cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Itä-Yhdysvaltain Grand Prix 1979
Kilpailu
Kilpailun alkaessa rata oli märkä vähän aikaa ennen kilpailun alkua loppuneen sateen jäljiltä. Villeneuve sai parhaan lähdön ja otti kärkipaikan, perässä seurasivat Jones, Carlos Reutemann, Jacques Laffite ja Jean-Pierre Jabouille. Sekä Reutemann ja Laffite ajoivat ulos muutama kierros myöhemmin, jolloin Clay Regazzoni pääsi nousemaan kolmanneksi ohi jo neljänneksi nousseen Scheckterin. Molemmat joutuivat kuitenkin käymään varikolla vaihtamassa sliksit, jolloin Jabouille pääsi nousemaan kolmannelle sijalle. Jabouillen Renault'n moottori hajosi kuitenkin jälleen kerran, jolloin tallikaveri René Arnoux nousi kolmannelle tilalle. Kierroksella 31 johdossa ajanut Villeneuve tuli varikolle, jolloin Jones nousi toiseksi. Viisi kierrosta myöhemmin Jones ajoi varikolle vaihtamaan sliksit, mutta pysähdys meni pieleen renkaan lähtiessä irti hänen Williamsistaan. Näin Villeneuve nousi ylivoimaiseen johtoon, jonka hän piti loppuun asti. Arnoux ajoi toiseksi ja Didier Pironi Tyrrellillään kolmanneksi. Elio de Angelis, Hans-Joachim Stuck ja John Watson nappasivat loput pistesijat.
Neftjanik Almetjevsk
Neftjanik Almetjevsk on venäläinen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Tatarstanin tasavallan Almetjevskista. Seura pelaa Venäjän toiseksi korkeimmalla sarjatasolla VHL:ssa. Neftjanik toimii KHL-seura Ak Bars Kazanin farmijoukkueena. Joukkueen kakkosryhmä pelaa maan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla RHL:ssa nimellä Sputnik Almetjevsk.
Historia
Seura perustettiin vuonna 1965 nimellä Sputnik Almetjevsk Neuvostoliiton kolmannelle sarjatasolle Vtoraja Ligaan. Seura vaihtoi nimensä Neftjanikiksi vuonna 1986. Kaudeksi 1991–1992 seura nousi Pervaja Ligaan toiselle sarjatasolle, joka muuttui seuraavana vuonna Vysšaja Ligaksi. Neftjanik voitti toisen sarjatason mestaruuden 1998 ja 2000. Kauden 2000–2001 seura pelasi Venäjän pääsarjassa, mutta putosi takaisin toiselle tasolle. VHL:n ensimmäisellä sarjakaudella 2010-2010 se sijoittui sarjassa toiseksi.
Joukkueenjohto
Lähde: EliteProspects
The Originals
The Originals on hard rock -yhtye Kissin kokoelma-albumi, joka ilmestyi vuonna 1976. Levy on koottu yhtyeen kolmesta ensimmäisestä pitkäsoitosta Kiss, Hotter Than Hell ja Dressed to Kill. Levyllä soitti yhtyeen alkuperäiskokoonpano; Gene Simmons, Paul Stanley, Ace Frehley ja Peter Criss.
Vuonna 2005 julkaistiin kokoelmalevy KISS Chronicles, jonka sisältö on tismalleen sama kuin The Originalsin.
Levy 1: KISS
A-puoli B-puoli
Levy 2: Hotter Than Hell
A-puoli B-puoli
Levy 3: Dressed to Kill
A-puoli B-puoli
Aiheesta muualla
The Originals (álbum)
Y-sukupolvi
Y-sukupolvi tarkoittaa 1980-luvun alun ja 1990-luvun lopun välillä syntynyttä sukupolvea. Samasta väestökohortista käytetään myös muun muassa nimityksiä nettisukupolvi ja millenniaalit. Jälkimmäinen sana viittaa millenniumiin eli kolmannen vuosituhannen alkuun, jolloin sukupolvi tuli täysi-ikäiseksi. Nimitys Y-sukupolvi on johdettu edellistä sukupolvea kuvaavasta X-sukupolvi-nimityksestä. X-sukupolven ja millenniaalien välisessä taitekohdassa syntynyttä polvea kutsutaan joskus xenniaaleiksi. Y-polvea seuraa Z-sukupolvi. Y-sukupolven avainkokemuksia ovat internet, kansainvälisyys, yksilöllisyys, tasa-arvoisuus, työelämän epävarmuus ja huoli maailman tulevaisuudesta. Suomessa Y-polvi on 2020-luvulla suurin sukupolvi.
Sukupolvi
pienois|pysty=0.6|[[Taylor Swift (s. 1989) nimettiin parhaiten Y-sukupolvea edustavaksi muusikoksi yhdysvaltalaisessa kyselyssä vuonna 2019. ]] Sukupolvien rajoiksi määritellyt vuosiluvut vaihtelevat eri lähteissä. X-sukupolvi on syntynyt 1970-luvun tienoilla ja Suomen olosuhteissa Y-sukupolvi rajataan joskus 1980-luvulla syntyneisiin. Nimitys millenniaalit viittaa vuosituhannen vaihtumiseen, jolloin Y-sukupolvi tuli täysi-ikäiseksi. X-sukupolven ja millenniaalien välisessä taitekohdassa, vuosien 1977 ja 1983 välillä syntynyttä sukupolvea kutsutaan joskus xenniaaleiksi. Y-sukupolvea seuraa 1990-luvun puolivälin tai vuosituhannen vaihteen jälkeen syntynyt Z-sukupolvi.
Y-sukupolveen kuuluvia oli Suomessa vuonna 2020 yli miljoona. Suomen politiikassa Y-sukupolvi tuli vahvasti esille Marinin hallituksessa vuonna 2019. Hallituksen ministerit ja puoluejohtajat Sanna Marin, Li Andersson, Katri Kulmuni ja Maria Ohisalo ovat syntyneet 1980-luvulla.
Elämäntapa ja arvot
Y-sukupolvi kasvoi 1980-luvun, 1990-luvun lopun ja 2000-vuosikymmenen taloudellisten nousukausien aikana. Euroopan unioni ja kansainvälisyys ovat sukupolvelle arkea. 1980-luvulla kulutuskulttuuri tuli voimakkaasti Suomeen ja esimerkiksi viihde-elektroniikka yleistyi. Xenniaalit tai Y-sukupolvi olivat viimeinen sukupolvi, joka koki ajan ennen matkapuhelimia. Nettisukupolvi on kasvanut informaatioteknisen kehityksen kanssa, ja heille internet on tärkeä osa viestintää. Toisaalta millenniaalien elinajalle ovat osuneet useat kriisit: 1990-luvun lama, syyskuun 11. päivän iskut vuonna 2001, vuonna 2007 alkanut talouskriisi, työelämän tilapäistyminen sekä ilmastonmuutoksen ja luontokadon kiihtyminen.
Y-sukupolvelle on sanottu olevan leimallista yksilöllisyyden korostuminen. Y-sukupolvi on kasvanut individualismia korostavan liberalismin ilmapiirissä, jossa vastuu yksilön onnistumisista ja epäonnistumisista on hänellä itsellään. Valitseminen on sekä mahdollisuus että pakko. Psykoterapeutti Emilia Kujalan mukaan millenniaalit voivat kokea arvoristiriitoja muita sukupolvia enemmän. Omat arvot ja vanhempien sukupolvien arvot voivat olla hyvin erilaisia.
Kaupungistumisen vuoksi suuri osa suomalaisista millenniaaleista asuu kasvukeskuksissa. Y-sukupolvi on saanut vähemmän lapsia kuin aiemmat sukupolvet, mikä on näkynyt Suomen syntyvyyskehityksen laskuna. Myös muissa länsimaissa milleniaalien sukupolvi lykkää perheen perustamista aiempaa paljon myöhemmäksi opintojen ja työelämän vuoksi. Vapaaehtoinen lapsettomuus on paljon yleisempää kuin aiemmilla sukupolvilla. Suomen väestönkasvua on pitänyt yllä maahanmuutto.
