cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Creekit
Historia
Yhdysvaltain vapaussota jakoi creekit kahteen osaan. Etelässä asuvat creekit olivat puolueettomia, ja pohjoisessa asuvat taistelivat brittien puolella. Kun sota päättyi 1783, Iso-Britannia luovutti creekien alueet Yhdysvalloille. Alexander McGillivray nousi creekien johtajaksi ja onnistui neuvottelemaan Yhdysvaltojen kanssa sopimuksen, jossa Yhdysvallat tunnusti creekien itsehallinnon, tosin suuria alueluovutuksia vastaan. Yhdysvallat petti sopimuksen McGillivrayn kuoleman jälkeen ja yhä suurempia osia creekien alueita liitettiin Georgian osavaltioon. George Washington määräsi, että intiaanit olisi sopeutettava länsimaiseen kulttuuriin ja tätä tehtävää hoitamaan valittiin Benjamin Hawkins. Hän opetti creekeille eurooppalaisen tekniikan hyödyntämistä maataloudessa ja creekeistä tuli yksi viidestä sivistyneestä heimosta. Kehitys katkesi kuitenkin creek-sotaan 1812.
Creek-sota alkoi creekien sisällissotana, mutta Yhdysvallat sekaantui siihen nopeasti. Sotaa käytiin amerikkalaisten ja amerikkalaismielisten creekien ja uudistuksia vastustavien creekien välillä. Sota päättyi 1814 ja sen seurauksena creekit joutuivat luovuttamaan alueensa Yhdysvalloille. Myös amerikkalaisten puolella taistelleet creekit joutuivat luovuttamaan alueensa. Alabaman osavaltio muodostettiin suurimmaksi osaksi creekien luovuttamalle maalle. Maaluovutukset johtivat siihen, että monet creekit pakenivat Floridaan, jossa heistä muodostui seminolien heimo.
Nykypäivä
Suurin osa creekeistä asuu Oklahomassa, jonne heidät siirrettiin monien muiden heimojen mukana 1834, mutta myös Alabamassa on creekien reservaatti. Kuten monien muidenkin intiaani-heimojen, myös creekien talous perustuu suurilta osin kasinoihin ja matkailuun. Creekien yhteishenkeä pidetään yllä festivaalein ja esimerkiksi haavipalloturnauksin.
Markku Lahti (museonjohtaja)
Markku Ilmari Lahti (19. joulukuuta 1947 Jyväskylä – 14. syyskuuta 2021 Tampere ) oli suomalainen museonjohtaja, joka johti Alvar Aalto -museota 38 vuoden ajan.
Kaniini
Kaniini eli villikaniini (Oryctolagus cuniculus) on jäniseläinten lahkoon kuuluva nisäkäs. Se on sukunsa (Oryctolagus) ainoa laji. Kaniini on Iberian niemimaan ekosysteemin avainlaji.
Markku Lahti (museonjohtaja)
Hänet valittiin museon ensimmäiseksi johtajaksi 1973. Museo oli perustettu 1966. Alvar Aallon suunnittelema uusi museorakennus valmistui 1973. Museo oli yksityisen yhdistyksen ylläpitämä vuoteen 1979, jolloin se siirtyi Jyväskylän kaupungin omistukseen. Alvar Aallon syntymän 100-vuotisjuhlavuonna 1998 museon ja Alvar Aalto -säätiön toiminnat yhdistettiin säätiön hallintaan. Markku Lahti toimi myös säätiön johtajana aina vuoteen 2011, jolloin hän jäi eläkkeelle.
Kaniini
Kaniinia on istutettu vieraslajiksi monin paikoin ja se on joutunut ISSG:n (Invasive Species Specialist Group of the IUCN Species Survival Commission) listalle yhtenä maailman sadasta haitallisimmista vieraslajista. Toisaalta kaniinia ei ole laskettu Euroopan sadan haitallisimman vieraslajin joukkoon.
Elintavat
Kaniinit elävät yleensä yhdyskunnissa kuivilla hiekka- tai hiekkasavimailla aukeassa tai pensaikkoisessa maastossa. Ne rakentavat mutkittelevia koloverkostoja. Pesä pehmustetaan heinillä ja emon vatsavillalla. Kaniineilla on vuodessa säännön mukaan 3–4 pesuetta (enimmillään kuusi), joissa on 2–10 poikasta kerralla, syntymäpaino 30–40 g. Poikaset ovat syntyessään sokeita ja karvattomia. Elinikä on pisimmillään noin yhdeksän vuotta, tavallisesti paljon lyhyempi. Toisin kuin monissa oppikirjoissa kerrotaan, poikaset eivät voi Keski- ja Pohjois-Euroopan oloissa lisääntyä vielä syntymävuotenaan, vaan vasta seuraavana keväänä. Muiden jänislajien tavoin kaniini on kasvinsyöjä ja se syö luonnossa erittäin monipuolista ravintoa kuten erilaisia ruohovartisia kasveja, vihanneksia, oraita, havupuiden silmuja ja puun kuorta.
Kaniini Iberian niemimaan avainlajina
Kaniinien merkitys Etelä-Euroopan luonnolle on suuri. Espanjalainen tutkijaryhmä on jopa kutsunut Iberian niemimaan välimerellistä ekosysteemiä kaniinin ekosysteemiksi. Kanien laiduntaminen ja kaivaminen lisäävät elinympäristön monimuotoisuutta luoden avoimia alueita ja dynamiikkaa kasvistoon. Vähintään 72 kasvilajin siemeniä leviää kaniinien papanoissa, jotka myös lannoittavat maata. Lisäksi kanien ”käymälät” toimivat ravinnonlähteenä monille selkärangattomille. Sammakkoeläimet, matelijat sekä jotkin linnut käyttävät kaniinien koloja suoja- ja lepopaikkoina.
Y6 ja Y7
Y6 oli ruotsalainen dieselmoottorivaunusarja, jota valmistettiin Ruotsin valtionrautateille vuosina 1953–1961 yhteensä 378 kappaletta. Samalla valmistettiin 321 kappaletta liitevaunuja. Moottorivaunuja valmistivat Hägglund & Söner, Aktiebolaget Svenska Järnvägsverkstäderna, Kalmars Mekaniska Verkstad ja Eksjöverken. Yksiköt olivat käytössä Ruotsin sähköistämättömällä rataverkolla 1950-luvulta aina 1980-luvulle. Sähköistetyille rataosuuksille oli omat sähkömoottorivaunutyyppinsä, X16 ja X17. Ensimmäiset Y6:et aloittivat liikenteen Bodenin ja Haaparannan välillä.
Kaniini
Kaniini Iberian niemimaan avainlajina
Kaniini on luontaisella elinalueellaan avainlaji monien petojen saaliseläimenä. Nelisenkymmentä eläinlajia, joihin kuuluu sekä nisäkkäitä, lintuja että matelijoita, käyttää kaneja ravintonaan. Ne ovat tärkeää ruokaa muun muassa ketulle, hillerille, genetille ja iberiankeisarikotkalle. Kannan romahtaminen johti osaltaan iberianilveksen uhanalaistumiseen. Villikaniini on tärkeä riistaeläin Espanjassa, ja niitä pyydystetään vuosittain miljoonia yksilöitä.
Y6 ja Y7
Versiot
Alkuperäinen versio oli Y6, jota valmistettiin vuosina 1953–1957 yhteensä 251 kappaletta. Sen istuimet olivat yksinkertaiset ja pienet, paikkaluvuksi saatiin 53. Viimeinen Y6 poistettiin liikenteestä vuonna 1983, mutta joitakin niistä muunnettiin ratatyövaunuiksi. Vaunuja myös myytiin 26 kappaletta Tanskaan yksityisradoille.
