cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
John Sheppard (Stargate)
Sheppardin joukkue herätti vahingossa horroksessa olleet wraithit järjestettyään pelastusoperaation näiden emoalukseen. Lähes kaikki vangit saatiin pelastettua, mutta heränneet wraithit aiheuttivat ketjureaktion, joka herätti nukkuvat wraithit etuajassa ympäri galaksia. Myöhemmin Sheppardia on purrut wraithien esiaste iratus-hyönteinen, joka lähes tappoi hänet. Sheppardiin on myös kulkeutunut tohtori Beckettin kehittämä retrovirus, joka oli tarkoitettu muuttamaan wraithit ihmisiksi. Tällöin Sheppard alkoi nopeasti muuttua erityisen vaaralliseksi wraithiksi, ennen kuin virus saatiin neutraloitua.
Sheppard on neuvokas sotilas, joka on muun muassa pelastanut yksin Atlantiksen vihollisihmisten valtaamisyritykseltä, estänyt Rodney McKayn avustuksella Daedalus-avaruusaluksen tuhoutumisen, paennut useasti viime hetkellä wraithien kynsistä, puolustanut kyläyhteisöä näkymättömältä energiahirviöltä ja huijannut kaksi wraithien emoalusta tuhoamaan toinen toisensa.
Anton Korošec
Anton Korošec (12. toukokuuta 1872 Wisserian, Steiermark, Itävalta-Unkari – 14. joulukuuta 1940 Belgrad, Jugoslavia) oli slovenialainen poliitikko, joka toimi Jugoslavian pääministerinä vuonna 1928. Hän oli Jugoslavian kuningaskunnan ajan (1918–1941) ainoa pääministeri, joka ei ollut kansallisuudeltaan serbi.
Nathaniel Hawthorne
pienois|pysty|Nathaniel Hawthrone. Jälkikäteen väritetty valokuva. Nathaniel Hawthorne (4. heinäkuuta 1804 – 19. toukokuuta 1864) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Hänellä oli merkittävä rooli amerikkalaisen kirjallisuuden kehittämisessä, kun hän kirjoitti tarinoita Pohjois-Amerikan siirtomaa-ajalta. Useimmat Hawthornen teokset sijoittuvat Uuteen Englantiin ja niihin sisältyy moraalisia vertauskuvia. Tyyliltään hänen työnsä ovat lähinnä romantiikkaa.
Klassikkoteos Tulipunainen kirjain on tuotettu myös elokuvaksi useita kertoja. Tunnetuimman mykkäversion taustahahmona ja päähenkilönä oli Lillian Gish. Vuoden 1995 versiossa esiintyivät Demi Moore ja Gary Oldman.
Hawthorne eli vuonna 1841 Brook Farm -nimisessä transsendentalististen ajattelijoiden perustamassa yhteisössä, joka pohjautui muun muassa Charles Fourierin perhettä ja avioliittoa vastustaviin yhteisötaloudellisiin oppeihin. Epäonnistunut ihanneyhteiskunnan kokeilu innoitti myöhemmin Hawthornea kirjoittamaan teoksen Onnen laakso (1852).
pienoiskuva|300x300px|Kirja Ihmeitten maassa vapaasti ladattavissa verkosta.
Laika
Laika oli Moskovan kadulta löytynyt sekarotuinen narttukoira, joka painoi noin kuusi kiloa. Noin kolmevuotiasta kadulla kylmään ja koviin olosuhteisiin tottunutta koiraa pidettiin sopivana avaruuskoiraksi. Muitakin koiria koulutettiin tähän tehtävään, mutta Laika oli ensimmäinen avaruuteen matkannut elävä olento, kun Neuvostoliitto lennätti sen marraskuussa 1957 Maan kiertoradalle. Aluksi Laikan nimi oli Kudrjavka (”Pikku kippura”), ja sitä kutsuttiin lempinimillä Žutška (”Pikku kirppu”) ja Limontšik (”Sitruuna”). Yhdysvalloissa lehdistö kutsui Laikaa nimellä Muttnik (mutt + Sputnik, jossa mutt tarkoittaa sekarotuista koiraa). Monirotuisen Laikan on arveltu olleen huskyn ja terrierin sekoitus.
Sputnik-2
Neuvostoliitto lähetti Laikan sunnuntaina 3. marraskuuta 1957 kello 22:28 avaruuteen osana Sputnik-ohjelmaa. Ohjelman ensimmäinen satelliitti, Sputnik 1, oli ensimmäinen keinotekoinen Maata kiertävä satelliitti. Seuraava avaruusalus oli yli kymmenen kertaa raskaampi ja varustelultaan selvästi miehitettyjä lentoja valmisteleva lento. Laikaa kuljettava Sputnik 2 ei kuitenkaan voinut palata ehjänä takaisin Maahan. Laikan moduulissa oli televisiokamera ja muita tunnistimia, jotka mittasivat sen verenpainetta ja sydämen lyöntitiheyttä. Alus kiersi radalla yhteensä yhdeksän kuukautta ennen sen tuhoutumista ilmakehässä.
Avaruuteen lähetettyjä koe-eläimiä
Jo ennen Laikaa eläimiä oli laukaistu avaruuteen, mutta ballistisille radoille, joilta kappale palaa saman tien Maan pinnalle Maan vetovoiman vaikutuksesta. Laika laukaistiin ensimmäisenä Maan kiertoradalle. Osa näistä eläimillä tehdyistä kokeista onnistui, eli raketin laukaisu tapahtui oikein ja kapselin palaaminen Maahan laskuvarjon avulla tapahtui turvallisesti. Tällöin kapselissa matkustanut eläin palasi elävänä maahan, mutta myös epäonnistumisia sattui.
Vuosina 1960–1966 vielä kahdeksan koiraa kävi Laikan lisäksi avaruudessa. Ensimmäiset kiertoradalta elävinä palautetut koirat olivat Strelka ja Belka. Kaksikon kerrotaan suorittaneen matkansa Sputnik 5:llä elokuussa 1960. Tšernuška kiersi maapallon kertaalleen Sputnik 9:llä maaliskuussa 1961, juuri ennen Juri Gagarinin 12. huhtikuuta 1961 miehittämää avaruuslentoa. Tšernuškan lennolla kokeiltiin, miten astronauttia esittävä nukke selviäisi laskuvarjolla hätälaskusta.
Laikan kuolinsyy
Laikan todellista kuolinsyytä ei julkistettu moniin vuosiin lennon jälkeen, vaan Neuvostoliiton viranomaiset kertoivat Laikan joko myrkytetyn ruoalla tai kuolleen hapenpuutteeseen. Vasta lokakuussa 2002 projektissa mukana ollut tiedemies Dmitri Malašenkov paljasti, että Laika kuoli jo 5–7 tuntia laukaisun jälkeen kuumuuteen ja stressiin satelliitin lämmönsäätelyjärjestelmän petettyä. Laikan yllä oli päätä lukuun ottamatta avaruuspuku, joka helpotti syke-, verenpaine- ja hengitysmittauksia, mutta se on voinut myös lisätä eläimen kokemaa kuumuutta.
Venäjän kosmonauttien keskukseen pystytettiin muistomerkki Laikan kunniaksi 50 vuotta uroteon jälkeen vuonna 2008.
Anton Westerberg
Anton Fredrik Westerberg (18. heinäkuuta 1888 Kirkkonummi – 5. heinäkuuta 1944) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija. Hän käytti nimimerkkiä Ån Botvidsson.
