cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Verner Suomi
Professori Suomen ruotsinkieliset vanhemmat John ja Anna Emilia Suomi muuttivat Yhdysvaltoihin vuonna 1902 Ahvenanmaalta. Hän itse ei puhunut suomea eikä ruotsia. Minnesotassa varttunut Suomi valmistui insinööriksi Winonan korkeakoulusta vuonna 1938 ja työskenteli aluksi lukionopettajana Faribaultissa. Toisen maailmansodan puhjettua hän halusi välttää asepalveluksen ja haki siksi ilmavalvontaan liittyneeseen meteorologien koulutusohjelmaan, mistä hän löysi itselleen uuden intohimon. Hän aloitti sodan jälkeen meteorologian opinnot Chicagon yliopistossa ja väitteli tohtoriksi vuonna 1953 aiheenaan viljapellon lämpösäteilyn tase. Hän oivalsi laajentaa saman tutkimuksen globaaliksi, satelliiteilla tehtäväksi. Tätä kautta hänen tutkimusryhmänsä suunnitteli 1960-luvulla satelliittien instrumentteja ja hänet tunnettiin Yhdysvalloissa ”sääsatelliittien isänä”, mutta hän oli myös mukana muun muassa suunnittelemassa meteorologisen tiedon visualisointiohjelmistoa.
Suomen kehittämä ilmakehän säteilytasapainon mittauslaite oli mukana jo vuonna 1959 laukaistussa Explorer 7 -satelliitissa. Hänen laitteitaan oli myös 1970-luvulla Venukseen lähetetyissä luotaimissa. Hänen tärkein keksintönsä oli vuonna 1964 kehitetty satelliittiin kiinnitettävä spin scan -sääkamera. Satelliitti kiertää Maapalloa päiväntasaajan suuntaisella geostationaarisella kiertoradalla liikkuen Maan pyörimisnopeudella, jolloin kamera on jatkuvasti saman alueen kohdalla ja pystyy välittämään katkeamatonta kuvaa tietyn seudun ilmakehästä. Suomi oli vuonna 1964 Yhdysvaltain kansallisen sääpalvelun päätutkijana.
Päätoimisesti Suomi työskenteli vuodesta 1948 Wisconsinin yliopistossa, jossa hän toimi myöhemmin ilmakehätieteen professorina. Vuonna 1965 hän oli mukana perustamassa yliopiston yhteydessä toimivaa avaruustutkimuskeskusta (Space Science and Engineering Center, SSEC). Suomi ja saman yliopiston toinen säätieteilijä Reid A. Bryson olivat vuosikymmenten ajan kiistakumppaneita. Suomi jäi virallisesti eläkkeelle opetustyöstä vuonna 1986 ja SSEC:n johtokunnasta vuonna 1988, mutta jatkoi tutkimustyötään sen jälkeenkin. Hän kuoli sydämen vajaatoimintaan 79-vuotiaana vuonna 1995.
Psykopatologia
Psykopatologia on oppi mielenterveyshäiriöiden eli psyykkisten häiriöiden ilmenemismuodoista. Psykopatologia käsittää siten tällaisten häiriöiden tieteellisen tutkimuksen. Psykopatologisen tutkimuksen lähestymistapoja ovat biologinen, psykoanalyyttinen, behavioraalinen ja kognitiivinen paradigma.
Paradigmat
Biologisen paradigman mukaan psyykkiset häiriöt ovat seurausta epänormaaleista somaattisista, biologisista tai ruumiillisista prosesseista. Lähestymistavan mukaista teoreettista viitekehystä kutsutaan usein sairausmalliksi. Poikkeavaa käyttäytymistä kutsutaan patologiaksi, joka luokitellaan eli diagnosoidaan oireiden avulla. Terapioiksi kutsutuilla menetelmillä pyritään muuttamaan potilaan käyttäytymistä, ja mikäli poikkeava käyttäytyminen katoaa, voidaan puhua paranemisesta. Biologista paradigmaa on sovellettu menestyksellisesti muun muassa skitsofrenian periytyvyyden ja masennuksen aivokemiallisen epätasapainon tutkimuksessa sekä käyttäytymisgenetiikassa.
Psykoanalyyttinen eli psykodynaaminen paradigma pohjautuu suurelta osin Sigmund Freudin esittämille ajatuksille. Tässä lähestymistavassa huomio keskitetään alitajuisiin prosesseihin, joiden oletetaan usein kytkeytyvän varhaisen lapsuuden konflikteihin. Psyykkisten konfliktien ja niiden tukahduttamisen oletetaan saattavan liikkeelle alitajuisia psykodynaamisia prosesseja, joista mielenterveyshäiriöiden syitä pyritään etsimään. Tähän paradigmaan kuuluu myös uudempi ego-analysoinnin menetelmä, jossa painotetaan tietoisen minän toimintaa. Paradigman mukaisissa terapioissa painottuvat tukahdutettujen asioiden tiedostaminen ja niihin liittyvien pelkojen käsittely. Keskeinen terapiamuoto on psykoanalyysi.
Behavioraalisessa paradigmassa poikkeavan käyttäytymisen oletetaan kehittyneen ehdollistumisen tai mallintamisen kautta. Tutkimuksen painopisteeseen kuuluvat tällöin käyttäytymiseen ja sen oppimiseen vaikuttavat sosiaaliset tilanteet. Poikkeavan käyttäytymisen analyysissä pyritään tunnistamaan käyttäytymistä vahvistavia ja ylläpitävät seikkoja, kuten käyttäytymisestä saatavaa mielihyvää ja mielipahaa, palkkioita ja rangaistuksia. Terapiassa pyritään muuttamaan haitallisiksi katsottuja käyttäytymismalleja esimerkiksi käänteisellä ehdollistamisella, jossa aiemmin vahvistunut käyttäytymismalli ehdollistetaan vastenmieliseksi.
Kognitiivisen paradigman lähtökohtana on kokemuksien mentaalinen strukturointi. Ajatusten oletetaan toimivan voimakkaina vaikuttimina tunnetilojen syntymiseen. Poikkeavan käyttäytymisen pääasiallisina vaikuttimina nähdään toimimattomat ajatusprosessit ja irrationaaliset tulkinnat. Kognitiivinen paradigma on usein hyvin lähellä behavioraalista paradigmaa, jolloin voidaan puhua kognitiivis-behavioraalisesta lähestymistavasta.
Psykopatologiaan läheisesti liittyviä tutkimusaloja ovat psykiatria, joka tutkii ja hoitaa mielenterveyden häiriöitä lääketieteen keinoin, sekä kliininen psykologia, joka on mielenterveyden tutkimiseen ja hoitoon erikoistunut psykologian sovellusalue. Erityisesti psykiatrit tarvitsevat työssään tuloksia kuvailevasta psykopatologiasta, jonka tehtävänä on selittää ja kuvata mielisairauksien tyypilliset oireet ja oireyhtymät.
Heikki Sandrén
Heikki Sandrén (s. 1. kesäkuuta 1960) on suomalainen rumpali.
Ura
1980-luvun puolivälin jälkeen hän soitti muun muassa Pekka Toivasen ja Severi Pyysalon yhtyeissä.
Sandrén on toiminut Agents-yhtyeen rumpalina yli 20 vuoden ajan. Hän liittyi Agentseihin vuonna 1992. Aiemmin yhtyeessä soitti alkuperäisrumpali Juha Takanen.
Sandrén on soittanut vuoden 2015 alusta lähtien Varjokuva-orkesterissa.
Atte Mönkö
Adrian (Atte) Mönkö (7. joulukuuta 1882 Kalvola − 17. toukokuuta 1937 Kotka) oli suomalainen juristi ja Kotkan pormestari.