Kaniini
Levinneisyys Euroopassa
Kaniini oli muinoin levinnyt laajalle Euroopassa, kuten pleistoseenikauden fossiililöydöt todistavat. Jääkausi työnsi eläimet Espanjaan ja Afrikan luoteisosiin, ja vasta ihminen vaikutti osaltaan niiden uuteen leviämiseen. Kanta on romahtanut Iberian niemimaalla virustautien, elinalueiden tuhoutumisen ja voimaperäisen metsästyksen johdosta. Portugalissa se on luokiteltu silmälläpidettäväksi ja Espanjassa vaarantuneeksi lajiksi.
Y6 ja Y7
Versiot
Uudemmassa Y7:ssä oli kookkaammat istuimet ja paikkaluku oli ainoastaan 47. Niitä valmistettiin vuosina 1957–1960 yhteensä 122 kappaletta. Lisäksi seitsemän Y6:ta ja Y8:aa muutettiin Y7-sarjaan. Viisi niistä on myyty Norjan valtionrautateille ja tanskalaisille yksityisradoille. Y7-versiot olivat Ruotsissa käytössä vuoteen 1989.
Kaniini
Levinneisyys Euroopassa
Kaniini on kuulunut muun muassa Brittein saarten eläimistöön ainakin yhtenä jääkausien välisenä aikana, mutta laji hävisi mannerjään peitettyä alueen. Brittein saarille se levisi uudelleen Ranskasta normannien hallitsijoiden ajalta lähtien (1100–1200-luku). Englannissa on havaittu, että villikanit tuottavat merkittäviä ekosysteemipalveluja. Kun laitumilla ei laidunneta lehmiä eikä muitakaan eläimiä, kaniinista on tullut luonnon monimuotoisuuden kannalta avainlaji. Useat niittyjen selkärangattomat ovat täysin riippuvaisia kaniinien esiintymisestä.
Y6 ja Y7
Versiot
Y6- ja Y7-sarjan moottorivaunuihin perustuvat Suomessa käytössä olleet lättähatut eli Dm6- ja Dm7-sarjat, jotka valmisti suomalainen Valmet ruotsalaiselta Hilding Carlssonilta hankitulla lisenssillä.
Uusi toivo (Macao)
Uusi toivo on Macaon erityishallintoalueella toimiva puolue, joka kuuluu demokratiamyönteiseen blokkiin.
Kaniini
Levinneisyys Euroopassa
Suomessa vakiintuneita, villiintyneistä lemmikkikaneista polveutuvia kaniinikantoja esiintyy ainakin pääkaupunkiseudulla (Helsingin villikanit) ja Turussa, jossa ne ovat selvinneet jo useasta talvesta. Pääkaupunkiseudulla kannan arvellaan syntyneen vuodesta 1985 lähtien.
Uusi toivo (Macao)
Puolueen taustalla toimii järjestö nimeltä Associação dos Trabalhadores da Função Pública de Macau, joka on vuonna 1987 perustettu edunvalvontaryhmä julkisten alojen virkamiehille.
Kaniini
Kaniini muissa maanosissa
vasen|pienoiskuva|200px|Kaniini [[Tasmaniassa.]] Kaniini on levinnyt ihmisen mukana ympäri maailmaa. Usein sitä on istutettu tietoisesti riistaksi, esimerkiksi merimiehet siirsivät kaniineja saariin matkansa varrella, saadakseen seuraavallakin purjehduksella tuoretta muonaa. Kun puhutaan kaniiniongelmasta, tarkoitetaan juuri eurooppalaisperäisten villikaniinien runsautta. Monilla alueilla kotoperäiset kaniinilajit ovat käymässä harvinaisiksi, ja jotkut ovat suorastaan uhanalaisia.
Uusi toivo (Macao)
Puolue kannattaa mm. seuraavia asioita:
Vuoden 2021 lainsäädäntöneuvoston vaaleissa puolue oli ainoa sallittu demokratiamyönteinen puolue. Se voitti yhteensä kaksi paikkaa.
Kaniini
Kaniini muissa maanosissa
Australiaan kaniini tuotiin vuonna 1859 riistaeläimeksi. Suotuisan ympäristön ja ilmaston sekä luonnollisten petojen puuttuessa kanta lisääntyi arviolta 600 miljoonaan yksilöön vuoteen 1950 mennessä. Kaniinit aiheuttivat merkittäviä taloudellisia menetyksiä Australian villa- ja lihateollisuudelle. Kantaa rajoitettiin biologisella torjunnalla levittämällä myksoomavirusta, joka aiheuttaa kaniineille myksomatoosi-sairautta. Kanta vähentyi 99 prosenttia muutamassa vuodessa, mutta sairaudelle vastustuskykyisiä kantoja alkoi kehittyä ja virus menetti tehoaan. Kaniinikanta alkoi kasvaa, mutta ei kuitenkaan noussut enää 1950-lukua edeltävälle tasolle. Vuodesta 1995 lähtien kaniineja on torjuttu caliciviruksella, joka on ollut tehokkain kuumimmilla alueilla. Kaniinit ovat Australiassa aiheuttaneet alkuperäislajistoon kuuluvan isopussikaniinin kannan vähenemistä, kilpailemalla sen kanssa elintilasta ja ravinnosta. Eräs viljelijä levitti myksoomavirusta myös Ranskaan 1950-luvun puolessavälissä, josta tauti levisi muualle Eurooppaan.
Evrytanía
Evrytanía  eli Evrytanían alueyksikkö (Περιφερειακή ενότητα Ευρυτανίας, Perifereiakí enótita Evrytanías) on yksi Kreikan alueyksiköistä. Se sijaitsee Keski-Kreikan alueella ja sen hallinnollinen keskus on Karpenísi. Alueyksikön pinta-ala on 1 868 neliökilometriä ja asukasluku 20 081 (vuonna 2011).
Alueyksikkö sijaitsee Manner-Kreikan keskiosissa. Se perustettiin vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman myötä ja se korvasi tuolloin lakkautetun Evrytanían prefektuurin (Νομός Ευρυτανίας, Nomós Evrytanías).
Kunnat
Alueyksikkö jakaantuu kahteen kuntaan seuraavasti:
Amur (täsmennyssivu)
Amur tai Amuri voi tarkoittaa seuraavaa:
Macaon lainsäädäntöneuvosto
Macaon lainsäädäntöneuvosto on Macaon erityishallintoalueen lakiasäätävä elin. Se koostuu 33 edustajasta, joista osa valitaan neljän vuoden välein järjestettävissä vaaleissa.
Lainsäädäntöneuvostolla on myös valta panna kaupungin hallintojohtaja viralta.
Kokoonpano ja edustajat
Edustajien tulee olla Macaon pysyviä asukkaita. Edustajien toimikausi on neljä vuotta. Vuonna 2021 kaupunginhallitus ilmoitti, että se tukee Kiinan vaatimaa muutosta Hongkongin vaalilakiin, jonka nojalla ainoastaan "patriootit" (eli kommunistisen puolueen hyväksymät ehdokkaat) saavat asettua ehdokkaaksi, ja haluavansa Macaolle vastaavan muutoksen.
Perinteisen oikeisto-vasemmisto -akselin sijaan puolueet jaetaan Peking- ja demokratiamyönteisiin.
Viimeisimmät vaalit
Viimeisimmät vaalit pidettiin syyskuussa 2021. Ainoa demokratiamyönteinen puolue, joka sai asettaa ehdokkaita, oli Uusi toivo, joka sai kaksi edustajaa.
Vääntämä
Vääntämä Vääntämö on Päijät-Hämeessä Padasjoella Sallanmäen kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 5,3 hehtaaria, se on 650 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,8 kilometriä.
