cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rovaniemen Ilmatorjuntapatteristo
Someroharjulle
Everstiluutnantti Ahti Lappi määrättiin patteriston komentajaksi 1982. Hän oli suorittanut varusmiespalveluksensa Pohjanmaan Ilmatorjuntapatteristossa ja hänen ensimmäinen palveluspaikkansa kadettikoulun jälkeen oli myös Pikiruukissa. Hän toimi koulutustoimiston päällikkönä patteriston siirron aikana. Lapilla oli vahvat siteet patteristoon ja sen henkilökuntaan. Hän paneutuikin voimallisesti koulutuksen kehittämiseen.
Vuonna 1982 tehtiin puolustusvoimissa suuri koulutustarkastus, jossa varusmieskoulutus jaksoteltiin uudelleen ja määritettiin yleiset ja yhtenäiset sekä aselajikohtaiset suoritevaatimukset. Koulutusjärjestelmää kehitettiin patteristossa vuosina 1983-1984, jolloin otettiin käyttöön nousujohteinen koulutusjaksosta toiseen etenevä tutkintojärjestelmä. Jokainen varusmies suoritti taistelijan kokeen lisäksi oman koulutushaaransa mukaiset perus- ja erikoistutkinnot. Järjestelmä paransi varusmiesten palvelusmotivaatiota.
Koulutuskalustona oli pääasiallisesti 23 ItK 61 "Sergei" ja 40 ItK 38 Bofors. Sveitsiläiselle automaattikalustolle (35 ItK 58 ja Super Fledermaus-tulenjohtolaite) koulutettiin ikäluokka noin viiden vuoden välein. pienoiskuva|Ilmapuolustusmuistomerkin paljastus ja sotilasvala Someroharjulla 20.7.1979. Paljastuksen suoritti patteriston pitkäaikainen komentaja everstiluutnantti evp Arnold Airakorpi kutsuvieraiden ja varusmiesten läheisten läsnäollessa. Lähi-ilmatorjuntaohjusten tulo edellytti uuden koulutusjärjestelmän suunnittelun ja käytännön toteuttamisen. Oli kehitettävä ampumakoulutus ja taistelutekniikka sekä taktilliset käyttöperiaatteet. Toimintaa tutkittiin ja kokeiltiin useissa harjoituksissa. Ohjuspatterin ohjesääntöluonnos valmistui vuonna 1981. Sitä tarkistettiin käytännössä eri harjoituksissa, muun muassa Pohjois-Suomen Sotilasläänin johtamassa Ruska-harjoituksessa vuonna 1982. Rovaniemen Ilmatorjuntapatteriston kouluttama ja ensimmäinen reserviläisistä perustettu ohjuspatteri oli mukana harjoituksessa Kittilän suunnassa. Ohjesääntö hyväksyttiin käyttöön 5.6.1984.
Everstiluutnantti Seppo Lehto aloitti komentajana vuonna 1986. Hän sai johdettavakseen hyvässä kunnossa olevan joukon. Kantahenkilökunta oli ammattitaitoista ja heidän keskuudessaan vallitsi hyvä yhteishenki.
Lehdon komentajakaudella yksi merkittävimmistä tapahtumista oli Pohjois-Suomen Sotilasläänin johtama Tuisku-harjoitus keväällä 1988. Harjoitukseenosallistuvien joukkojen vahvuus ylitti 5000 miestä, mikä ylitti myös Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestölle (ETYJ) ilmoittamisvelvollisuuden kynnyksen. Harjoitusta seurasi lukuisia sotilasasiamiehiä ja muita tarkkailijoita.Seuraajille järjestettiin taisteluammuntanäytös Rovajärven ampuma-alueella. Näytöksessä ammuttiin kaksi Strela-ohjusta (ItO78) yhteislaukauksena maalirakettiin 15.4.1988. Puolustusvoimien komentaja kenraali Jaakko Valtanen seurasi harjoitusta päivittäin paikan päällä.
Patteriston olo itsenäisenä joukko-osastona päättyi näyttävästi. Ilmatorjunta-ampumaleirillä syyskuussa 1988 patteristo voitti Kunniahylsy-palkinnon. Tämä todisti sen, että koulutustaso oli korkea. Tulevan rykmentin toinen joukko-osasto Oulun Ilmatorjuntapatteristo oli tässä kilpailussa toinen. Everstiluutnantti Seppo Lehto määrättiin 1.1.1989 alkaen Lapin Ilmatorjuntarykmentin komentajaksi.
Rykmentin aika
Lapin Ilmatorjuntarykmentti perustettiin 1.1.1989, kun Rovaniemen ilmatorjuntapatteriston toiminta itsenäisenä joukko-osastona lopetettiin ja patteristosta tuli toinen Lapin ilmatorjuntarykmentin joukko-yksiköistä. Toinen rykmentin joukkoyksiköistä, Oulun ilmatorjuntapatteristo liitettiin rykmenttiin samalla päivämäärällä ja siirrettiin Oulusta Rovaniemelle. Lisäksi 1.1.1990 rykmenttiin liitettiin aikaisemmin Rovaniemen sotilaspiiriin kuulunut Rovaniemen varuskuntasoittokunta ja sen nimi muutettiin Lapin sotilassoittokunnaksi.
Lapin ilmatorjuntarykmentin tehtävät muuttuivat useaan kertaan vuosien saatossa. Ennen siirtymistä uudelle vuosituhannelle toteutettiin Puolustusvoimissa ja Rovaniemen varuskunnassa seuraavat suuret muutokset, jotka vaikuttivat sekä rykmentin tehtäviin että sen organisaatioon: Rovaniemen ilmatorjuntapatteristo jatkoi toimintaansa Jääkäriprikaatin joukkoyksikkönä 1.1.2015.
Patteriston komentajat
Rovaniemen ilmatorjuntapatteriston komentajina ovat toimineet:
Perinnejoukkojen komentajina ovat toimineet :
A Better Tomorrow (albumi)
A Better Tomorrow on yhdysvaltalaisen hip hop -ryhmä Wu-Tang Clanin kuudes studioalbumi. Se julkaistiin Warner Brothers Recordsin alaisuudessa 2. joulukuuta 2014.
Kappaleet "Keep Watch", "Ron O'Neal" ja "Ruckus in B Minor" julkaistiin erikseen omilla singleillä.
Albumin julkaisun jälkeen se kipusi sijalle 29 Billboard 200 -listalla.
Makuaisti
thumb|right|Ihmisen [[kieli (anatomia)|kieli ja makunystyt. Kielen eri osilla on lieviä modaliteetteja eri makujen aistimisen suhteen.]] Makuaisti eli gustatorinen aisti on aistinjärjestelmä, joka mahdollistaa aistin omaavan saada kriittistä informaatiota nauttimansa aineen mausta ja sitä kautta luonteesta. Esimerkiksi makea- ja aminohapporeseptorit mahdollistavat ravinteikkaiden ruoka-aineiden tunnistamisen, kun taas karvasreseptorit aiheuttavat luotaantyöntäviä reaktioita haitallisia aineita vastaan. Ilmiö on havaittavissa jo vastasyntyneillä ihmislapsilla.
Ihmiset ja muut nisäkkäät kykenevät erottamaan ainakin viisi eri perusmakua: makea, hapan, suolainen, karvas ja umami. Laajalle levinnyt käsitys "kielikartasta", jonka mukaan tietty osa kielestä vastaisi tietystä makuaistimuksesta, on suurelta osin virheellinen. Kielen herkkyydessä on alueellisia eroja, mutta kaikki maut voidaan maistaa millä tahansa kielen makusilmuja sisältävällä osalla.
Rakenne ja toiminta
Ihmisen kielessä on makusilmuja kielen makunystyiksi kutsutuissa nystyrakenteissa (papillae).
