cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Suomen Helluntaikirkko
Organisaatio
Suomen Helluntaikirkkoa johtaa vuosikokouksessa valittava hallitus, joka keskuudestaan vuosittain valitsee puheenjohtajan. Vuodesta 2022 alkaen Suomen Helluntaikirkon johtajana on toiminut Kauko Uusila. Helluntaikirkon toiminnanjohtajana on pastori Esko Matikainen. Lisäksi organisaatiossa on hallituksen työvaliokunta ja useita toimikuntia ja työryhmiä.
Seurakunnat
Suomen Helluntaikirkolla oli syyskuussa 2022 yhteensä 87 jäsenseurakuntaa.
DoubleClick
DoubleClick on yhdysvaltalainen internet-mainoksia välittävä yritys. DoubleClickin pääkonttori sijaitsee New Yorkissa, ja sillä on pienempiä konttoreita eri puolilla maailmaa, esimerkiksi Hongkongissa, Irlannissa, Ranskassa ja Australiassa.
Martin van Creveld
thumb|Martin van Creveld vuonna 2008.
Martin van Creveld (s. 5. maaliskuuta 1946) on Hollannissa syntynyt israelilainen sotahistorioitsija. Hän on asunut Israelissa vuodesta 1950 lähtien.
Antti Siika-aho
Antti Siika-aho on keskustan helsinkiläinen poliitikko ja eduskuntavaaliehdokas. Vuoden 2018 lopulla Siika-aho nimitettiin elinkeinoministeri Mika Lintilän erityisavustajaksi. Vuodesta 2022 Siika-aho on toiminut Kiinteistönomistajat ja rakennuttajat Rakli ry:n yhteiskuntasuhdepäällikkönä. Aiemmin Siika-aho on toiminut mm. Keskustanuorten pääsihteerinä vuosina 2016-2018.
Siika-aho ollut myös Keskustan puoluehallituksen jäsen.
Siika-aho on toiminut aiemmin Suomen ja Pohjois-Korean suhteita edistävän Suomi–Korea-seuran puheenjohtajana.
Koulutus
Siika-aho on valmistunut filosofian maisteriksi Tampereen yliopistosta vuonna 2014. Hänen pro gradu -tutkimuksensa on saanut huomiota Suomen suurimmissa medioissa. Ylioppilaaksi hän valmistui 2005 Haapajärven lukiosta.
Eurooppalainen pääkaupunki (puolue)
Eurooppalainen pääkaupunki oli maaliskuussa 2005 perustettu ukrainalainen puolue, joka osallistui vuoden 2006 vaaleihin ja sai 0,04 % äänistä. Puoluetta johti liikemies Lev Partshaladze (Лев Парцхаладзе).
Sen tavoitteena oli hankkia Kiovaan sijoituksia kahden miljardin dollarin arvosta ja jolla on vaaliohjelmassaan kehitysohjelma kymmenelle Kiovan kaupunkiin kuuluvalle hallintopiirille. Ohjelmaan sisältyy myös keskipalkan kohottaminen 3 000 grivnaan.
Vuonna 2008 puolue oli mukana Vitali Klytškoa tukevassa ryhmittymässä ennenaikaisissa kunnallisvaaleissa Kiovan kaupunginvaltuustoon. Sen perustalta perustettiin Klytškon UDAR-puolue.
Tymošenkon I hallitus
Julija Tymošenkon hallitus nimitettiin Ukrainaan keväällä 2005 edellisvuoden presidentinvaalien tuloksen tultua vahvistetuksi. Hallitus joutui eroamaan syyskuussa 2005 Tymošenkon aloittamien korruptiotutkimusten ja hänen venäjänsuhteidensa takia. Hän ei pääministeriaikanaan vieraillut kertaakaan Venäjällä ja Moskovan sotilassyyttäjä piti voimassa häntä koskeneen kansainvälisen etsintäkuulutuksen, joka on myöhemmin peruttu.
Hallituksen eroamisen vuoksi oranssikoalitio jakautui kahtia Julija Tymošenkon ryhmittymän erottua presidentti Viktor Juštšenkoa tukevasta ja Viktor Janukovytšin johtaman Alueiden puolueen kanssa kilpailevasta Meidän Ukrainamme-ryhmittymästä.
Hämeenlinnan Härmä
Hämeenlinnan Härmä on vuonna 1967 perustettu hämeenlinnalainen jalkapalloseura. Härmän lajivalikoimaan kuuluu jalkapallo ja salibandy. Kaudella 2022 jalkapallon naisten edustusjoukkue pelaa Kakkosessa ja miehet Nelosessa. Junioritoiminnan pyörittämistä varten vuonna 2015 perustettiin Härmä jr.
Hämeenlinnan Härmän miesten edustusjoukkue oli pakotettu pelaajapulan vuoksi vetäytymään Kolmosesta kaudella 2018.
Martinianus
Sextus Marcius Martinianus (k. 325) oli Rooman keisari heinäkuusta syyskuun 18. päivään 324. Itä-Rooman augustus Licinius teki hänestä nimellisesti Länsi-Rooman augustuksen kärsittyään tappion Konstantinus Suurta vastaan 3. heinäkuuta 324. Ennen keisariksi nimittämistään Martinianus oli ollut Liciniuksen hovin magister officiorum.
Liciniuksen kärsittyä tappion Krysopoliksen taistelussa Martinianus joutui Konstantinuksen vangiksi. Aluksi Konstantinus lähetti Martinianuksen vankeuteen Kappadokiaan, mutta vuonna 325 Konstantinus päätti antaa teloittaa Liciniuksen ja Martinianuksen.
Rasitusmurtuma
Rasitusmurtuma on rasitusvamma, luukudoksen murtuma, joka syntyy luun korjautumiskyvyn ylittävästä toistuvasta pienestä kuormituksesta. Kun luukudokseen syntyy liian paljon pieniä, sinänsä normaaleja mikrovaurioita tai mikromurtumia, ne eivät ehdikään enää korjaantua levossa, vaan kumuloituvat hiusmurtumiksi ja rasitusmurtumiksi.
Rasitusmurtuman pääasiallinen oire on kipu murtuman seudussa rasituksen aikana ja myöhemmin myös levossa. Joskus luuhun voi kehittyä aristava kyhmy tai asentovirhe.
Rasitusmurtumassa luu ei yleensä siirry virheasentoon. Murtuma paranee muutamassa viikossa tai kuukaudessa kuormituksen vähentämisellä tai liikkumattomuudella. Ohut jalkapöydänluu paranee 2–3 viikossa, reisiluu 2 kuukaudessa, ja säären luut yhdessä tai kahdessa kuukaudessa.
Rasitusmurtumia esiintyy yleisimmin alaraajoissa, etenkin sääriluussa, pohjeluussa ja jalkapöydänluissa. Niitä esiintyy usein myös lantioluussa, reisiluun kaulassa ja kantaluussa. Kehon painoa kannattamattomista luista rasitusmurtumista voivat kärsiä selkärangan nikamat, kylkiluut ja yläraajan luut, riippuen siitä, mitä ruumiinosaa urheilija joutuu lajissaan rasittamaan.
Rasitusmurtumat ovat yleisiä etenkin juoksijoilla, kestävyysurheilijoilla, hyppääjillä sekä varusmiehillä (marssimurtumat). Suomalaisista varusmiehistä rasitusmurtumia esiintyy noin 3–5 prosentilla. Huippu-urheilijoilla rasitusmurtumat ovat harvinaisia, noin 0,1 prosenttia, koska heidän luustonsa on sopeutunut kovaan kuormitukseen. Urheilijan rasitusmurtuma johtuu 80 prosentissa tapauksista juoksuharjoittelusta, etenkin yli 100 kilometriä viikossa juoksevilla tai nopeasti harjoitusintensiteettiä tai harjoitusmäärää lisänneillä urheilijoilla.
