cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kätilöopisto
Historia
Nykyinen sairaalarakennus valmistui vuonna 1960. Aikaisemmin Kätilöopisto sijaitsi Ullanlinnassa Tehtaankadun ja Neitsytpolun kulmatontilla. Siellä sijainneet rakennukset on kaikki purettu, ja nykyisin osa tontista on muutettu puistoksi, osa liitetty vieressä sijaitsevan Venäjän suurlähetystön tonttiin.
Uuden sairaalan suunnitteli yliarkkitehti Martti Välikangas. Kätilöopiston sairaala rakennettiin, koska kaupunkiin kaivattiin uudenaikaisempaa synnytyssairaalaa. Jo avajaispäivänä 11. huhtikuuta 1960 syntyi ensimmäinen lapsi keravalaiselle Eeva Lehtiselle. Ensimmäisenä vuonna Kätilöopiston sairaalassa syntyi 5 687 lasta. Sairaalan rakentamiseen liittyi Kätilöopiston juttuna tunnettu lahjusskandaali.
Kätilöopiston sairaalassa alettiin 1970-luvulta lähtien muuttaa toimintatapoja kohti perhekeskeistä synnytystä. Yhtäjaksoisesti isät pääsivät mukaan synnytyksiin vuodesta 1976 lähtien.
Imetysohjaukseen panostaminen näkyy tilastoissa: Kätilöopiston sairaalassa lisämaidon antaminen vastasyntyneille ilman lääketieteellistä syytä väheni viidessä vuodessa 40 %:sta 16 %:iin.
Hormonikierukan kehitystyö alkoi Kätilöopiston sairaalassa jo 1970-luvulla. Se tuli ensimmäisenä markkinoille Suomessa vuonna 1990. Sittemmin hormonikierukasta on tullut suomalaisen lääketeollisuuden tärkein myyntituote, jota myydään yli 120 maassa ja jolla on maailmalla miljoonia käyttäjiä.
Kätilöopiston sairaala osallistui aktiivisesti myös lääkkeellisen raskaudenkeskeytyksen kehittämiseen. Tämä tutkimus on muuttanut keskeytyspotilaiden hoidon täysin: nykyisin 70 % potilaista valitsee lääkkeellisen hoidon kaavinnan sijaan, ja noin kolmannes lääkkeellisistä keskeytyksistä tehdään kotona.
Kätilöopiston sairaala oli valtion omistuksessa vuoteen 1986 saakka, jolloin peruskorjausta vaatinut sairaala siirtyi Helsingin kaupungin omistukseen nimellisellä yhden markan hinnalla. Vuonna 2000 Kätilöopiston sairaalasta tuli osa Helsingin ja Uudenmaan sairaanhoitopiiriä ja HYKSiä.
Terveyden ja hyvinvoinnin laitos myönsi Kätilöopiston sairaalalle 24. marraskuuta 2010 hyvästä imetyksen tuesta kertovan vauvamyönteisyys-sertifikaatin. Kansainvälinen Vauvamyönteisyysohjelma on WHO:n ja Unicefin vuonna 1991 käynnistämä toimintaohjelma. Ohjelman tavoitteena on imetyksen edistäminen kaikissa sellaisissa toimintayksiköissä, joissa hoidetaan raskaana olevia, synnyttäviä ja synnyttäneitä äitejä sekä imeväisikäisiä lapsia.
Sairaalassa ilmeni vakavia sisäilmaongelmia, minkä vuoksi sen toimintoja alettiin siirtää asteittain muihin toimitiloihin lokakuusta 2017 lähtien. Viimeiset synnyttäjät vastaanotettiin 18.10.2017.
Osa Kätilöopiston sairaalan osastoista, kuten naistentautien poliklinikka, röntgen-osasto ja vastasyntyneiden osasto jatkoivat toimintaansa sairaalan tiloissa vuoden 2018 alkuun saakka. Sairaalan ovet sulkeutuivat lopullisesti 29.3.2018, kun naistentautien poliklinikka muutti uusiin toimitiloihin Helsingin Ruoholahteen.
Aiheesta muualla
60.20389°N, 24.95111°W
Chiricahuat
pienoiskuva|Apassiheimot noin 1700-luvulla.<ul><li>Ch – chiricahuat</li> <li>WA – läntiset apassit</li> <li>N – [[navajot</li> <li>M – mescalerot</li> <li>J – jicarillat</li> <li>L – lipanit</li> <li>Pl – kiowa-apachet (tasankojen apassit).</li></ul>]] pienoiskuva|upright|Nana, chiricahuoiden alipäällikkö (1886) Chiricahuat asuivat 1600-luvulla laajoilla alueilla Rio Granden lännenpuoleisissa vuoristoissa nykyisten Uuden-Meksikon ja Arizonan seuduilla. He lukeutuivat niihin athabaskankielisiin intiaaneihin, jotka olivat kulkeutuneet edellisten vuosisatojen aikana Kanadasta ja joita alettiin kutsua apasseiksi. Chiricahuain nimi tarkoitti "suurta vuoristoa", joka kuvasi hyvin heidän asuinympäristöään. Heidän omakielinen nimensä oli Aiaha.
Chiricahuat terrorisoivat ympäristöään suorittaen toistuvia ryöstöretkiä niin muiden heimojen kuin alueelle muuttaneiden espanjalaistenkin asutuksille. He valtasivat paikallisten intiaanien pueblokyliä ja perustivat niihin pyhiä rakennuksia. 1600-luvun lopulta eteenpäin he olivat pelottavassa maineessa kaukana asuinalueittensa ulkopuolella. Chiricahuat noudattivat muiden apassien hyväksi havaitsemaa käytäntöä eläen pienissä yhteisöissä. Mahdollisten kostoiskujen vuoksi oli helpompaa liikkua vähälukuisissa ryhmissä valmiina pakenemaan vihollisia vaikeakulkuisiin vuoristolaaksoihin ja kanjoneihin, joista heitä oli mahdotonta tavoittaa. Kun vaara oli, ohi chiricahuat kokoontuivat uudelleen yhteen.
1840-luvulla osa chiricahuoista auttoi Yhdysvaltain armeijaa hyökkäyksissä Meksikoa vastaan, mutta jo seuraavan vuosikymmenen alussa välit viilenivät muuttuen avoimeksi sodaksi. Chiricahuat johtajinaan Mangas Coloradas ja Cochise vetivät mukaansa muita apassien ryhmiä käyden katkeraa sotaa Yhdysvaltoja vastaan, joka yritti anastaa kaikki heidän maansa. Suurimmaksi chiricahuain johtajaksi nousi Geronimo, josta tuli eräs kuuluisimista intiaaneista kautta koko historian. Hänen antautumiseensa vuonna 1886 päättyi apassien käymä yli 200 vuotta kestänyt sissisota maittensa valtaajia vastaan. Chiricahuat vetäytyivät heille osoitettuun reservaattiin, mutta sekoittautuivat 1900-luvulla suurimmaksi osaksi lähisukulaisiinsa mescaleroihin.
Franz Göring
Franz Göring (s. 22. lokakuuta 1984 Suhl) on saksalainen entinen maastohiihtäjä.
Göring hiihti ensimmäisen maailmancupin kilpailunsa 8. joulukuuta 2002. Ensimmäisen palkintosijoituksensa maailmancupissa hän sai sijoituttuaan 18. marraskuuta 2006 Jällivaaran 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa kolmanneksi. Tour de Skin osakilpailuissa hän on saavuttanut voiton 15 kilometrin perinteisen tyylin kilpailussa Oberstdorfissa 3. tammikuuta 2007 sekä ollut kolmas Val di Fiemmen 20 kilometrin perinteisen yhteislähdössä 5. tammikuuta 2008. Hänen paras henkilökohtainen sijoituksensa arvokisoissa on Sapporon 2007 MM-kisojen 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kuudes tila. Liberecin MM-kilpailuissa 2009 hän hiihti kolmannen osuuden hopeaa saaneessa Saksan viestijoukkueessa ja Oslossa 2011 niin ikään kolmannen osuuden Saksan saadessa pronssia.
