cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Myllytullin koulu
Koulumuodot
Jo aivan alkuajoista lähtien pyrittiin koulun päättäneille tytöille järjestämään jatko-opetusta Helsinkiin 1881 perustetun suomalaisen jatko-opiston mallin mukaisesti. Oulun suomalaisen tyttökoulun jatko-opisto avattiinkin 14. syyskuuta 1892 Santaholman talossa Aleksanterikadun ja Pakkahuoneenkadun kulmassa. Oppilaita oli 14, johtajattarena toimi Mimmi Bergh. Myöhemmin jatko-opisto muutti kadun toiselle puolelle tehtailija Lindgrenin eli Karhin taloon, ja sitten rehtoreiden Rosendalin ja Westerlundin taloon Aleksanterin- ja Kauppurienkadun kulmaan. Vuodesta 1901 lähtien oppilaat saivat suorittaa ylioppilastutkinnon ilman eri anomusta. Kolmiluokkainen jatko-opisto oli siis yliopistoon johtava oppilaitos. Toiminta lakkasi vuonna 1920, mutta aloitettiin uudelleen neljä vuotta myöhemmin. Vihdoin vuonna 1933 jatko-opisto lopetti kokonaan toimintansa, koska Oulun tyttölyseo oli kehittynyt kolmiluokkaiseksi. Tämän vaiheen aikana jatko-opisto toimi mm. Bergdahlin kirjakaupan piharakennuksessa. Koulun koko toiminnan aikana siitä ehti valmistua yhteensä 526 oppilasta.
Bad Bentheim
Historia
Bad Bentheim oli vuosisatoja saman nimisen kreivikunnan, Grafschaft Bentheimin, keskus. Kreivikunta sijaitsi Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan luoteiskolkassa. Sen historia alkaa noin vuodesta 1050 ja päättyy vuoteen 1806. Noin tuhat neliökilometriä laajan kreivikunnan alue vastaa suunnilleen nykyistä Grafschaft Bentheimin piirikuntaa. Kaupunkioikeudet Bad Bentheim sai 1865. Vuonna 1945 kaupunki menetti asemansa paikallisena hallintokeskuksena, kun brittiläiset miehittäjät tekivät Nordhornista piirikunnan pääkaupungin. Bad Bentheim tunnetaan mahtavasta varhaiskeskiaikaisesta linnakkeestaan, Burg Bentheimista. Linnakkeen historia alkaa vuoden 1020 tienoilta ja se on ympäristöään korkeammalla sijaitseva niin sanottu "Höhenburg". Ensimmäinen asiakirjamaininta linnakkeesta on vuodelta 1116.
Luettelo televisiosarjan Vampyyripäiväkirjat esineistä
Historia
Sivu Emily Bennettin loitsukirjassa kertoo Emilyn loitsineen sormukset ja antaneen ne Johnathan Gilbertille taistelussa Mystic Fallsin vampyyreja vastaan. Ensimmäisen kerran sormuksen nähdää toimivan Damonin tappaessa Alaric, joka kuitenkin pian herää takaisin henkiin. Toisen kerran sormuksen nähdään toimivan Damonin murtaessa Johnin niska ja heittäessä tämä katolta.
Myllytullin koulu
Opettajia ja oppilaita
Oulun suomalaisen tyttökoulun ensimmäiset oppilaat vuonna 1879 olivat: Olga Aho, Anna Alatalo, Jenny Alin, Hilma Björkman, Siina Helander, Aura Jurva, Sofia Jurvelius, Alina Korhonen, Maria Levonius, Olga M. Luoma, Maria Merenoja, Hilda Mönkkänen, Anna Simelius, Ida Simelius, Ida Stenfelt, Fanni Tuomela, Sofia Yrjänäinen ja Anna Österbladh.
Koulun ensimmäinen johtajatar oli Jenny Ingman vuosina 1879–1882 ja toinen Angelika Wenell 1883–1922. Anna Hägg toimi johtajattarena 1922–1929 ja rehtorina 1929–1939. Seuraavat rehtorit olivat Eevi Matinlassi 1939–1959, Anna Leinonen 1959–1964 ja Rakel Siilasvuo, kenraali Hjalmar Siilasvuon tytär 1964–1986.
Oulun ensimmäiset kolme naisylioppilasta, Greta von Fieandt (Suolahti), Hanna Liuski (Junnelius) ja Alfrid Vilander valmistuivat 1895, suoritettuaan tyttökoulun 1887–1892 ja mentyään sitten vasta perustettuun koulun jatko-opistoon. Ylioppilastutkintoon valmistautumista varten he saivat erityisluvan seurata opetusta, tosin omassa luokkahuoneessaan, Oulun lyseon ylimmällä luokalla ja joutuivat anomaan senaatilta luvan osallistua ylioppilaskirjoituksiin lyseolaisten kanssa. Jatko-opiston ensimmäiset oppilaat vuodelta 1892, edellä mainittujen kolmen lisäksi, olivat: Lydia Hägg, Inna Lindqvist, Hilja Ripatti, Thyra Rydman, Aino Spets, Sigrid Winckelman, Armida Sandberg ja Adelina Zins.
Luettelo televisiosarjan Vampyyripäiväkirjat esineistä
Historia
Katherine leikkasi Johnin sormuksen (sekä sormen) pois Perustajien päivänä. Myöhemmin Jeremyn nähdessä Damonin yrittämässä suudella Elenaa ja tämän kieltäytyessä, Damon murtaa Jeremyn niskan. Damonin lähdettyä paljastuu, että John antoi sormuksensa Jeremylle.
Giuseppen päiväkirja
Giuseppen päiväkirja on Giuseppe Salvatoren kirjoittama. Damonin mukaan Giuseppe "osasi juuri ja juuri kirjoittaa oman nimensä."
Giuseppen päiväkirjoissa ei ole yhtään mainintaa Katherinesta, haudasta tai sen avaamisesta. Tähän mennessä vain Stefan on lukenut sen.
Stefan muisteli isänsä kertoneen vievänsä kaikki oikeat salaisuutensa hautaansa, viitaten loitsukirjaan.
Loitsukirja
Loitsukirja on noidan loitsukirja, joka kuului Emily Bennettille. Se sisältää useita loitsuja, lumouksia ja rituaaleja, jotka Emily loi elämänsä aikana. Nykyisin Bonnie omistaa kyseisen kirjan ja on käyttänyt sitä muun muassa lumoamaan Carolinen lapis lazuli sormuksen. Damon kutsuu loitsukirjaa "noidan keittokirjaksi".
Lapis Lazuli
Lapis Lazuli on harvinainen kivi (ei kuitenkaan kristalli, vaikka useat niin uskovatkin), jota osa Vampyyripäiväkirjat-sarjan vampyyreistä käyttää. Väriltään se on silmiinpistävän sininen. Emily ja Bonnie Bennett ovat loihtineet sarjassa lapis lazuli sormuksia "päivävalo sormuksiksi" joiden avulla vampyyrit voivat olla päivänvalossa.
Lapis Lazulin omistavat
Televisiosarjassa
Kirjoissa
Masonin päiväkirja
Masonin päiväkirja kuuluu Mason Lockwoodille, johon hän kirjoitti kaiken aina siitä asti kun tappoi vahingossa Jimmyn. Jaksossa "the Sacrifice" Tyler ja Caroline löysivät päiväkirjan Lockwoodien kellarista.
