisenaan.” Sitä kuitenkin pidettiin kiinnostavana kokeiluna. Ansa Ikosen näyttelijäntyö pääsee kriitikon mukaan edukseen verrattuna teatterissa nähtyyn, jossa hän jäi alakynteen.
Myöhemmin televisioesityksen yhteydessä on saanut kiitosta erityisesti Heikki Savolaisen roolisuoritus. TV-Maailman Henri Waltter Rehnströmin mukaan Maikki Länsiön roolityö ylinäyteltynä kotiapulaisena on taitavaa. Elokuvan kohtauksiin sisältyy hänen mukaansa ovelan eroottisia piilomerkityksiä.
Per-Mathias Høgmo
Per-Mathias Høgmo (s. 1. joulukuuta 1959) on norjalainen entinen jalkapallovalmentaja ja pelaaja. Kesäkuusta 2021 lähtien hän on toiminut ruotsalaisseura BK Häckenin päävalmentajana. Hän on toiminut myös Norjan yleisradion NRK:n jalkapallokommentaattorina.
Ura
Pelaajaurallaan Norjassa ja Ruotsissa pelannut Høgmo ei saavuttanut suurempaa menestystä. Hän lopetti aktiiviuransa jo 30-vuotiaana 1989 ja siirtyi valmentajaksi. Hän aloitti Gratangenin ja Tromsdalenin pikkuseuroissa nousten kaudeksi 1992 pääsarjaseura Tromsø IL:n päävalmentajaksi. Pesti jäi kuitenkin yhteen kauteen ja Høgmo jatkoi uraansa Fossum IF:n päävalmentajana.
Vuonna 1993 Høgmo siirtyi Norjan jalkapalloliiton palvelukseen ja toimi vuoteen 1996 saakka nuorten maajoukkueiden valmentajina ikäluokissa U15–U19. Seuratasolla hänestä tuli 1995 Mossin päävalmentaja ja hän nosti seuran Tippeligaeniin ensimmäisellä kaudellaan.
Seurajoukkuevalmentajaksi Høgmo palasi kaudeksi 2004 johdattaen Tromsøn hienosti Tippeligaenissa neljänneksi. Hän jätti kuitenkin tehtävänsä kauden jälkeen ja palasi valmennustehtäviin elokuussa 2005 Rosenborgin päävalmentajana. Høgmo jäi sairauslomalle elokuussa 2006 Rosenborg BK:n päävalmentajan tehtävistä. Lokakuussa 2006 hän ilmoitti eroavansa seuran palveluksesta ja lopettavansa uransa jalkapallovalmentajana.
Loppuvuodesta 2008 Høgmo kuitenkin pyörsi päätöksensä jättää jalkapallovalmennus ja hän siirtyi Tippeligaenissa pelaavan kotikaupunkinsa ylpeyden Tromsø IL:n päävalmentajaksi. Høgmon johdolla TIL taisteli säännöllisesti kärkisijoista ja jopa mestaruudesta Norjan liigassa. Parhaaksi sijoitukseksi jäi kauden 2011 kakkossija. TIL hävisi mestaruuden Moldelle vain viidellä pisteellä. Høgmon viimeinen kausi 2012 päättyi liigassa neljänteen sijaan ja Norjan cupissa finaalitappioon superyllättäjöä IL Høddille. Kauden jälkeen Høgmon sopimus seuran kanssa päättyi ja hän ilmoitti keskittyvänsä seuraavana vuonna täysin opiskeluihin. Vålerenga yritti houkutella Høgmoa päävalmentajaksi, mutta hän kieltäytyi seuran tarjouksesta. Norjalaisvalmentaja palasi valmennustehtäviin kuitenkin jo toukokuussa 2013 siirryttyään Allsvenkanissa vaikeuksiin ajautuneen Djurgårdenin päävalmentajaksi. Høgmon johdolla Djurgården paransi merkittävästi otteitaan ja seura nousi kauden mittaan Allsvenskanissa kohti keskikastia. Norjalaisvalmentajasta tuli hyvin suosittu sekä pelaajien että fanien keskuudessa ja syksyn mittaan DIF keskusteli Høgmon kanssa jatkosopimuksesta. Syyskuun lopussa Høgmo jätti fanien ja suureksi pettymykseksi seuran siirtyen Norjan jalkapallomaajoukkueen päävalmentajaksi. Høgmon mukaan maajoukkuepesti oli ainoa, jonka vuoksi hän oli valmis jättämään Djurgårdenin. Hän toimi Djurgårdenin päävalmentajana kauden 2013 loppuun ja luotsasi seuran seitsemänneksi.
Maajoukkuevalmentajana Høgmo ei onnistunut odotusten mukaisesti. EM2016-karsinnoissa Norja sijoittui alkulohkonsa kolmanneksi, mutta kisapaikka kaatui jatkokarsinnan tappioon Unkarille yhteismaalein 3–1. EM-pettymyksestä huolimatta Høgmo jatkoi päävalmentajana myös MM2018-karsinnoissa. Norjan karsinnat alkoivat heikosti, kun joukkue kärsi tappiot Saksalle ja Azerbaidžanille. Norja otti ainoan karsintavoittonsa syksyn 2016 aikana San Marinoa vastaan. Høgmo erosi tehtävästään marraskuussa 2016, kun Tšekki oli kaatanut Norjan kotonaan 2–1.
Kesäkuussa 2021 Høgmosta tuli Allsvenskanissa pelaavan BK Häckenin päävalmentaja. Norjalaisen johdolla Häcken säilytti sarjapaikkansa ja sijoittui Allsvenskanissa sijalle 12. Kaudella 2022 Häcken pelasi vahvan kauden ja pääsi juhlimaan seurahistoriansa ensimmäistä Ruotsin mestaruutta. Mestaruus varmistui viimeistä edellisellä kierroksella, kun Häcken voitti paikallisvastustajansa IFK Göteborgin 0–4 ja ero Djurgårdeniin kasvoi tavoittamattoman suureksi. Mestaruus oli Høgmon pitkän valmennusuran ensimmäinen kansallisen sarjan mestaruus.
Sisulla noustiin
Sisulla noustiin on ylistys suomalaiselle sisulle ja hiihtoperinteelle. Kaikkonen on halunnut kertoa teoksen maastohiihtoteemalla itsenäisen Suomen historiasta. Teoksen idea on tullut taiteilijan lapsuuden iloisista hiihtokokemuksista.
Peter Arundell
Peter John Arundell (8. marraskuuta 1933 Ilford, Essex, Iso-Britannia – 16. kesäkuuta 2009) oli brittiläinen moottoriurheilija. Arundell kilpaili Formula 1 -luokassa kausina – ja. Arundell ajoi 13 kilpailua. Lisäksi hän kilpaili muun muassa Formula Junioreilla ja Formula 2 -autoilla. Arundell saavutti kaksi palkintosijaa.
Mother Mother
Mother Mother on kanadalainen indie rock -yhtye. Se on lähtöisin Quadra Islandilta, Brittiläisestä Kolumbiasta. Yhtyeeseen kuuluvat kitaristi ja laulaja Ryan Guldemond, Molly Guldemond ja Jasmin Parkin laulajina ja kosketinsoittajina, rumpali Ali Siadat sekä basisti Mike Young. Pitkäaikainen basisti Jeremy Page lähti yhtyeestä vuonna 2016.
