cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jukka Mäki
Perhe ja koulutus
Mäen vanhemmat olivat urakoitsija Antti Mäki ja Susanna Fagerholm. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1930 Hanna Blomerosin kanssa. Hän kävi kansakoulun ja sen jatkokurssin.
Jääkärikausi
thumb|300px|Jääkäripataljoona 27:n haupitsijaoksen toinen tykki tuliasemassa miehistöineen Riianlahdella syksyllä 1916. Mäki työskenteli työmiehenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 4. marraskuuta 1915. Mäki pyrki vapaaehtoisena perusteilla olevaan Jääkäripataljoonan tykistöön ja tulikin valituksi yhtenä niistä 26 miehestä, jotka Jääkäripataljoonan komentaja majuri Bayer valitsi haastattelunsa perusteella. Hänet siirrettiin virallisesti haupitsijaokseen 17. maaliskuuta 1916, minkä päivämäärän voidaan katsoa olevan jääkäritykistön virallinen perustamispäivä. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Riianlahdella, Ekkau-Kekkaussa ja Aa-joella.
Suomen sisällissota
Mäki astui Suomen armeijan palvelukseen vänrikiksi ylennettynä Saksassa 11. helmikuuta 1918 ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan patteriupseeriksi Jääkäritykistön 1. patteriin. Hän osallistui patteriupseerina sisällissodan taisteluihin Messukylässä ja Tampereella. Hänet siirrettiin Tampereen valtauksen jälkeen suoritetussa tykistön uudelleen järjestelyssä muodostetun Jääkäritykistöprikaatin 1. jääkäripatteriston 2, patteriin ja otti osaa sen riveissä taisteluun Viipurista, jossa hän haavoittui lievästi 24. tammikuuta 1918.
Painolasti
thumb|Kuva laivan tyhjästä painolastitankista. Painolasti (myös paarlasti ) on laivan tai muun aluksen lisäkuormaa, jonka tarkoituksena on vakauttaa alusta ja saada aikaan kulun kannalta edullinen syväys. Painolastia käytetään myös laivan lastauksen yhteydessä uiva telakka -tyyppisillä kuivatelakoilla.
Jukka Mäki
Sisällissodasta heimosotiin
Mäki palveli vapaussodan jälkeen Suomen tykistökoulussa, josta hänet siirrettiin 16. lokakuuta 1918 alkaen Vuoristotykistöpatteriston 1. patteriin. Mäki erosi armeijasta 28. helmikuuta 1919 vain voidakseen osallistua Viron vapaussotaan. Mäki liittyi Viron vapaussotaan osallistuneeseen Pohjan Poikain rykmentin patteristoon 6. maaliskuuta 1919. Viron vapaussodasta Mäki kiiruhti heimoveljiä auttamaan Inkeriläisten kansannousuun ja liittyi 1. toukokuuta 1919 alkaen Länsi-Inkerin rykmenttiin, jossa hän toimi erikoispatterin ja 1. komppanian päällikkönä. Myöhemmin hänet nimitettiin rykmentin II pataljoonan komentajaksi. Hän osallistui Länsi-Inkerissä taisteluihin Nurmissa, Soikkolassa ja Kaprion kylässä. Yhinmäen valtauksen jälkeen hänet nimitettiin Yhinmäen linnakkeen komendantiksi. Mäki erosi Länsi-Inkerin rykmentistä 25. syyskuuta 1919 ja liittyi sen jälkeen Suomesta operoivaan Pohjois-Inkerin vapaajoukkoon. Pohjois-Inkerin vapaajoukoissa hänet sijoitettiin 1. komppanian, josta hänet siirrettiin myöhemmin kenttätykistöpatterin päälliköksi. Edellä mainituissa joukoissa hän toimi 23. marraskuura – 21. joulukuuta 1919 välisen ajan.
Painolasti
Nykyään painolastina käytetään yleensä merivettä. Laivan säiliöt täytetään ja tyhjennetään pumppujen avulla. Purjelaivojen aikakaudella käytettiin pääasiassa hiekkaa, kiviä tai rautaa.
Jukka Mäki
Rauhan aika
Sotaretkiltään palattuaan Mäki työskenteli varastonhoitajana Strengbergin tupakkatehtaalla Pietarsaaressa vuosina 1921–1923, jonka jälkeen hän hakeutui merille, missä hän työskenteli merimiehenä vuoteen 1927. Meriltä palattuaan Mäki toimi tulkkina Kristiani & Nielsenillä vuoteen 1929 saakka. Myöhemmin hän työskenteli valurina Läskelä Oy:ssä vuoteen 1932 saakka, jonka jälkeen hän siirtyi asentajaksi Oy Diesen Wood Co:n palvelukseen Pitkässärannassa. Diesen Woodilla hän työskenteli talvisotaan saakka.
Painolasti
Vieraslajit
Painolastiveden mukana kulkeutuu usein vieraslajeja uusille elinalueille. Jotkut niistä voivat olla erittäinkin haitallisia alueella vallitsevalle ekosysteemille.
Jukka Mäki
Talvi- ja jatkosota
Mäki lähetettiin talvisotaan 83. Kuormastokomppanian päällikkönä ja osallistui taisteluihin Tolvajärvellä. Välirauhan aikana hän työskenteli siviiliaikaisessa ammatissaan, kunnes jatkosodan puhjettua hänet komennettiin rintamajoukkoihin Erillisen pataljoona 21:n 1. komppaniaan, jonka riveissä hän koki lopullisen kohtalonsa kaatumalla 19. syyskuuta 1941 käydyssä taistelussa Onkamuksessa.
Painolasti
Vieraslajit
Itämerelle on painolastiveden mukana kulkeutunut 1800-luvun jälkipuoliskolta lähtien useita kymmeniä vieraslajeja. Tällaisia ovat muun muassa merirokko, petovesikirppu ja amerikankampamaneetti.
Painolastikasvit
Painolasti- eli paarlastikasvit ovat purjelaivojen painolastinaan käyttämän maa-aineksen mukana levinneitä kasveja. Suomessa painolastikasveja esiintyy nykyään enää muutamassa paikassa, yleensä painolastista rakennetut kentät on vanhoissa satamissa asfaltoitu. Eniten painolastikasveja löytyy Reposaaresta, jossa kasvaa nykyään noin 75 vierasperäistä kasvilajia.
Cause and Effect
Cause and Effect on norjalaisen laulaja Maria Menan albumi vuodelta 2008. Albumin tunnetuin kappale on single "All This Time", joka nousi listoille mm. Norjassa, Hollannissa ja Suomessa.
Jotkut albumin painokset sisältävät Menan tekemän coverin Kissin kappaleesta I Was Made for Lovin’ You, osasta painoksista tämä kappale kuitenkin puuttuu.
NGC 4414
NGC 4414 on kierteisgalaksi noin 62 miljoonan valovuoden päässä Bereniken hiusten tähdistössä. Vuonna 1974 galaksissa havaittiin supernova (SN 1974G) joka säilyi ainoana havainnoituna supernovana aina 7. kesäkuuta 2013 saakka, jolloin magnitudin 14 SN 2013df esiintyi.
Galaksin kuvasi tarkasti Hubble-avaruusteleskooppi vuonna 1995 osana laajempaa etäisyysmittausprojektia ja uudelleen vuonna 1999. Galaksia on tutkittu edelleen sen sisältämien kefeidi-tähtien vuoksi. NGC 4414:n uloimmat osat näyttävät sinisiltä niissä syntyvien tähtien ja mahdollisen kirkkaan sinisen muuttujan vuoksi.
