cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Dm1
Dm1 oli sijoitettuna Tampereelle, Seinäjoelle, Kouvolaan, Joensuuhun, Riihimäelle ja Lappeenrantaan ja liikennöi useilla rataosilla näiltä varikoilta käsin. Dm1 hylättiin vuonna 1955 ja muutettiin virkavaunuksi A26.
Juha-Pekka Lammi
Juha-Pekka Lammi (28. elokuuta 1953 Pori – 13. huhtikuuta 2020 Tampere ) oli suomalainen urheilutoimittaja. Hän kirjoitti Aamulehteen 16.6.1980–30.10.2015. Lammi eläköityi 31.5.2016. Ennen siirtymistä Aamulehteen hän työskenteli Satakunnan Kansassa.
Dance Central
Dance Central on Harmonixin kehittämä ja MTV Gamesin julkaisema tanssipeli, joka on julkaistu vuonna Xbox 360:lle. Pelissä käytetään Kinectiä pelin ohjaamiseen.
Pelille on julkaistu seuraaja Dance Central 2.
Hahmot
Seuraavat hahmot ovat pelissä mukana:
ELIOT on salainen robottihahmo jonka saa kunhan on saanut vähintään neljä tähteä viimeisessä haastetanssissa.
Pelissä on myös mukana "pinkki ninja" jonka saa kun painaa päänäkymässä vasemmalle, ylös, X, ylös, oikealle, Y. Oblio saa pinkin ninjan vaatteet.
DLC
Alla olevat kappaleet ovat julkaistu Xbox Live Marketplacessa. Yksi kappale maksaa 240 Microsoft pistettä. Jokainen tanssi tuo uuden kappaleen lisäksi uusia tanssiliikkeitä peliin. Kappaleet toimivat suoraan Dance Central 2:ssa ilman lisämaksuja.
Vastaanotto
Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 8,5/10.
HMS Opossum (U33)
HMS Opossum (viirinumero U33) oli Britannian kuninkaallisen laivaston parannellun Black Swan -luokan sluuppi.
Palvelus
Alus määrättiin toukokuussa 1945 Brittiläiseen Tyynenmeren laivastoon. Valmistajan koeajot tehtiin kesäkuussa. Alus valmistui 16. kesäkuuta, jolloin laivasto aloitti vastaanottokokeet, joiden päätyttyä alus lähti Maltalle miehistön koulutukseen ja varustettavaksi. Koulutuksen päätyttyä elokuussa alus aloitti matkansa Brittiläiseen Tyynenmeren laivastoon.
Alus liittyi 33. saattajalaivueeseen Hongkongissa ja kävi 1946 huollossa Sydneyssä. Alus palasi 1947 Britteinsaarille, jossa se siirrettiin reserviin. Alus palautettiin 1951 palvelukseen Korean sotaan ja liitettiin 3. fregattilaivueeseen. Alus lähti 1957 Kauko-Idästä ja siirrettiin 7. fregattilaivueeseen Etelä-Atlantille. Pari vuotta myöhemmin alus palautettiin reserviin ja makasi ankkuroituna Devonportissa, kunnes se sijoitettiin 1960 poistolistalle ja myytiin BISCOlle. Se saapui 26. huhtikuuta hinattuna Demmelweek and Reddingille Plymouthiin romutettavaksi.
Vapaa Sana (Ironwood)
Vapaa Sana oli Michiganin Ironwoodissa vuosina 1904–1906 ilmestynyt amerikansuomalainen sanomalehti.
O. Massisen julkaiseman työväenasiasta kiinnostuneen viikkolehden toimittajina työskentelivät Santeri Mäkelä ja J. W. Lilius. Pastori Pietari Vuori osti lehden vuoden 1906 alussa ja alkoi julkaista sen tilalla Kansalliskirkon äänenkannattajaa Auttajaa.
Kurobe
Kurobe on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Hokurikun alueella Toyaman prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin koillisosassa Kurobejoen varrella. Kaupungin alue ulottuu Japaninmeren Toyamanlahden rannikolta korkealle Japanin Alpeille ja rajautuu Naganon prefektuuriin. Kurobessa on 40 823 asukasta (marraskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 427,96 neliökilometriä.
Kuroben kaupunki perustettiin vuonna 1954 liittämällä yhteen Ikujin ja Sakurain maaseutukaupungit. Kaupungin keskusta sijaitsee Mikkaichin alueella, joka kehittyi historiallisesti markkinapaikkana ja postiasemana (shukuba). Tärkeitä elinkeinoja ovat perinteisesti olleet riisin ja vesimelonien viljely sekä kalastus. Kaupungissa on myös esimerkiksi elintarviketeollisuutta ja suuri YKK:n vetoketjutehdas. Kaupunki laajeni huomattavasti vuonna 2006, kun siihen yhdistettiin Unazukin maaseutukaupunki.
Kuroben nähtävyyksiä ovat Kurobejoen rotkon luonnonalueet ja kuumat lähteet (onsen), kuten Unazuki-onsen ja Kuronagi-onsen. Osa kaupungin vuoristoalueista kuuluu Chūbu-sangakun kansallispuistoon ja muihin luonnonpuistoihin. Kurobea palvelevat JR Nishi-Nihonin suurnopeusjunayhteys Hokuriku Shinkansen, Ainokaze Toyama -rautatien Ainokaze Toyama -rautatielinja (entinen Hokuriku-päälinja), Toyama chihō -rautatien päälinja ja Kurobe-kyōkoku-rautatie.
Uha
pienoiskuva|Uhalautasellinen Uha on perinteinen venäläinen kirkas kalakeitto, jota syödään usein alkuruuaksi. Perinteinen uha valmistetaan mahdollisimman pian kalan pyydystämisen jälkeen. Joskus se valmistetaan jopa avotulella saman veden äärellä, josta kala saatiin. Keiton valmistukseen käytetty kala vaihtelee saatavuuden mukaan: lohta, ahventa, turskaa tai haukea.
Kalan lisäksi keittoon tulee myös erilaisia kasviksia kuten sipulia, perunaa ja porkkanaa. Mausteina toimivat usein pippuri, laakerinlehti ja toisinaan myös vodka.
Uha kuuluu myös osaksi ukrainalaista keittiötä.
Arvid Lilius
Arvid Reinhold Lilius (21. toukokuuta 1867 Lappeenranta − 9. helmikuuta 1917 Viipuri) oli suomalainen Krestyn vankilassa vangittuna ollut Viipurin hovioikeuden asessori.
Lilius oli Viipurin hovioikeudessa kirjaajana ja notaarina sekä viimeksi hovioikeuden asessorina vuodesta 1910 alkaen aina syksyyn 1913 saakka. Hän oli yhdenvertaisuuslain vastustamisen vuoksi vangittuna Krestyn vankilassa Pietarissa syksyllä 1913. Lilius toimi myös Viipurin kaupunginvaltuuston sihteerinä 1900−1907 ja valtuuston notaarina.
Arvid Lilius oli naimisissa vuodesta 1903 Signe Hildur Matilda Lindholmin kanssa. Heidän tyttärensä oli arkkitehti Märtha Lilius-Tallroth.
Riihiö
Riihiö oli pieni kyläyhteisö Karjalankannaksella sijainneella Kivennavalla Vehmaisten kylän takana rajalle päin. Riihiö oli aivan rajan pinnassa, Venäjän puolella Lempaalanjärvi ja Lempaala. Kylässä oli talvisodan syttyessä vain kolme taloa: rajavartioston talo, metsänvartijantalo ja Kakon talo.
Vanhan rajan tuntumassa on nykyisin asutusta tuolla kohdin, mutta ei kuitenkaan Riihiön kohdalla vaan Inkerinmaan puolella.
