cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Psoriasis
Iho-oireet
thumb|Psoriasiksen aiheuttamaa ihottumaa psoriaatikon käsivarressa. Ihottuma esiintyy useimmin taiveiholla tai päänahassa. Oireina iholla on tarkkarajainen, paksuuntunut ja punottava läiskä. Ihottumakohdat hilseilevät ja melko usein myös kutiavat. Hilseen kuorimalla alta paljastuu punottava laikku, jolla voi esiintyä myös tihkuvaa verenvuotoa. Läiskät saattavat olla hyvin pistemäisiä, tai niitä voi esiintyä hyvinkin suurina läiskinä.
Psoriasis voi esiintyä myös märkärakkulaisena, tai se voi keskittyä taipeisiin. Harvinainen erytrodorminen psoriasis on joko koko ihon kauttaaltaan tai yli 75 prosenttia ihosta peittävä psoriasiksen muoto, joka vaatii sairaalahoitoa.
Nivelpsoriasis
Iho-oireiden lisäksi psoriasikseen voi liittyä myös niveloireita, joita voi esiintyä myös kokonaan ilman iho-oireita. Tällöin kyseessä on nivelpsoriasis tai psoriasisartriitti, joka on reumaa muistuttava niveltulehdus. Tyypillisesti nivelpsoriasista esiintyy sormien tai varpaiden kärkinivelissä. Nivelpsoriasista voi esiintyä myös muissa nivelissä ja selkärangassa (rinta- ja lanneranka). Tyypilliset oireet aiheuttavat jäykkyyttä, turvotusta ja kipua niveliin ja voivat pahimmillaan aiheuttaa muutoksia nivelissä. Ihopsoriaatikoista arviolta 5–8 prosenttia kärsii myös niveloireista.
Nivelpsoriasis on krooninen ja etenevä tulehduksellinen reumasairaus, jolle on tyypillistä niveltulehduksen ja psoriasiksen esiintyminen samanaikaisesti. Nivelpsoriasis luokitellaan spondyloartropatioihin, kuten myös selkärankareuma, reaktiivinen artriitti sekä tulehdukselliseen suolistotautiin liittyvä artriitti. Nivelpsoriasis on yhtä yleinen sairaus sekä miehillä että naisilla. Sairaus alkaa keskimäärin 40 vuoden iässä.
Hoito
Nivelpsoriasiksen hoito on yksilöllistä johtuen taudinkuvan vaihtelusta eri potilaiden välillä. Lievissä psoriasiksen aiheuttamissa jänteen kiinnityskohdan tulehduksissa riittää yleensä pelkkä oireenmukainen tulehduskipulääkitys. Nivelpsoriasiksen hoitotutkimuksia varhaisemmilta vuosilta on vähän; yhteisiä seurantamittareita ei ole ollut käytettävissä. Perinteisistä reumalääkkeistä on eniten käytetty metotreksaattia, sulfasalatsiinia ja syklosporiinia. Myös muita reumalääkkeitä, kuten atsatiopriinia ja kulta- sekä klorokiinivalmisteita, on aiemmin kokeiltu. Myös Leflunomidilla on saatu myönteisiä hoitotuloksia.
Bofors
thumb|250px|[[Panssarilaiva Ilmarinen|Panssarilaiva Ilmarisen tykkejä valmistetaan Boforsin tehtaalla.]] thumb|250px|Boforsin valmistama 120 mm laivatykki. thumb|250px|Kolme Boforsin tykkiä. AB Bofors oli valimo, tykkivalmistaja ja aseteollisuusyritys Karlskogassa, Ruotsissa. Yhtiö perustettiin 1873, mutta se juontuu jauhintehtaasta "Boofors" (perustettu 1646).
Boforsin tunnetuin omistaja oli Alfred Nobel, joka omisti tehtaan vuodesta 1894 kuolemaansa joulukuussa 1896 saakka. Hän oli avainasemassa, kun metalliyrityksestä tehtiin moderni tykkienvalmistaja ja kemianteollisuuden yritys.
Johnny and the Hurricanes
Johnny & The Hurricanes on yhdysvaltalainen rock 'n' roll -yhtye Ohiosta. Yhtyeen perusti joukko nuoria opiskelijoita vuonna 1957. Kukaan jäsenistä ei halunnut laulaa. Yhtyeen kuuluisin hitti lienee Red river rock (1959), jota myytiin yli miljoona kappaletta.
Psoriasis
Muita oireita
Ihoalueiden lisäksi psoriasis voi esiintyä myös limakalvoilla. Suun muutokset jäävät usein huomaamatta niiden aiheuttamien oireiden vähäisyyden tai oireettomuuden vuoksi. Peniksen alueella psoriasis esiintyy kroonisesti punottavina läiskinä.
Bofors
Boforsin maine Ruotsissa tahriintui epäilyttävien kauppojensa takia, joista tunnetuin tapaus on ollut intialaisten poliitikkojen lahjomiset vuonna 1986 tehtyjen tykkikauppojen yhteydessä ns. Bofors-skandaalissa.
Psoriasis
Muita oireita
Psoriasis saattaa aiheuttaa myös kynsimuutoksia, jotka aiheuttavat kynsiin joko pistemäisiä kuoppia, kynsien paksuuntumista, värimuutoksia tai kynnen irtoamisen kokonaan. Tyypillisesti nivelpsoriasiksen yhteydessä on myös kynsimuutoksia.
Erään tutkimuksen mukaan psoriasis aiheuttaa 2,5-kertaisen riskin sairastua syöpään, joka ei ole ihon melanooma. Riski on yhtenevä molemmilla sukupuolilla, eikä se liity mihinkään tiettyyn histologiseen syövän alatyyppiin.
Psoriasiksen aiheuttama krooninen tulehdus heikentää insuliinin vaikutusta. Tästä seuraa, että psoriasista sairastavat lihovat ja sairastuvat diabetekseen keskimääräistä helpommin. Yhdysvalloissa tehdyn tutkimuksen mukaan psoriasista sairastavissa on lähes kaksi kertaa niin paljon lihavia kuin väestössä keskimäärin. Jatkuva tulehdus rasittaa muutenkin elimistöä. Myös lievää psoriasista sairastavalla on kohonnut riski saada sydäninfarkti. Riski kasvaa psoriasiksen vaikeusasteen myötä. Myös rytmihäiriön ja aivohalvauksen riski on normaaliväestöä korkeampi mutta vähenee yli 50-vuotiailla. Tämänkin taustalla arvioidaan olevan psoriasikseen liittyvä tulehdus. Psoriasista sairastavilla on todettu olevan jopa kolminkertainen riski muuhun väestöön verrattuna kuolla sydän- ja verisuonitauteihin.
Vaikeaan ja keskivaikeaan psoriasikseen voi liittyä metabolinen oireyhtymä, kakkostyypin diabetes, verenpainetauti ja kohonneet rasva-arvot.
Ville Hostikka
Ville Hostikka (s. 21. maaliskuuta 1985 Lappeenranta) on suomalainen ammattilaisuransa päättänyt jääkiekkomaalivahti. Hostikka pelasi urallaan yhdeksän kautta SM-liigassa.
Psoriasis
Muita oireita
Nykyään on enenevässä määrin alettu kiinnittää huomiota psoriasiksen vaikutukseen elämänlaatuun. Suuri osa psoriaatikoista tuntee taudin jatkuvana ongelmana, johon liittyy esimerkiksi häpeäntunnetta ja arkuutta sosiaalisissa suhteissa. Kahdeksan kymmenestä prosiasispotilaasta kokee, että hänen sairauttaan vähätellään. Suomalaistutkimus kertoo, että potilaiden mielestä edes iso osa lääkäreistä ei suhtaudu psoriasikseen riittävän vakavasti.
Ville Hostikka
SaiPan maalivahtiosastolla
Hostikka on Saimaan Pallon kasvatti. Hän puki ensimmäistä kertaa joukkueen pelipaidan ylleen SM-liigassa kaudella 2002–2003, jolloin Hostikka toimi luukkuvahtina yhdessä ottelussa. Philadelphia Flyers varasi hänet 193. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2003. Kaudella 2003–2004 Hostikka puki kolmeen otteluun.
Psoriasis
Hoito
Psoriasikseen ei ole parantavaa hoitoa, ja nykyiset hoidot tasapainoilevat tehokkuuden ja haitallisuuden kanssa. Psoriasiksen hoidossa on useita mahdollisuuksia. Hoitoina voi käyttää valohoitoa, sillä ultraviolettisäteilyn tiedetään lieventävän taudin oireita tulehdusta parantavan vaikutuksensa vuoksi. Valohoidon muotoja ovat auringonotto, ilmastohoitomatkat, hoidot SUP-, UVA- tai UVB-lamppujen avulla. Paikallishoitoina käytetään perusvoiteita ja lääkevoiteita, joista yleisimmät ovat kortisonivoiteet ja kalsipotriolit (D-vitamiinijohdannaiset). Kansanomaisiin parannuskeinoihin kuuluvat erilaiset kylvyt ja tervahoidot. Psoriasiksen vaikeampiin muotoihin käytetään systeemisiä hoitoja, jotka ovat niin sanotusti sisäisesti käytettäviä immuunijärjestelmän toimintaan kohdistuvia hoitoja. Uusimpia tulokkaita hoidoissa ovat biologiset hoidot, jotka ovat myös immuunijärjestelmän toimintaan liittyviä hoitoja
Ville Hostikka
SaiPan maalivahtiosastolla
Kaudeksi 2004–2005 Hostikka siirtyi Rauman Lukkoon, joiden A-nuorten ykkösmaalivahtina hän toimi. Hostikka oli myös kolmessa SM-liigaottelussa luukkuvahtina. Toukokuussa 2005 hän teki taas kasvattajaseuransa SaiPan kanssa kaksivuotisen SM-liigasopimuksen. Hostikasta tuli SaiPan kolmosmaalivahti sekä A-nuorten ykkösmaalivahti. Hän puki kaudella 2005–2006 yhteen SM-liigaotteluun. Kesäkuussa 2006 SaiPa vuoksasi Hostikan koko kauden 2006–2007 kattavalla sopimuksella Mestis-joukkue Forssan Palloseuraan, mutta hän palasi SaiPaan jo 16 pelaamansa ottelun jälkeen lokakuussa 2006, kun joukkueen ykkösmaalivahti Rob Zepp joutui pitkäksi aikaa sivuun. Hostikka toimi kakkosmaalivahtina Mikko Strömbergille. Hän torjui kauden aikana kuusi ensimmäistä SM-liigaotteluaan.
Psoriasis
Hoito
Erilaisia ruokavalioita on viime aikoina pyritty esittämään hoitomenetelmänä psoriasikseen, mutta niiden vaikutusta ei ole todistettu tutkimuksilla. Terveelliset elämäntavat parantavat elämän laatua psoriaatikoilla siinä missä muillakin ihmisillä.
Ville Hostikka
SaiPan maalivahtiosastolla
Hostikka aloitti kauden 2007–2008 SaiPan kolmosmaalivahtina. Hän jäi Iiro Tarkin ja Joni Puurulan varjoon ja haki pelintuntumaa Itävallan toiseksi korkeimmalta sarjatasolta Nationalligan VEU Feldkirchistä lokakuussa 2007, Mestis-joukkue Savonlinnan Pallokerhosta sekä Kalevan Pallosta kahden ottelun verran joulukuussa. Hostikka pelasi syyskaudella 2007 vain yhden SM-liigaottelun. Hän nousi tammikuussa 2008 SaiPan kakkosmaalivahdiksi, kun Puurula kaupattiin Jokereihin. Hostikka teki samalla joukkueen kanssa kolmivuotisen jatkosopimuksen. Kausina 2008–2009 ja 2009–2010 hän toimi SaiPan pääasiallisena kakkosmaalivahtina. Hostikka kävi joulukuussa 2008 kolmen ottelun lainalla Tanskan AL-Bank Ligaenissa pelanneen Frederikshavn White Hawksin joukkueessa, jota valmensi hänelle SaiPasta tuttu Heikki Mälkiä. Tammikuussa 2010 hän kävi yhteensä kolmen ottelun verran lainalla Mestis-joukkue Mikkelin Jukureissa.
Psoriasis
Hoito
Hoidolla pyritään vähentämään oireita ja parantamaan potilaan työ- ja toimintakykyä. Valtaosa potilaista pärjää pelkillä paikallishoidoilla.
Sinivalohoito
LED-sinivalohoito on osoittautunut tehokkaaksi psoriasiksen hoitokeinoksi. Sininen valo kuuluu näkyvän valon spektriin ja ei siten sisällä UV-säteilyä. Tutkimuksen mukaan sininen valo hillitsee sarveissolujen kiihtynyttä lisääntymistä ja edistää niiden erilaistumista. Myös tulehdusta estävä vaikutus mainitaan tutkimuksessa. Sininen valo deaktivoi imusoluja, kuten T-soluja ja dendriittisoluja, ja pystyy katkaisemaan itseäänvahvistavan tulehduksen noidankehän iholla. UV-säteetön sininen valo on saatavilla kannettavan lääkinnällisen laitteen muodossa, joka ei käytä mitään kemiallisia aineita.
Ville Hostikka
SaiPan maalivahtiosastolla
thumb|270px|Hostikka [[Oulun Kärpät|Oulun Kärppien maalilla.]]
Psoriasis
Biologiset lääkkeet
Vakavimpiin psoriasiksen oireisiin voidaan käyttää suhteellisen uusia biologisia lääkkeitä, jotka kohdistuvat elimistön immuunijärjestelmään. Suomessa on käytössä adalimumabi (Humira), etanersepti (Enbrel), infliksimabi (Remicade) ja ustekinumabi (Stelara). Adalimumabi, etanersepti ja Infliksimabi ovat TNF-α-reseptorin salpaajia, ja ustekinumabi vaikuttaa IL-12- ja IL-23-sytokiinien toimintaan. Lääkkeiden yleisenä haittavaikutuksena on infektioherkkyys.
Luuydinsiirto ja psoriaasi
Lääketiede on rekisteröinyt tapauksia, joissa psoriasis on siirtynyt luuydinsiirron myötä luovuttajalta vastaanottajalle. On myös näyttöä, että psoriaasi olisi parantunut luuytimen vastaanottajalta luuydinsiirron jälkeen, kun luovuttaja on ollut terve. .
Ville Hostikka
Nousu Kärppien ykkösmaalivahdiksi
Syksyllä 2010 Hostikka pelasi kaksi ottelua SaiPassa. Hän kävi pelaamassa myös yhtä monta ottelua lainalla Mestis-joukkue TuTossa. Hostikka ja SaiPa purkivat sopimuksensa yhteisymmärryksessä marraskuussa 2010. Hän siirtyi jo samassa kuussa seitsemän ottelun mittaisella ja joulutaukoon ulottuneella try-out -sopimuksella Oulun Kärppiin, kun Petri Koivisto oli loukkaantunut. Hostikka sai sen päätteeksi loppukauden 2010–2011 kattaneen jatkosopimuksen. Hän nousi Koiviston ohi Kärppien pääasialliseksi vastuunkantajaksi ja kantoi joukkueen torjuntavastuun pudotuspeleissä. Hostikan torjuntaprosentti oli runkosarjassa yhteensä 15 ottelussa 93,5, joka oli SM-liigan toiseksi paras JYPin Joni Myllykosken jälkeen.
Backlund puolestaan kertoi:
Hostikka pelasi kauden aikana lopulta 33 runkosarja- ja yhden playoff-ottelun, kevätkaudella kuitenkin yhteensä vain neljä. Hän ei jatkanut Kärpissä enää kaudella 2012–2013, vaan siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella KHL-seura HC Slovan Bratislavaan. Hostikka pelasi siellä syyskaudella vain yhden runkosarja- ja neljä European Trophy -ottelua ja hän jäi selkeästi Jaroslav Janusin ja Branislav Konrádin varjoon. Vuodenvaihteessa Hostikan sopimus Slovanin kanssa purettiin yhteisymmärryksessä. Tammikuussa 2013 hän siirtyi loppukaudeksi Turun Palloseuran maalinsuulle paikkaamaan Antero Niittymäen loukkaantumisen jättämää aukkoa. Hän toimi pääasiallisena kakkosmaalivahtina Atte Engrenille ja torjui viisi ottelua. Maaliskuussa 2013 Hostikka teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen TPS:n kanssa. Kaudella 2013–2014 hän toimi Fredrik Norrenan aisaparina, mutta Hostikan kausi osoittautui kuitenkin pettymykseksi ja hänen otteensa 18 pelaamassaan runkosarjaottelussa olivat hyvin epätasaisia.
Kaudeksi 2014–2015 Hostikka siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella SM-liigan nousijajoukkue Vaasan Sportiin, jossa hän pelasi lähinnä Hannu Toivosen kakkosmaalivahtina 20 ottelua. Helmikuussa 2016 Hostikka siirtyi loppukauden 2015–2016 kattavalla sopimuksella Suomi-sarjajoukkue Imatran Ketterään oltuaan alkukauden ilman sopimusta. Hänet hankittiin loukkaantuneen Joonas Toivosen tilalle. Hostikka voitti kauden päätteeksi Suomi-sarjan hopeaa. Ville Hostikka lopetti uransa tuohon kauteen.
Second Chance
Second Chance on yhdysvaltalainen Rand Ravichin luoma scifisarja. Sen käsikirjoitus on saanut inspiraatiota kirjailija Mary Shelleyn romaanista Frankenstein.
Sarjan pilottijakso julkaistiin Fox Now -suoratoistopalvelussa 25. joulukuuta 2015. Sarjan esittäminen aloitettiin Yhdysvalloissa Foxin kanavalla 13. tammikuuta 2016.
Tuotanto
Tuotantovaiheessa sarjan nimenä käytettiin myös Frankenstein, Lookinglass ja The Frankenstein Code.
Lokakuussa 2015 Fox pienensi alkujaan 13-jakson mittaiseksi suunniteltua ensimmäistä kautta kahdella jaksolla.
Fox ilmoitti lopettavansa sarjan 12. toukokuuta 2016.
Johny Hendricks
Johny Harvey Hendricks (s. 12. syyskuuta 1983 Ada, Oklahoma) on yhdysvaltalainen painivalmentaja ja entinen vapaaottelija ja painija. Hän myös otellut kerran paljasnyrkkeilyssä BKFC-organisaatiossa. Hendricks oli UFC:n välisarjan mestari 2014. Hän otteli valtaosan urastaan UFC:ssä, jonne Hendricks siirtyi yhden WEC-ottelun jälkeen. Painiurallaan Hendricks voitti muun muassa kahdesti yliopiston painimestaruuden.
Second Chance
Arvostelut
Metacriticin kriitikot antoivat sarjalle arvosanaksi 47/100 ja sivuston käyttäjien arvosana on 8,4/10 pistettä. Rotten Tomatoesin kriitikoiden ja käyttäjien näkemysero sarjasta on vielä suurempi. Heidän kriitikot antoivat arvosanaksi 30% ja käyttäjät 88%.
Calypso (kuu)
Calypso (väliaikainen nimi: S/1980 S 25) on Saturnuksen kuu, joka löydettiin vuonna 1980. Vuonna 1983 se sai nimen Calypso ja sillä on myös nimet Saturn XIV ja Tethys C. Kuun löytäjät olivat Dan Pascu, Kenneth Seidelmann, William A. Baum ja Douglas G. Currie.
Calypsolla on sama kiertorata kuin Tethyksellä ja se sijaitsee Tethyksen Lagrangen pisteessä. Telesto on Tethyksen toisessa Lagrangen pisteessä. Telesto on kiertoradalla noin 60 astetta edellä Tethystä ja Calypso vastaavasti noin 60 astetta Tethyksen perässä.
Matt Ridley
thumb|Matt Ridley vuonna 2009. Matthew (Matt) Ridley (s. 7. helmikuuta 1958) on brittiläinen tiedekirjoittaja. Kirjoissaan Ridley esittelee ideoita, joita geenilähtöinen näkökulma on nostanut esiin biologiassa.
Kaakkolammi (Kuhmoinen, Jyrkysenkulma)
Kaakkolammi on Pirkanmaalla Kuhmoisissa Jyrkysenkulman kylän lähellä sijaitseva lampi.
Seppo
Seppo on suomalainen miehen etunimi. Nimi on alkujaan muunnos sanasta seppä, ja Kalevalassa Ilmarisesta käytetään säännöllisesti sanaparia Seppo Ilmarinen. Varsinkin Pohjanmaalla Seppo saatetaan kuitenkin käsittää Sepeteus-nimen muunnokseksi. Suomen ortodoksinen kalenteri yhdistää Sepon Sebastianokseen, johon sillä ei kuitenkaan ole suoranaista yhteyttä. Sepon nimipäivä on 10. kesäkuuta. Seppo tuli Suomessa almanakkaan vuonna 1929, mutta Pietarin suomalaisessa kalenterissa se oli jo vuonna 1909. Seppojen lempinimiä ovat ainakin Sepe, Sedu, Sepi sekä Seppu. Sepoilla on Kotkan ympäristössä toimiva etunimiyhdistys, jonka nimi on Seppojen yhdistys.
Katri Paananen
Katri Paananen (s. 28. maaliskuuta 1975) on suomalainen seitsenottelija. Hän edustaa Jyväskylän Kenttäurheilijoita ja hänen valmentajanaan toimii Eero Palola. Kalevan kisoista Paananen on saavuttanut seitsenottelun hopeaa vuonna 2001.
Kaakkolammi (Kuhmoinen, Jyrkysenkulma)
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Arvajanjoen valuma-alueella (14.26), jonka Pälämän alueeseen (14.262) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 126,6 metriä mpy. Sen pohjoispäähän johtaa yksi oja. Laskuoja lähtee lammen itäpäästä ja laskee 900 metrin päässä Kalkkinen–Lakkajärven Kalkkispohjaan. Laskuojan pudotus on 26,1 metriä.
Historiaa
Vuoden 1966 peruskartassa lampeen ei johtanut ojia eikä sillä ollut laskuojaa. Vuoteen 1986 mennessä lammesta oli johdettu laskuoja Kalkkinen–Lakkajärveen.
Jouni Haatainen
Jouni Tapio Haatainen (s. 28. maaliskuuta 1976 Kuopio) on suomalainen keskimatkojen juoksija. Hän edustaa Jyväskylän Kenttäurheilijoita ja hänen valmentajanaan on vuodesta 2001 lähtien toiminut Susanna Parkkisenniemi. Kalevan kisoista Haatainen on voittanut hopeaa ja pronssia 800 metrin juoksussa. Lisäksi hän on saavuttanut ulkoratojen SM-kilpailuista hopeaa ja pronssia 4 × 400 metrin viestijuoksussa, kaksi pronssia 4 × 1 500 metrin viestijuoksussa sekä kultaa maastojuoksun joukkuekilpailussa. Sisäratojen SM-kilpailuista Haatainen on saavuttanut hopeaa ja pronssia 800 metrin juoksussa.
Antero Viherkenttä
Jorma Antero Viherkenttä (alun perin Kohlström, 28. joulukuuta 1933 Hartola – 1. heinäkuuta 2011) oli suomalainen urheilutoimittaja ollen koulutukseltaan kansakoulunopettaja. Hänen lajivalikoimansa oli laaja, mutta parhaiten hänet muistetaan Yleisradion paini-, pesäpallo- ja suunnistusselostajana. Selostamisen lisäksi Viherkenttä toimi useissa urheilujärjestöissä, muun muassa Suomen Paini-, Suomen Pesäpallo- ja Suomen Suunnistusliitoissa. Viherkenttä pelasi pesäpalloa korkeimmalla mahdollisella eli suomenmestaruustasolla ja hänet valittiin vuoden lukkariksi 1959. Viherkenttä laati suunnistuksen Jukolan viestin sanoman 2005–2009.
Výssa
Výssa (myös Víssa; virallisesti Δημοτική Ενότητα Βύσσας, Dimotikí Enótita Výssas) on yksi Orestiádan kunnan kunnallisyksiköistä ja entinen itsenäinen Kreikan kunta. Se sijaitsee Évroksen alueyksikössä Itä-Makedonian ja Traakian alueella. Kunnallisyksikön väkiluku on 6 515 (vuonna 2011).
Výssan kunnallisyksikkö käsittää alueen Orestiádan kunnan itäosassa Turkin vastaisella rajalla. Sen suurin asutus on Néa Výssan kaupunki. Výssa oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Orestiádan kuntaan yhdessä Kyprínoksen ja Trígonon kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat
Výssan kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
Esko Suomalainen
Esko Suomalainen (11. kesäkuuta 1910 Helsinki – 15. toukokuuta 1995 Helsinki) oli perinnöllisyystieteilijä ja Helsingin yliopiston perinnöllisyystieteen professori 1948–1976. Suomalainen valmistui ylioppilaaksi Suomalaisesta normaalilyseosta vuonna 1928, jonka jälkeen hän aloitti opiskelut Helsingin yliopistossa pääaineenaan perinnöllisyystiede. Hän tutki erityisesti hyönteisten perinnöllisyyttä sekä kromosomeja. Pro Gradu -tutkielmassaan vuonna 1933 hän selvitti kirvojen elämänkiertoa ja vuonna 1940 julkaistussa väitöskirjassaan hän käsitteli partinogeneesiä eli neitseellistä lisääntymistä. Hänelle myönnettiin Suomen akatemian kunniapalkinto vuonna 1974 ja akateemikon arvonimi vuonna 1990.
Esko Suomalaisen vanhemmat olivat kanslianeuvos Gustaf Viktor Suomalainen ja Saimi Vilhelmina Suomalainen (os. Lähde). Suomalaisen veljiä olivat biokemisti Heikki Suomalainen ja eläintieteilijä Paavo Suomalainen.
Petter Wetter
Petter Wetter (1659 Växjö, Ruotsi – 1741 Helsinki) oli meritullintarkastaja, liikemies ja kartanonomistaja.
Smålandissa Ruotsissa syntynyt Wetter avioitui 1688 Tukholmassa Brita Eriksdotterin kanssa ja muutti kahden lapsensa ja oman äitinsä kanssa leskenä Helsinkiin 1693. Hän avioitui seuraavana vuonna Briita Mattsdotterin (k. 1720) kanssa. Helsingin pormestari Abraham Wetter oli Petter Wetterin poika ensimmäisestä avioliitosta. Aateliton mutta myös porvaristoon kuulumaton Wetter oli ankara virkamies, joka harjoitti itsekin liiketoimintaa ja hankki merkittävän maaomaisuuden. Hän tarjosi lainoja velkaantuneille aatelisille, mm. Herttoniemen Jägerhornin (eli Jägerskiöld) ja Blåfieldin aatelissuvuille. Velanmaksuksi hän takavarikoi aatelisten kartanoita Herttoniemen alueella ja yhdisti ne Herttoniemen kartanoksi, vaikka lain mukaan vain aateli sai omistaa rälssitiloja.
Wetter omisti myös krouvin sekä viinapolttimon, vaikkei hänellä niiden vaatimia porvarisoikeuksia ollutkaan. Hän kannatti raakapuun myyntiä englantilaisille, kunnes hankki omistukseensa sahan, jonka jälkeen vaati, että vain sahattua tavaraa sai myydä ulkomaille. Muutoinkin hän käytti häikäilemättömästi hyväkseen asemaansa kruunun virkamiehenä.
Wetter omisti Helsingin ensimmäisen kivitalon, Burgmanin talon, joka oli aikansa loistokkain rakennus Helsingissä. Helsingin Herttoniemenrannassa on Petter Wetterin tieksi nimetty katu. Wetter pakeni Isovihan aikana venäläismiehitystä Tukholmaan, jossahän asui 1712–1721. Sodan jälkeen Wetter palasi tullinhoitajaksi. Hän antoi 1725 Herttoniemen kartanon syytinkioikeutta vastaan pojalleen Abrahamille, jonka kuoleman jälkeen 1737 hän yritti turhaan saada kartanoa takaisin Abrahamin perikunnalta.
Diego Benaglio
Diego Orlando Benaglio (s. 8. syyskuuta 1983 Zürich, Sveitsi) on sveitsiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa Saksan Bundesliigan Wolfsburgia. Hän lukeutui myös Sveitsin maajoukkueen vakiopelaajiin ennen maajoukkueuransa lopettamista 2014.
Benaglio aloitti ammattilaisuransa Grasshopperin riveissä vuonna 1999. Hän saavutti Grasshopperissa liigamestaruuden. Vuosina 2002–2005 Benaglio edusti saksalaista Stuttgartia ja vuosina 2005–2008 portugalilaista Nacionalia. Wolfsburgiin hän siirtyi vuonna 2008. Hän voitti Bundesliigan mestaruuden kaudella 2008–2009. Hän pelasi tuolla kaudella 31 liigaottelua ja siitä lähtien kausittain 22–34 bundesliigaottelua. Hän voitti Saksan cupin ja DFL-Supercupin 2015.
Sveitsin maajoukkueessa Benaglio debytoi vuonna 2006. Hän kuului Sveitsin joukkueeseen MM-kilpailuissa 2006 (ei pelannut), 2010 (kolme ottelua) ja 2014 (neljä ottelua) sekä EM-kilpailuissa 2008 (kaksi ottelua). Yhteensä 61 maaottelua pelannut Benaglio ilmoitti elokuussa 2014 lopettavansa maajoukkueuransa.
Gasosaurus
Gasosaurus (nimen merkitys: ”kaasulisko” ) on sukupuuttoon kuollut, teropodeihin kuulunut dinosaurussuku. Se eli noin 171–161 miljoonaa vuotta sitten keskijurakaudella. Gasosauruksen fossiileita on löydetty Kiinasta.
Gasosaurus oli arviolta 3,5–4 metriä pitkä. Jotkut ovat väittäneet, että Gasosaurus saattaa kuulua samaan sukuun Kaijiangosauruksen kanssa, joka kuului megalosaureihin. Useimmat kuitenkin luokittelevat Gasosauruksen Metriacanthosauridae-heimoon. Gasosaurusta pidetään myös yhtenä varhaisimmista tunnetuista coelurosaureista.
Gasosauruksen fossiileita löydettiin Kiinasta Sichuanin maakunnasta, kun muutamia dinosauruksen luita löytyi sattumalta kiinalaisen kaasuyhtiön raivatessa kallioita dynamiitilla vuonna 1985. Tuon johdosta dinosaurus sai "kaasuliskoa" tarkoittavan nimensä. Gasosauruksesta ei ole löydetty vielä ainuttakaan kalloa, minkä vuoksi sen oletettu muoto perustuu muihin samankaltaisiin dinosauruksiin.
Margaret Ogola
thumb|right|Margaret Ogola
Shayne Culpepper
Shayne Culpepper (o.s. Wille, s. 3. joulukuuta 1973 Atlanta) on yhdysvaltalainen kestävyys- ja keskimatkojen juoksija.
Margaret Ogola
Margaret Atieno Ogola (12. kesäkuuta 1958 Asembo – 21. syyskuuta 2011) oli kenialainen kirjailija, lastenlääkäri ja aktivisti.
Shayne Culpepper
Culpepper harrasti maastojuoksua high school -aikoinaan, mutta aloitettuaan opintonsa Vermontin yliopistossa hän alkoi harjoitella tosissaan. Myöhemmin hän vaihtoi Coloradon yliopistoon, josta valmistui 1997. 1999 hän osallistui ensimmäisiin arvokilpailuihinsa Belfastin maastojuoksun MM-kisoissa, joissa hän sijoittui lyhyellä matkalla seitsemänneksikymmenenneksikahdeksanneksi. Seuraavana vuonna hän sijoittui Yhdysvaltojen olympiakarsinnoissa 1 500 metrin juoksussa neljänneksi, mutta Regina Jacobsin sairastumisen myötä selvisi Sydneyn olympialaisiin. Olympiakisoissa hän karsiutui alkuerissä.
Margaret Ogola
Ogola sai Nairobin yliopistosta kandidaatin arvon lääketieteessä vuonna 1984 ja maisterin arvon pediatriassa vuonna 1990. Vuonna 2004 hän sai diplomin kehityshankkeiden suunnittelussa ja johtamisessa Itä-Afrikan katolisesta yliopistosta.
Ogolan ensimmäinen romaani, The River and the Source, toi hänelle vuonna 1995 Kansainyhteisön kirjailijapalkinnon parhaasta esikoiskirjasta Afrikan alueelta ja Jomo Kenyatta -kirjallisuuspalkinnon. Teos käsittelee naisten elämiä neljän sukupolven ajalta Keniassa. Se on käännetty italiaksi, liettuaksi ja espanjaksi. Ogola laati esikoisromaaniinsa myös jatko-osan I Swear by Apollo. Syöpään kuolevasta naisesta kertova romaani Place of Destiny toi hänelle toisen Jomo Kenyatta -kirjallisuuspalkinnon vuonna 2007. Ogola sairasti tuolloin itse syöpää. Ogolalta julkaistiin postuumisti (maaliskuussa 2016 ) vielä teos Mandate of the People. Kirja käsittelee kuvitteellista poliitikko Leo Adam Agadea, joka kampanjoi rehellisyydellä, mutta joutuu poliittisen vastapuolensa uhkaamaksi. Näiden neljän romaanin lisäksi Ogola kirjoitti Maurice Michael Otungasta elämäkertateoksen Cardinal Otunga: A Gift of Grace (yhdessä Margaret Rochen kanssa) ja sukupuolivalistuksen käsikirjan Educating in Human Love (miehensä George Ogolan kanssa).
Shayne Culpepper
Culpepper on naimisissa kestävyysjuoksija Alan Culpepperin kanssa.
Smolenskin rautatieasema
Smolenskin rautatieasema tai Smolenskin keskusrautatieasema on Smolenskin kaupungissa Venäjän länsiosissa sijaitseva rautatieasema. Asema on Venäjän rautateiden tärkeä asema ja sijaitsee Moskovasta länteen Minskiin ja edelleen Varsovaan johtavan rautatien varrella. Aseman kautta liikennöi kymmeniä junia eri puolille Venäjää, Valko-Venäjää, Ukrainaa, Baltiaa ja Keski-Eurooppaa. Lisäksi ajetaan paikallis-/lähijunaliikennettä.
Rautatieasema sijaitsee maantieteellisesti vajaa kaksi kilometriä (2 km) Smolenskin hallinnollisen keskustan ja kremlin luoteispuolella, puoli kilometriä Dnepr-joesta pohjoiseen.
Cornelius Ryan
thumb|Cornelius Ryan vuonna 1966. Yläkulmassa [[Godfried Bomans.]] Cornelius Ryan (5. kesäkuuta 1920 Dublin, Irlanti – 23. marraskuuta 1974) oli irlantilais-amerikkalainen journalisti ja kirjailija, joka tunnetaan parhaiten toisesta maailmansodasta kertovista sotahistoriallisista teoksista.
Dublinissa syntynyt Ryan muutti Lontooseen vuonna 1940 ja hänestä tuli ensin Reutersin toimittaja vuonna 1941 ja myöhemmin hän siirtyi sotakirjeenvaihtajaksi The Daily Telegraph -lehteen vuonna 1943. Aluksi hän raportoi yhdysvaltalaisten ilmasodasta Euroopassa osallistuen 14 pommituslentoon Yhdysvaltain 8. ja 9. ilmavoimien mukana, mutta siirtyi seuraamaan kenraali George S. Pattonin 3. armeijaa ja kulki sen mukana sodan loppumiseen Euroopassa asti. Ryan siirtyi Tyynenmeren sotatoimialueelle 1945 ja sieltä Jerusalemiin 1946.
Ryan muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1947 työskennelläkseen Time-lehdelle, mutta siirtyi sitten ensin Newsweekin ja pian Collier’sin palvelukseen. Hän avioitui Kathryn Morganin kanssa ja sai Yhdysvaltain kansalaisuuden vuonna 1950.
Vuonna 1956 Ryan alkoi kirjoittaa kahdesta tunnetuimmasta teoksestaan ensimmäistä, joka julkaistiin nimellä Atlantin valli murtuu vuonna 1959. Kirja kertoo Normandian maihinnousun ensimmäisen päivän tapahtumista ja siitä tuli hetkessä menestys. Ryanin seuraava kirja oli vuonna 1965 ilmestynyt Viimeinen taistelu, joka kertoi Berliinin valtauksesta eri osapuolten (saksalaiset, liittoutuneet, siviilit) näkökulmasta. Toinen hänen tunnetuimmista teoksistaan on A Bridge Too Far, joka ilmestyi vuonna 1974. Sen aiheena oli Operaatio Market Garden, taisteluun Arnhemissa huipentunut laskuvarjojoukkojen laajamittainen maahanlasku Alankomaissa. Kirjoista Atlantin valli murtuu ja A Bridge Too Far tehtiin suuren luokan elokuvasovitukset vuosina 1962 ja 1977.
Ryanille myönnettiin Ranskan Légion d’honneur sekä Ohion yliopiston kirjallisuuden kunniatohtorin arvon. Ohion yliopiston Alden Libraryssä sijaitsee myös Cornelius Ryan -kokoelma. Ryan kuoli syöpään A Bridge Too Far -markkinointikiertueen aikana vuonna 1974.
Toinen jalka haudassa
Toinen jalka haudassa (One Foot in the Grave) oli brittiläinen tilannekomediasarja, jota BBC esitti vuosina 1990–2000. BBC:n vuonna 2004 järjestämässä yleisöäänestyksessä Toinen jalka haudassa valittiin kaikkien aikojen kymmenenneksi parhaaksi brittikomediaksi.
Sarjassa Richard Wilsonin ja Annette Crosbien esittämät Victor ja Margaret Meldrew yrittävät viettää normaalia eläkeläiselämää lähiössä, mutta Victorin temperamentti ja kyky vetää onnettomuuksia puoleensa aiheuttavat usein ongelmia.
MacPhersonin metroasema
MacPherson on Singaporen Mass Rapid Transit -metrojärjestelmän asema Geylangissa Singaporen keskisellä suuralueella. Se avattiin 17. huhtikuuta 2010 Circle Linen asemana. Siitä tuli myös Downtown Linen asema, kun linjan jatke avautui 21. lokakuuta 2017.
Ohkolanjoki
Ohkolanjoki on joki, joka virtaa Mäntsälän Ohkolasta Järvenpään Haarajoelle. Ohkolanjoki alkaa Keravanjärvestä ja laskee Haarajoella Keravanjokeen. Joki on 18 kilometriä pitkä.
Ohkolanjoen varrella on 22 hehtaarin laajuinen Ohkolanjokilaakson luonnonsuojelualue, jossa jokiuoma on luonnontilassa ja rannoilla kasvaa valtakunnallisesti arvokasta lehtokasvillisuutta. Laaksossa elää useita harvinaisia lajeja, muun muassa varjopatinayökkönen (Euchalcia modestoides), jonka ainoa tunnettu (1996) vakinainen esiintymispaikka Suomessa on Ohkolanjokilaakso.
Ohkolanjokeen on istutettu taimenia.
Vallabhbhai Patel
thumb|Vallabhbhai Patel Vallabhbhai Jhaverbhai Patel (31. lokakuuta 1875 – 15. joulukuuta 1950) oli intialainen itsenäisyystaistelija ja maan ensimmäinen sisäministeri. Patel teki elämäntyönsä Kongressipuolueessa.
Luettelo Terapian kappaleista
Tämä on luettelo rockyhtye Terapian levyttämistä kappaleista.
Maastohiihdon maailmancup 2006–2007
Maastohiihdon maailmancup 2006–2007 on historian 26. virallinen maastohiihdon maailmancup. Se alkoi 28. lokakuuta 2006 Düsseldorfista, Saksasta ja päättyi 25. maaliskuuta 2007 Falunissa, Ruotsissa.
Abdullah Öcalanin oikeudenkäynti
Abdullah Öcalanin oikeudenkäynti oli Turkin valtion vuonna 1999 käymä oikeusprosessi kurdijohtajaa ja Kurdistanin työväenpuolueen (PKK) perustajaa Abdullah Öcalania vastaan. Öcalan, jonka Turkin erikoisjoukot kaappasivat Keniasta Turkkiin, sai syytteet muun muassa separatismista, siviileihin kohdistuneesta väkivallasta ja maanpetoksesta. Hänet tuomittiin alun perin kuolemaan, mutta tuomio muutettiin vuonna 2002 elinkautiseksi vankeusrangaistukseksi. Euroopan ihmisoikeustuomioistuin kritisoi oikeudenkäyntiä vuonna 2005. Se ei pitänyt oikeudenkäyntiä reiluna eikä puolueettomana.
Öcalan on kärsinyt vankeusrangaistustaan eristyksissä İmralın vankilasaarella. Hänen oikeuttaan tavata asianajajiaan ja läheisiään on tiukasti rajoitettu. Hänen kannattajansa ovat vaatineet helpotuksia tapaamisoikeuksiin ja parannuksia vankilaoloihin sekä hänen vapauttamistaan. Öcalanin kannattajat ovat järjestäneet nälkälakkoja. Vuonna 2020 he järjestivät väkivallattoman sit-in-protestin Strasbourgissa, jossa sijaitsee useita Euroopan unionin rakennuksia. He ovat näin halunneet tuoda esille Öcalanin kohtelun ja kurdeihin kohdistuneet sortotoimenpiteet, jotka jatkuvat edelleen.
Greta Andersen
Greta Andersen (1. toukokuuta 1927 Kööpenhamina – 6. helmikuuta 2023 ) oli tanskalainen uimari ja olympiavoittaja.
Andersen saavutti olympiakultaa Lontoossa 1948, jossa hän voitti 100 metrin vapaauinnin finaalin ajalla 1.06,3. Hän ui 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä kolmannen osuuden ja sai hopeaa ajalla 4.29,6, kun hänelle henkilökohtaisella matkalla 0,2 sekunnin erolla hävinnyt Ann Curtis toi Yhdysvaltain joukkueen maaliin ensimmäisenä. Helsingin 1952 olympialaisissa Andersen sijoittui 400 metrin vapaauinnissa kahdeksanneksi ja 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä neljänneksi.
Andersen valittiin International Swimming Hall of Fameen 1969.
Aseidenriisunta
Aseidenriisunta (aseistariisunta) tarkoittaa sitä, että jokin valtio vapaaehtoisesti vähentää aseidensa määrää. Aseidenriisunnan käyttö rauhan välineenä perustuu oletukseen, että suuret asevoimat ja varustelutaso lisäävät valtioiden halua käyttää sotilaallista voimaa politiikan ensisijaisena välineenä.
YK:n ensimmäisen yleiskokouksen ensimmäinen päätöslauselma vuonna 1946 koski ydinaseriisuntaa. Kokouksessa perustettiin atomienergiakomissio. Tavanomaisen aseistuksen komissio perustettiin helmikuussa käsittelemään muiden kuin ydinaseiden käytön rajoittamista. YK:n atomienergiakomission (engl. United Nations Atomic Energy Commission, lyh. UNAEC) tehtäväksi annettiin atomienergian rakentavan käytön edistäminen ja sen tutkiminen, voidaanko joukkotuhoaseet jättää pois varusteluohjelmasta. Näistä kahdesta komissiosta, joiden työ oli lopetettu Yhdysvaltojen ja Neuvostoliiton erimielisyyksien takia, muodostui vuonna 1952 YK:n aseidenriisuntakomissio (United Nations Disarmament Commission). Marraskuussa 1948 YK:n yleiskokous oli myös hyväksynyt USA:n valtuuskunnan puheenjohtajan Bernard M. Baruchin toteuttamatta jääneen suunnitelman, joka oli tähdännyt ydinenergian tuotannon, kehittämisen ja käytön keskittämiseen kansainväliselle järjestölle. Nämä YK:n toimet osoittivat, että aseidenriisuntaa pidettiin toisen maailmansodan jälkeen keskeisenä rauhan ja kansainvälisen turvallisuuden menetelmänä.
Vuoden 1959 yleiskokouksessaan YK asetti kunnianhimoisen tavoitteen, että maailmassa toteutettaisiin yleinen ja täydellinen aseidenriisunta. Sen mukaan valtioilla olisi vain sellainen määrä aseistusta, joka olisi välttämätön sisäisen turvallisuuden takaamiseksi. Asian toteuttamiseksi Neuvostoliitto ja Yhdysvallat antoivat vuonna 1961 niin sanotun Zorin–McCloy-julkilausuman, jonka nimi juontuu pääneuvottelijoista Valerian Zorinista ja John McCloysta. Ohjelma haluttiin toteuttaa vaiheittain niin, ettei mikään valtio saisi suhteellista etua toisiin nähden. Julkilausuma oli yleisenä viitekehyksenä seuraaville neuvotteluille.
Tärkeimmäksi neuvotteluelimeksi perustettiin Geneven aseidenriisuntakomitea, joka aluksi käytti nimeä kahdeksantoista vallan komitea. Komiteaan valittiin Yhdysvallat, Iso-Britannia, Ranska, Italia, Kanada, Neuvostoliitto, Puola, Tšekkoslovakia, Romania, Bulgaria, Brasilia, Burma, Etiopia, Intia, Meksiko, Nigeria, Ruotsi ja Yhdistynyt Arabitasavalta. Kyseessä oli vuoden 1960 Kymmenen konferenssin laajentaminen kahdeksalla puolueettomalla valtiolla. Se aloitti kokouksensa Genevessä 27. tammikuuta 1966 ja keskeytti sen 25. elokuuta 1966 pääsemättä konkreettisiin tuloksiin. Vuonna 1969 sen jäsenmäärää kasvatettiin kahdeksalla ja 1974 viidellä valtiolla. Elimen nimi muutettiin vuonna 1974 muotoon Conference of the Committee on Disarmament (CCD). Nimi muuttui vuonna 1978 muotoon aseidenriisuntakomitea, ja jäseniksi saatiin siitä aiemmin puuttuneet Ranska ja Kiina. Käytännössä neuvottelut ovat aina koskeneet vain osittaista aseidenriisuntaa, ja niiden tuloksena on syntynyt lukuisia monenkeskisiä sopimuksia. Näitä ovat osittainen ydinkoekieltosopimus (1963), ulkoavaruuden rauhoittamissopimus (1967), sopimus ydinaseiden leviämisen estämisestä (1968), sopimus merenpohjan rauhoittamisesta (1971), sopimus biologisten aseiden kieltämisestä (1972) ja sopimus ympäristösodankäynnin kieltämisestä (1977). Vuonna 1981 sovittiin erillisessä YK:n asekonferenssissa sellaisten tavanomaisten aseiden kieltämisestä, jotka aiheuttaisivat tarpeettoman vakavia vammoja.
Ydinaseriisunnasta on tehty lukuisia sopimuksia vuodesta 1972 alkaen, joskin jo vuonna 1968 oli sovittu, ettei ydinaseita tai alan osaamista saa levittää uusiin maihin.
Euroopan turvallisuus- ja yhteistyökonferenssin (Etyk) alkuvaiheissa 1970-luvun alussa ei käsitelty aseidenriisuntaa. Sen sijaan asiaan kehitettiin uusi lähestymistapa, luottamusta lisäävät toimet. Siihen liittyviä päätöksiä olivat muun muassa asevalvontaan liittyvä Avoin taivas -sopimus (1992) ja ydinainevalvonta.
Gillian Anderson
Gillian Leigh Anderson (s. 9. elokuuta 1968 Chicago, Illinois) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja kirjailija. Hänet tunnetaan erityisesti roolistaan FBI-erikoisagentti Dana Scullyna televisiosarjassa Salaiset kansiot sekä sarjan pohjalta tehdyistä elokuvista. Sen lisäksi hän on näytellyt useissa muissakin televisiosarjoissa, elokuvissa ja teatterissa ja kirjoittanut muun muassa fantasiakirjatrilogian.
Nuoruus ja opiskelu
Gillian Anderson syntyi Yhdysvaltojen Chicagossa 9. elokuuta 1968. Hänen vanhempansa olivat Rosemary ja Homer Anderson. Rosemary työskenteli tietokoneanalyytikkona ja Homer omisti tuotantoyhtiön. Gillian oli pieni, kun perhe muutti Puerto Ricoon ja sieltä pian Englantiin. Perhe muutti takaisin Yhdysvaltoihin Gillianin ollessa 11-vuotias. Perheeseen kuului Gillianin lisäksi myös kaksi nuorempaa lasta, Zoe ja Aaron.
Andersonit asettuivat Yhdysvalloissa Michiganin Grand Rapidsiin. Anderson suunnitteli high school -aikana uraa meribiologina, mutta hän kiinnostui näyttelemisestä osallistuttuaan yhteisöteatteritoimintaan. Anderson valmistui vuonna 1986 high schoolista ja meni sen jälkeen opiskelemaan DePaulin yliopiston Goodman Theatreen. Valmistuttuaan yliopistosta hän kävi Cornellin yliopiston kuninkaallisen kansallisteatterin järjestämän kesäkurssin.
Teatterista Salaisiin kansioihin
Anderson oli saanut teatterikoulutuksen, joten hän muutti New Yorkiin etsimään läpimurtoansa teatterilavoille. Hän sai heti huomiota ensimmäisestä roolistaan Off Broadway -näytelmässä Absent Friends. Hänet palkittiin siitä vuonna 1991 Theatre World -palkinnolla. Sen jälkeen hän näytteli The Philanthropist -näytelmässä ja itsenäisessä elokuvatuotannossa.
The Philanthropistia tehdessään Anderson tapasi nuoren miehen, jonka kanssa hän muutti Los Angelesiin. Siellä Anderson pyrki ensin elokuviin, mutta oltuaan melkein vuoden työttömänä hän alkoi hakea myös televisiorooleja. Läpimurtonsa Anderson teki vuonna 1993 alkaneessa Salaisissa kansioissa. Sarjan luoja ja tuottaja Chris Carter piti Andersonista, mutta FOX-televisiokanava vaati rooliin Andersonia ”seksikkäämpää” näyttelijää. Carterin tuella Anderson kuitenkin lopulta valittiin Dana Scullyn rooliin.
Anderson näytteli Salaisissa kansioissa skeptistä tieteilijää ja lääkäriä Dana Scullyä, joka tutki FBI:ssä parinsa Fox Mulderin, jota näytteli David Duchovny, kanssa paranormaaleja tapauksia. Salaisista kansioista muodostui osittain Andersonin ja Duchovnyn kemian ansiosta 1990-luvun suosituimpia televisiosarjoja. Vuosina 1993–2002 esitetystä sarjasta Anderson voitti muun muassa kaksi kertaa SAG-palkinnon sekä Emmyn ja Golden Globen naispääosasta draamasarjassa.
Salaisten kansioiden aikana Anderson teki myös joitakin elokuvia. Vuonna 1998 julkaistiin sarjaan perustunut X-Files – taistelu tulevaisuudesta ja Ystävykset sekä vuonna 2000 Sydän vieraassa talossa. Siitä hän sai brittiläisen independent-elokuvien palkinnon parhaasta naispääoasta.
Keskittyminen brittituotantoihin
thumb|Gillian Anderson ja [[Salaiset kansiot|Salaisten kansioiden vastanäyttelijänsä David Duchovny vuonna 2013.]] Anderson muutti Salaisten kansioiden jälkeen takaisin Lontooseen, missä hän palasi myös teatterilavoille. Hän näytteli syksystä 2002 helmikuulle 2003 Michael Wellerin näytelmässä What the Night Is For. Teatterista Anderson jatkoi muihin brittituotantoinsa. Hän näytteli muun muassa televisiosarjassa Kolea talo (2005) sekä elokuvissa The Last King of Scotland (2006) ja Straightheads (2007). Toinen Salaiset kansiot -elokuva X-Files: Usko koetuksella julkaistiin vuonna 2008.
Anderson näytteli vuonna 2009 näytelmässä Nukkekoti, mistä hän oli Olivier-palkintoehdokkaana. Televisiossa Anderson näytteli vuonna 2010 Edvard VIII:n tulevaa vaimoa Wallis Simpsonia minisarjassa Pieni ihmissydän, josta hän sai ehdokkuuden Baftan televisiopalkintoon, ja vuonna 2011 hän esiintyi minisarjassa Suuria odotuksia. Tennessee Williamsin näytelmän Viettelyksen vaunu vuoden 2014 tuotannosta Anderson keräsi kehuja. Hän toisti roolinsa kaksi vuotta myöhemmin New Yorkissa. Britanniassa Anderson palkittiin roolistaan Evening Standardin teatteripalkinnolla.
Andersonin 2010-luvun televisiosarjoihin kuuluvat myös BBC Twon ja RTÉ Onen yhteistuotanto The Fall (2013–2016) ja NBC:n Hannibal (2013–2015). Ensin mainitussa Anderson näytteli etsivä Stella Gibsonia ja jälkimmäisessä Hannibal Lecterin psykiatria. Anderson palasi agentti Dana Scullyksi Salaisten kansioiden kymmenennelle (2016) ja yhdennelletoista (2018) tuotantokaudelle. Kesällä 2018 puolestaan sai ensi-iltansa komediaelokuva The Spy Who Dumped Me, jossa Andersonilla on komediallinen rooli. Vuonna 2020 Anderson esittää Netflixin The Crown -draamasarjan neljännellä tuotantokaudella Margaret Thatcheria.
Kirjailijana
Anderson on 2010-luvulla tehnyt uraa myös kirjailijana. Hän on kirjoittanut Jeff Rovinin kanssa niin sanotun The EarthEnd Saga -trilogian. Kirjasarja seuraa Caitlin O’Hara -nimistä lastenpsykologia, joka tutkii paranormaaleja tapahtumia. Sarjaan kuuluvat teokset Liekkien näkijät (2014), Jään salaisuudet (2015) ja The Sound of Seas (2016). Jennifer Nadelin kanssa Anderson kirjoitti vuonna 2017 ilmestyneen itseapukirjan We: A Manifesto for Women Everywhere.
Yksityiselämä
thumb|Anderson raskaana vuonna 2008. Anderson oli vuosina 1994–1997 naimisissa Clyde Klotzin kanssa. Klotz toimi Salaisissa kansioissa apulaisohjaajana. He saivat syksyllä 1994 tyttären. Tyttären kummisetä on Salaisten kansioiden luoja Chris Carter, ja hänen mukaansa on nimetty sarjan kolmannen tuotantokauden jakso ”Piper Maru”.
Anderson on feministi ja kasvissyöjä. Hän on asunut Lontoossa vuodesta 2002.
Anderson meni toista kertaa naimisiin vuonna 2004, kun hänet vihittiin elokuvantekijä Julian Ozannen kanssa. Pari erosi vuonna 2006, ja pian sen jälkeen Anderson alkoi seurustella liikemies Mark Griffithsin kanssa. Andersonilla on Griffithsin kanssa kaksi lasta (s. 2006 ja 2008). Pari erosi vuonna 2012.
Princess (kappale)
Princess on Diablon ensimmäinen single. Se julkaistiin vuonna 1999 omakustanteena.
Länsimies
Länsimies on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Alpine A110 (2017)
Alpine A110 on Renault’n omistaman Alpinen vuodesta 2017 lähtien valmistama kaksiovinen coupé-korinen urheiluauto, jonka myötä Renault herätti Alpine-merkkinsä uudelleen eloon. Malli lainaa nimensä ja muotoilun piirteensä alkuperäiseltä A110:ltä.
Alpine A110 esiteltiin Geneven autonäyttelyssä maaliskuussa 2017. Keskellä sijaitseva moottori on turboahdettu 1,8-litrainen, ja se tuottaa tehoa 249 hevosvoimaa ja vääntöä 320 newtonmetriä. Voima välitetään takapyörille seitsemänvaihteisella kaksoiskytkinvaihteistolla. Kevyen alumiinirakenteensa ansiosta A110 painaa vain 1 080 kilogrammaa.
Ensimmäiset A110-autot olivat Première Edition -erikoismalleja, joita valmistettiin Alpinen perustamisvuoden kunniaksi 1 955 kappaletta.
Toivo Jaatinen
Toivo Jaatinen (1. elokuuta 1926 Sortavalan maalaiskunta – 14. marraskuuta 2017 Nurmijärvi ) oli suomalainen kuvanveistäjä, joka tunnettiin parhaiten mitaleistaan.
Jaatinen opiskeli kuvataidetta Helsingissä Taideteollisessa keskuskoulussa ja Taideakatemian koulussa. Jaatisen ensimmäinen mitali oli vuonna 1962 Rautatiehallitukselle toteutettu Kontiomäki – Taivalkoski. Tämän jälkeen hän suunnitteli useita mitaleita ja voitti neljä kertaa Suomen Mitalitaiteen Killan vuosimitalikilpailun (1965, 1967, 1973 ja 1994). Kilta myös valitsi Jaatisen teoksen Pisanello kaikkien aikojen suomalaiseksi mitaliksi.
Jaatinen voitti Säveltäjämestari-luonnoksellaan Sibelius-Seuran valtakunnallisen Sibelius-monumenttikilpailun vuonna 1961. Tuota teosta ei kuitenkaan toteutettu, vaan myöhemmin toteutusvaiheessa päädyttiin Eila Hiltusen kilpailutyöhön. Vuonna 1986 julkistettiin kuitenkin Jaatisen voittaneen kilpailuluonnoksen osaan pohjautuva Sibelius-patsas Pihkovassa ja vuonna 1987 samanlainen Sibeliuksen pää Kuopion musiikkikeskuksen aulatilassa.
Jaatinen asui Nurmijärvellä, jossa on esillä useita hänen töitään vuodesta 1964 lähtien. Muun muassa Nurmijärven kirjaston edustalla oleva teos Seitsemän veljeksen tie ja seurakuntakeskuksessa oleva reliefi Vuorisaarna ovat Jaatisen tekemiä.
Jaatinen toimi lisäksi taideopettajana Valtion hammasteknikkokoulussa, opettajana Teknillisessä korkeakoulussa ja Suomen Taideakatemian koulussa. Hänet palkittiin vuonna 2002 Pro Finlandia -mitalilla ja Amerikan numismaatikkojen seuran J. Sanford Saltus -palkinnolla.
Jaatinen voitti yhdessä Ossi Somman kanssa Maalaiskuntien kunnallishallinnon 100-vuotisveistoskilpailun ensimmäisen palkinnon vuonna 1964. Voittanut teos Jäiden lähtö paljastettiin seuraavana vuonna Tuusulassa silloisessa Maalaiskuntien liiton koulutuskeskuksessa, nykyisessä Gustavelundin kokoushotellissa.
Stone (albumi)
Stone on metalliyhtye Stonen vuonna 1988 julkaistu ensimmäinen pitkäsoitto. Levyn tuottivat Mikko Karmila ja Stone. Levyltä on julkaistu singlenä kappale ”Real Delusion”. Albumin tunnetuimmaksi kappaleeksi on noussut avausraita "Get Stoned", joka on Suomen metallipiireissä erittäin tunnettu.
Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 8, ja se pysyi listalla yhteensä 15 viikkoa.
Vereinigte Flugtechnische Werke
Vereinigten Flugtechnischen Werke (VFW) oli bremeniläinen ilmailu- ja avaruusteollisuusyritys, joka pohjautui Focke-Wulf -yhtiöön. Se syntyi joulukuussa 1963, kun Weserflug-yhtiö (Weser Flugzeugbau) ja Focke-Wulf yhdistyivät. Yhdistyminen oli jatkoa sille, että Focke-Wulf, Weserflug, ERNO ja Hamburger Flugzeugbau yhdistivät rakettitekniikan osaamisensa alliansiksi. Vuonna 1964 Heinkel liittyi siihen.
Toukokuussa 1969 Fokker yhdistyi VFW:hen ja syntyi VFW-Fokker, joka purettiin vuonna 1980. Vuonna 1981 Messerschmitt-Bölkow-Blohm (MBB) osti VFW:n. MBB päätyi vuonna 1989 osaksi DASAa. Välillisesti VFW jatkaa osana EADSia. ERNO/VRF-osastosta tuli vuonna 2003 EADS Space Transportation, tätä ennen se oli EADS Astriumin sisällä.
Henkivartija
thumb|[[Yhdysvaltain salainen palvelu|Salainen palvelu vartioi Yhdysvaltain entistä First Ladyä Laura Bushia tämän ollessa vierailulla New Orleansissa.]]
Vereinigte Flugtechnische Werke
Yhtiö kehitti 1960-luvun lopulla VFW-614-matkustajalentokoneen. Sitä tilasi muun muassa Luftwaffe. DLR käyttää edelleen näitä koneita tutkimuskäytössä.
Henkivartija
Henkivartijalla tarkoitetaan Suomessa vartioimisliikkeen vartijaa, poliisia tai muuta viranomaista, joka toimii henkilösuojaustehtävässä.
Vereinigte Flugtechnische Werke
Yhtiö osallistui seuraavien lentokoneiden tuotantoon: Nord Noratlas, C-160 Transall, Tornado ja Airbus A300.
Henkivartija
Vartijan suorittama henkilösuojaustehtävä on yksi yksityisistä turvallisuuspalveluista annetussa laissa vartioimisliikkeille kuuluvista työtehtävistä eli jos tehtävää suorittaessa suorittaja saa korvausta työstään, kuuluu tehtävä vartioimisliikkeelle. Henkilösuojaustehtävä voi koskea tiettyä henkilöä tai pientä ryhmää, ja siitä on tehtävä toimeksiantosopimus. Suomessa henkilönsuojausta suorittavalla vartijalla ei ole erityisiä oikeuksia, mutta hän voi käyttää esimerkiksi kaikille kuuluvaa hätävarjeluoikeutta itsensä tai toisen suojaamiseksi.