Makusilmujen määrä makunystyissä on yksilökohtaista. Etenkin papilla fungiform -tyyppisissä makunystyissä saattaa olla vähän tai ei yhtään makusilmuja. Yksilökohtainen vaihtelu ei ole selvästi riippuvainen iästä tai terveydentilasta.
thumb|left|Makusilmu, joka sisältää makureseptorisoluja.Makusilmut ovat sipulimaisia rakenteita, jotka sisältävät makusoluja. Makusolut uusiutuvat läpi elämän. Kun sylkeen liuenneet makuaineet pääsevät makuhuokosten kautta kosketuksiin makusolun kanssa, ne reagoivat joko makureseptorien tai ionikanavien kautta. Tämä aikaansaa jännitevaihteluita, jotka edelleen käynnistävät kemiallisia reaktioita. Lopulta reaktiot muodostavat impulsseja aivoihin joko chorda tympani- tai glossopharyngeus-hermon kautta.
Ihminen maistaa sakkaroosin ja aspartaamin makeina, vaikka aineet ovat kemiallisesti hyvin erityyppisiä. Makeita ja karvaita yhdisteitä on monipuolisesti eri yhdisteluokissa. Esimerkiksi makean makuaistimuksen tuottavia makuaineita ovat tai voivat olla sokerit, glykolit, alkoholit, aldehydit, ketonit, amidit, esterit, aminohapot, tietyt pienet proteiinit, halogenoidut hapot sekä lyijyn ja berylliumin epäorgaaniset suolat. Suolaisen tai happaman makuaistimuksen tuottavat makuaineet ovat tyypillisesti ioneja. Puhdas suolainen maku on vain ruokasuolalla eli natriumkloridilla. Happaman maun aiheuttavat happojen liuoksissa esiintyvät oksoniumionit, jotka tekevät liuoksen myös kemiallisessa mielessä happamiksi. Kuitenkin esimerkiksi etikkahappo laimeanakin liuoksena maistuu voimakkaammin happamalta kuin epäorgaanisten happojen liuokset, joiden pH on sama.
Makuaistin vajaatoiminta ja puute
Kolmasosa vanhoista ihmisistä ilmoittaa olevansa tyytymättömiä haju- ja makuaistinsa toimintaan. Syitä aistitoiminnan vaimenemiseen voi olla useita. Vajaatoiminta voi johtua anatomian rakenteellisista muutoksista, kuten makusilmujen vähenemisestä ja sen ympäristön muutoksista tai reseptoriproteiinien, ionikanavien ja tiettyjen keskeisten molekyylien tiheyden ja jakauman muutoksista. Myös hammasproteesi luo fyysisen esteen joidenkin reseptorien toiminnalle ja lisäksi heikentää syljen ja yhdisteiden eritystä kiinnikealueilta. Joskus makuaistin heikentyminen voi olla myös seurausta kroonisista sairauksista kuten syövästä, diabeteksestä ja munuaissairauksista tai niiden hoitotoimenpiteistä kuten leikkauksista, lääkkeistä tai säteilystä.
Makuaistin puuttumista kutsutaan ageusiaksi. Makuaistin heikkeneminen on dysgeusia.
Koska hajuaisti on yhteydessä makukokemuksiin, on sen häiriöillä merkitystä myös makuaistiin.
Aiheesta muualla
Smak
Ragnar Aakenus
Ragnar (Raku) Johannes Aakenus, vuoteen 1945 Allén (12. lokakuuta 1897 Juva – 22. maaliskuuta 1977 Tampere) oli suomalainen metsänhoitaja, joka työskenteli koko uransa Metsähallituksen palveluksessa. Aakenus sai metsäneuvoksen arvon vuonna 1955.
Aakenuksen vanhemmat olivat apteekkari Oskar Johannes Allén ja Elin Poppius ja puoliso vuodesta 1924 Taimi (Taija) Elisabet Lehtinen. Aakenus tuli ylioppilaaksi Savonlinnan reaalilyseosta ja valmistui metsänhoitajaksi vuonna 1920. Metsäkonduktööri Aakenuksesta tuli 1927. Hän työskenteli aluemetsänhoitajana monilla alueilla ympäri Suomea. Vuosina 1929−1933 hän oli Lapissa Turtolan hoitoalueen aluemetsänhoitajana, jossa hänellä oli vastuullaan 130 000 hehtaaria metsää. Vuosina 1933–1948 hän toimi Keuruun hoitoalueen aluemetsänhoitajana. Aakenus palveli talvisodassa kotirintamalla ja jatkosodassa komppanian vääpelinä koulutuskeskuksessa. Vuosina 1948−1952 hän oli Länsi-Suomen piirikunnan Uudenmaan-Hämeen tarkastuspiirin piiritarkastaja ja vuodesta 1952 piirikuntapäällikkönä. Aakenuksen hallinnoimassa piirikunnassa oli lähes 390 000 hehtaaria valtionmetsää. Aakenus jäi eläkkeelle vuonna 1964. Hän harrasti vapaa-ajallaan taidemaalausta.
Cao Bằng (maakunta)
thumb|Maakunta vietnamin kartalla. Cao Bằng on maakunta Vietnamin koillisosassa,  Đông Bắcin alueella. Sen pääkaupunki on Cao Bằng. Huhtikuussa 2009 maakunnassa oli noin 511 tuhatta asukasta. Sen pinta-ala on 6 724,6 km².
Rauno Malm
Rauno Aatos Malm (15. elokuuta 1937 – 21. toukokuuta 2007) oli suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1956–1959 ja voitti yhden Suomen-mestaruuden.
Little Amadeus
Little Amadeus on saksalais-itävaltalainen piirrossarja vuodelta 2006. Sen tarkoitus on lisätä nuorten katsojien innostusta erityisesti klassiseen musiikkiin ja sen harrastukseen. Sarjassa on kaksi tuotantokautta, joissa kummassakin on 13 jaksoa, jotka eivät yleensä liity toisiinsa sarjan juonen kannalta(paitsi jaksot 10-18). Sarjaa on esitetty 25 maassa ja 12 eri kielellä. Suomeksi dubattuna sarjaa esittää Suomi TV.
Rauno Malm
Malm edusti koko SM-sarjauransa ajan Tampereen Tapparaa. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 27 ottelua, joissa hän teki yhden maalin ja istui jäähyllä kaksi minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden Tapparan joukkueessa vuonna 1959 sekä saavutti yhden SM-hopean ja yhden SM-pronssin.
Little Amadeus
Sarjan päähenkilö on 8-vuotias Wolfgang Amadeus Mozart, mutta sarjassa häntä puhutellaan nimellä Amadeus. Sarjan jaksot ja useimmat hahmot ovat keksittyjä, vaikka joukossa onkin historiallisia tosiasioita ja todellisia henkilöitä kuten keisarinna Maria Teresia, Salzburgin arkkipiispa Schrattenbach ja Mozartin perhe. Jaksot kertovat yleensä Amadeuksen ja hänen ystäviensä seikkailuista pääosin Salzburgissa, mutta joissakin jaksoissa myös Wienissä.
Amadeuksen seikkailut eivät aina suju aivan mutkattomasti, sillä hänelle kateellinen arkkipiispan hovimarsalkka, italialaissyntyinen Lorenzo Devilius yrittää aina nolata hänet tai pilata suunnitelmat, jotka eivät tätä itseään miellytä. Deviliuksen "apureihin" kuuluvat Monti, puhuva rotta ja hänen 10-vuotias sisarenpoikansa Mario Carrieri, joka sisimmässään tahtoisi kuitenkin olla Amadeuksen ystävä. Mario on usein myös auttanut Amadeusta ja tämän ystäviä, vaikka tietääkin hyvin, että hänen setänsä ei pidä siitä. Hän joutuukin usein mukaan pahantekoon vasten tahtoaan. Pahansisuinen, mutta todella tyhmä Lorenzo Devilius luulee aina suunnitelmiensa onnistuvan, mutta pilkka osuu aina tavalla tai toisella hänen omaan nilkkaansa. Jaksojen lopussa Devilius ja Monti saavat usein kärsiä nololla tavalla, mutta Mario useimmiten selviää ja hänen onkin nähty muutamissa jaksoissa nauramassa sedälleen. Amadeus puolestaan voittaa omalla viisaudellaan ja nokkeluudellaan. Hänen apunaan on aina joko isosisko Nannerl tai lukuisat ystävät, joita hän saa sarjan aikana.
Voipiala
Voipiala oli Kivennavalla yksi kolmikyläksi sanotun kylärykelmän osa. Näitä kyliä kutsuttiin yhteisellä nimellä Voipeela. Voipialassa oli 23 taloa vuonna 1939.
Nykyisin Voipialan kohdalla on peltoaukea, mutta ei asutusta.
Silmä
Hyönteisten silmä
thumb|Monella hyönteisellä on [[verkkosilmä. Kuvassa sudenkorennon verkkosilmät.]] Joillaikin hyönteislajeilla on yksinkertaiset pistesilmät. Monella hyönteislajilla on suuret verkkosilmät. Ne koostuvat monesta pienestä osasta eli ommatidista, joissa on linssi. Esimerkiksi kärpäsen yhdessä verkkosilmässä on 4 000 linssiä, ja sudenkorennon silmässä on 10 000 linssiä. Jokainen ommatidi näkee yhden kuvan, jolloin hyönteinen näkee maailman vaaleiden ja tummien täplien kuviona. Hyönteisen näkemä kuva on epätarkka, mutta liikkeen se havaitsee hyvin, ja sillä on laaja näkökenttä. Hyönteiset eivät voi pyörittää silmiään.
Kalojen silmä
Kalan silmät ovat sopeutuneet näkemään veden alla. Niiden silmien linssit ovat pallomaiset eivätkä litteät kuten ihmisellä. Kalan silmän linssi ei voi muuttaa muotoaan, vaan tarkentaakseen kuvaa se liikkuu eteen- tai taaksepäin. Kalan silmässä on värillinen iiris pupillin ympärillä kuten ihmiselläkin.
Useimpien kalojen silmät ovat eri puolilla päätä. Vasarahain silmät ovat kaukana toisistaan ulokkeiden päissä. Joidenkin kalojen silmät ovat pään yläpinnalla, etenkin sellaisten, jotka uivat pohjassa. Kampelan silmät siirtyvät sen aikuistuessa pään samalle puolelle, ja se ui kyljellään silmät ylöspäin. Suhteellisesti suurimmat silmät ovat päiväaktiivisilla kaloilla ja joillain syvänmeren kaloilla. Merihevonen voi liikuttaa kumpaakin silmäänsä itsenäisesti. Hai vetää silmänsä päänsä sisään hyökätessään saaliinsa kimppuun, jotta silmät eivät vahingoittuisi.
Sammakkoeläinten ja matelijoiden silmä
Salamanterin silmässä on iso pupilli mutta pieni iiris. Hämärässä salamanterin pupilli laajenee koko silmän levyiseksi, minkä ansiosta se voi nähdä saaliinsa lähes täysin pimeässä. Sammakoilla on yleensä isot silmät ja hyvä näkö, ja ne pystyvät yleensä näkemään värit. Niiden silmät ovat usein kirkkaan metallinvärisiä, ja pupillit ovat pystysuuntaiset. Sammakot käyttävät silmämuniaan myös nielemisen apuna painamalla niillä suussaan olevaa ruokaa kurkkuun.
Matelijoiden silmät ovat muuten samanlaiset kuin muillakin maaeläimillä, mutta ne pystyvät liikuttamaan vain alaluomeaan. Joillakin matelijoilla on pyöreät pupillit, joillakin vaakasuorat ja joillain pystysuorat. Monen liskon ja käärmeen silmää suojaa läpinäkyvä kalvo, jonka se vaihtaa nahanluonnin yhteydessä. Kilpikonnilla on yleensä suuret silmät päänsä etupuolella, mutta joillain vesikilpikonnilla silmät ovat ylempänä päässä. Kameleontti pystyy liikuttamaan silmiään itsenäisesti. Tuataralla on päälaellaan kolmas silmä, jossa on linssi ja verkkokalvo.
Nisäkkäiden silmä
thumb|150px|Kissan silmä kirkkaassa valossa, pupilli viiruna. Kissan pupillit ovat pystysuuntaiset, ja vuohien ja lampaiden pupillit vaakasuuntaiset. Kaikilla saalistajilla silmät ovat pään etuosassa, kuten myös apinoilla, sillä ne tarvitsevat syvyysnäköä puissa liikkuessaan. Saaliseläinten silmät puolestaan ovat eri puolilla päätä, jotta ne havaitsisivat vaaran joka suunnasta. Virtahevon silmät ovat pään yläosassa, jotta se näkisi vedestä pinnan yläpuolelle. Vesinisäkkäiden silmät ovat sopeutuneet vesielämään kuten kalojen silmät. Kamelien ja muiden aavikkonisäkkäiden silmissä on erityisen tuuheat kulmakarvat ja silmäripset sekä toiset silmäluomet, jotka suojaavat niitä hiekalta. Kissan silmissä on rakenne, joka heijastaa valoa ja antaa kissalle hyvän hämäränäön.
Huononäköisiä nisäkkäitä ovat esimerkiksi sarvikuonot, mursut, päästäiset ja myyrät, joilla on pienet silmät.
Ihmissilmä
thumb|300px|left|Ihmissilmän osia Ihmisen silmämuna on lievästi litistynyt pallo. Sen etuosassa on läpinäkyvä sarveiskalvo, joka taivuttaa silmään tulevan valon. Valo kulkee pupillin läpi, joka on värikalvon keskellä oleva aukko. Pupillin koko muuttuu valon voimakkuuden mukaan. Pupillia ympäröi värikalvo eli iiris. Pupillin jälkeen valo kulkee linssimäisen mykiön läpi, ja sen avulla silmä voi tarkentaa kuvaa kohteen etäisyyden mukaan. Mykiöstä valo kulkee silmämunan lasiaisen läpi silmän takaosaan verkkokalvolle valoreseptoreihin. Sauvasolut rekisteröivät valon voimakkuuden ja tappisolut sen aallonpituuden, mikä tekee värinäön mahdolliseksi. Näköhermo vie näköinformaation sähköimpulsseina aivojen näkökeskukseen, missä syntyy näköaistimus.
Silmämunaa suojelee ulkoapäin ihopoimujen muodostamat ylempi ja alempi silmäluomi, joiden vapaa reuna on silmäripsien reunustama. Kolmas silmäluomi on vilkkuluomi, joka on ihmisellä surkastunut. Se näkyy silmän sisäkulmassa vain pienenä punertavana jäänteenä. Silmäluomien sisäpintaa sekä silmän näkyvää osaa, "valkuaista" sarveiskalvoa lukuun ottamatta, peittää sidekalvo.
Silmät ravintona
Lampaan silmiä käytetään ravintona Islannissa ja Lähi-idässä. Laosissa merikissan silmät ovat arvostettua ravintoa. Silmät sisältävät runsaasti proteiinia ja vitamiineja.
Jim Wiemer
James Duncan Wiemer (s. 9. tammikuuta 1961 Greater Sudbury, Ontario) on kanadalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelasi urallaan 325 NHL-runkosarjaottelua Buffalo Sabresissa, New York Rangersissa, Edmonton Oilersissa, Los Angeles Kingsissä ja Boston Bruinsissa.
Wiemer teki NHL-urallaan yhteensä 29 maalia, 72 syöttöpistettä ja 101 tehopistettä. Hän keräsi yhteensä 378 rangaistusminuuttia. NHL:n pudotuspeleissä Wiemer pelasi yhteensä 62 ottelua tehoin 5+8=13. Wiemer pelasi urallaan myös 548 AHL-ottelua tehoin 124+307=431 ja 65 OHL-ottelua tehoin 41+54=95.