NGC 4414 on varsin eristyksissä oleva galaksi, eikä sillä vaikuta olevan menneisyydessäkään olleen vuorovaikutusta muiden galaksien kanssa. Vaikkei se olekaan tähtiryöppygalaksi, NGC 4414 vaikuttaisi sisältävän paljon kaasua.
NGC 4414 kuuluu Coma I -ryhmään, (ei siis Coman galaksijoukkoon), joka sijaitsee Neitsyen superjoukon sisällä.
BBC Light Programme
BBC Light Programme oli brittiläinen valtakunnallinen radiokanava, joka oli toiminnassa 29. kesäkuuta 1945–30. syyskuuta 1967, jolloin sen tilalle tuli BBC Radio 2 osana laajempaa BBC:n kanavauudistusta. Kanavan ohjelmisto koostui pääasiassa musiikista ja komedioista.
Kanavalla saivat ensiesityksensä vielä nykyisinkin BBC Radio4:llä kuultavat kuunnelmasarja The Archers ja naisille suunnattu Woman's Hour.
Pitkäjärvi (Ylöjärvi, Poikelus)
Pitkäjärvi on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Poikeluksen kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 41 hehtaaria ja se on 3,6 kilometriä pitkä ja 700 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kaksi saarta. Sen rantaviivan pituus on 9,6 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Jakaman valuma-alueella (35.34), jonka Parkusjoen alaosan alueeseen (35.342) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 108,7 metriä mpy.
Eslövin kunta
thumb|260px|Eslövin kunnan alueella sijainneet pitäjät. thumb|right|250px|Eslövin kunnantalo.
Kunnan maapinta-ala on 419,02 neliökilometriä (1.1.2016) ja asukasluku 34 123 henkeä (31.12.2020).
Kuntajaon kehitys
Vuoden 1862 kunnallislakien astuessa voimaan vuonna 1863 nykyisen kunnan alueen 20 pitäjästä muodostettiin jokaisesta oma maalaiskunta. Vuonna 1875 osa Västra Sallerupin maalaiskunnasta erotettiin Eslövin kauppalaksi. Jäljelle jääneeseen osaan perustettiin vuonna 1894 Västra Sallerupin taajaväkinen yhdyskunta. Vuonna 1909 taajaväkinen yhdyskunta liitettiin maalaiskunnasta osaksi Eslövin kauppalaa, joka vuonna 1911 muutettiin Eslövin kaupungiksi. Muita taajaväkisiä yhdyskuntia olivat Löberöd Hammarlundan ja Högserödin maalaiskunnissa (1899–1954), Marieholm Reslövin maalaiskunnassa (1915–1960) ja Röstånga (1935–1966) Röstångan maalaiskunnassa.
Vuoden 1952 kuntauudistuksessa muodostettiin seuraavat "suurkunnat": Löberöd, Marieholm ja Röstånga saivat nimensä taajaväkisten yhdyskuntien mukaan. Eslövin kaupunkiin uudistus ei vaikuttanut. Vuonna 1967 Bosarp liitettiin Eslövin kaupunkiin. Vuonna 1969 osia Harrien (Remmarlöv, Västra Sallerup ja Örtofta), Röstångan (Billinge) ja Snogerödin maalaiskunnista (Hurva) liitettiin Eslövin kaupunkiin ja loput osat muihin kuntiin. Nykyinen Eslövin kunta muodostettiin vuonna 1971 yhdistämällä Eslövin kaupunki, Löberödin ja Skarhultin maalaiskunnat sekä osa Marieholmin maalaiskunnasta (Reslöv ja Östra Karaby).
Väestönkehitys
Kunnan väestö taustan mukaan on esitetty seuraavassa taulukossa.
Hieman vanhempien vuoden 2009 lopun tietojen mukaan kunnassa asui 206 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 0,7 prosenttia kunnan väestöstä.
Vuoden 2010 tietojen mukaan 20 vuotta täyttäneiden kuntalaisten mediaaninettotulot olivat 189 567 kruunua. Vuodelta 2007 olevan tiedon mukaan kuntalaisten nettovarallisuuden mediaani oli 75 000 kruunua.
Vuoden 2011 lopussa kunnan väestö jakautui eri ikäryhmiin seuraavasti:
Elinkeinot
Seuraava taulukko kuvaa työpaikkojen ja työllisten jakautumista eri elinkeinojen kesken. Luvut on laskettu kahdessa eri Statistiska centralbyrånin tilastossa ilmoitettujen perusteellisempien tietojen pohjalta. "Päiväväestö" (ruots. dagbefolkning) kertoo kunnassa sijaitsevista työpaikoista ja "yöväestö" (ruots. nattbefolkning) puolestaan kunnassa asuvien elinkeinosta. Työpaikkaomavaraisuus on laskettu päivä- ja yöväestön suhteena. Alkutuotanto tarkoittaa maa- ja metsätaloutta sekä kalastusta. Jalostuksen kohdalla on laskettu yhteen tavaranvalmistus- ja kierrätysteollisuus, energia- ja ympäristöyritykset sekä rakennusteollisuus. Muut toimialat on laskettu palveluihin lukuun ottamatta niitä, joiden elinkeino on tuntematon.
Taajamat
Kunnassa on 13 taajamaa, joiden osuus kunnan väestöstä vuoden 2010 lopussa oli 80,8 prosenttia. Taajamien ulkopuolella asui tuolloin 6 071 asukasta. Seuraavassa on lueteltu kunnan alueella sijaitsevat taajamat väkilukuineen:
Kunnan keskustaajama on lihavoitu. Asteriskilla (*) merkityt taajamat kuuluvat tähän kuntaan vain osittain, ja edellä on merkitty kunkin taajaman tähän kuntaan kuuluvan osan väestö. Koko Löberödin taajamassa on 1 127 asukasta, ja se kuuluu pieniltä osin myös Höörin kuntaan.
Pientaajamat
Yli 200 asukkaan taajamien lisäksi kunnassa on vuoden 2010 tietojen perusteella myös seuraavat 50–199 asukkaan pientaajamat:
Entiset pientaajamat
Ruotsissa on tehty tilastoja pientaajamista aikaisemmin myös vuosina 1990, 1995, 2000 ja 2005. Seuraavat paikkakunnat ovat olleet pientaajamia jonakin tai joinakin vuosina vuosien 1995, 2000 ja 2005 aikana, mutta ne eivät olleet pientaajamia vuonna 2010:
Kunnanvaltuusto
Ruotsissa valitaan joka neljäs vuosi edustajat valtiopäiville, maakäräjäkuntien valtuustoihin ja kunnanvaltuustoihin. Seuraavassa taulukossa on esitetty valtiopäivillä edustettuina olevien puolueiden saamat valtuustopaikat Eslövin kunnanvaltuustossa vuodesta 1973 lähtien.
Piirit
thumb|right|250px|Kartta Eslövin kunnan piireistä.
Seurakunnat
Vuoden 2012 aluejaon mukaan kunnassa on seuraavat Ruotsin kirkon seurakunnat:
Asteriskilla (*) merkitty Ringsjön seurakunta kuuluu osittain Eslövin kuntaan ja osittain Höörin kuntaan.
Historialliset seurakunnat
Seuraavassa luettelossa on mainittu kaikki nykyisen kunnan alueella sijainneet seurakunnat. Jos seurakunta on lakkautettu, niin sen perässä on asteriski (*). Mahdolliset suluissa lukevat nimet ovat seurakunnan vaihtoehtoisia tai vanhempia nimiä. Jos nimen perässä lukee kbfd, niin kyseessä "kirkonkirjapiiri", joka ei ole muodostanut omaa seurakuntaa, vaikka ne seurakuntiin rinnastetaankin.
