cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Suomen miesten lentopallomaajoukkue
Suomen miesten lentopallomaajoukkue on Suomen Lentopalloliiton edustusjoukkue, joka on osallistunut arvokilpailuihin useita kertoja. Suomi pelasi ensimmäisen kerran MM-kilpailuissa vuonna 1952 ja EM-kilpailuissa vuonna 1955. Suomen paras sijoitus MM-kilpailuissa on yhdeksäs sija vuonna 2014. EM-kilpailuissa 2007 joukkue sijoittui neljänneksi. Kummankin sijoituksen seurauksena Urheilutoimittajain liitto valitsi lentopallomaajoukkueen vuoden joukkueeksi Suomessa.
Joukkue 2023
Päivitetty 12. heinäkuuta 2023
Arvokilpailusijoitukset
MM-kilpailut
thumb|450px| A-maajoukkue historiallisissa EM-kisoissa 2007. EM-kilpailut
Maailmanliiga
Euroopan liiga / Kultainen liiga
Tunnetuimpia pelaajia
thumb|200px| Tuomas Sammelvuo toimi maajoukkueen kapteenina 1997–2012 ja maajoukkueen päävalmentajana 2013–2019.
Konstfack
thumb|300px|Konstfackskolanin tilat ovat [[Telefonplanilla Tukholmassa.]] Konstfack on taideteollinen korkeakoulu Ruotsin pääkaupungissa Tukholmassa, Telefonplanilla Midsommarkransenin kaupunginosassa. Oppilaitoksen perusti Nils Månsson Mandelgren vuonna 1844. Korkeakoulu-statuksen se sai vuonna 1973, ja nykyistä nimeään se on kantanut vuodesta 1993 lähtien. Vuodesta 2004 saakka Konstfack on sijainnut nykyisissä tiloissaan Tukholman Telefonplanilla Ericssonin entisissä toimitiloissa.
Aiheesta muualla
59.29861°N, 17.99583°W
The Greatest Showman
The Greatest Showman on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut historiallinen musikaalidraama, jonka on ohjannut Michael Gracey. Sen päärooleja näyttelevät Hugh Jackman, Zac Efron, Michelle Williams, Rebecca Ferguson ja Zendaya. Elokuvan ensi-ilta oli RMS Queen Mary 2 -aluksella 8. joulukuuta 2017. Teattereihin se tuli Yhdysvalloissa 20. joulukuuta.
Elokuva perustuu P. T. Barnumin elämään viihdealan alkuvaiheessa.
Juoni
Nuori räätäli P. T. Barnum ja hänen isänsä Philo työskentelevät Hallettin perheelle, ja Barnum rakastuu Halletin perheen tyttäreen Charityyn. Charity lähetetään sisäoppilaitokseen, mutta kaksikko pitää yhteyttä kirjeitse, kunnes he kohtaavat aikuisiässä ja menevät naimisiin. He saavat kaksi tytärtä, Carolinen ja Helenin. Perhe elää köyhästi New Yorkissa. Vaikka Charity on onnellinen, Barnum unelmoi enemmän ja ottaa suuren lainan. Hän ostaa Barnum’s American Museumin Manhattanin keskustasta, esitelläkseen erilaisia ​​vahanukkeja. Myynti on hidasta, kunnes hänen lapsensa toteavat, että museon pitäisi esitellä jotakin elävää, ja niinpä Barnum alkaa etsiä museoonsa ”kummajaisia”. Kummajaiset houkuttelevat suurta yleisöä, ja huonoista arvosteluista huolimatta Barnum jatkaa esityksiään ja nimeää paikan uudelleen nimelle Barnumin sirkukseksi. Hän tavoittaa näytelmäkirjailijan Phillip Carlylen ja pyytää tätä liittymään mukaan, tarjoten tälle kymmentä prosenttia show’sta.
Barnum tapaa kuuluisan ruotsalaislaulaja Jenny Lindin, jolle hän vakuuttaa suurta mainetta Amerikassa toimimalla tämän managerina. Lindin ensimmäinen esitys on suuri menestys. Kun Barnum ottaa Lindin Yhdysvaltain kiertueelle, Charity tuntee itsensä hylätyksi, kun hän jää kotiin lasten kanssa. Lind alkaa rakastua Barnumiin, mutta kun Barnum kieltää rakkauden häntä kohtaan, Lind irtisanoutuu. Hän kuitenkin suutelee Barnumia kameroiden edessä. Mielenosoittajien ja kummajaisten välillä syntyy kahakka, jonka päätteeksi sirkus syttyy tuleen ja tuhoutuu. Barnum pelastaa liekeistä Carlylen, joka saa vakavia palovammoja.
Tieto Lindin kiertueen peruuntumisesta ja Barnumin läheisyydestä laulajaan päätyvät myös New Yorkiin. Samaan aikaan pankki karkoittaa Barnumin perheen kartanosta ja Charity saa tietää Lindin ja Barnumin suudelmasta, jolle Barnum yrittää vakuuttaa, ettei suudellut itse Lindiä. Charity muuttaa lasten kanssa vanhempiensa luokse. Barnum masentuu ja vetäytyy julkisuudesta, mutta hänen kummajaisensa tukevat häntä ja saavat hänet tajuamaan, että sirkus oli tärkeä hänen ystävilleen ja perheelleen eikä vain hänelle itselleen. Barnum päättää korjata suhteensa vaimoonsa ja rakentaa sirkuksen uudelleen. Taloudellisten vaikeuksien takia rakennusta ei voi korjata, mutta Carlyle tarjoaa kymmenen prosentin osuutensa sirkukseen ja sen uudelleen rakentamiseen, jolloin he sopivat, että molemmat saavat omistaa puolet sirkuksesta. Satama-alueelle rakennettava uudistettu ulkosirkus on valtava menestys. Lopulta Barnum antaa täyden määräysvallan Carlylelle voidakseen itse keskittyä perheeseensä.
Vastaanotto
Elokuva sai ristiriitaisen vastaanoton. Yleisesti kehuttiin näyttelijäsuorituksia (erityisesti Jackmanin) ja musiikkia. Negatiivisella kannalla olleet kriitikot arvioivat elokuvan keinotekoiseksi ja pinnalliseksi kuvaukseksi Barnumin elämästä, sillä hänen huijarinmaineensa ei ole juonessa mukana. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan elokuvan arvioista 55% oli positiivisia keskiarvolla 6/10, perustuen 191 arvosteluun. Metacritic on laskenut elokuvan 43 arviosta painotetun keskiarvon 48/100.
Into the Sun
Into the Sun on vuonna 2005 suoraan DVD:lle julkaistu yhdysvaltalainen-Japanin toimintaelokuva. Elokuvan ohjasi mink ja pääosassa on Steven Seagal.
Juonta
Kun Tokion kuvernööri murhataan, saa entinen CIA-agentti Travis Hunter tehtäväkseen selvittää murhan yhdessä FBI-agentin Sean Mackin kanssa. Samaan aikaan ultraväkivaltainen Yakuza-jengi rakentaa uutta syndikaattia kiinalaisen Tong-järjestön kanssa tavoitteenaan luoda massiivinen huumekartelli ja tuhota valtaa pitävät jengit. Salajuoni alkaa selvitä ja Travisin vaarallinen tehtävä muuttuu raivokkaaksi eloonjäämistaisteluksi.
Ville Lehmus
Ville Lehmus (s. 5. tammikuuta 1936 Seinäjoki) on uransa lopettanut suomalainen pesäpalloilija. Lehmus pelasi vuosina 1952–1964 pääasiassa Suomensarjassa Seinäjoen Maila-Jussien, Puna-Mustien ja Hämeenlinnan Paukun joukkueissa. Kaudella 1958 Lehmus pelasi mestaruussarjassa. Kaudella 1959 Lehmus valittiin Itä–Länsi-otteluun. Pelipaikaltaan Lehmus toimi kakkosvahtina.
