cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Torsten Hartman
Hartmanin ensimmäinen puoliso vuodesta 1904 oli Hilja Maria Emilia von Essen (k. 1919) ja toinen vuodesta 1922 Helga Elisabet Tallqvist.
Halkiheltta
Tuntomerkit
thumb|Itiöemän alapinta Halkiheltan itiöemä kasvaa puullä käävän tai vinokkaan tapaan lakki suoraan puunrungolta. Jalka puuttuu tai se on aivan mitätön. Lakki on muodoltaan lähinnä viuhkamainen tai simpukkamainen ja esiintyy usein ryhminä. Nuorena lakki on valkea, päältä huopakarvainen, ja siinä saattaa olla vyöhykkeitä ja uurteita. Alapinnan heltasto on erikoinen, hieman vahamainen, ja siinä näkyy selkeä helttamainen muodostelma, joka voi olla väriltään vaaleanpunainen tai myöhemmin vaalean ruskehtavanharmaa. Haju ja maku ovat miedot. Malto on tuoreena sitkeää, kuivana kovaa. Heltat poikkeavat huomattavasti tavallisen helttasienen heltoista, joten on perusteltua käyttää niistä nimitystä valeheltta. Valeheltat halkeilevat kuivalla säällä ilmeisesti suojaamaan itiölavaa, mikä aiheuttaa helttojen näennäisen parillisuuden. Itiöemä voi säilyä jopa yli vuoden ja kastuessaan uudelleen olla jälleen toimintakuntoinen. Itiöemää tavataan vuoden ympäri.
Halkiheltan sukulaislajeina pidetään muun muassa Ruotsissa esiintyvää maljamaista Schizophyllum amplum -nimistä sienilajia sekä tammella kasvavaa häränkieltä, mutta sekoittamisvaaraa ei ole. Heltalliset käävät kuten koivunhelttakääpä ovat ulkonaisesti hieman samantapaisia.
Esiintyminen
thumb|left|Kuivahkoja itiöemiä lahopuulla Halkiheltta kasvaa kuolleella puulla. Isäntäpuiksi sopivat ainakin haapa ja pyökki, mutta sitä tavataan monenlaiselta puulta, muun muassa havupuilta. Laji esiintyy kaikilla mantereilla Antarktista lukuun ottamatta. Suomessa laji on eteläpainotteinen, hitaasti levittäytymässä pohjoiseen, ja sen esiintymispaikkoina ovat lähinnä puistot ja pihapiirit, joissa sitä tavataan kuolleiden lehtipuiden rungoilta, mutta myös muun muassa hakkuujätteestä. Koska kyseessä on ruskolahottaja, se hajottaa puun solunulkoisilla entsyymeillään selluloosaa ja hemiselluloosaa, mutta ei kunnolla ligniiniä.
Elinkierto ja lisääntyminen
Halkiheltta lisääntyy kantasienten tavoin yleensä suvullisesti. Sienirihmasto kyllä kasvaa ja muodostaa itiöemiä mitoottisesti. Elinkiertoon kuuluu olennaisena osana meioosi sekä soluliman ja tumien yhtyminen, jotka ovat eriaikaisia tapahtumia. Kaksitumainen kantaitiö alkaa muodostaa kasvuinalustassa haploidia sienirihmastoa. Kaksi tällaista rihmaa yhdistyy, jolloin solulimat yhtyvät. Muodostuva kaksitumainen rihmastovaihe on hyvin kestävä, ja sen solunjakautumiseen liittyy sinkilämuodostelma, jonka avulla mitoottisesti jakautuneet tumat vaeltavat solusta toiseen. Se alkaa sopivissa olosuhteissa lahopuulla muodostaa itiöemiä. Itiöemän valeheltoissa tapahtuu tumien yhtyminen, eli karyogamia, kahdessa eri pariutumisalueessa, eli MATA- ja MATB-lokuksessa. Tätä seuraa meioosi, jonka tuloksena ilmaantuu neljää erilaista kaksitumaista itiötyyppiä – A1B1, A1B2, A2B1 ja A2B2 – lukumääräisesti samassa suhteessa, mutta vain ne itiöyhdistelmät, joilla pariutumistyypit ovat keskenään erilaiset, voivat kasvattaa tervettä uutta kaksitumaista diploidia rihmastoa. Kahdella kolmasosalla on nimittäin – samasta kaksitumaisesta rihmastosta syntyneinä – jompikumpi pariutumisgeeni samanlainen. Suhdeluku on tietenkin parempi, ellei kyse ole itsepölytyksestä, koska tällöin käyttöön saadaan todennäköisemmin muitakin pariutumistyyppejä kuin 1 ja 2.
Haittavaikutukset
Halkihelttaa ei pidetä myrkyllisenä, mutta se on aiheuttanut toisinaan infektioita ihmisille, myös immuunipuolustukseltaan normaaleilla henkilöillä, mutta enemmän immuunivajavuutta potevilla lapsilla. Muun muassa pitkittyneissä nenän sivuontelon tulehduksissa on eristetty harvakseltaan kyseistä lajia. Vaikutusmekanismi voi olla allerginen tai ei-allerginen, ja hoitoon voidaan käyttää fungisideja kirurgisen hoidon ohella. Halkiheltan on todettu aiheuttaneen harvinaisena myös muun muassa keuhkoputkien tulehduksia. Erikoisuutena on todettu myös koiralla halkihelttainfektio. Diagnostisena vaikeutena on erottaa schizophylluminfektio Aspergillus-homeen aiheuttamasta taudista. Se onnistuu esimerkiksi viljelemällä sientä maljalla niin pitkään, että siihen kehittyy itiöemiä, mutta myös nukleotidiemästen järjestys voidaan määrittää.
Tieteellinen tutkimuskohde
Halkiheltta on ollut avainasemassa sienten suvullisen lisääntymisen tutkimuksessa. Sienillä saattaa olla useampia pariutumistyyppejä. Pariutumistyyppikäsitettä vastaa esimerkiksi eläimillä ja kukkivilla kasveilla sukupuoli. Näin voi ainakin leikillisesti väittää, että halkiheltalla on yli 27 000 ”sukupuolta”.
Sienellä on havaittu olevan myös antibakteerista tehoa. Lajin itiöemistä on uutettu myös laktoosiin sitoutuva lektiinimolekyyli, jolla näyttää kokeellisesti olevan monenlaisia vaikutuksia.
Hämeenkyrön Sanomat
thumb|235px|Hämeenkyrön Sanomien logo. Hämeenkyrön Sanomat oli suomalainen paikallislehti, jonka päälevikkialuetta olivat Hämeenkyrö, Viljakkala ja lähikunnat. Lehti perustettiin nykymuodossaan yksipäiväiseksi vuonna 1922. Lehti muuttui kaksipäiväiseksi vuoden 1987 lokakuussa. Loppuaikoinaan se ilmestyi itsenäisenä kerran viikossa tiistaina, ja torstaina nimellä UutisOiva yhdessä Pohjois-Satakunta-lehden kanssa. Hämeenkyrön Sanomien levikki oli 5 463 (LT 2012).
Hämeenkyrön Sanomien, Pohjois-Satakunta-lehden ja Seutulehti UutisOivan päätoimittajana toimii Katri Linnikko.
