cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Abhasian armeija
Asevoimien nykyinen tilanne
Abhasian asevoimat ovat painottuneet maavoimiin, mutta sillä on myös pienet meri- ja ilmavoimat. Vuonna 2006 Abhasia perusti sisäministeriön alaisuuten "anti-terroristikeskuksen", joka koostuu kahdestasadasta henkilöstä. Vuonna 2006 Abhasian valtiovarainministeri arvioi 35 prosenttia valtion budjetista menevän sotilasmenoihin.
Asevoimien rakenne
thumb|460px|right|Abhasian asevoimien rakenne. Abhasian armeija on osoittanut pystyvänsä toteuttamaan sotilasoperaatioita ja torjumaan Georgian armeijan interventioita. Varustukseltaan ja koulutukseltaan se on iskukykyinen Venäjän armeijan antaman varustuksen ja koulutuksen ansiosta.
Abhasian tasavallan viranomaisten mukaan asevoimien koko on rauhanaikana 3 000-5 000 miestä, mutta sota-aikana armeijan kokoa saadaan kasvatettua 40 000-50 000 reserviläisellä. Reserviläiset ovat oikeutettuja pitämään rekisteröityjä aseita kotonaan. Tavallisen abhaasisotilaan rynnäkkökiväärinä toimii AK-74 tai AS Val (miliiseillä AK-47) ja pistoolina Makarov PM. Tarkka-ampujat käyttävät SVD Dragunov tarkkuuskivääriä ja konekiväärimiehet PKM- ja RPK-konekivääreitä. Erilaisten kohteiden tuhoamiseen maastossa jalkaväki käyttää olalta laukaistavia RPG-sinkoja ja Konkurs M -ohjuksia.
Abhasian armeijan raskaasta kalustosta, kuten muustakin varustuksesta, ei ole selvää varmuutta, koska Abhasia ei ole esittänyt asiasta virallista selvitystä. Rossiskaja Gazeta arvioi varustuksen ennen elokuun sodankäynnin puhkeamista seuraavanlaiseksi:
Venäläinen uutistoimisto Novosti arvioi armeijan vahvuuden seuraavanlaiseksi:
Myös seuraavanlaisia lukuja on esitetty:
Ilmavoimat ovat Etelä-Ossetian armeijaa vahvemmat: kaksi Suhoi Su-27 -hävittäjää, kaksi Suhoi Su-25 rynnäkkökonetta, kaksi kevyeksi rynnäkkökoneeksi varustettavaa L-39 suihkuharjoitushävittäjää, kymmenen helikopteria Mi-2 ja Mi-8 sekä moottoriliidokkeja.
Lauri Kerosuo
Hän tuli tunnetuksi myös kirjoittamistaan aforismeista, joita julkaistiin Journalisti-lehdessä vuosina 1993–2008.
Teräspiirros
thumb|Jeesus Kristusta kuvaava teräspiirros 1800-luvulta. Teräspiirros tai teräskaiverrus on syväpainomenetelmä, jossa piirroksen aihe on kaiverrettu teräslevylle. Menetelmä on hyvin samankaltainen kuparikaiverrus-menetelmän kanssa. Teräspiirrokseksi voidaan kutsua myös menetelmällä tehtyä vedosta. Menetelmä on harvinainen ja vaativa, mutta sitä on käytetty erityisesti seteleiden ja postimerkkien painamisessa.
Englantilainen Charles Heath teki ensimmäiset teräskaiverrukset vuonna 1820.
Kreikan prefektuurit
Kreikan prefektuurit (yksikössä νομός, nomós; joskus suomeksi läänit tai maakunnat ) muodostivat aluejaon, joka jakoi Kreikan valtion 51 hallinnolliseen alueeseen.
RN Intrepido (1912)
RN Intrepido oli Italian kuninkaallisen laivaston Indomito-luokan hävittäjä ensimmäisessä maailmansodassa.
Kreikan prefektuurit
Kukin prefektuuri kuului yhteen Kreikan 13 alueesta eli periferiasta. Prefektuureista Attikan prefektuuri koostui neljästä aliprefektuurista (νομαρχία, nomarchía), joita käsiteltiin monessa yhteydessä itsenäisten prefektuurien tavoin. Tällä tavoin laskettuna prefektuurien lukumääräksi mainitaan usein 54. Osa prefektuureista muodosti ylemmällä tasolla yliprefektuurin (υπερνομαρχία, ypernomarchía). Prefektuurit jakaantuivat kuntiin. Suurin osa prefektuureista jakaantui lisäksi provinsseihin.
RN Intrepido (1912)
Valmistus
Alus tilattiin Napolista Pattisonin telakalta, missä köli laskettiin 15. kesäkuuta 1910. Alus laskettiin vesille 7. elokuuta 1912 ja liitettiin laivastoon 6. helmikuuta 1913.
Palvelus
Alus upposi 4. joulukuuta 1915 Valonan edustalla Saksan keisarikunnan laivaston sukellusveneen SM UC-14 torpedoimana.
Kreikan prefektuurit
Prefektuurit lakkautettiin vuonna 2011 Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä ja korvattiin alueyksiköillä. Alueyksiköistä monet vastaavat nimeltään ja alueeltaan jotain entistä prefektuuria (poikkeuksena alueyksiköt, jotka muodostettiin pilkkomalla aiempi prefektuuri useammaksi alueyksiköksi).
Luettelo prefektuureista
Seuraavassa esitetään Kreikan prefektuurit sellaisena kuin ne olivat vuonna 2010:
300px|thumb|right|Kreikan prefektuurit vuonna 2010. thumb|right|300px|Attikan alueen prefektuurit vuonna 2010 (merkitty ylempään karttaan numerolla 1): 1 [[Ateenan prefektuuri, 2 Itä-Attikan prefektuuri, 3 Pireuksen prefektuuri, 4 Länsi-Attikan prefektuuri.]]
Naarajärvi
Naarajärvi on Pieksämäen kaupungissa sijaitsevan Pieksämäen keskustaajaman läntinen osa. Se oli entisten Pieksämäen maalaiskunnan ja Pieksänmaan kunnan keskustaajama. Pieksämäen kaupunginvaltuusto kokoontuu kunnantaloksi rakennetussa Kanttilassa (arkkitehti Jouni Koiso-Kanttila, 1988). Naarajärven lasten- ja nuortenkirjasto oli Maaselän koulun tiloissa vuoteen 2018 asti. Naarajärven kirjasto sijaitsi Kanttilassa, mutta se siirrettiin, koska Maaselän koulu joutui väistötiloihin ja vanhan kirjaston kohdalle tuli luokka. thumb|Virastotalo Kanttila, Kanttila-salin puoleinen pää. Naarajärvellä sijaitsee muun muassa Naarajärven vankila ja lentokenttä (EFPK). Naarajärvellä oli myös oma rautatieasema. Pieksämäen kouluista Naarajärvellä toimi vuodesta 1968 vuoteen 2013 Siilin koulu. Nykyinen alakoulu Maaselän koulu on myös Naarajärvellä. Alueen suurimpia järviä ovat Vangasjärvi, Naarajärvi ja Ala-Siili.
Tilastokeskuksen vuoden 1970 taajamaluettelossa Naarajärven alue mainitaan Pieksämäen maalaiskunnan taajamana nimellä Maaselkä. Jo tuolloin Pieksämäen keskustaajama on ulottunut jonkin verran Pieksämäen kaupungin ja maalaiskunnan välisen kuntarajan ylitse maalaiskunnankin puolelle. Ainakaan vuoden 1990 taajamaluettelossa Maaselkää ei enää ole mainittu omana taajamanaan, minkä perusteella se on kasvanut yhteen Pieksämäen keskustaajaman kanssa.
