cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nivalan Urheilijat
Nivalan Urheilijat (lyh. NivU, NU) on vuonna 1925 perustettu Nivalassa toimiva urheiluseura. Seuralla on toimintaa ammunnassa, ampumahiihdossa, hiihdossa, suunnistuksessa sekä yleisurheilussa. Vuoteen 1995 saakka seurassa oli myös jääkiekkojaosto, joka sittemmin irtaantui omaksi seurakseen (Nivala Cowboys).
HMS Prince of Wales (1765)
Palvelus
Aluksen romutus saatiin päätökseen Plymouthissa 8. elokuuta 1783, mikä maksoi 499 puntaa 13 shillinkiä ja yhden pennyn.
Nivalan Urheilijat
Seura omisti satakunta vuotta Urheilutalo Tuiskulan, kunnes se myytiin lokakuussa 2015 yrittäjälle. Hän keskittyy huvitilaisuuksien järjestämiseen, mutta vuokraa saleja edelleen myös liikuntakäyttöön.
Nivalan Urheilijoilla on edelleen Tuiskulassa toimistotila.
Yleisurheilu
Nivalan Urheilijat on Suomen Urheiluliiton seuraluokittelussa sijalla 135 vuonna 2008 ja on siten I-luokan seura. Seuralla on noin 50 rekisteröityä yleisurheilijaa. Näistä suurin osa on alle 20-vuotiaita.
Marjorie Gestring
Marjorie Gestring (18. marraskuuta 1922 – 20. huhtikuuta 1992) oli yhdysvaltalainen uimahyppääjä ja olympiavoittaja.
Gestring voitti kolmen metrin ponnahduslautahyppyjen olympiakultaa Berliinin olympialaisissa 1936 vain 13 vuoden ja 268 päivän ikäisenä. Hän on edelleen kaikkien aikojen nuorin tunnettu henkilökohtaisen lajin olympiavoittaja ja nuorin kesäolympiavoittaja. Talvikisoissa häntä nuorempi kultamitalisti on kaukalopikaluistelija Kim Yun-Mi, joka voitti kultaa viestissä Lillehammerissa 1994. Heitäkin nuorempi tosin lienee Pariisin olympialaisissa 1900 miesten perämiehellisen kaksikon kultaa voittaneen alankomaalaisen soutujoukkueen perämiehenä toiminut arviolta kymmenvuotias ranskalaispoika, jonka henkilöllisyyttä ei kuitenkaan tiedetä.
Gestring voitti kuusi Yhdysvaltain mestaruutta ponnahduslauta- ja kaksi kerroshypyissä. Hän ei pystynyt toisen maailmansodan vuoksi puolustamaan olympiavoittoaan järjestämättä jääneissä olympialaisissa 1940 ja 1944, eikä onnistunut paluuyrityksessään Lontoossa 1948.
Marine on St. Croix
Marine on St. Croix on 602 asukkaan kaupunki Minnesotan osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Se sijaitsee Washingtonin piirikunnassa. Pinta-alaltaan kaupunki on 10,8 neliökilometriä.
Kaupunki sijaitsee St. Croix -joen varrella. Se perustettiin vuonna 1839. Kaupungissa oli Marine Millin sahalaitos, joka oli ensimmäinen kaupallinen saha St Croixin varrella. Se on nykyään Yhdysvaltain historiallisten nähtävyyksien luettelossa. Saha sijaitsee vuonna 1888 rakennetun kokoushuoneen takana. Se on osavaltion vanhin edelleen toiminnassa oleva hallinnollinen rakennus.
Punkalaitumen vaakuna
Vaakunan selitys on ”sinisessä kentässä tyviö, jolla kilven reunasta toiseen ulottuva riukuaita; molemmat kultaa.” Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja Punkalaitumen kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 22. joulukuuta 1960. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 26. kesäkuuta 1961.
Kuntsin modernin taiteen museo
Kuntsin modernin taiteen museo on Vaasan kaupungin taidemuseo Vaasan sisäsataman entisessä tullipakkahuoneessa. Vuonna 2007 avatun museon kokoelma pohjautuu konsuli Simo Kuntsin keräämään Kuntsin säätiön taidekokoelmaan, joka on yksi merkittävimmistä suomalaisista modernin taiteen kokoelmista yhdessä Sara Hildénin, Maire Gullichsenin ja Wihurin säätiön kokoelmien ohella. Lisäksi museo järjestää vaihtuvia näyttelyitä.
Kuntsin taidekokoelman teokset olivat vuodesta 1972 esillä Vaasan kauppaoppilaitoksen aulassa Hietalahdessa. Vuonna 1996 kokoelma sai aluksi käyttöönsä varastotilat sisäsataman Tullipakkahuoneesta, joka vuonna 2000 päätettiin kunnostaa Vaasan kaupungin taidemuseoksi. Näin toteutui Kuntsin säätiön ja Vaasan kaupungin vuonna 1970 solmima sopimus taidekokoelman pysyvästä esittelystä Vaasassa. Kuntsin modernin taiteen museo on hallinnollisesti osa lähellä sijaitsevan Tikanojan taidekodin organisaatiota.
Kuntsin säätiön taidekokoelmaan kuuluu nyt noin 900 teosta. Kokoelma ulottuu kansainvälisistä modernisteista suomalaisiin nykytaiteilijoihin. Nimekkäimpiä ulkomaisia taiteilijoita kokoelmassa ovat Henri Matisse, Joan Miró, Antoni Tàpies ja Fernando Botero. Noin 320 teosta käsittävässä suomalaisen modernin taiteen kokoelmassa ovat edustettuna muun muassa Kauko Lehtinen, Kimmo Kaivanto, Göran Augustson, Ernst Mether-Borgström, Kain Tapper, Aarno Salosmaa, Alpo Jaakola, Juhani Harri, Ahti Lavonen ja Reino Hietanen. Uudempaa kotimaista maalaustaidetta edustavat Leena Luostarinen, Jan Kenneth Weckman, Marjatta Tapiola, Marika Mäkelä, Tero Laaksonen, Kuutti Lavonen, Johanna Koistinen ja Pauno Pohjolainen. Kokoelmassa on myös pieni kokonaisuus vanhempaa suomalaista taidetta.
Museo sai merkittävän lahjoituksen, kun se vuonna 2018 sai taiteenkeräilijä Lars Swaljungin kokoelman, josta oli jo osa ennestään sinne sijoitettuna. Kokoelmaan kuuluu suomalaista ja pohjoismaista nykytaidetta, kaikkiaan 800 teosta. Kokoelmaa juhlistaa helmikuussa 2019 avattava näyttely.
Haminan kaupunginvaltuusto
Vehkalahden kunnan liittyessä Haminaan vuonna 2003 Haminassa oli vuosina 2003–2004 yhdistetty 70-jäseninen valtuusto. Vuoden 2004 kunnallisvaaleissa valittiin yhdistymissopimuksessa mainittu, kuntalain määrityksistä poikkeava 47-jäseninen valtuusto. Vuoden 2008 kunnallisvaaleissa valittiin kuntalain mukainen 43-jäseninen valtuusto. thumb|Haminan kaupunginvaltuusto kokoontuu Raatihuoneella.
Vietti (täsmennyssivu)
Vietti voi tarkoittaa seuraavia:
Pekka Mervola
Pekka Juhani Mervola (s. 23. huhtikuuta 1965 Sonkajärvi) on Jyväskylässä ilmestyvän sanomalehti Keskisuomalaisen vastaava päätoimittaja.
Mervola on kirjoittanut ylioppilaaksi Hankasalmen lukiosta 1984. Filosofian maisteriksi hän valmistui Jyväskylän yliopistosta vuonna 1992 pääaineenaan historia. Hän suoritti filosofian lisensiaatin tutkinnon vuonna 1993 ja väitteli tohtoriksi 1995. Jyväskylän yliopiston journalistiikan oppiaineeseen hyväksytty väitös käsitteli sanomalehtien ulkoasua.
