cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mika Hänninen (juoksija)
Hänninen voitti 400 metrin juoksun Suomen mestaruuden vuonna 1988 ajalla 47,38. Alkuerissä hän juoksi ennätyksensä 47,36. Vuonna 1989 hän saavutti 400 metrillä hopeaa ja 800 metrillä, jolla hänen ennätyksensä on 1.47,88, pronssia. Seuratasolla hän edusti Lappeenrannan Urheilu-Miehiä.
Ernst von Wolzogen
pienoiskuva|311x311px|Ernst von Wolzogen Ernst von Wolzogen (23. huhtikuuta 1855 – 30. elokuuta 1934) oli saksalainen kulttuurikriitikko, kirjailija ja kirjallisen kabareen perustaja.
Elämäkerta
Wolzogen oli itävaltalaita aatelissukua. hän opiskeli kirjallisuutta, filosofiaa ja taiteen historiaa Strassburgin ja Leipzigin yliopistoissa. Vuonna 1882 hän meni Berliiniin, jossa hän työskenteli toimittajana kustantamossa ja myöhemmin vapaana kirjailijana. Vuosina 1892–1899 hän asui Münchenissä ja perusti siellä kirjallisuusyhdistyksen Freie Literarische Gesellschaft. Hän palasi 1899 Berliiniin. Ensimmäisen kirjallisen kabareen hän perusti 1901, ja sen nimeksi tuli Überbrettl, joka viittasi Nietzschen käsitteeseen Übermensch ja tarkoitti jonkinlaista "super-kabareeta". Myöhemmin sana Überbrettl on vakiintunut sanan kabaree saksankieliseksi vastineeksi.
Wolzogen kirjoitti Überbrettlille yhteiskunnallista satiiria. Sen lakkauttamisen jälkeen hän palasi vuonna 1905 Darmstadtiin.
Wolzogen kirjoitti humoristisia kirjoja. Hänen teoksiaan ovat muun muassa Die Kinder der Exzellenzin (1888); Das Lumpengesindel (1892); Ein unbeschriebenes Blatt (1896); Der Kraft-Mayr, kaksi osaa (1897); Das dritte Geschlecht, kaksi osaa (1899). Vaikka hänet tunnetaan pääasiassa humoristina, hän kirjoitti myös vakavista aiheista. Hänen vakavammasta puolestaan kirjoittajana ovat esimerkkejä teokset Fahnenflucht (1894), Das Wunderbare (1898) ja Die arme Sünderin (1901). Wolzogenin tyylissä on älyä ja eleganssia.
Wolzogenin puoliso oli vuodesta 1902 Elsa Laura Seemann von Mangern.
Teokset
pienoiskuva|200x200px|Kirjailijat Hermann Heiberg ja Ernst von Wolzogen Berliinissä.
Kärsämä
Kärsämä eli Kärsämänkylä on Siikalatvan kunnassa sijaitseva kylä. Kylä sijaitsee kuntakeskuksesta Pulkkilasta noin 40 kilometriä pohjoiseen, Rantsilan kirkonkylältä yhdeksän kilometriä itään ja Temmeksen taajamasta 15 kilometriä etelään Kestilän suuntaan. Kylä alun perin kuului vuoden 2001 alussa lakkautetuun Temmeksen kuntaan. Kylä oli Temmeksen ekslaavi. Kuntaliitoksen jälkeen kylä liitettiin Rantsilan kuntaan, ja vuonna 2009 Rantsilan kunnan lakkautettua uuteen Siikalatvan kuntaan. Kylässä vuonna 2003 asui noin 40 asukasta. Enimmillään kylällä asukkaita oli 1930–1940-luvuilla, jolloin asukasluku oli yli 300.
Kylän asutus on keskittynyt seututien 822 varteen. Kylän halki virtaa Kärsämänjoki. 1800-luvulla kylällä on toiminut kestikievari. Kärsämässä perustettiin 1900-luvun alussa käsikäyttöinen, hevoskiertoinen meijeri, joka lopetti toimintansa vuonna 1959.
Kärsämänkylällä sijaitsee vuonna 1928 rakennettu Kärsämänkylän rukoushuone. Rukoushuone rakennettiin, koska siihen aikaan kylältä ei ollut vielä kunnollista tietä Temmeksen tai Rantsilan kirkonkylille, jotta kyläläiset olisivat voineet osallistua kirkollisiin tilaisuuksiin.
Loppu
Loppu tarkoittaa seuraavia asioita:
Kriketin Euroopan-liiga 2004
Kriketin Euroopan-liigassa pelattiin kaudella 2004 ensimmäisessä, toisessa ja neljännessä divisioonassa, joskin viimeisin näistä kulki vielä nimellä ECC Representative Tournament.
1. divisioona
1. divisioonaa isännöi Alankomaiden krikettiliitto. Pelipaikkoina olivat Deventer, Rotterdam ja Utrecht. Pelit pelattiin 18.–24. heinäkuuta.
2.divisioona
Toisen divisioonan turnausta isännöi Belgian krikettiliitto. Ottelupaikkoina olivat Antwerpen, Bryssel ja Mechelen. Tämä oli ensimmäinen kerta, kun 2. divisioona pelattiin eri maassa kuin 1. divisioona. Italia nousi 1.divisioonaan (2006).
ECC Representative Tournament
Pelipaikkana toimi Ljubljana, Slovenia 15.–20. elokuuta. Kroatia ja Suomi nousivat 3. divisioonaan.
Nigel Glockler
thumb|Nigel Glockler Nigel Glockler (s. 24. tammikuuta 1953) on brittiläinen rumpali. Hänet tunnetaan parhaiten urastaan Saxon-yhtyeessä.
Hänen ensimmäinen kokoonpanonsa oli Toyah Willcoxin yhtye. Vuonna 1981 Saxonin rumpali Pete Gill vaurioitti kätensä, ja Glockler kutsuttiin paikkaamaan häntä. Hän jätti yhtyeen 1978 liittyäkseen GTR-yhtyeeseen. Kuitenkin vuonna 1988 hän palasi Saxoniin.
Vuonna 1998 Glockler poistui jälleen Saxonista ja saksalainen Fritz Randow korvasi hänet. Vuonna 2001 hän nauhoitti sooloalbumin nimeltä Mad Men and English Dogs Saxon-kitaristi Doug Scarrattin kanssa. Kun Jörg Michael erosi Saxonista liittyäkseen takaisin Stratovariukseen, Glockler teki paluun yhtyeeseen 2005.
Maalaislääkärin matkassa
Maalaislääkärin matkassa on TV1:n sarjasta Tohtori Kiminkinen tutun maalaislääkäri Tapani Kiminkisen kirja, jonka on julkaissut Tammi vuonna 2011. Kirjassa Kiminkinen pohtii tajunnanvirran keinoin elämää vuoden kiertokulussa.
Kirjassaan Kiminkinen palaa lapsuuteensa 1950-luvun maaseudulle. Hän käsittelee aiheitaan persoonalliseen tyyliinsä niiden omilla nimillä. Kiminkinen vastustaa nykyajan keskeistä termiä muutosta, joka hänen mukaansa nousee esiin joka käänteessä, niin Nokian pääjohtajanimityksen jälkeisessä tiedotustilaisuudessa kuin yksityisen ihmisenkin elämässä. Ihmisen mielessä muutosvaatimus kuitenkin hänen mielestään herättää riittämättömyyden ja epäonnistumisen tunteen. Siksi ihmiselle pitäisikin muutosvaatimuksen sijasta tarjota hyväksyntää ja lohdutusta. Hän kehottaakin muutosvaatimuksen sijasta antamaan aitoa välittämistä.
Lákmos
Lákmos sijaitsee Ioánninan ja Tríkalan alueyksiköiden alueella. Vuoren korkein huippu tunnetaan myös nimellä Tsoukaréla (Τσουκαρέλα).
