cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Atte Mäkinen (jääkiekkohyökkääjä)
Seuraura
Elokuussa 2015 Jokerit lainasi Mäkiset Mikkelin Jukureihin. Tammikuun 2016 lopulla Jokerit kuitenkin kutsuivat heidät KHL-vahvuuteensa paikkaamaan loukkaantumisia. He tekivät KHL-debyyttinsä 1. helmikuuta 2016 vieraissa SKA Pietaria vastaan. Atte merkittiin joukkueensa nelosketjun oikeaan laitaan veljensä Miron sekä Tomi Mäen viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 3.20 minuuttia. Seuraavassa ottelussa 3. helmikuuta 2016 vieraissa Dinamo Riikaa vastaan Mäkinen syötti veljensä Miron tekemän KHL-uran avausmaalin. Atte pelasi Jokereissa viisi runkosarja- ja kaksi playoff-ottelua, joiden jälkeen hän palasi loppukaudeksi 2015–2016 takaisin Jukureihin. Mäkinen voitti kauden päätteeksi Mestiksen mestaruuden.
Kaudeksi 2017–2018 Mäkinen teki Kiekko-Vantaan kanssa uuden, vuoden mittaisen sopimuksen. Hänet nimettiin joukkueen varakapteeniksi. Mäkinen pelasi runkosarjassa loukkaantumisen vuoksi kuitenkin vain 16 ottelua. Kaudeksi 2018–2019 hän siirtyi yhdessä veljensä Miron kanssa vuoden mittaisella sopimuksella TUTO Hockeyn riveihin. Mäkinen oli joukkueen neljänneksi paras pistemies tehoilla 11+16=27. Pudotuspeleissä hän jakoi kuudella syöttöpisteellään TuTon sisäisen syöttöpörssin voiton Niko Ahoniemen ja Lassi Kokkalan kanssa. Mäkinen voitti kauden päätteeksi Mestis-pronssia. Mäkinen pelasi kauden aikana myös kaksi SM-liigaottelua lainalla Turun Palloseurassa helmikuussa 2019.
Mäkinen siirtyi kaudeksi 2019–2020 jatkamaan Mestis-uraansa vuoden mittaisella sopimuksella Kokkolan Hermeksen riveihin. Hän oli Suomen Cupissa joukkueen paras maalintekijä kolmella osumallaan Zdeněk Sedlákin kanssa. Runkosarjassa Mäkinen oli Hermeksen sisäisen syöttöpörssin kärjessä ja jakoi sisäisen pistepörssin kärkisijan Riku Sihvosen kanssa, kunnes lokakuussa 2019 hän siirtyi kevääseen 2021 asti ulottuvalla sopimuksella SM-liigajoukkue Porin Ässiin. Joukkueessa pelaa myös Mäkisen kaksoisveli Miro. Atte teki ensimmäisen pääsarjamaalinsa 4. tammikuuta 2020 Mikkelin Jukureita vastaan. Kaikkiaan hänen ensimmäinen täysimittainen pääsarjakautensa toi 41 runkosarjaottelussa tehot 6+6=12.
Kaudeksi 2021–2022 Mäkinen palasi vuoden mittaisella sopimuksella kasvattajaseuransa Kiekko-Vantaan Mestis-joukkueeseen. Kaudeksi 2022–2023 hän siirtyi yhdessä veljensä Miron kanssa Ruotsin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle HockeyEttan-joukkue Linden Hockeyn riveihin.
Maajoukkueura
Mäkinen pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2014 ja Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2013. Hän edusti myös alle 17-vuotiaiden maajoukkuetta World U-17 Hockey Challengessa ja Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla vuonna 2013, joista jälkimmäinen turnaus päättyi kultaan. Yhteensä Mäkinen on pelannut 12 nuorten ja 30 poikien maaottelua.
Ronnie Milsap
thumb|Ronnie Milsap vuonna 1974. Ronnie Lee Milsap (s. 16. tammikuuta 1943 Robbinsville, Pohjois-Carolina) on yhdysvaltalainen country-laulaja ja -muusikko.
Milsap syntyi sokeana. Hän alkoi opiskella klassista musiikkia, mutta kiinnostui pian myös rock and rollista. 1960-luvun alussa hän esiintyi J. J. Calen yhtyeen kanssa.
Milsap julkaisi vuonna 1963 singlen "Total Disaster". Hän nousi kymmeniä kertoja listaykköseksi, ja ajoittain musiikissa on kuultavissa pop-vaikutteita. Viimeinen listaykköshitti on "A Woman In Love" vuodelta 1989. Hän on Grammy-palkittu.
Satakunnan käräjäoikeus
Satakunnan käräjäoikeus on Satakunnan tuomiopiiriin ja Turun hovioikeuspiiriin kuuluva käräjäoikeus.
Satakunnan käräjäoikeus syntyi vuoden 2010 alussa, kun Porin ja Rauman käräjäoikeudet ja Ikaalisten käräjäoikeuden läntisimmät kunnat eli Honkajoki, Jämijärvi, Kankaanpää ja Karvia liittyivät valtioneuvoston antamalla asetuksella yhdeksi kokonaisuudeksi. Satakunnan käräjäoikeuden kanslia sijaitsee Porissa ja käräjäoikeudella on istuntosalit Porissa ja Raumalla. Kokemäen sivukanslian toiminta on lakannut 31.12.2009 ja Rauman kanslia on lakannut 1.1.2016 alkaen.
Sukkuladiplomatia
pienoiskuva|Sukkuladiplomatia-termiä käytettiin ensimmäiseksi Henry Kissingeristä, joka on kuvassa toisena oikealta keskustelemassa arabimaiden ulkoministerien (kaksi vasemmanpuoleisinta miestä) kanssa vuonna 1974. Sukkuladiplomatia tarkoittaa neuvottelutapaa, jossa välittäjä sukkuloi edestakaisin kiistan osapuolten, kuten valtioiden, välillä. Nimityksen otti käyttöön Yhdysvaltain media ulkoministeri Henry Kissingerin neuvotellessa Jom Kippur -sodan osapuolten, arabimaiden ja Israelin välillä, vuosina 1974–1975. Yhdysvaltain ulkoministeri Alexander Haig harjoitti vuonna 1982 sukkuladiplomatiaa Britannian ja Argentiinan välillä Falklandin sodan aikana.
Jöran Wilhelm Lode
Jöran (Göran) Wilhelm Lode (19. maaliskuuta 1742 Turku – 11. syyskuuta 1799 Turku) oli Lode -sukuun kuulunut lakimies ja poliitikko, joka toimi Vaasan ja Turun hovioikeuden presidenttinä.
Loden vanhemmat olivat everstiluutnantti Otto wilhelm Lode ja Katarina Agneta Fleming. Hän opiskeli Turussa ja tuli hovioikeuden auskultantiksi 1776. Helsingin ryhmentin auditööri hänestä tuli 1771 ja Vaasan vasta perustetun hovioikeuden asessori 1776. Reuterholmin valtakaudella Loden ura kehittyi nopeasti: hänestä tuli revisiosihteeri ja yliauditööri 1792, oikeuskansleri 1793 ja sen ohella Vaasan hovioikeuden presidentti 1795. Seuraavana vuonna hänet nimitettiin Turun hovioikeuden presidentiksi, mitä virkaa hän kävi hoitamaan Reuterholmin menetettyä asemansa ja Loden samalla oikeuskanslerin tehtävänsä. Lode otti osaa vuosien 1769–1770 ja 1771–1772 valtiopäiviin toimien kiivaasti hattuja vastaan.
Lode kuoli naimattomana.
Mike Banner
Mike Banner (s. 20. lokakuuta 1984 Washington DC, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jalkapallopuolustaja, joka pelaa Ykkösenn KPV:tä.
Banner pelasi neljä kautta eli vuodet 2007-2010 Pohjois-Amerikan Major League Soccer (MSL) - liigaa 48 ottelua. Kaudella 2012 hän siirtyi Pietarsaaen Jaroon ja pelasi kaksi kautta Veikkausliigaa Jarossa 48 ottelua. Kaudella 2014 Banner pelasi muutaman ottelun FC Edmontonin riveissä, mutta palasi keväällä 2016 Suomessa Ykköseen KPV:hen.
Jamie Nicholls
Jamie Nicholls (s. 21. heinäkuuta 1993) on brittiläinen lumilautailija, joka kilpailee enimmäkseen slopestylessa.
Stonehamin MM-kilpailuissa 2013 Nicholls sijoittui slopestylessa 14:nneksi. Lumilautailun maailmancupissa Nicholls kilpaili ensimmäisen kerran Lontoossa lokakuussa 2008 sijoittuen big airissa 71:nneksi. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti vuotta myöhemmin samassa paikassa oltuaan 27:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Lontoon big air -kilpailussa lokakuussa 2010 oltuaan seitsemäs. Seuraavana vuonna hän sijoittui samassa kilpailussa neljänneksi saavuttaen uransa parhaan sijoituksen maailmancupissa.
Felipe Aspegren
Felipe Aspegren (s. 12. helmikuuta 1994 Cali, Kolumbia) on kolumbialais-suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Ilvestä. Hän on pelipaikaltaan laitapuolustaja. Aspegren on syntynyt Kolumbiassa, mutta muuttanut Suomeen jo alle kouluikäisenä.
Ura
Aspegren on Helsingin Jalkapalloklubin kasvatti, joka on edustanut Veikkausliigassa FC Inter Turkua, Seinäjoen Jalkapallokerhoa, Turun Palloseuraa sekä FC KTP:tä, jonka kanssa hän solmi vuoden mittaisen sopimuksen maaliskuussa 2015. Joulukuussa 2015 Aspegren solmi vuoden mittaisen pelaajasopimuksen optio-oikeudella Tampereen Ilveksen kanssa tavoitteenaan päästä pelaamaan säännöllisesti avauskokoonpanossa. Ilves lunasti Aspegrenin option. Kauden 2017 päätteeksi Ilves teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Aspegrenin kanssa.
Aspegren on edustanut Suomen alle 19-vuotiaiden ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueita.
Margaret Kelly-Hohmann
Margaret Mary Kelly-Hohmann on brittiläinen entinen uimari ja olympiamitalisti. Kelly-Hohmann voitti Moskovan kesäolympialaisissa 1980 olympiahopeaa 4 × 100 metrin sekauintiviestissä, yhdessä Helen Jamesonin, June Croftin ja Ann Osgerbyn kanssa. Urallaan Kelly-Hohmann kilpaili yhteensä kolmissa olympialaisissa, Montréalissa 1976, Moskovassa 1980, sekä kahdeksan vuoden tauon jälkeen Soulissa 1988, sijoittuen 100 metrin rintauinnissa sijalle 20.
Kelly-Hohmannin ainoa henkilökohtainen arvokilpailumitali oli 100 metrin rintauinnin MM-pronssi, jonka hän saavutti pitkän radan MM-kilpailuista 1978 Länsi-Berliinistä. Kelly-Hohmann on 170 senttimetriä pitkä ja painoi uintiurallaan 57 kilogrammaa.
Etelä-Savon käräjäoikeus
Etelä-Savon käräjäoikeus on Itä-Suomen hovioikeuspiiriin kuuluva käräjäoikeus, joka muodostaa Etelä-Savon tuomiopiirin.
Etelä-Savon käräjäoikeus syntyi vuoden 2010 alussa, kun Mikkelin, Pieksämäen ja Savonlinnan käräjäoikeudet yhdistyivät valtioneuvoston asetuksella yhdeksi kokonaisuudeksi. Käräjäoikeuden kanslia sijaitsee Mikkelissä. Lisäksi Savonlinna toimii istuntoipaikkakuntana. Etelä-Savon käräjäoikeuden laamannina toimii Marja Virtanen.
Paralleeliaksiooma
Paralleeliaksiooma, paralleelipostulaatti eli yhdensuuntaisaksiooma on Euklidisen geometrian aksiooma. Sen mukaan: Annetun suoran ulkopuolella olevan pisteen kautta kulkee aina yksi ja vain yksi annetun suoran kanssa yhdensuuntainen suora, toisin sanoen sellainen suora, joka kuuluu samaan tasoon mutta ei leikkaa annettua suoraa.
thumb|left|250px|Paralleeliaksiooma Eukleideen esittämässä muodossa: jos suora leikkaa kaksi muuta suoraa siten, että sisäpuolisten, leikkaajan samalla puolella olevien kulmien summa on vähemmän kuin kaksi suoraa kulmaa, nämä kaksi suoraa leikkaavat toisensa sillä puolella.
Loogisesti yhtäpitäviä muotoiluja
Aksiooma voidaan esittää monessa keskenään loogisesti yhtäpitävässä muodossa. Edellä esitetty muotoilu tunnetaan myös nimellä Playfairin aksiooma, skotlantilaisen matemaatikon John Playfairin mukaan. Euklideen alkuperäisessä teoksessa aksiooma oli kuitenkin muotoiltu näin:
Jos suora leikkaa kaksi muuta suoraa siten, että sisäpuolisten, leikkaajan samalla puolella olevien kulmien summa on vähemmän kuin kaksi suoraa kulmaa, siinä tapauksessa nämä kaksi suoraa riittävän kauas jatkettuina leikkaavat myös toisensa sillä puolella, jossa sanottujen kulmien summa on pienempi kuin kaksi suoraa kulmaa.
Charlotte Lydecken
Charlotte Maria Lydecken (18. elokuuta 1833 Viipuri – 10. tammikuuta 1916 Viipuri) oli suomalainen seminaarinjohtaja ja käsityön opettaja.
Paralleeliaksiooma
Loogisesti yhtäpitäviä muotoiluja
Voidaan osoittaa, että nämä kaksi muotoilua ovat keskenään yhtäpitävät.
Charlotte Lydecken
Lydeckenin vanhemmat olivat vaskiseppä Johan Friedrich Lydecken ja Juliana Eleonora Blindsell. Hän kävi Viipurin saksalaisen tyttökoulun ja tuli 17-vuotiaana opettajaksi Ruokolahdelle ja sitten Parikkalaan. Muutamaa vuotta myöhemmin hän perusti Viipuriin valmistavan koulun ja opetteli samalla suomen kielen taidon. Uno Cygnaeuksen avulla hän pääsi Berliiniin kahdeksi vuodeksi harjoittamaan pedagogisia opintoja. 1863 hänestä tuli Jyväskylän naisseminaarin ensimmäinen historian, maantiedon ja käsityön opettaja, vuosina 1867–1893 hän toimi koulun johtajana. 1889 Lydecken oli jäsen naisten käsityöopetusta pohtineessa komiteassa, 1892 hän julkaisi teoksen Tyttöjen käsitöiden johtamisen ohjeita kansakouluja varten.
JS Kairouan (koripallo)
Jeunesse Sportive Kairouan on tunisialainen koripalloseura, joka pelaa Tunisian koripalloliigassa. Joukkue on voittanut historiansa saatossa kolme Tunisian mestaruutta, jonka myötä sillä viidenneksi eniten kotimaan mestaruuksia.
Charlotte Lydecken
Lydecken kuoli naimattomana.
Katsuobushi
thumb|220px|Katsuobushia lautasella.
Katsuobushi (鰹節 tai かつおぶし) on japanilainen nimi kuivatulle, savustetulle ja käyneelle tonnikalansukuiselle boniitille. Katsuobushi ja kombu (merilevätyyppi) ovat dashin, monien keittojen, pohjan tärkeimmät valmistusaineet. Dashia käytetään esimerkiksi misokeiton ja kastikkeiden tekoon.
Nykyään katsuobushia löytää yleensä pieninä vaaleanpunaisina ja ruskeina lastuina pussitettuna. Suurempia, paksumpia lastuja, kezurikatsuoja (削り鰹; けずりかつお), käytetään dashi-liemen valmistukseen. Pieniä ja laihempia lastuja, hanakatsuoja (花鰹; はなかつお), käytetään monien japanilaisten ruokien, kuten okonomiyakin, maustamiseen ja koristelemiseen.
Kun hanakatsuota lisätään kuuman annoksen päälle, höyry saa lastut liikkumaan kuin tanssien. Tämän vuoksi katsuobushikoristelua kutsutaan myös "tanssiviksi kalalastuiksi".
Käyttö
Dashin lisäksi katsuobushia käytetään myös muiden japanilaisten ruokien valmistukseen:
Matti Hokkanen
Matti Hokkanen (s. 1940 Pylkönmäki) on suomalainen kirjailija. Pientilalla syntynyt Hokkanen on työskennellyt muun muassa metsätyömiehenä ja rajavartiostossa.
Hokkanen sai ensimmäisen palkinnon WSOY:n Lukijan ääni -kirjoituskilpailussa ja hänen voittanut kirjoituksensa julkaistiin Vuosirengas 78 -kirjassa. Kirjojen ohella Hokkanen on kirjoittanut myös eräkertomuksia muun muassa Eränkävijä- ja Metsästys ja kalastus -lehtiin.
JS Kairouan (koripallo)
Historia
Urheiluseura JS Kairouan perustettiin 1942 ja kaksikymmentä vuotta myöhemmin seura perusti sille koripallojoukkueen. Joukkue pelasi pitkään alemmilla sarjatasoilla ja voitti kaudella 1985–1986 kakkosdivisioonan mestaruuden, mutta ei noussut pääsarjaan resulssin puutteiden vuoksi. Joukkuejohdon huomattua joukkueen kasvavan menestyksen he päättivät panostaa lajiin ja palkkasivat valmentajaksi aluksi Habib Belhassenin, jonka korvasi kesken kauden Abdessattar Elloumi, joka nosti seuran ensimmäistä kertaa pääsarjaan kaudeksi 1989–1990. Sittemmin Adel Tlatlin tultua seuran päävalmentajaksi Kairouan saavutti ensimmäisen Tunisian mestaruuden kaudella 2000–2001 ja heti perään kaksi mestaruutta lisää. Lisäksi joukkue saavutti ensimmäisen Tunisian cupin voiton vuonna 2002.
Paralleeliaksiooma
Loogisesti yhtäpitäviä muotoiluja
Aikojen kuluessa useat matemaatikot yrittivät selvittää, voitaisiinko paralleeliaksiooma todistaa geometrian muiden aksioomien avulla. Osoittautui kuitenkin, että jokaisessa sellaisessa yrityksessä käytettiin, tietoisesti tai tiedostamatta, hyväksi jotakin olettamusta, joka on yhtäpitävä paralleelipostulaatin kanssa ja jota ei ilman sitä voida todistaa pelkästään Eukleideen muiden aksioomien avulla. Tällaisia olettamuksia, jotka näin ollen voitaisiin käsittää myös paralleeliaksiooman vaihtoehtoisiksi muotoiluiksi, ovat esimerkiksi seuraavat:
Lopulta 1800-luvulla kuitenkin osoitettiin, että se on loogisesti muista aksioomista riippumaton. Onkin kehitetty myös epäeuklidinen geometria, jossa paralleeliaksiooma ei ole voimassa.
Isak Grimholm
250px|thumb|Isak Grimholm Isak Grimholm (s. 25. maaliskuuta 1985) on ruotsalainen mäkihyppääjä. Hän pitää hallussaan Ruotsin ennätystä lentomäessä 207,5 metriä.
Grimholm on osallistunut 15 maailmancupin osakilpailuun (kauden 2009–2010 loppuun mennessä) ja ollut 30 parhaan joukossa pistesijoilla yhden kerran sijoituttuaan 27:nneksi Planican lentomäessä maaliskuussa 2007. Continental cupissa hän on voittanut yhden osakilpailun ja sijoittunut kahdesti toiseksi.
Luettelo Suomen sahoista
Luettelo Suomessa toimineista merkittävistä historiallisista sahalaitoksista.
Renny Harlin
Renny Lauri Mauritz Harlin (vuoteen 1985 tai 1987 Harjola; s. 15. maaliskuuta 1959 Riihimäki ) on suomalainen elokuvaohjaaja ja -tuottaja.
Harlin ohjasi esikoiselokuvansa Jäätävä polte (1986) Suomessa ja siirtyi sen jälkeen ohjaamaan lähes 30 vuodeksi Hollywoodiin. Toimintaelokuvistaan tunnetun Harlinin tunnetuimpia ohjaustöitä ovat muun muassa Painajainen Elm Streetillä 4 – Unien valtias, Die Hard 2 – vain kuolleen ruumiini yli, Cliffhanger – kuilun partaalla ja Deep Blue Sea. 2010-luvulta alkaen Harlin on ohjannut elokuvia muun muassa Kiinassa ja Suomessa. Hän on ohjannut myös televisiosarjojen jaksoja. Harlinin ohjaamat elokuvat ovat tuottaneet vuoteen 2021 mennessä maailmanlaajuisesti yli 1,2 miljardia dollaria.
Nuoruus
Renny Harlinin vanhemmat olivat Riihimäen sairaalan ylilääkäri, lääketieteen lisensiaatti Oiva Harjola ja sairaanhoitaja Liisa Koskiluoma. Harlinilla on isosisko Tuire Harjola sekä velipuoli Veli-Pekka Harjola ja siskopuoli isänsä edellisestä avioliitosta. Harlinin vanhemmilla oli 24 vuoden ikäero, ja Oiva-isä oli jo 62-vuotias pojan syntyessä, minkä Renny on kertonut nolostuttaneen ja vaivanneen häntä paljon lapsena.
Harlinin Oiva-isä oli suomalaistanut alkuperäisen Harlin-sukunimensä 1930-luvulla Harjolaksi, josta tuli myös Rennyn sukunimi. Ensimmäisen etunimensä poika sai äitinsä suosikkikirjasarjaan kuuluvan Mazo de la Rochen kartanoromanttisen romaanin Jalnan nuori Renny sankarista. Erikoinen nimi aiheutti kuitenkin koulussa kiusaamista, joten Harlin otti kahdeksan- tai yhdeksänvuotiaana kutsumanimekseen toisen etunimensä Lauri.
Vuonna 1972 Harjolat muuttivat Kruununhakaan. Rennyn kesätyöt moottorivenekerhossa johtivat 15-vuotiaana oman veneen hankintaan ja veneilyharrastuksen aloittamiseen. Perhe muutti takaisin Kulosaareen vuonna 1975.
Elokuvaopinnot
Harlin valmistui Alppilan lukiosta keväällä 1978 ja selvitti Taideteollisen korkeakoulun elokuvalinjan pääsykokeen ensi yrittämällä. Ennen opintojensa aloittamista hän kävi armeijan Haminan rannikkojääkäreissä ja Niinisalon varuskunnassa.
Ensimmäiset filmityöt
Palattuaan Yhdysvalloista Suomeen Harlin pääsi töihin Onnenkuvat-elokuvayhtiöön, jossa hän teki, ohjasi ja käsikirjoitti mainoksia ja yritysvideoita. Hän myös perusti Spotlight Productions -firman mainoksien tekoon. Työnsä ohessa Harlin kirjoitti elokuvakäsikirjoituksia ja pyrki turhaan saamaan niille elokuvasäätiöltä rahoitusta. Onnenkuvien ja Cinestudion tuella hänen onnistui kuitenkin kuvata Perintö-nimistä elokuvaa keväällä 1983 muutaman päivän ajan, kunnes rahat loppuivat. Harlin alkoi käyttää materiaalista leikattua pätkää omana työnäytteenään.
Ura
pienoiskuva|[[Jäätävä polte (1986) oli Renny Harlinin ensimmäinen pitkä elokuva.]]
Suomessa
Harlin ja Selin alkoivat tehdä elokuvakäsikirjoitusta yhdessä. He olivat samaa mieltä siitä, että suomalaisten elokuvien pitäisi olla toiminnallisia ja antaa katsojalle elämyksiä. Kaksikko alkoi kerätä rahoitusta suunnittelemalleen arktiselle toimintaelokuvalle Wild Force, ja he saivat toimintatähti Chuck Norrisin alustavasti lupautumaan elokuvan pääosaan. Norris perui lopulta osallistumisensa ja elokuvasta saatiin kuvatuksi valmiiksi ainoastaan traileri. Saatuaan tarpeeksi rahoitusta kokoon Harlin ryhtyi ohjaamaan Lapissa esikoiselokuvaansa Jäätävä polte, jossa hyödynnettiin aiemman elokuvaprojektin lavasteita. Elokuva valmistui joulukuussa 1985 ja sai Yhdysvalloissa ensi-iltansa seuraavan vuoden elokuussa. Elokuvaa esitettiin Yhdysvalloissa yli tuhannessa teatterissa, ja sen esitysoikeudet myytiin kymmeniin maihin. Suomessa elokuva joutui kuitenkin sensuurin hyllylle vuoden ajaksi, sillä Valtion elokuvatarkastamo kielsi sen esittämisen elokuvan raakuuden sekä mahdollisten Suomen ulkovaltojen suhteisiin vaikuttavien haittojen vuoksi. Elokuvan esittäminen hyväksyttiin lopulta siihen tehtyjen leikkausten jälkeen.
Yhdysvalloissa
Harlin oli tunnettu vuoteen 1985 saakka Lauri Harjolana. Hän oli kuitenkin tuolloin jo paljon tekemisissä amerikkalaisten kanssa, ja nimi aiheutti Yhdysvalloissa toistuvia väärinkäsityksiä – etunimeä luultiin joskus naisen nimeksi “Laurie”, ja sukunimeä luultiin meksikolaiseksi ja äännettiin “arhoola”. Koska Harlin oli päättänyt muuttaa Yhdysvaltoihin, hän otti uudelleen käyttöön ensimmäisen etunimensä Renny ja isänsä alkuperäisen sukunimen Harlin. Nimenmuutos virallistettiin syksyllä 1985 tai vuonna 1987.
Harlinin ensimmäinen elokuva ei ollut tehnyt hänestä vielä tunnettua tai rikasta Hollywoodissa, vaan hän oli suurissa veloissa ja ilman agenttia. Jäätävän poltteen nähnyt elokuvatuottaja Irwin Yablans tarjosi Harlinille Vankila-elokuvan käsikirjoitusta filmattavaksi pienellä budjetilla. Elokuva on vankilaan sijoittuva kauhuelokuva. Sitä alettiin kuvata loppukeväällä 1987, ja ensi-iltansa se sai alkuvuonna 1988. Elokuvaa ei markkinoitu mitenkään, ja aikanaan se jäi melko vähälle huomiolle.
Tuottaja Robert Shaye palkkasi pian Vankilan ensi-illan jälkeen Harlinin ohjaamaan New Line Cinemalle suuren budjetin elokuvan Painajainen Elm Streetillä 4 – Unien valtias. Harlin lisäsi elokuvasarjan kauhuteemaan surrealismia ja huumoria. Elokuussa 1988 julkaistu elokuva sai lehdissä myönteisiä arvosteluja. Myös sen menestys oli elokuvasarjan toistaiseksi paras: se oli Yhdysvaltain 19. katsotuin vuonna 1988, usean viikon ajan ykkönen, ja se tuotti yksin Yhdysvalloissa yli 49 miljoonaa dollaria. Harlin sai Elm Streetistä parhaan ohjaajan Saturn-palkintoehdokkuuden.
Harlin vieraili Suomessa vuodenvaihteessa 1988–1989, kun Elm Street sai Suomessa ensi-iltansa. Hän sai kotimaassaan paljon mediajulkisuutta ja elokuvastaan pääasiassa myönteistä kritiikkiä. Harlinia kuitenkin järkytti se, että Suomen sensuuriviranomainen oli saksinut elokuvaa.
Elm Streetin menestyksen ansiosta Harlin sai agentikseen nuoren David Goldmanin kuuluisasta William Morris Agency -agentuurista. Rahatilanteensa parannuttua Harlin muutti parempaan vuokra-asuntoon ja osti punaisen avo-Ferrarin. Harlinille alkoi tulvia käsikirjoituksia luettavaksi. Hänestä oli tullut kiinnostava elokuvaväen keskuudessa, ja yhteistyötä hänen kanssaan ehdottelivat muun muassa tuottaja Steven Spielberg ja näyttelijä Sylvester Stallone. Harlin pääsi myös elokuvaohjaajien liiton jäseneksi, mikä avasi hänelle ovet isoilla studiolla työskentelemiseen.
1990-luvulla
20th Century Fox kiinnitti Harlinin ohjaamaan Alien 3:n, mutta kun Harlinin näkemys elokuvan mielekkäästä sisällöstä ei vastannut yhtiön näkemystä, Harlin irtautui projektista ja sai sen sijaan ohjattavakseen kaksi elokuvaa, jotka saivat ensi-iltansa vuonna 1990. Näistä Ford Fairlane floppasi, mutta Die Hard 2 – vain kuolleen ruumiini yli menestyi ja tuotti maailmanlaajuisesti 240 miljoonaa dollaria 70 miljoonan budjetilla. Die Hard sai hyviä arvosteluja ja poiki useita haastatteluja ja lehtijuttuja. Ford Fairlaneen ei Harlin itse ollut tyytyväinen. Ohjaajan mielestä elokuvan olisi pitänyt toimiakseen kokonaisuutena olla toteutunutta poskettomampi.
Kesällä 1990 Harlin perusti oman elokuvayhtiönsä nimeltä Midnight Sun Pictures ja avasi sen toimiston Sunset Boulevardille.
Harlinin tuottama Rambling Rose (1991) voitti vuonna 1992 parhaan elokuvan palkinnon ja lisäksi Martha Coolidge voitti samasta elokuvasta parhaan ohjaajan palkinnon Film Independent Spirit Awards -palkintogaalassa. Harlinin silloinen naisystävä Laura Dern sai elokuvasta Oscar-ehdokkuuden parhaasta naispääosasta.
Harlinille myönnettiin Helsingissä vuonna 1991 Jussi-palkinto elämäntyöstään. Seuraavana vuonna Harlin vaihtoi agenteikseen CAA-agentuuria edustaneet Richard Lovettin ja Jay Moloneyn.
Seuraavaksi Harlin ohjasi yhden tunnetuimmista elokuvistaan, Cliffhanger – kuilun partaalla (1993). Elokuvan pääosassa esiintyy Sylvester Stallone. Cliffhanger tuotti maailmanlaajuisesti 255 miljoonaa dollaria ja sai kolme Oscar-ehdokkuutta.
Harlin oli jakanut aikansa Kalifornian ja Suomen välillä. Vuonna 1992, Cliffhangerin kuvausten vielä ollessa kesken, hän tuli Suomeen tekemään Gladiaattorit-televisiosarjaa sekä perustamaan Planet FunFun -huvipuistoa Markus Selinin kanssa. Harlin kävi myös Linnan kutsuilla ja tanssitti presidentin tytärtä.
Harlinille tarjottiin hänen kertomansa mukaan ohjattavaksi James Bond -elokuvaa 007 ja kultainen silmä. Harlin kieltäytyi tarjouksesta etupäässä siksi, ettei pitänyt Timothy Daltonia sopivana pääosaan. Harlin oli pitänyt Daltonin edeltäjiä Sean Connerya ja Roger Moorea sopivan charmikkaina rooliin ja ehdotti Pierce Brosnania Daltonin korvaajaksi. Bondin lisäksi Harlin hylkäsi 1990-luvulla muitakin hänelle ehdotettuja projekteja, joista tuli muiden käsissä menestyksiä, kuten Rush Hour – Rankka pari.
Harlinin seuraava ohjaus, merirosvoelokuva Kurkunleikkaajien saari (1995) floppasi näyttävästi. Elokuvaan ei saatu tunnettua miestähteä Harlinin vaimon Geena Davisin rinnalle, ja tuotantoyhtiö Carolcolla oli markkinointiin käytettävänä vain viisi miljoonaa dollaria. Lähes sadan miljoonan dollarin budjetilla tuotettu elokuva tuotti vain 18,5 miljoonan dollarin lipputulot.
Harlinin seuraavassa elokuvassa The Long Kiss Goodnight (1996) Geena Davisin vastanäyttelijänä on Samuel L. Jackson, jonka kanssa Harlin teki myöhemmin lisää yhteistyötä. Kuten muutama muukin Harlinin elokuvista, tämäkin toimintaelokuva tapahtuu lumisessa ympäristössä. Elokuva floppasi lippuluukuilla: 65 miljoonalla dollarilla tuotettu elokuva tuotti Yhdysvalloissa vain 33 miljoonaa. Moni on kuitenkin nimennyt Long Kissin suosikikseen Harlinin elokuvista, ja myös Harlin itse sanoi vuonna 2021 sen olevan hänelle itselleen rakkain oma elokuvansa. Vaatimattomien katsojalukujen Harlin arvelee johtuneen elokuvan epätavanomaisesta sankariparista.
Vuonna 1999 julkaistu haiaiheinen kauhutrilleri Deep Blue Sea toi Harlinille jälleen menestystä ja tuotti 165 miljoonaa dollaria 60 miljoonan budjetilla. Elokuvassa on Harlinin aiempiin elokuviin verrattuna nopeampi rytmi, jollainen noihin aikoihin oli alkanut yleistyä elokuvissa. Harlin on kertonut tunteneensa tuolloin, että Deep Blue Sea nosti hänet takaisin ohjaajien kärkiryhmään.
2000-luvulla
Deep Blue Sean jälkeen Harlin palasi William Morrisin agenttitoimiston asiakkaaksi. Harlinin seuraavan projektin oli tarkoitus olla elokuvasovitus Ray Bradburyn novellista Ukkosen jyrähdys, mutta Harlin sai potkut esitettyään liian radikaaleja muutoksia käsikirjoitukseen. Ohjaajaa vaihdettiin, mutta Harlin merkittiin yhdeksi elokuvan tuottajista.
Vuonna 2001 sai ensi-iltansa Harlinin ohjaama sekä Sylvester Stallonen käsikirjoittama ja tähdittämä autourheiluelokuva Driven. Harlin oli alun perin suunnitellut elokuvaa Ayrton Sennasta ja lyöttäytyi yhteen ystävänsä Stallonen kanssa, joka myös suunnitteli Formula 1 -maailmaan sijoittuvaa elokuvaa. Kun sopimusta Bernie Ecclestonen kanssa ei saatu aikaan, elokuva sijoittuikin lopulta CART-sarjan miljööseen. Harlin kutsuu Drivenin tekemistä elämänsä suurimmaksi virheeksi. Hän hyväksyi elokuvasta pienemmän palkkion kuin edellisestä elokuvastaan, mikä laski hänen markkina-arvoaan Hollywoodissa. Myös ohjaajan käytössä oleva rahamäärä oli suhteellisen pieni, Harlinin mukaan käytännössä vain 30 miljoonaa dollaria. Lisäksi Harlinin ja Stallonen ystävyys katkesi heidän riittaannuttuaan elokuvan kuvausten jälkeen. Driven jäi taloudellisesti tappiolle budjetin oltua 70 miljoonaa ja lipputulojen 54 miljoonaa dollaria.
Harlin ohjasi FBI:sta ja sarjamurhaajasta kertovan Mindhunters-elokuvan vuonna 2002 Weinsteinin veljesten Miramax-yhtiölle. Harvey Weinstein halusi kuitenkin leikkauttaa valmiista elokuvasta alle 13-vuotiaille sallitun version. Kun tämä ei yrityksistä huolimatta onnistunut, tuottaja menetti uskonsa elokuvaan, ja se tuli Yhdysvaltain teattereihin melko huomaamattomasti vasta vuonna 2005 eikä menestynyt.
Harlinin seuraava projekti oli ohjata uudelleen Manaaja: Alku tuottajien oltua tyytymättömiä Paul Schraderin ohjaamaan versioon. Harlin joutui käytännössä kuvaamaan elokuvan uusiksi, vaikka rahaa ei enää ollut paljon käytettävissä. Harlin on kutsunut kokemusta painajaiseksi itselleen, eikä pidä tilkkutäkkimäistä elokuvaa omana elokuvanaan.
Vuonna 2006 ensi-iltansa saanut The Covenant jatkoi Harlinin perinteitä, joissa kohtuulliseen kaupalliseen menestykseen yhdistyivät arvostelijoiden moitteet. Elokuva on Rotten Tomatoesin mukaan vuosikymmenen 31. huonoin elokuva. The Covenantin budjetti oli vain 20 miljoonaa, mutta elokuva tuotti lippuluukuilla 38 miljoonaa dollaria ja DVD-myynnillä 26 miljoonaa sekä nousi ensi-iltaviikollaan katsotuimmaksi elokuvaksi Yhdysvalloissa.
Vuonna 2006 Harlinille selvisi, että hänen pitkäaikainen talousmanagerinsa oli kavaltanut häneltä useita miljoonia dollareita ja jättänyt myös Harlinin verot maksamatta. Harlin ei ollut koskaan tarkistanut omia tilejään tai luottokorttilaskujaan, joten manageri oli saanut varastaa häneltä kaikessa rauhassa.
Harlin sai vuonna 2009 Yhdysvaltain kansalaisuuden mutta piti myös Suomen passin. Samana vuonna hän vaihtoi agenttia jälleen, tällä kertaa United Talent Agencylle. Siitä lähtien hänen agenttejaan ovat olleet Charlie Ferraro ja Max Michael.
Kansainvälisiä tuotantoja
Venäjän–Georgian sotaa Georgian näkökulmasta käsittelevä Viiden päivän sota (2011) oli Harlinin uralla askel erikoiseen suuntaan. Elokuvan rahoittivat pääosin georgialaiset tahot, ja 12 miljoonalla dollarilla tuotetun elokuvan lipputulot jäivät muutamaan sataan tuhanteen. Elokuvaa nähtiin Yhdysvalloissa pienen jakeluyhtiön levityksessä muutamassa elokuvateatterissa.
Suunnitellusta Mannerheim-elokuvaprojektista Harlin jättäytyi pois toukokuussa 2011. Harlin kertoi hylänneensä useita Hollywood-tarjouksia odotettuaan Mannerheim-projektin alkamista. Hanke on ollut vireillä vuodesta 2000.
Vuosina 2011–2013 Harlin kuvasi Yhdysvalloissa muutamia jaksoja eri televisiosarjoihin. Hän oli silloin vailla työtä ja halusi myös oppia sarjamaisen formaatin ohjaamisen. Harlin on suunnitellut myös omien televisiosarjojen tekemistä.
Lumisen Djatlovin solan onnettomuutta kuvaava Devil’s Pass (2013) kuvattiin Venäjällä. Harlinin mukaan hänen aiempi kuvausmatkansa Georgiaan aiheutti Venäjän-matkalla uhkaavan tunnelman, sillä maat olivat sodan jäljiltä yhä huonoissa väleissä. Elokuva ei juurikaan menestynyt.
The Legend of Hercules (2014) palautti Harlinin isoihin tuotantoihin ja hänen elokuvansa laajaan maailmanlaajuiseen jakeluun. Kreikan jumalista kertoneen toimintaelokuvan todellinen budjetti oli Harlinin mukaan vain 20 miljoonaa dollaria. Harlin ei ollut tyytyväinen käsikirjoitukseenkaan, mutta elokuva menestyi kuitenkin kansainvälisesti hyvin. Elokuvan tuotto lippuluukuilla on ollut jo 61 miljoonaa.
Kiinassa
Alkuvuonna 2014 Harlin sai hongkongilaiselta elokuvatähdeltä Jackie Chanilta kutsun tulla tekemään toimintaelokuvaa Kiinaan. Harlin muutti Pekingiin ja ryhtyi valmistelemaan Skiptrace-elokuvaa, jonka kuvaukset alkoivat loppuvuonna. Kiinalainen tapa tehdä elokuvia improvisoimalla paljon oli Harlinille uusi, mutta hän on sanonut nauttineensa siitä. Elokuva menestyi erittäin hyvin ja tuotti ensimmäisen kahden viikon aikana jo yli 100 miljoonaa euroa, budjetin oltua vain 30 miljoonaa euroa. Harlin on kertonut puhelimensa alkaneen jälleen soida ensi-illan jälkeen. Hän päättikin jäädä Kiinaan pitkäksi aikaa tekemään elokuvia ja osti Pekingistä asunnon.
Harlinin kolmas kiinalainen elokuva Bodies at Rest (2019) on Die Hardia muistuttava toimintaelokuva, joka perustuu amerikkalaiseen käsikirjoitukseen.
Harlin perusti vuonna 2018 intialaisen partnerinsa kanssa Kiinaan tuotantoyhtiön nimeltä Extraordinary Entertainment. Sen tarkoitus oli alkaa tuottaa elokuvia Aasiaan, mutta suunniteltu Operation Somalia ei edistynytkään mitenkään. Harlin arvelee Kiinan hallituksen alkaneen nähdä elokuvaviihteen merkityksen Kiinalle vähemmän tärkeänä kuin ennen.
Harlin oli aistinut Kiinan ja Yhdysvaltain välien huononemisen, joten hän päätti kuvata seuraavan elokuvansa The Misfits Arabiemiraateissa. Elokuvan ensi-illan aikaan elokuvasta nousi kohu, kun Qatar väitti sen olevan itselleen vihamielinen. Ryöstökomediaelokuva julkaistiin kesällä 2021.
2020-luvulla
Harlin lensi tammikuussa 2020 Kiinasta Los Angelesin kautta Suomeen juuri ennen koronapandemian kiihtymistä. Kun Kiina suljettiin viruksen vuoksi, Harlin joutui jättämään asuntonsa ja tavaransa sinne odottamaan. Hän on sen jälkeen sanonut, ettei enää usko tekevänsä Kiinassa yhtään elokuvaa Kiinan ja Yhdysvaltain välisten suhteiden heikkenemisen vuoksi.
Harlin ohjasi Suomessa vuonna 2021 ensi-iltansa saaneen Luokkakokous 3 – Sinkkuristeily -elokuvan. Tammikuussa 2021 Harlin kertoi ohjaavansa Suomessa myös komisario Palmu -elokuvan. Elokuvaa käsikirjoitetaan jo, sen kuvaukset alkavat myöhemmin, ja sen on määrä saada ensi-iltansa vuonna 2023. Elokuva perustuu Mika Waltarin alkuperäistekstiin, ja sen käsikirjoitusta on tekemässä Waltarin lapsenlapsi Joel Elstelä.
Arthur Currie
thumb|Arthur Currie vuonna 1917. Arthur William Currie (5. joulukuuta 1875 Napperton, Ontario – 30. marraskuuta 1933 Montreal) oli kanadalainen kenraali, joka toimi ensimmäisessä maailmansodassa Euroopassa sotineiden kanadalaisten joukkojen komentajana 1917–1918. Hän oli ensimmäinen kanadalainen, joka on saanut täyden kenraalin sotilasarvon.
Renny Harlin
2020-luvulla
Harlin ohjaa uusintaversion vuoden 2008 elokuvasta The Strangers. Elokuvaa kuvataan Slovakiassa.
Arthur Currie
Currie työskenteli alkujaan opettajana ja sen jälkeen liikemiehenä Victoriassa. Hän värväytyi vapaaehtoisena miliisijoukkoihin ja yleni rivimiehestä tykistön everstiluutnantiksi maailmansotaa edeltäneinä vuosina. Juuri ennen sodan alkua hän oli joutumassa kiinteistökauppojensa vuoksi vararikkoon ja syytteeseen kavalluksesta, mutta joukko ystäviä pelasti hänet.
Renny Harlin
Yksityiselämä
Harlin oli naimisissa näyttelijä Geena Davisin kanssa vuosina 1993–1998. Kesäkuusta 2021 alkaen Harlin on ollut naimisissa Johanna Kokkilan kanssa. Harlinin muita kumppaneita ovat olleet Laura Dern (1991), Katariina Ebeling (1992–1993), Tarja Smura (1993), Sarah Thackray (2001), Satu Vuorela (2007–2009), Erika (Wunch) Marchino (2010–2015) ja Kay Huang (–2020).
Arthur Currie
Vaikka Currien sotilaskoulutus oli vähäinen, hänet nimitettiin pataljoonankomentajaksi ensimmäiseen kanadalaiseen joukko-osastoon, joka lähetettiin syksyllä 1914 sotimaan brittijoukkojen rinnalle länsirintamalle. Sodan aikana hän yleni tasaisesti. Talvella 1914–1915 hän toimi prikaatinkomentajana ja ansioitui varsinkin toisessa Ypresin taistelussa, jossa saksalaiset käyttivät ensimmäisen kerran taistelukaasua aseena. Sen jälkeen hän oli 1915–1916 divisioonankomentajana ja näytti jälleen kykynsä Vimyn harjanteen taistelussa, jonka menestyksekäs hyökkäys oli pitkälti hänen suunnittelemansa. Heinäkuussa 1917 kenraaliluutnantiksi ylennetty Currie nimitettiin neljää divisioonaa käsittäneiden kanadalaisten joukkojen komentajaksi brittiläisen kenraali Julian Byngin tilalle. Currien komentamat kanadalaiset saavuttivat menestystä kolmannessa Ypresin taistelussa ja etenivät sodan viimeisten kuukausien aikana voitosta voittoon. Currien tahdon mukaisesti kanadalaiset joukot säilytettiin sodan aikana yhtenäisenä taisteluryhmänä. Vaikka brittien sodanjohto arvosti tehokkaana komentajana pidettyä Currieta, omien joukkojensa parissa hänellä oli huonompi maine, sillä hänen sanottiin pitävän etäisyyttä miehiinsä ja johtavan taisteluita kaukaa rintaman takaa.
Renny Harlin
Yksityiselämä
Harlinilla on poika nimeltä Luukas (s. 1997) lyhyestä suhteesta assistenttinsa Tiffany Bownen kanssa. Lapsen huoltajuuskiista kesti parinkymmenen vuoden ajan. Luukas Harlin on toiminut 2020-luvulla isänsä uusimpien elokuvien kolmantena apulaisohjaajana.
Arthur Currie
Currie lyötiin ritariksi vuonna 1917 ja hänelle myönnettiin monia korkeimmista ansiomerkeistä. Maailmansodan jälkeen hän toimi Kanadan miliisijoukkojen ylitarkastajana ja yleni Kanadan armeijan ensimmäiseksi kenraaliksi. Vuodesta 1920 hän toimi kuolemaansa asti Montrealissa toimivan McGill-yliopiston rehtorina ja kanslerina.
Renny Harlin
Yksityiselämä
Muutettuaan Suomesta Yhdysvaltoihin 1980-luvulla Harlin asui Los Angelesissa. Asuttuaan ensin vuokra-asunnoissa Harlin osti vuoden 1989 lopulla itselleen talon Mulholland Drivelta Beverly Hillsissä 1,3 miljoonalla dollarilla. Mentyään naimisiin Geena Davisin kanssa Harlin muutti vaimoineen kesällä 1994 suureen kartanoon Montecitoon Santa Barbaran piirikuntaan Los Angelesista luoteeseen. Keväällä 1997 kun Harlin ja Davis erosivat, Harlin muutti merenrantaan Malibu Roadille. Sieltä hän muutti taas Beverly Hillsin kukkuloille. Vuosina 2001–2003 Harlin asui New Yorkissa, kunnes palasi jälleen Beverly Hillsiin päästäkseen takaisin Hollywoodin tuttuihin elokuvapiireihin.
Vuosina 2014–2020 Harlin asui Pekingissä Kiinassa. Kihlattunsa Johannan kanssa Harlin on asunut vuonna 2021 Bulgarian pääkaupunki Sofiassa, ja pariskunta on häiden jälkeen muuttamassa Lontooseen. Heinäkuussa 2022 heille syntyi tyttövauva Miamissa Yhdysvalloissa. Heidän elämästään kuvattu tositelevisiosarja The Harlins alkoi MTV3:n suoratoistopalvelussa huhtikuussa 2022.
Televisiosarjat
Harlin on myös tehnyt cameoroolin elokuvassa Johtaja Uuno Turhapuro – pisnismies.
Golden Raspberry
Harlin ei ole voittanut Golden Raspberry -huonouspalkintoa. Hän on saanut ehdokkuudet seuraavista ohjauksistaan:
Suomi-viittaukset
Harlinilla on tapana lisätä elokuviinsa Suomi-aiheisia viittauksia. Suomen lippu esiintyy elokuvissa Kurkunleikkaajien saari, Mindhunters ja Cliffhanger – kuilun partaalla. Finlandia Vodkaa juodaan elokuvassa Ford Fairlane. Elokuvassa Deep Blue Sea sekä esiintyy Suomen lippu että juodaan Finlandia Vodkaa. Elokuvassa The Long Kiss Goodnight esiintyy sekä Finlandia Vodkan juomista että puhelinkopin reunaan raaputettu teksti ”Helsinki”. Elokuvassa Cleaner viittauksia on useita: siinä esiintyy Suomen lippu sekä seinägraffiti ”I Love Helsinki”. Yhden elokuvassa näytettävän korruptoituneiden poliisien listan poliisin nimi on Markus Selin. Yhdessä kohtauksessa korruptoitunutta poliisia esittää Peter Franzén. Lisäksi erään hotellihuoneen seinällä on kaksi paperia, joista toisessa on Suomen vaakuna ja toisessa Suomen lippua muistuttava kuva.
Jean Sibeliuksen sävelruno ”Finlandia” soi elokuvassa Die Hard 2 – vain kuolleen ruumiini yli. Eräässä lehdessä esiintyy otsikko ”Finland” elokuvassa Painajainen Elm Streetillä 4 – Unien valtias. Elokuvassa Driven yleisössä on suomalaisia faneja, vaikka elokuvassa ei esiinny ainuttakaan suomalaista ajajaa. Suomalainen kilpa-ajoselostus kuuluu hetkellisesti elokuvan alussa. Daruden kappale ”Sandstorm” soi elokuvassa The Covenant. Lisäksi eräässä kohdassa vilahtaa suomalaisen taidemaalarin Hugo Simbergin teos Haavoittunut enkeli. Eräässä elokuvan kohtauksessa näkyy kirja, jonka kannessa on pieni Suomen lippu.
Elokuvassa 12 Rounds päähenkilö Fisherin työpari ehdottaa minne terroristit saisivat hyökätä mieluummin, ja Fisher mainitsee Helsingin. Fisher pysäyttää pääkonna Miles Jacksonin pakoauton veneellä nimeltä Satu. Veneen ja auton törmäyspaikassa sijaitsevan talon pihalla esiintyy iso Suomen lippu. Georgian presidentti mainitsee puheessaan Suomen elokuvassa Viiden päivän sota. Päähenkilöt käyttävät Suunto-kompasseja elokuvassa Devil’s Pass.
Mario Party 7
Mario Party 7 on Hudson Softin kehittämä ja Nintendon vuonna julkaisema partypeli. Peli on Mario Party -sarjan seitsemäs osa ja neljäs pelisarjan peli Nintendo GameCubelle. Se on myös toinen osa, joka käyttää GameCuben mikrofonia.
Hahmot
Pelissä on yhteensä kaksitoista pelattavaa hahmoa:
Pelaaminen
Mario Party 7 on samankaltainen kuin edeltäjänsä. Pelissä pelataan virtuaalisilla pelilaudoilla, joilla on tarkoituksena saada eniten tähtiä, esimerkiksi avaamalla laatikoita. Laudoilla liikutaan heittämällä noppaa ja liikkumalla sen osoittaman luvun verran. Se, mihin ruutuun päätyy, määrää sen mitä tapahtuu seuraavaksi. Vuorojen lopuksi pelataan aina minipeli, josta voittaja(t) saavat rahaa. Rahalla ostetaan tavaroita ja hankitaan tähtiä.
Mikrofoni
Peli käyttää joissain minipeleissä GameCuben toiseen muistikorttipaikkaan kytkettävää mikrofonia. Tällaisissa minipeleissä yksi pelaaja puhuu englanniksi komentoja mikrofoniin ja muut käyttävät tavallisia ohjaimia.
Kahdeksan pelaajan pelit
Pelissä on myös uusi ominaisuus aiempiin sarjan osiin verrattuna: peliä pystyy pelaamaan normaalin neljän pelaajan sijasta nyt jopa kahdeksan pelaajaa. Tämä ominaisuus toimii siten, että kaksi pelaajaa pelaa samalla ohjaimella jakaen ohjaimen eli toinen pelaaja käyttää ohjaimen oikeaa puolta ja toinen vasenta. Kun ohjaimia on neljä, ja jokaiselle ohjaimelle tulee kaksi pelaajaa, se on yhteensä kahdeksan pelaajaa.
Doug Lee
Doug Lee on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka tunnetaan parhaiten roolistaan Indiana Jonesina kahdessa LucasArtsin pelissä: Indiana Jones and the Fate of Atlantis (1992) ja Indiana Jones and the Infernal Machine (1999). Hän on sen lisäksi esiintynyt kerran kameran edessä, tv-sarjan Good Heavens jaksossa The Big Break vuonna 1976.
Ricky Hickman
Richard "Ricky" Hickman (s. 1. syyskuuta 1985 Winston-Salem) on yhdysvaltalainen koripalloilija, joka edustaa Maccabi Tel Avivia.
Ura
Hickman pelasi yliopistokoripalloa Pohjois-Carolinan yliopistossa, josta hän siirtyi ammattilaiseksi kaudeksi 2007–2008 CS Otopeniin. Yhden kauden jälkeen hän siirtyi Bundesliiga-seura Giesseniin, jossa hän teki 7,0 pistettä ottelua kohden. Kauden 2009–2010 Hickaman pelasi Namika Lahdessa, jossa hän voitti sarjan korikuninkuuden 23,9 pisteen ottelukohtaisella keskiarvolla. Tämän jälkeen hän siirtyi LegADuessa pelanneeseen Junior Casaleen, josta hän siirtyi kauden jälkeen pääsarjaseura VL Pesaroon. Kesällä 2012 Hickman teki kaksivuotisen sopimuksen Euroliigassa pelanneen Maccabi Tel Avivin kanssa.
Esa Laitanen
Esa Laitanen (s. 2. helmikuuta 1984 Alavus) on raumalainen jääkiekkotuomari. Hän tuomitsee pääsääntöisesti SM-liigaa ja Mestistä linjatuomarina. Laitanen tuli SM-liigatuomariksi kaudelle 2008-2009. Hän pelasi C-junioriksi. Ammatiltaan Laitanen on opiskelija.
Risto Hakola
Risto Hakola (s. 1957) on jämsäläinen näytelmäkirjailija ja toimittaja. Hakolan näytelmiä on esitetty muun muassa HimosTeatterissa Jämsässä. Hakolan ensimmäinen HimosTeatteriin kirjoittama näytelmä oli musiikkinäytelmä Reteesti vaan (2006). Se sai hienot arviot, muun muassa sanomalehti Keskisuomalaisen kriitikko Teppo Kulmala totesi näytelmän olevan parasta, mitä Suomen kesäteattereissa on tarjolla. Näytelmässä kuvataan yhtä kesäpäivää vuonna 1968, kun Irwin Goodman ja Vexi Salmi yhtyeineen saapuvat keikalle Polvijärvelle. Keikka päättyy nuorisomellakkaan. Näytelmän päärooleissa nähtiin Joni Leponiemi, Helena Rängman, Reijo Ahonen ja Mikko Röman. Muita Hakolan kirjoittamia näytelmiä ovat musiikkinäytelmä Badding & Badding (2008) ja Sotatalvi (2010). Jälkimmäinen kuvaa kuvitteellisen kiväärikomppanian vaiheita Taipaleenjoen taisteluissa talvisodassa. Näytelmää esitettiin HimosTeatterissa talvella 2010. Kesällä 2012 Himoksessa nähtiin Hakolan kirjoittama näytelmä Hullu pappi!, joka sijoittuu 1600-luvulle. Kesällä 2014 HimosTeatterissa esitetään Hakolan käsikirjoittama musiikkinäytelmä Doris ja Laulumies, jossa kuullaan J. Karjalaisen musiikkia. Tarinankerronnallisen näytelmän pääosassa nähdään Joni Leponiemi.
Paavo Saarinen
Juho Paavo Saarinen (ent. Raumharja; 17. tammikuuta 1886 Askainen – 12. kesäkuuta 1960 Paimio) oli suomalainen maalaisliittolainen kansanedustaja, maanviljelijä ja talousmies.
Paavo Saarisen vanhemmat olivat tilallinen Frans Henrik Raumharja ja Hjalmiina Viktoria Vahlberg. Hänen ensimmäinen vaimonsa oli Lempi Sofia Mustajoki (1907–1928) ja toinen Kerttu Esteri Nygrén (e. Parviainen) (s. 1929). Hänen poikansa on vuorineuvos Pellervo Saarinen.
Saarinen kävi kansakoulun, jonka jälkeen hän valmistui maanviljelyskoulusta 1906. Hän toimi tilanhoitajana Askaisissa 1906–1908, Oulun läänin talousseuran maatalousneuvojana 1908–1911, maanviljelijänä Askaisissa 1911–1917, maanviljelijänä Perniössä 1917–1929, Kansallis-Osake-Pankin pankinjohtajana Perniössä 1929–1932 ja Varsinais-Suomen tuberkuloosiparantolan talouspäällikkönä Paimiossa 1932–1952.
Saarinen oli maalaisliiton Turun eteläisen vaalipiirin kansanedustaja 1. toukokuuta 1924 – 31. elokuuta 1933. Hän toimi eduskunnan laki- ja talousvaliokunnassa, maatalousvaliokunnassa, perustuslakivaliokunnassa, sivistysvaliokunnassa ja valtiovarainvaliokunnassa sekä Suomen Pankin tilintarkastajana. Presidentin valitsijamiehenä hän oli 1925.
Wang Shu
Wang Shu (s. 4. maaliskuuta 1963 Ürümqi, Kiina) on kiinalainen Pritzker-palkittu arkkitehti.
Elämä
Wang syntyi Ürümqissä 1963. Hän valmistui 1988 maisteriksi Nanjingin teknillisestä instituutista. Wangin ensimmäinen työ oli etsiä Hangzhoun Zhejiangin kuvataideakatemiasta vanhoja rakennuksia, jotka olivat kunnostuksen tarpeessa. Hänen ensimmäinen rakennuksensa oli 1990 Hainingiin valmistunut nuorisotalo. Wang perusti 1997 vaimonsa Lu Wenyun kanssa Hangzhouhun oman toimiston, Amateur Architecture Studion.
Wangin läpimurtotyö oli Suzhoun yliopiston Wenzheng Collegen kirjastorakennus, joka valmistui 2000. Hän sai siitä Kiinan arkkitehtuuripalkinnon. Wangin seuraavat työt valmistuivat Ningboon ja Hangzhouhun. Vuonna 2005 valmistui Ningbon nykytaiteen museo ja 2004–2007 kahdessa vaiheessa toteutettu Kiinan taideakatemian Xiangshanin kampus. Wang voitti 2004 kansainvälisen suunnittelukilpailun Ningbon museon rakentamiseksi. Museo valmistui 2008. Wang palkittiin Pritzker-palkinnolla 2012.
Tyyli
Wangin työt ovat moderneja, mutta toisin kuin monet Wangin aikalaiset hän hakee inspiraationsa perinteisestä kiinalaisesta arkkitehtuurista eikä länsimaisesta tyylistä. Hän on kritisoinut Kiinan rakennusbuumia, joka hävittää perinteiset kaupunkiasumukset uusien tieltä. Wang kehitti toimistossaan rakennustapaa, jossa hän käytti purkutyömailta pelastettuja tiiliä ja kiviä. Esimerkiksi Kiinan taideakatemian rakennuksiin Wang käytti yli seitsemän miljoonaa kierrätettyä rakennuselementtiä.
Essaouiran medina
250px|thumb|Näkymä Essaouiran medinaan kaupungin sataman Skala du Port -linnoituksesta. 250px|thumb|Théodore Cornutin suunnitelma kaupungista eli nykyisestä medinasta vuodelta 1767. Essaouiran medina on läntisessä Marokossa Atlantin valtameren rannalla sijaitsevan Essaouiran (aik. Mogador) kaupungin medina eli vanhakaupunki. Vuoden 2004 väestönlaskennassa medinassa oli 16 601 asukasta, mikä on noin 24 prosenttia Essaouiran kunnan väkiluvusta. Essaouiran medina on Marokon 31 medinasta väkiluvultaan 11:nneksi suurin. Medina on pinta-alaltaan 30 hehtaaria. Muurein ympäröity kaupunki muodostui alun perin kolmesta osasta, jotka olivat medina, kasbah ja mellah. Nykyisin medinalla tarkoitetaan koko aluetta. Unesco liitti medinan maailmanperintöluetteloonsa vuonna 2001.