Westerbergin vanhemmat olivat maanviljelijä Frans Julius Westerberg ja Ida Sofia Strömstén. Hän toimi kansakoulunopettajana 1912—1914 ja tilapäisenä kansakoulujen tarkastajana 1922—1923. Myöhemmin Westerberg työskenteli vakuutusvirkailijana Helsingissä.
Westerbergin puoliso oli Elin Elisabet Granberg, heidän pojastaan Thor-Ulf Viking Westerbergistä (s. 1915) tuli lääkäri.
Teoksia
Nimimerkillä Ån Botvidsson:
Ce
Muita merkityksiä:
Gran Turismo 5 Prologue
Gran Turismo 5 Prologue on ennakkoversio Gran Turismo 5 -ajopelistä ja se kuuluu suosittuun Gran Turismo -pelisarjaan. Pelin on kehittänyt Polyphony Digital ja se on julkaistu PlayStation 3:lle.
Pelaaminen
PlayStation 2:n Gran Turismo 4:n autot koostuivat 4 000 polygonista, mutta Gran Turismo 5 Prologuen autoissa käytetään peräti 200 000 polygonia. Määrää lisää merkittävästi se, että pelin uuden sisäkuvakulman vuoksi myös autojen sisustus on mallinnettu kokonaan. Tässä uudessa kuvakulmassa näkyvät muun muassa nopeusmittari, matkamittari, takapeili ja sivupeilit. Lisäksi autojen mallinnus osa osalta mahdollistaa sen, että erilaisia lisäosia voidaan tarjota myöhemmin päivityksillä.
Valikot
Pelin alkuvalikon taustalla näkyy pelaajan sillä hetkellä käytössä oleva auto satunnaisessa maisemissa. Gran Turismo TV:ssä voi ostaa maksullisia jaksoja Top Gearista, Best Motoringista ja muista autoaiheisista ohjelmista. GT TV sisältää myös ilmaista sisältöä.
Tekoäly
Pelin tekoälyä on paranneltu huomattavasti ja tällä kertaa kiskoilla ajavat vastustajat ovat historiaa. Vastustajat reagoivat pelaajan liikkeisiin ja saattavat esimerkiksi aggressiivisesti estää ohitusyrityksiä. Tekoälykuskit tekevät myös inhimillisiä virheitä ensimmäistä kertaa sarjan historiassa.
Verkkopeli
Gran Turismo 5 Prologue ei ole ensimmäinen sarjan peli, jossa on mahdollisuus pelata verkossa. Verkossa voi pelata jopa 16 pelaajaa. Polyphony yrittää lisätä peliin myös jonkinlaisen kaverilistan ja muita sosiaalisia toimintoja. Kehittäjä on myös luvannut, että lisäsisältöä ja päivityksiä on tulossa aina varsinaisen Gran Turismo 5:n julkaisuun saakka. Esimerkiksi keskustelutoiminto pyritään lisäämään peliin tulevissa päivityksissä.
Autot ja radat
Gran Turismo 5 Prologue sisältää yhteensä 72 autoa (Euroopan versio) ja 6 rataa (12 ratavaihtoehtoa). Radalla voi olla yhtä aikaa jopa 16 autoa.
Radat
Osalle radoista on opas, joka kertoo radasta ja sen yksityiskohdista HD videona oikealla pelikuvalla. Mukana on myös tekstitykset.
Tekniikka
Gran Turismo 5 Prologue pyörii 1080p-resoluutiolla ja 60 fps -ruudunpäivityksellä. Kisojen uusinnoissa fps on 30–60 riippuen kuvakulmasta, sillä joissain kuvakulmissa on kuvaa kaunisteltu lukuisilla efekteillä. Pelin autot sisältävät keskimäärin 200 000 polygonia. Vertailun vuoksi esimerkiksi Gran Turismo 4:n autot sisälsivät noin 4 000 polygonia ja Gran Turismo 5:n autoissa on 500 000 polygonia.
Katapleksia
Katapleksia tarkoittaa lihasjänteyden äkillistä katoamista, jonka usein laukaisee tunnereaktio. Katapleksiaa esiintyy yleisesti narkolepsian yhteydessä. On arvioitu, että klassisen narkolepsia-katapleksian esiintyvyys on narkoleptikoilla noin 80 % ja narkolepsian ilman katapleksiaa vain 10 %.
Lihasjänteyden katoaminen on lyhytkestoista, mutta voi aiheuttaa esimerkiksi kaatumisen.
Google Sidewiki
Google Sidewiki oli Googlen tarjoama kommentointipalvelu. Sidewiki-kommentointipalvelussa käyttäjä voi lisätä kommentteja haluamilleen sivustoihin. Kommentit näkyvät selaimen sivussa olevassa ikkunassa, mistä palvelun nimikin on johdettu. Sidewiki on selaimeen asennettava lisäosa, joka toimii Mozilla Firefox, Internet Explorer ja Google Chrome -selaimissa. Ohjelma esiteltiin syyskuussa 2009.
Sidewiki-palvelu on aiheuttanut kiistaa, koska sivulla vierailevan kannalta kommentointi on osa sivun tietosisältöä ilman että sivuston ylläpitäjä pystyy hallinnoimaan kommentteja.
Syyskuussa 2011 Google ilmoitti useiden tuotteiden lakkauttamisesta, mukaan lukien Google Sidewiki.
Seittitakiainen
Seittitakiainen (Arctium tomentosum) on suurikokoinen joutomaiden asterikasvi. Se on Suomen yleisin takiaislaji, mutta takiaiset risteytyvät helposti, eikä lajinmääritys ole aina helppoa. Seittitakiainen risteytyy sekä isotakiaisen (Arctium lappa) että pikkutakiaisen (Arctium minus) kanssa.
Ulkonäkö ja koko
Seittitakiainen kasvaa 50–120 cm korkeaksi. Sen lehdet ovat suuret, kolmiomaiset ja aaltoilevareunaiset. Lehtiruodit ovat punertavat. Kukinnossa on usein vaaleaa seittiä. Kukat ovat purppuranväriset, siemenkehto harmahtavanvihreä ja piikkinen.
Elinympäristö ja levinneisyys
Seittitakiainen kasvaa tavallisesti erilaisilla vahvasti ihmisvaikutteisilla kasvupaikoilla, kuten teiden varsilla, kaupunkien joutomailla ja metsiköissä. Se pitää vanhan asutuksen luomista typekkäistä ja muhevista maista.
Seittitakiaista tavataan laajalti Keski-Euroopasta Keski-Aasiaan ulottuvalla alueella sekä paikoitellen muuallakin. Lajia tavataan myös vieraslajina Pohjois-Amerikassa. Suomessa seittitakiaista tavataan etenkin Etelä-Suomessa sekä jonkin verran aina Tornion ja Oulun korkeudelle asti. Muun muassa Uudellamaalla laji on hyvinkin yleinen.
Seittitakiainen on Suomessa sekä muissa Pohjoismaissa muinaistulokas tai varhainen uustulokas. Suomessa laji on etelässä todennäköisesti muinaistulokas, mutta Keski- ja Pohjois-Suomessa luultavimmin uustulokas.
Cf
Cf tai CF tarkoittaa seuraavia:
Nikolai Kovalenko
Nikolai Kovalenko (s. 17. lokakuuta 1999 Raleigh, Pohjois-Carolina, Yhdysvallat) on venäläis-yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa KHL-joukkue Torpedo Nižni Novgorodissa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.
