cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kellie Martin
Vuosina 1998–2000 Martin esiintyi myös draamasarjassa Teho-osasto, jossa hän näytteli lääketieteen opiskelija Lucy Knightia. Hän poistui sarjasta jaksossa, jossa Martinin roolihahmon ja tohtori John Carterin (Noah Wyle) kimppuun hyökättiin. Jakso on eräs sarjan parhaaksi äänestetyistä yksittäisistä jaksoista, sijoittuen toistuvasti kymmenen parhaan jakson joukkoon. Tiettävästi Martin itse pyysi lähtöä sarjasta, jotta hän voisi keskittyä opintoihinsa. Sisarensa kuoleman jälkeen hän on myös tuntenut olonsa epämiellyttäväksi sairaalaympäristössä.
Martin vihittiin Keith Christianin kanssa 15. toukokuuta 1999. Heillä on yksi lapsi, 5. marraskuuta 2006 syntynyt tytär.
Sylosiksen diskografia
Tämä on brittiläisen heavy metalia soittavan Sylosiksen diskografia.
Rottweil
Rottweil on kaupunki Saksassa Baden-Württembergin osavaltiossa. Se on samannimisen piirikunnan keskuskaupunki. Kesäkuun 2022 lopussa kaupungissa oli 25 266 asukasta. Rottweil on Baden-Württembergin vanhin kaupunki. Kaupunki on tunnettu keskiaikaisjuhlastaan, ja se on rottweiler-koirarodun tyyssija.
Historia
Kaupunki liittyi sveitsiläiseen valaliittoon 1463 ja kuului siihen usean vuosisadan ajan. Napoleonin vallatessa alueen 1803 Rottweil kuitenkin menetti sekä vapaakaupunkioikeutensa että liittolaisuutensa Sveitsin kanssa. Kaupungin julkisivu on säilynyt lähes koskemattomana 1500-luvulta lähtien.
Prekessio
thumb|right|[[Hyrrän prekessioliike]] thumb| Maan akseli tekee prekessioliikettä kuin hyrrän akseli, koska Kuu ja Aurinko pyrkivät vetämään päiväntasaajan pullistumaa kiertoradan tason suuntaiseksi. right|thumb|350px|Taivaan pohjoisnavan liike tähdistöjen suhteen. Ylhäällä [[Pohjantähti, joka nykyisin on lähellä taivaan pohjoisnapaa, alhaalla näkyvä kirkas tähti on Vega.]] right|thumb|350px|Taivaan etelänavan liike tähdistöjen suhteen.
Tähtitieteessä prekessiolla tarkoitetaan Maan tai muun taivaankappaleen akselin kaltevuussuunnan muuttumista pitkän ajan kuluessa. Sen vuoksi Maan akseli ei aina osoita samaan kohtaan taivaanpallolla eli taivaannavat liikkuvat suhteessa tähtiin.
Adolfo Suárez
Don Adolfo Suárez González, Suarezin herttua, Espanjan grande (25. syyskuuta 1932 – 23. maaliskuuta 2014 ) oli espanjalainen lakimies ja poliitikko. Hän toimi vuosina 1976–1981 Espanjan pääministerinä. Kesäkuussa 1977 hänen johtamansa Demokraattisen keskustan unioni voitti maan ensimmäiset parlamenttivaalit ja hänestä tuli ensimmäinen demokraattisesti valittu pääministeri caudillo Francisco Francon kuoleman jälkeen.
Yksityiselämä
Suárez syntyi Cebrerosissa, Ávilassa. Hänen vanhempansa olivat Hipólito Suárez Guerra ja Herminia González Prados (Ávila, 1910 – 18. heinäkuuta 2006). Suárezin sisar on Doña María del Carmen Suárez González, joka on naimisissa Aurelio Delgado Martínin kanssa.
Suárezin vaimo Amparo Illana kuoli syöpään vuonna 2001, kuten myös hänen vanhempi tyttärensä Maria vuonna 2004. Suárezin poika ilmoitti 31. toukokuuta 2005 isänsä sairastavan Alzheimerin tautia.
Taustaa
Estellan markiisi, kenraali Miguel Primo de Rivera teki sotilasvallankaappauksen ja johti maata kuolemaansa asti diktaattorina vuosina 1923–1930. Sen jälkeen kuningas Alfonso XIII yritti vuoden ajan johtaa maata, mutta oli menettänyt luottamuksensa niin armeijan kuin poliittisten ryhmienkin keskuudessa ja pakeni maasta huhtikuussa 1931. Tätä seurasi Espanjan toinen tasavalta, joka oli koko olemassaoloaikansa pahenevassa taloudellisessa ja poliittisessa kriisissä. Vuodesta 1934 alkaen maa ajautui yhä pahempaan kaaokseen ja poliittisten osapuolten radikalisoitumiseen. Heinäkuussa 1936 armeija yritti vallankaappausta, mutta hallitus onnistui pitämään osan maasta hallussaan, ja vallankaappaus muuttui kapinaksi oikeiston tukialueilla. Espanjan sisällissota syttyi. Kenraali Francisco Francon johtamat "kansalliset" tai "kansallismieliset" muodostuivat koko oikeiston laajasta kirjosta: kristillisdemokraateista, konservatiiveista, yleisoikeistolaisista, monarkisteista (alfonsistit), karlisteista, traditionalisteista ja falangisteista. Hallituksen johtamat "tasavaltalaiset" muodostuivat keskustavasemmistosta, liberaaleista, sosiaalidemokraateista, sosialististeista, kommunisteista ja anarkisteista. Sodan kuluessa kummankin osapuolen radikaalit ainekset nousivat johtoon.
Huhtikuussa 1939 sisällissota päättyi Francon johtamien kansallisten voittoon. Franco ei palauttanut monarkiaa, vaan ilmoitti perustavansa autoritaarisen diktatuurin. Maan ainoaksi lailliseksi puolueeksi tuli Falange Española Tradicionalista y de las JONS, johon kaikki kansallisten poliittiset osapuolet yhdistettiin. FET y de las JONS muodosti Kansallisen liikkeen (Movimiento Nacional) poliittisen siiven. Kansallinen liike oli taas koko francolaisen poliittisen järjestelmä ydin, johon kuuluivat niin ammattiliitto, virkamiehet kuin ainoa sallittu puolue FET y de las JONS. Liikkeen johtaja (Jefe de Movimiento) oli Francisco Franco, ja hänen alaisenaan liikettä johti ministeripääsihteeri (Ministro Secretario General del Movimiento), joka oli myös Espanjan hallituksen jäsen. Espanjan julkiseen elämään ei voinut ottaa osaa ilman Liikettä, ja koska se kattoi useita eri poliittisia "perheitä" (Familias del Regimen) keskustaoikeistosta kansallissyndikalisteihin, sen tärkeimpänä poliittisena linjana oli vain uskollisuus vallitsevalle hallinnolle (El Regimen). Koska tasavaltalainen perustuslaki oli kumottu sodan päätyttyä, maalla ei ollut perustuslakia ennen vuotta 1978. Hallinnon legitimoivana pohjana toimivat "Kuningaskunnan peruslait" (Leyes Fundamentales del Reino), jotka eivät muodostaneet perustuslakia, vaan Espanjan lainsäädännön rungon vuosina 1938–1978.