Y-sukupolven on sanottu kannattavan aiempia sukupolvia laajemmin arvoliberalismia eli vapaamielistä suhtautumista arvokysymyksiin, kuten seksuaalivähemmistöjen oikeuksiin. Suomessa ja Euroopassa ympäristöpuolueet ja vasemmistolaiset puolueet ovat y-sukupolven suosituimpia puolueita. Toisaalta sukupolveen kuuluu vahva konservatismin ääni. Y-sukupolvea tutkinut Mikko Piispa sanoi Helsingin Sanomien haastattelussa vuonna 2019: ”Toiset ovat ottaneet ilolla vastaan sen, että voi lähteä läppärin kanssa palmun alle töihin, ja toisille kansainvälistyminen on sitä, että vanhempien tai omat työpaikat ovat karanneet maailmalle.” Viidennes milleniaaleista kannatti 2020-luvun alussa oikeistopopulistisia puolueita.
Pelle Gudmundsen-Holmgreen
thumb|right|Pelle Gudmundsen-Holmgreen Pelle Gudmundsen-Holmgreen (21. marraskuuta 1932 Kööpenhamina – 27. kesäkuuta 2016 ) oli tanskalainen säveltäjä. Hän voitti Pohjoismaiden neuvoston musiikkipalkinnon teoksellaan Symfoni/Antifoni (1980).
Y-sukupolvi
Elämäntapa ja arvot
Runsas alkoholinkäyttö ei ole millenniaaleille tyypilliseksi mainittu piirre. Sen sijaan terveet elämäntavat ja itsensä kehittäminen ovat 2020-luvulla monen suosiossa. Historioitsija Juha Siltalan mukaan Y-sukupolven valintojen takana on usein reagointi yksilökeskeisyyttä ja kilpailua korostavaan yhteiskuntaan. Esimerkiksi henkilökohtaiseen hyvinvointiin keskittyminen ja oman suorituskyvyn parantaminen ovat muotia, koska muut asiat ovat epävarmoja.
Pelle Gudmundsen-Holmgreen
Gudmundsen-Holmgreen aloitti viulunsoiton vuonna 1948. Hän opiskeli vuosina 1951–1953 yksityisesti musiikin teoriaa ja sävellystä Finn Høfdingin johdolla. Hän opiskeli myös Tanskan kuninkaallisessa musiikkiakatemiassa Kööpenhaminassa. Hänelle myönnettiin vuoden 1973 Carl Nielsen -palkinto.
Y-sukupolvi
Työelämä
pienois|pysty=0.6|[[Antti Häkkänen edustaa 1980-luvulla syntynyttä poliitikkosukupolvea.]] Y-sukupolvi alkoi tulla työelämään 2000-vuosikymmenellä. 2020-luvulla y-sukupolvi on työelämän suurin ikäpolvi.
Pelle Gudmundsen-Holmgreen
Gudmundsen-Holmgreen sävelsi monipuolisesti muun muassa orkesteri- ja kamarimusiikkia.
Y-sukupolvi
Työelämä
Kansainvälisessä millennials at work -kyselytutkimuksessa (2008–2011) mukaan Y-sukupolvi kaipasi työltään eniten koulutus- ja kehittymismahdollisuuksia sekä joustavuutta; palkka ei heille ollut etusijalla. Y-sukupolvi oli myös valmis vaihtamaan työnantajaansa useasti työuransa aikana: vain 18 prosenttia heistä ilmoitti kyselytutkimuksessa aikovansa pysyä nykyisessä työtehtävässään pitkään. Kirsi Pihan ja Liisa Poussan (2012) mukaan Y-sukupolvelle työn mielekkyys on tärkeää, ja he arvostavat työssä kehittymistä, työpaikan yhteisöllisyyttä ja työnantajansa arvoja. Y-sukupolven edustaja haluaakin usein valita työnantajansa tämän arvojen perusteella. Y-sukupolven on katsottu haastavan vanhat johtamisen mallit. Tiukka hierarkia ja käskyttäminen edustavat heille menneisyyttä.
Sukupolven edustajien työ on usein koostunut pätkätöistä. . Suomessa 2010-lukua on kutsuttu ”menetetyksi vuosikymmeneksi”. Y-sukupolvi pääsi kiinnittymään työelämään edellisiä sukupolvia heikommin. Sukupolven edustajat saattavat ajatella, että heillä ei ole samanlaisia mahdollisuuksia sosiaaliseen nousuun kuin aiemmilla sukupolvilla. Lamat ovat opettaneet Y-sukupolvelle, että mikään ei ole pysyvää. Tämän vuoksi Y-sukupolven edustajat eivät halua sitoutua mihinkään liian voimakkaasti. Y-sukupolvelle työ ei merkitse enää koko elämää.
Esa Liukkonen
Esa Esko Tapani Liukkonen (s. 29. maaliskuuta 1978 Jaala) on entinen suomalainen pikajuoksija. Aktiiviuransa viimeisinä vuosina hän edusti Lahden Ahkeraa ja hänen valmentajanaan toimi Arto Toukonen. Kalevan kisoissa Liukkonen voitti hopeaa 100 metrin juoksussa, minkä lisäksi hän oli voittamassa SM-tasolla kolme kultaa, hopeaa sekä neljä pronssia 4 x 100 metrin viestijuoksussa. Sisäratojen SM-kilpailuista hän voitti kaksi hopeaa ja pronssi 60 metrin juoksussa.
Y-sukupolvi
Työelämä
Tutkimusten mukaan millenniaalit ovat työelämässä usein kouluttautuneita, kunnianhimoisia, tehokkaita, yrittäjyyshenkisiä ja taitavia ottamaan teknologioita haltuun. Laiskuudesta heitä ei voi tutkimusnäytön perusteella syyttää. Toisaalta miesten koulutustaso on jäämässä naisista jälkeen. Jotkut voivat suhtautua kouluttautumiseen pessimistisesti, koska se ei takaa työpaikkaa talouselämän ja teknologian muutosten vuoksi.
Esa Liukkonen
Nuorten sarjoissa hän edusti ensin Jaalan Voimaa ja sittemmin muutaman vuoden Kouvolan Urheilijoita ja saavutti ensimmäiset SM-mitalit voittaen 60m juoksussa kultaa sisäratojen mestaruuskisoissa Jyväskylässä v. 1999 ja seuraavana kesänä SM-kotikisoissaan Kouvolassa pronssia 100 metrin juoksussa.
Suurimman osan aktiiviurastaan Liukkonen edusti Karhulan Katajaisia ja saavutti kaikki aikuisten sarjan SM-mitalinsa heidän väreissään, valmentajana Petteri Jouste. Viestijuoksussa 4x100 metrillä hän saavutti Karhulan Katajaisille ennätykselliset kolme kultaa, hopeaa ja neljä pronssia.
Sisäratojen mestaruuskisoissa hän voitti kaksi hopeaa ja yhden pronssin 60m juoksussa.
Y-sukupolvi
Uskonto
Sekularisoituvassa yhteiskunnassa kristillinen yhteisöllisyys edustaa 2020-luvulla aiempaa enemmän alakulttuuria vallitsevaan valtakulttuuriin nähden. Maallistuminen ei kuitenkaan koske koske koko väestöä: uskonnolliseen yhteisöön sitoutuva ja henkilökohtaisesti motivoitunut uskonnollinen vakaumus säilyy vahvemmin kuin tapakirkollisuus. Kirkon tutkimuskeskuksen selvitysten perusteella kristilliseen vakaumukseen perustuvalle elämäntavalle on edelleen kysyntää Y-sukupolven ja sen seuraajien keskuudessa.
Esa Liukkonen
100 metrin ennätys on 10.58 vuodelta 2002 ja 60 metriä taittui useampanakin vuonna aikaan 6.77.