Atte Mönkön vanhemmat olivat maanviljelijä Kustaa Erland Mönkö ja Vilhelmiina Wilkman. Hän pääsi ylioppilaaksi 1905 Hämeenlinnan lyseosta, suoritti Helsingin yliopistossa oikeustutkinnon 1910 ja sai varatuomarin arvon 1913. Mönkö toimi aluksi asianajajana Hämeenlinnassa ja Kotkassa. Hänestä tuli 1916 Kotkan kaupunginvaltuuston sihteeri ja samana vuonna Kotkan maistraatin oikeusneuvosmies. Kotkan pormestarina Mönkö oli vuodesta 1920 lähtien. Hän oli Suomen Asianajajaliiton jäsenenä vuodesta 1919.
Atte Mönkö oli naimisissa vuodesta 1916 Sigrid Forssellin kanssa.
Sorkkarauta
thumb|250px|Kahvallinen, yksipäinen sorkkarauta. Sorkkarauta on työkalu joka koostuu metallitangosta ja jonka toista päätä on litistetty ja toista taivutettu. Taivutetussa päässä on usein kolo (naulahahlo) naulojen poistamiseen. Sitä käytetään vipuna esineiden toisistaan irti vääntämiseen tai naulojen irrottamiseen. Sorkkarautaa vastaava työkalu ilman koloa on purkurauta.
Sorkkarautaa käytetään yleisesti kiinni naulattujen puulaatikoiden avaamiseen. Toinen yleinen käyttö isommille sorkkaraudoille on rakenteiden purkaminen, kuten naulojen irrottaminen ja lankkujen toisistaan irti repiminen.
Sorkkarauta on stereotyyppinen murtovarkaan työväline etenkin fiktiossa.
Materiaalit ja muodot
Sorkkaraudat tehdään yleensä keskitasoisesta hiiliteräksestä, mutta voidaan tehdä myös titaanista, joka on kevyempää, ei-magneettista sekä kipinöimätöntä.
Halvemmat, yleisimmät sorkkaraudat on taottu kahdeksankulmion muotoon. Titaanisissa sorkkaraudoissa on pyöreä runko.
ARA Mendoza (1929)
ARA Mendoza (runkonumero E3) oli Argentiinan laivaston Mendoza-luokan hävittäjä.
Palvelus
Alus matkasi Argentiinaan yhdessä sisaralustensa kanssa, minne ne saapuivat marraskuussa. Alus palveli toisessa maailmansodassa. Alus muutettiin 1958 sukellusveneentorjuntakykyiseksi saattajaksi. Se poistettiin alusluetteloista 30. huhtikuuta 1962, kun Yhdysvalloista hankitut kolme Fletcher-luokan hävittäjää saapuivat.
Punavatsalivertäjä
Punavatsalivertäjä (Lalage aurea) on käpinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Punavatsalivertäjää tavataan Indonesiassa. Lajin on raportoitu olevan suhteellisen yleinen Halmaheralla. Se on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi, mutta laji on luokiteltu elinvoimaiseksi, koska sen ei uskota olevan vaarassa.
Cachoeira do Sul
Cachoeira do Sul on 71 000 asukkaan kaupunki Rio Grande do Sulin osavaltiossa Brasiliassa. Sen pinta-ala on 3 735 km² ja sen väestötiheys on 19 asukasta/km².
Cachoeira do Sulissa sijaitsee samannimisen hiippakunnan istuin ja pääkatedraali.
Liuotushoito
thumb|upright=0.5|Syvä laskimotukos
Kalevan kisat 1960
Kalevan kisat järjestettiin vuonna 1960 Hämeenlinnassa 13.–14. elokuuta. Kilpailupaikkana oli Kaurialan kenttä. Kisat olivat ensimmäiset, jotka televisioitiin. Kalevan maljan voitti Helsingin Kisa-Veikot.
Liuotushoito
Liuotushoidolla tarkoitetaan lääketieteellistä toimenpidettä, jossa liuotetaan valtimon tai laskimon verihyytymää.
Toimenpide
Liuotushoitoa käytetään paikallisesti katetrin avulla suoraan siihen verisuoneen jossa verihyytymä (trombi) sijaitsee. Yleisimpiä kohteita trombolyysihoidolle ovat alaraajan valtimoiden tukokset, yläraajan valtimoiden trombit sekä embolisatorisen aivohalvauksen aiheuttaneet tukokset. Liuotuksessa käytetään trombolyyttisiä eli hyytymää liuottavia lääkeaineita (esimerkiksi urokinaasi ja plasminogeenin aktivaattori).
Mitä tuoreempi tukos on, sitä parempi liuotustulos on mahdollista saada. Liuotuskertojen lukumäärä saattaa vaihdella tukoksen laadun mukaan. Trombolyysin lisäksi suoneen asennetaan usein stentti jotta suoni pysyisi auki paremmin. Stentin asennus tapahtuu pallolaajennustoimenpiteen yhteydessä.
Komplikaatiot ja vasta-aiheet liuotushoidolle
Yleisimpiä liuotushoidon komplikaatioita ovat verenvuodot. Verenvuodot ovat yleensä paikallisia, ja niitä esiintyy 10–30 %:lla potilaista. Liuotushoidon vasta-aiheina voivat olla mm. äskettäinen leikkaus, mahahaava, tuore aivohalvaus, sisäelimen karsinooma, eteisvärinä, vasemman kammion trombi ja yliherkkyysreaktiot varjoaineelle.
Jos liuotushoitoa ei voida tehdä, voi olla aiheellista tehdä ns. katetritrombektomia, jossa verisuonihyytymä poistetaan tukkeutuneesta suonesta mekaanisesti ja/tai trombolyyttiaineen avulla.
Tengiz Abuladze
Tengiz Abuladze (, ; 31. tammikuuta 1924, Tbilisi – 6. maaliskuuta 1994, Tbilisi) oli georgialainen elokuvaohjaaja.
Abuladze opiskeli Rustavelin teatteri-instituutissa Tbilisissä vuosina 1943–1946 ja valmistui myöhemmin Moskovan VGIK-elokuvakoulusta vuonna 1953. Abuladze aloitti uransa laatimalla dokumenttielokuvia Georgian kansanperinteestä Revaz Tškheidzen kanssa. Hänen ensimmäinen varsinainen elokuvansa Magdanas lurdža palkittiin Cannesin elokuvajuhlilla vuonna 1956. Myös hänen seuraava työnsä Kaipuu (1959) sai useita palkintoja. Vuonna 1962 valmistunut vuoristokylään sijoittuva tragikomedia Minä ja hassu sukuni perustui vuorostaan Nodar Dumbadzen romaaniin ja sai myös suuren suosion.
Sukupolvensa johtavaksi elokuvaohjaajaksi Abuladze nousi kuitenkin trilogiansa myötä. Rukous vuodelta 1967 sai inspiraationsa Važa-Pšavelan runoista. Toinen osa, eeppinen Toivomuspuu, (1976) sijoittui samoihin, ajalle tyypillisiin jylhiin georgialaisiin maisemiin ja sai myös useita palkintoja. 1970-luvun lopussa Abuladze liittyi kommunistiseen puolueeseen ja vuonna 1980 hänet nimitettiin Neuvostoliiton kansantaiteilijaksi; pinnalta hän vaikutti täydelliseltä Neuvostoliiton kulttuurieliitin jäseneltä, kunnes vuonna 1984 hän sai valmiiksi trilogiansa viimeisen osan. Katumus oli voimakkaan brutaali kuvaus Stalinin suuresta puhdistuksesta, ja se voitiin julkaista vasta muutamaa vuotta myöhemmin Mihail Gorbatšovin glasnost-politiikan myötä. Se sai suuryleisön ja nousi yhdeksi koko ajanjakson tärkeimmistä teoksista, jolla oli pitkäaikainen vaikutus poliittiseen tietoisuuteen Neuvostoliitossa.
