cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
R4
R4 voi tarkoittaa seuraavia:
Eredivisie
Eredivisie (suomeksi kunniasarja) on ollut Alankomaiden miesten jalkapallon pääsarja vuodesta 1956 saakka. Se perustettiin kaudeksi 1956–1957 korvaamaan sekä ammattilaisuutta pitkään vastustaneen lajiliitto KNVB:n piirimestaricup että kapinaliitto NBVB:n järjestämä ammattilaissarja. Kauden 2020–2021 UEFAn maapisterankingissa sarja on Euroopan 9:nneksi tasokkain.
Eredivisien kausi muodostuu kaikkiaan 18 joukkueen vierailuista toistensa kotikentillä. Joukkueet kohtaavat toisensa siis kahdesti ja näin otteluita kertyy kullekin 34. Lopputilanteen sarjakärjestä tulee mestari sekä seuraavan kauden Mestarien liiga -osanottaja yhdessä hopeamitalistin kanssa. Pronssille ja neljänneksi sijoittuvat pääsevät Eurooppa-liigaan, jonka kolmannesta maapaikasta 5.–8. joukkueet karsivat keskenään lisäpudotuspeleissä. 16.–17. sijoittuvat joutuvat putoamiskarsintasarjaan lähes puolta Eerste Divisiestä vastaan. Eredivisien viimeinen joukkue menettää sarjapaikkansa alemman sarjatason mestarille.
Alankomaiden "kolme suurta" – kautta aikojen menestyksekkäimmät seurat sekä maan jalkapallohistorian ainoat seurajoukkueiden Euroopan mestarit ovat Amsterdamin Ajax (34 mestaruutta), Eindhovenin PSV (24) ja Rotterdamin Feyenoord (15). Ajax on heistä ainoana voittanut nykymuotoisen Mestarien liigan. Eredivisien mestaruus on mennyt muualle vain kuudesti, viimeksi keväällä 2010 Twentelle Enschedeen ja sitä ennen AZ:lle Alkmaariin.
Alankomaiden suosituimman joukkuelajin pääsarjana Eredivisie on myös maan seuratuinta urheilua. Jokainen ottelu televisioidaan maksukanavilla suorana ja näytetään NPO:n yleisradioverkossa saman illan koosteena. Useat radioasemat selostavat kutakin ottelua yhtä aikaa, aihepiiristä kirjoittavat lehdet ovat jopa seurakohtaisia. Sarjan yleisökeskiarvo on 2000-luvulla ollut hieman alle 20 000 katsojassa, jonka yli säännöllisesti pääsevät katsojamäärissäkin ylivoimaisen kolmen kärjen lisäksi lähinnä Heerenveen, Twente sekä Utrecht. Amsterdamin Johan Cruijff -areenan aloittama nykyaikainen stadionrakentamistrendi on noin 30 vuodessa liki triplannut sarjan yleisökeskiarvon.
Kaudella 2021–22
Seurojen meriiteistä mainitaan20x20px Eredivisien, 26x26px KNVB-cupin, 27x27px ''Mestarien liigan ja 23x23px Eurooppa-liigan mestaruudet. Alankomaiden mestaruudet 1897–1956, Euroopan cupit 1955–1992 ja Uefa-cupit 1971–2009 mainitaan suluissa.''
Vuoden 2020 koronaviruspandemian vuoksi Eredivisien kausi 2019–20 jäi kesken 26 kierroksen jälkeen. Mestaruutta ei jaettu lainkaan mutta sarjaa johtanut Ajax sai sille kuuluneen Mestarien liigan lohkovaihepaikan. Muut europaikat menivät AZ:lle, Feyenoordille, PSV:lle ja Willem II:lle. Keskeytetyn sarjan häntäpäässä Fortuna ja ADO säästyivät putoamiskarsinnoilta, RKC suoralta putoamiselta Eerste Divisieen.
=== Aiemmat joukkueet === Ristillä merkittyjen seurojen toiminta on lakannut.
A–G H–Z
Villakoirapointteri
Alkuperä
Rodun taustalla on kaksi koirarotua, villakoira ja pointteri. Vuonna 1881 saksalainen kasvattaja paroni von Zedlitz halusi kehittää hyvän metsästyskoiran. Hänellä oli seitsemän valikoitua villakoiraa ja sata pointteria, joita hän käytti villakoirapointterin kehittämiseen. Rodusta ei koskaan ole tullut erityisen suosittua, eikä sitä tunnetakaan erityisemmin. Suomen Kennelliittoon on rekisteröity kolme villakoirapointteria.
Romania Eurovision laulukilpailussa
Romania osallistui Eurovision laulukilpailuun ensimmäisen kerran vuonna 1994. Paras tulos tähän mennessä on ollut kolmas sija vuosilta 2005 ja 2010. Myös vuonna 2006 Romania menestyi hyvin ja saavutti neljännen sijan.
EBU joutui hylkäämään Romanian vuoden 2016 kisoista. Syynä oli Romanian yleisradioyhtiö TVR:n maksamattomat jäsenmaksut.
Kaksivaiheinen loppukilpailu
Vuonna 2003 EBU:ssa päätettiin muuttaa laulukilpailun rakennetta. Semifinaali ja finaali käytiin kahtena eri päivänä ja laulukilpailuun voi osallistua korkeintaan 40 valtiota. Kansainvälisessä finaalissa suora finaalipaikka on edellisenä vuonna 10 parhaiten menestyneellä valtiolla sekä suurimmilla laulukilpailun rahoittajamailla Saksalla, Ranskalla, Espanjalla ja Isolla-Britannialla. Ne valtiot, jotka eivät päässeet suoraan finaaliin, kilpailevat finaalipaikasta semifinaalissa. 10 parhaiten menestynyttä valtiota semifinaalissa pääsevät finaaliin.
Kaksi semifinaalia
Vuonna 2008 päätettiin ottaa käyttöön kahden semifinaalin järjestelmä, jossa suurimmat rahoittajamaat ja edellisen vuoden voittaja ovat automaattisesti finaalissa. Kaikki muut valtiot kilpailevat finaalipaikasta kahdessa semifinaalissa, joista jatkoon pääsee yhteensä 20 maata. Vuosina 2004–2010 Espanja, Iso-Britannia, Ranska ja Saksa pääsivät automaattisesti finaaliin. Italia palasi kisoihin vuonna 2011 ja isona rahoittajamaana on automaattisesti finaalissa.
Uusi pisteidenlaskujärjestelmä
Vuonna 2016 otettiin käyttöön uusi pisteidenlaskujärjestelmä, jolla halutaan pitää jännitys loppuun asti. Ennen vuotta 2016 voittaja saattoi selvitä jo hyvin varhaisessa vaiheessa pisteidenlaskua. Tämän ja usein moititun pisteiden vääristymisen takia haluttiin antaa molemmille äänestysryhmille täysin oma valta, joten pisteet jaettiin. Uudessa systeemissä jokaisen osallistujamaan raadit antavat pisteet 1-8, 10 ja 12. Sen jälkeen puhelinäänet julistetaan könttäsummina. Näin ollen voittaja selviää vasta kun eniten puhelinääniä saanut maa saa pisteet.
Kapellimestarit
Vuosina 1956–1998 Eurovision laulukilpailussa lauluja säesti suuri viihdeorkesteri jousineen, puhaltimineen ja komppiryhmineen. Jokainen maa lähetti kilpailuun oman kapellimestarin, joka vastasi laulun sovituksesta ison orkesterin säestämänä. Romania osallistui myös vuoden 1993 Eurovision laulukilpailun esikarsintaan Kvalifikacija za Millstreet, jossa Romanian kappaletta johti George Natsis.