Rasitusmurtumalle altistavia tekijöitä ovat heikko lihaskunto, syömishäiriöt ja kuukautishäiriöt, luusairaudet kuten osteoporoosi ja nivelreuma, putkiluiden pieni poikkileikkauspinta-ala, sädehoito ja ikääntyminen.
Rasitusmurtumaa voi ehkäistä aloittamalla vaativa harjoittelu vähitellen, välttämällä yksipuolista kuormittamista ja yksipuolista lajiharjoittelua, sekä käyttämällä tärähdystä vaimentavia jalkineita.
Rasitusmurtumat ovat harvinaisia lapsilla, koska lasten luilla on korkea elastisuus, ja lapset harjoittelevat vähemmän kuin aikuiset. Naisilla rasitusmurtuman riski on korkeampi kuin miehillä, etenkin kuukautiskierron häiriöiden yhteydessä. Rasitusmurtuman riskiä eivät lisää korkea paino tai korkea painoindeksi, alaraajojen pituusero tai virheasennot, luukudoksen tiheys tai matala maksimaalinen hapenottokyky.
Lähteet
Knochenbruch
Jopetusministeri
Jopetusministeri on Jope Ruonansuun 21. studioalbumi, joka julkaistiin 30. marraskuuta 2011. Levyn kansikuvan on piirtänyt Mr. Lordi.
Albumi ylsi parhaimmillaan Suomen virallisen listan sijalle 23.
Boarnsterhim
Boarnsterhim on kunta Friisinmaan provinssissa Alankomaissa. Pinta-alaa kunnalla on 168,59 neliökilometriä, josta vettä on 16,72 km². Asukkaita kunnassa on 19 296 (1.2.2008). Kunnan keskuspaikka on nimeltään Grou.
Asutuskeskukset
Suluissa olevat nimet ovat paikkojen hollanninkielisiä nimiä.
thumb|left|250px|Kartta Boarnsterhimin kunnasta. Rajat esittävät osoitteiden ja rakennusten perusrekisterin mukaisia asuinpaikkoja (Basisregistratie Adressen en Gebouwen (BAG) woonplatsen).
Europcar
thumb|Europcarin toimipiste [[Münchenin lentoasemalla, Saksassa]] Europcar on ranskalainen autovuokraamoyritys, joka toimii 150 maassa, Euroopan lisäksi Pohjois-Amerikassa, Länsi-Aasiassa, Kanadassa, Australiassa ja Afrikassa. Yritys on perustettu vuonna 1949.
Europcar oli Volkswagen Groupin omistuksessa, kunnes se myytiin vuonna 2006 ranskalaiselle Eurazeo-sijoitusyhtiölle 3,3 miljardilla eurolla. Europcar ajautui taloudellisiin vaikeuksiin koronapandemian supistettua matkailua 2020-luvun taitteessa ja joutui velkojiensa haltuun. Vuonna 2021 Volkswagen teki ostotarjouksia Europcarista, ja syyskuussa yhtiön hallitus suositteli niistä tuoreimman (50 senttiä osakkeelta) hyväksymistä.
Europcar Suomessa
Suomessa Europcar on toiminut vuodesta 1967 ja palvelee yli 30 paikkakunnalla. Lisenssioikeuksien haltija on Interrent Oy.
Yläosattomuus
Yläosattomuus on nykyisin naisten esiintymistä julkisesti rinnat paljaaksi jättävässä asussa eli ”yläosattomissa”. Tavallisesti yläosattomuudesta puhutaan silloin kun käytetään pelkkää bikinien housuosaa. thumb|Paljasrintainen nainen [[Vapaus johtaa kansaa -maalauksessa]]
Yläosattomuuden historiaa
thumb|Yhdysvaltalainen nyrkkeilijä [[John L. Sullivan ylävartalo paljaana]] thumb|Yhdysvaltalainen näyttelijä [[George Walsh ylävartalon peittävässä uimapuvussa]] Eri aikoina ja eri kulttuureissa naiset ovat usein esiintyneet rinnat paljaina. Esimerkiksi monissa afrikkalaisissa heimokulttuureissa on tavallista, että naiset liikkuvat vyötärön yläpuoli vaatettamattomana. Islamin laajentumisen, löytöretkien ja siirtomaavallan aikana valloittajat pyrkivät pukemaan alkuasukasnaisia peittävämmin. Erityisesti pyrkimys oli ominaista kristityille ja islamilaisille käännyttäjille. Vielä viime vuosinakin islaminuskoisten ja afrikkalaisten heimokansojen välillä on ollut aiheesta ristiriitoja. thumb|Yhdysvaltalainen näyttelijä [[Johnny Weissmuller esiintyi ylävartalo paljaana Tarzan-elokuvissa]] Tyynenmeren saarilla kuten Tahitilla, Havaijilla, Samoalla ja Naurulla eurooppalaiset löytöretkeilijät kohtasivat pelkkään ruoho- tai kangashameeseen pukeutuneita alkuasukasnaisia. Saarilla saatetaan edelleen käyttää perinteisiä asuja, kun esitetään perinteisiä tansseja ja lauluja.
Eurooppalaisessa historiassa naisen rinnat paljaaksi jättävää vaatetusta käytettiin ilmeisesti muun muassa antiikin Kreetalla. Antiikin kulttuuri suhtautui ihmiskehoon melko sallivasti. Kristillinen keskiaika muutti asenteen kielteisemmäksi. Silti nainen saattoi pukeutua yläosattomaan pukuun joissakin yhteyksissä vielä uudenkin ajan ensivuosisatoina Keski-Euroopassa. thumb|Yläosaton sambatanssija [[Rion sambakarnevaalilla]] 1500- ja 1600-luvuilla rintoja näytettiin varsin runsaasti ja niiden kauneus oli naiselle tärkeää. Suuret kaula-aukot kuuluivat ilman muuta juhlavaatteisiin. Jos naisella oli täysin paljaat rinnat, hän oli joko hovinainen tai prostituoitu. Ylhäiset naiset olivat ylpeitä kauniista rinnoistaan eivätkä piilottaneet niitä vaatteiden alle. Rinnat maalattiin lyijyvalkoisella siinä kuin kasvotkin. Nännit ja huulet punattiin elohopeapunalla. Pukuun kuuluva kaulus jätettiin kokonaan pois, kun haluttiin korostaa rintoja. 1800-luvun lopulla nyrkkeilijöillä ja sirkusten voimamiehillä alkoi olla tyypillistä esiintyä ylävrtalo paljaana. thumb|Paljasrintaisia Paris Cabaretin tanssijoita [[Casino Helsinki|Helsingin kasinolla]]
1900-luvun alku
1900-luvun yläosattomuusmuotia edelsi länsimaissa 1800-luvun puritaaninen viktoriaaninen aikakausi, jonka vaikutus katosi vain hitaasti. 1900-luvun alussa oli vielä miestenkin uima-asun peitettävä heidän rintakehänsä. Kun esimerkiksi bikinit esiteltiin julkisuudessa vuonna 1946, niiden paljastavuus aiheutti suuren kohun.
1900-luvun loppu
Kuitenkin aina 1960-luvulle asti miesten rintakarvat ajeltiin amerikkalaisissa elokuvissa. Vielä 1960-luvulla oli rangaistava teko, jos mies riisui paitansa New Yorkin Keskuspuistossa.
Naisen rinnat paljastava uimapuku pääsi julkisuuteen vuonna 1964, kun itävaltalaisen muotisuunnittelija Rudi Gernreichin Yhdysvalloissa luonnostelema asu tuotiin median nähtäväksi. Asulle annettiin nimeksi monokini, koska se bikinin kaksiosaisuuden (bi-kini) sijaan koostui vain yhdestä vaatekappaleesta (mono-kini). Alkuperäisen monokinin vyötärölinja asettui korkealle ja siinä oli rintojen välistä kulkevat olkaimet. . Myöhempi yläosaton uimapuku on muistuttanut lähinnä bikiniä, jonka rintaliiviosa on riisuttu pois.
