cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Onésimo Sánchez
Onésimo Sánchez González eli Onésimo (s. 14. elokuuta 1968 Valladolid, Espanja) on espanjalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. Heinäkuusta 2015 lähtien hän on toiminut CD Toledon päävalmentajana.
Ura
Onésimo edusti pelaajaurallaan muun muassa kahdesti Real Valladolidia vuosina 1986–1988 ja 1990–1993. Välivuodet hän pelasi Cádizissa ja Barcelonassa. Hän päätti pelaajauransa 33-vuotiaana ja viimeiseksi seuraksi jäi Palencia.
Valmentajauransa hän aloitti vuonna 2006, kun hän siirtyi Real Valladolidin reservijoukkueen peräsimeen. Vuonna 2008 Onésimo otti päävalmentajan vastuun Huescassa. Huesca nousi kauden päätteeksi sarjasporrasta ylemmäksi Segunda Divisióniin. 1. helmikuuta 2010 Onésimo siirtyi Real Valladolidin päävalmentajaksi korvaten tehtävässä erotetun José Luis Mendilibarin. Onésimo ei ehtinyt valmentaa Valladolidia kuin hieman yli kaksi kuukautta, kun Primera Divisionin toiseksi viimeisenä ollut joukkue antoi Onésimolle potkut huhtikuun alussa.
Heinäkuussa 2015 Onésimosta tuli Segunda B:ssä pelaavan CD Toledon päävalmentaja.
Aitokissanminttu
Aitokissanminttu (Nepeta cataria) on Euroopasta kotoisin oleva mintuntuoksuinen yrtti. Se jää alle metrin korkuiseksi, varsi ja lehdet ovat harmahtavan karvan peitossa. Kukat ovat valkoisia, niiden alahuulessa punaisia pisteitä. Tieteellisen nimen osa cataria tulee latinan kielen sanasta catus, joka tarkoittaa kissaa.
Aitokissanminttua on käytetty 1400-luvulle saakka yleisesti elintarvikkeena ja lääkinnällisiin tarkoituksiin. Paistin pintaan saatettiin hieroa kissanminttua, ja sitä käytettiin myös salaattiaineksena. Sitä käytettiin rauhoittavana ja ruuansulatusta edistävänä rohtona sekä hoidettiin haavoja, särkyä ja naistenvaivoja. Aitokissanminttu saattaa aiheuttaa poltettuna lieviä harha-aistimuksia.
Aitokissanminttua tavataan Keski- ja Etelä-Euroopassa sekä Skandinavian eteläosissa. Sen alkuperäiset kasvualueet ovat Vähässä-Aasiassa. Se on levinnyt ihmisen mukana myös Pohjois-Amerikkaan.
Aitokissanmintun haihtuva öljy sisältää mm. karvakrolia, tymolia, nepetalaktonia ja nepetahappoa. Nepetalaktoni vaikuttaa kissojen käyttäytymiseen. Aitokissanmintun kukinnot ovat valkoiset, ja se on kasvustoltaan harvempi kuin sukulaisensa mirrinminttu (Nepeta × faassenii), jolla on vaaleansiniset kukinnot.
Suomen vahvin nainen
Suomen vahvin nainen  on vuodesta 2000 alkaen järjestetty Suomen vahvin mies -kilpailun rinnakkaiskilpailu, joka on tarkoitettu suomalaisille naisille. Kilpailussa mitellään erilaisissa voimaa mittaavissa lajeissa.
Eric Weiss
Eric Weiss on kuvitteellinen hahmo yhdysvaltalaisessa televisiosarjassa Alias. Häntä esittää näyttelijä Greg Grunberg.
Hahmon tarina
Eric Weiss syntyi 17. huhtikuuta 1968 Los Angelesissa, Yhdysvalloissa. Myöhemmällä iällä hän liittyi CIA:han, jossa hänen työparinsa ja ystävänsä on Michael Vaughn. Vaughn ja Weiss tapaavat Sydney Bristow'n ensimmäistä kertaa tämän tullessa CIA:han liittyäkseen kaksoisagentiksi, jotta voisi auttaa CIA:na esiintyvän terroristiorganisaatio Allianssin kaatamisessa.
Toisella kaudella Weiss saa ampumahaavan kaulaan, mikä pakottaa hänet muutamaksi kuukaudeksi lepoon. Kolmannella kaudella hän yllättyy kuullessaan Sydneyn kuoleman olleen lavastus. Hän auttaa masentunutta Sydneytä muuttamaan hänen naapuriinsa ja hankkii hänelle Liisa Ihmemaassa -kirjan kolmannen painoksen Sydneyn menetettyä kaiken omaisuutensa. Neljännellä kaudella Weiss värvätään CIA:n salaiseen osastoon, APO:on. Hän alkaa myös seurustella Sydneyn siskopuolen Nadia Santosin kanssa.
Viidennellä kaudella Weiss saa työtarjouksen Washington D.C.:stä "läheltä presidenttiä", minkä hän ottaa vastaan jättäen sarjan. Hän palaa myöhemmin viimeistä kertaa APO:a avustamaan.
Pekka Pirilä
Pekka Väinämö Pirilä (3. heinäkuuta 1945 Helsinki – 24. marraskuuta 2015 Espoo ) oli suomalainen professori. Hän väitteli tohtoriksi 1973 Teknillisestä korkeakoulusta ja toimi Teknillisen korkeakoulun energiatalouden professorina 1999–2009 ja sen jälkeen itsenäisenä konsulttina. Hänen isänsä oli lääkäri, professori Veikko Pirilä.
Marshall Flinkman
Marshall J. Flinkman on kuvitteellinen hahmo yhdysvaltalaisessa televisiosarjassa Alias. Häntä esittää näyttelijä Kevin Weisman.
Hahmon kuvaus
Marshall on luonteeltaan panikoiva, ujo ja sosiaalisesti epävarma, hän usein änkyttää puhuessaan ja eksyy asiasta. Hän tekee myös viittauksia elokuviin ja kirjallisuuteen. Monet pitävät hänen käyttäytymistään omituisena.
Taustaa
Marshall J. Flinkman syntyi 29. joulukuuta 1971 Los Angelesissa, Yhdysvalloissa. Hänet rekrytoitiin Arvin Sloanen alaisuuteen SD-6:en, CIA:n salaiseen osaan, vuonna 1997. Hänestä tuli tekniikkapuolen johtaja, joka suunnittelee kaikki laitteet, joita muut käyttävät kenttäoperaatioilla. Hän pyytää välillä kollegaansa Sydney Bristow'ta ottamaan kuvia eri maiden nähtävyyksistä pitääkseen yllä peitetyötään, minkä hän on uskotellut äidilleen.
Hahmon tarina
Marshall työskentelee SD-6:n tekniikassa. Hän ei tiedä, että SD-6 kuuluu oikeasti terroristiorganisaatio Allianssiin. Toisella kaudella CIA onnistuu vihdoin kaatamaan SD-6:n ja Allianssin, minkä jälkeen Marshall siirtyy CIA:n palvelukseen ja hänestä tulee tärkeä osa tiimiä. Kaudella Marshall joutuu ensimmäistä kertaa kentälle, minkä seurauksena hänet kidnapataan. Myöhemmin hän löytää yhteisen sävelen NSA:n agentti Carrie Bowmanin kanssa ja alkaa seurustella hänen kanssaan.
Kaksi vuotta myöhemmin Marshall on liikuttunut saadessaan tietää kuolleeksi luullun Sydneyn olevan elossa. Carrie odottaa parin ensimmäistä lasta. Myöhemmin pari menee naimisiin ja Carrie synnyttää pojan, Mitchellin. Myöhemmin vakoojaksi paljastunut Lauren Reed ampuu Marshallia, mutta hän selviää.
Neljännellä kaudella Marshall värvätään CIA:n salaiseen osastoon, APO:on, mistä hän ei saa kertoa kenellekään, edes Carrielle. Kaudella Sydney siepataan ja Marshall joutuu pelastamaan hänet. Viidennellä kaudella Marshall ystävystyy uuden tietokone-ekspertti Rachel Gibsonin kanssa. Arvin Sloane sieppaa heidät kauden lopussa, mutta heidät pelastetaan. Sarja päättyy, kun näytetään vuosia eteenpäin, jolloin selviää, että Marshallilla ja Carriella on kolme poikaa ja neljäs tuloillaan.
Kvelertak
Entiset jäsenet
Muut
Werner von Fritsch
Werner Freiherr von Fritsch (4. elokuuta 1880 Benrath, Saksa - 22. syyskuuta 1939 Varsova, Puola) oli saksalainen kenraalieversti. Fritsch oli ensimmäinen saksalainen kenraalikuntaan kuulunut upseeri, joka kuoli Puolan offensiivissa toisessa maailmansodassa. Hänet muistetaan parhaiten Blomberg–Fritsch-kriisin osapuolena.
Fritsch syntyi 1880 Benrathissa lähellä Düsseldorfia. Hän kävi koulunsa Düsseldorfissa, Posenissa ja Hanaussa.
Sotilasura
Fritsch liittyi 25. hesseniläiseen tykistörykmenttiin upseerioppilaaksi 21. syyskuuta 1898. Esikunta huomasi hänen kykynsä jo varhain ja hänet lähetettiin opiskelemaan Preussin sotakorkeakouluun Berliiniin 1907. Ensimmäisen maailmansodan syttyessä kapteenin arvoinen Fritsch palveli yleisesikunnassa. Sodassa hän toimi esikuntaupseerina eri joukko-osastoissa ja haavoittui rintamavierailulla vuonna 1918.
Sodan päätyttyä Saksan tappioon uuden Weimarin tasavallan ajan asevoimia Reichswehriä supistettiin huomattavasti Versailles’n rauhansopimuksen sanelemien ehtojen mukaan. Fritsch jäi kuitenkin palvelukseen ja toimi muun muassa puolustusministeriössä, komentajana eri joukko-osastoissa ja esikuntaupseerina. Hän oli asevoimien komentajan Hans von Seecktin luottomies.
Natsi-Saksan aika
thumb|300px|Blomberg, Fritsch ja amiraali [[Erich Raeder Nürnbergin puoluepäivillä vuonna 1936.]] Adolf Hitlerin johtama Saksan kansallissosialistinen työväenpuolue nousi valtaan Saksassa tammikuussa 1933. Fritsch toimi tuolloin III sotilaspiirin ja armeijakunnan komentajana. 1. helmikuuta 1934 Fritsch nousi maavoimien esikuntaan ja kesäkuussa 1935 Hitler nimitti hänet Saksan maavoimien komentajaksi. Fritsch ja asevoimien komentaja Werner von Blomberg saivat tehtäväkseen asevoimien kasvattamisen ja kehittämisen.
Fritsch ei arvostanut natseja, mutta piti mielipiteet ominaan. Useiden kollegoidensa lailla hän kuitenkin piti uuden hallinnon hyvänä puolena sitä, että natsit tuntuivat nostavan armeijan ja Saksan uuteen kukoistukseen joka oli hänen näkemyksensä mukaan kansainvälisen juutalaisen salaliiton hyökkäyksen kohteena.
Fritsch pelkäsi kuitenkin Hitlerin politiikan johtavan uuteen suursotaan.
Blomberg–Fritsch-kriisi
Myöskään Hitler ei ollut tyytyväinen komentajiinsa Fritschiin ja Blombergiin. Nämä olivat yhdessä ulkoministeri Konstantin von Neurathin kanssa arvostelleet Hitlerin marraskuussa 1937 julkaisemaa ulkopoliittista suunnitelmaa, jonka mukaan Saksan ei tulisi sotkeentua sotiin suurvaltojen kanssa, mutta käydä pieniä ryöstösotia pienempien naapurivaltioiden kanssa.
Alkuvuonna 1938 johtavat natsit Heinrich Himmler ja Hermann Göring onnistuivat aiheuttamaan Blombergin eroamisen seksiskandaalin avulla, sillä Blombergin tuore puoliso oli ollut menneisyydessään prostituoitu. Innostuneina menestyksestään natsijohtajat tekaisivat vastaavan syytöksen Fritschistä. Göringin esittämien todisteiden mukaan Fritsch oli homoseksuaali. Ennen kuin syytökset saatiin virallisesti kumottua vahinko oli jo tapahtunut. Natsit saivat poliittisen riemuvoiton Anschlussista, Itävallan liittämisestä Saksaan, ja Fritsch erotettiin tehtävistään 4. helmikuuta 1938.
Hitler hyötyi erottamisista. Hän sai nimittää uuden johdon mielensä mukaisesti. Käytännössä hänestä itsestään tuli asevoimien komentaja, ja maavoimien komentajaksi hän nimitti nöyrän Wilhelm Keitelin, joka ei vastustanut Hitlerin päätöksiä laisinkaan.
Toinen maailmansota
thumb|180px|Paikalle, jossa Fritsch kaatui, pystytettiin muistomerkki vuonna 1939. Juuri ennen toisen maailmansodan alkamista Fritsch sai uuden nimityksen 12. tykistörykmentin kunniakomentajaksi. Tehtävä ei vastannut hänen sotilasarvoaan tai kykyjään. Varsovan piirityksen aikana Fritsch haavoittui. Hänen lähelleen osui, ja kivestä irronnut sirpale viilsi hänen reisivaltimonsa auki. Fritsch kieltäytyi adjutanttinsa tarjoamasta ensiavusta ja kuoli verenvuotoon.
Koska hän oli ensimmäinen toisen maailmansodan rintamalla kuollut saksalaiskenraali, hänen kuolemaansa johtaneet seikat tutkittiin tarkkaan. Vaikka haavaa pidettiin vakavana, on esitetty, että nöyryytetty Fritsch kieltäytyi hoidosta, koska halusi kuolla kunnialleen ja arvolleen sopivasti rintamalla. Hänelle pidettiin sotilashautajaiset neljä päivää myöhemmin Berliinissä.
Fritsch oli arvostettu ja ammattitaitoinen vanhan preussilaisen kaartin sotilas, jolla sanottiin olleen vain kaksi rakkautta: työnsä ja hevoset. Uskonnolliselta vakaumukseltaan hän oli protestantti.
Jüri Kolk
Jüri Kolk (s. 1972  Viro ) on virolainen runoilija, kääntäjä ja  kolumnisti.
Kolk on opiskellut Tarton yliopistossa viron kieltä ja kansanrunoutta, mutta teki opinnot keskeytettyään sekalaisia töitä ennen kuin aloitti käännöstoimiston projektijohtajana.
Kolkin esikoiskokoelma Barbar Conan peeglitagusel maal (ja mis ta seal rääkis)  ilmestyi 2009. Kokoelma oli Betti Alver -kirjallisuuspalkintoehdokkaana. Hän oli jo kuitenkin julkaissut runojaan aiemminkin blogissa ja antologiassa Pideva ja silmnähtava Pöögelmann sekä kirjallisuuslehti Vihikissä.
Brown Eyed Girls
Brown Eyed Girls (, usein lyhennettynä B.E.G., BG tai ) on eteläkorealainen tyttöbändi, joka aloitti vuonna 2006.
Jäsenet
Yhtyeen jäsenet:
Mongo Beti
Alexandre Biyidi Awala, tunnettu nimillä Mongo Beti ja Eza Boto (30. kesäkuuta 1932 M’balmayo, Kamerun – 8. lokakuuta 2001 Douala, Kamerun), oli kamerunilainen kirjailija. Marxilainen Beti kirjoitti ranskaksi ja asui suuren osan elämästään maanpaossa Ranskassa.
Beti syntyi pienessä kylässä Afrikan länsirannikon Kamerunissa, joka oli silloin Ranskan merentakainen territorio. Hän kävi paikallisia lähetyskouluja ja sitten lukiota Kamerunin pääkaupungissa Yaoundéssa. Vuonna 1951 hän siirtyi Ranskaan ja opiskeli ensin Aix-en-Provencen yliopistossa ja sitten Pariisin Sorbonnessa. Opintojen jälkeen Beti alkoi opettaa kirjallisuutta, kreikkaa ja latinaa ranskalaisissa oppikouluissa, ja jatkoi opetustyötä läpi kirjailijauransa.
CRB (yhtye)
CRB on oululainen hengellisen musiikin yhtye, joka soittaa pääasiassa soul- ja funk-vaikutteisia sovituksia Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjan virsistä.
Historia
CRB syntyi 2006, kun Oulussa järjestettävien CrossRoads-iltojen housebandistä koottiin yhtye Virret vol. 1 -levyn nauhoituksia varten. Yhtyeen nykyinen kokoonpano vakiintui 2008. Yhtyeen toinen levy, Tunnet minut julkaistiin 23. huhtikuuta 2010.
Mongo Beti
Aix-en-Provencen vuosinaan Beti julkaisi ensimmäisen romaaninsa Ville cruelle (1954) salanimellä Eza Boto. Hänen maineensa perustuu etenkin 1950-luvun loppupuolella vuoden väliajoin julkaistuihin kolmeen romaaniin Le Pauvre Christ de Bomba (1956), Mission terminée (1957) ja Le Roi miraculé : chronique des Essazam (1958).
Vakaumuksellisena marxilaisena Beti ei palannut Kameruniin maan itsenäistyttyä 1960, koska vastusti presidentti Ahmadou Ahidjon itsevaltaista hallintoa. Vuonna 1972 Beti julkaisi ”Kamerunin itsenäistymisen ruumiinavauksen”, kriittisen esseen nimeltä Main Basse sur le Cameroun, Autopsie d’une Décolonisation.
Suvi Valli
Valli opiskeli lukion jälkeen vuoden kirjoittamista Oriveden Opistossa ja sen jälkeen kirjallisuutta, musiikkitiedettä, saksan kieltä ja antiikin kulttuuria Jyväskylän yliopistossa. Hän valmistui kirjallisuuden maisteriksi vuonna 2003. Valli voitti J.H. Erkon kirjoituskilpailun vuonna 2007 (nimellä Suvi Boon). Vallin esikoiskokoelma Ohijuoksija ilmestyi 2011. Teos oli ilmestymisvuonnaan Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkintoehdokas ja Ylen Tanssiva karhu -runopalkintoehdokas 2012.
Vallin teos Spiraali (2017) voitti Tuli & Savu -runouspalkinnon ja oli vuoden 2018 Tanssiva karhu -palkintoehdokkaana. Vallin esseeteos Hallittua kaatumista ja muita ruumiin kielen asentoja on Runeberg-palkintoehdokkaana 2022.
Valli on kääntänyt suomeksi saksalaisen Johann Gottfried Seumen matkakirjan Kesä 1805 (2018). Teos koostuu päiväkirjamerkinnöistä ja kirjeistä, jotka Seume kirjoitti matkallaan Baltian ja Venäjän kautta Suomeen, Ruotsiin ja Tanskaan vuonna 1805. Seumen matkareportaasi sisältää laajoja, kulttuurihistoriallisesti kiinnostavia kuvauksia 1800-luvun alun Suomesta.
Alfred Schmidt
Alfred Schmidt (1. toukokuuta 1898 Hageri – 5. marraskuuta 1972 Tallinna) oli virolainen painonnostaja, joka voitti olympiahopeaa Antwerpenin kesäolympialaisissa vuonna 1920 miesten höyhensarjassa.
Moottoripyörätrialin maailmanmestaruuskausi 1987
Trialin maailmanmestaruudesta ajettiin 13. kerran vuonna 1987. Mestaruuden voitti espanjalainen Jordi Tarrés. Mestaruus oli Tarrésin ensimmäinen. MM-sarjaan kuului 12 osakilpailua, joista yksitoista ajettiin Euroopassa ja yksi Yhdysvalloissa. Tarrés voitti seitsemän osakilpailua, muun muassa viisi viimeistä.
MM-sarjan parhaat
Lähde:
Fetofetaalinen transfuusio-oireyhtymä
thumb|right|Fetofetaalisesta transfuusio-oireyhtymästä kärsineet kaksoset. Sekä saaja että luovuttaja selvisivät elossa. thumb|right|Fetofetaalinen transfuusio-oireyhtymä. thumb|right|[[Fetoskopia ja yhdyssuonten laserablaatio.]] Fetofetaalinen transfuusio-oireyhtymä (FFTO) eli TTTS (Twin-to-Twin Transfusion Syndrome) on monokoriaalisissa monikkoraskauksissa esiintyvä verenkiertohäiriö sikiöiden välillä. Monokoriaalisessa raskaudessa, jossa lapset ovat aina identtisiä sisaruksia, sikiöillä on yhteinen suonikalvo ja istukka. Oireyhtymä aiheutuu jaettuun istukkaan kasvavista yhdysverisuonista sisarusten verenkiertojen välille. Hoitamattomana oireyhtymä on sikiöille erittäin vaarallinen ja vakava TTTS johtaa kuolemaan 60–100 % todennäköisyydellä.
Taudinkuva
Monokoriaaliset sisarukset jakavat yhteisen istukan ravinteiden ja hapen hankintaa varten. Vaikka kukin sikiöistä käyttää omaa osaansa istukasta, voivat sikiöiden verenkierrot yhdistyä istukkaan kasvavien yhdyssuonten (anastamoosien) kautta. Riippuen yhdyssuonten määrästä, tyypistä ja suunnasta, yhdistynyt verenkierto voi johtaa epäsuhtaiseen veren virtaukseen sikiöstä (luovuttaja) toiseen (saaja).
Verensiirto aiheuttaa luovuttajasikiölle veritilavuuden pienentymisen, joka johtaa sikiön kehityksen hidastumiseen tai pysähtymiseen sekä lopulta hapenpuutteesta johtuviin vaurioihin. Lisäksi sikiön virtsantuotanto vähentyy tai pysähtyy, mikä johtaa lapsiveden vähenemiseen (oligohydramnios). Lapsivesi loppuu lopulta kokonaan, jolloin luovuttaja on tiiviisti mahdolliseen omaan vesipussiinsa kääriytyneenä (stuck twin).
Saajasikiön veritilavuus kasvaa, mikä johtaa sikiön sydämen rasittumiseen ja lopulta sydänvaurioihin. Saajan virtsantuotanto kasvaa ja lapsivesi lisääntyy (polyhydramnios).
Mooliosuus
thumb|250px|[[Natriumkloridin vesiliuoksen tiheyden riippuvuus natriumkloridin mooliosuudesta liuoksessa]] Mooliosuus kuvaa seoksen komponentin ainemäärän suhdetta koko seoksen ainemäärään. Kaikkien seoksen komponenttien mooliosuuksien summa on 1. IUPAC suosittelee mooliosuuden tunnuksena kaasuseoksille kirjainta y ja muille seoksille kirjainta x. Mooliosuuden tunnuksena käytetään usein myös kreikkalaisten aakkosten kirjainta χ. Komponentille i määritellään mooliosuus seuraavasti:
Seoksen komponenttien mooliosuuksilla on merkittävä vaikutus seoksen fysikaalisiin ja kemiallisiin ominaisuuksiin ja se on tärkeä suure erityisesti fysikaalisessa kemiassa. Mooliosuuksista riippuvia ominaisuuksia ovat muun muassa aktiivisuus, höyrynpaine, lämmönjohtavuus, tiheys, pintajännitys sekä partiaaliset moolisuureet.
Brianna McNeal
Brianna McNeal (o.s. Rollins, s. 18. elokuuta 1991) on yhdysvaltalainen yleisurheilija, joka kilpailee pika-aitajuoksussa sekä pikajuoksussa.
Kesäkuussa 2013 McNeal juoksi Yhdysvaltain mestaruuskilpailuissa 100 metrin aitajuoksussa ajan 12,26 sekuntia. Se sivusi tuolloin kaikkien aikojen neljänneksi nopeinta aikaa kyseisellä matkalla. Aika oli myös Yhdysvaltain ennätys. McNealin Yhdysvaltain ennätyksen rikkoi Kendra Harrison toukokuussa 2016 ajalla 12,24. 200 metrillä McNealin ennätys on 22,94 sekuntia, jonka hän juoksi huhtikuussa 2018.
McNeal saavutti 100 metrin aitajuoksussa maailmanmestaruuden Moskovan MM-kilpailuissa 2013 ajalla 12,44. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui neljänneksi. Hän saavutti Portlandin MM-hallikilpailuissa 2016 hopeaa 60 metrin aitajuoksussa ajalla 7,82. Ennätyksensä 7,76 hän juoksi samalla paikkakunnalla muutamaa päivää aiemmin.
McNeal voitti 100 metrin aitajuoksun Yhdysvaltojen-mestaruuden 2016. Myöhemmin samana kesänä hän voitti olympiakultaa Rio de Janeirossa ajalla 12,48. McNeal hylättiin alkueräjuoksussa Dohan MM-kilpailuissa 2019.
Huhtikuussa 2017 McNeal sai yhden vuoden kilpailukiellon laiminlyötyään olinpaikkatietojensa päivittämisen. Hän oli vuoden 2016 aikana ollut kolmesti tavoittamattomissa dopingtestiin. Vuonna 2021 hän sai viiden vuoden kilpailukiellon dopingsääntöjen rikkomisesta.
Dietrich Mateschitz
pienoiskuva|Maalaus Dietrich Mateschitzista Dietrich Mateschitz (20. toukokuuta 1944 – 22. lokakuuta 2022 ) oli itävaltalainen liikemies. Mateschitz tuli tunnetuksi Red Bull -energiajuoman kehittäjänä (alkuperäinen kehittäjä thaimaalainen Chaleo Yoovidhya, jolta Dietrich sai reseptin ja jonka kanssa hän jalosti sitä eteenpäin). Hän omisti 49 prosenttia yhtiön osakkeista. Mateschitz kuoli pitkäaikaisen sairauden seurauksena lokakuussa 2022.
Whitehall
thumb|Punaisella merkitty hallitusrakennukset.
Whitehall on katu Lontoon ydinkeskustassa. Se kulkee Trafalgar Squarelta Parliament Squarelle. Monet Britannian hallinnon keskeiset rakennukset sijaitsevat Whitehallin ja sen poikkikatujen kuten Downing Streetin varrella. Siksi sanaa Whitehall käytetään myös kuvaannollisesti, kun viitataan valtionhallintoon. Katu on nimetty sen varrella sijainneen Whitehallin palatsin mukaan, joka tuhoutui tulipalossa vuonna 1698.
Kadun varrella sijaitsevat instituutiot
thumb|Horse Guards -rakennus Whitehallista nähtynä. Virastot ja ministeriöt pohjoisesta etelään
Tiaismarjastajat
Tiaismarjastajat (Paramythiidae) on varpuslintuihin kuuluva heimo. Heimoon kuuluu ainoastaan kaksi lajia isomarjastaja (Paramythia montium) ja tiaismarjastaja (Oreocharis arfaki). Aikaisemmin heimon lajit on luokiteltu kuuluvaksi joko marjastajiin, kukastajiin tai tiaisiin. Ne kuitenkin eroavat näiden heimojen lajeista sekä ulkonäöltään eli morfologisesti että geneettisesti.
Tiaismarjastajien heimon lajeja tavataan ainoastaan Uudesta-Guineasta. Ne ovat kirjavia ja elävät vuoristometsissä. Ravintonaan ne käyttävät hedelmiä ja marjoja ja satunnaisesti hyönteisiä.
Antônio Muniz Fernandes
Antônio Muniz Fernandes (s. 11. elokuuta 1952 Princesa Isabel) on brasilialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hän liittyi karmeliittoihin 20. helmikuuta 1976 ja sai pappisvihkimyksensä 24. toukokuuta 1980. Hänet nimitettiin Guarabiran hiippakunnan johtoon 4. helmikuuta 1998, ja piispaksi vihkiminen seurasi 24. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Marcelo Pinto Carvalheria, jota avustivat José Cardoso Sobrinho ja Paulo Cardoso da Silva.
Muniz Fernandes sai 22. marraskuuta 2006 nimityksen Maceión arkkipiispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 4. helmikuuta 2007.
Kukkaperä
left|thumb|100px|Kukkaperä, kaavio­kuva, musta osa kukan ja tukilehden hangan välillä. right|thumb|200px|[[Syylälinnunherne (Lathyrus linifolius) kukkaperineen.]] right|thumb|200px|[[Nätkelmävirna (Vicia lathyroides), kukkaperineen.]]
Pokara
pienoiskuva|Uittokeksejä metsämuseo [[Lusto (museo)|Luston näyttelyssä Punkaharjulla.]] Pokara (myös pokura (, багор), keksi (ruots. käxe), lastauspiikki, uittohaka) on metsätöissä, puun korjuussa käytettävä työväline. Pokaran avulla nostetaan ja vedetään puita esimerkiksi niitä pinottaessa tai lastattaessa. Pokarassa on lyhyt varsi, jonka toisessa päässä on piikkimäinen terä ja toinen pää on muotoiltu kahvaksi. Kahvan päässä voi olla mutka. Nykyään metsänkorjuun koneellistuminen on vähentänyt pokaran käyttöä. Käsityövälineistä perinteisen pokaran on korvannut nostokoukku, jossa kädensijana on varren sijasta soikea lenkkimäinen kahva.
Aprilia (kaupunki)
Aprilia on kaupunki Latinan maakunnassa Latiumin hallinnollisella alueella Keski-Italiassa. Se sijaitsee noin 40 kilometriä Roomasta etelään. Kaupungissa asukkaita runsaat 70 000.
Talous
Aprilia on teollisuuskaupunki. Se ollut Aprilia DOC -viinien tuotantoaluetta.
Historiaa
Aprilia perustettiin vuonna 1936, jolloin seutu tuli mahdolliseksi asuttaa Pontisten soiden kuivatushankkeen myötä. Kaupunki rakennettiin lähes asumattomalle alueelle.
Ranskan 2. armeijaryhmä
Palvelus
Armeijaryhmän esikunta asetettiin liikekannalle elokuun lopulla 1939 ja se siirtyi valmisteltuun asemapaikkaansa Villers-lés-Nancyyn Nancyn kaupungin eteläpuolelle. Armeijaryhmänkomentaja armeijankenraali Prételat saapui esikuntaansa 2. syyskuuta ottaen komentoonsa 3., 4. ja 5. armeijan. Armeijaryhmän vastuualueena oli Longuyonista itään Reinille, josta se jatkoi jokea seuraten Rhinauhun Sélestatin pohjoispuolella. Yhteyden katkettua 2. armeijan ja 1. armeijaryhmän väliltä se siirrettiin koillisen rintaman esikunnan alaisuuteen 15. toukokuuta 1940 ja kaksi päivää myöhemmin armeija liitettiin 2. armeijaryhmään. 3. armeijaryhmän siirtyessä 19. toukokuuta lännemmäksi liitettiin 8. armeija 2. armeijaryhmään. 4. armeija siirrettiin 28. toukokuuta yleisesikunnan alaiseksi reserviksi Troyesin alueelle, jolloin se irtaantui armeijaryhmästä. 2. armeija siirrettiin 6. kesäkuuta 4. armeijaryhmään.
Saksalaisjoukkojen saarrettua armeijaryhmän kesäkuun lopulla Prételat menetti yhteyden motitettuihin armeijoihinsa, joihin sisältyivät myös 15. kesäkuuta 2. armeijan jäänteet. Prételat luovutti komennon 3. armeijan komentajalle Condélle, joka antautui joukkojensa kanssa 22. kesäkuuta.
Komentajat
Armeijaryhmänkomentajina olivat :
Krzysztof Kieślowski
Krzysztof Kieślowski (27. kesäkuuta 1941 Varsova – 13. maaliskuuta 1996 Varsova) oli puolalainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja.
Elämä
Kieślowski valmistui 1969 Łódźin elokuvakoulusta, jonne oli päässyt vasta kolmannella yrittämällä. Samasta koulusta oli valmistunut ennen häntä muun muassa Roman Polański. Kieślowski aloitti dokumentaristina, mutta siirtyi fiktioelokuvan, koska katsoi sitä kautta paremmin voivansa kuvata inhimillisen todellisuuden vajavaisuuksia. Ensimmäinen fiktiivinen elokuva oli televisiolle tehty Przejście podziemne (1973). Seuraava televisioelokuva Personel (1975) voitti Grand Prix -palkinnon Mannheimin festivaaleilla. Ohjaajan ensimmäinen kokoillan elokuva oli Arpi vuonna 1976. Amatööri (1979) on hänen alkuvaiheen tunnetuimpia teoksiaan. Kieślowskin puolalaisen tuotannon voi katsoa tarkastelevan ihmisiä kommunistisen hallinnon alaisuudessa.
Kieślowski nousi kansainväliseen tietoisuuteen televisiosarjan Kymmenen käskyä (Dekalog, 1989) myötä. Se oli kymmenosainen sarja aikamme moraalikysymyksistä. Sen kaksi osaa on myös laajennettu kokoillan elokuviksi Lyhyt elokuva tappamisesta (1988) ja Lyhyt elokuva rakkaudesta (1988).
Puolalais-ranskalainen Veronikan kaksoiselämä (1991) merkitsi ohjaajalle kansainvälisen työjakson alkua. Hänen työpareistaan se teki tunnetuksi säveltäjä Zbigniew Preisnerin, jonka 1700-luvun tyyliä mukailevat pastissisävellykset merkittiin tekaistun hollantilaissäveltäjä van den Budenmeyerin teoksiksi. Toinen Kieślowskin myöhäisvaiheen vakinainen työkumppani oli käsikirjoittaja Krzysztof Piesiewicz. thumb|Kieślowskin hauta Todellista läpimurtoa Kieślowskille merkitsi niin sanottu trikolorisarja Kolme väriä (1993–94). Sen osat Sininen (1993), Valkoinen (1994) ja Punainen (1994) kuvaavat Ranskan lipun värejä, mutta ennen kaikkea Ranskan vallankumouksen arvoja vapaus, tasa-arvo ja veljeys vuosituhannen vaihteen Euroopassa. Elokuvista Sininen kertoo naisesta, Valkoinen miehestä ja Punainen naisesta ja miehestä. Elokuvasarjan osat viittaavat toisiinsa ja juonenkuljetus on osittain sisäkkäistä. Tarinoiden langat vedetään yhteen Punaisen päätösjaksossa.
Punainen toi tekijälleen parhaan ohjaajan Oscar-ehdokkuuden 1995, Sininen jakoi Kultainen Leijona -palkinnon Venetsian elokuvajuhlilla 1993 ja Valkoinen toi Kieślowskille parhaan ohjaajan palkinnon Berliinin elokuvajuhlilla 1994.
Saatuaan väritrilogiansa valmiiksi Krzysztof Kieślowski ilmoitti yllättäen lopettavansa elokuvanteon. Alkuvuodesta 1996 saatiin kuitenkin tietoja kolmen uuden elokuvan käsikirjoitushankkeesta. Tällä kertaa teeman tarjosi katolisen kirkon tulevan maailman kolmijako taivas-kiirastuli-helvetti ja ohjaajina oli määrä nähdä nousevia eurooppalaisia kykyjä. Kuolema ehätti kuitenkin ensin. Kieślowskin ”dantelaista” hanketta on siitä huolimatta jatkettu, ja saksalainen Tom Tykwer sai valmiiksi elokuvan Heaven vuonna 2002. Kieślowskin käsikirjoittajakumppani Krzysztof Piesiewicz kirjoitti käsikirjoitukset trilogian muihin osiin hänen ja Kieślowskin tekemien treatmentien pohjalta, ja ne ohjasi elokuviksi Oscar-voittaja Danis Tanovic (L'enfer / Helvetti) ja Stanislaw Mucha (Nadzieja / Toivo). Myös useissa Kieślowskin elokuvissa näytellyt Jerzy Stuhr ohjasi elokuvan Iso eläin (Duze Zwierze) Kieślowskin käsikirjoituksen pohjalta.
Suomeen Kieślowskilla oli erityissuhde. Hän opetti Taideteollisessa korkeakoulussa ohjaajaoppilaita ja teki yhteistyötä ystävänsä, dokumentaristi Jarmo Jääskeläisen kanssa. Kieślowskin maahantuodut elokuvat saivat Suomessa laajan katsojakunnan.
Kieślowski oli Cannesin elokuvajuhlien tuomariston jäsen vuonna 1989.
Jarlinson Pantano
Jarlinson Pantano Gómez (s. 18. marraskuuta 1988 Cali) on kolumbialainen maantiepyöräilijä. Hän edusti vuosina 2007–2011 Colombia es Pasión -joukkuetta, 2012–2014 Colombia-Coldeportes/Colombia-tallia, 2015–2016 IAM Cyclingia ja 2017–2019 Trek-Segafredo-tallia.
Pantano voitti Ranskan ympäriajossa 2016 Culoziin päättyneen, vuoristossa ajetun 15. etapin kukistettuaan loppukirissä irtiottokumppaninsa Rafał Majkan. Hän sijoittui kilpailussa lisäksi kahdella etapilla toiseksi.
Pantano jäi kiinni EPO-hormonin käytöstä helmikuussa 2019, ja Kansainvälinen pyöräilyliitto UCI antoi hänelle neljän vuoden kilpailukiellon toukokuussa 2020. Pantano ilmoitti lopettavansa uransa.
Saavutuksia
Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives
Samaa sukua
Samaa sukua on yhdysvaltalainen draamasarja, joka perustuu Ron Howardin ohjaamaan vuoden 1989 elokuvaan Perhe on paras. Sarjan esittäminen alkoi NBC-kanavalla 2. maaliskuuta 2010 ja se päättyi kuuden tuotantokauden ja kaikkiaan 103 jakson jälkeen 29. tammikuuta 2015.
Alun perin ohjelman oli määrä alkaa jo syksyllä 2009, mutta alkamispäivämäärää jouduttiin siirtämään näyttelijä Maura Tierneyn sairastuttua syöpään. Tierneyn tilalle valittiin lopulta Lauren Graham.
Suomessa MTV3-kanava alkoi esittää ohjelmaa 9. kesäkuuta 2011.
Juoni
Ohjelma kertoo Bravermanien perheestä. Zeekillä ja Camillella on neljä aikuista lasta – Adam, Sarah, Crosby ja Julia – joilla kaikilla on jo omat perheensä. Sisaruksista vanhimmalla Adamilla on vaimonsa Christinan kanssa kaksi lasta: teini-ikäinen tytär Haddie sekä kahdeksanvuotias poika Max, jolla on Aspergerin syndrooma. Sarah muuttaa sarjan alkaessa talousvaikeuksien vuoksi takaisin vanhempiensa luokse asumaan yhdessä teini-ikäisten lastensa, Amberin ja Drew’n, kanssa. Crosby on kolmekymppinen, villi ja vapaa sinkku, jonka elämä mullistuu, kun hänen entinen tyttöystävänsä Jasmine kertoo hänelle, että Crosby on viisivuotiaan Jabbar-pojan isä. Nuorin sisaruksista, Julia, on urakeskeinen asianajaja, jolla on viisivuotias tytär yhdessä koti-isänä elävän aviomiehensä Joelin kanssa.
Jääkäri
Jääkäri (, ’metsästäjä’) on kevyen jalkaväkiyksikön sotilas.
Suomen sisällissodan jälkeen niillä upseereilla, jotka osallistuivat jääkäriliikkeeseen, oli oikeus käyttää sotilasarvonsa edessä etuliitettä jääkäri-, kuten esimerkiksi jääkärikapteeni, jääkärimajuri jne. erotukseksi niistä upseereista, jotka nuorempina olivat tulleet sotilasopetetuiksi Suomessa tai jotka olivat aloittaneet Mannerheimin tapaan sotilasuransa Venäjän keisarikunnan armeijassa. 1920-luvulla jääkäriupseereiden halusta edetä uralla syntyi ristiriita Venäjällä palvelleiden kesken. Jälkimmäisiä kutsuttiin puhekielessä alentuvasti ryssänupseereiksi.
Suomessa jääkäri-nimityksen jääkärijoukoissa saivat miehistöarvoisetkin moottoroimattomalla 1920-luvulla nopeasti liikkuvissa polkupyöräjoukoissa. 1936-mallisissa kauluslaatoissa tämä näkyi siten, että kun jalkaväen tavallisella sotamiehellä oli vihreä kauluslaatta valkoisin reunoin, oli jääkärijoukoilla polkupyöräjoukkoyksiköissä vihreä kauluslaatta keltaisin reunoin. Ensimmäiset polkupyöräjoukot tulivat Suomeen, kun Saksa toi joukkoja Suomen sisällissotaan. Esimerkiksi osasto Brandensteinissa oli polkupyöräjoukkoja polkupyöräpataljoona 5:stä komennettuina kapteeni Heinz von Wilamovitz-Moellendorffin osastona. Osasto valtasi muun muassa Orimattilan kirkonkylän ottamatta juurikaan sotavankeja.
Varhainen historia
Ajatus tarkka-ampujien käytöstä taistelukentällä syntyi seitsenvuotisessa sodassa. Yhdysvaltain armeija käytti heitä myös hyvällä menestyksellä Yhdysvaltain vapaussodassa. Tällaiset tarkka-ampujat käyttivät aseinaan rihlattuja kivääreitä, joiden tuli oli perinteisestä muskettitulesta poiketen erittäin tarkkaa pitkänkin matkan päästä. Näistä tarkka-ampujista ei kuitenkaan ollut avoimessa taistelussa vastusta linjajalkaväelle, ja ne tulivatkin käyttöön vain linjataktiikan lisäksi, taistelua valmistelevina sotilaina. Amerikkalaiset käyttivätkin tarkka-ampujia aina taistelun alussa. Ajatus kevyestä jalkaväestä levisi 1700-luvun lopulla Eurooppaan, jossa alettiin koota ja kouluttaa vastaavia osastoja.
Saksassa ja Ruotsi-Suomessa näitä sotilaita kutsuttiin jääkäreiksi (saks. Jäger, ruots. jägare), Ranskassa tiraljööreiksi (tiralleur) tai chasseureiksi (chasseur), kun taas Britanniassa puhuttiin yleisemmin kevyestä jalkaväestä (Light Infantry) tai kivääriyksiköistä (Rifles). Osastojen taktiikka ja tehtävä taistelukentällä oli kuitenkin sama kaikkialla.
Aluksi jääkärit värvättiin metsänvartijoiden ja metsästäjien joukosta. Heidän taustansa oli usein keskiluokkainen tai muutoin vähemmän ylhäinen. Kuten kevyttä jalkaväkeä yleensäkin, jääkäreitä käytettiin tiedustelussa, kahakoinnissa tai raskaampien yksiköiden suojana. Poikkeuksellisen tarkan kivääritulen vuoksi kevyt jalkaväki saattoi myös tarjota suojatulta haavoittuvammille yksiköille, kuten pioneereille, jotka työskentelivät juoksuhautojen edustalla. Erinomaisina tarkka-ampujina jääkärit saattoivat myös aiheuttaa suuria menetyksiä vihollisen upseerien keskuudessa.
Jääkärit eivät olleet pelkästään taitavia ampujia. He osasivat myös huoltaa ja ylläpitää tarkkoja kivääreitä aikana, jolloin vain harvoilla oli mitään kokemusta mekaanisista laitteista. Koska nämä joukot omistivat omat aseensa, heillä oli merkittävä puolustuksellinen rooli eräänlaisina kodinturvajoukkoina ennen varsinaista liikekannallepanoa. Lähitaistelua varten jääkärit kantoivat muun muassa pientä suorateräistä metsästysmiekkaa, jonka nimi oli Hirschfänger.
Suomeen perustettiin ensimmäiset jääkäripataljoonat Kustaan sodan (1788–1790) jälkeen. Niitä oli käytetty ensimmäisen kerran Ruotsin armeijassa Georg Magnus Sprengtportenin alaisuudessa Pommerin sodassa. Jääkäripataljoonia perustettiin kaikkiin Suomen jalkaväkirykmentteihin, osittain sulauttamalla niihin entiset rakuunarykmentit. Ruotuväkiset jääkäripataljoonat sekä värvätyt Savon jääkärirykmentti ja Karjalan jääkärijoukko osallistuivat Suomen sotaan 1808–1809, minkä jälkeen ne lakkautettiin.
Napoleonin aika
Jääkäreistä tuli suosittu yksikkötyyppi Napoleonin sotien aikana, kun porvaristaustaiset vapaaehtoiset järjestäytyivät vastustamaan Napoleonin valloitusta Euroopan saksankielisillä alueilla. Aiempia perinteitä jatkaen nämä jääkärit olivat järjestäytyneitä isänmaallisia vapaaehtoisia, jotka omista varoistaan tai naapureiden ja tuttavien avustuksella kustansivat aseensa ja univormunsa. Napoleonia vastaan suoritettu toiminta aiheutti suuren määrän tappioita erityisesti vihollisen upseerien keskuudessa ja monia jääkäreitä ylennettiin. Napoleonin sotien loppupuolella useimmat aliupseerit saksankielisissä maissa olivat juuri ylennyksen saaneita jääkäreitä.
Maailmansodat
Ensimmäisen ja toisen maailmansodan aikana Saksan armeija otti jääkäri-nimen käyttöön useille kevyille yksiköille, kuten vuoristossa toimiville joukoille sekä sotien välissä myös uudenlaisille laskuvarjojääkäreille (Fallschirmjäger).
Suomen jääkärit
Suomen jääkäriliike kehittyi sortovuosien aikana, kun Suomessa pohdittiin itsenäistymisen mahdollisuutta ja toivottiin yleisesti Venäjän tappiota ensimmäisessä maailmansodassa. Jääkäriliike kehittyi ylioppilaspiireissä, ja se otti päämääräkseen Suomen irrottamisen Venäjästä.
Koska sotilaskoulutusta oli vaikea saada Suomessa, suomalaiset kääntyivät saksalaisten puoleen. Suoritettiin maanlaajuinen salainen värväys, ja vuonna 1915 ensin 200 ja myöhemmin jopa 2 000 nuorta miestä matkusti Saksaan ja sai koulutuksen Kuninkaallisen Preussin jääkäripataljoona 27:ssä.
Pataljoona osallistui taisteluihin Venäjää vastaan Baltiassa. Vuonna 1918 osa jääkäreistä palasi sotimaan Suomen sisällissodassa. Osa jääkäreistä jäi sodan jälkeen palvelemaan upseereina ja valtaosa osallistui talvi- ja jatkosotaan. Yhteensä 49 jääkäriupseeria sai kenraalin sotilasarvon ja jääkäreiden vaikutus Suomen puolustusvoimien kehittämisessä oli hyvin suuri 1950-luvulle asti. Näillä ”Saksan-jääkäreillä” oli oikeus käyttää varsinaisen sotilasarvonsa edessä määriteosaa jääkäri (esimerkiksi jääkärikenraali, jääkärimajuri).
Suomessa itsenäisyyden alkuvaiheissa jääkärijoukot olivat jalkaväkijoukkoja, jotka oli varustettu marssia nopeampaa liikkumista varten polkupyörin. 1910-luvulla ja sen jälkeenkin kutsuttiin Saksassa sotilaskoulutusta hankkinutta sotilasta suomen kielellä Saksan jääkäriksi, jottei sana olisi sekoittunut metsästäjään.
Jääkäreiden perinne näkyy edelleen myös miehistön sotilasarvoissa ja kauluslaatoissa. Aikaisemmin Uudenmaan, Kymen, Hämeen, Lapin, ym. jääkäripataljoonat (myös Rannikkojääkäripataljoona Upinniemessä) vaalivat jääkäriliikkeen perinteitä, joten niissä miehistön kauluslaatassa oli keltaiset reunukset vihreällä pohjalla, ja alin miehistön sotilasarvo oli jääkäri. Muissa jalkaväen joukko-osastoissa (muun muassa Savon ja Kainuun prikaateissa) miehistön kauluslaatassa oli tuolloin harmaat reunukset vihreällä pohjalla, ja alin miehistön sotilasarvo oli sotamies. Sittemmin jääkäripataljoonat on liitetty joukkoyksikköinä prikaateihin, ja kaikki jalkaväkiyksiköiden sotilaat ovat nykyään jääkäreitä. Myös kauluslaatat ovat nykyisissä jalkaväkiyksiköissä keltareunuksisia ja vihreäpohjaisia. Jääkäriliikkeen perintöä on myös Panssariprikaatiin kuuluva Jääkäritykistörykmentti, entinen Jääkäripatteristo. Tämän lisäksi kyseinen prikaati (kuten nykyään myös Karjalan prikaati) kouluttaa panssarijääkäreitä, jotka liikkuvat rynnäkköpanssarivaunulla ja taistelevat jalan.
Dominic Aloysius Vendargon
Dominic Aloysius Vendargon (29. elokuuta 1909 – 3. elokuuta 2005) oli malesialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 8. joulukuuta 1934 ja nimitettiin Kuala Lumpurin hiippakunnan johtoon 25. helmikuuta 1955. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Michel Olçomendy, jota avustivat Louis-August Chorin ja Charles Joseph van Melckebeke.
Kuala Lumpurista tuli 18. joulukuuta 1972 arkkihiippakunta, ja Vendargon toimi sen arkkipiispana, kunnes erosi tehtävistään 2. heinäkuuta 1983. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Inkiliitti
Inkiliitti on keraami. Sitä on valmistettu liuottamalla magnesiumkloridin vesiliuoksesta sekoittamalla joukkoon magnesiittia. Värisävyjen aikaansaamiseksi on lisätty seokseen metallien oksideja.
Inkiliittilevyjä on käytetty muun muassa mosaiikin materiaaleina. Sellaisia on valmistettu muun muassa Suomessa.
Jean-David Morvan
Jean-David Morvan (s. 28. marraskuuta 1969 Reims, Marne, Ranska) on ranskalainen sarjakuvakäsikirjoittaja.
Jean-David Morvan opiskeli taideaineita Saint-Lucin instituutissa Brysselissä. Morvan koetti ensin sarjakuvan piirtämistä, mutta havaitsi pian vahvuutensa olevan käsikirjoittamisessa, ja nyt hänet tunnetaan parhaiten juuri sarjakuvakäsikirjoituksistaan. Hän asuu Reimsissä Ranskassa.
Tärkeimmät sarjat, joita hän on käsikirjoittanut ovat Piko ja Fantasio, Sir Pyle and Merlin José Luis Munueran kanssa, ja Sillage Philippe Buchet’n kanssa.
Ton Caanen
Ton Caanen (s. 18. maaliskuuta 1966 Geleen, Alankomaat) on hollantilainen jalkapallomanageri, jonka tämän hetkinen työnantaja on Kyproksen liigassa pelaava Aris Limassol. Ton Caanenilla ei ole merkittävää pelaajataustaa.
Ura managerina
Caanen aloitti valmennusuransa kotikaupunkinsa Geleenin FC Geleen Zuid joukkueessa Hollannin kolmannella sarjatasolla. Kahden vuoden pestin jälkeen hän siirtyi hieman isompiin ympyröihin, Roda JCn juniorieiden päävalmentajaksi, jossa tehtävässä viihtyi myös kaksi kautta.
Donetsk
Joulukuussa 2013 Caanen hyväksyi ukrainalaisen FK Metalurh Donetskin tarjouksen ja hän aloitti joukkueessa heti tammikuun 2014 alusta. Hän korvasi joukkueessa väliaikaisena valmentajana alkukauden toimineen maanmiehensä Wim Vröschin. Myös Caanenin pesti jäi väliaikaiseksi, sillä hän lähti joukkueesta heti kauden päätyttyä.
Beitar Jerusalem
Venäjän juutalaisen miljardöörin Arcadi Gaydamakin ostettua seuran, hän tarvitsi henkilön auditoimaan seuran ja selvittämään mitä muutoksia pitäisi tehdä jotta joukkue saataisiin menestymään. Gaydamak päätyi valitsemaan Caanenin tähän rooliin. Lyhyen ajan kuluttua päävalmentajana toiminut Eli Ohana astui syrjään ja Caanenista tuli syyskuussa Beitarin väliaikainen päävalmentaja. Caanen ei tehynyt muutoksia joukkueen rosteriin, mutta sai muutoin aikaan hyviä tuloksia ja toiveita jopa siitä, että seura voisi selviytyä Mestareiden liigaan tai ainakin UEFA Cupiin. Gaydamakin rahoilla Beitarin budjetti kasvoi Israelin liigan suurimmaksi ja marraskuun puolivälissä joukkueen päävalmentajaksi palkattiin ranskalainen Luis Fernandez. Caanenin ja Fernandezin ajatukset eivät sopineet lainkaan yksiin ja Caanen sai lähteä seurasta joulukuun puolivälissä.
Maccabi Tel Aviv
Maccabin johtokunnan kyllästyttyä joukkueen kehnoihin esityksiin kentällä seuran 100-vuotis juhlakautena, Caanen kutsuttiin väliaikaiseksi manageriksi korvaamaan potkut saanut israelilainen Nir Klinger. Huolimatta kahdesta isolla rahalla värvätystä nimimiehestä, joukkue oli melkoinen katastrofi. Kaiken kruunuksi kakkosdivisioonan Hapoel Akko pudotti Maccabin Israelin Cupista.
Maccabi Netanya
4. kesäkuuta 2006 Caanen allekirjoittaa sopimuksen kolmannen israelilaisseuran kanssa. Viikkoa myöhemmin, ennen kuin hän ehti valmentaa ensimmäisessäkään ottelussa, hänet erotetaan joukkueen peräsimestä.
Valletta
Kesällä 2009 Caanen allekirjoitti sopimuksen Maltan pääsarjan Valletta FC:n kanssa. Joukkueelle asetetut tavoitteet olivat kansallisen sarjan voitto ja pääsy eurokentille. Caanen toi mukanaan Ukrainasta apuvalmentajakseen pelaajauraansa lopettelevan Jordi Cruyffin.
Larnaka
Kesällä 2010 Jordi Cruyff ilmoitti pelaajauransa saapuneen pääteasemalleen ja ryhtyvänsä AEK Larnakan jalkapallojohtajaksi. Joukkueen päävalmentajaksi Cruyff pestasi vanhan aisaparinsa Ton Caanenin. Yhdessä he pyrkivät nostamaan Larnakan saaren jalkapallon ykkösnimeksi.
Veria
1. syyskuuta 2013 Kreikan Superliigan seura PAE Veria ilmoitti kutsuneensa Caanenin päävalmentajakseen. Caanen jätti seuran vain neljän viikon pestin jälkeen, koska koki viestinnän mahdottomaksi. Monikaan seuran pelaajista ei ymmärtänyt englantia.
Aris Limassol
Lokakuun lopussa 2013 Caanen aloitti kyproslaisen Aris Limassolin päävalmentajana.
Laosin presidentti
Laosin presidentti on Laosin valtionpäämies. Presidentin virka luotiin vuonna 1975 Pathet Laon vallankumouksen jälkeen, mikä lakkautti Laosin kuningaskunnan. Laosin parlamentti valitsee presidentin viideksi vuodeksi kerrallaan.
Elämäni biisi
Elämäni biisi on Yle TV1 -kanavan kesällä 2019 aloittama television musiikkiviihdeohjelma, jossa tunnetut artistit esittävät ohjelman vieraiden lempikappaleita rytmimusiikin eri tyylilajeista. Kunkin kappaleen kuultuaan vieraat arvailevat, kenen vieraista elämän biisi on kyseessä. Kappaleen oikea ”omistaja” on mukana arvuuttelussa väittäen sitä jonkun muun vieraan valitsemaksi, kunnes jakson lopulla valinnat paljastetaan ja kukin vieras saa kertoa kappaleeseensa liittyvän tarinan. Ohjelmaa juontaa Katja Ståhl, ja orkesterinjohtajana toimii rumpali Kalle Torniainen.
Kappaleita esittävät muusikot tai juontaja eivät myöskään tiedä, kenen vieraan mikäkin kappale on – sen tietää vain muutama tuotantoryhmän taustahenkilö. Ohjelman kuluessa vieraiden arvauksista pidetään kirjaa, ja seurueen parhaat tietäjät mainitaan jakson lopuksi. Televisioyleisö voi esittää omia veikkauksiaan Elämäni Biisi -puhelinsovelluksen avulla, ja tuotantokauden parhaiten pelannut yleisön edustaja pääsee esiin.
Kesällä 2019 ohjelmasta esitettiin 10 nauhoitettua jaksoa. Ohjelman vakioartisteina toimivat Diandra, Irina, Pepe Willberg ja Jarkko Ahola. Vakioartistien lisäksi ohjelman jaksoissa voi esiintyä muitakin solisteja, etenkin jos joku vieraista on valinnut juuri kyseisen artistin ohjelmistosta tutun kappaleen. Vuodelle 2020 ohjelma muuttui yleisön edessä toteutettaviksi suoriksi lähetyksiksi (poikkeuksina juhlapyhät ja vieraiden aikatauluongelmat ) Tampereen Mediapoliksesta, jonne myydään lippuja ja lähetystä edeltävät studioyleisön ”etkot”. Sarjan esityskausi vaihtui kesästä syksyyn, ohjelma-aika piteni 75 minuuttiin ja artistijoukkoon liittyi Kasmir. Kolmannella tuotantokaudella 2021 kuudenneksi vakioartistiksi tuli mukaan Arja Saijonmaa.
Ohjelmaa tuottaa Yellow Film & TV. Ohjelmakonsepti on käsikirjoittaja Petja Peltomaan käsialaa. Idea formaattiin syntyi käsikirjoittajakollegoiden yhdistetyllä työ- ja lomamatkalla, jossa Peltomaa oli viihdyttänyt muita iltaisin vetämällä samankaltaista seuraleikkiä. Formaattia on myyty myös ulkomaille: ensimmäisenä paikallinen versio tehtiin Liettuassa kesällä 2021.
Kalle Torniaisen studioyhtyeen vakiomuusikkoihin kuuluvat Jukka Eskola, Joonas Kaikko, Joonas Kasurinen.Timo Mynttinen, Marzi Nyman, Pope Puolitaival ja Lenni-Kalle Taipale. Kappaleiden sovitukset tehdään muusikoiden yhteistyönä, paitsi puhallinsovituksista vastaa trumpetisti Eskola. Yhtyeessä ovat soittaneet myös Tuomo Dahlbom, Seppo Kantonen ja Timo Lassy.
Vastaanotto
Sarjan toinen ja kolmas tuotantokausi osuivat koronaviruspandemian aiheuttamaan ”kotoiluvaiheeseen”, ja kolmannen tuotantokauden jaksot olivat syksyn 2021 katsotuimpia ohjelmia, jotka ohittivat katsojamäärissä jopa Ylen iltauutiset. Kauden päättänyt huippupoliitikoista koostunut jouluspesiaali keräsi 954 000 katsojaa.
Ensimmäisen tuotantokauden Elämäni biisi -jaksot olivat ehdolla Kultainen Venla 2019 -voittajaksi parhaan musiikkiviihdeohjelman kategoriassa, ja toinen ja kolmas tuotantokausi voittivat tuon sarjan 2020 ja 2021.
Tuotantokausi 4
Ohjelman neljännen tuotantokauden suorat lähetykset alkavat Tampereen Mediapoliksessa lauantaina 27. elokuuta 2022.
Erik Fisher
Erik Fisher (s. 21. maaliskuuta 1985 Ontario, Oregon) on yhdysvaltalainen alppihiihtäjä. Nykyisin Fisher laskee enimmäkseen vauhtilajeja.
Moottoripyörätrialin maailmanmestaruuskausi 1988
Trialin maailmanmestaruudesta ajettiin 14. kerran vuonna 1988. Mestaruuden voitti ranskalainen Thierry Michaud. Mestaruus oli Michaudin kolmas ja viimeinen. MM-sarjaan kuului 12 osakilpailua, joista Michaud voitti viisi, Jordi Tarrés neljä sekä Donato Miglio, Steve Saunders ja Thierry Girard yhden.
Erik Fisher
Fisherin ensimmäinen kilpailu maailmancupissa oli marraskuussa 2005 Kanadan Lake Louisessa käyty syöksylasku. Hänen paras sijoitus maailmancupissa on seitsemäs sija Val Gardenasta käydystä syöksylaskusta 20. joulukuuta 2008. Nuorten MM-kisoissa Italian Bardonecchiassa helmikuussa 2005 hän otti syöksylaskussa pronssia.
Zelena
Zelena on kuvitteellinen hahmo televisiosarjassa Olipa kerran, jossa häntä esittää Rebecca Mader. Zelena oli alun perin mukana vain kolmannella kaudella, mutta hahmo palasi neljännen kauden lopussa.
Erik Fisher
Aiheesta muualla
Erik Fisherin kotisivut
Robert Cushman Murphy
Robert Cushman Murphy (29. huhtikuuta 1887 Brooklyn, New York – 20. maaliskuuta 1973 Long Island) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä.
Zelena
Zelena kuvaa lännen pahaa noitaa. Hän on Regina Millsin sisko ja Cora Milssin esikoinen, jonka Cora hylkäsi metsään koska halusi tulla kuninkaalliseksi. Zelena syntyi voimakkaana taikavoimilla ja Coran jätettyä hänet metsään, Zelena loi pyörremyrskyn joka vei hänet Ozziin. Siellä hänet löysi pariskunta, jotka ottivat hänet. Myöhemmin Zelenalle paljastui ettei hän ole heidän lapsensa ja hän lähti Ozin velhon luokse joka lähetti hänet Lumottuun metsään. Siellä hän tapasi Tittelintuuren, joka opetti hänen siskopuoltaan Reginaa. Hän oli Reginalle hyvin kateellinen ja muuttui vihreäksi. Tittelintuure ei suostunut opettamaan Zelenaa taiassa ja hän päätti palata Ozziin. Siellä hänestä tuli paha noita joka halusi palata ajassa tappamaan Lumikin äidin Prinsessa Evan. Tämä paljasti Coran petoksen ennen Zelenan syntymää, jonka vuoksi Cora luopui hänestä.