Satelliittilaajakaista
thumbnail|325px|right|Satelliittilautanen Internet-käytössä Satelliittilaajakaista tarkoittaa tietoliikennesatelliittien kautta luotua internetyhteyttä.
Satelliittiyhteyksien viive on hyvin pitkä verrattuna maanpäällisiin yhteyksiin ja se vaihtelee ja yhteys voi katkeilla. Tämä johtuu siitä, että järjestelmien käyttämät tietoliikennesatelliitit lentävät 36000 km maan pinnan yläpuolella ekvaattorin tasossa. Tavallisen vastaanottoaseman mahdollinen lähetysnopeus on paljon pienempi kuin vastaanottonopeus. Lisäksi virheiden todennäköisyys on suurempi.
Geosynkronisilla eli paikallaan pysyvillä satelliiteilla viive on suuri johtuen pitkästä matkasta, LEO-satelliiteilla viive on pienempi mutta silti häiritsevän pitkä. Jotta kanavakapasiteetti tulisi hyödynnettyä riittävästi joudutaan TCP-protokollan ikkunakokoa ja aikaleiman käsittelyä muuttamaan. Viive voi vaihdella hyvin paljon, varsinkin LEO-satelliiteilla. Tämän vuoksi oikeiden parametrien asettaminen on hankalaa.
Useimmat TCP-toteutukset joutuvat lähettämään uudelleen kaikki paketit, jotka on lähetetty virheellisen paketin jälkeen. Tämän vuoksi kadonneesta kuittauspaketista seuraa aikakatkaisun mittainen lähetyksen toisto. Suuri viive ja epäluotettava siirtotie on tavalliselle TCP:lle hyvin huono.
Palvelutasot
Yksisuuntainen Internet-yhteys, jossa käytetään maan päällistä paluukanavaa. Paluukanavana voidaan käyttää modeemia tai esimerkiksi GPRS–puhelinta.
Kaksisuuntaisessa Internet-yhteydessä paluukanava lähetetään suoraan takaisin satelliitille, jonka vuoksi käyttäjän ei tarvitse olla kytkeytyneenä maanpäällisiin verkkoihin.
Kanavointi ja nopeudet
Signaalin kanavointi riippuu palveluntarjoajasta. Yleisimmin käytetyt kanavointimenetelmät ovat:
Liittymä on saatavilla aina 2 Mbit/s nopeuksiin saakka (kotikuluttajille suunnatuissa palveluissa).
TCP-kiihdyttimet
Internet-palveluntarjoajien käyttämä välityspalvelin puskuroi TCP-liikenteen ja lähettää TCP ACK viestin alkuperäiselle palvelimelle. Välityspalvelin huolehtii virheellisten pakettien lähettämisestä asiakkaalle.
Jotkut välityspalvelimet voivat käyttää TCP–protokollan sijasta omaa UDP–protokollaa, jolloin TCP-ikkunan koko voidaan pitää korkeana. Tämä soveltuu paremmin korkean latenssin satelliittiyhteyksiin.
Esimerkiksi Asiakas lataa videotiedostoa palvelimelta. Palvelimen lähettämät paketit kulkevat Internet –palveluntarjoajan välityspalvelimen läpi, jossa välityspalvelin vaihtaa TCP-paketit UDP-protokollaan ja vastaa videopalvelimelle viestin vastaanottamisesta. Välityspalvelin lähettää nyt UDP paketteina videotiedoston sisällön asiakkaalle, säilyttäen maksimaalisen kaistanleveyden. Jos tiedonsiirrossa tapahtuu virhe, palveluntarjoajan välityspalvelin huolehtii pakettien uudelleenlähetyksestä.
Midianilaiset
Midianilaiset olivat muinainen seemiläinen kansa. He asuivat todennäköisesti Jordan-virran itäpuolella ja entisellä "Siinain niemimaalla", eli nykyisellä Arabian niemimaalla. (Gal. 4:25) Raamatun mukaan midianilaiset olivat usein sodassa Israelin heimoja vastaan.
Maininnat Raamatussa
Midianilaisten kantaisänä pidetään Midiania, joka Ensimmäisen Mooseksen kirjan mukaan oli Abrahamin ja hänen vanhoilla päivillään ottamansa uuden vaimon, Keturahin poika.
Kansana tai heimona midianilaiset mainitaan Raamatussa ensimmäisen kerran 1. Mooseksen kirjan 37. luvussa. Sen mukaan Joosefin veljet myivät hänet midianilaisille kauppiaille heidän kulkiessaan ohi, ja nämä kuljettivat hänet Egyptiin.
Kun faarao määräsi Mooseksen teloitettavaksi, tämä pakeni Midianin maahan. Siellä hän tapasi midianilaisen papin, Jetron, jota hän palveli lammaspaimenena. , kunnes myöhemmin palasi Egyptiin. . Midianissa ollessaan hän otti vaimokseen Jetron tyttären.
Neljännen Mooseksen kirjan mukaan midianilaiset ahdistelivat israelilaisia heidän palatessaan Egyptistä Kanaanin maahan, minkä vuoksi Jahve käski israelilaisten tuhota heidät. . Israelilaiset ryhtyivätkin sotaan heitä vastaan, jolloin Mooses käski surmata sotavangeiksi saadut midianilaiset miehet mutta jättää naimattomat naiset henkiin.
Tuomarien kirjan mukaan israelilaiset joutuivat vuoden 1100 eaa. aikoihin seitsemäksi vuodeksi midianilaisten valtaan. Joka kerta kun israelilaiset olivat kylväneet, midianilaiset ja amalekilaiset hyökkäsivät heitä vastaan ja ryöstivät sadon. . Näin jatkui, kunnes israelilaiset olivat Gideonin johdolla voittaneet midianilaiset.
Jay Brannan
Jay Brannan (s. 29. maaliskuuta 1982) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä ja näyttelijä. Alun perin texasilainen Brannan muutti Kaliforniaan ruvetakseen näyttelijäksi. Hän on esiintynyt elokuvassa Shortbus (2006), mutta parhaiten hänet tunnetaan YouTube-videoista, joilla hän esittää omia kappaleitaan kitaralla säestäen. Brannan on julkaissut kolme albumia ja näytellyt elokuvassa Holding Trevor.
Elämä ja ura
Brannan syntyi vuonna 1982 Texasissa konservatiiviseen baptistiperheeseen. Brannan on avoimesti homoseksuaali, ja hän on kertonut perheellään olleen vaikeuksia asian hyväksymisessä. Brannan opiskeli yliopistossa Ohiossa ja Kaliforniassa ja yritti samalla edistää näyttelijän uraansa. Vuonna 2002 hän muutti New Yorkiin.
Vuonna 2003 Brannan näytteli sivuosaa draamakomediaelokuvassa Shortbus. Elokuvan soundtrackilla kuullaan Brannanin esittämä ja säveltämä kappale ”Soda Shop”. Levy-yhtiö Team Love Records julkaisi myös kappaleen. Pian Brannan alkoi kuvata itseään ja laittaa videoita YouTubeen. Videoilla Brannan laulaa ja säestää itseään kitaralla. Hänen videonsa saivat paljon katsojia, ja sittemmin Internetissä Brannanin ympärille on muodostunut fanikunta. Hän promotoi itse itseään MySpacen ja Blogspotin avulla.
Vuonna 2007 Brannan esiintyi elokuvassa Holding Trevor ja julkaisi neljä kappaletta sisältäneen EP:n nimeltä Unmastered (tai disasterpiece), jonka hän julkaisi uudelleen kahden lisäkappaleen kera vuonna 2008.
