cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vladimir Tarasenko
Seurajoukkueissa
Tarasenko pelasi Sibir Novosibirskissa ensimmäiset KHL-pelinsä jo kaudella 2008–2009. Hänet rankattiin Euroopan toiseksi parhaaksi kenttäpelaajaksi NHL:n varaustilaisuuteen 2010. Hänet varattiin lopulta numerolla 16, tilaisuuden neljäntenä eurooppalaispelaajana Nino Niederreiterin, Aleksandr Burmistrovin ja Mikael Granlundin jälkeen. Hänet varasi St. Louis Blues.
Pedro Passos Coelho
Pedro Manuel Mamede Passos Coelho  (s. 24. heinäkuuta 1964 Coimbra, Portugali) on portugalilainen liikemies ja poliitikko, joka toimi Portugalin pääministerinä vuosina 2011–2015. Passos Coelho oli Sosiaalidemokraattisen puolueen johtajana 2010–2017.
Vladimir Tarasenko
Seurajoukkueissa
Tarasenko pelasi Sibirissä tammikuulle 2011 saakka. kaudella 2010–2011 hän ehti tehdä pelaamissaan 39 ottelussa 38 pistettä. Sibirin peli ei muuten sujunut hyvin, ja joukkue oli menettänyt käytännössä pudotuspelimahdollisuutensa jo tammikuussa. Joukkue pyrki myymään useita pelaajiaan, ja Tarasenkon perässä oli monta seuraa. Lopulta SKA Pietari hankki hänet vaihdossa Vjatšeslav Soloduhiniin.
Pedro Passos Coelho
Elämä
Pedro Passos Coelho syntyi Coimbrassa Portugalissa lääkäri António Passos Coelhon ja hänen vaimonsa Maria Rodrigues Santos Mameden avioliitosta. Hänen isosiskonsa on Maria Teresa Mamede Passos Coelho.
Vladimir Tarasenko
Seurajoukkueissa
Kesäkuussa 2012 Tarasenko teki kolmen vuoden tulokassopimuksen St. Louis Bluesin kanssa. Tarasenko teki ensimmäisessä NHL -ottelussaan kahdella ensimmäisellä NHL -laukauksellaan kaksi maalia. Kaudella 2014–2015 Tarasenko oli St. Louisin paras pistemies ja sijoittui NHL:n pistepörssissä kymmenenneksi, tehtyää runkosarjassa tehot 37+36=73. Hänet valittiin myös NHL:n tähdistöotteluun. Heinäkuussa 2015 Tarasenko teki kahdeksan vuoden jatkosopimuksen St. Louis Bluesin kanssa. Sopimuksen kokonaisarvo on 60 miljoonaa dollaria eli noin 54 miljoonaa euroa.
Helmikuussa 2023 Blues kauppasi Tarasenkon ja Niko Mikkolan New York Rangersiin vaihdossa ensimmäisen ja neljännen kierroksen varausvuoroihin, Sammy Blaisiin ja Hunter Skinneriin.
Heinäkuussa 2023 Tarasenko teki vapaana agenttina Ottawa Senatorsin kanssa yksivuotisen ja viiden miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.
Pedro Passos Coelho
Elämä
Passos Coelho suoritti vuonna 2001 taloustieteen tutkinnon Universidade Lusíada de Lisboassa.
Poliittinen ura
Oppositiossa ollut Sosiaalidemokraattinen puolue voitti Passos Coelhon johdolla kesäkuussa 2011 pidetyt ennenaikaiset parlamenttivaalit, joihin ajauduttiin opposition kaadettua sosialistihallituksen säästöohjelman, minkä jälkeen Portugali joutui pyytämään EU:lta takuita lainojensa hoitamiseksi. Vaalien jälkeen Passos Coelho nimitettiin pääministeriksi. Virkaanastujaispuheessaan hän kertoi pitävänsä tärkeänä Portugalin julkisen talouden saattamista kiireellisesti kestävälle pohjalle.
Vladimir Tarasenko
Maajoukkue
Tarasenko pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2010 ja 2011. Noista jälkimmäinen turnaus päättyi maailmanmestaruuteen. Tarasenko oli joukkuetoverinsa Jevgeni Kuznetsovin kanssa piste- ja syöttöpörssin toinen Kanadan Brayden Schennin jälkeen.
Pedro Passos Coelho
Poliittinen ura
Passos Coelhon hallitus toteutti budjettivajeen pienentämiseksi suuria säästötoimia, jotka joidenkin arvioiden mukaan pelastivat Portugalin talouden romahdukselta Euroopan velkakriisin aikana. Säästötoimet herättivät kuitenkin myös suurta vastustusta. Vuoden 2015 lopulla Portugalin talous alkoi jälleen hitaasti kasvaa, mutta toisaalta kriisin jäljiltä työttömyysaste oli korkealla ja elintaso alentunut. Lokakuussa 2015 pidetyissä parlamenttivaaleissa Passos Coelhon johtama keskusta-oikeistolainen koalitio saavutti suurimman puolueen aseman, mutta vaalien jälkeen António Costan johtamat sosialistit muodostivat vähemmistöhallituksen muiden vasemmistopuolueiden tuella.
Lokakuussa 2017 järjestettyjen paikallisvaalien jälkeen Passos Coelho erosi Sosiaalidemokraattisen puolueen johtajan paikalta. Paikallisvaalien tulos oli puolueen historian huonoin ja Passos Coelhon mukaan sosiaalidemokraattien tulisi löytää "uusi polku tulevaisuuteen".
Jouko Paakkanen
Jouko Sakari Paakkanen (7. syyskuuta 1928 Lappeenranta − 23. tammikuuta 2004 Helsinki ) oli suomalainen kansantaloustieteilijä ja professori. Hän oli Helsingin kauppakorkeakoulun kansantaloustieteen professori 1964−1991. Hän tutki muun muassa hintateoriaa ja taloudellista kilpailua. Paakkasen ensimmäinen puoliso oli Eila Marjatta o.s. Lönnström (1928–1980) ja toinen puoliso vuodesta 1980 runoilija Aila Meriluoto.
Jeanine Toulouse
thumb|right|250px|Toulouse vuonna 1941. Jeanine L. Salagoïty (o.s. Toulouse, 16. toukokuuta 1923 Lesparre-Médoc, Gironde – 29. joulukuuta 2020) oli ranskalainen pikajuoksija. Hän voitti urallaan kymmenen naisten Ranskan mestaruutta ja kilpaili Lontoon kesäolympialaisissa 1948.
Elämä ja urheilu-ura
Toulouse edusti Ranskaa Lontoon kesäolympialaisissa 1948. Hän karsiutui 80 metrin aitajuoksun välierissä sekä 4 × 100 metrin viestijuoksun alkuerissä.
Toulouse voitti Ranskan mestaruuden 60 metrin juoksussa vuosina 1939, 1946 ja 1949, 100 metrin juoksussa vuosina 1941, 1942, 1945 ja 1949 sekä 200 metrin juoksussa vuosina 1941, 1942 ja 1945. Elokuussa 1948 hän sivusi Léa Caurlan nimissä ollutta 100 metrin juoksun Ranskan ennätystä 12,1 s ja heinäkuussa 1949 hän paransi ennätyksen aikaan 12,0 s. Hän kuului kahdesti myös 4 × 100 metrin viestijuoksun Ranskan ennätyksen juosseeseen joukkueeseen: Lontoon olympialaisissa ennätysaika oli 48,1 s ja kahdeksan päivää myöhemmin Pariisissa 47,6 s. Seuratasolla Toulouse edusti Bordeaux EC:tä.