Edestä otetun, nännit paljastavan kuvan Gernreichin suunnittelemasta monokinista julkaisi ensimmäisenä Women's Wear Daily -lehti 3. kesäkuuta 1964. Mannekiinina oli malli Peggy Moffitt. Sittemmin julkaistuissa valokuvissa malli peittää nänninsä käsivarsillaan. Saman kuun lopussa 19-vuotias mannekiini Toni Lee Shelley esiintyi monokinissa chicagolaisella uimarannalla, jossa hänet pidätettiin syytettynä säädyttömästä esiintymisestä. Tapauksen ansiosta yläosattomasta uimapuvusta tuli Yhdysvalloissa laajamittainen puheenaihe.
Monokinin innoittamana syntyi myös yläosattomia arki- ja juhla-asuja, joita pidettiin enimmäkseen kotona tai muuten suljetuissa tilaisuuksissa. Englannissa eräs kauppias kertoi myyneensä naisille toistasataa yläosatonta pukua kotiasuiksi. Kesällä 1964 lehdet uutisoivat englantilaisesta Marlene Gillardista, joka lauloi kirkkoherran poistuttua kirkon tanssiaisissa kotitekoisessa yläosattomassa puvussa. Pariisissa poliisi pidätti 18-vuotiaan mannekiinin Yvette Carpentierin, joka istui eräässä kahvilassa Champs-Élyséesin varrella leningissä, joka jätti hänen rintansa paljaiksi.
Amerikkalaiset torjuivat paljaat rinnat, mutta joihinkin Euroopan osiin yläosattomuus rantautui 1960-luvulla jäädäkseen. Valloitus alkoi Ranskan Rivieralta nudistiyhteisöistä, joista yläosattomia naisia levittäytyi yleisille rannoille. Yläosattomuudesta alkoi tulla julkinen valtavirran ilmiö, vastakohtana nudistien yhteisöllisyydelle. Myös Brigitte Bardot ja jotkut muut edelläkävijät rupesivat näyttäytymään rannalla pelkässä bikinin alaosassa St. Tropez’ssa vuodesta 1967 alkaen. Cannesin elokuvajuhlien aikaan tähtijulkisuutta hamuavat nuoret naiset ryhtyivät poseeraamaan valokuvaajille rinnat paljaina Cannesin rannoilla.
Muotilehti Elle kiinnitti uuteen muotiin huomiota vuonna 1970, ja pian kaikilla naisilla oli vapaus riisua yläosa ranskalaisilla rannoilla. Ranskasta ja Rivieralta muoti levisi pitkin Välimeren rantaviivaa Espanjaan ja Italiaan. Länsi-Saksa seurasi mukana.
Todellisen kansainvälisen läpimurron yläosattomuus koki 1980-luvun loppupuolella. Silloin siitä tuli hyväksyttyä rannoilla miltei kaikkialla Euroopassa sekä Australiassa. Joillakin rannoilla nuoret naiset kokivat huippuvuosina yläosattomuuden jopa pakottavaksi normiksi ja vasten tahtoaan päättivät paljastaa rintansa kenen tahansa rannalla olijan nähtäväksi. 1980-luvulla myös naisten uimapuvun alaosa pieneni ja koki äärimmäisen kaventumisensa tangojen ja stringien muodossa. Tämän seurauksena naiset joutuivat ajelemaan häpykarvansa entistä kapeammaksi vanaksi, jotta niukka uimapuku ei paljastaisi niitä.
Uimarannalta ja sen välittömästä läheisyydestä yläosattomuus ei ole laajamittaisena ilmiönä levinnyt muihin ympäristöihin. Haute couture -muotinäytösten paljaspovisten mallien esittelemät puvut suunnitellaan vain näytöksiä varten. 1990-luvun alussa Madonna tosin saattoi näyttäytyä seurapiirijuhlassa rinnat paljaaksi jättävässä mekossa.
2000-luku
2000-luvun alussa joissain television suihkusaippuamainoksissa vilahtivat paljaat naisten rinnat yleisesti hyväksytysti. Islam kieltää julkisen yläosattomuuden. Tämän uskonnon sekä amerikanjuutalaisen ja -katolisen kulttuurin sekä puritanismin leviämisen myötä on asennoituminen naisten yläosattomuutta kohtaan uimarannoilla alkanut sekä Etelä-Euroopassa että Suomen kaltaisissa saunakulttuurimaissa alkanut muuttua kielteisemmäksi. Jotkut ovat epäilleet syyksi ihmisten asenteen muutosta torjuvammaksi naisten paljaita rintoja kohtaan pornoteollisuuden tarpeen tehdä rahaa alastomuudella. Toisaalta nykyinen käsitys seksuaalisesta tasa-arvosta ja vapautuneisuudesta on joillekin feministeille luonut tarvetta ajaa naisten oikeutta yläosattomuuteen uimarannoilla. Tämän edistämiseksi on syntynyt Free the Nipple -liike.
Barcelona salli vuonna 2019 naisten yläosattomuuden uimaloissaan. Urheilubrändi Adidas avasi helmikuussa 2022 uuden urheiluliivikampanjansa. Se alkoi julkaisulla, jossa brändi jakoi somealustoillaan kuvakollaasin 25 parista erilaisia naisen rintoja, aiheuttaen kohua. Göttingenin kaupunki Saksassa salli vuonna 2022 naisten yläosattomuuden uima-altaissaan. Suhde paljaisiin rintoihin vaihtelee eri puolilla Eurooppaa. Esimerkiksi Pohjoismaissa yläosattomuus ei ole lainkaan niin tyypillistä kuin täysalastomuus on Saksassa.
Yläosattomuus Suomessa
Hietaniemessä kerrotaan tunnelman olleen hyvin vapaa ainakin jo kesällä 1978, ja yläosattomuus oli saapunut Tukholman kautta Helsinkiin. Yläosattomuus tuli myös muualle Suomeen 1980-luvun loppuvuosina. Tuolloin minkä tahansa suurehkon kaupungin uimarannoilla saattoi nähdä yläosattomia auringonottajia runsain määrin. Muoti kuitenkin hiipui 1990-luvulle tultaessa, ja nykyään yläosaton nainen on suhteellisen harvinainen ilmiö Suomen uimarannoilla. Rinnat ja nännit paljastavassa uima-asussa näyttäytymistä ei yleensä tulkita ”epäsiveelliseksi esiintymiseksi”, eivätkä poliisit yleensä puutu siihen uimarannoilla tai vastaavissa ympäristöissä. thumb|Paljasrintainen vedenneito [[Päijät-Hämeen vaakunassa]] Laman aikana 1990-luvun alussa jotkut ravintolat houkuttelivat asiakkaita topless-tarjoilijoilla tai karaoke-emännillä. Matti Nykänen lauloi ilmiöstä kappaleessaan ”Topless”, joka perustui Mud-yhtyeen kappaaleeseen ”Crazy”. Ilmiö hiipui muutamassa vuodessa. Hyvinkään uimarannalla sattui heinäkuun 2018 lopussa poikkeuksellinen tilanne, kun yläosattomissa rannalla olleen naisen takia uimarannalle soitettiin poliisit. Viime aikoina asenne uimarannoilla yläosattomuutta kohtaan on muuttunut osittain suopeammaksi.
Yläosattomuuden sosiologiaa
Rintojen paljastaminen nähdään usein osana toisen maailmansodan jälkeistä naisten emansipaatiota. Monet feministit mieltävät paljaat rinnat tasa-arvoisuudeksi miesten rinnalla ja askeleeksi naiskehon vapauttamisessa kulttuurisesta pakkopaidasta. Toisaalta joillekin rintojen paljastaminen tarkoittaa miesten katseiden objektiksi asettumista.
