cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Forselvin kalliopiirrokset
Piirrosten sijainti
Piirrosalue koostuu pääkentästä ja toisesta kuvakentästä, joka on löytynyt myöhemmin. Piirrokset sijaitsevat pitkän ja kapean luoteis-kaakko-suuntaisen ja lounaaseen aukeavan silokallion päällä. Paikan lähellä virtaa pieni Kulåkerelva. Kuvakentät sijaitsevat silokallion paljastumien päällä niin, että kun katsoo kuvioita näkee samalla edessään läheisen vuonnon selän. Kallio on osittain jäkälän ja sammaleen peittämää. Gjessingin tutkiessa piirrosaluetta, turpeet ja muut roskat poistettiin kalliolta. Nykyään luontaiset peitteet on jätetty paikalleen, jotta piirrokset olisivat suojassa sään ja saasteiden vaikutuksilta. Siksi vain osa piirroksista on näkyvillä. Osa kuvioista ovat niin heikkoja, että ne erottuvat vain mustan muovin ja taskulampun avulla. Kuvioita tarkastellaan mustan muovin alla seisten samalla kun kallion pintaa valaistaan taskulampulla sivusuunnasta. Toinen kuvakenttä sijaitsee silokallion paljastuneen osa itäosassa ja se löytyi vuonna 1981. Dokumentaatiota on täydennetty uusilla kuvioilla 2000-luvulla.
Muinainen ympäristö
Kun piirrokset hakattiin kallioon, on länsipuolella ylhäällä vuorilla oleva Frostisenin jäätikkö ollut nykyistä suurempi ja sen reuna on sijainnut piirroskentän lähellä. Merenpinta oli yli 30 metriä korkeammalla kuin nykyään. Vuonnon länsirannalla on ollut vaikea liikkua, sillä nykyäänkin kalliot putoavat jyrkästi suoraan mereen. Helpoin tapa saavuttaa Forselvin piirroskenttä oli käyttämällä venettä. Piirroskentässä on runsaasti kuvioita, mikä johtuu Jan Magne Gjerden mukaan rannan jyrkkyydestä. Kuvia tehtiin rannan läheisyyteen, ja vaikka maankohoaminen nosti rantaa merestä, ei ranta siirtynyt kauemmaksi piirroskentästä. Hän huomauttaa, että myös piirrosten tyyli ja sisältö on erilaista eri koreudella, mikä voidaan selittää pitkän ajallisen keston avulla. Tätä ajatusta tukevat myös veneet, jollaisia on kuvattu muillakin vanhoilla piirroskentillä.
Piirrosten aiheet
Kalliopiirrokset on piirretty hakkaamalla silokallion pinta rikki. Useimmat kuviot esittävät eläimiä. Peuraeläimiksi kutsutaan tässä peuraa, hirveä tai saksanhirveä muistuttavaa eläintä, jonka tunnusomaiset lajituntomerkit puuttuvat. Useimmat peuraeläimet voidaan tarkenttaa olevan joko tunturipeuroja tai saksanhirviä sarviensa perusteella. Jotkut kuviot on tunnistettu suoraan hirviksi. Mukana on myös kaloja ja valaita, joiden arvellaan olevan kampeloita ja pyöriäisiä. Muita tunnistettavia kuvioita ovat karhut, sudet tai koirat, ihmishahmot ja veneet. Pääkentän länsiosassa on joukko geometrisiä kuvioita, joiden merkitys on auki.
Piirrosalueen pääkenttä
Yksi erillään sijaitseva piirros on löytynyt 6,5 metriä luoteeseen ja se on nykyään sammaleen ja turpeen peittämänä. Gjessing havaitsi siinä osittain piirretyn eläimen, joka erottui heikosti.
Pääkentän huomattavimmat eläimet ovat 10 peuraa, jotka on piirretty kuin suureksi laumaksi ja joka kulkee oikealle. Peurat ovat kooltaan 0,54−1,86 metriä ja useimmilla on päässään sarvet. Muut kuviot on piirretty näiden väliin pienempinä tai osittain peurojen päällekin. Oikealla on vene, joka on 1,12 metriä pitkä. Veneessä näyttäisi olevan ihminen tai esimerkiksi purje. Veneen oikealla puolella on piirroskentän toiseksi suurin peura. Sen edessä on pyöriäiseltä vaikuttava valas ja noin kymmenen geometristä kuviota. Geometriset kuviot on piirretty eri tyylillä kuin eläimet. Näiden oikealla puolella on epämääräisiä viivoja, joista ei hahmotu mitään tunnistettavaa kuvioita. Aivan niiden alapuolella on peura ja karhu piirrettynä toistensa sisään.
Aivan keskikohdan vasemmalla puolella on 1,80 metriä pitkä sarvekas peura. Peuran takaosaan on piirretty 0,64 metriä pitkä kalaksi tulkittu kuvio. Peuran etu- ja alapuolelle on piirretty pienemmät peuraeläimet, joista alempi erottuu vain osittain. Sarvien yläpuolella on kolme soikion muotoista kuviota, joiden merkitys ei ole selvinnyt. Seuraava kuvio on piirretty tämän peuran ja seuraavan ison hirven väliin ja se esittää vasaa tai pientä sarvetonta hirveä. Se on pääryhmän keskimmäinen kuvio. Suurempi hirvi on kruunusarvellinen ja sen yläpuolelle on piirretty puolimetrinen peuraeläin. Uusia löydettyjä kuvioita sijaitsee 2−3 metriä ylempänä. Ensin löytyy jalaton peura ja sen yläpuolelta kesken jäänyt peuraeläin. Myös näistä oikeallepäin sijaitsee ainakin kaksi peuraa, joista toinen on jäänyt kesken. Ne ovat löytyneet 2000-luvulla.
Suuren peuran edessä ja turvan alapuolella on sekavalta vaikuttava pienten kuvioiden rykelmä. Rykelmästä on erottunut pieni vene, josta roikkuu alaspäin siimaa ja toisen siiman päässä oleva kala. Veneessä vaikuttaisi olevan kaksi henkilöä. Kalan vasemmalla puolella on vielä kaksi kalaa sekä lennokkaan näköinen mahdollinen ihmishahmo. Kalat lienevät kampeloita. Vene on samanmallinen kuin edellinen vene. Veneen oikealla puolella erottuu selvästi pieni peuraeläin.
Oikeaan laitaan on piirretty suuri ja luonnollista kokoa oleva ihmishahmo. Sen pää on epäselvä, mutta muut osat erottuvat hyvin. Kädet ovat sivuille suorasi ojennettuja, mutta kädet puuttuvat. Hahmo seisoo jalat suorina lievässä haara-asennossa, mutta jalkaterät puuttuvat. Ihmisen päälle on piirretty pienempi eläin, joka tunnistetaan sudeksi tai jota on "kaulahihnan ja liekan" vuoksi nimitetty koiraksi. Koiran edessä sen oikealla puolella vaikuttaisi olevan toinenkin "koira, jolla on kaulapanta ja lieka". Tulkinta on erikoinen ja se on Norjan kalliopiirrosten joukossa uniikki. Koiran kohdalla on seuraavaksi kaksi peuraeläintä. Uudet 2000-luvulla löydetyt kuviot sijaitsevat ihmisen päällä. Ihmistä moninverroin suurempi peuraeläin on nyt onnistettu hahmottamaan viivojen sekamelskasta. Se ei hahmotu kuvakentällä seiseten, koska sen koko on niin suuri ja epätarkka. Myös yksi puolittain dokumentoitu peura on saanut 2000-luvulla takaosansa "takaisin".
Itäinen piirroskenttä
Gjessing dokumentoi pääkentän ulkopuolelta kaksi kuviota, jotka sijaitsevat pääkentän kaakkoispuolella silokallion omalla alueellaan, mutta alempana kuin kaikki muut kuviot. Toinen esittää peuraeläintä, joka on piirretty vain puoliksi. Oikeanpuoleinen eläin vaikuttaa sarvettomalta hirveltä tai peuralta.
