cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Gustave Niebaum
Niebaum osti vuonna 1880 Inglenookin viinitarhan (78 eekkeriä) ja sitä ympäröineet tilukset (124 eekkeriä). Viinitarhan ensimmäiset viinit saatiin vuonna 1882, jolloin Niebaum osti kaikkiaan 712 eekkeriä lisämaata. Niebaum alkoi kehittää tilaa, ja vuoden 1889 Pariisin maailmannäyttelyssä Niebaumin viinit voittivat useita palkintoja. Vauraaksi kasvanut yritys jäi Niebaumin kuoltua vuonna 1908 hänen leskensä haltuun. Myöhemmin kieltolain jälkeen toimintaa jatkoivat John Daniel Jr. ja Susan Niebaum. Vuonna 1975 elokuvaohjaaja Francis Ford Coppola osti tilan, joka tunnettiin pitkään nimellä Rubicon Estate Winery (aiemmin Niebaum–Coppola Winery). Vuonna 2011 Coppola sai haltuunsa Inglenook-tavaramerkin ja viinitila on siitä asti tunnettu jälleen alkuperäisellä nimellään.
Keisarillisen Japanin armeija
Historia
1860-luvun Meiji-restauraatiossa Tokugawa-shōgunaatti romahti ja valta palasi Meiji-keisareille. Japanissa luovuttiin feodaalisesta järjestelmästä ja siirryttiin moderniin aikakauteen, jossa feodaalinen soturiluokka samurait korvattiin eurooppalaistyylisellä asevelvollisuusarmeijalla, jota kutsuttiin aluksi pelkästään Armeijaksi (Rikugun). Vuonna 1928 nimi muutettiin lisääntyvän nationalismin ja poliittisten vaikutteiden seurauksena Keisarilliseksi armeijaksi (Kōgun).
Keisarillisen Japanin armeija osallistui ensimmäiseen Kiinan–Japanin sotaan (1894–1895), Formosan miehitykseen 1895, Venäjän–Japanin sotaan 1904–1905, Korean miehitykseen 1910, Qingdaon haltuun ottamiseen Saksalta ensimmäisessä maailmansodassa, Mantšurian miehitykseen 1931–1932 sekä toiseen Kiinan–Japanin sotaan (1937–1945). Joulukuusta 1941 alkaen armeija oli Japanin pääsotavoima hyökkäyksessä, joka laajeni suureen osaan Itä-Aasiaa. Liittoutuneet hajottivat armeijan syyskuussa 1945. Myöhemmin Keisarillisen Japanin armeija korvattiin Japanin itsepuolustusvoimilla.
Ideologia
Yamato-damashii (”Japanin sielu”) kehotti jokaista sotilasta tiukasti: ”Älä jää kiinni, älä murru, äläkä ikinä antaudu.” Pelkuruus tai vangiksi jääminen olivat suuri häpeä perheelle, yhteisölle, maalle ja erityisesti keisarille. Jokainen sotilas koulutettiin taistelemaan kuolemaan saakka ja riistämään itse henkensä mieluummin kuin kärsimään häpeää. Usein ennen rynnäkköä tai taistelua sotilaat huusivat ”Banzai!” (”Kauan eläköön!”) uskoen, että huuto osoittaisi halun kuolla kunniakkaasti.
Jokainen sotilas hyväksyi, että he kuolisivat tyynesti osana heidän bushidōaan, jonka mukaan olisi parempi kuolla ennen kuin toisi muille ja itselleen häpeää. Armeijan teoreetikko Sadao Araki kehitti bushidōsta modernin version, seishin kyōikun (”henkinen koulutus”), opin armeijan käyttöön. Tiivistettynä, jokainen sotilas jättäisi kaiken taakseen armeijaan liittyessään tarviten vain kunniansa. Kunnian osoittaminen teoilla oli kaikki kaikessa sotilaille. Yamato-damashii oli eräällä tavalla japanilaisen sotilaan kokoro (”sielu”), rohkeutta kuoleman edessä.
Keisari ylikomentajana
Keisarillisella Japanin armeijalla oli historiansa aikana vain kaksi ylikomentajaa, keisarit Taishō (Yoshihito) ja Shōwa (Hirohito). Bushidōon kuului lähes uskonnollinen kunnioitus keisaria kohtaan. Vaikka keisari oli lähinnä keulakuva, hänet nähtiin silti jumalallisena olentona. Keisari käytti ylikomentajan univormua ja osallistui kaikkiin armeijan seremonioihin.
Hallitus kykeni mobilisoimaan armeijan vain, jos saavutti täyden yksimielisyyden. Keisarin antoi käskyille siunauksensa ja teki niistä sitovia. Hän oli läsnä kaikissa upseereista koostuneen hallituksen kokouksissa ja seurasi hiljaisuudessa ministerien argumentointia. Keisarin siunauksella päätöksistä tuli keisarin käskyjä ja ne astuivat voimaan. Käytännössä keisari ei kuitenkaan voinut asettua hallitusta vastaan. Teoriassa hän oli armeijan ylikomentaja, mutta käytännössä teki mitä hallitus ”pyysi”: vallassa olivat byrokraatit.
Toisinaan hallitus ei päässyt yksimielisyyteen tai äänet menivät tasan. Vain tällöin hallitus kysyi keisarin mielipidettä. Keisari toimi tuomarina ja teki päätöksen vain ministerien antamista vaihtoehdoista. Toisen maailmansodan aikana hallitus käytti tätä oikeutta päättäessään sodan loppumisesta. Vuonna 1945 keisari antoi päätöksen hallituksen tahdon mukaisesti. Viimeisenä tehtävänään ylikomentajana hän käytti kyseistä oikeuttaan ensimmäisen ja viimeisen kerran kertoessaan radiossa Japanin antautuvan Yhdysvalloille.
Arandis
Arandis (naman kielellä ‘paikka, jossa ihmiset itkevät’) on kaupunki läntisessä Namibiassa Erongon alueella. Sitä on kutsuttu “maailman uraanipääkaupungiksi”, koska se sijaitsee vain 15 km:n päässä maailman suurimmasta uraanin avolouhoksesta, Rössingin uraanikaivoksesta.
Keisarillisen Japanin armeija
Vahvuus
pienoiskuva|Kartta Japanin pääsaarille sijoitetuista armeijoista toisen maailmansodan lopussa 18. elokuuta 1945.
Arandis
Kaupunki perustettiin vuonna 1978 Rössingin uraanikaivoksen työntekijöiden asuinpaikaksi. Kaivoksen johdolle ja keskijohdolle rakennettiin asunnot Swakopmundin Vinetaan, 60 km päähän, kun taas muille työntekijöille rakennettiin asunnot Arandikseen.
Keisarillisen Japanin armeija
Arsenaalit
Lisäksi Japanin armeija ylläpiti useita arsenaaleja:
Arandis
Kaupungin lähellä olevan uraanikaivoksen avolouhoksesta ja kaivoksen jätemaan pölystä on todettu aiheutuvan syöpää Arandiksen pitkäaikaisasukkaille. Asiasta vaietaan, ei kuitenkaan aivan täysin, sillä kaivosyhtiö lienee osittain myöntänyt asian ja maksanut korvauksia ja hoitoja. Väestö ei ole nostanut suurta meteliä, koska pelkää työpaikkojensa menettämistä. "Paikka, jossa ihmiset itkevät" on siis varsin sattuva nimi vaikka nimi annettiin kauan ennen kuin uraanista oli mitään tietoa.
Keisarillisen Japanin armeija
Tappiot
Koko armeijan historian aikana yhteensä 1,7 miljoonaa sotilasta kuoli, haavoittui tai jäi sotavangiksi.