Karbromaali
Karbromaali on Bayerin kehittämä uni- ja rauhoittava lääke. Sen kehitti Bayer vuonna 1909. Se on sukua asekarbromaalille.
Hurtsin diskografia
Tämä on englantilaisen synthpopduo Hurtsin diskografia. Hurts on tähän päivään mennessä julkaissut muun muassa kaksi studioalbumia ja 11 singleä. Yhtyeen ensimmäinen studioalbumi, Happiness, myi maailmanlaajuisesti yli kaksi miljoonaa kopiota.
Ammunta kesäolympialaisissa 1896 – miesten 300 metrin vapaakiväärin moniasentokilpailu
Miesten 300 metrin sotilaskivääri kesäolympialaisissa 1896 käytiin 11. – 12. huhtikuuta Kallithean ampumaradalla. Jokainen urheilija ampui 40 laukausta neljässä kymmenen laukauksen sarjassa kolmesta eri asennosta. Kilpailuun osallistui 20 kilpailijaa kolmesta eri valtiosta.
Tulokset
DNF = Keskeytti
Kurmitsat
Kurmitsat (Charadriidae) on rantalintujen (Charadriiformes) lahkon kahlaajien (Charadrii) alalahkoon kuuluva lintujen heimo, johon kuuluu yli 60 lajia. BirdLife Suomen luokittelussa lajeja on 67.
Kurmitsat ovat pieniä tai keskikokoisia lintuja, joilla on paksu niska. Ne syövät hyönteisiä, matoja tai muita selkärangattomia, joita ne etsivät matalikoista katseensa avulla.
Ahokylmänkukka
Ahokylmänkukka eli etelänkylmänkukka (Pulsatilla pratensis, aikaisemmin Anemone pratensis) on kylmänkukkien sukuun kuuluva monivuotinen kasvi.
Ulkonäkö ja koko
Ahokylmänkukka on monivuotinen, heikosti mätästävä ruoho. Sen varsi on haaraton, karvainen ja 5–25 cm korkea. Kukan alapuolella on pieni lehtikiehkura, mutta muuten varsi on lehdetön. Itse kukka on kapean kellomainen, punertavan violetti ja alaspäin nuokkuva.
Ahokylmänkukka risteytyy helposti hämeenkylmänkukan (P. patens) ja kangasvuokon (P. vernalis) kanssa lajien yhteisillä kasvupaikoilla.
Levinneisyys
Ahokylmänkukkaa esiintyy Pohjoismaiden eteläosassa, Saksassa, Itä-Euroopassa, Venäjällä ja Kazakstanissa. Lähimpänä Suomen rajoja lajia esiintyy vakituisena Karjalankannaksella ja Virossa. Ahokylmänkukkaa on 2000-luvun alusta alkaen ilmoitettu kasvavan Ahvenanmaan Lemlandissa ja Saaristomerellä Kemiönsaaren Örössä. Suomen putkilokasvien luettelon mukaan kasvin esiintyminen Suomessa on kuitenkin epävarmaa. Laji on saattanut levitä Suomeen osittain myös innokkaiden puutarhureiden siirtämänä.
Elinympäristö
Kasvupaikkoja ovat hiekkaiset ja soraiset kedot sekä tienvarret.
Corral
Corral on satamakaupunki ja kunta Tyynenmeren rannikolla Chilessä. Kunnassa on noin 5500 asukasta, joista itse kaupungissa asuu noin 3500.
Passendale (juusto)
Passendale on belgialainen lehmänmaidosta valmistettava puolipehmeä juusto. Passendale-juusto on saanut nimensä samannimisestä kylästä, ja sen kotiseutua on läntinen Flanderi.
Corral
Corral sijaitsee Valdivia-joen suulla ja toimii Valdivian suurkaupungin satamana. Se vahingoittui pahasti vuoden 1960 maanjäristyksessä ja siitä seuranneessa tsunamissa.
Passendale (juusto)
Passendale muistuttaa ulkomuodoltaan maalaisleipää, ja se painaa noin 3 kilogrammaa. Sen tummankeltaista kuorta peittää ohut valkoinen homekasvusto ja juustomassassa on yleensä pieniä reikiä. Juustoa kypsytetään vähintään 45 vuorokautta.
Passendalen rasvapitoisuus kuiva-aineesta on 50 %. Sen maku vaihelee miedosta pikanttiin. Passendalea käytetään leivän päällä tai vihannesgratiinissa.
Allez! Ola! Olé!
'''”Allez! Ola! Olé!”' (lausutaan: ale ola ole, suom. Antakaa mennä! Ola! Olé!'') on Jessy Matadorin kappale, joka edusti Ranskaa Eurovision laulukilpailussa 2010. Kappale valittiin sisäisesti ja ilmoitettiin viralliseksi kilpailukappaleeksi 24. helmikuuta 2010. Ranskan yleisradioyhtiö France Télévisionsin aikomus oli tehdä laulusta vuoden 2010 kesähitti ja samalla mainostaa sitä jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen yhteydessä. Kappaleen otsikko viittaa musiikkilevyyn, ''Music of the World Cup: Allez! Ola! Olé!'', joka julkaistiin vuonna 1998 samaan aikaan kun jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 1998 pidettiin Ranskassa.
Ylentelä
Ylentelä oli Kivennavan pitäjän pienimpiä ja syrjäisimpiä kyliä Karjalankannaksella. Kyläasutus sijaitsi mäkien päällä Valkjärven rajalla. Kylässä oli talvisodan syttyessä 21 taloa.
Bromisovaali
Bromisovaali, tunnettu tavallisemmin nimellä bromivalenyyliurea on uni- ja rauhoittavana lääkkeenä käytetty bromipohjainen vanha unilääke. Sen on kehittänyt Knoll vuonna 1907, ja se on patentoitu vuonna 1909.
Pelagius
Pelagius (<, ’meri’) on nimi, joka voi viitata seuraaviin:
Bromisovaali
Sitä myydään Aasiassa käsikauppalääkkeenä useilla valmistenimillä, kuten Brovarin, ja siihen on yleensä yhdistetty tulehduskipulääke.
Bromisovaali aiheuttaa väärinkäytettynä voimakkaita psyykkisiä ja neurologisia haittavaikutuksia.
Luettelo Suomen sisävesien suurimmista saarista
Tämä artikkeli on luettelo Suomen sisävesien suurimmista saarista. Mukana taulukossa on järvien ja jokien sata suurinta saarta.
Matti Peltonen (jääkiekkoilija)
Matti Peltonen (27. toukokuuta 1941 Tampere – 16. lokakuuta 1997 ) oli suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi maalivahtina SM-sarjassa vuosina 1960–1970 ja voitti kaksi Suomen-mestaruutta. Suomen maajoukkueessa hän pelasi kuusi maaottelua.
Peltonen edusti SM-sarjassa Tampereen Tapparaa vuosina 1960–1965, 1966–1968 ja 1969–1970. Hän pelasi SM-sarjassa 47 ottelua ja vaihtopenkillä istutut mukaan laskien 134 ottelua. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuosina 1961 ja 1964 ja saavutti kerran SM-hopeaa ja SM-pronssia.
Jessy Matador
Jessy Kimbangi (s. 27. lokakuuta 1982 Kongon demokraattinen tasavalta), tunnetaan paremmin taiteilijanimellään, Jessy Matador, on ranskalainen laulaja ja tanssija.
Joseph Mohr
pienoiskuva|Joseph Mohria esittävä veistos pienoiskuva|Jouluyö, juhlayö -laulun 100-vuotisjuhlakortti Joseph (Josef) Franz Mohr (s. 11. joulukuuta 1792, Salzburg, Itävalta – 4. joulukuuta 1848 Wagrain), itävaltalainen katolinen pappi, joululaulun ”Jouluyö, juhlayö” kirjoittaja.