Brannan julkaisi vuonna 2008 oman levy-yhtiönsä Great Depression Recordsin kautta ensimmäisen albuminsa Goddamned. Toinen albumi In Living Cover nousi ensimmäiselle sijalle iTunesin laulaja/lauluntekijä-listalla sekä sijalle kymmenen Billboardin Top Heatseekers -listalla. Hänen kolmas ja uusin albuminsa Rob Me Blind julkaistiin maaliskuussa 2012. Brannan on tehnyt useita maailmankiertueita.
Tyyli
Brannan on tenori. Hänen musiikkinsa on tyyliltään folk-indietä. Brannan tunnetaan erityisesti rehellisistä laulunsanoituksista, joissa hän laulaa ihmissuhteista ja rakkaudestaan miehiin. Hänen tunnetuimpia kappaleitaan ovat mm. Soda Shop, Half-Boyfriend sekä Housewife. Brannania on verrattu laulaja Rufus Wainwrightiin. Hän on itse verrannut itseään Tracy Chapmaniin ja Joni Mitchelliin.
Demonic Verses (Blessed Are Those Who Kill Jesus)
Demonic Verses (Blessed Are Those Who Kill Jesus) on puolalaisen death metal -yhtye Nomadin kolmas studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 2004.
Oswald Thomas Colman Gomis
thumb|right|Oswald Gomis
Oswald Thomas Colman Gomis (12. joulukuuta 1932 Kelaniya – 3. helmikuuta 2023 Colombo ) oli srilankalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihki papiksi Colombo in Ceylonin arkkihiippakuntaan Thomas Benjamin Cooray 3. helmikuuta 1958. Hänet nimitettiin sen vihkipiispaksi ja Mulian titulaaripiispaksi 9. huhtikuuta 1968. Piispaksi konsekroinnin suoritti 17. heinäkuuta Cooray, jota avustivat Anthony de Saram ja Jacob Bastiampillai Deogupillai.
Nikhaka
thumb|Majakkalaiva Helsingin merkinantonikhaka syksyn 2005 asussaan
Nikhaka on pienikokoinen tykki. Nimitystä käytetään vanhanaikaisen irtoruudilla ladattavan tykin pienimmistä malleista.
Nikha'an koko vaihteli 0,5–3 naulaan. Näitä tykkejä käytettiin etupäässä pursissa ja barkasseissa yleensä keulaan asennetuina. Myös laivoissa ne olivat tavallisia: niitä käytettiin etupäässä lähitaistelussa.
Asetyyppi siirtyi merkinantokäyttöön räjähtävien ammusten yleistyessä, ja sellaisessa sitä käytetään edelleen. Esimerkiksi majakkalaiva Helsingissä käytettiin tällaista tykkiä sen palveluskauden loppuun. Tykki on säilynyt ja museoitu aluksen mukana; se on ampumakunnossa ja sillä ammutaan merkkilaukauksia erikoistilaisuuksissa.
Muutamat erikoistuneet aseiden valmistajat tekevät edelleen vanhanmallisia nikhakoja. Ne ovat osittain koriste-esineitä, mutta mustaruutiaseiden harrastajia varten niistä tehdään myös ampumakelpoisia kappaleita. Tällaisten asemallien lupakäytäntö on hyvin tiukka ja vaatii pitkäaikaista harrastusta.
Tykistä on olemassa myös nykyaikaistettu versio, joka ladataan haulikon panoksilla. Näillä tykeillä ammutaan mm. purjehduskilpailujen lähtö- ja merkkilaukauksia.
Ilmari Saarinen
Ilmari Saarinen (1918 Urjala – 1976 Sortavala ) oli suomalaissyntyinen Neuvosto-Karjalassa vaikuttanut runoilija, joka tuotannossaan kuvasi Karjalan luontoa, maisemia ja ihmisiä. Hänen Karjalaa ja Laatokkaa ylistävää runouttaan on tyylilajiltaan luonnehdittu sosialistiseksi realismiksi. Saarista on myös pidetty Laatokan pohjoispuolisen seudun ensimmäisenä kotiseuturunoilijana, joka omisti runojaan muun muassa Helylän ja Värtsilän teollisuustyöläisille ja rautatieläisille.
Saarinen syntyi vuonna 1918 urjalalaiseen työläisperheeseen. Hänen isänsä oli työmies Nestor Johan Saarinen ja äiti Lempi Maria puolestaan oli suorittanut lääkärintutkinnon. Vuonna 1927 perhe muutti Kanadan Ontarioon, jossa Nestor työskenteli muun muassa kaivoksilla ja äiti Lempi harjoitti lääkärin ammattiaan. Seitsemän vuoden kuluttua Saarisen perhe muutti lukuisten muiden amerikansuomalaisten tavoin Neuvostoliittoon, jonne he lähtivät rakentamaan uutta sosialistista yhteiskuntaa. Perhe asettui aluksi Pain kylään, josta Ilmari Saarinen lähti pian opiskelemaan Petroskoihin. Valmistuttuaan Karjalan pedagogisesta akatemiasta, hän työskenteli opettajana Säämäjärvellä, Vieljärvellä ja Sortavalassa, kunnes ryhtyi päätoimiseksi kirjoittajaksi vuonna 1948.
Kookosöljy
pienoiskuva|oikea|Kookosöljyä Kookosöljy on kookospähkinän siemenvalkuaisesta eli koprasta tuotettu kasviöljy.
Kookosöljyn tuotanto
Kookosöjy on valmistettu perinteisesti kookosmaidosta. Kylmäpuristettu kookosöljy valmistetaan kylmäpuristamalla öljyä ulos tuoreesta kookospähkinän siemenvalkuaisesta eli koprasta, kun taas jalostettu eli raffinoitu kookosöljy valmistetaan kuivatusta koprasta höyryttämällä tai kemikaalien avulla uuttamalla. Jalostettu kookosöljy on hajutonta ja mautonta, ja sen voi kuumentaa +204 °C:seen. Jalostetun kookosöljyn valmistuksessa käytetään perinteisesti heksaaniuuttoa, jolla koprasta saadaan 10 prosenttia enemmän öljyä. Jalostettua kookosöljyä käsitellään korkeassa lämpötilassa, jolloin se kiinteytyy ja siitä poistuu haju, maku ja epäpuhtaudet. Kopra sisältää noin 35 prosenttia rasvaa. Kookosöljy kehitettiin kaupalliseksi tuotteeksi Tyynenmeren saarilla ja Etelä-Aasiassa 1860-luvulla. Filippiinit on nykyisin maailman suurin kookosöljyn tuottaja, kookosöljyn tuotto vastaa 7 prosenttia Filippiinien vientituloista.
Fyysiset ominaisuudet
right|thumb|300px|Kookosöljyä valmistetaan [[Seychellit|Seychelleillä perinteiseen tapaan käyttäen härän pyörittämää myllyä. ]]Kookosöljy kestää erinomaisesti kuumuutta. Neitsytkookosöljyn voi kuumentaa 177 °C:seen ennen kuin se alkaa savuta. Jalostetun kookosöljyn voi kuumentaa 204 °C:seen eli sillä on korkeampi savupiste.
Jalostamaton kookosöljy sulaa 20–25 ℃:ssa ja syttyy palamaan 170 ℃:ssa, kun taas raffinoidulla kookosöljyllä on korkeampi savupiste 177 ℃.
Kemialliset ominaisuudet
Neitsytkookosöljy maistuu ja tuoksuu kookospähkinältä ja jalostettu kookosöljy on hajutonta ja mautonta.
