cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rauta
Isotoopit
Raudan isotooppien tutkimuksessa voidaan käyttää hyväksi Mössbauerin ilmiötä (rekyylitön gammakvantin absorptio ja uudelleen emittoituminen atomiytimestä). Isotoopin 57Fe rauta-atomit voidaan saada siirtymään korkeammalle energiatasolle gammasäteilyn taajuudella, joka on hyvin tarkka ja joka lisäksi määräytyy tutkittavan aineen hapettumisasteen, elektronikonfiguraation ja kemiallisen ympäristön perusteella. Tätä raudan huomattavaa Mössbauerin ilmiötä on käytetty tutkittaessa hemoglobiinin johdannaisia sekä erittäin tarkoissa atomikelloissa.
Raudalle tunnetaan lähes 30 keinotekoista radioisotooppia, joiden massaluvut ovat välillä 45–74. Niistä pitkäikäisin on vuonna 1957 löydetty 60Fe, jonka puoliintumisaika on noin 2,62 miljoonaa vuotta. Se hajoaa β--hajoamisella 60Co:ksi ja edelleen pysyväksi 60Ni nuklidiksi. 60Fe ei enää nykyään löydy maapallolta, mutta tietoa sen puoliintumisajasta on käytetty hyväksi arvioitaessa aurinkokunnan ikää.
Raudan valmistus
Vaikka rautaa on lähes kaikissa kivilajeissa, sen valmistamiseksi kannattaa yleensä louhia vain sellaisia malmeja, joissa sitä on vähintään 30 prosenttia. Magnetiitti on perinteinen rautaa sisältävä mineraali, jota on louhittu esimerkiksi Ruotsin Kiirunassa ja Pohjois-Amerikassa. Nykyisin suuri osa raudasta saadaan hematiitti­esiintymistä, joissa louheen rautapitoisuus on noin 60 %. Raakarautaa valmistetaan rautaoksidi­malmista hiilellä pelkistämällä masuuneissa. Tällöin osa hiilestä liukenee sulaan rautaan, ja tuloksena saadaan raaka- eli harkkorautaa, jossa on noin 4 % hiiltä. Terästä, jonka hiilipitoisuus on alhaisempi, valmistetaan puhaltamalla sulaan raakarautaan ilmaa, jolloin siinä oleva happi polttaa osan hiilestä. Nykyaikanakin on kehitetty myös uusia suorapelkistysmenetelmiä, mutta niiden käytännöllinen merkitys on vähäisempi.
Raudan käyttö
Rauta on ihmiskunnan tärkein metalli. Sitä käytetään monta kertaa enemmän kuin kaikkia muita metalleja yhteensä – on jopa arvioitu, että 95 % ihmiskunnan käyttämästä metallista on rautaa. Rauta on pääainesosa erityyppisissä teräksissä lukemattomiin eri käyttötarkoituksiin käytettynä. Valurautojen tärkein ainesosa on raudan ohella hiili, joka esiintyy puhtaana joko suomugrafiittina tai pallografiittina rautamatriisissa, joka muodostuu hiiliteräksissäkin esiintyvistä faaseista: ferriitti, perliitti, martensiitti, jäännösausteniitti ja seostuksen avulla aikaansaadut erilaiset metallikarbidit. Hiilipitoisuuden mukaan rautaseokset jaotellaan seuraavasti :
Rautaa käytetään sen ferromagneettisuuden vuoksi myös erilaisiin magneetteihin muun muassa elektroniikassa ja sähkömoottoreissa. Eräisiin sähköteknisiin tarkoituksiin käytetään myös elektrolyysin avulla valmistettua puhdasta rautaa, elektrolyyttirautaa, jossa ei ole lainkaan hiiltä.
Rautaa käytetään myös katalyyttinä ammoniakin valmistukseen.
Yhdisteet
Raudalla on kolme oksidia: rauta(II)oksidi eli ferro-oksidi (FeO), rauta(III)oksidi eli ferrioksidi (Fe2O3), sekä rauta(II,III)oksidi (Fe3O4), jossa rauta esiintyy molemmilla +2 ja +3 hapetusluvuilla. Ferro-oksidi on vihertävää tai mustaa jauhetta jota esiintyy mineraali wüstiitissa, ja ferrioksidi on punertavan ruskeaa tai mustaa ainetta, jota löytyy luonnosta hematiitista. Molempia on käytetty väriaineina, rauta(II)oksidia lähinnä lasin värjäämiseen. Rauta(II,III)oksidia on mineraali magnetiitissa ja sitä käytetään elektroniikan ferriittikomponenteissa sekä väri- ja kiillotusaineena.
Ferrosulfaatin (FeSO4) lisäksi raudalle tunnetaan toinen sulfaatti, rauta(III)sulfaatti eli ferrisulfaatti (Fe2(SO4)3). Sitä käytetään pelkistävänä aineena ja toisten rautayhdisteiden valmistamiseen. Sillä on myös käyttöä musteiden, lannoitteiden ja hyönteismyrkkyjen valmistuksessa.
Myös pitkään tunnettu väriaine preussinsininen on raudan yhdiste. Sitä saadaan kun Fe3+-ioneja sisältävään liuokseen lisätään heksasyanoferraattikompleksi [Fe(CN6)]4−.
Rautaa on myös joissakin orgaanisissa yhdisteissä kuten hemoglobiinissa. Rauta muodostaa myös kompleksiyhdisteitä, joissa se on keskusatomina. Ligandina voi olla joko epäorgaaninen tai orgaaninen ryhmä kuten hemoglobiinissa.
Rauta hivenaineena
thumb|Raudan elektronikuori. Italialainen lääkäri Vincenzo Menghini havaitsi veren sisältävän rautaa vuonna 1745 polttaessaan verta. Rauta on veren punasoluissa esiintyvässä hemoglobiinissa hapen sitoja. Punasolut kuljettavat happea kudoksiin. Rauta on tämän vuoksi ihmiselle välttämätön hivenaine. Aikuisen ihmisen kehossa on rautaa yhteensä 4–5 g.
Saantisuositukset
Valtion ravitsemusneuvottelukunnan suositusten mukaan hedelmällisyysikäisten naisten tulisi saada rautaa ravinnosta noin 15 mg/vrk ja muiden aikuisten noin 9 mg. Osa hedelmällisessä iässä olevista naisista tarvitsee kuitenkin rautatäydennystä ravintoainevalmisteista, koska naisen yksilöllinen raudantarve riippuu muun muassa kuukautisten aiheuttamasta raudan menetyksestä. Lasten ja nuorten saantisuositus vaihtelee iän mukaan. Suurimmaksi hyväksyttäväksi päiväsaanniksi on määritelty aikuiselle 25 mg/vrk ja siitä saisi tulla enintään 10 mg/vrk ravintoainevalmisteesta.
Saanti ja imeytyminen
Raudan saanti on keskimääräistä tarvetta pienempää noin puolella suomalaisista naisista. Finravinto 2007 -tutkimuksen mukaan suomalaiset saavat rautaa keskimäärin: naiset 10,3 mg/vrk (1,6 mg/MJ/vrk) ja miehet 13,6 mg/vrk (1,5 mg/MJ/vrk).
Ravinnon rauta esiintyy yleensä nonhemirautana (Fe3+). Poikkeuksen muodostavat ainoastaan liha, kala, äyriäiset ja veri, joiden sisältämästä raudasta 40–45 prosenttia on hemirautaa (Fe2+). Hemirauta imeytyy noin 2,5–25 kertaa paremmin kuin nonhemirauta. Imeytymistehon erot riippuvat ennen kaikkea siitä, kuinka paljon nonhemirautaa sisältävässä ruoka-aineessa on raudan imeytymistä heikentäviä aineita kuten fytaattia, polyfenoleita ja kalsiumia.
