cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Gadži Gadžijev
Ura
EM-kisojen jälkeen Gadžijev jatkoi Venäjän U21-maajoukkueen apulaisvalmentajana. Yhdessä Mihail Gerškovin kanssa hän johdatti nuoret ikäluokan EM-kisojen puolivälieriin 1994. Gadžijev jätti nuorten maajoukkueen 1997 siirtyen takaisin A-maajoukkueen apuvalmentajaksi. Päävalmentajan tehtäviin hän palasi vuonna 1999 FK Anži Mahatškalan peräsimessä. Hän nosti seuran Venäjän pääsarjaan kaudeksi 2000. Debyyttikausi liigassa toi komeasti neljännen sijan ja seuraavana vuonna Anži eteni Venäjän cupin loppuotteluun, jossa hävisi FK Lokomotiv Moskovalle rangaistuspotkukilpailun jälkeen.
Gadžijev jätti Anžin kauden 2001 jälkeen ja valmensi 2002 japanilaista Sanfrecce Hiroshimaa ilman suurempaa menestystä. Anžin valmentajaksi hän palasi kaudelle 2003 luotsaten 1. divisioonaan pudonneen seuran cupin välieriin. Nousu liigaan jäi kuitenkin haaveeksi ja Gadžijev sai jättää seuran kauden jälkeen.
Marraskuussa 2003 Gadžijevista tuli PFK Krylja Sovetov Samaran uusi päävalmentaja. Debyyttikaudellaan hän johdatti seuran komeasti Venäjän liigassa kolmanneksi. Cupin voitto jäi jälleen haaveksi, kun FK Terek Groznyi voitti seuran finaalissa 1–0. Kahdella seuraavalla kaudella Kryljan meno ei ollut yhtä vakuuttavaa, mutta Gadžijev sai jatkaa tehtävissään. Lopulta kauden 2007 kehno alku johti potkuihin maaliskuussa.
Heinäkuussa 2007 Gadžijevista tuli FK Saturnin uusi päävalmentaja. Hän johdatti seuran kauden päätteeksi liigassa sijalle 5. Kausi 2008 sujui kuitenkin eurokentille päässeeltä Saturnilta vaisummin ja hän sai potkut elokuussa 2008.
Huhtikuussa 2010 Gadžijev palasi jälleen valmennushommiin, kun FK Anži palkkasi hänet kolmannen kerran päävalmentajakseen. Gadžijevin johdolla seura oli lopulta liigassa vasta 11:s, mutta kokenut valmentaja sai jätkää tehtävässään. Kesällä 2011 Anži hankki riveihinsä muun muassa Samuel Eto'on, ja menestyspaineet Gadžijevin hartioilla kasvoivat. Seura pelasi edelliskautta paremmin, muttei päässyt mukaan liigan kärkikahinoihin. Lopulta Gadžijev sai potkut syyskuun lopussa 2011 Anžin ollessa liigassa seitsemäntenä.
Kesäkuussa 2012 Gadžijev palasi valmentajaksi Venäjän liigassa pelaavan FK Volga Nižni Novgorodin luotsina. Hän erosi tehtävästään tammikuussa 2013. Pian ilmoituksensa jälkeen hän palasi PFK Krylja Sovetov Samaran peräsimeen. Elokuussa 2013 Gadžijev jätti Kryljan ja palasi tutun FK Anži Mahatškalan päävalmentajaksi. Kausi sujui varsin heikosti ja lopulta Anžin kohtalona oli putoaminen liigasta. Gadžijev sai kauden jälkeen potkut.
Vuoden 2015 alussa kokenut Gadžijev palasi valmennustehtäviin FK Amkar Permin päävalmentajana. Hänen johdollaan Perm säilytti sarjapaikkansa Venäjän liigassa. Gadžijevin johdolla Amkar Perm taisteli Venäjän liigassa alemman keskikastin sijoituksista ja oli kahdesti perättäin liigassa sijalla 11. Heikkojen peliesitysten myötä Gadžijev erosi tehtävistään maaliskuussa 2018.
Viktoria Pinther
right|thumb Viktoria Pinther (s. 16. lokakuuta 1998) on itävaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Itävallan naisten maajoukkueessa maaliskuun 2021 loppuun mennessä 26 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. Hän pelasi muun muassa EM-kisoissa 2017, joissa Itävalta selviytyi välieriin. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi maaliskuussa 2017 Etelä-Koreaa vastaan.
Seuratasolla Pinther edusti kotimaassaan viimeksi St. Pölteniä. Tämän jälkeen hän on pelannut Saksassa SC Sandin joukkueessa kausina 2018–2020 ja Bayer 04 Leverkusenissa kesästä 2020 alkaen.
Jack Campbell
Jack Campbell voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Pavel Bermondt-Avalov
Venäjän sisällissota ja sota Baltian maita vastaan
Bermondt-Avalov taisteli Venäjän keisarikunnan puolesta Venäjän–Japanin sodassa ja ensimmäisessä maailmansodassa. Lokakuun vallankumouksen jälkeen Bermondt-Avalov siirtyi kesällä 1918 Ukrainaan, jossa valtaa piti Ukrainan hetmanaatin johdossa Pavlo Skoropadski, joka oli Saksan valtaannostama. Hän sai saksalaisilta luvan joukkojen värväämiseen Ukrainasta bolševikkien vastaiseen taisteluun. Näin hän toimi Donin kasakoiden atamaani Pjotr Krasnovin värväystoimistossa Kiovassa. Maailmansodan päättyessä marraskuussa 1918 hän lähti vetäytyvien saksalaisjoukkojen mukaan ja päätyi Saksaan. Hän jatkoi värväystoimintaa saksalaisten vankileireillä olleiden venäläisten keskuudessa perustaakseen oman bolševikkien vastaisen armeijan. Keväällä 1919 Bermondt-Avalovin luomat joukot liittivät kenraali, kreivi Rüdiger von der Goltzin johtamiin vapaajoukkoihin.
Bermondt-Avalov seurasi kevään 1918 aikana saksalaisten ja baltiansaksalaisten sotaa osallistumatta vielä omilla joukoilla taisteluun. Päämajaksi hänen joukoilleen tuli Mitaun (latv. Jelgava) kaupunki ja hänestä tuli Länsi-Venäjän vapaaehtoisen armeijan (bermontialaiset) komentaja. Muodollisesti joukot olivat osa Luoteis-Venäjän armeija, joita johti kenraali Nikolai Judenitš. Käytännössä Bermondt-Avalov oli toiminnassaan itsenäinen eikä todellisuudessa tukenut Judenitšin sotilasoperaatiota. Sen sijaan, että Bermondt-Avalov olisi keskittänyt joukkonsa taistelemaan venäläisiä kommunisteja vastaan, hän suuntasi huomionsa itsenäisiksi julistautuneiden Viron, Latvian ja Liettuan nujertamiseen. Länsi-Venäjän vapaaehtoinen armeija sai vuonna 1919 hallintaansa laajoja Baltian maiden alueita, mutta latvialaiset ja liettualaiset joukot virolaisten tuella pakottivat nämä joukot perääntymään. Ne poistuivat koko Baltiasta vuoden 1919 lopulla.
Myöhempi elämä
Neuvostoliiton perustamisen jälkeen Bermondt-Avalov muutti Länsi-Eurooppaan. Vuonna 1921 hän kirjoitti Saksassa asuessaan muistelmansa. Vaikka Bermondt-Avalov osallistui oikeistolaiseen toimintaan Saksassa, kansallissosialistit karkottivat hänet Saksasta vuonna 1936. Karkotuksen jälkeen hän asui ensin Belgradissa, Jugoslaviassa ja myöhemmin New Yorkissa, Yhdysvalloissa, jossa hän kuoli vuonna 1974.
