cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Niclas Lucenius
Niclas Juhani Lucenius (s. 3. toukokuuta 1989 Turku) on suomalainen jääkiekkoilija. Pääsääntöisesti Lucenius on keskushyökkääjä, mutta pystyy pelaamaan tarvittaessa myös laidassa.
Seuraura
Lucenius on Turun Tovereiden kasvatti. Hän pelasi Tapparassa kausilla 2006–2011. Keväällä 2008 hän pelasi LeKissä.
NHL-seura Atlanta Thrashers varasi Luceniuksen vuoden 2007 varaustilaisuudessa neljännellä kierroksella numerolla 115. KHL:n varaustilaisuudessa kesällä 2010 myös Dinamo Riika varasi Luceniuksen numerolla 122. Lucenius siirtyi Riikaan kesällä 2011. Juuri ennen kauden 2012–2013 alkua Dinamo Riika tiedotti, ettei Lucenius jatka joukkueessa. Tämän jälkeen Lucenius siirtyi takaisin Tapparaan, jossa pelasi seuraavan kauden. Lucenius siirtyi TPS:ään kaudelle 2013–2014 ja pelasi siellä kaksi kautta, jonka jälkeen siirtyi Vaasan Sportiin.
Kaudella 2017–2018 Lucenius oli eräs Mestiksen dominoivimmista hahmoista edustaen Turun Tovereita. Kaudella 2018–2019 hän siirtyi Lempäälän Kisasta HPK:hon ja takaisin liigapelien pariin. Lucenius ja HPK purkivat sopimuksensa helmikuussa 2020 ja Lucenius siirtyi DEL-liigassa pelaavaan Düsseldorfer EG:hen loppukauden mittaisella sopimuksella.
1,3-dibromi-5,5-dimetyylihydantoiini
1,3-Dibromi-5,5-dimetyylihydantoiini (C5H6N2Br2O2) on bromattu heterosyklinen orgaaninen yhdiste. Sitä voidaan käyttää bromaavana reagenssina orgaanisen kemian synteeseissä ja vedenpuhdistuskemikaalina.
Niclas Lucenius
Seuraura
Lucenius teki maaliskuussa 2020 yksivuotisen sopimuksen Vaasan Sportin kanssa.
1,3-dibromi-5,5-dimetyylihydantoiini
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Huoneenlämpötilassa 1,3-dibromi-5,5-dimetyylihydantoiini on väritöntä kiteistä ainetta. Se liukenee hieman kuumaan veteen ja eräisiin orgaanisiin liuottimiin kuten asetoniin, tetrahydrofuraaniin tai tetrakloorimetaaniin. Aine ärsyttää ihoa, silmiä ja hengitysteitä.
Niclas Lucenius
Maajoukkueura
Lucenius pelasi kahdesti sekä alle 18-vuotiaiden että alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa. Hän oli Suomen alle 18-vuotiaiden MM-joukkueen ainoa vuonna 1989 syntynyt pelaaja kevään 2006 hopeaa voittaneessa joukkueessa. Kaudella 2009–2010 hän pelasi yhden A-maaottelun, jossa teki myös maalin.
Cërrik
Cërrik on kaupunki Albaniassa Elbasanin maakunnassa 77 metrin korkeudella. Kaupungin asukasluku oli vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 27 445. Kaupungista on kotoisin jalkapallojoukkue KS Turbina Cërrik.
Merijal
thumb|Tervaleijona-valomainos Tuirassa. Leijona-tekstin alapuolella oli ennen myös Merijal-teksti. Oy Merijal Ab oli oululainen makeistehdas. Tehtaan perusti apteekkari Y. W. Jalander vuonna 1915. Yrityksen nimi oli alun perin Oy Merikosken Teknokemiallinen Tehdas Ab, mutta nimi vaihdettiin Merijaliksi jo seuraavana vuonna. Tehdas toimi lähes koko olemassaolonsa ajan Länsi-Tuirassa Koskitien varrella Oulujoen rannassa.
Aluksi tehdas valmisti lähinnä pula-ajan tuotteita, mutta erilaiset makeiset tulivat kuitenkin tehtaan valikoimiin jo varhaisessa vaiheessa. Ensimmäinen tunnettu pastilli oli lakritsipastilli MerMer. 1920-luvun puolivälissä syntyi Sulo-lakritsiyskänpastilli. Tehtaassa toimi alkuaikoina myös kahvipaahtimo.
1930-luvulla tuotemerkkejä oli huomattavan paljon, kaikkiaan 188 tuotemerkkiä, joista makeisia yli sata. Jalander kehitti Leipzigin yliopiston tutkimustensa tuloksena tervapastillin. Leijona-pastilli tuli myyntiin vuonna 1934. Nimensä pastilli sai Jalanderin Helsingissä ja Oulussa sijainneista Leijona-apteekeista. Työntekijöitä oli tuohon aikaan noin sata.
thumb|Vanhoja tehdasrakennuksia talvella 2007. Rolf Klärich ja Eero Hahtonen ostivat Merijalin vuonna 1960. Rettigin tupakkatehdas (P. C. Rettig & Co) osti Merijalin ja turkulaisen Oy Seres Ab:n 1970-luvulla halutessaan laajentaa toimintaansa makeisteollisuuteen. Merijal fuusioitiin Rettigiin vuonna 1972. Samaan aikaan Merijal toi markkinoille yhden menestystuotteistaan, täytepastilli Pastirolin. Työntekijämäärä saavutti 1970-luvulla huippumääränsä, lähes 300 työntekijää.
1990-luvulla makeisteollisuudessa alkoi toiminnan keskittäminen ja kansainvälistyminen. Rettig myi Merijalin Leafille vuonna 1992. Leaf sulki Merijalin tehtaan vuonna 1996. Nykyisin Leaf tunnetaan nimellä Cloetta Suomi Oy, ja se valmistaa joitakin Merijalin menestyspastilleja, kuten esimerkiksi Mynthoneita.
Tehdasrakennukset olivat Merijalin lopettamisen jälkeen elektroniikkateollisuuden alihankkijoiden käytössä. YIT-Yhtymä osti rakennukset, ja alueen suunnittelusta järjestettiin arkkitehtikutsukilpailu, jonka voitti Arkkitehtitoimisto A-Studion ehdotus "Kolmoset". Vanha tehdas purettiin lähes kokonaan keväällä 2008, ja YIT rakensi tontille uuden Merijalinranta-nimisen asuinalueen. Ensimmäisten asuntojen arvioitu valmistumisaika oli lokakuussa 2009.
Leijona-valomainos
Yksi viimeisiä Merijalista muistuttavia asioita Oulussa on Tuirassa Merikoskenkadun varrella olevan kerrostalon katolla oleva Leijona-valomainos. Alkuperäisestä valomainoksesta on 1990-luvulla poistettu siinä aiemmin ollut Merijal-teksti. Valomainos poistettiin kunnostusta varten syyskuussa 2008. Takaisin paikalleen valomainos nostettiin vapunpäivänä 2009. Kunnostuksesta vastasi Lions Club Oulu Terwa, ja itse korjaustyöt teki Oulun Neon Oy.
Jesse Hubbard
Jesse Hubbard (18. syyskuuta 1975) on entinen yhdysvaltalainen haavipalloilija. Hubbard pelasi ammattilaisena sekä National Lacrosse Leaguessa että Major League Lacrossessa.
NLL:ssä Hubbard nimettiin kauden tulokkaaksi kaudella 1999. Hubbard siirtyi MLL-liigaan vuonna 2001, pelaten aina vuoteen 2008 New Jersey Priden riveissä. Vuonna 2008 hänet kaupattiin Los Angeles Riptideen, josta hänet kaupattiin vuonna 2009 Washington Bayhawksiin. Hubbard kuitenkin kärsi loukkaantumisesta ennen kauden alkua, eikä pelannut lainkaan kaudella 2009. Tämän jälkeen hän myös lopetti uransa kokonaan.
