cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Yasuhiro Ishimoto
Edward Steichen valitsi Ishimoton kuvia Family of Man -näyttelyyn sekä Museum of Modern Artin luetteloon 1955, ja Steichen valitsi hänen kuviaan myös kolmen valokuvaajan näyttelyyn 1961.
Vuosina 1958–1961, Ishimoto asui ja työskenteli Chicagossa Minoltan stipendiaattina. Hänen tuon ajan kuviaan, lähinnä katunäkymiä, ilmestyi vuonna 1969 kirjana Chicago, Chicago. Hän palasi jälleen Japaniin 1961, jossa sai maan kansalaisuuden 1969. 1960-luvulla hän opetti valokuvausta japanilaisissa oppilaitoksissa Kuwasawan muotoilukoulussa, Tokion valokuvauskoulussa ja 1966–1971 Tokio-Zokein yliopistossa.
Ishimoto matkusteli eri puolilla maailmaa kuvaamassa. Kiotolaisesta temppelistä Tō-ji ottamistaan kuvista Ishimoto kokosi 1977 näyttelyn Den Shingonin Ryōkai Mandala (The Mandalas of the Two Worlds). Hänen kuviaan ilmestyi myöhemmin samannimisessä julkaisussa.
Vuosina 1973–1993 Ishimoto teki muutamia abstrakteja kuvia, jotka julkaistiin japanilaisen Approach-lehden kansina. Vuonna 1980 hän kuvasi MoMA:ssa Monet'n Lumpeita.
Fleabrain
The Fleabrain on 1981 Kouvolassa perustettu rockabilly-yhtye.
Yasuhiro Ishimoto
Tuoreemmissa kuvissaan hän on kuvannut elämän tilapäisyyttä pilvissä, jalanjälkinä sulavassa lumessa ja putoavina lehtinä. Sama teema ilmenee myös hänen kuvissaan Isen temppelistä, jota hän sai kuvata 1993. Tämä vanha shinto-temppeli puretaan ja rakennetaan uudelleen 20 vuoden välein.
Ishimoto on ollut mukana monissa näyttelyissa, muun muassa MoMA:n New Japanese Photography 1974, yksityisnäyttelyissä 1960 ja 1999 Art Institute of Chicagossa, retrospektiivissa 1989–1990 Seibun taidemuseossa Tokiossa ja näyttelyssä Tokion nykytaiteen museossa 1996.
Fleabrain
Nykyinen kokoonpano 2007
Yhtyeen rumpalina on ollut myös Kai "Kake" Pulli
Yasuhiro Ishimoto
Ishimoto on saanut lukemattomia palkintoja, ja Japanin valtion on myöntänyt hänelle kunnianosoituksen, johon liittyi elinikäinen stipendi. Vuonna 2004 Ishimoto lahjoitti seitsemäntuhatta kuvaa käsittävän arkistonsa Kochin taidemuseolle.
Ishimoto kuoli 90-vuotiaana jouduttuaan sairaalaan kuukautta aiemmin halvauksen vuoksi.
Ferrari F2012
Ferrari F2012 on italialaisen Formula 1 -talli Scuderia Ferrarin käyttämä auto kaudella 2012. Auton suunnittelusta ovat vastanneet Pat Fry ja Nicholas Tombazis. Autoa kuljettavat entinen F1-maailmanmestari Fernando Alonso ja Felipe Massa. Auto julkistettiin 3. helmikuuta Maranellossa, Ferrarin tehtailla. Autoa käytettiin ensimmäisen kerran Jerezin talvitesteissä helmikuussa.
Alte Synagoge
thumb|Alte Synagoge Essenissä. Alte Synagoge (Vanha synagoga) on kulttuurinen kohtauspaikka ja muistomerkki Saksassa Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa Essenin kaupungissa.
Oranges and Lemons
Oranges and Lemons on englantilainen lastenlaulu ja laululeikki, jonka tekstissä mainitaan useita Lontoon kirkkoja. Sen vanhin tunnettu versio on peräisin vuodelta 1744. Laulussa mainitut kirkot vaihtelevat eri versioissa. Vanhoihin versioihin kuuluva laulun lopussa oleva väkivaltainen säe jätetään nykyisin joskus laulamatta.
Alte Synagoge
Historia
Rakennus vihittiin käyttöön synagogaksi vuonna 1913 Essenin juutalaiselle yhteisölle. Tuolloin se tunnettiin nimellä Neue Synagoge (Uusi synagoga). Rakennuksen suunnittelusta vastasi arkkitehti Edmund Körner. Kristalliyönä, 9. marraskuuta 1938 synagoga sytytettiin tuleen ja se paloi pahoin. Toisen maailmansodan melskeistä synagoga selviytyi kuitenkin ilman merkittäviä vaurioita. Sitä ei kuitenkaan maailmansodan loputtua käytetty enää synagogana, vaan se seisoi käyttämättömänä Essenin kaupunkikeskustan rajalla.
Oranges and Lemons
Oranges and Lemonsiin on viitattu usein kirjallisuudessa ja populaarikulttuurissa, esimerkiksi George Orwellin teoksessa Vuonna 1984 ja The Clashin kappaleessa "Clash City Rockers".
Alte Synagoge
Historia
Vuonna 1959 Essenin kaupunki hankki entisen synagogan haltuunsa, ja vuosina 1960-1961 siitä rakennettiin taideteollisuusmuseo. Tätä käyttötarkoitusta varten kaikki olemassa olleet synagogan elementit, kuten mosaiikit ja ornamentit poistettiin tai jätettiin uusien elementtien alle. Interiööri rakennettiin täysin uusiksi.
Iolaos (mytologia)
Iolaos esiintyy Kalydonin metsäkarjun jahdissa sekä yhtenä argonauteista. Hän oli mukana vaununajajana Herakleen toisessa urotyössä, Lernan Hydran lyömisessä; Herakleen katkoessa Hydran päitä oli Iolaoksen poltettava palavalla soihdulla haava heti umpeen, jotta katkaistun pään tilalle ei kasvaisi kaksi uutta päätä. Tosin Eurystheus saattoi nyt hylätä teon, koska Herakles oli saanut ulkopuolista apua.
Kun Herakles oli vihdoin suorittanut kaikki kaksitoista tehtäväänsä, hän palasi Thebaan ja antoi vaimonsa Megaran puolisoksi Iolaokselle, ja nämä saavat tyttären Leipefilenen.
Guardians of Middle-earth
Guardians of Middle-earth on Monolith Productionsin kehittämä ja Warner Bros. Interactive Entertainmentin taisteluareenamoninpeli (MOBA). Peli on julkaistu vuonna PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle sekä Windowsille seuraavana vuonna.
Peli sijoittuu J. R. R. Tolkienin Keski-maahan ja siinä esiintyy hahmoja Taru sormusten herrasta -maailmasta.
Vastaanotto
Peli on saanut 3,5 tähteä viidestä V2.fi:n arvostelussa.
Peli on saanut arvosanaksi 7/10 GameSpotin arvostelussa.
Nabatîyén hallintoalue
thumb|Alue Libanonin kartalla. Nabatîyén hallintoalue on yksi Libanonin kahdeksasta hallintoalueesta. Se sijaitsee maan eteläosassa. Alueen pääkaupunki on Nabatîyé. Sen pinta-ala on 1 058 km2 ja vuosina 2004-2005 arvioitu asukasluku oli 221 846.
