cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nikolai Nikolajevitš Romanov
Metsästys ja koiraharrastus
Nikolai Nikolajevitš luettiin aikansa suuriin metsästäjiin. Hänen venäjänvinttikoiransa, borzoit, olivat maankuuluja. Rodun omistusoikeus oli tuolloin rajoitettu ylhäisaatelistoon, ja koska rotu katosi Venäjältä vallankumouksen yhteydessä, nykypäivän venäjänvinttikoirat polveutuvat niistä koirista, joita Nikolai Nikolajevitš Romanov lahjoittanut eurooppalaisille ystävilleen ennen maailmansotaa. Elinaikanaan Nikolai Nikolajevitš koirineen kaatoi satoja susia. Ajossa käytettiin kahta koiraa, jotka kävivät suden kimppuun molemmilta puolilta, jonka jälkeen metsästäjä nousi ratsailta ja leikkasi suden kurkun veitsellä. Metsästys oli Nikolai Nikolajevitšin pääharrastus, ja hän kuljetti hevosiaan ja koiriaan mukanaan matkustaessaan yksityisjunallaan ympäri maata tarkastusmatkoillaan.
Nickelback
Historia
Seuraava albumi, The State, nauhoitettiin vuonna 1998, ja yhtye julkaisi sen omakustanteena. Nickelback solmi sopimuksen EMI ja Roadrunner Records nimisten levy-yhtiöiden kanssa, jolloin The State julkaistiin uudelleen ja uusin voimin vuonna 2000. Albumi myi kultaa Kanadassa ja Yhdysvalloissa, ja vuonna 2008 sen katsottiin myyneen platinaa.
Vuonna 2001 Nickelback julkaisi kolmannen albuminsa, Silver Side Upin, joka toi yhtyeen valtavirran tietoisuuteen.. Single "How You Remind Me" oli jättimenestys ja nousi sekä Kanadan, että Yhdysvaltojen listojen kärkeen samaan aikaa. Yhdysvalloissa kyseinen single oli sekä Rock-, että Pop-listojen kärjessä. "How You Remind Me" valittiin Billboard Hot 100 vuoden singleksi vuoteen 2002 saakka. Seuraava single, "Too Bad" nousi myös rock-listojen ykköseksi ja sai huomiota myös pop-listoilla. Kolmas single, Never Again, nousi sekin rock-listojen ykköseksi.
Nikolai Nikolajevitš Romanov
Loppuelämä
Helmikuun vallankumouksen tapahtuessa Nikolai Nikolajevitš oli Kaukasiassa. Hän sai määräyksen ryhtyä ylipäälliköksi ja matkusti Mogileviin, mutta vuorokauden kuluttua uusi pääministeri Georgi Lvov erotti hänet virasta.
Nickelback
Historia
Vuonna 2003 ilmestyi neljäs studioalbumi, The Long Road. Ensimmäinen single oli "Someday". Yhtye julkaisi myös "Feelin' Way Too Damn Good" singlenä, ja se nousi sijalle #3 valtavirran rock-listoilla. "Figure You Out" julkaistiin myös singlenä ja se pysyi rock-listoilla yhteensä 13 viikkoa.
Nickelbackin viidenneltä albumilta, All the Right Reasonsilta julkaistiin yhteensä viisi top 20 singleä: "Photograph", "Savin' Me", "Far Away", "If Everyone Cared" ja "Rockstar". Kolme näistä pääsi US Hot 100 top 10 sijoille. All the Right Reasonsia on myyty yli 7 miljoonaa kappaletta pelkästään Yhdysvalloissa.
Nikolai Nikolajevitš Romanov
Loppuelämä
Kaksi vuotta Nikolai Nikolajevitš Romanov vietti Krimillä joskus kotiarestissa ja vapaudessa. Hänellä oli sympatioita valkoisia joukkoja kohtaan, mutta Denikin ei uskaltanut nimittää monarkistia ja Romanovin suvun edustajaa johtoon pelätessään vieraannuttavansa valkoisten puolella olleet tasavaltalaiset.
Nickelback
Historia
4. syyskuuta 2008 Roadrunner Records ilmoitti, että ensimmäinen single Nickelbackin tulevalta albumilta olisi "If Today Was Your Last Day", ja että se julkaistaisiin 30. syyskuuta 2008. Kuitenkin kävi niin, että single romuttui, joten ensimmäiseksi singleksi valittiin välittömästi "Gotta Be Somebody". Dark Horse, julkaistiin 18. marraskuuta 2008. Albumin tuotti Mutt Lange. Something in Your Mouth julkaistiin toisena singlenä. Albumilta julkaistiin vielä kaksi singleä, "I'd Come for You" ja "Burn it to the Ground".
Nikolai Nikolajevitš Romanov
Loppuelämä
Nikolai Nikolajevitš ja hänen vaimonsa Anastasia pakenivat Venäjältä huhtikuussa 1919 brittiläisellä sotalaiva HMS Marlborough’lla Mustanmeren poikki.
Nickelback
Historia
Nickelback on voittanut 6 Juno-palkintoa ja ollut ehdolla viiteen muuhun vuonna 2006. Nickelbackin kappale "Photograph" oli ehdolla parhaaksi singleksi. 2012 yhtyeeltä ilmestyi albumi Here and Now joka sisältää kaksi johtavaa Nickelbackin singleä "Bottoms Up" ja " When We Stand Together"
Vampires: The Turning
Vampires: The Turning (televisioesityksessä käytetty nimeä Vampires: Painajainen Thaimaassa) on vuonna 2005 tehty kauhuelokuva. Elokuvan on ohjannut Marty Weiss.
Elokuva kertoo Thaimaassa lomailevasta nuoresta parista, Connorista ja Amandasta. Torilla ollessaan heille tulee erimielisyyksiä ja Amanda lähtee suutuspäissään takaisin hotellille, mutta eksyy. Häntä auttaa tuntematon mies, joka johdattaa Amandan pimeälle kujalle. Siellä hänelle selviää että mies onkin vampyyri, mutta hän onkin upottanut jo hampaansa Amandan kaulaan. Selvittäessään Amandan katoamista, Connor tutustuu hyviin vampyyreihin jotka eivät himoitse ihmisverta. Heidän avullaan hän lähtee etsimään Amandaa.
Nikolai Nikolajevitš Romanov
Loppuelämä
Nikolajevitš vietti aluksi aikaa Genovassa, Italian kuninkaan Viktor Emanuel III:n vieraana, joka oli Nikolain lanko. Myöhemmin Nikolai Nikolajevitš vaimonsa suuriruhtinatar Anastasia Nikolajevna Romanovan kanssa Ranskaan Choignyn pieneen maalaiskylään Pariisin lähistölle. La Sûreté Nationale ja kasakat vartioivat hänen taloaan vuorokauden ympäri. Maanpaossa Nikolai Nikolajevitš Romanov toimi antibolševististen monarkistien ROVS-järjestössä, ja johti sitä yhdessä kenraali Pjotr Wrangelin kanssa. Nikolai Nikolajevitš Romanov kuoli 73-vuotiaana vanhuuteen Ranskan Rivieralla vuonna 1929, jossa hän oli asunut talvisin. Nikolai Nikolajevitš Romanov haudattiin Pyhän Arkkienkeli Mikaelin kirkkoon, Cannesiin.
M/S Sapphire Princess
Sapphire Princess on Princess Cruisesin loistoristeilijä, joka rakennettiin Mitsubishi Heavy Industriesin telakalla Japanissa yhdessä sisaraluksensa Diamond Princessin kanssa. Sapphire Princess kastettiin 10. kesäkuuta 2004. Laivan pituus on 290 metriä, leveys 37 metriä ja bruttovetoisuus 116 000 tonnia, eli se on Princess Cruisesin suurin laiva sisaraluksensa kanssa. Laivalla on 18 kantta ja se voi ottaa 2 670 matkustajaa.
