cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Anouar Brahem
Brahem aloitti udin konservatorio-opinnot Tunisissa 10-vuotiaana. Myöhemmin hänen opettajanaan toimi Ali Sriti. Vuonna 1981 Brahem muutti neljäksi vuodeksi Pariisiin, jossa hän teki yhteistyötä Maurice Béjart'n kanssa. Vuonna 1989 Brahem solmi levytyssopimuksen ECM Recordsin kanssa. Hän on sittemmin levytyksillään tehnyt yhteistyötä muiden muassa Barbaros Erkösen, Jan Garbarekin, Dave Hollandin, John Surmanin ja Richard Gallianon kanssa. Hän on myös säveltänyt elokuva- ja näyttämömusiikkia. Eräs elokuvista, joihin hän on säveltänyt musiikin, on Palatsin hiljaisuus (1994).
Emre Aşık
Aşık on edustanut urallaan Galatasarayn lisäksi Balıkesirsporia, Fenerbahçea, Istanbulsporia, Beşiktaşia ja Ankarasporia.
Aşık on myös pelannut Turkin maajoukkueessa ja edusti joukkuetta vuoden 2002 MM-kisoissa, joissa Turkki sai pronssia, ja vuoden 2008 EM-kisoissa, joissa Turkki ylsi välieriin. Jälkimmäisissä hän pelasi kolmessa alkulohko-ottelussa ja puolivälierässä mutta joutui kahdesta varoituksesta saamansa pelikiellon vuoksi jäämään pois välieräottelusta. Aşik teki 34 pelaamassaan maaottelussa kaksi maalia vuosina 1993–2010.
Brixen
Brixen (, ladiniksi Porsenù tai Persenon, ) on kaupunki ja kunta Etelä-Tirolin maakunnassa Trentino-Etelä-Tirolin autonomisella alueella Pohjois-Italiassa. Vuoden 2021 alussa kaupungissa oli 22 698 asukasta. Se on väkiluvultaan maakunnan kolmanneksi suurin kaupunki ja sijaitsee Eisackjoen laaksossa, 40 kilometriä pohjoiseen Bolzanosta (Bozen).
Vuoden 2011 väestönlaskennassa kaupungin asukkaista 72,82 prosenttia puhui äidinkielenään saksaa, 25,84 % italiaa ja 1,34 % ladinia. Pinta-alaltaan kaupunki on 84,9 neliökilometrin suuruinen. Sillä on ystävyyskaupunkitoimintaa Saksan Regensburgin, Slovenian Bledin ja Tšekin Havlíčkův Brodin kanssa.
Vinön
Maantietoa
Saari 3,2 kilometriä pitkä, 3,1 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 5,04 neliökilometriä eli 504 hehtaaria. Saari sijaitsee Södra Hjälmarenin pohjoisosissa. Hjälmarenin vedenpinnan korkeus on 21,84 metriä mpy.. Saaren pinnanmuodot ovat melko tasaiset, sillä saaren 25 metrin korkeuskäyrä seuraa rantoja melko läheltä ja 30 metrin korkeuskäyrä ympäröi saaren keskellä sijaitsevaa pohjois-etelä- suuntaista harjannetta, joka kohoaa 33 metrin korkeuteen. Saaren eteläiset ja kaakkoiset rannat ovat alavaa maata, jossa on rannalla kosteikkoja ja vedessä kivikoita.
Saaren kiinteä asutus ja vapaa-ajan asutus sijaitsevat harjanteella, jossa kulkee myös lauttarannasta alkava tie. Tien pohjoispäässä Norra Vinönissä sijaitsee veneranta laitureineen. Södra Vinön sijaitsee tien eteläpäässä. Harjanteen molemmilla puolilla on viljelyssä peltomaata. Noin puolet saaresta on metsää.
Saaren elinkeinot ovat maatalous, matkailu ja ammattikalastus. Yhteys mantereelle on säännöllinen ja Trafikverketsin lauttayhteyden matka kestää 25 minuuttia.
Geologia
Hjälmarenin pohja muodostuu kallioperästä, jonka murrokset ovat itä-länsi- suuntaisia. Tunnettuja murroksia kulkee järven keskiosassa, saariryhmän kohdalla ja järven eteläisen osan Södra Hjälmarenin etelärannikolla. Murroksien väliset alueiden kalliolaatat ovat kallistuneet kohti etelää, jolloin niiden pohjoisreuna on kohonnut korkealle ja eteläosa syvemmälle. Kallistuneiden laattojen aiheuttamat maaston korkeuserot ovat 25–75 metriä. Vinön sijaitsee kalliolaatan pohjoisreunalla, joten järvenpohja on saaren eteläpuolella matalalla ja sen pohjoispuolella syväällä. Saaren pohjoisrannan edustalla sijaitsee äkkisyvä syvänne, joka yltää yli 18 metrin syvyyteen.
Toinen geologinen rakenne on syntynyt viime jääkauden loppuvaiheessa. Kun järvialla oli vielä mannerjäätikön peittämänä, virtasi jäätikön sulamisvedet jään alla jäätikköjokena pohjoisesta etelään. Jäätikköjokitunneliin syntyi harjujakso, joka näkyy pohjoisrannassa Lungers uddena, järvellä se näkyy saarina Gåvören, Lungersbådan ja Grundholmarna, Vinönillä saaren poikki kulkevana harjanteena, ja saaren eteläpuolella saarina Inre Fåran, Yttre Fåran ja Rönnberget. Järven pohjalla se näkyy vedenalaisena harjanteena, joka näkyy väillä vedenpinnalla pilkistävinä saarina.
Suomen ruotsalainen kansanpuolue
Suomen ruotsalainen kansanpuolue (lyhenne RKP,, lyh. SFP) on suomalainen liberaali puolue, joka edustaa pääasiassa Suomen ruotsinkielistä väestönosaa eli suomenruotsalaisia. RKP:n nykyinen puheenjohtaja on Anna-Maja Henriksson ja puoluesihteeri Fredrik Guseff.
Kaksoisrakokoe
Fyysikko G. I. Taylor teki 1909 kokeen, jolla todettiin sähkömagneettisen säteilyn dualistinen luonne. Siinä heikon valon annettiin kulkea valokuvauslevylle valonlähteen ja valokuvauslevyn välissä olleen läpinäkymättömän levyn kahden raon kautta. Sen sijaan, että valokuvauslevylle olisi muodostunut kaksi raitaa, siihen muodostuikin useista eri vahvuisista raidoista koostuva interferenssikuvio. Tämä selitettiin ensin sillä, että fotonit interferoivat keskenään raoissa, mutta selitys osoitettiin vääräksi käyttämällä fotonilähdettä joka lähetti vain yhden fotonin kerrallaan; tämäkin koejärjestely tuotti samanlaisen interferenssikuvion.
Suomen ruotsalainen kansanpuolue
RKP on saanut eduskuntavaaleissa sotien jälkeen kymmenkunta paikkaa. Suhteellisesta pienuudestaan huolimatta RKP on päässyt usein hallitukseen. Puolue on ollut mukana enemmistössä Suomen itsenäisyyden ajan hallituksista ja jokaisessa hallituksessa vuosina 1979–2015 ja vuodesta 2019 lähtien. Vuonna 2015 RKP jäi Sipilän hallituksen ulkopuolelle, mikä katkaisi puolueen 36 vuoden yhtäjaksoisen edustuksen hallituksessa.
Kaksoisrakokoe
Eräs tämän kuuluisan kokeen tulkinnoista on, että fotoni voi olla samanaikaisesti monessa eri paikassa. Polkuintegraaliformalismin mukaan fotoni kulkee valonlähteestä valokuvauslevylle periaatteessa kaikkia mahdollisia reittejä pitkin vuorovaikuttaen rinnakkaisen universumin fotonin kanssa.