Naisen nännejä pidetään edelleen laajasti epäsiveellisenä alueena, jota ei sovi näyttää. Lisäksi länsimaisessa kulttuurissa naisen nännistä on vuosisatojen myötä kehkeytynyt tabu. Kristinuskon tiukan asennoitumisen vaikutus kehityksen suuntaan on ilmeinen.
On melko hämmästyttävää, että naiset riisuivat yläosansa ensimmäisenä katolisessa Euroopassa. Sen sijaan protestanttinen Pohjois-Amerikka suhtautuu ilmiöön länsimaista kaikkein kielteisimmin. Vielä torjuvampaa asennoituminen on sen sijaan muslimikulttuurissa. Myös esimerkiksi Etelä-Koreassa suhtaudutaan sekä naisten että miesten yläosattomana esiintymiseen hyvin kielteisesti. Uimassa käydään peittävästi pukeutuneena.
Matkailijana etelässä esimerkiksi moni skandinaavinainen saattaa vapautua näyttäytymään yläosattomana hyvin huolettomasti, jopa kaupungilla kulkiessaan. Käytöstä on perusteltu muun muassa sillä, että paljasrintaisena esiintyminen kuuluu perinteisesti paikalliseen kulttuuriin. Mutta esimerkiksi Espanjassa tämä ei välttämättä pidä paikkaansa, ja rinnat paljaana esiintyvät turistit saattavat olla erityisesti sisämaasta tulevalle espanjalaiselle hämmentävä tai jopa järkyttävä ilmiö.
Ranskassa erään Rivieran lomakeskuksen pormestari määräsi voimaan tiukan säännön: paidatta pikkukaupungin kadulla liikkuvat miehet saavat sakot. Rinnat paljaina kulkevat naiset sen sijaan ovat yleinen näky kaupungissa. Pormestarin perusteluina oli se, että paidattomista miehistä syntyy kuvauksellisille kaduille mauton näky.
Yläosattomuuden historiaan on liittynyt rasistinen sivujuonne. Esimerkiksi jo viktoriaanisen ajan loppupuolelta lähtien, vuodesta 1896, National Geographic -lehti on saattanut julkaista valokuvia yläosattomana esiintyvistä tummaihoisista alkuasukasnaisista. Lehti perustelee käytäntöään sillä, että alkuasukkaiden yläosattomuus on trooppisissa olosuhteissa täysin luonnollista ja siksi hyväksyttävää, vaikka valkoihoisten tapauksessa se ei tulisi kuuloonkaan. Vedenneidot on esitetty kuvituksissa perinteisesti yläosattomana. Paljasrintaisia vedenneitoja on muun muassa Päijät-Hämeen ja Varsovan vaakunoissa.
Walter Houser Brattain
Walter Houser Brattain (10. helmikuuta 1902 – 13. lokakuuta 1987) oli yhdysvaltalainen fyysikko, joka työskenteli Bell Telephone Laboratoryssa. Hän kehitti transistorin yhdessä John Bardeenin kanssa. Hän sai 1956 Nobelin fysiikanpalkinnon yhdessä William B. Shockleyn ja John Bardeenin kanssa transistorin keksimisestä ja tutkimisesta.
Bell Labsissa Brattain ja John Bardeen keksivät kärkitransistorin, jota he esittelivät vuonna 1947. Tämän jälkeen William Shockley kehitti liitostransistorin. Shockley, Bardeen ja Brattain saivat Nobelin fysiikanpalkinnon vuonna 1956 "tutkimuksesta puolijohteisiin ja transistori-ilmiöön".
PORA-PRP
Pora-PRP on ukrainalainen oranssivallankumouksen aikana muodostuneen ylioppilasliikkeen Pora ("On aika!") perustalta muodostunut vaaliryhmittymä, mikä osallistui parlamenttivaaleihin 2006 298 ehdokkaalla, jotka ovat useista oblastien pääkaupungeista ympäri Ukrainan.
Pora-PRP:n vaalilistan ehdokkaat ovat joko Pora!:n jäseniä suoraan tai Uudistusten ja järjestyksen puolue (Партія "Реформи і Порядок") -puolueen jäseniä. Pora-PRP:llä ei ole edustajia aluevaalilautakunnissa suuresta ehdokasmäärästään huolimatta, mutta Uudistusten ja järjestyksen puolue -puolueella on 211, vaikka sillä ei ole ehdokkaita.
Vaaleissa vaaliliitto sai 1,47 prosenttia äänistä ja jäi ilman paikkoja.
James Gordon Bennett nuorempi
James Gordon Bennett nuorempi (10. toukokuuta 1841 – 14. toukokuuta 1918 Beaulieu-sur-Mer, Alpes-Maritimes, Ranska) oli isänsä perustaman lehden The New York Heraldin kustantaja ja päätoimittaja vuodesta 1866, jolloin isä siirsi vastuun hänelle. Hänen aikanaan lehti kuitenkin hiipui, ja hänen kuoltuaan se yhdistettiin New York Tribuneen.
Bennett oli kuitenkin merkittävä muilla aloilla. Hän lähetti matkaan Henry Morton Stanleyn 1871 etsimään kadonnutta David Livingstonea ja sai vastineena yksinoikeuden kertoa matkasta. Hän varusti pohjoisnapatutkimusmatkan, joka kuitenkin epäonnistui. Hän lahjoitti 1899 autourheilun erikoispalkinnon Gordon Bennettin pokaalin.
Asetuttuaan Pariisiin hän perusti siellä International Herald Tribunen.
Hän avioitui vasta 73-vuotiaana paronitar de Reuterin kanssa.
Q1 (rakennus)
thumb|250px|right|Q1-rakennus. Q1 (tarkoittaen "Queensland Number One") on asumiseen tarkoitettu pilvenpiirtäjä Australiassa. Sen korkeus on 322,5 metriä spiraalin huippuun asti mitattuna, mikä tekee siitä korkeimpia asuntotorneja maailmassa. Kerroksia on yhteensä 80. Rakennusta tukee 22 palkkia, jotka ovat läpimitaltaan kaksi metriä ja jatkuvat 40 metriä maan sisään ja neljä metriä peruskallioon. Rakennus valmistui marraskuussa 2005.
Limingan jäähalli
Limingan jäähalli on Pohjois-Pohjanmaalla Limingan kunnan keskustassa sijaitseva jäähalli, jota ylläpitää voittoa tavoittelematon, vuonna 1991 perustettu Limingan Jäähalli Oy. Nykyinen jäähalli otettiin käyttöön 17. syyskuuta 2007. Uusi rakennus korvasi vanhan, vuosina 1991–1992 rakennetun kuplahallin, joka tuhoutui 17.–18. heinäkuuta 2005 voimakkaan trombin seurauksena.
Malu Dreyer
thumb|Malu Dreyer vuonna 2021. Marie-Luise "Malu" Dreyer (6. helmikuuta 1961 Neustadt an der Weinstraße, Saksan liittotasavalta ) on saksalainen poliitikko. Hän edustaa sosialidemokraattista puoluetta (SPD) ja on Rheinland-Pfalzin osavaltion pääministeri.
Dreyer oli Andrea Nahlesin 2019 antaman eroilmoituksen jälkeen SPD:n väliaikainen puheenjohtaja, kunnes uudet puheenjohtajat valittiin.
Raija Roivainen
Raija Roivainen (s. 4. helmikuuta 1938 Kurkijoki) on suomalainen laulajatar ja laulupedagogi. Hän on konsertoinut kotimaassa Pentti Koskimiehen kanssa ja lisäksi ulkomailla, muun muassa Yhdysvalloissa ja Britanniassa. Raija Roivainen työskenteli vuosikymmeniä Tampereen konservatorion laulupedagogina ja on kasvattanut joukon suomalaisia laulutaiteilijoita, kuten Pentti Hietasen.