Felsinen
Felsinen on geologiassa käytetty termi, joka viittaa silikaattimineraaleihin, magmaan ja kiviin, joissa esiintyy paljon kevyitä alkuaineita, kuten piitä, happea, alumiinia, natriumia ja kaliumia. Termi on kahden englannin sanojen feldspar "maasälpä" ja silica "piidioksidi" yhdistelmä. Felsiset mineraalit ovat väriltään tavanomaisesti vaaleita, ja niiden ominaispaino on vähemmän kuin 3. Tavallisimpia felsisiä mineraaleja ovat kvartsi, muskoviitti, ortoklaasi ja runsaasti natriumia sisältävät plagioklaasit. Yleisin felsinen kivi on graniitti.
Felsisten kivien luokittelu
Ollakseen felsistä kiven tulee sisältää yli 75 % felsisiä mineraaleja: kvartsia, ortoklaasia ja plagioklaasia. Kiviä, joista yli 90 % on felsisiä mineraaleja, voidaan kutsua leukokraateiksi, joka tarkoittaa ”vaalean värinen”.
Felsiitti on petrologiassa kenttätermi erittäin hienojyväisille tai afaniittisille, vaaleille vulkaanisille kiville, jotka voidaan tarkemman tutkimuksen jälkeen luokitella uudelleen.
Felsinen kivi saa kemiallisen nimensä Le Maitren TAS-diagrammin mukaan. Se pätee kuitenkin vain magmakiviin. Jos kivi on analysoitu felsiseksi, mutta on metamorfinen, eikä sillä ole selkeää vulkaanista protoliittia, voi olla riittävää kutsua sitä felsiseksi liuskeeksi. Joskus leikkausraottunutta graniittia on luultu ryoliitiksi.
Faneriittisia felsisiä kiviä luokitellessa tulee käyttää QAPF-diagrammia ja nimetä graniittien nimikkeistön mukaan. Usein mafinen mineraali sisällytetään nimeen, esimerkiksi sarvivälkettä sisältävä graniitti, pyrokseeni tonaliitti tai augiitti megakrystinen montsoniitti, koska termi ”graniitti” käsittää maasälpää ja kvartsia sisältävän aineksen.
Kiven rakenne siis määrittää felsisen kiven nimen.
thumb|Lähikuva graniitista [[Yosemiten kansallispuistosta.]] thumb|[[Ryoliittinäyte.]]
Isabella Aragonialainen (Portugali)
thumb|upright|Isabella Aragonialainen. Osa [[Fernando Gallegon maalauksesta 1490-luvulta.]] Isabella Aragonialainen (2. lokakuuta 1470 – 23. elokuuta 1498) oli espanjalainen prinsessa, josta tuli Emanuel I:n puolisona Portugalin kuningatar.
Isabella oli Ferdinand Katolilaisen ja Isabella Katolilaisen vanhin tytär. Hän oli syntyessään kruununperijä, mutta pikkuveli ohitti hänet kruununperimysjärjestyksessä, ja hänet kihlattiin Portugalin prinssille osana rauhansopimusta. Sopimuksen mukaan hänen piti muuttaa heti Portugalin hoviin takeeksi siitä, että vanhemmat noudattavat sopimusta muilta osin. Avioliitto solmittiin vuonna 1490, ja se oli onnellinen mutta lyhyt: aviomies sai surmansa ratsastusonnettomuudessa seuraavana vuonna. Isabella palasi Espanjaan, mutta vuonna 1497 hänet naitettiin Portugalin kuninkaaksi nousseelle Emanuelille. Isabella pani avioliiton ehdoksi, että Emanuelin oli karkotettava juutalaiset Portugalista, ja näin tapahtui.
Viljakkalan vaakuna
thumb|150px|Viljakkalan vaakuna (1950–2006) Viljakkalan vaakuna oli Viljakkalan kunnan tunnus. Vaakunan aiheen vanhaa juomasarvea säilytetään kirkossa. Kupari-kultamerkki viittaa Haverin kaivokseen, josta Ruotsin vallan aikana kaivettiin rautamalmia, ja myöhemmin itsenäisyyden aikana kultaa ja kuparia.
Vaakuna jäi epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 2007, kun Viljakkala liittyi Ylöjärven kaupunkiin.
Al Imran
Al Imran on Koraanin kolmas suura joka sisältää 200 säettä.
Mystiset kirjaimet
Suura alkaa jakeella 1, joka kuuluu: "ALM" (luetaan Alif, Lääm, Miim). Kaikkiaan 29 suuraa alkaa mystisillä kirjaimilla, joiden merkitystä on satoja vuosia yritetty selittää. Kuusi suuraa alkaa kirjaimilla ALM: 2, 3, 29, 30, 31 ja 32.
Tabari kirjoitti 900-luvulla kirjaimista pitkän esseen, jossa hän kävi läpi erilaisia ehdotettuja ratkaisuja. Niihin kuuluivat ehdotukset, että kyseessä olisi Jumalan tai suuran nimi, Koraanin nimi, Jumalan ominaisuus, valafromula, jokaisella kirjaimella olisi oma merkitys, kyseessä on avauslause, kirjaimilla on numeroarvo, kyseessä olisi salaisuus jne. Tabari asettuu sille kannalle, että jokainen kirjain kantaa omaa merkitystään, joka koostuu useista merkityksistä, joihin kuuluvat Jumalan, nimi, hänen ominaisuutensa ja niin edelleen.
Jaakko Hämeen-Anttila asettuu valaformulan kannalle. Christoph Luxenberg etsii ratkaisua syyrialais-antiokialaisen kirkon perinteestä. Liturgiseen rukouskirjaan merkittiin lyhenteillä hetkijumalanpalveluksessa (Officium) käytetyt psalmit. Kristillisissä kirkoissa hetkijumalanpalvelus koostuu edelleen psalmeista, hymneistä ja Raamatun lukukappaleista. Kun käytössä ovat yksittäiset kirjaimet, ne voisivat olla viittauksia tiettyyn psalmiin ja kirjainyhdistelmät voisivat olla lyhenteitä. ALM on Abu Musa al-Haririn mukaan lyhenne arameankielisestä lauseesta ”Herra puhui minulle” (emar lii Maaryaa). Lause esiintyy usein Vanhassa Testamentissa.
Pyhät kirjat
Suuran kolmas jae kuuluu: "Hän on lähettänyt sinulle Kirjan, joka vahvistaa sen, mitä ennen sitä oli. Hän on myös aikaisemmin lähettänyt Tooran ja Evankeliumin". Jae siis ilmaisee, että Kirja (eli Koraani) vahvistaa sen, mitä aikaisemmin oli lähetetty, eli Tooran (Mooseksen viisi kirjaa) ja Evankeliumin. Koska Evankeilumi on yksikössä, se mahdollisesti viittaa Lähi-idässä tunnettuun "evankeliumiharmoniaan" Diatessaron, jonka oli kirjoittanut Tatianos Assyrialaine n neljän evankeliumin pohjalta vuonna 160.
Hämeen-Anttilan mukaan Koraani viittaa aiempiin pyhiin kirjoituksiin teoksina, jotka ovat Jumalalta peräisin, mutta ovat kristittyjen ja juutalaisten myöhemmin turmelemia. K-H. Ohligin mukaan tämä on Koraanin ylitulkintaa, sillä todellisuudessa jae toteaa, että Kirja (eli Koraani itse) vahvistaa sen, mitä oli Toorassa ja Evankeliumissa. Oppia näiden kirjojen turmeltumisesta ei Koraani vielä missään kohdassa tunne.