Family Guy
Family Guy on Seth MacFarlanen luoma yhdysvaltalainen Emmy-palkittu piirrossarja. Sarjaa on esitetty Yhdysvalloissa FOX-kanavalla vuodesta 1999 lähtien. Sarjan ensimmäinen jakso esitettiin Yhdysvalloissa 31. tammikuuta 1999. Sarjan tuotanto lopetettiin 14. helmikuuta 2002. Sitä kuitenkin jatkettiin 2005. Family Guy on ensimmäinen sarja, jonka tuotantoa on jatkettu keskeyttämisen jälkeen DVD-myyntien perusteella.
Rauta
Saanti ja imeytyminen
Porsaanmaksa sisältää äärimmäisen paljon hemi- ja nonhemirautaa. Myös porsaankieli, naudanmaksa sekä naudan-, poron- ja lampaanliha ovat hyviä raudanlähteitä. Yhdysvalloissa on havaittu, että raudanpuuteanemia on lisääntynyt samalla kun naudanlihaa on korvattu broilerilla, sillä siipikarjassa on huomattavasti vähemmän rautaa.
Family Guy
Suomessa sarjaa on esitetty yhden tuontokauden verran MTV3- ja MTV Sub-kanavilla. Nykyään sarjaa esittää Star Channel.
Rauta
Saanti ja imeytyminen
Kasvikunnan tuotteista esimerkiksi soijassa, kaurahiutaleissa ja ruisleivässä on paljon rautaa, mutta se on heikommin imeytyvässä nonhemiraudan muodossa. Aiemmin hyvänä raudanlähteenä pidetyn pinaatin rauta ei imeydy hyvin kasvin sisältämän oksaalihapon takia. Myös ravintolisät sisältävät pelkkää nonhemirautaa.
Family Guy
Family Guyn juoni on rakennettu periamerikkalaisen, Rhode Islandin kuvitteellisessa Quahog'ssa asuvan Griffinien perheen ympärille. Komiikka perustuu suurilta osin pieniin klippeihin, joissa yleensä parodioidaan amerikkalaista kulttuuria. Ohjelman komiikkaa verrataan usein Simpsoneihin. Sarjasta on myös tehty suoraan DVD:lle julkaistu elokuva Family Guy Presents Stewie Griffin: The Untold Story.
Rauta
Saanti ja imeytyminen
Lihan tai kalan nauttiminen lisää aterialla nautitun nonhemiraudan imeytymistä. C-vitamiini voi parantaa raudan imeytymisen jopa nelinkertaiseksi, mutta sillä on väestötasolla vähemmän merkitystä imeytymisen kannalta kuin lihan ja kalan nauttimisella.
Family Guy
Vastaanotto ja arvostelu
Wizard Magazine listasi vuonna 2008 Family Guyn sijalle 32 laatimassaan kautta aikain sadan parhaan animaatiosarjan listalla. Se listattiin tammikuussa 2009 IGN-sivuston laatiman sadan parhaan animaatiosarjan listalle sijalle 7.
Rauta
Saanti ja imeytyminen
Kalsium heikentää sekä hemi- että nonhemiraudan imeytymistä, minkä vuoksi esimerkiksi runsas maitovalmisteiden käyttö lisää raudanpuutteen riskiä. Myös kahvin ja teen sisältämät polyfenolit heikentävät sitä. Esimerkiksi 1,5 desilitraa kahvia estää 60-prosenttisesti aterialla nautitun raudan imeytymisen ja tee jopa 70–90 prosenttisesti. Kaakao sekä täysjyväviljatuotteiden, soijaproteiinin ja siementen runsaasti sisältämät fytaatit vaikuttavat samoin.
Jos tarkastellaan sekä hemi- ja nonhemiraudan yhteenlaskettua kokonaissaantia, havaitaan, että suomalaiset saavat rautaa eniten viljasta ja perunasta (miehet 37 %, naiset 33 %). Seuraavaksi tärkein lähde oli liha (22/15 %). Muista eläinkunnan tuotteista saatiin yhteensä 10 %. Marjoista ja hedelmistä tuli 7/11 %, vihanneksista 7/8 %, palkokasveista, pähkinöistä ja siemenistä 6/8 %.
Puutos
Raudan puute on maailman suurin ravitsemukseen liittyvä ongelma. Kolmekymmentä prosenttia maailman hedelmällisessä iässä olevista naisista ja 40 prosenttia alle viisivuotiaista lapsista kärsii raudanpuutosanemiasta. Raudanpuuteanemia lisääntyi Yhdysvalloissa vuosina 1999–2018. Naisten raudansaanti väheni lähes kymmenen prosenttia ja miesten lähes seitsemän. Vähenemisen syyksi arvellaan muun muassa sitä, että paljon rautaa sisältävää naudanlihaa on korvattu broilerilla. Raudansaannin väheneminen on johtanut siihen, että raudanpuuteanemian esiintyvyys lisääntyi ikäryhmästä ja sukupuolesta riippuen 10–100 prosenttia ja siitä johtuva kuolleisuus kaksinkertaistui.
Vuonna 2007 julkaistun kiinalaistutkimuksen mukaan raudanpuute johtuu usein ravinnon suuresta fytaattipitoisuudesta.
Raudanpuute diagnosoidaan ensisijaisesti ferritiinin eli raudan imeytymis- ja varastoitumismuodon pitoisuutta mittaavalla laboratoriotestillä.
Liikaimeytyminen
Esimerkiksi ikääntyminen, estrogeenivaje, perinnöllinen hemokromatoosi ja hemofilia voivat aiheuttaa raudan liian tehokasta imeytymistä. Elimistöön saattaa imeytyä suuria määriä rautaa imeytymistä säätelevä mekanismin pettäessä. Akuutin rautamyrkytyksen oireita ovat muun muassa oksentelu ja verinen ripuli. Myrkytyksen hoitoon käytetään vatsahuuhtelua ja sen yhteydessä natriumvetykarbonaattia suun kautta ruoansulatuskanavassa olevan raudan sitomiseksi. Jo imeytyneen raudan eliminaation nopeuttamiseksi annetaan lisäksi deferoksamiinia parenteraalisesti. Muita rautaa kelatoivia lääkeaineita ovat deferiproni ja deferasiroksi.
On olemassa näyttöä siitä, että elimistön liian suuri rautapitoisuus saattaa aiheuttaa esimerkiksi nivelrikkoa.
Terveysvaikutukset
Raudanpuuteanemia lisää kuolleisuutta. Pitkään jatkunut raudanpuute voi häiritä lisäksi lasten aivojen kehitystä, mikä voi aiheuttaa aikuisuuteen asti ulottuvia muistivaikeuksia sekä matemaattisen ja kielellisen kykyjen heikkenemistä. Raudanpuute saattaa aiheuttaa myös hiustenlähtöä.
Vuonna 2022 julkaistussa 45–79-vuotiailla polven nivelrikkoa sairastavilla tehdyssä kiinalaistutkimuksessa havaittiin, että niiden potilaiden sairaus kehittyi selvästi huonoimpaan suuntaan, joiden raudansaanti oli alle 11 tai yli 23 milligrammaa päivässä.
Suuret lisääntymisiän jälkeiset rautavarannot saattavat edistää vuonna 2010 julkaistun tutkimuksen mukaan valtimonkovettumataudin ja diabeteksen sekä Alzheimerin taudin kaltaisten hermostonrappeutumissairauksien kehittymistä.
Kim Woo-young
Kim Woo-young (s. 17. kesäkuuta 1988 Soul, Korean tasavalta) on eteläkorealainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Aasian liigan eteläkorealaisjoukkue Daemyung Killer Whalesissa. Hän toimii joukkueen kapteenina.