Maajoukkue-edustuksia uralta on useita mm. Kataloniasta sekä Suomi - Ruotsi maaottelun viestijoukkueessa 4x100m avausosuudella. Vuonna 2002 Liukkonen oli mukana Münchenin EM-kilpailussa pikaviestimiehistössä. Vain pari viikkoa ennen kisoja juostiin Kuortaneella Eliittikisojen finaalissa 100m takasuoralla myötätuulen siivittämänä. Esan epäonneksi varustekoppi, johon kaikki maaliin tulon jälkeen pysähtyivät, sattui hänen kohdallaan olevan ikkuna ja molemmat kädet menivät siitä läpi. Seurauksena oli viiltohaavat molemmissa käsissäranteesta kyynärtaipeeseen ja yli 50 tikkiä. Toipuminen oli kuitenkin yllättävän nopeaa ja mies olikin parin viikon jälkeen jo juoksukunnossa.
Aktiiviura päättyi loukkaantumiseen vuoden 2008 SM-viestin finaalijuoksussa vaihtotilanteessa. Kaatumisen seurauksena tuli vakava olkapäävamma, joka vaati leikkaushoitoa.
Virallisissa kilpailuissa Liukkonen ei ole esiintynyt vuoden 2008 jälkeen. Nykyään Liukkonen toimii alakoulun luokanopettajana Lahdessa.
Lidija Zinovjeva-Annibal
thumb|200px|Lidija Zinovjeva-Annibal Lidija Dmitrijevna Zinovjeva-Annibal, (17. helmikuuta [ J: 1. maaliskuuta], 1866 Pietari, Venäjän keisarikunta – 17. [ J: 30. lokakuuta] 1907 Zagorje, Mogiljovin kuvernementti, Venäjän keisarikunta) oli venäläinen kirjailija.
Suku ja koulutus
Lidija Zinovjeva-Annibal syntyi Zinovjevien aatelisperheeseen. Hän oli äitinsä paronitar Weymarnin puolelta sukua Aleksandr Puškinin esi-isälle Abram Gannibalille. Lidija sai kotiopetusta, oli lyhyen aikaa Pietarin naisten lukiossa kunnes hänet erotettiin itsepäisen luonteensa vuoksi ja meni vuonna 1884 vanhempiensa tahdon vastaisesti naimisiin veljiensä kotiopettaja Konstantin Semjonovitš Švarsalonin kanssa. Muutaman vuoden kuluttua hän jätti miehensä ja muutti kolmen lapsensa kanssa ulkomaille opiskelemaan laulua Pauline Viardot'n johdolla.
Vuonna 1893 Zinovjeva-Annibal tutustui Roomassa symbolistirunoilija Vjatšeslav Ivanoviin. He menivät naimisiin vuonna 1899, kun molemmat olivat saaneet avioeron aiemmista puolisoistaan. Zinovjeva-Annibal toimi heidän asunnossaan eli ”tornissa” pidetyn Torni-salonkina tunnetun kirjallisen kokoontumisen emäntänä ja vaikutti merkittävällä tavalla miehensä tuotantoon.
Kirjallinen ura
Zinovjeva-Annibalin ensimmäinen merkittävä teos oli symbolistinen näytelmä Koltsa (”Sormukset”, 1904), jonka teemana on Ivanovin ”dionyysisyyteen” liittyvä yksilöllisyyden ja yhteisöllisyyden ristiriita. Samaa teemaa käsittelee hänen tunnetuin teoksensa, pienoisromaani Tridtsat tri uroda (”Kolmekymmentäkolme kuvatusta”, 1906), joka on Venäjän kirjallisuuden ensimmäinen lesborakkauden kuvaus. Se joutui joksikin aikaa sensuurin kieltämäksi.
Kertomuskokoelma Tragitšeski zverinets (”Traaginen eläinhäkki”, 1907) kuvaa aikuisten epäoikeudenmukaisuudesta kärsivän nuoren psykologiaa. Nykytutkimus on nähnyt tässä hänen merkittävimmässä teoksessaan viitteitä ekofeministisestä asenteesta. Postuumisti julkaistun kokoelman Net! (”Ei!”, 1918) kertomusten aiheena on ihmisen käyttäytyminen ääritilanteissa. Proosan ja näytelmien lisäksi Zinovjeva-Annibal kirjoitti myös runoja ja kirjallisuuskritiikkiä sekä osallistui vuosien 1905–1907 vallankumoustapahtumien aikana maanalaisen Adskaja potšta -lehden julkaisemiseen.
Mizérable (albumi)
Mizérable on japanilaisen rock-muusikko Gacktin ensimmäinen (EP) albumi.
Rover P6
Rover P6 on Roverin vuosina 1963–1977 valmistama ylellinen sedan-mallinen henkilöautosarja, jonka malleja olivat Rover 2000 (1963), V8-moottorilla varustettu Rover 3500 (1968) ja Rover 2200 (1973). P6-sarjan korvasi vuonna 1976 aloitettu Rover SD1 -sarja.
Surusilmät
Surusilmät on Eero Avenin studioalbumi vuodelta 1985.
Rover P6
Historiaa
Rover-yhtiössä alettiin 1950-luvun keskivaiheilla suunnitella seuraajaa Rover P4 -mallille, kohderyhmänä nuoret uraansa rakentavat ammattilaiset. Suunnitteluryhmää johtivat Robert Boyle, Peter Bashford, Spencer King ja yhtiötä johtaneen Wilksin veljessarjan edustaja Peter Wilks. Päämuotoilijana toimi David Bache, joka on kertonut saaneensa P6:een vaikutteita futuristisesta Citroën DS -mallista. Moottoriksi valittiin kaksilitrainen nelisylinterinen bensiinimoottori. P6-mallin eli Rover 2000:n esitteli yleisölle vuonna 1963 Roverin uusi toimitusjohtaja William Martin-Hurst, joka oli tullut Spencer Wilksin seuraajaksi. Auto valittiin kaikkien aikojen ensimmäiseksi Vuoden autoksi 1964.
Vuosien myötä P6 sai kaksi muuta moottorivaihtoehtoa: vuonna 1968 V8 mallissa Rover 3500 ja hieman yli kaksilitraiseksi porattu nelisylinterinen mallissa Rover 2200 (ei siis 2,2-litraiseksi, kuten mallinimestä voisi päätellä). P6-sarjaa valmistettiin vuoteen 1977 saakka.
Helsingin Sanomien autotoimittaja Matti Jansson kuvaili vuonna 1973 esiteltyä Rover 2200 -mallia ”herrasmiehen autoksi”: mukavaksi, kevyeksi käsitellä ja hiljaiseksi, muttei rakettimaiseksi menijäksi.
Pamela Moore
Pamela Moore on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä. Hänen soolomateriaalinsa on yhdistelmä hard rockia, popia ja electronicaa.
Ura
Moore syntyi ja kasvoi Seattlessa Washingtonin osavaltiossa ja innostui jo nuorena teatterista ja esiintymisestä. Hän kävi musiikkipainotteisen high schoolin ja itseopiskeli soittamaan akustista kitaraa ja pianoa.
Uransa alkuaikoina Moore lauloi erinäisissä yhtyeissä sekä radio- ja televisiomainoksissa. 1980-luvun alussa hän sai mahdollisuuden levyttää ensimmäiset sooloalbuminsa Take a Look (1981) ja You Won’t Find Me There (1982). Varsinkin ensimmäinen sai hyvää palautetta, mutta pian toisen ilmestymisen jälkeen levy-yhtiö First American Records ajautui konkurssiin, mikä keskeytti Mooren lupaavasti alkaneen levytysuran.
