cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ranskan Dahomey
Évolué
Évolués-järjestelmä palveli kahta tarkoitusta. Kustannuksia voitiin vähentää korvaamalla ranskalainen työvoima afrikkalaisella. Sen avulla voitiin myös luoda harhakuva siitä, että siirtomaan asukkaat hyötyisivät ”sivistymisestä”. Heidän tehtävänsä oli palvella Ranskan loistoa, ja kaukaisessa tulevaisuudessa heistä tulisi tarpeeksi ”sivistyneitä”, jotta heitä voitaisiin pitää täysin ranskalaisina. Todellisuudessa se ei toteutunut.
Jotta länsiafrikkalainen olisi voinut saada Ranskan kansalaisuuden, hänen oli täytettävä kovat vaatimukset. Henkilön olisi täytynyt syntyä johonkin Senegalin neljästä maakunnasta (Saint-Louis, Gorée, Rufisque ja Dakar). Hänellä oli myös oltava vähintään kymmenen vuoden ansioitunut asema Ranskan palveluksessa ja todisteita hyvästä luonteesta. Hänellä täytyi myös olla Ranskan Kunnialegioonan kunniamerkki.
Vuonna 1912 julkaistun asetuksen mukaan ehdokkaan, jotka halusi hakea Ranskan kansalaisuutta tuli täyttää seuraavat vaatimukset:
Indigénat
Indigénat oli siviilioikeudellinen laki, lakikokonaisuus tai säädös, jolla rajoitettiin niitä alkuperäiskansojen (peuples indigènes) väestöjä, jotka eivät olleet saavuttaneet évolulén tai assimilén asemaa. Säännökset olivat voimassa Ranskan siirtomaissa 1800-luvun lopulta 1940-luvulle.
Kansalaisoikeuksien ja poliittisten vapauksien rajoituksiin kuului pakkotyöhön, esimerkiksi kantamiseen, pakottaminen. Voimassa oleva laki salli indigénatin toimeenpanon kulloisenkin Ranskan hallitsijan alaisena. Indigénat oli Ranskan Afrikassa suurimpia konfliktien aiheuttajia.
Corvée
pienoiskuva|Grand-Popon laguunisatama Dahomeyn lounaisrannikolla. Corvée oli pakkotyötä, jossa verojen asemasta pakotettiin työskentelemään useimmiten rakennuksilla tai kantajina. Useimmissa Ranskan siirtomaissa perinteiseen väestöön sovellettuun idigénat-lakiin perustuvaa pakkotyötä määrättiin toisen maailmansodan loppuun asti. Corvée-työ oli Ranskan siirtomaavallan alaisten kansojen suuri valituksen aihe, ja se synnytti erilaisia kapinoita.
Geoffrey Gorer ihmetteli matkallaan sitä, että lukuun ottamatta yksityisten rakennuttamia siltoja hän ei nähnyt minkäänlaisia työkaluja Ranskan Länsi-Afrikan yleisten töiden tekijöillä. Hän totesi: ”Neekeri maksaa paljon vähemmän kuin lapio, puhumattakaan nostureista.” Gorerin mukaan vuonna 1934 Ranskan Länsi-Afrikassa tiet rakennettiin ja kunnostettiin palkattomalla työvoimalla.
Gorer raportoi, että maantiet on tehty hiekasta. ”Siirtomaan eteläosissa maa on lateriittia, jolla tien pinnasta tulee erityisen hyvä ja kov. Parhaat tiet ovat hieman maanpinnan yläpuolella sateen varalta. Niihin tarvittava maa kaavitaan ympäröiviltä mailta noilla veitsillä koreihin, jotka kannetaan ja kaadetaan tielle.”
Assimilaatiopolitiikan toteutuminen käytännössä
Ranskalaiset luopuivat assimilaatiopolitiikasta, koska se osoittautui epäkäytännölliseksi. Vuoteen 1937 mennessä vain 80 000 Ranskan viidestätoista miljoonasta länsiafrikkalaisesta oli saanut Ranskan kansalaisuuden. Heistä 78 000 oli Ranskan kansalaisia siksi, että he olivat syntyneet jossakin neljästä Senegalin maakunnasta. Politiikan nimi muutettiin 1920-luvulla assosiaatiopolitiikaksi. Suunniteltiin yhdistys, joka järjestäisi yhteiskuntaa uudelleen jotta sekä ranskalaiset että länsiafrikkalaiset saisivat siitä oletetun maksimaalisen hyödyn.
Tutkijoiden mukaan tämä politiikka oli käytännössä kuin hevosen ja sen ratsastajan yhdistämistä, koska ranskalaiset sanelevat aina suunnan, johon kehityksen tulisi mennä, ja määrittelivät, mistä olisi molemminpuolista hyötyä heille itselleen ja länsiafrikkalaisille. Usko ranskalaisen sivilisaation paremmuuteen kuvastui siirtomaan oikeusjärjestelmässä, ranskalaisten asenteessa alkuperäiskansojen lakia, viranomaisia, heidän oikeuksiaan maahan ja koulutustaan kohtaan. Ranskalaiset tuomitsivat kaiken afrikkalaisen primitiiviseksi ja barbaariseksi.
Puolueet
Ensimmäiset varsinaiset poliittiset järjestöt syntyivät Dahomeyssa vuosina 1945 ja 1946. Ne vastasivat Ranskan perustuslain uudistuksiin, jotka tehtiin Pariisissa. Vuosina 1946–1951 aluepolitiikkaa hallitsi Union Progressiste Dahoménne, löyhästi rakentunut elin, jolla sen väitteiden mukaan oli ”massajäsenyys”. Sillä oli useita samoja johtajia kuin toista maailmansotaa edeltäneillä eliittiyhdistyksillä, ja se omaksui niiltä näkemyksen siirtomaauudistuksesta. Ajan institutionaaliset järjestelyt eivät pakottaneet poliitikkoja pyrkimään äänestäjien aktivointiin. He rohkaisivat vahvistamaan kansanedustajan henkilökohtaista auktoriteettia sekä hänen poliittisten kumppaneidensa että äänestäjien suhteen.
Alueelliset puolueet perustettiin vuonna 1951 ja sen jälkeen. Syynä alueellisten puolueiden perustamiseen oli se, että äänestäjien määrä viisinkertaistui nopeasti äkillinen. Toinen kansalliskokouksen paikka myönnettiin alueelle johti U.P.D.:n jakautumiseen. Sourou Migan Apithy oli puolueen varapuheenjohtaja 1946–1951. Pohjois-Dahomeyn poliitikkoja johti Hubert Maga. He käyttivät hyväkseen jakoa U.P.D.:n sisällä ja myös pohjoisessa ollutta kaunaa puolueen välinpitämättömyydestä aluetta kohtaan. Aluejärjestelmän pohjoinen osa syntyi (G.E.N.D., myöhemmin M.D.D.), ja sitä seurasi nopeasti kaakkoinen ”blokki”, joka oli kiistattomasti Apithyn aluetta. 1950-luvun puolivälissä ilmestyi kolmas osapuoli, U.D.D. joka otti vastaan ​​Magan ja Apithyn läänien ulkopuolelle jääneet alueelliset ja kaupunkien tuen.
Ranskalaiset uskoivat, että assimilaatiopolitiikan myötä afrikkalaiset kansat jäisivät lopulta Ranskan johdolla Ranskan kansainyhteisöön. Niinpä he tukivat siirtomaiden poliittisia puolueita Ranskan kansallisten puolueiden jaoksina. Esimerkiksi Ranskan gaullistinen puolue tuki Parti Republicain du Dahomeyta (perustettu 1951). Ranskan sosialistipuolue oli perustanut osaston Senegaliin (1936). Esimerkiksi Leopold Senghor tuli Ranskan sosialistipuolueen kautta Ranskan kansalliskokouksen jäseneksi.