"Selkeät" ja "monitulkintaiset" jakeet
Jae 7 alkaa Hämeen-Anttilan käännöksenä: "Hän on lähettänyt teille Kirjan, jossa on selkeitä jakeita, ja ne ovat Kirjan ydin. Siinä on myös toisia, monitulkintaisia jakeita." Hämeen-Anttilan mukaan jae varoittaa nojautumasta vaikeaselkoisiin kohtiin. Christoph Luxenberg katsoo, että Koraanin teksti ei ole puhdasta arabiaa, vaan sen tulkinnassa tulee ottaa huomioon myös arameankieliset sanat. Kun merkeistä poistetaan niihin 700-luvulla lisätyt tarkkeet ja etsitään tulkintavaihtoehtoja myös arameankielisistä sanoista, Luxenberg päätyy uuteen käännökseen, jonka jatus on seuraava: "'Hän on lähettänyt teille Kirjan. Siitä osa koostuu hyvin tunnetuista teksteistä, jotka ovat kanonisia, ja muista kirjoituksista, jotka ovat vastaavia sisällöltään.'"Luxenbergin mukaan säkeet määrittelevät Koraanin sisällön alkuperää: osa on lainauksia pyhistä kirjoituksista ja toinen osa muista kirjoituksista, jotka ovat näihin verrattavia. Teksti kehottaa sitten turvautumaan nimenomaan tekstin kanonisiin osiin.
"Ainoa uskonto on islam"
Jaakko Hämeen-Anttila kääntää jakeen 19 alun muodossa "Jumalan edessä ainoa uskonto on islam." Jae päättyy sanoihin: "Ne, jotka ovat saaneet kirjan, ovat keskinäisessä kateudessaan ryhtyneet riitelemään saatuaan tiedon. Joka ei usko Jumalan merkkeihin, tietäköön, että Jumala on nopea pitämään tiliä."
Jae on kiinnostava, koska sen varhaisin löydös on Jerusalemin Kalliomoskeijan seinäkirjoituksessa vuodelta 691, johon sen oli sijoittanut temppelin rakennuttanut kalifi Abd al-Malik. Käännös antaa ymmärtää, että islam olisi ollut jo kalifi al-Malikin valitsema uskonto vuonna 691, ja hän olisi antanut kirjoittaa sitä koskevan julistuksen Kalliomoskeijan friisiin.
Teksti voidaan kuitenkin kääntää myös toisin. Christoph Luxenberg katsoo, että arabian sana diin ei tarkoita vielä uskontoa, sillä uskonnon käsite syntyi vasta valistusaikana 1700-luvulla. Hänen mukaansa diin tarkoittaa tässä pyhiä kirjoituksia. Sana islam ei vastaavasti ole uskonnon erisnimi vaan tarkoittaa kirjaimellisesti alistumista, jolloin ensimmäinen virke olisi luettava suunnilleen: "Katso! Kirjoitusten oikea tulkinta Jumalan edessä on niihin alistuminen." Teksti neuvoisi siten alistumaan pyhiin kirjoituksiin oikeana tapana suhtautua niihin. Luxenbergin tulkinnan mukaan Kalliomoskeijan friisiteksti ei vielä edustanut islamia vaan al-Malikin Khorasanista tuomaa muhammedismia, jossa korkein profeetta oli Jeesus, kunnianimeltään "ylistetty" (mohammad").
Muuta
Suurassa on runsaasti kritiikkiä kristittyjä ja juutalaisia vastaan. Suuran loppuosan (jakeet 121–179) on katsottu viittaavan Uhudin taisteluun vuonna 625 ja sen jälkeiseen hajaannukseen muslimien joukossa. Tämä on kuitenkin spekulaatiota, sillä sanaa Uhud ei mainita.
Salamancan yliopisto
Salamancan yliopisto on Espanjan vanhin yliopisto ja yksi maailman neljästä vanhimmasta yliopistosta. Se on perustettu vuonna 1218. Opiskelijoita yliopistossa on 32 517 ja opettajia 2 257 (syyskuu 2016).
Historia
Ferdinandin ja Isabellan hallituskaudella Espanjan hallitusta uudistettiin, ja tarve koulutetuille virkamiehille ja juristeille (letrados, jotka olivat myös licenciados eli yliopistotutkinnon suorittaneita) lisääntyi suuresti. Salamancan ja Alcála de Henaresin yliopistojen alumnit päätyivät usein tärkeimpiin virkoihin mm. Intioiden neuvostossa ja Casa de Contrataciónissa.
Kolumbuksen hakiessa kuninkaallista tukea matkalleen Intiaan, hän esitti suunnitelmansa Salamancan yliopiston maantieteilijöille. Vaikka nämä olivat epäileväisiä Kolumbuksen laskelmien suhteen, yliopisto ei kiistänyt ajatusta mahdollisista maista lännessä. Seuraavalla vuosisadalla Länsi-Intian valloituksen ja asuttamisen oikeudesta väiteltiin Salamancassa, ja yliopisto oli Amerikan maantieteen ja yleisemmän tutkimuksen keskus.
Kuten Oxfordin ja Cambridgen yliopistoissa, myös Salamancan yliopistossa oli joukko collegeja (Colegios Mayores), jotka perustettiin hyväntekeväisyyslaitoksiksi tukemaan köyhiä opiskelijoita ja oppineita. 1700-luvulle tultaessa niistä oli tullut perustajasukujensa hallitsemia suljettuja yhteisöjä, jotka yhdessä hallitsivat yliopistoa. Napoleonin joukot hävittivät useimmat; osa on nykyään Salamancan yliopiston tiedekuntien käytössä, tai opiskelija-asuntoina.
1800-luvulla Espanjan hallitus lakkautti yliopiston kanonisen lain ja teologian tiedekunnat. Ne uudelleenperustettiin 1940-luvulla osana Salamancan paavillista yliopistoa, Universidad Pontificia de Salamanca.
Yliopisto tänään
Nykyään Salamancan yliopisto on merkittävä humanististen tieteiden keskus; se on erityisen huomattava kielitieteen, oikeustieteen ja taloustieteen aloilla.
Yliopistolla on toimintaa yhdeksällä kampuksella, joista kuusi on Salamancassa ja loput kolme Ávilassa, Zamorassa ja Béjarissa.
Yliopiston yhteydessä on lukuisia tieteellisiä tutkimuslaitoksia, kuten syöpätutkimuskeskus Centro de Investigación del Cáncer, trooppisten tautien tutkimuskeskus Centro de Investigación de Enfermedades Tropicales ym. Salamancan yliopisto on Espanjan ykkönen vaihto-opiskelijoiden ja ulkomailta tulevien opiskelijoiden määrässä. Yliopisto on tunnettu espanjan kielen kursseista, joille osallistuu yli kaksituhatta ulkomaista opiskelijaa vuosittain.
Iván Marcano
Iván Marcano Sierra (s. 23. kesäkuuta 1987 Santander, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija, joka edustaa portugalilaista Portoa. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja, mutta kykenee pelaamaan myös vasempana laitapuolustajana.
Ura
Marcano on kotikaupunkinsa Racing Santanderin kasvatti. Hän teki ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa 30. syyskuuta 2007 ottelussa Almeríaa vastaan, jossa hän kuitenkin loukkaantui ja joutui sivuun kolmeksi kuukaudeksi.
Kaudeksi 2009–2010 uusi päävalmentaja Juan Ramón Muñiz nosti Marcanon vakituisesti Racingin edustusjoukkueeseen. Viidennessä pelissä kotiottelussa Mallorcaa vastaan hän teki ensimmäisen liigamaalinsa. Hän pelasi lähes koko kauden vasempana laitapuolustajana.
