cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Revonlahden taistelu
Seuranneena päivänä ruotsalaiset hyökkäsivät kahdella kiilalla kylään leiriytyneitä venäläisiä vastaan. Oikea sivusta pyyhkäisi yli kaiken venäläisen vastarinnan ja eteni joen vartta pitkin kohti kylää. Samaan aikaan vasen sivusta valmistautui hyökkäämään pappilaa vastaan, jonne Bulatov oli asettanut esikuntansa ja keskittänyt joukkonsa. Pappilan valtaus osoittautui ruotsalaisille vaikeaksi palaksi venäläisten tehtyä kiivasta vastarintaa. Kello kymmenen aikaan ruotsalaiset joukot kuitenkin rynnäköivät pappilaan, jossa tapahtui yhteenoton verinen lopputaistelu.
Taistelun päätyttyä 94 ruotsalaista oli saanut surmansa, ja yli 600 venäläistä oli joko kuollut, haavoittunut tai joutunut sotavangiksi. Voitto Revonlahdella merkitsi Ruotsin perääntymisvaiheen päättymistä, ja alkoi ruotsalaisten koko vuoden 1808 kesän kestäneen vastaoffensiivin vuoro kohti etelää.
Isosuon jäteasema
thumb|250px|Käytöstä poistuneiden ja täytettyjen penkkojen sisältä kerätään [[Biokaasu|kaatopaikkakaasua talteen putkistojen avulla. Kaasu poltetaan biokaasupumppaamon soihdussa. ]] Isosuon jäteasema (ennen Isosuon kaatopaikka) on Naantalin, Raision ja Maskun kuntien raja-alueella sijaitseva entinen kaatopaikka ja nykyinen jäteasema. Vuonna 1984 perustetun alueen kokonaispinta-ala on 60 hehtaaria ja sen omistaa Turun Seudun Jätehuolto. Isosuolla vastaanotetaan lajiteltua hyötyjätettä, energiajätettä, tavanomaisia kaatopaikkajätteitä, sähkö- ja elektroniikkalaiteromuja, kyllästettyä puuta ja kotitalouksien ongelmajätteitä.
Maantiede
Isosuon jäteasema sijaitsee noin neljä kilometriä Raision keskustasta luoteeseen. Isosuon länsipuolella on Fortum Oy:n tuhkankaatopaikka (Härkäsuon kaatopaikka), eteläpuolella Naantalin kaupungin puhtaiden ylijäämämassojen läjitysalue (maankaatopaikka) ja koillispuolella Maskun kunnan teollisuusalue. Lähimmät asutut kiinteistöt sijaitsevat 800 metrin päässä jäteasemalta. Isosuota ympäröivät alueet ovat pääasiassa maa- ja metsätalouskäytössä. Jäteaseman ympäristössä on suuria korkeuseroja, ja se sijaitsee kallioalueen painanteessa, eikä näy laajalle alueelle. Isosuon kaatopaikan ja Fortumin Härkäsuon läjitysalueen luontaiset valumavedet ohjataan Orjanojaan josta ne edelleen kulkeutuvat Vaarjokeen.
Lähteet
60.51475°N, 22.08661°W
Golf kesäolympialaisissa 2020
Golfissa kilpailtiin Tokion 2020 kesäolympialaisissa viidettä kertaa. Niin miesten kuin naistenkin turnaukseen osallistui 60 urheilijaa. Kumpikin turnaus koostui neljästä kierroksesta. Miesten turnaus kilpailtiin 30. heinäkuuta – 2. elokuuta ja naisten 5.–8. elokuuta. Turnaus pelattiin Kasumigaseki Country Clubilla Kawagoen kaupungissa. Kummankin kilpailun voitti yhdysvaltalainen golfaaja.
Marin Marais
pienoiskuva|Marin Marais
Marin Marais (31. toukokuuta 1656 Pariisi – 15. elokuuta 1728 Pariisi) oli ranskalainen säveltäjä ja viola da gamban soittaja. Hän opiskeli musiikkia Jean-Baptiste Lullyn ja Sainte-Colomben johdolla. Marais toimi vuodesta 1676 lähtien hovimuusikkona.
Saksa yleisurheilun sisäratojen maailmanmestaruuskilpailuissa 2008
Saksa osallistuu Valencian sisäratojen MM-kisoihin 2008. Joukkue julkistettiin 27. helmikuuta 2008.
Marin Marais
Marais sävelsi pääasiassa musiikkia viola da gamballe. Hän julkaisi viisi kirjaa viola da gamba -kappaleita, sisältäen tanssisarjoja ja erilaisia karakterikappaleita. Niiden lisäksi Maraisin tuotantoon kuuluu muun muassa ooppera Alcyone vuodelta 1706.
Marais (Gerard Depardieu) esiintyi keskushenkilönä vuoden 1991 elokuvassa Kaikki elämän aamut. Säveltäjän musiikki sai elokuvan kautta uutta kansainvälistä huomiota.
Gloster Meteor
Gloster Meteor oli ensimmäinen Yhdistyneen kuningaskunnan ilmavoimien suihkuhävittäjä. Lentokone tuli käyttöön toisen maailmansodan lopulla muutamia viikkoja Luftwaffen Messerschmitt Me 262:n jälkeen, elokuussa 1944. Se oli siten maailman toinen suihkuhävittäjä ja ensimmäinen liittoutuneiden palveluskäytössä. Meteor- ja Me 262 -koneet eivät kuitenkaan koskaan joutuneet taisteluun toisiaan vastaan sodan aikana.
Meteorin kehitystyö alkoi vuonna 1940 ilmailuministeriön määräyksellä F.9/40. Koneen suunnitteli George Carter Gloster Aircraft Companylta. Kahdeksasta prototyypistä viides lensi ensi kertaa 5. maaliskuuta 1943, lentäjänään Michael Daunt. Prototyypit käyttivät kahta de Havilland Halford H.1 -moottoria, mutta de Havilland varasi nämä omaan Vampire-koneeseensa.
Koneen suihkumoottorin perustui Frank Whittlen ratkaisuun, jota Rover oli kehittänyt W.2 moottorimalliin ja joka päätyi edelleen Rolls-Roycen jatkokehitykseen. Sarjavalmistukseen päätynyt moottori oli W.2B. W.2B/23C -moottorit tuottivat 7,65 kN:n voiman kumpikin, mikä antoi koneelle 417 mph:n (670 km/h) nopeuden 3 000 m:n korkeudessa. Koneen rakenne oli kokometallinen ja moottorit oli asennettu keskelle siipiin. Aseistuksena oli neljä Hispanon 20 mm:n tykkiä.
Ensimmäiset koneet toimitettiin Yhdistyneen kuningaskunnan ilmavoimille 12. heinäkuuta 1944, ja yksi lähetettiin myös Yhdysvaltoihin vastineeksi Bell YP-59A Airacometista vertailua varten. Meteor Mk. I joutui taistelutoimiin V1-ohjuksia vastaan 27. heinäkuuta 1944. Lentokoneita vastaan ne eivät koskaan joutuneet ilmataisteluun, vaikka Mk. III -sarjan koneita sijoitettiinkin Belgiaan, josta ne lensivät taistelulentoja Saksan ylle tammikuussa 1945.
