cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Karl Lepsius
Karl Lepsius syntyi 23. joulukuuta 1810 Naumburgissa, Saksassa. Hänen isänsä oli Karl Peter Lepsius ja äitinsä Friedericke Glaser.
Hella
Hella tarkoittaa seuraavia asioita:
Karl Lepsius
Lepsius johti Egyptiin, Nubiaan, Siinaille, Faijumin keitaalle ja Sudaniin vuonna 1842 lähtenyttä retkikuntaa. Rahoittajana toimi Preussin kuningas Fredrik Vilhelm IV. Retkikunnan pääasiallisena tavoitteen oli tutkia Niilin laakson muinaisia monumentteja ja laatia niiden sisältämistä kirjoituksista tarkat kopiot. Retkikunta keräsi yli 15 000 esinettä Berliiniin lähetettäväksi. Lisäksi Lepsius laati karttoja ja pohjapiirustuksia useista haudoista ja monumenteista ja kopioi useita tekstejä. Talvella 1844–1845 retkikunta tutki myös lähes kaikki Kuninkaiden laakson siihen aikaan tunnetuista haudoista ja kopioi niistä useita tekstejä. Retkikunta myös tyhjensi ja tutki vielä osittain raivaamattomia hautoja, muun muassa Ramses II:n (KV7), Merenptahin (KV8) ja Hatsepsutin (KV20) haudat. Seti I:n haudan katosta kopioidut tähtikartat osoittautuivat tähtitieteellisesti tarkoiksi. Retkikunnan tutkimusten tulokset julkaistiin kahtenatoista valtavana kirjana.
Lepsius meni naimisiin vuonna 1846, ja hiukan myöhemmin hänet nimitettiin Berliinin egyptiläisen museon egyptiläisen kokoelman konservaattoriksi. Hän jatkoi tehtävässä aina vuoteen 1855 asti.
Lepsius kuoli 10. heinäkuuta vuonna 1884.
Karl Henrik Jakob Ignatius
Karl Henrik Jakob Ignatius (11. joulukuuta 1809 Rautjärvi – 11. lokakuuta 1856 Viipuri) oli suomalainen pappi ja kirjailija. Hän käytti kirjailijanimeä Jaakko Jaakonpoika.
Ignatiuksen vanhemmat olivat Joutsenon kirkkoherra Karl Jakob Ignatius (1778–1812) ja Katarina Elisabet Brunnerus (1775–1844). Hän kävi Viipurin piirikoulua ja lukiota päästen ylioppilaaksi 1829. Ignatius vihittiin papiksi 1833.
Ignatius oli Ruokolahdella kappalaisen apulaisena, armovuodensaarnaajana ja vt. kirkkoherrana 1833–1837. Hän oli Viipurin vankilansaarnaajana 1836–1838 ja Viipurin työ- ja ojennuslaitoksen saarnaajana 1838–1851. Ignatius toimi samalla Viipurin lukion vt. apulaisena 1841 ja vakinaisena apulaisena vuodesta 1842. Hän oli synodaaliväitöksen respondenttina pappeinkokouksessa Porvoossa 1842. Ignatius oli myös perustamassa Viipurin Suomalaisen Kirjallisuuden Seuraa 1845 ja toimi seuran kirjakaupan hoitajana.
Vennajäärä
Vennajäärä (Mesosa myops) on kookas ja kirjava kovakuoriainen. Se kuuluu Euroopan unionin luontodirektiivin liitteessä II mainittuihin lajeihin, ja on Suomessa rauhoitettu. Vuoden 2010 Suomen lajien uhanalaisarvioinnissa se on luokiteltu vaarantuneeksi (VU).
Koko ja ulkonäkö
Vennajäärä on ruumiinrakenteeltaan rotevanoloinen ja leveäruumiinen sarvijäärälaji. Se on 10–14 mm pitkä, pohjaväriltään harmaa ja kauttaaltaan lyhyen, harmaan karvoituksen peittämä. Kuoriaisen selkäpuolella on mustia, epäsäännöllisten keltaisten täplien reunustamia laikkuja, jotka naamioivat sen hyvin jäkälien kirjomalle puunrungolle. Etuselässä on neljä pitkulaista, mustaa täplää. Raajat ovat harmaanruskeat ja myös niissä erottuu keltaisia ja mustia täpliä. Tuntosarvet ovat huomattavan pitkät ja väriltään punaruskeat.
Levinneisyys
Vennajäärä on eurooppalaisittain itäinen laji, jonka läntisimmät esiintymät ovat Puolan Białowiezan metsässä. Lisäksi sitä tavataan Baltiassa, Suomessa sekä Venäjän poikki aina Koreaan ja Japaniin saakka. Ruotsista on vain yksi havainto 1800-luvulta. Suomessa vennajäärää tavataan ainoastaan Lounais-Suomen tammialueilla. Aikaisempia havaintoja on tehty laajemmalti mm. Paraisten Lenholmilta sekä Turun Katariinanlaaksosta, mutta niistä ei kuoriaisia ei ole tavattu 1940-luvun jälkeen. Viime vuosina havaintoja on vain Turun Ruissalosta, missä lajilla on ainakin parikymmentä esiintymispaikkaa ja kanta vaikuttaa vakaalta.
Elinympäristö ja elintavat
Vennajäärän elintapoja ei tunneta kovin hyvin. Toukat elävät tammen ja metsälehmuksen paksujen kuolleiden oksien tai kuolleen puun rungon kuoren alla. Toukat kaivertavat puuainekseen matalia mutta leveitä, mutkittelevia käytäviä. Tavallisimmin niitä tavataan maahan kaatuneista rungoista, mutta joskus myös huonokuntoisista elävistä puista. Lajia tavataan usein yhdessä yleisen saikurahaapsasen (Saperda scalaris) kanssa. Toukkien kehitys kestää ainakin kaksi vuotta ja täysikasvuiset toukat koteloituvat kuoren alle puuhun kaivertamaansa onkaloon, joka on soikea, noin 15–20 mm pitkä ja 7–10 mm leveä. Aikuisia kuoriaisia tavataan lisääntymispaikoiksi sopivien puiden rungoilta kesäkuusta elokuuhun, mutta yksittäishavaintoja on jopa toukokuulta.
Suomessa vennajäärän esiintymät ovat pääasiassa suojelualueilla. Lajin suojelun kannalta on olennaista jättää kaatuneet puut ja maahan pudonneet oksat paikoilleen.
Faisal I (Saudi-Arabia)
Faisal ibn Abdilaziz Al Sa’ud (14. huhtikuuta 1906 – 25. maaliskuuta 1975) oli Saudi-Arabian kuningas vuodesta 1964 vuoteen 1975.
Elämäkerta
Faisal syntyi Riadissa yhtenä Ibn Sa’udin vanhimmista pojista. Ibn Sa’udin lasten määrää ei tarkkaan tiedetä, mutta arviot ovat 50 ja 200 välillä. Hän on kaikkien jälkeensä hallinneiden kuninkaiden isä. Faisal sai varsin nuorena useita vastuullisia tehtäviä, ja nousi maansa ulkoministeriksi 1932. Veljensä Sa’udin lähdettyä maanpakoon talousepäselvyyksien vuoksi Faisal nousi kuninkaaksi 1964.
Faisalin hallistuskaudella öljyntuotanto kasvoi ja saudien hallitus rikastui. Niinpä Faisal saattoi toteuttaa ennennäkemättömiä uudistuksia, mm. television ja koulutusta tytöille. Vaikka vanhoilliset arabit vastustivat uudistuksia, Faisal yritti modernisoida maataan pysyen silti islamin helmassa.
1973 Faisal alkoi määrätietoisesti kasvattaa maastaan sotilasmahtia. Sanotaan, että vuoden 1974 öljykriisi oli pitkälti Faisalin masinoima teko valtion varojen kartuttamiseksi aseostoja varten.
Vuonna 1975 Faisalin veljenpoika Faisal ibn Musa’id surmasi hänet ampumalla. Veljenpoika tuomittiin teosta kuolemaan ja hänet teloitettiin Riadissa saman vuoden kesäkuussa.
Airbus A330
thumb|Airbus A330. thumb|[[Air Berlinin entisen Airbus A330-200:n ohjaamo.]] thumb|US Airwaysin entinen A330-300.
Airbus A330 on eurooppalaisen Airbusin kehittämä keskipitkän ja pitkän matkan kaksimoottorinen laajarunkolentokone. Koneeseen mahtuu mallista ja sisustuksesta riippuen tyypillisesti 200-300 matkustajaa, tilauslentoliikenteessä jopa 440 matkustajaa. Kilpailevan Boeingin suunnilleen vastaavan kokoiset koneet ovat A330:a vanhempi ja hieman pienempi Boeing 767 sekä A330:a uudempi, komposiittirakenteinen Boeing 787.
Tausta
Airbus A330:n tausta ulottuu aina Airbusin ensimmäiseen lentokonemalliin, A300:aan saakka. Jo ennen kuin ensimmäinen A300 oli edes lentänyt (mikä tapahtui 1972), Airbusin insinöörit olivat suunnitelleet yhdeksän erilaista jatkokehitelmää A300:sta, numeroituina A300B1:stä A300B9:ään. B2 ja B4 olivat pohjana A300:n tuotantoversiolle ja B9 oli pidennetty ja tehokkaammilla moottoreilla varustettu versio, josta myöhemmin kehittyi A330. Jonkin verran myöhemmin suunniteltiin jatkokehitelmät B10, B11 ja B12. B10 oli lyhennetty pidemmän kantaman versio, josta kehittyi A310, ja B11 oli nelimoottorinen valtamerten ylityksiin sopiva pitkän matkan versio, josta kehittyi A340. Muut kehitelmät eivät koskaan edenneet suunnittelua pidemmälle.
A330 ja A340 suunniteltiin samanaikaisesti, ja koneet ovat moottorien lukumäärää lukuun ottamatta useimmilta osin identtisiä. Nelimoottoriversio A340 oli tarpeellinen, koska koneiden suunniteluaikaan pitkät lennot vailla varalaskumahdollisuutta (valtamerien ylitys) eivät olleet matkustajaliikenteessä sallittuja kaksimoottorikoneilla.
Suunnittelu
A330:n kehitystyötä oli tehty pienen suunnittelijaryhmän voimin 1970-luvulta lähtien, ja A330:n ja A340:n alustavat tekniset tiedot julkistettiin 1982 Farnborough’n ilmailunäyttelyssä. Näistä kävi ilmi A330:n erityisen suuri rahtitila. Se kykeni kuljettamaan 30 LD3-rahtikonttia, joka oli lähes kaksinkertainen DC-10:een verrattuna ja 18 % enemmän kuin paljon suuremmassa Boeing 747 -jumbojetissä. Siiven kehitystyötä tehtiin koko 1980-luvun ajan British Aerospacella (BAe) Englannissa Hatfieldissä ja Filtonissa. Kehitetty uusimman aerodynaamisen tietämyksen mukainen ylikriittinen siipi oli paitsi aikaisempia tehokkaampi, myös paksumpi, mikä teki siivestä rakenteellisesti lujemman ja mahdollisti siten pidemmän kärkivälin ilman painon lisäystä. Kärkivälin pidentäminen oli hyödyllistä, koska siipi kuluttaa sitä vähemmän energiaa nostovoiman tuottamiseen, mitä pidempi sen kärkiväli on suhteessa leveyteen.
Uusiin moottoreihin liittyvien kehitysriskien välttämiseksi Airbus päätti käyttää A330:ssa vain olemassa olevia ja koeteltuja lentomoottoreita, ja tarjosi asiakkaille moottorivaihtoehdon kaikilta kolmelta merkittävältä lentomoottorinvalmistajalta, Rolls-Roycelta, General Electriciltä ja Pratt & Whitneyltä. Rolls-Roycen tarjoama moottori on Trent 772, General Electricin CF6-80E1 ja Pratt & Whitneyn PW4168. Kaikkien moottorimallien työntövoima asettuu välille 300-320 kN. Suosituimmaksi moottorivaihtoehdoksi on osoittautunut Rolls-Royce, jonka osuus on noin 58 %.
Koneessa otettiin käyttöön Airbusin kapearunkoiseen A320:een kehittämä digitaalinen fly-by-wire -ohjausjärjestelmä sekä A320-tyyppinen ohjaamo. Fly-by-wire on tietokoneavusteinen järjestelmä ilman suoraa mekaanista yhteyttä ohjainten ja ohjainpintojen välillä. Tämä mahdollistaa ohjauskäskyjen turvallisuuden varmistamisen ennen niiden suorittamista. Näin järjestelmä estää esimerkiksi siiven kohtauskulman kasvamisen liian suureksi, mikä johtaisi koneen sakkaamiseen. Yhtenäisen ohjaamojärjestelyn etuna on nopea ja lyhyt lentäjäkoulutus konetyypistä toiseen siirtyville lentäjille.
Ensimmäiset tilaukset A330:lle saatiin maaliskuussa 1987, jolloin Air Inter tilasi 5 konetta ja varasi 15 optiota, ja Thai Airways International tilasi 4 konetta ja 4 optiota. Laajamittainen kehitystyö ei kuitenkaan käynnistynyt ennen kuin kesäkuussa 1987, jolloin Airbusin hallitus käynnisti virallisesti projektin. Tässä vaiheessa A330:lle oli sitovia tilauksia eri lentoyhtiöiltä 41 ja sisarmalli A340:llä 89.
A330:n rungon läpimitta on sama kuin A300:n, ja runkorakenne on lähes sellaisenaan peräisin A300-600 -mallista, mutta pidennettynä. Siivet ovat kuitenkin kokonaan uudet, samoin kuin korkeus- ja sivuvakaimet.
Tuotanto ja käyttöönotto
A330:n runko valmistetaan Saksassa Bremenissä, siivet ja laskutelineet Englannissa Broughtonissa ja korkeusvakain Espanjassa Getafessa. Loppukokoonpano tapahtuu Ranskan Toulousessa. Tuotantoa varten kaikki Airbusin osakkaat rakensivat uusia suuria tuotantolaitoksia niin Englannissa, Saksassa kuin Ranskassakin. Tuotantoteknologia muutettiin aikaisempaa automaattisemmaksi käyttäen poraus- ja niittausrobotteja. Osat kuljetettiin Touloseen alun perin suuritilavuuksisilla Super Guppy 201 -rahtikoneilla, joihin mahtuivat sekä siivet että rungon osat kokonaisina. Vuodesta 1996 lähtien kuljetukset on hoidettu Airbusin itse valmistamilla vieläkin suuremmilla Airbus Beluga -rahtikoneilla.
A330:n ensilento tapahtui 2. elokuuta 1992. Se oli ilmaan noustessaan painavin koskaan lentänyt kaksimoottorinen lentokone. Kone sai koelento-ohjelman päätyttyä Euroopan ja USA:n ilmailuviranomaisten hyväksynnän 21. lokakuuta 1993. Ensimmäinen käyttäjä oli Air Inter, jonka ensimmäinen kaupallinen lento tapahtui 17. tammikuuta 1994 Pariisista Marseilleen. Useimmat uudet lentokoneet ovat valmistuessaan painavampia kuin on suunniteltu ja tilaajille luvattu, mutta A330 on harvinainen poikkeus: se oli 500 kg kevyempi kuin oli luvattu.
ETOPS on kaksimoottorikoneita koskeva lähimmän varalaskukentän aikaetäisyyttä koskeva normi. Vuonna 2009 A330 oli ensimmäinen lentokone, joka sai 240 minuutin ETOPS-hyväksynnän.
Rakenne ja tekniikka
A330 on keskikokoinen laajarunkokone, jonka kaksi moottoria on ripustettu siipien alapuolelle. Siivet ovat hyvin kapeat ja pitkät, ja niissä on tehokas ja taloudellinen ylikriittinen siipiprofiili. Siipien kärkiväli on 60,3 m, mikä on pidempi kuin paljon suuremmassa Boeing 747-300:ssa. Siipien päissä on kulmaan asetetut 2,74 m korkeat siivekkeet (wingletit), jotka vähentävät siiven aiheuttamaa vastusta. A330neo:ssa wingletit muotoillaan uudelleen muodoiltaan pyöreämmiksi ja kärkiväli kasvatetaan 64 metriin. A330:n peräsin ja sivuvakain ovat komposiittirakenteisia. Messier-Dowtyn valmistamat päälaskutelineet ovat nelipyöräiset ja nokkapyörä kaksipyöräinen.
Ohjaamossa on kuusi suurikokoista näyttöä, joissa on koneen navigointiin ja lentotilaan liittyvät näytöt (Electronic Flight Instrument System, EFIS), sekä koneen eri teknisten järjestelmien tilasta kertovat näytöt (Electronic Centralised Aircraft Monitor, ECAM). Lentäjän edessä sijaitsevan, mekaanis-hydraulisen ohjauspyöräohjaimen asemesta konetta ohjataan lentäjän vasemmalla puolella sijaitsevalla pienikokoisella sidestick-ohjaimella, jonka komennot välittyvät fly-by-wire -järjestelmään sähköisesti.
A330neo
Airbus neuvotteli eri moottorivalmistajien kanssa uudesta moottorista, ja neuvottelujen jälkeen teki Rolls-Roycen kanssa yksinoikeussopimuksen, jolloin uuden koneversion ainoaksi moottorintoimittajaksi tuli Rolls-Royce uudella Trent 7000 -moottorilla. Yksinoikeussopimus kattaa varmemmin moottorintoimittajan riskin kehityskulujen takaisin saamisesta tulevien kauppojen myötä. Trent 7000 -moottorissa on 50:1 painesuhde, 2,8 metrin läpimittainen puhallin ja 10:1 ohivirtaussuhde. Nykyisessä Trent 700 -moottorissa on 36:1 painesuhde, 2,47 metrin läpimittainen puhallin ja 5:1 ohivirtaussuhde.
Airbus käynnisti projektin heinäkuussa 2014 Farnborough’n ilmailunäyttelyssä. A330-200 mallin korvaa A330-800neo ja A330-300 mallin A330-900neo. Molempien konemallien rungon mitat säilyvät ennallaan. Uusien 800- ja 900-mallien toimitukset alkoivat 2018 ja 2020. 200- ja 300-mallien valmistus jatkuu vielä jonkin aikaa rinnalla.
A330-300
A330-300 on ensimmäisenä valmistunut versio, joka otettiin käyttöön tammikuussa 1994. Sen pituus on 63,7 m ja kantomatka nykyisin 11 300 km. Suurin lentoonlähtöpaino on 242 t. Reittilentoyhtiöt sisustavat koneen tyypillisesti 250–300 matkustajalle. Tilaus- ja halpalentoyhtiöiden koneissa matkustajamäärä vaihtelee 350:stä jopa 436:een. thumb|[[Finnair|Finnairin Airbus A330-300.]]
A330-200
A330-200 on vuonna 1998 käyttöön otettu, rungoltaan lyhennetty pitkän matkan versio. Sen pituus on 58,8 m ja kantomatka 13 400 km. Viimeisimmän version suurin lentoonlähtöpaino on 242 t. Reittilentoyhtiöt sisustavat koneen tyypillisesti 210–260 matkustajalle, tilauslentokäytössä 300–322 matkustajalle. thumb|[[Hawaiian Airlines|Hawaiian Airlinesin Airbus A330-200.]]
A330-200F
A330-200F on rahtiversio, joka pystyy kantamaan 65 tonnin kuormaa 7 400 km tai 70 tonnin kuormaa 5 900 km. Se otettiin käyttöön vuonna 2010. Etummainen laskuteline on laskettu matkustajamalleja alemmas, jotta rahtitilan lattia saataisiin täysin vaakasuoraksi lastauksen ja purkamisen helpottamiseksi. Etulaskutelineen ulostyöntyvä kotelo muodostaa koneen alle helposti tunnistettavan "kuplan". Matkustajamallien lattia on koneen maassa ollessa hieman eteenpäin kallellaan. thumb|[[DHL:n Airbus A330-200F.]]
A330-800
A330-800 on Rolls-Roycen uusilla Trent 7000 -moottoreilla varustettu versio A330-200 -mallista. Konemalli sai EASA:n tyyppihyväksynnän 13 helmikuuta 2020. Ensimmäisen toimituksen on luvattu tapahtuvan vuoden 2020 alkupuoliskolla Kuwait Airwaysille. thumb|Kuwait Airwaysin Airbus A330-800.
A330-900
A330-900 on Rolls-Roycen uusilla Trent 7000 -moottoreilla varustettu versio A330-300 -mallista. Konemalli sai EASA:n tyyppihyväksynnän 26 syyskuuta 2018. Ensimmäinen toimitus tapahtui marraskuussa 2018 TAP Air Portugalille. thumb|TAP Air Portugalin Airbus A330-900.
A330 MRTT
A330 MRTT (Multi Role Tanker Transport) on sotilaskäyttöön tarkoitettu ilmatankkaukseen kehitetty kone, joka soveltuu myös joukkojen ja rahdin kuljetukseen. Se on käytössä Australian, Britannian, Ranskan, Korean, Arabiemiraattien, Saudi-Arabian ja Singaporen ilmavoimilla Tankkerikäytössä siihen mahtuu 111 tonnia polttoainetta ja lisäksi samanaikaisesti 45 tonnia rahtia. Joukkojenkuljetuksessa siihen mahtuu 380 henkeä. Ensimmäinen kone toimitettiin Australiaan 2011. thumb|[[Ranskan ilma- ja avaruusvoimat|Ranskan ilmavoimien Airbus A330 MRTT.]]
KC-45A
EADS/Northrop Grumman KC-45A oli A330-tankkerin Yhdysvaltain ilmavoimille kehitetty versio, joka voitti vuonna 2008 ilmavoimien 179 koneen, 35 miljardin dollarin kaupan uusista tankkereista. Boeing kuitenkin protestoi kauppaa Government Accountability Officelle (GAO), joka hyväksyi protestin. Yhdysvaltain ilmavoimat käynnisti siksi uuden tarjouskilpailun, ja valitsi vuonna 2011 voittajaksi yhdysvaltalaisen Boeingin 767:ään perustuvan koneen.
Airbus Beluga XL
Airbus aloitti uuden Beluga-jättirahtikoneen suunnittelun 2014. Uusi Beluga XL perustuu A330-200:aan. Se on 30 % tilavampi kuin tällä hetkellä käytössä olevat Belugat, mikä mahdollistaa muun muassa kahden A350-1000 siiven kuljetuksen. Rahtitilan halkaisija on 8,8 m. Kone otettiin käyttöön tammikuussa 2020 ja sitä käytetään Airbus-lentokoneiden osien kuljetukseen eri tehtaiden välillä. Myös vanhat Belugat jäävät edelleen käyttöön. thumb|[[Airbus|Airbusin Airbus Beluga XL.]]
Tilaukset ja toimitukset
Vuoden 2019 loppuun mennessä A330:sta on tehty 1 823 sitovaa tilausta, joista 1 493 on toimitettu. Airbus A330 on maailman toiseksi eniten tilattu laajarunkokone. Eniten tilauksia laajarunkokoneista on Boeing 777:llä, jota on tilattu 2 010 kappaletta vuoden 2019 loppuun mennessä.
Onnettomuudet ja vaaratilanteet
Airbus A330 on yksi maailman turvallisimmista matkustajalentokoneista. Käyttöönotostaan saakka sille ei tapahtunut kaupallisessa liikenteessä yhtään ihmishenkiä vaatinutta onnettomuutta 15 vuoteen. Sen jälkeen matkustajaliikenteessä on sattunut kaksi vakavaa onnettomuutta:
1. kesäkuuta 2009 Rio de Janeirosta Pariisin matkalla ollut Air Francen lento 447 syöksyi mereen. Koneen nopeusanturien lyhytaikaisen häiriön vuoksi kone siirtyi automaattisesti käsiohjaukseen, jolloin fly-by-wire -järjestelmän lentotilan suojaukset kytkeytyivät pois päältä. Pian tämän jälkeen kone joutui sakkaustilaan konetta lentäneen perämiehen vakavien ohjausvirheiden vuoksi. Sakkausvaroittimen hälytyksestä huolimatta kumpikaan läsnä olleista lentäjistä ei tajunnut koneen sakkaavan eikä oikaissut konetta, vaan kone iskeytyi pohja edellä noin 200 km/h putoamisnopeudella Atlanttiin. Kaikki koneessa olleet 228 ihmistä saivat surmansa.
12. toukokuuta 2010 Afriqiyah Airwaysin lento 771 Johannesburgista Lontooseen törmäsi maahan noin 900 metriä ennen kiitotien alkua välilaskussa Tripolin kansainväliselle lentokentälle Libyassa. Onnettomuuden syyksi selvitettiin lentäjän käsiohjauksessa tekemä ohjausvirhe, joka saattoi johtua auringon suoran vastavalon häikäisystä hiekkasumuisessa ilmassa. Lentokoneen 104 matkustajasta ja henkilökunnan jäsenestä 103 sai surmansa.
Lokakuussa 2008 Qantasin lento 72 koki vaaratilanteen, jossa ADIRU 1 (Air Data Inertial Reference Unit) toimi virheellisesti, joka ohjasi koneen pudottamaan korkeutta. Tutkinnassa todettiin syyksi kohtauskulman arvon äkillinen piikki, joka johtui yhden tietoarvon sekoittamisesta toiseen.
Danielle Chuchran
Danielle Ryan Chuchran (s. 9. kesäkuuta 1993 Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on esiintynyt muun muassa Kauniit ja rohkeat -televisiosarjassa neljässä jaksossa vuonna 2006, vuoden 2005 minisarjassa Pieni talo preerialla ja toisessa pääosassa suoraan DVD:lle julkaistussa elokuvassa Villi ori (The Wild Stallion, 2009). Chuchran aloitti näyttelemisen televisiossa vuonna 2001.
Daredevil (albumi)
Daredevil on Fu Manchun toinen studiojulkaisu, joka julkaistiin vuonna 1995 jo edesmenneellä Bong Load Custom Records -levy-yhtiöllä. Albumilla esiintyvää kokoonpanoa, Scott Hill, Brad Davis, Ruben Romano ja Eddie Glass, on sanottu Fu Manchun "klassikko"-kokoonpanoksi.
Otis Thorpe
thumb|250px|Thorpe vuoden 1986 tienoilla. Otis Henry Thorpe (s. 5. elokuuta 1962 Boynton Beach, Florida) on yhdysvaltalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija, joka pelasi NBA:ssa 1257 runkosarjaottelua ja 78 pudotuspeliä vuosina 1984–2001 ja voitti yhden NBA-mestaruuden.
Kansas City Kings varasi Thorpen yhdeksäntenä pelaajana NBA:n varaustilaisuudessa vuonna 1984. Seura siirtyi Sacramentoon vuonna 1985 ja Thorpe jatkoi siellä vuoteen 1988, jolloin hän siirtyi Houston Rocketsiin. Houstonin joukkueessa hän voitti NBA:n mestaruuden vuonna 1994 ja sai tuolla kaudella peliaikaa joukkueestaan toiseksi eniten runkosarjassa ja kolmanneksi eniten pudotuspeleissä. Kesken seuraavan kauden hänet myytiin Portland Trail Blazersiin kaupassa, jossa toiseen suuntaan siirtyi muun muassa Clyde Drexler. Kaudet 1995–1997 Thorpe edusti Detroit Pistonsia. Elokuussa 1997 hänet myytiin Vancouver Grizzliesiin, helmikuussa 1998 Sacramento Kingsiin ja toukokuussa 1998 Washington Wizardsiin. Kauden 1999–2000 hän pelasi Miami Heatissä ja kauden 2000–2001 Charlotte Hornetsissa.
Thorpe pelasi NBA:n tähdistöottelussa vuonna 1992.
Augusta Vörlund
Flora Augusta Vörlund (6. kesäkuuta 1807 Turku – 15. helmikuuta 1869 Uusikaupunki) oli suomalainen ruotsiksi kirjoittanut runoilija.
Paulina Ahokas
Paulina Ahokas (s. 17. kesäkuuta 1972 Siilinjärvi) on suomalainen musiikkivaikuttaja.
Augusta Vörlund
Vörlund toimi tyttöpensionaatin johtajana Uudessakaupungissa. Vuonna 1853 hän julkaisi yhdessä ystävänsä Wendla Randelinin kanssa kirjallisen kalenterin nimeltä Alku. Teos sisälsi Vörlundin (nimimerkki Augusta) runoja ja Wendla Randelinin (nimimerkki Wendela) Suomen sodan aikoihin sijoittuvan Maria-nimisen novellin.
Kieli (musiikki)
thumb|Nauhattoman sähköbasson flatwound-kielet.|alt= pienoiskuva|Pianon kieliä pienoiskuva|12-kielisen kitaran kielet. Kieli on kielisoittimen värähtelevä osa. Valmistusmateriaali riippuu soittimen tyypistä, ne voivat olla esimerkiksi nailonia tai terästä; kuten myös puhdistettua, kuivattua ja kierrettyä eläimen suolta eli katguttia.
Paulina Ahokas
Ahokas työskenteli vuodesta 2002 vuoteen 2011 Music Export Finlandin toiminnanjohtajana. Vuoden 2012 alusta hän aloitti työnsä Tampere-talon toimitusjohtajana.
Kieli (musiikki)
Jousisoittimet
Viulun, alttoviulun ja sellon kielet valmistettiin pitkään lampaan suolista. 1700-luvulla kieliä ryhdyttiin valmistamaan metallista ja ohuella hopea- tai kuparipunoksella vahvistetuista suolista. Näiden käyttö yleistyi kuitenkin vasta 1900-luvulla.
Paulina Ahokas
Aiemmin Ahokas on työskennellyt Suomen Lontoon-instituutin arts managerina, Joensuun yliopiston musiikkitieteen lehtorina, Down by the Laituri -festivaalin markkinointi- ja tiedotuspäällikkönä sekä Cafe Nouveau -jazzklubin promoottorina Prahassa.
Kieli (musiikki)
Jousisoittimet
Viuluissa ja alttoviuluissa matalat kielet ovat usein metallipunoksella päällystettyjä suolikieliä ja korkein kieli terästä. Sellon ja kontarbasson kielet ovat usein umpi- tai punottua terästä.
Kitaran kielet
Kitaroiden ja bassojen kieliä on roundwound-, halfwound- ja flatwound-mallisina. Yleisimmin käytetyt roundwound-kielet on päällystetty kokonaan pyöreällä metallilangalla, joka on kierretty sisälangan ympärille. Roundwoundit ovat muun mallisia kieliä kestävämpiä ja tuottavat voimakkaamman ulostulon.
Flatwound-kielten pyöreä päällystelanka on hiottu litteäksi, ja ne kestävät vähemmän kulutusta ja ovat soinniltaan pehmeämpiä. Niitä käytetään yleisesti esim. jazzkitaroissa. Bassoissa flatwound-kieliä käytetään yleensä nauhattomissa bassoissa, joskin niitä voidaan käyttää myös nauhallisissa bassoissa. Tästä tyyppiesimerkkinä Iron Maiden -yhtyeen basisti Steve Harris, joka käyttää bassoissaan flatwound-kieliä.
Halfwound-kielet ovat näiden kahden välimuoto.
Teräskielinen akustinen kitara
(Huomio: taulukossa tummanharmaalla merkityt ovat kierrepäällysteisiä, muut päällystämättömiä, yhtenäistä metallilankaa)
Bassokitara
(Kaikki kielet päällyslangalla)
Vajaa luku
Vajaa luku eli köyhä luku on positiivinen kokonaisluku, jonka itseään pienempien tekijöiden summa on pienempi kuin luku itse. Esimerkiksi 21 on vajaa luku, koska.
Ensimmäisiä vajaita lukuja ovat 1, 2, 3, 4, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 13, 14, 15, 16, 17, 19, 21, 22, 23 ja 25. Kaikki alkuluvut, niiden potenssit ja vajaiden ja täydellisten lukujen itseään pienemmät tekijät ovat vajaita lukuja. Vajaita lukuja on siis äärettömän paljon.
Positiiviset kokonaisluvut, jotka eivät ole vajaita, ovat joko täydellisiä tai runsaita.
Chomskyn hierarkia
Chomskyn hierarkia on tunnetuin järjestelmä formaaleja kieliä tuottavien formaalien kielioppien luokittelemiseen. Kieliopit muodostavat järjestelmässä hierarkian, jossa yksinkertaisempi kielioppi on myös yleisemmän luokan mukainen kielioppi.
Hierarkian portaat ovat:
Suomennokset ovat vakiintumattomia.
Chomskyn hierarkia on nimetty sen kehittäjän, amerikkalaisen kielitieteilijän professori Noam Chomskyn mukaan.
Owarin provinssi
Owarin provinssi oli Japanin entinen provinssi, joka kattoi nykyisen Aichin prefektuurin länsiosan, mukaan lukien nykyisen Nagoyan kaupungin. Provinssin muinainen pääkaupunki sijaitsi provinssin länsiosassa lähellä Inazawan kaupunkia. Ensimmäiset viittaukset Owariin ovat peräisin jo Nara-kaudelta. Owarista olivat kotoisin sekä Oda Nobunaga että Toyotomi Hideyoshi, joista ensimmäinen hallitsi Kiyosun linnaa jonkin aikaa. Meiji-restauraation seurauksena Owari ja Mikawa yhdistettiin Aichin prefektuuriksi.
V. S. Luoma-aho
Luoma-ahon esikoisrunokokoelma Ruumiita ilmestyi vuonna 2009. Hänen teoksensa Kronologi sai Vuoden aforismikirja -palkinnon vuonna 2013 ja oli ehdolla Einari Vuorela -runouspalkinnon saajaksi vuonna 2014. Mantra (2016) oli ehdolla Tanssiva karhu -palkinnon saajaksi vuonna 2017.
Luoma-aho on opiskellut kirjoittamisen maisteriohjelmassa Jyväskylän yliopistossa. Hän toimii kirjallisuuden verkkolehti Noesiksen päätoimittajana.
Jaan Tõnisson
Jaan Tõnisson (22. joulukuuta 1868 Viljandi, Liivinmaan kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 1941?) oli virolainen liberaalipoliitikko ja valtiomies. Hän toimi kahdesti Viron pääministerinä vuosina 1919–1920 sekä riigivanemina 1927–1928 ja 1933. Vuosina 1931–1932 hän oli ulkoministerinä.
Tõnissonin poliittinen ura alkoi jo 1890-luvulla, ja hän oli Viron itsenäistymisessä keskeisiä johtohahmoja ja toisen merkittävän henkilön Konstantin Pätsin rinnalla maailmansotien välisen ajan vaikuttajia. Hän oli Tarton liberaalin yliopistokaupungin kasvatti ja hänestä tuli lopulta Pätsin vastaisen opposition keulahahmo. Suomen historian merkkihahmoja pohdittaessa Tõnissonia on usein verrattu K. J. Ståhlbergiin.
Jaan Tõnisson vangittiin 12.12.1940 Tartossa ja hänet vietiin Neuvostoliittoon. Häntä syytettiin aktiivisesta taistelusta Neuvostoliittoa ja Viron vallankumouksellista liikettä vastaan. Tõnissonin kuolinaika ja -paikka ovat yhä epäselviä, mutta hänet todennäköisesti teloitettiin heinäkuussa 1941, vaikkakin erityisesti heti sodan päättymisen jälkeisinä vuosikymmeninä hänen vaiheistaan esitettiin vaihtelevia oletuksia.
Tõnissonin perhe muutti Ruotsiin 1943, jolloin Tõnissonin kohtalosta ei vielä ollut tietoa. Hänen pojastaan Heldur Tõnissonista tuli liiketoimiensa ansiosta maailman rikkain virolainen. Toinen poika, isänsä silmäterä Ilmar Tõnisson, kuoli 10. lokakuuta 1939, kun hänen vaimonsa Amanda ampui hänet oletettavasti mustasukkaisuudesta.
Hossein Kaebi
Hossein Kaebi (pers. حسین کعبی s. 23. syyskuuta 1985 Ahvāz, Iran) on iranilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Kaebi oli mukana vuoden 2006 MM-kisoissa pelaten jokaisessa Iranin kolmessa ottelussa. World Soccer Magazine listasi vuonna 2004 Kaebin kymmenen lupaavimman pelaajan joukkoon maailmassa.
PubSubHubbub
PubSubHubbub (PuSH) on avoin palvelimien välinen julkaise/tilaa-protokolla, joka toimii Atom ja RSS -verkkosyötteiden laajennuksena. Sen laittoivat alkuun Googlella työskentelevät Brad Fitzpatrick ja Brett Slatkin, sekä Six Apartin Martin Atkins. PuSH on kuitenkin riippumaton, Apache 2.0 -lisensoitu vapaa ohjelmisto, jonka takana on useampia kehittäjätahoja.
Erona tavanomaiseen verkkosyötteiden tilausmalliin – jossa tilaaja tiedustelee julkaisijalta onko uutta sisältöä julkaistu – PubSubHubbub tuo mukaan välittäjäpalvelimen, hubin. Sen sijaan, että julkaisijalta tiedusteltaisiin toistuvasti uutta sisältöä, ilmoittaa julkaisija siitä hubille, joka välittää tiedon kaikille tilaajille. Tämä poistaa suuren määrän tarpeetonta viestiliikennettä, koska tilaajien (tilaajaohjelmien) ei tarvitse kokeilla verkon yli jatkuvasti, olisiko uutta sisältöä mahdollisesti ilmestynyt. PuSH-protokollan mukaan toimiva välittäjäpalvelin ei kuitenkaan pelkästään kerro uudesta sisällöstä, vaan myös toimittaa uuden sisällön. Tällä vältetään tilaajien yhtäaikainen ryntääminen uuden tiedon perään, joka voisi aiheuttaa palvelunestohyökkäyksen tasoisen ylikuormituksen julkaisijan palvelimille.
Páchi (saari)
Páchi eli Megálo Nisí (tis Páchis) (Μεγάλο Νησί (της Πάχης)) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Argo-Saronisiin saariin ja sijaitsee Saroninlahteen kuuluvassa Mégaranlahdessa Páchin kylän edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,088 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Páchi kuuluu Mégaran kuntaan, Länsi-Attikan alueyksikköön ja Attikan alueeseen.
Páchi on toisen nimensä ”(Páchin) Suuri saari” mukaisesti suurempi Páchin edustan kahdesta saaresta, joista pienempi on Pacháki eli Mikró Nisí tis Páchis (”Páchin pieni saari”).
Havuhuppukuoriainen
Havuhuppukuoriainen (Stephanopachys linearis) on Euroopan unionin luontodirektiivin II liitteessä mainittu kovakuoriaislaji, joka kuuluu Suomessa rauhoitettuihin eläinlajeihin. . Suomen uhanalaisluokituksessa vuodelta 2010 se on luokiteltu silmälläpidettäväksi (NT).
Koko ja ulkonäkö
Pienehkö, 4–7 mm pitkä, muodoltaan pitkulainen ja kokonaan musta kovakuoriainen. Keskiruumis pinnaltaan rosoinen ja himmeä, mutta peitinsiivet ovat kiiltävät ja niissä on runsaasti pieniä kuoppia.
Samannäköinen laji on mäntyhuppukuoriainen (Stephanopachys substriatus), joka ei kuitenkaan ole kiiltävä. Toukkina lajeja ei ole mahdollista erottaa toisistaan.
Levinneisyys
Havuhuppukuoriaista tavataan Pohjoismaista ja Baltiasta itään, aina Siperiaan asti. Lisäksi sillä on esiintymiä Keski-Euroopan vuoristoalueilla sekä Kaukasuksella. Suomessa se on aikaisemmin ollut hyvin laajalti levinnyt, mutta sittemmin hävinnyt laajalta alueelta. Nykyisin kuoriaisia tavataan Pohjois-Karjalasta, Kainuusta, Kuusamosta sekä Lapista. Levinneisyys on samantapainen mäntyhuppukuoriaisen kanssa, mutta havuhuppukuoriainen on eteläisempi laji.
Elinympäristö ja elintavat
Havuhuppukuoriainen elää sekä kuusissa että männyissä, mutta sen esiintyminen vaatii lähes poikkeuksetta palanutta metsää. Ilmeisesti se kuitenkin kykenee elämään myös palamattomissa puissa. Kuoriaisia on tavattu myös vanhemmista ja kuivuneista kuolleista puista. Toukat elävät pääasiassa kuoren sisällä, mutta myös nilassa kaivaen sinne käytäviä. Toukan kehitys kestää ilmeisesti kaksi vuotta ja palaneissa puunrungoissa elää peräkkäin useita kuoriaissukupolvia. Vuosien mittaan kuoriaisten määrä kasvaa ja niitä on tavattu puista vielä 10 vuotta metsän palamisen jälkeen.
Suojelun kannalta havuhuppukuoriainen hyötyy lähinnä kulotetuista metsistä, mutta laji leviää uusille elinpaikoille hyvin.
Westbury
Westbury voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Hilton (suku)
Hilton on merkittävä amerikannorjalainen ja amerikansaksalainen suku, jonka hotellimagnaatti Conrad Hilton (1887-1979) perusti. Hänen jälkeläisensä pitävät eriasteista varallisuutta ja asemaa seurapiirihenkilöinä, ja jotkut heistä ovat kuuluisia, kuten lapsenlapsenlapset Paris ja Nicky Hilton.
Sukupuu
Hiltonin suku viljeli maata lähellä Norjan Ullensakeria, missä heidän sukulaisiaan yhä elää.
Henri Desgrange
thumb|Henri Desgrange vuonna 1895 Henri Desgrange (31. tammikuuta 1865 Pariisi – 16. elokuuta 1940 Beauvallon) oli ranskalainen kilpapyöräilijä, urheilujohtaja ja toimittaja, joka on tullut tunnetuksi perustettuaan vuosittain ajettavan Ranskan ympäriajon.
Elämäkerta
Hänen urheilu-uransa merkittävin saavutus oli vuonna 1893 Buffalo-velodromilla tehty tunnin ajon maailmanennätys vuonna 1893 (35 325 m). Ennätys säilyi voimassa seuraavaan vuoteen, kunnes Jules Dubois paransi sitä lähes kolme kilometriä. Radalla hän saavutti myös muita maailmanennätyksiä, esimerkiksi 50 ja 100 kilometrin matkoilla. Hän teki 1893 amatöörien 1 kilometrin seisovan lähdön maailmanennätyksen ajalla 1.37,0. Michel van den Eynde rikkoi ennätyksen kaksi vuotta myöhemmin ajalla 1.29,0. Hän saavutti mestaruuden vuonna 1893 myös kolmipyöräisillä.
Ennen toimittajaksi ryhtymistä hän toimi Parc des Princes'n urheiluareenan johtajana vuodesta 1897 ja myös katetun, pyöräilykisoihin tarkoitetun Auto vélodrome d'Hiver'n johtajana vuodesta 903 lähtien. Tämän elämänvaiheensa aikana hän julkaisi myös kaksi teosta: La tête et les jambes (1894) ja Alphonse Marcaux (1899). Hänestä tuli vuonna 1900 uuden urheilupäivälehden L'Auto-Vélo, vuodesta 1903 L'Auto, päätoimittaja ja johtaja.
Vuonna 1915 hän liittyi Ranskan asevoimiin tavallisena sotilaana mutta kohosi ensimmäisen maailmansodan taistelujen myötä upseeriksi. Vielä vanhanakin hän oli kiinnostunut urheilusta ja harrasti monipuoliesti pyöräilyä, erityisesti pyöräilymatkailua, sekä maastojuoksua.
thumb|left|250px|Henri Desgrange (toinen oikealta) seuraamassa [[Ranskan ympäriajoa vuonna 1913.]]
Ranskan ympäriajo
Géo Lefèvre oli toimittajana Henri Desgrangen lehdessä, ja hänen aloitteesta Desgrange perusti vuonna 1903 maantiellä ajettavan kilpailun, Tour de Francen. Hän pysyi kilpailun järjestäjänä ja johtajana ensimmäisen maailmansodan keskeytystä lukuun ottamatta vuoteen 1936. Hän jätti tehtävänsä Jacques Goddet'n hoidettavaksi kesken Tour de France -kilpailua Charlevillessä.
Henri Desgrangelle on pystytetty muistomerkki Col du Galibier'n huipulle, ja joka vuosi Ranskan ympäriajossa jaetaan hänen nimeään kantava palkinto kilpailijalle, joka ensimmäisenä saavuttaa tämän huipun tai muun vastaavan nousun Alpeilla tai Pyreneillä.
Páchi
Páchi voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:
Kinkku
thumb|250px|Kinkku Kinkku on sian reisi-, lonkka- ja kinnernivelen välinen osa. Kinkku on siis luullinen tai luuton (luu on poistettu) ja kokolihaa (ei siis jauhettua tai paloiteltua muotoon puristettua lihavalmistetta, joita myös kutsutaan harhaanjohtavasti kinkuiksi), joka saadaan porsaan tai sian pakarasta ja reidestä. Useimmiten kinkku suolataan ennen kypsentämistä. Suolaustapoja on monia: kuivasuolauksessa suolaa hierotaan kinkun pintaan, ruiskusuolauksessa ruiskutetaan suolaliuosta kinkun sisään, peittosuolauksessa kinkkua liotetaan suolavedessä. Tyypillisiä suomalaisia täyslihakinkkuvalmisteita ovat joulukinkku, saunapalvikinkku ja keittokinkku.
Erilaisia kinkun käsittelytapoja:
Wimbledonin tennisturnaus 2006
Wimbledonin tennisturnaus 2006 alkoi 26. kesäkuuta 2006, ja päättyi 9. heinäkuuta 2006. Miesten kaksinpelin voitti Roger Federer, ja naisten kaksinpelin Amélie Mauresmo.
Luftwaffe (Wehrmacht)
Luftwaffe oli natsi-Saksan ilmavoimien (1935–1945) virallinen nimi.
Saksalainen sotilasilmailu ensimmäisessä maailmansodassa
Saksan keisarikunnan Fliegertruppen perustettiin ennen ensimmäistä maailmansotaa 1. lokakuuta 1913. Ilma-aseen nimeksi vaihdettiin lokakuussa 1916 Luftstreitkräfte. Saksan hävittyä sodan kaikki sen sotilasilmailu kiellettiin Versailles’n rauhansopimuksessa. Tästä syystä Fliegertruppen ja Saksan lentokoneteollisuus lakkautettiin.
Saksan sotilasilmailu ja lentokoneteollisuus Versailles’n rauhan jälkeen
Rauhansopimuksesta huolimatta Saksan uusia ilmavoimia, Luftwaffea, valmisteltiin jo Weimarin tasavallan aikana. Lukuisat liitolentokerhot valmistautuivat muun muassa purjelennon kautta sotilaalliseen toimintaan.
Merkittävä osa Saksan keisarikunnan lentokoneteollisuudesta siirrettiin muun muassa Alankomaihin (Fokker 1918) ja Ruotsiin (SAAB 1920-luvun alussa). Suomen Valtion lentokonetehtaan suuri Hansa Brandenburg -valmistuserä (122 konetta) ja Finnairin edeltäjän Aeron ensimmäiset liikennelentokoneet, jotka Junkers rahoitti 1920-luvun alussa, ovat voineet olla osa sotilaskäyttöön kelpaavan kapasiteetin luomista Saksalle tai sitten vain teknologiansiirtoa ja vientiä. Ilmiötä voi verrata Suomessa tapahtuneeseen sukellusveneiden valmistukseen Saksan tarpeisiin 1930-luvun alussa. Saksa rakensi lentokonetehtaan myös Filiin Neuvosto-Venäjälle 1920-luvun alussa. Toisen maailmansodan jälkeen sama kuvio toistui saksalaisen teollisuuden suunnitteluosaamisen siirtyessä muun muassa Espanjaan, Egyptiin, Argentiinaan ja Intiaan.
Saksan lentäjäkoulutus Neuvostoliitossa
Vuonna 1922 solmitun Rapallon sopimuksen jälkeen Saksan yhteistoiminta Neuvostoliiton kanssa oli laajaa. Noin 200 saksalaista sotilaslentäjää koulutettiin Neuvostoliitossa. Saksan kielletty lentokoneteollisuus valmisti Neuvostoliitolle lentokoneita sekä Saksassa (muun muassa Heinkel) että Neuvostoliittoon rakennetuissa tehtaissa. Neuvostoliitto katkaisi yhteistoiminnan vasta vuonna 1933 Adolf Hitlerin noustua valtaan Saksassa.
Luftwaffen perustaminen
26. helmikuuta 1935 Hitler valtuutti ensimmäisen maailmansodan hävittäjä-ässän ja vanhan puoluetoverinsa Hermann Göringin organisoimaan Luftwaffen. Saksa irtisanoutui täten yksipuolisesti Versailles’n rauhansopimuksesta.
Toisen maailmansodan alkaessa vuonna 1939 Luftwaffesta oli kehittynyt maailman iskukykyisin taktinen ilma-ase, ja se oli Saksan sotamenestykselle keskeinen tekijä muodostaen salamasodan (Blitzkrieg) tärkeän elementin. Uudistuminen onnistui kuitenkin vain osittain, koska vanha perinne, joka muissa maissa piti hävittäjälentokoneiden lukumäärän minimaalisena, jatkui Saksassakin. Luftwaffen johdossa oli jatkuvia kiistoja eikä saksalaista insinööritaitoa hyödynnetty tarpeeksi. Myös lentokonekaluston mallikirjo kasvoi liikaa haitaten huoltoa rintamalla. Göring hiljensi eriävät mielipiteet tehokkaasti. Muun muassa hävittäjä-ässä Adolf Galland joutui Göringin epäsuosioon. Hitler kuitenkin suojeli parasta lentäjäsankariaan.
Espanjan sisällissota
Luftwaffe osallistui Espanjan sisällissotaan kansallismielisten puolella taistelleen Legion Condor -yksikön muodossa, käyttäen sotaa lähinnä uuden aseistuksensa ja uusien ilmasodankäynnin taktiikoittensa koekenttänä. Saksalaiset pommittivat useita kaupunkeja voimakkaasti, mikä synnytti terroripommitusten käsitteen. Erityisesti tunnettu on 26. huhtikuuta 1937 tapahtunut Guernican pommitus, joka oli siihenastisen sotahistorian mittavin siviilikohteita vastaan tehty ilmapommitus. Operaatio Rügeniksi nimetty pommitus suoritettiin yhdessä Italian ilmavoimien Aviazione Legionarian kanssa ja se tuhosi käytännössä koko kaupungin. Kuolonuhreja pommitus vaati eri lähteistä riippuen jopa tuhansia.
Ilmasota Neuvostoliiton toimittamia hävittäjiä vastaan Espanjan sisällissodassa kehitti Saksan lentotaktiikkaa: muun muassa Werner Mölders kehitti hajamuodon käyttöä (Vier-Finger-Schwarm), mikä paransi hävittäjien tehokkuutta. Muodostelmalennon sijaan saksalaiset hävittäjät alkoivat lentää kaukana toisistaan, jolloin lentäjä pystyi keskittymään vihollisen etsimiseen. Hajautetussa muodostelmassa säilyi kuitenkin keskitetty johtaminen, minkä mahdollisti uusissa hävittäjäkoneissa käyttöönotettu lähetin/vastaanotin-radio. Toisaalta saksalaisten rynnäkkö- eli maataistelukoneiden menestys sai Neuvostoliiton vakuuttumaan niiden tärkeydestä, kuten itärintamalla myöhemmin nähtiin.
Toisen maailmansodan alku
pienois|[[Junkers Ju 87 G-2 ”Kanonenvogel”-panssarintorjuntamalli.]]
Puolan offensiivissa Luftwaffe käytti ilma-maa-doktriinia. Puolan ilmavoimat olivat hyvin vanhanaikaiset, ja Puolan liikekannallepano epäonnistui täydellisesti Luftwaffen nopean toiminnan ansiosta. Puolan ilmavoimat tuhottiinkin pääosin jo sodan ensimmäisenä päivänä suoraan maahan. Junkers Ju 87 Stuka -syöksypommittaja näytti tehonsa erityisesti maavoimien tukemisessa.
Norjan, Tanskan ja Alankomaiden valtaus oli pääosin Wehrmachtin läpimarssia, mutta laskuvarjojoukot osoittivat tehonsa sitkeimmin puolustautuneiden pesäkkeiden nopeassa kukistamisessa. Junkers Ju 52 oli kuljetuskone, joka ei voinut puolustautua vihollisen hävittäjiä vastaan, joten laskuvarjojoukkojen käyttämän Ju 52 -kaluston tehokas käyttö nopeisiin joukkojensiirtoihin oli mahdollista vain täydellisen ilmaherruden myötä. Juuri laskuvarjojoukkojen käyttö johti Norjan tärkeiden lentokenttien nopeaan valtaamiseen saksalaisille.
Nykyään juuri tämä salamasotan doktriini on säilynyt käytännössä muuttumattomana. Lentokenttien nopean valtaamisen ansiosta Luftwaffe kykeni levittämään täydellisen ilmaherruuden koko taistelualueelle ja Norjan lähivesille, minkä ansiosta Saksan alivoimainen laivasto pystyi suorittamaan tärkeät huoltokuljetukset.
Taistelu Britanniasta 1940
Yksi Luftwaffen suurimmista koitoksista oli ilmasota Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa heinä–lokakuussa 1940, jolloin Luftwaffen olisi pitänyt saada ilmaherruus Englannin yllä ennen Saksan maihinnousua Englantiin. Massiiviset ilmahyökkäykset eivät kuitenkaan onnistuneet murtamaan Yhdistyneen kuningaskunnan ilmavoimia (Royal Air Force, RAF). Saksalaiset keskittivät pommituksensa aluksi Englannin kanaalissa kulkevia brittien kauppalaivoja vastaan ja sittemmin Englannin rannikon tutka-asemia vastaan, mutta riittävää tuhovaikutusta ei saatu aikaan. Tällöin Saksan ilmavoimien komentaja, valtakunnanmarsalkka Göring keskitti hyökkäykset Kaakkois-Englannin lentokenttiä ja sektoriasemia vastaan.
Vana Tallinn
Vana Tallinn ("Vanha Tallinna") on Liviko-yhtiön valmistama virolainen likööri. Se on alkoholipitoisuudeltaan 40, 45 tai 50 tilavuusprosenttia, mutta saatavilla on myös mietoja (16 %) kermaliköörejä.
Luftwaffe (Wehrmacht)
Taistelu Britanniasta 1940
Hyökkäykset aiheuttivat tuhoa, mutta eivät tuoneet toivottua tulosta: Yhdistyneen kuningaskunnan ilmavoimat oli elokuun lopussa 1940 edelleen toimintakunnossa. Kuitenkin Hitlerin käskystä Luftwaffe määrättiin elokuun lopussa pommittamaan Lontoota kostoksi RAF:n tekemästä Berliinin pommituksesta (pommit tappoivat noin 400 siviiliä ja joitain eläintarhan eläimiä). Ensimmäinen ”Blitz” eli Lontoon pommitus tehtiin vasta 7. syyskuuta. Tämä antoi RAF:lle kipeästi kaivattua aikaa järjestäytyä uudelleen. 17. syyskuuta, joka oli viimeinen päivä, jolloin sää olisi ollut maihinnousulle suosiollinen ennen tyypillisiä syysmyrskyjä, Luftwaffe ei ollut pystynyt saavuttamaan ilmaherruutta kanaalin ja Etelä-Englannin yllä. Hitler lykkäsi maihinnousun Englantiin tulevaisuuteen.
Yhdistyneen kuningaskunnan voittoon vaikutti myös uusi keksintö, tutka, jonka avulla britit pystyivät havaitsemaan Luftwaffen koneet jo niiden noustessa ilmaan Pohjois-Ranskassa. Tämän ansiosta brittihävittäjät olivat ilmassa valmiina odottamassa vihollista. Saksan ilmavoimilla ei ollut raskaita pommikoneita ja sen Me 109 -hävittäjien toimintasäde oli aivan liian lyhyt, jotta ne olisivat voineet suojata pommikonemuodostelmia. Lisäksi Göringin esikunta antoi virheellisiä ja sekavia komentoja. Saksan ilmavoimat oli 31. lokakuuta mennessä menettänyt taistelussa Britanniasta yli 1 700 hävittäjä- ja pommikonetta, kun taas Yhdistyneen kuningaskunnan ilmavoimat menetti vain vajaa 1 400 hävittäjää. Lisäksi Luftwaffe menetti tuhansia lentäjiä vihollismaan ilmatilassa, kun taas monet Yhdistyneen kuningaskunnan ja Brittiläisen kansainyhteisön lentäjät palasivat palvelukseen pelastauduttuaan laskuvarjoilla. Yhdistyneen kuningaskunnan ilmailuministeriö lopetti taistelun aikana uusien lentokoneiden kehitysohjelmat, ja teollisuus keskittyi vaurioituneiden koneiden korjaamiseen ja tuhoutuneiden korvaamiseen. Britannian ilmasodan epäonnistuttua valtakunnanmarsalkka Göring joutui väliaikaisesti Hitlerin epäsuosioon. Taistelun kriittisyyttä Englannille kuvaavat Yhdistyneen kuningaskunnan pääministerin sir Winston Churchillin sanat parlamentin alahuoneelle: ”Ihmisten välisissä yhteenotoissa eivät niin monet koskaan ole olleet kiitollisuudenvelassa niin harvoille.”
Tämän jälkeen Luftwaffe keskittyi itäiseen suuntaan. Suuret kalustomenetyksensä saksalaiset pystyivät korvaamaan kesään 1941 mennessä, mutta kokeneista hävittäjälentäjistä menetettiin taistelussa neljännes, mitä ei pystytty korvaamaan.
Välimeren sotanäyttämö
Saksan hyökkäys Jugoslaviaan ja Kreikkaan oli salamasodan todellinen näytös saksalaisten kärsiessä ylivoimaisia vihollisia vastaan vain noin 100 miehen menetyksen, pelkästään brittien kärsiessä 12 000 miehen tappiot.
Kreetan operaatio oli sinänsä hyvin suunniteltu, mutta Kreikan lentokentät eivät pystyneet muun muassa pölyn ja polttoainejakelun takia toimimaan täsmällisesti. Niinpä hävittäjät, pommikoneet ja laskuvarjosotilaiden kuljetuskoneet hyökkäsivät hajallaan. Varsinkin kuljetuslennosto ja laskuvarjosotilaat kärsivät suuria tappioita jo ennen maahan pääsyä. Lisäksi saksalaisten koko hyökkäyssuunnitelma yksityiskohtineen ja päivämäärineen oli brittien tiedossa jo 6. toukokuuta.
Myöhemmin Saksan ilmahyökkäykset brittien miehittämää Maltaa vastaan osoittautuivat hyvin vaikeiksi. Kun saksalaiset vuodenvaihteessa 1941–1942 siirsivät huomattavia Luftwaffen yksiköitä alueelle, Malta joutui sellaisen pommisateen kohteeksi, että se oli käytännössä toimintakyvytön. Niinpä Erwin Rommelin Afrikakorps pystyi siirtymään Afrikkaan käytännössä ilman tappioita.
Kesän lähestyessä Luftwaffen voimat keskitettiin jälleen itärintamalle, ja britit pystyivät vahvistamaan Maltan jälleen taistelukykyiseksi. Italialaiset olivat halunneet yhdessä saksalaisten kanssa pommittaa Lontoota ja siirtäneet lähes koko toimintakykyisen ilmavoimansa pois alueelta.
Itärintama
pienois|Luftwaffen pääasiallinen hävittäjä [[Messerschmitt Bf 109.]]
Luftwaffe joutui venyttäytymään yli rajojensa vuoden 1941 taisteluiden aikana. Balkan, Kreeta ja koko Välimeren rintama hajottivat Saksan ilmavoimien voimavarat, puhumattakaan operaatio Barbarossasta. Hyökkäys Neuvostoliittoon näytti ensin sujuvan Puolan offensiivin ja Ranskan miehityksen malliin. Luftwaffe saavutti lukuisia ilmavoittoja. Neuvostolentäjiltä kesti vuoden ajan luopua espanjalaisesta renkaasta ja muista kaartotaistelun ilmasotataktiikoista. Valtavien etäisyyksien takia Luftwaffen miehistö- ja kalustotappiot olivat kuitenkin suuria sodan alusta alkaen.
Varsinkin Stalingradin motin kaltaiset siiliasemataistelut söivät Luftwaffen Ju 52 -kuljetuskalustoa alueilla, joilla Luftwaffella ei ollut ilmaherruutta. Kummallakaan osapuolella ei ollut pitkän toimintasäteen raskaita pommikoneita, mutta kylläkin suuri määrä hävittäjiä ja keveitä pommikoneita. Neuvostoliitto uudisti kalustoaan koko sodan ajan, kun taas Luftwaffe sai uutuutena lähinnä vain Fw 190 -hävittäjän Bf 109:n kehitysversioiden lisäksi. Fw 190:ä käytettiin myöhemmin myös maataistelukoneena, mihin Saksan hävittäjien lentokonetuotanto ei olisi riittänyt.