cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mikko Hult
Hult oli kansanedustaja 1954–1962, josta ajasta hän kuului ensin Sosialidemokraattiseen eduskuntaryhmään 29.3.1954–21.7.1958, sitten Sosialidemokraattisen opposition eduskuntaryhmään 22.7.1958–5.5.1959 ja lopuksi Työväen ja pienviljelijäin sosialidemokraattinen liittoon 6.5.1959–19.2.1962. Hän oli Rautalammin kunnanvaltuuston jäsen ja sen puheenjohtaja.
Arthur Barnard
Arthur Barnard (10. maaliskuuta 1929 – 1. toukokuuta 2018 ) oli yhdysvaltalainen pika-aitajuoksija ja olympiamitalisti.
Barnard saavutti 110 metrin aitajuoksussa olympiapronssia Helsingissä 1952 varmistaen Yhdysvalloille kolmoisvoiton. Hänen loppuaikansa oli 14,1 sekuntia ja hän hävisi kahdelle maanmiehelleen 0,4 sekuntia mutta oli saman verran edellä Neuvostoliiton Jevgeni Bulantšikia.
Maffeo Giovanni Ducoli
Ducoli sai 7. lokakuuta 1975 nimityksen Belluno-Feltren (Belluno e Feltre) piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 2. helmikuuta 1996.
CC (kissa)
259px|thumb|CopyCat kahden vuoden ikäisenä omistajansa sylissä (2003). CC (CopyCat) (22. joulukuuta 2001 – 3. maaliskuuta 2020) oli kotikissa ja ensimmäinen kloonattu lemmikkieläin. Texas A&M Universityn tutkijat kloonasivat CC:n vuonna 2001. Tutkimusprojekti tunnettiin nimellä "Operaatio CopyCat", joka oli osa laajempaa projektia, jonka tarkoituksena oli kloonata koira nimeltä Missy. Tutkimuksen rahoitti John Sperling kloonaukseen erikoistuneen Genetic Savings & Clone, Inc. -yrityksensä kautta, joka harjoittaa kaupallista lemmikkien kloonausta.
CC syntyi Teksasin A&M yliopiston eläinlääketieteen osastolla. CC:n olemassaolosta tiedotettiin julkisesti helmikuussa 2002 tutkimustulosten julkaisun yhteydessä.
Myöhemmin CC eli kloonausprojektiin osallistuneen tohtori Duane Kraemerin kotona.
CC kuoli munuaisten vajaatoimintaan 18-vuotiaana synnyinpaikassaan Teksasin A&M yliopiston eläinlääketieteen osastolla 3. maaliskuuta 2020.
Luettelo romantiikan säveltäjistä
Tämä on luettelo romantiikan (n. 1815–1910) aikana vaikuttaneista säveltäjistä.
Sisar
thumb|Kaksi sisarta. Sisar on jonkun toisen kanssa samoista vanhemmista syntynyt naispuolinen henkilö tämän toisen kannalta. Ilmaisulla tarkoitetaan usein myös sisarpuolta tai kasvattisisarta. Sisko on puhekieltä, sitä käytetään usein tuttavallisessa kielenkäytössä.
Ilmaisulla sisarpuoli tai harvinaisemmalla ilmaisulla puolisisar tarkoitetaan jonkun toisen kannalta naispuolista henkilöä, jolla on kyseisen henkilön kanssa vain toinen vanhemmista yhteinen. Sisarpuoleksi voidaan kutsua myös henkilön isä- tai äitipuolen tytärtä, joka ei ole tämän henkilön verisukulainen.
Henkilön vanhempaa sisarta kutsutaan isosiskoksi tai isosisareksi ja nuorempaa pikkusiskoksi tai pikkusisareksi. Kun on kyse esimerkiksi kaksosista, puhutaan kaksossisaresta tai kaksossiskosta.
Sisar-nimityksellä voidaan viitata kuvaannollisesti naisten väliseen ystävyyteen tai yhteenkuuluvuuteen (vertaa veli).
Sisar on myös vanhahtava nimitys yleensä hoitotyössä olevalle naiselle, esimerkiksi terveyssisar, sisar hento valkoinen. Myös uskonnollista palvelusta tekevistä naisista kuten nunnista käytetään usein nimitystä sisar, esimerkiksi Sisar Maria.
Carman (laulaja)
thumb|Carman Carman (oik. Carmelo Domenic Licciardello; 19. tammikuuta 1956 Trenton, New Jersey – 16. helmikuuta 2021 Las Vegas, Nevada ) oli Grammy-ehdokkaana ollut artisti (Christian Contemporary Music), joka varttui italialaisessa perheessä. Nuorena poikana Carman soitti rumpuja ja kitaraa. Hän aloitti laulamisen ollessaan 16-vuotias. Laulajauransa alussä hän teki paljon klubikeikkoja lähinnä New Jerseyssä ja Philadelphiassa, ennen kuin muutti Las Vegasiin. Hänen elämässään tapahtui muutos, kun hän oli menossa Andraé Crouchin konserttiin. Tuolloin hän tuli uskoon. Hän kävi raamattukoulun, jonka jälkeen hän muutti Tulsaan Oklahomaan, josta hän teki palvelutyönsä keskuspaikan.
Carman jätti väliaikaisesti musiikkiuransa tultuaan uskoon, mutta 1980-luvulla hän liittyi nousevaan Contemporary Christian Music -skeneen. Hänen ensimmäinen listaykköskappaleensa oli vuoden 1985 ”The Champion” ja kristillisten musiikkilistojen ykkösalbuminsa vuoden 1989 Revival in the Land. Carman julkaisi seuraavien kymmenen vuoden aikana 12 albumia. Niistä viisi nousi listaykköseksi. Carman laajensi tuotantoansa musiikkivideoihin, elokuviin ja megakonsertteihin. Hänen vuoden 1993 keikkansa Etelä-Afrikassa oli todennäköisesti suurin koskaan järjestetty kristillinen konsertti. Sillä oli 50 000 kuuntelijaa. Carman rikkoi ennätyksensä Texasissa vuonna 1994, jolloin häntä oli kuuntelemassa 71 000 ihmistä.
Carmanin ura kääntyi 2000-luvulla laskuun; hän menetti levy-yhtiönsä ja hän kärsi myös henkilökohtaisista menetyksistä. Carmanilla diagnosoitiin vuonna 2013 terminaalivaiheen myelooma, ja hänelle annettiin 3–4 vuotta elinaikaa. Carman käynnisti tämän jälkeen Kickstarter-kampanjan, jolla hän keräsi 280 000 Yhdysvaltain dollaria kiertuetta ja albumia varten. Syöpä meni remissiotilaan, mutta se uusiutui vuonna 2020. Carman kuoli helmikuussa 2021 palleatyräleikkauksen jälkeen.
Carman oli urallansa neljä kertaa Grammy-palkintoehdokaana. Hän on saanut 15 platina- ja kultalevyä, ja hänen kokonaislevymyyntinsä ylittää 10 miljoonaa levyä.
Kolyman valtatie
thumb|250px|Kolyman valtatie (punainen) Venäjän päätieverkossa thumb|250px|Kolyman valtatie [[Hasynin lähellä (2007)]] thumb|250px|[[Dalstroin leirivankeja tienrakennuksessa 1930-luvulla]] Kolyman valtatie eli Valtatie M56 ”Kolyma” on Venäjän itäosia halkova maantie, joka yhdistää Jakutskin ja Magadanin kaupungit. Tien pituus on 2 032 kilometriä, josta 1 197 Sahan tasavallassa ja 835 km Magadanin alueella. Tien varsinainen Jakutskin pään alkupiste on Nižni Bestjah Lenan itärannalla, kun Jakutsk on länsirannalla. Joki ylitetään yleensä lautalla tai jäätä pitkin.
