cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Edi Pejcic
Pejcic työskenteli Veikkaajassa jo 2002, kun Ilta-Sanomat osti lehden Veikkaukselta. Pejcic siirtyi kaupan mukana vanhana työntekijänä ja alkoi kirjoittaa vihjepalstaa heti myös Ilta-Sanomiin. Kun Veikkaaja muuttui 2009 tabloidista aikakauslehtimuotoon, Pejcic siirtyi kirjoittamaan vihjeitä paperilehden sijaan lehden verkkosivulle. Ilta-Sanomien verkkosivujen blogi saavuttikin loppuvuoden aikana merkittävän suosion ja nousi Suomen suosituimpien vedonlyöntiblogien joukkoon. Pejcicin blogi on kerännyt suosiota hänen opettavan ja analyyttisen otteensa vuoksi. .
Anni-Maija Fincke
Anni-Maija Fincke (s. 21. joulukuuta 1984 ) on suomalainen maajoukkuesuunnistaja. Hän on voittanut viestissä kaksi maailmanmestaruutta. Tampereella asuvaa, Tampereen Pyrintöä edustavaa Finckeä valmentaa Juha Taini.
Goregrind
Goregrind, (toiselta nimeltään grindgore), on grindcoren alalaji, joka muistuttaa musiikkityylejä kuten death metal, thrash metal, ja crust punk. Pääasialliset ominaisuudet, jotka musiikillisesti erottavat goregrindin ja grindcoren voidaan supistaa kahteen asiaan:
Goregrindin aloittajaksi voidaan sanoa Carcassia (1985 - 1995). Tyyli on silti muuttunut alkuperäisestä Carcassin luomasta vaikutelmasta, mikä oli thrash metal ja hardcore punk -vaikutteista. Tämä oli suosittua 1980-luvun underground-skenessä. Carcass käytti säröä, lääketieteellisiä aiheita ja käytti kaiken yhteydessä "raakoja" aiheita, joka on osa yhtyeen alkuperäistä tyyliä, jota on myös käytetty hardcore and grindcore -skeneissä. Esimerkki sanoituksista on alhaalla (laulusta Crepitating Bowel Erosion albumilta Symphonies of Sickness):
Yhtyeen muut sanoitukset olivat tavallisia, joihin sekoitettiin lääketieteellisyyttä ja kehon ominaisuuksien häiriöitä. Sittemmin heidän tyylinsä muuttui, jossa he keskittyivät enemmän heavy metaliin fuusioituna muilla tyylilajeilla.
Minna & miehet
Minna & miehet: Minna Canthia sarjakuvina on vuonna 2010 ilmestynyt sarjakuva-antologia, joka sisältää tulkintoja Minna Canthin kertomuksista. Piirtäjät ovat Jyrki Nissinen, Jyrki Heikkinen, Jope Pitkänen, Reijo Kärkkäinen, Petteri Tikkanen ja Pentti Otsamo. Teoksen julkaisi oululainen Asema-kustantamo ja Pohjois-Savon taidetoimikunta.
Steadicam
pienoiskuva|400x400px|Steadicam ja kuvaaja Steadicam on Garrett Brownin kehittämä, tärinättömän video- ja filmikuvaamisen mahdollistava mekaaninen kuvanvakain, jota käytetään yleisesti liikkeessä sen sijaan, että käytettäisiin staattista jalustaa, tai tärisevää käsivarakuvausta. Steadicamilla voidaan korvata myös dolly-ajot, sillä se on ulottuvampi, ketterämpi käyttää, eikä sitä tarvitse erikseen "pystyttää". Se on ollut vuoden 2000 lokakuusta saakka yhdysvaltalaisen The Tiffen Companyn rekisteröity tavaramerkki. Monet yhtiöt valmistavat myös kopioita Steadicamista, tunnetuimpana Glidecam ja eemov.
Samankaltaisia kevyempiä kuvanvakaimia ovat nykyajan pienissä videokameroissa ja kamerapuhelimissa käytettävät gimbaalit.
Juovatoka
Juovatoka (Ilyodon whitei) on hammaskarppikaloihin kuuluva laji. Se elää vain Meksikossa makeassa vedessä. Juovatoan vartalo on hopeanharmaa ja sen kyljessä kulkee musta juova. Se kasvaa noin kuusi senttimetriä pitkäksi.
Alkuin
thumb|[[Rabanus Maurus (vas.), rinnallaan Alkuin, esittelee teostaan Otgar Mainzilaiselle (oik.). Keskiaikaisen käsikirjoituksen kuvitusta.]] Alkuin tai Alcuin (noin 732–19. toukokuuta 804) oli munkki ja opettaja sekä Kaarle Suuren tärkein neuvonantaja. Alkuin oli niin sanotun karolingirenessanssin keskushenkilö.
Alkuin oli kotoisin Englannin Yorkista. Hän sai koulutuksensa Yorkin katedraalikoulussa opettajanaan mestari Ethelbert. Kun Ethelbert nimitettiin vuonna 766 Yorkin arkkipiispaksi, tuli Alkuinista koulun johtaja.
Umbrit
Umbrit tai umbrialaiset (lat. Umbri) olivat muinainen kansa, joka asui Apenniinien niemimaalla, Tiberin ja Adrianmeren välillä. Perimätiedon mukaan he ovat alun perin asuneet pohjoisessa liguurien naapureina ja siirtyneet noin 1000 eaa. myöhemmille alueilleen. Umbrit asuttivat 500-luvulla eaa. Umbrian alueen, joka on saanut nimensä heidän mukaansa. Roomalaiset kävivät umbreja vastaan useita sotia, ja kukistivat heidät lopullisesti kolmannessa samnilaissodassa Sentinumin taistelussa vuonna 295 eaa. Vuonna 90 eaa. umbrit saivat Rooman kansalaisoikeudet. Umbrit puhuivat latinalle sukua olevaa umbrin kieltä.
Alkuin
Matkallaan Roomaan 781 Alkuin tapasi Kaarle Suuren. Kaarle sai houkuteltua Alkuinin hoviinsa Aacheniin. Vuosina 782–796 Alkuinin oppilaina olivat kuningas itse, hänen sukulaisensa, hoviin opiskelemaan lähetetyt nuorukaiset sekä palatsikappelin papit. Alkuin toi frankkien valtakuntaan englantilaiset opetusmenetelmät ja edisti vapaiden taiteiden opiskelua. Hän lähti hovista vuonna 796 saatuaan apotin viran Toursin Saint Martinin luostarissa. Alkuin vietti siellä viimeiset vuotensa.
Alkuin kirjoitti useita oppikirjoja sekä suuren määrän kirjeitä, jotka ovat säilyneet.
Lissos (Kreeta)
Lissos oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Kreetan saarella Kreikassa. Sen arkeologinen alue sijaitsee Kántanos-Sélinon kunnassa saaren etelärannikolla nykyisten Soúgian ja Palaióchoran kylien välisellä alueella, noin 2,2 kilometriä Soúgiasta länsilounaaseen.
Historia
Lissos kukoisti hellenistisellä, roomalaisella ja varhaisella bysanttilaisella kaudella. Se oli yksi saaren sisäosissa sijainneen Elyroksen kaupungin satamista. 200-luvulla eaa. Lissos oli osa vuoriston kaupunkivaltioiden liittoa, johon kuuluivat myös Elyros, Syia, Tarrha, Poikilassos ja Hyrtakina. Kaupunki löi omaa rahaa, jossa oli kuvattuna Artemis ja delfiini. Lissos tuhoutui saraseenien hyökkäyksessä 700- tai 800-luvulla jaa.
pienoiskuva|vasen|220px|Lissoksen Asklepioksen temppelin rauniot. pienoiskuva|vasen|220px|Lissoksen Neitsyt Marian kirkko 1300-luvulta sekä basilikakirkon jäänteitä 500-luvulta. Lissoksen arkeologiset kaivaukset alkoivat vuosina 1957–1960 Nikólaos Platónin johdolla. Nykyisin kaupungin arkeologinen alue on suosittu patikointikohde Soúgiasta ja Palaióchorasta.