Nikolai Nikolajevitš Romanov
Loppuelämä
Vuonna 2014 prinssit Nikolai Romanovitš Romanov ja Dimitri Romanov vetosivat että Nikolain Nikolajevitšin jäännökset siirrettäisiin takaisin Venäjälle. Nikolai Nikolajevitš Romanovin ja hänen vaimonsa Anastasian jäännökset haudattiin uudelleen Moskovan Bratskin sotilashautausmaalle toukokuussa 2015. .
M/S Sapphire Princess
Muuta
Sapphire Princess törmäsi uhanalaiseen 22-metriseen sillivalaaseen Vancouverissa vuonna 2009 ollessaan palaamassa viikon mittaiselta Alaskan risteilyltä. Ei tiedetä oliko valas jo kuollut ennen törmäystä vai kuoliko se törmätessään laivaan. Princess Cruisesin mukaan Sapphire Princesin reitillä ei ollut havaittu valaita.
Elämän puutarhassa
Elämän puutarhassa on kuvanveistäjä Matti Nummelinin reliefi, joka sijaitsee Salossa Halikon sairaalan entisen hallintorakennuksen seinässä. Teos on paljastettu sairaalan 50-vuotisjuhlan yhteydessä 31. toukokuuta 1976. Sen on valanut Lapinlahden Uusi Taidevalimo.
Harha äänen jatkuvuudesta
Harha äänen jatkuvuudesta on kuuloharha, jossa ääni tulkitaan yhtäjaksoiseksi kun sen keskellä oleva lyhyt tauko peitetään hälyäänellä. Harha on kaikkein selvin, kun tauko on pituudeltaan alle 50 ms ja se peitetään kapealla taajuuskaistalla soitetulla kohinalla. Ääniaallon amplitudin eli äänenvoimakkuuden nopea muuttuminen tauon eri puolin rikkoo harhan.
Sy
Sy tarkoittaa seuraavia:
Henkilöt
Sy on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Katso myös
Aihepiiriin liittyy myös seuraava:
Betanian kirkko
Betanian kirkko oli Turussa sijainnut Alexander Nyströmin suunnittelma jugend-tyylinen kirkko. Vuonna 1908 valmistunut 700-paikkainen kirkko sijaitsi nykyisen Betanian palvelutalon piha-alueella lähellä Itäisen Pitkänkadun ja Betaniankadun kulmaa. Turun Kaupunkilähetyksen (nyk. Tukenasi ry) omistamaan kirkkoon tuli vuonna 1921 vuokralaiseksi Martinseurakunta, jolla ei tuolloin ollut omaa kirkkoa. Vuokrasuhde jatkui vuoteen 1933, jolloin Martinkirkko valmistui.
Betanian kirkko tuhoutui korjauskelvottomaan kuntoon talvisodan pommituksissa 25. ja 27. joulukuuta 1939 sekä pahiten 4. helmikuuta 1940. Näkyviä jälkiä Itäisellä Pitkäkadulla sijainneesta kirkosta on vähän. Vuonna 1908 kirkon pihapiiriin valmistui myös työkeskus Betania, joka seisoo yhä samaisella paikalla ja toimii päiväkotina. Itse kirkosta ovat jäljellä ainoastaan osa portaikon mukulakivistä julkisivua ja kappale kivijalkaa.
Kirkosta on säilynyt hyvin vähän kuvia. Tämän vuoksi kirkon olemassaolo on jäänyt monelle sodan jälkeen syntyneelle turkulaiselle täysin tuntemattomaksi. Betanian kirkko oli ainoa täysin tuhoutunut kirkko Turussa.
Martin seurakunnan täyttäessä 80 vuotta vuonna 2001 Turun Kaupunkilähetys (nyk. Tukenasi ry) päätti sijoittaa kirkon sijaintipaikalle muistomerkin. Betoniselle, mukulakivin koristellulle taustalle on kiinnitetty muistolaatta, johon on kaiverrettu kuva kirkosta ja teksti tuhoutumisvuosista.
Betaniankatu on nimetty kirkon mukaan vuonna 1923. Kirkko puolestaan sai nimensä Palestiinan Betanian kylästä, jonka lähettyvillä lausuttiin ensimmäinen lähetyskäsky Raamatun mukaan.
Suvi Minkkinen
pienoiskuva|Suvi Minkkinen (2023) Suvi Minkkinen (s. 8. joulukuuta 1994 Joutsa) on suomalainen ampumahiihtäjä, joka edustaa Joutsan Pommia. Hänen valmentajanaan toimii Mikko Viitanen. Hän debytoi ampumahiihdon maailmancupissa kaudella 2017–2018. Tätä ennen hänellä oli kokemusta kansainvälisistä kilpailuista IBU-Cupissa, ampumahiihdon nuorten maailmanmestaruuskilpailuista ja talviuniversiadeista 2015. Hänen paras henkilökohtainen maailmancupsijoituksensa on 15. sija Kontiolahden takaa-ajokilpailussa kaudella 2022–2023. Olympialaisissa hän on parhaimmillaan sijoittunut 43:nneksi takaa-ajokilpailussa Pekingissä 2022 ja MM-kilpailuissa 8:nneksi normaalimatkalla 2023.
Minkkinen aloitti ampumahiihdon 13-vuotiaana vuonna 2007. Hän opiskeli Sotkamon urheilulukiossa. Koulutukseltaan Minkkinen on kauppatieteiden kandidaatti Itä-Suomen yliopistosta.
Arvokisat
Pyeongchangin talviolympialaisissa 2018 Minkkinen oli normaalimatkalla 69:s. Östersundin maailmanmestaruuskisoissa 2019 hän oli pikamatkalla 73:s.
No Time to Chill
No Time to Chill on saksalaisen dance-yhtye Scooterin viides studioalbumi. Albumi julkaistiin yhtyeen kotimaassa 20. heinäkuuta 1998.
Kappaleet
No Time To Chill - Limited edition (sisältä 1 juliste)
No Time To Chill - Limited Fan Edition CD 2
Singlet
2. «How Much Is The Fish? (Extended Version)» (05:23)
3. «How Much Is The Fish? (Club Fish)» (06:11)
4. «Sputnik» (03:06) 1. «We Are The Greatest» (03:27)
2. «I Was Made for Lovin’ You» (03:32)
3. «We Are The Greatest (Extented)» (04:35)
4. «Greatest Beats» (03:05) 1. «Heavy Horses Radio Mix» (03:40)
2. «Heavy Horses Extended Mix» (05:36)
3. «Bramfeld» (05:16)
Äänentoisto
Äänentoisto on reaaliaikaista äänen vahvistamista ja muokkaamista, tai aiemmin tallennetun äänen, esimerkiksi tallennettujen musiikkiesitysten, toistamista.
Toistettava ääni voi olla puhetta, musiikkia tai mitä tahansa ääntä, joka halutaan kuulumaan äänentoistolaitteista. Äänentoiston alkuaikoina tallennettua ääntä toistettiin mekaanisilla laitteilla, kuten gramofonilla, mutta nykyisin äänentoistojärjestelmät ovat lähes yksinomaan sähköisiä.
Kun toistettava ääni on sähköisessä muodossa (siis esimerkiksi laulajan ääni on muutettu mikrofonilla ja mikrofonivahvistimella sähköiseksi signaaliksi), se voidaan tallentaa ja toistaa erilaisilla tallennus- ja toistolaitteilla (esim. kasettinauhuri) tai siirtää kaapeleiden tai radiosignaalin välityksellä haluttuun toistopaikkaan (esim. PA-järjestelmä).