Marisol Nichols
Varhainen elämä
Nichols syntyi Rogers Parkissa Chicagon, Illinoisisin naapurustossa, ja kasvoi Napervillessä, Illinoisissa. Hänen äidillään oli texasilaista ja meksikolaista sukutaustaa. Hänen biologinen isä on flamingo-tanssija, joka on venäjän juutalainen/Unkarin juutalainen. Hän on vanhin kolmesta sisarestaan, hänellä on kaksi nuorempaa veljeä. Kapinallinen teini, Nichols muistaa "olin 17 ja katsoin vieressäni olevia ihmisiä joiden kanssa vietin aikaa ja ymmärsin, että jos en pudota tätä pois, tämä on elämääni", hän korvasi kapinallisen käyttäytymisensä jollakin järkevällä tavalla kuten näyttelemisellä.
Ura
Vuonna 1996 Nichols esiintyi televisiosarjoissa Chicagon ratsupoliisi ja Bevery Hills, 90210. Seuraavana vuonna hän teki elokuvadebyytin elokuvassa Vegas Vacation Chevy Chasen kanssa. Hän esiintyi myös sivurooleissa elokuvissa Scream 2, Friends ’Till the End, Nyt bailataan, Jane Austen’s Mafia ja The Sex Monster.
Vuosina 2000-2002 Nichols näytteli Showtimen draamasarjassa Resurrection Blvd., ja vuonna 2001 esitti Bahranin prinsessaa televisioelokuvassa The Princess and the Marine. Vuonna 2003 hän vieraili sarjoissa Frendit, C.S.I., Kova laki: Erikoisyksikkö, Muodon vuoksi ja Siskoni on noita. Vuonna 2006 hän esiintyi kuudessa jaksossa Todistettavasti syyllinen -sarjassa ja näytteli myös elokuvassa Hamekyttä 2. Vuonna 2005 hän esiintyi lyhytaikaisessa sarjassa Blind Justice ja seuraavana vuonna sarjassa In Justice. Vuonna 2007 näytteli 24-sarjassa erikoisagentti Nadia Yassirinia, ja vuonna 2008 hän oli mukana elokuvassa Felon. Vuonna 2010 hän esiintyi ABC:n lyhytaikaisessa kesäsarjassa The Gates.
Nichols oli myös vierailevassa Tracy Kellerin roolissa sarjassa NCIS: Los Angeles vuonna 2010. Hänellä on myös pieni osa Kristin Chenowethin musiikkivideossa ”I Want Somebody (Bitch About)”. Hän on myös näytellyt aavikkosutta MTV:n teinisarjassa Teen Wolf.
Vuonna 2012 Nichols näytteli ABC-sarjassa CGB Leslie Bibbin, Kristin Chenowethin, Annie Pottsin, Jennifer Aspenin ja Miriam Shorin kanssa.
Yksityiselämä
Noin vuonna 1997, Nichols liittyi Skientologiakirkon jäseneksi sen jälkeen, kun hän oli tutustunut kiropraktikkoonsa. 18. marraskuuta 1999 hän meni naimisiin Andrea Forrentinon kanssa, jonka hän tapasi Italiassa, kun hän oli kuvaamassa elokuvaa My Father´s Shoes. Kun he erosivat, Nichols meni naimisiin kuvaaja/johtaja Taron Lextonin kanssa 13. huhtikuuta 2008. Heidän tyttärensä syntyi syyskuussa 2008. Nichols asuu Los Angelesissa, Kaliforniassa. Marraskuussa 2018 Nichols ja Lexton erosivat.
Hyväntekeväisyys
Nichols loi säätiön orjuudettomalle maailmalle ihmiskaupan torjumiselle, ja on samanlaisen organisaation suurlähettiläs Operation Underground Railroadissa.
Rungsted Seier Capital
Rungsted Seier Capital on tanskalainen jääkiekkoseura, jonka kotipaikka on Rungsted. Joukkue pelaa Tanskan pääsarjassa Metal Ligaenissa. Seura toimi aiemmin nimellä Rungsted Cobras, mutta se vaihtoi nimeä 2004. Joukkue pelaa silti edelleen Rungstedissa, ja se on voittanut Tanskan mestaruuden vuonna 2003.
Joukkueenjohto
Lähde: EliteProspects
Cornel West
Cornel Ronald West (s. 2. kesäkuuta 1953 Tulsa, Oklahoma) on yhdysvaltalainen filosofi ja intellektuelli. Hän toimi aiemmin Harvardin yliopistossa ja nykyään uskonnon professorina Princetonin yliopistossa. West on sanonut, että hänen ajattelunsa on omaksunut aineksia afrikkalais-amerikkalaisesta baptismista, marxismista, pragmatismista sekä transsendentalismista.
Mellari
Mellarin toiminta käynnistyi keväällä 2008 paikallisen Mellunmäki-Seura ry:n ylläpitämänä. Tuolloin Mellari sijaitsi ”vanhan ostoskeskuksen” alakerrassa ja tilaa toiminnalle oli noin 600 m². Mellarissa toimivat vuokralaisina myös sosiaalivirasto, partiolaiset, kahvila Eden sekä kierrätyspiste. Helsingin Kulttuurikeskus ylläpiti Mellarissa Mellupistettä, jonka tietokoneilla pystyi käyttämään Internetiä maksutta. Toiminta ostoskeskuksen tiloissa päättyi sen tultua puretuksi. Tilalle valmistui kerrostaloasuntoja ja Attendon hoivakoti vuonna 2019.
Ashleigh Murray
Ashleigh Monique Murray (s. 18. tammikuuta 1988, Kansas City, Missouri) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten Josie McCoyn roolista jännityssarjassa Riverdale.
Ura
Vuonna 2016 Murray aloitti näytellä roolia the CW:n jännityssarjassa Riverdale näytellen Josie McCoytä,
Murray tähditti ja esitti nimiosassa Netflixin elokuvassa Deidra & Laney Rob a Train vuonna 2017. Elokuva esitettiin maailman ensi-illassa Sundancen elokuvajuhlissa 23. tammikuuta 2017. Se julkaistiin Netflxsissä 17. maaliskuuta 2017.
Vuonna 2017 ilmoitettiin, että Murray esittää MGM musikaalissa uudelleen tehdyssä Valley Girlissa Loryniä. Hän myös alkoi näytellä The CW jännitysarjassa Riverdalessa teinilaulajana Josie McCoy.
Helmikuussa 2019 ilmoitettiin, että Murray muuttaisi hänen rooliaan Josie McCoyna osaksi Riverdalen jatko-osaa.
Maiwandin taistelu
Maiwandin taistelu käytiin Afganistanin kruunua tavoitelleen Muhammad Aijub Khanin joukkojen ja brittien välillä toisen afgaanisodan aikana Maiwandissa 27. heinäkuuta 1880. Taistelu päättyi brittien huomattavaan tappioon ja heidän vetäytymiseensä Kandahariin. Kandahar piiritettiin, mutta piirittäjät voitettiin myöhemmin.
Tausta
Maiwandin taistelu käytiin toisen afgaanisodan aikana. Jaqub Khanin veli Muhammad Aijub Khan päätti yrittää ottaa valtaistuimen itselleen ja heinäkuussa 1880 hän lähti suuren sotajoukon kanssa kohti Kandaharia. Joukkoon oli liittynyt entisiä Afganistanin armeijan sotilaita, sekä uskonnollisista syistä hänen riveihinsä saapuneita taistelijoita.