Rakennukset ja löydökset
Lissoksen nykyisin paikalla olevat rauniot ovat pääosin peräisin roomalaiselta kaudelta. Raunioihin lukeutuu julkisia rakennuksia, yksityistaloja, holvattuja hautoja ja satamaan liittyneitä rakennelmia. Lissos tunnettiin muun muassa Asklepiokselle omistetusta temppelistä, joka edusti doorilaista tyyliä ja rakennettiin hellenistisellä kaudella. Temppelistä on säilynyt perustuksia ja muun muassa mosaiikkilattiaa.
Kaupungissa tiedetään olleen myös muun muassa teatteri ja kylpylä. Hautoja on löydetty ainakin 118 kappaletta. Lisäksi on löydetty osia teistä, jotka yhdistivät Lissoksen Elyrokseen ja Hyrtakinaan. Kaupungin alueelta on löydetty lukuisia veistoksia, muun muassa Asklepioksen, Hygieian ja Plutonin kuvapatsaat. Ne ovat nykyisin Chanián arkeologisessa museossa.
Varhaiskristillisellä kaudella 500-luvulla jaa. kaupungissa oli basilikakirkkoja. Niiden päälle rakennettiin myöhemmin paikalla nykyisin olevat Pyhän Kerykoksen (Ágios Kírykos) kirkko sekä Neitsyt Marian (Panagía) kirkko, joihin on käytetty paljon antiikin aikaisten rakennusten sekä basilikakirkkojen osia.
Burger Games
Burger Games on suomalainen roolipelien julkaisija.
Ultron
Ultron on Marvel-kustantamon luoma miltei tuhoutumattomasta adamantiumista rakennettu robotti. Ultron uskoo orgaanisen elämän olevan mitätöntä ja koneiden ottavan vielä joskus vallan. Ultron tuhoaa tunteettomasti halveksimiaan elollisia olentoja tai muuttaa ne kyborgeiksi. Ultron esiintyi ensimmäisen kerran Avengers-lehden numerossa 54 ja sen loivat Roy Thomas ja John Buscema.
Vuonna 2009 Ultron oli listattu sijalle 23 IGN-sivuston laatimassa kautta aikain sata suurinta sarjakuvarikollista.
James Spader näytteli hahmoa vuonna 2015 elokuvassa Avengers: Age of Ultron.
Historia
Henry Pym, nerokas tiedemies loi primitiivisen Ultron-1 robotin, joka tuntemattomasta syystä kääntyi luojaansa vastaan. Ultron-5 oli ensimmäinen, joka taisteli Kostajia vastaan. Vasta Ultron-6 robotin suurimman edun, kun se uudelleenrakensi itsensä adamantiumista. Sen jälkeen Ultron on voitettu useasti, mutta se on aina palannut.
Ultron on yksi kostajien vaarallisimmista vihollisista, sillä edes Thorin vasara ei pysty tuhoamaan sen kuorta.
Kun Salatuissa Sodissa Galactus imi Ultronin voimat, Tohtori Doom käynnisti sen uudelleen. Tällä kertaa Ultron totteli vain Tohtori Doomia, jolloin hän pystyi johtamaan vihollisjoukkoa. Ultron tuhoutui tämän jälkeen, mutta palasi taas.
Länsirannakon Kostajat onnistuivat kuitenkin pysäyttämään hänet, ennen kuin se muutti suurimman osan Kalifornian väestöstä roboteiksi. (Sarjakuvalehdet: 4, 8/92 Avengers West Coast 65-68.)
Ultron halusi Jocastasta vaimonsa, mutta se siirtyi Kostajien puolelle. Ultron oli tehnyt ennen Jocastaa Alkheman, joka kääntyi Ultronia vastaan ja on ollut myös pitkäaikainen Kostajien vihollinen. Ultron nauhoitti robotteihinsa aivokäyriä.
Jocastalla oli Ampiaisen aivokäyrä ja Alkhemalla Matkijalinnun. Visionilla oli Ihmemiehen aivokäyrät. Ultronilla oli luojansa, Henry Pymin aivokäyrät.
Voimat ja varusteet
Ultron jaksaa nostaa noin 70-90 tonnia, riippuen mikä Ultron on kyseessä. Ultron yrittää aina parannella itseään ja tulee koko ajan vahvemmaksi. Ultron voi ampua kaikenlaisia säteitä käsistään. Salatuissa sodissa Tohtori Doom asensi Ultroniin eräänlaisen atomihajottajan, mutta se ei ollut myöhemmin käytössä.
Ultron on yhtä nerokas kuin Henry Pym, koska robotilla on hänen aivokäyränsä.
Marvel Cinematic Universe
Ultron esiintyy Marvel Cinematic Universessa tekoälynä, jonka Tony Stark ja Bruce Banner loivat tutkimalla Lokin valtikassa olevaa Mielikiveä (yhden Ikuisuuskivistä) sekä hyödyntämällä paroni Wolfgang von Struckerin tekemiä tutkimuksia siitä. Ultron luotiin rauhanturvatarkoitukseen S.H.I.E.L.D.:n tilalle. Hän kuitenkin kääntyy luojiaan vastaan ja uskoo ainoan keinon ratkaisun rauhan saavuttamiseen olevan ihmiskunnan tuhoaminen.
Namib-Naukluftin kansallispuisto
thumb|Dyynejä [[Sossusvlein lähellä]] thumb|Hiekkadyynejä Namib-Naukluftin kansallispuisto on luonnonsuojelualue Namibiassa. Se kuuluu maansa tärkeimpiin matkailunähtävyyksiin.
Puisto on yksi Afrikan laajimmista kansallispuistoista. Siihen kuuluu osia Namibin autiomaasta, jota pidetään maailman vanhimpana autiomaana, sekä Naukluftin seeprapuisto ja osia timanttialueesta. Koko kansallispuiston pinta-ala on lähes 50 000 neliökilometriä.
Lähteet
Namib-Skelettküste-Nationalpark
Moldovan valtionyliopisto
Moldovan valtionyliopisto on Moldovan pääkaupungissa Chișinăussa toimiva klassinen yliopisto. Yliopisto perustettiin 1. lokakuuta 1946 alkujaan nimellä Chișinăun valtionyliopisto. Yliopistossa oli alkuvaiheessa 5 tiedekuntaa ja 12 ainelaitosta. Opetusta koordinoitiin vuosina 1946-1988 Moskovasta, Neuvostoliiton pääkaupungista. Jo ennen Moldovan itsenäistymistä 1991 yliopisto nimettiin Moldovan valtionyliopistoksi 19. tammikuuta 1990.
Suomen lasimuseo
Suomen lasimuseo on Riihimäellä sijaitseva valtakunnallinen vastuumuseo, joka on keskittynyt lasinvalmistukseen, lasiteollisuuteen ja lasitaiteen historiaan.
Moldovan valtionyliopisto
Moldovan valtionyliopisto on maan tärkein ylempää opetusta antatava oppilaitos. Sillä on noin 17 000 opiskelijaa, jotka opiskelevat 14 tiedekunnassa yli 100 eri erikoistumisalaa. Henkilökuntaan kuuluu 8 akateemikkoa, 90 professoria (dosenttitaso) ja noin 360 tohtoritason muuta opettajaa.
