cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mocha (saari)
Historia
Saari tuli sittemmin taas tavallaan tunnetuksi Herman Melvillen vuonna 1851 Moby Dick-tarinan innoittajana. Moby Dick-tarinan innoitti vuonna 1839 Knickerbocker-lehdessä julkaistu artikkeli Mochan saaren lähettyvillä tavatusta valkoisesta kaskelotista Mocha Dick. Saarta ympäröivä merialue olikin 1800-luvun alkupuolella kaskelottien pyyntialuetta. Vuonna 1857 saari vuokrattiin chileläiselle liikemies Juan Alempartelle, joka toi saarelle uudestaan asukkaita sitä viljelemään. 1900-luvun alkupuolella Chilen laivasto rakennutti saarelle majakan. Sen vedet oli tunnettu siihen asti useista haaksirikoistaan.
Väestö ja liikenne
Mochan saarella asuu nykyisin noin 800 asukasta asumuksissa eri puolilla saarta. Espanjankielinen nimi saaren asukkaille on Mochanos. Mantereelle ei ole vakituista vene- tai lauttaliikennettä. Saaren kiitotieltä on kuitenkin yhteys mantereelle ilmateitse. Elinkeinonsa saarelaiset saavat esimerkiksi kalastuksesta ja saaren pienimuotoisesta turismista.
Paul Rogers (näyttelijä)
Paul Rogers (22. maaliskuuta 1917 Plympton, Devon – 6. lokakuuta 2013 Lontoo  ) oli brittiläinen näyttelijä joka tuli tunnetuksi varsinkin työstään teatterista.
Rogers esiintyi pitkään Royal Shakespeare Companyssa ja esiintyi muiden muassa William Shakespearen klassikoissa Kesäyön unelma ja Macbeth. Hän voitti Tony-palkinnon esiintymisestään Nobel-palkitun Harold Pinterin näytelmässä The Homecoming (1967).
Rogers esiintyi myös televisiossa ja elokuvissa useilla vuosikymmenillä.
Suomen Pesäpalloliitto
Suomen Pesäpalloliitto PPL ry (lyh. PPL) on suomalaisen pesäpallon korkein järjestö. Pesäpalloliiton puheenjohtajana toimii Ari Mononen ja toiminnanjohtajana Vesa Rämet.
Suomen Pesäpalloliiton 150 jäsenseurassa oli 18192 pelaaja- tai tuomarilisenssin lunastanutta henkilöä kaudella 2019. Pesäpalloa harrastaa Suomen Gallupin tutkimusten mukaan noin 30 000 suomalaista. Sääntöjen mukaan Pesäpalloliiton jäseniksi voivat kuulua pesäpalloa, baseballia tai softballia harrastavat tai toimintoja edistävät rekisteröidyt yhdistykset.
Pesäpalloliiton perustava kokous pidettiin Helsingissä 10.10.1931. Suomen Baseball- ja Softball-liitto sulautui jaostoksi Suomen Pesäpalloliiton alaisuuteen vuoden 2013 alusta lähtien.
Ensimmäiset pesäpallon viralliset sarjaottelut pelattiin 1922, jota pidetään lajin syntymävuotena. Pesäpallo juhlii siis 100-vuotista taivaltaan 2022.
Historia
Pesäpalloliitto perustettiin vuonna 1931, vaikka Suomessa oli pelattu pesäpalloa jo aiemmin. Tätä ennen pesäpallotoiminta järjestettiin aluksi Suomen Palloliiton ja vuodesta 1925 SVUL:n alaisuudessa.
Toiminta
Pesäpalloliitto järjestää jäsenseuroilleen kilpailutoimintaa. Sen tehtävänä on huolehtia lajin kilpailutoiminnan kehittämisestä, säännöistä, sarjajärjestelmästä, pelaajien edustuskelpoisuudesta, kilpailumääräyksistä, kurinpidosta ja kilpailumaksuista. Suomen pesäpallon korkeimman sarjatasolla on oma organisaationsa Superpesis Oy, joka huolehtii sarjan kilpailutoiminnasta. Superpesiksellä ja Pesäpalloliitolla on oma yhteinen kilpailutoiminnan ohjausryhmä.
Toiminta-alueet
Suomen pesäpalloliiton alaisuudessa toimi vuodesta 2018 alkaen viisi maantieteellistä toiminta-aluetta. Aikaisemmin alueellinen toiminta on ollut alueiden itsenäisesti toimivien toimintayksiköiden vastuulla. Vuoden 2021 alusta lähtien Keskimaan alueen toiminnot liitettiin Eteläiseen ja Itäiseen alueeseen.
Päätösvalta ja hallinto
Liiton ylintä päätösvaltaa käyttävät liittokokous ja liittokokousten välisenä aikana liittojohtokunta. Hallinnosta vastaa liittojohtokunta sekä sen alaisuudessa toiminnanjohtaja ja muu henkilökunta.
Liittokokous
Varsinainen liittokokous pidetään joka vuosi loka-marraskuussa liittojohtokunnan kutsusta. Liittokokouksessa valitaan kahden vuoden kausille liittojohtokunnan puheenjohtaja, josta käytetään nimitystä Pesäpalloliiton puheenjohtaja sekä liittojohtokunnan jäsenet erovuoroisten tilalle. Liittojohtokunnan jäsenten toimikausi on myös kaksivuotinen.
Liiton kevätkokous järjestetään vuosittain maalis-huhtikuussa liittojohtokunnan kutsusta. Kevään liittokokouksessa liittojohtokunnan toimintakertomus ja tilikertomus edelliseltä toimintavuodelta, käsitellään tilintarkastajien antamat lausunnot sekä päätetään vastuuvapauden myöntämisestä liittojohtokunnalle ja muille tilivelvollisille. Syksyn liittokokouksessa päätetään henkilövalintojen lisäksi jäsen- ja liittymismaksun suuruudesta, liittojohdon palkkioista, valitaan seuraavan vuoden tilintarkastajat ja vahvistetaan seuraavan vuoden toimintasuunnitelma ja talousarvio. Liittokokouksen esityslistalla voi olla näiden lisäksi myös muita asioita, mitä ei ole valmiiksi säännöissä määritelty liittokokouksen tehtäväksi.
Liittojohtokunta
Liittojohtokunnan muodostaa liittokokouksen valitsemat liiton puheenjohtaja ja yhdeksän jäsentä, joista liittojohtokunta valitsee ensimmäisen ja toisen varapuheenjohtajan. Liittojohtokunnan jäsenistä puolet on vuosittain erovuorossa. Liittojohtokunnan jäsenten valinnassa tulee huomioida tasa-arvon periaatteet.
Katso myös
Pesäpallosarjoja:
Suomen Lukko
Suomen Lukko ry oli Lapualta lähtöisin olleen Lapuan liikkeen varhaisvaiheen järjestäytynyt muoto.
Tausta
Suomen sisällissotaa seuranneina vuosina valkoisten joukoissa taistelleet olivat usein pettyneitä nuoren valtion johtoon. Oli odotettu, että Suomesta tulisi selvästi oikeistovetoinen ja -hallinnollinen valtio. Kommunismi uhkasi Suomea. Kommunistien lakkoilu 1920-luvulla ja työmaaterrori kuohuttivat etenkin työnantajien mieliä. Tuolloin vielä syvästi uskonnollisessa maassa myös papit pitivät palopuheita kommunismia vastaan. Näin heräsi mieliala, että vapaussodan arvoja kommunismia vastaan oli edelleen puolustettava.