Jessy Matador
Lapsuus
Jessy Matador on syntynyt 27. lokakuuta 1982 Kongon demokraattisessa tasavallassa. Hän aloitti uransa tanssijana 2001 ja liittyi myöhemmin ryhmään Les Cœurs Brisés, jonka kanssa hän oli kiertueilla mm. Yhdysvalloissa, Kongossa, Isossa-Britanniassa, Italiassa ja Kanadassa.
Joseph Mohr
Elämä
Joseph Mohr syntyi muusikko Franz Mohrin perheeseen. Hän pääsi lukioon ja sen jälkeen opiskelemaan teologiaa Salzburgissa ja vihittiin papiksi 1815. Vakava sairaus vuonna 1817 pakotti hänet siirtymään ilmastoltaan hänelle sopivampaan Oberndorfiin, jonne hän sai jäädä kadeksi vuodeksi. Sen jälkeen hän toimi useissa eri seurakunnissa, kunnes hän 1837 sai paikan Wagrainissa, jossa hän myös kuoli keuhkotautiin 55-vuotiaana. Siellä hänestä tuli suosittu, koska hän perusti rahaston, jolla tuettiin köyhien lasten koulunkäyntiä. Hän kehitti myös tapoja, joilla voitiin pitää huolta vanhuksista.
Jessy Matador
Lapsuus
Vuonna 2005 Matador perusti ryhmän La Sélésao, joka koostuu jäsenistä Dr.Love, Linho ja Benkoff. Samat jäsenet muodostivat myös ensimmäinen version ryhmästä Magic System. Vuoden 2007 lopulla ryhmä allekirjoitetti levysopimuksen Oyas Recordsin kanssa ja keväällä 2008 he siirtyivät Wagram Recordsille.
Joseph Mohr
Jouluyö, juhlayö
Hänet tunnetaan ennen muuta joululaulun "Stille Nacht, heilige Nacht" sanojen kirjoittajna. Vuonna 1818 Mohr pyysi opettajaa Franz Xaver Gruberia sovittamaan melodian runolleen Stille nacht, joka oli kirjoitettu jo Mariapfarrissa vuonna 1816. Jouluyön messussa Sankt Nikolain kirkossa Oberndorfissa 24. joulukuuta 1818 tämä laulu esitettiin ensi kerran. Sen lauloivat Franz Xaver Gruber, Joseph Mohr, joka säesti kitaralla.
Jessy Matador
Lapsuus
Ryhmän ensimmäinen single, "Décalé Gwada", julkaistiin kesäkuussa 2008 ja siitä tuli kesän suurimpia hittejä. 24. marraskuuta 2008 he julkaisivat albumin African New Style, joka antoi nimen uudelle hybridi-tyyliselle musiikille afrikkalaisilla ja karibialaisilla vaikutteilla. Kyseisestä urbaanimusiikista löytyy useita musiikkityylejä kuten coupé-décalé, ndombolo, kuduru, zouk, reggae, dancehall ja hip-hop. Joulukuussa 2008 julkaistiin ryhmän toinen single, "Mini Kawoulé".
Joseph Mohr
Jouluyö, juhlayö
Kuulijoiden joukossa oli myös urkurakentaja, joka oli korjaamassa kirkon urkuja. Hän oli kotoisin Zillertahlista, Tyrolista. Kun hän palasi työnsä valmistuttua kotiinsa, oli hänellä mukanaan kopio Mohrin laulusta. Sitä alettiin laulaa hänen kotiseudullaan. Tästä syystä sävelmää on jossain vaiheessa pidetty Zillertahlista kotoisin olevana kansansävelmänä, vaikka sen synty ja säveltäjä tunnetaan. Nykyisin laulua lauletaan joka puolella ympäri maapalloa.
Isto Virtanen
Isto Aulis Virtanen (17. heinäkuuta 1935 Tampere – 4. tammikuuta 2002 ) oli suomalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelasi SM-sarjassa aikana 1958–1962 ja voitti Suomen-mestaruuden Tapparan riveissä vuonna 1961. Samaisena vuonna Virtanen valittiin sarjan parhaaksi maavahdiksi ja hän osallistui Sveitsin MM-kisoihin Suomen maajoukkueessa. Hän pelasi yhteensä 12 ottelua maajoukkueessa. Vuonna 1962 Virtanen voitti SM-pronssia. Ensimmäiset kaksi kautta Virtanen edusti Lukkoa. Hän pelasi vielä yhden ottelun Tapparassa kautena 1969-1970. Nopeista jalkojensa reaktiokyvyistä Virtanen sai lempinimen "Koipi". Virtanen toimi Tapparan toiminnanjohtajana ja maalivahtivalmentajana. Jalkapallossa hän saavutti nuorten SM-pronssia TPV:n joukkueessa. Virtanen harrasti musiikkia.
Jessy Matador
Eurovision laulukilpailu 2010
19. helmikuuta 2010 France Télévisions ilmoitti, että Jessy Matador edustaa Ranskaa Eurovision laulukilpailussa 2010 laululla "Allez! Ola! Olé!". Kilpailu järjestettiin 29. toukokuuta 2010 Oslossa, Norjassa. Matador sijoittui kahdenneksitoista.
Joseph Mohr
Jouluyö, juhlayö
Oberndorfissa on hänen ja Franz Gruberin muistomerkki.
Aiheesta muualla
Silent Night Web-sivu (englanninkielinen sivu jossa erikielisiä käännöksiä ja tietoja laulusta)ː http://silentnight.web.za/index.htm
Longgun luola
Longgun luola eli Longgudong tai vaihtoehtoisesti Juyuandong  on arkeologinen kohde Kiinassa Hubein maakunnan Jianshin piirikunnassa. Luolasta on löydetty primitiivisen ihmisen jäänteitä, kivityökaluja ja runsaasti suurimman apinan Gigantopithecus blackin hampaita.
Ympäristö
Luola sijaitsee Jintangin kylässä olevalla pienellä kukkulalla. Luolan suunaukon edestä virtaa pieni Longgudongjoki, jonka vedenpinta on 85 metriä alempana kuin luolan suuaukko. Joki virtaa maanalaisenakin ja yhtyy lopulta puolentoista kilometrin jälkeen Yesanheen jokeen ja sitten Qingjiangin jokeen, joka on Jangtzen eteläinen haara. Toinen kuuluisa luola Longgupo sijaitsee 63 kilometriä pohjoiseen.
Ajoitukset
Luolan fossiilisen faunan mukaan löytöaineiston vanhin materiaali sijoittuu varhaiseen pleistoseeniin. Paleomagnetostratigrafian tulokset sopivat parhaiten Matuyama-epookkiin, joka tukee edellistä ajoituksen arviota. Eräs arvio ajoitukselle on 1,4–1,1 miljoonaa vuotta sitten.
Luolassa on silti voitu asustaa myöhemminkin pitempiäkin aikoja, sillä luolasta on löytynyt peuran sarvesta tehty veistos, joka ajoitetaan 13 000 vuotta vanhaksi. Sen ikä on sama kuin nuotioiden hiilenpalasten, joita löytyi samasta kerroksesta.
Ihminen
Luolasta löytyneet kuusi ihmisen hammasta ovat ilmeisesti niin primitiivisiä, että niiden arvellaan kuuluneen Australopithecinelle tai Meganthropukselle. Nykyihminen eli Homo sapiens on elännyt luolassa paljon lähempänä nykyaikaa, mutta tästä lajista ei ole jäänyt jäljelle fossiileja.
Artefaktit
Luolasta on löytynyt yli 600 kivistä artefaktia. Osa kivistä olivat luonnonkiviä, jotka ihminen oli kuljettanut luolan sisälle. Ne tunnistaa siitä, etteivät ne ole kalkkikiviluolan mineraaleja. Muut artefaktit olivat kiventyöstössä syntyneitä iskoksia, säleitä, ytimiä ja työkaluja. Työkaluista tunnistettiin ainakin kaapimet, porat, naskalit ja lyömäkivet. Luista on valmistettu esimerkiksi naskalit ja pieniä lapioita.
Taide-esineeksikin voidaan luokitella edellä mainittu yli 10 senttimetriä pitkä sarvenkappale, johon on kaiverrettu kolme piirroskenttää. Yksi on useilla rinnakkaisilla viivoilla muodostettu kahdeksikko. Toinen on kuuden viivan ryhmä ja kolmas kuvio on sik-sak-viivoilla ja rinnakkaisilla viivoilla muodostettu pitkä ornamentti. Kappale on lopuksi peitetty punamaalilla, joka on todennäköisesti hematiittia eli punamultaa.
Eläinfossiilit
Luolasta on löydetty 87 eläinlajin fossiileja, joista viisi on opittu tuntemaan vasta hiljattain. Puolet fossiileista on kuulunut pienille nisäkkäille ja 35 suurille nisäkkäille. Näistä kiinnostavin lienee Gigantopithecus blacki, jolta on löytynyt yli 100 hammasta luolan maakerroksista. Muita eläimiä ovat olleet esimerkiksi Ailuropoda melanoleuca wulingshanensis, Cuon javanicus antiquus and Tapirus sinensis.
Gigantopithecuksen neljä hammasta analysoitiin yhdessä toisen luolan neljän hampaan kanssa ja silloin ilmeni, että G.blacki eli metsissä ja oli kasvinsyöjä. Apina eli niin sanotulla C3-dieetillä, joka poikkeaa muiden apinoiden ruokavaliosta, joka koostuu lähinnä C4-dieetistä. G. blacki hävisi tältä alueelta, joka oli sen pohjoisinta levinneisyysaluetta. Apina kuoli lopulta sukupuuttoon.
Morronlahdenkengururotta
Morronlahdenkengururotta (Dipodomys heermanni morroensis) on yksi taskuhyppyrottien (Heteromyidae) heimoon ja kengururottien (Dipodomyinae) alaheimoon kuuluvan heermanninkengururotan (Dipodomys heermanni) yhdeksästä alalajista.
Morronlahdenkengururotan ruumiin pituus on 11–13 senttimetriä ja hännän pituus 16–19 senttimetriä. Se painaa 60–80 grammaa. Morronlahdenkengururotta on väritykseltään tummin heermanninkengururotan alalajeista. Sen turkki on selkäpuolella ruskea ja vatsasta valkoinen. Kyljessä on ohut, valkoinen, heikosti erottuva juova. Morronlahdenkengururottaa tavataan alle kahden neliökilometrin kokoisella alueella San Luis Obispon piirikunnassa Morro Bayn eteläpuolella. Vielä 1950-luvulla niitä arvioitiin olevan 8 000 yksilöä, mutta 1970-luvun alkaessa määrä oli pudonnut 3 000 yksilöön. Nykyisin sen lukumäärän arvioidaan olevan 1–1 000 yksilöä, vaikkakaan sitä ei ole nähty luonnossa vuoden 1986 jälkeen. Lajin populaatioiden heikkenemisen arvellaan johtuvan pääosin kasvillisuuden lisääntymisen vuoksi, jolloin nämä rotat eivät pysty pakenemaan saalistajiaan sekä Morro Bayn ympäristössä liikkuvien kotikissojen vuoksi. Alalajin pyydystäminen ja kauppa on kielletty ja osa sen levinneisyysalueesta on suojeltu.
Pelayo
Pelayo (k. 737) oli kristityn Asturian kuningaskunnan perustaja. Hänen voittonsa muun Pyreneiden niemimaan valloittaneista muslimeista Covadongan taistelussa jäi elämään sittemmässä kristityssä kirjallisuudessa ja historiassa niemimaan reconquistan eli takaisinvaltauksen alkuna.
Elämäkerta
Suuri osa Pelayon tunnetusta tarinasta pohjautuu legendaan. 800-luvun lopussa kirjoitetun Alfonso III:n kronikan mukaan Pelayo oli visigoottien kuningas Roderikin miekankantaja, mutta on vähintään yhtä mahdollista, että hän oli Pyreneiden niemimaan pohjoisosien vuoristoissa asuneisiin kansoihin kuulunut paikallinen päällikkö. Hän oli ottanut osaa visigoottien puolella vuonna 711 Guadaleten taisteluun, jossa visigootit kärsivät tappion Visigoottien valtakuntaan tunkeutuneille muslimeille. Taistelusta selvinnyt Pelayo palasi kotimaahansa Asturiaan, jossa hän johti paikallisten kapinaa alueen muslimikuvernööri Munuzaa vastaan. Hän jäi muslimien vangiksi ja hänet vietiin Córdobaan, josta hän pakeni vuonna 717.
Paettuaan Pelayo jatkoi muslimien vastaisten joukkojen johtoa Picos de Europan alueella, ja vuonna 718 hänestä tehtiin Asturian kuningas pääkaupunkinaan Cangas de Onís. Muslimit lähettivät häntä vastaan suuria armeijoita useampaan otteeseen, mutta heidät voitettiin esimerkiksi Monte Auseban taistelussa. Vuoden 722 paikkeilla hän otti vielä voiton muslimeista Covadongan taistelussa, jonka kristityt näkivät myöhemmin käänteen tekevänä taisteluna sodassa muslimeja vastaan. Itse neitsyt Marian sanotaan käännyttäneen muslimien nuolet takaisin taaten voiton kristityille. Nykyisin taistelukenttänä pidetyn paikan lähellä sijaitsee pyhättö. Taistelun jälkeen muslimit eivät enää yrittäneet Pelayon kukistamista. Pelayo kuoli vuoden 737 paikkeilla.
Plopp
thumb|250px|right|Plopp-patukka katkaistuna Plopp on ruotsalaisen Cloetan valmistama suklaamakeinen, jonka valmistus aloitettiin vuonna 1949. Plopp-suklaapatukoissa on sisällä toffeeta, ja ulkokuori on puolestaan maitosuklaata. Uusin Plopp-suklaapatukka on Plopp Kärlek, jossa on puolestaan sisäpuolella toffeen sijasta vadelmapaloja valkoisella tryffelillä.
Tilastojen mukaan yli 95 prosenttia Plopp-suklaapatukoista on myyty Ruotsissa. Suklaayhdistyksen sivuilla Plopp-suklaa on saanut sivuston jäsenien arvioiden keskiarvoksi 3,00/5,0.
Narvik
Narvik (pohjoissaameksi Áhkánjárga) on satamakaupunki ja kunta Pohjois-Norjassa Nordlandin läänissä. Se on maailman pohjoisimpia kaupunkeja.
Narvikin rautatieasemalta johtaa rautatie Pohjois-Ruotsin Kiirunaan. Rataa pitkin kulkee yöjuna Tukholmaan. Suurin osa LKAB:n Kiirunan kaivoksissa tuotetusta rautamalmista tuodaan tätä rautatietä pitkin Narvikiin, jossa se lastataan laivoihin. Narvikin satama on narviklaisten tärkein tulonlähde; satama on rahtimäärältään Norjan suurimpia.
Historiaa
Englantilais-ruotsalainen konsortio valitsi nykyisen Narvikin sataman 1882 reitiksi, jota pitkin Pohjois-Ruotsin ja -Norjan rautamalmia kuljetettaisiin vuoden ympäri.
