cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Enrico Berlinguer
Nousu puolueen hierarkiassa
Ratkaiseva hetki Berlinguerin uralla tuli kun hän Moskovassa 7. kesäkuuta 1969, Neuvostoliiton painostuksesta huolimatta, ilmoitti että PCI pysyy aikaisemmassa päätöksessään tuomita Tšekkoslovakian miehitys. Berlinguer painotti puheessaan PCI:n ehdottomasti hylkäävän ajatuksen että olisi olemassa vain yksi oikea sosialismin malli, jota voitaisiin soveltaa kaikissa tilanteissa ja kaikissa yhteiskunnissa, niiden historiasta riippumatta.
PCI:n kolmannessatoista puoluekokouksessa, maaliskuussa 1972, Luigi Longo astui syrjään, saaden kunnianosoituksena puolueen uuden ja käytännössä merkityksettömän ”puheenjohtajan” (”presidente”) arvonimen, ja Berlinguer valittiin pääsihteeriksi.
thumb|Tunnettu [[RAI:n toimittaja Bruno Vespa haastattelee Berlingueria vuoden 1978 presidentin vaalien yhteydessä.]]
Berlinguer puoluejohtajana kotimaassa
Berlinguerin aika puoluejohtajana on lähes identtinen Italian historiassa lyijyvuosien nimellä tunnetun, lähes jokapäiväisten terroritekojen aikakauden, kanssa. Berlinguerin sisäpoliittisena päämääränä oli murtaa vuosikymmeniä kestänyt lukkiutunut tilanne jossa PCI oli suljettu maan hallitusten ulkopuolelle, siitä huolimatta että se oli maan toiseksi suurin puolue. Kristillisdemokraattien johtoportaaseen ja sen vasemmistoon kuuluva Aldo Moro oli ainoa mahdollinen yhteistyökumppani. Heidän ensimmäinen tapaamisensa oli epävirallinen keskustelu joulukuussa 1971. Välittömästi Chilen sotilasvallankaappauksen jälkeen vuonna 1973 Berlinguer julkaisi kolme sitä kommentoivaa artikkelia puolueen aikakausijulkaisussa Rinascitassa. Näissä hän ehdotti kristillisdemokraattien ja PCI:n välistä parlamentaarista yhteistyötä. Hänen ehdotuksensa tuli tunnetuksi nimellä Compromesso storico (”historiallinen kompromissi”). Berlinguerin ehdotus lähti kahdesta perusolettamuksesta. Tärkein puolueen sisäisessä keskustelussa oli se että sosialistista yhteiskuntaa ei saataisi koskaan aikaan Italiassa ilman yhteistyötä poliittisen kentän maltillisen keskustan kanssa. Toinen olettamus oli se että Italian kaltaisen epävakaan demokratian rauhalliseen ja tehokkaaseen hallitsemiseen ei koskaan tulisi riittämään 51 % äänistä. Vuosia kestäneiden keskustelujen jälkeen oli päästy niin pitkälle että PCI jätti äänestämättä Andreottin kolmannen hallituksen luottamuksesta 1976, päästäen näin valtaan oikeistolaisen yhden puolueen hallituksen. Yhteistyösopimuksen takuumiehenä oli Aldo Moro, jonka tehtäväksi jäi taivuttaa oman puolueensa vastahakoinen oikeistosiipi tälle linjalle. Kun Moro murhattiin toukokuussa 1978, kompromissin jatkuminen alkoi näyttää epätodennäköiseltä. Moron linjaa jatkaneen kristillisdemokraattien pääsihteerin Zaccagninin kärsittyä tappion oman puolueensa sisäisessä valtataistelussa ja tultua syrjäytetyksi helmikuussa 1980 Berlinguer ilmoitti virallisesti kompromissin päättyneeksi saman vuoden marraskuussa. thumb|Italian tasavallan presidentti [[Sandro Pertini Berlinguerin hautajaisissa.]]
Eurokommunismin aika
Berlinguerista tuli yksi eurokommunismin keulakuvista 1970-luvun lopulla hänen tuomittuaan Neuvostoliiton suorittaman Afganistanin miehityksen ja jälkikäteen Tšekkoslovakian miehityksen 1968. Hän teki tiivistä yhteistyötä Ranskan kommunistien johtajan Georges Marchais'n ja Espanjan kommunistien johtajan Santiago Carrillon kanssa. Berlinguerin kannatus italiassa oli varsin korkea samoin kuin puolueensa ja hän kykeni niin sanottuun sorpassoon eli kristillisdemokraattien ohittamiseen europarlamenttivaaleissa yhdessä sosialistien kanssa.
Kuolema
Berlinguer kuoli aivoverenvuotoon joka alkoi 7. kesäkuuta 1984, kesken hänen Padovassa suorassa televisiolähetyksessä pitämäänsä puhetta; hän kuoli neljä päivää myöhemmin sairaalassa 62-vuotiaana.
Jorma Elorinne
Jorma Niilo Kalevi Elorinne (s. Mikkelin mlk) on suomalainen oopperalaulaja, äänialaltaan baritoni. Elorinne opiskeli Sibelius-Akatemiassa Mikko Pasasen ja Matti Lehtisen johdolla sekä täydensi opintojaan Italiassa ja Saksassa. Hän antoi ensikonsertin 1981 ja valmistui laulupedagogiksi ja oopperalaulajaksi 1982.
Elorinne on vieraillut vuodesta 1981 lähtien useissa eri rooleissa Suomen Kansallisoopperassa ja Savonlinnan Oopperajuhlilla. Hänet tunnetaan erityisesti hengellisten laulujen tulkitsijana, näitä hän on myös levyttänyt.
Pikavalinta
Pikavalinta tarkoittaa matkapuhelimen ominaisuutta, jonka avulla voidaan nopeasti valita jokin nimilistassa oleva numero.
Venäjän naisten jääpallomaajoukkue
Historia
Venäjä pelasi ensimmäisen virallisen naisten jääpallomaaottelunsa Ruotsia vastaan Edsbynissä, Ruotsissa, 1992. Ottelu päättyi Venäjän tappioon 8–0.
Venäjä sijoittui Lappeenrannassa 2004 järjestetyissä historian ensimmäisissä jääpallon naisten maailmanmestaruuskilpailuissa toiseksi.
Sfântu Gheorghe
Sfântu Gheorghe (vanha oikeinkirjoitus Sfîntu Gheorghe,, ) on kaupunki Transilvaniassa Romaniassa. Se on Covasnan piirikunnan pääkaupunki ja Transilvanian unkarilaisten tärkeimpiä keskuksia.
Pikavalinta
Pikavalinta Nokia-kännyköissä
Pikavalinnat asetetaan numeronäppäimille 1−9, ja ne valitaan painamalla pitkään valittua näppäintä. Pikavalinta numero 1 on vastaajapalvelun numero.
Yksinkertaisin tapa lisätä uusi pikavalinta on painaa pitkään sellaista näppäintä, jolle ei ole omaa pikavalintaa. Pikavalintoja voi muokata, ja asettaa myös uusia päävalikon Luettelo-kohdasta.
Videopuhelu
Videopuhelu tarkoittaa tietokoneen, älypuhelimen tai muun vastaavan kautta käytävää keskustelua, jossa osapuolet näkevät toisensa. Videopuheluun voi osallistua kaksi, tai yleensä useampiakin henkilöitä. Videopuhelun toiminta edellyttää, että kaikilla osapuolilla on käytössä vähintään mikrofoni, jotta ääni kuuluu. Kuvaa varten tarvitaan myös kamera, joka on yleensä web-kamera tai älypuhelimen kamera. Matkapuhelimissa videopuhelut yleistyvät 3G-verkon käytön laajetessa.