Kiinteistöliitto
Suomen Kiinteistöliitto ry on vuonna 1907 perustettu kiinteistönomistajien etuja valvova järjestö. Siihen kuuluu asunto-osakeyhtiöitä, kiinteistöosakeyhtiöitä, asuinvuokratalojen omistajia sekä vuokranantajia. Asunto-osakeyhtiöt ovat suurin jäsenryhmä Kiinteistöliitossa.
Kiinteistöliitto tarjoaa jäsenilleen kiinteistöjuridiikan, talous- ja veroasioiden sekä kiinteistönpidon neuvontaa. Neuvontapalvelujen lisäksi Kiinteistöliitto tuottaa tutkimus- ja kehitystoimintaa, viestintää sekä edunvalvontaa ja koulutusta. Kiinteistöliitto ja sen alueelliset yhdistykset järjestävät koulutusta sekä alan ammattilaisille että taloyhtiön luottamushenkilöille.
Kiinteistöliiton muodostavat 23 alueellista yhdistystä ja 1 valtakunnallinen toimialajärjestö Suomen Vuokranantajat ry. Kiinteistöliiton jäsenyhdistyksiin kuuluu noin 27 000 asunto-osakeyhtiötä, vuokrataloyhtiöitä ja muita kiinteistönomistajia sekä noin 13 000 yksityistä vuokranantajaa. Kiinteistöliittoon kuuluvissa taloissa asuu lähes kaksi miljoonaa ihmistä. Kiinteistöliitto-yhteisöön kuuluvat myös liiton osakkuusyhtiöt eli Kiinteistömedia Oy, Kiinteistöalan Koulutuskeskus Oy, Talokeskus Yhtiöt Oy ja Suomen Kiinteistöliitto ry:n Palvelu Oy. Liitto on osakkaana myös KTI Kiinteistötieto Oy:ssa ja Suomen Tilaajavastuu Oy:ssa.
Kiinteistöliitto osallistuu eurooppalaisten kiinteistöomistajien yhteistyöhön ja edunvalvontaan osallistumalla European Property Federationin (EPF) toimintaan.
Jaakko Päivärinta
Jakob (Jaakko) Haniel Päivärinta (sukunimi vuoteen 1877 Swan; 23. lokakuuta 1847 Purmo – 6. heinäkuuta 1902 Lammi) oli suomalainen pappi, valtiopäivämies, opettaja ja kirjailija.
Henkilöhistoria
Päivärinnan vanhemmat olivat Purmon kappalainen Edward Swan ja Charlotta Wegelius. Isä kuoli 1849 Jaakon ollessa vasta kaksivuotias. Päivärinta pääsi ylioppilaaksi Vaasan lukiosta 1866 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1873. Hänet vihittiin papiksi 1879. Päivärinta suoritti vielä pastoraalitutkinnot 1882 ja 1885 sekä kasvatusopin tutkinnon 1886. Hän toimi aluksi opettajana eri kouluissa, viimeksi hän oli Mikkelin lyseon uskonnon ja suomenkielen lehtorina 1887–1894. Päivärinta oli sitten vuodesta 1894 lähtien Lammin kirkkoherrana. Hän sai rovastin arvon 1899. Päivärinta oli pappisäädyssä valtiopäivämies 1897 ja 1900.
Suomalaisuusaatteen kannattajna tunnettu Päivärinta toimitti Kansankirjasto-nimistä kirjasarjaa, Kirkollinen kuukausilehti-aikakauskirjaa sekä Mikkelissä asuessaan vuosina 1889–1892 ilmestynyttä nuorsuomalaisten Suomi-sanomalehteä ja sen seuraajaksi 1893 perustettua Mikkeli-lehteä. Päivärinta toimi myös 1890 perustetun Mikkelin työväenyhdistyksen puheenjohtajana 1891−1893 sekä 1892 perustetun Mikkelin läänin kotimaanteollisuuden seuran puheenjohtajana.
Tuleva kirjailija Anni Swan asui vuosina 1890–1892 setänsä Jaakko Päivärinnan perheen luona käydessään Mikkelin tyttökoulua. Hän oli vielä perheen kotiopettajana kesällä 1895 Lammilla.
Jaakko Päivärinta oli naimisissa vuodesta 1882 Sigrid Augusta Teodora Cederbergin kanssa. Heillä oli kuusi lasta.
Ewa Farna
Ewa Farna (s. 12. elokuuta 1993 Třinec, Tšekki) on puolalainen popock-laulaja.
Lapsuus
Hän syntyi puolalaisten vanhempien perheeseen Tšekin tasavallassa lähellä Třinecin kaupunkia. Hänellä on kaksi sisarusta, veli Adam ja sisko Magdalena.
Ura
Farna on ollut aikaansaava esitystaiteilija ja laulaja vuodesta 2006 ja on nuorin kaupallisesti menestynyt tšekkiläinen laulaja. Hän on julkaissut seitsemän studioalbumia, jotka ovat Měls mě vůbec rád (2006), Ticho (2007), Sam na Sam (2007), Blíž ke hvězdám (2008), Cicho (2009), Virtuální (2009) ja EWAkuacja (2010).
Vuonna 2013 hän oli Tšekin ja Slovakian SuperStar-kilpailussa tuomarina.
Printtivaara
Pöykkölässä sijaitseva Printtivaarantie on nimetty vaaran mukaan.
Varjosielu
Suomalaisten kielellisten sukulaisten, ja luultavasti myös muinaisiin suomalaisten käsityksiin on kuulunut moniosaisen sielukäsityksen osana varjosielu itse. Nykysuomen pronomini itse merkinnee alun perin varjosielua.
Käsitykset varjosieluista voivat perustua voimakkaasti animistiseen maailmankuvaan. Animististen käsitysten mukaan kaikkialla on henkiolentoja, joiden ansiosta maailma toimii, ja ehkä ihmisen sielukin toimii eri henkiolentojen ohjailemana. Toisaalta varjosielut ovat voineet olla tapa nähdä ihminen hyvänä olentona. Ihmisen pahoja töitä voi selittää siten, että ihmisen on ottanut haltuunsa varjosielu, tai jopa, että varjosielu on esiintynyt ihmisen hahmossa, kaksoisolentona.
Mannakoski
Mannakoski on koski Muonionjoessa Enontekiön kunnassa. Se sijaitsee viisi kilometriä Kaaresuvannosta pohjoiseen Käsivarrentien varrella. Paikka on perhokalastajien tuntema matala koski, jossa on paljon harjusta.
Humbe
Humbe oli roomalaiskatolinen lähetysasema eteläisessä Angolassa, n. 10 km myöhemmin perustetusta Forte Roçadasin sotilaslinnakkeesta, josta sittemmin kehittyi Xangongon kaupunki. Nykyisin tämä alue kuuluu Cunenen maakuntaan.
Humbe perustettiin n. 1882 Kunenejoen sivujoen rannalle Ombadjan ovamboheimon asuinalueen tuntumaan. Se perustettiin sen jälkeen, kun katoliset olivat epäonnistuneet yrityksissään perustaa ensin lähetysasema Ambomaalle Olukondan suomalaisen lähetysaseman kylkeen ja sitten 1879 Omaruruun Hereromaalle eli Lounais-Afrikan keskiosiin.
Valenciennea limicola
Valenciennea limicola on Valenciennea-sukuun ja tokkojen heimoon kuuluva ahvenkalalaji. Sen kuvasivat ensimmäisinä Hoese ja Larson vuonna 1994.
Levinneisyysalue
Lajia on tavattu Thaimaassa ja Fidžissä.
Susan Saint James
Susan Saint James (synt. Susan Jane Miller, s. 14. elokuuta 1946 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän näytteli Kate McArdlea tilannekomediasarjassa Kate & Allie vuosina 1984–1989. Roolistaan hän oli kahdesti ehdolla Emmy-palkinnon saajaksi. Emmyn Saint James sai vuonna 1969 roolistaan Peggy Maxwellina televisiosarjassa Pelin henki.