Toulouse kuoli 97-vuotiaana 29. joulukuuta 2020.
Vladimir Tarasenko
Maajoukkue
Tarasenko voitti myös alle 18-vuotiaiden MM-hopeaa 2009. Hän oli kisojen toiseksi paras pistemies ja maalintekijä. Hänen edellään oli vain Suomen Toni Rajala. Tarasenko valittiin kisojen tähdistökentälliseen.
Venäjän A-maajoukkueessa Tarasenko teki debyyttinsä kevään 2010 LG Hockey Gameseissa, Euro Hockey Tour -tasolla. Hän pelasi MM-kilpailuissa vain 19-vuotiaana vuonna 2011. Tarasenko teki ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa Sergei Zinovjevin ja Konstantin Kornejevin syötöistä pronssiottelussa Tšekkiä vastaan, mutta Venäjä hävisi ottelun kuitenkin 7–4.
Aikuisten arvokisoissa Tarasenko on saavuttanut MM-hopeaa 2015. Hän on edustanut maataan myös MM-kisoissa 2011 ja olympialaisissa 2014.
Muuta
Vladimirin isä on Venäjän maajoukkuepelaajanakin tunnettu Andrei Tarasenko, joka toimii tällä hetkellä Sibir Novosibirskin päävalmentajana.
Vladimir Tarasenko on NHL 17 -videopelin kansikuvapelaaja.
Merja Virolainen
Merja Virolainen (s. 7. toukokuuta 1962 Lapua) on suomalainen kirjailija ja kääntäjä. Hän on käsitellyt tuotannossaan muun muassa naiseutta, seksuaalisuutta ja halua runokokoelmissaan ja lyhytproosateoksessaan. Virolainen on myös kirjoittanut näytelmän Täyttymyskomedia (1993). Hän sai Tanssiva karhu -runopalkinnon 2004 teoksestaan Olen tyttö, ihanaa!. Teos oli myös Runeberg-palkintoehdokas.
Virolainen valmistui vuonna 1986 pukusuunnittelijaksi. Sen jälkeen hän työskenteli visuaalisena suunnittelijana muun muassa sirkuksessa ja nukketeatterissa, kunnes aloitti filosofian ja kirjallisuustieteen opinnot Helsingin yliopistossa vuonna 1988. Hän valmistui filosofian maisteriksi vuonna 1998, pro gradu -työn aiheena oli inspiraation käsite. Virolainen on toiminut Kriittisen korkeakoulun opettajana.
Vuonna 2017 Virolaisella todettiin afasia, joka vaikuttaa puheen ymmärtämiseen ja tuottamiseen.
Yorick
Yorick on numeerinen ohjelmointikieli, jota käytetään esimerkiksi kaavioiden piirtoon. Se on syntaksistaan johtuen nopea, vaikka sitä käytetään ainoastaan tulkin kanssa. Sen syntaksi on tehokas ja tukee muun muassa N-ulotteisia taulukoita. Yorick julkaistiin vuonna 1996.
Hopeanokkatangarat
Hopeanokkatangarat (Ramphocelus) on tangaroiden heimoon kuuluva varpuslintusuku. Hopeanokkatangaroiden sukuun kuuluu BirdLifen mukaan kahdeksan lajia.
Yukiya Arashiro
Yukiya Arashiro (s. 22. syyskuuta 1984 Ishigaki) on japanilainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa japanilaisjoukkueissa Cycle Racing Team Vang 2006, Nippo Corporation - Meitan Honpo co. LTD - Asada 2007 ja Meitan Hompo - GDR 2008. Kausilla 2009–2015 hän kilpaili ranskalaistallissa, aiemmalta nimeltään Bbox Bouygues Télécom, sittemmin Team Europcar. Vuonna 2016 hän edusti Lampre-Meridaa ja vuodesta 2017 alkaen Bahrain-Merida / Bahrain-McLaren / Team Bahrain Victoriousta. Ranskan ympäriajossa 2009 hänestä ja Fumiyuki Beppusta tulivat ensimmäiset japanilaiset, jotka ovat ajaneet Ranskan ympäriajon maaliin.
Saavutuksia
Lähde: Cycling Archives
Samuli Salomaa
Samuli Salomaa (s. 19. kesäkuuta 1994) on tamperelainen salibandynpelaaja. Hän edustaa Salibandyliigassa pelaavaa Tampereen Kooveeta.
Casper (Wyoming)
Casper on kaupunki Yhdysvaltojen Wyomingin osavaltion itäosassa. Kaupunki on perustettu vuonna 1888 ja se kasvoi etenkin lähistön maaöljyn ansiosta. Casperin asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 55 316 ja suuremman metropolialueen 75 450.
Maantiede
thumb|vasen|Casperin keskustaa. Casper sijaitsee keskellä Wyomingin osavaltion itäosaa Casper Mountain-vuoren juurella ja North Platte-joen varrella. Lähistöllä lännessä ovat Kalliovuoriin kuuluvat Laramie Mountains-vuoret ja idässä avautuu tasanko. Casperin korkeus merenpinnasta on 1 570 metriä. Jonkin matkan päässä kaupungista sijaitsevat Grand Tetonin ja Yellowstonen kansallispuistot.
Historia
thumb|vasen|Jälleenrakennettuja Yhdysvaltojen armeijan Fort Casparin rakennuksia. Ennen eurooppalaisten saapumista nykyisen Casperin lähialueella vaikutti useita eri tasankointiaanikansoja, kuten arapahot, siouxit, crow’t, mustajalat, kiowat, cheyennet ja shoshonit. Monet alueen intiaaneista metsästivät alueella liikkuneita biisoneja. Vuodesta 1812 lähtien alueella alkoi liikkua turkistenmetsästäjiä ja niin sanottu Oregon Trail -reitti mantereen läpi muodostui vuonna 1823. Casperista oli muodostunut useiden eri pienempien kulkureittien yhtymäkohta vuoteen 1847 mennessä. Reittejä käyttivät esimerkiksi mormonit heidän muuttaessaan kohti nykyistä Utahin osavaltiota. Reittejä käyttäville perustettiin lauttaliikennettä North Platte-joen yli ja vuonna 1859 paikalle perustettiin kauppa-asema. Siirtolaisten kasvava määrä johti yhteenottoihin paikallisten intiaanien kanssa. Vuonna 1865 yhdessä intiaanien kanssa käydyssä yhteenotossa sai surmansa Yhdysvaltain armeijan luutnantti Caspar Collins. Vuonna 1888 paikalla tyuolloin sijainnut telttakaupunki sai nimen Casper Casparin mukaan, joskin kirjoitusvirheen takia hieman väärässä muodossa. Casper oli tyypillinen villin lännen kaupunki, jonka pääkatua reunustivat saluunat ja joka houkutteli paikalle sekalaisen joukon siirtolaisia ja lainsuojattomia.
Vuonna 1889 lähellä Casperia sijainneelta Salt Creek Fieldin alueelta löydettiin maaöljyä. Löytö veti puoleensa suuren määrän uusia siirtolaisia, jotka pyrkivät rikastumaan luonnonvaroilla. Paikallisilla viranomaisilla oli vaikeuksia hallita tilannetta. Prostituution kitkemiseksi naisia kiellettiin liikkumasta pääkadun saluunojen varrella ja aseiden tulittaminen kaupungin alueella kiellettiin. Talous kuitenkin kukoisti ja paikalliset kaavailivat Casperista osavaltion pääkaupunkia. Öljyn ajama talous ajautui kuitenkin huomattaviin vaikeuksiin 1930-luvun laman myötä. Kaupunki menetti nopeasti lähes puolet asukkaistaan, eikä se toipunut ennen kuin toinen maailmansota kasvatti jälleen öljyn hintaa. Öljyn ja maakaasun hinnan nousu- ja laskusuhdanteet vaikuttivat kaupunkiin samaan tapaan vielä tulevina vuosikymmeninäkin. Suuri isku kaupungille oli sen öljynjalostamon sulkeminen vuonna 1991. Kaupungin taloutta alettiin tämän jälkeen monipuolistamaan panostamalla esimerkiksi turismiin ja palveluihin. Verotusta uudistettiin ja kaupungin historiallisia rakennuksia on kunnostettu. Öljynjalostamonkin toiminta saatiin käynnistymään uudelleen vuonna 1998.
