cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Magnesium
Saanti ja suositukset
Soijapavussa ja mantelissa on erityisen runsaasti magnesiumia. Magnesiumia on runsaasti myös pähkinöissä ja suklaassa sekä tattarista, kaurasta ja muista kokojyväviljoista valmistetuissa ruoissa. Esimerkiksi sata grammaa ruisleipää sisältää 61 milligrammaa magnesiumia. Myös muut pavut, herne, liha, kala, banaani ja peruna (24 mg) ovat hyviä magnesiumin lähteitä. Lihan magnesiumpitoisuus on noin 19, lohen 16 ja seidin 14 mg.
Proteiinin runsas nauttiminen lisää magnesiumin imeytymistä ja kasvikunnan tuotteissa esiintyvän kuidun runsas saanti vähentää sitä. Myös runsas kalkin, fosforin, sinkin ja eläinrasvan saanti vähentää magnesiumin imeytymistä ja hyväksikäyttöä. Kalkkia ja magnesiumia ei suositella siksi otettavaksi yhtä aikaa. Toisaalta runsas ylimääräisen magnesiumin saanti häiritsee muiden hivenaineiden imeytymistä. Magnesiumia sisältävien ravinnelisien runsasta ja pitkäaikaista käyttöä ei siksi suositella.
Apteekeissa markkinoidaan magnesiumpitoisia ihosuihkeita, mutta magnesiumin imeytyminen ihon läpi on hyvin yksilöllistä.
Puutos
Ravinnosta johtuva magnesiumin puutos on Suomessa harvinainen, koska sitä on lähes kaikissa elintarvikkeissa. Magnesiumia kannattaa silti nauttia runsaasti, koska sitä runsaasti saavilla on todettu vähemmän diabetesta}.
Magnesiumin puutosta voi ilmetä esimerkiksi suoliston imeytymishäiriöiden, kuten vaikean keliakian, yhteydessä tai niillä diabeetikolla, joiden virtsaneritys on runsasta. Magnesiumin puutetta elimistössä mitataan helpoiten ja yleisimmin verikokeella. On olemassa kuitenkin viitteitä, että verikoe ei aina antaisi luotettavaa kuvaa mahdollisen puutoksen esiintymisestä. Verikokeella diagnosoinnin ongelmana on se, että vain noin 1 % elimistön magnesiumista on verenkierrossa, 60 % ollessa luissa, 20 % lihaksissa ja 19 % muissa pehmytkudoksissa. Tämän lisäksi keho pystyy siirtämään puutoksen aikana magnesiumia soluista verenkiertoon, joka voi estää puutteen havaitsemisen pelkällä verikokeella.
Edellä mainittujen seikkojen takia muun muassa tieteellisissä tutkimuksissa mitataan usein veren punasolujen magnesiumpitoisuus, sillä se antaa paremman kuvan magnesiumin pitoisuuksista solujen sisällä. Sekään ei kuitenkaan ole aina luotettava mittari, sillä tutkimuksissa on havaittu magnesiumin puutosta myöskin normaalit magnesiumin veren punasoluarvot omaavilla koehenkilöillä.
Puutosta voidaan etsiä myöskin muilla keinoin, muun muassa hiuksista ja hampaista, virtsanäytteestä, lihasten solunäytteistä sekä magnesiumin ioneja löytävillä elektrodeilla. Selvää ei kuitenkaan ole, mikä näistä testeistä olisi kaikkein luotettavin, sillä niissä kaikissa on omat sokeat kohtansa, jotka tekevät puutoksen havainnoimisesta varmasti hyvin haastavaa.
Suomen krikettimaajoukkue
Suomen krikettimaajoukkue edustaa Suomea kriketin maajoukkuekilpailuissa. Sitä hallinnoi vuonna 1999 perustettu Suomen Krikettiliitto.
Suomi on ollut International Cricket Councilin liitännäisjäsen (associate member) vuodesta 2017 lähtien. Huhtikuussa 2018 kaikille ICC:n jäsenille myönnettiin oikeudet virallisiin T20-maaotteluihin (eli pelimuotoon, jossa joukkueilla on 20 syöttövuoroa, joissa kuusi syöttöä).
Peter Molyneux
Peter Molyneux (s. 5. toukokuuta 1959 Guildford, Surrey, Iso-Britannia) on brittiläinen videopelien suunnittelija ja ohjelmoija. Hänet tunnetaan parhaiten ”jumalpelien” kuten Populous ja Black & White suunnittelijana. Molyneux’ta pidetään erittäin luovana ja omaperäisenä pelisuunnittelijana, jonka pelit eivät kuitenkaan aina vastaa ennakkomainosten niistä antamaa kuvaa.
Suomen krikettimaajoukkue
Maajoukkue pelasi ensimmäisen ottelunsa vuonna 2000 Itävaltaa vastaan. Ensimmäiset T20-maaottelunsa Suomi pelasi Tanskaa vastaan Bröndbyssä heinäkuussa 2019. Suomi hävisi molemmat ottelut. Suomen ensimmäinen T20-kotimaaottelu pelattiin Espanjaa vastaan elokuussa 2019 Keravan kansallisella krikettikentällä. Suomi voitti ensimmäisen ottelun, mutta hävisi kaksi jälkimmäistä.
Peter Molyneux
Molyneux on ollut perustamassa kahta pelialan yritystä: Bullfrog Productionsia ja Lionhead Studiosia.
Puntalan leirintäalue
Puntala on Lempäälän kunnassa sijaitseva leirintäalue. Puntalassa järjestetään vuosittain yksi Suomen tärkeimmistä punk-festivaaleista Puntala-rock. Puntalan omistaa Lempäälän kunta ja paikkaa vuokrataan myös muille käyttäjille.
Jaipur
Jaipur (hindiksi: जयपुर) on Rajasthanin osavaltion pääkaupunki Intiassa. Jaipurin perusti maharadža Jai Singh II vuonna 1727.
Vuoden 2011 laskennassa Jaipurissa oli noin 3,07 miljoonaa asukasta.
Kaupunkikuva ja nähtävyydet
Jaipur on harvinaisuus Intian esimodernien kaupunkien joukossa. Sen kadut ovat leveitä ja säännöllisiä.
Merkittävä nähtävyys on palatsikompleksi Hawa Mahal. Viisikerroksinen palatsi on rakennettu punaisesta ja vaaleanpunaisesta hiekkakivestä. Maharadža Sawai Pratap Singh rakennutti sen 1797. Toinen merkittävä rakennus on Jantar Mantar, Jai Singhin observatorio.
Liikenne
Jaipurin kansainvälinen lentoasema palvelee kaupunkia ja sen ympäristöä.
Kalliokoski
Kalliokoski voi tarkoittaa seuraavia:
Mitiaro
Mitiaro on tuliperäinen saari Cookinsaarilla. Sen pinta-ala on 22,3 neliökilometriä. Mitiaron historia on läheisessä yhteydessä läheisen Atiun historian kanssa. Eurooppalaiset tulivat saarelle 1800-luvun alussa ja tuolloin saarella oli noin 100 asukasta. Vuoden 2016 väestönlaskennassa asukkaita oli 155 ja määrä on vähenemään päin.