Arandis
Kaupunki sai itsehallinnon ja kaupungin (“town”) aseman vuonna 1994. Kaupungin asukasmäärä oli vuonna 2011 5 214 henkeä, joista suurimmalla osalla on jokin yhteys kaivokseen. Kaupungin pinta-ala on 29 km².
Rössingin lisäksi Arandis palvelee myös Husabin kaivosta samoin kuin Trekkopjen kaivosta. Molemmat ovat uraanikaivoksia. Kaupungissa sijaitsee Namibian kaivos- ja teknologiainstituutti, jossa koulutetaan kaivostyöntekijöitä.
Talous ja infrastruktuuri
2000-luvulla Arandiksen talous kasvoi huomattavasti. Kun koettiin maailmanlaajuinen energiakriisi, ydinvoiman kysyntä lisääntyi huomattavasti, ja Arandiksen talous piristyi. Aiemmin suljettuja pankkeja avattiin uudelleen, ja monet paikkakunnalta lähteneet nuoret tulivat takaisin. Vuonna 2008 käytiin neuvotteluja Namibia Industrial Mining Limited -nimisen kiinalaisen yhtiön kanssa siitä, että kaupunkiin rakennettaisiin tehdas, jossa tuotettaisiin rakennusmateriaaleja. Vuonna 2011 järjestettiin sijoituskonferenssi, ja sijoittajat päättivät rakentaa kaupunkiin ostoskeskuksen, jonka oletettiin valmistuvan vuonna 2013.
Koulutus
Namibian kaivos- ja teknologiainstituutti perustettiin Arandikseen vuonna 1991. Kaupungissa on myös alkeis- ja oppikoulu, joiden nimet ovat U.B. Dax Primary School ja Kolin Foundation Secondary School.
Politiikka
Arandista hallinnoi kaupunginvaltuusto, jossa on seitsemän valtuutettua.
Vuoden 2010 vaaleissa SWAPO sai 664 ääntä, United Democratic Front 243 ääntä ja Rally for Democracy and Progress 72 ääntä.
Vuoden 2015 vaalitulokset olivat seuraavat:
Vuoden 2020 vaalit voitti edelleen SWAPO, mutta se menetti ehdottoman enemmistönsä. Alla vaalitulokset:
Salix
Salix voi tarkoittaa seuraavia:
Luettelo PC-FX-peleistä
Tämä on luettelo NEC PC-FX:n peleistä.
Mircea Stan
Mircea Stan (s. 1943 Romania) on romanialaissyntyinen jazzmuusikko ja pasunisti, joka on 1970-luvun alkuvuosista alkaen asunut Suomessa.
Stan oli yksi UMO Jazz Orchestran perustajajäsenistä. Sen lisäksi hän on soittanut muun muassa Edward Vesalan, Heikki Sarmannon ja Paroni Paakkunaisen johtamissa kokoonpanoissa. 1980-luvulta alkaen hän on esiintynyt duona saksofonisti-huilisti Pentti Lahden kanssa.
Mircea Stanin omat yhtyeet ovat olleet sekstettejä, joita levytyksissä on vahvistettu lyömäsoittajilla.
Muusikon työn ohella Mircea Stan on opettanut pitkään pasuunansoittoa Helsingin Pop & Jazz Konservatoriossa ja sen ulkopuolella.
Tonnin seteli
Silvennoisen mukaan sketsin idea on se, että tarpeeksi hyvällä pokerinaamalla mikä tahansa voi mennä läpi. Tilanne on absurdi ja kaikin puolin epätodellinen.
Aleksi Ojanperä
Aleksi Ojanperä (s. 16. helmikuuta 1996) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa kasvattajaseuraansa, Veikkausliigassa pelaavaa Turun Palloseuraa.
Ruode
thumb|[[Kölnin tuomiokirkko|Kölnin tuomiokirkon ruoteita.]] Ruode merkitsee arkkitehtuurissa suippenevan rakenteen pitkittäistä tukikaarta. Gotiikalle tyypillisiä ovat ristiholvit, eli ruodeholvit, joiden holvivaippojen välissä ovat niitä tukevat ruoteet.
Rakennustekniikassa ruoteet ovat korokemaisia koolauksia. Esimerkiksi kattoruoteet toimivat vesikatteen alusrakenteena. Ruodelautojen päälle asennetaan peltikate.
Spintariskooppi
Spintariskooppi on radioaktiivisten alkuaineiden hajoamisen tutkimiseen tarkoitettu koje. Spintariskoopissa on sinkkisulfidivarjostin sekä mikroskooppi. Kun radioaktiivisesta aineesta sinkoaa alfahiukkasia, voidaan sinkkisulfidivarjostimessa havaita hiukkasen tuikahtelu eli skintillaatio.
Kojeen keksiminen
Spintariskoopin keksi William Crookes vuonna 1903. Crookes tutkiskeli radiumbromidinäytteen ilmeisen tasaista, alfasäteilyn aiheuttamaa fluoresenssia sinkkisulfidilla päällystetyllä lasilevyllä. Hän sattui vahingossa kaatamaan osan näytteestä. Koska radiumbromidi oli sekä harvinaista että kallista, Crookes yritti saada kaiken aineen jälleen talteen. Kun Crookes tutkaili sinkkisulfidilla päällystettyä levyä mikroskoopilla, hän huomasi erillisiä valontuikahduksia. Tuikahtelun sai aikaan yksittäisten alfahiukkasten törmäily lasia vasten.
Crookes hyödynsi sattumalta tekemäänsä löytöä ja kehitti laitteen, joka oli nimenomaisesti tarkoitettu tällaisen tuikahtelun seuraamiseen. Väline on putki, jonka yhdessä päässä on pieni sinkkisulfidivarjostin eli sinkkisulfidilla päällystetty lasilevy. Lähelle varjostinta oli asetettu pikkuruinen määrä radiumsuolaa. Radiumnäytettä oli mahdollista hieman liikuttaa, joka vaikutti tuikahdusten tiheyteen. Putken toisessa päässä taas on linssi, josta vastakkaisessa päässä olevaa lasiruutua saattaa tarkastella. Crookes otti välineelleen nimen kreikan säkenöintiä tarkoittavasta sanasta σπινθήρ.
Jotta hiukkasten tuikahtelun voi havaita spintariskoopilla, täytyy silmien antaa ensin tottua täydelliseen pimeyteen ainakin 10 minuutin ajan.
Havaintovälineenä
Koje esiteltiin ensimmäisen kerran Royal Societyn erityisissä iltamissa 15. toukokuuta 1903, jossa se teki yleisöön vaikutuksen. Monet kuljettivat spintariskoppia taskussa tai laukussa esitelläkseen tieteen viimeisimpiä saavutuksia ystävilleen, ja niitä annettiin lapsille lahjoiksi. Tieteellisessä tutkimuksessa laitteen käyttö ei kuitenkaan ollut niin viihdyttävää. Työ oli hankalaa ja sitä saattoi tehdä vain muutaman minuutin kerrallaan, sen jälkeen täytyi pitää taukoa. Silmät täytyi aina totuttaa pimeään ja tuikahdusten laskeminen rasitti silmiä. Tuloksiakin kuitenkin saatiin. Esimerkiksi Ernest Rutherford teki kojeella tutkimuksiinsa vaikuttaneita havaintoja. Tieteellisen tutkimuksen välineenä spintariskooppi sai nopeasti väistyä sitä tarkempien välineiden tieltä.