Lei Feng
thumb|Lei Feng sotilasvartiossa [[Mao Zedongin kipsisen rintakuvan edessä.]] thumb|Lei Feng kirjoittamassa. thumb|Lei Fengin patsas [[Tai’anin Taishanin rautatieaseman edustalla.]] Lei Feng (18. joulukuuta 1940 Wangcheng, Hunan – 15. elokuuta 1962 Fushun, Liaoning) oli kiinalainen Kansan vapautusarmeijan sotamies, josta tehtiin kuolemansa jälkeen vuonna 1963 käynnistyneessä valtiollisessa propagandakampanjassa esimerkkikansalainen, epäitsekkyyden ja uhrautuvaisuuden perikuva. Ei tiedetä varmuudella, mitkä Lei Fengin elämästä kerrotut tiedot pitävät paikkansa ja mitkä keksittiin jälkeenpäin propagandistisessa tarkoituksessa. Alun perin Lei Feng -kampanja palveli myös diktaattori Mao Zedongin henkilökultin vahvistamista.
Kongon demokraattisen tasavallan yleisvaalit 2018
Kongon demokraattisen tasavallan yleisvaalit 2018 järjestettiin Kongon demokraattisessa tasavallassa 30. joulukuuta 2018. Vaaleissa valittiin presidentti, 500 kansankokouksen edustajaa sekä 715 piirikuntaneuvostojen edustajaa.
Lei Feng
Henkilökultti
Lei Feng jätti jälkeensä päiväkirjan, joka toimi pohjana hänen ympärilleen luodulle kultille. Länsimaiset tutkijat pitävät Lein julkaistua päiväkirjaa lähes varmasti ainakin osittaisena väärennöksenä eikä hänen omana tekstinään. ”Oppikaa Lei Fengiltä” -kampanjan käynnisti Mao itse 5. maaliskuuta 1963. Lein päiväkirja julkaistiin ja hänestä tehtiin valtava määrä julisteita sekä lukuisia elokuvia ja sarjakuvia. Myös hämmentävä määrä hänestä otettuja (tai sellaisiksi väitettyjä) valokuvia ilmaantui julkisuuteen. Lei Feng on vielä 2000-luvullakin ollut näkyvästi esillä Kiinan tiedotusvälineissä ja häneen vetoamalla on puolustettu monenlaisia poliittisia linjauksia. Hänen kuviaan on alettu käyttää myös kaupallisessa mainonnassa. Joidenkin länsimaisten arvioijien mukaan tavalliset kiinalaiset eivät nykyään enää ota Lei Fengin hahmoa vakavissaan.
Kongon demokraattisen tasavallan yleisvaalit 2018
Alustavat vaalitulokset oli tarkoitus julkaista 6. tammikuuta 2019 ja lopulliset tulokset 15. tammikuuta, ja presidentin oli määrä astua virkaan 18. tammikuuta, mutta 5. tammikuuta tulosten ilmoitettiin viivästyvän, sillä vasta puolet äänestyslipukkeista oli saatu kuljetettua ääntenlaskijoille. 10. tammikuuta maan vaalikomissio julisti UDPS-oppositiopuolueen ehdokkaan Félix Tshisekedin vaalien voittajaksi. Toiseksi tullut Martin Fayulu väitti vaalituloksia väärennetyiksi ja ilmoitti valittavansa asiasta maan perustuslakituomioistuimeen. Maan vaikutusvaltainen katolinen kirkko ja sen 40 000 vaalivalvojaa ovat ilmoittaneet epäilevänsä tuloksia ja uskovansa Fayulun todellisuudessa voittaneen vaalit. Monet ovat myös epäilleet Kabilan ja Tshisekedin tehneen kulissien takana sopimuksen vallanvaihdosta.
Lei Feng
Henkilökultti
Lei Fengille on rakennettu Fushuniin valtava muistomerkkikokonaisuus, johon kuuluu muun muassa suuri muistohalli, veistospuisto ja näyttävä hautamuistomerkki. Ensimmäiset osat valmistuivat jo 1964.
Kongon demokraattisen tasavallan yleisvaalit 2018
Kongon demokraattisen tasavallan perustuslain mukaan istuvan presidentin Joseph Kabilan toisen ja viimeisen kauden olisi tullut päättyä jo joulukuussa 2016. Yleisvaalit oli alun perin tarkoitus järjestää 27. marraskuuta 2016, mutta ne viivästyivät. Viranomaiset lupasivat tällöin järjestää vaalit vuoden 2017 loppuun mennessä. Tämäkään lupaus ei toteutunut, ja sekä maan sisäisen että kansainvälisen paineen vaikutuksesta lopulliseksi vaalipäiväksi päätettiin 23. joulukuuta 2018. Niitä jouduttiin kuitenkin siirtämään viikolla vaalimateriaalin ja tuhansien sähköisten äänestyskoneiden tuhouduttua tulipalossa maan pääkaupungissa Kinshasassa. Vuodesta 2001 lähtien hallinneella presidentti Kabilalla ei maan perustuslain nojalla ollut mahdollisuutta kolmanteen kauteen. Kabila ja hänen puolueensa PPRD kannatti vaaleissa maan entistä sisäministeriä Emmanuel Ramazani Shadarya, joka osallistui muodollisesti itsenäisenä ehdokkaana.
Presidentti Kabila on luvannut suorittaa vallanvaihdon rauhanomaisesti. Kyseessä on Kongon demokraattisen tasavallan ensimmäinen demokraattinen vallanvaihto maan itsenäistyttyä Belgiasta vuonna 1960.
Sarai
thumb|200px|Sarain oletettu sijainti Kultaisessa ordassa Sarai oli Kultaisen ordan pääkaupunki Volgan alajuoksulla. Se oli yksi suurimmista keskiajan kaupungeista ja sen väkiluvuksi on arvoitu 600 000. Turkkilaisvalloittaja Timur Lenk tuhosi kaupungin vuonna 1395, jolloin sen arvellaan siirtyneen toiseen paikkaan.
Alkuperäinen kaupunki sijaitsi todennäköisesti Ahtuban kanaalilla, noin 120 kilometriä Astrahanista pohjoiseen. Uskotaan, että mongolijohtaja Batu-kaani rakennutti kaupungin 1240-luvulla.
Sarai Berken (Uusi Sarai, Sarai-al-Jadid), Berke-kaanin rakennuttaman kaupungin olemassaolosta kiistellään. Jos se oli olemassa, sen olisi sijainnut nykyisen Tsarevin arkeologisen kaivauksen alueella, Ahtuban kanaalilla noin 55 kilometriä Volgogradista etelään. Krutitsin piispojen arvellaan asuneen siellä vuosina 1261–1454.
Joko toinen tai molemmat kaupungit tuhottiin useasti. Timur Lenk tuhosi Sarai Berken noin vuonna 1395, Krimin kaani Mengli Ghirai tuhosi sen vuonna 1502. Viimeinen tuho tapahtui vuoden 1556 jälkeen jolloin Venäjän Iivana Julma valloitti Astrahanin.
Pitkästä aikaa
Pitkästä aikaa on suomalaisen iskelmälaulaja Virve Rostin kymmenes studioalbumi. Se julkaistiin 19. syyskuuta 2014. Albumin tuotti Tehosekoittimen entinen kitaristi Matti Mikkola. Pitkästä aikaa nousi julkaisuviikollaan Suomen virallisen albumilistan sijalle 41. Seuraavalla viikolla se ylsi sijalle 15, joka jäi sen parhaimmaksi sijoitukseksi.
Albumin ensimmäinen single, ”Ystävälle”, julkaistiin 13. syyskuuta 2013. Rosti osallistui kappaleella Syksyn Sävel -kilpailuun syksyllä 2013. Toinen single, ”Leikitään”, julkaistiin 15. elokuuta 2014.
Taustaa
Pitkästä aikaa on Rostin mukaan ensimmäinen albumi, jonka tekoon hän vaikutti itse paljon ja jonka tuotannossa hän oli mukana alusta loppuun asti. Sitä tehtiin yhteensä kolme vuotta. Albumia alettiin rakentaa, kun Rosti teki levytyssopimuksen Universalin kanssa ja Riku Mattila ehdotti Rostille yhteistyötä Matti Mikkolan kanssa. Mikkola on Tehosekoittimen entinen kitaristi, ja hän nousi uudelleen esiin tuotettuaan Pepe Willbergin suosiota saavuttaneen albumin, Pepe & Saimaa. Rostin edellinen albumi, Vicky Rock Vol.1, sisälsi käännösversioita tunnetuista rock-kappaleista, kun taas Pitkästä aikaa on ”hienostunutta retropoppia”. Edellisen albumin ja tämän välillä on yli seitsemän vuotta, minkä vuoksi nimeksi valikoitui "Pitkästä aikaa".
Rosti ja Mikkola saivat albumia varten lukuisia demoja, joista he valitsivat Rostille miellyttävimmät kappaleet. Albumin teolle tuli myös viivytyksiä, joiden vuoksi tekoprosessi oli pitkä. Albumin julkaisun jälkeen Rosti aloitti Porista Jean S. -yhtyeen kanssa 40–vuotistaiteilijajuhlakiertueensa.
Albumin tyyli
Albumi on tyylillisesti samankaltainen kuin Mikkolan tuottama Pepe & Saimaa -albumi. Ne molemmat sisältävät ”jousia ja torvia; suureellisuutta ja jättislovareita”. Rosti on itse kuvaillut albumia soul-vaikutteiseksi, upeasti soitetuksi ja hänen parhaaksi albumikseen tähän asti. Helsingin Sanomien arviossa kuvattiin albumin tyyliä näin: ”Mukana on diskoa aitoine jousineen. Motownia, tyylikkäitä jättislovareitakin. 1960–70-lukujen massiivisin soundein. – – Valikoimasta löytyy bluesin karheutta, soulin muhkeutta, gospelin sielukkuutta.” Dusty Springfield oli eräs albumin esikuvista.
Albumin kappaleet ovat kotimaista tuotantoa, lukuun ottamatta viimeistä raitaa, ”No mitä pidit”, joka on käännös Jason Mrazin kappaleesta "You Fckn Did It". Rosti on valinnut käännöskappaleen yhdeksi suosikikseen albumilta. Se kertoo hänen 40–vuotisesta urastaan. Kaikki albumin sanoitukset ovat Rostin itsensä hyväksymiä tai sellaisia aiheita, jotka hän on itse sanellut kappaleiden tekijöille. Artisti on kertonut seisovansa lyriikoiden takana.
Vastaanotto
Albumi sai kriitikoilta positiivisia arvioita. Helsingin Sanomien Mari Koppinen kuvaili albumin jälkeä parhaimmillaan hillittömäksi ilotteluksi. ”Kovinkaan monen suomalaislaulajan ääni saati habitus ei tähän materiaaliin riittäisi. Rostille tämä kaikki on täysin luontevaa”, Koppinen kirjoittaa. Hän otti myös esille yhtäläisyydet Pepe Willbergin Pepe & Saimaa -albumin kanssa, josta löytyy myös ”muhkeat sovitukset ja iso orkesteri”. Molempien albumien taustalla on sama tuottaja, Matti Mikkola. Myös Oma-aika-lehden Antti Aro huomasi samankaltaisuudet Willbergiin. Mikkola myönsi Iskelmäradiolle artistien musiikissa olevan samoja piirteitä.
Helsingin Sanomien arviossa löydettiin muutama kunnianhimottomampi kappale, mutta lopuksi Rostin mainitaan saaneen viimein arvoistansa materiaalia. Parhaiksi hetkiksi nostetaan kappaleet ”Leikitään”, ”Rakastaa tahdoin” ja ”Susilapsi”, jota Koppinen kuvailee ”oikeaksi sävelhelmeksi”. Kulttuuritähdet-sivusto antoi albumille neljä tähteä viidestä. Kirjoittaja kuvaa sitä ”elämänkokemuksien makuiseksi, monipuoliseksi julkaisuksi”.
Jukka Haarma kirjoitti albumin olevan epätasainen, mutta siinä on ollut ”tahtoa ja ajatusta”. Hän nostaa äänitteen kohokohdaksi kappaleen ”Rakastaa tahdoin”. Oma-aika kehuu albumin kokonaisuutta "moderniksi ja ehkäksi".
Singlet
Albumin ensimmäinen single, ”Ystävälle”, julkaistiin 13. syyskuuta 2013. Rosti osallistui kappaleella Syksyn Sävel -kilpailuun syksyllä 2013. Kilpailun voitti Suvi Teräsniska kappaleella ”Täydellinen elämä”. Toinen single, ”Leikitään”, julkaistiin 15. elokuuta 2014. ”Avara luonto” oli alkujaan valikoitumassa toiseksi singleksi, mutta lopulta singleksi valittiin ”Leikitään”. Kappale nousi Suomen radiosoittolistan 89:nneksi viikolla 39.
Ciudad del Este
Ciudad del Este on Alto Paranán departementin pääkaupunki Paraguayssa. Kaupunki on perustettu 1957, ja sen alkuperäinen nimi oli Puerto Flor de Lis. Myöhemmin vuoteen 1989 sen nimi oli presidentti Alfredo Stroessnerin mukaan Puerto Presidente Stroessner. Kaupunki sijaitsee Argentiinan ja Brasilian rajan lähellä.
Väestö
Vuoden 2002 väestönlaskennassa kaupungin väkiluku oli 223 350, arvio vuodelle 2012 on noin 396 000, lähiseutu mukaan lukien 520 000. Se on maan toiseksi suurin kaupunki. Kaupungissa on runsaasti aasialaista väestöä, erityisesti taiwanilaisia ja arabeja.
Talous
Ciudad del Este tuottaa Paraguayn bruttokansantuotteesta noin 60 prosenttia. Se on maailman kolmanneksi suurin zona franca Miamin ja Hongkongin jälkeen. Kaupungin talous on riippuvainen Brasilian taloudesta.
Naapurimaihin suuntautuva salakuljetus on merkittävä tulonlähde. Vuonna 1965 avattu Ystävyyden silta on merkittävä epävirallinen kauppareitti.
Luettelo Suomen korkeimmista rakennuksista
pienoiskuva|300px||Suomen neljästä korkeimmasta rakennuksesta kolme sijaitsee [[Helsinki|Helsingin Kalasatamassa. Kuvassa oikealta vasemmalle Loisto, Majakka ja Lumo One. Vasemmassa laidassa rakenteilla neljäs tornitalo, Visio.]] Tämä on epätäydellinen luettelo Suomen korkeimmista rakennuksista. Rakennukset on lueteltu taulukossa käyttötarkoituksensa mukaan. Luettelossa on esitetty pääsääntöisesti vähintään 50 metriä korkeat rakennukset.
Rakennuksen määritelmä
Rakennuksia ovat tilastokeskuksen määritelmän mukaan kiinteästi paikalleen rakennetut tai pystytetyt katetut rakennelmat, joissa on johonkin toimintaan tarkoitettua tilaa. Tilaa yleensä rajaavat ulkoseinät tai se on erotettu seinillä muista rakennelmista. Tilastokeskus luokittelee rakennukset niiden pääasiallisen käyttötarkoituksen mukaan 13 eri luokkaan: asuinrakennukset, vapaa-ajan asuinrakennukset, liikerakennukset, toimistorakennukset, liikenteen rakennukset, hoitoalan rakennukset, kokoontumisrakennukset, opetusrakennukset, teollisuusrakennukset, varastorakennukset, palo- ja pelastustoimen rakennukset, maatalousrakennukset ja muut rakennukset. Nämä luokat jaetaan edelleen alaluokkiin. Rakennuksia ovat muun muassa asuinrakennukset, hotellit, toimistot, liikerakennukset, sairaalat, kirkot ja linnat. Pieni osa rakennuksesta voi olla myös korkeaa kellotornia (kuten kirkot tai suuret rautatieasemat).
Korkeudet on ilmoitettu korkeutena maanpinnasta ja mahdollisten päällä olevien mastojen, antennien tai muiden sellaisten osuus on jätetty korkeudesta pois. Maankäyttö- ja rakennusasetuksen mukaan rakennuksen korkeus on julkisivupinnan ja vesikaton leikkausviivan korkeus maanpinnasta.
Luettelossa on ryhmitelty samoihin ryhmiin pääasialliselta käyttötarkoitukseltaan toisiaan vastaavat rakennukset. Viimeisessä ryhmässä muut on erityyppisiä tunnettuja korkeahkoja rakennuksia. Suomen korkeimmat rakennelmat on lueteltu artikkelissa Luettelo Suomen korkeimmista rakennelmista.
Luettelo
Luettelossa on vain yli 50 metriä korkeita rakennuksia.
Sabra
right|thumb|250px|Sabra-kaktus (viikunaopuntia) Sabra (hepreaksi: צבר) on vertauskuvallinen nimitys, jota käytetään Israelissa syntyneestä juutalaisesta. Sabroja ovat siis kaikki ne Israelin juutalaiset, jotka eivät ole maahanmuuttajia (”olim”). Sabra on Meksikosta kotoisin olevan viikunaopuntia-kaktuksen hepreankielinen nimi. Vaikka tämä kaktus ei kuulukaan Israelin alkuperäisiin kasveihin, sen nopea leviäminen teki siitä tunnusmerkin alueelle. Alun perin nimitys sabra oli haukkumanimi, mutta 1930- ja 1940-lukujen taitteessa se vakiintui hellittelysanaksi. Kaktuksen hedelmä on päältä piikikäs, mutta sisältä makea ja mehukas, samoin sabroista sanotaan, että heidän kovan ja karskin ulkokuorensa alla on lempeä ja herkkä sielu.
Postilla
Postilla on tarkoittanut alun perin Raamatun evankeliumiperikooppeja, mutta myös epistolatekstejä seuraavaa selittävää saarnanomaista tekstiä. Postilla sisältää koko kirkkovuoden saarnat. Sana on lyhentynyt latinankielistä ilmauksesta Post illa verba textus "näiden tekstisanojen jälkeen". Saarnakokoelman merkityksessä postilla-sanaa on käytetty 1200-luvulta alkaen. Monet papit ja muut uskonnolliset persoonat ovat laatineet postilloita, joita toiset papit ovat käyttäneet apuna saarnojensa valmistelussa. Maallikkoiden käytössä postilla on hartauskirja. Postillat ovat kuuluneet erityisesti luterilaiseen perinteeseen.
Vanhimman suomenkielisen postillan on tehnyt Eerik Sorolainen. Suomessa paljon käytettyjen postillojen tekijöitä ovat muun muassa Martti Luther, Johan Arndt, Christian Scriver, Peter Olivarius Bugge, Anders Nohrborg, Antti Björkqvist, Juhana Wegelius nuorempi, Johan Fredrik Bergh, Lars Levi Laestadius, Aatu Laitinen ja Wilhelmi Malmivaara.
A. W. Ingman joka käänsi suomeksi Martti Lutherin postillan oli omien sanojensa mukaan itse varsin kokematon suomen kielen kirjoittamisessa ja käytti sen kääntämisessä 20 vuotta kolmen toverinsa kanssa. Ingman myös turvautui Awellanin apuun, joka oli sen ajan etevimpiä tutkijoita suomen kielen lauseopissa. Ongelmana koettiin myös ruotsin kielen lainasanat. Lutherin postilla pitää sisällään 110 evankeliumia. .
Postillan kysyntä oli aikoinaan valtaisaa ja esimerkiksi vuonna 1875 Lutherin postillaa myytiin 2806 kappaletta.
Ote A.W.Ingmanin esipuheesta teoksessa postilla; "Ohjatkoon Jumala raamatullisen sanan kuuliaisuuteen syvästi nöyrtynyt ja alentunut Lutherus meidän kansaamme yhtä suuresti ja vilpittömästi raamattua rakastamaan kuin hän tämä ylevä opettajamme itse sitä on rakastanut. Eläköön Suomen kansamme aina Jumalan ilmoituksen puhtaudesta, taivaallisesta ilmasta ja oppikoon juuri Lutherukselta kammomaan teeskenneltyä kaava hengellisyyttä ja oman ihmisluonnon jumalallisuutta. Helsingissä, toukokuun 8. päivänä 1875. A.W. Ingman."
Antti Einiö
Antti Väinö Einiö (s. 17. marraskuuta 1935 Helsinki ) on suomalainen musiikkielämän vaikuttaja ja monitoimimies, joka on tunnettu erityisesti isojen stadionkonserttien promoottorina. Paavo Einiö ja Kaarlo Einiö olivat hänen isoveljiään. Antti Einiö valmistui ekonomiksi Helsingin kauppakorkeakoulusta 1957.
Garage rock
1960-luvulla rockin soittaminen oli high school -ikäisten amerikkalaispoikien keskuudessa tavattoman suosittu harrastus, joten garage rock -yhtyeitä oli tuhansia. Useimmat niistä jäivät parhaimmillaankin vain paikallisiksi kuuluisuuksiksi. Garage rock -ilmiö kuitenkin synnytti muutaman Yhdysvaltain laajuista huomiota herättäneen hittikappaleen. Sellaisia olivat muun muassa ? & the Mysteriansin ”96 Tears”, Count Fiven ”Psychotic Reaction”, The Seedsin ”Pushin’ Too Hard” ja Music Machinen ”Talk Talk”.
Tokugawa Iesada
thumb|200px|Tokugawa Iesada
Antti Einiö
Antti Einiö aloitti Paavo-veljensä apuna 1950-luvulla levy-yhtiö Scandiassa ja tämän järjestämissä jazz-konserteissa. Vuonna 1959 hänet nimettiin Nor-Disc-levymerkin toimitusjohtajaksi, jossa tehtävässä hän oli vuoteen 1964. Sen jälkeen hän levytti itse pari singleä, joista parhaiten muistetaan "Farmer John" vuodelta 1964. Ruotsalainen Hep Stars otti kappaleen ohjelmistoonsa kuultuaan Andy & The Islanders -nimellä tehdyn version.
Vuonna 1968 Antti ja Paavo Einiö perustivat ohjelmatoimiston Artistit, joka toimi 1970-luvun lopulle asti, kunnes verottaja haki sen konkurssiin maksamattomien verojen vuoksi. Yhtiö myi muun muassa Tapani Kansan, Jouko ja Kostin, Pepe & Paradisen, Katri Helenan, Wigwamin ja Tasavallan Presidentin esiintymisiä.
Antti Einiö toi myös 1970-luvulla maahan veljensä tavoin kansainvälisiä tähtiä, kuten Gary Glitterin ja Abban. Tätä hän teki ruotsalaisen EMA-Telstar-ohjelmatoimiston lukuun, mutta kun Artistit meni konkurssiin, Einiö perusti Paavo-veljensä kanssa Metronomen, joka keskittyi ulkomaisiin esiintyjiin. Metronome toi maahan Bob Dylanin, Dire Straitsin ja Eric Claptonin. Yritys kaatui maksamattomiin lähdeveroihin. Einiö esiintyi myös pienessä roolissa ensimmäisessä Uuno Turhapuro -elokuvassa vuonna 1973.
1980-luvun puolivälissä Einiö perusti konsulttiyhtiö ShowCo:n (Show Consultants), joka alkoi järjestää muun muassa isoja stadionkonsertteja, ensimmäisenä Dire Straitsin konsertin vuonna 1992 Olympiastadionilla. Tätä seurasivat Tina Turner, ZZ Top, Frank Sinatra, Pretenders, Sting, Iron Maiden, Eurythmics, Metallica, The Rolling Stones ja viimeisenä vuonna 1997 Michael Jackson. ShowCo oli yhteistyössä Pori Jazzien kanssa 1986–2002 ja tuotti Poriin muun muassa James Brownin ja Ringo Starrin). EMA-Telstar yhteistyön siirryttyä ShowCo:lta Welldonelle Antti Einiö järjesti konsertteja yrityksensä BestConcerts nimissä Eastway-yhtiön kanssa.
Kaarlo-veljensä tavoin myös Antti Einiö menestyi maahockeyn ja jääpallon pelaajana. Kesälajissaan hän voitti Nuijamiesten ja Huovien joukkueessa 19 Suomen mestaruutta vuosina 1953–1982 ja pelasi 16 maaottelua. Talvilajissaan hän edusti Käpylän Urheilu-Veikkoja ja voitti Suomen mestaruuden vuosina 1958 ja 1959, SM-hopeaa vuosina 1956 ja 1961 sekä SM-pronssia vuosina 1957, 1960 ja 1962.
Antti Einiö on suomentanut Nat Shapiron ja Nat Hentoffin kirjan Hear Me Talkin to Ya. Kirja julkaistiin suomeksi vuonna 1958 nimellä Jazzin vaiheita. Lisäksi Tomi Lindblom on kirjoittanut Einiön elämäkerran Rokkia ikä kaikki (2014).
Garage rock
Muita tunnettuja 1960-luvun garage rock -yhtyeitä olivat muun muassa The Wailers, The Sonics, The Standells, Shadows of the Knight, The Chocolate Watchband, The Amboy Dukes, The Electric Prunes ja 13th Floor Elevators. Garage rock -aallon loppuvaiheessa syntyivät kuuluisat detroitilaiset yhtyeet MC5, Alice Cooper ja The Stooges. Useimmat näistä yhtyeistä lopettivat toimintansa 1960-luvun lopulla. Lenny Kayen vuonna 1972 kokoama Nuggets-kokoelmalevy nosti ne uudelleen esille. Vasta tämän jälkeen ilmiöstä alettiin puhua ”garage rockina”.
Khalke
Khalke (, ”Pronssinen”; ) voi viitata seuraaviin:
Garage rock
1980-luvulla sellaiset yhtyeet kuin The Droogs, The Fuzztones, Chesterfield Kings, The Fleshtones, The Nomads, Miracle Workers ja Smack tekivät 1960-luvun garage rockin innoittamaa musiikkia. Toinen garage rockin paluu koettiin 2000-luvun alkuvuosina The Strokesin, The White Stripesin, The Hivesin ja The Vinesin myötä.
WML
WML (Wireless Markup Language) on HTML:n ja XML:n kaltainen kieli, jolla luodaan WAP-sivuja. WML-dokumentit ovat XML-dokumentteja, jotka validoidaan WML DTD:llä.
WML:llä tehtyjä sivuja ei voida katsella yleensä muilla kuin kännyköiden ja mobiililaitteiden selaimilla. Muutamat tietokoneiden selainohjelmat tukevat myös WML-tekniikkaa; tuki WML:lle löytyy natiivina muun muassa Opera-selaimesta sekä laajennuksen avulla myös Firefoxista. WML:n korvaavat tulevaisuudessa muut kielet – kuten XHTML Basic – jolloin ei tarvitse tehdä eri sivuja eri tarkoituksiin.
Samoin kuin HTML, WML mahdollistaa navigaatiotoiminnot, hyperlinkit, lomakkeet sekä tekstien ja kuvien esitysmuotojen määrittelyt.
WML-dokumenttia kutsutaan pakaksi, joka sisältää useita kortteja. Yksi kortti vastaa yhtä interaktiota käyttäjän kanssa (vastaa HTML-sivua). Dokumentin rakenne on samanlainen kuin tavanomaisen XML-dokumentin. Prologi aloittaa dokumentin: <!DOCTYPE wml PUBLIC ”-//WAPFORUM//DTD WML 1.1//EN” ”http://www.wapforum.org/DTD/wml_1.1.xml”> Elementit määrittelevät WML-pakan rakenteellisen informaation. Elementillä on alku- ja lopputägi, joiden sisällä on kuvattu sisältö. Attribuutit määrittelevät elementtiin liittyvää informaatiota. Esimerkiksi: <card id="main" title="First Card">
Ramseyn lause
Ramseyn lauseet ovat Frank Ramseyn vuonna 1930 muotoilemia matemaattisia todistuksia, joita kutsutaan äärelliseksi Ramseyn lauseeksi ja äärettömäksi Ramseyn lauseeksi. Ramseyn lauseiden johtopäätös on usein esitetty muodossa täydellinen epäjärjestys on mahdotonta.
WML
Navigointi korttien välillä tapahtuu tietyillä elementeillä. Esimerkiksi go-elementti hakee määritellyn URL:n, prev-elementti hakee historiatiedoista edellisen kortin, ja refresh-elementti hakee käsiteltävän sivun uudelleen palvelimelta.
Ramseyn lause
Ääretön Ramseyn lause kertoo, että äärettömässä verkossa on aina ääretön klikki tai ääretön riippumaton joukko.
Ramseyn lauseet muodostavat Ramseyn teorian, joka on tärkeä kombinatoriikan haara. Ramseyn teorian pohjalta etsitään mahdollisimman säännöllisiä ja homogeenisia rakenteita mielivaltaisten rakenteiden sisältä.
Etelä-Libanonin hallintoalue
thumb|Alue Libanonin kartalla.
Etelä-Libanonin hallintoalue on yksi Libanonin kahdeksasta hallintoalueesta. Se sijaitsee maan eteläosassa. Alueen pääkaupunki on Sidon. Sen pinta-ala on 943 km2 ja vuosina 2004–2005 arvioitu asukasluku oli 401 197.
Ruokolahti
Ruokolahti on Suomen kunta, joka sijaitsee Etelä-Karjalan maakunnassa. Kunnassa asuu 0 ihmistä, ja sen pinta-ala on 0 km², josta 0 km² on vesistöjä. Väestötiheys on 0 asukasta/km².
Saimaa kattaa laajan alueen Ruokolahden länsiosasta, kunnan pohjoisrajalla puolestaan sijaitsee Suomen syvin järvi, Suuri Jukajärvi. Ruokolahti tunnetaan muun muassa Albert Edelfeltin Ruokolahden eukkoja kirkonmäellä -maalauksesta ja 1992 tehdyistä leijonahavainnoista.
Maantiede
Ruokolahti sijaitsee Saimaan rannalla, keskellä Etelä-Karjalaa. Saimaan lisäksi kunnassa on yli 500 järveä ja lampea, joista Saimaan jälkeen laajimmat ovat Torsa, Kärinki, Loituma ja Ilmajärvi. Muita järviä ovat esimerkiksi pitkä ja kapea Kivenkänä sekä monihaaraiset Sarajärvi ja Ahjärvi.
Ruokolahden naapurikunnat ovat Imatra, Lappeenranta, Parikkala, Puumala, Rautjärvi, Savonlinna, Sulkava ja Taipalsaari. Pieni osa kunnasta rajoittuu Venäjän Federaatioon Immalanjärven pohjoispuolella.
Ruokolahdella sijaitsee kaikkiaan neljä Natura-kohdetta: harvinaisen kirjojokikorennon elinalue Myllyjoki, lintukohde Kuokkalampi, maineikas näköalapaikka Haukkavuori sekä Ilkonselkä, jonka harjusaarten välissä on joskus tavattu saimaannorppia.
Kyliä 1939
Aisaniemi, Anteroisenmäki, Eräjärvi, Haikola, Haloniemi, Hauklappi, Heinärikkilä, Huhtanen, Hyrkäs, Hännilä, Härskiänsaari, Hölmölä, Hörkkölä, Ilmajärvi, Immala, Inkilänmäki, Junnikkala, Jurvala, Jälkölä, Kaiturinpää, Kalholampi, Kaljula, Kalpiala, Karhula, Kattelus, Kekäleenmäki, Kemppilä, Kesselilä, Kietävälä, Kiurula, Kopsala, Korjola, Kotaniemi, Kouvola, Kuokkalampi, Kuopiola, Kurjala, Kurrola, Käkölä, Kärinkäniemi, Käyhkää, Laamala, Lassila, Lempiälä, Matikkala, Mattarila, Mustakulkkula, Mäkelä, Mälkiälä, Mättölä, Narsakkala, Niuvanmaa, Pohja-Lankila, Poitsilanmaa, Puntala, Puttola, Pönniälä, Rahikkala, Rahkola, Rasila, Rautiala, Rautionmaa, Rehula, Reinikkala, Revonniemi, Ronkolanmäki, Sarajärvi, Savilahti, Siisiälä, Siitola, Soinila, Suikkala, Sutela, Suurpää, Syyspohja, Tarkkola, Terävälä, Tetriniemi, Toiviala, Torsansalo, Torsantaka, Tuomala, Utula, Vaittila, Valtola, Vehviälä, Vertalansalmi, Virmutjoki, Vuoksenniska, Vuosalmi
Taajamat
Vuoden 2017 lopussa Ruokolahdella oli 5 218 asukasta, joista 3 158 asui taajamissa, 2 003 haja-asutusalueilla ja 57:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Ruokolahden taajama-aste on 61,2 %. Ruokolahden taajamaväestö jakautuu neljän eri taajaman kesken:
Kunnan keskustaajama on lihavoitu. Asteriskilla (*) merkityt taajamat kuuluvat tähän kuntaan vain osittain. Huhtasenkylä on osa Imatran keskustaajamaa, joka ulottuu pääosin Imatran kaupungin ja osittain myös Lappeenrannan kaupungin alueelle. Rautjärven asemanseutu ulottuu pääosin Rautjärven kunnan alueelle.
Historia
Ruokolahti on ollut rajaseutua vuosisatojen ajan. Täyssinän (1595) ja Uudenkaupungin rauhan (1721) rajojen merkki oli Haukkavuorella. Turun rauhassa vuonna 1743 raja siirtyi ja Ruokolahti liitettiin Venäjään.
Ruokolahden seurakunta itsenäistyi Jääsken emäseurakunnasta vuonna 1572. Nykyinen, vuonna 1854 valmistunut kirkko on seurakunnan kolmas.
Hallinto
Ruokolahden kunnanvaltuustossa on 27 paikkaa. Kaudella 2021–2025 keskustan hallussa on yksitoista paikkaa, SDP:n hallussa viisi paikkaa, kokoomuksen hallussa viisi paikkaa, perussuomalaisten hallussa viisi paikkaa ja kristillisdemokraattien hallussa yksi paikka.
Kunnanjohtajanimitykset
Anu Sepponen valittiin elokuussa 2020 Ruokolahden uudeksi kunnanjohtajaksi, mutta hän ilmoitti 1. lokakuuta 2020 ettei ota työtä vastaan laskeneen palkan takia. Sepposen luovuttua tulevasta pestistään Puumalan kunnanjohtaja Matias Hildén valittiin työhön. Hän aloitti kunnanjohtajana helmikuussa 2021. Sepponen ei kuitenkaan katkaissut virkasuhdettaan, ja tämän takia Ruokolahden kunnanvaltuusto katkaisi sen. Kesällä 2021 hallinto-oikeus kumosi Ruokolahden kunnan tekemän päätöksen lainvastaisena. Sepposen virkasuhde siis jatkuu edelleen, mutta hän ei ole fyysisesti tekemässä virkaansa. Hallinto-oikeuden päätöksen takia kunnanjohtajana toiminut Hildén menetti työnsä syksyllä 2021 ja hänet valittiin myöhemmin Imatran kaupungin strategia- ja hallintojohtajaksi marraskuussa 2021. Anu Sepposen piti ottaa kunnanjohtajan virka uudelleen vastaan lokakuussa 2021, mutta hän ei tehnyt sitä. Tällä hetkellä kunnanjohtajan virkaa hoitaa väliaikaisesti kunnan hallintojohtaja Kaisa Häkkinen-Paananen. Sepposen asia ei edennyt KHO:een, koska hän ei hakenut valituslupaa.
Väestönkehitys
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.
Nähtävyyksiä ja kulttuuria
pienoiskuva|vasen|Ruokolahden kirkonmäen kellotapuli.
Ruokolahden nähtävyyksiin kuuluu esimerkiksi maankuulu Ernst Lohrmannin suunnittelema puukirkko (1854), ja sen välittömässä läheisyydessä oleva puinen paanukattoinen kellotapuli jonka rakensi ruokolahtelainen kirvesmies Tuomas Ragvaldinpoika Suikkanen vuonna 1752. Molemmat sijaitsevat Ruokolahden kirkonmäellä. Muita kohteita kirkonmäellä ovat Kirkkopiha, kotiseutumuseo, Ruokolahti-talo ja ilmailumuistomerkki aivan kirkon lähellä. Kirkon hautausmaalle on myös haudattu tunnettu tarkka-ampuja Simo Häyhä. Lisäksi Kirkonmäeltä löytyy Albert Edelfeltin muistokivi.
Ruokolahden muita nähtävyyksiä ovat Rantalinna, Kolmiköytisen- ja Lapinvuoren kalliomaalaukset, Karoniemi, Salpalinja Syyspohjassa, Kukonharjun-, Kutveleen- ja Käyhkään kanavat, Kummakivi, sammalsilta ja museotienä oleva Niskapietiläntie.
Ruokolahden kunnankirjasto tarjoaa käyttäjilleen pidempiä aukioloaikoja toimimalla myös omatoimikirjastona. Koska Ruokolahden kirjasto on osa Heili-kirjastokimppaa, on ruokolahtelaisten käytössä kirjastotalon ja verkkokirjaston valikoimien ohella myös muiden eteläkarjalaisten yleisten kirjastojen toimipisteet ja aineistot.
Seurakunnat
Ruokolahti kuuluu Pyhän Ursulan seurakunnan alueeseen. Kyseinen seurakunta on osa Katolisen kirkon Helsingin hiippakuntaa.
Vuoden 2018 aluejaon mukaan Ruokolahdella on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat: Vuodesta 2019 lähtien seurakunta toimii myös Rautjärven kunnan alueella.
Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Ruokolahden alueella toimii Lappeenrannan ortodoksinen seurakunta.
Ruokakulttuuri
Ruokolahden pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla kalakukon tapainen, saviruukussa uunissa paistettu pottikukko eli kalapotti, riihitetty ruispuuro ja puolikuun malliset, ruistaikinasta leivotut ja ohrasuurimopuurolla täytetyt kukkopiirakat.
Hatsina
Hatsina on 92 500 asukkaan kaupunki Venäjällä 46 km Pietarista etelälounaaseen. Hatsina on Leningradin alueen suurin kaupunki ja hallintokeskus sekä Hatsinan piirin keskus keskellä historiallista Inkerinmaata. Hatsina on tullut kuuluisaksi myös Venäjän keisarien asuinpaikkana. Hatsinan palatsi puistoineen on eräs Pietarin seudun maailmanperintökohteista. Nykyään Hatsina on merkittävä teollisuuskaupunki ja sillä on Venäjän tiedekaupungeille myönnetty naukogradin asema.
Historiaa
Kaupunki tunnetaan jo vuodesta 1499 nimellä Hotšino, jolloin se oli kylä Novgorodin hallinnassa. 1500-luvulla se joutui Puola-Liettualle ja sitten Ruotsille, josta se palautui Venäjälle Pietari Suuren valloitusten mukana 1712. Seudulla asui venäläisiä, vepsäläisiä ja inkeriläisiä.
Palatsin historiaa
Pietari Suuri rakennutti maa-alueelle pienen puisen palatsin ja lahjoitti maa-alueen sisarelleen Natalialle. Sittemmin omistus siirtyi Kurakin ruhtinasperheelle. Vuonna 1760 Katariina Suuri antoi sen lahjaksi suosikilleen kreivi Orloville ja rakennutti Hatsinaan italialaisen Antonio Rinaldin suunnitteleman palatsin. Siihen kuului 600 huonetta ja englantilaistyylinen puisto.
Keisarinna asui kreivin kanssa yhdessä 15 vuotta ja ihastui palatsiin. Tunteiden viilennyttyä Orlov naitettiin ja sai tehtävän suurlähettiläänä Italiassa. Orlovin kuoleman jälkeen 1783 keisarinna osti palatsialueen ja lahjoitti sen pojalleen, tulevalle keisari Paavalille. Paavali I sisusti palatsia uudelleen uusklassiseen tyyliin; linna muutettiin paraati- ja edustuslinnaksi. Paavalin kuoleman jälkeen Hatsina ei ollut keisarien suosiossa, ennen kuin Aleksanteri III teki siitä terrorismin pelossa pääasuntonsa. Nikolai II, viimeinen keisari vietti näin ollen nuoruutensa Hatsinassa, jonne hänet myös vangittiin syrjäyttämisensä jälkeen.
Valkoisen kenraali Judenitšin joukot etenivät Venäjän sisällissodan aikana myöhäissyksyllä 1919 Virosta kohti Petrogradia aina Hatsinaan asti, ennen kuin Lev Trotskin johtama puna-armeija sai torjuttua valkoisten joukot.
thumb|250px|Hatsinan palatsin ilmakuva.
Kaupungin nimenmuutoksia neuvostoaikana
Neuvostoaikana kaupunki nimettiin uudestaan muutaman kerran: vuonna 1923 Hatsinalle annettiin Trotskin mukaan nimeksi Trotsk, mutta Trotskin jouduttua epäsuosioon nimeksi tuli punakaartista johdettuna Krasnogvardeisk. Saksan miehityshallinto antoi nimeksi Lindemannstadt vuonna 1943, kunnes kaupunki sai alkuperäisen nimensä vuonna 1944.
Liikenneyhteydet
Liikenneyhteydet Hatsinaan ovat hyvät. Nopein maantie Pietarista on Pihkovan suuntaan vievä valtatie M20 (eli Eurooppatie ), jonka varrella kaupunki sijaitsee; valtatie ohittaa Hatsinan keskustan itäpuolitse. Pietarin Baltian rautatieasemalta on säännöllinen lähijunayhteys Hatsinan Baltian rautatieasemille ja kaupungin muille asemille.
Pietarin seutuliikenteen linja-autoista tai reittitakseista Hatsinaan ajavat muun muassa:
Suomalaista toimintaa
Kaupungissa on myös paljon suomalaista toimintaa. Kaupungissa on suomalainen kirkko, suomalainen monitoimikeskus ja Inkeri-seuran toimisto.
Suomalainen seurakunta
Hatsinan luterilainen seurakunta on perustettu vuonna 1789. Aluksi sen jäseninä oli vain saksalaisia. Naapurikylien inkerinsuomalaiset kuuluivat Skuoritsan seurakuntaan. Venäjän keisarihuone rakennutti Hatsinaan vuonna 1794 puukirkon, ja vuonna 1828 valmistui uusi kivikirkko.
Hatsinan seurakunnasta tuli kaksikielinen vuonna 1846, kun kaupungin suomalaiset liitettiin siihen. Myöhemmin seurakuntaan liitettiin vielä eräitä lähiympäristön suomalaiskyliä. Vuonna 1860 seurakunnan 1 200 jäsenestä viidennes oli saksalaisia ja loput suomalaisia. 1800-luvun lopulla seudulle muutti paljon virolaisia. Vuonna 1904 seurakuntaan, joka käsitti myös valtaosan Laukaan hallintopiiristä, kuului noin 4 800 henkeä, joista 4 000 oli virolaisia, 450 suomalaisia, runsaat 300 saksalaisia ja 35 mustalaisia.
Vallankumouksen jälkeen Hatsinan seurakunta jakautui saksalais-virolaiseksi ja suomalaiseksi seurakunnaksi. Suomalaiseen seurakuntaan liitettiin 1920-luvulla vielä pari Venjoen kylää. Seurakunnan toiminta päättyi vuonna 1938.
Hatsinan seurakuntaan kuuluneet kylät
Ala-Sakosta, Pieni-Hatsina, Hatsinanmylly, Karjakankylä, Kokkola (Suuri-Kokkola), Korhosi, Käppälä (Pieni-Kokkola, Vaija), Vanha-Mosina, Pieni-Mosina, Uusi-Mosina (p. Puhra), Mosinanmylly, Mäyrylä, Porttila, Rahkola, Sahala (Sahamylly), Saamusti, Vaijala, Verevä
Fredrik VI
thumb|200px|Fredrik VI:n kipsinen rintakuva.
Fredrik VI (28. tammikuuta 1768– 3. tammikuuta 1839) oli Tanskan kuningas 1808–1839 ja Norjan kuningas 1808–1814. Hän toimi prinssihallitsijana isänsä Kristian VII:n mielisairauden takia 1784–1808. Sijaishallitsijakaudella hän teki liberaaleja päätöksiä, esimerkiksi lakkautti maaorjuuden (1788).
Sen jälkeen kun Tanska menetti Norjan Ruotsille Napoleonin sotiin liittyneessä Kielin rauhansopimuksessa 1814, Fredrik otti konservatiivisemman linjan ja korosti itsevaltiuttaan, jota vastustettiin maassa laajasti. Kuningas yritti rauhoittaa liikehdintää perustamalla neuvoa-antavia elimiä. Entisestä suurvallasta tuli Fredrikin hallituskaudella yksi Euroopan pienistä valtioista.
Jussi Vasara
Jussi Vasara (s. 14. toukokuuta 1987 Helsinki) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija, joka edusti viimeisenä Veikkausliigassa pelaavaa Seinäjoen Jalkapallokerhoa. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Nykyään hän toimii valmennustehtävissä Hongan junioripuolella, sekä seuran U17-joukkueen valmentajana.
Eye of the Zombie
Eye of the Zombie on amerikkalaisen laulaja-lauluntekijä John Fogertyn viides sooloalbumi. Se julkaistiin vuonna 1986. Levy oli kaupallinen floppi, ja sitä on usein pidetty Fogertyn huonoimpana albumina.
Abruzzo
Abruzzo on alue Keski-Italian itärannikolla. Sitä rajaavat alueet ovat Marche pohjoisessa, Latium lännessä ja lounaassa sekä Molise kaakossa. Idässä Abruzzo rajautuu Adrianmereen. Vuoteen 1963 saakka se oli osa Abruzzi e Molisen aluetta yhdessä Molisen kanssa. Sana Abruzzi on monikko sanasta Abruzzo ja juontaa juurensa ajalta, jolloin Bourbonit hallitsivat aluetta nimellä Lähempi Abruzzo ja Kauempi Abruzzo.
Maailman avaruusviikko
right Maailman avaruusviikko on YK:n ja World Space Week Associationin vuosittain 4.–10. lokakuuta järjestämä viikko, jonka tarkoituksena on ”juhlistaa vuosittain kansainvälisellä tasolla avaruustieteen ja -teknologian myötävaikutusta ihmisten olojen parantamiseen”. Viikon julisti avaruusviikoksi YK:n yleiskokous vuonna 1999. Viikko alkaa Sputnik 1:n laukaisun vuosipäivästä, ja päättyy ulkoavaruussopimuksen allekirjoittamisen vuosipäivään.
Jussi Vasara
Vasara siirtyi Honkaan kauden 2006 jälkeen Helsingin Jalkapalloklubista, jonka reservijoukkue Klubi 04:ssä hän oli enimmäkseen esiintynyt. Myös hänen isoveljensä Vesa Vasara pelasi uransa aikana HJK:ssa ja FC Hongassa.
Florianópolis
Florianópolis on Santa Catarinan osavaltion pääkaupunki Etelä-Brasiliassa. Se koostuu yhdestä pääsaaresta, mantereella sijaitsevasta osasta, sekä ympäröivistä pikkusaarista. Kaupungin asukasluku oli 421 240 vuonna 2010.
Jussi Vasara
Vasara on kuulunut Suomen U21-maajoukkueeseen. Hänen kaksi maaliaan Itävallan verkkoon ratkaisevassa karsintaottelussa pelastivat Suomen jatkoajalle, jonka päätyttyä maalittomana Suomi voitti rangaistuspotkukilpailun, mikä takasi Suomen paikan Ruotsissa järjestettyihin jalkapallon alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuihin 2009. Hän esiintyi kisoissa Suomen kaikissa kolmessa ottelussa.
Abruzzo
Alueen pääkaupunki on L'Aquila. Alue on jakautunut neljään provinssiin: L'Aquilaan (pinta-alaltaan suurin), Teramoon, Chietiin (asukasluvultaan suurin) ja Pescaraan, Abruzzon taloudelliseen keskukseen. Nämä neljä maakuntaa muodostuvat 305 kunnasta. Asukkaita alueella on noin 1,3 miljoonaa.
Maantiede
Alue on kooltaan 10 794 km², josta lähes kaksi kolmasosaa on vuoristoa. Loput alueesta on kukkuloita, jotka laskeutuvat alas kapealle kaistaleelle tasankoa, joka kattaa suurimman osan 129 kilometriä pitkästä Adrianmeren rantaviivasta. Apenniinien vuoristo kulkee läpi Abruzzon, ja alueen korkeimmat kohdat ovat Gran Sasso (2 914 m) ja Maiella Massif (2 795 m). Suurimmat joet ovat Aterno-Pescara, Sangro ja Tronto.
Luonto
Kolmasosa alueesta on osa kansallispuistoa tai alueellista puistoa. Mm. seuraavat puistot sijaitsevat osittain tai kokonaan Abruzzossa:
Matkailu
Alueen luonto on kaunista ja historia laajaa, mutta massaturismi on vasta hiljattain löytänyt tiensä Abruzzoon. Etenkin L'Aquilan ympärillä on pieniä keskiaikaisia kaupunkeja ja linnoja. Vuoristojen ansiosta alueelta löytyy myös laskettelukeskuksia. Alueella tuotetaan viiniä.
Eye of the Zombie
Kappaleet
Kaikki kappaleet ovat John Fogertyn käsialaa.
Train
Train(s) tai The Train voi viitata ainakin seuraaviin:
Veikko Karppinen
Veikko Karppinen (s. 30. tammikuuta 1986 Kajaani) on suomalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta osaa pelata myös laidassa. Karppinen on pelannut yhteensä 230 SM-liigan runkosarjaottelua Oulun Kärpissä tehopistein 10+22=32. Jäähyminuutteja on kertynyt 117. SM-liigan pudotuspeleissä hän on pelannut yhteensä 16 ottelua tehden yhden maalin sekä keräten kaksi jäähyminuuttia. Karppisen vahvuuksiin kuuluu tasaisuus kaikilla osa-alueilla ja heikkouksiin tasapaksuus sekä luistelu.
Ura
Karppinen on Kajaanin Hokin oma kasvatti. Hän pelasi jo B-juniori-ikäisenä kolme Mestis-ottelua kaudella 2003–2004. Karppinen siirtyi seuraavaksi kaudeksi 2004–2005 Oulun Kärppien A-nuoriin. Hän oli tehoilla 12+22=34 joukkueen toiseksi paras pistemies Juhamatti Aaltosen jälkeen. Karppinen oli koko A-nuorten SM-liigan pistepörssin yhdeksäs JYPin Jouni Virpiön ja HPK:n Petteri Wirtasen kanssa. Kesällä 2006 hänet nostettiin Kärppien SM-liigarinkiin, muttei debytoinut liigassa vielä kaudella 2005–2006. Karppinen pelasi vielä A-nuorissa ja oli Kärppien paras pistemies tehoilla 20+20=40. Hän voitti keväällä 2006 A-nuorten SM-hopeaa. Karppinen oli runkosarjan pistepörssin viides Lukon Jussi Tapion kanssa. Hän pelasi kauden aikana myös neljä Mestis-ottelua Suomen alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa.
Kaudella 2008–2009 Karppinen teki henkilökohtaisen yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 4+6=10. Hän kärsi alkukaudella olkapäävammasta ja haki pelituntumaa Hokista yhden ottelun verran syyskuussa 2008. Kauden päätteeksi Karppinen voitti SM-hopeaa. Hän kuitenkin pelasi enimmäkseen vielä nelossentterinä ja seuraavalla kaudella 2009–2010 Karppisen peliaika jäi myös vähäiseksi. Hän haki pelituntumaa Hokista yhteensä kymmenen ottelun verran.
Heinäkuussa 2011 Karppinen palasi kasvattajaseuraansa Hokkiin vuoden mittaisella sopimuksella ilman liigapykälää. Hän oli tehoilla 13+13=26 joukkueen paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Arttu Niskakankaan jälkeen. Maaliskuussa 2012 Karppinen teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Hokin kanssa.
Yellowstonejärvi
Maantiede
thumb|left|[[Mount Sheridan Yellowstonejärven West Thumb -lahdelta.]] Yellowstonejärvi on noin 30 kilometriä pitkä ja 20 kilometriä leveä, ja sillä on noin 177 kilometriä rantaviivaa. Sen pinta-ala on 352 neliökilometriä, ja se on maailman toiseksi suurin järvi, joka sijaitsee yli 7 000 jalassa (noin 2 134 metriä).
thumb|left|[[Geysirin purkautuminen Yellowstonejärven rannalla.]] Yellowstonejärvi muodostui vajoamaan, joka syntyi Yellowstonen kalderan romahduksesta ja jota sen jälkeen ovat muovannut mannerjäätiköiden aiheuttama eroosio. Se on historiansa aikana laskenut Tyyneenmereen, Pohjoiseen jäämereen ja Meksikonlahden kautta Atlantiin, johon se laskee nykyään Yellowstonejoen kautta. Järvessä on sattunut geologisia muutoksia aivan viime aikoinakin, sillä Yellowstonen kalderan eli kattilalaakson maaperä kohosi noin metrin 1923–1984 ja sen jälkeen alkoi vajota. Tämä on aiheuttanut pohjoisrannan nousemisen ja tulvimisen järven etelärannalla. Järven pohjassa on samoja vulkaanisia muodostelmia kuin muuallakin puiston alueella. Vedenalaiset kamerat ovat löytäneet pohjasta muun muassa geysireitä, kuumia lähteitä ja kraattereita.
Luonto
thumb|Kaksi Yellowstonejärvestä kalastettua [[harmaanieriää.]] Punakurkkulohen alalaji Oncorhynchus clarkii bouvieri elää Yellowstonejärvessä vain pienellä alueella, ja järvessä on alalajin suurin luonnollinen populaatio. Järvessä eli alkujaan punakurkkulohen lisäksi vain särkiin kuuluva Rhinichthys cataractae. Niiden lisäksi järveen on levinnyt imukarppi, särkiin kuuluvat Couesius plumbeus ja Richardsonius balteatus sekä harmaanieriä. Näistä osa kuuluu puistoalueen alkuperäiseen lajistoon.
Järven rantamilla elelee monia lintuja, muun muassa sääksiä, valkopäämerikotkia, amerikanpelikaaneja ja amerikanmerimetsoja. Rannoilla vaeltelee myös esimerkiksi hirviä ja harmaakarhuja.
Konservatiivinen kenttä
Konservatiivinen kenttä on vektorikenttä F, jolle pätee
missä:
Jos F(x) on voimakenttä, tarkoittaa yllä oleva tulos, että tehty työ on nolla. Toisin sanoen työ riippuu vain polun alku- ja loppupisteistä, ei itse polusta. Esimerkki konservatiivisesta voimakentästä on painovoima.