Historia
Mitiaron historiallinen nimitys saarten asukkaiden keskuudessa on Nukuora. Saari joutui Mauken tapaan atiulaisten sotureiden hyökkäysten kohteeksi. Paikallisen perimätiedon mukaan ensimmäistä atiulaisten hyökkäystä johti soturi nimeltä Maui. Välttääkseen taistelun mitiarolaiset tarjosivat näille juhla-aterian, mutta alkoivatkin surmata näitä juhlan aikana. Ainoa selviytynyt oli Maui, joka pakeni ja palasi Atiulle. Kostohyökkäyksen varalta mitiarolainen päällikkö Maaro päätti rakennuttaa Te Pare -nimisen linnoituksen saaren sisäosaan. Atiulaisten kostohyökkäys tulikin myöhemmin ja saarten joukot ottivat yhteen linnoituksella. Linnoituksesta huolimatta mitiarolaiset voitettiin. Nykyisten mitiarolaisten arvellaan polveutuvan lähes kokonaan atiulaisista sotureista, jotka surmasivat alkuperäiset mitiarolaiset ja asettuivat sitten saarelle. Lähetyssaarnaaja John Williams tuli saarelle 29. toukokuuta 1823 ja saari kääntyi nopeasti kristinuskoon. Kristinuskon saapumisen myötä saaren asukkaat alkoivat muuttaa sisämaassa sijainneista kylistään rannikolle. Mitiaro säilyi Atiun alaisuudessa aina vuoteen 1902 saakka, jolloin Cookinsaaret liitettiin Uuteen-Seelantiin.
Maantiede
220px|thumb|vasen|Saaren kartta. Maantieteellisiltä piirteiltään Mitiaro on pieni ja hyvin matala. Saaren pinta-ala on 22,3 km² ja leveimmältä kohdaltaan se on vain 6,4 kilometriä leveä. Saarta ympäröi kivettyneestä korallista muodostunut 6–9 metriä korkea, makateaksi kutsuttu vyöhyke. Sisämaan korkeimmat kohdat ovat vain kolme metriä ylempänä merenpinnasta kuin makatean korkeimmat kohdat. Sisäosa on paljolti suota ja kaksi niistä, Te Rotonui ja Te Rotoiti, ovat niin syviä, että niitä voidaan pitää järvinä. Monista muista Cookinsaarista poiketen Mitiaron rannikolla ei ole juurikaan metsää. Kahdessa järvessä elää muun muassa paikallisia, itiki-nimellä tunnettuja ankeriaita, sekä Afrikasta istutettuja tilapioita. Järvissä elää myös niihin istutettua maitokalaa. Mitiaro on ainut eteläisistä Cookinsaarista, jolla ei tavata kotoperäisten lintujen kantoja hävittänyttä pihamainaa.
Kulttuuri
Mitiaron asukkaista melkein jokainen on sukua toisilleen, joten paikallisen puolison löytäminen on hankalaa. Osittain tästä syystä monet muuttavat Rarotongaan ja Uuteen-Seelantiin. Suurin osa asukkaista on alle 18 tai yli 50, siltä väliltä olevat ovat lähes kaikki muuttaneet pois. Suurin osa saaren asukkaista elää länsimaisissa taloissa, mutta perinteisempiä käytetään yhä esimerkiksi kalastusmajoina. Mitiarolla on kolme perinteistä arikia eli päällikköä. Kolmen päällikön tittelit ovat To'u, Tetava ja Ma'eu. Päälliköt toimivat esimerkiksi maakiistojen ratkaisijoina, sillä monesta muusta Cookinsaaresta poiketen Mitiarolla ei ole asukkaiden muodostamaa neuvostoa. Asukkaat elävät viljelemällä maata ja kalastamalla. Parhaat viljelymaat sijaitsevat saaren keskustassa. Kalaa saadaan saaren järvistä.
Triopoli
Triopoli on oligopolin muoto, jossa markkinoilla toimii kolme tietyn palvelun tai tuotteen tarjoajaa.
Tunnettuja triopoleja ovat muun muassa
Katso myös
Triopoly
Rosa Eriksen
Rosa Eriksen (s. 26. helmikuuta 1990 Holbæk) on tanskalainen poliitikko Moderaatit-puolueesta. Hän on toiminut vuodesta 2022 Tanskan parlamentin eli kansankäräjien jäsenenä.
Uivelo
Uivelo (Mergellus albellus) on sorsien heimoon kuuluva melko pienikokoinen koskeloita muistuttava lintulaji. Se on sukunsa Mergellus ainoa laji. Uivelon entinen nimi on herna.
Koko ja ulkonäkö
Telkkää hieman pienemmän uivelon pituus nokan kärjestä pyrstön kärkeen on 38–44 senttimetriä ja siipien kärkiväli 56–69 senttimetriä. Koiraspuolisen yksilön tunnistaa silmiinpistävän mustavalkoisesta värityksestään. Se on yleisväritykseltään valkoinen, mutta sillä on musta nokan tyvitäplä, takaraivon viirut sekä selän juovat. Naaraan päälaki ja niska ovat punaruskeat, posket valkoiset ja selkä harmaa.
Rosa Eriksen
Eriksen valittiin kansankäräjille marraskuun 2022 vaaleissa Fynin vaalipiiristä. Hän sai vaaleissa 4 469 ääntä. Eriksen on toiminut vuodesta 2023 kansankäräjien sosiaalivaliokunnan puheenjohtajana. Ennen vuonna 2022 toimintansa aloittanutta Moderaatit-puoluetta hän oli ollut aiemmin mukana sosiaalidemokraattien ja Venstren nuorisojärjestöjen toiminnassa.
Eriksen on koulutukseltaan sairaanhoitaja. Hän valmistui vuonna 2016 UCL University Collegesta Odensesta. Hän työskenteli valmistumisensa jälkeen Odensen yliopistollisessa sairaalassa.
Uivelo
Levinneisyys
Pesimäaikaan uivelon levinneisyysalue ulottuu Skandinavian pohjoisosista pitkälle Venäjän puolelle. Laji talvehtii Skandinavian eteläosissa, Keski-Euroopassa, Balkanilla ja Mustanmeren ympäristössä sekä Intiassa, Kiinassa, Korean niemimaalla ja Japanissa. Koko maailman uivelokannaksi on arvioitu yli 130 000 yksilöä. Suomen uivelokanta on kasvanut 1950-luvulta lähtien ja on nykyisin arviolta 2 000–3 000 paria.
Rosa Eriksen
Ennen poliittista uraansa Eriksen oli ollut julkisuudessa oltuaan mukana tosi-tv-ohjelma Kongerne af Svendborgissa vuonna 2013. Jersey Shoresta vaikutteita saanutta ohjelmaa esitettiin Kanal 5 -kanavalla.
Argo-luokka (sukellusvene)
Argo-luokka oli Italian kuninkaallisen laivaston kahden sukellusveneen muodostama alusluokka, jonka alukset palvelivat toisessa maailmansodassa.
Uivelo
Levinneisyys
Suomen uivelot talvehtivat Itämeren eteläosissa ja Länsi-Euroopassa. Joitakin yksilöitä talvehtii Suomessakin Ahvenanmaalla ja lounaisrannikolla. Suomessa talvehtivien uiveloiden määrä on kasvanut viime vuosikymmeninä.
Rosa Eriksen
Rosa Eriksen on naimisissa Nicolai Eriksenin kanssa. Parilla on kaksi tytärtä.
Uivelo
Elinympäristö
Uivelo pesii mieluiten rehevillä järvillä, mutta se kelpuuttaa pesimäpaikaksi myös karummat järvet, jokisuvannot ja suoallikot.
Muuttoaikoina uivelot levähtävät rehevillä merenlahdilla ja järvillä. Talvehtimis- ja levähdyspaikoilla uivelot pysyttelevät mieluummin erillään kuin muodostavat parvia, mutta parhaimmille paikoille voi kerääntyä pieniä tai keskisuuria parvia. Esimerkiksi joillekin Etelä-Suomen parhaimmille järville voi lokakuussa kerääntyä toistasataa yksilöä.
Ravinto
Uivelo käyttää ravinnokseen pieniä kaloja ja pieniä vesieläimiä. Uivelo etsii ravintoa usein matalasta vedestä ruovikoiden reunoilta.
Jokaiselle joku on kai rakkain
Jokaiselle joku on kai rakkain on Matti Siitosen eli Fredin kahdeksas albumi, joka julkaistiin vuonna 1977.
Jeff Vogel
Jeff Vogel on Spiderweb Software -yhtiön hallituksen puheenjohtaja ja pääohjelmoija. Spiderweb Software tekee tietokonepelejä Apple Macintosh ja Microsoft Windows -PC-alustoille.