Yhtye esiintyi nimellä Mother julkaistessaan omakustanteisen ja yhtyeen nimeä kantaneen esikoisalbumin vuonna 2005. He vaihtoivat myöhemmin yhtyeen nimeksi Mother Mother ja julkaisivat esikoisalbuminsa uudelleen muutamilla uusilla kappaleilla täydennettynä nimellä Touch Up vuonna 2007 Last Gang Recordsin tuottamana.
Yhtyeen toinen albumi O My Heart julkaistiin syyskuussa 2008 ja kolmas albumi Eureka maaliskuussa 2011. Tämän jälkeen ovat ilmestyneet albumit The Sticks syyskuussa 2012, Very Good Bad Thing marraskuussa 2014, No Culture helmikuussa 2017, Dance and Cry marraskuussa 2018 ja Inside kesäkuussa 2021.
Singlejulkaisuista Kanadassa ovat suosioon nousseet muun muassa “The Stand”, “Bit By Bit”, “Let’s Fall In Love”, “Get Out The Way”, “Monkey Tree”, “Modern Love”, “The Drugs” ja vuonna 2018 "Get Up".
Yhtye ja erityisesti sen vuonna 2008 ilmestyneen kakkosalbumin kappaleet "Hayloft", "Arms Tonite" ja "Wrecking Ball" nousivat vuonna 2020 TikTok-julkaisujen ansiosta kansainväliseen kuuluisuuteen. Albumi O My Heart nousi vuoden 2021 viikolla 2 myös Suomen virallisen albumilistan Top 50:een.
Edwin Hubble
Edwin Powell Hubble (20. marraskuuta 1889 Marshfield, Missouri – 28. syyskuuta 1953 San Marino, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen tähtitieteilijä. Hubble havaitsi ensimmäisenä, että kauempana olevat galaksit loittonevat nopeammin kuin lähellä olevat. Tästä voitiin päätellä, että maailmankaikkeus laajenee. Galaksien loittonemisnopeuden ja etäisyyden välisen suhteen kaava tunnetaan nykyään Hubblen lakina. Hän myös kehitti galaksimuotojen luokittelun, Hubblen luokittelun.
Hubble-avaruusteleskooppi on nimetty Edwin Hubblen mukaan.
Nuoruus ja opiskelu
Edwin Hubble oli yksi kahdeksanlapsisen perheen pojista. Hän syntyi 1889. Hänen isänsä oli vakuutusalalla työskennellyt liikemies John Powell Hubble. Äiti Virginia Lee James oli kotiäitinä ja huolehti perheestä, sillä hänen miehensä oli usein työmatkoilla. Oppikoulussa Hubble oli lupaava, mutta ei epätavallinen oppilas ja hän oli hyvä urheilussa, sillä hän rikkoi Illinoisin osavaltion korkeushyppyennätyksen.
Perhe muutti 1800-luvun lopulla Chicagoon, missä Edwin Hubble aloitti myös yliopisto-opinnot. Chicagon yliopistossa hän toimi vuoden ajan tulevan Nobel-voittajan Robert Millikanin laboratorioapulaisena. Hubble pääsi Rhodes-stipendin turvin opiskelemaan Oxfordin yliopistoon. Oxfordissa Hubble opiskeli kolme vuotta ja suoritti alemman korkeakoulututkinnon oikeustieteestä, johon hän oli suuntautunut isänsä toiveesta.
Hubble palasi Indianaan, missä hän opetti high schoolissa jonkun aikaa espanjaa ja fysiikkaa sekä toimi koripallovalmentajana. Hän oli kuitenkin kiinnostunut edelleen tähtitieteestä. Isän kuoltua vuonna 1913 Hubble päätti jatkaa opiskeluja Chicagon yliopistossa väitöskirjatutkimusta varten. Hän tutki tähtiä yliopiston Yerkes-observatoriossa. Hubblen väitöskirja Photographic Investigations of Faint Nebulae valmistui 1917.
Hubble värväytyi pian valmistumisensa jälkeen ensimmäisen maailmansodan aikana Yhdysvaltain asevoimiin. Hän oli sitä ennen hyväksynyt Kaliforniassa sijaitsevan Mount Wilsonin observatorion johtajan George Ellery Halen työtarjouksen. Hale piti paikkaa auki Hubblelle sodan loppuun asti. Hubble palveli Ranskassa, mutta todennäköisesti hän ei joutunut sotatoimiin.
Galaksien löytäminen Linnunradan ulkopuolelta
thumb|Hubble käytti tätä 100" (2,5 m) [[Mount Wilsonin observatorion Hooker-teleskooppia havainnoissaan, jotka hän aloitti vuonna 1919 ]] Vielä 1920-luvulla suurin osa tähtitieteilijöistä uskoi, että maailmankaikkeus on käytännössä Linnunrata. Hubble tutki lokakuussa 1923 valokuvia, jotka hän oli ottanut Hooker-teleskoopilla Andromedan kaasusumusta. Yksi tähdistä oli kefeidityypin tähti, jonka avulla pystyisi laskemaan Andromedan etäisyyden.
Hubble keskittyi kuukausien ajan tähteen ja laski, että se on 7 000 kertaa Aurinkoa kirkkaampi ja noin 900 000 valovuoden päässä. Harlow Shapleyn teorian mukaan maailmankaikkeus olisi 300 000 valovuoden laajuinen. Se oli suurin arvio maailmankaikkeuden koosta.
Shapley tyrmäsi Hubblen tutkimukset ”roskatieteeksi”. Hubble jatkoi kuitenkin satojen kaasusumuista otettujen valokuvien tutkimusta. Hän oli käytännössä ensimmäinen henkilö, joka osoitti, että Linnunradan ulkopuolella on useita muitakin galakseja. Hän oli 1920-luvun loppuun mennessä löytänyt niin monta galaksia, että pystyi luokittelemaan ne muodon mukaan. Järjestelmää kutsutaan Hubblen luokitteluksi.
Laajeneva maailmankaikkeus
Hubble kiinnostui 1920-luvulla vielä siitä, miksi pääosa galakseista näytti liikkuvan poispäin Maasta. Kysymykseen vastaamisessa auttoi Mount Wilsonin kollega Milton Humason, joka laski galaksien punasiirtymää. Hubble keskittyi päättelemään niiden etäisyyttä.
Hubble havaitsi, että mitä kauempana galaksit ovat toisistaan sitä nopeampaa ne liikkuvat toisistaan poispäin. Havainnon perusteella Hubble päätteli, että maailmankaikkeus laajenee.
Hubble julkaisi 1929 ensimmäisen tutkimuksensa punasiirtymän ja etäisyyden välisestä suhteesta. Hubble ja Humason esittelivät kaksi vuotta myöhemmin perusteellisen todisteen siitä, että punasiirtymän ja etäisyyden suhde oli lineaarinen. Havainto tunnetaan Hubblen lakina.