Heinäkuussa 2009 Marcano siirtyi kuuden miljoonan euron kaupassa Villarrealiin, jonka kanssa hän teki kuusivuotisen sopimuksen. Hän kuului kauden 2009–2010 alussa joukkueen avauskokoonpanoon, mutta joutui helmikuussa valmentajaksi tulleen Juan Carlos Garridon epäsuosioon ja pelasi loppukaudesta vain muutamassa ottelussa. Kaudeksi 2010–2011 hän siirtyi lainasopimuksella madridilaisseura Getafeen.
15. kesäkuuta 2011 hän siirtyi yhden kauden kestävällä lainasopimuksella kreikkalaisseura Olympiakosiin.
Arne Treholt
Arne Treholt (13. joulukuuta 1942 Brandbu, Norja – 12. helmikuuta 2023 Moskova, Venäjä ) oli norjalainen virkamies ja poliitikko, joka tuomittiin vakoilusta Neuvostoliiton ja Irakin hyväksi kahdenkymmenen vuoden vankeuteen vuonna 1985. Hän oli ensimmäinen norjalainen henkilö, joka on tuomittu poliittisesta vakoilusta. Hänet armahdettiin vuonna 1992 terveydellisistä syistä. Treholt anoi tapauksensa uudelleenkäsittelyä kolmesti, tuloksetta.
Ura
Treholt liittyi Norjan työväenpuolueeseen vuonna 1964. Vuonna 1965 hänestä tuli puolueen lehden Arbeiderbladetin kansainvälisiin asioihin erikoistunut toimittaja. Toimittajauransa aikana Treholt tapasi myöhemmän ministerin Jens Evensenin molempien toimiessa aktiivisesti vuoden 1967 Kreikan sotilasvallankaappauksen vastustamiseksi. Treholtista tuli Evensenin henkilökohtainen sihteeri vuonna 1972 tämän johtaessa vapaakauppasopimusneuvotteluja, jotka johtivat Norjan pysymiseen erossa Euroopan yhteisöstä.
Vuonna 1976 Treholt nimitettiin valtiosihteeriksi Norjan merioikeusministeriksi valitun Evensenin ministeriöön, ja vuosina 1979–1982 hän oli lähetystöneuvos (ambassaderåd) Norjan YK-edustustossa. Norjan politiikan suurimpia kysymyksiä 1970-luvulla olivat neuvottelut Euroopan yhteisön kanssa merioikeuksista ja myöhemmin niin sanottujen harmaiden alueiden sopimus (gråsoneavtalen) merioikeuksiin liittyen Neuvostoliiton kanssa. Treholt oli näissä kysymyksissä maansa keskeisiä ja taitavaksi havaittuja toimijoita. Häntä pidettiin kontakteja luovana ja avoimena poliitikkona, joka kykeni luomaan suuren kansainvälisen verkoston politiikassa, tiedotusvälineissä ja virkamiessuhteissa. Evensen ja Treholt edustivat asioiden hoidossa epätavanomaista tyyliä, joka kohtasi myös epäluuloja sekä oman puolueen sisällä että ulkopuolella.
Treholt opiskeli lyhyen aikaa Norjan puolustusvoimien korkeakoulussa (Forsvarets Høgskole) 1982–1983. Vuonna 1983 Treholt sai ulkoministeriön lehdistökonttorin toimistopäällikön (byråsjef) viran.
Vakoilutapaus
Treholt tapasi ensimmäistä kertaa KGB-agentti Jevgeni Beljajevin vuonna 1967 cocktail-tilaisuudessa ja seuraavana vuonna miehet tapasivat vähintään kahdeksan kertaa. Beljajev esitteli Treholtin toiselle KGB-virkailijalle, Gennadi Titoville, vuonna 1971. Miehet ystävystyivät ja heidän ystävyytensä kerrotaan jatkuvan edelleen. Vuonna 1979 Norjan poliisin turvallisuuspalvelu (Politiets sikkerhetstjeneste), joka oli siihen asti tyytynyt seuraamaan Treholtin KGB-yhteyksiä, kytki FBI:n mukaan tutkimuksiinsa. Samana vuonna Treholt solmi yhteydet KGB-agentti Vladimir Šišiniin, joka toimi niin ikään YK:ssa ja josta tuli Treholtin yhteyshenkilö New Yorkissa.
Vuonna 1981 FBI asetti agenttejaan Treholtin naapurihuoneistoon. Poliisin tietojen mukaan Treholt otti vastaan KGB:lta huomattavia rahasummia. Norjan poliisin turvallisuuspalvelu asetti omia agenttejaan Treholtin naapurihuoneistoon Norjassa 1983. He tutkivat hänen asuntonsa 17. toukokuuta ja löysivät ratkaisevia todisteita Treholtia vastaan. Lisäksi kolme päivää aiemmin Treholtin oli nähty tavanneen Titovin Helsingissä ravintola Mestaritallissa ja luovuttaneen tälle papereita. Norjan poliisi tutki Treholtin asunnon uudelleen 22. elokuuta. Treholt pidätettiin Fornebun lentoasemalla Oslossa 20. tammikuuta 1984 hänen ollessaan matkalla Wieniin tapaamaan Titovia.
Oikeusprosessi
Arne Treholt tuomittiin kahdenkymmenen vuoden vankeusrangaistukseen 20. kesäkuuta 1985. Oikeudenkäynnissä Treholt oli tunnustanut omavaltaiset yhteydenotot useisiin KGB-upseereihin. Hän väitti kuitenkin ylläpitäneensä kontakteja lähinnä jännityksen vuoksi sekä toimiakseen avoimena kanavana idän ja lännen välillä kylmän sodan ollessa kylmimmillään. Treholt kielsi johdonmukaisesti toimittaneensa valtion turvallisuuden kannalta vahingollista materiaalia, mutta tunnusti rikkoneensa maansa virkamieslakia.
Eidsivatingin hovioikeuden (Eidsivating lagmannsrett) tuomiossa Treholt todettiin syylliseksi vakoiluun sekä Neuvostoliiton että Irakin hyväksi. Treholt tunnusti tuolloin kirjoittaneensa useita muistioita YK-diplomaattina toimiessaan Irakin turvallisuuspalvelulle, mistä hyvästä hän oli vastaanottanut merkittäviä rahasummia. Treholt valitti tuomiostaan korkeimpaan oikeuteen, mutta veti valituksensa pois kesken käsittelyn, koska hänellä ei ollut luottamusta asiansa oikeudenmukaiseen käsittelyyn.
Treholtin tapaus herätti vilkasta keskustelua useissa vaiheissaan. Eräät pitivät tuomiota idealistisen itä-länsisuhteiden sillanrakentajan oikeusmurhana. Irakista saadut rahat ja salaiset KGB-tapaamiset kuitenkin monimutkaistivat tätä kuvaa. Tiedotusvälineiden roolista tapauksessa oli voimakasta keskustelua, samaten Kåre Willochin hallituksen päätöksestä päästää Treholt opiskelemaan puolustusvoimien korkeakoulussa 1982–1983, tämän ollessa jo epäilyksen alaisena vakoilusta. Perusteeksi kerrottiin, ettei Treholtin tulisi epäillä mitään häntä vastaan olevan tutkimuksen suhteen. Toisaalta häntä vastaan käytetyistä argumenteista raskauttavimpia olivat juuri vuosina 1982–1983 syyttäjän mukaan Treholtin KGB:lle toimittamat tiedot puolustusvoimien korkeakoulua koskien. Vankilatuomion pituudesta keskusteltiin myös vilkkaasti.
Valtiosta
Valtiosta tai Valtio on Ciceron kirjoittama filosofinen teos, jossa hän käsittelee erilaisia valtiomuotoja ja esittää näkemyksensä ihanteellisesta valtiosta. Teoksen teksti on suurelta osin kadonnut; sen parhaiten säilynyt osa tunnetaan nimellä Scipion uni (Somnium Scipionis).