Eliitti ja lehdistön rooli
Dahomeyn määrätietoisen journalismin juuret ulottuvat 1900-luvun alkuun. Sanomalehdistä tuli koulutetun eliitin keino saada huomiota ja arvostella Ranskan mahtihallintoa. Dahomeyn lehdistöstä tuli paikka, jossa tyytymättömyyttä ja toisinajattelijuutta oli enemmän kuin muualla Ranskan Länsi-Afrikassa.
Ranskankielisen Afrikan eliiteistä Dahomeyn eliitti oli lukumäärältään merkittävä ja sen asenne oli silmiinpistävä. 1930-luvulla Dahomeyta kutsuttiin Länsi-Afrikan ”latinalaiskortteliksi”, koska koulutettujen ihmisten keskittymää verrattiin Sorbonnen ympäristöön ja dahomeylaisia pidettiin yleensä älykkäinä ja koulutettuina verrattuina muihin afrikkalaisiin.
pienoiskuva|Le Phare du Dahomey (Dahomeyn majakka) -lehden logo. Vuosina 1905–1960 Dahomeyssa julkaistiin ainakin 60 tai jopa 90 erinimistä lehteä. Useita niistä julkaistiin kansainvälisen talouslaman aikoina 1920–1930-luvuilla, ja uusia alkoi ilmestyä toisen maailmansodan jälkeen, kun poliittinen toiminta sallittiin Ranskan hallitsemassa Länsi-Afrikassa. Lähes kaikki Dahomeyn sanomalehdet ilmestyivät siirtomaan eteläosissa, usein Cotonoussa, Porto-Novossa ja Ouidahissa. Siellä asui koulutettu, kolonisoitu eliitti, jota ranskalaiset kutsuivat nimellä les évolués.
Myös kouluja perustettiin aktiivisesti, ja koulutuksen sisältöön kiinnitettiin huomiota. Kun maahan Toisen maailmansodan jälkeen sai perustaa poliittisia järjestöjä, 1930-luvun kirjailijat ja toimittajat osallistuivat niiden toimintaan.
Monitori (audio)
thumb|200px|Esimerkki monitorien sijoittelusta esiintymislavalla.
Ranskan Dahomey
Eliitti ja lehdistön rooli
Siirtomaakauden lehdistö Dahomeyssa oli pohjimmiltaan eliitin lehdistöä. Sitä kirjoitettiin ”kehittyneille”, jotka olivat saaneet tavallisesti usean vuoden mittaisen koulutuksen ja jotka yhdistivät Ranskan kulttuuriset arvot omiinsa. Huomattava osa Dahomeyn siirtomaaeliitistä oli ”brasilialaisia”, agudoita. Eliittiin kuului myös alkuperäisiä afrikkalaisia, jotka olivat käyneet koulua roomalaiskatolisilla lähetysasemilla, sekä portugalilaisten ase- ja orjakauppiaiden jälkeläisiä.
Monitori (audio)
Monitori eli tarkkailukaiutin on äänentoistossa kaiutin, jota käytetään esimerkiksi esiintymislavalla. Monitoroinnin tarkoituksena on varmistaa, että esiintyjät kuulevat itsensä ja toisensa. Monitoroinnin merkitys esityksen onnistumisen kannalta on erittäin suuri. Studiomonitori on äänentoistoltaan hyvin laadukas passiivi- tai aktiivikaiutin, jota käytetään esimerkiksi äänitysstudiossa.
Ranskan Dahomey
Eliitti ja lehdistön rooli
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Dahomeyn lehdistö arvosteli äänekkäästi Ranskan hallinnon vastoinkäymisiä ja väärinkäyttöjä, vaikka lehdistö ei ollut yksiääninen. Toimittajien välinen kilpailu nostatti uusia aiheita. Jotkut lehdet olivat epäpoliittisia tai avoimesti miehityshallintoa puolustavia. Esimerkiksi pitkään julkaistu lehti Phare du Dahomey pyrki painottamaan informaatiota enemmän kuin politiikkaa, ja sitä pidettiin yleisesti hallintoa puolustavana.
Monitori (audio)
Kulmamonitori
Kulmamonitori on yleensä esiintymislavan lattialla sijaitseva kaiutin, jossa kaiutinelementti on kulmittain lattiatasoon nähden. Näin kaiuttimen tuottama ääni kohdistuu käyttäjän kannalta oikeaan suuntaan. Kulmamonitoreina käytettävät kaiuttimet suuntaavat usein ääntä melko selvästi kaiutinelementin osoittamaan suuntaan.
Ranskan Dahomey
Eliitti ja lehdistön rooli
Dahomeyn ensimmäistä sanomalehteä L’Echo du Dahomeyta julkaisivat ranskalaiset kauppiaat Porto-Novossa. Vaikka lehti oli lyhytikäinen, se osoitti määrätietoisen poliittisen lehdistön mahdollisuudet.
Monitori (audio)
Kulmamonitori
Yhtyekeikoilla kulmamonitoreja on useimmiten yksi tai useampia kutakin muusikkoa kohden. Kustakin kulmamonitorista kuuluu yleensä muusikon toiveiden mukainen miksaus omasta soitosta sekä muista soittimista ja lauluista. Pienillä lavoilla ei kulmamonitoreita ole välttämättä lainkaan tai niitä ei ole kaikilla muusikoilla, suuremmilla lavoilla monitoreja voi olla kullakin useitakin. Kaiuttimien suuntaavuuden vuoksi niitä täytyykin olla useita, jos tila on suuri ja esiintyjä liikkuu.
Ranskan Dahomey
Eliitti ja lehdistön rooli
Siirtomaaeliitin ensimmäinen sanomalehti oli Le Guide du Dahomey (1920–1922). Nelisivuista viikkolehteä julkaistiin tunnusten ”totuus ilman pelkoa” ja ”Dahomey dahomeylaisille” alla. Le Guiden lakkauttaminen liittyi Länsi-Afrikkaa koetelleeseen vakavan talouskriisiin, mutta sen vaikutus Dahomeyn kehittyvään lehdistöön oli tärkeä. Lehti arvosteli säännönmukaisesti siirtomaahallinnon vallan väärinkäytöksiä ja vikoja. Sen piirissä syntyi journalistisia käytäntöjä, joita alettiin noudattaa myös muissa dahomeylaisissa sanomalehdissä. Le Presse Porto-Noviennessa verrattiin toimittajaa sotilaaseen, joka taistelee ajatuksillaan seuraavasti:
Itsenäisyyteen
Dahomeyn alueen kansat eivät hyväksyneet sitä, että ulkomaalaiset orjuuttivat heitä. Vuoden 1915 aseellisiin kansannousuihin osallistui ihmisiä useilta Dahomeyn alueilta, mutta Ranskan siirtomaahallinto kukisti ne julmasti. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen syntyi Dahomeyn Nuorten liike, jota johti progressiivinen paikallinen sivistyneistö, esimerkiksi opettaja Louis Hunkarin. Vuonna 1923 esiintyi laajoja imperialisminvastaisia kansannousuja.
Monitori (audio)
Sidefill
Sidefillit tuottavat usein kierto-ongelmia. Suurin syy tähän on mikrofonien kannalta kriittinen suuntaus. Lavalla käytettyjen mikrofonien yleisin suuntakuvio on hertta tai super hertta/ kardioidi, jolloin sivusta tuleva signaali pääsee suoraan mikrofoniin ja vahvistuu kierroksi.