Itäinen piirroskenttä täydentyi usealla kuviolla vuonna 1981 ja 2000-luvulla niin, että kuvioita on kuvakentässä vähintään 25. Sen runsain tihentymä sijaitsee silokallion oikeassa päässä. Sen huomattavin kuvio esittää suurta peuraeläintä, joka vaikuttaa valokuvassa olevan yli 2 metriä pitkä. Sen ääriviivat seuraavat peuraeläimen luonnollisia muotoja heikosti eikä sitä voi pitää naturalisisena. Sen vieressä on pieni hirvi, joka katsoo taakseen. Osa hirven viivoista on piirretty hiomalla kallion pintaa ja osa hakkaamalla viivat kallioon. Suuri ihmiskuvio on hakattu näkyviin selvästi. Muita kuvioita ovat esimerkiksi käärme, soikeat kuviot, pienet peurat jakolme peuraa, joiden kaula on täytetty viivatihenymillä.
Asuinpaikka
Forselvin kalliopiirrosalueella 2000-luvulla tehtyjen kaivausten materiaalit sijoittuvat tyyppinsä perusteella varhaisen ja myöhäisen kivikauden taitteeseen.
Don Edmunds
Formula 1
Edmunds osallistui vuoden 1957 Indianapolis 500 -kilpailuun. Hän oli kilpailussa 19. saavuttaen vuoden tulokas -palkinnon. Hänen uransa päättyi onnettomuudessa harjoituksissa vuonna 1958.
Kilpa-ajojen jälkeen
Edmunds ryhtyi suunnittelemaan Sprint car ja Midget car -autoja Anaheimissä. Hänen autoillaan voitettiin useita National Midget -mestaruuksia 1960- ja 1970-luvulla. Hän ryhtyi keräilijäksi ja kunnostamaan vanhoja kilpa-autoja. Hän on rakentanut muun muassa Evel Knievelin Snake River Canyon Sky -pyörän.
Kunnianosoitukset
Edmunds valittiin vuoden 1991 National Sprint Car Hall of Fameen ja vuoden 1994 National Midget Auto Racing Hall of Fameen.
Priscilla Coolidge
Priscilla Coolidge (1941 Lafayette, Tennessee – 2. lokakuuta 2014 Thousand Oaks, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen laulaja ja lauluntekijä, joka valittiin Billboard-lehden äänestyksessä kahtena peräkkäisenä vuonna parhaaksi naislaulajaksi. Hän on esiintynyt muun muassa Bob Dylanin, Luther Vandrossin, Robbie Robertsonin ja aviomiehensä Booker T. Jonesin kanssa. Hänen laulujaan ovat levyttäneet muun muassa Willie Nelson, Emmylou Harris ja Maurice White.
Coolidge syntyi Tennesseen osavaltion Lafayettessa cherokeesukuisen baptistipapin tyttärenä. Hänen sisarensa on laulaja Rita Coolidge.
1990-luvun loppupuolella Coolidge perusti Walela-nimisen lauluyhtyeen sisarensa Ritan ja tyttärensä Laura Satterfieldin kanssa.
Lokakuussa 2014 Priscilla Coolidgen aviomies Michael Seibert ampui ensin vaimonsa ja sitten itsensä kuoliaaksi.
Seuramatka
thumb| Playa de Palma de Mallorca Seuramatka on matka, jossa matkanjärjestäjä paketoi seuramatkapalvelun. Seuramatkaan kuuluu kuljetuksen ja majoituksen lisäksi kolmas palvelumuoto, ja matkasta tehdään esite. Seuramatka on usein matka linja-autolla, laivalla tai lentäen, ja sitä mainostetaan julkisesti. Lentäen tapahtuville seuramatkoille lennetään miltei aina tilauslennoilla. Seuramatkan voi ostaa yksittäinen henkilö tai asiakasryhmä.
Valmismatka on yksilöllinen matkustustapa. Valmismatkat, IT-matkat (Inclusive tours) ja olivat reittikoneella suoritettuja yksilöllisiä matkoja. Matkan ostaja valitsi matkatoimiston valmismatkaesitteestä lentoyhtiön reittilentotarjonnasta itselleen sopivan lähtö- ja paluupäivän, matkareitin ja hotellin. Matkan keston piti olla vähintään kuusi ja maksimissaan 30 vuorokautta, ja hinnan tuli sisältää lentokuljetuksen, hotellimajoituksen ja jonkin kolmannen palvelumuodon.
Matkustukseen vaikuttaneita asioita
Raha- ja valuuttapolitiikalla on ollut merkitystä matkustuksen kehittymiseen. Vuonna 1946 Suomessa tehtiin setelinvaihto eli rahan leikkaus. Devalvaatioita on ollut 1957, 1967, kahdesti 1977, 1978, 1979, kahdesti 1982, 1986 ja 1991 ja revalvaatioita 1973 ja 1980. Myös vapaa-ajan lisääntymisellä on ollut vaikutusta matkustukseen. Vuonna 1960 vuosilomaa pidennettiin 18–24 päivään, 1973 vuosiloma muutettiin neljän viikon loma-ajaksi. Talvilomaviikko tuli laajasti käyttöön 1977 ja työajan lyhennysvapaat eli pekkaset tulivat 1984.
Ulkomaanpassien myöntämisrajoitteita poistettiin 1949 ja yhä useammat maat ryhtyivät myöntämään viisumeita, ja Suomen Pankki myi matkavaluuttaa lisenssittä. Useat maat poistivat viisumipakon 1950 ja Suomen Pankki myönsi lisää valuutansaantihelpotuksia mutta jo seuraavana vuonna tuli valuuttavero. Vuonna 1953 poistui passi- ja viisumipakko Pohjoismaiden välisestä liikenteestä ja Suomen Pankki muutti matkavaluuttamääräyksiä. Matkustajan saaman ulkomaan valuutan osto-oikeus supistettiin 50 000 markasta 35 000 markkaan matkan suuntautuessa muualle kuin Pohjoismaihin ja 25 000 markkaan mikäli matka suuntautui yksinomaan Pohjoismaihin.
1960-luvun alussa suomalaiset tarvitsivat Euroopassa viisumin vielä Jugoslaviaan, Neuvostoliittoon, DDRään, Tšekkoslovakiaan, Unkariin, Bulgariaan ja Romaniaan. Vuonna 1968 voimaan tulleen matkatoimistoasetuksen mukaan matkatoimistojen ja matkanjärjestäjien tuli rekisteröityä ja antaa pankkitakuu. Samana vuonna laivamatkustajien piti maksaa laiturivero.
Seuramatkustuksen alkuvaiheita 1946–1950-luvun loppuun
Jatkosodan jälkeen yhteys ulkomaille tapahtui laivoilla Tukholmaan, Kööpenhaminaan ja Antwerpeniin. Henkilöliikenne Leningradiin rautateitse alkoi kesäkuussa 1953 neuvostoliittolaisella kalustolla, suomalainen Sibelius aloitti 1992. Aero Oy pystyi aloittamaan kotimaan liikenteen 1945 ja ulkomaan liikenteen 1947. Leningradiin avattiin laivareitti 1946 Beloostrovin (ent. Aallotar I) aloitettua liikennöidä Leningrad-Lontoo reitillä, välisataminaan Helsinki ja Tukholma. thumb|right|250px|Suomen Turistiauto Büssing TÜ 4500 thumb|left|Kar-Air DC-3 OH-VKA
Seuramatkat syntyivät Suomessa 1950-luvun alussa. Muutamat matkatoimistot, muun muassa Suomen Matkatoimisto, MatkaKaleva, Area, Turistipalvelu ja Koulumatkailutoimisto tekivät paketti- ja campingmatkoja linja-autoilla ja laivoilla. Tärkeimmät matkakohteet olivat Pariisi, Kööpenhamina, Tukholma sekä Italia ja Espanja yleisesti. Matkatoimistot myivät yksittäismatkoina myös Ruotsista tai Tanskasta lähteviä bussi- tai lentomatkoja. Suomen Turistiauto teki oman matkaohjelman ja oli suuri toimija seuramatkustuksen alkuaikoina. Olympia Auto (myöhemmin Olympia Lentomatkatoimisto) oli poikkeus matkanjärjestäjän joukossa. He tekivät usein lentomatkoja pienelle asiakaskunnalle Kar Airin koneilla erikoisiin kohteisiin. Ensimmäiset matkat suuntautuivat Lähi-itään.