Kolyman valtatie rakennettiin Stalinin aikana vankileirityövoiman voimin. Ensimmäinen 120 km:n osuus, josta 90 km oli vielä talvitietä, valmistui 1932, ja noin 1000 km:n tieosuus Magadanista Ust-Neraan 1953. Tietä on kutsuttu Luiden tieksi ja sitä on pidetty rakennustöissä kuolleiden vankien muistomerkkinä, sillä kertomuksien mukaan ruumiit haudattiin tien alle.
Kolyman valtatie kulkee pohjoisen pallonpuoliskon kylmimpien alueiden läpi, yli 50 asteen pakkaset ovat talvella yleisiä. Tien varrella sijaitsevat Tomtorin ja Oimjakonin paikkakunnat väittävät molemmat olevansa pohjoisen pallonpuoliskon kylmimmät asutuskeskukset. Talvella joet ovat kuitenkin jäässä, mikä on mahdollistanut tien käytön. Muina aikoina routavauriot, tulvat, hajonneet sillat ja muut vaikeudet ovat käytännössä estäneet tien käytön muilta paitsi maastoajoon soveltuvilta ajoneuvoilta, ja keväisin ja syksyisin tietä on ollut lähes mahdotonta ajaa päästä päähän. Lokakuussa 2008 tie kuitenkin avattiin virallisesti ympärivuotiseen käyttöön.
Aigosthena
Aigosthena oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Megariin alueella Kreikassa. Sen arkeologinen alue sijaitsee Mándra-Eidyllían kunnassa vajaan kilometrin etelään nykyisestä Pórto Germenón eli Aigósthenan kylästä.
Maantiede
Aigosthena sijaitsi lahdenpohjukassa Korintinlahden itäpäässä, ja hallitsi meriliikennettä Boiotiasta Peloponnesokselle lahden yli. Kaupungin akropolis eli linnavuori oli rakennettu noin 450 metriä korkealle kukkulalle Kithairon-vuoren (nyk. Kithairónas) rinteelle.
Historia
pienoiskuva|vasen|220px|Aigosthenan raunioita. pienoiskuva|vasen|220px|Aigosthenan linnoitusmuuria ja torneja.
Aigosthenassa on suoritettu vain vähän arkeologisia kaivauksia, mutta se on nykyään parhaita säilyneitä esimerkkejä klassisen kauden linnoitusarkkitehtuurista. Rauniot kärsivät vaurioita maanjäristyksessä vuonna 1981, jonka jälkeen niitä on kunnostettu. Nykyinen Pórto Germenón kylä on ottanut toisen nimensä, Aigósthena, antiikin aikaisesta kaupungista.
Rakennukset ja löydökset
pienoiskuva|274px|Kaavakuva Aigosthenan kaupungista ja linnoituksista.
Kaupungin akropoliin koko oli noin 190 x 80 metriä, ja se oli ympäröity tornein varustetulla muurilla. Muuria on säilynyt suhteellisen korkealta erityisesti sen itäosassa. Parhaiten säilynyt kaakkoistorni on neliömäinen, kooltaan 8,8 x 8,8 metriä, ja noin 20 metriä korkea. Siinä on ollut ampuma-aukot katapulteille.
Kaupungissa oli heeros Melampoksen kultti ja pyhäkkö. Akropolis oli yhdistetty kaupungin satamaan pitkillä muureilla, joista pohjoisempi on säilynyt paremmin. Siinä oli kahdeksan tornia ja bastioneita sekä ainakin kaksi porttia.
Bysanttilaisella ajalla 400-luvulla jaa. kaupunkiin rakennettiin viisilaivainen basilikakirkko ja myöhemmin sen paikalle Neitsyt Marian (Panagía) kirkko. Jälkibysanttilaisella ajalla akropoliin paikalla on ollut luostari, jonka keljoista ja Pyhän Georgioksen (Ágios Geórgios) kirkosta paikalla on raunioita.
Emek-Muovi
Emek-Muovi Oy on muovisia leikkirekkoja valmistava yritys. Se aloitti vuonna 1983 valmistamalla autoja, joissa malleina käytettiin Volvoja ja Saab 9000:a. Kahden vuoden kuluttua yritys siirtyi muovisiin kuorma-autoihin, joiden malleina olivat Scania ja Volvo. Vuonna 2012 Emek valmisti Scanian ja Volvon sivussa myös MAN-kuorma-autoja. Malleja on erilaisia aina pienistä maansiirtoautoista isoihin puoliperävaunuihin. Tehdas valmistaa myös leluversiota Ponssen metsäkoneesta ja Lännen kaivurista.
thumb|Emekin valmistama [[Volvo-tukkirekka FH16 Globetrotter-ohjaamolla. Nosturina Cargotec Finland Oy:n Hiab Loglift 95. Mittakaava 1:25. Tehty muovista.]] Yrityksen tehdas sijaitsee Nummi-Pusulan Saukkolassa, Lohjalla. Vuosituotanto on noin 70 000 rekkaa ja kuorma-autoa. Turun museon kokoelmissa on kaksi Emekin tuotetta, rekka ja Lännen OY:n kaivuri, Metsämuseossa on neljä rekka-autoa ja työkonetta.
Lieksa!
Lieksa! on Markku Pölösen ohjaama elokuva, joka kertoo Koppeloiden suvusta Pohjois-Karjalassa. Elokuva sai ensi-iltansa 14. syyskuuta 2007. Pääosissa ovat Sanna-Kaisa Palo suvun matriarkan Martan roolissa ja Peter Franzén pikkurikollinen Laszlona. Elokuva julkaistiin DVD:llä 1. helmikuuta 2008.
Steven Kehoe
Steven Kehoe (s. 1987) on yhdysvaltalainen lentopalloilija, joka on pelannut keväästä 2014 alkaen Kokkolan Tiikereissä, lentopallon Mestaruusliigassa, aina kauden 2015-16 loppuun asti. Aiemmin urallaan hän ehti pelata Suomessa myös Tampereen Isku-Volleyn riveissä kauden 2011-2012 ja osan kaudesta 2012-13. Yhdysvaltain yliopistosarjan ja Suomen lisäksi Kehoe on esiintynyt Belgian liigassa.
Yhdysvaltain yliopistosarja
Kehoe pelasi kotimaassaan Yhdysvaltain yliopistosarja NCAA:ssa. Hän voitti NCAA:n mestaruuden ja valittiin finaaliturnauksen MVP:ksi eli arvokkaimmaksi pelaajaksi sekä ykköskentällisen All-Star-pelaajaksi keväällä 2011. Lisäksi Kehoe valittiin Ohio State –yliopiston vuoden miesurheilijaksi. Valinta oli historiallinen, sillä ensimmäistä kertaa yliopiston historiassa tämän kunnian sai lentopalloilija.
Ammattilaisura
Steven Kehoe siirtyi Tampereen Isku-Volleyn riveihin kaudeksi 2011–2012. Ensimmäisellä kaudellaan Isku-Volleyssa Kehoe johdatti Iskun runkosarjassa kolmanneksi, mutta joukkue tippui yllättäen jo puolivälierissä. Isku-Volley voitti sen sijaan ykköspassarinsa Kehoen johdolla lentopallon Suomen Cupin kauden aikana. Kehoe valittiin kaudella 2011–2012 kahdesti Mestaruusliigan kuukauden tähdistökentälliseen. Lisäksi liigavalmentajat valitsivat hänet kauden päätteeksi Mestaruusliigan kauden tähdistöön.
