cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vsevolod Garšin
Lapsuus
Garšin sairastui psykoosiin ensimmäisen kerran 17-vuotiaana. Hän kuvailee, kuinka eräänä päivänä oli kauhea ukkonen, jonka hän pelkäsi tuhoavan koko talon. Garsin taittoi pihapuusta kepin, laittoi sen toisen pään huoneensa kattoon ja toisen rintaansa vasten, koska uskoi, että hänen ruumiinsa voisi toimia ukkosenjohdattimena.
Opiskelu
Vuonna 1874 Garšin pääsi opiskelemaan Pietarin vuori-instituuttiin. Venäjän ja Turkin sodan aikana vuonna 1877 hän liittyi vapaaehtoisena armeijaan, haavoittui Bulgariassa ja sai ylennyksen upseeriksi. Terveydentilansa takia hän erosi armeijasta ja jatkoi opintojaan Pietarin yliopistossa.
Ura
Kirjailijan esikoisteos ilmestyi vuonna 1876. Tunnetuksi hänet teki omakohtainen kertomus Tšetyre dnja (”Neljä päivää”, 1877), joka ilmestyi Nikolai Nekrasovin, Mihail Saltykov-Štšedrinin ja Nikolai Mihailovskin toimittamassa Otetšestvennyje zapiski -lehdessä. Sota jätti syvän jäljen Garšinin äärimmäisen henkilökohtaiseen tuotantoon. Sen mielettömyyttä kuvaavat ”Neljän päivän” ohella kertomukset Trus (”Pelkuri”, 1879) ja ”Sotamies Ivanovin muistelmia” (Iz vospominani rjadovogo Ivanova, 1883). Täynnä humanistista paatosta ovat myös katunaisten traagisia kohtaloita kuvaavat kertomukset Proisšestvie (”Tapaus”, 1878) ja Taiteilijan lemmentarina (Nadežda Nikolajevna, 1885). Fjodor Dostojevskilla ja Leo Tolstoilla oli huomattava vaikutus Garšiniin, vaikka hän ei hyväksynytkään jälkimmäiselle ominaista alistumisen filosofiaa. Sivistyneistön eettisiä ongelmia ja suhdetta vallankumoukseen kirjailija käsittelee kertomuksissa Vstretša (”Tapaaminen”, 1879), Hudožniki (”Taiteilijat”, 1879), Attalea princeps (1880) ja Punainen kukka (Krasnyi tsvetok, 1883).
Lapsuudesta saakka herkkätunteinen Garšin kärsi 1870-luvun alusta lähtien psyykkisistä ongelmista. Helmikuussa 1880 hän vetosi korkeimman toimeenpanevan komitean päällikön Mihail Loris-Melikovin murhaa yrittäneen Ippolit Mlodetskin puolesta. Mlodetskin teloituksen seurauksena hän sairastui maanis-depressiiviseen psykoosiin eli skitsoaffektiiviseen häiriöön ja joutui kahden vuoden ajaksi mielisairaalaan. Vuonna 1883 hän meni naimisiin ja alkoi työskennellä rautatieliiton sihteerinä. Vuonna 1888 hän teki itsemurhan hyppäämällä alas porraskuiluun. Kirjailijan viimeiseksi teokseksi jäi lasten satu Matkustava sammakko (myös Sammakko, joka matkusti, ven. Ljaguška-putešestvennitsa, 1887).
Tyyli
Garšin oli lyhyen kertomuksen mestari. Hänen proosansa on tunteellista, filosofista ja dramaattista. Sosiaalipsykologisten ja lyyrisfilosofisten kertomusten lisäksi hän kirjoitti satuja, mielikuvitusnovelleja ja kuvauksia.
Let Chaos Prevail
Let Chaos Prevail on suomalaisen death metal -yhtyeen Demigodin kolmas studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 2007.
BAA-kausi 1948–1949
BAA-kausi 1948–1949 oli BAA-liigan 3. kausi. Runkosarja käynnistyi 1. marraskuuta 1948 ja päättyi 20. maaliskuuta 1949. Pudotuspelien päätteeksi, 13. huhtikuuta, mestaruuden voitti Minneapolis Lakers kaadettuaan finaalisarjassa Washington Capitolsin otteluvoitoin 4–2.
Nesterinsaaren kanava
Nesterinsaaren kanava oli Pielisjoessa sijainnut kanava joka jäi padon alle 1950-luvulla kun Kaltimon uittosulkua rakennettiin.
BAA-kausi 1948–1949
Kausi oli viimeinen BAA-nimellä, sillä seuraavaksi kaudeksi BAA- ja NBL-liigat yhdistyivät ja uuden liigan nimeksi tuli NBA.
Nesterinsaaren kanava
Nesterinsaaren kanava rakennettiin 1876–1878 Pielisjoen sivuhaaraan ja se otettiin käyttöön 1879. Kanavan pituus oli 72 metriä ja sen puurakenteisen sulun pituus oli 35,6 metriä, leveys 7,7 metriä ja syvyys 2,1 metriä. Kanavasta ei nykyisin ole enää mitään jäljellä.
BAA-kausi 1948–1949
Runkosarja
V=voitot, H=häviöt, V%=voittoprosentti
Paulo Costanzo
Paulo Costanzo (s. 21. syyskuuta 1978 Bramptonissa Ontariossa ) on kanadalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten rooleistaan vuoden 2000 komediassa Road Trip, sitcom-sarjassa Joey sekä USA Network -sarjassa Kallista kipua.
Costanzo syntyi Bramptonissa Ontariossa. Hänen äitinsä on laulaja-lauluntekijä ja hänen isänsä on taiteilija. Costanzo on puoliksi italialaista alkuperää.
Hirvennenäsaivartaja
Hirvennenäsaivartaja (Cephenemyia ulrichii) on kiiliäisiin kuuluva hirven loisena elävä kärpäslaji.
Koko ja ulkonäkö
Melko kookas, 16–18 mm pitkä ja ruumiinmuodoltaan pullea, pinnaltaan hyvin tuuheakarvainen kärpänen. Karvoituksen musta-keltainen väritys muistuttaa suuresti kimalaista. Verkkosilmät ovat suuret ja kahvinruskeat. Tuntosarvet ovat kärpäsille tyypilliseen tapaan lyhyet, alaspäin kaareutuvat ja niihin liittyy yläviistoon osoittava arista. Suuosia ei ole, eikä aikuinen kärpänen nauti ravintoa.
Täysikasvuinen toukka on tumman punaruskea ja jopa 40 millimetrin pituinen.
Levinneisyys ja lentoaika
Suomessa hirvennenäsaivartajaa tavataan etelärannikolta ainakin Oulun ja Kuusamon korkeudelle saakka. Aikuiset kärpäset ovat lennossa heinä-elokuussa.
Elinympäristö ja elintavat
Satunnaisesti hirvennenäsaivartajan tiedetään ruiskuttaneen toukkia myös ihmisen silmään aiheuttaen sidekalvon tulehduksen. Toukkien piikikkyyden vuoksi niiden poistaminen vaatii lääkärikäyntiä. Toukkien ei tiedetä koskaan saavuttaneen toista toukkavaihetta ihmisessä.
Yleisluistelun Suomen-mestaruuskilpailut 1915
Suomen vuoden 1915 yleisluistelumestaruuksista kilpailtiin Helsingissä 6.-7. maaliskuuta. Ohjelmassa oli vain miesten kilpailu. Mestaruus ratkesi sijalukupistein. Loppupisteisiin on laskettu vain kaikki matkat luistelleiden sijoitukset.
Miesten yleismestaruus
<br style="clear:both;"/>
SVUL:n mestaruuskilpailut
SVUL:n mestaruuskilpailun järjesti Tampereen Pyrintö. Osanottajia oli 15.
<br style="clear:both;"/>
Lustraatio
Lustraatio on monissa Itä-Euroopan maissa vuoden 1989–1991 kommunistihallintojen vallasta poistumisen jälkeinen puhdistus, jossa rajoitetaan entisten kommunistien ja etenkin salaisen poliisin ilmiantajien pääsyä poliittisiin johtotehtäviin tai virkamiesasemiin.
Termi tarkoittaa alun perin eräitä antiikin Kreikan ja Rooman puhdistautumismenoja.
Puola
Puolassa vuodettiin tammikuun 2005 lopulla noin 240 000 nimeä sisältävä luettelo tiedustelupalvelun yhteyshenkilöistä Internetiin ja listalla olleet joutuivat julkisen paheksunnan kohteeksi. Kuitenkin tiedustelupalvelut pitivät yllä kansiota kaikista niistä henkilöistä, joilta oli ehkä jopa heidän tietämättään saatu melko vähäpätöisiäkin suullisia tietoja. Puolan Kansallisen muistin instituutti saattoi myöntää tutkinnan jälkeen hakijalle sivullisen kärsijän paperit ja siten puhdistaa hänen maineensa.
Whakaari
thumb|Kraatterijärvi Whakaari eli White Island on saari ja hyvin aktiivinen tulivuori Uudessa-Seelannissa 48 kilometrin päässä Pohjoissaaren itärannikolta.
Kansalliset puolustusvoimat (Syyria)
Kansalliset puolustusvoimat (, Quwat ad-Difāʿ al-Watanī)  ovat Syyrian hallinnon puolella taistelevia paikallisia puolisotilaallisia joukkoja. Nämä syntyivät, kun Syyrian sisällissota puhkesi täydessä mitassaan kesällä vuonna 2012. NDF on syyllistynyt laajaan ryöstelyyn, sieppaukseen, murhiin ja muihin tyypillisiin rikoksiin.
Historia
Alkujaan nämä olivat kansankomiteoiden vapaaehtoisia militioita, joiden tarkoitus oli puolustaa naapurustoja. Näitä syntyi kesällä 2012 kapinallisten ja hallituksen käydessä raivoisia taisteluita suurkaupungeissa. lisäksi armeija alkoi luoda näitä militioita viimeistään elokuussa 2012. Vuoden 2013 alussa Assadin hallitus yhdisti sadat paikalliset itsepuolustusjoukot NDF:ksi.
Whakaari
Saarelle perustettiin 1885 rikkikaivos, jonka toiminta päättyi 1914, kun kraatterin seinä romahti. Kaivos ja kaivostyöntekijöiden kylä tuhoutuivat, ja 12 henkeä kuoli. Kaivostoimintaa yritettiin jatkaa 1920-luvulla, mistä jäljellä on matkailukohteeksi muuttuneita rakennuksia.
Kansalliset puolustusvoimat (Syyria)
NDF
Monet NDF:n jäsenet ovat työttömiä nuoria miehiä, jotka pitävät näitä joukkoja armeijaa kiinnostavampana. Monet kuuluvat Syyrian kansallisiin vähemmistöihin, joita ovat alaviitit, druusit, kristityt, armenialaiset jne. NDF:n taistelijat ovat mukana mm jalkaväkenä hallituksen hyökkäyksissä. NDF:t toimivat pääosin paikallisesti, joskin yksittäiset taistelijat voivat lähteä mukaan armeijan operaatioihin.
Whakaari
Tulivuori purkautui 9. joulukuuta 2019, ja ainakin 18 henkeä kuoli. Kun kaksi kadonnutta julistettiin myöhemmin kuolleiksi, virallinen uhriluku on 20.
Kansalliset puolustusvoimat (Syyria)
Rikokset
NDF:n jäsenillä toisin kuin armeijan sotilailla on lupa ryöstää kapinallisalueiden kodeista jne omaisuutta. NDF:ää on syytetty monista rikoksista, mm ryöstelystä, sieppauksista ja murhista myös hallituksen alueella. Syyrian hallituksenkin valvomalla alueella asukkaat valittivat, että keskushallinto ei toimi ja paikalliset mafiatyyliset jengit, myös NDF, hallitsevat aluetta.
Lustraatio
Unkari
Unkarissa pääministeri Péter Medgyessy paljastettiin kesällä 2002 entiseksi salaisen poliisin agentiksi. Hän sai kuitenkin selvitettyä tekonsa asemansa vaatimuksilla.
Oranssikorusimppu
Oranssikorusimppu (Sebastes pinniger) on pohjoisamerikkalainen korusimppujen heimon kalalaji.
Ulkonäkö ja koko
Kala on enintään 75 cm:n pituinen. Se on väriltään enimmäkseen oranssinsävyinen ja selkäpuolella on harmaata sävyä.
Levinneisyys ja elinympäristö
Oranssikorusimppu esiintyy Tyynenmeren koillisosassa Alaskanlahdelta Kalifornianlahdelle saakka enimmäkseen kiviriuttojen ympärillä.
Elintavat
Kala tulee sukukypsäksi 5–6-vuotiaana. Hedelmöitys on sisäinen. Kutuaika on tammi-maaliskuussa. Vastakuoriutuneet kalat oleskelevat keijuston läheisyydessä.
Oranssikorusimppu syö pieniä kaloja ja äyriäisiä.
Curt Andstén
Curt Magnus Wilhelm Andstén (12. syyskuuta 1881 Helsinki – 1. kesäkuuta 1926 Helsinki) oli suomalainen kilpapurjehtija. Hän kuului vuoden 1912 kesäolympialaisissa Tukholmassa Örn-2-joukkueeseen, joka sijoittui kahdeksan metrin luokassa neljännelle sijalle. Hänen kanssaan samassa joukkueessa oli muiden muassa hänen veljensä Jarl Andstén.
Kargasokin piiri
thumb|250px|Kargasokin piiri Tomskin alueen kartalla. Kargasokin piiri on paikallinen itsehallintoalue Tomskin alueen pohjoisosassa Venäjällä. Piirin pinta-ala on 86 900 neliökilometriä, ja asukkaita on 22 900 henkeä (vuonna 2008).
Piiri on pinta-alaltaan Tomskin alueen suurin. Sen koillis- ja lounaisosissa sijaitsevien asutuskeskusten välinen etäisyys on yli tuhat kilometriä. Tärkeimmät joet ovat Ob, Tym ja Vasjugan. Seudulla on huomattavat öljy- ja turvevarat.
Hallinnollinen keskus on Kargasokin kylä, josta on matkaa alueen pääkaupunkiin Tomskiin 427 kilometriä. Piiriin kuuluu 13 maalaiskuntaa: Kargasok, Kindal, Novo-Jugino, Novyi Vasjugan, Sosnovka, Srednetymskoje (keskuspaikka Molodjožnyi), Sredni Vasjugan, Terviz (keskuspaikka Novyi Terviz), Tolparovskoje (keskuspaikka Kijevski), Tymsk, Ust-Tšižapka (keskuspaikka Berjozovka), Ust-Tym ja Vertikos.
Lubomír Štrougal
thumb|upright|Lubomír Štrougal (2012) Lubomír Štrougal (19. lokakuuta 1924 Veselí nad Lužnicí, Tšekkoslovakia – 6. helmikuuta 2023 ) oli tšekkiläinen poliitikko, joka toimi oli Tšekkoslovakian pääministerinä vuodet 1970–1988.
Kargasokin piiri
Seudun kanta-asukkaita ovat selkupit, hantit ja evenkit. Kargasokin kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1640. Vuonna 1924 perustettiin Kargasokin volosti. 1930-luvulla seudulle karkotettiin Stalinin vainojen uhreja. Vuonna 1949 Kargasokin piiriin liitettiin Tymin ja vuonna 1959 Vasjuganin piirit.
Seudulla tuotetaan 60 prosenttia Tomskin alueen öljystä ja kaikki kaasu. Suurimmat yritykset ovat Tomskneft ja Vostokgazprom. Vuonna 2003 avattiin Kargasokin öljynjalostamo.
Lubomír Štrougal
Štrougal joutui toisen maailmansodan aikana pakkotyöhön natsi-Saksan asetehtaisiin. Sodan jälkeen hän opiskeli lakia Prahan Kaarlen yliopistossa. Hän liittyi kommunistipuolueeseen ja toimi vuosina 1959–1961 Tšekkoslovakian maatalous- sekä vuoteen 1965 sisäministerinä.
Prahan kevään aikana Štrougal alkuksi kieltäytyi yhteistyöstä Neuvostoliiton kanssa. Vuonna 1970 hän kuitenkin suostui presidentti Gustáv Husákin pyynnöstä maan pääministeriksi Oldřich Černíkin jälkeen. Černík oli Neuvostoliiton mielestä liian uudistushenkinen.
Štrougal vetäytyi politiikasta 1989, ja hänet erotettiin seuraavana vuonna kommunistisesta puolueesta. Štrougal yritettiin myöhemmin saada myös oikeuteen vastuustaan kommunistisen ajan vainoista sekä Tšekkoslovakiasta pakoon yrittäneiden rajalla tapahtuneista kuolemista.
Häihän kanava
Häihän kanava on Pielisjoessa sijaitseva kanava joka jäi pois käytöstä vuonna 1959 kun Kaltimon uittosulku valmistui.
Häihän kanava rakennettiin vuosina 1874–1876. Kanavan pituus oli 108 metriä ja sen kivirakenteisen sulun pituus oli 35,6 metriä, leveys 7,7 metriä ja syvyys 2,1 metriä. Kanava sijaitsee Pielisjoessa Häihän saaressa ja siitä on jäljellä portiton sulku ja kanavanvartijan talo.
Lähteet
62.8075°N, 30.20583°W
Raitapuumuura
Raitapuumuura (Thamnophilus doliatus) on laajalla alueella Keski- ja Etelä-Amerikassa tavattava puumuuriin kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö
pienoiskuva|vasen|250px|Naaras Kooltaan raitapuumuura on 16–16,5 cm. Koiraan selkä on pohjaväriltään musta ja siinä on tiheästi valkoisia raitoja. Raitojen lukumäärä vaihtelee jonkin verran alalajeittain. Päälaki on musta ja päälaella on töyhtö, jonka koiras nostaa pystyyn ollessaan jännittynyt. Pää on muuten väritykseltään musta-valkoraidallinen. Vatsa on pohjaväriltään valkoinen ja siinä on mustia vaakaraitoja. Raidoituksen määrä vaihtelee alalajeittain. Raitapuumuuranaaras on selästään punaruskea. Päälaki, siivet ja perä ovat tummemman ruskeat. Pään sivut ovat kapeiden valkoisten ja mustien juovien raidoittamat. Vatsastaan naaras on kellertävän ruskea.
Keski-Norjan kalliomaalaukset
Keski-Norjan kalliomaalaukset sijaitsevat vuono- ja tunturialueilla Etelä-Trøndelagin läänissä Norjassa. Seutua on ilmeisesti asuttu jääkauden päättymisestä asti ja sieltä on löydetty kalliopiirroksia mesoliittiselta ja neoliittiselta kivikaudelta ja sekä pronssi- ja rautakaudelta. Näiden lisäksi tavataan myös kalliomaalauksia.
Raitapuumuura
Levinneisyys ja elinympäristö
Keski-Amerikassa raitapuumuuraa tavataan alueelta, joka ulottuu Meksikosta Panamaan. Etelä-Amerikassa lajia tavataan pääosin Andien itäpuolella alueella, joka ulottuu lännessä Venezuelan eteläosista Peruun ja Boliviaan ja itään päin Brasiliaan, Paraguayhin ja Argentiinan pohjoisosiin. Laji puuttuu paikoittain Amazonin sademetsästä. Lisäksi lintua tavataan Guyanassa, Surinamessa, Ranskan Guyanassa sekä Trinidad ja Tobagossa. Raitapuumuuran elinympäristöä ovat metsänreunan pensaikot ja muut tiheiköt, valoisat metsät, puutarhat ja puistot.
Keski-Norjan kalliomaalaukset
Maankohoamisesta tehdyt tutkimukset Trondheiminvuonon ympäristössä osoittaa, että kivikauteen sijoitettavat kalliokuvat sijoittuvat 20−50 metriä merenpinnan yläpuolella. Kivikaudella piirroskentät olivat varsin lähellä merenrantaa eikä korkeuseroa ollut silloin näin paljon.
Raitapuumuura
Elintavat
Raitapuumuurat elävät yleensä pareittain ja liikkuvat tiheän lehvästön joukossa. Laji pariutuu eliniäkseen. Linnun pesimäkausi kestää maaliskuulta elokuulle. Raitapuumuura rakentaa heinistä pesän pensaikon suojiin. Naaras munii kaksi valkoista, ruskea- tai harmaapilkullista munaa. Myös koiras osallistuu munien hautomiseen ja kuoriutuneista poikasista huolehtimiseen.
Ladislav Adamec
Ladislav Adamec (10. syyskuuta 1926 Frenštát pod Radhoštěm, Määri – 14. huhtikuuta 2007 Praha) oli tšekkoslovakialainen kommunistipoliitikko. Adamec toimi Tšekkoslovakian pääministerinä vuosina 1988–1989 Lubomír Štrougalin jätettyä viran. Hän oli maassaan kommunismin kauden viimeinen pääministeri.
Keski-Norjan kalliomaalaukset
Tingvoll
Hindhammarin kalliomaalukset sisältävät pyyntiväestön aiheita. Suurin kuvio on noin 1,5 metriä pitkä peura ja muutkin suuret maalaukset esittävät peuraeläimiä. Joukkoon mahtuu myös kaloja, karhu, kilpikonna ja geometrisiä verkkomaisia kuvioita. .
Ladislav Adamec
Adamec nousi Tšekkoslovakian johtavien poliitikkojen joukkoon vasta maaliskuussa 1987 päästyään kommunistipuolueen puheenjohtajistoon. Hänestä tuli maan pääministeri samettivallankumouksen aattona lokakuussa 1988, kun Štrougal erosi puolueen linjaerimielisyyksien takia. Erityisesti puoluejohtaja Miloš Jakeš oli jarruttamassa Štrougalin ja muiden uudistusmielisten hankkeita.
Marraskuussa 1989 mielenosoitukset yltyivät, ja kommunistipuoluetta vaadittiin luopumaan yksinvallastaan. Adamec suostui keskusteluihin opposition kanssa, ja joulukuussa 1989 kommunistivalta päättyi vapaisiin vaaleihin. Tämän jälkeen 1990 Adamec otti hoitaakseen Tšekkoslovakian kommunistisen puolueen pääsihteerin tehtävän.
Keski-Norjan kalliomaalaukset
Tingvoll
Myös Havendalenissa on Havdalenin kalliomaalaus.
Bjugn
Almfjelletin kalliomaalaus edustaa metsästyskulttuurin kuvastoa ja sijaitsee Gjøljavatnet-järven itärannalla aivan vastapäätä Gjølgan kalliomaalausta (seuraava). Maalaukset on tehty pystykallion järveen viettävälle jyrkälle sivulle ja se käsittää 8 selvästi erottuvaa punamaalikuviota ja jäänteitä monista muista. Useimmat kuvioista esittävät hirveä ja niihin on joko lisätty verkkomaisia kuvioita vartaloon tai ne on maalattu umpeen punavärillä. Suurin maalauksista on noin 1 metrin ja pienin 30 senttimetriä pitkä.
Myös Heggvikissä, Mølnargårdenissa , Teksdalissa ja Varghietissa on kalliomaalaukset.
Oppdal
Flatmoenissa ja Nerhollissa on kalliomaalaukset.
Åfjord
Sandhalsanin kalliomaalaukset ovat pyyntikulttuurin maalauksia. Niitä on 7 kahdessa ryhmässä. Yksi kuvioista esittää hirveä, mutta siitä on säilynyt vain etuosa. Kuvattuna on myös yksinkertain vedoin tehtyjä venekuvia. .
Nærøy
Fingalshulenissa ja Solsemissa on kalliomaalauksia.
Vikna
Viknassa on Vågsengetin kalliomaalaus.
Bodø
Bodøssä on Store Hjertøyan kalliomaalaus.
Gildeskål
Luolan lähellä on Brusteinholan kalliomaalaus.
Moskenes
Bukkhammarhulassa ja Kollhellarenissa on kalliomaalauksia.
Ruuvi
frame|Kokoelma erilaisia ruuveja pienoiskuva|Voimansiirrossa käytettävä [[kierukkavaihde]] Ruuvi on yksinkertainen mekaaninen laite, jonka avulla kiertyvä liike muunnetaan eteneväksi liikkeeksi. Ruuveja – tai yleisemmin kierteitä – käytetään erilaisiin tarkoitukseen: kiinnittämiseen, kappaleiden liikuttamiseen tai säätämiseen. Ruuveiksi sanotaan myös kierteen muotoon valmistettuja kuljetinrakenteita. On olemassa esimerkiksi viljan siirtoon tarkoitettu ruuvikuljetin, rehuelevaattori. Myös puun halkaisuun voidaan käyttää erityistä halkaisuruuvia.
Keski-Norjan kalliomaalaukset
Røst
Røstin ainoa kohde on Helveten kalliomaalaukset.
Ruuvi
Ruuvin historia
Antiikin aikana käytettiin Arkhimedeen ruuvia veden nostamiseen. Täyttä varmuutta ei ole siitä, keksikö sen Arkhimedes. Diodoroksen mukaan Arkhimedes keksi vesiruuvin asuessaan nuorena miehenä Aleksandriassa. Vesiruuvi levisi Egyptistä koko välimeren alueelle. Vitruvius mainitsee kirjoissaan ruuvipuristimen keksijäksi Heronin (10–70). Heron itse kuvaa omassa Mekhaniká teoksessaan niin ruuvipuristinta kuin kierukkavaihdetta. Ruuvipuristinta varten Heron kehitti menetelmän valmistaa mutteri. Jos ruuville halutaan nimetä isä, niin tämä kunnia kuuluu ehkä eniten Heronille.
Keski-Norjan kalliomaalaukset
Vevelstad
Vevelstadissa on kalliomaalauksia Bønnåssa, Skåren-Monsenissa ja Hamnissa.
Værøy
Ainoat kohteet täällä ovat Sandenin kalliomaalaukset.
Ruuvi
Ruuvin historia
Ensimmäinen kuva kiinnitykseen käytetystä ruuvista löytyy keskiaikaisesta saksalaisesta julkaisusta, Wolfeggin linnan talokirja noin vuosilta 1475–1490, jossa esitetään myös ruuvisorvi. Kiinnitykseen käytetyn ruuvin todennäköisin ensimmäinen käyttökohde oli hakapyssyn lunttulukon kiinnitys pyssyn puiseen tukkiin. Toinen 1500-luvulla tunnettu käyttökohde ruuveille oli haarniskat. Laajemmin metalliruuveja alettiin käyttää naulojen rinnalla 1500-luvulla. Saksalainen vuori-insinööri Georgius Agricola (1494–1555) kertoo 1556 julkaistussa teoksessan "De re metallica", miten metalliruuveilla saadaan nahka lujasti kiinni palkeiden puukehikkoon. Ruuvimeisseli keksittiin kuitenkin vasta 1780, kun ruuvien teollinen valmistus oli alkanut 1770-luvulla. Sahaamalla tehty ura oli pitkään suositumpi kantamuoto. Myös nelikulmainen kolo oli käytössä, mutta sen valmistus oli ongelma, sillä stanssattaessa ruuvi hajosi helposti.
Peter Robertson patentoi 1907 kylmäkarkaisulla tehdyn kestävän kolokantaruuvin. Hän halusi valmistaa ruuvinsa itse, joten sopimus Henry Fordin kanssa meni oregonilaiselle kulkukauppiaalle Henry F. Phillipsille, joka oli kehittänyt ristipääruuvin. Phillips salli muiden valmistaa ruuviaan lisenssillä. Autoteollisuudelle oli hyvä, että meisseli nousee ristipään kaltevista urista ylös, koska koneruuvitaltoissa ei ollut vääntövoiman rajoitinta. Seuraava kantamalli oli Torx, jonka Camcar-nimisen yrityksen tutkimusryhmä kehitti 1965 ja patentoi 1971. Pozidriv-ruuvi on Phillips-ruuvin kehittyneempi versio, mutta lipsuminen on yhä sen ominaisuus.
Yleistä
Teknisenä toteutuksena ruuvi on kierteinen tanko, jossa on usein kanta ja puuruuveissa myös terävä kärki. Myös itseporautuvia ruuveja, joissa kärki toimii leikkaimena, valmistetaan peltien kiinnitykseen.
Ruuveja valmistetaan erilaisista materiaaleista ja erilaisin pintakäsittelyin:
Muita ruuvitarvikkeita:
Ruuvityyppejä
thumb|250px|Erimuotoisia kantoja. Ruuveissa on erimuotoisia kantoja:
Ruuveissa on muun muassa seuraavanlaisia hahloja niiden vääntämiseksi:
Pultti
thumb|250px|Ankkuripultti. Tasakärkistä koneruuvia kutsutaan pultiksi ja sen ympärille kiertyvää vastakappaletta mutteriksi. Niin kutsutulla vaarnapultilla (myös pinnapultti) ei ole kantaa. Ankkuripultti laajentuu asennusreiässä kiristyessään, jolloin saadaan aikaan hyvä tartunta.
Käyttötarkoitus
thumb|250px|Koneruuvi ja sen ympärille kiertyvä mutteri. Ruuveja on erilaisille materiaaleille:
Ruuveja valmistetaan myös erilaisiin erikoistarkoituksiin:
Ruuvien kierteet
Ruuvien kierteitä on erilaisilla tiheyksillä (nousu) ja profiileilla. Kierteiden nousut kuten halkaisijatkin on standardoitu. Suomessa yleisimmissä ruuveissa on metriset nk. M-kierteet. Metrisistä kierteistä on olemassa kaksi alatyyppiä: yleisempi karkea kierre ja hienokierre. Muita yleisiä kierretyyppejä on tuumaiset UNC (karkea) ja UNF (hieno) erityisesti putkistoissa sekä aiemmin brittiläisissä laitteissa käytetyt BSW (Whitworth) ja BSF (brittiläinen hienokierre). Sähkölaitteissa on käytetty BA -kierrettä. Kierteissä on nousun lisäksi ero myös kierteen harjakulmassa; BA 47,5°, BSF ja BSW 55°, M, UNF ja UNC 60°.
Ruuvien vääntäminen
Yleensä ruuvi kiristyy myötäpäivään kierrettäessä. Ruuveja valmistetaan myös niin sanotulla vasenkätisellä kierteellä, jolloin se kiristyy vastapäivään kierrettäessä. Tällainen saattaa olla tarpeen esimerkiksi tietyissä koneiden pyörivissä osissa tahattoman aukeamisen estämiseksi. Käsiporakoneiden istukat on usein kiinnitetty itse porakoneeseen oikeakätisillä kierteillä, mutta lukkoruuvi vasenkätisellä kierteellä kuten polkupyörien polkimet vasemmalla puolella pyörää.
Ruuvien vääntämiseen tarkoitettuja työkaluja:
Messier 71
Messier 71 (M71, NGC 6838) on Nuolen tähdistössä sijaitseva tähtijoukko, jonka Philippe Loys de Chéseaux löysi vuonna 1746. Charles Messier lisäsi sen luetteloonsa vuonna 1780. Joukko sijaitsee 13 000 valovuoden päässä Maasta ja se on noin 27 valovuoden levyinen.
Joukkoa pidettiin pitkään erityisen tiiviinä avoimena tähtijoukkona, koska siltä puuttui pallomaiselle tähtijoukolle ominainen keskustiivistymä. Lisäksi joukon tähdet sisälsivät normaalia enemmän raskaita alkuaineita, ja siitä ei ollut havaittu pallomaisten joukkojen tyypillisiä tunnusmerkkejä, RR Lyrae -tyyppisiä muuttuvia tähtiä. Nykyaikaisilla fotometrian menetelmillä joukosta on kuitenkin saatu määritetty tarkka Hertzsprungin–Russellin kaavio, jossa erottuu lyhyt RR Lyrae -tähtien horisontaalinen haara. Noin 9-11 miljardin vuoden ikäisenä joukko on pallomaiseksi tähtijoukoksi varsin nuori, mikä selittää viivan lyhyyden ja siten muuttuvien tähtien vähyyden joukossa. Nykykäsityksen mukaan joukko määritelläänkin harvaksi pallomaiseksi joukoksi.
M71:n suhteellinen kirkkaus on 8,3, joten sen havaitsemiseen tarvitaan kiikari, ja kohtalaisella kaukoputkella kohteesta erottuu yksittäisiä tähtiäkin.
Papinniemen leirintäalue
Papinnimen leirintäalue on leirintäalue Etelä-Karjalan pohjoiskärjessä Pyhäjärven rannalla Parikkalan Papinniemessä, entisen Uukuniemen kunnan alueella. Alue on pieni ja lähellä luontoa. Papinniemi tunnetaan erityisesti sen kauniista hiekkarannastaan, joka on pitkä ja hienosta hiekasta muotoutunut.
Historia Papinniemessä on ollut leirintäalue toimintaa jo 1960-luvulta saakka. Se on yksi Suomen vanhimmista leirintäalueista. Alueella on ollut toimintaa tunnetusti jo 1600- luvulta lähtien.
Uukuniemen Papinniemessä on autioitunut ortodoksikylä, joka on monipuolinen ja laaja historiallisen ajan muinaisjäännösalue. Aluetta pidetään Suomen historian kannalta yhtenä merkittävimpänä arkeologisena alueena. Alueella on sijainnut Uukuniemen ortodoksinen pääkirkko, kalmisto ja asuinpaikka. Asutus on muodostanut kokonaisen ortodoksikylän, joka on autioitunut kokonaan 1600-luvulla.
Papinniemi sijaitsee alueella, joka oli kahden kulttuurialueen ja kahden uskontokunnan rajamailla. Paikka on merkittävä moninaisten löytöjensä ansiosta. Ensimmäiset tiedot Papinniemen muinaisjäännöksestä saatiin talteen jo vuonna 1882. Tämän jälkeen paikka jäi unohduksiin tutkijoilta yli sadaksi vuodeksi kunnes Papinniemen autiokylää ryhdyttiin tutkimaan jälleen 1990-luvulla.
Alueen muinaisjäännökset sijaitsevat noin puolen kilometrin pituisella ja noin 150 metrin levyisellä harjanteella. Ylhäällä kallioiden eteläpään tasalla on kirkon paikka ja sen luona kalmisto. Kirkon paikan läheisyyteen on pystytetty ortodoksinen matkamiehen risti.
Papinniemen leirintäalueella sijaitsee Suomen parhaiten säilynyt verkkokivi. Verkkokivi toimi kalastajien uhrikivenä.
Alueelta löytyy myös muinainen kouraisukivi, josta mm. kauppamiehet kouraisivat onnea mukaansa vaaralliselle kaupparetkelle.
Angolanvuorimedestäjä
Angolanvuorimedestäjä (Cinnyris ludovicensis) on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Media Molecule
Ennen Media Moleculen perustamista vuonna 2005 pelitalo teki Ragdoll Kung fu -pelin. Ensimmäinen Media Moleculen peli LittleBigPlanet julkaistiin 2008, ja siitä tuli yksi PlayStation 3 -konsolin tunnetuimmista peleistä. Se voitti useita vuoden peli -palkintoja. Media Molecule on kehittänyt peliin myös runsaasti PlayStation Storesta ladattavaa DLC-lisäsisältöä. Pelin jatko-osa, LittleBigPlanet 2 ilmestyi 19. tammikuuta 2011.
Winfield Dunn
thumb|Winfield Dunn yhdessä vaimonsa kanssa vuonna 2007. Bryant Winfield Culberson Dunn (s. 1. heinäkuuta 1927) oli Tennesseen republikaaninen kuvernööri vuosina 1971–1975.
Kuvernöörinä Dunnia seurasi vuonna 1975 Ray Blanton. Dunn on poliitikon uransa lisäksi toiminut hammaslääkärinä ja yritysjohtajana.
Dunn avioitui 1950-luvun alussa Betty Prichardin kanssa. Parilla on kolme lasta.
Hospitaaliveljeskunta
Hospitaaliveljeskunnat eli hospitaliitit (, vieraanvarainen ) olivat katolisia järjestöjä, jotka hoitivat köyhiä, sairaita ja pyhiinvaeltajia. Myös samankaltaisia naisjärjestöjä on perustettu. Varhaisimmat veljeskunnat perustettiin jo ristiretkiaikaan varhaiskeskiajalla. Tällaisia hengellisiä järjestöjä olivat esimerkiksi Antonius-veljeskunnat, Pyhän Hengen veljeskunta ja johanniitat, joista myöhemmin tuli maltalaisritarikunta.
Pyöräily kesäolympialaisissa 1924
right|80px|Pyöräily
Vuoden 1924 kesäolympialaisten pyöräily järjestettiin 23. – 27. heinäkuuta 1924 Stade Olympique Yves-du-Manoirilla ja Vélodrome de Vincennesissä, Pariisissa, Ranskassa. Tämä oli seitsemäs kerta, kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 139 osanottajaa 24 eri maasta. Tapahtumia oli kuusi.
Pasi Sinikunnas
Pasi ”Basso” Sinikunnas (s. 11. heinäkuuta 1967 Jyväskylä) on entinen suomalainen jääkiekkoilija. Hän edusti pääosan urastaan jyväskyläläisiä Diskosta ja JYPiä. Kausina 1992–1995 hän oli lyhyen aikaa myös SM-liigan Reipas Lahdessa, ensimmäisen divisioonan Kokkolan Hermeksessä ja toisen divisioonan Kotkan Titaaneissa. Kaudella 1996–1997 hän teki Diskoksessa kakkosdivisioonan yhden kauden piste-ennätyksen tehtyään 36:ssa ottelussa tehopisteet 64+86=150.
Kevätyö (maalaus)
Kevätyö on suomalaisen taiteilijan Ellen Thesleffin öljyvärimaalaus kankaalle vuodelta 1894. Maalaus on kooltaan 38×46,5 cm. Ateneumin taidemuseon kokoelmiin kuuluva maalaus kuvaa Muroleen rannan kevätyötä. Vesi heijastaa keskellä sijaitsevan niemen kuvaa kaukaisen vastarannan häämöttäessä tummempana taustalla.
Kevätyö-maalauksen Thesleff maalasi palattuaan Suomeen Euroopan matkaltaan. Hän oli saanut lopputodistuksen Académie Colarossista Pariisissa alkuvuodesta ja matkustanut sen jälkeen Italiaan, Firenzeen. Muroleen ranta tuli toistumaan hänen mielenmaisemanaan koko hänen uransa ajan. Kevätyö-maalauksen väriharmonian niukkuus antaa aavistaa Thesleffin myöhempien maisemamaalausten tärkeät elementit: valon ja värin.
Kevätyö voitti Pariisin maailmannäyttelyssä pronssimitalin. Suomessa se oli esillä vuoden 1894 Suomen Taiteilijain vuosinäyttelyssä, joka oli läpimurtonäyttely suomalaisille symbolisteille.
Stéphane Yelle
Stéphane Yelle (s. 9. toukokuuta 1974) on kanadalainen entinen jääkiekkoilija. Hän oli pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Colorado Avalanche
New Jersey Devils varasi Yellen 186. vuorolla vuoden 1992 varaustilaisuudessa, jolloin hän pelasi OHL-seura Oshawa Generalsissa. New Jersey myi Yellen kesäkuussa 1994 Quebec Nordiquesiin, jonka AHL-joukkueessa, Cornwall Acesissä Yelle pelasi kauden 1994–1995.
Kesällä 1995 Quebec muutti Denveriin ja joukkueen uudeksi nimeksi tuli Colorado Avalanche. Yelle pelasi Coloradossa vuosina 1995–2002, jona aikana Colorado voitti kahdesti Stanley Cupin, 1996 ja 2001.
Calgary Flames
Colorado myi Yellen ja Chris Druryn lokakuussa 2002 Calgary Flamesiin, josta se sai vaihdossa Derek Morrisin, Dean McAmmondin ja Jeff Shantzin. Yelle pelasi Calgaryssä viisi kautta. Kauden 2003–2004 päätteeksi Calgary eteni Stanley Cupin finaaleihin, mutta hävisi loppuottelusarjan Tampa Bay Lightningille.
Boston Bruins
Yelle siirtyi kaudeksi 2008–2009 Boston Bruinsiin yhden kauden mittaisella pelaajasopimuksella. Hän teki 77 ottelussa 18 pistettä.
Carolina Hurricanes
Yelle aloitti kauden 2009–2010 Carolina Hurricanesissa, mutta Carolina myi hänet Harrison Reedin kanssa maaliskuussa 2010 Colorado Avalancheen, josta Boston sai vaihdossa Cedric Lalonde-McNicollin ja kuudennen kierroksen varausvuoron.
Yelle lopetti pelaajauransa kauden 2009–2010 jälkeen.
Kalevan kisat 1943
Kalevan kisat järjestettiin vuonna 1943 Helsingissä 14.–15. elokuuta. Kilpailupaikka oli Olympiastadion. Kilpailut käytiin jatkosodan aikana. Kalevan maljan voitti Kronohagens IF.
Burn Notice
250px|pienoiskuva|oikea|Ohjaaja Tim Matheson, näyttelijä Bruce Campbell, luoja Matt Nix ja käsikirjoittaja Alfredo Barrios Jr vuoden 2010 [[San Diego Comic-Con International|Comic-Conissa.]] Burn Notice on yhdysvaltalainen Matt Nixin luoma toimintasarja. Sen pääosissa näyttelevät Jeffrey Donovan, Gabrielle Anwar, Bruce Campbell ja Sharon Gless.
Yhdysvalloissa sarjaa esitettiin USA Networkin kanavalla vuosina 2007–2013 ja Suomessa MTV3-kanavalla vuodesta 2010 eteenpäin.
Burn Notice on saanut muun muassa neljä Primetime Emmy -ehdokkuutta.
Oerlikon FFS
Oerlikon FFS oli Oerlikonin valmistama 20 millimetrin konetykki, joka pohjautui Reinhold Beckerin suunnittelemaan 20 × 72 mm:n RB -tykkiin (, jossa Hylsyn laippa on pienempi halkaisijaltaan kuin muu hylsy. Olake ja laippa muodostavat latausmekanismin vaatiman uran.) Suunnitteluyhtiö SEMAG oli ostanut aseen piirustukset ja myi ne edelleen sveitsiläiselle Oerlikonille. Tykin kaliperiksi muutettiin 20 ×x 110 RB. Aseen toimintaperiaate oli massasulku, joka perustuu patruunan rekyyliin, lukon massaan ja jouseen.
Burn Notice
Juoni
Tiedustelupalvelun salaisena agenttina toiminut Michael Westen hylätään kesken operaation. Vaikeuksien kautta hän onnistuu palaamaan Miamiin ja yrittää vanhojen tuttavien avustuksella selvittää miksi hänet petettiin ja kenen toimesta.
Oerlikon FFS
20 × 110:n ammusta käyttävä versio oli käytössä Ranskan ilmavoimien hävittäjissä Hispano Suizan lisenssillä valmistamana nimillä Hispano-Suiza HS.7 ja Hispano-Suiza HS.9 ennen toista maailmansotaa. Ase oli rumpusyöttöinen, ja siihen mahtui 60 patruunaa.
Burn Notice
Tuotanto
Sarjaa kuvattiin Miamissa. Fox Television Studio vuokrasi kuvauksia varten alueen Miamin kaupungilta 240 000 dollarin vuosihinnalla. Viimeisen kauden ajaksi vuokra nostettiin 450 000 dollariin, jotta se kattaa alueelle pystytettyjen rakennuksien tuhoamiskustannukset.
Oerlikon FFS
Patruunaa muuttamalla saksalainen Ikaria kehitti Oerlikonista MG FF -tykin.
Burn Notice
Esittäminen
Sarjan ensimmäinen esitys oli Yhdysvalloissa 28. kesäkuuta 2007 USA Network -kanavalla ja Suomessa sarja alkoi MTV3:lla 25. tammikuuta 2010.
BAA-kausi 1947–1948
BAA-kausi 1947–1948 oli BAA-liigan 2. kausi. Runkosarja alkoi 12. marraskuuta 1947 ja päättyi 21. maaliskuuta 1948. 21. huhtikuuta päättyneiden pudotuspelien jälkeen mestaruutta juhli Baltimore Bullets voitettuaan hallitsevan mestarin, Philadelphia Warriorsin finaalisarjassa otteluvoitoin 4–2.
Burn Notice
Muissa medioissa
Ajallisesti ennen televisiosarjan tapahtumia sijoittuva Burn Notice: The Fall of Sam Axe keskittyy Sam Axen Navy SEAL -uran loppuhetkille. Sen ensiesitys oli Yhdysvalloissa 17. huhtikuuta 2011.
BAA-kausi 1947–1948
Runkosarja
V=voitot, H=häviöt, V%=voittoprosentti
Oerlikon FFS
Rumpusyöttöisestä 20 × 110 versiosta tuli länsi-liittoutuneiden tärkein 20 millimetrin ilmatorjuntatykki toisessa maailmansodassa sekä laivastossa että maavoimissa erilaisina asennuksina. Sen nimike oli tällöin Oerlikon S. Yksittäisasennus oli MK II.Sen tulinopeus oli 450 ls/min. Pariasennus oli nimeltään MK V. Nelipiippuista versiota käytti Yhdysvaltain laivasto.
Burn Notice
Muissa medioissa
New American Library (Signet Booksin nimellä) on julkaissut viisi Burn Notice -romaania. The Fix (2008), The End Game (2009), The Giveaway (2010), The Reformed (2011) ja The Bad Beat (2011) on kaikki Tod Goldbergin kirjoittamia.
Oerlikon FFS
20 × 72 kaliperisen version otti käyttöön keisarillisen Japanin laivaston ilmavoimat nimellä Tyyppi 99-1. Japanin laivaston ilmavoimat otti 20 × 101 RB patruunaa käyttävän version käyttöön nimellä Tyyppi 99-2. Asetta kehitettiin edelleen muuttamalla rumpusyöttö vyösyötöksi, jolloin tyyppinimeksi tuli 99-1 malli 4.
Työsuojelupäällikkö
Työsuojelupäällikkö on työnantajan nimeämä työsuojeluhenkilö, joka huolehtii työpaikalla työsuojelun järjestämisestä. Työnantaja voi toimia henkilökohtaisesti työpaikan työsuojelupäällikkönä, mutta tehtävässä voi olla myös muu nimetty henkilö. Työsuojelupäällikkö voi hoitaa toimea usealla työpaikalla samanaikaisesti. Työsuojelupäällikkö edustaa työnantajaa työsuojelutoimikunnassa.
Työsuojelupäällikön tehtäviin kuuluvat työnantajan ja esimiesten neuvominen työsuojeluasiantuntemuksen hankintaan liittyvissä asioissa sekä yhteistyössä työntekijöiden ja työsuojeluviranomaisten kanssa. Työsuojelupäälliköllä pitää olla työpaikan vaativuuteen tarvittavat osaamiset ja hyvät tiedot työsuojelusäännöksistä.
Työsuojeluhenkilöstön, niin työsuojelupäällikön kuin työsuojeluvaltuutetun tehtävänä on tukea työyhteisön työsuojelutoimintaa osaamisellaan, aloitteillaan ja linjaorganisaatiota palvelevilla toiminnoillaan. Toiminnan tulee tapahtua yhteistyössä esimiesten ja työntekijöiden sekä työ­terveys­huollon kanssa. Työsuojeluvastuu ja päätösvalta toimenpiteistä on työnantajalla.
Työsuojeluhenkilöstön keskeisiä tehtäviä on arvioida työympäristöä, tunnistaa häiriöitä ja oireita sekä tehdä esimiehille ehdotuksia niiden poistamiseksi. Heidän tulee olla aloitteellisia vaarojen ennalta ehkäisemiseksi sekä ratkaisujen kehittämiseksi. Onnistuakseen tässä työssä heidän pitää tuntea hyvin oma työpaikkansa ja sen työolot. He tarvitsevat myös riittävät tiedot työsuojelusta voidakseen opastaa muuta henkilöstöä työsuojeluasioissa. Lisäksi heillä on oltava motivaatiota kehittää työpaikkansa työsuojelua sekä taito keskustella, kuunnella toista osapuolta ja perustella oma kantansa. Heille on annettava edellytykset tehtäviensä hoitamiseen, kuten aikaa sekä koulutusta ja tietoa työsuojeluun liittyvistä asioista.
Työsuojelupäällikön tehtävät
Työsuojelupäällikön tehtävät määräytyvät työsuojelun valvonta-asetuksen 17 §:n mukaan. Käytännön työsuojelupäällikön työtä kuvaa Työterveyslaitoksen tutkimus työsuojelupäällikön tehtävistä ja roolista.
Esiin nousi muun muassa seuraavia asiakokonaisuuksia:
On tavallista, että työsuojelupäällikkö välittää työsuojelutoimikunnan kannanotot yrityksen päätöksentekoelimelle.
Tiibetiläinen kirjaimisto
Tiibetiläinen kirjaimisto on abugida-tyyppinen kirjaimisto. Sitä käytetään tiibetin kielen ja lisäksi dzongkhan kielen, denzongkhan kielen, ladakhin kielen ja joskus baltin kielen kirjoittamiseen. Sitä kirjoitetaan vasemmalta oikealle. Tavut, joissa on 1–4 kirjainta, erotetaan toisistaan tsheg-merkein ilman sanavälejä (tä'hän'ta'paan). Koska monet sanat ovat tiibetissä yksitavuisia tsheg-merkit toimivat käytännössä sanavälin merkkeinä.
Historia
Legendan mukaan tiibetiläisen kirjaimiston kehittäjä oli Tonmi Sambhota, joka toimi Tiibetin keisarikunnan ministerinä. Sambhota matkusti keisarin käskystä Intiaan keräämään tietoa buddhalaisuudesta, minkä johdosta tiibetille tarvittiin kirjoitusjärjestelmä, ja tiibetiläisen kirjaimiston esikuvana toimikin Intiassa käytössä oleva devanagari. .
Tiibetissä tehtiin oikeinkirjoitusreformi viimeksi 800-luvulla, minkä vuoksi kirjaimisto ei tiibetissä vastaa juurikaan sanojen todellista ääntämystä. pienoiskuva|[[Tonmi Sambhota jota pidetään tiibettiläisen kirjaimiston luojana. ]]
Kirjaimet ja suomalaiset ääntämisohjeet
Nykyisin tiibetin kielen sanojen ääntäminen eroaa paljon niiden kirjoitusmuodosta, sillä kirjoitusjärjestelmä ei ole muuttunut paljon 700-luvulta, jolloin se kehitettiin.pienoiskuva|”Om Mani Padme Hum” [[mantra tiibetiläisellä kirjaimistolla.]]
Konsonantit
Lähde:
Vokaalit
Lähde:
COSMO-Skymed
COSMO-Skymed on italialainen rakenteilla oleva kuuden kaukokartoitussatelliitin järjestelmä, joka on tarkoitettu etenkin Välimeren alueen seurantaan. Sarjan ensimmäinen satelliitti laukaistiin 8. kesäkuuta 2007 Delta II-kantoraketilla Yhdysvaltain Vandenbergin sotilastukikohdasta. Toinen satelliitti pääsi radalleen 9. joulukuuta 2007 ja kolmas 25. lokakuuta 2008.
Kaukokartoitussatelliittien järjestelmä
Satelliittijärjestelmän nimi tulee englannin kielen sanoista "Constellation of Small Satellites for Mediterranean basin observation". Se koostuu ainakin neljästä satelliitista, minkä ansiosta se pystyy kuvaamaan samoja kohteita suhteellisen tiheään. Satelliitit seuraavat sadon kasvua, ottavat kuvia karttojen valmistusta varten, tarkkailevat Italian merialueita ja pyrkivät myös osaltaan estämään mediassa laittomaksi kuvattua muuttoliikettä Afrikasta Italiaan. Kuvien resoluutio on noin yksi metri. Satelliittijärjestelmää kutsutaan kaksikäyttöiseksi, koska sen toimintaa rahoittaa Italian avaruusjärjestön (ASI) lisäksi Italian puolustusvoimat.
Satelliittien tekniikkaa
Satelliitit on kehittänyt - projektin alkaessa vielä täysin italialainen - Alenia Spazio-yhtiö, joka on nykyisin osa ranskalais-italialaista Thales Alenia Space -yhtiötä. Italialaiset yritykset Galileo Avionica ja Laben kehittivät satelliitin X-kaistan SAR-tutkan jne. kriittisiä komponentteja. Satelliitti perustuu ASIn kehittämään PRIMA-satelliittirunkoon. Sen massa on 1700 kg. Se lentää 619 km korkealla naparadalla, jonka inklinaatio on 97,9 astetta. Kunkin satelliitin elinikä on viisi vuotta.
Telespazio kehitti järjestelmän vaativat maa-asemat ja tietokonejärjestelmät.
Toinen sukupolvi tulossa
Kaksi Cosmo SkyMed Gen II-satelliittia laukaistaan vuosina 2014 ja 2015. Italian puolustusministeriö ja Italian avaruusjärjestö ovat vuoden 2009 alussa virallisesti niiden toteutusohjelman. Helmikuun 12. päivänä 2009 kenraali Vincenzo Camporini ja ASI johtaja Enrico Saggese allekirjoittivat asiaa koskevan sopimuksen.
Ohjelma sai nimekseen CSG, Cosmo SkyMed Seconda Generazione. Satelliiteista tulee osa eräiden EU-maiden MUSIS-tiedustelusatelliittiohjelmaan (Multinational Space-based Imaging System).
Jämijärvi (järvi)
Jämijärvi on Satakunnassa Jämijärvellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Jämijärven valuma-alueeseen. Jämijärvi on osa Jämijärven aluetta, jonka keskusjärvi sen on. Valuma-alueen laskujoen eli Jyllinjoen luusua sijaitsee järven itäpäässä Tervaselän lahdenpohjassa olevasta Teevalansalmessa, josta se laskee Kyrösjärveen.
Yleistä
Järven pituus on 12 kilometriä, leveys kaksi kilometriä ja sen pinta-ala on 879 hehtaaria. Se sijaitsee Hämeenkankaan pohjoispuolella ja muodoltaan hyvin rikkonainen järvi. Jämijärvi jakaantuu keskellä Kauppilankylän kohdalla olevan Kauppilanjoen salmesta kahteen järvialtaaseen. Länsipuolen järviallas on 4,5 kilometriä pitkä, mutta sen pituutta lisää 2,8 kilometriä pitkä Palolahti. Itäinen järviallas 5,4 kilometriä pitkä. Kummassakin altaassa on paljon saaria ja lahtia. Altaiden syvyydet vaihtelevat voimakkaasti eri kohdissa lyhyidenkin välimatkojen aikana. Kauppilanjoken kautta virtaa 305 neliökilometrin suuruisen valuma-alueen sadevedet, mikä tekee siitä virtaisan uoman.
Järven ympäri pääsee ajamaan kyläteitä pitkin. Järvialtaiden välissä sijaitsevan Jämijärven kirkonkylän läpi kulkee seututie 261. Järvikierros alkaa kirkonkylältä ja kulkee itään Palokoskelle, josta käännytään Vihuun. Vihussa käännytään itään yhdystielle 13231 ja matkataan Poljan kylän kautta Kauppilankylälle. Itäinen järviallas kierretään Kauppilankylältä etelään yhdystietä 2613 pitkin ja käännytään Soininharjulta itään. Koivistonharjun kohdalla käännytään pohjoiseen Pitkäniemelle ja jatketaan yhdystietä 13251 pitkin takaisin seututielle, josta käännytään ensin pohjoiseen ja sitten länteen kohti kirkonkylää.
Läntinen allas
Läntiseen altaaseen laskevat lukuisat ojat ja joet. Pitkän Palolahden pohjukkaan laskevat vierekkäin Naurisjoki, jonka valuma-alueen pinta-ala on 142, ja Palojoki, jonka valuma-alue on 108 neliökilometriä. Naurisjoen keskijuoksua kutsutaan toisinaan Jämijoeksi ja yläjuoksua Kivijoeksi. Nämä muodostavat yhteensä 40 kilometriä pitkän joen, jonka lähdejärvi on Iso Kivijärvi. Naurisjoen valuma-alueella sijaitsevat vielä Valkiajärvi, Röömi ja Korvajärvi. Palojoen pituus on noin 20 kilometriä ja sen latvahaarassa sijaitsee lähdejärvenä Palolammi. Palojoen sivuhaarassa sijaitsee Tyykköönjärvi. Palolahden suulta länteen laskee lyhyempi Koikonoja, jonka valuma-alue on 24 neliökilometriä. Sen valuma-alueella ei ole järviä. Pohjoisrannoilla laskevat järveen vielä kaksi lampea. Tervalampi on pieni ja lyhyen ojan varrella sijaitseva lampi, joka laskee Tervalahteen. Jämijärven keskustaan laskee Loukkulampi ja sen latvaojat tuovat vetensä kaukaa pohjoisilta soilta. Jämijärven etelärannalle laskee vain lyhyitä ojia Hämeenkankaan pohjoisilta rinnesoilta. Poljan kylän kohdalla on sijainnut pieni Pihnarinlammi, joka on kuivatettu kosteikoksi.
Läntisessä altaassa sijaitsee 25 suurempaa saarta ja muutamia pienempiä luotoja. Osa pienistä saarista ovat uusia ja ne ovat syntyneet järvenlaskun yhteydessä. Huomattavimmat saaret ovat Palosaari, Huopansaari ja Juminsaari. Palosaari on 2,4 kilometriä pitkä ja jakaa järven selvästi kahteen osaan. Huopansaari on kilometrin pituinen ja Juminsaari on 800 metriä pitkä ja siihen johtaa keskustasta pengertie. Läntisen altaan syvin kohta on yhdeksän metriä ja se sijaitsee Juminsaaren edustalla. Siihen päättyy 2,8 kilometriä pitkä ja kapea syvänne, joka jatkuu matalampana Palolahden perukalle saakka. Toinen vastavanlainen kahdekasanmetriä syvä ja 1,3 kilometriä pitkä syvänne sijaitsee etelärannan tuntumassa.
Itäinen allas
thumb|300px|Näkymä Mielahteen ja ruohottuneeseen Pitkälahteen harrastelijalentäjän kuvaamana. Itäiseen altaaseen Seeksanlahteen laskee pohjoisesta lukerteleva oja, jonka yläjuoksulla sijaitsevat Alinen- ja Ylinen Teerlammi. Samaan osaan järveä laskee idästä lyhyttä ojaa myöten Ainajärvi. Etelärannan ainoa tähän altaaseen laskeva järvi on Mertiöjärvi. Jyllinjoki alkaa Ohrisaaren takana sijaitsevasta pitkästä Tervaselän lahden pohjukasta ja laskee 15 kilometrin jälkeen Kyrösjärveen.
Itäisessä altaassa on yhdeksän saarta ja luotoa. Niistä suurimmat ovat Uimaluoto, Lehtisaari, Majasaari ja Niittusaari. Järvialtaan syvänteet mutkittelevat järven pohjassa. Yli kahdeksanmetrinen syvänne sijaitsee Majasaaren, Korkeasaaren ja Uimaluodon välissä ja näiden saarten väliköissä. Uimaluodon eteläpuolelta sen ohittaa Syväsalmi, jossa monin paikoin 15 metriä syvää. Pyydönniemen edustalla sijaitsee 1,5 kilometriä pitkä yli 20 metriä syvä syvänne. Sieltä löytyy Karilannokan edustalta myös järven syvin kohta, joka on 26 metriä syvä.
Saarten rikkomassa järvialtaassa on kaksi pitkää lahtea. Pitkälahteen pääsee pääaltaasta alle 30 metriä leveän lahdensuun kautta ja lahti muodostaakin kilometrin pituisen oman vesialueensa. Samantapainen lahti muodostuu Tervaselän ja Teevelansalmen muodostamasta lahdesta, joka on yli kilometrin pitkä. Se pohjukasta alkaa Jyllinjoki, jota pitkin voi veneillä jonkin matkaa alaspäin. Mertiöjärven vedenpinta on samassa tasossa Jämijärven kanssa ja järvien välillä voi liikkua pienellä veneellä.
Vedenlaatu
Jämijärvi on erittäin rehevä järvi, jonka humuspitoisuus on korkea. Vesi on sameaa ja sen väri on ruskea. Länsialtaan vedessä on ravinteita enemmän kuin itäaltaan vedessä, koska länsialtaaseen laskee kaksi jokea ja suuri oja. Syvänteissä on happitilanne sitä huonompi, mitä syvemmällä ollaan. Tämä johtuu veden lämpötilakerrostuneisuudesta, jota esiintyy kesäisin ja talvella. Veden laatuluokitus on siten välttävä.
Järven kunnostus
Järven luusuaan ollaan rakentamassa pohjapatoa, joka nostaisi järven vedenpinnan keskikorkeutta 10 senttimetriä ja sen alinta korkeutta 44 senttimetriä.
Järvenlasku
Järvenlaskun vaikutukset olivat moninaiset. Järven kokonaistilavuus pieneni selvästi, koska keskisyvyys pieneni 5,6 metristä 4,3 metriin. Pinnan alenemisesta johtuu monet ”levä”-nimiset saarelmat, joiden ympärillä on matalaa ja ruohottunutta rantaa. Monet saaret myös maatuivat toisiinsa. Esimerkiksi Palosaari oli vielä vuonna 1785 noin 1,7 kilometriä pitkä saari. Järvenlaskujen seurauksena siihen maatuivat kiinni "Wittanen", ”Lambisaari” ja ”Pätäjäsaari”. Pieni Otajan saari maatui kiinni Uimaluotoon ja ”Korkiasaari” kiinni mantereeseen. Monet saaret kasvoivat luonnollisesti suuremmiksi. Mertiöjärven suu kapeni niin pieneksi, että nykyistä uomaa voidaan kutsua ojaksi. Myös Pitkälahden suu kapeni merkittävästi.
Karolina Kołeczek
Karolina Kołeczek (15. tammikuuta 1993 Sandomierz) on puolalainen aitajuoksija.