Brittikenraali G.R.S. Burrowsin komentama brittiosasto eteni puolestaan Kandaharista kohti Helmandjokea estääkseen 'Aijub Khanin joukkoja ylittämästä jokea. Brittejä oli yhteensä 2 599 ja mukanaan heillä oli 3 000 huolto- ja kuljetusjoukkoihin kuulunutta, sekä kuusi tykkiä. Toiset kuusi tykkiä saatiin brittien afgaaniliittolaisilta, jotka loikkasivat 'Aijub Khanin puolelle. Afgaanien oli tarkoitus pitää asemat Girishissä ja loikkaus teki joen puolustamisesta mahdotonta Britit vetäytyivät Khushk-i-Nakhudiin jonkin matkan päähän Kandaharista. 26. heinäkuuta brittien tiedustelu ilmoitti 'Aijub Khanin etujoukkojen edenneen Maiwandiin. Afgaanien joukkoihin kuului arviolta yli 25 000 miestä ja 30 tykkiä. Burrows päätti edetä joukkoineen Maiwandiin ja ottaa yhteen afgaanien kanssa näiden vielä marssiessa.
Taistelu
thumb|vasen|Brittien ratsuväki pakenee taistelukentältä. [[Richard Caton Woodvillen maalaus vuodelta 1883.]] Afgaaniarmeija Maiwandissa havaittiin noin kello kymmeneltä aamulla 27. heinäkuuta. Britit ottivat hyökkäämisen sijaan puolustusasemat, minkä myötä aloite siirtyi afgaaneille. Afgaanien ratsuväki hyökkäsi brittien vasenta siipeä vastaan ja jalkaväki uhkasi sitä oikealla. Martini–Henry-kivääreillä varustetut britit torjuivat afgaanit oikealla ja pyrkivät etenemään vasemmalla hajottaakseen afgaanien hyökkäyksen. Eteneminen pysähtyi kuitenkin afgaanien tykkituleen. Afgaanit olivat kärsineet kuitenkin suuria tappioita ja he ryhmittyivät uudestaan. Afgaanit hyökkäsivät uudelleen noin kello puoli kolmen aikaan iltapäivällä. Brittien tykistön ammukset olivat loppuneet ja upseeriensa menettäneinä osa yksiköistä alkoi paeta. Brittien ratsuväen hyökkäys ei onnistunut ja 100 sotilasta brittien takavartiostossa saarrettiin ja tuhottiin. Burrows tajusi tilanteen kääntyneen toivottomaksi ja määräsi joukkonsa vetäytymään kohti Kandaharia, jonne saavuttiin seuraavana päivänä.
Seuraukset
Britit olivat menettäneet taistelussa 962 sotilasta kaatuneina ja 161 haavoittuneina. Afgaanien tappioita voi vain arvioida, mutta he menettivät ehkä noin 5 500 kuolleina ja 1 500 haavoittuneina. Maiwandin taistelu lukeutuu brittien Viktoriaanisen kauden suurimpiin tappioihin. Paštujen keskuudessa taistelun sankariksi nostettiin Malalai-niminen nainen, joka innosti laulaen taisteluun osallistuneita sotureja eturivin joukossa saaden lopulta surmansa luodista. Sittemmin Afganistanissa hänet on nostettu kansallissankarin asemaan.
Afgaanit etenivät edelleen Kandahariin, joka piiritettiin. Afgaanien voitostaan saavuttama etu jäi kuitenkin lopulta vähäiseksi, sillä Kabulista saapunut 10 000:n britin armeija voitti heidät Frederick Robertsin johdolla.
Maiwandin taisteluun osallistuneista hahmoista ehkä tunnetuin on fiktiivinen Sherlock Holmesin apuri Tohtori Watson.
Non, je ne regrette rien
Non, je ne regrette rien on ranskalainen laulu, jonka teki tunnetuksi Édith Piaf. Piaf levytti kappaleen 10. marraskuuta 1960. Kappaleen on sanoittanut Michel Vaucaire ja säveltänyt Charles Dumont. Kappaleesta on tehty useita suomennoksia ja suomenkielisiä levytyksiä. Ensimmäisen kerran Suomeksi kappaleen on sanoittanut Sauvo Puhtila, ja ensimmäisen suomenkielisen levytyksen siitä nimellä ”En kadu mitään” teki Vera Telenius vuonna 1974. Irina Milan levytti sävelmän vuonna 1975 albumilleen Milodia Eino Leinon ja itsensä tekemin sanoin nimellä ”Join kaiken pois”.
Populaarikulttuurissa kappale on esiintynyt muun muassa elokuvassa Inception sekä Pasila-televisiosarjan jaksossa ”Non, je ne regrette rien”.
Clifford Husbands
Clifford Straughn Husbands (5. elokuuta 1926 – 11. lokakuuta 2017) oli Barbadoksen kenraalikuvernööri vuosina 1996–2011. Hän astui virkaan vuonna 1996 Dame Nita Barrow'n seuraajaksi.
Clifford Husbands oli koulutukseltaan lakimies. Hän kuoli 91-vuotiaana kotonaan 11. lokakuuta 2017.
Hugo von Becker
Carl Hugo von Becker (2. huhtikuuta 1834 Helsinki – 1. joulukuuta 1911 München, Saksa) oli suomalainen opettaja ja ruotsiksi kirjoittanut lastenkirjailija, runoilija ja kääntäjä.
Von Beckerin vanhemmat olivat suomen kielen tutkija, Turun Viikko-Sanomien perustaja Reinhold von Becker ja Carolina Idestam. Hänen veljiään olivat Helsingin yliopiston farmakologian sekä silmätautiopin professori Frans Josef von Becker (1823–1890) ja tuomari, taidemaalari Adolf von Becker.
Von Becker kävi Helsingin yksityislyseota ja pääsi ylioppilaaksi 1851. Hän opiskeli Kööpenhaminan, Münchenin ja Pariisin yliopistoissa 1857–1861 sekä Alnarpin maanviljelysopistossa Ruotsissa 1862–1863 valmistuen agronomiksi. Von Becker toimi Blomqvistin tyttökoulun opettajana Helsingissä 1865–1867, Helsingin normaalikoulun opettajana 1870–1872 sekä samalla Helsingin yksityislyseon opettajana 1870–1874 ja 1878–1889. Hän muutti pysyvästi ulkomaille 1893.
Ahvenus (Padasjoki)
Ahvenus on Päijät-Hämeessä Padasjoella Sallanmäen kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,8 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 800 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähialueeseen (14.221) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 146,1 metriä mpy.
Sanna Aaltonen
Sanna Aaltonen -nimisiä henkilöitä ovat tai ovat olleet:
Paola Felix
pienoiskuva|200px|Paola Felix Paola Felix (s. 5. lokakuuta 1950 Sankt Gallen) on sveitsiläinen iskelmälaulaja ja uutisankkuri. Hän avioitui vuonna 1980 viihdealan monitaiturin Kurt Felixin kanssa, josta jäi leskeksi vuonna 2012. Hän on edustanut Sveitsiä euroviisuissa kahdesti, vuosina 1969 ja 1980.
Ioánnis Georgiádis
Ioánnis Georgiádis (, 29. maaliskuuta 1876 Trípoli, Kreikka – 14. maaliskuuta 1960) oli kreikkalainen miekkailija, joka voitti olympiakultaa säilässä vuoden 1896 kesäolympialaisissa ja epävirallisissa vuoden 1906 välikisoissa sekä hopeaa joukkuesäilässä.
Hiirolan rautatieasema
Hiirolan rautatieasema on rautatieliikennepaikka Savon radalla Hiirolan kylässä Mikkelissä. Se avattiin liikenteelle 1. lokakuuta 1889 samaan aikaan Savon radan kanssa. Asemarakennus rakennettiin vuosina 1887–1889 Oulun radan pysäkin tyyppipiirustusten mukaan. Sen alkuperäinen ulkoasu on säilynyt hyvin. Miehitys asemalla päättyi 1. joulukuuta 1970 ja tavaraliikenne lakkautettiin vuonna 1976. Tavaraliikennettä jatkettiin kuitenkin vielä vuosina 1980–1984. Henkilöliikenne lakkautettiin 29. toukokuuta 1983. Asema-alueen rakennukset siirtyivät 2007 Senaatti-kiinteistöille ja sitä kautta myyntiin. Nykyään Hiirolan asema toimii taiteilijakotina sekä taidegalleriana.