Elämä
Suárez opiskeli oikeustiedettä Salamancan yliopistossa ja valmistui oikeustieteen tohtoriksi Madridin keskusyliopistosta. Vuonna 1955 Ávilan kuvernööriksi tuli lakimies Fernando Herrero Tejedor, joka oli Opus Deihin kuulunut kokenut Kansallisen liikkeen (Movimiento Nacional) aktiivi. Herrero nimitti Suárezin sihteerikseen, ja vuonna 1957 Herrero pääsi liikkeen pääsihteeristöön. Tämä tarkoitti myös Suárezin uran edistymistä, ja vuonna 1958 hänkin aloitti uransa pääsihteeristössä. Vuonna 1961 hänestä tuli apulaispääsihteerin teknillisen lautakunnan päällikkö (Jefe del Gabinete Técnico del Vicesecretario General) ja vuonna 1967 Ávilaa edustava Cortesin prokuraattori. (Koska puoluepolitiikka oli eliminoitu yhteiskunnasta, vanhan ajan monarkioita noudattaen kansanedustajat edustivat asuinalueitaan. Prokuraattoriksi saattoi päästä syntyperän, vaalin tai valtionpäämiehen nimityksen kautta. ) Vuonna 1968 Suárez nimitettiin Segovian kuvernööriksi, ja seuraavana vuonna hänestä tuli Radio Television Españolan pääjohtaja, ja hän toimi tehtävässä vuoteen 1973 asti. Vuosina 1964-1968 hän oli toiminut eri tehtävissä RTVE:ssa. 4. maaliskuuta 1975 Herrero valittiin Liikkeen ministeripääsihteeriksi, ja huhtikuussa Herrero nimitti Suárezin Kansallisen liikkeen apulaispääsihteeriksi, ja hän toimi tehtävässä Herreron kuolemaan auto-onnettomuudessa 12. kesäkuuta 1975 asti. Kun Arias Navarro muodosti hallituksen Francon kuoleman jälkeen 11. joulukuuta 1975, Suárez tuli mukaan tähän ministeripääsihteerin asemassa.
9. kesäkuuta 1976 Cortesissa käsiteltiin "Lakia poliittisista yhdistyksistä" (Ley de Asociaciones Políticas), joka salli poliittisten yhdistysten (ei puolueiden) perustamisen, kunhan ne hyväksyivät Liikkeen periaatteet (los principios del Movimiento) ja tunnustivat peruslait. Lain hyväksymistä puoltanut Suárez siteerasi Cortesille pitämässään puheessa vapaaehtoisessa maanpaossa ollutta runoilijaa Antonio Machadoa:
Espanjan pääministeri
Suárez esitteli alun perin Fernández-Mirandan luonnosteleman siirtymäajan (La Transición) aloittaneen lain poliittisesta uudistuksesta (Ley para la Reforma Política), jota tuki myös kuningas. Tarkoituksena oli vaiheittainen siirtyminen perustuslailliseen monarkiaan. Se hyväksyttiin Cortesissa 18. marraskuuta 1976 ja vielä kansanäänestyksessä 15. joulukuuta 1976, jolloin sitä kannatti äänestäjistä 94,17 prosenttia äänestysaktiivisuuden ollessa 77,8 prosenttia. Tämä oli kahdeksas ja viimeinen peruslaeista, ja se mahdollisti poliittisten puolueiden perustamisen sekä velvoitti valitsemaan Cortesin kokoonpanon yleisillä ja yhtäläisillä vaaleilla. Lain hyväksyessään vanha Cortes käytännössä lakkautti itse itsensä.
Keväällä 3. toukokuuta 1977 muodostettiin Suárezin johtama Demokraattisen keskustan unioni (Unión de Centro Democrático, UCD), johon kuului useita keskustalaisia ja oikeistolaisia puolueita. Ideologialtaan se oli liberaali, monarkistinen ja kristillisdemokraattinen. Hitaampaa ja varovaisempaa uudistuspolitiikkaa kannatti Manuel Fraga Iribarnen oikeistokonservatiivinen Alianza Popular (AP). Kummassakin puolueessa oli entisiä francolaisia, mutta erityisesti AP oli profiloitua vanhan hallinnon puolueena.
15. kesäkuuta 1977 pidetyt perustuslakia säätävän Cortesin vaalit olivat ensimmäiset parlamenttivaalit sitten vuoden 1936. Adolfo Suárezin johtama UCD voitti vaalit selvänä ykkösenä saaden 34,44 prosentin ääniosuuden ja 166 paikkaa 350:stä. Maltillinen keskustaoikeisto sai siis enemmän paikkoja kuin sosialistinen PSOE (118) ja kommunistinen PCE (19) yhteensä. Manuel Fragan AP joutui tyytymään 8,21 prosentin kannatukseen ja 16 paikkaan. Suárezin monarkiaan luottava politiikka oli siis onnistunut, eikä siirtymäajan kärkeen nousseet PSOE tai PCE.
Vaalivoiton myötä Suárez sai paitsi kuninkaan myös demokraattisen mandaatin pääministerin tehtävään. Uusi Cortes asetti kaikkien puolueiden edustajista perustuslakia säätävän komitean, joka sai työnsä valmiiksi syksyllä 1978. Komiteaan kuuluivat Gabriel Cisneros (UCD), José Pedro Pérez-Llorca (UCD), Miguel Herrero y Rodríguez de Miñón (UCD), Miquel Roca i Junyent (Convergència i Unió), Manuel Fraga Iribarne (Alianza Popular), Gregorio Peces-Barba (PSOE), Jordi Solé Tura (PSUC). Espanjassa heitä kutsutaan "perustuslain isiksi" (Padres de la Constitución).
Cortes hyväksyi perustuslakikomitean esityksen perustuslaista 31. lokakuuta 1978. Poliittinen uudistustyö huipentui kansanäänestykseen 6. joulukuuta 1978. Äänestäjistä 88 prosenttia kannatti uutta perustuslakia äänestysaktiivisuuden ollessa 67,1 prosenttia. Peruslait ja francolaisen järjestelmän lakkauttanut perustuslaki tulivat voimaan, kun kuningas Juan Carlos allekirjoitti sen 27. helmikuuta 1978. Perustuslaki leikkasi huomattavasti monarkin aiempia absoluuttisia valtaoikeuksia, joten Espanjan tapauksessa kuningas myös itse päätti kaventaa valtaoikeuksiaan.
Perustuslain säätämisen myötä Suárezin kannatus oli huipussaan. UCD voitti parlamenttivaalit jälleen 1. maaliskuuta 1979 ja sai äänistä 34,44 prosenttia ja lisäsi paikkamääräänsä 168:aan. Myös PSOE kasvatti paikkamääräänsä 121:een (30,40 prosenttia äänistä) ja kommunistit 23:een (10,77 prosenttia äänistä). Sen sijaan Manuel Fragan vaikeuksiin ajautunut AP menetti kuusi paikkaa ja syvästi pettynyt Fraga erosi puolueensa puheenjohtajan paikalta.
Siirtymävaiheen ja kriisien päätyttyä Suárez ei enää menestynyt päivänpoliitikkona ja erosi pääministerin tehtävästä 25. tammikuuta 1981. Kiitoksena väistyvälle pääministerille kuningas Juan Carlos antoi hänelle Espanjan historian ensimmäisen Suárezin herttuan arvon.
Suárez oli vähemmistöhallituksia johtaessaan tehnyt yhteistyötä niin Fragan oikeiston kuin sosialistien ja kommunistien kanssa. Vuodesta 1980 alkaen hänen oma puolueensa kuitenkin alkoi hajota sisäisesti. Ensimmäiset yksittäiset eroamiset puolueesta vuoden 1980 aikana tapahtuivat paikallisalueiden puolueissa. Helmikuussa 1981 neljä UCD:n kansanedustajaa liittyi Alianza Populariin, ja pian heidän perässään 10 muuta UCD:n kansanedustajaa perusti "Demokraattisen toiminnan puolueen" (Partido de Acción Democrática/PAD), joka liittoutui sosialistien kanssa ja myöhemmin yhdistyi niihin. Kesällä 1982 puolueesta lähti 13 kansanedustajaa, jotka perustivat AP:n kanssa liittoutuneen Demokraattisen kansanpuolueen (Partido Demócrata Popular).