Ranskan Dahomey
Itsenäisyyteen
Maan vapauttaminen sai yhä järjestyneemmän luonteen, kun siirtomaahan perustettiin ensimmäiset afrikkalaiset poliittiset puolueet ja ammattiyhdistykset. Kasvavan vapautusliikkeen ja panafrikkalaisuuden lisääntymisen myötä ranskalaiset joutuivat vuonna 1957 sallimaan ensimmäiset hallintoelimet, joihin afrikkalaisetkin saivat osallistua. Ranskan uusi perustuslaki hyväksyttiin vuonna 1958, ja Dahomeyssa järjestettiin kansanäänestys. Sen jälkeen ranskalaiset joutuivat hyväksymään autonomisen tasavallan julistamisen. Ranska allekirjoitti Dahomeyn itsenäisyyden myöntävän sopimuksen heinäkuussa 1960.
Monitori (audio)
Korvamonitori
Paljon esiintyvät muusikot käyttävät usein korvamonitoreja. Korvaan laitetaan yleensä korvatulppa (esimerkiksi korvan mukaan muotoiltu), johon on liitetty piikkimäinen kuuloke. Usein korvamonitorit ovat langattomia, jolloin kuulokejohto kytketään vyötäröllä, taskussa tms. pidettävään vastaanottimeen. Rumpalit ja muut paikallaan pysyvät muusikot käyttävät toisinaan myös langallisisa korvamonitoreja tai tavallisia kuulokkeitakin.
Korvamonitorien suurimpia etuja on lavan äänenpaineen laskeminen. Tämä helpottaa salimiksauksen tekemistä (myös matalampi äänenpaine salissa on mahdollinen) ja ennen kaikkea suojaa esiintyjien sekä yleisön kuuloa. Toinen suuri etu on kuuluvuuden paraneminen, sillä halutut äänet kuuluvat paremmin, kun ne tulevat suoraan korvaan yleiseen meluun sotkeutumisen sijaan.
Korvamonitorointi poistaa käytännössä kierto-ongelmat kokonaan.
Intianvaris
Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on 41–43 cm, siipien kärkiväli 76–85 cm ja paino 245–362 g. Kooltaan se on variksen ja naakan väliltä. Höyhenpuku on kaksivärinen: naama, otsa, kurkku, pyrstö, selkä ja siivet ovat mustat, muut osat harmaita. Otsa on korkea ja nokka jykevä, pyrstö ja koivet pitkät. Sukupuolet ovat samanvärisiä.
Monitori (audio)
Muut monitorit
Termiä monitorointi voidaan käyttää myös esiintymislavan kuuntelun järjestämisestä äänentoiston keinoin pukuhuone- ja muissa taustatiloissa. Tämä voi tapahtua siirreltävien monitorikaiuttimien lisäksi esimerkiksi keskusradion kautta.
Intianvaris
Esiintyminen
Intianvaris on eteläaasialainen laji, joka on alun perin kotoisin Intian niemimaalta. Ihmisen mukana se on kuitenkin levinnyt Kaakkois-Aasiaan ja Pakistaniin sekä paikoitellen Arabian niemimaalle, Lähi-itään, Egyptiin ja Afrikan itärannikolle. Se on paikoin hyvin yleinen ja sen kanta on elinvoimainen. Se on paikkalintu, eikä sitä ole tavattu Suomessa.
Monitori (audio)
Muut monitorit
Monitorointia käytetään myös äänitarkkailuun, editointiin, miksaukseen, masterointiin ja tehosteiden luomiseen. Lavamonitoreihin/ korvamonitorointiin ajetaan myös usein "klikki" tempon kontrolloimiseksi.
Suomessa valmistetaan hyviä ja tunnettuja monitoreja. Esimerkiksi Genelec on arvostetuimpia monitorikaiuttimia koko maailmassa. Myös kustomoituja ja räätälöityjä tarkkailukaiuttimia valmistetaan jatkuvasti, koska usein studioiden erityisvaatimukset, asennusoptiot tai henkilökohtaiset mieltymykset eivät kohtaa valmiiden tuotteiden kanssa.
Intianvaris
Elinympäristö
Laji on variksista parhaiten sopeutunut lähes täysin ihmisen seuralaiseksi. Se elää kylissä ja kaupungeissa ja asettuu sinne, missä keittotulen savu nousee. Se yöpyy parvina puissa, joten puuttomilta alueilta se puuttuu tai on vähälukuinen.
Monitori (audio)
Monitorointijärjestelyt
Monitorointi hoidetaan yleensä monitorimikseriltä, joka sijaitsee useimmiten lavan sivussa. Pienimuotoisissa tilaisuuksissa monitoroinnin saattaa hoitaa myös salimiksaaja, jolloin se tehdään yleensä samalla mikserillä, jolla salimiksauskin tehdään. Jos käytetään erillistä monitorimikseriä, käytetään yleensä myös erillistä monitorimiksaajaa. Käytettäessä kahta mikseriä mikrofonilinjat haaroitetaan lavalla salimikserille ja monitorimikserille.
Intianvaris
Lisääntyminen
Pesä sijaitsee usein puun latvassa muutaman metrin korkeudella. Intiassa laji pesii suurkaupunkien katujen varsilla rakennuksissa, valaisin- ja sähköpylväissä, nostokurjissa jne. Löyhä pesä on rakennettu risuista, muovista, kaapelinpätkistä, naruista yms. Molemmat puolisot keräävät rakennusaineita mutta vain naaras rakentaa. Naaras munii kahdesta kuuteen, tavallisesti kolmesta viiteen munaa. Haudonta-aika on 16–17 päivää. Molemmat puolisot hautovat, naaras pääosan. Poikasia hoitavat kummatkin emot, ja ne ovat lentokykyisiä 3–4 viikon ikäisinä. Variskäki (Eudynamys scolopaceus) loisii yleisesti intianvariksen pesissä ja varisemot hoitavat käenpoikaa samoin kuin omia poikasiaan. 250px|pienoiskuva|left|Pesä ja munat
Ravinto
Kaikkiruokainen. Se on varsin riippuvainen jätteistä, kalanperkeistä, ruuantähteistä, raadoista ynnä muusta ihmisen ylijäämästä. Syö myös hyönteisiä ja muita pikkueläimiä sekä viljaa.
Monitori (audio)
Monitorointijärjestelyt
Monitorikaiuttimiin ääni johdetaan mikseriltä joko päätevahvistimien kautta tai aktiivikaiuttimia käytettäessä suoraan kaiuttimeen. Ennen vahvistimia ja kaiuttimia signaalia prosessoidaan usein esimerkiksi taajuuskorjaimella. Langattomiin korvamonitoreihin signaali ohjataan mikseristä lähettimen kautta.
Parma (Ohio)
Parma on kaupunki Yhdysvalloissa, Ohion osavaltiossa. Se sijaitsee Clevelandin eteläpuolella ja kuuluu sen suurkaupunkialueeseen. Kaupungissa on ollut asutusta jo vuodesta 1816. Se kasvoi voimakkaasti toisen maailmansodan aikana ja jälkeen sekä teollistumisen takia että siksi että clevelandilaiset muuttivat lähiöihin (kuten Parmaan). Nykyisin Parmassa valmistetaan autonosia ja väriaineita.
Vuoden 2010 väestönlaskennassa Parman väkiluku oli 81 601.
Navagat
Navagat (Eleginus) on turskien heimoon (Gadidae) kuuluva pohjoisten vesien turskakalasuku. Siihen kuuluvat eurooppalainen navaga (Eleginus nawaga) ja Tyynenmeren keltanavaga (Eleginus gracilis), jotka ovat keskenään hyvin läheisiä sukulaisia.