Moore tunnetaan myös yhteistyöstään seattlelaisen Queensrÿchen kanssa. Yhtye etsi naislaulajaa vuoden 1988 konseptialbumilleen Operation: Mindcrime ja otti yhteyttä Mooreen kuultuaan hänen ääntään televisiomainoksessa. Moore antoi äänen sisar-Maryn hahmolle ja lauloi Geoff Taten kanssa dueton kappaleessa ”Suite Sister Mary”. Hän palasi rooliin albumin jatko-osassa Operation: Mindcrime II (2006), minkä lisäksi hän on esiintynyt useilla yhtyeen kiertueilla ja konserttitallenteilla.
Moore on esiintynyt myös Paul Rodgersin ja Berlin-yhtyeestä tunnetun serkkunsa Terri Nunnin kanssa. Vuonna 2008 hän lauloi Solnan Eurameric-albumilla Ralf Scheepersin kanssa ja vieraili Eden’s Cursen The Second Coming -albumilla.
Diskografia
Sooloalbumit
Queensrÿche
Radar
Solna
Eden’s Curse
Iiristunnistus
Iiristunnistus on silmän iiriksen tunnistamiseen perustuva biometrisen tunnistamisen tapa. Iiristunnistusta pidetään luotettavana tunnistautumistapana, sillä se on tarkka, ja iiris kehittyy jo raskausvaiheessa ja sen pigmentointi ensimmäisten elinvuosien aikana. Tosin joidenkin tutkimusten mukaan iiris muuttuu ihmisen ikääntyessä, ja tunnistus saattaa siitä syystä epäonnistua. Eri tutkimukset ovat kuitenkin antaneet erilaisia tuloksia aiheesta. Iiristunnistusta käytetään tunnistautumistapana joillakin valtionrajoilla. Se yleistyi älypuhelimissa 2010-luvun puolivälissä. Ensimmäisellä käyttökerralla iiristunnistukseen vaadittavan infrapunakamerakuvan ottaminen vie vajaan minuutin, mutta myöhemmin iiristunnistus kestää muutaman sekunnin.
Toyota F1
Toyota F1 oli japanilaisen autovalmistaja Toyotan Formula 1 -talli, joka kilpaili F1-sarjassa –.
Formula 1
Toyota kilpaili vielä 1990-luvun puolivälissä Rallin MM-sarjassa, mutta vuonna 1995 se suljettiin MM-sarjasta, koska tallin autojen turboista löytyi sääntöjenvastaisia osia. Tämän jälkeen Toyota keskittyi rata-autoilun puolelle. Ennen F1:siä Toyota kilpaili Le Mansin 24 tunnin ajossa. Vuonna 2000 Toyota kertoi ensin tallin tulevan mukaan F1-sarjaan kaudella 2001. Toyota siirsi aikatauluaan vuodella myöhemmäksi, koska talli oli jo pitkällä V12-moottorin suunnittelussa, kun FIA ilmoitti, että kaudesta 2001 lähtien käytettäisiin V10-moottoria. Toyota vahvisti kesäkuussa, että se osallistuu kaudelle 2002. Myöhemmin FIA langetti Toyotalle 12 miljoonan dollarin sakot tallin siirrettyä osallistumisen vasta kaudelle 2002.
Toyota nimitti britti Allan McNishin ensimmäisen auton testikuljettajaksi. 23. maaliskuuta 2001 Toyota esitteli testiautonsa, joka sai nimekseen TF101. Mika Salo oli kehittämässä autoa Toyotan noustessa MM-sarjaan seuraavalla kaudella.
Laulava sydän (albumi)
Laulava sydän on suomalaisen Eero Avenin studioalbumi vuodelta 1987.
Toyota F1
2002
thumb|250px|McNish [[Ranskan Grand Prix 2002|Ranskan GP:ssa 2002.]] Toyota lähti debyyttikauteensa suurella budjetilla. Mika Salo sai tallikaverikseen Allan McNishin, jolla oli pitkä autourheilu-ura takana. Hän kuitenkin kilpaili vasta nyt ensimmäistä kertaa F1:sissä. Toyotan käytti kaudella Michelinin renkaita ja TF102-autoa, jonka suunnittelusta vastasi Gustav Brunner.
Kausi sujui Toyotan osalta heikosti, sillä se jäi häntäpään tallien, Minardin ja Arrowsin tasolle. Mika Salo avasi kauden vakuuttavasti sijoittumalla kuudenneksi avauskilpailussa Australiassa ja kolmannessa kilpailussa Brasiliassa.
Kauden päätteeksi McNish sai lähtöpassit huonojen esitystensä takia. Toyota irtisanoi myös tallin ainoat pisteet tuoneen Salon kesken sopimuskauden. Tallipäällikkö Ove Andersson kertoi kauden jälkeen, että "Salo oli liian negatiivinen". Ilta-Sanomat mainitsee syinä "Salon toistuvat manaukset menopelin hitaudesta" sekä Salon väheksyvät lausunnot tallin politiikassa F1 Racing -lehdessä. Vuoden 2002 lopussa Salo neuvotteli vielä Renault'n kanssa testikuljettajan paikasta kaudeksi 2003, mutta lopetti F1 uransa.
Valmistajien MM-sarjassa Toyota sijoittui kymmenenneksi kahdella pisteellään.
2003
Toyota lähti toiseen kauteensa uusien kuljettajien, Olivier Panisin ja Cristiano da Mattan voimalla. Da Matta oli tallille jo entuudestaan tuttu, kun hän oli voittanut Toyotan moottoreilla CART-sarjan mestaruuden edellisellä kaudella.
Kauden parhaaksi saavutukseksi jäi Panisin ajama viides sija Saksan GP:sta. Tämän lisäksi hän ajoi kahdesti kahdeksanneksi ja da Matta sijoittui neljästi pisteille. Toyota sijoittui lopulta valmistajien MM-sarjassa kahdeksanneksi 16 pisteellä.
2004
left|thumb|250px|Da Matta keräsi kauden 2004 aikana kolme MM-pistettä. Kuva [[Yhdysvaltain Grand Prix 2004|Yhdysvaltain GP:sta.]] Toyota jatkoi kaudella kilpakuljettajinaan da Matta ja Panis. Tallipäällikkönä toiminut Ove Andersson siirtyi osa-aikaeläkkeelle ja luovutti paikkansa Tsutomu Tomitalle, joka jatkoi virassaan vuoteen 2007 saakka. Lisäksi Toyota hankki Renault-tallista uudeksi tekniseksi johtajaksi Mike Gascoynen. Talli kilpaili kaudella TF104-autolla.
Kausi sujui kuitenkin jälleen suurista odotuksista huolimatta heikosti. Toyota onnistui saavuttamaan ainoastaan yhdeksän MM-pistettä. Kauden valopilkkuna oli Monacon GP, jossa da Matta oli kuudes ja Panis kahdeksas. Panis ajoi vielä kahdesti pisteille, mutta da Matta ei kyennyt enää keräämään lisää pisteitä kauden aikana. Kauden heikoin suoritus nähtiin Kanadan GP:ssa, kun molemmat autot hylättiin sääntöjenvastaisten jarrujen takia.
Toyota sijoittui valmistajien MM-sarjassa edelliskauden tapaan kahdeksanneksi, mutta keräsi seitsemän pistettä vähemmän.
2005
thumb|200px|Jarno Trulli vastasi tallin parhaasta suorituksesta sijoittumalla kahdesti toiseksi. Ennen kauden alkua Toyota oli jälleen vaihtanut molemmat kuljettajansa. Edellisellä kaudella kahdessa viimeisessä kilpailussa ajanut Jarno Trulli sai rinnalleen Williamsilta siirtyneen Ralf Schumacherin. Talli kehitti käyttöönsä TF105-auton, jolla kyettiin kamppailemaan palkintosijoista. Toyota alkoi myös toimittaa asiakasmoottoreita Jordanille.