Sodan jälkeen Meteorista kehitettiin huomattavasti paranneltuja malleja, joissa oli sekä tehokkaammat moottorit että parempi aerodynamiikka, ja Meteor F.IV, joka meni tuotantoon 1947 saavutti 930 km/h nopeuden. Viimeinen normaali päivähävittäjämalli oli F.8, joka saavutti 960 km/h nopeuden. Koneesta tehtiin myös tiedustelukone- ja yöhävittäjäversioita.
Australian ilmavoimissa
pienoiskuva|RDAF Gloster Meteor Australian kuninkaalliset ilmavoimat sai käyttöönsä 113 Meteoria vuosina 1946–1952. F.8 Meteorit taistelivat Korean sodassa Australian 77. laivueen mukana. Laivue, joka oli aiemmin käyttänyt P-51 Mustangeja, sai Meteor-koneet käyttöönsä 30. heinäkuuta 1951 ja saavutti jonkinlaista menestystä ampuen alas viisi uudempaa ja parempaa MiG-15-konetta syyskuusta marraskuuhun. Tosin laivue menetti pelkästään 1. joulukuuta 1951 neljä konetta taistelussa ylivoimaisia MiGejä vastaan. Tämän seurauksena laivue siirrettiin maahyökkäystehtäviin, jossa se pärjäsikin hyvin. Vaikka ainakin 29 Meteoria menetettiin Koreassa, suuren osa näistä ampui alas ilmatorjunta.
Mestarien liigan kauden 2017–2018 karsintavaihe ja play-off-kierros
Mestarien liigan kauden 2017–2018 karsintavaihe pelattiin 27. kesäkuuta – 2. elokuuta 2017 ja play-off-kierros 15.–23. elokuuta 2017.
Gloster Meteor
Muualla
Meteorin tuotanto jatkui vuoteen 1954 ja lähes 3 900 konetta rakennettiin, enimmäkseen Mk. 8 -sarjaa. Meteor oli käytössä Argentiinan, Belgian, Brasilian, Ranskan, Egyptin, Israelin, Uuden-Seelannin, Syyrian ja Ruotsin ilmavoimissa. Myöhemmät versiot alkaen F.8:sta vuonna 1948 olivat ensimmäiset brittikoneet, jotka oli varustettu heittoistuimin.
Mestarien liigan kauden 2017–2018 karsintavaihe ja play-off-kierros
Yhteenveto
<section begin=ensimmäinenkarsinta/>
Gloster Meteor
Muualla
Maailmassa on nykyisin museokappaleiden lisäksi viisi lentokuntoista Meteoria, neljä Isossa-Britanniassa ja yksi Australiassa.
Mestarien liigan kauden 2017–2018 karsintavaihe ja play-off-kierros
Ottelut
Víkingur Gøta voitti 6–2 yhteistuloksella.
Gloster Meteor
Muualla
Vuonna 1945 yksi Meteor I, EE227 varustettiin ensimmäisenä lentokoneena maailmassa Rolls-Royce Trent -potkuriturbiinimoottorein.
Mestarien liigan kauden 2017–2018 karsintavaihe ja play-off-kierros
Ottelut
Hibernians voitti 3–0 yhteistuloksella.
Alaškert voitti 2–1 yhteistuloksella.
Thomas Tomkins
Tomkins syntyi St David'sissa, Walesissa. Myös hänen isänsä oli muusikko. Tomkins opiskeli William Byrdin johdolla Lontoossa. Lontoossa ollessaan hän tutustui myös säveltäjä Thomas Morleyhin. Vuosina 1625–1628 Tomkins toimi urkurina Chapel Royalissa. Hän toimi sen jälkeen Worcesterin katedraalissa, mutta menetti työnsä Englannin sisällissodan aikana vuonna 1646. Tomkins kuoli vuonna 1656.
Mestarien liigan kauden 2017–2018 karsintavaihe ja play-off-kierros
Ottelut
The New Saints voitti 4–3 yhteistuloksella.
Linfield voitti 1–0 yhteistuloksella.
Yhteenveto
<section begin=toinenkarsinta/>
Ottelut
APOEL voitti 2–0 yhteistuloksella.
Ludogorets Razgrad voitti 5–3 yhteistuloksella.
Karabah voitti 6–0 yhteistuloksella.
Partizan voitti 2–0 yhteistuloksella.
Red Bull Salzburg voitti 6–0 yhteistuloksella.
Astana voitti 2–1 yhteistuloksella.
BATE Borisov voitti 4–2 yhteistuloksella.
Kööpenhamina voitti 4–3 yhteistuloksella.
Hapoel Be'er Sheva voitti 5–3 yhteistuloksella.
Rijeka voitti 7–1 yhteistuloksella.
Vardar voitti 4–2 yhteistuloksella.
Maribor voitti 3–2 yhteistuloksella.
Rosenborg voitti 3–2 yhteistuloksella.
FH voitti 3–1 yhteistuloksella.
Celtic voitti 6–0 yhteistuloksella.
Legia Varsova voitti 9–0 yhteistuloksella.
Yhteenveto
<section begin=kolmaskarsinta/>
!colspan=6|Mestarit
!colspan=6|Parhaiten sijoittuneet
Ottelut
Astana voitti 3–2 yhteistuloksella.
Maribor voitti 2–0 yhteistuloksella.
Kööpenhamina voitti 4–2 yhteistuloksella.
Celtic voitti 1–0 yhteistuloksella.
''3–3 yhteistulos. Hapoel Be'er Sheva voitti vierasmaaleilla.''
APOEL voitti 4–1 yhteistuloksella.
Karabah voitti 2–1 yhteistuloksella.
Olympiakos voitti 5–3 yhteistuloksella.
Steaua Bukarest voitti 6–3 yhteistuloksella.
Gaetano Pugnani
Gaetano Pugnani (27. marraskuuta 1731 Torino – 15. heinäkuuta 1798 Torino) oli italialainen viulisti ja säveltäjä. Hän opiskeli viulunsoittoa muun muassa Giuseppe Tartinin johdolla. Vuonna 1752 Pugnani pääsi viulistiksi kuninkaalliseen orkesteriin Torinossa. Pugnani esiintyi uransa aikana ympäri Eurooppaa, mutta palasi vuonna 1770 Torinoon, jossa hän kuoli heinäkuussa 1798. Pugnani sävelsi muun muassa viulumusiikkia ja oopperoita.
Mestarien liigan kauden 2017–2018 karsintavaihe ja play-off-kierros
Ottelut
''3–3 yhteistulos. Nice voitti vierasmaaleilla.''
TsSKA Moskova voitti 3–0 yhteistuloksella.
Yhteenveto
<section begin=playoffkierros/>
Ottelut
''2–2 yhteistulos. Karabah voitti vierasmaaleilla.''
Olympiakos voitti 3–1 yhteistuloksella.
Celtic voitti 8–4 yhteistuloksella.
''2–2 yhteistulos. Maribor voitti vierasmaaleilla.''
Sevilla voitti 4–3 yhteistuloksella.
Napoli voitti 4–0 yhteistuloksella.
Liverpool voitti 6–3 yhteistuloksella.
Sporting CP voitti 5–1 yhteistuloksella.
Yhdysvaltain korkeimman oikeuden puheenjohtaja
Yhdysvaltain korkeimman oikeuden puheenjohtaja on Yhdysvaltain liittovaltion ylimmän oikeusasteen eli korkeimman oikeuden johtaja ja maan korkein oikeudellinen viranhaltija. Muita tuomareita (Associate Justice of the Supreme Court) on kahdeksan. Puheenjohtajan nimittää Yhdysvaltain presidentti eliniäksi, tosin senaatin on vahvistettava nimitys. Puheenjohtaja johtaa korkeimman oikeuden toimintaa, ja perinteen mukaan hän myös vastaanottaa uusilla presidenteillä virkaanastumisjuhlallisuuksissa virkavalan.