Navaga elää Euroopan arktisten rannikoiden rantavesissä Kuolan rannikolta ja Vienanmereltä Karanmeren Obinlahdelle. Keltanavaga puolestaan elää Tyynenmeren pohjoisosissa Korean vesiltä Alaskan Sitkaan sekä Beringinsalmen pohjoispuolella Tšuktšimeressä ja Beaufortinmeressä.
Molemmat navagalajit esiintyvät rannikon ja jään tuntumassa. Talvisajan ne viettävät rantavesissä, jossa kutu tapahtuu. Niitä tavataan jokisuissa ja se nousevat jokiin myös täysin makeaan veteen. Kesällä ne siirtyvät avoveteen. Ne syövät äyriäisiä ja pohjaeläimiä, joskus pieniä kaloja. Aikuiset yksilöt ovat 25–35 cm:n mittaisia, Vienanmeressä 15–25 cm.
Venäjän Tyynenmeren rannikolla keltanavagaa pyydetään kaupallisesti mm. nuotilla ja rysillä. Se on suosittu pilkkikalastuksen kohde. Vuosisaaliit 2000-luvulla ovat olleet 20 000 – 50 000 tonnin välillä. Amerikassa kaupallista pyyntiä ei ole. Eurooppalaisen navagan kaupallinen pyynti on ollut lähinnä talvikalastusta Vienanmeren lahdissa.
Pompeia Plotina
Pompeia Plotina (70, Nemausus (Nîmes), Rooman valtakunta -122) oli Rooman keisari Trajanuksen vaimo ja keisarinna. Hänelle myönnettiin arvonimi augusta vuonna 105.
Pompeia Plotina syntyi Gallian alueella Nemausuksessa (nykyinen Nîmes) Neron ollessa Rooman keisarina. Plotina meni naimisiin Trajanuksen kanssa ennen kuin tästä tuli keisari. Plotinan on kerrottu olleen älykäs ja mahtava nainen, joka oli kiinnostunut kirjallisuudesta, matematiikasta, musiikisa ja hyväntekeväisyydestä. Häntä arvostettiin Roomassa suuresti. Plotina tunnettiin nöyränä ja kansan etuja ajavana keisarinnana. Hän käytti valtaansa parantaakseen erityisesti Rooman köyhien olosuhteita.
Pariskunnalla ei ollut omia lapsia, mutta Plotina oli läheisissä väleissä miehensä etäisen sukulaispojan Hadrianuksen kanssa. Plotinan ja Hadrianuksen ystävyys myötävaikutti suuresti siihen että kuolinvuoteellaan Trajanus valitsi Hadrianuksen seuraajakseen. Plotina myös osallistui Hadrianuksen ja Trajanin sisarentyttären Sabinan avioliiton järjestämiseen.
Plotinan kuoleman jälkeen hänet julistettiin jumalaksi ja Hadrianus antoi rakennuttaa hänelle temppelin Nemausukseen. pienoiskuva|Muotokuva keisarinna Pompeia Plotinasta
Tahdon riemuvoitto
right|thumb|300px|Lapsia [[Leni Riefenstahlin ohjaamassa elokuvassa Tahdon riemuvoitto.]] Tahdon riemuvoitto (Triumph des Willens) on Leni Riefenstahlin ohjaama dokumenttityyppinen propagandaelokuva, joka kuvaa Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen puoluekokousta Nürnbergissä vuonna 1934. Se sisältää univormupukuisten kansallissosialistien marssimista ja harjoittelua mahtipontisen klassisen musiikin soidessa ja katkelmia eri johtajien – myös Adolf Hitlerin – puheista kongressissa. Hitler tilasi filmin ja toimi sen epävirallisena tuottajana. Filmin teemana on Saksan nousu suurmahdiksi ja Hitlerin rooli saksalaisena messiaana, joka johdattaa valtion loistokkaaseen tulevaisuuteen. Propagandafilmin nimi on viittaus Friedrich Nietzschen käsitteeseen ”tahto valtaan” ("Der Wille zur Macht").
Tahdon riemuvoitto sai ensi-iltansa vuonna 1935, ja se nousi nopeasti yhdeksi elokuvahistorian tunnetuimmista propagandafilmeistä. Riefenstahlin kekseliäisyys näkyi liikkuvissa kameroissa, vääristetyn perspektiivin luovissa teleobjektiiveissa, ilmakuvissa ja uutta luovassa tavassa yhdistää musiikkia ja elokuvaa. Teknisesti mullistavana se onkin saanut maineen yhtenä elokuvahistorian klassikoista, joskin epäilyttävänä kolmannen valtakunnan ihannoimisessaan. Riefenstahl sai monia palkintoja, ei ainoastaan Saksassa vaan myös muun muassa Yhdysvalloissa, Ranskassa ja Ruotsissa. Elokuva palkittiin Pariisin maailmannäyttelyssä 1937.
Elokuvaa alettiin esittää Berliinissä elokuvateatteri Ufa-Palastissa vuonna 1935.
Logicomix
Logicomix: Nerouden ja hulluuden rajalla on vuonna 2009 ilmestynyt sarjakuvaromaani, joka kuvaa logiikan kehitystä 1900-luvun alussa päähenkilönä Bertrand Russell. Teoksen ovat käsikirjoittaneet Apostolos Doksiadis ja Khristos H. Papadimitriou ja kuvittaneet Alekos Papadatos ja Anne di Donna.
Kertomuksessa esiintyvät muun muassa Gottlob Frege, Georg Cantor, Ludwig Wittgenstein ja Kurt Gödel. Teoksen lopussa lainataan Aiskhyloksen Oresteiaa.
Klimatariá
Klimatariá on minolaisaikaisen huvilan arkeologinen kohde Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Siteían kunnassa, noin kaksi kilometriä etelään Siteían kaupungista, Ierápetraan johtavan tien varressa.
Huvila rakennettiin uudella palatsikaudella keskiminolaisella kaudella IIIB (MM IIIB) eli noin 1750–1700 eaa. ja se tuhoutui myöhäisminolaisella kaudella LM IA eli noin 1700–1600 eaa. Osa huvilan raunioista on tuhoutunut nykyisen tien rakentamisen yhteydessä. Rakennuksessa on useita huoneita ja portaita. Esinelöytöihin lukeutuu muun muassa pithoksia.
Timur Faizutdinov
12. maaliskuuta 2021 Loko Jaroslavlia vastaan pelatussa MHL:n pudotuspeliottelussa Faizutdinov sai vastustajan laukoman kiekon ohimoonsa, josta johtuen hän menetti tajuntansa ja joutui teho-osastolle. 16. maaliskuuta 2021 Faizutdinov menehtyi. Kuolinsyyksi ilmoitettiin sydänpysähdys. Dinamo Pietari ilmoitti, että tulevat ottelut aloitetaan minuutin hiljaisella hetkellä Faizutdinovin muistoa kunnioittaen.
Metroid Fusion
Metroid Fusion on Metroid-pelisarjaan kuuluva videopeli, joka julkaistiin 17. marraskuuta 2002 Game Boy Advancelle. Kronologisesti Fusion on Metroid -sarjan viimeinen osa. Peli on ensimmäinen Game Boy Advancelle suunnattu Metroid-peli, ja se on yhdistettävissä Nintendo GameCuben Metroid Prime-peliin.
Metroid Fusion-pelissä on mahdollista tutkia pelimaailmaa lähes täysin vapaasti, mutta useisiin paikkoihin pääsee kuitenkin vain menemällä pakollisia tehtäviä eteenpäin.