Kaudeksi 2012–2013 Kehoen piti siirtyä Venäjän Superliigaan, mutta hän palasi kuitenkin Isku-Volleyn riveihin, koska ei viihtynyt Venäjällä. Kehoe lähti kuitenkin Isku-Volleysta purkaen sopimuksensa joulukuun puolessa välissä 2012. Kehoen sopimus Iskun kanssa mahdollisti tämän. "Lähtö Iskusta on jotain, mitä minun on tehtävä oman urani takia. On otettava riskejä, eikä vain jäädä odottelemaan, kehoe toteaa", passari totesi Iskun tiedotteessa. Kehoen lähtöön joukkueesta vaikutti etenkin heikot harjoittelumahdollisuudet. Iskun menestyskään ei ollut edelliskausien tapaista, kun joukkue juuttui sarjan hännille. Kauden 2012-13 lopun Kehoe pelasi Belgian pääsarjassa Waremme VBC:n riveissä.
Keväällä 2014 Kehoe palasi takaisin Suomen kentille tehden sopimuksen Kokkolan Tiikereiden kanssa. Kehoe siirtyi Tiikereihin kesken kauden belgialaisesta VBC Waremmesta. Kehoe loukkaantui jo ensi esiintymisessään Tiikereiden riveissä kesken tammikuisen Suomen Cupin finaalin. Amerikkalaispassari kuitenkin kuntoutui huippukuntoon ennen kauden ratkaisuhetkiä ja johdatti Tiikerit SM-hopealle. Hänet valittiin kauden päätteeksi liigan tähdistökentällisen passariksi.
Kaudella 2014-15 Kehoe voitti Suomen mestaruuden Tiikereissä ja Suomen Cupin. Kehoe toimi Tiikereiden kapteenina kaudella 2013-14 ja jatkoi samassa tehtävässä myös kaudella 2015-16. Tiikereissä hän saavutti Suomen mestaruuden ja Cup-voiton myös kaudella 2015-16. Kausi oli hänen viimeinen kokkolalaisseurassa.
Diane Nukuri
Diane Nukuri(-Johnson) (s. 1. joulukuuta 1984 Bujumbura) on burundilaissyntyinen kestävyysjuoksija. Hän kilpaili kesäolympialaisissa 2012 Lontoossa ja sijoittui naisten maratonissa 31. sijalle ajalla 2.30.13. Hän oli tehnyt ensiesiintymisensä olympialaisissa jo vuoden 2000 kisoissa Sydneyssä. Siellä hän putosi 5 000 metrin juoksussa ensimmäisellä kierroksella jäätyään eränsä neljänneksitoista ajalla 16.38,30. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän sijoittui 10 000 metrillä 13:nneksi.
Vuonna 2001 Nukuri jäi Jeux de la Francophonien jälkeen Ontarioon serkkunsa kanssa. Hän menetti isänsä lisääntyneen väkivallan seurauksena Burundissa. Hän pääsi stipendillä Iowan yliopistoon, josta hän valmistui kandidaatin arvolla viestintätieteissä vuonna 2008.
Nukurai sai Yhdysvaltain edustusoikeuden helmikuussa 2020.
Rap
pienois|pysty|Yhdysvaltalainen rap-muusikko [[Kanye West esiintymässä vuonna 2005.]] Rap-musiikki tai hip hop -musiikki on 1970-luvulla New Yorkissa afroamerikkalaisten keskuudessa syntynyt populaarimusiikin tyyli, joka on kehittynyt soulin ja funkin pohjalta. Hip hopille on tunnusomaista loppusoinnullinen ja rytminen puhelaulu eli räppäys sekä toisten kappaleiden lainaaminen eli samplaaminen.
1970-luku
pienois|pysty|[[DJ Kool Herc.]] Rapin katsotaan kehittyneen New Yorkin Bronxin kaupunginosassa puistoissa ja kaduilla järjestetyissä juhlissa, joissa DJ:t soittivat ennakkoluulottomasti tanssittavaa soulia, diskoa, funkia ja rockia. Varhaisten rap-DJ:iden esikuvia olivat Nicky Sianon ja Francis Grasson kaltaiset disko-DJ:t. Ensimmäisenä rap-DJ:nä pidetään jamaikalaissyntyistä DJ Kool Herciä, joka ryhtyi pidentämään kappaleiden tanssittavimpia kohtia soittamalla niitä peräjälkeen kahdella levysoittimella. Rap-musiikki ja samplaaminen (sampling) perustuvat tähän Kool Hercin oivallukseen toiston tehokkuudesta.
Tärkeä osa hip hop -tapahtumia olivat myös MC:t (lyhenne sanoista Master of Ceremony), jotka nostattivat tunnelmaa lausumalla mikrofoniin lyhyitä riimejä ja hokemia. Musiikista vastaavat DJ:t jäivät pian juhlissa taka-alalle, kun MC:t viihdyttivät yleisöä räppäämällä (rapping). 1970-luvun kuuluisia MC:itä ovat esimerkiksi Busy Bee, Kool Moe Dee ja Melle Mel, joka saavutti myöhemmin menestystä Grandmaster Flash & The Furious Five -yhtyeessä.
Rap-musiikin yhteydessä kehittyi myös breakdancena tunnettu akrobaattinen tanssityyli.
Ensimmäisenä julkaistuna rap-kappaleena on pidetty The Fatback Bandin vuoden 1979 kappaletta ”King Tim III (Personality Jock)”. Yksi ensimmäisistä levytetyistä rap-kappaleista on Sugarhill Gang -yhtyeen ”Rapper’s Delight”, joka nousi vuonna 1979 Yhdysvaltain pop-listan sijalle 36. ”Rapper’s Delight” on uudelleensoitettu versio Chic-yhtyeen diskokappaleesta ”Good Times”, mutta laulun sijaan siinä räpätään.
1980-luku
Seuraavat maailmanlaajuiset rap-hitit kuultiin vasta vuonna 1982, jolloin ilmestyi Grandmaster Flash & The Furious Fiven ”The Message” ja Afrika Bambaataa & The Soul Sonic Forcen ”Planet Rock”. Jälkimmäinen innoitti voimakkaasti elektroksi kutsuttua elektronisen musiikin alalajia. Sen riffi oli lainattu Kraftwerkin kappaleesta ”Trans-Europa Express”. Samana vuonna hip hopin äänimaailmaa mullisti Queensin kaupunginosasta tuleva Run-D.M.C.: diskovaikutteet saivat tehdä tilaa monotonisille rumpukoneille ja joitakin vuosia myöhemmin sampleille, jotka ovat nykyaikaisen hip hopin perusta.
pienois|pysty|[[Eric B. & Rakim -duon esikoisalbumia Paid in Full pidetään merkittävänä hip hop-musiikin saralla.]] 1980-luvun tunnetuimmat hip hop -yhtyeet olivat Run-D.M.C.:n lisäksi Eric B. & Rakim, poliittisesti kantaa ottava Public Enemy ja gangsta rap -yhtye N.W.A.. Samplauksen yleistyttyä 1980-luvun puolivälin jälkeen James Brownin 1970-luvun musiikista ja muista tuon vuosikymmenen funk-klassikoista tuli merkittävä osa hip hopia. Yksi eniten samplatuista kappaleista on James Brownin ”Funky Drummer”, jonka rumpukomppia on lainattu satoihin hip hop -kappaleisiin. Public Enemyn tunnetuimpia kappaleita on ”Fight the Power”, jonka ohjaaja Spike Lee tilasi elokuvansa Do the Right Thing – kuuma päivä (1989) tunnuskappaleeksi.
Jaakko Wallenius
Jaakko Wallenius (30. tammikuuta 1958 Hämeenlinna – 11. kesäkuuta 2013 ) oli suomalainen tietokirjailija ja toimittaja.
Rap
1990-luku
1990-lukua dominoivat muun muassa Mobb Deep (ryhmä), N.W.A (ryhmä), Outkast (ryhmä), Cypress Hill (ryhmä), Ice-T, Coolio, Tupac Shakur (kuoli 1996), Eazy-E (kuoli 1995), Dr. Dre, Snoop Dogg ja Ice Cube Yhdysvaltojen länsirannikolla (West Coast hip hop) sekä The Notorious B.I.G. (kuoli 1997), Wu-Tang Clan, Nas, Gang Starr ja Jay-Z itärannikolla (East Coast hip hop).