Kulkuaaltoputki
Kulkuaaltoputki on elektroniputki, joka rakenteeltaan kuuluu katodisädeputkiin. Kulkuaaltoputkea käytetään vahvistamaan radiotaajuussignaaleita etenkin mikroaaltoalueella mm. tutkan lähettimen osana ja satelliittitekniikassa. Kulkuaaltoputki tunnetaan paremmin englanninkielisellä lyhenteellä TWT (Traveling Wave Tube) tai TWAT (Traveling Wave Amplifier Tube).
Rakenne ja toiminta
Kulkuaaltoputki on tyhjiöputki, jonka toisessa päässä on elektronitykki ja vastakkaisessa päässä kollektori, johon elektronisuihku törmää. Suihku pidetään ohuena säteenä voimakkaalla magneetilla. Suihku kulkee koko matkansa erityisen putken läpi, joka tavallisesti on helix mallinen, mutta muitakin malleja on. Sen tarkoitus on tehdä nopeusmodulaatio elektronisuihkuun. Vahvistettava heikko signaali tuodaan helixin toiseen päähän ja toisesta päästä se saadaan vahvistettuna. Kollektori lämpenee kovasti, joten isoilla kulkuaaltoputkilla on vesijäähdytys ja pienilläkin ainakin ilmajäähdytys.
Käyttö
Kulkuaaltoputkivahvistimella tai klystronivahvistimella varustettu tutkan lähetin on monimutkaisempi ja kalliimpi kuin magnetronilähetin mutta helpommin ohjattava ja moduloitava, ja se sopii siksi vaativiin tutkajärjestelmiin, kuten lentokoneisiin, ilmavalvontaan ja lennonvarmennukseen.
TWT:n kaistanleveys on useissa tapauksissa yli oktaavin ja vahvistus n. 40 dB. Myös vastaanottimeen TWT sopii hyvin, koska se on erittäin pienikohinainen.
Historia
Kulkuaaltoputken ja klystronin kehityksellä on yhteistä 1930-luvulla Leningradin yliopiston fyysikko, Agnessa Arsenejevan, ja hänen tulevan aviomiehensä, saksalaisen Oskar Heilin tekemät tutkimukset elektronien nopeusmodulaatiosta. Oskar Heil kirjoitti 1935 Berliinissä sanomalehtikirjoituksen kehittämästään Heilin putkesta, joka on esiaste, sekä klystronille, että kulkuaaltoputkelle. Kulkuaaltoputken keksivät englantilaiset toisen maailmansodan aikana. Pääperiaatteen selvitti Rudolf Kompfner British radar research laboratory:ssa. Kompfner ja John Pierce jatkoivat rauhan tultua kehitystyötä Bell Labsissa USA:ssa.
Amerikanmammea
Amerikanmammea (Mammea americana) on mammeoiden (Mammea) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on ainavihanta puulaji, joka voi kasvaa noin 20 metriä korkeaksi. Sillä on lyhyt runko, jonka päässä on tiivis, pilarimainen ja kirkkaanvihreä latvus. Puun suora runko voi olla halkaisijaltaan metrin.
Amerikanmammea tuottaa syötäviä hedelmiä ja sitä kasvatetaan yleisesti takapihoilla tropiikissa hedelmiensä vuoksi, mutta myös koristekasvina sekä tuomaan varjoa. Amerikanmammean hedelmät ovat vaaleanruskeita ja halkaisijaltaan noin 10–20 cm. Suurimmillaan hedelmät voivat kuitenkin olla jopa lapsen pään kokoisia ja painaa kaksi kilogrammaa. Hedelmän sisällä on kahdesta neljään siementä. Hedelmissä on myös runsaasti pektiiniä. Hedelmälihansa sekä makunsa puolesta hedelmät muistuttavat aprikooseja. Hedelmiä voi syödä raakoina tai kypsennettyinä ja niitä käytetään yleensä jälkiruokiin, hilloihin, piirakoihin tai muihin sellaisiin.
Amerikanmammean puuaines on kovaa, painavaa sekä kestävää. Se on suhteellisen lahonkestävää, mutta heikko kuitenkin termiiteille. Sydänpuu on punertavan- tai purppuraisenruskeaa ja pintapuu selvästi vaaleampaa. Puuaines on helppoa työstää ja sitä käytetään muun muassa erilaisissa sisätilojen puupinnoissa.
KRISS Vector
thumb|250px|KRISS Vector KRISS Vector on yhdysvaltalaisen Transformational Defense Industries -yhtiön kehittämä ja valmistama .45 ACP -kaliperinen massasulkuinen konepistooli, jonka Kriss Super V -toimintamekanismi on suunniteltu pienentämään ampujan tuntemaa rekyyliä.
Ari Heikkinen
Ari Heikkinen on seuraavien henkilöiden nimi:
Nuutajärven kartano
Nuutajärven kartano on kartano Urjalassa Pirkanmaalla. Kartano sijaitsee samannimisessä Nuutajärven kylässä ja taajamassa lähellä Nuutajärven lasitehdasta.
Uusrenessanssityylinen kartano sijaitsee Nuutajärven ja Rutajärven väliin jäävällä kannaksella. Kartanoa ympäröi suuri englantilaistyylinen puisto, ja kartanosta johtaa pitkä koivukuja kohti lasitehtaan kylää.
Nuutajärven lisäksi Urjalassa on toinenkin suuri kartano, Honkola.
Kartano ja lasitehdas
Vuonna 1606 sotaväenpäällikkö Carl Bäck sai Ruotsin kuningas Kaarle IX:ltä kolmesta tilasta yhdistetyn suurtilan sekä Kinolan yksinäistilan. Pian Bäck rakennutti Nuutajärvelle kartanon, ja säterivapaus saatiin 1629, jolloin tilaa hallitsi Carl Bäckin vaimo Cecilia Hufvudskiöld. Rouva ja hänen poikansa, everstiluutnantti Carl Bäck nuorempi, ostivat lisää maatiloja ja sukuoikeuksia, ja kartano laajeni myöhemmin edelleen kuningatar Kristiinan antamilla lisälahjoituksilla. Näihin kuului Menosten Jaakkola ja Sipilä, Köllin autiotila sekä Brusilan yksinäistalo.
Vuonna 1679 tulipalo tuhosi kaikki tilan 18 rakennusta, jotka tuolloin olivat Carl Bäckin pojan Hans Johan Bäckin omistuksessa. Pian tulleet katovuodet ja isonvihan ajan ryöstöt heikensivät kartanoa edelleen. Hans Johan Bäckin kuoltua 1753 Nuutajärven kartano meni hänen äitinsä suvulle, jolloin omistajaksi tuli majuri Jakob Wilhelm de Pont, joka perusti Nuutajärven lasitehtaan.
Vuonna 1792 Jakob Wilhelm de Pont perusti kartanon yhteyteen Nuutajärven lasitehtaan. 1700-luvun loppuvuosina de Pont myi kartanon yhtiökumppanilleen Johan Furuhjelmille, joka rakennutti järven rannalle nykyisen päärakennuksen, navetan ja puutarhan.
Vuonna 1843 Nuutajärven kartanon omistus siirtyi arkkiatri Johan Agapetus Törngrenille ja 1849 tämän pojalle Adolf Törngrenille, joka ryhtyi uudistamaan sekä maatilaa että lasitehdasta mutta päätyi vararikkoon. Nuutajärven kartanon ja tehtaan osti 1869 eversti Torsten Costiander, joka tilasi arkkitehti Ludvig Isak Lindqvistiltä päärakennuksen uudet piirustukset. Kartanoon lisättiin parvekkeet ja se sai uudet ikkunakehykset ja listat. Raittiuden edistämiseksi Costiander lakkautti kartanon olutpanimon. Costiander kasvatti kartanon lehmälukua ja alkoi tuottaa voita, joka oli tuolloin Suomen tärkeimpiä vientituotteita.