Mervola on työskennellyt Jyväskylän yliopistossa tutkimusassistenttina 1993–1994, Keskisuomalaisen politiikan toimittajana 1994–1997, Väli-Suomen Media Oy:n tuottajana 1998–2000, Joensuussa ilmestyvän Karjalaisen toisena päätoimittajana 2001–2002 ja vastaavana päätoimittajana sekä Sanomalehti Karjalainen Oy:n toimitusjohtajana vuosina 2002–2008.
Mervola siirtyi Keskisuomalaisen päätoimittajaksi heinäkuussa 2008.
Mervola on ilmoittanut uudistavansa päätoimittajan linjaa:
Kantatie 80
Historiaa
Vuoden 1938 tienumerointijärjestelmässä kantatie 80 oli Rovaniemen maalaiskunnan Vikajärven ja Kemijärven välinen tie. Sodankylän ja Kittilän välinen tie on rakennettu vuosina 1945–1955 ja viitoitettiin alun perin maantieksi 953. Vuoden 1996 tienumerouudistuksessa se muutettiin kantatieksi 80 ja Vikajärven ja Kemijärven välisestä tiestä tuli osa kantatietä 82. Vuonna 2006 kantatietä 80 jatkettiin Kolariin entisen seututien 939 reittiä.
Jonas Jerebko
Jonas Christoffer Jerebko (s. 2. maaliskuuta 1987 Borås) on ruotsalainen NBA:ssa pelannut koripalloilija, joka edustaa Venäjän Superliigassa pelaavaa TsSKA-joukkuetta. Hän osallistui vuoden 2009 NBA:n varaustilaisuuteen, ja hänet valittiin toisen kierroksen 39. pelaajana. Hän oli toinen ruotsalainen NBA-pelaaja. Hänen isänsä Chris Jerebko on yhdysvaltalainen entinen ammattilaiskoripalloilija.
Tourulan lasitehdas
Tourulan lasitehdas toimi Yläneellä vuosina 1828–1901. Tehdas valmisti aluksi ikkuna- ja apteekkilasia, pulloja, lampunlaseja sekä väritöntä ja vihreää talouslasia. Myöhemmässä vaiheessa tehdas keskittyi pullojen valmistukseen.
Jonas Jerebko
Ura
Jerebko pelasi kasvattajaseuransa Borås Basketin kanssa 1. divisioonassa kolme kautta, kunnes teki Ruotsin suurseuran, Plannja Basketin, kanssa sopimuksen. Yhden kauden jälkeen hän lähti Pallacanestro Biellaan, vaikka hänellä oli stipendi isänsä kotikaupungin Buffalon yliopistoon. Meno Italiaan kannatti, sillä hänestä tuli yksi sarjan lupaavimmista nuorista tähdistä.
Tourulan lasitehdas
Tourulan lasitehdas valmistui jo vuonna 1824 mutta se käynnistettiin vasta 1828 kuolinpesään liittyneiden epäselvyyksien vuoksi. Tehdas lopetti toimintansa vuonna 1901 kannattamattomana. Tähän vaikuttivat muun muassa Venäjälle vietyjen lasipullojen kohonneet tullimaksut.
Jonas Jerebko
Ura
Alun perin hän oli menossa vuoden 2008 NBA:n varaustilaisuuteen, mutta vetäytyi viime hetkellä. Vuoden 2009 NBA:n varaustilaisuuteen hän kuitenkin osallistui, jossa Detroit Pistons varasi hänet toisella kierroksella. Näin hänestä tuli ensimmäinen ruotsalainen pelaaja, joka on koskaan valittu NBA:n varaustilaisuudessa. Elokuussa 2009 Jerebko siirtyi Pistonsiin. Helmikuussa 2015 hän siirtyi Boston Celticsiin ja heinäkuussa 2017 Utah Jazziin.
Keväällä 2022 Jerebko teki sopimuksen Moskovan TsSKA:n kanssa ja hänet hyllytettiin Ruotsin maajoukkueesta.
Azar Karadaş
Karadaş aloitti uransa Eid IL:n juniorijoukkueessa, mutta aikuistasolla ensimmäinen seura oli SK Brann, jossa hän pelasi vuosina 1999–2001 yhteensä 50 Norjan liigan ottelua. Vuosina 2002–2004 Karadaş edusti kotimaansa Rosenborgia. Kaudella 2004–2005 portugalilainen Benfica hankki hänet. Toisen Benfica-kautensa ajaksi hänet kuitenkin lainattiin Portsmouthiin ja kaudeksi 2006-07 Saksaan 1. FC Kaiserslauternin joukkueeseen. Elokuussa 2007 Karadaş palasi takaisin SK Brannin joukkueeseen.
Norjan maajoukkueessa Karadaş pelasi vuosina 2001–2008 kymmenen ottelua, joissa hän teki yhden maalin.
Puruvesi (lehti)
Puruvesi on vuonna 1964 perustettu Puruveden alueella ilmestyvä paikallislehti. Lehden levikkialueeseen kuuluvat Enonkosken kunta, Kiteen kaupunkiin kuuluva Kesälahti sekä Savonlinnan kaupunkiin kuuluvat Kerimäki, Punkaharju ja Savonranta. Lehti ilmestyy torstaisin. Puruveden päätoimittaja on Merja Kuuramaa. Lehden levikki on tarkastettu viimeksi 2013, jolloin se oli 6 037 kappaletta. Sen jälkeen levikki on laskenut voimakkaasti. Vuonna 2022 lehti ilmoitti lukijamääräkseen 11 900. Julkaisija on Keskisuomalainen-konserniin kuuluva ESV-Paikallismediat Oy, joka lopetti kaikkien lehtiensä levikkien tarkastukset ennen yrityskauppaa vuonna 2014.
Sebastian Brendel
Sebastian Brendel (s. 12. maaliskuuta 1988 Schwedt, Saksan demokraattinen tasavalta) on saksalainen ratameloja ja olympiavoittaja. 192 senttimetriä pitkä ja 92 kilogrammaa painava Brendel edustaa KC Potsdamia ja kilpailee kanoottimelonnassa.
Brendel saavutti olympiakultaa kanadalaisyksikön 1 000 metriltä vuoden 2012 kesäolympialaisista Lontoosta. Samoissa kisoissa hän oli 200 metrillä 16:s. Vuoden 2016 kesäolympialaisista Rio de Janeirosta Brendel saavutti kultaa sekä kanadalaisyksikön että -kaksikon 1 000 metriltä. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän sai kanadalaiskaksikon 1 000 metrillä pronssia.
MM-kilpailuista Brendel on saavuttanut kaksitoista kultaa, kuusi hopeaa ja kolme pronssia. Hän on voittanut kanadalaisyksikön maailmanmestaruuden 500 metrillä kerran, 1 000 metrillä neljä kertaa ja 5 000 metrillä kuusi kertaa sekä kanadalaisnelosen maailmanmestaruuden 1 000 metrillä kerran. EM-kilpailuista Brendelillä on 15 kultaa, kahdeksan hopeaa ja kolme pronssia. Hän on voittanut kanadalaisyksikön Euroopan-mestaruuden seitsemän kertaa sekä 1 000 metrillä että 5 000 metrillä. Lisäksi hän on voittanut kerran kanadalaiskaksikon Euroopan-mestaruuden 1 000 metrillä. Euroopan kisoissa hän on saavuttanut kaksi kultaa yksikön 1 000 metriltä.
M/S Satava
thumb|250px|M/S Satava saapumassa [[Innamoon elokuussa 2009.]] M/S Satava on suomalainen yhteysalus. Satava liikennöi rahdattuna Helsingissä välillä Lyypekinlaituri - Vallisaari. Aiemmin alus liikennöi Saaristomerellä Iniön lisäreitillä muun muassa Åselholmiin, Kolkoon ja Själöhön. Sitä ennen Nauvon pohjoisen saariston reitillä ja Rymättylän sekä Velkuan reittialueilla. Satavan omistaa Finferries.
Alus rakennettiin vuonna 1976 Rauma-Repolan Savonlinnan telakalla ja vuonna 2012 Satava pidennettiin Pärnu Laevatehas telakalla Eestissä. Sen pituus oli alun perin 23 metriä, ja siihen mahtui 2 henkilöautoa ja 82 matkustajaa. Nykyisin se on 33,26 metriä pitkä ja 6,6 metriä leveä, ja siihen mahtuu kuusi henkilöautoa ja 97 matkustajaa.
Sen sisaraluksia olivat alun perin Rosala, Sääminki ja Jurmo, jotka on kaikki pidennetty kymmenellä metrillä 1980-luvulla.
Sebastian Brendel
Brendelillä on siis yhteensä 53 arvokisamitalia, jos olympialaiset, MM-kilpailut, EM-kilpailut ja Euroopan kisat lasketaan mukaan.
Massachusetts Institute of Technology School of Engineering
MIT:n insinööritieteiden tiedekunta perustettiin vuonna 1861. Tiedekunta on nykyään maailman arvostetuimpia, ja se on monissa listauksissa ollut Yhdysvaltain insinööritieteiden tiedekunnista parhaimpien joukossa.
Insinööritieteiden tiedekuntaan kuuluu kahdeksan laitosta ja yksi monitieteinen osasto: :
Nasum
Nasum oli ruotsalainen, Örebrosta kotoisin ollut grindcore-yhtye. Se tunnettiin energisestä ja aggressiivisesta musiikista sekä sosiaalisesta ja poliittisesta kantaaottavuudestaan.
Nasum aloitti toimintansa vuonna 1992, mutta hajosi käytännössä vuoden 2005 alussa laulaja/kitaristi/sanoittaja/säveltäjä Mieszko A. Talarczykin kuoltua vuoden 2004 Intian valtameren maanjäristyksen tsunamissa Thaimaassa.
Nasum julkaisi vielä syksyllä 2005 kokoelman Grind Finale, joka sisälsi singlejä, EP:itä ja runsain mitoin ennen julkaisematonta materiaalia. Kokoelman oheen oli liitetty kattavasti yksityiskohtaista tietoa yhtyeen historiasta. Yhtyeen perustajajäsen Anders Jakobson pitää vielä yllä Nasumin usein päivitettäviä kotisivuja.
Vuonna 2012 Nasum teki jäähyväiskiertueen, jonka aikana laulajana toimi Rotten Soundin ja Medeian vokalisti Keijo Niinimaa.
Jäsenet
Viimeinen kokoonpano
Julkaisut
Kokoelma-albumit
Livealbumit
The Kovenant
The Kovenant (alun perin Covenant) on norjalainen metallimusiikkiyhtye, jonka tyyli ja kokoonpano on vaihdellut vuosien mittaan. 1990-luvun alkupuolella yhtye soitti melodista black metalia, mutta vuosikymmenen loppua kohti mentäessä yhtyeen musiikki alkoi saada vaikutteita elektronisesta musiikista (industrial metal). Yhtyeen muodostivat kaksi alkuperäisjäsentä Nagash / Lex Icon (Stian Arnesen) (laulu, basso, entinen Dimmu Borgir) ja Psy Coma (kitara, Tunnettu myös nimellä Blackheart).
Yhtyeen alkuperäinen nimi oli Covenant, mutta se jouduttiin muuttamaan aiemmin perustetun samannimisen EBM-yhtyeen takia nykyiseen The Kovenant -muotoon.
10 – nainen kuin unelma
10 – nainen kuin unelma (10) on yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1979. Blake Edwardsin ohjaaman elokuvan pääosia näyttelevät Bo Derek ja Dudley Moore. Derek nousi elokuvalla kuuluisuuteen.
Elokuva kertoo ikääntyvästä muusikosta, joka vilkuilee nuoria tyttöjä ja katselee kaukoputkella naapurin sänkytouhuja. Hän saa keski-iän kriisin ja alkaa jahdata unelmanaista.
10 – nainen kuin unelma sai kaksi Oscar-ehdokkuutta, musiikista ja laulusta. Bo Derek sai roolistaan Golden Globe -ehdokkuuden kategoriassa Vuoden uusi elokuvatähti. Elokuva oli Suomessa vuoden 1980 viidenneksi katsotuin 187 172 teatterikatsojallaan.
Super (kappale)
"Super" on toinen single suomalaisen rap-artisti Elastisen viidenneltä studioalbumilta Iso kuva. Single julkaistiin 18. maaliskuuta 2015. Kappaleen ovat säveltäneet Elastinen, Osmo Ikonen, Jukka Eskola sekä Esa Mäkynen, ja sen on sanoittanut Elastinen. Sovittajina ovat toimineet Elastinen, Ikonen ja Eskola.
"Super" sijoittui Suomen virallisen listan singlelistalla 20. sijalle ja latauslistalla ensimmäiseksi. Latauslistalla kappale nousi kärkeen heti ensimmäisellä listaviikollaan 13/2015, ja se pysyi ykkösenä tuon yhden viikon. Radiosoittolistalla "Super" oli parhaimmillaan 18:s viikoilla 15–16/2015. Yhteensä listaviikkoja kertyi singlelistalla yksi, latauslistalla kuusi ja radiosoittolistalla kahdeksan.
Kappaleeseen julkaistiin Jaakko Mannisen ja Hannu Aukian ohjaama musiikkivideo 17. maaliskuuta 2015 YouTube-videopalvelussa, jossa sitä on katsottu 600 000 kertaa. Video kuvattiin tammikuussa 2015 Los Angelesissa Yhdysvalloissa, ja sillä esiintyy näyttelijä Erin E. Miller.
Keskiamerikankeihäskäärme
Keskiamerikankeihäskäärme (Bothrops asper) on kyykäärmeiden heimoon kuuluva laji. Se liikkuu öisin.
Ulkonäkö ja koko
Yksilön pituus on 1,2–2,5 metriä. Pää on keihäsmäinen ja vartalo on hoikka ja pitkänomainen. Ihon värisävyjä ovat ruskea, harmaa ja musta, ja selässä on kuvioita.
Levinneisyys ja elinympäristö
Keskiamerikankeihäskäärmettä tavataan Keski-Amerikassa ja Etelä-Amerikan pohjoisosassa. Sitä esiintyy sademetsissä, viljelyksillä ja monissa muissa ympäristöissä.
Lisääntyminen
Laji lisääntyy synnyttämällä ja poikasia on yhdessä pesueessa 5–86.
Ravinto
Laji syö muita matelijoita, nisäkkäitä, lintuja ja sammakkoeläimiä.
Merimiespalvelutoimisto
Merimiespalvelutoimisto (MEPA) on vuonna 1973 perustettu järjestö, joka huolehtii, että  merenkulkijat voivat käyttää tasavertaisesti yhteiskunnan palveluita. MEPA:n toiminta perustuu Kansainvälisen työjärjestön suositukseen ja sopimukseen. Merimiespalvelutoimisto tarjoaa tiedotus-, opinto- ja vapaa-ajan palveluja sekä tukee merenkulkijoiden harrastustoimintaa ja aikuisopiskelua.
Merimiespalvelutoimiston toiminta on hallituksen ja edustajiston ohjauksessa. Näitä valvoo Suomen työministeriö. Hallituksessa ovat edustettuina merenkulkualan työmarkkinajärjestöt, Suomen Merimieskirkko ja työministeriö. Merimiespalvelutoimiston toiminnanjohtajana toimii Martti Karlsson.
Merimiespalvelutoimisto saa toimintaansa rahoitusta Suomen valtiolta, merenkulkijoilta, varustamoilta ja lästimaksuista.
Midian
Midian voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Kansaniemi
Kansaniemi on kylä Karjalan tasavallan Puudožin piirin Kuganavolokin kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee samannimisessä Vodlajärven saaressa 14 kilometriä Kuganavolokista pohjoiseen. Kylässä ei ole vakituista asutusta (vuonna 2012).
Kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuoden 1563 verokirjassa. Sen nimi on alkuperältään vepsäläinen. 1900-luvun alussa Kansaniemi oli Aunuksen läänin Puudožin kihlakuntaan kuuluneen Vodlajärven volostin keskus. Lähikylineen se muodosti myös yhden volostin kolmesta kyläkunnasta. 1920-luvulla perustettiin Puudožin piiriin kuulunut Kansaniemen kyläneuvosto. Vuonna 1933 kylässä oli 221 ja kyläneuvoston kahdeksassatoista asutuskeskuksessa yhteensä 1 145 asukasta, jotka kaikki olivat kansallisuudeltaan venäläisiä. Asukasluku väheni toisen maailmansodan jälkeen ja 1970-luvulta lähtien kylä alkoi autioitua kokonaan. Viimeiset asukkaat muuttivat pois vuonna 1998.
Kansaniemellä on historiallisen asutuksen status. Sen läheltä Pigalahtasta on löydetty kivikautisia asuinpaikkoja. Rakennusmuistomerkkejä ovat 1700–1800-lukujen vaihteessa pystytetty tsasouna sekä kaksi 1900-luvun alun asuintaloa. Alue kuuluu Vodlajärven kansallispuistoon.
Zacharias
Zacharias Suomessa myös Sakarias, on alkujaan heprealainen miehen etunimi, joka tarkoittaa: "Jahve lahjoittaa" tai "Jahve muistaa". . Nimi on tullut tunnetuksi Raamatusta, jonka mukaan Johannes Kastajan isä oli nimeltään Sakarias. . Nimi muistuttaa myös Vanhan testamentin profeetan nimeä Sakarja, joka kuitenkin on eri alkuperää ja merkitsee "maksaa palkka."
Josef Doležal
Josef Doležal (12. joulukuuta 1920 – 28. tammikuuta 1999) oli tšekkoslovakialainen kilpakävelijä ja olympiamitalisti.
Zacharias
Suomessa nimi Zacharias on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu vuoden 2019 loppuun mennessä noin 600 henkilölle, joista suurin osa on syntynyt vuoden 1980 jälkeen. Yleisempiä ovat nimen suomen­kieliset lyhentymät Sakari, Saku ja Sasu. Suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan Zachariaan nimipäivä on vuodesta 1929 lähtien ollut 14. tammikuuta, Zacharias (Sakari) Topeliuksen syntymäpäivänä. Sama päivä on myös suomen­kielisen kalenterin mukaan Sakarin, Sakun ja Sasun nimipäivä. Aikaisemmin Zachariaan nimipäivä oli ollut 6. syyskuuta.
Josef Doležal
Doležal hylättiin vuonna 1946 Oslon EM-kilpailujen 50 kilometrin kävelyssä. Neljä vuotta myöhemmin Brysselin EM-kilpailuissa hän sijoittui samalla matkalla neljänneksi ajalla 4.55.49. Helsingin 1952 olympialaisissa hän saavutti 50 kilometrillä hopeaa ajalla 4.30.17,8. Bernin EM-kilpailuissa 1954 hän voitti kultaa 10 000 metrin kävelyssä ajalla 45.01,8 ja saavutti hopeaa 50 kilometrillä ajalla 4.25.07,2.
Doležal käveli eri matkoilla useita maailmanennätyksiä. Hänen viimeisimmät maailmanennätyksensä eri matkoilla olivat 20 000 metrin ratakävelyssä 1.30.26,4 (1. marraskuuta 1953, myös 15 kilometrin väliaika 1.07.54 oli uusi maailmanennätys ), kahden tunnin ratakävelyssä 25 701 metriä (toukokuussa 1955), 30 000 metrin ratakävelyssä 2.21.38,6 (lokakuussa 1952), 20 kilometrin maantiekävelyssä 1.30.00 (heinäkuussa 1956) sekä 50 kilometrin maantiekävelyssä 4.16.06 (syyskuussa 1954).
Erotusmenetelmä
Erotusmenetelmä tai erottelumenetelmä on keino, jolla sekoittuneita aineita ja materiaaleja voidaan erottaa osiinsa. Kaivostekniikassa puhutaan tästä nimellä rikastus.
Alejandro Aravena
thumb|250px|Alejandro Aravena (2015) Alejandro Aravena (s. 22. kesäkuuta 1967 ) on chileläinen arkkitehti. Hän työskentelee santiagolaisessa Elemental-arkkitehtiryhmässä, joka keskittyy julkista etua ja sosiaalista vaikuttavuutta ajaviin hankkeisiin, joissa tuloksena on kohtuuhintaisia asuntoja.
Aravena valmistui arkkitehdiksi vuonna 1992 Universidad Católica de Chile -yliopistosta ja perusti nimeään kantavan toimiston 1994. Vuodesta 2001 hän on johtanut Elementalia. Hän oli vuosina 2009–2015 Pritzker-palkinnon tuomariston jäsen. Hän itse sai palkinnon 2016.
Kertomus sielusta
Kertomus sielusta on gnostilainen kirjoitus, joka tunnetaan Nag Hammadin kirjastosta (koodeksi II, kirja 6). Se on ajoitettu 200-luvun alkuun.
Jeesuksen syntymäkirkon piiritys
Jeesuksen syntymäkirkon piiritys oli Israelin asevoimien toteuttama Jeesuksen syntymäkirkon piiritys Betlehemissä Palestiinan Länsirannalla 2. huhtikuuta–10. toukokuuta 2002. Israelilaiset sotilaat olivat edenneet kaupunkiin palestiinalaisen itsemurhaiskun jälkeen Israelissa ja kirkon valtasivat joukkoja pakenevat palestiinalaiset asemiehet. Alkoi 38 päivää kestänyt piiritys, joka päättyi lopulta palestiinalaisten maastakarkotuksiin Euroopan maihin ja Gazan kaistalle.
Kertomus sielusta
Historia
Kertomuksen sielusta kirjoittajaa tai kirjoituspaikkaa ei tunneta. Sen katsotaan olleen alun perin kreikankielinen ja mahdollisesti peräisin jo noin vuodelta 200. Teksti on säilynyt vain Nag Hammadin kirjastoon kuuluvana koptinkielisenä käännöksenä.
Sisältö
Kirjoitus esittää mytologisen kuvauksen sielun matkasta maailmassa. Sielu kuvataan neitseelliseksi naiseksi, joka lähtee isänsä kodista maailmaan ja joutuu siellä huonoille teille ja suhteisiin useiden miesten kanssa. Lopulta sielu katuu ja saa isältään armahduksen. Isä lähettää sielulle pelastajan, joka vertautuu Jeesukseen.
Jeesuksen syntymäkirkon piiritys
Tausta
Palestiinalaiset asemiehet uskoivat, että Israelin asevoimat eivät tohtisi tunkeutua pyhänä pidetyn kirkon tiloihin. Asemiesten joukossa olivat esimerkiksi al-Aksan prikaatien jäsenet Jihad Ja'arie ja Ibrahim Abayat.
Piiritys
Kirkon piiritys alkoi 3. huhtikuuta Israelin asevoimien ympäröidessä kirkon. Kirkon ympärille asetettiin tarkka-ampujia, jotka tulittivat näkyviin tulevia palestiinalaisia. Kirkon kellonsoittaja Samir Ibrahim Salman sai surmansa tarkka-ampujan luodista 4. huhtikuuta hänen yritettyään juosta ulos kirkosta. Israelin asevoimien mukaan hän ei kuunnellut pysähtymiskäskyä ja häntä pidettiin mahdollisena itsemurhapommittajana. Seuraavana päivänä kirkosta tuli ulos neljä fransiskaanipappia. Israelin asevoimat tiedotti, että heidän lausuntojensa perusteella kirkossa pidettiin pappeja panttivankeina. Fransiskaanien tiedottajan mukaan papit olivat panttivankeina vapaaehtoisesti. Vatikaanin tiedottaja Joaquin Navarro-Valls vaati 8. huhtikuuta Israelia kunnioittamaan pyhää paikkaa mainiten Vatikaanin seuraavan tilannetta. Tuolloinen Israelin presidentti Moshe Katsav vastasi Israelin jatkavan piiritystä, kunnes kirkon sisällä olleet palestiinalaiset antautuisivat. Vieläsamana päivänä rakennus vaihingoittui tulituksessa, jossa sai surmansa yksi palestiinalainen ja haavoittui yksi israelilaissotilas.
10. huhtikuuta armenialainen munkki sai surmansa tarkka-ampujan luodista. 14. huhtikuuta Israelin pääministeri Ariel Sharon tarjosi sopimusta, jonka mukaan kirkossa olleet asemiehet voisivat valita maastakarkoituksen Israelissa käytävän oikeudenkäynnin sijaan. Sisällä olleet kieltäytyivät kuitenkin sopimuksesta ja piiritys jatkui. 17. huhtikuuta kaksi japanilaista turistia kulki erehdyksessä suoraan vaara-alueelle. Paikalla olleiden journalistien onnistui kuitenkin pelastaa pariskunta pinteestä. Sisällä olleet saattoivat syödä munkkien ja nunnien kirkkoon varastoimaa ruokaa. Israelilaiset joukot olivat katkaisseet kirkon veden. 20. huhtikuuta palestiinalainen neuvottelija totesi kirkon ruuan ja veden loppuneen. Israelin mukaan kirkkon toimitettiin ruokaa punaisen ristin kautta. 21. huhtikuuta viisi palestiinalaista pakeni kirkosta israleilaisten sotilaiden asettamien tikkaiden kautta. Heitä syytettiin myöhemmin Israelin kanssa yhteistyötä tehneiksi soluttautujiksi.
8. toukokuuta saatiin aikaan sopimus, jonka mukaan 26 sisällä ollutta kuljetettaisiin Gazan kaistalle. 13 taistelijaa jäi kirkkoon ja sisällä olleet siviilit poistuivat. Kypros tarjoutui ottamaan väliaikaisesti vastaan loput 13. Koko piiritys päättyi lopulta 10. toukokuuta, kun kaikki kirkossa olleet palestiinalaiset poistuivat viimein kirkon tiloista.
Seuraukset
Euroopan unioni välitti lopullisen sopimuksen 13 palestiinalaisen kohtalosta 22. toukokuuta. Kolme lähti Italiaan, kolme Espanjaan, kaksi Kreikkaan, kaksi Irlantiin, yksi Belgiaan ja yksi Portugaliin. Palestiinalaiset saivat kohdemaissaan vuoden oleskeluluvan. Kolmastoista palestiinalainen jäi Kyprokselle. Piirityksen aikana israelilaiset tarkka-ampujat olivat surmanneet 8 henkilöä ja haavoittaneet 22. 2 israelilaista sotilasta oli haavoittunut. Piiritys oli kestänyt yhteensä 38 päivää. Joitakin tunteja piirityksen jälkeen Israelin asevoimien joukot poistuivat Betlehemistä. Itse kirkko oli kärsinyt olosuhteet huomioon ottaen suhteellisen lievät vauriot.
Enetsin kieli
Enetsin kieli (aikaisempi nimitys jeniseinsamojedi) on Venäjällä Krasnojarskin aluepiirin Taimyrin piirissä asuvien enetsien puhuma uralilaisen kieliperheen samojedilaiseen haaraan kuuluva kieli.
Enetsi kuuluu pohjoissamojedilaisiin kieliin. Sen lähimmät sukukielet ovat nenetsi ja nganasani. Kieli jakautuu pohjoisiin tundra- ja eteläisiin metsämurteisiin, joita eräät tutkijat ovat pitäneet erillisinä kielinä. Metsäenetsit (noin 150 henkeä) asuvat Dudinkan kunnan Potapovon kylässä ja tundraenetsit (noin 50 henkeä) Karaulin kunnan Vorontsovossa. Molemmat kylät sijaitsevat Jenisein rannalla 300–400 kilometrin päässä toisistaan. Potapovossa asuu enetsien lisäksi nenetsejä, evenkejä, venäläisiä ja toisen maailmansodan aikana karkotettuja saksalaisia. Vorontsovossa on myös nenetsejä, nganasaneja, venäläisiä ja muualta tulleita siirtotyöläisiä. Noin kolmannes enetseistä on muuttanut Krasnojarskin aluepiirin kaupunkeihin.
Vuonna 1986 julkaistiin N.M. Tereštšenkon laatima kyrillinen enetsin aakkosto. Sen jälkeen enetsiksi on ilmestynyt kolme kirjaa: pieni kansanperinnekokoelma (1992), katkelma Luukkaan evankeliumista (1995) ja koulusanakirja (2001). Piirin sanomalehti Taimyr julkaisee toisinaan enetsinkielistä sivua ja paikallisessa radiossa lähetetään enetsinkielisiä ohjelmia. 1990-luvun puolivälissä Potapovossa toimi vähän aikaa lapsille tarkoitettu kielikerho.
Enetsiä voidaan pitää kuolevana kielenä. Vuosituhannen vaihteessa sitä osasivat Potapovossa vain yli 50-vuotiaat ja Vorontsovossa yli 40-vuotiaat. Vanhuksista monet puhuvat myös nenetsiä, nganasania tai evenkiä. Nuoriso osaa yleensä vain venäjää.
Kirjaimisto
Enetsin epävirallinen aakkosto on sama kuin venäjässä, mutta siinä on kolme lisäkirjainta:, ja.
23. maaliskuuta
23. maaliskuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 82. päivä (83. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 283 päivää.
Juhlapäiviä
Katso myös: kalenteri ~ 22. maaliskuuta, 24. maaliskuuta
Lois Marshall
Lois Catherine Marshall (29. tammikuuta 1924 Toronto – 19. helmikuuta 1997 Toronto) oli kanadalainen taidemusiikin laulaja, äänialaltaan sopraano.
Marshall sairastui kaksivuotiaana polioon ja kävi seuranneen vuosikymmenen aikana läpi useita jalkaleikkauksia lastensairaalassa, jossa innostui laulamisesta. Lapsena Marshallia vietiin Toronton sinfoniaorkesterin konsertteihin sekä Jascha Heifetzin ja Vladimir Horowitzin esiintymisiin. 12-vuotiaana Marshall aloitti muodolliset opintonsa pianisti, urkuri, laulunopettaja Weldon Kilburnin johdolla. Opetus- ja säestyssuhde laajeni henkilökohtaisemmaksi ja johti vuonna 1968 solmittuun avioliittoon. Lisäksi Marshall sai yksinlaulun opetusta wieniläissyntyiseltä sopraano Emmy Heimilta.
Ernest MacMillan havaitsi Marshallin lahjakkuuden ja kiinnitti hänet esiintymään Toronton sinfoniaorkesterin sekä Mendelssohn-kuoron kanssa Matteus-passion esityksiin vuonna 1947. Laulaja valmistui huippuarvosanoin The Royal Conservatory of Musicista ja sai Eaton-stipendin vuonna 1950. Samana vuonna hän voitti CBC:n Singing Stars of Tomorrow -kilpailun. Vuonna 1952 Marshall saavutti Naumburg-palkinnon, jonka turvin hän pääsi tekemään New Yorkin -ensiesiintymisensä kaupungintalolla. Tästä hyvästä laulaja sai tunnustusta Arturo Toscaninilta, joka kutsui tämän laulamaan ja levyttämään Ludwig van Beethovenin Missa Solemniksen.
Myöhemmin Marshall esiintyi sooloresitaaleissa ja orkesterien kanssa pitkin Pohjois-Amerikkaa, Eurooppaa, Australiaa ja Venäjää. Oopperauraa rajoitti huomattavasti laulajan jalkojen huonokuntoisuus. Eräs Marshallin huomattava levytys kuitenkin on Wolfgang Amadeus Mozartin Ryöstö Seraljista -oopperan levytys, jossa kapellimestarina toimi Thomas Beecham. Sarah Caldwellin johdolla Bostonin oopperassa järjestettiin Giacomo Puccinin oopperoiden La bohème ja Tosca tulkinnat, jotka olivat erityisesti Marshallia varten suunniteltuja.
Jan Erik Vold
Jan Erik Vold (s. 18. lokakuuta 1939 Oslo, Norja ) on norjalainen kirjailija.
Voldin isä oli toimittaja Ragnar Vold, ja hänen sisarensa on kirjailija Karin Beate Vold.
Toimittajaperheessä kasvanut Vold suoritti examen artium -tutkinnon 1958. Hän oli töissä laivoilla kesällä 1956 ja syksyllä 1958 ja pääsi tuolloin käymään Chicagossa ja New Yorkissa. Hän kiinnostui jazzista ja runoudesta ja kirjoitti 1950-luvun lopulla niistä aiheista artikkeleita. Opiskellessaan Oslon yliopistossa hän oli 1962–1963 stipendiaattina Kalifornian yliopistossa Santa Barbarassa ja tutustui William Carlos Williamsin ja Samuel Beckettin runouteen. Uppsalan yliopistossa hän opiskeli tammi–elokuussa 1965.
Vold on keskeinen Profil-ryhmän runoilija ja sukupolvensa vaikutusvaltaisimpia lyyrikoita. Hän on saanut valtion stipendin 1991. Konkreettisella, todellisuutta lähenevällä runoudellaan hän otti jo heti 1965 etäisyyttä 1950-luvun lyyriseen symbolismiin. Hänen suosituimpia kokoelmiaan ovat ''Mor Godhjertas glade versjon. Ja (1968) ja Kykelipi'' (1969). Lisäksi hän on kirjoittanut kirjallisuutta käsitteleviä esseitä ja esittelyjä ulkomaisista runoilijoita ja toimittanut runoantologioita.
Suomennettu tuotanto
Teoksessa Mukkula 2003: Lahden kansainvälinen kirjailijakokous on seuraavat Voldin runot
Teoksessa 80–90: pohjoismainen antologia on seuraava Voldin runo
Lappeenrannan ravirata
Lappeenrannan ravirata (tunnetaan myös nimellä Lappee) sijaitsee noin neljä kilometriä Lappeenrannan keskustan länsipuolella Lavolan kaupunginosassa Lappeenrannan lentoaseman tuntumassa. Se on yksi Suomen 19 maakunnallisesta raviradasta. Lappeenrannan ravirata aloitti toimintansa nykyisellä paikallaan vuonna 1973. Se korvasi entisen Harapaisten kaupunginosassa sijainneen radan, jossa kilpailtiin viimeistä kertaa syksyllä 1969.
Lappeenrannan raviradalla on kaksi erillistä katsomorakennusta. Toisessa sijaitsee 350 paikkaisen ravintolakatsomon lisäksi muun muassa kilpailutuomariston tilat. Toinen rakennus puolestaan käsittää noin 500 hengen istumakatsomon sekä kahvilan. Lisäksi alueella on muun muassa vuonna 1975 valmistunut 22 karsinainen ratatalli.
Lappeen vuotuinen päätapahtuma on syksyisen molempien hevosrotujen tammoille järjestettävä Villinmiehen Tammakilpailu. Kuninkuusravit Lappeenrannan nykyisellä radalla on pidetty vuosina 1977, 1993 ja 2009. Lisäksi Lappeen vanhalla raviradalla järjestettiin vuoden 1955 Kuninkuusravit.
Steve Ott
Steve Ott (s. 19. elokuuta 1982 Summerside, Prinssi Edwardin saari, Kanada) on kanadalainen ammattilaisuransa lopettanut jääkiekkoilija, ja nykyinen apuvalmentaja. Hän oli fyysinen laitahyökkääjä, nopea luistelija ja osasi tarvittaessa myös tapella. Ott pelasi urallaan 14 kautta NHL:ssä, yhdeksän kautta Dallas Starsissa, kaksi kautta Buffalo Sabresissa, kaksi kautta St. Louis Bluesissa, puoli kautta Detroit Red Wingsissä ja puoli kautta Montreal Canadiensissa
Ura
Ott pelasi ennen NHL:ää kolme kautta OHL-joukkue Windsor Spitfiresissä. Dallas Stars varasi hänet ensimmäisellä kierroksella ja numerolla #25 kesällä 2000. Kaudella 2000–2001 hänet valittiin OHL:n kolmanteen ja CHL:n toiseen tähdistökentälliseen sekä kaudella 2001–2002 OHL:n toiseen tähdistökentälliseen. Kaudeksi 2002–2003 Ott siirtyi Dallas Starsin organisaatioon. Hän pelasi NHL:ssä 26 ottelua tehoin 3+4=7 ja suurimman osan kaudesta farmijoukkue Utah Grizzliesissä.
Kaudella 2003–2004 Ott murtautui Starsin NHL-kokoonpanoon ja pelasi 73 ottelua. Ott pelasi työsulkukauden 2004–2005 AHL:n Hamilton Bulldogsissa. Kaudella 2006–2007 Ott pelasi vain 19 ottelua loukattuaan nilkkansa lokakuussa 2006.
Ott on viime vuosina kehittynyt paljon myös pisteiden tekemisessä ja kaudella 2008–2009 hän teki henkilökohtaisen piste-ennätyksensä tehoin 19+27=46 ollen myös joukkueen neljänneksi paras pistemies Mike Modanon kanssa. Vuotta myöhemmin Ott teki NHL:n yhden kauden henkilökohtaisen jäähyennätyksensä 153 minuutillaan. Kaudella 2010–2011 hänen jäähyminuuttimääränsä nousi vieläkin korkeammalle, 183 minuuttiin. Enemmän on tullut ainoastaan työsulkukaudella 2004–2005 AHL:n runkosarjassa, kun jäähyminuutteja kertyi 279. Maaliskuussa 2010 Ott teki Starsin kanssa nelivuotisen jatkosopimuksen, joka toi hänelle keskimäärin 2,95 miljoonaa dollaria kaudessa.
Ott pelasi Starsissa kauden 2011–2012 loppuun. Hän teki tuon kauden aikana 39 pistettä ja taklasi 278 kertaa, neljänneksi eniten koko NHL:ssä. Kauden jälkeen Ott oli osallisena Starsin ja Buffalo Sabresin välisessä kaupassa, jossa hän siirtyi Adam Pardyn kanssa Sabresiin vaihdossa Derek Royhin.
Buffalo Sabres nimesi ennen kautta 2013–2014 Ottin ja Thomas Vanekin joukkueensa kapteeneiksi. Vanek toimi kauden alussa kapteenina kotiotteluissa ja Ott vierasotteluissa. Vajaat neljä viikkoa kauden alkamisesta Vanek siirtyi kuitenkin New York Islandersiin ja Ott jatkoi joukkueen ainoana kapteenina. Helmikuussa 2014, muutama vuorokausi ennen kauden 2013–2014 siirtotakarajaa, myös Ott siirtyi pois Sabresistä, St. Louis Bluesiin. Hän oli osana pelaajakauppaa, jossa Blues sai hänen lisäkseen maalivahti Ryan Millerin ja jossa Sabresiin siirtyivät maalivahti Jaroslav Halák, hyökkääjät Chris Stewart ja William Carrier sekä kaksi varausvuoroa.
Kesällä 2016 Ott teki yksivuotisen sopimuksen Detroit Red Wingsin kanssa. Ottin viimeisellä kaudellaan 2016–2017 hän pelasi 42 ottelua Detroitissa ja 11 ottelua Montrealissa.
Hän ilmoitti uransa lopettamisesta ja siirtymisestä St.Louis Bluesin apuvalmentajan tehtäviin 25. toukokuuta 2017. Ott pelasi urallaan 848 ottelua tehden niissä pisteet 237. Häntä arvostettiin eniten urallaan kilpailijana ja joukkueen henkisenä johtajana. Myös St.Louis Bluesin päävalmentaja Mike Yeo sanoi että hän uskoo Ottin tuovan lisää energiaa joukkueeseen roolissaan apuvalmentajana.
Maajoukkue
Ott pelasi Kanadan maajoukkueessa vuoden 2010 MM-kilpailuissa. Hän on pelannut myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2001 ja 2002. Vuonna 2001 tuli pronssia ja 2002 hopeaa.
Exitus (Aisti & Emeton albumi)
Exitus on rap-duo Aisti & Emeton ensimmäinen studioalbumi. Albumin tuotti Ähky Records.
Taustaa
Kappaleella "Maammelaulu" on käytetty eri YouTube -videoiden ääniä. Esim. video, jolla Summan paperitehtaan työntekijän Pekka Suurosen haastattelu: "Miltä tuntui tänä aamuna?" "No, miltäs kuvittelet! Aamulla tuntu hyvältä! Nyt vituttaa!" on otettu kappaleeseen. Myös video, jolla Voikkaan paperitehtaan pääluottamusmies Kari Haaraoja sanoo: "Saattaa olla, että riipasen kovan kännin tänään." on otettu kappaleeseen. Kappaleela "Lucifer" käytetty nauru on taas "Ha Ha Ha" -YouTube videosta, jolla vauva nauraa. Kappaleesta "Nähää Helvetissä" on julkaistu musiikkivideo.
Vietti (nimi)
Vietti on suomalainen miehen etunimi. Se on muunnos latinalaisesta nimestä Vitus, joka merkitsee ’altista’ ja ’halukasta’.
Vietti-nimi mainittiin Kansanvalistusseuran julkaisemassa kalenterissa 1882–1883. Suomen almanakassa se esiintyi vuosina 1892–1907 muodossa Wietti. Wietin nimipäivä oli pyhän Vituksen muistopäivänä 15. kesäkuuta.
Nimiasu Wietti on ollut virallisena nimenä erittäin harvinainen. Tämännimisiä henkilöitä on etunimitilastossa alle 10. Wietit ovat syntyneet 1900-luvun kahden ensimmäisen vuosikymmenen aikana.
Luettelo Artemis Fowl -sarjan hahmoista
Tämä luettelo kertoo hahmoista Eoin Colferin luomassa kirjasarjassa Artemis Fowl.
Leon Abbot
Suurikokoinen demoni ja Hybrasin sankari. Muut demonit ihailevat häntä, sillä hän onnistui tuomaan romaanin ja varsijousen mukanaan ihmisten maailmasta. Hänen oikea nimensä on N'zall, joka tarkoittaa "pientä sarvea".
Arno Blunt
Uusiseelantilainen henkivartija, joka toimi Jon Spiron leivissä. Blunt on Butlerin tapaan jättimäinen, ja hänellä on platinanvaaleat hiukset. Ikuisuuskoodissa hän onnistui ampumaan Butleria kuolettavasti, mutta samassa rytäkässä hän menetti hampaansa. Sen jälkeen Blunt on käyttänyt erilaisia tekohampaita. Ikuisuuskoodin lopussa Butler esittää haamua ja saa huijattua Bluntin tunnustamaan kaikki rikoksensa ja tämä joutuu vankilaan.
Domovoi Butler
Domovoi Butler, josta yleensä puhutaan pelkällä sukunimellä, on Artemis II:n henkivartija ja läheinen ystävä. Butler on yksi niistä harvoista, jotka tietävät keijujen olemassaolosta. Hän joutuu vaarallisiin tilanteisiin ja hän on liki kuollut ja kuollut kirjoissa Artemis Fowl ja Artemis Fowl: Ikuisuuskoodi. Butler ja Artemis ovat keijujen vihollisia ja heillä on usein yhteisiä projekteja.
Butler on ihmiseksi jättiläismäinen ja hän on ajanut päänsä kaljuksi. Butlerin sanotaan olevan kolmanneksi vaarallisin ihminen maailmassa.
Butlerin ystäväpiiriin kuuluu muun muassa Artemis II, Artemis I, hänen pikkusiskonsa Juliet Butler, menninkäiskomisario Holly Short, HALTiJan ensimmäinen naispoliisi, joka on parantunut hänet ainakin kerran, kleptomaanikääpiö Mulch Diggums, komentaja Julius Root sekä fiksu kentauri Foaly.
Juliet Butler
Butlerin pikkusisko. Juliet oli Madam Kon opissa, muttei railakkaan luonteensa vuoksi menestynyt opinnoissaan. Juliet on syntynyt Yhdysvalloissa ja hän on kiinnostunut vapaapainista.
Caballine
Naispuolinen kentauri, joka on esiintynyt sarjassa ainoastaan keskusteluissa. Caballine mainitaan ensimmäisen kerran kirjassa Kadonnut siirtokunta. Hän on ammatiltaan kuvanveistäjä ja KVTV:n tutkija. Foaly kertoo käyvänsä lenkkeilemässä Caballinen kanssa joka aamu. Aikaparadoksissa kerrotaan, että Foaly ja Caballine ovat mennet naimisiin.
Doodah Day
Pikkuruinen tonttu, joka salakuljettaa kalaa Turvaan. Doodah osaa ajaa millä tahansa ajoneuvolla.
Mulch Diggums
Kleptomaanikääpiö, joka on toiminut Artemiksen apuna useissa tämän seikkailuissa. Mulchilla on pitkä rikosrekisteri ja hän on istunut pitkään vankilassa. Kleptomaaniksi ajautunut ja taikuudestaan luopunut Mulch auttaa HALia selvittämään ensin Artemis Fowlin ongelmat ja on myöhemmin avainasemassa pelastamassa koko keijujen Turvakaupunkia suuruudenhullun, koomasta heränneen Opal Koboin kieroutuneilta suunnitelmilta.
Foaly
Huippuälykäs kentauri, joka toimii HAL:n teknikkona. Foaly on äärimmäisen ylpeä keksinnöistään ja perso kehuille. Foaly on Hautautuneiden Alueiden Lainvalvonnan (HAL:in) tekninen neuvonantaja. Menninkäiskomisario Holly Short on hänen hyvä ystävänsä. Foaly pitää porkkanoista ja on yleensä hyvin ivallinen ja äärimmäisen vainoharhainen. Foalyn pahin vihollinen ja kilpailija on Opal Koboi. Foalyn keksintöjä ovat muun muassa titaanikapselit ja HAL:in kypärät.
Artemis Fowl I
Fowlin suvun päämies, joka oli kadoksissa Venäjällä kahden vuoden ajan. Ennen katoamistaan Artemis I oli kylmäverinen rikollisnero, joka keskittyi vain rikollisiin hankkeisiinsa. Artemis II onnistui kuitenkin keijujen avustuksella pelastamaan isänsä Venäjän mafian kynsistä kirjassa Tehtävä pohjoisessa. Holly joutui käyttämään taikuuttaan Artemis I:n parantamiseen. Parantamisen jälkeen Artemis I oli tietenkin fyysisesti terveempi, mutta hän päätti myös luopua rikollisista hankkeistaan ja keskittyvänsä perheeseensä.
Artemis Fowl II
Sarjan päähenkilö, poikkeuksellisen älykäs irlantilaisnuori. Artemiksella on rikollisia taipumuksia ja hän haluaa nostaa Fowlin rikollissuvun taas vanhaan kukoistukseensa. Ensimmäisessä kirjassa 12-vuotias Artemis on vielä moraaliton ja hän kidnappaa HAL:n komisarion Holly Shortin vaihtaakseen tämän keijujen kulta-aarteeseen.
Grub Kelp
Trouble Kelpin pikkuveli ja HAL:n alikonstaapeli. Grub löytää kaikesta jotakin vikaa ja hän tekee usein valituksia, joskus täysin tarpeettomasti.
Ensimmäisessä tarinassa Grub on ainoa Noutoryhmän jäsen, jonka Butler jättää tainnuttamatta. Grub kertoo tämän jälkeen tarinaa, jossa hän päihittää jätti-Butlerin. Tarina muuttuu hurjemmaksi joka kerta.
Trouble Kelp
HAL:n menninkäinen, jonka saavutuksia ylistetään useita kertoja sarjan aikana. Trouble esiteltiin ensimmäisessä kirjassa komisariona ja Noutoryhmä 1:n johtajana. Ikuisuuskoodin ja Opalin koston välisenä aikana Trouble ylennettiin tarkastajaksi. Hän sai ylennyksen komentajaksi Ark Soolin saatua potkut.
Trouble on Hollyn hyvä ystävä ja laittoi oman uransa vaaraan vaatiessaan Hollyn päästämistä TiJaan tarinassa HALTiJa.
Kirjassa Atlantiskompleksi selviää, että Trouble ja Holly ovat käyneet treffeillä ja että epävirallisesti Holly kutsuu esimiestään lempinimellä "Trubs".
USS Wasp (LHD-1)
USS Wasp (runkonumero LHD-1) on Yhdysvaltain laivaston Wasp-luokan maihinnousualus.
Luettelo Artemis Fowl -sarjan hahmoista
Opal Koboi
Narsistinen, hullu ja nero tonttu, jolla on suuria rikollisia suunnitelmia. Opal esiintyi ensimmäisen kerran kirjassa Artemis Fowl: Tehtävä pohjoisessa, jossa hän yritti ottaa Hautautuneet Alueet hallintaansa. Opal värväsi hiidet sotimaan puolestaan ja lavasti Foalyn syylliseksi hiisikapinaan. Artemis tovereineen onnistui kuitenkin pysäyttää Opal ja tämä vaipui koomaan.
USS Wasp (LHD-1)
Valmistus
Alus tilattiin Ingalls Shipbuildingilta West Bankistä Pascagoulasta Mississipistä, missä köli laskettiin 30. toukokuuta 1985. Alus laskettiin vesille 4. elokuuta 1987 ja kastettiin 17. syyskuuta kumminaan aiemman laivasto-operaatioiden apulaiskomentajan vara-amiraali William P. Lawrencen puoliso. Alus otettiin palvelukseen 29. heinäkuuta 1989 ensimmäisenä päällikkönään Leonard F. Picotte.
Luettelo Artemis Fowl -sarjan hahmoista
Opal Koboi
Myöhemmin, kirjassa Opalin kosto, Opal heräsi meditaatiounestaan, jota kaikki luulivat koomaksi. Brillin veljesten avulla Opal alkoi toteuttaa kostoaan. Hän suunnitteli tuhoavansa hänen aiemmat suunnitelmansa estäneet, Artemiksen, Hollyn, Juliuksen ja Foalyn sekä paljastavansa Turvan ihmisille. Opal teki itselleen plastiikkakirurgisia toimenpiteitä ja yritti sulautua ihmisten joukkoon. Opal onnistui murhaamaan Julius Rootin, mutta hänen muut suunnitelmansa ehdittiin estää. Opal päätyi kirjan lopussa huippuvartioituun selliin.
USS Wasp (LHD-1)
Palvelus
Norfolkista alus lähti 20. kesäkuuta 1991 ensimmäiselle kuuden kuukauden partiomatkalleen Välimerelle. Se kiinnittyi 1. syyskuuta Toulonin laivastotukikohdan laituriin.
Luettelo Artemis Fowl -sarjan hahmoista
Opal Koboi
Opal nähtiin myös Aikaparadoksissa, jossa Artemis ja Holly saivat vastaansa menneisyyden Opalin, joka yritti saada itselleen erilaisia taikavoimia harvinaisista eläimistä.
USS Wasp (LHD-1)
Palvelus
Tammikuussa 1993 alus lähti merelle osallistuakseen operaatio Restore Hopeen. Alus ajoi 20. huhtikuuta Somalian rannikolla riutalle, jolloin pohja ja potkurit vaurioituivat lievästi aluksen miehistön selvitessä ilman tappioita. Alus kuitenkin kykeni jatkamaan annettua tehtävää. Haverin seurauksena aluksen päällikkö ja merenkulku-upseeri vapautettiin tehtävistään.
Luettelo Artemis Fowl -sarjan hahmoista
Opal Koboi
Lopulta viimeisessä kirjassa, Viimeisessä Vartijassa, Opal kuolee.
USS Wasp (LHD-1)
Palvelus
Alus kolaroi 29. maaliskuuta 1995 tukilaiva USS Seattlen kanssa.
Luettelo Artemis Fowl -sarjan hahmoista
Loafers McGuire
Ikuisuuskoodissa esiintyvä pienikokoinen gangsteri. Loafers lähetettiin hakemaan Artemista Chicagoon yhdessä Mo Digencen (Mulch Diggums) kanssa.
USS Wasp (LHD-1)
Palvelus
Waspin ympärille kasattu valmiusosasto ja 22 MEU lähtivät 22. helmikuuta 2002 Norfolkista operaatio Enduring Freedomiin. Alus osastoineen palasi 30. elokuuta kotisatamaansa onnistuneelta partiomatkalta, jonka aikana oli osallistuttu Adeninlahdella operaatio Sea Eagleen sekä lukuisiin monikansallisiin harjoituksiin.
Norfolkista alus lähti 17. helmikuuta 2004 valmiusosastoineen osallistuakseen kuuden kuukauden partiomatkaan tukeakseen operaatio Enduring Freedomia. Alus osastoineen osallistui 8.-12. maaliskuuta Adrianmerellä Albanian rannikolla järjestettyyn PHIBLEX 04-5 -harjoitukseen. Osasto läpäisi 16. maaliskuuta Suezin kanavan ja merijalkaväki nousi maihin Pakistanissa 24. maaliskuuta. Alus saapui 5. huhtikuuta Jebel Aliin Dubaihin kolmen vuorokauden vierailulle. Alus osastoineen palasi Norfolkiin 18. syyskuuta.
Luettelo Artemis Fowl -sarjan hahmoista
Numero yksi
Demonivelho ja Qwanin oppilas.
USS Wasp (LHD-1)
Palvelus
Aluksen ampumatarvikkeita siirrettiin 23.-24. lokakuuta maihin Earle Naval Weapons Stationilla New Jerseyssä ja 4. marraskuuta alus sai määräyksen harjoitella merijalkaväen V-22 Ospreyn kuukauden puolivälissä ennen huoltoon siirtoa seuraavan vuoden alkupuolella. Alus sai 24. marraskuuta päätökseen V-22-koneiden lentotoimintaharjoituksen, joka järjestettiin Yhdysvaltain itärannikolla 12.-23. marraskuuta.
Luettelo Artemis Fowl -sarjan hahmoista
Minerva Paradizo
Ranskalaistyttö ja lapsinero, joka on myös selvillä keijujen olemassaolosta. Kuten Artemis aluksi, Minervakin halusi hyötyä keijuista. Minerva teki suunnitelman napatakseen demonin ja saamalla näin Nobelin palkinnon. Apureineen Minerva onnistuikin saamaan kiinni demonivelho Numero yhden. Artemis ystävineen kuitenkin sekoitti Minervan suunnitelmat, ja tämä joutui henkivartijansa Billy Kongin kidnappaamaksi. Myöhemmin Artemis ja kumppanit onnistuvat pelastamaan Minervan.
Butler kertoo, että Artemiksen kolmen vuoden aikamatkan aikana on Minerva on kasvanut ja kaunistunut ja puhuu Artemiksesta hyvin ihailevaan sävyyn.