Toisin kuin useimmat kasviöljyt, kookosöljy koostuu lähes 90-prosenttisesti tyydyttyneistä rasvoista. Se sisältää pääasiassa keskipitkien rasvahappojen triglyseridejä, joista 86,5 % on tyydyttyneitä rasvahappoja; 5,8 % kertatyydyttymättömiä rasvahappoja ja 1,8 % monityydyttymättömiä rasvahappoja. Tyydyttyneistä rasvahapoista kookosöljy sisältää ensisijaisesti 44,6 % lauriinihappoa, 16,8 % myristiinihappoa ja 8,2 % palmitiinihappoa, vaikkakin se kokonaisuudessaan sisältää seitsemää erilaista tyydyttynyttä rasvahappoa. Sen ainoa kertatyydyttymätön rasvahappo on öljyhappo, ja sen ainoa monityydyttymätön rasvahappo on linoleenihappo.
Koska kookosöljy on pääosin tyydyttynyttä rasvaa, se hapettuu moniin muihin kasviöljyihin verrattuna hitaasti. Jalostamaton kookosöljy voi säilyä härskiintymättä jopa viisi vuotta, ja jalostettu puolitoista. Kookosöljy säilyy parhaiten kiinteässä muodossa, eli kun lämpötila on alle 24,5 ℃. Se ei kuitenkaan, monista muista öljyistä poiketen, vahingoitu korkeammassakaan lämpötilassa.
Raffinoimaton öljy
thumb|Kookosöljyä valmistetaan [[koprasta puristamalla Intiassa]] Raffinoimaton öljy eli raakaöljy valmistetaan puristamalla murskattua kopraa mekaanisesti, ilman lisäkäsittelyä ehkä siivilöintiä lukuun ottamatta. Perinteisesti öljy on saatu jauhamalla tai hankaamalla kopraa, joka sen jälkeen on keitetty vedessä. Se tuottaa öljyyn sille ominaisen maun ja värin. Markkinoinnissa tälle öljylle on voidaan käyttää myös ominaisuutta "extra virgin".
Raffinoitu öljy
Raakaöljylle voidaan tehdä useita erilaisia käsittelyjä, jolloin saadaan erilaisia tuotteita, joilla on kaikille omat ominaisuutensa ja käyttötarkoituksensa. Öljy on usein käytännössä mautonta ja hajutonta.
Margariini ("kookosrasva")
Kookosmargariini valmistetaan hydrogenoinnin avulla: kookosöljyyn lisätään katalyyttisessä prosessissa vetyä, jolloin sen sisältämät yksittäis- ja monityydyttämättömät rasvahapot muuttuvat kokonaan tai osittain tyydyttyneiksi. Lopputuloksena on kookosrasvaksi kutsuttua margariinia, jonka sulamispiste on 36–40 °C. Jos kookosöljy hydrataan vain osittain, lopputuotteeseen syntyy teollisia transrasvoja.
Fraktioitu öljy
Fraktioitu öljy saadaan jakamalla öljy komponentteihinsa, jolloin useimmat pitkäketjuiset triglyseridit on poistettu niin, että jäljelle jää vain tyydyttynyt rasva. Sitä nimitetään myös kapryylitriglyseridiksi tai kapriinitriglyseridiksi (MCT-öljyksi), koska siinä eniten esiintyvät rasvahapot ovat kapryylihappo ja kapriinihappo.
Koska fraktioitu öljy on täysin tyydytettyä, se kestää kuumuutta vielä paremmin kuin kookosöljy muissa muodoissaan, ja sen säilyvyysaika on lähes rajoittamaton.
Käyttö
Kookosöljyä käytetään erityisesti paistamisessa sen korkean syttymislämpötilan takia. Sitä käytetään usein curryn valmistuksessa ja Malesiassa sitä käytetään usein myös nasi lemakin valmistuksessa. Elintarviketeollisuus käyttää täysin tai osittain hydrattua kookosöljyä margariineissa ja pikkupurtavassa.
Kookosöljyä käytetään myös saippuan valmistuksessa. Fraktioitu kookosöljy on hajusteiden, hierontaöljyjen ja kosmetiikkatuotteiden yleinen perusosa. Kookosöljy on erinomainen ihon kosteuttaja, jossa sen on todettu olevan yhtä tehokas mutta turvallisempi vaihtoehto mineraaliöljylle.
Intiassa ja Sri Lankassa kookosöljyä käytetään yleisesti myös kampauksiin ja päänahan rauhoittamiseen ja viilentämiseen. Intian rannikolla Karnatakassa ja Keralassa kookosöljyä lisätään tuntia ennen kylpyä iholle. Sitä suositellaan vanhuksille käytettäväksi vähintään kerran viikossa, jotta keho, iho ja hiukset säilyisivät terveinä.
Kookosöljyä on käytetty perinteisesti myös öljylampuissa. Tyynenmeren saarilla tutkitaan kookosöljyn käyttöä generaattoreiden polttoaineena. Eräissä tapauksissa vanhoja dieselmoottoreita voidaan käyttää käsitellyllä kookosöljyllä, mutta tämä altistaa ne pidemmällä aikavälillä moottorivauriolle.
Terveysvaikutukset
Kookosöljy on terveellinen paistorasva, koska se kestää erinomaisesti kuumuutta.
Vuonna 2020 julkaistu 16 tutkimusta käsittänyt meta-analyysi kertoo kookosöljyn nostavan LDL-kolesteroliarvoja. Niiden nousu johtuu siitä, että kookosöljyn sisältämä tyydyttynyt rasva suurentaa LDL-kolesterolihiukkasten kokoa, millä on sydän- ja verisuonitautien riskiä vähentävää vaikutusta.
Useat tutkimukset ovat myös osoittaneet, että kookosöljyn käyttö nostaa merkittävästi HDL-hiukkasten sisältämän kolesterolin määrää, mikä vähentää riskiä sairastua tai kuolla sydän- ja verisuonitauteihin. Vuonna 2020 julkaistussa kontrolloidussa ja satunnaistetussa kliinisessä tutkimuksessa havaittiin, että 12 millilitran annos neitsytkookosöljyä päivässä lisäsi HDL-kolesterolin määrää ja paransi triglyseridien ja HDL-kolesterolin välistä suhdetta. Saman verran soijaöljyä nauttineiden verrokkien HDL-kolesteroli laski ja triglyseridien ja HDL-kolesterolin välinen suhde huononi. Osanottajina oli 29 ylipainoista miestä.
Maailman terveysjärjestö, Yhdysvaltain elintarvike- ja lääkevirasto, Ison-Britannian kansallinen terveyspalvelu (NHS), American Heart Association, Suomen Sydänliitto, Ruokavirasto ja Suomen valtion ravitsemusneuvottelukunta suosittelevat rajoittamaan tai välttämään kookosöljyn käyttöä, koska siinä on paljon tyydyttynyttä rasvaa. Väestötutkimusten mukaan kookosöljyn käyttäjillä ei esiinny kuitenkaan muuta väestöä enempää sydän- ja verisuonitauteja eivätkä he kuole niihin tavallista useammin. Väestötutkimuksista ei ole saatu näyttöä myöskään tyydyttyneen rasvan runsaan käytön terveyttä heikentävästä vaikutuksesta.
Kookosöljyn on väitetty aktivoivan myös kilpirauhasen toimintaa, mutta aiheesta ei ole julkaistu tieteellisiä tutkimuksia.
Itä-Suomen yliopiston ravitsemusepidemiologian dosentti Jyrki Virtanen on todennut, ettei kookosöljyssä ole omega-3- ja omega-6-rasvahappoja, jotka ovat hänen mukaansa kaikkein tärkeimpiä rasvahappoja.