Arne Treholt
Oikeusprosessi
Norjan korkein oikeus epäsi ensimmäisen anomuksen Treholtin tapauksen uudelleenkäsittelystä 11. helmikuuta 1988. Toisen kerran korkein oikeus hylkäsi uudelleenkäsittelyanomuksen 8. toukokuuta 1992. Gro Harlem Brundtlandin kolmas hallitus armahti Treholtin terveydellisten syiden nojalla 3. heinäkuuta 1992.
Treholt haki tapauksensa uudelleenkäsittelyä kolmannen kerran 15. joulukuuta 2008, mutta rangaistusasioiden uudelleentutkintakomissio (Kommisjonen for gjenopptakelse av straffesaker) hylkäsi anomuksen uudelleenkäsittelyn.
Vankeusajan jälkeen
Treholt muutti armahduksensa jälkeen Venäjälle ja asui nykytietojen mukaan osan ajastaan Venäjällä ja osan Kyproksella. Hän toimi liikemiehenä, muun muassa liikekumppanina aiempien KGB-yhteyksiensä kanssa.
Kirjallinen tuotanto
Treholt on julkaissut kaksi kirjaa uransa alkuaikoina, sekä kolme kirjaa omaan tapaukseensa liittyen.
Maria Aragonialainen
Maria Aragonialainen (29. kesäkuuta 1482 – 7. maaliskuuta 1517)   oli espanjalainen prinsessa, josta tuli Emanuel I:n puolisona Portugalin kuningatar.
Valtiosta
Teoksen synty
Cicero kirjoitti teoksen vuosien 54 ja 51 eaa. välisenä aikana. Tuolloin hän toimi oikeuspuhujana. Hieman aiemmin hän oli kirjoittanut ensimmäisen dialogimuotoisen teoksensa Puhujasta, joka oli valmistunut vuonna 55 eaa.
Maria Aragonialainen
Maria oli Ferdinand Katolilaisen ja Isabella Katolilaisen kolmanneksi vanhin tytär. Sisarensa Isabellan kuoleman jälkeen hänet naitettiin vuonna 1500 tämän leskelle Emanuelille. He saivat kymmenen lasta, joista kahdeksan kasvoi aikuisiksi asti. Näiden joukossa olivat tuleva kuningas Juhana III ja Isabella, josta tuli keisari Kaarle V:n puoliso.
Valtiosta
Teoksen synty
Teos vertautuu nimeään myöten Platonin teokseen Valtio, jota Cicero käytti esikuvanaan. Hänen versionsa valtioutopiasta on kuitenkin sovellettu Rooman valtakunnan todellisuuteen. Teoksen kirjoitusaikana valta oli siirtynyt Julius Caesarin, Crassuksen ja Pompeiuksen muodostamalle triumviraatille, ja teos on eräänlainen vastaus tälle kehitykselle, joka ei miellyttänyt Ciceroa.
Norbert Siedler
Norbert Siedler (s. 29. joulukuuta 1982 Wildschönau) on itävaltalainen moottoriurheilija. Hän aloitti uransa Karting-sarjoissa vuosina 1992-1999.
Valtiosta
Teoksen synty
Ciceron teos oli poliittisesti kiistanalainen: valitessaan filosofisen dialogin muodon Cicero vältti nimeämästä poliittisia vastustajiaan suoraan, ja hyödyntäessään varhaisempaan aikaan sijoitettuja puhujia hän saattoi laittaa näiden suihin erilaisia mielipiteitä ilman, että joutuisi itse syytetyksi niistä. Teos oli kuitenkin omistettu Ciceron veljelle Quintukselle, ja näin Cicero pystyi esipuheessa käsittelemään lyhyesti myös ajankohtaisia asioita.
Myöhemmin Cicero pyrki kirjoittamaan ihannevaltiolleen lait teoksessaan Laeista (De legibus). Sen esikuvana toimi vastaavasti Platonin Lait.
Norbert Siedler
Vuonna 2000 Siedler kilpaili Itävallan ja Saksan Formula Ford-sarjoissa voittaen molempien sarjojen mestaruudet. Vuonna 2001 hän kilpaili Saksan F3-Mestaruussarjassa sijoittuen neljänneksi. Seuraavana vuonna hän sijoittui sarjan kuudenneksi. Vuonna 2002 Siedler siirtyi Euro Formula 3000-sarjaan kilpaillen sarjassa kolmen vuoden ajan. Siedler testasi myös Minardin F1-autoa Vallelungassa vuonna 2003. Vuonna 2005 Siedler voitti International Formula Master-sarjan mestaruuden yhdessä Max Busnellin kanssa. Vuonna 2007 Siedler kilpaili Le Mans Series-sarjassa sijoittuen viidenneksi Monzan kilpailussa. Siedler kilpaili myös Le Mansin 24 tunnin kilpailussa jossa hän keskeytti. Vuodet 2008-2012 Siedler kilpaili Porsche Supercup-sarjassa voittaen urallaan kaksi kilpailua.
Liu Wei
Liu Wei (s. 27. lokakuuta 1969) on kiinalainen pöytätennispelaaja. Hän saavutti olympiahopeaa naisten nelinpelissä Qiao Yunpingin parina Atlantassa 1996. Samoissa kisoissa hän sijoittui kaksinpelissä neljänneksi hävittyään välierissä Deng Yapingille ja pronssiottelussa Qiao Hongille eli samoille naisille, jotka voittivat hänet myös nelinpelin loppuottelussa. Liu ja Qiao Yunping voittivat nelinpelissä maailmanmestaruuden vuonna 1993. Sekanelinpelissä Liu voitti maailmanmestaruuden Wang Taon parina vuosina 1991, 1993 ja 1995. Joukkuemaailmanmestaruuden hän voitti vuonna 1995. Lisäksi hän on saavuttanut naisten nelinpelissä MM-hopeaa vuonna 1995 ja MM-pronssia vuosina 1989 ja 1991 sekä kaksinpelissä MM-pronssia vuonna 1995.
Valtionvero
Valtionvero on valtiolle tulon perusteella maksettava vero. Valtioveroon kuuluu valtiolle ansiotulosta sekä pääomatulosta suoritettava vero. Suomessa valtionvero koskee vain luonnollisia henkilöitä - yhteisöt maksavat yhteisöveroa.
Valtiosta
Tekstihistoria
Suuri osa teoksesta on kadonnut myöhemmän antiikin tai keskiajan kuluessa. Varsinkin kirjoista IV ja V on säilynyt vain lyhyitä katkelmia, ja muistakin kirjoista puuttuu joitakin osia. Kirjasta VI on säilynyt lähes pelkästään osa, joka tunnetaan nimellä Scipion uni. Se on säilynyt osana uusplatonilaisen filosofi Macrobiuksen siitä tekemää kommentaaria. Se oli pitkään lähes ainoa tunnettu osa teoksesta, joka oli säilynyt läpi keskiajan.
Suurin osa muusta tunnetusta tekstistä paljastui vuonna 1819, kun kardinaali Angelo Mai löysi sen Vatikaanin kirjastosta eräästä palimpsestista (Vaticanus Latinus 5757) eli uudelleenkäytetystä pergamenttikirjasta. Kyseessä oli kirkkoisä Augustinuksen teoksen Selityksiä psalmeihin käsikirjoitus, joka oli kirjoitettu 600-luvulla Ciceron teoksen 300-luvulta peräisin olevan käsikirjoituksen päälle, kun vanha teksti oli raavittu pois. Alkuperäinen teksti oli kuitenkin vielä luettavissa. Palimpsesti sisälsi noin 2/3 teoksen kirjasta I, noin puolet kirjasta II, sekä pienempiä osia muista kirjoista. Main tekemä löytö oli ensimmäisiä merkittäviä palimpsesteista tehtyjä antiikin tekstien löytöjä. Teksti julkaistiin vuonna 1822, ja palimpsestista julkaistiin näköispainos vuonna 1934.