Seuraura
Kovalenko syntyi Yhdysvalloissa Pohjois-Carolinan Raleigh'ssa, kun hänen isänsä Andrei pelasi NHL-joukkue Carolina Hurricanesissa. Nikolai Kovalenko muutti perheineen kotimaahansa 2-vuotiaana, samalla kun Andrei siirtyi pelaamaan Lokomotiv Jaroslavliin. Nikolain varsinainen kasvattajaseura on TsSKA Moskova, mutta hän palasi juniorina kuitenkin Lokomotiviin. Kovalenko voitti kauden 2013–2014 päätteeksi Venäjän U15-juniorisarjan mestaruuden ja kauden 2014–2015 U16-juniorisarjan hopeaa. Kaudella 2015–2016 hän toimi Lokomotivin U17-junioreiden varakapteenina. Kovalenko debytoi samalla kaudella myös Loko Jaroslavlin joukkueessa Venäjän nuorten sarja MHL:ssä.
Kaudella 2017–2018 Kovalenko valittiin MHL:n läntisen konferenssin joulukuun kuukauden pelaajaksi. Hän pelasi kauden aikana myös liigan tähdistöottelussa. Pudotuspeleissä Kovalenko jakoi 11 syöttöpisteellään koko MHL:n syöttöpörssin Reaktor Nižnekamskin Bulat Šafigullinin kanssa. Hän voitti kauden päätteeksi liigan mestaruuden, Harlamov Cupin. Kovalenko teki Lokomotiv Jaroslavlissa KHL-debyyttinsä runkosarjan toiseksi viimeisellä kierroksella 27. helmikuuta 2018 vieraissa Spartak Moskovaa vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 11.06 minuuttia. Kovalenko keräsi myös teholukeman +1. Hän vakiinnutti loppukaudeksi paikkansa Lokomotivin kokoonpanossa ja pelasi loppukauden aikana kaikkiaan kaksi runkosarja- ja neljä playoff-ottelua ilman tehopisteitä. Kovalenko osallistui kauden aikana myös yhtenä kolmesta MHL-pelaajasta KHL:n tähdistöotteluun.
Colorado Avalanche varasi Kovalenkon kuudennella kierroksella 171. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2018. Saman vuoden elokuussa hän teki kolmivuotisen jatkosopimuksen Lokomotiv Jaroslavlin KHL-joukkueen kanssa. Kovalenko teki KHL-uransa avausmaalin kauden 2018–2019 avauskierroksella 4. syyskuuta 2018 Sibir Novosibirskiä vastaan. Kovalenko teki KHL-uransa avausmaalin. Hänet valittiin syyskuussa kahdesti liigan viikon tulokkaaksi.
Maajoukkueura
Kovalenko edusti Venäjää alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2019, jolloin hän voitti pronssia. Kovalenko valittiin Tšekkiä vastaan pelatun alkulohkon ottelun päätteeksi joukkueensa ottelun parhaaksi pelaajaksi. Hän pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2015, jolloin Kovalenko voitti hopeaa. Hän pelasi samana vuonna myös alle 19-vuotiaiden World Junior A Challengessa voittaen hopeaa.
Muuta
Kovalenkon pikkuveli Danila pelaa myös jääkiekkoa hyökkääjänä. Veljesten isä Andrei Kovalenko pelasi omalla urallaan hyökkääjänä yli 600 NHL-ottelua. Hän pelasi myös kahdet olympialaiset, neljät MM-kilpailut ja kolme Kanada-/maailmancupia. Andrei toimi Venäjän vuoden 2002 MM-hopeajoukkueen kapteenina.
Logan Rogerson
Logan Rogerson (s. 28. toukokuuta 1998) on uusiseelantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa FC Hakaa.
Lynx (selain)
Lynx on klassinen teksti­pohjainen ja moni­puolisesti säädettävä verkkoselain. Lynx tukee myös gopher-, FTP- ja WAIS-protokollia ja toimii myös tiedostoselaimena.
Lynx on maailman vanhin yhä kehitettävä WWW-selain (1992–), ja ensimmäinen, joka levisi laajalti julkiseen käyttöön. Se on tarkoitettu käytettäväksi yksin­kertaisilla teksti­pohjaisilla päätteillä tai niitä matkivilla pääte­ohjelmilla, mutta sitä voi käyttää myös komentorivikäskyillä. Alun perin selaimen kehittivät Kansasin yliopistossa opiskelleet Lou Montulli, Michael Grobe ja Charles Rezac vuonna 1992.
Lynx käyttää värejä informaation tyypin ilmaisemiseen. Oletus­arvoisesti esimerkiksi lihavoitu teksti näkyy punaisena, kursivoitu teksti sinisenä, hyper­linkit vihreinä ja tietyllä hetkellä korostettu linkki keltaisena. Lynx ei itse osaa näyttää kuvia eikä videoita. Se ei myöskään tue Flashia tai JavaScriptia. Lynx on kuitenkin mahdollista säätää käyttämään jotakin ulko­puolista ohjelmaa kuvien näyttämiseen ja videoiden esittämiseen.
Eräs Lynxin käyttö­muoto on sellainen, että järjestelmään liitetty puhe­syntetisaattori lukee ääneen Lynxin esittämän tekstin; tämä on melko alkeellinen mutta hinnaltaan edullinen tapa saada Web-sivut myös näkövammaisten ulottuville. Näkö­vammaiset voivat käyttää Lynxiä myös piste­kirjoitus­näytön avulla.
Lynx käyttää omaa versiotaan alun perin Tim Berners-Leen CERNissä WWW:tä kehittäessä kirjoittamasta Libwww-kirjastosta, joka sisältää perustoiminnot WWW:n käyttöön. Lynxissa on myös TLS-tuki.
Lynx näyttää verkko­sivuston sisällön kuten hakukoneet sen näkevät, joten selaimen avulla voidaan tutkia sivustojen indeksointi­ongelmia.
Lynxin lisäksi on olemassa useita muita teksti­pääte­pohjaisia WWW-selaimia, kuten w3m ja Links ja siitä edelleen kehitetyt versiot kuten eLinks. Myös Emacs-editorille on oma Lispillä kirjoitettu selain Emacs/W3.
Jolanda Batagelj
Jolanda Batagelj (o.s. Steblovnik, aik. Čeplak, s. 12. syyskuuta 1976 Celje, Jugoslavia) on slovenialainen keskimatkojen juoksija.
Batageljin toistaiseksi menestyksekkäin vuosi oli 2002, jolloin hän voitti 800 metrillä Wienin sisäratojen EM-kisoista kultaa uudella ME-ajalla 1.55,82. Samana vuonna Münchenin ulkoratojen EM-kisoissa hän voitti myös kultaa. Batagelj on menestynyt 800 metrillä hyvin myös Kultaisessa liigassa ja muissa GP-kisoissa, vaikkakin kyseisellä matkalla Maria Mutola oli Ateenan olympialaisiin saakka lähes puolen vuosikymmenen ajan voittamaton. Ateenan kisoissa Batagelj jäi pronssille voiton mentyä Kelly Holmesille ja hopean maalikamerakuvan perusteella Hasna Benhassille. Aikaisemmin samana vuonna halli-MM-kisoissa hän oli hopealla Mutolan vielä tuolloin voittaessa kultaa. Batagelj saavutti pronssia sisäratojen EM-kilpailuissa Birminghamissa 2007.
Batagelj jäi kiinni erytropoietiinin käytöstä heinäkuussa 2007. Batagelj oli testattu kilpailun ulkopuolella hänen kotonaan Monacossa 18. kesäkuuta 2007. IAAF asetti hänet väliaikaiseen kilpailukieltoon ja maaliskuussa 2008 Slovenian yleisurheiluliitto vahvisti kahden vuoden kilpailukiellon. Kilpailukielto päättyi heinäkuussa 2009.