Laundry Service
Laundry Service on Shakiran viides studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2001. Levyä on myyty maailmanlaajuisesti noin 20 miljoonaa kappaletta. Albumista on olemassa kolme painosta, alkuperäispainos, latinalaisen Amerikan painos Servicio de Lavandería sekä DVD:n sisältävä erikoispainos Laundry Service: Washed and Dried. Laundry Service on Shakiran ensimmäinen englanninkielistä musiikkia sisältävä albumi.
Servicio de Lavandería
Servicio de Lavandería on Latinalaisen Amerikan versio Laundry Servicestä.
Laundry Service: Washed and Dried
Laundry Service: Washed and Dried on limited edition -versio Laundry Servicestä. Se julkaistiin vuonna 2002. Mukana on myös bonus DVD.
John C. Bogle
John Clifton ”Jack” Bogle (8. toukokuuta 1929 Montclair, New Jersey – 16. tammikuuta 2019 Bryn Mawr, Pennsylvania) oli yhdysvaltalainen sijoittaja, yritysjohtaja ja lahjoittaja. Hän keksi indeksirahastot ja perusti vuonna 1975 niitä ensimmäisenä tarjonneen ja maailman suurimmaksi kasvaneen Vanguard-sijoitusrahastoyhtiön.
Elämä ja ura
Jack Bogle valmistui Princetonin yliopistosta 1951 ja sai työpaikan yhdestä ensimmäisistä sijoitusrahastoja tarjonneista yhtiöstä nimeltä Wellington Fund. Hän eteni yrityksen hallituksen puheenjohtajaksi. Vuonna 1974 hän perusti asiakkaiden omistaman Vanguard-sijoitusrahastoyhtiön ja keksi asiakkaiden kustannuksia säästävät passiiviset indeksirahastot. Ne eivät yritä voittaa kilpailijoita poimimalla parhaiksi katsomiaan osakkeita, vaan ostavat osakkeita kaavamaisesti niin, että rahastojen arvo nousee tai laskee pörssikurssien keskimääräisen muutoksen verran.
Vuonna 1999 Fortune-talouslehti nimesi Jack Boglen yhdeksi neljästä vaikutusvaltaisimmasta sijoittajasta 1900-luvulla. Sijoittaja Warren Buffett kutsui Boglea vuonna 2017 sankariksi, jonka hän arvioi tuoneen sijoittajille vuosien varrella kymmenien miljardien dollarien tuotot sen sijaan, että ne olisivat kuluneet aktiivisten sijoitusrahastojen korkeisiin hallinnointipalkkioihin. Time-lehti nimesi Jack Boglen yhdeksi vuoden 2004 sadasta vaikutusvaltaisimmasta ihmisestä maailmassa.
Will Rogers
thumb|Will Rogers (1922) William Penn Adair ”Will” Rogers (4. marraskuuta 1879 Oklahoma – 15. elokuuta 1935 Alaska) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, koomikko ja cowboy. Hän syntyi intiaanialueella, josta myöhemmin muodostettiin Oklahoman osavaltio. Rogersin vanhemmat olivat cherokeesukuisia.
Rogers, innokas ilmailun puolestapuhuja, kuoli lento-onnettomuudessa Alaskassa kokeneen ennätyslentäjän, Wiley Postin mukana.
Will Rogersin mukaan on nimetty amerikkalainen sukellusvene USS Will Rogers ja Oklahoma Cityn lentokenttä Will Rogers World Airport.
Carolinankoira
Carolinankoira on villikoira, joka löydettiin 1970-luvun lopulla. Se eli eristyneillä pitkäneulasmäntyjä ja sypressejä kasvaneilla rämeillä Yhdysvaltojen kaakkoisosissa.
Ulkonäkö
Jotkin muinaiset maalaukset ja Yhdysvaltojen alkuperäisten asukkaiden kivitaide kuvaavat koiria, jotka muistuttavat ulkoisesti carolinankoiria. Carolinankoiralla on myös useimmiten "inkiväärin" värinen eli käytännössä punertavan ruskea karvapeite, jota esiintyy muilla villikoirilla kuten australialaisella dingolla ja Korean alkuperäisrodulla, koreanjindonkoiralla. Asiantuntijat ovat sanoneet, että carolinankoiraa on ilmeisesti mahdoton erottaa jindonkoirasta. Myös alkuperäisten amerikkalaisten koirien, kuten kentuckynsimpukkakoiran (Kentucky Shell Heap Dog) ja ns. korinpunojankoiran (Basketmaker's Dog) fossiileilla on samankaltainen luustorakenne kuin carolinankoiralla. Brisbin löysi yhtäläisyyksiä 2000 vuotta vanhojen kallojen ja nykyisen rodun edustajien kallojen välillä, mutta totesi lopuksi, että oli myös liian paljon eroavaisuuksia, jotta mitään yhteyksiä voitaisiin todistaa. Tämän lisäksi käyttäytyminen ja DNA-testit ovat viitanneet rotujen välisiin yhteyksiin.
Luonne ja käyttäytyminen
Carolinankoiran keskeisin piirre on sen kesyttömyys, jollaista ei ole aiemmin kotikoirilla tavattu kaanaankoiraa lukuun ottamatta. 1980-luvulla suurosa rodunedustajista otettiin kiinni tutkimuksia varten. Tutkituilla nartuilla oli juoksuaika kolmesti vuodessa lyhyin aikavälein, mikä johti kausittaiseen lisääntymiskiertoon kun pentuja oli runsaasti. Brisbin huomasi, että tämä mitä todennäköisimmin varmisti nopean lisääntymisen, ennen kuin taudit ehtisivät verottaa kantaa. Jotkin kantavat koirat myös kaivoivat pesiä, joihin voisivat synnyttää. Synnytyksen jälkeen tai kantoaikana narttu työnsi varovasti hiekkaa kuonollaan peittääkseen ulosteensa. Koirat myös kaivoivat maahan "kuonokuoppia" eli satoja pieniä reikiä, joihin niiden kuonot mahtuivat juuri sopivasti. Nartut kaivoivat niitä enemmän kuin urokset.
Laumakäyttäytyminen on myös ainutlaatuista. Metsästäessään carolinankoirat käyttävät tehokasta ajuemuodostelmaa, ja ne liikkuvat piiskamaisesti ajaessaan takaa käärmeitä. Luonnossa rotu elää muiden villikoirien tapaan suomaisella, harvasti asutulla seudulla kulkukoirien usein suosimien väkirikkaiden alueiden sijaan.
Alkuperä
Tri I. Lehr Brisbin Jr., vanhempi ekologian tutkija Georgian yliopistossa Savannah-joen ekologisessa laboratoriossa, löysi carolinankoiran sattumalta työskennellessään Savannah-joella. Horace, isännätön ruskeavalkoinen koira, vaelteli alueen rajoilla ja herätti Brisbinin kiinnostuksen. Brisbin, joka oli nähnyt monia maalaiskoiria kytkettyinä kuistien taakse ja kiinni koirankoppeihin, oletti sen olleen vain tavallinen kulkukoira. Monet näistä koirista kuljeksivat metsissä ja olisivat voineet joutua ihmisten ansoihin, ja Brisbin alkoi ihmetellä, miten moni niistä eli villinä. Hän meni aavistuksensa johdattamana tarhalle ja yllättyi koiran dingomaisesta ulkonäöstä.
Alustavat DNA-testit ovat osoittaneet mahdolliseksi yhteyden alkukantaisten koirien ja carolinankoiran välillä. Tämän perusteella Brisbin on ilmoittanut: "Me toimme ne pois metsistä sen perusteella miltä ne näyttivät, ja jos ne olivat vain karanneita kotikoiria niiden DNA:n pitäisi olla koirien sukupuun loppupäässä. Mutta se ei ole. Se löytyy sukupuun juurista, missä esiintyy hyvin alkukantaisia koiria." Tämä ei ole lopullinen lausunto, mutta se on herättänyt kiinnostusta laajempiin DNA-testeihin.
