cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
James Fenimore Cooper
Elämänvaiheet
Vuosina 1826–1833 Cooper oleskeli Euroopassa. Hän luennoi ja kirjoitti eurooppalaisille kotimaastaan. Vauraan perhetaustan takia kirjailija piti itseään yhteiskunnan hallitsevan luokan osana. Niinpä hän ei hyväksynyt lännen preeria-alueen jakamista uudisasukkaille vaan suurtiloja, jotka olisivat muodostaneet maalaisaateliston. Hän vastusti myös teollistumista, joka tuhoaisi ympäristöä ja vallitsevan yhteiskuntahierarkian. Hän hyökkäsi sanallisesti lehdistöä ja uudisasukkaita vastaan, mikä toi hänelle taantumuksellisen maineen.
Cooper kuoli vuonna 1851 pettyneenä Yhdysvaltojen valitsemaan kehityssuuntaan.
Tuotanto
Tunnetuin hänen teossarjansa on Nahkasukka-sarja, jonka päähenkilö on Natty Bumppo. Hänet kuvataan valkoiseksi turkismetsästäjäksi ja katoavan lännen paratiisin vartijaksi. Natty Bumppon intiaaniystävä on Chingachgook ja tämän poika Unkas. Sarjassa Nattyn elämää kuvataan kuudenkymmenen vuoden ajan. Natty on rehti eränkävijä ja Chingachgook on ”jalo villi”. Sarjan kuuluisin teos on Viimeinen mohikaani, jota monet pitävät hänen pääteoksenaan. Se on kirjoitettu antiikin tragedian muotoon, rakkaus ja tulevaisuus väistyvät kuoleman ja koston edessä.
Nahkasukka-sarja ilmestyi epäkronologisessa järjestyksessä: nuoruudenkuvaus Hirventappaja ilmestyi viimeisenä, kun lukijat halusivat tietää kuinka Nattysta tuli Haukansilmä. Tämän nimen antaa kuoleva irokeesi, ja entinen nimi siirrettiin siihen asti nimellä Hirvensurma tunnetulle rihlakiväärille. Ruohoaavikko, joka on sarjan päätösosa, ilmestyi kolmantena. Haukansilmä sijoittuu ajallisesti Hirventappajan ja Viimeisen mohikaanin väliin.
Kirjailijan tytär Susan Fenimore Cooper (1813–1894) oli tunnettu kirjailija ja filantrooppi.
Suomennettuja teoksia
pienoiskuva|200px|Excursion in Italy, 1838.
Heikki Pärnä
Heikki Kalervo Pärnä (s. 6. huhtikuuta 1981 Paimio) on suomalainen korkeushyppääjä. Hän edustaa Turun Urheiluliittoa ja hänen valmentajanaan toimii Matti Mettala. Kalevan kisoista Pärnä on saavuttanut korkeushypyn pronssia vuonna 2003. Lisäksi hän on voittanut kahdesti pronssia sisäratojen SM-kilpailuissa, vuosina 2002 ja 2004.
Kalev
Kalev tarkoittaa seuraavia asioita:
Stuart Baird
Stuart Baird (30. marraskuuta 1947) on brittiläinen elokuvatuottaja, leikkaaja sekä entinen ohjaaja.
Tiedusteluretki Nivastroin voimalaitokselle
Tiedusteluretki Nivastroin voimalaitokselle on Uula Aapan kirjoittama sotaromaani.
Sota apinoiden planeetasta
Sota apinoiden planeetasta on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen tieteiselokuva, jonka on ohjannut Matt Reeves. Elokuva on jatko-osa elokuville Apinoiden planeetan synty (2011) ja Apinoiden planeetan vallankumous (2014). Pääosissa ovat Andy Serkis, Woody Harrelson, Steve Zahn, Amiah Miller, Karin Konoval ja Terry Notary.
Settimo Rottaro
Settimo Rottaro on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. . Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 465 asukasta. pienoiskuva|left
Jussi T. Eronen
Jussi Tuomas Eronen (s. 1978) on suomalainen ekologi, joka on toiminut sosio-ekologisten järjestelmien professorina Helsingin yliopistossa 1. kesäkuuta 2023 lähtien. Hän väitteli filosofian tohtoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 2006. Hän on työskennellyt tutkijana Helsingin yliopiston lisäksi myös Senckenbergin luonnonhistoriallisessa museossa ja Senckenbergin biodiversiteetti- ja ilmastotutkimuskeskuksessa Frankfurt am Mainissa sekä BIOS-tutkimusyksikössä Helsingissä.
Eronen kertoo tekevänsä poikkitieteellistä tutkimusta sosio-ekologisten järjestelmien ja luonnonvarojen käytön kehityksestä pitkällä aikavälillä. Hän johtaa Helsingin yliopiston Past Present Sustainability -tutkimusyksikköä (PAES).
Janne Tranberg
Janne Petteri "Nacci" Tranberg (ent. Hampunen, s. 1974) on suomalainen entinen Cannonball-liivijengin johtaja sekä huumerikollinen.
Tranberg liittyi Cannonball-moottoripyöräkerhoon 2000-luvun taitteessa ja nousi sen johtajaksi vuonna 2012 kerhon perustajan ja sitä yli 20 vuotta johtaneen Jari Uotilan kuoltua. Elokuussa 2017 Tranberg erotettiin kerhosta erimielisyyksien takia.
Lisänimi "Nacci" juontaa heinäkuussa 1997 sattuneeseen tapaukseen, jossa 22-vuotias Tranberg ajoi Helsingin Töölössä autolla nakkikioskilla jonottaneeseen väkijoukkoon, jonka johdosta viisi ihmistä loukkaantui. Tranberg oli tekohetkellä lähes kahden promillen humalassa.
Talousrikostuomio
Helsingin käräjäoikeus tuomitsi Tranbergin lokakuussa 2016 yhden vuoden ja kymmenen kuukauden ehdottomaan vankeuteen törkeästä velallisen epärehellisyydestä ja rekisterimerkintärikoksesta. Oikeuden mukaan Tranberg ja hänen rikostoverinsa olivat loppuvuonna 2014 hankkineet konkurssikypsän Jobway Palvelut Oy -nimisen yrityksen bulvaanin kautta ja kaupan jälkeen myyneet sen omaisuutta lähes 130 000 euron arvosta. Myynnistä saadut rahat oli siirretty ulkopuolisten tileille, joilta ne oli nostettu käteisenä. Varat jäivät kateisiin. Tranbergin tuomiossa otettiin koventamisperusteena huomioon hänen aiemmin saamansa tuomiot väkivalta-, omaisuus- ja talousrikoksista. Maaliskuussa 2018 poliisi etsintäkuulutti Tranbergin, koska tämä ei ollut ilmoittautunut vankilaan suorittamaan vankeusrangaistustaan. Tranberg pakoili virkavaltaa ulkomailla, muun muassa Ranskassa ja Espanjassa. Hänet otettiin kiinni Espanjan Aurinkorannikolla kahden vuoden pakoilun jälkeen lokakuussa 2019.
Hiidenkallion tunneli
Hiidenkallion tunneli on maantietunneli seututie 102:lla eli Kehä II:lla Kauniaistentien eritasoliittymässä. Tunnelissa erkanee liittymä Kauniaistentielle pohjoisesta, Turuntieltä tultaessa.
Tunnelin pituus on 495 metriä ja se oli valmistuessaan vuonna 2000 Suomen pisin maantietunneli.
Tunnelissa on liikenteenohjaus- ja valvontajärjestelmä, johon kuuluvat valaistus, muuttuvat liikenneopasteet, kamera- ja palovalvonta sekä ilmanvaihto. Valvontajärjestelmässä on muun muassa kahdeksan kameraa, joita voi ohjata Pasilan liikenneohjauskeskuksesta.
Vartiomoottorivene 7
Vartiomoottorivene 7 (VMV 7) oli Suomen merivartioston vartiomoottorivene.
Valmistus
Alus tilattiin vartiomoottoriveneiden neljännessä tilausvaiheessa Turun Veneveistämöltä. Se valmistui 23. elokuuta 1932 ja luovutettiin merivartiolaitokselle. .
Oi kuule, köyhä matkamies
Oi kuule, köyhä matkamies (tunnettu myös Kuule, sä, köyhä matkamies) on laulu, joka on tunnettu lestadiolaisten parissa. Lauluteksti on Juho Evert Pietiläisen (1889) käsialaa.
Vartiomoottorivene 7
Palvelus
VMV 7 oli 1. lokakuuta 1933 partiomatkalla Suomenlahdella, kun aluksen konehuoneessa räjähti. Miehistö yritti lähes tunnin sammuttaa räjähdyksen aiheuttamaa tulipaloa ennen kuin jätti aluksensa. Kaksi räjähdyksessä loukkaantunutta miehistönjäsentä siirrettiin lähistöllä olleeseen salakuljetusalus Omariin.
Oi kuule, köyhä matkamies
Laulu on käännetty myös ruotsiksi, ja sen sanat alkavat Hör på du arma vandringsman. Englanniksi laulu on käännetty vuonna 1970 sanoilla O hearken, pilgrim on the way!.
Basso (radiokanava)
Basso on suomalainen kaupallinen radiokanava, jonka omistaa Bauer Media Groupin tytäryhtiö Bauer Media Oy. Basso soittaa rappia, hip hoppia ja R’n’B:tä. Basso aloitti lähetykset 30. syyskuuta 2020.
Historia
thumb|Bassoradion studio vuonna 2007. Alkuperäinen Bassoradio (aiemmin Basso Radio) oli Basso Median omistama yli sadan DJ-tekijän yhteisöllinen rytmimusiikkia esittävä kaupallinen radiokanava. Suurten mediayhtiöiden kanavien rinnalla se oli Radio KLF:n jälkeen toinen Suomessa toiminut itsenäinen puolivaltakunnallinen mainosradio.
Sen perustivat hiphop-kanavana internetiin vuonna 2004 oppilastyönä kolme klubi-dj:tä, Ville Tikkanen, Robin Grotenfelt ja Tuomas Rauhala.
Bassoradio toimi vuosina 2004–2006 internetin lisäksi myös toisinaan väliaikaisilla luvilla FM-taajuuksilla Helsingissä. Vuonna 2007 se sai pysyvän toimiluvan ja siirtyi vakituiselle FM-taajuudelle 102,8 MHz. Se kuului vuodesta 2007 alkaen myös Welhon taajuudella 105,4 MHz. Bassoradiolle myönnettiin vuoden 2012 alusta toimiluvat pääkaupunkiseudun lisäksi myös Turkuun, Tampereelle, Ouluun ja Jyväskylään ja samalla myös pääkaupunkiseudun taajuus muuttui.
Bassoradiolla oli arkisin kolme primetime-ohjelmaa sekä syksyyn 2019 asti arki-iltaisin ja viikonloppuisin yli 50 DJ-ohjelmaa, joita tekivät yli 120 kotimaista DJ:tä ja juontajaa.
Bassoradio oli RadioMedian jäsen.
Syksyllä 2019 Bassoradio lopetti lähes kaikki erikoisohjelmansa ja keväällä 2020 Bassoradio siirtyi Bauer Median omistukseen.
Bassoradion lopettaminen
14. syyskuuta 2020 Bauer Media korvasi yllättäen Bassoradion uudella SuomiRäp-kanavalla. Muutoksesta ei tiedotettu ennakkoon. Bauer Media julkaisi tiedotteen muutoksesta 14. syyskuuta 2020. Uuden kanavan ohjelmapäälliköksi siirtyi Riikka Karjalainen Radio NRJ:ltä.
Uusi alku
Pian sen jälkeen, kun Bassoradio yllättäen korvattiin SuomiRäp-kanavalla, Bauer Media tiedotti, että Basso aloittaa uudelleen uudistuneena ja laajentuu valtakunnalliseksi korvaamalla Kiss-kanavan. Epäselvän tilanteen synnyttänyt Bauer Media myönsi, että tiedottamisessa olisi ollut parantamisen varaa. Uusi Basso aloitti lähetykset 30. syyskuuta 2020 Kissin entisillä taajuuksilla. Vanhasta Bassoradiosta tuttu iltapäiväohjelma Hikinen iltapäivä Tuomas Tuomi-Nikulan ja Jussi Urpalaisen juontamana on jatkanut ohjelmistossa myös uudella Bassolla 5. lokakuuta 2020 alkaen. Uusi Basson Aamushow Janne Lehmosen ja Shirly Karvisen juontamana aloitti 12. lokakuuta 2020. Erikoisohjelmista vanhasta Bassoradiosta tutut Dream sekä Blaka Blaka ovat myös jatkaneet ja Bauer Median mukaan ohjelmistoon on luvassa myös uusia erikoisohjelmia.
Felix Enriquez Alcala
Felix Enriquez Alcala (7. maaliskuuta 1951) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja tuottaja.
Alcala syntyi Bakersfieldissä, Kaliforniassa. Debyyttiohjaus tapahtui vuonna 1991 ja sen jälkeen hän on ohjannut ja tuottanut monia tv-sarjoja muidenkin elokuvien lisäksi. Tv-sarjaelokuvista mainittakoon NYPD Bluen ensimmäinen episodi 1994, Tappava salaisuus 1997 sekä House 2006.
On Kristus omillensa
Kuule sä Eevan lapsi on Gustaf Skinnarin hengellinen laulu Skinnarin kokoelmassa 'Jumalan lasten Rukous-, Ylistys- ja Kiitos-Wirsiä matkustaissamme elämän tietä läpi wihollisen maan Paratiisiin' vuodelta 1894.
Laulun melodia löytyy virsikirjasta (virsi 195) ja se on toisinto Kalannista.
Laulu on käännetty englanniksi O child of Eve, remember ja ruotsiksi Hör på du barn av Eva.
Siionin laulut -kokoelman versio on Niilo Rauhalan uudelleen kirjoittama laulu, johon on vaihdettu uusi sävelmä (suomalainen toisinto tanskalaisesta koraalista). Näin laulun toivotaan tulevan jälleen käyttöön, sillä vanhahtavien sanojensa takia se oli jäänyt seuralauluna vähälle käytölle.
Jonne Willman
Jonne Mikael Willman (s. 15. maaliskuuta 1977 Noormarkku) on suomalainen seiväshyppääjä. Hän edustaa Noormarkun Nopsaa ja hänen valmennuksestaan vastaavat Reijo Willman, Seppo Välimäki ja Jari Holttinen. Kalevan kisoista Willman on voittanut seiväshypyn pronssia vuonna 2003.
Pörssiosake
Pörssiosake tarkoittaa sellaista osaketta, joka noteerataan yhdessä tai useammassa arvopaperipörssissä. Pörssiosakkeita on pörssiyhtiöissä. Osakkeen pörssissä muodostuvaa markkinahintaa sanotaan pörssikurssiksi eli osakekurssiksi. Pörssiosakkeet ovat yleisiä osakesijoittamisen kohteita.
Pörssiyhtiön kaikki osakkeet eivät välttämättä ole pörssiosakkeita. Yhtiöllä voi olla useita osakesarjoja, joita kaikkia ei ole noteerata pörssissä.
Suomessa pörssiosakkeet kuuluvat nykyisin arvo-osuusjärjestelmään.
Pommisuoja
thumb|Helsinkiläisiä pommisuojassa talvisodan aikana. Pommisuoja tarkoittaa erilaisilta uhilta, kuten lentopommituksilta suojautumiseen käytettävää tilaa. Nimi on käytössä puhekielessä, jolloin useimmiten tarkoitetaankin virallisesti väestönsuojaksi rakennettuja tiloja, koska niillä varaudutaan nykyään muihinkin uhkakuviin kuin lentopommituksiin. Pommisuojia ryhdyttiin rakentamaan esimerkiksi helsinkiläisten kerrostalojen kellaritiloihin 1930-luvun lopussa juuri ennen talvisotaa. Käytännössä ne olivat usein vain parruilla vahvistettuja kellareita eivätkä monetkaan olisi kestäneet täysosumaa. Monesti niiden antama suoja saattoi olla kyseenalainen, sillä esimerkiksi liittoutuneiden toisen maailmansodan aikana Saksaan suorittamissa lentopommituksissa pommisuojista tuli varsinaisia kuolemanloukkuja. Dresdenin ja Hampurin pommituksissa ihmiset yksinkertaisesti tukehtuivat pommisuojiin palopommien aiheuttaman tulimyrskyn kulutettua kaiken hapen. Nykyisentyyppisiä suojausjärjestelmiä esimerkiksi radioaktiivista laskeumaa vastaan ei ollut. Vuodesta 1958 lähtien ryhdyttiin Suomessa rakentamaan varsinaisia väestönsuojia.
Temenos (rakennelma)
Temenos oli yleensä merkitty esimerkiksi piirtokirjoituksin varustetuilla rajakivillä tai aidattu peribolos-muurilla. Siksi temenos esiintyy joskus myös periboloksen synonyyminä. Temenos-alue saattoi olla suurikokoinen, kuten Delfoin ja Olympian (Altis) temenos-alueet, jotka oli aidattu muurilla, tai vain pieni pyhäkkö. Roomalaisessa käytössä samanlaista rajattua pyhää aluetta merkitsi templum.
Temenoksen sisäpuolella saattoi sijaita yksi tai useampia temppeleitä, pyhäkköjä ja/tai alttareita. Temenos-alueilla oli usein myös votiivilahjoja ja aarrekammioita. Monia temenoksia pidettiin alun perin jonkun myyttisen tapahtuman paikkana tai heeroksen hautapaikkana. Mikäli temenos oli aidattu muurilla, alueelle johti usein vain yksi (pää)sisäänkäynti, jonka kautta tulijat puhdistautuivat lähteessä tai vesialtaassa. Sisään saivat astua vain näin puhdistautuneet. Temenosten sisäpuolella ei saanut suorittaa epäpuhtaina pidettyjä toimituksia; siksi niissä ei saanut syntyä, kuolla, suorittaa hautauksia tai olla sukupuoliyhteydessä.
Tuhoon tuomittu partio
Tuhoon tuomittu partio on Uula Aapan kirjoittama sotaromaani. Se julkaistiin vuonna 1966 Otavan kustantamana.
Settimo Vittone
Settimo Vittone on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 1 525 asukasta. pienoiskuva|left
HMS Sandown (M101)
HMS Sandown (viirinumero M101) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Sandown-luokan miinantorjunta-alus.
Valmistus
Alus tilattiin Vosper Thornycroftilta. Se laskettiin vesille 16. huhtikuuta 1988 kumminaan Gloucesterin herttuatar ja valmistui vuotta myöhemmin 9. kesäkuuta.
Palvelus
Alus osallistui 9. kesäkuuta – 26. elokuuta 1999 HMS Atherstonen ja HMS Bulldogin kanssa Naton operaatio Allied Harvestiin, jonka tarkoituksena oli raivata liittouman Kosovon sodan aikana Adrianmereen pudottamat pommit. Osasto paikansi ja raivasi noin 20 prosenttia tiedetyistä 93 pommista ja ohjuksesta.
Alus paikansi 16. tammikuuta 2000 uponneen troolarin Solway Harvesterin. Sandown osallistui heinäkuussa 2002 Joint Maritime Courseen, jonka päätyttyä se osallistui joulukuussa Välimerellä Argonaut 02 -harjoitukseen. Alus osallistui Irakin sodan operaatio Teliciin raivaten miinoja Persianlahdella sekä turvaten Irakin satamiin johtaneita reittejä.
Viron laivasto
pienoiskuva|EML Admiral Cowan Viron hallitus osti syyskuussa 2006 Sandownin sekä kaksi muuta luokan alusta. Rosythissä tehdyn huollon päätyttyä alus luovutettiin huhtikuussa 2007 virallisesti Viron laivastolle, joka nimesi sen EML Admiral Cowaniksi runkonumerolla M313. Alukselta on poistettu 30 millimetrin Oerlikon ja sen aseistukseen kuuluu ainoastaan kolme 12,7 millimetrin Browning-konekivääriä.
Alus kuuluu Viron laivaston Miinaviirikköön päällikkönään komentajakapteeni Johan-Elias Seljamaa.
Ádele
Ádele on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Réthymnon kuntaan, Réthymnon alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 489 (vuonna 2011).
Ádelen kylä sijaitsee noin 8,5 kilometriä itään Réthymnon kaupungista ja noin kaksi kilometriä sisämaahan saaren pohjoisrannikosta eli Kreetanmeren rannasta. Kylän ydin on venetsialaiselta kaudelta. Ádele muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Άδελε, Topikí Koinótita Ádele), johon kuuluvat varsinaisen Ádelen kylän lisäksi sen ranta-asutus Adelianós Kámpos sekä Agía Paraskevín kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 1 415.
Aiemmin kylä kuului Arkádin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Réthymnon kunnan Arkádin kunnallisyksikköön.
Jussi Hyyppä
Jussi Matti Ilmari Hyyppä (9. syyskuuta 1930 Ylistaro – 9. heinäkuuta 2018 Espoo ) oli suomalainen tietekniikan professori, joka toimi Teknillisen korkeakoulun rehtorina 1985–1994.
Jussi Hyyppä suoritti diplomi-insinöörin tutkinnon Teknillisessä korkeakoulussa vuonna 1955, tekniikan lisensiaatin tutkinnon vuonna 1963 ja tekniikan tohtorin tutkinnon vuonna 1966. Hänet nimitettiin Teknillisen korkeakoulun maa- ja tierakennuksen professoriksi vuonna 1968. Professuurin nimi muutettiin tietekniikaksi vuonna 1972 ja se on Suomessa ainoa laatuaan. Ennen akateemista uraansa Hyyppä toimi Tie- ja vesirakennushallituksen maarakennusinsinöörinä 1957–1963 ja Valtion teknillisen tutkimuskeskuksen tutkimusinsinöörinä 1963–1967. Hyyppä nimitettiin Teknillisen korkeakoulun rehtoriksi vuonna 1985, ja hän toimi virassa kesään 1994 saakka, jolloin hän siirtyi eläkkeelle.
Jussi Hyypän pojista nuorempi Juha Hyyppä on kaukokartoituksen ja fotogrammetrian professori.
Keski-Aasia
thumb|300px|Keski-Aasian kartta
Keski-Aasia on osa Aasiaa, ja se ulottuu lännessä Kaspianmerelle, idässä Kiinaan, etelässä Afganistaniin ja pohjoisessa Venäjälle. Alueen tarkempia määritelmiä on useita. Keski-Aasia yhdistetään historiallisesti nomadikansoihin, ja sen läpi kulkee Silkkitie. Siksi se on ollut kohtauspaikka ihmisille, tavaroille ja ajatuksille Euroopan, Länsi-Aasian, Etelä-Aasian ja Itä-Aasian välillä.
Määritelmät
Nykyään kaikkiin Keski-Aasian määritelmiin sisältyvät seuraavat viisi entistä neuvostotasavaltaa: Kazakstan, Kirgisia, Tadžikistan, Turkmenistan ja Uzbekistan. Tämä onkin tiukin määritelmä Keski-Aasialle. Muita usein mukaan luettavia alueita ovat Mongolia, Afganistan, Pakistanin pohjois- ja länsiosat, Iranin koillisosa, Kashmir, ja joskus Kiinan länsiosa (Sinkiang) ja eteläinen Siperia.
Keski-Aasia voidaan määritellä myös etnisten ryhmien mukaan niin, että sen alkuperäisasukkaita ovat itäiset turkkilaiset kansat, itäiset iranilaiset kansat sekä mongolit. Näitä alueita ovat uiguurien asuttama Kiinan Xinjiang-provinssi, turkkilaisten kansojen asuttamat osat Siperiaa, neuvostotasavallat sekä Afganistanin maakunnat Balkh, Jowzjan, Faryab ja Sar-e Pol. Afganistan kokonaisuudessaan, Pakistanin pohjoisosat ja Kashmirin laakso voidaan sisällyttää myös määritelmään. Näiden lisäksi alueeseen kuuluvat vielä Tiibet ja Ladakhi.
Historia
thumb|250px|Keski-Aasian kartta noin vuodelta 1888.
Esihistoriallisella ajalla Keski-Aasia on ollut pitkälti paimentolaisten ja keidasviljelijöiden asuttama. Antiikin ajan ja keskiajan tärkeimpiin kauppareitteihin kuulunut silkkitie kulki alueen läpi. Alueella on ollut vuosisatojen varrella niin mongolien, persialaisten, arabien kuin turkkilaisten valloittamia alueita. Islam levisi alueelle keskiajan alussa.
Venäjä valloitti suuremman osan Keski-Aasiaa vähitellen 1700- ja 1800-luvulla. Venäjän vallankumouksen jälkeen alueelle perustettiin Neuvostoliittoon kuuluneet Kazakstanin, Uzbekistanin, Turkmenistanin, Tadžikistanin ja Kirgisian sosialistiset neuvostotasavallat. Ne itsenäistyivät vuonna 1991 Neuvostoliiton hajoamisen yhteydessä. Nykyään Keski-Aasian maat ovat pääsääntöisesti autoritäärisiä tasavaltoja, joissa presidentillä on laajat valtaoikeudet.
Maantiede
thumb|Aroa nykyisen Uzbekistanin alueella 1900-luvun alussa. Suuri osa Keski-Aasian pohjoisosasta on aroa tai puoliaavikkoa, eteläosasta taas aavikkoa. Alue on pääosin alavaa tasankoa ja monin paikoin laidunmaata. Sen sijaan alueen kaakkoisosaa, esimerkiksi Tadžikistania, Kirgisiaa ja Itä-Uzbekistania, hallitsevat vuoristot. Alueen merkittävimmät vuoristot ovat Altai, Tienšan, Pamir ja Hindukuš. Vuoristot ovat vaikeakulkuisia, ja monet vuoriston lomassa sijaitsevat alueet ovat suuren osan vuotta lähes eristyksissä muusta maasta. Keski-Aasian korkein vuori, Qullai Ismoili Somonī, (7 495 m), kuuluu Tadžikistaniin ja Pamir-vuoristoon.
Väestö
thumb|Taškent.
Keski-Aasia on melko harvaan asuttua aluetta. Viiden entisen neuvostotasavallan alueella asuu yhteensä reilut 60 miljoonaa asukasta. Näistä väekkäin maa on Uzbekistan (27,6 miljoonaa asukasta) ja suurin kaupunki on Uzbekistanin pääkaupunki Taškent (2,1 miljoonaa asukasta). Uzbekistanin, Kirgisian ja Tadžikistanin jakama Ferganan laakso on Keski-Aasian tiheimmin asuttu alue, jossa asuu lähes neljäsosa Keski-Aasian asukkaista.
Kielet
Valtaosa entisten neuvostotasavaltojen kansalaisista puhuu jotakin turkkilaisten kielten ryhmään kuuluvaa kieltä. Turkmeenia, joka on sukua turkin kielelle ja kuuluu oguusilaiseen ryhmään, puhutaan lähinnä Turkmenistanissa sekä sen lisäksi muun muassa Iranissa ja Afganistanissa. Kazakki, kirgiisi ja tataari kuuluvat kiptšakkilaiseen ryhmään. Kazakkia ja kirgiisiä puhutaan Kazakstanissa, Kirgisiassa, Tadžikistanissa ja Venäjällä sekä muun muassa Afganistanissa ja Xinjiangissa. Tataaria puhutaan eniten Venäjällä. Itäturkkilaiset kielet uzbekki ja uiguuri ovat käytössä Uzbekistanissa, Tadžikistanissa, Afganistanissa ja Xinjiangissa.
Venäjää puhutaan Venäjän ja Ukrainan lisäksi lingua francana entisissä neuvostotasavalloissa. Iranilaisista kielistä alueella puhutaan paštoa (Afganistanissa ja Luoteis-Pakistanissa) sekä useita pienempiä kieliä (kuten šugnania, Iškašimia, vahania ja jagnobia. Näiden itäiranilaisten kielten lisäksi alueella puhutaan myös persian kielen eri muotoja, kuten daria (Afganistanissa), tadžikkia (Tadžikistanissa) ja juutalaistadžikkia.
Uskonnot
Suurin osa Keski-Aasian entisten neuvostotasavaltojen asukkaista on islaminuskoisia. Alueella asuu myös paljon ortodokseja, erityisesti Kazakstanissa.
Kulttuuri
Keski-Aasian kulttuuriin kuuluvat olennaisesti puuvillan viljely, karjankasvatus ja jurtat. Erittäin koristeelliset matot, tekstiilit ja kansallispuvut kuuluvat myös keskiaasialaiseen kulttuuriin.
Tunnusomaisia ruokia keskiaasialaisessa keittiössä ovat muun muassa vuohen, lampaan ja kamelin maidosta valmistetut jogurtit, samojen eläinten liha, pilahvi, naan-leipä sekä manti.
Natriumglutamaatti
Natriumglutamaatti eli mononatriumglutamaatti (E621, MSG) on glutamiinihapon natriumsuola, jota käytetään elintarvikkeiden lisäaineena arominvahventeena. Puhtaassa muodossaan natriumglutamaatti on valkoista kiteistä jauhetta. Veteen liuotettuna natriumglutamaatti liukenee nopeasti natrium- ja glutamaatti-ioneiksi. Natriumglutamaatin kemiallinen kaava on C5H8NNaO4, moolimassa 169,11 g/mol, sulamispiste 232 °C ja CAS-numero 142-47-2.
Natriumglutamaatti stimuloi tiettyjä kielen makunystyjä, kuten aminohapporeseptori T1R1/T1R3:a ja muita glutamaattireseptoreita, mikä joillakin ihmisillä aiheuttaa umami-maun aistimuksen. Se toimii aivoissa välittäjäaineena, ja muualla elimistössä on glutamaattiin reagoivia kudoksia.
Natriumglutamaattia on joissakin ruoka-aineissa luonnostaan, ja lisäaineena sitä on käytetty yli sata vuotta. Luontaisesti natriumglutamaattia esiintyy esimerkiksi maitovalmisteissa, lihassa, sienissä, tomaateissa sekä monissa runsasproteiinisissa elintarvikkeissa.
Natrium on englanniksi sodium, joten natriumglutamaatti esiintyy englanninkielisissä teksteissä nimillä sodium glutamate ja monosodium glutamate (MSG).
Yleinen turvallisuus
VTT:n akatemiaprofessori Kaisa Poutanen arvioi natriumglutamaatin olevan yhden eniten tutkituista elintarvikkeiden ainesosista. Sen ovat luokitelleet kaikkein turvallisimpien lisäaineiden joukkoon mm. YK:n ja WHO:n asiantuntijat.
Yhdysvaltain elintarvike- ja lääketurvallisuusvirasto FDA luokitteli natriumglutamaatin "yleisesti turvalliseksi tunnustetuksi" ruoka-aineeksi vuonna 1959. Kuitenkin 1980-luvulla glutamaatin merkitys yleisenä proteiinien rakennusaineena ja erityisesti hermoston toiminnassa alkoi herättää runsaasti julkista keskustelua. Monet yksityishenkilöt kertoivat oma-aloitteisesti Yhdysvaltojen elintarvike- ja lääkevirastolle FDA:lle saaneensa natriumglutamaatista monenlaisia oireita, kuten päänsärkyä, sydämentykytystä ja yleistä huonovointisuutta. Oireita ei kuitenkaan ole pystytty toistamaan kontrolloiduissa kokeissa.
FDA huolestui ihmisten kertomuksista natriumglutamaatin aiheuttamista oireista, esim. pahoinvoinnista, ja siksi laitos teetti aineesta turvallisuusarvioita. Niissä se todettiin turvalliseksi, kun sitä käytetään ruoanvalmistukselle tavanomaisin pitoisuuksin, ei liikaa. Vuonna 1986 FDA:n ruoka-allergioiden tieteellinen toimikunta totesi, että glutamaatti on yleisesti turvallinen, mutta voi joissakin ihmisissä aiheuttaa lyhytkestoisia allergisia reaktioita. Nämä tulokset saivat vahvistusta American Medical Associationin (AMA) sekä Euroopan yhteisöjen tieteellisen komitean samaan aikaan julkaisemista tutkimuksista, joissa kummassakin todettiin, ettei erityisiä terveydellisiä haittoja esiinny.
Vuonna 1992 FDA tilasi metatutkimuksen riippumattomalta Yhdysvaltain kokeellisen biologian yhdistysten liitolta FASEB:ilta. FASEB:in tutkimus on kattavin kokonaisarvio saatavilla olevasta tieteellisestä aineistosta. Tutkimuksen tulokset vahvistivat natriumglutamaatin turvallisuuden elintarvikkeiden kuluttajille, kun sitä käytetään tavanomaisin pitoisuuksin. Aineella ei todettu pitkäaikaisia vaikutuksia eikä yhteyttä aivosolujen vahingoittumiseen, Alzheimerin tautiin tai muihin pitkäaikaissairauksiin. Tällaisia ajatuksia oli esitetty, sillä eläinkokeissa oli havaittu verenkiertoon injektoidun natriumglutamaatin vahingoittavan aivojen hermosoluja. Natriumglutamaatin nauttiminen ruoan mukana ei kuitenkaan aiheuta tällaista vaikutusta.
Allergiset vaikutukset
Natriumglutamaatilla todettiin FDA:n vuoden 1992 tutkimuksessa kuitenkin lyhytaikaisia vaikutuksia kahdessa eri ihmisryhmässä. Ensimmäinen ryhmä saattaa saada reaktion syötyään suuria määriä natriumglutamaattia tyhjään vatsaan. Toinen ryhmä on ihmiset, joilla on puutteellisesti lääkitty astma. He voivat saada vaihtelevia lyhytkestoisia oireita, joita ovat esimerkiksi tunnottomuus, polttelu, kihelmöinti, rintakipu, päänsärky, kuvotus, sykkeen nousu, uneliaisuus ja yleinen heikkous. Natriumglutamaatin määrä on näissä tutkimuksissa ollut 0,5–2,5 g. Allergiset reaktiot natriumglutamaattiin ovat lieviä ja menevät itsestään ohi ilman hoitoa.
Säädökset
Euroopan unionin direktiivin 95/2/CE mukaan natriumglutamaattia saa olla lihavalmisteissa enintään 10 grammaa kilogrammaa kohti. Lisätty natriumglutamaatti täytyy merkitä elintarvikkeiden valmistusainetietoihin. Natriumglutamaatin kansainvälinen lisäainekoodi eli E-koodi on E621.
Natriumglutamaatin vastustus
Monet allergiattomat ihmiset ovat alkaneet oma-aloitteisesti vältellä natriumglutamaattia, vaikka ravitsemuksellista tai terveydellistä perustetta sellaiselle tiede ei tunne. Helsingin yliopiston ravintoturvallisuuden professori Marina Heinonen tiivistää asian "Natriumglutamaatin vastustus ei perustu tieteeseen vaan luuloon". Helsingin Sanomien haastattelema ravitsemusterapian apulaisprofessori Ursula Schwab Itä-Suomen yliopistosta näkee syynä vierauden pelon: "On tyypillinen ilmiö, että kun ei tiedetä mitä jokin aine on tai mistä sitä saadaan, siitä tulee mörkö. Tässä on päässyt unohtumaan, että natriumglutamaattia syntyy myös luonnostaan, kuten parmesanin kypsymisprosessissa".
Käyttö keskuskeittiöissä
Esimerkiksi Espoon kaupunki  ja Pietarsaaren seutu ovat lopettaneet keinotekoisen natriumglutamaatin lisäämisen ruokiin. Koska natriumglutamaatti saa ruoan maukkaammaksi, on esitetty että se voi kasvattaa ruoan kulutusta ja lisätä siten ylipainon riskiä. Toisaalta suolan käyttö kasvoi oppilaiden valitettua ruoan mauttomuudesta, kun natriumglutamaatti jätettiin pois kouluruoasta Pietarsaaren seudulla 2009.
Natriumglutamaattia on ryhdytty korvaamaan hiivauutteella, joka on kutakuinkin samaa ainetta, mutta jota ei luokitella lisäaineeksi.
HMS Bridport (M105)
HMS Bridport (viirinumero M105) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Sandown-luokan miinantorjunta-alus.
Valmistus
Alus tilattiin Vosper Thornycroftilta Scotstounista. Se laskettiin vesille 20. heinäkuuta 1992 ja valmistui vuotta myöhemmin 6. marraskuuta.
Palvelus
Alus oli 2002 reserviin sijoitettuna Faslanessa, josta se hinattiin marraskuussa 2003 Portsmouthiin. Britannian puolustusministeriö ilmoitti heinäkuussa 2004, että laivaston rakennemuutosten takia kolme vanhinta Sandown-luokan alusta poistetaan palveluksesta huhtikuussa 2005. Alus poistettiin palveluksesta vuoden 2004 lopulla, minkä jälkeen se oli ankkurissa odottaen joko ostajaa tai romuttamista.
Viron laivasto
Viron hallitus osti syyskuussa 2006 Bridportin sekä kaksi muuta luokan alusta. Rosythissä tehdyn huollon päätyttyä alus luovutettiin tammikuussa 2009 virallisesti Viron laivastolle, joka nimesi aluksen EML Ugandiksi runkonumerolla M315. Alukselta on poistettu 30 millimetrin Oerlikon, joka on korvattu kaksiputkisella 23 millimetrin ZU-23-2-ilmatorjuntatykillä. Alus kuuluu Viron laivaston Miinaviirikköön päällikkönään Marek Mardo.
Shea Whigham
Franklin Shea Whigham Jr. (s. 5. tammikuuta 1969 Tallahassee, Florida) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän näytteli roolia Eli Thompsonina rikosdraamasarjassa Boardwalk Empire (2010–2014). Whighamilla on neljä lasta yhdessä vaimonsa, Christine Whighamin, kanssa.
Alisa Drei
Alisa Drei (s. 9. helmikuuta 1978 Moskova, Neuvostoliitto) on suomalainen venäläissyntyinen kilpauransa lopettanut taitoluistelija.
Drei edusti Suomea Naganon olympialaisissa 1998. MM-kisoissa hänen paras sijoituksensa oli 12:s vuonna 2003 ja EM-kisoissa kuudes vuonna 2007. Hän voitti yhden Pohjoismaiden mestaruuden ja neljä Suomen mestaruutta.
Drei ilmoitti joulukuussa 2007 lopettavansa uransa loukkaantumisen vuoksi.
Drei on valmistunut urheilupsykologiksi Pietarin urheiluakatemiasta. Drei edusti Riihimäen Taitoluistelijoita ja häntä valmensi hänen äitinsä Elena Drei-Koskinen.
Aqualung
Taustaa
Vuoden 1970 Pohjois-Amerikan kiertueen jälkeen basisti Glenn Cornick erotettiin yhtyeestä ja hänen tilalleen tuli Ian Andersonin ystävä ja yhtyeen taustavaikuttaja Jeffrey Hammond, joka ei ollut aiemmin soittanut bassoa ammattimaisesti lukuun ottamatta lyhyttä aikaa The Blades-yhtyeessä, jossa hän oli muiden tulevien Tull-muusikoiden kanssa ollut mukana vuosia aiemmin. Huolimatta vähäisestä kokemuksesta, Andersonin mukaan Hammondilla oli "hyvä tuntuma musiikkiin" ja jo parin viikon harjoittelun jälkeen Hammond oli mukana Tullin Euroopankiertueella.
Edellisellä Benefit-albumilla vierailijana ollut John Evan oli myös liittynyt yhtyeeseen viralliseksi jäseneksi kyseisen albumin kiertueella. Kokoonpanon ensimmäisiä nauhoituksia oli alkuvuodesta 1971 singleksi tarkoitettu "Lick Your Fingers Clean", joka kuitenkin jätettiin julkaisematta yhtyeen keskityttyä albumin tekoon. Kappale julkaistiin myöhemmin mm. Aqualung-albumin remasteroiduilla painoksilla ja siitä tehtiin hieman erilainen, "Two Fingers"-niminen version War Child-albumille.
Tulevan Aqualung-albumin kappaleita oli jo sävelletty ja harjoiteltu vuoden 1970 aikana Cornickin ollessa vielä yhtyeessä. Lopullinen albumi nauhoitettiin vastikään avatulla Island-studiolla Lontoossa joulukuun 1970 ja helmikuun 1971 välisenä aikana. Anderson kritisoi studiota mm. sen "kylmän ja kaikuisan soundin" vuoksi. Studiotila oli aiemmin toiminut kirkkona. Led Zeppelin-yhtye nauhoitti samaan aikaan neljättä albumiaan studiokompleksin toisessa osassa. Aqualungin jousisovitukset teki yhtyeen taustavaikuttaja David Palmer. Aqualung tuli olemaan rumpali Clive Bunkerin viimeinen albumi yhtyeen riveissä, sillä hän erosi yhtyeestä pian albumin julkaisun jälkeen.
Musiikillinen tyyli
Albumin musiikillinen tyyli tasapainottelee akustisten, folk-henkisten ja raskaampien progressiivisten ja riffi-voittoisten kappaleiden välillä. Progressiivisempaa puolta edustavat pitkät, nimikappale "Aqualung" ja "My God", kun taas "Cheap Day Return", "Wond'ring Aloud" ja "Slipstream" ovat lyhyitä täysin akustisia ns. välisoittoja. Suoraviivaisempaa hard rock-puolta ovat "Cross-Eyed Mary", "Hymn 43", "Locomotive Breath" ja albumin päättävä "Wind Up". "Mother Goose" ja "Up To Me" ovat puolestaan folk rock-vaikutteisia kappaleita, joissa Martin Barren sähkökitara luo kontrastia muuten akustiselle pohjalle.
Varsinkin nimikappale ja "Locomotive Breath" nostivat yhtyeen radiosoittolistoille ja ovat tänäkin päivänä yhtyeen tunnetuimpia kappaleita. Siinä missä yhtyeen aiemmat albumit esittelivät monenlaisia muusikillisia teemoja bluesista hard rockiin ja maailmanmusiikkivaikutteista folkiin, Aqualung määritteli lopullisesti yhtyeen tyylin, akustisen ja raskaamman musiikin kontrastin, josta se nykyään tunnetaan.
Albumin teemat
Aqualungia pidetään yleisesti konseptialbumina, vaikkakin Ian Anderson on useasti kiistänyt tämän. Konseptiteoriaa tukevat erillisesti nimetyt albumin puolet: A-puoli on Aqualung ja B-puoli My God. Anderson puolestaan on sanonut albumin olevan "vaihtelevia musiikillisia teemoja sisältävä albumi, jossa 3-4 kappaletta sisältävät löyhästi yhtenäisen teeman". Konseptiväitteistä kiusaantuneena Anderson päätti seuraavaksi tehdä "todellisen konseptialbumin", lopputuloksena vuoden 1972 Thick as a Brick.
Idea albumin nimeen ja kansitaiteeseen tuli, kun Ian Andersonin tuolloinen vaimo Jennie kuvasi kodittomia ihmisiä Thames-joen varrella. Etenkin yksi valokuva kodittomasta miehestä teki vaikutuksen, ja Anderson vaimoineen kirjoitti kuvan pohjalta "Aqualung"-kappaleen. Kappale kertoo sivullisesta katsottuna likaisesta, epäilyttävästä kodittomasta miehestä joka todellisuudessa on yksinäinen, sairas ja josta kukaan ei välitä. Andersonin mukaan kappaleen sanoitus on tehty hyvin pärjäävän ihmisen näkökulmasta, eli siitä, miten ns. "tavallinen kansalainen" näkee sosiaalisesti heikomman ihmisen.
Albumin A-puoli sisältää nimikappaleen lisäksi muita henkilökuvauksia, kuten prostituoidusta kertovan "Cross-Eyed Mary"n sekä pari omakohtaista kuvausta, esimerkkinä "Cheap Day Return", joka kertoo Andersonin vierailusta sairaan isänsä luokse sekä "Wond'ring Aloud" ja "Up To Me", jotka kertovat rakastumisesta ja itsekkyydestä. "Mother Goose"-kappaleen kohteena on surrealistinen kokemus Lontoon keskustassa.
Albumin toinen puoli keskittyy uskonnollisiin aiheisiin. Yhtyeen manageri Terry Ellis sanoi ennen albumin julkaisua sen olevan "nyrkinisku vasten kirkon kasvoja" ja ennakoi sen herättävän ristiriitaisia ajatuksia. Anderson kertoi vuonna 2011, ettei hänellä ole ollut mitään kristinuskoa vastaan kansoja yhdistävänä tekijänä, mutta että hän halusi kyseenalaistaa joidenkin organisoitujen uskonsuuntauksien jumalakäsityksen ja vanhempien ja koulujen vastuun lasten uskonnollisten käsitysten synnyttäjinä. "My God", "Hymn 43" (teemana "blues Jeesukselle") ja "Wind Up" käsittelevät uskontoa sisältäpäin katsottuna ja kriittisesti kantaaottaen. "My God"-kappaletta oli soitettu jo vuoden 1970 kiertueella ja Ian Anderson sanoi kappaletta "valitusvirreksi Jumalalle". "Slipstream"-kappale kertoo kuolemasta ja kuolemanjälkeisestä elämästä.
"Locomotive Breath"-kappaleen sanoitus käsittelee maapallon kiihtyvää väestönkasvua, teollistumista ja kaupallistumista "hallitsemattomana eteenpäin menevänä junana" johon ei voi vaikuttaa.
Kansitaide
Albumin kansikuvana on maalaus albumin nimikkohenkilöstä, jonka on sanottu muistuttavan hyvin paljon Ian Andersonia. Yhtyeen manageri oli ottanut yhteyttä taiteilija Burton Silvermaniin, jonka maalauksen hän oli nähnyt sanomalehdessä. Silverman otti kuvia yhtyeestä ja Andersonista ja teki maalauksen Andersonin kuvan pohjalta. Vaikkakin kannesta tuli ikoninen, on Anderson vihannut kantta, koska ei halunnut olla esikuvana kohteelle, josta hän laulaa objektiivisesti. Kaiken lisäksi Silverman haastoi yhtyeen myöhemmin oikeuteen maalauksen väärinkäytön johdosta. Kansiteksteistä löytyy myös sarkastinen, raamatuntekstejä mukaileva kirjoitus.
Julkaisu ja vastaanotto
Aqualung julkaistiin Britannia ssa 19. maaliskuuta 1971 ja huhtikuussa albumi nousi 4. sijalle Brittein albumilistalla. Yhdysvalloissa albumi julkaistiin paria kuukautta myöhemmin toukokuussa ja se nousi sikäläisellä albumilistalla sijalle 7. Julkaisunsa jälkeen se pysyi yli vuoden Yhdysvaltain albumilistalla. Albumin ainoa single-julkaisu oli elokuussa 1971 julkaistu "Hymn 43", joka nousi sijalle 91. Yhdysvalloissa. Se oli myös yhtyeen ensimmäinen single-julkaisu Yhdysvalloissa. Albumista julkaistiin myös quadrofoninen versio.
Albumi sai molemmin puolin Atlanttia positiivisen vastaanoton ja vuosien myötä se on noussut yhtyeen myydyimmäksi ja arvostetuimpiin kuuluvaksi albumiksi. Se valittiin vuonna 2005 julkaistuun hakuteokseen 1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään.
Tähän päivään mennessä albumi on myynyt pelkästään Yhdysvalloissa kolminkertaista platinaa.
Piakkoin albumin julkaisun jälkeen, toukokuussa 1971 rumpali Clive Bunker jätti yhtyeen. Hän oli kyllästynyt kiertämiseen ja halusi viettää enemmän aikaa perheensä parissa. Bunkerin tilalle valittiin Barriemore Barlow, joka oli Hammondin tapaan soittanut Andersonin ja Evanin kanssa aiemmin John Evan Band-nimisessä yhtyeessä.
CD-julkaisut
Albumista julkaistiin 25-vuotisjuhlan kunniaksi remasteroitu, bonus-raitoja sisältävä versio vuonna 1996. Varsinaisen albumin lisäksi mukana olivat julkaisematta jäänyt single "Lick Your Fingers Clean", "Wind Up"-kappaleen hieman erilainen, quadrofoninen miksaus, otteita Ian Andersonin haastattelusta sekä kolme vuonna 1969 BBC:lle tehtyä nauhoitusta.
Vuonna 2011 oli vuorossa 40-vuotisjuhlapainos, joka sisälsi Porcupine Tree-yhtyeen kitaristin ja tuottajan Steven Wilsonin tekemän uuden miksauksen albumista sekä albumiin liittyviä bonus-raitoja vuosilta 1970-1971. Albumin alkuperäinen tuotanto on saanut kritiikkiä Andersonin toimesta johtuen Island-studion huonosta akustiikasta ja nauhoituksiin liittyvistä vaikeuksista ja myös Wilson totesi uuden miksauksen olevan tarpeellisen.
Vuoden 2016 huhtikuussa 40-vuotispainos saa uuden julkaisun, tällä kertaa myös Wilsonin masteroimana.
Pohjoismaiset agraaripuolueet
Pohjoismaiset agraaripuolueet, joita kutsutaan myös Pohjoismaiden keskustapuolueiksi, Skandinaavian maatalouspuolueiksi tai Maatalouden liberaalipuolueiksi, ovat maatalouden poliittisia puolueita, jotka kuuluvat erityisesti Pohjoismaiden poliittiseen perinteeseen. Pohjoismaiset agraaripuolueet sijoitetaan poliittisen spektrin keskelle, mutta täyttävät Pohjoismaille ominaiset roolit.
Nämä puolueet eivät ole sosialistisia ja yhdistävät yleensä sitoutumisen pienyrityksiin, maaseutukysymyksiin ja poliittiseen hajauttamiseen sekä ovat toisinaan skeptisiä Euroopan unionia kohtaan. Osapuolilla on erilaiset näkemykset vapaista markkinoista ja ympäristönsuojelusta. Kansainvälisesti ne ovat yleisesti Euroopan liberaalidemokraattien liiton (ALDE) jäseniä.
Historiallisesti maanviljelijöiden puolueet ja toisen maailmansodan jälkeen laskeva viljelijöiden väestö, saivat heidät laajentamaan toimintaansa muihin kysymyksiin ja yhteiskunnan osiin. Tällä hetkellä kolme niistä nimitti itsensä uudelleen Keskusta-puolueeksi, viimeisenä tekemällä Suomen Keskustapuolueen vuonna 1965. Tärkeimmät maatalouspuolueet ovat nyt Keskustapuolue Ruotsissa, Venstre Tanskassa, Suomen Keskusta Suomessa, Venstre Norjassa ja Edistyspuolue Islannissa.
Kainalo
Kainalo (lat. axilla) on alue käsivarren ja hartian välisen nivelen alla. Murrosiässä kainalon kohdalle alkaa kasvaa kainalokarvoitusta.
Alaraajoissa kainaloita vastaavat nivustaipeet.
Tatjana Saveljeva
Tatjana Andrejevna Saveljeva (, s. 22. toukokuuta 1947 Pietari) on venäläinen Neuvostoliittoa edustanut uimari. Hän kuului Neuvostoliiton pronssia voittaneeseen joukkueeseen 4 × 100 metrin sekauintiviestissä Tokion kesäolympialaisissa 1964. Saveljeva kilpaili myös Méxicon olympialaisissa 1968 sijoittuen 100 metrin selkäuinnissa seitsemänneksitoista ja 200 metrin selkäuinnissa kahdeksitoista. Saveljeva saavutti viisi selkäuinnin Neuvostoliiton mestaruutta vuosina 1964–1968.
Annette Bening
Annette Carol Bening (s. 29. toukokuuta 1958 Topeka, Kansas ) on yhdysvaltalainen näyttelijä, nelinkertainen Oscar-ehdokas ja Golden Globe -voittaja. Hän on tullut tunnetuksi rooleistaan Merteuilinä elokuvassa Valmont (1989), Virginia Hillinä elokuvassa Bugsy (1991) ja Carolyn Burnhamina elokuvassa American Beauty (1999). Hän on näytellyt myös elokuvissa Huijarit (1990), Tapaus Henry (1991), Amerikan presidentti (1995), Poikkeustila (1998), Armoton maa (2003), Mrs. Harris (2005), Being Julia (2005) ja Juoksee saksien kanssa (2006).
Annette Bening sai tähden Hollywood Walk of Famelle vuonna 2006.
Yksityiselämä
Bening on ollut naimisissa näyttelijä Warren Beattyn kanssa vuodesta 1992. Heillä on neljä lasta (s. 1992, 1994, 1997 ja 2000).
HMS Inverness (M102)
HMS Inverness (viirinumero M102) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Sandown-luokan miinantorjunta-alus.
Valmistus
Alus tilattiin 23. heinäkuuta 1987 Vosper Thornycroftilta. Se laskettiin vesille 27. helmikuuta 1990 ja valmistui vuotta myöhemmin 24. tammikuuta.
Palvelus
Alus oli 2003 monikansallisessa laivastoharjoituksessa Skotlannin rannikolla, mihin osallistui lukuisten kuninkaallisen laivaston alusten lisäksi aluksia muun muassa Saksasta, Ranskasta ja Yhdysvalloista.
Adelianós Kámpos
Adelianós Kámpos on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Réthymnon kuntaan, Réthymnon alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Adelianós Kámpos on osa Ádelen kyläyhdyskuntaa. Kylän väkiluku on 680 (vuonna 2011).
pienoiskuva|vasen|Adelianós Kámpoksen rantaa. Adelianós Kámpoksen kylä sijaitsee Kreetan pohjoisrannikolla eli Kreetanmeren rannalla noin kuusi kilometriä itään Réthymnon keskustasta. Se on alun perin Ádelen kylän ranta-asutus, mutta nykyisin Réthymnon esikaupunkia ja osa sen itäpuolisen rannikon turistialuetta. Réthymnosta alkunsa saava pitkä hiekkaranta ulottuu kylään saakka. Kylässä on paljon hotelleja.
Aiemmin kylä kuului Arkádin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Réthymnon kunnan Arkádin kunnallisyksikköön.
Väinö Vartiainen
Väinö Emil Vartiainen (28. marraskuuta 1898 Jääski – 20. heinäkuuta 1973 Helsinki) oli sotilas, yritysjohtaja, kauppaneuvottelija ja Teollisuudenharjoittajien Liiton puheenjohtaja.
Vartiaisen vanhemmat olivat ratavartija Paavo Eemil Vartiainen ja Anna Liimatainen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1918 ja kävi Kadettikoulun kurssin 1922. Puolustusvoimien palveluksessa Vartiainen oli vuoteen 1927 asti, jolloin hän siirtyi Korpivaara & Halla Oy:n apulaisjohtajaksi. Firestone rengastukku Oy:n toimitusjohtaja hän oli 1932-1957 ja johtokunnan puheenjohtaja 1938-1964. Lisäksi hän toimi Eri Oy:n toimitusjohtajana ja johtokunnan puheenjohtajana vuodesta 1940, samoin kuin monien muiden yhtiöiden hallintoelimissä. Sotien aikana Vartiainen johti päämajan poltto- ja voiteluaineista vastaavaa huoltoyksikköä. Sodan jälkeen hän oli puolustusvoimien Naantalin keskusvaraston rakennuskomitean puheenjohtaja, kunnes varasto siirrettiin 1948 Neste Oy:lle. Vartiaisesta tuli yhtiön johtokunnan ensimmäinen varapuheenjohtaja, vuonna 1949 puheenjohtaja kymmeneksi vuodeksi ja 1959-1963 yhtiön hallintoneuvoston puheenjohtaja. 1945-1948 Vartiainen toimi Yhdysvaltojen kanssa käytyjen kauppaneuvottelujen asiantuntijana. 1959 hänet nimitettiin Teollisuudenharjoittajien liiton puheenjohtajaksi, missä tehtävässä hän toimi 1970-luvulle saakka. Sotilasarvoltaan Vartiainen oli eversti, vuorineuvoksen arvo hänelle myönnettiin 1968.
Vartiaisen puoliso vuodesta 1922 oli Maiju Annikki Tompuri.
Franz Ziereis
thumb|Franz Ziereis Franz Ziereis (13. elokuuta 1905 – 24. toukokuuta 1945) oli Mauthausen-Gusenin keskitysleirin komendantti toisen maailmansodan lopussa, ja leirin vapauttamisen aikana.
Ziereis syntyi Münchenissä Saksassa. Hänen isänsä oli ajuri ja sai surmansa ensimmäisessä maailmansodassa. Ziereis vietti kansakoulussa kahdeksan vuotta ja aloitti työuransa harjoittelijana ja juoksupoikana tavaratalossa. Iltaisin hän opiskeli kauppatieteitä. Vuonna 1922 hän meni töihin puusepänliikkeeseen. Välillä hän oli työttömänä. Hän päätti vuonna 1924 liittyä armeijaan ja 1. huhtikuuta 1924 Ziereis värväytyi 12 vuoden sopimuksella Reichswehriin. Kersantin arvoinen aliupseeri Ziereis erosi armeijan palveluksesta palveltuaan sopimuksensa loppuun vuonna 1936. Syyskuun 30. päivänä 1936 hän liittyi SS:ään, jossa hänet sijoitettiin SS-Totenkopfverbändeen SS-Obersturmführerin arvoisena kouluttajana.
Hän sai aluksi esimiehiltään sotilaallisia tehtäviä ja hänen esimiehensä, kuten Theodor Eicke kiittelivät hänen kykyjään kouluttajana. Vuonna 1937 hänestä tuli SS-Totenkopf-Standarte 2 "Brandenburgin" 22. Hundertschaftin (sadan miehen yksikkö) päällikkö. Vuonna 1937 hän haavoittui harjoituksessa pahasti olkapäähän ja joutui pitkäksi aikaa sairaalahoitoon. Vuonna 1938 Ziereis siirrettiin Itävaltaan, missä hän koulutti SS-miehiä SS-Totenkopf-Standarte 3 "Thüringenissä". Keskitysleirien tarkastajan, SS-Gruppenführer Theodor Eicken käskystä Ziereis otti vastaan Mauthausen-Gusenin keskitysleirin komendantit tehtävät 9. helmikuuta 1939, korvaten edeltäjänsä Albert Sauerin. Mauthausenissa Ziereis antoi muun muassa 11-vuotiaan poikansa ampua vankeja kiväärillä talonsa verannalta. 25. elokuuta 1939 hänet ylennettiin SS-Sturmbannführeriksi ja 20. elokuuta 1944 SS-Standartenführeriksi ”erityisistä saavutuksistaan” keskitysleirin komendanttina.
Leirin vapauttamisen jälkeen hän pakeni vaimonsa ja poikansa kanssa leiriltä. Yhdysvaltain maavoimat löysivät heidät metsästysmajaltaan Phyrn-vuorilta Ylä-Itävallassa 23. toukokuuta samana vuonna. Ziereis yritti paeta, mutta häntä ammuttiin, ja hän haavoittui kuolettavasti. Vangitsemisensa jälkeen hänet vietiin Yhdysvaltain sotilassairaalaan Guseniin, missä hän kuoli 24. toukokuuta 1945. Entiset keskitysleirivangit hirttivät hänen ruumiinsa Gusen I -leirin aitaan.
Ensimmäinen Marokon kriisi
Ensimmäinen Marokon kriisi eli Tangerin kriisi oli Marokon asemaa koskenut huomattava kansainvälinen kriisi vuosina 1905–1906. Kriisi oli osa laajempaa Marokon sotaa.
Saksan keisari Vilhelm II nousi 31. maaliskuuta 1905 Välimeren-matkallaan kanslerinsa Bernhard von Bülowin kehotuksesta maihin Pohjois-Marokossa Tangerin kaupungissa vahvistaakseen Ranskan imperialismin uhkaamaa Marokon itsenäisyyttä. Britannia ja Ranska olivat 8. huhtikuuta 1904 solmineet puolustusliitokseen entente cordiale -sopimuksen, minkä jälkeen Ranska oli aloittanut ”rauhanomaisen tunkeutumisen” Marokkoon. Saksan politiikan päämäärä oli saada Ranska epäilemään entente cordialea. Ranskan toinen liittolainen Venäjä, joka oli kärsinyt tappion sodassa Japania vastaan, ei halunnut sekaantua mihinkään kansainvälisiin selkkauksiin. Näin ollen Ranska tukeutui Englantiin ja sai Lontoon tuen.