Ninja Sarasalo
Ninja Bettina Elisabeth Sarasalo-Tamura (s. 8. toukokuuta 1982 Helsinki) on suomalainen malli, poplaulaja ja hyvinvointiyrittäjä.
Ura
Mallin uran Sarasalo aloitti 14-vuotiaana ja muutti vuoden kuluttua Pariisiin. Mallivuosinaan Sarasalo esiintyi muun muassa Jean-Paul Gaultierin kasvona ja työskenteli mallina myös New Yorkissa, Tokiossa ja Helsingissä. Hänen kuviaan on julkaistu muun muassa Ellessä, GQ:ssa ja Voguessa ja hänellä oli mallisopimus kosmetiikkamerkki Garnierin kanssa. Sarasalo on myös esiintynyt HIMin musiikkivideolla ”Right Here in My Arms”. Sarasalo kertoo eksoottisen ulkonäkönsä periytyvän Venäjältä ja Ruotsista.
Musiikkiurallaan Ninja Sarasalo on käyttänyt taiteilijanimeä Ninja. Ensimmäinen single ”Fashion” ilmestyi vuonna 2006 ja nousi Suomen singlelistan ykköseksi viikolla 11. Toinen single ”Hush Hush” ilmestyi syyskuussa 2006 ja kolmas ”Champagne” tammikuussa 2007. Ninjan esikoisalbumi I Don’t Play Guitar julkaistiin 31. tammikuuta 2007. Syyskuussa 2007 Ninjan Suomessa toisena singlenä julkaistu ”Hush Hush” debytoi Ruotsin virallisen singlelistan 17. sijalla. Parhaimmillaan se nousi listan 11:nneksi. Keväällä 2008 Ninja otti osaa Suomen euroviisukarsintoihin kappaleella ”Battlefield of Love”.
Mallin- ja laulajanuransa jälkeen Sarasalo perusti kasvisruokayritys Soul Mama’s Kitchenin, jossa hän oli mukana vuoteen 2015 asti. Sarasalo kertoi vuonna 2018 aloittaneensa joogaohjaajan opinnot. Vuonna 2022 hän perusti ystävättärensä kanssa naisille suunnatun hyvinvointiyrityksen Villisti Venus.
Huumausainerikos
Sarasalo sai alkuvuodesta 2023 sakot huumausaineen käyttörikoksesta. Rikos oli tapahtunut Raaseporissa elokuussa 2022.
Opplandin lääni
Opplandin lääni on Norjan lääni maan eteläosassa Østlandetin alueella. Se sijaitsee sisämaassa Oslon kaupungin pohjoispuolella ja ulottuu Mjøsajärveltä etelässä Jotunheimin vuorille pohjoisessa. Sen hallinnollinen keskus on Lillehammer. Läänissä on 188 953 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 25 192,09 neliökilometriä.
Oppland on matkailijoiden suosimaa aluetta, jossa on sekä museoita että talviurheilukohteita.
Kunnat
Opplandin lääniin kuuluu yhteensä 26 kuntaa:
HMAS Encounter
HMAS Encounter oli Britannian kuninkaallisessa laivastossa ja ensimmäisessä maailmansodassa Australian laivastossa palvellut Challenger-luokan panssarikansiristeilijä.
Valmistus
Alus tilattiin Devonportin telakalta, missä köli laskettiin 28. tammikuuta 1901. Alus laskettiin vesille 18. kesäkuuta 1902 kumminaan Devonportin telakan johtaja Sturges-Jacksonin puoliso ja valmistui 26. kesäkuuta 1905. Alus otettiin laivaston palvelukseen 21. marraskuuta ensimmäisenä päällikkönään komentaja C. F. Thursby.
Palvelus
Uudenvuoden aattona 1905 alus liitettiin Britannian kuninkaallisen laivaston Australiaan sijoitettuun laivueeseen. Seuraavien kuuden vuoden aikana alus vieraili useaan otteeseen Australian, Uuden-Seelannin ja Tyynenmeren saarten satamissa, vaikka pääosa toiminnoista olikin normaalia rauhanajan rutiinipalvelusta.
Britannian amiraliteetti määräsi aluksen lainattavaksi Australialle merikelpoiseksi koululaivaksi, koska Australian tilaaman risteilijä HMAS Brisbanen valmistus oli viivästynyt. Alus siirrettiin vuonna 1912 nimettynä HMAS Encounteriksi, ja aluksen miehistöstä kysyttiin vapaaehtoisia siirtymään aluksen mukana kolmeksi vuodeksi Australian maksamilla palkoilla. Alus otettiin palveluskäyttöön 1. heinäkuuta Australian laivaston ensimmäisenä risteilijänä.
Alus liitettiin ensimmäisen maailmansodan alkaessa Tyynenmeren laivueeseen, jonka mukana se otti osaa Saksan Uuden-Guinean valtaamiseen. Se valtasi 12. elokuuta saksalaisen Zambezin ja tulitti 14. syyskuuta Toma Ridgeä tukiessaan maajoukkoja. Alus tuki 24. joulukuuta maihinnousua Madangiin. Se valtasi 25. huhtikuuta 1915 saksalaisen purjealus Elfrieden.
Encounter poistettiin palveluksesta 30. syyskuuta 1920 ja se sijoitettiin reserviin. Alus nimettiin 1. tammikuuta 1923 HMAS Penguiniksi, minkä jälkeen se palveli majoitusaluksena. Alus poistettiin lopullisesti palveluksesta 15. elokuuta 1929. Se upotettiin 14. syyskuuta 1932 Sydneyn edustalle.
Arado Ar 234
Arado Ar 234 Blitz oli Luftwaffen toisen maailmansodan lopulla palveluskäyttöön ottama suihkumoottorikäyttöinen pommi- ja tiedustelukone, jonka versioita käytettiin myös tutkalla varustettuna yöhävittäjänä. Tämä ensimmäinen ja ainoa toisen maailmansodan aikana käyttöön tullut suihkumoottoripommikone oli myös yksi maailman ensimmäisistä heittoistuimella varustetuista lentokoneista. Tiettävästi ainoa säilynyt kone on museoituna Yhdysvalloissa National Air and Space Museumissa.
Lähteet
pienoiskuva|left|Arado Ar 234 National Air and Space Museumissa.
Gunnar Wallin
Gunnar Wallin (5. toukokuuta 1895 Uusikaupunki – 9. tammikuuta 1944 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä ja ruotsin kielellä kirjoittanut näytelmäkirjailija.
Gunnar Wallinin vanhemmat olivat Wilhelm Gustaf Wallin ja Maria Theresia Tennissohn. Hän oli näyttelijänä Helsingin Ruotsalaisessa teatterissa.
Dimítris Mitrópoulos
pienoiskuva|Dimítris Mitrópoulos (vasemmalla) vuonna 1936. Dimítris Mitrópoulos (, 1. maaliskuuta 1896 – 2. marraskuuta 1960) oli kreikkalaissyntyinen kapellimestari, pianisti ja säveltäjä. Vuodesta 1946 lähtien hän oli Yhdysvaltain kansalainen.
Mitrópoulos syntyi Ateenassa ja opiskeli Ateenan konservatoriossa, Brysselissä ja Berliinissä. Häntä opetti muiden muassa Ferruccio Busoni. Vuosina 1921–1925 Mitrópoulos avusti Erich Kleiberia Berliinin valtionoopperan kapellimestarina. Yhdysvalloissa hän debytoi vuonna 1936 johtamalla Bostonin sinfoniaorkesteria. Pian hän muutti Yhdysvaltoihin ja vuonna 1946 hän sai maan kansalaisuuden.