1900-luku
Torpparilaki pienensi Nuutajärven kartanon pinta-alaa vuonna 1918, ja vuoden 1940 pika-asutuksessa kartano luovutti tuhat hehtaaria maistaan. Sotavuosina kartanoon majoitettiin hetkeksi siirtoväkeä, mutta pitempiaikaisen majapaikan sieltä sai Helsingin yliopiston kanslia. Kanslian henkilökunta, ajoittain rehtorikin, majaili kartanossa syksyyn 1944 asti.
Vuonna 1943 perilliset jakoivat kartanon viiteen erilliseen tilaan. Näin muodostuivat itsenäisiksi tiloiksi entisestä Rämeen ulkotilasta muodostettu Valajärven kartano Valajärven rannalla, Raikon ulkotilasta muodostettu Raikon kartano Kivijärven rannalla ja Kinolan ulkotilasta muodostettu Kinola Nuutajärven rannalla. Einar Branderin nuorempi veli, lääketieteen ja kirurgian tohtori Torild Brander sai tiluksiin kuuluneen Raikon Kartanon. Lounais-Hämeen luonnonsuojeluyhdistyksen ensimmäisenä puheenjohtajana sittemmin toiminut Torild Brander perusti 1950-luvulla kartanon alueelle laajat Kaakkosuon ja Kivijärven yksityiset luonnonsuojelualueet.
2000-luku
Vuonna 2011 Nuutajärven kartanon entisen päärakennuksen omistajaksi tuli erikoislääkäri Sauli Siekkinen. Kartanon puutarhan suunnitteli 2018 Tristan Ormfelt. Päärakennuksen omistaa Nuutajärven Kartano Oy. Muut rakennukset ja maa-alueet omistaa Notsjö Gård Ab.
Akkommodaatio (silmä)
Akkommodaatiolla tarkoitetaan silmän mukautumista tarkastelemaan eri etäisyyksillä olevia kohteita. Silmä tarkentaa kuvan verkkokalvolle muuttamalla mykiön muotoa silmän sädelihaksella. Lähelle katsottaessa silmän sädelihas, joka kulkee myös linssin mukauttajalihaksen nimellä, supistuu, jolloin linssin ja sädelihaksen yhdistävät ripustinsäikeet löystyvät. Kimmoisuutensa takia mykiö pääsee pullistumaan, jolloin se taittaa valoa voimakkaammin ja kuva tarkentuu verkkokalvolle. Kauas katsottaessa sädelihas pysyy rentona ja pakottaa linssin litteään muotoon, joten valonsäteet eivät taitu yhtä voimakkaasti ja kaukana oleva kohde tarkentuu verkkokalvolle.
John French
thumb|Sir John French '''John Denton Pinkstone French, Ypresin 1. jaarli, Frenchin varakreivi''' (28. syyskuuta 1852 Ripple, Kent – 22. toukokuuta 1925 Deal, Kent) oli brittiläinen sotamarsalkka, joka toimi Britannian siirtoarmeijan komentajana länsirintamalla ensimmäisen maailmansodan alkuvaiheessa vuosina 1914–1915. Hänen alaisuudessaan brittijoukot kärsivät sodan ensimmäiset massiiviset miestappionsa ilman merkittävää etenemistä. French toimi myös ratsuväenkomentajana vuosina 1899–1902 käydyssä buurisodassa, Britannian pääesikunnan päällikkönä vuosina 1912–1914, kotijoukkojen komentajana vuosina 1915–1918 ja Irlannin lordiluutnanttina maan itsenäisyyssodan aikana vuosina 1918–1921.
Perhetausta
Frenchin suku oli angloirlantilaisia Irlannin Roscommonista mutta siirtynyt jo 1700-luvulla Englantiin. Frenchin isä oli merivoimissa palvellut komentaja John French. French menetti lapsena molemmat vanhempansa, sillä hänen isänsä kuoli vuonna 1854 ja mielisairas äiti vuonna 1867. Hänen siskonsa oli tunnettu suffragetti ja sosialisti Charlotte Despard. French oli naimisissa kahdesti.
Ura ennen ensimmäistä maailmansotaa
French kävi Eastmanin laivastoakatemian Portsmouthissa ja palveli vuosina 1866–1870 kuninkaallisessa laivastossa. Hän siirtyi tykistön vapaaehtoisreserviin (militia) vuonna 1870 ja liittyi luutnanttina ratsuväen 19. husaarirykmenttiin vuonna 1874. Hän osallistui vuosien 1884–1885 Sudanin-sotaretkeen ja sen aikana Abu Klean ja Metemmahin taisteluihin. French toimi 19. husaarirykmentin komentajana vuosina 1888–1893 (vuodesta 1889 alkaen Intiassa) ja sotaministeriön kenraaliadjutanttina vuosina 1893–1897. Sen jälkeen hän oli 2. ratsuväkiprikaatin komentajana vuosina 1897–1899 ja 1. ratsuväkiprikaatin vuodesta 1899. Hän yleni kapteeniksi 1880, majuriksi 1883, everstiluutnantiksi 1885 ja everstiksi 1889.
French ajautui tuhlailevan elämäntapansa seurauksena vuonna 1899 rahapulaan, jolloin hänen nuorempi upseeritoverinsa ja vapaamuurariveljensä Douglas Haig pelasti hänet lainaamalla hänelle rahaa. Tämä johti myöhemmin epäilyihin, että French olisi edistänyt Haigin uraa kiitollisuudenvelan vuoksi. Haig palveli Frenchin alaisena sekä buurisodassa että ensimmäisessä maailmansodassa.
Buurisodan puhjettua French sai tilapäisen kenraalimajurin arvon ja palveli aluksi George Whiten alaisuudessa. Hän saavutti voiton Elandslaagten taistelussa 21. lokakuuta 1899, pakeni Ladysmithin linnoituksesta juuri ennen sen jäämistä piiritykseen ja komensi sen jälkeen ratsuväkidivisioonaa, joka suojeli Kapmaata Colesbergin seudulla. Hän kunnostautui siellä useissa taisteluissa marraskuun 1899 ja tammikuun 1900 välisenä aikana, ja pidätteli viivytystaktiikalla buurien hyökkäystä Kapmaahan, kunnes britit saivat lisäjoukkoja. Frederick Robertsin tultua uudeksi ylipäälliköksi French vapautti Kimberleyn piirityksestä 15. helmikuuta ja katkaisi kaksi päivää myöhemmin Piet Cronjén buuriarmeijan paon Paardebergissa, minkä jälkeen hän osallistui muihin Robertsin johtamiin operaatioihin. French ei onnistunut katkaisemaan buurien pakoa Poplar Groven taistelussa 7. maaliskuuta, mutta hänen operaationsa johtivat Middelburgin valtaukseen heinäkuussa ja hän valtasi itse Barbertonin syyskuussa. French nimitettiin marraskuussa 1900 itä-Transvaalin brittijoukkojen ylipäälliköksi. Kesäkuusta 1901 alkaen hän oli komentajana Kapmaassa. Hän sai pysyvän kenraalimajurin arvon vuonna 1900 ja kenraaliluutnantin vuonna 1902, minkä jälkeen hän palasi Englantiin.