Sähköisissä äänentoistojärjestelmissä tarvitaan siis signaalilähde, joka voi olla esimerkiksi CD-soitin, radiovastaanotin, tietokoneen äänikortti, mikrofoni tai sähköinen instrumentti, kuten elektroninen kosketinsoitin. Jos halutaan yhdistää useammasta eri signaalilähteestä tulevaa äänisignaalia, kuten orkesterin eri soittimia, käytetään mikseriä, joka yhdistää eri signaalilähteistä tulevat signaalit yhdeksi signaaliksi. Signaalilähteeltä tai mikseriltä tulevaa, heikkotehoista äänisignaalia vahvistetaan voimakkaammaksi vahvistimilla, ja vahvistettu signaali saadaan kuuluviin kaiuttimista tai kuulokkeista.
Nykyään sähköinen äänisignaali muutetaan sangen tyypillisesti digitaaliseksi signaaliksi tallennusta tai siirtoa varten parhaan laadun ja häiriöttömyyden takaamiseksi. Tällöin esimerkiksi mikrofonilta saatu analoginen äänisignaali muutetaan digitaaliseen muotoon niin sanotulla AD-muuntimella. Nykyaikaiset musiikin tallennuslaitteet ovat lähes yksinomaan digitaalisia (esimerkiksi MP3-soitin), ja radioteitse tapahtuva signaalin siirto on sangen usein digitaalisessa muodossa. Digitaalinen signaali pitää aina muuttaa takaisin analogiseksi niin sanotussa DA-muuntimessa ennen kuin se voidaan syöttää vahvistimelle, joka vahvistaa signaalin kaiuttimiin.
Toistettava ääni voi olla joko yksikanavaista (mono) tai monikanavaista (esim. stereo). Yksikanavaisessa äänentoistossa kaikki toistettava ääni välitetään yhtenä äänisignaalina.
Monikanavainen äänentoisto ja tilavaikutelma
Monikanavaisessa äänisignaalissa luodaan äänentoistojärjestelmällä moniulotteinen äänimaailma, eli esimerkiksi orkesterin eri soitinten äänet kuuluvat eri voimakkuuksilla eri kaiuttimista, jolloin syntyy äänikuva, jossa soittajat sijaitsevat ennemminkin kuulijan ympärillä, kuin edessä.
Tällainen moniulotteinen ääni voidaan luoda reaaliaikaisesti ääntä toistettaessa mikserillä, mutta kun kysymys on tallennetusta äänestä, tilavaikutelmat rakennetaan tyypillisesti audiotyöasemilla (DAW) siinä vaiheessa, kun äänitallennetta tehdään.
Perinteisin monikanavainen äänentoistojärjestelmä on stereojärjestelmä, jossa on kaksi eri kanavaa ja sen myötä vähintään kaksi eri kaiutinta, jotka on sijoitettu sopivan etäisyyden päähän toisistaan. Äänentoistojärjestelmien kanavien yläraja on Dolby Atmoksessa 128 kanavaa. Etenkin elokuvien äänissä käytetään usein 5–7 kanavaa (monikanavaääni), jolloin elokuvan tapahtumien äänimaailma saadaan levitettyä ympäri elokuvasalia, pyrkimyksenä vaikutelma, että katsoja on elokuvan tapahtumien ympäröimä. Musiikki on tyypillisesti tallennettu stereofonisena eli kaksikanavaisena, mutta yhä enenevissä määrin levyt miksataan myös Dolby Atmos -versioiksi. Atmos-järjestelmien ero perinteiseen monikanavaiseen järjestelmään on se, että niissä vaaditaan vähintään kaksi korkealle sijoitettua kaiutinta (eli pienin kokoonpano voi silloin olla 2.0.2 järjestelmä).
Nykyaikaisissa äänentoistojärjestelmissä voidaan digitaalisen prosessoinnin avulla luoda myös keinotekoisia tilavaikutelmia, joista tyypillisimpiä ovat reaaliaikaisessa äänentoistossa usein käytettävät kaiku ja kaje, joilla aikaansaadaan "täyteläisyyttä" ääneen lisäämällä siihen keinotekoisia kaikuelementtejä. Tallennetusta stereofonisesta musiikista voidaan myös luoda digitaalisen prosessoinnin avulla useampikanavaista nykyaikaisissa AV-vahvistimissa; tässä kaksikanavaisesta äänitallenteesta luodaan esimerkiksi äänentoistojärjestelmän takakaiuttimille keinotekoisesti signaalia, joka aikaansaa laajemman tilavaikutelman kuin tallennettu stereoääni. Keinotekoista akustiikkaa pääsee kokemaan esimerkiksi G Livelabissa ja immersiivistä audiota moderneissa teattereissa.
Häiriösuojaus
Digitaaliset signaalin käsittelylaitteet ovat herkkiä vastaanottamaan sekä lähettämään häiriöitä radiotaajuuksilla. Äänentoistolaitteissa häiriö tarkoittaa sitä, että siirrettävään signaaliin kytkeytyy halutun in-formaatin lisäksi ei toivottu signaali, tällöin siirrettävä informaatio muuttuu, tai siitä menetetään osa. Häiriöt voidaan havaita myös esimerkiksi kohinana ja surinana.
Häiriöiden vähentäminen ja poistaminen
Häiriöiden vähentämiseksi tai poistamiseksi tulee selvittää häiriön kytkeytymismekanismi.
Häiriöiden vähentämiseksi tai poistamiseksi tulee ensin selvittää häiriöitä aiheuttava häiriölähde, jonka jälkeen voidaan selvittää häiriön kytkeytymismekanismi.
Galvaaninen kytkeytyminen
Häiriösignaali kytkeytyy galvaanisesti, kun häiriölähteen ja häiriönvastaanottajan välillä on fyysinen yhteys. Äänentoistolaitteisiin yleisimmin häiriötä aiheutuu verkkojännitteen kautta, kuten esimerkiksi jääkaapin käynnistyessä, hakkurivirtalähteestä tai hissin verkkohäiriöistä johtuen. Galvaanisten kytkentöjen aiheuttamat maasilmukat ovat yksi yleisimmistä äänentoistotekniikan häiriöistä. Ne aiheutuvat useimmiten laitteiden välisistä maapotentiaalieroista. Mikäli maasilmukan aiheuttama virta pääsee virheellisen laitesuunnittelun takia laitteen signaalipiiriin, aiheuttaa 50 Hz:n häiriösignaalin järjestelmään.
Kapasitiivinen kytkeytyminen
Sopivan välimatkan päässä olevalla sähköisellä johtimella on välissään kapasitanssia. Kapasitiivisessä kytkeytymisessä varautunut johdin (häiriönlähde) varaa myös toisen johtimen, minkä vaikutuksesta syntyy häiriöjännitteitä. Kun kapasitiivisen kytkeytymisen vaikutuksesta syntyy ei-toivottuja virtoja ja jännitteitä, kutsutaan niitä kapasitiivisiksi häiriöiksi.
Kapasitiivisesta häiriöstä voidaan välttyä vetämällä eri teholuokan kaapelit erilleen toisistaan esimerkiksi verkkokaapelit erilleen signaalikaapeleista. Kun kaapeleita vedetään toistensa kanssa ristiin, se kannattaa tehdä niin että kaapelit ovat suorassa kulmassa. Myös kaapelivalinnalla voi olla merkitystä. tulisi siis käyttää johtavalla materiaalilla peitettyjä eli suojattuja kaapeleita.