Edellä mainittujen lisäksi teoksen tekstin osia on säilynyt muiden antiikin aikaisten kirjailijoiden tekemien lainausten kautta. Katkelmia tunnetaan ennen kaikkea Augustinukselta ja Nonius Marcellukselta. Augustinus hyödynsi teosta paljon kirjoittaessaan omaa Jumalan valtiotaan.
Sisältö
Ciceron teos on muodoltaan dialogi eli keskustelu. Se on sijoitettu vuoteen 129 eaa. ja esitetään käydyksi Scipion maatilalla kolmen peräkkäisen päivän aikana. Cicero hyödyntää teoksessa useita tyylejä: filosofista argumentointia, historiankerrontaa, retorista tyyliä ja puheita.
Henkilöt
Dialogissa keskustelee yhdeksän henkilöä: neljä vanhempaa ja neljä nuorempaa miestä sekä päähenkilö Scipio. Keskustelijat ovat:
Cicero ei ollut itse keskustelijoiden joukossa.
Kirjat
Teos koostuu yhteensä kuudesta kirjasta niin, että kunkin päivän keskustelulle on varattu kaksi kirjaa. Jokaisen kirjan alussa on eräänlainen johdanto-osuus, jonka jälkeen käsitellään jotain valtioon liittyvää aihetta.
Cicero analysoi teoksessa erilaisia valtiomuotoja ja hyvän valtion ominaisuuksia. Rooman tasavallan aikainen valtiomuoto todetaan kaikkein parhaaksi valtiomuodoksi. Cicero pyrkii näin tarjoamaan filosofisia perusteluja vallitsevalle valtiomuodolle. Hän argumentoi sen puolesta, että Rooma on kehittynyt jatkuvasti yhä paremmaksi tasavallaksi. Tasavalta on valtiomuodoista paras, koska se on sekoitettu valtiomuoto, joka yhdistelee aineksia monarkiasta, aristokratiasta ja demokratiasta oikeissa suhteissa.
Näin Cicero tuo teoksessa ilmi uskonsa perinteiseen hallintomalliin. Hänen mukaansa hallitsevan luokan tulisi ohjata sekä valtiota että kansalaisten enemmistöä. Cicero katsoi, että (aristokraattisten) hyveiden ja menestyksekkään hallinnon välillä on kiinteä yhteys, ja korostaa jatkuvasti hyveiden merkitystä haluamansa valtiomuodon säilyttämisessä samalla kun ilmaisee huolensa aristokraattien moraalisesta rappiosta. Cicero käsittelee myös valtiomiehen tehtäviä ja luonnollisen lain käsitettä.
Kirja I on sisältänyt päähenkilöiden keskustelun heidän oman aikansa poliittisesta tilanteesta. Kirjassa kuvataan myös koko teoksen teemat sekä esitetään huomioita koskien valtiomuotojen teoriaa. Kirja on säilynyt laajasti, mutta siinä on useita aukkokohtia. Säilynyt teksti on jaettu 71 lukuun.
Kirja sisältää Ciceron tunnetun valtion määritelmän:
Kirja II on sisältänyt esityksen Rooman historiasta ja sen valtiomuodon kehityksestä. Myös kirja II on säilynyt laajasti, mutta se alkaa kesken ja siinä on laajoja aukkoja. Säilynyt teksti on jaettu 70 lukuun.
Kirja III on tutkinut oikeudenmukaisuuden merkitystä hallinnolle sekä erityyppisiä valtiomuotoja. Kirja on säilynyt vielä edellisiä katkelmallisempana. Siitä puuttuu alkuosa sekä laajoja osia sen keskeltä. Säilyneitä lukuja on 27, kun lukuja on ollut ainakin 48.
Kirja IV on käsitellyt kasvatusta ja koulutusta. Kirja on kadonnut lähes kokonaan; siitä on säilynyt vain kolme katkelmaa luvuista 2, 3 ja 4.
Eesti Laul
Eesti Laul on Viron yleisradion järjestämä laulukilpailu. Kilpailun voittaja edustaa Viroa Eurovision laulukilpailussa. Eesti laul -kilpailu on järjestetty vuodesta 2009 lähtien. Kilpailun edeltäjä oli Eurolaul.
Aiheesta muualla
Eurovisiooni lauluvõistluse Eesti eelvoor
Valtiosta
Kirjat
Kirjassa V on keskusteltu ihanteellisen poliittiseen toimintaan osallistuvan kansalaisen ominaisuuksista. Myös kirja V on kadonnut lähes kokonaan; siitä on säilynyt vain neljä katkelmaa luvuista 3, 5, 6 ja 7.
Glasvegas (albumi)
Glasvegas on skotlantilaisen vaihtoehtorockyhtyeen Glasvegasin samanniminen debyyttialbumi. Se ilmestyi Columbia Recordsin julkaisemana Britanniassa 8. syyskuuta 2008. Ilmestymisviikollaan albumia myytiin Britanniassa 56 000 kappaletta ja se nousi albumilistan kakkoseksi Metallican Death Magneticin jälkeen. Suomessa levy nousi Rumban albumilistalla sijalle kahdeksan viikolla 45/2008.
Valtiosta
Kirjat
Kirjasta VI on säilynyt vain vähän lukuun ottamatta koko teoksen tunnetuinta osaa Scipion uni, joka päättää koko teoksen. Siinä Scipio kertoo näkemästään unesta, joka muistuttaa Platonin Valtion loppumyyttiä, Er-myyttiä. Säilynyt teksti on jaettu 21 lukuun.
Glasvegas (albumi)
Levystä julkaistiin myös rajoitettu painos, jossa on mukana DVD. DVD:llä on viisi kappaletta yhtyeen esiintymisestä Glasgowissa, akustinen sooloversio ”Flowers and Football Topsista” sekä ”Geraldinen” ja ”Daddy’s Gonen” musiikkivideot.
Kappaleet
Kaikkie kappaleet on sanoittanut ja säveltänyt James Allan. ”Flowers and Football Topsilla” on otteita Mitchell/Davis-laulusta ”You Are My Sunshine”.
Puolustusvoimien tiedustelulaitos
Puolustusvoimien tiedustelulaitos (PVTIEDL) on Pääesikunnan alainen puolustusvoimien laitos, joka on perustettu 1. toukokuuta 2014. Tiedustelulaitoksen pääosat sijaitsevat Helsingissä ja Jyväskylän Tikkakoskella, mutta laitoksen osia toimii valtakunnallisesti myös muilla paikkakunnilla. Tiedustelulaitoksen organisaatio johtajaa lukuun ottamatta, vahvuus, seurattavat kohteet ja toimintatavat eivät ole julkista tietoa. Tiedetään kuitenkin että yksi Casa C-295 (CC-3) on varustettu tiedustelulaitteistolla.
Laitokseen on organisoitu 30. huhtikuuta 2014 lakkautettujen Puolustusvoimien Tiedustelukeskuksen, Viestikoelaitoksen ja Pääesikunnan tutkintaosaston toimintoja.
Tehtävä
Puolustusvoimien tiedustelulaitos vastaa Suomen signaalitiedustelusta.
Laitos vastaa myös sotilasstrategisen ja Suomen lähialueen sotilaallisen tilanteen seurannasta, analysoinnista ja siitä raportoimisesta. Laitoksen tehtäviin kuuluvat myös muun muassa vastuu puolustushallinnon paikka- ja olosuhdetietopalvelusta, sotilastiedustelu- ja turvallisuustoimialojen täydennyskoulutuksen antaminen sekä kriisinhallintaoperaatioiden tukeminen.