Seuraura
Woo-young kävi high schoolin Joong Dong High'ssa. Tämän jälkeen hän pelasi vuosina 2007–2011 Yonsei Universityn yliopistojoukkueessa. Viimeisellä yliopistokaudellaan 2010–2011 Woo-young toimi joukkueensa kapteenina. Kaudeksi 2011–2012 hän siirtyi Aasian liigaan Anyang Hallan joukkueeseen, jossa Woo-youngin tulokaskausi toi 36 runkosarja- ja viidessä playoff-ottelussa tehot 2+9=11.
Kauden 2012–2013 Woo-young aloitti try-outilla Mestis-joukkue HC Keski-Uudenmaan joukkueessa, jossa hänen kanssaan pelasi myös kolme muuta eteläkorealaista: Kim Sang-wook, Kim Ki-sung ja Sung Woo-je. Heistä jokaisen visiitti jäi lopulta varsin lyhyeksi. Woo-young pelasi HCK:ssa lopulta vain yhden ottelun sekä kuusi ottelua lainalla Suomi-sarjajoukkue Porvoo Huntersissa. Hän palasi loppukaudeksi takaisin kotimaahansa Anyang Hallan joukkueeseen. Kaudella 2013–2014 Woo-young nousi joukkueen kapteeniksi ja kaudella 2014–2015 hän toimi Anyang Hallan varakapteenina.
Woo-young siirtyi kaudeksi 2015–2016 Daemyung Sangmun riveihin. Kauden jälkeen joukkue jättäytyi pois ALIH:sta. Woo-young edusti Sangmua kaudella 2016–2017 muissa Aasian sarjoissa ja toimi joukkueen kapteenina. Kaudeksi 2017–2018 hän palasi ALIH:hon ja siirtyi Daemyung Killer Whalesin riveihin.
Maajoukkueura
Woo-young edusti Etelä-Koreaa I-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2011, jolloin hän voitti A-lohkon pronssia. Woo-young pelasi myös IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2013 ja 2014 sekä IB-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2012, jolloin hän voitti kultaa. Woo-young pelasi myös II-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2009, jolloin hän voitti B-lohkon kultaa.
Woo-young pelasi myös Sotšin olympiakisojen 2014 karsinnoissa. Hän edusti Etelä-Koreaa myös Aasian talvikisoissa vuonna 2011, jolloin Woo-young voitti pronssia, mutta hän jäi turnauksessa kuitenkin ilman peliaikaa.
Woo-young pelasi myös alle 20-vuotiaiden II-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2008 sekä alle 18-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2006.
Okapäämadot
Okapäämadot, aikaisemmin okakaulamadot (Kinorhyncha) on eläinkunnan pääjakso. Okapäämadot ovat pieniä, vain 0,2–1,2 millimetrin pituisia. Niiden pää on esiin työntyvä ja väkästen ympäröimä, ja siinä on kärsä. Okapäämatoja on yli 300 lajia, jotka elävät merien mutaisissa ja hiekkaisissa sedimenteissä ympäri maailman. Niitä tavataan rantavyöhykkeen matalista vesistä jopa noin 9540 metrin syvyyteen hadaalivyöhykkeessä. Suomen ainoa tunnettu laji on Echinoderes levanderi.
Kroatian ulkoministeriö
Kroatian ulkoministeriö (oik. Kroatian ulkoministeriö ja eurooppalaisen yhdentymisen ministeriö) (, MVPEI) on ministeriö, joka on vastuussa Kroatian ulkopolitiikasta ja Euroopan unioniin liittymisestä.
Picture of a Good Life
Picture of a Good Life on suomalaisen indie rock -yhtye NEØV:in neljäs studioalbumi, jonka julkaisi Clouds Hill 15. tammikuuta 2021.
Hermoston välittäjäaine
Hermoston välittäjäaineet eli neurotransmitterit ovat yhdisteitä, jotka välittävät, voimistavat, estävät tai mukauttavat hermosolun ja toisen solun välisiä sähköisiä signaaleja. Neurotransmittereiden ja neuromodulaattoreiden yhteinen nimitys on neuroregulaattori eli hermostoon vaikuttava aine.
Ihmisen välittäjäainejärjestelmässä esiintyy paljon geneettistä vaihtelua.
Hermoston välittäjäaineiden toiminta
Hermoston välittäjäaineita vapautuu aktiopotentiaalin seurauksena presynaptisen hermosolun viejähaarakkeen eli aksonin synapsipäätteen pienistä synapsirakkuloista hermosolun ja toisen solun väliseen tilaan eli synaptiseen rakoon, mistä osa niistä sitoutuu vastaanottavan postsynaptisen solun reseptoreihin, mikä käynnistää niihin kytkeytyvän solun fysiologisen signaalinvälitysmekanismin, esimerkiksi ionikanavan. Jos vastaanottava toinen solu on myös hermosolu, solujen välisestä tilasta käytetään nimitystä synapsi. Vastaanottava solu voi olla myös esimerkiksi poikkijuovainen lihassolu, sileä lihassolu, rauhassolu tai aistireseptorisolu. Synapsiksi kutsutaan myös signaalia, joka välittyy synapsiraon kautta.
Hermoston välittäjäaineiden jaottelu
Hermoston välittäjäaineet voidaan jaotella useilla tavoilla. Yksi tapa on jaotella ne eksitoiviin eli kiihottaviin, inhiboiviin eli estäviin ja moduloiviin eli synapsien herkkyyteen vaikuttaviin välittäjäaineisiin. Eksitoivat välittäjäaineet välittävät signaalin eteenpäin esimerkiksi hermosolujen välillä aiheuttamalla depolarisaation vastaanottajaneuronissa, jolloin aktiopotentiaali siirtyy presynaptisesta hermosolusta postsynaptiseen hermosoluun. Inhiboivat välittäjäaineet puolestaan estävät signaalin eteenpäin kulkeutumisen esimerkiksi hermosolujen välillä estämällä postsynaptisen hermosolun aktiopotentiaalin aiheuttamalla sille hyperpolarisaation. Enimmäkseen eksitoivia hermoston välittäjäaineita ovat muun muassa asetyylikoliini, noradrenaliini, adrenaliini, dopamiini, serotoniini eli 5-hydroksitryptamiini, aspartaatti ja glutamaatti. Inhiboivia hermoston välittäjäaineita ovat muun muassa γ-aminovoihappo (GABA), glysiini ja tauriini. Moduloivia peptidirakenteisia hermoston välittäjäaineita ovat muun muassa monet hypotalamuksen erittämät hormonit, aivolisäkkeen hormonit, ruoansulatuskanavan hormonit, haiman hormonit ja endorfiinit.
Keskushermoston välittäjäaineet
Noin 80–90 %:ssa keskushermoston synapseista välittäjäaineena toimii aminohappo, 5–10 %:ssa amiini ja 1–2 %:ssa peptidi. Aivoissa tärkeitä aminohappotransmittereita ovat muun muassa glutamaatti ja glysiini, joista edellinen saattaa olla aivojen tärkein kiihdyttävä välittäjäaine. Glutamaatilla on kolmentyyppisiä reseptoreita. Ne on nimetty niille suhteellisen spesifien agonistien mukaan N-metyylidekstroaspartaatti (NMDA)-, kainaatti- ja 1-amino-3-hydroksi-5-metyyli-iso-oksatsoli-4-propionaatti (AMPA)-reseptoreiksi; mahdollisesti on olemassa muunkintyyppisiä reseptoreita.
Gamma-aminovoihappo eli γ-aminovoihappo eli GABA on tärkein aivojen toimintaa jarruttava välittäjäaine. Jopa yli kolmasosa aivojen synapseista on GABAergisiä. GABA:lla on monia reseptoreita, esimerkiksi GABAA ja GABAB.