French oli vuosina 1902–1907 Aldershotin varuskunnan ja sinne sijoitetun I armeijakunnan komentajana. Vuonna 1907 hänet ylennettiin kenraaliksi ja nimitettiin Britannian armeijan ylitarkastajaksi. Hän oli samalla kuningas Yrjö V:n adjutanttina vuosina 1911–1913. French nimitettiin pääesikunnan päälliköksi maaliskuussa 1912 ja ylennettiin sotamarsalkaksi kesäkuussa 1913. Hänen kautensa esikuntapäällikkönä päättyi niin sanottuun Curraghin välikohtaukseen maaliskuussa 1914. Irlannissa sijainneen Curraghin varuskunnan komentaja, prikaatikenraali Hubert Gough ja joukko hänen alaisiaan upseereita uhkasivat erota, jos heidät määrättäisiin toimimaan Pohjois-Irlannissa home rule -lakia vastustaneita militantteja unionisteja vastaan. French varmensi nimikirjaimillaan sotaministeri J. E. B. Seelyn allekirjoittaman vakuutuksen, että armeijaa ei käytettäisi unionisteja vastaan, mutta muun hallituksen tuomittua Seelyn omavaltaisen ratkaisun myös French joutui eroamaan 30. maaliskuuta.
Ensimmäisen maailmansodan aika
French nimitettiin uudelleen armeijan ylitarkastajaksi 26. heinäkuuta 1914. Maailmansodan ollessa puhkeamaisillaan hänet määrättiin 30. heinäkuuta mantereelle lähetettävän brittiläisen siirtoarmeijan komentajaksi. Hän saapui esikuntineen Ranskaan 14. elokuuta. Brittijoukkojen ensimmäisessä merkittävässä taistelussa Belgian Monsissa 23. elokuuta hän joutui perääntymään ylivoiman edessä, mutta onnistui tavoitteensa mukaisesti viivyttämään saksalaisia ja siten suojaamaan Ranskan 5. armeijan perääntymistä. Taistelun aikana Frenchin kaksi armeijakuntaa ajautuivat erilleen eikä hän saanut pidettyä kunnolla yhteyttä niiden komentajiin. Elokuun 26. päivänä käydyssä tappiollisessa Le Cateaun taistelussa II armeijakunnan komentaja Horace Smith-Dorrien kävi vastoin Frenchin määräystä vastarintaan suojatakseen muun armeijan perääntymistä. Vaikka Smith-Dorrienin toiminta osoittautui viisaaksi ja French joutui hyväksymään sen, alkoi French suhtautua tähän penseästi. Miesten välit olivat olleet huonot jo ennen sotaa ja pahenivat sodan edetessä.
thumb|pysty=0.8|French elokuussa 1915. Le Cateaun tappion jälkeen French menetti tilapäisesti uskonsa menestymisen mahdollisuuksiin, ja pelastaakseen joukkonsa hän suunnitteli perääntymistä Seinen eteläpuolelle, Saint-Nazairen rannikolle, tai jopa vetäytymistä kokonaan pois Ranskasta. Syyskuun 1914 alussa sotaministeri Herbert Kitchener kävi valamassa häneen lisää taistelutahtoa ja määräsi hänet tiivistämään yhteistyötä Ranskan ja Belgian armeijoiden kanssa. Ohjetta noudattaen French osallistui Ranskan ylipäällikkö Joseph Joffren määräämään vastahyökkäykseen Marnella. Niin sanotun kilpajuoksun Atlantille yhteydessä brittiläinen siirtoarmeija siirtyi lokakuussa Ranskasta Belgian Flanderiin. Frenchin optimismi palautui vuoden 1914 loppuun mennessä hänen saatuaan huomattavia vahvistuksia. Hän vieraili useasti rintamalla ja oli siksi suosittu tavallisten sotilaiden keskuudessa.
French määräsi brittijoukot 19. lokakuuta 1914 kahdessa suunnassa edenneeseen suurhyökkäykseen Ypresin itäpuolella. Ypresin ensimmäinen taistelu jatkui 22. marraskuuta saakka ja päättyi tuloksettomana, sillä kumpikaan puoli ei edennyt, mutta brittien tappiot olivat hyvin suuret. Sama toistui Neuve Chapellen taistelussa maaliskuussa 1915 ja Ypresin toisessa taistelussa huhtikuussa. Pelkästään kahdessa Ypresin taistelussa britit menetettivät yli 117 000 miestä. French ei kyennyt toimivaan yhteistyöhön Britannian hallituksen tai liittolaismaiden armeijoiden kanssa, ja hänellä oli vaikeuksia sopeutua maailmansodan luomiin uudenlaisiin sodankäynnin puitteisiin. Hän oli tarpeeksi joustava ymmärtääkseen tykistön kasvaneen roolin, mutta suhtautui tunteikkaasti tietoihin omien sotilaiden kuolemista ja vajosi alakuloon. Lisäksi hän riitautui toisen Ypresin taistelun aikana entistä pahemmin Smith-Dorrienin kanssa, kun tämä kyseenalaisti Frenchin määräämien toistuvien tuloksettomien vastahyökkäysten mielekkyyden ja suositti vetäytymistä silloisista asemista. Smith-Dorrien erosi 6. toukokuuta.
Kun Frenchin toukokuussa 1915 määräämät hyökkäykset Aubersissa ja Festubertissa eivät johtaneet läpimurtoon, hän arveli syynä olevan pula tykkikranaateista, mistä hän syytti sotaministeri Kitcheneriä. French valitti aiheesta The Times -lehden 14. toukokuuta julkaisemassa haastattelussa, mikä synnytti Britanniassa niin sanotun kranaattikriisin, joka aiheutti H. H. Asquithin III hallituksen kaatumisen. Asquith kuitenkin jatkoi pää- ja Kitchener sotaministerinä. Frenchin esikuntapäällikkö William Robertson ja kuningas Yrjö V menettivät vähitellen luottamustaan Frenchiin. French määräsi uuden hyökkäyksen, mutta Loosin taistelu syyskuussa 1915 päättyi jälleen tappioon. French oli määrännyt reservijoukot pidettäviksi taistelun ensimmäisenä päivänä liian kaukana etulinjasta eikä niitä saatu tuotua ajoissa hyökkäyksen tueksi. Hyökkäyksen suorittaneen 1. armeijan komentaja, kenraali Douglas Haig oli ollut eri mieltä reservien sijoituksesta ja kertoi jälkeenpäin asiasta kuninkaalle. Kun Frenchin marraskuun alussa The Timesille antama tiedonanto Loosin taistelusta sisälsi virheellisiä tietoja reservien käytöstä, Haig vastasi siihen tuohtuneena.
Pääministeri Asquithin painostama French jätti eronpyyntönsä 6. joulukuuta. Haig nimitettiin 18. joulukuuta hänen tilalleen.
Myöhempi ura
French toimi joulukuusta 1915 toukokuuhun 1918 Britannian kotijoukkojen komentajana. Hän suositteli parantamaan Lontoota ympäröivää ilmatorjuntaa. Hänestä tuli myös vuonna 1916 pääministeriksi tulleen David Lloyd Georgen epävirallinen sotilaallinen neuvonantaja, ja hän suositteli muun muassa ympärysvaltojen yhteisen sotaneuvoston perustamista syksyllä 1917 sekä uusien suurten operaatioiden välttämistä ennen yhdysvaltalaisten apujoukkojen saapumista. Pääsiäiskapinan puhjettua Irlannissa huhtikuussa 1916 French lähetti sinne lisäjoukkoja ja suositteli kenraali John Maxwellia Irlannin-joukkojen ylipäälliköksi.