Malu Dreyer
Dreyerin puoliso on vuodesta 2004 ollut Trierin kaupungin ylipormestari Klaus Jensen. Dreyer sairastaa MS-tautia.
Limingan jäähalli
Jäähallissa on täysmittainen jääkiekkokaukalo, pukeutumistilat sekä 500 hengen katsomo. Rakennukseen sijoitetaan lisäksi voimailusali, kahvio ja toimistotilat.
Raija Roivainen
Raija Roivainen on julkaissut vuonna 2004 kirjan Laulamisen sietämätön helppous. Kirja on käännetty myös englanniksi "The Unbearable Ease of Singing"
Belos
Belos – hellenistinen muoto seemiläisten Baalista – oli kreikkalaisessa mytologiassa Poseidonin ja Libyan poika. Hänen kaksoisveljensä Agenor lähti Foinikiaan ja hallitsi siellä veljensä jäätyä Egyptin kuninkaaksi.
Apollodoros kertoo, että Beloksella oli puolisonsa Ankhinoen, Neiloksen tyttären, kanssa kaksoispojat Aigyptos ja Danaos, ja jatkaa, että Euripideen mukaan myös Kefeus ja Fineus olivat heidän lapsiaan. Belos jakoi valtakuntansa pojilleen siten, että Aigyptos sai Arabian ja Danaos Libyan hallittavakseen. Tämän lisäksi Aigyptos voitti melampodilaiset ja alkoi kutsua heidän maataan Aigyptiksi.
Ferekydeen mukaan Beloksella oli myös tytär nimeltään Damno, joka nai setänsä Agenorin ja synnytti tälle Foiniksen ja kaksi tytärtä, jotka puolestaan menivät naimisiin serkkujensa Aigyptoksen ja Danaoksen kanssa. Hesiodos puolestaan kertoo, että Beloksen tyttären nimi oli Thronia, ja hän synnytti Hermeelle Araboksen.
Olivia Williams
thumb|Olivia Williams vuonna 2014. Olivia Haigh Williams (s. 26. heinäkuuta 1968, Camden Town, Lontoo) on brittiläinen näyttelijä. Hän on luonut huomattavan uran niin teatterissa kuin elokuvissa ja televisiossakin; eräs esiintymisistä tapahtui Kuudennessa aistissa vuonna 1999. Hän esiintyi vuosina 2009–2010 tuotetussa scifisarjassa Dollhouse.
Yksityiselämä
Williams meni naimisiin 2. marraskuuta 2003 Rhashan Stonen kanssa. Heillä on kaksi lasta (s. 2004 ja 2007).
Calico Jack
Rackhamin alkuperästä ei tiedetä juuri muuta kuin että hän oli englantilainen ja syntynyt vuonna 1682. Ensimmäinen häneen liittyvä asiakirjamaininta on vasta ajalta, jolloin hän jo toimi Charles Vanen Ranger-laivan vääpelinä vuonna 1718.
Jack Rackham kuului merirosvo Charles Vanen Ranger-laivan miehistöön, kun tämä jätti hyökkäämättä lokakuussa 1718 Kuuban lähistöllä kohtaamansa suuren ranskalaisen sotalaivan kimppuun. Miehistö syytti Vanea pelkuruudesta ja äänesti Rackhamin uudeksi kapteenikseen. Vane lähti tukijoidensa kanssa jatkamaan uraansa Hondurasinlahdelle, kunnes jäi kiinni seuraavana vuonna.
Rackham jatkoi 50 miehensä kanssa Leewardsaarten vesien ryöstelyä, siirtyi sitten Jamaikan ja Hispaniolan vesille ja sieltä Bahamalle. Toukokuussa 1719 hän anoi armahdusta kaapparina kun Britannia oli juuri julistanut sodan Espanjalle. Saatuaan armahduksen hän jakoi saaliin miehistönsä kanssa ja myi Rangerin. Elokuussa 1720 Rackham ja 13 miestä, mukaan lukien hänen naisystävänsä Anne Bonny ja mieheksi naamioitunut Mary Read, kaappasivat kuitenkin bahamalaisen sluupin nimeltä William ja pakenivat jatkamaan merirosvousta. Rackham kaappasi vielä muutaman laivan, mutta Jamaikasta lähetettiin hänen peräänsä kapteeni Jonathan Barnet. Hän tavoitti Rackhamin Jamaikan rannikolta, eikä juopunut merirosvojoukkio pystynyt tekemään kunnollista vastarintaa. Ainoastaan Anne Bonny ja Mary Read jäivät taistelemaan kun muut piilottelivat laivan ruumassa.
Rackham hirtettiin Jamaikalla 17. marraskuuta 1720. Raskaana olleita Bonnya ja Readia lukuun ottamatta myös kaikki miehistönjäsenet teloitettiin. Kerrotaan, että Rackham tapasi sellissään hirttopäivänsä aamuna vielä Anne Bonnyn, joka tokaisi hänelle: ”Jos olisit taistellut kuin mies, sinun ei tarvitsisi kohta kiikkua hirressä kuin koira.”
KS Teuta Durrës
KS Teuta Durrës on albanialainen jalkapalloseura, joka pelaa kotiottelunsa Niko Dovana -stadionilla Durrësin kaupungissa. Vuonna 1920 perustettu seura on voittanut Albanian mestaruuden kerran, kaudella 1993-94.
Pasión de gavilanes
Pasión de gavilanes on kolumbialainen televisiosarja, jota esittävät Caracol Televisión ja Telemundo. Sen päärooleissa ovat Danna García, Mario Cimarro, Paola Rey, Juan Alfonso Baptista, Natasha Klauss ja Michel Brown.
Uudistusten ja järjestyksen puolue
Uudistusten ja järjestyksen puolue on ukrainalainen puolue, jonka perusti lokakuussa 1997 entinen pääministeri Viktor Pynzenyk.
Haistilan rautatieasema
Haistilan aseman merkitys rautatiehistoriassa on lähinnä sen toiminnassa radan alkuaikoina. Haistilan kohdalla rata kulkee noin sadan metrin päässä Kokemäenjoesta, välittömästi aseman yläpuolella se muuttuu purjehduskelvottomaksi Ruskilan kosken vuoksi. Ennen Mäntyluodon satamaan vievän radan valmistumista suurin osa sinne kulkeneesta rahdista siirrettiin junista jokilotjiin Haistilan asemalla. Ratapihan länsiosasta johti pistoraide jokirantaan.
Mäntyluodon radan valmistuttua vuonna 1900 Haistilan aseman merkitys väheni. Asema aleni lopulta miehittämättömäksi seisakkeeksi vuonna 1954. Tavaraliikenne asemalta lopetettiin vuonna 1956. Vaihteet ja pistoraiteet purettiin vielä samana vuonna. Lopullisesti Haistilan asema lakkautettiin vuonna 1973, kun henkilöliikenne lopetettiin.
Asemarakennus on edelleen paikallaan. Se muutettiin asunnoiksi jo vuonna 1962.
X2000
X2000 on Adtranzin valmistama, Ruotsin valtiollisen rautatieyhtiö SJ:n liikennöimä suurnopeusjunayksikkö. Junan huippunopeus normaaliliikenteessä on 200 km/h, mutta koeajoissa sillä on ajettu jopa 275 km/h. SJ valitsi kallistuvakorisen junan, joka tarjoaa Ruotsin mutkikkaalla rataverkolla suuren ajonopeuden ja mukavan matkanteon. Junat on otettu käyttöön 1980–1990-lukujen taitteessa.
Historiaa
pienoiskuva|X2000-juna alkuperäisvärityksessään, joka oli käytössä vuoteen 1998 asti.
VR:n tarjouskilpailu
X2000 oli 1990-luvulla mukana tarjouskilpailussa, kun suomalainen VR aloitti oman suurnopeusjunahankkeen. Valinta osui monin tavoin vastaavaan italialaiseen Pendolinoon. Pendolino oli tuossa vaiheessa jo käytössä, kun X2000 oli prototyyppiasteella.