Talous
thumb|[[Sinclair Casper Oil-öljynjalostamo.]] Casper sijaitsee lähellä Kalliovuorten suuria luonnonvarojen esiintymiä, mikä on houkutellut kaupunkiin näitä hyödyntävien yritysten toimintaa. Sinclair Casper Oil-öljynjalostamo viereisessä Evansvillessä tuottaa nykyisin noin 25 000 tynnyriä öljyä päivittäin. Öljynjalostuksen lisäksi kaupungissa tuotetaan tavaraa öljy- ja maakaasukentille. Lähistöllä kaivetaan myös uraania, hiiltä ja bentoniittia. Historiallisesti hyvin merkittävällä karjan ja lampaiden kasvatuksella on edelleen suuri merkitys alueen taloudelle. Kaupungissa on myös terveydenhoitopalveluja ja turismin määrä on kasvanut.
Kotitalouksien keskimääräiset vuosittaiset ansiot Casperissa aikavälillä 2013–2017 olivat 60 470 Yhdysvaltain dollaria ja henkilöä kohden 31 637 dollaria. 10,1 % väestöstä eli köyhyysrajan alapuolella.
Väestö
Casperin asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 55 316 ja vuoden 2017 arvion mukaan 57 814. Suuremman metropolialueen asukasluku oli vuonna 2010 75 450. Kaupungin asukkaista 92,7 % oli taustaltaan valkoisia (latinot pois lukien 85,9 %), 1,7 % afroamerikkalaisia, 1 % intiaaneja, 8,8 % latinoja mistä tahansa rodusta ja 0,7 % aasialaisia. 7,1 % kaupungin asukkaista puhui kotonaan jotakin muuta kieltä kuin englantia ja 3,1 % kaupungin asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Espanjan sisällissodan puuttumattomuussopimus
Espanjan sisällissodan puuttumattomuussopimus oli Ranskan ja Iso-Britannian aloitteesta elokuussa 1936 syntynyt kansainvälinen sopimus, jonka allekirjoittaneet 24 valtiota sitoutuivat olemaan sekaantumatta kuukautta aikaisemmin käynnistyneeseen Espanjan sisällissotaan. Sen allekirjoittivat Sveitsiä lukuun ottamatta kaikki muut Euroopan maat. Täydellisesti epäonnistuneen sopimuksen tarkoituksena oli estää ulkomaalaisten osallistuminen sotaan sekä lopettaa asetoimitukset eri osapuolille. Taustalla oli huoli sodan laajenemisesta eurooppalaiseksi suursodaksi. Ranska ja Iso-Britannia pelkäsivät myös kansallismielisten mahdollisesti voittaessa natsi-Saksan ja Italian rinnalle syntyvää kolmatta fasistista valtiota.
Sopimuksen noudattamista muodostettiin syyskuussa valvomaan puuttumattomuuskomitea, joka lähetti yhteensä 700 upseeria tarkastamaan Espanjaan pyrkiviä rahtilaivoja. Suomesta tehtävään osallistui 39 tarkastajaa. Puuttumattomuussopimuksen allekirjoittajien joukossa olivat myös Saksa, Italia ja Neuvostoliitto, jotka kuitenkin osallistuivat sotaan alusta lähtien sen eri osapuolten aseistajina sekä lähettämällä maahan omia joukkojaan.
Flip Video
thumb|220px|Flip Video on helppokäyttöinen taskuvideokamera, joka käyttää flash-muistia.
Flip Video on yhdysvaltalaisen Cisco Systemsin omistama tavaramerkki ja taskukokoinen digitaalivideokamera, jonka malleja ovat Flip Ultra, Flip Mino, UltraHD ja MInoHD. Flip Videon toi markkinoille Pure Digital Technologies vuonna 2007, ja Cisco osti yhtiön maaliskuussa 2009.
Flip Video oli ensimmäinen huokea flash-muistiin perustuva videokamera, joka sai uuden lajityypin luojana pian seuraajia ja jäljittelijöitä. Kodak, Creative , JVC ja Sony ovat sittemmin esitelleet omat versionsa.
Alkuperäinen Flip-kamera tallensi VGA-tasoista kuvaa (640 x 480 pikseliä), mutta uudemmat HD-mallit kykenevät tarkempaan toistoon (1280 x 720). Flip MinoHD -kamerassa on kahdeksan gigatavun sisäinen muisti, joka riittää tallentamaan kaksi tuntia liikkuvaa kuvaa ja ääntä 30 ruutua sekunnissa 720p-tarkkuudella.
Kaikki Flip-kamerat ovat USB-liitäntäisiä ja hyvin riisuttuja ominaisuuksiltaan. Yksinkertaisuudessaan Flip-kameraa on verrattu Kodakin filmipokkareihin. Optiikka on polttoväliltään kiinteä, eikä digitaalisen zoomin lisäksi ole varsinaista rajausmahdollisuutta. Flip-kameroiden mukana toimitettava ohjelmisto, Flipshare, sisältää toiminnallisuuden, jolla kuvattua materiaalia voi siirtää YouTube-videopalveluun. Flipshare toimii Windows- ja Mac OS X -käyttöjärjestelmissä.
Joe Ingles
Joe Ingles (s. 2. lokakuuta 1987 Happy Valley) on australialainen koripalloilija.
Ura
Ingles aloitti pääsarjakoripallon vuonna 2006 South Dragonsissa. Kaudella 2006–2007 hänet valittiin liigan vuoden tulokkaaksi. Vuonna 2009 Ingles johdatti Dragonsin maansa mestaruuteen. Vuonna 2009 Golden State Warriors valitsi Inglesin NBA:n kesäliiga-joukkueeseensa. Ingles ei kuitenkaan siirtynyt NBA:han vaan liittyi espanjalaisen CB Granadan joukkueeseen. Marraskuussa 2010 Ingles siirtyi FC Barcelonaan kolmivuotisella sopimuksella. Kauden 2013–2014 hän pelasi Israelissa Tel Aviv Maccabin joukkueessa. Kesällä 2014 NBA-seura Los Angeles Clippers hankki Inglesin mutta NBA:ssa hän pääsi pelaamaan vasta siirryttyään syksyllä 2014 Utah Jazziin, jossa hän pelaa edelleen kaudella 2018–2019.
Integraatiokompetenssikeskus
Integraatiokompetenssikeskus on organisaatiossa toimiva jaettu palvelu, joka tuottaa keskitetysti organisaation - yrityksen tai yhteisön - järjestelmäintegraation. Integraatiokompetenssikeskus voidaan valjastaa pelkästään sisäisten järjestelmien välisisiin dataintegraation tarpeisiin tai sen tehtävänä voi olla monimutkainen yritysten välisien liiketoimintaprosessien yhteensaattaminen. Integraatiokompetenssikeskustoimintaa on hyvin erilaista riippuen organisaation koosta ja tarpeista. Integraatiokompetenssikeskukseen viitataan usein sen englanninkielisellä lyhenteellä ICC, joka tulee sanoista Integration Competency Center.