Monoamiinit
Monoamiinit ovat hermoston välittäjäaineita, joissa yksi aminoryhmä on aromaattisessa renkaassa kiinni kaksihiilisellä sillalla (-CH2-CH2-). Aminohappoja dekarboksyloivat entsyymit valmistavat monoamiineja aminohapoista, kuten fenyylialaniinista, tyrosiinista tai tryptofaanista, ja kilpirauhashormoneista.
Välitettyään viestinsä monoamiinit palautuvat presynaptiseen terminaaliin, josta ne joko palautuvat solun sisään takaisinottoproteiinien avulla, tai hajoavat monoamiinioksidaasi-entsyymin (MAO) vaikutuksesta. MAO-estäjien (MAOI) joita käytetään muun muassa masennuslääkkeinä, vaikutus perustuu MAO-entsyymin toiminnan estämiseen. Monoamiinien kuljetukseen solusta ulos ja soluun sisään osallistuu useita kuljetusproteiineja. Esimerkiksi DAT kuljettaa dopamiinia, SERT serotoniinia ja NET noradrenaliinia solukalvolla ja VMAT1 ja VMAT2 vesikkelissä.
Aiheesta muualla
ناقلات عصبية Neurotransmitér Mediatorius Нейромедиаторы
Lars Vegas
Lars Vegas on ruotsalaisen progg-muusikon Lasse Tennanderin esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 1974. Albumin yksi tunnetuimmista kappaleista on ”Ska vi gå hem till dig”. Levy sisältää yhteensä 11 kappaletta.
Enoch Banza
Enoch Banza (s. 4. helmikuuta 2000 Helsinki ) on kinshasankongolais-suomalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on oikea laitalinkki. Banza aloitti uransa aikuisena HJK:n organisaatiossa. Pääosan peleistä hän pelasi tällöin Klubi 04:ssa.
Banza aloitti jalkapallon pelaamisen Malmin Palloseurassa 5-vuotiaana. 8-vuotiaana hän siirtyi Helsingin Jalkapalloklubiin. Helmikuussa 2017 Banza teki HJK:n kanssa 3+1-vuotisen sopimuksen. Banza teki ensiesiintymisensä Klubi 04:ssä Kakkosessa 22. huhtikuuta 2017 kotiottelussa PEPO Lappeenrantaa vastaan. Hän teki 6–0-tulokseen päättyneessä ottelussa myös maalin. Veikkausliigassa Banza pelasi ensimmäisen ottelunsa 23. heinäkuuta, kun HJK voitti kotonaan PS Kemin 3–1.
Kauden 2019 Banza pelasi lainasopimuksella Veikkausliigaan nousseessa Kokkolan Palloveikoissa. Kesäkuussa 2020 hän siirtyi loppukaudeksi lainalle Rovaniemen Palloseuraan.
Kotajärvi (Virrat, Koivujärvenkylä)
Kotajärvi on Pirkanmaalla Virroilla Koivujärvenkylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 4,9 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1 kilometri. Järven pohjoispuolelta kulkee lakkautettu Haapamäki–Pori-rata.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Pihlajaveden reitin valuma-alueella (35.48), jonka Uurasjärven alueeseen (35.481) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 139,8 metriä mpy.
Antti Lizelius
Antti Lizelius (12. lokakuuta 1708 Tyrvää – 15. lokakuuta 1795 Mynämäki) oli suomalainen pappi ja kirjallisuusmies, joka vaikutti myös suomen kirjakielen kehitykseen. Hän toimi Mynämäen kirkkoherrana vuodesta 1769. Hän oli ensimmäisen suomenkielisen sanomalehden, Suomenkielisten Tieto-Sanomien, julkaisija lehden ilmestyessä vuosina 1775–1776 sekä kahden raamatunpainoksen kielentarkastaja. Lizeliuksen tarkastama Raamattu (Biblia) oli Suomen kirkossa käytössä 1930-luvulle asti ja eräät herätysliikkeet käyttävät niitä edelleen. Lizelius otti ortografiassa käyttöön c:n sijasta k:n. Kun Lizeliuksen syntymästä tuli 12. lokakuuta 2008 kuluneeksi 300 vuotta, julkaistiin Mynämäellä hänelle omistettu muistomerkki, jonka on suunnitellut kuvanveistäjä Jarkko Roth.
Virkaura
Tyrvään pitäjän Vehmaan kylässä 12. lokakuuta 1708 syntyi Villin taloon Simo Heikinpojan ja Kaisa Erkintyttären seitsemänneksi lapseksi Anders Simonpoika. Lapsuutta varjostivat isonvihan miehityskaudet. Opintielle ei talonpoikaisesta suvusta ennen Andersia ollut lähtenyt kuin hänen setänsä Karkun kappalainen Barthold Lizelius, jolta Anders omaksui sukunimensä. Vuonna 1725 opintiensä Turun katedraalikoulussa aloittaneen Andersin koulumenestys jatkui 1731 Turun akatemiassa. Lizeliuksen lahjakkuudesta kertoo se, että hän nautti useana vuonna akatemian stipendiä, joka oli tarkoitettu nimenomaan parhaille opiskelijoille.
Opiskeluaikanaan Lizelius loi tärkeitä suhteita aikansa vaikuttajiin. 1733–1736 hän toimi Huittisten kirkkoherran Nils Idmanin perheessä kotiopettajana. Lizelius promovoitiin maisteriksi 1735 eli samaan aikaan kuin kuuluisat aikalaisensa Kaarle Fredrik Mennander ja Andreas Kraftman. Papiksi hänet vihittiin kaksi vuotta myöhemmin, jolloin hän pääsi myös Turun katedraalikoulun kollegan virkaan, missä hän toimi seuraavat kaksi vuotta.
Vuodesta 1739 Lizelius hoiti Pöytyän seurakuntaa virkaatekevänä ja 8. heinäkuuta 1741 alkaen vakinaisena kirkkoherrana. Hän ehti paimentaa laumaansa täysipäiväisesti aina vuoteen 1757 asti, jolloin hän joutui hoitamaan virkaatekevänä Mynämäen rovastikunnan lääninrovastin virkaa, mihin hänet nimitettiin vakinaiseksi 13. joulukuuta 1758. Hallintotyössään hän alkoi vuonna 1756 ensimmäisenä Suomessa laatia pitäjänkokousten pöytäkirjat suomeksi, ensin Pöytyällä ja sitten Mynämäellä.
Lizeliuksen ura eteni, ja hän muutti Pöytyältä Mynämäelle 1761, kun kuningas oli 19. huhtikuuta 1760 nimittänyt hänet Mynämäen kirkkoherraksi. Lizeliuksen siteet Pöytyään eivät kuitenkaan katkenneet, sillä hän vieraili vanhassa kotiseurakunnassaan useasti lääninrovastin ominaisuudessa pitämässä tarkastuksia.
Suomen kirjakielen kehittäjänä
Lizeliuksen kotipitäjän Tyrvään murteessa ei esiintynyt monissa muissa suomen murteissa esiintyvää loppuvokaalien katoa eikä lounaismurteille ominaista pitkien, muualla kuin ensitavussa sijaitsevien vokaalien lyhenemistä. Lizelius hylkäsi nämä piirteet teksteissään, mikä oli poikkeuksellista tuohon aikaan. 1800-luvulla ne katosivat suomen kirjakielestä lähes kokonaan.
Turussa alkoi vuonna 1771 ilmestyä Suomen ensimmäinen sanomalehti, Tidningar utgifne af et sällskap i Åbo. Lizelius sai ilmeisesti siitä herätteen suomenkielisen sanomalehden julkaisemiseen. Niinpä hän perusti vuonna 1775 Suomenkieliset Tieto-Sanomat-nimisen lehden, jonka ilmestyminen tosin jatkui vain seuraavaan vuoteen saakka. Se kuitenkin osoitti suomen kielen käyttömahdollisuudet tälläkin alalla.
