cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Roomalainen kalenteri
Päivät
Kuukaudessa oli kolme nimettyä päivää, jotka vaikuttivat uskonnolliseen ja sosiaaliseen elämään. Nämä olivat
Juliaanisen kalenterin käyttöönotto erotti kalenterikuukaudet kuun vaiheista. Tämän jälkeen kalendae, nonae ja idus jäivät pelkiksi nimityksiksi tietyille kuukauden päiville.
Kuukauden päivistä ei yleensä käytetty juoksevia järjestysnumeroita, vaan ne ilmaistiin sen mukaan, kuinka monta päivää vielä oli jäljellä seuraavaan Kalendae-, Nonae- tai Idus -päivään. Niinpä esimerkiksi 10. syyskuuta oli 4. päivä ennen syyskuun idusta. Tällöin otettiin huomioon sekä kyseinen päivä että se nimetty päivä, josta käsin aikaväli laskettiin.
Tämä päivämäärien merkitsemistapaa käytettiin Euroopassa yleisesti 1000-luvulle saakka, jonkin verran vielä 1500-luvullakin.
Viikonpäivät
Alkujaan Roomassa ei tunnettu viikkoja ja viikonpäiviä; itämailla niitä sen sijaan on käytetty ikivanhoista ajoista. Kun ne sittemmin tulivat Roomassakin käyttöön, ne saivat itämaisten esikuvien mukaisesti taivaankappaleiden nimet. Koska roomalaiset käyttivät planeetoista jumaliensa nimiä, joita niistä edelleenkin käytetään, tulivat viikonpäivienkin nimet samalla myös jumalien mukaisiksi:
Useimmat näistä latinalaisista nimistä ovat muuntuneessa muodossa edelleen käytössä muun muassa ranskassa ja italiassa. Myös englannissa viikonpäivän nimi Saturday (lauantai) johtuu Saturnuksesta, jota paitsi sunnuntain ja maanantain nimet (Sunday ja Monday) samoin kuin niiden vastineet monissa muissakin kielissä ovat suoria käännöksiä latinasta.
Pekka Järvelä
Pekka Järvelä (s. 9. helmikuuta 1962 Tampere ) on suomalainen entinen jääkiekkoilija. Hänen pelipaikkansa oli keskushyökkääjä.
Roomalainen kalenteri
Vuosien numerointi
Rooman tasavallan aikaan vuosia ei numeroitu, vaan ne nimettiin hallinneiden konsulien mukaan. Tasavallan myöhäisvaiheessa oppineet alkoivat numeroida vuosia Rooman myyttisestä perustamisesta alkaen (ab urbe condita). Heidän laskelmiensa mukaan Rooma oli perustettu 21. huhtikuuta vuonna 753 eaa., kun Romulus ja Remus perustivat uuden kaupungin paikalle, josta heidät kasvattanut naarassusi löysi heidät. Tämän mukaisesti esimerkiksi vuosi 1 eaa. oli roomalaisille vuosi 753 ab urbe condita ja vuosi 1 jaa. vuosi 754, sillä tuohon aikaan vuosi vaihtui jo nykyisinkin noudatetun käytännön mukaisesti tammikuun alussa.
Pekka Järvelä
Järvelä on valittu Suomen Jääkiekkoleijonaksi numerolla 175.
Seurajoukkueura
Järvelä edusti SM-liigassa Ilvestä (1979–1980 ja 1988–1989), Jokereita (1982–1983 ja 1990–1993), Kärppiä (1983–1985), JyP HT:tä (1985–1988) ja KalPaa (1993–1994). I-divisioonassa Järvelä pelasi KooVeessa ja FoPS:ssa. Pekka Järvelä voitti urallaan yhden Suomen mestaruuden, yhden hopean ja kolme pronssia. SM-Liigan All Starsiin hänet valittiin vuonna 1985 ja hänet palkittiin Kultaisella kypärällä vuonna 1987. Järvelä pelasi Ruotsissa Skellefteåssa kauden 1989–1990.
Maajoukkueura
Suomen jääkiekkomaajoukkueessa Järvelä pelasi 59 maaottelua. Hän oli mukana kaksissa MM-kisoissa.
Mediaura
Pelaajauran jälkeen Pekka Järvelä toimi vuosina 1994–1999 Hockey Nightin toimittajana ja kommentaattorina.
Per Kleppe
Per Andreas Hildte Kleppe (13. huhtikuuta 1923 – 10. maaliskuuta 2021 ) oli norjalainen Työväenpuolueen poliitikko. Hän syntyi Oslossa, valmistui taloustieteen opinnoissaan 1956 ja istui parlamentin varajäsenenä 1954–1957.
Kleppe toimi maansa kauppa- (1971–1972) sekä valtiovarainministerinä (1973–1979) ja oli Euroopan vapaakauppajärjestön pääsihteeri vuosina 1981–1988.
Anna Hallberg
Anna Kristina Elisabet Hallberg (s. 19. marraskuuta 1963 Göteborg) on ruotsalainen sosiaalidemokraattisen puolueen poliitikko. Hän oli Ruotsin ulkomaankauppa- sekä pohjoismaaministeri vuosina 2019–2022.
Elämä ja ura
Hallberg varttui Trollhättanissa. Hän opiskeli oikeustiedettä ja yritystaloutta Göteborgin yliopistossa vuosina 1983–87. Työuraa hän on tehnyt yksityisellä sektorilla muun muassa pankkialalla. Syyskuussa 2019 hänet valittiin Ruotsin ulkomaankauppa- ja pohjoismaaministeriksi, kun Ann Linde siirtyi ulkoministeriksi.
Hallbergilla on kaksi lasta. Hän elää avoliitossa Anders Sundströmin kanssa, joka on aiemmin ollut ministeri sekä Swedbankin hallituksen puheenjohtaja.
Yap
Yap on atolli Tyynellä valtamerellä. Yapin pääkaupunki on Colonia. Sen lisäksi Yapissa on kymmenen muuta kuntaa. Atollin asukasluku oli vuonna 2003 yhteensä 6 300 ja pinta-ala 102 km². Siellä puhutaan yapin kieltä.
Yap on Mikronesian liittovaltion läntisimmän osavaltion, 134 saaresta ja atollista koostuvan Yapin osavaltion, pääatolli. Siellä asuu noin 60 prosenttia koko osavaltion väestöstä.
Aiheesta muualla
ヤップ州
Koper
Koper on rannikko- ja satamakaupunki Sloveniassa Adrianmeren rannikolla. Koperin kunnassa on 51 428 asukasta (vuonna 2008) ja keskustaajamassa 24 568 asukasta. Koperin kunta on kaksikielinen: siellä puhutaan sloveenia ja italiaa.
Historia
Koper tunnettiin antiikin Kreikan kukoistuksen aikaan nimellä Aegida, ja myöhemmin latinankielisillä nimillä Capris, Caprea, Capre tai Caprista, joista myös sloveniankielinen nimi on peräisin. Vuonna 568 läheisen Tergestumin kaupungin (moderni Trieste) roomalaiset asukkaat pakenivat Koperiin langobardien hyökkäyksen vuoksi. Bysantin keisarin Justinianus II kunniaksi kaupunki nimettiin Justinopoliksi. Myöhemmin Koperia hallitsivat sekä langobardit että frankit.
Koperin ja Venetsian välistä kauppaa on rekisteröity vuodesta 932 lähtien. Venetsian ja Saksan (Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta) välisessä sodassa kaupunki oli Saksan puolella, minkä johdosta valtakunnan keisari myönsi sille kaupunkioikeudet vuonna 1035. 1278 Koper liittyi Venetsian tasavaltaan.
Koperissa on 700-luvulta, ehkä jopa 500-luvulta lähtien ollut piispanistuin, joka 1828 liitettiin Triesteen.
Itävalta-Unkarin aikaan Koper kuului Adrianmeren rannikon lääniin. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen kaupunki liitettiin Italiaan, ja toisen maailmansodan jälkeen Titon Jugoslaviaan (1954). Slovenian itsenäistyttyä 1991 kaupungista tuli maan ainoa kauppasatama.
Huosianmaa
Huosianmaa on kylä Alajärven itäosassa, Etelä-Pohjanmaan maakunnassa. Kylä sijaitsee aivan Keski-Suomen maakuntaan kuuluvan Kyyjärven rajalla. Matkaa Alajärven keskustaan Huosianmaasta on noin 23,6 kilometriä. Möksyn kylään matkaa on kaksi kilometriä. Huosianmaan alueella on kalkkikiviesiintymä. Kylän väkiluku on vähentynyt, ja vuoden 2008 toukokuussa asukkaita oli enää noin viidessä talossa. Aiemmin kylän jokaisessa talossa oli karjaa, mutta EU-määräysten vuoksi sen määrä vähentyi.
Rauhan Sana
Rauhan Sana on lestadiolaisuuteen kuuluvan rauhansanalaisten liikkeen lehti, jonka tavoitteena on toimia maantieteellisesti laajalle levinnyttä liikettä yhdistävänä forumina. Lehden sisältö kootaan pääosin talkooperiaatteella eri puolilla liikkeen vaikutusaluetta toimivien maallikkosaarnaajien, puhujien ja pappien sekä lukijoiden lähettämistä teksteistä. Rauhan Sana sisältää mm. tietoa liikkeen yhteisistä tapahtumista, tilaisuuksista ja ajankohtaisista asioista
Lehden päätoimittajana on Jukka Malinen Pyhäjoelta, aikaisemmin päätoimittajana oli Timo Saitajoki.
Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 2019
Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 2019 järjestettiin Dohassa, Qatarissa 27. syyskuuta – 6. lokakuuta. Kilpailut olivat järjestyksessään 17. yleisurheilun MM-kilpailut. Kisojen näyttämönä toimi Khalifa International Stadium.
Kansainvälinen yleisurheiluliitto IAAF ilmoitti 23. syyskuuta 2019, että lähes neljä vuotta kestänyt Venäjän sulku kansainvälisestä kilpailutoiminnasta jatkuu ja Venäjä ei joukkueena osallistu kisoihin. 29 venäläistä urheilijaa kuitenkin osallistuu kilpailuihin neutraalin lipun alla.
Hakuprosessi
Dohan ohella kilpailuja hakivat Barcelona sekä Eugene. Äänestys kisäisännyydestä käytiin Monacossa 18. marraskuuta 2014.
Aikataulu
Lähde
Kritiikki
Maailmanmestaruuskilpailujen pitäminen Dohassa keräsi runsaasti kritiikkiä. Kilpakävelijät ovat kritisoineet sääoloja. Vähäinen yleisömäärä on kerännyt myös kritiikkiä Kisojen myöntöä Qatarille on kritisoitu, koska se tapahtui rahalla – Qatar lupasi IAAF:lle noin 24 miljoonan euron tulot sekä maksaa urheilijoiden matkakulut. Norjan joukkue joutui vaihtamaan hotellia, koska se oli homeinen.
Moottoripyöräilyn Grand Prix -kausi 1950
Moottoripyöräilyn Grand Prix -kausi 1950 oli historiansa toinen kausi. Kauden aikana kilpailtiin kolmessa eri luokassa: 500-, 350-, 250- ja 125-kuutioisissa. Pisteytys menee siten, että voittaja saa 8, toinen 6, kolmas 4, neljäs 3, viides 2 ja kuudes 1 pistettä.
Bryssel
Bryssel ( [bʁysɛl], [brʏsəl]) on Belgian pääkaupunki. Kaupungin väkikuku on noin 1 200 000. Bryssel on myös Flanderin alueen pääkaupunki sekä Euroopan unionin tosiasiallinen (de facto) pääkaupunki. Bryssel on myös sekä flaamien että Belgian ranskalaisen yhteisön pääkaupunki.
Suomen kielessä kaupungin nimeksi on vanhastaan vakiintunut Bryssel.
Toisen maailmansodan jälkeen Bryssel on ollut merkittävä kansainvälisen politiikan keskus. Euroopan unionin (EU) keskuspaikka ja Naton päämaja sijaitsevat Brysselissä.
Bryssel on virallisesti kaksikielinen alue. Historiallisesti Bryssel on ollut hollanninkielinen, mutta nykyään useimmat asukkaista ovat ranskankielisiä.
Brysselin merkitykset
Nimeä Bryssel voidaan käyttää laajemmassa tai suppeammassa merkityksessä:
Kansainvälinen Bryssel ja Euroopan hallinnollinen keskus
Brysselistä on muodostunut vähitellen Euroopan ja etenkin Euroopan unionin hallinnollinen pääkaupunki, vaikka asiasta ei ole koskaan tehty virallista päätöstä. Brysselissä sijaitsee valtaosa Euroopan unionin hallintorakennuksista kymmeninetuhansine virkamiehineen sekä Naton päämaja. Lisäksi Brysselissä on noin 120 kansainvälistä organisaatiota, 159 suurlähetystöä ja yli 2 500 diplomaattia, mikä tekee Brysselistä yhden maailman diplomaattisista keskuksista.
Euroopan unioni
Kolme Euroopan unionin pääinstituutiota, Euroopan komissio, Euroopan unionin neuvosto ja osin Euroopan parlamentti pitävät päämajojansa Brysselissä. Tämän vuoksi Brysselin nimeä käytetään usein myös tarkoittamaan Euroopan unionia samaan tapaan kuin Washingtonilla tarkoitetaan usein Yhdysvaltojen liittohallitusta. Bryssel yhdessä Luxemburgin ja Strasbourgin kanssa alkoivat isännöidä instituutioita vuonna 1957. Tärkeimmät EU-rakennukset ovat:
Nykyään edustajisto on lisääntynyt, Euroopan parlamentin ja komission vallatessa yhdessä 865 000 neliömetriä toimistotilaa kaupungin itä-osassa etenkin Eurooppa-korttelissa Schumanin liikenneympyrän lähistöllä. Instituutioiden edustus on aiheuttanut "ghetto-ilmiön" tässä osassa kaupunkia. Kuitenkin edustus on lisännyt Brysselin merkittävyyttä kansainvälisenä keskuksena ja eri alojen Euroopan keskusjärjestöjen asemapaikkana. Euroopan unionin erillisvirastoista kaupungissa toimii Euroopan GNSS-virasto, Koulutuksen, audiovisuaalialan ja kulttuurin toimeenpanovirasto sekä Euroopan puolustusvirasto.
Keskiaika
thumb|left|Brysselin kartta vuodelta 1555 Vanhin keskiaikainen rakennus on ollut Pyhän Gaugeriuksen kappeli on Brysselissä Sennejoen saaressa n. vuodelta 580. Bryssel sai nimensä frankin kielen sanasta Bruocsella, joka tarkoittaa "asutusta suolla". Virallisesti Brysselin perustaminen sijoittuu vuoteen noin 979, jolloin se perustettiin Ala-Lorrainen herttua Kaarlen käskystä. Brysselin ensimmäiset muurit rakennettiin 1200-luvulla ja kaupungin kasvu alkoi. Vuosien 1356 ja 1383 välillä rakennettiin uudet muurit laajemmalle alueelle. Nykyään sisempi kehätie kiertää Brysselin ydinkeskustaa näiden muurien paikalla.
thumb|left|Grand Place Ranskan armeijan tykistökeskityksen jälkeen 1695 Vuonna 1695, kuningas Ludvig XIV:n lähettämät ranskalaiset sotilaat pommittivat Brysseliä tykistöllä. Kolmasosa kaupungista, Grand Place sekä 4 000 rakennusta tuhoutui.
Vallankumous
Belgia itsenäistyi ja Leopold I asettui Belgian ensimmäiseksi kuninkaaksi vuonna 1831.
Nykyaika
1900-luvulla Bryssel on järjestänyt lukuisia näyttelyjä ja konferensseja; kuten Solvayn viidennen konferenssin vuonna 1927 ja kaksi maailmannäyttelyä: Brussels International Exposition (1935) ja Expo ’58.
Ensimmäisessä maailmansodassa saksalaiset miehittivät kaupungin hyökätessään Ranskaan Belgian kautta. Kaupunki ei kuitenkaan kärsinyt suuria vahinkoja sodan aikana. Toisessa maailmansodassa Saksan Luftwaffen pommikoneet pommittivat Brysseliä 10. toukokuuta 1940 alkaen. Saksan armeijan joukot valtasivat kaupungin 17.–18. toukokuuta 1940 välisenä aikana. Suurimmat sotavahingot kaupunki kärsi kuitenkin vuosina 1944–1945. Liittoutuneet vapauttivat kaupungin saksalaismiehitykseltä 3. syyskuuta 1944.
Pohjoisen ja eteläisen Midi-rautatieaseman yhdistävä tunneli valmistui vuonna 1952. Ensimmäiset maanalaiset raitiovaunutunnelit valmistuivat vuonna 1969. Ensimmäinen Brysselin metrolinja avattiin vuonna 1976.
Ilmasto
Brysselissä vallitsee meri-ilmasto, Atlantilta tulevien ilmamassojen vaikutuksesta. Ilmasto on sateinen, ja 10 vuoden (2006–2016) mittausvälillä sadepäivien määrä on vaihdellut 180–212 välillä vuodessa. Vuodenaikoja on neljä, ja talvisin tuulee eniten. Lumisateet ovat myös mahdollisia, mutteivat tyypillisiä.
Arkkitehtuuri
Brysselin Grand Placen, kaupungin keskusaukion Suurtorin ympärillä on sekä keskiaikaisia rakennuksia että nykyaikaisia EU:n hallintorakennuksia. Grand Place on kirjattu vuonna 1998 Unescon maailmanperintöluetteloon. Muita rakennuksia ovat:
Taide
Brysselissä on yli 40 museota, muun muassa Modernin taiteen museo ja Belgian kuninkaallinen taidemuseo. Taidemuseossa on huomattava kokoelma merkittävien taidemaalarien teoksia, kuten flaamilaisten taidemaalarien Brueghel, Rogier van der Weyden, Robert Campin, Anthony van Dyck ja Jacob Jordaens.
Gastronomia
Bryssel on kuuluisa paikallisista vohveleista, suklaasta, ranskalaisista perunoista ja olutlajeista. Brysselin ruusukaali on myös tunnettu.
Kielirajalla
Kieliraja jakaa Belgian pohjoiseen, hollantia puhuvaan ja eteläiseen ranskaa puhuvaan alueeseen. Brysselin alue on virallisesti kaksikielinen. Brysselin alue, joka sijaitsee maantieteellisesti enklaavina Flanderin eteläosassa, oli ennen 1800-lukua hollanninkielinen. Vuosien kuluessa kaupunkiin on kuitenkin asettunut yhä enemmän ranskaa puhuvia virkamiehiä ja liikemiehiä, ja enemmistö asukkaista, 85–90 prosenttia, puhuu nykyisin ranskaa. Myös englantia puhutaan yleisesti, vaikka sillä ei olekaan virallista asemaa.
Liikenne
Brysseliä palvelee Brysselin lentoasema, joka sijaitsee Zaventemin kunnassa Flanderissa sekä halpalentoyhtiöiden suosima Brussels South Airport lähellä Charleroita. Brysselistä on nopeat junayhteydet Pariisiin, Amsterdamiin ja Kölniin Thalys-junilla sekä Lontooseen Eurostar-junilla. Suurin rautatieasema on Gare du Midi eli Zuidstation.
Kaupungin sisäinen joukkoliikenne perustuu vuonna 1976 avattuun metroon, jossa on nykyisin neljä linjaa, sekä varsin kattavaan raitiovaunu- ja bussiliikenteeseen. Raitiovaunuliikenne on osittain maanalaista.
Nähtävyyksiä
thumb|left|Brysselin 1400-luvulta peräisin oleva [[Brysselin kaupungintalo|raatihuone kaupungin keskusaukiolla.]] 150px|thumb|Brysselin nähtävyyksistä tunnetuimpia on [[Manneken Pis.]]
Puistot
Cinquantenaire on EU-alueen vieressä sijaitseva puisto. Puiston laidalla on kolmoiskaari ja Palais du Cinquantenaire, joka rakennettiin Belgian 50-vuotisjuhlan kunniaksi. Siihen liittyy kolme museota, kuninkaallinen taidemuseo, Sotamuseo Musee Royal de l'Armee (jossa laaja kokoelma lentokoneita) ja automuseo Autoworld.
Forêt de Soignes on suurempi, osin luonnontilainen metsäalue kaupungin eteläpuolella.
Yliopistot
Brysselissä on useita yliopistoja, joista tunnetuimpiin kuuluvat ranskankielinen, vapaamuurareiden perustama ja vieläkin johtama Université libre de Bruxelles (ULB) ja hollanninkielinen Vrije Universiteit Brussel (VUB). Molemmat nimet merkitsevät samaa "Brysselin vapaa yliopisto".
Brysselin kunnat
thumb|200px|right|Brysselin kunnat.Brysselin pääkaupunkialue koostuu 19 kunnasta (suluissa postinumero):
Lukkonen
Lukkonen on Keski-Suomessa Jyväskylässä ja Uuraisissa Sikomäen kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 6,3 hehtaaria, se on 600 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 261 100 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 4,1 metriä ja suurin syvyys on 12,4 metriä. Sen rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Tuomiojärven–Palokkajärven valuma-alueella (14.29), jonka Autiojoen valuma-alueeseen (14.295) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 192,6 metriä mpy.
Nuuskamuikkunen
Nuuskamuikkunen, lyhyemmin Muikkunen on hahmo Tove Janssonin Muumi-tarinoissa. Hän esiintyy ensimmäisen kerran kirjassa Muumipeikko ja pyrstötähti (1946). Hän on Muumipeikon ystävä. Nuuskamuikkunen on Muumipapan nuoruudenystävän, Juksun, poika. Nuuskamuikkusen tuntomerkkejä ovat lierihattu, huuliharppu ja piippu.
Nuuskamuikkusen alkuperä
Nuuskamuikkusen ulkoiset ominaisuudet on lainattu Tove Janssonin silloiselta miesystävältä toimittaja, kansanedustaja Atos Wirtaselta. Hahmoon on yhdistelty piirteitä myös Janssonin veljeltä Lars Janssonilta ja Janssonilta itseltään. Tyypillistä Nuuskamuikkuselle on, että hän tulee ja menee itsenäisesti, juuri muista välittämättä. Tämän piirteen alkuperänä on Atos Wirtanen. Wirtanen oli Janssonin elämän keskipiste tuohon aikaan, mutta Wirtasella oli monta rautaa tulessa, hän tuli ja meni, Janssonin ikävöidessä. Wirtasen ulkoasusta on lainattu Nuuskamuikkusen vihreä hattu.
Nuuskamuikkunen Muumi-teoksissa
Nuuskamuikkunen on seikkailijaluonne ja viihtyy usein yksikseen. Nuuskamuikkunen käyttää vanhoja vaatteita, kuten vihreää hattua, takkia ja keltaista kaulahuivia. Hän asuu teltassa joen rannalla aivan Muumitalon liepeillä ja soittaa huuliharppua (Janssonin sarjakuvassa hän soittaa myös haitaria ja Kuka lohduttaisi Nyytiä? -kirjassa poikkihuilua). Hän istuu usein joen rannalla onkimassa itselleen kalaa. Kirjoissa ja joissakin sarjakuvissa Nuuskamuikkunen polttaa myös piippua. Nuuskamuikkusen hatussa oleva koriste vaihtelee: toisinaan reunusta on koristanut sulka, toisinaan kukkaseppele tai naru. Sulan alkuperä ilmenee Muumipeikko ja pyrstötähti -kirjasta, jossa Nuuskamuikkunen laittaa kondorikotkalta pudonneen sulan hattuunsa.
Nuuskamuikkusen isä on Juksu, joka oli Muumipapan nuoruudenystävä. Muumipappa ja Juksu tapasivat Fredriksonin Merenhuiske-laivan rakennustyömaalla. Näkymätön lapsi ja muita kertomuksia -kirjassa Nuuskamuikkunen kertoo Nipsulle myös äitinsä tädistä.
Nuuskamuikkusen ikää on vaikea määrittää. Hän leikkii usein mielellään Muumipeikon ja muiden lasten kanssa, mutta toisaalta häneltä luonnistuvat vakavammatkin keskustelut Muumipapan kanssa. Hänen viisautensa, elämänkokemuksensa ja itsenäisyytensä antavat ymmärtää, että hän olisi aikuinen. Ongelmatilanteissa muut turvautuvat usein Nuuskamuikkusen apuun, koska hän nauttii laakson asukkaiden varauksetonta ihailua monitietoisuutensa vuoksi. Hänen neuvojaan myös noudatetaan.
Etelä on Nuuskamuikkusen mieluisin matkakohde. Hän vaeltaa etelään joka talven ajaksi, kun Muumilaakson väki käy talviuneen. Keväisin hän palaa laaksoon ja pystyttää telttansa joen rantaan. Huuliharpun soinnista tietää Nuuskamuikkusen tulleen takaisin. On myös sanottu, että kevät ei ole tullut Muumilaaksoon ennen kuin Nuuskamuikkunen on palannut.
Nuuskamuikkusen voidaan katsoa olevan myös klassinen kapinallinen: hän on repinyt kieltotauluja paikoiltaan ja aukonut lukittuja portteja. Tässä hän tulee isäänsä Juksuun, kuten ulkonäöltään ja pukeutumiseltaankin. Heidän ainoa näkyvä eronsa on, että hänen isänsä hatun ympärillä on nuorarengas. Nuuskamuikkusessa korostuu usein myös täydellinen riippumattomuus ympäröivästä yhteiskunnasta – joskus jopa ystävistään Muumilaaksossa. Esimerkiksi Muumilaakson marraskuu -kirjassa korostuu tarkoituksellinen eristäytyminen muista ja novellissa Kevätlaulu (kirjassa Näkymätön lapsi ja muita kertomuksia) hän kertoo etelästä palatessaan Ti-ti-uulle, ettei hänen välttämättä tarvitse palata Muumilaaksoon vaan hän voi mennä muuallekin. Tämä kuvastaa Nuuskamuikkusen syvää itsenäisyyttä, samoin kuin se, että käydessään tervehtimässä Muumitalon väkeä hän jää toisinaan kuistille muiden ollessa sisällä. Merkille pantavaa on myös se, että ruokailu- tai teehetkellä hän istuu usein muista erillään Muumitalon ruokasalin seinustalle sijoitetulla sohvalla ruokapöydän sijaan. Nuuskamuikkusen tavasta ajatella löytyy yhtymäkohtia monenlaisiin filosofisiin näkemyksiin. Hän on eittämättä persoonaltaan yksi monivivahteisimmin tulkittavissa olevia hahmoja Muumi-teoksissa. Nuuskamuikkunen on sanonut, ettei kenenkään pitäisi omistaa enempää kuin jaksaa mukanaan kantaa, eikä hän voi ymmärtää ystävänsä Nipsun kiintymystä tavaroihin ja maallisiin asioihin. Nuuskamuikkunen kerran jopa heittää telttansa rotkoon, koska hänen mielestään turhaan omaisuuteen ei kannata kiintyä, vaan sen sijaan voi vaikka kirjoittaa runon jotain kaunista nähdessään.
Nuuskamuikkunen Muumilaakson tarinoissa ja muissa animaatioissa
Animaatiosarjassa Muumilaakson tarinoita Nuuskamuikkusen piippu on jätetty kokonaan pois. Hänet nähdään lähes jatkuvasti onkimassa Muumitalon lähellä kulkevasta joesta. Sarjassa Nuuskamuikkusella ja hänen isällään Juksulla on useampikin ulkonäöllinen eroavaisuus. Juksulla on esimerkiksi punainen hattu, tummanruskeat hiukset ja eriväriset silmät kuin Nuuskamuikkusella.
Japanissa 1970-luvulla tehdyissä Muumi-piirretyissä Nuuskamuikkusen ulkomuoto oli hieman erilainen, mutta kirjojen mukainen. Hänen vaatetuksensa oli paljon keltaisempaa, ja huuliharpun sijasta hän soitti kitaraa ja lauloi.
Aiheesta muualla
スナフキン
Huulikot
Huulikot eli vanhemmalta nimeltään paksuhuulikalat (Odacidae) on ahvenkaloihin kuuluva kalaheimo. Heimon lajeja tavataan Tyynestä merestä Australian ja Uuden-Seelannin lähistöltä.
Lajit ja anatomia
Huulikkojen heimoon kuuluu lähteestä riippuen 8–12 laji neljässä suvussa. Kooltaan lajit ovat suurimmillaan noin 40–cm pitkiä. Huulikkolajien ruumiinrakenne vaihtelee, osa muistuttaa papukaijakaloja, kun taas esimerkiksi putkisuuhuulikko (Siphonognathus argyrophanes) on pitkulainen ja suu on pitkä ja putkimainen. Lajeille tyypillistä on usein kirkasväriset pienet tai keskikokoiset suomut, pitkä selkäevä, suora pyrstöevä ja papukaijakalojen tavoin yhteenkasvaneet hampaat.
Levinneisyys
Huulikkolajit elävät lauhkeissa vesissä Austarlian ja Uuden-Seelannin rannikon tuntumassa. Ne viihtyvät vesikasvillisuuden seassa matalahkoissa vesissä.
S/S Ålandsfärjan
S/S Ålandsfärjan oli vuonna 1933 Britanniassa T/S Brittany -nimellä valmistunut matkustaja-autolautta. Sen rakensi William Denny & Bros Ltd Dumbartonissa Skotlannissa. Alus oli käytössä Englannin kanaalissa, kunnes se toisen maailmansodan sytyttyä lopetti liikenteen ja otettiin brittien Royal Navyn käyttöön. Suomeen alus päätyi Ålandfärjan AB:n ostettua sen huhtikuussa 1963.
Timo Hakanen (jääkiekkoilija)
Timo Hakanen (s. 26. maaliskuuta 1977 Pori) suomalainen uransa lopettanut jääkiekkohyökkääjä. Hän edusti SM-liigassa kuuden kauden ajan Porin Ässiä ja yhdellä kaudella 13 ottelun verran Tampereen Tapparaa. Hän pelasi urallaan myös Itävallan ja Norjan pääsarjassa sekä Ruotsin alasarjoissa. San Jose Sharks varasi Hakasen NHL:ään vuoden 1995 varaustilaisuuden kuudennella kierroksella varausnumerolla 140. Hän ei kuitenkaan koskaan siirtynyt Pohjois-Amerikkaan.
Casa Grande -luokka
Casa Grande -luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston ja Yhdysvaltain laivaston seitsemäntoista toisen maailmansodan aikana valmistetun aluksen muodostama Maihinnousualusluokka. Luokkaan piti kuulua alun perin 19 alusta, mutta kahden valmistus keskeytettiin ennen valmistumista.
Alusten telakkakannelle voitiin sijoittaa joko kaksi brittiläistä tai kolme yhdysvaltalaista LCT:tä.
Alukset
Britannia tilasi alun perin seitsemän alusta (LSD-9 - 15) Yhdysvaltain telakoilta. Näistä kuitenkin luovutettiin ainoastaan neljä ja loput jäivät Yhdysvaltain laivastolle, joka tilasi lisäksi vielä kaksitoista alusta. Yhdysvaltain laivaston tilaamista valmistui ainoastaan kymmenen.
Héctor Enrique
pienoiskuva|Héctor Enrique vuonna 1982. Héctor Adolfo Enrique (s. 26. huhtikuuta 1962 Lanús, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija. Hyökkäävänä keskikenttäpelaajana pelannut Enrique voitti maailmanmestaruuden vuoden 1986 MM-kilpailuissa ja pelasi täyden ajan Argentiinan 3–2-voittoon päättyneessä loppuottelussa Länsi-Saksaa vastaan.
Héctor El Negro Enrique pelasi suurimman osan urastaan River Platessa (1980-90), jossa hän myös saavutti uransa suurimmat saavutukset. Menestyksekkäin vuosi oli 1986 jolloin Enrique voitti Argentiinan mestaruuden, Copa Libertadoresin, Intercontinental Cupin ja maailmanmestaruuden. Enrique pelasi Argentiinassa vielä Deportivo Españolissa ja kotikaupunkinsa Club Atlético Lanúsissa kunnes siirtyi Japaniin, jossa hän pelasi Tosu Futuresin ja FPI Hamamatsun joukkueissa. Argentiinan jalkapallomaajoukkueessa Héctor Enrique pelasi vuosina 1986-89.
Héctor Enriquen veli Carlos oli myös jalkapalloilija.
Wild Frontier
Wild Frontier on Gary Mooren vuonna 1987 julkaisema rock-albumi.
Kappaleet
Bonuskappaleet
Carl-Alexander von Volborth
Carl-Alexander von Volborth (21. helmikuuta 1919 Charlottenburg [nyk. osa Berliiniä] – 25. helmikuuta 2009) oli saksalaissyntyinen yhdysvaltalainen heraldikko.
Von Volborth oli Académie Internationale d'Héraldiquen sekä useiden muiden heraldisten seurojen jäsen. Vuonna 1984 hänet palkittiin Gustaf von Numers -palkinnolla Helsingissä sukututkimuksen ja heraldiikan kuudennentoista kansainvälisen konferenssin yhteydessä. Von Volborth oli yksi tärkeimmistä saksalaista heraldista kulttuurialuetta englanninkielisellä kielialueella edustaneista heraldikoista ja hänen opaskirjoillaan on näin ollen suomalaisessa heraldisessa perinteessä suurempi käyttöarvo kuin monilla muilla englanninkielisillä heraldiikan oppikirjoilla.
Van Gogh (täsmennyssivu)
Van Gogh tarkoittaa seuraavia:
Henkilöt
Van Gogh on myös seuraavien henkilöiden nimi:
Uusi valtakunta
thumb|[[Tutankhamonin kuolinnaamio.]] Uudella valtakunnalla tarkoitetaan historioitsija Manethon (270 eaa.) laatimassa luokittelussa muinaisen Egyptin 18.–20. dynastioiden hallitusaikaa vuosina 1550–1069 eaa. Faaraoiden Egyptin uusi valtakunta oli värikästä aikaa, jota luonnehtivat ulkomaankauppa, valloitusretket ja diplomatia ulkomaiden kanssa, papiston vallantavoittelu ja vastareaktiot niihin, sekä lopussa taantuminen heikkojen faaraoiden takia.
Uuden valtakunnan historia
Uuden valtakunnan katsotaan yleisesti alkaneen egyptiläisten karkotettua aasialaisperäiset hyksot Ala-Egyptistä ja faarao Ahmosen perustettua 18. dynastian (n. 1550 eaa.). Uusi valtakunta päättyi 20. dynastian faarao Ramses XI:n kuoltua (n. 1069 eaa.). Kuuluisimpia Uuden valtakunnan aikaisia faaraoita olivat muun muassa Ramses II, Akhenaten ja Tutankhamon.
Uuden valtakunnan aika oli muinaisen Egyptin kukoistuksen aikaa. Nubia ja Siinain alue oli Egyptin hallinnassa ja ne maksoivat veroa faaraolle. Näiltä alueilta louhittiin myös paljon jalokiviä, metalleja sekä kultaa, jotka rikastuttivat temppeleiden aarrekammioita. Myös kaupankäynti ympärysvaltojen kanssa kasvoi huomattavasti. Amonin papisto alkoi uhmata faaraon valtaa, jota vastaan Akhenaten yritti taistella uskonnollisella ja poliittisella vallankumouksellaan. Akhenaten aloitti lyhyen niin sanotun Amarna-kauden, jolloin faarao määräsi kansan palvomaan ainoata Aten-jumalaa. Lopulta tämä suututti Amonin papit siinä määrin, että papisto nosti oman suosikkinsa kenraali Horemhebin valtaistuimelle.
Horemhebin jälkeen valtaan nousi Ramses I, joka perusti Egyptin 19. dynastian. Tämän dynastian faaraoista huomattavin oli Ramses II. Vasta hän onnistui rajoittamaan papiston valtaa.
Rakennustaito oli tässä vaiheessa Egyptin historiaa jo varsin pitkälle kehittynyttä, noudattaen kuitenkin edelleen vanhoja tyylisuuntauksia. Uuden valtakunnan aikana rakennettiin lukuisia temppeleitä ja pyhäkköjä ympäri maata. Myös vanhoja rakennuksia entisöitiin ja kunnostettiin. Kuninkaallisten hautojen rakentamisessa otettiin käyttöön uusi käytäntö. Faaraot haudattiin Kuninkaiden laaksoon kaivettuihin käytävämäisiin hautoihin, jotka täytettiin runsailla määrillä hautakalustoa.
Kauden lopulla pohjoisesta saapuneet merikansat uhkasivat maata, mutta Egypti torjui heidän hyökkäyksensä. Faaraon valta alkoi kuitenkin luhistua 20. dynastian aikana muun muassa maakuntien keskisen valtataistelun takia. Tähän aikaan sijoittuu myös hyvin dokumentoitu tapahtuma, jossa eräs Ramses III:n vaimoista suunnittelee ja toteuttaa yhdessä poikansa kanssa Ramseksen murhan. Ramses III:n murhan jälkeen maata hallitsi useita heikkoja ja lyhytaikaisia faaraoita, joiden kausilla Egypti oli sekasorron vallassa. Näihin aikoihin sijoittuu myös historian ensimmäinen dokumentoitu lakko. 20. dynastian aikana ja jälkeen Egypti hajosi useisiin osiin, joita hallitsivat eri kuninkaat ja papistot.
Tommi Degerman
Tommi Degerman (s. 23. helmikuuta 1976 Helsinki) on suomalainen uransa lopettanut jääkiekkohyökkääjä.
Sjunik'
250px|right|thumb|Esihistoriallisia megaliitteja Sjunik'in maakunnassa
Tommi Degerman
Degerman teki SM-liigadebyyttinsä kaudella 1996–1997 Kiekko-Espoon paidassa. Hän ehti pelata 23 ottelua tehoin 2+0=2 ennen siirtymistään Bostonin yliopistoon, jossa hän pelasi loppukauden. Kauden jälkeen Mighty Ducks of Anaheim varasi Degermanin NHL:ään vuoden 1997 varaustilaisuuden yhdeksännellä kierroksella varausnumerolla 235. Hän pelasi vielä kolme kautta yliopistokiekkoa ennen paluutaan Suomeen. Kaudella 2000–2001 Degerman pelasi yhden SM-liigaottelun Espoo Bluesissa. Seuraavan kauden hän pelasi Pohjois-Amerikan ECHL-farmisarjassa.
Sjunik'
Sjunik' on yksi Armenian maakunnista (marz). Maakunta sijaitsee Armenian kaakkoisosassa. Luoteessa naapurina on Vajots' Dzorin maakunta, idässä Azerbaidžan, lännessä Azerbaidžanille kuuluva Nahitševanin autonominen tasavalta ja etelässä Iran. Pinta-alaltaan maakunta on 4 506 neliökilometriä ja asukkaita alueella on 134 061 (2001). Asukkaista miehiä oli 65 018 ja naisia 69 043. Sjunik'in pääkaupunki on Kapan.
Kaupungit ja kunnat
Sjunik'in maakunta muodostuu 109 yhteisöstä (hamaynkner), joista seitsemän on kaupunkeja ja ne on alla olevassa luettelossa lihavoituina. Loput 102 yhteisöä ovat maalaiskuntia.
Korkein hallinto-oikeus
Henkilöstö
thumb|KHO:n täysistuntosali. Korkeimman hallinto-oikeuden tuomareina toimivat presidentti ja noin 20 oikeusneuvosta, joista osa on määräaikaisia.
Tuomioistuimen presidenttinä on 1.9.2018 lähtien toiminut oikeustieteen tohtori Kari Kuusiniemi.
Korkeimmassa hallinto-oikeudessa on noin 40 juristia esittelijänä ja noin 40 muuhun henkilökuntaan kuuluvaa. Kansliaa johtaa kansliapäällikkö.
Eminönü
Eminönü on alue Istanbulin vanhassa kaupungissa. Se on ikiaikainen satamapaikka kohdassa, jossa Kultainen sarvi liittyy Bosporinsalmeen, Galatan sillan eteläpäässä. Siellä on lauttasatama ja rautatieasema, ja se on raitiovaunujen ja bussiverkoston solmukohta ja vilkas kauppapaikka. Eminönüssa on myös monia Istanbulin historiallisia rakennuksia.
Korkein hallinto-oikeus
Henkilöstö
Asiat käsitellään kolmessa jaostossa.
Eminönü
Vuodesta 2009 Eminönü on hallinnollisesti osa Fatihin piirikuntaa.
Korkein hallinto-oikeus
Historiaa
Autonomian aikana oikeusturvasta hallintoasioissa vastasivat hallintoviranomaiset. Ylimpänä lainkäyttö- ja hallintoelimenä toimi senaatin talousosasto, joka käsitteli viimeisenä muutoksenhakuasteena valitukset alempien hallintoviranomaisten ja kuntien päätöksistä. Suomen itsenäistyttyä sellaiset hallintoasioihin liittyvät lainkäyttötehtävät, jotka olivat kuuluneet senaatin talousosastolle, siirrettiin pääosin korkeimmalle hallinto-oikeudelle, joka perustettiin Korkeimmasta hallinto-oikeudesta annetulla lailla 22. heinäkuuta 1918. Korkein hallinto-oikeus aloitti varsinaisen toimintansa 2.9.1918. Alemmanasteinen hallintolainkäyttö jäi edelleen hallintoviranomaisille, ja ensimmäisen asteen valituseliminä toimivat lääninhallitukset, keskusvirastot ja ministeriöt.
Vuoden 2016 loppuun saakka korkeimman hallinto-oikeuden jäsenillä, sen presidenttiä lukuun ottamatta, oli virkanimikkeenä hallintoneuvos. Nykyisin nimikkeenä on oikeusneuvos.
Tuomarit
(Suluissa virassa aloittamisvuosi)
Lisäksi oikeudessa on määräaikaisia oikeusneuvoksia.
Asiantuntijajäsenet
Oikeuden kokoonpanoon kuuluu lainoppineiden lisäksi kaksi sivutoimista asiantuntijajäsentä vesi- ja ympäristönsuojelulakia, patenttia, hyödyllisyysmallia ja integroidun piirin piirimallia koskevissa asioissa.
Vuonna 2022 ympäristöasiantuntijaneuvoksia oli seitsemän ja yli-insinöörineuvoksia neljä.
Hermeetikko
Hermeetikko oli vuosina 2006-2012 ilmestynyt aikakauslehti, joka käsitteli politiikkaa, salatieteitä, historiaa ja kulttuuria. Lehden perustivat Kane Kanerva ja Jukka Nieminen. Nieminen toimi päätoimittajana useimpien numeroiden osalta vuosina 2006–2011, ja sen jälkeen päätoimittajana jatkoi Kane Kanerva.
Lehti koostui vaihtuvien kirjoittajien artikkeleista.
Vuoden 2013 alussa Hermeetikko lakkasi ilmestymästä aikakauslehtenä ja sen tilalle perustettiin samanniminen aikakauskirja.
Riihilampi (Uurainen, Jokihaara)
Riihilampi on Keski-Suomessa Uuraisissa Jokihaaran kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 6,5 hehtaaria, se on 500 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Tuomiojärven–Palokkajärven valuma-alueella (14.29), jonka Autiojoen valuma-alueeseen (14.295) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 159,9 metriä mpy.
Jerome K. Jerome
Jerome Klapka Jerome (2. toukokuuta 1859 – 14. kesäkuuta 1927) oli englantilainen kirjailija, joka tunnetaan parhaiten humoristisesta matkakertomuksestaan Kolme miestä veneessä (1889). Hän syntyi Caldmore Roadilla, Bradford Streetin kulmassa olevassa talossa Walsallissa, Staffordshiressa, jossa sijaitsee nyt museo hänen muistokseen.
Alkuvaiheet
Jerome syntyi Jerome Clapp Jeromen ja Marguerite Jonesin perheeseen neljäntenä lapsena. Lapsuus oli äärimmäisen köyhää. Hänellä oli kaksi siskoa ja yksi veli, joka kuoli nuorena. Jerome rekisteröitiin isänsä kaimaksi; K hänen nimessään on myöhempi muunnos Clappista. Isä kuoli, kun hän oli 12-vuotias, ja hän joutui pian lopettamaan koulunkäynnin. Äiti kuoli puolitoista vuotta myöhemmin. Jerome toimi monenlaisissa ammateissa, muun muassa rautateillä konttorissa.
Heinäkuussa 1888 Jerome avioitui Georgina Elizabeth Henrietta Stanley Marrisin kanssa, jolla oli yksi tytär edellisestä avioliitostaan. Jerome ja Marris viettivät kuherruskuukauden Thamesilla, ja sillä oli merkittävä vaikutus Jeromen menestysteokseen Kolme miestä veneessä.
Ura
Jerome siirtyi vähitellen kirjallisuuden, teatterin ja journalismin pariin. Vuonna 1886 ilmestyi hänen teoksensa The Idle Thoughts of an Idle Fellow, joka jo saavutti menestystä. Hän muutti vuonna 1888 Chelsea Gardensiin, jossa hän kirjoitti vuonna 1889 Kolme miestä veneessä. Teos sai myös jatkoa, kun Three Men on the Bummel ilmestyi vuonna 1900. Lisäksi Jerome kirjoitti näytelmiä ja saavutti jonkin verran suosiota Lontoossa.
Jerome menestyi toimittajana ja vaikutti monissa lehdissä. Hänet valittiin 1892 toimittamaan The Idler -lehteä, johon ovat kirjoittaneet useat merkittävät kirjailijat. Vuonna 1893 hän perusti lehden To-Day. Hän joutui kuitenkin luopumaan molemmista lehdistä taloudellisten vaikeuksien ja kunnianloukkaussyytteen vuoksi.
Ensimmäinen maailmansota ja kuolema
Jerome tarjoutui palvelemaan maataan sodassa, mutta hänet hylättiin ikänsä takia (56). Hän kuitenkin tarjoutui ambulanssinkuljettajaksi Ranskan armeijaan. Sota masensi häntä, kuten varmasti myös hänen tytärpuolensa kuolema 1921. Vuonna 1926 ilmestyi hänen omaelämäkertansa My Life and Times. Pian tämän jälkeen hänet julistettiin Borough'n kunniakansalaiseksi.
Ewokin kieli
Ewok on Tähtien sota -elokuvasarjassa esiintyvä keinotekoinen kieli. Ewokin kieli on ewokien äidinkieli ja sitä kuullaan elokuvassa Jedin paluu.
Michel de Gruyère
pienoiskuva|189x189px|Perheen vaakuna pienoiskuva|128x128px|Michel de Gruyèren lyömä penni perheen vaakunalla Michel de Gruyère (ennen vuotta 1539 – 2. toukokuuta 1576 Bryssel) oli sveitsiläinen aatelinen ja Gruyèren maakunnan viimeinen kreivi ja linnanherra (1539–1554). Vuonna 1554 de Gruyère julistettiin vararikkoon, ja kreivikunta jaettiin kahden suurimman velkojan, Bernin ja Fribourgin kesken.
Michel de Gruyèren vanhemmat olivat Jean II de Gruyère "Johannes II"  (noin. 1504 – 23 marraskuuta 1539) ja  kreivitär  Marguerite de Vergy.
Elämäkerta
Michel de Gruyère vietti nuoruutensa Ranskassa kuningas Frans I hovissa. Hän oli useita kertoja toiminut joukkojen päällikkönä tai diplomaattina Ranskan kuninkaan tai keisari Kaarle V:n palveluksessa. Hänestä tuli Gruyèren kreivi isänsä Jean II de Gruyèren kuoltua.
Kreivi Michel de Gruyère hyväksyi 30. maaliskuuta 1541 Fribourgin lordilta 4000 kolikon lainan. Ensimmäiset 1000 écua laskettiin liikkeeseen seuraavana päivänä, kun taas muut 3000 écua oli toimitettava notaarin vahvistaman asiakirjan mukaan. Michel de Gruyère kiinnitti vastineeksi Oronin ja Châteaux d'Oexin seuraajaksi. 31. maaliskuuta 1541 Michel de Gruyère täsmentää Fribourgin lordeille lähettäneensä palvelijansa François Biolleyn Fribourgiin perimään 1000 écua.
Avioliitto ja perintö
Michel de Gruyère meni naimisiin 8. lokakuuta 1553 Madeleine de Miolans (?–1564), Montmajourin kreivitär, Louis de Miolansin ja Françoise de Chabannesin tyttären kanssa.
Särkilampi (Jyväskylä, Tikkakoski)
Särkilampi on Keski-Suomessa Jyväskylässä Tikkakosken kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 4,5 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 900 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Tuomiojärven–Palokkajärven valuma-alueella (14.29), jonka Autiojoen valuma-alueeseen (14.295) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 152,8 metriä mpy.
Fred Karlsson
thumb|Fred Karlsson Auli Hakulisen läksiäisseminaarissa tammikuussa [[2007.]] Fred Göran Karlsson (s. 17. helmikuuta 1946 Turku ) on yleisen kielitieteen emeritusprofessori Helsingin yliopistossa ja suomen kielen dosentti. Hän oli 1978–1980 yleisen kielitieteen professori Turun yliopistossa. Karlsson on tehnyt työtä kieliteknologian sekä kielitieteen historian alalla ja julkaissut lukuisia teoksia. Kieliteknologian alalla Karlsson on kehittänyt formalismin nimeltä rajoitekielioppi, joka tunnetaan ehkä paremmin englanninkielisellä nimellään Constraint Grammar (CG). Se on raakatekstin morfologisen pilkkomisen ja tulkinnan apuväline.
Karlsson on aikamme merkittäviä suomen kielen tutkijoita, ja hänen englanninkielistä teostaan Finnish – an Essential Grammar (ensimmäinen painos ruotsiksi, Finsk grammatik, 1978) onkin käytetty usean avoimen lähdekoodin projektin suomen kielelle kääntämisessä. Karlssonin teos Yleinen kielitiede (1. painos 1994) on käytössä korkeakoulujen oppi- ja pääsykoekirjana.
Rabies (albumi)
Rabies on industrial metal -yhtye Ruoskan järjestyksessään viides studioalbumi, joka julkaistiin 9. huhtikuuta 2008. Uuden albumin on sanottu olevan aikaisempia albumeja raskaampi. Yhtyeen rumpali Sami Karppinen kuvaili albumia näin: "Tämä on todella tylyä tavaraa". "Rabieksen kuuntelu saa raudan maun nousemaan kitalakeen".
5. joulukuuta 2007 Ruoska julkaisi albumilta kuunneltavaksi ”Pirunkieli” -nettisinglen MySpace-sivustolla. Kappale tuli myyntiin digitaalisiin musiikkikauppoihin 26. joulukuuta 2007. Toinen single ”Helvettiin jäätynyt” julkaistiin digitaalisesti 23. tammikuuta 2008 ja kolmen kappaleen maxi-singlenä 30. tammikuuta 2008. Kappale ”Lihaa vasten lihaa” julkaistiin ilmaiseksi ladattavana Ruoskan MySpace-sivustolla musiikkivideo-kilpailua varten, jossa fanit saivat itse tehdä kappaletta varten videon, joista Ruoska valitsi parhaan.
Kappaleet
Sävellykset ja sovitukset Ruoska, ellei toisin mainita. Kaikki sanoitukset Ruoska ja Jouni Kuokkanen.
Viikkokalenteri
Viikkokalenteri on kalenteri, jota Suomessa ehdotti käyttöön otettavaksi Paul Kustaanheimo. Viikkokalenterissa vuosi sisältää aina tasamäärän viikkoja, jolloin sama päivä vuodesta sattuu aina samaksi viikon­päiväksi, mutta toisin kuin monissa muissa tähän pyrkivissä kalenteriehdotuksissa (esimerkiksi maailmankalenterissa), viikkorytmi ei katkeile. Kun normaalivuodessa on 52 viikkoa ja karkaus­vuodessa 53 viikkoa ja karkausvuosi on 5:llä jaollisina vuosina lukuun ottamatta niitä 40:llä jaollisia, jotka eivät ole jaollisia 400:lla, päästään täsmälleen samaan keskimääräiseen vuoden pituuteen kuin gregoriaanisessa kalenterissa. Kustaanheimo ehdotti, että karkausviikko sijoitettaisiin vaikkapa kesäaikaan "maailmanvapaaviikoksi."
Jean-Claude Rembanga
Jean-Claude Rembanga (s. 6. lokakuuta 1955) on keskiafrikkalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 27. heinäkuuta 1986 ja nimitettiin Bambarin hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi 10. kesäkuuta 1995. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Joachim N'Dayen, jota avustivat Diego Causero ja Michel Marie Joseph Maître.
Rembangasta tuli 29. helmikuuta 1996 Bambarin piispa, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään 6. marraskuuta 2004.
Ted Knight
Knightilla oli vaimonsa Dorothyn kanssa kolme lasta.
Ura
The Mary Tyler Moore Show'sta tunnetuksi tulleella Knightilla on tähti Hollywood Walk of Famella. Hänellä oli pieni rooli Hitchcockin Psykossa (1960), ja hän ääninäytteli Star Trek -animaatiosarjassa 1973. Knightin pitkään näyttelijänuraan mahtui osallistuminen monien eri tv-sarjojen jaksoihin - The Mary Tyler Moore Show'n 165 jakson jälkeen pisimpiä 129 jaksossa Too Close for Comfort-tv-sarjassa, 17-jaksossa The Batman/Superman Hour tv-animaatio-sarjassa (jossa mm. komissaario Gordon-äänirooli)- ja kuusi jaksoa Lemmenlaiva tv-sarjassa. Hänellä oli myös oma tv-sarjansa The Ted Knight Show vuonna 1978, jota kuitenkin esitettiin vain 6 jakson ajan.
Hänen viimeinen elokuvaroolinsa oli vuonna 1980 Bill Murrayn tähdittämässä Latvasta laho-elokuvassa.
Olli Keskinen
Olli Juhani Keskinen (s. 18. joulukuuta 1966 Tampere) on suomalainen televisiovaikuttaja, yrittäjä ja puhuja. Keskinen tunnetaan yhtenä Kummeli-sketsisarjan luojista ja ryhmän alkuperäisjäsenistä. Kummelin lisäksi hän on esiintynyt televisiossa urheilu- ja viihdeohjelmien juontajana.
Kummelin perustaminen (1991–)
Keskinen perusti Kummelin yhdessä Heikki Silvennoisen kanssa vuonna 1991, ja ohjelmasta tuli nopeasti menestys. Hänen tunnetuin hahmonsa Kummelissa oli juontaja ja toimittaja Eero Kakko, joka esiintyi sarjassa ensimmäisestä jaksosta lähtien. Keskinen erosi Kummeli-ryhmästä vuonna 1994, mutta esiintyi siinä jälleen 1999–2000 sekä saman tuotantoryhmän Mankeli-sarjassa vuosina 2000–2001. Hän on lisäksi toiminut käsikirjoittajana ja tuottajana muissa Yleisradion, MTV:n, Nelosen ja Canal+:n televisio-ohjelmissa. Keskinen on ollut esimerkiksi tietokilpailujen, kuten Lätkäneron, Olympianeron ja Onnenruutujen juontajana ja tuottajana. Keskinen toimi Yleisradiossa studio-osuuksien juontajana Helsingin yleisurheilun EM-kilpailuissa vuonna 1994, kisastudion isäntänä jääkiekon MM-kisoissa 1995 ja 1996, sekä Atlantan kesäolympialaisissa vuonna 1996 kotimaan kisastudion isäntänä. Keskinen kirjoitti sanat Heikki Silvennoisen Mature And Cool -levyn kappaleisiin yhtä lukuun ottamatta.
Televisioalalta yrityselämään
Keskinen toimi valmennuskonsulttina Trainers’ Housessa vuosina 2003–2013. Hän on valmentanut yli 10 000 esimiestä ja työntekijää lähes 800:ssa valmennustilaisuudessa, jonka lisäksi hän on toiminut juontajana muun muassa yritystapahtumissa ja puhujana seminaareissa. Keskinen on yksi Suomen suosituimmista puhujista yritystapahtumissa.
Keskinen teki paluun televisioon alkuperäisen Kummeli-ryhmän kanssa lokakuussa 2021, jolloin julkaistiin Kummeli 30 v -erikoisjakso. Samana syksynä hän oli vastaanottamassa Kummeli-ryhmän kanssa Tampereen kaupungin myöntämää palkintoa ansiokkaasta toiminnasta Tampereen kulttuurielämän hyväksi.
Yksityiselämä
Keskinen asuu nykyään Helsingissä ja toimii b-to-b-alan yrittäjänä. Hän on kertonut harrastavansa muun muassa jääkiekkoa ja tennistä. Keskinen on näyttelijä Mikko Leppilammen eno.
Oleskelulupa
Oleskelulupa on valtion viranomaisen tekemä päätös siitä, että henkilö, joka ei ole kyseisen valtion kansalainen, saa tulla kyseisen valtion alueelle ja oleskella siellä muuten kuin väliaikaisesti. Yhdysvalloissa oleskelulupaa kutsutaan Green Cardiksi.
Suomen ulkomaalaislain 3 §:n mukaan oleskeluluvalla tarkoitetaan ulkomaalaiselle muuta kuin matkailua tai siihen verrattavaa lyhytaikaista oleskelua varten myönnettävää lupaa toistuvasti saapua maahan ja oleskella maassa.
Oleskelulupaan voi liittyä lupa myös työn tekemiseen (työlupa) tai elinkeinon harjoittamiseen.
Jari Sedergren
Jari Sedergren (s. 1959 Kajaani) on suomalainen valtiotieteiden tohtori, elokuva- ja televisiotutkimuksen dosentti ja elokuvaan sekä historiaan erikoistunut tutkija. Hän on työskennellyt vuodesta 2003 erikoistutkijana Kansallisessa audiovisuaalisessa instituutissa.
Elämä ja ura
Sedergren valmistui valtiotieteiden maisteriksi 1991, lisensiaatiksi 1996 ja valtiotieteiden tohtoriksi poliittisesta historiasta 1999 Helsingin yliopistosta. Väitöskirja käsitteli poliittista elokuvasensuuria Suomessa 1939–1947. Sedergren toimi vuosina 1996–1998 tutkijana ja erikoistutkijana professori Hannu Salmen johtamassa Suomen Akatemian ”Kriisi, kritiikki, konsensus” -hankkeessa. Hankkeen yhteydessä julkaistiin myös kolmen kirjoittajan yhteisteos ''Kriisi, kritiikki, konsensus. Elokuva ja suomalainen yhteiskunta''. Vuosina 2000–2001 Sedergren työskenteli tutkijatohtorina professori Seppo Hentilän johtamassa ”Kylmä sota” -hankkeessa.
Oleskelulupa
Lyhytaikaseen vierailuun myönnetään viisumi.
Jari Sedergren
Elämä ja ura
Sedergren oli Suomen kansallisfilmografian toimituskunnan jäsen vuosina 2003–2006. Sinä aikana ilmestyivät osat 11 ja 12. Hän oli toimituskunnan jäsen myös Kansallisessa audiovisuaalisen arkiston lähdejulkaisuissa Talvisodan katsaukset (2-dvd, Kava & Finnkino 2007), Jatkosodan katsaukset I: Hyökkäävät kamerat (4-dvd, Kava & Finnkino 2008) ja Jatkosodan katsaukset II: Kamerat asemissa (4-dvd, Kava & Finnkino 2009).