Tunnettuja videopuheluita tarjoaviin palveluita ovat muun muassa Skype ja Google Hangouts sekä yrityskäyttöön tarkoitetut Google Meet, Skype for Business ja Zoom.
Ounasloma
thumb|Ounasloman mökki thumb|Ounasloman mökki sisältä thumb|Ounasloman vastaanottorakennus Ounasloma on vuonna 1985 perustettu perheyritys, joka vuokraa mökkejä Enontekiön kirkonkylässä Hetassa. Mökkejä on 13 kappaletta ja ne ovat hirsirakenteisia.
Historia
Ounasloma toimii jo neljännessä suoraan alenevassa polvessa. Matkailun juuret ovat Lapin vanhimmat ja alkavat jo vuodelta 1924, jolloin Anna Kreeta ja Fredrik Vuontisjärvi alkoivat majoittaa kodissaan matkailijoita ja perustivat Hetan Majatalon. Sotien jälkeen tehtiin ensimmäinen sukupolvenvaihdos. Kalle ja Maija Vuontisjärvi perustivat kestikievarin ja saivat Suomen viimeiset kestikievarioikeudet. Vuonna 1960 Kalle ja Maija Vuontisjärvi laajensivat majataloa ja perustivat leirintäalueen Närpistöjoen ja Ounasjärven väliin jäävälle hiekkakankaalle. Ensimmäinen mökki rakennettiin vuonna 1963, jolloin alkoi mökkien vuokraustoiminta. Vuonna 1985 tehtiin seuraava sukupolvenvaihdos ja nimi vaihtui Leirikentästä Ounaslomaksi. Ounasloman yrittäjäksi alkoi Maijan ja Kallen poika Alpo ja Hetan Majataloa jatkoi Alpon veli Matti. Ounasloman ensimmäinen hyvin varusteltu mökki eli huvila rakennettiin 1987. Näin telttailu väheni ja mökkien vuokraus yleistyi Ounaslomassa 80-luvulla. Nykyaikaiset huvilat rakennettiin vuosina 1987 ja 1997.
Bloomsday
Bloomsday on 16. kesäkuuta James Joycen Odysseus-romaanin ihailijoiden ympäri maailman viettämä juhlapäivä. Sen aikana kerrataan Odysseus-romaanin tapahtumia; romaanin tapahtumat sijoittuivat kesäkuun 16. päivään vuonna 1904. Nimi ”Bloomsday” tulee kirjan päähenkilöstä Leopold Bloomista. Dublinissa romaanin ihailijat pukeutuvat edvardiaanisiin asuihin ja kokoontuvat romaanin tapahtumapaikoille. The James Joyce Centre järjestää monien muiden tapahtumien lisäksi Bloomsdayn aamiaisia, joilla syödään muun muassa munuaisia, joita herra Bloom söi aamiaiseksi kirjassa.
Vuonna 2004, Bloomsdayn satavuotispäivänä, Dublinissa 10 000 ihmistä osallistui Bloomsdayn ulkoilma-aamiaiseen.
Leningradin piiritys
Leningradin piiritys oli toisen maailmansodan aikana suoritettu sotilasoperaatio, jossa Leningradin (nyk. Pietari) maayhteydet muuhun Neuvostoliittoon katkaistiin. Piiritys alkoi 8. syyskuuta 1941, jolloin Saksan pohjoinen armeijaryhmä saavutti Laatokan rannan Leningradin itäpuolella. Saksalaisten saartorengas murtui 18. tammikuuta 1943, jolloin puna-armeija löi saksalaisjoukot Laatokan rannalta ja avasi pysyvän maayhteyden kaupunkiin. Toisen laskutavan mukaan piiritys päättyi vasta 27. tammikuuta 1944, kun Saksan joukot ajettiin 60–100 km:n päähän kaupungista Laukaanjoen tasalle.
Piirityksen aikana kaupungissa kuoli ainakin 641 000 ihmistä, joidenkin arvioiden mukaan jopa yli 800 000. Noin puoli miljoonaa piirityksen uhria on haudattu Leningradin liepeillä olevalle Piskarjovin hautausmaalle. Piirityksestä hengissä selvinneistä on käytetty nimitystä blokadnik (блокадник). Leningrad oli ensimmäinen kaupunki, jolle myönnettiin Neuvostoliiton sankarikaupungin arvonimi vuonna 1945.
Saksan eteneminen 1941
Saksalaiset etenivät kesäkuussa 1941 alkaneessa operaatio Barbarossassa ripeästi halki Neuvostoliiton puna-armeijan miehittämän Baltian ja läntisen Venäjän aina Leningradin edustalle asti.
Saksan pohjoinen armeijaryhmä ylitti heinäkuussa 1941 Velikajajoen noin 230 kilometriä Leningradista etelään. Joki kuului Pihkovan linnoitusalueeseen, joka oli osa Neuvostoliiton puolustusasemaa eli Stalinin linjaa. Saksan armeija ja Waffen-SS valtasivat Pähkinälinnan Nevajoen niskassa Leningradin itäpuolella 8. syyskuuta 1941. Tämä katkaisi kaupungin maayhteydet muuhun Neuvostoliittoon.
Suomen eteneminen 1941
Jatkosodan alussa Suomen armeija hyökkäsi Neuvostoliittoon heinäkuussa 1941. Suomi valtasi talvisodassa menettämänsä alueet Karjalankannaksella ja ylitti talvisotaa edeltäneen rajan suoristaessaan rintamalinjan Laatokan ja Suomenlahden välillä. Täten Suomi miehitti Kirjasalon ja Valkeasaaren pullistumat. Suomi pysähtyi Stalinin linjalle Leningradin pohjoiselle puolustusvyöhykkeelle, Karjalan linnoitusalueelle syyskuun alussa taistelujen laantuessa enimmäkseen asemasodaksi. Neuvostoliiton siirrettyä vahvistuksia Suomen lohkolta saksalaisia vastaan myös Saksan pohjoisen armeijaryhmän eteneminen käytännössä pysähtyi.
Laatokan pohjoispuolella suomalaiset miehittivät suurimman osan Neuvostoliiton Itä-Karjalaa, ja valtasivat Syvärijoen eteläpuolelta noin 10 kilometriä syvän sillanpääaseman Syvärinvoimalan itäpuolelta. Saksalaiset eivät yrityksistään huolimatta päässeet sinne etelästä. Tämä jätti noin 100 kilometriä Laatokan itärantaa puna-armeijan haltuun, millä oli suuri merkitys Leningradille saksalaisten päättäessä luopua kaupungin valtausyrityksestä ja ryhtyessä piiritykseen. Marraskuun alussa Leningrad oli lähes kokonaan saarrettu ja rautatie- ja muut huoltoyhteydet kaupunkiin oli katkaistu Laatokalla kulkenutta Elämän tietä lukuun ottamatta. Koko Leningradin väestö organisoitiin linnoittamaan kaupunkia ja tukemaan sitä puolustanutta 200 000 sotilasta.
Hyökkäyksen pysähtyminen piiritykseksi
Marras–joulukuussa 1941 Saksan sodankäynnin päätavoitteeksi määrättiin pääkaupunki Moskovan valtaus. Tämän muutoksen myötä saksalaiset luopuivat talvella 1941–1942 yrityksestä valloittaa Leningrad. Moskovan valtaus epäonnistui. Vuonna 1942 Saksan tärkeimmät tavoitteet olivat Moskovasta etelään. Tavoitteena oli Kaukasukselle eteneminen pitkittyneen sodan talouden, raaka-aineiden ja öljyn vuoksi. Leningradin epätäydellinenkin piiritysrengas aiheutti venäläisille suuria vaikeuksia ja humanitaarisen katastrofin.
Piirityksen vaikutukset
Saksan natsihallinnolla ei ollut aikomusta huolehtia Leningradin asukkaiden elinolosuhteista, mikäli se olisi valloittanut kaupungin. Suunnitteilla oli myös Leningradin kaupungin ja ympäröivän alueen teollisuuden täydellinen tuhoaminen.
Leningradissa oli jo ennen piirityksen alkua hyvin vähän elintarvikkeita. Syyskuun alussa 1941 elintarvikkeita oli seuraavasti:
Piirityksen aikana ruokaa ja polttoainetta säännösteltiin. Talvella 1941–1942 kaupungissa ei ollut juoksevaa vettä, lämmitystä eikä julkista liikennettä, ja sähköä sai vain ajoittain. Pienimmillään henkilöä kohti määrätty ruoka-annos oli 125 grammaa leipää päivässä. Satoja tuhansia ihmisiä evakuoitiin kaupungista Elämän tietä pitkin. Kesäisin ihmisiä kuljetettiin lautoilla ja talvisin kuorma-autot kulkivat aurattua jäätietä pitkin jatkuvan vihollistulituksen alla.
Kaupungin tehtaat ja voimalaitokset pidettiin käynnissä. Kaupungin kaksi miljoonaa asukasta pysyi hädin tuskin hengissä ensimmäisen saarrostustalven yli. Seuraavana vuonna elintarviketilannetta helpotti kaupungissa viljelty ruoka.
upright=0.5|thumb|[[Sankarikaupungin obeliski (Pietari)|Sankarikaupungin obeliski Vastarinnanaukiolla Pietarissa.]]
Neuvostoliiton vastahyökkäykset
Neuvostoliiton hyökkäykset piiritysrenkaan murtamiseksi keväällä 1942 helpottivat painetta Leningradissa. Hyökkäys päättyi kuitenkin tappioon ja koko toinen iskuarmeija, komentajanaan Andrei Vlasov, menetettiin huhtikuussa. Kesällä Adolf Hitler määräsi marsalkka Erich von Mansteinin, joka oli juuri vallannut Sevastopolin, valtaamaan Leningradin. Elokuun lopulla, vain paria viikkoa ennen saksalaisten hyökkäystä, Olhavan rintama aloitti uuden yrityksen piirityksen murtamiseksi. Tämäkin yritys epäonnistui, ja toinen iskuarmeija tuhoutui. Hyökkäyksen torjuminen kulutti saksalaisia joukkoja, ja kun tilanne Stalingradin suunnalla huononi, OKH keskeytti hyökkäyksen. Tähän mennessä kaupungista oli jo evakuoitu kaikki ylimääräiset siviilit.
Tammikuussa 1943 Leningradin rintama lännessä ja Olhavan rintama idässä aloittivat massiivisen hyökkäyksen kaupungin vapauttamiseksi. Operaatio Kipinässä Leningradin ja Olhavan rintaman joukot hyökkäsivät saksalaisten kimppuun kenraali Georgi Žukovin koordinoidessa rintamia. Noin viikossa Laatokan rannassa vallattiin kymmenen kilometrin kaistale. Leningradin ja Olhavan rintamat kohtasivat 18. tammikuuta 1943 avaten maayhteyden piiritettyyn kaupunkiin ja piiritys periaatteessa päättyi. Hyökkäykset eivät kuitenkaan saavuttaneet lisätavoitteita. Huhtikuun jälkeen rintama pysyi paikoillaan vuoden loppuun. Vasta puna-armeijan tammikuun puolivälissä 1944 aloittama talvi­offensiivi karkotti saksalaiset heidän linnoittamaltaan Leningradin ja Moskovan väliseltä valtatieltä lopettaen 872 päivää kestäneen Leningradin piirityksen käytännössä 27. tammikuuta.
Suomen osuus Leningradin piiritykseen
Perinteisesti sekä suomalaisessa että ulkomaisessa historiankirjoituksessa on katsottu, ettei Suomi osallistunut aktiivisesti Leningradin piiritykseen, vaikka suomalaisjoukot muodostivat piiritysrenkaan pohjoisosan Laatokan ja Suomenlahden välillä. Maanpuolustuskorkeakoulun dosentti Pekka Visuri kutsui vuonna 2016 tätä käsitystä kansalliseksi myytiksi. Myös venäläinen historioitsija Nikolai Baryšnikov edustaa vastakkaista näkökulmaa, mutta hän on käsitellyt myös talvisotaa Neuvostoliiton puolustussotana ehkäisemässä Suomen hyökkäystä.
Perustelut sille, että piiritys on nähty puhtaasti saksalaisena operaationa, on esitetty seuraavasti:
Toisaalta Suomi ylitti Karjalankannaksella vanhan, talvisotaa edeltäneen rajan oikaisten Kirjasalon ja Mainilan mutkat. Syksyllä 1942 suomalais-saksalais-italialainen Laivasto-osasto K yritti vallata operaatio Brasiliassa Suhosaaren Laatokan eteläosassa ja katkaista näin Elämän tien. Lisäksi laivasto-osasto K miinoitti kahdesti Leningradin saattuereittiä ja upotti toimintansa aikana sota-aluksia sekä yhden huoltoproomun.
Satu Piispa-Hakala
Piispa-Hakala on kotoisin Juvalta. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Juvan lukiosta 1998 ja opiskeli Jyväskylän yliopistossa filosofian maisteriksi. Hän on valmistunut kirjallisuusterapiaohjaajaksi Helsingin yliopiston Palmeniasta (nyk. Helsingin yliopiston koulutus- ja kehittämispalvelut HY+) 2012.
Esikoisromaani Pieniä sankaritekoja (Aarni) ilmestyi 2015. Kira Boesen dramatisoi siitä samannimisen musikaalin Savonlinnan taidelukion teatteriin. Piispa-Hakalan novelleja on julkaistu useissa antologioissa ja hän on myös toimittanut tekstikokoelmia. Piispa-Hakala kuuluu Kolkkokollektiivi-taideryhmään ja on Kulttuuriyhdistys Korppi ry:n varapuheenjohtaja. Hänet valittiin Osuuskumma-kustantamon puheenjohtajaksi 2022. Hän toimii Etelä-Savon taidetoimikunnan puheenjohtajana 2023-2024.
RN Monzambano (1923)
RN Monzambano oli Italian kuninkaallisen laivaston Curtatone-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin Livornosta Cantiere navale fratelli Orlando‎lta, missä köli laskettiin 20. tammikuuta 1921. Alus laskettiin vesille 6. elokuuta 1923 ja liitettiin laivastoon 4. kesäkuuta 1924.
Palvelus
Alus luokiteltiin 1. lokakuuta 1938 torpedoveneeksi. Alus poistettiin palveluksesta 15. huhtikuuta 1951.
Cold as Ice
Cold as Ice on suomalaisen psychobilly-yhtye Thee Apple Thievesin EP-levy, joka julkaistiin vuonna 2007.
Lammaszinen Teemu Lahtinen piti EP:tä onnistuneena ja svengaavana teoksena. Miinusta sai laulaja Mickey Whyten monotonisuus.
Youwaroun piiri
Maantiede ja ilmasto
Youwaroun piiri muodostaa 9,0 % Moptin alueen pinta-alasta. Se rajoittuu idässä Moptin alueen Moptin ja etelässä Ténenkoun piireihin, lännessä Ségoun alueen Nionon piiriin ja pohjoisessa Timbuktun alueen Niafunkén ja Goundamin piireihin.
Piiri sijaitsee Nigerin sisämaasuistossa. Se on pinnanmuodostukseltaan etupäässä tasankoa. Paikoittain esiintyy hiekkadyynejä. Piirin läpi virtaa Niger ja sen haarajoet Issa Ber ja Ambiri. Järviä ovat Débo ja Walado.
Piirissä sijaitsevat Moptin alueen kaikki seitsemän suojeltua metsää. Ihmisen toiminnan ja ilmasto-olosuhteiden takia niiden alkuperäisestä 8 000 hehtaarin pinta-alasta oli vuonna 2007 jäljellä enää 942 hehtaaria. Débo- ja Waladojärvien niityt muodostavat 150 000 hehtaarin laajuisen karjan laidunalueen, joka kärsii ylilaiduntamisesta kauden lopussa.
Hallinnollinen jako ja asutus
Youwaroun piiri erotettiin Niafunkén piiristä Timbuktun alueen perustamisen yhteydessä vuonna 1977. Siihen kuuluu seitsemän maalaiskuntaa: Bembéré Tama, Déboye, Dirma, Dongo, Farimaké, N’Dodjigu ja Youwarou. Kyliä on yhteensä 177.
Väestöltään Youwarou on Moptin alueen piireistä pienin. Asukastiheys 14,5 henkeä neliökilometrillä on Douentzan piirin jälkeen toiseksi alhaisin (yhdessä Tenenkoun piirin kanssa). Asukkaat ovat fulbeja, bambaroita, mandinkoja, bozoja, somonoja ja songhaita.
Liikenne ja elinkeinot
Piirin tärkein liikenneväylä on Nigerjoki. Maanteitä ei ole käytännössä katsoen lainkaan.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi ja hirssi. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, hevoset ja siipikarja. Bozojen ja somonojen harjoittama kalastus on hyvinä vuosina huomattavaa, mutta kärsii kuivuudesta ja välineiden puutteesta. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja kaupankäyntiä.
Palvelut
Piirissä toimii 32 alakoulua ja kaksi yläkoulua (vuonna 2003/2004). Youwarou on Moptin alueen piireistä ainoa, jossa ei ole keskikoulua. Terveyspalvelut käsittävät piirin poliklinikan ja seitsemän kunnallista terveyskeskusta (vuonna 2008). Kulttuurilaitoksia ovat kirjasto ja kaksi nuorisotaloa. Vesihuolto kattaa 88,4 % tarpeesta. Piirissä on lanka- ja matkapuhelinverkot, mutta ei sähköverkkoa.
Bernardo Sousa
Tomas Bernando Rodrigues Sousa (s. 16. toukokuuta 1987 ) on portugalilainen ralliautoilija.
Ura
Sousa aloitti ralliuransa vuonna 2006 Portugalin rallisarjoissa. Vuonna 2007 hän aloitti rallin MM-sarjassa Portugalin rallissa, jossa hän keskeytti. Vuonna 2008 Sousa kilpaili PWRC-sarjassa. Hän oli luokkansa toinen Akropolis-rallissa sijoittuen yhdeksänneksi sarjassa. Vuonna 2009 hän jatkoi sarjassa ollen sarjan kymmenes. Vuonna 2010 Sousa ajoi Super 2000 -luokan Ford Fiestalla seitsemän kilpailua WRC-sarjassa saavuttamatta pisteitä. Vuonna 2011 Sousa saavutti uransa ensimmäisen WRC-luokan pisteensä ajamalla kymmenenneksi Jordanian rallissa. Samassa rallissa hän voitti oman luokkansa kilpailun. Sousan uran paras WRC-sijoitus on yhdeksäs tila Walesin rallista vuodelta 2009. Tuolloin pisteitä jaettiin vain kahdeksalle parhaalle. Sousa on myös kilpaillut yksittäisissä IRC-sarjan kilpailuissa vuodesta 2006 lähtien.
Perniön Urheilijat
Perniön Urheilijat on Salon Perniössä toimiva vuonna 1940 perustettu urheiluseura. Seuran lajeihin kuuluvat hiihto, jalkapallo, koripallo, lentopallo ja yleisurheilu. Seura on keskittynyt pääasiassa junioritoimintaan. Menestystä seuralle on tullut parhaimmillaan nuorten SM-mitalien muodossa hiihdossa ja yleisurheilussa.
Koripallossa miesten edustusjoukkue pelaa kaudella 2020–2021 miesten I-divisioona B:ssä. Seuralle tarjottiin kaudelle 2015-2016 kaudelle paikkaa ylemmältä sarjatasolta, mutta se kieltäytyi mm. kustannussyistä.
Ted Husing
Edward "Ted" Britt Husing (27. marraskuuta 1901 Deming, New Mexico – 10. elokuuta 1962) oli yhdysvaltalainen urheiluselostaja, ja eräs alan uranuurtajista.
Uransa radiossa Husing aloitti 1924 RCA-WJZ -asemalla voitettuaan koe-esiintymisen 619 osallistujan joukosta. Urheiluselostukset hän aloitti seuraavana vuonna, ja myöhemmin hän teki selostuksia muun muassa CBS:lle ja ABC:lle.
Ted Husingilla on tähti Hollywood Walk of Famella.
Minea (nimi)
Minea on suomalainen naisen etunimi. Nimi on peräisin Mika Waltarin vuonna 1945 ilmestyneestä teoksesta Sinuhe egyptiläinen, jossa esiintyy Minea-niminen kreetalainen papitar. Waltarin on arveltu muodostaneen nimen Kreetan tarunomaisen kuninkaan Minoksen nimen pohjalta. Mineaksi kutsutaan myös erästä ortodoksisessa kirkossa käytössä olevaa jumalanpalvelustekstien kokoelmaa.
Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi Minea on annettu 4 217 naiselle ja ainakin kahdelle miehelle. Suurin osa Minea-nimisistä on 2000-luvulla syntyneitä. Ennen vuotta 1940 nimeä ei ollut annettu kenellekään. Vuonna 2010 nimi lisättiin sekä suomen- että ruotsinkieliseen almanakkaan; molemmissa Minean nimipäivä on 11. huhtikuuta.
Järvenpään moskeija
Järvenpään moskeija (tat. Järvenpää mäçete ) on Järvenpäässä Kinnarin kaupunginosassa sijaitseva moskeija. Sen omistaa Suomen Islam-seurakunta, jonka jäseniä ovat Suomen tataarit. Järvenpään moskeija on Suomen ainoa varta vasten moskeijaksi valmistunut rakennus.
Irene Ekelund
thumb|250px|Irene Ekelund Irene Ekelund (s. 8. maaliskuuta 1997) on ruotsalainen pikajuoksija.
Ekelund voitti vuonna 2013 sisäratojen Ruotsin mestaruuden 60 metrin ja 200 metrin juoksussa. 200 metrillä hän juoksi uuden sisäratojen Ruotsin ennätyksen 23,15 ja paransi lähes 19 vuotta vanhaa Maria Staafgårdin nimissä ollutta ennätystä 0,32 sekunnilla. Lisäksi hän juoksi vuoden 2013 aikana kuudesti alle 20-vuotiaiden Ruotsin ennätyksen: sisäradoilla 60 metrin juoksussa ja kolmesti 200 metrin juoksussa sekä ulkoradoilla 100 ja 200 metrin juoksussa. 60 metrin halliennätyksen 7,32 s juostessaan hän rikkoi Linda Haglundin lähes 39 vuotta vanhan ennätyksen ja 100 metrin ennätyksen 11,35 s juostessaan hän sivusi Haglundin 37 vuotta vanhaa ennätystä.
Alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa Donetskissa 2013 Ekelund sijoittui 100 metrillä viidenneksi ja voitti 200 metrillä kultaa ajalla 22,92 s. Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Eugenessa 2014 hän sijoittui 100 metrillä kuudenneksi ja saavutti 200 metrillä hopeaa.
Ekelund karsiutui 2014 Zürichin EM-kilpailuissa 200 metrin välierissä ja sijoittui 4 × 100 metrin viestissä kuudenneksi. Hän karsiutui 60 metrin välierissä sisäratojen EM-kilpailuissa 2015 ja 2019.
Riihilampi (Kouvola, Jaala)
Riihilampi on Kymenlaaksossa Kouvolan Jaalassa, kirkonkylän luoteispuolella sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 2,4 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 650 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Pyhäjärven alue (Kymijoki)ella (14.12), jonka Musta-Ruhmaksen valuma-alueeseen (14.126) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 89,4 metriä mpy.
Iso Nikjärvi
Iso Nikjärvi on Kymenlaaksossa Kouvolan Jaalassa, Jaalan kirkonkylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 14,8 hehtaaria, se on 650 metriä pitkä ja 500 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,0 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Pyhäjärven alue (Kymijoki)ella (14.12), jonka Musta-Ruhmaksen valuma-alueeseen (14.126) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 90,2 metriä mpy.
Cherax
Cherax on etelänrapujen heimoon kuuluva äyriäissuku, joka elää Australaasian alueen sisävesissä. Suvun lajit asuvat Uuden-Guinean ja Australian alueella puroissa, järvissä ja joissa. Lajeja on noin 50.
Pitkäjalat
Pitkäjalat (Himantopus) on avosettien heimoon kuuluva lintusuku. Pitkäjalat ovat hoikkia, pitkäjalkaisia ja pitkänokkaisia kahlaajia.
Avosetteihin kuuluu kaksi lajia:
Aiheesta muualla
thumb|vasen|250px|[[Mustapitkäjalka (Himantopus novaezelandiae)]]
Marcel Adatte
Marcel Adatte on sveitsiläinen kilpauransa päättänyt telinevoimistelija ja maailmanmestari.
Adatte kilpaili Baselin MM-kilpailuissa 1950, missä hän saavutti hopeaa ottelussa ja permannolla ja voitti Sveitsin joukkueessa joukkuekilpailun maailmanmestaruuden.
Robert Andersson
Andersson kilpaili Ateenan välikisoissa 1906 uimahyppyjen kerroshypyissä, joissa hän sijoittui seitsemänneksi, ja 100 metrin vapaauinnissa, jossa hän oli yhdeksäs. Hän oli kerroshypyissä neljäs vuoden 1908 olympialaisissa, jonka lisäksi hän kilpaili 100 ja 400 metrin vapaauinnissa pudoten ensimmäisellä kierroksella molemmissa lajeissa. Lontoossa pidetyissä kisoissa hän kuului Ruotsin pronssia voittaneeseen vesipallojoukkueeseen.
Andersson sai Tukholman olympiakisoista 1912 vesipallosta hopeaa ja pääsi puolivälieriin saakka 100 metrin vapaauinnissa, mutta karsiutui kerroshypyissä alkuerissä. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen vuoden 1920 kisoissa hän voitti vesipallosta pronssia ja ui maansa 4 × 200 metrin vapaauintiviestijoukkueessa, joka sijoittui neljänneksi.
Robertin sisko Selma sekä veljet Adolf ja Erik kilpailivat kaikki vesiurheilulajeissa.
Andersson teki vuonna 1909 200 metrin rintauinnin maailmanennätyksen 3.08,3. Frederick Holmanin edellinen ennätys parani 0,9 sekunnilla. Ennätys pysyi voimassa seuraavaan vuoteen, kunnes Felicien Courbet rikkoi sen.
Lumikenttien kutsu
Suomessa Yle TV1:n esittämästä seikkailusarjasta on jäänyt mieleen Orso Maria Guerrinin esittämä sarjan tunnuskappale I wanna go, jonka ovat suomeksi levyttäneet nimellä Lumikenttien kutsu Matti Esko, Tapio Heinonen, Jukka Raitanen, Reijo Taipale, Marko Putkonen, Jukka Kuoppamäki sekä Janne Tulkki.
Nelli Hankonen
Nelli Hankonen (s. 1977) on suomalainen sosiaalipsykologi ja tutkija. Hän toimii professorina ja sosiaalipsykologian oppialavastaavana Tampereen yliopistossa. Hän ja hänen johtamansa tutkimusryhmä tutkii motivaation ja käyttäytymisen muuttamista sekä vaikuttamiskeinoja erityisesti hyvinvoinnin ja terveyden alueella sekä käyttäytymistieteellisen tiedon hyödyntämistä politiikkatoimien suunnittelussa. Hankonen on sosiaalipsykologian dosentti (Helsingin yliopisto) sekä terveys- ja liikuntapsykologian dosentti (Jyväskylän yliopisto). Hankonen on aiemmin toiminut apulaisprofessorina Helsingin yliopistossa, akatemiatutkijana, tutkijana mm. Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksella sekä erilaisissa opetustehtävissä.
Tutkimus ja ura
Hankonen on suorittanut tohtorintutkinnon Helsingin yliopiston valtiotieteellisessä tiedekunnassa pääaineenaan sosiaalipsykologia. Väitöksen jälkeen Hankonen on työskennellyt Cambridgen yliopistossa (Behavioural Science Unit, Department of Public Health and Primary Care, School of Clinical Medicine) lukuvuonna 2012–13, Helsingin yliopistossa (Sosiaalitieteiden laitos, 2012–2015; 2017-2021), Tampereen yliopistossa (Yhteiskunta ja kulttuuritieteiden yksikkö, 2015–2017) ja University College Londonissa (Centre for Behaviour Change, 2018).
Hankosen johtamia tutkimushankkeita on rahoittanut Suomen Akatemia, Opetus- ja kulttuuriministeriö (liikuntatieteelliset tutkimushankkeet) ja Sosiaali- ja terveysministeriö sekä Suomen kulttuurirahasto.
Tutkimuksessaan Hankonen on keskittynyt terveyteen ja hyvinvointiin liittyvän motivaation, käyttäytymisen ja organisaatioiden muutoksen prosesseihin sekä kokeelliseen interventiotutkimukseen (esimerkiksi Let’s Move It -tutkimus nuorten liikunnan edistämiseksi ). Hankosen arvioimia ja/tai kehittämiä näyttöperustaisia käyttäytymismuutosohjelmia käytetään mm. terveydenhuollossa ja oppilaitoksissa.
Hankosen tutkimus on saanut kansainvälistä tunnustusta mm. European Health Psychology Societylta ja Society of Behavioral Medicinelta (“Top 10 Best and Most Relevant Articles to Theories and Techniques of Behavior Change Interventions”).
Hankonen on toiminut asiantuntijajäsenenä useissa yhteiskunnallisissa tehtävissä. Hän on ollut puheenjohtajana Suomen Psykologisen Seuran Terveyspsykologian jaoksessa ja on Suomen Psykologisen Seuran hallituksen jäsen. Tällä hetkellä hän on myös Valtioneuvoston kanslian Käyttäytymistieteellinen neuvonanto -hankkeen (2020-2022) ohjausryhmän jäsen.
Julkaisut
Tieteelliset julkaisut: Julkaisulista ResearchGatessa
Herman’s Hermits on Tour
(Their Second Album!) Herman’s Hermits on Tour on Herman’s Hermits -yhtyeen vuonna 1965 julkaistu toinen albumi.
Kappaleet
A-puoli B-puoli
Kaprion kihlakunta
250px|right|thumb|Kaprion linna. Kaprion kihlakunta eli ujesti oli hallintoalue Novgorodin Vatjan viidenneksessä. Sen keskuksena toimi Kaprion linna.
Vuoden 1500 verokirjan mukaan Kaprion kihlakuntaan kuului 15 pogostaa:
Ruotsalaiset valtasivat alueen 1500-luvun lopussa ja uudelleen 1600-luvun alussa, jolloin sitä ryhdyttiin kutsumaan Kaprion lääniksi. Venäjän vallattua Inkerin vuosina 1702–1703 muodostettiin Inkerinmaan (vuodesta 1710 Pietarin) kuvernementti ja vuonna 1719 kuvernementin osana Pietarin provinssi, johon myös Kaprion kihlakunta (myöhemmin piirikunta, ven. distrikt) kuului. Kihlakunta lakkautettiin 1770-luvulla.
Miercurea Ciuc
Miercurea Ciuc on kaupunki Transilvaniassa Romaniassa. Se on Harghitan piirikunnan pääkaupunki ja Transilvanian unkarilaisten tärkeimpiä keskuksia. Vuonna 2002 siellä oli 42 029 asukasta, joista 82 % unkarilaisia ja 17 % romanialaisia. Kaupunki on virallisesti kaksikielinen.
Aulin
Aulin on sukunimi, joka on ollut käytössä sekä Suomessa että Ruotsissa. Yksi suomalainen Aulin-suku on suomentanut nimensä Ahmavaaraksi. Tunnettuja nimenkantajia ovat muun muassa seuraavat:
Kromikarbonyyli
Kromikarbonyyli eli heksakarbonyylikromi (Cr(CO)6) on metallikarbonyyliyhdisteisiin kuuluva kromin organometalliyhdiste. Ainetta voidaan käyttää orgaanisissa synteeseissä katalyyttinä, kromipinnoituksissa ja muiden kromiyhdisteiden valmistamiseen.
Ominaisuudet
Kromikarbonyyli on huoneenlämpötilassa valkoinen kiinteä aine. Yhdisteellä on kuitenkin suhteellisen korkea höyrynpaine, joten se voi sublimoitua jopa huoneenlämpötilassa. Yhdiste ei helposti reagoi hapen, veden, happojen tai laimeiden emästen kanssa poiketen monista muista metallikarbonyyliyhdisteistä. Kromikarbonyyli on veteen liukenematonta, mutta liukenee orgaanisiin liuottimiin kuten kloroformiin ja tetrakloorimetaaniin.
Kromikarbonyylissä kromi esiintyy hapetusluvulla 0. Yhdiste voidaan pelkistää alkalimetallien, natriumin amalgaaman, kalsiumin, bariumin tai natriumborohydridin avulla yhdisteiksi, joissa kromi esiintyy hapetusluvulla -I tai -II. Kromikarbonyyli muodostaa helposti komplekseja aromaattisten yhdisteiden kanssa. Muodostuva kompleksi on poikkeuksellisesti elektrofiilinen ja reagoi nukleofiilien kanssa.
Valmistus ja käyttö
Kromikarbonyyliä valmistetaan pelkistämällä kromi(III)suoloja kuten kromikloridia hiilimonoksidin läsnä ollessa. Pelkistimenä voidaan käyttää metallista alumiinia ja katalyyttinä alumiinikloridia. Toinen tapa muodostaa yhdistettä on käyttää pelkistimenä fenyylimagnesiumbromidia tai natriumia.
Kromikarbonyyliä käytetään katalyyttinä alkeenien isomerointireaktioissa, polymeroinneissa, dieenien pelkistyksissä vedyttämällä, Fischerin karbeenikompleksien valmistuksessa. Sitä voidaan hyödyntää myös areenitrikarbonyylikromin ja kromi(II)oksidin valmistamisessa. Kromikarbonyyliä voidaan käyttää myös polttoaineiden lisäaineena ja muiden metallien pinnoittamiseen kovalla kromikerroksella.
Vähä Nikjärvi
Vähä Nikjärvi on Kymenlaaksossa, Jaalassa sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 1,0 hehtaaria, se on 100 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 350 metriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Pyhäjärven alue (Kymijoki)ella (14.12), jonka Musta-Ruhmaksen valuma-alueeseen (14.126) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 90,7 metriä mpy.
Poliisitiede
Poliisitiede oli lähinnä Saksassa 1700-luvulla valistusaatteiden myötä syntynyt lääketieteellis-hallinnollinen oppiala ja poliittinen ohjelma, jonka tarkoituksena oli parantaa hygieenisiä oloja, edistää kansanterveyttä, valvoa sukupuolten suhteita, sukupuolitapoja ja suvunjatkamista sekä pitää huolta väestön työkyvystä ja yleisestä elinkelpoisuudesta. Nykytermein poliisitieteessä oli kysymys sosiaali-, terveys- ja talouspolitiikan sekä hallintotieteen yhdistämisestä.
Willem van Aelst
Willem van Aelst (16. toukokuuta 1627 Delft – 22. toukokuuta 1683 Amsterdam) oli Alankomaiden kultakaudella vaikuttanut asetelmamaalari, joka tunnetaan erityisesti riistaa ja metsästysvälineitä kuvaavista maalauksistaan. Teknisesti äärimmäisen taitava van Aelst unohdettiin vuosiksi, mutta hänen maineensa ja arvostuksensa on noussut viime vuosina järjestettyjen retrospektiivinäyttelyjen ansiosta.
Elämä ja ura
thumb|Kukka-asetelma ja kello, 1663, 62,5 × 49 cm, [[Mauritshuis, Haag.]]
Van Aelst oli setänsä, asetelmamaalari Evert van Aelstin (1602–1657) oppilas. Vuonna 1643 hän liittyi Delftin Pyhän Luukkaan taidemaalarien kiltaan. Hän on poikkeus hollantilaisten maalareiden joukossa, sillä hän oleskeli pitkiä aikoja ulkomailla.
Ranska ja Italia
Vuosina 1645–1649 van Aelst työskenteli Ranskassa ja asui Pariisissa taiteilijayhteisössä. 1649–1656 hän asui Italiassa ja toimi Firenzessä Toscanan arkkipiispan Ferdinando II de’ Medicin hovimaalarina. Hän kuului Italiassa nimellä Schildersbent tai Bentvueghels tunnettuun pohjois-eurooppalaisten maalarien yhdistykseen, jossa hän sai lempinimen Vogelverschrikker (suom. linnunpelätti). Palattuaan Alankomaihin hän signeerasi teoksensa lempinimellään tai nimellä Guillermo van Aelst. Kuumaverinen, itsetietoinen ja mitä ilmeisimmin juopotteluun taipuvainen van Aelst joutui lähtemään Italiasta lähes tapettuaan miehen kapakkatappelussa.
Aika Amsterdamissa ja perintö
Hän palasi matkoiltaan ensin Delftiin ja asettui lopulta vuonna 1657 Amsterdamiin, jossa hän meni naimisiin ja perusti perheen. Hän maalasi samanlaisia riista- ja kukka-asetelmia kuin Italiassa ja kohosi pian myös kotimaassaan yläluokan suosikiksi.
Van Aelstin dynaamiset sommitelmat, värienkäyttö, kyky kuvata materiaaleja ja tekninen taituruus saivat paljon jäljittelijöitä. Hänen vaikutuksensa näkyy Elias van den Broeckin (n. 1650–1708), Simon Verelstin (1644–1721) ja Jan van Huysumin (1682–1749) maalauksissa. Van Aelstin ennakkoluulottomuus näkyy myös hänen valinnoissaan oppilaikseen. Naistaiteilijat olivat harvinaisia Alankomaiden kultakaudella. Kukka-asetelmia maalanneet naistaiteilijat Rachel Ruysch (1664–1750) ja Maria van Oosterwijck (1630–1693) olivat molemmat van Aelstin oppilaita.
Tyyli ja teokset
pienoiskuva|Riista-asetelma ja samettilaukku marmoripaadella, n. 1665, 67,3 × 54 cm, Museum of Fine Arts, [[Houston.]] Van Aelst maalasi valokuvamaisen realistisia pöytä-, kukka-, hedelmä- ja riista-asetelmia. Hän oli erittäin taitava kuvaamaan erilaisia pintamateriaaleja kuten lasia, metallia ja kankaita. Van Aelst asiakkaat olivat oman aikansa varakasta eliittiä ja hänen työnsä olivat yhtä ekslusiivisia ja ylellisiä kuin ne esineet, joita maalauksissa kuvattiin.
Van Aelst tunnetaan nykyisin erityisesti riista-asetelmistaan. Noin kolmasosa van Aelstin asetelmista kuvaa riistaa ja metsästysvälineitä aikana, jolloin metsästys oli vain aatelille ja suurmaanomistajille rajattu harrastus. Metsästysaiheiset maalaukset säilyivät asettelultaan samankaltaisina lähes koko hänen uransa ajan, mutta ovat osoituksia tekniikkansa täydellisesti hallitsevasta mestarista.
Ranskan ja Italian ajan vaikutus tyylin kehitykseen
Van Aelstin tyyliin vaikutti hänen aikansa Ranskassa ja Italiassa. Pariisissa vietettyjen vuosien (1645–1649) aikana Van Aelst alkoi maalata aiempaa suurempia ja sommittelultaan monimuotoisempia asetelmia, jotka esittivät usein ylellisyysesineitä. Van Aelstin ajalta Medicien hovimaalarina Italiassa (1649–1656) tunnetaan 14 maalausta, joiden aiheina olivat metsästys, kukat ja erilaiset eksoottiset keräilyesineet. Hänen työhönsä vaikuttivat hänen Italiassa tapaamansa hollantilaiset Matthias Withoos (1627–1703) ja Otto Marseus van Schrieck (1613–1678). Palattuaan Amsterdamiin vuonna 1657 van Aelst mukautti tyylinsä uuteen kilpailutilanteeseen ja alkoi maalata aiempaa rennommalla ja vapaamalla otteella.
Van Aelst asetelmamaalauksen kehittäjänä
Van Aelstin maalausten värienkäytössä näkyy hänen edeltäjänsä Jan Davidsz. de Heemin (1606–1684) vaikutus, mutta van Aelst kehitti asetelmamaalausta omissa töissään uuteen suuntaan. Yhtenäisen ja tasaisen valaistuksen sijasta van Aelst suosi voimakkaita valoja ja varjoja, jotka korostavat ja häivyttävät yksityiskohtia. Hän hylkäsi aiempien asetelmien symmetrisen ja staattisen sommittelun. Esimerkiksi maalauksessa Kukka-asetelma ja kello (1663) näkyy Willem Kalfin (1619–1693) vaikutus, mutta myös van Aelstin oma kyky kehittää perinnettä. Maalauksessa on katsetta ohjaava voimakas diagonaalisommitelma. Van Aelstin dynaamiset sommitelmat saivat pian runsaasti jäljittelijöitä.
Vyöpitkäjalka
Vyöpitkäjalka (Cladorhynchus leucocephalus) on australialainen kahlaajalintu. Sen esiintymisalue käsittää pääasiassa Australian läntisen keskiosan ja Etelä-Australian sisämaat. Lajin holotyypin kuvaili Louis Jean Pierre Vieillot Victoriasta vuonna 1816.
Sininen Saimaa
Sininen Saimaa on suomalainen matkailuaiheinen dokumenttielokuva vuodelta 1954.
New Boyz
250px|thumb|Yhtye vuonna 2009. New Boyz on yhdysvaltalainen hiphop-duo ja Jerkin'-ryhmä. New Boyzin jäsenet ovat Earl Ben J Benjamin ja Dominic Legacy Thomas. He ovat kotoisin Hesperian kaupungista Kaliforniasta. Debyyttialbumi Skinny Jeanz and a Mic julkaistiin syyskuussa 2009.
Ensimmäinen single You're a Jerk sijoittui Billboard Hot 100 -listan top 30:een. Myös toinen single Tie Me Down feat. Ray J sijoittui top 30:een.
Influenssi
thumb|right|300px|[[Elektroskooppi, jonka lehdet ovat saaneet positiivisen sähkövarauksen, kun yläpuolelle on tuotu hankaamalla positiivisesti sähköiseksi tehty lasisauva]] thumb|right|300px|Metallikappaleiden pinnalle lähellä olevan sähkövarauksen vaikutuksesta indusoituvat varaukset. Positiiviset ja negatiiviset varaukset asettuvat metallin pinnalle siten, että metallin sisällä niiden aikaansaama sähkökenttä kumoaa ulkoisen sähkökentän, joka tämän vuoksi on nolla kaikkialla johtavan kappaleen sisällä. Influenssi eli sähköstaattinen induktio on ilmiö, joka esiintyy metalli- tai muissa johdekappaleissa niiden ollessa sähkövarauksellisen kappaleen läheisyydessä. Tällöin johdinelektronit siirtyvät johdekappaleen sisällä niin, että sen toinen pää saa positiivisen, toinen negatiivisen varauksen.
Jos eristetty metallikappale tuodaan lähelle lasisauvaa, joka on hankaamalla saatu positiivisesti sähköiseksi, se vetää puoleensa metallissa olevia johdinelektroneja, joista merkittävä osa näin ollen siirtyy kappaleen siihen päähän, joka on lähempänä lasisauvaa. Metallikappaleen tämä pää saa näin ollen negatiivisen ja toinen pää positiivisen varauksen. Jos metallikappale taas tuodaan lähelle negatiivisesti varattua kappaletta, se työntää metallin johdinelektroneja luotaan, joten ne keskittyvät sen vastakkaiseen päähän. Täten lähempänä varattua kappaletta oleva metallikappaleen osa saa positiivinen, vastakkainen pää negatiivisen varauksen. Jos tällä tavoin käsitelty metallisauva katkaistaan, sen toiseen osaan jää positiivinen, toiseen negatiivinen varaus.
Jos taas metallisauva ei ole eristetty vaan sen toinen pää on kytketty maahan eli maadoitettu, elektroneja siirtyy maasta kappaleeseen tai päinvastoin. Täten metallikappale saa positiivisen tai negatiivisen sähkövarauksen. Influenssin avulla siis voidaan metalleihinkin saada aikaan staattinen sähkövaraus, vaikka niitä ei voida saada hankaamalla sähköisiksi.
Influenssilla on suuri merkitys myös kondensaattoreissa. Jos kondensaattorin toiseen levyyn tuodaan varaus, esimerkiksi kytkemällä se jännitelähteen toiseen napaan ja toinen levy maadoitetaan, tähän levyyn muodostuu yhtä suuri, mutta vastakkaismerkkinen sähkövaraus.
Jüri Lina
Jüri Lina (s. 13. lokakuuta 1949 Tartto ) on virolainen kirjailija ja elokuvaohjaaja, joka erityisesti tunnetaan neuvostomiehityksen aikaisena toisinajattelijana ja salaliittoteoreetikkona. Hän asuu vuodesta 1979 Ruotsissa. 1970-luvulla useita hänen kirjoittamiaan artikkeleita julkaistiin suomalaisissa lehdissä, muun muassa Ultra-lehdessä.
KGB pakotti Linan poistumaan maasta vuonna 1979 uhkaamalla häntä mielisairaalalla, ja hän poistui Helsingin kautta Tukholmaan. kanssa ongelmiin ajautunut Lina on Ruotsissa kirjoittanut salaliittoteorioita sisältävät teokset Under Skorpionens tecken ("Skorpionin merkin alla") ja Världsbyggarnas bedrägeri. Niiden voi luonnehtia käsittelevän vapaamuurariutta, uutta maailmanjärjestystä ja globalismin paljastuksia.
Tammikuussa 2013 Yleisradion MOT-ohjelma käytti Linaa lähteenä vapaamuurareita koskevassa ohjelmassa.
Time (I’Dees -yhtyeen kappale)
"Time" on suomalaisen popyhtye I’Dees'n kappale heidän esikoisalbumilta Sweet Confusion. Kappaleen on säveltäneet Marko Kumpula ja Mikko Kivari sekä sanoittanut Elena Mady.
Marraskuussa 2001 julkaisu single menestyi hyvin. Kappale vietti Suomen singlelistalla 13 viikkoa ja sen parhaaksi sijoitukseksi jäi sija 4. Vuosina 1992–2007 Rumba-lehdessä julkaistulla levymyynnin ja radiosoiton yhdeksi hittilistaksi yhdistäneellä Top 50 Hitit -listalla ”Time” nousi kolmanneksi. Kappale menestyi myös radioissa sillä se nousi parhaimmillaan radiolistan neljänneksi.
Vuonna 2002 kappaleesta julkaistiin Sami Aaltosen ohjaama musiikkivideo.
Kristiina Brask levytti kappaleesta suomenkielisen version vuonna 2009 julkaistulle Kuivilla susta -albumilleen.
Luskalan kartano
Schmidt aateloitiin 1649 nimellä Schmiedefelt. Hän hallitsi kartanoa parikymmentä vuotta kuolemaansa saakka, jolloin kartano siirtyi hänen pojalleen Detlof Schmiedefeltille. Detlof Schmiedefeltin ja hänen vaimonsa Beatan poika Kristian Joakim Schmiedefelt oli kartanon seuraava omistaja ja ensimmäinen, joka asui kartanossa pitempiä aikoja. Mielenterveysongelmista kärsinyt Kristian kuoli 1721 vammoihin, joita hän oli saanut yrittäessään itsemurhaa. Hänen tyttärensä Beata avioitui 1723 Berndt Johan Brunowin kanssa, ja kartano jäi kahtia heidän kahdelle pojalleen Berndt Johanille ja Carl Fredrikille. Kumpikin puolikas vaihtoi omistajaa, ja omistajiksi tulivat aatelittomat talonpojat, vuonna 1775 Joseph Heerman ja 1777 Johan Dahlman. Isojako kartanossa tehtiin 1776.
Kartanolla oli oikeus perustaa torppia, ja sen maille perustettiin 1750-luvun lopussa Sammatin ensimmäinen torppa, jonka nimeksi vakiintui Pokka.
Marronirapu
Marronirapu (Cherax tenuimanus) on etelänrapujen heimoon kuuluva sisävesien äyriäislaji, joka elää kapealla kaistalla Lounais-Australiassa. Ravun maku muistuttaa hummeria, muttei ole yhtä suolainen. Vuonna 1996 rapua kasvatettiin Australiassa noin 30 tonnia, ja sillä oli luksustuotteen luonne.
Enrico Le Donne
Enrico Le Donne (s. 9. lokakuuta 1981 Messina) on italialainen matemaatikko ja professori. Hän on toiminut Jyväskylän yliopistossa matematiikan professorina syyskuusta 2020 alkaen. Aiemmin hän toimi apulaisprofessorina 2017–2020 sekä Suomen Akatemian akatemiatutkijana 2015–2020. Matematiikan tutkijana Le Donne on erikoistunut subRiemanniseen geometriaan.
Nuoruus ja uran alku
Enrico Le Donne syntyi 9. lokakuuta 1981 Messinassa, Sisilian saarella, Italiassa. Ylioppilastutkinnon hän suoritti A. Avogadron tieteellisessä lukiossa (ital. Liceo Scientifico A. Avogadro) Roomassa ja valmistui sieltä heinäkuussa 2000. Lukion jälkeen hän aloitti matematiikan opinnot Pisan yliopistossa (Universita' di Pisa), josta valmistui kandidaatiksi vuonna 2004.
Akateeminen ura
Kandidaatin tutkinnon jälkeen Enrico Le Donne siirtyi täydentämään koulutustaan ulkomaille. Hän suoritti kaksi maisterin tutkintoa (Master of Philosophy & Master of Science) Yalen yliopistossa 2007. Jatko-opintonsa hän suoritti myös Yalessa. Hän väitteli syyskuussa 2009 tohtoriksi matematiikan alalta. Le Donnen väitöskirjan (BiLipschitz homogeneous geodesic structures on manifolds) ohjasi professori Bruce Kleiner.
Heinäkuussa 2012 Le Donne nimitettiin Jyväskylän yliopistoon yliopistonlehtoriksi. Sen ohella hän oli vuonna 2013 vierailevana professorina Kalifornian yliopistossa (UCLA). Syyskuusta 2015 elokuuhun 2020 Le Donne toimi akatemiatutkijana Suomen Akatemian projektissa. Maaliskuussa 2017 hän sai Euroopan tutkimusneuvoston myöntämän 1,25 miljoonan euron ERC Starting-rahoituksen tutkimustyöhönsä. Vuoden 2017 alusta Le Donne oli määräaikainen (tenure track) matematiikan apulaisprofessori Jyväskylän yliopistossa.
Professoriksi
Jyväskylän yliopiston matemaattis-luonnontieteellinen tiedekunta päätti vuonna 2020 kutsua Le Donnen matematiikan professorin tehtävään ja hän aloitti toimessa syyskuun alussa 2020. Nimityksen aikoihin Le Donne työskenteli pääasiassa Fribourgin yliopistossa ja vain osa-aikaisesti Jyväskylässä. Professorina Le Donnen tehtävät liittyvät geometriaan. Hän tutkii ja opettaa metristä geometriaa, ryhmien geometriaa, differentiaaligeometriaa sekä geometrista analyysiä. Geometrinen analyysi tarkoittaa käytännössä samaa kuin matemaattinen analyysi, mutta siinä käytettävät menetelmät ovat geometrisia ja saaduille tuloksille voidaan antaa geometrinen tulkinta. Tutkimustyön lisäksi Le Donnen tehtävänä on kehittää geometrian alan opetusta ja tutkijankoulutusta matematiikan ja tilastotieteen laitoksella.
Le Donne on uransa aikana ohjannut viisi väitöskirjaa.