Annie Cannon
Annie Jump Cannon (1863–1941) oli yhdysvaltalainen tähtitieteilijä. Hän opiskeli Wellesley Collegessa. Tulirokko sai hänet kuuroksi. Cannon työskenteli Harvardin observatoriossa. Hän tutki pitkäjaksoisia muuttuvia tähtiä. Niitä hän löysi noin 300. Hän teki laajan luettelon muuttuvista tähdistä ja 225 000 tähden spektrin luokittelun, jota kutsutaan Harvardin luokitteluksi. Cannon oli delawarelaisen senaattorin tytär. pienoiskuva|Annie Jump Cannon.
Rakas
Rakas voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Winky Wright
Ura
Ammattilaisena Wrightin menestyskulku jatkui. Alkuaikoina hän otteli pääasiassa Floridan Tampassa. Kuudennessatoista ammattilaisottelussaan hän voitti Carlos Santanan neljännen erän teknisellä tyrmäyksellä, ja tuolloin hän sai myös lempinimensä Winky. Ottelusta hänelle maksettiin 800 dollaria. Birmingham oli havainnut suojattinsa kyvyt ja yritti saada yhteyttä kaikkiin suuriin nyrkkeilyn taustavaikuttajiin kuten Don Kingiin, Bob Arumiin ja Lou Duvaan, mutta vastauksia ei kuulunut, kunnes Birminghamia amatöörinä valmentaneen Art Mayorgan suhteiden ansiosta hän sai järjestettyä Winkylle Euroopan-matkan. Ensimmäisessä ottelussaan Luxemburgissa Wright voitti Darryl Lattimoren heti ensimmäisessä erässä. Tätä seurasi kahdeksan ottelun voittoputki otteluissa, joista valtaosa käytiin eri puolilla Eurooppaa. Tuolloin 25 ottelua voittamattomana otelleelle Wrightille suurin maksettu palkkio oli 5 000 dollaria, kunnes ranskalaiset Acariesin veljekset tarjosivat hänelle 50 000 dollarin palkkiota WBA-liiton maailmanmestaruusottelusta hallitsevaa mestaria Julio Cesar Vasquezia vastaan. 21. elokuuta 1994 Ranskan Saint-Jean-de-Luzissa käydyssä 12-eräisessä ottelussa voitti meni niukoilla piste-eroilla kaikin tuomariäänin kokeneelle Vasquezille käytyään lattiassa useita kertoja ottelun aikana väittäen kuitenkin itse niitä liukastumisista ja tönimististä johtuneiksi.
Wright palasi kehiin seuraavan vuoden maaliskuussa voittamalla Derrick Grahamin kolmannessa erässä tyrmäyksellä ottelussa siitä, kuka pääsee haastamaan IBF-liiton maailmanmestaruusotteluun Fernando Vargasin. Wright ja Vargas kohtasivat 4. joulukuuta ja voitto meni niukasti Vargasille kahden tuomarin pisteiden oltua hänen puolellaan ja yhden osoitettua tasapeliä. Seuraavassa ottelussaan vuoden 2000 syyskuussa hän voitti McKartin yhdistetyssä Yhdysvaltain ja Pohjois-Amerikan mestaruusottelussa ja puolusti mestaruuttaan Keith Mullingsia vastaan ennen kuin pääsi jälleen MM-otteluun. 12. lokakuuta 2001 hän kohtasi Robert Frazierin ottelussa IBF-liiton maailmanmestaruudesta, joka oli jäänyt Felix Trinidadin jäljiltä avoimeksi, ja vei voiton kaikin tuomariäänin. Tätä mestaruuttaan hän puolusti Jason Papillionia, McKartia, Juan Carlos Candeloa ja Angel Hernandezia vastaan, ja seuraavassa ottelussaan voitolla Shane Mosleystä otti nimiinsä myös WBC:n ja WBA:n mestaruudet. Näin hänestä tuli ensimmäinen mies, joka piti hallussaan kolmea suurliiton mestaruusvyötä, tosin IBF-vyön hän myöhemmin saman vuoden aikana menetti. Kahta jäljelle jäänyttä vyötään hän puolusti uusintaottelussa Mosleytä vastaan saman vuoden joulukuussa ja voitti niukan kamppailun pisteiden oltua yhden tuomarin korteissa tasan, mutta kahden korteissa hänen edukseen.
Keskisarja
Seuraavaksi Wright päätti siirtyä painoluokkaa ylemmäksi keskisarjaan, ja heti ensimmäisessä ottelussaan keskisarjassa hän kohtasi toisen entisen ylemmän välisarjan suurmiehen Felix Trinidadin ottelussa, jolla ratkaistiin WBC-liiton mestarin haastaja. Voitto meni Wrightille kaikin tuomariäänin ja Trinindad ilmoitti lopettavansa uransa. Seuraavassa ottelussaan hän voitti Sam Solimanin ja pääsi myös IBF-liiton ykköshaastajaksi. Toiseksi viimeisessä ottelussaan 17. kesäkuuta 2006 Wright kohtasi Memphisissa Jermain Taylorin WBC- ja WBO-liittojen mestaruusottelussa. 12-eräinen kamppailu päättyi ratkaisemattomaan tuomaripisteiden mentyä 113-115, 115-113 ja 114-114. Viimeisen kerran Wright otteli vuonna 2007 Bernand Hopkinsia vastaan. Wright hävisi kamppailun kaikin tuomariäänin.
Urallaan Wrightiä ei tyrmätty kertaakaan.
Miesten Ykköspesis-kausi 2019
Ykköspesis-kausi 2019 oli Suomen pesäpallon toiseksi korkeimman sarjatason Ykköspesiksen 39. kausi. Kauteen osallistui 12 joukkuetta. Sarjan voitti Manse PP, joka nousi Superpesikseen kaudeksi 2020. Kauden päätteeksi Pöytyän Urheilijat luopui sarjapaikoistaan. Tämän seurauksena putoamiskarsinnan hävinnyt Ylivieskan Kuula olisi säilyttänyt sarjapaikkansa, mutta se luopui paikastaan, jolloin runkosarjan hävinnyt Kannuksen Ura säilyi sarjassa.
Kaudella tehtiin Ykköspesiksen yksittäisen ottelun uusi yleisöennätys 3759 katsojaa Oulun Lipon isännöimässä ottelussa Manse PP:tä vastaan.
Sarjajärjestelmä
Runkosarjassa pelattiin kaksinkertainen sarja kaikkia joukkueita vastaan sekä kaksi lisäottelua paikallisvastustajia vastaan. Runkosarjan voittaja nousi suoraan Superpesikseen. Sijoille 2–5 sijoittuneet joukkueet pelasivat välieräsarjat paras viidestä -järjestelmällä, joiden voittajat etenivät Superpesiskarsintaan. Runkosarjan viimeiseksi sijoittunut joukkue putosi suoraan Suomensarjaan. Sijoille 10 ja 11 sijoittuneet joukkueet pelasivat paras kolmesta -järjestelmällä putoamiskarsinnan, jonka häviäjä putosi Suomensarjaan.
Välierät
Välieräpareissa kohtasivat toiseksi sijoittunut Oulun Lippo ja kuudenneksi sijoittunut Ulvilan Pesä-Veikot sekä kolmanneksi sijoittunut Haminan Palloilijat ja viidenneksi sijoittunut Puijon Pesis. Neljänneksi sijoittunut Sotkamon Jymy -2 ei päässyt välieriin, koska kakkosjoukkueet eivät voi nousta samaan sarjaan ykkösjoukkueen kanssa. Välieräparien voittajat etenivät Superpesiskarsintaan. Välieräsarjojen voittoon vaadittiin kolme otteluvoittoa.
