cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
PlayStation Portable
15. lokakuuta 2008 PSP:stä julkaistiin uusi versio, PlayStation Portable 3000 Slim & Lite, joka on kevyempi kuin alkuperäinen. 1. lokakuuta 2009 julkaistiin uusi ja kevyempi malli PlayStation Portablesta, PSPgo. PSPgo on kevyempi ja pienempi muihin malleihin verrattuna. Se eroaa ominaisuuksiltaan muista konsoleista, sillä siinä ei käytetä UMD-levyjä. Pelit on ostettavissa PlayStation Storesta.
PSP-1000
Ensimmäinen PSP-malli, joka julkaistiin 25. lokakuuta 2005 Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa 1. joulukuuta. Mallin mitat olivat 170 mm × 74 mm × 23 mm. Muistia konsoli sisälsi 32 megatavua. Ensimmäistä PSP-mallia myytiin Euroopassa ”Base pack” -mallina, joka sisälsi konsolin, kantopussin ja kuulokekaukosäädin yhdistelmän. ”Value Pack” malli sisälsi ”Base pack” -mallin sisällön lisäksi 32 megatavun Memory Stick -muistikortin ja rannehihnan. Lisäksi julkaistiin ”Giga pack” -malli, jossa oli ”Base pack” -sisällön lisäksi yhden gigatavun Memory Stick -muistikortti, UMD-levy, joka sisälsi pelivideoita, musiikkivideoita ja Spider-Man 2 -elokuvan trailerin. Mukana oli myös jalusta, jolle konsolin voi asettaa.
PSP Slim & Lite
PSP Slim & Lite on päivitetty versio PlayStation Portable -konsolista, mallinumero on PSP-2000 tai PSP-3000. PSP Slim & Lite julkaistiin syyskuussa 2007 Euroopassa, Yhdysvalloissa, Etelä-Koreassa ja Australiassa.
Sen uusia ominaisuuksia alkuperäiseen PSP:hen verrattuna ovat muun muassa kaksinkertainen sisäinen muisti (64 MB), tehokkaampi akku, pienempi koko ja TV-out-liitäntä sekä langaton internet-yhteys.
PSP-2000
Toinen PSP-malli, joka tunnetaan myös nimellä ”Slim & Lite”. 2000-malli oli 33 prosenttia kevyempi ja 19 prosenttia ohuempi kuin 1000-malli ja sisälsi lukuisia uudistuksia. Keskusmuistin määrä on 64 megatavua, konsoli tukee Skype-palvelua ja UMD-levyjen asettaminen on helpompaa sormin avautuvan ja tilavamman levyaseman avulla. Konsoliin oli myös lisätty tuki komponentti- ja komposiittikaapeleille, joilla kuvan sai näkymään televisiossa. Televisionäkymän saa 16:9- ja 4:3-kuvasuhteilla.
PSP-3000
Kolmas PSP-malli sisältää sisäänrakennetun mikrofonin, jota voi käyttää Skype-puheluissa ja joissakin mikrofonia tukevissa peleissä. PSP-3000 sisältää myös uudistetun näytön, joka on aikaisempia malleja kirkkaampi ja sisältää viisi kertaa paremman kontrastin. Aikaisemmissa malleissa oleva ”HOME”-painikkeen nimi poistettiin ja tilalle laitettiin PlayStation-logo. 3000-malli on ulkoisesti ja teknisesti muuten samaa tasoa kuin 2000.thumb|PSP Slim & Lite
PSP GO
Neljäs PSP-malli, PSP GO (tyylitettynä PSPgo tai PSP go, mallinumero PSP-N1000) julkaistiin 1. marraskuuta 2009. Kaikkein merkittävimpinä uudistuksina konsolissa ei ole lainkaan UMD-asemaa, vaan pelit ladataan digitaalisesti PlayStation Storesta. Konsolissa on 16 gigatavua sisäistä Flash-muistia tallennustilana. Irrotettavana mediana laite käyttää Memory Stick -muistikortteja, kuten aikaisemmissa malleissa. Konsolin näppäimet ja analogisen sauvan saa aikaisemmista malleista poiketen näkymään, vetämällä konsolin näytön pois niiden tieltä kun mallia haluaa käyttää. Malli on 13 prosenttia kevyempi ja 35 prosenttia pienempi kuin PSP-3000. PSP GO tukee Bluetooth-yhteyttä. Bluetooth-yhteyden ansiosta PSP Go:ta voidaan pelata PlayStation 3:n Sixaxis- ja DualShock 3 -ohjaimilla.
PSP 1000E
1000E on viides ja edullisempi 99 euroa maksanut PSP-malli, joka julkaistiin 1. marraskuuta vuonna 2011. 1000E mallista on karsittu pois WLAN-yhteydet ja stereokaiuttimet ja sen sijaan laitteessa on vain yksi monokaiutin. Laitteessa on kuitenkin UMD-asema, joka mahdollistaa myös vanhempienkin PSP-pelien pelaamisen. Digitaalinen sisältö voidaan siirtää laitteeseen USB-kaapelilla, kuten vanhempien mallien kanssa, lisäksi USB-lisälaitteet toimivat.
DC-animaatiouniversumi
DC-animaatiouniversumi on useista DC Comicsin animoiduista supersankari-televisiosarjoista koostuva jatkumo, jonka on tuottanut Warner Bros. Animation. Suurimmaksi osaksi tätä universumia ovat olleet mukana tekemässä Bruce Timm ja Paul Dini.
Kaikki hahmot, jotka ovat mukana DC-animaatiouniversumissa perustuvat DC-sarjakuvien sankareihin. Tämä universumi on lähtöisin Batman: The Animated Series -sarjasta, jonka jälkeen on tuotettu lisää spin-off DC-sarjoja, kuten Teräsmies ja Justice League. DC-animaatiouniversumi kesti vuodesta 1992 aina vuoteen 2006 asti.
Viimeisen sarjan päätyttyä DC-animaatiouniversumista oli suunnitteilla vielä yksi elokuva Justice League: Worlds Collide, joka ei kuitenkaan päässyt tuotantoon. Kesällä 2008 Timm ilmoitti keskittyvänsä tuottamaan DC:n animaatioelokuvia, jonka myötä on mahdollista nähdä Worlds Collide elokuvan saavan ensi-iltansa. Elokuvan tuotanto peruttiin, mutta sen muokattua käsikirjoitusta käytettiin elokuvassa Justice League: Crisis on Two Earths.
Vuonna 2017 julkaistu Batman and Harley Quinn ja vuonna 2018 julkaistu Justice League vs. the Fatal Five eivät virallisesti kuulu DC-animaatiouniversumiin, mutta Bruce Timm on kommentoinut, että elokuvat on toteutettu sopivaksi osaksi varsinaista sarjaa. Tästä huolimatta hän pitää niitä myös itsenäisinä elokuvinaan, jotka ovat riippumattomia aiemmista tapahtumista.
Televisiosarjat
DC-animaatiouniversumi koostuu seuraavista animaatiosarjoista:
Hornborg
Hornborg on suomalainen sivistys- ja pappissuku, jonka jäsenet ovat olleet merkittävissä asemissa mm. Suomen suuriruhtinaskunnan säätyvaltiopäivillä, sen porvaris- ja pappissäädyn edustajina. Suomalaisen sukuhaaran kantaisa Bogislaus Hornborg muutti Turkuun Pommerista 1600-luvun lopulla. Sukunimi viittaa ala-saksilaiseen Horneburgin kaupungin alasaksin kieliseen nimeen. Jotkut suvun jäsenet ovat suomentaneet nimensä muotoon Sarvilinna.