Tehtävät
Tehtävälaajuudeltaan kompetenssikeskukset poikkeavat toisistaan huomattavasti organisaation koosta ja vaihtelevista tarpeista johtuen. Alla oleva lista kuvaa integraatiokompetenssikeskuksen tyypillisimmät tehtävät. Integraatiokompetenssikeskus voi olla valjastettu vain osaan näistä.
Integraatiokompetenssikeskuksen tehtävät ovat seuraavat:
Polylepisorneero
Polylepisorneero (Cinclodes aricomae) on äärimmäisen uhanalainen lintu, joka elää Andeilla Perun kaakkoisosissa ja Boliviassa. Lajia pidettiin ennen lampiorneeron alalajina.
Polylepisorneerot elävät vuoriston metsissä ja pusikkoisilla alueilla, joilla kasvaa Polylepis-suvun kasveja. Ne käyttävät ravinnokseen selkärangattomia eläimiä. .
Polylepisorneerokannan kooksi arvellaan noin 50–250 yksilöä. Lajiin kohdistuva suurin uhka ovat huolimattomasta tulenkäytöstä johtuvat metsäpalot. Pienempiä uhkia ovat metsän hakkuut, hiilikaivokset ja maanviljelystapojen muutoksista aiheutuva eroosio ja metsien häviäminen.
Kuulareaktori
Kuulareaktori on neljännen sukupolven ydinreaktori, jolla tuotetaan ydinreaktiolla sähköä ja lämpöä. Siinä käytetään polttoaineena uraania sisältäviä kuulia. Hyötynä on muun muassa, ettei reaktorin polttoaineesta pystytä helposti valmistamaan materiaalia ydinaseisiin. Ensimmäistä toimivaa reaktoria suunnitellaan Etelä-Afrikkaan.
Yksi kokeellinen kuulareaktori oli AVR-reaktori, se oli käytössä vuodesta 1966 vuoteen 1988.
Aulis Väisänen
Aulis Kyösti Kullervo Väisänen (17. marraskuuta 1942 Sotkamo – 27. elokuuta 2021 Helsinki) ) oli suomalainen pesäpalloilija.
Aulis Väisänen voitti vuonna 1963 Suomen mestaruuden Sotkamon Jymyn joukkueessa ja samana vuonna Pesäpallon Maakunta Cupin Kainuun väreissä. Toinen Suomen mestaruus tuli kymmenen vuotta myöhemmin (1973) Helsingin Puna-Mustissa. Vuosina 1960 ja 1961 Väisänen osallistui nuorten Itä–Länsi-otteluun ja hän saavutti yhdeksän miesten ja neljä nuorten piirinmestaruutta.
Pelinjohtajana Väisänen voitti Sotkamon Jymyssä SM-kultaa kaudella 1990 ja hopeaa kaudella 1991.
Hiihdossa Väisänen voitti kerran Kainuun oppikoulujen mestaruuden ja koripalloa hän pelasi maakuntasarjassa.
Zundert
Zundert on kunta Pohjois-Brabantin provinssissa, Alankomaissa. Kaupungin asukasluku oli 21 488 vuoden 2015 lopussa.
Pasi Vuorinen
Pasi Yrjö Ilmari Vuorinen (s. 10. huhtikuuta 1935 Jaakkima) on entinen suomalainen pesäpalloilija.
Pasi Vuorinen on voittanut SM-kultaa Sotkamon Jymyn joukkueessa 1963, jolta vuodelta hänellä on myös Pesäpallon Maakunta Cupin voitto Kainuun piirin joukkueessa. Lisäksi Vuorinen on saavuttanut SM-hopeaa 1955 ja pronssia 1959 Kouvolan Pallonlyöjissä pelatessaan. Itä-Länsi -otteluun Vuorinen on valittu kolmesti, samoin Liitto-Lehdistö -otteluun. Piirinmestaruuksia on kaikkiaan kahdeksan Kainuun ja Kymenlaakson piireistä, lisäksi löytyy kolme SAUL:n mestaruutta.
Vuorinen on pelannut myös jääpallossa kolme kautta mestaruussarjassa (Kouvolan Urheilijain Palloilijat) ja on A-luokan keilaaja ja Kainuun piirin moninkertainen tennismestari.
Zundert
Vincent van Gogh syntyi Zundertissa.
Aiheesta muualla
thumb|left|250px|Kartta Zundertin kunnasta. Rajat esittävät osoitteiden ja rakennusten perusrekisterin mukaisia asuinpaikkoja (Basisregistratie Adressen en Gebouwen (BAG) woonplatsen).
Sten Stockmann
Karl Henrik Sten Stockmann (14. marraskuuta 1902 Helsinki – 5. toukokuuta 1975 Helsinki) oli suomalainen kauppaneuvos ja Oy Stockmann Ab:n hallituksen puheenjohtaja vuosina 1958–1970.
Sten Stockmann oli kauppaneuvos Karl Stockmannin poika ja Stockmannin tavaratalon perustaneen G. F. Stockmannin pojanpoika. Hän kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1920 ja opiskeli muutaman vuoden lakitiedettä Helsingin yliopistossa, mutta ei suorittanut tutkintoa. Hän tuli perheyritykseen vuonna 1926 tarkastusosaston päälliköksi. Stockmann oli vuosina 1941–1944 yhtiön apulaisjohtaja ja 1944–1958 raha-asiain johtaja, minkä jälkeen hän siirtyi päätoimiseksi hallituksen puheenjohtajaksi. Hän jatkoi hallituksen puheenjohtajana vuoteen 1970 ja jäsenenä vuoteen 1973. Tuona aikana yhtiö muun muassa perusti uudet tavaratalot Tampereelle ja Pietarsaareen. Stockmann sai kauppaneuvoksen arvonimen vuonna 1962.
Stockmann kuului vuosina 1957–1970 vakuutusyhtiö Fennian, vuosina 1958–1970 henkivakuutusyhtiö Patrian ja vuosina 1963–1970 Helsingin Osakepankin hallintoneuvostoon.
Stockmann harrasti hyönteisiä, hänen hyönteiskokoelmansa oli aikanaan Suomen suurin yksityinen kokoelma. Hän oli Societas pro Fauna et Flora Fennican rahastonhoitaja vuodesta 1939 ja Helsingin Hyönteistieteellisen Yhdistyksen johtokunnan jäsen. Hänet vihittiin tieteellisistä ansioistaan Helsingin yliopiston kunniatohtoriksi vuonna 1964.
Tor Stolpe
Tor Björn Stolpe (25. huhtikuuta 1927 Hämeenlinna – 10. joulukuuta 2011 ) oli suomalainen yritysjohtaja.
Stolpe valmistui filosofian maisteriksi 1954. Hänelle myönnettiin vuorineuvoksen arvonimi 1981. Hän oli Oy Wärtsilä Ab:n toimitusjohtaja 1978–1989.
Stolpe työskenteli 1954–1957 geologina Oy Vuoksenniska Ab:ssa ja 1959–1965 johtajana Jussarön kaivoksessa. Vuodesta 1968 hän työskenteli Oy Kymmene Ab:ssa ja toimi 1970–1976 yrityksen metalliteollisuuden johtajana. Hän siirtyi 1976 Wärtsilään teollisuusryhmä 1:n johtajaksi.
Stolpen vanhemmat olivat metsäneuvos, upseeri Nils Stolpe ja Greta Lisa Mether-Borgström.