Uran loppuvaihe
Hubble julkaisi vuoden 1936 jälkeen enää vain vähän uutta tutkimusta. Tuona vuonna häneltä ilmestyi The Realm of the Nebulae -niminen kirja, jossa hän selitti hänen näkemyksiään ekstragalaktisesta tähtitieteestä ja alan historiasta.
Hubble jatkoi uraansa Mount Wilsonilla, mutta toisen maailmansodan aikana hän toimi Aberdeen Proving Ground -harjoitusalueen hallintotehtävissä.
Ryan MacInnis
Ryan MacInnis (s. 14. helmikuuta 1996) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka edustaa Buffalo Sabresin organisaatiota. Hän on Arizona Coyotesin toisen kierroksen varaus vuodelta 2014.
MacInnis harjoitteli kaudella 2012–2013 USA Hockey National Team Development Programin kanssa. Vuonna 2012 hän pelasi nuorten olympialaisissa kultaa voittaneessa Yhdysvaltojen joukkueessa. Hän auttoi myös joukkueen pronssille vuoden 2013 World U-17 Hockey Challengessa. Hän liittyi OHL-joukkue Kitchener Rangersiin kaudeksi 2013–2014 ja otti osaa CCM:n lupaavien tulokkaiden otteluun vuonna 2013 ja CHL:n lupaavien tulokkaiden otteluun 2014.
Coyotes teki keväällä 2015 MacInnisin kanssa kolmivuotisen tulokassopimuksen. Hän edusti Coyotesin organisaatiota kahden kauden ajan ja pelasi 129 AHL-liigan ottelua Tucson Roadrunnersissa. MacInnis kaupattiin kesällä 2018 Columbus Blue Jacketsiin vaihdossa Jacob Gravesiin.
Perhe
MacInnisin isä on NHL:n tähdistöottelussakin pelannut, jo uransa lopettanut Al MacInnis.
Permantokosken voimalaitos
Voimalaitos valmistui vuosien 1960 ja 1961 aikana, työvoimaa rakennustöissä oli enimmillään noin 550 henkeä. Voimalan suunnittelusta vastasi Imatran Voima Oy, arkkitehtina toimi Kai Blomstedt ja rakennustyömaan päällikkönä diplomi-insinööri Eino Manninen.
Voimalan alueella on maapatoa 190 metriä, korkeimmillaan 15 metriä, ja betonipatoa 107,5 metriä. Voimalapadossa on yksi tulva-aukko. Voimalan putouskorkeus on 24 metriä ja siinä on yksi pystyakselinen koneisto. Sen Kaplan-turbiini tuottaa tehoa 11 MW. Turbiinin juoksupyörän halkaisija on 2,968 metriä ja pyörimisnopeus 214,3 kierrosta minuutissa. Keskivesiolosuhteissa voimalan vuotuinen energiantuotto on 47 GWh, kun rakennusvirtaama on 67 kuutiota vettä sekunnissa.
Voimalan alakanava on 2,2 kilometriä pitkä ja sen pohjan leveys on kallio-osalla 11 metriä.
Techichi
Techichi on sukupuuttoon kuollut meksikolainen koirarotu.
Ulkonäkö
thumb|250px|Techichiä kuvaava keramiikkaesine Mexico Cityssä. Techichi muistutti kettua. Se oli pieni, hoikka, pienipäinen, suippokuonoinen ja pystykorvainen. Väritys oli joko ruskea, musta, ruskeavalkoinen tai mustavalkoinen.
Alkuperä
Rodun levinneisyysalue ulottui Pohjois-Amerikan itärannikolta Väli-Amerikan kautta Etelä-Amerikan luoteisosiin, mutta Meksiko vaikutti olleen sen varsinainen pääalue. Esikolumbiaaniset intiaanit käyttivät sitä lähinnä ruokana, joskin pentuja annettiin lasten leikkikumppaneiksi. Muutamia jalostusyksilöitä käytettiin tuottamaan niin monta jälkeläistä kuin mahdollista. Nuoret urokset jotka oli tarkoitus syödä kastroitiin, jotta ne lihoivat mahdollisimman paljon.
Ensimmäinen eurooppalainen, joka teki havainnoin techichistä, oli espanjalainen tutkimusmatkailija Francisco Hernandez vuonna 1578. Espanjalaisilla tutkimusmatkailijoilla oli usein pulaa ruuasta, joten hekin söivät tarpeen tullen paikallista koiranlihaa – on arvioitu, että he söivät yhteensä vähintään 100 000 rodun edustajaa tutkimusmatkojensa aikana. 1800-luvulle mennessä rotu olikin jo kuollut sukupuuttoon.
Mahmood Mamdani
Mahmood Mamdani (s. 1947, Kampala, Uganda) on Columbian yliopiston professori ja Afrikan tutkimuksen johtaja. Hän on varttunut Ugandassa ja erikoistunut Afrikan tutkimiseen ja islamilaiseen maailmaan. Hänet tunnetaan sodanvastustajana ja hän on kirjoittanut väitetystä islamilaisen maailman ja lännen yhteentörmäyksestä. Mamdani analysoi aihetta tarkasti kirjassaan "Kylmä sota ja terrorin juuret" (engl. Good muslim, Bad muslim. America, the Cold War, and the roots of terror). Kirjassa Mamdani kyseenalaistaa väitetyn kulttuurien yhteentörmäyksen ja muistuttaa, että monet tämän päivän terroristiryhmistä olivat kylmän sodan aikaan Yhdysvaltain liittolaisia nationalistisia hallituksia vastaan, joita Yhdysvallat väitti Neuvostoliiton liittolaisiksi. Mamdani on myös kirjoittanut kirjan Ruandan kansanmurhasta, kirjan nimi on "When Victims Become Killers".
Helles Kontkanen
Helles Kontkanen (4. marraskuuta 1932 – 2003 ) oli suomalainen jalkapalloilija.
Tukimiehenä pelannut Kontkanen edusti urallaan Helsingin Kullervoa 1952–1954, Kiffeniä 1955–1958 ja 1960–1964 sekä Susia 1959. Hän voitti Kiffenissä Suomen mestaruuden 1955. Kaikkiaan Kontkanen pelasi kahdeksan kauden aikana 142 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki 21 maalia.
Kontkanen pelasi maajoukkueessa vuosina 1955–1962 kaksi A- ja viisi B-maaottelua.
Joan Jordán
Joan Jordán Moreno (s. 6. heinäkuuta 1994 Regencós, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Sevillaa ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Seurajoukkueura
21. elokuuta 2014 Jordán teki viisivuotisen sopimuksen seuran kanssa ja hänet nostettiin samalla edustusjoukkueen kokoonpanoon. Yhdeksän päivää myöhemmin hän pelasi ensimmäisen ottelunsa edustusjoukkueessa kotikentällä Sevillaa vastaan.
Jordán teki ensimmäisen maalinsa 10. tammikuuta 2016 ottelussa Eibaria vastaan. 26. heinäkuuta 2016 hän siirtyi kauden kestävällä lainasopimuksella Real Valladolidiin, joka pelasi yhtä sarjaporrasta alempana Segunda Divisiónissa.
