cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Erkki Toivanen
Yksityiselämä
Toivanen sai aivoinfarktin 14. heinäkuuta 2010 ja uuden kolme viikkoa myöhemmin. Saman vuoden lokakuussa hänellä todettiin aivoissa pieni syöpäkasvain, joka leikattiin joulukuussa 2010. Hoidoista huolimatta hän kuoli heinäkuussa 2011 nukkuessaan. Erkki Toivasen tuhkat ripoteltiin Blanchisseusen rannalle Trinidadin saarelle.
Sonmoro senjoro
Sonmoro senjoro on Lord Estin viides studioalbumi, joka julkaistiin 23. marraskuuta 2011 Hype Recordsin kautta. Albumin ensimmäinen single ”Reggaerekka” julkaistiin 30. toukokuuta 2011. Se sijoittui parhaimmillaan Suomen virallisen singlelistan ykköspaikalle. "Reggaerekka"-single on myynyt noin 7 000 kpl lokakuuhun 2011 mennessä, mikä oikeuttaa kultalevyyn. Kappaleen on tuottanut MMEN ja siitä julkaistiin musiikkivideo kesäkuussa. Albumin toinen single ”Juoksen vapaana kaupunkiin” julkaistiin 3. lokakuuta 2011. Musiikkivideon ohjasi 2KG Productions. Albumin kolmantena singlenä julkaistiin kappale "Vuosi vaihtuu" (mukana Mikael Gabriel). Albumi nousi parhaimmillaan Suomen virallisen albumilistan 33. sijalle ja pysyi listalla yhteensä kolme viikkoa.
Balls to the Wall
Balls to the Wall on saksalaisen heavy metal -yhtye Acceptin vuonna 1983 julkaistu viides studioalbumi. Albumi on yhtyeen kaupallisesti menestynein, ja sitä pidetään yhtenä keskeisenä perinteisen heavy metalin albumeista.
Lainvalmistelu
Lainvalmistelu on lain säätämisen vaihe, jossa kerätään asiaan liittyvää aineistoa ja lausuntoja. Siihen ottavat osaa muiden muassa ministeriöt ja lautakunnat. Lainvalmisteluaineistoa ovat lakialoitteet ja valiokuntien lausunnot. Lainvalmistelu päättyy siihen, kun tarvittavat tahot ovat antaneet lausuntonsa ja kaikki aineistot on käsitelty, jolloin lakiehdotuksesta äänestetään parlamentissa.
Balls to the Wall
Albumi aiheutti kohua etenkin Yhdysvalloissa homoseksuaalisuuteen viittavilla teemoilla ja albumin nimi, kansikuva ja kappaleiden "London Leatherboys" ja "Love Child" sanoitukset olivat joidenkin mielestä homoeroottisia.
Nauhoitus
Accept nauhoitti albumin Dieter Dierksin studiossa Kölnissä kesällä 1983. Rumpali Stefan Kauffmann on kertonyt, että nauhoitusten aikaan studio oli vielä keskeneräinen ja hän sekä basisti Peter Baltes soittivat suuressa, kuusi metriä korkeassa huoneessa, jota ei oltu vielä viimeistelty. Valvontahuoneeseen oli kymmenien metrin matka sen sijaitessa rakennuksen toisella puolella. Huoneessa oli vielä käsittelemättömiä betoniseiniä, hiekkaa ja tiiliä, ja äänitysistuntojen jälkeen rummut ja muut instrumentit näyttivät siltä, kuin he olisivat soittaneet autiomaassa. Mutta huone kuulosti hyvältä, koska se oli iso ja materiaalit kovia.
Kitaristi Wolf Hoffmann suoritti nauhoitusten aikana siviilipalvelusta. Hän työskenteli päivisin sairaalassa Solingenissa ja hän pääsi soittamaan omat osuutensa yöllä vasta muiden jo lähdettyä studiosta.
Albumin nauhoitti Louis Austin ja miksasi Michael Wagner.
Kansi
Kansikuvan henkilöstä esitettiin arvailuja, ja monet uskoivat siinä olevan joku yhtyeen jäsenistä. Kuvassa oleva henkilö ei kuitenkaan ollut kukaan jäsenistä vaan entinen nyrkkeilijä ja personal trainer.
Julkaisu ja vastaanotto
Albumi julkaistiin Euroopassa 5. joulukuuta vuonna 1983 ja vuodenvaihteen 1984 jälkeen Yhdysvalloissa. Se nousi Ruotsissa listalla sijalle 10, Saksassa sijalle 59 ja Yhdysvalloissa sijalle 74. Albumi on yhtyeen kaupallisesti menestynein, ja se myi Yhdysvalloissa kultaa.
Balls to the Wall albumia pidetään yhtenä keskeisenä perinteisen heavy metalin albumeista. Kanadalainen toimittaja ja musiikkikriitikko Martin Popoff on nostanut albumin ensimmäiselle sijalle TOP 100 Heavy Metal Albums of the '80s listallaan. Ultimate Classic Rock on listannut albumin 50 parhaan klassisen heavy metal albumin (Top 50 Classic Heavy Metal Albums) listalleen ja kriitikko Eduardo Rivadavia pitääkin albumia "välttämättömänä heavy metal -albumina". Jaclyn Bond on ottanut albumin mukaan kirjaansa 101 Heavy Metal albumia, jotka jokaisen on kuultava vähintään kerran elämässään.
Kappaleet
Albumista on julkaistu kaksi erilaista remasteroitua versiota, jotka sisältävät seuraavat bonusraidat:
Vuoden 2001 Remasteroitu versio
Vuoden 2002 Remasteroitu versio
Perchenhevonen
Perchenhevonen (myös percheron) on noin 150–168 cm:n korkuinen ja noin 900 kiloa painava kylmäverinen työhevosrotu, joka on kotoisin Ranskasta. Se sopii maatalous- ja metsätyöhön, ja sitä käytetään myös paraateissa ja esimerkiksi panimoiden näyttävinä mainos- ja jakeluhevosina. Percheroneja kasvatetaan myös teuraaksi.
Perchenhevoset ovat väriltään yleensä kimoja tai mustia.
Runsauden periaate
Runsauden periaate on modaliteetteihin liittyvä periaate, jonka mukaan jokainen aito mahdollisuus toteutuu. Muodollisesti esitettynä: jos väittämä P on mahdollinen, silloin P:n on joskus oltava totta.
Periaatteen mukaan siis jos mahdollisuus ei koskaan toteudu, se ei ollut aito mahdollisuus; eikä sellaista mahdollisuutta ole, joka ei toteutuisi koskaan historian saatossa: kaikki mikä voi tapahtua tapahtuu. Periaatteen nimi viittaa siihen, että periaatteen pitäessä paikkansa kaikkeuden on oltava niin täysi kuin mahdollista, siinä merkityksessä että se sisältää niin monia erilaisia asioita kuin on mahdollista, ollakseen täydellinen. Seurauksena mahdollisia maailmoja on vain yksi.
Historia
Runsauden periaate jäljitetään usein Aristoteleeseen. On kuitenkin epävarmaa, oliko hän omaksunut periaatteen, sillä hänen teoksistaan löytyy sekä sitä tukevia että vastustavia kohtia. Periaatteen tausta voidaan löytää kuitenkin myös Platonilta, joka kuvaa Timaioksessa, kuinka demiurgi loi maailman täydelliseksi ja ”täydeksi”.
Timaioksesta periaate kulkeutui uusplatonikoille, jotka yhdistivät siihen aristoteelista ajattelua. Augustinus omaksui uusplatonilaisen ajattelun ja toi runsauden periaatteen kristilliseen teologiaan. Anselm Canterburylaisen ontologinen todistus käytti periaatetta hyväkseen väittäessään, että olemassaolo on perfektio samalla tavalla kuin täyteys.