Kausi alkoi lupaavasti, kun Trulli ajoi avausosakilpailussa Australiassa toiseen lähtöruutuun. Seuraavissa kahdessa kilpailussa hän selviytyi maaliin toisena ja pääsi näin ensimmäisenä Toyota-kuljettajana palkintokorokkeelle. Espanjan GP:ssa hän sijoittui viimeistä kertaa kaudella palkintosijalle, ollen kolmas. Yhdysvaltain GP:n aika-ajoissa Trulli valtasi paalupaikan, mutta Michelin-renkaita käyttäneet tallit, joihin myös Toyota lukeutui, vetäytyivät kilpailusta. Schumacher ajoi maaliin kolmantena Unkarissa ja Kiinassa. Hän myös saavutti paalupaikan Japanissa ja kilpailun nopeimman kierroksen Belgiassa.
Kausi 2005 on jäänyt tallin historian parhaaksi kaudeksi. Toyota saavutti 88 MM-pistettä, viisi palkintosijaa, kaksi paalupaikkaa sekä yhden nopeimman kierroksen. Valmistajien MM-sarjassa talli sijoittui neljänneksi.
2006
thumb|left|200px|Schumacher ja Trulli [[Kanadan Grand Prix 2006|Kanadan GP:ssa, missä Trulli sijoittui kuudenneksi.]] Toyota jatkoi vanhoilla kuljettajillaan kaudella. Talli oli siirtynyt käyttämään Bridgestonen renkaita TF106-autossaan.
Valmistajien MM-sarjassa Toyota sijoittui kuudenneksi saavuttaen 35 MM-pistettä ja yhden palkintosijan. Talli hävisi lopulta yhden pisteen erolla viidennen sijan kamppailun BMW Sauberille.
B. D. Wong
Bradley Darryl Wong (s. 24. lokakuuta 1960 San Francisco) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa televisiosarjoista Kylmä rinki, All American Girl, Kim Possible, Salaiset kansiot, Gotham ja Kova laki: Erikoisyksikkö, jossa hän näyttelee tohtori George Huangia. Hän on näytellyt myös elokuvissa Jurassic Park, Jurassic World, Jurassic World: Kaatunut valtakunta ja The Normal Heart. Vuodesta 2015 lähtien hänellä on ollut sivurooli televisiosarjassa Mr. Robot.
Wong on avoimesti homoseksuaali ja on seurustellut kykyjenetsijä Richert Schnorrin kanssa vuodesta 1988. Pari avioitui New Yorkin Brooklynissä lokakuussa 2018.
Toyota F1
2007
Auto ei ollut enää yhtä kilpailukykyinen kuin edelliskaudella. Kauden kolme ensimmäistä kisaa tuottivat viisi MM-pistettä. Kauden loput GP:t eivät menneet yhtä hyvin kuin kolme ensimmäistä ja talli saavutti vain vaatimattomat kahdeksan pistettä. Kauden koho kohtia olivat kuudennet sijat Yhdysvaltojen ja Unkarin GP:istä.
Valmistajien MM-sarjassa Toyota sijoittui kuudenneksi kuin myös viime kautena mutta saavuttaen 32 MM-pistettä vähemmän. Yhteensä Toyota saavutti 13 pistettä. Kausi kuuluu Toyotan F1 historian huonoimpiin.
2008
Kaudella 2008 kuljettajina olivat saksalainen Timo Glock ja italialainen Jarno Trulli. Toyota esitteli uuden TF108 autonsa 10. tammikuuta Kölnissä, Saksassa. Kausi alkoi melko hyvin kun Jarno Trulli ajoi kauden toisessa GP:ssä neljänneksi, ja Bahrainissä kuudenneksi. Turkissa ja Monacossa ei Toyotan autoja ei pisteillä nähty. Kanadan GP:ssä tallin molemmat kuljettajat ajoivat pisteille, Glock neljäs ja Trulli kuudes. Ranskassa Toyota saavutti kauden ensimmäisen palkintopallisijoituksensa, Trullin ollessa kolmas. Trulli kävi kovan taiston kolmannesta sijasta Heikki Kovalaisen kanssa. Britannian ja Kiinan GP:istä Toyota saavutti vain kaksi pistettä.
2009
Toyota aloitti kauden vahvasti Trullin ajaessa kolmanneksi Australiassa ja Glockin Malesiassa. Bahrainissa Trulli lähti paalupaikalta ja Glock kakkosruudusta mutta Trulli joutui taipumaan kolmanneksi Glockin pudottua seitsemänneksi. Singaporen GP:ssä Glock ajoi toiseksi ja Trulli japanissa. 4. marraskuuta Toyota ilmoitti vetäytyvänsä F1-sarjasta.
Menestys kilpailuittain
* Japanin GP:ssä 2004 Briscoen oli tarkoitus ajaa harjoituksissa, mutta hänellä oli käytössä rajallinen määrä erittäin märälle kelille tarkoitettuja renkaita, jonka vuoksi hän ei päässyt ajamaan kierrostakaan.
Saavutukset
{| Palkintosijat Paalupaikat Nopeimmat kierrokset
Kuljettajat
thumb|300px|[[Ricardo Zonta korvasi loukkaantuneen Ralf Schumacherin Yhdysvaltain GP:n aika-ajossa vuonna 2005.]]
Putin h’uilo!
thumb|250px|Putin h’uilo -graffitimaalaus [[Luhanskissa, Ukrainassa.]]
Putin h’uilo! (, ;  /molopää/kusipää ) on ukrainalaisten jalkapallofanien tekemä kappale, joka nousi suosioon vuonna 2014 tapahtuneen Ukrainan vallankumousta seuranneen Venäjän sotilaallisen väliintulon aikana. Kappaleen sanoissa solvataan Venäjän presidenttiä Vladimir Putinia.
Useat ukrainalaisyhtyeet ovat tehneet kappaleesta oman versionsa. Myös Ukrainan ulkoministeri Andri Deštšytsja sanoi 14. kesäkuuta 2014 Putinin olevan h’uilo (mulkku).
Käyttöä muualla
Heinäkuussa 2014 ukrainalaiset tähtitieteilijät antoivat tähdelle TYC 3541-945-1 nimen Putin - Huilo! viitaten kappaleeseen ja vastauksena Krimin liittämiselle Venäjään. Tähti sijaitsee Joutsenen ja Lyyran tähdistön välissä.
Žytomyrissä ilmestyvä sanomalehti Subota kirjoitti ”Putin h’uilo” tunnuslaatikkoonsa heinäkuussa 2014. Toimittajan mukaan tämä tehtiin lehden lukijoiden pyynnöstä.
Vuonna 2022 Venäjän hyökkäyksen aikana ukrainalaiset valmistivat maahan tunkeutuneiden venäläisten sotilasajoneuvojen tuhoamiseksi polttopulloja, joiden etiketeissä käytetään samaa solvausta. Viinipullon näköisten polttopullojen etiketit kuvaavat karikatyyrisesti valtaistuimellaan istuvaa alastonta Putinia, ja juoman nimi on otsikoitu "Putin Huylo".
Eero Aven (albumi)
Eero Aven on Eero Avenin studioalbumi vuodelta 1992.
Troijan sota (elokuva)
Troijan sota (Trojan War) on vuonna 1997 valmistunut yhdysvaltalainen komediaelokuva. Elokuvan ohjasi George Huang ja pääosassa näyttelivät Will Friedle ja Jennifer Love Hewitt.
Aku Nikander
Aku Nikander (s. 10. maaliskuuta 1990 Lohja ) on suomalainen maastohiihtäjä. Hän edustaa Jämin Jännettä.
Nikander osallistui ensimmäiseen maailmancupin osakilpailuunsa Lahdessa 21. helmikuuta 2016. Hän oli yhdistelmäkilpailussa 59:s.
Skandinavia Cupissa Nikanderin paras sijoitus on 17. sija 20 kilometrin vapaan hiihtotavan kisassa Madonassa 7. helmikuuta 2013. Worldloppet-sarjassa Nikander kilpaili ensimmäisen kerran Finlandia-hiihdossa 2016, jossa hän oli viides. Hän sijoittui samassa kilpailussa toiseksi 2018.
