cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kriittinen realismi
Locke ja Descartes
John Locken ja René Descartesin mukaan osa aistinsisällöstä, tarkemmin sanoen sekundaaristen eli toissijaisten ominaisuuksien aistimukset, ei edusta mitään ulkoisessa todellisuudessa, edes silloin vaikka ulkoiset ominaisuudet (primaariset eli ensisijaiset ominaisuudet) olisivat saaneet ne aikaan. Tällöin on luonnollista omaksua kriittinen realismi.
Tämä käsitys riippuu representationalismista. Jos kriittinen realismi on oikea käsitys, silloin myös representationalismin tulee olla oikea havaitsemisen malli.
Yhdysvaltalainen kriittinen realismi
Yhdysvaltalainen kriittinen realismi oli vastaus sekä naiiville realismille (erityisesti sen uusimmassa muodossa uutena realismina) että idealismille ja pragmatismille. Laajasti otettuna yhdysvaltalainen kriittinen realismi oli representationalismin muoto, joka katsoi, että on olemassa olioita, jotka toimivat välittäjänä todellisten yksilöolioiden ja havaitsijoiden välillä.
Eräs keksintö oli, että nämä välittävät oliot eivät ole ideoita (brittiläinen empirismi), vaan ominaisuuksia, olemuksia tai ”merkkiyhdistelmiä”.
Brittiläinen realismi
Samanlaista kehitystä tapahtui myös Isossa-Britanniassa. Keskeisiä hahmoja olivat Samuel Alexander, John Cook Wilson, H. A. Prichard, H. H. Price ja C. D. Broad.
Nykyaikainen kriittinen realismi
Nykyisin kriittinen realismi liitetään ennen kaikkea Roy Bhaskariin. Bhaskar kehitti yleisen tieteenfilosofian, jota hän kuvasi transsendentaaliseksi realismiksi, ja erityisen ihmistieteiden filosofian, jota hän kutsui kriittiseksi naturalismiksi. Muut ovat sulauttaneet nämä kaksi termiä yhden kriittisen realismin sateenvarjotermin alle.
Transsendentaalinen realismi katsoo, että tieteellinen tutkimus vaatii sen, että tutkimuskohteella tulee olla todellisia, käsiteltäviä, sisäisiä mekanismeja, jotka voidaan aktualisoida ja näin tuottaa jotain tuloksia. Esimerkiksi tieteellisten kokeiden suorittamisessa on kyse juuri tästä. Tämän vastakohtana on empirististen tieteilijöiden näkemys, jonka mukaan tieteilijät voivat vain havaita syiden ja seurausten välisiä kausaalisia suhteita. Vaikka empirismi ja yleisemmin positivismi sijoittavat kausaaliset suhteet tapahtumien tasolle, kriittinen realismi sijoittaa ne synnyttävien mekanismien tasolle, ja katsoo, ettei niitä voi palauttaa David Humen tarkoittamassa kausaalisuuden merkityksessä tapahtumien säännönmukaiseksi yhteenliittymiseksi; toisin sanoen, säännönmukainen yhteenliittyminen tapahtumien välillä ei ole riittävä eikä edes välttämätön syysuhteen synnyttämiselle.
Tämän seuraus on, että tiede tulisi ymmärtää jatkuvaksi tapahtumasarjaksi, jossa tieteilijät parantavat käsitteitä, joita käyttävät tutkimiensa mekanismien ymmärtämisessä. Sitä ei tulisi, empiristisen käsityksen mukaisesti, ymmärtää muuttujien välisten satunnaisten suhteiden tunnistamiseksi. Samalla kriittinen realismi hylkää falsifikationismin, koska on erittäin uskottavaa, että mekanismi voi olla olemassa mutta joko a) jäädä aktivoitumatta; b) aktivoitua, mutta jäädä havaitsematta; tai c) aktivoitua, mutta vaikuttaa toisia mekanismeja vastaan niin, että se tuottaa ennustamattomia seurauksia. Näin oletettujen mekanismien toteutumatta jääminen ei voi merkitä sitä, etteivät ne olisi olemassa.
Kriittinen naturalismi katsoo, että transsendentaalinen realistinen malli tieteestä on sovellettavissa yhtä hyvin sekä fysikaaliseen että inhimilliseen todellisuuteen. Kuitenkin ihmistieteissä tutkitaan jotain perustavalla tavalla erilaista kuin fysikaalista todellisuutta, ja siksi tutkijoiden täytyy mukauttaa toimintatapansa tällaiseen tutkimukseen. Siksi kriittinen naturalismi on omaksunut yhteiskuntatieteellisen menetelmän, joka pyrkii tunnistamaan yhteiskunnallisia tapahtumia tuottavia mekanismeja, pitäen samalla mielessä, että ne ovat epävakaampia kuin fysikaalisen todellisuuden mekanismit (koska ihmisten muodostamat rakenteet muuttuvat helpommin). Erityisesti tulee muistaa, että ihmisten toiminta riippuu yhteiskunnallisista rakenteista, jotka puolestaan riippuvat ihmisten toiminnasta. Toiseksi yksilöt jotka muodostavat yhteiskunnalliset rakenteet ovat kykeneviä tietoisesti arvioimaan ja muuttamaan toimintaansa, osaksi yhteiskuntatieteellisen tutkimuksen seurauksena.
Siitä lähtien kun Bhaskar alkoi tehdä tunnetuksi kriittisen realismin teoriaa 1970-luvulla, se on tullut erityisesti yhteiskuntatieteissä yhdeksi keskeisimmistä suuntauksista, joka on haastanut sekä empirismin että jälkistrukturalismin/relativismin/interpretivismin.
An edited volume, Critical Realism: Essential Readings, is the best available reader in critical realism.
Katja
Katja on naisen etunimi. Katja on venäläinen deminutiivi nimestä Katariina, joka merkitsee 'alati puhdasta'.
Nimenä Katja yleistyi 1960-luvulla ja se kuului 1970-luvulla ja varsinkin 1980-luvulla muotinimien joukkoon.
Kriittinen realismi
Nykyaikainen kriittinen realismi
There is also a Journal of Critical Realism, which publishes articles on the theory and results of the practice of critical realist social science.
Katja
Suomen almanakassa Katja on ollut vuodesta 1973 ja ruotsinkielisessä kalenterissa vuodesta 1995.
Kaakkolampi (Jyväskylä, Saarenmaa)
Kaakkolampi on Keski-Suomessa Jyväskylässä Saarenmaan kylän lähellä sijaitseva lampi.
Katja
Suomessa Katja-nimen on 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä saanut noin 18 148 naista, joista yli puolet on 1960- ja 1970-luvuilla syntyneitä.
Kriittinen realismi
Nykyaikainen kriittinen realismi
A lively email discussion on critical realism can be joined on the critical realism e-mail list.
Kaakkolampi (Jyväskylä, Saarenmaa)
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 2,5 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella on kartan mukaan yksi saari. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 900 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Tuomiojärven–Palokkajärven valuma-alueella (14.29), jonka Vasarajoen valuma-alueeseen (14.294) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 139,3 metriä mpy.
Kriittinen realismi
Nykyaikainen kriittinen realismi
Bhaskar is frequently criticised for the density and obscurity of his writing. An accessible introduction was written by Andrew Collier. Andrew Sayer has written accessible texts on critical realism in social science.