13. heinäkuuta 2017 hän teki kolmivuotisen sopimuksen Eibarin kanssa ja hänestä maksettiin 1 miljoonan euron siirtokorvaus. Ensimmäisellä kaudellaan hän onnistui maalinteossa yhteensä kuusi kertaa ja antoi neljä maaliin johtanutta syöttöä.
27. kesäkuuta 2019 Jordán allekirjoitti nelivuotisen sopimuksen Sevillan kanssa ja hänestä maksettiin 14 miljoonan euron siirtokorvaus.
Jordan McRae
Jordan Tyler McRae (s. 28. maaliskuuta 1991 Savannah, Georgia) on yhdysvaltalainen koripalloilija.
San Antonio Spurs varasi pelintekijänä tai heittävänä takamiehenä pelaavan McRaen NBA:han 58. vuorolla vuoden 2014 varaustilaisuudessa. Tätä ennen hän pelasi neljä kautta Tennesseen yliopiston joukkueessa. McRae pelasi ensimmäisen ammattilaiskautensa Australian pääsarjassa, ja seuraavan kauden hän aloitti D-liigassa. Alkuvuodesta 2016 hän teki kahdesti kymmenpäiväisen sopimuksen Phoenix Sunsin kanssa, ja helmikuussa hän siirtyi kymmenpäiväisellä sopimuksella Cleveland Cavaliersiin. Maaliskuussa hän teki Cavaliersin kanssa monivuotisen jatkosopimuksen mutta pelasi huhtikuussa myös D-liigassa. Cavaliers selviytyi NBA:ssa loppuotteluihin, joissa se pelasi Golden State Warriorsia vastaan ja voitti lopulta seuran historian ensimmäisen mestaruuden.
Heckler & Koch HK4
Heckler & Koch HK4 on saksalaisen Heckler & Koch-yhtiön valmistama kaksitoiminen, massasulkuinen itselataava pistooli. HK4 oli yhtiön ensimmäinen pistoolimalli, ja sen sarjatuotanto alkoi vuonna 1968 jatkuen vuoteen 1984. Pistoolin suunnittelivat Alex Seidel ja Tilo Möller Mauser HSc-pistoolin pohjalta. Pistoolia valmistettiin siviilimyyntiin 26 550 kappaletta, 12 400 valmistettiin Saksan poliisille nimikkeellä HK4 P11 ja Yhdysvaltain vientiin Harrington & Richardson American imports-yhtiölle 8 700 kappaletta.
Pistoolin mallinumero "4" johtuu siitä, että pistooli voidaan piippu, rekyylijousi ja lipas vaihtamalla muuttaa .22LR, 6.35 x 16 mm SR /.25 ACP, 7.65 x 17 mm SR/.32 ACP tai 9 x 17 mm/.380 ACP (9 mm short) kaliiperiseksi. Useimmat pistoolit myytiin .380 ACP tai .32 ACP kaliiperisena, mutta niihin voi ostaa muitten kaliiperien vaihto-osat; asetta myytiin myös kaikki kaliiperit sisältävänä pakettina.
Luota minuun
Luota minuun voi viitata seuraaviin asioihin:
Meteoro (P41)
Valmistus
Alus tilattiin 31. heinäkuuta 2006 Navantialta, missä köli laskettiin 4. lokakuuta 2007. Alus laskettiin vesille 16. lokakuuta 2009 ja otettiin palvelukseen 28. heinäkuuta 2011.
Palvelus
Alus on palveluksessa.
Cancer Research UK
Cancer Research UK on brittiläinen järjestö, joka tukee syöpätautien hoitoa ja tutkimusta sekä välittää yleisölle syöpätietoutta.
Eläinoikeusjärjestö Animal Aid julisti vuonna 2011 boikottikampanjan Cancer Research UK:ia ja eräitä muita terveysalan järjestöjä vastaan reaktiona eläinkokeiden tukemiseen.
Raija Oranen
Raija Helena Oranen (ent. Laroma, o.s. Juntunen; s. 2. elokuuta 1948 Hyrynsalmi) on suomalainen kirjailija. Hän on kirjoittanut lähes 100 teosta muun muassa romaaneja, lastenkirjoja, novelleja sekä elokuva- ja televisiokäsikirjoituksia.
Elämä ja ura
Oranen on kertonut olleensa nuoruudessaan taistolainen ja työskennelleensä toimittajana Tiedonantaja-lehdessä. Hän on myös sanoittanut Agit Prop -yhtyeen levyttämän kappaleen "Laulu II maailmansodasta".
Oranen on käsikirjoittanut televisiosarjat Ruusun aika ja Puhtaat valkeat lakanat, jotka ovat ilmestyneet myös kirjoina. Orasen romaaneja ovat muun muassa historialliset Palladium- ja Maan aamu -sarjat. 2000-luvulla Oranen on kirjoittanut historiallisia romaaneja erityisesti Suomen presidenteistä.
Opetus- ja kulttuuriministeriön yhteydessä toimiva tekijänoikeusneuvosto antoi joulukuussa 2015 Oraselle lausunnon lainaamisesta historiallisessa romaanissa Aurora (2014). Oranen oli lainannut kirjaan otteita Katri Lehdon teoksesta Kytäjän kreivitär: Marie Linderin elämä (1985) mainitsematta alkuteosta. Neuvosto katsoi, että lähde ja tekijä olisi tullut mainita. Oranen katsoi hyödyntäneensä Lehdon kirjaa taustamateriaalina. Oraselle myönnettiin vuoden 2023 alusta taiteilijaeläke, 1 515,94 euroa kuukaudessa.
Yksityiselämä
Hän kasvoi metsäteknikko Mikko Juntusen ja yrittäjä Jenny Juntusen perheen neljäntenä, nuorimpana lapsena. Orasella on kaksi täysi-ikäistä poikaa. Hän on ollut naimisissa Jyrki Orasen kanssa vuodesta 1973.
Oranen asuu Helsingin Toukolassa, mutta viettää aikaansa myös runsaasti Espanjan Aurinkorannikolla.
Jani Nyman
Jani Nyman (s. 30. heinäkuuta 2004 Valkeakoski) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SM-liigajoukkue Tampereen Ilveksessä lainalla NHL-seura Seattle Krakenista. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.
Seuraura
Nyman on Valkeakosken Kiekko-Ahman kasvatti. Hän siirtyi sieltä Tampereen Ilveksen nuorempaan C-juniorijoukkueeseen. Kaudella 2018–2019 Nyman voitti C-nuorten SM-karsinnoissa joukkueen sisäisen piste- ja syöttöpörssin tehoilla 22+24=46. Pudotuspeleissä hän oli tehoilla 4+1=5 Ilveksen paras maalintekijä ja Nyman jakoi joukkueen sisäisen pistepörssin voiton Julius Ikosen kanssa. Kaudella 2020–2021 hän jakoi tehoilla 10+13=23 Ilveksen U20-joukkueen sisäisen maalipörssin toisen sijan Nikolai Hakalan kanssa edellään Verneri Metsänen sekä sijoittui sisäisessä pistepörssissä kolmanneksi.