Pelaaminen
thumb|left|200px|Ensimmäinen vihollinen, jonka Samus löytää karanteenihuoneesta.
Pelaaja suorittaa saamiaan tehtäviä monitasoisilla pelialueilla, ja saa uusia varusteita pelin edetessä, joilla matkaa voi jatkaa aina eteenpäin. Pelaaja kohtaa myös matkalla monia vihollisia sekä myös pomotaisteluita. Pelialue on täynnä piilotettuja alueita, joilta voi löytää erilaisia päivityksiä, kuten energiamittaria kasvattavia säiliötä sekä ohjuslaajennuksia. Muiden Metroidien tapaan ns. speedrunnaus, eli pelin pelaaminen mahdollisimman nopeasti läpi, on Fusionissakin hyvin yleistä.
Pelin edetessä Samus tuhoaa erillisiä vihollisia, jotka ovat joutuneet X-parasiittien tartuttamiksi, ja uuden voimapukunsa ansiosta hän pystyy keräämään poikkeuksellisen voimakkaat X-parasiitit vihollisten ruumiista ja saada uusia kykyjä. Pääosa kyvyistä on jo nähty edellisissä Metroid-peleissä, mutta jotkut kyvyistä ovat uusia. Uusia kykyjä ovat Wide Beam (Jakautuva säde, jolla tuhotaan viholliset laajamittaisesti), Ice Missiles (Jääohjukset, joilla voidaan jäädyttää viholliset väliaikaisesti) ja Diffusion Missiles (Diffuusio-ohjukset, tai toiselta nimeltä Latausohjukset, joilla jäädytetään kaikki peliruudun viholliset sen täyteen kasvatettuaan).
Grafiikka muistuttaa SNES:n Super Metroidia, ja peli on kokonaan kaksiulotteinen. Peli on sivuttaissuuntaisesti liikkuva.
Juoni
Tarina alkaa, kun Samus Aran laskeutuu aluksellaan SR-388-planeetan pinnalle auttaessaan Biologic Space Laboratories (BSL) -organisaatiota tutkimustyössä. Planeetalla Samus kohtaa yhden planeetan eliöistä, jonka Samus ampuu. Eliö kuitenkin muuttuu nestemäiseksi, joka hyökkää Samuksen kimppuun.
Samus kuitenkin suorittaa tehtävänsä loppuun, jonka jälkeen hän palaa alukselleen. Matkalla BSL:n asemalle, Samuksen kimppuun hyökännyt eliö, parasiitti-X, alkaa tartuttaa Samuksen ruumista. Parasiitti ehtii myös tartuttamaan Samuksen keskushermoston, jonka takia hän menettää tajuntansa. Samuksen alus ohjautuu asteroidivyöhykkeelle, mutta aluksen hätäjärjestelmä onnistuu vapauttamaan hätäkapselin ennen törmäystä. BSL:n avaruuslaivan onnistuu huomata avaruudessa leijailevan kapselin, ja he vievät sen mukana olevan Samuksen Galaktisen federaation päämajaan. X-parasiitti kuitenkin onnistui tartuttamaan suuren osan Samuksen asusta.
Myöhemmin Samus sai tehtävän matkata BSL:n tutkimuskeskukselle. Samuksen leikkauksen aikana viimeinen erä SR-388:lla vangittuja eliöitä sekä Samuksen asun palaset kuljetettiin keskukseen. Myöhemmin keskuksessa tapahtui räjähdys, jota Samus lähetetään tutkimaan. Samus laskeutuu keskuksen telakoitumisasemalle. Ensimmäisenä tehtävänään hänellä on matkata karanteenialueelle. Siellä hän saa selville SR-388:lta tuotujen eliöiden saaneen tartunnan X-parasiitista. Tartunnan saanut eliö kuolee, jonka jälkeen parasiitti kopioi itselleen saaliinsa DNA:n, joka mahdollistaa parasiitille saaliinsa täydellisen imitoinnin.
Tämän jälkeen Adam kertoo Federaation kasvattaneen salassa metroideja rauhanomaiseen käyttöön. Keskuksen ensimmäinen sektori oli suunniteltu metroidien kasvatukseen, matkien SR-388:n ekosysteemiä. SA-X kuitenkin sai tietää laboratorion sijainnin, mutta Adam kertoo keskuksella olevan vielä noin kymmenen Samuksen kloonia jotka ovat syntyneet parasiittien suvuttoman lisääntymisen takia. Myöhemmin tietokone ilmoittaa Samukselle hänen tehtävän olevan ohi, ja pyytää häntä lähtemään keskuksesta jättäen loput Federaation hoidettavaksi. Federaatio on kiinnostunut X-parasiitin ja SA-X:n potentiaalista, mutta Samus vastustaa vahvasti tätä, tietäen parasiitin vaarallisuuden. Hän tietää parasiitin valtaavan Federaation sotilaat välittömästi, pystyen näin levittämään parasiittia ympäri galaksia, joka tuhoisi kaiken elämän.
Samus matkaa operaatiohuoneeseen, mutta kohtaa matkalla SA-X:n. Samus voittaa sen, mutta loinen ehtii paeta ilmastointikanavaan. Samus jatkaa tietokoneille, ja aloittaa itsetuhon lähtölaskennan. Samus juoksee telakoitumisasemalle, mutta huomaa aluksensa hävinneen. Sen jälkeen hän kohtaa Omega Metroidin, johon mikään Samuksen ase ei tehoa. Kuolemaisillaan olevan Samuksen pelastukseksi paikalle ilmestyy SA-X, joka tulittaa Metroidia jääsäteellä, joka on ainoa keino tuottaa vahinkoa, sillä Metroidien keho ei kestä alhaisia lämpötiloja. Omega Metroid kuitenkin tuhoaa SA-X:n, mutta Samus saa sen voimat itselleen, ja pystyy peittoamaan Omega Metroidin jääsädettä käyttäen. Samus pakenee paikalle ilmestyneellä aluksellaan paikalta, jonka jälkeen tutkimuskeskus ja SR-388 räjähtävät.
Rickenbackerin kansainvälinen lentoasema
Rickenbackerin kansainvälinen lentoasema (, FAA:n sijaintikoodi: LCK) on lentoasema Lockbournessa Franklinin piirikunnassa, Ohiossa. Se sijaitsee noin 16 kilometriä etelään Columbusin keskustasta. Lentoasema on nimetty Columbusista kotoisin olevan lentäjä Eddie Rickenbackerin mukaan. Se on Columbusin pääasiallinen rahtilentoasema.
Rickenbacker on myös Yhdysvaltain ilmavoimien 121. ilmatankkauslennoston kotikenttä.
Historia
Alkuperäinen kenttä avattiin kesäkuussa 1942. Se nimettiin läheisen kylän mukaan Lockbournen sotilaslentokentäksi. Siitä tuli Yhdysvaltain armeijan lentojoukkojen (United States Army Air Corps, USAAC) koulutuskeskus.
Kylmän sodan aikana kenttä tunnettiin nimellä Lockbournen lentotukikohta ja sitä käytti strategiset ilmavoimat. 18. toukokuuta 1974 kenttä nimettiin uudelleen Rickenbackerin lentotukikohdaksi.
Tukikohta siirrettiin Strategic Air Commandilta Air National Guardille ja nimettiin Rickenbackerin Air National Guardin tukikohdaksi 1. huhtikuuta 1980.
Tukikohdan sulkemista suunniteltiin vuonna 1991. Ohion osavaltion ehdotuksen mukaisesti kentän toiminnot kuitenkin järjestettiin uudelleen kentän sulkemisen sijasta. Kentästä tuli 121. ilmatankkauslennoston ja 160. ilmatankkausrykmentin kotikenttä.