Martti J. Korhonen
Martti Juhani Korhonen (s. 29. toukokuuta 1935) on entinen sotkamolainen pesäpalloilija
Martti Korhonen on voittanut Suomen mestaruuden ja Pesäpallon Maakunta Cupin 1963 ja ollut Maakunta Cupin loppuottelussa lisäksi 1964. Kainuun piirinmestaruuksia on kaikkiaan parikymmentä poikien ja miesten sarjoissa.
Djurgårdsbron
thumb|300px|Djurgårdenin silta illan kajossa Djurgårdsbron (Djurgårdenin silta) on Tukholman keskustassa sijaitseva silta, joka yhdistää Djurgårdenin saaren mantereeseen Östermalmin kaupunginosan kohdalla. Silta toimii Narvavägenin eteläisenä jatkeena ja alkaa Strandvägeniltä.
Bigwig
Bigwig on web-sovelluksien tekoon tarkoitettu ohjelmointikieli, joka toimii Apache-moduulina. Se on julkaistu vain Linux- ja Sun Solaris-käyttöjärjestelmille. Bigwig on kehitetty "BRICS"-nimisessä tutkimuskeskuksessa Århusin yliopistossa Tanskassa.
Djurgårdsbron
Saaren ajoneuvoliikennettä rajoitetaan kesäaikaan sulkemalla silta moottoriajoneuvoilta busseja, takseja ja saaren asukkaita lukuun ottamatta. Vuonna 2018 siltaa on suljettu viikonloppuisin ja tiistai-iltaisin, jolloin saarelta kuvataan Allsång på Skansen -tv-ohjelma.
Lähteet
59.33111°N, 18.09389°W
Alankomaat talviolympialaisissa 2014
Alankomaat osallistui Sotšin talviolympialaisiin 2014.
Sotšissa Alankomaita edusti 41 urheilijaa neljässä eri urheilumuodossa. Pikaluistelija Jorien ter Mors toimi Alankomaiden joukkueen lipunkantajana olympialaisten avajaisseremoniassa.
Alankomaat saavutti Sotšissa yhteensä 24 mitalia, joista 23 tuli pikaluistelusta ja yksi kaukalopikaluistelusta. Pikaluistelussa jaossa olleista 30 henkilökohtaisesta mitalista alankomaalaiset saivat 21. Maa saavutti neloisvoiton naisten 1 500 metrillä ja kolmoisvoitot miesten 500 metrillä, 5 000 metrillä ja 10 000 metrillä. Lopullisessa mitalitilastossa Alankomaat oli sijalla 5.
Mitalistit
Pikaluistelijat pääsivät jokaisille palkintokorokkeille miesten 500 metrin, miesten 5 000 metrin, miesten 10 000 metrin ja naisten 1 500 metrin kilpailuissa. Alankomaista tuli ensimmäinen valtio päästyään jokaiselle palkintokorokkeille talviolympialaisissa.
Naisten 1 500 metrin pikaluistelussa, Alankomaiden urheilijat sijoituivat sijoille 1, 2, 3 ja 4; ensimmäisenä tuloksena pikaluistelun historiassa urheilijoiden ollessa samasta valtiosta.
30px|Ratakelkkailu Rattikelkkailu
thumb|right|Kahden miehen kelkka, Alankomaat
Edward Wallenius
Edward Wallenius (1869 Orivesi – 1943 Aleppo, Syyria) oli Suomen kenkäteollisuuden uranuurtajia. Hän perusti Suomen ensimmäisen koneellisen kenkätehtaan Juupajoen Korkeakoskelle vuonna 1897.
Wallenius kävi kansa- ja yläkoulun Tampereella 1876–1881 ja meni 1885 nahkurin oppiin H. Koskisen nahkurinverstaaseen. Hän suoritti kisällintutkinnon oltuaan siellä neljä vuotta. Wallenius lähti tämän jälkeen harjoittelemaan ulkomaille saksalaisiin ja ruotsalaisiin nahkatehtaisiin. Palattuaan Suomeen hän perusti vuonna 1894 nahkatehtaan Juupajoen Korkeakoskelle. Korkeakoskella oli saatavissa vesivoimaa ja se sijaitsi myös Pohjanmaan radan vierellä.
Vuoden 1899 alusta tehtaasta muodostettiin osakeyhtiö nimeltä Finska Sko- och Läderfabriks Aktiebolag – Suomen Kenkä- ja Nahkatehdas Osakeyhtiö. Wallenius otti nahkatehtaassaan sähkön käyttöön 1895 ja uudessa kenkätehtaassa koneet toimivat sähkövoimalla. Korkeakosken tehdasta kutsuttiin myöhemmin ”Suutareiden yliopistoksi”, sillä suuri osa 1900-luvun alun kenkätehtailijoista ja alan mestareista oli jossakin vaiheessa työssä tehtaalla.
Wallenius pyrki hankkimaan uuden yhtiön osake-enemmistön haltuunsa, mutta hän joutui pääoman puutteen takia luopumaan Korkeakosken tehtaistaan 1900-luvun alkuvuosina. Suomen Kenkä- ja Nahkatehdas Osakeyhtiö jatkoi toimintaansa Walleniuksen lähdön jälkeen vuoteen 1926, jolloin tehtaat siirtyivät Emil Aaltosen haltuun. Korkeakosken kenkätehdas jatkoi toimintaansa Aaltos-yhtymän osana aina vuoteen 1983 saakka, jolloin kenkien valmistus päättyi siellä.
Luovuttuaan tehtaistaan Wallenius siirtyi Venäjälle, jossa hänellä oli aluksi nahka- ja kenkätehdas Vladivostokin lähellä ja myöhemmin nahkatehdas Novosibirskissä. Venäjän vallankumouksen jälkeen Wallenius siirtyi Kiinaan ja harjoitti siellä erilaista liiketoimintaa vuoteen 1932 saakka. Viimeisinä elinvuosinaan Wallenius harjoitti lakritsiuutteen valmistusta Syyriassa. Hän kuoli Aleppossa Syyriassa 1943 ja hänet on haudattu Aleppon kristitylle hautausmaalle.
Etuosto
Etuosto on kolmannen osapuolen sopimuksenvarainen oikeus lunastaa kohde, josta kauppa on tehty siten, että kohteen saa etuosto-oikeuden haltija eikä ostaja. Suomessa Suomen kunnilla on lainmukainen oikeus etuostaa kiinteistö, minkä vuoksi kaupanvahvistajan on ilmoitettava kiinteistön omistusoikeuden muutoksesta seitsemän vuorokauden kuluessa, jolloin kunta saa tiedon mahdollista etuosto-oikeuttaan varten.
Tunnettuja Suomessa etuosto-oikeudella lunastettuja kohteita on Yrjö Sirolan Säätiön Vanajanlinna, jonka Hämeenlinnan kaupunki osti sen tultua järjestöjen talousvaikeuksien myötä myyntiin.
Jääpallon Suomensarja 1957
Jääpallon Suomensarja pelattiin kaudella 1957-58 nelilohkoisena. Lohkovoittajat selviytyivät karsimaan kahdesta paikasta seuraavan kauden jääpallon mestaruussarjaan. Neljäs lohko pelattiin taloudellisista syistä kahdessa ryhmässä.
Lohko 4
Ryhmä A Ryhmä B Lohkon loppuottelut: SePS - Tarmo 2-1, Tarmo - SePS 4-2. Tarmo karsintaan maalein 5-4.
SM-sarjakarsinta
Tarmo ja MP nousivat SM-sarjaan.
Ihmisoikeudet alueittain ja maittain
Luettelo ihmisoikeuksiin liittyvistä aiheista alueittain ja maittain.