Kirjoituksia
Vartaloni muuttuu. Olen pingottunut, vihainen, kärsimätön. Tulen niin vihaiseksi, että pyörryn ja unohdan mitä sanon tai teen. En ole oma itseni, en sitten Jimmyn kuoleman. Mitä minulle on tapahtumassa? Valitsin autotallin. Voin teljetä oven. Se on kaukana kadulta, joten kukaan ei voi kuulla. Kiinnitin koukut lattiaan. Laimensin ukonhattua veteen heikentääkseni itseäni, mutta sain sen juuri ja juuri alas ilman oksentamista. Tuntui aivan kuin olisi juonut akkuhappooa. Tunnit kuluivat eikä mitään tapahtunut. Tuli niin hiljaista että saatoin kuulla oman vereni sykkivän. Silloin... toivoin että pyörtyisin enkä tuntisi sitä. Mutta en pyörtynyt. Minä... Minä tunsin sen kaiken. Kipua jota ei voi kuvitella. Luulin ettei se loppuisi koskaan. Se oli elämäni kamalin yö.
Kuukivi
Kuukivi on lähes läpinäkyvä, maidon vaalea, litteä, ovaali jalokivi, joka on noin jääkiekon kokoinen. Kivi on pääroolissa toisen tuotantokauden juonessa ja se kulkeekin henkilöltä toiselle koko kauden ajan. Paljastuu myös, että kivi on vampyyrien ja ihmissusien kirouksen keskipiste.
Bad Bentheim
Historia
Bad Bentheimin rikkilähteet löydettiin 1711, ja sen jälkeen alkoi kylpylätoiminnan kehittyminen. Toisen maailmansodan jälkeen tehtiin niin kutsuttu Bakker-Schut-Plan, suunnitelma, jonka mukaan laajoja alueita Luoteis-Saksasta olisi liitetty Alankomaihin. Bentheimista olisi tullut "Neder-Benthem"; suunnitelma ei toteutunut. Bentheimiin liitettiin useita naapurikuntia Ala-Saksin kuntauudistuksessa 1974. Kaupungin hallinnollisella alueella sijaitsee liitosten seurauksena varsinaisen Bad Bentheimin lisäksi kaupunginosat Achterberg, Bardel, Gildehaus, Hagelshoek, Holt und Haar, Sieringhoek, Waldseite ja Westenberg.
Luettelo televisiosarjan Vampyyripäiväkirjat esineistä
Kuukivi
Kiven mainitsee ensimmäisen kerran Mason Lockwood, joka kertoo veljenpojalleen Tylerille sen olevan Lockwoodien perintökalleus, jolla on vain tunteellista arvoa. Epäileväinen Tyler löytää kiven isänsä pillopaikasta ja ottaa sen haltuunsa. Aluksi hän aikoo pitää kiven, mutta saatuaan tietää ihmissusi-kirouksesta ja lähes tapettuaan tytön vahingossa, hän antaa sen Masonille vain päästäkseen eroon siitä. Mason raportoi onnistumisensa Katherinelle, joka Masonin asialle alun perin lähettikin.
Bad Bentheim
Historia
Bentheimer Goldiksi kutsuttu hiekkakivi oli huomattava vientituote 1400-luvulta aina 1700-luvulle.
Lumirikko
Lumirikko (Micranthes tenuis) on pieni, monivuotinen arktinen rikkokasvi.
Bad Bentheim
Kulttuurielämä ja nähtävyydet
Bad Bentheimin merkittävin nähtävyys on Burg Bentheim linnanpuistoineen. Kaupungin useista kirkkorakennuksista huomattavimpiin kuuluu Evangelisch-Reformierte Kirche vuodelta 1696. Bad Bentheimin museoista mainittakoon hiekkakiviteollisuudesta kertova Bad Bentheimer Sandsteinmuseum. Kaupungin Ackerbürger-taloista huomionarvoisimpana mainitaan usein Haus Westerhoff. Taide-elämää edustaa muun muassa ulkoilmateatteri Freilichtspiele Bad Bentheim, joka perustettiin 1925.
Lumirikko
Ulkonäkö ja koko
Lumirikko kasvattaa 3–12 senttimetriä pitkän, lähes kaljun vanan. Nahkeat ruusukelehdet ovat 10–15 mm pitkiä, puikeita tai pyöreähköjä, pienihampaisia ja väriltään usein punertavia. Kukinto on harsu terttu, jossa kukkaperät ovat jopa 10–20 mm pitkiä. Kaksineuvoisten kukkien verhiö ja teriö ovat viisilehtisiä. Verhiönliuskat ovat pystyjä. Teriö on verhiön pituinen, ja se muuttuu lopulta väriltään valkoisesta selvästi punaiseen. Heteitä on kymmenen kappaletta. Emiö on kaksilehtinen ja enintään tyvestä yhdislehtinen. Emilehtien tyvellä on mesisuomuja. Suomessa lumirikko kukkii heinä-elokuussa. Kukinnan jälkeen kypsyy kaksiosainen, monisiemeninen kota. Kodan liuskat ovat lyhytsuippuisia ja uloskääntyneitä.
Bad Bentheim
Talous ja liikenne
Matkailun merkitys Bad Bentheimin talouselämälle on huomattava. Kaupunkiin on syntynyt kylpyläpaikkakunnille tyypillisiä pieniä ja keskisuuria majoitus-, ravitsemus- ja hoitoalojen yrityksiä.
Lumirikko
Levinneisyys
Pohjoismaissa lumirikko kasvaa Norjan, Ruotsin ja Suomen vuoristo- ja tunturialueilla, Islannissa, Färsaarilla sekä Huippuvuorilla. Suomessa sitä kasvaa pääasiassa Enontekiön suurtuntureilla sekä myös Utsjoella ja Muonion pohjoisosissa.
Bad Bentheim
Talous ja liikenne
Bad Bentheimin rautatieasema, Bahnhof Bad Bentheim, sijaitsee 55-kilometrisellä rataosuudella Almelo–Salzbergen, joka on osa Amsterdamista Berliiniin kulkevaa rautatieyhteyttä. Asema otettiin käyttöön 1860-luvulla. Rataosuus on kokonaisuudessaan sähköistetty.
Lumirikko
Elinympäristö
Lumirikko kasvaa tunturien valuvesipahdoilla, kosteilla sorakankailla ja lumenviipymäpaikoilla. Laji on kalkinsuosija.
Luettelo televisiosarjan Vampyyripäiväkirjat esineistä
Kuukivi
Jeremy, joka näki kuukiven Tylerin hallussa, kertoo asiasta Damonille ja tarjoutuu noutamaan sen. Alaric löytää Isobelin tutkimustuloksia ja saa selville kuukiven tärkeyden -- että kiveä käytettiin sinetöimään ihmissusikirous ja että sen avulla kirous voidaan myös poistaa. Tylerin kertoessa antaneensa kiven sedälleen, Damon ja Bonnie kidnappaavat Masonin ja onkivat kiven sijainnin tämän mielestä. Bonnie lähtee etsimään Stefanin ja Elenan kanssa kiveä ennen kuin Katherine saa sen.
Katherine uhkaa tappaa kaikki Mystic Fallsin asukkaat mikäli ei saa kiveä itselleen. Stefan arvaa Katherinen varastaneen kuukiven alun alkaen joltain toiselta ja se paljastuukin osaksi tarinaa miten tämä pakeni kuolemalta vuonna 1864. Katherine saa kuukiven haltuunsa, mutta on loukussa haudassa sen kanssa. Jeremy saa kiven haltuunsa ja onnistuu heittämään sen ulos haudasta Bonnielle. Bonnie vie kiven tuhottavaksi velhoystävällee, Lukalle. Luka kuitenkin vain teeskentelee tuhoavansa kiven ja antaa sen yhdelle alkuperäisistä vampyyreistä, Elijahille.