Saint James on ollut kolme kertaa naimisissa. Hänen nykyinen aviopuolisonsa on NBC Sportsin toimitusjohtaja Dick Ebersol. Saint James sai tähden Hollywood Walk of Famelle vuonna 2008.
General Knas
General Knas, oikealta nimeltään Ivan Olausson Klatil (syntynyt 31. maaliskuuta 1978), on ruotsalainen reggaemuusikko, joka tunnetaan synkästä laulutyylistään. Hän on jäsenenä yhtyeessä Svenska Akademien.
Nuoruus ja Svenska Akademien
General Knas syntyi 1978 ja kasvoi Warmehollassa Svalövsin kunnassa Skånessa. Hän on myös asunut Hörbyssä. Lukioikäisenä hän muutti Landskronaan, jossa hän päätyi samalle luokalle Carl-Martin Vikingssonin kanssa. Vikingsson ja Simon Vikokel perustivat bändin Svenska Akademien nimillä Sture Allén den yngre och Don Cho. General Knas liittyi mukaan ryhmään kolmanneksi jäseneksi ja ohjasi ryhmän enemmän kohti reggaeta ja dancehallia.Trio julkaisi vuonna 2001 debyytti-EP:n Snapphaneklanen..
Lokakuussa 2009 ryhmä ilmoitti verkkosivuillaan, että he lopettavat, mutta vuonna 2013 he kiersivät kymmenkunta eri paikkakuntaa Ruotsissa.
Sooloura
General Knas julkaisi ensimmäisen soololevynsä vuonna 2006 nimeltään Äntligen har rika människor fått det bättre. Levyn tuottajina oli muun muassa Kapten Röd ja Partillo.
General Knasin kolmas albumi, Kärlek och Revolt!, julkaistiin elokuussa 2011. Lars på Bas on osallistunut musiikin tekemiseen ja levyn on tuottanut Mowgli.
Elokuussa 2011 General Knas päätyi sanomalehtien etusivulle, kun hän uuden singlensä 12/12 lehdistötiedoteen kanssa lähetti pussillisen hampunsiemeniä Dagens Nyheterin kulttuuritoimitukseen.
General Knasin neljäs soololevy, Folkets Röst julkaistiin syyskuussa 2014. Sen tuottivat Kap10 (Kapten Röd), Partillo, One Drop ja Lancealot. Vierailevia artisteina ovat Kapten Röd, AKI, Vic Vem ja Ras Daniel.
Ivan Strinić
Ivan Strinić (s. 17. heinäkuuta 1984 Split, Jugoslavia) on kroatialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on edustanut Italian Serie A:ssa SSC Napolia tammikuusta 2015 elokuuhun 2017 (liigaotteluja 26), UC Sampdoriaa kaudella 2017–2018 (liigaotteluja 17) ja AC Milania kaudella 2018–2019, mutta ei pelannut viimeksi mainitussa yhtään virallista ottelua. Tämän jälkeen hän on ollut ilman seuraa. Tammikuusta 2011 tammikuuhun 2015 hän edusti ukrainalaista FK Dniproa ja tätä ennen kotimaassaan Hajduk Splitiä, jossa voitti Kroatian Cupin 2010.
Strinić on pelannut Kroatian maajoukkueessa 49 ottelua tekemättä niissä yhtäkään maalia. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi Itävaltaa vastaan toukokuussa 2010. Hän pelasi kolme ottelua sekä EM-kilpailuissa 2012 että 2016. Hän pelasi kuusi ottelua, myös loppuottelun Ranskaa vastaan, Kroatian hopeajoukkueessa MM-kilpailuissa 2018.
Gustav Freytag
pienoiskuva|Gustav Freytag (maalaus Karl Stauffer-Bern 1886-1887). Gustav Freytag (13. heinäkuuta 1816 Kreuzburg, Ylä-Sleesia – 30. maaliskuuta 1895 Wiesbaden) oli saksalainen kirjailija ja filologi.
Freytag opiskeli filologiaa Breslaussa ja Berliinissä. Vuosina 1848–1870 hän toimitti Julian Schmidtin kanssa kansallisliberaalia Die Grenzboten -sanomalehteä. Vuosina 1867–1870 hän oli Pohjois-Saksan liiton lakiasäätävän elimen jäsen liberaalipuolueen ja Thüringenin alueen edustajana. Vuonna 1869 Freytag aloitti kirjallisen debatin säveltäjä Richard Wagneria vastaan ja syytti tätä antisemitismistä.
Freytagin kirjailijanuran pääteos on romaani Soll und Haben (1855), jonka roolihahmoissa asetetaan vastakkain ahne aatelinen kauppias ja työteliäs aateliton mies. Freytag halusi teoksellaan arvostella rappeutunutta Saksan aatelistoa. Tutkijanuralla hänen pääteoksensa on teos Bilder aus der deutschen Vergangenheit (1874–1876). Filologista tutkimusta on esimerkiksi Die Technik des Dramas (1863). Freytag sai vuonna 1893 rauhantyön Pour le mérite -palkinnon.
Itäinen linja-autoasema (Minsk)
Itäinen linja-autoasema on merkittävä linja-autoliikenteen asema Minskin kaakkoisosassa Valko-Venäjällä. Aseman osoite on Ul. Vaneeva 34. Asema avoinna arkisin kello 3:30-01:30 ja viikonloppuisin 3:30-24:00 (toisen lähteen mukaan avoinna päivittäin 06:00-23:00).
Elokuussa 1983 valmistuneella Minskin Itäisellä linja-autoasemalla on jykevä, piirteiltään jopa karun selkeä, valkoiseksi maalattuun betoniin ja lasiin pohjautuva vaikuttava ulkomuoto. Linja-autoaseman suunnittelijoina olivat arkkitehdit L. Pogorelov, L. Kustova ja V. Jagoditski Minskprojekt-instituutista.
Thulen lento-onnettomuus
Thulen lento-onnettomuudella viitataan neljää B28FI-tyyppistä vetypommia kuljettaneen Yhdysvaltain ilmavoimien B-52 Stratofortress -pommikoneen putoamiseen mereen Grönlannin länsipuolella 21. tammikuuta 1968. Tulipalon sytyttyä koneen ohjaamossa miehistö yritti ensin hätälaskua Thulen lentotukikohtaan, mutta koska tähän ei ollut aikaa, he joutuivat hylkäämään koneen. Kuusi miehistön jäsentä pystyi pelastautumaan heittoistuimilla, mutta yksi kuoli, koska hänellä ei ollut omaa heittoistuinta. Osa mereen tippuneen koneen ydinmateriaalista aiheutti radioaktiivista saastumista laajalla alueella.
Tausta
Yhdysvaltain ilmavoimien Strategic Air Command (SAC) aloitti vuonna 1960 Chrome Dome -operaation, jonka tehtävänä oli varautua Neuvostoliiton yllätyshyökkäykseen. Jotta kostoisku voitaisiin tarvittaessa aloittaa välittömästi, ilmassa oli ympäri vuorokauden korkeintaan tusinan verran ydinaseita kuljettavia pommikoneita. Nämä B-52-koneet lensivät ennalta määrättyjä reittejä Neuvostoliiton rajan läheisyyteen asti. SAC:n komentaja Thomas S. Power antoi elokuussa 1961 käskyn asettaa Thulen ilmatilaan yhden B-52-pommikoneen jatkuvaan kiertoon. Kone pystyi tarkkailemaan Thulessa sijaitsevaa mannertenvälisten ohjusten varoitusjärjestelmää ja selvittämään, mistä mahdolliset viestintähäiriöt saattoivat johtua.