Aiheesta muualla
Eurovision.tv
1º de Mayon metroasema
1º de Mayo on Sevillan metron linjan 1 asema Cerro-Amaten kaupunginosassa Sevillan keskustan itäpuolella. Asema on maanalainen ja se on avattu metron käyttöönoton yhteydessä huhtikuussa 2009. 1º de Mayon asemasta on tarkoitus tulla vaihtoasema linjan 1 ja vielä suunnitteilla olevaan linjan 4 välille.
Dieselveturi
200px|thumb|VR:n Dv12-veturi uudessa vihervalkoisessa värityksessä.
Teknisiä tietoja
Dieselvetureiden koko ja teho vaihtelee suuresti. Pienimpien, ns. pienvetureiden paino saattaa olla alle 20 tonnia ja teho luokkaa 100–200 hv. Keskikokoisten, yleensä neliakselisten ja keskiohjaamollisten, usein hyvin monikäyttöisten vetureiden paino on usein noin 60–75 tonnia ja teho 800–2 000 hv. Näitä vetureita käytetään usein 2 tai 3 veturia yhteenliitettynä ns. monikäytössä. Varsinaisten, neli- tai kuusiakselisten linjadieselvetureiden paino vaihtelee suunnilleen 70 tonnista 130 tonniin (Yhdysvalloissa ja Venäjällä jopa 180 tonniin) ja teho on yleensä yli 1 800–2 000 hv tehokkaimpien vetureiden yltäessä aina 4 000:een, jotkut jopa 6 000 hv:aan pääkoneteholla mitattuna. Euroopassa suuria linjadieselvetureita ajetaan monikäytössä vain harvoin, mutta Yhdysvalloissa on tavallinen käytäntö kytkeä useita, jopa lähemmäs kymmenen suurta linjadieselveturia monikäyttöön.
Dieselveturin teho ilmoitetaan yleensä pääkoneen tehona todellisen, junan vetoon käytettävän tehon ollessa huomattavasti alempi apulaitteiden tehon ja voimansiirtolaitteiston aiheuttaman tehohäviöiden vähentäessä käytettävissä olevaa todellista nettotehoa. Niinpä esimerkiksi 3 000 hv:n dieselveturin teho vetolaitteesta mitattuna on suunnilleen luokkaa 2 100–2 400 hv voimansiirtoratkaisusta riippuen.
Karkeana nyrkkisääntönä voidaan sanoa, että suurimpien dieselvetureiden teho vetolaitteesta mitattuna on samaa luokkaa kuin pienimpien sähkövetureiden, ts. veturin koon kasvaessa sähkövetureiden tehot alkavat siitä, mihin dieselvetureiden tehot loppuvat. Dieselveturit ovat yleensä monimutkaisempia ja huomattavasti painavampia kuin vastaavan tehoiset sähköveturit ja samoin niiden huollon tarve sekä myös vikaantumisherkkyys on korkeampi.
Uusien dieselvetureiden suunnittelussa on huomioitava muun muassa elinikäiset eli LCC-kustannukset, mahdollisimman pitkät huoltovälit sekä kiristyvät pakokaasupäästönormit yhdessä optimaalisen polttoaineenkulutuksen kanssa. Tavoitteena on pitää rakenne mahdollisimman ongelmattomana ja yksinkertaisena sekä kustannuksiltaan edullisena, ja siksi veturi pyritään mahdollisimman usein suunnittelemaan neliakseliseksi. Vain niissä tapauksissa, joissa tavoitellaan mahdollisimman suurta yksikkötehoa tai vetovoimaa, käytetään kuusiakselista rakennetta.
Käyttö
Euroopassa uusien raskaiden linjadieselveturien tilaukset ovat käyneet hyvin vähäisiksi. Tähän on vaikuttanut kaikkien tärkeimpien päärataosuuksien sähköistäminen ja sähkövetureissa tapahtunut kehitys. Aikaisemmin eurooppalaisessa tavaraliikenteessä varsin yleinen käytäntö vetää tavarajunia dieselvedolla, vaikka suurin osa rataosuudesta on sähköistetty, on johtunut siitä, että maiden rajoja ylittävässä liikenteessä sähköveturia on usein ollut pakko vaihtaa rajalla sähköistysjärjestelmän vaihtuessa. Lisäksi lastaus- ja purkupäässä on ollut yleisesti pieniä sähköistämättömiä osuuksia ja ratapihoja, vaikka pääradat olisivat sähköistettyjä. Molemmat edellä mainitut syyt tekivät koko matkan kestävästä dieselvedosta käytännöllisemmän vaihtoehdon. Uusimmat sähköveturit voidaan varustaa ilman kovin suuria lisäkustannuksia monivirtajärjestelmillä ja pienehköllä ns. "last mile" dieselgeneraattorilla, jolloin yhden sähköveturin käyttö koko matkan ajan on tullut mahdolliseksi. Koska veturit ovat yleisesti pitkäikäisiä, olemassa oleva dieselkalusto näyttää riittävän hyvin rautatieoperaattoreille sähköistämättömien rataosien vähäisempiin tarpeisiin. Myös varsinaisia sähkökäyttö-dieselkäyttö hybridivetureita on tullut markkinoille (Stadler Eurodual, josta on sekä neli- että kuusiakseliset versiot sekä viimeisimpänä Siemens Vectron Dual Mode, josta DB Cargo on tehnyt 400 kappaleen kehystilaussopimuksen). Näissä dieselgeneraattorin teho riittää normaaleihin ajonopeuksiin sähköistämättömillä osuuksilla ja pelkkää sähkökäyttöä käytetään sähköistetyillä osuuksilla. Tällainen hybridiveturi on kuitenkin kalliimpi ja painavampi kuin nykyaikainen dieselveturi tai sähköveturi.
Yhdysvalloissa ja muuallakin Pohjois- ja Etelä-Amerikassa ratojen sähköistys on vähäistä, joten raskaita linjadieselvetureita sekä käytetään että tilataan edelleen.
Deep Impact (elokuva)
Deep Impact on Mimi Lederin ohjaama katastrofielokuva vuodelta 1998. Melodramaattisessa elokuvassa maapalloa uhkaa kaiken elämän maan päällä tuhoava komeetta. Robert Duvallin näyttelemän veteraaniastronautin johtama sukkulamiehistö lähetetään räjäyttämään komeetta.
Elokuva perustuu löyhästi tieteiskirjailija Arthur C. Clarken romaaniin Jumalan moukari.
Kaarisilta (yhdistys)
Kaarisilta ry on Nastolan Villähteellä vuodesta 1987 toiminut, erityisesti kehitysvammaisille tarkoitettu taide- ja toimintakeskus. Se palkittiin vuonna 2014 Suomi-palkinnolla.
Kaarisilta järjestää musiikin ja kuvallisen ilmaisun ammatillista koulutusta sekä vammaisten valmentavaa koulutusta yhteistyössä Koulutuskeskus Salpauksen kanssa. Vuonna 2009 yhdistys avasi Helsingin Sanomatalossa Galleria Art Kaarisillan, joka pyrkii tekemään erityistukea tarvitsevia taiteilijoita tunnetuksi tasaveroisesti muiden taiteilijoiden rinnalla.
Suomi-palkintoraati luonnehti yhdistystä näin: "Kaarisilta ry on tehnyt uranuurtava työtä erityistä tukea tarvitsevien taiteilijoiden parissa tarjoamalla heille ammattiopetusta ja taiteilijatiloja. Kaarisilta ry. on työssään asettanut toimintansa lähtökohdaksi ammatillisen taiteellisen toiminnan. Tämä on ollut merkittävää työtä erityistä tukea tarvitsevien taiteilijoiden aseman parantamiseksi."
