cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Linux
Linux-käyttöjärjestelmän historia
Yhdysvaltalaisen Richard Stallmanin Free Software Foundation (FSF) taas on työstänyt käyttöjärjestelmän GNU-osia 1980-luvun puolivälistä lähtien. MIT:n tekoälylaboratoriossa työskennelleen Stallmanin päämääränä oli koota kokonainen vapaa käyttöjärjestelmä, jolla hän antoi nimen GNU. GNU-projekti oli käynnistynyt jo 1983 ja sen rakentajat olivat koonneet vapaista GNU-työkaluista ja kirjastoista miltei valmiin käyttöjärjestelmän, ainoastaan käyttöjärjestelmän ydin eli kernel puuttui. Ydin on välttämätön käyttöjärjestelmän toiminnan kannalta, joten GNU-yhteisö kehitteli omaa Hurd-nimistä ydintä. Ennen tämän valmistumista Linus Torvalds alkoi kehittää omaa ydintään, josta syntyikin Linux. Hurdin kehitys hidastui Linuxin otettua sen paikan.
Stallmanin ideologian taustalla on ohjelmien vapaus. Hän alkoi puhua vapaista ohjelmista, joita kuka tahansa saa vapaasti käyttää, muokata ja levittää, ja kehitti ajatuksensa peruskiveksi GNU GPL -lisenssin. Lisenssi takaa, että kenellä tahansa on oikeus tehdä ohjelmaan muutoksia ja levittää muunneltua versiota haluamallaan tavalla, kunhan samat oikeudet säilyvät myös uudessa versiossa. Ohjelman julkaisun ohessa pitää tarjota saataville myös lähdekoodi, jonka avulla toisten ohjelmoijien on helppo lähteä tekemään muutoksia.
Torvaldsin alkuperäinen tavoite ytimen lisenssissä oli säilyttää se ilmaisena eikä niinkään vapaan ideologian mukaisena. Kun Linuxin jakelijat toivoivat keräävänsä kustannukset takaisin Torvalds totesi rahaan liittyvän rajoitteen olevan virhe ja esitti itse kirjoittamansa lisenssin korvaajaksi GNU GPL -lisenssiä (GPLv2) version 0.12 yhteydessä. Lisenssimuutos mahdollisti sen, että myös kaupalliset yritykset voivat kehittää Linux-jakeluita ja myydä niitä eteenpäin. Torvalds on tarkentanut, että käyttäjäsovellukset eivät ole riippuvaisia ytimen lähdekoodista eivätkä siten rajoitu samaan lisenssiin.
Vaikka Torvalds ei ollut omaksunut Free Software Foundationin poliittista asennetta, valitsi hän silti GPL-lisenssin kehittämälleen käyttöjärjestelmän ytimelle. Hän perusteli tätä sanoen, että kuuden kuukauden työstä olisi kiva saada jotain takaisin itselleen ja GPL-lisenssin ansiosta hän ainakin saisi aina nähdä, miten hänen koodiaan on muokattu eteenpäin. Lisäksi hän oli kuullut Stallmanin luennon TKK:lla vuonna 1991 ja vaikkei hän ollut ostanut varsinaisesti sen sanomaa, hän on todennut että jokin osa puheesta ilmeisesti upposi. Historiallisena taustana tässä myös on, että Stallmanin laatimat GPL-lisensoidut GNU-työkalut (etenkin GNU Emacs -tekstieditori, GCC-kääntäjä ja GDB-debugger) olivat 1980-luvun loppuun mennessä jo saavuttaneet legendaarisen maineen hakkerien keskuudessa ja myös GPL-lisenssi oli monien taitavien koodaajien suosima. GPL-lisenssi vaihtui Linuxiin versiossa 0.12, joka oli myös ensimmäinen versio, mihin otettiin mukaan GNU-projektin GCC-kääntäjä täysin integroituneena.
Torvalds on sanonut ettei halua rajoittaa mitä hänen koodillaan tehdään mutta haluaa heidän parannuksiaan takaisin.
Vuonna 1992 Yggdrasil Linux/GNU/X -jakelu yhdisti Linux-ytimen, GNU-ohjelmiston ja X Window System -ohjelmistot yhdeksi jakeluksi. Mark Bolzern vakuutti saksalaisen Multisoft-yrityksen siirtämään Linuxille Flagship-ohjelmansa, josta tuli ensimmäinen Linuxille julkaistu kaupallinen tietokoneohjelma.
Useiden yrityksien tukemana Linux-tavaramerkin omistusoikeus ratkaistiin oikeudenkäynnissä ja luovutettiin Torvaldsille.
Linux-jakelut ja käyttökohteet
thumb|450px|Ytimen ja käyttäjäympäristön komponentteja. Jakelupaketti (jakelu, levitysversio, distribuutio tai distro on Linux-nimellä levitettävä, useita valmiiksi tuotteistettuja ohjelmistokokoelmia asennus- ja ylläpito-ohjelmineen sisältävä käyttöjärjestelmä. Osa jakeluista on eri yhteisöjen tai yksittäisten henkilöiden kokoamia, eikä niillä tavoitella voittoa. Osa jakeluista taas on kaupallisia. Jakelut voivat tähdätä eri käyttökohteisiin kuten koulutukseen, alueisiin tai lokalisointeihin, erityiseen vakauteen tai turvallisuuteen, eri laitteistoihin ja niin edelleen. Jakeluita on satoja. Lokalisointi ja kansainvälistäminen sisältää muun muassa kielen, numeroiden esitysmuodot, aikamuodot ja niin edelleen. Linux on historian eniten eri laitteistoalustoja tukeva käyttöjärjestelmä.
Jakelu on tyypillisesti kokonainen käyttöjärjestelmä, joka koostuu Linux-ytimen lisäksi muun muassa kirjastoista, graafisesta käyttöliittymästä (joista yleisimmät ovat KDE, GNOME ja Xfce) ja ohjelmista, kuten toimisto-, internet- ja tietokantasovellukset. Jakeluiden asentamiseen ja käyttämiseen on usein saatavana teknistä tukea kaupallisena palveluna jakelulta tai kolmansilta tahoilta. Ohjeita löytyy usein myös keskustelupalstoilta, wiki-sivuilta, jakelun toimittajilta ja käyttäjäyhteisöltä.
Kaupallisten jakeluiden etuna on usein viimeistellympi kokonaisuus, huomion kiinnittäminen yleiseen käytettävyyteen, asiakastuki ja kattavat ohjeet jakelun keskeisten osien osalta. Yleensä kaupallisetkin jakelut ovat saatavissa ilmaiseksi, mutta ilman kaupallista asiakastukea ja joskus ilman joitakin ei-vapaita osia. Joskus jakelun ilmainen versio toimii tuotekehityksen osana eikä vastaa varsinaista kaupallista tuotetta.
Jakelupaketin kehittäjä voi olla kaupallinen yritys, vapaaehtoisten muodostama yhteisö tai yksittäinen harrastaja, joka on joko kopioinut jonkin aiemman jakelun ja muuntanut sen vastaamaan omia toiveitaan tai paketoinut lähdekoodeista omansa. Myös esimerkiksi valtiolliset tahot ovat kehittäneet jakeluita kansalliseen tarpeeseen. Vapaasta ja avoimesta lähdekoodimallista johtuen kuka tahansa voi kehittää oman jakelun. Tämän seurauksena jakeluita on useita tuhansia. Lisäksi jakeluista tehdään erikoisversioita, jotka eivät ole varsinaisia jakeluita mutta ne voidaan ensiasentaa siinä muodossa.
Jakeluiden spektri yltää ”kaikenkattavista” yleisjakeluista hyvin erikoistuneisiin jakeluihin, kuten palomuuri- tai NAS-palvelin -jakelut.