Toukokuussa 2021 Nyman teki Ilveksen kanssa 2+1-vuotisen SM-liigasopimuksen. Hän pelasi kauden 2021–2022 suurimmaksi osaksi lainalla Mestis-joukkue Kooveessa, jossa Nyman pelasi tulokaskautensa aikana 34 runkosarjaottelua tehopistein 18+17=35. Hän oli tehoilla 18+17=35 joukkueen paras pistemies ja maalintekijä. Nyman jakoi myös Kooveenn sisäisen syöttöpörssin voiton Eppu Varjamon kanssa. Hän jakoi myös koko Mestiksen ylivoimamaalipörssin voiton Peliittojen Juuso Heikkilän kanssa kuudella osumallaan. Nyman valittiin sekä sarjan marraskuun että maaliskuun kuukauden tulokkaaksi. Hän teki Ilveksessä liigadebyyttinsä vain 17-vuotiaana 16. lokakuuta 2021 vieraissa Helsingin IFK:ta vastaan. Nymanille avautui paikka Ilveksen kokoonpanosta Balázs Sebőkin loukkaantumisen myötä. Hänet merkittiin joukkueen nelosketjun vasempaan laitaan Joni Ikosen ja Joonas Odenin viereen. Nyman sai ottelussa jääaikaa 10.23 minuuttia. Hän sai myös syöttöpisteen Matias Mäntykiven tekemään maaliin. Nyman pelasi kauden aikana SM-liigassa kymmenen runkosarjaottelua.
Seattle Kraken varasi Nymanin toisella kierroksella 49. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2022. Hän teki Ilveksessä SM-liigauransa avausmaalin kauden 2022–2023 neljännellä kierroksella ja toisessa ottelussaan 21. syyskuuta 2022 vieraissa Porin Ässiä vastaan. Ottelu eteni voittomaalikilpailuun, jossa Nyman onnistui ainoana pelaajana maalinteossa lopulta kuudennessa parissa. Hänen osumansa ratkaisi Ilvekselle 2–3-voiton. Ville Uusitalo valitsi Nymanin ottelun alumnien tähtien kolmostähdeksi. Kaikkiaan Nyman teki varsinaisen tulokaskautensa aikana 29 runkosarjaottelussa tehot 10+4=14 ja kuudessa playoff-ottelussa yhden syöttöpisteen. Tammikuun 2023 lopulla hän joutui yli kuukaudeksi sivuun loukkaantumisen vuoksi. Nyman palasi kaukaloihin maaliskuussa. Hän voitti kauden päätteeksi SM-pronssia. Marraskuussa 2022 Ilves käytti Nymanin sopimuksessa olleen option ja teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen hänen kanssaan.
Kesäkuussa 2023 Nyman teki kolmivuotisen NHL-tulokassopimuksen Seattle Krakenin kanssa. Hänen sopimuksensa vuotuinen arvo on 950 000 dollaria. Nymanin sopimukseen sisältyy myös 95 000 dollarin allekirjoitusbonus. Heinäkuussa seura tiedotti lainaavansa hänet vielä Ilvekseen kaudeksi 2023–2024.
Maajoukkueura
Nyman pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2023. Hän pelasi myös pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2022, jolloin Nyman voitti pronssia. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden Hlinka Gretzky Cupissa vuonna 2021, jolloin Nyman jakoi tehoilla 3+3=6 Suomen sisäisen pistepörssin voiton Joakim Kemellin, Topi Rönnin ja Kasper Kulonummen kanssa. Hän edusti alle 18-vuotiaiden maajoukkuetta myös Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla vuonna 2021, jolloin Nyman voitti kultaa.
Nyman edusti myös alle 16-vuotiaiden maajoukkuetta Sveitsin Lausannessa järjestetyissä nuorten olympiakisoissa vuonna 2020. Yhteensä hän on pelannut 18 nuorten ja 34 poikien maaottelua.
Pelityyli
EP Rinksiden suomenkielisten sivujen päätoimittaja Lassi Alasen mukaan Nyman on isokokoinen ja erittäin taitava laituri, joka on profiloitunut maalintekijäksi. Alasen mukaan hän on erittäin hyvä laukoja ja pystyy yllättämään maalivahteja kauempaakin tarkoilla rannelaukauksilla. Nyman on myös taitava käsistään ja pystyy oivaltaviin ratkaiseviin syöttöihin hyökkäysalueella. Alasen mukaan hänen luistelussaan on kuitenkin puutteita, mikä on vaikuttanut negatiivisesti Nymanin hyödyllisyyteen esimerkiksi transitioissa. Alasen mukaan hänellä on myös kiekottomassa pelaamisessa vielä paljon tekemistä erityisesti puolustus- ja keskialueella, jossa Nyman syyllistyy usein liialliseen kiekon tuijottamiseen.
Nyman on kertonut seuranneensa paljon Mikko Rantasta, johon häntä on myös verrattu. Nymania on verrattu myös Patrik Laineeseen erityisesti hänen laukauksensa myötä.
Muuta
Nymanin isoveljet Niko ja Toni ovat pelanneet myös jääkiekkoa. Niko pelasi maalivahtina A-junioriksi asti ja Toni pelasi hyökkääjänä U22-joukkueeseen asti.
Jani Nyman harrasti lapsena myös jalkapalloa FC Hakassa.
Cascinette d’Ivrea
Cascinette d’Ivrea on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2023 alussa kunnassa oli arviolta 1 497 asukasta. pienoiskuva|left
Andreas Englund
Andreas Englund (s. 21. tammikuuta 1996) on ruotsalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa NHL-joukkue Los Angeles Kingsissä. Hän teki keväällä 2016 kolmivuotisen NHL-sopimuksen Ottawa Senatorsin kanssa. Pohjois-Amerikkaan hän siirtyi SHL-joukkue Djurgårdenista. Hän on Senatorsin toisen kierroksen varaus vuodelta 2014.
Englund debytoi SHL:ssä kaudella 2014–2015, jolloin hän pelasi Djurgårdenissa 49 ottelua. Toisella kaudellaan hän edusti Djurgårdenia 46 ottelussa. Hän teki kauden jälkeen kolmivuotisen tulokassopimuksen NHL-seura Ottawa Senatorsin kanssa.
Helmikuussa 2023 Avalanche kauppasi Englundin Chicago Blackhawksiin vaihdossa Jack Johnsoniin.
San Marinon Grand Prix 1991
San Marinon Grand Prix 1991 oli 503. Formula 1 -osakilpailu. Se ajettiin sateisessa säässä Imolassa 28. huhtikuuta vuonna 1991. Kilpailun voitti paalupaikalta startannut Ayrton Senna, jo kolmannen kerran tällä kaudella. JJ Lehto otti F1-uransa ensimmäisen ja ainoan palkintosijansa ollessaan kolmas. Alain Prost ajoi ulos lämmittelykierroksella, eikä päässyt sen jälkeen enää lähtöruudukkoon. Lotus-talli saavutti kolme MM-pistettä Häkkisen ajaessa viidenneksi ja Baileyn kuudenneksi.