Vuosina 1937-1949 Mitrópoulos toimi Minneapolisin sinfoniaorkesterin ylikapellimestarina. Tämän jälkeen hän aloitti työskentelyn New Yorkin filharmonikkojen kanssa. Hän toimi sen ylikapellimestarina vuodesta 1951 vuoteen 1957, jolloin hänet korvasi Leonard Bernstein. Mitrópoulos kuoli Milanossa 64-vuotiaana.
Säveltäjänä Mitrópoulos keskittyi muun muassa orkesteri- ja soolopianomusiikkiin. Hän myös sovitti joitakin Johann Sebastian Bachin urkuteoksia sinfoniaorkesterille. Hän soitti piano-osuuden Ernst Krenekin pianokonserton kantaesityksessä ja sen lisäksi esimerkiksi Roger Sessionsin ja Peter Menninin kappaleita.
Tietäjät tietää
Tietäjät tietää on tuleva suomalainen viihteellinen visailuohjelma, joka perustuu brittiläiseen The Wheel -formaattiin. Ohjelmassa joka jaksossa kolme tavallista suomalaista kilpailijaa vastaavat tietokilpailukysymyksiin eri alojen julkkiseksperttien, ns. "Tietäjien" avulla, jotka auttavat kilpailijaa voittamaan jopa kymmenien tuhansien eurojen voittopotin. Ohjelman juontajana toimii Roope Salminen.
Peli
Joka jaksossa kolme mukaan hakenutta tavallista suomalaista kilpailee kasvavasta rahapotista vastaamalla kinkkisiin monivalintakysymyksiin. Heitä mukana auttamassa on seitsemän joka jaksossa vaihtuvaa julkkistietäjää, jotka ovat valinneet itselleen kategorian, jossa kokevat olevansa alan eksperttejä.
Ensiksi arvotaan, kuka jakson kolmesta kilpailijasta pääsee mukaan peliin. Kyseinen kilpailija valitsee aiheen, josta esitetään kysymys. Aihealueen valinnut tietäjä on "Kultainen". Tämän lisäksi joka kierroksella valitaan "Punainen tietäjä", jonka kilpailija ei usko tietävän vastausta kysymykseen. Seuraavaksi suuri tietäjäpyörä pyörii ja valitsee sattumanvaraisesti tietäjän, joka auttaa kilpailijaa kysymyksessä. Mikäli pyörä pysähtyy "punaisen" tietäjän kohdalle, kilpailija putoaa välittömästi pelistä. Normaalin tietäjän kohdalla kilpailijalla on mahdollisuus voittaa rahaa, ja "kultaisen" tietäjän kohdalla on jaossa isompi potti.
Jokaisesta oikein vastatusta kysymyksestä yhteinen rahapotti kasvaa, kyseinen kategoria poistetaan pelistä ja kilpailija valitsee uuden. Jos kilpailijan vastaus on väärä, putoaa hän pois kierrokselta ja arvotaan seuraava kilpailija.
Pelissä tuurilla on suuri merkitys, sillä valtava tietäjäpyörä valitsee sattumanvaraisesti tietäjän, jolla voi olla joko paljon tietämystä aiheesta, tai ei ollenkaan. Väärät vastaukset avaavat kanssakilpailijoille mahdollisuuden päästä loppupeliin, ja voittajaksi lopulta voi hyvällä tuurilla selviytyä se kilpailija, joka ei ole tiennyt juuri yhtään vastausta itse.
Rahakaruselli
Jokaisen jakson puolessa välissä pelataan Rahakaruselli-niminen kierros, jossa Tietäjien tavoitteena on kerryttää lisää rahaa kilpailijoiden voittopottiin.
Kierroksella tietäjäpyörä pyörii hitaasti yhden kierroksen ympäri. Jokaisen tietäjän tulee vuorollaan antaa vastaus kysymykseen, johon on monia oikeita vastauksia. Jokainen oikea vastaus kasvattaa pottia, mutta väärästä vastauksesta kierros päättyy siihen. Myös mikäli tietäjä ei ehdi antaa vastausta oman vuoron aikana, kierros päättyy. Rahakarusellissa kerätyt rahat lisätään kilpailijoiden kokonaispottiin, joten tietäjien tietotaidot ovat isossa roolissa tällä kierroksella.
Loppupeli
Kun kaikki seitsemän kategoriaa on käyty läpi, on loppupelin vuoro. Loppupelissä arvotaan yksi sattumanvarainen aihealue, minkä kysymykseen kilpailijan täytyy vastata, jotta voittaa itselleen koko potin. Kilpailijalla ja tietäjällä on nyt vain rajattu aika miettiä vastausta, jonka jälkeen se on lukittava. Väärä vastaus pudottaa kilpailijan pois samaan tapaan, kuin aiemmilla kierroksilla.
Ensimmäinen tuotantokausi
Tietäjät ja kilpailijat
Katsojaluvut
Aulis Ruuth
Aulis Mikael Ruuth (16. tammikuuta 1951 Helsinki – 3. lokakuuta 2021 Porvoo ) oli suomalainen poliitikko, Vasemmistoliiton puoluesihteeri ja kunnallisasioiden sihteeri. Hänet valittiin Ralf Sundin eron jälkeen puoluesihteeriksi kesäkuun 2001 puoluekokouksessa, ja hän hoiti tehtävää vuoteen 2007.
Ruuth oli Vantaan kaupunginvaltuuston jäsen vuosina 1977–1984.
Ruuth kuului 1984–1987 Suomen kommunistisen puolueen keskuskomiteaan. Hänen tyttärensä on Vasemmistoliiton aktiivi Saila Ruuth. Kirjailija Alpo Ruuth oli hänen veljensä.
Jäänmurtaja Wäinämöinen
Jäänmurtaja Wäinämöinen oli vuosina 1918–1922 Suomen jäänmurtajalaivastoon kuulunut, itsenäisyystaisteluissa suomalaisten haltuun joutunut virolainen alus.
Alkuperä
Alus rakennettiin vuonna 1914 Vulcanin telakalla Stettinissä Saksassa Tallinnan satamaa varten. Se oli hiililämmitteinen. Sen uppoama oli 2 622 tonnia ja teho 6 900 hevosvoimaa. Pituus oli 75,4 metriä, leveys 19,2 metriä ja syväys 5,7 metriä, ja siinä oli uutuuksina täydellinen sähköistys ja kallistustankit, joiden avulla se saattoi irtautua jäistä helposti. Lisäksi aluksessa oli yhden keulapotkurin lisäksi yhden sijasta kaksi peräpotkuria. Alus sai nimen Tsar Mihail Feodorovits (Царь Михаилъ Феодоровичъ).
Omistajanvaihdos ja uusi nimi
Venäläiset valtasivat aluksen lokakuussa 1917 ja antoivat sille uuden nimen Volynets ( ’volynialainen’) Volynian rykmentin kunniaksi, koska kyseinen joukko-osasto oli yksi ensimmäisistä, jotka hylkäsivät Aleksandr Kerenskin hallituksen ja siirtyivät kannattamaan bolševikkeja.
Jäänmurtaja lähetettiin huhtikuussa 1918 avustamaan Helsingistä evakuoitavia venäläisiä sotalaivoja jäisen meren halki Pietariin.