Oulun urheilutalo
Kuntosalit
Urheilutalolla oli kolme kuntosalia. Kaksi niistä oli hallin aukioloaikoina yleisön käytettävissä, yhteen saattoi varata vakiovuoroja.
Peilisali
Urheilutalolla oli myös 245 neliömetrin peilisali aerobic- ja tanssiharjoittelua varten. Myös peilisaliin saattoi varata vakiovuoroja, ja se oli vapaasti käytettävissä vapailla vuoroilla.
Palloilusali
Palloiluhallissa oli normaaliin tapaan valmiudet seuraaville lajeille: Vakiovuorojen ulkopuolella sali oli vapaasti käytettävissä. Tila oli jaettavissa kolmeen osaan. Lattiapinnoiteena oli joustoparketti. Vapaa korkeus oli yhdeksän metriä.
Salissa oli kiinteät katsomotilat, jossa oli kesän 2005 kunnostuksen jälkeen 687 istumapaikkaa. Lisäksi käytettävissä oli 500 tuolia.
Salia voitiin käyttää sarjaotteluihin, tapahtumiin (messut, näyttelyt) sekä muuhun kilpailutoimintaan.
Torsby
Torsby on samannimisen Torsbyn kunnan keskustaajama. Torsby sijaitsee Värmlannin läänin ja Värmlannin historiallisen maakunnan pohjoisosassa. Vuonna 2010 taajamassa oli noin 4 000 asukasta.
Torsby on kuulunut Ruotsin metsäsuomalaisten asuinalueisiin ja siellä toimii metsäsuomalaisten kulttuuria esittelevä Torsby Finnkulturcentrum, joka on osa Värmlannin museota.
Scipion uni
Scipion uni on ainoa tunnettu osa Ciceron Valtiosta-teoksen kirjasta VI, ja se oli pitkään myös ainoa tunnettu osa koko teoksesta. Se kertoo Scipio Africanus nuoremman näkemästä unesta, joka käsittelee sielun kohtaloa ja kosmologiaa.
Historia
Scipion uni on merkittävimpiä säilyneitä osia Ciceron vuosien 54 ja 51 eaa. välillä kirjoittamasta poliittista filosofiaa käsittelevästä teoksesta Valtiosta (De re publica). Scipion uni jäljittelee Platonin teoksille tyypillisiä loppumyyttejä. Siinä missä koko Ciceron Valtiosta käytti esikuvanaan Platonin Valtiota, myös Scipion uni perustuu Platonin teoksensa lopussa esittämään Er-myyttiin.
Scipion unen teksti oli pitkään lähes ainoa tunnettu osa Valtiosta-teoksesta, joka oli selvinnyt läpi keskiajan. Siksi teksti on usein julkaistu erillisenä tai yhdessä Ciceron muiden lyhyiden teosten kanssa. Scipion uni on säilynyt osana Macrobiuksen siitä tekemää kommentaaria. Macrobius ja hänen lukijansa keskiajalla ja renessanssin aikana olivat kiinnostuneita lähinnä tekstikohdan tähtitiedettä ja astrologiaa käsittelevästä osasta. Joku Macrobiuksen teoksen kopioijista oli liittänyt Scipion unen tekstin teoksen loppuun, mutta tämä teksti vaikuttaa olevan huonompilaatuinen versio kuin se, johon Macrobius itse oli perustanut teoksensa.
pienoiskuva|upright|[[Macrobius|Macrobiuksen kommentaari (Commentarii in Somnium Scipionis) Ciceron tekstiin. Käsikirjoitus noin vuodelta 1150.]] Macrobius oletti omassa kommentaarissaan Klaudios Ptolemaioksen maailmankuvan. Boëthius tunsi Macrobiuksen kommentaarin ja sai siitä paljon vaikutteita teokseensa Filosofian lohdutus. Sen arvostus kosmologisena kuvauksena säilyi läpi keskiajan. Chrétien de Troyes ja Geoffrey Chaucer viittasivat teokseen ja sen kosmos toimi mallina Danten Jumalaisen näytelmän kuvaukselle taivaasta ja helvetistä.
W. A. Mozart kirjoitti viisitoistavuotiaana, vuonna 1771, lyhyen oopperan nimeltä Il sogno di Scipione (KV 126), joka perustui Ciceron tekstiin.
Sisältö
Cicero kertoo Scipio Africanus nuoremman näkemästä unesta kaksi vuotta ennen sitä, kun tämä valloitti ja tuhosi Karthagon vuonna 146 eaa. Kertomus käsittelee sielun matkaa kuoleman jälkeen sekä sielua tuonpuoleisessa odottavia palkintoja ja rangaistuksia. Kertomuksellaan Scipio pyrkii osoittamaan, että julkisessa toiminnassa ansioitunut henkilö saa palkinnon kuolemansa jälkeen. Samalla esitetään kosmologisia kuvauksia. Teksti on jaettu myöhemmin 21 lukuun.
Aluksi Scipio kuvaa Numidian kuninkaan Masinissan kanssa käymäänsä keskustelua isoisästään Scipio Africanus vanhemmasta, joka oli toisen puunilaissodan sankari. Tämän jälkeen hän kertoo seuraavana yönä näkemästään unesta, jossa isoisä vierailee hänen luonaan. Scipio havaitsee katsovansa alas Karthagoon jostain korkealta tähtien keskeltä. Hänen isoisänsä kertoo hänelle ennalta hänen loistavan tulevaisuutensa Karthagon voittajana. Keskeisellä sijalla on lojaalin roomalaisen sotilaan kuolemansa jälkeen saama palkinto, asuinsija Linnunradalla.
Scipio näkee kuitenkin myös, miten mitätön osa Maasta Rooma on, ja kuinka mitätön koko Maa on tähtien rinnalla. Tämä osoittaa, kuinka mitätöntä myös kaikki maallinen maine ja kunnia ovat tulevan taivaallisen autuuden rinnalla. Samalla esitetään pythagoralaisia oppeja muistuttava kosmologinen kuvaus kaikkeuden rakenteesta ja sen osien liikkeeseen liittyvästä "sfäärien harmoniasta". Kaikkeuden kuvataan koostuvan yhdeksästä kehästä. Maa on kaiken keskellä. Uloimpana on tähtien kehä, joka kiertää yhteen suuntaan; maan ja tähtien kehän välillä ovat kiertotähtien (planeettojen) kehät, jotka kiertävät päinvastaiseen suuntaan.
Seuraavaksi tarkastellaan Maan viittä ilmastovyöhykettä: navoilla ovat jäiset alueet, päivantasaajalla puolestaan kuuma alue; näiden väliin jäävät lauhkeat alueet. Tämän jälkeen käsitellään jumaluuden luonnetta sekä sielua ja hyvettä stoalaisesta näkökulmasta. Sielujen todetaan olevan ikuisia ja siksi ne tulee kouluttaa kuolemattomuutta varten.
Merkittävimmät erot Platonin Er-myyttiin ovat ensiksi siinä, että Cicerolle kosmologinen kuvaus on selvästi tärkeämpi, ja toiseksi siinä, että Cicero korostaa koko valtion hyvettä ja oikeudenmukaisuutta, kun taas Platon korostaa yksilön hyveitä. Kolmanneksi, Er-myytti kertoo kuolemanrajakokemuksesta kun taas Scipion uni nimensä mukaisesti unessa nähdyistä asioista.