Induktiivinen kytkeytyminen
Induktiivinen kytkeytyminen tarkoittaa sähkövirran muodostumista kaapeleihin muuttuvan magneettikentän vaikutuksesta. Indusoitunut virta aiheuttaa sähkölaitteisiin häiriöjännitettä ja aiheuttaa ongelmia esimerkiksi signaalien siirrossa. Verkkokaapeleiden magneettikenttä indusoi häiriövirtoja signaalikaapeleihin ja signaalia vahvistettaessa myös häiriötä vahvistetaan. Äänentoistotekniikassa induktiivisten häiriöiden kytkeytyminen on yleistä, ja niiden suhteellinen osuu ja merkitys muihin häiriöiden syntytapoihin on suuri. Induktiivisen kytkeytymisen aiheuttamia häiriöitä voidaan pienentää erilaisin tekniikoin:
Esimerkiksi levysoittimen äänirasiaan aiheutuu helposti häiriöitä, sillä sen rakenne on altis ulkoisille magneettikentille.
RF-säteily
RF-säteily aiheuttaa häiriöitä sähkömagneettisen säteilyn tai induktion välityksellä sähköisissä laitteissa. RF-häiriöt kasvavat kaapeleiden pituuden kasvaessa. Se siirtyy yleensä joko jatkuvina tai impulssimuotoisina signaaleina. RF-säteilyn aiheuttamilta häiriöiltä voidaan suojautua käyttäen erilaisia tekniikoita:
Ville-Veikko Hirvelä
Ville-Veikko Hirvelä (s. 1962) on suomalainen kansalaisaktivisti. Hänet tunnetaan askeettisesti elävänä modernin yhteiskunnan kriitikkona sekä ahkerana kehitysmaa-aktivismin harjoittajana.
Toiminta ja ajattelu
Hirvelän elämänkatsomus on kulutusyhteiskunnan vastainen. Hänen mielestään konsumerismi vie ihmiseltä vapauden. Hirvelä näkee tärkeänä tehtävänään paljastaa ihmisille hallituksen politiikan haittapuolet. Hirvelä on toiminut esimerkiksi Maan ystävien ja Emmauksen jäsenenä. Toimintaan on kuulunut esimerkiksi Maailman kauppajärjestön eli WTO:n politiikkaan perehtyminen ja sen kritisointi sekä alkuperäiskansojen elämään ja ongelmiin perehtyminen. Hirvelä sanoo talouden globalisaation uhkaavan alkuperäiskansoja, kun markkinatalous levittäytyy heidän elinalueelleen tehden perinteiset elämäntavat mahdottomiksi. Hirvelä on perehtynyt erityisesti Intian alkuperäiskansoihin ja vieraillut usein heidän alueillaan.
Totaalikieltäytyjä
Hirvelä tuomittiin keväällä 1992 kuuden kuukauden ja 17 päivän vankeusrangaistukseen asevelvollisuudesta kieltäytymisen takia.
Hän aloitti tuomion kärsimisen 13. huhtikuuta 1994 Pansion työsiirtolassa.
Vankeusaikanaan hän valitti viranomaisille siitä, ettei voinut kieltäytyä vankilan ei-dyykatusta ruoasta ja muusta vankilan hänen näkökulmastaan liian korkeasta elintasosta, kuten huoneenlämmityksestä. Hirvelä valitti myös siitä, ettei voinut rangaistuksen takia jatkaa silloista työtään Angolan orpolapsien hyväksi, ja vaati, että Suomen valtio korvaisi angolalaislapsille rangaistuksen takia saamatta jäävät avustukset. Hirvelän mukaan lain takaamat "kohtuulliset elinolot" vankiloihin olisi pitänyt mitata sen mukaan, voidaanko vastaavat elinolot turvata kaikille maailman ihmisille. Tällä tavalla hän valitti hovioikeuteen ja korkeimpaan oikeuteen, mutta valituksia ei noteerattu.
Hirvelä esitti viranomaisille, että hän olisi voinut jatkaa työtään rangaistuksen ohessa esimerkiksi sähköisen valvonnan tai nilkkaan lukittavan ketjun avulla. Viranomaiset eivät kuitenkaan suostuneet tähän. Presidentti Ahtisaari hylkäsi armahdusanomuksen.
Hirvelä ryhtyi rangaistuksen aikana 34 vuorokautta kestäneeseen nälkälakkoon, minkä vuoksi hän joutui Turun lääninvankilan sairaalaosastolle.
Elintavat
Turussa asuva Hirvelä elää itse hyvin niukasti, enimmäkseen dyykatulla ruoalla. Hän sanoo meditoivansa joka aamu tunnin. Hän myös eli kahdeksan vuotta selibaatissa, koska katsoi, että seurusteleminen ja perheen perustaminen johtaisivat kulutuksen lisääntymiseen.
Geneettinen kritiikki
Geneettinen kritiikki (ransk. critique génétique) on Ranskassa 1960‒1970-lukujen vaihteessa syntynyt tekstuaalitieteisiin kuuluva tutkimussuuntaus, joka tutkii tekstin kirjoitusprosesseja käyttämällä geneettistä eli teoksen tai keskeneräisen kirjoituksen kirjoitusprosessista säilynyttä aineistoa. Geneettinen kritiikki on kiinnostunut esimerkiksi teoksen luonnoksista, käsikirjoitusversioiden eroista ja niistä erilaisista teoksen toteutumattomista mahdollisuuksista, joista käsikirjoitukset usein todistavat. Nykyään geneettinen kritiikki on laaja sateenvarjokäsite, joka sisältää monenlaista kirjallisuudentutkimuksellista ja kielitieteellistä tutkimusta.
Angelica Catalani
thumb|right|Angelica Catalani Angelica Catalani (10. toukokuuta 1780 – 12. kesäkuuta 1849) oli italialainen sopraano. Opiskeltuaan muun muassa Firenzessä hän teki kuusitoistavuotiaana oopperadebyyttinsä Venetsian Teatro La Fenicessä. Laulajatar saavutti aikanaan Euroopassa laajaa mainetta; hän esiintyi esimerkiksi Lissabonissa, Pariisissa ja Lontoossa. Hän kuoli Pariisissa koleraan.
Annette O’Toole
Annette O’Toole (s. 1. huhtikuuta 1952 Houston, Texas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
O’Toole syntyi Texasissa ja aloitti näyttelemisen lapsena. Varhaisimpiin merkittäviin rooleihin lukeutuu osa elokuvassa Yhden miehen peli (1977). Myöhempiä elokuvia ovat 48 tuntia (1982), Teräsmies III (1983) sekä minisarja Se (1990). Hän on esiintynyt useasti myös televisiossa. Vuosina 2001–2006 O’Toole esitti Martha Kentiä Smallville-televisiosarjassa.
O’Toole meni vuonna 1999 naimisiin näyttelijä Michael McKeanin kanssa. Pari oli vuonna 2003 ehdolla parhaan laulun Oscar-palkinnon saajaksi rakkauslaululla ”A Kiss at the End of the Rainbow” elokuvasta Hei me folkataan.
Chad Kroeger
Chad Kroeger (s. 15. marraskuuta 1974) on kanadalaisen Nickelback-yhtyeen laulaja ja rytmikitaristi. Hän perusti Nickelbackin Hannan kaupungissa Albertassa vuonna 1995. Hänen velipuolensa Mike Kroeger toimii yhtyeen basistina.
Vuonna 2002 Kroeger perusti levy-yhtiön nimeltä 604 Records. Kroeger on esiintynyt Santanan kappaleessa ”Why Don’t You and I”, joka julkaistiin Santanan albumilla Shaman vuonna 2002. Hän esiintyi myös Santanan kappaleessa ”Into the Night” (2007). Kroeger suosii eniten PRS Guitars -kitaroita.
Kroeger oli naimisissa laulaja Avril Lavignen kanssa. He tapasivat tehdessään yhdessä kappaletta, ja kaveruus johti ajallaan seurusteluun. Puolen vuoden seurustelun jälkeen he kihlautuivat elokuussa 2012 ja menivät naimisiin kesällä 2013. Syyskuun 2015 alussa pariskunta ilmoitti eroavansa.
Belton
Belton on kaupunki Texasissa, Yhdysvalloista. Sen väkiluku vuonna 2000 oli 14 623. Kaupungin pinta-ala on 34,1 neliökilometriä. Suurin osa kaupungin asukkaista on valkoisia, mutta kaupungissa on myös latinoja 12,5 prosenttia.
Volkswagen Eos
Volkswagen Eos on Volkswagenin vuosina 2006–2015 valmistama coupé-cabriolet-korinen automalli, joka perustuu tekniikaltaan Volkswagen Golfiin. Golfin kangaskattoisen avomallin valmistus oli lopetettu vuonna 2002, ja seuraavan kerran siitä esiteltiin uusi malli vuonna 2011, joten Eosia ja Golf Cabrioletia myytiin usean vuoden ajan toistensa rinnalla. Eos on nimetty kreikkalaisen aamunkoiton jumalattaren mukaan.
Vuoden 2007 Euro NCAP -kolaritestistä Eos sai tulokseksi neljä tähteä viidestä.
Eosin muotoilu perustuu Volkswagen Concept C -konseptiautoon, joka oli esillä Geneven autonäyttelyssä keväällä 2004. Tuotantomalli ensiesiteltiin syksyllä 2005 Frankfurtin autonäyttelyssä.
Syksyllä 2007 1,6-litraisen korvasi turboahdettu 1,4 TSI (122 hv). Seuraavana keväänä siitä tuli lisäksi sekä turboahtimella että mekaanisella ahtimella varustettu 160-hevosvoimainen versio, joka korvasi 2,0 FSI:n. Samaan aikaan dieselmoottori muuttui yhteispaineruiskutteiseksi ja 16-venttiiliseksi. vasen|pienoiskuva|Facelift-mallin Volkswagen Eos. Keväällä 2009 esiteltiin uusi suorasuihkutteinen 3,6-litrainen VR6 (260 hv), joka korvasi aiemman 3,2-litraisen.
Syksyllä 2010 Los Angelesin autonäyttelyssä esiteltiin kasvojenkohotuksen kokenut Eos. Uudistuksessa sen ulkoista ilmettä muokattiin vastaamaan Golf VI -mallia. VR6-moottori poistettiin valikoimasta.
Auttoinen
61.30167°N, 25.08556°W Auttoinen on Padasjoen suurin sivukylä. Kylä sijaitsee Rautjärven, Ison Hankajärven, Jamoinjärven ja Kauttisjärven ympäröimänä.
Auttoisilla toimii Aarnon Puu Oy, joka on Padasjoen suurimpia työllistäjiä sekä tekee yhteistyötä Suomen suurimman keinutuolivalmistajan, Eimi Kalusteen, kanssa.
Arnon eli Jukasenkosken sahan varatuomari A. G. A. Palmfelt perusti 14. lokakuuta 1852 myönnetyllä privilegiolla, jota alettiin verottaa 21. maaliskuuta 1853. Tuolloin Jukasenkosken sahalla oli kaksi raamisahaa sekä oikeus 5 100 tukin sahaamiseen vuodessa. Myöhemmin Arnon saha siirtyi Johannes Askolinille. 1880 sahan vuotuinen tuotanto oli 80 standardia. 1898 sahan omistivat maanviljelijät J. Leikas ja J. Kotka.
Kuuluisin Auttoisilta kotoisin oleva henkilö on rallikuski Juuso Pykälistö. Auttoisilla on ollut oma kansakoulu, neljä kyläkauppaa, kirkko ja hautausmaa, joka on yhä käytössä. Kylässä vaikutti 1900-luvun alussa vahvasti Vapaakirkko.
Konkaritanssit 6
Konkaritanssit 6 on vuonna 1975 julkaistu Mikko Järvisen albumi. Levyllä soittaa Pauli Granfeltin yhtye. Lentävä hollantilainen -humpan Järvinen oli aiemmin levyttänyt Dallapé-orkesterin kanssa vuonna 1967.
B-puoli
Levyn kappaleista on julkaistu singlelevyllä "Lentävä hollantilainen" ja "Ilta Santa Cruzissa".
Auttoinen
Historia
Kylä on peräisin keskiajalta ja se mainitaan asiakirjoissa ensimmäisen kerran vuonna 1464.
Kylän historiasta on kirjoitettu kuusi kirjaa:
Tapahtumia
Taidenäyttely Ars Auttoinen järjestettiin ensimmäisen kerran kesällä 2009. Paikkana toimi Auttoisten entinen kansakoulu. Näyttelyssä oli esillä suomalaista nykytaidetta, taidekäsitöitä ja muotoilua.
Pohjoinen
Pohjoinen on yksi neljästä pääilmansuunnasta, suunta meridiaania pitkin kohti maapallon pohjoisnapaa.
Nykyisissä kartoissa pohjoinen merkitään tyypillisesti yläreunaan. Kartan koordinaattijärjestelmä ei kuitenkaan ole välttämättä täsmälleen todellisen pohjoissuunnan mukainen, jolloin todellista pohjoissuuntaa kutsutaan napapohjoiseksi ja kartan koordinaatiston ”pohjoissuuntaa” karttapohjoiseksi. Näistä vielä poikkeaa Maan magneettikentän paikallisen suunnan mukainen magneettinen pohjoinen eli neulapohjoinen.
Sanan alkuperä
Sana pohjoinen on sukua sanalle pohja. Uskottiin mahdollisesti, että Manalaan, eli ikään kuin maailman pohjalle pääsi pohjoisen kautta. Eteläisempien suomalaisten näkökulmasta jotakuinkin Pohjoisessa olivat myös Pohjanlahti ja Pohjanmaa, kuten myös myyttinen Pohjola.
Pohjoisella voi sanana olla yhteys myös pohjaan, talon pohjaan, jonne ei tehty ikkunoita. Vrt. etelä.
Pohjoisen mytologinen merkitys muinaissuomalaisille
Pohjoisessa oli myös Lappi, joskin usein Pohjolaa lähempänä ja konkreettisempana. Aivan lähistölläkin omista asuinalueista pohjoiseen päin sijaitsevia vähemmän viljeltyjä alueita voitiin kutsua Lapiksi, ja niiden asukkaita voitiin nimittää lappalaisiksi. Lappalaiset ja Pohjolan väki nähtiin usein vihamielisinä noitina, jotka ampuivat noidannuolia ja aiheuttivat muuta pahaa (ks. esim. Lapinnoita, Lappalaiset suomalaisessa kansanperinteessä). Pohjoistuulen mukana tuli Lapista tai Pohjolasta tauteja, noidannuolia ja ilkeitä yliluonnollisia olentoja.
Robby Benson
pienoiskuva|Robby Benson Robin David "Robby" Benson, oik. Segal (s. 21. tammikuuta 1956) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on ollut vuodesta 1982 naimisissa Karla DeViton kanssa, ja hänellä on kaksi lasta.
Keltarauhashormoni
frame|Progesteronin kemiallinen rakenne Keltarauhashormoni eli progesteroni on naissukupuolihormoni, jota erittyy keltarauhasesta ja istukasta. Se muokkaa estrogeenin myötävaikutuksella kohdun limakalvoa kuukautiskierron lopulla ja raskauden aikana sikiön kasvulle sopivaksi. Progesteronimolekyylissä on 21 hiiliatomia.