Antti Honkkila
thumb|Antti Honkkila. Antti Honkkila (s. 17. kesäkuuta 1968 Brisbane, Australia) on tamperelainen kitaristi ja kirkon nuorisotyönohjaaja. Hän on rock-yhtye Teran säestyskitaristi. Honkkila soitti aikaisemmin kristillisessä suomalaisen raskaan rockin pioneeriyhtyeessä Terapiassa. Honkkila oli laulaja-kitaristi Petri Lassilan kanssa yhtyeen perustajajäsen. Ammatiltaan Honkkila on nuorisotyöntekijä ja on töissä Ylöjärven seurakunnassa oltuaan välillä joitakin vuosia varhaiseläkkeellä. Honkkilan poika Matti soittaa Terassa rumpuja. Muut Teran jäsenet ovat Lassila ja basistivaihdoksen jälkeen Jesse Riikonen. Erityisesti mainittakoon, että Honkkila on pitänyt sanansa, jonka antoi Terapian alkuaikana, eikä ole soittanut lainkaan sooloja.
Kookosöljy
Aiheesta muualla
Kookosöljyn ominaisuuksista:
Khyber Pakhtunkhwa
thumb|left|250px|Luoteisprovinssin (vihreällä) kartta Provinssi sijaitsee Indus-joen molemmilla rannoilla ja ulottuu pohjoisen Himalajalta etelässä Balochistanin ja Punjabin provinssien rajalla levittyville aavikoille asti. Lännessä naapurina on Afganistan, jonne pääsee Khaibarsolan kautta.
Provinssin pohjoisosissa on talvella kylmää ja lumisateita, kesällä viileää paitsi Peshawaria ympäröivissä laakoissa, joissa voi olla kesällä helteistä. Sateita saadaan myös kesäpuolella vuotta, ja laaksot ovat vehmaita. Eteläosa on kuivaa, ja siellä kesät ovat kuumia, talvet melko kylmiä.
Provinssi on pataanien tärkeää aluetta. Sen asukkaista noin kaksi kolmannesta on pataaneita. Koska historiallinen Silkkitie kulki provinssin läpi, se on saanut vaikutteita monista kulttuureista.
Entinen niin sanottu Liittovaltion hallinnoima heimoalue liitettiin Khyber Pakhtuwaan vuonna 2018.
Mandir
Mandir on hindulaisuuden temppeli. Se on yleensä pyhitetty jollekin jumalalle, ja keskeisellä paikalla on tämän jumalan kuva eli marti. Pääjumalan lisäksi temppelissä kunnioitetaan yleensä myös muita tähän liittyviä jumalia. Temppelin seinissä ja muissa osissa on kuvia, jotka kertovat jumalan elämänvaiheista ja niihin liittyvistä tapahtumista. Paikoin on myös temppelialueita, joissa kullekin jumalalle on rakennettu oma temppelinsä. Rakennukset edustavat koristeellista ja kirkkaita värejä suosivaa eteläintialaista dravidatyyliä.
Mandireita alettiin rakentaa noin 2000 vuotta sitten, kun bhakti eli henkilöityneille jumalille antautuminen yleistyi. Ne on usein rakennettu kivestä. Vanhimmat temppelit on kaiverrettu kallioon.
Kaikkien temppelien keskeinen arkkitehtuuri on samanlainen. Jumalan kuva murti on sijoitettu nelikulmaiselle korokkeelle. Sen yläpuolella nousee pyramidimainen, Meru-vuorta kuvaava kupoli. Tämä osa on kaikkein pyhin, ja siellä bramiinit suorittavat rituaalit. Keskeisen torni ympärillä on kolmelta sivulta avoin, pilarien kannattelema halli. Sinne uskovaiset kerääntyvät osallistuman rituaaleihin. Siellä suoritetaan myös uskonnolliset tanssit. Keskushallin ympärillä on pihamaa, joka voi olla avoin tai muurien suojaama. Pihamaalle tullaan portin eli gopuramin kautta. Hindulaisten temppelin pääalttaria kutsutaan kohtutaloksi. Kohtutalo on omistettu temppelissä ensisijaisesti palvottavalle jumaluudelle. Muille hindulaisuuden jumalille on pyhitetty sivualttareita.
Intian pohjoisosassa monia hindutemppeleitä tuhottiin islamin valta-aikana, joten etelässä on jäljellä enemmän vanhoja mandireita.
Hindutemppeliin saavuttaessa kengät jätetään ulkopuolelle. Bramiinit, eli hindulaiset ylimmän kastin papit suorittavat temppelissä jumalten antaumuksellista palvontaa päivittäin.
Koostemerkki
Koostemerkki tarkoittaa erityisesti Unicode-termistössä kirjoitusmerkkiä, joka voidaan määritellä kahden tai useamman merkin yhdistelmäksi, vaikka teknisesti se on itsenäinen kokonaisuus, jolla on oma Unicode-tunnus. Tyypillisesti koostemerkki on tarkkeella varustettu kirjain, kuten š (U+0161 eli latinalainen pienaakkonen s ja hattu), joka voidaan muodollisesti hajottaa kantamerkiksi s (U+0073) ja yhdistyväksi hatuksi (U+030C). Tällainen niin sanottu hajotelma on ymmärrettävä yhtäläiseksi vastaavan koostemerkin kanssa.
Vanhastaan tietokoneet ovat käsitelleet tarkkeellisia kirjaimia nimenomaan koostemerkkeinä. Vaikka Unicode on mahdollistanut myös hajotelmien käytön ja periaatteessa suosiikin niitä, jotkin ohjelmat voivat pyrkiä korvaamaan hajotelmat koostemerkeillä, joiden käsittely on teknisesti yksinkertaisempaa. Kaikki yhdistelmät eivät kuitenkaan ole saatavilla koostemerkkeinä.
Jari Lindgren
Jari ”Linkku” Lindgren (s. 6. tammikuuta 1959 Tampere) on suomalainen entinen jääkiekkoilija, joka pelasi urallaan yhteensä 337 runkosarjaottelua SM-liigassa tehoin 136+142=278. Jäähyminuutteja hän keräsi 136. Juniorina Lindgrenin esikuva oli Väinö Kolkka.
Ura
Lindgren oli Tampereen Ilveksen kasvatti. Hän siirtyi 17-vuotiaana pelaamaan kauden 1976–1977 BCJHL:n Bellingham Blazersiin. Lindgren teki joukkueessa kovat tehot 55+43=98, ja hän palasi kaudeksi 1977–1978 Ilvekseen. Lindgren pelasi lähes koko kauden keväällä 1978 mestaruuden voittaneissa A-nuorissa. SM-liigassa hän pelasi vain yhden ottelun, joka jäi hänelle uran ainoaksi Ilveksessä. Vaikka Lindgren oli joukkueen kasvatti, hän tuli paremmin tunnetuksi Tapparasta, jonne Lindgren siirtyi kaudeksi 1978–1979. Tulokaskausi SM-liigassa toi hänelle 35 ottelussa tehot 10+7=17. Keväällä 1979 Lindgren voitti Suomenmestaruuden.
Kaudella 1979–1980 Lindgren teki läpimurtonsa SM-liigassa tehoilla 19+20=39, ja hän oli Tapparan toiseksi paras pistemies Erkki Lehtosen jälkeen. Kaudella 1980–1981 Lindgren oli 19 osumallaan joukkueen toiseksi paras maalintekijä Timo Suden jälkeen. Hän voitti keväällä 1981 SM-hopeaa. Keväällä 1982 Lindgren voitti uransa toisen Suomenmestaruuden. Hän oli tehoilla 4+7=11 mestarijoukkueen toiseksi paras pistemies pudotuspeleissä Juha Nurmen jälkeen.
Kaudeksi 1984–1985 Lindgren siirtyi pelaamaan Elitserien-joukkue Luleå HF:n riveihin. Hän oli tehoilla 14+23=37 joukkueen sisäisen pistepörssin toinen edellään vain Tore Ökvist, jonka kanssa Lindgren jakoi Luleån syöttöpörssin voiton. Tehot olivat hänelle yhden kauden ennätys Elitserienissä. Lindgren oli joukkueen pistepörssin toinen myös kaudella 1985–1986. Kevään 1987 pudotuspeleissä hän oli tehoilla 3+3=6 Luulajan paras pistemies Lars Hurtigin ja Tapparastakin tutun joukkuetoverin Juha Nurmen kanssa.