Jaakko Wallenius
Edita julkaisi vuonna 2002 Jaakko Walleniuksen OpenOffice-toimisto-ohjelmistoa käsittelevän teoksen OpenOffice tehokäyttöön, jonka toinen painos ilmestyi nimellä OpenOffice – koulutuspaketti vuonna 2004. Vuonna 2005 Jaakko Wallenius julkaisi Journalistisen kulttuurin edistämissäätiö Jokesin myöntämän apurahan tuella verkkokirjan Rakasta tietokonettasi – kansalaisen tietotekniikkatieto.
Rap
1990-luku
1990-luvulla syntyi monia nykyisin rapin klassikkoina pidettäviä albumeita kuten Tupacin All Eyez on Me (1996), Dr. Dren The Chronic (1992), Snoop Doggin Doggystyle (1993), Ice Cuben Death Certificate (1991), The Notorious B.I.G.:n Ready to Die (1994), Outkastin Aquemini (1998), Nasin Illmatic (1994), Jay-Z:n Reasonable Doubt (1996) ja Wu-Tang Clanin Enter the Wu-Tang (36 Chambers) (1993) sekä Wu-Tang Forever (1997).
Jaakko Wallenius
Jaakko Wallenius sai vuonna 2008 Suomen Tietokirjailijat ry:n apurahan teoksen Jäähyväiset jumalille – tieteen haaste uskonnoille kirjoittamiseen. Tämä teoksen muodostava kirjoituskokoelma on luettavissa verkossa. Pääosa osa tämän teoksen esseistä on käännetty myös englanniksi ja ne on julkaistu.
Rap
2000-luvun alku
pienois|pysty|[[Nicki Minaj.]] 2000-luvun ensimmäisen vuosikymmenen suuria hip hop -tähtiä olivat esimerkiksi 50 Cent, Lil Wayne, Eminem, Jay-Z ja Nas. Myös vuonna 1996 edesmenneeltä Tupacilta julkaistiin neljä albumia postuumisti. Monet 1990-luvun artisteista, kuten Nas, Jay-Z ja Snoop Dogg, ovat jatkaneet aktiivisesti soolouraansa 2000-luvulla.
Jaakko Wallenius
Jaakko Wallenius työskenteli Lohjalla ilmestyvän Länsi-Uusimaa-lehden taloustoimittajana vuodesta 1990 lähtien. Vuonna 2001 Jaakko Wallenius perusti tietokoneiden huoltoon ja kotisivujen tekoon keskittyvän Bittitohtori-nimisen yrityksen.
Rap
2000-luvun alku
Merkittävimpiä albumeja olivat muun muassa Jay-Z:n The Blueprint (2001) ja The Black Album (2003), Eminemin The Marshall Mathers LP (2000), The Gamen Doctor’s Advocate (2006), Commonin Be (2005).
Eminem oli ensimmäinen valkoihoinen räppäri, joka on myynyt miljoonia albumeita. 2000-luvulla kuuluisuuteen alkoi nousta Eminemin, D12:n ja muiden detroitilaisten artistien myötä myös Detroit uutena räppikaupunkina.
2010-luku
Vuonna 2017 Forbes uutisoi hip-hop/R&B -musiikin tulleen suosituimmaksi musiikin tyylilajiksi Yhdysvalloissa.
Mnestyneitä naisräppäreitä alkoi olla yhä enemmän, muun muassa Nicki Minaj, Cardi B, Megan Thee Stallion ja Doja Cat.
Suomalainen rap
pienois||[[Elastinen klubikonsertissa vuonna 2006.]] Suomessa on ollut pienimuotoista hip hop -kulttuuria 1980-luvulta alkaen. Ensimmäinen levytetty suomalainen rap-kappale oli General Njassan ”I’m Young, Beautiful and Natural”, joka ilmestyi vuonna 1983. Kaupallista menestystä suomirap sai ensimmäisen kerran 1990-luvun taitteessa, kun muun muassa Raptori, Pääkköset ja MC Nikke T rynnistivät markkinoille. Suomenkielinen rap oli uutta, eikä suuren yleisön hyväksyntä ollut aina itsestään selvää.
2000-luvun taitteessa suomenkielinen rap nousi uudelleen myyntilistoille. Tällä kertaa yhtyeiden musiikkityyli ja asenne olivat vakavahenkisempää sekä lähempänä yhdysvaltalaisia esikuvia. Tämän niin sanotun Suomi hip hop -buumin aikoihin osa artisteista kuten Kapasiteettiyksikkö, Fintelligens ja Avain monien muiden joukossa pääsivät suurten levy-yhtiöiden suojiin. Suurten levy-yhtiöiden petyttyä artistien kaupalliseen menestykseen monet suomalaiset rap-artistit siirtyivät julkaisemaan musiikkiaan omakustanteina tai pienten itsenäisten levy-yhtiöiden kautta.
Ukkosen vuosi
Ukkosen vuosi (engl. Roll of Thunder, Hear My Cry) on vuonna 1978 julkaistu kolmeosainen minisarja, joka perustuu Mildred D. Taylorin romaaniin Roll of Thunder, Hear My Cry (1976), joka on julkaistu suomeksi nimellä Ukkonen, kuule huutoni mun (1979).
Sarja kertoo mustasta Loganien perheestä, ja tapahtumat sijoittuvat suuren laman vuoteen 1933. Elokuvan pääosia esittävät Claudia McNeil, Janet MacLachlan, Robert Christian, Larry B. Scott, Morgan Freeman, Roy Poole, John Cullum, Rockne Tarkington ja Rodney King Adams. Elokuvan on ohjannut Jack Smight. Elokuva oli ehdolla Emmy-palkinnon saajaksi kahdessa kategoriassa.
Jumala on kauneus
Jumala on kauneus on Paavo Rintalan romaani, joka ilmestyi Otavan kustantamana vuonna 1959.
Taiteilijaromaani
Romaani käsittelee taiteilijaa ja sen esikuvana oli liminkalainen taidemaalari Vilho Lampi (1898-1936), vaikka häntä ei romaanissa mainitakaan nimeltä. Pekka Tarkan mukaan romaanin päähenkilö elää vieraantuneessa tilassa ja on samoin kuin muutkin Rintalan päähenkilöt irronnut alkuperäisistä siteistään. Tarkan mukaan maalari elää vailla ammatillisen perinteen tukea, joutuu levottomaan auktoriteetin etsintään ja lopulta tuhoon. Vaikuttimikseen romaanin kirjoittamiseen Rintala on kertonut sen, että Lammen arvostus oli Limingassa sitä luokkaa, että liminkalaiset käyttivät Lammen maalauksia jopa tikkatauluina ja että hän halusi näyttää oululaisille ja varsinkin tasankoviljelijöille, kuinka upeita maisemia heillä on.
Romaanin vaikutuksesta Lammen hahmon ympärille kasvoi myytti yksinäisyyden valinneesta omalaatuisesta taiteilijasta, jonka uskottiin eläneen eristäytyneenä ympäristössä, jossa häntä ei ymmärretty. Yleisen käsityksen mukaan Lampi "löydettiin" 1950-luvulla järjestettyjen muistonäyttelyjen ja Rintalan romaanin ansiosta, ja hänet nostettiin Suomen 1930-luvun taiteen tärkeimpien tekijöiden joukkoon.
Näkemystä romaanin päähenkilön esikuvana olleen Lammen eristäytyneisyydestä on kuitenkin arvosteltu. Rintala kirjoitti kuitenkin romaanin alussa, ettei kirjaa ole tarkoitettu elämäkerraksi eikä edes elämäkertaromaaniksi, vaan se on romaani kauneuden kokemisesta.