Kaarisillan kuvataideopettajana toimiva taidegraafikko Outi Kirves palkittiin vuonna 2014 Hämeen taidepalkinnolla muun muassa ansioistaan Kaarisillan taidetoiminnan kehittäjänä.
Kaarisillan taide- ja toimintakeskuksen tilat sijaitsevat entisessä Erstan kartanossa. Niihin kuuluu Carl Ludvig Engelin vuonna 1828 piirtämä Engel-makasiini. Se on yksi Päijät-Hämeen vanhimpia säilyneitä rakennuksia.
Flexenarena
Miehet ja naiset kilpailivat tällä rinteellä ensimmäistä kertaa marraskuun 2020 lopulla uudistetussa parisuurpujottelussa, joka uudistuksen myötä kantaa nimeä parikilpailu. thumb|left
Feyenoord Rotterdam
Yhdessä Ajaxin ja PSV Eindhovenin kanssa Feyenoord on yksi Eredivisien kolmesta suuresta, jotka hallitsivat liigaa puolen vuosisadan ajan. 2000-luvulla seuran liigamenestys on kuitenkin jäänyt kilpakumppaneitaan vähäisemmäksi.
Feyenoord tunnetaan myös väkivaltaisista kannattajaryhmistään. Het Legioenin tiedetään joutuneen usein yhteenottoihin varsinkin Ajaxin kannattajien kanssa. Vuonna 1997 Beverwijkissä kannattajien välinen kahakka johti Ajax-fanin kuolemaan.
Joukkue suljettiin UEFA Cupista katsojien häiriköityä ottelussa AS Nancy-Lorrainea vastaan 30. marraskuuta 2006. Seura sai lisäksi 100 000 Sveitsin frangin sakot.
Feyenoord on saavuttanut kuitenkin myös huomattavaa kansainvälistä menestystä voittaen Euroopan cupin kerran (1970) sekä UEFA Cupin kahdesti (1974 & 2002).
Saavutukset
1924, 1928, 1936, 1938, 1940, 1961, 1962, 1965, 1969, 1971, 1974, 1984, 1993, 1999, 2017, 2023
1991, 1999, 2017, 2018
1970
1974, 2002
Edustusjoukkue
''Päivitetty 16. elokuuta 2018.''
Henrik B. Nyberg
Otto Henrik Bernhard Nyberg (10. tammikuuta 1931 Helsinki – 7. helmikuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen teollisuusneuvos ja yritysjohtaja.
Nybergin vanhemmat olivat Helsingin yliopiston kirjaston hoitaja, professori Paul Nyberg ja Anna Katharina (Karin) Lovisa Boisman ja puoliso vuodesta 1956 Anna Ingegerd Andersin. Nyberg suoritti diplomiekonomin tutkinnon Hankenissa ja työskenteli ensin Viktor Ek -yhtiössä myyjänä ja sitten Hans Palsbo -yhtiön osastopäällikkönä. Vuosina 1961–1966 hän oli Polttoaine Osuuskunnan omistaman Hiilko-yhtiön toimitusjohtaja. Tehtävään hänet palkkasi Onni Nisonen. Polttoaine Osuuskunnan omistaman G. H. H. -yhtiön, myöhemmin Aspo, toimitusjohtaja Nybergistä tuli 1966 ja 1970 yhtiön hallituksen, samoin kuin Polttoaine Osuuskunnan johtokunnan jäsen. Vuonna 1988 hänestä tuli Polttoaine Osuuskunnan toimitusjohtaja ja Aspo-yhtiön hallituksen puheenjohtaja. Nyberg jatkoi vielä liikkeenjohdon operatiivisista tehtävistä eläkkeelle jäätyään yhtiön hallituksen puheenjohtajana vuoteen 1999 asti. Hänen poikansa Gustav Nyberg oli Aspon toimitusjohtaja 1999–2008 ja myöhemmin yhtiön hallituksen päätoiminen puheenjohtaja. Henrik B. Nybergillä oli useita luottamustoimia ja hänet tunnettiin erityisesti Neuvostoliiton kanssa käydyn kaupan asiantuntijana.
Risto Orko
Orkon ura alkoi Erkki Karun Suomi-Filmi-yhtiön palveluksessa vuonna 1933 elokuvalla Ne 45000. Hän työskenteli elokuvan tuotannossa apulaisohjaajana, toisena ohjaajana yhdessä Karun kanssa, tuottajana, leikkaajana, käsikirjoittajana ja näyttelijänä.
1930-luvulla Orko työskenteli Suomi-Filmin tuotantopäällikkönä ja tuotti vuosikymmenen aikana kaikkiaan 23 elokuvaa. Hänen ohjaamistaan kahdeksasta elokuvasta merkittävimpiä ovat 740 000 katsojaa Suomessa kerännyt Jääkärin morsian (1938) ja ensimmäisenä miljoonan katsojan rajan ylittänyt kotimainen elokuva Siltalan pehtoori (1934). Suomi-Filmi levitti elokuvia myös Yhdysvaltoihin asti, mikä oli harvinaista tuohon aikaan.
Vuonna 1945 Orkosta tuli Suomi-Filmin studion ylijohtaja. 1940-luvulla hän ohjasi enää neljä elokuvaa, mutta tuotti 46 elokuvaa. Sotien päätyttyä Orkon ohjaamat elokuvat Aktivistit ja Jääkärin morsian kiellettiin yltiöisänmaallisina. Orko oli tehnyt myös yhteistyötä silloisen natsi-Saksan kanssa.
Vuosina 1950–1977 Orko tuotti 46 elokuvaa. Hän jatkoi Suomi-Filmin palveluksessa aina 1990-luvulle asti erilaisissa merkittävissä tehtävissä. Vuonna 1980 hän ohjasi yhtiön viimeisen näytelmäelokuvan, suomalais-neuvostoliittolaisen yhteistuotannon Tulitikkuja lainaamassa (Za spitškami).
Orko voitti vuonna 1966 ainoan Jussi-palkintonsa Tunteita-elokuvan tuottamisesta. Vuonna 1948 hän sai kauppaneuvoksen arvonimen ja vuonna 1979 professorin arvonimen. Vuonna 1987 häntä muistettiin elämäntyö-Jussilla. Hän oli Satakuntalaisen Osakunnan kunniajäsen.
Orko kuoli 102-vuotiaana vuonna 2001, eli hän eli täysin koko 1900-luvun. Historiaan hän jäi yhtenä suomalaisen elokuvahistorian merkittävimmistä tuottajista ja ohjaajista. Urallaan hän ohjasi 14 pitkää elokuvaa, tuotti yli 100 pitkää näytelmäelokuvaa, 1 900 lyhytfilmiä ja 2 600 mainoselokuvaa.
Risto Orkon puoliso oli voimistelunopettaja, järjestövaikuttaja Liisa Orko vuodesta 1930. Heille syntyi viisi lasta.
Abdul Rashid (maahockeypelaaja, 1947)
Abdul Rashid (3. maaliskuuta 1947 Bannu, Brittiläinen Intia – 4. marraskuuta 2020 Islamabad) oli pakistanilainen maahockeypelaaja ja -valmentaja, olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Rashid voitti Pakistanin miesten maajoukkueessa olympiakultaa Méxicossa 1968, olympiahopeaa Münchenissä 1972 ja olympiapronssia Montréalissa 1976. Hän voitti myös maailmanmestaruuden vuonna 1971 ja Aasian kisojen kultamitalin vuosina 1970 ja 1974. Pelaajauransa jälkeen Rashid toimi valmentajana johtaen Pakistanin miesten maajoukkueen maailmanmestaruuteen vuonna 1994. Rashidin veli Abdul Hamid oli myös maahockeyn olympiavoittaja. Rashid kuoli Islamabadissa 73-vuotiaana 4. marraskuuta 2020.
