cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Caisses Desjardins
Yhdysvaltalainen Global Finance Magazine luokitteli Caisses Desjardins -pankkiryhmän keskustoimipisteen maailman 19. ja Kanadan 3. turvallisimmaksi liikepankiksi vuonna 2016. Samalla maailmanlistalta esimerkiksi ruotsalainen Nordea löytyi sijalta 15 ja suomalainen OP-osuuspankkiryhmä sijalta 31.
The New Moon
The New Moon on vuonna 1919 ensi-iltansa saanut Chester Witheyn ohjaama yhdysvaltalainen mykkä melodraamaelokuva, jonka pääosassa on Norma Talmadge. The New Moon perustuu H. H. Van Loanin tarinaan. The New Moon kertoo venäläisestä prinsessasta, joka yrittää taistella korruptoituneen diktaattorin uutta hallintojärjestelmää vastaan.
Elokuvan tuottajana oli Joseph M. Schenck ja tuotantoyhtiönä Norma Talmadge Film Corporation. The New Moon sai Yhdysvaltain ensi-iltansa 11. toukokuuta vuonna 1919. Ilmestyessään The New Moon oli suuri yleisömenestys. Kun elokuva sai New Yorkin ensi-iltansa, Rivoli Theatre oli niin täynnä katsojia, ettei itse Talmadge sisarineen päässeet katsomaan sitä. Estääkseen liikaa tungosta poliisi lopetti lipunmyynnin. Select Pictures Corporation vastasi elokuvan teatterilevityksestä. The New Moonin kokonaan säilynyttä kopiota säilytetään Yhdysvaltain kongressin kirjaston elokuva-arkistossa.
Sotilaan isä
Sotilaan isä (Džariskatsis mama, ven. Otets soldata) on Revaz Tškheidzen ohjaama neuvostoliittolainen värillinen sotaelokuva vuodelta 1965. Ohjaaja laati käsikirjoituksen yhdessä Suliko Žgentin kanssa. Elokuvaa pidetään gruusialaisen elokuvan huippusaavutuksiin kuuluvana.
Nimihenkilöä näyttelevä Sergo Zakariadze palkittiin roolistaan Moskovan elokuvajuhlilla.
Juoni
Vanha ja yksinkertaisen oloinen georgialainen viininviljelijämies lähtee sotilassairaalaan tapaamaan sodassa haavoittunutta poikaansa. Perillä hän kuulee poikansa palanneen jo palvelukseen ja päättää itse lähteä rintamalle tapaamaan poikaansa. Vanha mies ei pysty palaamaan kotikyläänsä, vaan värväytyy puna-armeijaan ja ajautuu toisen maailmansodan tapahtumien keskipisteeseen, kilpajuoksuun kohti Berliiniä. Vasta rauhan hetkellä hän löytää poikansa haavoittuneena, ja tämä kuolee hänen käsivarsilleen.
Jääkiekko talviolympialaisissa 2022 – miesten kokoonpanot
Talviolympialaisten 2022 jääkiekon miesten turnaukseen osallistuvien joukkueiden kokoonpanot.
Kanada
Päävalmentaja: Claude Julien
Kiina
Päävalmentaja: Ivano Zanatta
Saksa
Päävalmentaja: Toni Söderholm
Yhdysvallat
Päävalmentaja: David Quinn
Tšekki
Päävalmentaja: Filip Pešán
Tanska
Päävalmentaja: Heinz Ehlers
ROC
Päävalmentaja: Aleksei Žamnov
Sveitsi
Päävalmentaja: Patrik Fischer
Suomi
Päävalmentaja: Jukka Jalonen
Latvia
Päävalmentaja: Harijs Vītoliņš
Slovakia
Päävalmentaja: Craig Ramsay
Ruotsi
Päävalmentaja: Johan Garpenlöv
Mariela Idivuoma
Mariela Idivuoma (s. 12. helmikuuta 1976) on ruotsalais-saamelainen freelance-toimittaja. Hän on työskennellyt SVT:llä saamenkielisen Ođđasat-uutislähetyksen uutistenlukijana. Idivuoman kumppani on Håvard Klemetsen, jonka kanssa hän elää Tromssassa. Heillä on yhteinen poika.
Mary McAleese
Mary Patricia McAleese (iiriksi Máire Pádraigín Mhic Ghiolla Íosa, s. 27. kesäkuuta 1951 Belfast) toimi Irlannin kahdeksantena presidenttinä. McAleese valittiin Irlannin presidentiksi ensimmäisen kerran vuonna 1997 ja uudestaan (ilman vastaehdokkaita) vuonna 2004. Vuonna 2011 hän ei voinut enää asettua ehdolle. Häntä seurasi virassa Michael D. Higgins. Ennen valintaansa presidentiksi McAleese toimi lakinaisena, journalistina ja tutkijana yliopistossa.
McAleesesta tuli maailman ensimmäinen naispuolinen presidentti, joka valittiin virkaan suoraan toisen naispresidentin jälkeen. Ennen McAleesea Irlannin presidenttinä toimi Mary Robinson.
Loistavan jaden ritarikunta
pienoiskuva|Ritarikunnan mitali ja nauha pienoiskuva|Taiwanin presidentti [[Tsai Ing-wen myöntää Loistavan jaden ritarikunnan mitalin Hondurasin presidentille, Juan Orlando Hernándezille.]] Loistavan jaden ritarikunta on Kiinan tasavallan korkein mahdollinen siviileille jaettava ansiomerkki. Nykyään se voidaan myöntää ainoastaan valtionpäähiehille. Ansiomerkki on perustettu vuonna 1933. Presidentin lisäksi myös presidentin osoittama lähettiläs voi tarvittaessa toimittaa ansiomerkin.
Luettelo Norjan oikeusministereistä
Tämä on luettelo Norjan oikeusministereistä. Oikeus- ja poliisiministeriö perustettiin 17. marraskuuta 1818 yhdistämällä toinen ja kolmas ministeriö. Alkuperäiset ministeriöt perustettiin 30. marraskuuta 1814.
Abbé Pierre
thumb|Abbé Pierre Abbé Pierre, isä Pierre, (alkup. nimi Henri Grouès, G.O.Q. 5. elokuuta 1912 Lyon – 22. tammikuuta 2007 Pariisi) oli ranskalainen pappi ja parlamentaarikko, joka perusti kansainväliseksi kasvaneen Emmaus-liikkeen Pariisissa vuonna 1949. Abbé Pierre oli katolinen pappi. Hän toimi toisen maailmansodan aikana Ranskan vastarintaliikkeessä ja avusti tuhansia juutalaisia sekä muita poliittisesti vainottuja ihmisiä pakenemaan Sveitsiin tai Algeriaan. Hän avusti muun muassa presidentti Charles de Gaullea pakenemaan maasta.
Sodan jälkeen hän havahtui asunnottomien ja köyhien hädälle. Hän avasi Pariisissa ovensa muutamalle yhteiskunnan syrjimälle miehelle ja pyysi heidän apuaan auttaakseen toisia. Tästä syntyi Emmaus-liike, jonka periaatteena on pyrkiä auttamaan itseä ja toisia. Liike on laajentunut maailmanlaajuiseksi, poliittisesti ja uskonnollisesti riippumattomaksi liikkeeksi. Liike tunnetaan yhteisöistään, kirpputoreistaan ja kehittyneestä kierrätystoiminnastaan.
Suomessa Emmaus-toiminta alkoi 1960-luvulla.