Linux Standard Base on ISO-standardi (ISO/IEC 23360-1:2006), joka määrittää järjestelmän rajapinnat käännetyille sovelluksille sekä minimaalisen ympäristön asennusohjelmia varten. Linux Standard Base pyrkii yhteensopivuuteen useiden Unix-standardien kanssa kuten POSIX ja Single UNIX Specification. Linuxille on myös kehitetty tukea Intel Binary Compatibility Standardille (iBCS2) eri alustoille julkaistujen ohjelmien ajamiseen.
Linux-jakeluja
pienoiskuva|250px|Linux-jakeluiden sukupuu Merkittävimpiä vuonna 2014 tarjolla olleita Linux-jakeluja ovat Distrowatch-sivuston mukaan:
Sulautettu Linux
Linuxia käytetään myös kämmentietokoneissa ja matkapuhelimissa, kotikäyttöön tarkoitetuissa ADSL-modeemeissa, WLAN-tukiasemissa ja palomuureissa sekä teollisissa laitteissa sulautettuna käyttöjärjestelmänä.
Sulautetuissa järjestelmissä GNU-projektin työkalut korvataan usein kevyemmillä, kuten BusyBox-työkaluilla ja joskus myös GNU C Library kevyemmällä vaihtoehdolla kuten uClibc.
Suomalainen Nokia käytti Maemoa, joka myöhemmin yhdistyi Intelin Moblin-projektin kanssa MeeGoksi. Osin Meegon pohjalta Jolla kehitti Sailfish OS:n. Myös Googlen omistama monissa älypuhelimissa ja taulutietokoneissa käytetty Android käyttää Linux-ydintä. Huhtikuussa 2017 Android ohitti suosiossa Windowsin ja siitä tuli maailman käytetyin käyttöjärjestelmä, kun lukuihin lasketaan kaikki internetiin kytketyt laitteet.
Sulautettujen Linuxien erikoistapauksia ovat käyttöjärjestelmät, joiden tarkoituksena on saada esimerkiksi pelikonsoli, kuten PlayStation tai Xbox, toimimaan kotitietokoneena. Medialaitteet kuten TiVo käyttävät Linuxia. Muita käyttökohteita ovat muun muassa Amazon Kindle.
Automotive Grade Linux on autoteollisuudelle tarkoitettu projekti. Mazda ja Toyota ilmoittivat vuonna 2017 aikeestaan kehittää yhdessä Linux-pohjainen alusta autoihin. Audi on siirtynyt Linux-pohjaiseen Android Auto -alustaan. BMW käyttää Linuxia sekä autoihin että tuotantolinjoihin.
Linuxista on kehitetty UClinux-versio mikrokontrollereille, joissa ei ole muistinhallintayksikköä: projekti on myöhemmin integroitu ytimen päähaaraan.
Reaaliaikainen Linux
Linux-ytimestä on myös reaaliaikainen versio, joka tunnetaan nimellä. Aikaisemmin RTL:stä on myös käytetty nimiä RT-Patch ja RT PREEMPT sekä PREEMPT_RT.
SpaceX käyttää Linuxia ja PREEMPT_RT-versiota muun muassa Falcon-raketeissaan ja Dragon-aluksessa. Myös Starlink-satelliitit käyttävät Linuxia. SpaceX käyttää työkaluja kuten ftrace ja gdb.
Supertietokoneet
Syksyn 2017 supertietokoneiden TOP500-listalla jokainen kone käytti Linuxia. Ensimmäisen kerran Linuxia käyttävä tietokone esiintyi TOP500-listalla vuonna 1998. Vuonna 1998 Sun Microsystems ja SGI kattoivat 46 % TOP500-listan supertietokoneista ja Linux 0,2 % (yksi järjestelmä). Vuonna 2005 Sunilla oli 0,8 % (neljä järjestelmää), SGI:llä oli 3,6 % ja Linuxia käytti 72 %. IBM kasvoi 21 %:sta 44 %:iin vuosina 1998–2005 johtuen panostuksesta Linux-järjestelmiin. Eräät supertietokoneet perustuvat NASA:n Goddard Space Flight Centerissa kehitettyyn Beowulf-klusterimalliin. Marraskuussa 2017 kaikki TOP500-listalla olevat supertietokoneet käyttivät Linuxia, ja niistä 437 käytti klusterointia.
Linux-ydin tukee heterogeenista muistihallintaa (HMM), joka mahdollistaa saman prosessimuistin käytön grafiikkaprosessorille (GPU) ja suorittimelle (CPU): 102 järjestelmää TOP500-listalla käytti GPU-tekniikkaa vuonna 2017.
Scientific Linux on Fermilabin sponsoroima jakelu.
Muita tieteelliseen käyttöön suunnattuja (ei välttämättä supertietokoneisiin) ovat Bio-Linux, Poseidon Linux, NHSbuntu.
Eräitä Linuxia käyttäviä supertietokoneita:
Suurtietokoneet
Suurtietokoneissa Linuxia käytetään kustannuksien alentamiseen. Gartnerin arvioiden mukaan kolmannes IBM:n System z-asiakkaista käyttää Linuxia. Suurtietokoneissa kilpailevat Red Hat Enterprise Linux (RHEL) ja SUSE Linux Enterprise Server (SLES). Vuonna 2015 ilmoitettiin Ubuntun tulosta suurtietokoneille.
Vuonna 2001 IBM ilmoitti käyttävänsä miljardi dollaria sinä vuonna Linuxiin. IBM:n varatoimitusjohtajan mukaan suurin osa siitä on saatu takaisin ensimmäisenä vuotena ohjelmistojen ja järjestelmien myynnistä.
Palvelinkäyttö
Palvelinkäyttö on yksi Linuxin yleisimmistä käyttökohteista. LAMP-käsite syntyi ohjelmistoyhdistelmästä, jossa Linuxissa ajetaan Apache-verkkopalvelinta, MySQL-tietokantaa ja PHP-komentosarjakieltä. Verkkosivustojen palvelujen lisäksi muun muassa DNS-nimipalvelut ja sähköpostipalvelimet käyttävät Linuxia.
Netcraftin helmikuussa 2010 luotettavimmiksi listaamista verkkosivustoista kuusi kymmenestä ajoi Linuxia, kaksi FreeBSD:tä, yksi Windowsia ja yksi tuntematon alusta.
W3Techsin mukaan Unix-tyyppisten käyttöjärjestelmien osuus on 70,1 % ja Windowsin 29,9 %. Unix-tyyppisistä palvelimista 52,5 % on Linuxia ja 46,7 % tunnistamattomia sekä 0,8 % BSD-pohjaisia. W3Cookin mukaan Linuxia käyttivät vuonna 2015 94 % verkkopalvelimista loppujen kuuden prosentien jakaantuen FreeBSD:lle ja Windowsille. W3Cookin analyysin mukaan maailman miljoonasta kärkipään verkkopalvelimesta 96,3 prosenttia käyttää Linuxia lopun jakaantuessa Windowsin ja FreeBSD:n kesken. Hostingtribunal.comin mukaan vuonna 2019 96,3 % miljardista kärkipään palvelimesta käytti Linuxia. Verkkopalvelimien palauttamista tiedoista voidaan kytkeä pois tietoja, jonka seurauksena vain osa palvelimista palauttaa riittävästi tietoa käyttöjärjestelmän tunnistamiseen.
IDC:n mukaan vuonna 2012 ensiasennuksien perusteella (asennettuna toimitettuun palvelimeen) Linux-palvelimilla oli 18,4 % osuus kun muilla Unix-palvelimilla oli 24,2 % osuus ja Windowsilla 45,8 % osuus. IDC Korean mukaan Linuxilla oli 50,4 % osuus vuonna 2016 ja Windowsilla 49,4 % x86-palvelimista.