Power Rangers Mystic Forcen viholliset
Power Rangers Mystic Forcen viholliset olivat kuvitteellisia taikuutta hyödyntäneitä olentoja televisiosarjassa Power Rangers Mystic Force, jotka asuivat maanalaisessa tukikohdassaan. Ne pyrkivät alun perin valloittamaan taikamaailman, mutta myöhemmin niillä oli tarkoituksena valloittaa myös ihmisten asuttama maailma. Suuri velho Leanbow oli kuitenkin itsensä uhraamalla onnistunut sinetöimään ne loitsulla alamaailmaan ikuisiksi ajoiksi. Vuosia myöhemmin sinetti kuitenkin murtui, jonka jälkeen olennot pyrkivät jatkamaan siitä mihin ennen vangitsemistaan olivat jääneet.
Octomus
Alamaailman ylin Mestari (Octomus) on Mystic Forcen päävihollinen ja pahojen voimien todellinen johtaja. Hänen kätyrinsä kunnioittivat häntä niin suuresti, että he eivät kutsuneet häntä hänen oikealla nimellä. Octomus puhui kätyreilleen alamaailman keskellä sijainneesta valkoisesta lammikosta, joka muuttui hänen läsnä ollessaan punaiseksi. Hänen oikea ulkomuotonsa oli cthulhumainen demoni, jolla oli pääkallon naama ja useita lonkeroita, joista jokaisen päässä oli aina lohikäärmeen pää. Yleensä Octomusista nähtiin vain sen oikea silmä. Hänen toinen silmänsä oli Koraggin kilvessä ja yksi Octomusin hammas oli aluksi Morticonin ja myöhemmin Koraggin miekkana.
Leanbow oli suuren taistelun lopussa onnistunut vangitsemaan Octomuksen onkaloonsa juuri, kun pahuuden voimat olivat siirtämässä hyökkäystään ihmisten maailmaan. Octomus oli sen jälkeen muuttanut Leanbow'n uskolliseksi kätyrikseen susiritari Koraggiksi. Hän oli myös vetänyt Catastroksen alamaailmaan. Pahuuden voimien herättyä heidän tehtävänsä oli vapauttaa Octomus hänen onkalostaan.
Mestari joutui usein puuttumaan alaistensa välisiin riitoihin. Kerran Koraggia syytettiin petturuudesta ja väitettiin ettei hän työskentelisi pahuuden voimien hyväksi. Octomus kuitenkin totesi Koraggin syyttömäksi. Hän myös loi Imperiouksen Calindorin muumioituneista jäänteistä.
Myöhemmin, kun Imperiouksen vallankaappausyritykset olivat epäonnistuneet hän yritti päästä Octomuksen suosioon. Imperious ehdotti, että rangereiden legendavoimat voisivat vapauttaa Mestarin onkalostaan. Rangerit saatiinkin vangiksi ja kuljetettiin alamaailmaan, jonne Udonna kuitenkin saapui auttamaan heitä. Octomus olisi tuhonnut Udonnan ellei Koragg olisi pysäyttänyt häntä viime sekunnilla. Sen jälkeen Koraggin muisti palasi ja hän muuttui takaisin Leanbow'ksi. Vähän myöhemmin Mestari pääsi osittain tunkeutumaan ihmisten maailmaan, mutta Leanbow uhrasi itsensä ja tuhosi sekä itsensä, että Mestarin. Kymmenen Terroria olivat kuitenkin vakuuttuneita siitä, että pimeyden sääntöjä noudattamalla he pystyisivät tuomaan Mestarin vielä takaisin.
Myöhemmin selvisi, että joku sabotoi Terrorien yrityksiä. Sculpin sai selville Leanbow'n, joka oli yhä vankina Koraggin ruumiissa, jotenkin pystyvän estämään Mestarin herättämisen henkiin. Sculpin selvitti Leanbow'n sijainnin alamaailmassa, jonka jälkeen hän vei Mestarin hengen Koraggilta ja antoi sen Gekkorille turvaan. Mestari valitsi syntyvänsä uudestaan Matoombon ruumiin kautta ja kehittyi oikeaan muotoonsa repimällä Matoombon ruumiin auki. Mestari muistutti nyt luurankomaista saatanaa. Hänellä oli pääkallomainen punainen naama, musta naamio peittämässä hänen aivojaan ja useita lonkeroita.
Mestari aloitti suunnitelmansa ensimmäisen vaiheen, kun hän riivasi Nickin ja teki hänestä uuden Koraggin. Nick oli Koraggina Leanbow'n versiota paljon sadistisempi ja ilkeämpi. Nick tuhosi metsän asukkaiden kylän ja Rootcoren ennen kuin hänet saatiin takaisin järkiinsä. Sillä aikaa kun rangerit olivat hämillään Nickin käyttäytymisestä, Mestari meni taikamaailmaan ja näytti tuhonneen kaiken hyvän taikuuden keisarinnan Mystic Motherin. Kun Leanbow ja Daggeron saapuivat myöhemmin haastamaan hänet, Mestari imi heidän ritarivoimat itseensä ja tappoi heidät. Sen jälkeen Mestari meni Briarwoodiin ja hyökkäsi rangereiden kimppuun. Hän aiheutti rangereille näyn tuhoutuneesta maailmasta. Sen jälkeen Mestari tuhosi Manticore Megazordin, imi osan rangereiden taikavoimista itseensä ja sai heidät pakenemaan.
Mestarin voitto näytti varmalta. Nick onnistui haavoittamaan häntä, jonka johdosta rangerit pääsivät takaisin oikeaan maailmaan. Heidän taikavoimansa olivat kuitenkin mennyttä. Mestari yllättyi, kun Itassis ja Necrolai olivat hylänneet hänet ja Necrolai herätti Daggeronin ja Leanbow'n henkiin. Myös Mystic Mother oli yhä elossa. Briarwoodin ja metsän asukkaat yhdistivät voimansa vastustaakseen Mestaria. Mystic Force Rangerit saivat väkijoukon uskon avulla voimansa takaisin ja ylikuormittivat Mestarin, joka imi rangereista voimia. Lopulta Mestari ei enää kestänyt ja räjähti silkasta energian määrästä.
Äänenä toimi John Leigh.
Morticon
Morticon oli pahojen voimien armeijaa johtanut kenraali. Morticon muistutti kyborgia, sillä toinen puoli hänen päästään oli täysin mekaaninen. Morticon muistutti hieman siniseksi värjättyä tohtori Victor Frankensteinin hirviötä. Morticonin täytyi katsella maailmaa alamaailmasta käsin mystisen portaalin kautta ja hän käytti miekkanaan yhtä Mestarin hampaista. Morticonilla oli suunnattomat voimat ja hän jaksoi vaivatta nostaa Mystisen Lohikäärmeen ilmaan (Mystisen Feeniksin ratsastaessa sillä) ja jaksoi vielä heittääkin sen kauas. Morticon piti itseään kaikkein voimakkaimpana soturina voimiensa ja miekkailutaitojensa perusteella.
Morticon ei aluksi pystynyt poistumaan alamaailmasta, koska Koraggin taika ei ollut tarpeeksi vahva vapauttamaan häntä. Kerran hän kuitenkin pääsi hetkeksi suurikokoisena maan pinnalle, kun Koragg onnistui varastamaan Mystisiltä Titaaneilta niiden kyvyn yhdistyä Titan Megazordiksi ja käytti sitten varastamaansa voimaa Morticoniin. Vierailusta tuli kuitenkin lyhyt, kun Nick onnistui käyttämään vastaloitsua. Morticonilla oli usein vaikeuksia hillitä itseään. Hän osoitti sen hyökkäämällä välillä Koraggia vastaan, kun halusi pois alamaailmasta. Hän myös tuhosi kerran Styxoidin miekallaan ja käyttäytyi välillä hyökkäävästi Necrolaita kohtaan. Morticon ei koskaan tullut toimeen Koraggin kanssa ja välillä he jopa taistelivat vastakkain.
Myöhemmin Morticon pääsi taistelemaan jälleen Power Rangereita vastaan. Hän saapui taas valmiiksi suurikokoisena ja voitti Titan Megazordin helposti. Myöhemmin hän taisteli miekkansa avulla Mystistä Lohikäärmettä vastaan samalla kun Nick oli pelastamassa Clarea. Rangerit kuitenkin tuhosivat Morticonin vähän sen jälkeen, kun Titan Megazord ja Udonna yhdistivät voimansa. Morticonista jäi jäljelle vain hänen miekkansa, jonka Koragg löysi ja otti omaan käyttöönsä.
Äänenä toimi Andrew Robertt.
Necrolai
Necrolai oli alamaailman pimeyden kätyri ja vampyyrien kuningatar, jota Koragg tai Morticon ei kunnioittanut. Necrolai osasi lentää ja hän tutkikin usein alueita Morticonille. Necrolai esitteli usein myös hirviöitä ja kehitti suunnitelmia. Hän oli vaikuttava taistelija, joka taisteli ajoittain rangereita vastaan. Vampyyrien kuningattarena valkosipuli tai auringonvalo ei vaikuttanut häneen. Necrolai tuhoutui kerran Dawn Crystalin voimasta, mutta hän palasi vähän myöhemmin henkiin. Vaikka hän aluksi väitti olleensa kuolematon, hän vaikutti pelänneen Morticonia ja jossain määrin myös Koraggia eikä puhunut heille usein. Necrolai vaikutti myös pelokkaalta, kun Morticon oli hyökkäävä häntä kohtaan hänen epäonnistuttua usein taisteluissa rangereita vastaan. Kun Morticon oli tuhoutunut, Necrolai hankki sinetöidystä luolasta Calindorin muumion ja kuljetti sen alamaailmaan, josta muodostui Imperious.
Necrolai oli kunnianhimoinen, sydämetön ja itsekeskeinen. Hän teki kaiken vain parantaakseen omaa asemaansa, sillä hän halusi parantaa asemaansa valtapelissä. Necrolai oli myös kyvykäs taistelija, joka pärjäsi ajoittain kaikkia Mystic Rangereita vastaan yksinkin jopa ilman taikuutta. Kuten Scorpina ennen häntä, Necrolai otti vain harvoin iskuja taisteluiden aikana.
Necrolai oli myös Leeleen äiti. Leeleen isä mainittiin vain harvoin ja Necrolai väitti muuttaneensa hänet madoksi. Necrolai ei näyttänyt välittäneen tyttärestään. Hän ei edes yrittänyt auttaa Leeleetä, kun Imperious muutti hänet hyönteiseksi. Necrolai itsekin muutti myöhemmin Leeleen hyönteiseksi, kun hän testasi violetin Mystic Morpherin voimia. Morticonin tuhouduttua Necrolailla oli pieni paniikkikohtaus hänen menetettyä johtajansa. Hän ilmoitti mestari Octomukselle ettei luottanut Koraggiin. Imperiouksen saavuttua Necrolai yrittikin mielistellä häntä omaksi edukseen.
Necrolai menetti myöhemmin Koraggilta saamansa taikuuden, joka oli ollut hänellä violetin Mystic Morpherin muodossa. Koragg halusi sen takaisin, koska hän halusi haastaa rangereiden saamat uudet legendavoimat. Selitettyään tilanteen Mestarille, Koragg sai virallisesti taikuutensa takaisin ja Necrolai joutui pärjäämään taas ilman.
Myöhemmin, kun Imperious oli heikentänyt Leanbow'ta, joka oli vapauttanut rangerit alamaailmasta, Necrolai sai vietyä Leanbow'n takaisin Mestarin eteen, jossa hänet muutettiin jälleen Koraggiksi.
Alamaailman tukikohdan ja Imperiouksen tuhouduttua Necrolai näytti olleen epävarma tulevaisuudestaan. Hän kuitenkin löysi ennustusten kirjan, jota seuraamalla hän hylkäsi tyttärensä, löysi kymmenen Terroria ja suostutteli heidät hyökkäämään ihmisten maailmaan. Sen jälkeen hän vieraili usein Gekkorin kanssa ihmisten maailmassa.
Myöhemmin Necrolai kiinnitti Leanbow'hun suomun, jonka hän oli saanut Sculpinilta. Suomun avulla kymmenen Terroria selvittivät Leanbow'n sijainnin ja onnistuivat viemään Mestarin olemuksen häneltä. Necrolailla vaikutti olleen alemmuuskompleksi kymmenen Terrorin suhteen ja hän näytti myös vähän pelänneen heitä. Hän kuitenkin uskoi, että heidän käskyjään noudattamalla hän pystyisi säästämään itsensä.
Vaikka Necrolai tavallisesti suhtautui välinpitämättömästi Leeleetä kohtaan, hän osasi olla myös äidillinen. Kun Itassis määrättiin tuhoamaan kaikki ihmiset Mestarin nimissä, Necrolai anoi hänen säästävän Leeleen. Itassis oli valmis suostumaan, mutta Sculpin vaati myös Leeleen kuolemaa muiden ihmisten joukossa, koska hän oli valinnut heidät alamaailman sijasta. Se sai Necrolain lopulta pettämään Mestarin ja hän pelasti Itassiksen tuholta ja herätti myös Leanbow'n, Daggeronin ja Jenjin takaisin henkiin. Hänen tekonsa johdosta Necrolai muuttui ihmiseksi. Viimeisen taistelun jälkeen hän otti itselleen nimeksi Nikki ja alkoi tapailla Tobyä.
Äänenä toimi Donogh Rees.
Susiritari Koragg
Koragg toimi Mestarin oikeana kätenä, koska Morticonia ja Imperiousta pidettiin liian epäluotettavina.
Imperious/Calindor
Imperious kutsui itseään alamaailman pimeyden velhoksi, joka pyrki taikuutta käyttämällä toteuttamaan omia itsekkäitä päämääriään. Hän oli ollut aiemmin yksi mystisten velhojen ystävistä nimeltä Calindor, joka oli myös osallistunut Suureen taisteluun. Saatuaan tarpeekseen Leanbow'n määräilystä ja oltuaan pimeän taikuuden korruptoima hän oli pettänyt ystävänsä ja yrittänyt viedä Bowen-vauvan alamaailmaan. Hän taisteli vauvasta Daggeronia vastaan. Taistelun aikana he molemmat joutuivat kirotuiksi ja sinetöidyiksi luolaan. Yhdeksäntoista vuotta myöhemmin, kun Morticon oli tuhoutunut, Necrolai huijasi rangerit rikkomaan luolan sinetin ja vapauttamaan muumioituneen Calindorin. Mestari Octomus herätti hänet henkiin muumiota muistuttaneena Imperiouksena ja hän toimi sen jälkeen uutena alamaailman johtajana. Imperious osoittikin heti pitäneensä uudesta roolistaan. Hän myös ärsyyntyi helposti Leeleen valituksista ja muutti hänet hetkeksi hyönteiseksi. Imperious osasi kutsua ja vapauttaa hirviöitä ja poistua myös itse alamaailmasta, joten hän ei keskittynyt niinkään pakenemaan alamaailmasta kuten Morticon aiemmin. Hän hyökkäsi enemmänkin suoraan Briarwoodin asukkaita vastaan.
