cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Windows on the World
Syyskuun 11. päivän iskut
Ravintolakompleksi tuhoutui syyskuun 11. päivän iskuissa vuonna 2001, kun 19 terroristia otti haltuunsa neljä matkustajalentokonetta Yhdysvalloissa. Yksi kaapatuista koneista oli American Airlinesin lento 11, joka törmäsi One World Trade Centeriin kello 8.46 paikallista aikaa. Iskuhetkellä Windows on the Worldissa oli käynnissä vakituinen aamiaistarjoilu ja Risk Waters Financial Technology -yhtiön kongressi. Kaikki ravintolassa lentokoneen törmäyshetkellä olleet ihmiset selvisivät hengissä törmäyksestä, mutta menehtyivät myöhemmin rakennuksen tulipaloihin. Yksi syy siihen, ettei kukaan ravintolassa olija selvinnyt, oli kaikkien uloskäyntien tuhotuminen iskussa. Osa asiakkaista ja henkilökunnasta menehtyi savumyrkytykseen, ja jotkut tekivät itsemurhan hyppäämällä rakennuksesta pakoon leviäviä tulipaloja. Loput, tulipaloista hengissä selvinneet, saivat surmansa kello 10.28, 102 minuuttia lentokoneen iskeytymisen jälkeen, kun One World Trade Center sortui. Iskuhetkellä ravintolassa oli töissä 72 henkilökunnan jäsentä (joista yksi oli Christine Olender, ravintolan aamuvuorossa ollut esimies, jonka epätoivoiset puhelinsoitot viranomaisille olivat viimeiset Windows on the Worldista saadut viestit), 16 Risk Waters -yhtiön työntekijää ja 76 muuta asiakasta. Viimeiset ihmiset, jotka lähtivät ravintolasta ennen iskua, olivat Michael Nestor, Liz Thompson ja Geoffrey Wharton. He lähtivät vain kaksi minuuttia ennen törmäystä kello 8.44.
Perintö
Syyskuun iskujen jälkeen perustettiin Windows of Hope Family Relief Fund -niminen rahasto, jonka tarkoituksena on tarjota tukea ja palveluja perheille, jotka menettivät Windows on the Worldissa työskennelleen omaisensa iskuissa. Rahaston perustajien joukossa olivat muun muassa ravintolan pääkokki Michael Lomonaco ja omistaja David Emil.
One World Trade Centeriin suunniteltiin Windows on the Worldin uudelleenavaamista; suunnitelma kuitenkin keskeytettiin maaliskuussa 2011 taloushuolien ja pienen kiinnostuksen takia.
Vuonna 2006 joukko Windows on the Worldin entistä henkilökuntaa perusti New Yorkiin Colors-nimisen ravintolan, jonka tarkoituksena on kunnioittaa iskuissa kuolleita työtovereita. Ravintolan ruokalistassa on yhtäläisyyksiä Windows on the Worldin ruokalistaan.
Terry McDermott
Terry McDermott voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Baseballin SM-sarja 2003
Baseballin SM-sarjaan 2003 osallistui kuusi joukkuetta. Expos nousi mestariksi runkosarjan kolmannelta sijalta.
Terry McDermott (pikaluistelija)
Richard Terrance ”Terry” McDermott (20. syyskuuta 1940 Essexville, Michigan, Yhdysvallat – 20. toukokuuta 2023) oli yhdysvaltalainen pikaluistelun olympiavoittaja. Hänen päämatkansa oli 500 metriä.
Kansainvälisellä tasolla McDermott kilpaili ainoastaan talviolympialaisissa. Squaw Valleyn kisoissa 1960 hän oli 500 metrillä seitsemäs ajalla 40,9 s. Innsbruckissa 1964 hän voitti samalla matkalla kaikkien yllätykseksi olympiakultaa ajalla 40,1 s jättäen taakseen ennakkosuosikki Jevgeni Grišinin. McDermottilla oli jaloissaan valmentaja Leo Freisingerilta lainatut luistimet. Rouva Freisingerilta hän sai onnea tuottavan neulan, jollaisen oli aiemmin saanut naisten puolella menestynyt Lidija Skoblikova Grenoblessa 1968 McDermott jakoi 500 metrillä loppuajalla 40,5 s hopeasijan Magne Thomassenin kanssa 0,2 sekuntia voittaja Erhard Kelleristä jääneenä.
Lake Placidin 1980 talviolympialaisten avajaisissa McDermott vannoi tuomarien valan.
Cai Lun
thumb|300px|Cai Lun
Cai Lun (Wade-Giles: Tsai Lun) (50 – 121) oli Kiinassa elänyt eunukki, jota kiinalaiset ovat 100-luvulta alkaen pitäneet paperin ja paperinvalmistusprosessin keksijänä. Hänen elämästään tiedetään hyvin vähän. Noin vuonna 105 hän esitteli keisari Ho Tille ensimmäiset paperiarkit, jotka oli valmistettu hienonnetusta kasvimassasta prässäämällä ja kuivattamalla. Han-dynastian historiikissa kerrotaan Cai Lunin keksinnöistä. Kiinassa hänen nimensä on hyvin tunnettu.
Aikaisemmin niin sanottu paperi tehtiin Kiinassa bambusta ja ne olivat raskaita ja kömpelöitä käsitellä ja kuljettaa. Myös silkkiä käytettiin, mutta se oli hyvin kallista. Cai Lunin Kiinassa ei tunnettu vielä edes pergamentin tai veliinin tapaista materiaalia, jotka lännessä olivat käytössä kirjoitusten tallentamisessa, joten Cai Lunin keksintö oli vertaansa vailla. Veliini valmistettiin lampaan tai vasikan nahasta.
Pian kiinalaiset veivät paperia ympäri Aasiaa, mutta paperin tekotapa pysyi vuosisatoja kiinalaisten salaisuutena. Eurooppalaiset alkoivat valmistaa paperia vasta 1000 vuotta myöhemmin opittuaan sen taidon arabeilta. Arabit taas olivat varastaneet sen taidon kiinalaisilta. Arabit olivat nimittäin vanginneet muutamia kiinalaisia paperintekijöitä vuonna 751 ja pian paperinvalmistus aloitettiin Samarkandissa ja Bagdadissa. Arabimaailman kautta taito levisi myös länteen ja Euroopassa paperia alettiin tehdä 1100-luvulla. Gutenbergin keksintö toi paperille painetut tuotteet kaikkien ulottuville.
Kiinalaisissa aikakirjoissa kerrotaan, että Cai Lunin keksintö miellytti keisari Hetä suuresti, joten keisari myönsi hänelle ylimyksen arvon. Cai Lunista tuli varakas, mutta hän sekaantui myöhemmin palatsin sisäisiin juonitteluihin ja päätyi hävinneelle puolelle. Aikakirjojen mukaan jouduttuaan epäsuosioon Cài Lún kävi kylvyssä, puki ylleen parhaat vaatteensa ja joi myrkkyä.
Cai Lunia koskevien viittausten puuttuminen on herättänyt epäilyn, että hän olisi keksitty henkilö. Tutkimukset ovat kuitenkin osoittaneet, että Cai Lun -niminen henkilö toimi Kiinan keisarin hovin virkailijana.
Säätyvaltiopäivät 1891
Säätyvaltiopäivät 1891 olivat sääntömääräiset Suomen suuriruhtinaskunnan valtiopäivät. Aatelittomat säädyt kokoontuivat ensimmäistä kertaa vasta valmistuneessa Säätytalossa.
Valtiopäivät eivät saaneet käsitellä ajankohtaisia, autonomian kannalta tärkeitä asioita, kuten oman postilaitoksen liittämistä Venäjän postiin, vaan keisari oli ilmoittanut asiasta postimanifestilla.