Spintariskoopeissa käytettiin 1940–60-luvuilla usein poloniumia. Poloniumia sisältävän spintariskoopin saattoi saada jopa Kix-aamiaismuropaketin kylkiäisenä vuonna 1947. Kyseinen lelu oli Lone Ranger -"atomipommisormus". Kullanvärisen sormuksen päällä oli "atomipommi", jonka kärki oli hopeanväristä metallia ja siinä oli irroitettava punainen pohjaosa. Kun tämän pohjaosan irrotti, ja antoi silmän tottua pimeyteen, saattoi jonkin ajan kuluttua seurata linssin läpi tuikahtelua, joka syntyy poloniumista irtoavien alfahiukkasten iskiessä sinkkisulfidiseen varjostimeen.
Prudence Allen
Mary Prudence Allen (s. 21. heinäkuuta 1940, Oneida, New York) on yhdysvaltalainen filosofi ja roomalaiskatoliseen Sisters of Mercy (R.S.M) sääntökuntaan kuuluva nunna. Vuonna 2014 paavi Franciscus nimitti hänet jäseneksi katolisen kirkon kansainväliseen teologiseen työryhmään, jonka tehtävänä on toimia katolisen kirkon johdolle neuvoa antavana elimenä uskonopillisissa kysymyksissä.
Elämänkerta
Allenin syntymänimi oli Christine Hope Allen. Hän ei ollut syntyjään katolinen, vaan hänen perheensä uskonnollinen tausta oli peräisin 1800-luvulla perustetusta uskonnollisesta utopiayhteisöstä. Katoliseen kirkkoon hän liittyi vuonna 1964.
Nuoruusvuosinaan Allen opiskeli filosofiaa. Hän valmistui filosofian tohtoriksi Claremont Graduate School of California -oppilaitoksesta vuonna 1967. Opintojensa jälkeen hän työskenteli filosofian alan opetusvirassa St. John Vianney -seminaarissa Denverissä.
Naimisiin Allen meni vuonna 1965. Avioliitostaan hänellä on kaksi poikaa. Avioliitto päättyi vuonna 1972, ja myös katolinen kirkko hyväksyi liiton purkamisen. Sisters of Mercy -sääntökunnan nunnaksi Allen otettiin vuonna 1983.
Vuonna 2013 Allen siirtyi Lancasterin yliopiston palvelukseen sielunhoidollisiin tehtäviin. Vuonna 2014 hänet valittiin katolisen kirkon kansainväliseen työryhmään jonka tehtävä on tarjota uskonopillista asiantuntemusta paavin ja kirkon muun ylimmän johdon tueksi.
Työ tutkijana ja filosofina
Filosofina Allen on profiloitunut sekä naisfilosofien filosofianhistoriallisen tutkimuksen asiantuntijana että naiseuden filosofisen käsitteen tutkijana. Hänen pääteoksensa filosofian alalta on vuonna 1985 julkaistu ja naiseuden käsitteen filosofianhistoriallista kehitystä käsittelevä The Concept of Woman: The Aristotelian Revolution (750 BC - 1250 AD). Myöhemmin Allen on laatinut teokselleen kaksi jatko-osaa vuosina 2002 ja 2012. Lisäksi hän on julkaissut lukuisia artikkeleja alansa tieteellisissä julkaisuissa.
Allen luonnehtii itseään "uutta feminististä filosofiaa" edustavaksi ajattelijaksi, jonka työn tavoitteena on poistaa esteitä naisten vapaan kehityksen tieltä. Hän ilmoittaa esimerkiksi vastustavansa kaikenlaista naisiin kohdistuvaa syrjintää, hyväksikäyttöä ja väkivaltaa. Toisaalta Allen myös irtisanoutuu ajattelussaan feministisen ajattelun valtavirrasta, jota hän kutsuu "vanhaksi feminismiksi". Hän esimerkiksi vastustaa avoimesti naisten aborttioikeuksien laajentamista.
Ajattelussaan Allen pohjaa pitkälti aristotelismiin, tomismiin ja uustomismiin. Hän ei kuitenkaan seuraa dogmaattisesti Aristoteleen ajattelua, vaan esimerkiksi pitää Aristoteleen käsitystä naisten luonnollisesta alemmuudesta miehille virheellisenä.
Aave (DC Comics)
Aave on DC Comicsin sarjakuvahahmo sekä sankari/antisankari. Hahmossa on vahvoja viitteitä Vanhaan Testamenttiin ja sen ankaraan oikeudenkuvaukseen. Vuosien saatossa hahmon nimeä ovat kantaneet James Corrigan, Vihreänä Lyhtynä tunnettu Hal Jordan, sekä 2000-luvulta lähtien entinen poliisi Crispus Allen.
Aave on "ihonväriltään" valkoinen ja hän pukeutuu yleensä vihreään kaapuun. Useat DC-universumin sarjakuvahahmot suhtautuvat häneen pelonsekaisella kunnioituksella; Aave onkin voimiltaan yksi DC-universumin voimakkaimmista olennoista. Hänellä on lähes rajattomat ominaisuudet, kuten todellisuuden vääntäminen, haavoittumattomuus ja absoluuttinen vahvuus. Käytännössä kaikki, mitä hän haluaa tehdä tuomitsemalla, on mahdollista. Hänellä ei ole muuta havaittavaa heikkoutta kuin se, että hän tarvitsee ihmisisännän oikeudenmukaista ohjausta varten, sekä jumalallisia lakeja ja Kohtalon Keihäs on ainoa, joka kykenee surmaamaan hänet. Hän toimii jäsenenä neuvostossa, joka koostuu useista kosmisen voimaluokan omaavista hahmoista; muita jäseniä ovat muun muassa Aavemuukalainen, Shazam, Zeus, Highfather sekä Darkseid. Aave on toiminut lyhyesti myös alkuperäisen Oikeuden Yhteiskunnan kokoonpanossa ja väliaikaisena Batmanin ja Teräsmiehen liittolaisena.
Hahmolla ei ole Yhdysvalloissa omaa säännöllisesti ilmestyvää sarjakuvalehteä, mutta hän seikkailee aika ajoin omissa erikoisjulkaisuissaan. Suomessa hahmo on edellisen kerran esiintynyt Egmont-Kustannuksen julkaiseman DC Spesiaalin sivuilla ("Valtakunta ja voima"-tarinassa 2004–2005).
Jerry Siegel ja sarjakuvapiirtäjä Bernard Baily loivat hahmon More Fun Comicsin numeroon 52 (Helmikuu 1940).
Koston Henki [The Spirit of Vengeance]
Noin. 776 eaa. kaikkivoipa "Edeltäjä" (Presence) määräsi hänet maahan ylläpitämään "jumalan vihaa".
Kun fiktiivinen langennut enkeli Raphael (jossain versiossa kutsuttu myös Aztariksi) oli Luciferin tavoin niskuroinut Taivasta vastaan ja tämän vuoksi halusi sovittaa tekemänsä syntinsä Taivaalle, Edeltäjä määräsi hänet tehtävään; langenneen enkelin oli syntinsä anteeksisaamiseksi kostettava vakavia rikoksia tehneille syntisille sieluille "jumalan vihalla". Kristuksen synnyttyä, Edeltäjä katsoi että koston ja anteeksiannon ei tulisi vallita maassa samaan aikaan ja tämän vuoksi hän määräsi Aaveen Limboon (tyhjälle rajavyöhykkeelle) odottamaan Kristuksen kuolemaan asti.
Kun roistot murhaavat kovaksi keitetyn poliisin Jim Corriganin, joka on matkalla morsiamensa Claricen kanssa heidän kihlajuhliinsa, heittämällä hänet betonilla täytetyssä tynnyrissä vesistöön, hänen henkensä ei kuitenkaan pääse menemään tuonpuoleiseen elämään, ja olento, jota kutsutaan vain "Ääneksi" (joka paljastui Presenceksi), lähettää hänet takaisin Maahan poistamaan pahan. Corriganista tuli näin Aaveen ensimmäinen isäntäruumis.