Suomen lasimuseo
Historia
Suomen lasimuseo perustettiin Riihimäelle vuonna 1961. Museokokoelman perustana oli Hämäläisen osakunnan opiskelijoiden keräämä 500 esineen peruskokoelma. Lasimuseo avattiin 1965. Museo toimi aluksi vuonna 1919 valmistuneessa, tilanomistaja Rudolf Gestrinin Alli-vaimolleen rakennuttamassa tanskalaista kartanotyyliä edustavassa Allinna-nimisessä rakennuksessa Riihimäen Harjukylän kaupunginosassa. Rakennuksen suunnitteli arkkitehti Oiva Kallio.
Moldovan valtionyliopisto
Moldovan valtionyliopisto on osallistunut Euroopan yhteisön Tempus- ja Erasmus Mundus -yhteistyöohjelmiin. Espanjalainen Webometrics-yliopistoranking luokitteli yliopiston kansallisesti sijaluvulle 1 ja maailmanlaajuisesti sijalle 2914.
Vesa E. Syrjänen
Vesa Erkki Syrjänen (17. maaliskuuta 1914 Urjala – 26. elokuuta 1972 Forssa) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija joka käytti nimimerkkiä Kapteeni Hell.
Suomen lasimuseo
Historia
Nykyiseen paikkaansa museo muutti vuonna 1980, jonne museonäyttelyt suunnitteli akateemikko Tapio Wirkkala. Museorakennus on rakennettu alun perin Paloheimo Oy:n turvejauhetehtaaksi vuonna 1914. Riihimäen lasi Oy muutti rakennuksen lasitehtaaksi vuonna 1921. Rakennuksessa on toiminut myös muovitehdas ja silkkipaino, sekä viimeksi Riihimäen lasin kristallihiomo. Nykyinen museokahvila on vanha lasitehtaan hevostalli. Museorakennuksessa on tällä hetkellä noin 1 700 neliömetriä näyttelytilaa. Isompi vaihtuvien näyttelyiden sali oli aikaisemmin lasitehtaan puhaltimo.
Vesa E. Syrjänen
Syrjäsen vanhemmat olivat Urjalan Sanomien päätoimittajana vuosina 1917–1948 toiminut opettaja Sulo Syrjänen ja opettaja Lempi Syrjänen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1934 ja kävi sitten ilmavoimien reservinupseerikoulun. Syrjänen opiskeli jonkin aikaa Helsingin yliopistossa mutta ryhtyi sitten toimittajaksi.
Suomen lasimuseo
Historia
Vuonna 2005 lasinkeräilijä Markku Annila myi laajan kokoelman 1700- ja 1800-luvun lasiesineitä Riihimäen kaupungille 206 000 euron hinnalla ja se sijoitettiin Suomen lasimuseoon.
Vesa E. Syrjänen
Kesällä 1939 Syrjänen perusti Urjalassa Siivet-nimisen lukemistolehden jonka esikuvana oli amerikkalainen Air Stories -lehti. Siivet-lehteä ehti ilmestyä vain neljä numeroa ennen talvisodan alkua. Syrjänen palveli ilmavoimissa talvi- ja jatkosodan aikana ja yleni kapteeniksi. Välirauhan aikana hän toimi Haminan Lehden päätoimittajana. Jatkosodan aikana Syrjänen koulutti virolaisia vapaaehtoisia laskuvarjohyppääjiä joita pudotettiin tiedustelutehtäviin Neuvostoliiton puolelle. Hän kirjoitti myös Kapteeni Hellin nimellä jatkosodan aikana pääasiassa ilmailuaiheisia tarinoita joita julkaistiin Jännityslukemisto-, Seikkailukertomuksia-, Lukemista kaikille ja Yllätyslukemisto-lehdissä. Syrjäsen esikoisromaani Silverhovin arvoitus ilmestyi 1943.
Sotavuosien jälkeen Syrjänen oli toimitussihteerinä Lehtipalvelussa 1946–1949 ja Suomen Tietotoimistossa 1952–1953, taloustoimittajana Scandinavian Pressin Suomen osastolla 1958–1961 ja Kauppalehden sotilasasiantuntijana ja avustajana 1952–1961. Välillä hän oli vapaana toimittajana ja kirjailijana. Hän julkaisi novelleja ja jatkokertomuksia muun muassa Salainen Salkku-, Piirto-Palat-, Aatami- ja Kimmo-lehdissä. Syrjänen palasi Urjalaan Helsingistä 1961 ja hän toimi sitten Hämeen Sanomat-lehden kirjeenvaihtajana. Vuonna 1964 hän meni naimisiin Forssan Lehden toimittajan Marjatta Arrakosken kanssa ja hän työskenteli sitten vuodesta 1966 alkaen Hämeen Sanomien Forssan aluetoimittajana aina kuolemaansa saakka. Hän kirjoitti myös pakinoita nimimerkillä Eerikki.
Teoksia
Omalla nimellä: Nimimerkillä Kapteeni Hell:
Helge von Knorring
pienoiskuva|Helge von Knorring (1961) Helge von Knorring (17. maaliskuuta 1897 Orivesi – 27. helmikuuta 1985 Helsinki) oli suomalainen diplomaatti. Hän toimi asiainhoitajana Pretoriassa 1949–1952, lähettiläänä Pekingissä 1952–1953, Bernissä 1953–1956, ulkoministeriön protokollaosaston päällikkönä ja ulkovaltojen lähettiläiden esittelijänä hän toimi 1956–1959 ja lähettiläänä Lissabonissa ja Haagissa 1959–1964. Von Knorringille myönnettiin erikoislähettilään ja täysivaltaisen ministerin arvonimi vuonna 1957. Hän oli Sigrid Juséliuksen säätiön toimitusjohtaja vuosina 1965–1969.
Helge von Knorringin isä oli everstiluutnantti Carl Lennart von Knorring. Kuoronjohtaja Carl von Knorring oli hänen setänsä.
Inrō
upright|pienoiskuva|Inrō upright|pienoiskuva|Inrōn osat nimityksineen
Inrō on pieni vesitiivis monilokeroinen kotelo, jossa japanilaiset miehet kuljettivat pikkuesineitä, kuten kolikoita, lääkkeitä ja henkilökohtaista sinettiä. Inrō tarkoittaa sanoja nimileimasin (印, in) ja kori (籠, rō). Inrōt ovat lakkamestareiden taidokkaasti tekemiä ja hyvin koristeellisia.
Käyttö
Inrō aukaistiin ja suljettiin tiiviisti nyörien ja liukuvan helmen, ojimen avulla. Sitä säilytettiin vyöllä eli obilla ja se lukittiin usein koteloon sopivan netsuken avulla.
Historia
Inrōjen historia alkaa 1500-luvulta ja niiden kulta-aika oli Edo-kaudella 1603–1868. Ne olivat aluksi sallittuja vain samuraille, mutta myöhemmin niitä alkoivat käyttää myös varakkaat kaupunkilaiset. Nykyään inrōt ovat suosittuja keräilyesineitä ympäri maailmaa.
Etyyliselluloosa
thumb|250px|Etyyliselluloosan rakenteen toistuva yksikkö Etyyliselluloosa on puolisynteettinen selluloosasta johdettu polymeeri, joka kuuluu selluloosaeetterien ryhmään. Etyyliselluloosaa käytetään elintarvikkeissa ja lääkeaineissa lisäaineena sekä pinnoitteissa.