Pico Cristóbal Colón
Pico Cristóbal Colón on Kolumbian korkein vuori ja prominenssiltaan maailman viidenneksi suurin vuori. Lähin sitä korkeampi vuori on Cayambe 1 288 kilometrin päässä. Huipulla on pysyvä lumipeite, kuten muillakin läheisillä vuorilla. Vuori kuuluu erilliseen Sierra Nevada de Santa Martan vuoristoon Andien lähellä.
On mahdollista, että lähellä sijaitseva Pico Simón Bolívar on Pico Cristóbal Colónia korkeampi. Siinä tapauksessa Pico Simón Bolívar on sekä Kolumbian korkein että prominenssiltaan maailman viidenneksi suurin vuori.
Epäröimättä hetkeekään
Epäröimättä hetkeekään on Elastisen ja Jenni Vartiaisen kappale, joka julkaistiin 31. tammikuuta 2020. Se nousi listaykköseksi Suomen virallisella singlelistalla. Kappale kertoo siitä, kuinka maailmassa asioiden jakaminen tekee niistä suurempia ja arvokkaampia.
Elastinen ja Vartiainen esittivät kappaleen ensimmäisen kerran livenä yhdessä Emma-gaalassa 2021, jossa se oli ehdolla myös vuoden biisiksi.
Saarroksissa
Saarroksissa on 17-osainen brittiläinen televisiosarja vuodelta 1967. Sarjan loivat George Markstein ja Patrick McGoohan, ja se esitettiin ITV-kanavalla vuosina 1967–1968. Sarja on esitetty myös Suomessa keväällä 1968 TV-2:ssa ja myöhemmin uusintana Kolmoskanavalla ja Subtv:llä. Sarja kuvattiin 35 mm:n värifilmille yhdysvaltalaista yleisöä varten, mutta Ison-Britannian televisiossa — samoin kuin Suomessa — se esitettiin alun perin mustavalkoisena.
Surrealistinen sarja on saanut kulttistatuksen etenkin scifiharrastajien ja 1960-luvun vastakulttuurin edustajien keskuudessa. Vuonna 2009 sarjan pohjalta tehtiin kuusiosainen minisarja, myös nimeltään Prisoner, jonka pääosia esittävät Jim Caviezel ja Ian McKellen. Iron Maidenin kappaleet The prisoner ja back in the village on tehty tämän televisiosarjan pohjalta.
Sarja on julkaistu Isossa-Britanniassa ja Yhdysvalloissa VHS:nä 1980-luvulla ja DVD:nä 1990-luvun lopulla, sittemmin Pohjoismaissakin. Sarja remasteroitiin ja julkaistiin blu-rayna vuonna 2009. Monofonisen äänen lisäksi julkaisu sisältää 5.1-kanavaisen ääniraidan.
Tarina
Sarja kertoo irtisanoutuneesta huippuagentista, joka siepataan ja viedään omituiseen Kyläksi (The Village) kutsuttuun syrjäiseen paikkaan. Kylässä on Patrick McGoohanin esittämän vangitun agentin lisäksi lukuisia muita asukkaita tai vankeja, joista jokaista kutsutaan numerolla. Vangittu mies saa numeron kuusi. Kylässä on oma rahayksikkö, sanomalehti ja kaikkialla näkyvä vanhanaikaista polkupyörää esittävä tunnus.
Lähteet
thumb|Sarjan ulkokuvauksissa käytettiin [[Portmeirionin lomakeskusta Walesin Gwyneddissä.]]
Mykola Azarov
Mykola Janovytš Azarov (, synt. Pahlo ; s. 17. joulukuuta 1947 Kaluga, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen Alueiden puolueen poliitikko. Hän oli Ukrainan pääministeri maaliskuusta 2010 tammikuuhun 2014, jolloin presidentti erotti hänet itsenäisen Ukrainan väkivaltaisimpien mielenosoituksien myötä. Azarov on aiemmin toiminut Ukrainan talousministerinä ja varapääministerinä.
Pääministerinä
Vuonna 2006 Ukrainassa pidettiin ensimmäiset parlamenttivaalit oranssin vallankumouksen jälkeen. Parlamentti hajotettiin kuitenkin ja vuonna 2007 järjestettiin uudet vaalit. Joulukuussa samana vuonna muodostettiin Julija Tymošenkon oranssi kokoomushallitus. Hallitusta vaivasivat kuitenkin sisä- ja ulkopoliittiset ongelmat, sekä talousvaikeudet. Hallitus hajotettiin, mutta kun uutta ei saatu aikaiseksi, Tymošenkon hallitus jatkoi presidentinvaaleihin vuoteen 2010. Viktor Janukovytš voitti Tymošenkon presidentinvaaleissa. Tymošenko luopui pääministerin virasta ja Janukovytš nimitti maaliskuussa 2010 Azarovin johtaman hallituksen, jonka jäseniä olivat Alueiden puolue, Volodymyr Lytvynin ryhmä, kommunistit ja Vahva Ukraina. Alueiden puolue oli Azarovin hallituksen puolueista selvästi vahvin. Vuonna 2012 järjestettiin vuodella lykätty uudet Korkeimman neuvoston vaalit. Lopputulos oli kiistelty. Alueiden puolue voitti, joskin sen kannatus laski.
Azarov ja Janukovytš lähensivät Ukrainaa ulkopoliittisesti Venäjään. Sevastopolin satama-aleen vuokrasopimusta jatkettiin, Ukraina luopui Naton jäsenyyden hakemisesta ilmoittaen toisaalta jatkavan pyrkimyksiä liittyä Euroopan unioniin. Venäjä myi puolestaan maakaasua Ukrainaan ali markkinahintojen. Osaltaan tämän ansiosta talouskasvu kääntyi nousuun´ja esimerkiksi IMF kiitteli Janukovytšin ja Azarovin talouspolitiikkaa. Sisäpolitiikassa oranssin vallankumouksen aikaiset perustuslain muutokset kumottiin ja näin presidentin valta lisääntyi. Tymošenkoa ja muita oppositiopoliitikkoja vastaan nostettiin syytteitä. Venäjänkieliselle väestönosalle tehtiin myönnytyksiä. Itä- ja Länsi-Ukrainan välinen kilpailu kiihtyi.
Ukrainan kriisi
Vuonna 2014 Ukrainassa syttyi laajoja mielenosoituksia, jotka seurasivat Euroopan unioni kanssa tehtävän assosiaatiosopimuksen perumista. Peruminen oli seurannut Venäjän uhkauksia mahdollisista suojatulleista ukrainalaisille tuotteille, minkä lisäksi Ukrainaa olisi vaadittu esimerkiksi vapauttamaan vangittu oppositiopoliitikko Tymošenko. Sopimus ei ollut näin erityisen mieluinen Janukovytšille. Pääministeri Azarov oli ilmoittanut sopimuksen allekirjoittamisesta luopumisesta 21. marraskuuta 2014. 24. marraskuuta Kiovan Itsenäisyyden aukiolle eli Maidanille alkoi kokoontua tuhansia mielenosoittajia. Mielenosoitukset levisivät myös muualle maahan. Mielenosoittajien alkuvaatimuksia olivat esimerkiksi Azarovin hallituksen ero.
Venäjä vastasi tapahtumiin miehittämällä Krimin ja maan itäosissa alkoi ensin laajoja liittovaltiota tai liitosta Venäjään vaatineita osittain väkivaltaisia mielenosoituksia. Lopulta alkoi Itä-Ukrainan sota. Azarov pakeni presidentin kukistuessa Venäjälle, jonne hän perusti laajasti venäläisten ohjailemaksi katsotun pakolaishallituksen. Azarovia vastaan asetettiin entisen presidentin ohella kansainvälisiä pakotteita ja Interpol antoi hänestä pidätysmääräyksen.