Aiheesta muualla
Jeff Vogel
Koivurasti
thumb|300px|Koivurasti lopettamisensa jälkeen heinäkuussa 2008. Koivurasti oli Joensuun keskustassa Kirkkokadulla sijaitseva kahvila. Se oli sulkemisvuonna 2008 tiettävästi kaupungin pisimpään samalla nimellä ja samalla paikalla sijaitseva kahvila. Koivurasti perustettiin Kirkkokatu 18:aan vuonna 1971, kun kerrostalo tontille valmistui.
Kahvila vaali alkuperäistä 1970-luvun henkeä. Sisustus oli alkuperäinen, ja ikkunassa oli muun muassa 1970-luvun virvoitusjuomamainokset. Kokouksia varten kahvilassa oli kolme kabinettia. Tilaa oli noin 200 neliömetriä.
Kahvilan teki tunnetuksi sen omistaja Elsa Vuorimaa, ja se tunnettiin Elsan baarina. Vuorimaa hoiti kahvilaa vielä yli 85-vuotiaana. Kahvilasta ja sen omistajasta on tehty dokumenttielokuva, ja siellä on kuvattu Ilonen talo -elokuvaa ja Kotiteollisuuden ”Vieraan sanomaa” -musiikkivideo. Baarissa on pidetty myös konsertteja.
Pääsiäisviikolla 2008 Elsa Vuorimaa ilmoitti myyneensä kahvilan; Koivurasti lopetti huhtikuussa. Tilat osti OAJ:n paikallisjärjestö toimitiloikseen.
Elsa Vuorimaasta valmistui Jaakko Kilpiäisen dokumentti Koivurastin Elsa, jonka ensi-esitys oli Rokumentti-elokuvafestivaalilla Joensuussa 15. marraskuuta 2008.
Linnut – Lajiopas
Linnut – Lajiopas on lintuvalokuvaaja ja tietokirjailija Pertti Koskimiehen lintukäsikirja, joka uusittu laitos vuonna 2015 ilmestyneestä teoksesta Lintujen Suomi – Lajiopas. Kirjan on julkaissut vuonna readme.fi vuonna 2017. Kirja on maastokäyttöön soveltuva pehmeäkantinen opas.
Teoksessa on yhteensä 230 lajia. Linnut on ryhmitelty kolmeen kertaan eri ryhmiin: koon, elintapojen ja elinympäristöjen mukaan. Uhanalaisuusluokitus on ajan tasalla, samoin useimpien kannan koko ja muuttoajat.
Arviot
Jan Södersved kiittää Linnut-lehden arviossaan: "Kirjan vahvinta antia on selkeisiin kokonaisuuksiin jaoteltu teksti, josta kaivattu tieto on helppo löytää." Hän mainitsee myös, että kirjan anti lintujen elintavoista on poikkeuksellisen laaja. Koskimies on tehnyt kuvien päivitystä, ja yleensä onnistuneesti, mutta turhan pienikokoiset kuvat eivät ole avuksi määrityksessä, mistä Södersved antaa moitteita.
Karhuviina
pienoiskuva|Karhuviinaa Karhuviina oli Alkon vuosina 1933–1934 myymä väkevä 42-prosenttinen votka, jonka raaka-aineesta neljäsosa oli sulfiittispriitä, josta metanoli oli poistettu. Karhuviina tuli myyntiin elokuussa 1933, ja se lopetti käytännössä spriin salakuljetuksen Suomeen yhdessä tehostuneen maanteiden ja rannikoiden valvonnan kanssa. Karhuviina vedettiin pois myynnistä vuoden 1934 lopussa, kun spriin salakuljetus oli saatu hallintaan.
Delacroix’n metroasema
Delacroix on Brysselin metron asema Anderlechtin kunnassa. Sitä käyttävät linjojen 2 ja 6 junat.
Entisen pääministeri Léon Delacroix’n mukaan nimetty asema sijaitsee sillalla kanavan yläpuolella. Se avattiin vuonna 2006.
thumb|left|Aseman sijainti sillalla kanavan yllä.
Heksapsalmit
Heksapsalmit ovat kuudesta psalmista muodostettu kokonaisuus, joka luetaan ortodoksisessa aamupalveluksessa. Näillä kuolemasta, kärsimyksestä ja iankaikkisesta elämästä kertovilla psalmeilla kuvataan myös Kristuksen toista tulemista.
K-ohjelma
K-ohjelma-nimeä on Suomen poliittisessa historiassa käytetty kahdessa eri yhteydessä.
Pääministeri Urho Kekkosen talouspoliittinen ohjelma 1953
Pääministeri Urho Kekkonen esitti 27. toukokuuta 1953 K-ohjelmaksi kutsuttua talouspoliittista ohjelmaa, jolla oli tarkoitus ratkaista Korean sodan synnyttämän noususuhdanteen päättymisen teollisuudelle aiheuttamia kilpailukykyongelmia. Ohjelman mukaan lapsilisät olisi poistettu, työnantajille annettu verohelpotuksia ja toteutettu kymmenen prosentin palkanalennus kaikista palkkatuloista. Hallituksessa mukana olleet sosialidemokraatit eivät hyväksyneet ohjelmaa ja sen seurauksena Kekkosen III hallitus kaatui ja sen tilalle muodostettiin heinäkuussa 1953 porvarillisista puolueista muodostettu Kekkosen IV hallitus, joka oli vähemmistöhallitus.
Kekkosen IV hallitus laati syksyllä 1953 valtiovarainministeri Juho Niukkasen mukaan Niukkas-budjetiksi kutsutun ehdotuksen valtion budjetiksi, jossa olisi K-ohjelman esitysten mukaisesti tuntuvasti supistettu sosiaalisia menoja lakisääteiset menot mukaan lukien. Kekkosen hallitus ilmoitti kuitenkin lokakuussa 1953 olevansa valmis luopumaan K-ohjelmasta. Kekkosen hallitus sai epäluottamuslauseen marraskuussa 1953 käsiteltäessä Aravan määrärahakysymystä ja sen tilalle tuli Tuomiojan virkamieshallitus.
Puolustusvoimien perushankintasuunnitelma 1962
Puolustusvoimien johdon vuonna 1962 laatimaa perushankintasuunnitelmaa sanottiin K-ohjelmaksi. Noottikriisin jälkivaiheissa laadittua ohjelmaa tutkittiin puolustusneuvoston ja hallituksen toimesta parin vuoden ajan mutta sitä ei lopulta lähdetty toteuttamaan. Syynä olivat valtion rahavaikeudet ja toisaalta myös ohjelman uskottavuuden puute - suuretkaan puolustusmenojen lisäykset eivät olisi merkittävästi lisänneet kykyä torjua ydinaseilla tuetun suurvalta-armeijan hyökkäystä. K-ohjelma olisi nostanut puolustusmenojen osuuden bruttokansantuotteesta 1,5 prosentista 3 prosenttiin painopisteen ollessa ilma- ja meripuolustuksessa.
Venezuelanlahti
thumb|200px|right|Venezuelanlahden sijainti kartalla. Venezuelanlahti (espanjaksi Golfo De Venezuela) on Venezuelaan ja Kolumbiaan rajautuva lahti Karibianmerellä, jonka pituus pohjois-eteläsuunnassa on noin 120 kilometriä ja länsi-itäsuunnassa noin 150 kilometriä. Lahti toimii tärkeänä kuljetusreittinä sen eteläpuolella sijaitsevan Maracaibojärven alueella tuotettavalle maaöljylle.
Vahvialan kirkko
thumb|350px|Vahvialan kirkko 1930-luvulla.
Vahvialan luterilainen kirkko sijaitsi entisessä Vahvialan kunnassa luovutetussa Karjalassa.
Kirkon rakentaminen ja ulkoasu
Tämä huvilasta kirkoksi muutettu rakennus oli alun perin suunniteltu väliaikaiseksi kirkoksi, mutta jo ennen sen pystyttämistä tultiin siihen lopputulokseen, että kirkosta tulee varsinainen kirkko.