Elokuva ja näytelmiä
Hannu Heikinheimo on ohjannut vuonna 1985 romaanin pohjalta Yleisradion Yle TV1:lle saman nimisen televisioelokuvan. Televisioelokuvassa Lampea näyttelee Paavo Pentikäinen, Penjamia Oiva Lohtander, Lammen veljeä Aulis Rosendahl, kälyn roolissa on Leena Pesonen, Oulun maisterina Sulevi Peltola ja maisterin vaimona Eeva-Maija Haukinen. Sähisevän miehen roolin näyttelee Hannu Kahakorpi.
Heikinheimon ohjauksen lisäksi romaanin pohjalta on tehty samanniminen dramatisointi, joka sai ensi-illan Kajaanin kaupunginteatterissa 1981 Kaija Viinikaisen ohjaamana, sekä Kristian Smedsin käsikirjoittama ja ohjaama näytelmä, joka sai ensi-iltansa Teatteri Takomossa Helsingissä 2000 ja Kansallisteatterin suurella näyttämöllä 2008. Smedsin näytelmä vieraili myös Tampereen Teatterissa maaliskuussa 2011. Taisto Reimaluodon Rintalan romaaniin perustuva monologi Tässä on elämä nähtiin Kajaanin Runoviikolla vuonna 2001.
Kristian Smedsin sovitus näytelmäksi on käännetty englanniksi, ranskaksi, saksaksi ja viroksi.
Säihkymedestäjä
Säihkymedestäjä (Nectarinia tacazze) on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Säihkymedestäjää tavataan Itä-Afrikassa. Lajin on kuvattu olevan vuoristoalueilla yleinen tai runsaslukuinen. Sen kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Laila
Laila on monissa maissa esiintyvä arabialaisperäinen naisen etunimi. Alkuperältään se on muunnelma arabiankielisestä sanasta, joka merkitsee yötä. Samaa alkuperää on myös nimi Leila. Pohjoismainen Laila on kuitenkin peräisin saamelaisesta Láilá-nimestä, joka puolestaan on pyhää merkitsevän Helga-nimen muunnos.
Suomessa Lailan nimipäivä on 5. maaliskuuta. Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi on annettu 8643 naiselle ja muutamalle miehelle.
Aiheesta muualla
Layla fa:لیلا (نام) Layla Layla (imię)
Ohotansirkkalintu
Ohotansirkkalintu (Locustella ochotensis) on itä-aasialainen varpuslintu. Sen elinympäristö käsittää Venäjän Kaukoidän, Sahalinin, Kuriilit ja Japanin pohjoisosan. Se talvehtii muun muassa Filippiineillä ja Pohjois-Borneossa. Alexander von Middendorff kuvaili lajin holotyypin Udan alajuoksulta Ohotanmeren rannikolta 1853.
Aigeira
Aigeira eli Hyperesia (, Hyperēsia) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Akhaiassa Kreikassa. Sen arkeologinen alue sijaitsee Aigiáleian kunnassa noin kolme kilometriä kaakkoon nykyisestä Aigeíran kylästä.
Maantiede
Aigeira sijaitsi noin 1,5 kilometriä etelään Peloponnesoksen niemimaan pohjoisrannikosta ja Korintinlahden rannasta. Kaupunki oli yhdessä Pellenen kanssa Akhaian itäisimpiä. Aigeiran akropolis eli linnavuori oli noin 650 metriä korkealla kukkulalla, joka nykyisin tunnetaan nimellä Paliókastro. Kaupungista avautui hyvä näkymä Korintinlahdelle sekä Parnassos-vuorelle, sillä kaupunki sijaitsi suurin piirtein vastapäätä Delfoita. Vastaavasti kaupunki näkyi sijaintinsa puolesta hyvin lahdelle ja Keski-Kreikan puolelle.
Historia
pienoiskuva|vasen|upright|Aigeirasta löydetty suurikokoinen [[Zeus|Zeuksen patsaan pää, 100-luku eaa. Kansallinen arkeologinen museo.]]
Aigeiran paikalla on ollut asutusta viimeistään myöhäisellä neoliittisella kaudella sekä varhaisella helladisella kaudella noin 3000 eaa. Pysyvästi paikka vaikuttaa olleen asuttu viimeistään noin 1100-luvulta eaa. lähtien. Homeroksen aikana kaupunki tunnettiin niemellä Hyperesia, ja se esiintyy tällä nimellä myös Iliaan laivaluettelossa yhtenä mykeneläisistä kaupungeista, joka lähetti laivoja Troijan sotaan. Kaupungista käytettiin tätä nimeä ainakin vielä vuonna 688 eaa.
Pausaniaan mukaan kaupunki sai nimen Aigeira sen jälkeen, kun paikan asuttaneet joonialaiset joutuivat sotaan sikyonilaisten kanssa. Tällöin he sytyttivät soihtuja ja kiinnittivät ne vuohien (aiges) sarviin, mikä säikäytti sikyonilaiset, ja näin pelasti kaupungin. Toisen selityksen mukaan nimi olisi kuitenkin peräisin alueen poppelipuista (aigeiros). Kolmannen selityksen mukaan nimi oli peräisin jostakin Aigeiros-nimisestä heeroksesta.
Antiikin aikana Aigeira oli yksi Akhaian ja Akhaian liiton merkittävimmistä kaupungeista. Aitolialaiset hyökkäsivät kaupunkiin 220–219 eaa. Aigeira löi omaa rahaa, jonka kuvituksessa esiintyi muun muassa Athene-jumalatar. Kaupunki tunnettiin muun muassa useista Olympian kisojen voittajista. Kuuluisia urheilijoita olivat muun muassa painija Kratinos ja stadion-juoksun voittanut Ikaros.
Aigeira säilyi asuttuna ainakin 300-luvulle jaa., mikä ilmenee paikalta löydetyistä piirtokirjoituksista, joissa on keisari Diocletianuksen antama määräys noin vuodelta 303. Kaupunki saattoi tuhoutua maanjäristyksessä.
Aigeiran arkeologiset kaivaukset on suorittanut Itävallan arkeologinen instituutti Ateenassa. Kaivaukset alkoivat vuosina 1916 ja 1925. Laajemmin niitä on tehty vuodesta 1972 lähtien, ja ne jatkuvat edelleen. Vuodesta 1989 instituutin kaivauksia on tehnyt Wienin yliopiston tutkijaryhmä.
Rakennukset ja löydökset
Aigeiran pinta-ala oli noin 0,5 neliökilometriä. Se oli ympäröity kaupunginmuurilla. Kaupungin akropolis eli linnavuori sijaitsi kaupungin alueen eteläosassa ja alakaupunki akropoliin pohjoisrinteessä.
Teatteri pienoiskuva|Aigeiran teatterin rauniot.
Muut rakennukset pienoiskuva|Temppelin rauniot teatterin lähellä.
Akropoliille rakennettiin varhainen pyhäkkö 900-luvulla eaa. Sitä muutettiin vuosisatojen kuluessa, ja se oli käytössä vielä 300-luvulla eaa. Siitä on löydetty perustukset ja kattotiilejä. Pyhäkön alueelta on löydetty lukuisia votiivilahjoja. Teatterin pohjoispuolelta on puolestaan löydetty kahden temppelin jäänteet. Toinen oli mahdollisesti omistettu Zeukselle. Kaupungissa tiedetään olleen Artemis Agroteralle omistettu pyhäkkö, joka oli pystytetty sen kunniaksi, että Artemiin katsottiin antaneen neuvon vuohien käyttöön sikyonilaisia vastaan; sekä Apollonin pyhäkkö. Roomalaisella kaudella kaupungissa oli Tykhelle omistettu temppeli.
Kaupunkiin johti vettä etelästä päin tullut akvedukti, jonka reittiä on voitu seurata useita kilometrejä. Osa siitä kulki tunnelissa.
Boris Becker
Becker julkaisi omaelämäkertansa Boris Becker – The Player: The Autobiography vuonna 2003.
