cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sähkömagneettinen säteily
Emittoituminen
Mikä tahansa kappale, jonka lämpötila on absoluuttisen nollapisteen yläpuolella, lähettää (emittoi) sähkömagneettista säteilyä.
Milloin atomin tai molekyylin viritystila purkautuu - esimerkiksi kappaleen jäähtyessä, niin atomi palaa alemmalle energiatasolle vapauttaen ylimääräisen energian sähkömagneettisena säteilynä (lämpösäteily), eli emittoi fotonin. Emittoidun säteilyn taajuuden määrittää vapautuneen energian määrä; energiamäärä on sama kuin energiatilan muutos.
Sähkömagneettisen säteilyn laaja kirjo voidaan jakaa eri taajuusalueisiin erikoisominaisuuksiensa mukaan: radioaallot, mikroaallot, infrapunasäteily, valo, ultraviolettisäteily, röntgensäteily ja gammasäteily. Nämä eri taajuusalueet muodostavat yhdessä sähkömagneettisen spektrin.
Eteneminen
Säteilyn etenemisnopeus on väliaineesta riippuvainen suure. Tyhjiössä sähkö- ja magneettikenttä etenee valonnopeudella (n. 300 000 000 m/s). Koaksiaalikaapelissa etenemisnopeus putoaa 66 prosenttiin valonnopeudesta.
Tyhjiössä sähkö- ja magneettikentän muutokset ovat yhtäläiset. .
Säteilyn kenttävoimakkuuden vaihteluväli kertoo säteilyn amplitudin ja vaihtelun jaksollisuus säteilyn taajuuden, (eli Aallonpituuden).
Absorptio
Aineen absorboidessa ('ottaessa vastaan') sähkömagneettista säteilyä, johtaa se aineen – atomin tai molekyylin – virittymiseen jollain mekanismilla. Aine voi vastaanottaa vain diskreettejä säteilypaketteja; yksittäinen fotoni ei voi absorbpoitua vain osittain.
Säteilyenergia absorboituu kohtaamaansa materiaan silloin kun sen taajuus vastaa jotain molekyylin tai atomin luontaisista taajuuksista. Toisin sanoin; vastaa energiaa, joka mekanismin virittymiseen tarvitaan. Virittyminen on mahdollista vain, milloin virittymiseen tarvittava energia vastaa aallon energiaa; energiaa ei voi jäädä yli. Molekyylien ja atomien osien virittymiseen liittyvät taajuusalueet:
Ilmakehän, eli troposfäärin ilmankosteuden vesimolekyylit (H2O) ovat voimakkaasti polaarisia ja omaavat laajan resonanssialueen ja absorboikin sähkömagneettista säteilyä täten laajalla taajuusalueella.
Ionisoiva säteily
thumb|Kansainvälinen radioaktiivisuudesta varoittava kyltti
Sähkömagneettinen säteily
Absorptio
Vesihöyryn resonanssitaajuuksia ovat ainakin 22, 183 ja 325 GHz.
GP3 Unkarin Grand Prix 2016
GP3 Unkarin Grand Prix 2016 oli GP3-kauden 2016 neljäs osakilpailu, joka ajettiin 23.–24. heinäkuuta Hungaroringin moottoriradalla Unkarissa. Kilpailu ajettiin Formula 1:sten Unkarin GP:n ohessa.
Sähkömagneettinen säteily
Absorptio
Antenni on sovitin, joka sovittaa sähkömagneettisen singnaalin ja virtapiirin toisiinsa; antenniin absorboitunut säteily muuttuu sähkövirraksi ja antenni on näin jatkuvasti 'virittymisherkässä' tilassa. Antenni on myös suodin, joka on viritetty tietyn taajuisen sähkömagneettisen säteilyn vastaanottamiseen.
Ionisoiva säteily
Ionisoiva säteily on suurienergistä säteilyä, joka kykenee muuttamaan atomien sähkövarauksia eli ionisoimaan niitä. Ionisoiva säteily jakautuu neljään ryhmään: sähkömagneettiseen röntgen- ja gamma-säteilyyn sekä elektroneja luovuttavaan alfa- ja beta-hiukkassäteilyyn. Joskus tapahtuu alfa- ja betasäteilyä muistuttavaa deltasäteilyä.
GP3 Unkarin Grand Prix 2016
Lauantain kilpailun voittoon ajoi Koiranen GP -tallin kuljettaja Matt Parry. Sunnuntain kilpailun voitti ART Grand Prix -tallin Alexander Albon.
Jalkaväkirykmentti 28 (jatkosota)
Jalkaväkirykmentti 28 (JR 28) oli jatkosodan Suomen maavoimien rykmentti, jonka Savonlinnan suojeluskuntapiiri perusti sen jälkeen, kun 17. kesäkuuta 1941 oli annettu kutsu ylimääräisiin kertausharjoituksiin, pääosin Kerimäen-Savonlinnan-Rantasalmen-Joroisten-Jäppilän alueen reserviläisistä. Rykmentti liitettiin 2. divisioonaan.
Ionisoiva säteily
Ionisointi tarkoittaa sitä, että säteily irrottaa kohteensa atomien elektronikuorelta elektroneja. Tällöin atomien kemiallinen reaktiivisuus muuttuu ja niistä koostuvat yhdisteet voivat hajota.
Sähkömagneettinen säteily
Heijastuminen, taittuminen ja sironta
Heijastuminen: Jos valo lähetetään kohti tasoa, osa siitä heijastuu takaisin. Tasoon tulevan ja tasosta heijastuvan valon kulma on tason normaaliin nähden sama.
Jalkaväkirykmentti 28 (jatkosota)
Perustaminen
Puolustusvoimien materiaalitilanne oli jatkosodan alkaessa huomattavasti parempi kuin talvisodan alussa, mutta kenttäarmeijan rykmentit eivät käytännössä kuitenkaan tulleet varustetuiksi kaikin osin määrävahvuuksien mukaisiksi.
Keskittäminen
Jalkaväkirykmentti 28 keskitettiin tulevalle, suunnitellun puolustustehtävän mukaiselle, toiminta-alueelleen 21.-23. kesäkuuta 1941. Toiminta-alue sijoittui noin 15 kilometriä valtakunnan rajasta länteen. Sen itäpuolelle oli ryhmittyneenä Jalkaväkirykmentti 7.
Suomen poliittinen johto totesi Suomen olevan sodassa 25. kesäkuuta 1941.
Sähkömagneettinen säteily
Heijastuminen, taittuminen ja sironta
Sironta: Fotoni voi sirota atomista niin, että atomi absorboi fotonin ja emittoi toisen fotonin.
Jalkaväkirykmentti 28 (jatkosota)
Jatkosodan hyökkäysvaihe
Rykmentti siirtyi yöllä 28.-29. kesäkuuta 1941 saatuaan käskyn siirtyä hyökkäysvalmiusasemiin jalkaväkirykmentti 7:n Tarnalassa olevien asemien läpi aivan valtakunnan rajan tuntumaan. Sen yksiköt ylittivät 30. kesäkuuta klo 19 alkaen valtakunnan rajan. Yön aikana joukot etenivät Pieni-Iijärven - Kurkijärven - Joutsenlammen alueelle, jonne vihollinen pysäytti hyökkäyksen. Rykmentin II pataljoona (II/JR 28) eteni noin 3 kilometriä itään Kurkelanjärven - Pienen-Iijärven väliselle kannakselle, jossa eteneminen pysähtyi hetkeksi puna-armeijan joukkojen varustettuihin asemiin.
Ionisoiva säteily
Termi ”radioaktiivinen säteily” on epätarkka, mutta sillä tarkoitetaan yleensä ionisoivaa säteilyä – "radioaktiivisuuteen liittyvää säteilyä". Radioaktiivisuus tarkoittaa tiettyjen atomien taipumusta lähettää säteilyä. Koska säteily ei koostu atomeista, se ei ole, eikä edes voi olla radioaktiivista. Lisäksi läheskään kaikki ionisoiva säteily ei ole seurausta radioaktiivisuudesta (esimerkiksi kosminen säteily, röntgensäteily).
Säteilylajit
300px|thumb|Heliumytimistä koostuvan alfasäteilyn pysäyttää paperiarkki, elektroneista tai positroneista koostuvan beetasäteilyn alumiinilevy ja gammasäteily vaimenee väliaineessa. thumb|300 px|right|Säteilyn eri lajit Tyypillisiä ionisoivan säteilyn tyyppejä ovat muun muassa röntgensäteily, kosminen säteily ja erilaisten radioaktiivisten aineiden säteily, joka jaetaan edelleen kolmeen merkittävimpään säteilylajiin: alfa- beeta- ja gammasäteilyyn.
Radioaktiivisen atomin hajotessa atomi säteilee osan energiastaan suurienergiaisena säteilynä ympäristöön. Tapahtuneen ydinreaktion tyypistä riippuen syntyvä säteily koostuu helium-atomin ytimistä eli alfasäteilystä, elektroneista eli beetasäteilystä tai sähkömagneettisesta säteilystä eli gammasäteilystä. On olemassa myös muita, harvinaisempia hiukkassäteilyn tyyppejä, kuten neutronisäteilyä.
Säteilyn havaitseminen
Ionisoivaa säteilyä ei voi havaita aistein. Sen havaitsemiseen käytetään instrumentteja, joista tavallisimpia ovat Geiger-ilmaisimet, verrannollisuuslaskurit ja erilaiset puolijohdeilmaisimet.
Biologiset vaikutukset
Luonnossa on runsaasti ionisoivan säteilyn lähteitä: esimerkiksi avaruudesta tulee kosmista säteilyä ja maaperässä on luonnostaan radioaktiivisuutta (mm. uraanin hajoamistuotteena syntyvä radon-kaasu). Useimpien aineiden atomien joukossa on myös radioaktiivisia isotooppeja. Näin ollen kaikki aineet, eliöt ja myös ihmiset jatkuvasti altistuvat heikolle ionisoivalle säteilylle ja eliöt, ihminen mukaan lukien, ovat sopeutuneet ympäristön normaaliin säteilyyn. Säteilyannosta mitataan millisieverteissä, mSv. Luonnonsäteilystä saatavat vuosiannokset ovat normaalisti välillä 2–20 mSv.
Voimakas säteily aiheuttaa haittoja biologisille organismeille, kun niiden solukemia häiriintyy liiallisen ionisoitumisen vaikutuksesta. Tarpeeksi suuri säteilyannos aiheuttaa lopulta suoria solutuhoja ja DNA:n mutaatioita. Ihmisillä ensimmäiset tarkoissa lääketieteellisissä testeissä havaittavat vaikutukset esiintyvät noin 500 mSv:n kerta-annoksella, joka on siis noin satakertainen tavalliseen vuosiannokseen verrattuna. Näin alhaisella annoksella ihminen ei itse havaitse vaikutusta, eikä säteilysairauden oireita esiinny, vaan annos täytyy todeta testein.
Säteilysairaus syntyy, kun kerta-annos on tuhansia mSv:ejä. Sairauden varhaisiin oireisiin kuuluu väsymystä, heikotusta, oksentelua ja yleistä pahoinvointia. Lievään säteilysairauteen ei välttämättä liity muita oireita, vaan se paranee aikanaan ilman hoitoa. Suuremmilla annoksilla vakavammat oireet ilmenevät usein vasta parin viikon jälkeen altistuksesta, jolloin annoksen suuruudesta riippuen esiintyy infektioita, suolistovaurioita ja verianemiaa luuytimen vaurioitumisen takia. Säteilysairautta hoidetaan oireiden mukaisin toimin: yleensä nesteytyksellä, verensiirroilla ja mikrobilääkkeillä. Säteilysairaudesta kärsivän ennuste on varsin hyvä, jos annos on jäänyt alle 5 000 mSv:n. Kuolettava säteilyannos on noin 10 000 mSv.
Luonnosta tavallisesti saatavia säteilyannoksia (2–20 mSv/v) suurempien jatkuvien, eli kroonisten säteilyannosten on havaittu aiheuttavan yllä mainittujen välittömien (akuuttien) oireiden lisäksi pitkäaikaisia vaikutuksia. Toisin kuin akuutit vaikutukset, krooniset vaikutukset elimistössä ilmenevät osin satunnaisesti. Toisin sanoen krooninen säteilyaltistus ei aiheuta sairastumista väistämättä, vaan vaikuttaa riskiin saada epämuodostuneita lapsia tai sairastua myöhemmin esimerkiksi syöpään tai leukemiaan. Lyhyellä tähtäimellä yksilön kannalta säteilyannoksen vaikutus on usein vähäinen, koska sairastumistodennäköisyyden muutos voi olla pieni verrattuna sairastumisriskiin, joka on olemassa muutenkin. Yksittäisessä syöpätapauksessa ei sen syytä yleensä voida määrittää varmasti. Sen sijaan säteilyn vaikutusta määritettäessä arvioidaan suuren säteilyaltistuksen aiheuttamaa väestöannosta ja sen suhdetta syövän esiintymisen yleisyyteen väestössä. Hiroshiman ja Nagasakin tuhoalueilla saadut säteilyannokset ovat olleet niin suuria, että syöpien on havaittu lisääntyneen selvästi. Myös Tšernobylin laskeuma-alueilla kilpirauhassyövät  ovat yleistyneet merkittävästi.
Säteilyltä suojautuminen
thumb|220px|Kaaviokuvassa neliö saa säteilyä (keltainen) säteilylähteestä (punainen) thumb|220px|Kaaviokuvassa pinnalla (iholla) oleva säteilevä aine (punainen) aiheuttaa paikallisen säteilyn (keltainen) Ydinlaitosten turvallisuudesta kerrotaan artikkelissa ydinturvallisuus. Sähkömagneettisen säteilyn terveysriskejä käsittelee Sähkömagneettisen säteilyn terveysriskit.
Ionisoivalta säteilyltä suojautuminen tapahtuu yleensä varsin yksinkertaisin toimin. Koska säteilyn biologiset vaikutukset riippuvat säteilyannoksesta, suojelutoimien tavoitteena on rajoittaa sitä. Pääasialliset keinot säteilyltä suojautumiseen ovat:
Ionisoiva säteily kulkee suoraviivaisesti kuten esimerkiksi valo, eikä säteily leviä tuuletuksen kautta ja saastuta huonetta. Säteilylähteen voi peittää varjostimella, jota säteily ei läpäise. Esimerkiksi röntgenkuvauksessa ne ruumiinosat, joita ei kuvata, peitetään usein huonosti säteilyä läpäisevillä, esimerkiksi lyijystä valmistetuilla, varjostinmatoilla. Toisaalta jos säteilylähteen voi sammuttaa, säteily katoaa heti. Säteilyä saanut kappale ei itse muutu säteileväksi. Esimerkiksi röntgenkuvauksessa käytettyyn huoneeseen ei jää mitään "jälkihehkua", vaan säteily katoaa välittömästi kun röntgenputki sammutetaan.
Vaikka säteily ei voikaan levitä tai jäädä ympäristöön, radioaktiiviset aineet voivat levitä ympäristöön siinä missä muutkin aineet. Tästä syystä hienojakoinen jauhemainen radioaktiivinen aine on erityisen vaarallista. Jauhe voi kulkeutua helposti elimistöön esimerkiksi keuhkojen tai ruuansulatuselimistön kautta. Tässä tapauksessa myös esimerkiksi alfa-säteilijä voi olla terveydelle vaarallinen.
Osa radioaktiivisista aineista, kuten monet metallit, ovat myös kemiallisesti myrkyllisiä. Kemiallinen myrkyllisyys ei liity radioaktiivisuuteen.
Säteilyyn liittyvät ilmiöt
thumb|Tšerenkovin säteilyä. Reed Research Reactor, [[Oregon.]] Ionisoiva säteily kuljettaa mukanaan suhteellisen suuria energiamääriä, joten se voi aiheuttaa absorboituessaan monia erilaisia fysikaalisia ja kemiallisia ilmiöitä. Esimerkiksi monet itsevalaisevat mittarinäytöt, kellonviisarit, kompassit ym. saavat energiansa radioaktiivisesta aineesta, jonka synnyttämä säteily ei läpäise esineen kuorta, vaan luovuttaa energiansa väliaineeseen, joka puolestaan säteilee näkyvää valoa. Ilmiötä kutsutaan fluoresenssiksi.
Ydinreaktorin reaktorisydämessä voi nähdä ilmiön nimeltä Tšerenkovin säteily, joka ilmenee kun reaktorissa liikkuvat hiukkaset ylittävät valon nopeuden väliaineessa, yleensä reaktorin hidastinaineena toimivassa vedessä. Tšerenkovin säteily sisältää kaikkia aallonpituuksia laajalta kaistalta. Pääosa siitä on ultraviolettisäteilyä, ja näkyvän valon alueella vallitsevat lyhyet aallonpituudet, siis violetti ja sininen. Tämä ilmiö näkyy paljain silmin lähes yksinomaan reaktorisydämeen katsottaessa, minkä voi turvallisesti tehdä kun välissä on tarpeeksi (yleensä jotain metrejä) vettä vaimentamaan säteilyä.
Mahdollisesti nämä ilmiöt ovat innoittaneet sarjakuvapiirtäjiä ja elokuvien lavastajia silloin kun nämä esittävät radioaktiiviset aineet tai ionisoivan säteilyn näkyvänä hehkuna. Todellisuudessa ionisoiva säteily ei koskaan ole näkyvää, ei edes silloin kun siihen liittyy yllä kuvatun kaltainen näkyvä ilmiö. Alfa- ja beetasäteilyä ei voi nähdä, koska ne ovat hiukkassäteilyä. Gammasäteily on sähkömagneettista säteilyä kuten valokin, mutta sen aallonpituus (n. 10 pm) on niin lyhyt, ettei ihmissilmä havaitse sitä. Yleensä säteilyyn ei liity mitään ihmisaistein havaittavaa välitöntä ilmiötä, vaan sen olemassaolon voi todeta vain mittarilla.
Suurilla säteilyannoksilla kiinteätkin aineet voivat kuitenkin reagoida havaittavasti ionisoivaan säteilyyn. Esimerkiksi polymeerimateriaalien kuten muovien ja puun sisäinen mikrorakenne rikkoutuu voimakkaassa gammasäteilyssä, jolloin materiaalit menettävät lujuutensa ja hajoavat helposti. Esimerkiksi puulla 6,5 MGy annos saa aikaan rakenteen hajoamisen.
Säteilyn käyttö
Ionisoivaa säteilyä hyödynnetään moninaisesti. Koska ionisoiva säteily on helppo havaita ilmaisimella, erittäin pienetkin määrät radioaktiivisia isotooppeja riittävät merkkiaineiksi. Tätä ominaisuutta hyödynnetään muun muassa veden etsinnässä kuivilla alueilla, maanviljelyssä, teollisuudessa ja tutkimuksessa. Säteilyä käytetään tuholaistorjunnassa steriloimalla hyönteisiä ja näin pienentämällä populaatioita. Säteilyä käytetään lääketieteessä niin kuvantamiseen (mm. röntgen), sädehoitoihin, kuin myös lääketieteellisten instrumenttien, siteiden ym. sterilointiin. Fysiikan tutkimuksessa ionisoivan säteilyn avulla tehtävä tutkimus on yleistä. Avaruustutkimuksessa ionisoivaa säteilyä sekä havainnoidaan, että hyödynnetään radioaktiivisissa voimanlähteissä, jotka ovat monilla kauas suuntautuvilla avaruuslennoilla ainoa käytännöllinen energianlähde.
Kodeissa esiintyviä ionisoivan säteilyn lähteitä ovat nykyään monet palovaroittimet. Ennen vanhaan myös kellojen ja kompassien valovärit (säteilemätöntä fosforenssiakin käytetään), silmälasit, kameroiden ja kiikarien linssit, hitsauspuikot ja petromaks-öljylamppujen hehkusukat. Jalokivissäkin voi olla pieniä määriä radioaktiivisia aineita värien syventämiseksi. Aikaisemmin posliinituotteissa käytettiin väreinä radioaktiivisia suoloja, mutta nyttemmin niiden käytöstä on luovuttu.
Elintarvikkeiden säilyvyyttä voidaan parantaa steriloimalla ne ionisoivalla säteilyllä. Tämä oli aiemmin tavallisempaa mausteiden säilönnässä, mutta asiasta nousseen kohun takia säteilyttämällä steriloituja mausteita ei Suomessa juurikaan myydä ja tällaisissa mausteissa pitää olla maininta säteilyttämisestä. Säteily ei voi tarttua elintarvikkeisiin steriloinnin yhteydessä, vaan mahdollisena terveysriskinä nähdään lähinnä säteilyn vaikutus ruoka-aineiden kemiallisiin aineisiin. Yleisesti tämä vaikutus arvioidaan yhtä suureksi kaikissa sterilointimenetelmissä eikä terveysriskiä pidetä oleellisena.
Altistus- ja mittayksiköt
Ionisoivan säteilyn vaikutusta kutsutaan altistumiseksi:
Ionisoivan säteilyn vaikutus elävään kehoon liittyy enemmänkin siihen, kuinka suuren energiamäärän säteily on jättänyt kohdeaineeseen massayksikköä kohden. Tätä ilmaistaan absorboituneella annoksella:
Ekvivalenttiannos kuvaa ionisoivan säteilyn aiheuttamaa säteilyannosta ja nimenomaan sen biologista vaikutusta:
Sähkömagneettinen säteily
Säteily lämmön siirtymismekanismina
Taivaankappaleiden energiataloudessa säteily on merkittävin energian siirtymismekanismi, sillä taivaankappaleita ympäröivässä avaruuden tyhjiössä lämmön siirto johtumalla tai konvektiolla on mahdotonta. Maapallon energiataloudessa säteilyn vuorovaikutus maanpinnan ja ilmakehän kanssa määrittelee planeetan lämpötilan. Yläilmakehään tulee jatkuvasti Auringon säteilyä. Osa säteilystä heijastuu takaisin ilmakehästä ja pilvistä, osa absorboituu pilviin ja osa etenee pilvien läpi maanpinnalle. Maanpinta absorboi osan säteilystä osan säteilystä heijastuessa takaisin ilmakehään. Maanpinta puolestaan lähettää korkeampiaallonpituuksista infrapunasäteilyä avaruuteen, mikä jäähdyttää planeettaa. Se, miten tehokkaasti ilmakehän eri kerrokset absorboivat säteilyä ennen sen poistumista avaruuteen määrää kasvihuoneilmiön tehokkuuden ja maapallon lämpötilan muiden ilmastoon vaikuttavien ilmiöiden ohella.
RN Carlo Alberto
RN Carlo Alberto oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1899 palvelukseen otettu Vettor Pisani -luokan panssariristeilijä.
Sähkömagneettinen säteily
Sähkömagneettisen säteilyn lajit
frame|Sähkömagneettisen säteilyn lajit: γ = [[gammasäteily HX = Kova röntgensäteily SX = Pehmeä röngtensäteily EUV = Ultraviolettisäteily (UVA ja UVB) NUV = Ultraviolettisäteily (UVC) Näkyvä valo NIR = Lähi-infrapuna MIR = Keski-infrapuna FIR = Kaukoinfrapuna Mikroaallot ja radioaallot: EHF = (Extremely high frequency) Mikroaallot SHF = (Super high frequency) Mikroaallot UHF = (Ultrahigh frequency) Mikroaallot VHF = (Very high frequency), Ultralyhyet aallot (ULA) HF = (High frequency), Suurtaajuusaallot, lyhyet aallot MF = (Medium frequency), Keskiaallot LF = (Low frequency), pitkät aallot VLF = (Very low frequency) ELF = (Extremely low frequency)]]
Radio- ja mikroaallot
Katso:
RN Carlo Alberto
Valmistus
Alus tilattiin La Spezian laivastontelakalta, missä köli laskettiin 7. joulukuuta 1892. Alus laskettiin vesille 14. elokuuta 1895 ja liitettiin laivastoon 1. huhtikuuta 1899.
Sähkömagneettinen säteily
Radio- ja mikroaallot
Sähkömagneettista säteilyä syntyy erilaisten ilmiöiden aiheuttamana. Matalilla taajuuksilla tyypillisiä radioaaltojen lähteitä ovat erilaiset sähköiset oskillaattorit, jotka sopivaan rakenteeseen eli antenniin kytkettyinä säteilevät. Myös tähdet ja muut syvän taivaan kohteet lähettävät säteilyä jo muutamien tuhansien hertsien taajuuksilta alkaen. Oskillaattoreiden ja antennien rakentaminen vaikeutuu, kun siirrytään useiden satojen gigahertsien taajuusalueelle.
RN Carlo Alberto
Palvelus
Alus myytiin romutettavaksi 2. tammikuuta 1920.
Jalkaväkirykmentti 28 (jatkosota)
Jatkosodan hyökkäysvaihe
Hyökkäystä jatkettiin 1. heinäkuuta tavoitteena lyödä alueella olevat puna-armeijan joukot. Hyökkäys johti vihollisjoukkojen perääntymiseen aina noin kymmenen kilometrin päähän taistelualueesta. Puolen yön aikaan miehitettiin Parikankylän alue ja hyökkäystä jatkettiin siitäkin noin neljä kilometrin päässä olevan Sikopohjan alueelle mainitusta kylästä pohjoiseen.
Vajaahampaiset
Vajaahampaiset (Xenarthra) on perinteisessä taksonomiassa käytössä ollut nisäkkäiden lahko, jonka edustajia tavataan enää Etelä-Amerikassa. Lahkon juuret ulottuvat tertiäärikaudelle noin 60 miljoonan vuoden päähän.
Ayumi Hamasakin diskografia
Tämä on luettelo Ayumi Hamasakin virallisista julkaisuista.
Luettelossa on vain Hamasakin levy-yhtiön Avex Traxin sivuilla mainitut julkaisut. Luettelossa eivät ole mukana Hamasakin samannimiset single ja albumi NOTHING FROM NOTHING, jonka hän julkaisi ennen sopimustaan Avexin kanssa. Kyseisistä julkaisuista on vain vähän tietoa saatavilla.
Jalkaväkirykmentti 28 (jatkosota)
Lakkauttaminen
Rykmentti lakkautettiin maaliskuussa 1942.
Ayumi Hamasakin diskografia
Kuudennesta studioalbumista alkaen on Hamasakin jokaisesta julkaisusta tehty vähintään kaksi eri versiota, yleensä pelkän CD:n sekä CD:n ja DVD:n sisältävät versiot. Versioiden erona on yleensä erilainen kansi ja toisen mukana tuleva DVD, joka voi sisältää musiikkivideoita ja albumin tekoon liittyviä videoita. Luettelossa ei ole mainittu albumi- tai singlejulkaisujen eri versioita erikseen, paitsi kokoelmien, remix-albumien sekä DVD- ja videojulkaisujen eri versiot, sillä niillä on eri kappaleet. Ensimmäisten singlejen uudelleenjulkaisuissa on alkuperäisten kappaleiden lisäksi uusia remix-kappaleita.
Singlet
Ayumi Hamasaki on myös julkaissut Avex Traxin Song Nation -singlen a song is born, jonka hän esitti yhdessä KEIKOn kanssa. Single on julkaistu 12. joulukuuta 2001.
Sähkömagneettinen säteily
Radio- ja mikroaallot
Molekyylien pyörimistiloihin liittyvät viritykset säteilevät puolestaan gigahertsin luokkaa olevilla taajuuksilla.
Ernst Sundqvist
Ernst Gösta Sundqvist (4. tammikuuta 1893 Helsinki – 31. heinäkuuta 1948) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Sähkömagneettinen säteily
Infrapuna-, valo-, röntgen-, ja gammasäteily
Luonnollisista rakenteista säteileviksi muodostuvat molekyylien värähtelytilat, jotka säteilevät mikrometriluokan aallonpituuksilla. Tavanomainen huoneenlämpötilassa olevien kappaleiden lämpösäteily sijoittuukin näille spektrin osille. Atomien ja molekyylien elektronien viritystilat ovat puolestaan energioilla, jotka vastaavat satojen nanometrien aallonpituuksia eli valoa, lähi-infrapunaa ja ultraviolettisäteilyä. Myös kuumat kappaleet säteilevät tällä aallonpituusalueella.
Ultravioletti- ja röntgensäteily liittyvät lähellä atomin ydintä olevien elektronien suuriin energioihin. Röntgensäteilyksi kutsutaan myös väliaineessa tehokkaasti jarruuntuvien elektronien lähettämää jarrutussäteilyä. Osittain päällekkäin tämän energia-alueen kanssa menee gammasäteily, joka on radioaktiivisista atomiytimistä lähtevää sähkömagneettista säteilyä.
Synkrotroneissa voidaan tuottaa erittäin korkeaenergistä säteilyä kääntämällä suureen energiaan kiihdytettyjen elektronien liikerataa magneettikentällä.
Maxwellin yhtälöt ja sähkömagneettiset aallot
James Clerk Maxwell kehitti sähkömagnetismia koskevan teorian, joka voitiin esittää neljällä yhtälöllä, Maxwellin yhtälöillä. Näiden avulla hän saattoi päätellä, että sähkömagneettinen kenttä voi muodostaa aaltoja ja että niiden nopeuskin oli laskettavissa.
Tyhjiössä ei ole varausta eikä virtaa, mutta sähkö- ja magneettikenttiä voi kyllä olla tyhjiössäkin. Tällöin Maxwellin yhtälöissä esiintyvät varaustiheys ja virrantiheys ovat nollia, jolloin kolmas ja neljäs yhtälö lyhenevät muotoon:
missä on vektoreihin liittyvä differentiaalioperaattori nabla. Tämän operaattorin ja vektorikentän ristitulo merkitsee samaa kuin vektorikentän roottori.
Vajaahampaiset
Vajaahampaisten lahko on jaettu kahdeksi uudeksi lahkoksi, jotka ovat muurahaiskarhut ja laiskiaiset sisältävä Pilosa sekä vyötiäiset sisältävä Cingulata. Aikaisemmin myös maasika ja muurahaiskävyt luokiteltiin samaan lahkoon (Edentata). Maasiat ja muurahaiskävyt erotettiin sittemmin omaksi lahkoikseen, jolloin muodostui viimeksi käytössä ollut suppeampi Xenarthra-lahko.
Sähkömagneettinen säteily
Maxwellin yhtälöt ja sähkömagneettiset aallot
Vektorianalyysin avulla voidaan osoittaa, että mille tahansa vektorikentälle pätee:
Vajaahampaiset
Nykyisin vajaahampaisia pidetään toisinaan eräänlaisena ylälahkona, joka sisältää Pilosa- ja Cingulata-lahkot.
Sähkömagneettinen säteily
Maxwellin yhtälöt ja sähkömagneettiset aallot
Sähkökenttää koskevan yhtälön (1) molemmista puolista voidaan ottaa edelleen roottori seuraavasti:
Bjälbo-suku
Bjälbo-suku oli suku, johon kuului Ruotsin, Norjan ja Tanskan hallitsijoita 1200- ja 1300-luvulla. Suvun kuuluisimpia jäseniä on Birger-jaarli.
Sähkömagneettinen säteily
Maxwellin yhtälöt ja sähkömagneettiset aallot
Soveltamalla tähän yhtälöä (3) saadaan saadaan:
mutta koska tyhjiössä sähkökentän divergenssi ja näin ollen myös tämän gradientti ovat nollia, yhtälö lyhenee muotoon
Bjälbo-suku
Suvun nimestä
Suvun jäsenet itse eivät käyttäneet kumpaakaan nimeä. Suomen varhaisissa herttuoissa oli suvun jäseniä, mistä Suomen nykyinen vaakuna on saanut alkunsa.
Sähkömagneettinen säteily
Maxwellin yhtälöt ja sähkömagneettiset aallot
Yhtälön oikeaa puolta voidaan myös muokata seuraavasti:
Purasjärvi (Keuruu)
Purasjärvi on Keski-Suomessa Keuruulla Lienperän kylän lähellä sijaitseva järvi.
Bjälbo-suku
Suvun jäseniä
Sukuun kuuluvat Ruotsin kuninkaat:
Purasjärvi (Keuruu)
Maantietoa
Järven pinta-ala on 42 hehtaaria, se on 1,8 kilometriä pitkä ja 700 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 5,3 kilometriä.
Sähkömagneettinen säteily
Maxwellin yhtälöt ja sähkömagneettiset aallot
Yhtälöt (4) ja (5) ovat yhtäpitäviä, joten tästä saadaan sähkökentälle vektoriarvoinen differentiaaliyhtälö
Samaan tapaan saadaan magneettikentälle yhtälö
Nämä yhtälöt ovat muodoltaan samankaltaisia kuin mille tahansa aaltoliikkeelle muodostettava aaltoyhtälö:
Mekaanisissa aalloissa f voi olla esimerkiksi paine tai poikkeama tasapainosta. Sähkömagneettisissa aalloissa se vastaa sähkö- tai magneettikentän voimakkuutta. Täten yhtälöstä (6) ja (7) saadaan myös sähkömagneettisten aaltojen nopeudeksi
Osoittautuu, että tämä nopeus on sama kuin valonnopeus. Koska valo oli jo aikaisemmin osoittautunut erääksi aaltoliikkeen muodoksi, Maxwell päätteli tästä, että valoaallotkin ovat nimenomaan sähkömagneettisia aaltoja.
Sähkö- ja magneettikentän voimakkuudet ja suunnat
Maxwellin yhtälöistä seuraa myös, että tasopolaroituneessa aalloissa värähtelevät sähkö- ja magneettikenttä ovat samassa vaiheessa ja kohtisuorassa toisiaan ja myös aaltoliikkeen etenemissuuntaa vastaan. Sen sijaan ympyräpolaroituneessa aallossa kenttävektorit pyörivät tasaisella kulmanopeudella, mutta niiden suuruudet pysyvät vakioina.
Sähkömagneettiseen altoon liittyvän sähkö- ja magneettikentän voimakkuuksien välillä vallitsee yhteys
missä on aallon etenemissuuntainen yksikkövektori.
Energiatiheys ja intensiteetti
Sähkökentän energiantiheydelle on voimassa yleinen lauseke:
missä on sähkökentän voimakkuus ja  yleinen sähkövakio. Vastaavasti magneettikentän energiantiheydelle on voimassa lauseke
missä B on kentän magneettivuon tiheys ja magneettivakio.
Edellä mainitusta sähkö- ja magneettikenttien voimakkuuksien välisestä yhteydestä seuraa, että sähkömagneettisessa aallossa on sähkö- ja magneettikenttien energiatiheys yhtä suuri, joten niiden yhteenlaskettu energiantiheys on
Aallon energia etenee aallon mukana väliaineen mukaisella valon nopeudella. Tyhjiössä valon nopeus on 299 792 458 m/s. 300 000 000 m/s on useimmissa laskotoimituksissa riittävä likiarvo myös ilmassa etenevälle sähkömagneettiselle aallolle, eli sähkömagneettiselle säteilylle. Säteilyn energiavirta S, joka tunnetaan myös Poyntingin vektorina, määritellään siten, että pinta-alkion dA läpisevä säteilyteho on. Tämän itseisarvo on sama kuin säteilyn intensiteetti.
Lineaarisesti polaroituneessa aallossa sekä sähkö- että magneettikentän voimakkuudet vaihtelevat jaksollisesti, sinimuotoisesti ja pienenevät välillä nollaan. Tästä seuraa, että säteilyn keskimääräinen intensiteetti I on vain puolet siitä, mikä se olisi, jos kentillä olisi koko ajan maksimiarvonsa, eli
Sen sijaan ympyräpolaroituneessa aallossa kentillä on koko ajan maksimiarvonsa, jolloin säteilun intensiteetti on
Sähkömagneettisen säteilyn terveysriskit
Ympäristön sähkömagneettinen säteily aiheuttaa kehon varautumisen sähkökentillä, mikä aiheuttaa kehonsisäisia sähkövirtoja. Osa sähkömagneettisesta säteilystä läpäisee ihon tunkeutuen syvemmälle elimistöön. . Tosin sähkömagneettista säteilyä on ilman ihmisen toimintaa yllin kyllin ja vaikka ei olisi, niin ihmisessä kulkee koko ajan virtoja
ionisoiva säteily saattaa vaurioittaa soluja. Esimerkiksi Auringon UV-säteilyn, röntgen- ja gammasäteiden energia on riittävän voimakasta kyetäkseen rikkomaan yksittäisten molekyylien kemiallisia sidoksia. Tämän on todettu aiheuttavan syöpää ja erilaisia välittömiä säteilyvaurioita, jotka voivat esiintyä lievimmissä tapauksissa pelkkänä ihon punoituksena; iho palaa auringossa.
Myös auringonvalon ja loiste- sekä halogeenivalaisinten ihmissilmälle näkymätön ultraviolettisäteily (UV-säteily) aiheuttaa DNA-vaurioita, jotka saattavat johtaa ihon rypistymiseen vuosikymmenten saatossa ja toisinaan myös ihosyöpään. Ultraviolettisäteily jaetaan A-, B- ja C-säteilyalueeseen pääasiassa säteilyn ihmisterveyteen ja ympäristöön aiheuttamien vaikutusten mukaan. Näistä ensimmäinen tunkeutuu syvimmälle kudoksiin ja läpäisee myös lasia.
Näkyvästä valosta irtoavien fotonien energia riittää vain poikkeustapauksissa rikkomaan kemiallisia sidoksia, minkä vuoksi se aiheuttaa ongelmia lähinnä vain erittäin harvinaisesta näkyvän valon allergiasta kärsiville.
Säteily saattaa heikentää ihmisen immuunipuolustusta, kuten UVB-säteily tekee – toisaalta iho tuottaa auringossa D-vitamiinin esiastetta ja täten parantaa vastustuskykyä, ja esimerkiksi liiallinen lämpösäteily, joka on suurimmaksi osaksi infrapunasäteilyä, saattaa aiheuttaa huolimattomalle palovamman ; sentin päässä kiukaasta ei kannata saunoa tuntia.
Monien eläinpopulaatioiden huomattava supistuminen nimenomaan 2000-luvulla on lisännyt tutkimusta myös ympäristön sähkömagneettisen säteilysaasteen vaikutuksista maapallon eliöihin. Lancet Planetary Health -tiedelehdessä vuonna 2018 julkaistun artikkelin mukaan mobiililaajakaistayhteyksissä laajasti käytetyllä 1 GHz:n alueella mikroaaltosäteilyn määrä on 2010-luvulla noussut peräti 1018 -kertaiseksi luonnon taustasäteilyyn verrattuna, ja se on ilmeisesti kaikkein nopeimmin kasvava ihmisen aiheuttama ympäristövaikutus. Tutkijoiden mukaan on jo uskottavaa näyttöä siitä, että hyönteisten määrän jyrkkä väheneminen on yhteydessä ihmisen aiheuttamaan sähkömagneettisen säteilyn lisääntymiseen ja sen aiheuttamiin vaikutuksiin, joita ovat muun muassa DNA-vauriot. Sähkömagneettisten kenttien tunnetut haittavaikutukset, kuten hermostimulaatio tai kudosten lämpeneminen, esiintyvät vasta, kun sähkökentän voimakkuus tai tehotiheys ylittää tietyn kynnystason, eivätkä ne määräydy suoraviivaisesti ajan kuluessa kumuloituvasta annoksesta. Koska altistumisen seuraukset riippuvat myös siitä kuinka kauan altistuminen kestää, myös aika on tekijä, joka on otettava huomioon arvioitaessa altistumista pitkällä aikavälillä. Yleisesti altistuminen on kuvattava niin, että esitetään altistumisen voimakkuutta, vaihtelua ja kestoa kuvaavia tunnuslukuja.
Mikroaallot
Ihmiset altistuvat sekä luontaisista että keinotekoisista lähteistä tuleville mikroaalloille. Luontainen taustasäteily mikroaaltoalueella on kuitenkin niin heikkoa, ettei sillä ole merkitystä kokonaisuuden kannalta. Keinotekoista mikroaaltosäteilyä tulee esimerkiksi langattomasta viestintäteknologiasta kuten älypuhelimista, matkaviestinverkon tukiasemista ja langattomista lähiverkoista sekä mikroaaltouuneista ja tutkia hyödyntävästä teknologiasta.
Tutkimukset ovat osoittaneet, että yli kymmenen vuotta kestävä matkapuhelimen keskimääräinen käyttö lisää kolmanneksella riskiä saada aivokasvain. Lukuisat riippumattomat tutkimukset ovat osoittaneet GSM-säteilyn aiheuttavan myös solutason muutoksia, unihäiriöitä, verenpaineen nousua ja EEG-muutoksia. Eläinkokeissa on havaittu lisäksi veriaivoesteen läpäisyvyyden lisääntymistä, joka liitetään esimerkiksi neurologisten sairauksien syntyyn. Espanjalaisessa tutkimuksessa havaittiin, että lyhytaikainenkin säteily vaikuttaa lasten aivoihin vielä pitkään altistuksen jälkeen. Lasten kallo on huomattavasti ohuempi kuin aikuisella, ja mikroaaltosäteily tunkeutuu reippaasti yli puolen pään puhelimen ollessa lapsen korvalla. Ranskassa, Englannissa ja monessa maassa on annettu lasten kännykänkäyttöä koskevia varoituksia ja Taiwanissa on esitetty säädettäväksi lakia, joka kieltäisi lapsilta kännykänkäytön terveysriskien vuoksi. . On kuitenkin hyvä muistaa, ettei yksittäiset tutkimukset on tieteellinen tosiasia.
Jukajärvi (Juva)
pienoiskuva|Pappilan ylämäen uimaranta ja sen takana Lehtisaari. Jukajärvi on Etelä-Savossa Juvalla sijaitseva järvi, joka kuuluu Vuoksen vesistöön.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 910 hehtaaria eli 9,1 neliökilometriä. Se on 8,6 kilometriä pitkä ja 2,6 kilometriä leveä. Järven suuri järvenselkä on muuten selväpiirteinen, mutta lounaisrannan 2,7 kilometriä pitkä Kytöniemi suojaa taakseen yhtä pitkän lahden ja luoteispään 1,4 kilometriä pitkä Poikolanniemi jättää länsipuolelle Halsaaren suojaaman Myllylahden. Järven kaakkoispäässä sijaitsee 2,8 kilometriä pitkä kapeneva lahti, jonka pohjoiseen työntyvä laajentumaa kutsutaan Mustalahdeksi. Lahden kapeikko on Kilkalansalmi, joka jää Kilkalanmäen alle ja viereisen Virsikallion molemmilla puolilla sijaitsevat Kilkalanlahti ja Akkalahti.
Sähkömagneettinen säteily
Mikroaallot
Kännykän käyttäjän suojaohjeet Säteilyturvakeskus toteaa, että suurin sähkömagneettisen säteilyn altistus on kännykän käyttäjillä. Siksi kännykänkäyttäjien on hyvä tietää seuraavat asiat jos haluaa vähentää omaa tai läheistensä altistumista:
Jukajärvi (Juva)
Maantietoa
Järvessä on laskettu olevan kuusi saarta. Niiden yhteispinta-ala on 16 hehtaaria, mikä on noin 1,7 % järven kokonaispinta-alasta. Saarista Halsaari, Ukonsaari ja Lehtisaari ovat yli hehtaarin suuruisia, kolme muuta ovat yli aarin kokoisia. Ukonsaari on autio ja rauhoitettu saari.
Sähkömagneettinen säteily
Voimajohdot
Voimajohdoissa korkea jännite aiheuttaa sähkökentän ja sähkövirta magneettikentän johdon ympärille. Sähkökentän tunkeutumista tehokkaasti vaimentavia tekijöitä ovat puut, muu kasvillisuus ja rakennukset. Virran aiheuttama magneettikenttä ei juuri vaimennu ympärillä olevista rakennuksista tai kasvillisuudesta. Eräissä väestötutkimuksissa on havaittu, että voimajohtojen lähellä asuvilla lapsilla on hieman kohonnut riski sairastua leukemiaan, kun magneettivuon tiheys on yli 0,4µT. Viitteet ovat heikkoja, ilmiötä selittävää mekanismia ei tunneta, eikä laboratoriokokeissa ole löydetty yhteyttä syövän ja magneettikenttien välillä. Siksi asiaa ei ole otettu huomioon Suomen lainsäädännön altistumisrajoja laadittaessa. Voimajohdoissa olevat jännitteet pysyvät vakioina kuormituksesta huolimatta, jolloin sähkökentän voimakkuus on lähes vakio tilanteesta riippumatta. Virran aiheuttaman magneettikentän voimakkuus vaihtelee kuormituksen mukana. Magneettivuo on 400kV johdon alla noin 22µT ja 100m päässä johdosta alle 0,4µT. Edelliset vuontiheydet ovat johtojen maksimivirtojen mukaisesti laskettuja, joten todellisuudessa vuontiheys on lähes aina pienempi. Sähköjohtojen virran taajuus on kuitenkin mitättömän pieni; 50 Hz ja taajuus määrittää välittyvän energian; mitä suurempi taajuus, sitä enemmän energiaa.
Altistus työpaikoilla
Toisin kuin ionisoivalle säteilylle altistuvat työntekijät, ionisoimattomalle sähkömagneettiselle säteilylle altistuvat työntekijät eivät aina huomaa altistusta työssään, kuten eivät huomaa hengittävänsä typpeäkään, jota ilmassa on kuitenkin 78 %. Sähkö- ja magneettikentät voivat myös häiritä sydäntahdistimen ja muiden lääkinnällisten implanttien toimintaa. Radiotaajuisten sähkömagneettisten kenttien tietyille taajuusalueille on lainsäädännössä annettu enimmäisarvot, joita pitää noudattaa valvotuissa olosuhteissa, esimerkiksi työpaikoilla. Säteilylähteitä ovat muun muassa matkapuhelimet, langattomat verkot, mikroaaltouunit ja -kuivurit, sähköjärjestelmä, sähköjunat, työpaikoilla teollisuuden induktiokuumentimet, sähköhitsaus, suurtaajuuskuumentimet, tuotesuojaportit, metallinpaljastimet, magneettikuvauslaitteet, tutkat, radio-, tv- ja matkapuhelinlähettimet ja linkkiasemat [4]. .
Sähköyliherkkyys
Jotkut ihmiset väittävät olevansa herkkiä sähkömagneettiselle säteilylle. Kyseistä ilmiötä kutsutaan sähköyliherkkyydeksi, englanniksi "electromagnetic hypersensitivity" (EHS). Ilmiö voi ilmetä ihoreaktiona, kuten punoituksena, kihelmöintinä tai polttavana tunteena, tai systeemisinä oireina, kuten väsymyksenä, keskittymisvaikeutena, muistihäiriöinä, huimauksena, ruoansulatusvaikeuksina tai sydämentykytyksenä. Tällainen oireiden yhdistelmä ei ole osa mitään tunnettua oireyhtymää. Sähköyliherkkyyttä muistuttava ilmiö on "kemikaaliyliherkkyys" (multiple chemical sensitivities, MCS), joka sekin on etiologialtaan huonosti tunnettu. Sähköyliherkkyydestä on tehty kymmeniä tutkimuksia, mutta sen olemassaoloa ei ole voitu todistaa. Maailman terveysjärjestön WHO:n mukaan (2005) oireita todella esiintyy, mutta niiden yhteyttä sähkömagneettiseen säteilyyn ei ole voitu osoittaa. Sähköyliherkkyyttä ei lääketieteessä määritellä sairaudeksi, mutta sitä pidetään esimerkiksi Ruotsissa työkykya rajoittavana vammana. Sähköyliherkät eivät pysty sanomaan ovatko he sähkömagneettisessa kentässä kun kentän lähde piilotetaan.
Jukajärvi (Juva)
Maantietoa
Järven rantaviivan pituus on 41 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on 3,0 kilometriä. Järven rannat ovat muuten alavaa maastoa, mutta Juvan kirkonkylällä oleva mäki jatkuu kaakkoon päin pitkänä drumliinimäkenä, joka erottaa järven Salajärvestä. Drumliinin luoteispäässä sijaitsee Pappilan ylämäki, jonka huippu ulottuu 140 metrin korkeuteen. Vielä korkeampi on Mustalahden rantaan viettävä Juvanmäki, jolla on korkeutta yli 145 metriä merenpinnasta. Rannat ovat pääasiassa metsämaastoa, joita jotkin pellot rikkovat. Järven pohjoisrannoille levittäytyy Juvan kirkonkylän taajama-alue. Järvien välissä on asutusalueita, mutta muualla on asutus haja-asutusta. Järven pohjoisrantaa seuraa valtatie 14, itärantaa seututie 434 ja etelärantaa yhdystie 15163. Yhdystien varressa sijaitsevat Kettulan ja Pattoin kulmakunnat.
Sähkömagneettinen säteily
Huomiot
<references group="lower-alpha"/>
Jukajärvi (Juva)
Säännöstely
Järven vedenpinnan korkeus on 99,9 metriä mpy. Järvi on säännöstely siten, että vedenpinnan korkeudeksi on määrätty raja-arvot 99,56 metriä ja 99,96 metriä mpy. Säännöstelypato sijaitsee Polvijoessa luusuan alapuolella.
Nimitys
Juka-sanan tulkitaan tarkoittavan tietynlaista koskea, johon viittaa myös Juvan kunnan nimi.
Historiaa
pienoiskuva|Brittilentäjien tuoma Bristol Blenheim -kone laskeutui 25. helmikuuta 1940 Juvan kylän eteläpuolen Jukajärvelle. Kone hinataan hevosilla rannan suojaan. Järven jäätä käytettiin lentokenttänä toisen maailmansodan aikana.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Vuoksen vesistössä (vesistöaluetunnus 04) Suur-Saimaan alueen (04.1) Kyrsyänjärven–Tuusjärven valuma-alueella (04.17), jonka Jukajärven alueeseen (04.176) järvi kuuluu.
Hilma Pylkkänen
Hilma kuului Mikkeliläiseen kauppiasperheeseen. Hilman isä kuoli koleraan hänen ollessaan seitsemänvuotias ja äiti kuusi vuotta myöhemmin. Yksitoistavuotiaana Hilma lähetettiin opiskelemaan Helsingin ruotsalaiseen tyttökouluun, mistä seurasi että hän vieraantui äidinkielestään suomesta jo varhain.
Kirjailijan ensiteos oli romaani Soif d’idéal. Se julkaistiin arvostetussa ranskalaisessa lehdessä La Revuessa lähes heti, mikä oli harvinaista tuntemattoman kirjailijan esikoisteokselle. Toukokuussa 1912 se julkaistiin kirjamuodossa ja nimeksi vaihtui Saimi Tervola.
Seuraava teos Le Sénateur Sonerva sai paljon suurempaa huomiota maailmalla kuin esikoisteos ja se käännettiin myös saksan kielelle nimellä Unter dem russischen Joch.
Kuolinvuotenaan 1947 julkaistussa kirjassa Elämäni kirjokudos Pylkkänen kertoo yleisesti elämästä ja monista matkoistaan vuosien 1872–1914 välisenä aikana. Kirjan jatko-osa on Livets rika skiften, jota ei ole suomennettu. Siinä käsitellään lähinnä ensimmäisen maailmansodan aikaa Pariisissa.
Kangaskäävät
Kangaskäävät (Coltricia) on kääpäsuku, johon kuuluu runsaasti lajeja maapallonlaajuisesti. Suomessa yleisen kangaskäävän (C. perennis) lisäksi on maasta tavattu vain uhanalainen satiinikääpä (C. cinnamomea). Lisäksi lähialueilta tunnetaan (C. confluens), joka on suomeksi nimetty palttinakääväksi. Kangaskäävät ovat useimmiten maassa kasvavia jalallisia mykorritsasieniä, jotka ovat väriltään ruskehtavia ja selvästi vyöhykeellisiä. Toisinaan lajeilla on karikkeenlahotuskykyä. Joskus kangaskääpiin voi jalallisina sekoittaa ruskolahottajasienenä tunnetun aidaskäävän (Gloeophyllum sepiarium) tai valkolahoa aiheuttavan huopakäävän (Pelloporus tomentosus).
Klavdija Bojarskih
Innsbruckin 1964 olympialaisissa Klavdija Bojarskih voitti kultaa kaikilla naisten hiihtomatkoilla. Ensin hän oli 10 kilometrillä 2,3 sekuntia maannaistaan Jevdokija Mekšiloa nopeampi. Marija Gusakova varmisti Neuvostoliitolle kolmoisvoiton. Neljä päivää myöhemmin Bojarskih voitti 5 kilometrin kilpailun 2,4 sekuntia Suomen Mirja Lehtosta nopeampana. Viestissä, jossa Bojarskih hiihti ankkuriosuuden, Neuvostoliitto oli ylivoimainen.
Oslon MM-kilpailuissa 1966 Bojarskih voitti kultaa 10 kilometrillä ja 3 × 5 kilometrin viestissä, jossa hän hiihti ensimmäisen osuuden. Hopeaa hän sai 5 kilometrillä, jolla hän hävisi maannaiselleen Alevtina Koltšinalle 6,3 sekuntia. Rita Atškina varmisti Neuvostoliitolle kolmoisvoiton.
Bojarskih osallistui vielä Grenoblen olympialaisten esikisoihin talvella 1967 ja jakoi 5 kilometrin kilpailun voiton Bulgarian Krăstana Stoevan kanssa.
Leila Hatami
Leila Hatami (s. 1. lokakuuta 1972 Teheran, Iran) on iranilainen näyttelijä. Hänet tunnetaan työstään iranilaisissa elokuvissa, mukaan lukien hänen roolinsa Oscar-palkitussa elokuvassa Nader ja Simin: Ero, josta hän voitti parhaan näyttelijättären Hopeinen karhu -palkinnon Berliinin elokuvajuhlilla.
Hatami syntyi Teheranissa. Hän on vaikutusvaltaisen iranilaisen ohjaajan Ali Hatamin ja näyttelijä Zari Khoshkamin tytär. Valmistuttuaan ylioppilaaksi hän muutti Sveitsin Lausanneen ja aloitti siellä konetekniikan opinnot. Hän vaihtoi pääaineensa ranskan kieleen, valmistui ja palasi Iraniin. Hatami on naimisisissa näyttelijä Ali Mosaffan kanssa.
Raphaële Billetdoux
Raphaële Marie Billetdoux (s. 28. helmikuuta 1951 Pariisi, Ranska) on ranskalainen kirjailija ja toimittaja. Hänen aistilliset romaaninsa nousivat heti uran alussa myyntilistojen suosituimmiksi, ja niitä on myös suomennettu.
Billetdoux’n isä on kirjailija François Billetdoux. Teos Minun yöni kauniimmat kuin teidän päivänne sai Renaudot-palkinnon.
Relic Entertainment
Relic Entertainment on kanadalainen videopeliyritys, joka on perustettu vuonna 1997.
THQ osti yrityksen vuonna 2004 ja se myytiin Segalle vuonna 2013.
Pelit
Yritys erikoistuu reaaliaikaisiin strategiapeleihin:
Marco Fabián
Marco Jhonfai Fabián de la Mora (s. 21. heinäkuuta 1989 Guadalajara) on meksikolainen jalkapalloilija, joka edustaa Primera División de Méxicossa pelaavaa CD Guadalajaraa. Fabiánin pelipaikka on yleensä hyökkäävä keskikenttä, mutta hän voi pelata myös vasempana laitahyökkääjänä. Meksikon jalkapallomaajoukkueen riveissä Fabián on voittanut Gold Cupin 2011 ja olympiakultaa 2012.
Seurajoukkueura
Marco Fabiánin kasvattajaseura on CD Guadalajara. Seuran ykkösjoukkueessa hän teki debyyttinsä vuonna 2007. Ensimmäisen maalinsa Fabián teki toisessa ottelussaan helmikuussa 2008. Joulukuussa 2013 Fabián siirtyi lainalle Meksikon liigassa niin ikään pelaavaan Cruz Azuliin kahden vuoden mittaisella lainasopimuksella. Debyyttinsä joukkueessa hän teki toukokuussa 2014. Lainan päätyttyä Fabián palasi takaisin Guadalajaraan, jossa hän on ollut avainpelaaja.
Maajoukkueura
Fabián on pelannut Meksikon alle 20- ja 23-vuotiaiden maajoukkueissa. Alle 23-vuotiaiden maajoukkueessa hän on kaikkien aikojen paras maalintekijä 15 osumallaan. Hän pääsi Meksikon jalkapallomaajoukkueeseen vuoden 2011 Gold Cupiin viiden pelaajan kärähdettyä klenbuterolista, mutta ei pelannut turnauksessa minuuttiakaan. Meksiko voitti noissa kisoissa kultaa. Fabián pelasi myös Meksikon olympiajoukkueessa vuoden 2012 olympialaisissa Lontoossa. Hän oli avauksessa jokaisessa pelissä ja teki yhden maalin. Meksiko voitti olympialaisissa kultaa kaadettuaan finaalissa Brasilian 2-1. Maajoukkueen päävalmentaja Miguel Herrera valitsi Fabiánin mukaan 2014 MM-kisoihin, jossa tämä esiintyi vaihtopelaajana parissa ottelussa.
Beate Sirota
pienoiskuva|Beate Sirota vuonna 2011. Beate Sirota Gordon (25. lokakuuta 1923 – 30. joulukuuta 2012) oli yksi Japanin perustuslain laatijoista. Hän kirjoitti sukupuolten välisestä tasa-arvosta ja naisten oikeuksista.
Sirota syntyi Wienissä venäjänjuutalaisen pianisti Leo Sirotan tyttärenä. Hän asui Japanissa ja Yhdysvalloissa.
Sirotalta ilmestyi muun muassa kirja The Only Woman in the Room - A Memoir (1997). Hän myös piti aktiivisesti luentoja.
Sarah Vaughan
Sarah Lois Vaughan [vɔːn] (27. maaliskuuta 1924 Newark, New Jersey – 3. huhtikuuta 1990 Hidden Hills, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen jazzlaulaja, jota pidetään yhtenä kaikkien aikojen taitavimmista jazztulkitsijoista. Hänen virtuoosimainen tyylinsä muodostui luontevasta ja helponkuuloisesta svengistä, jopa kolmen oktaavin äänialasta, äärimmäisen tarkasta nuottikorvasta, taitavasta vibraton käytöstä ja vaihtelevista äänenväreistä. Hänet tunnettiin myös scat-laulustaan.
Vaughan oli Emmy- ja Grammy-palkittu. Hänelle myönnettiin vuonna 1989 Grammy-palkinto elämäntyöstä (Grammy Lifetime Achievement Award). Hänellä on kaksi tähteä Hollywood Walk of Famella.