Sisätilat ja irtaimisto
Sisäpuolelta kirkko näytti huomattavasti enemmän kirkolta kuin ulkoa ja siellä oli noin 400 istumapaikkaa. Kirkkosalin pitkillä sivuilla oli lehterit, joita kannattelevat tuet jakoivat kirkkosalin kolmilaivaiseksi. Kirkkosalissa oli lautainen tasakatto. Alttari sijaitsi kirkkosalin länsipäässä. Alttaritauluna oli vahvialalaisen taiteilijan Matti Yläneen maalaama Kristuksen ylösnousemus. Varsinaisen alttaritaulun molemmin puolin oli vielä pienemmät taulut, jotka kuvasivat kohti alttaritaulun Jeesusta kulkevia valkopukuisia sanankuulijoita. Urkuparvi sijaitsi kirkkosalin itäpäässä, mutta urkuja sinne ei ehditty hankkia, vaan säestykseen käytettiin urkuharmonia. Saarnastuoli oli alttarin oikealla puolella.
Monitoimitalo
Vahvialan kirkkorakennus ei ollut pelkästään kirkko, sillä siellä oli kirkkosalin lisäksi seurakuntasali, seurakunnankanslia ja -arkisto sekä kunnantiloja kuten kunnantoimisto, kirjasto ja vahtimestarin asunto. Myös kunnanvaltuuston kokoukset pidettiin seurakuntasalissa. Kirkkoa nimitettiinkin kunnan tilojen vuoksi toisinaan Kuntalaksi.
Kirkon tuhoutuminen ja esineistön kohtalo
Vahvialan kirkko oli ehjä, kun Vahviala talvisodan jälkeen luovutettiin Neuvostoliitolle. Kirkko tuhoutui tulipalossa talvi- ja jatkosodan välisenä aikana. Nykyisin kirkon kivijalka löytyy puiden siimeksestä.
Suuri osa kirkon irtaimistosta jäi evakuoimatta vuonna 1940. Pelastetuista esineistä on ehtoollismalja ja -lautanen lahjoitettu Iitin seurakunnalle, ja suurempi kirkonkello on nykyisin Järvenpäässä rukoushuoneen tornissa.
Stefan Dragutin
Stefan Dragutin oli kuningas Stefan Uroš I:n ja ranskalaisen kuningatar Helena Anžujskan (Anjou) vanhin poika.
Hänen hallituskautensa jäi melko lyhyeksi: hän mursi jalkansa metsästysonnettomuudessa kuusi vuotta hallittuaan ja piti sitä jumalallisena varoituksena ja pahana enteenä, mikä yhdessä muiden tekijöiden kanssa johti hänen luopumiseensa nuoremman veljen Milutinin hyväksi vuonna 1282. Dragutin ei kuitenkaan hävinnyt poliittiselta näyttämöltä, sillä hän oli säilyttänyt läänitysmaita sekä Unkarin että Serbian alueelta valtion luoteisosassa, johon kuuluivat Mačva, Srem ja strateginen kaupunki Belgrad, osa Itä-Bosniaa ja Sumadijaa sekä muilta alueilta etelämpänä.
Kuningas Stefan Dragutin luopui Uroš I:n keskittämispolitiikasta ja luovutti aatelistolle suuret alueet läänityksinä. Hän kannatti vahvoja siteitä länteen yleensä ja Unkarin hoviin erityisesti. Suhde omaan veljeen oli myrskyisempi. He tekivät kuitenkin yhteistyötä useissa suurissa tavoitteissa, mukaan lukien eteneminen Bysanttia vastaan ​​Makedoniassa vuosina 1283–1284. Merkittäviä ovat myös Dragutinin solmimat suhteet bosnialaisten naapureidensa kanssa.
Pian äitinsä kuoleman vuonna 1314 jälkeen Dragutin vetäytyi luostariin, harjoitti hyvin askeettista elämäntapaa, ja kuoli pian sen jälkeen. Hänen perintöönsä kuuluu upeita luostareita, esimerkiksi Arilje.
Hänen seuraajansa Serbian kuninkaana oli Stefan Uroš II Milutin.
Imre Kertész
Kertész pysyi Unkarissa aina ulkopuolisena eikä samaistunut esimerkiksi juutalaiseen yhteisöön. Hänen esikoisteoksensa Kohtalottomuus (Sorstalanság) ilmestyi vasta vuonna 1975, sillä Unkarissa maan natsimenneisyydestä vaiettiin. Se kertoo teini-ikäisen pojan keskitysleirikokemuksista, joita kuvataan toteavalla tavalla. Kirjan pohjalta on vuonna 2005 tehty Kertészin käsikirjoittama elokuva Fateless – ikuisesti merkitty.
Kohtalottomuus muodostaa yhdessä kirjojen Kaddish syntymättömälle lapselle, Tappio ja Lopetus kanssa Kertészin pääteoksena pidetyn romaanisarjan. Kaddish syntymättömälle lapselle kuvaa keskitysleiriltä vapautuneen miehen tunnontuskia "luvattomasta" olemassaolostaan sekä kieltäymyksestään tehdä lapsia. Tappio on kafkamainen romaani, jonka päähenkilö joutuu keskitysleiriltä vapauduttuaan Unkarin kommunistibyrokratian pyörteisiin. Lopetus etsii vastausta kysymykseen, miksi keskitysleirillä syntynyt kirjailija tekee itsemurhan kommunistivallan päätyttyä. Kirjasarjan yhtenä keskeisenä teemana on kumota tunnettu väite "Auschwitzille ei ole selitystä".
Manuae
Manuae on saari Cookinsaarilla. Sanaa Manuae käytetään myös yhteisnimityksenä Manuaesta ja sen lähellä sijaitsevasta Te Au O Tun saaresta. Kummallakaan saarella ei ole ihmisasutusta ja niiden yhteenlaskettu pinta-ala on 6,2 neliökilometriä.
San Juanin piirikunta (Utah)
San Juanin piirikunta on Yhdysvaltojen Utahin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 14 518 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Monticellon kaupunki. Piirikunta perustettiin 17. helmikuuta 1880.
Isokoskelo
Isokoskelo (Mergus merganser) on iso vesilintu, joka muistuttaa ruumiinmuodoltaan vähän silkkiuikkua.
Koko ja ulkonäkö
Uikkumainen mustavalkea vartalo, pitkähkö kaula ja pitkänomainen pää. Koiraalla tummanvihreä pää, naaraalla punertava hapsottava takatukka. Nuoret koiraat ovat samanvärisiä kuin naaraat. Pituus 70 cm, siipien kärkiväli 95 cm, paino 1–2 kg. Ääni on karheaa korinaa.
Levinneisyys
Isokoskelon pesimisalueita ovat Eurooppa, Pohjois-Aasia ja Pohjois-Amerikka. Euroopan pesimäkanta on 46 000 – 62 000 paria, joista 2 700 Britanniassa. Venäjällä pesii 10 000 – 20 000 paria. Isokoskelo pesii koko Suomessa ja kannan kooksi on arvioitu noin 25 000 paria. Suomen kanta on taantunut ja vuonna 2010 laji luokiteltiin silmälläpidettäväksi.
Pohjoisimmat pesijät muuttavat vähän etelämmäksi järvien jäätyessä. Suomen koskelot muuttavat tyypillisesti Etelä-Ruotsiin ja Tanskaan, lauhoina talvina ne jäävät Lounais-Suomen saaristoon.
Elinympäristö
Isokoskelon tyypillistä elinympäristöä ovat järvet, joet ja merenrannat.