Historia
1500-luvulla astseekkishamaani käytti kuukiveä vampyyrien ja ihmissusien kirouksen keskipisteenä. Kirouksen ansiosta vampyyrit olivat haavoittuvaisia auringolle ja sitoi ihmissusien muodonmuutoksen täysikuulle. Kirouksen avaimena, kivi on erittäin arvokas sekä vampyyreille että ihmissusille, jotka tietävät sen historian. Oikealla ihmissuden, vampyyrin ja Petrovan kaksoisolennon veren suhteella sekä kivellä, noita voi kumota kirouksen. Uskotaan, että kuukiven omistaja voi kontrolloida miten kirous poistetaan: esimerkiksi ihmissusi voi jättää vampyyrien auringon kirouksen poistaessaan ihmissusilta kuun kirouksen.
Vuonna 1492 vanhin elävä vampyyri, Klas oli saanut kiven haltuunsa ja aikoi rikkoa kirouksen voidakseen kävellä vapaansa auringossa. Samaan aikaan ainut elävä kaksoisolento oli Katerina Petrova, jonka Klaus otti vangikseen. Katerina pakeni kuukivi mukanaan ja hirtti itsensä vampyyrin verta juotuaan. Täten hänestä tuli Klausille hyödytön, mutta Klaus janosi kostoa ja halusi päämäärätietoisesti löytää kuukiven.
Petrova-kirja
Petrova-kirja on kirja Petrovan perheen historiasta, jossa kirjoitetaan Petrovan suvun päättyneen Katerina Petrovaan. Kirja nähdään ensimmäisen kerran jaksossa "Bad Moon Rising", jossa Damon Salvatore ottaa sen Duken yliopistosta ja antaa sen Elena Gilbertille. Jaksossa "Katerina", Elena vie kirjan haudassa loukussa olevalle Katherinelle.
Nimi Petrova tulee Katherinen syntymänimestä Katerina Petrova.
Bad Bentheim
Talous ja liikenne
Bad Bentheim kautta kulkee Grafschaft Bentheimin piirikuntaa pohjois–eteläsuuntaisesti halkova Bundesstraße 403, jonka reitti alkaa Alankomaiden rajalta Emlichheimin kaupungista ja päättyy Nordrhein-Westfalenissa sijaitsevaan Ochtrupin kaupunkiin. Eurooppatie E30:een kuuluva Bundesautobahn 30 kulkee Bad Bentheimin keskustan pohjoispuolitse; moottoritie jatkuu Alankomaiden puolella nimellä Rijksweg 1. Bundesautobahn 31 kulkee Bad Bentheimin keskustan itäpuolitse.
Lähin kansainvälinen lentoasema on Flughafen Münster/Osnabrück.
Kuuluisuuksia
Bad Bentheimissa syntyneitä tunnettuja henkilöitä ovat muun muassa:
Kaupungissa on vaikuttanut myös muun muassa iskelmälaulaja Gaby Baginsky (1954).
Luettelo televisiosarjan Vampyyripäiväkirjat esineistä
Ajoneuvot
Elena Gilbertin auto nähtiin ensimmäisen kerran jaksossa "Uutta verta", jossa hän vieraili Stefanin kanssa Salvatorejen kartanon raunioilla. Seuraavan kerran jaksossa "Vanha ystävä", Elenan käydessä Salvatorejen täysihoitolassa. Jaksossa "Kuin kaksi marjaa" Elena kolaroi autonsa, jonka Damon siirsi tien sivuun. Siitä lähtien Elena on käyttänyt tätinsä Jennan autoa, mutta sai äskettäin autonsa takaisin.
Stefan Salvatoren auto nähtiin ensimmäisen kerran jaksossa "Uusi tuleminen", jossa Stefan kertoi auton kulkeneen suvussa. Luultavasti Stefan on kuitenkin sen aikoinaan itse ostanut.
Damon Salvatoren auto nähtiin ensimmäisen kerran jaksossa "Perhesiteitä", jossa hän toi Carolinen autollaan kouluun. Jaksossa "Veren perintö" Damon kävi autollaan Atlantassa Elenan kanssa.
Bonnie Bennettin auto (sininen Toyota Prius) nähtiin ensimmäisen kerran jaksossa "Uusi oppilas", mutta jaksoon "Kovia otteita" mennessä auton väri oli vaihtunut valkoiseksi.
Tyler Lockwoodin auto nähtiin ensimmäisen kerran jaksossa "Riivattu", jossa Vicki hyökkäsi Tylerin kimppuun.
Katherine Piercen vaunut on nähty vain jakson "Uutta verta" takaumassa.
Logan Fellin auto nähtiin jaksossa "Kuin kaksi marjaa", jossa hän kidnappasi Carolinen.
Matt Donovanin avolava nähtiin jaksossa "Kuin kaksi marjaa", jossa Matt antoi Tylerille kyydin kotiin.
Rautayrtti
Suoneen pistettynä rautayrtti heikentää vampyyrien voimia sen määrästä riippuen. Jos yrttiä nautitaan suoraan (esim. ruoassa tai juomassa) tai epäsuoraan (esim. ihmisveren joukossa) vaikutus on sama. Rautayrtti suojelee ihmisiä vampyyrien manipuloinnilta.
Ainut vampyyri, jonka tiedetään kasvattaneen immuniteetti rautayrttiä kohtaan on Katherine Pierce, joka on nauttinut yrttiä pieninä määrinä yli vuosisadan ajan. Myös vanhempien vampyyrien, kuten Elijahin näytetään sietävän rautayrttiä paremmin.
Seuraavien ihmisten tiedetään käyttävän rautayrttiä:'
Terpsikhore (urheiluseura)
Terpsikhore eli Tanssiurheiluseura Terpsikhore ry on Suomen vanhin tanssiurheiluseura. Se on perustettu 1938.
Seuran pääopettajana on toiminut tanssipari Eeva ja Olavi Nieminen.
Seuran aloitteesta on perustettu tunnustuspalkinto Tanssin Muusa -patsas, joka esittää kreikkalaista tanssin jumalatarta Terpsikhorea. Patsas myönnetään tanssiurheilun parissa ansioituneelle toimijalle. Palkinnon myöntää Suomen Tanssiurheiluliitto r.y.
Woldemar Söderhjelm
Werner Woldemar Söderhjelm (3. toukokuuta 1832 Muolaa – 14. elokuuta 1904 Helsinki) oli suomalainen juristi, joka toimi Suomen prokuraattorina 1897–1900.
Woldemar Söderhjelm kuului Söderhjelmin ruotsalaiseen aatelissukuun, ja hänen vanhempansa olivat kruununvouti Johan Ulrik Söderhjelm ja Charlotta Ulrika Stråhlman. Söderhjelm kirjoitti ylioppilaaksi Viipurista 1849, suoritti tuomarintutkinnon 1853 ja sai varatuomarin arvon 1857. Hän aloitti uransa Viipurin hovioikeudessa ylimääräisenä kanslistina 1854, mutta yleni vähitellen korkeampiin tehtäviin. Vuosina 1871–1897 Söderhjelm toimi Äyräpään tuomiokunnan tuomarina Karjalankannaksella ja hän sai laamannin arvonimen 1881. Hänet nimitettiin Suomen prokuraattoriksi vuonna 1897. Söderhjelm esitti 1899 vastalauseensa, kun senaatti ei ennen helmikuun manifestin julkaisua tehnyt keisarille asiasta alistusta. Kun tällä ei ollut vaikutusta asiaan, hän pyrki saamaan huomiota Suomen tilanteelle kansainvälisen lehdistön kautta. Kun Söderhjelm asettui vastustamaan vuonna 1900 myös kielimanifestia, hänet siirrettiin senaattoriksi oikeusosastoon, mutta hän erosi tehtävästä jo parin kuukauden kuluttua.
Söderhjelm oli vuodesta 1858 naimisissa Olivia Cloubergin kanssa, jonka isä oli kauppaneuvos Carl Gabriel Clouberg. Heidän lapsiaan olivat muun muassa historioitsija ja diplomaatti Werner Söderhjelm, historioitsija Alma Söderhjelm, hovioikeudenneuvos ja Helsingin pörssin johtaja Karl Harald Söderhjelm sekä kirjallisuudentutkija Torsten Söderhjelm. Aktivisti Konni Zilliacus oli Söderhjelmin sisarenpoika ja prokuraattori Julius Grotenfelt, senaattori John Berndt Nordgren sekä yritysjohtaja Carolus Wrede hänen vävyjään. Söderhjelmin lapsenlapsiin kuuluivat ministeri J. O. Söderhjelm, runoilija Erik Grotenfelt ja eversti Valter Nordgren.
Luettelo suomalaisista pakinoitsijoista
Pakinoitsijat on järjestetty nimimerkin mukaan. Suluissa on pakinoitsijan oikea nimi ja lehtiä, joissa hän on pakinoinut. Katso myös: pakina.
A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S T U V W X Y Z Å Ä Ö
Hengen tulet
Hengen tulet on suomalaisen black metal -yhtye Hornan yhdeksäs studioalbumi, joka julkaistiin 22. syyskuuta 2015.
Kappaleet
Kaikki kappaleet kirjoittanut Shatraug sekä sovittanut Horna.
Aleksandria (täsmennyssivu)
Aleksandria tai Aleksandreia voi viitata seuraaviin:
Gustav Adolfin piiri
Gustav Adolfin piiri voi tarkoittaa seuraavia Ruotsin piirejä:
Sedan
pienoiskuva|Sedan-korinen [[Toyota Avensis.]] pienoiskuva|Auton korimallien vertailu: sedan-, farmari- ja hatchback-mallit. Sedan eli porrasperä (brittienglannin mukaan saloon ) on henkilöautojen yleisin korimalli. Porrasperässä auton takaikkunan alaosan ja tavaratilan luukun välissä on ”porras” eikä luukkua ole saranoitu takaikkunan kanssa yhteen. Sedanit ovat kaksi- tai neliovisia, kun taas hatchbackit eli viistoperät ovat kolmi- tai viisiovisia (takaluukku katsotaan oveksi, mikäli takaikkuna aukeaa sen mukana).
Sedan on niin sanottu "kolmen laatikon" malli, jossa moottoritila, matkustajatila ja tavaratila ovat erillisiä tiloja. Hatchback-mallit ovat "kahden laatikon" malleja, jossa ei ole erillistä tavaratilaa.
Sanan ’sedan’ alkuperä
Sanaa ’sedan’ on käytetty joissain kielissä kuvaamaan ’kantotuolia’. Sana siirtyi sittemmin kuvaamaan automallia. Italian murteessa ’sedia’ tarkoittaa ’tuolia’, ja useissa maissa kantotuolia merkitsevä sana on periytynyt latinan sanasta ’sed’, jonka kantasana on ’sella’ – kantotuolin perinteinen nimi.
Rauhalahden kesäteatteri
Historia
Vuonna 2018 Rauhalahden kesäteatterin uudeksi toimijaksi ryhtyi näyttelijä-ohjaaja-yrittäjä Ismo Apell yhdessä tuotantotiiminsä kanssa. Teatteri sai nimen Rauhalahti Teatteri ja katsomoa kasvatettiin mittavan remontin myötä lähes 700 paikkaiseksi. Aluetta selkeytettiin ja teatterin kupeeseen rakennettiin iso parkkialue. Myös ravintolateltta A-oikeuksin mahdollisti kesäteatterin kokonaiselämyksen parantamista.
Ohjelmisto
Kesän 2020 ohjelmistossa oli tarkoitus nähdä Danny Show, mutta Korona-epidemiasta johtuen koko esityskausi peruttiin.
Vuodesta 1996 vuoteen 2005 Rauhalahden kesäteatterin ohjelmistoa olivat valtakunnallisestikin tunnetut, edesmenneen Elina Karjalaisen luomiin hahmoihin perustuvat Uppo-Nalle -näytelmät. Vuonna 2006 kesäteatteriyhdistys muutti linjaustaan perinteisistä lastennäytelmistä hieman massiivisempiin koko perheen spektaakkeleihin. Ensimmäinen uuden linjan näytelmä Rosvo-Roope esitettiin samana kesänä lähes 3 000 katsojalle. Vuonna 2007 käsittelyssä oli Jules Vernen klassikkoon pohjautunut Maailman ympäri 80 päivässä. Näytökset vuoteen 2007 saakka ohjasi näyttelijä-ohjaaja Akseli Pesä. Viimeisen produktion, Astrid Lindgrenin klassikon Ronja, ryövärintytär ohjasi teatteriohjaaja Jari Mäntyvaara.
Tahtiteatterin Kesäteatteri esitti Kuopion Uusi Kesäteatteri -nimellä areenalla seuraavat kantaesitysmusikaalit ja -musiikkinäytelmät:
Nimellä Rauhalahden Teatteri tuottettuja (tuttantoyhtiö Turpatalli Oy:n tuottamia) esityksiä ovat:
Juhani Sarsila
Juhani Sarsila (s. 1952) on latinisti, gresisti ja filosofian tohtori sekä aate- ja oppihistorian dosentti. Tampereen yliopistossa hän toimi dosenttina vuodesta 1986 ja Oulun yliopistossa vuodesta 1992. Sarsila oli Tampereen yliopiston latinan kielen ja antiikin tradition yliopistonlehtorina vuoden 2018 loppuun. Hän on myös kirjoittanut runoja ja esseitä sekä tulkinnut ja kääntänyt antiikin Kreikan ja Rooman sekä uuden ajan Suomen latinankielistä kirjallisuutta. Sarsila katsoo, että hyve on elämässä ja historiassa usein leimattu heresiaksi (harhaopiksi, toisinajatteluksi), josta on seurannut sanktioita ja että jopa liberaaliksi itseään kutsuvassa yhteiskunnassa alinomaa rangaistaan vääristä mielipiteistä sikäli, kuin niitä onnistutaan esittämään julkisessa tilassa.
Sarsila on opettanut ja tutkinut Rooman kirjallisuutta ja latinan kieltä. Hän on myös selvittänyt kielen, kirjallisuustieteen, filosofian ja historian – erityisesti moraalin historian ja moraalisten käsitteiden ongelmia ja käsitetutkimuksen metodologiaa. Sarsila väitteli tohtoriksi Jyväskylän yliopistosta 1982 aiheenaan antiikin roomalaisten hyve- ja erityisesti miehuuskäsitykset. Viimeksi Sarsila on tutkinut Euroopan kirja- ja kirjailijasensuuria sekä vainon ja suvaitsemattomuuden historiaa Homeroksesta sydänkeskiajan alkuun (2020, 570 ss.) ja uudemmassa teoksessaan (2021, 564 ss.) sydänkeskiajan alusta Giordano Brunoon ja Lucilio Vaniniin.
Sarsilan pitkiä esseitä (Oswald Spenglerin historianfilosofiasta ja E.O. Wilsonin sosiobiologiasta sekä Vladimir Leninistä) on julkaistu monissa yhteyksissä, jopa äärioikeistolaisena pidetyssä Sarastus-verkkolehdessä.
Götlundan piiri
Götlundan piiri voi tarkoittaa seuraavia Ruotsin piirejä:
Hong Xiuquan
pienoiskuva|Hong Xiuquan Hong Xiuquan (1. tammikuuta 1814 – 1. kesäkuuta 1864) oli Kiinan taiping-kapinan johtaja 1850- ja 1860-luvulla.
Hong syntyi Kantonin lähistöllä asuneeseen hakka-kansaan kuuluneesen köyhään perheeseen. Hän tutustui kristinuskoon alueen lähetyssaarnaajien kautta, ja tämä vaikutti suuresti hänen ajatuksiinsa. Hong toimi opettajana, mutta ei onnistunut suorittamaan alan virkatutkintoa. Vuonna 1836 hän alkoi nähdä näkyjä, joissa vanhahko mies puhui hänelle. Tämä hahmo kehotti Hongia hyökkäämään kungfutselaisuutta, buddhalaisuutta ja Kiinan keisaria vastaan. Hong tulkitsi kehottajan Jeesukseksi. Näkyjensä innoittamana Hong perusti ryhmän, jolle annettiin nimi Jumalanpalvojien yhdistys. Sen oppi oli suurelta osin kristillistä, mutta osin myös šamanismia ja kiinalaista luonnonuskontoa.
Vuonna 1850 ryhmä oli saanut laajaa kannatusta Etelä-Kiinassa, ja se alkoi toimia kapinaliikkeenä. 1851 Hong perusti alueelle Täydellisen rauhan taivaallisen valtion ja julisti itsensä sen itsevaltiaaksi. Liike voimistui ja levisi pohjoiseen. Vuonna 1853 se sai haltuunsa Nanjingin kaupungin ja teki siitä valtion pääkaupungin. Ryhmä sai kannatusta varattomien kiinalaisten keskuudessa, ja monia miellytti sen vastarinta mantšu-dynastiaa kohtaan. Keisarilliset joukot alkoivat ahdistaa taiping-valtiota sotilaallisesti yhä voimakkaammin. Ne valloittivat 19. heinäkuuta 1864 Nanjingin. Tappion häämöttäessä Hong teki itsemurhan 1. kesäkuuta 1864.
Cabriolet
thumb|[[BMW Z3]] thumb|[[Honda S2000]] thumb|[[Saab 900 cabriolet]] Cabriolet eli avoauto on auton korimalli, jossa on taittuva tai kokoonvetäytyvä katto. Tämä tehdään yleensä joustavasta kankaasta tai vinyylistä. Cabrioletit ovat joitain poikkeuksia lukuun ottamatta kaksiovisia. Coupé-cabriolet -mallissa kokoontaitettava katto on tehty jäykemmästä materiaalista, kuten teräksestä. Amerikan englannissa avoautosta käytetään nimitystä convertible. Eräät autovalmistajat (esimerkiksi Mazda, Fiat ja Citroen) ovat käyttäneet cabriolet-nimitystä markkinointikikkana myös umpiautoista johon on asennettu haitarikatto.
Myös termejä spider tai spyder käytetään tarkoittamaan kulkuneuvoa ilman kattoa ohjaamon yllä: termi on peräisin hevosten vetämistä vaunuista. Kaksipaikkaisia avoautoja kutsutaan toisinaan roadster-malleiksi, joissa voi olla pehmeä kokoontaittuva katto tai irrotettava kovakatto. Toisinaan käytetään myös termiä phaeton kun tarkoitetaan nelipaikkaista autoa, jossa on kokoontaitettava katto. Drophead on Rolls-Roycen käyttämä termi.
Avoautojen historiaa
Autoteollisuuden varhaisvuosina, kun automallit vielä jäljittelivät hevosvaunuja, kankainen kuomu oli kovaa kattoa yleisempi sadekate autossa. Vasta 1920-luvun lopulla umpiautot alkoivat käytännöllisyytensä vuoksi syrjäyttää kuomulla varustetut, minkä jälkeen kuomulla varustetusta avoautosta tuli nopeasti oma urheilullinen ja ylellisen ”hauska” autoluokkansa. Vuonna 1927 kahdeksan yhdysvaltalaista autonvalmistajaa esitteli omat convertible-mallinsa, ja 1930-luvulla avoautoista alkoi tulla eräänlainen vaurauden, nuorekkuuden ja vapauden symboli.
Avoautojen kulta-aikaa Yhdysvalloissa olivat vuodet 1957–1967, ja vuosina 1962–1966 convertible-mallien markkinaosuus ylitti 6 prosenttia. 1970-luvulle tultaessa osuus oli laskenut alle prosenttiin. Syinä olivat ilmastoinnin yleistyminen umpiautoissa, kangaskattojen huono kestävyys sekä avoautojen pienet tavara- ja matkustamotilat ja isompi bensiininkulutus. Henkilöautojen tiukentuvat turvallisuusnormit vähensivät osaltaan autovalmistajien kiinnostusta avoautojen rakentamiseen. Vuoden 1976 Cadillac Eldoradoa mainostettiin ”Amerikan viimeisenä convertiblena”. 1970-luvun alkuvuosista 1980-luvun alkuun sen lisäksi ainoat Yhdysvalloissa myydyt avoautot olivat kalliita eurooppalaismalleja: Rolls-Royce Corniche, Alfa Romeo Spider ja Mercedes-Benzin mallit 450SL, 380SL ja 560SL.
1980-luvun alussa Chryslerin pääjohtaja Lee Iacocca toi convertiblen takaisin Buickin mallistoon, ja pian Chevrolet, Ford, Pontiac ja Cadillac seurasivat esimerkkiä. Vuonna 1980 esitellystä Volkswagen Golfiin perustuvasta, Karmannin valmistamasta VW Cabrio -mallista tuli 1980-luvulla hyvin suosittu sekä Euroopassa että Yhdysvalloissa. Muita ei-amerikkalaisia malleja maailman uudelleen virinneille avoautomarkkinoille olivat 1980-luvulla Suomessakin valmistettu Saab 900 Cabriolet sekä 1990-luvulla japanilaisen Mazdan esittelemä roadster Mazda MX-5.
Avoauton rakenne
Useimmissa nykyisissä avoautoissa on itsekantava kori, jossa katto, kattopylväät ja joskus myös etu- ja takaikkunakin kuuluvat korin kantaviin rakenteisiin. Tästä syystä avoautot suunnitellaan eri tavoin kuin saman mallin umpiautot, ja niiden rungon kantava rakenne on erilainen. Ns. rälläkkä-cabriolet eli umpiauton muuttaminen avoautoksi leikkaamalla tästä katto pois, vaikkapa kulmahiomakoneella, ei siksi ole Suomessa luvallinen konversio, vaan tällaiset omavaltaiset auton korimallin muuttamiset voivat olla hyvin vaarallisia onnettomuustilanteita silmällä pitäen. Tavallisissa autoissa ei esimerkiksi ole vahvistettuja A-pilareita eikä ympäriajosuojaa.
Bistrica
Bistrica on alppijoki Pohjois-Sloveniassa. Se on Savan sivujoki. Bistirica on 33 kilometriä pitkä, ja sen valuma-alue on 530 neliökilometriä.