Heinz Wöltje
Heinz Wöltje (4. tammikuuta 1902 Hannover – 26. syyskuuta 1968 Windhoek, Etelä-Afrikan miehittämä Namibia) oli saksalainen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti.
Wöltje pelasi Saksan miesten maajoukkueessa vuosina 1925–1929 yhteensä 12 ottelua. Hän kuului Saksan olympiapronssia voittaneeseen joukkueeseen Amsterdamissa 1928, missä hän pelasi kolmessa ottelussa. Hänen pelaajauransa aikana ei pelattu maailman- eikä euroopanmestaruuskilpailuja.
Fitch Ratings
Fitch Ratings on New Yorkissa ja Lontoossa toimiva luottoluokitusyhtiö. Lisäksi sillä on 51 toimistoa eri puolilla maailmaa, esimerkiksi Saksan Frankfurtissa Fitch Deutschland GmbH. Yrityksen toimitusjohtaja on Stephen Joynt.
Yrityksen perusti New Yorkiin nimellä Fitch Publishing Company 24. joulukuuta 1913 John Knowles Fitch. Se otti käyttöön tunnetut kirjainluokitukset AAA ynnä muut.
Se yhdistyi 1997 lontoolaiseen IBCA Limitediin. Se on Fitch Groupin osana 60 prosentin enemmistöomistuksella Fimalac-Holdingin tytäryhtiö, joka taas kuuluu ranskalaiseen yritykseen Marc Ladreit de Lacharrière. Amerikkalainen Hearst Corporation omistaa Fitch Groupista 40 prosenttia.
Oscar Parland
Oscar Percival Parland (20. huhtikuuta 1912 Kiova, Venäjän keisarikunta – 27. syyskuuta 1997 Helsinki) oli suomenruotsalainen lääkäri, kirjailija ja kääntäjä. Hän oli myös Liettuassa 1930 kuolleen kirjailijan Henry Parlandin sekä Ruotsissa vuodesta 1948 asuneen Ralf Parlandin veli.
Elämäkerta
Kiovassa syntyneellä Parlandilla ei kertomansa mukaan ollut mitään muistoja ensimmäisistä vuosistaan Ukrainassa. Hän puhui tuolloin venäjää lastenhoitajansa kanssa ja saksaa äitinsä ja isoäitinsä kanssa. Myöhemmin hän pääsi kosketuksiin myös suomen kielen kanssa. Kirjallisen kielensä, ruotsin, hän oppi perheen muutettua Kiloon ja aloitettuaan koulunkäynnin Kauniaisten yhteiskoulussa.
Päästyään ylioppilaaksi vuonna 1930 Parland opiskeli lääketiedettä. Hän erikoistui hermo- ja mielisairauksiin. Hän oli kiinnostunut kuvataideterapiasta ja psykoanalyysista. Vuodesta 1960 vuoteen 1975 hän työskenteli Nikkilän mielisairaalan ylilääkärinä.
Kirjailijana hän esiintyi ensi kerran vuonna 1945 psykologisen teoksensa Förvandlingar (Muuttumisia) myötä. Hänet tunnetaan parhaiten teoksestaan Den förtrollade vägen (Lumottu tie), josta Åke Lindman ohjasi pidetyn TV-elokuvan vuonna 1986. Myös teos Tjurens år (Härän vuosi) on tunnettu ja tehty Lindmanin ohjaamana samannimiseksi tv-elokuvaksi 1989. Kumpikin kirjoista kuvaa elämää Karjalankannaksella ennen ensimmäistä maailmansotaa ja sen aikana.
Parlandin erityisharrastuksia olivat musiikki ja eläintiede.
Oscar Parlandin puoliso vuodesta 1941 oli Heidi Parland (1902–1990), Nino Runebergin tytär, joka oli ollut aikaisemmin naimisissa Rabbe Enckellin kanssa. Heille syntyi kaksi lasta: poika Oliver Parland on psykoanalyytikko, ja tytär Nina Sandelin on kirjastonhoitaja. Oliver Parland on toimittanut isänsä jälkeenjääneitä käsikirjoituksia julkaistavaksi (mm. romaanin Peilipoika).
Äiti kulta
Äiti kulta (Mommie Dearest) on vuonna 1981 ensi-iltansa saanut draamaelokuva, joka kertoo filmitähti Joan Crawfordin elämästä. Frank Perryn ohjaama elokuva perustuu Crawfordin tyttären Christina Crawfordin samannimiseen kirjaan. Elokuvan pääosia esittävät Faye Dunaway, Diana Scarwid ja Mara Hobel.
Elokuva oli taloudellinen menestys kritiikistä huolimatta. Se sai viisi Razzie-palkintoa: huonoimpana vuosikymmenen elokuvana, huonoimmasta naispääosasta, huonoimmasta miessivuosasta, huonoimmasta käsikirjoituksesta ja huonoimmasta naissivuosasta. Nykyään elokuva on saanut kulttiklassikon maineen.
Arvioita
Video-oppaassa vuodelta 1994 Asko Alanen kuvailee Äiti kultaa rautalangasta väännetyksi sensaatiokamaksi ja antaa sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”. VideoHound’s Golden Movie Retriever antaa elokuvalle kaksi tähteä neljästä. DVD-opas antaa elokuvalle puolestaan neljä tähteä viidestä ja kirjoittaa Faye Du­nawayn osaavan lastaan kil­pai­lu­viet­tiin val­men­ta­va­n äi­din roolin täydellisesti.
Minna Nikkanen
Minna Marianne Nikkanen (myöh. Alitalo, s. 9. huhtikuuta 1988 Somero) on suomalainen seiväshyppääjä, joka edusti vuonna 2019 päättyneellä urallaan Someron Esaa. Häntä valmensi Jarno Koivunen.
Hänellä on nimissään Suomen ikäkausiennätys ulkoradoilla 13-vuotiaiden sarjassa (361).
Ura
Nikkanen voitti 19-vuotiaiden Euroopan mestaruuden vuonna 2007. Hänen tuloksensa, 435 cm, paransi hänen nimissään ollutta seiväshypyn Suomen ennätystä 14 sentillä. Aiemmin samalla kaudella hän oli parantanut niin ikään omissa nimissään ollutta ennätystä 417 ensin 420:een, sitten 421:een. Vuonna 2009 Nikkanen voitti alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa Kaunasissa hopeaa Suomen ennätystä sivuavalla tuloksella 445 cm.
Nikkanen on voittanut seiväshypyn SM-kultaa vuosina 2006, 2007, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016 ja 2017. Vuoden 2008 Kalevan kisoissa hän jäi hopealle, mikä tiesi olympiaedustuspaikan menemistä mestaruuden voittaneelle Vanessa Vandylle. Nikkanen sai hopeaa myös vuonna 2018. Vuosien 2003 ja 2004 Kalevan kisoissa Nikkanen hyppäsi pronssille. Hallissa Nikkanen on voittanut SM-kultaa vuosina 2005–2007 ja 2009–2016. Hän on hypännyt sisäratojen SM-kilpailuissa Suomen ennätykset 435 cm 2009 ja 436 cm 2011.