Ravinto
Isokoskelo on kokosukeltaja, joka syö pikkukaloja, simpukoita ja äyriäisiä. Isokoskelot saalistavat ryhmänä siten, että esimerkiksi emo poikasineen ui viuhkamaisena muodostelmana kohti lahden tai poukaman pohjukkaa, ajaen edellään pikkukalaparvea. Lähellä rantaa kalaparvi kerääntyy yhteen, jolloin koskelot hyökkäävät ruokailemaan. Syksyllä ja keväällä voi nähdä aikuisten koskeloiden tekevän samoin, jopa kymmenien lintujen ryhminä.
Sylvia McNair
Sylvia McNair (s. 23. kesäkuuta 1956 Mansfield, Ohio) on yhdysvaltalainen ooppera- ja konserttilaulaja, äänialaltaan sopraano.
McNair syntyi musikaaliseen perheeseen. Hän otti lapsena sekä piano- että viulutunteja. Viulunsoiton intensiivistä opiskelua hän jatkoi parikymppiseksi saakka. Saatuaan kandidaatin arvon Wheaton Collegesta McNair aloitti maisteriohjelman Indianan yliopistossa, jonka koulutuksessa hän sai ensimmäisen kosketuksensa oopperalaulantaan. Hän suoritti nuoren artistin ohjelman San Franciscon oopperassa ja siirtyi nopeasti ammattilaisuralle. McNair esiintyi vuonna 1982 Mostly Mozart -festivaalilla ja lauloi vuosina 1983–1989 oopperassa St. Louisissa. Hän teki myös debyytit Santa Fessä, Wienissä, Amsterdamissa ja Berliinissä.
McNair on esittänyt laaja-alaisesti ooppera- ja konserttiohjelmistoa. Wolfgang Amadeus Mozartia on pidetty hänen erikoisuutenaan; varhaisesta saakka hän tuli tunnetuksi Paminan (Taikahuilu) ja Ilian (Idomeneo) rooleista. McNairille ominaiseksi tuli myös Poppean rooli Claudio Monteverdin L'incoronazione di Poppeassa. Kansainvälisempää näkyvyyttä hän alkoi saada esiinnyttyään Glyndebournen oopperafestivaalilla Anne Truloven roolissa Igor Stravinskyn teoksessa Hulttion tie. Barokkimusiikin tulkitsijana McNair on saavuttanut suosiota John Eliot Gardinerin kanssa tekemänsä yhteistyön tiimoilta. Muihin yhteistyökumppaneihin ovat kuuluneet Robert Shaw, Seiji Ozawa, Bernard Haitink, Kurt Masur ja Neville Marriner.
McNairin konserttiohjelmiston joukossa on ollut George Gershwinin ja Jerome Kernin lauluja. Oopperauraa McNair on luonut varsinkin eurooppalaisissa oopperataloissa, mutta hän on tehnyt esiintymisiä myös Metropolitan-oopperassa. Etenkin Marian Anderson -palkinnon vuonna 1990 saatuaan hän on omistautunut myös resitaalien pitämiselle sekä Yhdysvalloissa että muualla. McNair on tehnyt monia levytyksiä Philips Recordsille ja Deutsche Grammophonille. Hän ​sai Grammy-palkinnot vuosina 1993 ja 1995.
Harinjärvi
Harinjärvi on suppajärvi Liperin koillisosassa Pohjois-Karjalassa. Sen pinta-ala on 80 hehtaaria ja vesitilavuus 8,2 kuutiohehtometriä. Etäisyys Joensuun keskustasta on 12 kilometriä länsiluoteeseen.
Maantiede
Harinjärven pääallas on kaakkois–luoteissuuntainen ja melko syvä. Järven länsirannalta kaakkoon tyontyvä Paljasniemi erottaa järven eteläosaa pääaltaasta. Syvin kohta, 29 metriä, sijaitsee järven pohjoispuoliskolla. Myös Paljasniemen pohjoispuolella on lähes yhtä syvää. Harinjärven eteläosan syvin kohta on 25 metriä. Järven eteläisin osa on matalaa. Harinjärven luoteisosassa on kaksi alle aarin laajuista luotoa.
Harinjärven itäpuolella sijaitsee Jyrinkylä, jonka koillispuolinen Leinonen laskee Jyrinjärven kautta Harinjärven itärannalle. Myös pohjoisesta Kuusijärveltä virtaa laskuoja Harinjärveen. Harinjärven länsipuolella sijaitsee Kalikkalampi (88,0 meträ mpy), järvien välisen kannaksen leveys on noin 200 metriä. Kalikkalammen ja Harinjärven länsipuolella sijaitsee Matkalampi (87,9 metriä mpy).
Harinjärven vesitilavuus on 8 194 000 kuutiometriä.
Harinjärvi (04.359.1.006) kuuluu Myllypuron valuma-alueeseen (04.359), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Viinijärven valuma-alue (04.35) ja ensimmäinen jakovaihe on Oriveden–Pyhäselän alue (04.3). Harinjärvi on Myllypuron alueen kolmanneksi laajin vakavesi. Sitä edeltää Matkalampi ja Leinonen ja seuraa Kuusijärvi ja Jyrinjärvi. Myllypuron alueeseen kuuluu neljätoista vähintään hehtaarin laajuista vakavettä.
Noin kuusi kilometriä Harinjärveltä pohjoiseen sijaitsee Harijärvi, jonka Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertta tuntee nimellä Harinjärvi (04.352.1.024).
Ruslan Žbankov
Ruslan Žbankov (s. 21. helmikuuta 1970) on venäläinen lentopalloilija ja lentopallovalmentaja. Hän on voittanut Suomen-mestaruuden sekä pelaajana että valmentajana. Žbankov on valmentanut Suomessa Raision Loimua, Vaasan Kiistoa, Pielaveden Sampoa ja kaudeksi 2021–2022 Mestaruusliigaan noussutta Tuto Volleyta. Sammon hän valmensi kaudella 2008–2009 Suomen-mestariksi. Lisäksi Žbankov on saavuttanut valmentajana SM-pronssia ja Suomen Cupin mestaruuden. Pelaajana hän voitti Suomen-mestaruuden Loimun joukkueessa kaudella 2000–2001.
Pelaajaura
Žbankov on Pietarin Automobilistin kasvatti. Hän tuli Suomeen syksyllä 1999 ja pelasi SM-liigaa Raision Loimussa sekä East Volleyssa. Hän on pelannut Suomen lisäksi myös Venäjän, Ranskan ja Turkin pääsarjoissa. Koulutukseltaan Žbankov on liikunnanopettaja. Hän edusti pelaajaurallaan Venäjän maajoukkuetta.
Žbankov valittiin SM-liigan tähdistökuusikkoon kaudella 2000–2001.
Valmentajaura
Žbankov valmensi Raision Loimua SM-liigassa kausilla 2004–2007 noustuaan kesken kauden 2004–2005 kakkosvalmentajan paikalta päävalmentajaksi Eero Alatalon tilalle. Raisiossa Žbankov teki koko valmennuskautensa ajan hyvää työtä nuorten pelaajien kanssa. Hänen valmennuksessaan Raisiossa olivat muun muassa myöhemmät miesten maajoukkueen tähdet Mikko ja Matti Oivanen sekä Simo-Pekka Olli. Kaudella 2007–2008 Žbankov valmensi Vaasan Kiistoa, joka kärsi lopulta niin pahoista talousvaikeuksista, että Žbankov oli toivottoman tehtävän edessä saada joukkue pysymään SM-liigassa. Joukkueesta lähti kesken kauden pois jo neljä avauskuusikon pelaajaa. Kiisto putosi liigasta kauden päätteeksi. Kaudeksi 2008–2009 Zhbankov siirtyi valmentamaan huippujoukkue Pielaveden Sampoa, joka voitti hänen alaisuudessaan Suomen Cupin ja SM-kultaa. Žbankov palasi Raision Loimun valmentajaksi ja valmensi välillä myös Liedon Parman 2-sarjajoukkuetta sekä Aurajoen urheilulukion opiskelijoita.
Ennen kauden 2011–2012 alkua Žbankov sai rahakkaan sopimustarjouksen Venäjän Superliigasta mutta ei tarttunut siihen vaan jatkoi Loimun päävalmentajana. Tappioputken myötä hän joutui väistymään tehtävästään kesken kauden. Sittemmin hän valmensi kuusi vuotta Venäjällä ja Kazakstanissa, seuroina venäläinen Fakel Novy Urengoy, jossa hän oli ensin edustusjoukkueen apuvalmentaja ja sitten 21-vuotiaiden joukkueen päävalmentaja, kazakstanilainen Atyrau VC ja Venäjän Superliigassa pelaava Gazprom-Ugra Surgut, jossa hän oli apuvalmentajana. Vuonna 2018 Žbankov alkoi valmentaa turkulaista 1-sarjassa pelaavaa Tuto Volleyta, joka kuului kahden kauden ajan sarjansa kärkijoukkueisiin ja sai kaudeksi 2021–2022 paikan Mestaruusliigaan.
Muuta
Ruslan Žbankovin poika Aleksei Žbankov pelaa myös lentopalloa Suomen Mestaruusliigassa.
Italian europarlamenttivaalit 2014
Vuoden 2014 europarlamenttivaalit järjestettiin Italiassa 25. toukokuuta 2014. Edustajien määrä (73) pysyi samana kuin edellisellä parlamenttikaudella.
Koba Zakadze
pienoiskuva|Koba Zakadze vuonna [[1963.]] Koba Zakadze (myös Koba Tsakadze,, ; Koba Vardenovitš Dzakadze; s. 19. elokuuta 1934 Bakuriani) on georgialainen entinen mäkihyppääjä, joka kilpaili Neuvostoliiton edustajana vuosina 1955–1972. Hän voitti kaksi Keski-Euroopan mäkiviikko-sarjan osakilpailua, ensimmäisen 1955–1956 ja toisen 1960–1961. Hän osallistui myös kaksi kertaa hiihdon maailmanmestaruuskilpailuihin.
Lämpöpumppu
thumb|Ilmalämpöpumpun ulkoyksikkö thumb|Diagrammi lämpöpumpun toimintaperiaatteesta Lämpöpumppu on laite, joka kykenee siirtämään lämpöä kylmemmästä tilasta lämpimämpään. Yleensä lämpöpumpulla tarkoitetaan sisätilojen lämmittämiseen tarkoitettuja laitteita, mutta myös monet jäähdyttävät laitteet, kuten ilmastointilaite, jääkaappi ja pakastin toimivat lämpöpumpun avulla.
Raskaassa energia- ja prosessiteollisuudessa on käytetty lämpöpumppuja jo vuosikymmeniä. VTT:n ja Aalto yliopiston vuonna 2015 julkaistun tutkimuksen mukaan uudessa nollaenergiatasoa lähentelevässä kerrostalossa 25 vuoden elinkaaren aikana maalämmön kustannukset neliömetriä kohti olivat noin 180 euroa, ilmavesilämpöpumpun 170 euroa ja kaukolämmön 225 euroa. Poistoilmalämpöpumpulla voidaan säästää rakennuksen energiasta 0–50 %. Vuonna 2015 Suomessa asennettiin 60 000 lämpöpumppua. Suomessa oli miljoona lämpöpumppua tammikuussa 2020.
Tekniikan perusryhmittely
Pääryhminä toteutustekniikan mukaan voidaan erotella seuraavat pumpputyypit:
Kaasu- ja nestepumput ovat kasvattaneet merkitystään kodin lämmitysenergian tuotannossa. Pumppuja luokitellaan myös lämpöenergian ottotavan mukaan:
Toimintaperiaate
thumb|300px|1. lauhdutin (lämmin puoli) 2. paisuntaventtiili 3. höyrystin (kylmä puoli) 4. kompressori thumb|300px|Höyry-paineistuksen lämpötila-entropia diagrammi Lämpöpumpun toimintaperiaatetta on havainnollistettu piirroksessa. Järjestelmä koostuu yksinkertaisimmillaan kahdesta lämmönvaihtimesta (osat 1 ja 3), kaasukompressorista (4) sekä kuristimesta (2). Järjestelmässä kiertää kylmäaine, jonka koostumus vaihtelee laitteiston suunnitellun käyttökohteen mukaan. Kylmäaineen olomuoto järjestelmässä on joko kaasu tai neste. Lämpöpumppu voidaan suunnitella täysin ilman säätyviä komponentteja. Mekaaniset tai elektroniset säätölaitteet kokoonpanossa mahdollistavat energiatehokkuuden tavoittelun.
Kuristin (2) säätelee höyrystimelle syötettävää nesteytynyttä kylmäainetta sellaiseksi, että kompressorin imuun päätyy täysin höyrystynyttä eli kylläistä kylmäainekaasua.
Kompressorissa matalapaineinen kaasu puristetaan korkeapainepuolelle (1). Kylmäaine palautuu nesteeksi korkeapaineessa kylmäaineen kiehumispisteen ylittäessä lämmönvaihtimessa vallitsevan lämpötilan. Tätä korkeapainepuolen lämmönvaihdinta kutsutaan lauhduttimeksi. Ilmiö on sama, kuin painekeittimessä veden kiehumispiste on esimerkiksi 120 °C. Mitä korkeampi paine, sitä korkeampi lämpötila tarvitaan höyrystymispisteen saavuttamiseksi. Aineen olomuoto on neste, jos lämpötila ei ole riittävä höyrystymiseen.
Nesteytyminen vapauttaa höyrystymisessä sitoutuneen energiasisällön, aiheuttaen lauhduttimen kuumenemisen. Kaasun mekaanisessa puristustyössä syntyy lämpöenergiaa. Lauhduttimelle päätyvä kaasu sisältää tulistuneen energiasisällön. Nesteytyminen ei ala välittömästi lauhduttimella, vaan tulistuksen osuus poistuu kaasusta ensin.
Jos lämmönsiirto ei jostain syystä ole mahdollista, johtaa se paineen nousemiseen ja siten lauhtumislämpötilan kasvuun eli kuumenemiseen edelleen. Järjestelmässä ei ole varsinaisesti lauhtumispainetta säätävää komponenttia, kuten höyrystimellä on kuristin. Lauhtumispainetta säädellään ulkoisin menetelmin tehostamalla lauhduttimen lämmönsiirtoa vaikkapa puhaltimen nopeutta kasvattamalla. Kompressorin nopeutta säätämällä voidaan vaikuttaa kaasun tilavuusvirtaan, joka muuttaa lauhtumis- ja höyrystymistehoa yhtäaikaisesti.
SCOP-luku
Lämpöpumpuille on laskettava lakisääteisesti keskimääräinen SCOP-luku eli SCOP-A (Average Seasonal Coefficient of Performance), joka kertoo pumpun keskimääräisen hyötysuhteen tyypillisenä lämmitysvuonna Strasbourgissa. Strasbourgin ilmasto on lämpimämpi kuin Suomessa ja siellä esiintyy vain harvoin pakkasta.
Lisäksi voidaan laskea vapaaehtoinen SCOP-C-luku (colder), joka kertoo laitteen keskimääräisen hyötysuhteen Helsingin ilmastossa. Vain harva valmistaja ilmoittaa laitteensa SCOP-C-luvun, joka on vaihdellut yleensä välillä 3–4.
COP-luku
jossa QH on lämmitettävään kohteeseen siirretty lämpömäärä, W tehty työ (yleensä kulutettu sähköenergia) ja QC viileämmästä lämpösäiliöstä (esimerkiksi maaperästä tai ilmasta) otettu lämpömäärä.
Esimerkiksi kun kompressori käyttää 2 kWh sähköä ja lämpöpumppu tuottaa 4 kWh lämpöä, saadaan lämpökertoimeksi 2. Tällöin 2 kWh lämpöä on onnistuttu siirtämään sisätiloihin ulkoilmasta ja toiset 2 kWh lämpöä on tullut siirtotyöhön käytetystä sähköstä.
Lämpökerroin kertoo suoraan, kuinka moninkertaisesti lämpöä laite tuottaa verrattuna suoraan sähkölämmitykseen. Sekä energiatehokkuus että lämmitysteho ovat ilmalämpöpumpun tärkeimpiä ominaisuuksia. Vaatimuksena on hyvä suoritus kummassakin samanaikaisesti. Ilmalämpöpumppu ei täytä tehtäväänsä, jos sen lämmitysteho riittää mutta COP jää pieneksi.
Lämpökertoimen suurin teoreettisesti mahdollinen arvo on
Käytännössä lämpökertoimen suuruus kuitenkin riippuu voimakkaasti lämpöpumpputyypistä. Maalämpöpumpuille on ominaista lämpökertoimen pysyminen korkeana ja vakiona kovilla pakkasilla. Ilma-ilma- ja ilma-vesilämpöpumpuilla lämpökerroin selvästi pienenee kovilla pakkasilla. Ennen järjestelmän hankintaa kuluttajan kannattaa selvittää lämpöpumpun lämpökertoimet oman paikkakuntansa talven keskilämpötiloissa .
Valmistajien keskuudessa vallitsevan kansainvälisen standardin mukaan lämpökerroin (COP) yleensä mitataan ja ilmoitetaan mainoskuvastoissa lämpötilassa +7 °C. Tämä on Suomen lämmitystarpeen pohjalta harhaanjohtava mittaustapa erityisesti ilmalämpöpumpuille, koska suurin lämmöntarve on talvella. Kuluttajien auttamiseksi Ruotsissa tätä ongelmaa ratkotaan siten, että markkinoista riippumattomat tahot (mm. Råd & Rön ja energiavirasto) testaavat ja mittaavat laitteiden lämpökertoimia myös talvella. Viime vuosina myös Suomessa on VTT testannut joitakin maahantuojien laitteita.
Lämpöpumppujen COP on paras silloin kun ulko- ja sisälämpötilat ovat samat, mutta silloin jäähdytyksen ja lämmityksen tarve on alhaisimmillaan.
Lämpöpumput ja ilmastopäästöjen vähentäminen
Mikäli lämpöpumpulla korvataan lämmitysöljyn polttoa, vähenevät hiilidioksidin ja muiden haitallisten kaasujen päästöt. Esimerkiksi Japani on julkistanut laajan investointiohjelman lämpöpumpputekniikkaan päästäkseen Kioton ilmastosopimuksen päästörajoihin.
Haapamäen rata
Haapamäen rata on yhteisnimitys niille Suomen rataverkon rataosuuksille, joiden toinen pääteasema on Haapamäki. Näitä rataosuuksia ovat Haapamäki–Tampere, Haapamäki–Jyväskylä, Haapamäki–Seinäjoki sekä pääosin lakkautettu Haapamäki–Pori-rata.
Historia
Haapamäen radan ensimmäinen osuus, Tampere–Haapamäki–Seinäjoki, valmistui vuonna 1882. Tämä rataosuus oli osa Helsingistä Pohjanmaan kautta Kelloselkään johtavaa päärataa aina vuoteen 1971 saakka, jolloin oikorata Tampereelta Parkanon kautta Seinäjoelle otettiin käyttöön.
Haapamäki–Jyväskylä-rata valmistui vuonna 1897 ja heti seuraavana vuonna rataa jatkettiin Jyväskylästä Suolahteen. Viimeisenä Haapamäellä risteävistä rataosista valmistui rataosuus Haapamäki–Pori, 12. marraskuuta 1938.
Haapamäki oli strategisesti merkittävä rautatieasema Suomen sisällissodassa vuonna 1918. Valkoisten Etelä-Pohjanmaalla ja Vaasassa sijainneiden tukialueiden yhteys Karjalan rintamalla taistelleisiin joukko-osastoihin kulki Haapamäki - Pieksämäki -radan kautta. Jos punaiset olisivat saaneet Haapamäen vallattua, valkoinen Suomi olisi jaettua kahtia. Se olisi nopeasti johtanut punaisten voittoon Karjalan rintamalla.
Haapamäki oli 1970-luvun alkuun asti Suomen merkittävimpiä risteysasemia, mutta autoistuminen ja Parkanon kautta kulkevan oikoradan valmistuminen olivat alkusysäys liikenteen vähenemiselle. Liikenne väheni entisestään vuonna 1977, kun Tampereen ja Jyväskylän välinen liikenne siirtyi Jämsän kautta kulkevalle oikoradalle. Vuonna 1985 lakkautettiin liikenne Haapamäki–Pori-radalla lukuun ottamatta Niinisalon ja Kihniön sekä Porin ja Ruosniemen välisiä osuuksia.
Iktys
thumb|right|Iktys Iktys (Ikhthys) on alkukristillinen uskontunnustus ja ensimmäinen kristillinen symboli. Sen juuret ovat kreikankielisessä sanassa ἰχθύς (ikhthýs), joka tarkoittaa kalaa. Iktys tunnetaan myös nimellä Jeesus-kala. Eri kielissä sitä on liikkeellä vaihtelevissa kirjoitusasuissa translitteroinnista riippuen (esimerkiksi Ichthys, Ichthus).
Florida
Florida on Yhdysvaltain osavaltio, joka sijaitsee Pohjois-Amerikan itärannikolla pääosin niemimaalla, jonka läntisellä puolella on Meksikonlahti ja itäisellä puolella Atlantin valtameri. Kulttuurisesti ja historiallisesti sen katsotaan kuuluvan Yhdysvaltain eteläisiin osavaltioihin. Floridan naapuriosavaltiot ovat Georgia ja Alabama. Floridasta tuli Yhdysvaltain liittovaltion 27. osavaltio 3. maaliskuuta 1845.
Iktys
Symbolin historiaa
Kreikkalaiset, roomalaiset ja monet muut pakanalliset kulttuurit käyttivät kalasymbolia ennen kristinuskoa. Pakanallisissa uskonnoissa Iktys oli muinaisen kreikkalaisen jumalattaren Atargatisin jälkeläinen ja se tunnettiin monissa myyteissä nimillä Tigrata, Afrodite, Pelagia tai Delfiini. Sana myös tarkoittaa "kohtua" ja "delfiiniä" joissakin kielissä. Ennen kuin kristinusko otti kalasymbolin käyttöönsä, se tunnettiin pakanallisissa kulttuureissa merkityksillä "suuri äiti" ja "kohtu". Sen yhteys hedelmällisyyteen, syntymiseen ja naisen luonnolliseen voimaan oli tunnettu myös kelttiläisten parissa ja muissa pakanallisissa kulttuureissa Pohjois-Euroopassa. Tietyissä ei-kristillisissä uskonnoissa kala tunnettiin myös uudelleensyntymisen ja elämän voiman symbolina.
Florida
Osavaltion väkiluku oli 21 538 187 vuonna 2020, joten se on väkiluvultaan Yhdysvaltain kolmanneksi suurin osavaltio. Pinta-alaltaan se on 22. laajin. Osavaltion pääkaupunki on Tallahassee ja suurimpia kaupunkeja ovat Jacksonville, Miami ja Tampa.
Iktys
Iktyksen symboliikkaa
right|220px|Iktys Iktys ei ole vain kala, vaan se on akronyymi. Toisaalta se voidaan tulkita myös akrostikoniksi. Tästä yksinkertaisesta kalaa muistuttavasta kuviosta muodostuu alkukristillinen uskontunnustus. Sana iktys sisältää kreikkalaiset kirjaimet: Näistä kirjaimista voidaan johtaa alkukristillinen uskontunnustus: Eli iktyksessä on viisi kirjainta, jotka ovat uskontunnustuksen sanojen alkukirjaimet. Uskontunnustus on suomeksi:
Iktyksen uskontunnustuksen omaisen sisällön uskotaan saaneen alkunsa Martan sanoista:
Florida
Sijainti ja maastonmuodot
Florida sijaitsee Pohjois-Amerikan itärannikolla pääosin niemimaalla, jonka läntisellä puolella on Meksikonlahti ja itäisellä puolella Atlantin valtameri. Kulttuurisesti ja historiallisesti sen katsotaan kuuluvan Yhdysvaltain eteläisiin osavaltioihin. Floridan naapuriosavaltiot ovat Georgia ja Alabama.