Suomen ruotsalainen kansanpuolue
RKP oli pitkään Suomen ainoa alueellinen puolue. Eduskuntavaaleihin 2007 RKP osallistui vain kaksikielisissä Helsingin, Uudenmaan, Vaasan ja Varsinais-Suomen vaalipiireissä. Eduskuntavaleissa 2011 puolueella oli ensimmäisen kerran ehdokkaita Lapin vaalipiirissä. Ruotsalaiseen eduskuntaryhmään kuuluu perinteisesti myös Ahvenanmaan vaalipiirin edustaja, vaikka hän ei olisikaan RKP:n kansanedustaja. RKP on laajentanut kannatuspohjaa ja osallistunut yhä useammassa vaalipiirissä eduskuntavaaleihin. Aluevaaleissa puolueella on ollut ehdokkaita 16 hyvinvointialueella 21 alueesta ja jokaisella ek-vaalipiirin alueella. RKP on muuttunut alueellisesta puolueesta valtakunnalliseksi.
Kaksoisrakokoe
Fyysikko David Deutschin mukaan tämä on todiste kvanttimekaniikan monimaailmantulkinnan puolesta.
Suomen ruotsalainen kansanpuolue
RKP:n nuorisojärjestö on Svensk Ungdom, opiskelijajärjestö Liberaalit Opiskelijat LSK ja naisjärjestö Svenska Kvinnoförbundet. RKP:llä on viisi piirijärjestöä, joista Helsinki, Uusimaa, Turunmaa ja Pohjanmaa toimivat vaalipiiriensä alueilla. Muissa vaalipiireissä hajanaisesti toimivia osastoja yhdistää muun Suomen piiri.
Kaksoisrakokoe
Alkuperäinen kaksoisrakokoe
Kaksoisrakokokeen suoritti ensimmäisenä fyysikko Thomas Young 1802. Koe tunnetaankin yleisemmin Youngin kaksoisrakokokeena.
Suomen ruotsalainen kansanpuolue
Ideologia ja arvot
RKP syntyi Ruotsalaisen puolueen pohjalle joka puolusti pääosin ruotsinkielisen yläluokan asemaa. RKP:sta syntyi koko ruotsinkielistä väestöä puhutteleva liike. Vuonna 1919 valtiomuotokysymys johti puolueen jakautumiseen. Puolueen tasavaltalainen vähemmistö järjestäytyi ensin puolueen sisällä Ruotsalaiseksi Vasemmistoksi ja sittemmin omaksi puolueeksi (1931). Nimestään huolimatta ryhmittymä oli luonteeltaan ei-sosialistinen.
RKP on porvarillinen puolue, jonka sisältä löytyy niin liberaali, konservatiivinen kuin agraarikin siipi. Muihin eduskuntapuolueisiin verrattuna RKP:n ohjelmassa kielikysymys saa suurta huomiota. Monissa muissa kysymyksissä puolue on hyvin hajanainen, koska sillä on äänestäjiä pohjalaisista maanviljelijöistä eteläsuomalaisiin liberaaleihin.
Politiikka ja tavoitteet
RKP on perinteisesti kannattanut vahvaa kaksikielisyyttä (Ahvenanmaata lukuun ottamatta), pohjoismaalaistyyppistä sosiaaliturvaa, ympäristöasioiden huomioon ottamista ja ruotsinkielisen vähemmistön oikeuksien takaamista ylipäätään. Europarlamentissa RKP kuuluu Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmään. Puolue on ollut EU-yhdentymisen kannattaja, ja kesäkuussa 2016 se asettui kannattamaan Suomen Nato-jäsenyyttä.
RKP kannattaa markkinataloutta ja vapaata kilpailua. Veronalennukset lisäisivät sen mielestä ihmisten motivaatiota käydä töissä. Ulkopolitiikassa puolue on kannattanut perinteisesti pohjoismaista yhteistyötä.
Puolueelle ominaista on ruotsin aseman kielen korostamisen lisäksi arvoliberalismi tiettyjen kysymysten kohdalla. RKP esimerkiksi kannattaa homo- ja lesbopareille yhtä laajaa adoptio-oikeutta kuin heteropareille. Tähän sisältyisi myös mahdollisuus ulkoiseen adoptioon. Homoparien sisäistä adoptio-oikeutta vastaan ei äänestänyt vuonna 2009 yksikään RKP:n kansanedustaja. Kuitenkin viisi RKP:n kansanedustajaa asettui tukemaan Minna Sirnön ehdottamaa seksin yleistä ostokieltoa vuonna 2006. Kolme puolueen edustajaa äänesti myös seksin myynnin kieltämisen puolesta.
Astrid Thors on arvostellut nuuskan myyntikieltoa, ja myös RKP:n eduskuntaryhmä on ajanut nuuskan laillistamista.
Puolueen edellinen puheenjohtaja Stefan Wallin on ilmoittanut RKP:n olevan perussuomalaisten vastavoima.
Kevään 2011 hallitusneuvotteluissa puolue vastusti talousrikosten rangaistusten koventamista. Samoissa neuvotteluissa RKP esitti harmaan talouden torjuntaa pohtineen työryhmän muistiosta poistettavaksi muun muassa kohtia, joissa viranomaisten välistä tiedonsaantia olisi vaadittu parannettavaksi ja hallintorekisteröityjä tilejä hallinnoivia pankkeja olisi velvoitettu selvittämään sijoittajien henkilöllisyys. Helsingin Sanomat piti RKP:n toimia harmaan talouden kitkemisen vesittämisenä, vaikkakin puolue sanookin pitävän talousrikollisuuden torjuntaa tärkeänä. Muistiota kommentoinut harmaan talouden tutkija Markku Hirvosen mielestä RKP:n kannat johtuivat puolueen taustavaikuttajista, kuten suursijoittajista.
Tausta
Suomen muututtua demokratiaksi puolue vaihtoi nimensä Ruotsalaiseksi kansanpuolueeksi. Kun fennomania oli sivistyksellisesti radikaali, mutta poliittisesti konservatiivinen liike, perustui svekomania pääasiassa liberaalille arvopohjalle. Valtaosa Liberaalisen puolueen jäsenistöstä siirtyi Ruotsalaiseen puolueeseen 1880-luvun aikana.
Ruotsalaisen kansanpuolueen perustaminen
Ruotsalainen kansanpuolue perustettiin Eduskuntauudistuksen jälkeen Helsingissä 20.–21. toukokuuta 1906, jolloin puolueen nimi muutettiin Svenska Folkpartietiksi. RKP:n ensimmäisen tavoiteohjelman painopiste oli ruotsinkielistä väestöä koskevissa kieli- ja sivistyskysymyksissä minkä lisäksi puolue määritteli itsensä perustuslailliseksi ja kannatti laajennettua kansanedustusta.
Oleellista puolueohjelman kannalta oli nimikysymyksen ratkaiseminen kansanpuolue-ilmaisuun eikä ainoastaan kulttuuriliitoksi, jota oli myös ehdotettu. Sosiaalisen ohjelman osalta puolue päätyi väljään kompromissiin, joka yhdisti koko ruotsinkielistä väestöä mahdollisimman yhteisesti. Puolueen tavoitteena oli kieliryhmän kokoaminen yhteen ja yhtenäisen puolueen rakentaminen yhteiskuntaluokkaan katsomatta ja tärkeimmäksi kysymykseksi nousi kielikysymys. RKP oli alkuvuosinaan konservatiivisin ja oikeistolaisin Suomen puolueista.