Lindgren palasi kaudeksi 1988–1989 SM-liigaan ja Kalevan Pallon riveihin. Hän teki runkosarjassa tehot 22+21=43 ja oli KalPan kolmanneksi paras pistemies Jouni Rinteen ja Wayne Thompsonin jälkeen. Hän saavutti 21 syöttöpisteellään kaudella 1982–1983 Jokereissa tekemänsä yhden kauden ennätyksen. Seuraavina vuosina Lindgrenin tehot alkoivat heikentyä, ja hän teki kaudella 1989–1990 vain tehot 7+11=18. Kaudeksi 1990–1991 Lindgren palasi Tapparaan. Kausi oli hänelle uran viimeinen, ja Lindgren teki runkosarjassa tehot 5+3=8. Kaudella 1991–1992 hän vielä piipahti yhdessä Tapparan ottelussa.
Maajoukkue
Lindgren pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 1979.
Michal Doležal
pienoiskuva|Michal Doležal vuonna 2020. Michal Doležal (s. 11. maaliskuuta 1978 Jablonec nad Nisou) on tšekkiläinen mäkihyppääjä. Hän edusti seuratasolla ASC Dukla Libereciä.
Doležal kilpaili maailmancupissa ensimmäistä kertaa vuonna 1996 ja saavutti parhaan henkilökohtaisen sijoituksensa Zakopanen suurmäen kisasta 1999, jossa hän oli seitsemäs. Hän sijoittui Naganon olympialaisissa 1998 suurmäen kahdeksanneksi ja oli mukana maansa seitsemänneksi sijoittuneessa joukkueessa, jonka lisäksi hän oli jaetulla yhdennellätoista sijalla normaalimäessä. Doležal oli Lahden MM-kisoissa 2001 suurmäen joukkuekisassa Tšekin seitsemänneksi sijoittuneessa joukkueessa ja sai kuudennen sijoituksen normaalimäen joukkuekilpailusta. Hänen paras henkilökohtainen sijoituksensa MM-kilpailuissa oli 31. tila, jonka hän saavutti normaalimäessä sekä vuoden 1999 kisoissa että suurmäessä kahta vuotta myöhemmin. Doležal oli mukana Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002, joissa hän muun muassa hyppäsi suurmäen joukkuemäessä, jossa Tšekki oli kahdestoista. Hän kilpaili myöhemmin Continental Cupissa, jossa hän oli mukana vuoteen 2007 saakka.
Indokiinankaija
Indokiinankaija (Psittacula roseata) on kaakkoisaasialainen kaijalaji, jonka esiintymisalue ulottuu Intian koillisosista Myanmariin, Thaimaahan ja Indokiinaan. Sen holotyypin kuvaili Biswamoy Biswas Gunjongista Assamista 1951.
Bola
Bolas (esp. bola "pallo"), myös bola tai boleadoras on heitettävä ase, joka koostuu kahdesta tai useammasta toisiinsa köydellä kytketystä pallosta. Bolaa käytetään pyydystämiseen heittämällä se siten, että pallot kietovat köydet uhrin jalkojen ympärille.
Jalopähkinäkasvit
Jalopähkinäkasvit (Juglandaceae) on kasviheimo, joka kuuluu Fagales-lahkoon.
Jalopähkinäkasveihin kuuluu yhdeksän sukua ja noin 50 lajia. Ne ovat kesävihantia yksikotisia puita, joita tavataan pääasiassa pohjoisen pallonpuoliskon lauhkeilla ja subtrooppisilla alueilla.
Tuntomerkit
Jalopähkinäkasvit ovat aina- tai kesävihantia puita, joiden nuorissa versoissa on pieniä, aromaattisia rauhasia. Lehtiasento on lähes vastakkainen, ja lehdet ovat kerrannaisia ja korvakkeettomia; lehdykät ovat usein sahalaitaisia. Kukinto on tavallisesti haaraton, tähkämäinen. Hedekukissa heteitä on kahdesta paljoon ja niissä on myös emiön jäänne. Emikukissa on yhdislehtinen sikiäin, joka on kärjestään yksilokeroinen; siemenaiheet sijaitsevat epätäydellisten väliseinien yläosassa ja ovat pystyjä. Hedelmä on luumarjamainen, pähkinä, samara tai muulla tavoin siivellinen; hedelmäseinän sisäkerros (endokarppi) on usein turvonnut sisäänpäin monimutkaisesti. Siemenessä on niukka endospermi tai se puuttuu kokonaan; sirkkalehdet ovat hyvin laskostuneet.
Luokittelu
Jalopähkinäkasvit jaetaan kahteen alaheimoon:
Alaheimon kolme tai neljä sukua käsittää 14 lajia, jotka kasvavat Himalajalta Malaijien saaristoon ja Uuteen-Guineaan sekä Meksikosta Kolumbiaan ulottuvalla alueella. Niiden lehtiasento on vuorottainen tai vastakkainen, ja lehdet ovat tasaparisia, lehdykät tavallisesti ehytlaitaisia. Emikukinto on norkkomainen, ja siinä on kolmiliuskaisia suojuslehtiä. Hedelmä on pähkinä, jonka seinässä on syysolujen muodostama kerros.
Alaheimoon kuuluu viisi sukua ja 35 lajia, jotka kasvavat pohjoisen pallonpuoliskon lauhkeassa vyöhykkeessä, Keski-Amerikassa ja Andeilla. Euroopassa on vain yksi laji Balkanin niemimaalla. Kasviyksilöt kukkivat siten, että toiset ovat hedevaiheessa ja toiset emivaiheessa (heterodikogamia). Hedekukkien suojuslehdet ovat liuskaisia, emikukkien liuskattomia. Pähkinän seinässä on kivisoluja.
Kuvanpakkaus
thumb|300px|Kuvanpakkausta Kuvanpakkaus on kuvatiedostossa olevan tiedon pakkausta. Pakkausta käytetään tietoliikennettä ja tietokoneelle tallentamista varten.
Menetelmiä
Kuvanpakkaus on voi käyttää häviöllistä pakkausta, jossa osa informaatiosta poistetaan, tai häviötöntä pakkausta.
Häviöllisiä menetelmiä käytetään koska niillä saadaan suurempi pakkaussuhde ja laatu on useisiin tarkoituksiin riittävä.
Häviöttömiä menetelmiä ovat:
Häviöllisiä menetelmiä ovat:
Käyttökohteita
Häviöllistä pakkausta käyttäviä ovat muun muassa:
Häviötöntä pakkausta käyttäviä ovat muun muassa:
Sapet
Sapet eli punasapet, aiemmin rantasapet (Centaurium) on kasvisuku katkerokasvien heimossa. Se sisältää ainakin kaksikymmentä lajia. Suvun tieteellinen nimi tulee kreikan sanasta kentaurion, joka on jo Hippokrateen käyttämä kasvinimi.
Lajit Pohjoismaissa
Pohjoismaissa esiintyy kolme sappilajia: rohtosappi, isosappi ja pikkusappi. Ne ovat yksi- tai kaksivuotisia matalakasvuisia vaaleanpunakukkaisia ruohoja. Suomessa kasvaa kaksi luonnonvaraista sappilajia, isosappi ja pikkusappi. Ne ovat melko yleisiä merenrantakasveja, joita esiintyy runsaimmin lounaisrannikolla.
Mallipohja
Mallipohja on valmis hahmotelma tekstitiedostolle tai muulle teokselle, jonka on tarkoitus nopeuttaa työskentelyä. Mallipohjassa on valmiina oletuksena olevat osat, joiden lisäksi mallipohjaa voidaan muokata halutuksi ja siihen voidaan lisätä osia.