Hypervisor-perusteiset virtualisointipalvelut ja kevyemmät säiliöintipalvelut ovat tuoreempia käyttökohteita kuin perinteiset verkkopalvelimet.
Rackspacen mukaan pilvipalveluiden kuormasta 90 % suoritetaan Linuxilla (2020). Microsoftin omassa Azure-palvelussa Linux ohitti Windowsin vuonna 2019.
Vuonna 1999 useimmat tietokannan hallintajärjestelmiä kehittävät tahot tarjosivat ohjelmistojaan Linuxille mukaan lukien Oracle, IBM, Informix ja Sybase. Tavallisia tietokantaohjelmistoja Linuxille ovat muun muassa Oracle, IBM DB2, PostgreSQL, MySQL ja MariaDB. Lisäksi on suurille datamäärille (Big data) suunnattuja ratkaisuja kuten Apache Hadoop, Apache Spark ja Google File System, muistitietokantoja kuten Memcached ja Redis, sekä useita muita nk. NoSQL-järjestelmiä. Liikevaihdon perusteella vuonna 2013 Linuxilla suoritettiin 30 % tietokantajärjestelmistä, 37 % Windowsilla ja 25 % muilla Unix-pohjaisilla järjestelmillä.
Työpöytäkäyttö
Useat jakelut painottavat työpöytäkäyttöä ja sisältävät oletuksena toimisto-ohjelmistopaketin. Toimisto-ohjelmistoja on irrallisina sekä paketteja, joista suosituimmat ovat LibreOffice ja Apache OpenOffice.
Graafinen ikkunointijärjestelmä on useiden Unix-tyylisten käyttöjärjestelmien tapaan X Window System, mutta Wayland-järjestelmä on yleistynyt.
Työpöytäympäristöjä on saatavilla useita mukaan lukien KDE, Gnome, Cinnamon, MATE ja Xfce.
Elokuva- ja musiikkituotanto
Monet ammattimaiset elokuvantuottajat ja elokuvastudiot, kuten Industrial Light & Magic, DreamWorks, Pixar ja Weta Digital käyttävät Linuxia tehdessään elokuvia. Esimerkiksi Titanic ja Tähtien sota: Episodi II – Kloonien hyökkäys on tuotettu Linuxilla. Eduksi on sanottu laadun parantuminen, koska tuotannon aikana halutusta realismista joudutaan tinkimään laskentakapasiteetin puutteen vuoksi ja enemmän laskentatehoa mahdollistaa enemmän käyttäjän hallintaa. Elokuvatuotannossa käytettyjä Linuxille saatavia ohjelmistoja ovat muun muassa Nuke, RenderMan ja Houdini.
Ammattimaiseen äänenkäsittelyyn on monia ohjelmistoja, esimerkiksi Ardour.
Linux on korvannut aiemmin dominoineen SGI:n IRIXin visuaalisten tehosteiden tekijöiden käyttämänä alustana. Kyselyn mukaan Linux on käytössä 60 prosentissa työasemista tehosteita ja animaatioita tekevissä studioissa.
Teollisuusautomaatio
Teollisuusautomaatiossa Linuxia käytetään muun muassa OPC-UA-rajapinnan kanssa. Useat eri projektit tähtäävät Linuxin käyttöön ohjelmoitava logiikassa.
OSADL kehittää Linuxia turvakriittisiin järjestelmiin. Turvakriittinen ei välttämättä tarkoita reaaliaikaista käyttöjärjestelmää, mutta usein ne liittyvät yhteen. Yksi menetelmä on käyttää laitteiston osiointia, kuten Jailhouse. Linux Foundationin ELISA-projekti on suunnattu Linuxin käyttämiseen turvakriittisissä järjestelmissä. Projekti rakentuu aikaisemmin tehdylle työlle SIL2LinuxMP- ja Real-Time Linux -projekteissa. Turvakriittisiä järjestelmiä varten on kehitetty ajonaikainen verifiointi, joka rakentuu olemassa oleville ytimen seurantamenetelmille.
Digitaalinen turvallisuus ja rikostutkinta
Kali Linux (aiemmin nimellä BackTrack) on tekniseen rikostutkintaan ja penetraatiotestaamiseen suunniteltu jakelu. CAINE Linux (Computer Aided INvestigative Environment) on digitaaliseen rikostutkintaan suunnattu.
Tunkeilijan havaitsemisjärjestelmät (IDS) ja ohjelmat kuten SNORT ja tripwire ovat saatavilla Linuxille.
Kotiteatteri
Linuxilla on käyttöä mediapalvelimena ja kotiteatterikäytössä median toistamiseen.
Tietoverkkolaitteet
Useissa tietoverkoissa käytettävissä laitteissa kuten kytkimissä käytetään Linuxiin perustuvaa käyttöjärjestelmää. Laitteiden valmistajien lisäksi hyperskaalautuvien ja suurten pilvipalveluiden rakentajat käyttävät Linuxiin pohjautuvaa käyttöjärjestelmää. Muun muassa Ciscolla, Mellanoxilla, Microsoftilla ja Nokialla on Linuxiin perustuvat verkkokäyttöjärjestelmät.
Avaruustutkimus
Linuxia käytetään avaruustutkimukseen käytetyissä laitteissa muun muassa navigaatioon, kommunikointiin, tietojen käsittelyyn ja instrumenttien hallintaan liittyvissä järjestelmissä. Käyttökohteita ovat muun muassa maatukijärjestelmät, Kansainvälinen avaruusasema, Mars-laskeutujat (Spirit, Opportunity, Curiosity ja Perseverance) ja CubeSat-satelliitit. Lisäksi Linuxia käytetään tieteellisessä simuloinnissa ja mallintamisessa sekä tietojen analysoinnissa ja prosessoinnissa. Marsin tutkimuksessa käytettävä Ingenuity-helikopteri käyttää Linuxia käyttöjärjestelmänä sekä avoimen lähdekoodin F Prime -ohjelmistoa.
Teollisuuspolitiikkaa
Saksassa on yritetty vähentää riippuvuutta Microsoft Windowsista ottamalla käyttöön Linux-jakeluja muutamissa suurissa kaupungeissa. Suomessa Linuxin käyttöä julkishallinnossa on tutkittu useissa kunnissa sekä valtionhallinnossa. Usein jonkin ohjelmiston toimimattomuus Linuxissa on toistaiseksi estänyt Windowsista luopumisen hallinnossa, mutta esimerkiksi kouluissa Linuxia käytetään melko yleisesti.
Eräissä maissa Linuxia pidetään tapana välttää Windowsin lisenssimaksuja ja parantaa kansallista turvallisuutta. Järjestelmän käyttö ei ole sidoksissa yhteen toimittajaan ja tuon toimittajan kotimaahan. Turvallisuusriskejä voivat aiheuttaa myös esimerkiksi Windows-käyttöjärjestelmiin sisällytetyt dokumentoimattomat ominaisuudet. Erilaisia kehityshankkeita Linuxin käytön lisäämiseksi on tehty Kiinan lisäksi Espanjassa, Brasiliassa, Norjassa, Kuubassa ja Venezuelassa. Myös Perussa, Etelä-Afrikassa, Argentiinassa ja Intiassa on tehty periaatepäätös suosia Linuxia.
Linux Foundationin mukaan Linuxin asema on vahvistunut yrityksissä viime vuosina. Linuxia on ruvettu käyttämään etenkin kriittisissä yritysjärjestelmissä. Pörsseissä Linuxia käytetään suorituskykyä vaativissa kohteissa.