Suomalaisten kaappaus 29.3.1918
thumb|right|Suojeluskuntalaisia Volynetsin kannella kaappauksen jälkeen. Suomalaiset vastustivat saksalaisten ja venäläisten sopimusta, jolla venäläiset saivat viedä sotalaivansa pois Suomesta: laivoja pidettiin Suomen valtion omaisuutena, mutta saksalaiset eivät suostuneet yhteistyöhön vaan pitivät kiinni sopimuksesta, koska heille oli elintärkeää, että juuri solmittu Brest-Litovskin rauha bolsevikkihallinnon kanssa ei särkyisi.
Suomalaiset eivät kuitenkaan antaneet sovinnolla periksi vaan tekivät erilaatuista vastarintaa, missä vain suinkin pystyivät: kapteeni Yrjö Roosin johtamat suojeluskuntalaiset kaappasivat jäänmurtaja Tarmon, joka oli myös ollut avustamassa sotalaivojen evakuointia, ja sen onnistuttua toinen ryhmittymä merikapteeni Theodor Segersvenin johdolla päätti kaapata myös jäänmurtaja Avancen. Yritys epäonnistui, joten suomalaiset vaihtoivat kohdetta ja päättivät yrittää kaapata Volynetsin.
Juoneen saatiin mukaan Volynetsin päällikkö, joka oli Viron kansalaisuuden saanut puolalaissyntyinen merikapteeni Stanislaus Juhnevictz. Kaappaajat nousivat alukseen naamioituneina työmiehiksi, ja heillä oli väärennetty määräys kuljettaa heidät Isosaaren luo jäälle.
Suomenlinnan ulkopuolella kaappaajat murtautuivat aluksen asevarastoon ja ottivat vallan. Venäläinen komissaari ja koko aluksen kansimiehistö riisuttiin aseista ja teljettiin putkaan. Konemiehistö jätettiin vartioituina hoitamaan tehtäviään, ja kaappaajat suuntasivat aluksen kohti Tallinnaa. Matkan aikana vallankumouslippu vaihdettiin leijonalippuun.
Leijonalipun alle
Saksalaiset olivat miehittäneet Tallinnan 25. helmikuuta 1918 hyökätessään 10. helmikuuta 1918 alkaen Baltian kautta kohti Petrogradia. Suomessa oli käynnissä sisällissota.
Volynets sai jo Tallinnassa uuden nimen Wäinämöinen, ja sillä nimellä se palveli vuoteen 1922. Kaappaajat harmistuivat, sillä he olivat jo valinneet aluksen uudeksi nimeksi Leijonan.
Alus osallistui yhdessä jäänmurtaja Tarmon kanssa 5. huhtikuuta 1918 osasto Brandensteinin kuljettamiseen Tallinnasta Suomeen ja myös muihin saksalaisten toimintaa Suomessa 1918 tukeneisiin tehtäviin.
Aluksen päällikkönä oli syksyyn 1919 merikapteeni Juhnevictz, kunnes hän pyysi saada erota ja jäädä eläkkeelle. Juhnevictzin jälkeen aluksen päällikkyyden sai talveksi 1920 merikapteeni Nikolai Nyberg. Talven 1921 helppouden vuoksi alus seisoi miehittämättömänä, mutta tammikuussa 1922 jäätilanne muuttui nopeasti niin kriittiseksi, että Wäinämöinen miehitettiin; sen viimeiseksi suomalaiseksi kapteeniksi nimitettiin jäänmurtaja Sammon ensimmäinen perämies, merikapteeni Selim Eklund, joka toimi virassa aluksen luovutukseen asti.
Telakointi Suomenlinnassa
thumb|right|Wäinämöinen [[Katajanokka|Katajanokan rannassa vuonna 1922.]] Merenkulkuhallituksessa alettiin keväällä 1919 suunnitella Wäinämöisen telakointia. Viimeisimmästä telakoinnista oli kulunut kolme vuotta, ja raskaassa jääajossa aluksen pohja rasittui nopeasti. Vikalistalla oli muun muassa paljon irronneita niittejä, lisäksi potkuriakselien hylsyt vuotivat.
Aluksi pyydettiin tarjouksia ruotsalaisilta ja tanskalaisilta telakoilta, mutta sitten todettiin, että polttoainekulujen ja Itämeren miinavaaran vuoksi telakointi olisi parasta tehdä Suomessa.
Ongelman tuotti se, että Suomenlinnan allastelakka oli ainoa, jonka altaan kynnys olisi riittävän syvä näin isolle alukselle. Venäläiset olivat laskeneet Helsingistä lähtiessään telakka-altaan vettä täyteen, eikä Suomessa ollut ketään, joka olisi osannut käyttää telakan pumppuja ja sulkulaitteita. Lisäksi telakan pohjarakenteen väitettiin olevan liian heikko näin suurelle alukselle. Allasta oli juuri ennen sotaa syvennetty ja väitettiin, että pääosa uuden pohjan valusta oli tehty heikolle pohjalle. Lisäpulmana oli se, että vedenpinnan olisi oltava korkealla, jotta murtaja mahtuisi telakan kynnyksen yli.
Telakan porttilaitteet ja pumppukoneistot olivat lähes samanlaisia kuin Hietalahden telakan, jonka johtaja ja insinööri Theodor Höijer suostui lähtemään telakan käyttöönottoprojektin johtajaksi. Portti suljettiin ja allas pumpattiin tyhjäksi hyvissä ajoin ennen syysmyrskyjen alkua, jotta päästiin tutkimaan pohjan kantavuus ja rakentamaan jäänmurtajalle riittävän vahvat pohjatuet aluksen piirustuksien avulla. Koeporauksin todettiin, että allas on kauttaaltaan rakennettu tukevan peruskallion päälle.
Ds
Ds tarkoittaa seuraavia:
Jäänmurtaja Wäinämöinen
Telakointi Suomenlinnassa
Telakoinnin aikana vedettiin potkuriakselit ulos kunnostusta varten, aluksen pohja puhdistettiin ja käytiin läpi, jokainen niitti tarkastettiin ja vuotavat kappaleet uusittiin. Vuotaneet potkurihylsyt uusittiin kokonaan, jääkaivot ja pohjaventtiilit korjattiin, ja lopuksi akselit asennettiin paikalleen ja pohja maalattiin. Työt valmistuivat 22. lokakuuta 1919.
Alusta ei voitu kuitenkaan ottaa ulos altaasta, koska vedenpinta pysytteli liian alhaalla. Lopulta runsaan kuukauden odotuksen jälkeen 24. marraskuuta 1919 tuuli kääntyi pohjoiseen ja nosti merenpintaa riittävästi.
Wäinämöisen telakoinnin jälkeen Suomenlinnan telakka otettiin uudelleen käyttöön, ja siellä telakoitiin muun muassa jäänmurtajia 1970-luvulle asti.
Luovutus Viroon ja aluksen myöhemmät vaiheet
Wäinämöinen luovutettiin Tarton rauhan ehtojen mukaisesti 30. marraskuuta 1922 Helsingissä ensin Venäjän valtiolle, joka luovutti sen samana päivänä Viron valtiolle keskinäisen, myös Tartossa solmitun rauhansopimuksen mukaisesti. Virossa se sai uuden nimen Suur Tõll tarustoonsa kuuluvan Saarenmaan jättiläisen mukaan. Aluksen tilalle ostettiin John Nurminen Oy:ltä keskeneräinen jäänmurtaja Hanse, joka rakennettiin loppuun Hietalahden telakalla ja joka sai uuden nimen Voima.
Suur Tõll joutui venäläisille vuonna 1940, ja taas siitä tuli Volynets. Alus kävi Raumalla telakoitavana vuosina 1951–1952, jolloin se muutettiin hiililämmitteisestä öljylämmitteiseksi. Polttimiksi asennettiin amerikkalaisella lisenssillä valmistetut Ray Oil burner -höyryturbiinipolttimet. Samalla aluksen ulkoasu muuttui: se maalattiin sotalaivanharmaaksi, ja nimi maalattiin keulan kylkeen pienellä kyrillisin kirjaimin, kuten neuvostotapana oli.
Alus toimi Leningradin ja Kronstadtin satamamurtajana vuoteen 1987, jolloin se aiottiin muuttaa uivaksi polttoainesäiliöksi. Sitä varten alus hinattiin Lomonosovin sotasatamaan. Odotusaikana alus toimi uivana höyrynantoasemana; se antoi erillisen putkiston kautta höyryä muiden alusten lämmitykseen ja kansikoneisiin sekä myös sataman höyrykäyttöisiin laitteistoihin.
Viroon museolaivaksi
Virolaiset saivat tietää suunnitelmasta ja Viron varapääministeri hankki aluksen Viron merimuseolle 13. lokakuuta 1988. Aluksesta maksettiin 300 tonnia romurautaa.
Venäläiset irrottivat aluksesta kaiken irti lähtevän ennen luovutusta: esimerkiksi ruorin paikalle ilmestyi viimeisenä yönä kuorma-auton ratti. Suuri työ tuli myös aluksen siivoamisesta: esimerkiksi iso 50 kuution lastiruuma oli täynnä ruuantähteitä ja muuta jätettä.
Vanha nimi uudelleen käyttöön
Veteraanimurtaja hinattiin Tallinnaan, ja siellä se aivan ensimmäiseksi sai kylkiinsä vanhan nimensä Suur Tõll; sotalaivanharmaat kyljet, kansirakenteet ja savupiiput saivat saman tien entisen musta-keltaisen värityksensä.
Alusta alettiin heti Tallinnaan päästyä kunnostaa ajokuntoon. Vastaavaksi päälliköksi nimitettiin merikapteeni Olof Vaarmaa, jonka asiantuntemus olikin enemmän kuin tarpeen työn edistymisen kannalta. Samoin alus sai uuden henkilökunnan.
Eräs hauska yksityiskohta kalustosta on salongin alkuperäinen saksalainen piano. Se on säilynyt, koska se on rakennettu kiinteästi tilojen yhteyteen eikä sitä pystytty viemään pois purkamatta rakenteita. Eräs virolainen harrastaja teki toista vuotta työtä ja sai pianon takaisin alkuperäiseen kuntoonsa.
Suurimmat työkohteet ovat olleet kansien ja sisätilojen kunnostaminen. Kahdessa kattilassa voidaan pitää höyryä päällä ja peräkonetta voidaan pyörittää – ei tosin ajaa sillä, vaan alusta liikutellaan hinaajan voimin ainakin toistaiseksi. Koneiden ja kattiloiden täyskunnostus on suunnitelmissa, ja haaveena olik, että alus liikkuisi omin konein satavuotisjuhlassaan vuonna 2014.
Tammikuussa 1992 Suur Tõll otettiin virallisin juhlamenoin Viron vastaperustettuun laivarekisteriin, jossa se sai vertauskuvallisen numeron 1.
Vuonna 1994 alus vieraili Suomessa Kotkan Meripäivillä.
Suur Tõll on toukokuussa 2012 avatun Tallinnan merimuseon nähtävyys. Museossa on myös Eino von Bellin leijonalippu, joka hinattiin aluksen salkoon vuonna 1918.
Jokijärvi
Jokijärvi voi tarkoittaa seuraavia maantieteellisiä kohteita:
Suomessa on 35 yli hehtaarin laajuista Jokijärvi-nimistä järveä.
Rock Cup
Rock Cup on gibraltarilainen jalkapalloturnaus. Sitä hallinnoi Gibraltarin jalkapalloliitto. Rock Cupia on pelattu vuodesta 1895 lähtien. Siihen osallistuu Gibraltarin kahden korkeimman sarjatason joukkueet.
Mestarit
Lähde:
Dwain Chambers
Dwain Chambers (s. 5. huhtikuuta 1978 Lontoo ) on brittiläinen pikajuoksija, joka vuonna 2003 jäi kiinni design-steroidi THG:n käytöstä. Kilparadoille hän palasi kilpailukieltonsa jälkeen kesäkuussa 2006.
Ura
Vuonna 1995 Chambers voitti 100 metrillä ja pikaviestissä junioreiden Euroopan-mestaruuden. Vuonna 1997 hän voitti jälleen sekä 100 metrin että pikaviestin junioreiden Euroopan-mestaruuden. 1998 Budapestin EM-kisoissa Chambers sijoittui 100 metrillä hopealle ajalla 10,10. Seuraavan vuoden Sevillan MM-kisoissa hän juoksi 100 metrillä kolmanneksi ajalla 9,97.
Münchenin EM-kisoissa 2002 Chambers voitti kultaa sekä 100 metrillä että pikaviestissä Ison-Britannian pikaviestijoukkueessa. Syyskuussa 2002 Pariisissa Chambers juoksi ennätyksensä (9,87) sivuten maanmiehensä Linford Christien silloista Euroopan ennätystä. Pariisin MM-kilpailuissa 2003 Chambers sijoittui 100 metrillä neljänneksi ja pikaviestissä toiseksi. Myöhemmin kuitenkin kaikki nämä tulokset, aikavälillä 1.1.2002–6.11.2003, pyyhittiin tilastoista doping-käryn takia.
Lapinkangas
Lapinkangas voi tarkoittaa seuraavia maantieteellisiä kohteita:
Portugalin ralli 2008
Portugalin ralli 2008 eli viralliselta nimeltään ''42. Vodafone Rally de Portugal'' oli IRC-sarjan kauden toinen osakilpailu ja se ajettiin 8. – 10. toukokuuta 2008 Portugalissa. Rallin keskuspaikkana oli Faro. Ralli oli järjestyksessään 42. Portugalin ralli.
Dwain Chambers
Ura
Paluunsa jälkeen Chambers voitti EM-kultaa 4×100 metrin viestijuoksussa Göteborgin EM-kisoissa 2006 ja sijoittui seitsemänneksi 100 metrillä. Valencian MM-hallikisoissa 2008 hän voitti hopeaa 60 metrillä. Pekingin olympialaisiin Chambersia ei valittu, sillä Britannian olympiakomitean linjan mukaan olympiajoukkueeseen ei valita dopingin takia kilpailukiellossa olleita urheilijoita. Torinon EM-hallikilpailuissa 2009 hän voitti 60 metrillä Euroopan-mestaruuden ajalla 6,46. Kisojen välierissä hän juoksi uuden Euroopan ennätyksen 6,42.
Portugalin ralli 2008
Ralli oli soraralli ja erikoiskokeita oli 13 kpl ja niiden yhteispituus oli 249,74 km.
Kilpailuun osallistui 46 autokuntaa joista maaliin pääsi 23. Suomalaisista mukana olivat parit Marcus Grönholm-Timo Rautiainen nolla-autotehtävissä sekä Juho Hänninen-Mikko Markkula ja Anton Alén-Timo Alanne.
Dwain Chambers
Ura
Chambers voitti 2009 Euroopan-joukkuemestaruuskilpailuissa 100 ja 200 metrin juoksut. Berliinin MM-kisoissa hän oli 100 metrillä kuudes. Chambers voitti MM-kultaa Dohan sisäratojen MM-kisoissa 2010 60 metrin juoksussa. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 hän oli 100 metrillä viides. Pariisin EM-hallikisoissa 2011 hän sai 60 metrillä hopeaa. Daegun MM-kilpailuissa Chambers hylättiin välierissä varaslähdön vuoksi Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 hän saavutti pronssia 60 metrin juoksussa ajalla 6,60.
Chambers valittiin Ison-Britannian olympiajoukkueeseen Lontoon kisoihin 2012, kun urheilun kansainvälinen vetoomustuomioistuin päätti, ettei sovitettu dopingrangaistus saa olla este urheilijan olympiavalinnalle. Hän karsiutui Lontoossa 100 metrin välierissä, samoin Moskovan MM-kilpailuissa 2013. Sopotin MM-hallikilpailuissa 2014 hän oli 60 metrillä kuudes.
Doping-käry
Chambersin Pariisin MM-kisoissa 2003 antama näyte osoittautui positiiviseksi IAAF:n uusintatesteissä. Marraskuussa 2003 IAAF julkisti Chambersin käryn ja ilmoitti näytteen sisältäneen BALCO-laboratorion kehittämää uutta, niin sanottua design-steroidia THG. Chambersin valmentaja Remi Korchemny kuului BALCO-laboratorion henkilökuntaan.
Chambersin 1. elokuuta 2003 jälkeen tehdyt tulokset hylättiin. Näin hän menetti Pariisin MM-kisojen neljännen sijansa, ja Iso-Britannia menetti pikaviestihopeansa. Marraskuussa 2003 Britannian yleisurheiluliitto asetti Chambersin väliaikaiseen kilpailukieltoon, ja myöhemmin helmikuussa 2004 kilpailukielto virallistettiin kahden vuoden mittaiseksi. Kilpailukielto alkoi 7. marraskuuta 2003.
Chambersin kilpailukielto päättyi marraskuussa 2005, ja hän ilmoittikin palaavansa juoksuradoille kesällä 2006. Toukokuussa 2006 IAAF ilmoitti ettei Chambers voisi palata kilparadoille ennen kuin hän olisi palauttanut kaikki vuoden 2003 aikana urheilulla ansaitsemansa rahat, arviolta 180 000 puntaa.
Myöhemmin kesäkuussa 2006 IAAF ilmoitti hylänneensä kaikki Chambersin tulokset aikaväliltä 1.1.2002–1.8.2003, sillä Chambers oli tunnustanut käyttäneensä kiellettyjä aineita jo vuonna 2002. Näin ollen Chambers menetti vuoden 2002 EM-kultansa 100 metriltä, ja Iso-Britannia menetti pikaviestin EM-kullan. 100 metrillä Euroopan mestariksi nousi Portugalin Francis Obikwelu, ja pikaviestissä voittajaksi nousi Ukrainan viestijoukkue.
Seitsemännessä taivaassa
Juoni
J. Harold Manners on miljonääri ja naistenmies, joka sattumalta joutuu köyhien asuttamaan kaupunginosaan. Siellä hän tietämättään tulee antaneeksi eräälle miehelle tarpeeksi rahaa, ja mies aloittaa uskonnollisen lähetystyön. Kun Manners kuulee, että hänen nimissään on aloitettu lähetystyö, hän päättää mennä miehen luo ja vaatia nimensä vetämistä pois. Manners kun ei usko olevansa mitenkään osallisena koko touhussa. Kuitenkin paikan päällä hän ihastuu Hope-nimiseen tyttöön, joka työskentelee Veli Paulin lähetysasemalla. Saadakseen Hopen huomion itseensä Manners lähtee kaupungille, mutta lopputuloksena saa peräänsä vihaisen väkijoukon.
Dwain Chambers
Doping-käry
Vuonna 2009 ilmestyneessä omaelämäkertakirjassaan Race Against Me Chambers kertoi ottaneensa vuoden 2002 aikana yli 300 annosta suoritusta parantavia aineita. Hän kertoi myös läpäisseensä saman vuoden aikana kymmenisen dopingtestiä.
Seitsemännessä taivaassa
Juoni
Lopulta Manners voittaa tytön luottamuksen ja menee naimisiin hänen kanssaan. Kuitenkaan kaikki Mannersin ystävät eivät katso hyvällä hänen rakastumistaan köyhään tyttöön.
Dwain Chambers
Ura amerikkalaisessa jalkapallossa
Doping-kärynsä jälkeen Chambers ilmoitti vaihtavansa lajia amerikkalaiseen jalkapalloon, ja hän harjoittelikin Yhdysvalloissa lajia jonkin verran, mutta lopulta lajinvaihto kariutui, kun hän ei saanut opiskelijaviisumia Yhdysvaltoihin. Maaliskuussa 2007 Chambers osallistui NFL Europan harjoitusleirille Tampassa, Floridassa.
Henkilökohtaiset ennätykset
Lähde:
Harald Andersén -kilpailu
Harald Andersén -kilpailu (The International Harald Andersén Chamber Choir Competition) on Helsingissä joka kolmas vuosi järjestettävä kansainvälinen kamarikuorojen kilpailu. Suomalaisen kuoronjohtajan ja kuoromusiikin uudistajan Harald Andersénin (1919–2001) mukaan nimetty, sekä amatööri- että ammattilaiskuoroille avoin kilpailu järjestettiin ensimmäisen kerran elokuussa 2003.
Ahlert & Schwab
Ahlert & Schwab on mandolinisti Daniel Ahlertin ja kitaristi Birgit Schwabin muodostama duo. Sen ohjelmisto kattaa mandoliinille, kitaralle ja luutulle sävellettyä ohjelmistoa barokkiajasta nykypäivään. Duo on löytänyt vanhoja unohdettuja teoksia ja saanut kymmeniä nykysäveltäjiä tekemään sille musiikkia. Duon ura alkoi vuonna 1992, kun se voitti Concours international des Duosin Belgiassa. Ahlert & Schwab on julkaissut levytyksiä muun muassa Naxos-levymerkillä.
Karoliinit (sotilaat)
thumb|350px|[[Gustaf Cederström: Karoliinit kantamassa Kaarle XII:n ruumista. 1884.]] Karoliinit, joiden nimitys tulee Kaarle XII:n latinankielisestä nimestä Caroluksesta, olivat Ruotsin armeijan sotilaita kuninkaiden Kaarle XI ja Kaarle XII kausilla (1676–1719). Karoliinit saivat alkunsa ruotujakolaitoksen pohjalta. Heillä oli pääasiallisesti siniset takit keltaisine takinkäänteineen.
Ruotujakolaitos ja karoliinien alkuperä
1680-luvulla perustettiin ruotujakolaitos, jonka takia sotilaat jaoteltiin Ruotsin armeijassa. Suomessa ruotsalaiseen ylhäisaateliin kuuluva Viipurin ja Savonlinnan läänin maaherra Carl von Falkenberg neuvotteli ruotujakolaitoksesta kaikkien Suomen läänien talonpoikien kanssa. Vuoden 1687 ohjesäännön mukaan karoliinit ottivat käyttöön yhtenäisen sinisen puvun, ja näin ollen karoliinit saivat univormut, joita he käyttivät suuren Pohjan sodan aikana. Kaarle XI:n myöhemmällä hallituskaudella pukuun lisättiin vielä koristuksia, ja sotilaat saivat lisäkoulutusta. Kaarle XI hoiti monia uudistuksia karoliiniarmeijassa henkilökohtaisesti ja oli hyvin tarkka armeijansa suhteen.
Karoliinien vaiheita
Ruotujakoisia rykmenttejä perustettiin 1600-luvun lopulta aina 1800-luvun alkupuolelle.
Kaarle XII:n Norjan sotaretken jäljiltä vuonna 1719 karoliiniarmeijasta jäi vain rippeet jäljelle.