Aigeira
Rakennukset ja löydökset
Esinelöydöt
Boris Becker
Becker palkattiin marraskuussa 2007 maailman suurimman pokerisivuston PokerStarsin joukkueeseen.
Aigeira
Rakennukset ja löydökset
Merkittävin veistoslöytö on paljon luonnollista kokoa suuremman, noin kolme metriä korkean Zeuksen patsaan pää. Patsasta pidetään ateenalaisen kuvanveistäjä Eukleideen veistämänä. Pää on nykyisin Kansallisessa arkeologisessa museossa Ateenassa. Patsaasta on löydetty myös sen vasen käsi sekä osa oikeasta kädestä. Alueen muut esinelöydöt ovat pääosin Aígion arkeologisessa museossa. Niihin kuuluu muun muassa latiiamosaiikkeja sekä Tykhen patsaan jäänteet.
Boris Becker
Vuosina 2013–2016 Becker valmensi Novak Đokovićia. Becker toimii nykyään Saksan tennisliiton miestenniksen johtajana.
Ruotsin yleisradioyhtiö SVT teki Beckeristä vuonna 2023 dokumentin Boris Becker: The Fall of the Tennis King.
Yksityiselämä
Vuonna 1993 Becker meni naimisiin Barbara Feltusin kanssa. He saivat kaksi poikaa: Noah Gabrielin (s. 1994) ja Elias Balthasarin (s. 1999). Pari erosi vuonna 2001, jolloin vaimo sai 14,4 miljoonan dollarin erorahat ja lasten huoltajuus määrättiin vain äidille. Vajaa kuukausi myöhemmin paljastui, että Beckerillä oli tytär Anna (s. 2000) venäläisen mallin Angela Ermakovan kanssa. Becker maksoi nyt noin viisi miljoonaa dollaria. Vuonna 2007 hän sai yhteishuoltajuuden tyttäreensä. Vuonna 2002 Becker tuomittiin veropetoksesta kahdeksi vuodeksi ehdolliseen vankeuteen ja puolen miljoonan korvauksiin. Becker väitti asuneensa Monacon Monte Carlossa, mutta Saksan verottaja katsoi hänen asuneen 1990-luvun alussa useita vuosia Münchenissä ja siten kiertäneen veroja miljoonien eurojen edestä. Asiasta käytiin oikeutta kymmenen vuoden ajan. Ennen tuomiotaan Becker maksoi veroja takautuvasti kuusi miljoonaa euroa.
Becker avioitui toistamiseen vuonna 2009 hollantilaisen mallin Sharlely ”Lilly” Beckerin (o.s. de Kerssenberg) kanssa, heille syntyi vuonna 2010 Amadeus-niminen poika ja pari erosi 2018.
Nykyään Becker seurustelee Lilian de Carvalho Monteiron kanssa. Ennen tätä Becker oli hetken aikaa yhdessä brittimalli Layla Powellin kanssa.
Becker ajautui konkurssiin vuonna 2017, jolloin hän oli velkaa kolmen miljoonan puntaa brittipankille ja sveitsiläiselle liikemiehelle 37 miljoonaa euroa. Hän on velkojensa maksamiseksi suunnitellut kauppaavansa jopa mestaruuspokaalejaan ja hikinauhojaankin.
Becker väitti konkurssioikeudenkäynnin välttääkseen, että hänellä on diplomaattinen koskemattomuus ja Keski-Afrikan tasavallan diplomaattinen passi, mutta Keski-Afrikan tasavallan ulkoministeriön mukaan passi oli väärennös.
Derek Parra
thumb|Derek Parra Derek Parra (s. 15. maaliskuuta 1970 San Bernardino, Kalifornia, Yhdysvallat) on 2000-luvun alussa menestynyt yhdysvaltalainen pikaluistelija.
Parra aloitti uransa rullaluistelijana. Rullaluistelussa hän voitti kolme kertaa Yhdysvaltain mestaruuden ja kahdesti yleiskilpailun maailmanmestaruuden. Hän vaihtoi lajia vuonna 1996, kun rullaluistelua ei hyväksytty kesäolympialaisten ohjelmaan. Parra kuului Yhdysvaltain joukkueeseen jo 1998 Naganon olympialaisissa, vaikkakaan ei kilpaillut yhdelläkään matkalla.
Ensimmäisen aikuisten pikaluistelun arvokisamitalinsa, väriltään hopeisen, Parra voitti maaliskuussa 2001 Salt Lake Cityssä matkakohtaisten MM-kisojen 1 500 metriltä. Samassa kaupungissa pidetyissä vuoden 2002 talviolympialaisissa Parra oli elämänsä kunnossa ja saalisti kultaisen ja hopeisen mitalin. Kultamitali tuli 1 500 metriltä maailmanennätysajalla 1.43,95. 5 000 metrin kilpailussa hän luisteli maailmanennätysajan 6.17,98, mutta piti ennätystä hallussaan vain 20 minuutin ajan, sillä alankomaalainen Jochem Uytdehaage luisteli vielä kovempaa ja pudotti Parran hopealle. Samana keväänä yleisluistelijoiden MM-kisoissa Heerenveenissä Parra saavutti pronssia, mikä jäi hänen viimeiseksi arvokisamitalikseen.
Maailmancupissa Parra on saavuttanut kuusi osakilpailuvoittoa ja kaikkiaan 17 palkintosijoitusta.
Plevna
Plevna tarkoittaa:
Säynäjärvi (Lammi)
Säynäjärvi on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnan entisessä Lammissa Kuohijärven kylässä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 42 hehtaaria. Se on 1,4 kilometriä pitkä ja 450 metriä leveä. Järvessä on vain yksi selvästi hahmottuva lahti Joululahti, jonka vieressä törröttää niemi. Järven rantaviivan pituus on 3,8 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Järvellä on kartan mukaan yksi saari, joka sijaitsee aivan länsirannan tuntumassa ja jonne johtaa silta. Järven suurin syvyys on 20 metriä. Järvellä on pääasiassa vapaa-ajan asutusta ja järven rantaan ulottuu vain joitakin peltotilkkuja.
Rautjärvi (täsmennyssivu)
Rautjärvi tarkoittaa seuraavia:
Säynäjärvi (Lammi)
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueeseen (35.78), jonka Kuohijärven alueeseen (35.782) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 96,6 metriä mpy.
Historiaa
Kalmbergin kartastossa vuodelta 1855–1856 järven nimi oli kirjoitettu ”Sainäjärvi” ja se oli asumaton. Järven etelärannasta oli raivattu niittyjä. Lähellä sen laskuojaa sijaitsi yksinäinen torppa. Vuoden 1965 peruskartassa sekä järven eteläpuolelta että pohjoispuolelta kulkivat tiet. Sen rannoilla sijaitsi silloin neljä vapaa-ajan asuntoa, mutta vuoden 1984 kartassa niiden määrä yli kaksinkertaistui.
Luontoarvoja
Säynäjärven vesi on kirkasta ja sen näkösyvyydeksi on mitattu 2,5–7 metriä. Järven veden puhtaudesta kertoo veden happipitoisuus, joka on päällysvedessä vaihdellut 79–88% ja kymmenen metrin syvyydessä 53–70%. Alusvedessä aivan pohjan lähellä on sielläkin ollut 18–41% happea. Ravinnepitoisuuksista typpipitoisuus on pysytellyt päällysvedessä hieman yli 300 mikrogrammaa litrassa vettä (µg/l). Fosforipitoisuus on alusvedessä ollut keskimäärin 9,95 µg/l.
