cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Stephen Bowen
Ura NASAssa
Bowen on ensimmäinen NASAn astronauttikoulutukseen valitsema sukellusvenemies. Hänet valittiin koulutukseen heinäkuussa 2000, minkä hän aloitti elokuussa 2000. Kahden vuoden koulutuksen jälkeen hänet sijoitettiin aluksi teknisiin tehtäviin hänen odottaessaan sukkulalennolle pääsyä tehtäväspesialistina. Hän lensi 14. marraskuuta 2008 laukaistulla sukkulalennolla STS-126 ISS:lle. Bowen osallistui lennolla kolmelle avaruuskävelylle kokonaiskestoltaan 19 tuntia 56 minuuttia. 14. toukokuuta 2010 hänet laukaistiin toista kertaa avaruuteen lennolla STS-132.
19. tammikuuta 2011 Bowenin ilmoitettiin tulevan Timothy L. Kopra:n tilalle lennolla STS-133. Kopra oli loukkaantunut pyöräilyonnettomuudessa, mikä esti hänen osallistumisensa lennolle. Bowen on ensimmäinen (ja todennäköisesti ainoa) astronautti joka osallistuu peräkkäisille avaruussukkulalennoille.
Leppo
Leppo on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Vale
Vale voi viitata johonkin seuraavista:
Kero Blaster
Kero Blaster on japanilaisen Studio Pixelin kehittämä sammakkoaiheinen tasohyppelypeli. Sen julkaisupäivä oli 11. toukokuuta 2014 ja se julkaistiin PC:lle sekä iOS:lle. Pelin jakelija PC:lle on japanilainen PLAYISM, jonka kautta on myös ladattavissa pelin prologi ja kokeiluversio PINK HOUR. App Storesta voi ladata pelin kosketusnäytölle kehitetyn version iOS:lle.
Juoni
Pelin päähenkilö on sammakko, joka työskentelee Cat & Frog Inc. yhtiössä, joka kehittää teleporttiteknologiaa. Hänen tehtävänään on puhdistaa yhtiön tukkeutuneet teleportit mustista olennoista, joita kutsutaan nimellä "negativus legatia".
Pelaaminen
Kero Blaster on tasohyppelypeli ja se muistuttaa Pixelin aikaisempaa peliä, Cave Storya. Pelin grafiikat ovat pikseligrafiikkaa ja se tekee pelaamisesta retrohenkistä. Peli etenee tasoissa, joihin "Kero" lähetetään vuoroperään teleportin välityksellä. Pelissä on aseiden kehittämismahdollisuus ja tuhoamalla pomoja pelaaja saa uusia aseita sekä apuvälineitä.
Victor Papanek
Buckminster Fullerin ohella Papanekiä pidetään varhaisena kestävän kehityksen ja kaikenkattavan muotoilun puolestapuhujana.
Elämä ja ura
Papanek syntyi ”Punaisessa Wienissä”, kun kaupunkia hallitsivat sosiaalidemokraatit. Hän kävi yksityiskoulua Englannissa ja muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1939. Hän opiskeli arkkitehtuuria Cooper Unionissa New Yorkissa 1940-luvun lopulla ja myöhemmin Frank Lloyd Wrightin arkkitehtuurikoulussa Taliesin Westissä, Arizonassa. Myöhemmin Papanek opiskeli luovaa insinööritaitoa Massachusetts Institute of Technologyssä, MIT:ssä.
Hänen kirjansa Design for the Real World on käännetty yli 20 kielelle ja siitä tuli eräs luetuimmista muotoilua koskevista kirjoista maailmassa.
Papanekin muotoilutuotteita ovat muun muassa 9 US¢:n radio Indonesiaan, käytetyistä kumirenkaista tehty kastelupumppu Afrikkaan ja kankaalle painettu lastenkirja amerikkalaisille lapsille. Papanekille myönnettiin postuumisti vuonna 1999 Yhdysvaltain muotoiluyhdistyksen IDSA:n "Personal Recognition Award" 35 vuotta jatkuneesta työstä muotoilijan ammatissa.
Papanek Suomessa
Papanek vieraili Suomessa useita kertoja 1960-luvun lopulla, muun muassa Jyväskylän kulttuuripäivillä. Häntä pidettiin profeettana, joka toi mukaan vähemmistöt ja köyhän kolmannen maailman mukaan muotoilusta käytävään keskusteluun.
Papanek ja Buckminster Fuller luennoivat yhdessä pohjoismaisessa muotoiluopiskelijoiden seminaarissa Otaniemessä vuonna 1967. Puhujien valinta oli ajankohtainen, sillä lisääntyneen poliittisen tietoisuuden takia vilkas keskustelu päättyi kysymyksiin muotoilijan yhteiskunnallisesta ja moraalisesta vastuusta. Asetettiin muun muassa kyseenalaiseksi se, että länsimaiset kuluttajat hukutettiin merkityksettömiin vekottimiin, samaan aikaan kun kolmannessa maailmassa oli pula välttämättömistä arkiesineistä.
Papanekin nähtiin tuovan vastauksia jälkeenjääneeseen suomalaiseen muotoiluteoriaan. Myös Papanekin ongelmien ratkaisuun esineiden ja suunnittelun kautta kiinnitettiin huomiota. Hänet nähtiin myös antidesignerina, jonka lähtökohtana olivat ei-esteettiset lähtökohdat, joka ei luonut pelkästään uusia esteettisiä muotoja. Papanekin ansiona pidettiin myös muun muassa "luonnon järjestelmien hyväksikäyttö", eli kierrätyksen käyttöönotto, sekä kansainvälinen muotoiluyhteistyö, muun muassa Unescon kautta suunnitellut radio, televisio ja kulkuväline köyhiin maihin. Papanekia pidettiin myös esineettömän suunnittelun ja ”saastekeskustelun” eli luonnonvaroja tuhlaamattoman suunnittelun esiintuojana.
C-vene
C-vene, tai Erikoisluokka C, ruotsiksi Särklass C, on pienehkö suomalainen klassinen vene. Vene oli Suomen purjehtijaliiton ratkaisu uudeksi veneluokaksi sodanjälkeisen aikaan, jolloin rakennustarvikkeita ja muita resursseja oli heikosti käytettävissä. Suunnitteluajatukseltaan C-veneet muistuttavat paljon isosiskojaan A-veneitä, joiden purjepinta-ala on kaksinkertainen C-veneisiin verrattuna.
C-vene on konstruktioluokka, eli kaikki veneet ovat keskenään erilaisia, mutta ne noudattavat tiettyjä mittarajoja, koskien esimerkiksi veneen pituutta, purjepinta-alaa ja painoa. C-veneen mittasääntö päivitti vanhaa Pojkbåt 15 m² -luokkaa ja muun muossa uuden mittasäännön purjepinta-ala on sama. Veneenä C-vene on hiukan pienempi kuin pienimmät Saaristoristeilijät ja Hai-veneet, joissa on noin 22 m² purjepinta-ala.
C-veneet ovat pieniä, tavallisesti kolmen hengen miehistöllä purjehdittavia kilpailukelpoisia retkiveneitä. Veneet on ruffattu, eli niissä on pieni kannen päällä oleva kajuutta, joka kasvattaa sisätiloja. Veneillä kilpailtiin säännöllisesti 60-luvun lopulle saakka jonka jälkeen kilpailutoiminta lakkasi toisin kuin isosiskolla A-veneellä jolla kilpaillaan edelleen suuremmissa regatoissa.
C-luokka oli hyvin suosittu sotaa seuranneina vuosina ja luokkaan rakennettiin kaikkiaan 32 venettä. Luokan tärkeimpiä suunnittelijoita oli Gösta Kyntzell, joka suunnitteli C-veneistä kaikkiaan 25, joista kahdeksan itselleen. Gösta Kyntzellin itselleen suunnittelemat veneet kuuluvat Inga-Lill -sarjaan, jossa kaikilla veneillä on sama nimi, mutta yksilöllinen järjestysnumero. Inga-Lill -veneitä rakennettiin kaikkiaan 44 kappaletta. Myös mm. Birger Slotte suunnitteli varhaisen C-veneen.