Suomen Lukon synty
Vuoden 1929 lopulla käytiin Lapualla väkivaltainen yhteenotto kommunistinuorison ja Vihtori Kosolan johtamien pohjalaisten isäntien ja nuorison välillä. Kosolan joukot repivät kommunistien punaiset paidat ja tallasivat näiden punaliput maahan. Tästä suorasta toiminnasta noussut kohu levisi läpi Suomen. Lapualta saatua esimerkkiä toistettiin koko maassa käydyissä nujakoissa, ja pian oli kysymyksessä koko maan kattava liike. Jo 15. maaliskuuta 1930 liike järjestäytyi Lapuan Seurahuoneella pidetyssä kokouksessa Suomen Lukko ry:ksi. Kokouksiin otti osaa yli 200 eri puolille maata nousseiden kommunismin vastaisten järjestöjen edustajaa. Johtajiksi nousivat mm. maanviljelijät Vihtori Kosola ja Kustaa Tiitu, rehtori Hilja Riipinen, pastori Olavi Kares, päätoimittaja Artturi Leinonen sekä varatuomari Lauri Halme. Suomen Lukkoon kuului myös kenraali ja teollisuusjohtaja Rudolf Walden ja entinen ilmavoimien komentaja Arne Somersalo.
Suomen Lukko r.y. muuttui 1931 Lapuan liikkeeksi johdon pysyessä pitkälti samana, mutta suunnan kiristyessä pelkän kommunismin vastustamisen sijaan äärioikeistolaiseksi.
Suomen Lukko lakkautettiin virallisesti tammikuussa 1945 Moskovan välirauhansopimuksen tulkinnan mukaan ”fasistisena” järjestönä.
Synestesia (yhtye)
Synestesia oli vuonna 2001 perustettu suomalainen metalliyhtye. Yhtye päätti lopettaa toimintansa vuonna 2012 motivaation hiipumisen takia.
EP:t
Heikkojen herralle ja Ihmisen nimeen EP:t on julkaistu ilmaiseksi Creative Commons -lisenssin alla yhtyeen sivuilla.
Singlet
Nimeni on Feeniks single on julkaistu ilmaiseksi yhtyeen sivuilla.
Akkadin valtakunta
Akkadin valtakunta oli muinainen seemiläinen imperiumi keskisessä Mesopotamiassa noin 2350 eaa.–2150 eaa. Valtakunnan pääkaupunki oli Akkad. Akkadin perusti kuningas Sargon Suuri, Kišin kuninkaan juomanlaskija noin 2350 eaa. Sargon valloitti Persianlahdelta Välimereen ulottuvan suuren imperiumin.
Historia
thumb|200px|Mesopotamian seudun karttaa Sargon I:n aikoihin. thumb|250px|Akkadin kuninkaan [[Naram-Sin|Narām-Sīnin muistokivessä juhlitaan hänen voittojaan, n. 2250 eaa.]] Akkadilaiset menestyivät kauppiaina. Tärkeä liike-elämän keskus oli akkadilaisten perustama siirtokunta nimeltä Kaneš, nykyisin Kültepe Turkin valtion alueella. Akkadilaiset hakivat Kanešista metalleja ja möivät niitä Urin sumerilaiselle dynastialle. Sumerin kieleen alettiin omaksua enenevässä määrin akkadinkielisiä eli seemiläisiä lainasanoja. Urin viimeinen sumerilainen hallitsija Ibbi-Sin (1969-1945) tahtoi, että häntä puhutellaan akkadinkielisellä hallitsijanimellä.
Sargon perusti Akkadin valtakunnan 2334 eaa., kun hän Kišin armeijalla kukisti Lugalzaggesin. Sargon oli merkittävä sotilasjohtaja, ja hänen johdollaan akkadilaiset valtasivat koko Sumerin ja laajensivat vaikutusvaltaansa myös ympäröiviin maihin. Sargonin sanotaan voittaneen 34 taistelua Mesopotamian alueella ja levittäneen vaikutusvaltansa nykyisen Iranin, Syyrian, Persianlahden ja Turkin alueille. Sargonin valtakautta kesti 56 vuotta, ja hän perusti joidenkin historioitsijoiden mukaan ensimmäisen laajan valtakunnan.
Sargonia seurasivat hänen poikansa Rimuš ja Maništušu, jotka molemmat kuolivat väkivaltaisesti palatsijuonittelujen seurauksena. Akkadin valtakunta saavutti kuitenkin huippunsa Sargonin lapsenlapsen Naram-Sinin aikana. Tuolloin Akkad taisteli muun muassa pohjoisen voimakkaita kaupunkivaltioita, kuten Eblaa vastaan. Naram-Sim kehitti jumaluuteen rinnastettavan kuninkuuden ja käytti nimensä yhteydessä jumalalle tarkoitettua nuolenpäämerkkiä.
Naram-Sinia seurasi hänen poikansa Šar-kali-Šarri, "kaikkien kuninkaiden kuningas". Hänen aikanaan Akkad joutui sisäiseen sekasortoon ja monet eteläiset kaupunkivaltiot itsenäistyivät Akkadin vallasta. Šar-kali-Šarria seurasivat vielä Dudu ja Šu-turul, joiden aikana Akkadin valta ulottui enää vain Akkadin kaupungin ympäristöön. Vaikka Akkadin valta heikkeni jo sisäisten olojen takia, Akkadin valtakunnan kaatuminen laitetaan usein itäisiltä vuorilta tulleiden gutilaisten syyksi. Urin kolmannen dynastian perustanut Ur-Nammu ajoi gutilaiset pois alueelta noin 2112 eaa. Suuren kuivuuden arvellaan luoneen nälkää, kun pitkittyneet talven shamal-hiekkamyrskyt tuhosivat peltoja.
Hepokatti (kappale)
”Hepokatti” eli ”Oli hepokatti maantiellä” on suomenkielinen versio 1800-luvun puolenvälin yhdysvaltalaisesta laulusta ”Polly Wolly Doodle”. Samasta kahden soinnun sävelmästä on tehty lukemattomia muitakin versioita, kuten Boney M. -yhtyeen hitti ”Hooray! Hooray! It's a Holi-Holiday” vuodelta 1979. Suomeksi siitä on ainakin kolme muutakin sanoitusta: Kerttu Mustosen ”Kun iloisia ystäviä on” (1937), Sauvo Puhtilan ”Etelään” (1988) ja Tarja Jykylän ”Rikirii” (2010).
Laulua ”Polly Wolly Doodle” esitti tiettävästi ensimmäisenä Dan Emmett ja Virginia Minstrels vuonna 1843 New Yorkin Boweryssä. Emmett on usein merkitty myös kappaleen tekijäksi, mutta asiasta ei ole varmuutta. Laulun sävel ja sanat julkaistiin ensi kerran Harvardin yliopiston opiskelijoiden laulukirjassa vuonna 1878, ja sitä on esitetty myös Yalen yliopistossa samana vuonna. Sidney Clare kirjoitti lapsitähti Shirley Templen laulettavaksi osin toisenlaisen sanoituksen elokuvaan Pieni kapinoitsija (The Littlest Rebel, 1935).
Suomenkielisen sanoituksen tekijää ei tunneta, mutta monissa levytyksissä se on merkitty Pertti Reposen nimiin. Se alkaa englanninkielisen version loppupuolella esiintyvästä heinäsirkasta, joka makoilee junaradalla (railroad track) ja kaivelee hampaitaan mattonaulalla (carpet tack). Suomalaisversiossa hepokatti istuu maantiellä ja kaivelee hampaitaan haravalla. Suomenkielinen sanoittaja on kirjoittanut jatkoksi alkuperäistä absurdimpia eläinjuttuja seinällä soittelevine silleineen ja kananpojan aivastuksineen.