Gorgias (sotilas)
Gorgias oli makedonialainen sotilas. Gorgiaan taustasta ei tiedetä mitään, mutta hän kuului Aleksanteri Suuren lähipiiriin, joten hän tuli luultavasti hyvästä makedonialaisesta perheestä. Gorgias mainitaan vuonna 328 eaa. taksiarkkina, eli jalkaväkiosaston (takseis) komentajana. Gorgias johti tuolloin jalkaväkiosastoa jota Krateros aikaisemmin oli komentanut. Intian sotaretken aikana Gorgiaan, Kleitos "Valkoisen" ja Meleagroksen jalkaväkiosastot muodostivat armeijan esijoukon jota johtivat Hefaistion ja Perdikkas. Hydaspesjoen taistelussa Gorgias, Meleagros ja Attalos johtivat joukkoja jotka olivat sijoitettu puoliväliin leirin ja Aleksanterin joukkojen väliin. Vuonna 324 eaa. Gorgias lähetettiin Makedoniaan Krateroksen kanssa. Gorgias häviää tämän jälkeen historiallisista lähteistä. Hän on ehkä sama Gorgias joka Plutarkhoksen mukaan tunnisti Krateroksen ruumiin Krannonin taistelun jälkeen.
Scipion uni
Kuvitusta
Kuvitusta Macrobiuksen teoksen Commentarii in Somnium Scipionis käsikirjoituksesta noin vuodelta 1150:
Mafinen
Mafinen on kivi tai silikaattimineraali, joka sisältää paljon magnesiumia ja rautaa. Lähes kaikki mafiset mineraalit ovat väriltään tummia, ja ominaispaino on korkeampi kuin 3. Yleisiä kiviä muodostavia mafisia mineraaleja ovat oliviini, pyrokseeni, amfiboli ja biotiitti. Tavallisia mafisia kiviä ovat basaltti ja gabro.
Kemiallisesti mafiset kivet ovat asteikolla felsisistä kivistä toisessa päässä.
Mafinen laava, on ennen jäähtymistään ohuempaa kuin felsinen laava, koska mafinen magma sisältää vähemmän piidioksidia. Vesi ja muut helposti haihtuvat aineet voivat paeta vähitellen, ja helpommin, mafisesta laavasta, joten mafisesta laavasta koostuvat tulivuorenpurkaukset eivät ole niin räjähdysmäisiä kuin felsisen laavan purkaukset. Valtaosa mafisen laavan tulivuorista on merenalaisia, kuten Havaijin tulivuoret.
Víctor García
Víctor García
Moran kunta
thumb|right|250px|[[Hykjebergin vuorelta Moran ja Orsan suuntaan otettu kuva.]] thumb|right|250px|[[Moran taajamaa. Matkailutoimisto on keltainen talo kuvassa oikealla.]] thumb|right|250px|Kioski [[Venjanissa.]]
Moran kunta on Taalainmaan läänissä sijaitseva Ruotsin kunta. Maakuntajaossa se kuuluu Taalainmaahan. Kunnan keskustaajama on Mora.
Kunnan maapinta-ala on 2 812,43 neliökilometriä (1.1.2016) ja asukasluku 20 670 henkeä (31.12.2021).
Vuonna 2007 kunnassa oli 18,79 km² peltoa, joten saman ajankohdan maapinta-alaan vertaamalla saadaan peltojen osuudeksi 0,7 prosenttia kunnan maapinta-alasta.
Historia
Morasta ovat lähtöisin Mora-puukko ja Ruotsin symbolina pidetty taalainmaanhevonen. Mora on myös tunnettu kuvataiteilija Anders Zornin kotipaikkana ja hänen nimeään kantavan museon sijaintipaikkana.
Kuntajaon kehitys
Vuonna 1893 Moran maalaiskuntaan perustettiin Mora Strand -niminen taajaväkinen yhdyskunta. Se erotettiin vuonna 1908 Morastrandin kauppalaksi. Vuonna 1959 Moran maalaiskunta ja Morastrandin kauppala yhdistettiin jälleen Mora kauppalaksi. Vuonna 1971 muodostettiin nykyinen Moran kunta yhdistämällä kauppala sekä Sollerönin, Våmhusin ja Venjanin maalaiskunnat. Sollerönin, Våmhusin ja Venjanin rajat olivat pysyneet samoina vuodesta 1863, jolloin pitäjät korvattiin maalaiskunnilla.
Vaakuna
Nykyinen vaakuna on entisen Moranm maalaiskunnan vaakuna. Myös Moran kauppalalla sekä Sollerönin ja Våmhusin maalaiskunnilla oli omat vaakunat.
Väestönkehitys
Kunnan väestö taustan mukaan on esitetty seuraavassa taulukossa.
Hieman vanhempien vuoden 2009 lopun tietojen mukaan kunnassa asui 159 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 0,8 prosenttia kunnan väestöstä.
Vielä vanhempien vuoden 1984 lopun tietojen mukaan 2,3 prosenttia kunnan asukkaista oli ulkomailla syntyneitä. Tuolloin kunnassa asui 121 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 0,6 prosenttia kunnan väestöstä.
Vuoden 2010 tietojen mukaan 20 vuotta täyttäneiden kuntalaisten mediaaninettotulot olivat 180 927 kruunua. Vuodelta 2007 olevan tiedon mukaan kuntalaisten nettovarallisuuden mediaani oli 127 000 kruunua.
Vuoden 2011 lopussa kunnan väestö jakautui eri ikäryhmiin seuraavasti:
Elinkeinot
Seuraava taulukko kuvaa työpaikkojen ja työllisten jakautumista eri elinkeinojen kesken. Luvut on laskettu kahdessa eri Statistiska centralbyrånin tilastossa ilmoitettujen perusteellisempien tietojen pohjalta. "Päiväväestö" (ruots. dagbefolkning) kertoo kunnassa sijaitsevista työpaikoista ja "yöväestö" (ruots. nattbefolkning) puolestaan kunnassa asuvien elinkeinosta. Työpaikkaomavaraisuus on laskettu päivä- ja yöväestön suhteena. Alkutuotanto tarkoittaa maa- ja metsätaloutta sekä kalastusta. Jalostuksen kohdalla on laskettu yhteen tavaranvalmistus- ja kierrätysteollisuus, energia- ja ympäristöyritykset sekä rakennusteollisuus. Muut toimialat on laskettu palveluihin lukuun ottamatta niitä, joiden elinkeino on tuntematon.
Taajamat
Kunnassa on 12 taajamaa, joiden osuus kunnan väestöstä vuoden 2010 lopussa oli 84,6 prosenttia. Taajamien ulkopuolella asui tuolloin 3 096 asukasta. Seuraavassa on lueteltu kunnan alueella sijaitsevat taajamat väkilukuineen:
Kunnan keskustaajama on lihavoitu.
Entiset taajamat
Ruotsissa on tilastoitu taajamaväestö aikaisemmin myös vuosina 1960, 1965, 1970, 1975, 1980, 1990, 1995, 2000 ja 2005. Jonakin tai joinakin näistä vuosista kunnassa on ollut myös seuraavan luettelon mukaiset taajamat, jotka eivät enää ole taajamia:
Luettelossa mainituista taajamista Kråkberg ja Öna ovat sittemmin kasvaneet yhteen Moran ja Kumbelnäs Våmhusin taajaman kanssa.
Pientaajamat
Yli 200 asukkaan taajamien lisäksi kunnassa on vuoden 2010 tietojen perusteella myös seuraavat 50–199 asukkaan pientaajamat:
Kunnanvaltuusto
Ruotsissa valitaan joka neljäs vuosi edustajat valtiopäiville, aluevaltuustoihin ja kunnanvaltuustoihin. Seuraavassa taulukossa on esitetty valtiopäivillä edustettuina olevien puolueiden saamat valtuustopaikat Moran kunnanvaltuustossa vuodesta 1973 lähtien.
Piirit
thumb|right|250px|Kartta Moran kunnan piireistä.
Vuodesta 2016 alkaen kunta on jaettu seuraaviin piireihin:
Seurakunnat
Vuoden 2012 aluejaon mukaan kunnassa on seuraavat Ruotsin kirkon seurakunnat: