cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hyvinkää
Rakennettu ympäristö
Yhteneväiset Hämeenkatu ja Uudenmaankatu muodostavat Hyvinkään usean kilometrin pituisen pääkadun, jonka varrella tai yhteydessä on monet kaupungin merkittävimmistä liikepalveluista. Hyvinkään ydinkeskusta muodostuu entisen VR:n keskuspuutarhan paikalle rakennetun Kirjastoaukion ympärille, jossa sijaitsevat Kauppakeskus Willa (2012), kaupungin pääkirjasto modernistisessa rakennuksessa (Raimo ja Ilmo Valjakka, 1968), Jussintorin liikerakennus sekä Hyvinkään taidemuseo (R. ja I. Valjakka 1981) ja Hyvinkään kauppatori, jonka vastakkaisella laidalla sijaitsee Sampo-talo ja Hyvinkääsali (1987) , kaupungin merkittävä kulttuuritapahtumapaikka. Hyvinkään modernistisen arkkitehtuurin edustukseen liittyy myös Sveitsin kansanpuiston reunalla sijaitseva Sveitsin uimala (R. Valjakka, 1969). Hyvinkään vanhoja merkittäviä kauppakatuja, joiden paljolti entisiä liikerakennuksia on edelleen jäljellä, ovat Hyvinkäänkatu, Siltakatu-Solbonkatu ja Valtakatu. Vaiveronkadulla, joka on toiminut Promenadiksi kutsuttuna kävelyreittinä Parantolalta Sveitsiin, on säilynyt kaksi Terijoelta tuotua huvilaa, joista toinen on käytössä Hyvinkään taiteilijaseuran Promenadigalleriana. Terijoelta on tuotu myös suuri Sotalaiva-niminen talo Kautonkadulla. Siltakadun kulmassa sijaitsee entinen Renton kenkätehdas vuodelta 1929. Keskustan merkittäviä purettuja rakennuksia ovat 1978 rakennettu kaupungintalo ja 1955 valmistunut valtion virastotalo, jotka purettiin 2011 kauppakeskuksen tieltä. pienoiskuva|Hämeenkadun varrella sijainnut valtion virastotalo ympäristöineen vuonna 1955. Vasemmalla [[VR:n puutarha ja rautatieasema, oikealla silloinen kauppatori. Nykyisin virastotalon ja ympäröivien tonttien paikalla sijaitsee kauppakeskus Willa.]] Ydinkeskustan likellä sijaitsee myös vanha Villatehdas, jonka vanhin osa on valmistunut 1896 ja johon valmistui 2011 Hyvinkään kaupungintaloksi saneeratut tilat. Parantolanpuiston ympäröimä Hyvinkään parantolan alun perin jugend-tyylinen rakennus vuodelta 1906 oli Lars Sonckin suunnittelema, mutta vaurioiduttuaan pahoin talvisodan pommituksissa saneerattiin arkkitehtonisesti huomattavasti pelkistettyyn muotoon. Rakennuksen fasadissa on kuitenkin säilynyt myös jugend-yksityiskohtia ja sen sisätiloissa alkuperäisiä seinämaalauksia. Puistossa sijaitsee myös parantolan vanha, puinen rakennus sekä Sonckin suunnittelema alilääkärin talo. Hyvinkäänkylässä sijaitsevat Humalan ja Krapulan taiteilijaresidenssit, joiden tunnettuja asukkaita olivat muun muassa Tyko Sallinen ja Jalmari Ruokokoski. Länsi-Hyvinkään Kytäjän kylässä sijaitsee historialtaan merkittävä Kytäjän kartano, jonka päärakennus on nykyisin hyvin huonossa kunnossa, sekä kartanonomistaja, arkkitehti Väinö Vähäkallion suunnittelema, arkkitehtonisesti huomattava Kytäjän kirkko vuodelta 1939. pienoiskuva|pysty=3|keski|Hämeenkatua Hyvinkään ydinkeskustassa: vasemmalla entinen [[Ahjon liikerakennus|Ahjon tavaratalo, oikealla Jussintorin liikerakennus.]]
Esihistoria
1100- ja 1200-luvut olivat hämäläisten turkiskaupan kukoistuskautta Suomenlahden rannikoilla, ja näihin aikoihin he valtasivat Vantaanjoen varren erämaita pyyntialueikseen. Paikannimistä päätellen Hyvinkään seutu kuului vanajalaisille ja janakkalalaisille, jotka saaliiden vähetessä ja turkiskaupan tyrehtyessä alkoivat raivata riistamailleen uudisviljelyksiä. Vakituista asutusta on kuitenkin tuskin syntynyt ennen 1300-lukua. Vuoden 1539 maakirjan mukaan nykyisen Hyvinkään alueella oli jo 40 taloa. Hallinnollisesti valtaosa Hyvinkäästä kuului Lopen pitäjään, kirkollisesti taas pohjoisosiltaan ensin Janakkalaan ja siitä vuonna 1611 erotettuun Hausjärveen, eteläosiltaan Nurmijärveen.
Rautatie muuttaa paikkakunnan
pienoiskuva|vasen|Hangon-radan rautatieasema sijaitsee nykyisin Suomen Rautatiemuseon pihapiirissä. Nykyisen Hyvinkään kaupungin alkuna oli se asutustaajama, joka syntyi, kun Helsingin ja Hämeenlinnan välisen rautatien kolmannen rakennuspiirin keskuspaikka sijoitettiin Hyvinkäänkylän takamaille asumattomalle metsäseudulle vuonna 1857. Paikalle nousi rakentajien mökki- ja hökkelikylä. Rautatien rakentajajoukko oli sekalaista: sen rungon muodostivat ns. kruununrengit eli vapaat työmiehet, joita Hyvinkäällä oli jo ensimmäisenä rakennusvuonna runsaat 300, ja heidän lisäkseen oli venäläisiä sotamiehiä ja Saimaan kanavan rakennustyömaalta paikalle kuljetettuja vankeja. Rautatietä rakentaneille perustettiin nykyisessä Parantolan kaupunginosassa sijaitseva Rautatienrakentajien hautausmaa vuonna 1858.
Suomen ensimmäinen rautatie, Helsinki–Hämeenlinna-rata, valmistui vuonna 1862. Hyvinkää oli asemista keskimmäinen, ja juna pysähtyi Hyvinkäällä 15 minuutiksi, kun se muilla asemilla seisahtui vain 3–5 minuuttia. Hyvinkään asema rakennettiin Nikkilän tilan ulkoniitylle Uudenmaan ja Hämeen läänien rajalle. Rata Hyvinkäältä Hankoon rakennettiin 1870-luvulla. Rautatiet tekivät asemanseudusta asuinalueen, mutta se alkoi kasvaa toden teolla vasta Ossian Donnerin 1890-luvulla perustaman villatehtaan myötä. Hyvinkään Yhdistyneet Villatehtaat oli kautta 1900-luvun merkittävä työllistäjä paikkakunnalla ja nousi 1930-luvulla Suomen 15 suurimman yrityksen joukkoon. 1862–1880 asemanseudun väkiluku oli 500–600 henkeä, mutta vuonna 1900 seudulla asui jo 1 800 henkeä. Rautatieaseman kaakkoispuolella sijaitsi vuosina 1874–1962 VR:n keskustaimisto ja keskuspuutarha, joka tuotti puiden ja pensaiden taimia kaikkien Suomeen rakennettujen uusien rautatieasemien tarpeisiin. Siellä myös kehitettiin uusia lajikkeita, kuten rautatienomenapuu, joka sai latinankielisen nimensä Malus Hyvingiensis Hyvinkään mukaan. Kyseinen omenapuu on valittu vuonna 1996 Hyvinkään symboliksi. pienoiskuva|400x400px|Kartta Hyvinkään alueliitoksista. Hyvinkään kunta perustettiin 1917 [[Nurmijärvi|Nurmijärven ja Hausjärven osista. Hyvinkään kauppala erotettiin maalaiskunnasta 1926. Kaukaksen alue (A.) liitettiin Hyvinkään maalaiskuntaan Mäntsälästä ja Tuusulasta 1953. Retkiojan alue (B.) liitettiin Riihimäkeen 1971 ja Jokelan alue (C.) Tuusulaan 1974. ]] Rautatien tulo paikkakunnalle synnytti ristiriitoja uuden Hyvinkään seudun ja vanhan Nurmijärven emäpitäjän välille. Aseman seudulle asettui ruotsinkielisiä rautatievirkailijoita ja muualta Suomesta tulleita työläisiä, joiden ainoa side uuteen kotiseutuun oli heille jokapäiväisen toimeentulon antanut rautatie. Lisäksi Hyvinkäänkylä ei syrjäisen sijaintinsa vuoksi ollut koskaan sulautunut Nurmijärveen. Rautatieläiset rakensivat asemanseudulle kansakoulun vuonna 1894 (yhä toimiva Aseman koulu), ja Hyvinkäälle saatiin rukoushuone (nyk. Hyvinkään vanha kirkko) vuonna 1896. Pian nousi esille ajatus Hyvinkään muodostamisesta itsenäiseksi seurakunnaksi, ja vuonna 1909 Suomen senaatti hyväksyi Hyvinkään seurakunnan eroamisen Nurmijärvestä ja Hausjärvestä. Ero Nurmijärvestä toteutui kuitenkin vasta vuonna 1916 ja Hausjärvestä seuraavana vuonna. Itsenäinen Hyvinkään kunta perustettiin 20. heinäkuuta 1917 Aseman koulun juhlasalissa. Hyvinkään yhteiskoulu perustettiin vuonna 1918 ja paikallislehti Hyvinkään Sanomat aloitti ilmestymisensä vuonna 1924.