Muuta
Naarajärvelle sijoittuu Veikko Rissasen vuonna 1968 kirjoittama romaani Naarajärven Jahtiyö.
Kaija (Kuhmoinen, Karklampi)
Kaija on Pirkanmaalla Kuhmoisissa Karklammen kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 8,8 hehtaaria, se on 1,0 kilometriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järven pohjoisrannat ovat jyrkät ja pohjoispuolinen maasto nousee 20–40 metriä järven pinnan yläpuolelle. Järvellä on kartan mukaan yksi nimetön saari, joka on 50 metriä pitkä. Järven rantaviivan pituus on 2,3 kilometriä ja rannat ovat metsämaata. Järvellä on kolme vapaa-ajan asuntoa, joille tulee tiet yhdystieltä 3284.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Alainen-Karkjärven valuma-alueeseen (14.224) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 135,2 metriä mpy. Sen luoteispäähän laskee Puurolammi. Järven laskuoja lähtee sen itäpäästä ja laskee 400 metrin päässä Kangastakuseen. Laskuojan pudotus on 6,1 metriä.
Historiaa
Vuoden 1855–1856 Kalmbergin kartastossa järvi oli merkitty nimellä Kaitajärvi. Vuoden 1965 peruskartassa järvi oli autio, mutta vuoteen 1986 mennessä järvelle oli rakennettu yksi talo.
Liskojen yö
Liskojen yö voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Regain Records
Regain Records on ruotsalainen levy-yhtiö, joka on erikoistunut julkaisemaan enimmäkseen raskaamman sarjan metallimusiikkia, kuten death- ja black metal -albumeita.
Per Gyllenbäck perusti Regain Recordsin Wrong Again Records -nimisen levy-yhtiön tilalle vuonna 1997. Yhtiö sai mainetta jo Wrong Again Recordsin aikaan muun muassa nykyään hyvin suosittujen yhtyeiden, kuten In Flamesin ja Arch Enemyn ansiosta.
Regain Recordsin myynti kasvoi merkittävästi, kun se uudelleenjulkaisi jo tunnetuksi tulleen In Flamesin kaksi ensimmäistä albumia, Lunar Strainin ja Subterraneanin, jotka olivat alun perin julkaistu vielä Wrong Again -levymerkillä.
Regain Recordsista on sittemmin laajentunut ruotsalaisesta levy-yhtiöstä Euroopassa laajalti toimivaksi levy-yhtiöksi ja jakelijaksi. Sen kiinnityksiin kuuluu tai on kuulunut merkittäviä metalliyhtyeitä, kuten Behemoth, Dark Funeral, Dismember, Enthroned, Gorgoroth, Marduk, Mustasch ja Overkill.
Gustaf Stjernberg
Gustaf Arne Stjernberg oli suomalainen jääkärikapteeni. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri. Tulikasteensa hän sai Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajana Valkoisen armeijan jääkärijoukoissa.
Perhe ja opinnot
Stjernbergin vanhemmat olivat maanviljelijä Gustaf Adolf Stjernberg ja Maria Charlotta Gustafsson. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1922 Birgit Johanna Åkermanin kanssa. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Porvoon ruotsalaisesta lyseosta vuonna 1914 ja liittyi Uusmaalaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi vuosina 1914–1915 Helsingin yliopiston filosofisen tiedekunnan fyysis-matemaattisella osastolla.
Suomen sisällissota
Stjernberg saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana vänrikiksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajaksi 2. Jääkärirykmentin 6. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan, josta hänet siirrettiin 3. huhtikuuta 1918 alkaen päälliköksi 2. komppaniaan. Hän osallistui sisällissodan taisteluihin Kalevankankaalla, Tampereella ja Kuokkalassa. Hänet on haudattu Porvooseen.
Sisällissodan jälkeinen aika
Stjernberg palveli sisällissodan jälkeen 5. komppanian päällikkönä 2. Jääkärirykmentissä, josta muodostettiin myöhemmin Porin jalkaväkirykmentti 2, josta hänet siirrettiin 28. joulukuuta 1918 alkaen Itämeren jalkaväkirykmentti 1:een. Hän erosi armeijasta 28. helmikuuta 1919 ja liittyi Suojeluskuntajärjestöön, jossa hänet sijoitettiin 1. maaliskuuta 1919 alkaen harjoituspäälliköksi Porvoon pitäjän suojeluskuntaan. Aluksi hän toimi 1. maaliskuuta – 30. huhtikuuta 1919 välisenä aikana piirin aliupseerikurssien johtajana Tammisaaressa ja Kirkkonummella. Myöhemmin hän siirtyi Uudenmaan eteläiseen suojeluskuntapiirin (Nylands södra skyddskårsdistrikt) 1. huhtikuuta 1925 alkaen, jossa hän toimi IV. alueen päällikkönä. Stjernberg työskenteli suojeluskunta tehtäviensä ohella maanviljelijänä Porvoon pitäjässä vuodesta 1921 alkaen. Stjernberg erosi Suojeluskuntajärjestöstä 31. elokuuta 1927, mutta liittyi takaisin järjestöön 17. huhtikuuta 1930 ja sijoitettiin paikallispäälliköksi Porvoon maalaiskunnan suojeluskuntaan.
Talvi- ja jatkosota
Stjernberg osallistui talvisotaan aluepäällikkönä Uudenmaan eteläisen suojeluskuntapiirin V alueella. Jatkosodan puhjettua hänet määrättiin komppanianpäälliköksi Jalkaväkirykmentti 24:ään, josta hänet siirrettiin myöhemmin toimistoupseeriksi Uudenmaan eteläiseen suojeluskuntapiiriin, jossa hän palveli vuoteen 1942 saakka, jolloin hänet vapautettiin asepalveluksesta.
The Evil Cult
The Evil Cult (, tunnetaan myös nimellä Kung Fu Cult Master, Suomessa esitetty nimellä Pahan kultti) on vuonna 1993 julkaistu toiminta/taisteluelokuva. Elokuvan pääosia esittävät muun muassa Jet Li, Sharla Cheung, Gigi Lai, Chingmy Yau, Sammo Hung, Francis Ng, Carina Lau, Bryan Leung, Collin Chou, Richard Ng ja Yan Huaili. Elokuvan on ohjannut Wong Jing.
RN Irrequieto (1912)
RN Irrequeito oli Italian kuninkaallisen laivaston Indomito-luokan hävittäjä ensimmäisessä maailmansodassa.
Ykkösen kausi 2020
Kauden ensimmäinen kierros oli tarkoitus pelata viikonloppuna 18.–19.4., mutta kauden alkua lykättiin alkavaksi 27.6. koronaviruspandemian vuoksi.
RN Irrequieto (1912)
Valmistus
Alus tilattiin Napolista Pattisonin telakalta, missä köli laskettiin 7. kesäkuuta 1910. Alus laskettiin vesille 12. joulukuuta 1912 ja liitettiin laivastoon 1. kesäkuuta 1913.
Ykkösen kausi 2020
Alkuperäisenä tarkoituksena oli pelata kaksinkertainen runkosarja, jonka jälkeen joukkueet olisivat jakautuneet sijoitustensa mukaan ylempään ja alempaan jatkosarjaan. Koronaviruspandemian vuoksi uusittu sarjajärjestelmä pelattiin kaksinkertaisena sarjana, jonka voittaja nousi suoraan Veikkausliigaan kaudeksi 2021 ja toiseksi sijoittunut pelasi Veikkausliigan 11. sijoittuneen joukkueen kanssa kaksiosaisessa karsinnassa. Ykkösessä 10., 11. ja 12. sijalle sijoittuneet joukkueet putosivat suoraan Kakkoseen kaudelle 2021.
Vilddas
Vilddas on saamenkielistä musiikkia esittävä yhtye. Sen perustivat Tampereella vuonna 1997 Annukka Hirvasvuopio, Mikko Vanhasalo ja Marko Jouste. Vilddasin ensimmäinen konsertti oli 26. marraskuuta 1997 Tampereella kulttuuritalo Telakassa.
Ykkösen kausi 2020
Sarjan voitti AC Oulu, joka nousi suoraan Veikkausliigaan. Myös toiseksi sijoittunut KTP nousi Veikkausliigaan voitettuaan kaksiosaisessa karsinnassa TPS:n vierasmaalisäännön perusteella.
RN Irrequieto (1912)
Palvelus
Alus poistettiin alusluettelosta 11. lokakuuta 1937.
Ykkösen kausi 2020
Maalipörssi
18 maalia
14 maalia
12 maalia
11 maalia
10 maalia
Yhdeksän maalia
Kahdeksan maalia Seitsemän maalia Kuusi maalia Viisi maalia
Neljä maalia Kolme maalia
Paras pelaaja
Jalkapallon Pelaajayhdistys valitsi vuoden 2020 Ykkösen parhaan pelaajan pelaajien oman äänestyksen perusteella :
Vuoden paras pelaaja: Darren Smith EIF Vuoden maalivahti Anton Lepola KTP
Vuoden puolustaja Rafinha AC Oulu
Vuoden keskikenttäpelaaja David Ramadingaye KTP
Takalammi (Kuhmoinen, Kylämä)
Takalammi on Pirkanmaalla Kuhmoisissa Kylämän kylän lähellä sijaitseva lampi. Peruskartassa Takalammi ja sen kaakkoispuolinen pienempi lampi on merkitty yhteisnimellä Takalammit.
RN Insidioso (1913)
RN Insidioso oli Italian kuninkaallisen laivaston Indomito-luokan hävittäjä ensimmäisessä maailmansodassa.
Takalammi (Kuhmoinen, Kylämä)
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 2,4 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 800 metriä ja sen rannat ovat metsämaata. Lammen itärannalla on kolme vapaa-ajan asuntoa, joille tulee tie lännestä yhdystieltä 3284.
RN Insidioso (1913)
Valmistus
Alus tilattiin Napolista Pattisonin telakalta, missä köli laskettiin 15. heinäkuuta 1912. Alus laskettiin vesille 30. syyskuuta 1913 ja liitettiin laivastoon 6. heinäkuuta 1914.
Takalammi (Kuhmoinen, Kylämä)
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Alainen-Karkjärven valuma-alueeseen (14.224) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 154,4 metriä mpy. Sen luoteispäähän laskee Pihtislammista tuleva oja. Takalammi laskee sen kaakkoispäästä lähtevää ojaa pitkin kaakkoispuoliseen lampeen, joka puolestaan laskee Puurolammiin.
Historiaa
Vuoden 1855–1856 Kalmbergin kartastossa lampi oli merkitty nimettömänä. Vuosien 1965 ja 1986 peruskartoissa järvi oli merkitty nykyisellä nimellä, mutta se oli autio.
RN Insidioso (1913)
Palvelus
Alus poistettiin alusluettelosta 13. syyskuuta 1938, mutta se palautettiin 1. maaliskuuta 1941 palvelukseen. Saksalaiset valtasivat aluksen 10. syyskuuta 1943 Polassa ja se liitettiin Saksan laivastoon nimellä TA21.
TA21
Alus liitettiin 8. marraskuuta 1943 11. saattajalaivueeseen, jonka mukana se suojasi saattueita Adrianmerellä ja Salmatian rannikolla. Alus vaurioitui ilmahyökkäyksessä 9. elokuuta 1944 Cap Salvoren edustalla. Se poistettiin palveluksesta Triestessä. Alus upposi 5. marraskuuta 1944 lentokonetorpedon osuttua Fiumessa.
Koronkiskonta
Koronkiskonta on kohtuuttoman suuren koron perimistä lainatusta rahasta.
Historiallisessa asiayhteydessä ja ulkomailla käsitteellä voidaan viitata myös muihin kohtuuttomiin veloituksiin rahanvaihdossa ja lainauksessa, kuten esimerkiksi suuriin palkkioihin valuutan vaihdosta toiseen.
Koronkiskontaa harjoittavaa henkilöä kutsuttiin entisaikaan koronkiskuriksi.
Lainkohdat
Laki varallisuusoikeudellisista oikeustoimista 13.6.1929/228 31 § säätelee kiristämistä ja kiskontaa hädänalaisen tilan hyväksikäytön näkökulmasta.
Kirjallisuudessa
Kirjallisuudessa tunnettuja koronkiskureita ovat muun muassa juutalainen Shylock William Shakespearen näytelmässä Venetsian kauppias ja koronkiskurieukko Aljona Ivanovna Fjodor Dostojevskin romaanissa Rikos ja rangaistus.
Arabien valtakunta
Arabien valtakunta (622?–1258) on epävirallinen nimi 600-luvulla Lähi-itään syntyneelle arabivaltiolle. Sen ensimmäinen historiallisesti varmistettu hallitsija oli Damaskoksesta käsin hallinnut Muawija (661–680). Vuonna 750 valtaan nousivat sisällissodan avulla koillisesta Persiasta tulleet abbasidit, jotka kumosivat Muawijan perustaman umaijadidynastian ja rakensivat pääkaupungikseen Bagdadin lähelle Persian vanhaa pääkaupunkia. 800-luvulla imperiumin alue alkoi kaventua, kun sen äärialueet hankkiutuivat riippumattomiksi. Eri vaiheita koettuaan se rajoittui lopulta Mesopotamiaan ja Bagdadin ympäristöön. Vuonna 1258 mongolit valtasivat Bagdadin ja tekivät valtakunnasta lopun. Abbasidikalifien aika kuitenkin jatkui Egyptissä, missä mamelukit nostivat heidät nukkehallitsijoiksi.
Abbasidit pitivät kalifaattiaan profeetta Muhammedin Medinaan perustaman yhteisön seuraajavaltiona. Myös useimmat muut Lähi-idän islamilaiset valtiot väittivät itsestään samaa.
Yleiskatsaus
Vaikka arabivaltion alkuvaiheet ovat aikalaislähteiden puuttuessa jääneet epäselviksi, 600-luvun puolivälissä Lähi-itään oli syntynyt sassanidien Persian raunioille uusi suurvalta, joka liitti itseensä myös Bysantin hallussa olleet Lähi-idän alueet. Tässä valtakunnassa poliittinen valta oli siirtynyt persialaiselta eliitiltä paimentolaisheimoille, jotka myöhemmin omaksuivat yhteisen identiteetin "arabeina". Valtakunnan ensimmäinen keskus sijaitsi Syyriassa, mistä käsin Muawija vakiinnutti valtansa jättiläismäisellä alueella Atlantilta Afganistanin vuorille. Runsaat sata vuotta myöhemmin näin syntynyt umaijadien dynastia hävisi sisällissodan Koillis-Persiasta alkaneelle kapinaliikkeelle. Muutos toi vuonna 750 valtaan toisen arabiryhmittymän, abbasidit, joista alkoi valtakunnan persialais-arabialainen vaihe. Persialaiset oppineet alkoivat 800-luvulla tuottaa valtavasti kirjallisuutta profeetta Muhammedista ja islamista; työtä helpotti kiinalaisilta vastikään opittu paperin valmistamisen taito. Abbasidien valtionuskonto alettiin tuntea nimellä islam, ja sen juuret ulotettiin kaukaiseen menneisyyteen, aina 600-luvun alkuun asti.
Pertsa ja Väärä Osoite
Pertsa ja Väärä Osoite on suomalainen yhtye, joka julkaisi yhden albumin.
Arabien valtakunta
Yleiskatsaus
Arabisuurvallan keskuksia oli ensin umaijadien Damaskos Syyriassa, sitten abbasidien perustama Bagdad Irakissa. Koillis-Persiassa sijainnut Merv oli kolmas tärkeä kaupunki. Valtakunnan reuna-alueet eivät koskaan olleet keskusvallan lujassa otteessa, sillä kapinat olivat tavallisia, ja valtakunnan laidoilla emiirit ja kuvernöörit perustivat omia dynastioitaan. Kalifien arvovaltaa heikensi myös suurten paimentolaisväestöjen tuntema vastenmielisyys ulkopuolisia vallankäyttäjiä kohtaan. Paimentolaisia oli vaikea alistaa veronmaksajiksi, sillä he liikkuivat jatkuvasti. Kun abbasidit nousivat valtaan, he eivät enää saaneet haltuunsa koko entistä umaijadikalifaattia. Abbasidivaltio menetti suurvalta-asemansa jo 800 -luvun lopulla, ja 1000 -luvulla se käsitti enää joitakin alueita Bagdadin ympärillä. Kun Bagdadin mongolivaltaus tuhosi 1200-luvulla valtakunnan jäänteet, abbasidikalifien symbolinen asema islamin puolustajina kuitenkin jatkui seremoniallisesti vielä 300 vuotta mamelukkien Egyptissä.
Arabivaltakunnalla oli historiallisesti mittava vaikutus, joka tuntuu edelleen. Se yhdisti valtavan alueen poliittisesti, uskonnollisesti ja kielellisesti ja edisti näin keksintöjen, kuten kiinalaisen paperin tai intialaisen matematiikan sekä uusien uskonnollisten ajatusten leviämistä. Kalifaatin valtionuskontona syntyi islam, joka jatkoi etenemistään myös Afrikkaan, Intiaan ja Etelä-Aasiaan ja muodostui maailmanuskonnoksi. Sassanideilta peritty kreikkalaisen kirjallisuuden kääntäminen vei arabit luonnontieteissä ja matematiikassa sadoiksi vuosiksi johtopaikalle koko maailmassa. Tieteen edistysaskeleet jäivät tuohon aikaan kuitenkin vaatimattomiksi.
Arabivaltio vaikutti toisaalta talouskehityksen pysähdykseen Euroopassa, sillä uusi maailmanmahti sulki sen kauppareitit Välimerellä sekä vanhan silkkitien Kiinaan. Idästä tulleet uudet keksinnöt pääsivät tämän esteen ohi leviämään Eurooppaan vasta 1200-luvulla. Abbasidikalifien uskonnollinen arvovalta säilyi 1500-luvun alkuun saakka, jolloin islamilaisen maailman painopiste siirtyi Osmanien valtakuntaan. Tässä vaiheessa arabien tieteellinen johtoasema oli kadonnut ja Eurooppa mennyt sen ohi. Kestävimpänä saavutuksenaan kalifaatti jätti jälkeensä islamilaisen sivilisaation, jossa juutalaiskristillinen perintö yhdistyi beduiinien heimokulttuuriin ja persialaisiin uskontoihin.
Katsaus lähteisiin
Arabivaltakuntaa koskevat kirjalliset lähteet alkavat vasta 800-luvulta, jolloin alettiin kirjoittaa valtakunnan aikaisemmista vaiheista, kuten profeetta Muhammedista, hänen seuralaisistaan ja oikeaan johdetuista kalifeista. Muslimeilla tämä tieto on muodostunut osaksi islamin pyhää historiaa, joka on koskematonta ja loukkaamatonta. Islaminuskon mukaan valtakunnan oli perustanut profeetta Muhammed Arabian autiomaassa Medinan keitaalla vuonna 622. Tämän jälkeen Muhammed ja hänen jälkeensä neljä oikeaan johdettua kalifia laajensivat valtakuntaa pyhän sodan avulla viedäkseen islamin kaikkialle maailmaan. Valta siirtyi kuitenkin vääryydellä umaijadien sukua olevalle kalifi Muawijalle vuonna 661. Abbasidien vallankumous vuonna 750 palautti valtakuntaan sen alkuperäisen, oikean uskon ja oikeat vallanpitäjät, jotka olivat Muhammedin sukulaisia.
Orientalisti Kaj Öhrnberg on katsonut, että tämä Bagdadissa paperille merkitty kertomus palveli abbasidien poliittisia ja uskonnollisia tarpeita ja oli todellisuudessa enemmän sen valtaa oikeuttavaa legitimaatiota kuin luotettavaa historiallista kuvausta tapahtuneesta. Länsimainen historiankirjoitus on kuitenkin – paremman puutteessa – yleensä pitäytynyt islamilaisessa tarinassa, joka kirjattiin muistiin 800- ja 900-luvuilla. Esimerkiksi historioitsija Hugh Kennedy tunnustaa lähteiden puutteen ja kertoo "nöyrästi" seuraavansa muslimien tarinoita ja anekdootteja. Täydellisimmin tämän pyhän historian esitti 900-luvun alussa al-Tabari laajassa, 40 nidettä käsittävässä teoksessaan.
Islamin pyhän historian tilalle on kuitenkin kehitetty myös toisenlaisia teorioita, jotka nojaavat saatavilla olevaan vähäiseen aikalaisaineistoon, kuten kolikoihin ja piirtokirjoituksiin. Näiden vaihtoehtoisten näkemysten mukaan arabivaltakunta ei olisi syntynyt ulkopuolisesta hyökkäyksestä vaan valtatyhjiöstä, kun sassanidien Persia oli romahtanut, eikä Bysantti heikkoutensa takia pystynyt pitämään Lähi-idän omistuksiaan. Näiden valtakuntien voimattomuuden perussyynä saattoivat keskinäisten sotien lisäksi olla väestöä rajusti vähentäneet kulkutaudit sekä ilmastonmuutos. Molemmat olisivat siirtäneet valtasuhteita paimentolaisväestöjen eduksi. Ulkoisen arabihyökkäyksen asemesta kyseessä olisi siten ollut alueen omien paimentolaisheimojen valtaannousu. On myös todisteltu, että uudet vallanpitäjät eivät vielä 600-luvulla olleet identiteetiltään sen enempää muslimeja kuin arabejakaan.
Arabien valtakunnan kehitysvaiheet
Arabien valtakunnan kehitysvaiheet olivat seuraavia, kuitenkin niin, että kaksi ensimmäistä on länsimaisessa historiankirjoituksessa myös kyseenalaistettu.
Imperiumi muodostui nopeasti 600-luvun alkupuolella, kun Itä-Rooman ja sassanidien Persian välinen sota oli päättynyt Persian romahdukseen ja Itä-Rooman vetäytymiseen Lähi-idän alueiltaan. Käännekohtana oli keisari Herakleioksen kesällä 622 saama voitto sassanidien armeijasta, minkä jälkeen persialainen dynastia romahti muutamassa vuodessa. Vallan saivat haltuunsa arabiheimot. Islamilaisen käsityksen mukaan ne tulivat valloittajina Arabian niemimaalta, toisen käsityksen mukaan valloittajat tulivat vallattujen maiden sisältä ja olivat osallistuneet vasalleina suurvaltojen sotaan. Köyhtynyt Bysantti joutui myös luopumaan alueistaan Syyriassa ja Egyptissä.
Arabivaltakunnan ensimmäinen keskus syntyi Syyrian Damaskokseen, mistä käsin Muawija (661–680) laajensi valtapiiriään. Muawijan hallinnon virkakielenä oli kreikka ja hän tuki hallintoaan Volker Poppin teorian mukaan Johannes Kastajaan kohdistuneen kultin avulla. Muawija kukistui Bysantille kärsimänsä tappionsa takia, ja uudeksi vahvaksi mieheksi nousi muutaman välivuoden jälkeen Iranista tullut arabikalifi Abd al-Malik ibn Marwan (685–705). Abbasideja edeltävää hallintoa (661–750) kutsutaan umaijdikalifaatiksi, mutta sen keskinäiset sukulaisuussuhteet ja osa hallitsijoistakin ovat epävarmoja.
Abbasidit jatkoivat sassanidien aloittamaa kulttuurihanketta, jossa kreikkalaista tieteellistä kirjallisuutta käännettiin ensin persiaksi ja sitten arabiaksi. Iranissa sen perusteena oli ennallistaa Zarathustra n kirjoittama Avesta, jonka katsottiin hajonneen maailmalle. Abbasidikalifien uskotaan käännöshankkeen avulla hakeneen poliittista tukea iranilaisten keskuudessa. Käännösliike herätti kalifaatissa tieteellisen aktiivisuuden, jonka ansiosta se oli monilla aloilla satojen vuosien ajan maailman kärjessä.
Varanto-virtaus-malli
Varanto-virtaus-malli on fysiikassa ja taloustieteissä sovellettava malli, jolla voidaan mallintaa erilaisten nesteiden tai rahavirtojen kulkua systeemissä. Mallissa on varastoja, joissa on säilössä mallinnettavaa asiaa (nesteitä tai rahaa) ja virtoja, joita pitkin asiat siirtyvät varastosta toiseen. Malli luokitellaan kuuluvaksi säätöteoriaan.
Arabien valtakunta
Arabien valtakunnan kehitysvaiheet
Abbasidien oppi kalifaatista on yhdistänyt muslimeja näihin päiviin asti. Bagdadissa asuva kalifi nautti suurta arvovaltaa islamilaisen valtion symbolisena ja muslimien yhtenäisyyttä edustavana sydämenä aina Bagdadin kukistumiseen saakka mongolihyökkäyksessä vuonna 1258. Kilpailevia kalifaatteja alkoi silti syntyä pian. Bagdadin kalifien valta alkoi murentua jo 800-luvulta lähtien. Laajimmillaan valta­kunta oli 700-luvun puolivälissä juuri ennen abbasidien kumousta, jolloin se ulottui Espanjasta ja Etelä-Ranskasta Intian ja Kiinan rajoille saakka. Valta­kunta alkoi hajota 700-luvulla, kun Espanja irtosi siitä. Myöhempien alue­menetysten vuoksi abbasidien kalifaatti menetti suur­valta-asemansa viimeistään 1000-luvulla.
Arabivaltakunnat olivat sisäisesti epävakaita, mikä johtui siitä, että ne nojautuivat paimentolaisyhteiskuntien klaanirakenteisiin ja olivat eräänlaisia rosvovaltioita ilman tarkoitusta jakaa verotuksella koottuja rikkauksia kaikkien alamaisten hyväksi. Hallitsijat saattoivat luottaa omaan klaaniinsa, mutta vakinaisia armeijoita he kokosivat mieluummin orjasotilaista kuin toisista klaaneista. Dynastiat joutuivatkin pian ristiriitaan niitä valtaannousussa aluksi tukeneiden heimojen kanssa.
Arabivaltion myötä kalifaatin valtionuskonto islam levisi koko sen valtavalle alueelle. Arabian kieli levisi koko kalifaatin alueelle ja syrjäytti muut kielet. Poikkeuksena oli persiankieli, jota kuitenkin alettiin kirjoittaa arabialaisin merkein.
Arabien maailmanvallan synty
pienoiskuva|226x226px|Muhammed johtaa rukousta, jossa ovat mukana Abraham, Mooses ja [[Jeesus islaminuskossa|Jeesus (Kuva persialaisessa käsikirjoituksessa)|vasen]]Lähi-idän jakoivat keskenään 600-luvun alussa kaksi maailmanvaltaa, kristillinen Itä-Rooma eli Bysantti sekä sassanidien hallitsijasuvun Iran eli Persia pääkaupunkinaan Mesopotamiassa sijaitseva Ktesifon ja valtauskontonaan zarathustralaisuus. Kummallakin oli arabimaailmassa etupiirinsä. Bysantin kanssa olivat liitossa ghassanideiksi kutsutut arabit, jotka asuivat Jordanian ja Syyrian alueella. He olivat monofysiitteja, ja uskoivat, että Kristuksella oli vain yksi, jumalallinen luonto. Sassanidien kanssa olivat liitossa lakhmidit, jotka olivat nykyisen Irakin eteläosissa elänyt arabiheimo. He olivat nestoriolaisia eli uskoivat Jeesuksen kahtalaiseen luontoon. Bysantin kannalta molemmat olivat harhaoppisia. Monet arabiheimot olivat pakanoita, ja heitä oli etenkin harvaan asutulla Arabian niemimaalla, joka oli pääosin itsenäisten klaanien hallitsemaa autiomaata.
Itäiset alueet olivat Bysantille taloudellisesti tärkeitä, mutta niiden valvonta ja hallitseminen tulivat kalliiksi. Bysantin keisarit olivatkin 500-luvun loppuun mennessä vetäytyneet ensin sotilaallisesti ja sitten myös hallinnollisesti näiltä alueilta. He korvasivat oman läsnäolonsa Arabian niemimaalta tuoduilla arabiheimoilla, joille maksettiin rajojen valvonnasta. Nämä heimot olivat ainakin osittain paimentolaisia ja uskonnoltaan aluksi pakanoita. Kohdatessaan alueen kristillisen väestön ne omaksuivat yksinkertaisessa muodossa juutalais-kristillisen monoteismin eli yksijumalaisuuden. Heistä ei silti tullut sen enempää nestoriolaisia kuin monofysiittejakaan, vaan Aabrahamin lapsia eli ismaeliitteja. Keisarit siirsivät hallitustoimensa beduiinipäälliköille, jotka olivat klientti- tai vasallisuhteessa Bysanttiin.
Vuonna 602 alkaneessa Khosrau II: n aloittamassa sodassa sassanidit olivat aluksi voitokkaita, sillä Bysantti oli kiinni myös muilla sotarintamilla. Käänne tapahtui vuonna 622, kun keisari Herakleios löi Persian armeijan. Muutamassa vuodessa koko sassanidien imperiumi romahti, ja myös Khosrau itse murhattiin. Bysantti ei kuitenkaan kyennyt käyttämään voittoa hyväkseen, sillä sen talous ei enää riittänyt siihen. Myös Bysantti vetäytyi Lähi-idästä tärkeimpiä kauppakaupunkeja lukuun ottamatta. Seurauksena oli valtatyhjiö, jota käyttivät hyväkseen kummankin imperiumin palveluksessa olleet arabiheimot, jotka nyt aloittivat yleisen ryöstelyn ja keskinäisen valtakamppailun. Jerusalemin patriarkka Sofronius kirjoitti heistä vuonna 634:"[saapukoon Kristus] pian ja tukahduttakoon heidän hullun röyhkeytensä ja toimittakoon nämä halpamaiset olennot, kuten aikaisemminkin, Jumalan määräämän hallitsijamme jalkajakkaroiksi.”
Islamilainen kertomus
Abbasidien dynastian hallitessa Lähi-idän kalifaattia 800-luvulla Bagdad pääkaupunkina alettiin laatia historiateoksia siitä, miten valtakunnan uskonto eli islam ja itse valtakunta olivat syntyneet kaksisataa vuotta aikaisemmin. Kirjoittajat eivät olleet nykykäsityksen mukaisia historioitsijoita, vaan kokosivat yhteen tarinoita uskonnon ja valtion synnystä. Näin koottua tarinoiden koostetta alettiin kutsua islamilaiseksi perimätiedoksi. Tarinat täyttivät useita paksuja niteitä ja sisälsivät satojen vuosien takaisten keskustelujen yksityiskohtaisia kuvauksia ja jännittäviä tapahtumia, joissa pienet muslimijoukot kukistivat suuria ammattiarmeijoita, tappoivat tuhansia vihollisia ja hankkivat uskomattomia sotasaaliita.
Kalifaatin uskonnon kerrottiin syntyneen arabiprofeetta Muhammedin vuosina 610–632 saamien ilmestysten pohjalta, jotka koottiin pyhäksi kirjaksi 640-luvulla. Arabivaltakunnan kerrottiin saaneen alkunsa siitä, että profeetta oli vuonna 622 Mekasta paettuaan (Hidzra) perustanut sen ytimen Medinan keitaalle Arabian niemimaalla, sieltä käsin vallanneen koko niemimaan ja antaneen esimerkillään noudatettavaksi Jumalan lain eli šarian. Kertomus Muhammedista vastasi juutalaisten tarinaa Mooseksesta, joka oli saanut Jumalalta pyhän kirjan (Toora) sekä antanut juutalaisille suullisesti kulkeneen lain (Mishna), jotka yhdessä muodostivat Jumalan lain (halakha). Lisäksi Mooses johdatti kansansa valloittamaan Pyhän maan. pienoiskuva|[[Muhammad|Muhammed Badrin taistelussa.. Osmanien ajan miniatyyri (1388)]] Islamilainen kertomus jatkui siten, että Muhammedin kuoltua vuonna 632 johtoon astuivat vuorollaan neljä oikeaan johdettua kalifia, joiden aikana valtakuntaa ohjattiin Muhammedin tavoin oikeamielisten islamilaisten periaatteiden mukaisesti. Kalifit olivat järjestyksessä Abu Bakr (632–634), Umar (634–644), Uthman (644–656) ja Ali (656–661). Näiden kalifien toimesta islamilainen valtio laajeni Arabian niemimaalta koko Lähi-idän laajuiseksi supervaltioksi.
Islamilaisen kertomuksen mukaan kalifaatti voitti kaksi suurvaltaa neljässä suuressa tuhoamistaistelussa, joista kaksi käytiin roomalaisia ja kaksi sassanideja vastaan. Bysanttilaisarmeija tuhottiin kahdessa taistelussa, joista ensimmäinen tapahtui Ajnadaynissa Gazan lähellä vuonna 634. Siellä 10 000 sotilaan arabiarmeija kukisti roomalaisarmeijan surmaten jopa 150 000 Bysantin sotilasta. Seuraava taistelu käytiin Jarmuk issa lähellä Golanin kukkuloita kaksi vuotta myöhemmin. Taistelun voittaneessa arabiarmeijassa oli al-Tabari n mukaan 24 000 sotilasta, kun taas roomalaisarmeija käsitti 124 000 sotilasta, joista 70 000 surmattiin. Näiden voittojen jälkeen Bysantti vetäytyi Palestiinasta ja Syyriasta.
Luettelo Kanta-Hämeen kansakouluista
Tämä artikkeli on luettelo Kanta-Hämeen kansakouluista.
Arabien valtakunta
Islamilainen kertomus
pienoiskuva|Arabiratsastajien paraati. Persialainen miniatyyri vuodelta 1237.
Muawija (660–680)
Arabien sisällissodan, fitnan, voitti Muawija, joka vakiinnutti asemansa Syyriassa 640-luvulla ja hallitsi yksinvaltiaana noin 660–680 arvonimellä "uskovien komentaja" (Amīr al-Muʾminīn). Hänen käsiinsä päätyi valtava alue Egyptistä Afganistanin rajoille. Muawijan taustoista tiedetään vähän. Hänen arvellaan olleen Bysanttia palvellut kenraali, ja hänen valtapiirinsä painopisteenä olivat Bysantin hylkäämät alueet. Muawijan virkakoneisto periytyi Bysantilta, joten hallintoa alkoivat hoitaa kristityt kreikkalaiset, kuten Johannes Damaskolainen. Muawija oli Bysantin vasalli, ja maksoi sille veroa.
Valtakunnan talouselämä jatkui roomalaisten perinteiden mukaisesti. Muawijan ajan piirtokirjoituksista löytyy ristisymboleita, mitkä todistavat läheisistä suhteista Bysanttiin, sillä idässä risti ei ollut yleinen symboli. Muawija oli kristitty hallitsija, joka asettui Johannes Kastajan haudan suojelijaksi. Muawijan aikana ajanlasku aloitettiin "arabien ajasta". Sen alkupiste oli vuodessa 622, jolloin Bysantin keisari Herakleios oli voittanut sassanidit.
Vuosien 661–750 välistä aikaa arabien valtakunnassa kutsutaan umaijadien dynastiaksi. Varmuutta ei silti ole siitä nousivatko Muawijan pojat valtaan sen jälkeen, kun tämä kukistettiin vuonna 680 vai olivatko välivuodet sisällissodan aikaa, ennen kuin Iranista tullut Abd al-Malik ibn Marwa n vuonna 685 varmisti valtansa. Ei ole liioin tiedossa, oliko hän Muawijan sukulainen. Al-Malikin sukunimi Marwan viittasi Merviin, joka oli koillisen Iranin suurkaupunki. Umaijadien pääkaupunki oli Damaskoksessa. Suurimmillaan dynastia hallitsi Pakistanin ja islamilaisen Espanjan välistä aluetta Lähi-idässä ja Pohjois-Afrikassa. Hallitsijan vaikutusvalta luonnollisesti heikkeni valtakunnan raja-alueita kohti, missä käskynhaltijat käyttivät itsenäistä valtaa ja usein myös kapinoivat.
Lentopallon miesten maailmanmestaruuskilpailut 1990
Lentopallon miesten maailmanmestaruuskilpailut 1990 pelattiin Brasiliassa 19.–28. lokakuuta 1990. Maailmanmestaruuden voitti Italia.
Arabien valtakunta
Islamilainen kertomus
Islamilainen kertomus sisältää toisenlaisen tarinan Muawijasta. Sen mukaan oikeaan johdettujen kalifien aika oli ollut islamin kultakautta, joka kuitenkin jäi pian historiaan, kun väärämielinen kalifi, Muhammedin entinen vihollinen Muawija, anasti vallan ja perusti jumalattoman umaijadien dynastian, jonka aika kesti 90 vuotta. Vallananastajaa vastustanut Husain murhattiin erittäin epätasaisessa Karbalan taistelussa vuonna 680, mitä shiialaiset yhä muistelevat vuosittaisessa Ashura -juhlassa. Muawijan jälkeen valta siirtyi hänen pojilleen, kunnes se siirtyi toista umaijadien sukuhaaraa edustaneelle Abd al-Malikille. thumb|left|Arabivaltakunnan rajat 1) Muhammedin, 2) Rashidun-kalifien ja 3) umaijadien aikana vuoteen 750 asti. Kartta on osittain myyttinen
Abd al-Malik ibn Marwan (685–705)
pienoiskuva|[[Abd al-Malik ibn Marwan|Abd al-Malikin vuonna 691 rakennuttama Kalliomoskeija Jerusalemissa.]] Vuonna 685 valtataistelun voittajaksi nousi Iranin koillisosista kapinan aloittanut Abd al-Malik ibn Marwan. Vasta hän otti käyttöön nimityksen kalifi eli Jumalan seuraaja tai puolestapuhuja (Khalifat Allāh), minkä nimen arabihallitsijat omaksuivat uudelleen 800-luvulla. Se erosi sassanidikuninkaiden käyttämästä kunnianimestä ”Ahuramazdan palvoja, jumalainen kuningasten kuningas, joka polveutuu jumalista” ja Bysantin keisarin tunnuksesta ”Kristuksen palvelija” (servus Christi).
Jeppe Djäkn
Jeppe (Jaakko) Abrahaminpoika Djäkn (myös Jakob Abrahaminpoika Diekn; k. n. 1410) oli linnanpäällikkö ja Suomen laamanni. Hän oli ensimmäinen suomalainen, joka nimitettiin laamannin virkaan.
Arabien valtakunta
Abd al-Malik ibn Marwan (685–705)
Al-Malikin edustama arabimonoteismi näki itsensä Israelin perinteen seuraajana. Jerusalem eli Siion oli Abd al-Malikille maailmanlopun tapahtumien keskus. Hän rakensi Jerusalemin Temppelivuorelle Bysantin avustamana pyhäkön, joka piirtokirjoitusmerkinnän mukaan valmistui vuonna 72 eli 694 jKr. Valmistumisvuotena pidetään silti yleisemmin vuotta 691. Englannin kielellä se tunnetaan nimellä ”Dome of Rock” ja suomeksi Kalliomoskeijana. Se pystytettiin paikalle, jossa viimeinen tuomio pantaisiin toimeen Jeesuksen toisen tulemisen tapahtuessa. Al-Malik antoi myös kunnostaa Damaskoksen ja Jerusalemin välisen maantien pyhiinvaelluksia varten. Jerusalemista tuli arabikristillisyyden uusi sydän. Al-Malikin Mervistä mukanaan tuoma uskonto oli "mohammadismia". Sana "Muhammed" (arab. ylistetty) esiintyykin ensimmäisen kerran historiassa hänen lyömissään kolikoissa sekä Kalliomoskeijan seinäkirjoituksessa. Sanan tulkinnasta on erilaisia mielipiteitä. Useimpien orientalistien mielestä se viittaa profeetta Muhammediin, mutta Christoph Luxenbergin mukaan sana on Jeesuksen kunnianimi.
Jeppe Djäkn
Kuningatar Margareetan ja Albrektin välisessä valtataistelussa Djäkn edisti Suomen ja omia etujaan. Hän kannatti Albrektia, mutta säilytti asemansa vielä jonkun aikaa, vaikka Albrekt kukistuikin. Djäkn siirtyi ensin Margareetan kannattajaksi, mutta vaihtoi myöhemmin puolta Margareetaa vastustaneen Knut Bonpoika Gripin puolelle.
Arabien valtakunta
Historiakriittinen tulkinta
Abbasidien aikana luotu kertomus oli muun ohella uuden vallan legitimaatiotarina ja syntymyytti, jossa vallan oikeutus haettiin kaukaisesta menneisyydestä. Avainhenkilöksi nousi Muhammed, joka oli valtakunnan ja sen uskonnon alkuperäinen perustaja ja uusien hallitsijoiden esi-isä. Oikeaan johdettujen kalifien ja suurten tuhoamistaisteluiden lukumäärän neljä saattoi nähdä persialaiselle kulttuurille tärkeänä pyhänä nelilukuna, joka esiintyy myös Raamatun evankeliumien lukumäärässä.
Jeppe Djäkn
Djäkn joutui lähtemään Tallinnaan 1390-luvun lopussa, kun Margareeta vakiinnutti asemansa. Djäkn jätti tällöin laamannin viran, Turun linnan päällikkyyden ja Suomessa omistamansa merkittävät maa-alueet. Hän vieraili Suomessa vuonna 1402, mutta asettui asumaan Tallinnaan. Djäkn keräsi suuren omaisuuden, jonka hän siirsi Lyypekkiin ja Tallinnaan. Hän oli elossa vielä 13. kesäkuuta 1406, mutta varmasti kuollut 21. kesäkuuta 1412. Djäknin ensimmäinen vaimo oli Katarina Haraldsdotter, Harald Larssonin tytär. Katarinan perinnönjako pidettiin 6. kesäkuuta 1386. Djäknin toisen vaimon nimi oli Helena. Helena mainitaan vuosina 1401–1414. Jakobilla oli kolme tytärtä ja yksi poika.
Arabien valtakunta
Historiakriittinen tulkinta
Abbasidien dynastia hallitsi arabien valtakuntaa vuosina 750–1258. Heidän valtakautensa alkuaikoina arabialainen kulttuuri nousi suurimpaan kukoistuksensa. Pääkaupungiksi tuli Bagdad. Huomattava abbasidihallitsija oli Harun al-Rašid, joka hallitsi vuosina 786–809. Kalifaatissa alettiin jo ennen hänen kauttaan antiikin Kreikan filosofien teoksia kääntää arabiaksi. Abbasidien aikana kauppayhteyksiä syntyi koko tunnettuun maailmaan Intiasta ja Kiinasta Afrikkaan ja Pohjoismaihin saakka.
Abbasidikalifaatti tuhoutui vuonna 1257 mongolihyökkäykseen, jossa myös Bagdad koki perusteellisen hävityksen.pienoiskuva|280x280px| [[Faqih (arab. فقهاء‎) ja hänen oppilaitaan.]] pienoiskuva|214x214px|Abbasidien ajan käsikirjoitus. pienoiskuva|297x297px|[[Mongolit piirittävät Bagdadia 1258. Miniatyyri 1300-luvun alusta.]]
Kalifaattien byrokratia
Arabivaltakunnan syntymistä edelsi 600-luvulla eri tahojen sodankäynti, jossa voitolle pääsivät paimentolaisperinteitä edustavat arabiheimot. Kun Muawija vakiinnutti valtansa vuoden 660 tienoilla, hän sijoitti hallintonsa entisen Bysantin alueelle Damaskokseen. On arveltu, että Muawija olisi aikaisemmin palvellut sotilaana juuri Bysanttia. Ainakin hän omaksui kreikan hallintokielekseen ja perusti hallinnon ja talouden Bysantin jättämien rakenteiden varaan. Valtakunnan keskushallinto vaati byrokraattista koneistoa, joka huolehti hovin tarpeista, sotilaiden palkanmaksusta, hallinnon kirjeenvaihdosta, verojen keräämisestä ja monesta muusta. Myöhemmin Osmanien valtakunnasta tämä keskushallinto sai nimekseen divaani. Abbasidien vallankumous vuonna 750 siirsi valtakunnan pääkaupungin ja painopisteen Persian vanhoille ydinalueille. Hallintokieli oli jo al-Malikin aikana muuttunut arabiaksi; nyt mukaan tuli myös persian kieli. Hallinnon virkanimikkeitä olivat muun muassa visiiri ja tilintarkastaja.
Arabivaltakuntien byrokraattiset rakenteet jäivät ohuiksi, sillä niiden ohjelmaan ei kuulunut nykyaikainen palvelujen järjestäminen alamaisille. Kalifaatit olivat pitkälti veronkantovaltioita, jotka myös sen takia saivat aikaan verokapinoita hallitsijaa vastaan. Ruohonjuuritason palveluista vastasivat lähiyhteisöt itse, ja sitä varten ne perivät islamin määräämää zakat -veroa.
Aiheesta muualla
Caliphate
Vähä-Aninkainen
Vähä-Aninkainen tai Pieni-Anikainen on Pirkanmaalla Kuhmoisissa Kylämän kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 2,7 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 700 metriä ja rannat ovat metsämaata.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Alainen-Karkjärven valuma-alueeseen (14.224) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 159,8 metriä mpy. Siihen johtaa kaksi ojaa. Laskuoja lähtee järven länsipäästä ja laskee Puurolammiin. Laskuojan pudotus on 6,8 metriä.
Historiaa
Vuoden 1855–1856 Kalmbergin kartastossa järvi oli merkitty, mutta se oli nimetön.
Vuoden 1965 peruskartassa järven nimi oli Pieni Aninkainen. Silloin järveen ei johtanut ojia ja järven länsirannalla oli peltoa. Vuoteen 1986 mennessä pelto oli metsittynyt ja järveen oli johdettu kaksi ojaa.
Litis
Litis on Pirkanmaalla Kuhmoisissa Kylämän kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 2,6 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 800 metriä ja rannat ovat metsämaata. Lammen lounaispuolelta kulkee metsäautotie.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Alainen-Karkjärven valuma-alueeseen (14.224) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 163,1 metriä mpy. Siihen johtaa kolme ojaa, jotka tuovat vettä Mutalammista ja Kanaslammista. Laskuoja lähtee lammen itäpäästä ja laskee Pitkäjärveen. Laskuojan pudotus on 17,6 metriä.
Historiaa
Vuoden 1855–1856 Kalmbergin kartastossa lampea ei ollut merkitty.
Vuoden 1965 peruskartassa lampeen johti kaksi ojaa, joista toinen tuli Kanaslammelta. Vuoteen 1986 mennessä lampeen oli johdettu kolmas oja Mutalammista.
Marne Maitland
Marne Maitland (1920–1991/1992) oli brittiläis-intialainen näyttelijä. Hän näytteli 1950–1990 useissa elokuvissa, usein arabia tai aasialaista hahmoa.
Anna Åkerhielm
Anna Månsdotter Åkerhielm (myös muodossa Åkerhjelm, o.s. Anna Agriconia tai Agriconica 1642 – 11. helmikuuta 1698) oli ruotsalainen kirjailija ja tutkimusmatkailija.
Anna Agriconia syntyi Åkerin seurakunnassa lähellä Nyköpingiä pastori Magnus Jonae Agriconiuksen ja Sofia Kempen perheeseen. Hän sai hyvätasoista kotiopetusta. Hänen vanhempansa kuolivat, kun tytär oli alle 15-vuotias. Tämän jälkeen hänen veljensä Samuel Agriconius onnistui saamaan työpaikan valtamarsalkka Magnus Gabriel De la Gardien kotoa. Annasta puolestaan tuli seuraneiti Magnus Gabrielin vaimolle, Pfalz-Zweibrückenin prinsessa Maria Eufrosynelle, joka oli kuningas Kaarle X Kustaan sisar. Seuraneitinä Anna Agriconia ystävystyi Magnus Gabrielin ja Maria Eufrosynen tyttären, Catherine Charlottan kanssa. Kun Catherine De la Gardie meni naimisiin ruotsalais-saksalaisen kenttämarsalkan Otto von Köningsmarckin kanssa vuonna 1682, hän seurasi uutta perhettä Catherinen seuraneitinä. Työtehtävä vei hänet kenttämarsalkan mukana Kreikkaan ja Venetsiaan, sillä tämä oli nimitetty Venetsian tasavallan armeijan johtajistoon.
Miesten vuoro
Miesten vuoro on Joonas Berghällin ja Mika Hotakaisen ohjaama dokumenttielokuva suomalaisesta saunasta ja miehestä. Se valmistui vuonna 2009 ja tuli teatteriensi-iltaan 26. maaliskuuta 2010.
Talisia
Talisia on kasvisuku, joka kuuluu saippuamarjakasvien heimoon. Siihen kuuluu yli 50 lajia. Talisia-suvun kasvit ovat puita tai pensaita. Jotkin suvun lajit tuottavat syötäviä hedelmiä, ja Talisia esculenta -lajia kasvatetaan hedelmäpuuna. Hedelmät muistuttavat läheisen Melicoccus-suvun sekä samaan alaheimoon kuuluvien rambutaanien, longaanien ja litsin hedelmiä.
Anna Åkerhielm
Partheonin raunioista Anna Agriconia löysi arabialaisen käsikirjoituksen, jonka hän lahjoitti Uppsalan yliopistolle palattuaan Ruotsiin. Otto von Köningsmarckin kuoleman 1688 jälkeen Catherine De la Gardie ja Anna Åkerhielm muuttivat von Köningsmarckin kartanoon Staden ulkopuolelle Bremen-Verdenin alueelle Saksaan. Bremen-Verden kuului tällöin Ruotsiin. Anna Agriconia aateloitiin veljensä tavoin nimellä Åkerhielm vuosien 1691–1693 kuluessa. Samuel Åkerhielmin aatelointi ja aatelissuvun perustaminen tapahtui vuonna 1679. Anna Åkerhielmiä pidetään ensimmäisenä Ruotsin aateloituna naisena, joka on saanut asemansa omalla toiminnallaan.
Miesten vuoro
Miesten vuoro oli saanut 19.4.2011 mennessä 52 551 teatterikatsojaa; Helsingissä elokuva oli pyörinyt tuolloin yhtäjaksoisesti 56 viikkoa.
Miesten vuoro oli Suomen ehdokas vuoden 2011 Oscar-gaalaan, mutta se ei selvinnyt alkukarsinnasta eteenpäin. Elokuva voitti parhaan dokumentin Jussin vuonna 2011.
Dokumentti on esitetty yli 60 kansainvälisellä festivaalilla ja palkittu muun muassa Tel Avivissa, Varsovassa ja Pärnussa. Elokuussa 2011 Miesten vuoro esitettiin Yhdysvalloissa julkisen palvelun Public Broadcasting Service -kanavalla.
Juoni
Elokuva seuraa saunovia miesryhmiä eri puolilla Suomea. Etualalla ovat heidän avautumisensa ja keskustelunsa tärkeistä ja raskaista aiheista kuten isäksi tulemisesta, läheisten kuolemasta ja vankilakokemuksista. Keskustelujen väliin leikataan kuvia suomalaisesta luonnosta ja kaupunkimaisemasta sekä otoksia erikoisiin paikkoihin, kuten kotaan, autoon, leikkuupuimuriin ja puhelinkoppiin rakennetuista saunoista.
Palkintoja
Miesten vuoro sai Planete Doc Review -festivaaleilla Varsovassa festivaalien kilpailusarjan pääpalkinnon. Se on palkittu myös Tampereen elokuvajuhlilla, Visions du Réel -festivaaleilla Sveitsissä ja DocAviv -elokuvafestivaaleilla Israelissa. Dokumentti on myös palkittu Kultaisella Venlalla (2012).