Mieli
Mieli ymmärretään yksilön sisäisenä, henkisenä olemuksena, jossa ajatukset, tunteet ja tietoisuus ilmenevät. Filosofisena käsitteenä mielellä viitataan useimmiten ajattelun käsitteellisiin toimintoihin, joista muodostuu tietoisuus. Mielen ja ruumiin ongelmassa pohditaan ihmisen toiminnan ja tämän tietoisuuden yhteyttä.
Mielen tutkiminen on ollut alun perin osa teologiaa (teologinen antropologia) ja filosofiaa (mielenfilosofia). 1800-luvulla ja 1900-luvun alkupuolella sitä alettiin tutkia myös psykologiassa (kognitiivinen psykologia). Viime vuosikymmeninä mielestä on tullut kognitiivisen neurotieteen, muun muassa kognitiivista psykologiaa, kognitiotiedettä ja neurotieteitä yhdistelevän tieteenalan, keskeinen kohde.
Mielen toiminnot ja mielellisen olion ominaisuudet
Mielen toimintoja ovat esimerkiksi ajattelu, havaitseminen, kokeminen, tietäminen, muistaminen, tunteminen, tahtominen, haluaminen, kuvitteleminen, toivominen, ymmärtäminen, tiedostaminen, päätöksenteko ja tavoitteellinen toiminta. Mielellisten olioiden ominaisuuksia ovat esimerkiksi uskomukset, tajunta, tietoisuus, tarkkaavaisuus, intentionaalisuus, rationaalisuus, älykkyys ja henkisyys. Ollakseen mielellinen oliolla ei kuitenkaan tarvitse olla kaikkia näitä ominaisuuksia, vaan riittävän suuri osa niitä.
Ajattelu on henkinen prosessi, joka mahdollistaa sen, että eliöt voivat muodostaa mielessään abstrakteja malleja todellisuudesta, ja näin käsitellä sitä päämääriensä, suunnitelmiensa ja halujensa mukaisesti. Ajattelussa aivot käsittelevät informaatiota muun muassa muodostamalla käsitteitä, ratkaisemalla ongelmia, päättelemällä ja tekemällä valintoja. Ajatteluprosessien analysointi on osa kognitiivista psykologiaa.
Muisti tarkoittaa eliön kykyä tallentaa, säilyttää ja palauttaa informaatiota. Ihmisen muisti jaetaan sensoriseen muistiin, lyhytkestoiseen työmuistiin ja pitkäaikaiseen säilömuistiin. Muistia ihmisen mielen ominaisuutena tutkii kognitiivinen psykologia.
Mielikuvitus on sisäinen kyky (tai prosessi) keksiä osittaisia tai kokonaisia mielen sisäisiä todellisuuksia ja mielen objekteja, jotka on johdettu ulkoisen yhteisesti jaetun todellisuuden elementeistä. Mielikuvitusta on muun muassa keino simuloida todellisuutta ja löytää siitä joitain uusia piirteitä tai ilmiöitä, joita ei sisälly kyseisen henkilön aiempaan kokemukseen. Mielikuvitus on näin eri asia kuin muistaminen.
Tietoisuus on mielen ominaisuus, johon luetaan yleensä sellaiset ominaisuudet kuin subjektiivisuus, itsetajunta, aistimiskyky ja kyky havaita oman identiteetin ja oman luonnollisen ympäristön välisiä suhteita. Jotkut filosofit jakavat tietoisuuden fenomenaaliseen tietoisuuteen, joka viittaa subjektiiviseen kokemukseen itseensä, ja pääsytietoisuuteen, joka viittaa siihen, että mielessä oleva informaatio on aivojen prosessointijärjestelmien saatavilla. Fenomenaalinen tietoisuus on yhtä kuin olla jotakin, pääsytietoisuus on yhtä kuin olla tietoinen jostakin.
Grabben kanava
Grabben kanava on vedetön, keskiaikainen kanava Karjaalla Raaseporissa Länsi-Uudellamaalla.
Mieli
Mielenfilosofia
Mielenfilosofia on filosofian osa-alue, joka tutkii mielen luonnetta, henkisiä tapahtumia, toimintoja ja ominaisuuksia, tietoisuutta sekä niiden suhdetta fysikaaliseen ruumiiseen. Mielenfilosofian keskeinen ongelma liittyy mielen ja ruumiin väliseen suhteeseen, eli kysymykseen siitä, kuinka aivot, joka on aineellinen olio, voivat olla tietoiset, mikä on mielen ilmiö. Mielen luonteeseen liittyy kuitenkin myös muita kysymyksiä, jotka eivät liity sen ja ruumiin väliseen suhteeseen.
Grabben kanava
Kanava on luultavasti ollut tärkeä alueen keskiaikaiselle merenkululle ja joidenkin lähteiden mukaan sitä olisi käytetty Raaseporin linnan rakennusaineiden kuljettamiseen. Perimätiedon mukaan kanavaa ei koskaan kaivettu valmiiksi asti, sillä meren taso oli matalampana kuin kanava. Kanavaa on kuitenkin voitu käyttää veneiden vetämiseen Mustionjoesta merelle. Amatööriarkeologi, kunnallisneuvos Lars Nyberg arveli 1970-luvun alussa, että kanava olisi tehty jopa 3 000 vuotta sitten. Viimeaikaisen tutkimuksen tulokset viittaavat siihen, että kyseessä saattaisi olla keskiaikainen veneenvetoura, joka voisi liittyä mahdollisesti Raaseporin linnan rakentamiseen.
Mieli
Uskonnollisia näkökantoja
Erilaisilla uskonnollisilla suuntauksilla on ollut omanlaisiaan näkemyksiä mielen luonteesta. Monissa perinteissä, erityisesti mystiikassa, oman mielen tai minän voittamista on pidetty sopivana henkisenä tavoitteena.
Grabben kanava
Alun perin ainakin 500 metrin pituinen kanava ylittää Lohjanharjun sen matalimmasta kohdasta aivan Karjaan keskustassa ja se on selvästi huomattavissa Rantaradan eteläpuolella. Monin paikoin kasvillisuus on peittänyt kanavan lähes täysin.
Mieli
Uskonnollisia näkökantoja
Juutalais-kristillisessä perinteessä ihmismieli näyttäytyy yhtenä Jumalan luomistyön suurista ihmeistä. Mieli on saatettu nähdä liittyvänä sieluun, mutta joskus se on myös erotettu siitä sekä hengestä. Länsimaisessa esoteerisuudessa puhutaan joskus henkiruumiista, joka sijaitsee muussa kuin fysikaalisessa todellisuudessa.
Hindulaisuuden eri koulukunnat ovat erimielisiä siitä, onko sielu (sanskriitiksi atman) erillinen vai sama kuin Brahman, jumalallinen todellisuus tai maailmansielu. Buddhalaisuudessa on pyritty erkanemaan tällaisesta metafyysisestä spekuloinnista, ja sen piirissä on esitetty, ettei ihmistä erillisenä olentona ole olemassa. Intialainen filosofi Sri Aurobindo pyrki, samoin kuin monet uususkontojen edustajat, yhdistämään itämaisen ja länsimaisen psykologisen perinteen integraalipsykologiassaan.
Taolaisuus näkee ihmisolennon luonnonvoimien jatkumona, eikä pidä mieltä ja ruumista erillisenä. Kungfutselaisuus katsoo, että mielen on samoin kuin ruumiinkin mahdollista saavuttaa täydellisyys.
Lapinvesitähti
Lapinvesitähti (Callitriche hamulata) on ratamokasveihin kuuluva monivuotinen vesikasvi.
Ulkonäkö
Lapinvesitähti kasvaa yleensä uposkasvina kokonaan veden alla. Kelluslehdet ovat Suomen kasvustoissa hyvin harvinaisia. Muualla kasvista esiintyy latvaruusukkeellisia versoja ja harvoin maamuotojakin.
Lapinvesitähden verso on 20–70 senttimetriä pitkä, melko niukkahaarainen, kärkiosasta kilpikarvainen. Lehdet ovat 15–30 millimetriä pitkiä ja lähes rihmamaisia. Lehden kärki on pihtimäinen, muuhun lapaan nähden leveämpi, mikä on yksi lajituntomerkki. Yksineuvoiset perättömät kukat sijaitsevat yksittäin lehtihangoissa. Kukissa ei ole kehälehtiä, mutta pieniä esilehtiä voi olla. Emin luotit ovat lyhyitä. Hedelmä on lähes pyöreä neliosainen lohkohedelmä, jonka lohkot ovat kapean siipipalteisia.
Levinneisyys
Suomessa lapinvesitähteä esiintyy harvinaisena Lapissa. Se kasvaa joissa ja järvissä usein melko syvässä vedessä. Lapin eteläpuolella laji on hyvin harvinainen, mutta sillä on toistakymmentä löytöpaikkaa Etelä- ja Keski-Suomessa. Tunnetuin Etelä-Suomen löytöpaikka on Tampereen keskustassa Tammerkoskessa.
Muissa Pohjoismaissa lapinvesitähden levinneisyyskuva ei ole pohjoinen vaan Ruotsissa ja Norjassa se on yleisempi maiden eteläosissa. Laajemmin lajilla on atlanttinen levinneisyysalue, joka kattaa Länsi-Euroopan Pohjois-Skandinaviasta Pyrenneiden vuoristoon sekä Islannin ja Grönlannin.
Kalkun rautatieasema
Kalkun rautatieasema (, vanhan aseman lyh. Kalk ja ratakm 198+674) ) on rautatieliikennepaikka Tampere–Pori-radalla Kalkun kaupunginosassa Tampereella. Asema avattiin alun perin 1896 nimellä Pitkäniemi alueen samannimisen sairaalan mukaisesti. Vuoden 1950 alussa liikennepaikan nimi vaihdettiin Kalkuksi, ja asemalta rakennettiin 1960-luvulla teollisuusraide radan pohjoispuolelle syntyneen kaupunginosan yritysten tarpeisiin.
Kalkku muutettiin miehittämättömäksi seisakkeeksi 1968. Henkilöliikenne loppui 1983 ja lakkautettiin vanhasta paikastaan seuraavana vuonna. Nykyinen Kalkun linjavaihde sijaitsee kilometrin Porin suuntaan.
Triumph Motorcycles
thumb|200px|Triumph Rocket III on suurin sarjavalmisteinen moottoripyörä (2300 cm³). Kuvassa vuoden 2005 malli.
Triumph Motorcycles on englantilainen moottoripyörävalmistaja, joka perustettiin alun perin Coventryssä 1889. Toisen maailmansodan jälkeen tehtaat siirrettiin Merideniin. Yhtiö lopetti toimintansa 1983, jonka jälkeen kiinteistösijoittaja John Bloor hankki oikeudet nimeen. Hän perusti uuden Triumphin Hinckleyhyn Leicestershireen, jonka valmistamat Triumph-moottoripyörät tulivat markkinoille 1990.
Tämä artikkeli käsittelee molempia - historiallista Triumphia ja modernia yhtiötä, joka toimii nimellä Triumph Motorcycles Ltd.
Triumph Cycle Company
Saksalainen Siegfried Bettmann, joka oli kotoisin Nürnbergistä, muutti Lontooseen 1880-luvulla. Viktoriaanisen aikakauden uusi keksintö, polkupyörä, tuntui hänestä kiinnostavalta liikeidealta, joten hän perusti kaupan, jonka myymät polkupyörät hän nimesi Triumpheiksi. 1887 Bettmannin maanmies ja kotikaupunkilainen Mauritz Schulte ryhtyi hänen yhtiökumppanikseen. Bettmann ja Schulte päättivät aloittaa oman valmistuksen, jota varten he perustivat tehtaan Coventryyn. Tehdas aloitti toimintansa 1889 nimellä Triumph Cycle Company.
Triumph sai nopeasti maineen markkinoiden luotettavimpana moottoripyöränä mallin Model H "Trusty Triumph" (500 cm³) myötä, joka esiteltiin 1914 juuri ensimmäisen maailmansodan alla. Pyörää valmistettiin ympärysvaltojen käyttöön 30 000 kappaletta, ja sitä pidetään ensimmäisenä modernina moottoripyöränä. Triumphin kunniaa motoristien keskuudessa kirkastivat lisäksi voitot Mansaaren TT-ajoissa.
Yhtiökumppani Schulte erosi vuonna 1919 yhtiön tulevaisuuteen liittyvien erimielisyyksien vuoksi. Pian tämän jälkeen 1920-luvun alussa Bettmann teki kohtalokkaaksi osoittautuneen päätöksen laajentaa nelipyöräisten tuotantoon hankkimalla Hillmannin entisen tehtaan Coventryssä. Perustettiin Triumph Motor Company, jonka varjoon moottoripyörät jäivät. Autokauppa osoittautui sekin tappiolliseksi ja lamakausi vähensi liikevaihtoa. 1930-luvulle tultaessa Triumph oli varaton. Bettmann erosi hallituksesta ja vetäytyi eläkkeelle 1933. Kilpailevan moottoripyörävalmistajan Arielin omistaja Jack Sangster osti kassakriisissä painiskelevan Triumphin moottoripyörädivisioonan 1936.
Edward Turner
Jack Sangster nimitti yhtiön johtoon 35-vuotiaan Edward Turnerin, joka uudisti moottoripyörämalliston perusteellisesti. Esiteltiin Tiger 70, 80 ja 90 - ja vuonna 1937 500 cm³:n Speed Twin, josta tuli jättimenestys. Speed Twin aloitti kokonaisen vertikaali-twinien aikakauden ja mallityypistä tuli brittiläisen motorismin vertauskuva. Speed Twinin rakenteelliset ratkaisut säilyivät Triumphin valmistamissa moottoripyörissä 1980-luvun lopulle asti.
1938 esiteltiin Tiger 100, joka yhdessä Speed Twinin kanssa jatkoi menekkiään toisen maailmansodan jälkeiseen aikaan asti.
Toisen maailmansodan jälkeen Triumphin tehtaat rakennettiin uudelleen Merideniin, koska Saksan ilmahyökkäykset olivat tuhonneet Coventryn kaupungin ja yhtiön tehtaat perusteellisesti 1940–1941.
Meridenin tehdas
Triumphin tehtaiden tuhouduttua pommituksissa tuotanto siirtyi väliaikaisesti Warwickiin, mutta jo 1942 uusittu tehdas avattiin Meridenissä. Tuotannossa olivat edelleen sotaa edeltäneet Speed Twin ja Tiger 100, joihin tehtiin pieniä parannuksia - mm. teleskooppinen etuhaarukka. Lisäksi tuotannossa oli kolmas pienempi malli, 3T (349 cm³).
1950 tehdas julkisti uuden 650-kuutioisen Thunderbirdin, joka oli suunnattu ensisijaisesti Pohjois-Amerikan markkinoille. Tämä pyörä oli pääroolissa Marlon Brandon näyttelemässä elokuvassa Hurjapäät (The Wild One, 1953).
1950-luku aloitti kultakauden Triumphin historiassa, jota myöhemmin muisteltiin kaiholla, vaikka Jack Sangster myikin moottoripyörätuotannon BSA:lle 1951. Hänestä tuli yhtymän hallituksen puheenjohtaja 1956.
1954 esiteltiin uusittu Tiger T110, joka oli urheilullisempi versio vanhasta Thunderbirdistä, ja siinä oli takana keinuvipuhaarukka. 1956 Johnny Allen kiisi maailmanennätysvauhtiin (344 km/h) Bonnevillen suola-aavikolla erikoisvalmisteisella Triumphillaan, jossa oli 649 cm³:n moottori. Tapahtuman innoittamana Triumph esitteli Tigerista parannetun version kahdella kaasuttimella ja hieman viritetyllä moottorilla, joka sai nimen Triumph T120 Bonneville.
Bonnevillesta oli tuleva 1960-luvulla Triumphin ykköstuote ja motoristien haaveunien kohde. Japanin moottoripyörävalmistajien uhka oli kuitenkin jo nähtävissä. Triumphilla kuviteltiin, että kaukoidästä ei olisi brittiteollisuuden haastajaksi isojen pyörien markkinoilla, koska siihen saakka japanilaisten tuotteet olivat olleet kaikki pieniä, mutta 1969 esitelty Honda CB750 muutti kilpailutilanteen päinvastaiseksi.
Triumphilla oli kuin olikin jo vastaus haasteeseen - uuden kolmisylinterisen Trident T150:n hahmossa, jota oli kehitelty johdolta salassa - mutta tilaisuus hukattiin johtajavaihdosten ja yleisen päättämättömyyden ilmapiirissä. 1973 mennessä tappiot koko BSA-yhtymässä olivat valtaisat. Valtio tuli apuun ja perusti uuden yhtiön, jonka alle kaikki moottoripyörävalmistajat koottiin. Uuden yhtiön nimi oli Norton-Villiers-Triumph (NVT).
Kasvavien saneeraushuhujen vallitessa Meridenin työläiset ryhtyivät melkein kaksi vuotta kestäneeseen istumalakkoon, koska Meridenin tehtaan tuotanto aiottiin siirtää BSA:n tehtaille Small Heathiin. Lakko loppui, kun maaliskuussa 1975 perustettiin työläisten ko-operatiivi, joka keskittyi valmistamaan pelkästään nyt 750-kuutioiseksi kasvanutta Triumph Bonnevillea Yhdysvaltojen markkinoille.
Triumphin päivät olivat jo luetut, vaikka vuoden 1977 Silver Jubilee Bonneville (kuningatar Elisabet II:n 25-vuotisen hallinnon kunniaksi nimetty malli), sekä T140D Special (1979) olivat ajanmukaisia tuotteita.
John Bloor pelastaa Triumphin
Norton-Villiers-Triumph joutui rahattomana selvitystilaan ja yhtiö asetettiin pesänhoitajan valvontaan 1983. Meridenin tehdas suljettiin ja purettiin, ja paikalle rakennettiin asuntoja. Kunniakas Triumph-brändi laitettiin myyntiin - yhtenä ostajaehdokkaana oli intialainen Royal Enfield. Tarjouskilpailun voittanut kiinteistösijoittaja ja rakennuttaja John Bloor oli kiinnostunut lähinnä Meridenin tehdasalueen kehittämisestä asuinkäyttöön, mutta osti samalla oikeudet Triumphin nimeen, vaikka hänellä ei ollut aiempaa sidettä moottoripyöriin.
Uusi yhtiö, jonka nimi oli alkuvaiheessa Bonneville Coventry Ltd (myöhemmin Triumph Motorcycles Ltd), aloitti jatkamalla vanhan Triumph Bonnevillen valmistusta alihankkijalla. John Bloor antoi oikeudet Les Harrisille, jonka Racing Spares -yhtiö tuotti 1983–1988 nelisentoista Bonnevilleä viikossa Newton Abbotissa, Devonissa, lähinnä Euroopan markkinoille. Tämä riitti pitämään merkin muistissa ja auttoi siirtymäkauden yli, kunnes uusi ajanmukainen tehdas Hinckleyssä oli valmis tuotantoon.
Hinckleyn Triumphit
thumb|200px|Triumph Legend TT 900 on kolmisylinterinen ja nestejäähdytteinen. thumb|200px|Triumph Thunderbird (1995) oli suosittu retropyörä. thumb|200px|Triumph Thruxton (2004) on tehdasvalmisteinen kahvilakilpuri. Kuutiotilavuus 865 cm³.
Hinckleyn moderni tehdas saatiin tuotantokuntoon 1991, jolloin julkaistiin uusi kolmisylinterinen mallisto. Tehdas käytti modulaarista kokoonpanotekniikkaa, jossa eri versiot koottiin mahdollisimman pitkälle yhteisistä osista - näin säästettiin kustannuksia ja aikaa. Perusmalli oli 749- tai 885-kuutioinen Trident, muita alkuvaiheen malleja olivat 1200-kuutioinen Trophy ja 1000-kuutioinen Daytona. 1993 julkistettiin endurotyyppinen Tiger, joka on edelleen tuotannossa, ja siten uuden Triumphin pitkäikäisimpiä malleja. Retromainen Triumph Thunderbird, joka esiteltiin 1995, oli hyvin suosittu varsinkin Pohjois-Amerikassa. Muita myöhempiä kolmisylinterisiä malleja olivat Speed Triple (1994) ja Legend TT 900, sekä kustom-tyylinen Adventure.
Vuonna 2000 markkinoille tuotiin henkiin herätetty historiallinen Triumph Bonneville. Bonnevillestä on kehitetty useita malliversioita: Thruxton, Scrambler ja kustom-tyyliset America ja Speedmaster. Vuonna 2004 esitelty Rocket III on iskutilavuudeltaan (2300 cm³) suurin sarjatuotantopyörä.
Tulipalo ja Thaimaan tehtaat
Helmikuussa 2002, kun yhtiö oli valmistautumassa 100-vuotisjuhlallisuuksiin, Hinckleyn tehdas vaurioitui pahoin tulipalossa pysäyttäen tuotannon joksikin aikaa. Tehdas rakennettiin nopeasti uudelleen ja tuotanto saattoi jatkua taas syyskuussa.
Vuonna 2003 Triumph perusti tehtaan Thaimaan Chonburiin, jossa valmistetaan osia Hinckleyssä koottaviin pyöriin. 2006 prinssi Andrew vihki käyttöön toisen tuotantolaitoksen Thaimaassa, jossa on maalaus- ja kokoonpanolinja. Kolmas tehdas on tarkoitus avata aivan lähitulevaisuudessa oletettavasti moottorin valmistusta varten.
Karl Eduard Sööt
thumb|200px|Karl Eduard Sööt Karl-Eduard Sööt (1862–1950) oli virolainen runoilija ja yhteiskunnallisesti aktiivi. Lyyrikkona hän edusti virolaista realismia. Hänen esikoiskokoelmansa ilmestyi 1890.
Hifi
Hifi (myös Hi-Fi) on lyhenne, joka tulee englanninkielisistä sanoista high fidelity, ”korkea todenmukaisuus”, mikä tarkoittaa äänen tallennuksen ja toiston valiolaatua. Hifi-laitteiden tarkoitus on toistaa tallennettu materiaali muokkaamattomana, alkuperäisen kaltaisena, oli sitten kyse videosta, still-kuvasta tai – kuten yleisemmin hifistä puhuttaessa – äänestä. Samantyyppisiä periaatteita liittyy myös auto-hifiin, mutta kotioloissa tietyt tavoitteet on mahdollista saavuttaa helpommin. Toiston laadun arviointiin on olemassa mittausmenetelmiä.