Sota ja rauha (vuoden 2016 televisiosarja)
Sota ja rauha on brittiläis-yhdysvaltalainen historiallinen minidraamasarja, jonka on käsikirjoittanut Andrew Davies ja ohjannut Tom Harper. Se perustuu Leo Tolstoin samannimiseen romaaniin.
Hyvinkää
Hyvinkää kaupungiksi
pienoiskuva|[[Lars Sonckin suunnittelema, vuonna 1906 valmistunut Hyvinkään parantolan päärakennus 1910-luvulla laajennetussa asussaan. Parantolan vuoksi Hyvinkää oli keisarikunnan viimeisinä vuosina suosittu matkailukohde.|vasen]] Vuonna 1896 Hyvinkäälle perustettiin hermo- ja toipilasparantola. Vuoteen 1905 asti asiakkaat olivat enimmäkseen suomalaisia. Tämän jälkeen parantolalle rakennettiin Lars Sonckin suunnittelema uusi, kivinen päärakennus ja suurin osa asiakkaista alkoi olla venäläisiä. Vuonna 1916 parantolan asukkaista yli 80 prosenttia tuli Suomen ulkopuolelta ja Hyvinkää oli Krimin matkailukohteiden kilpailija. Vierailijoilla oli mahdollisuus ulkoilla terveellisessä ilmastossa Hyvinkään ”Sveitsissä”. Keisarikunnan romahtamisen jälkeen asiakasmäärät laskivat. Parantolatoiminta loppui vuonna 1939, kun rakennus vaurioitui talvisodan pommituksessa.
Sota ja rauha (vuoden 2016 televisiosarja)
Sota ja rauha sai ensiesityksensä BBC One -kanavalla 3. tammikuuta 2016.
Hyvinkää
Hyvinkää kaupungiksi
Kone Oy rakensi Hyvinkäälle tehtaan vuonna 1943. Sodan jälkeen yhtiöllä oli keskeinen asema sotakorvaustuotannossa ja tehdasta laajennettiin. Koneen tehtaalla valmistettiin sotakorvauksina 265 nostinta, 202 nosturia ja 108 hissiä. Kone jatkoi toimintaansa paikkakunnalla myös sotien jälkeen: hissien kehittely jatkui Hyvinkäällä ja niiden testaamiseen rakennettiin vuonna 1976 Koneen hissitorni. Se on edelleen testauskäytössä ja on merkittävä Hyvinkään maamerkki. Sodan jälkeen Hyvinkäälle myös asutettiin 5 000–6 000 siirtokarjalaista. Suurta edistysaskelta merkitsi myös VR:n veturikonepajan siirtyminen Helsingin keskustasta Hyvinkäälle vuonna 1949. Hissiteollisuuden lisäksi konepaja- ja tekstiiliteollisuus oli vahvassa nousussa 1960-luvulla ja Hyvinkään väestöstä noin 70 % työskenteli teollisuudessa vuonna 1961. Tekstiiliteollisuuden historiaa Hyvinkäällä esittelee kesäisin avoinna oleva Valvillan tehdasmuseo.
Vuonna 1960 Hyvinkään kauppalasta tuli kaupunki ja vuonna 1969 kaupunki ja maalaiskunta yhdistyivät. Hyvinkään kirkkona toimi vanha rukoushuone Uudenmaankadun varrella, kunnes vuonna 1961 valmistui arkkitehti Aarno Ruusuvuoren suunnittelema kirkko. VR:n keskustaimiston alue siirtyi Hyvinkään kaupungin omistukseen vuonna 1960 ja taimisto siirrettiin Tuusulan Nuppulinnaan vuonna 1962. Entisen taimiston alueelle rakennettiin mm. kaupunginkirjasto, kaupungin virastotalo ja kauppatori. Ensimmäiset kerrostalot rakennettiin 1950-luvun alussa Sahanmäkeen ja VR:n konepajan liepeille, ja seuraavien parin vuosikymmenen aikana nousi lisää kerrostaloja Uudenmaankadun varteen sekä Kirjavatolpan, Kruununpuiston ja Viertolan alueille. Vuosien 1945 ja 1963 välisenä aikana Hyvinkään kaupungin väkiluku kolminkertaistui. 1960-luvun aikana muodostuivat Talvisillan ja Paavolan kaupunginosat. Maalaiskunnan liitos kaupunkiin toi jälleen huomattavan väestönlisäyksen ja vuoden 1970 lopussa Hyvinkäällä oli 34 762 asukasta.
Väestönkehitys
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kaupungin väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.
Hyvinkään kaupungin talousarvio ennustaa kaupungille lähitulevaisuudessa maltillista väestönkasvua (trendiennusteen mukaan noin 0,4 % vuodessa), mutta lievää laskua työikäisten määrässä. Kaupungin väkiluvun ennustetaan kasvavan lähes 48 000 henkilöön vuoteen 2022 mennessä. Kaupunki on vuoden 2019 talousarvionsa mukaan kasvanut jo 36 vuoden ajan, joskin kasvu syntyy lähinnä muuttovoitosta. Kaupungin väestön keski-ikä oli 42,8 vuotta vuonna 2017, mikä on maan ja Uudenmaan keskiarvoa korkeampi.
Taajamat
Vuoden 2020 lopussa Hyvinkäällä oli 46 576 asukasta, joista 42 877 asui taajamissa, 2 901 haja-asutusalueilla ja 798:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Hyvinkään taajama-aste on 93,7 %. Hyvinkään taajamaväestö jakautuu kolmen eri taajaman kesken:
Kaupungin keskustaajama on lihavoitu. Asteriskilla (*) merkityt taajamat kuuluvat tähän kaupunkiin vain osittain. Hyvinkään keskustaajama ulottuu Hyvinkään lisäksi pieniltä osin Hausjärven kunnan alueelle. Herusen ja Rajamäen taajamat ulottuvat pääosin Nurmijärven kunnan alueelle ja Jokelan taajama Tuusulan kunnan alueelle. Yhteensä Hyvinkään keskustaajamassa on 43 303 asukasta ja sen pinta-ala on 37,18 neliökilometriä. Vuonna 2016 määritellyistä taajamista Kaukas lakkasi olemasta taajama vuoden 2017 taajamarajauksessa.
Seurakunnat
pienoiskuva|[[Kytäjän kyläkirkko Hyvinkään Kytäjällä.]] Vuoden 2018 aluejaon mukaan Hyvinkäällä toimii Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnista Hyvinkään seurakunta.
Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Hyvinkään alueella toimii Lahden ortodoksinen seurakunta.
Suomen helluntaikirkon jäsenseurakunnista Hyvinkäällä toimii Hyvinkään helluntaiseurakunta
Suomen katolisen kirkon seurakunnista Hyvinkäällä toimii Pyhän Marian katolinen seurakunta.
Hallinto ja politiikka
Hyvinkää kuuluu Uudenmaan vaalipiiriin ja sen kaupunginvaltuustossa on 51 kaupunginvaltuutettua.
Kaupunginosat ja kylät
Hyvinkään kaupunginosat:
Kiinteistörekisteriin merkityt kylät Hyvinkään alueella:
Talous
pienoiskuva|Konecranesin testinosturi.
Hyvinkään historia teollisuuskaupunkina on pitkä ja teollisuudella on yhä maan keskiarvoon verrattuna suuri merkitys kaupungille. Vuonna 2011 hyvinkääläisistä 30 % oli julkisen sektorin työntekijöitä ja kaupungin palveluksessa on noin 3 000 henkilöä. Kuitenkin yli neljännes (27 %) kaupungissa työskennelleistä miehistä oli teollisuuden palveluksessa vuonna 2013. Edelleen vuonna 2017 kaupungissa asuvien miesten kaksi suurinta toimialaa olivat teollisuus ja rakentaminen. Paikkakunnalla ovat nosturivalmistaja Konecranesin ja elintarvikekonserni Myllyn Parhaan pääkonttorit sekä tehtaat. Lisäksi Hyvinkäällä toimivat Koneen jo vuonna 1942 perustetut hissitehtaat (ml. paikkakunnan maamerkkeihin kuuluva hissien testaukseen käytetty Koneen hissitorni) sekä Isoverin ja Reka Kaapelin tehtaat. Teollisuusyhtiöitä palvelevalla Transvalilla on Hyvinkäällä huomattava logistiikkakeskus entisen Hyvinkään konepajan tiloissa. Paikallisesti merkittäviä teollisuusalueita ja yrityskeskittymiä Hyvinkäällä on muun muassa Sahanmäessä, Hiiltomossa ja Hakakalliossa.
Hyvinkään työpaikkaomavaraisuusaste vuonna 2017 oli 95,4 %. Työpaikkoja Hyvinkäällä oli tuona vuonna 19 690, ja julkisen sektorin palveluksessa oli 29,2 % työssäkäyvästä väestöstä. Merkittävimmät hyvinkääläisten toimialat olivat sosiaali- ja terveysala, teollisuus ja tukku- ja vähittäiskauppa, joista jokaisella oli 3 000–4 000 työpaikkaa. Hyvinkään työttömyysaste elokuussa 2020 oli 12,9 %, mikä on Keski-Uudenmaan kunnista korkein Keravan jälkeen, joskin matalampi kuin pääkaupunkiseudulla Helsingissä tai Vantaalla.
Hyvinkään kaupungin talous on vuosina 2016 ja 2017 ollut ylijäämäinen, joskin vuonna 2018 se kääntyi alijäämäiseksi ja oli sitä myös vuonna 2019. Vuonna 2020 kaupungin alijäämä oli 19,4 miljoonaa euroa eli ennätyksellisen suuri.
Kaupungin taloudellinen huoltosuhde oli vuonna 2019 60,3, eli Hyvinkäällä oli jokaista sataa 15–64-vuotiasta kohden noin 60 ei-työikäistä henkilöä. Huoltosuhde oli hieman maan keskiarvoa (61,4) parempi, mutta huomattavasti Uudenmaan maakunnan keskiarvoa (51,6) heikompi suuren ikääntyneen väestön vuoksi.
Hyvinkäällä on 123 maatilaa (2007). Kymmenen on lypsykarjatiloja ja 13 tallia. Enimmäkseen Hyvinkäällä viljellään kauraa, kevätvehnää ja mallas- sekä rehuohraa. Paikkakunnalla on yhteensä 58 neliökilometriä peltoa. Metsittämisen ja rakentamisen vuoksi peltoala on vähentynyt 800 hehtaarilla kahdessakymmenessä vuodessa.
Hyvinkäällä on 16 maa-ainesten ottoaluetta. Niiden ala on 280 hehtaaria. Kallioiden louhinnan ja murskauksen merkitys on kasvanut viime vuosina, mutta kaivumäärät ovat laskeneet. Käyttökelpoiset hiekka- ja soravarat on enimmäkseen jo hyödynnetty. Suurimmat maa-ainesten ottoalueet ovat Astrakanissa ja Suomiehessä.
Rautatie
pienoiskuva|[[Hyvinkään rautatieasema, kaupungin keskustan vanhin rakennus.]]
Hyvinkää on tunnettu rautatiekaupunkina, ja sen keskustan sijainti määräytyi Helsinki–Hämeenlinna-radan rakentamisen perusteella. Asema­rakennus on yksi harvoista alkuperäisistä asemarakennuksista, joka vielä on alkuperäisessä käytössään. Kaupungissa on myös Rautatiemuseo ja VR:n kone­paja, jonka toiminta loppui vuonna 2018. Hyvinkään ja Karkkilan välillä (noin 45 km) toimi kapearaiteinen Hyvinkään–Karkkilan rautatie, joka lakkautettiin 8. elokuuta 1967. Hyvinkäältä haarautuu myös Hyvinkää–Karjaa-rata Hangon suuntaan (avattu liikenteelle 8. lokakuuta 1873), ja 1900-luvun alussa silloinen asemakylä oli välietappi monelle amerikansiirtolaisille, jotka lähtivät Hangosta Atlantin toiselle puolelle. Matkustaja­liikenne Hyvinkään ja Karjaan välillä lopetettiin syyskuussa 1983, mutta rata on yhä tavara­liikenteen käytössä. Myös lähes 150-vuotias Hyvinkään Hangon radan rautatieasema on yhä olemassa ja se on nykyään osa Suomen rautatiemuseota. Rautatieasemalta Hyyppärään kulki ennen Hyyppärän rata. Museovirasto on luokitellut Hyvinkään rautatieaseman valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi.
Lähellä rautatieasemaa on vuonna 1957 paljastettu Wäinö Aaltosen veistämä rautateiden rakentajien muistomerkki. Patsasta paljastettaessa oli kulunut sata vuotta Hyvinkään ratatyömaan perustamisesta. Aseman puistoon on haudattu Suomen sisällissodassa 1918 kaatuneita saksalaisia sotilaita.
Maantieliikenne
Hyvinkään kautta kulki jo satoja vuosia sitten tärkeä maantie Helsingistä Hämeenlinnaan. 1930-luvulla tiestä tuli osa Helsingin ja Jyväskylän välistä valtatie 4:ä. Kun Suomen päätieverkko rakennettiin sotien jälkeen uudelleen, valtatie 3:n uusi linjaus valmistui Hyvinkään keskustan länsipuolelle. Valtatie rakennettiin moottoritieksi 1990-luvulla ja vanha valtatie muutettiin seututie 130:ksi. Vanhan valtatie 4:n reittiä noudattelee myös nykyiseen moottoritiehen Hyvinkään etelärajalla yhtyvä, Tuusulan Hyrylästä tuleva kantatie 45 Hyvinkään eteläosan halki kulkee 1970-luvulla valmistunut valtatie 25. Paikallisliikennettä palvelevat maantiet Hausjärvelle, Jokelaan, Mäntsälään, Nurmijärven Rajamäelle ja Lopen Läyliäisiin.
Hyvinkäällä toimivia linja-autoyrityksiä ovat Ventoniemi Oy ja Hyvinkään Liikenne Oy.
Lentokenttä
Hyvinkään lentokenttä perustettiin välirauhan aikana 1940 Helsingin ilmapuolustusta varten. Se toimi jatkosodan jälkeen vuodet 1944–1947 valtakunnan päälentokenttänä, kun Helsinki-Malmin lentoasema oli liittoutuneiden valvontakomission käytössä. Sen kautta lennettiin myös kansainvälinen liikenne Tukholman Brommaan. Finnairin DC-3-lentäjät koulutettiin konetyyppiin Hyvinkään kentällä vuonna 1948.
Koulutus
pienoiskuva|vasen|Hyvinkään yhteiskoulun rakennus vuodelta 1956. pienoiskuva|oikea|[[Hyria koulutus|Hyrian opiskelija-asuntola Hyvinkään Uudenmaankadulla.]] Hyvinkäällä toimii noin 20 peruskoulua: Aamutuulen opetusyksikkö (luokat 1-2), Anttilan koulu, Aseman koulu, Hakalan koulu, Hakalanpolun koulu, Hyvinkäänkylän koulu, Hämeenkadun koulu, Härkävehmaan koulu (1-9), Kaukasten koulu, Kytäjän koulu, Martin koulu, Martinkulman koulu (1-9), Nopon koulu, Paavolan koulu, Pohjoispuiston koulu (7-9), Puolimatkan koulu (1-9), Ridasjärven koulu, Svenska skolan i Hyvinge, Talvisillan koulu (1-2), Tapainlinnan koulu (1-9), Uudenkylän koulu, Vehkojan koulu (luokat 1–9).
Hyvinkään yhteiskoulu toimi vuosina 1918–2020 ensin oppikouluna ja sittemmin lukiona. Hyvinkään yhteiskoulu ehti hieman ennen lakkauttamistaan viettää satavuotisjuhlaansa vuonna 2018.
Hyvinkään Sveitsin lukio toimi eri nimillä vuosina 1959–2020. Pohjoispuiston lukio toimi vuosina 1952–1995 ja Vehkojan lukio 1966–1995.
Ammatillista opetusta antavat Hyria (nuoriso-opetus: Hyria ammattiopisto ja aikuiskoulutus: Hyrian aikuisopisto; Hyria sisältää entiset Hyvinkään ammattioppilaitos, Hyvinkään kauppaoppilaitos, Hyvinkään taidekoulu, Hyvinkään terveydenhuolto-oppilaitos, Hyvinkään-Riihimäen aikuiskoulutuskeskus, Riihimäen ammattioppilaitos, Uudenmaan maaseutuopisto ja Oppisopimuskeskus) ja Laurea-ammattikorkeakoulu. Lisäksi Hyvinkäällä toimivat Hyvinkään opisto (ent. Hyvinkään kansalaisopisto, myös avoimen yliopiston kursseja), Hyvinkään musiikkiopisto, Rocktehdas, sekä Lasten ja nuorten kuvataidekoulu. Hyvinkäällä muiden kaupunkien ohella toiminut Suomen Rockopisto asetettiin konkurssiin vuonna 2014.
Media
Hyvinkään uutisia julkaistaan Aamupostissa, joka on Hyvinkään, Riihimäen, Nurmijärven, Lopen ja Hausjärven yhteinen paikallislehti. Se perustettiin vuonna 2003 Hyvinkään Sanomien ja Riihimäen Sanomien jatkajaksi. Hyvinkäällä julkaistaan myös Viikkouutiset Hyvinkää -ilmaisjakelulehteä.
Sairaanhoito
pienoiskuva|Hyvinkään sairaala. Hyvinkään Vehkojan kaupunginosassa sijaitsee Helsingin ja Uudenmaan sairaanhoitopiiriin kuuluva sairaala, joka palvelee myös neljää muuta pohjoisuusmaalaista kuntaa. Sairaala on rakennettu 1975 ja sille valmistui 2018-2019 mittava lisärakennus, joka on kaupungin historian kallein investointi. Uusi sairaalarakennus pyrkii yhdistämään perusterveyshuollon ja erikoissairaanhoidon palvelut samaan toimipisteeseen.
Hyvinkään pääterveysasema sijaitsee vanhan parantolan rakennuksessa lisärakennuksineen keskustassa. Lisäksi kaupungissa on Paavolan terveysasema.
Jätehuolto
Hyvinkään jätehuollon järjestää Kiertokapula-yhtiö, joka käsittelee jätteet Kapulan jätteidenkäsittelyalueella. Järjestetty jätteenkuljetus kattaa koko kunnan alueen, 7 300 kiinteistöä. Jätteet poltetaan Ekokemin jätteenpolttolaitoksessa Riihimäellä. Vuoden 2007 alkuun saakka jäte loppusijoitettiin Kapulaan.
Kapulan jätteidenkäsittelyalue on 29 hehtaarin suuruinen. Alueella on kompostointilaitos, siirtokuormaus- ja lajitteluasema, öljyllä pilaantuneiden maiden kompostointikenttä sekä hyötyjätteen, ongelmajätteen, sähkö- ja elektroniikkajätteen ja romuajoneuvojen vastaanottopisteet. Vuonna 2009 Kapulaan tuotiin 67 563 tonnia jätettä. Kompostointilaitokselle vastaanotettiin 3 073 tonnia biojätettä, joka kompostoidaan pääasiassa puutarhamullaksi, mutta myös maatalouden lannoitteeksi. Biojätteestä tehdään myös bioetanolia. Kaatopaikan biokaasuja kerätään talteen ja niillä lämmitetään kaukolämpöverkon paluuvettä.
Kaupungin maan- ja lumenkaatopaikka on Kulomäki. Sinne viedään rakennustoiminnasta ylijäänyttä puhdasta maa- ja kiviainesta. Kulomäellä myös murskataan ja välivarastoidaan louhetta ja asfalttia.
Kaukolämpö
85 prosenttia keskustaajaman asukkaista eli 35 000 hyvinkääläistä on kaukolämpöverkossa. Vuoden aikana kaukolämpöä kuluu 340 gigawattituntia. Sen toimittaa kaupungin omistama Hyvinkään Lämpövoima. Yli 60 prosenttia kaukolämmöstä on tuotettu Riihimäen jätteenpolttolaitoksessa, enimmäkseen jätteestä. Maakaasulla tuotetaan kolmasosa kaukolämmöstä. Kapulan jätteidenkäsittelyalueen biokaasu ja biopohjaisten aineiden polttaminen tuottavat alle viisi prosenttia lämmöstä. Lähinnä kovilla pakkasilla käytetään varavoimaloita, jotka tuottavat lämpöä polttoöljyllä.
Kulttuuritoiminta
pienoiskuva|Hyvinkään taidemuseo ja Jussitorin liikerakennus.
Kuvataide ja historia
Hyvinkään kuuluisin ja vierailluin museo on valtakunnallinen Suomen rautatiemuseo. Se sijaitsee Hyvinkäänkadun varrella Hangon ratapihan alueella ja käsittää museon lisäksi historiallisen rautatiemiljöön.
Hyvinkään taidemuseo ja Hyvinkään kaupunginmuseo yhdistyivät alkuvuonna 2022 Museokeskus Taikaksi. Museokeskus toimii Jussintorin liike- ja taidekeskuksen toisessa kerroksessa ja siellä esitellään sekä Hyvinkään historiaa että 1900-luvun taidetta. Nimekkäistä suomalaisista kuvataiteilijoista Hyvinkäällä ovat asuneet ja työskennelleet muiden muassa taidemaalarit Helene Schjerfbeck, Tyko Sallinen, Jalmari Ruokokoski, Kaapo Wirtanen ja Yrjö Saarinen sekä kuvanveistäjä Terho Sakki ja taidemaalari Armas Hursti. Vaihtuvia taidenäyttelyitä järjestetään Hyvinkään taiteilijaseuran omistamassa Promenadigalleriassa Vaiveronkadulla.
Villateollisuuden historiaa Hyvinkäällä esittelee Valvillan tehdasmuseo, joka on auki varauksesta ja sijaitsee Villatehtaan entisen palotornin tiloissa.
Musiikki
Hyvinkäällä toimii 1957 perustettu musiikkiopisto. Hyvinkääsali on kaupungin omistama konsertti- ja kulttuuritalo, jossa on noin 400-paikkainen, Hyvinkään orkesterin kotisalina toimiva konserttisali. Lisäksi kaupungissa toimii vuonna 1953 perustettu Hyvinkään Mieslaulajat -mieskuoro.
Teatteri
Hyvinkäällä toimi vuosina 1901–1998 Hyvinkään teatteri, joka oli toiminut ammattijohtoisena harrastajateatterina vuodesta 1936. Hyvinkään kaupunginvaltuusto päätti kaupunginjohtaja Tauno Kirveen aloitteesta loppuvuodesta 1997 puolittaa teatterin määrärahat, mikä johti lähes satavuotiaan teatterin toiminnan loppumiseen.
Hyvinkäällä on toiminut myös Hyvinkään Työväenteatteri.
Nykyään toimivia teatteriyhdistyksiä ovat 1990 perustettu Teatteri Päivölä, 1999 perustettu Willan nuorisoteatteri, KulkuriTeatteri, Teatteri Buffonata ja Teatteri Lokki sekä Hyvinkään seurakunnan kirkkoteatteri Teatteri Beta.
Elokuvat
pienoiskuva|Elokuvateatteri Arenan rakennus 1910-luvun lopulla. Hyvinkäälle avattiin 1908 yksi Suomen ensimmäisistä maaseutuelokuvateattereista. Vuonna 1914 keskustaan Siltakadulle valmistui puinen, rakennustekniikaltaan erikoinen elokuvateatteri Arena, jossa oli Jalmari Ruokokosken seinämaalaukset, kunnes ne myöhemmin siirrettiin nykyisen Hyvinkään kaupungintalon tiloihin. Arenan rakennuksessa esitettiin elokuvia vuoteen 1985 saakka. Nykyään se on yksityisomistuksessa. Nykyään Hyvinkäällä toimii kolme elokuvateatteria: Kinoma, Julia sekä Bio Rex Sveitsi.
Hyvinkäällä on järjestetty vuodesta 2017 lähtien vuosittain Red Carpet -elokuvafestivaalit.
Kirjallisuus
pienoiskuva|vasen|[[Hyvinkään pääkirjasto.]] Hyvinkään varhaisimmat kirjailijat olivat 1860-luvulla teoksiaan julkaisseet Kytäjän kartanon emäntä Marie Linder ja samalla kartanolla opettajana toiminut Aleksanteri Rahkonen. Hyvinkää oli merkittävä paikkakunta Tulenkantajista nousseille kirjailijoille Mika Waltarille ja Elina Vaaralle. Waltari kirjoitti Helsingin jälkeen Suomen kaupungeista eniten Hyvinkäällä ja Hyvinkäästä. Hän asui Hyvinkäällä äitinsä kosijan luona kesäisin 1920-luvulla. Vaara muutti Hyvinkäälle vuonna 1968.
Hyvinkäällä opiskelleita kirjailijoita ovat muun muassa Juha Vakkuri, Liisa Mäntymies, Kai Nieminen, Marko Leino, Katja Myllyviita ja Sari Vento-Makkonen. Vakkuri asui Hyvinkäällä vuosina 1955–1965, Mäntymies asui Hyvinkäällä lapsuudessaan ja nuoruudessaan, Nieminen asui lapsuudessaan Hyvinkään Kaukasissa ja Leino syntyi Hyvinkäällä vuonna 1967 ja muutti pois 1980-luvun lopulla. Myllyviita ja Vento-Makkonen ovat olleet mukana paikallisessa Nuoren Voiman Liitossa. Myllyviita on syntynyt Hyvinkäällä, Vento-Makkonen muutti paikkakunnalle 14-vuotiaana. Muita elämänsä aikana Hyvinkäällä asuneita kirjailijoita ovat muun muassa Jörn Donner, Anu Lahtinen, Ari ”Paska” Peltonen ja Katariina Souri.
Hyvinkään kaupunginkirjastolla on toimipisteet keskustassa ja Hakalassa. Paavolan toimipiste lakkautettiin syksyllä 2020.
Tapahtumia
pienoiskuva|Hypecon 2019 [[Villatehdas|Villatehtaalla.]] Toistuvia tapahtumia Hyvinkäällä ovat toukokuussa kaupungin kulttuuripalvelujen järjestämä Yhden päivän juttu, toukokuussa pidettävä valtakunnallinen museoviikko, Willatehtaan Woodstock ja kesäkuussa Hyvinkää-Seuran järjestämät Vaiveron Myllytilan kesäpäivät, Ferguson-päivä, kaupunginmuseon järjestämä Ossianin nimipäivä Villatehtaalla ja Hyvinkää-päivä heinäkuussa sekä Suomen Rautatiemuseon elokuussa järjestämä Rautatiemuseopäivä. Vuodesta 2018 Hyvinkäällä on järjestetty rock- ja metallimusiikkiin keskittyvää Rockfest-festivaalia. Hyvinkäällä järjestetään vuosittain myös extreme metalliin keskittyvä Steelfest Open Air -festivaali sekä elokuva- ja musiikkipainotteinen Red Carpet -festari.
Ruokakulttuuri
Hyvinkään pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla uuniliha ja juustokeitto.
Denys Bouliane
Denys Bouliane (s. 8. toukokuuta 1955 Grand-Mère, Québec) on kanadalainen säveltäjä ja kapellimestari. Hän asuu vakituisesti sekä Kanadassa että Saksassa.
Hyvinkää
Urheilu
pienoiskuva|vasen|Hyvinkään Tahko pelaa.
Denys Bouliane
Bouliane opiskeli Université Lavalissa sävellystä Jacques Hétun johdolla ja sai sieltä musiikin maisterin arvonsa vuonna 1979. Hän suoritti siellä myös pianon- ja viulunsoiton opintoja. Vuonna 1980 Bouliane osallistui Darmstadtin kursseille. Hän opiskeli vuosina 1980–85 Kanadan ja Québecin hallitusten myöntämien stipendien turvin György Ligetin johdolla Hochschule für Musik und Theater Hamburgissa.
Hyvinkää
Urheilu
Hyvinkään pesäpallojoukkue Hyvinkään Tahko pelaa miesten ja naisten Superpesiksessä. Naisten Itä–Länsi-ottelu on pelattu Hyvinkäällä vuosina 1969, 1974, 1975, 1997, 2004, 2013 ja 2015 ja miesten Itä–Länsi-ottelu vuosina 1973, 1981, 1997, 2004, 2013 ja 2015. Hyvinkään Tahkolla oli myös koripallojoukkue, joka lakkautettiin vuonna 1997. Se voitti kaksi SM-pronssia vuosina 1980 ja 1981.
Denys Bouliane
Bouliane on saanut lukuisia palkintoja eri maista. Hän sai Canadian Music Councilin "vuoden säveltäjän" arvonimen (1983), ja hän sai myös sen myöntämän uuden kamarimusiikin Jules Léger -palkinnon (1987) teoksesta À propos...et le Baron perché?. Boulianen musiikkia on esitetty Kanadassa, Saksassa, Belgiassa, Unkarissa, Alankomaissa, Isossa-Britanniassa ja Yhdysvalloissa.
Kapellimestarina Bouliane on usein johtanut Québecin sinfoniaorkesterin Ensemble XXe siècleä. Hänestä tuli vuonna 1996 McGill Contemporary Music Ensemblen musiikillinen johtaja. Vuonna 2003 hän alkoi lisäksi toimia Montréal/Nouvelles Musiques -festivaalin pääkapellimestarina. Bouliane perusti Kölnissä Série B -kokoonpanon vuonna 1991. Hänellä on ollut Québecin sinfoniaorkesterin (1992–95), Heidelbergin kaupungin filharmonisen orkesterin (1995–96) ja Ottawan National Arts Centre Orchestran (2002–06) säveltäjäresidenssit.
Bouliane luennoi vuosina 1978–80 Université Lavalissa kontrapunktista, harmoniasta ja instrumentaatiosta. Vuonna 1995 hänestä tuli Montrealin McGill-yliopiston sävellyksen professori. Hän on myös vieraillut luennoitsijana Saksassa, Meksikossa, Venäjällä, Sveitsissä, Isossa-Britanniassa ja Yhdysvalloissa.
Hyvinkää
Urheilu
Jalkapallon edustusjoukkue on vuonna 1947 perustettu Hyvinkään Palloseura. Hyvinkään Ares-86 pelaa Uudenmaan alueen Kutosta.
Sport Club Hyvinkää on vuonna 2006 perustettu salibandyseura Hyvinkäällä. Miesten edustusjoukkue pelaa kolmanneksi korkeinta sarjatasoa Suomisarjaa ja naisten edustusjoukkue 3. divisioonaa. SCH:n miehet nousivat Suomisarjaan 2. divisioonasta kauden 2021-2022 päätteeksi.
Amerikkalaisen jalkapallon erikoisjoukkueen, Hyvinkää Falconsin, miesten joukkue pelaa 2-divisioonassa. Jääkiekossa kaupunkia edustaa II-divisioonassa pelaava Hoki Klupi Hyvinkää. Muita paikallisia jääkiekkojoukkueita ovat mm. vuonna 2004 perustettu Hyvinkää Storm ja Hyvinkää Bruins. Juniorijääkiekkoa pelataan vuonna 1973 perustetun Hyvinkään Jää-Ahmojen riveissä. Jääkiekkoseura Hyvinkään Ahmat ajautui konkurssiin vuonna 2004.
Hyvinkään Katukoris on Suomen suurin katukoripallotapahtuma, jonka järjestää Hyvinkään Ponteva ry (HyPo). HyPon naisten edustusjoukkue pelaa naisten 1. divisioonaa ja miesten edustusjoukkue 1.B-divisioonaa.
Sveitsin luonnonpuistossa on talvella hiihtolatuja ja Sveitsin hiihtokeskus (entinen Kulomäki) tarjoaa laadukkaita lenkkipolkuja. Hyvinkäällä sijaitsevat myös Sveitsin Uimala ja maauimala. Sveitsin Uimalan normaalisti talvisin auki oleva sisäosa pysyi suljettuna talvella 2020-2021 koronaviruspandemian vuoksi. Marraskuussa 2012 purettiin huonokuntoiseksi päässyt hyppyrimäki. Lisäksi Kytäjä-Usmin ulkoilualueella sijaitsee vaellus- ja pyöräreittejä, hiihtolatuja sekä ratsasalue.
Hyvinkäällä sijaitsee kaksi golfkenttää: Kytäjä Golf (2 × 18 reikää)  sekä Hyvinkää Golf (18 reikää).
Hyvinkäällä on Sveitsin uimalan lisäksi kolme muuta uintipaikkaa, Usmin ja Sääksin uimarannat sekä Kaupunkisillan maauimala.
Hyvinkään lentokentän läheisyydessä sijaitsee Hyvinkään Moottorikerhon ylläpitämiä moottoriratoja. Hyvinkään Moottorikerholla on erilaisia jaoksia, joita ovat Classic-jaos, Enduro-jaos, Motocross-jaos, Naisjaos, Nuorisojaos ja Speedway-jaos.
Hyvinkää tunnetaan myös curling-kaupunkina. Kun curling tuli Suomeen 1970-luvulla, laji sai ensimmäisenä jalansijaa juuri Hyvinkäältä. Suomen ensimmäinen curlinghalli avattiin 1984 Vaiveronkadulle. Torinon olympialaisista 2006 hopeaa voittaneesta Suomen maajoukkueesta moni oli hyvinkääläisiä, ja Hyvinkään torilla järjestettiin kansanjuhla joukkueen kunniaksi.
Ystävyyskaupungit
Hyvinkään ystävyyskaupunkeja ovat:
Hopa
Hopa on piirikunta Turkin Artvinin maakunnassa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Hopan väkiluku oli 26 958. pienoiskuva|vasen|Panoraamakuvaa Hopasta merelle
Osmo Juntto
Osmo Johannes Juntto (19. huhtikuuta 1931 Miehikkälä – 15. lokakuuta 2021 Hyvinkää) oli suomalainen pesäpalloilija.
Juntto pelasi pesäpallon SM-sarjaa Työväen Mailapoikien joukkueessa vuosina 1954–1958. Lisäksi hän edusti urallaan Riihimäen Pyrkivää ja Riihimäen Palloa. Hän oli TUL:n joukkueen ykkösvahti Helsingin 1952 olympialaisissa pelatussa pesäpallon näytösottelussa ja edusti TUL:ää liitto-ottelussa kaikkiaan kolmasti. Itä–Länsi-ottelussa hän pelasi vuonna 1959.
Spitfire Records
Spitfire Records oli Eagle Rock Entertainmentin tytäryhtiö, joka sijaitsi New York Cityssä Yhdysvalloissa.
Indokiina
[[Kuva:Indochina.PNG|thumb|350px|Indokiinan määritelmä:
]] Indokiina eli Taka-Intia on alue Kaakkois-Aasiassa. Siihen kuuluvat Kambodža, Laos, Länsi-Malesia, Myanmar, Singapore, Thaimaa ja Vietnam.
Alueen on katsottu olevan sekoitus intialaista ja kiinalaista kulttuuria, mistä se on saanut nimensä.
Poliittinen jako
Indokiinan kaikki maat ovat ASEANin jäseniä.
Historia
Indokiinan nimi yhdistetään yleensä tanskalais-ranskalaiseen maantieteilijään Conrad Malte-Bruniin, joka viittasi alueeseen termillä indo-chinois vuonna 1804, ja skotlantilaiseen kielitieteilijään John Leydeniin, joka taasen käytti termiä Indo-Chinese kuvaillakseen alueen asukkaita ja heidän kieliään vuonna 1808.
Maantiede
Indokiinan joet ovat elinehto miljoonille ihmisille. Mekongin ja Punaisenjoen suistot ovat hedelmällisiä ja laajalti viljeltyjä alueita. Kambodžassa sijaitseva Tonle Sapin järvi kutistuu olemattomiin kuivalla kaudella ja sadekauden aikana se tapaa kasvaa Kaakkois-Aasian suurimmaksi makean veden altaaksi.
Indokiinaksi ei aina lasketut Thaimaa, Malesia ja Myanmar poikkeavat hieman Ranskan entisistä siirtomaista. Thaimaassa metsäisten ylänköjen ja soisten rannikoiden lisäksi löytyy myös savannia. Maan keskiosassa olevat tasangot ovat tärkeitä viljelysmaita. Bengalinlahden rannalla oleva alanko, etenkin Iravadijoen sen suisto on Myanmarin asutuimpia sillä maan pohjoisosa on huonokulkuista vuoristoa.
Malakan niemimaan sisäosaa hallitsevat poimuvuoret, joiden juurella on kapea tasainen rannikkovyöhyke ennen merta. Rantavyöhyke on matalaa ja soista alankoa, jota halkoo lukuisat joet.
Indokiinassa vallitsee kostea trooppinen ilmasto, joka suosii alueelle omaperäistä orientaalista eliökuntaa.
Barran lentoasema
Barran lentoasema (gaeliksi Port-adhair Barraigh, tunnetaan myös nimellä Barran Eoligarryn lentoasema) (IATA: BRR, ICAO: EGPR) on lentoasema, joka sijaitsee Traigh Mhòrin hiekkarannalla Barran saaren pohjoispäädyssä Ulko-Hebrideillä, Skotlannissa. Barra on maailman ainoa lentoasema, jossa säännölliset lennot käyttävät rantaa kiitotienä. Tämän vuoksi vuorovesi vaikuttaa lentoaseman toiminta-aikoihin. Barran lentoasema avattiin vuonna 1936.
Lähestyminen Barran lentoasemalle äänestettiin PrivateFly.comin äänestyksessä maailman hienoimmaksi lähestymiseksi vuonna 2011. Vuonna 2013 Barra sijoittui samassa äänestyksessä toiseksi.
Infrastruktuuri
Rannalla on kolme kiitotietä kolmion muodossa: 07/25, 11/29 ja 15/33. Tämän takia rannalle laskeutuvat lentokoneet pääsevät lähes aina laskeutumaan vastatuuleen. Nousuveden aikaan kiitotiet ovat veden alla, jolloin lentoasema ei ole käytössä. Myöskään yöllä Barraan ei lennetä. Tähän poikkeuksen tekevät ainoastaan ambulanssilennot, jotka voivat lentää öisin, mikäli kiitotie valaistaan ajoneuvojen valoilla ja sille asetetaan heijastinliuskoja.
Kamigyō-ku
Kamigyō-ku on yksi Kioton kaupungin 11 suuralueesta. Se sijaitsee Kioton keskiosassa Kamojoen länsirannalla ja käsittää Kioton keskusta-alueen pohjoisosan. Lännessä se ulottuu Tenjinjoelle, pohjoisessa Kuramaguchi-kadulle ja etelässä Marutamachi-kadulle saakka. Kamigyōn suuralueella on 83 704 asukasta (joulukuussa 2020) ja sen pinta-ala on 7,03 neliökilometriä, joten se on yksi kaupungin tiheimmin asutuista suuralueista.
Kamigyō-ku on Shimogyō-kun ohella toinen Kioton kahdesta alkuperäisestä suuralueesta. Ne muodostettiin vuonna 1889 samalla, kun perustettiin nykymuotoinen Kioton kaupunki. Suuralueen nimi (’ylempi Kyō’ eli ’ylempi Kioto’) periytyy Heian-kauden loppupuolelta, kun kaupungin pohjois- ja eteläosille syntyi omat nimitykset. Alun perin käytettiin termiä Kamiwatari (上辺), sittemmin Japanin keskiajalla nimeä Kaminomachi (上町). Vuonna 1929 Kamigyōn ja Shimogyōn suuralueista erotettiin Nakagyōn, Sakyōn ja Higashiyaman suuralueet, ja vuonna 1955 Kamigyōsta lohkaistiin vielä Kitan suuralue.
Juhani Aaltonen
Juhani Antero ”Junnu” Aaltonen (s. 12. joulukuuta 1935 Kouvola) on suomalainen jazzmuusikko. Hän on suomalaisen jazzmusiikin yksi merkittävimmistä tenorisaksofonisteista ja huilisteista.
Kamigyō-ku
Kamigyō-ku on perinteisen nishijin-ori-kankaan tuotantoaluetta. Siellä sijaitsevat myös japanilaisen teetaiteen kolmen koulukunnan (Omotesenke, Urasenke ja Mushakōjisenke) päämajat. Merkittävän osan suuralueen itäosasta käsittää Kyōto gyoenin puisto, jossa sijaitsevat muun muassa Kioton keisarillinen palatsi ja Sentōn keisarillinen palatsi. Puiston länsipuolella on Kioton prefektuurin hallintorakennus.
Juhani Aaltonen
Aaltonen on UMO Jazz Orchestran ja Tasavallan Presidentti -yhtyeen perustajajäseniä. Aaltonen on 1960-luvulta alkaen soittanut useissa yhtyeissä muun muassa Edward Vesalan ja Heikki Sarmannon kanssa. Hän on työskennellyt myös ulkomaisten muusikoiden, kuten Arild Andersenin, Reggie Workmanin ja Andrew Cyrillen kanssa.
Kamigyō-ku
Keisarillisen palatsin lisäksi suuralueen nähtävyyksiä ovat Kitano Tenman-gūn šintolainen pyhäkkö sekä Daihōon-jin, Rozan-jin ja Shōkoku-jin buddhalaiset temppelit. Kamigyōn suuraluetta palvelee Kioton metron Karasuma-linja.
Juhani Aaltonen
Aaltonen sijoittui Gramexin studiomuusikkojen listalle sijalle 13.
Palkinnot
Aaltonen on saanut musiikillisista ansioistaan lukuisia palkintoja:
Kasveista
Kasveista on Aristoteleen koottujen teosten laitokseen eli Corpus Aristotelicumiin kuuluva teos, joka ei kuitenkaan ole todellisuudessa Aristoteleen kirjoittama. Siinä on kuitenkin selviä peripateettisen koulukunnan vaikutteita. E. H. F. Meyer on arvellut kirjoittajaksi Nikolaos Damaskoslaista. Teoksella on huono alkutekstihistoria, sillä se on käännetty kreikasta arabiaksi (kumpikin kadonnut), edelleen arabiasta latinaksi, ja jälleen latinasta takaisin kreikaksi.
Teos jakaantuu kahteen kirjaan. Ensimmäisen kirjan alussa kirjoittaja toteaa, että elämää on sekä eläimissä että kasveissa, jälkimmäisissä se vain on kätketympää eikä yhtä helposti näkyvissä kuin eläimissä. Tämän jälkeen hän selvittää elämän luonnetta kasveissa eli ns. kasvisielun luonnetta. Tämän jälkeen ensimmäisessä kirjassa käsitellään kasvien sukupuoli, osat, rakenne ja siihen perustuva luokittelu, hedelmät, suvunjatkaminen ja hedelmöittyminen, sekä kasveissa tapahtuvat muutokset.
Toinen kirja käsittelee kasvien elämän syntyä, kasvien materiaalia ja ulkopuolisten olosuhteiden ja säiden vaikutusta, erilaisia kasvityyppejä (vesikasvit, kalliokasvit), loiskasveja, hedelmien ja lehtien tuottamista, hedelmien lajeja, sekä kasvien värejä ja muotoja.
D-Generation X
thumb|D-Generation X vuonna 2006. D-Generation X (tai lyhyemmin DX) oli Raw:ssa, World Wrestling Entertainmentissa (WWE) toimiva "ryhmä", jonka perustaja jäsenet olivat Triple H ja Shawn Michaels. Muut jäsenet olivat Attitude eran aikaan Chyna, Rick Rude, Mike Tyson, Bad Ass Billy Gunn, Road Dogg Jesse James, X-Pac, Tori Stephanie McMahon ja myöhemmin joukkueen palatessa 2000-luvulla vuosina 2009-2011 joukkueen maskottina toiminut Hornswoggle. D-Generation X:n debyytti nähtiin vuonna 1997 jolloin ryhmään kuuluivat Triple H, Shawn Michaels, Chyna & Rick Rude, myös Mike Tyson kuului hetken aikaa alkuperäiseen DX ryhmään. Vuonna 1998 ryhmän kokoonpano muuttui kun Michaels kärsi pahoista selkävaivoista, jonka takia hän ei pystynyt moneen vuoteen painimaan. Ryhmästä poistui myös Rude joka lähti kokonaan WWE:stä. Tällöin ryhmään liittyivät X-Pac, Billy Gunn & Road Dogg. Myöhemmin myös Tori sekä Stephanie McMahon. Triple H & Michaels toivat DX:n takaisin myös 2000 luvulla jolloin ryhmään kuului myös maskotti Hornswoggle.
D-Generation X on otellut Tag Teamina sekä stablena monia muita vastaan. He ovat otelleet esimerkiksi tasoitusottelun Hell In A Cell -ottelussa Vince McMahonia, hänen poikaansa Shane McMahonia ja maailman isointa urheilijaa The Big Showta vastaan. D-Generation X voitti ottelun ja pisti Vince McMahonin pussaamaan The Big Show’n ahteria. Tämä saattaa olla DX:n vaikeimpia ja verisimpiä otteluita McMahonia vastaan sillä Big Show vaikeutti tilannetta paljon.
D-Generation X piinasi McMahonien perhettä muutenkin, kuten kaataen heidän päälleen "ulostetta" ja kun he "maalasivat" vihreällä DX-merkin World Wrestling Entertainmentin päärakennuksen ulkoseinään.
Wrestlemanian jälkeisessä RAW:ssa Michaels ja Cena hävisivät mestaruuden Hardy Boyzeille kymmenen joukkueen Battle Royalissa.
D-Generation X palasi tositoimiin vuoden 2009 SummerSlamissä ja oli aktiivinen vuosiin 2010-2011. Tämän jälkeen DX on esiintynyt RAW:in epsisodissa 1000 sekä Wrestlemania 31 tapahtumassa kokoonpanolla: Triple H, Shawn Michaels, X-Pac, Billy Gunn & Road Dogg.
13. joulukuuta 2009 DX voitti Unified WWE Tag Team Championshipit WWE TLC: Tables, Ladders & Chairs ppv:ssä ja hävisi ne 8. helmikuuta 2010 The Mizille ja Big Showlle.
Vuonna 2019 DX valittiin WWE Hall of Fameen.
Kirby (pelisarja)
Kirby on Nintendon kehittämä ja julkaisema tasohyppelypelisarja, joissa esiintyy Kirby-hahmo. Sarjaan kuuluvissa peleissä on myös pulmapelien ominaisuuksia. Kirby on pieni, vaaleanpunainen ja pallomainen olento, joka asuu Dreamland-nimisessä maailmassa. Kirbyllä on erikoinen kyky lentää hengittämisen seurauksena. Hän voi myös käyttää vihollistensa kykyjä. Yksi sarjan toistuvista antagonisteista on King Dedede. Toinen antagonisti, joka esiintyy monissa peleissä, on arvoituksellinen Meta Knight. Sarja tunnetaan kirkkaasta ja värikkäästä grafiikasta sekä helppoudesta.
Isabel Guzman
Guzmanin virka on ministerin tehtäviin rinnastettava. Aikaisemmin sitä on pidetty melko merkityksettömänä, mutta koronaviruspandemiaan liittyvät elvytystoimet ovat nostaneet tehtävän merkitystä 2020-luvun alussa.
Spesismi
Spesismi eli lajisorto tarkoittaa olentojen arvon tai oikeuksien määrittelemistä sen perusteella, mihin lajiin ne kuuluvat. Termin on luonut Richard D. Ryder ja sen teki tunnetuksi Peter Singer kirjassaan Oikeutta eläimille (Animal Liberation, 1975). Sitä käytetään puhuttaessa ennakkoluuloista samaan tapaan kuin termejä rasismi ja seksismi.
Taustalla on ajatus, että ihmisyys sinänsä ei ole olion arvon mitta, vaan jokin muu ominaisuus, kuten tietoisuus tai kyky tuntea positiivisia tai negatiivisia tuntemuksia.
Jordan Rowley
Jordan Rowley (s. 3. huhtikuuta 1990 Edmonton, Alberta, Kanada) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Britannian EIHL-liigan englantilaisjoukkue Guildford Flamesissa.
Seuraura
Rowley pelasi kauden 2004–2005 suurimmaksi osaksi AMBHL-juniorisarjaa SSAC Lionsissa. Hänet valittiin kauden päätteeksi sarjan parhaaksi puolustajaksi. Kamloops Blazers varasi Rowleyn 26. pelaajana WHL:n varaustilaisuudessa 2005. Hän pelasi kauden 2005–2006 vielä lähes kokonaan AMHL-juniorisarjan SSAC Athleticsissa, jonka tehokkain puolustaja Rowley oli tehoilla 4+16=20. Hän sai tililleen kaksi WHL-ottelua. WHL:n tulokaskaudellaan 2006–2007 Rowley teki 49 runkosarja- ja neljässä playoff-ottelussa kuusi syöttöpistettä.
Kesken kauden 2008–2009, marraskuussa 2008 Blazers kauppasi Rowleyn Prince Albert Raidersiin vaihdossa Zak Stebneriin. Hän oli seitsemällä osumallaan Raidersin tehokkain puolustaja Nathan Deckin kanssa. Kaudella 2009–2010 Rowley oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 9+41=50. Kaudella 2010–2011 hän toimi Raidersin kapteenina. Rowley oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 5+23=28.
Vuodet 2011–2016 Rowley kävi Albertan yliopistoa. Kaudella 2012–2013 hän oli neljällä osumallaan joukkueensa eniten maaleja tehnyt puolustaja Ben Lindemulderin kanssa. Kaudella 2013–2014 Rowley oli Albertan tehokkain puolustaja tehoilla 8+22=30. Hänet palkittiin koko CIS:n läntisen divisioonan parhaana puolustajana Mervyn 'Red' Dutton Trophylla sekä valittiin ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Rowley voitti myös University Cupin. Syksyllä 2014 NHL-varaamaton Rowley osallistui Edmonton Oilersin harjoitusleirille, jonka päätteeksi hän palasi Albertan yliopistoon. Rowley valittiin kauden 2014–2015 päätteeksi CIS:n läntisen divisioonan toiseen tähdistökentälliseen. Kaudella 2015–2016 hän oli Albertan tehokkain puolustaja tehoilla 6+18=24. Rowley palkittiin kauden päätteeksi läntisen divisioonan parhaana puolustajana Mervyn 'Red' Dutton Trophylla sekä valittiin ensimmäiseen tähdistökentälliseen.
Viimeisen yliopistokautensa päätteeksi, maaliskuussa 2016 Rowley siirtyi amatööritry-out -sopimuksella ECHL-joukkue Orlando Solar Bearsiin. Hän pelasi siellä kolme ottelua, mutta siirtyi pudotuspelien kynnyksellä samassa liigassa pelaavaan Allen Americansiin, jossa Rowley voitti kauden päätteeksi Kelly Cupin.
Kaudeksi 2016–2017 Rowley siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Ruotsin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle HockeyAllsvenskan-joukkue HC Vita Hästeniin. Hän oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 4+15=19 ja Rowley voitti Vita Hästenin sisäisen tehotilaston lukemalla +8. Elokuussa 2017 hän siirtyi try-outille SM-liigajoukkue Pelicansiin. Rowley sai syyskuun lopulla joukkueeseen kauden 2017–2018 kattavan jatkosopimuksen. 27. tammikuuta 2018 hän teki historiallisen avausmaalin Hämeenlinnan Pallokerhoa vastaan, sillä Tallinnan Tondiroban jäähallissa pelattu oli kyseessä oli SM-liigan historian ensimmäinen ulkomailla pelattu ottelu.
Lokakuussa 2018 Rowley siirtyi loppukauden 2018–2019 kattavalla sopimuksella monikansallisen Erste Bank Eishockey Ligan italialaisjoukkue HC Bolzanoon oltuaan alkukauden ilman sopimusta. Helmikuussa 2019 hän palasi loppukauden sopimuksella Pelicansin SM-liigajoukkueeseen.
Kaudeksi 2019–2020 Rowley siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Britannian EIHL-liigan englantilaisjoukkue Guildford Flamesiin.
Maajoukkueura
Rowley edusti Kanadaa talviuniversiadeissa vuonna 2015, jolloin hän voitti pronssia.
Metsäratio
Metsäratio on Sleepy Sleepersin kuudes albumi vuodelta 1980. Eräänlainen teema-albumi irvailee Yleisradion ohjelmatuotannolle aikana, jolloin kaupallisia radioasemia ei Suomessa vielä ollut. Ivan kohteena on myös suomalainen iskelmämusiikki. Helsingin Sanomien Markku Fagerlund piti levyn ideaa hyvänä ja toteutusta huolellisempana kuin yhtyeen aiemmilla albumeilla niin, että albumi oli hänestä Sliippareiden siihen asti paras.
Vierailijat
Äänitys ja miksaus: Pekka Nurmikallio, Microvox, Lahti
ADM-Aeolus
thumb|ADM Aeolus-satelliitti. Atmospheric Dynamics Mission (ADM-Aeolus) on Euroopan avaruusjärjestön (ESA) kaukokartoitussatelliitti. Se mittaa kolmiulotteisesti maapallon tuulia. Tämä mahdollistaa tuulienergian taseen ja energian siirtymisen analysoinnin. Tämä voi osin selittää esimerkiksi El Niño -ilmiön.
Satelliitti
Satelliitti piti alun perin laukaista helmikuussa 2012 venäläisellä kantoraketilla. Lopulta laukaisu tapahtui 22. elokuuta 2018 Vega-raketilla.
Satelliitin lentorata on 320 km korkealla aurinkosynkronisella kiertoradalla yön ja päivän rajalla.