Aave etsii veristä kostoa Corriganin murhaajille synkällä, yliluonnollisella tavalla. Toinen heistä muuttui luurangoksi koskettaessaan häntä. Corrigan luo pian oman pukunsa, katkaisee romanssinsa Claricen kanssa ja jatkaa elämäänsä Jim Corriganina, omaksuen Aaveen salaisen henkilöllisyyden aina, kun häntä tarvitaan. Lopulta hän kieltäytyy tarjouksesta luopua tehtävästään tuhota kaikki paha.
Lopulta Corriganin sielu löytää rauhan. Hän luopuu Aaveen voimista ja menee taivaaseen. Myöhemmin Hal Jordan, entisen Vihreän Lyhdyn henki, ottaa Aaveen roolin Geoff Johnsin kirjoittaman Day of Judgment tarinan aikana, kun langennut enkeli yrittää saada Aaveen vallan. Corrigania pyydetään tulemaan takaisin, mutta hän kieltäytyy, koska hän on löytänyt rauhan. Aave valitsee Jordanin uudeksi isännäkseen, koska Jordan yrittää sovittaa universumia uhkaavia tekojaan ilkeänä Parallaxina. Kun Aaveen voima pystyi puhdistamaan Parallaxin Jordanista, hän lähti siirtyen seuraavan hengen vastaanottajan luo. Ilman ihmisisäntää Aaveen voimat muuttuvat epävakaaksi ja jatkaa tämän kostonhimoa. Sen lisäksi, että Aave tappaa murhaajia, hän tappaa myös ihmisiä pienistä rikoksista, kuten pienistä varkauksista. Se, että Aaveella ei ole ihmisisäntää, riistää siltä kyvyn arvioida tehokkaasti synnit niiden sopivassa yhteydessä.
Day of Vengeance: Infinite Crisis Special #1:ssä Aave tappaa Nabun, viimeisen yhdeksännen aikakauden suurista herroista, ja Edeltäjän huomio kiinnittyy vihdoin toimintaan. Aave pakotetaan jälleen ihmisisäntään lopettamaan hänen hullun riehumisensa. Nabu paljastaa ennen kuolemaansa, että alun perin hän ja muut Suuret Lordit olivat työskennelleet täydellisen isännän muodostamiseksi Aaveelle, mutta nämä suunnitelmat keskeytettiin.
Gotham Central #38:ssa korruptoitunut poliisi, jonka nimi on sattumalta nimeltään Jim Corrigan (ei sama Corrigan, joka aiemmin liitettiin Aaveeseen) tappaa etsivä Crispus Allenin ja lavastaa tämän parin Renee Montoyan syylliseksi. Kun Allenin ruumis on ruumishuoneessa, Aave pakotetaan vastoin tahtoaan astumaan sisään Crispus Alleniin ja ottamaan Allenin uudeksi isännäkseen. Allen esiintyy aavemaisessa versiossa omasta muodostaan ​​ennen kuin hän tekee ensimmäisen virallisen muutoksensa Aaveeksi.
Infinite Crisis Aftermath: The Spectren ensimmäisessä numerossa "Dead Again Part One" Aave kohtaa Crispus Allenin. Hän on ymmärtänyt, että hän tarvitsee isännän inhimillistämään hänet tietääkseen, mitä hänen tehtävänsä todella tarkoittaa. Allen kieltäytyy hänen pyynnöstään, koska hän ei halua enää osallistua Aaveen valvontatyöhön. Tämän jälkeen Aave jättää Allenin vuodeksi (oletettavasti suunnilleen sama kuin vuonna 52 kuvattu vuosi). Tänä aikana Allen näkee, ettei hän voi auttaa tai kommunikoida perheensä kanssa, joka on edelleen murtunut, koska Jim Corrigania ei vaadita vastuuseen Allenin murhasta. Lisäksi vaikka entinen etsivä pystyy ratkaisemaan rikoksia – ja jopa saa tietää, että Batmanin salainen henkilöllisyys on Bruce Wayne – hän ei voi saattaa syyllisiä oikeuden eteen. Tämä sisältää Corriganin, hänen oman tappajansa.
Oltuaan vuoden näkymätön ja voimaton Allen saa uuden vierailun Aaveelta. Tällä kertaa hän lopulta ottaa tarjouksen vastaan ​​ja hänestä tulee Aaveen ihmisisäntä. Heidän ensimmäinen yhteistehtävänsä on tuoda aavemaisen sopivaa oikeutta lasten hyväksikäyttäjälle. Vaikka Allen on huolissaan, hän on tyytyväinen tietoon, että "hän [Aave] tarvitsee minua enemmän kuin minä häntä".
Allen työskentelee Aaveen kanssa jonkin aikaa ja valitsee, ketä rangaistaan. Aave ilmoittaa Allenille, että on määrättävä vielä yksi rangaistus, ennen kuin he voivat yhdistyä toisiinsa. Allen näkee tappajansa kompastuvan ulos baarista ja nauttii mahdollisuudesta kostaa. Hänen poikansa Malcolm Allen ilmestyy ja Crispuksen yrityksistä huolimatta tappaa Corriganin. Crispus tuomitsee sitten oman poikansa, joka kuolee rauhallisesti syliinsä. Hänen mielestään tämä tarkoittaa, että hänen poikansa on tuomittu helvettiin, mutta Aave selittää, että he vain tuomitsevat, eivät paheksu. Crispus sitten päättää sitoutua täydellisesti Aaveeseen.
Blackest Night -tarinasarjan 2009–2010 aikana Black Hand paljastaa, että Aave on siirrettävä pois tieltä, jotta maailmankaikkeus olisi rauhallinen. Tätä varten hän käyttää Black Lantern Pariahia, joka vapauttaa lisää mustia sormuksia, jotka tarttuvat Crispuksen (jonka Eclipso tappoi) kehoon, muuttaen hänet mustaksi lyhdyksi ja sinetöimällä Spectre-Forcen sen isäntänsä sisällä. Jättimäiseksi versioksi muuttuva Black Lantern Spectre ilmoittaa haluavansa Hal Jordanin takaisin. Phantom Stranger ja Blue Devil työskentelevät yhdessä yrittääkseen saada Black Lantern Specterin huomion etsimään Hal Jordania. Phantom Stranger onnistuu vapauttamaan väliaikaisesti todellisen Aaveen, mutta Musta Lyhty tukahduttaa sen uudelleen ja hylkäämällä Strangerin ja Blue Devilin lähtee toteuttamaan aikomuksensa kostaa Hal Jordanille.
Coast Cityssä Hal Jordan kohtaa Mustaksi Lyhdyksi muuttuneen Aaveen. Käyttämällä todellista Spectre-Forcen voimaa suojella itseään, se muuttuu immuuniksi tunnevalojen yhdistelmälle, joka yleensä tuhoaa Black Lanternit. Tietäen, että Aave pelkää Parallaxia, Jordan antaa itsensä jälleen kerran joutua pelon hallintaan pysäyttääkseen hänet. Aaveen voimat kiinnostavat myös Red Lantern -joukkojen johtajaa Atrocitusta, kun hän aistii Aaveen todellisen luonteen huolimatta siitä, että musta sormus vaikutti siihen: raivo ja koston ruumiillistuma. Atrocitus haluaa valjastaa hengen voiman joukkoonsa ja omaa kostoaan Universumin vartijoita vastaan. Parallax repeytyy Black Lanternin kehoon vapauttaen todellisen Spectre-Forcen ja tuhoten kopioruumiin. Atrocitus yrittää muuttaa Aaveen omaksi raivo-oliokseen, mutta epäonnistuu. Aave kertoo hänelle, että "hän on Jumalan raivo" ja todellisesta raivo-olennosta ja varoittaa häntä vähättelemästä sen kanssa. Parallax yrittää sitten tuhota Aaveen, joka käyttää omaa pelkoaan entiteettiä kohtaan yhdistettynä rakkauteen, jota Carol Ferris tuntee Halia kohtaan erottaakseen Parallaxin isännästään. Sitten Aave kohtaa Nekronin, mustien lyhtyjen mestarin, mutta huomaa, että Nekron on ilman sielua ja on siten immuuni tämän voimille. Nekron poistaa sitten Aaveen taistelukentältä tuntemattomaan paikkaan.