Iktys
Iktyksen symboliikkaa
Iktyksen uskotaan myös liittyvän Jeesuksen lukuisiin kalavertauksiin sekä siihen, että opetuslapset olivat kalastajia ja Jeesus teki heistä ”ihmisten kalastajia”.
Iktys -symbolin käyttö salaisena symbolina kristittyjen vainojen aikaan on todennäköisesti myöhempää spekulaatiota.
Florida
Sijainti ja maastonmuodot
Florida on geologisesti nuorta aluetta. Suurin osa maa-alueesta on matalaa, alle 30 metriä merenpinnan yläpuolella. Maaperä muodostuu paljolti hiekasta ja kalkkikivestä. Suoalueet ja hiekkarannat ovat sille tyypillisiä.
Iktys
Kaksiosainen uskontunnustus
Kristityt keksivät keinon, jolla he pystyivät tunnistamaan toisen kristityn, vaikkeivat he olisi koskaan tavanneet — ei-kristityt eivät luonnollisesti tätä tienneet. Iktyksen oveluus perustuu siihen, että se koostuu kahdesta kaaresta. Kristitty saattoi löytää uskonveljensä huitaisemalla jalallaan puolihuolimattomasti kaaren hiekkaan, joka ei ollut mitenkään epäilyttävä. Jos toinen henkilö oli kristitty, hän tajusi kaaren merkityksen ja täydensi kuvion iktykseksi omalla, vastakkaiseen suuntaan aukeavalla, kaarellaan. Kukaan ei-kristitty ei tietystikään tajunnut iktyksen merkitystä eikä tulla täydentämään uskontunnustusta iktykseksi.
Florida
Ilmasto
left|250px|thumb|Floridan niemimaa kuvattuna avaruusaluksesta thumb|300px|Floridan kartta Ilmasto on eteläkärjessä trooppinen ja muualla Floridaa subtrooppinen. Kesät ovat kuumia ja kosteita ja talvet Suomen kesää vastaavia. Floridassa on ns. hurrikaanikausi, jolloin Floridaan rantautuvat kaukana merellä syntyneet hurrikaanit. Usein hurrikaani on heikentynyt sen kuljettua läpi Karibian maiden tai Bahaman, joten se ei yleensä ole murskaava, mutta tällaisiakin on Floridassa nähty. Pahiten Floridaa koetellut hurrikaani on ollut hurrikaani Andrew. Andrew'n jälkeen Floridassa ollaan kunnolla herätty varustautumaan vastaisuuden varalle. Teiden varsilla voi nähdä "evacuation route" -kylttejä, jotka opastavat oikean suunnan, jos hurrikaanin alta on pakko paeta.
Iktys
Nykyajan sovelluksia
thumb|Iktys ja psalmi 23 Piaggio Hexagon skootterissa Pohjois-Saksassa 2005 Nykyään iktystä tavataan usein autojen peräluukun vasemmalle puolelle kiinnitettynä uintisuunta kohti tien keskiviivaa, eli vasemmalle. Se kertoo usein auton omistajan olevan kristitty — tai ainakin sen, että kyseisen auton on joskus omistanut kristitty. Iktystä käytetään nykyään myös Jeesuksen synonyymina. Se on myös suosittu logopohja yrityksille. Iktystä hyödynnetään usein myös allekirjoituksena sähköpostiviestin lopussa, muodossa <><.
Florida
Luonto
Floridassa on paljon järviä ja soita. Suurin järvi on Okeechobeejärvi. Eteläisessä Floridassa sijaitsee kuuluisa Evergladesin suoalue. Se on rauhoitettu, vaikkakin siellä järjestetään turisteille paljon muun muassa ilmatyynyalusajeluja. Suoalueella on paljon muun muassa alligaattoreita, joita elää Floridassa ihmisasutuksien lähelläkin.
Muramasa
thumb|Muramasan miekanterä 1500-luvulta. Muramasa oli japanilainen miekantekokoulukunta, joka toimi Isen provinssissa. Varhaisin tunnettu Muramasa-työ on vuodelta 1501. Muramasa-koulu jatkoi toimintaansa 1500-luvun loppuun. Koulun perustajan Sengo Muramasan uskotaan olleen Heianjō Nagayoshin oppilas. Heianjō Nagayoshi oli tunnettu keihäistään ja kaiverruksistaan.
Muramasan miekkojen suosio Japanin hallituksessa loppui, kun Tokugawa Ieyasusta tuli shōgun vuonna 1603. Sanotaan, että Tokugawa Ieyasu oli menettänyt monia ystäviään ja viiltänyt itsensä Muramasan teriin, joten hän kielsi samuraitaan käyttämästä Muramasan aseita. Tämä luonnollisesti vain kasvatti Muramasan myyttiä ja johti moniin japanilaisiin näytelmiin ja kirjoihin, jotka käsittelevät aihetta. Koska Muramasan miekoissa oli merkki, useista miekoista poistettiin se. Kun Tokugawa-shōgunien vastustajat alkoivat tavoitella Muramasa-miekkoja, niistä alettiin tehdä väärennöksiä.
Legendat kertoivat, että Muramasan miekantakomistaito, vaikka olikin mahtava, oli myös mielipuolinen. Legendan mukaan Muramasan miekka pystyi paikallaan katkaisemaan siihen putoavan lehden. Tämän jälkeen lehden puolikkaiden sanottiin jäävän pyörimään miekan terän ympärille kuin demoninen aura. Samat legendat kertovat myös, että kerran huotrastaan vedetyn miekan täytyi päästä vuodattamaan verta ennen kuin sen pystyi laittamaan takaisin. Tarinan mukaan verenjanoinen terä saattoi pakottaa kantajansa tekemään itsemurhan. Miekkojen kerrottiin myös aiheuttavan demonisella kirouksellaan kantajalleen halun tappaa.
Muramasan miekkoja verrataan usein Masamunen, toisen miekantekijän, miekkoihin. Nykypäivänä Muramasan nimi on käytössä monissa paikoissa, lähinnä videopeleissä, mutta myös yritysten tuotenimissä ja mainoksissa.
Florida
Luonto
Floridan rannikkovesissä elää haita, jotka silloin tällöin purevat myös uimareita. Haiden takia Floridassa ei suositella öisiä uinteja, koska pimeän tultua hait uivat lähemmäksi rantaa kuin yleensä ja saattavat oleilla matalallakin. Vesissä on myös paljon muuta eläimistöä, jotka voivat estää uimisen, kuten meduusat ja varsinkin portugalinsotalaivat (Man O` war) tai muunlaiset vaarat, kuten voimakas ristiaallokko. Näitä vaaroja valvotaan yleisillä uimarannoilla, joissa varoitustaulut ja hengenpelastajat ovat tuttu näky.
Historia
Floridan ensimmäiset asukkaat olivat metsästäjä-keräilijöitä, jotka asettuivat sinne ainakin 12 000 vuotta sitten. Siihen aikaan meri oli alempana ja niemimaa laajempi kuin nykyisin. Ensimmäinen alueella käynnistä kirjoittanut eurooppalainen oli espanjalainen Juan Ponce de León vuonna 1513. Hän kutsui niemeä nimellä "Pascua florida" sen monien kukkien takia. Hernando de Soto tutki aluetta 1539–1543 etsien turhaan kultaa ja hopeaa. Espanjalaiset perustivat ensimmäisen siirtokunnan 1565. Britit saivat alueen haltuunsa seitsenvuotisen sodan jälkeen 1763. Yhdysvaltain vapaussodan jälkeen se siirtyi uudelleen espanjalaisille 1784.