AFI:n 100-vuotissarjan 100 hienointa elokuvalaulua
AFI:n 100-vuotissarjan 100 hienointa elokuvalaulua on seitsemäs American Film Instituten 100-vuotissarjan osa, joka julkaistiin 22. kesäkuuta 2004 John Travoltan juontamassa CBS-kanavan erikoisjaksossa.
Elokuvista Laulavat sadepisarat, Sound of Music ja West Side Story on listalla kustakin kolme kappaletta. Elokuvilla Ihmemaa Oz, Tähti on syntynyt (sija 11. vuoden 1954 versiolla ja sija 16. vuoden 1976 versiolla), Funny Girl ja Tyttö ja kosija on jokaisella kaksi sijoitusta listalla.
Esittäjistä Judy Garlandilla, Gene Kellyllä ja Marni Nixonilla on eniten sijoituksia, kullakin viisi. Barbra Streisandilla, Fred Astairella ja Julie Andrewsilla sijoituksia on neljä.
Seuraavaan listaan on valittu sata suurinta elokuvalaulua yhdysvaltalaisen elokuvan historiassa.
Ari Pinomäki
Ari Pinomäki (s. 1. marraskuuta 1965) on suomalainen entinen pikajuoksija.
Pinomäki voitti 400 metrin juoksun Suomen mestaruuden vuosina 1990, 1991 ja 1994. Hän oli hopealla vuosina 1988 ja 1992. Ennätyksekseen hän juoksi ajan 46,78 voittaessaan SM-kultaa vuonna 1990.
Seuratasolla Pinomäki edusti Lempäälän Kisaa.
Rannikkovuoret
thumb|Vuoriston sijainti Pohjois-Amerikan kartalla.
thumb|Rannikkovuoret. Vuorijonon korkein huippu [[Mount Waddington erottuu taustalla keskellä.]]
Rannikkovuoret on Pohjois-Amerikan läntisellä rannikolla sijaitseva vuorijono, joka peittää suurimman osan Kanadassa sijaitsevan Brittiläisen Kolumbian provinssin rannikkoa. Etelässä sitä rajaa Fraserjoki ja pohjoisessa Yhdysvaltojen Alaskan osavaltio sekä Kanadan Yukonin territorio. Vuoristo on noin 1 600 kilometriä pitkä sekä keskimäärin 300 kilometriä leveä. Vuorijono luokitellaan osaksi Tyynenmeren rannikon vuoristoja (Pacific Mountain System).
Rannikkovuorten vanhin kallioperä on yli 100 miljoonaa vuotta vanhaa. Korkein huippu vuoristossa ja samalla koko Brittiläisessä Kolumbiassa on jäätikön peittämä Mount Waddington, joka kohoaa 4 016 metrin korkeuteen. Monet muut huiput ovat myös kohtalaisen korkeita ja ylittävät 3 400 metrin rajan.
Sergei Klevtšenja
Sergei Konstantinovitš Klevtšenja (, s. 21. tammikuuta 1971 Barnaul, Neuvostoliitto) on entinen venäläinen pikaluistelija.
Klevtšenja saavutti Lillehammerin olympialaisissa 1994 hopeaa 500 metrillä ajalla 36,39 ja pronssia 1 000 metrillä ajalla 1.12,85. Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002 hän oli 1 000 metrillä yhdeksäs. Sprinttereiden MM-kilpailuissa hän voitti kultaa Hamarissa 1996 ja 1997 ja sai MM-hopeaa Calgaryssä 1994. Lisäksi hän oli kuudes 1995. Matkakohtaisissa MM-kilpailuissa hän saavutti Hamarissa 1996 kultaa 1 000 metrillä ajalla 1.13,30 ja hopeaa 500 metrillä. Varsovassa 1997 hän oli 500 metrillä neljäs. Salt Lake Cityssä 2001 hän sai pronssia 1 000 metrillä ja oli kuudes 500 metrillä.
Kreivi Nolla
Kreivi Nolla on William Gibsonin vuonna 1986 ilmestynyt kyberpunk-tieteisromaani. Teos on toinen osa Sprawl-trilogiaa, jonka ensimmäinen osa on Neurovelho (1984). Romaanin on suomentanut vuonna 1993 WSOY:n Sci-fi-sarjaan Arto Häilä.
Vastaanotto
Helsingin Sanomien Petri Immosen mukaan teoksen näynomaisuus ei innosta, kun kerronnasta puuttuu dynamiikka, ja rinnakkaiset juonikuviot junnaavat paikoillaan. Arvostelijan mukaan rivien välistä erottuu hokema: ”Enkö olekin nokkela?”
Kirja on ollut ehdolla BSFA-, Nebula-, Hugo- ja Locus-palkinnoille.
Kožuf
Kožuf eli Tzéna  on vuori Pohjois-Makedonian ja Kreikan rajalla. Sen korkeus on 2 182 metriä.
Kožuf on jatke vuorijonolle, johon kuuluvat muun muassa Vóras- eli Kaïmáktsalán- sekä Pínovo-vuoret. Pääosa vuoresta on Pohjois-Makedonian puolella. Kreikkalaisen Makedonian puoleinen osa vuoresta sijaitsee Péllan alueyksikön alueella. Vuoressa on kaksi lähes yhtä korkeaa huippua, jotka tunnetaan Kreikan puolella nimillä Megáli Tzéna ja Mikrí Tzéna (Μεγάλη/Μικρή Τζένα).
thumb|none|360px|Panoraamakuva Kožuf-vuorelta.
Khambatinlahti
thumb|right|300px|Khambatinlahti satelliittikuvassa Khambatinlahti on Arabianmereen kuuluva lahti, joka sijaitsee Gujaratin osavaltion alueella Länsi-Intiassa. Lahti on noin 80 kilometriä pitkä ja erottaa Kathiawarin niemimaan Gujaratin osavaltion itäisestä osasta. Narmada ja Taptijoki laskevat Khambatinlahteen.
Lahti tunnetaan voimakkaista vuorovesistään. Lahden rannalla sijaitseva maailman suurimpiin lukeutuva Alangin laivaromuttamo käyttää voimakasta vuorovesivaihtelua hyväkseen, kun suuret laivat ajetaan rannalle vuoroveden ollessa korkeimmillaan muutaman kerran kuukaudessa, ja puretaan vuoroveden laskiessa.
Vuonna 1977 valmistuneen matkustaja-autolautta GTS Finnjetin purkutyöt aloitettiin Alangin romuttamolla syyskuussa 2008.
Bessy
Bessy voi tarkoittaa:
Bill Parcells
pienoiskuva|Bill Parcells vuonna 1978. Duane Charles "Bill" Parcells (s. 22. elokuuta 1941 Engelwood, New Jersey) on entinen yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon valmentaja. Urallaan hän toimi New York Giantsin, New England Patriotsin, New York Jetsin ja Dallas Cowboysin päävalmentajana. Vuosina 2008-2010 hän toimi Miami Dolphinsin presidenttinä. Parcells johdatti New York Giantsin Super Bowl voittoon vuosina 1986 ja 1990, lisäksi New England Patriots ylsi Parcellsin johdolla Super Bowliin vuonna 1996, mutta hävisi ottelun Green Bay Packersille.
Parcells aloitti valmentamisen yliopistotasolla. Hänen ensimmäinen työnsä NFL-tasolla oli New York Giantsin puolustuksen koordinaattorin pesti vuonna 1979. Parcells on urallaan tullut tunnetuksi erittäin kovana ja vaativana valmentajana. Hän on pystynyt kääntämään pitkään huonosti menestyneiden joukkueiden kurssin ja tehnyt niistä voittajia. Lempinimellä "The Big Tuna" tunnettu Parcells on toiminut urallaan myös TV-kommentaattorina. Kansas City Chiefsin entinen toimitusjohtaja Scott Pioli on Parcellsin vävy.
