cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nono Söderberg
Ensimmäinen LP
Vuonna 1975 Nono Söderberg soitti yhden albumin tehneessä Unisonossa. Keväällä 1976 ilmestyi sooloalbumi Nono, jonka tuotti Tommi Liuhala. Levytyskokoonpanossa soittivat Pekka Pöyry (saksofoni ja huilu), Olli Ahvenlahti (kosketinsoittimet), Heikki Virtanen (basso) ja Roope Koistinen (rummut). Musiikki on Söderbergin säveltämää ja sovittamaa instrumentaalista popjazzia, jossa on vaikutteita mm. kotimaisen kitarajazzin kovilta nimiltä Jukka Toloselta ja Rekku Rechardtilta sekä amerikkalaisilta Al DiMeolalta, Bill Connorsilta, John Abercrombielta ja Philip Catherinelta, jota Söderberg itse on pitänyt suosikkinaan. Sävellyksillään hän onnistuu luomaan levystä ehyen, soinnukkaan kokonaisuuden. Levyn tunnelmat vaihtelevat villistä sähköisestä laukasta lyyriseen akustiseen unelmointiin. Levytyksen jälkeen Söderberg kokosi yhtyeen esittämään levytyskappaleita. Mukana olivat Jakke Leivo (basso), Esa Kotilainen (kosketinsoittimet), Reijo (Takku) Ylinen (saksofoni), Esa "Nätsi" Rosvall (lyömäsoittimet) ja ainoana levyllä soittaneena Roope Koistinen (rummut). Ryhmä esiintyi TV:n Iltatähdessä ja radion Popstudiossa, mutta keikkoja ei juuri löytynyt.
1970-luvulta 1980-luvulle
Syksyllä 1976 Nono Söderberg oli Antero Jakoilan, Ilkka Willmanin ja Ronnie Österbergin kanssa säestämässä Malvina Reynoldsia tämän Suomen- ja Ruotsin-kiertueilla. Syksyllä 1976 hän oli perustamassa Ball-yhtyettä, joka 1978 muuttui Boxcariksi. Georg Malmstén -rahastolta Söderberg sai 4 000 markan apurahan sävellystyöhön.
Keväällä 1977 Nono Söderberg oli mukana alkuperäisessä The Group -kokoonpanossa, mutta erosi siitä syksyllä 1977 musikaalisten erimielisyyksien vuoksi. 1980-luvun alkuun Söderberg lähti oman kokoonpanonsa, Nono Söderberg Group, kanssa. Yhtyeeseen kuuluivat alun perin Eero Raittinen (laulu), Jukka Hakoköngäs (kosketinsoittimet), Kalle Fält (saksofoni ja laulu), Måns Groundstroem (basso) ja Hannu Lemola (rummut). Sittemmin kokoonpanossa tapahtui muutoksia: Raittinen jätti ryhmän, Groundstroemin korvasi Heikki Virtanen ja Lemolan tilalle tuli Upi Sorvali. Kaikki muusikot soittivat myös muissa kokoonpanoissa ja yhtye oli heille lähinnä terapeuttinen muodostelma, jossa heidän ei tarvinnut tehdä kompromisseja. Nono Söderberg Group soitti rockia ja bluesia vahvasti jazzahtavaan tyyliin.
Vuonna 1986 Nono Söderberg perusti yhdessä Teatterikorkeakouluun opiskelemaan tulleen Markku Musti Mustosen kanssa Kapteeni Nemo -yhtyeen. Yhtyeessä koskettimia soitti Tapio Niemelä, bassoa Kari Peltonen ja Juha Tikka sekä rumpuja Seppo Rauteva. Yhtye julkaisi kaikkiaan kolme levyä ennen hajoamistaan 1989.
Toinen LP
Vuonnas 1982 ilmestyi Nono Söderbergin toinen sooloalbumi Rare Bird, jolla ovat mukana Hakoköngäs, Virtanen, Sorvali, Laszlo Varga (basso ja syntetisaattori), Pentti Lahti (saksofonit), Esa Kotilainen (urut ja syntetisaattori), Kalle Fält (laulu) ja Marjo-Riitta Kervinen.
Nono nykyisin ja muut toimet
Nono Söderberg on 1990-luvulta lähtien tehnyt comebackeja ja hän käyttää nykyisin kitarana Burns Marqueeta. Hän on myös kiinnostunut kuvataiteesta, vaikka musiikki onkin hänelle ensisijainen todellisuuden vangitsemisen muoto. Nono Söderberg on harrastanut piirtämisen ja maalaamisen lisäksi valokuvaamista, jota hän on opiskellut Helsingin Ateneumissa. Opiskelu jäi kuitenkin kesken musiikkihommien takia. Nono on myös toiminut opettajana Oulunkylän pop/jazz-opistossa ja pop/jazz-musiikkileireillä. Hän jäi eläkkeelle Pop & Jazz Konservatorion opetustoimista syksyllä 2009.
Vuonna 1994 Söderberg julkaisi rock-kitarismin opaskirjan Rockroots. Vuonna 1998 hän lahjoitti Helsingin yliopiston kirjastoon arkistoaan, johon sisältyy muun muassa 45 sävellystä 1970–1990-luvuilta, mukaan lukien rockooppera 1892 vuodelta 1986.
Gaspar Corte-Real
thumb|200px|Gaspar Corte-Realin patsas [[St. John’s (Kanada)|St. John’sissa Kanadan Newfoundlandissa.]] Gaspar Corte-Real (n. 1450 – 1501?) oli portugalilainen löytöretkeilijä, joka etsi niin sanottua luoteisväylää.
Portugalilainen Vasco da Gama oli vuonna 1498 kiertänyt Afrikan ja löytänyt meritien Euroopasta Intiaan. Samaan aikaan Euroopassa liikkui kuitenkin huhuja, joiden mukaan englantilaisten tukema Giovanni Caboto olisi löytänyt Pohjois-Atlantin yli länteen purjehtimalla vaihtoehtoisen, nopeamman reitin Aasiaan. Portugalin kuningas Emanuel I päätti ottaa näistä huhuista selvää ja pyysi vuonna 1500 Gaspar Corte-Realia purjehtimaan samoille seuduille kuin Caboto aiemmin. Kuningas lupasi hänelle palkkioksi kaikki purjehduksen tuotot.
Corte-Real oli Azorien kuvernöörin poika, ja hänellä oli kokemusta Atlantilla purjehtimisesta. Niinpä hän selviytyi Atlantin yli ja saapui autioon ja jäiseen maahan, jota hän luuli Aasian osaksi. Nykyään kuitenkin tiedetään, että Grönlanti sijaitsee varsin kaukana Aasiasta.
Vuonna 1501 Corte-Real yritti uudelleen Aasiaan, tällä kertaa kolmella laivalla. Löytyi maa, jossa kasvoi paljon metsää (nykyinen Newfoundland tai Labrador). Saadakseen matkasta jotakin tuottoa portugalilaiset kaappasivat mukaansa paikallisia intiaaneja, jotka saattoi myöhemmin myydä orjiksi. Kaksi laivaa lähti takaisin Portugaliin, kun taas Corte-Real jatkoi yhdellä laivalla Amerikan rannikon tutkimista, ehkä toivoen löytävänsä jotain mielenkiintoisempaa kuin metsää ja intiaaneja. Corte-Realin myöhemmästä kohtalosta ei tiedetä mitään. Hänen veljensä Miguel lähti vuonna 1502 etsimään veljeään, mutta katosi itsekin jonnekin Atlantille. Vuonna 1503 toinen veli Vasco Añes olisi ollut halukas etsimään kadonneita veljiään, mutta Portugalin kuningas päätti tässä vaiheessa, että asia oli loppuunkäsitelty. Vasco Añes ei saanut purjehduslupaa.