Säynäjärven kasvillisuus on melko niukkaa, koska Säynäjärven rannat ovat pääosin jyrkkiä ja järvi on ekologialtaan karu. Kasvillisuus peittää alle 8 prosenttia järven pinta-alasta. Kasvillisuutensa perusteella Säynäjärvi kuuluu nuottaruohotyyppiin. Järvessä on havaittu 14 eri kasvilajia. Säynäjärvessä elää hyvin vähän eläinplanktonia, suurimmat tiheydet havaitaan syvemmillä alueilla. Hankajalkaisia ja vesikirppuja on myös hieman. Selkeästi suurin eläinryhmä on rataseläimet. Järvessä elää pääasiassa Suomen peruskaloja. Järven valuma-alueella eläimistö on runsasta. Alueella pesii lintuja ja siellä elää muun muassa jäniksiä, jotka asuvat alueen talojen alla. Vesistöjen käyttökelpoisuusluokituksessa Säynäjärvi kuuluu yleisluokkaan erinomainen. Sen virkistyskäyttöluokka on erinomainen ja raakavesiluokaltaan vesi on erinomaista.
Dalhemin piiri
Dalhemin piiri voi tarkoittaa seuraavia Ruotsin piirejä:
Palveluskoirakoe
Palveluskoirakoe on palveluskoirien koulutustasoa mittaava koe.
Suomessa palveluskoirakokeiden kattojärjestönä toimii Suomen Palveluskoiraliitto, joka määrittelee Suomessa käytetyt palveluskoirakoemuodot. Koemuotoja on kaksitoista. Kokeita järjestetään sekä kansainvälisillä että kansallisilla säännöillä.
Yleistä
Palveluskoirakokeet mittaavat koiran koulutustasoa ja antavat lisämotivaatiota harrastaa tavoitteellisesti koiran kanssa.
Kokeisiin saavat osallistua vain ne rodut, joilla on palveluskoiraoikeudet. Rodulle voidaan anoa kilpailuoikeutta, jos tarpeeksi moni rodun edustaja on suorittanut BH-kokeen (käyttäytymiskokeen) hyväksytysti, tietyn ajan sisällä. Rodun tulee myös olla ominaisuuksiltaan sellainen, että se vaivattomasti pystyy suoriutumaan palveluskoirakokeiden 3-luokan vaatimuksista.
Kokeissa on eri lajeja ja kokeet jakaantuvat tottelevaisuus- ja maasto-osuuteen. Kokeissa on kolme tasoluokkaa, ja kokeissa menestyessään koira saavuttaa koulutustunnuksia ja pystyy etenemään seuraavaan tasoluokkaan. Korkeimmassa luokassa kilpailtuaan ja menestyttyään koira voi saavuttaa käyttövalion (KVA) tittelin lajista, jossa se kilpailee.
Sekä kokeen tottelevaisuusosa että maasto-osa vaikeutuvat ja muuttuvat vaativammiksi korkeammissa luokissa. Yleensä koiran ohjaaja keskittyy kerralla vain yhteen palveluskoiralajiin, mutta koirakko voi kilpailla menestyksekkäästi useammassakin lajissa. Ennen osallistumista varsinaisiin palveluskoirakokeisiin koiran tulee suorittaa hyväksytysti käyttäytymiskoe (BH-koe).
Käyttäytymiskoe (BH)
BH-koe mittaa koiran koulutustasoa ja käyttäytymistä. BH-koe on esikoe, jonka läpäissyt koira on oikeutettu osallistumaan varsinaiseen palveluskoirakokeeseen. Käyttäytymiskokeeseen saavat osallistua kaikki rodut sekä rekisteröimättömät rodut, kunhan ne on tunnistusmerkitty.
Jälkikoe
Jäljestäminen on monelle koiralle luonnollista ja pohjautuu vaistotoimintaan. Jälki tehdään siten, että ihminen kävelee maastossa sovitun reitin ja pudottaa kävelyuralleen keppejä, jotka koiran tulee ilmaista ohjaajalleen. Aluksi koiraa voidaan motivoida jäljestämään esimerkiksi jättämällä jäljelle ruokaa, jolloin koira oppii seuraamaan ihmisen jättämää hajuvanaa jäljen päässä odottavan palkkion luo. Jälkiä voidaan tehdä vaihteleviin maastoihin ja vaikeuttaa niitä antamalla jäljen vanheta tai tekemällä jäljistä mutkittelevampia.
Kilpailuluokassa 2 jäljen pituus on kilometri, se on puolitoista tuntia vanha ja janan, jolta jäljestys alkaa, pituus on 40 metriä. Jäljelle on jätetty kuusi luonnonpuusta tehtyä keppiä, ja jäljelle varattu aika on 30 minuuttia. Luokassa 3 jäljen pituus on 1,5 kilometriä, se on kaksi tuntia vanha ja jana, jolta jäljen alku löytyy, on pituudeltaan 50 metriä. Jäljelle on jätetty kuusi luonnonpuusta tehtyä keppiä. Aikaa on 40 minuuttia.
Jälkikokeeseen kuuluu olennaisena osana myös esine-etsintä. Ihmiselle kuuluvat esineet jätetään huolellisesti ristiin rastiin kuljetulle 50x50 metrin suuruiselle maa-alueelle, ja koiran tulee itsenäisesti työskennellen etsiä ja löytää ne ja tuoda ohjaajalleen. Esine-etsintäkin vaikeutuu korkeampiin luokkiin siirryttäessä. Koiralla on jokaisessa luokassa viisi minuuttia aikaa etsiä esineet, joita on 1. luokassa yksi, 2. luokassa kaksi ja 3. luokassa kolme.
Hakukoe
Hakukokeessa koira etsii ohjaajan käskyjen mukaan ennalta määrätyltä maa-alueelta "eksyneitä" maalimiehiä. Koiran tulee tehdä itsenäisesti työtä, tehdä hakupisto etsittävän alueen laidalle, ja palata sieltä takaisin keskilinjaa kohti pyrkien saamaan ilmavainun etsittävästä henkilöstä. Kun koira löytää maalimiehen, sen tulee ilmaista löytönsä joko haukkumalla kunnes ohjaaja tulee paikalle, tai viemällä ohjaajalle kaulapannasta roikkuvan rullan merkiksi löytyneestä maalimiehestä, jonka jälkeen koira ja ohjaaja palaavat yhdessä maalimiehen luo.
Hakualueen koko kasvaa kilpailuluokittain. 1. luokassa alue on kooltaan 100m x 100m ja etsintäaika 10 minuuttia. 2. luokassa alue on 100m x 200 m ja etsintäaikaa on 15 minuuttia ja 3. luokassa alue on 100m x 300m ja etsintäaikaa on 20 minuuttia. Alueen keskellä kulkee ns. keskilinja, jota pitkin koiran ohjaaja kulkee ja lähettää koiran etsimään maalimiehiä vuoroin oikealta ja vuoroin vasemmalta puolelta.
Myös hakukokeeseen kuuluu esine-etsintä. Hakukokeen koulutustunnukset ovat HK1, HK2 ja HK3.
Viestikoe
Viestikokeen juuret ulottuvat ensimmäiseen ja toiseen maailmansotaan. Koulutetut viestikoirat mahdollistivat yhteydenpidon eri yksiköiden välillä. Nykyisessä viestikokeessa koira joutuu juoksemaan ennalta merkittyä rataa kolmesta viiteen matkaa kahden koiralle tutun henkilön välillä. Radan pituus vaihtelee kilpailuluokasta riippuen kahdesta kahdeksaan kilometriin. Viestikokeen yhtenä osana on esine etsintä. Viestikokeen koulutustunnukset ovat VK1, VK2 ja VK3.
Etsintäkoe
Etsintäkoe on yksi monipuolisimmista ja vaativimmista palveluskoirakoemuodoista. Etsintäkokeen maasto-osa koostuu jäljestä, henkilöhausta, esineruudusta, pudotetun esineen noudosta ja tarkkuusetsinnästä.