Abbé Pierre oli yhteiskunnallisesti aktiivinen henkilö, ja hänet äänestettiin monena vuonna Ranskan suosituimmaksi henkilöksi; vuonna 2003 hän jätti jalkapallotähti Zinédine Zidanen toiselle sijalle. Vuonna 2006 hän sijoittui Charles de Gaullen ja Louis Pasteurin jälkeen kolmanneksi television Kaikkien aikojen suurin ranskalainen -kyselyssä.
Abbé Pierre eli viimeiset vuotensa Rouenissa, Luoteis-Ranskassa. Hän kuoli keuhkokuumeeseen 22. tammikuuta 2007 pariisilaisessa sairaalassa.
Lihantuotannon ympäristövaikutukset
Lihantuotannon ympäristövaikutukset vaihtelevat eri puolilla maailmaa maataloudessa käytettyjen toimintatapojen vuoksi. Kaikilla maatalouskäytännöillä on havaittu olevan erilaisia ympäristövaikutuksia. Lihantuotannossa käytetyt fossiiliset polttoaineet, eläinten metaani, jätevesi sekä veden ja maankäyttö vaikuttavat ympäristöön. Lihaa tuotetaan erilaisilla menetelmillä, kuten luonnonmukaisella viljelyllä, vapaalla viljelyllä, intensiivisellä kotieläintuotannolla, toimeentulon maataloudella, metsästyksellä ja kalastuksella.
Yhdistyneiden kansakuntien elintarvike- ja maatalousjärjestön (FAO) julkaisemassa vuoden 2006 raportissa Livestock’s Long Shadow (”Eläinten pitkä varjo”) todetaan, että ”karjankasvatus on merkittävä tekijä monille ekosysteemeille ja koko planeetalle. Maailmanlaajuisesti se on yksi suurimmista kasvihuonekaasujen lähteistä ja yksi suurimmista tekijöistä biologisen monimuotoisuuden häviämisessä. Kehittyneissä ja kehittyvissä maissa se on ehkä suurin veden saastumisen lähde.” (Tässä siipikarja luetaan karjaksi.) Vuoden 2017 tutkimuksessa, joka julkaistiin lehdessä Carbon Balance and Management, todettiin, että eläinten tuotannon maailmanlaajuiset metaanipäästöt ovat 11 prosenttia korkeammat kuin aiemmat arviot, jotka perustuvat hallitustenvälisen ilmastonmuutospaneelin tietoihin. Osa näistä vaikutuksista johtuu karjatalousalan muista tuotteista, kuten villa, muna ja maitotaloustuotteet. Osa ympäristövaikutuksista johtuu voiman lähteenä käytetyistä eläimistä, joita arvioidaan olevan puolella maailman viljelysmaista. Lihaa pidetään yhtenä tärkeimmistä tekijöistä nykyiseen kuudenteen joukkosukupuuttoon. Science-lehdessä heinäkuussa 2018 julkaistussa katsauksessa todetaan, että lihan kulutus kasvaa elintason kasvun ja väestönkasvun seurauksena ja voi vaikuttaa biologiseen monimuotoisuuteen.
== Kulutus ja tuotannon kehitys == Lihan kysynnän muutokset voivat muuttaa lihantuotannon ympäristöhaittoja vaikuttamalla siihen, kuinka paljon lihaa tuotetaan. On arvioitu, että maailmanlaajuinen lihan kulutus voi kaksinkertaistua vuosina 2000–2050, lähinnä maailman väestön lisääntymisen seurauksena, mutta myös osittain lihan kulutuksen lisääntyessä asukasta kohden (suuri osa kulutuksesta henkeä kohden kasvaa kehitysmaissa). Siipikarjanlihan maailmanlaajuinen tuotanto ja kulutus ovat viime aikoina kasvaneet yli viisi prosenttia. Trendit vaihtelevat karjankasvatusalalla. Esimerkiksi sianlihan kokonaiskulutus henkeä kohti on lisääntynyt viime aikoina (lähes kokonaan Kiinan kulutuksen muutosten vuoksi), kun taas märehtijöiden lihan henkeä kohti laskettu kokonaiskulutus on laskenut.
Laiduntaminen ja maankäyttö
Vapaaseen eläintuotantoon tarvitaan laiduntamista varten maata. Joissakin paikoissa tämä on johtanut maankäytön muutoksiin. FAO:n mukaan ”Karjatilan aiheuttama metsien häviäminen on yksi tärkeimmistä syistä eräiden ainutlaatuisten kasvi- ja eläinlajien häviämiseen Keski- ja Etelä-Amerikan trooppisissa sademetsissä sekä hiilidioksidin vapautuminen ilmakehään.”
Eläinten kasvattaminen ihmisravinnoksi on noin 40 % teollisuusmaiden maataloustuotannon kokonaismäärästä. Laiduntaminen vie 26 % maapallon jäättömästä maanpäällisestä pinnasta ja rehukasvien tuotanto vie noin kolmanneksen kaikista viljelysmaista.
Maan laadun heikkeneminen voi johtua liiallisesta laiduntamisesta, koska eläimet poistavat maaperästä paljon tarpeellisia ravintoaineita nopeammin kuin maa toipuu. Vuonna 2002 Yhdysvaltain maankäytön toimisto (Bureau of Land Management) tutki laidunmaiden terveyttä. Kun noin kolmasosa oli arvioitu, BLM arvioi, että 16 prosenttia laitumista ei täyttänyt terveysvaatimuksia nykyisten laiduntamistapojen tai laiduntamistäärien vuoksi. Liialliseen laiduntamiseen liittyvä maaperän eroosio on suuri ongelma monilla maailman kuivilla alueilla. Yhdysvalloissa kuitenkin maaperä kuluu vähemmän karjan kasvatukseen käytetyillä laidunmailla kuin viljan tuotantoon käytetyillä mailla.
Laiduntamisen ympäristövaikutukset voivat olla positiivisia tai negatiivisia, riippuen hoidon laadusta ja laiduntamisella voi olla erilainen vaikutus eri maaperiin ja erilaisiin kasveihin. Laiduntaminen voi joskus vähentää ja joskus lisätä nurmen ekosysteemien biologista monimuotoisuutta. Tutkimuksessa, jossa verrattiin Yhdysvaltojen laidunmaita ja muita nurmikoita, todettiin laidunmaissa olevan jonkin verran alhaisempi hiilipitoisuus, mutta korkeampi typpipitoisuus. Sitä vastoin toisessa tutkimuksessa todettiin, että laidunnetussa maaperässä oli enemmän orgaanista hiiltä ja enemmän typpeä kuin laiduntamattomilla mailla. Yhdysvaltojen Piemonten alueen aikaisemmin heikentyneessä maaperässä hyvin hoidettu laiduntaminen johti sekä hiilen että typen sekvestraation (talteenoton) voimistumiseen verrattuna laiduntamattomaan maahan. Tällainen hiilen ja typen sekvestraation lisääntyminen voi auttaa vähentämään kasvihuonekaasupäästöjä. Joissakin tapauksissa ekosysteemin tuottavuus voi lisääntyä laiduntamisen vaikutuksesta ravinnekiertoon.
Nautaeläinten yhteys kasvaviin ilmakehän kasvihuonekaasuihin
Märehtijöillä on neljä mikrobeja sisältävää mahalaukkua. Mikrobit auttavat ruoansulatuksessa. Jotkut näistä mikrobeista (metanogeenit) tuottavat metaania aineenvaihdunnan sivutuotteena. Kun nautaeläimet nielevät ruoan, ruoka menee ensin pötsiin, jossa mikrobit alkavat hajottaa kuitua. Seuraavaksi ruoka kulkeutuu verkkomahaan, missä siitä muodostuu pallomainen märepala. Sen lehmä oksentaa takaisin suuhun ja pureskelee sitä toiseen kertaan eli märehtii. Tässä vaiheessa metaania pääsee ilmaan. Kun lehmä nielaisee märepalan uudelleen, se menee satakertaan. Sieltä ravinto menee juoksutusmahaan ja edelleen suolistoon. Naudan ulostaessa ilmaan pääsee vielä metaania, mutta vain noin 5 % metaanin kokonaispäästöstä. Tätä prosessia kutsutaan suolistokäymiseksi.
Francesco Guami
Francesco Guami (n. 1544 – 1602) oli italialainen säveltäjä ja pasunisti. Myös hänen veljensä, Gioseffo Guami oli säveltäjä.
Lihantuotannon ympäristövaikutukset
Nautaeläinten yhteys kasvaviin ilmakehän kasvihuonekaasuihin
Naudan suolistokaasussa on noin 27 % metaania, 66 % hiilidioksidia, typpeä 7 % ja loppu muodostuu hapesta ja vedystä. Kaikesta ilmakehään päätyvän metaanin lähteistä eläinten jätteet muodostavat 5 %, kun taas eläinten suolisto tuottaa 16 %. Yhdessä nämä muodostavat 21 % ilmakehään päästetystä metaanista. Luonnon kosteikot päästävät 22 % ilmakehään vapautuvasta metaanista.
Francesco Guami
Guami syntyi Italiassa ja opiskeli Venetsiassa. Hän soitti vuosina 1568–1580 pasuunaa Münchenissä. Myöhemmässä elämässään Guami työskenteli maestro di cappellana Udinessa, Venetsiassa ja Luccassa.
Lihantuotannon ympäristövaikutukset
Nautaeläinten yhteys kasvaviin ilmakehän kasvihuonekaasuihin
Noin 95 % naudan tuottamasta metaanista tulee röyhtäilynä, loput pieruna. Metaani nopeuttaa kasvihuoneilmiötä ja on 84 kertaa haitallisempi kuin hiilidioksidi. Kun metaania ja muita kasvihuonekaasuja pääsee ilmakehään enemmän, lämpötila nousee maailmanlaajuisesti, koska kasvihuonekaasut imevät infrapunasäteilyä, joka on lämpösäteilyä. Metaanipitoisuus on kasvanut kiihtyvästi vuodesta 1984 lähtien ja sen ennustetaan jatkuvan.
Francesco Guami
Francesco Guami julkaisi kaikkiaan kolme kirjaa madrigaaleja ja yhden ricercareja.
Lihantuotannon ympäristövaikutukset
Nautaeläinten yhteys kasvaviin ilmakehän kasvihuonekaasuihin
Yhdysvallat on neljänneksi suurin naudanlihan kuluttaja ja 16. suurin maidon kuluttaja maailmassa. Yhdysvaltalaiset kuluttavat neljä kertaa lihaa verrattuna maapallon keskiarvoon. Jokainen yhdysvaltalainen kuluttaa vuosittain keskimäärin noin 600 kiloa naudanlihaa ja maitotuotteita. Yhdysvaltalainen syö keskimäärin noin 50 kiloa naudanlihaa vuosittain. Suomessa Lihatiedotus raportoi, että lihan kulutus on kasvanut viimeisten vuosien aikana. Kasvu tulee vaalean lihan, erityisesti broilerin, kulutuksen kasvusta. Kokonaiskulutus on kasvanut vuodesta 1950 vuoteen 2017 noin 2,8-kertaiseksi. Naudanlihan kulutus on kasvanut vastaavasti noin 1,6-kertaiseksi.
Ilmakehään vapautuvan metaanin määrän vähentämiseen on keinoja. Naudan ruoansulatuksen parantaminen vähentää metaanin pääsyä ilmakehään. Naudan rehu voidaan jauhaa hienommaksi ja siten nopeuttaa ruoansulatusta ja vähentää ruoansulatukseen kuluvaa energiaa. Nautojen ruokavalioon voidaan lisätä valkosipulia, joka estää suolistossa olevia mikro-organismeja tuottamasta metaania. Kun tutkijat lisäsivät lehmien ruokavalioon metaanipäästöjä vähentävää 3-nitrooksipropanolia, karjan paino lisääntyi, koska eläimet käyttivät vähemmän energiaa ruoan sulattamiseen. Tutkimuksia on tehty lisäämällä runsaasti tanniinia sisältäviä kasveja märehtijöiden ruokavalioon, mikä myös vähentää nautojen metaanipäästöjä. Naudan metaanipäästöjen vähentämiseen tähtäävät keinot eivät ole olleet kustannustehokkaita, mikä estää nykyisiä viljelijöitä ja karjankasvattajia ottamasta niitä käyttöön.
Toinen tapa vähentää ilmakehään vapautuvaa metaania on muuttaa ihmisten ruokailutapoja. Jos karjankasvatuksen tuotteiden kysyntä vähenee, vähenee karjan pitokin. Ympäristötietoinen ruokavalion muuttaminen ja lehmän rehun muuttaminen vähentävät tehokkaasti naudan metaanipäästöjä ilmakehään.
Voimavarat
Virtuaalinen vedenkäyttö (tuotteen tai palvelun koko elinkaaren aikana kulutettu vesimäärä) kotieläintuotannossa sisältää rehun tuottamiseen käytetyn veden. Virtuaalinen vedenkäyttö ei kuitenkaan aina kerro veden käytön ympäristövaikutuksta. Esimerkiksi alueella, jolla sataa paljon, pohjaveden pinta nousee. Näillä alueilla virtuaalisen veden käyttö tuotettua ruokakiloa kohti voi olla jopa tuhansia litroja. Joillakin alueilla, joilla sataa vähän, karjanhoito voi olla veden käytön näkökulmasta kestävämpää kuin viljely, vaikka virtuaalinen veden käyttö on suurempi tuotettua ruokakiloa kohti. Kuivahko maa, jota ei keinokastella, voi ylläpitää nurmikon ekosysteemejä pysyvästi. Niinpä hyvin hoidettu laiduntavan karjan tai lampaiden tuotanto, jolla on kestävä vedenkäyttö, on perusteltua. Sitä vastoin paljon vettä vaativat kasvit voivat olla kestämättömiä pitkällä tähtäimellä.
Jotkin laidunmaat eivät sovellu ruokaviljan tuotantoon, mutta karjaa voidaan kasvattaa niillä ilman keinokastelua.
Noin 37 prosenttia Yhdysvaltain makean veden käytöstä kuluu kasteluun, ja noin 42 prosenttia Yhdysvaltain kasteluvedestä otetaan pohjavedestä. Karjan ravitsemiseen ja rehun tuotantoon käytetyn kasteluveden on arvioitu muodostavan noin 9 prosenttia makean veden käytöstä Yhdysvalloissa. Pohjaveden ehtyminen on huolestuttavaa joillakin alueilla kestävyyskysymysten vuoksi. Näillä alueilla keinokastelua vaativan karjanrehun tuotanto ei ole pitkällä tähtäimellä kestävää. Sadeveteen turvautuva maanviljely tuottaa kuitenkin suurimman osan Pohjois-Amerikan karjanrehusta, joka on pääosin maissia. Voidaan päätellä, että Yhdysvaltojen karjan ja siipikarjan rehuksi käytetyn viljan tuotanto ei juurikaan pienennä vesivaroja ja että rehuviljelyn keinokastetelu vie pienen osan Yhdysvaltojen kasteluveden käytöstä. Alueilla, joilla pohjavettä käytetään keinokasteluun, on kuitenkin syytä seurata pohjaveden korkeutta, jotta pohjaveden mahdollinen aleneminen huomattaisiin ajoissa.
Vaikutukset vesiekosysteemeihin
Länsi-Yhdysvalloissa karjan laiduntaminen on vaikuttanut kielteisesti moniin joenrantojen elinympäristöihin. Laiduntaminen on lisännyt fosfaattien ja nitraattien määrää ja vähentänyt liuenneen hapen määrää. Laiduntaminen on johtanut lämpötilan nousuun, veden sameutumiseen ja rehevöitymiseen sekä lajien monimuotoisuuden vähenemiseen. Rantojen suojelemiseksi tulisi maahan lisätä suoloja ja mineraaleja, alueelle pääsyä rajoittaa kausiluontoisesti ja käyttää vaihtoehtoisia vesilähteitä. Itä-Yhdysvalloissa on todettu, että myös siankasvatuksen jätteet aiheuttavat pahoja vesistön rehevöitymisiä, Mississippi-joki ja Atlantin valtameri (Palmquist et al., 1997) mukaan lukien. Kuitenkin Pohjois-Carolinassa, jossa tehtiin Palmquistin tutkimus, on vähennetty lannan tahattomien päästöjen vaaraa. On myös näyttöä siitä, että ympäristönsuojelu Yhdysvalloissa on parantunut tutkimuksen jälkeen. Lannan ja jätevesihuollon suunnittelu voi auttaa varmistamaan, että vesistöihin päästetään ongelmitta. (Katso Eläinjätteen osa, alla.)
Lihantuotannon kasvihuonekaasupäästöt
Keskivertosuomalaisen päivittäisen lihan ja lihavalmisteiden kulutuksen (160 grammaa luutonta lihaa) tuottama määrä kasvihuonekaasuja vastaa sadan vuoden tarkastelussa ilmastoa lämmittävältä vaikutukseltaan noin 1,9 kiloa hiilidioksidia. Tämä on noin 33 prosenttia suomalaisen keskivertokuluttajan nauttimien elintarvikkeiden aiheuttamasta kasvihuonekaasupäästöstä 5,75 kiloa.
Vuonna 2021 julkaistun uusiseelantilaistutkimuksen mukaan lihan korvaaminen palkokasvien, pähkinöiden, kananmunien ja maitotuotteiden yhdistelmällä (suhteessa 2:1:1:1) vähentää elintarvikkeiden kulutuksen aiheuttamia päästöjä 14 prosenttia silloin, kun ruoanlaiton aiheuttamia päästöjä ei huomioida. Kyseinen päästövähennys johtaisi siihen, että kuluttajan kokonaispäästöt vähenisivät neljä prosenttia.
Naudanlihan korvaaminen sianlihalla vähentää metaanipäästöjä mutta lisää samalla muita ilmastoa lämmittäviä päästöjä. Koska metaani viipyy vain reilun 10 vuotta ilmakehässä, muutos johtaa siihen, että ilmastoa lämmittävä vaikutus on 6 prosenttia pienempi korvausta seuraavien 50 vuoden aikana mutta alkaa sen jälkeen kasvaa siten, että kokonaispäästöt lisääntyvätkin sadan vuoden tarkastelujaksolla 5 prosenttia.
Sianlihan korvaaminen naudanlihalla johtaa siihen, että lämmitysvaikutus lisääntyy 15 prosenttia 50 vuoden aikana, mutta myöhemmin sianlihan aiheuttamien päästöjen pitkäikäisyys ilmakehässä alkaa kumota kyseisen hidastumisen vaikutukset siten, että ilmastoa lämmittävä kokonaisvaikutus alkaa olla sianlihaa pienempi sadan vuoden jälkeen.
Taulukossa kypsentämättömien 100-grammaisten annosten elinkaarenaikaiset kasvihuonepäästöt ja niiden osuudet suomalaisen keskivertokuluttajan päivittäisen ravinnon aiheuttamista kasvihuonekaasupäästöistä. Laskelma sisältää teurastamon, jakelun ja vähittäiskaupan arvioidut päästöt 850 grammaa CO2-ekv/lihakilo.
Eläinperäisen ruoan kasvihuonekaasupäästöt
Yhdysvaltain ympäristönsuojeluviraston mukaan noin 3 prosenttia Yhdysvaltojen ihmisperäisistä kasvihuonekaasupäästöistä johtuu eläinperäisistä maataloustuotteista. Arvio sisältää myös tuotantoeläinten ruoansulatuksen ja lannan aiheuttamat päästöt.
Hallitustenvälinen ilmastonmuutospaneeli arvion mukaan kaikkien maataloustuotteiden (biopolttoaineet mukaan lukien) yhteenlaskettu osuus oli noin 10–12 prosenttia ihmiskunnan globaaleista kasvihuonekaasupäästöistä vuonna 2005 ja vuonna 2010. YK:n elintarvike- ja maatalousjärjestö FAO oli arvioinut vuonna 2006, että jopa 18 prosenttia ihmiskunnan kasvihuonekaasupäästöistä olisi aiheutunut pelkästään maidon, kananmunien, lihan, kalan, hunajan ja muun eläinperäisen ruoan tuottamisesta. Eläinperäisen ruoan osuuden koko ruoantuotannon globaaleista kasvihuonekaasupäästöistä asrvoitiin olevan noin 57 prosentin suuruusluokkaa vuonna 2017. Länsimaissa osuus on kuitenkin pienempi, mikä saattaa liittyä siihen, että länsimaissa saadaan vain yksi sato vuodessa, kun taas naudanlihan ja maidon ominaispäästöt ovat usein pienempiä kuin kehitysmaissa. Eläinkunnan tuotteet muodostivat esimerkiksi Yhdysvalloissa vain 49 prosenttia ruoan ilmastoa lämmittävästä vaikutuksesta. ja Suomessa noin puolet
Science-lehti julkaisi vuonna 2019 Sveitsin maatalousinstituutissa työskentelevien Joseph Pooren ja Thomas Nemecekin tutkimustuloksen, jonka mukaan globaali ja kokonaisvaltainen luopuminen eläinperäisestä ravinnosta vähentäisi ruokasektorin aiheuttamat kasvihuonekaasupäästöt puoleen. Jos eläinperäisen ravinnon tuottamisesta vapautuva viljelymaa jätettäisiin lisäksi metsittymään sadan vuoden ajaksi, se sitoisi ilmakehän hiilidioksidia vuosittain keskimäärin noin 8 gigatonnin edestä. Eläinperäisestä ravinnosta luopumisen yhteenlaskettu nettovähennys vastaisi silloin 28:aa prosenttia ihmiskunnan vuotuisista ilmastoa lämmittävistä päästöistä. Kolme neljännestä metsittymisen vaikutuksista johtuisi siitä, että uusi kasvillisuus sitoo itseensä hiiltä ja yksi neljännes siitä, että kasvillisuus sitoisi juurillaan hiiltä myös maaperään. Tutkimuksessa havaittiin myös, että ruokasektorin ilmastopäästöt vähenisivät 20 prosenttia, jos eläinkunnan tuotteiden tuotanto puolitettaisiin lopettamalla eniten päästöjä aiheuttava tuotanto.