Corte-Realin löytöretkistä on säilynyt hyvin vähän tietoa, mutta häntä voitaneen luonnehtia varhaiseksi luoteisväylän etsijäksi. Portugalilaiset eivät tiettävästi yrittäneet perustaa siirtokuntia Corte-Realin löytämille maa-alueille.
Scotiabank Saddledome
Scotiabank Saddledomessa pelaavat seuraavat urheilujoukkueet:
Ouistreham
thumb|250px|Avenue Michel Cabieu Ouistreham on kunta Calvadosin departementissa Basse-Normandien hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 8 679 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Ouistrehamin pinta-ala on 10 neliökilometriä.
Ali Bin Nasser
Ali Bin Nasser tunnetaan myös nimellä Ali Bennaceur (, s. 2. maaliskuuta 1944) on tunisialainen entinen jalkapalloerotuomari, joka toimi kansainvälisenä erotuomarina vuosina 1976-1991.
Hänet muistetaan parhaiten vuoden 1986 MM-kisoista, jossa hän hyväksyi Diego Maradonan tekemän käsimaalin ottelussa Argentiina-Englanti. Samoissa kisoissa hän vihelsi yhteensä kaksi ottelua.
Pont-Farcy
thumb|250px|Pont-Farcyn kirkko Pont-Farcy on kunta Calvadosin departementissa Basse-Normandien hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 512 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Pont-Farcyn pinta-ala on 13 neliökilometriä.
Pellefantti
Pellefantti on sarjakuvahahmo, joka on sinisen värinen norsu. Se on ruotsalaisen Rune Andréassonin luoma. Pellefantin lisäksi sarjakuvassa esiintyy muun muassa hiiri Piip, Pahapeikko sekä Lakritsipeikko.
Pellefantti on ilmestynyt Suomessa jo 1960-luvulla Satu Sarja -julkaisussa ja omana sarjakuvalehtenä 1980- ja 1990-luvulla, mutta on sen jälkeen ilmestynyt harvakseltaan Bamsessa eli Maailman vahvin Nalle -lehdessä.
Tohvelieläimet
Tohvelieläimet (Paramecium) ovat ripsieläimiin kuuluvia yksisoluisia eliöitä. Ne kuuluvat Chromalveolata-eliökuntaan. Muiden ripsieläinten tavoin tohvelieläimillä on solukalvossa ripsiä, joiden avulla solu liikkuu ja pyydystää ravintohiukkasia. Tohvelieläimet ovat 100–300 mikrometriä pitkiä, joten niitä ei näe paljain silmin, mutta sen voi nähdä liikehtivän mikroskoopilla vesipisarassa tai vesilätäkössä. Ravinnokseen ne käyttävät sekä erilaisia bakteereja että muita pienempiä yksisoluisia eliöitä ja kasvisoluja.
Pedelli
Pedelli on eurooppalaisissa yliopistoissa käytetty virkanimike, jolla nykyisin ei ole enää käytännön merkitystä. Pedellit toimivat eräänlaisina yliopiston opiskelijoita valvovina poliiseina ja heillä oli myös muita hallinnollisia tehtäviä. Pedellin virkanimike esiintyi ensimmäisen kerran jo keskiajalla ranskalaisissa ja englantilaisissa yliopistoissa.
Uppsalan yliopistossa pedellin virka mainitaan ensimmäisen kerran vuoden 1626 statuutissa. Suomessa pedellien ammattinimike esiintyi vuoden 1852 statuutissa, kun Helsingin yliopiston rehtori sai avukseen ylioppilaiden valvontaan ylioppilasinspehtorin ja hänen alaisinaan kuusi pedelliä. Ylioppilaiden valvonta perustui yliopiston vuoden 1828 kurinpito-ohjesääntöön, jonka mukaan ylioppilaat eivät muun muassa saaneet liikkua kaupungilla kello 22 jälkeen, heiltä oli kielletty kortinpeluu, tupakointi kadulla sekä juopuneena esiintyminen.
Helsingin yliopistossa ylioppilasinspehtorin virka lakkautettiin vuonna 1870 ja pedellien virat muuttuivat 1900-luvun alussa tavallisiksi vahtimestarien viroiksi, kun yliopiston kurinpitosäännöksiä höllennettiin. Vuonna 1996 Helsingin yliopistossa oli kaksi kursoria ja kuusi pedelliä.
Arkadia-halli
Arkadia-halli on Nurmijärvellä, Klaukkalan taajamassa sijaitseva sisäliikuntahalli, joka soveltuu mm. salibandyn ja koripallon pelaamiseen. Halli on rakennettu Arkadian yhteislyseon yhteyteen ja avattu käyttöön talvella 2018. Halli on nurmijärveläisen salibandyseuran SB-Pro kotiareena.
Alavetelin vaakuna
thumb|150px|Alavetelin vaakuna Alavetelin kunnanvaakuna on saanut aiheensa Mantovan ristin symboloimasta uskonnollisuudesta ja maataloudesta, johon aurankärki viittaa.
Diskreetti kosinimuunnos
Diskreetti kosinimuunnos on samankaltainen diskreetin Fourier-muunnoksen kanssa. DCT voi arvioida rivejä vähemmällä määrällä kertoimia.
Diskreettiin kosinimuunnokseen liittyvät läheisesti diskreetti sinimuunnos (DST) sekä muokattu diskreetti kosinimuunnos (MDCT), joista jälkimmäistä käytetään MP3-pakkauksessa.
Oskar Kokoschka
thumb|right|Oskar Kokoschka vuonna 1963. thumb|Kokoschkan synnyintalo. Oskar Kokoschka [kokoška] (1. maaliskuuta 1886 Pöchlarn, Itävalta-Unkari – 22. helmikuuta 1980 Montreux, Sveitsi) oli itävaltalaissyntyinen taidemaalari, joka tuli tunnetuksi ekspressionistisilla muotokuvillaan ajan merkkihenkilöistä.
Kokoschka haavoittui ensimmäisessä maailmansodassa. Kansallissosialistisen Saksan johto piti hänen tuotantoaan rappiotaiteena, ja hän pakeni vuonna 1934 Prahaan. Hänestä tuli vuonna 1946 Britannian kansalainen ja Itävallan jälleen vasta vuonna 1978. Hän kävi Yhdysvalloissa 1947 ennen asettumistaan Sveitsiin, jossa hän asui huomattavan osan elämästään.
Tachi
pienoiskuva|Matsuda Tsuguyasuan takoma tachi vuodelta 1997. pienoiskuva|Bishu Osafune Sukesadan takoma tachi vuodelta 1515. Tachi on japanilaisen samurain pitkä kahden käden yksiteräinen lyömä- ja viiltomiekka, joka kehittyi aiemmasta tsurugi- tai chokutō-miekasta arviolta 700-luvulla, ja joka pysyi käytössä pitkälle keskiaikaan. Yleisemmin tunnettu katana on myöhäisemmän ajan (1400-luvun alusta eteenpäin) miekka; tachi oli klassisen samuraiajan ase, joka vähitellen korvautui katanalla. Alkujaan tachi oli jalkamiesten ase ja ensimmäiset tunnetut kuvaukset japanilaisen miekan käytöstä hevosen selästä ovat peräisin 1200-luvulta.
Tachin pituus on noin 70 cm – 1,2 metriä. Sitä kannetaan vyöllä huotrassa kahden kannatusnyörin varassa terän suu alaspäin; tämä siksi, että se olisi helpompi kantaa ratsailla.
Tachin takominen on oma taiteenlajinsa. Tachi taotaan useammasta eri teräslaadusta takomalla niitä kerroksittain yhteen (”kaulitaan ja käännetään”) damaskoinnin tapaan; lisäksi aseen säilä, sydän, selkä ja lappeet taotaan normannimiekan tapaan eri teräslaaduista. Lopputuloksena on kaunis, kestävä ja joustava ase, joka pitää teränsä erinomaisesti.