Vuonna 1919 valtiomuotokysymys johti jakautumiseen RKP:ssa. Tasavaltalainen vähemmistö järjestäytyi ensin puolueen sisällä Ruotsalaisen Vasemmisto-fraktioksi, joka myöhemmin (1931) jakautui omaksi puolueekseen. Nimestään huolimatta ryhmittymä oli olemukseltaan ei-sosialistinen. 1920-luvulla RKP:n puoluejohto joutui arvostelun kohteeksi, niin oikeistokonservatiivien kuin taloudellisten intressipiirien toimesta. Arvostelun esittäjät halusivat antaa suurempaa painoa yhteistyön muodostamiseksi suomenkielisten porvaripiirien kuin ruotsalais-kansallisten turvallisuusvaatimusten läpiviemiselle. Puolueen kiinteyttä koetteli myös Ahvenanmaan kysymyksen jälkinäytös ja puolue pyrki hälventämään ristiriitoja ja vakauttamaan sisäistä tilannetta. Puolueen ohjelmiin tuli mukaan kompromissiratkaisun ajatus, jossa opposition vaatimukset pyrittiin ottamaan huomioon kuitenkin pitäen kiinni yhdistävistä ohjelmakysymyksistä. Ideologisesti katsottuna liberalismin ajatus voimistui puolueessa. 1920-luvun ajanjaksolla RKP siirtyi kohti poliittista keskustaa.
Puolueen enemmistöön kuulunut oikeistosiipi tuki Lapuan liikkeen kommunisminvastaisia toimia, ja liike oli voimissaan RKP:n ydinkannatusalueella ruotsinkielisellä Pohjanmaalla. Talonpoikaismarssille osallistuneesta 12000:sta talonpojasta noin 2000 oli ruotsinkielisiä.
Ennen pitkää enimmäkseen IKL:n voimakkaan aitosuomalaisuuden sekä äärioikeiston nousun vuoksi RKP oli valmis tekemään yhteistyötä myös SDP:n kanssa, mikä tiivistyi maltillisesta porvaristosta ja sosiaalidemokraateista muodostuneessa rauhanoppositiossa. Lähentymiseen vaikutti osaltaan myös Risto Rytin sekä Väinö Tannerin poliittinen yhteistyökyky.
Toisen maailmansodan jälkeen
RKP hyväksyi kesäkuussa 1964 uuden puolueohjelman, joka poikkesi suuresti edellisestä. Aktiivisimmin uuden ohjelman laatimista ajoivat puolueen nuorisojärjestön, Svensk Ungdomin, piirit. RKP:n uusi puolueohjelma poikkesi varhaisemmasta olemalla laaja, kaikkia poliittisen toiminnan alueita koskeva tavoitteiden ja vaatimusten, yhteiskunnallisten ongelmien ja niihin ehdotettujen ratkaisujen yksityiskohtainen esittely. Ohjelmassa ei myöskään rajoituta vain ruotsinkielistä kansanosaa koskeviin kysymyksiin.
Ideologisesti RKP tuli varsinkin talouspolitiikan osalta lähelle kokoomusta olevaa porvarillista näkemystä. Sosiaali- ja terveyspolitiikan osalta puolueen ohjelma sisälsi eräitä hyvinkin "vasemmistosuuntaisia vaatimuksia". Puolue tosin poisti äänestyksen jälkeen luonteensa määrittelystä sanan porvarillinen, joka sillä ainoana puolueena ohjelmassa oli tähän asti vielä ollut.
Sittemmin hyvin yhteistyöhaluisen linjan omaksuneena puolue on pienestä koostaan huolimatta oli yhtäjaksoisesti mukana kaikissa Suomen hallituksissa vuosien 1975 ja 2015 välillä. Kun virkamieshallitukset ja SDP:n yksinään muodostama Paasion II hallitus jätetään laskematta, oli RKP kaikissa kokoomushallituksissa vuosien 1968 ja 2015 välillä. Kaikkiaan se on ollut mukana 49:ssä Suomen itsenäisyyden ajan 72:sta hallituksesta. Ainoa RKP:tä edustanut Suomen pääministeri on ollut puolueen silloinen puheenjohtaja Ralf Törngren, joka johti puolen vuoden ajan Törngrenin hallitusta vuonna 1954.
Eduskuntaryhmä
Ruotsalaista kansanpuoluetta eduskunnassa edustaa Ruotsalainen eduskuntaryhmä. Eduskuntaryhmä toimii RKP:n kansanedustajien sekä Ahvenanmaan vaalipiirin kansanedustajan yhteistyöelimenä. Eduskuntaryhmän merkitys eduskuntatyössä on keskeinen: kokouksissa keskustellaan ajankohtaisista poliittisista kysymyksistä ja muodostetaan kantoja eduskunnan käsittelyssä olevaan asiaan. Ruotsalaisen eduskuntaryhmän valtiopäiväkaudella 2019–2023 muodostaa 10 kansanedustajaa. Ryhmän puheenjohtajana toimii kansanedustaja Anders Adlercreutz.
Jäsenjärjestöt
RKP:n jäsenjärjestöjä ovat Svensk Ungdom, Svenska Kvinnoförbundet ja Svenska Seniorer i Finland.
Lähisäätiöt
RKP on liitetty moniin uutisiin koskien joukkoa säätiöitä, kuten esimerkiksi Kulturfonden, Svenska litteratursällskapet i Finland ja Stiftelsen för det tvåspråkiga Finland.
Kannattajakunta
Puolueen oman ilmoituksen mukaan vuonna 2002 RKP:lla oli 34 063 jäsentä, joista miehiä oli 17 572 ja naisia 16 491. Kauppalehden mukaan vuonna 2011 RKP:lla oli 28 000 jäsentä. Suomen väestöstä on ruotsinkielisiä 289 951 henkeä (5,4 %). Vuoden 2011 eduskuntavaaleissa RKP:n kannatus puolestaan oli 4,28 prosenttia.
Vaalihistoria
thumb|280px|Kuntakohtaiset tulokset vuoden 2019 eduskuntavaaleissa.
Eduskuntavaalit
RKP nousi Vaasan vaalipiirin suurimmaksi puolueeksi keskustan ohi eduskuntavaaleissa 2019.
Huomiot
Nemesiksen temppeli
Nemesiksen temppeli eli Nemeseion oli antiikin aikainen Nemesikselle omistettu kreikkalainen temppeli Rhamnuksen kaupungissa Kreikassa. Siihen liittyi pyhäkköalue, jossa oli myös Themikselle omistettu temppeli.
Historia
Rhamnuksen Nemesiksen pyhäkössä on ollut eri vaiheissa kolme eri Nemesiksen temppeliä sekä Themiksen temppeli. Ensimmäinen Nemesiksen temppeli rakennettiin arkaaisella kaudella 500-luvun eaa. alkupuolella. Se korvattiin uudella temppelillä 500-luvun eaa. lopulla. Tämä temppeli tuhoutui noin vuonna 480–479 eaa., oletettavasti persialaissodissa. Heti tuon jälkeen rakennettiin pieni temppeli, joka tunnetaan Themiksen temppelinä. Sen arvellaan toimineen myös Nemesiksen väliaikaisena temppelinä ennen uuden ja suuremman, historiassa kolmannen Nemesiksen temppelin rakentamista.
pienoiskuva|vasen|upright|Istuvan jumalattaren, mahdollisesti Nemesiksen, patsas Rhamnuksen pyhäköstä, n. 520 eaa. [[Ateenan kansallinen arkeologinen museo.]] Kolmannen Nemesiksen temppelin, jonka rauniot nykyisin ovat paikalla, rakentaminen alkoi noin vuonna 460–450 eaa., ja sen rakennustyöt päättyivät noin vuonna 430–420 eaa. Temppelissä on kuitenkin merkkejä siitä, ettei se valmistunut koskaan aivan täysin. Rakennustyön arvellaan jääneen kesken peloponnesolaissodan vuoksi. Temppeli oli kuitenkin tarpeeksi valmis käyttöä varten.