Suvun jäsenet ovat erityisesti vaikuttaveet Itä-Suomessa, Viipurissa, muualla Vanhassa Suomessa ja Inkerinmaalla. Useimmista Suomen ja jopa Viipurin ylioppilaista poiketen viipurilaisen sukuhaaran useat jäsenet ovat opiskelleet Tarton yliopistossa.
Risk (albumi)
Risk on yhdysvaltalaisen thrash metal -yhtye Megadethin kahdeksas studioalbumi. Albumia äänitettiin vuonna 1999 tammikuusta huhtikuuhun, ja levy-yhtiö Capitol Records julkaisi sen 31. elokuuta 1999. Albumi jäi yhtyeen viimeiseksi Capitol Recordsin julkaisemaksi studioalbumiksi. Riskillä Megadethin kokoonpano koki muutoksen ensimmäisen kerran sitten vuoden 1990, sillä albumilla yhtyeen rumpalina soittaa ensimmäisen kerran Jimmy DeGrasso. Risk jäi myös kitaristi Marty Friedmanin viimeiseksi levytykseksi yhtyeen kanssa, sillä hän erosi Megadethista kesken albumin julkaisua seuranneen maailmankiertueen.
Risk oli musiikillisesti huomattavan paljon kevyempi albumi kuin Megadethin uran aiemmat levytykset. Albumin uusi tyylisuunta vaikutti paljon levynmyyntiin, ja Riskiä pidettiin sekä kaupallisesti että musiikillisesti epäonnistuneena. Muutoksista huolimatta albumi nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -albumilistan sijalle 16., ja ylitti kultalevyrajan jo julkaisuvuonnaan.
Risk oli englanninkielisen nimensä mukaisesti todellinen riski, sillä albumin teosta ei enää ollutkaan pääsääntöisesti vastuussa Dave Mustaine vaan yhtyeen muut jäsenet ja tuottajat. Dave Mustaine näki itsekin, että hänen luotsaamansa thrash metal -yhtyeen loppu oli lähellä. Albumilla on monia poprock- ja alternative rock -kappaleita, mutta yhtyeen faneille se ei kuulostanut Megadethilta. Toisaalta taas yhtyeen nimi ja maine ei sopinut valtavirtaradiokanaville, joille sen materiaali olisi paremmin sopinut.
Jugoslavian alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue
Jugoslavian alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue edusti Jugoslaviaa jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa.
Arttu Wiskari (albumi)
Arttu Wiskari on laulaja Arttu Wiskarin 15. kesäkuuta 2011 julkaistu debyyttialbumi. Sen julkaisi Warner Music Finland ja sen on tuottanut Olli Saksa. Albumia myytiin kolmessa viikossa 10 000 kappaletta ja se ylitti kultarajan. Ennen vuoden loppua se myi platinaa. Albumi myös nousi Suomen virallisen albumilistan kärkeen (31/2011).
Albumin introssa Vesa-Matti Loiri lausuu sanat: ”Hyvät naiset ja herrat, Arttu Wiskari yhtyeineen.”
Singlet
Albumin ensimmäinen single ”Mökkitie” julkaistiin kesällä 2010 viikkoa ennen juhannusta. Se sijoittui Suomen virallisella latauslistalla 10. sijalle ja vietti listalla yhteensä kymmenen viikkoa (48/2010).
Albumin toinen single ”Tuntematon potilas” julkaistiin 16. toukokuuta 2011. Kappale sijoittui The Voicen Kesähitti 2011 -äänestyksessä 11:nneksi. Myös "Tuntemattomasta potilaasta" on kuvattu musiikkivideo.
Albumin muina singleinä on julkaistu kappaleet ”Sorateiden sankarit” ja ”Terveiset lattianraosta”.
Namu
Namu on atolli Marshallinsaarilla Tyynellämerellä. Se koostuu 54 saaresta. Namu sijaitsee Ralikin saariketjussa ja on yksi Marshallinsaarten lainsäädännöllisistä alueista. Namun asukasluku oli 780 vuonna 2011.
Via Selinuntina
Via Selinuntina oli roomalainen tie, joka kulki Sisilian etelärannikolla ja johti Syrakusasta Lilybaioniin.
Historia
Via Selinuntinan rakentamisajankohtaa ei tunneta. Se oli yksi Sisilian kolmesta roomalaisesta päätiestä saaren itärannikolla kulkeneen Via Pompeian ja pohjoisrannikolla kulkeneen Via Valerian ohella.
Reitti
Via Selinuntina sai alkunsa Syrakusasta (lat. Syracusa) Sisilian itärannikolta. Se kiersi saaren kaakkoiskärjen eli Pakhynoksen niemen (Pachynus, nyk. Capo Passero) kautta ja kulki Fintiaan (Phintias) ja Akragaan (Agrigentum) kautta Lilybaioniin (Lilybaeum) saaren länsipäähän. Lilybaionista tietä jatkoi Via Valeria saaren pohjoisrannikkoa pitkin Messeneen, ja Syrakusasta Via Pompeia saaren itärannikkoa pitkin myös Messeneen.
Tien asemapaikat ja niiden väliset etäisyydet olivat Itinerarium Antonini Augustin mukaan:
Näin tien kokonaispituudeksi saadaan 224 roomalaista mailia eli noin 331 kilometriä.
Laurent Brossoit
Laurent Brossoit (s. 23. maaliskuuta 1993) on kanadalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa NHL-joukkue Winnipeg Jetsin organisaatiossa. Hän on Calgary Flamesin kuudennen kierroksen varaus vuodelta 2011.
Pelaajaura
4. huhtikuuta 2013 NHL-joukkue Calgary Flames kiinnitti Brossoitin tulokassopimuksella. Hänet kaupattiin Edmonton Oilersiin 8. marraskuuta 2013. 24. maaliskuuta 2014 30:n ECHL-joukkue Bakersfield Condorsissa ja kahdeksan AHL-joukkue Oklahoma City Baronsissa pelatun ottelun jälkeen Brossoit sai ensimmäisen kutsun NHL-kokoonpanoon Ben Scrivensin varamaalivahdiksi. Viiden Edmonton Oilers -kauden jälkeen Brossoit jäi vapaaksi agentiksi. Hän teki yhden vuoden mittaisen kaksisuuntaisen sopimuksen Winnipeg Jetsin kanssa heinäkuussa 2018. Brossoit on pelannut kaudella 2018–2019 Jetsissä 12 peliä, niistä joukkue voitti kymmenen Brossoitin torjuntaprosentin ollessa 94,3; päästettyjen maalien keskiarvo oli 2,01. Lokakuussa 2020 Brossoit teki yksivuotisen jatkosopimuksen Jetsin kanssa.
Heinäkuussa 2021 Brossoit solmi kahden vuoden ja arvoltaan 4,6 miljoonan dollarin sopimuksen Golden Knightsin kanssa.
Heinäkuussa 2023 Brossoit palasi vapaana agenttina Jetsiin yksivuotisella ja 1,75 miljoonan dollarin arvoisella sopimuksella.
Saint-Exupéryn kansainvälinen lentoasema
Saint-Exupéryn kansainvälinen lentoasema (aikaisemmin Lyon Satolasin lentoasema) on kansainvälinen lentoasema lähellä Lyonia, Ranskassa. Tarkalleen se sijaitsee Colombier-Saugnieussa 20 kilometriä itään Lyonista. Vuonna 2000 lentoasema nimettiin uudelleen lyonilaisen ilmailupioneerin ja kirjailija Antoine de Saint-Exupéryn mukaan.
Vuonna 2005 lentoasema vastaanotti yli 6,5 miljoonaa matkustajaa, joka tekee lentoasemassa Ranskan neljänneksi suurimman Charles de Gaullen kansainvälisen lentoaseman, Orlyn lentoaseman ja Nizzan Côte d'Azurin kansainvälisen lentoaseman jälkeen.
FLOSS Manuals
FLOSS Manuals on vuonna 2006 perustettu voittoa tuottamaton säätiö. Säätiö keskittyy avoimen lähdekoodin ohjelmien dokumentaatioon.
FLOSS Manualsin käyttämä kirjoitustyökalu on Booktype, joka on kehitetty kirjojen kollaboratiivista kirjoittamista varten. Useimmat käyttöoppaat on lisensoitu GNU GPL:en mukaan.
Lisäksi FLOSS Manualsin toiminta eroaa tavallisesta wikistä siinä mielessä, että uusia oppaita ei aina kirjoiteta verkossa tapahtuvana tuntemattomien ihmisten välisenä yhteistyönä, vaan booksprint-nimellä tunnetuissa kirjoitustapahtumissa, joissa joukko ihmisiä kokoontuu samaan huoneeseen muutamaksi päiväksi kirjoittamaan oppaan.
Kuka tahansa voi lisätä materiaalia FLOSS Manualsiin. Muokkaukset eivät ole reaaliaikaisia - ylläpitäjä julkaisee ne FLOSS Manualsin etusivulla, kun muokkaukset ovat valmiina. Näin lukijat eivät kohtaa 'puolivalmista' sisältöä.
Oppaita voi lukea verkkosivuilla ja ne voi ladata ilmaiseksi EPUB ja PDF -muodoissa. Lisäksi oppaiden painettuja versioita voi tilata Lulu-kirjakaupasta. Suomessa oppaita on jaeltu myös VALO-CD:llä.
Suomenkielinen FLOSS Manuals
FLOSS Manuals on alun perin ollut englanninkielinen. Vuonna 2009 FLOSS Manualsista julkaistiin suomenkielinen lokalisaatio.
Suomenkielisen sivuston toiminta jouduttiin lopettamaan vuonna 2015 vähäisen osallistujamäärän ja resurssipulan vuoksi.
Suomenkielisiä oppaita voi vielä lukea kansainvälisen FLOSS Manualsin sivuilla.
Suomenkieliset oppaat
Suomenkielisessä FLOSS Manualsissa julkaistiin esimerkiksi seuraavat oppaat.
Via Setina
Via Setina oli roomalainen tie, joka kulki Latiumissa Italiassa. Sen arvellaan johtaneen Velitraesta Setian kautta Tarracinaan. Tie menetti merkitystään, kun suorempi ja parempi Via Appia rakennettiin 300-luvulla eaa. Siihen verrattuna osaksi vuorilla kulkenut Via Setina oli paljon hankalampi. Se säilyi kuitenkin käytössä tämän jälkeenkin, ja mainitaan sekä 100-luvulla eaa. että 100-luvulla jaa. Sitä käytettiin vielä ainakin 700-luvulla, jolloin Via Appia oli soistunut Pontisten soiden kohdalla.
Tien länsiosan kiveyksestä on säilynyt osia nykyaikaan.
Furuhjelm
thumb|Furuhjelmin sukuvaakuna. Furuhjelm on ruotsalainen ja suomalainen aatelissuku.
Suvun vanhin tunnettu edustaja oli 1500-luvulla Ruotsiin kauppiaaksi muuttanut Olof Nauclér, jonka juuret olivat luultavasti saksalaisessa papistossa. Suku siirtyi Suomeen vuonna 1675, jolloin Harald Johaninpoika Nauclerus tuli Lappeen kruununvoudiksi. Myöhemmin hän toimi Viipurin pormestarina. Hänen pojanpoikansa, Uudenmaan rakuunarykmentin kirjuri Enok Nauclér (1701–1782) aateloitiin vuonna 1762, jolloin hän otti Urjalassa omistamansa Honkolan kartanon mukaan sukunimen Furuhjelm. Suku esiteltiin Ruotsin ritarihuoneeseen vuonna 1776 numerolla 2051 ja Suomen ritarihuoneeseen 1818 numerolla 146.
Suvun eräs haara asui 1800-luvun lopulta alkaen Puolassa.
Petter Tande
Petter Laukslett Tande (s. 11. kesäkuuta 1985) on norjalainen yhdistetyn hiihtäjä. Tanden nykyinen seura on Byåsen IL. Hänen uransa suurin saavutus on yhdistetyn joukkuekilpailun maailmanmestaruus Oberstdorfissa 2005. Norjan joukkueeseen kuuluivat hänen lisäkseen Håvard Klemetsen, Magnus Moan ja Kristian Hammer. Samoissa kisoissa Tande oli lisäksi normaalimatkalla seitsemäs ja sprinttikilpailussa yhdeksäs.
Tande sijoittui Torinon olympialaisissa 2006 normaalimatkalla neljänneksi ja sprintissä kuudenneksi. Sapporon MM-kisoissa 2007 hän kuului Norjan pronssijoukkueeseen Espen Rianin, Magnus Moanin ja Håvard Klemetsenin kanssa. Sprintissä hän oli kuudes. Liberecin MM-kilpailuissa 2009 hän sijoittui yhteislähtökilpailussa seitsemänneksi ja oli mukana joukkuekilpailussa pronssia saavuttaneessa joukkueessa. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän oli suurmäen Gundersen-kilpailussa kuudes.
Tande on voittanut urallaan kuusi maailmancupin osakilpailua.
Janne Sinkkonen (täsmennyssivu)
Janne Sinkkoseen liittyviä artikkeleja:
Radiotiedustelu
Radiotiedustelu on radioaalloilla tapahtuvaa signaalitiedustelua. Radiotiedustelulla kuunnellaan sodan tai sen uhan aikana vihollisen radioviestiliikennettä, jotta saataisiin ennakkoon tietoa vihollisen liikkeistä ja suunnitelmista. Rauhanaikainen radiotiedustelu on strategista tiedustelua, jonka avulla kootaan suuri määrä tallenteita muiden radioliikenteestä salattujen viestien avaamista varten jo etukäteen.
Radiotiedustelun merkittävä osa-alue on vihollisen salattujen sanomien avaaminen. Vastatoimenpiteiden kannalta on välttämätöntä, että salauksen purku tapahtuu tarpeeksi nopeasti. Radiotiedustelulla on erittäin tärkeä osa korkeamman asteen sodanjohdon operatiivisessa ja taktisessa suunnittelussa.
Radioliikennettä käytetään liikkuvien yksiköiden viestiliikenteessä. Liikkuvia yksiköitä ovat lentotoiminta, laivaliikenne, sukellusveneet ja kaukopartiotoiminta (mm. desantit). Radiotiedustelun avulla voidaan saada selville vihollisen joukkojen liikkumisia, keskittämisiä, hyökkäyskäskyjä, huoltoa, ja muuta viestiliikennettä.
Radiotiedustelua ja sanomien avaamista helpottaa vihollisen organisaation tunteminen. Radiotiedustelulla on suuri merkitys myös saarrostustilanteissa, sillä radioliikenne on saarrettuna olevien ainoa yhteys ulkomaailmaan, jolloin se osa tietoliikenteestä, joka muissa olosuhteissa järjestettäisiin kaapelien kautta, meneekin radioteitse ja näin altistuu radiotiedustelulle.
Radiotiedustelun avulla voidaan tehostaa myös ilmatorjuntaa, kun saadaan selville vihollisen lentokoneiden lähtöpaikat, ajat ja kohteet. Suomen osalta tästä on ollut hyötyä muun muassa Helsinkiä vastaan tarkoitettujen pommitusten ennakoimisessa vastatoimia varten.
Radiotiedustelun ohella radioaalloille voidaan lähettää valeviestejä. Näin vihollisen toiminta voidaan sotkea tai peräti estää.
Tiedonlähteet
Radioliikenteessä viestejä ei aina saada vastaanotettua ymmärrettävästi. Silloin niitä pyydetään lähettämään uudelleen. Tämä helpottaa vihollisen radiokuuntelua yleensä jo ensimmäisellä kerralla napatun viestin varmistamisena. Joskus lähetettyä sanomaa ei kyetä avaamaan ja sitä pyydetään lähettämään toisella (ehkä vihollisen jo tuntemalla) salaustavalla tai peräti selväkielisenä. Radiotiedustelua auttaa vastapuolen huolimattomuus: joskus joku vähemmän tärkeänä pidetty viesti lähetetään esimerkiksi kiireen vuoksi selväkielisenä tai lähetetään turhia sanomia.
Radiosanomien salakieltä on selvitetty myös tutkimalla yksiköiden liikkumisia ja toimintaa radioviestien jälkeen. Muun muassa laivaliikenteen käyttämiä salausjärjestelmiä on usein saatu tällä tavalla murrettua.
Suomalainen radiotiedustelu
Merkittävimpiä suomalaisen radiotiedustelun saavutuksia ovat muun muassa Kannaksen suurhyökkäyksen selvillesaaminen etukäteen sekä Talin–Ihantalan taistelun radiotiedustelun mestarinäyte. Sotien aikana suomalainen radiotiedustelu kasvoi komppaniasta pataljoonan suuruiseksi. Päämajan radiotiedusteluun keskittynyt pataljoona tunnettiin lyhenteellä PMRadP. Radiotiedustelun yksiköiden ja tiedon käyttäjien välillä pidettiin suojattua yhteyttä Eljot-summerilennättimellä.
Suomalaisen radiotiedustelun isä eversti Reino Hallamaa (1889–1979) loi perustan suomalaiselle radiotiedustelulle vuonna 1927. Hänellä oli ratkaiseva merkitys Suomen sodanaikaisen tiedustelupalvelun johtajana ja kehittäjänä. Hallamaa perusti Päämajan tiedusteluosastoon ryhmän, joka selvitti muun muassa Saksan ja Neuvostoliiton salakirjoitussanomat. Ryhmä laati myös Suomen armeijalle sellaiset salakirjoitusmenetelmät, joita mikään ulkovalta ei Suomessa tiettävästi pystynyt selvittämään.
Sotien jälkeen Neuvostoliiton miehitysuhkan takia operaatio Stella Polariksella pyrittiin varmistamaan tiedustelun jatkotoimintamahdollisuudet. Muutama keskeinen tiedustelu-upseeri (mm. Hallamaa) siirtyi ulkomaille Valpon mahdollisilta tutkimuksilta.
Kehitys 2. maailmansodan jälkeen
Radiotiedustelun rooli on muuttunut 2. maailmansodan jälkeen. Tutkien, satelliittien ja automaattisten tiedustelulaitteiden käyttöönotto on tuonut uusia mahdollisuuksia vihollisen liikkeiden tarkkailuun. Niillä voidaan seurata panssarivaunujen, laivaston ja lentomuodostelmien liikkumisia vuorokaudenajasta ja säästä riippumatta. Kylmän sodan aika lisäsi tiedustelun tarvetta. Kilpavarustelu ja ydinaseet toivat uusia haasteita tiedustelulle. Suurvallat perustivat asevoimien ulkopuolelle itsenäisiä tiedusteluorganisaatioita.
Nykyinen 2000-luvun sodankäynnin viestiliikenne on kehittynyt näistä ajoista. Tietokoneet salaavat ja avaavat sanomia ja satelliitit hankkivat tietoja kohdemaasta. Maapalloa kiertää koko ajan satoja yhteys-, navigointi- ja tiedustelusatelliitteja. Tiedusteluun maanpinnalla käytetään nykyään kauko-ohjattavia miehittämättömiä tiedustelulennokkeja.
Rongerik
Rongerik (myös Rongdrik, Roñdik, Rongrik) on asumaton atolli Marshallinsaarilla, Tyynellä valtamerellä. Se sijaitsee noin 165 kilometrin päässä Wothon atollista ja kahdensadan kilometrin päässä Bikinin atollista.
Radiotiedustelu
Radiotiedustelun ja -tarkkailun erot
Radiotiedustelua ei tule sekoittaa siviiliviranomaisten suorittamaan radiotarkkailuun, jonka tarkoituksena on radiohäiriöiden selvittäminen ja ennaltaehkäisy. Radiotarkkailussa viestinnän sisällöllä ei ole merkitystä eikä liikennettä tallenneta. Radiotiedusteluun kuuluvaa suuntimista käytetään kuitenkin myös radiotarkkailussa.
Rongerik
Rongerik koostuu 17 saaresta, joiden pinta-ala yhteensä on noin 1,7 neliökilometriä. Rongerikillä on laguuni, jonka pinta-ala on noin 144 neliökilometriä.
Bikinin atollin asukkaat asuivat Rongerikillä 7. maaliskuuta 1946 – 14. maaliskuuta 1948, kun Bikinillä tehtiin ydinkokeita. Vuonna 1948 he siirtyivät asumaan Kwajaleinille ja lopulta Kilille.
Damiano David
Damiano David (s. 8. tammikuuta 1999 Rooma, Italia) on italialainen laulaja ja lauluntekijä. Hän muodostaa rock-yhtye Måneskinin yhdessä Victoria De Angelisin, Ethan Torchion ja Thomas Raggin kanssa. David tuli tunnetuksi suurelle yleisölle voittaessaan Euroviisut Måneskinin kanssa vuonna 2021.
Ura
David syntyi Roomassa vuonna 1999. Vanhempien ammatin takia hän ja hänen veljensä matkustivat ympäri maailmaa jo nuorena. Hän pelasi koripalloa 17-vuotiaaksi asti paikallisessa joukkueessa pelintekijänä.
David aloitti laulamisen jo kuusivuotiaana. Hän oli lukiossa Roomassa, mutta keskeytti opintonsa musiikkiuransa vuoksi. Myös hänen vanhempansa tukivat hänen musiikkiuraansa. David tapasi Victoria De Angelisin ja Thomas Raggin lukiossa. Vuonna 2016 he perustivat Måneskinin. He soittivat aluksi Rooman kaduilla, mutta nousivat suosioon vuonna 2017 saavutettuaan toisen sijan Italian X Factorin yhdennellätoista kaudella. Seuraavana vuonna julkaistiin heidän debyyttialbuminsa ”Il ballo della vita”. He olivat myös kiertueella vuosina 2018 ja 2019. Vuonna 2021 julkaistiin heidän toinen albuminsa ”Teatro d’ira: Vol. I”.
Euroviisujen voiton jälkeen David ajautui huumekohuun. Häntä syytettiin kokaiinin käytöstä live-lähetyksessä. Myöhemmin hän meni huumetestiin ja tulos oli negatiivinen. David sanoi Voguen haastattelussa, että he eivät ole stereotyyppisiä rocktähtiä jotka käyttävät paljon huumeita ja alkoholia.
Taka
Taka tarkoittaa seuraavia:
Taidemuseo
thumb|[[National Portrait Gallery (Lontoo)|National Portrait Gallery Lontoossa.]] thumb|upright|[[Kiasma Helsingissä.]] thumb|[[Metropolitan Museum of Art New Yorkissa.]] thumb|[[Rijksmuseum Amsterdamissa.]] thumb|[[Uffizi Firenzessä.]] thumb|[[Eremitaaši Pietarissa.]] thumb|Taidemuseon ja gallerian edeltäjä [[Willem van Haechtin maalauksessa Cornelis van der Geestin galleria (1628).]] thumb|[[Tarton taidemuseon näyttelyrakennuksena toimiva ”vino talo” eli Barclay de Tollyn talo Tartossa.]] Taidemuseo on kuvataiteen esittelyyn tarkoitettu rakennus tai tila. Taidemuseo voi olla yksityisessä tai julkisessa omistuksessa. Erona taidegalleriaan on se, että taidemuseoilla on taidekokoelma, usein myös taidehistoriallista henkilökuntaa ja tutkimustoimintaa.
Taidemuseoiden yksi tehtävä on lisätä ihmisten taiteen tuntemusta. Museot voivat esitellä eri aikakausien taideteoksia tai erikoistua tiettyyn aikakauteen. Taidemuseot järjestävät myös yksittäisten taiteilijoiden taidenäyttelyitä ja teemanäyttelyitä. Ne voivat keskittyä yhden tai useamman taiteilijan teoksiin, kuten Musée Rodin, tai muuten rajatumpaan alaan taidetta, kuten National Portrait Gallery.
Chíos (kunta)
Chíos ( eli Δήμος Χίου, Dímos Chíou) on Kreikan kunta, joka sijaitsee Chíoksen alueyksikössä Pohjois-Egean saarten alueella. Kunnan pinta-ala on 842,5 neliökilometriä ja väkiluku 51 390 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Chíos.
Chíoksen kunta käsittää koko Chíoksen saaren. Sen lisäksi kuntaan kuuluvat seuraavat pienemmät saaret: itärannikon Ágios Stéfanos, länsirannikon Ágios Stéfanos, Glastriá, Kalógeroi, Kértis, Koúnoupas, Margaríti, Nisáki, Pelagónisos, Sarakinópetra, Strovíli ja Venétiko.
Nykyinen Chíoksen kunta muodostui, kun Chíos, Ágios Minás, Amaní, Ionía, Kampóchora, Kardámyla, Mastichochória ja Omiroúpoli yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Peqin
Peqin on kaupunki Albaniassa, Elbasanin maakunnassa. Kaupungin asukasluku oli vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 26 136. Peqinin entinen nimi oli Klaudiana. Nykyinen nimi tulee ottomaanien sanasta Bekleyin, mikä merkitsee vieraanvaraisuuden paikkaa. Nykyäänkin kaupungissa on ottomaanien linna ja joitain alkuperäisiä osia Abdurrahman Pashan moskeijasta. Peqinistä on jalkapallojoukkue KS Shkumbini Peqin, joka pelaa Kategoria superioressa, Albanian superliigassa.
Urban Terror
Urban Terror (UrT) on moninpelattava nopeatempoinen FPS-peli, joka perustuu id Tech 3-pelimoottoriin. Peli on ladattavissa ilmaiseksi Microsoft Windows, Linux ja Mac OS X-järjestelmiin. Peli oli alkujaan modi Quake III Arenaan, mutta 2007 lähtien se on ollut saatavissa erillisenä pelinä, joka perustuu GNU GPL -lisensoituun ioquake3-pelimoottoriin. Tämän julkaisun tapahduttua pelin suosio nousi merkittävästi. Beta 4.2 -julkaisu oli syksyllä 2009 työn alla. Sen on kerrottu sisältävän huijauseston, kaksi uutta asetta ja lukuisia uusia karttoja. Tarkkaa julkaisupäivämäärää ei ole kerrottu.
Moninpeli
Urban Terror painottuu verkkomoninpeliin. Pelissä on saatavilla useita pääaseita, vara-aseita ja varusteita, joista pelaaja voi valita itselleen sopivimmat. Jokaisella on omat vahvuutensa ja heikkoutensa. Pelialueelta voi myös poimia aseita tai kranaatteja. Perinteisin pelimuoto on Free for all, jossa kaikki ovat kaikkia vastaan. Team Deathmatchissa kaksi joukkuetta taistelee toisiaan vastaan ja eniten tappoja erän lopussa saanut joukkue voittaa. Lisäksi pelissä on myös kahden joukkueen välinen lipunryöstö ja pommin asettaminen / purku. Lisäksi on myös pelimuoto Team Survivor (TS)Pelissä on nykyisin myös Jump-pelimuoto,jossa pelaajat voivat hyppiä käyttäjien tekemillä kentillä. Pelissä on verta ja väkivaltaa, eikä sitä suositella lapsille.
Sunrise (yhtiö)
Sunrise-yhtiö on erityisesti animaatioon keskittynyt japanilainen tuotantoyhtiö. Se kuuluu Bandai Namco -konserniin.
Yleistä
Sunrise tunnetaan erityisesti alusta alkaen yhtiön sisällä suunniteltujen mecha-animaatioiden tekijänä, mutta niiden lisäksi yhtiö on tuottanut runsaasti myös mm. sarjakuviin pohjautuvia animaatioita. Viime vuosina näistä monet ovat olleet Keroro gunsōn ja Gintaman kaltaisia komedia- ja parodiasarjoja.
Yksi syy alkuperäissarjojen suuruuteen Sunrisen tuotannossa on se, ettei yhtiöllä toimintansa alkuvaiheissa ollut varaa sarjakuvien oikeuksiin. Lisäksi suuri osa yhtiön perustajista oli enemmän kaupallisesti kuin taiteellisesti suuntautuneita, minkä vuoksi tuotannot suunniteltiin alusta pitäen oheistuotemyyntiä, kuten leluja, ajatellen. Alkuperäisanimaatioiden suuren määrän vuoksi alan lehdet keskittyivät laajalti Sunrisen tuotantoon 1980-luvun puolivälissä.
Sunrisen perustivat Mushi Productionin entiset työntekijät. Osamu Tezukan luotsaama Mushi Production oli keskittynyt teosten tuottamiseen ja ajautunut konkurssiin huonojen taloudellisten päätösten vuoksi. Tästä viisastuneina Sunrisen perustajat pitivät johtoajatuksenaan, että taiteellista henkilöstöä ei päästettäisi osallistumaan yhtiön hallintoon. Tämän vuoksi Sunrisen tuotannot on ohjaajatasolle asti ulkoistettu alihankkijoille. Tämä oli vastakohta Mushi Productionin toimintamallille, jossa lähes koko tuotantohenkilöstö oli tuotantoyrityksen palkkalistoilla. Myös Sunrisen useiden menestysteosten tuotantoon osallistuneet ohjaajat Yoshiyuki Tomino ja Ryōsuke Takahashi olivat yrityksen ulkoisija toimijoita.
Sunrise on jaettu useisiin tuotantostudioihin, joista useat on numeroitu. Niiden työntekijät ovat edellä mainitusti etupäässä alihankkijoiden henkilöstöä. Bandai Namco -konserniin liitymisensä jälkeen Sunrise on hoitanut lisensointiasioita ja tuotteidensa ääninäyttelijöiden ja ohjaajien hallinnointia varsin ankarasti.
Historia
Sunrisen tuottamien animaatioiden äärimmäisen heikon laadun vuoksi yhtiötä kutsuttiin ”Amatööri-Sunriseksi”. Yoshikazu Yasuhiko sanoi, että ”tuotteita valmistavana yrityksenä se oli hyvin leväperäinen.”
Marraskuussa 1976 Sunrise irtaantui Tōhoku Shinshan alaisuudesta. Sunrisen Masao Iizukan mukaan Zero Testerin ja Yūsha Raideenin tuottamat voitot olivat menneet kokonaisuudessaan Tōhoku Shinshalle, ja tyytymättömyys kasvoi palkankorotuksitta jääneiden Sunrisen työntekijöiden keskuudessa. Lopulliseksi syyksi eroon voidaan katsoa riidat voittojen jakamisesta. Yrityksen nimeksi vaihtui Kabushikigaisha Nihon Sunrise, ja se hankki alihankintasopimuksen Tōein ja Tsuburaya Productionin animaatioiden tuottamisesta. Seuraavana vuonna 1977 yhtiö julkaisi ensimmäisen kokonaan itse alulle panemansa animaation, Muteki chōjin Zambot 3:n. Vuonna 1979 Sunrise käynnisti japanilaisen animaation real robot -villityksen Kidō senshi Gundamilla.
Kesäkuussa 1987 yhtiö vaihtoi toiminimensä muotoon Kabushikigaisha Sunrise, ja Eiji Yamaurasta tuli yhtiön toimitusjohtaja. Samana vuonna Sunrise vaihtoi painopistettään alkuperäistuotannoista Mister Ajikkon, City Hunterin ja Bats & Terryn kaltaisiin sarjakuvien ja romaanien animaatioversiointeihin. Kikō senki Dragonarin myötä real robot -buumi alkoi hiipua, ja Sunrise laajensi repertuaariaan Mashin eiyūden Watarun kaltaisiin animaatioihin, joissa lapset nousevat robotteihin tai ystävystyvät niiden kanssa taistellakseen vihollisia vastaan, ja Yoroiden Samurai Trooperin kaltaisiin teoksiin, joissa muodonmuutosvoimaiset, komeat nuorukaiset seikkailevat erikoishaarniskoissaan. Gundamia nuoremmalle katsojakunnalle suunnattu Yūsha-sarja osoittautui kaupalliseksi menestykseksi 90-luvun alkupuolella, mikä vahvisti myös Sunrisen alkuperäisanimaatiosuuntausta.
1. huhtikuuta 1994 Bandai sijoitti Sunriseen, joka siirtyi Bandai-konsernin alaisuuteen. Yhtiön hallinto uudistettiin, ja sinne siirtyi useita henkilöitä Bandailta, mm. Satoru Matsumoto.
Katsumi Kawaguchin mukaan Bandai on pyrkinyt keskittymään Gundam-sarjaan, eikä tuotteita, jotka eivät yllä sen tasolle myynnissä, pidetä onnistuneina. On myös esitetty mielipiteitä, että koko robottianimegenre on näivettynyt vain Gundamiksi yleisesti, ei vain Sunrisen sisällä. Tämän vuoksi viime vuodet ovat olleet alalla heikkoja pojille suunnattujen robottianimaatioiden suhteen. Erityisesti Sunrise on välttänyt kilpailemasta Bandain esikoulu- ja ala-asteikäisille suunnattujen Super Sentai (Tōei) -sarjojen kanssa.
Vuodesta 2000 alkaen Sunrisen pääteoksiin ovat kuuluneet bishōjo-animeen robotti- ja sankariaineksia yhdistelevä Mai-HiME, Keroro gunsōn ja Gintaman kaltaiset parodiat, Crush Gear -sarja, Onmyō taisenkin ja Dinosaur Kingin kaltaiset pelien ja lelujen liitännäisanimaatiot sekä alkuperäiset robottisarjat, kuten Zegapain ja Code Geass – hangyaku no Lelouch. Huolimatta sarjojen suuresta määrästä yli puolet Sunrisen liikevaihdosta on peräisin eri Gundam-tuotteista.
Keroro gunsōn jaksossa 33 Keroro-joukkue vieraili yhtiön (joka sarjassa oli nimetty ”Sunirase”ksi) toimistolla.
Vuonna 2007 Sunrise sulautettiin Bandai Namco Group -konserniin, ja Sunrise tuotti Namcon The Idolmaster -pelisarjaan liittyvän Idolmaster: Xenoglossia -animaation. Vuonna 2008 tehtiin Tales of the Abyss -pelin, joka myös on Namcon tuottama, animaatioversio.
Sunrisen animaatiot
Sunrisen animaatioita on tuotettu yhteensä 12 studiossa.
Tärkeimmät OVA-tuotannot
Televisiosarjojen jaksoista koostuvia OVA-teoksia ei ole mainittu.
Ohjaajia
<br style="clear: left;" />
Hahmosuunnittelijoita
<br style="clear: left;" />
Hahmoanimaattoreita
<br style="clear: left;" />
Mecha-animaattoreita
<br style="clear: left;" />
Käsikirjoittajia (romaanikirjailijoita)
<br style="clear: left;" />
Toke
Toke eli Taka on atolli Marshallinsaarilla, Tyynellä valtamerellä. Se sijaitsee Ratakin saariketjussa ja noin 65 kilometrin päässä Ailukin atollista. Token lähin naapuriatolli on Utrik, joka sijaitsee siitä vajaat kuusi kilometriä itään. Toke koostuu kuudesta saaresta, joiden pinta-ala yhteensä on noin puoli neliökilometriä. Atollilla on laguuni, jonka pinta-ala on 93 neliökilometriä. Tokessa ei ole ihmisasutusta.
Toivo Pekurinen
Toivo Anders Pekurinen (14. kesäkuuta 1883 Hamina – 31. toukokuuta 1971 Hamina) oli suomalainen kirjailija. Hän käytti nimimerkkiä T. P. Voikoski.
Etelämantereen tutkimusasemat
Etelämantereen tutkimusasemat ovat Etelämantereella ja sen läheisillä saarilla sijaitsevia tieteellisiä tutkimusasemia. Niissä asui vuoden 2010 kesällä noin 5000 ja talvella 1000 tutkijaa ja muuta työntekijää.
Hortan piiri
Hortan piiri oli yksi Portugalille kuuluvien Azorien saarten kolmesta piiristä vuosina 1836–1976.
Saksan demokraattisen tasavallan kansanarmeija
thumb|250px|NVA:n kunniakaarti Berliinissä (1990) Saksan demokraattisen tasavallan kansanarmeija (, lyh. NVA, kirjaimellisesti Kansakunnan kansanarmeija) oli Saksan demokraattisen tasavallan (DDR) vuosina 1956–1990 toimineiden asevoimien nimi.
NVA oli vapaaehtoisarmeija vuoden 1962 tammikuuhun asti, kunnes maassa astui voimaan yleinen asevelvollisuus. Asepalvelus kesti 18 kuukautta ja siihen olivat velvoitettuja 18–26-vuotiaat miehet. Korkeakouluopintoihin hakevalta mieheltä edellytettiin sitoutumista vähintään kolmeksi vuodeksi armeijan palvelukseen. Naiset pystyivät ilmoittautumaan vapaaehtoisiksi. Aseettomaan palvelukseen luotiin vuonna 1964 mahdollisuus rakennussotilaana (Bausoldat). Nämä joukot erotettiin normaaleista yksiköistä, jotta idealismi ei leviäisi. Aseistakieltäytyjiä vainottiin ja heiltä evättiin usein opiskelupaikka palveluksen jälkeen. Totaalikieltäytyjät olivat valtion vihollisia ja heidät tuomittiin vankeuteen Bautzenissa Stasin kuritushuoneessa.
Vuonna 1987 kansanarmeija oli saavuttanut voimansa lakipisteen ja se koostui 175 300 sotilaasta. Arviolta puolet heistä oli ammattisotilaita ja loput suorittamassa varusmiespalvelustaan.
NVA liitettiin Bundeswehriin 1990. Suurin osa entisistä DDR:n upseereista vapautettiin kuitenkin palveluksesta ja pieni osa, lähinnä nuoria upseereita, sai liittyä Bundeswehriin, kun sotilasarvoa oli ensin alennettu yhdellä arvolla. Kasarmeja suljettiin ja neuvostokalusto poistettiin pääosin käytöstä ja tuhottiin tai myytiin ulkomaille. Suomi osti DDR:n kansanarmeijan jäännöksistä pääasiassa panssarivaunuja, mutta myös kevyitä aseita, kenttätykkejä ja raketinheittimiä.
Euroopan maantiede
thumb|250px|Euroopan topografinen kartta. Eurooppa on fyysisen maantieteen näkökulmasta ryhmä Euraasian mantereen läntisiä niemimaita sekä niiden edustalla olevia saaria. Eurooppa ja Aasia kuuluvat samaan mannerlaattaan, joten maanosat erotetaan toisistaan ensisijaisesti kulttuurimaantieteellisistä syistä. Geologisesti Eurooppaa voidaan myös pitää omana maanosanaan, sillä se sisältää historiallisen Baltikan mantereen (nykyinen Pohjois-Eurooppa) ja siihen myöhemmin liittyneet jäänteet muista mantereista. Keski-Euroopasta erkanevat etelään Iberia, Italia ja Balkan. Pohjoisessa mantereeseen liittyy Fennoskandia. Eurooppa levenee itäänpäin mentäessä, kunnes kohtaa Aasian rajan Uralvuorilla.
Euroopan raja
Etelässä Euroopan erottaa Afrikasta Välimeri. Euroopan lounaispuolella sijaitsevan Makaronesian saarista Azorit luetaan Eurooppaan kuuluviksi; Madeira ja Kanariansaaret ovat maantieteellisesti osa Afrikkaa. Luoteessa raja kulkee Grönlannin ja Islannin välissä – Islanti lasketaan yleensä Eurooppaan, vaikka se sijaitseekin lähempänä Pohjois-Amerikkaan kuuluvaa Grönlantia kuin manner-Eurooppaa. Pohjoisessa Jäämeren saarista Huippuvuoret, Novaja Zemlja ja Frans Joosefin maa lukeutuvat Eurooppaan. Aasian vastainen itäraja kulkee Uralvuoriston vedenjakajaa pitkin. Kaakossa rajanveto ei ole yksiselitteinen, ja siitä on olemassa useita tulkintoja. Tavanomaisin niistä määrittää itärajan jatkumaan Uralvuorten jälkeen Uraljokea pitkin Kaspianmereen, josta se jatkuu Kaukasusvuorten vedenjakajaa pitkin Mustallemerelle. Uraljoen ohella rajana on pidetty myös Embajokea ja Kaukasuksen ohella Kurajokea. Mustaltamereltä raja kulkee Turkin kapeiden salmien, Bosporin ja Dardanellien, kautta Egeanmerelle ja sieltä edelleen Välimerelle.
Kulttuurimaantieteellisesti Eurooppaan voidaan lukea myös Aasiassa sijaitsevat Kypros ja Armenia. Toisaalta eräissä tulkinnoissa, etenkin Venäjällä, koko Kaukasia on jätetty Euroopan ulkopuolelle.
Pinnanmuodot
Euroopan pinnanmuodot vaihtelevat suuresti verraten pienillä alueilla. Etelä-Euroopassa on merkittäviä vuoristoja, kuten Pyreneet, Alpit, Karpaatit ja Kaukasus, samoin pohjoisessa Skandit ja Uralvuoret. Näiden välissä on laaja tasankoalue, johon kuuluu matalan Itämeren halkoma Pohjois-Euroopan alanko ja Itä-Euroopan tasanko.
Ujae
Ujae on atolli Marshallinsaarilla Tyynellämerellä. Se koostuu 14 saaresta ja sijaitsee Ralikin saariketjussa. Ujae on yksi Marshallinsaarten lainsäädännöllisistä alueista. Ujaen asukasluku oli 364 vuonna 2011.
Euroopan maantiede
Vesistöt
Eurooppaa halkovat joet ovat olleet muinaisista ajoista saakka tärkeitä liikenneväyliä. Koillis-Euroopassa kulki monia merkittäviä vesireittejä Euroopanpuoleisen Venäjän suuria jokia pitkin. Itämereltä saatottoi purjehtia jokia pitkin Kaspianmerelle ja Mustallemerelle muutamia taipaleita lukuun ottamatta. Venäjän läpi ovat kulkeneet moniin kansoihin kuuluvat kauppiaat ehkä jo tuhansia vuosia. Viikingit nimittivät Venäjän vesireittejä ja niille vieviä merireittejä idäntieksi.
Myös itämerensuomalaisten arvellaan käyneen idäntiellä. Varsinkin muinaisten vepsäläisten tiedetään olleen tiiviissä kauppayhteyksissä turkkilaisiin kansoihin. Vuoksen kautta myös Suomen vesistöistä esimerkiksi Saimaan vesistö ja siihen yhteydessä olevat vesistöt kuuluivat samaan vesireitistöön, ollen sen luoteinen sivuhaara.
Vesireitit olivat ehdottomasti tärkein vähänkin pidempien matkojen kulkuväylä Suomessa aina moderniin aikaan ja rautateiden sekä maanteiden yleistymiseen asti. Tätä ennen maareitit, taipaleet, koettiin lähinnä esteiksi. Tästä tosin oli joitakin poikkeuksia, muun muassa esihistoriallisena pidetty Hämeen härkätie.
Tatjana Moisejeva
Tatjana Jurjevna Moisejeva (, s. 7. syyskuuta 1981 Hanti-Mansijsk, Venäjän SFNT) on venäläinen ampumahiihtäjä, joka on kilpaillut maailmancup-tasolla kaudesta 2002–2003 lähtien.
Moisejeva hiihti avausosuuden Venäjän viestijoukkueessa, joka saavutti Hanti-Mansijskin juniorien MM-kilpailuissa 2001 kultaa ennen Tšekkiä ja Saksaa. Hän saavutti lisäksi normaalimatkalta niin ikään mestaruuden. Aikuisten arvokilpailuissa hän debytoi Anterselvan MM-kisoissa 2007 sijoittuen yhteislähdössä yhdenneksitoista. Östersundissa 2008 hän sijoittui viestissä neljänneksi ja normaalimatkalla viidenneksi. Lisäksi hän oli yhteislähdössä yhdeksästoista.
Maailmancupissa Moisejeva on saavuttanut neljä palkintosijaa (kauden 2007–2008 jälkeen). Ensimmäisen niistä hän saavutti oltuaan toinen Pokljukan sprinttikisassa 17. tammikuuta 2007.
Brandon Davidson
Brandon Davidson (s. 21. elokuuta 1991 Taber, Alberta) on kanadalainen jääkiekkoilija. Davidson varattiin Edmonton Oilersiin kuudennella kierroksella vuonna 2010.
Pelaajaura
Davidson nimettiin Regina Patsin vuoden tulokkaaksi kaudella 2009-2010. Ensimmäisellä kokonaisella ammattilaiskaudella Davidsonilla diagnosoitiin kivessyöpä. Hän kävi leikkauksessa ja kemoterapiassa ennen paluutaan ECHL-joukkue Stockton Thunderissa. Hänet valittiin Fred T. Hunt Memorial Trophyn voittajaksi.
Davidson on NHL:ssä edustanut jo kuutta eri seuraa. Hän aloitti uransa Oilersista, josta hänet kaupattiin helmikuussa 2017 Montreal Canadiensiin. Montrealista Davidson siirtyi edelleen waivers-listan kautta takaisin Oilersiin joulukuussa 2017, josta hänet helmikuussa 2018 kaupattiin New York Islandersiin. Syksyllä 2018 Davidson siirtyi vapaana pelaajana Chicago Blackhawksiin ja sieltä vuotta myöhemmin niin ikään vapaana pelaajana Calgary Flamesiin. Flames taas myi Davidsonin helmikuussa 2020 edelleen San Jose Sharksiin.
HMS Encounter
HMS Encounter on ollut kuuden Britannian Kuninkaallisen laivaston aluksen nimenä.
Gaspard de la nuit
Gaspard de la nuit: Trois poèmes pour piano d’après Aloysius Bertrand eli Yön Gaspard: kolme runoelmaa pianolle Aloysius Bertrandin mukaan on Maurice Ravelin säveltämä triptyykki eli kolmiosainen pianosävellys, joka valmistui vuonna 1908. Teos perustuu Aloysius Bertrandin samannimiseen runokokoelmaan. Sävellyksen synkkyys ja äärimmäinen vaikeus ovat tehneet siitä tekijänsä sävellystuotannon tunnuskuvan. Teos kestää noin 25 minuuttia. Sen kantaesitti Ricardo Viñes 9. tammikuuta 1909.
Alkuperä
Yön Gaspard: fantasia Rembrandtin ja Callot’n tyyliin on kokoelma proosarunoja, jotka Aloysius Bertrand julkaisi vuonna 1842. Kirjailija luo keskiajasta pittoreskin ja fantastisen kuvan. Maurice Ravel sävelsi musiikin kokoelman kolmeen runoon. Säveltäjän valinta saattaa heijastella hänen tuonhetkistä mielentilaansa, sillä hänen erittäin sairaana ollut isänsä teki juuri kuolemaa.
Sävellyksen osat ovat:
Ondine
Ondine muistuttaa hetkittäin Ravelin toista pianosävellystä Jeux d’eau. Se loihtii esille värähtelevän vedellisen ilmapiirin, joka kutsuu ihmistä vierailulle veden valtakuntaan. Tarinassa lumoava seireeni kuuluu undiinien valtakunnan väestöön. Se on puoliksi enkeli ja puoliksi demoni ja on syntynyt saksalaisessa tarinaperinteessä, ja Grimmin veljekset kehittivät sitä edelleen.
Le Gibet
Le Gibet’ssä eli Hirsipuussa itsepintainen kelloaihe toistuu läpi kappaleen. Säveltäjä on merkinnyt esitysohjeeksi: kiirehtimättä tai hidastamatta aina loppuun saakka. Tämä hypnoottiseksi todettu kohtaus kylpee kelmeässä kuunvalossa.
Scarbo
Scarbo on rytmiltään ja tempoltaan nopea ja triptyykin kappaleista vaikein.
Tunnettuja levytyksiä
Useat pianistit ovat levyttäneet Gaspard de la nuit’n. Heistä ehkä tunnetuimpia ovat:
Dillon Simpson
Ennen Columbusta Simpson oli mukana Edmonton Oilersin organisaatiossa. Oilersissa Simpson pelasi kaudella 2016-17 yhteensä kolme NHL-ottelua, jotka olivat kesään 2020 mennessä hänen uransa ainoat NHL-ottelut.
Simpsonin isä on entinen NHL-hyökkääjä Craig Simpson.
Piccadilly Line
Piccadilly Line on Lontoon metron linja. Se on 71 kilometriä pitkä ja siinä on 53 asemaa, joista 25 sijaitsee maan alla. Linja kulkee Cockfostersista Pohjois-Lontoossa keskustan kautta Heathrow’n lentoasemalle ja Uxbridgeen luoteessa. Linja avattiin 15. joulukuuta 1906 nimellä Great Northern, Piccadilly & Brompton Railway Finsbury Parkin ja Hammersmithin välille, jonka jälkeen sitä on laajennettu useampaan kertaan. Piccadilly Linella on kaksi varikkoa Northfieldsissä ja Cockfostersissa.
Brian Rafalski
Brian Rafalski (s. 28. lokakuuta 1973 Dearborn, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen uransa lopettanut jääkiekkopuolustaja, joka edusti NHL:ssä New Jersey Devilsiä ja Detroit Red Wingsiä. Rafalskilla kesti kauan päästä NHL:ään, mutta hän onnistui voittamaan kolme Stanley Cupia ja vakiinnuttamaan paikkansa liigan tähtipelaajien joukossa.
Ennen NHL-uraa hän pelasi muun muassa SM-liigassa yhden kauden HPK:ssa, jossa voitti pronssia, sekä kaksi kautta HIFK:ssa, jossa voitti kultaa ja hopeaa. Viimeisellä kaudellaan SM-liigassa Rafalski oli yksi HIFK:n avainpelaajista tehden lopullisen läpimurtonsa.
NHL-ura
Kaudella 2000–2001 Rafalski paransi tehotilastoaan tehden puolustajalle vakuuttavat tehot 9+43=52. Hänen pudotuspeleissä tekemänsä 18 pistettä olivat joukkueen puolustajien ennätys. Rafalskin edustama Devils pääsi jälleen finaaleihin asti, mutta hävisi mestaruuden Colorado Avalanchelle. Kaudella 2001–2002 Rafalski keräsi jälleen hyvät tehopisteet 7+40=47. Hänet valittiin NHL:n tähdistöotteluun, jossa hän ei kuitenkaan loukkaantumisen takia pelannut. Kaudella 2002–2003 Rafalski voitti Devilsin puolustajien maalipörssin. Hän oli tärkeässä roolissa Devilsin voittaessa kolmannen Stanley Cupin kahdeksan vuoden sisällä, tällä kertaa voittaen finaalissa Mighty Ducks of Anaheimin. Rafalski siirtyi kesällä 2007 viiden vuoden sopimuksella Detroit Red Wingsiin. Detroitissa hän voitti heti ensimmäisellä kaudellaan uransa kolmannen Stanley Cupin ja ylitti ensimmäistä kertaa NHL-urallaan 10 maalin rajan.
Rafalski lopetti uransa kauden 2010–2011 jälkeen. Kaudella 2013–2014 hän pelasi vielä kokeeksi kolme ottelua ECHL-liigassa mutta joutui luopumaan paluuhaaveistaan selkävaivojensa vuoksi.
Rafalski oli NHL-puolustajaksi pienikokoinen, mutta oli kuitenkin joukkueelleen tärkeä pelintekijä. Hän myös puolusti tehokkaasti, vaikka ei ollutkaan pelitavaltaan puolustava puolustaja, kuten esimerkiksi entinen pakkiparinsa Scott Stevens. Brian Rafalskin parina pelasivat myös muun muassa Scott Niedermayer, Colin White ja Nicklas Lidström.
Maajoukkueessa
Rafalski pääsi edustamaan Yhdysvaltoja ensi kertaa Salt Lake Cityn talviolympialaisiin 2002, joissa Yhdysvallat hävisi Kanadalle finaalissa lukemin 2–5. Rafalski edusti Yhdysvaltoja kansainvälisissä turnauksissa myös maailmancupissa 2004, Torinon talviolympialaisissa 2006, sekä Vancouverin talviolympialaisissa 2010, jossa hän saavutti olympiahopeaa ja hänet valittiin myös turnauksen tähdistökentälliseen. Vancouverin finaali ratkesi Rafalskin puolustusvirheeseen, josta Sidney Crosby pystyi tekemään voittomaalin jatkoajalla.
Mustanmeren neuvostotasavalta
Mustanmeren neuvostotasavalta oli lyhytikäinen neuvostotasavalta Neuvosto-Venäjän eteläosassa Mustanmeren rannikolla. Se käsitti suunnilleen Venäjän keisarikunnan aikaisen Tšernomorskajan kuvernementin. Maan pääkaupunki oli Novorossijsk.
Mustanmeren neuvostotasavalta perustettiin huhtikuussa 1918, mutta vain vajaa kaksi kuukautta myöhemmin, 30. toukokuuta 1918 se lakkautettiin ja sen alue liitettiin Kubanin-Mustanmeren neuvostotasavaltaan.