Ominaisuudet
Etyyliselluloosan liukoisuus riippuu sen substituutioasteesta. Tyypillisimmin käytettyjen etyyliselluloosapolymeerien substituutioaste on välillä 2,2–2,7 ja tällainen materiaali liukenee vain orgaanisiin liuottimiin. Alhaisemman substituutioasteen omaava etyyliselluloosa liukenee myös veteen. Etyyliselluloosan tiheys on pienin selluloosasta johdetuista muoveista. Polymeeri on termoplastinen ja stabiili laajalla lämpötila-alueella. Etyyliselluloosan vetomurtolujuus ja joustavuus riippuvat polymeerin molekyylipainosta ja suurenevat molekyylipainon kasvaessa. Korkeissa lämpötiloissa etyyliselluloosa on altis hajoamiselle auringonvalon tai UV-säteilyn vaikutuksesta.
Valmistus
Etyyliselluloosaa valmistetaan korotetussa paineessa ja 140 °C:n lämpötilassa selluloosasta, etyylikloridista ja natriumhydroksidista. Valmistusprosessissa käytetään suurta natriumhydroksidi- ja etyylikloridiylimäärää. Lopuksi muodostunut tuote pestään vedellä suolojen poistamiseksi, kuivataan ja jauhetaan. Sivutuotteina muodostuu etanolia ja dietyylieetteriä. Reaktiota voidaan kuvata seuraavalla reaktioyhtälöllä.
Käyttö
Etyyliselluloosaa käytetään paperien pinnoitteina, maaleissa ja lakoissa sekä sidosaineena monissa sovelluksissa. Se on monien lääketablettien kantaja- ja pinnoitusaine sekä elintarvikkeissa sitä käytetään emulgointi- ja täyteaineena. Etyyliselluloosan E-koodi on E462 ja CAS-numero 9004-57-3.
HMS Gefle
HMS Gefle oli Ruotsin laivaston vuonna 1847 vesillelaskettu potkurikorvetti. Alus oli Ruotsin laivaston ensimmäinen potkurilla varustettu alus ja samalla yksi maailman ensimmäisistä potkurikorveteista.
Valmistus
Alus tilattiin Karlskronan telakalta ja se laskettiin vesille 1. joulukuuta 1847. Alus otettiin palveluksen seuraavana vuonna.
Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta 21. helmikuuta 1890.
Kazimierz Nycz
Vuonna 2004 Nycz nimitettiin Koszalin-Kołobrzegin hiippakunnan piispaksi. Vuonna 2007 hän siirtyi Varsovan arkkipiispaksi Stanisław Wielgusin jouduttua eroamaan skandaalin seurauksena.
Euroopan sosiaalinen peruskirja
Se allekirjoitettiin Torinossa 1961 ja tuli voimaan 1965. Suomi allekirjoitti sen vasta vuonna 1991. Tällä hetkellä sosiaaliseen peruskirjaan on liittynyt 22 Euroopan neuvoston jäsenmaata. Sopimusta on myöhemmin täydennetty lukuisilla lisäpöytäkirjoilla. Uudistettu sosiaalinen peruskirja allekirjoitettiin Strasbourgissa 1996 ja se tuli Suomen osalta voimaan 2002.
Osa peruskirjan turvaamista oikeuksista on turvattu myös muissa kansainvälisissä sopimuksissa kuten kansainvälisen työjärjestön ILO n sopimuksissa.
Valvonta
Euroopan sosiaalisen peruskirjan noudattamista valvoo Euroopan sosiaalisten oikeuksien komitea. Komitea koostuu 15 riippumattomasta asiantuntijasta. Komitea tekee johtopäätöksiä valtioiden määräaikaisraporttien perusteella. Komitea käsittelee myös Euroopan sosiaalisen peruskirjan nojalla tehtyjä järjestökanteluja. Järjestökantelu antaa työmarkkinaosapuolille ja kansalaisjärjestöille mahdollisuuden kannella Euroopan sosiaalisten oikeuksien komitealle, mikäli järjestö epäilee, ettei sosiaalista peruskirjaa ole pantu riittävällä tavalla täytäntöön. Yksityiset henkilöt eivät voi kannella sosiaalisen peruskirjan nojalla.
Roope Ankan elämä ja teot
Roope Ankan elämä ja teot on Don Rosan kirjoittama ja piirtämä sarjakuvatarinoiden sarja Roope Ankan elämän eri vaiheista. Sarja on myöhemmin julkaistu sarjakuvaromaanin muodossa.
Alkuperäiset kaksitoista lukua muodostivat 212-sivuisen kokonaisuuden, mutta Rosa on jälkeenpäin lisännyt lukuihin ylimääräisiä ruutuja ja jopa luonut kokonaan uusia lukuja, niin sanottuja ”b-osia”. Nämä ”b-osat” julkaistiin syksyllä 2007 omana kirjanaan Roope Ankan elämä ja teot 2. Vuonna 2019 teoksesta ilmestyi 453-sivuinen yhteispainos Roope Ankan elämä ja teot, joka sisältää alkuperäisen teoksen ja kaikki jatko-osat (ns. b- ja c-osat ja muita tarinoita).
Atomistinen kaava
Atomistinen sääntö eli atomistinen kaava on matemaattisessa logiikassa käytetty erikoistapaus kaavasta, jolla ei ole syvempiä sisärakenteita. Sitä kutsutaan lyhyesti myös atomiksi. Atomistisessa kaavassa ei siis ole alakaavoja sisällään. Atomit ovat siten yksinkertaisimpia hyvin-määriteltyjä logiikan kaavoja. Yhdistettyjä kaavoja voidaan muodostaa yhdistämällä atomistisia sääntöjä keskenään tyypillisillä logiikan konnektiiveilla.
Roope Ankan elämä ja teot
Kokoelman tarinat muodostavat jatkumon, joka kertoo Roopen elämän keskeisimmistä tapahtumista syntymästä vuonna 1867 vuoteen 1947. Tarinoihin on sisällytetty melkein kaikki Carl Barksin tarinoissa esiintyneet maininnat Roopen elämästä ajalta ennen kuin hän kohtasi Akun sekä Tupun, Hupun ja Lupun tarinassa Joulu Karhuvuorella. Tämän tapahtuman Rosa on sijoittanut sarjan ilmestymisajankohdan mukaan vuoteen 1947. Viimeinen, kahdestoista episodi sijoittuu tarkkaan ottaen ajallisesti Joulun Karhuvuorella viimeisen ja toiseksi viimeisen sivun välille. Roope Ankan elämä ja teot tarjoaa myös paljon tietoa muiden Roopeen liittyvien hahmojen taustoista ja alkuperistä.
Kurri (sukunimi)
Kurri-nimisiä henkilöitä:
Atomistinen kaava
Atomististen kaavojen tarkka muoto riippuu käsiteltävästä logiikasta. Esimerkiksi propositiologiikassa atomistiset kaavat ovat muuttujia, jotka viittaavat propositioihin. Predikaattilogiikassa atomit ovat predikaattisymboleita, joihin voi liittyä argumenttejakin. Tällöin kukin argumentti on luonteeltaan termi, joka voi edelleen sisältää atomistisia kaavoja. Prolog-ohjelmointikielessä on käytettävissä edellä kuvatut predikaattilogiikan piirteet, mutta niiden lisäksi vielä rekursio, peräytys ja samastus, joiden ansiosta Prologia voidaan pitää tyypillisenä Turing-vahvana ohjelmointikielenä.
Roope Ankan elämä ja teot
Kahta ensimmäistä lukua lukuun ottamatta Roope Ankan elämä ja teot julkaistiin Aku Ankassa vuosien 1992–1994 aikana. Vuonna 1997 kokonaisuus julkaistiin myös kovakantisena kirjana, joka sisälsi kaikki alkuperäiset luvut lisäruutuineen, niiden kansikuvitukset, sekä tekijän omat kommentit lukujen tekemisestä ja yksityiskohdista. Kirja myytiin nopeasti loppuun niin Suomessa kuin Skandinaviassakin, ja vuosina 2001–2006 siitä otettiin kaikkiaan kolme uusintapainosta. Vuonna 2007 julkaistiin jatko-osan ilmestymisen yhteydessä uusi laitos, joka sisältää jonkin verran uutta lisämateriaalia (kuten eri piirtäjien kansikuvia kirjan tarinoihin ja Aku Ankan sukupuun kokonaisuudessaan) sekä kokonaan uudistetun värityksen. Jo vuoden 2001 toinen painos sisälsi korjauksia ensimmäisen laitoksen typografisiin virheisiin, mutta ei tiettävästi muita muutoksia. Ensijulkaisun yhteydessä 1997 julkaistiin myös sadan kappaleen nahkakantinen erikoispainos.