Nemesiksen temppeli muistuttaa paljon Ateenan Areen temppeliä ja Hefaistoksen temppeliä sekä Sunionin Poseidonin temppeliä, ja siksi on päätelty, että ne kaikki neljä olisi suunnitellut sama arkkitehti. Arkkitehdin nimeä ei tunneta, mutta tutkimuksessa häneen viitataan usein niin kutsuttuna ”Theseion-arkkitehtina” Hefaistoksen temppelin vanhan mutta virheellisen nimityksen mukaan. Nemesiksen temppeli on mainituista neljästä temppelistä nuorin.
Nemesis oli ihmisten tekojen vartija ja sekä koston jumalatar, erityisesti kostettaessa hybristä. Rhamnuksen pyhäkkö oli jumalattaren tärkein kulttipaikka, ja siksi tämä tunnettiin joskus epiteetillä Rhamnusia. Rhamnuslaisessa Nemesiksessä oli ktoonisia piirteitä. Paikan Nemesiksen kultti liittyi vahvasti persialaisten tappioon Marathonin taistelussa vuonna 490 eaa., vaikka oli jo tätä varhaisempi. Ennen taistelua persialaiset purjehtivat Rhamnuksen ohi. Pausanias kertoo, että nämä olivat niin varmoja voitostaan, että olivat varanneet paroslaisen marmorin kappaleen voitonmuistomerkkiä varten. Nemesis kuitenkin auttoi kreikkalaisia, ja persialaisten tappion jälkeen näiden taakseen jättämästä marmorikappaleesta tehtiin jumalattaren kulttikuva Rhamnuksen temppeliin. Kertomus saattaa olla myöhempi legenda, mutta ainakin kertoo Nemesikselle asetetusta roolista persialaisten hybriksen kostajana. Temppeli rakennettiin kyseiselle kulttikuvalle sodan jälkeen.
Nemesiksen ohella pyhäkköalueella oli myös Themiksen kultti. Themis symboloi oikeutta, oikeudenmukaisuutta ja lakia, ja myös häneen liittyi ktooninen ulottuvuus Gaian eli Gen tyttärenä. Pyhäkköä kunnostettiin roomalaisella kaudella, ja Nemesiksen temppeli omistettiin uudelleen Augustuksen puolisolle Livialle.
Pyhäkön raunioita tutki ensimmäisenä Society of Dilettanti vuonna 1813. Sen kaivauksia jatkettiin vuosina 1890–1893.
Rakennukset ja löydökset
Nemesiksen pyhäkköalue sijaitsi Rhamnuksen kaupungin yläpuolisessa rinteessä noin 500 metriä kaupungista etelään. Nykyisin se on ensimmäisenä vastassa Rhamnuksen arkeologiselle alueelle pysäköintialueelta tultaessa. Alemmas varsinaiseen kaupunkiin johtaa pyhäkköalueelta polku.
Pyhäkköalueen historiasta johtuen tässä kuvataan sen myöhäisimmät rakennukset, joiden rauniot ovat paikalla nähtävillä edelleen, toisin sanoen klassisen kauden Nemesiksen ja Themiksen temppelit. Rakennukset oli tehty paikallisesta marmorista, jota louhittiin läheltä nykyisestä Agía Marínasta.
Nemesiksen temppeli pienoiskuva|Nemesiksen pyhäkköalueen jäännökset, vasemmalla pienen Themiksen temppelin rauniot, oikealla Nemesiksen temppelin rauniot.
Nemesikselle omistettu temppeli oli peripteraalitemppeli ja edusti doorilaista tyyliä. Sen stylobaatin koko on noin 21,4 × 10,1 metriä, mikä tekee siitä 400-luvun eaa. pienimmän tunnetun doorilaisen peripteraalitemppelin. Temppelin peristasiksessa oli kuusi pylvästä lyhyillä sivuilla (heksastyyli) ja 12 pylvästä pitkillä sivuilla. Temppelin pienen koon vuoksi pylväiden välit olivat poikkeuksellisen pienet. Rakennuksen sisällä olivat pronaos, cella ja opisthodomos. Sekä pronaoksen että opisthodomoksen edessä oli kaksi pylvästä (distylos in antis).
Nemesiksen temppelin jäänteet ovat säilyneet suhteellisen hyvin, vaikka temppeli onkin raunioina. Sen krepidoma ja stylobaatti ovat hyvässä kunnossa, ja sen peristyylin osista noin on jäljellä. Vielä 1800-luvulla temppeli oli paljon paremmassa kunnossa. Temppelin keskeneräisyys näkyy muun muassa siinä, ettei temppeleiden pylväiden urituksia eli kanneluureja ollut saatettu loppuun.
pienoiskuva|Nemesiksen pyhäkön raunioita, etualalla vasemmalla Themiksen temppelin [[krepidoma, taempana Nemesiksen temppelin rauniot.]] Temppelissä olleen Nemesiksen kulttikuvan teki kuvanveistäjä Agorakritos. Sen osia on löydetty, ja tutkimukset osoittavat, että se oli tehty yhdestä paroslaisen marmorin kappaleesta, mikä sopisi legendaan sen alkuperästä. Plinius vanhemman mukaan veistos oli Varron erityinen suosikki kaikista veistoksista.
Temppelin itäpuolella sijaitsi sen alttari, jonka koko oli noin 3,3 × 7,8 metriä.
Themikselle omistettu temppeli sijaitsi Nemesiksen temppelin vieressä sen eteläpuolella eli sisäänkäynnistä katsottuna vasemmalla puolella. Se oli ilmeisesti omistettu alun perin paitsi Themikselle väliaikaisesti myös Nemesikselle ennen tämän uuden temppelin valmistumista, sillä siellä on ollut kaksi jumalattarille tarkoitettua valtaistuinta. Myöhemmin noin 100-luvulla eaa. rakennus vaikuttaa muuttuneen lähinnä Nemesiksen temppelin aarrekammioksi. Tuossa vaiheessa Themiksen merkitys pyhäkössä lienee vähentynyt, tai tämän kultti on siirtynyt Nemesiksen temppeliin.
Temppeli oli pieni cellalla ja pronaoksella varustettu astylos-temppeli, toisin sanoen sen pronaoksen anta-seinien välissä ei ollut pylväitä; joskin joskus siihen on rekonstruoitu kaksi pylvästä (distylos in antis). Temppelin perustusten koko oli noin 10 × 6 metriä.
Muut rakennukset
Nemesiksen temppelin pohjoispuolella oli lähdekaivorakennus ja pyhäkköalueen pohjoislaidalla pylväshalli. Pyhäkköaluetta tukivat pohjois- ja itäsivulta tukimuurit.
Qatarin naisten jalkapallomaajoukkue
thumb|right|240px|Maajoukkue vuonna 2012 Qatarin naisten jalkapallomaajoukkue on Qatarin naisten edustusjoukkue jalkapallossa. Se toimii Qatarin jalkapalloliiton alaisuudessa. Se ei ole koskaan edennyt maailman- tai Aasian-mestaruuskilpailuihin eikä osallistunut niiden karsintoihin. Maaliskuussa 2019 Qatarilla ei ollut sijoitusta maailmanrankingissa. Sen historian paras rankingsijoitus on 111. Ensimmäisen maaottelun Qatar pelasi lokakuussa 2010 Bahrainia vastaan.
Paul Mebus
Paul Mebus (9. kesäkuuta 1920 Fürth, Saksa – 11. joulukuuta 1993) oli saksalainen jalkapalloilija.
Mebus kuului Länsi-Saksan maajoukkueeseen, joka voitti vuoden 1954 MM-kilpailut; hän pelasi turnauksessa yhden ottelun. Urallaan hän pelasi maajoukkueessa yhteensä kuusi ottelua sekä kaksi B-maaottelua. Seurajoukkueurallaan Mebus edusti Benrather FC:tä sekä 1. FC Kölniä.