Lentoseuramatkojen syntyhistoriaa 1957–1972
thumb|left|250px| Kar-Air Convair Metropolitan OH-VKM Karair oli suomalaisten lentäen tapahtuvien seuramatkojen uranuurtaja. Saatuaan 1957 Convair Metropolitan -koneet alkoi reitti- ja tilauslentoliikenne Espanjaan kasvaa. Aluksi tuotettiin ja myytiin yksittäisiä pakettimatkoja. Lokakuussa 1959 Lehtimatkat julkaisi Karairin tilauslentoihin pohjautuvan seuramatkaohjelmansa talvikaudelle 1959–1960 Kanarialle, Torremolinokseen sekä hiihtomatkoille St. Antoniin ja bussimatkoja Suomen Turistiauton linja-autoilla. Suomen Matkatoimisto, Area ja MatkaKaleva vastasivat kilpailuun ja tuottivat yhteiset lentoseuramatkansa Kanarialle, Egyptiin. Marokkoon ja St Antoniin Aeron reittikoneella Baseliin, josta oli jatkokuljetus tilauslennolla matkakohteeseen. Kesäkaudella 1960 Suomen Matkatoimisto, Area ja MatkaKaleva jatkoivat yhteistä seuramatkatuotantoansa ja markkinointiansa nimellä 3 MM-matkat, nimi muutettiin myöhemmin Tähtimatkoiksi.
Vuonna 1961 Suomen Matkatoimisto osti Lehtimatkat, perusti Suomen Ulkomaanmatkat Oy:n ja poistui Tähtimatkoista. Suomen Ulkomaanmatkat tuotti seuramatkoja joita markkinoitiin yhteisnimellä A-Matkat. . MatkaKalevakin lopetti Tähtimatkat-yhteistyön ja teki sopimuksen ruotsalaisen Europa Resorin kanssa. Area sen sijaan jatkoi Tähtimatkoissa ja teki myös sopimuksen ruotsalaisen Vingresorin seuramatkojen myynnistä Suomessa. Vuonna 1963 Tähtimatkat muutettiin markkinointinimeltään Aurinkomatkoiksi. Myyjiksi tuli merkittävä määrä suomalaisia matkatoimistoja ja 1963 lopulla A-Matkat lopetettiin ja perustettiin Aurinkomatkat Oy, jonne Suomen Ulkomaanmatkojen henkilökunta siirtyi.
Keskisuuret yksityiset matkatoimistot perustivat 1964 oman markkinointiyhtiönsä Suomen Seuramatkat, mukana Koulumatkailutoimisto, Suomen Turistiauto, AK:n Matkatoimisto, Lentomatkat sekä myöhemmin liittynyt Skandinavian Matkapalvelu. Suomen Seuramatkat loppui jo 1965 Lentomatkojen ja AK:n matkatoimisto aloittivat omat seuramatkaohjelmansa. Lentomatkat lopetti seuramatkojen tuottamisen jo 1969, AK vuonna 1973. Tanskalaiset matkatoimistot tulivat Suomeen, Tjäreborg aloitti 1966 ja Spies 1967.
Vuonna 1977 kehittivät matkanjärjestäjät Aurinkomatkat, Finnmatkat, Etumatkat ja Lomamatkat yhteistyössä Finnairin kanssa omaa matkanjärjestäjäautomaatiota ja yhteinen MARS-järjestelmä otettiin käyttöön. Suomalaiset seuramatkoja välittäneet matkatoimistot pystyivät omilta päätteiltään varaamaan matkapaketit. Ensimmäisen matkanjärjestäjäkonkurssin teki tammikuussa 1969 Y-Matkat ja toisen toukokuussa 1974 Keihäsmatkat. 1970-luvulla markkinoille tulivat Matka-Expertit, Matkantekijät, Ihannematkat, Toiviomatkat, Ikaalisten matkatoimisto, Matkapojat, Matka-Vekka, Travela sekä Neuvostoliiton markkinoille Finnsov Tours ja Ystävyysmatkat.
Matkanjärjestäjien yhdistymiset Suomessa alkoivat 1990-luvulla. Ensimmäiseksi yhdistyivät 1993 Tjäreborg ja Spies Matkat, 1997 Hassen Matkat yhdistettiin Fritidsresoriin ja vuonna 2002 Fritidsresor sulautettiin Finnmatkoihin. Vuonna 1997 Fritidsresor/Hassen Matkojen markkinaosuus Suomessa oli noin 30 %. Finnair-ryhmän eli Aurinkomatkojen, Finnmatkojen ja Top-clubin markkinaosuus oli 40 % ja Spies/Tjäreborg-ryhmän lähes 20 %.
Internet ja verkkokauppa ovat muuttaneet perinteisen seuramatkamyynnin verkkokaupaksi ja kansainvälistyminen on tuonut tarjolle useiden ulkomaisten matkanjärjestäjien seura- ja ryhmämatkoja.
Sarjalento- ja kaukomatkojen matkanjärjestäjiä
thumb|250 px| Spearair "Härmän Mimmi" tai "Härmän Jätkä" thumb|250px| Finnair Super Caravelle OH-LSG thumb|250 px|Finnair DC-8-62 OH-LFZ thumb|250 px|Finnair DC-10 OH LHC thumb|250 px|Hasse lennätti muutaman matkan Iberian 747-256B koneella thumb|250 px|Y-Matkat käytti Convair Coronadoa thumb|250px|Matkapisteen Lontoon tilauslentokone.
Tilastoja vapaa-ajan valmismatkoista lentäen
Tilastossa on matkustajamäärät tilauslentosarjoin tehdyillä seuramatkoilla läntiseen Eurooppaan ja Kaukoitään.
Yksityis- ja seuramatkatoimistoja Neuvostoliittoon sekä Itä-Eurooppaan vuosina 1956 – 1991
thumb|200px|right|Ensimmäiset maarajan ylittäjät Vaalimaalla heinäkuussa 1958 Onni Vilkkaan kuljettaja Onni Malinen ja autoemäntä Koivula 1958. thumb|200px|right|Vanemuine Helsingissä ensimmäistä kertaa heinäkuussa 1965. Neuvostoliitossa oli kolme matkatoimistoa, jotka saivat käydä ulkomaanvaluuttakauppaa. Inturist oli suurin ja tärkein, sen kautta varattiin kaikki seura-, liike-, ja yksityismatkat. Sputnik järjesti nuoriso- ja urheilumatkoja ja Neuvostoliiton valtiollinen ammattiliittojen keskusjärjestö VZSPS otti vastaan ulkomaisten ammattiliittojen ryhmiä.
Seuramatkustus Neuvostoliittoon alkoi vasta 1955 Suomen Matkatoimiston ja MatkaKalevan solmittua myyntisopimuksen Inturistin kanssa. Vaalimaan raja-asema avattiin busseille ja henkilöautoille 1958 kahdeksi kuukaudeksi. Ensimmäisenä rajan ylitti Onni Vilkas Oy:n linja-auto. Huhtikuussa 1959 Vaalimaan raja avattiin maaliikenteelle ympärivuotiseksi. Suoran laivaliikenteen Helsingin ja Tallinnan välillä aloitti m/s Vanemuine 1965. Tätä ennen Tallinnaan matkustettiin Leningradin kautta. Leningradin bussi- ja junamatkat sekä laivalla tehdyt Tallinnan matkat 1960–1970-luvuilla olivat todellista massaturismia ja silloin syntyi käsite vodkaturismi.
Neuvostoliittoon Suomesta suoraan maitse ja meritse matkustaneet suomalaiset 1966–1974
Tilastosta puuttuu kokonaan Mustanmeren lentomatkustus sekä muu lentoryhmämatkustus Leningradiin ja Moskovaan, jota ei ole luotettavasti tilastoitu. Tilastoija on arvioinut, että lentäen Neuvostoliittoon matkustaneita suomalaisia arvioidaan vuosina 1973 ja 1973 olleen noin 13 000 kumpanakin vuonna.
Ouida Bergère
Ouida Bergère (alun perin Eunie Branch, 14. joulukuuta 1885 Espanja – 29. marraskuuta 1974 New York) oli yhdysvaltalainen elokuvakäsikirjoittaja, näyttelijä ja näytelmäkirjailija.
Ivan Provorov
Ivan Vladimirovitš Provorov (, s. 13. tammikuuta 1997) on venäläinen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Columbus Blue Jacketsissa. Hänet varattiin ensimmäisellä kierroksella vuoden 2015 varaustilaisuudessa.
Pelaajaura
Provorov pelasi USHL:ssä Cedar Rabids RoughRidersissa ennen kuin hänet varattiin Brandon Wheat Kingsiin 30. pelaajana vuoden 2014 varaustilaisuudessa. 14. elokuuta 2014 hän siirtyi Wheat Kingsiin. Vuonna 2016 hän voitti Brandonissa WHL:n mestaruuden.
Hän aloitti Philadelphian kokoonpanossa kaudella. Provorov nousi jo ensimmäisellä kaudellaan Philadelphian eniten pelaavaksi puolustajaksi. Kauden päätteeksi hän voitti Barry Ashbee Trophyn, joka annetaan vuosittain Flyersin parhaalle puolustajalle.
Kesäkuussa 2023 Flyers kauppasi Provorovin Columbus Blue Jacketsiin kolmen joukkueen kaupassa, jossa Los Angeles Kings pitää 30% hänen palkastaan. Flyers saa kaupassa maalivahti Cal Petersenin, puolustajat Sean Walkerin ja Helge Gransin. Puolestaan Kings saa kaupassa puolustaja Kevin Connautonin ja hyökkääjä Hayden Hodgsonin.
Lunar Park
Lunar Park on Bret Easton Ellisin kuvitteellista omaelämäkertaa ja pastissia yhdistelevä romaani vuodelta 2005. Lunar Park on Ellisin romaaneista ensimmäinen, jonka kerronta on menneessä aikamuodossa.
Juoni
Romaanin alkupuoli kuvailee liiotellen ja parodioiden, mutta vielä jossakin määrin Ellisin todellista elämää mukaillen hänen uransa alkupuolta: varhaista menestystä, holtitonta huumeidenkäyttöä ja Ellisin julkista itsensähäpäisyä Glamoraman markkinointikiertueen yhteydessä. Vähitellen kerronta liukuu kokonaan fiktion puolelle: Ellis kertoo suhteestaan näyttelijätär Jayne Dennisiin, heidän avioliitostaan sekä yhteisestä lapsestaan.
Romaanin edetessä kummittelu Ellisin talossa pahenee samalla kun hänen isänsä kuolemasta herää yhä enemmän kysymyksiä. Ellisin huumeiden- ja alkoholinkäytön takia hänen perheensä ei kuitenkaan jaa hänen käsitystään tapahtumien luonteesta.
Taustaa
Ellis viimeisteli romaanin kesällä 2004. Hän halusi omien sanojensa mukaan tehdä romaanilla kunniaa Stephen Kingille sekä lapsena rakastamilleen sarjakuville.
Ellis on kertonut Manchester Evening Newsin haastattelussa Terby-hahmon pohjautuneen Furbyyn, mutta myös lintumaiseen nukkeen, jolla Ellisin isosisko pelotteli häntä kun he olivat lapsia.
Hamlet-sitaatin ohella romaanissa esiintyvät nimet ovat viittauksia kummittelevaan isään.
Etelän siirtymäneuvosto
pienoiskuva|upright|Etelän siirtymäneuvoston tunnus. Etelän siirtymäneuvosto (STC; arabiaksi: المجلس الانتقالي الجنوبي‎ al-Majlis al-Intiqālī l-Janūbiyy) on Jemenin eteläosien separatismia tavoittelevaa Etelän liikettä edustava hallinto. Neuvoston puheenjohtajana toimii Adenin maakunnan entinen kuvernööri, kenraalimajuri Aidarouss al-Zoubeidi ja varapuheenjohtajana entinen ministeri Hani Bin Breik. Siirtymäneuvosto muodostuu 26 eteläosien johtajasta: Hadramautin, Laḥidžin, Šabwan ja Sokotran kuvernööreistä sekä etelän itsenäisyyttä kannattavista henkilöistä ja heimojohtajista.
Arabiemiraatit tukee siirtymäneuvostoa sotilaallisesti.
Historia
Vuoden 2017 huhtikuun puolivälissä kiistat Jemenin presidentin Abdrabuh Mansur Hadin ja Adenin maakunnan kuvernöörin Aidarouss al-Zoubeidin välillä kärjistyivät, ja heidän joukkonsa taistelivat keskenään Adenin lentokentällä.
Sen jälkeen keväällä 2017 Hadi erotti al-Zoubeidin ja ministeri Hani Bin Breikin. Etelän liikkeen kannattajat osoittivat mieltä päätöstä vastaan. Pari viikkoa myöhemmin, 11. toukokuuta 2017, al-Zoubeidi ilmoitti Etelä-Jemeniä hallinnoivan poliittisen siirtymäneuvoston perustamisesta.
Hadin johtama hallitus torjui neuvoston muodostamisen. Hadi kommentoi: "Sellaiset siirrot ovat hyödyttömiä, eikä niitä tulla koskaan hyväksymään", ja neuvosto palvelee vain huthien tarkoitusperiä. Hän vaati neuvoston jäseniksi lueteltuja "ilmoittamaan selkeästi kantansa neuvostoon".
Tammikuussa 2018 siirtymäneuvosto oli vallannut suurimman osan Adenia Jemenin kansainvälisesti tunnustetulta bin Daghrin hallitukselta. Siirtymäneuvosto tapasi 21. tammikuuta hallituksen edustajia ja syytti hallitusta jemeniläisten näännyttämisestä ja nälänhädästä. 28. tammikuuta Adenissa puhkesi siirtymäneuvoston joukkojen ja hallituksen joukkojen välisiä taisteluja. Arabiemiraattien kouluttamat joukot tukivat siirtymäneuvostoa.
Tavoitteet
Tammikuussa 2018 laaditun lausunnon mukaan neuvoston tavoitteena on "kaikkien Etelä-Arabian alueiden täydellinen vapautuminen valtaavilta ja miehittäviltä joukoilta ja Etelän siviilivaltion perustaminen". Tarkoitus on "saavuttaa poliittinen, hallinnollinen ja taloudellinen itsenäisyys Sanaasta". Neuvosto aikoo "lujittaa suhdetta ja kumppanuutta arabiliittoumavaltioiden kanssa Arabiemiraattien ja Saudi-Arabian johdolla.
Steve Gatzos
Steve Gatzos (s. 22. kesäkuuta 1961 Toronto, Ontario, Kanada) on kanadalainen entinen jääkiekkoilija. Rightin laitahyökkääjä pelasi urallaan yhteensä 89 NHL:n runkosarjaottelua Pittsburgh Penguinsissa tehoin 15+20=35. Jäähyminuutteja hän keräsi 83. Gatzos pelasi urallaan myös Alankomaissa, Suomessa, Jugoslaviassa ja Englannissa.
Ura
Gatzos pelasi viimeiset juniorivuotensa 1978–1981 Sault Ste. Marie Greyhoundsissa. Hän oli kaudella 1979–1980 joukkueen paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies tehoilla 36+38=74. Kaudella 1980–1981 Gatzos teki OHL:n runkosarjassa kovat tehot 78+50=128, joilla hän oli koko liigan kolmanneksi paras maalintekijä ja kahdeksanneksi paras pistemies. Greyhoundsin sisäisessä pistepörssissä Gatzos tuli toiseksi John Goodwinin jälkeen. Pittsburgh Penguins varasi varsin lupaavan Gatzosin toisella kierroksella koko varaustilaisuuden 28. pelaajana kesällä 1981.
Gatzos siirtyi Penguinsin organisaatioon heti varauksensa jälkeen kaudeksi 1981–1982. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan AHL-joukkue Erie Bladesissa ja NHL:n puolella Gatzos pelasi 16 runkosarjaottelua tehoin 6+8=14 sekä yhden playoff-ottelun. Varsinaisella tulokaskaudellaan 1982–1983 Gatzos pelasi Penguinsissa 44 ottelua tehoin 6+7=13. Kaudella 1983–1984 hän pelasi 23 ottelua tehoin 3+3=6 ja kaudella 1984–1985 kuusi ottelua tehden kaksi syöttöpistettä. Kaudella 1985–1986 Gatzos edusti ainoastaan Penguinsin farmijoukkue Baltimore Skipjacksia, jossa hän oli 25 osumallaan joukkueen toiseksi paras maalintekijä Tom Roulstonin jälkeen.
Kausi 1986–1987 oli Gatzosille välivuosi, jonka jälkeen hän siirtyi kaudeksi 1987–1988 Eurooppaan ja alankomaalaisjoukkue Tilburg Trappersiin. Gatzos teki siellä 36 runkosarjassa hurjat tehot 53+59=112, joilla hän tuli Eredivisien pistepörssissä viidenneksi. Kaudeksi 1988–1989 Gatzos siirtyi SM-liigajoukkue SaiPaan, jossa hän oli tehoilla 27+18=45 joukkueen paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Doug Kostynskin jälkeen.
Kauden 1987–1988 Gatzos pelasi Jugoslavian liigaa HK Medveščak Zagrebin riveissä. Kauden 1988–1989 hän aloitti englantilaisessa Fife Flyersissä, mutta Gatzos palasi kesken kauden Pohjois-Amerikkaan ja siirtyi ECHL-joukkue Roanoke Valley Rebelsiin. Hän lopetti siellä ammattilaisuransa, mutta Gatzos teki vielä kaudella 1992–1993 yhden ECHL-ottelun mittaisen visiitin Roanoke Valley Rampagessa, jonka päävalmentajana hän toimi. Kaudella 1993–1994 Gatzos luotsasi ECHL:ssä Huntsville Blastia, mutta hänet erotettiin kesken kauden.
Lauantaitanssit
Lauantaitanssit on Mainostelevision ohjelmistossa TV1-kanavalla vuosina 1970–1985 esitetty musiikkiohjelma. Studiossa kuvattu Lauantaitanssit käsitti vaihtuvien artistien musiikkiesityksiä sekä yleisönä olleita tanssijoita, jotka olivat niin sanotusti tavallisia ihmisiä. Joka toinen tai kolmas viikko lauantain alkuillassa esitetty ohjelma oli yksi Suomen kaikkien aikojen suosituimpia televisio-ohjelmia, jota seurasi parhaimmillaan jopa 1,5–2 miljoonaa katsojaa.
Ohjelma sai alkunsa Paavo Einiön vuonna 1964 Mainostelevisiolle tuottamista Vapputansseista. Einiö kehitteli ajatusta tanssiravintoloissa suosituksi tulleista iltapäivätansseista televisiossa lauantaisin, ja ohjelma alkoikin vuonna 1970 nimellä Päivätanssit. Pian ohjelma siirrettiin kuitenkin alkuiltaan ja sen nimi vaihdettiin Lauantaitansseiksi.
Ylenjoki
Ylenjoki voi tarkoittaa seuraavia:
Lauantaitanssit
Ohjelman musiikkisisältö oli suomalaista ja suomeksi laulettua, lukuun ottamatta kunkin jakson äänilevyltä soitettua kansainvälistä diskohittiä. Yhdessä jaksossa oli yleensä kolme laulusolistia, kaksi tunnettua ja yksi uudempi tulokas. Kerralla nauhoitettiin samana päivänä kaksi ohjelman jaksoa. Tanssijoiksi Åke Blomqvist valikoi monennäköisiä tavallisia ihmisiä eri puolilta Suomea, riippumatta tanssitaidoista. Tanssijat eivät saaneet palkkioita eivätkä edes matkakulukorvauksia. Miesten vaatetukseksi vaadittiin kokopukua.
Lauantaitanssien viimeinen jakso lähetettiin lauantaina 21. joulukuuta 1985. Suositun ohjelman lopettaminen herätti aikanaan suurta hämmästystä. MTV:n silloisen viihdepäällikön Päiviö Pyysalon mukaan MTV:n johdon päätös asiasta oli yksimielinen, koska ohjelman katsojaluvut olivat laskeneet ja mainostajilta oli tullut kritiikkiä ”vääränlaisista” eli mainostajien kannalta liian iäkkäistä katsojista. TV2 alkoi heti tämän jälkeen tuottaa omia tanssiohjelmiaan, ja Heikki Hietamies toteaa muistelmissaan sarkastisesti, että ”MTV antoi puolitoista miljoonaa katsojaa pois eikä saanut vaihdossa mitään”.
MTV:n arkistossa on säilynyt 1970-luvun ohjelmista yksi tai kaksi jaksoa ja 1980-luvun ohjelmista muutamia jaksoja.
Kyllä elämä on ihanaa
Kyllä elämä on ihanaa on suomalainen vuonna 1987 valmistunut Yleisradion tuottama Lapinlahden Linnut-yhtyeen jäsenien tekemä ensimmäinen viihdeohjelma. Viihdeohjelma ensiesitettin televisiossa 25. tammikuuta 1987 Yle TV2-kanavalla. Ohjelma on julkaistu Lapinlahden Lintujen Ehkä kaikki -DVD-boksissa.
Ohjelmassa Lapinlahden Linnut esittävät musiikkiesityksiä livekeikalla. Musiikkiesityksien välissä on erilaisia sketsejä.
Sketsit ja musiikkiesitykset
Kursivoidut nimet ovat musiikkiesityksiä.
Paras komediaesiintyminen (MTV Movie Awards)
Paras komediaesiintyminen on ollut palkintokategoriana MTV Movie Awards -gaalassa alusta eli vuodesta 1992 alkaen. Vuonna 2013 palkintoa ei jaettu.
Vandaalit
thumb|Vandaalit [[Rooman ryöstö (455)|ryöstämässä Roomaa. Heinrich Leutemannin maalaus.]] Vandaalit olivat germaanikansa, joka saapui Rooman valtakunnan alueelle ja perusti vandaalien kuningaskunnan Pohjois-Afrikkaan Karthagon ympärille. Ajanlaskun alussa vandaalit asuivat Sleesiassa.
Vandaalit alkoivat paeta hunneja länteen 400-luvun alkupuolella. Vandaalit ylittivät Reinin 31. joulukuuta 406 kukistettuaan frankit. Vandaalit tuhosivat Rooman hylkäämää Galliaa kolme vuotta ennen siirtymistään vuonna 409 Hispaniaan. Rooman kanssa liittoutuneet visigootit voittivat toisen vandaalien ryhmän, silingit, vuosina 416–418.
Vandaalien kuningas Geiserik rakennutti laivaston ja vuonna 429 siirtyi Gibraltarinsalmen yli Pohjois-Afrikkaan. Roomalaiset antoivat vandaaleille maata Afrikassa, mutta he valloittivat Mauretanian ja Numidian vuoteen 435 mennessä ja Karthagon vuonna 439 ja saivat haltuunsa Pohjois-Afrikan viljavarannot. Geiserik perusti vandaalien kuningaskunnan ja jatkoi valloittamalla laivastoineen Sisilian, Korsikan, Sardinian ja Baleaarit. Vuonna 455 vandaalit valtasivat ja ryöstivät Rooman.
Itä-Rooman eli Bysantin yritykset valloittaa Afrikka epäonnistuivat ja 474 keisari Zenon solmi sopimuksen vandaalien valtakunnan kanssa. Geiserikin perustama dynastia hallitsi pitkään Afrikassa.
Vandaalit olivat kiihkeitä areiolaisia kristittyjä, ja he vainosivat ankarasti katolisia Afrikassa etenkin Geiserikin seuraajan Hunerikin aikana. Vandaalien kuningaskunta alkoi kuitenkin vähitellen heiketä. Vandaalien kuningaskunta kukistui vandaalisodassa keisari Justinianus I:n aikana vuonna 533 sotapäällikkö Belisariuksen ansiosta. Bysantin joukot syrjäyttivät Gelimerin, joka oli aiemmin anastanut vallan Hunerikin pojalta Hilderikiltä. Tämän jälkeen vandaalien kuningaskunta hajosi.
Jälkimaine
Rooman ryöstön takia vandaalit saivat ryöstelijöiden ja hävittäjien jälkimaineen, mihin perustuu ilkivaltaa tarkoittava sana vandalismi. Todellisuudessa vandaalien tuskin voidaan sanoa olleen sen väkivaltaisempia kuin muut tuon ajan germaanikansat. Afrikassa vandaalien valtakunta oli myöhäisantiikin vauraimpia ja sivistyneimpiäkin valtioita.
Vandaalit ovat luultavasti antaneet nimen Etelä-Espanjan Andalusian maakunnalle (alun perin Vandalusia, sitten arabiaksi Al-Andalus), jossa he asuivat hetken ennen siirtymistään Afrikkaan.
Kilroy was here
thumb|”Kilroy was here” -graffiti [[National World War II Memorial|WWII Memorial -muistomerkissä Washingtonissa.]] Kilroy was here ( tai Kilroy kävi täällä) on yleinen graffiteissa käytetty englanninkielinen ilmaus, joka on lähtöisin Yhdysvalloista. Sen yhteydessä esiintyy usein tyylitelty piirros aidan takaa kurkistavasta ihmishahmosta. Lauseen kirjoittaminen yllättäviin paikkoihin muodostui suosituksi toisen maailmansodan aikana, mutta sen alkuperää ei tunneta varmuudella.
Teoriat lauseen alkuperästä
Lauseen alkuperä on hämärän peitossa ja sen synnystä on liikkeellä useita versioita. Erään tarinan mukaan James J. Kilroy -niminen henkilö olisi ollut alusten tarkastajana Bethlehem Steel Shipyardin telakalla Quincyssä Massachusettsissa ja jättänyt käynnistään merkin tarkastamiinsa kohteisiin. Laivat rakennettiin suurina sarjoina lohkoista. Kun vaakatasossa tehty lohko nostettiin laivan koontivaiheessa oikeaan asentoon, tarkastajan hyväksymiskuittaukset päätyivät merkillisiin paikkoihin, jopa ylös kattoon. Nämä herättivät Eurooppaan toisen maailmansodan taisteluihin kuljetettavien sotilaiden huomion. Joku sitten keksi ruveta kirjoittelemaan Kilroyn nimeä muuallekin. Yhdysvaltalaiset sotilaat kirjoittelivat tuota tekstiä seiniin liikkuessaan Euroopassa. Vitsin tarkoituksena oli antaa mielikuva, että salaperäinen Kilroy olisi ehtinyt käymään jokaisessa paikassa ennen muiden saapumista.
Anekdootin mukaan Josif Stalin olisi törmännyt ”Kilroy was here” -lauseeseen vuoden 1945 Potsdamin konferenssin aikana valtiojohtajien käyttöön varatussa yksityisessä kylpyhuoneessa. Suomessa lause tuli tunnetuksi aluksi amerikkalaisista sanomalehtisarjakuvista ja viimeistään vuonna 1948, jolloin puolustusministeri Yrjö Kallisen huvilaan murtautunut ja sittemmin kiinni jäänyt kaksikko oli kirjoittanut huvilan verhoihin sanat ”Kilroy kävi täällä”.
Australiassa tunnettiin vastaava lause ”Foo was here”.
Piirros
Kilroy-lauseen yhteyteen on usein piirretty tyylitelty hahmo, jossa mies katsoo aidan takaa siten, että hänestä näkyy vain päälaki, silmät ja pitkä nenä. Kyseessä on alun perin toisen maailmansodan aikana Britanniassa syntynyt vitsihahmo, joka tunnettiin alkujaan nimellä Mr Chad. Brittiläisillä sotilailla oli tapana piirtää sodan aikana kaikkialle graffiteja, joissa kurkisteleva Chad-hahmo kommentoi pulaa erilaisista tarvikkeista lauseella ”WOT! No…”. Eri teorioiden mukaan hahmon ulkonäkö olisi saanut innoituksensa joko sarjakuvapiirtäjä George ”Chat” Chattertonin vuonna 1938 luomasta hahmosta tai sähköteknikkojen käyttämästä vaihtovirran symbolista. Hahmo tunnettiin myös nimillä Private Snoops (”sotamies Kyylä”), The Watcher (”katselija”), The Jeep, Foo, Phoo, Flywheel ja Clem. Sodan aikana Chad-hahmon kuva ja ”Kilroy was here” -lause sulautuivat yhdeksi vitsiksi.
Suomessa Apu-lehti on vuosikymmenten ajan julkaissut ”Missä Jallu luuraa” -lukijakilpailua, jossa lukijoiden tulee etsiä lehden sivuille kätketty vastaavanlainen isonenäinen Jallu-hahmo.
Suomen arktinen seura
Suomen arktisen seuran ( Arktiska Föreningen i Finland r.y.) on sen oman ilmoituksensa mukaan tarkoitus seurata arktisen alueen kehitystä ja vaikuttaa arktista aluetta koskevissa kysymyksissä Suomen edun mukaisesti. Tähän tarkoitukseen se pyrkii järjestämällä seminaareja, esitelmiä ja muita tilaisuuksia. Sen postiosoite on sama kuin Ulkopoliittisella instituutilla.
Musiikkiohjelmointi
thumb|250px|Ohjelmoinnissa käytettävä [[Yamahan valmistama sekvensseri.]] Musiikkiohjelmointi on musiikin tuottamisen ja esittämisen muoto, jossa musiikin soittamiseen tai käsittelyyn käytetään elektronisia laitteita, kuten sekvenssereitä, syntetisaattoreita tai tietokoneohjelmia. Ohjelmointia käytetään paljolti kaikissa musiikin tyylilajeissa taidemusiikkia lukuun ottamatta, varsinkin elektronisessa musiikissa.
Carmel Busuttil
Carmel Busuttil (s. 29. helmikuuta 1964 Rabat) on entinen maltalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli keskikenttäpelaaja.
Busuttil edusti Maltan Valioliigassa Rabat Ajaxia ja Sliema Wanderersia. Rabat Ajaxissa hän pelasi 65 pääsarjaottelua, teki niissä 29 maalia ja voitti kaksi peräkkäistä mestaruutta (1984–1985, 1985–1986) sekä Maltan Cupin kaudella 1985–1986. Sliema Wanderersia Busuttil edusti 143 pääsarjaottelussa, teki niissä 64 maalia ja voitti mestaruuden kaudella 1995–1996 sekä Maltan Cupin kaudella 1999–2000. Maltan ulkopuolella Busuttil edusti italialaista Verbaniaa kaudella 1987–1988 ja Genkiä, jossa hän pelasi 137 Belgian pääsarjan ottelua tehden 34 maalia ja 29 ottelua toiseksi korkeimmalla sarjatasolla tehden 11 maalia.
Maltan maajoukkueessa Busuttil pelasi vuosina 1982–2001 yhteensä 111 A-maaottelua, joissa hän teki 23 maalia. Hän on Maltan maajoukkueen kaikkien aikojen tilastoissa pelatuissa otteluissa kolmantena ja maalien määrässä toisena (tilanne 27. marraskuuta 2014).
Saavutukset
Rabat Ajax:
Sliema Wanderers:
Maria Tudor
Maria Tudor voi viitata seuraaviin henkilöihin:
Artwork
Arwork on The Usedin neljäs studio albumi. Albumi on ensimmäinen ja tässä vaiheessa ainoa levy, jota ei tuottanut John Feldmann, joka oli tuottanut yhtyeen kolme ensimmäistä albumia. 'Artwork' on myös ensimmäinen albumi, jossa Dan Whitesides soittaa rumpuja.
Bert McCrackenin veli Joseph McCracken laulaa albumissa kahdessa kappaleessa, "Blood on My Handsissa" taustalauluna ja "Meant to Die" kappaleessa karjuu (englanniksi 'screaming vocals'). Kappale "Meant to Die" on omistettu näyttelijä Heath Ledgerille, jonka kuolema on ollut samalla inspiraatio kappaleelle.
Albumi ylsi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalle 10.
Haron Keitany
Haron Keitany (s. 17. joulukuuta 1983) on kenialainen keskimatkojen juoksija.
Keitany voitti 1 500 metrin juoksun Afrikan-mestaruuden Addis Abebassa 2008 ajalla 3.43,47. Kenian olympiakarsinnoissa hän jäi samalla matkalla neljänneksi, eikä selviytynyt Pekingin olympialaisiin. Myöhemmin samalla kaudella hän voitti 1 500 metriä Kultaisen liigan kilpailussa Zürichissä ja IAAF:n yleisurheilufinaalissa. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän selviytyi 1 500 metrillä alkueristä jatkoon, mutta ei osallistunut välieräjuoksuun.
Keitany sai Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010 pronssia 1 500 metrillä ajalla 3.42,32.
Steven Adams
Steven Adams (s. 28. heinäkuuta 1993 Rotorua) on uusiseelantilainen koripalloilija, joka edustaa NBA:ssa pelaavaa New Orleans Pelicansia.
Pittsburghin yliopistoa vuosina 2012–2013 edustanut Adams varattiin 12:ntena vuoden 2013 varaustilaisuudessa. Hän on ensimmäinen ensimmäisellä kierroksella NBA:han varattu uusiseelantilaispelaaja. Varauksen teki Oklahoma City Thunder, jonka riveissä hän on kuuden kauden aikana pelannut 467 runkosarjaottelua ja 52 pudotuspeliä.
Adamsin isosisko Valerie Adams on kuulantyönnön moninkertainen olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Aksin majakka
Aksin majakka sijaitsee Virossa Aksin saarella 26 kilometriä Tallinnasta koilliseen.
Majakan tiedot
Aksin majakka on pyöreä musta metallitorni, jossa on ollut aiemmin kolme eri kokoista valkoista sylinteriä. Niiden paneelit ovat kuitenkin lähtenee myrskyissä ja nykyisin on jäljellä vain yksi keskellä tornia. Majakka näyttää vihreää valoa 360°. Se on ollut alun perin ydinmajakka. Generaattori on kuitenkin poistettu ja korvattu aurinkopaneeleilla.
Aksin saari, jolla majakka sijaitsee, on osa Pranglin saaren Natura 2000 -suojelualuetta.
Theodor Bergk
thumb|upright|Theodor Bergk Theodor Bergk (1812−1881) oli saksalainen filologi, professori Marburgin, Freiburgin ja Hallen yliopistoissa 1842−1869. Hän julkaisi teoksen Poëtæ lyrici græci, (5. p. postuumisti 1900), jonka ohella hän toimitti muitakin kreikkalaisia tekstijulkaisuja sekä sepitti kreikkalaista kirjallisuutta käsittävän teoksen ''Geschichte der griech. Litteratur'' (4 osaa, 1872−1887).
Kuuluuks
"Kuuluuks" on rap-artisti Junon toinen single hänen neljänneltä studioalbumiltaan 050187. Se julkaistiin YouTubessa 8. helmikuuta 2013. Kappaleella vierailevat laulaja Janna Hurmerinta ja rap-artisti Gracias, ja sen on tuottanut Sakke Aalto. "Kuuluuks" nousi Suomen virallisen singlelistan toiselle ja latauslistan 17. sijalle.
Laiduninan majakka
Laiduninan majakka on tiilistä muurattu majakka, joka sijaitsee Kahtlan niemellä lähellä Asvan kylää Saarenmaalla. Majakka ei ole enää nykyisin käytössä, mutta se on suojeltu ja arkkitehtoninen muistomerkki.
Historia
Laiduninan majakka rakennettiin vuonna 1904. Sen kuusikulmainen alaosa on kalkkikiveä joidenkin julkisivun koristeiden tavoin. Kalkkikiveä on esimerkiksi osa friiseistä, karniiseista sekä ikkunoiden pielistä. Tiilestä tehty yläosa on muurattu pyöreäksi. Sen suunnittelijana pidetään Aleksandr Jaronia, joka suunnitteli vastaavia muuallekin. Majakan 26-metrisessä tornissa oli lyhtyhuone, jonka linssistö sijaitsi 27 metrin korkeudessa. Sen valo näkyi 11 mailin päähän.
Pian majakan rakentamisen jälkeen oltiin sitä mieltä, että se oli väärässä paikassa ja majakan laitteet siirrettiin Kübassaareen puusta rakennettuun majakkaan. Vuonna 1920 majakka kuitenkin otettiin taas käyttöön. Se toimi käytössä vuoteen 1924 asti, jonka jälkeen majakassa ei ole ollut valoa. Majakka jäi kuitenkin merimerkiksi vuoteen 2004 asti, jolloin se poistettiin navigointimerkkitietokannasta.
Nykyisin majakasta on jäljellä pelkkä kivi- ja tiilirunko. Paikallisten kertomusten mukaan betoniset kierreportaat rikkoi eräs kylänmies, jonka pässi kiipesi portaita ylös ja putosi. Tämä jälkeen mies tarinan mukaan suuttui ja repi portaat alas. Sivurakennuksista jäljellä on vain perustukset, koska niissä ollut rakennusmateriaali käytettiin uudestaan 1920-luvun lopulla.
Tätä nykyä majakasta huolehtii Laiduninan majakkayhdistys.
Rebelution
Rebelution rap-artisti Pitbullin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 1. syyskuuta 2009. Albumi julkaistiin Pitbullin oman Mr. 305 Inc. -levy-yhtiön kautta.
Kappaleet
Kappale ”Hotel Room Service” sisältää samplen Nightcrawlers-yhtyeen ”Push the Feeling On” -kappaleesta.
Ed Bishop
George Victor ”Ed” Bishop (11. kesäkuuta 1932 New York, New York, Yhdysvallat – 8. kesäkuuta 2005 Kingston upon Thames, Lontoo, Iso-Britannia) oli yhdysvaltalaissyntyinen näyttelijä, joka esiintyi urallaan pääasiassa Englannissa. Parhaiten hänet muistetaan komentaja Ed Strakerin roolista televisiosarjassa UFO (1970–1971). Hän esiintyi myös muun muassa James Bond -elokuvassa Elät vain kahdesti ja Stanley Kubrickin elokuvassa 2001: Avaruusseikkailu.
Horw
Horw on kaupunki Keski-Sveitsissä Luzernin kantonissa. Siellä on runsaat 14 000 asukasta.
(99999) 1981 FP
(99999) 1981 FP on Marsin ja Jupiterin väliseen pääasteroidivyöhykkeeseen kuuluva pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Se löydettiin Harvard Observatoryllä vuonna 1981. Koska 1981 FP:n absoluuttinen magnitudi (H) on 16,0, sen läpimitta on todennäköisesti kahden ja neljän kilometrin välillä.
Horw
Sijainti
Horw sijaitsee Luzernin eteläpuolella, Vierwaldstätterseen länsirannalla. Kaupungin naapurikuntia ovat Luzern ja Kriens pohjoisessa sekä Nidwaldenin Hergiswil etelässä.
Liikenne
Moottoritie A2 Baselista Ticinoon kulkee kaupungin poikki. Myös Zentralbahnin rautatie Luzernista Meiringeniin ja Engelbergiin kulkee Horwin kautta. .
Zac Dalpe
Zac Dalpe (s. 1. marraskuuta 1989 Paris, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka edustaa NHL-seura Florida Panthersin organisaatiota. Dalpe on Carolina Hurricanesin 45. varaus vuoden 2008 varaustilaisuudesta.
Mars Astrobiology Explorer-Cacher
Mars Astrobiology Explorer-Cacher (MAX-C) oli NASAn kaavailema Mars-missio. Siinä marskulkija olisi laukaistu Marsia kohti vuonna 2018 tukena ESAn ExoMars-missiolle. Kulkijan kehitys peruutettiin huhtikuussa 2011, kun ilmeni, että se olisi maksanut 2,5 miljardia dollaria, kun NASAn hintakatto oli miljardi dollaria.
The Rocky Horror Show
The Rocky Horror Show on Richard O'Brienin kirjoittama musikaali, jonka maailman-ensi-ilta oli Lontoossa 1973. Musikaali kuvaa vastakihlautuneen pariskunnan päätymistä myrskyä paetessaan transvestiitin tiedemiehen taloon. Esityksen ympärille on muodostunut kultti, jossa yleisö osallistuu esitykseen monin eri tavoin. Vuonna 1975 valmistui musikaaliin perustuva elokuva The Rocky Horror Picture Show.
Musikaalin historia
Ensi-ilta oli 63-paikkaisessa teatterissa 19. kesäkuuta 1973, ja esitykset jatkuivat 20. heinäkuuta 1973 asti. Rooleissa olivat muun muassa Tim Curry, Patricia Quinn, Nell Campbell, Julie Covington, Christopher Malcolm ja Richard O'Brien itse.
Ensi-esityksen ohjasi Jim Sharman, joka päätti esittää sen pienessä tilassa Royal Court Theatren yläkerrassa. Sharman ja O'Brien olivat tutustuneet Jesus Christ Superstarin Australian ensituotannon yhteydessä.
Vuonna 1974 musikaalia esitettiin Los Angelesissa Roxy-teatterissa, jossa se oli Lontoon tavoin menestys.
Musikaalin esitykset Suomessa
Musikaalia ovat Suomessa esittäneet ainakin vuonna 2002 Åbo Svenska Teater, Seinäjoen kaupunginteatteri (1995 ja 2012) ja Turun Kaupunginteatteri (2013). Viimeisin tuotanto on tehty 2016 syksyllä ja alkuvuodesta 2017, jolloin musikaalia esitettiin Helsingissä,Turussa sekä Tampereella. Musikaalin ohjasi Sami Saikkonen joka myös esitti itse Tohtori Frank-N-Furteria. Muissa pääosissa nähtiin mm. Roope Salminen ja Ilona Chevakova.
Seinäjoen kaupunginteatterin esitys
Näytelmän kappaleet ja koko käsikirjoituksen käänsi suomeksi Moog Konttinen, joka kerran myös paikkasi yhtä lyhyttä roolia laulaen "Mitä tapahtui lauantaina" -kappaleen. Esityksen taltioinnin tuotti 1995 CD:ksi levy-yhtiö Poko Records.
Kappaleiden suomenkieliset nimet
Sävellykset: Richard O'Brien. Suomenkieliset sanoitukset: Moog Konttinen.
Balthazar
Balthazar (Au hasard Balthazar) on elokuvaohjaaja Robert Bressonin ohjaama mustavalkoinen elokuva, joka valmistui vuonna 1966. Elokuvan keskiössä on Balthazar-niminen aasi. Merkittävimmissä ihmisroolissa on Anne Wiazemsky.
Tuotanto ja vastaanotto
Balthazar kuvattiin Pyreneiden reunakukkuloiden kylässä. Bresson oli suunnitellut elokuvaa jo 1950-luvulla, ja sen kuvastoon kuuluvat monet lapsuutensa muistot. Bressonin mukaan siinä on mukana jonkun verran omaelämäkerrallisuutta. Aasin nimi tulee Les Baux-de-Provencen kreivien motosta, ja se on lisäksi viittaus Balthasariin, yhteen Itämaan tietäjistä.
Elokuva ei saanut erityisen hyvää vastaanottoa ilmestyttään vuonna 1966, ja esimerkiksi elokuvaohjaaja Ingmar Bergman kutsui sitä tylsäksi. Sen suosio on kuitenkin kasvanut, ja sitä pidetään nykyään mestariteoksena. Vuonna 2018 BBC:n kansainvälinen asiantuntijaraati äänesti sen kaikkien aikojen sadan parhaan ei-englanninkielisen elokuvan joukkoon.
Tyyli ja teemat
Christian Braad Thomsenin mukaan Balthazar on Bressonin elokuvista kompleksisin ja sirpalemaisin. Braad Thomsen kutsuu Bresonnille tyypillistä tyyliä ”predestinaation runoudeksi”, ja Balthazarissa tyyli menee äärimmilleen, sillä Bresson hyppää useimmat dramaattisesti selittävät kohtaukset, joita muut elokuvaohjaajat pitäisivät pakollisena juonen eteenpäin viemisen kannalta. Braad Thomsenin mukaan Balthazar on myös Bressonin siihen astisen tuotannon synkin elokuva, sillä vain aasi Balthazar saa elokuvan lopussa kokea armon vapautuksen.
Toinen Bressonille tyypillinen tyyli on ”mallien” käyttäminen näyttelijöinä. Tyylin tavoitteena oli hävittää näyttelijöiden psykologiset tulkinnat esittämästään hahmosta. Kriitikko Roger Ebertin mukaan aasi on Bressonin täydellisin pääosanesittäjä, sillä se ei pyri esittämään mitään tunteitaan katsojalle.
Balthazarissa voi nähdä monia kulttuuriviittauksia, kuten Antoine Watteaun maalaukseen Gilles, jonka taustalla on tilannetta rauhallisesti tarkkaileva aasi, ja Fjodor Dostojevskin romaaniin Idiootti, jonka pääosahahmo Myškin toipuu masennuksestaan kuultuaan aasin kiljuntaa. Balthazar on siitä ainutlaatuinen elokuva, että sen pääosassa on eläin. Piirrettyjen lisäksi eläimiä keskushahmoina on yleensä vain lastenseikkailuissa, kuten Lassie- ja Rin Tin Tin -elokuvissa.
Ebikon
Ebikon on kaupunki Keski-Sveitsissä Luzernin kantonissa. Siellä on vajaat 14 000 asukasta.