Elokuussa 2001 alkoi Yhdysvaltain laivaston ilmavoimien reservikeskuksen rakentaminen. Siellä toimii lähes tuhat reservin jäsentä.
Toiminta
Rickenbacker oli Rickenbackerin satamaviraston alaisuudessa vuoteen 2003, jolloin se siirtyi yhdessä Port Columbusin ja Boltonin lentoasemien kanssa Columbus Regional Airport Authorityn alaisuuteen. Rahtilentoja kentälle lentävät muun muassa FedEx Express, FedEx Feeder, Mountain Air Cargo ja UPS Airlines. Boeing 747 -koneilla kentälle lentävät Evergreen International Airlines, Atlas Air ja Kalitta Air.
Lentoasemaa käytettiin vuonna 1997 elokuvan Air Force One kuvauksissa.
Lentoyhtiöt ja kohteet
Direct Air lopetti lentonsa Rickenbackerille maaliskuussa 2012 ja Vision Airlines syyskuussa 2012.
Rahtilennot
thumb|[[Polet Airlinesin Antonov An-124-100 Rickenbackerin lentoasemalla]]
Jani Toivola
Jani Petteri Toivola (s. 27. marraskuuta 1977 Vaasa) on suomalainen näyttelijä, tanssija ja juontaja sekä entinen vihreiden kansanedustaja.
Ura
Toivola opiskeli vuosina 1999–2002 New Yorkissa HB Acting Studiossa. Hän on esiintynyt tanssiteoksissa, televisiosarjoissa ja näytelmissä. 2000-luvun alussa Toivola toimi juontajana The Voice -musiikkikanavalla. Hän juonsi MTV3-kanavan lähettämää Idols-ohjelmaa talvella 2007 ja vuonna 2008 Ellen Jokikunnaksen ja Heikki Paasosen kanssa sekä Sub-kanavan Big Brother Extraa syksyllä 2009.
Toivola on toiminut myös yrittäjänä. Hän on Elämäntila Oy:n perustaja ja luova johtaja. Yrityksen alle kuuluivat sittemmin suljetut The Greendress -nimiset vaateliikkeet Helsingissä, Turussa ja Tampereella.
Jalkapallo kesäolympialaisissa 1996
Vuoden 1996 kesäolympialaisten jalkapalloturnaus alkoi 20. heinäkuuta ja loppui 3. elokuuta. Miesten turnauksen voitti Nigeria ja naisten turnauksen Yhdysvallat. Otteluita pelattiin Birminghamissa, Washingtonissa, Orlandossa, Miamissa ja Athensissa.
Jani Toivola
Politiikka
Keväästä 2013 Toivola oli vihreän eduskuntaryhmän toinen varapuheenjohtaja. Hän oli vaalikaudella 2011–2015 lakivaliokunnan ja työelämä- ja tasa-arvovaliokunnan jäsen. Kaudella 2015–2018 hän oli puolustusvaliokunnan ja sivistysvaliokunnan jäsen.
Puheviestinnän opettajien yhdistys Logonomit valitsi Toivolan Vuoden puhujaksi 2011. Yhdistys kiitti Toivolaa hänen puheistaan erilaisuudesta sekä ihmisten hyväksymisestä ja kunnioittamisesta.
Toivola toimi vuoden 2014 seurakuntavaalien mainoskasvona. Hän erosi kirkosta vuonna 2010 Yle TV2:n niin sanotun Homoillan jälkeen, mutta liittyi takaisin kirkkoon tyttärensä kastamisen myötä.
Lokakuussa 2014 Toivola ilmoitti, ettei aio asettua ehdolle vuoden 2015 eduskuntavaaleissa. Syyksi hän kertoi pienen lapsen yksinhuoltajuuden ja eduskuntatyön yhteensovittamisen vaikeuden. Helmikuussa 2015 hän kertoi asettuvansa sittenkin ehdolle. Toivola sai Uudenmaan vaalipiirissä vihreiden listalla eniten ääniä, 6 557, ja tuli valituksi toiselle kaudelle. Huhtikuussa 2015 hänet valittiin jatkamaan vihreän eduskuntaryhmän toisena varapuheenjohtajana. Toivola oli kansanedustajan työstään sairauslomalla masennuksen ja uupumuksen vuoksi joulukuusta 2016 heinäkuuhun 2017.
Toivola on toiminut Lasten ja nuorten säätiön hankkeissa ja tehnyt runsaasti kouluvierailuja. Näiltä kouluvierailuilta hänelle maksettiin vuosilta 2015–2016 palkkoita kaikkiaan 14 742 euroa. Toivola oli myös säätiön hallituksen jäsen 2015–2016. Toivola toimi vuoden 2018 Helsinki Priden suojelijana.
Etujen väärinkäytöt
Iltalehti kertoi syyskuussa 2018 eduskunnan taksikortin käyttöä selvittäneessä jutussaan Toivolan käyttäneen eduskunnan taksikorttia 20.4.2015 – 31.8.2018 välisenä aikana yhteensä 1 039 kertaa. Toivola käytti taksikorttia myös sairauslomansa aikana 45 kertaa.
Pari päivää myöhemmin Iltalehti kertoi Toivolan ilmoittaneen asuvansa Riihimäellä, jonka perusteella hän sai korotettua kulukorvausta 1 315,75 euroa kuussa. Riihimäen asunnon naapurit kertoivat lehdelle, että asunto on ollut tyhjillään ja myynnissä pari vuotta. Eduskunnan sivuilla ja Facebook-sivustolla Toivola ilmoitti kotikaupungikseen Helsingin. Syksyllä 2016 julkaistussa 3H+K -lehden haastattelussa Toivola kertoi asuvansa Taka-Töölössä, muutama kuukausi sen jälkeen, kun hän ilmoitti eduskunnalle asuvansa Riihimäellä. Kummastusta herätti myös että Toivolan tytär sai jatkaa helsinkiläisessä päiväkodissa määräysten vastaisesti, vaikka hänen virallinen osoitteensa oli Riihimäellä.
Toivola on tienannut Lasten ja nuorten säätiön hankkeissa kouluvierailuilla lähes 15 000 euroa. Säätiö oli jättänyt ilmoittamatta Toivolan saamat palkkiot, vaikka hän kuuluu säätiön lähipiiriin sen hallituksen jäsenenä. Myöhemmin Patentti- ja rekisterihallitus totesi, että Lasten ja nuorten säätiön toimintakertomukset vuosina 2015 ja 2016 antoivat riittävän informaation Toivolan palkkioista, eikä syytä lisäselvityksiin ollut.
Toivolan sidonnaisuusilmoituksissaan edustajantoimeen kuulumattomista tehtävistä antamat tiedot eivät vastanneet summia, jotka Lasten ja nuorten säätiö kertoo maksaneensa Toivolalle. Toivola on ilmoittanut maksavansa takaisin eduskunnan taksikortilla laskuttamiaan taksimatkoja. Hän on myös ilmoittanut siirtävänsä kirjansa takaisin Helsinkiin.
Vihreiden eduskuntaryhmän puheenjohtaja Krista Mikkonen on antanut Toivolalle "vakavat moitteet" hänen toiminnastaan kansanedustajan tehtäviin sisältyvien etujen käytössä.
Pertti Duncker
Pertti Duncker (13. tammikuuta 1941, Helsinki – 1. joulukuuta 2009 ) oli suomalainen purjehtija ja kirjailija. Duncker on kirjoittanut matkoistaan itse suunnittelemallaan ja rakentamallaan Merivuokko-purjeveneellä kuusi kirjaa, joista neljä kuvaa maailmanympäryspurjehdusta vuosina 1990–1996. Hän toimi Vene-lehden avustajana vuodesta 1975. Duncker purjehti ensimmäisenä suomalaisena Etelämantereelle vuonna 1992. Hän oli helsinkiläisen Pursiseura Sindbadin jäsen.