Tuomas Akvinolaisella ajatus runsauden periaatteesta oli ristiriidassa sen kanssa, että hän uskoi, että Jumalalla oli mahdollisuus olla luomatta asioita, jotka olisi mahdollista luoda. Tuomas valitsi aluksi periaatteen rajoitetun version ja myöhemmin kielsi periaatteen kokonaan. Duns Scotus kehitti voluntaristista ajattelua ja kielsi myös runsauden periaatteen. Simo Knuuttila on katsonut, että Duns Scotuksella kielto esiintyy ensimmäisen kerran selvänä, vaikkei välttämättä esiinnykään ensimmäisenä. Ajatus mahdollisista maailmoista voidaan johtaa Duns Scotukseen asti.
Gottfried Leibniz katsoi, että paras kaikista mahdollisista maailmoista toteuttaisi kaikki aidot mahdollisuudet. Immanuel Kant uskoi runsauden periaatteeseen, mutta ei sen empiiriseen verifioitavuuteen.
Aatehistorioitsija Arthur Lovejoy oli ensimmäinen, joka on käsitellyt runsauden periaatetta laajemmin, teoksessaan The Great Chain of Being (1936).
Cicinho
Cicinho, oikealta nimeltään Cícero João de Cézare, (s. 24. kesäkuuta 1980 Pradópolis, São Paulon osavaltio, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, joka pelasi kotimaansa lisäksi Espanjassa, Italiassa ja Turkissa. Cicinhon pelipaikka oli oikea laitapuolustaja.
Vuonna 2005 Cicinho oli Brasilian maajoukkueessa voittamassa Maanosaliittojen cupia. Samana vuonna hän voitti myös seuratasolla São Paulossa Copa Libertadoresin ja seurajoukkueiden maailmanmestaruuden. Joulukuussa 2005 hän teki sopimuksen espanjalaisen Real Madridin kanssa. 172 senttimetriä pitkä Cicinho on tunnettu periksiantamattomasta pelaamisestaan.
Cicinho loukkasi oikean polvensa eturistisiteen vakavasti kauden 2006–2007 neljännellä kierroksella. Hän teki paluun pelikentille kuuden kuukauden kuntoutusjakson jälkeen maaliskuussa 2007 ja pääsi kauden päätteeksi juhlimaan Espanjan pääsarjamestaruutta. Elokuussa 2007 Cicinho siirtyi Romaan.
Tammikuussa 2011 hän siirtyi loppukauden kestävällä lainasopimuksella Villarrealiin.
Cicinhon ensimmäinen maaottelu oli 27. huhtikuuta 2005 Guatemalaa vastaan.
Rosenbom
thumb|Ukko Rosenbom -veistos kirkon edessä [[Karlskronassa on alkuperäisen kopio.]] Rosenbom on historiallinen ruotsalainen puuveistos. Suosittu Ukko Rosenbom on seissyt Karlskronassa Ulrika Pian amiraliteettikirkon edessä 1700-luvun puolivälistä saakka. Veistos on tullut tunnetuksi erityisesti Selma Lagerlöfin teoksesta Peukaloisen retket villihanhien seurassa.
Puuveistos kerää almuja
Puuveistos on värillinen ja esittää harmaatukkaista miestä merimiesvaatteissa, jollaisia on käytetty 1700-luvun puolivälissä Blekingessä. Täysikokoinen veistos on itse asiassa vaivaisukko: Rosenbom kerää almuja köyhille. Köyhien avustaminen oli kirkkojen velvollisuus, ja Rosenbom auttaa seurakuntaa tässä tehtävässä. Kun ukon hattua kohottaa, voi laittaa kolikoita päässä olevaan keräyslippaaseen.
Käännös voisi kuulua vaikka näin: Nöyrimmästi pyydän Teiltä - vaikka äänein heikko on - Hattuain nostamalla - Laitathan pennin aukkohon ja Siunattu on, ken köyhästä huolta kantaa. Viimeinen virke on peräisin Psalmien kirjasta (Ps. 41:2): "Hyvä on sen osa, joka pitää huolta avuttomasta".
Historia
thumb|Aito Rosenbom on siirretty sisälle kirkkoon vuonna 1956. Rosenbom on seissyt 1750-luvulta saakka Karlskronan Ulrika Pian Amiraliteettikirkon edessä. Nykyinen Ukko Rosenbom kirkon ulkopuolella on alkuperäisen kopio, jonka veistäjä on Karl ”Hästö Kalle” Karlsson. Vuonna 1956 alkuperäinen puuveistos siirrettiin suojaan turvallisempaan paikkaan kirkon sisälle. On historian hämärän peitossa kuinka figuuri oikeasti sai alkunsa. Rosenbomin legenda on kuitenkin yhtenäinen tarina, johon sekoittuu sekä totta että tarua.
Nimi Rosenbom juontaa juurensa todennäköisesti Ruotsin merivoimissa palveluksessa olleeseen Mats Rosenbomiin Ahvenanmaalta. Mats Rosenbom asettui varhaiseen Karlskronaan vuonna 1679. Legendan mukaan vanha ja köyhtynyt Rosenbom kiersi talosta taloon keräämässä almuja uuden vuoden aattona 1717. Usein almu annettiin viinapaukun muodossa, minkä johdosta merimies tuli lopulta juovuksiin. Kapteeni Lagerbielken talolla Rosenbom kumarsi kiitokseksi saamistaan almuista, mutta unohti ottaa hattunsa päästä; niinpä hattu tippui maahan. Kapteeni nosti hatun ylös ja nauroi: "Jos haluatte että Rosenbom kiittää teitä, saatte itse nostaa hänen hattuaan". Tämä huvitti Rosenbomia, ja niin hän toisti kapteenin sanat seuraavan talon ovella.
Mutta seuraavassa talossa asui kuulu kuvanveistäjä Kolbe, joka ei pitänyt tempausta lainkaan hauskana. Kolbe kumautti Rosenbomia ja lennätti vanhan miehen yön selkään. Jonkin ajan kuluttua Kolben omatuntoa alkoi kolkuttaa, ja hän lähti Rosenbomin perään. Rosenbom näki matkan päästä Kolben olevan tulossa, ja peloissaan hän piiloutui Amiraliteettikirkon luokse. Seuraavana aamuna Rosenbom löytyi kirkolta kuoliaaksi paleltuneena. Pian tämän jälkeen Kolbe veisti Ukko Rosenbomista puukuvan, jolle saattoi antaa almuja.
Nykyään otaksutaan että alkuperäinen puu-ukko on veistetty laivaston telakalla Karlskronassa. Karlskronassa työskenteli lukuisia puuseppiä Suomesta, missä tällaiset keräyslippaat olivat laajalle levinneitä 1700-luvulla. Tämä oletus ei kuitenkaan kerro mitään siitä, mistä syystä Rosenbom tuli keräyslippaan nimeksi.
Hattivatti
thumb|230px|Hattivatteja Naantalin Muumimaailmassa. pienoiskuva|252x252px|Hattivatti Hattivatit ovat Tove Janssonin luomassa muumimaailmassa esiintyviä hahmoja. Ne ovat valkoisia olioita ja muistuttavat ulkonäöltään lähinnä sienen jalkaa tai aavetta, jonka sivussa on pienet kämmenet. Hattivateilla ei ole suuta eivätkä ne puhu. Vaikka hattivatit esiintyvät lähes kaikissa muumikirjoissa, niistä tiedetään vain vähän. Ne liikkuvat aina suurina laumoina ja kerääntyvät paikkoihin, joihin salama iskee tullakseen sähköisiksi.
Hattivattien pääpiirteet
Ensimmäisen kuvauksen hattivateista antaa Muumimamma ensimmäisessä muumikirjassa Muumit ja suuri tuhotulva (1945):
Hattivatit vaeltavat suurina laumoina, useimmiten meritse pienillä purjeveneillä, mutta myös maitse. Näkymättömässä lapsessa Muumipapan näkemissä veneissä on aina pariton määrä hattivatteja, mutta toisaalta Muumipeikossa ja pyrstötähdessä tekijän kuvituksessa on kahden, neljän ja kuudenkin hattivatin veneitä. Päättymättömän vaeltamisensa lomassa hattivateilla on tapana kokoontua suurina joukkoina meren saarille.
Hattivatit suhtautuvat kaikkiin muihin olioihin täydellisen välinpitämättömästi, eikä niistä ole normaalisti minkäänlaista vaaraa. Niillä on kuitenkin eräs omalaatuinen piirre: ukonilmalla ne varaavat itseensä sähköä, ja silloin niistä voi saada jopa hengenvaarallisen sähköiskun. Hattivateilla on oma saari, joka sijaitsee merellä jonkin matkaa Muumilaaksosta. Niillä on myös ilmapuntari, jota ne säilyttävät saaren keskellä olevassa pylväässä. Taikurin hattu -kirjassa hattivatit puolustavat ilmapuntariaan aggressiivisesti Hemulilta, joka yritti ottaa sen. Muumilaakson tarinoissa Hemuli vie hattivattien ilmapuntarin, jolloin ne kaikki piirittävät teltan, jossa Muumiperhe ja Hemuli olivat. Muumipeikko palauttaa ilmapuntarin hattivateille ja jo seuraavana aamuna hattivatit ovat lähdössä pois, Nuuskamuikkusen mukaan "jollekin saarelle, josta kenelläkään ei ole pienintäkään aavistusta".
Hattivatit ovat pituudeltaan suurimmillaan noin puolet muumin pituudesta. Ne ovat valkeita ja suippoja, sienen jalkaa muistuttavia olioita, joilla on kaksi käsivarretonta kättä vartalon sivuilla sekä kaksi silmää. Kaikki hattivatit näyttävät täysin samalta, eikä niiden mahdollisista sukupuolisista eroista ole tietoa. Hattivatit lisääntyvät kasvamalla siemenistä, jotka on kylvettävä juhannusyönä. Sitä, mistä hattivattien siemenet tulevat, ei muumikirjoissa kerrota. Hattivatit ovat mykkiä ja kuuroja, näkevät huonosti ja ovat hyvin tyhmiä mutta niiden tuntoaisti on erittäin herkkä, ja niiden kerrotaan ”tuntevan jäsenissään” pyrstötähden kaltaisia luonnonmullistuksia. . Hattivatit ovat myös siitä kummallisia, etteivät ne nuku tai palele koskaan.
Hattivatit Muumilaakson tarinoita -sarjassa
Hattivatit esiintyvät Muumilaakson tarinoita -sarjassa jaksoissa Tervetuloa hattivattien saarelle, Hattivattien salaisuudet, Nuuskamuikkunen lähtee pois, Kadonneet lapset, Primadonna, Luola, Talon maalausta, Muumit muinaisuudessa 1, Aarrekartta, Pikku Myyn lyhyt romanssi, Lohikäärmeen kyyneleitä, Punainen täysikuu, Kultainen valtakunta sekä aiemmin Suomessa esittämättömässä jaksossa Ääni kelon sisällä. Jaksossa Nuuskamuikkunen lähtee pois tosin nähdään vain muutama hattivattien vene merellä ja jaksossa Kadonneet lapset Nuuskamuikkunen kylvää puistoon pienehkön määrän hattivattien siemeniä, joista sitten kasvaa hattivatteja. Muissa jaksoissa hattivatit esiintyvät suurena laumana. Osassa jaksoista, esimerkiksi jaksossa Punainen täysikuu, hattivatit nähdään vain hyvin lyhyesti.
Hulk (animaatiosarja)
Hulk on yhdysvaltalainen 21-osainen animaatiosarja, joka perustui Marvel Comicsin samannimiseen sarjakuvasankariin Hulkiin.
Sarja alkoi Yhdysvalloissa vuonna 1996 UPN-kanavalla. Tarina kertoi tiedemiehestä nimeltä Bruce Banner ja hänen toisesta minästään Hulkista. Gammareaktorin testeissä sattunut onnettomuus, jossa gammasäteet osuivat Banneriin, jonka vuoksi hän etsii sisällä olevan Hulkin parannuskeinoa. Samaan aikaan Bannerin täytyy taistella Hulkina Kenraali Ross armeijoita ja muita roistoja vastaan, jotka yrittävät tuhota tämän vihreän jättiläisen.
Sarja kesti kahden tuotantokauden verran, jossa oli yhteensä 21 jaksoa. Avausjakson myötä sarja oli synkin Marvel-animaatio koskaan, jonka seurauksena UPN pakotti keventämään sarjan toista kautta. Hulk esitettiin myös Suomessa vuonna 1998 MTV3-kanavalla ja koska sarja oli teemaltaan tavallista synkempi piirretty, sen esitysaika oli usein yöaikaan.
Sarjan DVD:ssä Pedon paluu oli mukana vuoden 1966 Hulk-animaatiosarjan jakso Hulkin alkuperä sekä muuta lisämateriaalia.
Paraisten maalaiskunta
Paraisten maalaiskunta (lyh. Paraisten mlk, ) oli Varsinais-Suomessa sijainnut Suomen kunta. Kunnan pinta-ala vuonna 1966 oli 248,1 km2 ja kunnassa oli 3 792 asukasta maassa asuvaa väestöä vuoden 1965 lopussa.
Nimitys Paraisten maalaiskunta otettiin käyttöön vuonna 1948, kun Paraisten kunnasta erotettiin Paraisten kauppala. Vuonna 1967 maalaiskunta yhdistyi kauppalan kanssa. Kuntien ero kesti ainoastaan 19 vuotta. Kauppalasta tuli Paraisten kaupunki 1. tammikuuta 1977.
Kunnaksi Parainen perustettiin vuonna 1870. Kunnan edeltäjänä ollut Paraisten kirkkopitäjä perustettiin keskiajalla ja ensimmäinen maininta historiallisissa lähteissä siitä on vuodelta 1329.
Vuoden 1960 taajamarajauksen mukaan Paraisten maalaiskunnassa oli yksi taajama: Ersby, jossa oli 323 asukasta ja pinta-ala oli 3,2 neliökilometriä. Lisäksi osa Paraisten keskustasta sijaitsi maalaiskunnan puolella, ja osa Ersbystä puolestaan kauppalan puolella.
Jaska Raatikainen
Jaska Ilmari Raatikainen (s. 18. heinäkuuta 1979 Lappeenranta ) on suomalainen muusikko. Hänet tunnetaan parhaiten Children of Bodom -yhtyeen entisenä rumpalina. Hän jätti yhtyeen loppuvuonna 2019.
Ennen Children of Bodomia
Raatikainen alkoi nuorena soittaa pianoa ja käyrätorvea, jota hän soitti suuressa jazzorkesterissa (big band). Nuoruusaikojen idoleita olivat muun muassa Guns N' Roses ja Metallica, ja myöhemmin rummunsoittoharrastuksen alettua rumpalit kuten Scott Travis Judas Priestistä, Mikkey Dee Motörheadista, Lars Ulrich Metallicasta ja Vinnie Colaiuta (Stingin ja Frank Zappan sessiorumpali) vaikuttivat paljon Raatikaisen soitantaan. Myös suomalaiset Sami Kuoppamäki Kingston Wallista ja Kai Hahto Wintersunista ovat Raatikaisen esikuvia.
Yläasteikäisenä Raatikainen tutustui Alexi Laihoon ja he alkoivat pian soittaa yhdessä. Myöhemmin he perustivat Inearthed-nimisen yhtyeen. Raatikainen toi Alexander Kuoppalan ja Janne Wirmanin yhtyeeseen mukaan. Wirmanin tulon jälkeen yhtyeen nimi olikin jo Children of Bodom. Kuoppala soitti trumpettia samassa orkesterissa kuin Raatikainen käyrätorvea, ja Wirmanin hän tunsi lukiosta.
Tekniikka
Raatikainen on hyvin vannoutunut tuplapedaalin käyttäjä. Nykyään hänellä on kaksi bassorumpua, vaikka vasemman puoleinen nistä toimii käytännössä koristeena. Hate Crew Rolling Over Europe -kiertueella Raatikainen soitti myös lyhyen rumpusoolon ensimmäistä kertaa. Raatikaisen rumpusooloa käytettiin usein introna kappaleelle "Bodom Beach Terror".
Persoona
Raatikainen toi oman tyylinsä Children of Bodomin musiikkiin: kymmenen yhtyeen kappaletta alkaa rummuilla. Hän on lähiympäristönsä mukaan todella hiljainen persoona, joka viettää paljon ajastaan yksin, pitää lukemisesta ja kiertueillaan valitsi yhden hengen huoneita hotelleissa ja vuoteita kiertuebussin ylänurkasta. Children of Bodomiin kuuluessaan Raatikainen ei yleensä koskaan antanut haastatteluita, koska hänen mielestään muilla on paljon enemmän sanottavaa.
Sinergy
Lokakuussa 2000 Sinergy kysyi Raatikaisen apua heidän Euroopan-kiertueelleen kolme päivää ennen sen alkua rumpali Tonmi Lillmanin loukattua jalkansa. Sinergy esitti kiitoksensa levynsä Suicide by My Side (2002) kansilehdessä sanoin "Special thanks to Jaska Raatikainen for lending us his talent and saving us on our last European tour!".
Virtuocity
Toukokuussa 2001 Jaron Sebastian Raven pyysi Raatikaista soittamaan Virtuocity-projektinsa debyyttialbumilla Secret Visions, jonka äänitykset tapahtuisivat Astia-studiolla Anssi Kipon tuottamana.
Evemaster
Toukokuussa 2001 Raatikainen auttoi suomalaista dark metal -yhtye Evemasteria soittamalla rumpuja neljään kappaleeseen minialbumille Wither. Yhtyeen uusi levy-yhtiö kuitenkin halusi julkaista minialbumin sijaan kokonaisen albumin ja Raatikainen soitti jälleen yhtyeen mukana studiossa, kun Evemaster valmisteli viittä uutta kappaletta marras- ja joulukuussa 2002.
Norther
Death-yhtyeen Chuck Schuldinerin muistokonsertissa 1. maaliskuuta 2002 Raatikainen soitti rumpuja suomalaiselle death metal -yhtye Northerille, joka soitti covereita Deathin tuotannosta. Raatikainen soitti kappaleet "Flesh and the Power It Holds", "1000 Eyes", "Without Judgement" ja "Lack of Comprehension".
Kouluaste
Kouluasteen tutkinto on vanha ammatillisista tutkinnoista käytetty nimitys Suomessa. Nykyään puhutaan toisen asteen tutkinnoista (ensimmäinen aste on peruskoulu ja kolmas aste korkeakouluopinnot). Kouluasteen yläpuolella olivat aiemmin opistoasteen tutkinnot.
Kaikki tutkintonimikkeet eivät tutkintouudistuksen myötä kuitenkaan suoraan periytyneet kouluasteelta toiselle asteelle. Esimerkiksi kaupallisella alalla oli kouluasteella merkantin ja opistoasteella merkonomin koulutus. Nykyään merkantin tutkintoa ei ole enää olemassa, ja merkonomi on laskenut toisen asteen tutkinnoksi.
Tupamäki
Tupamäki on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Nafisa Joseph
Nafisa Joseph (28. maaliskuuta 1978 – 29. heinäkuuta 2004) oli intialainen malli ja MTV:n videojockey. Hän oli vuoden 1997 Miss Intia ja semifinalisti Miss Universumissa.
Muropaketti
Muropaketti on suomalainen teknologia- ja viihdeaiheinen verkkosivusto. Sivuston pääsisältöä ovat muun muassa tietotekniikka- ja mobiiliaiheiset uutiset ja testit, sekä vuodesta 2016 videopeli- ja elokuva-aiheiset uutiset, arvostelut ja haastattelut. Sivustoa kustantaa Otavamedia Oy, joka on osa suomalaista Otava-konsernia. Sivuston yhteydessä aiemmin toimi MuroBBS-keskustelupalsta. Keskustelupalsta suljettiin 14. huhtikuuta 2022.
Historia
Sampsa Kurri perusti Muropaketin helmikuussa 1999 harrasteprojektina käsittelemään häntä kiinnostaneita aiheita, tietotekniikaa ja tietokonekomponenttien ylikellotusta. Nimi syntyi sattumalta pöydällä silmiin osuneesta aamiaismurojen pakkauksesta. Sivusto sijaitsi helmikuusta huhtikuuhun 1999 K&T Neutech Oy:n palvelimella osoitteessa sam.neutech.fi ja huhtikuusta heinäkuuhun osoitteessa muro.neutech.fi, jonka jälkeen Kurri rekisteröi sivustolle oman verkkotunnuksen, muropaketti.com.
Nafisa Joseph
Nafisa Joseph teki itsemurhan asunnossaan Mumbaissa heinäkuussa 2004. Vanhempien mukaan syy oli se, että suunniteltu avioliitto liikemies Gautam Khandujan kanssa peruuntui.
Muropaketti
Historia
Kurri myi Muropaketin joulukuussa 2000 Sonera Plaza Oy:lle, jonka myötä hän siirtyi Sonera Plazan työntekijäksi tuottamaan sivustoa. Sivusto houkutteli paljon myös ylikellotuksesta kiinnostumattomia käyttäjiä ja vähitellen sen keskustelupalsta, MuroBBS, tuli hyvin suosituiksi. Muropaketin keskustelupalsta olikin alusta asti olennainen osa sivustoa.
Kurri irtisanoutui vuonna 2003 TeliaSonera Finlandin palveluksesta ja perusti io-media Oy -nimisen yrityksen, jolle Muropaketin sisällöntuotantovastuu siirtyi. Tämän jälkeen Kurri palkkasi sivustolle ja avukseen toisen toimittajan. Samana vuonna sivusto siirtyi omasta verkkotunnuksestaan Sonera Plaza -portaalin alaisuuteen. Sivustolle perustettiin mobiiliaiheisiin uutisiin keskittynyt, Soneran WAP-käyttäjille suunnattu WAP-Muropaketti. Myöhemmin WAP-Muropaketti siirrettiin internetin puolelle osaksi Muropakettia ja osio nimettiin TaskuMuroksi.
Vuonna 2005 niin Muropaketti kuin koko Sonera Plaza -portaali siirtyivät TeliaSonera Finlandin ja Yhtyneiden Kuvalehtien sopimuksella Yhtyneet Kuvalehdet -konserniin kuuluneen Kynämies Oy:n omistukseen ja internetportaalin nimi lyhentyi Plazaksi. Vuonna 2008 Kynämies sulautettiin emoyhtiöönsä ja 2010 Yhtyneet Kuvalehdet Oy vaihtoi nimensä Otavamedia Oy:ksi. Vuonna 2011 sivusto siirtyi takaisin käyttämään muropaketti.com-verkkotunnusta.