Words at War
Words at War oli vuosina 1943–1945 esitetty yhdysvaltalainen radiokuunnelmasarja, jonka tuotti NBC yhteistyössä Council on Books in Wartimen kanssa. Sarjan jaksot pohjautuivat tositapahtumiin tai mahdolliseen tulevaisuuteen. Esimerkiksi jakso "The Story of the Secret State" kuvaa Saksan hyökkäystä Puolaan yksittäisen henkilön näkökulmasta katsottuna ja jakso "What to do about Germany" kertoo saksalaisten miehittämästä Yhdysvalloista vuonna 1985.
Nautelankosken museo
Nautelankosken museo on paikallismuseo Varsinais-Suomen maakunnassa Liedossa Nautelankoskella. Nautelankosken museo sisältää kokonaisuuden, mihin kuuluvat vesimylly, myllärintupa ja Lauri Nautelan museo, sauna, aitta sekä kahvila ja kauppa (puoti).
Jerko Leko
thumb|right|200px|Jerko Leko vuonna 2013 Jerko Leko (s. 9. huhtikuuta 1980, Zagreb, Jugoslavia) on kroatialainen jalkapalloilija, jonka nykyinen seura on NK Lokomotiva. Sitä ennen hän pelasi muun muassa Kiovan Dynamossa ja Monacossa. Leko on tunnettu monipuolisuudestaan ja pystyy pelaamaan keskikentällä millä paikalla tahansa.
Nautelankosken museo
Lauri Nautelan museossa on perusnäyttely, mikä koostuu Kivikauden pyyntimiehen jäljillä-, Aurajoki-dioraama- ja Lauri Nautelan kirjat -osuusksista. Lisäksi on kausinäyttely. Lauri Nautelan museossa on myös esineitä, mitkä ovat löytyneet Kukkarkosken kivikautiselta asuinpaikalta, ja kalmistosta (hautausmaalta).
Jerko Leko
Hänen uransa alkoi Dinamo Zagrebissa 2000, mutta ei saavuttanut välitöntä menestystä. Oltuaan jonkin aikaa lainassa NK Sesvetessä hän sai paikan säännöllisesti aloituskokoonpanoon ja oli voittamassa Dinamon joukkueessa Kroatian Cupia kaudella 2001-2002. Hän teki ratkaisumaalin NK Varteksia vastaan ja valittiin ottelun parhaaksi pelaajaksi.
Nautelankosken museo
Myllärintuvan paikalle on siirretty Liedon kotiseutumuseon rakennus, mikä on paritupa sisustettu myllärintuvaksi. Alun perin rakennus on ollut Hakunilan kylässä umpipihassa ollut väentupa. Vesimylly on alun perin Nautelan kartanon.
Jerko Leko
Leko siirtyi Kiovan Dynamoon neljän miljoonan euron siirtosummalla vuonna 2002. Ukrainassa hän pelasi 18 kertaa. Helmikuussa 2006 Leko ei uusinut sopimusta seuran kanssa ja siirtyi AS Monaco FC:n riveihin.
Leko teki ensiesiintymisensä Kroatian maajoukkueessa vuonna 2002 Unkaria vastaan, mutta hän ei kuulunut maansa joukkueeseen 2002 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuissa. Hän pelasi myös jalkapallon Euroopan mestaruuskilpailuissa 2004, vaikka pelasi yhteensä vain 22 minuuttia. Leko pelasi Saksan MM-kisoissa 2006 ja on valittu vuoden 2008 EM-kisoihin osallistuvaan maajoukkueeseen. Hän on pelannut maajoukkueessa 59 ottelua tehden niissä 2 maalia.
Nautelankosken museo
Nautelankosken eli Kukkarkosken muinaisjäännös kuuluu Suomen valtakunnalliseen kulttuuriperintöön. Nautelankosken aluen kuuluu Suomen Natura-2000 -luonnonsuojelualueisiin.
Kesäisin elokuissa Lauri Nautelan museolla järjestetään radiotapahtuma, esitelmä, näyttely ja amatööriradionäytös Porin Prikaatin kutsumerkillä OI1AX.
Maalaus (pintakäsittely)
Maalaus on pintakäsittelymenetelmä, jossa kappale pinnoitetaan kerroksella maalia.
Käyttökohteet ja -välineet
thumb|Valkoinen krakleerattu väliovi. Maalaamalla käsitellään mm. rakennusten, ajoneuvojen ja koneiden puu-, metalli- ja muovipintoja. Maalaamalla saadaan pinta, joka suojaa kohdetta korroosion ja valon vaikutuksilta. Maalaus estää myös home- ja sinistäjäsienten kasvua ja yleensäkin käsitellyn pinnan kulumista. Maalauksella on esteettistä merkitystä sisustamisessa, osana rakennettua ympäristöä ja monien esineiden käytössä. Pintakäsittely maalaamalla ei välttämättä takaa kohteen säilyvyyttä, vaan voi väärin tehtynä aiheuttaa päinvastaisen vaikutuksen kuten lahoamisen. Sopivan maalin ja maalaustavan valinta sekä oikea-oppisen ja -aikaisen maalaustyön tekeminen ovat tärkeitä. Yksi perustekijöistä on, että maalattava pinta on puhdas ja kuiva.
Maalaukseen käytetään siveltimiä, teloja, lastoja, maaliruiskuja ja erilaisia muita välineitä, joilla maali tai muu pinnoite voidaan levittää. Maalattava kohde voidaan myös upottaa maaliin.
Maalausalan ammattilaista kutsutaan maalariksi.
Erikoistekniikoita
Krakleeraus eli krakelointi on tekniikka, jolla jäljitellään halkeillutta ja kuluneen näköistä maalipintaa. Tällainen pinta saadaan aikaan, kun käytetty pohjamaali kuivuu hitaammin kuin pintamaali. Krakeloitu maalipinta voidaan vielä lakata kulutusta kestämään. Saatavilla on myös krakelointiin tarkoitettuja erikoislakkoja ja -maaleja. Pohjamaalin levitys tehdään ristikkäisin vedoin pensselillä, pintamaali levitetään pohjamaalin kuivuttua nahkeaksi. Jos pinta lakataan, se tehdään vasta molempien maalikerrosten kuivuttua. Yksi krakeloinnin kiinnostavaksi tekevistä seikoista on, ettei sen tulosta voi etukäteen tarkasti suunnitella.
Kokaiini (täsmennyssivu)
Kokaiini voi tarkoittaa seuraavia:
Markus Ekholm
thumb|235px|Markus Ekholm sarjan ensimmäisessä jaksossa vuonna 1999. Markus Erik Ekholm (s. 1973 ) oli kuvitteellinen hahmo televisiosarjassa Salatut elämät, jossa häntä näytteli Andrei Sandberg. Hän esiintyi sarjassa vuosina 1999–2002 ollen yksi alkuperäisistä henkilöistä. Markus nähtiin Salattujen elämien tv-oheissarjassa nimeltä Pihlajasatu kesällä 2018.
Perhe ja tausta
Markuksen perheeseen kuuluivat isä Erik ja äiti Karin. Myöhemmin paljastui, että Aki Nikkinen on hänen velipuolensa, sillä hän on Erikin avioton lapsi. Markus oli suomenruotsalainen.
Markus kuului erittäin varakkaaseen sukuun. Hänen äitinsä kuului varakkaaseen Gyllendorfien sukuun ja hänen isänsä pääsi näihin rahoihin käsiksi avioliittonsa kautta. Erik halusi kuitenkin saavuttaa myös itse jotain ja johti suurta Ekholm Enterprises -yhtiötä kasvattamalla samalla suvun omaisuutta. Erikin veli, Johan Ekholm, oli varatuomari. Karinin veli, Kristofer Gyllendorff, johti suurta sijoitusalan yritystä, jonka työntekijöihin kuului jonkin aikaa myös Markuksen tuttu, Toni Veijalainen. Markus asui lapsena Tammisaaressa.