Arvovaltaisen PNAS-tiedejulkaisun) mukaan Yhdysvaltain kasvihuonekaasupäästöt vähenisivät vain 2,6 % (eli 28 % maatalouden kasvihuonekaasupäästöistä), jos Yhdysvaltain maatalous lakkaisi hyödyntämästä eläimiä. Tämä johtuu siitä, että eläinperäiset lannoitteet pitäisi korvata keinolannoitteilla ja muitakin eläinperäisiä tuotteita korvattaisiin muilla tuotteilla. Lisäsyyksi esitettiin, että karjankasvattajat hyödyntävät nyt ihmisravinnoksi kelpaamattomia elintarvikkeita ja kuitujen jalostuksen sivutuotteita. Tätä tutkimusta on kuitenkin arvosteltu voimakkaasti muun muassa sen vuoksi, ettei se ottanut huomioon, miten tämä muutos Yhdysvalloissa vaikuttaisi metsien hävittämiseen muissa maissa.
Märehtijöiden suolistokäymisestä aiheutuvia metaanipäästöjä voidaan hillitä muun muassa geneettisellä valinnalla, rokottamalla,  ruokavalion muuntamisella ja laiduntamisjärjestelyillä. Typpioksidien päästöjä voidaan vähentää typpilannoitteiden liiallisen käytön välttämisellä ja sopivien lannankäsittelymenetelmien käyttöönotolla. Kotieläintuotannon hiilidioksidipäästöjen vähentämiseen tarvitaan tehokkaampia tuotantotapoja, jotta maatalouden aiheuttama paine metsän kaatamiseksi vähenisi, erityisesti Latinalaisessa Amerikassa. Fossiilisten polttoaineiden kulutusta pitää vähentää ja lisätä hiilen sitomista maaperään. Australian tiedemiehet ovat huomanneet, että merilevän lisääminen karjan ruokavalioon voi vähentää metaania jopa 99 %:lla ja ilmoitti, että 3 % merileviä sisältävä ruokavalio pienensi metaanin tuottoa 80 %.
Esimerkiksi lampaiden tuotannossa on hyvin suuria eroja energiankäytössä ja tuottavuudessa. Molemmat tekijät vaikuttavat voimakkaasti lampaanlihan tuotannon päästöihin.
Nature-lehden vuonna 2018 tehdyn tutkimuksen mukaan lihan kulutuksen merkittävä väheneminen on välttämätöntä ilmastonmuutoksen hillitsemiseksi, varsinkin kun väestö lisääntyy ennustetulla 2,3 miljardilla vuosisadan puoliväliin mennessä. Lääketieteellinen lehti Lancet suositteli vuonna lihan kulutuksen vähentämistä 50 prosentilla ilmastonmuutoksen hillitsemiseksi.
Ilman pilaantumisen vaikutus ihmisen hengityselinten terveyteen
Lihantuotanto on kasvihuonekaasupäästöjen lisäksi myös muiden hiukkaspäästöjen suurimmista syistä ilmakehässä. Lihan tuotantoketju aiheuttaa runsaasti sivutuotteita; endotoksiinia, rikkivetyä, ammoniakkia ja hiukkasia, kuten pölyä, vapautuu aiemmin mainittujen metaanin ja hiilidioksidin lisäksi. Lisäksi kasvihuonekaasupäästöjen lisääntymisellä on yhteys hengityselinsairauksiin, kuten astmaan, keuhkoputkentulehdukseen ja keuhkoahtaumatautiin, sekä lisääntyneisiin mahdollisuuksiin saada keuhkokuume bakteeri-infektioista.
Lisäksi PM10:lle (hiukkaset, joiden halkaisija on alle 10 mikrometriä) altistuminen voi aiheuttaa sairauksia, jotka vaikuttavat ylimpiin hengitysteihin. Viljelijät eivät kuitenkaan ole ainoita näille haitallisille sivutuotteille altistujia. Yhdysvalloissa on huomattu suurten karjojen (yli 1 000 eläintä, jotka ovat kytkettyinä yli 45 päivää vuodessa), ruokinnan vaikuttavan haitallisesti myös lähialueen asukkaiden hengityselinten terveyteen. Keskitetty sikojen syöttö päästää ilmaan epäpuhtauksia suljetuista rakennuksista, lantakuopista ja kaatopaikoista. Näistä toiminnoista peräisin olevat ilman epäpuhtaudet ovat aiheuttaneet akuutteja fyysisiä oireita, kuten hengityselinten sairauksia, hengityksen vinkumista, hengityksen lisääntymistä ja silmien ja nenän ärsytystä. Tämä pitkäaikainen altistuminen ilmassa oleville eläinperäisille hiukkasille, kuten sikojen pölylle, aiheuttaa suurten tulehdusta aiheuttavien solutulvien pääsyä hengitysteihin. Ne, jotka ovat lähellä suuria karjan ruokkimoita, saattavat altistua näiden sivutuotteiden kohonneille tasoille, mikä voi johtaa huonoon terveyteen ja hengitysteihin.
Energiankulutus
Eläimen energiankulutus on lihantuotannon energiankäytön tärkeä osa. Rehun muuntosuhde tarkoittaa eläimen kykyä muuntaa rehua lihaksi. Rehun muuntosuhde lasketaan siten, että eläimelle syötetyn rehun energia jaetaan eläimen tuottaman lihan tuotolla. Alempi rehun muuntosuhde vastaa pienempää rehun määrää lihakiloa kohden, jolloin eläin tuottaa vähemmän kasvihuonekaasupäästöjä. Kanoilla ja sioilla on yleensä alhaisempi rehun muuntosuhde verrattuna märehtijöihin.
Kotieläintalouden tehostaminen ja muut muutokset vaikuttavat energian käyttöön, päästöihin ja muihin lihantuotannon ympäristövaikutuksiin. Esimerkiksi Yhdysvaltojen naudanlihantuotannossa vuonna 2007 vallitsevien käytäntöjen arvioidaan alentaneen 8,6 prosenttia fossiilisten polttoaineiden käyttöä, 16 prosenttia kasvihuonekaasupäästöjä, 12 prosenttia veden käyttöä ja 33 prosenttia maankäyttöä naudanlihakiloa kohti verrattuna vuoteen 1977.
Eläinten jätteet
Eläinten jätteiden aiheuttama vesien pilaantuminen on yleinen ongelma sekä kehittyneissä että kehittyvissä maissa, Yhdysvalloissa ja useissa muissa maissa ympäristö on pilaantunut huomattavasti. Yhdysvalloissa suurten ja keskitettyjen eläinten ruokintayksiköiden (CAFO) osalta huoli on erityisen suuri. CAFOn toimilupa edellyttää lain vaatimusten mukaista suunnitelmaa lannan ravintoaineiden, epäpuhtauksien, jätevesien jne. käsittelyyn. Yhdysvalloissa oli vuonna 2008 noin 19 000 CAFOa. Yhdysvaltain ympäristönsuojeluvirasto on tarkastanut karjankasvatusalan aiheuttamia ympäristövaikutuksia ja vertasi niitä muihin toimialoihin. Eläintuotantoalalla tarkastukset kohdistuivat pääasiassa suurten karjojen yksiköihin. Tarkastuksia tehtiin 32 toimialalla, joista neljän ympäristötilanne oli parempi kuin karjankasvatusalalla viiden tutkimusvuoden aikana. Viimeisimmän tutkimusvuoden aikana karjankasvatus ja kuivapesu saivat parhaat tulokset. Vähiten rikkomuksia oli öljyn- ja kaasuntuotannossa sekä karjankasvatusalalla.
Lannasta voi olla myös ympäristöhyötyä uusiutuvana energialähteenä. Lannasta tuotetaan biokaasua muun muassa Aasiassa, Saksassa, Ruotsissa ja Pohjois-Amerikassa.
Vaikutukset luontoon
Laiduntaminen (erityisesti ylilaiduntaminen) voi vaikuttaa haitallisesti tiettyihin villieläimiin, esimerkiksi muuttamalla mahdollisuutta suojautua ja muuttamalla ravinnon saantia. Tuotantoeläinten laiduntamisesta johtuva elinympäristön muuttuminen voi kuitenkin hyödyttää myös joitakin luonnonvaraisia eläinlajeja. Esimerkiksi Pohjois-Amerikassa erilaisissa tutkimuksissa on havaittu, että laiduntaminen parantaa joskus hirven, preeriakoiran, marunakanan, muulipeuran ja lukuisten muiden lajien elinympäristöä. Yhdysvalloissa tutkittiin suojelualueita ja todettiin, että noin puolet villieläimistä oli hyötynyt karjan laiduntamisesta alueella. Luonnonvaraisten eläinten monimuotoisuutta voitaneen parantaa ja ylläpitää karjankasvatuksella joissakin paikoissa, kun taas joissakin laiduntamista pitää välttää. Laiduntamisjärjestelmä vaikuttaa usein siihen miten luonnonvaraiset lajit hyötyvät laiduntamista.
Vaikutukset antibioottiresistenssiin
Noin 90 % mikrobilääkkeiden kokonaiskäytöstä Yhdysvalloissa oli muuhun kuin terapeuttiseen tarkoitukseen maataloustuotannossa. Karjankasvatuksessa on havaittu bakteerien lisääntynyttä antibioottiresistenssiä ja useille mikrobilääkkeille resistenttien mikrobien syntymiseen (superbug).
Hyödyllisiä ympäristövaikutuksia
Lihantuotannosta saatavien ympäristöhyötyjen joukossa on muun muassa muuten hukkaan menevien materiaalien käyttäminen korkean proteiinipitoisuuden omaavan ruoan tuottamiseen. Esimerkiksi Elferink et al. toteaa, että "70 prosenttia Alankomaiden rehuteollisuudessa käytetystä raaka-aineesta on peräisin elintarviketeollisuudesta." Esimerkki jätteen käyttämisestä on etanolin valmistuksesta jäävän mäskin syöttäminen karjalle. Esimerkiksi ohran ja vehnän olkia käytetään pahnoina (erityisesti syötäviksi tarkoitettujen suurten märehtijöiden jalostuksessa), Myös pieniä märehtijöitä laidunnetaan joskus sellaisilla niityillä, joilla kasvaa ihmisille syömäkelvottomia kasveja.
Lihaa tuottavilla pienillä märehtijöillä on ympäristöhyötyjä haitallisten rikkaruohojen torjunnassa (esim. kaunokki, jaakonvillakko, kenttätyräkki, keltaorakaunokki, ritarinkannus jne.). Pienet märehtijät ovat käyttökelpoisia myös metsäviljelmien kasvillisuuden hallintaan. Eläimet ovat vaihtoehto rikkakasvien torjunta-aineiden käytölle.
Digimon Universe: Appli Monsters
Digimon Universe: Appli Monsters on Toei Animationin tuottama animesarja. Sarjaa esitettiin 52 jakson verran 1. lokakuuta 2016 - 30. syyskuuta 2017 välisenä aikana. Sarja on seitsemäs Digimon-sarja, jota pidetään myös omana erillisenä sarjanaan. Sarjassa esiintyy digimonien sijaan appmoneja eli applihirviöitä, mobiilisovelluksista syntyviä tekoälyolentoja. Digivicen sijaan appmonit kehittyvät korkeammalle tasolle Applidrive-nimisellä laitteella. Appmonien kehitysasteet ovat Standard Grade, Super Grade, Ultimate Grade ja God Grade, jotka vastaavat digimonien Rookie, Champion, Ultimate ja Mega-muotoja.
Juoni
Tarina sijoittuu vuoteen 2045, jolloin teknologia on kehittynyt merkittävästi ja maailmanlaajuisessa internetverkostossa asuu Appmoneja (アプリモンスターズ Apurimonsutāzu) eli Applihirviöitä. Haru Shinkai huomaa Appmonin älypuhelimessaan ja herättää sen henkiin Applidrive-nimisellä laitteella. Appmon paljastuu Gatchmoniksi ja ryhtyy Harun kumppaniksi. Gatchmon kertoo Harulle tekoäly Leviathanista, joka yrittää muuttaa kaikki Appmonit pahoiksi. Haru kohtaa myöhemmin muita Appmonin omaavia ihmisiä Eri Karanin, Torajirou Asukan, Yūjin Ōzoran ja Rei Katsuran, joka etsii Leviathanin sieppaamaa veljeään. Yhdessä heidän täytyy pysäyttää Leviathan ja palauttaa kahden maailman välinen tasapaino.
Need for Speed: Underground
Need for Speed: Underground on Electronic Artsin kehittämä ja julkaisema ajopeli, joka on julkaistu vuonna  Game Boy Advancelle, Nintendo GameCubelle, PlayStation 2:lle, Windowsille ja Xboxille.
Pelaaminen
Peli on ensimmäinen Need for Speed -sarjan peli, jossa tuunataan autoja, eli muokataan auton tehoa ja ulkonäköä. NFS: Underground on saanut vaikutteita Hurjapäät -elokuvasta, ja peli aiottiin nimetä sen mukaan. Need for Speed: Underground on puhdas arcadekaahailu; autot eivät hajoa, vaikka ajaisi suurella nopeudella seinään (paitsi Drag-pelimuodossa). Jälkimmäisistä sarjan peleistä poiketen Undergroundissa ei voi ajella vapaasti ympäri kaupunkia.
Ääniraita
Pelin ääniraidalla on musiikkia muun muassa Junkie XL:ltä, The Crystal Methodilta ja Static-X:ltä.
Vastaanotto
Need for Speed: Underground sai hyvän vastaanoton. GameRankings ja Metacritic antoivat PlayStation 2 -versiolle pisteet 84.29% ja 85/100, Nintendo GameCube -versiolle 83.73% ja 83/100  Windows -versiolle 82.29% ja 82/100,  Xbox -versiolle 81.76% ja 83/100  ja Game Boy Advance -versiolle 77.33% ja 77/100.
Myynti
Peli on myynyt noin 15 miljoonaa kappaletta maailmanlaajuisesti.
Georges Cuvier
Georges Léopold Chrétien Frédéric Dagobert Cuvier (23. elokuuta 1769 Montbéliard – 13. toukokuuta 1832 Pariisi) oli ranskalainen naturalisti ja monipuolinen eläintieteilijä. Elämänsä aikana Cuvier kohosi itseoppineesta harrastelijasta yhdeksi aikansa merkittävimmäksi eläintieteilijäksi. Cuvier oli sotamiehen poika, suoritti juristin tutkinnon, oli eläinten tutkimisesta innostunut kotiopettaja, Napoleonin paroni, Ludvig Filipin Ranskan pääri (1831), Ranskan opetuslaitoksen ylitarkastaja ja protestanttisten kirkollisasiain ministeri.
Cuvier vaikutti 1800-luvun alkupuolen Pariisin tiedeyhteisössä ja oli yksi vertailevan anatomian ja paleontologian uranuurtajista. Étienne Geoffroy Saint-Hilaire kutsui Cuvierin Pariisiin 1795, missä hänestä nopeasti tuli vertailevan anatomien professori. Vertailevan anatomian alalla Cuvier tarkkaili rakenteita keksimänsä korrelaatioperiaatteen pohjalta. Systematiikkansa Cuvier pohjasi kehittämäänsä rakennetyyppiteoriaan. Koko vertailevan anatomian ala sai oikeastaan alkunsa Cuvierin perustavanlaatuisesta teoksesta Leçons d'anatomie comparée (1800-1805). Paleontologiassa hänen uraauurtava teoksensa oli Recherches sur les ossements fossiles de quadrupèdes (1812). Paleontologian alalla hän keksi menestyksekkään niin sanotun rekonstruktiometodin.