Lizeliuksen toiminta liittyy aatteellisesti 1700-luvun valistusaatteeseen. Hän pyrki toiminnassaan edistämään taloutta ja valistamaan väestöä. Hän toimi tehokkaasti myös vaivaisolojen kohentamiseksi samalla kun huolehti myös seurakunnan asioista ja oman pappilansa esikuvallisesta toiminnasta.
Kruununhaka
Kruununhaka (, lempinimeltään usein ”Krunika”, ”Krunikka” tai ”Kruna”) on kaupunginosa Helsingin keskustassa ja samalla Vironniemen peruspiirin osa-alue. Asukkaita siellä on noin 7 200 (1.1.2014) ja työpaikkoja 7 100 (31.12.2012). Kruununhaan rajana on lännessä Unioninkatu ja etelässä Kauppatorin reunaa pitkin kulkeva Pohjoisesplanadin osa, muilla suunnilla sitä rajoittavat vesialueet.
Kruununhaan nimi tulee nykyisen Rauhankadun seutuvilla aikoinaan sijainneesta kruunun tykistön hevosten laidunmaasta. Se oli vielä 1700-luvun alussa hieman varsinaisen kaupunkialueen ulkopuolella, mutta nykyisin Kruununhakaan luetaan kuuluvaksi myös melkein koko Helsingin senaikainen kaupunkialue.
Historiaa
pienoiskuva|Vironkatu vuonna 1907. pienoiskuva|[[Helsingin tuomiokirkko]] Suomenlinnan rakennustöiden alettua otettiin vuonna 1748 kruunun haltuun silloisen Vironniemen koillisosa. Tämä alue, joka rajoittui etelässä nykyisen Vironkadun tienoille ja idässä nykyisiin Snellmanin- ja Unioninkatuihin, käsitti laidunmaan ja kahdeksan peltotilkkua ja sitä kutsuttiin nimellä Brobergshagen (Siltavuorenhaka). Jo 1750-luvulta lähtien Kronohagen-nimi syrjäytti vähitellen Brobergshagen-nimen, ja seuraavan vuosisadan puolivälissä koko Aleksanterinkadun pohjoispuolella ja Snellmaninkadun itäpuolella olevaa kaupunginosaa alettiin kutsua nimellä Kronohagen. Vuoden 1866 kartassa nimen suomenkielisenä vastineena on Kruununhaka. Asiakirjoissa esiintyy myös nimi Gamla Stads Kronohagen (kaupungin vanha kruununhaka) 1770-luvulla ja Kronbergshagen vuonna 1805. Kruununhaka–Kronohagen virallistettiin kaupunginosan nimeksi vuonna 1959.
Kruununhaan kadunnimet
pienoiskuva|[[Snellmaninkatu (Helsinki)|Snellmaninkatu]] pienoiskuva|[[Katariinankatu]] Kruununhaan nykyinen katuverkosto syntyi Johan Albrecht Ehrenströmin asemakaavassa vuonna 1812. Ainoastaan eräät kaupunginosan eteläisimmät kadut olivat olemassa jo Ruotsin vallan aikana. Myös kadunnimet on annettu 1820–1830-luvuilla, ja vain muutamat kadut ovat saaneet uusia nimiä tämän jälkeen. Suuri osa kaduista on nimetty Romanovin keisarisuvun jäsenten mukaan, ja nimistö heijastelee muutenkin Suomen suuriruhtinaskunnan ensimmäisten vuosikymmenien poliittista ilmapiiriä. Vanhimmat yhä käytössä olevat kadunnimet ovat Unioninkatu ja Liisankatu, jotka keisari Aleksanteri I vahvisti vierallessaan Helsingissä vuonna 1819.
Jätepuristin
alt=|pienoiskuva|Jätepuristin Jätepuristin on jätejakeiden tiivistämiseen tarkoitettu laite. Jätteitä puristetaan kokoon, jotta kuljetus olisi tehokasta ja taloudellista. Samalla kone sijoitettuna käyttökiinteistöön antaa sen käyttäjille mahdollisuuden säilyttää jätejakeet puristimen säiliössä siististi, paloturvallisesti ja ilkivallalta suojattuna.
Jätepuristimien tyypit
Koneita on pääsääntöisesti kahta eri laitetyyppiä: niin sanottuja erillismallin puristimia ja niin sanottuja combimallin puristimia.
Erillismallin puristimet
Hydraulisella voimalla liikutetaan puristusmäntää edestakaisin vaakatasossa, jolla tiivistys säiliöön saadaan halutuksi. On tarkoitettu isolle säiliökokoluokille 10–40 m³ ja nähin liitettäville puristimille. Puristin on kiinteästi alustaansa kiinnitettynä, esimerkiksi asfaltti- tai betonialustaan. Puristimen edessä myös alustaansa kiinnitetty ohjauskisko ohjaa säiliön haluttuun paikkaan täsmällisesti. Puristin ja säiliö kiinnitetään toisiinsa niin sanotuilla vanttiruuveilla tai hydraulisilla vanteilla, muuten säiliö pakenisi puristimen voimalla eteenpäin.
Laite voidaan varustaa kiinteistön tarvitsemilla lisävarusteilla kuten kuiluilla (korkeat rakennukset, joissa jätejae syötetään kerroksissa kuiluun, edelleen puristimen puristuskammioon), astiankaatolaitteilla (esimerkiksi 100–800 litran jäteastioiden kippausta varten), erilaisilla tasoratkaisuilla sekä monilla muilla lisävarusteilla lastauksen helpottamiseksi.
Ruuvipuristimet
Kuten yllä, mutta puristusvoima saadaankin aikaan mekaanisesti tai hydraulisesti kierreruuvilla, joka kiertyessään aiheuttaa vääntövoiman, jolla jätejae murskautuu ja edelleen työntyy säiliöön. Tiivistys on hyvä esimerksiksi laatikoilla, kuormalavoilla, biojätteillä, paperilla ynnä muulla lyhytjakeella. Ongelmia ruuvikäyttö tuo pitkillä jakeilla, kuten pressu, kangas ja vaijerit, jolla sitkeä vetovoiman kestävä ominaisuus, kiertyessään ruuviakselin ympärille, aiheuttaen ominaisuuksien menetyksen ja lisäämällä kitkaa jopa palovaaraan saakka.
FS Latouche-Tréville (1892)
Latouche-Tréville oli 1890-luvun alussa valmistettu Ranskan laivaston Amiral Charner -luokan panssariristeilijä.
Valmistus
Alus tilattiin le Havresta Société des Forges et Chantiers de la Méditerranéelta ja sen köli laskettiin 26. huhtikuuta 1890 yhtiön Gravillen telakalla lähellä le Havrea. Alus laskettiin vesille 5. marraskuuta 1892 ja se otettiin palvelukseen 6. toukokuuta 1895.
Palvelus
Alus palveli koululaivana ennen lähettämistään itäiselle Välimerelle Kreikan ja Turkin välisen sodan alettua. Ensimmäisen maailmansodan alkaessa alus siirrettiin Casablancaan. Lokakuussa 1914 alus osallistui Otranton saartoon, jonka jälkeen se operoi Bizerten ja Sardinian välissä ennen liittymistään amiraali Guèpratten laivasto-osastoon. Alus osallistui menestyksekkäästi Sukhumin pommitukseen.
Alus teki kaksi matkaa Dardanelleille ennen siirtoaan Thessalonikaan. Alus otti vuoden 1918 loppuun saakka osaa Kreikan saartoon, jonka jälkeen se palasi Touloniin.
Alus poistettiin palveluksesta 26. kesäkuuta 1920, jonka jälkeen se oli kelluvana hangaarina aina vuoteen 1925 saakka. Alus romutettiin 1926.