Tachi on kuitenkin sivuase; samurain pääase oli joko jousi (yumi tai daikyū), salkoase (naginata tai nagamaki) tai keihäs (yari). Tachin kanssa kannetaan usein joko kodachia (”lyhyt miekka”) tai tantōa. Yhteensopivaa tachi-kodachiparia kutsutaan nimellä daishō.
Tachista on olemassa myös pidennetty kahdenkäden versio, ōdachi, joka oli puhtaasti jalkamiehen ase. Elokuvassa Seitsemän samuraita Toshiro Mifune käyttää sellaista.
Heimo Lampi
Heimo Olavi Lampi (29. helmikuuta 1920 Hollola – 1. kesäkuuta 1998 Helsinki) oli suomalainen Kouvolan hovioikeuden presidentti, korkeimman oikeuden jäsen ja sodan aikana menestynyt taistelulentäjä. Lampi valmistui ylioppilaaksi Kuopion lyseosta jatkosodan päätyttyä 1945, Ilmasotakoulusta hän oli valmistunut jo 1940. Hän suoritti ylemmän oikeustutkinnon Helsingin yliopistossa 1948.
Jatkosodan alkaessa 25. kesäkuuta 1941 Lampi saavutti ensimmäiset ilmavoittonsa. Brewster-hävittäjäkoneilla varustettu Lentolaivue 24:n toinen lentue, johon Lampi kuului, oli sijoitettuna Selänpään kentälle. Lentue hälytettiin torjumaan venäläistä 27:n SB-2-pommikoneen muodostelmaa, joka lähestyi Heinolaa. Ensimmäisinä ilmaan ehtineet Lampi ja ylikersantti Eero Kinnunen pudottivat muodostelmasta kumpikin 2½ konetta. Lampi palveli koko sodan ajan samassa laivueessa, ja sodan päättyessä hänellä oli tilillään 14 ilmavoittoa. Ratkaisutaisteluiden aikana 20. kesäkuuta 1944 Lampi pudotti yhden päivän aikana kolme viholliskonetta.
Lakimieheksi valmistuttuaan Lampi eteni hovioikeuden esittelijästä ja asianajotoimiston avustajan tehtävistä tuomariksi, ensin hovioikeudenneuvokseksi Itä-Suomen hovioikeuteen ja edelleen korkeimman oikeuden jäseneksi vuonna 1968. Hänet nimitettiin vasta perustetun Kouvolan hovioikeuden ensimmäiseksi presidentiksi 1978. Lampi toimi vuosia Kotimaa-lehden kolumnistina.
Lampi oli 1990-luvulla aloitteentekijänä jatkosodassa pudonneen suomalaisen Brewster 239 -koneen nostamiseksi. Hänen avustajinaan olivat tytär Marja Lampi ja sukeltaja Timo Nyman avustajineen sekä venäläinen ilmailuharrastaja Vladimir Prytkov ryhmänsä kanssa.
Heimo Lammen sisko oli Elsa Vanhala o.s. Lampi (1918–2016), joka toimi sota-aikana muonituslottana ja oli esikuva Lotta Lunkreenille Erkki Tiesmaan säveltämässä ”Eldankajärven jää” -laulussa.
Lestijoki
Lestijoki on Lestijoen vesistön laskujoki Keski- ja Pohjois-Pohjanmaalla. Siinä on lukuisia koskia. Joessa on yksi vesivoimala Kannuksessa, Korpelan kylällä. Joki laskee Pohjanlahteen Himangalla.
Maantiede
Joki saa alkunsa Lestijärven kunnan alueella sijaitsevasta Lestijärvestä. Lestijoki virtaa Lestijärven, Toholammin, Kannuksen, Himangan ja osin Lohtajan läpi laskien Pohjanlahteen Himangalla. Pituudeltaan Lestijoki on noin 110 kilometriä. Joen pudotuskorkeus on noin 140 metriä ja koskia joessa on 50. Joen leveys on 20–40 metriä ja keskisyvyys 1–2 metriä.
Ympäristö
Lestijoki on ollut meritaimenen lisääntymisjokia. Joessa tapahtuu pienissä määrin myös luontaista lisääntymistä, mutta lisääntyminen on istutusten varassa. Kalastajat ja useat tutkijat ovat olleet sitä mieltä, että meritaimenen kannan vahvistumista on heikentänyt Kannuksen Korpelan kylällä oleva kahdeksan kunnan kuntayhtymän omistama Korpelan voimalaitos, koska taimen ei ole päässyt nousemaan lisääntymisalueille. Vesistön ajoittainen happamuus joen alaosilla on nykyisellään ongelma taimenen lisääntymiselle padon alapuolella.
Kalatien rakentaminen sisältyi jo vuonna 1925 Korpelan Voimalle myönnettyyn padonrakennuslupaan, mikäli se katsottaisiin tarpeelliseksi. Voimalaitoksen mukaan kalatien rakennus ei ollut tarpeen, mutta syksyllä 2009 Korkein hallinto-oikeus velvoitti Korpelan Voiman rakentamaan kalatien. 300 metrin pituinen kalatie valmistui keväällä 2014 ja mahdollistaa kalojen kulun yläjuoksulle ensimmäistä kertaa yli 80 vuoteen. Sen on tarkoitus helpottaa osaltaan meritaimenen kutu-ongelmaa taimenen päästessä kutemaan joen yläosien pH-arvoiltaan neutraalimpaan ympäristöön.
Länsi-Suomen ympäristökeskus on hakenut Korkeimman hallinto-oikeuden velvoittamana ympäristölupavirastolta lupaa Lestijoen alaosan kalataloudelliseen kunnostukseen. Ympäristökeskus perustelee kunnostuksen tarpeellisuutta vuoden 1908 perkaussuunnitelmalla. Ympäristökeskus ei joidenkin tahojen mukaan kuitenkaan ole ottanut huomioon sitä, että perkaus jätettiin alajuoksun kohdalla lähes kokonaan toteuttamatta, kuten vuoden 1919 toimitusasiakirjasta ilmenee. Osa joen omistajista on lähettänyt asiasta huomautuksen ympäristölupavirastoon. Hankkeen kannattajat ihmettelevät kunnostuksen kohtaamaa vastustusta, koska koskien kunnostus ei heidän mielestään pelkästään palauta perattujen koskien luonnonmukaisuutta, vaan kunnostuksen yhteydessä tehtävä kutusoraikkojen puhdistus ja lisäys antaisi meritaimenelle paremmat kutumahdollisuudet joen alaosilla.
Kalastus
Lestijokeen istutetaan kirjolohta, harjusta ja joen omaa meritaimenkantaa. Pyyntikokoisena istutetaan lähinnä kirjolohta. Lestijoessa on monia haasteellisia koskia niin perho- kuin virvelikalastajalle.
Streaky
Streaky (engl. Streaky the Supercat) on Terästytön lemmikkikissa, joka esiintyi ensi kerran Action Comics #261 -lehdessä (Helmikuussa 1960). hahmon loivat Jerry Siegel ja Jim Mooney. Tuntomerkeiltään, Streaky on punertava ja sen toisessa kyljessä on keltainen salamaa muistuttava kuvio. Streaky ei ole esiintynyt sarjakuvien nk. Post-Crisis aikana, tosin toisella sankarittarella Voimatytöllä on nykyään kovasti Streakyä muistuttava normaali kissa.
Taustaa
Streaky oli alun perin tavallinen kissa. Kun Terästyttö yritti poistaa vihreän kryptoniitin haittavaikutuksia, mutta epäonnistui siinä. Niinpä hän heitti kokeilukivensä ulos ikkunasta tietämättä, että oli muuttanut sen uudeksi kryptoniitiksi, X-Kryptoniitiksi. Yöllä Streaky löysi kiven ja sai siitä supervoimat. Streaky sai itselleen lentokyvyn, supernopeuden, haavoittumattomuuden ja laajentuneen näkökyvyn. Streaky liittyi myöhemmin Legion of Super-Pets ryhmään, johon kuuluvat hänen lisäkseen Krypto, Comet ja Beppo. Streaky esiintyi satunnaisesti sarjakuvissa 1960-luvulla, ja hänestä tuli jopa jäsen Legion of Super-Petsissä, ryhmässä, joka koostuu edellä mainituista supervoimaisista eläimistä.