Esimerkiksi liikekirjeillä voi olla tekstinkäsittelyohjelmassa mallipohja, jossa yrityksen nimi, osoite ja logo ovat valmiina. Kun yrityksen työntekijä kirjoittaa kirjeen yrityksen nimissä, hänen ei tarvitse joka kerta uudestaan kirjoittaa yrityksen tietoja asiakirjaan.
Ben 10: Alien Force
Ben 10: Alien Force on Man of Action -ryhmän luoma yhdysvaltalainen Daytime Emmy -palkittu animaatiosarja, jonka tuotti Cartoon Network Studios. Sarja alkoi Yhdysvalloissa huhtikuussa 2008 Cartoon Networkilla ja päättyi 26. maaliskuuta 2010. Ben 10: Alien Forcesta on myös tehty spin-off-sarja Ben 10: Ultimate Alien, joka alkoi Yhdysvalloissa myös Cartoon Networkilla, 23. huhtikuuta 2010.
Ben 10: Alien Force on spin-off sarja Ben 10:stä, jossa tarina sijoittuu viisi vuotta tulevaisuuteen Benin ollessa High Schoolissa. Hän seikkailee edelleen serkkunsa Gwenin ja nyt myös Kevinin, sekä muiden nuorten sankareiden kanssa etsiessään kadonnutta isoisäänsä. Ben saa myös vastaansa uudenlaisia vihollisia ja saa hallintaansa uudenlaisia muukalaisolentoja.
Sarjan tekijäryhmässä ovat muun muassa Glen Murakami ja Sam Register, jotka vaikuttavat sarjan tuottamisessa, sekä Justice Leaguesta tutut Dwayne McDuffie, Butch Lukic ja Dan Riba ovat mukana sarjan tarinoiden luomisessa, sekä ohjaamisessa. Yuri Lowenthal ääninäyttelee sarjan päähahmoa Beniä, Gweniä ääninäyttelee Ashley Johnson ja Keviniä Greg Cipes, joka tunnetaan erityisesti Petopojan ääniroolista Teen Titans-piirrossarjassa.
Juoni
15-vuotias Ben ryhtyy jälleen sankaritekoihin, kun DNAliensit tekevät yllätyshyökkäyksen maahan. Ottaessaan Omnitrixin uudelleen käyttöönsä, Ben huomaa rannekkeen asettaneen hänen DNA:n uudelleen ja kykenee nyt muuntautumaan kymmeneksi uudeksi muukalaisolennoksi. Voittaakseen DNAliensit hän saa apua Gweniltä, joka on kehittänyt taitojaan taikuudessa, sekä vanhalta arkkiviholliseltaan Keviniltä. Heidän pitää myös etsiä Benin isoisä Max, joka on kadonnut jäljettömiin. Kolmikko matkustaa uudella kulkuneuvolla, vihreällä muskeliautolla. He saavat ajoittain avukseen muita teinisankareita.
Benin muukalaisolennot
Benin uudet olennot ovat uudenlaisia muukalaisolentoja, kuin edellisessä sarjassa, mutta osalla heistä on samoja ominaisuuksia verrattuna edellisen sarjan olentoihin.
Elokuva
Sarjasta on tuotettu myös näytelmäelokuva Ben 10: Alien Swarm, joka esitettiin 25. marraskuuta 2009. Se on myös jatko-osa edelliselle Ben 10 elokuvalle Ben 10: Race Against Time. Elokuvan ohjasi edellisen tapaan Alex Winter ja pääosassa näyttelivät Ryan Kelley, Nathan Keyes, Galadriel Stineman ja Barry Corbin. Lee Majorsille tarjottiin Benin isoisän Maxin roolia, mutta näyttelijä ei suostunut uusimaan rooliaan, jonka myötä se meni Barry Corbinille. Elokuvassa nähtiin myös uusi hahmo nimeltä Elena, joka on Benin lapsuuden ystävä. Hahmoa näytteli Alyssa Diaz. Omnitrixin muukalaisolennoista esiintyivät Big Chill, Humongousaur ja uusi olento Nanomech.
Lakh
Lakh (hindiksi लाख lākh) on varsinkin Intiassa, mutta myös muualla Etelä-Aasiassa, käytetty lukusana, jolla viitataan sataantuhanteen (100 000). Esimerkiksi 150 000 rupiaa voidaan ilmaista "1.5 lakh rupees" intianenglanniksi. Summa kirjoitetaan joko ₹1.5L tai 1,50,000.
Sanalla lakh voi englannissa olla myös monikon pääte -s. Esim. intianenglannin ilmaus: 10 lakhs equals one million.
Sata lakhia on yksi crore.
Intian Lakshadweepin alueen nimi on johdettu sanasta lakh ja tarkoittaa "sataa tuhatta saarta" niin sanskritiksi kuin malajalamiksi.
Tecmo
Tecmo Inc. on japanilainen videopeliyhtiö, joka on perustettu vuonna 1967. Yhtiö on perustettu nimellä Tehkan ja se on nimetty uudelleen vuonna 1986.
Vuonna 2009 se fuusioitui japanilaisen Koein kanssa muodostaen holdingyhtiön Tecmo Koei Holdings.
Pelit
Yritys tunnetaan parhaiten videopelisarjoista Star Force, Dead or Alive, Ninja Gaiden, Deception, Monster Rancher, Rygar, Tecmo Bowl ja Fatal Frame.
Aiheesta muualla
Koei Tecmo Holdings
Suunnistuksen maailmanmestaruuskilpailut 1985
Naisten henkilökohtainen kilpailu
Matkan pituus 8,4 km.
Oulun ylioppilasteatteri
Oulun ylioppilasteatteri on Oulussa vuodesta 1963 toiminut harrastajateatteri. Teatteri tuottaa vuosittain yleensä 3-5 kokopitkää näytelmää, joista yhden kesäteatterina.
Plasmaleikkaus
thumb|250px|[[Numeerinen ohjaus|CNC-kone suorittaa plasmaleikkausta.]] Plasmaleikkaus on metallien leikkaamisen kehitetty valmistustapa. Se on kehitetty kun on haluttu löytää leikkausmenetelmä myös sellaisille materiaaleille, joihin ei tavallinen polttoleikkaus riitä. Tällaisia materiaaleja ovat muun muassa ruostumaton teräs, alumiini ja kupari. Leikkausmenetelmällä voidaan leikata jopa 160 millimetriin asti.
Oulun ylioppilasteatteri
Oulun ylioppilasteatteri on Ylioppilasteatteriliitto SYTY:n jäsenteatteri ja SYTY:n vuoden 2012 ylioppilasteatterifestivaali järjestettiin Oulussa.
Plasmaleikkaus
Plasmalla tarkoitetaan korkeaan lämpötilaan kuumennettua sähköä johtavaa kaasua ja sen tehtävänä leikkausprosessissa on perusaineen sulatus ja sen kuljettaminen pois leikkausrailosta. Lähes aina plasmaleikkaus on sulatusleikkausta, jossa leikattavaan kappaleeseen sulatetaan railo. Soveliaita plasmakaasuja ovat argon, vety, typpi ja niiden seokset sekä myös paineilma ja happi.
Plasmaprosessi käyttää keskitettyä sähköistä valokaarta, joka korkealämpötilaisen plasmasäteen avulla sulattaa materiaalin. Menetelmällä voidaan leikata kaikkia sähköäjohtavia materiaaleja.
Plasmaleikkauksen jälki näyttää usein paremmalta kuin laserleikattu osa, mutta laserleikkurin mekaaninen tarkkuus on tavallisesti noin 10 kertaa parempi verrattuna plasmaleikkuriin.
Life on a Leaf
pienoiskuva|Life on a Leaf -taidetalo Turun Hirvensalossa. Life on a Leaf on kuvataiteilija Jan-Erik Anderssonin suunnittelema taidetalo Turun Hirvensalossa. Ylhäältä päin katsottuna talo näyttää puunlehdeltä. Talo toimii Anderssonin perheen asuintalona ja valmistui vuonna 2009 osana Kuvataideakatemian tohtorityötä. Suunnittelu on toteutettu yhdessä arkkitehti Erkki Pitkärannan kanssa.
Andersson on pyrkinyt rikkomaan perinteistä suunnittelua, talon kaikki yksityiskohdat on tarkkaan suunniteltu jokaista viivaa myöten. Materiaaleina on pyritty käyttämään paljon kierrätysmateriaaleja. Talo on värikäs ja sen sisällä on useita Anderssonin ulkomaalaisten taiteilijaystävien teoksia. Kylpyhuone on koko perheen yhteinen taidonnäyte. Mosaiikkilaatoista on rakennettu mm. lintu, laiva ja merihirviö. 150 neliömetrin talon hinnaksi tuli n. 500 000 euroa.
Lähteet
60.42861°N, 22.22294°W
Tenpō-uudistukset
Tenpō-uudistukset olivat sarja uudistuksia 1800-luvun alkupuolen Japanissa Edo-kaudella. Ne ovat saaneet nimensä Tenpō-aikakausinimestä. Niiden syynä olivat 1830-luvun huonot sadot, jotka johtivat levottomuuksiin ensin Osakassa vuonna 1837 ja myöhemmin muualla Japanissa. Tenpō-uudistuksista oli vastuussa Tokugawa-bakufun rōjū-neuvostoon kuulunut Mizuno Tadakuni.
Uudistuksiin kuului useita erilaisia taantumuksellisia ja puritaanisia toimia. Mizunon talousuudistuksiin kuuluivat muun muassa kauppiasmonopolien lakkauttaminen, yritys säädellä hintoja, kaupankäynnin rajoittaminen, uusien rahojen lyöminen ja talonpoikien palauttaminen kyliinsä kaupungeista. Lisäksi Mizuno määräsi esimerkiksi vahvistamaan Japanin puolustuksia. Tenpō-uudistukset olivat Kyōhō- ja Kansei-uudistusten jälkeen kolmas yritys uudistaa jäykkää Tokugawa-hallintoa ja Japanin vaikeuksissa olevaa taloutta. Uudistukset onnistuivat vain osittain.
Jyrsintä
thumb|Jyrsintää
Jyrsintä on lastuava työstömenetelmä. Konepajojen yleisimmät jyrsinkonetyypit ovat polvityyppiset, runkotyyppiset, kopiojyrsinkoneet ja koneistuskeskukset.
Käsikäyttöiset jyrsimet
Käsiyläjyrsintä nimensä mukaisesti liikutellaan käsin. Sitä kutsutaan myös yläjyrsimeksi.
Polvityyppiset jyrsinkoneet
Taso- ja yleisjyrsintäkoneiden kara on vaakasuora. Perinteisen yleisjyrsinkoneen pöytä on käännettävissä pystyakselin ympäri. Perinteisessa polvityyppisessä jyrsinkoneessa työkappale suorittaa kaikki syöttöliikkeet. Sen rinnalle on kehitetty konetyyppi, jossa poikittaisliikkeen suorittaa rungon päällä olevilla johteilla oleva karalaatikko. Jos karapää on kiertyy niin, että se saadaan sekä pysty- että vaakasuoraksi, kutsutaan tätäkin konetyyppiä yleisjyrsinkoneeksi. Siinä pöytä ei ole kääntyvä. Kun karan tai pöydän käännettävyyttä on lisätty edellä mainitusta, kyseessä on työkalujyrsinkone. Polvityyppisen jyrsinkoneen paras ominaisuus on sen käytettävyys käsikäyttöisenä. Automatisoitavaksi se soveltuu huonommin kuin muut konetyypit.
Runkotyyppiset jyrsinkoneet
Runkotyyppisen jyrsinkoneen pöydän korkeutta ei voi säätää. Tästä syystä niitä on pidetty aiemmin vähemmän käteväkäyttöisinä kuin polvityyppisiä jyrsinkoneita. Runkotyyppisen jyrsinkoneen pöytä on tukeva ja säilyttää hyvin tarkkuutensa. Tämän vuoksi numeeriset jyrsinkoneet sekä työkalu- ja työkappalevaihtajalla varustetut kehitelmät, koneistuskeskukset ja valmistusjärjestelmien koneet ovat usein runkotyyppisiä.
Jos runkotyyppisen jyrsinkoneen pöytä on kohtalaisen pitkä, sitä kutsutaan yleisesti pitkäjyrsinkoneeksi. Rajana sille onko kyseessä runkotyyppinen- vai pitkäjyrsinkone pidetään sitä, onko kyseessä monipuolinen työstö (runkotyyppinen) vai pelkän pitkittäisliikkeen käyttö jyrsintäsyöttöliikkeenä (pitkäjyrsinkone). Tämän tyypin avomallisia koneita, joissa puomi kulkee pöydän päällä kutsutaan usein CNC-routereiksi.
Suuri runkotyyppinen jyrsinkone voi olla rakenteeltaan myös sellainen, että kappale ei liiku lainkaan työstön aikana, vaan pitkittäisliikkeen suorittaa portaali. Edut ovat tukeva pöytä (lattia), helppo kappaleen vaihto toista lastuttaessa ja pieni tilan tarve.
Koneen NC-ohjaus suoritetaan tyypillisesti joko PC-pohjaisella ohjelmistolla (esim. ncstudio) tai erillisellä ohjausjärjestelmällä.
Andrei Noskov
Andrei Noskov (, s. 1976 ) on venäläinen karateka. Hän saavutti Kyokushinin IKO Matsushima-liiton Euroopan mestaruuden 2009 voitettuaan loppuottelussa Gia Gvenetadzen. Hän sijoittui myös vuoden 2004 World Openissa viidenneksi.
Alberta Ski Jump Area
Alberta Ski Jump Area on viiden hyppyrimäen muodostama mäkihyppystadion Canada Olympic Parkissa Calgaryssa Kanadassa. Hyppyrimäet rakennettiin vuoden 1988 talviolympialaisia varten.
Historia
Alberta Ski Jump Arean rakennustyöt aloitettiin vuonna 1985 ja virallisia avajaisia vietettiin 28. marraskuuta 1986. Hyppyrimäissä järjestettiin Calgaryn olympialaisten mäkihyppykilpailut. Vuoden 1997 hiihdon nuorten maailmanmestaruuskilpailujen mäkihyppykilpailut järjestettiin normaalimäestä.
Talviolympialaisissa 1988 suur- ja normaalimäen kilpailut voitti Matti Nykänen ja joukkuekilpailun voitti Suomen joukkue Matti Nykäsen ankkuroimana. Nuorten maailmanmestaruuden 1997 voitti norjalainen Wilhelm Brenna ja joukkuekilpailun voitti Slovenia.
HS95
Vuosien 2005–2006 remontissa mäen alastulorinteeseen asennettiin muovitus ja vuoden 2013 remontissa vauhtimäkeen asennettiin keinotekoisesti jäädytettävä latu-ura, keulan kulmaa korotettiin 10,75 asteeseen ja vauhtimäen kaarretta muotoiltiin hieman.
Mäkiennätyksen kehittyminen (miehet)
Mäkiennätyksen 101,5 metriä on hypännyt Christian Friberg.
Mäkiennätyksen kehittyminen (naiset)
Naisten mäkiennätyksen 95,5 metriä on hypännyt Sarah Hendrickson.
Kesämäkiennätyksen kehittyminen (miehet)
Kesämäkiennätyksen 104,5 metriä on hypännyt Isak Grimholm.