NHL-kausi 1939–1940
NHL-kausi 1939–1940 oli National Hockey Leaguen historian 23. kausi. Sen aikana seitsemän joukkuetta pelasi kukin 48 runkosarjaottelua. Stanley Cupin voitti Frank Boucherin valmentama New York Rangers, joka kukisti finaalisarjassa Toronto Maple Leafsin otteluvoitoin 4–2. Tämä oli seuran historian kolmas Stanley Cup -mestaruus.
Thulen lento-onnettomuus
Putoaminen
thumb|250px|Ilmakuva onnettomuuspaikalta. 380th Strategic Bomb Wing -yksikön B-52 lähti suorittamaan valvontatehtäväänsä Plattsburghin lentotukikohdasta 21. tammikuuta 1968.
Anna (Englanti)
Anna (engl. Anne, Anne I) (6. helmikuuta 1665 – 1. elokuuta 1714) oli Englannin, Irlannin ja Skotlannin kuningatar, joka nousi valtaan 8. maaliskuuta 1702. Unionilain myötä 1. toukokuuta 1707 Englannin ja Skotlannin kuningaskunnat yhdistyivät Ison-Britannian kuningaskunnaksi. Hän hallitsi Ison-Britannian ja Irlannin kuningattarena kuolemaansa asti. Kuningatar Anna oli viimeinen Stuart-suvun hallitsija Englannissa.
Thulen lento-onnettomuus
Putoaminen
Viiden tunnin lentämisen jälkeen koneen ohjaamon lämpötila oli hyvin kylmä ja lämmitystä lisättiin, mutta lämmistyslaitteesta tullut ilma oli niin kuumaa, että ohjaamossa olleet tulenarat tyynyt syttyivät. Pian eräs miehistön jäsenistä havaitsi palaneen kumin hajun. Paloa yritettiin tukahduttaa sammuttimilla siinä onnistumatta. Lentäjä ilmoitti palosta lennonjohdolle ja pyysi laskeutumislupaa. Koneen sähkövirran katkettua lentäjä määräsi sen hylättäväksi. Kuusi miehistön jäsentä onnistui käyttämään heittoistuimiaan, mutta toisella lentäjällä ei ollut omaa heittoistuinta ja hän loukkaantui kuolettavasti. Kone teki ilmassa 180 asteen käännöksen ennen putoamistaan. Lastina oli neljä 1,1 megatonnin vetypommia, joiden aloitusräjähdyskomponenttien räjähdys ja lentopolttoaineen palaminen levitti plutoniumia ympäristöön.
NHL-kausi 1939–1940
Runkosarjan piste- ja syöttöpörssin voitti Boston Bruinsin Milt Schmidt. Pelaamissaan 48 ottelussa Schmidt keräsi yhteensä 52 tehopistettä, joista 22 oli maaleja ja 30 syöttöpisteitä. Maalitilaston ykkönen oli puolestaan New York Rangersia edustanut Bryan Hextall 24 osumallaan. Arvokkaimmalle pelaajalle myönnettävän Hart Trophyn sai Detroit Red Wingsin puolustaja Ebbie Goodfellow.
Anna (Englanti)
Lisäksi hänen nimeään kantaa arkkitehtuurin tyylisuunta Queen Anne style, joka on näkyy barokin muotokielenä lähinnä yksinkertaisissa kartanorakennuksissa, jotka valmistuivat 1701-1714.
Thulen lento-onnettomuus
Putoaminen
Putoamispaikka oli merijäällä noin seitsemän mailia Thulen tukikohdan kiitoradasta lounaaseen. Pudottuaan lentokone paloi korkeintaan kuusi tuntia jäällä, minkä jälkeen suurin osa siitä vajosi meren pohjaan. Helikopterista havaittiin jään päällä kuusi moottoria ja rengas. Meri oli lisäksi jäätynyt uudelleen. Selviytyneistä yhdeltä murtui käsi ja toinen oli pakkasen armoilla useiden tuntien ajan. Jään kestävyydestä ei ollut varmuutta, joten ajoneuvojen sijasta käytettiin aluksi paikallisten asukkaiden koiravaljakoita.
NHL-kausi 1939–1940
Pudotuspelien pistepörssin voitti Phil Watson. Hän teki 12 pudotuspeliottelussa 9 tehopistettä, joista 3 oli maaleja ja 6 maaliin johtaneita syöttöjä. Parhaalle tulokkaalle annettavan Calder Trophyn sai Watsonin tavoin New York Rangersissa pelannut Kilby MacDonald. Hän keräsi kauden aikana 28 tehopistettä, joista 15 oli maaleja ja 13 syöttöpisteitä.
Anna (Englanti)
Anna syntyi setänsä Kaarle II:n hallitessa. Tällä ei ollut aviossa syntyneitä lapsia. Annan isä Jaakko (engl. James) oli perimysjärjestyksessä ensimmäinen. Jaakon epäilty roomalaiskatolilaisuus oli epäsuosittua Englannissa, ja Kaarle II:n ohjeiden mukaisesti Anna ja sisar Maria kasvatettiin anglikaaneiksi. Kolme vuotta sen jälkeen kun Annan isä Jaakko II seurasi Kaarlea valtaistuimelle, hänet syöstiin vallasta ”mainiossa vallankumouksessa” vuonna 1688.
Thulen lento-onnettomuus
Project Crested Ice
thumb|Saastunutta jäätä lastataan Thulessa. Project Crested Ice -nimellä tunnettuun radioaktiivisen aineen puhdistusoperaatioon, josta käytettiin epävirallista nimitystä ”Dr. Freezelove”, osallistui 700 Yhdysvaltain sotilasta ja tanskalaista siviiliä. Olosuhteet olivat erittäin vaikeat, sillä aurinko ei noussut ollenkaan ennen helmikuuta, tuulen nopeus oli kovimmillaan 137 kilometriä tunnissa, pakkasta oli kylmimmillään 57 °C ja laitteiden toiminta oli erittäin epävarmaa. Lisäksi työ oli saatava päätökseen ennen jään sulamista keväällä. Operaation arvioidaan maksaneen 9,4 miljoonaa dollaria.
NHL-kausi 1939–1940
Runkosarja
''Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, V = voitot, H = häviöt, T = tasapelit, Pist. = pisteet, + = tehdyt maalit, − = päästetyt maalit. Pudotuspeleihin päässeet joukkueet on lihavoitu.''
Anna (Englanti)
Annan protestanttinen lanko ja serkku Vilhelm III nousi valtaan yhdessä vaimonsa, Annan vanhemman siskon Maria II:n kanssa. Vaikka siskokset olivat olleet läheisiä, erimielisyydet Annan raha-asioissa, asemasta ja tuttavien valinnassa kärjistyivät pian Marian valtaannousun jälkeen, ja he vieraantuivat toisistaan. Vilhelmilla ja Marialla ei ollut lapsia. Marian kuoltua vuonna 1694 Vilhelm jatkoi hallitsijana yksin. Vilhelmin kuollessa vuonna 1702 Anna nousi valtaan.
NHL-kausi 1939–1940
Runkosarjan pistepörssi
''Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, Pist. = pisteet, RM = rangaistusminuutit''
Thulen lento-onnettomuus
Jälkiseuraukset
Puolustusministeriö aikoi lopettaa Chrome Dome -operaatiot, koska mannertenväliset ballistiset ohjukset tekivät rauhanaikaisista pommikonelennoista tarpeettomia, mutta onnettomuuden vuoksi lennot loppuivat aiottua aikaisemmin. Suurin osa ydinaseonnettomuuksista liittyi B-52-koneiden jatkuvaan valmiuteen.
Anna (Englanti)
Anna kruunattiin Pyhän Yrjön päivänä, 23. huhtikuuta 1702. Koska hän kärsi kihdistä, hänet kannettiin Westminster Abbey´hin avoimessa kantotuolissa, jonka matala selkänoja antoi hallitsijanviitan soljua perässä.