Ystävyyskunnat
Eslövillä on viisi ystävyyskuntaa:
María Romero
María Romero (s. 1992 Madrid) on espanjalainen näyttelijä.
Ura
Romero aloitti näyttelijän opintonsa madridilaisessa teatterikoulussa (Real Escuela Superior de Arte Dramático) 17-vuotiaana. Opintojensa alkuvaiheessa hän liittyi uuteen ryhmäteatteriin nimeltä La Joven Compañía, ja kasvoi ammattiin sitä kautta.
Romeron ensimmäinen ammattimainen esiintyminen oli Guillém Cluan käsikirjoittamassa ja José Luis Arellanon ohjaamassa futuristisessa näytelmässä Invasión vuonna 2012. Seuraavina vuosina Romero näytteli useissa Arellanon ohjaamissa näytöskappaleissa, kuten Fuente Ovejuna, La Ilíada ja La Odisea. Kahdessa viimeksi mainitussa hänen roolinaan oli Troijan Helena.
Elokuvadebyyttinsä Romero teki vuonna 2015 Icíar Bollaínin ohjaamassa draamassa El olivo. Televisiossa Romero näytteli ensi kerran 2019: hän tulkitsi Luisan roolin suomalais-espanjalaisessa rikosdraamasarjassa Paratiisi.
Victorio Unamuno
Victorio Unamuno Ibarzabal (21. toukokuuta 1909 Bergara, Guipúzcoa – 20. toukokuuta 1988) oli espanjalainen jalkapalloilija. Vuosien 1928 ja 1942 välillä hän edusti Espanjan jalkapallon korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa Real Betisiä ja Athletic Bilbaota.
Unamunon pelatessa Betisissä kaudella 1934–1935 hän teki joukkueessa eniten maaleja (13) johdattaen Betisin ainoaan liigamestaruuteensa. Kaudella 1939–1940 Unamuno pelasi Athleticissa ja oli koko sarjan paras maalintekijä tehtyään 20 maalia. Athleticissa hän saavutti liigamestaruuden kahdesti ja cupin neljästi. Unamuno päätti jalkapallouransa vuonna 1942.
Myös Unamunon nuorempi veli Vicente Unamuno oli jalkapalloilija. Joissain tilastoissa veljekset erotetaan toisistaan nimillä Unamuno I ja Unamuno II.
Parkusjärvi (Ylöjärvi)
Parkusjärvi on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Poikeluksen kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 38 hehtaaria ja se on 1,7 kilometriä pitkä ja 500 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari. Sen rantaviivan pituus on 5,2 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Jakaman valuma-alueella (35.34), jonka Parkusjoen alaosan alueeseen (35.342) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 109,2 metriä mpy.
Anna Blomqvist
Anna Catharina Blomqvist (27. lokakuuta 1840 Helsinki – 24. syyskuuta 1925 ) oli suomalainen kielten- ja musiikinopettaja ja naisasialiikkeen aktivisti.
Blomqvistin vanhemmat olivat kirjallisuuden professori Alexander Blomqvist ja Christina Charlotta Harring. Hän opiskeli kieliä ja musiikkia Ranskassa ja Sveitsissä 1856–1858, musiikkia ja kieliä Dresdenissä, Berliinissä, Pariisissa 1867, 1868, 1869, kieliä Berliinissä 1877. Hän oli 1858–1867 Saksan, ranskan ja 1871–1909 laulunopettaja sisarensa johtamassa Blomqvistin koulussa Helsingissä, saksan kielen opettaja Helsingin ruotsalaisessa tyttökoulussa ja sen jatko-opistossa.
Blomqvistin sisar oli Anna Charlotta Elisabeth Blomqvist.
Blomqvistien arkisto on Kansalliskirjaston käsikirjoituskokoelman Musiikkiarkistoissa.
Angela K. Kepler
Angela Kay Kepler (1943) on uusiseelantilainen luonnontieteilijä ja kirjailija.
Kepler on tutkinut lintuja, liskoja ja kasveja Havaijilla, Alaskassa, Venäjän Kaukoidässä ja Karibialla. Kaksi lintulajia on nimetty hänen kunniakseen: vuonna 1971 löydetty puertoriconkerttuli (Dendroica angelae), jonka hän ja Kenneth C. Parkes nimesivät, sekä sukupuuttoon hävinnyt havaijilainen huittifossiili (Porzana keplerorum).
Bullet time
Bullet time on elokuvissa ja videopeleissä hyödynnetty erikoistehoste.
Videopeleissä bullet time -tehostetta käytetään muun muassa Max Payne -pelissä. Tehosteen aikana pelaaja pystyy ampumaan tarkemmin ja nopeammin kuin tavallisesti, tai heittäytymään eri suuntiin ja ampumaan samanaikaisesti. Samanlaista tehostetta on käytetty myös eri nimellä muissa peleissä, esimerkiksi Enter the Matrix -pelissä nimellä "Focus" ja F.E.A.R.-pelissä nimellä "SlowMo".
Myös The Legend of The Zelda -pelisarjassa Bullet Time -hidastusta käytetään pelissä Breath of The Wild, Villin Henkäys, jossa käytetään jousiammunnassa ilmassa hidastamaan ajankulua ja liikkumaan nopeasti kilpihypyn avulla vihollisen päältä.
Sota ja mielenrauha
Sota ja mielenrauha on Ari Matikaisen ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2016.
Elokuva tutkii Suomen sotien vaikutusta koko kansakunnan mentaliteettiin. Elokuva koostuu rintaman ja kodin välillä lähetetyistä kirjeistä sekä päiväkirjamerkinnöistä. Sotilaiden henkilökohtaiset kokemukset yhdistyvät elokuvassa koko Suomen historiaan.
Max Immelmann
thumb|220px|Max Immelmann Max Immelmann (21. syyskuuta 1890 Dresden, Saksa – 18. heinäkuuta 1916 Sallaumines, Ranska) oli saksalainen hävittäjälentäjä ensimmäisessä maailmansodassa. Hän lensi Fokker Eindekker -koneella. Hänen mukaansa on nimetty taitolentoliike Immelmann-käännös.
Max Immelmann syntyi Dresdenissä vuonna 1890 tehtaanomistaja Frans Immelmannin perheeseen. Hän vietti nuoruutensa Loschwitzissä lähellä Dresdeniä ja eri parantoloissa sairaan isänsä kanssa. Frans Immelmann kuoli vuonna 1897.
Sota ja mielenrauha
DocPoint - Helsingin dokumenttielokuvafestivaalin vuonna 2016 avannut Sota ja mielenrauha nähdään Tampereen elokuvajuhlien kotimaisessa kilpasarjassa maaliskuussa 2016.
Max Immelmann
Max Immelmann kuoli ilmataistelussa englantilaisia koneita vastaan; joko vihollisen tulitus tai Immelmannin rikkoutunut konekiväärisynkronilaitteisto tuhosi hänen propellinsa ja hän syöksyi maahan kahden kilometrin korkeudesta.
Vilho Kivioja
thumb|right|200px|Pastori Vilho Heikki Kivioja Vilho Heikki (V. H.) Kivioja (21. tammikuuta 1896 Kalajoki – 2. marraskuuta 1977 Helsinki) oli suomalainen Maalaisliiton kansanedustajana 1930-luvulla ja sotavuosina toiminut Kalajoen kappalainen ja kirkkoherra.
Elämäkerta
Kiviojan vanhemmat olivat talollinen Heikki Kivioja ja Susanna Sofia Himanka. Hän pääsi ylioppilaaksi 1915 ja suoritti teologian erotutkinnon 1918 sekä vihittiin papiksi samana vuonna. Kivioja suoritti vielä pastoraalitutkinnon 1920. Hän kävi myös Ammattienedistämislaitoksen moottori-, traktori- ja karkaisukurssit 1926 ja sotien jälkeen Kivioja valmistui filosofian kandidaatiksi 1945, auskultoi uskonnonopettajan pätevyyttä varten Helsingin normaalilyseossa ja tuli filosofian maisteriksi 1947. Vilho Kivioja oli naimisissa vuodesta 1918 Alice Johanna Bergrothin kanssa.
Kivioja toimi ylimääräisenä pappina Rovaniemellä 1918–1920, Hyrynsalmella 1920–1922, Oulun läänin Pyhäjärvellä ja Haapajärvellä 1922 sekä Kuivaniemellä 1923. Hän oli Kalajoen kappalaisena 1923–1940 ja kirkkoherrana 1940–1968 sekä Kalajoen rovastikunnan lääninrovastina 1962–1968. Kivioja toimi myös Kalajoen yhteiskoulun rehtorina sekä uskonnon ja pikakirjoituksen opettajana 1948–1953 ja hän opetti lisäksi Kalajoen kansalaisopistossa. Kivioja sai rovastin arvonimen 1946.
Kivioja oli kansanedustajana 1929–1945 edustaen Oulun läänin eteläistä vaalipiiriä 1929–1939 ja Oulun läänin vaalipiiriä 1939–1945. Kansanedustajakaudellaan Kivioja vaikutti Alavieska–Rautio-maantien ja Siipojoen perkauksen toteuttamiseen mutta hän ei onnistunut samaan yrityksistään huolimatta rautatietä Kalajoelle. Kivioja kuului myös 1920-luvulla Kalajoen kunnanvaltuustoon. Kalajoen suojeluskuntaan Kivioja kuului vuodesta 1917.
Kivioja jätti 18. marraskuuta 1932 eduskunnan kansliaan aloitteen, jossa vaadittiin kuvanveistäjä Väinö Aaltosen tekemien veistosten poistamista eduskunnan täysistintosalin seinäkomeroista. Kirjelmän oli allekirjoittanut 17 kansanedustajaa, joista 7 kuului maalaisliittoon ja 10 kokoomukseen.
Kivioja oli Zions Missionstidningin päätoimittajana 1932–1957 sekä kirjoitti yli 40 vuoden ajan sanomalehti Liittoon sunnuntaikirjoitukset nimimerkillä VHK. Hän oli myös pikakirjoittajana, harrasti esperantoa ja sukututkimusta sekä toimi sanakirjasäätiön kerääjänä.
Yksi Vilho Kiviojan 11 lapsesta oli lääkintöneuvos ja kirurgian ylilääkäri Olli Kivioja. Kiviojan lapsenlapsi on kansanedustaja Anna-Maja Henriksson (rkp.).
Integraali
thumb|Käyrän y=f(x), x-akselin sekä suorien x=a ja x=b väliin jäävät tasokuviot, joiden pinta-ala yritetään määrittää Matematiikassa ja sen sovelluksissa esiintyy usein tarvetta laskea reaalisen funktion rajoittama pinta-ala tai tilavuus johonkin joukkoon nähden, kuten esimerkiksi koordinaattiakselin välille. Tätä ongelmaa auttamaan on kehitetty integraalin käsite.
Integraalin perusidean tunsivat jo 1600-luvun lopulla Gottfried Leibniz ja Isaac Newton. Heidän käyttämänsä integraalin määritelmä oli kuitenkin matemaattisesti epätäsmällinen, minkä vuoksi käsitteelle on myöhemmin keksitty useita tarkempia määritelmiä. Koulumatematiikassa integraali määritellään nykyään yleensä Bernhard Riemannin 1800-luvulla esittämällä tavalla, jota sanotaan Riemannin integraaliksi, tosin esimerkiksi suomalainen lukio-oppimäärä täydentää tätä Darboux'n integraalillla, joka on ekvivalentti Riemann-integraalin kanssa, mutta intuitiivisempi laskea. Nykyisessä matematiikassa integraalin käsitteelle on kuitenkin kehitetty myös yleistyksiä, jolloin se voidaan määritellä eräille sellaisillekin funktioille, jotka eivät ole Riemannin mielessä integroituvia. Tunnetuin sellainen on mittateoriaan perustuva Lebesguen integraali.
Integraalin käsitteeseen liittyy läheisesti myös integraalifunktion käsite, derivaatan käänteistoimitus. Funktion integraalifunktio on sellainen funktio, jonka derivaatta on annettu funktio. Analyysin peruslauseen mukaan funktion Riemannin integraali kahden pisteen välillä on yhtä suuri kuin sen integraalifunktion näissä pisteissä saamien arvojen erotus.
Tampereen ensimmäinen postitalo
Tampereen ensimmäinen postitalo sijaitsee Finlaysonin tehdasalueella Puuvillatehtaankadun ja Kuninkaankadun kulmassa. Sen on rakennuttanut Finlaysonin patruuna Wilhelm von Nottbeck. Postitalon suunnitteli Erik Johan Wennerqvist vuonna 1867, ja se otettiin käyttöön samana vuonna. Postikonttorin lisäksi talossa oli lennätin. Posti muutti muihin tiloihin vuonna 1883, mutta lennätinkonttori toimi rakennuksessa pitempään, vuoteen 1915 asti. Nykyään talo on asuinkäytössä.
Postitalo on rakennustaiteellisesti, kulttuurihistoriallisesti ja maisemallisesti merkittävä kohde, joka on suojeltu asemakaavalla. Samalla tontilla sijaitsee myös Wennerqvistin suunnittelema Barkerintalo (1837). Molemmat talot ovat osa Tammerkosken teollisuusmaisemaa, jonka Museovirasto on vuonna 2009 luokitellut valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi.
Apparently Unaffected
Apparently Unaffected on norjalaisen laulaja Maria Menan albumi vuodelta 2005.
Tartu Olümpia JK
Tartu Olümpia Jalgpalliklubi oli jalkapalloseura Tarton kaupungista. Olümpia voitti Viron pääsarjan kaudella 1939–1940. Seura on ainoa Tallinnan ulkopuolinen seura, joka on voittanut Viron mestaruuden. Seura perustettiin uudestaan vuonna 2005 nimellä FC Tartu Olümpia.
Karjalaisen I hallitus
Karjalaisen I hallitus oli Suomen tasavallan 47. hallitus, jonka muodostivat  aluksi Maalaisliitto, TPSL, RKP, Kokoomus ja Suomen Kansanpuolue. TPSL jätti hallituksen lokakuussa 1963. Hallitus toimi 615 hallituspäivää 13. huhtikuuta 1962 – 18. joulukuuta 1963.
Hallituksen muodostaminen
Helmikuun alussa 1962 pidettyjen eduskuntavaalien selkeästä tuloksesta huolimatta hallitusneuvottelut olivat työläät ja hallituspula kesti lähes kaksi ja puoli kuukautta. Hallitusratkaisu ei lopulta ollutkaan vaalituloksen mukainen. Presidentti Urho Kekkonen nöyryytti Maalaisliiton puoluejohdon valitsemalla pääministeriksi luottomiehensä, edeltäneen Miettusen hallituksen ulkoministerin, valtiotieteen tohtori Ahti Karjalaisen, joka ei kuulunut puolueen johtoelimiin eikä vielä silloin eduskuntaankaan. Suomen Ammattiliittojen Keskusjärjestö (SAK), jota hallituksessa edustivat TPSL:n ministerit, ei suostunut yhteistyöhön, ellei mukana olisi ollut myös työnantajapuolen edustusta. Näin Kokoomus joutui Kekkosen painostuksesta tyytymään siihen, että puolueen ministeriryhmään kuului myös yksi eduskuntaryhmän ulkopuolinen ministeri, valtiovarainministeri Osmo P. Karttunen. Oikeusministeriksi tuli RKP:n J. O. Söderhjelm, joka oli toiminut kyseisessä tehtävässä ensimmäisen kerran Rytin hallituksessa talvisodan aikana. Eduskunnan jo jättänyt kunnallisneuvos Kyllikki Pohjala valittiin toiseksi sosiaaliministeriksi.
Ahti Karjalainen tuli pääministeriksi Suomen siihen saakka nuorimpana, vain 39-vuotiaana; hänet ohitti samoin keskustalainen, 36-vuotiaana pääministeriksi noussut Esko Aho vuonna 1991.
Hallituksen toiminta
Karjalaisen hallituksen keskeisiin saavutuksiin kuului sairausvakuutuslaki, joka toteutettiin sosiaaliministeri Kyllikki Pohjalan johdolla hänen oman puolueensa kokoomuksen vastustuksesta huolimatta. Maatalousministeri Johannes Virolainen puolestaan ajoi läpi maataloustulolain uudistuksen. Karjalaisen oma keskeinen talouspoliittinen tavoite ja aikaansaannos oli kehitysaluepolitiikan alullepano, ja hallitus asetti edellisen pääministerin Martti Miettusen johtaman komitean valmistelemaan kehitysaluelakeja.
Helmikuun lopulla 1963 Karjalainen teki ensimmäisenä Suomen pääministerinä virallisen vierailun Neuvostoliittoon. Hän sai Moskovassa valtionpäämiehen vastaanoton, mitä osoitti se, että hän tapasi puoluejohtaja Nikita Hruštšovin kaikkiaan viidesti. Syyskuussa 1963 Karjalainen puolestaan isännöi Yhdysvaltain varapresidentin Lyndon B. Johnsonin vierailua Suomessa.
Ottamalla SAK:ta edustaneet kolme ministeriä hallitukseensa Karjalainen oli pyrkinyt taittamaan kärjen oppositioon jääneiden vasemmistopuolueiden arvostelulta. Näin ei kuitenkaan käynyt, vaan skogilaiset ammattiministerit päin vastoin jyrkensivät entisestään SDP:n ja SKDL:n asennetta hallitusta kohtaan. Paine kävi SAK:n ministereille lopulta kestämättömäksi, ja lokakuussa 1963 he lähtivät hallituksesta talouspoliittisten erimielisyyksien vuoksi. Tässä vaiheessa muidenkaan hallituspuolueiden keskinäinen yhteistyö ei enää sujunut, ja joulukuussa 1963 Karjalainen esitti hallituksensa eronpyynnön. Karjalaisen hallitus ehti kuitenkin nousta hallitusten ikätilaston kärkipäähän.
Sisäministeri Eeli Erkkilä erosi hallituksesta sairauden vuoksi helmikuussa 1963 ja kuoli pari kuukautta myöhemmin. Uudeksi ministeriksi tuli kansanedustaja Niilo Ryhtä.
Valtiovarainministeri Osmo P. Karttunen erosi hallituksesta eduskunnan hyväksyttyä hänen voimakkaasti ajamansa uuden liikevaihtoverolain joulukuussa 1963. Eräs poliittinen havainnoitsija kommentoi Karttusen eroa todeten, että Palloliiton puheenjohtaja poistui kentältä ennen loppuvihellystä. Karttusen seuraajaksi määrättiin toisena valtiovarainministerinä toiminut Mauno Jussila.
Philippe Boesmans
Boesmans työskenteli Henri Pousseurin johtamassa Vallonian musiikillisessa tutkimuskeskuksessa, Liègen elektronisella studiolla ja tuottajana RTBF-televisioyhtiön palveluksessa. Hänellä oli La Monnaien säveltäjäresidenssi vuosina 1985–2007. Hänen monet teoksensa ovatkin sen johtajien – ensin Gerard Mortier’n, sitten Bernard Foccroullen – tilaamia. Näihin töihin kuuluvat The Trakl-Lieder (1987), Claudio Monteverdin L’incoronazione di Poppean orkestraatio (1989), La passion de Gilles (1983) ja Reigen (1993). Viimeksi mainitun teoksen toi näyttämölle sen kirjoittaja Luc Bondy, joka perusti työn Arthur Schnitzlerin samannimisen teoksen pohjalle. Reigen esitettiin lukuisia kertoja, ja teos toi Boesmansille kansainvälistä tunnustusta.
Wintermärchen (1999) oli Boesmansin uusi yhteistyöteos Luc Bondyn kanssa. Se perustuu William Shakespearen Talviseen tarinaan. Teos esitettiin ensin La Monnaiessa Brysselissä, sitten Pariisissa ja Lyonissa (2000) sekä Barcelonassa (2004). Teosta seurasivat oopperat Julie (2005), Yvonne, princesse de Bourgogne (2009), Au monde (2014) ja Pinocchio (2017). Näistä kaksi jälkimmäistä ovat libretisti Joël Pommeratin kanssa tehdyn yhteistyön hedelmiä. Boesmansin orkesteriteosten joukossa ovat konsertot pianolle (1978) ja viululle (1980).
Boesmans osallistui useisiin nykymusiikkifestivaaleihin muun muassa Darmstadtissa, Varsovassa, Zagrebissa, Brysselissä (Ars Musica Brussels) ja Strasbourgissa. Hän on saanut palkintoja yksittäisistä teoksistaan ja vuonna 2000 Honegger-palkinnon elämäntyöstään.
Kawanishi (täsmennyssivu)
Kawanishi voi tarkoittaa:
Lemmikkikasvit
Levinneisyys
Lemmikkikasveja esiintyy lähes koko pohjoisella pallonpuoliskolla, ne puuttuvat vain arktisilta alueilta. Enimmin lajeja on pohjoisella lauhkealla eli temperaattisella vyöhykkeellä; tropiikin vuoristoissa on muutamia.
Tyypillisiä tuntomerkkejä
Lemmikkikasvit ovat usein karkeakarvaisia ruohoja, yksi-, kaksi- tai monivuotisia, harvoin pensaita. Lehtiasento on usein kierteinen. Lehtisuonista tavallisesti vain keskisuoni on selvästi näkyvissä. Kukinto on kiertyvä viuhko (kiemura) ja siinä on tavallisesti yksi tukilehti kutakin kukkaa kohden. Kukat ovat tavallisesti säteittäissymmetrisiä. Teriö on suppilomainen, liuskat siirottavia, ja tavallisesti putken suulla on teriön sisäänpainaumia. Sikiäin on väliseinien jakama, ja vartalo kiinnittyy sen tyveen ja on ontto. Luotti on pistemäinen tai pallomainen. Hedelmä on lohkohedelmä, jossa on tavallisesti neljä kovaseinäistä hedelmystä, joiden pinnassa voi olla koukkuja tai muita ulokkeita. Siemenessä on öljyinen endospermi tai se puuttuu. Alkioripustin on lyhyt tai puuttuu. Kromosomiluku n = (4–)12(–13).
Luokittelu
Aiemmassa Cronquistin luokittelussa lemmikkikasvit sijoittuivat Lamiales-lahkoon, ja heimon sijoittuminen lahkotasolla on ollut epävarmaa, kunnes on saatu tarpeeksi tutkimusnäyttöä siitä, että on tarpeen viedä heimo muutaman muun kanssa omaan lahkoon Boraginales. Lemmikkikasvien lähimmät sukulaiset ovat harmovarpukasvit (Wellstediaceae) ja mesimaljakasvit (Codonaceae).
Heimoon kuuluu neljä tribusta:
Sukuja
Jotkin lemmikkikasveihin luokitelluista suvuista viedään nykyään Boraginales-lahkon muihin heimoihin:
Lajeja
Suomessa yleisimpiä luonnonvaraisia lemmikkikasveja ovat peltolemmikki (Myosotis arvensis), rantalemmikki (Myosotis laxa), luhtalemmikki (Myosotis scorpioides), puistolemmikki (Myosotis sylvatica), hietalemmikki (Myosotis stricta), mäkilemmikki (Myosotis ramosissima) ja lehtoimikkä (Pulmonaria obscura).
Talosaari
Talosaari on Helsingin 57. kaupunginosa Sipoosta Helsinkiin vuonna 2009 liitetyllä alueella Östersundomin peruspiirissä. Se on aikoinaan ollut saari, mutta salmi, joka sen erotti manteresta, on maankohoamisen vuoksi osittain maatunut umpeen.
Vielä 1970-luvun alussa Talosaaresta kaavailtiin tiheää asutuskeskittymää. 1970-luvun keskivaiheilla Talosaaren kartanosta kaavailtiin vanhusten virkistyskeskusta. Eri vaiheissa Talosaareen esitettiin rakennettavaksi milloin ydinvoimalaa, milloin vesilentosatamaa tai siirtolapuutarhaa. Aluetta on kuitenkin kehitetty ulkoilualueena.
Alueella toimii Husön ratsastuskeskus.
Christiane Martel
pienoiskuva|Christiane Martel vuonna 1959.Christiane Martel, oikealta nimeltään Magnini (s. 18. tammikuuta 1932, Pariisi) on Ranskasta kotoisin oleva, nykyisin meksikolainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja. Hänet valittiin Miss Universeksi vuonna 1953, jonka avulla hän nousi aikanaan kuuluisuuteen.
École Navale
thumb|Borda-alus, jolla merisotakoulu sijaitsi 1864–1890. [[Auguste Mayerin maalaus vuodelta 1867.]] École Navale on Ranskan merisotakoulu, joka vastaa Ranskan merivoimien upseerien kouluttamisesta. Se sijaitsee Crozonin niemimaalla Brestin kaupungin lähellä.
Merisotakoulu perustettiin vuonna 1830 kuningas Ludvig Filipin määräyksestä. Alkujaan se sijaitsi Brestinlahdelle ankkuroiduilla laivoilla. Vuonna 1915 koulu siirtyi mannermaalle ja vuonna 1936 nykyiseen sijaintiinsa. Toisen maailmansodan aikana merivoimien upseerien kouluttaminen tapahtui useissa paikoissa Ranskassa, Britanniassa ja Pohjois-Afrikassa. Meriupseerien kouluttamista ei pystytty jatkamaan Brestissä sodan loputtua, sillä koulun rakennukset olivat vaurioituneet pahoin. Presidentti Charles de Gaulle vihki nykyiset rakennukset käyttöön vuonna 1965.
Sonic Generations
Sonic Generations on tasohyppelypeli Sonic the Hedgehog -pelisarjassa. Se on Segan maskotin Sonic the Hedgehogin 20-vuotistaipaleen juhlistava peli. Peli yhdistelee klassista kaksiulotteista sekä nykyaikaista, 3D-tasohyppelyä. Peli sijoittuu Sonic-pelisarjan alueille ja sisältää paljon viittauksia edellisiin osiin. Japanissa peli julkaistiin Xbox 360- ja PlayStation 3 -alustoille nimellä White Time and Space (白の時空 Shiro no Jikuu) sekä Nintendo 3DS:lle nimellä Blue Adventure (青の冒険 Ao no Bouken). Peliä ei julkaistu Wii-konsolille, koska konsolissa ei ollut teräväpiirtotekniikkaa, joka olisi suunniteltu laitettavaksi peliin.
Peli julkaistiin marraskuussa 2011 konsolialustoille ja PC:lle sekä Nintendo 3DS julkaisu tapahtuu kuukauden lopussa. PC-versiota on saatavana Steam-palvelussa ja vähittäismyymälöissä Euroopassa ja Australiassa. Japanissa peli saa julkaisunsa Joulukuun puolella. Pelistä julkaistaan myös ennakkotilattava keräilijäversiot PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle. Isompi sisältää mm. DVD:n Sonicista (History of Sonic: Birth of an Icon), CD:n joka sisältää musiikkia eri peleistä, kirjasen (20 Years of Sonic Art), hahmot klassisesta ja nykyaikaisesta Sonicista samalla jalustalla, numeroidun 500 kappaleen painoserän sormuksen ja koodin Casino Night Zone (DLC) latausta varten. Limited Edition tulee sisältämään vain pelin ja Casino Nightin latauskoodin.
Juoni
Pelin alussa Sonic juhlii ystäviensä kanssa syntypäiviään, kunnes tuntematon ja arvoituksellinen vihollinen, Time Eater ilmestyy ja luo lukuisia aika-aukkoja, joihin Sonicin ystävät imeytyvät. Sonic itse ei pysty pysäyttämään oliota ja löytää itsensä valkoisesta tyhjiöstä. Pelin aikana Sonic yhdistää voimansa menneisyyden minänsä kanssa pelastaakseen ystävänsä, sekä korjatakseen ajanvirran.
Pelaaminen
Peli sisältää kaksi erilaista pelityyliä. Klassinen, joka muistuttaa paljon vanhoja 2D-pelejä pelattavuudeltaan, ja nykyaikainen, joka on tullut tutuksi muun muassa Sonic Unleashed- ja Sonic Colours -peleistä. Kenttiä löytyy rivissä valkoisesta keskusmaailmasta, josta löytyy myös galleria, kauppa sekä portit tehtäviin ja pomotaisteluihin. Ensimmäisellä pelikerralla kun läpäiset tietyn tason kummatkin kaksi esitystä, saat yhden Sonicin ystävistä takaisin eloon. Pomotaistelusta saat yhden Kaaos Smaragdin kerrallaan konsoli versioissa.
Klassinen Sonic pelaa vanhan 2D-kaavan mukaan. Kuten vanhoissa peleissä, peliympäristö on vapaa sekä vaihtoehtoisia reittejä täynnä. Sonicin liikerepertuaariin kuuluvat Spin Jump, Spin Attack ja Spin Dash. Sonic on pelissä mykkä, koska pelintekijät haluavat viedä klassisen Sonicin mahdollisimman lähelle vuoden 1991 Sonicia. Pelissä klassinen Tails kuitenkin puhuu. Ainoastaan klassisen Sonicin kentistä löytyy näyttöjä, joista saa kymmenen sormusta, nopeustossut, kuolemattomuuden tai lisäelämän.
Nykyaikainen Sonic pelaa 2D ja 3D pelimuotoja yhdistellen, eli välillä kamera on sivussa ja välillä takana. Pelityyli on nopeampaa ja suoraviivaisempaa. Nykyaikaisen Sonicin kykyihin kuuluvat Spin Jump, Homing Attack, "Boost", seinähyppely, "Quick Step" (sivullesyöksähdys), liukuminen pienistä koloista, "Stomp" sekä railaaminen ja "driftaaminen". Light Dash-liike löytyy myös muutamista kentistä. Boost-mittaria täydentävät sormukset, tuhotut viholliset, driftaus ja temppujen tekeminen ilmalentojen aikana. nykyaikaisen Sonicin kentistä voi löytää hiukan isomman sormuksen joka antaa kymmenen sormusta ja lisäelämäikonin.
Tasoihin on piilotettuna punaisia sormuksia, jotka esiintyivät myös Sonic Colours-pelissä. Pelissä on myös vaihtelevia pomotaisteluita jotka nekin sijoittuvat edellisten pelien tapahtumiin. Läpäisemällä kolme tasoa, saat avatuksi lisätehtäviä, joissa joudut esim. kisaamaan yhden Sonicin ystävän kanssa tai käyttämällä heitä läpäistäksesi tietyn tason. Pelissä on myös kerättävää materiaalia, kuten välikohtauksia, musiikkia, konseptikuvia ja patsaita hahmoista. Läpäisemällä kaikki pelin tasot ja pomotaistelut läpi on mahdollista pelata Super Sonicilla sekä klassisella että nykyaikaisella Sonicilla normaaleissa tasoissa. Pelissä on kauppa josta voit ostaa lisäominaisuuksia pelattaville hahmoille, esimerkiksi suojakilpiä. Super Sonic-kyky täytyy kuitenkin asettaa käytettäväksi kyvyksi. Erilaisia kykysettejä on kummallekin Soncille 5, kykypisteitä on 100, joiden perusteella kykyjä voidaan valita käyttöön. Klassiselle Sonicille voi asettaa kyvyiksi vaikka "elementtisuojan", niin kutsutun "Insta Shieldin" tai Homing Attackin, ja nykyaikaiselle Sonicille esimerkiksi Boost Gauge Rebooterin tai Endless Boostin.
Pelin tasot
Pelissä nähdään edellisistä osista tuttuja tasoja, jotka ovat ulkoasustaan huolimatta lähes täysin uusia. Teräväpiirtokonsolien ja käsikonsolin (Nintendo 3DS) tasolistat ovat erilaisia. Nintendo 3DS versiossa on myös erikoistasoja (Special Stage), joilta pelaaja pääsee keräämään Kaaossmaragdit.
PS3- ja Xbox 360 -versiot
+
Musiikki
Pelin musiikkia on julkaistu erikseen albumilla Sonic Generations Original Soundtrack: Blue Blur. Albumi on julkaistu 2012. Siihen kuuluu kolme CD-levyä.
Vastaanotto
Peli sai paljolti positiivista palautetta. Metacritic-sivustolla pelin piste määrä on PlayStation 3:lla 76, Xbox 360:lla 78, ja PC:llä 82 sekä Nintendo 3DS käsikonsoliversiolla 69. GameTrailers antoi pisteytykseksi 8.1 ja kutsui sitä ”parhaaksi Sonic-peliksi yli vuosikymmeneen”. IGN antoi pistemääräksi 8.5 kymmenestä ja palkitsi sen "Editor's Choice" ansioituksella pelattavuuden ja kenttäsuunnittelun myötä, mutta kritisoi sen satunnaisista ohjattavuuden ongelmista ja rajoitetuista pomotaisteluista. 1UP.com antoi pelille "B" merkinnän, ylistäen monipuolisuudesta, hauskoista pelattavista tasoista ja mielenkiintoisista sijoittumispaikoista, mutta kritisoi puolestaan joitakin kiskoilla käydyistä osioista ja satunnaisista sekä turhautuvista kohdista. Famitsu-lehti antoi pistemääräksi 35/40 pitäen sen nopeudessa riippuvasta pelattavuudesta ja kerättävästä materiaalista, mutta huomautti, että "pelaajalta vaaditaan hiukan kykyjä pelatakseen sillä tavalla, millä sitä on tarkoitettu." Game Informerin toimittaja Tim Turi oli skeptisempi peliä kohtaan, kertoen tasoista "vain muistuttaen sarjan pudonnen kauas sen alkuperäisestä muodosta."
Suomessa Sonic Generations sai myös positiivisia arvosteluita. Pelaaja antoi lehtensä Marraskuun numerossa pelille 9/10. Suomen Gamereactor antoi pelille 7/10 kritisoiden nykyaikaisen pelattavuuden siirtymisen 3D-osiosta 2D:een tai toisin päin olevan kömpelöitä, mutta kertoi "kahden Sonicin välillä vaihteleminen tekevän kokemuksesta monipuolisen ja peli tuntuu tuoreelta, vaikkei Sonic Team ole aina tiennyt, mitä tehdä klassisella siilillä". Livegamers antoi pelin pisteytykseksi 85, palkiten klassisen Sonicin pelattavuudesta, sivutehtävistä ja pomotaisteluista mutta kritisoivat ääninäyttelyä ja suoranaisesti nykyaikaisen Sonicin pelattavuutta ohjattavuuden ja kameraongelmien takia.
Matthias Weckmann
Matthias Weckmann (1619 tai aiemmin – 1674) oli saksalainen säveltäjä. Hän toimi kuoropoikana Dresdenin hovikappelissa vuosina 1630–33 ja sai samalla opetusta Heinrich Schütziltä. Vuonna 1633 hän lähti Hampuriin opiskellakseen Michael Praetoriuksen johdolla. Palattuaan Dresdeniin hän otti vastaan työn urkurina kappelissa.
Vuonna 1642 Weckmann lähti Nykøbingiin, Tanskaan, jossa toimi kappelin urkurina vuoteen 1647. Tämän jälkeen hän toimi jälleen Dresdenissä, sitten vuodesta 1655 Hampurin Pyhän Jaakon kirkossa. Hän pysyi Hampurissa loppuikänsä, perusti siellä vuonna 1660 collegium musicumin ja sävelsi paikassa suuren osan säilyneestä musiikistaan, johon kuuluu kantaatteja, kuoroteoksia, canzonoita, sonaatteja ja kosketinsoitinmusiikkia.
Bernard Foccroulle levytti Weckmannin koko uruille säveltämän tuotannon.
JS Estonia Tallinn
Jalgpalliselts Estonia Tallinn oli jalkapalloseura Tallinnan kaupungista. Seura oli 1930–luvulla yksi Viron menestyneimpiä seuroja, kun se voitti viisi peräkkäistä mestaruutta. Kaudella 1933 se sijoittui toiseksi, mutta kausina 1934, 1935, 1936, 1937–38 ja 1938–39 Estonia Tallinn voitti mestaruuden. Viimeiseksi jääneellä kaudella 1939–40 se sijoittui toiseksi. Seura lakkautettiin vuonna 1944.
The Enchanted Drawing
thumb|The Enchanted Drawing kokonaisuudessaan. The Enchanted Drawing on lyhyt yhdysvaltalainen mykkäelokuva vuodelta 1900. Historioitsijat nimeävät sen usein ensimmäiseksi elokuvaksi, jossa on yhdistelty live action -kuvausta ja animaatiota.
Lyhytelokuvassa J. Stuart Blackton piirtää suurelle valkoiselle paperille mieshahmon ja lisää sitten kuvaan pullon viiniä ja lasin. Sitten hän yllättäen poistaa esineet paperilta omaan käyttöönsä ja kaataa viiniä pullosta oikeaan lasiin. Vastaava temppu tehdään myös hatulla ja sikarilla. Paperille piirretyn hahmon kasvonilmeet muuttuvat, kun se saa omalla vuorollaan juoda viiniä ja poltella sikaria. Blackton sai vaikutelman aikaan pysäyttämällä kameran ja vaihtamalla piirroksia.
Thomas A. Edisonin Edison Manufacturing Companyn julkaisema The Enchanted Drawing kestää yhden minuutin ja 26 sekuntia kuvataajuudella 18 kuvaa sekunnissa. Vaikka elokuvan tekijänoikeusmerkinnät ovat vuodelta 1900, se kuvattiin todennäköisesti muutama vuosi aiemmin. J. Stuart Blackton toimi kuvausaikaan New York Evening Worldin pilapiirtäjänä.
Nils Johansson Aejmelaeus
Nils Johansson Aejmelaeus tai Emeleus (21. huhtikuuta 1753 Isokyrö – 9. huhtikuuta 1817 Isokyrö ) oli suomalainen pappi, joka osallistui Venäjän Pietariin matkanneeseen lähetyskuntaan vuonna 1808.
Aejmelaeuksen isä oli Johan Nilsson Aejmelaeus (Isonkyrön kirkkoherra) ja äiti Maria Elisabet Henriksdotter Aejmelaeus. Hänen ensimmäinen puolisonsa oli Beata Kristina Israelsdotter Björck ja toinen puoliso Brita Katarina Fäder (Foeder).
Aejmelaeus osallistui myös Porvoon valtiopäiville 1809 ja on nähtävissä Emanuel Thelningin maalauksessa Porvoon valtiopäivien avajaiset 1809.
Juho Mäki
Juho Einari Mäki oli suomalainen jääkäriluutnantti. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri, joka sai tulikasteensa Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajana.
Perhe ja koulutus
Mäen vanhemmat olivat kelloseppä Vilho Mäki ja Anna Adolfina Korpi. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Meeri Sofia Katilan kanssa. Hän kävi kansakoulun ja Suoritti yksityisesti keskikoulukurssin Iin yhteiskoulussa vuonna 1930 sekä suoritti useista eri kursseja Suojeluskuntain päällystökoulussa.
Jääkärikausi
thumb|300px|Jääkäripataljoona 27:n 3. komppania kuvattuna Libaussa. Mäki työskenteli kelloseppänä isänsä omistamassa liikkeessä Alahärmässä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 15. marraskuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella.
Suomen sisällissota
Mäki astui Suomen armeijan palvelukseen aliupseeriksi ylennettynä Saksassa 11. helmikuuta 1918 ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan joukkueenjohtajaksi 1. Jääkärirykmentin 2. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Lempäälässä ja Kämärällä sekä Viipurissa.
Sisällissodan jälkeinen aika
Mäki palveli sisällissodan jälkeen joukkueenjohtajana Kaartin jääkäripataljoonan 1. komppaniassa. Hänet siirrettiin 7. elokuuta 1918 alkaen Vuoristoprikaatin polkupyöräosastoon, josta hänet siirrettiin edelleen 20. marraskuuta 1918 Itä-Suomen jalkaväkirykmentti 5:n 1. komppaniaan. Armeijasta hän erosi 18. maaliskuuta 1919 ja siirtyi suojeluskuntajärjestön palvelukseen ja hänet sijoitettiin 6. huhtikuuta 1919 paikallispäälliköksi Nurmon suojeluskuntaan. Nurmon suojeluskunnasta hänet siirrettiin l. syyskuuta 1921 alkaen päälliköksi Etelä-Pohjanmaan suojeluskuntapiirin I alueelle. Myöhemmin hän toimi 1. kesäkuuta - 30. syyskuuta 1923 välisen ajan piirin sotilasohjaajana, jonka jälkeen hän palasi takaisin entiseen tehtäväänsä. Mäki kuoli 25. kesäkuuta 1930 moottoripyöräonnettomuudessa.
Frode Rønning
Frode Rønning (s. 7. heinäkuuta 1959) on norjalainen entinen pikaluistelija.
Rønning kilpaili pikaluistelun sprinttimatkoilla (500 m ja 1 000 m) kolmissa talviolympialaisissa, Lake Placidissä 1980, Sarajevossa 1984 ja Calgaryssä 1988. Parhaiten hän menestyi ensimmäisissä olympialaisissaan, joissa hän voitti 1 000 metrillä pronssia ajalla 1.16,91 (jakoi pronssin Neuvostoliittoa edustaneen Vladimir Lobanovin kanssa), ja sijoittui 500 metrillä neljänneksi ajalla 38,66. Hän myös osallistui kolmiintoista pikaluistelun sprinttimaailmanmestaruuskilpailuihin vuosien 1977 ja 1989 välillä. Hän voitti niistä neljä mitalia, kultaa vuonna 1981, hopeaa vuonna 1978 ja pronssia vuosina 1979 ja 1982.
Rønning voitti urallaan myös 14 Norjan-mestaruutta. Hän piti kahdentoista vuoden ajan, vuodesta 1979 vuoteen 1991, hallussaan 500 metrin pikaluistelun Norjan-ennätystä. Hänen ennätyksensä 500 metrin matkalla on 37,31 ja 1 000 metrin matkalla 1.15,14. Rønningin edustamia seuroja olivat Ask Skøyteklubb, Leinstrand Idrettslag ja Oslo Idrettslag. Oman urheilu-uransa jälkeen hän toimi Norjan pikaluistelumaajoukkueen sprinttereiden valmentajana.
Holger Nielsen
Holger Louis Nielsen (18. joulukuuta 1866 Kööpenhamina – 26. tammikuuta 1955 Hellerup) oli tanskalainen miekkailija, ampuja, yleisurheilija ja olympiamitalisti. Hän osallistui Ateenan olympialaisiin 1896. Miekkailussa Nielsen osallistui säiläkilpailuun, jossa hän voitti pronssia. Hän voitti ammunnassa kaksi mitalia, hopeaa 30 metrin vapaapistoolissa ja pronssia 25 metrin olympiapistoolissa. Nielsen osallistui myös 200 metrin sotilaskivääriin, jossa hän kuitenkin keskeytti kilpailun puolivälissä. Yleisurheilussa hän kilpaili kiekonheitossa, jossa hän ei sijoittunut neljän parhaan joukkoon.
Nielsen oli mukana kehittämässä käsipallon ensimmäisiä sääntöjä vuonna 1898 ja painelu-puhalluselvytyksen alkumuotoa vuonna 1932.
Höganäsin kunta
thumb|260px|Höganäsin kunnan alueella sijainneet pitäjät.
Höganäsin kunta on Skånen läänissä sijaitseva Ruotsin kunta. Maakuntajaossa se kuuluu Skåneen. Kunnan keskustaajama on Höganäs.
Kunnan maapinta-ala on 143,50 neliökilometriä (1.1.2016) ja asukasluku 27 168 henkeä (31.12.2020).
Vuonna 2007 kunnassa oli 92,30 km² peltoa, joten saman ajankohdan maapinta-alaan vertaamalla saadaan peltojen osuudeksi 64,0 prosenttia kunnan maapinta-alasta.
Kuntajaon kehitys
Vuoden 1952 kuntauudistuksessa muodostettiin seuraavat "suurkunnat": Myöskään Höganäsin kaupunkiin uudistus ei vaikuttanut. Vikenin taajaväkinen yhdyskunta lakkautettiin vuoden 1964 lopussa; Arildin ja Möllen taajaväkiset yhdyskunnat vuotta myöhemmin. Vuonna 1967 Höganäsin kaupunkiin liitettiin Väsbyn maalaiskunta. Vuonna 1971 muodostettiin nykyinen Höganäsin kunta yhdistämällä kaupunkiin Brunnby ja Jonstorp.
Vaakuna
Nykyinen vaakuna on hieman erilainen kuin entisen Höganäsin kaupungin vaakuna. Myös Brunnbyn maalaiskunnalla oli oma vaakuna.
Väestönkehitys
Kunnan väestö taustan mukaan on esitetty seuraavassa taulukossa.