Käyttö kaupallisissa järjestelmissä
Linuxin käyttö kaupallisessa tuotteessa herättää usein kysymyksiä, johon kirjoitettu useita ohjeita muun muassa käyttöön sulautetuissa järjestelmissä. Ytimen lisäksi käyttöjärjestelmässä on useita ohjelmia, joissa on eri lisenssejä, jotka noudattavat avoimen lähdekoodin määrittelyä.
Kaupallisessa käytössä GNU GPL ei vaadi lähdekoodien julkaisua mikäli muokattua lähdekoodia ei käytetä julkaistussa tuotteessa. Julkaistussa tuotteessa käytetty lähdekoodi, josta ohjelmabinäärit on tuettu, on julkaistava eikä niiden käyttöä, muokkausta tai uudelleenlevitystä voi rajoittaa.
Tietokoneohjelmat, joka eivät perustu GNU GPL:n alaiseen lähdekoodiin (non-derivative works), eivät ole rajoitettu GPL:n pykälistä. Torvaldsin mukaan käyttäjätason sovellukset eivät perustu Linux-ytimen lähdekoodiin eivätkä siten rajoitu samaan lisenssiin. Laiteajuri, joka on erityisesti kehitetty Linux-ytimeen olisi riippuvainen ytimen lähdekoodista ja siten GPL:n alainen.
Useat Linux-jakelut levittävät ja asentavat oletuksena vain avoimen ja vapaan lisenssin ohjelmia. Lisäksi voi asentaa kaupallisia tai ei-avoimia ohjelmia eri lähteistä. Esimerkiksi Ubuntussa voi asentaa lisäksi muiden lisenssien alaisia ohjelmia. Eräät firmware-ohjelmat eivät ole avoimen tai vapaan lisenssin alaisia ja siksi ne on eräissä jakeluissa asennettava erikseen. GNU-projekti ei suosittele käyttämään jakelupaketteja, joissa on mukana ei-vapaita ohjelmia.
Koska Linux-ydin käyttää nimenomaan GNU GPL versiota 2 (GPLv2), sitä eivät sido lisenssiversion 3 rajoitukset, joita Torvalds on vastustanut ja on ilmoittanut, ettei Linux-ydin siirry versioon 3. Torvalds arvosteli lisenssiversion 3 tiukkaa linjaa kaupallisiin ja omisteisiin ohjelmistoihin.
Lokakuussa 2017 ilmoitettiin lisäyksistä käyttöoikeuksiin, jotka helpottavat lähdekoodin käyttöä ja estävät "oikeustrollien" häirinnän.
Kaupallisia ohjelmia Linuxille ovat muun muassa useat videopelit.
Kehittäjät
Suuri osa Linuxin kehityksestä tapahtuu yrityksissä, joita ovat:
Linuxin laajuudesta
David A. Wheelerin vuonna 2001 julkaisemassa tutkimuksessa vuonna todettiin Red Hat Linux 7.1 -jakelun sisältävän 30 miljoonaa koodiriviä. COCOMO-kustannusarviota käyttäen tämän jakelun luomisen arvioitiin vaatineen noin. Jos kehitystyö olisi tehty tavallisin menetelmin Yhdysvalloissa, se olisi maksanut yli miljardi dollaria (vuoden 2000 kurssilla). Suurin osa (71 %) koodista oli kirjoitettu C:llä, mutta useita muitakin kieliä, kuten C++:aa, Lispiä, Assemblyä, Perliä, Fortrania ja Pythonia, oli käytetty. Itse Linux-ydin muodostui 2,4 miljoonasta koodirivistä, joka oli noin 8 % jakelun kokonaiskoosta: 57 % ytimen lähdekoodista oli ajureita. Vuonna 2007 Linux-ydin muodostui 4,2 miljoonasta koodirivistä. Vuonna 2009 ytimen koon voi arvioida ylittävän 6,4 miljoonaa koodiriviä, jolloin sen kirjoittamisen kaupallisena projektina voisi samalla menetelmällä arvioida itsessään maksavan miljardi dollaria. Kesällä 2015 ytimen versiossa 4.1 oli yli 19,5 miljoonaa lähdekoodiriviä.
Red Hat Linux 7.1 sisälsi kolme ohjelma-CD:tä, yhden lähdekoodi-CD:n ja yhden ohje-CD:n. Debian GNU/Linux testing sisältää noin kolmenkymmenen CD:n verran lähdekoodia ja ohjeita (sekä suurin piirtein saman verran binääripaketteja jokaiselle tuetulle alustalle). Linux oheisohjelmistoineen on siis laajimmillaan hyvin paljon laajempi kuin Red Hat Linux yllä mainitussa vuoden 2000 tutkimuksessa.
Linuxin merkityksestä
Linux nähtiin aluksi vaihtoehtona kaupalliselle Unixille ja myös Windows NT vaati laitteistotuen kehittämistä, jossa sertifiointi Red Hatin ja SuSE:n toimesta oli merkittävä tekijä yrityksille siirtyä Linuxiin. Kun Windows-palvelimet vanhenivat niille usein laitettiin Linux, jolla saatiin parempi käytettävyysaika. Datakeskukset siirtyivät kaupallisista Unixeista siirtämällä yrityssovelluksia, transaktiokäsittelyä, tietovarastointia ja analytiikkaa Linuxille, joka tehtiin kustannuksien alentamiseksi ja standardoinnin lisäämiseksi.
Heikki Kossi
Heikki Sakari Kossi (s. 6. joulukuuta 1969 Tampere) on suomalainen foley-artisti eli elokuvien jälkiäänitettävien kohtausäänien tekijä. Hän on työskennellyt kymmenissä suomalaisissa elokuvissa ja yhä enemmän myös kansainvälisissä tuotannoissa, kuten vuonna 2016 ensi-iltansa saaneessa animaatioelokuvassa Pikku prinssi.
Linux
Linuxin merkityksestä
Ilman Linuxia ja avointa lähdekoodia ei olisi mahdollisuutta pilvipalveluiden mittakaavaan: järjestelmillä kuten Tandem NonStop olisi liian suuret kustannukset Netflixin kaltaisien palveluiden pyörittämiseen.
Heikki Kossi
Kossi on tehnyt foley-äänet muun muassa parhaan äänityksen Oscar-palkinnon vuonna 2021 voittaneeseen elokuvaan Metallin soundi ja edellisvuonna samassa sarjassa ehdolla olleeseen elokuvaan Ad Astra. Foley-artisteja ei kuitenkaan ”alihankkijoina” lueta mukaan tuossa kategoriassa palkittaviin tiimeihin.
Linux
Linuxin merkityksestä
Linuxin merkityksen sanotaan liittyvän eniten ajatuksen menestykseen: vapaaseen ja avoimeen ohjelmistoon. Syynä menestykseen on sanottu olevan lisensointi, joka salli kopioinnin, muokkaamisen ja jakelun. Kehitysmenetelmästä sanotaan tulleen yksittäinen tärkein ohjelmiston kehitysmenetelmä historiassa.
Heikki Kossi
Muusikkona toiminut Kossi opiskeli äänisuunnittelua vuodesta 1997 lähtien Turun kristillisessä opistossa. Foley-tehosteiden tekoon Kossi tutustui harjoittelupaikassaan Kikeono Film Sound Oy:ssä, jossa hän avusti äänien teossa elokuvaan Lakeuden kutsu. Vuonna 2001 Kossi sai paikan Itse valtiaat -animaatiosarjan tuotantotiimissä äänisuunnittelijana ja foley-artistina. Vaimonsa työn takia Kossin perhe muutti Kokkolaan, jonne Heikki Kossi perusti nykyisin nimellä H5 Film Sound Oy toimivan foley-studionsa. Yrityksellä on toimipiste myös Helsingissä. Heikki Kossi toimii Kokkolalaisen jalkapalloseura KPV:n maalivahtivalmentajana.
Foley-artismin ohella Kossi on toiminut elokuvissa myös äänisuunnittelijana, äänileikkaajana, ohjaajana, käsikirjoittajana, muusikkona ja kuvaajana.
Linux
Linuxin merkityksestä
Markkinaosuuksien mittaamiseen on useita menetelmiä sekä useita tapoja tulkita saatuja tietoja. Kahtena merkittävänä tapana forumeilla ja blogeissa käytetään selainten käyttöä sekä jälleenmyyntimarkkinoita, joissa on molemmissa merkittäviä vikoja. Selainten käyttömäärät ovat usein tiettyjen "jäsensivustojen" käyttäjistä eli tiettyjen verkkosivujen kävijämääristä. Jälleenmyyntimäärät voivat perustua kauppoihin toimitettujen koneiden määrään eikä kuluttajille myytyjen koneiden määrään, ja eräiden yrityksien kuten Gartnerin ja IDC:n määrät voivat keskittyä vain Yhdysvaltoihin ja sivuuttaa globaalit markkinat kokonaan. Microsoft on vuonna 2009 arvioinut Linuxin suuremmaksi kilpailijakseen kuin Applen.
Heikki Kossi
Kossi sai vuonna 2017 elokuvataiteen valtionpalkinnon.
2023 Kossi muutti pois Suomesta ja aloitti työskentelemään Kaliforniassa elokuvaääneen keskittyvässä Skywalker Soundissa. Skywalker Sound on osa Disney-konserniin kuuluvaa Lucasfilm-tuotantoyhtiötä.
Linux
GNU/Linux ja BSD/Linux
Eräissä yhteyksissä on nostettu esille GNU-projektin sovelluksien korvaamisesta BSD-projektin sovelluksilla. Merkittävä ero BSD-sovelluksilla on tapa kutsua ytimen järjestelmäkutsuja suoraan sovelluksista, joka GNU-ympäristössä tehdään tyypillisesti glibc-kirjaston kautta. Ajonaikaiselle C-kirjastolle kuten glibc on kehitetty vaihtoehtoja kuten Bionic-C, musl libc, Apache libstdcxx ja LLVM-projektin libc++. Eri kirjastoratkaisujen POSIX-yhteensopivuudessa on myös eroja.
Eräs este on ollut vaihtoehtoisen kääntäjän puute: BSD-lisensoitu Clang-kääntäjä pystyy kääntämään osan ytimen versioista. Itse C-kielen kääntäjän lisäksi myös assembler-kääntäjä ja linkkeriohjelma tarvitaan GNU binutils -paketista.
Pelit
Valven SteamOS on Linux-pohjainen käyttöjärjestelmä, jolle on julkaistu useita pelejä Steam-palvelussa. Useat pelit käyttävät Simple DirectMedia Layer (SDL) -kirjastoa rajapintanaan. Valve kehittää myös Proton-nimistä yhteensopivuusohjelmistoa, joka perustuu Wineen.
Microsoft ja Linux
Microsoftin Steve Ballmer on kutsunut Linuxia kommunistiseksi. Tähän lausuntoon on mahdollisesti vaikuttanut Linuxin ilmaisuus, sillä Microsoftin Bill Gates on kutsunut aikaisemmin Netscape-selainta kommunistiseksi sen ilmaisuuden vuoksi. Linus Torvalds on kertonut olevansa ehdottoman epäkiinnostunut politiikasta. Microsoftin palkkaama Ken Brown ajoi väitettä, jossa Torvalds olisi kopioinut Minixiä, mutta Tanenbaum on tyrmännyt tämän väitteen.
Microsoft on myös kutsunut Linuxia syöväksi, mutta on myöhemmin liittynyt Linux Foundationiin. Microsoft on julkaissut SQL Server tietokantaohjelmistonsa myös Linuxille vuonna 2017.
Lehtiä
Linuxiin liittyviä lehtiä on julkaistu useita painettuina ja digitaalisina. Lehtiä ovat muun muassa:
Elokuvia
Linuxia käsitteleviä elokuvia ovat Koodi ja Revolution OS.
Maskotti
pienoiskuva|120px|Xenia Linuxin maskotti on Tux-pingviini (kuva artikkelin alussa). Myös Alan Mackeyn vuonna 1996 suunnittelemaa Xenia-kettua on ehdotettu maskotiksi.
Roridulaceae
Roridulaceae on kaksilajinen kasviheimo koppisiemenisten Ericales-lahkossa, jonka tunnetuimmat edustajat ovat kanervakasvit (Ericaceae).
Tuntomerkit
pienoiskuva|vasen|[[Roridula dentata -lajin kukka]] Kasvit ovat pieniä pensaita ja hyönteissyöjäkasveja. Niiden sekundaarinen aineenvaihdunta tuottaa iridoideja. Kasveja peittää tiheä rauhaskarvapeite; karvat eivät kuitenkaan ole kosketusherkkiä, niin kuin esimerkiksi kihokkikasveilla (Droseraceae), joita kasvit voivat päällisin puolin muistuttaa. Lehdet ovat ruodittomia, tasasoukkia ja ehyt- tai nyhälaitaisia. Kukinnossa on päätekukka, toisinaan se näyttää terttumaiselta. Kukat ovat keskikokoisia ja niissä on esilehtiä sekä erilehtiset verhiö ja teriö. Viisi hedettä sijaitsee kohdakkain verholehtien kanssa, ja niiden lokeroside on ponnen tyvestä turvonnut, silmiinpistävä, kirkkaankeltainen ja mettä erittävä. Emilehtiä on kolme, vartaloita vain yksi. Siemenaiheet ovat riippuvia ja kiinnittyvät kärki-istukkaan, ja luotti on pallomainen. Siemenkuori on limautuva, ja alkio saa ravintonsa endospermistä imuelimen eli haustorion välityksellä.
Saattaa olla, että kasvit eivät ole tavanomaisessa mielessä lihansyöjiä, sillä niiden ei ole havaittu erittävän ruoansulatusentsyymejä. Kasvit elävät kuitenkin läheisessä mutualismissa kahden nivelkärsäisiin kuuluvan Pameridea-lajin kanssa, jotka syövät kasvin tahmeaan eritteeseen takertuneita hyönteisiä, ja joiden eritteistä kasvit puolestaan saavat ravinteita ja ovat siten epäsuorasti lihansyöjiä. On myös havaittu, että kasvit ovat absorboineet mineraaleja niihin takertuneista hedelmäkärpäsistä (Drosophila). Pameridea-nivelkärsäiset toiminevat myös kasvien pölyttäjinä.
Levinneisyys
Heimo kasvaa Etelä-Afrikassa.
Luokittelu
Heimossa on vain yksi suku Roridula ja siinä kaksi lajia. Lajit ovat:
Charles Cityn piirikunta
Charles Cityn piirikunta on Yhdysvaltojen Virginian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 6 963 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Charles Cityn kunta. Piirikunta perustettiin vuonna 1619.
Lollandin kunta
thumb|right|250px|Kartta kunnan alueella sijaitsevista seurakunnista.
Lolland on Sjællandin alueella Tanskassa sijaitseva kunta. Vuoden 2020 huhtikuussa kunnassa oli 40 966 asukasta, ja sen pinta-ala oli 886,2 neliökilometriä. Kunnan keskustaajama on nimeltään Maribo.
Lollandin kunta muodostettiin 1. tammikuuta 2007 Tanskan kuntauudistuksessa yhdistämällä seuraavat kunnat:
Seurakunnat
Seuraavassa on esitetty luettelo kunnan alueella sijaitsevista seurakunnista. Luettelon numerot viittaavat oheisen kartan numeroihin.
Ota tai jätä
Ota tai jätä voi tarkoittaa seuraavia:
M/S Finnfighter
M/S Finnfighter on ruotsalaisen Rederi AB Transatlanticin omistukseen rekisteröity ro-lo-alus (ro-ro- ja lo-lo-aluksen yhdistelmä). Alus on rakennettu vuonna 2001 Stocznia Gdynia, S.A. -nimisellä telakalla, Gdyniassa, Puolassa. Finnfighter on rekisteröity Ruotsin lipun alle ja sen kotisatama on Helsingborg.
Finnfighterin sisaraluksia ovat M/S Oranjeborg, M/S TransWood ja M/S TransPine.
Käyttöhistoria
Aluksen tilasi suomalainen Palkkiyhtymä. Joulukuussa 2001 alus luovutettiin Nedd Investmentsin omistukseen, joka rahtasi aluksen B&N Nordsjöfraktille. Finnfighter rekisteröitiin Ruotsin lipun alle ja sen kotisatamaksi tuli Skärhamn. Tämän jälkeen F-ships aloitti liikennöinnin Finnfighterillä, välillä Suomi–Yhdysvallat. Vuonna 2004 Gorthons Lines osti laivan ja rekisteröi sen Helsingborgiin.
Maaliskuussa 2005 Finnfighter rekisteröitiin Rederi AB Transatlanticin omistukseen. Helmikuussa 2006 alus meni Blohm + Vossin telakalle Hampuriin Saksaan pidennettäväksi.
Rockbridgen piirikunta
Rockbridgen piirikunta on Yhdysvaltojen Virginian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 22 573 vuonna 2019. Piirikunnan väkiluvultaan suurin asutuskeskus on Raphinen kunta. Piirikunta perustettiin vuonna 1777.
Aleksandra Soldatova
Aleksandra Sergeevna Soldatova (ven. Александра Сергеевна Солдатова, s. 1. kesäkuuta 1998) on venäläinen rytminen voimistelija.
Mount Everest
Mount Everest on merenpinnasta mitattuna maailman korkein vuori Nepalin Sagarmathan vyöhykkeen ja Kiinan Tiibetin autonomisen alueen rajalla Himalajan vuoristossa. Vuoren tarkasta korkeudesta on kiistelty. Mittausten tulokset ovat vaihdelleet 8 844 metristä 8 850 metriin. Nepal ja Kiina hyväksyivät yhdessä viralliseksi korkeudeksi 8 848,86 metriä vuonna 2020. Ensimmäisen kerran Everestin huipulle onnistuivat kiipeämään uusiseelantilainen Edmund Hillary ja šerpa Tenzing Norgay vuonna 1953. Se sijaitsee Kravun kääntöpiirin rajalla.
Nimi
Vuoren englanninkielisen nimen antoi Andrew Waugh, Yhdistyneen kuningaskunnan kartoittajakenraali Intiassa. Hän nimesi sen edeltäjänsä, maantieteilijä George Everestin mukaan. Nepaliksi vuorta kutsutaan nimellä Sagarmāthā सगरमाथा 'taivaan otsa'. Tiibetissä se on Chomolangma tai Qomolangma ཇོ་མོ་གླང་མ ('Maailmankaikkeuden äiti'); kiinassa: 珠穆朗瑪峰 (pinyin: Zhūmùlǎngmǎ Fēng) tai 聖母峰.
Vuoren tiibetinkielinen nimi on vuoren ainoa alkuperäinen, paikallisten asukkaiden antama nimi. Vuoren nepalinkielinen nimi Sagarmāthā on varsin tuore, se muodostettiin 1960-luvun alussa. Nepalin hallitus koki häpeälliseksi sen, että vuorella ei ollut nepalilaista nimeä. Tämä johtuu siitä, että vuorta ei tunnettu eikä ollut tietenkään nimetty nepalin kieltä puhuvien keskuudessa Katmandun ympäristössä ja siitä länteen. Šerpojen käyttämä tiibetiläinen nimi ei voinut tulla kysymykseen maan nepalisointipolitiikan vuoksi.
Korkeus
Mount Everestin tarkempi korkeus on ollut kiistanalainen aihe. Kiinalaisessa mittauksessa vuonna 1975 sen korkeudeksi todettiin 8 848,13 metriä. Korkeuteen laskettiin mukaan huipun jääpeitteen paksuus. Vuonna 2005 kiinalaiset mittasivat paikan päällä jäätutkaa ja satelliitteja käyttäen kivihuipun korkeudeksi 8 844,43 ±0,21 metriä ja jääkerroksen paksuudeksi 3,5 metriä. Vuonna 1999 yhdysvaltalaiset tutkijat mittasivat GPS-satelliitin avulla vuoren korkeudeksi 8 850 metriä. Kiina piti vuoden 2005 mittaustulosta vuoren virallisena korkeutena. Nepalin mukaan vuoren korkeus oli 8 848 metriä perustuen intialaisen tutkimusryhmän tuloksiin vuodelta 1954. Vuonna 2020 valmistui nepalilaisten ja kiinalaisten yhteistyössä tekemät uudet mittaukset, joiden perusteella molemmat maat hyväksyivät vuoren viralliseksi korkeudeksi 8 848,86 metriä. Nepalilaiset käyttivät referenssitasona Bengalinlahtea ja kiinalaiset Keltaistamerta. Nepalilaisten mittauksissa käyttämä satelliittijärjestelmä oli GPS, kun taas kiinalaiset käyttivät omaa Beidou-järjestelmäänsä.
Huipun sijainti sinänsä tunnetaan nykyään GPS-laitteiden avulla hyvin tarkasti. Kaukana merestä sijaitsevan huipun korkeuden määrittelyä vaikeuttaa kuitenkin epävarmuus referenssitason, merenpinnan (oikeastaan geoidin), oikeasta korkeusasemasta vuoren kohdalla.
Ensimmäiset
Englantilaiset George Mallory ja Andrew Irvine nousivat 8. kesäkuuta 1924 huipun lähettyville. Molemmat kiipeilijät kuitenkin katosivat. Viimeisen näköhavainnon heistä teki alempaan leiripaikkaan jäänyt seurueen geologi, joka näki heidät harjanteella huipun läheisyydessä. Malloryn ja Irvinen kameraa ei ole löydetty, joten ei ole voitu selvittää luotettavasti, onnistuivatko he saavuttamaan huipun ennen kuolemaansa. Malloryn ruumis löydettiin vuonna 1999.
Ensimmäisen kerran Everestin huipulle onnistuivat kiipeämään uusiseelantilainen sir Edmund Hillary ja šerpa Tenzing Norgay Nepalista 29. toukokuuta 1953.
Muita ennätyksiä
Tirolilaiset Reinhold Messner ja Peter Habeler saavuttivat huipun 8. toukokuuta 1978 kiivettyään ilman lisähappea, vaikka tekoa oli aiemmin pidetty mahdottomana. Kaksi vuotta myöhemmin Messner saavutti myös toisen mahdottoman, kun hän kiipesi 20. elokuuta 1980 huipulle ilman lisähappea ja yksin ilman kantajien apua.
Brittiläinen Rod Baber sai huomiota maailman mediassa väitettyään soittaneensa 21. toukokuuta 2007 ensimmäisenä maailmassa matkapuhelimella Mount Everestin huipulta. MountEverest.net-sivuston mukaan kiinalaiset vuorikiipeilijät soittivat matkapuhelimella Everestin huipulta jo vuonna 2003.
Suomalaiset
Suomalaisista Everestille on kiivennyt ensimmäisenä Veikka Gustafsson keväällä 1993 ja uudelleen ilman lisähappea keväällä 1997 ja ensimmäisenä suomalaisena naisena Carina Räihä 17. toukokuuta 2010. Ari Piela ja Antti Mankinen saavuttivat huipun 28. toukokuuta 1999. Piela ja Mankinen kiipesivät Tiibetin puolelta. Vanhin suomalainen huipulle Nepalin puolelta kiivennyt on Jan Sinivaara 50-vuotiaana 13. toukokuuta 2011.
Nykyään
Everestin kiipeilykausi on lyhyt ja sijoittuu huhtikuun loppupuolelta toukokuun loppuun. Muina aikoina kiipeäminen on liian vaarallista myrskyisän sään ja lumi- ja jääpeitteen epävakauden vuoksi. Kauden aikanakin sää on otollinen vain ajoittain. Ennen kiipeilyretkueiden pääsyä vuorelle paikalliset oppaat kiipeävät kiinnittämään ja korjaamaan nousureiteille asennetut kiinnikkeet. Kiipeilyteknologian edistyttyä Everestin "valloittaminen" on tullut entistä helpommaksi saavuttaa yhä laajemmalle yleisölle, ja käyntimäärät ovat kasvaneet moninkertaisiksi 1990-luvulta. 2010-luvulla rinteillä muodostui jo vaarallisia ruuhkia. Everestin vilkkaimman päivän uskotaan olleen 22. toukokuuta 2019, jolloin yli 200 henkeä pyrki huipulle yhtenäisenä jonona ja kaksi kiipeäjää kuoli jouduttuaan viettämään "kuolemanvyöhykkeellä" huipun tuntumassa tuntikausia. Jo ennen tapausta kiipeilijöille oli asetettu aikataulut ruuhkien lievittämiseksi, ja Kiina oli ilmoittanut myöntävänsä jatkossa kolmanneksen vähemmän kiipeilylupia. Vaaratilanteiden lisäksi kävijöiden monilukuisuus on tuonut Everestin rinteille suuret määrät tyhjiä happipulloja ja muuta roskaa. Vakavammin vuorikiipeilyä harrastavien keskuudessa Everestin valloitus on menettänyt mainettaan, koska vuoren kaupallistuminen on tehnyt siitä huomattavasti helpompaa: esimerkiksi leirielämää mukavoittavat kantajien tuoma lisähappi, ruoka ja jopa huonekalut. Etenkin Nepalin puolella paikallinen talous nojaa Everestin-kävijöihin, ja toiminta on löyhemmin säänneltyä kuin Kiinan hallinnoimalla Tiibetin puolella. Kiipeilylupia on moitittu liian lukuisiksi ja vaatimuksia saajalle liian alhaisiksi. Ahtailla reiteillä huonokuntoinen kiipeilijä vaarantaa itsensä lisäksi muut. Paikalliselle väestölle kiipeilijöiden opastaminen ja näiden varusteiden kantaminen on hyvin vaarallista, mutta muita vaihtoehtoja paljon tuottavampi elinkeino.
Kiipeilyoppaina toimivat šerpat voivat ansaita yhden kiipeilykauden aikana 1 600–8 000 dollaria maassa, jossa bruttokansantulo henkeä kohden oli 1 090 dollaria vuonna 2019.
Reitti
Tärkeimmät kohdat huipulle kiivettäessä ovat Nepalin puolelta perusleirin jälkeen Khumbun jäätikkö ja Khumbun jääputous, Läntinen maljalaakso , Eteläsola, jossa esteinä ovat Geneven kannus ja Keltainen vyöhyke, Etelähuippu ja sen jälkeen Hillaryn askelma , jonka jälkeen huipulle päästään kulkemalla teräväharjaista lumiräystästä pitkin.
Onnettomuuksia
Kuolemantapauksia vuorella on raportoitu vuoteen 2019 mennessä 306.
Suuri enemmistö ruumiista on jätetty vuorelle, koska ruumiiden tuominen alas vuoren ylärinteiden korkeuksista on vaarallinen ja suuritöinen tehtävä. Kuuluisia jo kuolleeksi luultuja, mutta kuitenkin henkiin jääneitä kiipeilijöitä ovat esimerkiksi Beck Weathers ja Lincoln Hall.
Huhtikuussa 2014 yhteensä 16 šerpaopasta menehtyi lumivyöryn iskiessä heihin Khumbun jäätikön laidalla. Vuonna 2015 Nepalin viranomaiset kertoivat muuttaneensa jäätikön ylittävää kiipeilyreittiä keskemmäksi jäätikköä. Reitti siirrettiin aiemminkin käytetylle, mutta vaativammalle reitille.
Nepalin maanjäristys lauantaina 25. huhtikuuta 2015 aiheutti lumivyöryn, joka surmasi ainakin 19 henkeä vuorikiipelijöiden perusleirillä. Tämä on suurin yksittäinen vuorikiipeilijöitä kohdannut turma koko Everestin kiipeilyhistorian aikana. Kiipelijöitä jouduttiin pelastamaan helikopterilla myös perusleiriä ylempää, koska reitti Khumbun jääputouksen yli oli maanjäristyksen vaikutusten seurauksena muuttunut läpipääsemättömäksi. Järistyksen ja vuoren tapahtumien seurauksena Kiina ilmoitti peruvansa pääsyn oman maansa puolelta Mount Everestille kiipeilykauden lopun ajaksi. Nepal sen sijaan kertoi yllättäen jo viisi päivää maanjäristyksen jälkeen jatkavansa kiipeilykautta myös vuonna 2015.
Salmenkylän Linnamäki
Salmenkylän Linnamäki on Kymenlaaksossa Haminan Salmenkylässä sijaitseva mahdollinen keskiaikainen mäkilinna.
Historiaa
Keskiajalla Linnamäen eteläpuolella ylitti Salmenvirran kapeikossa Suuri rantatie. Linnamäellä on saattanut olla kaksi päätarkoitusta. Se on voinut turvata Suuren rantatien ylityspaikkaa idän suunnalta tulevien vihollisten varalta. Toiseksi, paikalla on keskiajalla 1300-luvun alussa ollut kauppapaikka, jonka turvalinna se on voinut olla. Tiedetään, että Pietari Joninpoika myönsi vuonna 1336 tallinnalaisille oikeuden käydä kauppaa kolmessa linnalääninsä kaupungissa: Viipurissa, Vehkalahdella ja Virolahdella.
Tutkimukset
Linnamäessä ei ole suoritettu arkeologisia tutkimuksia. Sitä on kuitenkin tutkittu pinta-puolisesti vuosina 2006 (Johanna Enqvist) ja 2015 (Katja Vuoristo).
Eric Morecambe
thumb|210px|Eric Morecamben patsas [[Morecambessa]] Eric Morecambe OBE (s. John Eric Bartholomew, 14. toukokuuta 1926 – 28. toukokuuta 1984) oli englantilainen koomikko, joka yhdessä Ernie Wisen kanssa muodosti komediaparivaljakon Morecambe & Wise. Britanniassa häntä pidetään yhä suurena komedianerona.
Eric otti taiteilijanimensä kotikaupungistaan, Morecamben kylästä Lancashiressa.
Kaikista koomikkopareista Britanniassa, Morecambe & Wise on luultavasti kaikkein rakastetuin ja lämpimimmin muisteltu. Monet ovat panneet merkille aidon kiintymyksen, joka Ericillä ja Erniellä oli toisiaan kohtaan. Heidän työstään nauttimisensa oli huomattu niin yleisön kuin viihdyttäjienkin keskuudessa.
Hän ja Wise olivat hyvin arvostettuja ja heidän maineensa antoivat heille mahdollisuuden saada monia merkittäviä vieraita ohjelmiinsa, mm. Angela Ripponin, prinsessa Annen, Cliff Richardin, Laurence Olivierin, John Millsin, Glenda Jacksonin, Tom Jonesin, Elton Johnin, Beatlesit ja jopa brittien entisen pääministerin Harold Wilsonin.
Alkuvaiheet ja lapsuuden ura
Eric osallistui usein kykykilpailuihin, merkittävimpänä vuonna 1939, jolloin paikalla oli myös nuori kyky Ernest Wiseman. Tämä oli heidän ensimmäinen tapaamisensa, tosin heistä oli tulossa duo vasta kaksi vuotta myöhemmin. Sadien rohkaisulla heistä tuli pari ja heidän annettiin esiintyä revyyssä.
Eric ja Ernie
Toisen maailmansodan jälkeen Morecambe ja Wise alkoivat saada nimeä niin lavoilla kuin radiossakin, ennen kuin pääsivät televisioon 1955. Kuitenkin heidän ensimmäinen ohjelmansa BBC:llä epäonnistui ja sai murska-arvosteluja.
Kului monia vuosia ennen kuin he esiintyivät televisiossa seuraavan kerran. He palasivat teatterilavoille parantaakseen esityksiään ja tekivät lopulta hyvin vastaanotettuja esiintymisiä varietee-esityksissä, mikä nosti heidän suosiotaan ja profiilia.
BBC:n kanssa
Morecambe and Wise Show'n ensimmäinen sarja oli menestys. Televion aiheuttaman suosion kasvaessa Morecambe alkoi stressaantua. 17. marraskuuta 1968 hän sai massiivisen sydänkohtauksen 42-vuotiaana ajaessaan Leedsistä kotiin.
Sydänkohtaus pysäytti Morecamben ja Wisen urat. Ericin toipuessa, käsikirjoittajat Sid Green ja Dick Hills jättivät heidät. He olivat matkalla Barbadosissa ja kuulivat käsikirjoittajien lähdöstä lentoemännältä. Hillsin ja Greenin korvasi Eddie Braben. Brabenin kanssa parivaljakko nousi uusiin korkeuksiin, jolloin heistä tuli maan suurin komediapari.
Heidän suosionsa kasvoi niin suureksi, että heidän vuosittainen jouluspesiaalinsa oli miltei vakituista katsottavaa Britanniassa vuodesta 1968 vuoteen 1978. Sydänviastaan huolimatta, Eric ja Ernie pystyivät silti esittämään energisiä laulu- ja tanssinumeroita.
Stressin tuloksena Eric kärsi toisen sydänkohtauksen tammikuussa 1979.
Viimeiset vuodet
Morecambe halusi yhä innokkaammin lähteä kaksikosta mutta pelkäsi, että Wise ei hyväksyisi tätä. Vuonna 1981 Morecambe julkaisi tragikoomisen romaaninsa Mr Lonelyn. Hän keskittyi viimeisinä vuosinaan enemmän kirjoittamiseen.
Viisi kuukautta jouluerikoisohjelman jälkeen Morecambe osallistui show'hun Gloucestershiressa. Hän kertoili yleisölle vitsejä lapsuudestaan, urastaan, äitinsä Sadien vaikutteista, Tommy Cooperista ja traagisesta tavasta, jolla tämä kuoli (ironista kyllä Morecambe sanoi inhoavansa sellaista kuolemaa), ja jopa sydänleikkauksestaan. Ohjelmiston jälkeen, Ericin poistuttua lavalta soittajat tulivat hakemaan instrumenttejaan. Morecambe kiirehti takaisin lavalle soittakseen. Hän juoksi lavan ja takahuoneen välillä kaiken kaikkiaan kuusi kertaa. Lopulta hän poistui lavalta, ennen kuin sai viimeisen sydänkohtauksensa. Hän kuoli Cheltenhamin sairaalassa 58-vuotiaana.
Kuolema järkytti koko kansaa suuresti. The Daily Telegraph kutsui häntä mestarikoomikoksi ja vertasi häntä Stan Laureliin, Charlie Chapliniin ja Buster Keatoniin. Ernie Wise, jolle Morecamben vaimo oli kertonut uutisen heti, oli järkyttynyt. Wise kuitenkin antoi haastattelun noin tunnin kuluttua tiedon saatuaan ja ilmaisi surunsa. Hän ja Dickie Henderson puhuivat muistotilaisuudessa.
Oma elämä
Morecambe meni naimisiin Joan Bartlettin kanssa joulukuussa 1952. He saivat kolme lasta, Gailin, Garyn ja Stephenin, jonka olivat adoptoineet.
Eric oli innokas lintujen tarkkailija, ja hänen patsaallaan Morecambessa on kaulan ympärillä kiikarit. Hän oli myös suuri jalkapallofanaatikko ja oli myös Luton Town F.C.:n ohjaaja.
Adoptiopoikansa mukaan, Morecambe oli myös suuri Frank Zappan fani ja piti aina yhden Zappan albumeista autossaan yhdessä Duke Ellingtonin ja Count Basien kanssa.
Kansallissosialismi Suomessa
Kansallissosialismi Suomessa on ollut usean ryhmittymän tavoittelema poliittinen järjestelmä. Suomessa toimi 1930- ja 1940-luvulla useita pieniä kansallissosialistisia järjestöjä, jotka ottivat mallia saksalaisista natseista ja pitivät yhteyksiä näihin. Varsinaisten kansallissosialististen liikkeiden ulkopuolella Suomen ilmapiirissä oli 1930-luvulla ja sota-aikana jonkin verran natsi-Saksaa myötäileviä ja ihannoivia äänenpainoja. Adolf Hitlerin Mein Kampf suomennettiin ja Taisteluni-teoksen kahta osaa ja yhdistettyä laitosta myytiin vuosina 1941–1944 Suomen oloissa suuri määrä, 32 000 kappaletta.
Toisessa maailmansodassa suomalaiset saivat tukea saksalaisilta, mutta historioitsijoiden keskuudessa vallitsee konsensus, että Suomen puolustusvoimien ylipäällikkö Carl Gustaf Emil Mannerheim ei ollut kansallissosialisti. Toisen maailmansodan aikana Suomen hallitukseen ei kuulunut kansallissosialistista puoluetta, eikä perustettu puolue Suomen Kansallissosialistit saanut juuri minkäänlaista kannatusta. Kansallissosialismin sijasta osa suomalaista kannatti Isänmaallista kansanliikettä (IKL), joka oli selvän oikeistolainen ja Italian Benito Mussolinia ja Mussoliniin kytkeytyvää fasismia ihailevaa. Isänmaallinen kansanliike osallistui Rangellin hallitukseen, joka muodostettiin ilman vaaleja. Saksan rinnalla taistelemista kannattaneen IKL:n kannatusta ei siis mitattu.
Rangellin hallitusta on pidetty saksalaissuuntautuneena, mutta Hitler ei ollut Suomessa ihailtu johtaja. Hitlerin epäsuosioon Suomessa saattoivat vaikuttaa hänen kansaa villitsevä, räyhäävä esiintymisensä ja Suomessa juuri saavutettu laillisuus ja vakaa demokratia, joiden ruumiillistuma oli vapaa talonpoika. Tähän kuvaan eivät sopineet Hitlerin puheet johtajaperiaatteesta ja demokratian hylkäämisestä. Yleisesti on myös ajateltu, että harva heistä jotka Taisteluni-kirjan ostivat tai saivat lahjaksi olisivat lukeneet sen kokonaan.