Aatelissääty
Aatelissäädyn puhemies eli maamarsalkka oli Victor von Haartman. Aatelissäädyn valtiopäiväedustajia olivat hän mukaan luettuna seuraavat henkilöt:
Pappissääty
Pappissäädyn edustajien lukumäärä oli pysynyt edellisiin valtiopäiviin nähden muuttumattomana eikä sääty ollut edustajiensa puolesta muutenkaan juuri muuttunut. Säädyn puhemiehenä toimi arkkipiispa Torsten Thure Renvall. Säädyn jäsenet olivat puhemies mukaan luettuna seuraavat:
Papiston edustajat:
Porvarissääty
Porvarissäädyn puhemies oli Anders Joachim Kurtén ja sihteeri Axel Valdemar Lindberg. Säädyn jäsenet olivat puhemies mukaan luettuna seuraavat:
Talonpoikaissääty
Talonpoikaissäädyssä valtiopäiville osallistuivat, puhemies Carl Johan Slotte mukaan luettuna, seuraavat edustajat, tulkkina Anton Almberg ja sihteerinä Emil Frithiof Andersin:
Valekarettikilpikonna
Valekarettikilpikonna (Caretta caretta) on kaikissa lämpimissä merissä elävä merikilpikonna, joka syö maneetteja ja kasveja ja murskaa vahvoilla 25 cm leveillä leuoillaan simpukoita ja muita kovakuorisia saaliseläimiä. Karettikilpikonnan kuori on takaa hyvin paksu suojaamaan haiden hyökkäyksiltä. Naaras munii yleensä joka toinen vuosi useita sadan munan pesueita. Arvion mukaan pesiviä naaraita on 60 000 yksilöä.
Koko ja ulkonäkö
Aikuinen valekarettikilpikonna voi kasvaa yli metrin pituiseksi ja painaa yli 100 kiloa. Valekarettikilpikonnalla on ruosteenvärinen noin 90 cm:n mittainen kilpi ja iso pää sekä vahvat leuat.
Levinneisyys
Valekarettikilpikonnat ovat levinneet laajalle alueelle lauhkeissa ja subtrooppisissa vesissä. Valekarettikilpikonna on Välimeren alueen yleisin kilpikonna. Valekarettikilpikonnat vaeltavat merikilpikonnista pisimmät matkat.
Viholliset
Valekarettikilpikonnalla on monia vihollisia. Niihin kuuluvat esim. miekkavalaat ja papukaijakalat voivat häiritä niitä. Australiassa ketut tuhoavat pesia. Myös ihmisen toiminta on ajanut sen sukupuuton partaalle.
Juuso Kupiainen
Juuso Kupiainen (s. 21. maaliskuuta 1994) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa Veikkausliigassa Kuopion Palloseuran joukkueessa kaudella 2011 tullessaan yhdessä liigaottelussa vaihdosta kentälle. Hän ei kuitenkaan saanut vakiopaikkaa edustusjoukkueessa ja lopetti uransa kauden 2014 jälkeen.
Sami Garam
Sami Karolus Garam (s. 31. lokakuuta 1967 Helsinki) on suomalainen kokki ja kirjailija. Hän asuu Helsingissä.
Garam on tunnettu televisio- ja radiokanavilla esitetyistä ruokaohjelmista, joissa hän esiintyy, sekä useista ”stadinnoksista” eli Helsingin puhekielelle (stadin slangille) käännetyistä kirjoista. Stadintajan ura alkoi Aku Ankan käännöskilpailun voitosta. Hän on ollut ääninäyttelijänä Disneyn ja Pixarin Rottatouille-elokuvan suomenkielisessä versiossa. Vuosina 2001–2002 Garam juonsi lapsille suunnattua sarjakuvatietovisailua Suuri kupla. Sen jälkeen hän on tehnyt useita tv-ohjelmia, mm. Food: Impossible, Lihansyöjät ja Juurien jäljillä.
Sami Garam on Károly Garamin ja Sirkka Garamin (o.s. Saarikoski) vanhin poika. Sami Garamin äiti Sirkka Garam on kirjailija Pentti Saarikosken sisar. Sami Garamin isä Károly Garam on unkarilaissyntyinen sellisti, jonka isä on pappi ja opettaja Lajos Garam vanhempi. Károly Garamin veli on myös nimeltään Lajos Garam, hän on viulisti. Sami Garam oli naimisissa tekstiiliartesaani Päivi Garamin kanssa. He hakivat avioeroa joulukuussa 2017. Heillä on kolme lasta: Julia, Petra ja Kasper. Garamilla on uusi terveydenhoitoalalla työskentelevä Nina-etuniminen naisystävä, jonka hän esitteli julkisesti ensimmäistä kertaa tammikuussa 2018. He menivät naimisiin huhtikuussa 2019.
Sami Garamilla on vuonna 2010 perustettu ravintolayritys, Garam & Vermiglio Catering Oy. Toimipaikkoja oli vuonna 2020 kahdeksan.
Tv ja radio
2016-2019 Yle Aamu-tv, kesäkokki, TV1
2012 Hei me karpataan Painonhallinta show TV5
2011 Juurien Jäljillä Ruoka, matkailu, reality
2009, 2010 Lihansyöjät, grillausohjelma Barbeque-show MTV3MAX
2008- jatkuu Huomenta Suomi tv-aamukokki Breakfast show-chef MTV3
2007, 2008 Grillausvinkki, radiokokki Barbeque tips Radio Aalto
2005, 2006 Huomenta Suomi, kesägrillaus Barbeque-chef MTV3
2003- Arkipäivän radion ruokavinkki Radio-chef YLEQ/Edit station
2002-2003 Food impossible, kokkiohjelma Extreme cooking Sub Tv/ Susamuru Oy
2001-2002 Suuri Kupla, lasten gameshow Children´s gameshow- host Susamuru/ TV1
2001-2007 Slangipakinoita radioon Helsinki dialect stories on radio Ylen aikainen
Ski (Norja)
Ski on entinen Norjan kunta ja nykyisin Nordre Follon kunnan hallinnollinen keskus. Se sijaitsee Akershusin läänissä. Kuntaa rajasivat Oslo, Enebakk, Hobøl, Ås ja Oppegård. Skin vaakuna on peräisin vuodelta 1984. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan Skin kunnassa oli 29 307 asukasta. thumb|left|300px|Kråkstadin kirkko Skissä.
Ski liitettiin vuonna 2020 yhteen Oppegårdin kunnan kanssa uudeksi Nordre Follon kunnaksi.
Olli Miettinen (kansanedustaja)
Olli Miettinen (1. syyskuuta 1869 Tuusniemi, Suomen suuriruhtinaskunta – 28. syyskuuta 1946 Tuusniemi, Suomi) oli suomalainen maanviljelijä ja sosiaalidemokraattien kansanedustaja Kuopion läänin läntisestä vaalipiiristä.
Miettinen syntyi maatilan poikana tilallinen Salomon Miettisen sekä Susanna Kekäläisen perheeseen. Hän avioitui 1888 Reetta Juliana Smolanderin kanssa.
Työuransa hän teki kotitilallaan Tuusniemellä, aluksi vuokraviljelijänä 1887–1912 ja myöhemmin itsenäisenä maanviljelijänä 1912–1946. Hän toimi myös Tuusniemen osuuskassan rahastonhoitajana sekä Tuusniemen kunnanvaltuutettuna. Miettinen oli kansanedustajana 1. maaliskuuta 1910 – 1. helmikuuta 1914, ollen Suuren valiokunnan sekä Talousvaliokunnan jäsen.