Kappaleesta on Suomessa tullut suosittu lastenlaulu, joka on levytetty monille lastenlevyille. Ensimmäisenä sen levytti nimellä ”Oli hepokatti maantiellä” Tapio Rautavaara vuonna 1967, ja muita levyttäjiä ovat olleet Lasse Kuusela ja Humppa-Veikot (1972), Songilo (1980) ja monet lastenmusiikkiryhmät.
Naval Strike Missile
Naval Strike Missile (NSM) on norjalaisen Kongsbergin kehittämä meritorjuntaohjus.
Ohjus on valittu käyttöön Norjan ja Puolan laivastossa.
Ohjuksesta on Joint Strike Missile (JSM) versio F-35-hävittäjää varten.
Jatkosodan siviiliveteraanit
Jatkosodan siviiliveteraanit on 1999 perustettu kansalaisjärjestö, joka ajaa partisaanisodan uhrien asiaa.
Yhdistyksen työn ansiosta eduskunta sääti vuonna 2003 lain partisaanien uhrien kertakorvauksesta ja vuonna 2004 lain partisaanien uhrien ja karjan evakuointiin sotatoimialueilla osallistuneiden oikeudesta veteraanikuntoutukseen.
Yhdistys on laatinut tiedoston partisaanisodan tapahtumista, ja se on Kansallisarkiston verkkosivuilla yleisön käytettävissä.
KDM Agdlek (Y386)
KDM Agdlek (runkonumero Y386) oli Tanskan laivaston Agdlek-luokan kutteri.
Valmistus
Alus tilattiin Svendborg Shipyard Limitediltä, missä köli laskettiin 6. heinäkuuta 1973. Se laskettiin vesille vielä samana vuonna 30. lokakuuta ja valmistui 12. maaliskuuta 1974.
Palvelus
Aluksen aseistukseksi vaihdettiin 2004 kaksi 12,7 millimetrin konekivääriä (12,7 mm Heavy Machine Gun M/01 LvSa). Se poistettiin palveluksesta ja myytiin julkisella pakkohuutokaupalla 23. huhtikuuta 2008 2 725 000 Tanskan kruunulla.
Minna Lyons
Minna Lyons on suomalainen evoluutiopsykologi, joka työskentelee Liverpoolin yliopistossa. Vuonna 2014 hän sai yhdessä Peter Jonasonin ja Amy Jonesin kanssa julkaisemastaan vuorokausirytmin ja narsismin, psykopatian sekä machiavellismin suhdetta selvittelevästä tutkimuksesta humoristisen Ig Nobel -palkinnon ensimmäisenä suomalaisena. Lyons kirjoitti ylioppilaaksi 26-vuotiaana Helsingissä ja lähti sitten opiskelemaan brittiläiseen yliopistoon. Hänen perheeseensä kuuluu kaksi lasta.
KDM Agpa (Y387)
KDM Agpa (runkonumero Y387) oli Tanskan laivaston Agdlek-luokan kutteri.
Valmistus
Alus tilattiin Svendborg Shipyard Limitediltä, missä köli laskettiin 2. marraskuuta 1973. Se laskettiin vesille 15. maaliskuuta 1974 ja valmistui vielä samana vuonna 14. toukokuuta.
Palvelus
Aluksen aseistukseksi vaihdettiin 2004 kaksi 12,7 millimetrin konekivääriä (12,7 mm Heavy Machine Gun M/01 LvSa). Se poistettiin palveluksesta ja myytiin julkisella pakkohuutokaupalla 25. maaliskuuta 2009 1 400 000 Tanskan kruunulla.
Ilkka Välimäki
Ilkka Aimo Tapio Välimäki (21. maaliskuuta 1939 Pori – 30. marraskuuta 2014 Raisio ) oli suomalainen lastenlääkäri ja Turun yliopiston professori.
Ilkka Välimäen vanhemmat olivat liikkeenharjoittaja Aimo Välimäki ja Anni Heinonen. Välimäki kirjoitti ylioppilaaksi Tyrvään yhteiskoulusta Vammalasta vuonna 1958, valmistui Helsingin yliopistosta lääketieteen lisensiaatiksi vuonna 1965 ja väitteli lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi vuonna 1969. Välimäki opiskeli 1960-luvulla Kanadassa ja työskenteli 1980-luvulla Britanniassa Oxfordissa John Radcliffin yliopistosairaalassa vierailevana professorina. Turun yliopistossa ja Turun yliopistollisessa keskussairaalassa hän työskenteli lastentautien klinikalla apulaisopettajana, apulaisprofessorina ja professorina. Hän oli 1976–1998 sydäntutkimusaseman johtaja ja lääketieteellisen tiedekunnan dekaani 1998–2001. Hänen tutkimusalaansa olivat kliininen fysiologia, sydän- ja verisuonitautien ehkäisy ja urheilulääketiede.
Välimäen harrastuksia olivat surrealistinen taide ja heraldiikka. Hän suunnitteli useita sukuvaakunoita.
Gillian Rolton
Gillian Rolton (3. toukokuuta 1956 Adelaide – 18. marraskuuta 2017 Adelaide) oli australialainen kenttäratsastaja ja olympiavoittaja.
Gabriel (ohjus)
thumb|right|Kuvassa Gabriel -merimaaliohjuksen laukaisu.
Gabriel on Israelissa kehitetty meritorjuntaohjusten perhe. Ohjusten valmistaja on Israel Aerospace Industries.
Ohjus lentää ilmassa arviolta 2,5 metrin korkeudessa. Asetyyppinä Gabriel tuli käyttöön vuonna 1962, joten se on käynyt läpi useita eri kehitysversioita. Omamassa on kohonnut 480 kg:sta 960 kg:aan. Taistelukärjen omamassa kohosi 100 kg:sta 240 kg:aan. Kantama oli alun perin vain 20 km, mutta Mark IV -versiossa se on jo 200 km.
Käyttö Suomessa
Suomen puolustusvoimat hyväksyi viimeisimmän Gabriel Mark V -version käyttöönsä kesällä 2018 ja päätti tehdä tilaussopimuksen, jonka arvo on 162 miljoonaa euroa. Toimitukset tapahtuvat vuosina 2019–2025. Ohjuskauppaan sisältyy myös tilausoptio, jonka arvo on 193 M€. Merivoimille toimitettavan merimaaliohjuksen tyypitystunnus on PTO 2020. Muita valintaprosessissa mukana olleita olivat norjalainen Kongsbergin NSM, eurooppalais-ranskalainen MBDA:n Exocet, ruotsalainen Saabin RBS15 sekä yhdysvaltalainen Boeing Harpoon. pienoiskuva|Gabriel 1 -tyypin ohjus näytteillä, [[Haifan merimuseossa Israelissa.]]
Paul Rogers (poliitikko)
thumb|Paul Rogers Paul Grant Rogers oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän syntyi pienessä Ocillan kaupungissa Georgiassa, valmistui lakimieheksi Floridan yliopistosta ja palveli vuosina 1942–1946 Yhdysvaltain armeijassa.
Rogers istui Yhdysvaltain edustajainhuoneessa vuosina 1955–1979. Hän nousi edustajainhuoneeseen alkujaan täytevaaleissa, joissa hänet valittiin kesken kauden kuolleen isänsä Dwight L. Rogersin entiselle paikalle. Nuorempi Rogers edusti koko uransa ajan Floridaa; vuoteen 1967 sen kuudetta, vuosina 1967–1973 yhdeksättä ja vuodesta 1973 yhdettätoista vaalipiiriä.
Rogersille myönnettiin vuonna 1993 Mary Woodard Lasker Award for Public Service, joka vielä silloin kantoi Maryn puolison Albert Laskerin nimeä.