Thulen lento-onnettomuus
Jälkiseuraukset
Yhdysvallat ja Neuvostoliitto sopivat vuonna 1971 ilmoittavansa toisilleen luvattomista ja selittämättömistä ydinaseiden käyttöön liittyvistä välikohtauksista, jotka saattaisivat johtaa ydinsotaan. Yhteydenpitoon sovittiin käytettävän kuumaa linjaa, johon tehtiin teknisiä parannuksia.
NHL-kausi 1939–1940
Pudotuspelien pistepörssi
''Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, Pist. = pisteet, RM = rangaistusminuutit''
Anna (Englanti)
Annaa vaivasi huono terveys koko hänen elämänsä ajan. Hän oli myös äärimmäisen ujo ja silmävaivainen jo pikkutyttönä. 30-vuotiaasta alkaen hänestä tuli kasvavassa määrin liikuntakyvytön kihdin vuoksi ja sen seurauksena ylipainoinen. Vuonna 1713 hän ei pystynyt kävelemään enää lainkaan.
Thulen lento-onnettomuus
Jälkiseuraukset
Palomaresin lento-onnettomuus ja Thulen onnettomuus ovat ainoat tapaukset, joissa Yhdysvaltain ydinasevahingot levittivät ydinmateriaalia ympäristöön. Asesuunnittelijat jatkoivat uusien turvallisuusmekanismien suunnittelua. Lawrence Livermore National Laboratory ja Los Alamos National Laboratory kehittivät tulipalon kestäviä insensitiivisiä räjähteitä. Ydinfyysikko Ray Kidderin mukaan Palomaresin ja Thulen pommit eivät todennäköisesti olisi räjähtäneet, jos niissä olisi käytetty insensitiivisiä räjähteitä tavanomaisten aloitusräjähteiden sijaan.
Anna (Englanti)
Vaikka hän oli 17 kertaa raskaana miehelleen Tanskan prinssi Georgelle (Yrjö), hän kuoli ilman elossa olevia lapsia ja oli viimeinen Stuart-suvun monarkki. Vuoden 1701 vallanperimyslain mukaisesti Annaa seurasi hallitsijana hänen pikkuserkkunsa, Hannover-sukuun kuulunut Yrjö I, joka oli Stuart-suvun jälkeläinen isoäitinsä Elisabet Stuartin, Jaakko I:n tyttären kautta.
Thulen lento-onnettomuus
Työntekijöiden korvausvaatimukset
Tanskalaisilla puhdistusoperaatioon osallistuneilla työntekijöillä havaittiin erilaisia sairauksia, mukaan lukien syöpää ja lisääntymisterveyden heikentymistä, joiden katsottiin olevan seurausta operaatiosta, jossa ei esimerkiksi käytetty säteilysuojausvarusteita. Tanskan pääministeri Poul Schlüter ilmoitti vuonna 1986 radiologian asiantuntijoiden tutkivan työntekijät. Yksitoista kuukautta myöhemmin tanskalaisen lääketieteen tutkimuslaitoksen mukaan operaation työntekijöillä oli 40 prosenttia enemmän syöpiä kuin niillä, jotka olivat tukikohdassa ennen tai jälkeen onnettomuuden eivätkä osallistuneet jälkisiivoukseen. Toinen tutkimusinstituutti totesi työntekijöillä olevan 50 prosenttia enemmän syöpiä kuin muussa väestössä, mutta tutkimuksen mukaan tämä ei johtunut säteilylle altistumisesta.
Lähes 200 tanskalaista operaation työntekijää aloitti oikeustoimet Yhdysvaltoja vastaan vuonna 1987, mutta asia ei edennyt oikeuteen asti. Satoja salaisia asiakirjoja tuli kuitenkin julki. Niistä paljastui, että tanskalaisten kanssa toimineiden Yhdysvaltain ilmavoimien sotilaiden terveyttä ei ollut tarkkailtu, vaikka monet saattoivatkin altistua säteilylle tanskalaisia enemmän.
Anna (Englanti)
Vuodesta 1713 lähtien Anna oli osallisena orjakaupassa, koska hän omisti 22,5 % South Sea Companyn osakkeista. Tämä yhtiö hallinnoi sopimusta nimeltä Asiento de negros, joka antoi briteille yksinoikeuden välittää 4 800 afrikkalaista orjaa vuosittain Espanjan siirtomaihin (esim. Kalifornia, Louisiana, Florida, Puerto Rico, Kolumbia, Venezuela) 30 vuoden ajan. Myös Annan isä Jaakko II oli aktiivinen orjakaupassa ja osallistui Stuart-suvun jo 1660 perustetun Royal African Companyn toimintaan, joka oli 1731 mennessä eniten afrikkalaisia orjia koskaan välittänyt yhtiö.
Thulen lento-onnettomuus
Thulegate-skandaali
Tanskan hallituksen 29. kesäkuuta 1995 julkaisi raportin Thule-kysymyksestä, koska ulkoministeriön tietoon oli tullut näyttöä siitä, että Grönlannin ilmatilassa oli 1960-luvulla lentänyt päivittäin ydinaseita kuljettaneita amerikkalaiskoneita, ja arkistosta löydettiin kirje, jonka perusteella 1950-luvun pääministerin H. C. Hansenin voidaan katsoa antaneen suostumuksensa ydinaseiden säilyttämiselle Thulessa. Yhdysvaltojen katsottiin toimineen ”hyvässä uskossa”. Hallitus tilasi Tanskan ulkopoliittiselta instituutilta laajemman selvityksen Yhdysvaltain lennoista Grönlannissa ja Thulen tukikohdan merkityksestä asiassa.
Anna (Englanti)
Lapsuus
thumb|left|250px|Piirros St. Jamesin palatsista vuodelta 1715 pienoiskuva|Yorkin herttua James Stuart ja Yorkin herttuatar Anne Hyde tyttäriensä Marian (vas.) ja Annan (oik.) kanssa. Peter Lelyn maalaus 1668-1670. Tytöt lisäsi maalaukseen Benedetto Gennari noin 1680. Taustalla näkyy [[Windsorin linna|Windsorin linna.]] Anna syntyi Lontoossa St. Jamesin palatsissa 6. helmikuuta 1665. Hän oli silloisen Yorkin herttuan Jaakon ja tämän ensimmäisen vaimon Yorkin herttuatar Lady Anne Hyden toinen tytär. Hänen vanhempi sisarensa Maria oli syntynyt kolme vuotta aiemmin vuonna 1662.
Annan äiti kuoli raskauksien uuvuttamana rintasyöpään 1671 kun tyttö oli kuusivuotias. Isä meni vuonna 1673 uusiin naimisiin italialaisen prinsessa Maria Modenalaisen (Maria Beatrice d'Este) kanssa, liitosta tuli myöhemmin seitsemän sisaruspuolta Annalle, joista aikuiseksi eli James Stuart. Samana vuonna 8-vuotias Anna tutustui Sarah Jenningsiin, josta tuli hänen läheinen ystävänsä ja vuosien kuluessa myös tärkeä neuvonantajansa. Annan isällä oli myös seitsemän tunnustettua aviotonta lasta kahden julkisen rakastajattaren kanssa. Rakastajattarista toinen, Arabella Churchill sattui olemaan Sarah Jenningsin tuleva käly.
Aikuisuus
pienoiskuva|Prinsessa Anna noin vuonna 1683, Godfrey Knellerin (1646-1723) maalaus, National Trust pienoiskuva|Tanskan prinssi George (Yrjö) (1653–1708), John Rileyn maalaus noin vuonna 1687 pienoiskuva|Kuningatar Anna ja poika William, Gloucesterin herttua noin vuonna 1694, Sir Godfrey Knellerin työpaja Vuonna 1673 Annan isän kääntyminen roomalaiskatoliseen uskoon tuli julkiseksi. Vuonna 1677 Annan lapsuudenystävä Sarah Jennings meni naimisiin John Churchillin kanssa. John Churchillista tuli myöhemmin ensimmäinen Marlborough'n herttua ja yksi Annan tärkeimmistä kenraaleista. Vuonna 1683 Anna itse meni naimisiin Tanskan prinssi Georgen (Yrjö) (1653–1708) kanssa. Avioliitto heidän välillään ei ollut suosittu, mutta siitä huolimatta se oli onnellinen ja heille syntyi paljon lapsia. Anna oli siten surun murtama kun prinssi George kuoli astmakohtaukseen vuonna 1708. Anna oli myös viehättynyt naissuhteista, josta on todisteita hänen intohimoisessa kirjeenvaihdossaan.
Lady Sarah Churchillista tuli ensin prinsessa Annan kamarirouva, ja Annan päätöksestä naiset hylkäsivät väliltään kaikki muodollisuudet. Kuningattareksi tultuaan Anna alkoi suosia myös Sarahin köyhtynyttä serkkua Abigail Hilliä (myöh. paronitar Masham), joka oli työskennellyt aiemmin tavallisena palvelijana ja joka pääsi vuonna 1704 kuningattaren kamarirouvaksi (Lady of the Bedchamber).
Espanjan perimyssodan aikana vuosina 1701–1714 herttuatar Sarah ja Marlborough'n herttua joutuivat kuitenkin Annan epäsuosioon Sarahin riitaannuttua kuningattaren kanssa lopullisesti vuonna 1711. Herttua menetti arvonimensä ja erotettiin virastaan, ja parlamentti lopetti Blenheimin palatsin rakentamisen rahoittamisen 1712. He lähtivät maanpakoon ja palasivat maahan vasta kuningatar Annan kuoltua.
Kuningatar Anna kuoli pitkään sairastettuaan äkillisesti aivohalvauksen (stroke) jälkiseuraamuksiin 49-vuotiaana Kensingtonin palatsissa Lontoossa 1. elokuuta 1714. Hänet haudattiin 24. elokuuta miehensä ja lastensa viereen Henrik VII:n kappeliin Westminster Abbeyhin. Hänen isänsä Jaakko II oli kuollut aivoverenvuotoon.
Paolo Urso
pienoiskuva Paolo Urso (s. 17. huhtikuuta 1940 Acireale) on italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Acirealen hiippakuntaan 7. lokakuuta 1962 ja nimitettiin Ragusan hiippakunnan johtoon 16. helmikuuta 2002. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Salvatore De Giorgi, jota avustivat Salvatore Gristina ja Paolo Romeo.
Tõrvan kunta
Tõrvan kunta sijaitsee Etelä-Virossa Valgamaan maakunnassa.
Sijainti
Kunta rajoittuu etelässä Latviaan, lännessä Mulgiin, pohjoisessa Viljandiin sekä idässä Elvaan, Otepäähän ja Valgaan.
Tomislav Dujmović
thumb|Tomislav Dujmović Tomislav Dujmović (s. 26. helmikuuta 1981 Zagreb, Kroatia) on kroatialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Kroatian pääsarjassa pelaavaa RNK Splitiä. Dujmović on pelannut Kroatian maajoukkueessa 19 ottelua tekemättä niissä yhtäkään maalia.
Tõrvan kunta
Hallinto
Kunta muodostuu Tõrvan epäitsenäisestä kaupungista, Helmen ja Hummulin pienkauppaloista (alevik) sekä 37 kylästä (küla). Kunnan keskuspaikka on Tõrva.
Liikenne
Tõrvan kautta kulkevat valtatiet 3 ja 6.
Wimbledonin tennisturnaus 2005
pienoiskuva|[[Tim Henman ja Jarkko Nieminen ensimmäisen kierroksen ottelussa Wimbledonin keskuskentällä.]] Wimbledonin tennisturnaus 2005 alkoi 20. kesäkuuta 2005 ja päättyi 3. heinäkuuta. Miesten kaksinpelin voitti sveitsiläinen Roger Federer ja naisten kaksinpelin yhdysvaltalainen Venus Williams.
Haukur Tómasson
pienoiskuva|Haukur Tómasson vuonna 2004. Haukur Tómasson (s. 1960) on islantilainen säveltäjä. Hän sai vuonna 2004 Pohjoismaiden neuvoston musiikkipalkinnon kamarioopperastaan Gudrún's 4th Song. Muihin hänen saamiinsa palkintoihin kuuluu muiden muassa useita Islannin musiikkipalkintoja.
Haukur sai maisterinarvon Kalifornian yliopistosta (San Diego). Hän omisti viulukonserton (1997) Sigrún Eðvaldsdóttirille ja CAPUT Ensemblelle.
Pitkäevätokko
Pitkäevätokko (Valenciennea longipinnis) on Valenciennea-sukuun ja tokkojen heimoon kuuluva ahvenkalalaji. Sen kuvasivat ensimmäisinä Lay ja Bennett vuonna 1839.
Levinneisyys
Sitä tavataan Indopasifisen merialueen länsiosissa.
Elinympäristö
Se elää 2-30 metrin syvyydessä lähinnä riutoilla tai niiden lähistöllä. Se viihtyy trooppisissa, 22°C-25°C lämpöisissä, vesissä.
Radio Algérienne
Radio Algérienne on Algerian kansallinen radioyhtiö.
Vuonna 1929 perustettu Radio-Alger oli Ranskan siirtomaiden ensimmäinen yleisradioasema. Sen ohjelmat oli suunnattu lähinnä Algeriassa asuneille ranskalaisille siirtolaisille. Algerian itsenäisyysliike aloitti radiolähetykset vuonna 1956.
Algerian itsenäistyttyä perustettiin tiedotusministeriön alaisuudessa toiminut radio- ja televisioyhtiö Radio Télévision Algérienne. Se jaettiin neljään osaan vuonna 1986. Kansallinen radioyhtiö L’Entreprise nationale de radiodiffusion sonore sai nimen Radio Algérienne vuonna 1991.
Giacomo Maraldi
Giacomo Filippo Maraldi (21. elokuuta 1665 – 1. joulukuuta 1729) oli ranskalais-italialainen tähtitieteilijä ja matemaatikko. Hän syntyi Perinaldossa (moderni Liguria), hän on Giovanni Cassinin veljenpoika, ja työskenteli suurimman osan elämästään Pariisin observatoriossa (1687–1718). Hän on myöskin Jean-Dominique Maraldin setä. Hän tutki Marsin kuita ja teki havaintoja komeetoista vuonna 1699 I C/1699 D1, vuonna 1702 C/1702 H1, vuonna 1706 C/1706 F1, vuonna 1707 1707 W1, vuonna 1723 C/1723 T1 ja vuonna 1729 C/1729 P1 sekä laski niiden kiertoradat.
Radio Algérienne
Yhtiöllä on arabian-, berberin- ja ranskankieliset kansalliset radiokanavat, teemakanavat Radio Coran, Radio Culture ja Jil Fm, arabiaksi, ranskaksi, englanniksi ja espanjaksi lähettävä ulkomaanpalvelu Radio Algérie Internationale sekä 48 paikallisradiota. Lähetystoiminnasta vastaa erillinen yhtiö Télédiffusion d’Algérie, jolla on 709 ULA-lähetintä sekä 23 pitkä- (LW) ja keskiaaltolähetintä (MW). Lyhytaaltolähetyksiä (SW) välitetään TDF:n Issoudunin asemalta Ranskassa ja vuonna 2019 otetaan käyttöön uudet lähettimet Ouarglassa ja Becharissa. Radio Algériennen ohjelmia voi kuunnella myös satelliitin välityksellä sekä Internetissä.
Salvatore Gristina
pienoiskuva pienoiskuva Salvatore Gristina (s. 23. kesäkuuta 1946 Sciara) on italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihki papiksi Palermon arkkihiippakuntaan paavi Paavali VI 17. toukokuuta 1970. Hänet nimitettiin Palermon vihkipiispaksi sekä Musti in Numidian titulaaripiispaksi 16. heinäkuuta 1992, ja piispaksi vihkiminen seurasi 3. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Salvatore Pappalardo, jota avustivat Vincenzo Cirrincione ja Jean-Louis Pierre Tauran.
Gristina sai 23. tammikuuta 1999 nimityksen Acirealen piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 20. maaliskuuta. Hänet nimitettiin 7. kesäkuuta 2002 Catanian arkkipiispaksi ja asetettiin uuteen virkaansa 6. elokuuta.
Carmelo Cuttitta
pienoiskuva Carmelo Cuttitta (s. 24. maaliskuuta 1962 Godrano) on italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Palermon arkkihiippakuntaan Salvatore Pappalardo 10. tammikuuta 1987. Hänet nimitettiin Palermon vihkipiispaksi sekä Novin titulaaripiispaksi 28. toukokuuta 2007, ja piispaksi vihkiminen seurasi 7. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Paolo Romeo, jota avustivat Salvatore Gristina ja Domenico Mogavero.
Hitsaajat
Hitsaajat -nimisiä veistoksia ovat:
Opetusteknologia
Opetusteknologia tarkoittaa teknologisten laitteiden ja järjestelmien käyttöä opetuksen ja koulutuksen tehostamisessa. Yleisimmin opetusteknologia tarkoittaa erilaisia audiovisuaalisia laitteita, joilla ilmiöitä voidaan havainnollistaa, mallintaa, pelillistää tai simuloida kuvan ja äänen avulla. Varhaisista teknisistä opetusvälineistä kuten episkoopeista, rainakoneista tai luonnontieteiden havaintovälineistä ei vielä käytetty termiä opetusteknologia, vaan termi alkoi suomen kielessä yleistyä televisio- ja videotekniikan sekä kielistudioiden myötä 1970-luvun taitteessa. Nykyisin opetusteknologiset ratkaisut ovat yleensä digitaalisia, tietokoneisiin ja tietoverkkoihin perustuvia. Opetusteknologiaa voidaan käyttää muiden opetusmuotojen kuten luokkaopetuksen tukena, tai opetus voi olla pääosin tai kokonaan teknologiaan perustuvaa kuten verkkokurssit ja muu etäopiskelu.
Ammattiopetuksessa käytettävistä, kunkin alan harjoitteluun liittyvistä teknisistä välineistä ei välttämättä puhuta opetusteknologiana, jos ne ovat täysin tai lähes samanlaisia kuin alalla muutenkin käytettävät ammattilaitteet. Sen sijaan varta vasten opetuskäyttöön suunnitellut laitteet, kuten ajo- ja lentosimulaattorit tai lääketieteen potilasnuket ovat selvästi opetusteknologiaa.
Opetusteknologian osa-alueet
Nykyaikainen tietokone- ja verkkopohjainen opetusteknologia voidaan jakaa esimerkiksi seuraaviin seitsemään osa-alueeseen:
Opetusteknologian historiaa Suomessa
Varhaisimpia audiovisuaalisia opetusvälineitä Suomenkin kansakouluissa olivat liitutaulun ja karttakepin ohella suuret pahviset opetustaulut, joita tuotettiin suuria määriä painamalla. Niitä käytettiin havaintovälineinä, koska oppikirjoissa ei vielä 1800-luvulla eikä 1900-luvun ensi vuosikymmeninä ollut paljon kuvitusta. Karttakepille nimensä antaneet maantiedon kartat olivat auki rullattavia ja suurikokoisia ja vaativat erityisen lattialla seisovan karttatelineen, ellei niitä ripustettu seinälle. Flanellitaulu eli flanellografi oli villakankaalla päällystetty taulu, johon voi tilapäisesti ripustaa irrallisia pahvikuvia ja kertoa niitä vaihtamalla ja liikuttelemalla tarinoita, esimerkiksi Raamatun kertomuksia. Irtokuvasarjoja sai valmiiksi painettuina ja muotoon stanssattuina, mutta niitä saattoi askarrella myös itse piirtämällä, lehdistä leikkaamalla tai kiiltokuvia käyttämällä.
1930-luvulta 1950-luvulle
Yleisradion Kouluradio aloitti toimintansa vuonna 1936 Valtteri Santala johdolla, ja vuonna 1946 osaston johtoon tuli Helmi Palmén. Kouluradion myötä kouluihin hankittiin radiovastaanottimia ja keskusradiolaitteistoja ohjelmien välittämiseksi luokkahuoneisiin.
Painettuja kuvia kirjoista tai valokuvavedoksista saattoi heijastaa pimennetyssä huoneessa valkokankaalle episkoopilla eli pintakuvaheittimellä, jollaisia kehitettiin jo 1700-luvulla mutta jotka yleistyvät vasta sähkövalon myötä. Nykyisin samaa tehtävää toimittaa dokumenttikamera. Rainat olivat kuultokuvafilminauhalle peräkkäin tallennettuja valokuvia, joita katseltiin valkokankaalta erityisellä rainakoneella.
1960-luku
Kuusikymmenluku oli television nopean yleistymisen aikaa, ja kotien lisäksi niitä hankittiin vuosikymmenen keskivaiheilla paljon myös kansakouluihin lähinnä Yleisradion päiväsaikaan lähettämien, vuonna 1963 aloitettujen Koulu-TV-ohjelmien seuraamiseksi.
1960-luvulla alkoivat yleistyä nauhureihin perustuvat kielistudiot oppi- ja korkeakoulujen kielenopetuksessa.
1970-luku
1970-luvulla suosituimpia audiovisuaalisia opetusvälineitä olivat piirtoheitin sekä rainakoneen syrjäyttäneet diaprojektori ja kaitafilmiprojektori. Diakuvasarjoja tuotettiin muun muassa luonnontieteiden, historian, kuvataiteen, uskonnon ja matematiikan opetukseen. Opetusteknologian kysymyksiä käsiteltiin 1970-luvun alussa monissa komiteoissa, ja tuloksena oli muun muassa vuonna 1976 perustettu valtion audiovisuaalinen keskus, joka palveli kouluja, päiväkoteja ja kuntien nuorisotoimistoja opetusteknologiaan ja audiovisuaalisiin opetusmateriaaleihin liittyvissä asioissa. Aluksi se myös tuotti omia materiaaleja, mutta 1990-luvulle tultaessa keskittyi lähinnä välittämään muun muassa Yleisradion tuottamia videoaineistoja. Av-keskuksen toiminta loppui 1994.
Louden Up Now
Louden Up Now on !!!-yhtyeen toinen studioalbumi, joka julkaistiin 8. kesäkuuta 2004. Albumi sai enimmäkseen positiivisia arvosteluja kriitikoilta.
Albumille sisällytettiin myös vuoden 2003 single ”Me and Giuliani Down by the Schoolyard”.
Opetusteknologia
1980-luvulta nykyaikaan
1980-luvun uutuus opetusteknologiassa oli kotikäytössäkin yleistynyt videonauhuri, jolla saattoi television avulla katsella joko valmiita opetuskäyttöön tehtyjä kuvaohjelmia tai videokameran avulla itse tehtyjä nauhoituksia.
1990-luvun taitteessa mikrotietokoneiden yleistyminen alkoi mullistaa monien muiden alojen tavoin myös opetusteknologiaa, joka alkoi muuttua nopeasti analogisesta digitaaliseksi ja tietotekniikkaan perustuvaksi. Internetin myötä syntyivät verkossa toimivat virtuaaliset oppimisalustat ja niiden oppimisen hallintajärjestelmät.
Tieto- ja viestintätekniikan käyttö opetuksessa on lisääntynyt nopeasti vuosituhannen vaihteen jälkeen. Suuntauksen vahvistaminen on keskeinen koulutuspoliittinen tavoite Suomessa. Vuoden 2010 lopussa julkistettiin Suomen opetusministeriön työryhmämuistio ”Koulutuksen tietoyhteiskuntakehittäminen” ja valtioneuvoston asettaman arjen tietoyhteiskunnan neuvottelukunnan laatima ”Kansallinen tieto- ja viestintätekniikan opetuskäytön suunnitelma”, joissa kummassakin on määritelty opetusteknologiaan liittyviä strategisia tavoitteita.
Josu Iriondo
pienoiskuva Josu Iriondo (s. 19. joulukuuta 1938 Legazpi) on espanjalaissyntyinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi San Sebastiánin hiippakuntaan 23. joulukuuta 1962 ja inkardinoitiin New Yorkin arkkihiippakuntaan Yhdysvaltoihin vuonna 1994.
Iriondo sai 30. lokakuuta 2001 nimityksen New Yorkin vihkipiispaksi ja Altonin titulaaripiispaksi. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Edward Michael Egan, jota avustivat Henry Joseph Mansell ja Robert Anthony Brucato. Iriondo jäi eläkkeelle 1. helmikuuta 2014.
Iriondo opiskeli Paavillisessa gregoriaanisessa yliopistossa, ja hän on toiminut kirkon karismaattisen uudistusliikkeen johdossa.
Guðmundur Óli Gunnarsson
Guðmundur Óli Gunnarsson (s. 14. huhtikuuta 1961) on islantilainen kapellimestari. Hänestä tuli vuonna 1993 Pohjois-Islannin sinfoniaorkesterin residenssikapellimestari. Hän on johtanut myös Islannin sinfoniaorkesteria, Reykjavíkin kamariorkesteria ja CAPUT Ensemblea.
Guðmundur Óli opiskeli aluksi Kópavogurissa, Reykjavíkissa ja Utrechtissa. Hän jatkoi opintojaan Jorma Panulan johdolla Helsingissä. Hän on johtanut monien säveltäjien teosten kantaesityksiä ja myös oopperaesityksiä.
Matadiva
Matadiva oli katolisen kirkon lähetysasema lyhyen aikaa eteläisessä Angolassa, n. 30 km Ondjivasta. Se sijaitsi Oukwanyaman heimon alueen pohjoisimmassa kolkassa.
Vantaan Lentopallo
Vantaan Lentopallo, lyhenne VanLe, on vantaalainen lentopalloseura. Se perustettiin vuonna 1987 jatkamaan Etelä-Vantaan Urheilijoiden viitoittamalla tiellä lentopallon parissa. Seura tunnetaan aktiivisesta junorioritoiminnastaan ja VanLe onkin pääjärjestäjänä kansainvälisessä Baltic Sea Junior-turnauksessa. Vaikka junoioritoiminta onkin VanLe:n päätoimialaa, on sillä silti myös miehissä neljä joukkuetta ja naisissa yksi. Miesten joukkueet pelaavat 2-sarjassa, 3-sarjassa , 5-sarjassa ja kuntosarjassa ja naisten edustusjoukkue pelaa 3-sarjassa.
Seuralla on joukkue myös istumalentopallossa, josta parhaat saavutukset ovat naisten puolelta kaksi SM-pronssia ja miehissä 1-sarjan voitto.
Libby Smith
Elizabeth ”Libby” Smith on Cynthia Watrosin esittämä fiktiivinen hahmo televisiosarjassa Lost. Hahmo esitellään ensin takaosan selviytyjänä toisen kauden jaksossa Kaikki vihaavat Hugoa yhdessä Bernardin kanssa. Libbyn viimeinen esiintyminen on jaksossa Kysymysmerkki.
Libby on esiintynyt kaiken kaikkiaan 21 jaksossa, joista 20 oli toisella tuotantokaudella ja yksi neljännellä kaudella. Toisen kauden lopussa Libby oli ainoa päähenkilö, jolla ei ole ollut keskeistä jaksoa, jossa olisi kerrottu hänen elämänsä yksityiskohdista, vaikka jakson Dave lopun takauma keskittyykin häneen. Libbyn piti palata kolmannella kaudella, mutta esiintyminen kuitenkin peruttiin. Hänen ensimmäinen ilmestymisensä toisen kauden jälkeen oli neljännellä kaudella jaksossa ''Tapaa Kevin Johnson.
Ennen onnettomuutta
Jaksossa Toiset 48 päivää Libby kertoo käyneensä Vermontissa, missä hän katkaisi jalkansa hiihto-onnettomuudessa. Hän kertoo myös käyneensä lääketieteellistä koulua vuoden verran, mutta lopetti opintonsa tullakseen kliiniseksi psykologiksi. Jaksossa Yhdessä elää, yksin kuolee esitetään, että ennen joutumistaan saarelle Libby tapasi Desmondin kahvilassa. Libby kertoi olevansa kotoisin Newport Beachilta Kaliforniasta. Saadessaan tietää Desmondin aikovan osallistua purjehduskilpailuun, Libby lahjoittaa hänelle Elizabeth-nimisen purjeveneensä, jonka hänen kuollut miehensä David antoi aikoinaan hänelle. Hän oleskeli myös Santa Rosan mielisairaalassa, jossa myös Hurley oli hoidossa.
Dominic Anthony Marconi
Dominic Anthony Marconi (s. 13. maaliskuuta 1927 Newark) on yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Newarkin arkkihiippakuntaan 30. toukokuuta 1953 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Buren titulaaripiispaksi 3. toukokuuta 1976. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Peter Leo Gerety, jota avustivat Thomas Aloysius Boland ja Harold Robert Perry.
Libby Smith
Saarella
Libby selviytyy lentokoneen peräosasta noin 21 muun ihmisen kanssa. Hän alkaa heti auttamaan loukkaantuneita lääketieteellisen menneisyytensä takia. Jotkut kuitenkin kuolevat muutamia päiviä myöhemmin. Pian Toiset hyökkäävät selviytyneiden leiriin ja sieppaavat kaikki selviytyjät, lukuun ottamatta Libbya sekä Ana Luciaa, Mr. Ekoa, Bernardia, Cindya, Nathania ja Goodwinia.
Tomaso Antonio Vitali
thumb|right|Tomaso Antonio Vitali
Libby Smith
Saarella
Vainoharhaisuus alkaa vaivata Libbyä ja muita takaosan jäljellä olevia selviytyjiä. He uskovat Nathanin olevan yksi Toisista ja täten tappavat hänet. Takaosan selviytyneet löytävät Nuoli-aseman. Löytämällään radiopuhelimella he saavat hetkellisen yhteyden Booneen. Ana Lucia tappaa Goodwinin tämän paljastuessa Toiseksi. Ryhmä pysyy Nuoli-asemalla kunnes he kohtaavat Jinin, Michaelin ja Sawyerin, joilta takaosan selviytyneet saavat tietää etuosan selviytyneistä.
Dominic Anthony Marconi
Marconi jäi eläkkeelle 1. heinäkuuta 2002.
Tomaso Antonio Vitali
Tomaso Antonio Vitali (1663–1745) oli italialainen säveltäjä ja viulisti. Hän meni isänsä, Giovanni Battista Vitalin kanssa Modenaan vuonna 1674 ja sai tältä todennäköisesti viulunsoiton opetusta. Sävellyksessä hänen opettajanaan oli Antonio Maria Pacchioni. Hän työskenteli d'Esten suvun hoviorkesterissa vuosina 1675–1742, ensin viulistina, sitten johtajana. Vitalin omien oppilaiden joukossa olivat Evaristo Abaco ja Jean-Baptiste Senaillé. Hänen kaikki sävellyksensä ovat soittimellisia. Hänen soolo- ja triosonaateissaan kuuluvat säveltäjän isältä ja Arcangelo Corellilta omaksutut vaikutteet.