cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Antti Siltala
Venäjä 2014–2016
Toukokuussa 2016 julkistettiin, että Siltala ja Pielaveden Sampo aloittavat yhteistyön. Ensi alkuun aikoinaan seurassa pelannut Siltala vahvistaa Sammon taustaryhmää ja on mukana joukkueen kokoamisessa, yhteistyökumppanuuksien solmimisessa ja seuran kokonaisvaltaisessa kehittämisessä junioritasolta alkaen.
Turkki 2016–2018
Siltala solmi 1-vuotisen sopimuksen ankaralaisen Maliye Milli Piyangon kanssa kaudeksi 2016–2017. Siltala pelasi seurassa kaksi kautta.
Savo Volley 2018–2022
Siltala palasi kotikonnuilleen kaudelle 2018-2019 uuden liigajoukkueen Savo Volleyn riveissä. Hän päätti uransa Mestaruusliigan hopeaan kaudella 2021–2022.
Maajoukkue
A-maajoukkueessa Siltala on ollut mukana vuodesta 2005 lähtien. Peliaikaa kuusikossa hän ei alkuvuosinaan saanut paljoakaan. Poikkeuksena oli Moskovassa 2005 pelatut Euroopan liigan finaalit, joissa Suomi oli osittain matkassa kakkosjoukkueellaan. Tulos oli kuitenkin mainio, kun joukkue voitti hopeaa. Siltala oli mukana myös Moskovan EM-kisoissa 2007 neljänneksi sijoittuneessa joukkueessa mutta istui pääasiassa vaihtopenkillä. Siltala valittiin jälleen vuoden 2008 lentopallon maailmanliigaan.
Siltalan lopullinen läpimurto maajoukkueessa tapahtui kesällä 2009, kun hän murtautui avauskokoonpanoon. Suomi pelasi mainion kesän kaatamalla muun muassa maailman ykkösmaan Brasilian sekä peräti kolme kertaa lajin suurmaihin kuuluvan Puolan. Kesän 2010 maailmanliigassa Siltala johti välillä jopa pistepörssiä. Maailmanliiga rupeama oli häneltä onnistunut.
Siltala oli pitkään avausseitsikossa ja suuressa roolissa, kun Suomi kaatoi lajin suurmaita. Siltala tahditti Suomen peliä voittoon niin Serbiaa, Yhdysvaltoja, Brasiliaa kuin myös Puolaa vastaan.
2019 EM-kisoissa Siltala teki suomalaista palloiluhistoriaa olemalla ensimmäinen pelaaja, joka osallistui seitsemännen kerran kisoihin.
Saavutukset
Henkilökohtaiset:
Seurajoukkueessa:
Telmo Zarra
Pedro Telmo ”Zarra” Zarraonandia Montoya (20. tammikuuta 1921 Erandio, Vizcayan maakunta, Espanja – 23. helmikuuta 2006 Bilbao, Vizcayan maakunta) oli espanjalainen jalkapalloilija, kansalaisuudeltaan hän oli baski.
Zarra muistetaan erityisesti loistavista suorituksistaan baskijoukkue Athletic Bilbaon riveissä. Kaudella 1950–1951 hän teki Primera Divisiónin yhden kauden maaliennätyksen, 38 maalia. Ennätyksen rikkoi vasta Cristiano Ronaldo vuonna 2011. Zarra voitti Athleticissa urallaan yhden Espanjan pääsarjamestaruuden, neljä kertaa Espanjan cupin ja kuusi kertaa sarjan maalikuninkuuden. Hän pelasi seurassa vuosina 1940–1955 yhteensä 354 ottelua, joissa hän teki jopa 335 maalia. Zarra oli pitkään La Ligan kaikkien aikojen maalikuningas, mutta Barcelonan Lionel Messi ohitti hänet 22. marraskuuta 2014.
Myös Espanjan maajoukkueessa maalintekotahti oli huima. 20 maaottelussa Zarra teki saman verran maaleja. Hän oli mukana maajoukkueessa vuoden 1950 MM-kilpailuissa, joissa Espanja pääsi neljän parhaan joukkoon.
Zarran mukaan on nimetty Zarra-palkinto, jonka urheilulehti Marca myöntää vuosittain Espanjan pääsarjan parhaalle espanjalaiselle maalintekijälle.
Elämä
Zarra syntyi 20. tammikuuta 1921 Erandiossa Asúan juna-asemalla, jossa hänen isänsä työskenteli insinöörinä ja aseman johtajana. Perheessä oli yhteensä 10 sisarusta. Kaksi heistä, Tomás ja Espanjan sisällissodassa kuollut Domingo, pelasi myös jalkapalloa ammattilaisena.
Zarra aloitti pelaamisen paikallisissa seuroissa ennen siirtymistään SD Erandioon 16-vuotiaana. Ensimmäisinä kausina hän ei saanut juurikaan peliaikaa, mutta kaudeksi 1939–1940 hän nousi avauskokoonpanoon ja teki 12 maalia 20 ottelussa. Kauden jälkeen Zarra siirtyi Athletic Bilbaoon. Ensimmäisen Athletic-kauden jälkeen Zarra kutsuttiin armeijaan, jossa hän palveli lähes vuoden ajan Ceutassa. Palattuaan hän johdatti Athleticin Espanjan cupin loppuotteluun, jonka se kuitenkin hävisi. Kaudella 1942–1943 Athletic Bilbao voitti liigamestaruuden ja cupin, jonka loppuottelussa Zarra teki pelin ainoan maalin. Zarra teki kauden aikana 25 ottelussa 25 maalia.
Athletic voitti Espanjan cupin myös 1944 ja 1945. Jälkimmäisellä kaudella Zarra oli ensimmäisen kerran Espanjan liigan paras maalintekijä. Hän oli paras myös kahdella seuraavallakin kaudella ja hänen 33 maaliaan kaudella 1946–1947 sivusi yhden kauden maaliennätystä. Kaudella 1949–1950 Zarra johdatti Athleticin jälleen cup-mestaruuteen tehden loppuottelussa yhden maalin varsinaisella peliajalla ja hattutempun jatkoajalla. Finaalin neljä maalia on edelleen voimassa oleva ennätys. Kaudella 1950–1951 Zarra onnistui tekemään ennätykselliset 38 maalia 30 liigaottelussa. Ennätystä sivusi Real Madridissa pelannut Hugo Sánchez kaudella 1989–1990, mutta vasta Cristiano Ronaldo ohitti sen vuonna 2011. Seuraavan kauden alkupuolella Zarra loukkaantui pahasti ja loppukausi jäi kokonaan väliin. Kaudella 1952–1953 Zarra oli taas pelikunnossa ja hän voitti jälleen 24 maalilla liigan maalikuninkuuden. Zarra pelasi vielä kaksi kautta Athleticissa, mutta hän ei enää saavuttanut entistä tasoaan. Päätettyään lähteä Athleticista, Zarra pelasi vielä kaksi kautta Segunda Divisiónin Indautxussa ja Barakaldossa ennen uransa lopullista päätöstä.
Zarra pelasi uransa aikana Athletic Bilbaossa 354 ottelua, joissa hän teki ennätykselliset 335 maalia. Liigassa hän teki 251 maalia, jonka ohitti vasta Lionel Messi 2014. Sen sijaan 81 maalia Copa del Reyssa on edelleen ennätys. Zarran mukaan nimettiin vuonna 2006 perustettu Zarra-palkinto, joka jaetaan vuosittain Espanjan pääsarjan parhaalle espanjalaiselle maalintekijälle.
Espanjan maajoukkueessa Zarra esiintyi yhteensä 20 maaotteluissa, joissa hän teki 20 maalia. Hän oli mukana maajoukkueessa vuoden 1950 MM-kilpailuissa, joissa Espanja pääsi neljän parhaan joukkoon. Zarra pelasi jokaisessa kuudessa ottelussa tehden neljä maalia, joista yksi oli loppusarjaan pääsyn ratkaisseen Englanti-ottelun ainoa.
Bruce Lee
Lee Jun-fan (27. marraskuuta 1940 San Francisco, Yhdysvallat – 20. heinäkuuta 1973 Hongkong) eli Bruce Lee oli yhdysvaltalais-hongkongilainen itämaisten taistelulajien taitaja ja kungfuelokuvanäyttelijä. Leetä pidetään yleisesti yhtenä suurimmista itämaisten taisteluelokuvien tähdistä ja vaikuttajista.
Yhdysvalloissa kiinalaisille vanhemmille syntynyt Lee opiskeli nuoruudessaan Hongkongissa kungfun wing chun -tyyliä ja loi myöhemmin Yhdysvaltoihin muutettuaan oman kungfutyylinsä Jun Fan kung fun eli Jeet Kune Don. Lee työskenteli Yhdysvaltain länsirannikolla kungfuopettajana ja sai 1960-luvun lopulla muutaman roolin amerikkalaisissa televisiosarjoissa. 1970-luvun alussa hän palasi Hongkongiin ja esiintyi kolmessa kungfu-elokuvassa, jotka vahvistivat hänen tähtiasemaansa Aasiassa. Leen ensimmäinen Hollywood-elokuva Lohikäärmeen kidassa (1973) jäi hänen viimeiseksi työkseen, sillä hän kuoli jo samana vuonna.
Lapsuus ja nuoruus
thumb|left|upright|Bruce Lee vanhempiensa kanssa. Bruce Lee, kiinalaiselta nimeltään Lee Jun-fan, syntyi San Franciscossa, Kaliforniassa, 27. marraskuuta 1940, kiinalaisen kalenterin mukaisesti lohikäärmeen vuonna. Hänen hongkongilaiset vanhempansa olivat tuolloin Yhdysvalloissa, koska Leen isä Li Hoi Chuen esiintyi Hongkongin Kantonilaisen oopperan kiertueella. Leen äiti Grace Ho oli äitinsä puolelta englantilaista ja isänsä puolelta hollanninjuutalaista ja kiinalaista sukua. Perheessä oli ennen Brucen syntymää jo yksi poika ja kaksi tytärtä. Pojalle annettu nimi Jun-fan tarkoittaa kiinassa ’palaa uudelleen’, sillä vanhemmilla oli tunne, että poika vielä palaisi Amerikkaan. Syntymätodistukseen kirjattua länsimaista nimeä "Bruce" ehdotti San Franciscon Chinatownin sairaalan hoitaja. Perheen sukunimi oli jo amerikkalaistettu muotoon "Lee" isän viisumissa.
Leet palasivat Hongkongiin vuoden 1941 alussa ja vuokrasivat kahden makuuhuoneen asunnon Kowloonissa. Perheeseen syntyi vielä yksi poika. Ahtaassa asunnossa asui lisäksi Hoi Chuenin veljen vaimon kuusilapsinen perhe sekä palvelijoita. Lee kertoi muistavansa lapsuudestaan japanilaiset miehitysjoukot toisen maailmansodan loppuvuosilta. Sodan loputtua vuonna 1945 Lee Hoi-chuen palasi näyttelijän työhön, ja Bruce sai kuusivuotiaana ensimmäisen elokuvaroolinsa elokuvassa The Beginning of a Boy. Ennen kuin Lee oli täyttänyt 18 vuotta, hän oli näytellyt jo 20 elokuvassa.
thumb|upright|Bruce Lee harjoittelemassa vuonna 1958. Lee oli teini-ikäisenä katutappelija eikä menestynyt koulussa, josta hänet erotettiinkin. Lee alkoi opetella kungfua yhdeksänvuotiaana ja pääsi vanhempiensa rahoituksella mestari Ip Manin Wing Tsung -kouluun. Lee opiskeli siellä kevyelle ruumiinrakenteelleen hyvin sopivaa Wing Tsungia intensiivisesti kymmenen vuoden ajan ja tutustui myös Kungfutsen, Buddhan ja Laozin filosofioihin. Kun Lee oli pidätetty kahden kungfu-koulun väliseen tappeluun osallistumisesta vuonna 1959, hänen vanhempansa lähettivät hänet San Franciscoon.
Kungfun opettajana Yhdysvalloissa
Koska Lee oli syntynyt San Franciscossa, hänellä oli Yhdysvaltain kansalaisuus. Hän opetteli puhumaan englantia ja alkoi käyttää Bruce-nimeä. Hän asui aluksi Chinatownissa, antoi työkseen tanssitunteja ja tarjoili kiinalaisessa ravintolassa. Päivisin hän opiskeli Edisonin teknillisessä koulussa ja luki itselleen tutkinnon, joka avasi hänelle seattlelaisen Washingtonin yliopiston ovet syksyllä 1962. Seattlessa Lee opiskeli filosofiaa ja alkoi iltaisin opettaa kungfua, aluksi aasialaisille, sitten muillekin kiinnostuneille. Samalla Lee kehitti omaa joustavaa, suoraviivaista ja yksinkertaistettua versiotaan kungfusta, jota hän alkoi kutsua nimellä Jeet Kune Do.
Lee avasi loppuvuonna 1963 Jun Fang Gung Fu -opiston Seattleen. Hän lopetti yliopisto-opintonsa kesällä 1964 ja muutti Oaklandiin, Kaliforniaan, jonne hän perusti Oakland Gung Fu -opiston. Se sai paljon oppilaita, mutta San Franciscon Chinatownin vanhimmat eivät katsoneet hyvällä sitä, että Lee opetti kiinalaisten taistelulajien salaisuuksia valkoisille. Koska Lee ei suostunut lopettamaan valkoisten opettamista, hänet haastettiin otteluun. Leen voitettua haasteottelun häntä ei enää vaadittu lopettamaan opettamista.
Perheen perustaminen
Lee meni elokuussa 1964 naimisiin Seattlen-aikaisen opiskelijatoverinsa ja kungfuoppilaansa Linda Emeryn kanssa. Vuoden 1965 alussa perheeseen syntyi poika Brandon ja vuonna 1969 tytär Shannon.
Televisioura Yhdysvalloissa
thumb|Bruce Lee (oikealla) [[The Green Hornet -sarjassa.]]
Lee jatkoi taistelutaitojensa ja fysiikkansa kehittämistä, pyrkimyksenään tulla yhä paremmaksi ottelijaksi. Leen kungfu-opistolla alkoi mennä huonosti, sillä Lee suostui ottamaan oppilaikseen vain kaikkein sitoutuneimmat oppilaat. Lee sai kuitenkin puhelinsoiton televisiotuottaja William Dozierilta, joka halusi Leen televisio-ohjelmaansa. Lee sai roolin uudessa komediallisessa rikossarjassa The Green Hornet, jossa hän esitti Katoa, sankarin naamioitua autonkuljettajaa ja oppipoikaa. Lee muutti perheineen Los Angelesiin maaliskuussa 1966 ja alkoi ottaa näyttelijäntunteja.
The Green Hornetia tehtiin kuuden kuukauden ajan vuonna 1966, eikä se koskaan saavuttanut esikuvansa Batmanin suosiota. Leen kungfutaidot kuitenkin herättivät kiinnostusta ja tekivät hänestä tunnetun. Ohjelman lopettamisen jälkeen Lee esiintyi satunnaisesti televisiossa sekä pienessä roolissa elokuvassa Pikkusisko (Marlowe, 1969). Hän alkoi antaa yksityisiä kungfu-oppitunteja Hollywoodin näyttelijöille, kuten Steve McQueenille ja James Coburnille. Hän opetti myös menestyneitä yhdysvaltalaisia karatekoja, kuten Chuck Norrisia. Vuonna 1970 Lee loukkasi itsensä vakavasti nostaessaan painoja, ja puolen vuoden ajan hänen koko uransa oli vaakalaudalla. Toipuessaan hän kirjoitti tutkielmaa taistelulajien filosofiasta ja menetelmistä, joka julkaistiin myöhemmin postuumisti.
Toivuttuaan loukkaantumisestaan Lee alkoi suunnitella televisiosarjaa Shaolin-munkista, joka vaelteli Yhdysvaltain vanhassa lännessä. Warner Bros. teki sen pohjalta televisiosarjan Kung Fu, jonka päärooliin otettiin kuitenkin valkoinen David Carradine eikä melko tuntematonta Leetä.
Elokuvaura
thumb|upright|Bruce Lee vuonna 1971 elokuvassa Lohikäärmeen nyrkki.
Lee matkusti vuoden 1971 alussa Hongkongiin. Siellä hän huomasi olevansa suuri tähti, sillä The Green Hornet (Leen roolin mukaan nimellä The Kato Show) oli Kaakkois-Aasian suosituimpia televisiosarjoja. Myös Leen nuoruudenaikaisia elokuvia esitettiin paljon. Lee sai elokuvasopimuksen hongkongilaiselta elokuvatuottaja Raymond Chowilta kahden kiinalaisen taisteluelokuvan tekemisestä. Niistä ensimmäinen, Lohikäärmeen nyrkki, kuvattiin Thaimaassa kesällä 1971. Kuvausten jälkeen Lee palasi Los Angelesiin, jossa Leen kirjoittama ja näyttelemä Longstreet-televisiosarjan jakso oli kerännyt paljon kiitosta. Paramount teki Leen kanssa kolmen uuden jakson sopimuksen, ja myös Warner Bros. tarjosi hänelle rahakasta televisiosopimusta. Palattuaan Hongkongiin Lee esiintyi toisessa elokuvassaan Vihan nyrkki. Kumpikin elokuva nousi Kiinassa ja Kaakkois-Aasiassa suureen yleisösuosioon, ja kriitikot ylistivät Leen tappavan tehokkaita kungfusuorituksia ja näyttelijäntaitoja.
Leestä oli kahden elokuvansa myötä tullut yksi koko Kaakkois-Aasian tunnetuimmista henkilöistä. Ihailijat seurasivat häntä Hongkongissa kaikkialle, ja jotkut heistä jopa haastoivat hänet kaksinkamppailuun. Yksityisyyden menetys vaivasi Leetä, ja hän alkoi työskennellä aiempaa enemmän kotinsa rauhassa. Myös Leen suhde Hongkongin lehdistöön huononi, kun paparazzit ryhtyivät seuraamaan Leetä ja lehdet alkoivat julkaista hänestä kriittisiä kirjoituksia ja joskus myös valheellisia juttuja, joista Lee haastoi näitä oikeuteen. Media myös kyseenalaisti Leen kiinalaisuuden niin Leen oman taustan, elämänhistorian ja kielitaidon johdosta kuin hänen amerikkalaisvaimonsa ja epäkiinalaisen partansakin vuoksi. Hongkongin perinteiset kamppailulajikoulut puolestaan kokivat Leen uhkana omalle toimeentulolleen, sillä Lee markkinoi kehittämäänsä Jeet Kune Dota perinteisiä taitoja parempana.
Täytettyään kahden elokuvan sopimuksensa velvollisuudet Lee perusti Raymond Chow’n kanssa Concord-tuotantoyhtiön. Hän tuotti ja ohjasi elokuvan Lohikäärmeen tie (1972), jonka pääosaa hän myös näytteli. Elokuvasta tuli hyvin suosittu, ja se tuotti enemmän rahaa kuin yksikään hongkongilaiselokuva ennen sitä. Elokuvan myötä Leestä tuli varakas, ja hän hankki perheelleen kartanon Kowloonissa. Lohikäärmeen tien jälkeen Lee meni Hollywoodiin tekemään elokuvaa Lohikäärmeen kidassa. Kuvauksia vaikeuttivat useat loukkaantumiset ja riidat, ja kaiken tarmonsa elokuvaan laittaneen Leen terveys alkoi kärsiä niin, että hän sai vakavan kohtauksen ja joutui sairaalaan. Syyksi epäiltiin aivoödeemaa, ja Lee sai Dilantin-lääkityksen.
Kuolema
Ennen Lohikäärmeen kidassa -elokuvan ensi-iltaa Lee valmisteli Hongkongissa elokuvaa Panoksena kuolema. Lee ehti kuitenkin kuolla 20. heinäkuuta 1973 Kowloonissa. Hän oli viettänyt iltapäivän rakastajattarensa, näyttelijä Betty Ting Pein kanssa tämän asunnossa. Myös elokuvatuottaja Raymond Chow kävi asunnossa alkuillasta liikeasioissa. Lee valitti tällöin huonovointisuutta, otti päänsärkyyn Equagesic-pillerin ja meni makuulle makuuhuoneen lattialla olevalle patjalle. Chow poistui kello 19.45. Puolen tunnin kuluttua Chow soitti Ting Peille ja sai kuulla, että Lee nukkui eikä lähde päivälliselle. Kello 21.30 Ting Pei alkoi herätellä Leetä. Kun Lee ei reagoinut, Ting Pei soitti Chow'n paikalle. Chow totesi Leen elottomaksi, puki tälle vaatteet ja soitti paikalle lääkärin. Hänkään ei havainnut Leessä enää mitään elonmerkkejä. Lee vietiin ambulanssissa sairaalaan, ja hänen vaimolleen Lindalle ilmoitettiin. Lee julistettiin sairaalassa kuolleeksi. Koska Leen kuoleminen alastomana rakastajattarensa asunnossa olisi ollut suuri skandaali, kuoleman olosuhteet yritettiin aluksi salata, mutta totuus tuli ilmi muutaman päivän kuluttua. Sen jälkeen Hongkongin lehdet olivat pitkään täynnä sensaatiojuttuja Leestä.
Lee haudattiin buddhalaisessa seremoniassa Hongkongissa ja sen jälkeen yksityisessä seremoniassa Seattlessa, jonne hänen jäänteensä laskettiin.
Lee oli kuollessaan nuori ja erittäin hyväkuntoinen. Leen virallinen kuolinsyy on aivoödeema, mutta sen syytä on spekuloitu paljon vuosikymmeniäkin tapahtuneen jälkeen. Kuoleman aiheuttajaksi on esitetty esimerkiksi yliherkkyyttä Equagesic-lääkkeelle, mutta Lee oli käyttänyt sitä aikaisemminkin ilman ongelmia. Leen verestä löytyi Equagesicin lisäksi myös kannabista, mutta sen ei tiedetä aiheuttavan aivoödeemaa. Leen kuolinpäivä oli kuuma ja kostea, ja koska Lee oli rasittanut itseään päivän aikana, on myös esitetty, että Lee olisi saattanut kuolla lämpöhalvaukseen.
Kuoleman jälkeen
Lohikäärmeen kidassa julkaistiin elokuussa 1973 kolme viikkoa Leen kuoleman jälkeen. Elokuvasta tuli Yhdysvalloissa ja muualla länsimaissa valtaisa yleisömenestys, ja myös monet kriitikot kehuivat sitä. Elokuva nosti Leen ensimmäiseksi kungfu-supertähdeksi lännessä ja muualla maailmassa sekä nosti kungfu-elokuvat ja myös kungfun harrastamisen suosioon. Myös kaikki Leen aikaisemmat elokuvat ja televisiosarjaesiintymiset julkaistiin uudelleen.
thumb|Pronssinen [[Bruce Leen patsas paljastettiin Hongkongin Avenue of Stars -kadulla vuonna 2005. ]]
Leen kotikaupungissa Hongkongissa Lohikäärmeen kidassa ei enää kasvattanut Leen suosiota, mutta Hongkongin elokuvateollisuuden se nosti kansainväliseen maineeseen. Seuraavina vuosina kaupungissa tehtiin lukuisia niin sanottuja bruceploitaatio-elokuvia, joiden pääosassa oli Leetä ulkoisesti ja nimeltään jäljittelevä sankari, tai jotka käsittelivät Leetä henkilönä. Leen jalanjäljissä suosioon nousivat elokuvillaan myös esimerkiksi Chuck Norris ja Jackie Chan.
Elokuva Panoksena kuolema, jonka kuvauksiin Lee oli ehtinyt osallistua, julkaistiin vuonna 1978. Lee esiintyy elokuvan loppupuolella kohtauksissa, jotka oli kuvattu elokuvaa varten.
Koska Bruce Lee ei ollut jättänyt testamenttia, hänen leskeltään Linda Leeltä kesti seitsemän vuotta saada testamentti vahvistettua. Linda Lee aloitti lastensa Brandonin ja Shannonin kanssa Bruce Leen kuolinpesästä saaduilla tuloilla ylemmän keskiluokkaisen elämän Los Angelesissa. Käytyään opintonsa loppuun hän ryhtyi lastentarhanopettajaksi. Lapset kävivät yksityiskoulua. Leen poika Brandon Lee oli kertonut jo lapsena haluavansa vakavaksi näyttelijäksi. Aluksi hän sai isänsä maineen vuoksi rooleja etupäässä kungfu-elokuvissa. Hän kuoli vuonna 1993 Crow’n kuvauksissa tapaturmaisesti luotiin. Myös Bruce Leen tytär Shannon Lee näytteli muutamassa elokuvassa.
Shannon Lee sai 2000-luvun alussa äidiltään Bruce Leen kuolinpesän hallinnan. Hän hankki Universal Studiosilta itselleen Bruce Lee -tuotteiden lisenssi- ja myyntioikeudet ja perusti LeeWay Media -tuotantoyhtiön Bruce Lee -aiheisille filmeille. Markkinoinnin ansiosta Bruce Lee nousi 2010-luvulla maailman kymmenen eniten ansaitsevan kuolleen julkkiksen joukkoon Forbesin listalla, ja esimerkiksi vuonna 2014 hän ansaitsi 9 miljoonaa dollaria.
Wing chun
Lee joutui lapsena usein katutappeluihin, jonka myötä hänen vanhempansa päättivät tutustuttaa hänet kamppailulajeihin. Leen isä opetti aluksi hänelle Wu-style t'ai chi ch'uanin perusteet. Lee aloitti wing chunin harjoittelun 13-vuotiaana Ip Manin opissa sen jälkeen, kun hän hävisi katutappelun paikallisen jengin jäsenille. Ipin pitämät harjoitukset koostuivat usein chi sao harjoitteista, puisen harjoitusnuken Mu ren zhuang tehdyistä käsi- ja jalkatekniikoista ja vapaamuotoisista sparreista. Yip ei myöskään halunnut oppilaidensa tappelevan kadulla, vaan mieluummin ottelevan järjestetyissä kilpailuissa. Noin vuoden harjoittelun jälkeen Yip Manin muut oppilaat kieltäytyivät harjoittelemasta Leen kanssa, saatuaan selville hänen eurooppalaissukujuurensa. Tuolloin kiinalaiset yleisesti eivät halunneet opettaa kamppailulajeja muille kuin aasialaisille. Lee oli kuitenkin osoittanut olevansa hyvin kiinnostunut jatkamaan harjoittelemista, jonka myötä Yip Man ja Wong Shun-leung opettivat häntä yksityisesti.
Jun fan gung fu
Palattuaan Yhdysvaltoihin runsaan vuoden kuluttua 1958 Lee opetti Jun Fan gung fu -tyyliä, joka oli pitkälti hänen oma versionsa wing chunista. Hän opetti aluksi ystäviään Seattlessa, kuten judokana tunnettua Jesse Gloveria. Taky Kimura oli Leen ensimmäinen apulaisohjaaja ja jatkoi Leen opetuksia ja filosofiaa hänen kuolemansa jälkeen. Lee avasi oman itsepuolustuskoulunsa Seattleen. Hän kuitenkin jätti kaiken taakseen Seattlessa keskeytettyään opintonsa Collegessa vuonna 1964. Lee muutti Oaklandiin James Yimm Leen luokse, joka oli tunnettu kiinalaiskamppailulajien taitaja alueellaan. He perustivat yhdessä Leen Jun-fan kamppailulajiin perustuvan koulun Oaklandiin. Bruce Lee opetti siis kolmea metodia: Jun Fan Gung Fu, Tao of Chinese Gung Fu ja Jun Fan.
Jeet Kune Do
thumb|upright|Jeet Kune Don tunnus, joka perustuu [[Jin ja jang|jin/jang-symboliin.]] Leen uusi periaate ja kamppailumetodi syntyi vuonna 1967, sen jälkeen kun The Green Hornet -televisiosarja päättyi. Lee jäi ilman töitä ja perusti uuden itsepuolustuskoulun The Jun Fan Institute of Gung Fu. Kiistanalainen ottelu Wong Jack-mania vastaan antoi vaikutteita Leen näkemyksiin kamppailulajeista. Leen mielestä hänen ottelunsa kesti liian kauan, eikä hän kyennyt käyttämään potentiaaliaan wing chunin tekniikoilla. Hänen mielestään perinteiset kamppailulajit olivat liian joustamattomia ja kaavamaisia, jotta ne olisivat käytännöllisiä katutappelussa. Lee päätti perustaa järjestelmän, joka painottaisi käytännöllisyyttä, notkeutta, nopeutta ja tehokkuutta. Hän lisäsi useiden muiden lajien tekniikoita tyyliinsä, kuten miekkailijoiden liikehdintää ja nyrkkeilyn perustekniikoita.
Harjoittelu
Green Hornetin alkuaikoina vuonna 1966 Lee oli vielä ollut fyysiseltä olemukseltaan melko pehmeä. Tiukan ruokavalion ja kovan harjoittelun seurauksena hän onnistui seuraavina vuosina pudottamaan rasvaprosenttinsa lähelle nollaa ja saavutti elokuvistaan tunnetun hyvin erottuvan lihaksiston.
Lee oli ensimmäinen taistelulajien harjoittaja, joka harjoitteli kuin nykyaikainen urheilija. Hän lisäsi harjoituksiinsa nuorahyppelyn ja juoksi joka aamu kuudesta kahdeksaan kilometriä. Hän asensi autotalliinsa kuntosalin ja teki useita toistoja pienillä painoilla saadakseen voimaa. Hän teki voimaharjoituksia myös esimerkiksi katsellessaan televisiota ja ajaessaan autoa. Kestävyys- ja voimaharjoittelun ohella Lee käytti paljon aikaa myös tekniikkaharjoitteluun. Hän söi lisäksi runsaasti proteiinivalmisteita ja muita lisäravinteita sekä hyödynsi sähköistä lihasstimulaattoria.
Filosofia
Lee opiskeli yliopistossa filosofiaa ja tunsi hyvin taolaisen ja zeniläisen filosofian. Hän kehitti kaiken lukemansa pohjalta oman filosofiansa, jota hän kuvaili paljon kirjoituksissaan Jeet Kune Do -taistelulajistaan sekä antamissaan haastatteluissa. Lee valitsi johtamansa taistelulajiopiston symboliksi kiinalaisen jin/jang-symbolin, jota käytetään taolaisuudessa kuvaamaan qi-elämänvoiman kahta puolta ja niiden yhdistymisen tuottamaa harmoniaa. Lee sanoi, että kungfu on filosofia sekä oleellinen osa taolaisuutta ja buddhalaisuutta. Leen mukaan kungfussa on kyse ihmisen koko ajattelun ja käyttäytymisen muuttamisesta. Hän korosti itseymmärryksen ja itseavun merkitystä – täydellistä omistautumista tehtävälle, joka on jatkuva prosessi.
Elokuvat
Lisäksi Lee esiintyi lapsena ja teini-ikäisenä 22 hongkongilaisessa elokuvassa.
Dc
DC tai dc voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Katso myös
Aihepiiriin liittyvät myös seuraavat:
Atakhama
Atakhama on suomalainen extreme metal -yhtye, jonka perustivat hajonneen Funeris Nocturnumin neljä jäsentä huhtikuussa 2004. Yhtyeellä on levytyssopimus Woodcut Recordsin kanssa, ja sen debyyttialbumi Existence Indifferent julkaistiin 20. huhtikuuta 2005.
Mersawat
Mersawat (Anisoptera) on Kaakkois-Aasiassa esiintyvä siipipuukasveihin kuuluva puusuku, jossa on kymmenen lajia.
Shanks (One Piece)
Punatukka Shanks on legendaarinen ja voimakas merirosvokapteeni One Piece manga- ja animesarjassa.
Hahmon historia
Shanks on tunnettu ja voimakas merirosvo Grand Linella, joka on Punatukka-merirosvojen kapteeni sekä yksi Neljästä keisarista (Yonkou) Grand Linen toisella puolella. Hän on Monkey D. Luffyn lapsuudensankari ja entinen Gol D. Rogerin miehistön jäsen. Shanks on yksi tunnetuimmista ja pidetyimmistä merirosvokapteeneista, sillä hän on ystävällinen eikä aloita taistelua usein. Viimeksi Shanksista kuultiin kun hän aloitti taistelun Kaidouta vastaan. Häntä on tähän asti nähty melko harvoin, mutta One Piece animesarjan aloitus- ja lopetuskappaleissa hän on esiintynyt monesti.
Shanks pukee aina mustaa kaapua hänen olkapäillään ja ennen Luffyn tapaamista piti olkihattua päässään. Hänellä on myös polviin ylettyvät housut ja sandaalit. Kutsumanimensä Punatukka (myös suomennettu Punapääksi) johtuu hänen punaisista hiuksistaan. Hänen vasemmassa silmässään on kolme arpea jotka Mustaparta teki hänelle kauan sitten. Shanksilta puuttuu vasen käsi, koska hän menetti sen pelastaessaan Luffyä merihirviöltä kymmenen vuotta sitten. Shanks ja hänen miehistönsä nähdään usein juhlimassa ja juomassa alkoholijuomia, sillä yksi Shanksin mieliajanviete on juhliminen.
Eiichiro Odan mukaan Shanks on häntä eniten muistuttava One Piece hahmo, sillä hänkin pitää juhlimisesta.
Aikainen One Piece
Shanks oli ensimmäisenä esiintynyt hahmo One Piecen varhaisversiossa, Romance Downissa. Paljoa muutoksia puolitoista vuotta myöhemmin ilmestyneeseen One Pieceen verrattuna ei ole, paitsi Hegumanin poissaolo Romance Downista ja se, että Shanksin kättä ei syönytkään merihirviö vaan hai.
Romance Downin toisessa versiossa Luffy sai sekä hatun, että pirunmarjan hänen isoisältään, ei Shanksilta. Syy miksi Shanks jätettiin pois oli se, että ennen One Piecen aloittamista Eiichiro Oda halusi pitää salaisuutena Shanksin jälleen ilmestymisen ja lisätä suosiota Shanksin paluulla.
Persoona ja suhteet
Shanks on yksi, tai ehkä jopa rennoin One Piece maailman hahmo. Hän ja hänen miehistönsä matkaavat maailmaa kiirehtimättä samalla juhlien ja pitäen hauskaa. Tarvittaessa hän muuttuu vakavaksi. Shanks ei ole julma toisin kuin monet muut merirosvokapteenit, eikä pidä miehistöään kurissa väkivallalla. Ystävällinen luonne näkyy siinä, ettei hän halua toisille harmia vaan pitää hauskaa, jopa vakavan Kaapparilordi Mihawkin kanssa.
Shanks ei tunnu paljoa välittävän mitä hänelle itselleen tapahtuu. Hän antaa muiden sylkeä, heitellä ruuilla tai juomilla itseään taistelematta takaisin vain nauraen miehistönsä kanssa kohtalolleen. Jopa menettäessään kätensä se ei Shanksia paljoa haitannut, kunhan Luffy vain olisi turvassa. Hän asettaa ystävänsä itsensä edelle. Shanksilla on myös puoli joka panikoi, jos jokin menee vikaan.
Luffy pitää Shanksia esikuvanaan, lapsuudensankarinaan ja miehenä jonka hän haluaa ylittää. Kun Luffy oli lapsi, Punatukka-merirosvot käyttivät hänen kotikyläänsä tukikohtanaan jonkin aikaa. Hän halusi liittyä Shanksin miehistöön, mutta pettyi kun Shanks aina vastasi kielteisesti. Shanks piti Luffyn härnäämisestä, kutsuen Luffyä pikkulapseksi. Kun vuoristoryövärit hyökkäsivät, hän näytti Luffylle kuinka paljon hän välitti hänestä. Mangassa Ben Beckman kertoo Shanksille, että Luffystä tulee jotain suurta. Shanks kommentoi siihen, että hänkin oli Luffyn ikäisenä samanlainen. Luffyn haave on tulla merirosvokuninkaaksi ja tavata Shanks ja Shanks odottaa päivää jolloin kohtaa jälleen Luffyn. Kun Mihawk toi Shanksille Luffyn etsintäkuulutuksen, hän kommentoi: "Sinä siis olet vihdoinkin tulossa, Luffy".
Tähän asti Maailman hallituksen ulkopuolella vain Buggy-klovni on häntä vastaan. Ironisesti heidän ollessa nuoria Buggy sanoi Shanksille tämän olevan liian naiivi ja viaton tullakseen suureksi merirosvokapteeniksi. Shanks on kuuluisa merirosvokapteeni ja Buggy oli pitkän aikaa lähes tuntematon piraatti East Bluella. Tämä kuitenkin muuttui kun Buggysta tuli kaapparilordi.
Shanks merirosvoharjoittelijana
Shanksin ensiesiintyminen tapahtui ensimmäisessä mangaluvussa ja neljännessä animejaksossa, mutta todellisuudessa hänen tarinansa alkoi paljon aikaisemmin. Hänen kotikaupunkinsa oli West Bluella ja jossain vaiheessa nuoruuttaan Shanks harjoitteli merirosvoksi tuloa Gol D. Rogerin laivalla Buggyn kanssa. Kaksikko vietti paljon aikaa yhdessä väitellen turhistakin asioista, kuten kumpi napa on kylmempi, pohjois- vai etelänapa. Heidän jatkuva kinaaminen ärsytti muita miehistön jäseniä.
Harmiksi näistä kahdesta nuoresta miehestä tuli viholliset Buggylle tapahtuneen onnettomuuden jälkeen.
Kun he ja muu miehistö hyökkäsivät ohimenevän laivan kimppuun, Buggy löysi aarrekartan, jossa kerrottiin merenpohjassa makaavan aarteen sijainti. Hän päätti pitää kartan salassa muilta, sillä sen avulla hänestä voisi tulla voimakkaan miehistön kapteeni. Myöhemmin yöllä Shanks kertoi Buggylle, että miehistö löysi pirunmarjan, joka veisi uimakyvyn, mutta antaisi erikoisia voimia. Se joka haluaisi syödä pirunmarjan saisi sen. Hän myös kertoi kuinka harvinaisia ja arvokkaita pirunmarjat ovat.
Seuraavana päivänä Buggy uskotteli muille heidän silmiensä edessä syövän pirunmarjan. Todellisuudessa pirunmarja jonka hän söi oli väärennös ja hän piti oikean pirunmarjan muiden tietämättä. Kartan ja pirunmarjan avulla hän pystyi jättämään miehistön ja ryhtymään oikeaksi merirosvoksi. Ollessaan pelastusveneessä, Shanks yllätti hänet ja Buggy piilotti pirunmarjan suuhunsa. Shanks käski Buggyn olla varastelematta kokin ruokia ja lähti, mutta palasi yllättäen takaisin ja Buggy nielaisi oikean pirunmarjan säikähtäessään ja samalla aarrekartta lensi mereen.
Buggyn hypätessä mereen pelastamaan unelmansa, hän huomasi menettäneensä hyvän uimataitonsa pirunmarjan vuoksi eikä voinut enää sukeltaa aarteita. Shanks pelasti Buggyn hukkumiselta, mutta Buggy oli vihainen Shanksille, koska piti häntä syyllisenä unelmansa tuhoamisesta.
Molemmat erosivat toisistaan Gold Rogerin teloituksen jälkeen Loguetownissa. Shanks pyysi Buggyä miehistöönsä, mutta Buggy kieltäytyi. Siitä lähtien Buggy ja Shanks eivät ole tavanneet toisiaan, ennen kuin Marinefordissa Shanksin ilmestyttyä sinne lopettamaan sota Merivoimien ja Valkopartapiraattien välillä.
Kapteeni Shanks ja kyläläispoika Luffy
Buggy jäi Shanksin muistoihin ja saatuaan miehistön hän päätti tehdä eräästä saaresta väliaikaisen tukikohdan. Saarella hän tapasi nuoren pojan nimeltä Monkey D. Luffy.
Luffy piti Shanksin ja hänen miehistönsä seurasta niin paljon, että lopulta halusi itsekin tulla merirosvoksi ja kysyi pääsisikö hänkin miehistöön. Shanks sanoi Luffyn olevan liian nuori ja uimataidoton. Tämän vuoksi Luffy saikin häneltä kutsumanimen "alasinpoika". Hän kuitenkin antoi Luffyn todistaa urheutensa ja Luffy iski itseään tikarilla vasempaan poskeen, jättäen pysyvän arven. Tämä kohtaus on jätetty kaikista animeversioista pois siinä pelossa, että joku lapsi imitoisi Luffyä.
Eräänä päivänä kun Luffy oli Shanksin ja muiden kanssa baarissa, paikalle saapui joukko vuoristoryöväreitä. Heidän johtajansa Heguma kysyi baarin emännältä kalijaa, mutta juomat oli loppuneet Shanksin ja tämän miehistön juotua ne. Shanksin tarjotessa viimeistä pullollista Heguma rikkoi sen Shanksin käsiin. Kun Shanks riidanhaaston sijaan alkoi voivotella sotkua, Heguma rikkoi lisää pulloja, jotta Shanksille riittäisi lisää siivottavaa ja lähti pois. Tämän jälkeen hänen miehistönsä alkoi nauraa Shanksille ja lopulta hän itsekin rupesi nauramaan muiden kanssa. Luffy ei arvostanut sitä, että Shanks antoi pilkkaamisen olla eikä taistellut. Tähän syyksi Shanks sanoi, että kastuminen ei ole tarpeeksi suuri syy taistelemiseen. Siitä huolimatta Luffy ei ollut iloinen vaan söi pöydällä olevassa laatikossa olleen pirunmarjan, tietämättä mitä söi, mutta Shanksin huomatessa sen ja tarratessa Luffyn jaloista yrittäen saada hänet sylkemään mitä oli syönyt, Luffyn jalat venyivät. silloin muillekin selvisi, että Luffy oli syönyt heidän varastamansa gumigumimarjan, joka tekisi hänestä kumi-ihmisen ja veisi Luffyltä loputkin mahdollisuudet oppia uimaan.
Myöhemmin Luffyn ja baarin emännöitsijän Makinon ollessa kaksin baarissa, Heguma ja hänen ryövärinsä saapuivat. Luffy halusi heidän pyytävän anteeksi Shanksin ja Punatukka-merirosvojen loukkaamisesta. He vain nauroivat ja Luffyn yrittäessä puolustella heitä, hän joutui Heguman löylyttämäksi ja kiinniottamaksi. Baarin ulkopuolella kylän pormestari pyysi heitä vapauttamaan Luffyn, mutta koska Luffy oli jo suututtanut hänet, hän päätti tappaa Luffyn. Lopulta Shanks ja hänen miehet saapuivat.
Shanksin mielestä ystävien puolesta taisteleminen oli taistelun arvoista ja Punatukka-merirosvot voittivat vuoristoryövärit nopeasti ja helposti. Ainoastaan Heguma jäi henkiin, mutta hän pakeni turvaten pakenemisensa savupommilla ottaen Luffyn mukaansa. Mentyään veneellä merelle hän potkaisi Luffyn pois veneestä kyllästyessään tämän puheisiin. Samalla saapui merihirviö joka söi veneen ja Heguman. Merihirviön aikoessa syödä myös Luffyn, Shanks pelasti hänet ja katseellaan sai hirviön häipymään. Merihirviö ehti kuitenkin puraista Shanksilta vasemman käden, ja Luffy itki. Käden menetys ei kuitenkaan Shanksia tuntunut paljoa haittaavan, sillä tärkeintä hänelle oli Luffyn turvassaolo.
Vähän aikaa myöhemmin Shanks ja hänen miehistönsä päättivät lähteä saarelta. Samalla kun kyläläiset hyvästelivät heitä, Luffy vannoi tulevansa jopa Shanksia paremmaksi, merirosvokuninkaaksi. Shanks päätti antaa Luffylle aina päässään pitämänsä olkihatun ja pyysi häntä tuomaan sen takaisin Luffyn tullessa suureksi merirosvoksi. Kyseisestä olkihatusta tuli Luffyn aarre ja myöhemmin Olkihattupiraattien tunnus.
Taidot ja voimat
Vain vähän tiedetään Shanksin taidoista, mutta hän vaikuttaisi olevan lempeän merirosvon lisäksi myös pelottava. Pelastaessaan Luffyn merihirviöltä, jo pelkästään hänen katseensa ja häipymiskäsky riittivät merihirviön karkottamiseen. On sanottu, että Shanksin miekkailutaidot vastasivat aikoinaan nykyisen maailman parhaimman miekkamiehen Mihawkin miekkailutaitoja. Kun Shanks menetti vasemman kätensä, Mihawk ei enää etsinyt häntä taistellakseen Shanksia vastaan.
Myös hänen osastaan neljän merirosvokeisarin joukossa ei ole paljoa tietoa, mutta Shanksin voimat ovat tasoissa Valkoparran kanssa, joka tunnetaan maailman vahvimpana miehenä. Jo hänen yksi kätensä on tarpeeksi vahva estääkseen Valkoparran voimakkaat hyökkäykset. Shanksin säilän ja Valkoparran "kwan dao"n osuessa yhteen, heidän hyökkäyksensä halkaisi taivaan pilvet. Shanksin "aura" on myös erittäin voimakas, sillä jo hänen läsnäolonsa riitti heikoimpien Valkoparta-merirosvojen kukistamiseen. Läsnäolo myös repi vähän Valkoparran laivaa.
Daftar karakter One Piece
Ninja Turtles: The Next Mutation
Ninja Turtles: The Next Mutation on yhdysvaltalainen televisiosarja, jonka tuotti Saban Entertainment. Sitä tuotettiin yhteensä 26 jaksoa yhden tuotantokauden verran ennen kuin sarja päätettiin lopettaa huonon katsojamäärän vuoksi.
Geogolf
Geogolf on gps-navigointiin perustuva harrastus. Harrastaja arpoo itselleen GPSgames-palvelimella yhdeksän tai 18 satunnaista sijaintipaikkaa niin, että harrastajan lähtöpiste on halutun ympyrän keskipisteenä ja arvotut sijaintipaikat ympyrän säteen sisällä. Pelin tarkoitus on etsiä arvotut sijaintipaikat ja päästä mahdollisimman lähelle niitä. Pisteitä saa sen mukaan, kuinka lähelle sijaintipaikkoja pääsee.
Pornografia
thumb|Pornonäyttelijät [[Ava Rose, Tori Black ja Alexis Texas vuoden 2010 AVN Adult Entertainment Expo -aikuisviihdetapahtumassa.]] Pornografia (kreikan sanoista πόρνη (pornē) ’seksityöntekijä’ + γραφή (grafē) ’kirjoitus’ ), lyhyemmin porno, on seksuaalisesti kiihottavaa tai sellaiseksi tarkoitettua kuvallista tai kirjallista aineistoa.
Määritelmät
Pornografian voi määritellä sisällön, tarkoituksen tai vaikutuksen mukaan. Sisällön näkökulmasta pornografia määritellään seksuaalisesti yksityiskohtaiseksi sukuelinten ja sukupuoliaktien kuvaukseksi, jolla ei ole taiteellista, kulttuurillista tai sosiaalista arvoa. Tarkoituksen näkökulmasta pornografia määritellään aineistoksi, jonka tarkoituksena on kiihottaa sen käyttäjiä. Vaikutuksen näkökulmasta pornografia määritellään aineistoksi, joka kiihottaa sen kuluttajaa.
Valtion elokuvatarkastamo määritteli pornografiseksi aineistoksi kuvauksen, jossa ”ihmisiä käsitellään vain ja ainoastaan seksuaalisina olentoina”. Yksi tapa jaotella kuvallinen pornografia on ollut jaottelu pehmeän ja kovan pornografiaan välillä. Kovassa pornografiassa yhdyntä näytetään, mutta pehmeässä pornografiassa seksi on näyteltyä tai kuvakulmien ja leikkauksen takia yhdyntää ei näy.
Pornoteollisuus ja lehdistö käyttävät pornosta usein nimitystä ”aikuisviihde”, ja taiteellisesta ja kauniista pornografiasta käytetään usein nimitystä ”erotiikka”.
Laki
thumb|400px|Pornografian laillisuus maailmassa.
Tanska laillisti pornografian virallisesti ensimmäisenä maana vuonna 1969.
Suomessa kuvallisen pornografian tuottaminen, levittäminen ja hallussapito on laillista, pois lukien lapsipornografia, eläinpornografia ja väkivaltapornografia. Pornoelokuvien luovuttamista tai myyntiä rajoittaa yleensä korkea ikäraja, Suomessa 18 ja Ruotsissa 15 vuotta. Pornolehtien ikäraja Suomessa on 15 vuotta, Ruotsissa ikärajaa ei ole.
Yleisyys
Yhdysvalloissa tuotetaan vuosittain 10 000 pornoelokuvaa, ja pornovideoita myydään ja vuokrataan neljällä miljardilla dollarilla.
Pohjoismaissa 2000-luvulla tehtyjen kyselytutkimusten mukaan suurin osa pohjoismaalaisista nuorista on nähnyt pornografiaa: vuonna 2006 tehdyssä kyselytutkimuksessa 12–20-vuotiaista pohjoismaalaisista pojista 99 % (vanhimmassa ikäluokassa 100 %) ja tytöistä 86 %. Kaikista vastaajista 33 % ilmoitti katselevansa pornoa vähintään muutaman kerran viikossa, pojista useammat kuin tytöistä. Puolet vastaajista ilmoitti, etteivät katsele pornoa juuri koskaan.
Vuoden 2004 pohjoismaisessa tutkimuksessa 18–30-vuotiasta naisista 80 % oli nähnyt pornografiaa.
Vuonna 2017 arviolta 20–70 % Internetin liikenteestä oli pornoa.
Suhtautuminen
Yhdysvalloissa syntyi 1970-luvulla feministinen pornografian vastainen liike, jonka johdossa olivat radikaalit Andrea Dworkin ja Catharine MacKinnon. Myös Yhdysvaltain kristillinen oikeisto nousi vastustamaan pornografiaa. Näiden ryhmien yritykset kieltää pornografia kuitenkin epäonnistuivat, ja 1990-luvulta lähtien useimmat feministit eivät ole enää vastustaneet pornografiaa.
Karkeinen
Karkeinen on Keski-Suomessa Keuruulla Häkkiskylänn lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Charles Mingus
Charles Mingus (22. huhtikuuta 1922 Nogalese, Arizona, Yhdysvallat – 5. tammikuuta 1979 Cuernavaca, Meksiko) oli yhdysvaltalainen jazzbasisti, säveltäjä, orkesterinjohtaja ja pianisti.
Karkeinen
Maantietoa
Järven pinta-ala on 88 hehtaaria ja se on 3,3 kilometriä pitkä ja 1,4 kilometriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kaksi saarta. Sen rantaviivan pituus on 12,0 kilometriä. .
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Keurusselän alueella (35.62), jonka Kareispuron valuma-alueeseen (35.629) se kuuluu.
Pornografia
Suhtautuminen
Yhdeksäsluokkalaisten ruotsalaisnuorten asennoituminen pornografiaa kohtaan on kriittistä, mutta he eivät kannata sen kieltämistä tai sensurointia.
Sukupuolten väliset erot
Miehet ja naiset suhtautuvat länsimaisten tutkimusten mukaan pornografiaan eri tavoin. Miehet suhtautuvat pornografiaan naisia myönteisemmin ja pitävät sitä harvemmin vastenmielisenä. Naiset kannattavat miehiä useammin rajoituksia pornografialle. Miehet katsovat pornografiaa enemmän ja käyttävät sitä masturboidessaan useammin kuin naiset, näkevät sitä nuoremmasta pitäen, kiihottuvat siitä herkemmin, suosivat kovaa pornografiaa monipuolisemmin, eivätkä välitä siinä tunteiden kuvauksen puuttumisesta. Miehet suosivat vaihtuvia esiintyjiä ja naiset puolestaan useammin samoja esiintyjiä useissa akteissa. Ryhmäseksikohtauksissa miehet suosivat usein yhden miehen ja monen naisen välisiä kohtauksia, mutta naiset yhden naisen ja monen miehen välisiä. Niin miehet kuin naisetkin katsovat pornografiaa useimmiten yksin, mutta naiset katsovat pornografiaa seurassa suhteellisesti useammin kuin miehet, etenkin vakituisen kumppaninsa kanssa. Miehet ovat raportoineet pornografian käytöstään naisia useammin niin myönteisiä kuin kielteisiäkin vaikutuksia.
Charles Mingus
Mingus muistetaan musiikkinsa lisäksi myös temperamenttisesta luonteestaan. Hänen periksiantamaton asenteensa musiikkiaan kohtaan johti usein ongelmiin esiintymistilanteissa. Mingus kärsi masennuksesta, ja hänen intensiiviset työskentelyjaksonsa, joita tauottivat melko pitkät hiljaiset kaudet, lienevät merkki maanis-depressiivisyydestä.
Pornografia
Vaikutus seksirikoksiin ja asenteisiin
Pornografian epäillään toisinaan lisäävän seksirikollisuutta, kuten raiskauksia, sekä vahingoittavan naisia. Toisaalta pornografian on myös arveltu tarjoavan keinon kanavoida seksuaalisen väkivallan fantasiat vaarattomasti sekä helpon tavan ohjata seksuaalinen kiihottuminen masturbointiin eikä väkivaltaan ja laittomuuksiin. Joidenkin feministien mukaan pornografia voi myös vapauttaa naisen sosiaalisista rajoituksista.
Charles Mingus
Mingus otti ajoittain myös osaa hyvinkin aktiivisesti Yhdysvaltojen rotukysymyskeskusteluun.
Pornografia
Vaikutus seksirikoksiin ja asenteisiin
Useissa eri maissa tehtyjen tutkimusten mukaan pornografian laillistaminen ei lisää raiskauksia ja muita seksirikoksia, vaan sen myötä seksirikollisuus usein vähenee. Lapsipornografian laillisuus Tšekissä, Tanskassa ja Japanissa vähensi merkittävästi lasten seksuaalisia hyväksikäyttöjä. Pornografiaa katselevien miesten käsitykset naisia kohtaan ovat tutkimusten mukaan sallivampia ja hyväksyvämpiä kuin muiden miesten.
Charles Mingus
Charles Mingusin musiikki on suurelta osin hard-bopia joka sai vaikutteita sekä gospel-musiikista, Third Stream Jazzista että free-jazzista, mutta lähinnä Mingusin musiikki on musiikkia vailla kategorioita etsien uusia ilmaisumuotoja.
Pornografia
Vaikutus seksirikoksiin ja asenteisiin
Yhden näkemyksen mukaan pornografinen aineisto toimii lasten ja nuorten esikuvana ja muuttaa nuorten suhdetta seksuaalisuuteensa aikaistaen ja pinnallistaen sitä.
Charles Mingus
Lapsuus
Mingus syntyi Nogalesessa Arizonassa, mutta eli varhaisvuotensa pääosin Los Angelesissa, Kaliforniassa. Mingusin äiti salli kotona vain uskonnollisen musiikin, mutta Charles kiinnostui jazzista jo varhaisessa vaiheessa. Erityisen kiinnostuksen kohteena oli Duke Ellingtonin musiikki. Charles opiskeli vetopasuunan soittoa ja myöhemmin myös selloa. Sellon soiton opiskelu auttoi siirtymään kontrabassoon, jonka Mingus otti pääinstrumentikseen lukioiässä.
Uran alku
Mingus saavutti mainetta nuorena lupauksena ja pääsi kiertueelle Louis Armstrongin yhtyeessä 1943. 1940-luvun lopussa Mingus liittyi Lionel Hamptonin yhtyeeseen ja tämä yhtye levytti muutamia Mingusin sävellyksiä. Trio Red Norvon ja Tal Farlowin kanssa vuosina 1950–1951 saavutti merkittävää mainetta.
Kuuluisassa Jazz at Massey Hall -konsertissa Mingus pääsi soittamaan Dizzy Gillespien, Charlie Parkerin, Bud Powellin ja Max Roachin rinnalle. Tästä konserttiäänityksestä on tullut yksi jazzin klassikoista. Roach kertoi Oscar Pettifordin loukanneen kätensä, ja siksi pyytäneensä Mingusta tuuraamaan häntä. Myöhemmin on selvinnyt että Pettifordin onnettomuus oli tapahtunut paljon aiemmin.
Pornografia
Historia
Laajakaistan ja älypuhelinten yleistyminen on 2000-luvulla johtanut paperisten pornolehtien suosion voimakkaaseen laskuun. Esimerkiksi Suomesta perinteiset pornolehdet ovat kokonaan kadonneet. 2010-luvulla pornografian valtavirraksi ovat nousseet tube-sivustot, jotka tarjoavat helpon tavan katsoa ilmaista pornografiaa. Internetin myötä pornon tarjonta on myös laajentunut, sillä pornosivustoilla voi olla jopa tuhansia erilaisia kategorioita valittavaksi. 2010-luvulla pornografisen sisällön osuuden kaikesta internetin liikenteestä on arvioitu olevan 20–70 prosenttia. Internet-pornografian maailmanmarkkinoita hallitsee MindGeek-yhtiö.
Claddagh
thumb|Claddagh-sormus. Claddagh-sormus on ystävyyttä ilmaiseva irlantilainen sormus, joka on lähtöisin Galwayn kaupungin ulkopuolella sijainneesta Claddaghin ( ’ranta’) kylästä. Claddagh-sormuksessa on kaksi kättä, jotka pitelevät sydäntä ja sydämen päällä on kruunu. Claddaghissa käytetyt elementit symboloivat rakkautta (sydän), ystävyyttä (kädet) ja uskollisuutta (kruunu). Sormusta ei saa ostaa itselleen, vaan se pitää saada lahjana.
Charles Mingus
Uran alku
Myöhemmin Mingus liittyi hetkeksi Duke Ellingtonin orkesteriin, mutta äkkipikaisen luonteensa vuoksi sai siitä potkut jääden tiettävästi ainoaksi muusikoksi, jonka Ellington erotti orkesteristaan.
Vuonna 1952 Mingus perusti rumpali Max Roachin kanssa Debut Records -levymerkin edistääkseen omaa levytysuraansa.
Claddagh
Claddagh-sormuksia käytetään usein ystäväsormuksina, mutta ne ovat usein käytettyjä myös kihla- ja vihkisormuksina. Irlannissa, Amerikassa ja muissa maissa Claddagh annetaan äidiltä tyttärelle tai isöäidiltä lapsenlapselle.
Charles Mingus
Pithecanthropus Erectus
Mingus oli vuoteen 1956 mennessä julkaissut jo kymmenisen levyä orkesterin johtajana, mutta levyä Pithecanthropus Erectus pidetään hänen ensimmäisenä merkittävänä julkaisuna säveltäjänä ja orkesterin johtajana. Levyn 10-minuuttinen nimikappale käy läpi ihmisen kehityksen Homo Erectuksesta sen tuhoon. Levyllä on erityisen tarkan orkestroinnin lisäksi vapaata improvisointia. Vuonna 1959 julkaistu levy, Mingus Ah Um, saattaa olla Mingusin tunnetuin. Siinä on mukana useita suosittuja sävellyksiä, kuten Better Git It In Your Soul ja Goodbye Pork Pie Hat, joita molempia lukemattomat artistit ovat vuosien varrella levyttäneet.
Seuraavaa vuosikymmentä on pidetty Mingusin tuotteliaimpana. Uusia sävellyksiä ja levyjä ilmestyi tiuhaan tahtiin. Mingus julkaisi tänä ajanjaksona noin 30 albumia eri levymerkeillä. Mingusin yhtyeen koko oli usein noin 8–10 jäsentä, jotka hän valitsi suuremmasta joukosta luottomuusikoita. Hän vaati muusikoiltaan paljon ja kannusti heitä innovatiivisuuteen. Hänen orkesteristaan muodostui ”koulu” ja ponnahduslauta nuorille lahjakkaille muusikoille. Mingusin yhtyeissä soittivat esimerkiksi:
Salaliittoteoria
pienois|Kahden tunnetun salaliittoteorian, [[Uusi maailmanjärjestys (salaliittoteoria)|Uuden maailmanjärjestyksen ja Illuminatin, vertauskuvaksi sanotun katkaistun pyramidin kuva Yhdysvaltain dollarin setelissä on joillekin salaliiton merkki.]] Salaliittoteoriaksi kutsutaan ilman riittäviä perusteita ja todisteita esitettyä käsitystä, jonka mukaan jonkin asian takana on salaliitto. Useimmiten salaliittoteoria poikkeaa yleisesti hyväksytystä, tiedeyhteisössä ja tiedotusvälineissä esitetystä selityksestä asioiden kulusta. Tyypillisiä salaliittoteorioita ovat oletukset vaikutusvaltaisten tahojen juonimista poliittisista rikoksista, epädemokraattisten salaseurojen valtapyrkimyksistä sekä salailuoperaatioista.