Progesteronia kutsutaan luonnolliseksi progestiiniksi vastakohtana synteettisille eli keinotekoisille progestiineille. Synteettisiä progestiineja käytetään ehkäisyvalmisteissa sekä menopaussin jälkeisessä hormonihoidossa. Synteettisiä progestiineja ovat noretisteroni, lynestrenoli, desogestreeli, gestodeeni, levonorgestreeli, norgestimaatti, syproteroniasetaatti ja medroksiprogesteroniasetaatti. Synteettiset progestiinit muistuttavat kemialliselta rakenteltaan jonkin verran keltarauhashormonia, mutta niiden ominaisuudet eivät vastaa täysin keltarauhashormonin ominaisuuksia.
Katso myös
Muut kuukautiskierron hormonit:
Raskausajan hormoni:
Astrid Riska
Astrid Linnéa Riska (o.s. Häggblom; 14. joulukuuta 1932 Mustasaari – 13. huhtikuuta 2010 Helsinki ) oli suomalainen kanttori-urkuri ja kuoronjohtaja, joka tunnettiin parhaiten elämäntyöstään perustamansa Jubilate-kuoron taiteellisena johtajana. Hänelle myönnettiin Vuoden kuoronjohtaja -palkinto vuonna 1997. Astrid Riskan tytär Monica Groop (s. 1958) on yksi kansainvälisesti menestyneimpiä suomalaisia oopperalaulajia.
Federico Fernández
Federico Fernández (s. 21. helmikuuta 1989 Tres Algarrobos, Buenos Airesin maakunta, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on kotimaansa lisäksi pelannut Italiassa, Espanjassa ja kahdeksan kautta Englannin Valioliigassa.
Seurajoukkueura
Fernández teki ensiesiintymisensä Argentiinan pääsarjassa syyskaudella (Apertura) 14. syyskuuta 2008 ottelussa Vélez Sarsfieldia vastaan. Ensimmäisen maalinsa joukkueessa hän teki 2. toukokuuta 2009 vierasottelussa Lanúsia vastaan. Myöhemmin samana vuonna joukkue voitti Copa Libertadoresin, jossa hän pelasi kahdessa ottelussa. Hän voitti Argentiinan Primera Divisiónin Apertura-mestaruuden 2010.
Joulukuussa 2010 italialaisseura Napoli ilmoitti hankkineensa Fernándezin riveihinsä 3 miljoonan euron siirtokorvauksella. Hän saapui napolilaisseuraan kuitenkin vasta heinäkuussa 2011.
Kausilla 2014–2018 Fernández edusti Swansea Cityä, jossa hän pelasi 117 Englannin Valioliigan ottelua sekä elokuussa 2018 vielä yhden ottelun Englannin Mestaruussarjassa ennen siirtoaan Newcastle Unitediin. Siellä hän pelasi 82 valioliigaottelua, joissa hän teki kaksi maalia. Syksyllä 2022 hän edusti espanjalaisseura Elcheä mutta pelasi vain yhden liigaottelun.
Maajoukkueura
Fernández on pelannut 32 maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia vuosina 2011–2014. Ensimmäisen A-maaottelunsa hän pelasi Ecuadoria vastaan huhtikuussa 2011. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki kuukautta myöhemmin pelatussa Paraguay-ottelussa. Ensimmäisen MM-karsintaottelunsa hän pelasi Kolumbiaa vastaan saman vuoden marraskuussa.
Hän kuului Argentiinan joukkueeseen vuoden 2014 MM-kilpailuissa. Hän pelasi täydet minuutit hopeaa saavuttaneen Argentiinan neljässä ensimmäisessä ottelussa, muttei päässyt kolmessa viimeisessä pelissä kentälle.
Statiikka
Statiikka eli tasapaino-oppi on mekaniikan osa-alue, joka tutkii tasapainotilassa olevia kappaleita ja niihin vaikuttavien voimien muodostamia systeemejä. Tasapainotilalla ei tarkoiteta samaa kuin lepotilalla, sillä tasapainotilassa olevaan kappaleeseen vaikuttavien voimien summa on nolla, kun taas lepotilassa myös kappaleen nopeus on nolla.
Statiikan tutkimus ulottuu Antiikin Kreikkaan asti, josta tunnetaan vanhin statiikkaa koskeva kirjoitus Mekaniikan ongelmista. Teos käsittelee statiikan teoriaa ja sen soveltamista koneisiin.
Kurjet lentävät
Kurjet lentävät on neuvostoliittolainen elokuva vuodelta 1957. Se kertoo toisesta maailmansodasta Neuvostoliitossa. Se kuvaa sodan julmuutta ja ihmisen sieluun jääviä vammoja.
Elokuvalle myönnettiin Kultainen palmu Cannesin elokuvajuhlilla 1958. The New York Timesin kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Elokuva perustuu Viktor Rozovin näytelmään Vetšno živyje.
Al-Tin
thumb|Viikuna thumb|Oliivipuu Jordaniassa Al-Tin on Koraanin 95. suura. Se sisältää 8 säettä.
Teksti
Suura kuuluu Ahsen-Bören suomennoksen mukaan seuraavasti:
Sisältö
Suura alkaa valaformulalla, missä mainitaan "Siinain vuori" ja "tämä pyhitetty kaupunki" (toisessa käännöksessä "tämä suojattu seutu"). Jaakko Hämeen-Anttilan mukaan ilmaisut rinnastavat toisiinsa Mooseksen ja Muhammedin, mutta suura itse ei kerro, mihin pyhitetyllä kaupungilla viitataan. Lyhyt mieteruno muistuttaa Viimeisestä tuomiosta ja ihmisten jakamisesta Helvettiin ja Paratiisiin. Valaformulassa mainitut viikunapuu ja oliivi eivät kasva Arabian niemimaalla, mutta kylläkin Palestiinassa ja Syyriassa.
Platina
Historia
Ecuadorin intiaanit tekivät platina-kultaseoksista koruja jo varhain. Euroopassa platina tuli tunnetuksi vasta 1700-luvulla, joskin jo vuonna 1557 italialainen Julius Caesar Scaliger oli kirjoittanut metallista, jota ei voitu sulattaa ja joka mahdollisesti oli platinaa. Tanskalainen kemisti Paul Bergsöe huomasi, että kun kultatomuun sekoitettuja platinajyviä asetetaan puuhiilen palalle ja sitten kuumennetaan puuhiiliä ja puhalletaan samalla putkella, voidaan kulta sulattaa 1036 celsiusasteessa. Silloin kulta päällystää platinan ja tätä sintrattua massaa voidaan muokata sulattamattakin.
Platinaa löysi Charles Wood Jamaikalta vuonna 1741 ja lähetti sen Royal Societyyn tutkittavaksi vuonna 1750. Silloin englantilaislääkärit William Watson ja William Brownrigg julkaisivat vuonna 1750 yksityiskohtaisen kuvauksen alkuaineesta platina. Jo sitä ennen, vuonna 1748, oli myös espanjalainen tiedemies ja meriupseeri Antonio de Ulloa löytänyt platinaa Panamasta ja kuvannut sen ominaisuuksia tarkasti. Koska platinalla on korkea sulamispiste, vasta amerikkalainen kemisti Robert Hare onnistui vuonna 1803 sulattamaan platinaa räjähdyskaasun liekissä. Englantilainen lääkäri Hyde Wollaston kehitti ja patentoi menetelmän platinan muokkaamiseksi kovassa paineessa.
Aikanaan Espanjan siirtomaista löydetyn metallin nimi platina tulee espanjan kielestä, jossa se on deminutiivimuoto hopeaa tarkoittavasta sanasta plata. Espanjalaiset nimittäin pitivät hopeaa muistuttavaa platinaa hopean heikompilaatuisena muotona. Alun perin Kolumbian Pintosta tuotua platinaa kutsuttiin nimellä platina del Pinto eli "Pinton pikku hopea". Suomen kirjakielessä sana platina esiintyi ensi kerran vuonna 1821.
Esiintyminen ja käyttö
Platinaa on luonnossa puhtaana sekä malmeissa että saostuneena muihin metalleihin. Platinaa käytetään kemianteollisuudessa, neste­kide­näytöissä, tietokoneiden kovalevyjen päällystämiseen, katalysaattorina, koruissa, kuitulasissa, laboratorioesineissä, lääketieteessä, standardipainoissa ja -mitoissa, termoelementti-lejeeringeissä sekä koboltin kanssa vahvojen magneettien valmistukseen. Platina kestää hyvin korroosiota ja happoja, joten elektrolyysissä käytettäviä elektrodeja tehdään platinasta. Lämpöherkkiin vastuksiin käytetään platinalankaa.
Platinaesineet leimataan samaan tapaan kuin muutkin jalometallituotteet. Suomessa sallitut leimattavat pitoisuudet ovat 850, 900, 950 ja 999 promillea, ja leimattavan esineen platina­pitoisuuden on oltava vähintään leimatun mukainen. Platinan pitoisuusleima on pohja­muodoltaan kärjellään seisova vinoneliö.
Kemialliset ominaisuudet
Platina esiintyy yhdisteissään hapetusluvuilla +II, +IV tai +VI. Platina muodostaa hapen kanssa platinadioksidia. Sen halideja ovat muun muassa platina(II)kloridi, platina(IV)kloridi ja platina(IV)fluoridi. Platina muodostaa myös kompleksiyhdisteitä kuten ammoniumheksakloroplatinaattia (NH4)2PtCl6.
Isotoopit
Luonnon platina on seos kuudesta isotoopista: 190Pt, 192Pt, 194Pt, 195Pt, 196Pt ja 198Pt. Näistä yleisin on 195Pt (33,8 %) ja sitä seuraavat 194Pt (32,9 %), 196Pt (25,3 %), 198Pt (7,21 %), 192Pt (0,78 %) ja 190Pt (0,0127 %). Näistä viisi on pysyviä isotooppeja, mutta harvinainen 190Pt on heikosti radioaktiivinen alfasäteilijä. Sen puoliintumisaika on 650 ± 30 miljardia vuotta. Myös isotoopin 198Pt on teoreettisesti ennustettu hajoavan (puoliintumisaika vähintään 3,20·1014 vuotta), mutta sellaista ei ole havaittu kokeellisesti, joten isotooppia pidetään stabiilina. Nämä puoliintumisajat ovat niin pitkiä, ettei luonnon platinan hyvin vähäisellä radioaktiivisuudella ole käytännön merkitystä.
Platinalle tunnetaan yli 30 keinotekoista radioisotooppia, joiden massaluvut ovat välillä 166–202. Niistä pitkäikäisin on vuonna 1948 löydetty 193Pt, jonka puoliintumisaika on noin 50 vuotta. Useimmat platinan isotoopit hajoavat β--hajoamisella tai α-hajoamisella. 188Pt, 191Pt ja 193 hajoavat kuitenkin elektronisieppauksella.
Olof Lagus
Lars Olof Wilhelm Lagus oli suomalainen jääkärimajuri. Hän kuoli epäselvissä oloissa, mahdollisesti henkirikoksen uhrina, Suomen sisällissodan aikana.
Perhetausta
Laguksen vanhemmat olivat metsänhoitaja ja filosofian maisteri Alexander Gabriel Lagus ja Emma Matilda Bellman. Hänen veljensä oli myöhemmin tunnetuksi tullut panssarikenraali Ruben Lagus.
Opinnot
Lagus kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin ruotsalaisesta normaalilyseosta vuonna 1911 ja liittyi Nylands Nationiin. Opintojaan hän jatkoi Helsingin yliopiston filosofisen tiedekunnan historiallis-kielitieteellisellä osastolla vuosina 1911 - 1913 ja lainopillisessa tiedekunnassa vuosina 1913 - 1914.
Jääkärikausi
thumb|200px|Havainnekuva M.G.K:n miehistä (Jääkäripataljoona 27:n konekiväärikomppania) Riianlahdelta vuoden 1916 rintamaoloista. Lagus lähti 26. helmikuuta 1915 niin sanotulle opintomatkalle Ruotsiin. Missä hän liittyi yhtenä niiden ensimmäisten vapaaehtoisten joukkoon, joiden päämääränä oli Saksassa sotilaskoulutusta antava Pfadfinder-kurssi, joka järjestettiin Pohjois-Saksassa sijaitsevalla Lockstedter Lagerin harjoitusalueella. Leirille hän ilmoittautui 2. maaliskuuta 1915. Hänet sijoitettiin joukon 1. komppaniaan. Myöhemmin hänet sijoitettiin Kuninkaallisen, Preussin Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan, josta hänet siirrettiin 10. heinäkuuta 1915 alkaen pataljoonan 1. konekiväärikomppaniaan, missä hän palveli joukkueenjohtajana. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Pataljoonan rintamalta paluun jälkeen Lagus suoritti Libaussa vuonna 1917 järjestetyn sotakoulun A-kurssin.
Suomen sisällissota
Lagus saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana kapteeniksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan aluksi komppanianpäälliköksi 1. jääkärirykmentin 2. jääkäripataljoonan konekiväärikomppaniaan, josta hänet nimitettiin myöhemmin 22. maaliskuuta 1918 alkaen edellä mainitun pataljoonan komentajaksi. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Lempäälässä. Lempäälästä hän lähti kohtalokkaalle matkalle, kun koko 1. jääkärirykmentti siirrettiin Antreaan 17. huhtikuuta 1918.
Viimeiset vaiheet
Lagus sai surmansa päähän ammutusta luodista 20. huhtikuuta 1918 Karjalankannaksella, Heinjoen Ristseppälässä. Ruben Laguksen elämäkerran kirjoittaja Erkki Käkelä kirjoittaa: oli juotu kahvia ja konjakkia, jonka jälkeen Olof lähti majapaikkaan majuri Nils Ero Gadolinin ja 27-vuotiaan everstinrouva Harriet Thesleffin (1891-1965) kanssa. Harriet Thesleff jonka isä oli viipurilainen arkkitehti Eduard Dippell oli naimisissa eversti Wilhelm Thesleffin kanssa josta tuli samana vuonna kenraalimajuri ja Suomen ensimmäinen sotaministeri. Matkalla majapaikkaan Olof ammuttiin. "Tapaus Lagusta" ei koskaan tutkittu Ruben Laguksen sinnikkäästä painostuksesta huolimatta. Epäselväksi jäi, kuka Olof Laguksen ampui, ehkä Gadolin tai Thesleff, vai tekikö hän itsemurhan. Everstiluutnantti Erkki Käkelä arvelee, että jutun taustalla on ollut vaikutusvaltaisia voimia. Thesleff otti myöhemmin avioeron vaimostaan.
Lagus oli kuollessaan naimaton ja kirjoilla Helsingin eteläisessä ruotsalaisessa seurakunnassa, hänet on haudattu Laguksien sukuhautaan.
Toimittaja Martti Backman on kirjoittanut Laguksen surmasta dokumenttiaineistoon pohjautuvan romaanin ''Harriet ja Olof. Rakkaus ja kuolema Viipurissa 1918'' (Gummerus 2016), jossa näkökulma on Laguksen perheen.
Hariet Thessleffin jälkeläinen, teatteriohjaaja Milja Sarkola, on kirjoittanut aiheesta näytelmän Harriet, jonka ensi-ilta on Ryhmäteatterissa 13. helmikuuta 2019. Näytelmässä tarkastellaan tapausta useasta näkökulmasta.
Oscar Wilhelm Andstén
Oscar Wilhelm Andstén (15. maaliskuuta 1847 Helsinki – 22. heinäkuuta 1925 Helsinki) oli suomalainen merikapteeni ja moninkertainen valtiopäivämies.
Andsténin vanhemmat olivat tehtailija Wilhelm Andstén ja Anna Maria Skogling ja puoliso vuodesta 1880 Bertha Sofia Lundberg (k. 1914). Hän tuli ylioppilaaksi 1868, suoritti perämiehen tutkinnon 1873 ja valmistui merikapteeniksi 1877. Helsingin satamakapteenina Andstén toimi 1887–1918, purjehdittuaan sitä ennen monilla eri vesireiteillä ja aluksilla. Andsténilla oli useita merenkulkualan luottamus- ja asiantuntijatehtäviä ja hän muun muassa toimitti Suomen laivakalenterin vuosina 1892 ja 1897. Andstén oli porvarissäädyssä Maarianhaminan edustaja valtiopäivillä 1888, 1891, 1894, 1897, 1899 ja 1900.
Delfim-luokka
Alukset
Keskikokoiset sukellusveneet suunnitteli Vickers. Ne olivat pienempiä kuin vastaavat Britannian kuninkaallisen laivaston alukset, mutta muuten ne vastasivat kuninkaallisen laivaston aluksia suunnittelultaan ja ulkomuodoltaan lukuun ottamatta täydellisesti kilvellä suojattua kansitykkiä. Alusten toimintamatka oli pinta-ajossa 10 solmun nopeudella 5 000 merimailia ja sukelluksissa neljän solmun nopeudella 110 merimailia. Vastaavasti maksiminopeudella pinnalla 2 000 ja sukelluksissa 8 merimailia.
Kasvintuotanto
Kasvintuotanto tarkoittaa erilaisten kasvien viljelyä nautintoaineiksi tai hyödykkeiksi. Kasvintuotannoksi lasketaan yleensä kaikki teollinen kasvintuotanto viljan viljelystä kasvihuonetuotantoon, energiakasvien viljelyyn sekä taimistoviljelyyn. Puuntuotantoa ei varsinaisesti mielletä kasvintuotannoksi, vaikka puut kuuluvat kasvikuntaan. Kasvintuotanto voidaan jakaa avomaatuotannoksi sekä kasvihuonetuotannoksi. Maatalouden alainen kasvintuotanto käsittää viljojen, perunan, öljykasvien sekä rehukasvien tuotannon. Puutarhatuotanto taas käsittää vihannesten, hedelmien sekä marjantuotannon ja koristekasvien tuotannon.
Viime aikoina rehun tuotanto on vähentynyt ja viljan tuotanto lisääntynyt. Puutarhatuotannossa avomaan kasveista eniten viljellään sipulia, porkkanaa, herneitä ja kaalia. Kasvihuonevihanneksista eniten viljellään tomaattia ja kurkkua ja leikkokukista eniten viljelty on ruusu. Muita kukkakaupoissa myytäviä kukkia tuotetaan myös paljon, kuten ryhmäkasveja, sipulikukkia ja huonekasveja. Kasvintuotantoa valvovat EU:n viranomaisten lisäksi Evira, varsinkin luomutuotantoa.
Marion Cotillard
Marion Cotillard (s. 30. syyskuuta 1975 Pariisi, Ranska) on ranskalainen Oscar-palkittu näyttelijä. Hänen kansainvälinen läpimurtonsa oli Édith Piafin rooli elokuvassa Pariisin varpunen – Edith Piaf (La Vie En Rose) vuonna 2007. Cotillard palkittiin roolistaan parhaan naispääosan Oscarilla, Golden Globella ja Baftalla.
Elämänvaiheet ja ura
Cotillard vietti lapsuutensa Orléansissa, Loiretissa taiteellisessa perheessä. Hän aloitti uransa elokuvanäyttelijänä 1990-luvun puolivälissä ja tuli tunnetuksi viime vuosituhannen lopulla esiinnyttyään Lilly Bertineauna Luc Bessonin elokuvassa Taxi (1998). Hän sai arvosteluissa roolityöstään myönteistä palautetta, ja palasi rooliin elokuvan kahdessa jatko-osassa.
Vaikka Cotillard on ollut tunnettu pääasiassa kotimaassaan, hän on alkanut 2000-luvulla rakentaa myös kansainvälistä uraa. Hän on esiintynyt muun muassa Tim Burtonin elokuvassa Big Fish (2003). Jean-Pierre Jeunet’n elokuvassa Pitkät kihlajaiset (Un long dimanche de fiançailles 2004) hän esitti sulhasensa puolesta murhaavaa ”koston enkeliä” ja Ridley Scottin elokuvassa A Good Year – Mainio vuosi (2006) pääosan esittäjä Russell Crowen sydämen vievää ravintolanpitäjää. Cotillardilla on merkittävät roolit myös 2009 valmistuneessa elokuvassa Public Enemies, sekä vuonna 2010 valmistuneessa elokuvassa Inception. Vuonna 2012 hänet nähtiin elokuvassa Yön ritarin paluu.
Yksityiselämä
Cotillardilla on nuoremmat kaksoisveljet, Quentin ja Guillaume, joista ensiksi mainittu on kuvanveistäjä ja taidemaalari ja jälkimmäinen kirjailija.
Cotillard on Greenpeacen jäsen.
Sebastian Rejman
thumb|Rejman edustamassa [[Suomi Eurovision laulukilpailussa|Suomea Eurovision laulukilpailussa 2019.]] Sebastian Rejman (s. 13. tammikuuta 1978 ) on suomalainen muusikko, näyttelijä ja juontaja, joka tunnetaan The Giant Leap -yhtyeen laulaja-kitaristina. Hän on säveltänyt ja sanoittanut yhtyeen kappaleet Petri Somerin kanssa.
The Giant Leap -yhtyeen kappaleiden lisäksi Rejman ja Somer tekivät Lasse Wikmanin ja Samppa Komokallion kanssa Taikakuulle kappaleen Hauraalla jäällä. Rejman myös sävelsi Esa Niemisen kanssa Riku Torkkelille kappaleen Hetki me vaan lennettiin.
Giant Leapin jäätyä toistaiseksi esiintymistauolle Sebastian perusti uuden yhtyeen nimeltään Sebastian & The 4th Line Band.
Rejman on kaksikielisestä työläisperheestä Itä-Helsingistä ja on asunut Helsingin Kalliossa. Hän aloitti kitaransoiton ja laulamisen 14-vuotiaana. Musiikillisina esikuvinaan hän pitää Elvis Presleyä ja Bruce Springsteeniä.
Rejman oli mukana Nelosen Kuorosota-viihdeohjelmassa keväällä 2010, missä hän johti Helsingin kuoroa. Helsingin kuoro putosi kisasta ensimmäisenä.
Vuodesta 2012 lähtien Rejman on toiminut myös tv-juontajana. Tuolloin hän juonsi Talent Suomi -kilpailun yhdessä Lorenz Backmanin kanssa. Sen jälkeen hän on juontanut Splashia sekä toiminut backstage-reportterina The Voice of Finlandissa. Vuonna 2014 hän toimi juontajana Jukebox-ohjelmassa ja juonsi lisäksi We Want More -ohjelman loppukonsertin yhdessä Kristiina Komulaisen kanssa.
Vuonna 2017 hän näytteli elokuvassa Kuudes kerta. Vuodesta 2018 alkaen hän on näytellyt sairaalasarjassa Syke akuuttilääkäri Jesseä.
Muuta
Rejman on ollut kihloissa näyttelijä Iina Kuustosen kanssa ja heillä on kaksi lasta – vuoden 2016 syyskuussa syntynyt poika ja tammikuussa 2019 syntynyt tytär. Kesäkuussa 2022 pari ilmoitti eroavansa.