Brightest Day -tarinassa Aave nousee uudelleen esiin, jälleen Crispus Allenin isäntänä, Montanan kukkuloilla Red Lantern -kokonaisuuden, Butcherin, jäljillä. Aave kohtaa Atrocituksen jälleen, kun he löytävät Butcherin, joka on aikeissa hallita miestä, jonka tyttären oli tappanut kuolemaantuomittu. Huolimatta Aaveen yrityksistä estää se, Butcher onnistuu tappaen rikollisen. Butcher yrittää sitten ottaa Atrocituksen haltuunsa paljastaen, että Atrociuksella oli vaimo ja lapset, jotka kuolivat Manhuntersien hyökkäyksessä. Aaveen avulla Atrocitus karkottaa Butcherin ja vangitsee sen voimalyhtyynsä. Aave yrittää tuomita Butcherin hallussa olevan miehen, mutta Atrocitus väittää, että hänen tuomiotapansa on virheellinen. Aave kumoaa tuomionsa eikä pysty tuomitsemaan Atrocitusta, koska hän huomaa, että hänen tehtävänsä on "pyhä", vaikka hän varoittaa Atrocitusta, että tämä ei kestä ikuisesti.
Injustice-maailmaan sijoittuvissa sarjakuvissa Jim Corriganin jouduttua Arkhamin mielisairaalaan, Aave joutui etsimään uuden isännän ja Mister Mxyzptlk oli onnistunut kaappaamaan Aaveen voimat ja tämän hallinnan itselleen ja naamioitunut Aaveeksi liittyen Teräsmiehen Regimeen ja tappanut Jason Bloodin, etsivä Harvey Bullockin, Ragmanin ja Deadmanin ennen kuin hän pelastaa Teräsmiehen ja Ihmenaisen Trigonilta. Myöhemmin Shazam ja Tohtori Kohtalo lähettivät Trigonin ja Mxyzptlkin toiseen ulottovuuteen, mikä vapautti Aaveen tämän hallinnasta.
Batman – pelottomat
Aave esiintyi ensimmäisen kerran 9. huhtikuuta 2010 Batman – pelottomat -sarjassa sen toisen tuotantokauden jaksossa "Chill of the Night!", jossa hahmon äänenä toimii Mark Hamill.
Jaksossa Aave ja Phantom Stranger seurasivat Batmania lyödessään vetoa siitä mitä tapahtuu kun he paljastavat sankarille murhaajan henkilöllisyyden. Phantom Stranger yrittää pitää Batmanin oikealla tiellä kun taas Aave yrittää houkutella Batmanin koston tielle. Aave ei kuitenkaan onnistu vakuuttamaan Batmania tappamaan Joe Chilliä, joka murhasi hänen vanhempansa. Chill kuitenkin kuoli, kun katto putosi hänen päälleen, josta Phantom Stranger vihjaili Aaveelle mahdollisesta aiheuttamisesta.
Aave teki toisen lyhyemmän esiintymisen jaksossa "Gorillas in Our Midst", jossa hän työskenteli Batmanin kanssa kukistaakseen professori Milon.
DC Showcase: The Spectre
Aave esiintyi vuoden 2010 animaatioelokuvan Justice League: Crisis on Two Earths DVD:n erikoispainoksen bonusmateriaalissa, DC Showcase: The Spectre -lyhytanimaatiossa. Animaation tarinan on käsikirjoittanut Steve Niles ja hahmon äänenä toimii Gary Cole. Elokuvassa Jim Corrigan oli etsivä joka tutki Foster Brennerin kuolemaa ja tutkimuksen aikana muuttui Aaveeksi, tappaen murhaan osallistuneet syylliset.
DC Showcase: Constantine - The House of Mystery
Aave esiintyi animaatioelokuvassa DC Showcase: Constantine - The House of Mystery, jossa häntä ääninäytteli Lou Diamond Phillips.
Televisiossa
Jim Corrigan esiintyi Constantine televisiosarjassa, jossa häntä esitti Emmett Scanlan. Vaihtoehtoinen versio hahmosta esiintyi crossover-jaksossa "Crisis on Infinite Earths", jossa Aavetta esitti Stephen Lobo. Jaksossa Aave antoi voimansa Oliver Queenille, jotta hän voisi pelastaa multiversumin Anti-Monitorilta.
Forrest Landis
Forrest Landis (s. 9. elokuuta 1994) on yhdysvaltalainen lapsinäyttelijä. Hän esitti Mark Bakeria elokuvassa Villi tusina (2003) sekä sen jatko-osassa Villi tusina 2 (2005). Muita rooleja hänellä on ollut mm. elokuvassa Flightplan (2005).
Landis syntyi Palm Beachissa, Floridassa, ja kasvoi Indianapolisissa. Poika "löydettiin" Chicagossa hänen ollessaan 4-vuotias, ja 6-vuotiaana hän esiintyi jo McDonald'sin mainoksissa. Hän asuu Los Angelesissa, ja hänellä on sisko Lauren.
Omanin historia
Suitsuketie
Suitsuketien kaupankäynti oli parhaimmillaan noin 300 ekr.-200 jkr. Tuolloin kaupankäynti kulki etelästä Omanin ja Jemenin kautta ja pohjoisesta Nabatean autiomaan kautta Israelin Negeviin ja Välimerelle.
Itä-Afrikka ja Sansibar 1800-luvulla
Omanin sulttaani Said bin Sultan onnistui 1813 alkaen valtaamaan Itä-Afrikan rannikkoa. Oman valtasi ensin Mombasan ja tämän jälkeen rannikon Mogadishusta Cape Delgadoon. Tämän jälkeen Sansibar oli merkittävä kauppakeskus. 1800-luvun loppua kohti Oman menetti asemaansa Itä-Afrikassa ja Sansibarin sulttaanikunta tuli riippuvaiseksi Iso-Britanniasta.
Paul Langevin
Paul Langevin (23. tammikuuta 1872 Pariisi, Ranska –19. joulukuuta 1946 Pariisi) oli ranskalainen fyysikko, jonka vaikutus Ranskan modernin fysiikan kehityksessä oli suuri. Hänet tunnetaan erityisesti Langevinin yhtälön ja Langevinin dynamiikan kehittämisestä. Langevin oli perustamassa Comité de vigilance des intellectuels antifascistes -järjestöä. Langevin kuului Ranskan kommunistiseen puolueeseen.
Langevin syntyi Pariisissa ja opiskeli École supérieure de physique et de chimie industrielles de la ville de Paris issa sekä École Normale Supérieuressa. Langevin lähti opiskelemaan Isoon-Britanniaan Cambridgen yliopistoon Cavendish laboratorion J. J. Thomsonin ohjaamana. Langevin kuitenkin palasi Ranskaan ja opiskeli tällä kertaa Sorbonnessa ja väitteli itsensä tohtoriksi Pierre Curien ohjaamana vuonna 1902. Kaksi vuotta myöhemmin hän pääsi fysiikan professoriksi Collège de Franceen. Vuonna 1934 hänet valittiin Ranskan tiedeakatemian jäseneksi.
Ensimmäisen maailmansodan aikana Langevin kehitti pietsosähköisyyteen perustuvan kaikuluotaustekniikan eli menetelmän, jolla ultraäänien heijastumisen perusteella voidaan todeta vedenalaisten kohteiden suunta ja etäisyys. Menetelmään perustuvat laitteet tulivat yleiseen käyttöön vasta toisessa maailmansodassa.
Tähtivaeltaja-palkinto
Tähtivaeltaja-palkinnon perusti päätoimittaja Toni Jerrman. Ensimmäisen raadin muodostivat kaikista Suomen sf-seuroista kutsutut asiantuntijajäsenet eli Toni Jerrman, Johanna Sinisalo, Juhani Hinkkanen ja Harri Haarikko. Myöhemmin raadissa ovat olleet myös Leena Peltonen, Kimmo Lehtonen, Hannu Blommila, Eeva-Liisa Tenhunen, Kanerva Eskola, Jukka Halme, Anne Leinonen, Vesa Sisättö ja Antti Oikarinen. Vuonna 2020 raadissa olivat Hannu Blommila, Toni Jerrman, Elli Leppä ja Kaisa Ranta.
Palkinnon saajat ja ehdokkaat
Lähde
Paraná (joki)
pienoiskuva|Paranán pääuoma, sivujoet ja valuma-alue. Paraná on joki Etelä-Amerikassa. Se virtaa läpi Brasilian, Paraguayn ja Argentiinan ja laskee Río de la Platan estuaariin. Joen pituus on noin 4 880 km, ja sen valuma-alueen pinta-ala on 2,8 miljoonaa neliökilometriä. Paraná on Amazonin jälkeen maanosansa toiseksi pisin joki.
Etymologia
Joen nimitys "Paraná" on lyhennys tupí-guaraní-kielen sanoista pará rehe onáva, joka tarkoittaa meren sukulainen tai mereen sekoittuva vesi.
Luonto
Paraná-joen yläjuoksulla on paljon vesiputouksia ja monipuolinen kasvisto ja eläimistö. Siellä tavataan yli 300 kalalajia, joista noin 50 on endeemisiä. Vesiputousten eristämät populaatiot ovat kehittyneet omiksi lajeikseen. Kalalajien joukossa on kaksi piraijalajia, Serrasalmus spilopleura ja Serrasalmus marginatus.
Tähtäinjousi
Tähtäinjousi eli olympiajousi on jousityyppi, jossa nuolen lentoa ei arvioida vaan lasketaan. Siinä käytetään liikuteltavaa tähtäintä, jonka avulla saadaan ammuttua tarkasti. Tähtäinjousi on ainoa jousityyppi, jolla ammutaan olympialaisissa.
Välilyönti
Kirjoituksessa välilyönti eli sanaväli on mikä tahansa ei-näkyviä merkkejä tai tyhjää sisältävä jakso kirjoitettujen merkkien välillä konekirjoitetussa tai painetussa tekstissä sekä tekstinkäsittelyn avulla tehdyissä dokumenteissa. Termillä viitataan yleensä tyhjään tilaan, jota käytetään sanojen väliseen katkoon.
Käsin kirjoitetussa tekstissä välilyöntiä vastaa sanaväli. Antiikin roomalaiset ja kreikkalaiset eivät käyttäneet sanavälejä. Myös meille läheisessä riimukirjoituksessa sanavälit puuttuivat.
Kirjoituskoneiden ja tietokoneiden näppäimistöissä on erityinen välilyöntinäppäin välilyönnin tuottamiseksi.
Typografiassa on erilaisia sanavälimerkkejä, jotka eroavat toisistaan leveydeltään. Tietotekniikassa välilyöntikin käsitetään merkiksi, ja siitä käytetään myös nimityksiä tyhjämerkki tai blanko. Unicodessa seuraavat bittiyhdistelmät vastaavat erilaisia ja osin erilevyisiä sanavälejä. Leveydet määritellään neliön (em) murto-osina.
Jar Jar Binks
pienoiskuva|Fani pukeutuneena Jar Jar Binksiksi. WonderCon vuonna 2012, [[Anaheim, Kalifornia.]]
Jar Jar Binks on kolmessa Tähtien sota -elokuvassa esiintyvä kuvitteellinen avaruusolento. Elokuvasarjan ensimmäisessä osassa (Pimeä uhka) Jar Jar on merkittävässä osassa, mutta kahdessa jatko-osassa (Kloonien hyökkäys ja Sithin kosto) hahmon esiintyminen on vähäistä.
Jar Jar kuuluu gungan-nimiseen amfibiolajiin, joka elää Naboon erämaissa vedenalaisissa kaupungeissa. Hänellä on oranssi iho, pitkähkö kaula, pitkä paksu kuono ja matala otsa. Hänen silmänsä ovat etanamaiset tappisilmät, jotka ulkonevat päästä. Hänen takaraivostaan ulkonee kaksi evämäistä lisäkettä. Jar Jar on 196 cm pitkä. Hän syntyi Naboo-planeetalla 50 vuotta ennen Yavinin taistelua.
Jar Jar on luonteeltaan utelias, vähä-älyinen, kömpelö, impulsiivinen ja säikky. Juuri tämän takia hän on kerta toisensa jälkeen joutunut vaikeuksiin.
Elokuvissa Jar Jar on monimutkaisuutensa takia toteutettu melkein kokonaan tietokonegrafiikalla, mutta joissakin harvoissa kohtauksissa joissa päätä ei näy, häntä esittää näyttelijä Ahmed Best. Kaikissa kohtauksissa Best on kuitenkin Jar Jarin äänenä.
Pimeän uhan myötä Jar Jarin hahmo sai valtavasti kielteistä kritiikkiä. Häntä on moitittu liian lapselliseksi ja ärsyttäväksi. Vaikka esiosa-trilogia saakin yleisesti paljon kielteistä kritiikkiä, myös myönteisen kritiikin antajat usein kritisoivat Jar Jarin hahmoa kielteisesti.
Aranos
Ilmasto
Aranos saa normaalisti 188 mm sadetta vuodessa, mutta sadekaudella 2010–2011 sadetta tuli 505 mm.
Politiikka
Aranosta hallinnoi aiemmin 5-jäseninen kyläneuvosto. Kun paikkakunta korotettiin kaupungiksi vuonna 2010, on hallitseva elin ollut kaupunginvaltuusto, jossa on seitsemän valtuutettua.
Vuoden 2010 paikallisvaaleissa SWAPO sai 546 ääntä, Democratic Turnhalle Alliance (DTA) sai 205 ääntä, Rally for Democracy and Progress 186 ääntä, SWANU 17 ja Congress of Democrats 12 ääntä.
SWAPO voitti myös vuoden 2015 vaalit. Tulokset olivat seuraavat:
Tunnettuja kaupunkilaisia
Aranoksessa syntyivät entinen kansanedustaja Jurie Viljoen ja ihmisoikeusaktisivisti Pauline Dempers.
Stefan Solyom
Stefan Solyom (26. huhtikuuta 1979) on ruotsalainen kapellimestari.
Solyom on saavuttanut kansainvälistä mainetta sekä ooppera- että konserttiesiintymisistään. Hän opiskeli orkesterinjohtoa Sibelius-Akatemiassa ja Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa opettajinaan Jorma Panula ja Leif Segerstam.
Stefan Solyom on BBC Scottish Symphony Orchestran vakituinen vieraileva kapellimestari.
Harti Weirather
Hartmann ”Harti” Weirather (s. 25. tammikuuta 1958 Reutte, Tiroli, Itävalta) on itävaltalainen uransa lopettanut alppihiihtäjä, syöksylaskun maailmanmestari ja maailmancup-voittaja. Hän edusti seuratasolla SV Wängleä. Hänen vaimonsa on Hanni Wenzel ja heidän tyttärensä Tina Weirather.
Weirather sijoittui Lake Placidin olympialaisissa 1980 syöksylaskussa yhdeksänneksi. Hän voitti saman lajin maailmanmestaruuden Schladmingissa 1982 0,48 sekunnin erolla Conradin Cathomeniin. Hän voitti syöksylaskun maailmancupin kaudella 1980–1981, sijoittui kolmanneksi kausilla 1981–1982 ja 1982–1983 sekä neljänneksi 1979–1980. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli pelkillä syöksylaskun pisteillä kahdeksas kaudella 1980–1981 ja kymmenes 1981–1982. Hän voitti kaikkiaan kuusi maailmancupin syöksylaskukilpailua, sijoittui seitsemän kertaa toiseksi ja neljä kertaa kolmanneksi.
Maailmancupin osakilpailuvoitot
Lähde: FIS
Volkswagen New Beetle
Volkswagen New Beetle on Volkswagenin vuosina 1997–2010 valmistama alemman keskiluokan automalli, jonka muotoilu perustuu retrotyylisesti alkuperäiseen Volkswagen Kuplaan. Auton toinen sukupolvi on nimeltään Volkswagen Beetle.
Vuoden 2000 Euro NCAP -kolaritestistä New Beetle sai tulokseksi neljä tähteä viidestä. vasen|pienoiskuva|Volkswagen New Beetle Cabriolet Vuonna 1994 Volkswagen esitteli Detroitin autonäyttelyssä Concept Onen, eli modernin Kuplan konseptiversion. Se sai hyvän vastaanoton, ja New Beetlen tuotantoversio esiteltiin samassa näyttelyssä vuoden 1998 alussa. New Beetle perustuu samalle A4-pohjalevylle kuin esimerkiksi Volkswagen Golf IV, joten se on etumoottorinen toisin kuin alkuperäinen Kupla. Auton valmistus oli aloitettu vuoden 1997 lopulla, jolloin ehdittiin valmistaa yhteensä 415 kappaletta. Kovakattoisen mallin rinnalle esiteltiin vuoden 2003 alussa myös kaksiovinen cabriolet. vasen|pienoiskuva|Volkswagen New Beetle RSi New Beetle -malliston suorituskykyisin versio oli RSi, jota valmistettiin rajoitettu 250 kappaleen erä vuosina 2001–2003. Moottorina autossa on 3,2-litrainen VR6, jota käytettiin myöhemmin myös Golf R32 -mallissa. Voimansiirtona on kuusivaihteinen manuaalivaihteisto ja neliveto. Ulkoisesti RSi erottuu selvästi muusta mallistosta takaspoilerillaan ja levennetyillä lokasuojillaan. vasen|pienoiskuva|Facelift-mallin Volkswagen New Beetle. Frankfurtin autonäyttelyssä syksyllä 2005 esiteltiin kasvojenkohotuksen kokenut New Beetle. Suurimmat muutokset olivat uudet puskurit ja kirkaslasiset vilkut sekä ajo- ja takavalot.
Illinoisin yliopisto, Urbana-Champaign
Illinoisin yliopisto, Urbana-Champaign eli UIUC on Illinoisin osavaltiossa, Champaignin ja Urbanan metropolialueella, sijaitseva julkisrahoitteinen maalahjoitusyliopisto. Yliopisto kuuluu Illinoisin yliopistojärjestelmään, joka koostuu kolmesta kampusyliopistosta. Kaksi muuta sijaitsevat Chicagossa ja Springfieldissa.
Illinoisin yliopisto perustettiin vuonna 1867 ja toimintansa se aloitti vuotta myöhemmin. Se oli tuolloin velvoitettu painottamaan teollista koulutusta. Laitos kasvoi ja insinööritutkimus kehittyi. Vuonna 1885 sen alkuperäinen nimi Illinoisin teollinen yliopisto muutettiin muotoon Illinoisin yliopisto.
Yhteensä 24 Nobel-palkinnonsaajaa on valmistunut yliopistosta tai työskennellyt siellä.
Germaine de Randamie
Germaine de Randamie (s. 24. huhtikuuta 1984 Utrecht) on alankomaalainen vapaaottelija ja entinen thainyrkkeilijä. Hän on entinen UFC:n höyhensarjan mestari ja on voittanut thainyrkkeilyssä WPKL-, WIKBA-, IMTF- ja IKCC-liiton maailmanmestaruudet.
Thainyrkkeily
De Randamie aloitti kamppailu-uransa aikuisten tasolla thainyrkkeilyn parissa 16-vuotiaana. Hän voitti Alankomaiden mestaruuden Marja Vonkia vastaan.
WPKL:n mestaruus ja IMTF turnasmestaruus
Sittemmin De Randamie voitti ensimmäisen Euroopan-mestaruutensa 2002 WPKL-liitossa. Hän voitti Marjolein Hulshofin Muay Thai Hoofddorp -tapahtumassa tuomariäänin. De Randamie puolusti ensimmäisen kerran mestaruuttaan helmikuussa 2003 Brenda Duijneveldia vastaan, voittaen kamppailun tuomariäänin. Toisen kerran hän puolusti mestaruuttaan Englannissa Fiona Hayesia vastaan. De Randamie voitti kamppailun tyrmäyksellä.
2003 de Randamie saavutti Thaimaassa IMTF-liiton thainyrkkeilyn turnausmestaruuden.
WPKL:n, WIKBA:n ja IMTF:n mestaruudet
9. huhtikuuta 2005 de Randamie otteli WPKL-liiton maailmanmestaruudesta Asako Saiokaa vastaan. Hän voitti mestaruuden tuomariäänin.
10. marraskuuta 2005 de Randamie kohtasi Angela Rivera-Parrin WIKBA-liiton mestaruudesta, samalla hänen IMTF-liiton mestaruus oli kamppailun panoksena. De Randamie onnistui voittamaan kamppailun tyrmäyksellä ensimmäisessä erässä.
3. kesäkuuta 2006 de Randamie puolusti ensimmäisen kerran WIKBA:n mestaruuttaan Sonia Mirabellia vastaan. Hän onnistui puolustamaan mestaruuttaan ensimmäisen erän tyrmäyksellä.
20. kesäkuuta 2008 de Randamie kohtasi menestyneimmän vastustajansa Julie Kitchenin, joka oli voittanut aiemmin useita mestaruuksia thainyrkkeilyssä ja potkunyrkkeilyssä muun muassa WIKBA- ja WKA-liiton mestaruudet. Ottelu käytiin Jamaikassa, jossa de Randamie puolusti WIKBA:n mestaruuttaan ja samalla käytiin IKCC-liiton mestaruus. De Randamie onnistui saavuttamaan molemmat mestaruudet voitettuaan kamppailun tuomariäänin. Mestaruuden jälkeen de Randamie siirtyi vapaaotteluun 2008, mutta teki vielä yhden ottelun paluun K-1 potkunyrkkeilyn säännöin The Next Generation Warriors 5 -tapahtumassa toukokuussa 2011. Hän voitti kolmieräisen kamppailun tuomariäänin Lena Buytendijkiä vastaan ja päätti pystyottelu-uransa ilman tappioita.
Vapaaottelu
De Randamie siirtyi vapaaottelun pariin 2008 ja otteli uransa alussa Yhdysvalloissa pienemmissä organisaatioissa. Hänen ensimmäinen vastustaja oli Vanessa Porto, joka oli aiemmin haastanut Fatal Femmes Fighting -organisaation mestaruudesta. De Randamie hävisi joulukuussa 2008 käydyn kamppailun ensimmäisessä erässä käsilukolla. Seuraavan kerran de Randamie otteli syyskuussa 2010 Nikohl Johnsonia vastaan Playboy Fight Night organisaatiossa, jossa hän voitti uransa ensimmäisen vapaaottelunsa tuomariäänin.