Nikander oli mukana Universiadeissa 2013 ja 2015 ollen parhaimmillaan 12:s 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan kisassa Lago di Teserossa 21. joulukuuta 2013. Universiadeissa 2015 Nikander hiihti Leena Nurmen kanssa neljänneksi sekaparisprintissä.
SM-kilpailuissa Nikander on ollut henkilökohtaisella matkalla parhaimmillaan kuudes 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan kisassa Jämillä 2015. Kontiolahdella 2017 Nikander saavutti ensimmäisen SM-mitalinsa hiihdettyään avausosuuden Jämin Jänteen hopealle sijoittuneessa viestijoukkueessa. Hän hiihti avausosuuden Jämin Jänteen voittaessa viestin Suomen-mestaruuden Imatralla 2019.
Kuuntelija (albumi)
Kuuntelija on Stella-yhtyeen esikoisalbumi, joka julkaistiin 3. toukokuuta 2004.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 40.
Roman-Koš
Roman-Koš on Krimin niemimaan eteläosassa sijaitseva niemimaan korkein vuori. Se on osa noin 150 kilometrin pituiselle ja 50 kilometrin levyiselle alueelle sijoittuvien Kriminvuorten päävuorijonoa. Päävuorijonon huiput kohoavat tyypillisesti 1 000–1 200 metriin, mutta korkein kohta Roman-Koš, kohoaa 1 545 metriä merenpinnan yläpuolelle. Krimin vuorten sisempi (pohjoisempi) vuorijono kohoa puolestaan 500 metriin ja ulompi (pohjoisin) osa noin 250 metriin. Kriminvuorten osien välillä on alavampaa maata.
Hallinnollisesti vuori sijaitsee Etelä-Ukrainan Krimin autonomisessa tasavallassa.
Serbian miesten lentopallomaajoukkue
Serbian miesten lentopallomaajoukkue edustaa Serbian tasavaltaa kansainvälisissä lentopallokilpailuissa. Se on maailman rankinglistalla tällä hetkellä sijalla 10. Serbian joukkue voidaan laskea Jugoslavian sekä Serbia ja Montenegron maajoukkueiden seuraajaksi. Jugoslavian nimellä joukkue pelasi vuoteen 2002 saakka, kun taas Serbia ja Montenegrona joukkue esiintyi vuoden 2006 loppuun asti vaikka valtioliitto olikin hajonnut jo kesäkuussa. Jugoslavian aikana joukkue voitti olympiakultaa vuonna 2000 ja Euroopan-mestaruuden vuonna 2001. Serbian aikana joukkue on voittanut Euroopan-mestaruuden vuosina 2011 ja 2019 sekä maailmanliigan vuonna 2016.
Nousu huipulle
Jugoslavia ylsi maan historian vaikeiden vuosien jälkeen EM-pronssille vuonna 1995. EM-kisojen mitaliketju sai jatkoa hopeasta 1997 ja pronssista 1999, ja vuoden 2001 EM-kisoissa joukkue voitti välierässä Italian ja loppuottelussa Venäjän voittaen historiansa ensimmäisen ja Jugoslavian nimissä ainoan Euroopan mestaruuden.
Tuolloisen jo vahvan joukkueen vaihtopenkillä istui ammattilainen Zoran Gajić, ja kentällä varmoja otteita esittivät Grbićin veljekset Nikola ja Vladimir, tappavan kovia syöttöjä lähettänyt ja MM-kisojen parhaaksi syöttäjäksikin valittu Goran Vujević, vahvat torjujat Andrija Gerić ja Đula Mešter sekä hyökkääjänä musertavia lyöntejä esittänyt nuori Ivan Miljković.
Tämän joukkueen suurin saavutus oli kultamitali Sydneyn 2000 olympialaisissa.
Jugoslavian jälkeen
thumb|right|300px| Vuonna 2002 joukkueen nimeksi tuli Serbia ja Montenegro. Samana vuonna se hävisi maailmanliigan finaalissa Brasilialle.
Vuonna 2005 Serbia ja Montenegro järjesti maailmanliigan lopputurnauksen. Uskomattomassa finaalissa 18 200 silmäparin edessä Belgradin urheiluhallissa kotijoukkue hävisi niukasti Brasilialle. Ivan Miljković valittiin koko liigan parhaaksi pelaajaksi ja parhaaksi syöttäjäksi. Hän tuli maailmanliigan historian ensimmäisenä pelaajana valituksi liigan parhaaksi pelaajaksi neljästi (2001, 2002, 2003 ja 2005).
Vuonna 2006 pelatuissa maailmanmestaruuskilpailuissa joukkue esiintyi viimeisen kerran Serbia ja Montenegron nimellä. Kisoja ennen joukkueen tähtipelaaja Goran Vujević kertoi lopettavansa maajoukkueuransa ja keskittyvänsä seurajoukkuepeleihin. MM-kisoissa joukkue sijoittui neljänneksi häviten pronssiottelun Bulgarialle. Jugoslavian sekä Serbia ja Montenegron nimellä joukkue saavutti 11 vuoden aikana 15 mitalisijaa maailman ja Euroopan maajoukkueturnauksissa.
Serbian aika
Vuonna 2007 Serbia saavutti EM-pronssia voitettuaan kisojen pronssiottelussa Suomen eräluvuin 3–1. Tammikuussa 2008 maa voitti Izmirissä, Turkissa pelatun olympiakarsintaturnauksen ja selviytyi Pekingin olympialaisiin. Maailmanliigassa joukkue selviytyi loppuotteluun, jossa se hävisi Yhdysvalloille erin 1–3. Olympialaisissa Serbia selviytyi puolivälieriin, joissa se hävisi Yhdysvalloille lukemin 2–3.
Vuonna 2009 Serbia isännöi maailmanliigan lopputurnausta ja selviytyi loppuotteluun, jossa se hävisi Brasilialle 2–3. Saman vuoden EM-kilpailuissa joukkue sijoittui viidenneksi. Vuonna 2010 Serbia sijoittui maailmanliigassa pronssille. Myös MM-kilpailuista tuli pronssia, kun se hävisi välierissä Kuuballe 2–3 mutta voitti pronssiottelussa Italian 3–1.
Vuonna 2011 Serbia voitti Euroopan-mestaruuden. Se voitti kaikki kolme alkulohkovastustajaansa menettäen vain yhden erän Slovenialle, puolivälierissä Ranskan 3–1, välierissä Venäjän 3–2 sekä loppuottelussa Italian 3–1.
Lontoon olympialaisissa 2012 Serbia ei päässyt alkulohkosta jatkoon voitettuaan viidestä ottelustaan vain yhden. EM-kilpailuissa 2013 se sijoittui alkulohkossaan toiseksi Suomen jälkeen ja voitti pudotuspeleissä Tanskan ja Belgian kunnes hävisi välierissä Venäjälle 1–3. Pronssiottelussa Serbia voitti Bulgarian 3–0 ja saavutti historiansa viidennen EM-pronssin, kun Jugoslavian aika lasketaan mukaan. MM-kilpailuissa 2014 Serbia hävisi alkulohkossaan vain yhden ottelun mutta jatkolohko toi kolme tappiota lisää ja joukkueen sijoitukseksi jäi jaettu yhdeksäs sija yhdessä Suomen kanssa.
Vuonna 2017 Serbia sijoittui maailmanliigassa viidenneksi. EM-kilpailuissa 2017 se saavutti pronssia, kun se tappiottoman alkulohkon jälkeen voitti puolivälierissä Bulgarian 3–0, hävisi välierissä Saksalle 2–3 sekä voitti pronssiottelussa Belgian 3–2. MM-kilpailuissa 2018 Serbia sijoittui neljänneksi hävittyään pronssiottelussa Yhdysvalloille 1–3.
Mario Cimarro
pienoiskuva|upright|Mario Cimarro vuonna 2012 Mario Cimarro (1. kesäkuuta 1971 Havanna, Kuuba) on kuubalainen näyttelijä.