Lapuan Eliittikisoissa 2009 Nikkanen paransi omaa ennätystään 10 cm ja hyppäsi uuden Suomen ennätyksen 445 cm. Samassa kilpailussa myös Vanessa Vandy ylitti entisen Suomen ennätyksen hypättyään 436 cm. Lapinlahden eliittikisoissa 25. heinäkuuta 2009 Nikkanen ylitti 446 cm ja paransi Suomen ennätystä senttimetrillä.
Nikkanen paransi Pariisin sisäratojen EM-kilpailujen 2011 karsinnassa sisäratojen Suomen ennätystä kolme kertaa hypättyään tulokset 445, 450 ja 455. Loppukilpailussa hän paransi Suomen ennätystä vielä kertaalleen hypättyään 460 ja sijoittui neljänneksi. Nikkanen valittiin Daegun MM-kisoihin, mutta hän ei kyennyt osallistumaan loukattuaan peukalonsa Mokpon valmistautumisleirillä lauantaina 20. elokuuta viikkoa ennen kisojen alkua. Kauden päättänyt nivelsiderepeämä esti seipäästä puristamisen ja tarvitsi leikkaushoitoa.
Helsingin EM-kilpailuissa 2012 Nikkanen karsiutui tuloksella 425. Tammikuussa 2013 Nikkanen hyppäsi Lempäälässä sisäkilpailussa 440, mikä oli hänen paras tuloksensa kahteen vuoteen. Elokuussa 2013 Nikkanen paransi ulkoratojen Suomen ennätystä ylittämällä 450 cm. Kalevan kisoissa 2014 Nikkanen paransi Suomen ennätystä korkeuteen 451 cm. Zürichin EM-kilpailuissa 2014 hän sijoittui seitsemänneksi tuloksella 435. Suomi–Ruotsi-maaottelussa Nikkanen paransi Suomen ennätystä sentillä lukemaan 452.
3. kesäkuuta 2015 Nikkanen hyppäsi Lappeenrannassa uudeksi Suomen ennätykseksi 455. Porin Kalevan kisoissa 2. elokuuta 2015 hän paransi Suomen ennätystä edelleen lukemaan 456. 8. elokuuta 2015 Nikkanen hyppäsi Kuortaneen Eliittikisoissa uudeksi ennätykseksi 460. Pekingin MM-kisoissa 2015 Nikkanen eteni finaaliin hypättyään karsinnassa 455. Finaalissa hän hyppäsi 460 sivuten suomenennätystä ja sijoittui kymmenenneksi.
Nikkasen sijoitus Amsterdamin EM-kisoissa 2016 oli 9. tuloksella 445. Rion olympialaisissa 2016 Nikkanen ei selvinnyt loppukilpailuun hypättyään karsinnassa 455. Belgradin EM-hallikilpailuissa 2017 hän sijoittui jaetulle kuudennelle sijalle tuloksella 455. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän karsiutui loppukilpailusta tuloksella 420. Berliinin EM-kilpailuissa 2018 Nikkanen karsiutui finaalista tuloksella 435. Nikkanen ilmoitti syyskuussa 2019 ettei aio palata enää kilparadoille pidettyään koko kauden 2019 taukoa. Hän muutti uransa päätyttyä takaisin kotipaikkakunnalleen Somerolle. Hän on toiminut Somerolla kunnanvaltuutettuna vuodesta 2021. Hän sai puolisonsa kanssa lapsen marraskuussa 2020.
Sibusiso Moyo
Sibusiso Moyo (1960 Mberengwa – 20. tammikuuta 2021 Harare) oli zimbabwelainen sotilas ja poliitikko.
Moyo syntyi kahdeksasta lapsesta kolmantena ja liittyi vuonna 1977 taisteluun Rhodesian sisällissodassa. Hän sai filosofian tohtorin arvon kansainvälisissä suhteissa Zimbabwen yliopistosta ja maisterin arvon liikehallinnossa Zimbabwen avoimesta yliopistosta. Moyo sai kansainvälistä julkisuutta 15. marraskuuta 2017 ilmoittaessaan valtion televisiossa, että armeija oli syrjäyttänyt Robert Mugaben. Joulukuussa 2017 hän jäi armeijan palveluksesta eläkkeelle kenraaliluutnanttina. Moyo sai 30. marraskuuta 2017 nimityksen Zimbabwen ulkoministeriksi ja kansainvälisen kaupan ministeriksi, jona toimi, kunnes kuoli tammikuussa 2021 sairaalassa saatuaan tartunnan koronaviruspandemiassa.
Moyo oli naimisissa korkeimman oikeuden tuomari Loice Matandan kanssa.
Lund
Lund on entinen kaupunki ja nykyinen Lundin kunnan keskustaajama. Lund sijaitsee Skånen historiallisessa maakunnassa ja Skånen läänissä Etelä-Ruotsissa. Vuoden 1997 lääniuudistukseen asti alue oli osa Malmöhusin lääniä. Läänin pääkaupunki Malmö sijaitsee aivan Lundin lähistöllä kaakon suunnassa.
Lund on yksi Ruotsin vanhimpia kaupunkeja, sillä se on perustettu noin voinna 990. Vuoden 1971 kuntauudistuksessa Ruotsissa siirryttiin yhteen kuntamuotoon, jonka jälkeen maassa ei enää virallisesti ole ollut kaupunkeja. Lundin kuntaan kuuluu nykyään Lundin kaupunkitaajaman lisäksi huomattava määrä maaseutualueita. Taajamassa oli 82 800 asukasta vuoden 2010 lopussa. Asukasluvultaan Lund on Skånen läänin kolmanneksi suurin kaupunki Malmön ja Helsingborgin jälkeen.
Kaupungissa on yliopisto.
Historiaa
Lund on Sigtunan ja Skaran ohella Ruotsin vanhin kaupunki, vaikkakin se oli tanskalainen aina vuoteen 1658. Kaupunki perustettiin noin vuonna 990. Sen edeltäjä saattoi sijaita viitisen kilometriä etelämpänä Uppåkrassa, mistä on löydetty merkkejä rautakautisesta asutuksesta ja jonkinlaisesta poliittis-uskonnollisesta keskuksesta. Merkit viittaavat myös saman asutuksen tuhoutumiseen tulipalossa 900-luvun loppupuolella.
Kaupunkiin perustettiin piispanistuin 1060. Arkkipiispanistuimeksi se korotettiin 1104, jolloin myös katedraali valmistui. Lundista tuli Tanskan pääkaupunki vuonna 1134, mistä asemasta se joutui luopumaan 1416 pääkaupungin siirtyessä Kööpenhaminaan.
Lundiin vuonna 1666 perustettu Lundin yliopisto on yksi Skandinavian suurimpia.
Kaupunginosat
pienoiskuva|Lundin kaupunginosat Lundin 14 kaupunginosaa ovat:
Amiga (levy-yhtiö)
right|220px Amiga oli levy-yhtiö, joka kuului Saksan demokraattisen tasavallan valtiolliseen VEB Deutsche Schallplatten Berlin -monopoliin ja maan kulttuuriministeriön alaisuuteen vuodesta 1955. Amigan perusti Ernst Busch vuonna 1947, ja siitä tuli vuonna 1994 osa Bertelsmann Music Groupia, joka on vuodesta 2008 kuulunut Sonyyn.
Amiga ehti julkaista 2 200 albumia, 5 000 singleä ja yhteensä noin 30 000 levytystä.
Mia Laiho
Mia Kaarina Laiho (s. 28. lokakuuta 1969 Helsinki) on kokoomuslainen kansanedustaja Uudeltamaalta. Laiho on Lastenliiton hallituksen puheenjohtaja ja Terhokoti-säätiön hallintoneuvoston jäsen. Laiho on tunnettu aktiivisena lääketieteen ja laadukkaan hoidon puolestapuhujana sekä sote-sektorin asiantuntijana. Laiho on koulutukseltaan lääketieteen tohtori ja sisätautien erikoislääkäri.
Laiho toimii kaupunginvaltuutettuna kotikaupungissaan Espoossa ja on kaupunginhallituksen jäsen. Hän on myös Uudenmaanliiton maakuntahallituksen puheenjohtajan varajäsen.
Politiikka
Laiho nousi eduskuntaan vuoden 2018 kevään aikana. Laiho sai kokonaisuudessaan 3952 ääntä kevään 2015 eduskuntaavaleissa yltäen varasijalle. Hänelle avautui paikka, kun kokoomuksen kansanedustaja Outi Mäkelä siirtyi Nurmijärven kunnanjohtajaksi.
Eduskunnassa Laiho toimii sosiaali- ja terveysvaliokunnan varapuheenjohtajana sekä sivistysvaliokunnan varajäsenenä. Laiho on myös eduskunnan syömishäiriöryhmän, että eduskunnan tuki- ja liikuntaelin -ryhmän puheenjohtaja. Varapuheenjohtajana hän toimii eduskunnan eläintenhyvinvointi -ryhmässä sekä munuais- ja maksa -ryhmässä varapuheenjohtajana.
Laiho on myös jäsenyydet Maanpuolustustiedotuksen suunnittelukunnassa sekä vapaaehtoisen maanpuolustuksen neuvottelutoimikunnassa.
Eduskunnassa Laiho on keskittynyt ammattiosaamisensa myötä sosiaali- ja terveyspolitiikan kysymyksiin. Hän on vaatinut esimerkiksi tehokkaampaa hoitojonojen purkua, harvinaissairauksien hoidon keskittämistä, uusien lääkehoitojen käyttöönottoa ja hoidon laaturekistereitä.
Laiho oli ehdolla kokoomuksen Uudenmaan piirin puheenjohtajaksi huhtikuussa 2018 mutta ei tullut valituksi tehtävään, kun äänestys päättyi tasatulokseen ja puheenjohtajuus ratkaistiin arvalla.
Eduskuntavaaleissa 2019 Laiho sai 5 664 ääntä ja tuli valituksi eduskuntaan.
Elämä ja ura
Laiho on syntynyt vuonna 1969 Helsingissä, jossa hän myös kävi peruskoulun ja lukion. Laiho on valmistunut Tampereen yliopistosta lääkäriksi vuonna 1996. Laiho on väitellyt lääketieteen tohtoriksi Helsingin yliopistosta vuonna 2014 keuhoveritulpasta ja laskimotromboosista.
Goodricke-Pigott Observatory
Goodricke-Pigott Observatory on yksityinen tähtitieteellinen observatorio, joka sijaitsee Tucsonissa, Arizonassa. Observatorio avattiin 26. lokakuuta vuonna 1996, ja tähtitaivaan tarkkailu alkoi Hale–Boppin komeetan havainnoinnilla.
Mia Laiho
Elämä ja ura
Laiho on tehnyt töitä perusterveydenhuollosta aina vaativaan erikoissairaanhoitoon asti. Hän työskenteli yli 10 vuotta päivystyksessä. Ennen eduskuntaan nousua hän johti Helsingissä Haartmanin ja Malmin päivystyksiä sekä sosiaali- ja kriisipäivystystä.
Laiho valittiin Espoon kaupunginvaltuustoon ensimmäisen kerran 2013. Hän on toiminut sen jälkeen myös Espoon kaupunginhallituksen jäsenenä.
Vuonna 2020 tammikuussa Laiho valittiin Suomen ensimmäisissä aluevaaleissa Länsi-Uudenmaan aluevaltuustoon. Laiho sai Kokoomuksessa eniten ääniä.
Laiho on kolmen lapsen äiti ja toiminut aiemmin myös Kilonpuiston ja Etelä-Tapiolan lukion johtokunnan puheenjohtajana.
Poliittisia näkemyksiä
Mia Laiho tunnetaan vahvana sosiaali- ja terveyspolitiikan sekä tiede- ja koulutuspolitiikan osaajana.
Australialainen elokuva
pienoiskuva|Kohtaus [[The Story of the Kelly Gang -elokuvasta.]] Australialainen elokuva sai alkunsa vuonna 1906, jolloin ensi-iltansa sai The Story of the Kelly Gang, maailman ensimmäinen kokopitkä elokuva. Siitä lähtien Australiassa on tuotettu paljon elokuvia, joista useat ovat saaneet kansainvälistä tunnustusta. Moni australialainen elokuvantekijä ja näyttelijä on aloittanut uransa paikallisissa tuotannoissa, saanut tunnustusta, ja lähtenyt suurempiin elokuvakeskittymiin kuten Yhdysvaltoihin. Ensimmäiset julkiset elokuvanäytökset pidettiin Australiassa lokakuussa 1896, noin vuosi siitä, kun Lumièren veljekset pitivät historian ensimmäisen elokuvanäytännön.
Mia Laiho
Poliittisia näkemyksiä
Laiholle lasten ja nuorten hyvinvointi sekä turvallinen lapsuus ovat tärkeitä asioita. Hän on tehnyt lakialoitteen, jossa vaaditaan, että kaikilta lasten parissa työskenteleviltä tarkistettaisiin rikosrekisteriote ennen työsuhteen alkua.
Laiho on myös tunnettu päihteiden vastaisesta työstään. Hän on jättänyt eduskuntaan useamman kirjallisen kysymyksen lasten ja nuorten päihdehoidon puutteista ja päihdeohjelman tarpeesta. Hän on tehnyt myös lakialoitteen sähköpotkulaudoilla päihteiden alaisena ajamisesta. Laiho toivoo sähköpotkulaudoilla ajamiseen promillerajaa ja päihtyneenä ajamisesta rangaistavaa tekoa.
Laiho toivoo myös valtionavustuksiin kiristyksiä, jotta päihteiden ja nikotiinituotteiden, kuten nuuskan käyttöä saataisiin vähennettyä. Laiho on jättänyt keväällä 2020 lakialoitteen valtion avustusta saavien liikunta- ja nuorisojärjestöjen sitoutumisesta toiminnassaan ehkäisemään nikotiinituotteiden ja muiden päihteiden käyttöä.
Lääkärinä Laiholle tärkeää on myös tiede ja tutkimus. Hän on ollut näkyvästi puhumassa tieteen ja tutkimuksen puolesta ja ollut huolissaan sen rahoituksesta.