The Founding of a Republic
The Founding of a Republic on vuonna 2009 ensi-iltaan tullut historiallinen kiinalainen draamaelokuva, joka kertoo kuinka  Mao Zedong perusti nykyisen Kiinan valtion. Elokuvalla on varsin laaja näyttelijäkunta, josta merkittävimpiä rooleja esittävät Tang Guoqiang, Zhang Guoli, Xu Qing, Liu Jin, Chen Kun, Wang Wufu, Wang Xueqi, Liu Sha, Wang Jian, Jin Xin, Wang Bing, Vivian Wu ja Xiu Zongdi. Myös Jet Li ja Jackie Chang esiintyvät elokuvassa. Elokuvan ovat ohjanneet Huang Jianxin ja Han Sanping. Elokuva oli taloudellinen menestys.
Einar Laidinen
Einar Laidinen (7. heinäkuuta 1950 Vienan Kemi, Neuvostoliitto – 1. marraskuuta 2011 Petroskoi, Venäjä) oli inkeriläinen turvallisuuspalvelun virkailija ja tiedustelun historian tutkija.
Laidinen aloitti työuransa traktoritehtaassa ja kävi samalla iltalukiota. Hän suoritti tutkinnon Petroskoin yliopistossa ja valmistuttuaan sai kutsun Neuvosto-Karjalan KGB:n virkailijaksi. Hän erosi KGB:n seuraajan FSB:n palveluksesta everstinä. Hän valmistui historiatieteen kandidaatiksi 2000 tutkittuaan Suomen tiedustelutoimintaa Venäjän ja Neuvostoliiton ja Suomen raja-alueilla 1914–1939. Hän oli vuodesta 2006 Petroskoin yliopiston Pohjois-Euroopan historian ja kulttuurin keskuksen vanhempi tutkija.
Laidinen oli vuodesta 2002 Jatkosodan siviiliveteraanit -yhdistyksen venäläisen valtuuskunnan jäsen. Seminaareissa käsiteltiin neuvostopartisaanien iskuja siviilikyliin.
Knight Ridder
thumb|Knight Ridderin pääkonttorirakennus San Josessa, Kaliforniassa vuonna 2004. Knight Ridder oli yhdysvaltalainen sanomalehtiin ja Internet-julkaisuihin erikoistunut viestintäyhtiö. Ennen kesäkuussa 2006 tapahtunutta yhtiön myyntiä The McClatchy Companylle se oli 32:lla lehdellään Yhdysvaltojen toiseksi suurin sanomalehtien julkaisija. Yhtiön pääkonttori sijaitsi San Joséssa Kaliforniassa, jonne se oli siirtynyt vuonna 2000 Floridan Miamista.
Knight Ridder syntyi kahden viestintäyhtiön fuusion tuloksena; John S. Knight perusti Knight Newspapers, Inc.:n vuonna 1933 ja Herman Ridder Ridder Publications, Inc.:n vuonna 1892. Molemmat yhtiöt menivät pörssiin vuonna 1969 ja ne fuusioituivat vuonna 1974. Yhtiö oli fuusion jälkeen hetken aikaa Yhdysvaltojen suurin sanomalehtien julkaisija. Keväällä 2006 ilmoitettiin The McClatchy Companyn ostavan Knight Ridderin 6,5 miljardin dollarin kauppahinnalla. Yrityskauppa astui virallisesti voimaan 27. kesäkuuta samana vuonna.
Luettelo yhtiön sanomalehdistä
Yhtiön ja sen edeltäjien julkaisemiin sanomalehtiin lukeutuivat muun muassa:
Johanna Ala-Siurua
Johanna Ala-Siurua (s. 26. helmikuuta 1972 Ruovesi) on suomalainen näyttelijä ja juontaja.
Ala-Siurua on kuulunut muun muassa Silja Sillanpään ja Anniina Hankkion perustamaan Tukkateatteriin vuodesta 1999 lähtien. Tämän lisäksi hän on esiintynyt useissa Yleisradion ohjelmissa, kuten Syrhämä ja Poinzi. Kesällä 2007 Ala-Siurua näytteli suositussa maalaiskomediassa Mooseksen perintö Pyynikin kesäteatterissa ja kesällä 2008 Meri Oulun kulttuuriseuran kesäteatterissa Toppilan Möljällä.
Ala-Siurua juontaa lastenohjelma Pikku Kakkosta arkiaamuisin.
FC Red Bull Salzburg
FC Red Bull Salzburg on itävaltalainen jalkapalloseura Salzburgista. SV Casino Salzburgina seura voitti kolme Itävallan mestaruutta ja selviytyi UEFA Cupin loppuotteluun 1993–1994. Salzburg hävisi finaalissa italialaisseura Internazionale Milanolle yhteismaalein 0–2.
Historia
Seura perustettiin vuonna 1933 nimellä SV Austria Salzburg. 45 vuotta myöhemmin nimeksi vaihtui SV Casino Salzburg ja vuonna 1997 SV Wüstenrot Salzburg.
Vuonna 2005 energiajuomayhtiö Red Bull osti seuran ja vaihtoi nimen muotoon FC Red Bull Salzburg.
Kesäkuuhun 2017 mennessä Red Bull luopui muodollisesti omistuksestaan, koska Euroopan jalkapalloliitto Uefa kielsi kahden saman omistajan seuran osallistumisen Mestarien liigaan yhtäaikaisesti. Energiajuomayhtiö päätti muuttaa rooliaan nimellisesti sponsoriksi, sillä se halusi mahdollistaa saksalaisseura RB Leipzigin osallistumisen turnaukseen. Jos Red Bull olisi jatkanut Salzburgin omistajana, Leipzig olisi joutunut luovuttamaan Mestarien liigan paikkansa Salzburgille Itävallan mestarina.
Dagmar Kemilä
Kemilän vanhemmat olivat työmies Otto Mäkeläinen ja Maria Kivikangas. Hän pääsi Helsingin jatko-opistosta 1911 ja valmistui kansakoulunopettajaksi 1913. Kemilä teki opintomatkat Saksaan ja Italiaan 1923–1924 ja Sveitsiin 1939.
Kemilä toimi opettajana Askolassa 1911–1916 ja Helsingissä vuodesta 1916 alkaen. Hän järjesti oppilaiden piirustusnäyttelyitä Suomessa, Ruotsissa ja Pariisissa saaden kunniapalkinnon 1947.
Moottoripursi
pienoiskuva|[[Nauticat|Nauticat-veneiden valmistaja, suomalainen Siltala Yachts oli maailmanlaajuisesti tunnettu moottoripursien valmistaja. ]] Moottoripursi tai moottoripurjehtija on purjeveneen ja moottoriveneen välimuoto, jolla on sekä purjeveneen että moottoriveneen ominaisuuksia.
Epäsuotuisissa tuuliolosuhteissa moottoripurtta voidaan ajaa pelkästään moottorin voimalla tai sitten moottoria voidaan käyttää yhtä aikaa purjeiden kanssa.
Moottoripursi on kuitenkin häilyvä käsite, jolle on vaikea antaa tarkkaa määritelmää. Moottoripurren voi katsoa olevan tavallinen purjealus, jossa on tavallista tehokkaampi apumoottori tai moottorivene, jossa on apupurjeet. Matkapursi ja moottoripursi saattavat muistuttaa toisiaan. Aikaisemmin kansisalongilla (deck saloon) varustettuja veneitä kutsuttiin moottoripursiksi.
Piirteitä
Siinä missä purjevenettä käsitellään yleensä avotilasta sään armoilta ja moottorivenettä ohjataan sisätiloista, moottoripursissa on usein sisäohjaamo.
Moottoria käytettäessä moottoripurren ominaisuudet vastaavat uppoumavenettä, lähinnä troolareita. Moottoripurtta on vaikea saada plaaniin. Kuitenkin: plaanaavia, sekä purjeilla että moottorilla varustettuja venemalleja ovat esimerkiksi MacGregor 19, 56 BD , ja suomalainen Sailjet.
Moottoripursien etuihin kuuluvat merikelpoisuus, kahden eri työntövoiman tuoma käyttövarmuus ja suhteellisen tilava sisusta. Moottoripurret liikkuvat nopeasti moottorilla ja ovat vakaita purjeilla.
Usein moottori, oleskelutilat ja ohjaustila on sijoitettu veneen keskelle, jossa veneen liikehdintä on vähäistä, mikä parantaa mukavuutta ja moottorin toimivuutta. Peräkajuutta on usein kookas.
Kompromissi
Moottoripurren ajatuksessa piilee ristiriita kahden erilaisen ja osittain yhteensovittamattoman tyypin välillä, minkä vuoksi joistakin veneen ominaisuuksista joudutaan tinkimään. Moottoripursien on sanottu purjehtivan yhtä huonosti kuin kulkevan moottorilla.
Esimerkiksi moottoriveneen vakaus on seurausta pääasiassa rungon muodosta, kun taas purjeveneen vakaus johtuu rungon muodosta, kölin painolastista ja kölin evävaikutuksesta. Jotta moottoripursi olisi vakaa purjeilla, se on vakautettava purjevenemäisin keinoin. Purjevenemäinen köli kuitenkin kasvattaisi pohjan kitkaa, mikä haittaisi aluksen moottorivenemäisiä ominaisuuksia. Niinpä köli ja kölipaino pyritään pitämään pienempinä kuin purjeveneessä. Mutta pienemmän kölin vuoksi myös purjeiden kokoa on vastaavasti pienennettävä, mikä hidastaa veneen kulkua. Samalla kun purjeveneen ominaisuudet hidastavat vauhtia moottorilla ajettaessa, moottoriveneissä käytetty kantava perän muoto hidastaa kulkua purjevenekäytössä.
Samoin moottoriveneelle ominainen laakea perälaita yhdistettynä purjevenemäiseen keulaan voivat keikuttaa venettä myötätuulessa.
Niinpä rungon muodossa olisi löydettävä kohtuullinen kompromissi vastakkaisten tavoitteiden välillä tai vaihtoehtoisesti rungon muotoa olisi kyettävä jotenkin säätämään.
Laskennallinen määritelmä
Erään määritelmän mukaan vene on moottoripursi, kun se täyttää kaksi ehtoa:
1. Purjeen pinta-alan on oltava niin suuri, että kyseessä ei ole enää pelkkä tukipurje.
purjeala S, pituus L, uppouma D:
2. Samalla moottorin tehon on oltava alle 9 hevosvoimaa tonnia kohden – muussa tapauksessa kyseessä ei ole enää moottoripursi, vaan moottorivene.
moottoriteho P (hv), uppouma D:
P/D<9
Vesiviskuri
thumb| [[Helsingin satamarata|Helsingin satamaradan muistomerkiksi Katajanokalle jätetty entinen viskuri, josta on riisuttu käyttöventtiili ja nokassa olleet suppilo ja opastinlyhty pois.]] thumb|Jokioisten Museorautatien Minkiön aseman vesitorni ja -viskuri. Vesiviskuri on höyryveturien vedentäyttölaite.
Yleisin käytössä ollut ja oleva vesiviskurityyppi on suoraan vesijohtoverkkoon liitetty. Vesi on tullut joko kunnallisesta vesijohtoverkosta tai rautateiden omasta vesijohdosta ja vesitornista.
Rakenne on mahdollisimman yksinkertainen: se käsittää pystysuoran noin neljä metriä korkean noin 15–20 senttimetriä paksun nousuputken, jonka juuressa on käyttöventtili. Putken yläpäästä alkaa noin puolentoista metrin pituinen kääntyvä vaakaosa, jonka päässä on alaspäin suuntautuva putki, jonka päässä on reikäsäleikkö ja peltinen suppilo tai kumiletkun pätkä. Leveäraiteiden viskurit ovat korkeampia kuin kapearaiteiden suuremman veturikoon johdosta; tämän vuoksi moniin niistä liittyy erillinen tukirakenne pysty- ja vaakaputkien välisessä kulmassa. Joidenkin viskurien kärjessä oli opastinlyhty, joka näytti valkoista valoa silloin kun putki oli sivussa ja punaista sen ollessa täyttöasennossa.
thumb|200px|left|Rautatien vanha vesitorni Loimaan aseman kupeessa.Veturi ajetaan viskurin viereen niin että pystyputki osuu oikealle kohdalle; nyt lämmittäjä kääntää yläputken niin että kumiletku osuu vedentäyttöaukkoon ja hanat avataan.
Veden virratessa säiliöön lisätään kattilakiven estokemikaali.
Höyryveturien aika jätti Suomeen runsaasti viskureita; mm. Helsingin satamaradan muistomerkkinä on Katajanokalla oleva viskuri. Omalla vesitornilla varustettuja viskureita on säilynyt mm. Loimaan rautatieasemalla.
left|thumb|LWR6 "Helga" viskurilla Minkiöllä. Jokioisten museorautatiellä on kolme aktiivikäytössä olevaa viskuria, Jokioisten, Humppilan ja Minkiön asemilla. Kovjoen museorautatiellä on yksi viskuri.
Nostalgialiikenteen aikakauden alettua ovat monet pitkään kuivillaan seisseet viskurit palautettu aktiivikäyttöön. Joitakin on välivuosina käytetty myös sepelikuormien kasteluun.
Primo Scala and His Accordion Band
Primo Scala and His Accordion Band (tunnettiin myös nimillä Don Porto and His Novelty Accordions ja Rossini's Accordions) oli lontoolainen harmonikkayhtye, joka nautti aikanaan suurta suosiota Britannian tanssisaleissa ja yökerhoissa. Orkesteri teki satoja levytyksiä.
Orkesterin johtajana toimi lontoolainen Harry Bidgood (1898 - 1957), joka oli aloittanut muusikonuransa pianistina ja toimi myöhemmin levy-yhtiön johtajana Vocalion- ja Crystalate-yhtiöissä. Vuosina 1925 - 1937 jo Bidgoodin johtamat perinteiset tanssiorkesterit tekivät satoja levytyksiä. Hänen johtamansa harmonikkaorkesteri teki edelleen satoja levytyksiä eri pseudonyymeillä etenkin vuosina 1933 - 1944. Orkesterin kanssa yhteistyössä esiintyi useita tuon ajan tunnettuja laulajia, kuten Vera Lynn, Cavan O'Malley, Sam Costa ja Donald Peers. Orkesteri levytti nimellä "Don Porto and His Novelty Accordions" vuonna 1933 ja nimellä "Rossini's Accordions" noin vuonna 1935.
Bidgoodin harmonikkaorkesteri-pseudonyymeistä pitkäikäisin oli Primo Scala, millä nimellä orkesteri levytti vuodesta 1939 aina 1950-luvun alkuun saakka. Nimi on johdettu italialaisesta raskaan sarjan nyrkkeilymestarista Primo Carnerasta yhdistettynä herra Emilio Scalan sukunimeen. Emilio Scala voitti kuuluisan Irish Sweepstake -kilpailun aikanaan. Eksoottinen nimi vetosi yleisöön ja sopi hyvin aikansa harmonikkaorkesterille, tai ainakin sen arveltiin kuulostavan paremmalta kuin perienglantilaisen Harry Bidgoodin. Orkesteri myös esiintyi usein mustalaisiksi pukeutuneina, koska se halusi korostaa harmonikkaorkesterimusiikin "mannermaista" leimaa. Kuollessaan Bidgood tunnettiinkin paremmin Primo Scalana, kuin omalla nimellään.
Divertikuloosi
Divertikuloosi on suolen umpipussitauti. Umpipussit eli divertikkelit syntyvät paksusuolen heikentyneiden kohtien pullistuessa paineen vaikutuksesta. Jos ne tulehtuvat, sitä kutsutaan divertikuliitiksi.
Monet uskovat teoriaan, jonka mukaan runsaskuituinen ravinto ja tiheä ulostaminen pienentäisivät riskiä sairastua divertikuloosiin. Vuonna 2011 julkaistussa yhdysvaltalaistutkimuksessa havaittiin kuitenkin, että runsaasti kuitua nauttivat ja usein ulostavat sairastuivat päin vastoin muita useammin divertikuloosiin. Tutkimuksessa havaittiin myös, että liikuntaa harrastavien tai rasvaista taikka punaista lihaa välttävien joukossa esiintyi sairautta yhtä usein kuin muillakin. Otoksena oli yli 2000 henkeä.
KDM Tulugaq (Y388)
Valmistus
Alus tilattiin Svendborg Shipyard Limitediltä, missä köli laskettiin 22. toukokuuta 1978. Se laskettiin vesille vielä samana vuonna 20. syyskuuta ja aloitti 17. toukokuuta 1979 koeajot. Alus valmistui 26. kesäkuuta.
Delta Goodrem
Delta Goodrem (s. 9. marraskuuta 1984 Sydney) on australialainen laulaja, lauluntekijä ja näyttelijä. Goodremin kappaleet ovat enimmäkseen popmusiikkia ja rauhallisia balladeja. Piano on tärkeässä osassa hänen musiikissaan. Goodremin tunnetuimpia kappaleita ovat ”Lost Without You”, ”Not Me, Not I”, ”Born to Try”, ”Out of the Blue” ja yhdessä Brian McFaddenin kanssa levytetty duetto ”Almost Here”.
Ura
Goodrem aloitti pianonsoiton kahdeksanvuotiaana ja alkoi säveltää lauluja yhdeksänvuotiaana. 13-vuotiaana hän lähetti levy-yhtiölle demon lauluistaan. Vuonna 2001 häneltä ilmestyi single ”I Don't Care”, joka ei menestynyt. Hän sai kuitenkin osan Australiassa suositusta Neighbours-televisiosarjasta ja esiintyi siinä vakituisesti vuosina 2002–2003.
Goodremin esikoisalbumi Innocent Eyes ilmestyi vuonna 2003 ja menestyi hyvin etenkin Australiassa ja Britanniassa. Albumi on myynyt maailmanlaajuisesti 2,5 miljoonaa kappaletta. Viisi albumin singleä nousi Australiassa listaykkösiksi. Albumin tunnetuimpia kappaleita ovat ”Not Me, Not I”, ”Lost Without You” ja ”Born to Try”. Innocent Eyes -albumin musiikki on enimmäkseen kevyttä ja elämänmyönteistä.
Pian albumin ilmestymisen jälkeen Goodremillä todettiin Hodgkinin tauti, imusolmukesyöpä. Hän joutui jättämään työnsä tilapäisesti, mutta parantui syövästä. Vuonna 2004 häneltä ilmestyi albumi Mistaken Identity. Toinen albumi sisältää positiivisten laulujen ohella myös edellistä albumia synkempiä ja surullisempia teemoja muun muassa Goodremin sairauteen liittyen.
Vuonna 2006 Goodremiltä julkaistiin Japanissa albumi, joka sisälsi edellisillä levyillä julkaistuja kappaleita sekä uuden kappaleen ”Flawed”. Albumin nimeksi tuli sama kuin ensimmäisen levyn nimi, Innocent Eyes, mutta levyllä oli mukana myös muutamia Mistaken Identity -albumin kappaleita.
thumb|Delta Goodrem esiintymässä vuonna 2006.
Goodremin albumi Delta julkaistiin Australiassa lokakuussa 2007. Ensimmäinen single albumilta oli ”In This Life”. Albumin jälkeen Goodrem teki konserttikiertueen, jonka esityksiä julkaistiin vuonna 2009 DVD:llä Believe Again Tour.
Marraskuussa 2013 Goodrem ilmoitti, ettei palaa The Voice of Australia -ohjelmaan. Hän alkaa sen sijaan toimia tuomarina Australian The Voice Kids -ohjelmassa.
Yksityiselämä
Goodrem oli kihloissa irlantilaisen poplaulaja Brian McFaddenin kanssa. He ovat levyttäneet yhdessä duetot ”Almost Here” ja ”Hollow No More”. Goodrem ja McFadden purkivat kihlauksensa vuonna 2011. Goodrem seurusteli eron jälkeen Nick Jonasin kanssa, mutta pari erosi alkuvuodesta 2012.
A Night at the Opera (Queenin albumi)
A Night at the Opera on Queenin vuonna 1975 äänittämä ja julkaisema rockalbumi, jota varsin yleisesti pidetään yhtyeen merkittävimpänä. Se on julkaistu uudelleen vuosina 1991 ja 2005. Albumin nimi tulee Marxin veljesten elokuvasta Ilta oopperassa, jonka englanninkielinen nimi on A Night at the Opera. Albumilta julkaistiin singleinä kappaleet ”I'm in Love with My Car”, ”You're My Best Friend”, ”'39” ja ”Bohemian Rhapsody”.
Kappale ”I'm in Love with My Car” on kokonaan rumpali Roger Taylorin laulama. Kappaleella ”Good Company” laulaa ja ukulelea soittaa kitaristi Brian May. ”'39” on myös Brian Mayn laulama.
We Are Not Your Kind
We Are Not Your Kind on yhdysvaltalaisen metalliyhtye Slipknotin albumi. Albumi on järjestyksessään yhtyeen kuudes ja se julkaistiin 9. elokuuta 2019. Albumin ensimmäinen single "Unsainted" julkaistiin musiikkivideon kera 16. toukokuuta 2019. Toinen single "Solway Firth" julkaistiin niin ikään musiikkivideon kanssa 22. heinäkuuta 2019. Kolmas single "Birth of the Cruel" julkaistiin vielä 5. elokuuta 2019. Albumi on yhtyeen ensimmäinen julkaisu ilman pitkäaikaista lyömäsoittaja Chris Fehniä, joka sai potkut maaliskuussa 2019. Hänen tilalleen hankittiin uusi lyömäsoittaja jonka henkilöllisyyttä ei kuitenkaan kerrota.
Tausta
Kitaristi Jim Rootin mukaan albumin tekemiseen on käytetty eniten aikaa kaikista Slipknotin albumeista ja yhtye ei halunnut panostaa liikaa singleihin vaan he halusivat tehdä albumista mahdollisimman kokonaisvaltaisen ja laadukkaan kuuntelukokemuksen. Lisäksi laulaja Corey Taylorin mukaan albumi tulee olemaan energialtaan "kypsyneempi" versio Iowasta.
Guild Guitar Company
pienoiskuva|Guildin logo pienoiskuva|Kitaristilaulaja Joan Wasser soittamassa Guildin puoliakustista kitaraa.
A Night at the Opera (Queenin albumi)
Levyn tuotanto oli aikakauden kallein ja nauhoituksissa käytettiin kuutta eri äänitysstudiota. Panostus kuitenkin kannatti, sillä albumi pysytteli myyntilistoilla Yhdysvalloissa 56 viikkoa ja Isossa-Britanniassa 50 viikkoa.
Julkaisut
Albumi julkaistiin vinyylinä ja C-kasettina vuonna 1975 ja CD-levynä vuonna 1986. Britanniassa albumin myynti ylitti platinalevyn myyntirajan 1. tammikuuta 1976. Albumi julkaistiin uudelleen vuonna 1991 CD-levynä Yhdysvalloissa kahden bonusraidan kera. Albumi on myös harvoja levyjä jotka on julkaistu DVD-Audio-äänitteenä. DVD-Audiot julkaistiin vuonna 2002 Yhdysvalloissa ja Britannissa. Vuonna 2001 levy julkaistiin remasteroituna CD-levynä Japanissa ja vuonna 2004 Euroopassa japanilaisin kansitekstein. Vuonna 2005 julkaistiin maailmanlaajuisesti 30-vuotisjuhlaversio, joka sisälsi CD-levyn lisäksi DVD:n.
Guild Guitar Company
The Guild Guitar Company (yksinkertaistetusti pelkkä Guild) on yhdysvaltalainen soittimia valmistava yhtiö, joka on tunnettu erityisesti laadukkaista akustisista kitaroistaan.
A Night at the Opera (Queenin albumi)
Kappaleet
A-puoli B-puoli
Guild Guitar Company
Yhtiön perusti vuonna 1952 Alfred Dronge, kitaristi ja musiikkiliikkeen omistaja; sekä entinen Epiphone Guitar Companyllä johtotehtävissä ollut George Mann.
Ovako Imatra
Ovako Imatra Oy Ab on imatralainen terästehdas, joka valmistaa pyörö-, neliö- ja lattaterästankoja. Tehtaan valmistamia erikoisteräksiä käytetään esimerkiksi tehonsiirtolaitteisiin ja muuntajiin, akseleihin, hammaspyöriin, kampiakseleihin, jousiin, laakereihin, ruuveihin ja kaivoslaitteisiin. Imatran tunnetuin tuote on M-Steel®, jonka suunnittelussa on pyritty säästämään työstökustannuksia ja parantamaan koneistusprosessien tuottavuutta. Ovako Imatran tehtaalla työskentelee noin 600 työntekijää ja se on Imatran 3. suurin työnantantaja sekä Kaakkois-Suomen suurin metallialan yritys. Imatran tehdas kuuluu osana Ovako-konsernia japanilaiseen teräksenvalmistajaan Nippon Steel Corporationiin.
Guild Guitar Company
Tunnettuja Guild-kitaroita käyttäviä muusikoita ovat esimerkiksi Bryan Adams, George Benson, Bruce Springsteen ja Duane Eddy.
A Night at the Opera (Queenin albumi)
Vuoden 1991 CD-version bonuskappaleet
<li> <li> </ol>
Ovako Imatra
Vuoksenniska-aika
thumb|Oy Vuoksenniska Ab:n Imatran rautatehdas juuri sen valmistuttua 1937.
Terästehtaan historia ulottuu vuoteen 1915, jolloin perustettiin Elektrometallurgiska AB, joka oli sähkökäyttöinen rautasulattamo. Yritys liitettiin vuonna 1934 sisaryhtiöönsä Oy Vuoksenniska Ab, jolla oli alun perin puuhiomotoimintaa vuosina 1927-1939.
A Night at the Opera (Queenin albumi)
Aiheesta muualla
Albumin arvosteluja:
Ovako Imatra
Vuoksenniska-aika
Vuonna 1936 Vuoksenniska rakensi Imatran rautatehtaan sähkösulaton harkkoraudan ja teräksen tuotantoon sekä valssaamon. Samaan aikaan Outokumpu rakensi kuparitehtaan, jonka sivutuotteena syntyi kiisutuhkaa, jota oli mahdollista hyödyntää harkkoraudan tuotannossa, jonka hyödyntäminen Vuoksenniskan rautatehtaan prosessissa onnistui vasta tutkimus- ja kehitystyön tuloksena. Vuonna 1943 Vuoksenniska perusti Turun harkkorautatehtaan koksimasuuneineen, joka valmisti suomalaisten valimoiden tarvitsevan rautatarpeen. Henkilökunnan määrä Turussa oli suurimmillaan 250 työntekijää. , Elektrometallurgiskan ja Vuoksenniskan pääomistaja oli niiden perustamisesta 1915 ja 1926 lähtien vuorineuvos Berndt Grönblom yhdessä lankonsa vapaaherra Gustaf Aminoffin kanssa. Aminoff toimi alkuvaiheessa terästeollisuuden teknisenä johtajana. Vuoksenniskan enemmistöomistus siirtyi Grönblomille vuodesta 1936 alkaen.
Trevor Bentham
Trevor Bentham (s. 11. lokakuuta 1943) on englantilainen elokuvakäsikirjoittaja, jonka tunnetuimpiin töihin kuuluu muun muassa H. E. Batesin romaaniin perustuva Kuukausi järvellä (A Month by the Lake, 1995). Bentham on avoimesti homoseksuaali ja eli 22 vuotta kuuluisan näyttelijä sir Nigel Hawthornen kanssa. Hawthorne kuoli vuonna 2001.
Ovako Imatra
Vuoksenniska-aika
Ennen talvisotaa tärkeitä tuotteita olivat tuolloin erityisesti rautatiekiskot. Sotien aikana suuri merkitys oli sen tuottamalla kranaattiteräksellä, joka hallitsi sodan ajan tehtaan tuotantoa.
Sotien aikana Imatran terästehdas vaurioitui, mutta onnistuttiin pian sodan jälkeen kunnostamaan niin, että tehdas oli mukana sodan jälkeisessä sotakorvaustoiminnassa.
Suomalainen Ovako-aika
Terästeollisuudessa tapahtui 1960-luvulla voimakasta teknologista kehitystä. Tässä tilanteessa Vuoksenniskan Imatran tehdaskin erikoistui terästuotannossaan. Nimi "Ovako" tuli käyttöön 1969, kun imatralainen Vuoksenniska ja Fiskars yhdistivät terästuotantoaan. Wärtsilästä tuli Ovakon osaomistaja vuonna 1972. Työntekijöitä vuonna 1973 oli hieman yli 3 000. Tuotantoa oli lähes 497 000 tonnia terästä ja 144 000 tonnia harkkorautaa.
Imatran terästehtaan lisäksi suomalaiseen Fiskarsin ja Wärtsilän silloin omistamaan Ovako Oy:hyn liitettiin vuonna 1979 joukko Länsi-Uudellamaalla sijainneita rautateollisuuden tuotantolaitoksia eli Taalintehdas, Billnäs, Koverhar ja Åminnefors sekä Turun harkkorautatehtaan ollessa myös aiemmin jo Vuoksenniskan tuotantoyksikkönä. Turun yksikkö lopetettiin 35 toimintavuoden jälkeen vuonna 1978.
Osana ruotsalaista Ovakoa
Suomalainen Ovako ja ruotsalainen SKF Steel fuusioituivat vuonna 1986 Ovako Steel -nimiseksi yhtiöksi. Siitä irrotettiin seuraavana vuonna 1987 Länsi-Uudenmaan yksiköt Imatran terästehtaan jäädessä ainoaksi suomalaiseksi terästuotantoyksiköksi.
Vuonna 1991 Imatran tehtaasta muodostui Imatra Steel Oy, kun ruotsalainen AB SKF ja suomalainen Wärtsilän seuraajayhtiö Metra Oy jakoivat silloisen Ovako-konsernin. Henkilöstöä terästehtaalla työskenteli noin 600. Metallitelaketjut kuuluivat Imatra Steel -yhtiöön Fiskarsin osan perintönä. Tämä liiketoiminta siirrettiin vuonna 1993 osaksi Loimaalla toimivaa OFA Oy:tä.