Jani Toivola
Yksityiselämä
Toivolan isä on kenialainen ja äiti suomalainen. Hän eli lapsuutensa yhdessä äitinsä kanssa Suomessa. Hän on avoimesti kertonut olevansa homoseksuaali.
Joulukuussa 2013 Toivola kertoi saaneensa marraskuussa tyttären.
Kesäkuussa 2020 Seiska ja Iltalehti uutisoivat, että luottokortti- ja pikavippiyritykset hakivat Toivolalta yhteensä yli 51 000 euron velkoja oikeusteitse yhteensä seitsemässä eri velka-asiassa. Toivola ei ollut vastannut yhteenkään jutuista määräaikaan mennessä. Lisäksi Toivolalla oli myös 3 700 euroa maksamatta jäänyttä jäännösveroa.
Middletown (Ohio)
Vuoden 2010 väestönlaskennassa Middletownin väkiluku oli 48 649.
Middletownin keskeinen sijainti ja hyvät liikenneyhteydet saivat sen kehittymään vilkkaaksi kauppapaikaksi, josta ympäröivän maaseudun tuotteita lähetettiin suurkaupunkeihin maanteitä, kanavia ja rautateitä pitkin. Paperin ja teräksen tuotanto ovat olleet tärkeitä Middletonin historiassa. Vuonna 2007 valmistui suuri sairaalakompleksi.
Pietarsaarenseudun seurakuntayhtymä
Pietarsaarenseudun seurakuntayhtymä on Pietarsaaressa ja Pedersöressä toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakuntayhtymä. Seurakuntayhtymän alueella toimii useita herätysliikkeitä.
Historia
Silloisen Pedersören pitäjän alueelle perustettiin kaupunki vuonna 1652 ja se sai nimekseen Jakobstad. Kaupungin suomenkielisenä nimenä käytettiin pitäjän suomenkielistä nimeä Pietarsaari. Oman kirkkonsa se sai vuonna 1691. Pietarsaaren kaupunki erotettiin maaseurakunnasta erilliseksi vuonna 1904 ja päätös pantiin lopullisesti toimeen muutama vuosi myöhemmin. Vuonna 1963 seurakunta jakaantui suomalaiseen ja ruotsalaiseen seurakuntaan. Molemmat seurakunnat liittyivät vuonna 1977 Pietarsaarenseudun seurakuntayhtymään johon kuuluvat myös Purmon, Ähtävän ja Pedersören seurakunnat. Ruotsinkieliset seurakunnat kuuluvat Porvoon hiippakuntaan ja suomalainen seurakunta Lapuan hiippakuntaan. Seurakunnat ovat toiminnallisesti itsenäisiä. Suomenkielinen seurakunta toimii sekä Pietarsaaren kaupungin että Pedersören kunnan alueella. Vuonna 2019 Pedersören, Purmon ja Ähtävän seurakunnat liittyvät yhteen ja perustivat uuden seurakunnan, Pedersören seurakunta.
Seurakuntayhtymän tehtävänä on kiinteistöjen ja hautausmaiden hoito sekä talous- ja henkilöstöhallinto. Seurakuntayhtymä vastaa myös sairaalasielunhoidosta, perheneuvonnasta, väestökirjanpidosta ja IT-palveluista.
Herätysliikkeet
Pietarsaarenseudulla toimii useita herätysliikkeitä, joista vahvimpia ovat lestadiolainen Laestadianernas Fridsföreningars Förbund, ruotsinkielinen herätysliike Kyrkans Ungdom, ruotsinkielinen lähetysjärjestö Svenska Lutherska Evangeliföreningen, herännäisyys sekä jossain määrin viidesläisyys.
Leif Lindgren (biologi)
Leif Lindgren on suomalainen biologi ja tietokirjailija. Lindgren on työskennellyt Metsähallituksen suojelubiologina Nauvossa. Hän on julkaissut Metsähallituksen ja Editan kustantamana suomeksi, ruotsiksi ja englanniksi ilmestyneen teoksen Saariston laitumet (2000). Särkisalossa asuvalle Lindgrenille myönnettiin vuonna 2013 Varsinais-Suomen luonnonsuojelupiirin ympäristöpalkinto.
Abc kissa kävelee
pienoiskuva|Pekka Nevalaisen veistos ABC, kissa..., 2000 Ruoholahden ala-asteen piha, Helsinki ABC kissa kävelee on suomenkielinen lastenloru, josta on useita muunnelmia. Loru on aiheena Ruoholahden ala-asteen pihalla sijaitsevalle patsaalle. Veistoksessa harmaa kissa kiipeää tikapuita pitkin suuren punaisen A-kirjaimen päälle.
Mikael Stanne
Mikael Stanne (s. 20. toukokuuta 1974 Göteborg) on ruotsalainen laulaja ja kitaristi.
Elämäkerta
Stanne on toiminut vuodesta 1989 death metal -yhtyeen Dark Tranquillity jäsenenä. Hän soitti aluksi rytmikitaraa ja taustalaulua. Kun alkuperäinen laulaja Anders Fridén lähti yhtyeestä Stanne ryhtyi yhtyeen laulajaksi ja lopetti kitaran soiton. Hän on myös The Halo Effect -yhtyeen laulaja vuodesta 2021 alkaen.
Stanne toimi Hammerfallin laulajana vuodesta 1993 vuoteen 1996, mutta ei voinut osallistua yhtyeen esiintymiseen koska oli kiinni Dark Tranquillityssä.
Stanne on lisäksi tehnyt yhteistyötä In Flamesin ja Nightragen kanssa.
Erik Seidel
Erik Seidel (s. 6. marraskuuta 1959) on yhdysvaltalainen pokeriammattilainen.
Seidel keskeytti collegen 1970-luvun lopulla ja aloitti uran backgammonammattilaisena. Hän pelasi pääosin New Yorkin Mayfair Clubilla. Las Vegasiin suuntautuneen turnausmatkan jälkeen hän innostui myös pokerista. Vuonna 1985 hän alkoi työskennellä Wall Streetilla osakemarkkinoilla, mutta palasi pokerinpelaajaksi pörssikurssien romahdettua vuonna 1987.
Pokeriura
Seidelin ensimmäinen merkittävä pokeriturnaus oli vuoden 1988 World Series of Pokerin päätapahtuma. Seidel epäonnistui pelaamassaan yhdeksässä satelliittiturnauksessa ja lopulta osti sisäänpääsyn pääturnaukseen. Hän sijoittui yllättäen toiseksi häviten ainoastaan Johnny Chanille. Turnauksen viimeinen käsi on mukana elokuvassa Rounders - ässä hihassa.
Varhaisesta menestyksestään huolimatta Seidel ei kuitenkaan siirtynyt välittömästi ammattilaiseksi vaan palasi New Yorkin pörssiin. Täysammattilaiseksi hän tuli vuonna 1995, jolloin Seidel vaimoineen muutti Las Vegasiin.
Seidel on voittanut kaikkiaan kahdeksan WSOP-ranneketta - häntä enemmän voittoja on ainoastaan Phil Hellmuthilla, Johnny Chanilla, Doyle Brunsonilla ja Johnny Mossilla. Hänellä on kaikkiaan 60 WSOP-rahasijaa. Tässä tilastossa hän on neljäntenä.
World Poker Tourilla Seidel voitti Foxwoods Poker Classicin vuonna 2008. Ykköspalkinto oli 992 890 dollaria. Vuoden 2009 Aussie Millionsin pääturnauksessa hän oli toinen. Vuosi 2011 on ollut toistaiseksi Seidelille todellinen menestysvuosi: tammikuun Aussie Millions -turnaussarjassa hän voitti A$ 250,000 Super High Roller No Limit Hold'em -turnauksen ja 2,5 miljoonaa Australian dollaria sekä oli kolmas A$ 100,000 No Limit Hold'em -turnauksessa ansaiten 625 000 Australian dollaria. Helmikuussa hän voitti L.A. Poker Classicin high roller -turnauksen (palkintorahat 144 570 dollaria), maaliskuussa NBC National Heads-Up Championshipin (750 000 dollaria) ja toukokuussa Ninth Annual Five Star World Poker Classicin high roller -turnauksen (1 092 780 dollaria). Lisäksi hän oli maaliskuussa toinen WPT:n Hollywood Poker Openissa ansaiten 155 103 dollaria.
Seidel edusti Full Tilt Poker -nettipokerihuonetta ennen Pokerin mustaa perjantaita 15.4.2011. Elokuussa 2013 Seidelin pokeriuran turnausansiot ylittivät 17,6 miljoonaa dollaria. Hän on turnausrahatilastoissa 5. menestynein turnauspelaaja.
Tiffany (laulaja)
thumb|Tiffany esiintymässä vuonna 2003. Tiffany Renee Darwish (s. 2. lokakuuta 1971) on yhdysvaltalainen poplaulaja, jonka suosio oli suurimmallaan 1980-luvun loppupuolella.
Tiffanyn parhaiten menestyneitä hittejä ovat olleet Yhdysvaltain singlelistan ykkösiksi nousseet vuonna 1987 ilmestyneet "I Think We're Alone Now" ja "Could've Been". Saman vuoden debyyttialbumi Tiffany oli myös listaykkönen Yhdysvalloissa ja kakkonen Britanniassa. Laulajan ura levytysura jatkuu edelleen, viimeisin albumi on vuonna 2007 julkaistu Tiffanyn seitsemäs studioalbumi Just Me.
Tiffany avioitui vuonna 1992 maskeeraaja Bulmaro Garcian kanssa ja heille syntyi poika 17. syyskuuta 1992.
Eidsvollin kansalliskokous
thumb|400px|[[Oscar Wergeland (taidemaalari)|Oscar Wergelandin maalaus Grunnlovsforsamlingen Eidsvoll 1814 vuodelta 1885.]] Eidsvollin kansalliskokouksessa luotiin Norjan perustuslaki ja valittiin maalle kuningas 10. huhtikuuta – 20. toukokuuta 1814. Kokoukseen osallistui edustajia, itsenäisyysmiehiä, maan keski- ja eteläosista. Perustuslaki hyväksyttiin 16. toukokuuta ja allekirjoitettiin 17. toukokuuta, mistä tuli sittemmin Norjan kansallispäivä. Perustuslaki loi osaltaan tärkeän perustan Norjan myöhemmälle valtiolliselle itsenäisyydelle.
Tausta
Napoleonin sodissa silloinen Norjan emämaa Tanska oli liittynyt Napoleoniin ja Britannia oli katkaissut Norjan meriyhteydet valtakunnan pääkaupunkiin.
thumb|Ruotsin kruununprinssi Kaarle Juhana eli Jean Baptiste Bernadotte (1763–1844), josta tuli Ruotsin kuningas Kaarle XIV Juhana ja Norjan kuningas Carl III Johan 1818. thumb|left|Tanskan prinssi Kristian Frederik (1786–1848), jonka kuninkuus Norjassa jäi lyhytaikaiseksi. Hänestä tuli Tanskan kuningas Kristian VIII vuonna 1839. Johan Ludwig Lund 1813. Napoleon oli hävinnyt Leipzigin taistelun lokakuussa 1813 ja Tanskalla oli huonot tulevaisuudennäkymät. Ruotsi puolestaan oli jäsenenä Napoleonin ja siten myös Tanska-Norjan vastaisessa Kuudennessa liittokunnassa. Ruotsi oli menettänyt Suomen Venäjälle vain muutamaa vuotta aiemmin vuonna 1809 ja kruununprinssi Kaarle Juhana halusi varmistaa, ettei ainakaan maan länsirajalta Norjasta tulisi uusia uhkia. Ruotsi olikin saanut liittoumalta lupauksen saada Norja itselleen. Kuudennen liittokunnan voitto Leipzigissa aiheutti diplomaattisen paineen Tanskaa kohtaan, ja liittoutuma hyökkäsi nyt sitä vastaan Holsteinin kautta. Talven aikana myös poikkeuksellisen runsas jäämassa Skagerrakissa pahensi entisestään Norjan eristyneisyyttä emämaastaan. Tanskan kuningas Fredrik VI antautui 6. tammikuuta 1814, erosi liitosta Napoleonin kanssa ja jätti Norjan Ruotsin valtapiiriin. 14. tammikuuta solmittiin Kielin rauha Tanskan ja Ruotsin sekä Tanskan ja Britannian välillä.
Samaan aikaan Norjan käskynhaltijana toimi prinssi Kristian Frederik, Tanskan kuninkaan Fredrik VI:n serkku ja tätä edeltäneen kuningas Kristian VII:n velipuolen poika. Ystävänsä, norjalaisen liikemies ja virkamies Carsten Ankerin rohkaisemana hän pani alulle norjalaista vastarintaa estääkseen Ruotsin ylivaltaa alueella ja edistääkseen Tanskan ja Norjan mahdollista uudelleenyhdistymistä tulevaisuudessa. Fredrik VI oli heti rauhansopimuksen solmimisen jälkeen käynnistänyt ison operaation lähettääkseen viljaa kauan emämaastaan eristyksissä olleeseen Norjaan. Fredrik VI:n aloitteesta Kristian Frederik käynnisti myös maanlaajuisen propagandakampanjan Norjan itsenäisyyden puolesta sekä harrasti aktiivista diplomatiaa suurvaltoihin päin edistääkseen Norjan mahdollisimman suurta riippumattomuutta Ruotsista.
Kokousedustajat ja "puolueet"
thumb|Eidsvollbygningen vuonna 2005. Nykyisin paikalla on museo. 112 kokousedustajaa saapui Eidsvolliin 10. huhtikuuta. Kokous jakaantui jo alusta lähtien kahteen löyhähköön puolueeseen, joilla oli mielipide-eroja – itsenäisyyspuolueeseen ja unionipuolueeseen. Itsenäisyyspuolueen edustajat olivat enemmistönä ja onnistuivat lopulta saamaan myös suurimman osan välimaastossa olleita edustajia puolelleen.
Edustajat
Kokousedustajista 33 valittiin armeijasta ja laivastosta, 25 kaupungeista ja kauppaloista ja 54 maakunnista. Väkilukuun nähden sekä armeijalla että kaupungeilla oli valtaisa yliedustus. Trøndelagista pohjoiseen ei ollut yhtään edustajaa, koska Nordlandissa ei ehditty pitää edustajavaaleja lainkaan ja Finnmarkissa vaali saatiin aikaan vasta, kun kokous oli jo pidetty. Edustajista 57 oli virkamiehiä, viisi tehtaan- ja kartanonomistajia, 13 kauppiaita ja 37 talonpoikia. Osallistujat olivat varsin nuoria. Useimmat olivat alle 50-vuotiaita ja lähes puolet alle 40-vuotiaita. Keski-ikä oli 42 vuotta ja kahdeksan kuukautta.