Edin piiri
Edin piiri voi tarkoittaa seuraavia Ruotsin piirejä:
Palveluskoirakoe
Etsintäkoe
Jälki on alokasluokassa vain 300 metriä pitkä, 40 minuuttia vanha ja siinä on yksi suora kulma. Muissa luokissa jälki pitenee, vanhenee ja sillä on useampia kulmia. Kuten jälkikokeessakin, jäljen alkupää on löydettävä janalta. Jäljelle jätetään neljä puukeppiä, joiden löytämisestä koirakko saa pisteitä.
Henkilöhakuosuudessa maalimiehen etsiminen tapahtuu joka luokassa 100 x 100 m alueella, jolla on kaksi osittain peitettyä maalimiestä. Alokasluokassa aikaa on käytettävissä 10 minuuttia, korkeammissa luokissa 8 minuuttia.
Esine-etsintäosuus on sama kuin muissakin palveluskoirakokeissa.
Pudotetun esineen noutaminen on maastossa tapahtuva noutoliike. Ohjaaja kävelee maastoon merkittyä linjaa 50 metriä, pudottaa oman esineen koiran huomaamatta ja lähettää koiran noutamaan sen 50 m (1. luokka), 100 m (2. luokka) tai 150 m (3. luokka) lisää kuljettuaan.
Tarkkuusetsintä tapahtuu joka luokassa 3x3 metrin kokoisella alueella, joka on tallattu huolellisesti. Alueella on yksi pieni esine, joka koiran on ilmaistava ohjaajalle. Etsintäkokeen koulutustunnukset ovat EK1, EK2 ja EK3.
Die, All Right!
"Die, All Right!" on The Hivesin julkaisema kappale, joka julkaistiin heidän albumillaan Veni Vidi Vicious vuonna 2000. Kappaleesta on tehty myös musiikkivideo ja single.
Brummerin talo
Brummerin talo on Helsingin Kruununhaassa, Elefantin korttelissa osoitteessa Aleksanterinkatu 14 sijaitseva rakennus, joka toimii Helsingin pormestarin ja vuoteen 2017 asti Helsingin kaupunginjohtajan virka-asuntona. Brummerin talo sijaitsee Remanderin talon ja Balderin talon välissä. Talon rakennutti alun perin merikapteeni Kåhlman vuonna 1823 Jean Wiikin suunnitelmien mukaan. Helsingin kaupunki osti rakennuksen itselleen vuonna 1959, entisöi talon ja remontoi sen kaupunginjohtajan virka-asunnoksi vuosina 1961–1962.
Brummerin talon tontti on ollut olemassa jo 1600-luvulla, ja talon kellari on osittain tältä ajalta. Kåhlmanin jälkeen talon omisti taiteenharrastaja H. J. Falkman, joka perusti siihen viinatehtaan. Nimensä rakennus on saanut hovineuvos Carl Brummerin mukaan. Hänen omistuskaudellaan Falkmanin poika, taidemaalari Severin Falkman, rakennutti pihan puolelle ateljeen vuonna 1887. Piharakennuksen suunnitteli Theodor Höijer. Talossa on myös kokoontunut aikoinaan muun muassa Lauantaiseura, ja marsalkka Carl Gustaf Emil Mannerheim asui siellä lyhyen aikaa valtionhoitajakautensa päätyttyä. Tasavallan presidentti Sauli Niinistöllä oli väliaikaiset työtilat Brummerin talossa Presidentinlinnan remontin ajan vuosina 2013–2014.
Agía Triáda
Agía Triáda (”Pyhä Kolminaisuus”) voi viitata seuraaviin kohteisiin Kreikassa:
Smurf-hyökkäys
Smurf-hyökkäys on tietotekniikassa palvelunestohyökkäys, joka perustuu kohdekoneen hukuttamiseen ICMP-protokollan paketteihin.
Pietro Brollo
pienoiskuva Pietro Brollo (1. joulukuuta 1933 – 5. joulukuuta 2019 ) oli italialainen kirkonmies. Hän sai vihkimyksensä katoliseksi papiksi 17. maaliskuuta 1957 ja piispaksi 4. tammikuuta 1986. Hänestä tuli aluksi Iulium Carnicumin titulaaripiispa ja Udinen apulaispiispa. 2. tammikuuta 1996 hänet nimitettiin Belluno-Feltren piispaksi ja 28. lokakuuta 2000 Udinen arkkipiispaksi Alfredo Battistin seuraajana.
Juan López
Juan López tai Juan Lopez voi viitata seuraaviin henkilöihin:
Sääkukat
Sääkukat, ent. säänennustajat (Dimorphotheca) on asterikasvien eli mykerökukkaisten (Asteraceae) heimon kasvisuku, johon kuuluu seitsemän eteläafrikkalaista lajia. Kukat ovat yleensä avoinna vain auringonpaisteella. Suvun kasveista käytetään koristekasveina valkosääkukkaa (ent. valkoinen säänennustaja, Dimorphotheca pluvialis) ja keltasääkukkaa (ent. keltainen säänennustaja, Dimorphotheca sinuata).
Ilmari Nurminen
Ilmari Taisto Nurminen (s. 24. helmikuuta 1991 Vammala) on suomalainen Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen kansanedustaja, joka valittiin ensimmäistä kertaa eduskuntaan vuoden 2015 eduskuntavaaleissa. Nurminen opiskelee kunta- ja aluejohtamista Tampereen yliopistossa. Koulutukseltaan Nurminen on hallintotieteiden kandidaatti.
Poliittinen ura
Nurminen valittiin vuonna 2013 Sastamalan kaupunginhallitukseen, jonka varapuheenjohtajana hän toimi. Hän sai vuoden 2015 eduskuntavaaleissa Pirkanmaan vaalipiiristä 5 079 ääntä, joilla hänet valittiin eduskuntaan. 24-vuotiaasta Nurmisesta tuli uuden eduskunnan nuorin kansanedustaja ja myös ensimmäinen 1990-luvulla syntynyt kansanedustaja. Hänet valittiin toiselle edustajakaudelle vuoden 2019 vaaleissa 9 712 äänellä. Vuonna 2020 hän siirsi kirjansa Sastamalasta Tampereelle. Nurminen valittiin elokuussa 2021 Tampereen valtuuston puheenjohtajaksi.
Nurminen nousi vuonna 2021 otsikoihin, kun hän eduskunnan musiikkiverkoston puheenjohtajana yhdessä pääministeri Sanna Marinin sekä tiede- ja kulttuuriministeri Antti Kurvisen kanssa järjesti musiikkialalle tilaisuuden pääministerin virka-asunnolla Kesärannassa. Myöhemmin selvisi, että tilaisuus oli tuottanut veronmaksajille noin 3 000 euron laskun ja hallitus oli aikonut leikata alan määrärahoja.
Yksityiselämä
Nurminen ja kansanedustaja Sanna Marin ovat olleet läheisiä ystäviä nuoruudesta lähtien. Asia nousi suuren yleisön tietoisuuteen vuonna 2020 Nurmisen selkävaivoista tapahtuneen uutisoinnin myötä.
Olli Määttä
Olli Määttä (s. 22. elokuuta 1994 Jyväskylä) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa NHL-joukkue Detroit Red Wingsissä. Määttä on kaksinkertainen Stanley Cup -voittaja, olympiamitalisti ja jääkiekon MM-kilpailujen hopeamitalisti.
Suomessa Määttä pelasi juniori-ikäisenä JYPin juniorijoukkueissa ja JYPin farmijoukkueessa D Teamissa. 16-vuotiaana Määttä siirtyi Kanadaan sikäläiseen junioriseuraan London Knightsiin, jossa hän kahden pelaamansa kauden aikana voitti myös kaksi OHL-mestaruutta. Pittsburgh Penguins varasi Määtän 22. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2012. Määttä on pelannut NHL:ssä kaudesta 2013–2014 lähtien.
The Hockey Writers on verrannut Määttää Ryan Suteriin ja Teppo Nummiseen.