Ana Ivanović
Ana Ivanović (s. 6. marraskuuta 1987 Belgrad, Jugoslavia) on serbialainen tennispelaaja. Ivanović oli kesällä 2008 yhteensä 12 viikon ajan WTA:n maailmanlistan ykköseksi sijoitettu pelaaja. Hän voitti 15 WTA-turnausta kaksinpelissä, joista yksi on Grand Slam -turnauksen voitto Ranskan avoimista 2008. Hän lopetti uransa kauteen 2016.
Uran alku
Ana Ivanović aloitti tenniksen pelaamisen viisivuotiaana katseltuaan lajia televisiosta. Erityisesti hän oli kiinnostunut Monica Selesin otteista. Niinpä hän pyysi vanhemmiltaan, että saisi ilmoittautua paikalliseen tenniskouluun. Pian tämän jälkeen isä antoi hänelle mailan lahjaksi, ja palava innostus lajiin sai alkunsa.
Junioriaikana ITF rahoitti sodan runtelemasta maasta tulleen Ivanovićin kiertuematkoja. Naton Belgradiin 1999 Kosovon sodan aikana kohdistamat pommitukset saivat nuoren Anan pelon valtaan. Hän kuitenkin omien sanojensa mukaan tottui vähitellen tilanteeseen ja tajusi, että vain tiettyjä rakennuksia pommitetaan. Niinpä kuukauden tauon jälkeen harjoittelu sai jatkua.
Nousu tenniksen huipulle (2005–2006)
180px|thumb|Ana Ivanović vuonna 2007. Ivanovićin läpimurto tapahtui vuonna 2005, jolloin hän otti ensimmäisen WTA-turnausvoittonsa Canberrassa. Hän pääsi tuolloin kilpailuun kolmen karsintakierroksen kautta. Turnauksen finaalissa hän voitti Melinda Czinkin. Samana vuonna hän sijoittui ensimmäistä kertaa maailmanlistalla kahdenkymmenen parhaan joukkoon. Jo edellisen vuoden aikana hän oli noussut kyseisellä listalla peräti 608 sijaa. Australian avoimissa 2005 hän hävisi kolmannella kierroksella Amélie Mauresmolle. Helmikuussa hän hävisi Dohan turnauksessa Mauresmolle ja maaliskuussa Miamin turnauksen puolivälierässä. Ranskan avoimissa 2005 hän selvisi puolivälieriin asti voitettuaan kolmannella kierroksella Amélie Mauresmon ja neljännellä kierroksella Francesca Schiavonen. Puolivälierässä hän hävisi Nadja Petrovalle.
Vuoden 2006 Ivanović aloitti Hopman Cupilla, jossa hän pelasi yhdessä Novak Đokovićin kanssa. He eivät onnistuneet pääsemään finaaliin asti. Australian avoimissa hän hävisi toisella kierroksella Samantha Stosurille. Ranskan avoimissa Ivanović pääsi kolmannelle kierrokselle asti, mutta hävisi sen Anastasija Myskinalle. Wimbledonissa hän hävisi neljännellä kierroksella Amélie Mauresmolle. Toisen turnausvoittonsa Ivanović otti elokuussa 2006, kun hän voitti Canada Mastersin finaalissa entisen maailmanlistan ykköspelaajan, Martina Hingisin. Yhdysvaltain avoimissa hän kuitenkin hävisi kolmannella kierroksella Serena Williamsille.
Maailmanlistan ykköseksi ja Ranskan avointen voitto (2007–2008)
Vuoden 2007 Australian avoimissa Ivanović hävisi kolmannella kierroksella Vera Zvonarjovalle. Seuraavassa turnauksessaan, Tokiossa, hän pääsi finaaliin asti voitettuaan puolivälierässä neljänneksi sijoitetun maannaisensa, Jelena Jankovićin ja välierässä ykköseksi sijoitetun Marija Šarapovan. Finaalissa hän hävisi toiseksi sijoitetulle Martina Hingisille. Oltuaan liki kaksi vuotta jatkuvasti maailmanlistan Top 20:ssä Ivanović onnistui viimein murtautumaan kymmenen parhaan joukkoon voitettuaan Berliinissä pelatun Saksan turnauksen 13. toukokuuta 2007. Finaalissa hän voitti Svetlana Kuznetsovan luvuin 3–6, 6–4, 7–6(4). 7. kesäkuuta 2007 Ivanović eteni Ranskan avoimissa loppuotteluun voitettuaan Marija Šarapovan välierässä. Näin hänestä tuli ensimmäinen serbialainen pelaaja, joka on selvinnyt Grand Slam -turnauksen finaaliin. Loppuottelussa hän hävisi kaksi aiempaa mestaruutta voittaneelle Justine Heninille suoraan kahdessa erässä lukemin 6–1, 6–2. Wimbledonissa Ivanović pääsi välieriin asti, jossa hävisi Venus Williamsille. Seuraavassa turnauksessaan, Los Angelesissa hän otti uransa neljännen turnausvoittonsa voittamalla finaalissa Nadja Petrovan. Yhdysvaltain avoimissa hän hävisi neljännellä kierroksella Venus Williamsille. Viidennen turnausvoittonsa Ivanović otti Luxemburgissa, jonka finaalissa hän voitti Daniela Hantuchován.
Tammikuussa 2008 Ivanović pääsi toisen kerran urallaan Grand Slam -turnauksen loppuotteluun voittamalla Australian avointen välierissä Daniela Hantuchován 0–6, 6–3, 6–4. Hän kuitenkin hävisi finaalissa Marija Šarapovalle lukemin 7–5, 6–3. Turnauksen jälkeen hän nousi WTA:n maailmanlistalla toiseksi edellään vain Justine Henin. Maaliskuussa hän voitti Indian Wells Masters -turnauksen loppuottelussa Svetlana Kuznetsovan luvuin 6–4, 6–3 ja saavutti uransa kuudennen kaksinpelin WTA-turnausvoiton. Vuoden 2008 Ranskan avoimissa Ivanović oli sijoitettu kakkoseksi Marija Šarapovan jälkeen. Hän selviytyi loppuotteluun voitettuaan välierissä maannaisensa Jelena Jankovićin erin 6–4, 3–6, 6–4. Šarapovan aikaisen putoamisen vuoksi jo pelkkä finaaliin pääsy riitti varmistamaan Anan nousun maailmanlistan ykköseksi. Hänen loppuotteluvastustajansa oli Dinara Safina, jonka hän voitti luvuin 6–4, 6–3. Turnauksen jälkeen julkaistulla rankinglistalla Ivanović nousi ensimmäisenä Serbiaa edustavana pelaajana maailman ykköspelaajaksi. Ykkössijoitettuna Ivanović ei menestynyt vuoden 2008 viimeisissä Grand Slam -turnauksissa. Wimbledonissa hän hävisi kolmannella kierroksella Zheng Jielle eräluvuin 1–6, 4–6, ja Yhdysvaltain avoimissa jo toisella kierroksella Julie Coinille lukemin 3–6, 6–4, 3–6. Pekingin olympialaisiin hän ei loukkaantumisensa vuoksi osallistunut. Kauden loppupuolella hän otti vielä uransa kahdeksannen turnausvoittonsa voittamalla Linzin finaalissa Vera Zvonarjovan.