Suárez erosi puolueesta 15 muun kansanedustajansa kanssa ja perusti Demokraattisen ja sosiaalisen keskustan (Centro Democrático y Social, CDS), joka ei kuitenkaan enää yltänyt UCD:n menestyksen. UCD:n hajoaminen johti parlamentin poliittisen tasapainon horjahtamiseen niin, että päätettiin järjestää 28. lokakuuta 1982 uudet parlamenttivaalit, joiden voittajia olivat PSOE ja AP. Näissä vaaleissa CDS sai vain kaksi paikkaa, joista toinen kuului Madrista valitulle Suárezille.
CDS:n myötä Suárezista tuli kuitenkin tärkeä vaikuttaja Liberal Internationalissa, jonka jäseneksi puolue pääsi vuonna 1988. Vuonna 1989 Suarezista tuli Liberal Internationalin puheenjohtaja. . Hän jäi eläkkeelle aktiivipolitiikasta henkilökohtaisiin syihin vedoten vuonna 1991.
Vuonna 1996 Suárezia huomioitiin Asturian ruhtinaan rauhanpalkinnolla tunnustuksena merkittävästä työstä Espanjan demokratian puolesta. Ensimmäisten demokraattisten vaalien 30-vuotisjuhlallisuuksien yhteydessä 8. kesäkuuta 2007 kuningas Juan Carlos nimitti Suárezin Kultaisen taljan ritarikunnan 1193. ritariksi perusteena merkittävyys siirtymäkauden aikana.
Andreas Thorkildsen
thumb|200px|Thorkildsen Helsingin GP-kilpailussa heinäkuussa 2005.
Andreas Thorkildsen (s. 1. huhtikuuta 1982 Kristiansand, Norja) on uransa lopettanut norjalainen keihäänheittäjä, kaksinkertainen olympiavoittaja, maailmanmestari ja kaksinkertainen euroopanmestari.
Toukokuussa 2006 Dohassa Qatarissa Thorkildsen paransi ennätystään heitettyään ensimmäisen kerran urallaan yli 90 metriä tuloksen ollessa 90,13. Tulos oli samalla uusi Norjan ennätys. Nykyisen keihäsmallin tilastoissa hän oli kymmenes 90 metrin ylittäjä. Thorkildsen jatkoi hyviä heittojaan kesäkuussa Kultaisen liigan ensimmäisessä osakilpailussa Oslossa voittamalla kilpailun ja parantamalla jälleen omaa ja Norjan ennätystään tulokseen 91,59. Kaikkien aikojen tilastossa hän kohosi kuudennelle sijalle. Saman vuoden elokuussa hän voitti kultamitalin Göteborgin EM-kisoissa tuloksella 88,78.
Thorkildsen voitti MM-kisoista 2007 hopeaa heitettyään tuloksen 88,61. 2008 Pekingin olympialaisissa Thorkildsen uusi olympiavoittonsa ylivoimaisella esityksellä. Hän heitti kilpailussa uuden olympiaennätyksen 90,57. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän voitti maailmanmestaruuden tuloksella 89,59. Hän voitti toistamiseen Euroopan-mestaruuden Barcelonassa 2010 tuloksella 88,37. Hän sai hopeaa Daegun MM-kilpailussa 2011 tuloksella 84,78. Helsingin EM-kilpailuissa 2012 hän sijoittui neljänneksi tuloksella 81,55. Lontoon olympialaisissa 2012 Thorkildsen jäi kuudenneksi heitettyään 82,63.
Thorkildsen voitti IAAF:n yleisurheilufinaalin 2006 ja 2009 sekä sijoittui toiseksi 2004, 2005, 2007 ja 2008. Ateenan maailmancupissa 2006 hän voitti keihäskilpailun tuloksella 87,17. Santiago de Chilen junioreiden MM-kilpailuissa 2000 ja Grosseton junioreiden EM-kilpailuissa 2001 hän sai hopeaa.
Thorkildsen heitti vuonna 2001 alle 20-vuotiaiden maailmanennätyksen 83,87 m. Ennätyksen rikkoi vuonna 2011 latvialainen Zigismunds Sirmais, joka heitti 84,47 m. Thorkildsenin entinen avopuoliso on 2006 junioreiden MM-kilpailuissa sadan metrin aitajuoksussa hopeaa voittanut Christina Vukicevic. He olivat yhdessä kuuden vuoden ajan, kunnes erosivat vuonna 2011.
Thorkildsen ilmoitti uransa lopettamisesta toukokuussa 2016.
Tuula Sandström
Tuula Sandström (s. 6. kesäkuuta 1942 Seinäjoki) on suomalainen kirjailija, runoilija ja kääntäjä. Koulutukseltaan hän on filosofian kandidaatti, joksi hän valmistui Turun yliopistosta. Kirjailijan uran lisäksi Sandström toimi vuoteen 2006 asti Turun Lyseon lukion englannin kielen opettajana. Hänellä on kolme tytärtä.
Nuortenromaanit
Julkaisijana toiminut WSOY.
Runoja
Lisäksi Tuula Sandström on julkaissut runoja antologioissa.
Sonetti
right|thumb|200px|[[Francesco Petrarca, noin 1450.]]
Englantilainen sonetti tuli tunnetuksi Sir Philip Sidneyn ja sitten William Shakespearen kautta 1500-luvulla. Shakespearelainen sonetti muunsi petrarcalaista rakennetta seuraavaan asuun: ABAB CDCD EFEF GG.
Tunnetuimpia sonettirunoilijoita ovat italialainen Francesco Petrarca ja englantilainen William Shakespeare, jotka molemmat ovat antaneet nimensä omalle sonettimuodolleen. 1800-luvulla sonetteja ovat kirjoittaneet muun muassa ranskalaiset romantikot ja symbolistit kuten Charles Baudelaire, Arthur Rimbaud ja Stéphane Mallarmé. He muunsivat sonetin riimikaavaa vapaampaan suuntaan.
The Fire in Your Eyes
The Fire in Your Eyes oli Israelin edustuskappale vuoden 2008 Euroviisuissa. Kappaleen esitti Boaz Mauda. Kappaleen ovat sanoittaneet ja säveltäneet Dana International ja Shay Kerem. Se tunnetaan myös nimellä Keilu kan. Kappale esitettiin ensimmäisessä semifinaalissa toisena. Se sai 104 pistettä, sijoittui viidenneksi ja pääsi finaaliin. Finaalissa se esiintyi seitsemäntenä, sai 124 pistettä ja sijoittui yhdeksänneksi.
Kappale esitettiin hepreaksi ja englanniksi. Kappale on muuten täysin hepreankielinen, mutta siinä on kolme englanninkielistä lausetta.
Jure Franko
Jure Franko (s. 28. maaliskuuta 1962 Nova Goricassa, Jugoslaviassa) on slovenialainen alppihiihtäjä, joka edusti Jugoslaviaa.
Frankosta tuli todella suosittu kotimaassaan Jugoslaviassa hänen voitettuaan Sarajevon talviolympialaisista 1984 hopeaa suurpujottelussa. Mitali oli Jugoslavian historian ensimmäinen talviolympiamitali. Franko oli ensimmäisen kierroksen neljänneksi nopein ja toisen kierroksen nopein.
The Polite Force
The Polite Force on brittiläisen progressiivisen rock yhtye Egg albumi.
Jure Franko
Franko sijoittui Lake Placidin olympialaisissa 1980 suurpujottelussa 12:nneksi. MM-kilpailuissa hän oli samassa lajissa neljästoista Schladmingissa 1982 ja yhdestoista Bormiossa 1985.
Juliaaninen päivä
Juliaaninen päivä JD on eräisiin tieteellisiin tarkoituksiin käytetty ajanlaskutapa, jossa ei käytetä vuosia eikä kuukausia vaan vuorokaudet numeroidaan juoksevasti.
St. John’s Cathedral (Los Angeles)
St. John’s Cathedral on episkopaalinen katedraali Los Angelesin keskustassa, Kaliforniassa, Yhdysvalloissa. Se lisättiin National Register of Historic Places -rekisteriin vuonna 2000.
Juliaaninen päivä
Juliaaniset päivämäärät liittyvät läheisesti juliaaniseen jaksoon, joka otettiin käyttöön Joseph Justus Scaligerin aloitteesta 1500-luvulla. Usein esitetyn väitteen mukaan Scaliger olisi nimennyt jakson isänsä Julius Caesar Scaligerin mukaan, mutta Scaligerin teoksen Opus de Emendatione Temporum mukaan nimi viittaa juliaaniseen kalenteriin, koska jakso on sovitettu juliaaniseen vuoteen.
St. John’s Cathedral (Los Angeles)
Johtava pastori E. Lawrence Carter sai kansallista julkisuutta sulkiessaan kirkon etuovet protestina Vietnamin sotaa vastaan. Ovet olivat suljettuina kolmen vuoden ajan.
Juliaaninen päivä
Juliaanisen päiväluvun käyttämisellä pyritään luomaan yhtenäinen, jatkuva, tasainen ajanmittaus, jossa vuodet ja kuukaudet eivät häiritse ajanjaksojen välien tarkkaa mittaamista ja laskemista. Monissa tapauksissa juliaanista aikajakoa käytetään välivaiheen aikalaskelmissa, ja lopputulos on monesti kuitenkin ilmoitettava vuosina, kuukausina ja päivinä.
Juliaanisen päivän tarkka määritelmä
Juliaaninen päivä JD (engl. Julian Day) tai juliaaninen päiväluku JDN (Julian Day Number) on päivien luku laskettuna juliaanisen kalenterin nolla-ajankohdasta kello 12 iltapäivällä Greenwichin keskiaikaa (UT tai TT) maanantaina, 1. tammikuuta 4713 eaa. proleptisessä juliaanisessa kalenterissa. Proleptinen eli "taaksepäin jatkettu" juliaaninen kalenteri on alkuperäisen juliaanisen kalenterin laajennus. Ajankohta, josta päivät laskettiin, valittiin tarkoituksellisesti varhaisemmaksi kuin mitkään säilyneet historialliset dokumentit.
Juliaanisesta päivästä käytetään muitakin variaatioita kuin varsinainen juliaaninen päivä JD. Joissain päiväluvusta on vähennetty jokin kiinteä luku. Toisissa päivälukuun on lisätty valonsäteen kulkuaika Auringosta Maahan.
Juliaanista päivää käytetään monesti kirkkaudeltaan muuttuvien tähtien kirkkauden vaihtelujen seuraamisessa, koska yhtenäisten aikajakojen pohjalta on helppo määrittää vaikkapa tähtien sykkimisjaksoja ja ennustaa tähtien kirkkauksia.
Juliaanisen päivän laskenta
Kuukausia tammikuusta joulukuuhun merkitään numeroilla 1…12. Tähtitieteessä 1 ennen ajanlaskun alkua on 0, 2 eaa. on −1 ja 4713 eaa. on −4712. Kaikissa jakolaskuissa (paitsi JD:tä laskettaessa) käytetään lattiafunktiota. Päivämäärissä 1. maaliskuuta −4800 jälkeen kaikki osamäärät ovat ei-negatiivisia, joten lattiafunktion tulos on niissä sama kuin luvun kokonaislukuosa.
Gregoriaanisen kalenterin päivämäärälle keskipäivällä
Juliaanisen kalenterin päivälle (keskipäivällä):
Täydelle juliaaniselle päivälle JD ei lasketa karkaussekunteja. Osamäärät ovat reaalilukuja.
Esimerkiksi tammikuun 1. 2000 keskipäivällä on juliaanisina päivinä JD = 2451545,0
Viikonpäivä saadaan suoraan jakojäännöksestä jakamalla juliaaninen päivä 7:llä. Jakojäännöksessä 0 = maanantai.
Historia
Juliaaniset päivämäärät perustuvat juliaaniseen jaksoon, jota Joseph Justus Scaliger ehdotti otettavaksi käyttöön vuonna 1583, gregoriaaniseen kalenteriin siirtymisen yhteydessä. Juliaaninen jakso on 15 · 28 · 19 = 7 980 vuotta kestävä jakso, joka saadaan kertomalla kolmen ajanlaskussa käytetyn jakson pituudet keskenään. Nämä jaksot ovat: Jokaiseen vuoteen liittyy kussakin jaksossa tietty järjestysnumero, joka toistuu aina täyden jakson kuluttua. Juliaanisen jakson alkukohdaksi valittiin viimeisimmän sellaisen vuoden ensimmäinen päivä, jonka järjestysnumero näissä kaikissa jaksoissa olisi niitä kauas menneisyyteen jatkettuna ollut 1; näin sattuu vain joka 7 930:s vuosi. Ajankohdan valintaan vaikutti myös se, että kyseinen vuosi on kaikkia tunnetun historian vuosilukuja varhaisempi, minkä vuoksi sitä käytettäessä tarvittiin vain positiivisia vuosilukuja.
Alun perin juliaanista jaksoa käytettiin vain vuosien laskemiseen, ja sillä ilmaistiin toisinaan vanhan ajan historian vuosilukuja. Vuonna 1849 julkaistussa teoksessa Outlines of Astronomy tähti­tieteilijä John Hershel otti käyttöön tavan ilmaista ajankohdat juliaanisen jakson alusta kuluneiden vuorokausien lukumääränä. Herschel selitti asian näin:
Teoksessaan Hershel mainitsi myös useita esimerkkejä päivämääristä, joita ajan­lasku on eri aikoina ja eri kulttuureissa aloitettu tai ehdotettu aloitettavaksi tai ovat muutoin ajan­laskujen historian kannalta tärkeitä, sekä kuinka monta päivää tai vuoro­kautta tällöin oli kulunut juliaanisen jakson alusta.
Tähtitieteilijät alkoivat 1800-luvun lopulla käyttää Herschelin ehdottamia ”juliaanisen jakson päiviä”, mutta käyttivät Greenwichin pituuspiiriä Aleksandrian asemesta sen jälkeen, kun tämä oli Washingtonin kansainvälisessä meridiaani­konferenssissa vuonna 1884 valittu nollameridiaaniksi. Tämä on nykyään tullut juliaanisia päiviä käytettäessä standardiksi.
Ranskalainen matemaatikko ja tähti­tieteilijä Pierre-Simon Laplace käytti vuonna 1799 teoksessaan Traité de Mécanique Céleste ensimmäisenä päivämäärään liitettyjä desimaaliosia ajan ilmaisemiseen. Myöhemmät tähti­tieteilijät ovat liittäneet vuorokauden desimaali­osat juliaanisiin päiviin, ja näin saatuja desimaali­lukuja käytetään tähti­tieteessä laskujen helpottamiseksi yleisesti ajan ilmoittamiseen. Tässä muodossa näitä lukuja käytti ensimmäisenä Harvard College Observatoryn tähtitieteilijä Edward Charles Pickering vuonna 1890.
Juliaaninen päivä alkaa keski­päivällä, koska siihen aikaan kun Herschel niitä suositteli, tähti­tieteessä vuoro­kauden katsottiin vaihtuvan keski­päivällä. Tämä oli ollut käytäntönä siitä lähtien, kun Ptolemaios valitsi tähti­tieteellisten jaksojen alkuhetkeksi keskipäivän. Tähän valitsi keskipäivän, koska se sattuu havaitsijan pituus­piirillä vuoden jokaisena päivänä samaan aikaan, toisin kuin auringon nousu ja lasku, joiden ajat vaihtelevat useita tunteja. Myöskään keskiyö ei tällaiseksi alku­hetkeksi kelvannut, koska sitä ei voitu vesikellon avulla määrittää tarpeeksi tarkasti. Kuitenkin hän esitti monille öisille havainnoille kaksi aika­määrää, joista toinen perustui egyptiläisen käytännön mukaisesti auringon noususta, toinen taas babylonialaisen käytännön mukaisesti auringon laskusta alkaviin vuoro­kausiin. Tämä viittaisi siihen, että toisin kuin on joskus esitetty, keski­päivää ei valittu siksi, että kaikki saman yön havainnot voitaisiin rekisteröidä samalle päivä­määrälle. Vuonna 1925 tähtitieteessäkin muutoin luovuttiin tavasta aloittaa vuorokausi keskipäivästä, mutta juliaanisten päivä­määrien osalta vakiin­tu­nutta käytäntöä päätettiin jatkaa.
Omar Khaijam
Omar Khaijam (18. toukokuuta 1048 Nišapur – 4. joulukuuta 1131 Nišapur) oli persialainen runoilija, matemaatikko ja tähtitieteilijä. Hän syntyi koillisen Iranin Nišapurissa, jossa hänen väitetään myös kuolleen. Kaupunki kuului turkkilaiseen seldžukkien valtakuntaan, joka uskonnoltaan edusti sunnalaista islamia.
Khaijam opiskeli erään ajan tunnetuimman tiedemiehen, Muhammad Mansurin johdolla. Kaksi muuta Mansurin oppilasta, joiden kanssa Omar ystävystyi, olivat tuleva mahtava visiiri Nizam al-Mulk ja assassiinien perustaja Hassan-i Sabbah.
Omar otti lisänimen Khaijam (teltantekijä) nähtävästi isänsä ammatin kunniaksi. Hän tuli huomatuksi arabiankielisillä matemaattisilla tutkimuksillaan, jonka johdosta hallitsija määräsi hänet suorittamaan laajoja tähtitieteellisiä tutkimuksia sekä uudistamaan kalenterin.
Tiedemies
Matemaatikkona Khaijam kirjoitti algebran alalta al-Khwarizmin Algebraa laajemman teoksen, joka sisälsi myös kolmannen asteen yhtälöt. Khaijam antoi toisen asteen yhtälöille sekä aritmeettiset että geometriset ratkaisut, mutta uskoi (virheellisesti), että kolmannen asteen yhtälöitä ei voi todistaa aritmeettisesti, joten hän antoi niille vain geometriset ratkaisut. Aritmeettiset ratkaisut löydettiinkin vasta 1500-luvulla.
Omar Khaijam kirjoitti Algebrassa, että hän tuntee säännöt binomin neljännen, viidennen, kuudennen ja korkeampien potenssien määrittämiseksi, mutta Khaijmin todistusta ei ole säilynyt. Oletetaan, että kyseessä olisi Pascalin kolmio, joka oli keksitty Kiinassa suunnilleen samaan aikaan. On mahdollista, että tieto on tullut Khaijamin käyttöön Kiinasta silkkitien kautta.
Runoilija
Suuren maineen länsimaissa ovat saavuttaneet Khaijamin persiaksi kirjoitetut mieterunot eli rubait (nelirivit), jotka on käännetty lukuisille kielille, suomeksi muun muassa nimillä Teltantekijä ja Viisaan viini. Rubaissa riimirakenteena oli AABA, toisinaan myös AAAA, ja se oli persialaisessa runoudessa yleinen.
Khaijamin runous tuli Euroopassa alun perin tunnetuksi vuonna 1859 englantilaisen runoilijan ja orientalistin Edward Fitzgeraldin käännöksinä, jotka olivat hyvin vapaamuotoisia. Myöhemmin Khaijamin runoista on tehty alkuperäisteksteille uskollisempia käännöksiä. Fitzgeraldin käännökset perustuivat Oxfordin kirjastosta löytyneeseen persiankieliseen Omar Khaijamin runojen kokoelmaan. Orientalistit alkoivat tämän jälkeen etsiä lisää vastaavia tekstejä. Käsikirjoituskopioita löytyikin runsaasti. Vuonna 1955 suomeksi julkaistu "Viisaan viini" sisältää runoja, jotka löydettiin vuosina 1947 ja 1950. Niiden alkutekstit sijoitetaan vuoteen 1207, kun taas Fitzgeraldin kääntämien tekstien käsikirjoitukset olivat vuosilta 1460–1461. Jotkut tekstit ovat vieläkin myöhäisemmistä käsikirjoituksista.
Tekstitutkimus on osoittanut, että Khaijamin nimiin pantuja runoja on löytynyt myös toisilla tekijänimillä. Onkin mahdollista, että islamin oikeaoppisuuden rajat ylittäviä runoja on kirjattu Omar Khaijamin nimiin siinä toivossa, että kuuluisan oppineen maine suojaisi niitä.
Khaijamin korkeatasoinen runokieli siivittää säkeitä viinistä ja rakkaudesta. Joissakin tulkinnoissa Khaijamin runojen on tulkittu yhdistyvän suufilaiseen mystiikkaan.
Aiheesta muualla
Kuortti, Joel: Salapoliisityötä ja runoutta: Jaakko Hämeen-Anttila ja Omar Khaijam. '*Agricolan kirja-arvostelut'' 18.1.2010.
Merja Huttunen
Merja Tuulikki Huttunen (s. 17. tammikuuta 1955 Helsinki) on suomalainen kirjailija.
Merja Huttunen sai esikoiskirjastaan Hello love sekä J. H. Erkon palkinnon että Kalevi Jäntin palkinnon. Kirjasta otettiin 4 painosta vuosina 1972–1974.
Eesti Luterlik Rahuühendus
Eesti Luterlik Rahuühendus on Virossa toimivien vanhoillislestadiolaisten yhdistyksen nimi. Vuonna 1996 perustetun yhdistyksen kotipaikka on Tartto. Seuratoimintaa on myös Tallinnassa ja toisinaan muillakin paikkakunnilla. Virossa järjestetään kesäkuukausia lukuun ottamatta seuroja yhtenä viikonloppuna kuukaudessa yleensä niin, että perjantaina ja lauantaina pidetään seurat Tartossa ja sunnuntaina Tallinnassa. Seurapuhujat ovat Suomesta tulleita lähetyspuhujia. Puheet tulkataan viroksi. Seurapaikkoina ovat kirkot ja paikallisten vanhoillislestadiolaisten kodit.
Shakkiolympialaiset 1930
Shakkiolympialaiset pidettiin vuonna 1930 Hampurissa. Kilpailut pelattiin 13. heinäkuuta – 27. heinäkuuta. Kyseessä olivat järjestyksessään kolmannet shakkiolympialaiset.
Tulokset
! # !!Maa !! Pelaajat !! Pisteet
Henkilökohtaiset mitalit
Henkilökohtaiset mitalit jaettiin pistesaaliiden mukaan. Pöytäjärjestyksellä ei ollut merkitystä pisteidenlaskussa.
Meridian
Meridian on venäläinen tietoliikennesatelliitti, jotka korvaavat Molnija-radan tietoliikennesatelliitteja. Ne korvannevat myös sotilaallisten Parus-paikannussatelliittien viestiyhteyksiä. Satelliittien operaattori on Venäjän avaruusvoimat.
Ne toimivat 900–39 000 kilometriä korkeilla Molnija-kiertoradoilla.
Meridian on pääasiassa merenkulun tietoliikennesatelliitti. Se välittää myös Pohjoisen jäämeren jäätilannetta seuraavien lentokoneiden mittausdatan rannikkoasemille. Sitä käytetään myös muuhun Siperian tietoliikenteeseen. Meridian korvaa vuosina 1965–2004 laukaistut Molnija-1-sarjan tietoliikennesatelliitit.
Valmistus
Satelliitit toteuttaa entinen NPO Prikladnoi Mehaniki eli Rešetnjov-yritys. Satelliittirungon on lännessä arveltu olevan sama kuin Glonass-satelliiteissa – on arveltu, että sen elektroniikka on paineistetussa säiliössä, jolla välteltään tyhjiön estävän teknologian tarve, mutta tämä voi olla pelkkä arvaus.
Satelliitit
Sarjan ensimmäinen satelliitti laukaistiin 24. joulukuuta 2006 Sojuz 2-1a-kantoraketilla, jossa on Fregat-moottori ylimpänä rakettivaiheena.
Toinen laukaistiin 24.12.2006.
21.5.2009 laukaisu kuvattiin länsimaisessa mediassa sotilaallisen tietoliikennesatelliitin laukaisuksi. Jälleen kerran Lavotškinin valmistama Fregat-rakettivaihe ei toiminut kunnolla, sen toinen poltto sammui liian aikaisin ja kolmas käynnistys avaruudessa epäonnistui.
Neljäs laukaistiin 4. toukokuuta 2011.
Aix-en-Provence
Aix-en-Provence (tai pelkkä Aix) on kaupunki Etelä-Ranskassa Bouches-du-Rhônen departementissa Provence-Alpit-Rivieran alueella. Aix on departementtinsa pääkaupunki. Kaupunki sijaitsee lähellä Välimerta, noin 30 kilometriä Marseillesta pohjoiseen Arc-joen muodostamassa altaassa. Vuonna 2006 kaupungissa oli 142 534 asukasta.
Rooman konsuli Sextius perusti kaupungin vuonna 123 eaa. kuumien lähteiden lähelle ja nimesi kaupungin itsensä mukaan (Aquae Sextiae, Sextiuksen vedet). 300-luvulla kaupungista tuli Narbonensis Secundan pääkaupunki. Kansainvaellusten aikaan visigootit valtasivat kaupungin vuonna 477. Seuraavina vuosisatoina kaupungin valloittivat vuorollaan frankit, langobardit ja lopulta saraseenit vuonna 731. Kaupunki nousi kukoistukseen 1100-luvulla Aragonian ja Anjoun vallan alla, jolloin se nousi taiteen ja oppineisuuden keskukseksi. Provence ja sen pääkaupunki Aix siirtyi Ranskan kuninkaalle vuonna 1486.
Aixin ilmasto on välimerellinen: kesät ovat kuumia ja aurinkoisia, talvet viileitä. Koska kaupunki sijaitsee altaassa, talvisin lämpötila voi pudota jopa kymmeneen pakkasasteeseen ja kesällä nousta yli 40 asteeseen.
Aix on merkittävä yliopistokaupunki. Kaupungin vanha keskusta monine suihkulähteineen houkuttelee turisteja varsinkin kesäisin. Aixista on kotoisin mm. taidemaalari Paul Cézanne.
Yhdysvaltain työministeri
Yhdysvaltain työministeri on Yhdysvaltain työministeriön johtaja, hallituksen jäsen ja järjestyksessä yhdestoista presidentin sijainen. Ministerin tehtäviin kuuluu ammattiliitto- ja työpaikkalakien valvominen. Virkaatekevä työministeri Al Stewart astui virkaan 20. tammikuuta 2021. Seuraavaksi työministeriksi presidentti Joe Biden nimitti Bostonin pormestarin Marty Walshin. Walsh jätti tehtävänsä maaliskuussa 2023, ja hänen virkaa toimittavaksi seuraajaksi valittiin entinen varatyöministeri Julie Su.
Formikaatio
pienoiskuva|Todellisia muurahaisia kädellä.
Formikaatio (latinan sanasta formica ’muurahainen’) on tuntemus, jossa tuntuu siltä kuin hyönteinen (kuten muurahainen) kävelisi iholla tai sen alla. Tunnetaan myös nimillä akarofobia ja parasitofobia. Tuntemuksen saattaa aiheuttaa joidenkin huumausaineiden kuten kokaiinin tai amfetamiinin käyttö tai delirium tremens (juoppohulluus). Se saattaa aiheuttaa potilaalle pelkotiloja, paniikkia ja tarvetta raapia ihoa. Se saattaa myös johtua MS-taudista, depressiosta, skitsofreniasta ja kaksisuuntaisesta mielialahäiriöstä, sekä joskus myös dementia saattaa aiheuttaa sitä.
Itsehoitona on käytetty alkoholipitoista desinfektiohuuhdetta. Sen sisältämä alkoholi haihtuu pois 20–30 sekunnissa ja kutina helpottuu kun iho viilenee. Huuhteessa oleva glyseroli jää ihoon ja se sitoo itseensä vettä, ja mahdollisesta ihon kuivuudesta aiheutuva kutina vähenee.
Liiallisen raapimisen takia iho voi tulehtua ja se saattaa johtaa jopa amputaatioon.
Ramadin ensimmäinen taistelu
Ramadin ensimmäinen taistelu oli yhteenotto Irakin sodanaikana 6. – 10. huhtikuuta 2004 Yhdysvaltojen merijalkaväen ja irakilaisten kapinallisten välillä Ramadin kaupungissa Anbarin maakunnassa. Taistelut kiihtyivät Ramadissa samaan aikaan, kun amerikkalaisjoukot etenivät läheisessä Fallujan kaupungissa. Ramadissa merijalkaväki jäi useisiin väijytyksiin, mutta kapinalliset voitettiin lopulta järjestelmällisellä talosta taloon hyökkäyksellä.
Tausta
Ramadin kaupunki sijaitsee Anbarin maakunnassa Irakin niin sanotun sunnikolmion alueella, eli sen asukkaiden valtaosa on esimerkiksi maan eteläosien šiialaisesta väestöstä poiketen sunnalaisia. Alue oli tärkeää Saddam Husseinin kannatusaluetta ja Yhdysvaltojen miehitettyä Irakin Irakin sodan jälkeen Ramadista tuli yksi amerikkalaisvastaisen liikkeen keskuksista. Kaupungin turvallisuustilanne heikkeni nopeasti. Vastarintaliikkeet asensivat tienvarsipommeja ja toteuttivat väijytyksiä. Amerikkalaiset pyrkivät aluksi pitämään matalaa profiilia ja luovuttamaan vastuun kaupungin hallinnosta paikallisille irakilaisille, jotka joutuivat kuitenkin myös vastarintaliikkeiden kohteeksi. Tilanne kärjistyi maaliskuussa vuonna 2004, kun väkijoukko tappoi neljä amerikkalaista turvallisuusalan työntekijää Fallujan kaupungissa. Vastarintaliikkeiden toiminta amerikkalaisia vastaan kiihtyi Ramadissa samaan aikaan, kun amerikkalaisjoukot etenivät Fallujaan.
Taistelu
6. huhtikuuta 2004 Ramadin turvallisuuden ylläpidosta vastasi 1. merijalkaväkidivisioonan 4. rykmentin 2. pataljoona. Merijalkaväki sai tiedustelutiedon, jonka mukaan joukko kapinallisia oli vallannut hallinnollisen rakennuksen ja merijalkaväki eteni kaupunkiin tukemaan paikallisia amerikkalaisille myötämielisiä irakilaisia rakennuksen jälleenvaltaamiseksi. Kaupunkiin etenevät amerikkalaiset väijytettiin useissa eri paikoissa, joista verisin oli kaupungin torilla. Kapinalliset olivat tuoneet erään rakennuksen katolle raskaan konekiväärin ja ottivat kiväärein ja singoin asemat muista rakennuksista. Amerikkalaiset saapuivat torille viiden ajoneuvon kolonnana, joista ensimmäisen raskas konekivääri tuhosi. Amerikkalaiset jäivät loukkuun ja vahvistusten saapuessa kapinalliset olivat jo vetäytyneet. Yhteenotossa kuoli kymmenen merijalkaväen sotilasta.
Raskaat taistelut jatkuivat seuraavien päivien aikana. Merijalkaväki jäi edelleen kiinni kapinallisten väijytyksiin, mutta suuremmilta tappioilta vältyttiin. Samaan aikaan kapinallisille aiheutettiin huomattavia tappioita. Merijalkaväki alkoi lopulta suorittaa etsintöjä talo talolta, mikä johti useiden asekätköjen löytymiseen ja epäiltyjen kapinallisten pidätyksiin.
Seuraukset
Taistelujen loppuessa 10. huhtikuuta 16 merijalkaväen sotilasta oli kaatunut ja 25 haavoittunut. Kapinallisten tarkkoja tappioita ei tunneta. Joidenkin arvioiden mukaan noin 250 kapinallista sai surmansa ja satoja haavoittui. Kapinalliset osoittivat taistellun aikana kykenevänsä asettamaan taitavia väijytyksiä, käyttämään hyväkseen ympäristön suojaa ja suojatulta.
Kapinallisten toiminnan kiihtyessä Ramadissa ja muualla Irakissa alettiin kyseenalaistaa amerikkalaisjoukkojen määrän riittävyys, sekä paikallisten amerikkalaisten puolelle voittamiseen tähdänneen politiikan toimivuus. Merijalkaväki voitti Ramadin taistelun, mutta kapinaliike ei sammunut kokonaan.
Aaron Solowoniuk
Aaron Solowoniuk (s. 21. marraskuuta 1975) on kanadalaisen punk-rock -yhtye Billy Talentin rumpali. Hän on ollut yhtyeessä mukana alusta asti. Aaron aloitti rumpujen soiton pienenä, ensimmäisen rumpusettinsä hän sai lahjaksi vanhemmiltaan. Kasvettuaan hän tapasi Benjamin Kowalewiczin (yhtyeen laulaja) ja Jonathan Gallantin (yhtyeen basisti) lukiossa ollessaan. He perustivat yhtyeen, jonka nimeksi tuli aluksi "To Each His Own". Muutamaa vuotta myöhemmin he tapasivat Ian D'San, joka soitti "Dragon Flower" nimisessä yhtyeessä. Neljä vuotta myöhemmin he perustivat yhdessä yhtyeen nimeltä "The Other One" jonka he vaihtoivat pian Pezziksi, josta tuli myöhemmin Billy Talent.
Nölliäisenvihvilä
Nölliäisenvihvilä (Juncus minutulus) on vihviläkasvien (Juncaceae) heimoon, vihvilöiden (Juncus) sukuun kuuluva yksivuotinen kasvilaji. Se on pienikokoinen ruohovartinen kasvilaji, joka muodostaa joskus pieniä mättäitä. Nölliäisenvihvilä muistuttaa paljolti pienikokoista konnanvihvilää (Juncus bufonius) ja tulkitaan toisinaan sen alalajiksi. Nölliäisenvihvilän ja konnanvihvilän voi kuitenkin erottaa kukissa olevien heteiden lukumäärän sekä heteiden osien pituussuhteiden perusteella.
Nölliäisenvihvilän varret ovat neulamaisen ohuita ja kasvavat enintään 5 cm korkeiksi. Lehdet ovat kapeita ja ylettyvät usein kukinnon yläpuolelle. Kukinto on pitkä ja harsu kukkarykelmä. Kukissa on vain kolme hedettä ja heteiden palhot ovat suunnilleen neljä kertaa niin pitkiä kuin heteiden ponnet. Nölliäisenvihvilä kukkii heinä–elokuussa. Hedelmä on vaaleanruskea ja jokseenkin teräväkärkinen.
Nölliäisenvihvilä kasvaa avoimilla kosteilla kasvupaikoilla ja suosii usein hiekkapohjaista kasvualustaa. Nölliäisenvihvilää tavataan usein kärrypolkujen varsilta sekä muilta vastaavanlaisilta paikoilta.
Pär Lindholm
Pär Lindholm (s. 5. lokakuuta 1991 Kusmark, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta osaa pelata myös laidassa.
Seuraura
Kaudeksi 2012–2013 Lindholm siirtyi Ruotsin I-divisioonajoukkue Piteå HC:hen. Hän toimi joukkueen varakapteenina. Kaudeksi 2013–2014 Lindholm palasi sarjatasoa ylemmäs Allsvenskaniin ja siirtyi Karlskrona HK:n riveihin. Hän oli joukkueen paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Jordan Smothermanin jälkeen tehoilla 13+29=42, joilla Lindholm jakoi koko Allsvenskanin pistepörssin kuudennen sijan Rögle BK:n Kelsey Tessierin kanssa. Karlskronan kausi päättyi sarjanousuun SHL:ään (ent. Elitserien).
Lindholm palasi kaudeksi 2014–2015 kaksivuotisella sopimuksella Skellefteå AIK:hon. Hänen ensimmäinen kokonainen SHL-kautensa toi 54 runkosarjaottelussa tehot 14+12=26 ja 15 playoff-ottelussa tehot 2+3=5. Lindholm avasi maalitilinsä SHL:ssä heti kahdella osumalla runkosarjan avauskierroksella 10. syyskuuta 2014 vieraissa Luleå HF:ää vastaan. Hänen toinen maalinsa syntyi ylivoimalla. Lindholm pelasi kauden aikana Mestarien liigassa 11 ottelua tehopistein 1+11=12, joilla hän oli Skellefteån paras pistemies ja syöttäjä. Lindholm jakoi myös joukkueen sisäisen tehotilaston voiton Sebastian Ahon kanssa lukemalla +10. Hän voitti kauden päätteeksi SHL-hopeaa. Syyskuussa 2015 Lindholmin sopimusta Skellefteån kanssa jatkettiin vuodella kevääseen 2017 saakka.
Toukokuussa 2018 NHL-varaamaton Lindholm teki vuoden mittaisen tulokassopimuksen Toronto Maple Leafsin kanssa.
Maajoukkueura
Lindholm edusti Ruotsia Pyeongchangin olympiakisoissa 2018. Yhteensä hän on pelannut 19 A-maaottelua tehopistein 8+2=10. Lindholm teki A-maajoukkuedebyyttinsä 3. huhtikuuta 2017 Budapestissä Unkaria vastaan. Hän teki ottelussa myös ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa. Lindholm on pelannut myös kolme nuorten maaottelua.
Palais-Royal
thumb|400px|Palais-Royal. Sisäänkäynti [[Ranskan valtioneuvoston (Conseil d'État) käytössä olevaan osaan rakennusta, place du Palais-Royalin puolella.]] Palais-Royal on Pariisissa Ranskassa sijaitseva palatsi ja historiallinen asuinrakennus. Palatsi sijaitsee Pariisin 1. arrondissementin alueella, Louvren taidemuseon pohjoispuolella. Palatsin pihalla on Daniel Burenin suunnittelema pylväikkö ja Pol Buryn Ceisos-maapallo. Palatsin rakennuskokonaisuus käsittää myös Comédie-Françaisen teatteritilat.
Alkuperä
Palace-Royalin rakennutti kardinaali Richelieu. Arkkitehti Jacques Lemercierin suunnittelema palatsi rakennettiin vuosina 1634–1639. Rakennuksen paikka vastaa suunnilleen aiemmin paikalla sijainneen Rambouillet’n palatsin aluetta. Alkuvaiheessa Palais-Royalia kutsuttiin kardinaalin palatsiksi.
Kuninkaallinen asumus
Testamentissaan kardinaali Richelieu jätti rakennuksen Ranskan kuninkaalle Ludvig XIII:lle. Ludvig XIII:n kuoleman jälkeen vuonna 1643 sijaishallitsija ja leskikuningatar Anna Itävaltalainen, hänen poikansa Ludvig XIV ja kardinaali Mazarin muuttivat Louvresta asumaan tähän palatsiin. Tältä ajalta on peräisin rakennuksen kutsuminen Palais-Royaliksi eli kuninkaalliseksi palatsiksi. Vuonna 1648 pariisilaiset valtasivat palatsin varmistuakseen, että nuori Ludvig XIV ja hänen äitinsä eivät olleet paenneet rakennuksesta. Kun pariisilaiset Fronde-kapinan aikana vuonna 1651 tunkeutuivat kuninkaan makuuhuoneeseen saakka, Ludvig XIV rakennutti uuden kuninkaallisen palatsin Versaillesiin Pariisin ulkopuolelle.
Orléansien herttuoiden aika
Ludvig XIV muutti Palais-Royalista 1661 pois, ja hänen nuorempi veljensä Filip, jota kutsuttiin arvolla Monsieur, sai palatsin apanage-läänityksenä. Orléansin herttua Filip II peri palatsin vuonna 1692. Hän oli seuraavan vuosisadan alussa Ranskan sijaishallitsija ja vietti palatsissa jokseenkin iloista ja reipasta elämää.
Vallankumouksen aattona palatsi kuului Orléansin herttua Ludvig Filip II:lle. Hän kunnosti palatsin vuonna 1773 tapahtuneen tulipalon jäljiltä. Hän loi palatsista pariisilaisten suosiman tapahtumapaikan, johon hän sijoitti kauppoja, teattereita, kahviloita, puiston ja niin edelleen. Tällöin palatsia alettiin nimittää kauppiaspalatsiksi ja Orléansin Filipiä Pariisin porvareiden johtajaksi (prévot des marchands).
Ludvig Filip II rakennutti palatsiin vuosina 1780–1784 arkkitehti Victor Louisin suunnittelemat pitkät siipirakennukset. Ne oli alkujaan tarkoitettu vuokrattaviksi, sillä herttua tarvitsi vuokratuloja maksaakseen suuret velkansa.
John Turner
John Napier Wyndham Turner PC, CC, QC, (7. kesäkuuta 1929 Richmond, Surrey, Englanti – 18. syyskuuta 2020 Toronto, Kanada) oli kanadalainen Liberaalisen puolueen poliitikko. Hän toimi maansa seitsemäntenätoista pääministerinä 30. kesäkuuta – 17. syyskuuta 1984.
Turner oli koulutukseltaan lakimies. Hän pääsi parlamenttiin ensimmäistä kertaa vuonna 1962 ja toimi vuosina 1984–1990 Liberaalien puoluejohtajana.
Ennen pääministeriyttään Turner oli toiminut Kanadan oikeusministerinä vuosina 1968–1972 ja talousministerinä 1972–1975. Hänestä tehtiin vuonna 1994 Order of Canadan jäsen.
Turner kuoli 91-vuotiaana kotonaan Torontossa 18. syyskuuta 2020.
Palais-Royal
Vallankumouksen tyyssija
thumb|Rakennuksen yksityiskohta. Palais-Royalista tuli vallankumouksen aikana agitaation keskus. Sieltä lähtivät Bastiljin valtaamiseen johtaneet vallankumouskiihotukset. Camille Desmoulins puhui kansanjoukoille kahvilan pöydällä seisoen. Juuri 13. heinäkuuta 1789 pidetty puhe on tehnyt hänen kuuluisaksi. Palatsista lähti myös valtuuskunta, joka 5. lokakuuta 1789 nousi vastustamaan kuninkaan käyttämää veto-oikeutta. Samana päivänä tuhannet naiset marssivat kohden Versaillesia, ja 6. lokakuuta he toivat kuninkaallisen perheen Tuileries’n palatsiin.
Kahvilat olivat tyytyväisiä toimintaansa kaarikäytävien varrella. Ne ulottivat toimintonsa puiden siimekseen. Ne olivat todellisia verbaalisen agitaation peräpaikkoja, uusien ajatusten kansankokouksia, niin kauan kuin vallankumous kehittyi puheen rytmillä. Vuonna 1793 palatsi siirtyi valtion omaisuudeksi.
Marraskuun 1799 vallankaappauksen jälkeen Palais-Royal määrättiin tribunaatin (Tribunat) toimipaikaksi. Kyseessä oli uuden perustuslain mukainen valtioelin, jonka tehtävänä oli keskustella lakialoitteista, mutta sen päätökset olivat vain neuvoa-antavia.
Käyttö 1800-luvulla
Pariisin kommuunin aikana vuonna 1871 palatsi tuhottiin. Pari vuotta myöhemmin se kunnostettiin, jotta Ranskan valtioneuvosto (Conseil d’État) voisi sijoittua sinne.
Nykytilanne
Nykyisin rakennukse on kauppojen ja kahviloiden lisäksi sijoitettuna muun muassa seuraavat instituutiot:
Maximilian Beister
Maximilian Beister (s. 6. syyskuuta 1990 Göttingen, Saksa) on saksalainen jalkapalloilija, joka edustaa Saksan 3. Ligassa pelaavaa FC Ingolstadt 04:ta.
Beister on kärsinyt pahoista loukkaantumisista. Tammikuussa 2014 hän sai harjoitusleirillä polven nivelsiteiden repeämän, jonka vuoksi hän oli poissa koko kevätkauden 2014. Syksyllä 2014 häneltä leikattiin polven nivelkierukka, minkä vuoksi häneltä jäi välistä 13 peliä.
Xiaomi Mi A2
Xiaomi Mi A2 on Xiaomin heinäkuussa 2018 julkistama älypuhelin. Puhelin on seuraaja Mi A1:lle, joka julkaistiin vuonna 2017. Xiaomin A-sarjalle tyypillisesti puhelimessa ei käytetä Xiaomin omaa MIUI-käyttöliittymää, vaan Googlen Android Onea. Suomessa Xiaomin puhelimia myydään rajoitetusti, sillä puhelimilla on vain kaksi maahantuojaa. Pääasiassa myynti tapahtuu verkkokaupoissa, kuten Bestiossa, CDON.comissa, Jimm'sissä ja Verkkokauppa.comissa.
Muotoilu
Xiaomi Mi A2 on saatavilla kolmessa eri värissä, jotka ovat kultainen, musta ja vaaleansininen ("lake blue"). Puhelimessa on 5,99 tuuman näyttö, jossa kuvasuhde on 18:9. Puhelimen takaa löytyy sormenjälkilukija sekä 12 ja 20 megapikselin kaksoiskamera.
Suoritin ja muisti
Mallista riippuen Xiaomi A2 tulee joko neljän tai kuuden gigatavun RAM-muistilla. Tallennusmuistia puhelimessa on 32, 64 tai 128 gigatavua. Kaikissa malleissa on käytössä Qualcommin Snapdragon 660 -suoritin.