Kutsan luonnonpuisto
Kutsan luonnonpuisto oli Sallan kunnassa Paanajärven pohjoispuolella sijainnut luonnonpuisto, joka perustettiin 1938 luonnonsuojelulain nojalla valtion maille. Puiston pinta-ala oli 215 neliökilometriä. Puisto jäi Moskovan rauhassa 1940 luovutetulle alueelle.
Kutsan luonnonpuiston tunnetuin nähtävyys oli 14,5 metriä korkea Jäniskönkään putous. Alueella oli myös 10 kilometriä pitkä Pyhäkurun kuru, jonka on väitetty olleen muinaisten lappalaisten pyhä uhripaikka.
Vilho Pesonen ja Einari Merikallio tekivät 1917 tutkimusmatkan Oulangan ja Kutsan alueille ja heidän mielestään Kutsan alueesta saattoi käyttää nimitystä "Suomen Sveitsi" paremmin kuin Paanajärven alueesta. 1930-luvulla Kutsan alueen sammalia, jäkäliä ja sieniä tutkivat Mauno J. Kotilainen, Risto Tuomikoski ja Matti Laurila. Vuonna 1994 Muurmanskin aluehallinto perusti Kutsaan noin 52 000 hehtaarin kokoisen luonnonsuojelualueen, jonka ulkopuolelle jäivät entisen luonnonpuiston länsi- ja luoteisosat.
Yoshi’s Cookie
Yoshi’s Cookie on Nintendon julkaisema pulmapeli, joka on julkaistu NES ja Game Boy  -pelikonsoleille. Pelin kehittänyt Bullet-Proof Software julkaisi pelin myöhemmin myös Super Nintendo Entertainment Systemille.
Pelaaminen
Pelissä on tarkoitus järjestellä pelikentällä olevia keksejä siten, että yhteen riviin tulee vain yhdenlaisia pikkuleipiä.
Christen Smith
Christen Smith (1785 Drammen, Norja – 1816, Kongo) oli norjalainen lääkäri ja kasvitieteilijä.
Smith syntyi Drammenissa, joka on lähellä Osloa Norjassa. Norja kuului tuohon aikaan Tanskaan. Hän opiskeli Kööpenhaminan yliopistossa. Hänet nimitettiin kasvitieteen ja maatalouden professoriksi Christianian yliopistossa (nykyisin Oslon yliopisto) vuonna 1814. Samana vuonna hän sai perinnön, jonka turvin hän saattoi matkustella.
Smith matkusti Lontooseen, jossa tapasi Joseph Banksin, joka opasti häntä kasvien keräämisessä. Hän tapasi myös saksalaisen geologin Christian Leopold von Buchin, jonka kanssa hän suunnitteli tutkimusmatkan Makaronesiaan. He matkustivat Kanariansaarille Madeiran kautta vuonna 1815. Smith vastasi tuolloin Osloon vuonna 1814 perustetusta Oslon kasvitieteellisestä puutarhasta. Hän keräsi matkan aikana siemeniä sekä kasvinäytteitä, joista kuvattiin tieteelle uusia lajeja.
Viimeisen kerran Smith lähti matkalle vuonna 1816, jolloin hän otti osaa James Hingston Tuckeyn johdolla tehtyyn tutkimusmatkaan Kongoon. Matkalla oli mukana Banksin puutarhuri David Lockhart. Suurin osa retkikuntaa, Smith mukaan lukien, kuoli retkikunnan aikana. Lockhart sai tuotua kasvinäytteet Lontooseen Banksille. Ne liitettiin myöhemmin vuonna 1827 British Museumin kokoelmiin.
Smithistä käytetään tieteellisen nimen perään liitettävää auktorilyhennettä C.Sm.
Saija Mauno
Saija Mauno (s. 1969) on suomalainen psykologi, joka toimii työ- ja organisaatiopsykologian professorina Tampereen yliopistossa ja psykologian yliopistonlehtorina Jyväskylän yliopistossa. Hän väitteli psykologian tohtoriksi Jyväskylän yliopistossa vuonna 1999.
Kirsi Pitkänen
Kirsi Pitkänen (s. 1979 ) on suomalainen taiteentekijä, taidekoordinaattori ja taidekonsultti. Hän toimi Keski-Suomen visuaalisten taiteiden läänintaiteilijana vuonna 2014–2016. Pitkäsellä on taidekonsultointiin keskittynyt yritys Art Impact.
Pitkänen valmistui Kuopion Muotoiluakatemiasta vuonna 2004 erityistekniikkojen linjalta. Hän on tehnyt performansseija. Pitkäsen julistajahahmo on pukeutunut tuulipukuun. Hahmo esiintyi ensi kerran Kuopion ANTI-festivaaleilla vuonna 2006. Megafonin kautta Pitkänen on lukenut lukijoiden sanomalehtiin lähettämiä mielipiteitä, joita pitää typerinä. Julistaja on esiintynyt suomalaisilla festivaaleilla, joukkotapahtumissa ja paikallisradiossa ja esimerkiksi Kuopion kaupungintalon parvekkeella tuoden esiin kansan ääntä.
Shimonoseki
Shimonoseki on kaupunki Japanissa Honshūn saaren länsikolkassa Yamaguchin prefektuurissa. Kitakyūshūn kaupunki sijaitsee vastarannalla Kyūshūn saarella. Vuonna 2014 Shimonosekissa oli 271 369 asukasta ja kaupungin pinta-ala oli 716,17 neliökilometriä. Kaupunki perustettiin 1. huhtikuuta 1889. Se on valittu yhdeksi Japanin ydinkaupungeista.
Kirsi Pitkänen
Pitkänen toimi kolme vuotta Keski-Suomen visuaalisten taiteiden läänintaiteilijana. Läänintaiteilijana Pitkänen toimi muun muassa Jyväskylän Kankaan alueen taidekoordinaattorina ja Kaupunkikerroin-tapahtumakokonaisuuden tuottajana. Hän koordinoi Kankaan alueen taidehankintoja ja teki alueelle taiteen yleissuunnitelman.
Pitkänen koordinoi Ars Liberan vuosinäyttelyn Juuret on vai juureton? vuonna 2007. Seuraavana vuonna hän toteutti Mäntän kuvataideviikoille vuoden suurimman teoksen, Meeting Point -installaation, johon tarvittiin yli 43 kilometriä linjalankaa ja 1 500 ruuvia.
Pitkänen on toiminut muun muassa Ars Liberan puheenjohtajana Jyväskylän taiteilijaseuran hallituksessa Anti-festivaalin hallituksessa ja Jyväskylän yrittäjien hallituksessa.
Vuonna 2006 Kuopion kaupunki myönsi Pitkäselle Juho Rissasen stipendin. Vuonna 2018 Jyväskylän kaupunki myönsi hänelle AVOin kaupunkiympäristö -tunnustuksen.
Työskentely taidekonsulttina 2016–
Pitkänen perusti Art Impact -yrityksensä vuonna 2016. Vuonna 2019 hänet nimettiin työryhmään, joka vastasi Matti Nykäsen kunniaksi Jyväskylään rakennetun muistomerkin valmistelutyöstä.
Taidekonsulttina Pitkänen on toiminut Kankaan alueella Jyväskylässä, Jyväskylän keskustassa ja Kehä Vihreällä sekä Hämeenlinnan Ahveniston Assi-sairaalassa, jonka taideohjelman hän on tehnyt.
Salomoninkukastaja
Salomoninkukastaja (Dicaeum aeneum) on kukastajien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Salomoninkukastajaa tavataan Papua-Uudessa-Guineassa ja Salomonsaarilla. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Víctor Manuel Pérez Rojas
Víctor Manuel Pérez Rojas (17. lokakuuta 1940 – 12. marraskuuta 2019 ) oli venezuelalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 11. syyskuuta 1965 ja nimitettiin Calabozon arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Tagarian titulaaripiispaksi 9. toukokuuta 1998. Piispaksi vihkiminen seurasi 23. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Helímenas de Jesús Rojo Paredes, jota avustivat Miguel Antonio Salas Salas ja Baltazar Enrique Porras Cardozo.
7. marraskuuta 2001 Pérez Rojas sai nimityksen San Fernando de Apuren hiippakunnan piispaksi.
Kristian Huselius
Seurajoukkueissa
Ura Färjestadissa kesti kauden 1998–1999 puoliväliin, jolloin Huselius siirtyi Elitserienin kestomenestyjän Västra Frölundan riveihin. Jo ensimmäisellä kokonaisella Frölundan kaudella 1999–2000 otteluita kertyi 50 ja niissä tehopisteet 21 + 23 = 44. Kausi 2000–2001 tullaan kuitenkin Ruotsissa muistamaan Huseliuksen lopullisena läpimurtona. Tuolloin hän teki 49 ottelussa tehopisteet 32 + 35 = 67, ja varmisti näytöillään paikkansa tulevaksi kaudeksi NHL:ään. Huselius voitti Elitserienin pistepörssin ja teki myös eniten maaleja ja sai eniten syöttöpisteitä. Hänet palkittiinkin kauden päätteeksi Guldhjälmenilla Elitserien arvokkaimpana pelaajana.
NHL-tulokaskausi 2001–2002 Florida Panthersin paidassa nostatti suuren huomion, kun Huselius keräsi 79 ottelussa tehot 23 + 22 = 45. Kauden päätteeksi Huselius valittiin NHL:n tulokaskentälliseen muun muassa Dany Heatleyn ja Ilja Kovaltšukin ohella. Tulokaskauden jälkeen Huseliuksen pistemäärät tulivat kuitenkin Florida-aikanaan vuosi vuodelta tasaisesti alaspäin. Tähän Huselius on kertonut syyksi Panthers-valmentaja Mike Keenanin, joka ei antanut hänelle tarpeeksi vastuuta, ja mies harkitsi jo paluuta Eurooppaan. NHL-työsulun myötä kaudella 2004–2005 Huselius kävi pelaamassa Elitserienissä Linköpingin riveissä 34 ottelua ja teki tehot 14 + 35 = 49. Lisäksi hän pelasi 4 pudotuspeliottelua Sveitsin A-liigan Rapperswil-Jonassa ja teki tehot 1 + 3 = 4. Työsulun aikana Ruotsissa herätti kohua raiskaustapaus, jossa Huseliuksen ja kolmen muun jääkiekkoilijan epäiltiin olevan mukana. Lopulta mitään näyttöä pelaajien syyllisyydestä ei löytynyt ja syytteet kumottiin.
Kausi 2005–2006 alkoi Huseliuksen kannalta heikosti. Tehopisteitä ei syntynyt ja uusi valmentaja Jacques Martin piti Huseliuksen vaihtopenkillä ottelusta toiseen. Lopulta Huselius sai hyviä uutisia, kun hänet siirrettiin Calgary Flamesiin vaihdossa puolustaja Steve Montadoriin. Uudessa seurassaan hän ehti kauden päätteeksi pelaamaan 54 ottelua ja teki niissä 39 tehopistettä.
Calgaryssä Huselius jatkoi tehokkaasti ja teki kaudella 2006–2007 piste-ennätyksensä 77 tehopistettä 81 ottelussa. Myös seuraavalla kaudella Huselius pääsi lähes samoihin lukemiin tehtyään 66 tehopistettä. Kesällä 2008 Huseliuksen Calgaryn pesti tuli kuitenkin päätökseen, kun hän teki neljän vuoden sopimuksen Columbus Blue Jacketsin kanssa. Huseliuksen kaksi ensimmäistä kautta Blue Jacketsissa olivat hyviä, mutta sitten häntä alkoivat vaivata loukkaantumiset. Kahden seuraavan kauden aikana hän pelasi yhteensä vain 41 ottelua 164 mahdollisesta. Huselius oli pitkään pelaamatta ja palasi kaukaloon joulukuussa 2012, kun teki sopimuksen Elitserien-seura AIK:n kanssa. Hän pelasi joukkueessa kuitenkin vain kolme ottelua ja ilmoitti sitten joutuvansa lopettamaan uransa lonkkavaivojen takia.
Maajoukkueessa
Huselius aloitti maajoukkueuransa nuorisomaajoukkueissa, joissa hän oli Ruotsin vakiokalustoa. Hän pelasi 18-vuotiaiden EM-kilpailut vuonna 1996. Ruotsi sijoittui kilpailuissa pronssille. Nuorten MM-kilpailuissa Huselius edusti Ruotsia vuosina 1997 ja 1998.
Lena Philipsson
Philipssonin ura alkoi singlestä Boy / You Open My Eyes (1984) ja vuosina 1986, 1987 ja 1988 hän kilpaili Melodifestivalenissa. Vuonna 1997 Lena Philipsson jäi tauolle, joka loppui näyttävästi hänen voitettuaan vuoden 2004 Melodifestivalenin Orupin kirjoittamalla kappaleellaan Det gör ont. Hän edusti Ruotsia Istanbulissa Eurovision laulukilpailussa 2004 englanninkieliseksi käännetyllä kappaleella It Hurts. Kappale sijoittui viidenneksi.
Vuonna 2005 Philipsson oli kiertueella Darinin ja Magnus Ugglan kanssa.
Bradley Nowell
Bradley Nowell (22. helmikuuta 1968 – 25. toukokuuta 1996) oli yhdysvaltalaisen ska-punk-yhtye Sublimen laulaja ja kitaristi. Hän syntyi muusikkoperheeseen Kalifornian Long Beachilla ja kuoli San Franciscossa heroiinin yliannostukseen 28-vuotiaana.
Kähäri
Kähäri voi tarkoittaa:
Lionel Richie
Lionel Brockman Richie Jr. (s. 20. kesäkuuta 1949 Tuskegee, Alabama) on yhdysvaltalainen R&B-, pop- ja soul-laulaja. Hänen äänitteitään on myyty maailmanlaajuisesti yli sata miljoonaa kappaletta. Richie oli funk- ja soulbändi Commodoresin jäsen ja käynnisti soolouran vuonna 1982.
The Commodores
Richie aloitti uransa 1960-luvun lopussa The Commodores -yhtyeessä. 1970-luvun loppupuolella yhtye levytti monia listoilla menestyneitä kappaleita, joista useimmat, muun muassa ”Easy”, ”Three Times a Lady” ja ”Still”, olivat Richien kirjoittamia. Hän lähti soolouralle vuonna 1982.
Sooloura
Vuonna 1981 Richien duetto Diana Rossin kanssa, ”Endless Love”, oli Billboard Hot 100 -listan kärjessä yhdeksän viikkoa. Franco Zeffirellin ohjaaman elokuvan Mieletön rakkaus (Endless Love) tunnuskappale oli Richien kirjoittama ja tuottama ja se oli vuonna 1982 ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi kategoriassa paras laulu (Best Original Song).
Richie on julkaissut soolourallaan kymmenen studioalbumia, joista parhaiten ovat menestyneet kolme ensimmäistä, Lionel Richie, Can’t Slow Down ja Dancing on the Ceiling. Hänen myydyin albuminsa on vuonna 1983 ilmestynyt Can’t Slow Down, jota on myyty maailmanlaajuisesti yli 15 miljoonaa kappaletta. Albumi oli Billboardin albumilistalla yhteensä 160 viikkoa, joista kolme listan kärkisijalla, ja se palkittiin vuoden albumin Grammy-palkinnolla. ”Endless Loven” jälkeen neljä Richien singleä on noussut Billboard Hot 100 -listan kärkeen, hänen debyyttialbumiltaan julkaistu ”Truly”, hänen toiselta albumiltaan julkaistut ”All Night Long (All Night)” ja ”Hello” sekä ”Say You, Say Me”, joka julkaistiin singlenä vuoden 1985 lopulla ja joka julkaistiin myöhemmin albumilla Dancing on the Ceiling.
Vuonna 1984 Richie esitti Los Angelesin olympialaisten päättäjäisissä kappaleen ”All Night Long (All Night)” ja vuonna 1985 hän kirjoitti yhdessä Michael Jacksonin kanssa menestyksekkään hyväntekeväisyyskappaleen ”We Are the World”, jolla kerättiin varoja nälänhädästä kärsiville etiopialaisille. Kappaleella esiintyi useita maailmanluokan tähtiä, Jacksonin ja Richien lisäksi muun muassa Ray Charles, Bob Dylan, Bruce Springsteen ja Tina Turner.
Kolmannen albuminsa julkaisun jälkeen Richie piti kymmenen vuoden tauon ennen neljättä studioalbumiaan, joka oli vuonna 1996 ilmestynyt Louder Than Words. Kolmannen ja neljännen studioalbumin julkaisujen välillä julkaistiin vuonna 1992 kokoelmalevy Back to Front, joka sisälsi kolme uutta kappaletta, kappaleet ”Do It to Me”, ”My Destiny” ja ”Love, Oh Love”.
Richie konsertoi 14. lokakuuta 2012 Helsingin Hartwall Areenalla, mikä oli hänen ensimmäinen esiintymisensä Suomessa.
Palkinnot ja kunnianosoitukset
Richie on saanut uransa aikana monia palkintoja. Vuonna 1983 hänet palkittiin Grammyllä kategoriassa paras mieslaulajan popesitys (Best Male Pop Vocal Performance) kappaleestaan ”Truly”. Vuonna 1985 hänet palkittiin kahdella Grammyllä, vuoden tuottajana (Grammy Award for Producer of the Year, Non-Classical, jakoi palkinnon James Anthony Carmichaelin ja David Fosterin kanssa) ja vuoden albumista (Can't Slow Down). Vuonna 1986 Richien ja Michael Jacksonin kirjoittama ”We Are the World” sai neljä Grammy-palkintoa, muun muassa kategorioissa vuoden äänite (Record of the Year), vuoden kappale (Song of the Year) ja paras popesitys duolta tai yhtyeeltä (Best Pop Performance by a Duo or Group With Vocal).
Vuonna 1986 Richie palkittiin sekä Golden Globella että Oscarilla elokuvassa Taylor Hackfordin Valkeat yöt (White Nights) soineesta kappaleesta ”Say You, Say Me”. Hän on ollut ehdolla parhaan laulun Oscarin saajaksi myös kappaleilla ”Endless Love” (elokuvasta Mieletön rakkaus) ja ”Miss Celie’s Blue” (elokuvasta Häivähdys purppuraa).
Vuonna 1994 Richie nimettiin Songwriters Hall of Fameen ja vuonna 2003 hän sai tähden Hollywood Walk of Famelle.
Yksityiselämä
Lionel Richie on ollut naimisissa kahdesti. Brenda Harveyn kanssa solmittu avioliitto alkoi vuonna 1975 ja päättyi eroon vuonna 1993. Richiellä ja Harveylla on yksi yhteinen lapsi, tytär Nicole, jonka he adoptoivat virallisesti vuonna 1990, mutta joka oli asunut heidän luonaan jo kolmevuotiaasta asti. Nicole Richie on tullut myöhemmin tutuksi muun muassa tositelevisiosarjasta Simple Life. Vuonna 1995 Richie avioitui Diane Alexanderin kanssa ja heillä on kaksi yhteistä lasta, Miles (s. 1994) ja Sofia (s. 1998). Liitto päättyi sittemmin eroon.
Thainkielinen Wikipedia
thumb|Thainkielisen Wikipedian logo
Thainkielinen Wikipedia on Wikipedian thainkielinen versio.
Historia
Thainkielinen Wikipedia aloitettiin vuonna 2003. 2 000 kirjoitetun artikkelin raja meni rikki 20. toukokuuta 2005. Helmikuussa 2008 thainkielisessä Wikipediassa on noin 32 000 artikkelia ja lokakuussa 2012 noin 76 400. Tuorein tilastotieto kertoo artikkelimääräksi noin.
Hattiesburg
Hattiesburg on kaupunki Mississippin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden väestönlaskennassa 45 751. Kaupunki kuuluu Forrestin ja Lamarin piirikuntiin. Hattiesburg on Forrestin piirikunnan hallintokeskus.
Tervalammi (Sastamala)
Tervalammi on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Kuloveden alueeseen. Lampi kuuluu Vaunujoen valuma-alueeseen, jonka laskujoki Vaunujoki laskee Liekoveteen Vammalan Vinkkilässä.
Maantiede
Ovaalin muotoisen lammen pinta-ala on 3,4 hehtaaria ja sen halkaisija on 250 metriä. Lammen ympäristö kuuluu Uuhisuolle, joka on lammen ympäriltä voimakkaasti ojitettua. Lammen luusua sijaitsee sen etelärannalla, josta saa alkunsa 850 metriä pitkä laskuoja Joutsijärveen. Uuhisuo on vedenjakajalla, jonka pohjoispuolella olevat järvet laskevat Mouhijärveen.
Järven rantaviiva on 0,73 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin metsäistä suota. Rantoja ei ole rakennettu eikä sinne johda teitä.
Laatokan Karjalan valtaus 1941
Laatokan Karjalan valtaus 1941 oli sotatoimi jatkosodan hyökkäysvaiheen aikana. Siinä suomalaiset valloittivat suuren osan Laatokan Karjalasta.
Taustaa
Rajaseudun kylät evakuoitiin heti Saksan hyökättyä Neuvostoliittoon 22. kesäkuuta 1941. Kun jatkosota syttyi 25. kesäkuuta, koottiin suomalaisjoukot rajan pintaan. Päämaja laati sen jälkeen suunnitelman. Suunnitelmana oli vallata talvisodassa menetetyt alueet ja osa Itä-Karjalasta. Offensiivi jaettiin. Ensimmäisessä hyökkäyksessä oli tarkoituksena edetä Laatokan rannikolle ja erottaa puna-armeijan 7. ja 23. armeija toisistaan. Tätä hyökkäystä varten perustettiin 29. kesäkuuta kahdesta suomalaisesta armeijakunnasta ja yhdestä tilapäisryhmästä Karjalan armeija. Sille annettiin tavoitteeksi edetä Syvärille ja Äänisjärvelle. Armeijan komentajaksi valittiin kenraaliluutnantti Erik Heinrichs ja esikuntapäälliköksi eversti Kustaa Tapola, joka oli ollut välirauhan aikana päämajan operatiivisen osaston päällikkö ja johtanut hyökkäysoperaation suunnittelua. Nyt hän saattoi seurata aitiopaikalta suunnitelmansa toteutusta. (Ks. K. A. Tapolan kirjoittama kuvaus hyökkäysoperaation toteutumisesta teoksessa Päivi Tapola: Ajan paino - Jalkaväenkenraali K. A. Tapolan elämä.)
Karjalan armeijan hyökkäyshetki oli päätetty ajoittaa siihen hetkeen, jolloin saksalaiset joukot ylittäisivät Väinäjoen Baltiassa. Suurimittaista neuvostojoukkojen hyökkäystä ei odotettu. Eihän Laatokan Karjalassa ollutkaan kun 7. armeija, johon kuului 168., 71. ja 237. divisioonat. Hyökkäys päätettiin aloittaa 10. heinäkuuta.
Hyökkäys
thumb|Suomalaiset ylittämässä vanhaa rajaa. Suomalaiset saivat läpimurron neuvostojoukoista Korpiselällä 10. heinäkuuta. Painopistesuunnassa vihollisella oli nauhamainen puolustus eikä merkittäviä reservejä. Suomalaisilla oli jopa kolminkertainen miesylivoima. Murto laajeni nopeasti suomalaisen VI armeijakunnan painostuksessa. Etummaisina hyökkäsivät 5. ja 11. divisioona. Suomalaisten tekemän laajan kaaren muotoisen hyökkäyksen ansiosta neuvostojoukkojen vastarinta luhistui nopeasti ja jo 15. heinäkuuta 5. divisioonan kärkijoukot saavuttivat Laatokan rannan Koirinojalla. Tämän jälkeen Paavo Talvelan komentama VI armeijakunta jatkoi Laatokan rantatietä kohti itää. Se juuttui vähäksi aikaa rajuihin taisteluihin Pitkärannasta, Salmesta ja Kolatselästä, mutta jatkoi eteenpäin, kunnes saavutti vanhan valtakunnanrajan ja ylitti sen. Tällöin ylipäällikkö Mannerheim antoi käskyn hyökkäyksen pysäyttämisestä. Syynä olivat muiden suomalaisjoukkojen kehnompi menestys Sortavalan suunnalla ja Ryhmä Oinosen alueella pohjoisessa. Vielä 24. heinäkuuta suomalaiset valloittivat Vieljärven ja kaivautuivat asemiin. Suomalaisten etenemisraja kulki linjalla Matkaselkä–Hämekoski–Laatokka–Tuulos–Vieljärvi–Sotjärvi–Loimola–Tolvajärvi–Ontrovaara. Välittömästi puna-armeijan vahvistuksina saapuneet 272. ja 3. divisioona aloittivat vastahyökkäyksensä Tuuloksessa ja Vieljärvellä. Suomalaiset torjuivat hyökkäykset elokuun alkuun mennessä.
Hengitys
thumb|upright|Sisään- ja uloshengityksessä pallea (oranssilla) liikkuu keuhkojen alla ylös ja alas, jolloin ilma virtaa keuhkoihin ja niistä ulos. Hengitys tai respiraatio on ilman vetämistä hengitysteiden kautta keuhkoihin, joissa happea siirtyy sisäänhengitetystä ilmasta keuhkotuuletuksessa keuhkorakkuloiden kautta veren ja kudosnesteen kautta soluihin. Niissä happi kulutetaan soluhengityksessä, josta syntynyt hiilidioksidi palaa keuhkoihin ja hengitetään ulos.
Hengityskeskus ja hengityselimet
Aivojen hengityskeskus sijaitsee ydinjatkeessa. Keskuksen hermosoluista osa on aktiivisimmillaan sisäänhengityksen aikana ja osa uloshengityksen aikana. Hengityskeskuksen toiminnan säätelyyn kuuluvat sekä humoraalinen säätely että neuraalinen säätely. Humoraalisen säätelyn säätelytekijöistä tehokkain on hiilidioksidi, jonka liuetessa vereen muodostuvat vetyionit stimuloivat hengitystä.
Ylähengitysteitä ovat nenäontelo, nielu ja kurkunpää. Alahengitysteitä ovat keuhkot, henkitorvi, keuhkoputket, ilmatiehyet ja keuhkorakkulat. Hengityslihaksia ovat pallea, rintakehän kylkivälilihakset, niska-hartiaseudun apuhengityslihakset sekä vatsalihakset.
Ilman tulo ylähengitysteihin
Kun ihminen hengittää nenän kautta, sisään menevä ilma kostuu ja lämpiää, ja siitä suodattuvat pois epäpuhtaudet. Näin ilma ärsyttää hengitysteiden limakalvoja mahdollisimman vähän. Hengitysteitä verhoaa hengitystie-epiteeli, joka on valekerrostunutta värekarvaepiteeliä. Värekarvat heiluvat jatkuvasti etenevinä aaltoina liikuttaen soluja peittävää limaa kohti nielua, josta ne joutuvat nielemisliikkeiden mukana mahalaukkuun. Limaan tarttuu hengitysilmasta mikrobeja, jotka hajoavat lähes täysin mahalaukussa.
Hengitysilma kulkee kahdessa sieraimessa vapaammin vuoron perään noin viiden tunnin jaksoissa. Tämän aiheuttaa nenän kuorikoiden paisuvaiskudos, joka on toisessa sieraimessa aina paisunut ja toisessa supistunut. Tämä niin sanottu nenäsykli antaa nenän limakalvoille aikaa levätä ja uusiutua.
Fyysisessä rasituksessa ja ponnistellessa ihminen saattaa vaihtaa nenähengityksen suun kautta tapahtuvaan hengitykseen. Siinä ilmaa saadaan keuhkoihin nenähengitystä nopeammin ja helpommin, koska suuhengityksessä vastus on levossa noin neljä kertaa ja rasituksessa noin yhdeksän kertaa pienempi kuin nenähengityksessä. Sen lisäksi ylähengitysteiden hengitysvastus pienenee liikunnan vaikutuksesta enemmän suun kautta hengitettäessä kuin nenähengityksessä. Suuhengityksen haittapuoli on se, että sisäänhengitysilma ei puhdistu, lämmity eikä kosteudu kuten nenän kautta hengitettäessä.
Keuhkojen täyttyminen ja tyhjentyminen
thumb|Ihmisen rinta hengityksen aikana. Sisäänhengityksessä pallealihas supistuu ja painuu alaspäin vatsaontelon elimiä vasten. Sen seurauksena rintakehän sisälle syntyy alipaine, jolloin ilma virtaa paine-eron suuntaan ja täyttää keuhkot. Samalla ylävatsa pyöristyy sekä rintakehä laajenee sivuille, ylös ja eteenpäin, kun uloimmat kylkivälilihakset nostavat kylkiluita ylöspäin.
Uloshengityksessä sisäänhengityslihakset rentoutuvat passiivisesti. Sen seurauksena rintakehä palautuu lepoasentoon ja pallea palautuu rintaonteloa vasten, jolloin keuhkoista virtaa ilmaa ulos. Uloshengitystä seuraa lyhyt tauko. Kun hengitys voimistuu, käytetään myös uloshengityslihaksia eli sisempiä kylkivälilihaksia ja vatsalihaksia.
Aikuinen ihminen vetää levossa kerralla keuhkoihinsa tyypillisesti noin puoli litraa ilmaa. Kun fyysinen ponnistelu lisää hapentarvetta, hengitys kiihtyy ja syvenee. Ihminen hengittää levossa yleensä 12–16 kertaa minuutissa. Voimakkaassa rasituksessa hengitystiheys voi nousta jopa 35–60 kertaan minuutissa. Hengittämistyö kuluttaa alle viisi prosenttia ihmisen kokonaisenergiankulutuksesta. Epätaloudellisessa hengityksessä kulutus voi nousta jopa 20–40 prosenttiin.
Hengitystavat
Hengitystavat on mahdollista jakaa neljään ryhmään sen mukaan, missä hengitys näyttää tapahtuvan.
Solisluuhengityksessä hartiat nousevat sisäänhengityksen aikana. Rintahengityksessä rintakehän yläosa kohoaa ja vatsahengityksessä alavatsa pullistuu. Syvähengitystä pidetään teoriassa parhaana hengitystapana, sillä siinä keuhkot pääsevät täyttymään joka kohdasta tasapuolisesti kaikkien hengityslihasten osallistuessa toimintaan. Pallea laskeutuu, kylkivälilihakset nostavat kylkiluita, vatsa pullistuu, rintakehä leviää. Syvähengityksessä keskivartalon alue levenee kyljissä ja selässä sekä ylävatsan alueella. Syvähengitystä pidetään joissakin piireissä ainoana oikeana hengitystapana, ja muut kolme tapaa kuitataan virheellisiksi, mutta jopa oopperalaulajien on todettu käyttävän jotain muuta tapaa hengittää kuin syvähengitys Syvähengitys ei ole sama asia kuin ilman vetäminen keuhkoihin ääriään myöten täyteen.
Kaasujen kierto elimistössä
thumb|Keuhkorakkuloita ja hiussuonia. Kaasujen vaihto tapahtuu keuhkorakkuloissa eli alveoleissa. Happi siirtyy vereen ja kiinnittyy punasolun sisällä olevaan hemoglobiiniin. Aineenvaihdunnan lopputuotteena syntynyt ylimääräinen hiilidioksidi poistuu uloshengitysilman mukana.
Happi siirtyy lyhyen matkan vuoksi hyvin nopeasti keuhkorakkuloista vereen, jossa se kulkee suurimmaksi osaksi hemoglobiiniin eli verenpunaan sitoutuneena. Osa hapesta kuitenkin liukenee plasmaan ja punasolujen nesteeseen. Esimerkiksi häkä (CO) sitoutuu hemoglobiiniin estäen hapen sitoutumisen, joka selittää sen myrkyllisyyden. Kudosten hiussuonista happi siirtyy happiosapaineen ansiosta kudosnesteeseen ja siitä edelleen soluihin. Samalla tavoin siirtyy hiilidioksidi soluista ensin kudosnesteeseen ja siitä vereen. Veressä hiilidioksidi reagoi veden kanssa muodostaen hiilihappoa, joka dissosioituu vetyioniksi ja vetykarbonaatti-ioniksi. Tätä tapahtumaa katalysoivat tietyt punasolujen entsyymit. Hiilidioksidista noin 70 prosenttia kulkee veressä vetykarbonaattina. Vetykarbonaatti ja vetyionit muodostavat jälleen hiilidioksidia keuhkokapillaareissa. Hiilidioksidista noin 23 % kulkee veressä hemoglobiinin tai muihin plasman proteiineihin sitoutuneena ja noin 7 prosenttia hiilidioksidista on liuenneena vereen muuttumattomana hiilidioksidina.
Perusaineenvaihdunnan kuona-aineena syntyvän hiilidioksidin (noin 200 ml/min) elimistö tuulettaa pois ensisijaisesti keuhkojen kautta tai varastoi verenkiertoon ja kudoksiin bikarbonaatti-ionina (HCO3−) karboanhydraasi entsyymin avulla.
Urheilussa
Lyhyen rasituksen, kuten juoksupyrähdyksen, aikana ihminen ei ehdi hengittää tietoisesti. Vasta kun hän pysähtyy, hän alkaa huohottaa. Sadan metrin juoksussa käytetty energia otetaan pääasiassa anaerobisesti lihaksiin säilötystä kemiallisesta energiasta, ja hapesta aerobisesti saatava energia vastaa vain 10 prosenttia käytetystä energiasta. Pitemmillä juoksumatkoilla aerobisen systeemin osuus kasvaa, ja on esimerkiksi 800 metrillä jo 60–70 prosenttia. Tämä johtaa happivajeeseen kehossa ja voimakkaaseen hengästymiseen juoksun jälkeen, kun keho palauttaa veren happipitoisuuden normaaliksi ja poistaa hiilidioksidin.
Pitkillä matkoilla hapensaanti ja hiilidioksidin poisto ovat oleellinen osa suorituskykyä ja asettavat sille rajat. Ihmisen keuhkot voivat kasvattaa rasituksen aikana yhden sisäänhengityksen ilmamäärän seitsenkertaiseksi normaaliin verrattuna ja hengityksen tihentyessä kokonaisilmamäärän 26-kertaiseksi 180 litraan minuutissa, josta happea on 38 litraa. Huippu-urheilijan hapenottokyky on paljon parempi kuin tavallisen ihmisen.
Soutajat ja uimarit säätelevät hengitysrytmiään suorituksen aikana, koska he tekevät ylävartalollaan säännöllistä syklistä liikettä suorituksen aikana. Useimmat uimarit hengittävät ulos silloin, kun he vetävät käsivartensa taaksepäin, ja sisään silloin, kun he työntävät käsivartensa eteen. Hitaassa vauhdissa soudettaessa uloshengitys alkaa, kun soutaja vetää airoista, ja päättyy, kun kädet on vedetty vartalon tasolle. Sisäänhengitys tapahtuu, kun airot siirretään vedenpinnan yläpuolella takaisin eteen. Kovemmassa vauhdissa soutaja hengittää kahdesti jokaisen vedon aikana.
Joissakin lajeissa, kuten jousiammunnassa, hengittäminen voi haitata suoritusta, joten urheilija pidättelee hengitystään suorituksen aikana.
Korkealla ja matalalla, vedessä ja avaruudessa
Korkeassa ilmanalassa vähäinen happipitoisuus saa ihmisen aluksi hengittämään nopeammin. Koska tämä johtaa veren hiilidioksidipitoisuuden alenemiseen, hengitys ennen pitkää hidastuu. Tämä puolestaan voimistaa hypoksiaa eli hapenpuutetta. Keho mukautuu olosuhteisiin noin viikon kuluessa ja huono olo lakkaa. Korkeassa ilmanalassa voi sairastua vuoristotautiin. Vaara syntyy jo 2 500 metrin korkeudessa, ja vaaralliseksi se muodostuu 3 600 metrin korkeudessa. Korkeassa ilmanalassa, kuten Andeilla ja Tiibetissä, asuvat kansat ovat aikojen kuluessa sopeutuneet vähähappisuuteen. Vuorikiipeilijät sekä korkealle nousevat lentäjät ja kuumailmapallon matkustajat joutuvat käyttämään lisähappea pystyäkseen hengittämään ja pysyäkseen tajuissaan.
Merenpinnan alapuolella syvängöissä, kuten Kuolleenmeren seudulla, hapen paine on korkeampi kuin ylempänä. Tämä helpottaa hiukan hengitysvaikeuksista kärsivien ihmisten hengittämistä. Syvissä luolissa hengittäminen sen sijaan on vaikeaa, koska sinne ei tule happea korvaamaan uloshengitettyä hiilidioksidia.
Veden alla ihminen hengittää happisäiliön tai lyhyen snorkkelin eli ilmaputken avulla. Ihminen voi myös pidätellä hengitystä veden alla muutaman minuutin. Veden paine vaikeuttaa ilman vetämistä keuhkoihin. Paineen nopea laskeminen ylös noustessa voi aiheuttaa vaarallisen sukeltajantaudin.
Avaruudessa ei ole ilmaa eikä happea, joten siellä ei voi hengittää ilman mukaan otettua tai paikalla vedestä tuotettua happea sekä paineistettua tilaa. Tällöin avaruudessa hengittäminen ei eroa paljonkaan maapallolla hengittämisestä. Lepotiloja täytyy kuitenkin tuulettaa jatkuvasti, sillä muuten nukkuva ihminen herää yhtäkkisesti hiilidioksidipitoisen uloshengitysilman jäätyä hänen kasvojensa eteen.
Tunnetilan vaikutus
Ihmisen hengitystapa voi muuttua hänen tunnetilansa muuttuessa, mikä näkyy nauramisena, itkemisenä tai haukottelemisena.
Hengitys nopeutuu, kun ihminen on stressaavassa tilanteessa ja sympaattinen hermosto on aktivoitunut. Kielteiset tunteet, kuten viha ja pelko, aiheuttavat hengityksen kiihtymistä. Vastaavasti hengitys rauhoittuu, kun ihmisellä on turvallinen ja rento olo, ja parasympaattinen hermosto on aktivoitunut.
Hengitysongelmat
Hengitystä voi vaikeuttaa jokin hengityssairaus, kuten keuhkoputkia ahtauttavavat astma ja keuhkoahtaumatauti. Keuhkoputket voivat myös tulehtua, tai toimivan keuhkokudoksen määrä olla vähentynyt.
Hengityksen säätely
Hengitystä tietoisesti hidastamalla ihminen voi aktivoida parasympaattisen hermostonsa. Tällöin syke ja verenpaine alenevat ja keho rentoutuu. Rauhallisen palleahengityksen aktivoimista ja hengitysrytmin syventämistä käytetään rentoutusharjoituksena lievittämään ahdistuksen tunnetta. Joogaan kuuluu paljon hengitysharjoituksia.
Ihmiset osaavat pidätellä hengitystään eli olla hengittämättä tavallisesti noin kahteen minuuttiin asti. Maailmanennätys on yli 24 minuuttia. Aluksi olo voi olla rentoutunut, mutta noin puolen minuutin jälkeen keuhkoissa alkaa tuntua kipua, ja myöhemmin vatsa alkaa kouristella. Minuuttien kuluessa veren hiilidioksidipitoisuus kasvaa, ja ihminen alkaa tuntea huimausta. Noin viiden minuutin jälkeen hengityksen pidättäminen alkaa olla vaarallista. Pian sen jälkeen ihminen voi mennä tajuttomaksi, jolloin hengitys alkaa uudelleen automaattisesti.
Harkitusti suoritetulla hengityksen pidättämisellä voi olla joitain terveyshyötyjä, kuten rentoutuminen, vastustuskyvyn lisääntyminen, eliniän pidentyminen ja aivokudoksen uudistuminen.
Valaat voivat olla veden alla hengittämättä useita tunteja kerrallaan.
Will Grigg
Will Grigg (s. 3. heinäkuuta 1991 Solihull, Englanti) on pohjoisirlantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Sunderlandia. Oikeajalkainen Grigg on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut myös Pohjois-Irlannin jalkapallomaajoukkueessa.
Seurajoukkueura
Grigg aloitti uransa kaudella 2007–2008 Stratford Townissa. Vuodet 2008–2013 hän edusti Englannin ykkösliigan Walsallia. Hän pelasi seuran paidassa 99 ottelua onnistuen maalinteossa 27 kertaa. Kaudella 2012–2013 hän teki 41 pelissä 19 maalia tullen valituksi seuran vuoden pelaajaksi. Heinäkuussa 2013 Grigg siirtyi saman sarjan Brentfordiin, jossa hän pelasi kaudella 2013–2014 34 ottelua tehden viisi maalia. Kauden 2014–2015 hän oli lainalla Ykkösliigan Milton Keynes Donsissa, jossa hän onnistui 20 kertaa maalinteossa 44 ottelussa. Elokuussa 2014 Grigg teki FA Cupin ottelussa Manchester Unitedia vastaan kaksi maalia.
Kaudeksi 2015–2016 Grigg siirtyi ykkösliigaan pudonneeseen Wigan Athleticiin. Hän teki 40 pelaamassaan ottelussa 25 maalia ollen sarjan paras maalintekijä. Wigan voitti ykkösliigan ja palasi takaisin Englannin mestaruussarjaan. Kaudella 2016–2017 Grigg pelasi 33 liigaottelua ja teki niissä viisi maalia. Kaudella 2017–2018 Wigan pelasi jälleen ykkösliigassa ja Grigg teki 43 liigaottelussaan 19 maalia, millä hän oli sarjan kolmanneksi paras maalintekijä. Samalla kaudella hän teki FA Cupin kahdeksassa ottelussaan seitsemän maalia, joista neljä valioliigajoukkueita vastaan: yhden maalin kolmannen kierroksen tasapeliin päättyneessä ottelussa Bournemouthia vastaan, kaksi maalia 2–0-voittoon päättyneessä neljännen kierroksen ottelussa West Ham Unitedia vastaan ja ainoan maalin 1–0-voittoon päättyneessä viidennen kierroksen ottelussa Manchester Cityä vastaan. Syksyllä 2018 Wigan pelasi jälleen mestaruussarjassa ja Grigg teki 17 liigaottelussaan neljä maalia.
Tammikuussa 2019 Grigg siirtyi ykkösliigassa pelaavaan Sunderlandiin. Kevätkaudella 2019 hän pelasi nousukarsinta mukaan lukien 20 liigaottelua ja teki niissä neljä maalia.
Maajoukkueura
Englantilaissyntyinen Grigg sai luvan edustaa Pohjois-Irlantia sukujuurtensa ansoista. Hän edusti Pohjois-Irlantia alle 19- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa.
Grigg on tehnyt maalin toukokuussa 2016 ystävyysottelussa Valko-Venäjää vastaan ja syyskuussa 2018 Kansojen liigan ottelussa Bosnia ja Hertsegovinaa vastaan.
Kappale
Wiganin kannattaja Sean Kennedy julkaisi Griggistä kertovan kappaleen Will Grigg’s on Fire toukokuussa 2016 YouTubessa. Kappale perustuu italialaislaulaja Galan kappaleeseen Freed from Desire. Will Grigg’s on Fire sai suurta suosiota ja Blonde-niminen elektroduo teki kappaleesta oman versionsa päästen Britannian listalla kymmenen kärkeen. Myös Pohjois-Irlannin maajoukkueen kannattajat lauloivat kappaletta vuoden 2016 EM-kilpailuissa, vaikka Grigg ei pelannut yhdessäkään ottelussa.
Saavutukset
Seurajoukkuetasolla
Henkilökohtainen
Aithiopis
Aithiopis (, ; ”Runo aithiopialaisesta”) oli antiikin kreikkalainen eeppinen runoelma, joka kertoi Troijan sodan tapahtumista Iliaan ja Pienen Iliaan välisenä aikana, mukaan lukien Akhilleuksen kuolema. Se luetaan kuuluvaksi niin kutsuttuun eeppiseen kyklokseen ja tarkemmin Troijan kyklokseen. Eepos ei ole säilynyt nykyaikaan, mutta siitä tunnetaan katkelmia.
Historia
Aithiopis-eepos kirjoitettiin jonkin verran myöhemmin kuin Homeroksen nimiin laitetut eepokset. Se ajoitetaan joskus noin vuoteen 776 eaa. tai 700-luvun eaa. puoliväliin, ja joskus vasta vuoden 700 eaa. jälkeiselle ajalle. Sen kirjoittajana pidettiin myöhemmän antiikin aikana Arktinos Miletoslaista. Vaikka Aithiopis oli myöhäisempi kuin Ilias, se sisältää aineistoa, jonka uskotaan palautuvan Iliasta varhaisempaan hypoteettiseen eepokseen, joska käytetään tutkimuksessa nimitystä Memnonis, joka kertoi Akhilleuksen kuolemasta ja hautajaisista. Sama runoelma on vaikuttanut mahdollisesti myös Iliaaseen. Vaikka Aithiopis-eepos onkin kadonnut, sillä on ollut merkittävä vaikutus myöhempään runouteen käsittelemiensä myyttien osalta.
Sisältö
Aithiopis koostui viidestä kirjasta. Sen tapahtumat seurasivat ajallisesti Iliaan tapahtumia ja edelsivät niin kutsutun Pienen Iliaan tapahtumia. Eepos kertoi Troijan liittolaisten Penthesileian ja Memnonin saapumisesta sotaan sekä heidän kuolemastaan Akhilleuksen käden kautta kostoksi Antilokhoksen kuolemasta. Eepos kertoi myös Akhilleuksen omasta kuolemasta ja hautaamisesta. Se sisälsi myös kertomukset Akhilleuksen aseiden myöntämisestä Odysseukselle Aiaan sijaasta sekä viimeksimainitun itsemurhasta, jotka tunnetaan myös Pienestä Iliaasta. Eepoksen nimi viittaa Aithiopiaan, jonka kuningas Memnon oli.
Kerronnallisesti eepos käsitti muutaman viikon ajanjakson, josta vain muutama päivä on varsinaista toimintaa, samaan tapaan kuin Iliaassa. Eepoksen läpi kulkeneena teemana on saattanut olla Akhilleuksen nousu kaikkien aikojen täydellisimmäksi soturiksi ja kuolema lopulta kaikkein suurimman voiton hetkellä. Myöhempi toimittaja on kuitenkin lisännyt eepoksen loppuun kömpelöhkön siirtymän kohti Pienen Iliaan alkua.
Eepoksesta on säilynyt kolme katkelmaa myöhemmissä antiikin aikaisissa teoksissa. Ensimmäinen ja pisin niistä on peräisin Prokloksen teoksesta Khrestomatheia. Muut kaksi ovat Homeroksen ja Pindaroksen skoliasteilta.
Makirankukastaja
Makirankukastaja (Dicaeum tristrami) eli aiemmalta nimeltään sancristóbalinkukastaja on kukastajien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Makirankukastajaa tavataan Salomonsaarilla. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Miguel Antonio Salas Salas
Miguel Antonio Salas Salas (29. syyskuuta 1915 – 30. lokakuuta 2003) oli venezuelalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin Jeesuksen ja Marian kongregaation eli eudistien papiksi 24. maaliskuuta 1943 ja nimitettiin Calabozon hiippakunnan piispaksi 16. tammikuuta 1961. Piispaksi vihkiminen seurasi 2. helmikuuta. Pääkonsekraattorina toimi José Humberto Quintero Parra, jota avustivat Giuseppe Misuraca ja Ramón J. Lizardi. Salas Salas osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Ampumahiihto
thumb|[[Kaisa Mäkäräinen ja Magdalena Neuner Kontiolahden maailmancupin takaa-ajokilpailussa vuonna 2012.]] Ampumahiihto on talviurheilulaji, jossa on yhdistetty maastohiihto ja ammunta.
Historia
Ampumahiihdon perinteet juontavat osittain metsästys- ja sodankäyntitaitoihin. Arktisissa talvioloissa metsästävän tai taistelevan armeijan tuli kyetä ampumaan rasittavan hiihdon jälkeen tarkasti.
Tiettävästi ensimmäinen ampumahiihtoa muistuttanut kilpailu käytiin vuonna 1767 norjalaisten rajavartioston sotilaiden välillä. Laji kasvatti asteittain suosiotaan Skandinaviassa sotilaiden harjoittelumenetelmänä. Ampumahiihdon esiaste, sotilaspartiohiihto, oli talviolympialaisten virallisessa kisaohjelmassa Chamonix’ssa vuonna 1924, sekä näytöslajina kolme kertaa vuosina 1928, 1936 ja 1948.
Nykyinen ampumahiihto on lähtöisin Ruotsista, jossa kilpailtiin yhdellä 20 kilometrin mittaisella lenkillä, jonka varrella oli neljä erillistä ampumapaikkaa. Niiden ampumamatkat olivat 250, 200, 150 ja 100 metriä. Kolme pisintä matkaa ammuttiin makuulta ja viimeinen pystystä. Aseena käytettiin metsästys- tai sotilaskivääriä ja ohilaukauksista sakotettiin kahdella lisäminuutilla loppuaikaan. Alkuperäinen taulu oli mustanruskea ympyrä, jonka läpimitta oli 25 cm, ja jonka alareunasta puuttui 5 cm:n segmentti. Suomessa suojeluskuntajärjestö aloitti ampumahiihtotoiminnan 1920-luvulla. Vuonna 1966 siirryttiin käyttämään vain 150 metrin matkaa, jolta ammuttiin järjestyksessä makuu, pysty, makuu, pysty. Taulu muuttui kaksirenkaiseksi. Ulompaan renkaaseen osumisesta sakotettiin yhdellä ja ohilaukauksesta kahdella minuutilla. Samana vuonna kilpailtiin ensimmäisen kerran 4 × 7,5 kilometrin viestihiihdossa. Vuonna 1973 järjestettiin 10 kilometrin pikamatkakilpailu, jossa käytettiin viestin tapaan rikkoutuvia tauluja. Tässä kilpailumuodossa ammuntoja oli vain kaksi ja käytettiin 150 metrin sakkokierrosta rangaistuksena ohilaukauksesta. Vuonna 1981 normaalimatkalla, eli 20 km matkalla, siirryttiin yhden minuutin sakkoon, jonka sai ohilaukauksesta.
Ensimmäiset nykyaikaisen ampumahiihdon MM-kilpailut käytiin vuonna 1958, ja laji oli olympialaisten virallisessa kisaohjelmassa Squaw Valleyn kisoissa 1960. Naiset kilpailivat lajissa ensimmäistä kertaa MM-tasolla 1984 ja olympiatasolla Albertvillessä 1992.
Ampumahiihdossa käytetty ase vaihdettiin vuonna 1978 suomalaisaloitteesta sotilaskivääristä pienoiskivääriksi. Ampumamatka lyheni samalla 150:stä 50 metriin. Vuonna 1985 alettiin yleisesti käyttää luisteluhiihtoa, mikä on ollut merkittävä asia lajin kehittymiselle. Vuonna 1993 perustettiin lajin kansainvälinen kattojärjestö, Kansainvälinen ampumahiihtoliitto (IBU).
Sääntöjä
Ampumahiihdossa hiihdetään vapaalla hiihtotavalla. Aseena käytetään pienoiskivääriä, jota kannetaan hiihdettäessä selässä. Juniori-ikäiset eivät kanna asetta selässään, vaan ase on hiihdon ajan ampumapaikalla. Ase tulee selkään 17-vuotiaiden sarjoissa sekä tytöillä että pojilla. Uusimmissa asemalleissa on varmistin, mutta se ei ole pakollinen varuste eikä sitä ammunnassa käytettäisikään. Optiset tähtäimet eivät ole sallittuja; tähtäimenä käytetään diopteritähtäimiä. Ne koostuvat etu- ja takatähtäimestä. Takatähtäin on vain reikä, jonka läpi katsotaan etutähtäimeen, missä itse tähtäin sijaitsee. Lippaaseen mahtuu viisi patruunaa. Jos varapatruunoita joutuu käyttämään, ne täytyy ladata aseeseen yksitellen. Lippaita on yksi jokaista ampumakertaa varten ja ne kiinnitetään hiihdon aikana yleensä aseen tukkiin niille varatuille paikoille.