Pudotusta maailmanlistalla ja kaksi turnausvoittoa (2009–2010)
250px|Ana Ivanović [[Stanford (Kalifornia)|Stanfordissa vuonna 2009.|thumb]] Vuoden 2009 Australian avoimissa Ivanović putosi jatkosta kolmannella kierroksella hävittyään Alisa Kleibanovalle. Indian Wellsissä hän pääsi finaaliin, mutta hävisi sen Vera Zvonarjovalle. Maailmanlistan kahdeksantena Ranskan avoimiin lähtenyt Ivanović hävisi neljännellä kierroksella sijaa huonommin maailmanlistalla olleelle Viktoryja Azarenkalle. Wimbledonissa hän hävisi jälleen Venus Williamsille, tosin tällä kertaa luovuttamalla toisessa erässä. Tämän jälkeen koko loppukausi meni ilman merkittäviä voittoja ja Ivanović alkoi pudota maailmanlistalla.
Kauden 2010 avanneeseen Brisbanen turnaukseen Ivanović lähti maailmanlistan sijalta 21. Hän voitti viiteen kuukauteen ensimmäisen ottelunsa, kun ensimmäisellä kierroksella hän päihitti Jelena Dokićin. Ivanović jatkoi hyviä pelejään ja voitti toisella kierroksella Timea Bacsinszkyn sekä puolivälierässä Anastasija Pavljutšenkovan. Välierässä kuitenkin paluun tenniskentille tehnyt Justine Henin päihitti Ivanovićin. Ivanović eteni vuoden 2010 Australian avoimissa toiselle kierrokselle, jossa hän hävisi argentiinalaiselle Gisela Dulkolle. Toukokuussa maailmanlistan sijalla 58 ollut Ivanović pääsi Rooman turnauksessa pitkästä aikaan välieriin asti. Välierässä hän hävisi María José Martínez Sánchezille. Ranskan avoimissa hän putosi jatkosta toisella kierroksella hävittyään Alisa Kleibanovalle. Wimbledonissa hän kärsi tappion avauskierroksella Shahar Pe'erille.
Elis (täsmennyssivu)
Elis voi tarkoittaa seuraavia:
Ana Ivanović
Pudotusta maailmanlistalla ja kaksi turnausvoittoa (2009–2010)
Elokuussa hän pääsi jälleen välieriin asti Cincinnatissa, jossa hän hävisi Kim Clijstersille. Yhdysvaltain avoimissa hän pääsi neljännelle kierrokselle asti, mutta hävisi jälleen Clijstersille. Lokakuussa Ivanovićin pelissä näkyi piristymisen merkkejä, ja hän pääsi puolivälierään Pekingissä, jossa hävisi turnauksen voittaneelle Tanskan Caroline Wozniackille. Seuraavalla viikolla Ivanović pääsi yli puolentoista vuoden tauon jälkeen finaaliin Linzin turnauksessa. Finaalissa hän voitti Patty Schnyderin 6–1, 6–2. Näin Ivanović otti ensimmäisen turnausvoittonsa kahden vuoden tauon jälkeen. Edellinen turnausvoitto tuli myös Linzistä. Marraskuussa kauden päättävässä WTA Tournament of Championsissa Ivanović pääsi finaaliin voittamalla Anastasia Pavljutšenkovan ja 23-vuotissyntymäpäivänään pelatussa välierässä Kimiko Date Krummin. Finaalissa hän voitti Alisa Kleibanovan, ja otti näin kauden toisen ja uransa kymmenennen turnausvoiton. Samalla hän nousi takaisin maailmanlistalla 20:n parhaan joukkoon.
Heikosti sujuneet Grand Slam -turnaukset (2011)
Ivanović aloitti kauden Hopman Cupilla, jossa hän pelasi yhdessä Novak Đokovićin kanssa. He selvittivät tiensä turnauksen loppuotteluun, mutta Serbia joutui vetäytymään loppuottelusta, koska Ivanović loukkaantui edellisessä ottelussa. Australian avoimissa Ivanović hävisi heti avauskierroksella Jekaterina Makarovalle. Lähes kolme tuntia kestänyt ottelu päättyi Makarovan voittoon luvuin 3–6, 6–4, 10–8. Maaliskuussa Ivanović pääsi puolivälieriin Indian Wells Masters -turnauksessa. Turnauksen kolmannella kierroksella hän voitti Barbora Záhlavová-Strýcován ja neljännellä kierroksella maannaisensa, Jelena Jankovićin. Puolivälierässä hän kuitenkin hävisi Marion Bartolille suoraan kahdessa erässä. Sony Ericsson Open -turnauksen neljännellä kierroksella Ivanović hävisi tiukan taistelun jälkeen Kim Clijstersille luvuin 6–7(4), 6–3, 6–7(5). Madridin turnauksessa Ivanović hävisi avauskierroksella Bethanie Mattek-Sandsille.
Rooman turnauksessa Ivanović voitti Nadja Petrovan, mutta hävisi toisella kierroksella Yanina Wickmayerille luvuin 6–2, 6–7(4), 3–6. Ranskan avointen ensimmäisellä kierroksella Ivanović hävisi Johanna Larssonille luvuin 7–6, 0–6, 6–2. Edellisellä viikolla Ivanović joutui jäämään pois Strasbourgin turnauksesta rannevamman vuoksi. AEGON Classic -turnauksessa Ivanović pääsi ensimmäisen kerran tänä vuonna välieriin. Turnauksen kolmannella kierroksella hän voitti Rebecca Marinon ja puolivälierissä Mirjana Lučićin. Välierissä hän kuitenkin hävisi Daniela Hantuchoválle. Wimbledonissa Ivanović pääsi ensimmäistä kertaa tänä vuonna Grand Slam -turnauksessa avauskierrosta pidemmälle. Ensimmäiset kaksi kierrosta hän voitti helposti kahdessa erässä Melanie Oudinia ja Eléni Daniilídouta vastaan, mutta hävisi kolmannella kierroksella Petra Cetkovskálle. Heinäkuun lopussa pelikentille palattuaan Ivanović hävisi Stanfordin turnauksen ensimmäisellä kierroksella Ayumi Moritalle. Seuraavalla viikolla Ivanović voitti Carlsbadin turnauksen toisella kierroksella Moritan. Ivanović pääsi turnauksessa välieriin asti, jossa hän hävisi ykköseksi sijoitetulle Vera Zvonarjovalle luvuin 7–5, 4–6, 4–6. Seuraavalla viikolla Canada Mastersissa Ivanović hävisi kolmannella kierroksella Roberta Vincille.
Yhdysvaltain avoimissa Ivanović eteni neljännelle kierrokselle, jossa hän hävisi loukkaantumisten jälkeen paluuta huipulle tekevää Serena Williamsia vastaan luvuin 3–6, 4–6. Yhdysvaltain avointen jälkeen Ivanović pelasi Tokion WTA-turnauksessa, jossa hän hävisi kolmannella kierroksella Marija Kirilenkolle. Seuraavalla viikolla Ivanović selviytyi puolivälieriin China Openissa voitettuaan kolmannella kierroksella kolmanneksi sijoitetun Vera Zvonarjovan. Puolivälierissä hän hävisi Agnieszka Radwańskalle luovutettuaan toisessa erässä. Marraskuun alussa Ivanović voitti toisen kerran peräkkäin Commonwealth Bank Tournament of Championsin voitettuaan syntymäpäivänään pelatussa loppuottelussa Anabel Medina Garriguesin luvuin 6–3, 6–0. Villillä kortilla turnaukseen päässeelle Ivanovićille tämä oli kauden ensimmäinen turnausvoitto.
Nousu kohti kärkikymmenikköä (2012)
Ivanović aloitti kautensa Brisbanen turnauksessa, jossa hän hävisi toisella kierroksella Kim Clijstersille. Australian avoimissa hän selviytyi neljännelle kierrokselle voitettuaan kolme pelaajaa maailmanlistan 50:n parhaan ulkopuolelta. Neljännellä kierroksella hän hävisi maailmanlistan kakkoselle, Petra Kvitoválle. Indian Wellsissä Ivanović saavutti kauden ensimmäisen välieräpaikkansa voitettuaan kolmannella kierroksella Caroline Wozniackin ja puolivälierässä Marion Bartolin. Välierässä Marija Šarapova voitti häntä vastaan ensimmäisen erän, ja toisessa erässä Ivanović joutui luovuttamaan loukattuaan pakaralihaksensa. Ranskan avoimissa Ivanović pääsi kolmannelle kierrokselle, jossa hän hävisi kolmieräisen ottelun Sara Erranille. Wimbledonissa hän hävisi neljännellä kierroksella Viktoryja Azarenkalle. Lontoon olympialaisissa Ivanović hävisi kolmannella kierroksella Kim Clijstersille 54 minuutissa.