Elämä Pihlajakadulla
Yhdessä Aki Nikkisen kanssa Markus perusti Barbaari-kahvilan sekä myöhemmin yökerho Geelin.
Markus rakastui Pihlajakadulla asuvaan juristiin Laura Kivirantaan, mutta heidän suhteensa ei edennyt pitkään aikaan, vaikka molemmat olivat kiinnostuneita toisistaan. Laura pelkäsi sitoutumista. Lauran pomo Taisto Ruukki ja hänen vaimonsa, Riitta, olivat saaneet käsityksen, että Markus ja Laura seurustelevat, jolloin Markus ja Laura esittivät seurustelevansa. Esitys johti lopulta siihen, että Ruukit alkoivat valmistella Lauran ja Markuksen häitä. Laura kuitenkin sai häävalmistelut loppumaan valehtemalla Markuksen sekaantuneen muun muassa rahanpesuun ja huumekauppaan.
Kesti kauan ennen kuin Lauran ja Markuksen suhde alkoi kunnolla. Suhde kuitenkin loppui ja Markus alkoi seurustella Elina Taalasmaan kanssa, jonka kanssa hänellä oli ollut jo aikaisemmin säpinää. Suhde johti lopulta avioliittoon, mutta päättyi hyvin pian häiden jälkeen Markuksen kuolemaan. Heidän avioliittonsa oli vaakalaudalla Elinan saadessa tietää Markuksen huumausaineiden käytöstä. Välillä he elivät vähän aikaa asumuseron tapaisesti, mutta palasivat lopulta yhteen. He olivat lähdössä häämatkalle Roomaan, mutta Markus kuoli lentokoneeseen noustuaan sydänkohtaukseen, joka oli seurauksena huumeiden yliannostuksesta.
Seqalu: Formosa 1867
Seqalu: Formosa 1867 on taiwanilainen historiallinen draamasarja, jonka esittäjä on paikallinen PTS-kanava. Sarjan esitys alkoi 14. elokuuta 2021.
Heikki Puhakainen
Heikki Puhakainen on suomalainen kosketinsoittaja, joka on soittanut My First Band -yhtyeessä sekä Sara Nunesin taustalla. Lisäksi hän kuuluu Jenni Vartiaisen kiertuekokoonpanoon. Hän on soittanut myös muun muassa Palefacen Helsinki – Shangri-La -albumilla.
Seqalu: Formosa 1867
Taiwanin ulkopuolella sarjaa voi katsoa mm. Netflixin ja Taiwan+:n välityksellä. pienoiskuva|Sarjan maailmanensi-ilta. Keskellä Taiwanin varapresidentti [[William Lai.]] Sarjassa käytetään sekaisin useita kieliä kuten esimerkiksi mandariini, Taiwanin kieli, hakka-kiinaa, englantia sekä Taiwanin aboriginaalikieliä.
Heikki Puhakainen
Vuoden 2017 keväästä lähtien Puhakainen toimii MTV3:n BumtsiBum! -ohjelman toisena vakiokapteenina.
Seqalu: Formosa 1867
Historiallinen tausta ja juoni
Ohjelma käy läpi ns. Roverin tapausta, joka tapahtui Pingtungin piirikunnassa vuonna 1867. Tuolloin amerikkalainen kauppalaiva ajautui karille ja sen miehistö joutui seqalu-aboriginaalien hyökkäyksen kohteeksi. Seqalut katsoivat amerikkalaisten tulleen valloittajina. Tapaus aiheutti diplomaattisen kriisin Yhdysvaltojen ja Qing-dynastian välillä.
Tapauksesta kirjoitettu romaani Lady Butterfly of Formosa (Chen Yao-chang, 2016) on toiminut perustana televisiosarjalle.
Näyttelijät
Lähde:
Nurmijärvi
Nurmijärvi on Suomen kunta, joka sijaitsee Uudenmaan maakunnassa. Kunnassa asuu 0 ihmistä. Nurmijärven pinta-ala on 0 km², josta 0 km² on vesistöjä. Väestötiheys on 0 asukasta/km². Tuloveroprosentti on 0%. Nurmijärven vaakunassa on sinisellä kentällä seitsemän luonnonväristä kultatukkaista nuorukaisen päätä, jotka viittaavat seitsemään veljekseen ja Aleksis Kiven synnyinpaikkaan.
Nurmijärven naapurikuntia ovat Espoo, Vantaa, Tuusula, Hyvinkää ja Vihti. Nurmijärvi on myös osa Helsingin seutua. Se sijaitsee nopeiden henkilöautoyhteyksien päässä Helsingistä, jonne matka Klaukkalasta kestää noin 30 minuuttia, Helsinki-Vantaan lentoasemalle 25 minuuttia, ja Kivistön asemalle noin 10 minuuttia. Linja-autoja Helsinkiin kulkee erityisesti Klaukkalasta melko tiheästi valtatietä 3 pitkin. Nurmijärven henkilöliikenne Hyvinkää–Karjaa-radalla lakkautettiin vuonna 1977.
Nurmijärvi on väkiluvultaan Suomen suurin kunta, joka ei käytä itsestään kaupunki-nimitystä. Vaikka Nurmijärvi ei siis muodollisesti ole kaupunki, se on tilastollisen kuntaryhmityksen mukaan kaupunkimainen kunta, sillä sen suurimmassa taajamassa, Klaukkalassa, asuu lähes 18 000 asukasta. Muita suuria taajamia ovat Nurmijärven kirkonkylä, Rajamäki ja Röykkä. Nurmijärven kunta markkinoi itseään ns. Nurmijärvi-ilmiöön pohjautuvalla tunnuslauseella Nurmijärvi on ilmiö. Toisin kuin esim. Järvenpäällä tai Keravalla, Nurmijärvellä ei ole yhtä selkeää keskustaa, vaan asutus on hajautunut erikokoisiin asutuskeskuksiin. Kunnan hallinto sijaitsee Nurmijärven kirkonkylässä. Nurmijärvi on yksi kolmesta Uudenmaan maakunnan kunnasta, jolla ei ole ruotsinkielistä nimeä; muut ovat Askola ja Mäntsälä.
Rajamäellä sijaitsee Työtehoseuran tutkimus- ja opetuskeskus. Röykässä toimii Ilmatieteen laitoksen Geofysikaalinen observatorio, jossa tutkitaan Maan magneettikentän muutoksia.
Maantiede
pienoiskuva|vasen|[[Vantaanjoki virtaa Nurmijärven kunnan halki. Joen varrella Nurmijärven alueella sijaitsee Myllykoski, joka on suosittua kalastusaluetta.]] pienoiskuva|vasen|Nurmijärven pohjoisosassa sijaitseva [[Sääksjärvi (Nurmijärvi)|Sääksjärvi kuvattuna lentokoneesta.]] Nurmijärvi sijaitsee Uudenmaan maakunnan keskiosassa. Kunnan pohjoisosan halki Röykän, Kiljavan ja Rajamäen kautta kulkee Salpausselkä leveänä selänteenä, ja Vantaanjoki virtaa kunnan itäosassa Nukarin ja Palojoen kautta. Nurmijärven maisema on tyypillistä uusmaalaista maisemaa, jossa laajojen viljelyslakeuksien keskellä kohoaa yksittäisiä kallioselänteitä. Maaston korkeuserot ovat kunnan alueella keskimäärin suhteellisen vähäisiä, mutta suurenevat kunnan eteläosassa, jossa on myös pystysuoria kalliojyrkänteitä. Nurmijärven matalin maastonkohta on Luhtajoen laaksossa Klaukkalassa (30 m mpy.) ja korkeimmat Salpausselällä Nopon ja Herusten lähistöllä (135 m mpy.).
Nurmijärvi sijaitsee Vantaanjoen keskijuoksun varrella, ja joessa on kunnan alueella kaksi suurta koskea, Nukarinkoski ja Myllykoski. Edellisen pituus on 800 metriä ja putouskorkeus 25 metriä, jälkimmäisen vastaavat luvut ovat 300 ja 11,5 metriä. Edellisessä on ollut saha ja mylly, jälkimmäisessä mylly ja sähkölaitos. Vantaanjokeen yhtyy Palojoen kylän tuntumassa Hyvinkään ja Tuusulan puolelta tuleva Palojoki. Kunnan eteläosassa virtaavat Lepsämänjoki ja Luhtajoki yhtyvät Vantaan kaupungin puolella lähellä Keimolan kylää ennen yhtymistään Vantaanjokeen.
Historia
pienoiskuva|[[Aleksis Kiven syntymäkoti.]] pienoiskuva|[[Rajamäen tehtaat|Rajamäen alkoholitehtaat.]] Nykyisen Nurmijärven alueella oli asutusta jo esihistoriallisella ajalla, mihin viittaavat arkeologiset löydöt ajoittuvat ajalle 4500–3500 eaa. Keskiajalle tultaessa alueella ei ollut vakituista asutusta, mutta myöhemmin asutus levittäytyi sekä Hämeestä että rannikolta siten, että vuonna 1540 kyliä oli viisitoista ja niissä taloja 115.
Hallinnollisesti Nurmijärvi on muodostunut yhdistämällä alueita Lopen, Vihdin ja Helsingin pitäjistä. Varhaisin asiakirjamaininta Nurmijärvestä on vuodelta 1488, jolloin mainittiin Uotilan kylä. Vuoden 1539 maakirjan mukaan Nurmijärvellä oli 15 kylää ja niissä yhteensä 113 taloa. Itsenäinen seurakunta oli muodostettu jo 1605 ja Nurmijärven hallintopitäjä syntyi vuonna 1775, jolloin alueen asukasluku oli 1471. Hyvinkää erosi emopitäjästään Nurmijärvestä omaksi kunnakseen 1917 ja Siippoon kylä liitettiin Tuusulaan 1931.
Nurmijärven ensimmäinen kirkko, joka lienee ollut vuonna 1565 mainittu Pyhän Martin kirkko, rakennettiin keskiajan lopulla. Se purettiin vuonna 1692 valmistuneen uuden kirkon tieltä, ja vuonna 1793 valmistunut nykyinen kirkko, jonka suunnitteli rakennusmestari Matti Åkerblom, on järjestyksessä kolmas. Vuonna 1832 Nurmijärven kappalainen Johan Fredrik Bergh ilmoitti pyhäkoulun aloittamisesta Nummenpään kylässä. Berghin toiminnan seurauksena Suomeen syntyi uusimuotoinen pyhäkoulutoiminta.
Nimensä kunta on saanut keskellä pitäjää sijainneesta Nurmijärvestä, joka kuivatettiin osittain 1920-luvulla ja kokonaan 1950-luvun lopulla. Toinen suurehko kuivatettu järvi on ollut Perttulassa sijainnut Kuhajärvi.
Nurmijärvi on vanhastaan ollut vahva maatalouspitäjä, ja peltomaan osuus kunnan kokonaispinta-alasta on liki kolmannes, mikä on enemmän kuin monessa muussa Suomen kunnassa. Myös puutarhakasveja on viljelty voimakkaasti, ja muun muassa liki puolet koko Suomen kaalisadosta on tuotettu Nurmijärvellä. Tästä huolimatta kunnassa ei ole harjoitettu maataloustuotteiden jatkojalostusta; esimerkiksi meijeriä ei ole ollut.
Pauli Vahtera
Pauli Juhani Vahtera (s. 1949) on suomalainen taloushallinnon ja kirjanpidon asiantuntija, joka kehitti aikoinaan sähköisen, paperittoman tiliote tositteena -kirjanpitojärjestelmän. Kuntapolitiikassa Vahtera toimi perussuomalaisten kaupunginvaltuutettuna Vantaalla vuosina 2013-17.
Nurmijärvi
Historia
Ensimmäiset teollisuuslaitokset syntyivät 1800-luvun lopulla, joukossa myös apteekkari Albin Koposen Nurmijärvelle vuonna 1899 perustama Suomen ensimmäinen lääketehdas nimeltään Lääkelaboratorio Alb. Koponen. Lääketehtaan päätuotteina oli alvejuuren juurakosta uutettu filisiini, jota myytiin Filicin- ja Filicon-nimisinä lapamatolääkkeinä. Tehtaassa toimi Pohjoismaiden suurin eetteriextraktiokone. Tehtaan tuottamaa filisiiniä myytiin kapseloituna Kiinaan ja Amerikkaan asti. Nykyisin kauppa, liikenne sekä muut palvelut työllistävät kaksi kolmannesta, teollisuus ja rakentaminen vajaan kolmanneksen ja maatalous runsaat 3 % väestöstä. Suurimpia yksittäisiä työnantajia ovat Altia Oyj ja Teknos Oy Rajamäellä, Polimoon Oy Klaukkalassa sekä Korsisaari Oy.
Pauli Vahtera
Elämä ja ura
Vahtera suoritti CISA-tilintarkastaja Certified Information Systems Auditor -tutkinnon vuonna 1979. Hyväksyntä HT- ja KHT-tilintarkastajaksi peruutettiin tammikuussa 2018.
Nurmijärvi
Historia
Nurmijärven asutus jakautui vielä 1960-luvun alkuvuosina tasaisesti kunnan eri osiin. Muuttoliike alkoi kuitenkin kiihtyä vuosikymmenen puolivälin tienoilla ja asutuksen painopiste siirtyi kunnan eteläosiin. Jo vuonna 1970 suurin osa (65 prosenttia) Nurmijärven asukkaista asui taajamissa. Suurimmat taajamat olivat tuolloin Klaukkala (3 500 asukasta), Rajamäki (3 400 asukasta) ja kirkonkylä (2 800 asukasta). Näistä varsinkin Klaukkalan ja kirkonkylän kasvu on perustunut miltei yksinomaan pääkaupunkiseudun läheisyyteen. Nurmijärven huomattavimpia maatiloja ovat olleet Numlahden ja Raalan kartanot. Myös Kytäjän kartano kuin myös koko Kytäjän kylä olivat osa Nurmijärven pitäjää ennen Hyvinkään irtautumista.
Hallinto
pienoiskuva|Nurmijärven kunnanvirasto kirkonkylässä. Nurmijärven kunta kuuluu Uudenmaan vaalipiiriin. Nurmijärven kunnanvaltuustossa on 51 jäsentä. Valtuustokauden alkupuolen (1.8.2021-31.5.2023) kunnanvaltuuston puheenjohtajana toimii Kallepekka Toivonen (Kesk.) ja kunnanhallituksen puheenjohtajana Petri Vaulamo (Kok+RKP).
Pauli Vahtera
Blogit, kirjat ja artikkelit
Vahteran kirjoituksia on julkaistu myös Britanniassa (Computer Audit Journal 1996), Japanissa (The Center for Financial Industry Information Systemsin julkaisusarja 1994, japaniksi), Kolumbiassa (Contadores-lehti 1994), Saksassa (vuosikirjassa The Taxpayer and the Electronic Age 1999) ja Yhdysvalloissa (EDP Audit, Control and Security 1991). Vahtera perusti verkkokaupan Effective Accounting Bookstore (1996-2002), joka myi kirjaa ”Internet and EDI in Effective Accounting” 35 maahan.