Streaky esiintyi viimeksi ennen Post Crisisiä sarjakuvassa Adventure Comics #394 (kesäkuu 1970). Kun kaikki maapallon kryptoniitti muuttui raudaksi Superman #233:ssa (tammikuu 1971), Streakyn X-Kryptoniitti-virtalähde poistettiin myös, mikä päätti hänen superuransa ja palautti hänet normaalin kotikissan elämään. Nyt voimaton Streaky muutti asumaan Linda (Supergirl) Danversin sijaisvanhempien luo Midvaleen.
Myöhemmin Supergirlissä (osa 5) #10 (marraskuu 2006) paljastetaan, että Karalla on naaraspuolinen lemmikkikissa. Numerossa 14 (huhtikuu 2007) paljastetaan, että kissan nimi on Streaky, koska "hän ei ymmärrä hiekkalaatikon käsitettä". Viimeisen kriisin aikana Streaky nähdään ensimmäisen kerran Terästytön asunnossa, kun Kara kehottaa häntä olemaan pissaamatta pyykkiin. Anti-Life Equationin karkaamisen jälkeen Terästyttö vie Streakyn yksinäisyyden linnoitukseen. Supergirl #38 (huhtikuu 2009) toteaa, että kun Terästyttö alkoi jakaa asunnon Lana Langin kanssa nimellä "Linda Lang", hän otti Streakyn mukaansa. Kun Kara muutti New Kryptoniin, Lana jäi huolehtimaan kissasta.
Streaky esiintyi ensimmäisen kerran Post-New 52:ssa ja DC Rebirthissa Super Sons Annual #1:ssä. Tässä versiossa on piirteitä Pre- ja Post-Crisis -versioista, koska Streaky on naaras, mutta sillä on alkuperäisen voimat. Streaky oli jäsen Legion of Super-Petsissä (johon kuuluivat Krypto, Titus, Flexi the Plastic-Bird, Bat-Cow ja Clay Critter), mutta ryhmä kukistui taistelussa Dex-Starria vastaan ja Bud ja Lou aiheuttivat Clay Critterin kuolemaan. Krypto ja Titus yhdistävät ryhmän pysäyttääkseen ulkomaalaisen lemmikkivarkaan, joka on siepannut kaupungin koiria. Hänen uskotaan myös olevan ihastunut Kryptoon, vaikka hän syytti tätä Clay Critterin kuolemasta.
Voimat
Streakyn voimat ovat samankaltaisia kuin Terästytöllä ja Teräsmiehellä. Niihin kuuluvat mm:
Streaky on haavoittuvainen taikuutta vastaan. Toisaalta se on immuuni kryptoniittille koska ei tule Krypton-planeetalta.
Berwick
Berwick tarkoittaa seuraavia:
Port-en-Bessin-Huppain
thumb|250px|Port-en-Bessin-Huppainin satamaa Port-en-Bessin-Huppain on kunta Calvadosin departementissa Basse-Normandien hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 2 139 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Port-en-Bessin-Huppainin pinta-ala on kahdeksan neliökilometriä.
Seppo Lampela
Seppo Kalervo Lampela (s. 1976 Helsinki) on helsinkiläinen rap-artisti ja -tuottaja. Hän on levyttänyt taiteilijanimillä Steen1 (alun perin Steen Christensen), Liekehtivä Sikiö ja Kale. Lampelan kantaa ottavat sanoituksensa käsittelevät varsinkin lähiöissä ilmeneviä yhteiskunnallisia ongelmia. Musiikkia Lampela on tehnyt 1990-luvun alusta asti, mutta hän tuli yleisön tietoisuuteen vuonna 2004 julkaistun debyyttialbuminsa Salaliittoteoria myötä.
2004–2006
Lampela julkaisi ensimmäisen Salaliittoteoria-nimisen studioalbuminsa Monsp Recordsin kautta 30. tammikuuta 2004. Albumi julkaistiin sekä CD:nä että vinyylinä ja sen tuotannosta vastasivat Seppo Lampela ja Liukas Niklas. Albumi nousi Suomen virallisen albumilistan 36. sijalle. Albumin kappaleesta "Jarden träkki" kuvattiin Antti Salmisen ja Saija Salosen ohjaama musiikkivideo. Video voitti Teinipumpelin eli uuden ohjaajan palkinnon Oulun musiikkivideofestivaaleilla. Lampela julkaisi albumin aluksi käyttäen nimeä Steen Christensen, jonka hän oli ottanut poliisisurmaajalta. Nimi sai kuitenkin paljon yleistä vastustusta, joten se päätettiin muuttaa muotoon Steen1. Steen1 vakiintuikin Lampelan taiteilijanimeksi.
Seppo Lampela julkaisi ensimmäisen singlensä "Samaa uudestaan" vuonna 2005. Singlellä vierailee Saimaa ja se sijoittui sijalle 16. Suomen virallisella singlelistalla. Kyseinen single ei kuitenkaan päätynyt Lampelan toiselle Varasta pomolta -nimiselle studioalbumille, joka julkaistiin 28. syyskuuta 2005. Albumin kappaleesta "Carosol Kid" kuvattiin musiikkivideo. Varasta pomolta julkaistiin myös Monsp Recordsin kautta ja se menestyi edeltäjäänsä paremmin sijoittuen Suomen virallisen albumilistan sijalle 24. Albumilta julkaistiin yksi single, "Terroristi". Singlellä vierailee rap-artisti Asa ja se sijoittui Suomen virallisen singlelistan sijalle 18. Varasta pomolta julkaistiin edeltäjänsä tavoin CD:nä ja vinyylinä.
Vuonna 2006 Seppo Lampela julkaisi Nottinghamin paskasheriffi -nimisen EP:n. Lampela tuotti EP:n kokonaan itse ja se julkaistiin omakustanteena. 650 kappaleen painos on loppuunmyyty.
2007–2008
Seppo Lampela asettui Suomen Kommunistisen Puolueen (SKP) sitoutumattomaksi ehdokkaaksi Helsingin vaalipiirissä vuoden 2007 eduskuntavaaleissa. Itsensä mainostamiseksi Lampela julkaisi "Marssi"-nimisen singlen. Singlellä hänen mukanaan räppäävät Iso H ja Redrama. "Marssi" sijoittui 18. sijalle Suomen virallisella singlelistalla. Vaikka Lampela oli listansa ääniharava 1 842 äänellään, hän jäi valitsematta eduskuntaan.
Lampela julkaisi Valkoinen jänis -nimisen EP:n vuonna 2007. Hän teki EP:n 18 päivässä ja sitä painettiin yhteensä 500 kappaletta. Tämänkin EP:n Lampela julkaisi omakustanteena ja sekin myytiin loppuun. Lampela vastasi myös tämän EP:n tuotannosta. 13. heinäkuuta samana vuonna hän julkaisi Monsp Recordsin kautta Ajatusrikoksia-nimisen kokoelma-albumin. Albumi sisältää muiden artistien kappaleita, joilla Lampela on vieraillut. Se sisältää myös hänen kolme singleään, "Samaa uudestaan", "Marssi" ja kummatkin EP:t. Ajatusrikoksia julkaistiin vain CD:nä.
Eduskuntavaalit eivät olleet Lampelan ainoa poliittinen ilmaisu. Hän nimittäin asettui SKP:n ehdokkaaksi Helsingissä myös kunnallisvaaleissa 2008. 494 ääntä saanut Lampela oli puolueensa toiseksi eniten ääniä saanut ehdokas. Varavaltuutettu Lampela edustaa SKP:n ja Helsinki-listojen valtuustoryhmää liikuntalautakunnassa.
Seppo Lampela julkaisi esikoisromaaninsa Hullu klovni 8. marraskuuta 2008.
Vuosina 2008–2009 Lampela juonsi yhdessä Lotta Backlundin kanssa Nelosen ajankohtaisohjelmaa B-studio.
2009–2010
Seppo Lampela julkaisi Runoja kontrollihuoneesta -nimisen kolmannen studioalbuminsa 25. maaliskuuta 2009. Albumi julkaistiin ainoastaan CD-levynä ja sen kappaleesta "Puuhamaa" kuvattiin musiikkivideo. Runoja kontrollihuoneesta nousi 22. sijalle Suomen virallisella albumilistalla. Albumin julkaisi edellisten albumien tavoin Monsp Records.
Lampelan neljäs studioalbumi Pesismaila ja ananas julkaistiin 11. marraskuuta 2009 jälleen Monspin kautta. Albumi ei ollut normaalia Steen1:stä, vaan se parodioi tyypillistä yhdysvaltalaista valtavirta-hiphopia. Lampela käyttää albumilla nimeä Liekehtivä sikiö. Myös albumilla vierailevat artistit käyttävät salanimiä.
Rap-artisti/tuottaja Huge L teki Lampelan Salaliittoteoria-albumista seitsemän kappaleen remix-EP:n. Se julkaistiin Monsp Recordsin kautta 9. joulukuuta 2009 nimellä Salaliittoteoria by Huge L.
Steen1:stä kuultiin Monelt ne tulee II -nimisellä kokoelmamixtapen kappaleella "Pyhtään viikatemies iski jälleen". Mixtape julkaistiin 8. joulukuuta 2010.
2011–2012
Lampela julkaisi 6. maaliskuuta 2011 Bensaahan ne pojat tuli hakemaan -nimisen yhteislevyn näyttelijä Jussi Lammen kanssa. Sen julkaisi Monsp Records. Albumin ensimmäinen single "Tennispallobiisi" julkaistiin 28. maaliskuuta 2011. Singlen kertosäkeellä laulaa Jussi Lammen lisäksi Lampelan tytär Kastanja Herold.
Seppo Lampelan kaiken kaikkiaan kuudes studioalbumi Jedin paluu julkaistiin Monsp Recordsin kautta 16. marraskuuta 2011. Albumilta on julkaistu näytekappaleina kappaleet "40 senttiä", "Salkkujaan napsauttelevat Excelsedät" ja "Kukkii". Albumi kulki aluksi työnimellä Kädestä suuhun. Jedin paluu julkaistiin myös vinyylinä 11. huhtikuuta 2012. Albumin kappaleesta "Itä-Helsinki" julkaistiin musiikkivideo lokakuussa 2012.
Lampela on suunnitellut julkaisevansa yhteislevyn myös rockmuusikko Timo Rautiaisen kanssa. Aiemmin Lampelan räppäystä on kuultu Rautiaisen vuonna 2007 ilmestyneen Loppuun ajettu -albumin kappaleessa ”Viimeistä viedään”. Vuonna 2010 hän sanoitti kappaleen ”Kuningas” Rautiaisen kolmannelle sooloalbumille En oo keittäny enkä myyny.
Lampela herätti kohua elokuun alussa kritisoimalla voimakkaasti tv-kanava Nelosella syksyllä 2012 alkanutta AnkkaRäp-ohjelmaa, johon haetaan 2000-luvulla syntyneitä osallistujia. Lampelan mukaan nuoret osallistujat saattavat saada yleisöltä liian kovaa kritiikkiä, kun taas tuotantoyhtöt keräävät kaikki tulot itselleen.
Keväällä 2012 Lampela aloitti Bassoradion keskustelupalstalla tulevaa albumiaan käsittelevän keskustelun. Hipaisu ikuisuutta -nimisen albumin oli määrä ilmestyä ilmaisena internetlatauksena, mutta vasta kun lahjoittajilta kertyisi Lampelan tilille 10 000 euroa. Tilille ehti kertyä noin tuhat euroa, ennen kuin poliisi keskeytti Lampelan rahankeruumenetelmän laittomana. Lopulta Hipaisu ikuisuutta julkaistiin Monsp Recordsin kautta CD:nä 30. marraskuuta 2012 ja vinyylinä 14. joulukuuta 2012.
2013–
25. lokakuuta 2012 julkaistiin Steen1:n ja The Orkestra -yhtyeen muodostaman Steen1 Orkestran ensimmäinen single "Hello Kitty". Steen1 Orkestran debyyttialbumi Rikollinen julkaistiin 22. helmikuuta 2013.
Lampela on hylännyt Steen1-taiteilijanimensä ja esiintyy nykyään Kale-nimisenä.
Perhe
Seppo Lampela on viettänyt koko ikänsä miltei samoilla asuinalueilla. Hän sai ensimmäisen lapsensa 20-vuotiaana. Lampelan vanhin lapsi Kastanja on tehnyt myös omia sävellyksiä ja sanoituksia ja hän muun muassa toimii taustalaulajana Lampelan maaliskuussa 2010 julkaistulla Paskasheriffin paluu -EP:n "Astronauttilaulu"-kappaleella. Kastanja vierailee myös Lampelan ja näyttelijä Jussi Lammen maaliskuussa 2011 julkaistulla Bensaahan ne pojat tuli hakemaan -yhteislevyllä sekä Lampelan marraskuussa 2011 julkaistulla Jedin paluu -albumin kappaleella "Itä-Helsinki". Lampelan nuorempaa tytärtä Jadaa kuullaan puolestaan Jedin paluu -albumin "40 senttiä" -kappaleella. Jadaa kuullaan myös Pyhimyksen Medium-levyn "Nyt"-laulun lopussa ja myös Pyhimyksen "Paranoid #4" -laulussa kertosäkeen taustalauluissa. Lampelan keskimmäinen lapsi Joa vierailee Hipaisu Ikuisuutta -levyn "Palapeli"-laulussa nimellä Vedenalainen Silmä.
Aatemaailma
Poliittiselta suuntautumiseltaan Seppo Lampela on vasemmistolainen. Hän tukee musiikin tekijänoikeuslain vastaista lataamista internetistä, mutta ei kuitenkaan hyväksy laittomien kopioiden myyntiä.
Meidän tangomme
Meidän tangomme on suomalaisen Eino Grönin kokoelma-albumi vuodelta 1981.
Somme
Somme oli yksi 83 departementista, jotka syntyivät Ranskan vallankumouksen yhteydessä 4. maaliskuuta 1790. Somme muodostettiin Picardien provinssista.
Sommen alueella on käyty useaan otteeseen taisteluita. Satavuotisessa sodassa käytiin Crécyn taistelu vuonna 1346. Ensimmäisessä maailmansodassa käytyjen laajamittaisten Sommen taistelujen jäljiltä alueella on runsaasti muistomerkkejä ja hautausmaita.
Koppa
Koppa eli qoppa (isona kirjaimena alun perin Ϙ, pienenä ϙ, nykyisin vain numeromerkkeinä Ϟ ja ϟ,, ) on käytöstä pois jäänyt kirjain kreikkalaisessa kirjaimistossa. Sen äännearvo muinaiskreikassa oli [k]. Kreikkalaisissa numeroissa kopan lukuarvo on 90.
Muoto ja sen historia
Koppa oli kehittynyt foinikialaisen kirjaimiston kirjaimesta 15px (qof). Sen käyttöönotto kreikan kieleen perustui foinikialaisen kirjaimiston suoraan kopioimiseen, vaikka kreikan kielessä se oli paljolti tarpeeton kapan ajaessa saman asian. Koppa oli käytössä varhaisella arkaaisella kaudella. Sitä käytettiin k-äänteen kirjoittamiseen erityisesti silloin, kun sitä seurasi kirjain omikron tai ypsilon (eli tavuissa ja, esim.  = , Korintti).
Koppa oli käytössä suurimmassa osassa paikallisia kreikkalaisia kirjaimistoja, lukuun ottamatta muun muassa Megaran, itäisen Argoliin, Aitolian, Epeiroksen ja Aioliin kirjaimistoja. Lopulta kreikkalaiset siirtyivät käyttämään k-äänteen kirjoittamiseen pelkästään kappaa. Näin koppa katosi kirjaimena 500/400-luvuille eaa. tultaessa. Kopan poistuttua käytöstä kirjaimena, sitä käytettiin edelleen numeromerkkinä.
Epigrafisissa lähteissä kopasta esiintyy muun muassa seuraavanlaisia variantteja:
Latinalaisen kirjaimiston kirjain Q|Q/q perustuu koppaan, ja esiintyy tätä perua esimerkiksi latinassa vain yhdistelmässä qu. Kyrillisessä kirjaimistossa koppaa vastaa samassa käytössä ollut kirjain Ҁ (koppa).
Andrei III
Andrei III Aleksandrovitš (, 1255–1304) oli Vladimirin ruhtinas vuosina 1293–1304. Hän oli yksi Aleksanteri Nevskin pojista. Andrei Aleksandrovitš oli myös Novgorodin, Kostroman ja Gorodetsin ruhtinas.
Computer Entertainment Rating Organization
Computer Entertainment Rating Organization (CERO) on japanilainen organisaatio, joka vastaa videopelien ja muiden ohjelmistojen ikäluokituksesta.
EOCS (Ethics Organization of Computer Software) on vanhempi luokitus aikuisviihteelle ja CERO:n ulkopuolisille nimikkeille.
Järjestelmä
Järjestelmässä on käytössä neljä ikärajoitusta ja useita sisältösymboleita. Sisältösymbolit ovat olleet käytössä huhtikuusta 2004 lähtien. Merkit painatetaan pelien kanteen.
Ikärajoitukset
Mainitaan kaikissa pelipakkauksissa.
Mainitaan kaikissa pelipakkauksissa paitsi kaiken ikäisille tarkoitetuissa peleissä.
Saint-André-sur-Orne
thumb|250px|Saint-André-sur-Ornen kylä Saint-André-sur-Orne on kunta Calvadosin departementissa Basse-Normandien hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 1 606 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Saint-André-sur-Ornen pinta-ala on neljä neliökilometriä.
Strength and Honour
Strength and Honour on suomalaisen black metal -yhtye Satanic Warmasterin ensimmäinen täyspitkä albumi. Suomennettuna levyn nimi tarkoittaa "voimaa ja kunniaa".
Alkuperäinen julkaisija Northern Heritage on ottanut levystä neljä 1000 kappaleen lisäpainosta. Levyn vinyyli- sekä kasettiversio sisältää lisäraidan nimeltä Legion Werewolf. Kappale löytyy myös Northern Heritagen vuonna 2007 julkaisemasta albumin viidennestä cd-painoksesta.
Rusko-ohjassieppo
Rusko-ohjassieppo (Anthipes solitaris) on sieppoihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Kaakkois-Aasiasta.
Koko ja ulkonäkö
Rusko-ohjassieppo on pienikokoinen lintu ja voi kasvaa 12–13 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Rusko-ohjassiepon päälaki ja selkä ovat väriltään oliivinruskeat. Otsa ja silmäkulmajuova ovat punaruskeat. Lajin kurkku on valkoinen ja sitä reunustaa katkonainen musta juova. Linnun rinta on ruskea ja vatsa vaalea.
Levinneisyys ja elinympäristö
Rusko-ohjassieppoa tavataan Thaimaasta, Vietnamista, Malesiasta ja Sumatran saarelta. Lajin elinympäristöä ovat ainavihannant vuoristojen bambumetsät. Se rakentaa pesänsä maahan tai törmään ja munii kahdesta kolmeen munaa. Pesimäkausi kestää helmikuulta heinäkuulle.
Hyperglykemia
Hyperglykemia on oire, joka voi liittyä diabetes mellitus -oireyhtymiin. Yksi näistä on tyypin 2 diabetes mellitus, joka on monissa maissa myös eräs yleisimpiä syitä hyperglykemialle. Tyypin 1 diabetes mellitus on muihin maihin verrattuna hyvin yleinen Suomessa ja myös se aiheuttaa hyperglykemiaa. Edeltävät ovat aineenvaihduntasairauksia. Diabetes mellitus voi johtua myös lääkkeistä ja monista muista tekijöistä.
Yleisiä hyperglykemian oireita ovat tihentynyt virtsaamistarve, väsymys, pahoinvointi, janoisuus (polydipsia) ja kehonpainon lasku.
Oireet
Merkittävä hyperglykemia voi lyhyellä aikavälillä aiheuttaa muun muassa tihentynyttä virtsaamistarvetta, janoisuutta (polydipsia), nälkäisyyttä ja näön sumentumista. Pahimmillaan hyperglykemia voi johtaa hengenvaaralliseen ketoasidoosiin tai ei-ketoottiseen hyperosmolaariseen oireyhtymään. Jälkimmäinen tarkoittaa nestehukkaa ilman merkittävää ketoaineiden läsnäoloa veressä, jossa kuitenkin ilmenee asidoosi. Ketoasidoosilla tai hyperosmolariteetilla on ominaisia hyperglykemiaan suoraan liittymättömiä oireita. Kummatkin voivat johtaa tajuttomuuteen, koomaan tai jopa kuolemaan.
Usein toistuva tai jatkuva hyperglykemia lisää riskiä kuolla ennenaikaisesti useisiin eri sairauksiin, sillä se vaurioittaa verkkokalvoja, munuaisia, ääreishermostoa, sydäntä ja verisuonia lisäten esimerkiksi ateroskleroosin kehittymistä. Se altistaa myös infektioille, impotenssille, nivelvaurioille ja kroonisille haavoille esimerkiksi jaloissa, jotka voivat pahimmillaan vaatia amputaation. Verkkokalvovauriot eli diabeettinen retinopatia voi johtaa sokeuteen ja munuaisvauriot eli diabeettinen nefropatia munuaisten vajaatoimintaan.
Akuutti hyperglykemia
Hyperglykemia johtuu pääosin insuliinihormonin erityksen vähäisyydestä tai kehon heikosta kyvystä reagoida siihen eli insuliiniresistenssistä. Näissä tilanteissa veren glukoosia ei enää oteta useimpiin soluihin tarpeeksi insuliinivälitteisesti. Muita hormoneja erittyy vereen insuliinipuutosperäisessä hyperglykemiassa. Näitä aineita ovat epinefriini, glukagoni, kortisoli ja kasvuhormoni. Ne pahentavat hyperglykemiaa vähentämällä veren glukoosin käyttöä ja lisäämällä rasvahappojen sekä aminohappojen hajotusta. Nämä hormonit ohjaavat kehon aineenvaihduntaa kohti verensokeria kohottavaa glukoosin tuottoa (glukoneogeneesiä), rasvojen hajotusta (lipolyysiä) ja ketoasidoosille altistavien verta happamoivien ketoaineiden tuottoa (ketogeneesiä). Lipolyysi lisää veren rasvahappo- ja muita lipidipitoisuuksia. Tällöin verenkierron lipidejä päätyy aiempaa enemmän maksaan. Maksassa niistä muodostuu lisääntyneen glukagonin vaikutuksesta vereen erittyviä ketoaineita ja glukoosia. Jälkimmäinen vaikutus pahentaa hyperglykemiaa entisestään.
Virtsaamistarpeen tihentyminen johtuu veren glukoosiylimäärän päätymisestä virtsaan (glykosuria). Glukoosi lisää veden päätymistä virtsaan osmoosilla. Tämä voi johtaa nestehukkaan ja kehon elektrolyyttien (suolojen) epätasapainoon. Nestehukasta johtuu myös hyperglykemiassa ilmenevä janoisuus. Nestehukka vähentää veren veden määrä. Siksi vereen liuenneiden aineiden pitoisuudet kasvavat ja veren osmoottinen paine kasvaa (hyperosmolariteetti). Täten myös veren ketoaineiden (joiden tuotto on muutenkin lisääntynyt) ja laktaatin pitoisuudet kasvavat. Nämä aineet happamoivat verta ja voivat siksi johtaa asidoosiin.
Hyperglykemian elinvauriot
Pitkäkestoisessa hyperglykemiassa ilmenevät elinvauriot aiheutuvat monimutkaisin mekanismein. Esimerkiksi tyypin 2 diabetes mellitus -oireyhtymässä usein ilmenevän lihavuuden yhteydessä veressä on normaalia enemmän rasvahappoja, sytokiinejä ja diasyyliglyserolia. Nämä estävät solujen insuliinireseptorisubstraatti 1:ien (IRS-1) fosforylaatiota. Tällöin IRS-1:t eivät välitä solusignaalia, joka toisi insuliinista riippuvia ja glukoosia soluihin sisään ottavia GLUT4-kuljetinproteiineja solujen pinnoille aiheuttaen siis insuliiniresistenssiä. Vähentynyt glukoosin otto kohottaa verensokeria. Glukoosia ohjautuu aiempaa enemmän insuliinista riippumattomien GLUT1- ja GLUT2-proteiinien kautta näitä proteiineja sisältäviin soluihin. Näitä soluja on muun muassa munuaisissa. Toistuvassa hyperglykemiassa GLUT1–2 tuotto munuaisissa myös lisääntyy kehon pyrkiessä alentamaan verensokeria.
GLUT1–2 glukoosin otto ei ole säädeltyä ja soluihin päätyy liikaa glukoosia, joka ohjautuu munuaisten glykolyysiin ja tässä muodostuneet tuotteet sitten mitokondrioiden elektroninsiirtoketjuun. Ketjussa muodostuu glukoosiylimäärän hapetuksessa tavallista enemmän reaktiivisia typpi- ja happiradikaaleja, jotka voivat suoraan vaurioittaa mitokondrioita ja siten lopulta johtaa munuaisten endoteelisolujen ohjelmoituun solukuolemaan. Mitokondriot eivät pysty käsittelemään kaikkea glukoosia ja osa ohjautuu aldoosireduktaasille, jonka reaktiossa kuluu NADPH:ta. Tätä vaaditaan glutationidisulfidin pelkistykseen happiradikaaleilta suojaavaksi glutationiksi. NADPH:n ehtyminen siis osaltaan estää happiradikaalien neutralointia. Radikaalit ja glykolyysin tuotteet lisäävät osaltaan monivaiheisesti angiotensiinin II ja aldosteronin vapautumista vereen, jotka kohottavat verenpainetta supistamalla suonia ja kerryttämällä kehoon natriumia. Paine taas vaurioittaa munuaisia mekaanisesti.
Glukoosiylimäärä munuaisissa aiheuttaa niissä monia muitakin munuaisvaurioihin johtavia yhtaikaisia mekanismeja, joista monet tehostavat toisiaan tai itseään. Mekanismeihin liittyvät keskeisesti radikaalit ja verenpaine, mutta myös munuaisten rakenteen muuttuminen muun muassa arpikudoksen eli fibroosin kautta. Fibroosia aiheuttavat monet tekijät, muun muassa kehittyneet glykaation lopputuotteet (AGE:t), joita muodostuu kehossa hyperglykemian takia normaalia tehokkaammin ylimääräisen glukoosin tai muiden yksinkertaisten hiilihydraattien (sokereiden) kiinnittyessä kovalenttisesti kehon proteiineihin ja moniin muihin aineisiin ei-entsymaattisesti. Munuaisten kautta poistuessaan AGE:t reagoivat edelleen munuaisten solujen pinnan proteiinien ja muiden aineiden kanssa. AGE:jen entsymaattinen hajotus kehossa heikkotehoista, joten niitä kertyy näiden solujen pinnoille hallitsemattomasti aiheuttaen siten fibroosia. Pitkällä aikavälillä hyperglykemia alentaa fibroosin ja muiden haitallisten muutosten kautta munuaisten hiussuonikerästen suodatusnopeutta (GFR-arvoa) ja kerästen suodatuskykyä aiheuttaen proteinuriaa. AGE:t vaikuttavat haitallisesti munuaisten toimintaan myös sitoutumalla munuaisten solujen pinnan RAGE-reseptoreihin. AGE:t vaikuttavat myös muihinkin kehon soluihin kovalenttisten reaktioiden ja RAGE-reseptorisitoutumisen kautta.
Syyt
Hyperglykemialle on monia syitä, joista monet jaetaan diabetes mellitus -oireyhtymien eri muotoihin. Yleisiä syitä hyperglykemialle ovat tyypin 1 diabetes ja tyypin 2 diabetes, jotka ovat aineenvaihduntasairauksia. Diabetes mellitukselle altistavat myös tietyt infektiot tai tulehdukset, kuten haimatulehdus; lääkkeet, kuten streptotsosiini; leikkaukset, kuten haiman poisto; kasvaimet, kuten feokromosytooma.
Luettelo Billboard Hot 100 -listan ykkösistä vuonna 2012
Tämä on luettelo Billboard Hot 100 -listan kärkipaikkaa hallussaan vuonna 2012 pitäneistä artisteista ja singleistä.
Visayanpartasika
Ulkonäkö ja koko
Visayanpartasian säkäkorkeus on noin puoli metriä, vartalon pituus vajaan metrin ja painoa 40–80 kg. Koiras on huomattavasti suurempi kuin naaras. Yleisväri on tummanharmaa. Koko vartalo on jäykän mutta harvan karvan peitossa. Poikasilla ja naarailla tämä karva on mustaa, mutta aikuiset koiraat harmaantuvat, ja niiden hartioissa karva voi olla aivan valkoistakin.
Levinneisyys
Visayanpartasikaa tavataan vain Filippiineillä, Visayasin alueella. Cebun saarella elänyt nimialalaji Sus cebifrons cebifrons on jo kuollut sukupuuttoon.
pienoiskuva|vasen|Sus cebifrons aldatzen, Paris.
Viron päähallintopiiri
Viron päähallintopiiri muodosti Viron saksalaisen siviilihallinnon toisen maailmansodan aikana. Se oli osa Ostlandin valtakunnankomissariaattia. Viron päähallintopiiriä johti kenraalikomissaari SA-Obergruppenführer Karl Litzman (s. 1893) vuosina 1941–1944.
Andrei Kabanov
Andrei Anatolevitš Kabanov (, s. 2. maaliskuuta 1977 Uljanovsk) on venäläinen jääpalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Lokomotiv Orenburgia ja omaa niin Venäjän kuin Valko-Venäjänkin kansalaisuuden.
Viron päähallintopiiri
Poliisihallinto
Alueen SS:n ja poliisin johto toimi suoraan Ostlandin valtakunnankomissariaatin alaisuudessa. SS:n ja poliisin johtajana toimi SS-Oberführer Hinrich Möller (1906–1974) vuosina 1941–1944. Hänen seuraajansa (1902–1973) oli SS-Brigadeführer Walter Schröder. Ostlandin valtakunnankomissariaatin keskitysleireistä vastasi SS-Hauptsturmführer Hans Aumeier (1906–1947).
Andrei Kabanov
Kabanovin kasvattajaseura on Uljanovskin Volga, jossa hän pelasi viiden kauden ajan vuosina 1994-1999. Sen jälkeen hän on pelannut Volgan lisäksi useissa seuroissa pääosin toisekis korkeinta sarjatasoa. Seuroja ovat olleet Lokomotiv Orenburg, Cheremsan Dimitrovgrad, Universal Saratov, Murmansk, Syktyvkar ja Vympel Korolojov.
Viron päähallintopiiri
Virolaisorganisaatio
Kenraalikomissariaatin yhteyteen perustettiin myös virolainen hallinto-organisaatio, jolle ei kuitenkaan annettu merkittävää valtaa. Virolaishallintoa johti Hjalmar Mäe (1901—1978) vuosina 1941–1944. Virolaishallinnon sisäasiain johtajana oli Oskar Angelus (1901–1978), oikeusasioiden johtajana Hjalmar Mäe 1941–1943 sekä Oskar Öpik 1943–1944 ja raha-asioiden johtajana Alfred Wendt 1941–1944.
Andrei Kabanov
Kabanov edusti 2015 MM-kisoissa Valko-Venäjää ja voitti kisojen maalipörssin 15 maalilla.
Viron päähallintopiiri
Hallintoalueet
Viron päähallintopiiri jakautui kuudeksi piirikunnaksi ja yhdeksi alapiirikunnaksi. Sen hallinnollinen keskus oli Tallinna.
Emilio Nsue
Seurajoukkueura
Nsue Mallorcan junioriakatemian kasvatti. Ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa hän teki 3. helmikuuta 2008 ottelussa Villarrealia vastaan. Hän pelasi myös viikkoa myöhemmin ottelussa Almeríaa vastaan.
Prospekt Vernadskogon metroasema (Sokolnitšeskaja)
Prospekt Vernadskogo on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 30. joulukuuta 1963.
Emilio Nsue
Seurajoukkueura
Kaudeksi 2008–2009 hän siirtyi lainasopimuksella Castellóniin. Hän sai kauden aikana kiitettävästi vastuuta ja teki muun muassa kaksi maalia ottelussa Levantea vastaan.
17. heinäkuuta 2009 Nsue lainattiin jälleen, tällä kertaa Real Sociedadiin. Hän aloitti kauden ailahdellen, mutta sen edetessä hän nousi joukkueensa hyökkäyspään luottopelaajaksi. Joukkue nousi kauden päätteeksi maan pääsarjaan Primera Divisióniin kolmen vuoden tauon jälkeen.
English Electric Canberra
thumb|Martin Canberra EB-57B thumb|NASAn WB57-F English Electric Canberra oli ensimmäisen sukupolven suihkupommittaja. Sitä valmistettiin suuria määriä 1950-luvulla; 900 konetta Englannissa, 49 konetta Australiassa sekä 403 lisenssikonetta Yhdysvalloissa nimellä Martin B-57. Tyyppi oli käytössä aina vuoteen 2006 asti. NASAlla on ilmakehätutkimuskäytössä kaksi B-57-konetta.
Canberra löi 1950-luvun lopulla lentokoneiden korkeusennätyksen kolmesti. Se ylitti vuonna 1955 maagisena pidetyn rajan, 20 km eli 20 000 m (66 000 jalkaa). Tuohon aikaan mainittuun korkeuteen ylsivät ainoastaan rakettikäyttöiset, ns. X-sarjan amerikkalaiset koekoneet. Canberra oli suhteellisen edullinen valmistuskustannuksiltaan, varsinkin esim. B-58 Hustleriin verrattuna. Sitä pidettiin myös varsin luotettavana käyttövarmuudeltaan. English Electric Canberra oli palveluksessa Yhdysvaltain ja Australian ohella, mm. Perussa, Intiassa sekä jopa Ruotsissa (2 konetta). Koneen luotettavuudesta kertoo paljon sen saama harvinaisen pitkä palvelusikä, mikä lähentelee B-52:n vastaavaa (5 vuosikymmentä).
English Elecric Canberra oli mahdollista varustaa myös ydinpommein. Tässä käyttötarkoituksessa olisivat kyseeseen tulleet etupäässä sekä taktinen ydinase Red Beard, että WE-177A. Myöhemmin oli W28 eräs mahdollisuus tämän konetyypin ydinarsenaaliin.
Ulkomuodoltaan Canberra on erittäin helppo tunnistettava. Koneella on suhteellisen mittava siipipinta-ala, ja sen siivet ovat niin sanotut trapetsimuotoiset, kuten saksalaisissa Bf-109 sekä Fw-190. Brittiläisissä koneissa trapetsisiipirakenne olikin suhteellisen harvinainen - elliptinen siipi oli sitä paljon yleisempi. Vuoden 1949 konsepti näkynee myös tuolle ajalle tyypillisenä läpisiiven olevana moottorin rakenteena. Joidenkin versioiden siivistä tulivat pidemmät. Se teki suuremman lentokorkeuden mahdolliseksi. Kone rikkoikin entisiä korkeusennätyksiä. Ensimmäisen sarjan jälkeen yhdysvaltalaisen version ohjaamo muutettiin peräkkäin istuttavaksi.
Saint-Aubin-sur-Mer (Calvados)
thumb|250px|Saint-Aubin-sur-Merin rantaa Saint-Aubin-sur-Mer on kunta Calvadosin departementissa Basse-Normandien hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 1 810 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Saint-Aubin-sur-Merin pinta-ala on kolme neliökilometriä.
Angela Little
thumb|Angela Little Angela Michelle Little (s. 22. heinäkuuta 1972 Albertville, Alabama) on yhdysvaltalainen malli ja näyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa elokuvissa American Pie Presents: Band Camp, Rush Hour 2 ja Pomon tytär. Little oli "Playboy's Playmate of the Month" elokuussa 1998 ja hän on esiintynyt useissa Playboyn videoissa. Playboyn perustaja ja kustantaja Hugh Hefner nimesi hänet "Little Marilyniksi".
Lisäksi Angela Little on vieraillut televisiosarjoissa, kuten CSI, Siskoni on noita sekä Kauniit ja rohkeat, ja esiintynyt joissain softcore-pornoelokuvissa salanimenään Katie James.
Jakob Einstein
Jakob Einstein oli Albert Einsteinin setä ja yksi tärkeimmistä opettajista hänen nuoruudessaan. Jakob Einsteinilla oli Jakob Einstein & Co niminen yritys, jossa Albert Einsteinin isä, Hermann Einstein, oli osakkaana.
Jakob Einstein opetti Albert Einsteinia matematiikassa, jopa yli sen mitä koulussa opetettaisiin. Toinen merkittävä hahmo Einsteinin matemaattisessa oppimisessa oli Max Talmund.
Juli
Juli on saksalainen rock/pop-yhtye Gießenistä, Hessenistä. Laulajana yhtyeessä toimii Eva Briegel, kitaristeina Jonas Pfetzing ja Simon Triebel, basistina Andreas "Dedi" Herde ja rumpalina Marcel Römer. Yhtye toimi vuoteen 2001 asti nimellä Sunnyglade.
Historia
thumb|250px|Yhtyeen laulaja Eva Briegel.
Sunnyglade
Vuonna 1996 Sunnyglade perustettiin ilman naislaulajaa. Yhtyeeseen kuuluivat tuolloin Andreas Herde, Martin Möller, Jonas Pfetzing, Marcel Römer ja Simon Triebel. Päälaulajaksi yhtyeeseen liittyi pian Miriam Adameit. Tämän jälkeen yhtye äänitti albumin nimeltä "Pictures of My Mind" (1998), jota myytiin 500 kopiota. Kun Adameit ja Möller päättivät jättää yhtyeen vuonna 2000, heidän paikkansa ottivat uusi laulaja Eva Briegel ja yhtyeessä jo aiemminkin rumpuja soitellut Marcel Römer. Yhtye suunnitteli laulujen kirjoittamista englanniksi, ja he nauttivat menestyksestä, kun he voittivat "Hessicher Rockpreis 2000"-palkinnon ja sijoittuivat toiseksi "Deutscher Pop-Preis"-kisassa.