Cimarro on esiintynyt urallaan useissa telenoveloissa.
Josep Vilaseca i Casanovas
Vilaseca i Casanovas opiskeli arkkitehtuuria Madridissa ja valmistui 1873. Hän vieraili Saksassa Lluís Domènech i Montanerin kanssa.
Vuonna 1874 hän aloitti professorina barcelonalaisessa oppilaitoksessa, L’Escola d’Arquitectura de Barcelona. Hän oli Katalonian arkkitehtien liiton, L’Associació d’Arquitectes de Catalunya, puheenjohtaja.
Hän suunnitteli yhdessä kuvanveistäjä Manel Fuxàn kanssa säveltäjä Josep Anselm Clavén muistomerkin Barcelonaan (sijainti: Passeig de Sant Joan).
Espanja kesäolympialaisissa 2012
Espanja osallistui Lontoon kesäolympialaisiin 2012 278 urheilijalla. Kyseessä oli 22. kerta kun Espanja osallistui kesäolympialaisiin. Espanja sai kisoista yhden mitalin vähemmän kuin Pekingissä 2008, jolloin saaliiksi tuli 18 mitalia. Espanja saavutti kolme kultaa, kymmenen hopeaa ja neljä pronssia. Maan lipunkantajana toimi avajaisissa koripalloilija Pau Gasol ja päättäjäisissä puolestaan meloja Saul Craviotto Rivero.
Torangin portti
Torangin portti on Kuusamon keskustaajaman läheisyydessä sijaitseva valtatien 20 ylittävä kevyen liikenteen silta. Liittorakenteinen teräksinen jatkuva palkkisilta on valmistunut vuonna 1997, ja se toimii Kuusamon maamerkkinä kaupunkiin Taivalkosken suunnasta saavuttaessa. Sillan on suunnitellut oululainen Insinööritoimisto Ponvia Oy.
Siltakansi muodostuu kolmesta jänteestä, joiden pituudet ovat 9,84 m, 18,55 m ja 11,2 m. Jänteet lepäävät yläpäistään yhdistyvien vinopylväiden varassa.
Hikaru Hayashi
Hikaru Hayashi (1931 Tokio – 2012) oli japanilainen säveltäjä. Hän opiskeli vuosina 1951–1953 Tomojiro Ikenouchin (1906–1991) johdolla säveltämistä Tokion kansallisessa taide- ja musiikkiyliopistossa. Vuonna 1953 hän voitti Japanin taidefestivaalin suurpalkinnon G-duurisinfoniallaan. Hän voitti myös monia muita palkintoja uransa aikana. Hänen tuotantoonsa kuuluu sinfonioiden ohella oopperoita, kymmenittäin pianosarjoja ja -sonaatteja, kamarisonaatteja huilulle, viululle ja jousille sekä useiden elokuvien musiikit.
Giulia Ammannati
pienoiskuva|Giulia Ammannati Giulia Ammannati (n. 1535 – 10. elokuuta 1620) oli italialaisen muusikon Vincenzo Galilein aviopuoliso ja kuuluisan italialaisen tiedemiehen Galileo Galilein äiti. Ammannati syntyi Pesciassa, Toscanassa. Ammanatit muuttivat Pisaan, jossa Giulia Ammannati tapasi tulevan aviomiehensä. Galilein äidistä ei tiedetä paljoakaan.
Wii Fit U
Wii Fit U on Nintendon julkaisema kuntoilupeli Wii U:lle. Peli on jatkoa Wii Fitille ja Wii Fit Plus:lle.
Peli sisältää yhteensä 77 erilaista harjoitusta, joista yli 20 on uusia. . Pelissä hyödynnetään Wii U Gamepad-ohjainta ja edellisistä osista tuttua Wii Balance Board-tasapainolautaa. Pelissä hyödynnetään myös Fit Meter -lisälaitetta, joka tallentaa erilaisia pelaajan tekemiä asioita, kuten askelia.
Jean-Jacques Dortous de Mairan
pienoiskuva Jean-Jacques Dortous de Mairan (26. marraskuuta 1678 – 20. helmikuuta 1771) oli ranskalainen geofyysikko, tähtitieteilijä ja kronobiologisti. Hän syntyi Béziersissa 26. marraskuuta 1678. De Mairan menetti isänsä, François Dortous, 4-vuotiaana ja äitinsä 16-vuotiaana. Elämänsä aikana hänet valittiin moniin tieteellisiin seuroihin ja teki tärkeitä löytöjä monilla aloilla mukaan lukien muinaisissa teksteissä ja tähtitieteessä. Hänen havaintonsa ja kokeensa myös inspiroi biologisen sisäisen kellon tutkimisen. Hän kuoli 92-vuotiaana keuhkokuumeeseen Pariisissa 20. helmikuuta 1771.
Tartto (kunta)
Kunnan lakkauttaminen
Vuoden 2017 kuntauudistuksessa Tarton kunta, Laevan ja Piirissaaren kunnat sekä Tabivere Jõgevamaalta yhdistettiin uudeksi Tarton kunnaksi.
Väestö
Vuonna 2011 Tarton kunnassa oli 6 991 asukasta, joista 6 576 (94,1 %) oli virolaisia, 300 (4,3 %) venäläisiä ja 108 (1,5 %) muita kansallisuuksia.
Isokalakotka
Isokalakotka (Icthyophaga ichthyaetus) on kalakotkien sukuun kuuluva päiväpetolintu. Sitä tavataan seuraavissa Aasian maissa: Bangladesh, Brunei, Filippiinit, Indonesia, Intia, Kambodža, Laos, Malesia, Myanmar, Nepal, Singapore, Sri Lanka, Thaimaa ja Vietnam.
Kannan suuruudeksi arvioidaan 15 000–150 000 yksilöä. Kannan epäillään olevan pienenemässä elinalueiden tuhoutumisen, saastumisen ja ylikalastuksen vuoksi. Suojelutoimia ei ole meneillään.
Lajin elinympäristöä ovat erilaiset suot ja vesialueet.
Ukyō Sasahara
pienoiskuva|Ukyō Sasahara vuonna 2015. Ukyō Sasahara (s. 24. huhtikuuta, 1996 Numata ) on japanilainen moottoriurheilija. Sasahara aloitti uransa Karting-sarjoista vuonna 2003. Hän voitti kotimaassaan Japanissa useita mestaruuksia ja voitti myöhemmin JAF All Japan Championship Junior -luokan mestaruuden vuonna 2009. Vuonna 2010 hän voitti Rotax Junior Talvisarjan, vuonna 2011 Rotax Max Euro Challenge Junior ja vuonna 2012 Rotax Max Challenge Central-Eastern Europe -luokkien mestaruudet.
Vuonna 2013 Sasahara aloitti kilpauransa Formula Renault Alps -sarjassa keräten 32 pistettä sijoittuen sarjan 13:ksi. Samana vuonna hän ajoi neljä kilpailua Eurocup Formula Renault -sarjassa vierailevana kuljettajana. Vuonna 2014 Sasahara kilpaili Formula Renault NEC -sarjassa saavuttaen yhden palkintosijan sijoittuen sarjan kuudenneksi. Samana vuonna hän ajoi Italian Formula 4 -sarjassa kolme kilpailua voittaen yhden kilpailun. Vuonna 2015 Sasahara kilpaili täyden kauden Eurocup Formula Renault -sarjassa. Hän voitti yhden kilpailun sijoittuen loppupisteissä seitsemänneksi. Samana vuonna hän jatkoi NEC -sarjassa voittaen kaksi kilpailua sijoittuen sarjan kolmanneksi.
WTA Finals
WTA Tour Championships on kauden loppupuolella järjestettävä tennisturnaus, jossa pelaa naisten WTA-kiertueen parhaiten sijoitetut pelaajat. Ajankohta, kaupunki ja pelaajien määrä on vaihdellut ensimmäisen järjestyskerran, 1972 jälkeen. Vuodesta 2003 alkaen turnauksen kaksinpeliin on osallistunut kahdeksan pelaajaa, jotka on jaettu kahteen lohkoon. Nelinpelissä on mukana kahdeksan paria.