Toukokuussa 2016 Otavamedia Oy jakaantui siten, että uusia liiketoimintoja varten muodostettiin Otavan Uudet Liiketoiminnat Oy (keväästä 2019 Otava Markkinapaikat Oy ), joka omisti Nettix Oy:n ja Ampparit Oy:n. Otavan Uudet Liiketoiminnat Oy ilmoitti 5. lokakuuta 2016 uudistavansa Muropakettia ja laajentavansa sen sisältöä. Tämän seurauksena Muropaketti yhdistyi niin ikään Otavamedian omistuksessa olleen viihdesivusto Dome.fi:n kanssa, jolloin aihealueiksi tulivat mukaan videopelit ja elokuvat. Muropaketin päätoimittajaksi siirtyi Lauri Sihvonen, ja samalla päätettiin yhteistyö sivuston perustajan, Sampsa Kurrin ja io-media Oy:n kanssa vuoden 2016 loppuun mennessä. Kurri päätti kumppaneineen jatkaa toimintaa uudella, itsenäisellä tietotekniikkasivustolla nimeltään io-tech, joka osapuolten tekemän sopimuksen mukaan saatiin virallisesti avattua vasta seuraavan vuoden alussa.
MuroBBS
Muropaketin keskustelupalsta, MuroBBS, sai varsinkin 2000-vuosikymmenellä suosionsa lomassa ajoittain huomiota suomalaisessa mediassakin. Vuonna 2004 se sai kyseenalaista mainetta, kun MikroPC:n numerossa 3/2004 kirjoitettiin MuroBBS:n rasistisesta sisällöstä ja kyseiseltä keskustelupalstalta löytyvistä räjähteitä koskevista keskusteluista.
Marraskuussa 2007 tapahtuneen Jokelan ampumavälikohtauksen tapahtumista kertoi verkkosivustoista tiettävästi ensimmäisenä MuroBBS.
Tammikuussa 2009 keskusrikospoliisi kiitti kirjallisesti Muropakettia koskien Wincapita-pyramidihuijauksen selvittämistä. Verkkoyhteisön keskustelupalstalla löytyi yli 26 000 viestiä 1,5 vuoden ajalta koskien Wincapitaa.
Muropaketti sulki MuroBBS:n 14. huhtikuuta 2022 keskustelujen hiljentymisen vuoksi. MuroBBS:n sisältö poistettiin kolme kuukautta sulkemisen jälkeen. Kansalliskirjasto arkistoi kaikki keskustelupalstalle kirjoitetut julkiset viestit ja ne on luettavissa Kansalliskirjaston yhteistyöpisteiden vapaakappaletyöasemilta.
Jesús Bonilla
Jesús Bonilla (s. 1. syyskuuta 1955 Madrid, Espanja) on espanjalainen näyttelijä, ohjaaja ja käsikirjoittaja.
Tuulilasinpesin
thumb|Tuulilasin pesunestettä lisätään Tuulilasinpesin eli tuulilasin pesulaite (puhekielessä pissapoika) on ajoneuvoissa käytettävä laite, joka ruiskuttaa tuulilasille pesunestettä. Tuulilasinpyyhkimet pyyhkäisevät nesteen pois poistaen sen avulla lasille kulkeutuneen lian.
Nykyaikaisissa laitteissa pesunestettä annostelee sähkömoottorin pyörittämä pumppu, mutta vielä 1980-luvulla oli käytössä jalalla tai kädellä painettavalla männällä toimivia laitteita. Autojen varustelun kehityttyä pesulaitteita alettiin valmistaa myös takalasille, yleensä farmariautoihin.
Valaisimenpesin
Autoja on varustettu myös ajovalonpesimillä vuosikymmeniä. Aluksi näitä oli yleensä vain varustelluimmissa tai Pohjoismaihin myytävissä malleissa. Vielä nykyäänkään kaikkiin autoihin ei ole saatavilla edes lisävarusteena ajovalonpesimiä. Monet valmistajat tarjoavat ajovalonpesimiä erityisenä talvivarustepakettina, jolloin pesusuuttimet saattavat olla sähkövastuksin lämpiävät.
Pesu- ja pakkasneste
Pesunesteenä tulee kylmissä oloissa käyttää seosta, jonka jäätymispiste on kyllin alhainen, sillä nesteen jäätyminen saattaa rikkoa järjestelmän osia. Seoksen vahventaminen saattaa heikentää pesutulosta, sillä raskaampi neste ei lennä pesusuuttimista tarpeeksi pitkälle, tai jos autossa on sumuttavat suuttimet, raskaampaa nestettä ei saada juuri lainkaan pestävälle pinnalle. Valmistajat ilmoittavat pakkauksissaan kulloisenkin sekoitussuhteen pakkaskeston; moni pesuneste-vesiseos kestää 50-prosenttisena tyypillistä talvipakkasta. Pakkaskestävyyden aikaansaamiseksi halvimmissa pesuaineissa käytetään myrkyllistä metanolia, jonka käyttämistä suositellaan välttämään. Laadukkaammat pesunesteet ovat etanolipohjaisia, jotka tosin nekin luokitellaan haitallisiksi, mutta ovat oikein käytettyinä auton pesuneste- ja pakkasenestoaineina vaarattomia.
Matti Bergström
Matti Harri Björn Bergström (17. helmikuuta 1938 Helsinki – 8. lokakuuta 1994 Helsinki ) oli suomalainen säveltäjä, muusikko ja sovittaja. Yhdessä vaimonsa Pirjo Bergströmin kanssa hän oli suomalaisen musiikin monipuolisimpia ja keskeisiä tekijöitä ja taustavaikuttajia 1960-luvulta lähtien.
Bergström soitti muun muassa Cumuluksen ensimmäisillä levyillä ja niiden jälkeen sovitti vaimonsa kanssa Hectorin levyt Nostalgiasta Hectorock I -albumiin. Bergströmien kädenjälki näkyi laajalti erilaisten artistien levyillä: näitä olivat niin iskelmälaulajat Paula Koivuniemi ja Tuulikki Eloranta kuin oopperalaulaja Matti Salmisen Georg Malmstén -levytyskin. 1970-luvun puolivälin jälkeen he tekivät myös balettimusiikkia ja aloittivat yhteistyön tanssija Jorma Uotisen kanssa. 1980-luvun lopulla he toimivat paikallisradio Etelän äänessä ja pitivät omaa musiikkistudiota.
Bergström kuoli 56-vuotiaana äkilliseen sairauskohtaukseen kotonaan Helsingissä. Matti Bergström on haudattu Malmin hautausmaalle. Haudan osoite on 61-15-188. Häneltä jäi kaksi tytärtä: Tiina Bergström ja Carita Mäkelä.
Mach-luku
Mach tai Machin luku (lyhenne M ) on dimensioton luku, joka kuvaa virtauksen nopeutta suhteessa äänen nopeuteen väliaineessa. Sitä käytetään erityisesti aerodynamiikan sovelluksissa, jossa se kuvaa lentonopeuden suhdetta äänen nopeuteen ilmassa lentokorkeudella. Luku on nimetty itävaltalaisen fyysikko Ernst Machin mukaan.
Määritelmä
Mach-luku määritellään
, missä
Lausekkeen nimittäjä on äänen nopeus kyseisessä väliaineessa. Mach-luku ja lentonopeus luokitellaan seuraavasti:
Mach-luku määritellään aerodynamiikassa pääasiassa ilmalle
Äänen nopeuteen ilmassa laskemiseen yksinkertaistettu laskentakaava
Tästä näemme, että äänen nopeus ilmakehässä voidaan laskea pelkän ilman lämpötilan perusteella. Silloin korkeuden kasvaminen vaikuttaa ilman lämpötilan laskemisen kautta äänen nopeuteen laskevasti. Ilman lämpötila laskee standardi-ilmakehässä 6,5 °C/km.
Virtausmekaniikassa Mach-luvulla ei ole suurta merkitystä, jos neste tai kaasu on kokoonpuristumatonta – oletus, jonka voidaan olettaa pätevän miltei aina luonnonvesiä koskevissa ongelmissa. Jos Ma << 1, kokoonpuristumista ei tarvitse huomioida. Äänennopeus voidaan määrittää myös muussa väliaineessa kuin ilma, esim. palamiskaasuissa polttokammiossa, nesteessä ja kiinteässä aineessa. Myös hyvin harvassa kaasussa avaruudessa puhutaan äänennopeudesta ja Machin luvusta.
Ilmailu
Äänen nopeus vaihtelee korkeudesta riippuen: koska ilman tiheys on pienempi korkealla, äänennopeus alenee korkeuden mukana. Äänennopeus kuitenkin voidaan laskea pelkän lämpötilan perusteella.
Ensimmäinen lentokone, joka ylitti vaakalennossa äänennopeuden oli amerikkalainen Bell X-1 vuonna 1947. Äänennopeus oli sitä ennen ylitetty ohjuksilla ja esim. kiväärin luodin lähtönopeus on ylisooninen. Toisen maailmansodan lopulla potkurikoneiden kehityksen rajoitti potkurien kärjen virtausten ylisooninen nopeus. Rakettimoottoreita käyttäville koelentokoneille niitä ympäröivän painejakauman muuttuminen nopeuden kasvaessa ylisooniseksi toi lentokoneen stabiliteettiin äänivallin, teknisen ongelman, joka ratkaistiin siipien muotoa muuttamalla. Suihkumoottorin kehitys mahdollisti yliääninopeudella lentämisen. Suurten, yli 1,5 Mach, nopeuksien saavuttaminen ja ylläpitäminen vaati aivan viime aikoihin asti jälkipolttimen käyttöä, joka rajoitti toiminta-aikaa.
1950–1960-luvuilla pyrittiin lentokoneista tekemään nopeita strategisten ydinpommituslentojen ja nopean matkustajaliikenteen aikaan saamiseksi. Hävittäjälentokoneiden suoritusarvojen tuli tietysti ylittää pommikoneiden nopeus.
Tällaisia pommikoneita olivat B-58 Hustler ja XB-70 Valkyrie Yhdysvalloissa ja siviili-ilmailun puolella brittiläis-ranskalainen Concorde sekä neuvostoliittolainen Tupolev Tu-144.
Hävittäjälentokoneiden nopeuslentoennätyksistä käytiin Yhdysvaltojen ja Neuvostoliiton välillä kilpaa etenkin 1960-luvun alussa MiG-21:n ja Lockheed F-104 Starfighterin välillä. Neuvostoliitto rakensi 1970-luvulla jopa 3 Mach nopeudella lentävän MiG-25-hävittäjän. Yhdysvallat toteutti vain noin 2 Mach huippunopeuteen pääseviä hävittäjiä johtuen erilaisesta strategiasta, ja luottamuksesta pitkän kantaman ilmasta-ilmaan-ohjuksiin.
2000-luvun alussa Yhdysvalloissa on alettu uudelleen kehittää ylisoonista patopainemoottoria (scramjet, supersonic ramjet) ja sen käyttöä avaruuslentokoneessa. Sovellutus olisi ilmeisesti pitkän kantaman hypersooninen (yli 5 Mach) pommikone.
Mach-nopeuksia
Siviilimatkustajalentokoneiden lentokorkeus voi olla noin 10 000 metriä tai 30 000 jalkaa. Käytännössä lentonopeus meren pinnassa tai lähellä maata ei ole moninkertainen äänennopeus.
Willem Dafoe
William James ”Willem” Dafoe (s. 22. heinäkuuta 1955 Appleton, Wisconsin) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on ollut ehdolla neljään Oscar-palkintoon ja kolmeen Golden Globeen. Hänet tunnetaan muun muassa yhteistyöstään Paul Schraderin, Abel Ferraran, Lars von Trierin, Julian Schnabelin ja Wes Andersonin kanssa.
Dafoella on sekä Yhdysvaltain että Italian kansalaisuus.
Farssi
Farssi on hullutteleva ja ilveilevä komedian laji. Farssissa esiintyy usein karkeaa ja alatyylistä huumoria, tilanteet ja henkilöhahmot ovat liioiteltuja ja groteskeja, tapahtumat ovat yllättäviä, epätodennäköisiä ja absurdeja, ja juoni on mutkikas ja nopeasti etenevä.
Piirteet
Farssit perustuvat usein inhimillisiin perustarpeisiin ja vaistoihin, kuten syömiseen, juomiseen, leikkimiseen, paritteluun ja auktoriteetin pilkkaamiseen.
Farsseista tehdään yksinkertaisia, oleelliseen keskittyviä, sopivasti liioittelevia ja ajallisesti tiiviitä. Tyypillisesti niissä luodaan ensin odotuksia, jotka sitten jätetään yllättävällä tavalla täyttämättä. Farsseissa hyödynnetään perinteisiä komiikan välineitä, kuten toistoa, liioittelua, käänteisiä rooleja ja erilaisia yhteensopimattomuuksia.
Farsseissa esiintyy usein typeryyttään tai tilapäisen esteen vuoksi kyvyttömiä uhreja; sattuman, onnettomuuden tai väärinkäsitysten seurauksena muuttuvaa kohtaloa; antagonistisia esineitä ja koneita, jotka menevät väärään aikaan päälle ja pois päältä; sisääntuloja ja ulosmenoja; sekä kolhuistaan huolimatta rikkoutumattomia ihmisiä. Farssien hahmot eivät vammaudu brutaalistakaan väkivallasta, koska farssien väkivalta on piekmminkin symbolista kuin oikeaa väkivaltaa.
Farssit voidaan jakaa neljään alalajiin. Nöyryytys- tai petosfarssissa kaikki huumori kohdistuu yhteen uhriin. Muutosfarssissa tilanne kääntyy toistuvasti päälaelleen. Tasapainofarssissa on kaksi vastakkaista mutta samansuuruista voimaa, jotka eivät saa toisistaan koskaan yliotetta. Lumipallofarssissa virheet tai väärinkäsitykset johtavat nopeasti eteneviin tapahtumiin, jotka vievät kaikki hahmot mukanaan.
Tunnettuja farssin edustajia ja kehittäjiä ovat olleet muun muassa näytelmäkirjailijat Aristofanes, Molière, Georges Feydeau, Ray Cooney, Michael Frayn ja Dario Fo. Varhaisia elokuvafarsseja tekivät muun muassa Charlie Chaplin, Keystone Kops ja Marx-veljekset. Television tilannekomedioista farssimaisia ovat esimerkiksi Pitkän Jussin majatalo, Lucy ja minä ja Pesä kolmelle.
Kambera
Kamberaa kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. Raamattu on käännetty kamberaksi vuonna 1995.
Konsonantit
Lähteet:
Vokaalit
Lähteet:
Quy Nhơn
Qui Nhon on Bình Địnhin provinssin pääkaupunki Vietnamin keskiosissa Etelä-Kiinan meren rannalla. Kaupungin pinta-ala on 284,28 neliökilometriä ja asukasluku vuoden 2009 tiedon mukaan noin 255 000, joista noin 234 000 kaupungissa itsessään.
Perinteisesti kaupungin pääelinkeinot ovat olleet maatalous ja kalastus, mutta viime vuosina erityisesti turismin ja palvelualojen merkitys kaupungissa on kasvanut.
Tom Adair
Thomas Montgomery ”Tom” Adair (15. kesäkuuta 1913 – 24. toukokuuta 1988) oli yhdysvaltalainen sanoittaja.
Adair kävi koulua Los Angelesissa, missä hän kirjoitti runoja The Saturday Evening Post -lehteen. Vuonna 1940 hän tutustui kaupungissa muusikko Matt Dennisiin ja ehdotti tälle sanoitustaan ”Will You Still Be Mine?”. Lopputuloksena syntyneen Dennisin sävellyksen nauhoittivat muun muassa Tommy Dorsey ja Dennis itse. Adair jatkoi yhteistyötä Dennisin kanssa. He kirjoittivat muun muassa Frank Sinatralle kappaleet ”Everything Happens to Me”, ”Let’s Get Away From It All”, ”The Night We Called It a Day” ja ”Violets for Your Furs”.
Adair teki myös yhteistyötä muiden säveltäjien kanssa. Hän sanoitti Alfonso D’Artegalle vuoden 1942 kappaleen ”In the Blue of the Evening”. Vuonna 1944 hän kirjoitti Harold S. Hopperin kanssa laulun ”There’s No You”, jonka levyttivät muun muassa Sarah Vaughan, Frank Sinatra ja Mel Tormé. Vuonna 1959 hän sai parhaan laulun Oscar-ehdokkuuden Leith Stevensin kanssa tehdyllä kappaleella ”Julie” elokuvasta Kuolema kintereillä. Hän osallistui George Brunsin kanssa Disney-elokuva Prinsessa Ruususen musiikkiraidan tekemiseen.
Ryhmäteatteri
thumb|Ryhmäteatterin näyttämö Helsinginkadulla. Ryhmäteatteri on helsinkiläinen ammattiteatteri, joka on perustettu vuonna 1967. Teatterilla on näyttämö Kalliossa keväästä 2007 alkaen Kino Helsingin entisissä tiloissa Urheilutalossa Helsinginkadun varrella. Ryhmäteatteri luopui pitkäaikaisesta näyttämöstään Pengerkadulla Helsingin Kalliossa kesällä 2014. Lisäksi teatterilla on kesäteatteri Suomenlinnassa. Ryhmäteatteri tuottaa vuosittain kolme ensi-iltaa, yhden kullekin näytäntökaudelle. Teatterin tavoitteena on tuottaa monipuolisia, haasteellisia ja ennakkoluulottomia esityksiä.
Toiminta alkoi Che Guevara -tuotannolla vuonna 1968. Vuonna 1969 syntyi Ryhmäteatteri ry, jonka perustajajäsenet olivat Petra Frey, Riitta-Liisa Helminen, Tiia Louste, Tarja Markus, Hannu Kahakorpi, Irma ja Timo Martinkauppi, Leena Uotila, Henri Kapulainen, Sirkka Hiltunen, Kim Kuusi, Ilkka Vanne ja Taisto-Bertil Orsmaa.
Mika Kaurismäki ohjasi vuonna 2018 Ryhmäteatterin 50-vuotista taivalta käsittelevän dokumenttielokuvan
Henkilöstö
Vuonna 2013 teatterin vakituista henkilökuntaa olivat muun muassa ohjaaja Esa Leskinen sekä näyttelijät Juha Kukkonen, Minna Suuronen ja Robin Svartström.
Aiemmin näyttelijäkuntaan ovat kuuluneet muun muassa Pertti Sveholm ja Vesa Vierikko. Taiteellisena johtajana Leskisen rinnalla toimi pitkään Mika Myllyaho. Nykyään teatterin johdossa toimii näyttelijä Juha Kukkonen.
Opistoaste
Opistoasteen tutkinto on ammatillisista tutkinnoista Suomessa käytetty vanha nimitys. Nykyään sen tilalla ovat osin ammattikorkeakoulututkinnot ja osin toisen asteen tutkinnot. Opistoasteen alapuolella olivat aikanaan kouluasteen tutkinnot.
Aiemman opistoasteen ja esimerkiksi nykyisen toisen asteen tutkintojen vaativuuseroja voi tarvittaessa selventää Tilastokeskuksen koulutusluokitusta käyttäen. Opistossa suoritettu merkonomin tutkinto katsotaan sen mukaan alimman korkea-asteen tutkinnoksi. Sitä alemman tason eli keskiasteen tutkintoja ovat muun muassa ylioppilastutkinto, erityisammattitutkinto, artesaanin, asentajan, mekaanikon, laborantin ja lähihoitajan tutkinnot.
Englannin Valioliigan kausi 2004–2005
Englannin Valioliiga -kausi 2004-2005 alkoi elokuussa 2004 ja loppui toukokuussa 2005. Chelsea juhli kauden päätteeksi mestaruutta. Maalikuninkuuden voitti Thierry Henry 25:llä maalillaan.
Sarjataulukko
O = Ottelut; V = Voitot; T = Tasapelit; H = Häviöt; TM = Tehdyt maalit; PM = Päästetyt maalit; +/- = Maaliero;
Epäkonferenssi
Epäkonferenssi on vapaamuotoinen tapahtuma, joka eroaa tavanomaisista konferensseista pyrkimällä olemaan avoimempi, osallistumiseen pohjautuva kokoontumismuoto. Epäkonferenssit ovat usein pienempiä, vain löyhästi ennalta rajattuja, ja passiivisen seuraamisen sijaan mahdollisimman monien osallistujien toivotaan osallistuvan keskustelun etenemiseen rakentavasti. Jotta tähän päästäisiin, epäkonferenssiin saattaa usein liittyä jo ennalta tietoverkkojen varassa suoritettavaa ennakkokeskustelua tai tiedonjakoa.
Käsite epäkonferenssi nykymuodossaan on peräisin Dave Winerilta, mutta termiä on käytetty jo 90-luvun lopulla tarkoittamaan tavallisesta kaavasta poikkeavaa konferenssia. Winerin mukaan konferensseissa yleisön osaamisen summa usein ylittää esiintyjinä olevien osaamisen summan, ja epäkonferenssi pyrkii hyödyntämään tätä laajempaa osaamista. Käytännössä termiä epäkonferenssi käytetään kuitenkin monenkirjavasta joukosta tapahtumia, jotka jollain tavalla eroavat perinteisistä konferensseista.
Epäkonferensseja on Suomessa järjestetty viime vuosina erityisesti erilaisten web 2.0 -tapahtumien yhteydessä, joko perinteisten konferenssien ohessa tai aivan omina tapahtuminaan.
Aiheesta muualla
Tagung
Burgoo
thumb|Kentuckylainen burgoo [[perunasoseen kera.]] Burgoo voi tarkoittaa ainakin kahta eri ruokalajia.
Pohjois-Amerikka
Burgoo on tulinen muhennos, verrattavissa irlantilaiseen tai Mulliganin muhennokseen. Sitä tarjotaan yleensä maissileivän tai maissimuffinien kera.
Burgoon tekemiseen käytettiin perinteisesti mitä tahansa käsillä olevaa lihaa ja vihanneksia, yleensä hirven-, oravan-, opossumin-, pesukarhun- tai riistalinnunlihaa, josta syntyi kutsumanimi roadkill soup eli "auton alle jäänyt eläin -keitto". Nykyään burgoota tavataan Yhdysvaltain Kentuckyssa ja sitä ympäröivissä osavaltioissa, joissa sitä tehdään muun muassa koulujen varainkeruutapahtumia varten. Kentuckyssa burgoota tarjotaan tapahtumissa, joissa jokainen osallistuja tuo omia ruoka-aineita ruoanlaittoa varten. "Burgoon pääkaupungiksi" julistautuneessa Kentuckyn Owensboron kaupungissa burgoota tarjotaan yhä laajasti, ja vaikka se liitetään usein vain erikoisiin tapahtumiin, kuten eväsretkeihin ja grillikisoihin, sitä myydään paikallisissa grilliravintoloissa ympäri vuoden.
Yksittäistä standardisoitua reseptiä ei ole, mutta burgoo on yhdistelmä ainakin kolmea eri ainesta: lihaa (esimerkiksi naudan-, sian-, porsaan- tai lampaanlihaa, usein hikkorilla savustettua), vihanneksia (esimerkiksi voipavut, maissi, okra ja perunat ovat aina olleet suosittuja) ja sakeuttamisainetta (useimmat reseptit vaativat nykyään vain maissijauhoja, jauhettuja papuja, täysjyvävehnäjauhoja tai perunajauhoja, mutta perinteisesti seokseen lisättiin myös keittoluita).
Ison-Britannian merivoimat
Napoleonin sotien aikana Iso-Britannian merivoimien sotilaat söivät burgoota aamupalaksi. Se koostui karkeasta kaurapuurosta ja vedestä.
Ensimmäisen maailmansodan viimeinen elävä veteraani, brittiläissyntyinen Claude Choules, kuoli 5. toukokuuta 2011. Hän palveli merivoimissa sodan aikana. Haastattelussa hän muisteli burgoon kuuluneen nuoruuteensa :
Äänekosken maalaiskunta
Äänekosken maalaiskunnan naapurikunnat olivat Äänekosken ja Suolahden lisäksi Konginkangas, Laukaa, Saarijärvi, Sumiainen ja Uurainen.
Äänekosken kauppalalla ja Äänekosken maalaiskunnalla oli yhteinen evankelis-luterilainen seurakunta eikä Äänekosken maaseurakunta -nimistä seurakuntaa ollut olemassa. Myös Suolahden kauppala kuului aluksi Äänekosken seurakunnan alueeseen, kunnes vuonna 1946 perustettiin Suolahden seurakunta. Vuonna 2007 Suolahden seurakunta, johon Sumiaisten seurakunta oli liittynyt edellisenä vuonna, liittyi kuntaliitoksen myötä takaisin Äänekosken seurakuntaan.
Entisen Äänekosken maalaiskunnan Koivistonkylässä sijaitsee Venäläiskivi-niminen siirtolohkare, muinaisena uhripaikkana toiminut Ristinhauta sekä Koiviston kahakan muistomerkki, joka on pystytetty vuonna 1958.
Vuoden 1960 taajamarajauksen mukaan Äänekosken maalaiskunnassa ei ollut taajamia, mutta osa pääosin Äänekosken kauppalassa sijainneesta Kierälahden taajamasta osa ulottui maalaiskunnan puolelle.
Väestö
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty Äänekosken maalaiskunnan väestönkehitys kymmenen vuoden välein vuosina 1910–1960.
Seinäjärvi (Virrat)
Seinäjärvi on Pirkanmaan Virroilla ja Etelä-Pohjanmaan Alavudella Seinäjärven lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 860 hehtaaria eli 8,6 neliökilometriä. Se on 5,7 kilometriä pitkä ja 3,3 kilometriä leveä. Järvenselän autiutta haittaavat vain kolme järven puolivaiheilla sijaitsevaa saarta. Maapohjan harjujen jaksollisuus muodostaa järveen niemien ja lahtien vuorottelevan rantaviivan. Etelärannassa sijaitsevat Rapalamminlahti, Hirvilahti ja Paukalahti, joiden väliin työntyy teräväkärkinen Hirviniemi. Itärannassa Selkäniemi suojaa Selkälahtea. Pohjoispäässä työntyy pohjoiseen Pohjoislahti, jonka vierestä osoittaa järvelle Pitkäkari. Niemen läheiset saaret Halkosaari ja Vääräsaari ovat myös harjumuodostumia. Sen ympäristö on alavaa seutua, joten järven rannat näkyvät horisontissa ohueena viivana.
Järvessä on kartan mukaan 63 saarta. Ne sijaitsevat yleensä rannan tuntumassa, mutta niitä voi esiintyä myös järvenselällä olevien matalikkojen yhteydessä. Suurimmat saaret ovat Halkosaari, Vääräsaari, Selkäsaari, Paattansaari ja Sääsken suurempi saari. Muita nimettyjä saaria ovat lounaassa Pölkkysaari, Talassaari ja Varsakallio, eteläpäässä Virstansaari ja Selkäkari, kaakossa pienempi Sääksensaari, ja pohjoisessa Kalliosaari.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 17 miljoonaa kuutiometriä eli 0,017 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 2,0 metriä ja suurin syvyys on 4,2 metriä. Syvin kohta sijaitsee Paukalahdella.
Järven rantaviivan pituus on 43 kilometriä ja sen rannat ovat pääasiassa metsämaata, jota harvat peltoalueet katkaisevat. Paukalahden itärantaan työntyy Mutkanevan suoalue. Pohjoispäässä sijaitsee Pohjoislahden kulmakunta, eteläpäässä Hirviniemen kulmakunta ja länsirannalla luusuan ympärillä sijaitsee Seinäperän kulmakunta. Järvi kuuluu haja-asutusalueeseen, mutta rannoille on rakennettu noin 100 vapaa-ajan asuntoa.
Säännöstely
Järven vedenpinnan korkeus on 138,9 metriä mpy. Järvi on säännöstely vuodesta 1957 siten, että vedenpinnan korkeudeksi on määrätty raja-arvot 137,89 metriä ja 139,29 metriä mpy. Säännöstelypato sijaitsee Sulkueenjoen luusuassa Tammenlahdessa.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kyrönjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 42) Seinäjoen valuma-alueella (42.07), jonka Sulkveenjoen valuma-alueeseen (42.074) järvi kuuluu.
Järven laskujoki Sulkueenjoki yhtyy yli kolmen kilometrin päässä Kurjenjokeen muuttuen sitten Seinäjoeksi. Se virtaa Luoman ja Peräseinäjoen kautta Seinäjoelle, missä joki yhtyy Kyrönjokeen. Kyrönjoki laskee Mustasaaressa Merenkurkkuun.
Historiaa
Järvessä on toimitettu järvenlasku 1930-luvulla, mikä näkyy järven rantoja kiertävänä ja nykyistä vedenpintaan korkeammalla olevana pallekivikkona.
Vihreä viini
thumb|250px|Viiniviljelmiä [[Minho (maakunta)|Minhon vihreän viinin alueella, Portugalissa.]] Vihreä viini on Luoteis-Portugalissa valmistettava viinityyppi. Yleisin ja tunnetuin vihreistä viineistä on valkoviini, mutta Portugalissa valmistetaan myös vihreää puna- ja roséviiniä.
Vihreät viinit ovat maultaan kevyitä, pehmeän happoisia ja usein hieman poreilevia, väriltään hieman keltaiseen tai vihreään vivahtavia. Ne nautitaan nuorina, yleensä noin vuoden ikäisinä ja tarjoillaan erittäin kylminä. Alkoholipitoisuus on alhaisempi kuin viinien yleisesti. Vihreä viini sopii erityisen hyvin salaattien ja muiden kevyiden ruokien kanssa sekä seurustelujuomaksi.
Nimensä vihreä viini on saanut siitä, että rypäleet poimitaan hieman raakoina. Portugalinkielinen nimi, vinho verde, tarkoittaakin suomeksi sekä vihreää että raakaa viiniä.
Vuodesta 1908 vihreän viinin valmistus on lain nojalla rajoitettu luoteiseen Portugaliin. Viinialue ulottuu Porton kaupungin eteläpuolelta ylös pohjoiseen Minho-jokeen asti. Comissão de Viticultura da Região dos Vinhos Verdes (”Vihreän viinin alueen viinikomissio”) valvoo vihreän viinin tuottamisen alueellisia rajoja, laatuvaatimuksia ja viinin ominaispiirteitä sekä kauppasäädöksiä. Aidon vihreän viinin tunnistaa viinipullon Denominação de Origem -tarrasta.