Yhdysvaltain perustuslaki ei suoraan määrittele korkeimmalle oikeudelle puheenjohtajaa, mutta Ensimmäisen Artiklan (Article I) mukaan tuomioistuimen puheenjohtaja johtaa senaatissa käytävää oikeudenkäyntiä presidentin virkasyytteen tapauksessa. Korkeimman oikeuden tuomareilla ei ole mitään muodollisia pätevyysvaatimuksia, mutta tehtävään valituilla on kaikilla ollut lainopillinen tausta.
Presidentin virkavalan vastaanottamisen perinne alkoi vuonna 1797, kun Oliver Ellsworth otti vastaan John Adamsin valan. Tavasta ollaan joskus poikettu, kuten vuonna 1963, kun Lyndon B. Johnsonista tuli presidentti John F. Kennedyn salamurhan jälkeen, ja valan otti vastaan liittovaltion tuomari presidentin lentokoneessa Air Force Onessa.
Korkeimman oikeuden käsiteltyä oikeustapauksen se julkaisee lausunnon, johon tarvitaan vähintään viisi tuomaria. Jos puheenjohtaja on samaa mieltä kuin enemmistö, hän päättää, kuka kirjoittaa lausunnon. Muussa tapauksessa kirjoittajan päättää enemmistöön kuuluva virkaiältään vanhin tuomari. Tuomioistuimen toimintaan liittyvien tehtävien lisäksi puheenjohtaja johtaa korkeimman oikeuden rakennusta, jossa työskentelee yli 400 henkilöä. Hän tekee myös joitakin tuomarinimityksiä ja on muun muassa Smithsonian-instituutin johtokunnan jäsen.
Jotkut puheenjohtajat ovat aiemmin toimineet korkeimmassa oikeudessa tavallisena tuomarina. Edward Douglass White, Harlan Fiske Stone ja William Rehnquist ylennettiin puheenjohtajiksi heidän ollessaan virassa. Charles Evan Hughes ja John Rutledge olivat välillä eronneet toimiakseen muissa tehtävissä ennen paluuta korkeimpaan oikeuteen. Senaatti kuitenkin hylkäsi Rutledgen nimityksen. Useimmat tehtävään valitut on siis nimitetty suoraan puheenjohtajaksi. Joillakin, kuten John Marshallilla ja Earl Warrenilla, ei ollut edes kokemusta tuomarina olemisesta ennen nimitystään. William Howard Taft oli ennen nimitystään toiminut Yhdysvaltain presidenttinä.
Vuonna 2017 puheenjohtajan palkka on 263 300 dollaria vuodessa, eli noin kymmenen tuhatta dollaria suurempi kuin muiden korkeimman oikeuden tuomareiden.
Neiti Aika
Suomessa
Neiti Aika on ollut eniten käytetty puhelimen palvelunumero Suomessa. Palvelun tarkoitus on kertoa kysyjille mahdollisimman yhdenmukaista aikaa ja se vastaa koko maassa numerosta 10061. Palveluun on soitettava lankapuhelinverkosta, jotta puhelu yhdistyy perille. Satakunnan Puhelimella on palvelussaan nauhoitteella miesääni.
Historia
Suomessa ensimmäinen ihmisvoimin tuotettu Neiti Aika -puhelinpalvelu aloitti vuonna 1936, mutta pian se automatisoitiin ja siitä tuli Suomen ensimmäinen automaattinen puhelinpalvelu. Vastaaja toteutettiin nauhoituksella, joka ilmoitti ajan kymmenen sekunnin välein. Neiti Ajalla on myös ollut joissain vastaajissa miesääni ja nykyisin palvelu tunnetaankin neutraalimmalla nimellä Aikatiedotus.
Palvelun suosion kehittymistä kuvaa hyvin se, että Turun Puhelimen (nykyisin osa Teliaa) aloittaessa oman palvelunsa vuonna 1938 aikatiedusteluja tehtiin aloitusvuonna huikeat 352 310 kappaletta, mutta syyskuussa 2006 puheluita tuli enää 1 300.
Niina Ranta
Niina Ranta (s. 1993) on suomalainen pianisti.
Neiti Aika
Historia
Vanhoihin Neiti Aika -laitteistoihin voi käydä tutustumassa Tampereen Mediamuseo Rupriikissa tai Ilmajoen puhelinmuseossa, jossa on vuodelta 1949 peräisin oleva Neiti Aika -laitteisto. Nimitys Neiti Aika on myös siirtynyt Internetiin.
Niina Ranta
Ranta aloitti vuonna 2013 opiskelun Sibelius-Akatemiassa Jussi Siiralan johdolla. Häntä ovat Suomessa opettaneet myös muiden muassa Tuija Hakkila, Paavali Jumppanen ja Antti Vahtola. Kaudella 2016–2017 hän suoritti opintoja Berliinin taideyliopistossa Rainer Beckerin luokalla. Hän on osallistunut Peter Tuiten ja Akiko Ebin pitämille mestarikursseille.
Ranta on esiintynyt muun muassa PianoEspoo-festivaalilla, Kamarihelmi-festivaalilla ja Romanian EUROPAfestillä. Hän on osallistunut eri pianokilpailuihin, kuten Tampereen pianokilpailuun. Pro Musica -säätiö valitsi hänet Elisaveta Rimkevitchin ja Aurora Marthensin ohella vuoden nuoreksi muusikoksi vuonna 2017. Ranta ja Rimkevitch muodostavat liedparin, jonka ohjelmistoon on kuulunut lauluja muiden muassa Vítězslava Kapráloválta, Antonín Dvořákilta, Maurice Ravelilta, Rebecca Clarkelta, Alban Bergiltä ja Benjamin Britteniltä. Pari on saanut yhteistyä ohjausta Ilmo Rannalta, Tuula Hällströmiltä ja Margareta Brandtilta. Ranta ja Rimkevitch pääsivät parina jaetulle kolmannelle sijalle Helsinki Lied -kilpailussa syksyllä 2018.
Mäntytorni
thumb|250px|Mäntytorni. Mäntytorni (As Oy Mäntytorni) on vuonna 1954 valmistunut 11-kerroksinen ja 31 metriä korkea kerrostalo Tapiolan kaupunginosassa Itäkartanon alueella Espoossa. Rakennuksen suunnitteli arkkitehti Aarne Ervi. Tapiolan alue on valtakunnallisesti merkittävä rakennettu kulttuuriympäristö ja rakennuskannan joukosta muun muassa Mäntytorni on yksi alueen maamerkeistä, ja osoittaa Itäisen lähiön keskuksen paikan.
Biff McGuire
William Biff McGuire (25. lokakuuta 1926 – 9. maaliskuuta 2021 ) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muiden muassa elokuvissa Serpico – kadun tiikeri (1973) ja Ihmissusi Washingtonissa (1973).
Mäntytorni
Taloon rakennettiin 54 asuntoa, jotka kaikki ovat yksiöitä, sisältäen keittokomeron ja ranskalaisen parvekkeen. Talossa on kaksi hissiä. Pohjakerroksessa oli liiketiloja, joissa toimi alun perin kirjakauppa ja asustemyymälä, sekä sauna ja koneellinen pesula. Kattokerroksessa oli alun perin näköalakahvila ja kokoustiloja. Mäntytornin viereen rakennettiin Ervin suunnittelema Tapiolan elokuvateatteri ja myymälärakennus, jotka yhdessä Mäntytornin kanssa muodostavat Itäisen lähiön keskuksen. Mäntytornin vieressä on aukiomainen jalankulkuväylä ja elokuvateatteri oli yhdistetty Mäntytorniin pergolalla.
Biff McGuire
New Havenissa, Connecticutissa syntynyt McGuire meni vuonna 1960 naimisiin näyttelijä Jeannie Carsonin kanssa. Hän on saanut uransa aikana kaksi Tony-ehdokkuutta.
Mäntytorni
Mäntytornin betonirunko valettiin vain 10 vuorokaudessa liukuvalumenetelmällä syyskuussa 1953. Liukuvalua oli aiemmin käytetty Suomessa vain teollisuusrakennuksissa, Mäntytorni oli ensimmäinen asuinrakennus. Rakennus oli valmis keväällä 1954. Rakennuksen kerrosala on 3 250 neliömetriä ja kerros pinta-ala 295 m². Rakennus sijaitsee tontilla, jonka pinta-ala on 1 198 m².
Vuonna 2013 Mäntytorni oli Tapiolan kerros- ja tornitaloista kolmanneksi korkein. Rakennus peruskorjattiin osittain vuosina 2008–2009.
Lähteet
60.17913°N, 24.81172°W
Robert De Niron filmografia
pienoiskuva|De Niro vuonna 2008. Tämä on Robert De Niron filmografia.
Faustina
Faustina voi tarkoittaa:
Hugo Noth
Hugo Noth (s. 1943 Fribourg, Sveitsi) on saksalainen harmonikkataiteilija ja -pedagogi.
Koulutus
Noth opiskeli harmonikansoittoa Trossingenissa vuodesta 1964 alkaen Fritz Doblerin johdolla. Tämän lisäksi hän opiskeli säveltämistä, soitinnusta ja harmoniaa Helmut Degenin ja Bernhard Rövenstrunckin johdolla.
Ura
Noth on kansainvälisesti arvostettu harmonikkapedagogi, joka on opettanut Trossingenin musiikkikorkeakoulussa vuodesta 1972. Hän on antanut lukuisia konsertteja ja mestarikursseja Euroopassa, Etelä- ja Pohjois-Amerikassa, Kanadassa ja Venäjällä. Hän kuuluu myös Pariisia pääpaikkanaan pitävään Itinéraire-yhtyeeseen, joka on keskittynyt uuteen musiikkiin.
Nothin aloitteesta on sävelletty lukuisia harmonikalle ja kamarimusiikkikokoonpanoille suunnattuja teoksia ja hän on työskennellyt tiiviissä yhteistyössä monien nykysäveltäjien kanssa. Hän on ensiesittänyt yli 230 nykymusiikkiteosta.
Hymen (mytologia)
Hymen tai Hymenaios oli kreikkalaisessa mytologiassa häiden jumala. Lähteen mukaan hänen vanhemmikseen mainitaan Dionysos ja Afrodite, tai Apollon ja muusa Kalliope. Kuvataiteessa hänet esitettiin siivekkäänä nuorena miehenä, joka kantoi soihtua, sahraminkeltaista viittaa ja kranssia, jonka kukat olivat useimmiten ruusuja, mutta välillä myös meiramia.
Hymen oli alun perin häälaulun nimi, ja Hymenistä muodostui häiden henkilöitymä, jonka muistoksi laulu esitettiin. Sanat hymen, immenkalvo, ja hymni on johdettu Hymenin nimestä.
Uuden-Seelannin parlamenttivaalit 2020
Uuden-Seelannin vuoden 2020 parlamenttivaalit järjestettiin 17. lokakuuta 2020. Alun perin vaalit oli tarkoitus järjestää 19. syyskuuta, mutta niitä lykättiin koronapandemian vuoksi. Ennakkoäänestys alkoi 3. lokakuuta. .
Uudessa-Seelannissa vaalit pidetään vaalit joka kolmas vuosi. 72 edustajaa valitaan enemmistövaalitavalla vaalipiireistä ja 48 puolueiden asettamilta listoilta suhteellisella vaalitavalla. .
Parlamenttivaaleissa äänioikeutettuja ovat kaikki vähintään 18-vuotiaat Uuden-Seelannin kansalaiset, jotka ovat asuneet maassa vähintään 12 kuukautta ennen vaaleja. Äänioikeutettujen tulee rekisteröityä äänestäjiksi. .
Samaan aikaan parlamenttivaalien kanssa Uudessa-Seelannissa järjestettiin myös kaksi kansanäänestystä, jotka käsittelivät kannabiksen ja eutanasian laillistamista.
Tulokset
Vaaleissa suurimmaksi puolueeksi kansallispuoleen ohi nousi työväenpuolue, joka johti edellistä hallitusta.
Edellisen hallituksen tukipuolue New Zealand First menetti kaikki paikkansa vaaleissa.
Marí Alkatiri
Marí bin Amude Alkatiri (s. 26. marraskuuta 1949 Dili, Itä-Timor) on itätimorilainen poliitikko, joka nousi vuonna 2002 maansa ensimmäiseksi pääministeriksi. Alkatiri erosi pääministerin paikalta 25. kesäkuuta 2006.
Alkatiri syntyi ja aloitti opiskelunsa Dilissä. Vuonna 1970 hän lähti syntymäkaupungistaan jatkaakseen opintojaan Angolassa ja Mosambikissa. Alkatiri valittiin Itä-Timorin pääministeriksi heti sen itsenäistyttyä vuonna 2002. Alkatiri on naimisissa ja hänellä on kolme lasta.
Alkatiri joutui eroamaan huhtikuun 2006 mellakoiden jälkeen presidentti Xanana Gusmãon vaadittua televisiopuheessaan hänen eroaan. Eräät uskoivat Alkatirin antaneen armeijalle käskyn tulittaa väkijoukkoon. Hänen tilalleen nimitettiin Alkatirin eroa vaatiessaan eronnut ulkoministeri José Ramos Horta.
Marí Alkatiri toimi pääministerinä myös toisen kauden.
Veikko Vehviläinen
Veikko Kalevi Vehviläinen (23. huhtikuuta 1920 Suonenjoki – 4. helmikuuta 1998 Suonenjoki) oli suomalainen sotilas ja Mannerheim-ristin ritari.
Mannerheim-ristin perustelut
”''Ylipäällikkö on pvm:llä 26.9.41 nimittänyt Vapaudenristin 2. luokan Mannerheim-ristin ritariksi alikersantti Veikko Kalevi Vehviläisen, joka on osoittautunut erittäin rohkeaksi ja kylmäveriseksi alijohtajaksi sekä ilmiömäisen taitavaksi ja nopeaksi eri taisteluvälineiden käyttäjäksi kaikissa taisteluissa. Tunkeutui ryhmänsä kera [Alalammen] taistelussa 16.7.41 vihollisen vahvaan tukikohtaan, jossa, heittämällä useita käsikranaatteja ja kasapanoksia sekä vuoroin käyttämällä konepistooliaan, pakotti viholliset pysymään rakennuksissa heidän yrittäessään ulos ikkunoista ja ovista tuhoten heidät lopuksi''.”
Antti Koivukangas
Antti Mikael Koivukangas (s. 21. joulukuuta 1978 Pietarsaari) on suomalainen urheilutoimittaja. Hän valmistui yhteiskuntatieteiden maisteriksi, pääaineena valtiotiede Åbo akademista vuonna 2005. Hän työskentelee Svenska Yle Sportenissa kommentaattorina ja toimittajana. Hän asuu Vaasassa. Hän aloitti uransa syksyllä vuonna 2001 Jakobstads Tidningissä mistä hän siirtyi Ylelle töihin vuonna 2003. Hän työskentelee vuodesta 2007 projektipäällikkönä. Hän on erikoistunut jalkapalloselostuksiin ja radiolähetyksiin Yle X3Mssa ja Yle Radio Vegassa. Koivukankaalle myönnettiin Svenska Ylen saavutuspalkinto hänen suorituksistaan vuonna 2008. Kesällä 2009 hän oli yksi Yle Radio Vegan kesäpuhujista.
Huojuva talo
Huojuva talo on Maria Jotunin romaani, jonka hän sai valmiiksi 1935 mutta joka unohduksiin jäätyään löytyi uudestaan ja ilmestyi vasta 20 vuotta hänen kuolemansa jälkeen 1963. Ilmestyessään se oli sensaatio ja on sen jälkeen pysynyt esillä muun muassa Eija-Elina Bergholmin televisiolle ohjaaman minisarjan ja teatteriversioiden ansiosta.
Jotunilla oli tarkoitus osallistua 1930-luvun alkupuolella romaanikilpailuun tällä teoksella, jonka kirjoittamisen hän oli aloittanut 1928, mutta teos valmistui kuitenkin vasta Otavan vuonna 1935 järjestämään kilpailuun. Koska Jotuni ilmoitti kilpailevansa vain voitosta, Huojuva talo jäi julkaisemattomana kustantajan arkistoon.
Huojuva talo on avioliittokertomus, Eero ja Lea Markun avioliittohelvetin tarina, joka Jotunin pojanpojan Kari Tarkiaisen mukaan kuvaa myös Jotunin omaa avioliittoa. Päähenkilöistä Lea on itsenäinen nainen, joka avioliiton solmittuaan joutuu suuruudenhullun puolisonsa Eeron ailahtelevien mielentilojen uhriksi ja alistuu passiiviseksi kärsijäksi, eikä tilanne ratkea ennen kuin miehen kuolemaan. Teosta on pidetty myös hyvän ja pahan vertauskuvana: narsistisen itsekeskeinen Eero Markku edustaa pahaa, Lea ja hänen vanha ihastuksensa puolestaan edustavat hyvää.
Vastaanotto
Matti Paavilainen arvioi teosta sen ilmestyessä sekä kiittäen että kritisoiden, mutta loppuyhteenvetona hän totesi: ”...sittenkin jää tästä romaanista sellainen kuva, että se kenties on kiintoisa kuriositeetti, jonka kohtaloksi silti tulee jäädä vaille suurta menestystä.” Romaanin päätös on Paavilaisen mukaan liian sovinnainen ratkaisu.
Julkaisut
Huojuva talo on ilmestynyt ruotsiksi nimellä Ett vajande hus. Sen on kääntänyt Kerstin Lindqvist ja kustantanut Atlantis, 1999.
Peirol
Peirol (n. 1160–1222) oli ranskalainen trubaduuri ja ritari. Hänen arvellaan olleen kotoisin Auvergnesta. Peirolilta on säilynyt 32 laulua. Peirolin musiikkia on levyttänyt muun muassa Clemencic Consort -yhtye.
Marokko yleisurheilun sisäratojen maailmanmestaruuskilpailuissa 2008
Marokon joukkue Valencian sisäratojen MM-kisoihin 2008 julkistettiin 27. helmikuuta 2008.
Kotimaa (albumi)
Kotimaa on Katri Helenan albumi, joka julkaistiin vuonna 1981.
Raimbaut de Vaqueiras
thumb|upright=0.6|Raimbaut de Vaqueiras Raimbaut de Vaqueiras (noin 1150–1207) oli ranskalainen trubaduuri. Häneltä on säilynyt 33 runoa ja niistä seitsemään myös musiikki. Raimbaut de Vaqueiras syntyi Vaqueiradissa Ranskassa ja asui myöhemmässä elämässään jonkin aikaa Italiassa.
Töyhtöviheltäjät
Töyhtöviheltäjät (Falcunculidae) on Australaasiassa tavattava varpuslintuheimo. Heimon taksonomia on epäselvä ja usein se liitetään viheltäjien (Pachycephalidae) heimoon.
Töyhtöviheltäjien heimoon kuuluu yksi suku ja kolme lajia. Lajit ovat lännentöyhtöviheltäjä (Falcunculus leucogaster), pikkutöyhtöviheltäjä (Falcunculus whitei) ja töyhtöviheltäjä (Falcunculus frontatus).
Une enfant du siècle
Une enfant du siècle on ranskalaisen poplaulaja Alizéen neljäs studioalbumi, ensimmäinen Jive Records / Epic levy-yhtiön julkaisema. Koko albumi vuoti internetiin 19. maaliskuuta 2010. Albumi julkaistiin Ranskassa 29. maaliskuuta 2010. Tuona päivänä Alizée allekirjoitti nimikirjoituksia Virgin Megastoressa Pariisissa. Albumi on saanut inspiraationsa Edie Sedgwickin elämästä.
Singlet
"Les Collines (Never Leave You)" kappale julkaistiin 19. maaliskuuta 2010. Musiikkivideon on ohjannut Hawaii Fantôme, ja se julkaistiin myös 19. maaliskuuta 2010 Alizéen YouTube-kanavalla. Laulu on saavuttanut Top 3 kärjen iTunesissa Italiassa ja Top 75 iTunesin listalla Ranskassa. Musiikkivideo ylitti MTV:n Top 10 listan Latinalaisen Amerikan pohjoisosissa.
Albumin suosio
Une enfant du siècle nousi parhaimmillaan Ranskan albumilistan sijalle 24, mikä oli siihen mennessä Alizéen studioalbumien alhaisin huippusijoitus. Toisella viikolla se laski sijalle 69, ja pysyi vain kaksi viikkoa Top 100:ssa ja kuusi viikkoa Top 200:n sisällä. Se oli korkeimmillaan sijalla 13 digitaalisessa listassa, mutta pysyi vain viikon 50 parhaan joukossa. Meksikossa albumi nousi heti sijalle 22 ja pysyi viisi viikkoa Top 100:n sisällä. Albumi on myynyt vain noin kaksikymmentätuhatta kappaletta maailmanlaajuisesti.
Rolf Wollner
Rolf Wollner (28. huhtikuuta 1906 Leipzig – 6. heinäkuuta 1988 Leipzig) oli saksalainen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti.
Raimon de Miraval
Raimon de Miraval oli ranskalainen trubaduuri. Hänen arvellaan olleen kotoisin Carasconnesta. Raimon de Miraval syntyi 1100-luvulla ja kuoli aikaisintaan vuonna 1213. Raimon de Miravalilta on säilynyt 48 laulua, joista vain kahdenkymmenenkahden musiikki on tallella.
Marvelin ABC-televisiosarjat
Marvelin ABC-televisiosarjat ovat Marvel Cinematic Universeen (MCU) sijoittuvia supersankaritelevisiosarjoja, jotka perustuvat Marvel Comicsin sarjakuviin ja joita esitettiin ABC-kanavalla. Sarjat ovat Marvel Televisionin ja ABC Studiosin tuottamia, ja niihin vaikuttavat myös MCU-elokuvien tapahtumat. Marvel itse käyttää näistä sarjoista yhteisnimitystä ”Marvel Heroes”.
MCU:n ensimmäinen televisiosarja oli S.H.I.E.L.D. Agentit, jonka luomiseen osallistui Joss Whedon, The Avengersin ohjaaja ja käsikirjoittaja. Sarjassa Clark Gregg palasi MCU-elokuvista näyttelemään S.H.I.E.L.D.-agentti Phil Coulsonia, sarjan kertoessa Coulsonin ja hänen johtamansa agenttiryhmän vaiheista The Avengersin tapahtumien jälkeen. Sarjan esittäminen alkoi syyskuussa 2013 ja se lopetettiin seitsemänteen tuotantokauteen elokuussa 2020. Sen jälkeen toteutettiin Agent Carter, jossa Hayley Atwell palasi MCU-elokuvista näyttelemään Peggy Carteria. Sarjan esittäminen alkoi tammikuussa 2015 ja se lopetettiin kahteen tuotantokauteen maaliskuussa 2016. Inhumans aiottiin alun perin toteuttaa elokuvana, kunnes se muutettiin yhteistyönä Imax Corporationin kanssa toteutettavaksi televisiosarjaksi. Sarjassa Anson Mount näytteli Mustaa Salamaa, Attilan epäinhimillisten kuningasta, ja sarjasta esitettiin vain yksi tuotantokausi vuonna 2017.
ABC yritti myös toteuttaa S.H.I.E.L.D. Agentille spin-off -sarjaa Most Wanted sekä Damage Controliin perustuvaa komediasarjaa, mutta molemmat peruttiin ja lopulta kaikki Marvel Televisionin loput MCU-projektit peruttiin, kun Marvel Television yhdistyi joulukuussa 2020 osaksi Marvel Studiosia.
Sarjat
<section begin=MarvelTVABCTable />
<section end=MarvelTVABCTable />
S.H.I.E.L.D. Agentit (2013–2020)
ABC tilasi elokuussa 2012 pilottijakson ohjelmalle nimeltä S.H.I.E.L.D., jonka Joss Whedon ohjasi, ja jonka hän käsikirjoitti Jed Whedonin ja Maurissa Tancharoenin kanssa. 6. huhtikuuta 2013, ABC julisti sarjan uudeksi nimeksi Marvel's Agents of S.H.I.E.L.D., ja sarja tilattiin virallisesti 10. toukokuuta 2013. Jed Whedonin, Tancharoenin ja Jeffrey Bellin toimiessa sarjan showrunnereina, Clark Gregg uusi elokuvista tutun roolinsa Phil Coulsonina. Sarjan toisesta kaudesta ilmoitettiin 8. toukokuuta 2014, kolmannesta kaudesta 7. toukokuuta 2015, neljännestä kaudesta 3. maaliskuuta 2016, viidennestä kaudesta 11. toukokuuta 2017, kuudennesta kaudesta 14. toukokuuta 2018 ja seitsemännestä 16. marraskuuta 2018. Kuudes ja seitsemäs kausi koostuvat kumpikin 13 jaksosta. ABC ilmoitti 18.heinäkuuta 2019, että seitsemän tuotantokausi tulisi olemaan sarjan viimeinen.
Ensimmäinen tuotantokausi alkoi 24. syyskuuta 2013, ja sen tapahtumissa viitattiin myös elokuviin Thor: The Dark World ja Captain America: The Return of the First Avenger. Paljastus Hydran soluttautumisesta S.H.I.E.L.D.:iin elokuvassa Captain America: The Return of the First Avenger vaikutti suuresti koko sarjaan. Elokuvan tapahtumien vaikutuksista sarjan juoneen, Loeb sanoi, "Se on äärimmäisen ainutlaatuinen kokemus, jota ei ole olemassa muualla päin viihdealaa." Toinen tuotantokausi alkoi 23. syyskuuta 2014, ja esitteli epäinhimilliset osaksi MCU:ta, ennen näiden omaa televisiosarjaa. Lisäksi toistuvana juonielementtinä kahdella ensimmäisellä tuotantokaudella oli ruumis, joka kuului kriille, rodulle, jolla oli merkittävä rooli elokuvassa Guardians of the Galaxy. Kolmas tuotantokausi alkoi 29. syyskuuta 2015, ja siinä esiteltiin epäinhimillisistä koottuna sankariryhmänä Salaiset Soturit sekä LMD-robotit (Life Model Decoy). Neljäs tuotantokausi alkoi 20. syyskuuta 2016, ja siinä esiteltiin Robbie Reyes / Aaveajaja. Se sisälsi myös viittauksia Agent Carterin toisen tuotantokauden ja Doctor Strangen tapahtumiin. Viides tuotantokausi alkoi 1. joulukuuta 2017 ja sen neljä viimeistä jaksoa sijoittuivat samaan aikaan Avengers: Infinity Warin kanssa. Kuudes tuotantokausi alkoi 10. toukokuuta 2019. Seitsemän tuotantokausi alkoi 27. toukokuuta 2020.
Agent Carter (2015–2016)
Vuonna 1946 Peggy Carterin on tasapainoitettava rutiininomainen toimistotyönsä Strategisessa tiedereservissä (Strategic Scientific Reserve), samalla kun auttaa salaa Howard Starkia, joka lavastetaan syylliseksi laittomaan asekauppaan. Apunaan Starkin hovimestari, Edwin Jarvis, Carter yrittää hankkiutua aseista eroon ja löytää oikeat syylliset. Carter muuttaa myöhemmin New Yorkista Los Angelesiin ja kohtaa uuden uhan, toisen maailmansodan jälkeisen atomisen ajan kynnyksellä, saa uuden kodin ja tapaa uusia ihmisiä, sekä mahdollisesti myös uuden rakkauden.
Syyskuuhun 2013 mennessä Marvel oli myös kehittänyt sarjan, jota inspiroi One-Shot -lyhytelokuva Agent Carter, päähenkilönään Peggy Carter, ja tammikuussa 2014 ABC Entertainment Groupin johtaja Paul Lee vahvisti sarjan olevan kehityksessä, ja mahdollisen pilottijakson käsikirjoituksen tekijöiksi Christopher Markusin ja Stephen McFeelyn, jotka käsikirjoittivat myös Captain America: The First Avengerin ja Captain America: The Return of the First Avengerin. Tara Butters, Michele Fazekas ja Chris Dingess toimivat sarjan showrunnereina, Hayley Atwellin uusiessa roolinsa Peggy Carterina. 8. toukokuuta 2014 ABC tilasi virallisesti Agent Carter -sarjan. Toisesta tuotantokaudesta ilmoitettiin 7. toukokuuta 2015. ABC ilmoitti 12. toukokuuta 2016 lopettavansa sarjan kahteen tuotantokauteen.
Ensimmäinen tuotantokausi, joka alkoi 6. tammikuuta 2015, kertoi useissa MCU-elokuvissa esiintyneiden Musta Leski- ja Talvisotilas-ohjelmien alkuperästä. Toisella tuotantokaudella, joka alkoi 19. tammikuuta 2016, nähtiin pimeävoima, jolla on yhteyksiä Marcus Danielsiin sarjassa S.H.I.E.L.D. Agentit sekä Tohtori Outoon.
Ensimmäisellä tuotantokaudella Dominic Cooper uusii roolinsa Howard Starkina elokuvasta Captain America: The First Avenger. James D’Arcy esittää Edwin Jarvisia, Starkin hovimestaria, joka toimii myöhemmin inspiraationa Tony Starkia palvelevalle tekoälylle J.A.R.V.I.S. Costa Ronin esittää nuorta Anton Vankoa, joka oli Starkin ohella toinen kaarireaktorin luojista. Chris Evans esiintyy Steve Rogersina / Kapteeni Amerikkana The First Avengeristä otetun arkistokuvan kautta. McDonough ja Toby Jones uusivat roolinsa Duganina ja Arnim Zolana. Toisella tuotantokaudella Cooper palaa Howard Starkin rooliin.
Inhumans (2017)
thumb|upright|right|Scott Buck toimi Inhumansin showrunnerina. Sarja keskittyy Mustan Salamaan ja muihin Epäinhimillisten kuningasperheen jäseniin.
Marraskuussa 2016 Marvel Television ja Imax Corporation julkistivat televisiosarjan Marvel’s Inhumans, jonka he toteuttavat yhdessä ABC Studiosin kanssa. Sarjan kaksi ensimmäistä jaksoa kuvattiin kokonaan Imax-digitaalikameroilla, ja esitettiin Imax-teattereissa kahden viikon ajan 1. syyskuuta 2017 alkaen. Tietyt kohtaukset muista jaksoista kuvattiin Imax-kameroilla. ABC esitti sarjaa viikoittain 29. syyskuuta 2017 alkaen. Kahteen ensimmäiseen jaksoon sisällytetään myös materiaalia, jota Imax-versioissa ei näytetä. Sarja ei tiettävästi ole televisioon sovitettu versio Marvel Studiosin vuodelle 2019 suunnittelemasta, mutta sittemmin julkaisuaikataulusta vedetystä Inhumans-elokuvasta eikä myöskään S.H.I.E.L.D. Agenttien spin-off. Disney–ABC Television Groupin puheenjohtaja Ben Sherwood lisäsi: "Olemme työskennelleet erittäin huolellisesti Marvel Studiosin ystäviemme kanssa – ja tämä on tärkeä seikka – varmistaaksemme, että aikataulun ja sisällön osasta ainoastaan rikastamme Marvel-maailmaa." Sarjan teatteriesitys on rajoitettu niin, ettei se tule yhdenkään Marvel Studiosin elokuvan julkaisun tielle. Joulukuussa 2016 Scott Buckin julkistettiin olevan sarjan showrunner ja vastaava tuottaja. Helmikuussa 2017 Anson Mount valittiin Mustan Salaman näyttelijäksi. ABC julisti sarjan virallisesti lopetetuksi 11. toukokuuta 2018.
Näyttelijät ja hahmot
<blockquote class="toccolours" style="text-align:justify; width:95%; float:center; padding: 5px 5px 5px 5px; display:table;"> Lyhenteiden merkitykset
Most Wanted
Huhtikuuhun 2015 mennessä Marvel oli kehittämässä S.H.I.E.L.D. Agentit -sarjalle spin-offia. Sarjaa kehittivät S.H.I.E.L.D. Agenttien vastaava tuottaja Jeffrey Bell ja käsikirjoittaja Paul Zbyszewski, minkä tapahtumat seuraisivat S.H.I.E.L.D. Agenttien toisen tuotantokauden loppua, ja joka backdoor-tyylisen pilottijakson sijaan saisikin aivan oman pilottijakson. Adrianne Palicki ja Nick Blood osallistuivat keskusteluihin mahdollisesta uudesta sarjasta hahmoille Bobbi Morse ja Lance Hunter. 7. toukokuuta 2015 ABC julkisti uusia sarjavalintojaan ja paljasti, ettei S.H.I.E.L.D. Agenttien spin-offia ollut otettu julkaisuohjelmaan.
Jo elokuuhun 2015 mennessä S.H.I.E.L.D. Agenttien spin-off sai uuden mahdollisuuden ja työnimellä Marvel’s Most Wanted kulkeva sarja sai tilauksen pilottijaksolle. Bell ja Zbyszewski aloittivat jälleen sarjan kehittämisen vastaavina tuottajina ja showrunnereina, ja osallistuivat samalla pilottijakson käsikirjoittamiseen. Myös Jeph Loeb on vastaavan tuottajan roolissa. Sarja keskittyisi Morseen ja Hunteriin Palickin ja Bloodin jatkaessa rooleissa, ja sitä kuvailtiin "uudeksi keskittymäksi samalle kaksikolle ja heidän jatkuville seikkailuilleen". Toukokuussa 2016, ABC peruutti toistamiseen sarjan toteuttamisen.
Nimeämätön John Ridleyn kirjoittama sarja
Marvel on myös työstänyt jo huhtikuusta 2015 asti työstänyt uutta sarjaa käsikirjoittaja John Ridleyn kanssa, ”luodakseen uudelleen” jonkun jo olemassa olevan Marvelin hahmon tai omistuksen. Tammikuussa 2016 Ridley vahvisti projektin olevan ”yhä kehityksessä”. Hän totesi pyrkivänsä tuomaan siihen jotain Jessica Jonesin sekä hänen itse luomansa sarjan American Crimen ”sosiaalisesti tietoisesta luonteesta”, luoden samalla jotain mikä on ”suoraa viihdettä”. Vuoden kuluttua, Channing Dungey paljasti Ridleyn projektin etenevän yhä, Ridleyn työstäessä käsikirjoitustaan uudelleen. Ridley lisäsi, ettei uudelleenkirjoituksen syy ole se ”ettei mikään toiminut ensimmäisellä kerralla”, vaan halu varmistaa, että sarja tekisi jotain mitä supersankarisarjat eivät ole välttämättä ennen nähneet, toivoen, että se valtaisi Marvelilta ”tilaa, jota ei ole tällä hetkellä täytetty”. Hän myös kertoi toivovansa luoda sarjan ”lähiaikoina”. Elokuussa 2017 Dungey ilmoitti, ”ettei ole varmaa” työskentelikö Ridley yhä projektin parissa. Joulukuussa 2019, kun Marvel Television lakkautettiin ja vastuu kaikista jo tuotannossa olevien sarjojen tuotannoista siirtyi Marvel Studiosille, kehitysvaiheeseen jääneet sarjat päätettiin jättää toteuttamatta.
Damage Control
Sarja seuraa ylityöllistettyä ja alipalkattua urakointiryhmää, joka erikoistuu supersankareiden taisteluiden jättämien vahinkojen korjaamiseen, niiden vuoksi viivästyneiden tapahtumien uudelleen aikatauluttamiseen sekä kadonneiden esineiden löytämiseen.
Lokakuussa 2015 ABC tilasi puolen tunnin kestoisen ”put pilot” -tyylisen pilottijakson näytellylle komediasarjalle Marvel's Damage Control, joka perustuu sarjakuvissa esiintyneenseen samannimiseen rakennusyhtiöön. Sarjan on kehittänyt ABC Studiosille ja Marvel Televisionille Ben Karlin, joka myös käsikirjoittaa projektin. Tammikuussa 2016 ABC Entertainmentin johtaja Paul Lee vihjaili, että sarja tultaisiin esittämään televisiossa esityskaudella 2016–2017. Sen jälkeen sarjan tuotannosta ei ole uutisoitu. Joulukuussa 2019, kun Marvel Television lakkautettiin ja vastuu kaikista jo tuotannossa olevien sarjojen tuotannoista siirtyi Marvel Studiosille, kehitysvaiheeseen jääneet sarjat päätettiin jättää toteuttamatta.
Nimeämätön Allan Heinbergin kirjoittama sarja
DToukokuussa 2016 Dungey sanoi, että heillä oli Most Wantedin perumisen ja Agent Carterin lopettamisen jälkeen ”kourallinen projekteja kehityksessä”, ja että Marvel sekä ABC pyrkivät tekemään ”sarjoja, jotka hyödyttäisivät kumpaakin”. Tammikuussa 2018 hän huomautti Marvelin ja ABC:n kokeilleen ”joitain uusia asioita, jotka eivät toimineet niin hyvin kuin he toivoivat. Kehitimme muutaman asian tällä kaudella, joiden emme usko menevän eteenpäin, joten olemme hyvin huolellisia siitä mitä teemme seuraavaksi, koska ideamme on keksiä jotain mikä toimii hyvin sekä Marvelille että ABC:lle, joten jatkamme yrittämistä.” Elokuussa Dungey sanoi ”keittelemme muutamia asioita lähetettäviksi” mahdollisina uusina Marvel-sarjoina ABC:lle ja oli erityisesti yksi idea, josta hän todella halusi keskustella lisää. Syyskuussa 2018 ABC päätti tulla tuottamaan sarjan vähemmän tunnetuille naispuolisille supersankareille, Allan Heinbergin ollessa kiinnitettynä sarjan käsikirjoittajaksi ja vastaavaksi tuottajaksi. Jeph Loeb oli myös kiinnitettynä mahdollisen sarjan vastaavaksi tuottajaksi. Idea oli ollut ”vahvasti ehdolla” uudeklsi sarjaksi Marvelille ja ABC:lle. Helmikuussa 2019 ABC kuitenkin päätti, ettei tilaa pilottijaksoa ”isosta” sitoutumisestaan sarjan tuotantoon. Deadline Hollywoodin Nellie Andreeva huomautti, että oli ”epävarmaa” toteutettaisiinko sarjaa enää uudelleen.
Muut
Tammikuussa 2016 Lee paljasti ABC Studiosin kehittävän toista komediasarjaa Marvelille Damage Controlin jälkeen. Elokuussa 2019 ABC Entertainmentin johtaja Karey Burke sanoi ABC:n keskustelevan Marvelin kanssa aktiivisesti ”eräästä tietystä projektista”, luodakseen aivan uudenlaisen naispuolisiin hahmoihin keskittyvän sarjan. Projekti oli erillinen Allan Heinbergin kehitteillä olevasta sarjasta. Joulukuussa 2019, kun Marvel Television lakkautettiin ja vastuu kaikista jo tuotannossa olevien sarjojen tuotannoista siirtyi Marvel Studiosille, kehitysvaiheeseen jääneet sarjat päätettiin jättää toteuttamatta.
Lilou Wadoux
Lilou Wadoux (s. 10. huhtikuuta 2001 Amiens) ranskalainen moottoriurheilija. Hän ajaa kaudella 2023 FIA World Endurance Championship (FIA WEC) -sarjassa.
Wadoux on ensimmäinen nainen, joka on voittanut FIA WEC -sarjan kilpailun. Autokunta Alessio Rovera, Lilou Wadoux ja Luis Perez Companc voittivat LMGTE Am -luokassa AF Corse -tallin Ferrari 488 GTE Evo -autolla Spa-Francorchampsin kilpailussa 29. huhtikuuta 2023.
Wadoux on ajanut aiemmin muun muassa TCR Europe ja Alpine Elf Europa Cup -sarjoissa.
Speden Spelit
Speden Spelit oli vuosina 1988–2002 Kolmoskanavalla ja MTV3:lla esitetty kilpailuohjelma. Kolmoskanavalle ohjelmat tuotti Spede-Yhtiöt ja MTV3:lle Spede-Tuotanto Oy. Ohjelma siirtyi MTV3:lle vuonna 1993 kanavauudistuksen myötä. Speden Spelit kuului pitkään katsotuimpiin televisio-ohjelmiin.
Ohjelman lähtökohtana oli, että Spede Pasanen oli kyllästynyt omien sketsien kirjoittamiseen. Hän lopetti Spede Show’nsa ja antoi Vesa-Matti Loirille mahdollisuuden jatkaa sketsien tekoa, jolloin syntyi uusi sarja Vesku Show. Tämän jälkeen Spede keskittyi omaan pelisarjaansa.
Ohjelman nimi vaihtui kolme kertaa ennen kuin se vakiintui lopulliseen muotoonsa. Aluksi se oli Spede Special (1988–1989), seuraavaksi Spedestroika (1989–1990) ja sitten Speden sallitut leikit (1990–1992). Marraskuussa 1992 ohjelma uudistui, kun mukaan tuli Veikkauksen rahapeli. Samalla nimi vaihtui muotoon Speden Spelit. Uusi nimi tuotti aluksi hankaluuksia, sillä eteläpohjalaisen Spelit-kansanmusiikkifestivaalin järjestäjät painostivat Spedeä vaihtamaan ohjelman nimeä. Nimi jäi kuitenkin pysyväksi. Vuosina 1988–1992 oli käytössä kesätauot, mutta kun Veikkaus tuli mukaan, ohjelma oli MTV3:n ohjelmistossa ympäri vuoden.
Juontajat
Ohjelmat juonsi lähes aina Pertti "Spede" Pasanen. Satunnaisesti Speden juontajasijaisina toimivat mm. Simo Salminen, Arja Koriseva sekä Linda Lampenius. Avustajina eli ”spelityttöinä” toimivat Nora Löfving, Saija Hakola, Alexandra Ounaskari, Annika Metsäketo ja Speden tytär Pirre Pasanen. Spede Pasasen kuoltua 7. syyskuuta 2001 juontajaksi siirtyi 12. syyskuuta 2001 alkaen Saija Hakola, joka toimi ohjelman juontajana kunnes MTV3 lopetti ohjelman vuoden 2002 lopussa. Viimeinen Pasasen itsensä juontama jakso nähtiin televisiossa 6. syyskuuta 2001, päivää ennen hänen kuolemaansa.
Viimeinen Speden Spelit esitettiin 27. joulukuuta 2002. Viimeisiä Pasasen juontamia jaksoja ei ehditty esittää ennen Pasasen kuolemaa. Ne hyllytettiin ja korvattiin Hakolan juontamilla jaksoilla.
Elokuussa 2001 Onnenpyörä-visailuohjelman päätyttyä Pasanen oli tarjonnut tämän juontajalle Janne Porkalle juontajan paikkaa Speden Speleihin, mutta kanavalta sanottiin, ettei Porkka voi hypätä Onnenpyörästä toiseen ohjelmaan. Olisi ollut pakko pitää taukoa.
Ohjelman kilpailut
Speden Speleissä neljä julkisuudesta enemmän tai vähemmän tunnettua vierasta kilpaili keskenään studiossa erilaisissa peleissä ja leikeissä. Niitä kutsuttiin ohjelmassa nimellä spelit.