Baari (täsmennyssivu)
Baari tarkoittaa seuraavia:
Thonac
Thonac on kunta Lounais-Ranskassa Dordognen departementissa Uuden-Akvitanian alueella.
Nähtävyyksiä
thumb|left|Linnan puutarha Kunnan nähtävyys on Vézèrejoen rannalla oleva linna Château de Losse. Se on valmistunut vuonna 1576. Linnan sisustus ja huonekalut ovat 1500- ja 1600-luvuilta. Linnan puutarha kuuluu Ranskan kulttuuriministeriön nimeämälle merkittävien puutarhojen listalle (Jardin remarquable).
Tunnettuja kuntalaisia
Yvon Delbos (1885-1956), Poliitikko, Ranskan ulkoministeri 1936-1938
Pinguy OS
pienoiskuva|Eräs esimerkki PinGuy OS:n työpyödästä.
Ominaisuudet
Pinguy OS:ssa on korjattu monia virallisen Ubuntu-jakelun puutteita muuttamalla käyttöliittymää ja valitsemalla työpöydälle aloittelijan yleensä tarvitsemat ohjelmat. Pinguy mielletään käyttäjiensä parissa usein Linux Mintin kilpailijaksi. Pinguy OS ei ole DistroWatchin mukaan niin suosittu kuin Linux Mint tai Ubuntu. Pinguy toimii LiveDVD-tilassa, jolloin sitä ei aivan välttämättä tarvitse asentaa koneen kiintolevylle. Pinguyn asennus vaatii USB-tikun, DVD:n tai vastaavan suuren asennusmedian, CD:lle se ei mahdu. Käyttöliittymä vahvasti muunneltu GNOME. PinGuy OS perustuu Debianiin samalla tavoin kuin Ubuntukin. Saatavissa sekä 32- että 64-bittisenä. Vähimmäisvaatimus x86-yhteensopiva prosessori 700 MHz kellotaajuudella. Lisäksi Pinguy OS tarvitsee ainakin 384 MB keskusmuistia ja 8GB kiintolevytilaa.
Parachutes
Parachutes on englantilaisen rock-yhtyeen Coldplayn ensialbumi, joka julkaistiin 10. heinäkuuta 2000 Britanniassa ja 7. marraskuuta Yhdysvalloissa. Albumilta julkaistiin neljä singleä, ”Shiver”, ”Yellow”, ”Trouble” ja ”Don’t Panic”.
Parachutes saavutti suosiota sekä kaupallisesti että kriitikkojen parissa. Se nousi nopeasti Britannian albumilistalla sijalle yksi, jossa se pysyi 33 viikkoa. Albumia on myyty maailmanlaajuisesti yli viisi miljoonaa kappaletta, ja Britanniassa se on myynyt seitsemänkertaista platinaa. Yhdysvalloissa se on myynyt kaksinkertaista platinaa. Albumi sai vuonna 2002 Grammy-palkinnon vaihtoehtomusiikin sarjassa.
Tausta
Brittiläinen tuottaja Ken Nelson tuotti Parachutesin kappaleista yhtä lukuun ottamatta kaikki. Hän tutustui Coldplayhyn managerinsa Peten kautta, joka oli antanut Nelsonille yhtyeen ensimmäisen singlen. Nelson on väittänyt, että heti kun hän kuuli yhtyeen laulajan Chris Martinin äänen kappaleessa ”Bigger Stronger”, hän tajusi, että ”siinä oli jotakin erityistä”. Nelsonille ehdotettiin työtä Coldplayn ollessa esiintymässä Liverpoolissa englantilaisen indie rock -yhtyeen Gomezin kanssa. Nelson oli aikaisemmin tuottanut Gomezin debyyttialbumin, Bring It On.
Coldplay aloitti albumin tekemisen vuonna 1999. He tekivät The Blue Room -EP:n brittiläisen tuottajan Chris Allisonin kanssa, mutta eivät pitäneet lopputuloksesta. Yhtye halusi enemmän valtaa, ja Nelsonin ajatus ”yhtyeiden auttamista tajuamaan omat ideansa, mieluummin kuin että hän tyrkyttäisi omaa näkemystään siitä, miltä hän haluaisi sen kuulostavan”, sai heidät valitsemaan hänet Allisonin sijasta. Nelsonin mukaan albumin tuottivat yhdessä hän ja Coldplay.
Äänittäminen ja tuotanto
Coldplay suunnitteli äänittävänsä Parachutesin kahdessa viikossa. Kiertueet ja muut esiintymiset kuitenkin jakoivat äänityssessiot kahteen osaan: syyskuuhun 1999 ja huhti-toukokuuhun 2000. Yhtye aloitti albumin äänittämisen Rockfield-studioilla Walesissa, Matrix-studioilla ja Wessex Sound -studioilla, vaikka pääosa Parachutesin kappaleista on äänitetty Parr Street -studioilla Liverpoolissa. Coldplay työskenteli kolmessa studiohuoneessa Parr Streetissa ja äänitti suuren osan albumista yhdessä näistä huoneista: Projektistudiossa, jota tuottaja Ken Nelson kuvaili lähinnä demontekotilaksi". Myös Chris Allisonin tuottama kappale ”High Speed”, joka äänitettiin aikaisemmin Orinico-studioilla Lontoossa, sisällytettiin albumille. Albumin miksasi yhdysvaltalainen Michael Brauer New Yorkissa. Coldplayn levy-yhtiö Parlophone oli alun perin suunnitellut palkkaavansa eri miksaajan kappaleille, jotka oli valittu singleiksi, mutta loppujen lopuksi Brauer miksasi kaikki.
Coldplayn konsertissa, jossa Nelsonille ehdotettiin albumin tuottamista, Nelson oli huomannut, että yhtyeen esitys oli "turhan hermostunutta [...] niin että he vain riensivät kappaleet läpi, eikä kuuntelemisesta tahtonut tulla mitään". Niinpä Nelson soitattikin yhtyeellä studiossa kaikki albumin kappaleet ja kertoi, miten ja millä tempolla kappaleet pitäisi konserteissa soittaa.
Albumin kannessa on yhtyeen kertakäyttöisellä Kodak-kameralla ottama kuva karttapallosta. Karttapallo on ostettu W H Smith -vähittäiskaupasta kymmenellä punnalla, ja pallo näkyy myös kappaleiden ”Shiver” ja ”Don’t Panic” musiikkivideoilla. Yhtye on myös pitänyt palloa mukanaan kiertueillaan. Albumi omistettiin yhtyeen rumpalin Will Championin äidille Sara Championille, joka kuoli syöpään vuonna 2000.
Musiikki ja sanoitukset
Parachutesissa on sanottu olevan samanlainen vaihtoehtorock-soundi kuin englantilaisella yhtyeellä Radioheadillä albumiensa The Bends ja OK Computer aikana. Itse asiassa on väitetty, että albumin kaupallinen menestys saattaisi johtua Radioheadin yleisöstä, jonka karkotti Kid A -albumin yhtyeen uusi, kokeellisempi ja elektronisempi soundi.
Julkaisu ja vastaanotto
Parlophone julkaisi Parachutesin Britanniassa 10. heinäkuuta 2000. Yhdysvalloissa sen julkaisi 7. marraskuuta 2000 Nettwerk. Albumia on myyty eri formaateissa: Parlophone ja Nettwerk julkaisivat sen CD:nä vuonna 2000, ja vuonna 2001 yhdysvaltalainen levy-yhtiö Capitol Records julkaisi sen C-kasettina. Seuraavana vuonna Parlophone julkaisi albumin myös vinyylilevynä.