Luukas
Luukas tarkoittaa seuraavia asioita ja henkilöitä:
Cyberpunk (albumi)
Inspiraatio albumiin on peräisin William Gibsonin kirjasta Neurovelho.
Kreikan kaupungit
thumb|320px|[[Kaválan kaupunki Itä-Makedoniassa.]] Kreikassa kaupungeilla ( < ) viitataan yleensä suurempiin asutuskeskuksiin, joissa asuu yli 2 000 asukasta. Tätä pienemmät asutuskeskukset ovat kyliä (χωριό, chorió). Pienemmistä kaupungeista, joissa asuu 2 000–10 000 asukasta, voidaan käyttää nimitystä komópoli (κωμόπολη). Tällöin varsinainen póli-nimitys on varattu niille asutuskeskuksille, joiden väkiluku on yli 10 000. Suuriin kaupunkeihin, käytännössä lähinnä Ateenaan ja Thessalonikiin, voidaan viitata nimityksellä metropoli (μητρόπολη, mitrópoli).
Nimitys "kaupunki" on näin ollen puhtaasti tilastollinen ja yleiseen kielenkäyttöön perustuva, ei lainsäädäntöön perustuva. Kreikassa kaupungeilla ei myöskään ole suoraa suhdetta kuntiin samoin kuin esimerkiksi Suomessa, jossa osa kunnista on kaupunkeja. Kreikassa kunnan hallinnollinen keskus eli kuntakeskus voi olla kaupunki tai kylä, mutta varsinkin vuoden 2011 aluehallinto- ja kuntauudistuksen jälkeen yhdessä kunnassa voi olla useita kaupunkeja. Toisaalta suurkaupungit voivat koostua useasta kunnasta ja varsinaisesta kaupungista. Näin erityisesti Ateenan tapauksessa: varsinaisen Ateenan kunnan asukasluku on 664 046, mutta Ateenan metropolialueen lähes 60 kunnassa asuu yli 3 000 000 asukasta (vuonna 2011).
Kreikkalaisista noin 62% asuu kaupungeissa ja kaupungistuminen lisääntyy 0,63 prosenttia vuodessa. Kaupunkiväestöstä noin puolet asuu Ateenan metropolialueella.
Peppiina
Peppiina on suomalainen naisen etunimi. Se on pidentymä nimestä Peppi.
Peppiina on Suomessa uudehko nimi, joka on tullut käyttöön 1900-luvun jälkipuoliskolla. Digi- ja väestötietoviraston etunimitilastoon on syyskuuhun 2021 mennessä kirjattu noin 1 110 tämännimistä naista. Eniten Peppiinoja on syntynyt 2000-luvun ensimmäisellä vuosikymmenellä.
Peppiina-nimeä ei ole otettu almanakkaan, mutta se esiintyy Helsingin yliopiston virallisessa kissojen nimipäiväkalenterissa. Siinä Peppiinan (ja Pepin) nimipäivä on 1. huhtikuuta.
Matteus
Matteus tarkoittaa seuraavia asioita:
Katso myös
Aihepiiriin liittyy läheisesti myös
Jos Verstappen
Johannes Franciscus "Jos" Verstappen (s. 4. maaliskuuta 1972 Montfort, Limburg, Alankomaat ) on alankomaalainen autourheilija ja uransa päättänyt Formula 1 -kuljettaja. Verstappen on MM-pisteillä laskettuna Alankomaiden kaikkien aikojen toiseksi menestynein F1-kuski poikansa Max Verstappenin jälkeen.
Uran alku
Verstappen aloitti kartingin 8-vuotiaana ja osallistui kansallisiin kilpailuihin vähän ajan päästä. Alankomaiden mestaruuden hän voitti 1984 ja 1986. Kartingura jatkui menestyksekkäänä: hän voitti kaksi Euroopan mestaruutta ja kansainvälisiä kisoja vuonna 1989. Vuonna 1991 Verstappen voitti Formula Opel Lotus sarjan mestaruuden. Vuonna 1993 Verstappen voitti Formula 3 Masters sarjan mestaruuden ja seuraavana vuonna hän voitti Saksan F3-sarjan mestaruuden.
1994 – Benetton
thumb|300px|right|Verstappen Benettonilla vuonna 1994. Verstappen ajoi ensimmäisen kerran Formula 1 -autolla, kun Footwork Arrows testasi häntä Gil de Ferranin ja Christian Fittipaldin kanssa Portugalissa. Testi järjestettiin 28. syyskuuta 1993. Kaksi päivää myöhemmin järjestettiin Portugalin Grand Prix samalla radalla. Hänen päivän paras kierrosaikansa oli: 1.14,45, joka oli vain 0,07 sekuntia hitaampi, kuin johtava kuljettaja Derek Warwick. Hän testasi jälleen 30. syyskuuta. Hän oli lähellä ennätystään.
Testin jälkeen Verstappen otti yhteyttä jokaiseen Formula 1 -talliin, paitsi Ferrarin ja Williamsiin. Lopulta hän siirtyi Benettoniin testikuljettajaksi kaudeksi 1994.
Yksi dramaattisimmista tapahtumista Verstappenilla oli Saksan GP:ssä. Verstappenin ensimmäisen suunnitellun varikkopysähdyksen aikana polttoainetta päätyi auton päälle syttyen tuleen. Verstappen oli raottanut pysähdykseen kypäränsä visiiriä ja hän sai pieniä palovammoja nenäänsä.
Kauden kohokohta oli Verstappenilla kolmas sija Unkarin GP:ssä, kun Schumacher antoi hänen ohittaa itsensä viimeisellä kierroksella. Toisen kolmannen sijan hän otti Belgian GP:ssä. Verstappen törmäsi Ranskan GP:n harjoituksissa seinään auton osien päätyessä radalle ja TV-tornin kärsiessä vaurioita. Tämän onnettomuuden jälkeen TV-tornit vahvistettiin ja suojattiin.
1995–1997 – Simtek, Arrows ja Tyrrel
Vuonna 1995 Verstappen oli lainannut Simtekin Benettonin tallipäälliköltä Flavio Briatorelta. Vaikka häneltä nähtiin vahvoja esityksiä (mukaan lukien kuudes sija Argentiinan GP:ssä, jossa hänelle sattui huono varikkopysähdys ja vaihdelaatikon hajoaminen). Verstappen ajoi lopulta vain viisi kilpailua tiimin teknisten vaikeuksien vuoksi. Tiimillä oli suuria taloudellisia ongelmia ja se meni konkurssiin Monacon GP:n jälkeen.
Vuodeksi 1996 hän siirtyi Footworkiin.
Vuonna 1997 hän vaihtoi taas tiimiä ja siirtyi Tyrrelliin, jossa ei kerännyt yhtäkään pistettä kauden aikana. Vaikka hän lyhyesti viidennellä sijalla, mutta kärsi alitehoisesta moottorista. Verstappenin paras sijoitus oli kahdeksas sateisessa Monacon GP:ssä.
1998–1999 – Stewart ja Honda
Vuonna 1998 Benetton testasi jälleen Verstappenia alkuvuoden aikana, mutta tiimi ei palkannut häntä pysyvästi. Hän oli pitkään vapaana kilpailijana. Lopulta hän palasi sarjaan, kun korvasi Jan Magnussenin Ranskan GP:ssä Stewartilla. Auto oli kuitenkin kilpailukelvoton, joten Verstappen ei ajanut edeltäjäänsä paremmin. Seuraavaksi Johnny Herbertin tallikaveriksi Verstappenin tilalle tuli Rubens Barrichello. Verstappen jäi jälleen ilman tiimiä.
Asiat näyttivät olevan menossa oikeaan suuntaan. Vuoden 1998 lopulla Verstappen testasi Hondan Formula -projektissa. Hän lyöttäytyi yhteen vanhaan Tyrrellin aikaisten ystäviensä Rubert Manwaringin ja Harvey Postlethwaiten kanssa. Honda aikoi testata autoaan vuonna 1999 ja liittyä sarjaan 2000. Testaus meni hyvin, kun Verstappen ajoi Hondalla paremmin, kuin Benettonin ja Williamsin kuljettajat. Hondan operaatio keskeytyi kuitenkin, kun Postlethwaite kuoli sydänkohtaukseen.
2000–2003 – Arrows ja Minardi
Verstappen ajoi Arrowsia kausina –, jolloin sijoittui pisteille vain kolmesti. Vuoden 2001 Brasilian GP:stä Verstappen muistetaan kolaristaan kilpailua johtaneen Juan Pablo Montoyan kanssa, minkä seurauksena väärin ajoitettu jarrutus aiheutti molempien keskeytyksen (Verstappenin poika koki samankaltaisen tilanteen 17 vuotta myöhemmin samassa osakilpailussa kierroksella ohitetun Esteban Oconin kanssa). Myös kaudelle hän oli allekirjoittanut sopimuksen tallin kanssa ja hänen tallikaverina olisi ajanut Enrique Bernoldi, mutta jostain syystä häntä ei koskaan nähty Arrowsin ratissa kauden 2002 kilpailuissa. Myöhemmin samana vuonna hän melkein allekirjoitti testisopimuksen Sauberin kanssa, mutta hän osoittautui fyysisesti liian suureksi Sauberin autoon, joka oli pienempi kuin edeltäjänsä.
Hän palasi ohjaamoon vuonna Minardin tiimissä. Hänellä oli kaudella vaikeuksia alitehoisen moottorin kanssa, minkä seurauksena kauden paras tulos oli 9. sija Kanadasta.
Lopulta Verstappen osallistui urallaan 107 kilpailuun. Hän saavutti kaksi palkintosijaa ja hankki yhteensä 17 MM-pistettä, mikä tekee hänestä parhaan hollantilaisen F1 -kuljettajan siihen mennessä. Nykyään hänen poika Max on menestyneempi kuljettaja.
F1:n jälkeen
F1-uransa jälkeen Verstappen ajoi muun muassa A1GP-formulasarjassa Hollannin joukkueessa voittaen yhden kilpailun sijoittuen pisteissä seitsemänneksi. Hän osallistui vuoden 2008 Le Mansin 24 tunnin ajoon, ja hänen autokuntansa voitti LMP2-luokan. Verstappen osallistui samana vuonna Le Mans Series -sarjan tuhannen kilometrin kilpailuihin, ja hänen autokuntansa voitti sarjassa luokkansa mestaruuden.
Verstappen aikoo ajaa elokuun lopussa 2022 MM-rallin Belgian osakilpailussa Rally2-luokitellulla Citroenin C3-ralliautolla.
Yksityiselämä
Verstappenilla on lapsia kolmen eri naisen kanssa. Sophie Kumpenin, josta hän erosi vuonna 2008, kanssa hänellä on poika Max ja tytär Victoria. Max Verstappen on myös F1-luokan kilpakuljettaja ja vuosien 2021 ja 2022 F1 maailmanmestari. Nykyisen vaimonsa Sandy Sijtsman kanssa hänellä on vuonna 2019 syntynyt poika ja 2020 syntynyt tytär.
Vuonna 2011 Verstappen pidätettiin kotimaassaan epäiltynä entisen tyttöystävänsä pahoinpitelystä. Vuonna 2008 Verstappen tuomittiin sakkoihin ja ehdonalaiseen entisen vaimonsa uhkailusta, tämän auton renkaiden puhkomisesta ja voimassa olleen lähestymiskiellon rikkomisesta.
Antti Peltoniemi
Yrittäjäneuvos Antti Peltoniemi (s. 11. huhtikuuta 1956 Teuva) on suomalainen aluerakentaja ja entinen Peab Seicon Oy:n toimitusjohtaja. Yksi tunnetuimmista, hänen johtamistaan rakennuskohteista, on Moskovassa sijaitseva Moscow Country Club. Seicon oli myös Peltoniemen alaisuudessa Kiasman pääurakoitsija. Peltoniemen suurimmaksi osaksi omistama Seicon-Rakennus Oy yhdistyi vuonna 2003 Peab Oy:n kanssa. Hän toimi aiemmin Seicon-Rakennus Oy:n pääomistajana ja toimitusjohtajana. Yhdistymisen jälkeen hän jatkoi Peab Seicon Oy:n toimitusjohtajana 30.6.2009 saakka ja osaomistajana.
Marjatta Viikilä
Hilda Marjatta Viikilä (s. 21. syyskuuta 1938 Leppävirta) on suomalainen runoilija. Hän aloitti mitallisilla ja aiheistoltaan kristillisillä runoilla. Siirryttyään vapaamittaiseen ilmaisuun, hänen runojensa aihemaailma laajeni. Uusimmissa runoissaan hän lähestyy jopa kokeellista ilmaisua.
Antti Peltoniemi
Antti Peltoniemi sai Rakennusalan diplomi-insinööri -kunnianimityksen 1998.
Marjatta Viikilä
Viikilän vanhemmat olivat pienviljelijä Viljam Pitkänen ja Hilda Torvinen.
Viikilän poika Jukka Viikilä on myös runoilija.
Antti Peltoniemi
Antti Peltoniemi harrastaa golfia. Hän toimi pitkään Suomen Golfliiton puheenjohtajana ja Ruuhikoskigolfin hallituksen jäsenä. Nykyisin hän vaikuttaa Etelä-Pohjanmaan golf ry:n johtokunnan varapuheenjohtajana ja Suomen golfliiton hallituksen jäsenenä.
Vuonna 2010 Suomen Tasavallan presidentti myönsi Peltoniemelle yrittäjäneuvoksen arvonimen.
Amaten metroasema
Amate on Sevillan metron linjan 1 asema Cerro-Amaten kaupunginosassa Sevillan keskustan itäpuolella. Asema on maanalainen ja sen ainoa sisäänkäynti on Parque Amate -puiston vieressä Avenida de Los Gavilanes -kadulla. Asema on avattu metron käyttöönoton yhteydessä huhtikuussa 2009.
Abdul Rashid
Abdul Rashid -nimisiä henkilöitä ovat:
Chalukya
pienoiskuva|Chalukyan valta suurimmillaan Pulakesi II:sen hallintoaikana Chalukya ( oli valtakunta, joka hallitsi suurta osaa keskistä ja eteläistä Intiaa 500-luvulta 1100-luvulle. Tuona aikana chalukyat hallitsivat kolmen erillisen, mutta läheisen, dynastian voimin.
Varhaisin tiedetty dynastia tunnetaan heidän pääkaupunkinsa Badamin mukaan. Heidän valtakautensa alkoi 500-luvulla, kun Kadamba-valtakunta vaipui rappioon. Badami Chalukyan asema nousi hiljalleen, kunnes se saavutti suurimman mahtinsa kuningas Pulakesi II:sen aikana. Tämän kuoleman jälkeen vuonna 642 Itä-Chalukyasta tuli itsenäinen kuningaskunta itäisellä Dekkanilla. Itä-Chalukya hallitsi aluettaan 1000-luvulle asti. Deccanin länsiosissa chalukyat korvasi 700-luvun puolivälissä Rashtrakuta-dynastia. Chalukyaoiden jälkeläiset ottivat kuitenkin uudelleen vallan alueella 900-luvun lopulla. Länsi-Chalukya oli hallinnassa 1100-luvun loppuun saakka.