Vuonna 2005 perustettiin uusi Oy Ovako Ab, jonka omistukseen Wärtsilä Oyj siirsi Imatra Steel Oy:n. Myöhemmin yhtiön nimi Ovako-konsernissa muutettiin muotoon Ovako Imatra Oy Ab. Vuonna 2006 omistajayhtiöt myivät Ovakon osakekannan kahdelle hollantilaiselle sijoitusyhtiölle ja saksalaiselle teräsalalla toimivalle Pampus-yhtiölle (Pampus Industrie Beteiligungen GmbH & Co. KG.). Vuodesta 2010 omistaja on pääomasijoitusyhtiö Triton. Triton ei kuitenkaan ostanut niitä Ovakon osia, jotka valmistavat valssilankaa ja jännepunoksia eli pitkiä erikoisterästuotteita. Työntekijöitä Imatran tehtaalla oli vuonna 2010 noin 600. Imatran tehtaan tuotanto vuonna 2016 oli 190 000 tonnia erikoisterästä.
Osaksi japanilaista teräskonsernia
Omistusjärjestelyiden viimeisin vaihe tapahtui keväällä 2018, jolloin japanilainen teräksenvalmistaja Nippon Steel Corporation osti Ovakon. Tässä järjestelyssä Imatran tehdas on japanilaisyhtiön suomalainen tytäryhtiö.
Keinutuoli
Terveysvaikutukset
Keinutuoliharjoittelua on kokeiltu varteenotettavana vanhusten kuntouttamisen apuna. Joissain tutkimuksissa on todettu keinumisen vahvistavan syviä vatsa- ja selkälihaksia. Keinumiseen tarvitaan juuri alaselän ja lantiopohjan lihaksia, mikä vahvistaa niitä – isometristen vatsalihasliikkeiden tapaan.
Tunnettujen henkilöiden kiikkutuoleja
Keinutuoleja on monenlaisia tyyppejä. Eri hallitsijoilla ja valtionpäämiehillä on ollut omia suosikkikiikkutuolejaan. Yhdysvaltojen presidenteistä Abraham Lincoln ammuttiin keinutuoliinsa teatteriaitiossa. George Washington, William McKinley, Theodore Roosevelt ja John Kennedy ovat myös tunnettuja keinutuoleistaan ja työskentelystään niissä. Israelin David Ben-Gurionilla ja Tšetšenian Džohar Dudajevilla oli lempikeinutuolinsa. Suomen presidenteistä muun muassa Mauno Koivisto oli keinutuolin ystävä.
Kuntoutuskomitea
Kuntoutuskomitea oli vuosina 1963–1966 toiminut, Kelan pääjohtajan V.J. Sukselaisen johtama komitea, jonka tehtävänä oli selvittää invalidihuolto- ja muussa invalidien kuntouttamislainsäädännössä sekä kuntouttamistoiminnassa olevia puutteellisuuksia ja epäkohtia sekä tehdä niiden poistamiseksi tarpeelliseksi katsomansa ehdotukset mainitun lainsäädännön tarkistamiseksi ja täydentämiseksi sekä laatimaan periaate-ehdotuksensa kuntouttamistoiminnan tarkoituksenmukaiseksi kokonaisohjelmaksi tarpeellisine lainsäädäntötoimenpiteineen.
Kuntoutuskomitean yleinen merkitys
Sukselaisen komitea, jollaisena Kuntoutuskomitea alalla tunnetaan, on tärkein suomalaista kuntoutusjärjestelmää koskeva julkinen suunnitteluasiakirja, vaikka mietinnön laatimaa hyvin yksityiskohtaista ehdotusta ei monilta osin toteutettukaan. Käytännössä kaikki komitean sisällölliset ehdotukset toteutettiin seuraavan 5–10 vuoden aikana, ja useimmat näistä muutoksista ovat edelleen voimassa muodostaen kuntoutusjärjestelmän perusrungon. Kuntoutuskomitean työn yhtenä tausta-asiakirjana oli Veikko Niemen vuonna 1962 sosiaaliministeriön toimeksiannosta laatima ”Kuntouttamisen yleissuunnitelma”.
Komitea määritteli kuntoutuksen toimenpiteiksi, joiden avulla vammaisia, sairaita tai muutoin normaalista poikkeavia henkilöitä pyritään auttamaan kykeneviksi ansiotyöhön, omintakeiseen toimeentuloon ja muutoinkin mahdollisimman normaaleihin elämänolosuhteisiin. ... Kuntoutukselle on ominaista pyrkimys kokonaisnäkemykseen vammaisen tai sairaan henkilön ongelmista. Itse sairaus tai vamma pyritään tietenkin parantamaan asianmukaisella tavalla, mutta sen rinnalla on tavoitteena henkilön kunnon ja toimintakyvyn parantaminen muiltakin osin.
Kuntoutuskomitea laati seuraavat pykäläkohtaiset laki- ja asetusehdotukset
Komitean ehdotus kuntoutuksen sisällöksi (3 §) oli: Kuntoutukseen kuuluvat, sen mukaan kuin kunkin kuntoutettavan kohdalla on tarpeellista ja tarkoituksenmukaista,
Edellä luetellut toimenpidekokonaisuudet määritellään lakiehdotuksessa seuraavalla tavalla: Kuntoutustutkimukseen kuuluvat yhteisesti tai erillisinä
Lääkinnälliseen kuntoutukseen kuuluu kuntouttamistarkoituksessa annetun lääkärin- ja sairaan hoidon lisäksi:
Koulutukseen ja valmennukseen kuuluvat
Yleishallinto ehdotettiin järjestettäväksi sosiaaliministeriön (vuodesta 1968 sosiaali- ja terveysministeriö) alaisuuteen. Kuntoutuksessa tarvittavat toiminnot olisivat asianomaisten ammattiviranomaisten johdon ja valvonnan alaisia. Yksilön kuntoutusasian hoitoa varten perustettaisiin kuhunkin lääniin kuntoutustoimisto ja sen avuksi kuntoutustoimikunta.
Kuntoutuksen kehitys Kuntoutuskomitean jälkeen
Suomalainen kuntoutusjärjestelmä oli alkanut hahmottua jo Kuntoutuskomitean työskentelyn aikana. Vakuutusalan Kuntouttamiskeskus perustettiin 1964, työvoimaviranomaiset aloittivat neuvontaosastojen kautta työpaikalla tapahtuvan työkokeilun vuonna 1966. Kelan kuntoutuksen kenttäorganisaatio – kuntoutusosasto, alueiden kuntoutustoimistot, paikallistoimistot – aloitti toimintansa 1967. Kela oli ja on edelleen eduskunnan alainen laitos, muussa vakuutuskuntoutuksessa taustatekijöinä ovat yksityiset vakuutuslaitokset.
Kuntoutuskomitean työtä pidettiin kuitenkin kuntoutuksen sisällön kannalta niin tärkeänä, että Invalidihuoltoasiain neuvottelukunta, Kuntoutusasiain neuvottelukunnan edeltäjä asetti erityisen jaoston (ns. Ailion jaosto) valmistelemaan erillislainsäädäntöä tärkeinä pidetyistä muutoksista. Muutokset tehtiin invalidihuoltolakiin. 1960-luvun lopussa ja 1970-luvun alussa toteutettiin ”Ailion jaoston” aloitteesta seuraavat toimenpiteet:
Jaku Havukainen
Jarmo-Pekka ”Jaku” Havukainen on suomalainen kitaristi ja lauluntekijä. Hän aloitti soittamisen 1970-luvun alkupuolella, ja on myöhemmin säestänyt muun muassa Tapani Kansaa, Paula Koivuniemeä ja Topi Sorsakoskea, keikkaillut kahdestaan Pepe Willbergin kanssa sekä kuulunut uuteen Jormas-kokoonpanoon. Lapinlahden Lintuihin hän kuului noin vuoden verran (2005–2006). Nykyään Havukainen keikkailee oman yhtyeensä sekä Aboriginal Pig Band -yhtyeen kanssa. Havukainen julkaisi vuonna 2003 ensimmäisen oman levynsä Rocks With The Stars.