Toukokuussa 1918 French nimitettiin Irlannin lordiluutnantiksi ja kenraalikuvernööriksi. Hän halusi yhä toteuttaa Irlannin home rule -itsehallinnon, mutta sitä ennen maa oli rauhoitettava nujertamalla separatistit. French määräsi ensi töikseen pidätettäviksi Sinn Féin -puolueen johtajat, joiden hän arveli vehkeilevän saksalaisten kanssa. Hän myös hyväksyi niin sanottujen Black and Tans -apupoliisien rekrytoinnin emämaasta. French oli buurisodan kokemustensa pohjalta valmis käymään Irlannissa vastasissisotaa armottomin keinoin. Frenchin toimet Irlannissa lähinnä lisäsivät Sinn Féinin edustaman radikaalin nationalismin kannatusta ja sitä paitsi puolueen sotilaallisen siiven edustajat onnistuivat jatkamaan työtään maan alta. Irlannin itsenäisyyssodan puhjettua Dan Breenin johtama Irlannin tasavaltalaisarmeijan (IRA) iskujoukko yritti salamurhata Frenchin väijyttämällä hänen autosaattueensa Dublinissa lähellä Phoenix Park -puistoa 19. joulukuuta 1919. Frenchin vaatimuksesta sotalait julistettiin lopulta voimaan Irlannissa joulukuussa 1920, mutta hallitus päätti sovinnon löytämiseksi korvata Frenchin irlantilaisille mieluisammalla Edmund Talbotilla. French erosi 30. huhtikuuta 1921.
French nimitettiin elokuussa 1923 seremonialliseen virkaan historiallisen Deal Castle -linnoituksen kapteeniksi. Hän asui sen jälkeen linnoituksessa ja kuoli siellä virtsarakon syöpään vuonna 1925.
Neko Case
Neko Richelle Case (s. 8. syyskuuta 1970) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä. Hänet tunnetaan niin soolourastaan kuin urastaan kanadalaisen indie rock -yhtye The New Pornographersin jäsenenä. Hän aloitti soolouransa nimellä Neko Case & Her Boyfriends ennen kuin alkoi käyttää pelkästään omaa nimeään.
Sperry
Vuonna 1955 yritys hankki Remington Randin ja muutti nimensä muotoon Sperry Rand. Remington Randin mukana yhtiö sai myös Eckert–Mauchly Computer Corporation -yhtiön. Marraskuussa 1971 ilmoitettiin Sperry Randin ottavan vastuulleen RCA:n asiakkaat sen hankkiutuessa eroon tietokoneosastostaan. Sopimuksen mukaan Sperry Rand maksoi RCA:lle noin 70 miljoonaa dollaria vuonna 1972 sekä viiden vuoden ajan osan liikevaihdosta.
Sperry Rand tunnettiin yhtenä "seitsemästä kääpiöstä", jotka IBM:n ohella valmistivat suurtietokoneita.
Marraskuussa 1986 Burroughs Corporation ja Sperry yhdistyivät muodostaen Unisys-yhtiön.
Tuotteet
Yhtiön tuotteisiin kuuluu mm. UNIVAC-sarjan tietokoneita kuten UNIVAC 1107.
Yhtiö valmisti myös ilmailuun avioniikkakomponentteja kuten hyrräkompasseja.
Tytäryhtiöt
Yhtiön tytäryhtiöitä olivat muun muassa Sperry Univac, Sperry Remington ja Sperry New Holland.
Petter Johan Hämäläinen
Petter Johan Hämäläinen (26. marraskuuta 1821 Kuopio – 23. syyskuuta 1877 Käkisalmi) oli suomalainen kauppias ja valtiopäivämies.
Verihirssit
Verihirssit (Digitaria) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu 260 lajia.
Verihirssien sukuun kuuluvaa foniota (Digitaria exilis) viljellään viljana Afrikassa.
Suvun lajeista Suomessa on tavattu ripsiverihirssiä eli riisiverihirssiä (Digitaria ciliaris), nauhaverihirssiä (Digitaria ischaemum) ja rikkaverihirssiä (Digitaria sanguinalis). Näistä kahta ensimmäistä on tavattu vain muutaman kerran, mutta rikkaverihirssiä hieman enemmän.
Suvun tieteellinen nimi Digitaria viittaa kukinnon sormimaisiin haaroihin.
Måløy
thumb|Måløy thumb|Måløy 1930. Måløy on satamakaupunki Norjassa. Se on Vågsøyn kunnan keskustaajama Sognin ja Fjordanen läänissä Länsi-Norjassa. Se on ollut kaupunki vuodesta 1997. Måløyssa oli 3 245 asukasta vuoden 2016 alussa.
Media
Paikallislehti Fjordenes Tidende ilmestyy kahdesti viikossa.
Leopoldo Alas
Leopoldo Alas y Ureña, kirjailijanimi Clarín, (1852 Zamora, Espanja – 1901 Oviedo, Espanja) oli espanjalainen kirjailija ja kirjallisuuskriitikko. Hän oli vuodesta 1883 Oviedon yliopiston roomalaisen oikeuden professori.
Hemolyysi
Hemolyysi tarkoittaa punasolujen hajoamista. Syynä hemolyysiin voi olla esimerkiksi epäonnistunut verensiirto, ja seurauksena voi olla hemolyyttinen anemia. Verensiirron jälkeen hemolyysi voi olla joko äkillinen tai viivästynyt. Äkillinen hemolyysi verensiirrossa voi johtua joko vääräntyyppisestä verestä, esimerkiksi jos potilaan veriryhmä on O RhD positiivinen, mutta hän saa A RhD positiivista verta. ABO-veriryhmän suhteen väärästä verensiirrosta voi aiheutua jopa kuolemaan johtava hemolyyttinen reaktio.
Hemolyysi tapahtuu, kun punasolu joutuu itseään laimeampaan ympäristöön. Punasolu sisältää 0,9-prosenttista suolaliuosta (fysiologinen suolaliuos) ja jos se esimerkiksi joutuu tekemisiin tislatun veden kanssa, alkaa solun sisälle virrata laimeampaa nestettä, jotta väkevyyserot tasoittuisivat nesteiden välillä (osmoosi). Tällöin punasolu pullistuu ja lopulta hajoaa.
ARA Almirante Irízar
ARA Almirante Irízar (runkonumero Q-5) oli Argentiinan laivaston jäänmurtaja, joka kehitettiin maan Etelämantereella olevien tutkimusasemien huoltoa varten. Alus poistettiin palveluksesta 2007 sen tuhouduttua tulipalossa, mutta se on tarkoitus kunnostaa ja palauttaa palvelukseen vuoden 2012 lopulla.
Suunnittelu
Alus pystyi kuljettamaan 130 henkisen miehistön lisäksi noin 100 matkustajaa ja melkoisesti lastia. Sen miehistönä oli 135 henkeä, minkä lisäksi aluksella oli tilat 45 matkustajalle. Paitsi että laiva pystyy murtamaan metrin paksuista kiintojäätä ja läpäisemään syöksyillä kuusimetrisiä ahtojäitä, sen suunnittelussa oli vaatimuksena että se pystyy talvehtimaan Etelämantereella 210 henkilöä kyydissään.
Koneisto
Murtajan pääkoneistona on neljä Vaasassa valmistettua 8-sylinteristä Wärtsilä - S.E.M.T. Pielstick 8PC 2,5 L -keskinopeaa dieselmoottoria, joiden sylinterien halkaisija on 400 millimetriä ja iskun pituus 460 millimetriä. Koko ajan samaan suuntaan pyörivät moottorit on kytketty suoraan generaattoreihin, joiden tuottamalla tasavirralla pyöritetään kahta AEG:n potkurimoottoria, jotka puolestaan pyörittävät laivan kahta peräpotkuria. Dieselmoottorien kokonaisteho on 14,3 megawattia (MW) ja laivan akseliteho 11,9 MW.
Apukoneina laivassa on neljä Wärtsilä 624 TS -dieselmoottoria kytkettynä AEG:n generaattoreihin, mikä tuottaa 4 × 660 kW eli 2,6 MW:n tehon. Koska murtaja joutuu kulkemaan pitkiä matkoja avomerellä, on siinä uloskäännettävät AEG/Denny Brown -evävakaimet vähentämässä merenkäynnin aiheuttamaa keinuntaa. Jäissäkulkua varten aluksessa on Wärtsilän ilmapuhallusjärjestelmä. Lastin, veneiden ja helikopterien siirtoihin on käytettävissä kaksi 16 tonnin Wärtsilä-nosturia. Toisten laivojen avustamista varten laivassa on 60 tonnin hinausvintturi.
Valmistus
Argentiinan antarktisen tutkimuslaitos tilasi 17. joulukuuta 1975 aluksen Helsingistä Wärtsilän Hietalahden telakalta, missä köli laskettiin 4. heinäkuuta 1977 telakkanumerolla 420. Se laskettiin vesille 3. helmikuuta 1978 kumminaan kontra-amiraali Jorge Fragan puoliso señora Maria Celia Villanueva de Fraga ja luovutettiin tilaajalle 15. joulukuuta. Alus saapui Argentiinaan 23. maaliskuuta 1979.
Alus on nimetty vara-amiraali Julián Irízarin mukaan. Hän komensi vuonna 1903 luutnanttina korvetti ARA Uruguayta, joka pelasti Etelämantereelle jääneen professori Otto Nordenskjöldin tieteellisen retkikunnan.
Palvelus
Saavuttuaan Argentiinaan Almirante Irízar korvasi aiemman jäänmurtajan ARA General San Martinin. Rauhan ajan palvelus sisälsi materiaali- ja henkilöstökuljetuksia Argentiinan Etelänapa-asemalle sekä tutkimusretkikuntien tukemista. Alus teki myös risteilyitä Patagoniaan ja Etelänavalle. Aluksen kotisatamana oli Buenos Airesin laivastotukikohta.
Falklandin sodan aikana alus oli ensin joukkojenkuljetusaluksena ja myöhemmin sairaalalaivana, jolloin aluksen miehistöä täydennettiin maavoimien sairaanhoitohenkilöstöllä. Sodan jälkeen alus kuljetti argentiinalaisia sotavankeja ja haavoittuneita takaisin mantereelle.
Murtaja on kuljettanut tutkijoiden lisäksi myös turisteja retkillä Patagoniaan ja Etelämantereelle. Vuonna 2002 alus sai paljon julkisuutta, kun se pystyi toimittamaan ruokaa ja lääkkeitä jäiden vankina olevaan Magdalena Oldendorffille. Almirante Irízarkaan ei kyennyt vapauttamaan laivaa jäiden kahleista, vaan sen piti jäädä odottamaan jäiden sulamista.
Aluksen apukonehuoneessa syttyi tulipalo 10. huhtikuuta 2007 kello 22.00 Argentiinan aikaa. Päällikkö määräsi kello 22.30 murtajan evakuoitavaksi. Argentiinan laivasto ja rannikkovartioston lentokone seurasivat 24 pelastusvenettä. Murtajalla olleet 296 henkilöä, joista monet olivat Etelämantereen tukikohtien henkilöstöä, autettiin lähimpiin laivoihin: panamalaiseen säiliölaivaan MV Scarlet Ibisiin sekä uruguaylaisiin ja argentiinalaisiin kalastusaluksiin.
Jäänmurtaja oli palaamassa vuosittaiselta Etelämantereelle tehdyltä kesäretkeltään, kun onnettomuus tapahtui 225 kilometriä itään Puerto Madrynista. Miehistö saapui turvallisesti Puerto Madryniin 12. huhtikuuta. Onnettomuus ei vaatinut ihmisuhreja, mutta aineelliset vahingot olivat suuret muun muassa kaksi H-3 Sea King -helikopteria tuhoutui.
Aluksne päällikkö Guillermo Nelson Tarapow oli yksin laivallaan melkein 24 tuntia sen jälkeen, kun miehistö oli jättänyt aluksen. Huhtikuun 11. päivänä hävittäjä ARA Almirante Brown, korvetit ARA Granville ja ARA Robinson, apualukset ARA Gurruchaga ja ARA Suboficial Castillo sekä rannikkovartioston PNA Thompson ympäröivät murtajan ja aloittivat pelastusoperaation. Laivaston pelastusryhmä nousi murtajaan ja sammutti tulen. Huhtikuun 15. päivänä aloitettiin valmistelut murtajan hinaamiseksi Puerto Belgranon laivastotukikohtaan, jonne Almirante Irízar saapui 20. huhtikuuta.
Taitoluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut 2019
Vuoden 2019 taitoluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin Minskissä, Valko-Venäjällä 21.–27. tammikuuta 2019.
Rokonkari
Rokonkari on asumaton kivikkoinen saari Lumijoen Varjakan venesataman pohjoispuolella Liminganlahden suulla Perämerellä. Saarella on pieni kalastajamaja.
Saari sijaitsee Liminganlahden luonnonsuojelualueen läntisimmässä kolkassa, noin kahden kilometrin päässä Varjakan satamasta ja Vatunginnokasta pohjoiseen. Kasvillisuutta on vähän, ja puusto rajoittuu muutamaan mäntyyn sekä yksinäiseen koivuun. Saari on tavallisimpien merilintujen pesimäalue.
Elasto Mania
Elasto Mania (tunnetaan myös nimellä Elma) on Balázs ja Csaba Rózsan tekemä tietokonepeli vuodelta 2000. Elasto Mania on 2D-moottoripyöräpeli Microsoft Windowsille ja MS-DOSille. Siinä on tarkoitus kerätä kartasta kaikki omenat ja ajaa maaliin, joka tavallisesti on kukka. Moottoripyörä on epärealistinen, sillä sen jouset voivat venyä lähes kymmenkertaisiksi. Peli on jatko-osa MS-DOSille julkaistulle moottoripyöräpelille Action SuperCross (1997). Eroina edeltäjään ovat parempi grafiikka ja uudet tasot. Pelin ilmaisjakeluversio sisältää 18 rataa, kun taas maksullisessa kokoversiossa niitä on 54.
Pelin tasoissa painovoiman suunta voi vaihdella (ylös, alas, oikealle tai vasemmalle). Omia tasoja voi tehdä pelin sisäisellä tasoeditorilla vasta läpäistyään pelin viisi ensimmäistä tasoa. Elasto Manialle on myös ulkoinen tasoeditori nimeltään Advanced Level Editor (ALE).
Myös kaksinpeli on mahdollista. Siinä pelaajan pitää saada kiinni toinen pelaaja, eikä pelaajan tarvitse myöskään kerätä omenoita tai päästä maaliin.
Peli poiki myös klooneja kuten X-Moton.
Toukokuussa 2020 peli julkaistiin uudelleen Steamissa.
Lijiangin vanhakaupunki
Lijiangin vanhakaupunki on noin 800 vuotta vanha vanhakaupunki ja Unescon maailmanperintökohde Lijiangissa, Yunnanin maakunnassa Kiinassa. Vanhakaupunki lisättiin maailmanperintöluetteloon vuonna 1997.
The Path (kappale)
The Path on Thunderstonen kappale ja single yhtyeen kuudennelta studioalbumilta Apocalypse Again. Se julkaistiin 10. helmikuuta 2016 levymerkillä Sakara Records.
Kappale nousi Suomen virallisen radiosoittolistan sijalle 56, ja pysyi listalla yhteensä neljä viikkoa.
Unmerciful
Unmerciful on yhdysvaltalainen brutaali death metal -yhtye, joka perustettiin vuonna 2001 Topekassa, Kansasissa. Se koostuu death metal -yhtye Originin jäsenistä, ja sen basistina toimii Cannibal Corpsen livekokoonpanossa toiminut Jeremy Turner.
Yhtye solmi levytyssopimuksen Unique Leader Recordsin kanssa joulukuussa 2005. Esikoisalbumi Unmercifully Beaten julkaistiin elokuussa 2006.
Palveluskelpoisuusluokka
Kelpoisuusluokka on Suomen puolustusvoimien luokitusmenetelmä, joka kertoo varusmiehen kykenevyydestä armeijassa. Se katsotaan ensimmäisen kerran ennen kutsuntoja lääkärintarkastuksessa.
Luokat menevät välillä A-T:
Ford E-Series
Ford E-Series tai Ford Econoline on sarja hyötyajoneuvoja, jota Ford Motor Company valmistaa Yhdysvalloissa. Auton ensimmäinen sukupolvi esiteltiin 1961 ja sen paketti- ja tila-autoversion valmistus lopetettiin 2014. E-Seriesin alustamallin myynti on kuitenkin jatkunut.
E-Seriesin pakettiautoversio kilpaili Chevrolet Expressin kanssa Yhdysvaltain markkinoilla.
Lakka
Lakka voi tarkoittaa:
Symmetric in Design
Symmetric in Design on Scar Symmetry -yhtyeen vuonna 2005 julkaistu albumi.
16 Horsepower
16 Horsepower oli 1992 perustettu countrya ja rockia yhdistänyt yhdysvaltalainen yhtye Coloradon Denveristä. Sen viimeisen kokoonpanon jäsenet olivat David Eugene Edwards, Pascal Humbert ja Jean-Yves Tola. Yhtyeen musiikki oli yleensä tummasävyistä, ja kappaleiden sanoituksissa esiintyi paljon kristillistä tematiikkaa.
Yhtye hajosi vuonna 2005 "lähinnä poliittisten ja henkisten" erimielisyyksien takia. David Eugene Edwards ja Pascal Humbert soittavat Woven Hand -yhtyeessä, ja esittävät yhä 16 Horsepowerin kappaleita yhdessä.
Suuttumuksesta
Suuttumuksesta on Senecan veljelleen Novatukselle kirjoittama stoalaista tunneteoriaa käsittelevä teos. Novatus oli ylhäisessä virassa oleva roomalainen, joka oli omaksunut perinteiset roomalaiset arvot kunniasta, miehuudesta ja voimasta. Seneca puolestaan suostuttelee häntä omaksumaan stoalaisen ajatuksen tunteiden, tässä tapauksessa ennen kaikkea suuttumuksen, välttämisestä. Teos on kirjoitettu joskus vuosien 39-52 välillä.
Sisältö
Suuttumuksesta jakautuu kolmeen kirjaan. Ensimmäinen kirja käsittelee ennen kaikkea aristoteelisen ja stoalaisen näkemyksen välisiä eroja. Perinteinen aristoteelinen näkemys, jonka mukaan hillityt tunteet ovat hyvästä (kultainen keskitie), on lähellä Novatuksen omia näkemyksiä. Stoalaisuus, joka näkee kaikki intohimot (haitalliset tunteet) pahana, on kuitenkin eri mieltä: sen mukaan suuttumus on pientä pahaa, eikä edes sellaiselle tule antaa sijaa.
Toisessa kirjassa Seneca siirtyy yksityiskohtaisempaan tunneteorian käsittelyyn ja vähitellen myös ohjeisiin suuttumuksen välttämiseksi ja kitkemiseksi. Novatus on edennyt siihen vaiheeseen, että hän on alkanut omaksua stoalaisen näkemyksen, ja on kiinnostunut suuttumuksen poistamisesta. Kolmas kirja antaa esimerkkejä, jotka osoittavat kontrolloimattoman suuttumuksen pahuuden, ja jatkaa sen poistamisen mahdollisuuden käsittelyllä.
Teoksessa Seneca osoittaa ennen kaikkea, että suuttumus on luonnotonta ja tarpeetonta, ettei suuttumuksesta ole missään määrin hyötyä ihmisille, ei edes esimerkiksi sotilaille, ja että suuttumus johtaa helposti väkivaltaan ja julmuuksiin. Seneca vertaa suuttumusta sairauteen, ja näkee sen ominaisena juuri ihmisille. Hän katsoo ihmisten olevan luonnostaan hyviä, ja suuttumuksen olevan seurausta lähinnä olosuhteista, elämän kovuudesta, joka vieraannuttaa meidät ihmisyydestämme.
Torsten Reinilä
Kaarlo (Karl) Torsten Reinilä, aik. Rehnbäck (18. tammikuuta 1886 Oulu − 16. joulukuuta 1964 Helsinki) oli suomalainen juristi ja Oulun oikeuspormestari.
Leadenhall Market
thumb|Kauppakeskuksen sisätiloja Leadenhall Market on Lontoossa sijaitseva katettu kauppakeskus. Alue on ollut kauppapaikkana jo 1300-luvulla. Lontoon vuoden 2012 olympialaisten maratonreitti kulki kauppakeskuksen läpi.
Torsten Reinilä
Reinilän vanhemmat olivat pankinkomissaari Johan Edvard Rehnbäck ja Elisabeth Hellman. Hän pääsi ylioppilaaksi 1905 Oulun lyseosta, suoritti Helsingin yliopistossa ylemmän hallintotutkinnon 1909 ja oikeustutkinnon 1911 sekä sai varatuomarin arvon 1913. Reinilä oli vuodesta 1911 alkaen Oulussa lääninhallituksen virkamiehenä ja toimi 1918−1919 lääninkamreerina. Oulun oikeuspormestarina hän oli 1919−1956.
Havainnekuva
thumb|Havainnekuva suunnitteilla olevasta yliopistorakennuksesta Bulgariassa. Havainnekuva on kolmiulotteisesti mallinnettu kuva, jonka avulla havainnollistetaan kaavasuunnitelmaa tai suunnitteluvaiheessa olevien rakennusten tulevaa mittakaavaa, ulkomuotoa ja piirteitä osana niiden ympäristöä kaavoitusta. Ilman havainnekuvia rakentamisen tuloksen voisi arvioida vain rakennuspiirustuksista, mikä edellyttää harjaantunutta katsetta. Havainnekuvista tehdään usein mahdollisimman kauniita, sillä niitä käytetään markkinoinnin apuna.
Torsten Reinilä
Torsten Reinilä oli naimisissa vuodesta 1921 Helga Maria Sandelinin (s. 1899) kanssa.
Leadenhall Market
Leadenhall Market on ollut kuvauspaikkana elokuvissa Harry Potter ja viisasten kivi, The Imaginarium of Doctor Parnassus, Pappi, lukkari, talonpoika, vakooja sekä Hereafter. Myös Erasuren musiikkivideo Love to Hate You on kuvattu kauppakeskuksessa.
Aiheesta muualla
51.51281°N, -0.08352°W
ARA Tucumán (1929)
ARA Tucumán (runkonumero E5) oli Argentiinan laivaston Mendoza-luokan hävittäjä.
Tool of the Devil
Tool of the Devil on Thunderstonen kappale ja single yhtyeen kolmannelta studioalbumilta Tools of Destruction. Se julkaistiin 23. maaliskuuta 2005 levymerkillä Nuclear Blast.
ARA Tucumán (1929)
Valmistus
Alus tilattiin 1927 J. Samuel White and Companylta Cowesista ja se laskettiin vesille 16. lokakuuta 1928. Alus valmistui 3. toukokuuta 1929. Se saavutti koejoissa 38 solmun nopeuden.
Tool of the Devil
Single nousi Suomen virallisen listan kolmannelle sijalle, ja pysyi listalla niin ikään kolme viikkoa.