Atomistinen kaava
Atomistinen kaava on ensimmäisen kertaluvun logiikkaa
Hyvin määritellyille ensimmäisen kertaluvun logiikan termeille ja proposioitioille pätee seuraava syntaksi:
Roope Ankan elämä ja teot
Rosa sai vuonna 1995 teoksesta Eisner-palkinnon parhaasta sarjamuotoisesta tarinasta.
Atomistinen kaava
Atomistinen kaava on ensimmäisen kertaluvun logiikkaa
Termit ovat muotoa:
joten termi on määritelty rekursiivisesti joko vakioksi c (nimetty objekti), tai muuttujaksi x, tai funktiksi f, johon liittyy n kappaletta argumentteja. Funktiot sovittavat objektien joukkoja ja viittauksia itse objekteihin.
Roope Ankan elämä ja teot
Helmikuussa 2023 uutisoitiin Disney-yhtiön aikeista olla jatkossa enää julkaisematta Roope Ankan elämään ja tekoihin kuuluvaa tarinaa Maailman rikkain ankka tai sen b-sarjoihin kuuluvaa tarinaa Unelmoiden läpi elämän. Don Rosan saaman sähköpostiviestin mukaan Disney perusteli tätä sillä, että yhtiö on sitoutunut inkluusioon ja monimuotoisuuteen. Todennäköiseksi syyksi arveltiin, että näissä tarinoissa esiintyy alkujaan Carl Barksin luoma musta zombihahmo Bombi, jota on väitetty rasistiseksi. Rosan mukaan koko Roope Ankan elämää ja tekoja ei voida julkaista ilman Maailman rikkainta ankkaa.
Magda Vášáryová
thumb|Magda Vášáryová Magda(léna) Vášáryová (s. 26. elokuuta 1948) on slovakialainen näyttelijä, diplomaatti ja poliitikko. Hän loi näyttelijänä uran sekä teatterissa että elokuvissa. Näyttelijä Emília Vášáryová on hänen siskonsa.
Roope Ankan elämä ja teot
Luku I (1877–1880)
Klaaninsa viimeinen (The Last of the Clan McDuck)
Pineville
Pineville on seuraavien paikkojen nimi:
Urria (erikoiskoe)
Erikoiskokeen pituus on vaihdellut vuosien saatossa neljän ja kolmentoista kilometrin välillä. Myös erikoiskokeen reitti on vaihdellut, mutta yleensä pikataipaleeseen on sisältynyt ainakin osuus Urriantiellä ja Urrianperäntiellä. Alun perin erikoiskokeeseen kuului vain kolmentoista kilometrin mittainen ison tien osuus, mutta vuodesta 1981 lähtien Urrian pikataipaleen alkuun ja loppuun on yhdistelty alueen pieniä teitä.
Roope Ankan elämä ja teot
Luku I (1877–1880)
D 91308 - 15 sivua - julkaistu Aku Ankka -lehden numerossa 23/2013''
Fergus Macankka kertoo Roopelle Macankan klaanin historian. Seuraavana päivänä hän täyttää kymmenen vuotta ja ansaitsee ensilanttinsa kengänkiillottajana. Roope alkaa kiillottaa kenkiä kadulla ja myöhemmin myydä turvetta, kunnes on saanut tarpeeksi rahaa matkaan Amerikkaan.
Luku II (1880–1882)
Mississippin mestari (The Master of the Mississippi)
D 91411 - 28 sivua - julkaistu Aku Ankka -lehden numeroissa 24-26/2013
Roope saapuu 13-vuotiaana Amerikkaan Mississipille. Hän pestautuu töihin Hiidenkirnu Macankan jokilaivaan. Myöhemmin Roope saa Laivan omakseen. Lopuksi Roope lähtee kohti länttä. Luvussa Roope kohtaa ensimmäisen kerran Karhukoplan ja Petteri Pelottoman, Pelle Pelottoman isoisän.
Luku III (1882–1883)
thumb|Roope nousemassa Hortensian selkään thumb|200px|left|Nämä miehet (Sakaali-veljekset) yrittivät varastaa Roopen vartioimaa palkintohärkää Julman maan jehu (The Buckaroo of the Badlands)
D 92008 - 15 sivua - julkaistu Aku Ankka -lehden numerossa 47/92
Magda Vášáryová
Diplomaattiurallaan Vášáryová toimi suurlähettiläänä Tšekkoslovakiasta Itävaltaan (1990–1993) ja Slovakiasta Puolaan (2000–2005). Hän oli Slovakiassa presidenttiehdokkaana vuonna 1999.
Roope Ankan elämä ja teot
Luku III (1882–1883)
Roope saapuu junalla länteen, mutta putoaa junasta ja ryhtyy cowboyksi. Cowboyna ollessaan hän lähtee hankkimaan takaisin päämieheltänsä Murdo MacKenzieltä varastettua palkintohärkää. Tarinassa Roope tapaa Jesse Jamesin ja Amerikan tulevan presidentin, Theodore Rooseveltin, saa itselleen Hortensia-hevosen, ja kuulee ensimmäistä kertaa neliskulmaisista kananmunista.
Magda Vášáryová
Vášáryová toimi maansa ulkoministerinä 2005–2006. Vuonna 2006 hän pääsi Slovakian demokraattisen ja kristillisen liiton – Demokraattisen puolueen edustajana Slovakian kansallisneuvostoon.
Roope Ankan elämä ja teot
Luku IV (1883–1885)
Kuparikukkulan kuningas (The Raider of the Copper Hill)
D 92083 - 15 sivua - julkaistu Aku Ankka -lehden numerossa 2/93
Murdo MacKenzie joutuu irtisanomaan Roopen, joten hän päättää ryhtyä mainariksi. Hän löytää kuparia aivan Anacondan kuparikaivoksen vierestä ja työskentelee ahkerasti rikastuakseen. Howard Pennonen, Kroisos Pennosen isä, antaa Roopelle, joka on juuri saamaisillaan Anakondan kaivoksen lakiteitse haltuunsa, oppitunnin kaivamisesta. Roope joutuu kuitenkin luopumaan kaivoksesta ennen kuin edes on saanut sen haltuunsa saadakseen rahaa ja voidakseen auttaa taloudellisissa vaikeuksissa olevaa perhettään. Lopuksi Roope suuntaa takaisin kohti kotiaan.
Luku V (1885)
thumb|Toinen näistä [[Vaskervillet|Vaskervilleistä (parrakas) haastoi Roopen kaksintaisteluun]] Ankkapurhan uusi valtias (The New Laird of Castle McDuck)
D 92191 - 15 sivua - julkaistu Aku Ankka -lehden numerossa 11/93 nimellä "Klaaninsa viimeinen"
Luku VI (1886–1889)
Transvaalin tuittupää (The Terror of the Transvaal)
Atomistinen kaava
Atomistinen kaava on ensimmäisen kertaluvun logiikkaa
Propositiot ovat muotoa:
Waterbergin kansallispuisto
thumb|Waterberg Plateau pienoiskuva|150px|Postimerkit Saksan Lounais-Afrikassa leimattu Waterberg Waterbergin kansallispuisto on luonnonsuojelualue Namibiassa. Se sijaitsee maan keskiosassa, 60 km Otjiwarongosta itään ja 300 km Windhoekista koilliseen.
Roope Ankan elämä ja teot
Luku VI (1886–1889)
D 92273 - 12 sivua - julkaistu Aku Ankka -lehden numerossa 18/93
Atomistinen kaava
Atomistinen kaava on ensimmäisen kertaluvun logiikkaa
Atomistinen kaava (atomi) on yksinkertaisesti predikaatti, jota on sovellettu viittaamaan termien muodostamaan monikkoon. Atomistinen kaava on siten muotoa P (t1, …, tn) predikaatille P ja termeille tk.
Muita hyvin määriteltyjä kaavioja saadaan kokoamalla atomeja yhteen kvanttoreiden ja konnektiivien avulla.
Esimerkiksi kaava. R(z) sisältää atomit
Kun kaikki atomin termit ovat maadoitettuja, silloin atomia kutsutaan maadoitetuksi atomiksi tai maadoitetuksi predikaatiksi.
Atomistinen kaava lähdekoodin analysoinnissa
Atomistinen kaava on olennainen määrittely ohjelmistoatomille, joka muodostaa symbolisen analyysin metakäsitteen, symboli, toiminnallisuuden. Tulkinta tarkoittaa symbolisessa analyysissä maadoitetun predikaatin käyttämistä kyselyn paluuarvona, mahdollisimman pitkälle yksinkertaistettuna.
Roope Ankan elämä ja teot
Luku VI (1886–1889)
Roope menee kultaryntäyksen mukana Etelä-Afrikkaan ja tapaa Kulta-Into Piin, joka ryövää hänet. Roope kostaa Kulta-Intolle ja hoitaa hänet vankilaan, mutta kultaa hän ei onnistu löytämään juuri ollenkaan.
Luku VII (1893–1896)
Uniajan urho (The Dreamtime Duck of Never-Never)
D 92314 - 15 sivua - julkaistu Aku Ankka -lehden numerossa 24/93 nimellä "Unten poluilla"
Roope menee Australiaan ja tapaa erämaassa aboriginaalin, joka kertoo Roopelle uniajasta. Roopella on mahdollisuus rikastua ensimmäistä kertaa varastamalla suuri opaali, mutta hän jättää tilaisuuden käyttämättä. Varas vie Roopen ensilantin, mutta Roope saa sen takaisin luolanseinään maalatun unitarun avulla. Unitarusta Roope päättelee, että hänen tulee mennä Yukoniin.
Waterbergin kansallispuisto
Alueella on historiallista merkitystä: siellä hererot hävisivät taistelun saksalaisia vastaan 1900-luvun alussa. Lähes kaksi kolmannesta koko kansasta sai surmansa. Ylänköalue on vaikeapääsyistä, ja sinne on siirretty monia Namibian uhanalaisia lajeja, kuten sarvikuonoja ja mustahevosantilooppeja.
Roope Ankan elämä ja teot
Luku VIII (1896–1897)
Klondiken keisari (The King of the Klondike)
D 92514A - 25 sivua - julkaistu Aku Ankka -lehden numeroissa 29–31/93
Roope matkaa Yukoniin, josta löytyy kultaa. Roope löytää laakson, jossa kukaan ei ole käynyt vielä etsimässä ja vuosien uurastuksen jälkeen löytää hanhenmunan kokoisen kultahipun. Hän myös ensimmäisen kerran tapaa kadonneen rakkaansa, Kultu Kimalluksen.
Luku IX (1899–1902)
Ankantaan miljardööri (The Billionaire of Dismal Downs)
D 93121 - 15 sivua - julkaistu Aku Ankka -lehden numerossa 45/93 nimellä "Ankkapurhan miljardööri"
Tultuaan miljardööriksi Roope palaa Skotlantiin, jossa hän osallistuu Ylämään perinteisiin kisoihin ja huomaa, ettei kuulu Skotlantiin. Lopulta hän lähtee siskojensa, Matildan ja Hortensian kanssa kohti Ankkalinnaa, jossa hän omistaa kukkulan. Roopen isä kuolee juuri Roopen lähdön jälkeen.
Luku X (1902)
Ankkalinnakkeen valloittaja (The Invader of Fort Duckburg)
D 93227 - 15 sivua - julkaistu Aku Ankka -lehden numerossa 10/94
Roope häätää Sudenpennut Ankkalinnakkeelta. He pyytävät Yhdysvaltain presidentin, Theodore Rooseveltin, apuun. Hän päättää hankkia Ankkalinnakkeen takaisin ja kohtaa Roopen keskellä taistelua. Molemmat muistavat toisensa, lopettavat kahakoinnin, ja muistelevat omia tapahtumiansa nuotiotulen äärellä. Roope tapaa myös Ankkojen perheen ja Karhukoplan, jonka hän oli kohdannut aikaisemmin Louisvillessä. Lopussa ankkalinnakkeen paikalle rakennetaan Roopen rahasäiliö. Tarinan alussa Roopen siskot määräävät Roopen käyttämään silmälaseja koko ajan, sillä tämän näkö on huonontunut huomattavasti.
Luku XI (1909–1930)
Maailman rikkain ankka (The Richest Duck in the World)
D 93288A - 24 sivua - julkaistu Aku Ankka -lehden numerossa 15–17/94
Luku XII (25. joulukuuta 1947)
Ankkapalatsin erakko (The Recluse of McDuck Manor)
D 93488A - 19 sivua - julkaistu Aku Ankka -lehden numerossa 22/94
17 vuoteen Roopella ei ole mitään yhteyksiä perheeseensä. Hän päättää kutsua Akun ja tämän sisarenpojat - Tupun, Hupun ja Lupun - jouluaterialle. Hän esittelee heille vanhan rahasäiliönsä, jota uusi Karhukopla-sukupolvi tulee ryöstämään. Roope lähtee yhdessä sukulaistensa kanssa takaa-ajoon ja saa Karhukoplan kiinni. Luvussa Roope on samankaltainen kuin ensiesiintymisessään Joulu Karhuvuorella, eli äkäisempi kuin muulloin. Tosin lopussa saa nuoruuden tarmonsa takaisin.
B-luvut
Alkuperäisten kahdentoista luvun lisäksi Rosa teki teoksen valmistumisen jälkeen viisi niin sanottua b-lukua, jotka on tarkoitettu täyttämään alkuperäisten tarinoiden väliin jääviä vuosia:
B-luvut yhteen koonneessa Roope Ankan elämä ja teot 2 -kokoelmassa julkaistiin lisäksi tarinat "Ensilantin tarina" (Of Ducks and Dimes and Destinies; julkaistu Aku Ankka -lehden numerossa 24/95 nimellä "Onnenlantin tarina"), "Lumikenttien kimallus" (ilmestynyt Aku Ankka -lehdissä 35-38/1990) ja "Unelmoiden läpi elämän" (ilmestynyt Aku Ankka -lehdissä 9-10/2003), joiden juonet liittyvät Roopen menneisyyteen kiinteästi ja jotka sisältävät jonkinlaisia takaumia hänen nuoruuteensa, vaikka ne eivät kuulukaan varsinaiseen elämäkertajatkumoon. "Ensilantin tarinaa" kutsutaan joskus "luvuksi 0".
Ulrich Lind
Ulrich Lind (s. 4. marraskuuta 1942 Heilbronn, Baden-Württemberg) on saksalainen entinen ampuja. Hän sai 597 pisteen tuloksella hopeaa 50 metrin pienoiskiväärin makuukilpailussa vuoden 1976 kesäolympialaisissa Montrealissa. Hän kilpaili siinä myös vuoden 1984 kesäolympialaisissa Los Angelesissa ja jäi kahdeksannelle sijalle.
Vuoden 1988 kesäolympialaisissa Soulissa Lind osallistui 50 metrin pienoiskiväärin asentokilpailuun ja jäi jaetulle 28. sijalle.
Leukas (kaupunki)
Leukas eli Leukadia  ( tai Leucadia) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Leukaksen (nyk. Lefkas, Lefkáda) saarella Kreikassa. Se sijaitsi Leukaksen saaren koillisosassa noin kaksi kilometriä etelään nykyisestä Lefkaksen kaupungista.
Maantiede
Leukaksen kaupunki sijaitsi rannikolla samannimisen saaren koillisosassa. Saari luettiin antiikin aikana osaksi Akarnaniaa. Kaupungissa oli akropolis eli linnavuori tai yläkaupunki. Alakaupunki sijaitsi rannikkotasangolla akropoliin itäpuolella sen ja rannikolla olevien laguunien välisellä alueella.
Leukaksen kaupungin lisäksi saarella oli ainakin kaksi muuta kaupunkia, Fara ja Hellomenon.
Historia
Leukas oli alun perin Korintin siirtokunta ja näin doorilaista aluetta. Se perustettiin Korintin tyranni Kypseloksen aikana noin 657–625 eaa. Leukaksen kaupungin kerrotaan korvanneen saaren mykeneläiseltä kaudelta periytyneen kaupungin nimeltä Nerikos. Uuden kaupungin nimi oli alun perin Epileukadioi, ja sen asutti siirtokuntalaista. Toisaalta vielä Thukydides viittasi kaupunkiin Nerikoksen nimellä. Kreikkalaisessa mytologiassa Leukas sai nimensä heeros Leukadioksesta, joka oli Ikaroksen poika.
Persialaissodissa Leukas osallistui Salamiin meritaisteluun kolmella laivalla. Peloponnesolaissodassa se oli Korintin ja Spartan puolella Ateenaa vastaan. Leukas kukoisti Korintin kanssa käydyn kaupan ansiosta. Se vei muun muassa viiniä ja oliiviöljyä sekä parfymoitua öljyä. Kaupunki löi omaa rahaa 400-luvulta ensimmäiselle vuosisadalle eaa. Kaupungin hallintomuoto oli alun perin aristokraattinen, mutta muuttui Aristoteleen mukaan myöhemmin demokraattisemmaksi, kun julkisista viroista poistettiin varallisuusvaatimukset.
300-luvulla eaa. Leukas oli edelleen Korintin puolella aina vuoteen 368 eaa. saakka. Saari päätyi Makedonian vallan alle vuonna 338 eaa. Makedonialaisvallan aikana Leukas oli koko Akarnanian merkittävin kaupunki, ja se toimi Akarnanian liiton keskuksena vuosina 230–189 eaa. Makedonian ja Rooman sodissa kaupunki oli Makedonian puolella. Roomalaiset valtasivat kaupungin vuonna 197 eaa. Kaupunki sai Roomalta vapaakaupungin oikeudet vuonna 167 eaa. Agrippa valtasi Leukaksen Octavianuksen ja Antoniuksen sodassa vuonna 31 eaa.
Leukas ilmeisesti säilyi ainakin jossain määrin asuttuna roomalaisella kaudella. Tuolloin, ensimmäisellä vuosisadalla eaa., kanava kaivettiin tai kunnostettiin uudestaan ja sen poikki rakennettiin kivinen silta. Toisaalta kaupunki taantui Nikopoliin perustamisen jälkeen, jolloin ainakin osa väestöstä siirrettiin sinne.
Leukas oli olemassa kaupunkina vielä varhaiskristillisellä ajalla. Tämä näkyy siitä, että kaupungin piispan tiedetään osallistuneen Nikean kirkolliskokoukseen vuonna 325 eaa.
Rakennukset ja löydökset
Kaupungissa
USS Princeton (CVL-23)
USS Princeton (runkonumero CVL-23) oli Yhdysvaltain laivaston Independence-luokan lentotukialus, joka upposi Leytenlahden taistelussa 24. lokakuuta 1944.
Leukas (kaupunki)
Rakennukset ja löydökset
Leukaksen kaupunki oli ympäröity linnoitusmuurilla. Osa muureista on säilynyt sekä akropoliilla että alakaupungin alueella. Akropolis oli oletettavasti varhaisemman Nerikoksen kaupungin paikka ja säilyi linnavuorena myös antiikin ajalla.
USS Princeton (CVL-23)
Köliä laskettaessa laivasta piti tulla kevyt risteilijä USS Tallahassee. Ennen vesille laskua se päätettiin muuttaa tukialukseksi, jolloin se sai uuden nimen Princeton ja runkonumeron CVL-23.
Ruoholampi
Ruoholampi on uusi kaupunginosa Lappeenrannan länsipuolella. Asutus on pääosin omakotitaloja. Ruoholammen alueella toimii Lappeen päiväkoti ja Lappeen koulu.
IOI
IOI voi tarkoittaa seuraavia:
Leukas (kaupunki)
Rakennukset ja löydökset
Kaupungin teatteri on löydetty, samoin hautausmaat, jotka sijaitsivat kaupungin lounaispuolella.
John Broadus Watson
John Broadus Watson (9. tammikuuta 1878 – 25. syyskuuta 1958) oli behaviorismin, yhden psykologian suuntauksen perustaja. Behaviorismi oli psykologian pääsuuntaus Yhdysvalloissa 1920- ja 1930-luvuilla. Amerikkalaisia psykologeja korostetusti esilletuovassa vertailussa (2002) Watson listattiin sadan merkittävimmän psykologin joukkoon sijalle 17.
USS Princeton (CVL-23)
Valmistus
Alus tilattiin New York Shipbuilding Corporationilta Camdenista New Jerseystä, missä köli laskettiin 2. kesäkuuta 1941 kevyenä risteilijänä USS Tallahassee. Alus luokiteltiin lentotukialukseksi 16. helmikuuta 1942 ja nimettiin 31. maaliskuuta Princetoniksi. Alus laskettiin vesille 18. lokakuuta kumminaan Harold Doddsin puoliso ja se otettiin palvelukseen 25. helmikuuta 1943 Philadelphiassa ensimmäisenä päällikkönään George R. Henderson.
John Broadus Watson
Taustaltaan Watson oli maanviljelijäperheen lapsi.
USS Princeton (CVL-23)
Palvelus
Karibialla järjestettyjen koeajojen sekä aluksen uudelleen luokittelun 15. heinäkuuta 1943 kevyeksi lentotukialukseksi jälkeen alus lähti Tyynellemerelle kannellaan lentorykmentti 23. Se saapui Pearl Harboriin Havaijilla 9. elokuuta, missä alus liitettiin TF11:en 25. elokuuta. Alus lähti taisteluosaston mukana Baker Islandille, jossa se aloitti TG11.2:n lippulaivana. Aluksen lentokoneet suojasivat maihinnousua saarelle sekä sinne rakennettavan lentotukikohdan tekoa 1.–14. syyskuuta.
John Broadus Watson
Vuonna 1894 Hän aloitti yliopisto-opiskelunsa 16-vuotiaana Furman-yliopistossa opiskellen erityisesti filosofiaa. Hän suoritti korkeakoulututkinnon tässä yliopistossa 21-vuotiaana. Tämän jälkeen hänellä oli tilapäistöitä. Hän oli muun muassa kansakoulunopettaja, joka vapaa-aikanaan teki rottakokeita.
Leukas (kaupunki)
Rakennukset ja löydökset
Korinttilaisten kaivama kanava eli Dioryktos oli kolme stadioninmittaa pitkä.
John Broadus Watson
Hän pääsi Chicagon yliopistoon, ja valmistui psykologian tohtoriksi tältä työpaikaltaan vuonna 1903 silloin nuorimpana tästä yliopistoista valmistuneena tohtorina. Hän sai psykologian professuurin vuonna 1908 Johns Hopkinsin yliopistolta ja perusti pian tutkimuslaboratorion vertailevan tai eläinten psykologian tutkimiseksi. Hänen ensimmäisiin behavioristisen psykologian julkaisuihinsa kuului artikkeli “Psychology as a Behaviorist Views It” (1913), jossa hän väitti että psykologia oli ihmisten käyttäytymistä - eläinten käyttäytymisen tavoin - tutkiva tiede, jota tulisi tutkia laboratorio-oloissa.
USS Princeton (CVL-23)
Palvelus
Alus kohtasi TF 15:n ja osallistui iskuihin Makinille ja Tarawalle, minkä jälkeen se palasi Pearl Harboriin. Lokakuun puolivälissä alus lähti Espiritu Santoon, missä se liittyi TF 38:aan 20. lokakuuta. Osaston mukana aluksen lentokoneet iskivät 1.–2. marraskuuta Bukaan ja Bonisiin Bougainvillessä, jotta japanilaisten lentoalusten vaikutusmahdollisuudet tulevaa Keisarinna Augustanlahden maihinnousua vastaan vähenisivät. Aluksen lentokoneet iskivät 5. ja 11. marraskuuta Rabauliin ja 19. marraskuuta TF 50:n lentokoneiden kanssa tuhottiin Naurun lentotukikohta. Alus siirtyi koilliseen suojatakseen Makinille ja Tarawalle matkanneita joukkoja. Vaihdettuaan muiden lentotukialusten vaurioituneet operatiivisiin omiin koneisiinsa alus jatkoi matkaansa Pearl Harboriin ja edelleen Yhdysvaltain länsirannikolle.
Leukas (kaupunki)
Rakennukset ja löydökset
Muualla saaressa
John Broadus Watson
Vuonna 1914 julkaistiin eräs hänen pääteoksistaan Behavior: An Introduction to Comparative Psychology.
Leukas (kaupunki)
Rakennukset ja löydökset
Saaren eteläosasta Pyhän Johanneksen kirkon (Ágios Ioánnis Rodáki) luota on löydetty doorilaista tyyliä edustaneen temppelin rauniot. Eri puolilla saarta on vartiotornien raunioita.
USS Princeton (CVL-23)
Palvelus
Oltuaan huollossa Bremertonissa alus palasi 3. tammikuuta 1944 Tyynellemerelle. Pearl Harborissa alus liittyi TF 50:n lentotukialusosastoon, joka oli nyt nimetty TF 58:ksi. Alus lähti 19. tammikuuta TG58.4:n kanssa iskeäkseen 29.–31. tammikuuta Wotjeen ja Taroalle, millä tuettiin Kwajaleinille ja Majurolle tehtäviä maihinnousuja. Aluksen lentokoneet kuvasivat 2. helmikuuta Eniwetokin ja seuraavana päivänä tuhottiin Engebin lentokenttä. Atollia pommitettiin ja sinne rynnäköitiin kolme päivää. Aluksen miehistö lepäsi 7. helmikuuta Kwajaleinillä, mistä palattiin Eniwetokille 10.–13. ja 16.–28. helmikuuta tukemaan maihinnousua.
Leukas (kaupunki)
Rakennukset ja löydökset
Saaren itärannikolta, Stenósta Nydrín läheltä on löydetty niin kutsutut Nydrín pronssikautiset haudat, jotka ajoittuvat varhaiselle ja keskiselle helladiselle kaudelle. Paikalta on tunnistettu myös suurikokoisen rakennuksen paikka.
Saaren eteläpäässä Leukataksen (nyk. Lefkátas) niemellä sijaitsi Apollonille omistettu temppeli.
Esinelöydöt
Saarelta tehtyjä esinelöytöjä on näytteillä Lefkaksen arkeologisessa museossa.
USS Princeton (CVL-23)
Palvelus
Eniwetokilta alus siirtyi lepoon Majurolle ja edelleen Espiritu Santolle täydennettäväksi. Alus lähti 23. maaliskuuta Karoliineille ja iskettyään Palaulle, Woleaille ja Yapille osasto kävi täydennettävänä Majurolla. Alus lähti 13. huhtikuuta Uuteen-Guineaan, missä lentotukialuskoneet suojasivat Hollandian operaatiota 21.–29. huhtikuuta. Aluksen lentokoneet iskivät Trukille 29.–30. huhtikuuta ja Ponapelle 1. toukokuuta.
Palattuaan Mariaaneille aluksen lentokoneet iskivät Paganille, Rotaan ja Guamille, minkä jälkeen alus siirtyi täydennettäväksi Eniwetokille. Alus lähti 14. heinäkuuta lentotukialusosaston mukana Mariaaneille suojatakseen Guamin ja Tinian maihinnousuja. Osasto palasi 24. elokuuta Eniwetokille täydennettäväksi, minkä jälkeen se lähti Filippiineille. Matkan aikana lentokoneet iskivät Palaulle ja 9.–10. syyskuuta Mindanaon lentokentälle. Seuraavana päivänä koneet iskivät Visayasille. Kuukauden puolivälissä osasto palasi tukemaan Palaun maihinnousua ja palasi Filippiineille, missä iskettiin Luzonille keskittyen Clarkin ja Nicholsin lentotukikohtiin. Osasto vetäytyi Ulithiin ja lokakuun alussa lentokoneet pommittivat ja rynnäköivät japanilaisten lentokenttiä, tukikohtia ja meriliikennettä vastaan Nansei Shotossa ja Formosan alueella valmistauduttaessa Filippiinien valtaukseen.
Dulagin ja San Pedron lahden maihinnousut toteutettiin 20. lokakuuta. Alus risteili lentotukialusosaston TG38.3 kanssa Luzonin edustalla lähettäen lentokoneita vihollisen lentotukikohtia vastaan pyrittäessä estämään japanilaisten maihinsijoitettujen lentokoneiden toimintaa Leytenlahdella olevia aluksia vastaan. Japanilaiset Clarkin ja Nicholsin kentältä lähteneet lentokoneet havaitsivat 24. lokakuuta TG38.3:n alukset.
Alukseen osui 24. lokakuuta 1944 syöksypommittajan pudottama pommi. Se osui hissien väliin läpäisten lentokannen ja hangaarin ennen räjähtämistään. Syttynyt tulipalo ja sen aiheuttamat räjähdykset. Ammusvaraston räjähdys aiheutti pelastustehtävissä olleelle USS Birminghamille vakavia vaurioita 85 miehen saadessa surmansa ja 300 loukkaantuessa. Aluksen pelastamisen osoittauduttua mahdottomaksi miehistö määrättiin jättämään aluksensa ja USS Irwin laukaisi torpedonsa alukseen. USS Reno jatkoi aluksen upottamista, kunnes hylky viimein upposi.
John Broadus Watson
Watson lopetti melko varhain akateemisen uransa pahennusta herättäneen avioeroskandaalin jälkeen. Hän suoritti tarkkailevaa lapsitutkimusta ja loi uran mainonnan parissa (vuodesta 1921).
Watsonin mukaan psykologian tehtävä on ennustaa käyttäytymistä, käyttäytyminen on ulkoisesti näkyvää, tietoisuus ei kuulu psykologian tutkimusalueisiin. Ajattelu on puhe-elinten pientä liikettä, sikäli se kuuluu havaittavaan käyttäytymiseen. Kurkunpäähän sijoitettujen elektrodien avulla hän yritti rekisteröidä ”nielaistua” puhetta.