Heikki Jylhä
Otto Heikki Jylhä (21. toukokuuta 1903 Maynard, Massachusetts, Yhdysvallat – 19. lokakuuta 1979 Hämeenlinna) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija.
Mustapha Mabrouki
Mustapha Mabrouki (s. 9. maaliskuuta 1979 Rabat, Marokko) on marokkolainen entinen pikajuoksija. Hän on asunut Suomessa vuodesta 2001 lähtien ja edustanut Lahden Ahkeraa. Kalevan kisoista Mabrouki on voittanut pronssia 400 metrin juoksussa, minkä lisäksi hän on ollut voittamassa kaksi kultaa, hopeaa ja pronssia 4 x 400 metrin viestijuoksussa sekä kultaa, hopeaa ja kaksi pronssia 4 x 800 metrin viestijuoksussa. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän on voittanut hopeaa 400 metrin juoksussa.
Kalkkikivi
pienoiskuva|Kalkkikivi. pienoiskuva|210px|[[Nordkalkin kalkkikivikaivosta Paraisilla.]] pienoiskuva|210px|Kalkkikiveä [[Berliinin olympiastadionin julkisivussa.]]
Heikki Jylhä
Siirtolaisperheeseen syntynyt Jylhä muutti Suomeen jo nuorena. Hän opiskeli Oriveden ja Lahden kansanopistoissa sekä myös Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa. Jylhä oli 1930-luvulla aluksi vapaa toimittaja ja sittemmin hän toimi Uusi Häme-lehden päätoimittajana. Vuosina 1940-1968 Jylhä oli Keskisuomalainen-lehden kulttuuritoimittajana ja toimitussihteerinä. Jylhä oli vielä jonkin aikaa Keskisuomalaisen toimittajana 1970-luvun alussa ja jäi sitten eläkkeelle 1972. Jylhä oli myös perustamassa Keski-Suomen Kirjailijat ry:tä vuonna 1962 ja toimi yhdistyksen puheenjohtajana 1962-1963 ja 1965-1972.
Tunnetuin Jylhän kirjoista on vuonna 1938 ilmestynyt nuorten seikkailukirja Delawaren pojat jonka tapahtumat sijoittuivat 1700-luvun Pohjois-Amerikan siirtokuntiin. Jylhän runokokoelma Askelten kirja (1936) muistutti tyylilitään Edgar Lee Mastersin Spoon River antologiaa mutta runojen lakoninen kieli ei saanut vastakaikua aikalaiskriitikoilta. Vuonna 1945 Jylhä julkaisi vielä lapsille tarkoitetun runokirjan Yhdeksän meren takana.
Kalkkikivi
Kalkkikivi (CaCO3) on kerrostunut kivilaji, jota syntyy kalsiumkarbonaatin saostuessa vedessä. Kivilajia, joka sisältää pääasiallisesti kalkkisälpää (kalsiittia), nimitetään kalkkikiveksi, marmoriksi tai liiduksi. Kalkkikivi voi sisältää myös magnesiumkarbonaattia (MgCO3 · CaCO3). Jos magnesiumpitoisuus on yli 7 prosenttia, kiveä nimitetään dolomiitiksi. Kalsiittinen kalkkikivi, jossa on vähemmän magnesiumia, on yleisempää kuin dolomiitti.
Kalkkikivi on yksi maapallomme yleisimmistä kivilajeista. Suomessa sitä on kuitenkin niukasti. Suomesta löytyvä kalkkikivi on noin 2 miljardia vuotta vanhaa. Nordkalkin Paraisten kaivosten kalkkikivi on kalsiittia.
Kalkkikivi kuuluu sedimenttikivilajeihin. Useat kalkkikiven eri muodot ovat syntyneet kuolleiden eliöiden jäänteistä, mutta esimerkiksi ooliitti syntyy meressä kalsiitin kerääntyessä hiekanjyvästen ympärille. Marmori on metamorfoitunutta kalkkikiveä, vaikka nimitystä saatetaan käyttää myös muunlaisista kivistä.
Kalkkikivialueilla saattaa esiintyä luolia, jotka ovat syntyneet, kun heikosti hapan sadevesi on liuottanut kalsiumkarbonaattia kalkkikivestä. Luolissa on tippukiviä.
Rakentaminen
Kalkkikiveä käytetään rakennuskivenä sekä sellaisenaan että marmorin muodossa sekä rakennusaineena muun muassa sementin valmistukseen. Egyptissä pyramidit on rakennettu paikallisesta fossiileja sisältävästä kalkkikivestä. Myös Pariisin Notre Dame on rakennettu omalta alueeltaan louhitusta kalkkikivestä, itse asiassa Pariisin katakombit ovat vanhoja kalkkikivilouhoksia.
Muita käyttötarkoituksia
Maataloudessa kalkkia käytetään maaperän happamuuden torjuntaan.
Kalkkikiveä annetaan myös monille lemmikkieläimille, jotta ne saisivat tarpeeksi kalkkia. Lisäksi kalkkikivi on yksi lasin valmistusaineista.
Vironkivi
Kalkkikivi tunnettiin Suomessa ensin vironkivenä. Suomessa on historiallisesti tunnettu vain niukalti kalkkikiviesiintymiä. Paikalliset kivet olivat usein hankalia rakennuskiviksi muun muassa kovuutensa vuoksi, joten kalkkikiveä alettiin jo keskiajalla tuoda Virosta rakennuskiveksi. Virossa kalkkikivi on yksi tärkeimmistä luonnonvaroista.
Pelkääjän paikalla
Pelkääjän paikalla on Stella-yhtyeen toinen albumi, joka julkaistiin 29. maaliskuuta 2006. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 5.
Se uudelleenjulkaistiin vuonna 2011 levymerkillä Universal Music.
Hillamarkkinat
Hillamarkkinat on Ranuan Kirkonkylällä järjestettävä tapahtuma, joka järjestetään perinteisesti elokuun ensimmäisenä viikonloppuna. Tapahtuman järjestäjänä toimii Lions Club Ranua. Ensimmäiset hillamarkkinat järjestettiin vuonna 1974. Hillamarkkinoilla määräytyy usein myös hillan vuotuinen osto- ja myyntikurssi, joka riippuu sadon onnistumisesta.
Helly Hansen
Helly Hansen on norjalainen ulkoiluvaatteita valmistava yritys.
Helly Hansenin perusti Helly Juell Hansen vuonna 1877. Jo seuraavana vuonna yritys sai Pariisin maailmannäyttelyssä diplomin erinomaisesta laadustaan ja vientitoiminta aloitettiin. Yritys on kehittänyt useita uusia materiaaleja, kuten vuonna 1949 esitelty vedenpitävä Helox-muovikalvo ja 1970-luvulla kehitetty kerrastoissa edelleen käytettävä LIFA-materiaali. Hengittävät ja vedenpitävät HellyTech-vaatteet tulivat markkinoille vuonna 1980.
Heinäkuussa 2018 Canadian Tire osti Helly Hansenin.
Viherkardinaalit
Viherkardinaalit (Saltator) on tangaroiden heimoon kuuluva lintusuku. Aiemmin suku katsottiin kuuluvaksi kardinaalien heimoon. BirdLife Suomen luokittelussa sukuun kuuluu 14 lajia.
Jokin on muuttumassa
Jokin on muuttumassa on Stella-yhtyeen neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 25. toukokuuta 2011.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 5.
Kirsti Launela
Kirsti Tarja Launela (s. 13. toukokuuta 1948 Kemijärvi) on entinen suomalainen keihäänheittäjä.
Launela sijoittui Helsingin EM-kilpailuissa 1971 keihäänheiton karsinnassa 15:nneksi eikä selviytynyt loppukilpailuun. Hän edusti Suomea 14 maaottelussa vuosina 1966–1972.