Carolinankoiran voi rekisteröidä joko American Kennel Clubin Foundation Stock Service -rekisteriin, American Rare Breed Association:iin tai United Kennel Club:iin. ARBA luokittelee rodun ryhmään "Pystykorvat ja primitiiviset (alkukantaiset) rodut", johon kuuluvat alkukantaisista koirista esimerkiksi dingo ja kaanaankoira. UKC määrittelee carolinankoiran paariakoiraksi luokkaan, johon kuuluvat muun muassa afrikkalainen basenji ja thai ridgeback. Määritelmiä "paariakoira" ja "primitiivinen" käytetään koiramaailmassa kuvaamaan samaa rotutyyppiä.
Pihkovan kellot
Pihkovan kellot on Laila Hirvisaaren kirjoittama romaani vuodelta 2009. Se on Imatra-sarjan päätösosa mutta samalla itsenäinen teos.
Vaikka teos on Imatra-sarjan päätösosa, sen tapahtumapaikkana ei ole Imatra, joka väikkyy enää vain kaukana taustalla. Tapahtumaympäristönä on paikka ensimmäisen maailmansodan itärintaman takana turvallisessa Pihkovassa, jonne sota yltää kuitenkin kaikkine kauheuksineen, sillä sairasjunat kuljettavat haavoittuneita sinne sotasairaalaan halki Euroopan. Teoksen ajallinen alkupiste on ensimmäisen maailmansodan syttyminen 1914. Nuoret lääkäriopiskelijattaret ja kokenut sairaanhoitajatar lähtevät komennukselle perustamaan Punaisen Ristin sotasairaalaa. He lähtevät matkaan junalla, joka kiertää kohti tuntematonta määränpäätä, kunnes saapuu Pihkovaan. Paikkana on vanha, hylätty ja jo rappiolle joutumassa oleva kartano, Lubetskin maahovi. Nuoret naiset ryhtyvät ensi töikseen siivoamaan kartanon tuhottua sisustusta haisevaa eläimenraatoa myöten, jotta paikasta saataisiin säällinen sairaala. thumb|left|Pihkovan [[Johannes Kastajan kirkko 1100-luvulta.]] Laila Hirvisaari kertoo antaneensa kirjalle nimen Pihkovan kellot jo ennen kuin kävi taustatutkimusten aikaan kaupungissa ja näki kaupungin kaikki kupolit ja kirkontornit. Kirjassa kerrotaan, että kartanorakennuksen pääovelta avautui näkymä alas kaupunkiin ja sen kymmeniin kirkkoihin.
Perusteellisia taustatöitä tehdessään Hirvisaari kävi myös Pietarin kansalliskirjastossa ja Tarton yliopiston lääketieteellisen tiedekunnan arkistoissa, jotta saisi tuntuman ensimmäisen maailmansodan arkeen.
Sarjan aiemmista osista on tuttu teoksen keskeinen hahmo, suomalainen Anna Kristiina Kuzmina, joka toimii sairaalan lääkärinä. Hänen rinnalleen merkittäväksi henkilöksi nousee ennestään tuttu suomalainen toimittaja Julia Morton, jonka on tarkoitus lähteä sotakirjeenvaihtajaksi raportoimaan tapahtumista kotimaahan mutta joka joutuukin keskelle sotasairaalan arkea. Anna Kristiinan ja Julian tiet kohtaavat, kun kirja on päässyt yli puolenvälin. Realistinen tautien ja raakuuksien hätkähdyttävä kuvaus saa vastakohdakseen romanttisen kartanomiljöön, ja taustalla kulkevat historian suuret tapahtumat, Suomen venäläistämispyrkimykset ja keisarin horjuva asema.
Aqualand Maspalomas
Aqualand Maspalomas (aiemmin nimellä Aquasur) on vesipuisto Kanariansaarten Gran Canarian saarella lähellä Maspalomasia. Se on Kanariansaarten toiseksi suurin vesipuisto Teneriffalla sijaitsevan Siam Parkin jälkeen. Aqualandissa on 33 vesiliukumäkeä, ja siellä voi myös uida merileijonien kanssa. Puisto on avoinna vuoden jokaisena päivänä, ja sinne pääsee bussilla Playa del Inglésistä ja Puerto Ricosta. Sisäänpääsymaksu kaudella 2011–2012 oli aikuisilta 25 ja alle 12-vuotiailta 18 euroa.
Raimo Rajala
Pelinjohtajana Rajala toimi vuonna 1977 SMJ:n SM-sarjajoukkueessa ja vuonna 1981 Nurmon Jymyn Ykköspesisjoukkueessa.
Yrjö Saarnio
Yrjö Armas Saarnio (22. marraskuuta 1906 Turku – 11. toukokuuta 1985 Helsinki) oli suomalainen viihdemuusikko ja -säveltäjä.
Yrjö Saarnio esiintyi viulupelimannina jo 12-vuotiaana isoveljensä kanssa. Hän opiskeli nuoruusvuosinaan viulunsoittoa Turussa opettajanaan mm. Kerttu Wanne. Saarnio muutti Helsinkiin 1930-luvun taitteessa ryhtyen ravintolamuusikoksi, mutta samalla hän jatkoi opintojaan radion kapellimestarin ja viulistin Erik Cronvallin johdolla.
Vuonna 1940 Yrjö Saarnio perusti polkkayhtyeen, jonka kaikki silloiset jäsenet olivat sotilaita. Rauhan palattua yhtye jäi pysyväksi kokoonpanoksi ja ulotti kiertueensa ympäri Suomen. Yrjö Saarnion Polkkayhtye teki 1940-luvulta lähtien noin 200 levytystä. Saarnio itse esiintyi viulistina miltei kuolemaansa asti.
Yrjö Saarnio sävelsi useita suosituiksi tulleita tanssimusiikkikappaleita, joista tunnetuimpia ovat Vesivehmaan jenkka ja valssi Rantamökissä. Edellinen tunnetaan erityisesti Erkki Junkkarisen esittämänä, jälkimmäisen ovat levyttäneet mm. Henry Theel, Laila Kinnunen ja Eija-Sinikka.
Tasavallan presidentti myönsi Saarniolle director musices -arvonimen vuonna 1973.
Luettelo televisiosarjan Heroes jaksoista
Tämä on luettelo televisiosarjan Heroes jaksoista.
Puolan lippu
Puolan lippu on Puolan tunnus vaakunan ja kansallislaulun ohella. Se on ollut käytössä 1800-luvun alkupuolelta asti. Valtiolippuun kuuluu vaakuna keskellä valkoista osaa. Lipun mittasuhteet ovat 5:8.
Luettelo televisiosarjan Heroes jaksoista
Lähteet
Saison 1 de Heroes Episodi di Heroes (prima stagione)
Puolan lippu
Puolan lipun päivää on juhlittu 2. toukokuuta vuodesta 2004 alkaen. Päivä on vapaapäivä.
Yhdysvaltain kommunistinen puolue
Yhdysvaltain kommunistinen puolue (engl. Communist Party USA, CPUSA) on Yhdysvalloissa toimiva marxilais-leniniläinen poliittinen puolue. Sen pitkäaikainen puheenjohtaja oli amerikansuomalainen Gus Hall, jonka vanhemmat olivat muuttaneet Yhdysvaltoihin Tampereelta.
Vaikka puolue vielä ainakin virallisessa puolueohjelmassaan ajaa rauhanomaista sosialistista vallankumousta on se varsinkin viime vuosikymmeninä omaksunut melko pragmaattisen lähestymistavan amerikkalaiseen politiikkaan ja on muun muassa presidentinvaaleissa asettunut järjestään tukemaan demokraattista presidenttiehdokasta, sen sijaan että asettaisi vaaleihin oman ehdokkaansa. Puolue arvosteli kärkkäästi mm. "äärioikeistolaisena" pitämäänsä George W. Bushin hallintoa ja toimi äänekkäästi Irakin sotaa vastustavassa kansanliikkeessä. Puolueen tämänhetkinen johtaja on John Bachtell.
Puolueen historia
Yhdysvaltain kommunistinen puolue (CPUSA) syntyi vuonna 1919 Amerikan sosialistisen puolueen Kominterniä tukeneen vasemmistosiiven irtautuessa ryhmäriitojen jälkeen puolueesta ja muodostaessa oman kommunistisen puolueensa. Kommunistit jakautuivat ensiksi tosin kahteen erilliseen puolueeseen, mutta Kominternin vedotessa yhtenäisen puolueen muodostamisen puolesta, kommunistit ryhmittäytyivät laajalti samaan puolueeseen, CPUSA:an. Merkillepantavaa oli siirtolaisten vahva edustus kommunistisessa puolueessa; vain n. 10% jäsenistöstä puhui äidinkielenään englantia. Etenkin suomalaisten suhteellinen osuus puolueen jäsenistä oli suuri: 1920-luvulla ajoittain jopa puolet puolueen jäsenistä oli suomalaistaustaisia.
Kommunistinen puolue saavutti 1920-luvulla suhteellisen vahvan aseman Yhdysvaltain ammattiyhdistysliikkeessä, minkä se myös säilytti 1930- ja 1940-luvuillakin. Vahva edustus ammattiyhdistysliikkeessä ei kuitenkaan juuri lisännyt puolueen poliittista tukea eivätkä kommunistit koskaan onnistuneet luomaan laajaa sosialistista työväenliikettä Yhdysvaltoihin. Puoluetta heikensivät kautta sen alkuvuosikymmenten myös ajoittain raivoisatkin sisäiset valtataistelut, jotka osittain heijastelivat Neuvostoliitossa käytyjä ideologisia ja poliittisia kiistoja. CPUSA oli myös perustamisestaan lähtien joutunut ankaran viranomaisvalvonnan kohteeksi ja etenkin 1920-luvun alun ns. punakammo (The Red Scare) teki kommunistien julkisen toiminnan vaikeaksi. Puoluetta epäiltiin jo tuolloin muun muassa vakoilusta Neuvostoliiton hyväksi.
1930-luvulla puolue omaksui Kominternin kansanrintamapolitiikan ja ryhtyi yhteistyöhön maltillisten sosialistien kanssa, antaen tukensa myös presidentti Franklin D. Rooseveltille ja tämän New Deal-ohjelmalle. CPUSA kokosi myös suuren vapaaehtoisjoukon, Abraham Lincolnin prikaatin, lähetettäväksi Espanjan sisällissotaan tasavaltalaisten puolelle, osana Kominternin organisoimia kansainvälisiä prikaateja. Puolue tuki toisessa maailmansodassa voimakkaasti liittoutuneiden sotaponnisteluja ja vastusti ärhäkkäästi muun muassa lakkotoimintaa sodan aikana.
Toisen maailmansodan jälkeen alkanut Kylmän sodan aika merkitsi suuria vaikeuksia kommunistisen puolueen toiminnalle Yhdysvalloissa. 1950-luvun kommunistivainot republikaanisenaattori Joseph McCarthyn johdolla, puolueen väliaikainen kieltäminen sekä laajamittaiset loikkaukset muihin vasemmistolaisiin ryhmiin johtivat CPUSA:n jäsenistön nopeaan vähenemiseen ja sen toimintamahdollisuuksien nopeaan heikentymiseen. Näissä olosuhteissa nousi puolueen johtoon suomalaistaustainen Gus Hall, joka tuli johtamaan puoluetta aina 1990-luvulle saakka. Laskeneen jäsenluvun vuoksi puolue lakkasi 1980-luvulla nimeämästä omia presidenttiehdokkaitaan ja etenkin viime vuosina se on astunut entistä selvemmin demokraattien taakse republikaaneja vastaan. Neuvostoliiton romahdus 1990-luvun alussa merkitsi puolueen neuvostorahoituksen loppumista ja se on joutunut entisestäänkin supistamaan toimintaansa ja muun muassa puoluelehtiään.
Ideologia
CPUSA on ideologialtaan edelleen marxistis-leninistinen puolue. Sen virallisena tavoitteena on vallankumous ja sosialistinen Yhdysvallat, mutta se on torjunut kaikki väkivaltaiset keinot tavoitteidensa saavuttamiseksi. Se on kuitenkin käytännössä omaksunut hyvin pragmaattisen lähestymistavan politiikkaan, eikä sen aiemmasta, ajoittain jopa stalinistisesta kurista puolueideologian suhteen ole paljoakaan jäljellä. Demokraattiselle puolueelle antamansa tuen lisäksi CPUSA:n johtaja Sam Webb on muun muassa ylistänyt Kiinan Kansantasavallan markkinataloudellisia saavutuksia.
Viime vuosina puolue on esiintynyt kärkkäänä Bushin hallinnon ja sen harjoittaman politiikan kritisoijana, leimaten sen ajoittain jopa "fasistiseksi". Se on tuominnut muun muassa sosiaaliturvan heikennykset tai sen yksityistämisen sekä vaatinut vähimmäispalkan nostoa ja universaalia terveydenhuoltoa. Puolue on ollut myös aktiivinen Irakin sodan vastaisessa liikkeessä. Se on ottanut vahvan kannan rasismia, seksismiä ja homofobiaa vastaan.
Demeanor
"Demeanor" oli kaupallisesti kohtalainen menestys, sen päästyä singlelistan kolmenkymmenen parhaan joukkoon Irlannissa, Isossa-Britanniassa, Kanadassa, Kreikassa ja Uudessa-Seelannissa.
Tölli
Tölli on kulmakunta Nummi-Pusulassa, Töllinkosken rannalla, lähellä Pusulan kirkonkylää. Siellä sijaitsee Töllin mylly. Mylly on edelleen toiminnassa, nykyisin osuuskunnan käytössä.
Aavikkorotta
Aavikkorotta (Jaculus jaculus) on Lähi-idässä ja Pohjois- ja Koillis-Afrikassa elävä jyrsijälaji ja yksi hyppyrottien heimon 51 lajista. Sitä pidetään Suomessakin lemmikkieläimenä, ja lemmikkiharrastajat käyttävät siitä nimitystä "pikkujerboa".
Nisäkäsnimistötoimikunta on ehdottanut lajille uutta suomenkielistä nimeä pohjoisafrikanjerbo.
Levinneisyys ja elintavat
Aavikkorottaa tavataan Pohjois-Afrikan ja Lähi-idän hiekka- ja kivikkoaavikoilla, jossa se elää pienissä ryhmissä. Aavikkorotta on yöeläin, joka voi vaipua kuumana päivänä pesässään horteeseen. Naaras synnyttää lokakuun ja helmikuun välisenä aikana 2-4 poikasta.
Aavikkorotan ravinto koostuu kasvien juurista, mehikasvien lehdistä, silmuista, siemenistä ja hämähäkeistä. Ruokaa etsiessään ja paetessaan vihollisiaan ne voivat liikkua hyppimällä nopeasti pitkiäkin matkoja avoimessa maastossa.
Laji elää vankeudessa 5–6-vuotiaaksi.
Tuntomerkit
Aavikkorotan ruumis on 10–15 cm pitkä. Lyhyen, harmaankeltaisen karvan peittämä häntä on 15–25 cm pitkä, ja päättyy isoon tupsuun. Myös takajalkojen varpaita peittävät pitkistä karvoista muodostuneet tupsut. Selkä ja kyljet ovat hiekan kellertävät, mikä on aavikko-olosuhteissa hyvä suojaväri. Vatsapuoli on valkea. Silmät ja korvat ovat erittäin suuret. Täysikasvuinen yksilö painaa noin 55 grammaa. Aavikkorottien takajalat ovat noin neljä kertaa pidemmät kuin etujalat, ja väitetäänkin ettei koirakaan saa hyppien pakenevaa aavikkorottaa kiinni.
Emergency (kappale)
Emergency on Paramoren toinen single heidän ensimmäiseltä studioalbumiltaan All We Know Is Falling. Se julkaistiin 21. elokuuta 2006 Isossa-Britanniassa ja 16. lokakuuta 2005 Yhdysvalloissa. Singlen kirjoitti Hayley Williams. Single kertoo rakkaudesta ja sen vaikeuksista ja sen merkityksestä. Williams kirjoitti kappaleen, kun hänen vanhempansa olivat jo lähellä avioeroa. Lopulta hänen vanhempansa erosivat. Helmikuussa 2008 Williams kertoi haastattelussa vahempiensa riitelystä seuraavanlaisesti: ”Muistan, miten kävelin sinä yönä ulos ovesta äitini kanssa ja seisoin heidän välissään huutaen ’Olkaa hiljaa! Olkaa hiljaa! Olkaa hiljaa!’”.
Musiikkivideo
Musiikkivideon on ohjannut Shane Drake, joka ohjasi myös Paramoren aikaisemman musiikkivideon ”Pressure”. Myöhemmin Drake on ohjannut musiikkivideot myös yhtyeen singleille ”Misery Business”, ”Crushcrushcrush” ja ”Decode”.
Musiikkivideo alkaa kohtauksella, jossa Hayley Williams ja Jeremy Davis istuvat tyhjässä ja hylätyssä huoneessa. Muut bändin jäsenet kävelevät sisään viiltoja ja haavoja käsissään ja sitovat heidän haavansa. Ohjaaja kävelee sisään heittäen Williamsille jonkinlaisia neilikoita ja ohjaa koko bändin ulos huoneesta. Ulkona heitä odottaa kamerat ja valaistus ja yhtyeen jäsenet meikataan verellä. Ohjaaja huutaa ”Action!” ja yhtye alkaa soittaa.
Flash Thompson
Eugene "Flash" Thompson on fiktiivinen hahmo Marvelin sarjakuvamaailmassa. Hän kuuluu Hämähäkkimiehen-sarjakuvamaailman sivuhahmoihin. Hän oli aluksi Peter Parkerin erityinen kiusaaja (ja samalla, Hämähäkkimiehen ihailija), mutta myöhemmin heistä on tullut ystäviä. Hänen ensiesiintymisensä oli Amazing Fantasy #15-lehdessä, ja hänet loivat Stan Lee ja Steve Ditko.
Historia
Flash Thompson oli Midtownin lukion kiusaaja ja hän nautti saadessaan kiduttaa lukutoukka Peter Parkeria. Flash oli itsevarma jalkapallotähti, jolla oli enemmän kuin tarpeeksi ystäviä. Heidän joukkoonsa kuului myös koulun suosituin tyttö, Liz Allen. Kun Liz kuitenkin alkaa kiinnostua Peter Parkerista, joka ärsytti Flashia ja ruokki hänen vihaansa Parkeria kohtaan.
Kun Flash ja Peter huomasivat olevansa samassa yliopistossa, oli Flash kasvanut ja he ystävystyivät nopeasti. Flash, Harry Osborn, Peter ja Gwen Stacy muodostivat tiukan kaveripiirin, johon he tekivät myöhemmin tilaa myös Mary Jane Watsonille. Flashin epäonneksi hänet värvättiin armeijaan kesken yliopiston, josta hänet lähetettiin taistelemaan Vietnamin sotaan.
Flash palasi Yhdysvaltoihin kesken palvelustaan ja tuo mukanaan vakavia ongelmia itämaisten munkkien muodossa. Munkit luulivat virheellisesti, että Flash oli vastuussa heidän temppelinsä pommittamisesta ja he metsästivät häntä pitkin New Yorkia kostaakseen tälle. Hämähäkkimies onnistuu korjaamaan asiat Tohtori Oudon avulla.
Suoritettuaan palveluksensa Flash palasi Yhdysvaltoihin pysyvästi. Hän oli sinkku, kunnes ryhtyi tapailemaan Sha Shania, aikaisemmin kohtaamansa temppelin johtajan tytärtä. Suhdetta varjosti Sha Shanin avioliitto Achmed Korban (Veli Voima) kanssa, johon hänen isänsä oli pakottanut hänet. Tavoite pakkoavioliiton taustalla oli sammuttaa Korban pahat ajatukset. Hämähäkkimies auttoi Korban voitossa, jonka ansiosta Sha Shan oli vihdoin vapaa seurustelemaan Flashin kanssa. Suhde ei kuitenkaan kestänyt ja Sha Sha poistui hiljalleen sarjakuvasta.
Flash sai työpaikan osa-aikaisena liikunnanopettajana, joka oli suuri askel taaksepäin hänen jalkapallotähden ajoistaan. Flash oli huonossa jamassa ja kun Peterin ystävä Betty Brant kohtasi ongelmia omassa avioliitossaan Ned Leedsin kanssa, Flash ja Betty aloittivat suhteen. Seuraavaksi Flash joutui vaikeuksiin Mörön kanssa tehtyään televisiossa hätäisen kommentin väittäen Mörön olevan pelkuri. Kommentin vuoksi Flash lavastettiin Möröksi ja hän joutui pakenemaan, kunnes hänen nimensä puhdistettiin.
Kun Ned Leeds kuoli ja Betty sekosi päästään, Flashin elämä alkoi heittää häränpyllyä. Hän kuitenkin tapasi Felicia Hardyn (Musta Kissa) pian Peterin ja Mary Janen mentyä naimisiin. Felicia luuli, että Flashin tapailu ärsyttäisi Peteriä, mutta ei ajatellut ikinä todella rakastuvansa Flashiin. Felicia kuitenkin rakastuu häneen täysin ja kosii häntä. Flash vastasi kieltävästi, koska ei uskonut voivansa koskaan olla todella osa naisen korkealentoista elämää.
Wolfgang Wagner
Varhaislapsuus ja nuoruus
Wolfgang Wagnerin äiti Winifried Wagner oli osin suomalaista sukujuurta. Wolfgangin isä Siegfred Wagner avioitui hänen kanssaan varsin iäkkäänä. Winifried Wagner kuului Hitlerin ystäväpiiriin. Wolfgang pantiin veljensä Wielandin kanssa Hitler-Jugendiin, mutta hän ei myöhemmin liittynyt puolueeseen, vaan pyrki esimerkiksi hälventämään natsivarjoa Wagner-juhlilta, kun ne jälleen aloitettiin 1951. Wolfgang aloitti ala-asteen 1926 ja valmistui 1937 lukiosta. Koulun jälkeen alkoi työvelvollisuus, ja marraskuussa 1938 Wolfgang aloitti sotilaspalvelun Wermachtissa. Wolfgang Wagner haavoittui Puolan rintamalla syksyllä 1939 ja kotiutettiin kokonaan kesäkuussa 1940. Saman vuoden lokakuussa hänet nimitettiin nimitettiin avustajaksi Preussin Staatsoperiin Berliiniin. Samalla hän aloitti myös teatteri- ja musiikinteorian opiskelun. Bayreuthin musiikkijuhlien avustajana hän toimi kesinä 1943 ja 1944, ja saman vuoden elokuussa Saksan teatterit suljettiin. Saksan antautumisen jälkeen Yhdysvaltain armeijan vastavakoiluyksikkö kuulusteli Wolfgangia, eikä hänen taustastaan löytynyt mitään kansallissosialismiin viittaavaa. Wolfgang Wagner suhtautui kielteisesti kansallissosialismiin, vaikka hän pääsi seuraamaan hyvinkin läheltä tärkeimpiä natsijohtajia. Vuosina 1945–1951 Wolfgang Wagnerin toiminta vaikutti ratkaisevasti siihen, että Wahnfriedin esineistö ja Richard Wagnerin arkistot saivat jäädä Saksaan.
Flash Thompson
Historia
Tämä aloitti Flashin uuden alamäen ja hän alkoi kärsiä alkoholismista isänsä tavoin. Flash yritti jatkaa suhdettaan Betty Brantin kanssa, mutta Brant ei ollut valmis hoitamaan häntä. Tässä vaiheessa Norman Osborn astui kuvioihin ja tarjosi Flashille töitä Oscorpissa. Tämä oli tietysti vain Hämähäkkimiehen ärsyttämistä. Viimein väsyen Flashiin, Norman lavasti hänet rattijuopoksi onnettomuudessa, joka syöksi Flashin koomaan.
Wolfgang Wagner
Toiminta Bayreuthin musiikkijuhlilla
Bayreuthin musiikkijuhlat olivat keskeytyksissä vuosina 1944–1951. Vuoden 1951 jälkeen juhlat ovat jatkuneet vuosittain, ja uusiksi juhlien johtajiksi nimitettiin Wolfgang ja hänen veljensä Wieland. Wieland keskittyi pääasiassa oopperoiden ohjaukseen, ja Wolfgang otti hoitaakseen hallinnon ja rahoituksen järjestämisen sekä ohjasi muutaman teoksen. Wolfgang osoittautui hyväksi hallinto- ja talousmieheksi. Hän sai rahoituksen kuntoon ja oli muun muassa ideoimassa ja luomassa juhlien nykyistä rahoitus- ja omistuspohjaa. Tärkeimpänä lähtökohtana oli vuonna 1949 perustettu Gesellschaft der Freunde von Bayreuth e. V.
Flash Thompson
Historia
Myöhemmin Flash tuli tajuihinsa - tavallaan. Siinä missä hänen kasvonsa olivat koskemattomat, hänen mielensä ja kehonsa olivat romuna. Liz Allan Osborn, joka oli nyt Harry Osbornin leski, järjesti Flashille kokoaikaisen hoitajan ja asunnon lähelle Peteriä ja muita Flashin ystäviä. Nykyään Flash on Venom hän kutsuu itseään nimellä "Agentti-Venom" ja hän käyttää voimiaan hyvään, symbiootin ansiosta hän ei ole halvaantunut, mutta vain symbiootin kosketuksessa.
Wolfgang Wagner
Toiminta Bayreuthin musiikkijuhlilla
Vuonna 1966 Wielandin kuoleman jälkeen Wolfgang nimitettiin juhlien elinikäiseksi johtajaksi ja Bayreuthin Juhlanäyttämötaloa uudistettiin tuntuvasti. Wolfgang jatkoi myös ohjaajana. Perinteisten Wagner-tulkintojen aika alkoi olla ohi, ja vuoden 1969 jälkeen alettiin puhua Bayreuthin Työpajasta eli Werkstatt Bayreuthista. Tarkoitus oli tehdä Bayreuthin musiikkijuhlat tärkeimmäksi Wagnerin teosten tulkintapaikaksi. Työpajan myötä Bayreuthin musiikkijuhlilla nähtiin jo kuolemattomaksi tulleita Wagner-tulkintoja, esimerkiksi Patrice Chéreaun satavuotisjuhla-Sormus-sarja vuodelta 1976 sekä Götz Friedrichin ja Harry Kupferin maineikkaat ohjaukset.
Flash Thompson
Hämähäkkimies (1994)
pienoiskuva|oikea|Flash Thompson (vasemmalla) Hämähäkkimiehen animaatiosarjassa Flash Thompson esiintyi sivuhahmona Hämähäkkimies-animaatiosarjassa ja hän oli aluksi kiinnostunut Felicia Hardysta, mutta kun siitä ei tullut mitään hän huomasi olevansa kiinnostunut Debra Whitmanistä (Peter Parkerin täytyi selittää hänelle, että Debra oli ihastunut häneen).
Veijo Parhiala
Veijo Parhiala (s. 15. marraskuuta 1946) on uransa lopettanut suomalainen pesäpalloilija. Vuosina 1964–1981 Parhiala pelasi SM-sarjassa ja Suomensarjassa Seinäjoen Maila-Jussien, Ilmajoen Kisailijoiden, Halsuan Toivon ja Kokkolan Kirin joukkueissa. Parhiala valittiin 9 kertaa Itä–Länsi-otteluun ja 8 kertaa Liitto-Lehdistö-otteluun. Parhiala valittiin Vuoden pesäpalloilijaksi vuonna 1973. Pelipaikaltaan Parhiala toimi kopparina.
Wolfgang Wagner
Toiminta Bayreuthin musiikkijuhlilla
Juhlien orkesteria johtamaan Wolfgang Wagner sai maailmanmainetta saavuttaneita kapellimestareita, joihin kuuluivat Pierre Boulez, Lorin Maazel, Karl Böhm, Silvio Varviso, Erich Leinsdorf, Sir Colin Davis, Daniel Barenboim, James Levine, Sir Georg Solti, Giuseppe Sinopoli, Peter Schneider ja Christian Thielemann.
Wolfgang Wagner oli huolissaan Wagner-laulajien vähäisyydestä. Siksi hän aktivoi Richard Wagnerin perustaman stipendijärjestelmän. Järjestelmän avulla 250 lahjakasta taiteilijaa (laulajia, ohjaajia, muusikoita) pääsee vuosittain tutustumaan. Suomesta lähtee kaksi stipendiaattia; toisen lähettää Suomen Wagner-seura ja toisen Richard Wagner -kulttuuriyhdistys ry.
Flash Thompson
Hämähäkkimies (1994)
Jaksot, jossa Flash esiintyy, ovat:
Wolfgang Wagner
Perhe
Wolfgang Wagner avioitui ensimmäisen kerran vuonna 1943 Ellen Drexelin kanssa (1919–2002). Avioliitosta jäi kaksi lasta, Eva Wagner-Pasquier (s. 1945) ja Gottfried Wagner (s. 1947). Toisen kerran Wolfgang Wagner avioitui vuonna 1976 sihteerinsä Gudrun Mack'in (o.s. Armann) (1944–2007) kanssa. Wolfgang ja Gudrun Wagnerin avioliitosta syntyi yksi lapsi Katharina Wagner (s. 1978).
Flash Thompson
The Spectacular Spider-Man
Hahmon äänenä toimii näyttelijä Joshua LeBar.
Grease 2
Grease 2 on musikaalinen jatko-osa elokuvaan Grease. Jatko-osa valmistui vuonna 1982. Näyttelijöinä ovat Maxwell Caulfield, Michelle Pfeiffer ja Adrian Zmed.
Markku Vainio
Markku Vainio (s. 6. kesäkuuta 1944 Alajärvi) on uransa lopettanut suomalainen pesäpalloilija ja pelinjohtaja. Vuosina 1962–1981 Vainio pelasi SM-sarjassa, Ykkössarjassa ja Suomensarjassa pääsääntöisesti Alajärven Ankkureiden ja Seinäjoen Maila-Jussien. Lisäksi Vainio pelasi myös Lahden Mailaveikkojen ja Vaasan Mailan joukkueissa 1963 ja 1981. Vainio valittiin viisi kertaa Itä–Länsi-otteluun ja kuudesti Liitto–Lehdistö-otteluun.
Pelinjohtajana Vainio toimi vuosina 1996–1997 Nurmon Jymyn Ykköspesis-joukkueessa ja vuosina 2003 ja 2006 Lapuan Virkiän Naisten Superpesis-joukkueessa. Vuonna 1999 Vainio valittiin vuoden nuorisovalmentajaksi.
Iida Mettälä
Iida Mettälä (s. 7. marraskuuta 2001) on suomalainen salibandyn pelaaja,  pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Suomen naisten maajoukkueessa viisi ottelua. Mettälä on pelannut alle 19-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2020. Naisten MM-kilpailuissa hän oli ensi kertaa mukana vuonna 2021 ja saavutti tuolloin MM-hopeaa.
Mettälän kasvattajaseura on turkulainen FBC Loisto, jota hän edusti Salibandyliigassa kausina 2019–2021. Hän pelasi noina kausina liigan runkosarjassa 42 ottelua, joissa hän teki 14 maalia ja sai 14 syöttöpistettä. Pudotuspelejä hän pelasi jälkimmäisellä kaudella viisi, ja niissä hän teki kaksi maalia ja sai kaksi syöttöpistettä. Kaudeksi 2021–2022 hän siirtyi ruotsalaisseura Malmöhön.
Clifford Olson
Clifford Robert Olson Jr. (1. tammikuuta 1940 – 30. syyskuuta 2011) oli kanadalainen sarjamurhaaja, joka surmasi yhteensä 11 lasta ja nuorta.
Olsonin ei tiedetä joutuneen lapsena hyväksikäytön tai pahoinpitelyn uhriksi. Hän lintsasi koulusta säännöllisesti ja joutui pidätetyksi varkaudesta 13-vuotiaana. Hän oli koulukiusaaja sekä kidutti ja tappoi eläimiä. Aikuisena hän sai lukuisia tuomioita erilaisista rikoksista.
17. marraskuuta 1980 Olson sieppasi 12-vuotiaan Christine Wellerin Surreyssä. Kuristetun ja puukotetun tytön ruumis löytyi joulupäivänä. Olsonin toinen uhri, 13-vuotias Colleen Marian Daignault katosi huhtikuussa 1981. Ruumis löytyi viisi kuukautta myöhemmin. Olson surmasi myös raa’asti 16-vuotiaan Daryn Todd Johnsruden.
Olson meni naimisiin toukokuussa 1981. Häntä syytettiin 5-vuotiaan tytön seksuaalisesta hyväksikäytöstä, mutta todistusaineisto ei riittänyt tuomioon. 19. toukokuuta Olson surmasi 16-vuotiaan Sandra Wolfsteinerin ja seuraavan kuukauden aikana 13-vuotiaan Ada Courtin. Heinäkuun 1981 aikana Olson surmasi viimeiset uhrinsa: Simon Partingtonin (9), Judy Kozman (14), Raymond King Jr:n (15), Sigrun Arndin (18), Terri Lyn Carsonin (15) ja Louise Chartrandin (17). Viranomaiset eivät osanneet heti liittää tapauksia yhteen, mutta kiinni jäätyään Olson tunnusti murhat.
Tammikuussa 1982 Olson tuomittiin elinkautiseen vankeusrangaistukseen. Hän haki armahdusta 2006, mutta sitä ei myönnetty. 30. syyskuuta 2011 Olson kuoli vankilassa syöpään 71-vuotiaana.
Sara (yhtye)
Sara on vuonna 1995 Kaskisissa perustettu yhtye, joka soittaa vaihtoehtorockia ja -metallia. Yhtye on tunnettu muun muassa Emma-ehdokkaan olleesta kappaleesta ”Rauhan aika” sekä kappaleiden ”Yhtenä iltana” (Hector) ja ”Tyhjää” (Kaseva) versioinneista Vuosien saatossa Saran tavaramerkiksi on muodostunut myös vokalisti Joa Korhosen omalaatuinen, selkeästi artikuloiva tapa ääntää suomea.
Historia
Yhtyeen perustivat laulaja-kitaristi Joa Korhonen, kitaristit Antti Tuomivirta ja Tommi Koivikko sekä basisti Kristian Udd vuonna 1995. Yhtyeen nimi oli aluksi Kellariväkeä, mutta se vaihdettiin myöhemmin Saraksi. Rumpaliksi tuli teuvalainen Eetu Uusitalo vuonna 1997.
Kråklund Records
Sara voitti Ääni ja vimma -kilpailun vuonna 1999. Pian sen jälkeen yhtye sai levytyssopimuksen Klamydia-yhtyeen ylläpitämältä Kråklund Recordsilta, ja keväällä 2000 ilmestyi debyyttialbumi Narupatsaat.
Vuonna 2001 rumpali Eetu Uusitalo erosi yhtyeestä kiinnostuksen ja motivaation loppumisen vuoksi ja hänen paikkansa yhtyeen riveissä otti Niko Leminen. Uusitalon rumpuraitoja käytettiin kuitenkin vielä myöhemmin ilmestyneen Kromi-albumin raidoilla ”KSK” ja ”Pinta”.
Noin kaksi vuotta Narupatsaiden julkaisun jälkeen julkaistiin seuraava pitkäsoitto Kromi, joka nousi ilmestymisviikollaan Suomen virallisen albumilistan sijalle 9.
Vuonna 2003 julkaistiin yhtyeen kolmas albumi Saattue, jolla koneiden käyttöä oli lisätty entisestään ja soundi oli entistäkin jyräävämpi. Levyn kappaleessa ”Ymmärrys” vieraili myös Diablon laulaja-kitaristi Rainer Nygård tuomassa huutovokaaleillaan kappaleeseen lisää aggressiivisuutta.
Tauko
Saattue-levyn jälkeen Sara vietti hiljaiseloa ilman levytyssopimusta ilmoitettuaan Kråklund Recordsille halustaan etsiä uusi julkaisija seuraaville tuotoksilleen. Näihin aikoihin Joa Korhonen ja Antti Tuomivirta alkoivat tehdä yhdessä Lapko-yhtyeen laulajan Ville Maljan kanssa Pedestrian’s Motor -nimellä englanninkielistä industrial-musiikkia ja yhteistyö tuotti kolme EP:tä (Pedestrian’s Motor) I–III, jotka Fullsteam Records julkaisi vuosina 2005–2007.
Universal Music
Vuonna 2005 Niko Lemisen tilalla rumpalina aloitti Andreas Bäcklund. Keväällä 2006 Sara solmi uuden levytyssopimuksen Universal Musicin kanssa ja uusi single Momentum julkaistiin kesäkuussa 2006. Saran neljäs pitkäsoitto He kutsuivat luokseen näki ilmestyi syksyllä 2006. Singlekappaleet ”Momentum”, ”Vielä muodostan varjoni” ja ”Huokaus” soivat melko paljon radiossa. Lopetusraita ”Pyyhit vuodet kasvoiltasi” kertoo laulaja Korhosen läheisen ystävän kuolemasta. Paluulevyn noteerasivat positiivisesti myös monet kriitikot. .
Gorodki
thumb|Gorodkin pelaajia 1800-luvun alussa. Saksalaisen Christian Gottfried Heinrich Geißlerin kuvitusta teokseen Spiele und Blustigungen der Russen aus den niederen Volksschichten (1805). thumb|Gorodkin pelaajia Neuvostoliitossa vuonna 1935. Gorodki on venäläinen kyykkää muistuttava peli. Nimi tarkoittaa ”linnapeliä”.
Sara (yhtye)
Universal Music
Saran viides, 21. toukokuuta 2008 julkaistu ja aikaista kevyempää linjaa edustava albumi kantaa nimeä Veden äärelle. Nimensäkin mukaan levyn kantavana teemana on kotipaikka Kaskinen ja meri. Levyn tuottajana toimi edellisen tapaan Jyrki Tuovinen. Noise.fi-sivuston äänestäjät valitsivat Veden äärelle vuoden kotimaiseksi albumiksi 2009 ja monet kriitikot ottivat myös tämän levyn hyvin vastaan. Myöhemmin samana vuonna Sara esiintyi Tavastialla järjestetyssä Helldonessa, jonka pääesiintyjä oli HIM. Albumi noteerattiin vuoden 2009 Femma-gaalassakin ja yhtye voitti palkinnon Rockpopmetaletc-femma, joka annetaan hyvälle artistille. Singlet ”Laine kerrallaan” ja ”Rauhan aika” saivat paljon radiosoittoaikaa ja kummastakin tehtiin myös musiikkivideo. ”Rauhan aika” valittiin myöhemmin Emma-ehdokkaaksi, mikä on ensimmäinen ehdokkuus yhtyeen historiassa. Vuonna 2009 yhtye oli ensimmäistä kertaa soittamassa yhdessä sinfoniaorkesterin kanssa Joensuussa. Sovitus- ja yhteistyön takana oli pitkälti puolalainen kapellimestari Krzysztof Dobosiewicz.