Putoamiskarsinta
Putoamiskarsinnassa kohtasivat runkosarjan sijoille 10 ja 11 sijoittuneet Ylivieskan Kuula ja Simon Kiri. Voittaja säilyi sarjassa ja häviäjä putosi Suomensarjaan. Karsintasarjan voittoon vaadittiin kaksi otteluvoittoa.
Schuylkill
Schuylkill on joki Pennsylvanian osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Se on 210 kilometriä pitkä ja laskee Delawarejokeen Philadelphian kaupungin kohdalla.
Schuylkill sai 1820-luvulla kanavan, joka mahdollisti liikenteen aina Pottsvilleen asti. Joen latvavedet olivat antrasiitti- ja hiilialueilla. Jokea pitkin kuljetettiinkin huomattavia määriä hiiltä, mikä auttoi jokilaakson teollistumisen kehitystä. Raideliikenne kuitenkin korvasi vesiliikenteen 1840-luvulle mennessä.
Roussi Tarmakov
Roussi Tarmakov (5. joulukuuta 1949 Malko Tarnovo – 17. helmikuuta 2011) oli bulgarialaissyntyinen säveltäjä. Hän asui Kanadassa vuodesta 1999 ja hänellä oli kaksoiskansalaisuus vuodesta 2005.
Tarmakov aloitti pianonsoiton 5-vuotiaana ja sai myöhemmin maisterinarvot sävellyksessä ja pianonsoitossa Sofian Kansallisesta Pantšo Vladigerov -musiikkiakatemiasta. Lisäksi hän valmistui Sofian arkkitehtuurin, rakennustekniikan ja geodesian yliopistosta. Tarmakovin saamiin tunnustuksiin lukeutuvat Prix Reine Marie José (Geneve, 1984, teoksesta Folk Music), Stichting Gaudeamuksen stipendi (Amsterdam, 1985), Bulgarian kulttuuriministeriön stipendi (1991–92; mahdollisti pääsyn Cité des Artsiin Pariisiin) ja palkinto TransforMusic-kilpailussa (Budapest, 2004, teoksesta With Feeling of the Beauty of the Tango).
Tarmakovin teoksia on esitetty Bulgarian lisäksi myös Itävallassa, Kanadassa, Saksassa, Italiassa, Liettuassa, Alankomaissa, Romaniassa, Venäjällä, Slovakiassa, Etelä-Koreassa, Ruotsissa ja Sveitsissä. Hänen musiikkiaan on kuultu useita kertoja Musica Nova -festivaalilla Sofiassa ja Wien Modern -festivaalilla sekä kahdesti Moskovan syysfestivaalilla (1997, 2000) ja kerran ISCM:n maailman musiikkipäivillä (Soul, 1997).
Eliaquim Mangala
Eliaquim Mangala (s. 13. helmikuuta 1991 Colombes, Ranska) on ranskalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Valenciaa.
Mangala pelasi Standard Liègessä 77 Jupiler Pro Leaguen ottelua kausilla 2008–2011. Hän voitti Belgian-mestaruuden 2009, Belgian cupin 2011 sekä Belgian Super cupin 2008 ja 2009. 16. elokuuta 2011 hän siirtyi portugalilaisjätti Portoon 6,5 miljoonan euron siirtokorvauksella. Hän pelasi Portossa 51 Primeira Ligan ottelua kausilla 2011–2014. Hän voitti Portugalin-mestaruuden ja Super cupin vuosina 2012 ja 2013. Hän siirtyi Manchester Cityyn 40 miljoonalla eurolla kesällä 2014. Hän voitti Cityssä Valioliigan mestaruuden 2018 sekä liigacupin 2016 ja 2018. Kaudella 2016−2017 hän pelasi lainalla Valenciassa 30 Primera Divisiónin ottelua. Seuraavalla kaudella hän oli lainalla Evertonissa, jossa pelasi kaksi liigaottelua. Manchester Cityssä hän on pelannut kaikkiaan 57 valioliigaottelua.
Mangala pelasi ensimmäisen maaottelunsa Ranskan joukkueessa Uruguayta vastaan kesäkuussa 2013. Hän kuului Ranskan joukkueeseen MM-kilpailuissa 2014, muttei päässyt pelaamaan. Hän pelasi EM-kilpailuissa 2016 Ranskan hopeajoukkueessa 18 minuuttia puolivälierässä Islantia vastaan.
Karhunputket
Karhunputket (Angelica) on kasvisuku sarjakukkaiskasvien heimossa. Siihen kuuluu 104 lajia. Karhunputkilajeista muutamia käytetään mauste- ja lääkekasvina, esimerkiksi väinönputkea.
Lajeja
Karhunputkilajeja:
Mikko-Ville Luolajan-Mikkola
Mikko-Ville Luolajan-Mikkola (23. helmikuuta 1953 Helsinki) on suomalainen viulisti, joka on tehnyt mittavan uran sekä taidemusiikin että jazzin saroilla.
Tausta
Säveltäjä Vilho Luolajan-Mikkolan musiikkiperheeseen syntynyt Mikko-Ville opiskeli viulunsoittoa muun muassa Leena Siukonen-Penttilän, Riccardo Odnoposoffin, Max Rostalin sekä Sándor Véghin johdolla. Hänen nuorempi veljensä on diplomisellisti Markku Luolajan-Mikkola (1957) ja isosiskonsa pianisti Anu Saikko (s. 1950).
Ura
Kansainvälisen kilpailumenestyksen jälkeen Luolajan-Mikkola ryhtyi freelance-muusikoksi ja soitti eri sinfoniaorkestereissa vuodesta 1977. Hän oli Suomen Kansallisoopperan orkesterin konserttimestari 1978–1981 ja Savonlinnan oopperajuhlaorkesterissa samassa tehtävässä alkaen vuodesta 1989. Vuosina 1981–1985 hän soitti New Yorkin Metropolitan-oopperan orkesterissa.
Jazz-muusikkona Luolajan-Mikkola soitti 1970-luvun puolivälistä alkaen Wasama-kvartetissa. Hän on Hot Club -trion perustajajäsen sekä toiminut myös viihdemusiikin parissa, teatterimuusikkona ja kontrabasistina.
Yerebatan Sarayı
thumb|Istanbulin maanalainen vesisäiliö Yerebatan Sarayı (”upotettu palatsi”) tai Yerebatan Sarnıcı (”upotettu vesisäiliö”) on maanalainen vesisäiliö Turkin Istanbulissa, Hagia Sofian vieressä. Vesisäiliön kattoa kannattelee 336 pylvästä ja sinne mahtuu 100 miljoonaa litraa vettä. Se rakennettiin Bysantin keisari Justinianus I:n valtakaudella 500-luvulla.
Bagouén alue
Bagouén alue on Savanesin piirikuntaan kuuluva hallintoalue Norsunluurannikon pohjoisosassa. Sen pinta-ala on 10 668 neliökilometriä. Alueen hallinnollinen keskus on Boundiali. Asukkaita on 375 700 henkeä (vuonna 2014).
Bagouén alue rajoittuu idässä Poron, etelässä Bérén ja Worodougoun ja lännessä Kabadougoun ja Folonin alueisiin sekä pohjoisessa Maliin.
Alue käsittää Boundialin, Kouton ja Tengrelan departementit. Kuntia ovat Boundiali, Gbon, Kanakono, Kasséré, Kolia, Kouto ja Tengrela. Aliprefektuureja on 14.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, käsityöammatit ja kaupankäynti. Myytäväksi tuotetaan puuvillaa, mangoja ja cashewpähkinöitä.
Viipurin klassillinen lyseo
pienoiskuva|Vuonna 1940 lakkautetun Viipurin klassillisen lyseon rakennus vuonna 2018. Viipurin klassillinen lyseo oli vuonna 1879 perustettu ja 26. heinäkuuta 1940 annetulla asetuksella lakkautettu valtion oppikoulu. Samalla asetuksella perustettiin puolestaan Kuopioon Kuopion klassillinen lyseo, jonne osa Viipurissa toimineesta opettajakunnasta siirtyi, kuten myös osa lakkautetun koulun omaisuudesta.
Koulu toimi Agricolankadulla Pantsarlahden kaupunginosassa.
Veronica Guerin (elokuva)
Veronica Guerin (videolevityksessä ja televisiossa suomeksi myös Veronica Guerin – totuuden puolesta) on Joel Schumacherin ohjaama elokuva vuodelta 2003. Elokuva kertoo irlantilaisesta toimittajasta Veronica Guerinistä.
Juoni
Veronica Guerin oli Sunday Independent -lehden toimittaja, joka kirjoitti Dublinin huumekaupasta. Elokuva alkaa Guerinin 26. kesäkuuta 1996 tapahtuneella murhalla. Sitten siirrytään seuraamaan edeltäneiden 18 kuukauden tapahtumia, jotka johtivat hänen murhaamiseen. Guerin ryhtyy tutkimaan Dublinin huumekauppaa ja aloittaa lapsinarkkareita, jotka pistävät itseään kaduilla. Tutkimukset johtavat diilereiden jäljille. Hänellä on joitain lähteitä alamaailmassa ja näistä tärkeimpänä on John Traynor. Tutkimusten edetessä huumekauppiaat pyrkivät vaimentamaan Guerinin. Hänet hakataan ja hänen lapsensa henkeä uhataan. Traynor johtaa Guerinin "The Monk" Hutchin jäljille. Tämä ei kuitenkaan ole syyllinen. Traynorin harhautuksesta, väkivallan uhasta, ja perheensä peloista huolimatta Guerin jatkaa työtään. Lopulta John Gilligan, joka toimii huumekaupan taustalla, murhauttaa Guerinin. Marttyyrimainen kuolema johtaa elokuvassa Irlannin hallinnon toimiin huumekauppaa vastaan.
Arvioita
Turun Sanomien Päivi Valotien mielestä Veronica Guerin on paisuteltu ja pateettinen melodraama, joka lipsahtaa kiusallisen lähelle henkilöpalvontaa ylentäessään nimihenkilönsä täydelliseksi marttyyriksi. Samalla tarinan sankaritar jää tylsistyttävän yksiulotteiseksi ja kaavamaiseksi hahmoksi, jota ei pelasta edes osaava ja karismaattinen Cate Blanchett.
G. Pula-aho -patsas
G. Pula-aho -patsas on näyttelijä Leo Jokelan elämäntyötä kunnioittavan Leo Jokela Boozing Society -yhdistyksen jakama viihde- ja kulttuurialan palkinto, joka myönnetään ansioituneille viihteen ja kulttuurin ammattilaisille. Spede Pasasen keksimän sketsihahmon Papukaija G. Pula-ahon mukaan nimetty patsas luovutetaan vuosittain Jokelan syntymäpäivänä 24. tammikuuta. Vuodesta 1994 lähtien jaetun palkinnon ovat saaneet muun muassa Vesa-Matti Loiri, Jukka Virtanen, Spede Pasanen, Tuomari Nurmio ja Peter von Bagh.
Louis-Nicolas Cabat
pienoiskuva|Maisema vuonna 1893 tai aiemmin, [[Strasbourgin taidemuseo.]]
Louis-Nicolas Cabat (tai Nicolas Louis Cabat taikka vain yhdellä etunimellä Lois Cabat, 1812–1893) oli ranskalainen taidemaalari. Hän oli yksi 1830-luvun realistisen maisemamaalauksen aloittajista ja Barbizonin koulun edelläkävijöistä. Hänen uransa alkuaikojen maisemamaalauksissa korostuu Barbizonin koulun maalareille ominainen aito ja intiimi vaikutus. Sen sijaan myöhemmin hän ilmensi taiteessaan ihanteellista, akateemisempaa käsitystä maisemasta.
Muistojen Bulevardi (kappale)
Muistojen Bulevardi on Börje Sundgrenin säveltämä sekä hänen ja Solja Tuulen (Sauvo Puhtila) sanoittama kappale. Sanoituksessa kertoja vaeltaa syysaikaan puistolehmusten reunustamalla Helsingin Bulevardilla ja muistelee onnellisempia aikoja läheisen ihmisen kanssa, kun kaupunki näyttäytyi rakkauden kehtona ja keväinen valo täytti sydämenkin.
Tämä ranskalaistyyppinen laulu oli ehdolla Suomen edustajaksi Eurovision laulukilpailuun vuonna 1966. Laulusolisti oli Laila Kinnunen. Kappale julkaistiin samana vuonna Lailan singlellä Muistojen Bulevardi / "Näitkö sen?" (Scandia KS 629), jolla nimikappaleen kesto on 2:30. Säestyksestä huolehti Esko Linnavallin yhtye ja Linnavalli oli myös kappaleen sovittaja. Kappale julkaistiin albumilla Valoa ikkunassa (Helmi HLP 834) vasta vuonna 1986.
Tätä ennen se oli ehtinyt ilmestyä vuonna 1983 Matti Salmisen albumilla Rantakoivun alla (Scandia SLP 695). Säestyksestä huolehti Jaakko Salon johtama studio-orkesteri ja sovituksen on tehnyt Raimo Henriksson. Vuonna 1990 kappale on päätynyt suomalaisen rautalankayhtye The Quietsin singlen Maroc 7 (Euros SIS 061) kääntöpuolelle. Kappaleen englanninkielinen nimi on "Boulevard of Memories". Tämän soitinesityksen sovituksesta vastaa esittävä yhtye.
Vuonna 1991 ilmestyneellä albumilla Helsingin laulu kappaleen esittää Vesa-Matti Loiri säestäjänään Markku Johanssonin johtama UMO. Sovituksen on tehnyt Petri Juutilainen.
Vuonna 2002 on ilmestynyt tribuuttialbumi Muistojen Bulevardi – Laila Kinnusen unohtumattomat laulut (AXR Edel), jolla kappaleen laulaa Marita Taavitsainen. Säestyksestä vastaa Vantaan viihdeorkesteri Markku Johanssonin johdolla.
Kappaleesta on saanut nimensä YLE Radio 1:ssä lähetettävä musiikkiohjelma Muistojen bulevardi.
Muistojen bulevardi
Muistojen bulevardi voi viitata seuraaviin asioihin:
National Right to Life Committee
National Right to Life Committee (NRLC) on yhdysvaltalainen poliittisesti ja uskonnollisesti sitoutumaton abortinvastainen järjestö.
National Right to Life Committee perustettiin 1973, kun Yhdysvaltain korkein oikeus oli tehnyt tammikuussa päätöksen oikeusjutussa Roe vastaan Wade. Päätöksen perusteella abortti tuli lailliseksi kaikissa osavaltioissa. Järjestö kokoontui ensimmäisen kerran heinäkuussa 1973 Detroitissa.
NRLC:n toimintaan kuuluu poliittisten päättäjien lobbaaminen ja abortinvastaisen toimien järjestäminen. Järjestöön kuuluu poliittisen toiminnan komitea ja koulutusrahasto. Vaikka NRLC on abortinvastainen organisaatio, se on kuitenkin ollut aktiivinen myös kysymyksissä, jotka ovat koskeneet eutanasiaa, kantasolututkimusta, koeputkihedelmöitystä ja kloonamista.
Fortune-lehti listasi NRLC:n 1999 Washingtonin kahdeksanneksi vaikutusvaltaisimmaksi lobbausryhmäksi.
Rauhan rautatieasema
Rauhan rautatieasema on rautatieliikennepaikka Lappeenrannan Rauhassa, vajaa kuusi kilometriä Imatralta Joutsenon suuntaan.
Asema avattiin vuonna 1934, ja se on rakennettu rataosuuden usean muun aseman tavoin Thure Hellströmin tyyppipiirustusten mukaan. Sotavuosina aseman merkitys kasvoi Rauhan sairaalan toimittua sotasairaalana. Sotien jälkeen sairaala muutettiin takaisin psykiatriseksi sairaalaksi, mutta sen ja aseman läheisyyteen alkoi kehittyä tiheämpää asutusta. Rauhan asemalla tapahtui 15 kuolonuhria vaatinut junaonnettomuus 6. lokakuuta 1938.
Henkilöliikenne Rauhassa lakkautettiin vuonna 1977, mutta liikennepaikka on vielä tavaraliikenteen käytössä. Asemalta vajaat 100 metriä itään sijaitsee Korvenkylän vesitorni.
Rauhan rautatieasema huutokaupattiin vuoden 2016 alussa.
Amerikkalaisen jalkapallon II-divisioona
Amerikkalaisen jalkapallon II-divisioona on SAJL:n järjestämä miesten kolmanneksi korkein sarjataso. Kaudella 2023 II-divisioonaan osallistuu yhdeksän joukkuetta. Sarja on jaettu kahteen lohkoon. Lohkojen kaksi parasta etenevät pudotuspeleihin. Kaudella 2023 sarjan pudotuspeleihin jatkaa myös I-divisioonan kaksi heikointa joukkuetta. Sarjan loppuottelu on nimeltään Rautamalja ja sen samaa nimeä kantava pokaali on lahjoitettu kiertoon kaudella 2011, jolloin ensimmäisen Rautamaljan voitti Pori Bears.
Aikaisemmat kaudet
Kausi 2022
Lohko A
Lohko B
† East City Giants tuomittiin menettämään kaksi sarjapistettä
Otteluohjelma liiton sivuilla
Pudotuspelit
Kausi 2021
Lohko 1
Lohko 2
Lohko 3
Kausi 2020
Kausi 2019
Trojansin ja Indiansin luovutuksista johtuen lohkoissa pelattiin epätasainen määrä otteluita
Kausi 2018
Pudotuspelit
Kausi 2017
Runkosarja TAFTin luovutuksen vuoksi sarjassa pelattiin epätasainen määrä otteluita
Otteluohjelma ja tulokset liiton sivuilla
Kausi 2016
Kausi 2014 Sarjajärjestelmä muuttui radikaalisti kaudelle 2014 kun aiemman kauden II-divisioona jaettiin kahdeksi pienemmäksi sarjatasoksi.
Joukkuemuutokset kaudelle 2014:
Kaudella 2014 II-divisioona pelattiin kuuden joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Runkosarjan päätteeksi sarjataulukon kolme parasta joukkuetta eteni pudotuspeleihin. Runkosarjan voittajaksi selviytyi Hämeenlinna Huskies, joka sai suoran paikan IV Rautamaljasta. Hanko Sun City ansaitsi toisen paikan finaalista voittamalla vieraissa Kuopio Steelersin. Huskies voitti finaalin lukemin 35-8 ja nousi kaudelle 2015 I-divisioonaan.
Karsintaottelut
Kausi 2013 Kaudella 2013 II-divisioona pelattiin kahdessa lohkossa. Lohko A pelattiin puolitoistakertaisena (8 ottelua) ja Lohko B yksinkertaisena (6 ottelua) sarjana, jonka jälkeen lohkojen voittajat etenivät suoraan välieriin. Molempien lohkojen toinen ja kolmas pelasivat ristiin pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella. Näiden otteluiden voittajat etenivät välieriin lohkovoittajia vastaan. Rautamalja III pelattiin runkosarjassa paremmin sijoittuneen finaalijoukkueen kotikentällä 23.8.
Joukkuemuutokset kaudelle 2013:
5.6.2013 Jyväskylä Pirates ilmoitti luopuvansa sarjapaikastaan kaudelle 2013. Sen ottelut poistetaan otteluohjelmasta ja lohko A pelataan muilta osin normaalisti.
Wasa Royals voitti II-divisioonan mestaruuden, Rautamaljan, kaadettuaan finaalissa Hämeenlinna Huskiesin. Toisena kautena perättäin sarjan mestarijoukkue pelasi kauden läpi häviämättä otteluakaan.
Lohko A
Lohko B
Otteluohjelma liiton sivuilla Päivitetty 1.9.2013
Pudotuspelit
Kausi 2012 Kaudella 2012 sarjassa on mukana 15 joukkuetta, jotka jaettiin kolmeen lohkoon. Jo kolmannella kaudella perättäin yksi joukkueista luopui sarjasta. Tällä kertaa luopujana oli Oulun Northern Lightsin kakkosjoukkue, joka luovutti kauden ensimmäisen ja viimeisen pelinsä pelaajapulan vuoksi. Kahden otteluluovutuksen jälkeen liitto sulki NLII:n sarjasta ja mitätöi sen pelaamat ottelut sarjataulukosta.
Pudotuspeleihin tällä kaudella itsensä selvittivät runkosarjan voittajana Hyvinkää Falcons sekä sen perässä järjestyksessä Tampere Saints, Kuopio Steelers, Vaasa Vikings, Mikkeli Bouncers ja Helsinki Wolverines II. Näistä kaksi ensimmäistä selvittivät tiensä suoraan välierään ja muut pelaavat "wild card" kierroksella. Wild card-kierroksen otteluparit olivat Steelers-Wolverines II ja Vikings-Bouncers. Puolivälieristä tiensä välieriin selvittivät Steelers ja Vikings, joiden kaudet kuitenkin päättyivät välieriin Hyvinkää Falconsin ja Tampere Saintsin selvittäessä tiensä II Rautamaljaan.
Kausi 2011 Kaudella 2011 sarjassa oli mukana 15 joukkuetta, jotka jaettiin maantieteellisesti kolmeen lohkoon. Tälläkin kaudella nähtiin valitettava sarjasta luopuminen, kun Rauman Sea City Storm luovutti kesken kauden. Pudotuspeleihin menivät kaikkien lohkojen kaksi parasta, jotka olivat lohkosta 1 Hyvinkää Falcons ja Jyväskylä Pirates, lohkosta 2 Pori Bears ja Vaasa Vikings, sekä lohkosta 3 Sipoo Bulldogs ja East City Giants Helsingistä. Lopulta Rautamaljaksi nimetyssä finaalissa pelasivat Pori Bears ja Sipoo Bulldogs. Bears vei voiton lukemin 43-7.
Kausi 2009
Runkosarja
Kausi 2008
Kausi 2007
Kausi 2006
Kausi 2005
Kausi 2004
Kausi 1996 Sarjassa pelattiin yksinkertainen runkosarja, jonka voittajasta tuli II-divisioonan mestari. Sarjan toinen sai karsia paikasta I-divisioonaan.
Kausi 1995
Pohjoislohko
Tulokset
Kausi 1994
Etelälohko
Itälohko
Kausi 1993
Länsilohko
Kausi 1992
Kausi 1991
Euro Disney S.C.A.
Euro Disney S.C.A. (euronext: EDL) on konsernin emoyhtiö, joka Euro Disney Associés S.C.A. -tytäryhtiön kautta operoi Disneyland Paris -nimistä lomakeskusta Marne-la-Valléen kaupungissa Ranskassa. Yhtiön merkittävimmät osakkaat ovat The Walt Disney Company (39,8 %), saudiprinssi Al-Walid ibn Talal (10 %) ja muut (50,2 %).
Historia
24. maaliskuuta 1987 allekirjoitettiin sopimus lomakeskuksen rakentamisesta, ja sen osapuolia olivat Ranskan hallitus, The Walt Disney Company, Île-de-Francen maakuntaneuvosto, Seine-et-Marnen departementtineuvosto, Pariisin kaupungin liikennelaitos (RATP) ja uuden Marne-la-Valléen kaupungin julkisen suunnittelun lautakunta. Lomakeskuksen rakennustyöt alkoivat elokuussa 1988, ja lokakuussa 1989 yhtiö listautui Lontoon, Brysselin ja Pariisin pörsseihin. Maaliskuussa 1992 RATP avasi Marne-la-Vallée–Chessy-RER-paikallisjuna-aseman.
12. huhtikuuta 1992 avattiin Euro Disney -lomakeskus. Se koostui kuudesta hotellista, leirintäalueesta, Disney Village -ostos- ja huvittelualueesta sekä Euro Disneyland -teemapuistosta.
Toukokuussa 1994 Disneylandin yhteyteen avattiin TGV-kaukojunaliikenteen asema. Kesäkuussa 1996 Eurostar aloitti liikennöinnin asemalle. Nykyisin se on Ranskan merkittävimpiä risteysasemia, josta on päivittäiset yhteydet muun muassa Lontooseen, Brysseliin ja Strasbourgiin.
Syyskuussa 1999 yhtiö julkaisi suunnitelman toisen teemapuiston, Walt Disney Studiosin, rakentamisesta, ja se avattiin yleisölle maaliskuussa 2002.
Elokuussa 2008 lomakeskuksen porteista käveli sisään 200. miljoonas asiakas.
Ongelmia
Jo ennen teemapuiston avajaisia yrityksellä oli ongelma: se oli ei-toivottu monien ranskalaisten silmissä. The Walt Disney Companyn silloista pääjohtajaa Michael Eisneriä heitettiin kananmunilla, ja ihmiset kehottivat Mikkiä lähtemään kotiin. Avajaisten jälkeen menestys jäi lyhyeksi, eikä laman koettelema Eurooppa tullutkaan lomailemaan toivottuun tahtiin lomakeskuksen hotelleihin. Yhtiö teki tappiota pahimmillaan miljoona USD:tä päivässä. Myös ranskalaiset kulttuuritahot paheksuivat puiston anglo-amerikkalaisen kulttuurin vahvaa asemaa, ja varoittipa ranskalainen elokuvaohjaaja Ariane Mnouchkine, että Euro Disneystä tulee "kulttuurillinen Tšernobyl." Kun yhtiö teki runsaasti myönnytyksiä esimerkiksi tuomalla viinit puiston ravintoloihin, paikallistahot alkoivat rauhoittua. Imagotappio pakotti yhtiön kuitenkin luopumaan Euro Disney -nimestä ja vaihtamaan sen Disneyland Parisiksi vuonna 1994. Samalla Euro Disneyland -puisto sai nimen Disneyland Parc.
Ammunta kesäolympialaisissa 2004 – miesten 10 metrin ilmakivääri
Miesten 10 m ilmakivääri ammuttiin Ateenan kesäolympialaisissa 16. elokuuta. Kilpailun voitti Kiinan Zhu Qinan tuloksella 702,7 (599+103,7)
Suomen Juha Hirvi oli kilpailussa 40. tuloksella 580.
Marco Campos
Marco Campos (24. helmikuuta 1976 Curitiba – 15. lokakuuta 1995 Pariisi) oli brasilialainen autourheilija. Hän kuoli Formula 3000 -kilpailun käydyssä osakilpailussa Ranskassa. Hän on ainoa, joka on kuollut Formula 3000 -kilpailussa.
Ura
Campos oli ennen Formula 3000 -uraansa menestyvä karting-autoilija. Vuonna 1993 hän voitti Etelä-Amerikan karting-mestaruuden. Tämän jälkeen hän siirtyi Formula Opel -mestaruussarjaan, voittaen ensimmäisenä vuotenaan Draco Junior tallissa ajaneena.
Camposin hyvä ystävä Mario-Alberto Bauér neuvotteli sopimuksen Marcolle Willi Weberiltä WTS F3 -talliin kuten tallikaverinsa Ralf Schumacher. Mutta brasilialainen sponsori houkutteli Camposin jäämään Draco-talliin kun talli oli siirtymässä Formula 3000 -mestaruussarjaan vuonna 1995.
Joukossa olevan uustulokkaan Lola-Cosworthin seurausten johdosta Camposin oli vaikea saavuttaa pisteitä aloittelijakautenaan ja kokonaispisteet antoivat hänelle neljännen sijan.
Muuta
Hänen veljensä, Júlio, meni karting ja formula-mestaruussarjojen läpi, voittaen Skip Barberin mestaruussarjassa vuonna 2001 Yhdysvalloissa. Nykyään hän kilpailee Brasilian Stock Car Brasilin -mestaruussarjassa.
Luikonlahden tsasouna
Luikonlahden tsasouna eli Pyhittäjä Aleksanteri Syväriläisen tsasouna on ortodoksinen rukoushuone Kaavin Luikonlahden kylässä Pohjois-Savossa. Hirsisen rukoushuoneen vihki käyttöön arkkipiispa Paavali 30. elokuuta 1981.
Rakennus toimii Suomen ortodoksisen kirkon Kuopion ja Karjalan hiippakunnan, Kuopion ortodoksisen seurakunnan Kaavin alueen pyhäkkönä. Praasniekkaa vietetään vuosittain 30. elokuuta.
Muistojen bulevardi (radio-ohjelma)
Muistojen bulevardi on YLE Radio 1:ssä 9. tammikuuta 2012 alkanut kevyen musiikin äänilevykonserttien sarja. Sen lähetysaika on kello 9.05–10.00. Muistojen bulevardissa kuullaan viihdemusiikin klassikoiksi muodostuneita kappaleita ja myös harvinaisempia poimintoja menneiltä vuosikymmeniltä. Painopiste on 1930–1970-lukujen musiikissa. Ohjelman tuottaja on Pasi Hiihtola. Aiempia tuottajia ovat olleet Tuuli Saarakkala ja Elina Roms. Ohjelma on saanut nimensä Laila Kinnusen kappaleesta ”Muistojen bulevardi”.
Alkuvaiheessa ohjelmaa esitettiin maanantaista perjantaihin ja kunkin päivän äänilevyvalinnoista vastasi tietty Yleisradion musiikkitoimittaja: Pasi Hiihtola, Jake Nyman, Susanna Vainiola, Juha-Pekka Sillanpää tai Pekka Laine. Vuoden 2014 alusta Muistojen bulevardi muuttui kuusipäiväiseksi siten, että lauantaisin kuultiin uusintoja. Vuonna 2015 ohjelma oli jonkin aikaa seitsenpäiväinen. Yleisön toivomuksesta sunnuntainen lähetys kuitenkin muutaman kuukauden jälkeen korvattiin sen paikalla aikaisemmin olleella ohjelmalla Musiikkia vanhasta Euroopasta.
Vuonna 2020 Muistojen bulevardia toimittavat Pasi Hiihtola, Pekka Laine, Jake Nyman, Kalevi Pollari ja Tuuli Saksala.
Keväällä 2022 eräs ohjelmatoimisto markkinoi yli 50-vuotiaille suunnattua viihdemusiikkikonserttien sarjaansa nimellä Muistojen bulevardi. Toimiston omistaja kiisti Helsingin Sanomille kuulleensa sennimisestä radio-ohjelmasta. Samoihin aikoihin pianisti Jouni Somero esiintyi tyttärensä kanssa samalla nimellä, Ilmajoen Musiikkijuhlat järjesti samannimisen konsertin ja Yle itse järjesti Muistojen bulevardi -nimisiä konsertteja Helsingissä radio-ohjelman kymmenvuotisjuhlan kunniaksi. .
Catania
Historia
pienoiskuva|vasen|upright=0.95|Roomalaisen amfiteatterin jäänteitä Piazza Stesicoro -aukiolla. pienoiskuva|vasen|upright=0.95|[[Pyhän Agathan katedraali ja Piazza Duomo -aukiota.]]
Antiikki
Antiikin ajan Katane oli yksi Sisilian varhaisimpia kreikkalaisia siirtokuntia, ja perustettiin vuonna 730/729 eaa. Katane tuli Rooman valtapiiriin ensimmäisen puunilaissodan myötä vuonna 263 eaa. Ajan kuluessa se kehittyi tavalliseksi roomalaiskaupungiksi. Octavianus teki siitä roomalaisen colonian.
Katane kärsi antiikin aikana usein Etnan purkauksista sekä maanjäristyksistä. Antiikin ajan pahin purkaus sattui vuonna 121 eaa. Kaupungin säilyneet muinaisjäänteet ovat pääosin peräisin roomalaiselta kaudelta. Niihin kuuluvat muun muassa roomalaisen teatterin, odeionin, amfiteatterin ja akveduktin jäänteet.
Sorsat (suku)
Sorsat (Anas) on sorsalintujen lahkoon kuuluva suku.
Catania
Myöhempi historia
Kaupunki säilyi merkittävänä läpi roomalaisen kauden aina varhaisbysanttilaiselle ajalle saakka. Belisarius valtasi Katanen takaisin goottisotien alussa vuonna 535. Itä-Rooman eli Bysantin keisari Maurikios perusti kaupunkiin rahapajan, joka toimi noin 50 vuotta 500- ja 600-lukujen taitteessa.
Sorsat (suku)
Sorsat syövät vesikasveja, joita ne yleensä nyhtävät matalista vesistä, harvoin sukeltamalla kokonaan veden alle. Ne syövät myös hyönteisiä ja siemeniä lähellä rantaa. Sorsien nokka on leveä ja litteä. Uidessaan ne kelluvat korkealla vedessä. Ne lentävät usein tiiviissä parvissa.
Sorsien keskinäiset sukulaisuussuhteet ovat hankalia selvittää molekyylibiologisin keinoin. Sorsat risteytyvät helposti lähisukulaistensa kanssa ja tuottavat lisääntymiskykyisiä jälkeläisiä, mikä sekoittaa sukulaisuussuhteita entisestään.
Catania
Myöhempi historia
Catania on kärsinyt usein tulivuorenpurkauksista ja maanjäristyksistä myös uudella ajalla. Etnan purkaus vuonna 1669 peitti kaupungin laavaan, ja vuoden 1693 maanjäristys surmasi ihmistä. Maanjäristyksen jälkeen kaupunki rakennettiin uudestaan pitkälti barokkiarkkitehtuurilla. Barokkikaupunki on osa Unescon maailmanperintökohdetta ”Val di Noton myöhäisbarokin ajan kaupungit”.
Talous ja liikenne
Cataniassa on vilkas satama, josta viedään muun muassa hedelmiä. Catania on myös teollisuuskaupunki.
Kaupungissa toimii Catanian metro, jonka pituus on 3,8 kilometriä. Laajennusta on suunniteltu molemmista päistä. Catania–Fontanarossan lentoasema sijaitsee noin neljä kilometriä kaupungista lounaaseen.
Urheilu
Jalkapalloseura Calcio Catania pelasi Italian pääsarjassa kahdeksan kautta ennen putoamistaan kauden 2013–2014 päätteeksi. Seuraavalla kaudella joukkueen taustahenkilöitä jäi kiinni otteluiden lopputulosten järjestämisestä ja joukkue pudotettiin kolmannelle sarjatasolle eli Lega Prohon.
Sorsat (suku)
Suvun lajit
Sorsien sukuun kuuluu 26 lajia:
Policarpio Calizaya
Policarpio Calizaya Huaca (s. 10. syyskuuta 1962) on bolivialainen entinen yleisurheilija, joka kilpaili kestävyysjuoksussa. Hän osallistui urallaan kolmiin olympialaisiin vuosina 1988–1996. Calizaya kilpaili Soulissa 1988 10 000 metrin matkalla, mutta putosi ensimmäisellä kierroksella. Hän osallistui 10 000 metrin lisäksi myös 5 000 metrille Barcelonan olympialaisissa 1992, muttei päässyt kummassakaan lajissa jatkoon. Calizaya juoksi maratonin Atlantan kisoissa 1996 ja sijoittui 91:nneksi jättäen taakseen 20 maaliin asti päässyttä urheilijaa.
Ennätykset
Lähde: Sports-reference
Pär Sundström
Pär Sundström (s. 8. kesäkuuta 1981) on ruotsalainen basisti, joka soittaa ruotsalaisessa Sabaton -yhtyeessä. Hän on yhtyeen toinen alkuperäisjäsen yhdessä laulaja Joakim Brodénin kanssa.
Korvenkylän vesitorni
thumb|Korvenkylän vesitorni pienoiskuva|Korvenkylän vesitorni kuvattuna kerrostalosta Imatrankoskelta. Korvenkylän vesitorni on vesitorni Lappeenrannan Joutsenossa, Rauhan kylässä. Vesitorni on muodoltaan sienimäinen. Vesitornin tilavuus on 400 kuutiometriä. Vesitorni sijaitsee "Reporaitilla", Karjalan radan tuntumassa. Tornin vesikate on peltiä.
Hetki muistoille
Hetki muistoille on suomalaisen Eino Grönin studioalbumi vuodelta 1974.
Huhuilijatinami
Huhuilijatinami (Crypturellus undulatus) on Etelä-Amerikassa elävä ruskotinamien sukuun kuuluva tinamilintu. Huhuilijatinamiparit ja perheparvet voivat kommunikoida keskenään viheltävillä äänillä.
Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on noin 28 cm. Lajin sukupuolet ovat samannäköiset ja höyhenistö on vahvasti poikkijuovainen. Huhuilijatinamin yläosa on harmaanruskea, pyrstö mustanharmaa. Huhuilijatinamilla on valkoiset posket ja harmaa kurkku, jossa on valkoisia täpliä. Lajin jalat ovat kellahtavanvihreät.
Levinneisyys
Lajia tavataan itä- ja etelä-Kolumbiassa, etelä-Venezuelassa, lounais-Guyanassa, itä-Ecuadorissa, Brasilian sademetsävyöhykkeellä, Boliviassa, Paraguayssa ja pohjoisimmassa Argentiinassa.
Elinympäristö
Huhuilijatinami on paikkalintu, joka viihtyy aarnimetsissä sekä matalassakin pensas- ja tiheikkökasvillisuudessa.
Lisääntyminen
Koiras parittelee useiden naaraiden kanssa, jotka kulkevat koiraalta toiselle. Pesä on matala maakuoppa, tiheän kasvillisuuden suojassa. Pesässä voi olla usean eri naaraan munimia munia, joita koiras hautoo.
Tomáš Surový
Tomáš Surový (s. 24. syyskuuta 1981 Banská Bystrica, Tšekkoslovakia) on slovakialainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa KHL-seura Slovan Bratislavaa.
Ura
Surový on HC Banská Bystrican kasvatti. Hän pelasi ensimmäistä kertaa seuran edustusjoukkueessa Slovakian Extraliigassa kaudella 1997–1998 kolmen ottelun verran. Seura putosi Slovakian kakkostasolle, jossa Surový teki seuraavalla kaudella 41 ottelussa 57 tehopistettä. Kaudeksi 2000–2001 Surový siirtyi pääsarjaseura HK ŠKP Popradiin, jossa hän teki 53 ottelussa tehot	22+28=50. NHL-seura Pittsburgh Penguins varasi Surovýn neljännellä kierroksella 120. pelaajana kesällä 2001. Surový siirtyi Penguinsin organisaatioon, mutta pelasi kauden 2001–2002 AHL:ssä Wilkes-Barre/Scranton Penguinsissa. Surový debytoi NHL:ssä 14. helmikuuta 2003 ottelussa New York Rangersia vastaan. Ensimmäisen maalinsa hän teki seuraavassa ottelussaan New Jersey Devilsiä vastaan. Surový ei vakiinnuttanut missään vaiheessa paikkaansa NHL:ssä ja pelasi Penguinsissa lähinnä kolmosketjussa. Kaudella 2005–2006 Surový teki 53 ottelussa NHL:ssä tehot 12+13=25.
Kauden jälkeen joukkue ei tarjonnut Surovýlle jatkosopimusta ja hän siirtyi Elitserien-seura Luleåån. Hän oli 55 pistellään seuran paras pistemies ja Elitserien pistepörssin neljäs. Hän teki kesällä 2007 sopimuksen NHL-seura Phoenix Coyotesin kanssa, mutta hylkäsi sen ja siirtyi toiseen ruotsalaisseura Linköpingiin syyskuussa 2007. Surový oli kaudella 2007–2008 runkosarjassa vaisu, mutta paransi pudotuspeleihin ja teki seuran kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen huhtikuussa 2008. Kaudella 2008–2009 Surový floppasi pahasti ja teki runkosarjassa vain 11 pistettä. Linköping lainasi Surovýn Slovakiaan HC Banská Bystricaan kauden 2009–2010 alussa viiden ottelun ajaksi. Lokakuussa Surovýn palattua Linköpingiin sopimus purettiin ja hän siirtyi Skellefteå AIK:hon loppukaudeksi. Hän floppasi jälleen eikä jatkanut seurassa. Kesäkuussa 2010 Surový teki yksivuotisen sopimuksen KHL-seura Dinamo Riian kanssa. Hän teki kaudella 2010–2011 54 ottelussa tehot 14+18=32 ja pudotuspeleissä kuusi tehopistettä.
Kaudeksi 2011–2012 Surový siirtyi TsSKA Moskovaan. Pelattuaan kauden TsSKA:ssa hän siirtyi kaudeksi 2012–2013 Lev Prahaan.
Maajoukkueura
Surový edusti Slovakiaa nuorten MM-kilpailuissa vuosina 2000 ja 2001. Surovýn ensimmäinen miesten arvoturnaus oli talviolympialaiset Torinossa 2006. Hän pelasi samana vuonna Latvian MM-kilpailuissa, joissa hän teki 7 ottelussa tehot 2+2=4. Hän on pelannut MM-kilpailuissa myös vuosina 2007, 2009, 2011 ja 2012.
Greed Corp
Greed Corp on W!Gamesin kehittämä vuoropohjainen strategiapeli. Se julkaistiin Xbox Live Arcade:ssa 24. helmikuuta 2010, ja PlayStation Network:issä päivää myöhemmin, 25. helmikuuta 2010.
Pelaaminen
Peli käydään vuoropohjaisesti heksakartalla, ja sen tarkoituksena on poistaa kaikki vastustajan yksiköt kentältä. Kullakin vuorolla pelaajalla on yksi minuutti aikaa tehdä siirtonsa. Osapuolia on neljä: Kartelli (Cartel), Imperiumi (Empire), merirosvot (Pirates) ja "vapaaihmiset" (Freemen), joista kullakin on oma kampanjansa.
ConservAmerica
ConservAmerica, aiemmalta nimeltään Republicans for Environmental Protection (REP), on yhdysvaltalainen järjestö, jonka tarkoituksena on parantaa Yhdysvaltain republikaanisen puolueen asennetta ympäristönsuojeluun. Se perustettiin vuonna 1995.
Martha Marks, Kim O'Keefe-Wilkins ja Aurie Kryzuda perustivat REP:n tavattuaan uhanalaisten lajien konferenssissa Chevy Chasessä, Marylandissa, 1995. He olivat kaikki republikaaneja ja huolissaan uuden republikaanienemmistöisen Yhdysvaltain 104. kongressin tekemistä ympäristöpäätöksistä.
Järjestö muutti nimensä nykyiseen muotoonsa alkuvuodesta 2012.
Muscomorpha
Muscomorpha ("kärpäsmäiset") on kärpästen osalahko. Se on lajimäärältään valtava ja morfologisesti vaihteleva taksonominen ryhmä, jonka vajaaseen 80 heimoon kuuluu suurin osa maailman kaksisiipislajeista. Muscomorpha on pitkälti identtinen aiemmin käytetyn Cyclorrhapha-nimikkeen (tynnyrikotelokärpäset) kanssa.
Muscomorphaan kuuluvilla kärpäsillä on tyypillisesti varsin lyhyet, kolmesta jaokkeesta muodostuvat tuntosarvet, joiden yläpuolella sijaitsee erityinen karvamainen tai höyhenmäinen uloke, arista. Osalahkoon kuuluvien kärpästen ruumis on yleensä harvahkon karvoituksen peittämä ja tapa, jolla nämä kookkaat sukaset (setae) ovat asettuneet eläimen pinnalle, on yleensä määritystä tehtäessä tärkeä tuntomerkki.
Toukkien elinympäristöt vaihtelevat hyvin paljon. Heimosta riippuen toukat voivat vaihdella erilaisista kasvinsyöjistä (esimerkiksi Agromyzidae), lahottajista (esimerkiksi Scathophagidae) ja pedoista (esimerkiksi Syrphidae) loisiin (esimerkiksi Oestridae) ja parasitoideihin (esimerkiksi Tachinidae). Joillakin heimoilla jälkikasvu viettää toukkavaiheen emossa ja syntyy valmiina koteloitumaan (esimerkiksi Hippoboscidae). Toukalla ei ole muusta vartalosta selvästi erottuvaa päätä. Toukkavaiheita on kolme ja viimeisessä toukkavaiheessa kotelo alkaa muodostua toukan ihon alle, jolloin muodostuu liikuntakykyinen esikotelo, puparium.
Aiheesta muualla
ハエ
Sähkövirran tiheys
Sähkövirran tiheys (tunnus J) on suure, joka kuvaa sähkövirtaa sen lävistämän pinta-alan suhteen. Sähkövirran tiheyden SI-järjestelmän mukainen yksikkö on ampeeri neliömetriä kohti, A/m².