David Graeber relies on critical realism, which he understands as a form of 'heraclitean' philosophy, emphasizing flux and change over stable essences, in his anthropological book on the concept of value, Toward an anthropological theory of value: the false coin of our own dreams.
Teologiassa
Critical realism is employed by a community of scientists turned theologians. They are influenced by the scientist turned philosopher Michael Polanyi. Polanyi's ideas were taken up enthusiastically by T. F. Torrance whose work in this area has influenced many theologians calling themselves critical realists. This community includes John Polkinghorne, Ian Barbour, and Arthur Peacocke. The aim of the group is to show that the language of science and Christian theology are similar, forming a starting point for a dialogue between the two. Alister McGrath and Wentzel van Huyssteen (the latter of Princeton Theological Seminary) are recent contributors to this strand. Tom Wright, New Testament scholar and Anglican Bishop of Durham also writes on this topic: "...I propose a form of critical realism. This is a way of describing the process of 'knowing' that acknowledges the reality of the thing known, as something other than the knower (hence 'realism'), while fully acknowledging that the only access we have to this reality lies along the spiralling path of appropriate dialogue or conversation between the knower and the thing known (hence 'critical'). (The New Testament and the People of God, pp. 35)" Tom Wright's fellow biblical scholar--James Dunn--encountered the thought of Bernard Lonergan as mediated through Ben Meyer. Much of North American critical realism--later used in the service of theology--has its source in the thought of Lonergan.
Taloustieteissä
Heterodox economists like Tony Lawson, Frederic Lee or Geoffrey Hodgson are trying to work the ideas of critical realism into economics, especially the dynamic idea of macro-micro interaction.
According to critical realist economists, the central aim of economic theory is to provide explanations in terms of hidden generative structures. This position combines transcendental realism with a critique of mainstream economics. It argues that mainstream economics (i) relies excessively on deductivist methodology, (ii) embraces an uncritical enthusiasm for formalism, and (iii) believes in strong conditional predictions in economics despite repeated failures.
The world that mainstream economists study is the empirical world. But this world is "out of phase" (Lawson) with the underlying ontology of economic regularities. The mainstream view is thus a limited reality because empirical realists presume that the objects of inquiry are solely "empirical regularities" - that is, objects and events at the level of the experienced.
The critical realist views the domain of real causal mechanisms as the appropriate object of economic science, whereas the positivist view is that the reality is exhausted in empirical - experienced - reality. Tony Lawson argues that economics ought to embrace a "social ontology" to include the underlying causes of economic phenomena.
-->
Suolammen kivi
Suolammen kivi, tunnettu myös nimellä Korpilammen kivi, on Kuhmossa Saunajärven eteläpuolella sijaitseva Täyssinän ja Stolbovan rauhan rajakivi. Kivi sijaitsee Suolampi-nimisen lammen itärannalla. Kivi on vajaa metrin korkea, sen pituus on kolme ja leveys kaksi metriä.
Kiveen hakattiin vuosi Täyssinän rauhan solmimisen jälkeen 1596 tehdyssä rajankäynnissä Ruotsin kolme kruunua ja Venäjän risti sekä lisäksi rajan kulkusuuntaa osoittava viisari. Vuonna 1617 solmitun Stolbovan rauhasopimuksen jälkeen kiveen hakattiin rajankäynnissä yksi kruunu ja risti. Kiveen on hakattu myös muita merkkejä joita on vaikea erottaa.
Suolammen kiven rajamerkkinä olo päättyi 1839 kun Jonkerin mutkaksi nimitetty alue liitettiin Suomeen.
Hamas
Hamas (,, , suom. islamilainen vastarintaliike) on palestiinalainen islamistinen järjestö ja demokraattisesti valitun Palestiinan parlamentin suurin puolue. Israel, Yhdysvallat, Kanada, Egypti ja EU ovat luokitelleet Hamasin terroristijärjestöksi. Peruskirjansa mukaisesti Hamas vastustaa rauhanomaista ratkaisua palestiinalaiskysymykseen. Sen tavoitteena on luoda Islamilainen valtio alueelle. Kevään 2006 Palestiinan vaalien jälkeen Hamas pääsi hallitusvastuuseen. Sen vuonna 1988 kirjoitettu ja yhä voimassa oleva perussääntö viittaa Israelin valtion tuhoutumiseen ja islamilaisen valtion perustamisen. Kesällä 2007 Hamas ja kilpaileva Fatah kävivät rajuja taisteluita, joiden seurauksena Hamas erotettiin palestiinalaishallituksesta, mutta se sai haltuunsa Gazan kaistan. Hamas hallitsee Gazaa šarian periaattein, ja ihmisoikeusjärjestöt syyttävät sitä kidutuksesta, teloituksesta, sensuurista, naisten huonosta asemasta ja rutiininomaisista väärinkäytöksistä.
Historia
Muslimiveljeskunta oli kehittynyt, kun köyhälistön ja pakolaisten rinnalle oli liittynyt koulutettuja, liikemiehiä ja ammatinharjoittajia. Havaittuaan tämä kasvun, monet nuoret, etenkin Gazassa asuvat päättivät, että Veljeskunnan oli aika nousta Israelin miehitystä vastaan. Muslimiveljeskunnan sisällä väiteltiin vuosia tästä ja aluksi johtajat olivat sitä mieltä, ettei Egyptissä ja Syyriassa tehtyjä virheitä tulisi toistaa. Hamasin perustamisesta pidettiin vuonna 1986 salainen kokous Hebronissa, jossa mukana olivat ainakin seuraavat henkilöt:
Suolammen kivi
Lähteet
63.89889°N, 29.93444°W
Hamas
Historia
Salaisessa kokouksessa sovittiin, että aluksi ryhdyttäisiin yksinkertaiseen kansalaistottelemattomuuteen – heitettäisiin kiviä ja poltettaisiin autonrenkaita. Tavoitteena oli havahduttaa, yhdistää ja mobilisoida Palestiinan kansa ja saada se ymmärtämään, että tarvittiin itsenäisyyttä Allahin ja islamin lipun alla.
Yhdysvaltalaisen tietotoimisto United Press Internationalin mukaan Israelin tiedustelupalvelu Mossad tuki Hamasia järjestön alkuvuosina pyrkien luomaan vastapainon PLO:lle. Tuolloin Hamasin toiminta keskittyi pääasiassa uskonnolliseen ja sosiaaliseen toimintaan. Käytännössä Hamasin vahvistuminen merkitsi Jasser Arafatin ja Fatahin heikentymistä PLOssa, mikä olisi saattanut olla Israelille hetkellisesti edullista.
Vuonna 1996 Hamas kieltäytyi osallistumasta ensimmäisiin palestiinalaishallinnon parlamenttivaaleihin. Se halusi ilmaista tyytymättömyytensä Israelin kanssa käytyjen neuvottelujen tasapuolisuuteen ja pyrki välttämään tunnustamasta Palestiinalaishallintoa.
Monet kansainväliset järjestöt, kuten YK ja Amnesty International, ovat tuominneet Hamasin iskut. Euroopan unioni, Kanada, Yhdysvallat, Japani ja Israel luokittelevat myös poliittisen Hamasin terroristijärjestöksi. Hamasin hallitessa Gazaa palestiinalaiset eivät ole noudattanut Israelin ja palestiinalaisten välistä tulitaukoa vaan ovat jatkaneet aktiivisesti raketti-iskujaan aina vuoteen 2012 saakka. Toistaiseksi viimeisimmän itsemurhaiskunsa Hamasin sotilaallinen siipi teki elokuussa 2004 Beershebassa, jossa kuoli 16 ihmistä.
17. toukokuuta 2007 Hamas ilmoitti aloittavansa itsemurhaiskut Israeliin uudelleen sen jälkeen kun Israel tuhosi Hamasin päämajan Gazassa.
Hamasin voitettua vuonna 2006 vaalit, Yhdysvaltain hallinto vaati arabiliittolaisiaan katkaisemaan järjestön rahallisen tuen. Sen jälkeen Hamas kääntyi šiialaisen Iranin puoleen ja lähestyi sitä. Ns. arabikevään myötä Egyptissä nousi valtaan Hamasin sisarpuolue Muslimiveljeskunta. Lisäksi Hamas on saanut ystäviä Qatarista, Turkista ja Jordaniasta, mutta veti päämajansa pois Syyrian Damaskoksesta ja asettui avoimesti maan kansannousun puolelle.
Toiminta
thumb|Hamasin raketti-iskuista johtuva [[ilmahälytys Israelissa.]] thumb|Vuonna 2001-2008 Gazasta ammutut raketit Israeliin. thumb|Gazan tuhot tammikuussa 2009 Hamas on monitahoinen järjestö, joka sotilaallisen toiminnan lisäksi harjoittaa myös yhteiskuntaa rakentavaa toimintaa ylläpitämällä esimerkiksi kouluja ja sairaaloita. Hamasilla on lisäksi sotilaallinen siipi Izz al-Din al-Qassam -prikaatit, joka tunnetaan itsemurhapommituksistaan israelilaisia siviilejä ja hyökkäyksistä sotilaita vastaan. Sotilaallisen toiminnan ajanjaksoja on nimitetty seuraavasti: Ensimmäinen intifada, Toinen intifada, Operaatio Kesäsade, Israelin Gazan operaatiot 2007, Operaatio Valettu lyijy
King William’s Town
King William’s Town on kaupunki Etelä-Afrikassa Itä-Kapin provinssissa. Kaupungissa oli noin 77 700 asukasta vuoden 2011 väestönlaskennassa.
Hamas
Ihmisoikeudet
Amnesty Internationalin vuonna 2015 julkaiseman raportin mukaan Hamas pidättää, kidnappaa ja surmaa palestiinalaisia ilman oikeudenkäyntiä. Hamas käytti Al-Shifan sairaalaa kuulusteluihin ja kidutukseen vuoden 2014 konfliktin aikana. Monet kidutetuista olivat Fatah-järjestön jäseniä.
King William’s Town
Ilmasto
King William’s Townissa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan lauhkea meri-ilmasto. Kesäisin on sateista ja lämmintä, talvisin kuivaa ja leutoa. Vuoden keskilämpötila on noin 18 °C ja keskimääräinen sademäärä 600 millimetriä. Helmikuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 22 °C. Viilein kuukausi on heinäkuu, jolloin keskilämpötila on noin 14 °C. Sateisin kuukausi on maaliskuu, jolloin sataa keskimäärin noin 80 millimetriä. Kesäkuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 19 millimetriä.
Hamas
Ihmisoikeudet
Vuoden 2012 Maailman ihmisoikeusraportissa Human Rights Watch esitti 43-sivuisen luettelon Hamasin tekemistä ihmisoikeusrikkomuksista, kuten pahoinpitelyt, hirttämiset ja 102 ihmisen kidutuksen. Hamas myös vainoaa ihmisiä "moraalirikosten" ja tiedotusvälineiden sensuurin vuoksi. HRW:n Lähi-idän johtajan mukaan Hamasin viiden vuoden Gazan hallitsemisen jälkeen sen oikeusjärjestelmässä vallitsee epäoikeudenmukaisuus ja se "rutiininomaisesti rikkoo pidätettyjen oikeuksia ja takaa rankaisemattomuuden väärinkäytöksiä harjoittaville turvallisuusjoukoille." Hamas kielsi syytökset ja kutsui niitä poliittisesti motivoiduiksi.
Naisten asema ja itsemääräämisoikeus
Hamasin henkilöoikeudellinen laki on lähes täysin šariasta, mikä syrjii jyrkästi naisia perheväkivallan osalta, perinnöissä, avioliitoissa ja eroissa. Raiskaukset, perheväkivalta ja kunniamurhat ovat yleisiä ja ne jätetään usein rankaisematta. Hallinto on kieltänyt naisilta julkisen housujen käytön ja vaatinut käyttämään hijabia julkisissa rakennuksissa. Määräyksiä ei aina valvota, mutta esimerkiksi vuonna 2013 YK:n avustusjärjestö perui vuosittaisen maratoninsa Hamasin kiellettyä naisia osallistumasta housuissa. Huhtikuussa 2014 Hamas sääti lain 9 vuotta täyttäneiden tyttöjen ja poikien kouluttamisesta erillään toisistaan.
Vuoden 2006 vaalivoitto
Tammikuussa 2006 Hamas osallistui parlamenttivaaleihin ensimmäistä kertaa. Hamasin vaalilista, Muutos ja reformi, sai 44,45 % äänistä, Fatahin saadessa 41,43 %. Hamas sai kaikkiaan 74 paikkaa parlamentin 132:sta paikasta. Vaalit hävinneen edellisen valtapuolueen Fatahin edustaja ilmoitti, ettei puolue ole valmis hallitusyhteistyöhön Hamasin kanssa, ja sen pääministeri Ahmad Qurai’ erosi, jotta Hamas voi muodostaa hallituksen. Isma’il Haniyyasta tuli uusi pääministeri.
Vaalivoiton jälkeen vuonna 2006 Hamasin edustajat ovat kuitenkin puhuneet neuvotteluista Israelin kanssa, mikä tarkoittaisi käytännössä Israelin valtion tunnustamista. Venäjä tunnustaa Hamasin kutsumalla sen edustajat neuvotteluihin Moskovaan. Sen sijaan Israel, Euroopan unioni ja Yhdysvallat eivät halua neuvotella Hamasin kanssa ennen kuin Hamas tunnustaa Israelin ja luopuu vaatimuksesta tuhota Israel. Israel on jäädyttänyt palestiinalaishallinnolle meneviä tullituloja, Euroopan unioni ja Yhdysvallat palestiinalaishallinnon palkkamenoiksi tarkoitetut avustukset.
17. huhtikuuta 2006 Tel Avivissa tehtiin itsemurhaisku, joka tappoi yhdeksän henkeä. Hamas ei tuominnut iskua, vaan kutsui sitä itsepuolustukseksi.
Yhteenotot Fatahin kanssa
Voittonsa jälkeen Hamas ajautui vastakkain presidentti Mahmud Abbasin Fatahin kanssa. Toukokuussa Sunday Times raportoi Hamasin suunnitelleen presidentin salamurhaa. Kesäkuussa Hamasin ja Abbasin aseelliset joukot olivat lähellä yhteenottoa. Palkatta jääneiden hallinnon työntekijöiden tyytymättömyys kiristi tilannetta edelleen.
Tammikuussa 2007 Hamas ja Fatah olivat ajautuneet jo lähelle sisällissotaa. Niiden välisissä yhteenotoissa oli kuollut jo kymmeniä ihmisiä. Helmikuussa järjestöt sopivat tulitauosta ja yhteishallituksesta.
Toukokuussa järjestöjen tulitauko raukesi ja yhteenotot alkoivat uudelleen. Kaikkiaan yhteenotoissa on kuollut yli 200 ihmistä, joukossa korkeita johtajia. 14. kesäkuuta Hamas on saanut haltuunsa koko Gazan kaistan.
Palestiinalaishallinnon puheenjohtaja Mahmud Abbas erotti hallituksen ja kutsui entisen talousministerin muodostamaan hätätilahallitusta. Fatahilla on hallussaan enää vain Länsiranta, koska Hamas otti haltuunsa koko Gazan kaistan.
2008 yhteenottoja Israelin kanssa
Kesäkuussa solmitun tulitaukosopimuksen jälkeen Hamas oli tehnyt salaisen tunnelin rajan yli, ja Israel tukkiakseen tunnelin teki ilmaiskuja marraskuussa surmaten kuusi Hamasin jäsentä. Hamas vastasi hyökkäykseen liki välittömästi raketti-iskuin, kenenkään kuitenkaan tuolloin loukkaantumatta. Hamas ei marraskuussa suostunut uudistamaan tulitaukosopimusta vedoten Israelin tulitaukorikkomukseen, ja jatkoi rakettien ampumista Israeliin. Joulukuussa 2008 Israel aloitti ennen tulitaukosopimusta ja neuvottelujen aikana suunnittelemansa sotilasoperaation, tehden useita ilmaiskuja Hamasin kohteisiin Gazassa ja myös siviilikohteisiin, vastauksena Hamasin Israeliin ampumille raketeille. Arvioidaan yli 1 150 kuolleen ja yli 5 100 haavoittuneen Israelin iskuissa, osaksi Hamasin käyttämän ihmiskilpiperiaatteen takia.
Tukijat ja vastustajat
Monet maat pitävät Hamasia äärifundamentalistisena islamilaisena terroristijärjestönä, eivätkä siksi tue sitä. Iran ja Syyria tukivat pitkään sunnilaista Hamasia, vaikka olivatkin shiialaisjohtoisia maita. Syyriasta tullut tuki Hamasille loppui, kun maassa puhkesi sisällissota, jossa Hamas asettui islamistikapinallisten puolelle. Tämän seurauksena Hamasin johto poistui Syyriasta ja asettuivat Khalid Maš’alin ja Isma’il Haniyyan johdalla Qatariin
Iran tuki pitkään Hamasia aseavulla, mutta kun Hamas alkoi tukea Syyrian sisällissodassa sunni-oppositiota, Iranin ja Hamasin välit huonontuivat . Egypti tuki Hamasia Mohammed Mursin presidenttikaudella, koska Mursi edusti Hamasin emojärjestöä Muslimiveljeskuntaa. Egyptin vallankaappauksen jälkeen kesällä 2013, uusi hallitus katkaisi tuen Hamasille ja alkoi omalta puolletaan saartaa Gazaa. Saudi-Arabia alkoi vastustaa Hamasia Egyptin vallankaappauksen jälkeen. Taloudellisesti vahvin Hamasin tukija on nykyään Qatar. Turkki on antanut Hamasia tukevia lausuntoja. Hamasia yleensä vastustanut palestiinalaisjärjestö Fatah lähentyi Hamasia vuonna 2014, jolloin järjestöt sopivat palestiinalaisten yhteishallinnosta.
A Change of Seasons
A Change of Seasons on Dream Theater -yhtyeen julkaisema EP. Levy koostuu 23-minuuttisesta, seitsemänosaisesta nimikappaleesta sekä neljästä livenä äänitetystä cover-kappaleesta.
Matti Alatalo
pienoiskuva|upright|Matti Alatalo. Matti Alatalo (s. 29. lokakuuta 1958 Oulainen) on suomalainen jääkiekkovalmentaja ja entinen pelaaja. Hän valmensi viimeksi Swiss Leaguen EHC Vispiä syksystä 2017 lokakuuhun 2020, jolloin joutui irtisanotuksi. Suomessa Alatalo valmensi Oulun Kärppiä vuodesta 2008 kevääseen 2010, jolloin hänet kuitenkin erotettiin tehtävistään hieman ennen runkosarjan loppua. Alatalon tilalle Kärppien päävalmentajaksi nousi kakkosvalmentaja Mikko Haapakoski. Kritiikistä huolimatta Alatalon aika Kärpissä oli lähtökohtiin nähden menestyksekäs: 2008–2009 Alatalo valmensi suuria muutoksia kokeneen ja tärkeitä avainpelaajiaan menettäneen joukkueen SM-hopealle. Joukkue hävisi finaalisarjan JYP:lle otteluvoitoin 4–0. Sveitsissä Alatalo valmensi GCK Lionsin ja Vispin joukkueita alun kymmenettä kautta yhtäjaksoisesti. Pelaajana Alatalo edusti Oulun Kärppiä kaksi kautta, 1972–1974, Suomensarjassa.
Ennen Kärppiin siirtymistään Alatalo valmensi kaudella 2007–2008 Hämeenlinnan Pallokerhoa. Viisi edellistä kautta Alatalo valmensi JYPiä, ja on sitä ennen toiminut valmennustehtävissä muun muassa Tapparassa valmennuspäällikkönä sekä seitsemän kauden ajan Sveitsissä. Häneltä löytyy kokemusta valmennuksesta myös Itävallasta ja Yhdysvalloista. Sveitsissä Alatalo toimi ZSC Lions Zürichin apuvalmentajana NLA:ssa 1995–2000 ja tämän jälkeen kaksi vuotta NLB-liigan GC Küsnacht Lionsin päävalmentajana. Alatalo palasi Küsnachtin päävalmentajaksi kaudelle 2011–2012 ja toimi tehtävässä aina kevääseen 2017 asti. Kaudella 2017–2018 Alatalo toimii niinikään NLB-liigassa EHC Vispin päävalmentajana.
Seine großen Erfolge 4
Seine großen Erfolge 4 on saksalaisen laulajan Heinon studioalbumi vuodelta 1973.
Megara Hyblaia
Megara Hyblaia (, myös Megara,, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Sikeliassa eli Sisilian saarella nykyisen Italian alueella. Se sijaitsi nykyisen Augustan kunnan alueella noin viisi kilometriä pohjoiseen Priolo Gargallosta.
Maantiede
pienoiskuva|vasen|upright=0.84|Megara Hyblaian arkeologinen alue ilmasta.
Megara, tai usein erotuksen vuoksi Megara Hyblaia, sijaitsi lahdenpohjukassa Sisilian itärannikolla noin 20 kilometriä pohjoiseen Syrakusasta. Lahden pohjoisrannan muodosti Ksifonian niemi ja etelärannan Thapsoksen niemi. Rannikolla Megarasta pohjoiseen sijaitsi Katanen kaupunki ja sisämaassa luoteispuolella Leontinoi.
Megara Hyblaialla ei ollut akropolista tai muutakaan luonnonlinnoitusta. Poliksen kaupunkikeskus oli rakennettu laajimmillaan arkaaisella kaudella kahdelle rannikolla olleelle tasanteelle, joiden välissä oli painauma. Kaupungin pääalue sijaitsi pohjoistasanteella, ja myöhemmässä vaiheessa koko kaupunki käsitti vain osan pohjoistasanteesta. Etelätasanne sijaitsi siitä noin 500 metriä etelään. Tasanteiden yhteispinta-ala oli noin 81 hehtaaria.
Megara Hyblaian kaupunkivaltion hallussa ollut alue tunnettiin oletettavasti nimellä Megaris. Se koostui rannikkotasangosta kaupungin pohjois- ja eteläpuolilla, ja sen kooksi on arvioitu noin 400 neliökilometriä. Sen erotti etelän puolella Syrakusan alueesta Anapos-joki (nyk. Anapo) ja pohjoispuolella Leontinoin alueesta Pantakyas-joki (nyk. Porcaria). Kaupunkivaltion alueella oli myös muita asutuksia; niistä tunnetaan nimeltä Styella, joka oli linnoitus (frurion) alueen länsiosassa. Megara Hyblaian seutu tunnettiin antiikin aikana muun muassa hunajastaan (meli), ja lähellä sijaitsevan nykyisen Melillin kaupungin nimen on ehdotettu palautuvan tähän.
Kaupungin perustaminen
Megara Hyblaian kaupungin perustivat kreikkalaiset Megarasta tulleet asuttajat noin vuonna 728 eaa. Siirtokuntalaisten johtajaksi mainitaan Lamis. Thukydideen mukaan kaupunki perustettiin suunnilleen samaan aikaan kuin khalkislaiset perustivat Leontinoin. Thukydides kertoo perustamisen käänteistä myös tarkemmin: Megaralaiset asettuivat ensin lähelle Pantakyas-joen suuta paikkaan, joka tunnettiin nimellä Trotilos. Tämän jälkeen he siirtyivät Leontinoihin ja asuivat siellä jonkun aikaa yhdessä khalkislaisten kanssa. Lopulta khalkislaiset kuitenkin karkottivat megaralaiset Leontinoista, jonka jälkeen he muuttivat Thapsoksen niemelle lähemmäksi Syrakusaa. Tämän jälkeen he hylkäsivät asuinpaikkansa vielä kerran Lamiin kuoleman jälkeen, ja asettuivat Hyblonin, paikallisen sikulien kuninkaan, ehdotuksesta myöhemmin Megara Hyblaiaksi kutsutulle paikalle. Näin kaupunki sai nimensä emäkaupunkinsa Megaran sekä Hyblonin mukaan.
pienoiskuva|upright=0.72|[[Kuros-patsas, n. 550 eaa.]] Kaupungin perustamisesta oli kuitenkin myös toinen versio. Eforoksen mukaan Megara Hyblaian perustaminen olisi tapahtunut samaan aikaan, kun khalkislaiset perustivat Naksoksen, ja kumpikin olisi tapahtunut jo ennen Syrakusan perustamista vuonna 734 eaa., mahdollisesti jo 750 eaa. Tämän näkemyksen jakoi myös Strabon. Megaran perustamishankkeen johtaja olisi ollut sama kuin Naksoksella, ateenalaista syntyperää ollut Theokles (tai Thukles). Tämä on tulkittu myöhemmäksi versioksi, jonka avulla ateenalaiset ovat perustelleet Sisilian sotaretken aikaan varhaista läsnäoloaan Sisiliassa. Thukydideen versiota on muutoinkin pidetty todennäköisempänä.
Arkaainen kausi
Megara Hyblaian varhaisesta historiasta tiedetään antiikin lähteistä vain vähän. Se vaikuttaa kuitenkin nousseen kukoistavaksi kaupungiksi, sillä noin sata vuotta perustamisensa jälkeen se perusti Selinuksen omaksi siirtokunnakseen saaren itäpäähän. Se nousi emäkaupunkiaan suuremmaksi ja merkittävämmäksi. Megara Hyblaian kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Megareus (Hyblaios), myöhemmin latinaksi Megarensis. Kaupunki ei lyönyt rahaa arkaaisella kaudella.
500-luvulla eaa. Megara Hyblaia oli liitossa Syrakusan kanssa, ja muun muassa auttoi sitä sodassa Kamarinaa vastaan. Vuonna 483 eaa. se päätyi kuitenkin sotaan Syrakusaa vastaan. Syrakusan tyranni Gelon piiritti kaupunkia ensin pitkään. Kaupungin vallattuaan hän myi suuren osan väestöstä orjiksi, mutta asetti varakkaamman ja ylhäisemmän väen Syrakusaan. Viimeksi mainittuihin kuului muun muassa komediakirjailija Epikharmos, joka oli saanut koulutuksensa Megara Hyblaiassa, vaikkakaan ei ollut sieltä kotoisin. Kaupunki tuhottiin ja lakkasi olemasta itsenäisenä poliksena.
Klassiselta roomalaiselle kaudelle
Megara Hyblaiaa ei ollut olemassa suurimman osan klassista kautta. Muun muassa Thukydides vahvistaa, ettei kaupunki ollut enää olemassa hänen aikanaan. Syrakusalaiset kuitenkin asuttivat rannikkoaluetta. Lamakhos ehdotti Sisilian sotaretken aikaan vuonna 415 eaa. paikan ottamista ateenalaisten laivastotukikohdaksi. Tätä ehdotusta ei kuitenkaan noudatettu. Myöhemmin syrakusalaiset linnoittivat paikan itse, jonka jälkeen ateenalaiset tekivät sitä vastaan useita epäonnistuneita hyökkäyksiä.
Timoleon asutti paikan uudelleen noin vuonna 338 eaa. Kaupunki rakennettiin uudelleen, mutta aikaisempaa pienempänä. Se saattoi lyödä omaa rahaa 300-luvulla eaa. Roomalaiset tuhosivat uuden kaupungin toisessa puunilaissodassa vuonna 214 eaa. Paikalla säilyi pienimuotoisempi maalaismainen asutus aina 500-luvulle jaa. saakka, jonka jälkeen paikka hylättiin.
Kaivaukset
Alueen arkeologiset kaivaukset alkoivat 1800-luvulla kaupungin hautausmailta, ja niitä jatkettiin 1900-luvulla, jolloin kaivettiin muun muassa pyhäkköalue ja kaupunginmuuria.
Rakennukset ja löydökset
Megara Hyblaian paikalta on löydetty jäänteitä kaupungin kaikista kolmesta vaiheesta, eli arkaaisen kauden kaupungista 600-luvulta eaa. alkaen, uudelleen rakennetusta hellenistisen kauden kaupungista ajalta 340–214 eaa., sekä tämän jälkeisestä vaatimattomammasta asutuksesta. Arkaaisella kaudella kaupunki käsitti sekä pohjois- että etelätasanteen, pääalueen sijaitessa pohjoistasanteella. Myöhemmässä vaiheessa koko kaupunki käsitti vain osan pohjoistasanteesta. Myös kaivaukset ovat keskittyneet pohjoistasanteelle.
Arkaaisen kauden kaupunki
pienoiskuva|Pyhäkön rauniot. pienoiskuva|Lännenpuolista kaupunginmuuria.
Arkaaisen kauden kaupungissa oli asemakaava, joka oli peräisin 600-luvun eaa. jälkimmäiseltä puoliskolta. Näin se on varhaisimpia tunnettuja esimerkkejä kreikkalaisesta kaupunkisuunnittelusta. Kaupungin keskiössä oli agora eli kokoontumis- ja kauppapaikka, jonka koko oli noin 80 x 60 metriä. Myös sen rakennukset ajoittuvat 600-luvun eaa. jälkimmäiselle puoliskolle. Rakennuksia oli kolmella sivulla. Pohjoissivulla sijaitsi suuri stoa eli pylväshalli, jonka koko oli noin 42 x 5,8 metriä, ja itäsivulla toinen stoa. Eteläsivulla sijaitsi kaksi temppeliä, joista toisen koko oli noin 16 x 6,5 metriä ja toisen noin 7,5 x 2,5 metriä.
Agoran länsisivulla oli suuri pohjois-eteläsuuntainen katu. Sen toisella puolella sijaitsi herooniksi oletettu rakennus, joka koostui kahdesta agoralle avautuneesta naoksesta eli cellasta. Sen koko oli noin 13 x 9,8 metriä ja se on saattanut olla omistettu kaupungin perustajan Lamiin kultille. Hieman etelämpänä sijaitsi prytaneioniksi oletettu rakennus, joka koostui kolmesta huoneesta ja suuresta pihasta. Sen koko oli noin 14 x 11 metriä. Eri puolilta kaupunkia on löydetty lukuisia temppeleitä ja pyhäköitä.
Agoran ympärillä sijaitsivat asuinkorttelit. Ne oli jaettu viiteen alueeseen mahdollisesti sosiaalisin perustein; niiden on arveltu heijastelevan emäkaupunki-Megaran viittä alkuperäistä kylää (komai). Asemakaavan pääkadut, yksi pohjois-eteläsuuntainen ja kaksi itä-länsisuuntaista, olivat levyydeltään noin viisimetrisiä. Muiden katujen leveys oli noin kolme metriä. Asemakaava ei ollut täysi ruutuasemakaava, vaan siinä oli paljon epäsäännöllisyyttä.
Arkaaisen kauden kaupunki oli ympäröity muurilla 500-luvun eaa. lopulla. Se ympäröi sekä pohjois- että etelätasanteen. Kaupungin pohjois-, länsi- ja eteläpuolelta on löydetty 600- ja 500-lukujen eaa. hautausmaita.
pienoiskuva|Hautausmaata.
Hellenistisen ja roomalaisen kauden kaupungit
Uudelleen rakennettu hellenistisen kauden kaupunki käsitti vain koillisosan pohjoistasanteesta. Sen asettelu noudatti monin osin arkaaisen kauden asemakaavaa. Myös sen keskiössä oli agora, mutta se oli yli puolet pienempi kuin arkaaisella kaudella. Agoran pohjoislaidalla sijaitsi Timoleonin ajalla rakennettu stoa sekä doorilaista tyyliä edustanut mutta myös joonialaisen tyylin piirteitä yhdistellyt temppeli, jonka oletetaan olleen omistettu Afroditelle. Eteläsivulla sijaitsi kylpylä, joka on ajoitettu 200-luvun lopulle eaa. Kaakkoisosasta on löydetty pienen pyhäkön jäänteet samoin 200-luvulta eaa. Osa kaupungista oli ympäröity kiireessä rakennetulla muurilla roomalaisten uhatessa noin vuonna 215 eaa. Muuri oli varustettu torneilla ja porteilla, ja se ympäröi noin 12 hehtaarin kokoisen alueen. Kauden hautoja on löydetty hajanaisesti eri puolilta kaupungin ympäristöä.
Asutuksen viimeiseltä kaudelta vuoden 214 eaa. jälkeen on löydetty lähinnä maalaismaisia taloja sekä merkkejä maataloustoiminnasta. Myös tämä pieni asutus käsitti vain osan pohjoistasanteesta.
Esinelöydöt
Kaupungin hautausmailta on löydetty muun muassa suurikokoinen kuros-patsas 500-luvun eaa. puolesta välistä, kurotrofe-patsas noin ajalta 575–550 eaa. sekä megaralaista moniväristä keramiikkaa, joka kukoisti 500-luvulla eaa. Rakennuksista on säilynyt useita koristeosia. Kaupungista tehdyt esinelöydöt ovat Syrakusan arkeologisessa museossa (Museo Archeologico Regionale Paolo Orsi).
Iran Air
Iran Air  on Iranin kansallinen lentoyhtiö, joka on perustettu 24. helmikuuta 1962. Iran Airilla on 60 kohdetta ja ne sijaitsevat Euroopassa ja Aasiassa. Pääkonttori on Teheranissa.
Alku
Poliitikko ja liikemies Reza Afshar perusti toukokuussa 1944 Iranian Airwaysin yhteistyössä Gholam Hossein Ebtehajin kanssa. Afshar omisti tällöin matkatoimisto Iran Tourin ja Mehrabadin lentokentän. Hetken ajan päästä hän hankki Iranian Airwaysin täysin omaan omistukseensa.
Iranian Airways lensi ensimmäisen lentonsa toisen maailmansodan jälkeen 1945 Teheranista Mašhadiin. Samana vuonna aloitettiin myös lennot Esfahaniin, Šīrāziin, Būšehriin ja Zahedaniin. 1946 alkoivat lennot Kairoon, Bagdadiin ja Tel Aviviin. Pariisin lennot alkoivat 1947. Vuoteen 1962 lentoyhtiöstä oli kehittynyt suuri kotimaanlentojen tekijä, joka lensi muutaman kerran viikossa ulkomaillekin, myös rahtilentoja lennettiin esim. kerran viikossa Eurooppaan. Laivasto koostui Douglas DC-3-, Douglas DC-4- ja Vickers Viscount -matkustajalentokoneista.
1954 Ahmad Shafiq perusti PAS:in, eli Persian Air Services:in. PAS lensi ensin rahtilentoja mutta sen matkustajalennot alkoivat pian Teheranin ja muitten iranilaisten kaupunkien välillä. 1960 PAS lensi moneen eurooppalaiseen kaupunkiin, kuten Geneveen, Pariisiin, Brysseliin ja Lontooseen Douglas DC-7 -koneilla. Kyseiset koneet PAS vuokrasi Sabenalta.
10. helmikuuta 1961 Iranin ministerit ratifioivat valtion tukeman ehdotuksen PAS:in ja Iranian Airwaysin yhdistymisestä. Samana vuonna Iranian Airways kansallistettiin.
24. helmikuuta 1962 PAS ja Iranian Airways yhdistyivät. Uuden yrityksen nimeksi tuli Iran National Airlines Corporation, lyhennetysti Iran Air. Iran Airin logoa koristi sininen Homā-lintu. Yhtiö käytti Avro York-, Douglas DC-3-, Douglas DC-6- ja Vickers Viscount -koneita. Iran Air hyväksyttiin Kansainvälisen ilmailuliiton täysjäseneksi 1964.
Laajentuminen
Iran Air vastaanotti ensimmäisen suihkukoneensa 1965. 1971 laivastoon saapui Boeing 747-, Boeing 727-100- ja Boeing 737-200 -koneita, 1974 Boeing 727-200-koneita ja 1978–1979 kolme versiota Boeing 747 -koneesta (100-, 200- ja SP).
29. toukokuuta 1971 Iran Air aloitti lennot Teheranin ja New Yorkin välillä Boeing 707 -koneilla. Välilasku tapahtui Lontoon Heathrow’n lentoasemalla. Tällä reitillä aloitettiin pian suorat lennot Boeing 747SP-koneilla. Täten Iran Air oli toinen lentoyhtiö Lähi-idästä joka aloitti suorat lennot New Yorkiin (ensimmäinen oli El Al). Tämä reitti oli siihen aikaan maailman pisin matkustuslento. 1978 Iran Air tilasi kuusi Airbus A300 -laajarunkokonetta. Samana vuonna se lensi jo 31:n ulkomaalaiseen kohteeseen ympäri maailmaa, kuten New Yorkiin, Tokioon ja Pekingiin. Iran Air suunnitteli aloittaa lennot Los Angelesin ja Sidneyn välillä, kyseisellä lennolla välilasku olisi tapahtunut Teheranissa. Iran Air olisi suunnitelman avulla voinut yhdistää idän ja lännen. Suunniteltu lentoreitti ei ikinä toteutunut.
1970-luvun lopulla Iran Air oli yksi maailman tuottoisimmista ja nopeimmin kasvavista lentoyhtiöistä. 1978 se listattiin maailman toiseksi turvallisimmaksi lentoyhtiöksi, australialaisen Qantasin taakse. Molemmat olivat yli kymmenen vuotta ilman onnettomuuksia. Iran Air oli viimeksi ollut onnettomuudessa 1952, jolloin 27/29 matkustajasta menehtyi. Onnettomuus sattui Douglas DC-3 -koneella.
Iranin vallankumouksen jälkeen
Iranin vallankumouksen aikana, helmikuussa 1979, Iran Air alkoi supistaa ulkomaanlentojaan. Teheranin suunniteltiin olevan ainoa virallinen reitti Iraniin. Šīrāz sai olla toinen vaihtoehto, mutta vain kun lentoja Teheraniin ei jostaan syystä voinut toteuttaa. Kaikki muut iranilaiset kaupungit menettivät kansainvälisen asemansa. Viimeinen lento New Yorkista Teheraniin lennettiin 7. marraskuuta 1979. 8. marraskuuta 1979 Teheranista New Yorkiin matkalla ollut kone käännytettiin Montrealiin juuri alkaneen panttivankikriisin takia. Sen jälkeen Boeing 747SP -koneita käytettiin vain Euroopan ja Aasian lennoilla.
Irakin–Iranin sodan alettua syyskuussa 1980 ulkomaanlennot peruutettiin usein. 1981 Iran Airin formaaliksi nimeksi tuli "The Airline of the Islamic Republic of Iran". Samana vuonna Iran Airilla matkusti 1,7 miljoonaa matkustajaa.
1990 laivastoon saapui ensimmäinen Fokker 100 -kone. Viisi samanlaista konetta saapui myöhemmin. 2001 Iran Air osti kuusi käytettyä Airbus A310 -konetta. Yhdysvallat esti Airbus A330 -koneiden oston. 2005 Iran Air osti kaksi Airbus A300-600 -konetta. Kun Iranin ja Yhdysvaltojen hallitusten välit kiristyivät entisestään Iranin ydinohjelman takia, Boeing ei enää saanut myydä lentokoneenosia Iraniin. Myös koneitten huolto Yhdysvalloissa ja Euroopan unionissa oli kiellettyä. 2006 Iran ja Yhdysvallat sopivat, että koneitten huolto tulisi olla sallittua. Iran Air on täysin Iranin valtion omistama ja se työllistää noin 7 500 työntekijää.
Tankkauskiistat ja EU:n lentokielto
5. heinäkuuta 2010 iranilainen ilmailuvirkailija syytti Britanniaa, Saksaa ja Yhdistyneitä arabiemiirikuntia siitä, että ne kieltäytyvät tankkaamasta iranilaisia matkustajalentokoneita Yhdysvaltojen asettamien pakotteiden takia. Sekä Iran Air että Mahan Air väitti, että heitä on estetty tankkaamasta koneitaan. Abu Dhabi vastasi, että he ovat tehneet sopimuksen iranilaisten kanssa tankkaamisen täyttöönpanosta ja että se pitää. Brittiläiset vastasivat, että öljyn toimittajat päättävät itse, tankkaavatko he vai eivät. Saksalaiset vastasivat, että tankkaaminen ei ole kiellettyä.
6. heinäkuuta 2010 Euroopan komissio julkisti, että se tulee kieltämään Iran Airin toiminnan EU:n alueella Airbus A320-, Boeing 727-, ja Boeing 747 -koneilla turvallisuushuolten takia. Samalla esim. tankkaukset kiellettiin EU:n alueella ja ne jouduttiin tekemään sen ulkopuolella kuten Belgradissa, Serbiassa. EU hyväksyi myöhemmin tankkaukset Budapestissä ja Ljubljanassa.
Kun Iran allekirjoitti Genevessä väliaikaisen ydinohjelman rajoittamissopimuksen marraskuussa 2013, YK poisti talouspakotteita, jotka olivat estäneet iranilaisia lentoyhtiöitä ostamasta varaosia lentokoneisiinsa. Iranin lentoyhtiöiden järjestön sihteeri Hamidreza Ghavabeshin mukaan maassa oli tuolloin noin 100 lentokonetta, joilla ei voinut lentää varaosien puutteen takia.
2016 Iranin ydinsovun jälkeen kaikki EU:n asettamat toimintarajoitteet poistettiin ja Iran Air on tankannut koneitaan esim. Pariisissa ja Roomassa.
Pakotteiden poistuminen
15. tammikuuta 2016 Barack Obama salli ulkoministeri John Kerryn poistaa Iranin vastaiset ilmailupakotteet ydinsovun takia.
16. tammikuuta 2016 kaikki Iranin vastaiset ilmailuun liittyvät pakotteet poistuivat. Sen jälkeen Iran Air on saanut ostaa koneita keneltä tahansa sekä tankata omistamiaan koneita Länsi-Euroopassa.
Pakotteiden jälkeiset uudistukset
thumb|250px|Iran Airin toimisto [[Pariisissa.]] 24. tammikuuta 2016 Teheran isännöi CAPA Iran Aviation Summit organised by CAPA - Centre for Aviation -kokousta, jossa iranilaiset ja ulkomaalaiset kokoontuivat yhteen keskustelemaan Iranin ilmailun tulevaisuudesta. Perustuen Iranin talouteen, CAPA:n laskelmien mukaan Iran tarvitsisi noin 500–600 matkustajalentokonetta. Tutkimusten mukaan Iran saisi noin 5–10 vuodessa 300–400 uutta lentokonetta. Bombardier esitteli kokouksen aikana lyhyille matkoille suunnattuja koneitaan. Iran Airin toimitusjohtaja Farhad Parvaresh on sanonut, että hänen lentoyhtiönsä tulee käyttämään 3–5 miljardia US-dollaria lyhyille reiteille suunnattujen koneitten ostoon Airbusilta, Boeingilta, Embraerilta ja Bombardierilta. Ensimmäinen Airbus saapui laivastoon tammikuussa 2017. Se oli malliltaan A321.
Iran Air Cargo
Iran Air Cargo on Iran Airin rahtiyhtiö. Toukokuussa 2008 Iran Air Cargo otti käyttöön kaksi Airbus A300B4F -rahtikonetta, jotka korvasivat yhden onnettomuuteen joutuneen Boeing 747-200F -koneen. Rahtia lennetään myös tavallisilla koneilla.
Myöhemmin Iran Air Cargo on saanut uusia 747-200F-koneita.
Laivasto
thumb|250px|Iran Airin Airbus A321-200. thumb|250px|Iran Airin Airbus A330-200. thumb|250px|Iran Airin Fokker F100.
Kovimmat hitit
Kovimmat hitit on Frederikin kokoelmalevy vuodelta 2000. Levy julkaistiin sykyllä ja se nousi Suomen myydyimpien levyjen listalle ja rikkoi jo vuonna 2000 silloisen kultalevyrajan, 20 000 kappaletta. Kaikkiaan levyä on myyty 27 464 kpl.
Kohti tuhoa (EP)
Kohti tuhoa on samannimisen hardcore punk -yhtyeen EP-levy, joka julkaistiin 25. huhtikuuta 2014 levymerkillä Svart Records. Sen ensimmäinen 500 kappaleen painos myytiin loppuun julkaisua seuranneena syksynä. Keväällä 2015 EP:stä tehtiin 300 kopion uusintapainos kirkkaalla vinyylillä.
Yūta Narisawa
Narisawa on pelannut Eaglesissa vuodesta 2010. Hän aloitti pelaamisen Tōyō-yliopiston jääkiekkojoukkueessa. Hän myös edustaa Japanin jääkiekkomaajoukkuetta vuodesta 2012 alkaen.
Mdantsane
Mdantsane on kaupunki Etelä-Afrikassa Itä-Kapin provinssissa. Kaupungissa oli noin 171 500 asukasta vuoden 2011 väestönlaskennassa.
Ilmasto
Mdantsanessa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan lauhkea meri-ilmasto. Kesäisin on sateista ja lämmintä, talvisin kuivaa ja leutoa. Vuoden keskilämpötila on noin 18 °C ja keskimääräinen sademäärä 770 millimetriä. Helmikuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 22 °C. Viilein kuukausi on heinäkuu, jolloin keskilämpötila on noin 15 °C. Sateisin kuukausi on lokakuu, jolloin sataa keskimäärin noin 90 millimetriä. Kesäkuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 28 millimetriä.
Myllyjärvi (Jyväskylä, Vertaala)
Myllyjärvi on Keski-Suomessa Jyväskylässä Vertaalan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 2,9 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 245 000 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 8,6 metriä ja suurin syvyys on 14,0 metriä. Sen rantaviivan pituus on 800 metriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Tuomiojärven–Palokkajärven valuma-alueella (14.29), jonka Vasarajoen valuma-alueeseen (14.294) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 183,3 metriä mpy.
Vantaan kaupunginkirjasto
Vantaan kaupunginkirjasto on Vantaan kaupungin omistama yleinen kirjasto, johon kuuluu kymmenen toimipaikkaa ja kaksi kirjastoautoa. Kirjaston johtaja on Mikko Vainio. Pääkirjastona toimii Tikkurilan kirjasto. Vantaan kaupunginkirjasto on osa Helmet-kirjastoa, joka on Espoon, Helsingin, Kauniaisten ja Vantaan kaupunginkirjastojen kokonaisuus, jolla on yhteinen kokoelmaluettelo ja yhteiset käyttösäännöt.
Palvelut
Kirjasto tarjoaa asiakkailleen asiantuntijapalvelut, tilat sekä mahdollisuuden käyttää Internetiä, toimisto-ohjelmia ja tietokantoja. Palveluihin kuuluu myös tiedonhaun ja tietotekniikan alkeiden opetusta sekä erilaisia tapahtumia kaikenikäisille.
Kokoelmat
Kirjaston kokoelmiin kuului vuonna 2018 noin 533 800 aineistonidettä, joista noin 376 900 oli kirjoja. Tieto- ja kaunokirjallisuutta on saatavissa suomeksi, ruotsiksi ja englanniksi sekä useilla muilla vierailla kielillä. Kokoelmissa on kattavasti myös musiikkiaineistoa ja elokuvia.
Toimipisteet
Vantaan kaupunginkirjastolla on 11 kirjaston lisäksi kaksi kirjastoautoa.
Kivistön kirjaston tilat Kivistön rautatieaseman naapurissa on vuokrattu kolmen vuoden määräajaksi.
Uinnin pitkän radan Euroopan-mestaruuskilpailut 1981
Uinnin pitkän radan Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 1981 15. kertaa. Kilpailut pidettiin Splitissä, Jugoslaviassa (nykyisessä Kroatiassa) 5.–12. syyskuuta. Kilpailujen järjestäjänä toimi Euroopan uimaliitto LEN. Kilpailulajeina olivat uinti, uimahypyt, taitouinti ja miesten vesipallo.
Mitalitaulukko
Isäntämaa
Quarterhevonen
pienoiskuva|Karjankäsittely on ollut quarterhevosen tärkeimpiä käyttötarkoituksia
Quarterhevonen (, myös QH tai AQH) on yhdysvaltalainen lämminverinen hevosrotu, joka polveutuu muiden muassa mustangista ja englannintäysiverisestä ja juontaa juurensa 1700–1800-luvuille. Rotua käytetään ratsuna (sekä lännenratsastukseen että eurooppalaistyyppiseen ratsastukseen), karjahevosena ja laukkahevosena.
Rodun nimi tulee neljännesmailista, lyhyestä laukkakilpailumatkasta, jolla nämä hevoset ovat perinteisesti kilpailleet nopeudessa. Lyhyillä matkoilla quarterhevosta pidetäänkin jopa maailman nopeimpana hevosena. Se laukkaa neljännesmailin jopa 88 km/h nopeudella. Quarterhevoset ovat ketteryytensä, nopeutensa ja hyvän tasapainonsa sekä "karjavaistonsa" ansiosta erinomaisia karjahevosia, missä käytössä moni amerikkalainen quarterhevonen on edelleenkin.
Suomessa toimii Suomen Quarterhevosyhdistys, joka on AQHA:n (American Quarter Horse Association) alajärjestö.
Ominaisuudet
Quarterin säkäkorkeus on noin 140–160 cm ja hevonen on yksivärinen, eli varsinaista kirjavuutta ei sallita. Tavallisin väri on rautias. Kirjavat quarterit ja quarter-englannintäysiveriristeytykset luetaan omaksi paint-rodukseen.
Quarterhevosesta on myös ponikokoinen versio, ja quarterhevosta on myös risteytetty varsin paljon arabin kanssa, jolloin tuloksena on quarteria kevyempi "quarabi".
Pakkopaita
thumb|Pakkopaita. Pakkopaita on vaatekappale, joka estää käsien ja käsivarsien liikuttamisen. Sidotut hihat pakottavat paidan käyttäjän pitämään käsivarsiaan ristittyinä rintansa päällä. Pukemalla ihminen pakkopaitaan voidaan yrittää estää häntä vahingoittamasta itseään tai muita tai tekemästä vastarintaa.
Pakkopaitaa on ennen käytetty pääasiassa vankiloissa, mutta sitä käytetään yhä joissakin psykiatrisissa sairaaloissa, jos potilas on vaarallinen tai liian aggressiivinen. Suomessa pakkopaidan käytöstä on luovuttu potilasturvallisuuden ja epäinhimillisyyden vuoksi kun mielenterveyttä koskevaa lainsäädäntöä on uudistettu.
Nykyään pakkopaita kuuluukin lähinnä kahlekuninkaiden ohjelmanumeroihin.