Albumin yleinen versio sisältää kymmenen kappaletta; kymmenes kappale ”Everything's Not Lost” vaihtuu vähitellen lyhyeen piilotettuun kappaleeseen ”Life Is for Living”, joten kappale kestää kokonaisuudessaan 7:15. Albumin japanilainen versio sisältää kaikki yleisen version kappaleet sekä lisäksi kappaleet ”Careful Where You Stand” ja ”For You”. Parachutesin kolmas kappale ”Spies” sai huomiota Kiinan viranomaisilta, jotka pitivät sitä kommunismin vastaisena, ja albumi kiellettiin maassa. Coldplayn kitaristi Jonny Buckland piti tilannetta "hyvin outona".
Albumilta julkaistiin neljä singleä, ”Shiver”, ”Yellow”, ”Trouble” ja ”Don’t Panic”. ”Shiver” julkaistiin albumin ensimmäisenä singlenä Britanniassa kun Yhdysvalloissa ensimmäinen oli ”Yellow”. ”Troublen” julkaisun aikana Coldplay hylkäsi alkuperäisen suunnitelmansa ”Don’t Panicin” julkaisemisesta albumin neljäntenä singlenä, sillä heidän mielestään kolme singleä oli jo tarpeeksi. Silti kappale julkaistiin singlenä joissakin Euroopan maissa.
Coldplay on saanut Parachutesin julkaisun jälkeen useita palkintoja. Albumi sai Q-lehden vuoden parhaan albumin palkinnon vuonna 2000 ja oli samana vuonna ehdolla Mercury Music -palkinnon saajaksi tekniikka-sarjassa. Seuraavana vuonna albumi sai vuoden vaihtoehtoalbumin Grammy-palkinnon ja parhaan brittiläisen albumin palkinnon BRIT-palkinnon.
Kriitikoiden arviot
thumb|200px|Coldplay soittamassa ”Don’t Panicia” konsertissaan vuonna 2005. Brittiläiset kriitikot ottivat Parachutesin hyvin vastaan. MusicOMH:n kriitikko Michael Hubbard, kirjoitti että se on albumi, joka on "harvinaisen syvällinen, varsinkin siihen nähden miten nuoria yhtyeen jäsenet ovat", kun taas The Guardianin kriitikko kuvaili albumia "yhdeksi vuoden innostavimmista albumeista" ja lisäsi, että se sisältää "loistavia kappaleita, klassisia kitaroita ja upeaa laulamista".
Muuallakin kriitikot pitivät albumista. Billboard-lehden arvostelussa Parachutesia väitetään, ettei albumi "tuo mitään uutta pöytään", samalla kun sen "musiikilliset viittaukset ovat heti tunnistettavissa, ja niitä on vaikea katsoa läpi sormien". Silti arvostelussa lukee, että "Coldplay vaikuttaa niin taitavalta, että se pääsee kyllä ohi nuoruuden identiteettikriisistään", ja kriitikko pitää yhtyettä Yhdysvalloissa edelleen tulokkaana. Rolling Stone -lehden kriitikko Matt Diehl kirjoitti, että albumi "nousee lopulta vaikutteidensa yläpuolelle ja asettuu todella merkittäväksi". Allmusicin arvostelija MacKenzie Wilson kommentoi, että albumi esittelee yhtyeen "nuorina muusikkoina, jotka yhä hiovat miellyttäviä sointujaan", ja lisäsi, että "Parachutes ansaitsi kunnianosoituksensa, koska se seurasi kunnon popkappaleen perussääntöä: pidä tunteet todellisina ja aitoina."
Kaupallinen menestys
Parachutes nousi sijalle 51 Yhdysvaltojen Billboard 200 -albumilistalla ja sijalle yksi Billboard Heatseekers -albumilistalla. Albumin ensimmäinen Yhdysvalloissa julkaistu single, ”Yellow”, auttoi nostamaan albumin myynnin yli 1,2 miljoonaan. Nielsen SoundScanin mukaan yli 2 700 000 levyä toimitettiin Yhdysvaltojen vähittäismyyjille, ja albumi sai kaksinkertaisesti platinaa myyneen levyn todistuksen RIAA:n asteikoilla hieman yli kuukausi yhtyeen kolmannen albumin, X&Y:n, julkaisun jälkeen. Australiassa albumi on myynyt kolminkertaisesti platinaa (ARIA:n asteikolla) ja kaksinkertaista platinaa Kanadassa CRIA:n asteikolla).
Vaikutus
Brittiläisen lehden Music Weekin mukaan Parachutes oli yksi kaikkien aikojen vaikuttavimmista albumeista hittisingleineen (”Shiver”, ”Yellow” ja ”Trouble”). Noin 2,4 miljoonan myynnillään Britanniassa se on päässyt sijalle 12 maan kahdenkymmenen 2000-luvulla eniten myyneen albumin listalla.
Albumi sijoittui Channel 4:n 100 kaikkien aikojen parhaan albumin listalla sijalle 14 ja NME:n 100 parhaan brittiläisen albumin listalla sijalle 33 vuonna 2006. Vaikka albumi oli suosittu sekä kaupallisesti että kriitikoiden parissa, Coldplayn laulaja Chris Martin on sanonut, että yhtyeen mielestä Parachutes ei ole hyvä levy: "Tiedämme että se on kamalaa musiikkia ja me yritämme aina ajatella mitä voisimme tehdä seuraavaksi."
Kappaleet
Kaikkien kappaleiden tekijät ovat Berryman, Buckland, Champion ja Martin.
Häätökiitäjä
Häätökiitäjä (Apus caffer), aikaisemmalta nimeltään kafferikiitäjä tai kafferitervapääsky, on tervakiitäjien sukuun kuuluva taitavasti lentävä lintulaji.
Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on 14–15,5 cm, joten se on selvästi tervapääskyä pienempi. Tummanruskea, yläperässä ja kurkussa valkoista, sekä kyynärsulkien kärjet vaaleat.
Azai-klaani
thumb|Azai-klaanin tunnus. Azai-klaani oli japanilainen daimioklaani, joka hallitsi Ōmin provinssissa. 1500-luvun lopulla klaani liittoutui Asakura-klaanin kanssa nousevaa Oda Nobunagaa vastaan. Azai ja Azakura kohtasivat Odan Anegawan taistelussa vuonna 1570, mutta hävisivät ja joutuivat pakenemaan. Azai-klaani tuhoutui kolme vuotta myöhemmin, kun Oda valloitti klaanin hallintokeskuksena toimineen Odanin linnan.
Häätökiitäjä
Esiintyminen
Euroopassa pesii vain pieni populaatio Etelä-Espanjassa, noin 100 parin luokkaa. Maailmanlaajuisesti laji ei ole uhanalainen. Tavattu Suomessa ainakin kerran.
Lisääntyminen
Eurooppalaiset häätökiitäjät pesivät ruostepääskyjen pesiin.
Röntgensäteily
Röntgensäteily on sähkömagneettisen säteilyn laji. Sen aallonpituus on noin 0,01–10 nanometriä; se on paljon lyhytaaltoisempaa kuin näkyvä valo. Röntgensäteilylle on ominaista sen suuri läpäisykyky: se kulkee monien sellaistenkin kiinteiden aineiden läpi, jotka näkyvälle valolle ovat täysin läpi­kulkemattomia. Röntgensäteilyksi luetaan lyhytaaltoinen säteily, joka syntyy atomiytimen ympärillä olevalla elektronikuorella viritystilojen purkautumisesta tai elektronien jarrutussäteilynä. Ytimessä syntyvää lyhytaaltoista säteilyä kutsutaan puolestaan gammasäteilyksi.