Mirror Ball
Mirror Ball on kanadalaisen folk/rock/country-muusikon Neil Youngin albumi. Albumilla taustoja soittaa Pearl Jam -yhtye. Neil Young oli tavannut 1992 Eddie Vedderin ja pyysi Pearl Jamin soittamaan Bridge School Benefit -konserttiin. Tästä alkoi Neil Youngin ja Pearl Jamin yhteistyö. Mirror Ballin lisäksi he julkaisivat kahden kappaleen levyn Merkin Ball, joka sisältää Vedderin sävellykset I Got Id ja Long Road.
William Bateson
thumb|William Bateson William Bateson (8. elokuuta 1861 – 8. helmikuuta 1926) oli brittiläinen luonnontieteilijä ja perinnöllisyystieteen perustaja. Bateson otti ensimmäisenä käyttöön genetiikka-sanan ja sen ohessa monia muita perinnöllisyystieteen termejä.
Bateson täydensi Gregor Mendelin uudelleen löydettyä perinnöllisyystieteellistä aineistoa ja tuki vahvasti hänen peruskäsitystään genetiikasta. Hän myös käänsi Mendelin työn englannin kielelle.
Bateson ei aluksi hyväksynyt havaintoja geenien ja kromosomien välisestä yhteydestä, mutta lopulta vuonna 1922 myönsi olleensa asian suhteen väärässä nähtyään Thomas Hunt Morganin kokeet banaanikärpästen parissa.
Gregory Bateson (1904–1980) oli William Batesonin poika.
Creil
Creil on asutuskeskus Flevolandin provinssissa, Alankomaissa. Creil on osa Noordoostpolderin kuntaa. Vuonna 2009 Creilissä oli 1 680 asukasta.
Creil sijaitsee noin kuusi kilometriä luoteeseen kunnan keskuksesta, Emmeloordista. Linnuntietä Creilistä on matkaa Rutteniin 4,3 km ja Espeliin 5,7 km.
Creilissä on kolme koulua ja kirkko.
Väkiluvun kehitys
Creilin väkiluvun kehitys vuosina 2006–2009:
Life Is Strange: Before the Storm
Life Is Strange: Before the Storm on Deck Ninen kehittämä ja Square Enixin julkaisema seikkailupeli, joka on julkaistu vuonna 2017. Peli on julkaistu Microsoft Windowsille, PlayStation 4:lle ja Xbox Onelle. Se julkaistiin syyskuussa 2018 myös macOS:lle, Linuxille, iOS:lle ja Androidille. Se on esiosa Life Is Strangelle ja julkaistiin kolmena episodina, joista ensimmäinen julkaistiin elokuussa 2017 ja viimeinen joulukuussa samana vuonna. Pelissä pelataan 16-vuotiaalla Chloe Pricella ja siinä keskitytään hänen ystävyyteensä Rachel Amberin kanssa. Maaliskuussa 2018 julkaistiin erikoisversio, joka sisältää uusien vaatteiden lisäksi yhden bonusepisodin, jossa pelataan emopelin päähenkilöllä, Max Caulfieldilla.
Pelaaminen
Life Is Strange: Before the Storm on graafinen seikkailu kolmannen persoonan näkökulmasta. Pelaaja ohjaa Chloe Pricea, mutta toisin kuin alkuperäinen Life Is Strange, tähän peliin ei sisälly kykyä kelata aikaa taaksepäin. Before the Stormissa pelaajalla on kuitenkin kyky nimeltä ”takaisinpuhe”, jolla pelaaja voi yrittää auttaa Chloen pois epävarmoista tilanteista. Tietyt ”takaisinpuheen” valinnat voivat kuitenkin muuttaa tilanteet pahemmiksi. Pelaaja voi tutkia eri paikkoja ja kommunikoida ei-pelattavien hahmojen kanssa. Jotkut pelaajan tekemät valinnat vaikuttavat myöhemmin pelin juoneen joko väliaikaisesti tai pysyvästi sen loppuun asti.
Tarina
Peli sijoittuu vuoteen 2010, kolme vuotta ennen emopelin tapahtumia. 16-vuotias Chloe Price, Arcadia Bayn asukas ja Blackwellin oppilas, käy läpi hankalia aikoja isänsä Williamin kuoltua ja hyvän ystävänsä Maxine ”Max” Caulfieldin kadottua elämästään. Päihteitä käyttävä ja koulua laiminlyövä nuori nainen saa toruja äidiltään, tämän uudelta miesystävältä Davidilta sekä koulun rehtorilta eikä näy hyvässä valossa monenkaan oppilaan silmissä. Chloen elämä muuttuu kertoheitolla, kun hän ystävystyy Blackwellin suositun oppilaan Rachel Amberin kanssa.
Episodi 1: Awake
Episodi alkaa Chloen saapuessa myllylle, jossa tämän lempiyhtye Firewalk soittaa. Chloe yrittää päästä sisään vartijan ohi lopulta onnistuen, ja sisällä tämä kohtaa t-paitoja myyvän miehen. Paidat maksavat liikaa, joten Chloe voi höynäyttää myyjää laskemalla tämän auton käsijarrun pois sen liukuessa ulos ladosta. Chloe varastaa paidan lisäksi valintojen mukaan tukun tämän rahoja, joka vaikuttaa pelin juoneen merkittävästi. Chloe yrittää tunkeutua yleisön läpi eturiviin katsomaan esitystä, mutta vahingossa kaataa oluet erään miehen päälle. Chloe pakenee uhoavaa miestä yläkertaan ja pääsee kuuntelemaan bändiä, kunnes mies tulee uhkailemaan tätä. Yhtäkkiä Blackwellin suosituimpiin oppilaisiin kuuluva Rachel Amber pelastaa Chloen tilanteesta ja vie tämän eturiviin, ja kaksi viettävät elämänsä illan.
Chloe herää huoneestaan, ja menee aamupalalle. Tämä käy sanaharkkaa äitinsä Joycen kanssa, joka pyytää Chloea olemaan ystävällinen tämän uudelle miesystävälle Davidille. David vie Chloen kouluun, ja unissaan Chloe näkee isänsä Williamin kuoleman. Chloe herää Davidin saapuessa koululle. Chloe menee pyytämään ystävältään Stephiltä poltettua CD:tä, ja tämän jälkeen menee koulun oville, kunnes törmää kahteen oppilaaseen, Drewiin ja Nathaniin. Drew kiusaa Nathania, ja halutessaan Chloe voi astua heidän väliinsä. Chloe tapaa jälleen Rachelin joka pyytää tätä tulemaan kanssaan metsäretkelle.
Chloe ja Rachel kapuavat junan tavaravaunuun, ja pelaavat pelejä sekä kuuntelevat musiikkia. Kaksikko hyppää pois junasta, ja jatkaa matkaansa vuorille jossa on tähystyslaite. Ystävykset nauravat ja kommentoivat eri ihmisten tekemisiä laitteen läpi. Chloe huomaa puun alla suutelevan pariskunnan, ja Rachel menee yhtäkkiä hiljaiseksi. Tämä pyytää Chloea varastamaan viereisesltä piknik-pöydältä toisen pariskunnan viinipullon, ja Chloe tekee työtä käskettyä. Myöhemmin kaksikko siirtyy läheiselle kaatopaikalle jossa Rachel vetäytyy omiin oloihinsa. Chloe yrittää auttaa Rachelia joka ei halua puhua, ja Rachel on aikeissa poistua paikalta. Chloe tunnustaa Rachelille että on ystävystynyt/ihastunut tähän eikä halua pilata sitä. Rachel kertoo ettei voi vaikuttaa asiaan ja häipyy, jolloin Chloe suutuksissaan rikkoo kaatopaikan tavaroita ja kohtaa juuri saman auton, jossa tämän isä oli kuollessaan. Chloe saa raivokohtauksen ja lyyhistyy maahan itkemään.
Chloe näkee näyn isästään joka kertoo että Rachel tarvitsee tätä vaikka ei sitä myönnä. Chloen löytäessä Rachelin tämä kertoo että pariskunta joka suuteli puun alla olivat hänen isänsä ja vieras nainen. Chloe ja Rachel sopivat, että lähtevät pois yhdessä Arcadia Baysta. Rachel polttaa omistamansa valokuvan isästään, ja samalla saa aikaan maastopalon. Aamulla palo on saanut aikaan hämmennystä mediassa kuin Arcadia Bayn asukkaissa.
Episode 2: Brave New World
Chloe ja Rachel joutuvat puhutteluun rehtori Wellsin kanssa, jonka loppuuntulemana Rachel potkitaan näytelmästä ja Chloe saa potkut koulusta. Samaan aikaan hän saa kuulla äidiltään, että David on muuttamassa tämän luo, mikä saa hänet täysin pois tolaltaan. Hän suuntaa kaatopaikalle, ja alkaa työstämään sieltä löytynyttä autoa jotta saisi sen käyntiin. Pian Chloe saa puhelun Frankilta, joka haluaa velkansa. Chloe lupautuu auttamaan tätä varastamaan rahaa Drewiltä, joka on myös velkaa Frankille. Drewin huoneessa Drew että tämän pikkuveli saapuvat paikalle. Drew pyytää Chloe pitämään huolta veljestään, kun tämä lukitsee oven ja menee takaisin käytävään. Käytävässä Damon Merrick, Frankin työtoveri, pahoinpitelee Drewin pelaajan päätösten mukaan.
Myöhemmin, Chloe menee tapamaan Rachelia saadakseen tämän takaisin mukaan Tempest-näytökseen. Takahuoneessa alun perin Rachelin hahmoa (Prospero) esittävä Victoria Chase kyllästyy kaksikkoon ja häipyy paikalta, jolloin Rachel ottaa roolin haltuunsa. Selviää että erästä toista roolia (Ariel) esittävä Juliet on loukkaantunut, jolloin hahmon paikka jää auki. Rachel suostuttelee Chloen esittämään tätä osaa, vaikka Chloe ei ole niinkään varma asiasta. Chloe esittää osan mallikkaasti improvisoiden ja saa aplodit yleisöltä. Illemmalla Chloe ja Rachel suuntaavat Amberien kotiin keräämään tavaroitaan matkalleen, samalla iloiten. Pelaajan päätösten mukaan kaksikko päätyy suutelemaan tai pysymään ystävinä.
Ambereilla Chloe auttaa perhettä ruoanlaitossa. Ruokapöydässä Rachelin mitta täyttyy isänsä salailuista, ja tämä rikkoo pöydän vaatien tietää totuuden. James lopulta paljastaa mysteerisen naisen olevan Sera, Rachelin biologinen äiti.
Episode 3: Hell is Empty
Kuultuaan uutiset Rachel kipuaa väsyneenä yläkertaan, Chloen seuratessa tätä. Chloe lupaa Rachelille, että hän järjestää kaiken, ja tämä tulee tapaamaan Seran, vaikka James ei haluaisi päästää Seraa lähellekään Rachelia, koska Sera kärsi huumeriippuvuudesta.
Chloe ottaa yhteyttä Frankiin, ja tapaa tämän myöhemmin kaatopaikalla. Ennen lähtöään Chloe sopii asiansa (pelaajan päätösten mukaan) Davidin kanssa. Kaatopaikalla Chloe saa lopultakin auton käyntiin, ja kohtaa Rachelin. Frank ja yllättäen Damon saapuvat paikalle. Damon uhkailee Chloea veitsellä, mikäli tämä ei jätä Sera-asiaa rauhaan. Rachel pillastuu, ja lyö Damonia laudalla päähän. Chloe jähmettyy pelosta paikalleen, samalla kun Damon iskee Rachelia veitsellä rintaan. Frank pidättelee Damonia ja käskee kaksikon häipyä paikalta. Chloe raahaa Rachelin autoon ja ajaa vie läheiseen sairaalaan. Chloe saa selville Jamesin käskeneen Damonin tappaa Seran. Frank hyökkää Damonin kimppuun ja Sera vaatii Chloelle olemaan kertomatta Rachelille totuutta. Chloen palattua sairaalaan, pelaajan on päätettävä kertooko Rachelille kaiken vai suojeleeko häntä totuudelta.
Farewell
Bonusepisodi sijoittuu aikaan, jolloin 13-vuotias Maxine ”Max” Caulfield epäröi kertoa Chloelle muutostaan perheensä kanssa Seattleen kolmen päivän kuluttua. He löytävät nauhoitteen, jonka he 8-vuotiaina tekivät leikkiessään merirosvoja ja mainitsevat siinä kartan sekä amuletin. Aarre oli heidän jättämänsä aikakapseli, mutta käy ilmi, että Chloen isä William oli siirtänyt aikakapselin ja oman nauhoitteensa säilöön jonnekin muualle. Pelaaja voi päättää, että kertooko tästä Chloelle, mutta tämän jälkeen Chloen äiti Joyce kertoo Williamin joutuneen onnettomuuteen ja kuolleen. Williamin hautajaisten jälkeen Max ja hänen perheensä lopulta lähtevät, mutta Max jätti lähdettyään Chloelle vielä yhden ääniviestin. Viestin sisältö riippuu siitä kertoiko pelaaja episodin alussa Chloelle muutosta Seattleen vai ei.
Markku Impiö
Markku Impiö (s. 21. maaliskuuta 1965 Tornio) on suomalainen säveltäjä ja sanoittaja.
Impiö tunnetaan säveltäjänä, sanoittajana ja Kaija Koon entisenä aviomiehenä. Heidän yhteistyönään syntyneet albumit ovat myyneet yhteensä jo yli puoli miljoonaa kappaletta, ja heillä on useita platina- ja kultalevyjä. Yhteistyö alkoi vuonna 1993 Tuulten viemää -albumilla, josta alkoi valtava menestys levyn ollessa Suomen virallisella albumilistalla ennätyksellisesti yli vuoden. Impiön lauluilla Kaija Koo myi ensimmäisenä naislaulajana Suomessa triplaplatinaa (tämän päivän rajoilla viisinkertaista platinaa), ja pari palkittiin viidellä Emma-patsaalla. Myös seuraava levy, Tuulikello jatkoi samaa linjaa; sen ansiosta parille myönnettiin Emma-patsas ja levy oli Suomen virallisella albumilistalla viikkoja ollen vuoden myydyin suomalainen levy.
Impiö erosi Kaija Koosta vuonna 2006, mutta he ovat jatkaneet yhdessä musiikintekoa. Kaija Koo kertoo muistelmakirjassaan Taipumaton (WSOY 2021) ex-miehensä alkoholismista.
Markku Impiö on kansanedustaja Lauri Impiön ja virsirunoilija Leena Impiön poika.
Biomolekyyli
thumb|[[Sakkaroosi eli ruokosokeri kuuluu sokereihin. Se koostuu hiilestä (C), hapesta (O) ja vedystä (H).]] Biomolekyylejä ovat eliöissä esiintyvät molekyylit, joiden pitoisuuksia eliön perimä säätelee.
Biomolekyylit voidaan jakaa karkeasti neljään pääryhmään: valkuaisaineet eli proteiinit, rasva-aineet eli lipidit, sokerit sekä nukleiinihapot.
Biomolekyylejä rakentuu elävien solujen biosynteesissä. Niitä on vaikea valmistaa keinotekoisesti.
Biomolekyylit ovat verrattain suurikokoisia ja joskus rakenteeltaan monimutkaisia. Ne rakentuvat pääosin hiilestä, vedystä, hapesta ja typestä. Nämä neljä alkuainetta muodostavat yli 99 prosenttia orgaanisten molekyylien rakenneosista. Ne muodostavat mielellään kovalenttisia yhdisteitä, ja etenkin hiilen kovalenttiset yhdisteet ovat maapallon olosuhteissa kestäviä. Hiiliatomilla on myös hyvin monipuolinen kyky muodostaa erilaisia molekyylejä. Muita ihmisen solujen molekyylien alkuaineita, joiden osuus on vähintään 0,1 prosenttia, ovat yleisyysjärjestyksessä kalsium, fosfori, kalium, rikki, natrium, kloori ja magnesium..
Kafferit
Kafferi tulee sanasta kafir (arab. كافر‎ kaafir). Se on arabiankielessä halventava sana ja tarkoittaa henkilöä, joka osoittaa kiittämättömyyttä (kufr) Jumalalle. Kaafir on uskoton, joka kieltää islaminuskon opit tai ainakin osan niistä. Käsitteen vastakohta on mu'min eli uskova. 1400-luvulta lähtien muslimit puhuivat Afrikassa kaffereista, millä he tarkoittivat alueen mustia ei-muslimeja, joita he myivät orjiksi Eurooppaan ja Lähi-itään. Sana siirtyi eurooppalaisiin kieliin tarkoittamaan Kaakkois-Afrikan bantukansoja.
Nykyisin termi on erityisesti Etelä-Afrikassa halventava ilmaus mustasta ihmisestä. Englannin kielessä termiä käytti ensimmäiseksi Richard Hakluyt vuonna 1589 viitaten eteläisen Afrikan asukkaisiin, jotka asuivat nykyisten Zimbabwen, Etelä-Afrikan ja Mosambikin alueella. 1900-luvun aikana sanasta muodostui halventava termi joka vastasi englannin nigger-sanaa. Afrikaansin kielessä on käytetty myös ilmausta Kaffir-boetie kuvaamaan valkoihoista henkilöä, joka veljeili tai osoitti sympatiaa mustaa yhteisöä kohtaan. Apartheidin jälkeisessä Etelä-Afrikassa sanaa ei käytetä ja siihen viitataan "K-sanana" (kuten yllä mainitusta englannin sanasta käytetään ilmausta "N-sana").
Ilmaisu siirtyi muun muassa eurooppalaisiin käsitteisiin kafferikiitäjä ja kafferipuhveli. Vuoden 2018 nimistöuudistuksessa kafferikiitäjän nimeä pidettiin rasistisena ja linnun uudeksi nimeksi tuli häätökiitäjä Nisäkkäiden nimistötoimikunta on ehdottanut kafferipuhvelin nimeämistä afrikanpuhveliksi.
Ilmakehätieteet
Ilmakehätieteet tutkivat niin ilmakehien fysikaalisia, kemiallisia kuin meteorologisiakin ominaisuuksia. Täten tutkimuskohteena voi olla paitsi Maan, myös muiden planeettojen kuten Marsin kaasukehä.
Arotasku
Arotasku (Oenanthe isabellina) on kivitaskua muistuttava pieni varpuslintu.
Levinneisyys
Arotasku elää Kaakkois-Euroopasta Keski-Aasiaan. Se talvehtii Afrikassa ja Intiassa. Suomessa lajia tavataan erittäin harvoin muuttoaikoina, etupäässä keväällä.
Elinympäristö
Avoimet lyhytvartista ruohoa kasvavat arot ja puoliaavikot.
Lisääntyminen
Pesä maakolossa, usein jyrsijän, joskus mehiläissyöjän vanhassa pesässä. Pesä on rakennettu kuivista korsista, juurista ja karvoista, vuorattu höyhenillä ja karvoilla. Munia on 5–6, joita naaras hautoo noin 12 päivää.
Ravinto
Arotasku on hyönteissyöjä, ja sille maistuvat varsinkin muurahaiset ja muut pistiäiset.
Hämeentie 38
Hämeentie 38 on suomalaisen rockyhtyeen Jussi & The Boysin studioalbumi. Rhythm and blues- ja countrytyylisistä käännöskappaleista koostuvan albumin kaikki suomenkieliset sanoitukset on tehnyt Juice Leskinen. Albumin 15:stä kappaleesta peräti viisi on alun perin ”pub rockin kummisedäksi” kutsutun englantilaisen Mickey Juppin tuotantoa.
Nigella Lawson
pienoiskuva|Nigella Lawson. Nigella Lucy Lawson (s. 6. tammikuuta 1960) on englantilainen journalisti ja ruokaohjelmistaan ja kirjoistaan tunnettu julkkiskokki.
Nigella Lawson syntyi juutalaistaustaiseen perheeseen Etelä-Lontoon Wandsworthissa. Hänen isänsä on konservatiivipuolueen poliitikko ja entinen valtionvarainministeri Nigel Lawson. Hän valmistui Oxfordin yliopiston Lady Margaret Hallista vuonna 1979. Hän kirjoitti ravintolapalstaa The Spectatoriin ja oli vuodesta 1986 The Sunday Timesin varakirjallisuustoimittajana. Hänellä on ollut lukuisia kokkausohjelmia Britanniassa BBC:llä ja Channel 4 -kanavalla, mm. Nigella Bites (2001) ja Forever Summer with Nigella (2002), joihin kuului myös reseptikirja. Hänen ohjelmiaan on esitetty Suomessa usealla tv-kanavalla.
Lawson meni naimisiin journalisti John Diamondin kanssa 1992 ja jäi leskeksi 2001. Myöhemmin hän oli naimisissa Saatchi & Saatchi -mainostoimiston omistajan ja taidemesenaatti Charles Saatchin kanssa 2003-2013.
Golden Greats (Peer Günt)
Golden Greats on suomalaisen Peer Günt -yhtyeen toinen kokoelmalevy. Se julkaistiin vuonna 1997.
Albumin kuvat on ottanut Juha Metso.
Notre-Damen katedraali (Reims)
thumb|250px|right|Näkymä katedraallin pääjulkisivusta.
Reimsin Notre-Damen katedraali on Ranskassa Reimsissä sijaitseva katedraali. Sen rakentaminen aloitettiin vuonna 1211, eli Pariisin Notre-Damen (aloitettu vuonna 1163) ja Chartresin Notre-Damen (1194) jälkeen, mutta aiemmin kuin Amiensin (1220), Beauvaisin (1225) ja Strasbourgin (n. 1235) katedraalit. Rakennus on goottilaisen arkkitehtuurin keskeinen luomus Ranskassa ja se on merkitty Unescon maailmanperintöluetteloon. Reimsin katedraali oli ennen vuonna 1789 tapahtunutta Ranskan suurta vallankumousta Ranskan kuninkaiden voitelukirkko.
Historia
Ensimmäisen katedraalin kaupunkiin rakennutti jo 400-luvulla piispa pyhä Nicasius. Kirkko oli entinen gallo-romaanisen kylpylän paikalla. Jo tuolloin katedraali omistettiin Pyhälle Neitseelle. Rakennuksessa kastettiin frankkien hallitsija Klodovig vuonna 498, ja hänet kastoi arkkipiispa pyhä Remi de Reims. Vuonna 816 Kaarle Suuren poika Ludvig I Hurskas valitsi Reimsin paikaksi, jossa hänet kruunattaisiin keisariksi. Pyhän ampullin (lasiastia, jossa säilytettiin kuninkaiden voiteluun käytettyä pyhää öljyä) arvostus ja Reimsin arkkipiispojen vahva poliittinen asema vaikuttivat siihen, että Henrik I:stä lähtien Ranskan monarkit voideltiin juuri Reimsissä.
Reimsin arkkipiispa ja herttua Aubry de Humbert aloittivat 6. toukokuuta 1211 uuden katedraalin rakentamisen kaupunkiin. Sen oli tarkoitus korvata vanha karolingiajan katedraali, joka oli tuhoutunut tulipalossa edellisenä vuonna. Rakentaminen oli neljän toisiaan seuranneen arkkitehdin työtä. He olivat Jean d'Orbais, Jean-le-Loup, Gaucher de Reims ja Bernard de Soissons. Suuren työmaan rakennustyöt saatiin päätökseen vuonna 1275.
Rakennuksen ominaisuudet
thumb|right|250px|Katedraalin sisäänkäynti sisäpuolelta thumb|150px|left|Reimsin katedraalin pohjapiirros Koko kirkkorakennuksen tyyli on yhtenäinen. Kirkkolaivan korkeus kaariholvistossa on 30 metriä, joka jää jälkeen Amiensin ja Beauvaisin katedraalin holvien korkeudesta. Kaksi läntisen päädyn tornia ovat vailla piikkikärkeä, mutta siitäkin huolimatta ne ulottuvat jopa 82 metrin korkeuteen. Rakennuksen korkein paikka on enkelitornin enkeli, joka kurottautuu 87 metrin korkeuteen.
Veistokset
Katedraalissa on 2 303 patsasta. Eurooppalaisista kirkoista vain Chartresin katedraalissa on enemmän patsaita. Myös rakennuksen sisäpuolisessa julkisivussa on pieniä patsaita, joiden joukossa on kuuluisa "Ritarin ehtoollinen".
Viidenkymmenen metrin korkeudella maan pinnasta on kuninkaiden kuvien kokoelma, ja keskellä on Klodovig. Alemmalla tasolla on kertomus Daavidin taistelusta Goljatia vastaan ja pääportin kohdalla Neitsyen kruunaus.
Sotavahingot ja entisöinti
thumb|right|250px|Räjähdys kirkon rakenteissa ensimmäisessä maailmansodassa. thumb|right|250px|Uusittu vesikaton kantava rakenne ullakolla. thumb|right|250px|Ullakkotila ja uusitut kantavat kattorakenteet. Reimsin Notre-Damen katedraalia pidetään "marttyyri"-kirkkona, koska heti ensimmäisen maailmansodan alettua saksalaisten tykkituli pommitti rakennusta. Pohjoisen tornin ympärille jääneet rakennustelineet syttyivät ja palo pääsi leviämään koko rakennukseen ja eritoten sen puurakenteisiin. Myös lyijylevyistä tehty katto suli kokonaisuudessaan syntyneestä kuumuudesta. Sulaneen katon lyijy virtasi kaduilla. Asukkaat keräsivät sen talteen ja rauhan tultua käyttivät uudelleen samaan tarkoitukseen.
Henri Deneux johti katedraalin entisöintiä. Hän oli syntyisin Reimsin kaupungista ja Ranskan historiallisten monumenttien yliarkkitehti. Amerikkalaisten rahoittajien, erityisesti Rockefellerien perheen, avulla työt saatiin käynnistettyä vuonna 1919. Työt jatkuvat yhä.
Kuvia
Reimsin Notre-Damen katedraalissa on läntisen julkisivun yläosassa olevan ruusuikkunan lisäksi suuri ruusuikkuna myös pääportaalissa ovien yläpuolella (tympanon-osassa). Se on harvinaista, ehkä ainutlaatuista. Yleensä ovien yläpuolinen tila on veistoksin koristeltu umpiseinä tai muunlaista ikkunaa.
Lannoitteenlevitin
Lannoitteenlevitin on yleensä traktorivetoinen maataloustyökalu, jota on tarkoitettu käytettäväksi suurehkoilla peltopinta-aloilla ja milloin luontaista lannoitusta ei ole saatavissa riittävästi. Useimmiten sitä käytetään nurmien ja syysviljan lannoitukseen. Levittimen avulla on tarkoitus päästä lannoitteen tasaiseen leviämiseen koko peltoalalle siten, ettei tule ali- eikä ylilannoitettuja kohtia. Näin saadaan optimaalinen viljan tai viljelyskasvin kasvu. Tunnettuja apulannanlevitinmerkkejä ovat Bogballe, Dolmar, Kuhn ja Rauch.
Levittimet voidaan jakaa kahteen levittäjätyyppiin, keskipakois- ja pneumaattisiin levittimiin. Keskipakoislevittimissä on lannoitesäiliön alla pyörivä lautanen, joka heittää lannoitteen laajalle alueelle. Pneumaattisissa levittimissä lannoitteen levittämiseen käytetään ilmanpainetta.
Kouvot
Kouvot on koripalloiluun erikoistunut urheiluseura, jonka kotikaupunki on Kouvola. Seura on perustettu vuonna 1964. Kouvojen edeltäjänä Kouvolalaisessa koripallossa voidaan pitää muutama vuosi aikaisemmin mestaruussarjassakin kaudella 1961 pelannutta Kouvolan NMKY:tä. Namikasta pelaajat siirtyivät yhdeksi kaudeksi jalkapalloseura Susiin. Jalkapallon uhtessa jättää lajina pienempi koripallo jalkoihinsa, koripalloijat perustivat kokonaan uuden oman seuransa ja näin Kouvot oli syntynyt. Junioritoiminta on kasvanut 1990-luvulta alun jälkeen voimakkaasti. Seuran miesten edustusjoukkue pelaa Suomen pääsarjassa eli Korisliigassa ja on voittanut Suomen mestaruuden neljästi vuosina 1995, 1999, 2004 ja 2016. Edustusjoukkueen kotisalina toimii Mansikka-ahon koulun urheiluhalli.
Syksystä 2017 alkaen Kouvojen miesten edustusjoukkueen päävalmentajana toimi Jyri Lehtonen jonka pesti päättyi keväälle 2019.
Kouvojen naisjoukkue on pelannut Kouvottaret-nimellä Korisliigassa kaudesta 2016–2017 alkaen. Vuonna 2021 Kouvottaret erkaantui omaksi yhdistyksekseen.
Muut joukkueet
Meneillään oleva kausi: Miesten I-divisioona 2021–22
Henkilökohtaiset palkinnot
Korisliigan SM-finaalien paras pelaaja
Korisliigan vuoden ulkomaalaisvahvistus
Korisliigan vuoden tulokas
Korisliigan vuoden kehittynein pelaaja
Korisliigan paras kuudes pelaaja
Vuoden seurajohtaja
Vuoden I-divisioonapelaaja
Saavutukset
Miehet
Muut saavutukset
Naiset
Sørum
Sørum on entinen Norjan kunta Akershusin läänissä. Kuntaa rajasivat Ullensaker, Nes, Aurskog-Høland, Fet, Skedsmo ja Gjerdrum. Sørumin vaakuna oli peräisin vuodelta 1981. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan kunnassa oli 16 363 asukasta. left|thumb|300px|Frognerin keskiaikainen kirkko Sørumissa.
Carmenère
Carmenère-rypäle on alun perin kotoisin Médocin alueelta Ranskasta, jossa se oli paljon käytetty rypälelajike 1800-luvulla. Sitä pidettiin pitkään Merlot-lajikkeena, mutta nykyisin Carmenère on kuitenkin tunnistettu omaksi rypäleekseen, ja siitä tehnyt viinit myydään joko nimellä Carmenère tai Grande Vidure. Phylloxera–viinikirva hävitti lajikkeen Ranskasta täysin 1890-luvulla. Chile, jonne rypäle tuotiin 150 vuotta sitten, on ainoa maa maailmassa, missä lajike on säilynyt. Carmenère ei täysin sovellu pitkään pullokypsytettävien viinien rypälelajikkeeksi. Parhaimmillaan siitä tehty viini on useimmiten 2–5 vuoden ikäisenä.
Parhaimpana Carmenère-alueena pidetään Colchaguan laaksoa, joka sijaitsee noin 130 km etelään Santiagosta Chilessä. Rypäle viihtyy ja antaa parhaan sadon leudon välimerellisessä ilmastossa. Maaperän tulisi olla hedelmällistä savensekaista lietemaata. Myös savensekainen hiekkamaa käy. Carmenère-viinin tuoksu on runsas, yrttinen ja rehevä, sekä aina voimakas. Kaikkia Carmenère-viinejä yhdistää runsas ja täyteläinen, lämmin, hieman mausteinen, pehmeä, mehevä, pitkä maku.
Marie Trintignant
Trintignant syntyi Boulogne-Billancourtissa näyttelijä Jean-Louis Trintignantin ja tämän toisen vaimon Nadine Marquandin tyttärenä. Hänellä itsellään oli neljä lasta.
Trintignant menehtyi 41-vuotiaana aivoödeemaan, jonka oli aiheuttanut Vilnassa, Liettuassa tapahtunut pahoinpitely. Pahoinpitelijä oli hänen entinen poikaystävänsä Noir Désir -yhtyeen laulaja Bertrand Cantat, joka sai Liettuassa taposta kahdeksan vuoden vankeustuomion.
Trintignant on haudattu Père-Lachaisen hautausmaalle Pariisiin.
Glenn L. Martin Company
Glenn L. Martin Company oli yhdysvaltalainen, vuosina 1912–1960 toiminnassa ollut lentokonevalmistaja.
Glenn Luther Martinin perustama tehdas valmisti erityisesti suuria pommikoneita ja vesitasoja. Martin oli Yhdysvalloissa huomattava pommikonevalmistaja jo 1920- ja 1930-luvuilla, ja nousi erityisen merkittäväksi toisen maailmansodan ja kylmän sodan aikana. Kaikkiaan tehdas valmisti yli 11 000 lentokonetta, tärkeimpänä mallina B-26, joita valmistui yli 5 000 kappaletta.
Toisen maailmansodan aikana tehdas valmisti muun muassa yli 500 Boeing B-29-pommikonetta, esimerkiksi ensimmäisen atomipommin pudottaneen Enola Gayn.
Glenn L. Martin Company lopetti lentokonevalmistuksen vuonna 1960 ja fuusioitui seuraavana vuonna rakennusmateriaaleja valmistavan American-Marietta-yhtiön kanssa Martin Marietta -yhtiöksi. Martin-Marietta keskittyi ohjusprojekteihin, avaruusteknologiaan, tutkajärjestelmiin ja avioniikkaan. Vuonna 1995 yhtiö fuusioitui Lockheedin kanssa Lockheed-Martin-konserniksi, joka on maailman suurin sotilasteknologiaa valmistava yritys.
Ben Eaves
Benjamin Coel Eaves (s. 27. maaliskuuta 1982 Minneapolis, Minnesota) on yhdysvaltalainen uransa lopettanut kolmannen polven jääkiekkoilija.
Eaves on pelannut Espoo Bluesin riveissä sekä HIFK:in junioreissa kaudella 1996–1997. Eaves tuli kaudeksi Espooseen, mutta kausi meni pilalle 17. tammikuuta 2008, kun Eaves sai kiekon peukaloonsa ottelussa Kalevan Palloa vastaan. Loukkaantumisten myötä jopa uran loppumisesta oli puhetta ja sopimus Bluesin kanssa purettiin joulukuussa 2008. Eaves kuitenkin palasi Bluesin kokoonpanoon 10. helmikuuta 2009 ja teki keväällä SM-liigan pudotuspelien yhden kauden piste-ennätyksen, kun 14 ottelussa syntyivät tehot 4+20=24. Eaves kärsi tämänkin jälkeen loukkaantumisista ja ilmoitti lopettavansa pelaajauransa marraskuussa 2009.
Eavesin pikkuveli Patrick pelaa NHL:ssä Anaheim Ducksin riveissä. Poikien isä Mike Eaves pelasi 324 NHL-ottelua ja on sen jälkeen toiminut muun muassa HIFK:n ja USA:n juniorimaajoukkueen valmentajana. Poikien setä Murray Eaves pelasi 57 NHL-ottelua ja on sen jälkeen valmentanut mm. Shattuck St. Mary's juniorijoukkuetta. . Isoisä Cecil Eaves pelasi 1950-luvulla yliopistokiekkoa Denverin yliopistossa
Pelaajauransa jälkeen Eaves on toiminut mm. Culverin sotilasakatemian U16 joukkueen päävalmentajana ja kaudella 2016–2017 St. Olaf Collegen joukkueen apuvalmentajana NCAA III -tasolla.
Roman Eremenko
Roman Eremenko (, s. 19. maaliskuuta 1987, Moskova, Neuvostoliitto) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa FC Honkaa. Eremenko on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Eremenkon pikkuveli Sergei Eremenko on myös jalkapalloilija, isoveli Alexei Eremenko entinen jalkapalloilija ja isä Alexei Eremenko entinen jalkapalloilija sekä jalkapallovalmentaja.
Eremenko nousi FF Jaron edustusjoukkueeseen kaudella 2004. Elokuussa 2005 hän siirtyi italialaiseen Udineseen Jaron kaikkien aikojen suurimmassa pelaajakaupassa. Kuusi vuotta myöhemmin Eremenkosta tuli kaikkien aikojen kallein suomalaispelaaja, kun hän siirtyi elokuussa 2011 Dynamo Kiovasta venäläiseen Rubin Kazaniin 13 miljoonalla eurolla. Rubinissa Eremenko voitti Venäjän Cupin kaudella 2011–2012, ja hän teki ratkaisevan maalin loppuottelussa. Elokuussa 2014 Eremenkosta tuli parhaiten palkattu suomalaispelaaja 2,2 miljoonan vuosipalkalla, kun hän siirtyi Rubinista TsSKA Moskovaan. Eremenko oli kaudella 2014–2015 joukkueensa paras ja koko Venäjän liigan toiseksi eniten maaleja tehnyt pelaaja 13 maalilla. Euroopan jalkapalloliitto UEFA:n kurinpitovaliokunta asetti Eremenkon lokakuussa 2016 kahden vuoden kilpailukieltoon. Syynä kilpailukiellolle oli kokaiinia sisältänyt dopingnäyte, jonka Eremenko antoi syyskuussa 2016 Mestarien liigan ottelun yhteydessä. Eremenko palasi kilpailukiellon jälkeen pelikentille Venäjän liigan Spartak Moskovassa lokakuussa 2018. Tammikuussa 2019 Eremenko siirtyi Venäjän liigan Rostoviin, jossa hän pelasi helmikuuhun 2021 asti. Oltuaan yli vuoden ilman seuraa, Eremenko palasi Veikkausliigaan HIFK:n riveihin kesällä 2022.
A-maajoukkueessa Eremenko debytoi 20-vuotiaana vuonna 2007 Belgiaa vastaan, ja hän vakiinnutti heti paikkansa maajoukkueen vakiomiehistössä. Ensimmäisen A-maaottelumaalin Eremenko teki vuonna 2010 Maltaa vastaan. Eremenko on ollut maajoukkueen runkopelaaja MM-karsinnoissa 2008–09, EM-karsinnoissa 2010–11, MM-karsinnoissa 2012–13 ja EM-karsinnoissa 2014–15, ja hän oli ennen kilpailukieltoaan A-maajoukkueen kokenein pelaaja 73 maaottelulla. Eremenkon lokakuussa 2016 saama kilpailukielto koski myös maaotteluita, eikä hän ole pelannut maajoukkueessa kilpailukiellon jälkeen.
FF Jaro
Moskovassa syntyneen, mutta jalkapalloilija-isänsä seurasiirron seurauksena kolmevuotiaana Suomeen muuttaneen Roman Eremenkon pelaajaura aikuisten tasolla alkoi, kun hän nousi FF Jaron edustusjoukkueeseen kaudella 2004. Veikkausliigassa Eremenko debytoi 17-vuotiaana, kun Hannu Touru vaihtoi hänet kentälle 29. heinäkuuta 2004 ottelussa MyPa–FF Jaro. Samalla ottelussa nähtiin kentällä isä ja poika, kun Alexei Eremenko Sr. pelasi koko ottelun Jaron keskikentällä. Ensimmäisen liigamaalin Eremenko teki 18. syyskuuta 2004 ottelussa FF Jaro–FC Lahti. Eremenko pelasi ensimmäisellä liigakaudellaan yhteensä kuusi ottelua. Hän pelasi kauden aikana myös lainalla Kakkosen JBK:ssa ja Ykkösen GBK:ssa.
Varsinaisen läpimurron FF Jarossa Eremenko teki kaudella 2005, jolloin hän nousi avauskokoonpanon pelaajaksi. Eremenko vakiinnutti paikkansa Jaron keskikentällä ja pelasi heinäkuuhun mennessä yhteensä 13 ottelua, joista 10 avauskokoonpanossa. Kaudella 2005 Eremenko teki Veikkausliigassa kaksi maalia.
Udinese
Roman Eremenko siirtyi heinäkuussa 2005 viiden vuoden sopimuksella Italian Serie A:ssa pelanneeseen Udineseen. Eremenkon siirto oli Jaron kaikkien aikojen suurin pelaajakauppa, kun Udinese maksoi Eremenkosta 180 000 euroa bonuksineen. Eremenko ei kuitenkaan onnistunut murtautumaan Udinesen edustusjoukkueeseen, vaan hän pelasi kauden 2005–2006 seuran reservijoukkueessa.
Eremenko debytoi Udinesen edustusjoukkueessa ja Serie A:ssa 10. syyskuuta 2006 ottelussa FC Messina–Udinese. Hänestä tuli Mika Aaltosen, Mika Lehkosuon ja Alexei Eremenko Jr:n jälkeen neljäs Serie A:ssa pelannut suomalaispelaaja. Eremenko pelasi kuitenkin sarjan puoliväliin mennessä vain kuudessa ottelussa, ja tammikuussa 2007 Udinese lainasi hänet loppukaudeksi AC Sienaan. Eremenko pelasi kevätkaudella AC Sienassa kymmenen ottelua, joista suurimman osan vaihtopelaajana. Udinese oli kaudella 2006–2007 Serie A:ssa 10. ja AC Siena 15.
Eremenko jatkoi elokuussa 2007 sopimustaan kahdella vuodella kesään 2012 saakka. Jatkosopimuksesta huolimatta Eremenkon rooli Udinesessa jäi pieneksi kaudella 2007–2008. Eremenko aloitti kauden edelliskauden tapaan pelaamalla kahdessa ensimmäisessä sarjaottelussa, mutta tippui sen jälkeen kokoonpanon ulkopuolelle. Eremenko pelasi kauden aikana vain seitsemän ottelua, joista neljä vaihtomiehenä ja käyttämättömänä vaihtopelaajana hän oli 16 kertaa. Udinese oli sarjassa seitsemäs ja se pääsi pelaamaan UEFA Cupin 1. kierrokselle seuraavalla kaudella. Eremenkolle kausi oli kuitenkin pettymys, ja kauden päätteeksi hän ilmoitti olevansa valmis siirtymään paremman peliajan perässä toiseen seuraan.
Dynamo Kiova
thumb|200px|Eremenko Dynamo Kiovan paidassa.
Dynamo ilmoitti toukokuussa 2009 käyttävänsä Eremenkon lainasopimukseen sisältyneen osto-option, ja Eremenko teki seuran kanssa viiden vuoden sopimuksen. Seurat eivät julkistaneen siirtosummaa, mutta lehtitietojen mukaan Dynamo maksoi Eremenkosta viisi miljoonaa euroa. Dynamon ja Eremenkon kausi 2009–2010 alkoi Ukrainan Super Cupin voitolla. Eremenko pelasi Dynamon 30 sarjaottelusta 26, joista kaikki avauskokoonpanossa. Hän teki liigaotteluissa yhden maalin. Mestarien liigassa Eremenko pelasi kaikissa Dynamon kuudessa ottelussa täydet 90 minuuttia. Dynamo jäi kuitenkin FC Barcelonan, Interin ja Rubin Kazanin taakse lohkojumboksi ja sen euro-ottelut päättyivät Mestarien liigan lohkovaiheeseen. Ukrainan liigassa Dynamo jäi toiseksi, kun Šah’tar Donetsk vei mestaruuden kuuden pisteen erolla. Dynamo pääsi kuitenkin liigakakkosena seuraavan kauden Mestarien liigan karsintoihin.
Eremenko jatkoi yhtenä Dynamon avainpelaajista kaudella 2010–2011. Hän pelasi yhteensä 26 liigaottelua, joista 24 avauskokoonpanossa. Eremenko teki myös henkilökohtaisen yhden kauden maaliennätyksen, kun hän teki kauden aikana kolme maalia sarjaotteluissa. Eremenko oli suuressa roolissa myös Mestarien liigan karsinnoissa, jossa hän aloitti kaikki Dynamon neljä ottelua avauskokoonpanossa. Dynamo hävisi kuitenkin ratkaisevan otteluparin AFC Ajaxille ja jatkoi euro-otteluita Eurooppa-liigan lohkovaiheessa. Dynamo voitti oman lohkonsa ja jätti taakseen BATE Borisovin, AZ Alkmaarin ja Sheriff Tiraspolin. Kevätkaudella pelatuissa pudotuspeleissä Dynamo eteni puolivälieriin, jossa se kuitenkin hävisi otteluparinsa SC Bragalle. Eremenko aloitti kaikki Dynamon 12 Eurooppa-liigan ottelua avauskokoonpanossa ja teki niissä yhden maalin. Eremenko voitti kuudella maaliin johtaneella syötöllään Eurooppa-liigan syöttötilaston. Dynamo jäi edelliskauden tapaan toiseksi Ukrainan liigassa ja se joutui taipumaan myös Ukrainan Cupin finaalissa Šah’tar Donetskille, joka vei tuplamestaruuden.
Eremenko ehti aloittaa kauden 2011–2012 Dynamon riveissä. Hän pelasi Ukrainan Super Cupin ottelussa, kuusi liigaottelua sekä yhteensä neljä ottelua Mestarien liigan ja Eurooppa-liigan karsinnoissa.
Rubin Kazan
Rubinin ja Eremenkon kausi 2012–2013 alkoi Venäjän Super Cupin voitolla, kun se voitti FK Zenitin 2–0. Eremenkon kausi alkoi hyvin myös Venäjän liigassa, kun hän teki kuudessa ensimmäisessä ottelussa kolme maalia. Eremenko pelasi Rubinin 30 sarjaottelusta yhteensä 25, joista 23 avauskokoonpanossa. Eremenko kasvatti lopullisen maalimäärän kauden lopussa kuuteen, joka oli hänen uusi kausikohtainen ennätys sarjaotteluissa. Rubin pelasi edelliskauden tapaan Eurooppa-liigan lohkovaiheessa, ja se voitti oman lohkonsa jättäen taakseen Interin, FK Partizanin ja Neftchi Bakun. Kevätkaudella pelatuissa pudotuspeleissä Rubin eteni puolivälieriin asti, jossa se kuitenkin hävisi otteluparinsa Chelsealle, vaikka voitti kotiottelunsa 3–2. Eremenko pelasi Rubinin 12 Eurooppa-liigan ottelusta 10, joista 9 avauskokoonpanossa. Rubin oli kaudella 2012–2013 Venäjän liigassa kuudes ja se pääsi pelaamaan seuraavalla kaudella Eurooppa-liigan karsintoihin.