Koska fossiiliaineisto oli puutteellista, Cuvier kehitti niin sanotun luomisopillisen katastrofi­teorian, joka selitti muun muassa sukupuuttoja. Hän esitti myös tunnetun lentävän lauseen "fossiilista ihmistä ei ole olemassa." Cuvier oli kirjaimellisesti Raamattuun uskova ja ensimmäinen kehitysteorian eli evoluution merkittävistä vastustajista. Cuvier uskoi lajien muuttumattomuuteen ja tyrmäsi arvovallallaan täysin Jean-Baptiste Lamarckin ja Saint-Hilairen kannattaman evoluutioteorian. Hän löysi varhaisesta evoluutioteoriasta puutteita ja virheitä, mutta häneltä jäi huomaamatta teorian lukuisat kohdat, jotka olivat täysin oikein. Tärkein Lamarckin perusajatus oli, että eliöt ovat muuttuneet vähitellen ja sopeutuneet ympäristöönsä. Ranskassa käytiinkin ensimmäinen yhteenotto kehitysopillisten ajatusten esittäjien ja eläinten muuttumattomuuden puolustajien välillä.
Cuvierin tunnetuimmaksi teokseksi jäi Règne animal distribué d'après son organisation (1817). Cuvier kuoli 1832 Pariisissa koleraan, mutta hänen ehdoton auktoriteettinsa jäi painostamaan kehitysopillisia tutkijoita.
Cuvier kuvaili ja nimesi valtavan määrän eläinlajeja, sukuja, heimoja ja lahkoja. Linnuista hän nimesi muun muassa hippiäisten suvun Regulus, kapinkehrääjän (Caprimulgus pectoralis) ja viidakkotöyhtönärhen (Platylophus galericulatus).
Maria Pariisilainen
thumb|[[Nikolai Berdjajev ja Maria Pariisilainen.]] Pyhä Maria Pariisilainen eli Äiti Maria (Skobtsova), syntymänimeltään Jelizaveta Jurjevna Pilenko (20. joulukuuta (J: 8. joulukuuta) 1891 Riika, Venäjän keisarikunta – maaliskuu 1945 Ravensbrück, Saksa ) oli alkuaan venäläinen aatelisnainen ja runoilija, sittemmin emigranttina Ranskassa elänyt nunna ja Ranskan vastarintaliikkeen aktiivinen jäsen. Hän ehti olla naimisissa kaksi kertaa: ensimmäisessä avioliitossa sukunimenä Kuzmina-Karavajeva, toisessa Skobtsova. Äiti Maria teki pitkän päivätyön köyhien ja unohdettujen hyväksi. Toisen miehensä kuoleman jälkeen hän vihkiytyi nunnaksi, mutta luostariin vetäytymisen sijaan hän omistautui venäläispakolaisten auttamiseen Ranskassa. Hän perusti Pariisiin kaksi köyhäintaloa. Natsimiehityksen aikana hän lähetti ruoka-apua vangeille ja auttoi juutalaisia pois maasta ja piilotti heitä kotiinsa. Hänet ilmiannettiin ja pidätettiin. Äiti Maria kuoli Ravensbrückin keskitysleirillä maaliskuussa 1945.
Äiti Maria kanonisoitiin Ekumeenisen patriarkaatin Pyhän Synodin päätöksellä vuonna 2004. Tämä oli ensimmäinen kerta, kun ortodoksinen kirkko kanonisoi Länsi-Euroopassa asuneita henkilöitä.
Samalla kanonisoitiin muitakin Ranskassa asuneita venäläisiä emigrantteja, jotka kuolivat natsien vainoissa. Muut kanonisoidut ovat isä Aleksis Medvedkov (1867–1934), isä Dimitri Klepinine (1904–1944), äiti Marian poika Georgi Skobtsov (1921–1944) ja Elia Fondaminski (1880–1942). Ranskan uusmarttyyrien yhteiseksi muistopäiväksi Konstantinopolin Pyhä Synodi määräsi heinäkuun 20. päivän.
Saharasia
Saharasia on James DeMeon saman nimisessä kirjassaan esittelemä teoria, jolla hän pyrkii selittämään nykymaailmassa ilmenevän ihmisten väkivaltaisen käytöksen, sotaisuuden, miesvaltaisuuden, lasten huonon kohtelun ja naisten seksuaalisen alistamisen alkuperää.
DeMeon mukaan nämä piirteet eivät ole ihmisille luontaisia, vaan ne on aikaansaanut kriisi, joka on luonut uuden kulttuurimallin. Tätä kulttuurimallia on levittänyt laajalle sen sotaisuus ja levittäytymishimo. Hänen mukaansa kyse on eräänlaisesta kollektiivisesta mielenhäiriöstä. Samankaltaista on ehdottanut jo ennen häntä muun muassa Erich Fromm. Frommin mukaan ihmiskunta on jossain vaiheessa suistunut henkisesti raiteiltaan, mutta Fromm ei kuitenkaan kerro tarkemmin miksi tämä tapahtui. DeMeo pyrkii vastaamaan tähän kysymykseen. Hänen teoriansa pohjautuu osittain neuropsykologi James W. Prescottin havaintoihin ja antropologiseen tutkimukseen.
Saharasialla DeMeo tarkoittaa Afrikasta Saharan aavikolta Keski-Aasian aavikoille jatkuvaa yhtenäistä aavikkoaluetta. Teorian mukaan Saharasian suuraavikkoalueen synty hedelmällisten alueiden kuivuessa noin 6 000 vuotta sitten pakotti paikalliset heimot ihmiskunnalle aivan uuteen elinkeinoon – joukolla tapahtuvaan ryöstelyyn. Uusi kulttuurimalli osoittautui tuottavaksi harjoittajilleen, ja väkivalloin menestyvät koettiin ensi kertaa hyviksi ihmisiksi, sankareiksi. Näin syntyi ensi kertaa maailmanhistoriassa sotaisuuden ihannointi. Sotaisuus, seksuaalinen hyväksikäyttö ja väkivalta yhdistettiin aivan uudenlaiseen miehisyyden ihanteeseen, josta tuli ihailtu roolimalli miespuolisille lapsille. Miehet ottivat lähes kaiken vallan yhteiskunnassa, syntyi patriarkaalisuus. Kovalla kohtelulla ja kulttuurin vääristyneillä ihanteilla vähennettiin lasten kokemaa empatiaa, jolloin heistä muodostui vähemmän empaattisia aikuisina. He kohtelivat myös omia lapsiaan samalla tavalla, joka aiheutti kulttuurimallin säilymisen sukupolvien yli.
Vastaava kehitys tapahtui DeMeon mukaan myös Amerikassa, jossa sama ilmastonmuutos myös aikaansai aavikoitumista.
DeMeon mukaan aavikot tukevat väkivaltaista käytöstä edelleen. Hän esittelee tutkimuksia, joiden mukaan patriarkaalisuus, aseistautuminen, kallon muotoilu ja sukupuolielinten silpominen on yleisintä kaikilla mantereilla juuri niiden aavikkoalueilla, ja vähenee asteittain niiltä etäännyttäessä. Hänen mukaansa Saharasian aavikkovyöhyke on edelleen patriarkaalisin ja väkivaltaa ihannoivin alue maailmassa.
Kritiikkiä
Kritiikkiä DeMeon teosta kohtaan on esittänyt esimerkiksi skeptikko Richard Morrock, jonka mukaan DeMeo pitää turkkilaisia, mongoleja ja kasaareja virheellisesti indo-arjalaisina. Hedelmällisen Jugoslavian hän ottaa osaksi Saharaasiaa, koska ei voi muuten selittää sen verisiä etnisiä konflikteja. Atsteekkien verisen kulttuurin DeMeo selittää sillä että he tulivat pohjoisesta kuivalta alueelta, vaikka virallisen historian mukaan väkivalta sai alkunsa vasta sen muututtua heimoyhteisöstä valtakunnaksi. Morrock moittii myös DeMeon karttoja liian pieniksi, jotta niistä erottaisi kunnolla edes yksittäsiä valtioita, puhumattakaan heimoista tai kulttuureista.
Abaya
Saudi-Arabiassa šaria-laki säätelee abayan käyttöä: naisten on käytettävä abayaa julkisilla paikoilla ja miesten seurassa. Maan uskonnollinen poliisi mutaween valvoo sääntöjen noudattamista. Pukeutumissääntö koskee myös ulkomaalaisia naisia, jotka matkustavat Saudi-Arabiaan.
Assur-Uballit I
Assur-Uballit I oli Assyrian kuningas, joka hallitsi 1365–1330 eaa. Hän perusti ensimmäisen Assyrian valtakunnan ja aloitti Keski-Assyrian kauden. Hänen edeltäjänsä oli kuningas Eriba-Adad I.
Hallitustoimia
Assur-Uballit liittoutui heettiläisten kanssa ja kukisti Mitannin ylivallan sekä hävitti Niniven. Myöhemmin hän liittoutui kassiittien kanssa ja päätti heettiläisten ja hurrilaisten valltakauden.
Babylonian kuninkaan vastalauseista huolimatta Assur-Uballit solmi liiton liiton Egyptin kanssa. Babylonian kuningas Burnaburiaš tajusi, että nousevaa mahtia kannattaa jotenkin hyvitellä ja solmi avioliiton Assur-Uballitin tyttären Muballitat-Seruan kanssa. Avioliitosta syntyi poika, joka joutui Burnaburiašin kuoltua murhatuksi ja Assur-Uballit lähetti joukkonsa Babyloniaan vaihtamaan hallitsijan mieleisekseen.
Tähän aikaan assyrilaiset olivat alkaneet uskoa, että Assur-jumalalle kuului koko maailman yliherruus. Babyloniaa kohdeltiin kuitenkin lempeämmin kuin muita naapurikansoja. Syyt olivat osittain uskonnollisia. Assyrialaiset uskoivat samoihin jumaliin kuin babylonialaiset, Assur oli alkujaan vain paikallinen jumaluus. Siksi babylonialaisten temppelien ryöstäminen ja jumalten kulttipatsaiden tuhoaminen oli pyhäinhäväistystä.
Toinen syy oli, se että Assur-Uballit tajusi babylonialaisten olevan assyrialaisia korkeammalla kehitystasolla. Hän määräsi, että hallinnon dokumentit piti laatia akkadin kielen babylonian murteella, eikä assyrian murteella. Babylonialaista kirjallisuutta ryhdyttiin kopioimaan assyrilaisia temppeli- ja palatsikirjastoja varten.
Kirjeenvaihdosta
Kun arkeologit tutkivat Egyptissä Akhetatenin raunioita, sieltä löytyi savitauluja, jotka paljastuivat muinaiseksi diplomaattiseksi kirjeenvaihdoksi. Myös Assur-Uballit oli lähestynyt kirjeitse faaraota. Nykylukijan mielestä hänen kirjeensä on lähinnä suorasukaista kerjäämistä: " Kultaa on sinun maassasi kuin hiekkaa... Rakennan parhaillaan uutta palatsia. Lähetä minulle kultaa seinäkoristelua ja muita tarpeita varten. Sitä, miten faarao vastasi, ei tiedetä.
Reino Ala-Kulju
Reino Ala-Kulju (25. huhtikuuta 1898 Kuortane – 5. elokuuta 1983 Seinäjoki) oli suomalainen poliitikko, rehtori, rovasti ja kouluneuvos. Reino Ala-Kuljusta on sanottu, että hän oli 1900-luvun pohjalainen vaikuttaja. Ala-Kulju oli mukana sekä maakunnallisessa, että valtakunnallisessa toiminnassa sekä opetustyössä. Ala-Kulju kutsuttiin kunniapuheenjohtajaksi tai kunniajäseneksi noin kymmeneen järjestöön.
Ala-Kulju toimi Isänmaallisen kansanliikkeen kansanedustajana vuosina 1933–1939 sekä Kansallisen Kokoomuksen kansanedustajana vuosina 1952–1954 ja 1959–1966. Ala-Kulju oli presidentin valitsijamies vuosina 1950, 1956 ja 1962.
Ala-Kulju oli koulutukseltaan filosofian maisteri. Hän toimi opettajana (1927–1963) ja rehtorina (1952–1963) Seinäjoella. Hänet oli myös vihitty papiksi 1929. Ala-Kuljun vanhemmat olivat maanviljelijä Aleksanteri Ala-Kulju ja kansanedustaja Eveliina Ala-Kulju. Reino Ala-Kuljun vaimo oli Kerttu Sylvia o.s. Soiniemi. He avioituivat 1928.
Ala-Kulju osallistui sisällissotaan 1918 valkoisten riveissä ja haavoittui 18.3.1918 Oripohjassa.
Vapaussota ja toinen maailmansota
Ala-Kulju osallistui Lapuan suojeluskunnan toteuttamaan venäläisten aseistariisuntaan tammisunnuntaina 1918. Ala-Kulju oli mukana Vilppulan, Ruoveden, Länkipohjan ja Oriveden taisteluissa. Ala-Kulju toimi ryhmänjohtajana Tampereen valtauksessa, Lahdessa, Kouvolassa ja Viipurissa.
Ala-Kulju osallistui vuonna 1919 Viron vapaussotaan. Hän toimi Kuortaneen suojeluskunnan päällikkönä ja oli lisäksi Itsenäisyysklubi Junkkarien jäsen 1917–1918. Myöhempinä vuosinaan Ala-Kulju osallistui Vapaussodan Invalidien toimintaan. Suojeluskunnan työhön Ala-Kulju osallistui valistusupseerina ja pappina. Sodissa hän toimi sotilaspappina. Jatkosodan aikana Ala-Kulju oli heimosoturiprikaatin valistusupseeri ja pastori Itä-Karjalassa.
Koulutus ja työura
Ala-Kulju valmistui ylioppilaaksi Lapualla vuonna 1918. Samana vuonna hän lähti Helsingin yliopistoon, jossa suoritti teologian erotutkinnon vuonna 1925, filosofian kandidaatin tutkinnon 1931 ja maisterin arvon 1932. Ala-Kulju vihittiin papiksi samana vuonna. Opiskeluaikanaan Ala-Kulju osallistui ylioppilastoimintaan, kuuluen ylioppilaskunnan hallitukseen 1925–1926. Ala-Kulju osallistui myös Akateemisen Karjala-Seuran toimintaan toimien järjestön varapuheenjohtajana 1926.
Työnsä Ala-Kulju aloitti Kristiinan suomalaisessa keskikoulussa 1924. Vuonna 1927 hän otti vastaan Seinäjoen yhteiskoulun uskonnon ja filosofian aineiden lehtoraatin. Vuosina 1930–1944 hän oli vanhempi lehtori Seinäjoen yhteislyseossa, tyttölyseon vararehroti 1930–1952 sekä rehtori 1952–1963 eläkkeelle siirtymiseensä asti.