Strikeforce
De Randamie teki moniotteluisen sopimuksen Strikeforcen kanssa ja kohtasi ensimmäiseksi tammikuussa 2011 Stephanie Webberin Strikeforce: Diaz vs. Cyborg -tapahtumassa. Hän voitti kamppailun tyrmäyksellä ensimmäisessä erässä. Kesäkuussa de Randamie kohtasi myös entisen potkunyrkkeilijän Julia Buddin, joka oli hiljattain siirtynyt vapaaottelun pariin. Ottelu käytiin höyhensarjassa, jonka de Randamie hävisi tuomariäänin.
De Randamie otteli vielä yhden ottelun Strikeforcessa elokuussa 2012. Hän kohtasi höyhensarjassa Hiroko Yamanakan, joka oli otellut Strikeforcen höyhensarjan mestaruudesta Cris Cyborgia vastaan. De Randamie voitti kamppailun tuomariäänin (30-27, 30-27, 30-27).
UFC
Kuuden ottelun jälkeen de Randamie sai sopimuksen UFC:hen, kun huhtikuussa 2013 hänen ilmoitettiin ottelevan ensimmäisen ottelunsa Julie Kedzieta vastaan kääpiösarjassa. Kamppailu käytiin heinäkuussa 2013 UFC on Fox: Johnson vs. Moraga -tapahtumassa, jossa de Randamie voitti kamppailun hajaäänin (30–27, 28–29, 29–28). Marraskuussa de Randamie kohtasi hieman kokeneemman Amanda Nunesin. UFC: Fight for the Troops 3 -tapahtumassa käyty kamppailu päättyi de Randamien tappioon teknisellä tyrmäyksellä ensimmäisessä erässä.
De Randamie palasi tappio-ottelun jälkeen seuraavan kerran kehään maaliskuussa 2015, jolloin hän kohtasi Larissa Pachecon. Kamppailu käytiin UFC 185 -tapahtumassa, jossa de Randamie onnistui voittamaan ottelun teknisellä tyrmäyksellä toisessa erässä.
2016 de Randamie otteli ensimmäistä kertaa kotimaassaan Alankomaissa, jossa pidettiin UFC Fight Night: Overeem vs. Arlovski -tapahtuma. Hän pääsi ottelemaan samalla myös ensimmäistä kertaa tapahtuman pääkortilla. De Randamie onnistui voittamaan vastustajansa Anna Elmosen ensimmäisessä erässä teknisellä tyrmäyksellä polvipotkuin kehoon. Hänet palkittiin voitosta illan suoritus bonuksella.
Höyhensarjan mestaruus
De Randamie sai tilaisuuden otella naisten ensimmäisestä UFC:n höyhensarjan mestaruudesta 11. helmikuuta 2017. Hän sai vastaansa entisen kääpiösarjan mestarin Holly Holmin UFC 208 -tapahtumassa. Ottelu oli samalla illan pääottelu, jossa de Randamie voitti mestaruuden tuomariäänin (48–47, 48–47, 48–47). Ottelu aiheutti negatiivista puheenaihetta, kun de Randamie löi Holmia toisen ja kolmannen erän lopussa erien päättymisen jälkeen. Lyönnit vaikuttivat Holmiin, joka huojui ensimmäisen kerran lopetettuaan itse ottelemisen. Tuomari ei myöskään katsonut tapahtumassa olleen virhettä, eikä näin vähentänyt pistettä de Randamielta. Ottelun jälkeen de Randamie kertoi ettei hänen lyönnit olleet tahallisia, kun puolestaan hänen vastustajansa Holm katsoi niiden olleen tahallisia ja teki valituksen NYSAC:lle tarkastaakseen tuomarin päätöstä ja päättämään selkeämpää tulosta. 28. helmikuuta NYSACin johtoporras hylkäsi Holmin valituksen perusteltuaan etteivät he löytäneet selkeää virhettä tai sääntörikettä.
Mestaruuden menettäminen
De Randamien oli määrä puolustaa mestaruuttaan Cris Cyborgia vastaan, mutta toukokuussa 2017 hän antoi lausunnon, jossa kertoi muun muassa kieltäytyvänsä ottelemasta Cyborgia vastaan, koska hän oli jäänyt dopingrikkomuksista kiinni. Lisäksi de Randamien oli määrä mennä lääkärille kesäkuussa tarkistuttamaan kätensä mahdollista leikkausta varten. Hän antoi julkisen lausunnon myös siksi, koska sai kritiikkiä medialta, jossa hänen väitettiin välttelevän Cyborgia pelon vuoksi. UFC riisti de Randamielta mestaruuden ja antoi hänen palata takaisin omaan painoluokkaansa kääpiösarjaan.
Paluu kääpiösarjaan
De Randamien oli määrä tehdä paluu syyskuussa 2017 Marion Reneauta vastaan ja myöhemmin helmikuussa 2018 Ketlen Vieiraa vastaan, mutta molemmilla kerroilla hän joutui jättämään ottelut väliin käsivamman vuoksi. Lopulta marraskuussa 2018 hän teki paluun kohdattuaan Raquel Penningtonin, joka oli edellisessä ottelussaan otellut kääpiösarjan mestaruudesta Amanda Nunesia vastaan. Kamppailu käytiin UFC Fight Night: Korean Zombie vs. Rodríguez -tapahtumassa, jossa Pennington painoi yli sallitun painorajan. De Randamie voitti kamppailun tuomariäänin (30-27, 30-27, 30-27).
8. maaliskuuta 2019 de Randamie allekirjoitti kuuden ottelun jatkosopimuksen UFC:n kanssa.
Mittanormaali
Mittanormaali on referenssi, johon vertaamalla voidaan tarkastaa ja kalibroida mittalaitteita. Mittanormaali voi olla mitattavasta suureesta riippuen kiintomitta (esimerkiksi punnus), mittauslaite (esimerkiksi laser), vertailuaine tai mittausjärjestelmä. Kansalliset mittanormaalit verrataan kansainvälisen mittanormaalijärjestelmän referensseihin, ja kussakin maassa on sitten virallisia mittanormalilaboratorioita, joissa voidaan suorittaa vertailumittauksia.
Dean Rusk
David Dean Rusk (9. helmikuuta 1909 Cherokee County Georgia, Yhdysvallat – 20. joulukuuta 1994) oli Yhdysvaltain ulkoministerinä vuosina 1961–1969 presidenttien John F. Kennedy ja Lyndon B. Johnson alaisuudessa.
Rusk toimi uransa alussa muun muassa yliopistonopettajana, kunnes tuli 1946 ulkoministeriöön. Hänet nimitettiin vuonna 1950 apulaisulkoministeriksi, ja hän vaikutti merkittävästi Yhdysvaltojen toimintaan Korean sodassa. Vuonna 1952 hän siirtyi ulkoministeriöstä Rockefeller-säätiön palvelukseen toimien sen johtajana vuosina 1952–1960.
Presidentti John F. Kennedy nimitti Ruskin vuonna 1961 ulkoministerikseen. Hän oli vuonna 1962 mukana neuvottelemassa rauhanomaista ratkaisua Kuuban ohjuskriisiin.
Rusk kuului demokraattiseen puolueeseen, joten hän joutui jättämään ulkoministerin tehtävät republikaani Richard Nixonin tullessa presidentiksi vuonna 1969.
Ulkoministeriuransa jälkeen Rusk toimi vuosina 1970–1984 kansainvälisen oikeuden professorina Georgian yliopistossa. Vuonna 1977 yliopistoon perustettiin hänen mukaansa nimetty Dean Rusk Center for International Law and Policy.
Ry
Ry tarkoittaa seuraavia: