cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Doumba
Doumba on maalaiskunta ja sen keskuskylä Koulikoron alueen Koulikoron piirissä Malissa. Se sijaitsee 30 kilometriä Koulikorosta pohjoiseen. Kunnassa on 7 500 ja keskuskylässä 2 300 asukasta (vuonna 2009).
Doumban kunnan pinta-ala on 250 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Koulikoron piirin Sirakorolan ja muissa ilmansuunnissa Koulan kuntiin. Alue on pinnanmuodostukseltaan tasankoa. Pysyviä vesistöjä ei ole. Kasvillisuus on savannia.
Vuonna 1996 perustettuun kuntaan kuuluu seitsemän kylää. Aikaisemmin ne kuuluivat Koulan arrondissementtiin ja sitä ennen Dialakoron, Fanin ja Koulan kantoneihin.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja kaupankäynti. Doumbassa ja Fanissa pidetään viikoittaiset markkinat.
Oinas
Oinas voi tarkoittaa seuraavia:
Rossini (drinkki)
thumb|Rossini Rossini on makeahko aperitiivi, joka valmistetaan kuohuviinistä ja mansikoista ja tarjoillaan samppanjalasissa.
Ingvild Bryn
Ingvild Bryn (s. 18. maaliskuuta 1961 Voss) on norjalainen toimittaja. Hän aloitti uutisankkurina vuonna 1990 ja on tällä hetkellä uutisankkurina NRK:n uutisohjelmassa Dagsrevyen. Hän toimi kirjeenvaihtajana Washingtonissa 1996-1999.
Hän juonsi Eurovision laulukilpailun 1996 yhdessä Morten Harketin kanssa.
Huntik
Huntik on Iginio Straffin luoma ranskalais-italialais-kanadalainen piirrossarja, jonka tuotti Big Bocca Productions ja animoinnista vastasi Rainbow. Sarjasta on tuotettu kaksi tuotantokautta ja yhteensä 52 jaksoa. Ensimmäinen kausi esitettiin vuoden 2009 aikana. Sarjan esitys alkoi Britanniassa ja Yhdysvalloissa 3. tammikuuta 2009 ja Italiassa 12. tammikuuta 2009. Toinen tuotantokausi alkoi Italiassa syksyllä 2011 ja Yhdysvalloissa vuonna 2012. Suomessa sarjan ensimmäistä tuotantokautta on esitetty MTV3:lla 7. maaliskuuta 2009 lähtien.
Huntik keskittyy etsijöiden ryhmään, jotka matkustavat ympäri maailmaa etsien muinaisia amuletteja, joilla he voivat kutsua esiin erityyppisiä hirviöitä taistellessaan Professorin kätyreitä, kuten DeFoeta ja Grieriä, vastaan.
Upper Deck julkaisi keväällä 2009 sarjaan perustuvan korttipelin.
Päähenkilöt
right|thumb|220px|Huntik-ryhmä jaksossa Salaisuuksien joki.
Tuotanto
Huntik-sarjan eri osa-alueet on tuotettu eri maissa. Pääosin italialainen Rainbow teki yhteistyötä yhdysvaltalaisen Upper Deckin kanssa, joka tuotti sarjaan liittyvän korttipelin. Italiassa sarjaan tuotettiin tietokoneanimaatiot, taustat, luonnokset, musiikit ja äänitehosteet, sekä varmistettiin että sarjan luonnostelma tulee säilymään käsikirjoitettaessa. Koreassa tuotettiin animaatio, kun taas Yhdysvalloissa vastattiin sarjan käsikirjoittamisesta ja ääninäyttelemisestä NYAV Postin myötä.
Risto Vanarin piilokamera
Risto Vanarin piilokamera on Risto Vanarin ohjaama elokuva vuodelta 1979. Elokuvassa ei ollut käsikirjoitusta tai dialogia, vaan kaikki on improvisoitua.
Nuo mainiot miehet soivine koneineen
Nuo mainiot miehet soivine koneineen on Dave Lindholmin ja Jarmo Saitajoen albumi, jolla on Dave Lindholmin vanhoja kappaleita uudelleen sovitettuina. Jarmo Saitajoki säestää kaikkia kappaleita posetiivilla. Albumi julkaistiin vuonna 2007.
Kaikki sanoitukset ja sävellykset ovat Dave Lindholmin tekemiä. Kappaleet 1.–4. on sovittanut Orgelbau Raffin ja muut kappaleet Tomi Väisänen. Nauhoitukset tehtiin Rovaniemen teatterin studiossa tammikuussa 2007. Äänittäjänä ja miksaajana toimi Kari Mehtälä.
Carved in Stone
Carved in Stone voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Teollisuus 4.0
Teollisuus 4.0 on neljäs teollinen vallankumous, johon liittyvät muun muassa esineiden internet (IoT), teollinen esineiden internet (IIoT), pilvilaskenta ja koneoppiminen.
L. J. G. Stråhle
Lars Johan Gustav (Gösta) Stråhle (4. helmikuuta 1894 Iitti – 10. helmikuuta 1965) oli suomalainen kanttori-urkuri ja säveltäjä, joka toimi kirkollisessa musiikkielämässä hyvin laaja-alaisesti.
Henkilöhistoria
Stråhlen vanhemmat olivat Lars Ivar Stråhle, Erik Johan Stråhlen poika, ja Evi Augusta Öhman ja puoliso Hilja Maria Kivinen. Stråhle suoritti keskikoulun Viipurin reaalilyseossa ja valmistui kanttori-urkuriksi 1914 Viipurin lukkari-urkurikoulusta. Lisäoppia Stråhle hankki Helsingin musiikkiopistosta ja useilta yksityisiltä muusikoilta. Helsingin musiikkiopistossa hän opiskeli 1917–1918 urkujensoittoa Oskar Merikannon johdolla ja sävellystä Erkki Melartinin oppilaana.
Kanttori-urkurin työnsä Stråhle aloitti Raahen seurakunnasta, jossa työskenteli 1914–1922, ja siirtyi 1922 Vaasaan, jossa oli Vaasan seurakunnan virkaa toimittavana urkurina, ja vuodesta 1948 vakinaisena. Laulunopettajana Stråhle ehti uransa varrella toimia useissa kouluissa ja hän johti myös useita kuoroja, muun muassa perustamaansa Vaasan ruotsalaista kirkkokuoroa 1923–1945. Hän perusti myös mieskuoro Pohjan Miehet, jota johti 1929–1943, ja lisäksi hän johti Vaasan suomalaista kirkkokuoroa vuodesta 1945.
Stråhle vaikutti musiikkielämässä monella taholla. Suomen kirkon kanttori-urkuriyhdistyksen äänenkannattajan Kirkkomusiikkilehti-nimisen julkaisun päätoimittajana hän oli kahteen otteeseen, ensin 1935–1939 ja sitten 1953–1963. Suomen kanttori-urkuriliiton hallituksen työskentelyyn Stråhle osallistui 30 vuotta 1932–1962 ja ehti hän olla virsikirjan lisävihkoa laatineen komitean jäsenenä. Hän oli käynnistämässä myös Suomen kirkollista lapsikuorotoimintaa 1950-luvulla. Yksi Stråhlen harjoittama työmuoto oli myös laulu- ja urkukonserttien pitäminen sekä pohjanmaalaisten hengellisten kansansävelmien kerääminen ja niitä koskevien tutkielmien kirjoittaminen. Hän toimitti myös ensimmäiset seurakunnalliset lapsikuorokokoelmat esimerkiksi Laulakaamme ja Lapsikuorojen sävelhartaus.
Stråhlelle myönnettiin director musices -arvonimi vuonna 1944.
Hermès (sukkula)
thumb|250px|Hermès-sukkulan pienoismalli Expo 92 maailmannäyttelyssä [[Sevillassa 1992.]] Hermès [ermes] oli Ranskan avaruusjärjestön 1980-luvulla kehittämä avaruussukkula, josta tuli ESAn ohjelma 1990-luvulla. Hermès-ohjelma alkoi Ranskassa vuonna 1978. Nimettynä sukkulaprojektina se alkoi vasta marraskuussa 1987. Tällöin sen kaavaltiin olevan käytössä vuonna 1995. Ohjelma kuitenkin lopetettiin vuonna 1993 ohjelman kustannusylitysten ja ESAn rahoitusvaikeuksien vuoksi.
Ohjelma oli syntynyt aikana, jolloin NASA Avaruussukkula oli operatiivisessa käytössä ja Neuvostoliitto rakensi Buran-sukkulaansa. Hermeksen piti lentää länsi-eurooppalaiselle avaruusasemalle (Man-Tended Free Flyer, MTFF), mutta tämäkään hanke ei toteutunut.
Euroopan avaruusjärjestöllä ESAlla on kuitenkin edelleen oma avaruussukkulaohjelmansa, nimeltä Phoenix. Tavoitteena on saada sukkula käyttöön suunnilleen vuosina 2015–2020. ESA teki toukokuussa 2004 Kiirunassa sukkulan pienoismallilla koelennon, jolla testattiin onnistuneesti automaattista laskeutumista.
Muiden Euroopan maiden hankkeet
ESAn kehitellessä Hermès-sukkulaansa keskittyi Saksa omaan Sänger-avaruussukkulaansa. Myös Englanti suunnitteli HOTOL-sukkulan rakentamista. Molemmat projektit kuitenkin lopetettiin jo kauan ennen prototyypin rakentamista, syynä rahoitusongelmat.
Konekääntäminen
Konekääntäminen tarkoittaa tietokoneohjelman suorittamaa kielenkääntämistä. Konekääntimet ovat perinteisesti perustuneet tilastoihin tai sääntöihin, ja ne ovat kääntäneet tekstiä muutama sana kerrallaan. Neuroverkkoihin perustuvia konekääntimiä alettiin ottaa käyttöön vuoden 2015 jälkeen. Ne tuottavat aiempaa laadukkaampia käännöksiä, mutta eivät toistaiseksi kuitenkaan yhtä virheettömiä kuin ammattimaiset ihmiskääntäjät. Ammattikääntäjätkin kuitenkin nykyisin hyödyntävät konekääntimien tekemiä raakakäännöksiä käännösprosessin ensimmäisessä vaiheessa.
Hermès (sukkula)
Tekniikkaa
Hermès oli tarkoitus laukaista Ariane 5-kantoraketilla, eikä sukkulassa ollut lainkaan omia voimakkaita rakettimoottoreita.
Konekääntäminen
Perinteiset konekääntimet
Perinteisiä konekääntimiä ovat tilastopohjaiset ja sääntöpohjaiset konekääntimet. Tilastopohjainen konekäännin kääntää tekstiä vasemmalta oikealle muutama sana kerrallaan. Se koulutetaan syöttämällä sille suuri määrä lähdekielistä tekstiä ja sitä vastaavaa kohdekielistä tekstiä. Niiden pohjalta se tunnistaa sen, mikä on minkäkin käännös. Se käyttää algoritmeja todennäköisyyksien luomiseen alku- ja kohdekielisten dokumenttien välillä, ja ehdottaa käännöstä sen pohjalta.
Hermès (sukkula)
Tekniikkaa
Hermès-sukkulassa on samoja piirteitä kuin amerikkalaisessa 1950-luvun lopun X-20 Dynasoar-sukkulasuunnitelmassa. Hermèsiin sopi kolme astronauttia ja 3 000 kg rahtia. Sen laukaisumassa oli 21 000 kg.
Hermès-sukkulan kehityksen päätekijät olivat ranskalaiset lentokonetehtaat Aérospatiale ja Dassault.
Konekääntäminen
Neuroverkot
Pitkään konekääntimet olivat joko tilastopohjaisia tai sääntöpohjaisia, tai niiden yhdistelmiä. Vuoden 2015 jälkeen useat konekääntimet ovat alkaneet hyödyntää neuroverkkoja. Neuroverkko ei tulkitse tekstiä pelkkinä merkkijonoina vaan katsoo, minkälaisessa ympäristössä sana esiintyy ja etsii käännöskielestä vastaavassa ympäristössä olevan sanan. Vasta jos käännösohjelma ei löydä sanaa, se alkaa etsiä samankaltaisuutta merkkipohjaisesti. Koska neuroverkko käsittelee tekstiä lauseittain, se saattaa muuttaa lauseen alun käännöstä lopun perusteella.
Hermès (sukkula)
Tulevaa
ESAlla on käynnissä uusien kantorakettien kehitysohjelma (FLTP, Future Launcher Technology Programme). Siihen on vuosien ajan kuulunut esitutkimuksia myös avaruussukkuloista. NASAn Orion-alukseen ESA ei ole ottanut siihen kantaa, vaikka sen alkuvaiheessa oli mukana EADS ja Alenia. Venäjän Kliper-sukkulaa ESA on rahoittanut pienellä summalla 2000-luvulla.
Konekääntäminen
Käyttö
Konekäännöksiä hyödynnetään nykyisin hyvin paljon, ja verkossa on monia ilmaisia käännöskoneita. Vaikka käännöskoneet ovatkin 2010-luvulla kehittyneet selvästi, ne tekevät yhä virheitä, eivätkä ne ole korvanneet ihmiskääntäjiä. Korkealaatuisia konekäännöksiä pystytään tuottamaan hyvin rajoitetuissa käyttötilanteissa, joissa sanasto ja usein myös lauserakenteet voidaan määritellä tarkasti ja käännin räätälöidä niiden mukaisesti. Heikkolaatuisempikin konekäännös voi joskus auttaa lukijaa ymmärtämään tuntemattomalla kielellä kirjoitetun tekstin keskeisimmät sisällöt. Ihmiskääntäjä voi hyödyntää konekäännöstä raakakäännöksenä, josta hän korjaa valmiin käännöksen. Tällaisena työvälineenä kääntäjät ovat hyödyntäneet konekääntimiä yleisesti esimerkiksi suurissa organisaatioissa.
Ongelmat
Perinteisten konekääntimien ongelmia ovat esimerkiksi se, että tilastopohjainen konekäännin ei ymmärrä kontekstin merkitystä, ja sääntöpohjainen konekäännin ei ymmärrä metaforia. Erityisiä vaikeuksia perinteisille kääntimille aiheuttavat morfologisesti rikkaat kielet. Englanniksi kääntävän kääntimen on myös esimerkiksi vaikea päätellä, pitäisikö suomen kielen "hän" kääntää "he" vai "she". Vaikeuksia aiheuttaa sekin, että indoeurooppalaisissa kielissä käytetään paljon prepositioita, kun taas suomessa asiat ilmaistaan päätteiden avulla. Hankaluuksia tuottavat myös homonyymit eli sanat, jotka voivat tarkoittaa useampaa asiaa. Konekäännökset törmäävät samoin ongelmiin, kun kyse on kulttuurisidonnaisista tai erityisalojen teksteistä.
Konekääntäminen on sitä tarkempaa, mitä lähempänä lähtö- ja kohdekieli ovat toisiaan. Esimerkiksi rakenteeltaan samankaltaisten germaanisten kielten välillä konekäännin tekee vähemmän virheitä kuin suomesta germaanisiin kieliin tai toisin päin, sillä suomi on rakenteeltaan poikkeuksellinen. Kääntäminen on myös sitä sujuvampaa, mitä suuremmat aineistot kääntimellä on ollut käytettävissään oppimisvaiheessa. Tämä suosii suuria kieliä kuten englantia ja espanjaa. Suuret kielet hyötyvät myös siitä, että niillä konekääntämiseen on enemmän tutkijoita ja resursseja kuin pienillä kielillä.
Runoutta on mahdotonta kääntää koneella.
Historiaa
Konekääntämisen historia alkaa 1940-luvulta, jolloin Andrew Donald Booth ja Warren Weaver pohtivat tietokonekääntämisen teoriaa. Ensimmäiset kokeilut tehtiin vuonna 1954 APEXC-tietokoneella Lontoon yliopistossa (englanti–ranska) ja IBM:n tietokoneella Georgetownin yliopistossa (venäjä–englanti).
2010-luvulla konekääntämistä on tuotu esimerkiksi kopiokoneisiin, korvanappeihin ja kännykkäsovelluksiin sekä sähkökirjoihin. Sanomalehtiä konekäännetään lähellä toisiaan olevien kielten kuten espanjan ja katalaanin välillä. Palvelujen ja tuotteiden vaatima tekninen käyttötuki suurilla eurooppalaisilla kielillä hoidetaan usein konekäännöksen avulla.
Konekääntäminen on neuroverkkojen ansiosta kehittynyt nopeasti 2010-luvulla. Vuoden 2017 lopulla maailman kaikista käännöksistä jo yli 99 prosenttia tehtiin konekääntimillä, ja ammattikääntäjät tekivät enää alle yhden prosentin. Ammattikääntäjienkin tarve kuitenkin kasvaa jatkuvasti kansainvälisen kaupan ja kontaktien lisääntyessä.
Luettelo Hämeenlinnan kaupunginosista
pienoiskuva|[[Aulanko on eräs Hämeenlinnan kaupunginosista.]] Tämä on luettelo Hämeenlinnan kaupunginosista.
Hämeenlinnassa on 41 kaupunginosaa ja viisi kaupunginosakeskusta eli pitäjää. pienoiskuva|Hämeenlinnan kaupunginosat kaupungin vuoden 2009 kuntaliitosta edeltäneellä alueella.|alt=|400x400px
Fenerbahçe (koripallo)
Fenerbahçe on turkkilainen koripalloseura ja osa Fenerbahçe SK -suurseuraa.
Luettelo Hämeenlinnan kaupunginosista
Pitäjät
pienoiskuva|400x400px|Hämeenlinnan pitäjät. Kaupunginosia vastaavat kaupunginosakeskukset eli pitäjät ovat Hämeenlinnaan 2009 liitettyjä entisiä kuntia.
Fenerbahçe (koripallo)
Seura on voittanut historiansa aikana kuusi Turkin liiga-mestaruutta, minkä lisäksi se voitti kolme Turkin-mestaruutta vuosina 1957, 1959 sekä 1965. Paras kansainvälinen saavutus seuralla on Euroliigan mestaruus 2017 kun se kaatoi finaalissa kreikkalaisen Olympiakoksen lukemin 80-64.
Luettelo Hämeenlinnan kaupunginosista
Muut alueet
Kaupungin verkkosivuilla mainitaan "kaupunginosiksi" kaikkiaan seuraavat alueet :
Fenerbahçe (koripallo)
Historia
Fenerbahçe SK perustettiin vuonna 1907 ja pian myös koripallo kuului seuran lajiohjelmistoon. Se voitti kolme Turkin-mestaruutta ennen kuin Turkin koripalloliiga perustettiin vuonna 1966. Fenerbahçe palasi Turkin-mestariksi vasta vuonna 1991, kun se voitti loppuottelussa Tofaşin. Seura eteni loppuotteluihin myös vuosina 1992, 1993 sekä 1995.
Fenerbahçe ei saavuttanut merkittävää menestystä ennen vuotta 2006, jolloin se yhdistyi Ülkersporin kanssa ja tunnettiin nimellä Fenerbahçe Ülker. Vaihdoksen myötä seura voitti Turkin-mestaruuden kahdesti vuosina 2007–2008 sekä eteni Euroliigan pudotuspeleihin kaudella 2007–2008. Vuosina 2010 sekä 2011 Fenerbahçe voitti sekä maansa cup- että liigamestaruuden. Serbivalmentaja Željko Obradović johdatti seuran Turkin-mestariksi vuonna 2014 välivuosien jälkeen.
Cameron Borthwick-Jackson
Borthwick-Jackson on Manchester Unitedin kasvatti. Hän debytoi seuran paidassa Valioliigassa marraskuussa 2015 West Bromwich Albionia vastaan tullen vaihdosta kentälle. Mestarien liigassa hän teki debyyttinsä seuraavassa kuussa VfL Wolfsburgia vastaan.
Borthwick-Jackson pelasi vuosina 2013–2014 kuusi ottelua Englannin alle 17-vuotiaiden maajoukkueessa.
Knokke-Heist
Knokke-Heist [ˌknɔkəˈɦɛi̯st] on Belgian Länsi-Flanderin provinssissa, Pohjanmeren rannalla sijaitseva kunta. Siihen kuuluvat taajamat nimeltä Heist-aan-Zee, Knokke, Duinbergen, Ramskapelle ja Westkapelle. Vuoden 2006 kunnassa oli 34 063 asukasta. Knokke-Heist on tunnettu ja vauras rantalomakohde monine hotelleineen.
Knokken kasinolla on vuosikymmeniä järjestetty viihdemusiikkifestivaalia eri nimillä. Nykyinen festivaali on vuodesta 1986 heinäkuussa järjestetty Kneistival, jota edelsi vuosina 1959–1973 järjestetty Knokken laulufestivaali ja 1980-luvun alkupuolen ajan järjestetty Knokke Cup, jossa Suomikin sai menestystä.
Kolka
Kolka (liiviksi Kūolka) on kylä Kuurinmaan pohjoiskärjen niin sanotun Liivinrannan itärannalla. Kylä kuuluu Dundagan kuntaan (Dundagas novads, 2009 kuntajako). Kylässä asuu lähes 900 ihmistä. Kolkan nimi tulee liivinkielisestä nimestä Kūolka, jolla on ilmeisesti ollut sama merkitys kuin suomen kielen sanalla "kolkka". alt=|pienoiskuva|Luterilainen kirkko Kolkan kylässä Kolka on mahdollisesti paikka, jossa tanskalainen arkkipiispa Absalon kävi kastamassa ensimmäiset liiviläiset kristinuskoon. Paikalle rakennettiin alkeellinen kirkko, joka on tosin jo tuhoutunut. Kirjallisissa lähteissä kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1387, jolloin siitä käytettiin nimeä Domesnes, joka tarkoittaa liiviläisten kirkkoa. Kolka oli suhteellisen pieni kylä vielä 1800-luvun alussa, vuonna 1826 kylässä oli 99 asukasta. Vuonna 1859 asukasmäärä oli kasvanut 316:een ja vuonna 1896 se oli 392. Kasvuun vaikuttivat hyvät yhteydet Riian kaupunkiin. Asukkaat elivät pääasiassa kalastuksella. Neuvostoliiton aikana kylässä sijaitsi kalastuskolhoosi. Alueella toimii kolme kalastusyritystä, jotka ovat alueen suurimmat työnantajat. Kolka on suurin liiviläisten keskittymä nykypäivänä, vuonna 1995 Latvian 186 liiviläisestä 53 asui Kolkassa. Kylässä on liiviläisen kulttuurin keskus, joka sijaitsee keskellä kylää. Kolkan peruskoulussa järjestetään myös liivin kielen opetusta.
Kylässä on ortodoksinen, luterilainen ja katolinen kirkko. Kolkassa on kaksi majakkaa, uudempi majakka on rakennettu vuonna 1884 ja sitä on uudistettu vuosina 1975 ja 1985. Vanha majakka on rakennettu jo 1300-luvulla, mutta siitä on jäljellä enää vain rauniot.
Vilhelm Anttila
Vilhelm Anttila (3. lokakuuta 1816 Laitila – 25. kesäkuuta 1865) oli kalantilainen maanviljelijä ja pelimanni, joka yhä tunnetaan virren Oi armon lähde autuas (numero 26) säveltäjänä.
Alun perin tämä maanviljelijän poika tunnettiin nimellä Wilhelm Mattsson eli Vilhelm Matinpoika, mutta kun hän siirtyi maatilan isännäksi Kalannin eli silloisen Uusikirkko Tl:n Santtion kylään Anttilan tilalle, hän alkoi käyttää talon nimeä sukunimenään. Nuoruudessaan hän esiintyi viulupelimannina ja tunnettiin nimellä ”Pela-Ville”, jonka harrastuksiin kuului myös juopottelu. Anttila tuli uskoon, liittyi rukoilevaisiin ja halusi muuttaa elämäntapansa, sillä rukoilevaiset pitivät viulua synnillisenä kapineena. Rukoilevaisiin kuuluneen virsien sanoittaja ja säveltäjä Efraim Jaakolan mielestä Anttilan ei kannattanut hylätä viuluaan, vaan säestää sillä seuroissa harjoitettua veisuuta. Jaakolan mielestä kaunis soitto palveli hyvin Jumalaa.
Hr. Ms. Gelderland (D811)
Hr. Ms. Gelderland (runkonumero D811) oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston Holland-luokan hävittäjä.
Palvelus
Alus teki 1955 neitsytmatkan Lissaboniin, mistä palattuaan se poistettiin palveluksesta ja siirrettiin telakalle havaittujen vikojen korjaamiseksi. Alus osallistui 1956 erilaisiin harjoituksiin ja 1958 se osallistui Amsterdamin laivastoviikkoon. Alus vieraili 1959 New Yorkissa Henry Hudsonin tutkimusmatkan 350-vuotis juhlallisuuksissa. Seuraavana vuonna se avusti Agadirin maanjäristyksen uhreja muiden laivaston alusten mukana. Alus sijoitettiin 1964 reserviin, kunnes se 1969 palautettiin palvelukseen.
Alus poistettiin palveluksesta 29. maaliskuuta 1973, jolloin se sijoitettiin Amsterdamiin paikallaan pysyväksi koululaivaksi. Alus ankkuroitiin laivaston teknisen koulun edustalle. Kaksi aluksen kaksiputkista Boforsin 40 millimetrin ilmatorjuntakanuunaa kunnostettiin ja siirrettiin uusille ohjusfregateille Hr. Ms. Trompille ja Hr. Ms. De Ruyterille. Alus poistettiin alusluettelosta ja myytiin 1993. Se romutettiin seuraavana vuonna entisellä Amsterdamin telakalla.
Wiener Blut
Wiener Blut on Falcon viides studioalbumi, joka julkaistiin 22. elokuuta 1988. Se nousi Itävallan albumilistan toiselle sijalle, ja pysyi listalla yhteensä kymmenen viikkoa.
Albumin piti olla viimeinen Bolland & Bollandin tuottama Falcon levy, mutta myöhemmin se julkaisi hänen Nachtflug-albumin. Wiener Blut ei menestynyt yhtä hyvin kuin edeltäjänsä Emotional, mutta Itävallassa, Saksassa ja Sveitsissä se pääsi sekä Top 3 että Top 25 joukkoihin. Albumin nimikkokappaleesta tuli yksi Falcon tunnetuimmista kappaleista.
Helmiaratti
Helmiaratti (Pyrrhura lepida) on Koillis-Brasilian kotoperäinen papukaija, joka elää Amazonin suistoalueen eteläpuolella Parán ja Maranhãon alueella. Siitä tunnetaan kolme alalajia. Lajin holotyypin kuvaili Johann Georg Wagler Brasilian Amazoniasta 1832.
Jouni Kaitainen
Jouni Mikael Kaitainen (s. 9. kesäkuuta 1980 Lahti) on suomalainen entinen yhdistetyn hiihtäjä, joka kilpaili maailmancup-tasolla vuodesta 1999 vuoteen 2008.
Kaitainen voitti joukkuekilpailun pronssia Val di Fiemmen MM-kisoissa 2003. Samoissa kisoissa hän sijoittui 19:nneksi normaalikilpailussa ja 28:nneksi sprinttikilpailussa. Sapporon MM-kisoissa 2007 hän sijoittui sprinttikilpailussa 14:nneksi.
Maailmancupin osakilpailuissa Kaitaisen paras sijoitus on kolmas sija normaalikilpailussa Lahdessa maaliskuussa 2003. Kokonaiskilpailussa hän on parhaimmillaan sijoittunut sijalle 16 kaudella 2003–2004.
Sergio Asenjo
Sergio Asenjo Andrés (s. 28. kesäkuuta 1989) on espanjalainen jalkapallomaalivahti.
Asenjo on Real Valladolidin kasvatti, ja debytoi Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa joulukuussa 2007. Kesällä 2009 Asenjo siirtyi Atlético Madridiin, jonka kanssa hän teki neljävuotisen sopimuksen. Tammikuussa 2011 hän siirtyi loppukauden kestävällä lainasopimuksella Málagaan. 6. helmikuuta 2011 pelatussa vierasottelussa Sevillaa vastaan hän loukkasi polvensa ja joutui täten olemaan sivussa koko loppukauden ajan.
Asenjo on edustanut Espanjaa alle 17-, 19- ja 21-vuotiaiden ikäluokissa. Hän oli voittamassa alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruutta vuonna 2007.
Nicholas Hämäläinen
Nicholas Antero ”Niko” Hämäläinen (s. 5. maaliskuuta 1997 West Palm Beach, Florida) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa HJK:ta. Hän on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja.
Little Child (The Beatlesin kappale)
Little Child on englantilaisen rockyhtyeen The Beatlesin kappale yhtyeen vuoden 1963 albumilta With the Beatles. Kappaleen tekivät John Lennon ja Paul McCartney.
Nicholas Hämäläinen
Seurajoukkueet
Yhdysvalloissa syntynyt ja varttunut Hämäläinen aloitti jalkapalloilun Floridassa ja siirtyi myöhemmin FC Dallasin junioriakatemiaan. Syyskuussa 2014 hän siirtyi englantilaiseen Queens Park Rangersiin aloittaen seuran alle 18-vuotiaiden joukkueessa kahden vuoden pituisella sopimuksella. Elokuussa 2015 Hämäläinen pelasi kuukauden lainalla Englannin kakkosliigan Dagenham & Redbridgessa, jossa hän yhden sarjaottelun ohella esiintyi yhdessä Englannin liigacupin ottelussa. Lokakuussa 2015 Suomen Palloliitto valitsi Hämäläisen vuoden lupaavaksi pelaajaksi.
Little Child (The Beatlesin kappale)
Kokoonpano
Lähde:
Nicholas Hämäläinen
Seurajoukkueet
Hämäläinen teki liigadebyyttinsä QPR:n joukkueessa lokakuussa 2016 Fulhamia vastaan. Helmikuussa 2019 Hämäläinen siirtyi MLS-liigan Los Angeles FC:hen puolen vuoden lainasopimuksella. Kauden 2019–2020 hän pelasi lainalla Skotlannin Valioliigan Kilmarnockissa. Seuraavaksi kaudeksi Hämäläinen siirtyi takaisin QPR:n riveihin ja vakiinnutti paikkansa joukkueen pelaavassa kokoonpanossa.
Elokuussa 2021 Hämäläinen siirtyi loppukauden 2021 kattavalla lainasopimuksella MLS-seura Los Angeles Galaxyyn, jossa hän pelasi lopulta lainapestinsä aikana 14 ottelua. Huhtikuussa 2022 Hämäläinen siirtyi alustavasti heinäkuun 2022 loppuun asti ulottuvalla lainasopimuksella Brasilian Série A -seura Botafogoon. QPR kuitenkin kutsui Hämäläisen takaisin lainalta 15. kesäkuuta 2022. Botafogossa Hämäläinen ehti kirjauttaa tililleen vain yhden Copa do Brasil -ottelun. Tammikuussa 2023 Hämäläinen siirtyi loppukauden mittaisella sopimuksella Belgian toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pelaavan RWD Molenbeekin riveihin.
Kesällä 2023 Hämäläinen ja QPR purkivat sopimuksensa. Hämäläinen siirtyi heinäkuussa 2023 loppukauden kattavalla sopimuksella HJK:n riveihin.
Maajoukkue
Hämäläinen on edustanut Suomen U18-, U19- ja U21-maajoukkueita. A-maajoukkueessa hän debytoi tammikuussa 2019 Viroa vastaan pelatussa harjoitusottelussa. Samana syksynä Hämäläinen osallistui Yhdysvaltain alle 23-vuotiaiden maajoukkueleirille, ja teki lopullisen valintansa syksyllä 2020 päätyen edustamaan Suomea. Hän oli mukana Suomen pelaamissa Kansojen liigan otteluissa, mutta putosi aluksi vuoden 2021 EM-kisoihin nimetystä joukkueesta. Hämäläinen valittiin kuitenkin joukkueeseen loukkaantuneen Sauli Väisäsen tilalle.
Yksityiselämä
Hämäläinen on syntynyt ja kasvanut Yhdysvalloissa. Hämäläisen isä Timo Hämäläinen pelasi 1970- ja 1980-lukujen vaihteessa SM-sarjaa Kopareissa ennen muuttoaan Yhdysvaltoihin. Jalkapallosanastoa lukuun ottamatta Hämäläinen ei juurikaan puhu suomea.
Substanssi P
right|thumb|200px|Substanssi P:n kalottimalli Substanssi P (SP) on 11 aminohaposta koostuva polypeptidi, joka toimii neurotransmitterina eli hermoston välittäjäaineena ja neuromodulaattorina eli hermoston mukauttajana erityisesti kipuimpulssien kuljetuksessa hermoston perifeerisistä reseptoreista keskushermostoon. Keskushermostossa substanssi P on yhdistetty myös mielialan vaihteluiden, levottomuuden, stressin, neurogeneesin eli hermokudoksen muodostumisen, hengitysrytmin ja pahoinvoinnin säätelyyn. Substanssi P vaikuttaa myös vasodilataattorina eli verisuonia laajentavana aineena vapauttamalla typpioksidia verisuonten endoteelistä eli seinämästä, mikä voi aiheuttaa hypotensiota eli alhaista verenpainetta.
Neuropeptidi substanssi P:n sekvenssi eli aminohappojärjestys on COOH-Arg-Pro-Lys-Pro-Gln-Gln-Phe-Phe-Gly-Leu-Met-NH2. Substanssi P:n eli P-aineen eristivät jo v. 1931 von Euler ja Gaddum aivoista ja suolen seinämästä. SP on takykiniineistä tunnetuin. Substanssi P:n kemiallinen kaava on C63H98N18O13S ja CAS-numero 33507-63-0.
Substanssi P vaikuttaa stimuloimalla neurokiniini 1 reseptoria (NK1-reseptori), joka kuuluu G-proteiinikytkentäisten reseptorien takykiniinireseptoreiden alaryhmään. Aivorungon oksennuskeskuksessa on suuret pitoisuudet substanssi P:tä ja NK1-reseptoreita, joilla on ilmeisesti tärkeä tehtävä oksennusrefleksin säätelyssä.
Syöpäsairauksien solunsalpaajalääkityksen yhteydessä esiintyvän pahoinvoinnin hoitoon lääkkeeksi on kehitetty aprepitantti niminen substanssi P:n antagonisti, joka salpaa NK1-reseptoreita.
Esko Järvinen
pienoiskuva|Esko Järvinen tutkimassa suksia Järvisen suksitehtaalla vuonna 1940. Kauko Esko Järvinen (15. joulukuuta 1907 Lahti – 7. maaliskuuta 1976 Lahti) oli suomalainen kauppaneuvos ja yhdistetyn hiihtäjä. Järvisen hiihtovälineyrityksellä oli merkittävä asema maailman suksimarkkinoilla erityisesti puusuksien aikakautena.
Lahden Hiihtoseuraa edustanut Järvinen kilpaili yhdistetyssä 1920- ja 1930-luvuilla. Lahden MM-kisoissa 1926 hän sijoittui kuudenneksi ja St. Moritzin olympialaisissa 1928 viidenneksi. St. Moritzissa hän osallistui myös mäkihyppyyn ja sotilaspartiohiihtoon, johon hänet valittiin sairastuneen urheilijan tilalle, ja jossa hän saavutti hopeaa (laji tosin oli epävirallinen). Järvinen toimi St. Moritzissa myös Suomen joukkueen lipunkantajana avajaisissa. Zakopanen MM-kisoissa 1929 hän voitti Suomen ensimmäisen yhdistetyn MM-mitalin saavuttaessaan pronssia.
Aktiiviuransa jälkeen Järvinen toimi Saksan hiihto- ja mäkivalmentajana vuosina 1930–1932 ja suomalaisen alppihiihdon pioneerina. Hän voitti syöksylaskun SM-hopeaa vuonna 1937.
Yritystoiminta
Vuonna 1932 Järvinen perusti urheiluvälineliike Lahden Urheilukeskus Oy:n muutamien lahtelaisten liikemiesten kanssa. Yritykselle valmistettiin suksia Orimattilassa ja niitä alettiin tilata myös ulkomailta. Vuonna 1937 Järvinen kävi vienninedistämismatkalla Yhdysvalloissa.
Yritys siirtyi vuonna 1939 Järviselle ja sen nimeksi muutettiin Esko Järvinen Oy. Kesäkuussa 1939 alettiin rakentaa Lahden Sopenkorpeen yrityksen omaa suksitehdasta, jonka tuotanto aloitettiin ennen talvisotaa. Sodan aikana yritys määrättiin tuottamaan varusteita rintamalle, mikä nopeutti suuriin valmistuseriin siirtymistä.
Naula
thumb|250px|Kasa [[teräs| teräsnauloja]] Naula on yleensä metallista valmistettu kiinnittämiseen tarkoitettu piikki, joka lyödään vasaralla rakenteeseen puukappaleiden kiinnittämiseksi.
Esko Järvinen
Yritystoiminta
Vuonna 1948 yritys osti patentin sälesuksiin, joista tuli sen tavaramerkki. Niitä valmistettiin vuoteen 1975 saakka. Vuonna 1951 hiihdettiin ensimmäiset suomenmestaruudet Järvisen suksilla, ja Oslon talviolympialaisissa 1952 jo kymmenen Suomen mitalia 12:sta hiihdettiin yrityksen valmistamilla suksilla. Falunin MM-kisoissa 1954 kaikki suomalaisten mitalit hiihdettiin Järvisen suksilla ja seuraavan kahden vuosikymmenen aikana yrityksen sukset olivat suomalaisten kilpahiihtäjien keskuudessa lähes monopoliasemassa. Lisäksi Veikko Kankkonen voitti Järvisen mäkisuksilla kultaa ja hopeaa Innsbruckin olympialaisissa 1964. Mäkisuksien valmistus lopetettiin vuonna 1968.
Naula
Ennen teollisesti valmistettuja nauloja naulat takoi seppä pajassa käsityönä. Taottu naula on antiikin roomalainen keksintö. Lankanaula on nimensä mukaisesti metallilangasta, nelikulmaisesta tai pyöreästä, teollisesti valmistettu naula. Neliskulmainen naula pitää paremmin eikä halkaise puuta yhtä helposti kuin pyöreä, joten se on nykyään yleisempi normaalina puunaulana.
Esko Järvinen
Yritystoiminta
1950-luvun lopulla Järvisen yritys valmisti 100 000 suksiparia vuodessa ja 1960-luvun lopulla jo 250 000 paria vuodessa. Suurin osa tuotannosta myytiin kotimaassa, mutta vientiä oli myös Yhdysvaltoihin, Kanadaan, Keski-Eurooppaan ja Neuvostoliittoon. Yritys työllisti 1960-luvun puolivälissä noin 200 henkeä. Vuonna 1962 Järviselle myönnettiin kauppaneuvoksen arvonimi.
Naula
Naulaus on yleinen puurakenteiden kiinnitystapa, sillä tarvittavat työvälineet ovat yksinkertaiset ja kiinnitys on suhteellisen nopea ja pitävä. Naulattujen liitosten tukena voidaan käyttää myös tehdastekoisia rei'itettyjä naulauslevyjä, joilla puuosat usein saadaan paremmin liitetyksi toisiinsa. Kattoristikoiden tehdasvalmistuksessa käytetään naulalevyjä, joihin on levystä "prässätty" tiheään naulamaiset piikit. Levy ja sen piikit muodostavat kokonaisuuden, joka puristetaan hydraulisella tms. laitteella kiinnityskohdan molemmin puolin.
Esko Järvinen
Yritystoiminta
Vuonna 1970 valmistui uusi tehdas Hollolan Soramäelle, jonne tuotanto siirtyi kokonaisuudessaan vuonna 1972. Vuonna 1974 aloitettiin lasikuitusuksien valmistus, mikä muutti suksienvalmistuksen perusteellisesti. Vuonna 1976 Järvisen yritys valmisti lasikuitusuksia jo 322 300 paria.
Esko Järvisen kuoltua vuonna 1976 yrityksen johtoon siirtyi hänen poikansa Tuomo Järvinen. Suksialan kilpailu oli kiristynyt ja 1980-luvulla yrityksellä oli rahoitusvaikeuksia. 1990-luvun lama heikensi tilannetta entisestään ja Esko Järvinen Oy ajautui konkurssiin vuonna 1991. Järvisen konkurssin myötä tie aukesi kuitenkin monille muille suksivalmistajille, kuten Peltoselle. Syksyllä 2014 Järvisen suksia alettiin valmistaa Harri Kirvesniemen KFS Sportin tehtaalla Kiteellä.
Naula
Suomen naulamuseo sijaitsee Jokioisilla, Lounais-Hämeessä, jossa sijaitsee myös vuodesta 1804 lähtien toiminut naulatehdas.
Esko Järvinen
Sukulaiset
Esko Järvisen veli Erkki Järvinen oli kolmiloikan olympiaedustaja ja mäkihypyn Suomen mestari. Hänen poikansa Risto Järvinen on saavuttanut skeetammunnan joukkuekilpailussa EM-pronssia vuonna 1966.
Naula
Suutarit käyttivät kenkien puolipohjaukseen puunauloja, joita kutsuttiin likeiksi
Naulojen ominaisuuksia
Sileäpintainen lankanaula kestää huonosti ulosvetävää kuormitusta, (naula irtoaa puusta). Jos sileä naula on lisäksi lyöty puun syiden suuntaisesti, ei se käytännössä pysty paljonkaan vastustamaan ulosvetoa. Jos naulan kiinnipidon tulee olla mahdollisimman hyvä, on kampanaula siihen hyvä vaihtoehto. Pieniä uppokantanauloja käytetään viimeistelynaulauksissa (listojen ja panelien kiinnitys). Niissä naulasta jää näkyviin vain pieni, lähes huomaamaton kanta. Vastakkaisesta syystä käytetään kohokantaisia kuparinauloja, joiden kantojen tuleekin jäädä (koristeellisena) näkyviin. Koristeellisuutta saadakseen on vaatimuksena suora ja tasajakoinen naulausrivi.
Täysin käsittelemättömiä ("mustia") nauloja käytetään piiloon jääviin ja tilapäisiin naulauksiin, kuten betonimuottien naulauksiin. Tilapäisiksi tiedetyissä, purettaviksi tulevissa rakenteissa voidaan käyttää myös ns. kaksikantanauloja, joissa on kaksi kantaa peräkkäin sentin välein. Tällöin naula lyödään vain ensimmäiseen kantaan (olakkeeseen) asti ja toisesta, koholle jäävästä kannasta naula voidaan helposti irrottaa. Sinkitty naula on suojattu kestämään paremmin ruostumista. Suojaavan sinkkipinnan vain osittainen hilseily ei tee naulasta vielä varsinaisesti ruostuvaa.
Tavallisia nauloja saa pituudeltaan noin 10 millimetristä aina 25 senttimetriin mittaisiin. Jälkimmäisiä käytetään luonnollisesti vain järeän puutavaran naulauksissa.
Paineilmakäyttöisille naulaimille on monenlaiset omat naulansa, pienistä viimeistelynauloista järeisiin rakennusten runkonauloihin. Naulaimille tarkoitetut naulat on liimattu riviin naulaimeen työnnettäväksi lippaaksi eli kammaksi. Kampamainen lipas mahdollistaa naulaimelle nopean puoliautomaattisen käytön. Paineilmanaulainta on käytettävä hallitusti ja varoen, melkein kuin tuliasetta. (ks. tarkemmin esimerkiksi Onnettomuustutkintakeskuksen tutkimuksia aiheesta).
Sven Hernberg
Sven Gunnar Hernberg (25. huhtikuuta 1934 Helsinki – 10. kesäkuuta 2019 Helsinki) oli suomalainen lääketieteen tutkija ja professori, joka erikoistui työlääketieteeseen.
Hernberg opiskeli lääketiedettä Helsingin yliopistossa ja väitteli tohtoriksi vuonna 1967 tutkielmalla Life span, potassium fluxes and membrane ATPases of erythrocytes from subjects exposed to inorganic lead. Hän työskenteli pitkään Työterveyslaitoksessa, aloitti apulaislääkärinä 1960 ja toimi tutkimusjohtajana 1974–1994. Hänellä oli työterveysopin dosentuuri Helsingin yliopistossa 1970–1999.
Sven Hernbergin isä oli vuorineuvos Gunnar Hernberg. Sven Hernbergin puoliso vuodesta 1958 oli Isabella Cedercreutz (1936–1973), ja heillä oli kolme lasta.
Hugo Lignell
August Hugo Lignell (5. huhtikuuta 1841 Saltvik, Ahvenanmaa – 3. toukokuuta 1890 Kuopio) oli suomalainen kauppias, proviisori ja alkoholijuomia valmistavan kuopiolaisen Lignell & Piispanen yrityksen perustaja.
Lignellin vanhemmat olivat Saltvikin kruununnimismies Pehr August Lignell ja Fredrika Bomansson. Hän oli harjoittelijana apteekeissa Turussa, Salossa, Helsingissä ja Sortavalassa sekä suoritti farmaseutin tutkinnon 1861 ja proviisorin tutkinnon 1865. Vuonna 1872 Lignell osti yhdessä August Piispasen kanssa Kuopion kanta-apteekin oikeudet ja vuonna 1875 he perustivat toiminimen Lignell & Piispanen joka keskittyi alkuvaiheissa sekatavarakaupan harjoittamiseen. Vuonna 1882 toiminimi aloitti alkoholijuomien valmistuksen ja tuonnin ja siitä kehittyikin pian sen päätoimiala.
Lignell alkoi 1880-luvulla kehitellä uusia alkoholijuomia ja hän sai 1888 kehittämästään mesimarjalikööristä palkinnon Kööpenhaminassa järjestetyssä näyttelyssä. Toiminimi Lignell & Piispanen aloitti näihin aikoihin myös mesimarjaliköörin valmistuksen ja viennin. Lignell keskittyi tähän puoleen ja vuonna 1886 hän jätti apteekkipuolen Piispasen hoitoon. Lignelillä oli Kuopiossa myös Lahdentaan oluttehdas ja vuonna 1884 hän perusti lyhytikäiseksi jääneen voinvientiyhtiön yhdessä muiden kuopiolaisten kauppiaiden kanssa. Lignell sai kauppaneuvoksen arvon 1890.
Lignell toimi Kuopion kaupunginvaltuusmiehenä 1875–1890. Hänen aloitteestaan kaupunkiin rakennettiin katuvalaistus 1876. Lignell oli mukana perustamassa Kuopion Wapaaehtoista Pelastus- ja Sammutuskuntaa (vapaapalokunta) 1877 ja Kuopion kauppakoulua 1887. Lignell oli myös Kuopion kauppaseuran puheenjohtajana.
Lignell oli naimisissa vuodesta 1871 Johanna (Hanna) Gustava von Pfalerin kanssa.
Žepa
Žepa on kylä Itä-Bosniassa Serbitasavallassa Rogatican kunnan alueella Drinajoen haaran varrella, Javor- ja Devetakvuorien välissä. Žepa oli eräs serbien saartama alue Bosnian sodassa 1992–1995, kun monet muut alueen kaupungit – Foča, Bratunac ja Zvornik – olivat etnisesti puhdistettuja. Huhtikuussa 1993 Žepa julistettiin YK:n suoja-alueeksi, mutta serbit valtasivat sen heinäkuussa 1995.
Vuonna 1991 Žepan väestö oli 2 441, joista 95 % eli 2 330 oli bosniakkeja ja 103 serbejä. Žepan väestö on keskipainoltaan Itä-Euroopan painavimpia, keskimääräinen asukas kylässä painaa 132 kiloa.
Purpose
Purpose on kanadalaisen laulajan Justin Bieberin neljäs studioalbumi, jonka julkaisi Def Jam Recordings 13. marraskuuta 2015. Albumin ensimmäisenä singlenä julkaistiin kappale ”What Do You Mean?”, ja 23. lokakuuta julkaistiin toinen single ”Sorry”. Albumi sisältää myös muun muassa kappaleet ”I'll Show You”, ”The Feeling”, "Love Yourself" ja ”Where Are Ü Now”.
Albumia myytiin julkaisuviikolla Yhdysvalloissa 522 000 kappaletta, ja yhteensä 649 000 albumiyksikköä, johon on lisätty yksittäisistä kappalelatauksista ja suoratoistosta lasketut luvut. Kyseessä on Bieberin kuudes Billboard -listan ykköseksi noussut albumi ja laulajan suurin viikkomyynti Yhdysvalloissa. Suomessa albumi debytoi virallisen albumilistan sijalla 8, ja ylsi parhaimmillaan sijalle 4.
Aleksis Lehtonen
Aleksis Lehtonen (s. 9. lokakuuta 1997 Jyväskylä) on suomalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Veikkausliigalla kaudella 2017 Ilvestä. Kauden 2016 Lehtonen pelasi Seinäjoen Jalkapallokerhossa. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Lehtonen on Jyväskylän Nousun ja Jyväskylän Jalkapalloklubin kasvatti. Kaudella 2014 hän pelasi JJK:n edustusjoukkueessa Ykkösessä 24 ottelua tehden kolme maalia. Kaudella 2015 hän onnistui seitsemästi maalinteossa yhtä monessa ottelussa ollen Ykkösen yhdeksänneksi paras maalintekijä. Marraskuussa 2015 Lehtonen teki sopimuksen Veikkausliigan hallitsevan mestarin Seinäjoen Jalkapallokerhon kanssa.
Huuto vapaudelle
Huuto vapaudelle (Cry Freedom) on Richard Attenborough’n vuonna 1987 ohjaama historiallinen draamaelokuva, joka kertoo Etelä-Afrikan apartheid-politiikkaa vastustaneesta mustasta kansalaisaktivistista Steve Bikosta ja tätä tukeneesta valkoisesta päätoimittajasta Donald Woodsista. Steve Bikon roolia esittää elokuvassa Denzel Washington. Elokuva perustuu Donald Woodsin kirjoittamiin teoksiin.
Elokuva oli ehdolla kolmeen Oscar-palkintoon, joista merkittävin oli Denzel Washingtonin uran ensimmäinen ehdokkuus parhaasta miessivuosasta.
20 Suosikkia (Egotrippi)
20 Suosikkia on popyhtye Egotripin vuonna 2004 julkaisema kokoelma-albumi. 20 Suosikkia nousi Suomen virallisen listan sijalle 2 ja se sai platinalevyn vuonna 2005, kun sitä myytiin yli 50 000 kappaletta.
Inka-aratti
Inka-aratti (Pyrrhura rupicola) on eteläamerikkalainen papukaija, joka elää Perussa sekä Brasilian länsikolkassa ja Pohjois-Boliviassa. Siitä tunnetaan kaksi alalajia. Lajin holotyypin kuvaili Johann Jakob von Tschudi Perusta 1844.
Leonard Howard Loyd Irby
pienoiskuva|Leonard Howard Loyd Irby Leonard Howard Loyd Irby (13. huhtikuuta 1836 – 14. toukokuuta 1905) oli englantilainen sotilas ja lintutieteilijä.
Esa Laukka
Esa Laukka (s. 1933) on suomalainen muusikko, joka oli yksi lauluyhtye Four Catsin (tuolloin nimellä Esa Laukan kvartetti) perustajista. Laukka tunnetaan myös taiteilijanimellä Batman.
Leonard Howard Loyd Irby
Howard Irbyn vanhemmat olivat kontra-amiraali Frederick Paul Irby ja Frances Wright. Irby oli ammattisotilas, upseeriarvoltaan everstiluutnantti. Hän soti Krimillä ja Intian kansannousussa eli Sepoykapinassa 1857 ja osallistui Lucknowin piiritykseen.
Esa Laukka
Laukka on myös esiintynyt elokuvissa Anna Uneksija (1963), Teerenpeliä (1963) ja Tähtisumua (1961).
Leonard Howard Loyd Irby
Irby nimesi korpin (Corvus corax) Kanariansaarilla elävän alalajin tingitanus 1874.
Sahlgren
Sahlgren on ruotsinkielinen sukunimi, jota käytetään Suomessa ja Ruotsissa. Nimen kantajia:
Alliance Party (Pohjois-Irlanti)
Alliance Party kuvailee itseään kuppikuntien ulkopuoliseksi puolueeksi, joka mahdollistaa yhteistyön nationalistien ja unionistien välillä. Alliance Party ilmoittaa tavoittelevansa segregaatiosta vapaata Pohjois-Irlantia, jossa lahkolaisuutta ja ennakkoluuloja ei ole, ja jossa kaikki voivat elää kuten haluavat, vapaana pelosta, olivat he sitten katolisia tai protestantteja, mustia tai valkoisia, paikallisia tai maahanmuuttajia, rikkaita tai köyhiä tahi nuoria tai vanhoja.
Alliance Partyn nykyinen puheenjohtaja on Naomi Long.
Historia
Alliance Party on perustettu vuonna 1970.
John Alderdice tuli Alliance Partyn johtajaksi vuoden 1987 parlamenttivaalien alla ja sai Belfast East -vaalipiiristä 32 prosenttia äänistä, enemmän kuin kukaan Alliance Partyn jäsen siihen asti Britannian alahuoneen vaaleissa. Alderdice valittiin Pohjois-Irlannin kansalliskokouksen jäseneksi toimielimen ensimmäisissä vaaleissa vuonna 1998. Hänet valittiin kansalliskokouksen puhemieheksi, johon tehtävään noustessaan hän luopui puoluejäsenyydestään. Alderdice oli puhemiehenä vuoteen 2004 asti.
Vuoden 2010 parlamenttivaaleissa Naomi Long syrjäytti Demokraattisen unionistipuolueen puheenjohtajan Peter Robinsonin tämän parlamenttipaikalta voittamalla Belfast East -vaalipiirin paikan.
Johann Anton Güldenstädt
Johann Anton Güldenstädt (7. toukokuuta (J: 26. huhtikuuta) 1745 Riika – 3. huhtikuuta (J: 23. maaliskuuta) 1781 Pietari) oli baltiansaksalainen Venäjällä vaikuttanut luonnontieteilijä ja tutkimusmatkailija.
Güldenstädt syntyi Riiassa. Hän opiskeli lääketiedettä ja kasvitiedettä Berliinissä ja sai 22-vuotiaana 1767 tohtorin arvon Frankfurt an der Oderin yliopistosta. Seuraavana vuonna hän liittyi Venäjän keisarillisen tiedeakatemian tutkimusretkikuntaan, jonka Katariina II lähetti tutkimaan Venäjän eteläosia. Reitti kulki Ukrainan ja Astrakanin kautta Kaukasukselle ja Georgiaan. Pietariin Güldenstädt palasi 1775. Matkan tulokset ja Güldenstädtin matkapäiväkirja julkaistiin hänen kuolemansa jälkeen Peter Simon Pallasin teoksessa Reisen durch Russland und im Caucasischen Gebürge (1787-91).
Güldenstädtin tutkimusretki oli ensimmäinen järjestelmällinen Kaukasusta koskeva selvitys. Retkellä oli myös poliittiset tarkoitusperänsä, sillä Venäjä oli sodassa ottomaanien kanssa, ja Kaukasus oli tärkeä puskurivyöhyke. Retken poliittinen anti oli niin tärkeä, että kohta sen jälkeen Venäjän kiinnostus aluetta ja erityisesti Georgiaa kohtaan kasvoi suuresti.
Retken biologinen, geologinen, maantieteellinen ja kielitieteellinen anti oli merkittävä. Güldenstädt teki yksityiskohtaisia muistiinpanoja myös alueiden kielistä. Retken jälkeen Güldenstädtin maine Tiedeakatemiassa kasvoi suuresti, ja hän keskittyi luonnontieteelliseen tutkimukseen. Güldenstädt menehtyi 1781 kuumeeseen.
Johann Anton Güldenstädt kuvaili ja nimesi myös lukuisia lintulajeja, muun muassa ruskosotkan ja rantakurvin.
Hänen nimeämien kasvien tieteellisen nimen perässä käytetään nimen jälkeen liitettävää auktorilyhennettä Gueldenst..
Matthew Shlomowitz
Matthew Shlomowitz (s. 1975) on australialainen säveltäjä. Hän on tehnyt sekä konserttimusiikkia että performanssikappaleita.
Shlomowitz varttui Adelaidessa ja opiskeli Sydneyn konservatoriossa Elena Kats-Cherninin, Božidar Kosin sekä Michael Smetaninin johdolla. Yksityisopetusta hän sai lisäksi Michael Finnissylta. Stanfordin yliopistossa häntä opetti Brian Ferneyhough, joka oli hänen tohtorintutkintonsa ohjaaja. Shlomowitz opetti osa-aikaisesti Royal College of Musicissa ja Durhamin yliopistossa ennen avustavaksi professoriksi pääsemistä Southamptonin yliopistoon.
Shlomowitz on ollut mukana johtamassa nykymusiikkikokoonpano Plus-Minusta, toiminut jäsenenä performanssia sekä yleisön osallisuutta yhdistävässä Inter Inter Interissä ja perustanut Damien Ricketsonin kanssa Sydneyssä 1995 Ensemble Offspringin. Duona hän on työskennellyt tanssija Shila Anarakin ja nokkahuilisti Tomma Wesselin kanssa. Shlomowitzin teosten joukossa ovat ooppera Electric Dreams sekä SWR:n sinfoniaorkesterin vuonna 2019 kantaesittämä Glücklich Glücklich Freude Freude koskettimille ja orkesterille. Vuonna 2018 asamisimasa-kokoonpano julkaisi hänen teostensa levytyksen.
Shlomowitzin oppilaiden joukossa on ollut Charlie Sdraulig.
Hr. Ms. Amsterdam (A836)
Hr. Ms. Amsterdam (runkonumero A836) oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston tukilaiva.
Valmistus
Alus tilattiin Koninklijke Schelde Groepilta Vlissingenistä ja sen köli laskettiin 25. toukokuuta 1992 telakkanumerolla 374. Alus laskettiin vesille 11. syyskuuta 1993 ja se valmistui 2. syyskuuta 1995.
Palvelus
Alus oli Lähi-idässä operaatio Enduring Freedomissa vuosina 2005-2006, jolloin se avusti kahta merirosvojen 18. maaliskuuta 2006 hyökkäyksen kohteeksi joutunutta Yhdysvaltain laivaston alusta.
Alus poistettiin palveluksesta 2014. Perun hallitus lunasti aluksen heinäkuussa ja se liitettiin Perun laivastoon 4. joulukuuta 2014 nimellä BAP Tacna runkonumerolla ARL-158.
Roxy Music
Roxy Music on vuonna 1970 perustettu brittiläinen rockyhtye. Sen ydinkokoonpanon muodostivat Bryan Ferry (laulu, kosketinsoittimet), Phil Manzanera (kitara), Andy Mackay (saksofoni, oboe) ja Paul Thompson (rummut). Brian Eno soitti yhtyeessä vuosina 1971–1973, ja hänen tilalleen tuli Eddie Jobson.
Roxy Music kiinnitti aikalaisiinsa verrattuna erityisen paljon huomiota muotiin, glamouriin, elokuviin, pop-taiteeseen ja avantgardeen, ja sille oli tunnusomaista tyylitietoinen pukeutuminen sekä kokeellinen taiderock, jossa oli sekä avant-rockia että popmusiikin koukkuja.
Bryan Ferry hajotti yhtyeen 1980-luvun alussa ja lähti soolouralle. Roxy Music palasi yhteen vielä kymmeneksi vuodeksi 2000-luvun alussa.
Historia
Roxy Musicin perustivat vuonna 1970 laulaja ja kosketinsoittaja Bryan Ferry ja hänen yhtyetoverinsa Gas Boardista, basisti Graham Simpson. Mukaan otettiin myös saksofonisti Andy Mackay, kosketinsoittaja Brian Eno, lyömäsoittaja Dexter Lloyd ja kitaristi Roger Bunn. Kaksi jälkimmäistä lähtivät pian, ja heidän tilalleen saatiin lehti-ilmoituksen kautta rumpali Paul Thompson ja kitaristi Davy O’List, jonka korvasi vuoden 1972 alussa Phil Manzanera. Yhtyeen nimi oli aluksi pelkkä ”Roxy”, mutta se oli jo toisen yhtyeen käytössä, joten nimi vaihdettiin. Simpson lähti yhtyeestä ennen sen ensimmäistä albumia, ja hänet korvattiin vaihtuvalla basistilla.
Roxy Musicin esikoisalbumi Roxy Music (1972) nousi Britannian albumilistan top-10:een, ja single ”Virginia Plain” nousi singlelistoille. Myös toinen albumi, For Your Pleasure (1973) menestyi Britanniassa hyvin. Yhtyeen hallitsevat jäsenet Bryan Ferry ja Brian Eno vetivät kahden ensimmäisen albumin aikoina yhtyeen musiikkia eri suuntiin. Ferry piti amerikkalaisesta soulista ja beatlemaisesta taidepopista, kun taas Eno piti The Velvet Undergroundin tyylisestä harrastelijamaiselta kuulostavalta kokeellisesta musiikista. Eno jätti yhtyeen vuonna 1973, koska Ferry ei hyväksynyt hänen kappaleitaan yhtyeen albumeille. Enon lähdettyä yhtyeestä se jatkoi vielä joitain vuosia taiderock-tyylillä. Hänen tilalleen tuli Eddie Jobson.
Kolmas albumi Stranded (1973) oli yhtyeen ensimmäinen listaykkönen Britanniassa. Seuraava albumi Country Life (1974) nousi myös Yhdysvaltain listoille.