Saed Siam
Saed Siam (22. huhtikuuta 1959 al Shatin pakolaisleiri, silloinen Egypti – 15. tammikuuta 2009 Jamaliya, Gazan kaista ) oli Palestiinaa demokraattisesti hallinneen Hamas-puolueen sisäministeri. Hän useiden perheenjäsentensä kanssa sai surmansa Israelin hyökkäyksessä Gazaan.
Saed Siam piti välttämättömänä Israelin sotilaiden kidnappausta terrorismista vangittujen palestiinalaisten vaihtoa varten. Palestiinan poliittinen johto ennen Hamasin valtaannousua piti etäisyyttä israelilaisen sotilaan Gilad Shalitin kidnappaukseen. Saed Siamin sanamuodot Israelin valtiota kohtaan olivat kutakuinkin jyrkkiä. Saed Siam oli myös ilmoittanut Hamasin aseellisen vastarinnan jatkuvan niin kauan kuin israelilaiset joukot miehittävät Jordan-joen länsirantaa.
Hamasin johto on uhannut kostaa Saed Siamin surmaamisen.
OSCAR
pienoiskuva|200px|OSCAR 1 OSCAR on yhdysvaltalainen radioamatöörisatelliittien sarja, joiden ensimmäinen satelliitti laukaistiin 12. joulukuuta 1961. OSCAR on akronyymi: Orbiting Satellite Carrying Amateur Radio. 1980-luvulta lähtien myös muut maat ovat toteuttaneet radioamatöörisatelliitteja.
pienoiskuva|140px|oikea|Neuvostoliittolainen radioamatöörisatel- liittipostimerkki.
OSCAReiden historia
!Nimi !Status !Laukaisu !Maa
BESSY (hiukkaskiihdytin)
Berliner Elektronenspeicherring-Gesellschaft für Synchrotronstrahlung m. b. H. (BESSY) on synkrotroni Berliinissä. Se aloitti toimintansa tutkimusyrityksenä, joka tuotti synkrotronisäteilyä tieteen ja teollisuuden tutkimuskäyttöön. Yritys perustettiin 5. maaliskuuta 1979 synkrotronin rakentamista ja ylläpitämistä varten, ja se yhdistyi Hahn Meitner -instituutin kanssa 1. tammikuuta 2009 muodostaen uuden Helmholtz-Zentrum Berlin -instituutin.
Nimi BESSY yhdistettiin yleensä BESSYn ylläpitämään synkrotroniin pikemminkin kuin itse yritykseen. Ensimmäinen BESSYn rakennuttama synkrotroni, BESSY I, aloitti toimintansa 19. joulukuuta 1981 Wilmersdorfin kaupunginosassa Berliinissä. Synkrotroni tuotti ultravioletti- ja röntgensäteilyä. Sen ympärysmitta oli noin 60 metriä. Se jatkoi toimintaansa vuoteen 1999, jolloin se kustannussyistä lopetettiin, kun BESSYn uusi synkrotroni Berliinin Adlershofin kaupunginosassa oli aloittanut toimintansa. Suuri osa BESSY I:stä purettiin ja lahjoitettiin vuonna 2001 SESAME-projektille (Synchrotron-light for Experimental Science and Applications in the Middle East), joka rakentaa UNESCO-projektin osana Lähi-idän ensimmäisen synkrotronin Jordaniaan.
BESSY II -synkrotronisäteilylähteen rakentaminen Adlershofiin aloitettiin 1993, ja ensimmäiset tieteelliset kokeet sen tuottamalla synkrotronisäteilyllä tehtiin lokakuussa 1998. Se on niin sanottu kolmannen sukupolven synkrotroni. BESSY II:n ympärysmitta on 240 metriä, ja sitä käyttää noin 50 sädelinjaa. Vuosittain synkrotronilla vierailee yli 2500 tutkijaa. BESSY II:n toiminnasta vastaa Helmholtz-Zentrum Berlin.
Fjodor Jurkovski
thumb|175px|Fjodor Jurkovski vuonna 1874. Fjodor Nikolajevitš Jurkovski (, 1851 Nikolajev – 11. syyskuuta (J: 30 elokuuta) 1896 Pähkinälinna) oli venäläinen vallankumouksellinen narodnikki.
Fjodor Jurkovski syntyi aatelisperheeseen. Hän opiskeli Pietarin merenkulkuopistossa, teknologisessa instituutissa ja lääketieteellis-kirurgisessa akatemiassa valmistumatta mistään. Vuonna 1874 hän levitti vallankumouksellista propagandaa, joutui pidätetyksi, mutta pääsi vapaaksi takuita vastaan. Kansan vapautusjärjestön jäsenenä hän kannatti ”venäläisten jakobiinien” näkemyksiä ja vaati terrorismin käyttöä vallankumouksen välineenä.
Vuonna 1879 Jurkovski murtautui H’ersonin valtionrahastoon, josta vallankumoukselliset saivat yli puolentoista miljoonan ruplan saaliin. Salanimellä Saška-inžener hän osallistui Aleksanteri II:n ja Kiovan kenraalikuvernöörin murhayritysten valmisteluun. Hänet pidätettiin vuonna 1880 ja tuomittiin Kiovassa kahdenkymmenen vuoden pakkotyörangaistukseen ja sitä seuraavaan elinkautiseen karkotukseen. Vuonna 1881 Jurkovski saapui Irkutskin kautta Karan pakkotyövankilaan, jossa hän osallistui petturiksi epäillyn Pjotr Uspenskin murhaan. Toukokuussa 1882 hän pakeni Karasta, mutta jäi kiinni Kiinan rajalla, minkä jälkeen rangaistusaikaa lisättiin kymmenellä vuodella. Karan vankilalevottomuuksiin osallistunut Jurkovski lähetettiin vuonna 1883 Pietariin, jossa hän oli vangittuna Pietari-Paavalin linnoituksessa. Vuonna 1884 hänet siirrettiin Pähkinälinnan vankilaan, jossa hän kuoli ilmeisesti krooniseen munuaistulehdukseen.
Karassa ja myöhemmin uudestaan Pähkinälinnassa Jurkovski kirjoitti muistelmia ja keskeneräiseksi jääneen romaanin Bulgakov.
Hietasisilisko
Hietasisilisko (Lacerta agilis) on suurimpaan osaan Eurooppaa levinnyt sisiliskolaji. Pohjoisrajana on Etelä- ja Luoteis-Englanti ja Skandinavian eteläosat. Laji puuttuu Iberian niemimaalta. Idässä sitä tavataan Mongoliaan saakka ulottuvalla alueella Keski-Aasiassa. Suomessa laji havaittiin vuonna 2014 Turun seudulla.
Hietasisiliskon pituus kuonosta hännänpäähän voi pisimmillään olla 25 senttimetriä, Suomessa ehkä vähän vähemmän. Se on rakenteeltaan tavallista sisiliskoa huomattavasti tanakampi, ja sen pää on suhteellisen iso ja raskasrakenteinen, etenkin koirailla. Selässä erottuu tavallisesti selvä, kapeiden suomujen muodostama nauha. Useimpien eläinten, myös poikasten, kyljissä näkyy rengastäpliä. Koiraat ovat pohjaväriltään vihreitä, naaraat ruskeita.
Hietasisiliskot elävät erilaisilla kuivilla elinpaikoilla, kuten kasvillisuuden peittämissä rantojen hiekkakinoksissa ja hietanummilla. Ne syövät hyönteisiä ja myös erilajisten sisiliskojen poikasia. Toisin kuin sisilisko, hietasisilisko munii munia (4–14 kpl), jotka se hautaa hiekkakinokseen, auringon haudottaviksi. Liskot alkavat lisääntyä 3–4-vuotiaina. Talven ne horrostavat kaivamassaan kolossa. Ruotsissa on havaittu 19-vuotiaaksi elänyt hietasisilisko.
Vuonna 2014 hietasisiliskoja löydettiin Varsinais-Suomesta. Suomen lähialueilla sitä tavataan muun muassa Venäjän Karjalassa, Baltiassa ja Ruotsissa. Hietasisiliskolla on noin kymmenen alalajia: Karjalassa tavattu lisko on eri alalajia kuin Suomesta löydetty.
Toiminnallinen magneettikuvaus
thumb|fMRI-kuva thumb|Funktionaalinen magneettiresonanssikuva 24-vuotiaan potilaan aivoista. thumb|Funktionaalinen magneettiresonanssikuva vasemman käden sormien liikuttamisesta. Värit kuvaavat kohonnutta aineenvaihduntaa ja täten myös kohonnutta aivoaktiviteettia. Mitä vaaleammaksi alue on värjätty sitä todennäköisempää on lisääntynyt aktiviteetti.
Toiminnallinen magneettikuvaus eli funktionaalinen magneettikuvaus on lääketieteellinen kuvantamismenetelmä, jolla tutkitaan aivojen toimintaa.
Mittalaite
Aivojen toiminnallinen magneettikuvaus tehdään samalla laitteella kuin rakenteellinen magneettikuvaus (MRI). Magneettikuvauslaite on useimmissa sairaaloissa Suomessa ja länsimaissa. Se on päistään avoin putkimainen rakenne, jonka sisään tutkittava liikutetaan tutkimussängyllä kuvausta varten.
Toimintaperiaate
Toiminnallisessa magneettikuvauksessa magneettikuvauslaitteella mitataan aivojen eri osissa tapahtuvia veren happipitoisuuden muutoksia. Menetelmällä voidaan paikantaa jopa alle millimetrin tarkkuudella ne aivoalueet, joilla veren happipitoisuus muuttuu, kun tutkittava tekee jotain tehtävää, esimerkiksi lukee sanoja tai katselee kasvokuvia. Oletetaan, että nämä happipitoisuuden muutokset ovat seurausta hermosolujen sähköisestä toiminnasta, mutta sähköisen toiminnan ja veren koostumuksen ja virtauksen välistä yhteyttä ei ole onnistuttu toistaiseksi tarkasti selvittämään.
Tuumorinekroositekijä alfa
Tuumorinekroositekijä alfa (TNF-alfa) on tulehdusreaktion syntyyn vaikuttava välittäjäaine eli sytokiini. TNF-alfa on pääasiassa makrofagien erittämä proteiini, joka osallistuu tulehdusreaktion lisäksi monenlaisiin biologisiin prosesseihin, kuten solunjakautumiseen, solujen erilaistumiseen, apoptoosiin, rasva-aineiden metaboliaan ja verihyytymän muodostukseen. Sillä on havaittu olevan osuutta mm. autoimmuunisairauksissa, insuliiniresistenssissa ja syövässä. TNF-alfan vasta-aine on infliksimabi. Tuumorinekroositekijä alfan vanha nimitys on kakektiini.
Toiminnallinen magneettikuvaus
Toimintaperiaate
Veren virtaus aktiiviselle aivoalueelle muuttuu muutaman sekunnin kuluttua ärsykkeen havaitsemisesta ja aivoalueen sähköisestä aktivoitumisesta. Tietyn aivoalueen aivosolujen aktivoituminen vaatii energiaa. Aivot eivät voi varastoida energian lähteitään happea ja glukoosia. Niinpä aktivoituneet aivoalueet vaativat lisää energiaa. Noin 1–2 sekunnin kuluttua aivoalueen aktivoitumisesta sen verenkierto lisääntyy ja kyseiselle alueelle toimitetaan runsaasti happea (hemoglobiini) ja glukoosia. Noin 4–6 sekunnin kuluttua aktivoitumisesta saavutetaan huippu, jonka jälkeen hapen ja glukoosin määrät palaavat taas ennalleen. Toisin sanoen paikallinen veren virtauksen muutos ja solujen hapenkulutus aiheuttaa muutoksen veressä olevan happipitoisen ja hapettoman hemoglobiinin määrään kyseisellä aivoalueella. Hapeton hemoglobiini, jonka määrä veressä lisääntyy aivoalueen aktivoituessa, on magneettisilta ominaisuuksiltaan erilaista kuin happipitoinen hemoglobiini ja sen määrän lisääntyessä fMRI-signaali pienenee.
Tuumorinekroositekijä alfa
Toimintamekanismi
TNF-alfa sekä sen solukalvon läpäisevä TNF-alfareseptori ovat kolmesta osasta kohdistuvia eli trimeerisiä proteiineja. TNF-alfan sitoutuminen solukalvon pinnalla olevaan TNF-alfareseptoriin johtaa reseptorin soluliman puoleisten osien asennon muuttumiseen. Tällöin soluliman puoleiset osat voivat aktivoida erilaisia viestimekanismeja, jotka johtavat edelleen seriini/treoniinikinaasien aktivoitumiseen. Aktivoituneet seriini/treosiinikinaasit fosforyloivat IκB-kinaasin (IKK), jolloin se aktivoituu. Fosforyloitu IκB-kinaasi liittää IκB-proteiinin kahteen seriinitähteeseen fosfaattia. Tämä fosforylaatio johtaa ubikitiinin liittämiseen IκB-proteiiniin. Proteasomit tunnistavat ubikitinoidun IκB:n ja hajottavat sen. Tällöin IκB:n solulimaan sitoma NFκB-proteiini vapautuu sen otteesta ja kulkeutuu tumaan. Tumassa NFκB yhdessä muiden proteiinien kanssa lisää kohdegeeniensä luentaa eli transkriptiota.
Toiminnallinen magneettikuvaus
Toimintaperiaate
Funktionaalisen magneettikuvauksen fysikaalinen toiminta perustuu siis hemoglobiinin erilaisiin magneettisiin ominaisuuksiin silloin, kun se kantaa mukanaan happea (oksihemoglobiini) verrattuna siihen kun se ei kanna happea (deoksihemoglobiini). Oksihemoglobiini on diamagneettinen eli vastustaa ulkopuolista magneettikenttää, kun taas deoksihemoglobiini on paramagneettinen eli voimistaa ulkopuolista magneettikenttää. Aivoalueen aktivoituminen johtaa oksihemoglobiinin määrän suhteelliseen lisääntymiseen ja vastaavasti deoksihemoglobiinin suhteellisen osuuden vähenemiseen. Tämä ero havaitaan magneettikuvauslaitteen mittaamassa radiosignaalissa.
Tuumorinekroositekijä alfa
Käyttö diagnostiikassa
Tulehdusvälittäjäaineiden pitoisuuksia tutkimalla voidaan arvioida, onko potilaalla koko elimistön laajuinen eli systeeminen tulehdus (engl. "systemic inflammatory response syndrome", SIRS) ja kuinka voimakas tulehdus on. SIRS:n voi aiheuttaa verenmyrkytys, laaja-alainen fyysinen trauma tai palovamma, autoimmuunitauti tai sydämen iskemia- reperfuusiotapahtuma, jossa verenkierto palaa hapenpuutteesta kärsineeseen kudokseen. Tulehdusvälittäjäainemäärityksiä voidaan käyttää apuna myös epäiltäessä kryptogeenisen eli tuntemattoman syyn aiheuttaman infektion laukaisemaa SIRS:iä.
Toiminnallinen magneettikuvaus
Toimintaperiaate
Muutosten paikantamiseksi magneettikuvauslaitteella luodaan magneettikenttä, joka on erilainen kussakin tutkittavan aivojen pisteessä. Analyysiä varten aivot jaetaan mittauspisteisiin ja mittauspisteiden ympäristössä olevassa tilavuudessa, vokseleissa magneettikenttä arvioidaan olevan vakio. Vokselit ovat tyypillisesti kooltaan noin 3x3x3 mm. Magneettikenttä saa kussakin vokselissa olevat vetyatomien ytimet pyörimään eri nopeudella ja eri vaiheessa. Mittausta tehtäessä pyörimisliikettä häiritään radiosignaalilla, joka saa kaikki kyseisen vokselin ytimet pyörimään samassa vaiheessa, mutta osa ytimistä siirtyy korkeammalle energiatilalle. Pyörimisliike kuitenkin palautuu pian ennalleen. Palautumisen nopeus riippuu kyseessä olevasta kudoksesta (rakenteellisen magneettikuvauksen perusta) sekä hapettoman hemoglobiinin määrästä (toiminnallisen magneettikuvauksen perusta). Tästä palautumisesta syntyvä, hiljalleen heikkenevä radiosignaali on fMRI-signaali. Koska kutakin vokselia häiritään eri vaiheessa ja taajuudella olevalla radiosignaalilla, voidaan päätellä jälkikäteen, mistä vokselista mikäkin signaali on peräisin.
Tuumorinekroositekijä alfa
Käyttö diagnostiikassa
Hyvin korkeita TNF-alfa-pitoisuuksia on todettu esim. meningokokki-bakteerien aiheuttamassa verenmyrkytyksessä. Veren TNF-alfa-taso kuitenkin vaihtelee nopeasti johtuen TNF-alfa:n lyhyestä puoliintumisajasta plasmassa (alle 5 min). Tämän vuoksi varmempi määritys saadaan selvittämällä pitoisuus useamman kerran.
Toiminnallinen magneettikuvaus
Toimintaperiaate
Toiminnallisessa magneettikuvauksessa tutkittavalle esitettään tyypillisesti samanlaista ärsykettä noin 10–20 sekunnin ajan ja näitä jaksoja toistetaan noin 10–20 kertaa kullekin ärsyketyypille. fMRI-signaalia verrataan eri koetilanteiden välillä (esimerkiksi sanojen lukeminen versus konsonanttien katselu tai puheäänten kuuntelu versus lepo), jotta saadaan paikannettua ne aivoalueet, jotka aktivoituivat enemmän jommassakummassa tehtävässä.
Kritiikkiä
Funktionaalinen magneettikuvaus antaa epäsuoraa tietoa aivojen aktivaatiosta. Niinpä onkin keskusteltu, kuinka hyvin funktionaalinen magneettikuvaus antaa tietoa todellisesta aivojen toiminnasta. Aivojen toiminta on nykyisen käsityksen mukaan voimakkaasti rinnakkaista eli toimintaa tapahtuu samaan aikaan useissa kohdin aivoja. Myös sitä, miten hyvin laitteen analysoima veren hapetusasteesta riippuvainen signaali oikeasti heijastaa hermosolujen biosähköistä toimintaa, on viime vuosina tarkasteltu kriittisesti.
Empire State of Mind
Kappale voitti kaksi Grammy-palkintoa vuonna 2010, kategorioissa paras rap-kappale ja paras rap-yhteistyö. Se oli myös ehdolla vuoden levy-kategoriassa, mutta hävisi Lady Antebellumin kappaleelle Need You Now.
Teatteri Jurkka
Teatteri Jurkka on ammattihuoneteatteri Vironkadulla Helsingin Kruununhaassa. Jurkassa on vuosittain yli sata näytöstä. Istumapaikkoja on 51. Teatteri Jurkka on Suomen Teatterit ry:n jäsen. Esitystoiminnan lisäksi Teatteri Jurkka tekee yleisötyötä erilaisten kurssien ja hankkeiden avulla.
Historia
Huoneteatteri Jurkka on toiminut Helsingin Kruununhaassa Vironkadulla vuodesta 1954. Emmi ja Vappu Jurkka olivat perustaneet teatterin syksyllä 1953, kun joukko kutsuvieraita kokoontui seuraamaan ensimmäistä suomenkielistä huoneteatteriesitystä Neiti Julieta kirjailija Kyllikki Hämäläisen olohuoneeseen. Emmi Jurkka toimi teatterinjohtajana perustamisesta vuoteen 1974 sekä uudelleen vuosina 1976–1981. Sakari Jurkka toimi johtajana vuosina 1974–1976 ja Vappu Jurkka vuosina 1981–1993. Vuosina 1994–1995 johtajana toimi Atro Kahiluoto ja vuosina 1997–1998 Petteri Sallinen.
Operatiivisesta toiminnasta vastaa teatterinjohtaja. Tehtävään valittiin vuonna 2020 Tuomas Parkkinen. Taiteellinen henkilökunta palkataan tuotantokohtaisesti. Teatteri Jurkan toimintaa ylläpitää Huoneteatteri Jurkan Kannatusyhdistys r.y.
Omien tuotantojen lisäksi Teatteri Jurkka tekee yhteistuotantoja. Teatterilla on vuosien varrella nähty myös useita vierailuesityksiä.
Teatteri Jurkka on nykyisessä muodossaan Suomen ainoa ammattihuoneteatteri, jonka ohjelmistossa korostuu teatteritilan intiimiys. Viime vuosina Teatteri Jurkassa on tuotettu erityisesti merkittäviä kotimaisia kantaesityksiä, mutta myös klassikkotulkintoja muun muassa Jotunin, Strindbergin ja Shakespearen teksteistä. Kotimaisia menestyksiä ovat olleet muun muassa Heini Junkkaalan, Rosa Liksomin, Pasi Lampelan, Juha Jokelan ja Laura Ruohosen nykynäytelmät. Vuosina 2018–2020 teatterin ohjelmisto koostui pääosin klassikkojen uusista tulkinnoista.
Teatteri Jurkan historiasta on koottu vuonna 2003 ilmestynyt kirja Jurkka – teatteri huoneessa (Like), jonka on toimittanut Kaarina Kytömaa.
Mikkelin tori
thumb|Mikkelin toria etelästä pohjoiseen nähtynä. thumb|Torikauppaa, taustalla torin itälaidan rakennuksia. Hallitustori eli Mikkelin tori on tori Mikkelin keskustassa Savilahden kaupunginosassa. Toria ympäröivät kadut ovat Raatihuoneenkatu, Maaherrankatu, Porrassalmenkatu ja Hallituskatu, joista viimeksi mainittu kulkee torin kohdalla kävelykatuna. Torin laidoilla sijaitsevat muun muassa Mikkelin kaupungintalo, seutukirjasto, vanha lääninhallituksen talo, kauppakeskus Stella ja Mikkelin Sokos.
Mikkelin torilla on torikauppaa kuutena päivänä viikossa ja markkinat kerran kuussa.
Hallitustori sai alkunsa arkkitehti Carl Ludvig Engelin vuonna 1837 laatimasta Mikkelin asemakaavasta, ja on siitä alkaen ollut kaupungin hallintokeskus. Tori kivettiin ensi kerran vuonna 1927. Vuonna 1975 torin kohdalla kulkeva osa Hallituskatua muutettiin kävelykaduksi. Torin alle rakennettiin vuosina 2009–2011 kaksikerroksinen maanalainen pysäköintihalli Mikkelin toriparkki, missä yhteydessä myös itse tori uusittiin. Tuolloin Hallituskadun kävelykadulle istutettiin parikymmentä palmua, mutta ne eivät sopineet paikalliseen ilmastoon, joten ne jouduttiin muutaman vuoden kuluttua siirtämään pois. Vuonna 2011 torin itälaidalle valmistui myös arkkitehti Aki Davidssonin suunnittelema pysyvä torirakennus Muikku.
Mike Ireland
Michael "Mike" Ireland (s. 3. tammikuuta 1974 Winnipeg, Manitoba, Kanada) on kanadalainen pikaluistelija, joka on erikoistunut sprinttimatkoille.
Mikkelin tori
Torin länsireunalla lääninhallituksen talon edessä sijaitsee Mannerheimin patsas eli Päämajapatsas, joka siirrettiin tälle paikalle vuonna 2003. Torin länsireunalla on myös Savon prikaatin killan vuonna 1989 pystyttämä Mikkelin Malmin muistokivi. Mikkelin Malmi eli Jääkäriplaani oli torin ja Mikkelin keskustan paikalla ennen kaupungin perustamista vuosina 1721–1809 ollut Ruotsin sotaväen harjoituskenttä. Vuonna 1999 torin itälaidan alta löydettiin kevyenliikenteenväylän rakennustöiden yhteydessä kivikautisen kuokan jäännökset ja muita esineitä, joten Porrassalmenkadun kohdalla on saattanut olla kivikautinen asuinpaikka. Kehdonjalaksen muotoisen kuokan ääriviivat on merkitty torin kiveykseen löytöpaikan kohdalle.
Mike Ireland
Ireland voitti sprinttereiden maailmanmestaruuden Inzellissä 2001. Lisäksi hän on saanut hopeaa Soulissa 2000 sekä pronssia Hamarissa 2002 ja Naganossa 2004. Matkakohtaisissa MM-kilpailuissa hän sai Naganossa 2000 hopeaa 500 ja pronssia 1 000 metrillä ja Soulissa 2004 pronssia 500 metrillä. Lisäksi hän on sijoittunut 500 metrillä viidenneksi 1997 ja kuudenneksi 1998. Olympialaisissa Ireland on sijoittunut 500 metrillä kuudenneksi Salt Lake Cityssä 2002 ja seitsemänneksi Torinossa 2006.
Koikili
Koikili Lertxundi del Campo, joka käyttää pelaajanimenään pelkkää etunimeään Koikili, joskus myös lyhennettynä Koi, (s. 23. joulukuuta 1980 Otxandio, Vizcaya, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Segunda Divisiónissa pelaavaa Mirandésia ja on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja.
Ennen siirtymistään Athleticiin, Koikili edusti useampia joukkueita alemmilla sarjatasoilla. Hän teki ensimmäisen pääsarjamaalinsa Athleticissa kotiottelussa Real Murciaa vastaan.
Viktor Amadeus III
Viktor Amadeus tuli hallitsijaksi isänsä Kaarle Emanuel III:n kuoltua 20. helmikuuta 1773. Hänen on sanottu olleen hallitsijana kehno ja epäkäytännöllinen sekä nimittäneen yhtä lailla kehnoja henkilöitä maansa hallitukseen. Viktor Amadeus oli Ranskan vallankumouksen vastustaja, ja hänen johdollaan Sardinia liittyi vuonna 1792 Ranskan vallankumoussotaan Ranskan-vastaisen ensimmäiseen liittokunnan puolelle. Hän saavutti ensimmäisen kolmen sotavuoden aikana joitain voittoja ranskalaisista, mutta sen jälkeen hänen armeijansa taistelutahto alkoi heiketä ja valtion varat huveta. Vuonna 1796 Napoléon Bonaparten johtamat ranskalaiset pakottivat Viktor Amadeuksen tekemään aselevon Cherascossa ja hyväksymään 15. toukokuuta allekirjoitetun Pariisin rauhansopimuksen ehdot. Niiden mukaan Savoiji ja Nizza liitettiin Ranskaan ja Ranskan armeijalle oli taattava vapaa pääsy Italiaan Sardinialle kuuluneen Piemonten alueen läpi. Viktor Amadeus kuoli myöhemmin samana vuonna.
Lýgkos
Lýgkos (transl. myös Lýgos, Lýngos, Língos) on vuori ja vuorijono pohjoisessa Píndos-vuoristossa Luoteis-Kreikassa. Sen korkeus on metriä. Vuori sijaitsee Epeirokseen kuuluvan Ioánninan alueyksikön ja Länsi-Makedoniaan kuuluvan Grevenán alueyksikön rajalla.
Lýgkoksen korkeimman huipun nimi on Avgó (Αυγό). Vuorijonona Lýgkoksen muita korkeita huippuja ovat Pyrostiá (Πυροστιά, ), Kakoplévri eli Miliá (Κακοπλεύρι/Μηλιά, ), Flénga (Φλέγγα, ), Tría Sýnora (Τρία Σύνορα, ), Aftiá (Αυτιά, ), Kapetán Klidí (Καπετάν Κληδή, ), Salatoúra (Σαλατούρα, ) ja Díkorfo (Δίκορφο, ). Toisissa lähteissä osa samoista huipuista esiintyy läheisen Mavrovoúni-vuoren huippuina. Vuoren alue on osa Pohjoisen Píndoksen kansallispuistoa.
August Kubizek
pienoiskuva|Kubizek vuonna 1907 August Friedrich ”Gustl” Kubizek oli Adolf Hitlerin läheisin ystävä vuosina 1904–1908. Toisen maailmansodan jälkeen hän kirjoitti heidän ystävyydestään muistelmateoksen, joka on yksi keskeisimmistä nuoren Hitlerin elämän kuvauksista.
August Kubizek tapasi Hitlerin Linzin oopperassa 1904. Miehet ystävystyivät nopeasti huolimatta siitä, että he olivat tavoiltaan ja taustoiltaan toistensa vastakohdat. Kubizek, joka oli kasvanut onnellisessa kodissa, kävi koulunsa ahkerasti ja oppi isältään verhoilijan ammatin. Hitlerin lapsuus puolestaan oli ollut onneton ja hänen isänsä Alois Hitler väkivaltainen. Hitler menestyi koulussa keskitasoa heikommin ja kieltäytyi tulemasta isänsä kaltaiseksi valtion virkamieheksi. Nuorukaisten muutettua Wieniin Kubizek pääsi opiskelemaan musiikkikonservatorioon Hitlerin reputtaessa kuvataiteen akatemian pääsykokeissa. Kubizek teki opiskelunsa ohella töitä, mutta Hitler kulutti vapaat päivänsä haaveiluun ja lukemiseen maalaten vain ajoittain.
Kaikesta huolimatta vastakohtaisuus toimi ystävyssuhteen tukipilarina. Kubizek oli hiljainen ja passiivinen, mutta hyvä kuuntelija. Hitler puolestaan esitelmöi, luennoi, kiihkoili ja kommentoi lähes tauotta. Yhteisiä piirteitä edusti lähellä toisiaan oleva maku musiikin, arkkitehtuurin ja taiteen suhteen. Kubizekin mukaan heillä oli tapana tehdä tunteja kestäviä kävelyretkiä, joiden aikana he arvostelivat ensin Linzin ja myöhemmin Wienin arkkitehtuuria ja kaupunkisuunnittelua. Hitler ideoi ääneen myös runoja, tauluja, oopperoita, rakennuksia ja kaupunginosia. Kubizekin tuli tehdä myös musiikki Hitlerin kirjoittamaan oopperaan, mutta hanke jäi Hitleriltä nopeasti kesken. Kun toverukset olivat erossa toisistaan, he harrastivat keskenään tiheää kirjeenvaihtoa.
Kubizekin mukaan Hitler oli rakastunut nuoreen linziläiskaunottareen Stephanieen, jolle ei kuitenkaan uskaltanut tuoda tunteitaan julki tai edes puhua. Hitler oli lähettänyt naiselle nimettömän kirjeen, jossa oli kertonut saapuvansa kihlaamaan tämän saatuaan ensin menestystä opinnoissaan. Stephanie meni kuitenkin naimisiin nuoren ratsuväenupseerin kanssa, mikä sai Hitlerin murtumaan kyyneliin. Vuosia myöhemmin toisen maailmansodan jälkeen Stephanielta kysyttiin, tiesikö tämä kuuluisasta ihailijastaan. Hän oli järkyttynyt, sillä hän muisti vain saaneensa kummallisen nimettömän rakkauskirjeen, jonka lähettäjästä hänellä ei ollut aavistusta.
Kesäkuussa 1908 Kubizek lähti Wienistä kesälomalle Linzissä asuvien sukulaistensa luo ja odotti palattuaan tapaavansa jälleen Hitlerin. Tämä oli kuitenkin häipynyt heidän yhteisestä asunnostaan eikä ollut jättänyt viestiä tai uutta osoitetta. Kubizek arveli Hitlerin hävenneen sekä huonoa rahatilannettaan että heikkoa etenemistä omalla urallaan, mikä teki tälle vaikeaksi toimia suhteen johtohahmona.
Vanhat ystävykset tapasivat toisensa uudestaan yli 30 vuoden kuluttua Bayreuthissa Richard Wagnerin kotitalossa. Tällöin Hitler oli jo toisen, poliittisen uransa huipulla natsi-Saksan diktaattorina. Toisen maailmansodan jälkeen Kubizek pidätettiin, koska häntä epäiltiin sekaantumisesta kansallissosialistien rikoksiin. Hän vietti 16 kuukautta vankileirillä ennen kuin hänet vapautettiin syyttömänä. Pidätysaikana yhdysvaltalaiset sotilasviranomaiset kuulustelivat häntä useasti hänen suhteestaan Hitleriin.
Kubizek kirjoitti suhteestaan Hitleriin vuonna 1953 muistelmansa Adolf Hitler – Mein Jugendfreund (”Adolf Hitler – nuoruudenystäväni”). Hitler puolestaan ei maininnut August Kubizekia kirjassaan Taisteluni (1925–1926). Kubizek kuoli 11 vuotta ystävänsä jälkeen.
Kubizekin muistelmakirjan merkityksestä ja paikkansapitävyydestä on esitetty erilaisia arvioita. Erityisesti keskustelua on herättänyt Kubizekin väite, jonka mukaan Hitler olisi jo nuoruusvuosinaan ollut vakaumuksellinen antisemiitti. Kukaan muu ei ole tukenut tätä väitettä, ja se vaikuttaa epätodennäköiseltä, koska Hitlerin tiedetään nuoruusvuosinaan ystävystyneen useankin juutalaisen kanssa. Todistettavasti väärä on Kubizekin väite, jonka mukaan Hitler olisi vuonna 1908 liittynyt Itävallan antisemiittiliittoon ja samalla ilmoittanut jäseneksi Kubizekinkin. Kubizek itse on todistettavasti ollut kyseisen järjestön jäsen, kun taas Hitlerin jäsenyydestä ei ole mitään mainintaa. Usein arvellaankin Kubizekin halunneen maininnallaan kääntää huomion pois omasta antisemitismistään. Aina Walter C. Langerin sodanaikaisesta psykologisesta tutkimuksesta lähtien on esitetty väitteitä ja teorioita, että Kubizekin ja Hitlerin välinen suhde olisi ollut homoseksuaalinen. Vaikka teoria tuodaan yleensä ilmi, tavallisesti historioitsijat ovat tämän joko tyrmänneet tai ohittaneet epätodennäköisenä.
Halliwellien kartano
right|thumb|250px|Kartanon pohjapiirros.
Halliwellien kartano on kuvitteellinen kartano, joka on tärkeä tapahtumapaikka televisiosarjassa Siskoni on noita. Sarjan mukaan kartano sijaitsee San Franciscossa, Kaliforniassa, osoitteessa 1329 Prescott Street. Halliwellin perheen jäsenet ovat omistaneet kartanon useiden sukupolvien ajan.
Kartanon historia
Kartano rakennettiin vuonna 1906 San Franciscon suuren maanjäristyksen jälkeen, järistyksen tuhottua paikalle vuonna 1898 rakennetun aiemman talon.
Koska kartanon alla oleva maa on viiden elintärkeän elementin (puu, maa, vesi, tuli, metalli) kohtaamispisteessä, sen kuvitellaan olevan spirituaalinen yhdysside eli Neksus, jonka sisällä olevaa voimaa voidaan käyttää sekä hyvään että pahaan. Lumottujen isoisoisovanhemmat, Baxterit ostivat maan ja rakensivat kartanon estääkseen Nexuksen joutumisen vääriin käsiin. Demonit, muun muassa Cole ja Zankou ovatkin yrittäneet useaan kertaan saada Nexuksen voiman käyttöönsä. Sisaarukset kuitenkin päihittivät molemmat isoäitinsä Pennyn loitsulla, jonka tämä opetti Phoebelle aikoinaan. Koska hyvän voimat hallitsevat kartanoa ja siten myös Neksusta, Nexuksen kuvaillaan antavan ylimääräisen sysäyksen siskosten voimille. Seitsemännen kauden lopussa Piper, Phoebe ja Paige joutuivat tuhoamaan Neksuksen estääkseen pahaa saamasta sen voimat. Lumotut käyttivät loitsua nimeltä "Kuinka karkottaa Susken'', jonka Vanhimmat olivat piiloittaneet Varjojen kirjaan varmistaaksen ettei se joutuisi pahan hallitsemaksi.
Phoebe ja Wyatt ovat tiedettävästi ainoat Halliwellin suvun noidat, jotka ovat syntyneet kartanossa. Kuten jaksossa Kellarissa asuu mörkö todettiin, tämä tarkoittaa sitä että heidät voi helposti saada kääntymään pahan puolelle; Phoebesta tuli Lähteen kuningatar ja Chris kuvaili tulevaisuuden Wyattia Pahuuden ilmentymäksi.
Muutokset ulkoasussa
Kartanon ulkoasu on muuttunut useita kertoja, jokaisen jakson tarpeiden mukaan. Esimerkiksi:
Suurin makuuhuone kuului alun perin Pruelle, mutta Piperin ja Leon mennessä naimisiin Prue luovutti huoneensa vastanaineille. Paigen muutettua taloon tämä sai Pruen eli vanhan Piperin huoneen. Myös Phoebella on makuuhuone. Hyvin tilava ullakko sisältää Varjojen kirjan lisäksi useita vanhoja esineitä ja kalusteita. Ullakon ovi pidettiin aina lukittuna ennen Pennyn kuolemaa vuonna 1997. Taikaliemiin tarvittavia aineksia pidetään keittiössä. Kellari on lähinnä käytössä vain vanhojen kalusteiden säilömiseen, vaikka sitä onkin käytetty muun muassa Pruen pimiönä, valokuvien kehittämistä varten. Muita kartanon huoneita ovat pitkänomainen ruokasali, oleskeluhuone, talvipuutarha, olohuone, eteisaula ja ulkona oikea kukkaispuutarha. Kartanon autotalli näytettiin ensimmäisen (ja viimeisen) kerran juuri ennen kuin Kohtalon enkeli vei Leon, mutta näytettiin ulkoapäin myös viimeisellä kaudella kun Piper sai kartanon katoamaan.
Kartanon tavaramerkki, maagisesti sulkeutuva etuovi, jonka Prue aloitti ensimmäisellä kaudella ja joka on sulkeutunut jokaisen kauden viimeisessä jaksossa (kaudet 1–2 – Prue; kausi 3 – Shax; kausi 4 – Kohtalon Enkeli; kausi 5 – Chris Halliwell; kausi 7 – ovi sulkeutuu nähtävästi itsekseen; kausi 8 – Piperin lapsenlapsi), paitsi kuudennelle kaudella, jolloin sulkeutui San Francisco Memorial -sairaalan synnytysosaston ovi, jossa Chris syntyi.
Terttu (etunimi)
Terttu on suomalainen naisen etunimi. Nimi tulee tietyntyyppistä pitkälapakkoista kukintoa tarkoittavasta sanasta terttu. Terttua ehdotettiin etunimeksi jo vuonna 1879, ja kun se vuonna 1929 otettiin almanakkaan, se oli jo yleistynyt. Tertun nimipäivä on 26. huhtikuuta.
Montenegron käsipallomaajoukkue
Montenegron käsipallomaajoukkue edustaa Montenegroa miesten kansainvälisissä käsipallo-otteluissa. Joukkuetta hallinnoi Montenegron käsipalloliitto.
Vuonna 2006 Serbiasta itsenäistynyt Montenegro osallistui ensimmäiseen käsipallon arvoturnaukseensa vuonna 2008, jolloin joukkue sijoittui Norjan EM-kilpailuissa 12:nneksi. Vuoden 2013 MM-kilpailuissa joukkue sijoittui 22:nneksi.
David Ogden Stiers
David Allen Ogden Stiers (31. lokakuuta 1942 Peoria, Illinois – 3. maaliskuuta 2018 Newport, Oregon ) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten roolistaan majuri Charles Emerson Winchester III:na samannimiseen elokuvaan perustuvassa televisiosarjassa M.A.S.H..
Elämä ja ura
Stiersin ensimmäinen elokuvarooli oli pieni kuuluttajan rooli George Lucasin elokuvassa THX 1138 (1971). 1990-luvulla hän esiintyi sivurooleissa Woody Allenin elokuvissa Varjoja ja sumua (1991), Rakkauden jumalatar (1995), ja Kaikki sanovat I love you (1996). Hänen viimeinen näytelmäelokuvaroolinsa oli elokuvassa The Majestic vuodelta 2001.
Stiers teki myös useita äänirooleja, erityisesti Disneyn elokuviin, kuten Kaunotar ja hirviö (1991), Pocahontas (1995), Notre Damen kellonsoittaja (1996), ja Lilo ja Stitch (2002). Hän esiintyi myös anime-elokuvan Henkien kätkemä englanninkielisessä versiossa (2001) sekä lukuisissa piirrossarjoissa.
Kotisaari
Kotisaarta käytetään myös matkailukohteena, jossa voi tutustua uittokulttuuriin.
Ballarat (Yhdysvallat)
Ballarat on vuonna 1896 perustettu, nykyisin lähes asumaton kaupunki Inyon piirikunnassa Kaliforniassa. Se autioitui vähitellen 1900-luvun alkupuolella.
Kaupunki perustettiin Panamint Rangen kanjonien kaivoksien huoltopaikaksi. Nimensä kaupunki sai Australian Victoriassa sijaitsevan kultakaivoskaupunki Ballaratin mukaan. Vuosina 1897–1905 Ballaratissa oli 400–500 asukasta, ja siellä oli seitsemän saluunaa, kolme hotellia, Wells Fargon asema, posti, koulu, vankila ja ruumishuone. Kaupungin hiipuminen alkoi, kun sen itäpuolella oleva Ratcliffin kaivos supisti toimintaansa. Muutkin kaivokset alkoivat hiipua, ja Ballaratin postitoimisto lopetti vuonna 1917. Nykyisin Ballaratissa asuu vakituisesti pari ihmistä. Charles Manson asui 1960-luvulla "perheineen" Barkerin karjatilalla Ballaratin eteläpuolella.
Konarin maakunta
Konar (myös: Kunar, paštuksi کونړ) on yksi Afganistanin 34 maakunnasta. Maakunta sijaitsee metsäisessä Hindukuš-vuoristossa.
Mulki Mölsä
Mulki Elmi Mölsä (s. 11. marraskuuta 1958 Burhakaba, Somalia) on somalialainen lääkäri ja tutkija. Mölsää pidetään yhtenä monikulttuurisuuden uranuurtajana, joka on edistänyt merkittävästi yhteisymmärrystä somalialaisten ja suomalaisen yhteiskunnan välillä. Mölsä on toiminut 1990-luvun taitteesta lähtien laajasti maahanmuuttajien kotouttamiseksi ja ympärileikkausperinteen lopettamiseksi. Vuonna 2001 Mölsä julkaisi miehensä kanssa Somalialaisen keittokirjan.
Ura
Mölsä kouluttautui Mogadishussa lääkäriksi Siad Barren sosialistisessa diktatuurissa, jossa tyttöjen koulunkäynti tehtiin mahdolliseksi osana yhteiskunnan modernisointia. Lääkäriopinnoissa Mölsä erikoistui neurokirurgiaan. Mölsä muutti Suomeen 1985 ja sai lääkärin pätevyyden Suomessa 1989. Suomessa Mölsä on toiminut lääkärinä pääkaupunkiseudulla ja tutkijana Stakesissa, Tampereen yliopiston rokotetutkimuslaitoksella ja Terveyden ja hyvinvoinninlaitoksella.
Mölsä oli Mida Finnsom -hankkeessa vuonna 2008 Hargeisan yliopistossa psykiatrian opettajana. 2016-2017 hän oli Mogadishussa lääketieteen lehtorina Somalian kansallisella yliopistossa ja opetussuunnitelman suunnittelijana.
Yksityiselämä
Mölsä tapasi puolisonsa Pekka Mölsän kehitysaputyöntekijöiden joukosta Somaliassa. Heillä on neljä lasta.
Nemërçkë
Nemërçkë (, myös Nemértska) eli Doúsko on vuori Albanian ja Kreikan rajalla. Sen korkeus on 2 482 metriä ja prominenssi 1 792 metriä.
thumb|left|240px|Nemërçkë-vuoren huippu. Suurin osa vuoresta, mukaan lukien sen korkein huippu Maja e Papingut, on Albanian puolella. Vuori on eteläisen Albanian toiseksi korkein vuori Grámmoksen jälkeen. Vuoren suurin korkeus Kreikan puolella on 2 198 metriä. Kreikan puoleinen osa sijaitsee Epeiroksessa Ioánninan alueyksikön alueella.
Carita Berg
Carita Berg (s. 15. huhtikuuta 1970) on Tampereella asuva kuvataiteilija. Hän on suorittanut kuvataiteilijan ammattikorkeakoulututkinnon Tampereen ammattikorkeakoulussa ja opiskellut taidekasvatusta Helsingin Taideteollisessa korkeakoulussa. Berg on myös luokanopettaja ja hän on valmistunut Tampereen yliopistosta kasvatustieteiden maisteriksi.
Berg käyttää töissään sekatekniikkaa, jossa hän yhdistelee serigrafiaa, akryylimaalausta, linokaiverruksia, puupiirrosta sekä valokuvaa. Hänen töissään on usein mukana naiseus - pienet tytöt ja enkelit - ja toisaalta kuva-aiheiden rinnastukset.
Bergin taidetta on kokoelmissa Albertinan taidemuseossa Wienissä, Venäjän valtion kokoelmissa sekä Nykytaiteen museo Ars Novassa Turussa. Bergin teokset Lahjahevonen ja Turvaverkko ovat Venäjän presidentin Vladimir Putinin ja hänen vaimonsa jokilaivassa.
Alemitu Bekele
Alemitu Bekele Degfa (s. 17. syyskuuta 1977 Shewa, Etiopia) on etiopialaissyntyinen, vuodesta 1998 lähtien Turkkia edustanut kestävyysjuoksija.
Bekele osallistui Valencian sisäratojen MM-kilpailuihin 2008, mutta ei päässyt siellä 3 000 metrin loppukilpailuun. Pekingin olympialaisissa 2008 hän sijoittui seitsemänneksi 5 000 metrillä. Ensimmäisen arvokisamitalinsa hän sai Torinon sisäratojen EM-kilpailuissa 2009, kun hän voitti kultaa 3 000 metrillä. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän ei selviytynyt loppukilpailuun 1 500 metrillä, mutta oli kolmastoista 5 000 metrillä. Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010 hän oli 3 000 metrillä viides. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 hän voitti 5 000 metriä silloisella ulkoratojen ennätyksellään 14.52,20. Pariisin sisäratojen EM-kilpailuissa 2011 hän keskeytti 3 000 metrin alkuerissä. Saman vuoden Daegun MM-kilpailuissa hän karsiutui 5 000 metrin alkuerissä.
Hän juoksi sisäratojen Euroopan ennätyksen 5 000 metrillä 10. helmikuuta 2010 Tukholmassa. Hänen aikansa 14.46,44 rikkoi Gabriela Szabon lähes 11 vuotta vanhan ennätyksen. Vaikka hänen aikansa oli maailman kautta aikojen viidenneksi paras, hän tuli silti maaliin vasta toisena, yli 20 sekuntia maailmanennätyksestä niukasti jääneen Meseret Defarin jälkeen.