Narvikin satama ja sen kautta saatava rautamalmi olivat strategisesti erittäin tärkeitä natsi-Saksalle. Narvikin hallintaa voidaan pitää jopa tärkeimpänä syynä Saksan hyökkäykselle Tanskaan ja Norjaan vuonna 1940. Taisteluissa satama vaurioitui pahoin ja kaupunki paloi käytännössä maan tasalle. Norjalaiset joukot pitivät Narvikin lähistöllä puoliaan maihinnousseita saksalaisia vastaan ja jopa ajoivat nämä mottiin. He eivät kuitenkaan päässeet purkamaan mottia, ennen kuin maan eteläosa oli menetetty saksalaisille ja maan hallitus antautunut. Narvik vapautui miehityksestä vasta vuonna 1945.
Norjassa otettiin käyttöön uusi aluejako 1. tammikuuta 2020, minkä johdosta Narvikin kunta laajentui. Vanhoista kunnista Ballangen liitettiin osaksi Narvikia ja Tysfjordistakin osa.
Liikenne
Narvikista on junayhteys Ruotsin puolelle maisemistaan tunnettua Ofotbania pitkin. Junamatka valtakunnarajalle (Riksgränsen) kestää tunnin, Kiirunaan kolme tuntia. Pohjoiseen päin pääsee linja-autoilla, matka Tromssaan kestää 4,5 tuntia. Narvikin omalta pieneltä lentokentältä on yhteyksiä lähikaupunkeihin, muut lennot lähtevät Evenesistä puolentoista tunnin automatkan päästä.
Media
Paikallislehti Fremover ilmestyy neljästi viikossa.
Voodoo
pienois|Haitilaista voodoo-esineistöä. Voodoo, myös vodun, vodou tai vodoun, on Länsi-Afrikasta peräisin oleva ja sieltä Amerikkoihin levinnyt uskonto ja pantheon. Afrikkalais-karibialainen voodoo on animistinen, monijumalainen uskonto, jossa esi-isien palvonta ja taikaesineille eli fetisseille uhraaminen ovat tärkeässä osassa.
Voodota harjoitetaan edelleenkin yleisesti etenkin Beninissä. Voodoo levisi orjakaupan myötä Amerikkaan, missä se on suosittua etenkin Haitissa. Amerikkalaisen voodoon ajatusmaailma on säilynyt afrikkalaisena, mutta se on saanut vaikutteita myös orjuudesta ja katolisuudesta. Koko maailmassa voodoon sukuisilla uskonnolla on nykyisin yli 70 miljoonaa harjoittajaa.
Etymologia
Uskonnon nimi on kirjoitettu muodossa voodoo viime aikoihin saakka. Kirjoitusmuoto vodou on kuitenkin äänteellisesti oikeampi muoto sanan alkuperän kannalta. Afrikkalaisissa fon-kielissä vodu tarkoittaa monia asioita, kuten jumaluuksia, henkien palvomista, pyhiä esineitä sekä kauheaa, näkymätöntä ja käsittämätöntä voimaa. Sillä viitataan myös tietynlaiseen tanssiin, joka tuo yhteisön lähemmäksi henkiä.
Ranskalaisen tutkijan Bruno Gillin mukaan sanan vodun alkuosa vo viittaa reikään tai aukkoon ja dun merkitsee viestintuojaa tai merkkiä, jolloin nimi tarkoittaisi etymologisesti aukon, piilotetun ja läpinäkyvän viestin tuojaa. Tutkija Suzanne Preston Blierin Beninissä tekemien haastattelujen mukaan vo tarkoitti lepäämistä ja rentoutumista ja loppuosa dun veden nostamista. Silloin termi viittaisi ihmisen tarpeeseen olla tyyni ja rauhallinen.
Luokittelu
Voodoo-sukuisissa uskonnoissa on kaksi päähaaraa: Beninin ja Togon fonien, ewejen ja näiden lähikansojen voodoo (Afrikassa yleensä nimellä vodou), sekä Nigerian, Beninin ja Togon jorubien jorubauskonto. Kaikki voodoo-sukuiset uskonnot edustavat paljolti samaa perinnettä monine yhteisine jumaline ja muine piirteineen. Haitissa harjoitettava voodoo perustuu Afrikan voodoohon. Kuubassa harjoitettavan santerian ja Brasilian candomblén juuret ovat jorubauskonnossa. Brasiliassa harjoitetaan lisäksi umbandaa sekä Trinidadissa ja Tobagossa Shango-uskontoa.
Levinneisyys
Koko maailmassa on yli 70 miljoonaa voodoon seuraajaa. Afrikassa voodoota harjoitetaan Norsunluurannikosta Kameruniin, ja Beninissä ja Togossa väestöstä yli puolen arvioidaan harjoittavan sitä pääuskontonaan. Nykyisin voodoolla on Beninissä virallisen uskonnon asema. Myös paikalliset kristityt ja muslimit turvaavat ajoittain voodoojumaliin. Haitilaisista huomattava osa harjoittaa voodoota. Vuodesta 2003 voodoo on ollut Haitissa virallisesti tunnustettu kirkkokunta, jonka papeilla on oikeus antaa kaste, vihkiä laillisesti sitovaan avioliittoon ja siunata vainaja hautaan.
Luonne
Voodoo ei ole tarkasti organisoitu eikä hierarkkinen järjestelmä. Voodoo on ihmisten tapa olla suhteessa henkien maailmaan ja käsitellä niin mennyttä, tulevaisuutta kuin nykyisyyttäkin. Voodoo on käytännön uskonto, jossa omakohtainen kokeminen on oleellista. Voodoota harjoitetaan kokonaisvaltaisesti ja se on osa arkea: esimerkiksi beniniläisillä on kotonaan ja mukanaan pieniä voodoo-nukkeja.
Jumalat
pienois|Tämä 1880-luvulla julkaistu [[samoalaisen käärmeenlumoojan juliste antoi kasvot myös voodoon harjoittajien palvomalle afrikkalaiselle Mami Wata -jumalattarelle.]] Voodoo perustuu ajatukseen, että jumalat ja henget johtavat maailmaa ja päättävät niin yksityisten ihmisten kuin yhteisöjenkin kohtalosta. Henkien käyttäytymiseen voidaan vaikuttaa uhrein, lahjoin ja lupauksin, ja niitä voidaan karkottaakin erityisissä juhlamenoissa. Yhteyden jumaliin voivat saada vain erityisesti koulutetut papit. Jumalat vierailevat ihmisten luona meedioiden kautta, kun nämä menevät transsiin. Kullakin jumalalla on omanlaisensa tapa liikkua ja pukeutua, joita meedio ilmentää. Vierailunsa aikana jumalat neuvovat tai toruvat ihmisiä ja ennustavattulevaisuutta, joskus jopa tappelevat keskenään.
Kaikkien voodoon jumalien uskotaan olevan alkujaan esi-isien henkiä. Rajan takana he voivat keskustella jumalten kanssa ja vedota näihin elävien sukulaistensa puolesta, joskus jopa kohota jumalten joukkoon. Tämän vuoksi edesmenneitä muistetaan lahjoin ja uhrein. Kaikki jumalat edustavat samaa elämänvoimaa, jota kutsutaan nimellä ashé. Animismin tapaan voodoo-sukuisissa uskonnoissa jokainen kivi ja puu on elävä, luonto on täynnä henkiä, ja jumalien asuinsijoja ovat pyhät paikat kuten korkeat vuoret.
Voodoon sadoilla jumalilla on inhimillisiä piirteitä. Ne ovat olemassa ihmisiä varten, ja ne ovat kuolevaisia, jotka voivat menettää voimansa ja lakata olemasta, jos niistä ei pidetä huolta. Vaikka henkien kanssa on pysyttävä hyvissä väleissä, hautausmenoissa tehdään selvä ero elävien ja kuolleiden välillä. Henget pyritään pitämään turvallisen kaukana, ja lapsia suojellaan edesmenneiltä vanhemmiltaan amulettien avulla.
Länsi-Afrikan voodoon ylijumala tunnetaan monilla nimillä, kuten Oloddumare tai Mawu. Alijumalat eli vodut ovat ihmisille läheisempiä ja auttavat heitä jokapäiväisessä elämässä : heistä tärkeimpiä on Legba, jonka vastuulla on tämän- ja tuonpuoleisen maailman viestiliikenne sekä yhteydet voodoopappien ja jumalien välillä. Jumalien lisäksi voodoon henkimaailmaan kuuluu satamäärin loa-henkiä, joiden voima ja merkitys vaihtelevat alueittain.
Joitain tärkeimpiä jumalia yleisimpine nimineen:
Jotkut jumalista ovat todellisia historiallisia henkilöitä, kuten ukkosenjumala Shango, Oyon kuningaskunnan neljäs kuningas. Haitilla jumalaksi nostettiin orjajohtaja Francois Makandal ja itsenäisen Haitin isä Jean Jacques Dessalines. Voodoo-jumalia syntyy edelleen uusia, ja vanhoja kuolee. Joskus uudet jumalat ilmoittavat olemassaolostaan unessa tai meedion kautta, tai joskus joku vain löytää fetissin näköisen kiven.
Kun voodoo siirtyi orjalaivoissa Amerikkaan, moni jumala koki muodonmuutoksen ja sulautui usein samankaltaiseen katoliseen pyhimykseen. Legbasta tuli vanhus, käärmejumala Damballahista tuli Pyhän Patrickin kaltainen, Sakpatasta tuli Pyhän Lasaruksen kaltainen, Changosta tuli Pyhä Barbara mutta joskus myös Johannes Kastaja, Pyhä Pietari tai Pyhä Hieronymus, raudanjumala Oggunista tuli Pyhä Pietari, ja rakkaudenjumalatar Ezili nivoutui Neitsyt Mariaksi. Karkeat afrikkalaiset fetissit korvattiin Karibialla pyhimyksenkuvilla ja nukeilla. Samalla suurin osa jumalista katosi, ja esimerkiksi Kuuban santeriassa palvotaan enää noin kolmeakymmentä.
Kasvit ja eläimetkin saattavat kohota jumaliksi. Tärkein on Länsi-Afrikassa palvottava iroko (Chlorophora excelsa), puu jossa asuu jumaluus. Käärmeillä on jumalallista voimaa sateenkaarta muistuttavan muotonsa vuoksi, ja beniniläisen Ouidahin kaupungin python-temppelin portit avataan joka ilta, jotta käärmeet saavat vaellella kaupungin kaduilla vapaasti ruokaa etsimässä. Beninissä palvotaan lisäksi leopardia.
Papit ja meediot
Voodoon tärkeimpiä henkilöitä ovat papit ja meediot, jotka viestivät jumalien kanssa ennustamisen ja transsin kautta ja toimittavat monia muitakin tehtäviä yhteiskunnassa. Heidän initaationsa alkaa nuorena ja kestää useita vuosia, minä aikana he opiskelevat luostareissa ulkomaailmasta eristyksissä rukouksia, tansseja, uhreja, rituaaleja, yrttejä ja tabuja.
Seremoniat
Voodooseremonioissa tärkeä osa on rummutuksella ja tanssilla, joilla saavutetaan transsi ja henkipossessio, jossa jumala asettuu palvojansa ruumiiseen. Jumalille myös uhrataan seremonioissa eläinten verta. Sen jälkeen eläimet syödään ja näin päästään osallisiksi jumalien olemuksesta.
Fetissit
pienois|Beniniläinen voodoo-alttari, jolla on fetissejä. pienoiskuva|Voodoo-fetissitori Togossa. Fetisseillä on tärkeä osa voodoossa, ja ne ovat uskonnon näkyvin ulkoinen merkki. Fetissi on väline, joka mahdollistaa viestimisen henkimaailman ja aineellisen maailman välillä tai jumalan voiman valjastamisen käyttöön. Fetissiä kutsutaan usein sen edustaman jumalan nimellä. Fetissi on tietylle jumaluudelle rakennettu ja pyhitetty esine, kuten iso toteemipaalu tai patsas, joka on sijoitettu talon pihamaalle. Se voi myös olla vain ylösalaisin käännetty saviruukku tai maakumpu. Legban fetissi on usein ihmisen kaltainen: sillä voi olla sarvet, nuija tai miekka, hampaat, silmät ja suuri sojottava siitin. Fetissi on ladattu jumalallisella voimalla eli ashélla. Fetissin voima tulee niistä aineista, joista se on koottu eli ladattu ja mitä sille on uhrattu. Fetissille uhrataan usein päivittäin vettä ja ruokaa, ja yleensä sen päälle kaadetaan myös verta, joka tuo siihen elämänvoiman. Amerikassa fetissien eteen asetetaan kukkia ja kynttilöitä. Fetissien rumuus kauhistutti siirtomaaisäntiä ja antoi heille käsityksen afrikkalaisuskonnoista alkukantaisina ja pahoina. Fetissin ulkonäkö on voodoossa kuitenkin toisarvoinen asia. Fetissitarvikkeita kuten kuivattuja eläintenraatoja, luita ja kalloja, sarvia, sulkia, kiviä ja yrttejä myydään afrikkalaisilla toreilla.
Kohtalo ja ennustaminen
Koska ihmisen kohtalo riippuu kokonaan henkiolennoista, voodoo on hyvin fatalistinen uskonto, jolle länsimainen vapaan tahdon ja oman vastuun käsite on vieras.
Voodoon mukaan jokainen ihminen valitsee kohtalonsa eli orinsa, ”sisäisen päänsä” ennen syntymäänsä. Orit muovaa savesta Ajala, jonka työ on usein niin huolimatonta, että monen orit ovat rikkinäisiä tai kypsymätöntä savea. Ori vastaa ihmisen sisäistä persoonaa ja on sukua esimerkiksi egyptiläisten ka’lle ja kreikkalaisten daimonille. Ori määrää ihmisen voimavarat ja heikkoudet, mahdollisuudet ja vaarat. Orille suoritetaan uhreja ja sille voidaan valmistaa fetissi. Orin tahdon voi selvittää Ifa-papin, babalawon eli bokonon avulla. Nämä koulutetut miespuoliset ylipapit käyttävät ennustamiseen Ifa-oraakkelia ja sen merkkejä, joita he tulkitsevat. Ennustamisessa eli divinaatiossa papit käyttävät apunaan usein palmunpähkinöitä. Pähkinät muodostavat heiteltäessä yhden 256 kuviosta, joista jokainen vastaa tiettyjä ruonomuotoisia legendoja. Babalawo valitsee legendoista asiakkaan tarpeeseen sopivat ja antaa niiden pohjalta neuvoja esimerkiksi vaaran torjumiseksi tai menestyksen varmistamiseksi. Babalawo voi myös selvittää ihmisen kohtalon paljastavan elämän merkin, joka on yksi Ifan 256 merkistä.
Parantaminen
Parantaminen ja puhdistaminen ovat olennainen osa voodoo-sukuisia uskontoja. Potilasta voidaan sivellä yrteillä tai esineillä, jotka imevät pois tämän huonoa ashéa ja tuovat tilalle uutta voimistavaa energiaa.
Voodoo-nukke
Voodoo-nukke on ihmistä muistuttava figuriini, jollaisen avulla pyritään vaikuttamaan nuken esikuvana olevaan henkilöön. Nukkea voidaan käyttää niin hyvään kuin pahaankin. Nukke yhdistetään esikuvaansa kiinnittämällä siihen aluksi tämän kuva tai nimi. Sen jälkeen nukesta tehdään yhtä kohteensa kanssa kiinnittämällä siihen jotain tälle kuuluvaa tai tämän koskettamaa, kuten hiuskiehkura tai vaatekappale. Kohde ei itse ole tietoinen nukesta. Jotta nukke toimisi, nuken käyttäjän on tunnettava oikeat henget eri tarkoituksiin.