Olympialaisten jälkeen Ivanović pelasi Montrealin turnauksessa, jossa hän hävisi toisella kierroksella Roberta Vincille 0–6, 0–6. Tämä oli Ivanovićin ensimmäinen puhtaasti häviämä ottelu hänen urallaan. Yhteensä hänellä oli ottelussa kolme pelipalloa. Yhdysvaltain avoimissa Ivanović pääsi ensimmäistä kertaa neljään vuoteen Grand Slam -turnauksessa puolivälieriin. Viimeksi voitettuaan Ranskan avoimet 2008, hän pääsi yhtä pitkälle. Puolivälierissä hän hävisi Serena Williamsille suoraan kahdessa erässä. Kauden lopussa Ivanović pääsi puolivälieriin Linzin turnauksessa ja välieriin Moskovan turnauksessa.
Hyviä tuloksia massalla (2013)
Ivanović aloitti kauden 2013 Hopman Cupilla, jossa hän pääsi Novak Đokovićin kanssa loppuotteluun. He hävisivät kuitenkin Espanjalle. Australian avoimissa Ivanović hävisi neljännellä kierroksella Agnieszka Radwańskalle. Seuraavaksi hän pelasi ykköseksi sijoitettuna Pattayan turnauksessa, mutta hävisi heti ensimmäisellä kierroksella Ayumi Moritalle. Dohan turnauksessa hän hävisi kolmannella kierroksella Radwańskalle. Indian Wellsissä Ivanović hävisi kolmannella kierroksella Mona Barthelille. Miamin turnauksessa Ivanović hävisi neljännellä kierroksella Sara Erranille. Huhtikuussa hän eteni puolivälieriin Stuttgartin massakentällä pelattavassa turnauksessa, jossa hän hävisi kolmessa erässä ykköseksi sijoitetulle Marija Šarapovalle. Toukokuussa pelatussa Madridin turnauksessa Ivanović pääsi välieriin, jossa hän hävisi jälleen Marija Šarapovalle. Tämä oli Šarapovan kuuden peräkkäinen voitto Ivanovićista. Seuraavalla viikolla Roomassa Ivanović hävisi ensimmäisen kierroksen ottelunsa Urszula Radwańskaa vastaan. Ranskan avoimissa Ivanović pääsi neljännelle kierrokselle, jossa hän hävisi Agnieszka Radwańskalle. Tämä oli Ivanovićin seitsemäs peräkkäinen tappio Radwańskaa vastaan. Wimbledonissa Ivanović hävisi toisella kierroksella Eugenie Bouchardille. Carlsbadin turnauksessa Ivanović pääsi välieriin, jossa hän hävisi Viktoryja Azarenkalle. Yhdysvaltain avoimissa hän eteni neljännellä kierrokselle asti, jossa tuli tappio jälleen Azarenkaa vastaan. Lokakuussa Ivanović eteni loppuotteluun Linzin turnauksessa, mutta hävisi sen Angelique Kerberille. Hän päätti kautensa Sofian turnaukseen, jossa eteni välieriin saakka.
Neljä turnausvoittoa (2014)
Ivanović aloitti kautensa Aucklandin turnauksella, jossa hän eteni loppuotteluun. Loppuottelussa hän päihitti Venus Williamsin kolmessa erässä. Viimeksi hän oli saavuttanut turnausvoiton yli kaksi vuotta sitten. Australian avoimissa Ivanović pääsi puolivälieriin, jossa hävisi Eugenie Bouchardille. Maalis-huhtikuun vaihteessa pelatussa Monterreyn turnauksessa Ivanović saavutti kauden toisen turnausvoittonsa päihitettyään loppuottelussa Jovana Jakšićin. Huhtikuussa Ivanović saavutti kauden kolmannen loppuottelupaikkansa Stuttgartin turnauksessa, jossa hän kuitenkin hävisi Marija Šarapovalle kolmessa erässä. Madridissa hän hävisi puolivälierissä Simona Halepille. Rooman turnauksessa Ivanović pääsi välieriin, jossa hävisi Serena Williamsille. Ranskan avoimissa hän hävisi kolmannella kierroksella Lucie Šafářoválle. Kesäkuussa pelatussa Birminghamin turnauksessa Ivanović saavutti kauden kolmannen turnausvoittonsa voitettuaan loppuottelussa Barbora Záhlavová-Strýcován. Wimbledonissa hän hävisi kolmannella kierroksella Sabine Lisickille. Stanfordissa hän hävisi puolivälierissä Serena Williamsille ja Montrealiassa toisella kierroksella Coco Vandeweghelle. Elokuussa pelatussa Cincinnatin turnauksessa Ivanović hävisi loppuottelussa Serena Williamsille. Yhdysvaltain avoimissa hän hävisi toisella kierroksella Karolína Plíškoválle. Syyskuussa Ivanović saavutti kauden neljännen turnausvoittonsa voitettuaan Tokion turnauksen loppuottelussa Caroline Wozniackin. Syys-lokakuun vaihteessa hän eteni välieriin Pekingissä.
Vaisumpi kausi (2015)
Ivanović aloitti kauden Brisbanen turnauksessa, missä eteni loppuotteluun, jossa Sharapova oli vahvempi kolmessa erässä. Australian avoimissa hänen pelinsä päättyivät avauskierroksen tappioon Lucie Hradeckáa vastaan. Ranskan avoimissa Ivanović pääsi välieriin, jossa tuli tappio Lucie Šafářoválle. Wimbledonissa hän hävisi toisella kierroksella Bethanie Mattek-Sandsille. Yhdysvaltain avoimissa Dominika Cibulková voitti hänet avauskierroksella.
Viimeinen kausi (2016)
Ivanović hävisi ensimmäisellä kierroksella sekä Aucklandissa että Sydneyssä. Australian avoimissa hän eteni kolmannelle kierrokselle, missä Madison Keys pudotti hänet jatkosta. Seuraavaksi hän eteni välieriin Pietarissa ja puolivälieriin Dubaissa. Ranskan avoimissa Ivanovic hävisi kolmannella kierroksella Elina Svitolinalle ja Wimbledonissa avauskierroksella Jekaterina Aleksandrovalle. Olympialaisissa tuli avauskierroksen tappio Carla Suárez Navarroa vastaan. Hänen uransa viimeiseksi otteluksi jäi Yhdysvaltain avointen avauskierroksen tappio Denisa Allertoválle. Hän ilmoitti uransa lopettamisesta joulukuussa 2016 oltuaan maailmanlistan sijalla 63. Hän kertoi lopettamisen syyksi loukkaantumiset, ja että pystyy pelaamaan vain ollessaan huipputasolla.
Muuta
Tammikuussa 2008 Ivanović teki nelivuotisen sopimuksen Yonex -mailavalmistajan kanssa ja on pelannut uudella mailalla vuodesta 2008 lähtien. Ennen sitä hän oli käyttänyt koko uransa ajan Wilsonin mailaa.
Ivanović meni naimisiin saksalaisen jalkapalloilijan, Bastian Schweinsteigerin kanssa heinäkuussa 2016. Syyskuussa 2017 uutisoitiin Ivanovićin olevan raskaana ja odottavan esikoistaan. Poikalapsi syntyi maaliskuussa 2018.