Chalukyan valta merkitsi merkkipaalua Etelä-Intian historiassa ja loistoaikaa Karnatakalle. Etelä-Intian poliittinen ilmapiiri vaihtui pienemmistä kuningaskunnista laajempiin valtakuntiin. Ensimmäistä kertaa historian aikana yksi valtakunta hallitsi alueita Kaveri- ja Narmada-jokien välillä. Chalukyan nousu tarkoitti myös tehokkaamman hallinnon syntyä, mertentakaisen kaupan ja talouden kehittymistä sekä vesara-arkkitehtuurin loistoa. Chalukyan aikana myös kannadan kieli nousi kukoistukseen kirjallisuudessa 800-luvulla.
Kankaanlammi
Kankaanlammi on Pirkanmaalla Ruovedellä Tuuhoskylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 2,8 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Siinä ei ole kartan mukaan saaria. Lammen rantaviivan pituus on 650 metriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Tarjanneveden alueella (35.41), jonka Tarjanneveden lähialueeseen (35.411) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 155,3 metriä mpy.
Itämerihaaste
Vuonna 2007 Helsingin ja Turun kaupungit tekivät yhteisen aloitteen Itämeren suojelemiseksi ja käynnistivät Itämerihaasteen, jonka tavoite on sitouttaa kaupunkeja, kuntia ja organisaatioita vapaaehtoisiin Itämeren suojelutoimenpiteisiin. Helsingin ja Turun kaupungit toteuttavat vapaaehtoisia suojelutoimenpiteitä yhteisten toimenpideohjelmien kautta. Ensimmäinen toimenpideohjelma toteutettiin vuosina 2008-2013, toinen vuosina 2014-2018 ja kolmas toteutetaan vuosien 2019-2023 aikana. Toimenpideohjelmat huomioivat EU:n Itämeren alueen strategian ja Itämeren suojelukomission suositukset Itämeren suojelun edistämiseksi sekä alueelliset ympäristöstrategiat ja -ohjelmat. Vuosien 2019-2023 toimenpideohjelman viisi päämäärää ovat:
Itämerihaaste järjestää yhteistyössä verkostojäsenten kanssa mm. yleisölle avoimia tapahtumia, kuten rantatalkoita. Itämerihaaste on kasvanut kansainväliseksi verkostoksi, johon kuuluu lähes 300 eri toimijaa Itämeren alueelta.
Sucker Punch Productions
Sucker Punch Productions on yhdysvaltalainen pelitalo. Lokakuussa 1997 perustetun yrityksen päämaja sijaitsee Bellevuen esikaupungissa Seattlen lähistöllä.
Yrityksen ensimmäinen julkaistu videopeli on Rocket: Robot on Wheels. Suosituimpia pelitalon pelejä ovat olleet Sly Cooper -sarja PlayStation 2:lle ja inFamous-pelisarja PlayStation 3:lle. Sucker Punch on vuodesta 2000 lähtien työskennellyt yksinomaan Sony Interactive Entertainmentille. Elokuussa 2011 pelitalo siirtyi täysin Sonyn omistukseen.
Vuonna 2014 yritykseltä julkaistiin inFamous -sarjan peli Infamous: Second Son PlayStation 4 -pelikonsolille.
Yhtiön uusin peli Ghost of Tsushima paljastettiin vuonna 2017 Paris Games Week -tapahtumassa. Se julkaistiin 17. heinäkuuta 2020 yksinoikeudella PlayStation 4:lle.
La Platan metroasema
La Plata on Sevillan metron linjan 1 asema Cerro-Amaten kaupunginosassa Sevillan keskustan itäpuolella. Asema on maanalainen ja se on avattu metron käyttöönoton yhteydessä huhtikuussa 2009.
Marja Rak
Marja Rak on suomalainen vaatesuunnittelija, joka tunnetaan Suomessa tuotantoaan harjoittavan Noolan-vaateyrityksen perustajana. Rak palkittiin Suomi-palkinnolla vuonna 2010.
Marja Rak ja hänen miehensä Jonas Rak perustivat Noolan Oy:n vuonna 2000 tavoitteenaan kehittää vaatetusbrändi, joka rakentuu hyvälle laadulle. Osa heidän tavoittelemaansa laatua on kestävä kehitys ja ekologisuus, mikä tarkoittaa muun muassa vaatteiden ajattomuutta ja kestävyyttä.
Yritys on saanut tunnustuksena työstään vuoden 2010 Taito-palkinnon ja vuonna 2008 Taideteollisuuden laatumerkin.
Marja Rak tekee nykyään vaatteita oman nimen alla.
Alfahiukkanen
Alfahiukkanen (He2+) on heliumatomin ydin, joka koostuu kahdesta protonista ja kahdesta neutronista. Sen massa on noin 6,646·10-27kg ja sen sähköinen varaus +2e. Alfasäteily on beetasäteilyn ohella yksi tärkeimmistä hiukkassäteilyn lajeista.
Alfahiukkasia havaittiin ensimmäisen kerran 1899, kun Ernest Rutherford tutki uraanin lähettämää säteilyä. Tuolloin Rutherford lajitteli havaitsemansa säteilyn kolmeen eri luokkaan sen mukaan, kuinka läpäisevää säteily oli. Alfasäteily oli näistä heikointa. Vasta 1909 Rutherford todisti, että alfasäteily tosiaan koostuu heliumytimistä. Myöhemmin Rutherford käytti alfahiukkasia todistaakseen J. J. Thomsonin "rusinakakkumallin" vääräksi, ja että atomissa oli oltava varattu ydin.
Alfahiukkasia syntyy pääasiassa alfahajoamisen yhteydessä. Alfahajoamisessa atomiydin lähettää alfahiukkasen, jolloin jäljellä jäävän ytimen massa- ja protoniluku pienenevät. Alfahajoamista voidaan esittää yhtälöllä
missä X on emoydin, Y tytärydin ja A ja Z emoytimen massa- ja protoniluvut. Alfahiukkasia voi myös syntyä spontaanissa fissiossa.
Alfahajoamisesta syntyneen hiukkasen energia on usein välillä 4–6 MeV. Korkeasta energiastaan huolimatta raskaana hiukkasena alfahiukkanen luovuttaa nopeasti energiaansa kulkeutuessaan väliaineessa. Alfahiukkasen voi helposti pysäyttää paperilla, eikä se mene myöskään ihosta läpi. Alfasäteily on kuitenkin erittäin vaarallista, jos se joutuu elimistöön esimerkiksi hengityksen kautta.
Heikki Siukola
Heikki Johannes Siukola (s. 20. maaliskuuta 1943 Vimpeli) on suomalainen oopperalaulaja. Hän on vieraillut eri oopperoissa ympäri maailmaa, ja hänet tunnetaan erityisesti Wagner-rooleistaan.
Siukola on opiskellut laulua Sibelius-Akatemiassa. Siukolan isä Leo Siukola oli kanttori.
Makuupussi
thumb|300px|Henkilö makuupussissa
Makuupussi eli makuusäkki on kankaasta - aiemmin myös nahasta tai poron- tai lampaantaljoista - ommeltu lämpöeristetty säkki, johon ihminen sopii nukkumaan. Tavallisimmin nykyaikainen makuupussi suljetaan vetoketjulla, joskin jotkut ns. ultrakevyet mallit on yhä valmistettu perinteiseen malliin umpinaisiksi. Näin on pyritty rakenteen yksinkertaistamiseen painon säästämiseksi.
Rakenne
Makuupusseja on pääsääntöisesti kahta mallia: suorakaiteen muotoinen peittomakuupussi ja ns. muumiopussi, joka suippenee jalkopäätä kohti. Kesäiseen telttailuun sopivissa peittomakuupusseissa on tilaa kääntyillä vapaammin kuin muumiopussissa. Varsinaiseen retkeilyyn tarkoitetut muumiopussit on muotoiltu tyköistuviksi, ja siten ne ovat sekä lämpimämpiä että kevyempiä. Jos makuupusseissa on yhteensopivat vetoketjut, niitä voi yhdistellä suuremmaksi useamman hengen pussiksi.
Makuupussissa on myös huppuosa, joka suojaa päätä. Hupussa voi olla kiristysnauhat, jotta lämmönhukka olisi mahdollisimman pieni ja huppu suojaisi hyttysiltä. Kylmempään säähän suunnitelluissa makuupusseissa on myös lämpökaulus, joka kiristetään hartioilta varsinaisen pussiosan lämpöhävikin minimoimiseksi, sekä lämpölista vetoketjun alla.
Joissakin makuupusseissa on tasku sisäpuolella. Se on kätevä, koska silloin ei tarvitse tulla yöllä makuupussista ulos esimerkiksi hyttysvoiteen lisäämiseksi kasvoille. Myös yövyttäessä retkeilymajoissa tai vastaavissa paikoissa, jossa on muita tuntemattomia ihmisiä, on tasku kätevä esimerkiksi passille ja rahoille.
Lämmöneristeet
Makuupussin lämmöneristeenä käytetään untuvia tai synteettisiä kuituja. Eristeaineesta johtuen makuupussin pakkaaminen suojapussiin tehdään sullomalla eikä taittelemalla tai käärimällä rullalle. Tällöin untuvat ja kuidut pysyvät ilmavina ja niiden eristeominaisuudet säilyvät hyvinä.
Untuvamakuupussi on teknisesti vaikea ommeltava, koska täyte on irtonaista ja liikkuu pussin sisällä. Kesäpusseissa untuvat tikataan kahden kankaan välisiin lokeroihin, mutta kylmempien lämpötilojen pusseissa sisäkangas on leikattu ulkokangasta pienemmäksi ja kankaiden väliin ommellaan suikaleita, jotka jakavat untuvat omiin lokeroihinsa, niin että missään kohdassa nukkujan ja ulkoilman välissä ei ole pelkästään kangasta.
Nukkuja luovuttaa yön aikana merkittäviä määriä kosteutta hikoillessaan, ja vaikka makuupussit yleensä hengittävät hyvin, osa kosteudesta jää makuupussin eristeisiin. Tämän takia makuupussi tulisi tuulettaa joka aamu käytön jälkeen, jos sää sallii. Erityisesti untuva on herkkää kosteudelle, vaikka nykyiset käsittelyt parantavatkin untuvan kosteudensietoa. Arktisissa olosuhteissa on havaittu kosteuden nostavan makuupussin painoa noin 100 g yössä, jos sitä ei tuuleteta käytön jälkeen.
Lämpöalueet
EN 13537-standardi määrittelee Euroopassa makuupussien käyttölämpötila-alueen. Lämpötila-alueita on neljä:
Mukavan ja alhaisen lämpötilan siirtymäalue ajatellaan tavallisesti parhaaksi ostovinkiksi.
Gruel
Gruel on tietokonemato, joka esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 2003 Microsoft Windows -käyttöjärjestelmille. Se levittyi sähköpostin sekä tiedostonjaon kautta. Gruel tulee uhrilleen liitetiedostona uskotellen olevan viesti Microsoftilta tai Symantecilta. Viestissä lukee, että tietokoneen tietoturva on vanhentunut ja mahdollista päivitystä tarjotaan liitteessä.
Madon avaaminen
Kun madon eli Gruelin avaa, se näyttää väärennetyn Windowsin virheraportin (suomennettuna Microsoft Internet Explorer on havainnut virheen, ja tuote on suljettava). Tietokoneen käyttäjä ei voi liikuttaa virhesanoman ikkunaa tai sulkea sitä suoraan. Se sisältää kaksi painiketta, Lähetä virhe ja Lähetä ja sulje. Lähetä virhe painiketta painaessa mato näyttää "teknisiä tietoja" kuvitellusta virheraportista. Teknisten tietojen alapuolella on Takaisin ja Sulje painikkeet. Takaisin painiketta painaessa pääsee takaisin alkuperäiseen virheraporttiin, kun taas Sulje ei tee mitään.
Kun käyttäjä painaa Lähetä ja sulje, mato asentaa itsensä kokonaisuudessaan käyttöjärjestelmään. Tässä vaiheessa Gruel poistaa Windows Explorerin, CD/DVD aseman, avaa useita Ohjauspaneeli-ikkunoita ja näyttää käyttäjälle valintaikkunan, jota ei voi sulkea, vaikkakin se sisältää vaihtoehdot Yritä uudelleen ja Peruuta.
Valintaikkuna sisältää seuraavan viestin tietokoneen käyttäjälle:
"Your computer now is mine, Why? Because I didn't had nothing to do and I thought, why not make the evil? Remember NOW YOUR PC IS IN MY POWER Windows Sucks! I can't stand it anymore! Windows has always sucked. Wake up people! It's a scam! You don't need a faster computer. You need a better operating system. Microsoft continuingly [sic] makes money by selling you the latest and greatest Windows. The latest Windows version is always the most inefficient yet, slowing down your fast computer. Also, now you have to upgrade all your other software too because different Windows versions are not compatible with each other! A hidden cost not mentioned at all. It's part of the scam. Capitalism Sucks!, Communism Sucks. KILLERGUATE."
Varsinainen tartunta
Yllä olevan tapahtuman jälkeen Gruel jumittaa käyttöjärjestelmän ja vaatii uhria suorittamaan uudelleenkäynnistyksen sammuttamalla tietokoneen ja käynnistämällä sen uudelleen. Tietokoneesta tulee täysin käyttökelvoton, sillä kaikki käyttöjärjestelmän tiedostonpäätteet ja rekisteriavaimet ovat uudelleenkäynnistyksen jälkeen koukussa Grueliin. Käytännössä tämä tarkoittaa sitä, että uhrin yrittäessä suorittaa minkä tahansa ohjelman, Gruel käynnistyy uudelleen kyseisen ohjelman sijaan.
Keritty
Keritty on järvi Lopen länsiosassa eteläisessä Kanta-Hämeessä. Se on Karjaanjoen vesistön latvavesiä, järven pinta-ala on 5,5 neliökilometriä. Etäisyys Lopen kirkonkylästä on 17 kilometriä länsilounaaseen ja Hämeenlinnasta 38 kilometriä lounaaseen.
Maantiede
Kerityn särmikkään rantaviivan pituus on 38 802 metriä. Pääaltaasta kaakkoon työntyy Mutinperä-niminen pitkä lahti, myös koillisessa on muusta järvestä selkeästi erottuva vesialue. Kerityssä on 50 saarta, joista kaksi on yli hehtaarin laajuisia ja kahdeksantoista alle aarin laajuisia. Selkeästi laajin on noin 20-hehtaarinen Karhunsaari. Järven koillisosassa sijaitsee runsaan hehtaarin laajuinen Toivakkaansaari. Mutinperässä sijaitsee Etummainensaari, Takimmainensaari, Lintusaaret ja lukuisia luotoja.
Kerityn rannat ovat enimmäkseen metsämaata ja suota, itärannalla on haja-asutusta. Järven ympärillä on useita pieniä vakavesiä, lähimpänä Kivisammaljärvi luoteessa ja Tervalammi etelässä.
Keritty on lievästi rehevä ja varsin kirkasvetinen, humusta on runsaasti. Järven vesitilavuus on 23,2 miljoonaa kuutiometriä. Kerityn syvin kohta sijaitsee järven keskiosassa.
Kerityn koillisrannalta virtaa laskuoja Myllylammin (119,4 metriä mpy) kautta itään Puneliaan, jonka korkeustaso on noin kolmetoista metriä Kerittyä alempi. Kerityn ja Punelian etäisyys on noin kolme kilometriä.
John Toland (historioitsija)
pienoiskuva|John Toland vuonna 1971. John Willard Toland (29. kesäkuuta 1912 La Crosse, Wisconsin, Yhdysvallat – 4. tammikuuta 2004 Danbury, Connecticut, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen historioitsija ja kirjailija. Toland tunnetaan parhaiten Adolf Hitler -elämäkerrasta.
Keritty
Maantiede
Keritty (23.054.1.001) kuuluu Kerityn valuma-alueeseen (23.054), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Karjaanjoen vesistössä (23). Toinen jakovaihe on Puneliajärven alue (23.05), joka on Karjaanjoen vesistön pohjoisin alue. Kerityn valuma-alueen toiseksi laajin järvi, Kivijärvi, sijaitsee Kerityn länsipuolella ja kolmanneksi laajin järvi, Sääksjärvi, eteläpuolella.
John Toland (historioitsija)
Toland meni eläessään naimisiin kahdesti, toisella kerralla japanilaisen Toshiko Matsumuran kanssa. Tolandilla oli kolme tytärtä. Hän opiskeli Williams Collegessa ja myöhemmin Yalen yliopistossa. Toisen maailmansodan aikana hän palveli Yhdysvaltain ilmavoimissa.
Tolandin kirjoitustyyli oli etenevää kerrontaa. Hän ei pysähtynyt ylianalysoimaan tai päättelemään tapahtumia, vaan tuki lukijan omaa harkintaa. Hänen merkittävimpänä teoksena pidetään Japanin 1900-luvun alun sotia ja sodankäyntiä japanilaisten näkökulmasta käsittelevää kirjaa The Rising Sun (1971), josta hänet palkittiin Pulitzerilla.
Toland kuoli keuhkokuumeeseen Danburyn sairaalassa 92-vuotiaana.
John Tolandin kirjoja
Tolandin teoksia ei ole suomennettu.
Redwood Empire
thumb|Redwood Empire Kalifornian kartalla. Redwood Empire, North Coast tai Redwood Coast on maantieteellinen alue, joka sijaitsee Kalifornian Tyynenmeren rannikolla San Franciscon lahden ja Oregonin rajan välillä. Alue on nimetty siellä sijaitsevien tiheiden punapuumetsien mukaan. Redwood Empireen kuuluu Del Norten, Humboldtin, Mendocinon, Sonoman ja Marinin piirikunnat.
Alueella on noin miljoona asukasta. Sen kaupunkeihin lukeutuvat muun muassa Crescent City, Eureka, Ukiah, Fort Bragg ja Santa Rosa.
Erkki Rapo
Erkki Olavi Rapo eli Eki-setä (2. heinäkuuta 1946 Helsinki – 28. helmikuuta 2004 Helsinki) oli suomalainen nimikirjoitusten kerääjä. Hän omisti viimeiset 40 vuotta elämästään harrastukselleen ja on yksi maailmanlaajuisesti parhaiten tunnetuista alan harrastajista. Hänen kokoelmiinsa kuuluivat nimikirjoitukset muun muassa Paul Ankalta (nuoren Eki-sedän ensimmäinen nimikirjoitus vuonna 1959), The Beatlesiltä (Lontoosta vuonna 1966), Jim Morrisonilta, Frank Sinatralta, Jimi Hendrixiltä, Bob Marleyltä, Plácido Domingolta ja Bill Haleyltä. Hänellä oli tapana antaa artisteille Helsinki-viiri vastalahjaksi nimikirjoituksesta.
Hectorin levyllä Ei selityksiä (2004) on kappale "Eki-setä (has left the building)". Eki-setä itsekin levytti vuonna 1981 singlen Kuningaskobra / Tiikerihai (Aloha 1) yhdessä Agentsin kanssa. Juice Leskinen mainitsee Eki-sedän kappaleessaan Jumalaut mä oon out (Tauko II, 1979).
Vuonna 2006 ilmestyi Rapoa käsittelevä kirja Hei, anna nimmari!, kirjoittajina Tomi Lindblom ja Jukka Häkkinen.
Liettuan ilmatilan loukkaukset 2005
Liettuan ilmatilan loukkaukset 2005 listaa Liettuan vuonna 2005 julkistamat ilmatilansa loukkaukset. Liettua ei ole Nato-valvonnan aloittamisen jälkeen julkistanut ilmatilan loukkauksia niin runsaasti kuin Viro, joka on julkistanut muutamien minuuttienkin loukkaukset. Viron ja Liettuan ilmatilat sijaitsevat Pietarissa päämaajaansa pitävän Venäjän ilmavoimien kuudennen ilma-armeijan Kaliningradin lentoreitin varrella eikä torjuntahävittäjän putoamiseen verrattavia tapahtumia ole ollut.
Iljušin Il-76:n lento ilmatilassa
27. heinäkuuta 1994 saapuu Liettuan ilmatilaan luvatta venäläinen kuljetuskone Iljušin Il-76, joka ei ole yhteydessä Liettuan lennonjohtoon. Liettuan ulkoasiainministeriö lähettää asiasta Venäjälle nootin, joka vastauksessaan toteaa vahingon johtuneen koordinoimattomasta toiminnasta kentän kanssa ja virheellisestä lentosuunnitelman teosta.
Suhoi Su-27:n putoaminen
Venäjän ilmavoimien lehdistöpalvelun päällikkö Aleksandr Drobyševskin mukaan 15. syyskuuta 2005 36-vuotiaan majuri Valeri Trojanovin ohjaamaan Suhoi Su-27 -hävittäjän navigaatiojärjestelmään tuli häiriö kesken kuudennen ilma-armeijan ja ilmatorjunnan ylilentoharjoitusten. Trojanov pelastautui heittoistuimella Liettuan ilmatilassa Suhoi Su-27:n murskautuessa maahan 55 kilometriä Liettuan toiseksi suurimman kaupungin, Kaunasin, pohjoispuolella Ploksciain taajaman yläpuolella 190 kilometrin päässä Vilnasta luoteeseen. Onnettomuudesta ei koitunut ihmisuhreja. Koska Suhoi Su-27:ää ei ollut havaittu tutkakuvassa sen arvellaan lentäneen matalalla. Ennen putoamistaan Trojanov ehti lähettää hätäsignaalin, mistä Liettualle ilmoitti signaalin poiminut Valko-Venäjän ilmavalvonta. Trojanovin ohjaama Suhoi Su-27 putosi liettualaisen maanviljelijän pellolle. Sillä oli aseistuksena neljä ilmasta-ilmaan -ohjusta mukanaan. Trojanov kuuluu Lotinanpellossa Karjalassa tukikohtaansa pitävään 177. lentorykmenttiin.
Luftwaffen valvontavuoro
Baltian ilmatilaa valvoi neljä F-4-hävittäjää hävittäjälentolaivueista 71 ja 74, jotka olivat vastaanottaneet tehtävän Hollannin ilmavoimilta 23. syyskuuta 2005. Luftwaffen tiedottajamajuri Karl Heinz Smudan mukaan saksalaiset F-4-hävittäjät ehtivät paikalle 8 minuutissa normin ollessa 15 minuuttia. Alueelle lähetettiin pelastushelikopteri ja kaksi Saksan ilmavoimien McDonnell-Douglas F-4 Phantom -hävittäjää.