Onnettomuus
Ruotsissa tapahtui 12. syyskuuta 2010 onnettomuus, jossa X2000 ja radan kunnossapitotyötä tehnyt nosturiauto törmäsivät lähellä Kimstadin asemaa Linköpingin ja Norrköpingin välissä. Junassa oli onnettomuushetkellä 244 matkustajaa, joista usea loukkaantui vakavasti.
Uudistusprojekti
SJ ilmoitti vuonna 2013 aloittavansa projektin kaikkien 25-vuotiaiden X2000-junayksikköjen tekniikan ja ilmeen uudistamiseksi. Hanke maksaa 3,6 miljardia kruunua, ja alkuperäisen aikataulun mukaan ensimmäisen remontoidun junan piti aloittaa liikenteessä loppuvuodesta 2016. Hanke on viivästynyt useaan otteeseen, ja vuonna 2020 SJ arvioi ensimmäisen uudistetun junan olevan liikenteessä talvella 2020–21. Viivästysten syynä on ollut muun muassa vanhojen ja uusien teknisten järjestelmien yhteensovittaminen ja jopa koronapandemian aiheuttamat komponenttien toimitusvaikeudet.
Kummassakin matkustusluokassa uusitaan lattia- ja seinäpinnat, valaistus ja penkit. Uusien, kapeampien istuimien ansiosta junan matkustajakapasiteetti kasvaa 15 prosenttia matkustusmukavuuteen vaikuttamatta. Uutta ilmastointijärjestelmää ohjataan vaunukohtaisesti erikseen. Junaan rakennetaan esteetön WC, ja muita parannetaan. Matkatavarahyllyjen käyttötehokkuutta nostetaan. Nykyisin joissakin junissa on kaksi ensimmäisen luokan vaunua, mutta kaikissa uudistetuissa junissa on jatkossa vain yksi ensimmäisen luokan vaunu.
Vaunun ohjaus- ja kallistusjärjestelmät sekä ohjaamot uusitaan teknisesti kokonaan, ohjaamossa myös sisustus. Tavoitteena on häiriöherkkyyden vähentäminen. Vaunujen sisä- ja ulko-ovien ohjausjärjestelmä sekä moottorit uusitaan sekä vaunujen väliset ovet paritetaan. Matkustajainformaatiojärjestelmä ja WLAN-verkko uusitaan. Kaikki 42 yksikköä saavat teknisen valmiuden ajaa Tanskan rataverkolla, kun nykyisin mahdollisuus on vain 12 yksikössä.
Tekniikkaa
Toisin kuin TGV, Thalys ja useimmat muut eurooppalaiset suurnopeusjunat, X2000 ei vaadi erityisiä suurelle nopeudelle tehtyjä ratoja, vaan pystyy kallistuvan korin ansiosta ajamaan olemassa olevilla radoilla. Koska X2000 voi käyttää 'normaalien' junien kanssa samoja ratoja, ratojen käyttöaste on korkeampi. Pelkästään suurnopeusjunia varten erityisesti rakennettavien ratojen rakentaminen on kallista. Vaikkakin junalla on suhteellisen alhainen nopeus suurnopeusjunaksi, X2000 on menestynyt, koska se yhdistää monia ruotsalaisia suuria kaupunkeja ja liikennöi tiheästi, kuten TGV Ranskassa.
Palvelut
Junassa on 1. ja 2. luokka. Molemmissa matkustusluokissa on maksuton, langaton WLAN-verkko ja verkkopistoke jokaisella istuinpaikalla. Joissain vaunuissa on lisämaksuttomia hiljaisia osastoja, joissa keskustelu ja äänekäs tietotekniikan käyttö on kielletty. Yhdessä vaunussa on lemmikkiosasto. Juna on esteetön: yhdessä vaunussa on pyörätuolinostin. Myös kakkosluokassa paikkavaraus ja paikan valinta sisältyy matkalipun hintaan, toisin kuin muissa SJ-junissa. Junassa ei ole pyöräpaikkoja. Junahenkilökunta ei myy lippuja, vaan lippu on oltava ennen junaan nousua.
Ykkösluokan matkustajilla on oikeus käyttää SJ:n loungepalveluita Tukholman, Göteborgin ja Malmön rautatieasemilla. Vaunussa on itsepalvelupiste, jossa on tarjolla rajoituksetta kahvia, teetä, vettä ja hedelmiä. Lisäksi etukäteen on mahdollista tilata ruokatarjoilu omalle paikalle. Ennen kello yhdeksää lähtevillä junilla on mahdollisuus syödä tai noutaa hotelliaamiainen SJ:n yhteistyökumppanien hotelleista eri puolilta Ruotsia. Vaunussa on 1+2-istuinjärjestys, paremmat istuimet ja leveämpi jalkatila.
Ulvilan rautatieasema
Ulvilan rautatieasema sijaitsi -radalla Ulvilan keskustaajamassa Friitalassa. Asema aloitti toimintansa seisakkeena, mutta se laajennettiin myöhemmin rautatieasemaksi. Teollisuusyritysten ja hyvien liikenneyhteyksien ansiosta Friitalasta kehittyi Ulvilan suurin taajama. 1. kesäkuuta 1932 asti aseman nimi oli Friitalan rautatieasema. Ulvilan rautatieasema palveli lähinnä ympäröivän kylän henkilöliikennettä. Liikennepaikka muutettiin miehittämättömäksi seisakevaihteeksi vuonna 1970, tavaraliikenne lopetettiin vuonna 1974, henkilöliikenne vuonna 1983 ja koko liikennepaikka lakkautettiin vuonna 1984. Tilausjunia paikalla pysähtyi satunnaisesti vielä 1990-luvulla.
X2000
Palvelut
Junissa ei ole varsinaista ravintolaa, vaan kauppamainen Bistro, josta voi ostaa välipalaa, juomia ja joitakin lämpimiä aterioita. Aterian lämmittämistä varten on tarjolla mikroaaltouuneja.
Volodymir Lytvynin ryhmittymä
Volodymyr Lytvynin ryhmittymä Ukrainan parlamenttivaaleissa 2006 muodostui hänen omasta puolueestaan, Kansanpuolueesta (Народна партія), Oikeudenmukaisuuspuolueesta ja Ukrainan demokraattisesta maaseudunpuolueesta (Українська селянська демократична партія). Ryhmittymä jäi 26. maaliskuuta 2006 järjestetyissä parlamenttivaaleissa kolmen prosentin vaalikynnyksen alle, mutta nousi 30. syyskuuta 2007 ennenaikaisissa parlamenttivaaleissa jälleen radaan. Ryhmittymän arvellaan saavan 20 edustajapaikkaa 450-jäseniseen radaan.
X2000
Palvelut
Junassa ei ole automaattikuulutuksia, vaan kuljettaja tai junahenkilökunta kuuluttaa seuraavat asemat sekä poikkeustiedotteet itse. Vaunujen päädyissä on LED-näytöt matkustajainformaatiota varten. Junan kulkua voi seurata matkan aikana myös SJ:n verkkosivuilta tai sovelluksesta.
Istuimissa on jäljellä vielä kuulokeliitännät, mutta radio- ja musiikkipalvelut eivät ole enää käytössä.
Reitit
SJ:n suurnopeusjunaverkko koostuu X2000-junien lisäksi myös uudemmista SJ 3000 -junista. X2000-junilla liikennöidään vuonna 2018 Tukholmasta Göteborgiin, Kööpenhaminaan, Sundsvalliin ja Osloon sekä Göteborgin ja Kööpenhaminan välillä. Lisäksi sesonkiaikaan saattaa olla myös muita reittejä. Taulukkoon on koottu valikoima X2000-reittejä ja merkittävimpiä SJ 3000-reittejä: Aiemmin SJ on liikennöinyt myös Tukholmasta Halmstadiin ja Jonköpingiin.
Ulvilan rautatieasema
Asemalta rakennettiin 1930-luvulla teollisuusraide Friitala Oy:n tehtaalle. Teollisuusraide purettiin tehtaan toiminnan supistuttua 1990-luvulla. Suojeltavaksi määrätty huonokuntoinen asemarakennus paloi vuonna 2003. Rakennuksen oli suunnitellut arkkitehti Thure Hellström ja se oli siirretty paikalle Kontiolahden Jakokoskelta Joensuu–Kontiomäki-radan varrelta vuonna 1932. Nykyään asemasta on jäljellä asemapäällikön talo ja laiturin jäännökset.
Basic Instinct 2
Basic Instinct 2 (2006) on jatko-osa vuoden 1992 eroottiselle trillerille Basic Instinct. Elokuvan on ohjannut Michael Caton-Jones ja pääosassa on Sharon Stone.
Juoni
Kirjailija Catherine Tramell (Sharon Stone) ajautuu taas vaikeuksiin virkavallan kanssa ja Scotland Yardin rikospsykiatri Michael Glass (David Morrissey) saa tehtäväkseen arvioida hänen psyykensä tilaa. Tramell houkuttelee psykiatrinsa ensimmäisestä osasta tuttuun kissa ja hiiri -leikkiin.
A1 Saksan Grand Prix 2005
A1 Saksan Grand Prix 2005 oli A1 Grand Prix -kauden 2005–2006 toinen osakilpailu, joka ajettiin 9. lokakuuta EuroSpeedway Lausitzin moottoriradalla Saksassa.
Men Nguyen
Varhaiset vuodet
Nguyen lopetti koulunkäynnin 13-vuotiaana vuonna 1967 ja alkoi työskennellä linja-autonkuljettajana. Alkuvuodesta 1978 hän purjehti yhdessä 87 muun kanssa pakoon kommunistihallintoa Malesian Pulau Besariin. Samana vuonna hän sai poliittisen turvapaikan Yhdysvalloista ja asettui asumaan Los Angelesiin, Kaliforniaan. Yhdysvaltain kansalainen Nguyenista tuli vuonna 1986.
Pokerinpeluun Nguyen aloitti vuonna 1984 Las Vegasissa, Nevadassa. Aluksi hävittyään satoja dollareita, hän sai lempinimen "Money Machine", mutta oppi pelin ja voitti ensimmäisen turnauksensa vuonna 1987. Pokerivoitoillaan Nguyen avasi kuivapesulan ja huonekaluliikkeen, mutta myi ne pois vuonna 1990 koska ne vaativat liikaa aikaa ja eivät kannattaneet riittävän hyvin. Liiketoimiensa ansiosta hän kuitenkin tutustui moniin muihin vietnamilaisiin, joista osasta tuli hänen oppilaitaan. Näitä olivat muun muassa hänen serkkunsa David "The Dragon" Pham ja Minh Nguyen.
Vuonna 1987 Nguyen meni naimisiin Tuyet Van Nguyenin kanssa. Pariskunnalla on kahdeksan lasta (kolme poikaa ja viisi tyttöä). Kolme tyttäristä on syntynyt 22. joulukuuta neljän vuoden välein.
Pokeriammattilaisena
Nguyen tunnetaan monien pokeriammattilaisten oppi-isänä. Benny Binionin pojanpojan Benny Binion Behnenin mukaan Nguyen on kouluttanut enemmän turnausvoittajia kuin kukaan muu alalla. Hän saa myös osuuden oppilaidensa pokerivoitoista itselleen.
Vuonna 1991 eräs Nguyenin oppilaista antoi tälle lempinimen "The Master" (Mestari) ja nykyään hänet tunnetaankin laajalti nimellä "Men the Master". Nguyen lahjoittaa osan turnausvoitoistaan hyväntekeväisyyskohteisiin Vietnamissa ja hän rakennutti lastentarhan maahan vuonna 1996.
World Series of Poker
Nguyen on voittanut urallaan seitsemän World Series of Poker -turnausta (enemmän on viidellä pelaajalla). Hän on ollut rahasijoilla kaikkiaan 67 kertaa. Tätä enemmän rahasijoja on vain Phil Hellmuthilla (77). WSOP:n pääturnauksessa Nguyen on parhaimmillaan ollut neljäs (1996).
World Poker Tour
WPT-turnauksista Nguyenilla ei ole toistaiseksi voittoja. Hän on selvinnyt finaalipöytään kolme kertaa (ja pelannut kaksi kertaa kutsuturnauksen finaalipöydässä). Gold Strike World Poker Openin WPT-turnauksessa tammikuussa 2008 hän oli kolmas (palkintosumma 241 193 dollaria).
Graham Phillips
Graham Phillips (s. 14. huhtikuuta 1993 Norwalk, Ohio) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tuli tunnetuksi elokuvan Evan taivaanlahja myötä. Hän esitti myös pääosaa elokuvassa Ben 10: Race Against Time. Graham on näytellyt Zachary "Zach" Florrickia draamasarjassa Good Wife.
Louhi
Louhi tarkoittaa seuraavia asioita:
Ristin Voitto
Ristin Voitto, lyhenne RV, toimii Suomen helluntaiherätyksen pää-äänenkannattajana. Lehti ilmestyy viikoittain ja sitä on julkaistu vuodesta 1912 lähtien. Ristin Voitto on helluntailiikkeen viikkolehti ja lehdessä julkaistaan uutisia, ajankohtaisia raportteja ja ilmiöjuttuja, henkilöhaastatteluja, taustoittavia artikkelita, raamatunopetusta, lukijapalstaa ja ilmoitusssivuja.
Ristin Voiton kuukausilevikki oli vuonna 2023 6 000 kpl. RV kertoo vapaakristillisestä toimintakentästä ja luo kokoavaa näköalaa eri kirkkokuntien toimintaan ja kansainväliseen kristillisyyteen. Vuonna 2011 arvioitiin, että lehti tavoittaa noin 40 000 lukijaa viikoittain.
M/S Fingard
M/S Fingard on suomalaisen Bore -varustamon omistuksessa oleva oleva kuivarahtialus. Alus on rakennettu vuonna 2000 Damen Shipyardsin telakalla Hoogezandissa, Alankomaissa. Aluksen konttikapasiteetti (TEU) on 224 ja puutavarakapasiteetti 5 700 m³. Kuollutta painoa Fingardilla on 4 951 tonnia. Alus on rekisteröity Suomen lipun alle ja sen kotisatama on Maarianhamina.
Ristin Voitto
Lehden syntyhistoria liittyy helluntailiikkeen toimintaan ja vakiintumiseen Suomessa. Aluksi lehti oli yksityishenkilöiden hallinnoima ja lehti tuotti pääasiassa käännössisältöä norjalaisen pastorin Thomas Ball Barrattin toimittamasta Korsets Seier-lehdestä. Suomen helluntaiseurakunnat perustivat Ristin Voitto-nimisen kustannusyhdistyksen vuonna 1926 ja lehdestä muotoutui varhaisessa vaiheessa helluntailiikkeen yhteisöllisen identiteetin ylläpitäjä. Myöhemmin lehti alkoi ilmestyä säännöllisesti viikkolehtenä. Vuonna 1978 lehti muuttui tabloidi-muotoon ja vuonna 2016 lehtä alettiin julkaista verkkolehtenä.
M/S Fingard
Fingardin sisaralus on M/S Swegard.
Ristin Voitto
Historia
Ristin Voitto on perustettu vuonna 1912 ja se oli aluksi suomenkielinen rinnakkaislehti Thomas Ball Barrattin Korsets Seierille. Lehden alkuvuosina vastuu toimituksesta vaihtui suhteellisen usein. Ensimmäinen julkaisija oli tammissaarelainen muurarimestari H. W. Sjöblom, suomentajanaan maisteri Arno Fellman. Korsets Seieriä painettiin vuodet 1912–15 Oslossa, samoin Ristin Voiton ensimmäisen vuoden numerot 1–6. ''Ristin Voiton asema helluntaiseurakuntien äänenkannattajana vakiintui vuonna 1923.
M/S Fingard
Käyttöhistoria
Vuonna 2000 alus valmistui alankomaalaiselta telakalta, jonka jälkeen se luovutettiin Transitorius C.V:n omistukseen, joka rekisteröi aluksen Transitorius -nimellä Alankomaiden lipun alle. Loppuvuodesta 2007 suomalainen Bore osti aluksen ja rekisteröi sen Fingard -nimisenä Suomen lipun alle. Kotisatamaksi tuli Maarianhamina.
Ristin Voitto
Historia
Lehden kirjoituksista suurin osa oli pyhityskristillisyyttä tunnustavia hartauskirjoituksia. Lehteä käytettiin alkuvaiheesta lähtien määrätietoisesti liikkeen evankelioimistyön välineenä. Lehden tilaukset olivat pitkän aikaa maksuttomia. Hengellisen sisällön lisäksi lehdessä julkaistiin perheuutisia ja kuolinilmoituksia sekä paikanhakuilmoituksia. Lehteä kuvitettiin 1930-luvulla säännöllisesti.
Ristin Voitto alkoi ilmestyä tabloid-muodossa tammikuussa 1978 ja samalla lehden sisältö kehittyi vuorovaikutteisemmaksi. Lehti lähestyi nuorten kristittyjen elämää Nuorten kesken-palstalla. Palstalla käsiteltiin rohkeasti myös arkoja aiheita. Myöhemmin lehteen kehitettiin myös Helluntainuori-liite.
Julkaisija
Helluntailiike toimi pitkään yhdistyspohjalta. Vuonna 1926 perustettiiin Ristin Voitto ry, jonka julkaisutoiminta laajeni jo ennen toista maailmansotaa myös kirjankustannuksen puolelle. Ristin Voitto-lehti on ollut 1980-luvulle asti yhdistyksen päätuote, mutta sen rinnalle on kehittynyt myös kustannus- ja radiotoimintaa. Yhdistyksellä oli oma kirjapaino vuosina 1959–1981. Vuonna 1968 yhdistys keskitti toiminnan Tikkurilaan rakennettuun toimitaloon. Vuodesta 1995 lähtien julkaisijana on toiminut Aikamedia Oy.
Päätoimittajat
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Ristin Voiton päätoimittajina:
Koululiikunta
Koululiikunta on kouluaine, johon kuuluu erilaista urheilua. Opetushallituksen mukaan koululiikunnan päämääränä on vaikuttaa myönteisesti oppilaan fyysiseen, psyykkiseen ja sosiaaliseen toimintakykyyn ja hyvinvointiin sekä ohjata oppilasta ymmärtämään liikunnan terveydellinen merkitys.
Koululiikunnan opetussuunnitelma, jossa määritellään opetettavat liikuntalajit, on sama koko Suomessa. Koulut voivat kuitenkin soveltaa opetussuunnitelmaa ympäröivien olosuhteiden ja mahdollisuuksien mukaan. Koululiikuntalajeja ovat esimerkiksi hiihto, suunnistus, sähly, uinti, pesäpallo, jääkiekko, jalkapallo, tanssi ja voimistelu.
Liikunta on Suomen koulujen pakollisia oppiaineita.
Joan Plowright
Joan Plowright oik. Joan Ann Olivier tai Baroness Olivier (s. 28. lokakuuta 1929 Brigg, Lincolnshire, Englanti), on englantilainen teatteri- ja elokuvanäyttelijä ja Laurence Olivierin leski. Hänet aateloitiin dameksi vuonna 2004.
Ura
Hänet tunnettiin pitkään teatterinäyttelijänä, ja vuonna 1961 hän voittikin Tony-palkinnon roolistaan Broadway-näytelmässä A Taste of Honey. Sen lisäksi hän on tehnyt menestyksekkään elokuvauran ja hänen kuuluisimpia elokuviaan ovat Kun hymy hyytyy (The Entertainer, 1960), jossa vastanäyttelijänä oli tuleva aviomies Laurence Olivier, Kolme sisarta (Three Sisters, 1970), Rakastan sinut kuoliaaksi (I Love You To Death, 1990), Ville Vallaton (Dennis the Menace, 1993), Hotelli Sorrento (Hotel Sorrento, 1995), Tulipunainen kirjain (The Scarlet Letter, 1995), Jane Eyre - salattu rakkaus (Jane Eyre, 1996), Vuodet Picasson kanssa (Surviving Picasso, 1996), 101 dalmatialaista (101 Dalmatians, 1996) ja Teetä Mussolinin kanssa (Tea with Mussolini, 1999).
Vuonna 2014 hän ilmoitti lopettavansa näyttelijän uransa, sillä hän oli tuolloin tullut lähes täysin sokeaksi.
Yksityiselämä
Joan Plowright oli naimisissa Laurence Olivierin kanssa vuodesta 1961 aina Olivierin kuolemaan vuoteen 1989 asti. Pariskunnalla oli kolme yhteistä lasta.
Harrogaten aarre
pienoiskuva|Hopearahoja Harrogaten aarrekätköstä. Harrogaten aarre on Harrogatesta, North Yorkshiren kreivikunnasta löytynyt 900-luvulta peräisin oleva viikinkien aarrekätkö. Se koostuu 617 hopeakolikosta ja 65 muusta esineistä. Vuonna 2007 löydetty aarre on suurin läntisestä Euroopasta löytynyt viikinkiaarre sitten vuoden 1840. pienoiskuva|Koruesineitä Aarre oli kätketty kullalla koristeltuun hopeiseen astiaan, joka oli tehty nykyisen Ranskan tai Saksan alueella noin vuonna 900 ja koristeltu köynnöksillä, lehdillä ja kuudella metsästysaiheisella näkymällä. Sitä on todennäköisesti käytetty ehtoollisleivän säilytykseen jossakin pohjoisen Ranskan rikkaista luostareista tai kirkoista. Itse astia oli tämän lisäksi vielä lyijyarkun sisällä.
Satojen eri puolilta peräisin olevien hopeakolikoiden lisäksi aarteeseen kuuluu myös koriste-esineitä, harkkoja ja hopeapaloja. Kolikoissa oli niin kristillisiä, islamilaisia kuin esi-kristillisiä pakanasymbolejakin ja kaiken kaikkiaan esineet olivat peräisin alueelta, joka ulottui Samarkandista, nykyisestä Uzbekistanista ja Venäjältä Pohjois-Afrikkaan ja Irlantiin.
Santa Park
thumb|250px|Joulupukin postitoimisto. thumb|250px|Santa Parkiin kuljetaan valaistua tunnelia pitkin. thumb|250px|Sisäänkäynti maanpinnalla. SantaPark on Rovaniemellä napapiirillä sijaitseva matkailu- ja käyntikohde, jota markkinoidaan Joulupukin kotiluolana. Se avattiin 28. marraskuuta vuonna 1998.
Sijainti ja palvelut
Kävijöitä palvelevat Lelu-, Lappi- ja Joulukaupat, SantaParkin Postitoimisto, Jääbaari, Karkkibaari sekä Kota-kahvila. SantaParkin päälavalla nähdään noin kolme kertaa päivässä Jouluntaika-show. SantaPark on osa SantaPark Arctic Worldia, jonka brändiperheeseen kuuluvat myös Santa Claus Secret Forest - Joulukka, Arctic Forest Spa - Metsäkyly, Lapland Luxury, Arctic TreeHouse Hotel ja Rakas Restaurant & Bar.