Wilhelm C. Röntgen löytää röntgensäteilyn
Saksalainen Wilhelm Röntgen teki vuonna 1895 tutkimuksia katodisädeputkella selvittääkseen, mitä katodista lähtevä putken läpi virtaava säteily oikein on. Yhtäkkiä hän huomasi, että jotkut koelaitteiston läheisyydessä olevat mineraalinäytteet alkoivat hohtaa aavemaista valoa. Röntgen huomasi valon syntyvän vain koelaitteiston ollessa päällä. Siitä hän päätteli, että koelaitteisto tuotti entuudestaan tuntematonta säteilylajia. Röntgen antoi tälle uudelle säteilylajille nimen X-säteily, jota yhä käytetään joissain kielissä. Suomessa ja monissa muissa kielissä siitä käytetään tavallisimmin keksijänsä mukaan nimitystä röntgensäteily. Lisäkokeet paljastivat, että tämä X-säteily tunkeutui paperin, puun, käden ja ohuen metallikalvon läpi. Säteily myös jätti jälkiä valokuvausfilmiin.
Röntgendiffraktio keksitään
Koska röntgensäteilyn aallonpituus on samaa luokkaa kuin atomien läpimitta, kiinteiden aineiden kiderakenne aiheuttaa röntgensäteilyn siihen osuessa Braggin lain mukaisia diffraktioilmiöitä. Max von Laue esitti idean röntgendiffraktion mahdollisesta toimivuudesta hiihtoretkellä muutamalle kollegalleen, jotka päättivät epäilyksistään huolimatta kokeilla sen toimivuutta. Onnistuneen yrityksen jälkeen Laue johti ilmiölle matemaattisen esitystavan. Hän sai Nobelin fysiikanpalkinnon tästä merkittävästä keksinnöstä vuonna 1914, vain kaksi vuotta tutkimuksen julkaisemisen jälkeen. Von Lauen löydöstä lähtien röntgensäteilyllä on ollut keskeinen osa kiinteiden aineiden kiderakenteen tutkimuksessa.
thumb|[[Comptonin ilmiö|alt=]]
Kuvantaminen säilyy tärkeimpänä sovellutuksena
Nykyään röntgensäteilyä käytetään muun muassa lääketieteessä, läpivalaisussa turvatarkastuksissa lentoasemilla ja raja-asemilla, erilaisten rakenteiden mikrohalkeamien etsinnässä ja aineen atomitason rakenteen tutkimuksessa. Nykyään säteilyherkkä staattisen kuvan säilövä kuvafilmi on korvattu elektronisella ilmaisimella ja kuva tallennetaan ja käsitellään digitaalisesti. Digitaaliset ilmaisimet ovat herkempiä kuin filmit, joten tutkimuksissa käytettyjä säteilyannoksia on voitu vähentää huomattavasti. Filmien jäädessä pois ei myöskään tarvita kehitys- ja kiinnitekemikaaleja, jotka ovat ympäristölle haitallisia. Digitaalisten kuvien käyttöön saaminen on nopeampaa ja lisäksi niitä voidaan lähettää ja tallentaa helpommin kuin filmejä.
Läpäisykyky
Röntgensäteilyn suuri läpäisy­kyky johtuu sen pienestä aallon­pituudesta ja sitä vastaavasta kvantin suuresta energiasta. Koska sen energia on niin suuri, varsinkaan kevyimpien alkuaineiden atomit eivät yleensä pysty niitä absorboimaan. Raskaammissa aineissa absorptio sen sijaan tulee voimakkaammaksi.
Röntgensäteilyn lähteitä
Röntgensäteilyä syntyy muun muassa nopeiden elektronien törmätessä metalliin. Jos niiden liike-energia on tarpeeksi suuri, ne voivat irrottaa elektroneja metalli­atomista joltakin lähellä ydintä olevalta orbitaalilta, jolloin syntyneeseen aukkoon siirtyy elektroni joltakin korkeammalta orbitaalilta. Tällöin syntyy säteilyä, jonka taajuus saadaan jakamalla orbitaalien energia­erotus Planckin vakiolla. Jos tämä energia­ero ja sitä vastaava taajuus on tarpeeksi suuri, syntyvä säteily on röntgen­säteilyä. Tällä tavalla syntynyttä säteilyä sanotaan ominaissäteilyksi, sillä siinä esiintyy vain tiettyjä, kullekin alkuaineelle ominaisia taajuuksia ja aallon­pituuksia. Sen lisäksi samalla syntyy jarrutussäteilyä, sillä ydin jarruttaa sen lähelle saapuneen elektronin liikettä, jolloin sähkö­dynamiikan yhtälöiden mukaan kiihtyvässä liikkeessä oleva sähköisesti varattu hiukkanen lähettää sähkö­magneettista säteilyä. Toisin kuin ominais­säteilyn, jarrutus­säteilyn spektri on jatkuva, mutta sen aallon­pituudella on alaraja, joka vastaa elektronien koko liike-energiaa.
Ruoansulatus
Hiilihydraatit pilkkoutuvat osittain suussa amylaasi-entsyymin vaikutuksesta yksinkertaisiksi sokereiksi (ennen kaikkea rypälesokeriksi eli glukoosiksi), jotka ovat solujen tärkein energianlähde.
Röntgensäteily
Röntgenputki
Röntgenputki on historiallisesti ensimmäinen tunnettu tapa synnyttää röntgensäteilyä. Putkessa olevasta hehkulangasta irtoaa elektroneja, jotka kiihdytetään putkessa olevassa sähkökentässä. Niiden törmätessä putken keskellä olevaan metallilevyyn syntyy edellä kuvatulla tavalla sekä ominais- että jarrutussäteilyä. pienoiskuva|Vanha röntgenputki
Ruoansulatus
Mahassa proteiinit eli valkuaisaineet hajoavat pepsiini-entsyymin vaikutuksesta aminohapoiksi, jotka puolestaan käytetään elimistön rakennusaineiksi.
Röntgensäteily
Synkrotronilähteet
Synkrotronilähteet ovat nykyaikainen tapa tuottaa röntgensäteilyä muun muassa materiaalifysiikan tutkimuksen tarpeisiin. Synkrotroni on varta vasten säteilyn tuottamiseen tarkoitettu hiukkaskiihdytin, jossa säteily syntyy, kun lähes valonnopeudella liikkuvan varatun hiukkassuihkun rataa kaareutetaan magneettikenttien avulla. Näin syntynyt, niin kutsuttu synkrotronisäteily soveltuu fysikaalisilta ominaisuuksiltaan monin verroin perinteistä röntgenputkesta saatavaa säteilyä paremmin tutkimuskäyttöön. Synkrotronisäteilyn suuri intensiteetti, valittavissa oleva polarisaatio ja säteilyn intensiteetin pulssittunut aikarakenne mahdollistavat joukon uusia kokeita.
Ruoansulatus
Rasvat kulkeutuvat soluihin rasvahapoiksi ja glyseroliksi pilkkoutuneina. Sitten nämä aineosat yhdistyvät uudelleen, ja rasva käytetään joko solujen rakennusaineeksi, tai se jää ravintovarastoksi rasvasoluihin.
Röntgensäteily
Lääketieteellinen kuvaaminen
Röntgenkuvaus lääketieteessä lienee menetelmän tunnetuin käyttömuoto. Vaikka alkuaikoina luiden kuvaaminen oli yleisintä, menetelmien kehittymisen myötä myös pehmytkudosten kuvaus alkoi yleistyä. Röntgenkuvauksen eräs merkittävä kohde oli tuberkuloosin tunnistaminen röntgenkuvausten avulla.
Ruoansulatus
Ravinnon käsittely tapahtuu ruoansulatuskanavassa. Lukuun ottamatta niitä elimiä, joiden kautta ravinto kulkee suusta suoliston loppuun asti, ruoansulatuselimistöön kuuluu joukko ruoansulatusrauhasia, kuten sylkirauhaset, maharauhaset, suolinesterauhaset, haima ja maksa, jotka erittävät ruoansulatusnesteitä. Nämä sisältävät entsyymejä, joiden avulla ravinnon pilkkoutuminen käyttökelpoiseen muotoon tapahtuu nopeasti.