Nurmijärvi
Hallinto
Nurmijärven kunnanjohtaja on Outi Mäkelä. Edellinen kunnanjohtaja Kimmo Behm siirtyi eläkkeelle toukokuussa 2018.
Pauli Vahtera
Blogit, kirjat ja artikkelit
Hän on kirjoittanut yksin tai työryhmissä 27 kirjaa, joista tärkeimmät ovat Atk-toiminnan sisäinen tarkkailu (Ekonomia-sarja, 1984), Automatisoitu kirjanpito (omakustanne, 1991), Tehokas maksujen hallinta, Tiliote tositteena (Tilintarkastajien Kustannus Oy, 1993), Paperiton kirjanpito (Tilintarkastajien Kustannus Oy, 1998) ja Elämää Hiiden kylässä 1949–1964 (omakustanne, 2006). Kirjoista lukuisat ovat pääosin omakustanteita.
Syyrian naisten jalkapallomaajoukkue
Syyrian naisten jalkapallomaajoukkue on Syyrian naisten edustusjoukkue jalkapallossa. Se toimii Syyrian jalkapalloliiton alaisuudessa. Se ei ole koskaan edennyt maailman- tai Aasian-mestaruuskilpailuihin. Maaliskuussa 2019 Syyrialla ei ollut sijoitusta maailmanrankingissa. Sen historian paras rankingsijoitus on 104. Ensimmäisen ottelunsa Syyria pelasi huhtikuussa 2005 Palestiinaa vastaan.
Nurmijärvi
Liikenne
pienoiskuva|Helsingin ja Tampereen välistä moottoritietä (valtatietä 3) Nurmijärvellä. Tärkein Nurmijärven kautta kulkeva liikenneväylä on valtatie 3, jonka varrella sijaitsee kirkonkylän läheisyydessä Myllykukko-liikenneasema. Valtatie rakennettiin moottoritieksi 1990-luvulla, ja sen rinnalla oleva vanha valtatie numeroitiin seututie 130:ksi. Valtatie 3:een yhtyy Hyvinkään puolella Tuusulan Hyrylästä tuleva ja Nurmijärven itäosan kautta kulkeva kantatie 45, ja kunnan pohjoisosan halki kulkee valtatie 25. Muita tärkeitä teitä ovat Klaukkalan, Perttulan ja Röykän kautta Lopelle ja Karkkilaan kulkeva seututie 132 sekä Nurmijärven kirkonkylän kautta Rajamäelle suuntautuva yhdystie 1311. Rajamäen ja Röykän kautta kulkee myös Hyvinkää–Karjaa-rata, jolla on nykyisin ainoastaan tavarajunaliikennettä.
Pauli Vahtera
Blogit, kirjat ja artikkelit
Vahtera oli 20 vuoden ajan YLEn ajankohtaisohjelmien toimitusten ulkopuolisena taustatoimittajana muun muassa ohjelmissa A-studio, A-piste, Ajankohtainen kakkonen, A-mok, MOT ja Tervo & Päivärinta..
Nurmijärvi
Liikenne
Nurmijärvellä erityisesti Klaukkalasta on tiheät linja-autovuorot Helsinkiin. Klaukkalan Viirinlaaksoon valmistui vuonna 2018 matkakeskus vanhan linja-autoaseman tilalle. Nurmijärvellä kulkee myös sisäisiä linja-autovuoroja. Nurmijärven kunnanvaltuusto on äänestänyt liittymisestä HSL-kuntayhtymään vuonna 2017, mutta liityntää ei ole tulossa. Nurmijärveläiset voivat ostaa HSL-lippuja HSL-alueella asuvien hinnalla, sillä Nurmijärvi on solminut kehyskuntasopimuksen HSL:n kanssa. Myös junaradan jatkamista Klaukkalaan on suunniteltu, todennäköisesti Vantaankosken radan jatkoksi. Viirinlaakson matkakeskuksen alle on varattu tilaa mahdollista rautatieasemaa varten. Junarataa ollaan kuitenkin mahdollisesti hylkäämässä superbussin tai raitiotien tieltä. Marraskuussa 2017 Nurmijärven kunta ja Nurmijärven Linja Oy vaativat selvitystä Helsingin kaupungilta, koskien tietöiden takia erittäin ruuhkaista Mannerheimintietä. Kunta ja Nurmijärven Linja haluavat sujuvoittaa linja-autojen kulkemista. He väläyttivät jopa yksityisautojen siirtämistä kiertoteille ruuhka-aikaan. Kesällä 2017 Nurmijärven kunnanvaltuusto päätti olla liittymättä HSL-kuntayhtymään, ja valita ELY-keskuksen mallin. ELY-keskus kilpailutti Nurmijärven joukkoliikenteen, ja voittajaksi päätyi Nurmijärven Linja Oy (Korsisaari). Tarjouksia tuli vain yksi. Nurmijärven kunta ja Vantaan kaupunki suunnittelevat yhteistyössä syöttöliikennettä Klaukkalasta Kivistöön johtuen siitä, että tällä hetkellä Kivistöön pääsee vain omalla kulkuvälineellä, tai jäämällä pois Keimolanportin pysäkeillä.
Pauli Vahtera
Näkemyksiä
Vahtera on maininnut MV-lehden saavutukseksi sen, että valtamedia on joutunut tarkentamaan uutisointiaan, eikä se enää voi jättää kokonaan kertomatta negatiivisista asioista.
Nurmijärvi
Liikenne
Kunnan kannalta merkittävän Klaukkalan ohikulkutien rakensi Kreate Oy. Ohikulkutiellä haettiin ratkaisua Klaukkalan pahoihin ruuhkiin. Klaukkalantietä kulkee päivittäin noin 16 000 ajoneuvoa. Ohikulkutie valmistui vuoden etuajassa syksyllä 2020.
Pauli Vahtera
Näkemyksiä
Vuonna 2019 Vahtera laskeskeli, että Suomen valtionvelasta 76 prosenttia olisi muodostunut kehitysavusta ja humanitaarisesta maahanmuutosta. Vuonna 2011 Vahtera oli täysin vakuuttunut, että neljän lapsen polkupyörät ovat absoluuttinen todiste maahanmuuttajien suuremmista sosiaalituista.
Nurmijärvi
Väestö
pienoiskuva|Maalaisasutusta [[Palojoki|Palojoella.]] Nurmijärven kolme suurinta taajamaa ovat Klaukkala, Kirkonkylä ja Rajamäki. Näihin taajamiin ja niiden liepeille on kohdistunut 2000-luvulla voimakasta muuttoliikettä erityisesti pääkaupunkiseudulla asuvien lapsiperheiden osalta. Väkiluvun kasvaessa taajamat ovat saaneet yhä enemmän kaupunkimaisia piirteitä. Näissä taajamissa asuu 75 % kunnan asukkaista, haja-asutuskin on Nurmijärvellä yleistä. 2010-luvulla, muuttoliikkeen keskittyessä ympäryskuntien sijaan kasvavissa määrin kaupunkiseutujen ydinalueille ja ns. Nurmijärvi-ilmiön vähentyessä, Nurmijärven väkiluvun kasvu on hidastunut.
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.
Pauli Vahtera
Yksityiselämä
Pauli Vahtera asuu Vantaalla ja osa-aikaisena Ristiinassa.
Nurmijärvi
Taajamat
pienoiskuva|300px|Helsingin keskustaajamaan kiinni kasvanut [[Klaukkala on Nurmijärven suurin taajama-alue.]] Vuoden 2020 lopussa Nurmijärvellä oli 43 663 asukasta, joista 38 526 asui taajamissa, 4 854 haja-asutusalueilla ja 283:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Nurmijärven taajama-aste on 88,8 %. Nurmijärven taajamaväestö jakautuu kahdeksan eri taajaman kesken: