cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Setukaiset
Historia
Viron riigikogussa setukaisia edustanut kansanedustaja Inara Luigas on esittänyt vuonna 2011, että Viron ja Suomen pitäisi järjestää itärajan takaisia alueita, Karjalaa ja Setomaata käsittelevä konferenssi, jossa maiden edustajat voisivat yhdessä vaihtaa kokemuksia ja pyrkiä ehkä myös yhdessä esittelemään näihin alueisiin liittyviä tavoitteita Venäjän hallinnolle.
Kulttuuri
250px|thumb|oikea|Virolaisia kansallispukuja, setukaisnainen rivillä kolmantena.
Kieli
Setukaisten puhuma seton kieli luokitellaan yleensä võron kielen murteeksi ja joskus puhutaan võro-seton kielestä. Itse setukaiset kutsuvat kieltään nimellä seto kiil, seton kieli. Pohjois- ja Länsi-Viron murteiden puhujilla voi olla vaikeuksia ymmärtää puhuttua setoa. Kielessä on monia samoja sanoja kuin suomessa, ja siinä on samankaltainen vokaalisointu. Kielessä on myös vaikutteita venäjästä.
Leelo
Setukaisten keskuudessa on säilynyt monia esikristillisiä piirteitä, ja heidän kulttuurinsa on itämerensuomalaisten kansojen joukossa omintakeinen. Esimerkiksi runonlaulanta on edelleen voimissaan. Setukaisten runonkuorolaulantaa kutsutaan Seto leeloksi, ja sitä pidetään yhtenä setukaiskulttuurin tärkeimpänä piirteenä. Leelossa päälaulaja laulaa säkeistön, jonka loppusanoihin kuoro yhtyy ja toistaa saman säkeistön moniäänisesti. Niin sanotussa torrõ-äänessä useampi laulaja toistaa hieman muunneltuna esilaulajan melodiaa. Yksi laulaja säestää ylempää lauletulla killõ-äänellä.
Uskonto
Toisin kuin virolaisten valtaosa, setukaiset ovat ortodokseja. He ovat yleensä hyvin uskonnollisia, ja perinteisesti joka kodissa on ollut ikoninurkka eli pühäsenulk. Jokaisessa kylässä taas on pieni kappeli eli tsässön. Kappelit on yleensä suljettu, mutta kylän vanhin avaa ne pyhien vieton yhteydessä. Pyhäpäivinä keräännytään kirkkoon jumalanpalvelukseen, jossa kunnioitetaan esivanhempien sieluja. Jumalanpalveluksen jälkeen kappeli kierretään ympäri kulkueessa. Kiertämisen jälkeen hautojen luona aterioidaan, minkä jälkeen osa ruuasta saatetaan jättää kuolleiden sieluille.
pienoiskuva|Peko
Peko
Setukaisten eepos Peko on ilmestynyt 1995 Suomessa Snellman-instituutin kustantamana. Se on ilmestynyt suomeksi 2006 nimellä Pekko, ja sen on suomentanut Seppo Suhonen. Suomennoksen on julkaissut Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Peko oli setukaisten hedelmällisyyden jumala, ja se kuvataan usein puupatsaaksi tai suureksi kynttiläksi. Sitä säilytettiin viljahinkalossa, ja sitä oli tapana palvoa kylvö- ja sadonkorjuuaikaan. Setukaiset pitävät vuosittain elokuun ensimmäisenä lauantaina Seto kuningriigi päiv -nimisen tapahtuman, jossa valitaan setukaisten kuningas, Pekon sijainen eli sootska. Sootska valitaan demokraattisesti siten, että kunkin ehdokkaan kannattajat tekevät hänen taaksensa jonon ja pisimmän jonon taakseen kerännyt voittaa. Myös suomalaisessa kansanperinteessä tunnetaan Pekoa muistuttava ohran jumala Pekko.
Alexander Wilhelm af Heurlin
Alexander Wilhelm af Heurlin (13. heinäkuuta 1866 Kuitia, Parainen – 27. kesäkuuta 1934 Parainen) oli suomalainen maanviljelysneuvos, tilanomistaja ja valtiopäivämies.
Af Heurlinin vanhemmat olivat maanviljelysneuvos, valtiopäivämies Wolmar af Heurlin ja Nathalia Adelaide von Wendt ja puoliso Margareta (Maggie) Aminoff. Hän kävi Mustialan maanviljelysopiston ja otti 1908 Kuitian kartanon hoitoonsa isänsä kuoleman jälkeen. Af Heurlinilla oli useita luottamustoimia ja hän osallistui aktiivisesti myös Paraisten kunnalliselämään, toimien muun muassa pitkään Paraisten kuntakokouksen esimiehenä ja kunnanvaltuuston puheenjohtajana.
Af Heurlin oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1897, 1899, 1904–1905 ja 1905–1906.
Tilanomistaja, maanviljelysneuvos Håkan af Heurlin oli Alexander Wilhelm af Heurlinin ja Maggie Aminoffin poika.
Järvistenjärvi (Hollola)
Järvistenjärvi on Päijät-Hämeessä Hollolassa Suurimäen kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 3,5 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 800 metriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Vesijärven valuma-alueella (14.24), jonka Vesijärven lähialueeseen (14.241) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 139,4 metriä mpy.
Lauri Haarla
Lauri Sulo Armas Haarla (sukunimi vuoteen 1906 Harberg, 18. helmikuuta 1890 Korpilahti – 24. lokakuuta 1944 Helsinki) oli suomalainen kirjailija ja historianopettaja. Hän oli tehtailija Rafael Haarlan veli.
Henkilöhistoria
Haarlan vanhemmat olivat maanviljelijä ja kauppias Elis Achates Harberg ja Edla Aurora Arvelin. Hän pääsi ylioppilaaksi Tampereen Reaalilyseosta vuonna 1910 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1915 ja maisteriksi 1920. Haarla toimi Karkkilan yhteiskoulun johtajana 1916−1917, Jyväskylän kauppakoulun vt. johtajana 1917−1918 ja Parikkalan yhteiskoulun johtajana 1918−1919, Helsingin vanhan suomalaisen yhteiskoulun vt. opettajana 1920−1921 ja Helsingin Maanviljelyslyseon eli sittemmin Lapinpuiston yhteislyseon opettajana vuodesta 1920 ja johtajana 1921−1924. Työväen akatemian opettaja Haarla oli vuodesta 1929. Hän toimitti aikakauslehteä Ultra 1922 ja Näyttämö 1923−1925 ja toimi useiden lehtien teatteri- ja kirjallisuusarvostelijana. Hän kuului myös Suomen Näytelmäkirjailijaliiton johtokuntaan ja toimi liiton puheenjohtajana 1923–1933.
Lauri Haarla oli ensin naimisissa vuodesta 1918 Tyyne Armida Lörpyksen kanssa, josta hän erosi. Vuodesta 1930 hän oli naimisissa Tyyne Elina Kosusen eli näyttelijä Tyyne Haarlan kanssa, joka oli Emil Erik Junton leski. Jälkimmäisestä avioliitosta syntyi poika, näyttelijä ja teatteriohjaaja Saulo Haarla.
Kirjallinen tuotanto
Haarla kirjoitti historiallisia näytelmiä ja romaaneita, joista osalla oli yhtymäkohtia hänen veljensä omistamaan Laukon kartanoon. Häntä pidetään yhtenä suomen ensimmäisistä varsinaisista ekspressionisteista. Jorma Nortimo on ohjannut Haarlan romaanista Halveksittu mies kainostelemattoman ennakkoluuloiseksi luonnehditun elokuvan Halveksittu (1939).
Kaisa Blomstedt
Ulla Kaisa Mirjami Blomstedt (ent. Jalmanen, o.s. Sirkiä, 23. syyskuuta 1947 Helsinki – 16. heinäkuuta 2017 Helsinki ) oli suomalainen sisustussuunnittelija. Hänet tunnettiin 1980-luvulta lähtien monien helsinkiläisravintoloiden sisustuksista.
Ura
Itseoppinut Blomstedt tuli sisustusalalle 1960-luvulla, kun hän pääsi Skannon nuorille aikuisille suunnatun myymälän Talli-Skannon myyjäksi. Hän on kertonut oppineensa rakastamaan värejä ja erilaisia materiaaleja ompelijataräitinsä ansiosta sekä pitäneensä funktionalismista. Vuosina 1970–1981 Blomstedtilla oli oma sisustussuunnittelutoimisto Utopia Oy, myöhemmin nimellä Sisustuspalvelu Kaisa Jalmanen. Vuosina 1981–2001 yrityksen nimenä oli Studio Kaisa Blomstedt ja vuodesta 2004 Studio Kaisa B. Vuosina 1983–1987 Blomstedtilla oli myös galleria Post Deco. Hänellä oli vuosina 2001–2004 yhdessä sisustusarkkitehti Vertti Kiven kanssa toimisto dSign.
Blomstedt teki yksityisiä ja julkisia sisustuksia 1970-luvulta alkaen. Hänen läpimurtotyönsä oli ravintola Bulevardian funkishenkinen sisustus vuodelta 1988. Helsingissä hän teki ravintolasisustuksia myös muun muassa Hotelli Torniin (1995), Adlon-Pörssi-ravintolaan (1996), Vanhan ylioppilastalon ravintoloihin (1998), Café Ursulaan (2000), Kappeliin (2001–2004) ja Kluuvikadun Fazeriin (2006). Lisäksi hän teki sisustustöitä Jyväskylässä, Joensuussa ja Tampereella; ulkomailla Venäjällä, Ruotsissa, Tanskassa sekä Espanjassa.
Vuosina 1983–1989 Blomstedt oli suomalaisten huonekaluviejien näyttelyarkkitehti ja vastasi messuosastoista ulkomailla. Vuosina 1994–1995 hän vieraili luennoitsijana Oslon kuninkaallisessa taideteollisessa korkeakoulussa.
Syyskuussa 2007 Kaisa Blomstedt toteutti Habitare-messuille erikoisnäyttelyn nimeltä Konttikylä. Hän kutsui konttikylän tekijöiksi maailmalla tunnettuja suunnittelijoita ja muotoilijoita.
Yksityiselämä
Kaisa Blomstedt oli nuoruudessaan naimisissa elokuvantekijä Anssi Blomstedtin kanssa.
Kaisa Blomstedt oli äitinsä puolelta karjalainen ja isän puolelta juutalainen. 2000-luvulta alkaen Blomstedt matkusteli ja työskenteli paljon Israelissa ja löysi sieltä velipuolensa ja muita sukulaisiaan.
Maria Sophie (Baijeri)
Maria Sophie (4. lokakuuta 1841 Starnberg, Baijerin kuningaskunta – 19. tammikuuta 1925 München, Saksa) oli baijerilainen prinsessa ja Molempain Sisiliain viimeisen kuninkaan Frans II:n puoliso. Hän oli Itävallan keisarinna Elisabetin ("Sisi") nuorempi sisar.
Elämä
Maria Sophie syntyi 4. lokakuuta 1841 Possenhofenin linnassa Starnbergissä, Baijerissa. Hän oli herttua Maksimilian Joosefin ja prinsessa Ludovikan kuudes lapsi, ja hänellä oli kahdeksan sisarusta. Hän tapasi tulevan miehensä, silloisen kruununprinssin, talvella 1857. Hän kihlautui kruununprinssin kanssa seuraavana vuonna. Kihlautumisen mukana tuli kasa haasteita: prinsessan piti oppia muun muassa italiaa. Maria Sophie ja Frans menivät naimisiin Barissa 3. helmikuuta 1859.
Gaetan piirityksen aikana sardinialaisjoukot pommittivat linnoitusta, ja lopulta kuningaspari antautui. Piirityksen aikana Maria Sophie sai lempinimen "sotakuningatar", joka juontui hänen käytöksestään piirityksen aikana. Hän antoi omat ruokansa sotilaille ja auttoi haavoittuneita. Gaetan kukistumisen jälkeen Maria Sophie ja hänen miehensä lähtivät maanpakoon Roomaan, Kirkkovaltion pääkaupunkiin, jossa paavi Pius IX otti heidät vastaan. Roomassa hänellä oli salasuhde belgialaiseen kreiviin Armand de Lawayssiin, jolle hän synnytti lapsen. Maria Sophie tunnusti myöhemmin tämän suhteen miehelleen.
Frans ei ollut pystynyt siittämään lasta, sillä hän kärsi fimoosista. Hän hoidatti sen 1860-luvun lopulla, ja lopulta pari sai lapsen. Tytär, prinsessa Maria Cristina Pia, eli vain 3 kuukautta.
Kirkkovaltio kaatui vuonna 1870, jolloin kuningaspari pakeni Pariisiin. Kuningas kuoli vuonna 1894, ja Maria Sophiesta tuli leski. Ensimmäisen maailmansodan aikana Maria Sophie oli aktiivisesti Saksan ja Itävalta-Unkarin puolella sodassa Italian kuningaskuntaa vastaan. Huhut väittivät, että hän oli sekaantunut sabotaasiin ja vakoiluun Italiaa vastaan ​​siinä toivossa, että Italia häviäisi.
Maria Sophie kuoli Münchenissä vuonna 1925.
Rosika Schwimmer
Rosika Schwimmer (11. syyskuuta 1877 – 3. elokuuta 1948) oli unkarilaissyntyinen feministi ja pasifisti, jonka aktivismi tuotti hänelle sekä mainetta että hankaluuksia.
Vuonna 1918 Schwimmer sai aseman vasta itsenäistynyttä Unkaria hallitsevassa neuvostossa, mutta jo seuraavana vuonna kommunistihallinto vei häneltä kansalaisoikeudet. Schwimmer pakeni valtaan noussutta antisemitististä hallintoa ensin Itävaltaan ja muutti sitten Yhdysvaltoihin vuonna 1921. Siellä hän kieltäytyi vakuuttamasta, että puolustaisi maata tarvittaessa asein, eikä siksi saanut kansalaisuutta vaan pysyi paperittomana loppuikänsä.
Vuonna 1937 Schwimmer ja Lola Maverick Lloyd perustivat kampanjan ja lobbausjärjestön, joka ajoi Maailman hallituksen perustamista, kun heistä näytti, että Kansainliitto ei kykenisi estämään uuden maailmansodan puhkeamista. Schwimmerille ehdotettiin Nobelin rauhanpalkintoa 1948, mutta hän kuoli ennen valintaa.
Preikestolen
thumb|Preikestolen thumb|Preikestolenin tasanne on kooltaan noin 25×25 metriä. thumb|Opastaulu, jossa erottuvat muun muassa Preikestolenin vaellusreitin korkeuserot. Preikestolen tai Prekestolen on 604 metriä korkea kalliojyrkänne Lysevuonon (Lysefjorden) rannalla Stavangerin lähellä Forsandin kunnassa, Ryfylkessä. Jyrkänteen huipun koko on noin 25 kertaa 25 metriä, ja se on lähes tasainen.
Retkeily ja liikenneyhteydet
Paikka on yksi Norjan suosituimmista nähtävyyksistä ja suosituin luonnonkohde. Kesällä 2006 noin 90 000 ihmistä patikoi 7,6 kilometriä paikoitusalueelta jyrkänteen huipulle ja takaisin.
Paikoitusalueelta huipulle vie merkitty vaellusreitti, jonka varrelta voi nähdä etelänorjalaista vuoristomaisemaa. Edestakainen vaellus kestää noin kolmesta neljään tuntia. Alue sijaitsee noin tunnin ajo- ja lauttamatkan päässä Stavangerista.
Vaellus Preikestolenille on osittain erittäin jyrkkä. Reitti alkaa Preikestolhyttan-hostellilta noin 270 metrin korkeudesta ja nousee päämääräänsä 604 metriin. Matkan on arvioitu kestävän kaksi tuntia, mutta se on arvioitu ottaen huomioon lapset ja tauot. Nopeimmat voivat kulkea reitin jopa tunnissa. Vaikka korkeusero on vain noin 330 metriä ja yhdensuuntainen matka kartalla on 3,8 kilometriä suuntaansa, se on todellisuudessa paljon enemmän, sillä reitti kulkee ylös ja alas harjuja pitkin.
Kulttuuri
Preikestolenista tehty graniittiveistos on sijoitettu Forsandin tanskalaiseen ystävyyskaupunkiin Langeskoviin.
Wat Arun
thumb|right|250px|Wat Arun sijaitsee Chao Phraya -joen varrella
Wat Arun (, Aamunkoiton temppeli) on buddhalainen temppeli (wat), joka sijaitsee Bangkok Yain kaupunginosassa Bangkokissa Chao Phraya -joen läntisellä rannalla. Temppelin nimi täydellisenä kuuluu Wat Arunratchawararam Ratchaworamahavihara (วัดอรุณราชวรารามราชวรมหาวิหาร). Wat Arun on Bangkokin kuuluisin nähtävyys ja kaupungin tunnus.
Arkkitehtuuri
Wat Arunin keskeisin tunnuspiirre on sen taivaisiin kohoava torni eli prang. Jyrkät portaat vievät ylemmäs kahdelle näköalatasanteelle. Prang on 67 metriä korkea. Keskusprangia ympäröi vielä neljä pienempää satelliittia. Tornien pinta on verhoiltu merisimpukan kuorilla ja rikkinäisillä posliininpalasilla, jotka olivat tulleet Bangkokiin kiinalaisten laivojen painolastina. Prangien juurella on muinaisten kiinalaisten sotilaiden ja eläinhahmojen patsaita. Toisella tasanteella on neljä hindujumaluuksiin kuuluvan Indran patsasta, jotka ratsastavat Erawanilla.
thumb|right|250px|Wat Arunin prang Joen rannassa on kuusi paviljonkia (sala), jotka ovat kiinalaista tyyliä. Rakennelmat ovat vihreätä graniittia ja ne toimivat venelaitureina. Aivan prangien läheisyydessä on temppelikompleksin pääkappeli eli ubosot, jossa uskonnolliset menot toimitetaan. Rakennuksessa on Niramitr Buddhan kuva, jonka suunnitteli yleisen käsityksen mukaan kuningas Rama II. Hallin pääsisäänkäynnin kruunaa korkea kattorakennelma, joka on koristeltu värillisellä keramiikalla ja stukkolla. Rakennuksen edustalla on kaksi demonia, jotka toimivat temppelivartijoina.
Temppelin historia
Temppeli rakennettiin jo Bangkokia edeltävän Ayutthayan valtakunnan aikana joskus 1700-luvun alussa, ja sen nimi oli alun perin Wat Makok (oliivien temppeli). Kun Thonburista tuli pääkaupunki, kuningas Taksin muutti temppelin nimen Wat Chaengiksi.
Temppeli toimi jonkin aikaa sittemmin Wat Phra Kaeoon vuonna 1784 siirretyn Smaragdibuddhan säilytyspaikkana.
Rama II muutti pyhätön nimen muotoon Wat Arunratchatharam. Hän myös korjautti temppelin ja korotti sen keskusprangia. Kuningas Rama III viimeisteli työn. Rama IV antoi temppelille sen nykyisen nimen Wat Arunratchawararam.
Mytologiaa
Sisäänkäynnin luona olevat demonit tai paholaisen kuvat kuuluvat Ramajana-eepokseen. Valkea patsas on nimeltään Sahassateja, ja vihreä tunnetaan taasen nimellä Tasakanth.
Liikenneyhteydet
Koska Wat Arun sijaitsee joen rannalla, on lautta luonnollisesti paras keino päästä sinne. Tha Tian -laiturista lähellä Wat Phota (lepäävän Buddhan temppeli) on yhdyslautta Bangkokin puolelta Wat Arunin laituriin. Ylitys maksaa 4 bahtia. Turisteilta peritään 50 bahtin sisäänpääsymaksu temppelialueelle.
Los Angeles Wildcats
Los Angeles Wildcats oli lyhytaikainen ammattilaistason amerikkalaisen jalkapallon joukkue Carsonista, Los Angelesin piirikunnasta. Joukkue pelasi XFL-liigassa osana Läntistä divisioonaa.
Joukkueen perusti vuonna 2018 Vince McMahonin Alpha Entertainment -yritys, joka omistaa ja hallinoi XFL-liigaa ja kaikkia sen joukkueita. Wildcatsin kotikenttä oli noin 30 000 katsojan Dignity Health Sports Park.
Ensimmäisellä ja ainoalla kaudellaan 2020 Wildcats ehti pelata viisi ottelua, joista se voitti kaksi ja hävisi kolme. Maaliskuussa XFL-kausi päättyi ennenaikaisesti COVID-19-pandemian vuoksi.
XFL jatkui alkuvuodesta 2023, ja Wildcats ei ollut enää mukana. Heidän paikkansa otti uusi joukkue San Antonio Brahmas.
Auran II hallitus
Auran II hallitus oli Suomen tasavallan 54. hallitus. Se oli virkamieshallitus. Hallitus toimi 118 hallituspäivää 29. lokakuuta 1971 – 23. helmikuuta 1972. Hallitus oli toiminnassa 1972 vaaleihin asti.
Dietrich Schwanitz
Schwanitz opiskeli Saksassa, Englannissa ja Yhdysvalloissa, sekä toimi professorina Hampurin yliopistossa. Hän on kirjoittanut tieteellisten teosten lisäksi myös romaaneja.
Informaatiotulva
Informaatiotulva on tarpeettoman liiallista informaatiota joka voi aiheuttaa stressiä. Informaatiotutkija Minna Huotilaisen mukaan tämä voi jopa muuttaa aivojen rakennetta ja suositteleekin siksi sitä että oma arvonsa on ns. aivojen tyhjäkäynnillä. Psykologi Ville Ojasen mukaan liikunnallinen toiminta kuten kävely tai hölkkä ja hakeutuminen rauhallisempaan ympäristöön voivat auttaa. Kaupunkiympäristön informaatiotulva ja häly häiritsevät mutta luonnossa aistit rauhoittuvat ja kaikenlainen suorittaminen vähenee. Lisäksi pysähtyminen, hiljentyminen ja rauhoittuminen voivat olla hyödyksi, samoin kuin musiikin kuuntelu.
Kinoliinikeltainen
Kinoliinikeltainen tai kinoliinikeltainen WS (C18H9S2NO8Na2) on kinoftalonirakenteinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää väriaineena kankaiden ja paperin painatuksessa, kosmetiikassa ja elintarvikkeissa. Yhdisteestä käytetään kaupallisia nimityksiä Acid Yellow 3 ja D&C Yellow 10.
Ominaisuudet
Kinoliinikeltainen on huoneenlämpötilassa kiteistä vihertävänkeltaista ainetta. Yhdiste liukenee veteen ja happoliuoksiin sekä hieman etanoliin. Kinoliinikeltainen on usein seos mono-, di- ja trisulfonaatteja, joista disulfonaatti on yleisin. Yhdisteen absorptiomaksimi vesiliuoksessa on 411 nm. Yhdiste on suhteellisen stabiili korkeille lämpötiloille ja happamille olosuhteille.
Valmistus ja käyttö
Kinaldiini ja ftaalianhydridi reagoivat muodostaen kinoftalonia eli kinoliinikeltainen SS:ää. Tästä saadaan kinoliinikeltaista sulfonoimalla rikkihapon avulla.
Fujimi Orchestra
Fujimi Orchestra (myös Fujimi Block No. 2 Symphony Orchestra ja Fujimi no Orchestra) on Akizuki Kōn manga. Mangaan pohjautuva anime-elokuva tunnetaan samalla nimellä.
Kinoliinikeltainen
Valmistus ja käyttö
Kinoliinikeltaista voidaan käyttää väriaineena painomusteissa, tekstiilien kuten silkin ja villan värjäykseen, kosmetiikassa ja lääkkeissä. Euroopan unionin alueella aineena käyttö on sallittu makeisiin tuotteisiin kuten juomiin, jälkiruokiin ja makeisiin. Sen E-koodi on E104. Yhdysvalloissa ja Kanadassa aineen käyttöä elintarvikkeissa ei sallita. Yhdisteen on eräissä tutkimuksissa epäilty aiheuttavan lapsissa rauhattomuutta ja hyperaktiivisuutta, mutta tulokset ovat osittain ristiriitaisia. EU:ssa elintarvikekäytössä vaaditaan pakkausmerkintä "voi vaikuttaa haitallisesti lasten aktiivisuustasoon ja heikentää tarkkaavaisuutta”.
Lykopolis (Ala-Egypti)
Lykopolis (, myös, tai Lykoupolis; ; , ) oli kaupunki muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Ala-Egyptissä eli Niilin suistossa ja kuului Sebennyteen nomokseen.
Jevgeni Sviridov (jääpalloilija)
Jevgeni Sviridov (ven. Евгений Васильевич Свиридов, s. 15. syyskuuta 1974 Novosibirsk, Neuvostoliitto) on venäläis-valkovenäläinen jääpalloilija, joka on edustanut useita venäläisseuroja. Sviridov aloitti uransa 19-vuotiaana Leninsk-Kutznetskin Shkatarissa. Sen jälkeen on pääosan jääpallourastaan pelannut Novosibirskin Sibselmašin puolustajana.
Lykopolis (Ala-Egypti)
Lykopolis, suomeksi ”Suden kaupunki”, sijaitsi lähellä Mendestä. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta, mutta se on sijoitettu lähelle nykyistä Sajin al-Kumia. Kaupungin nimen perusteella arvellaan, että se oli Ylä-Egyptin tunnetummasta Lykopoliista tulleiden Osiriksen pappien perustama siirtokunta.
Ala-Egyptin Lykopolis mainitaan joskus uusplatonilaisen filosofi Plotinoksen synnyinpaikaksi, mutta useammin on tulkittu, että kyseessä olisi ollut Ylä-Egyptin Lykopolis. Suda mainitsee vain Lykopoliin ilman tarkempaa tietoa. Kaupungin asukkaasta käytettiin etnonyymiä Lykopolitēs.
Demokraattinen vasemmistopuolue (Turkki)
pienoiskuva|DSP:n vaalimainos vuodelta 2015. Demokraattinen vasemmistopuolue (Demokratik Sol Partisi) eli DSP perustettiin vuonna 1985 Bülent Ecevitin työn jatkajaksi. Vuonna 1999 DSP sai vaalivoiton. Puolue johti Turkin hallitusta ennen vuoden 2002 vaaleja, jolloin Ecevit toimi pääministerinä. Vuoden 2002 parlamenttivaaleissa DSP hävisi ja jäi kokonaan ilman parlamenttiedustajia. Ecevitin jälkeen DSP:n johdossa toimi Zeki Seser. Tällä hetkellä puoluetta johtaa Önder Aksakal. Turkin poliittisella kartalla DSP lukeutuu keskusta-vasemmistoon.
Jevgeni Sviridov (jääpalloilija)
Sviridov aloitti uransa Valko-Venäjän jääpallomaajoukkueessa vuoden 2003 kisoissa ja on edustanut sen jälkeen Valko-Venäjää seitsemän kertaa vuoteen 2013 mennessä (2003, 2005-2009 ja 2013).
Saavutukset
Seurajoukkueissa Maajoukkueessa
Francis Jammes
Francis Jammes (1868 Tournay, Ranska – 1938 Hasparren, Ranska) oli ranskalainen kirjailija. Häntä on sanottu Ranskan Henry Thoreauksi.
Jammes asui kotiseudullaan Ranskan Pyreneillä koko ikänsä. Hänen luontorunoistaan kuvastuu uskonnollisuus. Proosassa hänen aiheitaan ovat maalaiset ja nuoren tytön psykologia. Käsitteellä jammismi viitataan hänen opettavaisten runojensa sulavaan kielenkäyttöön.
Star-Spangled Kid
Star-Spangled Kid on nimitys kolmelle DC Comicsin sarjakuvissa esiintyneelle supersankarille. Hahmo esiintyi ensimmäisen kerran Star Spangled Comics #1 lehdessä lokakuussa 1941 ja hänet loivat Jerry Siegel ja Hal Sherman. Toinen Star-Spangled Kid esiintyi Stars and S.T.R.I.P.E. #0 tarinassa heinäkuussa 1999. Kolmas Star-Spangled Kid esiintyi Teen Titans #37 numerossa elokuussa 2006.
Taustaa
Ensimmäinen Star-Spangled Kid oli Sylvester Pemberton, kultakauden (Golden Age) hahmo, joka esiintyi Golden Agen sarjakuvissa. Hänestä tuli Star-Spangled Kid taistellakseen natsismia vastaan ​​toisen maailmansodan aikana. Hän oli ainutlaatuinen siinä mielessä, että hän oli lapsisupersankari, jolla oli aikuinen apulainen Stripesy eli Pat Dugan. Sekä hän että Dugan olivat loistavia akrobaatteja, ja heillä oli riittävästi koulutusta käsitaistelussa, mutta pari kiisteli säännöllisesti siitä, kumpi heistä saisi eniten arvostusta. He kehittivät sarjan akrobaattisia liikkeitä, joiden avulla he pystyivät rakentamaan toistensa vahvuuksia: Lapsen ketteryyttä ja Duganin kykyjä. He rakensivat myös Star Rocket Racer -limusiinin, jossa oli raketti ja helikopteri. Pemberton ja Stripesy olivat Seven Soldiers of Victoryn sekä All-Star Squadronin jäseniä. Vuonna 1948 Pembertonin ja Duganin seuraan liittyi Merry, the Girl of 1000 Gimmicks, joka syrjäytti heidät omalla piirteellään.
Sylvester liittyi myöhemmin JSA:han, jolloin tuolloin loukkaantunut Starman lainasi hänelle kosmisen sauvan (myöhemmin paljastettiin, että Starman halusi nuoresta miehestä tulevan hänen perillisensä, koska kumpikaan hänen pojistaan ​​ei ilmaissut kiinnostusta viitan kantamiseen). Pian tämän jälkeen Pemberton jalosti sauvan tekniikkaa ja kehitti hihnan, jolla oli samanlaiset voimat, kuten energian projisointi, lento ja aineen transmutaatio. Lopulta Sylvester vetäytyi tilapäisesti supersankarityöstä saadakseen takaisin perinnön ja isänsä liiketoiminnan sekä elokuvastudion Stellar Studiosin korruptoituneelta veljenpojaltaan, joka käytti näitä varoja oman pahan organisaationsa, Strike Forcen, johtamiseen. Hän korjasi myös laiminlyötyä suhdettaan Duganiin.
Vuosikymmeniä myöhemmin hän muutti nimensä Skymaniksi ja johti perustamaansa Infinity Inc:tä. Tänä aikana hän muodosti kumppanuuden Los Angelesin kaupungin kanssa tilatakseen joukkueen vuokratuiksi suojelijoiksi. Hän osti myös kiinteistön elvyttääkseen niihin liittyviä elokuvatuotantotiloja. Hänet tapettiin, kun kolmas Harlequin, Marcie Cooper sai Solomon Grundyn koskettamaan Pembertonia herra Bonesin kädellä. Bonesin syanidikosketus tappoi hänet välittömästi.
Toinen Star-Spangled Kid oli Courtney Whitmore, Pat Duganin tytärpuoli. Hän löytää Pembertonin varusteet isäpuolensa tavaroista ja pukeutuu Cosmic Converter Belt -asuun, jonka hän on suunnitellut. Hän aloittaa uransa toisena Star-Spangled Kid -lapsena ärsyttääkseen Dugania osittaisena kostona siitä, että tämä meni naimisiin äitinsä kanssa ja pakotti perheen oletettavasti muuttamaan Los Angelesista Blue Valleyyn, Nebraskaan. Dugan, taitava mekaanikko, suunnittelee ja rakentaa S.T.R.I.P.E.:n, panssaroidun robotin, jota hän ohjaa mukanaan ja suojellakseen häntä. Lopulta hän liittyy JSA:han ja saatuaan Jack Knightin, kolmannen Starmanin kosmisen sauvan, hän muuttaa identiteettinsä Stargirliksi.
Alkuperäinen Star-Spangled Kid, palasi myöhemmin JSA:n kanssa vaihtoehtoisen aikajanan vuoksi kriisin jälkeisessä jatkuvuudessa auttaakseen Justice Societya Extantia vastaan, kun useat vaihtoehtoiset aikajanat tulivat yhteen, koska Extant yritti romuttaa todellisuuden luomansa aikajanaksi. Tämän seikkailun aikana hän tekee yhteistyötä Courtneyn kanssa ja tarjoutui opettamaan hänelle lisää tämän käyttämästä sauvasta. Vaikka kriisi päättyi ennen kuin hänellä oli mahdollisuus antaa hänelle lisää oppitunteja, hän vakuutti hänelle, että näkemänsä perusteella hän ymmärsi jo tarpeeksi sauvan voimasta, jotta Sylvester tiesi sen olevan hyvissä käsissä.
Kolmas Star-Spangled Kid esiintyi Terror Titans #1 -tarinassa, ja Terror Titans -tiimi vangitsee hänet Dark Side Clubille. Star-Spangled Kid joutuu taistelemaan turnauksessa muita meta-ihmisiä vastaan ​​ja voittaa turnauksen. Tarinan aikana hänellä näyttää olevan paljon vahvempi aivopesun vastustuskyky kuin muilla taistelijoilla, vaikka hän lopulta antaa periksi. Myöhemmin paljastetaan, että hän on muotoaan muuttava Miss Martian. Hän käyttää immuniteettiaan aivopesua vastaan ​​vapauttaakseen hitaasti muut taistelijat.
Kingdom Come-tarinassa esiintyi Star-Spangled Kidiin pohjautuva hahmo, Stars-niminen Afroamerikkalainen katulapsi, jolla on yllään nahkatakki, amerikkalainen lippuhuivi ja t-paita, jossa on käännetty Amerikan lippu, ja hän käyttää kosmista sauvaa yhdessä kosmisen muuntimen vyön kanssa. Hänen seurassaan on myös lihaksikas vanhempi mies raidallisessa paidassa, nimeltään Stripes.
Sarjassa 52 Lex Luthor osti oikeudet Infinity Inc:n nimeen Pemberton Estatesta ja antoi koodinimen "Skyman" uudelle supersankarille nimeltä Jacob Colby. Jacobilla oli suhde Natasha Ironsiin, ja hänet kuvattiin yhtenä vilpittömimmistä sankareista Luthor's Infinity Inc:ssä. Myöhemmin hänet tapettiin ja tilalle tuli muotoa muuttava Everyman.
Luettelo kalleimmista musiikkivideoista
Tällä sivulla on lista kalleimmista musiikkivideoista. Michael Jacksonilla on eniten videoita kyseisellä listalla; yhteensä viisi. Hänen nimissään on myös kaikkien aikojen kallein musiikkivideo "Scream", joka on duetto hänen siskonsa Janet Jacksonin kanssa. Ayumi Hamasaki, Madonna ja Janet Jackson sijoittuvat listalle kolmesti. Wataru Takeishi ja Hype Williams ovat molemmat ohjanneet kolme listan videoista. MC Hammer esiintyy listalla kahdesti.
Intercontinental de Aviaciónin lento 256
Intercontinental de Aviaciónin lento 256 oli Intercontinental de Aviaciónin Kolumbian sisäinen reittilento Bogotásta Cartagenan kautta San Andrésin saarelle. Lennolla 11. tammikuuta 1995 käytetty Douglas DC-9-14 syöksyi maahan soisella alueella lähellä María La Bajaa, 56 kilometrin päässä Cartagenan lentoasemalta.
Luettelo automerkeistä
Nykyiset henkilöautomerkit
Tämä on osajoukko nykyisistä automerkeistä tai -valmistajista.
Intercontinental de Aviaciónin lento 256
Lennolla oli 47 matkustajaa ja viisi miehistön jäsentä. Onnettomuudessa kuoli 51 ihmistä. Ainoa eloonjäänyt oli yhdeksänvuotias tyttö, joka loukkaantui lievästi.
Tapahtumat
Lennon 256 oli tarkoitus lähteä kello 12.10, mutta lähtö myöhästyi edellisellä lennolla tulleen sähkövian korjaamisen vuoksi. Lento lähti lopulta vasta 18.45. Se aloitti laskeutumisen matkalentokorkeudesta kohti Cartagenaa kello 19.26. Kello 19.33 lento oli 20 000 jalan korkeudessa ja lennonjohto käski sitä ottamaan yhteyden lähestymislennonjohtoon. Minuuttia myöhemmin lento sai luvan laskeutua 8 000 jalkaan. Miehistön oli tarkoitus ottaa yhteys lennonjohtoon 12 000 jalan korkeudessa, mutta koneesta ei enää kuultu.
Kello 19.38 alueella lentäneen pienkoneen miehistö kertoi lennonjohdolle näkevänsä nopeasti laskeutuvan lentokoneen valot, ja hetkeä myöhemmin räjähdyksen maassa. Lento 256 syöksyi maahan soiselle alueelle 56 kilometrin päässä Cartagenan lentoasemalla.
Onnettomuuden syy
Onnettomuuden todennäköiseksi syyksi todettiin miehistön tilannetajun menettäminen, jonka aiheutti kapteenin puolen korkeusmittarin vika. Koneen syöksyessä maahan mittari väitti koneen olevan 16 200 jalan korkeudella. Tämän vuoksi koneen korkeusvaroitin ei myöskään alkanut hälyttää. Osaltaan onnettomuuden syntyyn vaikutti myös ohjaamon heikko valaistus perämiehen puolella, jonka vuoksi miehistö ei huomannut korkeusmittarien näyttävän eri lukemia, sekä tutkapeiton puuttuminen onnettomuusalueella, minkä vuoksi lennonjohto ei huomannut koneen laskeutuvan liikaa.
Kardinaalikala
Ulkonäkö ja koko
Kardinaalikala jää nelisenttiseksi. Sen vartalo on vaaleanvihreä. Pyrstön tyvessä on musta läikkä, siitä silmään kulkee musta juova jonka yläpuolella on toinen, vaaleanpunainen juova. Pyrstöläikän ympärys on punainen.
Alkuperä
Kardinaalikala on kotoisin Kiinasta ja Vietnamista. Kaikki kaupoista saatavat kardinaalikalat ovat viljeltyjä.
Käyttäytyminen ja lisääntyminen
Kardinaalikala on parvikala, joka lisääntyy varsin helposti kotiakvaariossakin.
Vesiolot ja ravinto
Kardinaalikala kaipaa viileämpää vettä kuin trooppiset akvaariokalat: 18–22 astetta on sopiva lämpötila.
Hartola (Asikkala)
Hartola on Päijät-Hämeessä Asikkalassa Paakkolan kylän lähellä sijaitseva lampi.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Vesijärven valuma-alueella (14.24), jonka Vesijärven lähialueeseen (14.241) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 152,9 metriä mpy.
Vostok (tutkimusasema)
thumb|Vostok-asema Vostok (, kirjaimellisesti "Asema Itä") on itäisellä Etelämantereella, lähellä magneettista etelänapaa sijaitseva venäläinen, alun perin neuvostoliittolainen tutkimusasema, jossa on suoritettu muun muassa syvimmät jäätikkökairaukset. Asema sijaitsee 3 488 metriä merenpinnan yläpuolella Australian antarktisella territoriolla. Vostok pystytettiin 16. joulukuuta 1957 ja se on ollut toiminnassa ympärivuotisesti ainakin 37 vuotta. Asema suljettiin väliaikaisesti tammikuussa 1994. Tätä nykyä asemaa johtavat yhteistyössä yhdysvaltalaiset, ranskalaiset ja venäläiset tiedemiehet.
Vostokilla ranskalaisten tiedemiesten kanssa tehty jääkairaus antoi tietoja ilmaston muutoksista viimeisen 420 000 vuoden ja neljän jääkauden ajalta.
Kuvaus
Tutkimusasema sijaitsee keskellä Itä-Etelämantereen jäätikköä noin 1 300 kilometriä maantieteelliseltä etelänavalta. Se sijaitsee Vostokjärven päällä.
Vostok sijaitsee lähellä luoksepääsemättömyyden napaa ja magneettista etelänapaa, ja se onkin yksi parhaimmista paikoista seurata muutoksia Maan magnetosfäärissä. Muut asemalla tehtävät tutkimukset liittyvät aktinometriaan, geofysiikkaan, lääketieteeseen ja ilmastotieteeseen.
Asema on 3 488 metriä merenpinnan yläpuolella ja se on yksi syrjäisimmistä tutkimusasemista Etelämantereella. Aseman varusteet tuodaan rannikolla sijaitsevalta Mirnyn tutkimusasemalta. Kesäisin asemaa asuttaa tavallisesti 25 tutkijaa ja insinööriä ja talvella 13.
Ainoa vuoden ympäri asutettu tutkimusasema, joka sijaitsee Vostokia etelämmässä on Yhdysvaltain ylläpitämä Amundsen–Scottin asema. Kiinalainen Kunlunin tutkimusasemakin sijaitsee etelämmässä kuin Vostok, mutta se on asutettu vain kesäisin.
Vladimir Sanin kuvaa muun muassa kirjoissaan Newbie in the Antarctic (1973) ja 72 Degrees Below Zero (1975) tutkimusasemalla elämisen haasteita.
Ilmasto
Vostok sijaitsee yhdellä maapallon kylmimmistä paikoista. Lämpötila on pääasiassa −30 °C:n ja −70 °C:n välillä. Kylmin kuukausi on elokuu ja lämpimin on joulukuu. Kylmin lämpötila mitattiin 21. heinäkuuta 1983, −89,2 °C. Epävirallisesti mitattiin −91 °C talvella 1997. Korkein asemalla mitattu lämpötila oli −12,2 astetta, joka mitattiin 11.1.2002. Kuitenkaan lämpimimpänäkään aikana, joulu-tammikuussa ei usein ylitetä −25 asteen lämpötilaa.
Jääkairaus
5. helmikuuta 2012 Vostokjärven pinta saavutettiin viimein 3 770 metrin syvyydessä.
Joutsan Seudun Pallo
Joutsan Seudun Pallo (JoSePa) on joutsalainen vuonna 1975 perustettu urheiluseura, jonka edustusjoukkue pelaa pääsarjatasolla Futsal-Liigassa kaudella 2021-2022. Seuralla on futsalin ohella toimintaa myös jalkapallossa, lentopallossa, sulkapallossa, pöytätenniksessä ja frisbeegolfissa.
Josepa nousi ensimmäistä kertaa historiassaan Futsal-liigaan kaudeksi 2018-2019. Debyyttikaudellaan Josepa venyi runkosarjassa 7. sijalle ja eteni pudotuspeleihin. Kausi kuitenkin päättyi ensimmäisellä kierroksella tulevan hopeamitalistin Leijona Futsalin käsittelyssä otteluvoitoin 3-0.
Canto General
Oratorion kantaesityksessä solisteina lauloivat María Farantoúri, Arja Saijonmaa ja Pétros Pandís.
Osat
Teoksen kokonaiskesto on noin 110 minuuttia.
Konserttiesitys
Suomessa Canto General esitettiin Helsingin Kulttuuritalossa joulukuussa 1981. Míkis Theodorákis kävi johtamassa konsertin, jonka tuotti Yleisradio. Kuorona oli Koiton Laulu ja solisteina Arja Saijonmaa sekä Tapani Kansa. Konsertista tehtiin kaksiosainen TV-ohjelma nimellä Canto General – Suuri laulu. TV1:n Viihdetoimituksen TV-taltioinnin ohjasi Erkki Pohjanheimo. Ohjelma toteutettiin monikameratuotantona Yleisradion ulkotuotantoautolla. TV-ohjelman 1. osan ensiesitys oli TV1:ssä 23. tammikuuta 1982 ja 2. osan 6. helmikuuta 1982. Canto General – Suuri laulu sai kunniamaininnan Venla-kilpailussa 1982.
TV-ohjelmien kestot: 1. osa 67'53" ja 2. osa 52'27
Tukaanit
Tukaanit, aikaisemmin myös pippurinsyöjät (Ramphastidae) ovat Keski- ja Etelä-Amerikan trooppisilla alueilla esiintyvä tikkalintuheimo. Varsinaiset tukaanit tunnetaan ilmarakoja täynnä olevasta suuresta, kaarevasta, sivusuunnassa litteästä nokasta. Tukaanilajien koko vaihtelee alle 30 senttimetristä yli kuuteenkymmeneen. Suurin ja tunnetuin laji on kuningastukaani.
Tukaanit syövät muun muassa hedelmiä, pähkinöitä ja linnunmunia. Tukaanit pesivät puunkoloissa ja munivat normaalisti 2–4 munaa.
Tukaanien heimoon luetaan nykyisin myös sepät, jotka aiemman luokittelun mukaan kuuluivat erilliseen seppien heimoon Capitonidae.
Japanilainen mytologia
thumb|200px|Japanilaisen mytologian luojajumalat Izanami ja Izanagi. Japanilainen mytologia tarkoittaa muinaisten japanilaisten jumaltarustoa, legendoja ja uskomuksia. Vanhin ja tärkein japanilaisesta mytologiasta kertova kirja on Kojiki, johon on vuosisatojen ajan kerätty japanilaisten kansantarinoita. Toinen merkittävä japanilaisia uskomuksia sisältävä teos on Nihonshoki. Buddhalaisuuden, kungfutselaisuuden ja taolaisuuden levittyä Japaniin jumaltarusto menetti suurimman osan merkityksestään. Šintolaisuus kuitenkin sisältää useita siitä periytyneitä vaikutteita; muun muassa šintolaisia jumalia palvottiin alun perin japanilaisessa mytologiassa.
Michelle Nolden
Michelle Nolden on kanadalainen näyttelijä. Hän on syntynyt Brantfordissa, Ontariossa, Kanadassa. Hän on näytellyt mm. elokuvissa ja televisiosarjoissa ZOS: Zone of Separation, Num3rot, Street Time, Earth: Final Conflict, The Time Traveler's Wife, Men with Brooms sekä ohjannut ja käsikirjoittanut Loonieksi kutsutun elokuvan.
Japanilainen mytologia
Yksi japanilaisen jumaltaruston merkittävimpiä uskomuksia oli muinainen myytti, jonka mukaan Japanin keisarisuku polveutuisi auringonjumalatar Amaterasusta. Vasta vuonna 1945 keisari Hirohito joutui liittoutuneiden vaatimuksesta tunnustamaan, ettei hän ollut jumalaista syntyperää.
Michelle Nolden
Michelle on voittanut ACTRA Awardin sekä Gemini-palkinnon.
Japanilainen mytologia
Luominen
Izanagi (mies) ja Izanami (nainen), joiden ensimmäiset lapset, Hiruko (veden lapsi) ja Awashima (kalpea saari) olivat huonosti muodostuneita, eivätkä näin ollen olleet sopivia tehtäviinsä, lähettivät lapsensa laivalla merelle ja kääntyivät muiden jumalien puoleen kysyen, missä olivat tehneet väärin. Nämä vastasivat, että tavatessaan Izanamin ensi kertaa Izanagin olisi pitänyt puhua ensimmäisenä. Izanagi ja Izanami tottelivat neuvoa ja heidän tapaamisensa onnistui. Heidän tapaamisestaan syntyi Ōyashiman eli kahdeksan mahtavaa Japanin saarta.
He loivat myös kuusi muuta saarta. Izanami kuitenkin kuoli synnyttäessään Kagutsuchia (tulen hallitsija). Vihoissaan Izanagi tappoi Kagutsuchin.
Yomi, kuolleiden varjoinen maa
Izanagi oli järkyttynyt kuulemastaan vastauksesta, muttei suostunut antamaan periksi Izanamin pyynnölle jäädä Yomin pimeyteen. Izanami suostui vihdoin Izanagin pyyntöön palata elävien pariin, mutta pyysi tältä aikaa levätä ennen paluutaan ja pyysi ettei Izanagi tulisi hänen makuuhuoneeseensa hänen leponsa aikana. Izanagi suostui pyyntöön, mutta pitkän ajan jälkeen hän alkoi huolestua. Kun Izanami nukkui, Izanagi sytytti kampansa tuleen ja sen valon avulla meni tarkistamaan oliko Izanami kunnossa. Tulen valossa hän näki nyt ensi kertaa Izanamin kamalan muodon, joka ennen oli ollut niin kaunis. Nyt Izanami oli vain mädäntyvää lihaa ja ihoa, jossa madot ja muut oliot kulkivat.
Izanagi ei pystynyt kätkemään pelkoansa vaan juoksi ulos Izanamin makuuhuoneesta aikoen palata elävien maahan. Izanami heräsi ja lähti jahtaamaan Izanagia. Pitkän jahdin jälkeen Izanagi vihdoin pääsi takaisin elävien maahan ja työnsi painavan kiven Yomin sisäänkäynnille. Izanami huusi tukitun sisäänkäynnin takaa, että jos Izanagi nyt lähtisi, hän tappaisi 1 000 ihmistä joka päivä. Izanagi sen sijaan sanoi että tästä lähtien 1 500 ihmistä syntyy joka päivä.
Planeetta Kosmo
Planeetta Kosmo on irlantilainen vuonna 2013 tehty animaatiosarja.
Rooleissa
Suomennos ja ohjaus
Japanilainen mytologia
Aurinko, kuu ja meri
Tapauksen jälkeen Izanagi meni puhdistautumaan veteen pestäkseen itsensä. Monia jumalia syntyi hänen mennessään veteen mutta hänen pestessään kasvojaan syntyivät tärkeimmät jumalat:
Planeetta Kosmo
Rooleissa
Tatu Tiihonen / Dt Sointu
Äänitys ja miksaus
Asko Ahonen / Revolver Studio
Seattle Sea Dragons
Seattle Sea Dragons (aiemmin Seattle Dragons) on ammattilaistason amerikkalaisen jalkapallon joukkue Seattlesta, Washingtonista. Joukkue pelaa XFL-liigassa osana Pohjoista divisioonaa.
Joukkueen perusti vuonna 2018 Vince McMahonin Alpha Entertainment -yritys, joka omistaa ja hallinoi XFL-liigaa ja kaikkia sen joukkueita. Sea Dragonsin kotikenttä on 37 722 katsojan Lumen Field.
Ensimmäisellä kaudellaan 2020 Dragons ehti pelata viisi ottelua, joista se voitti yhden ja hävisi neljä. Maaliskuussa XFL-kausi päättyi ennenaikaisesti COVID-19-pandemian vuoksi.
Etyyli-3-fenyyliglysidaatti
Valmistus ja käyttö
Etyyli-3-fenyyliglysidaattia voidaan valmistaa hapettamalla etyylikinnamaattiia m-klooriperbentsoehapolla, jolloin etyylikinnamaatin kaksoisidos hapettuu muodostaen epoksidirenkaan tai emäksen läsnä ollessa bentsaldehydistä ja etyyliklooriasetaatista niin kutsutulla Darzens-kondensaatiolla. Kolmas tapa on hopeafenyyliglysidaatin reaktio etyylijodidin kanssa.
Etyyli-3-fenyyliglysidaattia käytetään tuomaan mansikanhajua hajusteisin ja sillä on suhteellisen pitkäkestoinen tuoksu. Lisäksi yhdistettä voidaan lisätä kosmetiikkatuotteisiin kuten saippuoihin, voiteisiin ja pesuaineihin. Elintarviketeollisuudessa sitä käytetään muun muassa mansikkajäätelöissä aromiaineena. Samoihin tarkoituksiin käytetään myös etyyli-3-fenyyliglysidaattia rakenteeltaan läheisesti muistuttavaa etyylimetyylifenyyliglysidaattia.
Kęstutis
Kęstutis (1297–1382) oli Liettuan suuriruhtinas vuosina 1381-1382. Jo tätä ennen hän oli vaikuttanut merkittävästi Liettuan hallinnossa veljensä Algirdasin valtakaudella. Muilta arvoiltaan hän oli Trakain, Žemaitijan ja Podalsien ruhtinas. Kęstutis kuoli vankeudessa 1382, ja häntä seurasi suuriruhtinaana hänen vangitsijansa Jogaila, jonka jälkeen valtaan astui puolestaan Kęstutisin poika Vytautas Suuri.
Valtaannousu
Kęstutisin isän Gediminasin kuoltua valta siirtyi hänen pojistaan nuorimmalle Jaunutisille, joka sai Vilnan herruuden vuonna 1341 ja sitä myötä Liettuan suuriruhtinaan arvonimen. Saksalaisen ritarikunnan hyökätessä Liettuaan talvella 1344/1345 Kęstutis ja hänen veljensä Algirdas päättivät kukistaa kyvyttömänä pitämänsä Jaunutisin. Kęstutis valtasi Vilnan ja vangitsi Jaunutisin, minkä jälkeen hän kutsui Algirdasin hallitsijaksi.
Toisena hallitsijana
190px|thumb|vasen|Kęstutisin sinetti vuodelta 1379. Aikalaiset pitivät Kęstutisia Algirdasin kanssahallitsijana, mutta myöhemmän historian tutkimuksen mukaan hän oli vain hänen liittolaisensa. Algirdasin noustua valtaan Liettua joutui sotaan neljällä taholla: Dneprillä mongolien, Galitsia-Volyniassa Puolan, lännessä ritarikunnan ja idässä rusilaisten ruhtinaskuntien kanssa. Kęstutis johti sotatoimia lännessä, kun taas Algirdas soti idässä. Puolan kuningas Kasimir III Suuri yritti hajottaa veljesten liittoa tarjoamalla vuonna 1349 Kęstutisille kastelupaa ja kruunua, mutta Kęstutis kieltäytyi. Sotilaallinen tilanne parani ritarikunnan alueella mahdollisesti puhjenneen ruton takia 1350-luvulla. Lisäksi saavutettiin voittoja idässä. Vuonna 1357 keisari Kaarle IV ehdotti Algirdasille maan kristillistämistä, mutta tämän asetettua ehdotukselle mahdottomat ehdot ritarikunta hyökkäsi vuonna 1362 uudelleen Liettuaan hävittäen muun muassa Kaunasin linnan ja vallaten Trakain vuonna 1367. Saksalaiset eivät tyytyneet vain hävittämään liettualaisia linnoja, vaan he rakensivat myös omiaan Nemunasin varrelle. Liettualaisten onnistui kuitenkin pysäyttää ritariston eteneminen, vaikka he vielä vuonna 1370 kärsivät tappion Rudaun taistelussa. Algirdas kuoli vuonna 1377, ja hänen seuraajakseen tuli hänen poikansa Jogaila.
Suuriruhtinaaksi
thumb|oikea|250px|[[Wojciech Gersonin maalaus Kęstutisin ja Vytautasin vangitsemisesta]] Jogailalla ja Kęstutisilla oli perustavanlaatuiset näkemyserot Liettuan tilanteesta. Jogaila näki kristillistämisen edut, kun taas Kęstutis piti kiinni pakanallisuudesta. Jogaila solmi 31. toukokuuta 1380 Saksalaisen ritarikunnan suurmestari Winrich von Kniprodenin kanssa salaisen sopimuksen, joka oli tähdätty Kęstutisia vastaan. Jogaila oli näin saavuttanut rauhan lännessä ja yritti saada rauhan itäänkin solmimalla Kultaisen ordan kanssa liiton Moskovaa vastaan. Liettualaisten piti taistella mongolien puolella Kulikovon kentän taistelussa syyskuussa vuonna 1380, mutta heidän joukkonsa myöhästyivät, ja Moskovan Dimitri Donsko nousi Rusin maiden yhdistäjän maineeseen. Kęstutis ei hyväksynyt Jogailan toimia, ja hän valtasi Vilnan vuonna 1381 ja otti näin suuriruhtinaan viran. Valtaan noustuaan Kęstutis ryhtyi sotaan ritarikuntaa vastaan välittämättä tilanteesta Rusin alueella. Sotatoimet olivatkin aluksi voittoisia, mutta Jogaila nostatti isänsä entiset vasallit kapinaan ja marssi Vilnaan kesäkuussa 1382. Jogaila otti takaisin suuriruhtinaan arvon ja vangitsi Kęstutisin ja tämän pojan Vytautasin. Kęstutis kuoli viikko vangitsemisen jälkeen mahdollisesti Jogailan surmaamana, mutta hänen poikansa Vytautasin onnistui paeta.
Muuta
Tarun mukaan Kęstutis rakastui Birutė-nimiseen naiseen, jota pakanat pitivät jumalattarena. Kęstutis kosi Birutėa, mutta tämä ei voinut suostua koska oli lupautunut naimattomuuteen. Kęstutis ryösti Birutėn ja vei hänet Trakaihin, missä järjestettiin hääpidot. Kęstutisin ja Birutėn avioliitossa syntyi sitten Vytautas. Birutėn taru eli voimakkaana etenkin Palangan seudulla, minne hänet tarinan mukaan haudattiin. Tarina tuli suurempaan tietoisuuteen 1800-luvulla, jolloin siitä tuli kansallisromantiikan myötä Liettuassa yleisesti tunnettu.
Bensheim
Bensheim on kaupunki Hessenin osavaltiossa Saksassa. Se sijaitsee Kreis Bergstraßen piirikunnassa Darmstadtin hallintopiirissä noin 50 kilometriä etelään Frankfurt am Mainista. Kesäkuussa 2021 kaupungissa asui 40 684 asukasta. pienoiskuva|Bensheimin sijainti Kreis Bergstraßen piirikunnassa.
Mustalammi (Hollola)
Mustalammi on Päijät-Hämeessä Hollolassa Rajaharjun kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,2 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 450 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Vesijärven valuma-alueella (14.24), jonka Haritunjoen valuma-alueeseen (14.243) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 128 metriä mpy.
Novgorodin rautatieasema
Liikenne
Pietariin kulkee päivittäin muutama, yleensä paikallisliikenteen aikataulusta löytyvä henkilöjuna (matka-aika runsas 3 tuntia) ja Moskovaan yksi pikajuna (yö/aamujuna, runsas 7 tuntia).
Useita muillekin asemille matkaavia henkilöjunia liikennöi Novgorodiin. Nämä ovat tyypillisesti kauttakulkuliikennettä, jolloin Novgorod ei ole junien pääteasema. Liikenne on tyypillisesti säännöllistä, muttei välttämättä päivittäistä:
Karl Johan von Fieandt
Karl Johan von Fieandt (26. tammikuuta 1849 Mikkeli – 5. helmikuuta 1925 Hämeenlinna) oli suomalainen piirilääkäri ja professori.
Karl Johan von Fieandtin vanhemmat olivat lääninkamreeri, kamarineuvos Karl Fredrik von Fieandt (1817–1895) ja Sofia Fredrika Poppius. Hän pääsi ylioppilaaksi 1865 Porvoon kymnaasista ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1869, lääketieteen kandidaatiksi 1872 ja lääketieteen lisensiaatiksi 1875.
Von Fieandt oli piirilääkärinä Pielisjärvellä 1876–1879, linna- ja lasareettilääkärinä Oulussa 1879–1897 ja piirilääkärinä Hämeenlinnassa 1897–1913. Hän sai professorin arvon 1913. Karl Johan von Fieandt oli Hämeenlinnan Suomalaisen seuran puheenjohtajana ja Suomalaisen puolueen piirivaltuuskunnan rahastonhoitajana sekä oli mukana Hämeenlinnan Suomalaisen Säästöpankin toiminnassa. Hän oli myös Hämeenlinnan kaupunginvaltuuston jäsenenä.
Karl Johan von Fieandt oli naimisissa 1875–1916 Eva Maria von Essenin (k. 1916) kanssa. Heidän poikansa oli korva-, nenä- ja kurkkutautien erikoislääkäri Halvar von Fieandt.
Karl Johan von Fieandtin veli oli virka- ja valtiopäivämies Bror Albert von Fieandt. Hänen velipuolensa oli hammaslääkäri, valtiopäivämies Arvid Harald von Fieandt.
Gustaf Emil af Hällström
Gustaf Emil af Hällström (17. syyskuuta 1860 Helsinki – 30. marraskuuta 1924 Helsinki) oli suomalainen maanviljelysneuvos ja moninkertainen valtiopäivämies.
Af Hällströmin vanhemmat olivat tilanomistaja Gustaf Alfred af Hällström ja Charlotta Sofia Stenius ja puoliso vuodesta 1884 Anna Elisabet Lilius. Af Hällström tuli ylioppilaaksi Helsingissä 1880 ja valmistui filosofian maisteriksi 1886. Hän oli tilanomistaja ja maanviljelijä Vihdissä ja Lappeella, maanviljelysneuvoksen arvon hän sai 1907.