Vähän herätyksensä jälkeen Imperious muuttui hetkeksi aiempaan Calindorin muotoonsa tarkoituksenaan saada Udonnan ja muiden rangereiden luottamus puolelleen. Hänellä oli suunnitelmana myrkyttää Udonna, lavastaa Daggeron syylliseksi ja varastaa Xenotome-kirja. Rangereiden onneksi Clare sai selville totuuden, kun kuuli Phineakselta juuri ajoissa Calindorin olleen petturi. Sen jälkeen Clare esti Imperiousta myrkyttämästä Udonnaa ja Daggeron esti häntä varastamasta Xenotomea. Tapahtuman jälkeen Imperious alkoi pitämään Daggeronia vieläkin enemmän henkilökohtaisena vihollisenaan.
CHIPSat
CHIPSat (Cosmic Hot Interstellar Plasma Spectrometer satellite) oli yhdysvaltalainen mikrosatelliitti, joka laukaistiin 12. tammikuuta 2003 Vandenberg Air Force Basestä Delta II -raketilla suuremman ICESat-satelliitin kanssa. Satelliitti oli NASAn ensimmäinen University-Class Explorers (UNEX) -missio. Se oli tiedesatelliitti, joka tutki tähtienvälistä ainetta. Sen toiminta päättyi vuonna 2008. Sen rakensi Kailifornian yliopiston Berkeleyn kampuksella toimiva Space Sciences Laboratory.
Power Rangers Mystic Forcen viholliset
Imperious/Calindor
Myöhemmin Imperious haastoi Koraggin käyttämään vain fyysisiä voimiaan. Koragg suostui ja hänen taikuutensa muutettiin violetiksi Mystic Morpheriksi ja annettiin Necrolain käyttöön. Se oli ensimmäinen askel Imperiouksen paljon suuremmassa suunnitelmassa. Imperiouksen salaisena päämääränä oli itse Mestarin tuhoaminen ja maailman hallitseminen itse. Imperiouksen suunnitelman seuraava vaihe oli vapauttaa neljä barbaarista petoa. Warmax ja Shrieker lähettiin taistelemaan rangereita vastaan samalla, kun Fightoe ja 50 Below hyökkäsivät Koraggia vastaan. Kun he olivat lyöneet Koraggin ja estäneet häntä sekaantumasta suunnitelmiin, Imperious lähetti heidät taistelemaan rangereita vastaan. Imperious tiesi, että rangerit kutsuisivat laiskuuttaan Jenjin avukseen. He saivatkin Jenjin vangikseen ja veivät hänet alamaailmaan, jossa Imperious hyödynsi Jenjin voimia ja toivoi ettei Mystic Force Power Rangereita olisi koskaan ollutkaan. Toiveella hän sai rangerit voimattomiksi ja pahuuden voimat valloittivat maailman. Rootcoresta oli sen jälkeen jäljellä vain rauniot ja Rock Poriumiakaan ei enää ollut. Maailma oli väritön, musiikki kielletty ja ihmiset orjuutettu. Imperious ei ollut kuitenkaan ottanut huomioon, että Koragg oli selvinnyt ja juonitteli häntä vastaan. Koragg auttoi rangereita pääsemään Magian tuomioistuimen eteen ja peruuttamaan Jenjin toteuttaman toiveen. Rangit saivat siten voimansa takaisin, jonka jälkeen 50 Below tuhoutui. Taistelun jälkeen Imperious nuhteli Fightoea, joka oli paennut taistelusta. Hän tuhosi Fightoen ruumiin itse ja käytti hänen sieluaan antamaan voimat Ursus-konehirviölleen, joka kuitenkin tuhoutui taistelussa rangereita vastaan melko pian.
Myöhemmin Imperious yritti vakuuttaa Mestarin siitä, että Koragg oli hyödytön ja kaiken lisäksi petturi. Hän ei kuitenkin päässyt Koraggista eroon. Hän ymmärsi ettei voisi tuhota Mestaria niin kauan kuin Koragg oli kuvioissa mukana. Hän päätti hankkiutua Mestarin suosioon ja suunnitteli vapauttavansa Mestarin rangereiden legendavoimien avulla onkalostaan. Hän kehitti suunnitelman, jossa hän erotti Daggeronin muista rangereista ja tuhosi hänet. Daggeronin voimat hän käytti Chimera nimisen hirviön luomiseen, jonka avulla hän sai vedettyä rangerit alamaailmaan. Udonnan sekaantuminen ja Koraggin muuttuminen takaisin Leanbow'ksi vapautti rangerit, mutta mestari oli silti vienyt heidän legendavoimansa. Imperious tunsi voittaneensa kunnes hän sai selville, että Daggeron olikin selvinnyt. Imperious haastoi hänet kaksintaisteluun heidän Ancient Mystic Modeissaan. Heidät oli sidottu ketjulla yhteen ja he taistelivat vain miekkojaan käyttäen. Imperious kuitenkin huijasi ja veti Solar Laser Lampin itselleen ja romutti samalla idean kunniakkaasta taistelusta. Siitä huolimatta Daggeron voitti Imperiouksen. Imperious muuttui Calindoriksi ja sitten takaisin muumioksi ennen kuin hänestä tuli lopulta tuhkaa. Viimeisinä sanoinaan hän mainitsi tulevat kymmenen Terroria.
Imperious oli taitava ja erittäin voimakas soturi. Hän oli kaiken lisäksi äärimmäisen röyhkeä. Hän pyrki tasapainottamaan fyysistä voimakkuuttaan osaamillaan loitsuilla. Hän käytti myös tarvittaessa kyseenalaisia keinoja, kuten kiellettyä loitsua Chimera|Chimeran luomiseen. . Hänellä oli mukanaan aina viuhka, joka toimi myös hänen aseenaan. Hän pystyi myös kasvattamaan itsensä huomattavasti rangereiden zordeja suuremmaksi. Heidän ensimmäisellä kohtaamisellaan, hän voitti rangerit helposti ja vain Jenjin yllätyshyökkäys ja tosiasia, että hän oli yhä ruosteessa saivat hänet perääntymään. Hän pystyi Imperiouksena ollessaankin palaamaan halutessaan Calindoriksi ja käyttämään vanhaa Ancient Mystic Modeaan. Ancient Mystic Modessa hän käytti samanlaista Mystic Swordia Daggeronin kanssa. He molemmat käyttivät niitä myös heidän viimeisessä kaksintaistelussaan ja he olivat melko tasaväkisiä. Imperious ei ollut siten ajan kuluessa unohtanut vanhoja taistelutaitojaan.
Äänenä toimi Stuart Devenie ja Calindoria näytteli Will Hall.
Kymmenen Terroria
Kymmenen Terroria olivat Mestarin kaikkein voimakkaammat kätyrit. Niiden luultiin esiintyvän vain pahimmissa painajaisissa kunnes Necrolai löysi heidät asuttamasta alamaailman alimpia osia. He olivat jättimäisiä jo valmiiksi, etenkin heidän piilopaikassaan, mutta pystyivät myös muuttumaan taisteluita varten rangereiden kokoisiksi. He pyrkivät järkkymättömästi noudattamaan sääntöjään ja olivat valmiita tuhoamaan läiminlyöntien paljastuessa jopa toisiaan. Vaikutti siltä, että sääntöjen laiminlyöminneistä olisi tullut heille vakavia seurauksia. Heidän perusajatuksenaan oli, että pimeän taikuuden vastustajia tuli rangaista. Kun heidät löydettiin, he ilmestyivät Maahan näyttämään voimansa ja esittelemään itsensä. Jokainen heistä käytti myös erilaista asetta.