Luettelo televisiosarjan The Walking Dead jaksoista
Sarjan ensimmäinen tuotantokausi käsittää kuusi jaksoa. Sarjan keskiössä on sheriffi Rick Grimes, joka vaipuu koomaan saatuaan luodista. Hän herää sairaalasta ja huomaa zombien hallitsevan maailmaa. Hän lähtee vaaralliselle matkalle löytääkseen kadonneen vaimonsa ja lapsensa. Sarjaa on tehty 10 tuotantokautta. Sarjaa Yhdysvalloissa esittävä AMC on kertonut, että 11. tuotantokausi esitetään vuosina 2021–2022, ja se jää sarjan viimeiseksi. Tarina saa kuitenkin jatkoa spin-off-sarjassa.
Viides tuotantokausi (2014–2015)
Lokakuussa 2013 sarjaa Yhdysvalloissa esittävä AMC tiedotti, että sarjaan tehdään viides tuotantokausi. Sarjan viidennen tuotantokauden ensimmäinen jakso esitettiin Yhdysvalloissa 12. lokakuuta 2014. Suomessa jakso esitettiin Foxilla päivää myöhemmin. Aiemmista tuotantokausista poiketen kaikille jaksoille ei ole annettu suomenkielisiä nimiä.
Kuudes tuotantokausi (2015–2016)
Lokakuussa 2014 sarjaa Yhdysvalloissa esittävä AMC tiedotti, että sarjaan tehdään kuudes tuotantokausi. Sarjan kuudennen tuotantokauden ensimmäinen jakso esitettiin Yhdysvalloissa 11. lokakuuta 2015. Suomessa jaksot esitettiin Foxilla päivää myöhemmin.
Kymmenes tuotantokausi (2019–2020)
Sarjan kymmenes tuotantokausi alkoi Yhdysvalloissa 6. lokakuuta 2019 ja Suomessa päivää myöhemmin. Koronaviruspandemian vuoksi kauden päätösjaksoa ei voitu viimeistellä ja sen esitys siirrettiin myöhemmin ilmoitettavaan ajankohtaan. Samasta syystä sarjan 11. tuotantokauden tuotantoa jouduttiin lykkäämään.
Viola Uotila
Viola Uotila (s. 1997) on suomalainen muusikko. Hän tuli lapsena tunnetuksi esiintymällä Yle TV2:n Pikku Kakkonen-ohjelmassa "Violan Laulut", jossa hän lauloi suomalaista kansanmusiikkia ja lastenlauluja säestäen itseään kanteleella. Nykyään Uotila on ammattimuusikko, joka soittaa sekä klassista että kansanmusiikkia instrumentteinaan kantelet, sello ja kelttiharppu.
Elämäkerta
Viola Uotila aloitti kanteleen soiton nelivuotiaana. Hän opiskeli Kouvolan musiikkiopistossa ja jatkoi opintojaan Lahden konservatoriossa muutettuaan sinne 11-vuotiaana. Uotila opiskeli myös kanteleen ja kelttiharpun soittoa Sibelius-Akatemian nuorisokoulutuksessa. Ammattiopintonsa Viola suoritti Lahden konservatoriossa pääaineenaan klassinen sellon soitto. Nykyään Uotila opiskelee Taideyliopiston Sibelius-Akatemiassa. Hän valmistui musiikin kandidaatiksi keväällä 2020.
Viola Uotila on julkaissut neljä albumia. Kuusi- ja seitsenvuotiaana hän levytti ensimmäisen levynsä Tulisoroinen, ja toisen levynsä Violan laulut hän levytti ollessaan kahdeksanvuotias. Tulisoroinen sisältää kansanlauluja Suomen lisäksi myös muualta, kuten Venäjältä ja Pohjois-Amerikasta erilaisilla kanteleilla säestettynä. Violan laulut -levyllä kappaleiden tyyli on uudenaikaisempaa, ja mukana on klassisia sekä uudempia lastenlauluja kantelesovituksina. Kolmas levy Sateenkaaren aarteet vie kuulijan mukaansa unten salaperäiseen maailmaan. Osa levyn musiikista on Violan itsensä tai hänen veljensä Anton Uotilan säveltämää. Neljäs levy "Vilharmoonikot" on yhteinen levy kaksosveli Antonin kanssa. Levyllä soittaa Makkosen jousikvartetti, ja sovitukset ovat Matti Makkosen käsialaa. Solistina vierailee myös Eija Ahvo.
Viola Uotila on saavuttanut useita palkintosijoja kotimaisissa ja ulkomaisissa musiikkikilpailussa soolona ja kamarimusiikkiyhtyeiden jäsenenä. Hän on voittanut oman sarjansa muun muassa seuraavissa kilpailuissa: Kansainvälinen kantelekilpailu (useita voittoja soolo- ja yhtyesarjoissa vuosien varrella ), Stockholm International Chamber Music Competition (Duo Uotila), Erkki Melartin -kamarimusiikkikilpailu (Trio Sereno), jossa trio sai lisäksi Melartin-seuran erikoispalkinnon kilpailun parhaasta Melartin-tulkinnasta. Trio on myös voittanut valtakunnallisen Savonlinnan kamarimusiikkikilpailun kahdesti.
Syyskuussa 2015 Violalle myönnettiin yhdessä veljensä kanssa Vuoden Nuori Lahtelainen -tunnustuspalkinto. Kyseinen palkinto annetaan henkilölle tai ryhmälle, joka on tuoreella, ennakkoluulottomalla ja yritteliäällä otteellaan esimerkkinä ja eduksi Lahdelle.
Opiskelun ohella Viola Uotila soittaa soolokonsertteja ja esiintyy veljensä Anton Uotilan sekä useiden yhtyeiden, muun muassa Kymen Biisiuittamo, Vilharmoonikot, Various Ensemble, SibA Folk Big Band (FBB), Golden Monrepos -salonkiorkesteri, Fugaiu Novo ja Duo Viola Uotila & Veera Kuisma, kanssa. Viola esittää myös paljon omia sävellyksiään, jotka pohjautuvat pohjoismaisen kansanmusiikin poljentoon, mutta saavat vaikutteita myös esimerkiksi klassisesta musiikista.
Uotila on mukana kulttuuritapahtumia järjestävien yhdistysten toiminnassa. Hän on ollut luomassa muun muassa Vuohijärvi Soi -musiikki- ja monitaidefestivaalia, jota järjestää Jaalan Musiikki- ja Monitaideyhdistys ry. Muita kulttuuriyhdistyksiä, joissa Uotila toimii aktiivisesti, ovat Kotikonsertin ystävät ry sekä Alastalon Kulttuuri- ja Monitaidetila ry.
Diskografia
thumb|150px|Violan laulut -levyn kansi.
Hämeenlinnan yhteiskoulu
Hämeenlinnan Yhteiskoulu (HYK) on Hämeenlinnan Hätilän kaupunginosassa toimiva 1.-9. luokkien yhtenäiskoulu. Vuonna 2017 koulua kävi 700 oppilasta. Oppilaista noin puolet oli alakoulun luokilla 1.-6. (Tuomelan yksikkö) ja puolet yläkoulun 7.-9. luokilla (Hätilän yksikkö).
Naniwa-luokka
Naniwa-luokka oli keisarillisen Japanin laivaston kahden aluksen panssarikansiristeilijäluokka, jonka alukset tilattiin Armstrong Whitworthilta Elswickistä osana vuoden 1883 hankintoja.
Hämeenlinnan yhteiskoulu
Koulun rehtorina toimii Riikka Siren.
Naniwa-luokka
Taustaa
Aikana, jolloin ainoa keisarillisen Japanin laivaston hallinnoima telakka Yokosukassa kykeni valmistamaan maksimissaan 1 500 tonnin puu-metalli-runkoisia aluksia, laivasto tilasi kaksi teräsrunkoista panssarikansiristeilijää brittiläiseltä Armstrong, Mitchell and Companyltä Elswickistä. Suunnitelma perustui Armstrongin uskoon, että suurin arvo ostajalle olisi niiden kyky korvata panssaroidut puurunkoiset alukset.
Japanin laivasto oli yksi maailman pienimmistä, mutta sen naapurimaa Kiina oli juuri hankkinut kaksi saksalaisvalmisteista taistelulaivaa. Japanin laivastoon kuuluivat panssarifregatti Fusō ja kaksi panssarivyöllä varustettua Kongō-luokan korvettia, mutta niistä ei olisi vastusta taistelulaivoille. Sen vuoksi kolme panssarikansiristeilijää sisällytettiin vuoden 1883 viidenteen laivaston laajennusohjelmaan. Näistä kaksi tilattiin välittömästi hyväksynnän jälkeen Britanniasta ja kolmas hieman myöhemmin Ranskasta.
Pääaseet
Luokan pääaseina oli kaksi Kruppin valmistamaa 35 pituuskaliiperin 26 senttimetrin tykkiä, jotka oli asennettu torneihin.
Apuaseet
Alusten apuaseina oli Kruppin valmistamat 35 pituuskaliiperin 15 senttimetrin tykit, jotka oli asennettu etukilvellä varustetuille Vavasseur-keskiakselijalustoille. Asennustavan oli suunnitellut J. Vavasseur 1880-luvun alussa, ja sen tyyppiominaisuutena oli hydraulipainejarru, joka koostui jalustaan asennetusta hydraulisylinteriparista ja luistiin kytketyistä laakeroiduista tapeista. Tappien avulla voitiin säätää rekyylinpituutta. Ylöspäin suunnattu luisti palautti tykin gravitaatiolla. Tykkien sivusuuntaus ja korkeuden säätö tehtiin käsipyörillä.
Hämeenlinnan yhteiskoulu
Opettajia Hämeenlinnan yhteiskoulussa on noin 60. Vuoteen 2012 saakka koulun yhteyteen kuului myös lukio.
Naniwa-luokka
Apuaseet
Tykit oli aluksella sijoitettu kummallekin kyljelle valmistettuihin kolmeen sponsoniin, mikä mahdollisti 130 asteen ampumakulman kansirakenteista huolimatta. Heikkoutena oli kuitenkin se, että ainoastaan puolet tykeistä oli käytettävissä laidoille ammuttaessa.
Torpedoveneitä vastaan aluksille asennettiin kaksi nopean tulen mahdollistavaa tykkiä, Naniwalle kaksi 57 millimetrin Nordenfelt-tykkiä ja Takachiholle QF 3 naulan Hotchkiss -tykkiä, jotka asennettiin komentosillan eteen. Aseistusta täydennettiin kymmenellä 25,4 millimetrin nelipiippuisella Nordenfelt-konekiväärillä, jotka asennettiin kannelle riittävän ampuma-alan mahdollistaviin paikkoihin. Kummankin maston tulenjohtolavalle asennettiin 11 millimetrin kymmenpiippuinen Gatling-konekivääri.
Hämeenlinnan yhteiskoulu
Koulun historia
Hämeenlinnan Suomalainen tyttökoulu aloitti toimintansa vuokratiloissa Hallituskatu 19:ssä vuonna 1878, ja oli kolmas suomalainen koulu, joka antoi tytöille oppikouluopetusta. Sen toimitilat siirrettiin Linnankatu 6:een Lönnin taloon vuonna 1879. Vasta vuonna 1888 koulunkäynti alkoi omassa koulurakennuksessa Turuntiellä. Tyttökoulu muutettiin Hämeenlinnan suomalaiseksi yhteiskouluksi vuonna 1904. Sekä pojat että tytöt pääsivät käymään samaa koulua, jonka tiloja peruskorjattiin ja laajennettiin 1906-1907. Nykyisin koulu sijaitsee vastakkaisella puolella kaupunkia Hätilässä, jonne Hämeenlinnan Yhteiskoulua varten valmistui uusi rakennus vuonna 1955 osoitteeseen Viertokatu 1.
Megaherzin diskografia
Megaherz on saksalainen industrial metal -yhtye. Se perustettiin Münchenissä vuonna 1993. Megaherzin merkitsee megasydäntä ja on samalla sanaleikki sanan muistuttaessa megahertsiä.
Hämeenlinnan yhteiskoulu
Koulun historia
Peruskoulujärjestelmään siirtymisen myötä yhteiskoulu jaettiin Hämeenlinnan yhteiskoulun lukioksi sekä Hätilän yläasteeksi. Lukion toiminta sulautettiin muihin Hämeenlinnan kaupungin lukioihin syksystä 2012 alkaen. Vuonna 1997 ostettiin Viertokadun varrella sijaitseva vanha kauppa opetustiloiksi ja vuosina 1998-1999 koulun päärakennus remontoitiin. Syksyllä 1999 aloitti toimintansa yhtenäiskoulu, jonka nimeksi tuli Hämeenlinnan Yhteiskoulu ja joka muodostui Hätilän yläasteesta ja lukiosta sekä viereisessä rakennuksessa toimineesta Tuomelan alakoulusta. Vuoden 2012 helmikuussa Tuomelan oppilaat siirrettiin opiskelemaan väistötiloihin rakennuksessa ilmenneiden sisäilmaongelmien vuoksi. Tuomelan koulun remontti valmistui vuonna 2016.
Can’t Rely on You
Can't Rely on You on brittiläisen laulaja-lauluntekijä Paloma Faithin kappale, jonka on sanoittanut Faith sekä amerikkalainen laulaja-lauluntekijä Pharrell Williams. Single, joka tuli saataville 23. helmikuuta 2014, toimii hänen kolmannen, A Perfect Contradiction-studioalbumin johdantosinglenä, joka julkaistiin maaliskuun alussa.
Se on saanut jonkinlaista radiosoittoa ja tammikuun viimeisen viikon aikana se liittyi BBC Radio 6 Musicin ohjauslistalle 'B' listalla. Hän esitti kappaleen myös The Graham Norton Showssa 14. helmikuuta 2014.
Naniwa-luokka
Torpedot
Alkuperäisen sopimuksen mukaan luokan aluksille ei asennettu torpedoputkia, mutta sopimusta täydennettiin helmikuussa 1885 torpedoputkien asennuksella. Siten valmistuessaan aluksilla oli neljä saksalaisen Schwartzkopf-yhtiön toimittamaa 356 millimetrin torpedoputkea, jotka oli asennettu hiilibunkkereiden etu- ja takapuolelle panssarikannelle, kaksi kummallekin kyljelle. Ne olivat kiinteitä ja siten torpedot kyettiin laukaisemaan vain kyljen suuntaan.
Torpedoputkissa käytettäviä Schwartzkopf-torpedoita, joiden japanilaisena tyyppimerkintänä oli type 84, oli aluksilla kaikkiaan 12. Vuonna 1908 otettiin käyttöön uudemmat tyypin 88 torpedot.
Valonheittimet
Aluksille asennettiin neljä brittiläistä Gramme-valonheitintä. Ne sijoitettiin nostettaville jalustoille etu- ja takakannen siltojen sivuille. Asennus mahdollisti aluksen ympäristön valaisemisen, ja siten paransi suojaa yöllisissä torpedohyökkäyksissä. Valonheittimien tarvitsema sähkö tuotettiin neljällä Gramme-generaattorilla (80 V, 75 A, 24 kW), jotka oli asennettu konehuoneisiin. Generaattorit vaihdettiin kahteen Edison-generaattoriin (80 V, 200 A), ja oletettavasti myös valonheittimet vaihdettiin tällöin Siemensin toimittamiin.
Xining
Xining on Qinghain maakunnan pääkaupunki Kiinassa. Kaupungin väkiluku on 2,209 miljoonaa (2010) ja pinta-ala 7 424 neliökilometriä.
Historia
Xiningin paikalla on ollut asutusta jo 2 100 vuotta. Aikoinaan se oli tärkeä kaupankäynnin solmukohta silkkitiellä Tiibetiin. Song-dynastian aikana vuonna 1104 kaupunki sai nimen Xining joka tarkoittaa "rauha lännessä". Historian aikana käytettyjä nimiä ovat myös Silung ja Qingtangcheng.
Lähistöllä, Gulangin kaupungin ja Wuwein piirikunnan seudulla teki aamulla 23. toukokuuta 1927 hyvin vakavia tuhoja momenttimagnitudin 7,6 maanjäristys. Se on seurausvaikutuksiltaan yksi vakavimmista maanjäristyksistä kautta aikojen ja aiheutti laajoja maanmurtumia. Kuolonuhreja oli yli 40 900, joidenkin arvioiden mukaan jopa 200 000.
Maantiede
Kaupunki rajoittuu idässä Haidongin prefektuuritason kaupunkiin. Lounaassa naapurina on Hainanin ja pohjoisessa Haibein autonominen prefektuuri.
Xining sijaitsee Tiibetin ylängön itäreunalla Huangshui-joen yläjuoksulla. Qinghaijärvi (Kukunor) sijaitsee lyhyen automatkan päässä kaupungista. Kaupunki on n. 2,2 kilometriä merenpinnan yläpuolella.
Xiningistä lounaaseen sijaitsee Gelugpa Sectin syntymäpaikka, jonne on rakennettu tärkeä buddhalainen luostari Kumbum. Temppelin lähellä olevan vuoren huipulla avautuu näkymä kaupunkiin.
Piirikuntatasolla kaupunki jakautui seuraavasti (2010):
Jokien kunnossapito
Vuonna 2007 Maailmanpankki myönsi miljardin Yhdysvaltain dollarin lainan Huangshui- sekä Nanchuan-jokien hoitoon ja Sanxian tulvien ehkäisemiseen. Joilla on pituutta yhteensä 24,5 kilometriä.
Liikenne
Vuodesta 1959 Xining on ollut yhteydessä Kiinan rautatieverkostoon. Xining Caojiabun lentoasemalta lentokoneet liikennöivät suuriin kiinalaisiin kaupunkeihin, kuten Pekingiin, Shanghaihin, Hongkongiin, Chengduun, Kunmingiin, Xi’aniin ja Wuhaniin. Kiinan kansallinen valtatie numero 214:n alkupää sijaitsee Xiningissä.
<gallery widths=190px heights=140px>
Eckerö IK
Eckerö IK (EIK) on jalkapalloseura ahvenanmaalaisesta Eckerön kunnasta. Seuran edustusjoukkue pelaa tällä hetkellä Ruotsin 7. divisioonan Upplannin sarjassa kolmatta kauttaan.
Lipstick (Jedwardin kappale)
Kappale sijoittui toisessa semifinaalissa kahdeksanneksi 68 pisteellä ja pääsi finaaliin. Se sijoittui myös finaalissa 8. sijalle saaden 119 pistettä.
Paul Wall
Paul Michael Slayton (s. 11. maaliskuuta 1981), taiteilijanimeltään Paul Wall, on houstonilainen rap-artisti. Paul Wall on menestyneimpiä valkoihoisia räppäreitä. Hänet voi tunnistaa ihonvärin lisäksi myös koristeellisista hampaista. Paul Wall on tehnyt yhteistyötä muun muassa Chamillionairen kanssa ja on julkaissut tämän kanssa kaksi studioalbumia. Paul Wall esittää itseään elokuvassa Ghetto Stories.
Yksityiselämä
Paul Wall meni naimisiin tyttöystävänsä Crystalin kanssa vuonna 2005. Heidän poikansa syntyi 18. huhtikuuta 2006. Paul Wall pidätettiin 10. syyskuuta 2011 hip hop -artisti Baby Bashin kanssa marihuanan hallussapidon takia. Wall kampanjoi Barack Obaman puolesta presidentinvaaleissa 2008.
Lyyran rengassumu
Lyyran rengassumu (myös M57 tai NGC 6720) sijaitsee Lyyran tähdistössä, Lyyran beta- ja gamma-tähtien välissä.
Lyyran rengassumun keskustassa on valkoinen kääpiö, jonka kirkkaus on noin 14,7 magnitudia. Sumu laajenee 20-30 km/s nopeudella. Valkoisen kääpiön sumun keskeltä löysi Friedrich von Hahn 1800-luvulla. thumb|220px|left|M57, [[Spitzer-avaruusteleskooppi]]
Nissnikun koulu
Koulussa opiskelee noin 650 oppilasta. Koulussa käytetään nelijaksoista opiskelujärjestelmää. Koulun nykyisenä rehtorina toimii Maarit Ritakallio. Elokuussa 2012 Nissnikun koulu (alakoulu) ja Sepän koulu (yläkoulu) yhdistyivät ja nimi muutettiin Nissnikun yhtenäiskouluksi.
Lucija Zaninović
Lucija Zaninović (s. 26. kesäkuuta 1987 Split ) on kroatialainen taekwondon olympia- ja MM-mitalisti sekä kolminkertainen Euroopan-mestari.
Zaninović saavutti Lontoon olympialaisissa 2012 pronssia 49 kg:n sarjassa kukistettuaan pronssiottelussa jatkoajalla meksikolaisen Jannet Alegrian. Hän sai samassa painoluokassa pronssia myös Pueblan MM-kilpailuissa 2013 hävittyään välieräottelussa jordanialaiselle Dana Haidarille. Hän hävisi MM-kilpailuissa puolivälieräottelun 47 kg:n sarjassa 2007 ja 49-kiloisissa 2011.
Vaakuna
right|thumb|262x262px|[[Islannin vaakuna]] Vaakuna on vaakunaselityksen määrittämä, kilvelle sijoitettu heraldinen tunnus.
Vaakunan osat
Katso myös: Vaakunan osat
Täydellisen sukuvaakunan osia ovat kilpi, kypärä tai kirkkoaiheinen päähine, kypäränpeite, lakipunos ja kypäränkoriste. Lisäksi vaakunassa voi olla kaulakoru ja arvokruunu, postamentti ja kilvenkannattajat, kunniamerkki, tunnuslause ja sotahuuto. sekä kuninkaan vaakunan osat kruunausviitta.
Vaakunalajit
Vaakuna voi olla:
Tony Abbott
Anthony John ”Tony” Abbott (s. 4. marraskuuta 1957 Lontoo) on australialainen poliitikko. Hän oli Australian liberaalipuolueen johtaja 2009–2015 ja pääministeri 2013–2015. Vuosina 2009–2013 hän johti oppositiota. Syyskuussa 2015 Abbott syrjäytettiin puoluejohtajan ja pääministerin paikalta hänen hävittyään vaalin Malcolm Turnbullille luvuin 54–44.
Abbott oli työministeri (1998–2003) ja terveysministeri (2003–2007) pääministeri John Howardin hallituksessa. Howardin hävittyä vuoden 2007 vaaleissa hän toimi yhtenä varjohallituksen ministerinä. Hänen poliittinen uransa alkoi kansanedustajana vuonna 1994.
Ennen politiikkaa Abbott työskenteli toimittajana muiden muassa The Australian -lehdessä. Hän on suorittanut talous- ja oikeustieteen tutkinnon Sydneyn yliopistossa. Lisäksi Abbott sai Rhodes-stipendin ja suoritti Master of Arts (MA) -tutkinnon valtio-opista ja filosofiasta Oxfordin yliopistossa.
Ennen poliitikon uraansa hän oli menestyksekäs nyrkkeilijä. Hänellä on uusiseelantilainen vaimo ja kolme tytärtä.
Kringvarp Føroya
Kringvarp Føroya (lyh. KvF) on Färsaarten yleisradioyhtiö. Yhtiön hallituksen puheenjohtajana on vuodesta 2019 asti toiminut juristi ja toimittaja Elin Winther Poulsen.
Historia
Färsaarten paikallishallinto teki vuonna 1956 päätöksen radiolähetysten aloittamisesta Färsaarilla ja radiokanava Útvarp Føroya aloitti lähetykset 6. helmikuuta 1957. Ensimmäisenä radiokanavan johtajana toimi pappi Alex Tórgarð, ja aluksi ohjelmaa lähetettiin puoli tuntia päiväsaikaan sekä tunti ilta-aikaan. Sisältö oli lähinnä uutisia, säätietoja sekä joitain keskusteluohlemia ja musiikkia.
Lailliset TV-lähetykset alkoivat 1. huhtikuuta 1984, kun paikallishallinnon päätöksellä perustettu televisiokanava Sjóvarp Føroya aloitti toimintansa. Tätä ennen televisiovastaanottimilla oltiin katsottu DR:n (Tanskan yleisradio) ohjelmia, mikä ei ollut sallittua.
Útvarp Føroyan ja Sjóvarp Føroyan yhdistymistä alettiin pohtia jo sen jälkeen kun TV-kanava perustettiin. Virallisesti se tapahtui kuitenkin vasta, kun KvF aloitti toimintansa 1. tammikuuta 2005. .
Ohjelmatarjonta
KvF:n ohjelmistoon kuuluvat mm. uutiset, lastenohjelmat, sarjat. Sen rahoitus tulee televisiolupamaksuilla, mainoksilla ja paikallisten rahapelien tuotoilla.
Uutis- ja ajankohtaisohjelmista Dagur og vika kokoaa päivän uutiset reilun puolen tunnin lähetykseksi. Uutisia lähetetään myös tanskalaisella viittomakielellä. Vaalien alla sekä TV- että radiokanavilla on omia vaalitenttejään.
Hengellistä ohjelmaa edustaa muun muassa Credo, jossa puhutaan kirkosta, etiikasta ja filosofiasta. Myös jumalanpalveluksia voi seurata niin radiosta kuin televisiosta.
Nuorisolle suunnattu media Røddin aloitti toimintansa itsenäisenä toimijana vuonna 2010, mutta sopi kolme vuotta myöhemmin siirtyvänsä KvF:n nuorisoalustaksi. Røddinin ohelmistoon kuuluvat Has#tag-podcast, blogit ja nuoria kiinnostavat uutiset.
Laakson terveysasema
Laakson terveysasema on Helsingin Laakson kaupunginosassa, Laakson sairaala-alueella toimiva kaupungin sosiaali-, terveys- ja pelastustoimialaan kuuluva terveysasema. Terveysasema sijaitsee Laakson sairaalan kaksikerroksisen rakennuksen 4 ensimmäisessä kerroksessa R-sisäänkäynnin takana. Rakennus 4 kuuluu 1970- ja 1980-luvulla rakennettuihin sairaalan lisärakennuksiin, joita on suunniteltu purettavan, jotta saadaan tilaa alueelle kaavaillulle uudelle, noin 900-paikkaiselle psykiatriselle suursairaalalle.
Phillip Alford
Phillip Alford (s. 11. syyskuuta 1948) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka esiintyi Jem Finchin roolissa vuoden 1962 elokuvassa Kuin surmaisi satakielen. Alford syntyi Gadsdenissa, Alabamassa.
Kuin surmaisi satakielen -elokuvan jälkeen Alford näytteli vielä muutamissa elokuvissa ja televisiotuotannoissa, kuten sotaelokuvassa Kunnian laakso (1965), mutta 22-vuotiaana hän vetäytyi Hollywoodista ja pestautui isänsä rakennusyritykseen. Hän on sen jälkeen pysytellyt poissa parrasvaloista.
Roofdier-luokka
­ Roofdier-luokka oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston kuuden fregatin muodostama alusluokka, jonka alukset valmistettiin Yhdysvaltain MDAP-rahotuksella Yhdysvalloissa 1950-luvulla.
Alukset
Aluksista muodostettiin yksi laivue. Ne poistettiin palveluksesta 1980-luvun puolivälissä, jotta niiden ylläpitoon käytetyt varat voitiin käyttää uudishankintoihin.
Francisco Sá Carneiro
thumb|Francisco Sá Carneiron patsas [[Viseussa.]] Francisco Manuel Lumbrales de Sá Carneiro (19. heinäkuuta 1934 Porto – 4. joulukuuta 1980 Loures) oli portugalilainen poliitikko, joka toimi Portugalin pääministerinä tammikuusta joulukuuhun 1980. Hän kuoli lento-onnettomuudessa virassa ollessaan.
Porton lentoasema on viralliselta nimeltään Francisco Sá Carneiron lentoasema.
Ura
Sá Carneiro oli ammatiltaan lakimies. Hänet valittiin Portugalin parlamenttiin ensi kerran Marcello Caetanon diktatuurin aikana vuonna 1969, mutta hän jätti paikkansa vuonna 1973. Huhtikuun 1974 neilikkavallankumouksen jälkeen hän oli salkuttomana ministerinä Adélino da Palma Carlosin johtamassa hallituksessa toukokuusta heinäkuuhun 1974. Sá Carneiro perusti pian vallankumouksen jälkeen demokraattisen kansanpuolueen (Partido Popular Democrático, PPD), joka vaihtoi myöhemmin nimekseen sosiaalidemokraattinen puolue (Partido Social Democrata, PSD). Puolue sai vuonna 1975 kansalliskokouksen vaaleissa 80 paikkaa ja kohosi maan toiseksi suurimmaksi puolueeksi. Vuonna 1979 PSD muodosti yhdessä demokraattisen keskustapuolueen ja monarkistisen kansanpuolueen kanssa keskustaoikeistolaisen koalition, demokraattisen allianssin, joka voitti joulukuun 1979 parlamenttivaalit. Sá Carneiro muodosti enemmistöhallituksen ja aloitti pääministerinä tammikuussa 1980.
Kuolema
Sá Carneiro kuoli pienkoneen maahansyöksyssä kolme päivää ennen joulukuun 1980 presidentinvaaleja ollessaan lähdössä tukemansa ehdokkaan António Soares Carneiron kampanjatilaisuuteen. Pääministeriä kuljettanut Cessna 421 nousi ilmaan Lissabonin Portelan lentoasemalta, mutta putosi noin minuutin kuluttua Louresin Camaratessa, törmäsi kaksikerroksiseen taloon ja räjähti. Surmansa saivat kaikki kyydissä olleet seitsemän ihmistä: Sá Carneiro, hänen kumppaninsa Snu Abecassis, puolustusministeri Adelino Amaro da Costa ja tämän vaimo, pääministerin kansliapäällikkö sekä kaksi lentäjää.
Alkuperäisen onnettomuustutkinnan mukaan koneen putoaminen johtui teknisestä viasta ja lentäjän virheestä, mutta sitä on epäilty myös järjestetyksi. Vuonna 2004 tapausta selvittänyt virallinen komissio tuli siihen tulokseen, että koneen putoaminen johtui todennäköisesti sabotaasista, mutta näkemys ei ollut yksimielinen. Mahdollista tekijää ei ole saatu selville, mutta erilaisia teorioita on esitetty. Muun muassa äärioikeistolaisen CODECO-terroristijärjestön on väitetty sijoittaneen pommin koneeseen, koska puolustusministeri da Costa olisi aikonut paljastaa korkeiden armeijan upseerien tekemät salaiset asekaupat.
Nestori Toivonen
Nestor ”Nestori” Kallenpoika Toivonen (25. maaliskuuta 1865 Kuorevesi – 6. huhtikuuta 1927 Kiviniemi, Sakkola) oli suomalainen liikemies, kunnallisneuvos ja kilpa-ampuja, joka voitti olympialaisissa kaikkiaan neljä mitalia.
Nestori Toivonen oli Suomen ensimmäinen ammunnan henkilökohtaisen lajin olympiamitalisti ja Suomen ampumaurheilun alkutaipaleen merkittävä tukija. Seuratasolla hän edusti Helsingin Kisa-Veikkoja ja oli seuran kunniajäsen.
Taustaa
Toivonen opetteli ampumaan jo lapsena isänsä opastuksella. Hän innostui kilpa-ammunnasta tavattuaan Mäntän VPK:n juhlilla kuuluisan ampujan Matti Saxbergin. Toivonen sai muun muassa Hämeen läänin metsästysseuran kunniapalkinnot ammuttuaan 21 ilvestä pääasiassa Kuoreveden, Keuruun ja Längelmäen pitäjien alueeella.
Vuonna 1887 Toivonen lähti siirtolaiseksi Yhdysvaltoihin. Hän asui Oregonin osavaltiossa Astorian alueella ja toimi lohenpyytäjänä. Yhdysvalloissa Toivonen ampui makasiinikiväärillä lohiverkkojaan repineitä merileijonia ja Wyomingissa myös antiloopin sukuisia eläimiä.
Toivonen palasi Suomeen 1897. Hän harrasti metsästystä ja kaatoi muun muassa Jääskessä pari tusinaa hirveä. Kilpa-ampujana hän sai Viipurin läänin metsästyseuran edustajana useita palkintoja ja suoritti 1909 mestaruuskilpailuissa toisen luokan kokeen ja 1913 mestaruusluokkakokeen.
Toivosen liiketoiminta
Vuonna 1911 Vuojoki Gods Ab -yhtiön ostaneet liikemiehet Nestor Toivonen, K. A. Paloheimo ja H. G. Paloheimo aloittivat Eurajoella Vuojoen kartanon metsissä suuret metsänhakkuut. Vuonna 1915 perustettiin Rauma Wood Ltd -niminen osakeyhtiö, jolle Vuojoki Gods Ab:n sahalaitos siirtyi ja Toivonen oli osakkaana myös tässä yhtiössä. Toivonen omisti lisäksi Sakkolan Kiviniemessä sijainneen sahalaitoksen, oli mukana perustamassa kullanhuuhtomoyhtiöitä ja harjoitti maanviljelystä tilallaan Oulunkylässä. Myytyään Oulunkylän maatilansa Helsingin kaupungille Toivonen siirtyi Kiviniemeen, jonne hän perusti vielä vesiparantolan.
Viiksanlahden parantola ja urheiluopisto
Nestori Toivonen perusti Sakkolaan Suvannon rantaan Viiksanlahden pohjukkaan Radium-Hydro-nimisen luonnonparantolan joka käytti paikalla olleen lähteen radiumpitoista vettä. Parantolan vieraat joivat vettä lasipillejä käyttäen suoraan lähteestä ja vettä pullotettiin myös vietäväksi muualle Suomeen ja ulkomaille. Toisena parannuskeinona parantolassa oli maasäteily jota johdettiin erityisten laitteiden avulla johtoja pitkin hoidettavien henkilöiden nilkkoihin ja ranteisiin. Toivonen testamenttasi parantolan Suomen Voimistelu ja Urheiluliitolle SVUL:lle joka perusti paikalle urheiluopiston. Opistoa varten rakennettiin parantola-alueelle urheilukenttä ja voimisteluhalli. Suomen urheiluopisto toimi Viiksanlahdessa vuosina 1929–1932. Urheiluopiston siirryttyä Vierumäelle SVUL myi parantolan. Viimeksi parantola toimi 1930-luvun lopulla täysihoitolana.
Oksa
Oksa (kasvitieteessä ramus) on puun tai pensaan rungosta lähtevä, yleensä monihaarainen haarauma, jossa puun tai pensaan lehdet ja kukat kasvavat.
School’s Out (kappale)
School’s Out on shock rock -yhtye Alice Cooperin kappale samannimiseltä albumilta vuodelta 1972. Yhtye nousi suuren yleisön tietoisuuteen vuonna 1970 hitillään ”I’m Eighteen”, mutta ”School’s Out” nousi vielä sitäkin suuremmaksi hitiksi ympäri maailmaa, muun muassa Britannian singlelistan ykköseksi. Kappale on Alice Cooperin tunnetuin, sekä uran suurin hitti.
Uinnin lyhyen radan maailmanmestaruuskilpailut 2014
Uinnin lyhyen radan maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 2014 12. kerran. Kilpailut käytiin Qatarin Dohassa 3.–7. joulukuuta. Kilpailujen järjestäjänä toimi kansainvälinen uimaliitto FINA. Kisojen menestynein maa oli kymmenen mitalia (seitsemän kultaa, yksi hopea, kaksi pronssia) saavuttanut Brasilia.
Amarok (ohjelmisto)
Amarok (aikaisemmin amaroK tai AmaroK) on musiikkisoitin Linuxille ja Unixin kaltaisille käyttöjärjestelmille. Ohjelma osa KDE-projektia, mutta on toistaiseksi erillinen ohjelmistopaketti, joskin sen sisällyttämistä kdemultimedia-pakettiin harkitaan. Tällä hetkellä sen julkaisutahtia ei ole sidottu varsinaiseen KDE-projektiin.
Amarok on saanut nimensä Mike Oldfieldin samannimisen albumin mukaan (iso K-kirjain aikaisempien ohjelmaversioiden nimessä viittasi KDE-ympäristöön). Sana amarok tai amaroq tarkoittaa inuktitutiksi sutta, joten Amarokin grafiikoissa hyödynnetään susiaiheita.
Amarok tukee monia musiikkimuotoja, riippuen siitä mitä multimediajärjestelmää se käyttää toistamisessa, ja kappaleen tunnistetietojen lukemista ja muokkaamista tuetaan TagLibin tukemista muodoista (MP3, Ogg Vorbis, FLAC, RealPlayer, AAC ja WMA). Amarok käyttää tietokantajärjestelmää kappaleiden tietojen tallentamiseen kokoelmassa olevista tiedostoista. 1.4-sarjaan asti Amarok käytti joko sisäistä SQLite-pohjaista tietokantaa tai ulkoista MySQL- tai PostgreSQL-tietokantaa, mutta versiossa 2.0 siirrytään tehokkuus- ja ylläpitosyistä käyttämään pelkästään MySQL-tietokantaa, joko sulautettuna versiona tai erillisesti asennettuna.
Amarokin tärkeimpänä piirteenä on ollut tuki useille erilaisille multimediajärjestelmille. Versiot 1.x pystyivät soittamaan musiikkia muun muassa GStreamer-, Xine-, ja Helix-kirjastojen kautta, joskin käytännössä Xine oli näistä parhaiten tuettu ja muiden multimediajärjestelmien tuki on ollut hyvin vaihtelevaa (esimerkiksi GStreamer-tuki poistettiin 1.4-sarjassa, ja se palasi vasta 2.0:n myötä). Koska eri järjestelmien tukeminen oli vaikeaa, versiossa 2.0 siirryttiin käyttämään KDE-projektin alustariippumatonta Phonon-rajapintaa, jonka avulla tuki eri toistojärjestelmille voidaan rakentaa helpommin ja Amarokista riippumatta. Tämä mahdollisti myös Amarok 2.0:n sovittamisen Windowsille ja OS X:lle.
Amarokissa on integroitu tuku Internet-palveluihin. Amarok tukee nettiradioiden kuuntelua ja podcastingia, ja sen lisäksi se osaa hakea WWW:stä laulujen sanoja, Amazonin kautta levyjen kansikuvia, sekä (versiosta 1.3 lähtien) esittäjistä kertovia artikkeleita Wikipediasta. Amarok sisällytti myös ensimmäisenä soittimena tuen last.fm-palvelulle ja osaa hakea kappalesuosituksia sen avulla. Versiosta 1.4.1 alkaen siihen on myös integroitu Last.fm Player-ohjelman ominaisuudet. Versiosta 1.4.4 lähtien ohjelmaan on lisäksi integroitu Magnatune-pohjainen verkkokauppa jonka avulla käyttäjä voi kuunnella ja ostaa Magnatunen tarjoamaa musiikkia. Versiossa 2.0 eri Internet-palvelut eriytettiin itsenäiseksi osiksi, sovittaen ne yhtenäisellä tavalla käyttöliittymään. Esimerkiksi Last.fm-radio on sovelma muiden joukossa. Uusia Internet-sovelmia 2.0:ssa on muun muassa tuki Ampache-palvelimille, radiokuuntelu ja imurointi Jamendo-musiikkikirjastosta.
Aiheesta muualla
Liste over KDE-programmer
St Mary Magdalen Bermondsey
Kirkko on rakennettu 1670-luvulla. Aiemmin rakennettu torni remontoitiin 1830.
FK Ekranas
FK Ekranas on vuonna 1964 perustettu liettualainen jalkapalloseura, jonka kotipaikka on Panevėžys.
Historia
FK Ekranas on voittanut Liettuan mestaruuden viidesti vuosina 1985, 1993, 2005, 2008 ja 2009 sekä Liettuan Cupin neljästi vuosina 1985, 1998, 2000 ja 2010.
Vuonna 2015 klubi joutui konkurssiin.
Laura Mennell
Laura Mennell (s. 18. huhtikuuta 1980 Surrey) on kanadalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan ehkä parhaiten televisiosarjoista Alphas, Haven, The Man in the High Castle ja elokuvasta Watchmen.
Mennellillä on eurooppalaisia sukujuuria briteistä, ranskasta ja skotlannista. Mennell on kuvaillut itseään sanoin; "teatteria rakastava draama-nörtti". Hän on kasvissyöjä ja puhuu englannin lisäksi sujuvasti ranskaa.
Costa Coffee
pienoiskuva|Costa Coffee [[Leedsissä]] Costa Coffee on brittiläinen kahvilaketju, joka oli osa Whitbread-yhtiötä. Vuonna 2019 The Coca-Cola Company osti Costa Coffeen. Ketjun perustivat italialaiset veljekset Sergio ja Bruno Costa Lontoossa vuonna 1971. Nykyisin ketjulla on noin 2200 toimipistettä, joista lähes 1400 sijaitsee Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
Artur Tšerep-Spiridovitš
thumb|170px|Arhur Tšerep-Spiridovitš ranskalaisessa postikortissa vuonna 1920. Artjomi (Artur) Ivanovitš Tšerep-Spiridovitš (1858 – 22. lokakuuta 1926 New York, Yhdysvallat) oli venäläinen kreivi, joka muutti Yhdysvaltoihin lokakuun vallankumouksen jälkeen. Hän oli keisarillisen armeijan kenraali ja lojaali Venäjän valkoiselle armeijalle. Yhdysvalloissa hän edisti aktiivisesti panslavismia ja oli mukana venäläisen yhteisön kulttuuritoiminnassa ja ritarikunnissa. Tšerep-Spiridovitš tunnetaan kirjastaan Tainoje mirovoje pravitelstvo (Skrytaja ruka) (”Salainen maailmanhallitus (kätketty käsi)”), jossa hän väitti 300 juutalaisen suvun muodostavan suuren salaliiton. Tšerep-Spiridovitšin teokset ovat olleet kiisteltyjä ja niiden on usesti esitetty olevan mielikuvituksen tuotetta. Hän oli naimisissa ja hänelle syntyi kaksi poikaa. Kreivi kuoli vuonna 1926 hotellissa Staten Islandilla. Kuolinsyyksi on epäilty itsemurhaa. Hänet on haudattu Saint Maryn katolilaiselle hautausmaalle Richmondiin.
Tšerep-Spiridovitšin teoksista on suomeksi julkaistu yksi. Turun kansallis-mytologinen seura julkaisi vuonna 1983 Esteri ja Pirun tusina -nimisen vihkosen. Tekijäksi vihkoselle on nimetty Artenij Jv. Tsherep Spiridonovish. Teoksen julkaisun takana oli Pekka Siitoin.
Sarah Bolger
Sarah Bolger (s. 28. tammikuuta 1991 Dublin) on irlantilainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa elokuvissa In America (2003), Alex Rider & Stormbreaker (2006) ja Spiderwickin kronikat (2008). In Americassa esiintyi myös hänen nuorempi sisarensa Emma Bolger.
Televisiossa Bolger on esittänyt muun muassa Henrik VIII:n tytärtä Mariaa Tudorsissa vuosina 2008–2010, prinsessa Auroraa fantasiasarjassa Olipa kerran vuosina 2012–2015 sekä Jadea toimintasarjassa Into the Badlands vuosina 2015–2017.
Tristane Banon
pienoiskuva|Tristane Banon vuonna 2017. Tristane Banon (s. 13. kesäkuuta 1979 Neuilly-sur-Seine, Ranska) on ranskalainen kirjailija ja toimittaja. Hän on noussut julkisuuteen Dominique Strauss-Kahniin liittyvän seksuaalirikosväitteen takia.
Perhe
Banonin äiti Anne Mansouret on Euren departementin yleisneuvoston (conseil général) sosialistinen varapresidentti ja edustaa d'Evreux-Estia, ja hän on Ylä-Normandian alueneuvoston jäsen. .
Seksuaalirikosväite ja julkisuus
Banon teki vuonna 2011 IMF:n pääjohtajasta Dominique Strauss-Kahnista rikosilmoituksen, joka koski seksuaalista väkivaltaa. Hänen mukaansa tapaus sattui, kun hän vuonna 2002 haastatteli silloista finanssiministeri Strauss-Kahnia yksityisasunnossa. Strauss-Kahnin puoluetoveri, Banonin äiti pyysi tytärtään luopumaan ilmoituksen teosta.
Tony Cragg
Tony Cragg (s. 9. huhtikuuta 1949 Liverpool) on englantilainen kuvanveistäjä. Cragg on voittanut monia palkintoja, kuten Turner-palkinnon 1988.
Cragg opiskeli aluksi Gloucestershire College of Art and Design -koulussa Cheltenhamissa. Hän jatkoi 1969−1973 Wimbledon School of Artissa, missä opettaja tutustutti hänet Richard Longin ja Bill Woodrow'n tuotantoon. Cragg opiskeli vielä viisi vuotta Royal College of Artissa, samaan aikaan kuin Richard Wentworth. Cragg muutti 1977 Wuppertaliin Saksaan, missä hän on työskennellyt siitä lähtien. Craggilla on työhuone myös Ruotsissa Tjörnin saarella. Pohjoismaisessa Akvarellimuseossa Tjörnillä oli Tony Craggin näyttely 2007.
Monet Craggin varhaisista teoksista on tehty pois heitetyistä rakennustarvikkeista, hylätyistä keittiötarvikkeista tai muista löydetyistä materiaaleista, jotka tarjosivat laajan materiaalivalikoiman ja sopivat hänelle luonteenomaisiin teemoihin. Hän teki 1970-luvulla veistoksia käyttäen yksinkertaisia menetelmiä, kuten pinoamista ja kokoamista. Vuonna 1978 hän keräsi hylättyjen muoviesineiden jäännöksiä ja järjesti niitä värin mukaan. Ensimmäinen tämäntyyppinen teos oli New Stones - Newton Stones. Pian tämän jälkeen hän teki lattialle ja seinälle teoksia, jotka muodostivat kuvia. Yhdessä näistä teoksista, Britain Seen From the North (1981), on Britannian saaren muoto seinälle kuvattuna niin, että pohjoinen on vasemmalla. Saaren vasemmalla puolella on ihmisfiguuri, joka katsoo saarta kuin ulkopuolinen. Teos koostuu löydetyistä esineistä. Usein sen tulkitaan kommentoivan Englannissa tuohon aikaan olleita taloudellisia vaikeuksia, jotka näkyivät vahvimmin maan pohjoisosissa.
Myöhemmin Cragg on käyttänyt myös perinteisiä materiaaleja, kuten puuta, pronssia, marmoria, joista hän on usein tehnyt yksinkertaisia muotoja. Cragg painottaa, että hän tekee teoksensa itse tehdastuotannon sijaan. Craggin mukaan kuvanveistoa pidetään staattisena tai jopa kuolleena, mutta hän haluaa materiaalin olevan veistoksissa dynaamista, liikkuvan ja kasvavan.
Vuonna 2008 Wuppertalissa avattiin Tony Craggin veistosten puisto. Hän myös opettaa Düsseldorfin taideakatemiassa.
Heinolan kesäteatteri
thumb|Kesäteatterin tyhjä esiintymislava ja katsomo elokuussa 2015. Heinolan kesäteatteri on rakennettu vuonna 2000 ja sijaitsee Rantapuistossa Kymijoen rannalla, jossa se muodostaa yhdessä Heinolan taidemuseon ja WPK-talon kanssa oman kokonaisuuden pihapiireineen. Kokonaan katettu teatterialue on tullut tunnetuksi musikaaleista ja komedioista, joissa ovat näytelleet monet kotimaiset näyttelijät. Teatterin omistaa Heinolan kaupunki. Kesäteatterin näytöksissä katettuja, selkänojallisia paikkoja on yli 700 katsojalle. Alueelle mahtuu yli 4 000 henkilöä.
Ensimmäinen Heinolan kesäteatterissa esitetty musikaali oli Piukat paikat vuonna 2001.
Heinolan kesäteatterissa esitetyt näytelmät
Kesäteatterilla järjestetään näytöskauden ulkopuolella myös monia muita tapahtumia, esimerkiksi konsertteja.
Heli Parland
Heli Parland (o. s. Gestrin; 5. joulukuuta 1915 Kangasala – 1963 Tukholma, Ruotsi) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut runoilija. Hän oli vuodesta 1945 naimisissa kirjailija Ralf Parlandin kanssa. Pariskunta muutti vuonna 1948 pysyvästi Ruotsiin.
Syvinkisalmen lossi
Historia
Syvinkisalmen lossi oli toiminnassa vuodesta 1870 lähtien vuoteen 1995, jolloin paikalle rakennettiin lossin korvannut silta. Matka rannalta toiselle oli 80 metriä. Lossi rakennettiin helpottamaan Ruoveden kirkonkylän sekä Haapamäen ja Vilppulan rautatieaseman välistä liikennöintiä. 125 vuoden aikana losseja oli kaikkiaan yksitoista, joista puulosseja oli seitsemän ja metallilosseja neljä. Metallilosseista ensimmäinen oli käsikäyttöinen ja loput kolme moottorikäyttöisiä. Lossareita oli tuona aikana yhdeksän, joista kaksi naisia. Lossarit asuivat rannalla olevissa tuvissa.
David Petraeus
David Howell Petraeus (s. 7. marraskuuta 1952) on Yhdysvaltain maavoimien kenraali, joka toimi vuosina 2007–2008 Yhdysvaltain johtaman kansainvälisen liittouman joukkojen komentajana Irakissa, myöhemmin USCENTCOMin komentajana. CIA:n johtajana hän toimi vuosina 2011–2012.
Irakin joukkojen komentajana
Petraeus onnistui rauhoittamaan Mosulin ollessaan alueen komentajana Irakin sodassa, mutta hänen jälkeensä paikalle tulleen komentajan aikana alkoivat väkivaltaisuudet. Petraeus valittiin Irakin joukkojen komentajaksi sovittelevan toimintatyylinsä takia kenraali George Caseyn seuraajaksi, Yhdysvaltain senaatti vahvisti hänen valintansa äänin 81-0. Petraeuksen tehtävänä oli Bagdadin rauhoittaminen, mitä pidettiin laajalti mahdottomana tehtävänä, koska siellä taistelevat keskenään tosilleen vihamieliset sunni- ja šiiamuslimit.
Ensimmäisessä lehdistötilaisuudessaan Petraeus sanoi, että Irakin konfliktiin ei ole mitään sotilaallista ratkaisua. Rauhan edellytys on dialogi kaikkien osapuolten välillä. Tähän kuuluvat myös puolisotilaalliset ryhmittymät.
Petraeus toimitti heinäkuussa 2007 väliraportin menestyksestä Irakissa, ja se osoitti liittouman edistyneen kuudessa 18 määritetystä mittarista. Lopullinen raportti luovutettiin senaatille 10. syyskuuta 2007. Los Angeles Times väitti 15. elokuuta julkaistussa jutussaan, että raportin takana ovat todellisuudessa Valkoisen talon edustajat, minkä Petraeus kielsi omassa todistuksessaan kongressille. Demokraatteja lähellä oleva MoveOn.org-järjestö julkaisi raportin julkaisupäivänä The New York Timesissa kokosivun ilmoituksen otsikolla ”General Petraeus or General Betray Us?”, jossa se syytti Petraeusta tietojen vääristelystä.
Syyskuussa 2008 Petraeus jätti tehtävänsä ja hänen tilalleen nimettiin Raymond Odierno. Tämän jälkeen Petraeus toimi Yhdysvaltain keskisen komentokeskuksen, CENTCOMIN eli Central Commandin, päällikkönä. Hänen tehtävänään oli valvoa tilannetta Irakissa, Lähi-idässä ja Afganistanissa. Kesäkuussa 2010 hänet valittiin Yhdysvaltain Afganistanin-joukkojen komentajaksi aiemman komentajan Stanley McChrystalin jouduttua eroamaan.
CIA:n johdossa
Kesäkuussa 2011 hänet valittiin Yhdysvaltojen keskustiedustelupalvelun johtoon. Hänen seuraajansa Nato-joukkojen Afganistanin-komentajana on kenraali John Allen.
Petraeus ehti johtaa CIA:ta vain runsaan vuoden, sillä hän erosi tehtävästä marraskuussa 2012. Eron syynä oli julki tullut avioliiton ulkopuolinen suhde. Petraeus paljasti salassa pidettäviä tietoja naiselle, joka kirjoitti hänestä elämäkertaa. Petraeus sai kaksi vuotta ehdollista vankeutta.
Aline Pipping
Kenny Aline Pipping (18. maaliskuuta 1863 Hämeenlinna – 28. elokuuta 1963 Helsinki ) oli suomalainen kaunokirjallisuuden ruotsintaja.
Henkilöhistoria
Aline Pippingin vanhemmat olivat Helsinki-Hämeenlinna radan rakennustöitä johtanut insinöörieverstiluutnantti Knut Theodor Pipping (1826–1885) ja Christina Lovisa Alina Pipping Standerskiöld (1842–1864). Hänen nuorempi veljensä oli foneetikko, kielentutkija ja professori Hugo Pipping. Pipping kävi ruotsinkielisen tyttökoulun Helsingissä 1872–1879. Hän opiskeli kieliä Keski-Euroopassa ja toimi sitten saksan kielen opettajana Lyceum för gossar och flockor -koulussa vuosina 1887–1892.
Kirjallinen tuotanto
Pipping käänsi italiasta ruotsin kielelle Carlo Collodin Pinocchion seikkailut ja Dante Alighierin Jumalaisen näytelmän.