Gorodki
Gorodki on vanha venäläinen peli, jota ovat pelanneet tiettävästi muun muassa Pietari I, Aleksandr Suvorov, Vladimir Lenin, Josif Stalin, Mihail Kalinin ja Kliment Vorošilov, tiedemies Ivan Pavlov, oopperalaulaja Fjodor Šaljapin sekä kirjailijat Leo Tolstoi ja Maksim Gorki.
Peliä pelattiin eri puolilla erilaisin sääntömuunnelmin, kunnes yhtenäiset säännöt kehitettiin vuonna 1923 ja säännöllinen kilpailutoiminta alkoi. Neuvostoliiton mestaruudesta pelattiin 1936 lähtien ja moskovalaiset voittivat lajissa lähes kaikki mestaruudet. Suosituimmillaan gorodki oli Neuvostoliitossa 1960- ja 1970-luvuilla, jolloin sitä harrasti noin 350 000 ihmistä. Lajin suosio alkoi laantua 1980-luvulle tultaessa. Neuvostoliiton romahtamisen jälkeen kilpailuperinne katosi, mutta lajia on sittemmin alettu uudelleen herättää henkiin ja kilpailuja on järjestetty. Gorodki- ja kyykkäjärjestöt tekevät kansainvälistä yhteistyötä.
Brigitte Rohde
Brigitte Köhn (o.s. Rohde, s. 8. lokakuuta 1954 Prenzlau, Saksan demokraattinen tasavalta) on saksalainen pikajuoksija, joka aktiiviurallaan edusti DDR:ää ja seuratasolla SC Neubrandenburgia.
Sara (yhtye)
Universal Music
Yhtyeen kuudes studioalbumi julkaistiin maaliskuussa 2012. Levyn ensimmäinen single ”Se keinuttaa meitä ajassa” sai ensisoittonsa YleX:n Uuden musiikin illassa 12. tammikuuta.
Yhtyeen seitsemäs studioalbumi SOLUS ilmestyi 24.3.2016 yhtyeen oman 6162 Viihde Oy -levymerkin kautta. Sitä edelsivät kolme syksystä 2015 alkuvuoteen 2016 digitaalisina julkaistut kolme EP:tä Ainoat hereillä, Tyhmä pieni elämä ja Synkkä matkustaja. SOLUS kokoaa EP-trilogian yhteen.
Brigitte Rohde
Rohde saavutti Pariisin alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 1970 kultaa 4 × 400 metrin viestissä ja pronssia 400 metrin juoksussa. Hän karsiutui 400 metrin välierissä Göteborgin sisäratojen EM-kilpailuissa 1974. Saman vuoden Rooman EM-kilpailuissa hän juoksi avausosuuden DDR:n voittaessa Euroopan-mestaruuden 4 × 400 metrin viestissä.
Sara (yhtye)
Universal Music
Saran kahdeksas albumi Summa julkaistiin syyskuussa 2018. Albumin tuottajana toimi Arto Tuunela. Ennen albumia julkaistiin singlet Avaa se ovi sekä Ethän vielä kuole.
Brigitte Rohde
Rohde juoksi Montrealin olympialaisissa 1976 toisen osuuden Itä-Saksan voittaessa olympiakultaa 4 × 400 metrin viestissä. Prahan EM-kilpailuissa 1978 hän sijoittui 400 metrin aitajuoksussa neljänneksi. Hän karsiutui 400 metrin alkuerissä Wienin EM-hallikilpailuissa 1979.
Sara (yhtye)
Universal Music
Yhtyeen yhdeksäs studioalbumi PIMEYS ilmestyy 21. tammikuuta 2022. Sitä edelsivät singlet Se osa joka rikkoo, Sileä tie, Mun ihminen ja Irtoavat leuat. Summan tavoin myös PIMEYS-albumin on tuottanut Arto Tuunela.
Brigitte Rohde
Rohde oli voittamassa 4 × 400 metrin viestiä Euroopan cupissa 1970, 1975 ja 1979 sekä maailmancupissa 1979. Hän voitti DDR:n mestaruuden 400 metrillä 1975 ja 1976, 4 × 400 metrin viestissä 1974 sekä hallissa 400 metrillä 1974.
Ampumahiihto talviolympialaisissa 2002
thumb|right|Lawton Redman thumb|right|Andrea Nahrgang XIX talviolympialaisissa Salt Lake Cityssä vuonna 2002 ampumahiihto oli kahdettatoista kertaa olympialaisten ohjelmassa. Kilpailutapahtumia järjestettiin kahdeksan: kolme henkilökohtaista kilpailua ja viesti niin miehille kuin naisillekin. Uutena lajina olympiakisojen ohjelmassa oli takaa-ajokilpailu sekä miehille että naisille.
10 km
<br style="clear:both" />
20 km
<br style="clear:both" />
12,5 km takaa-ajo
<br style="clear:both" />
4 × 7,5 km
<br style="clear:both" />
7,5 km
<br style="clear:both" />
15 km
<br style="clear:both" />
10 km takaa-ajo
<br style="clear:both" />
Fosfiitit
thumb|250px|Fosfiittien yleinen rakenne Fosfiitit ovat orgaanisia yhdisteitä, joille tunnusomainen funktionaalinen ryhmä on P(OR)3, missä R on orgaaninen ryhmä. Ne ovat siis fosforihapokkeen estereitä. Fosfiittejä käytetään muun muassa orgaanisen kemian synteeseissä, palonestoaineina ja hapettumisenestoaineina.
Ominaisuudet ja valmistus
Huoneenlämpötilassa fosfiitit ovat useimmiten nesteitä tai kiinteitä aineita. Yhdisteet hydrolysoituvat happamissa tai emäksisissä olosuhteissa dialkyylifosfiiteiksi tai fosfonaateiksi. Ne myös hapettuvat suhteellisen helposti. Fosfiiteille tyypillinen reaktio on Michaelis–Arbuzov-reaktio, jossa muodostuu fosfonaatteja.
Fosfiitteja valmistetaan alkoholeista tai fenoleista ja fosforitrikloridista. Käytettäessä alkoholeja on mukana oltava myös amiineja emäksinä. Triaryylifosfiitit reagoivat alkoholien kanssa aryylidialkyylifosfiiteiksi.
Mahra
right|thumb|Mahran maakunnan sijainti Jemenin kartalla. Mahran maakunta (, Al Mahrah) on Jemenin itäisin maakunta. Maakuntaa rajaavat Adeninlahti, Hadramautin maakunta ja Omanin valtio. Mahran pinta-ala on 67 000 neliökilometriä ja vuonna 2012 sen asukasluku oli 111 200, mikä tekee siitä asukasluvultaan maan pienimmän maakunnan. Maakunnan hallinnollinen keskus on Al-Ghaida.
Mahran maakunnassa asuu Jemenin etninen vähemmistöryhmä mahrat. Maakunta on syrjäinen ja harvaanasuttu. Mahran maaperä on vuoristoinen ja ilmasto kuiva. Syysmonsuuni tuo vuosittaiset rankkasateet maakunnan rannikolle.
Historia
Mahran alue oli osa Omania historiallisella ajalla. Vuonna 1549 alueelle perustettiin Mahran sulttaanikunta, josta tuli Ison-Britannian protektoraatti vuonna 1886. Vuonna 1963 sulttaanikunta liitettiin Etelä-Arabian protektoraattiin, joka lakkautettiin vuonna 1967, kun Etelä-Jemen itsenäistyi ja otti alueen haltuunsa. Etelä-Jemen perusti samana vuonna nykyisen Mahran maakunnan.
Vuodesta 1990 lähtien Mahra on ollut osa yhdistynyttä Jemeniä. Pitkään jatkuneet Etelä-Jemenin levottomuudet ovat saaneet alueen haluamaan itsenäisyyttä.