cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Helgoland
Historia
Helgoland kuului Tanskalle vuodesta 1714 vuoteen 1814, jolloin se siirtyi brittien hallintaan. Brittiläiset joukot olivat miehittäneet saaren jo vuonna 1807, ja tekivät siitä tuolloin brittiläisen siirtomaan. Kielin rauhassa Helgolandista tuli virallisesti osa Yhdistynyttä kuningaskuntaa.
Helgolandista alkoi muodostua suosittu matkailukohde J. A. Siemensin perustettua sinne merikylpylän vuonna 1826. Vuonna 1890 Britannia ja Saksa suorittivat vaihtokaupan, jossa Helgoland luovutettiin Saksalle ja Saksa puolestaan luovutti itäafrikkalaisen Sansibarin Britannialle sen protektoraatiksi.
1800-luvulla saarten lähellä käytiin kaksi meritaistelua:
Ensimmäisen maailmansodan aikana saarten lähellä käytiin toiset kaksi meritaistelua:
Helgoland jäi asumattomaksi liittoutuneiden pommitettua sitä 18. huhtikuuta 1945 toisessa maailmansodassa. Sodan jälkeen britit käyttivät Helgolandia sotilaallisiin tarkoituksiin. Sitä käytettiin muun muassa harjoitusalueena. 18. huhtikuuta 1947 Ison-Britannian kuninkaallinen laivasto yritti räjäyttää sen. Räjäytykseen käytettiin 6 800 tonnia räjähdettä ja se oli historian suurin ilman ydinaseita suoritettu räjäytys. Sen seurauksena Helgolandin pääsaari muun muassa muutti muotoaan. Räjäytyksen varsinaisena kohteena olivat saaren linnoitukset, mutta myös koko saaren tuhoutuminen oli hyväksyttävissä. Britit luovuttivat Helgolandin Saksan liittotasavallalle 1. maaliskuuta 1952, ja asukkaita alkoi muuttaa takaisin alueelle.
Luonto
Helgolandissa toimii arvostettu ja perinteikäs Helgolandin lintuasema, joka aloitti toimintansa jo 1800-luvulla.
Saarella on pieni luonnonsuojelualue Lummenfelsen. Sen pinta-ala on vain 1,1 hehtaaria.
Plagues of Babylon
Plagues of Babylon on yhdysvaltalaisen Iced Earth -yhtyeen yhdestoista studioalbumi, joka julkaistiin tammikuussa 2014. Albumin ensimmäinen puolisko käsittelee yhtyeen Something wicked -konseptia ja toinen puolisko taas on itsenäisiä kappaleita.
Hospitalisti
Hospitalisti on erikoislääkäri, joka tulkitsee potilaalle ja omaisille, mitä hoidossa on tapahtunut, mitä parhaillaan on meneillään ja mitä on suunnitteilla. Hänen toimenkuvaansa kuuluu suunnitella potilaan jatkohoitoa ja konsultoida erikoisalojen lääkäreitä. Duodecimin sanastolautakunnassa pohditaan suomenkielistä nimikettä.
Suomessa
Hospitalistin pilottihanke on meneillään syksyllä 2017 Oulun yliopistollisessa sairaalassa. Yliopiston lääketieteellisen tiedekunnan lisäkoulutusohjelma aloitetaan myöhemmin syksyllä 2017.
VirtualBox
Oracle VM VirtualBox (aikaisemmin Sun VirtualBox, Sun xVM VirtualBox ja Innotek VirtualBox) on virtualisointiin käytettävä hypervisor, joka mahdollistaa toisen käyttöjärjestelmän suorittamisen. Isäntäkäyttöjärjestelminä VirtualBox tukee Linux-, macOS-, Solaris- ja Windows-käyttöjärjestelmiä. Ohjelman kehitti alun perin saksalainen Innotek GmbH, jonka Sun Microsystems osti helmikuussa 2008.
VirtualBoxin perusosa on julkaistu avoimen lähdekoodin GPLv2-lisenssillä, jonka lisäksi laajennuksille on erillinen Personal Use and Evaluation License -lisenssi.
VirtualBox on tyypin 2 hypervisor, joka tarkoittaa että VirtualBox suoritetaan käyttöjärjestelmän päällä (ei suoraan laitteistolla). VirtualBox tukee Open Virtualization Format (OVF) teollisuusstandardia virtuaalikoneille, joka sallii niiden käyttämisen myös eri virtualisointiohjelmissa. Vieraskäyttöjärjestelmään voi asentaa ohjelmia, jotka sallivat kommunikoinnin isäntäkäyttöjärjestelmän kanssa suorituskyvyn parantamiseen. VirtualBox tukee tilannekuvien (snapshot) tallentamista virtuaalikoneen tilasta.
Versiosta 6.1.0 lähtien (julkaistu joulukuussa 2019) VirtualBox toimii ainoastaan suorittimilla, jotka tukevat virtualisointia laitteistolla (Intelin VT-x tai AMD-V).
Käyttöjärjestelmätuki
VirtualBox vaatii isännäksi 64-bittisen järjestelmän x86-64-pohjaisella suorittimella PC-yhteensopivalla, Applen tai Sunin laitteistolla. Ohjelmasta on myös versio macOS/ARM64 -alustalle, joka pystyy ajamaan x86/x64 -pohjaisia käyttöjärjestelmiä emuloimalla.
VirtualBoxiin voi asentaa 32-bittisen tai 64-bittisen käyttöjärjestelmän. Virallisesti täysin tuettuja ovat Windows 8/10/11 ja Windows Server 2012 tai uudemmat, Solaris 10 tai uudempi, Oracle Linux, Ubuntu, Suse Linux. Lisäksi vanhempia versioita näistä käyttöjärjestelmistä ja OS/2 Warp 4.5 tuetaan epävirallisesti. VirtualBoxiin on myös mahdollista asentaa Mac OS X, mutta Applen lisenssi kieltää tämän. Lisäksi eri BSD-versioille löytyy tukea.
Emuloitu laitteisto
Piirisarjojen IDE-tuen lisäksi VirtualBox emuloi LsiLogicin ja BusLogicin SCSI-ohjaimia, LsiLogicin SAS-ohjainta ja AHCI- (SATA-liitäntä) ja NVMe-levyjä (PCIe).
VirtualBoxin heikoin lenkki on grafiikkatuki, joka on olemassa geneerisille VGA ja SVGA-ohjaimille (Windows 7 tai uudempien tukema) ja VMSVGA, joka on yhteensopiva VMwaren SVGA-emulaation kanssa ja voi käyttää VMwaren ajureita.
Äänitukena on Intel HD Audio, Intel ICH AC'97 tai Sound Blaster 16.
Kohdatessa
Kohdatessa on A. Aimon kokoelma-albumi vuodelta 2006, jossa on 26 vanhaa äänitettä vuosilta 1936–1947. Albumi sisältää kolme koelevyä, joita ei ole ilmestynyt ennen millään kokoelmalla.
Maxfield Parrish
pienoiskuva|Maxfield Parrish Maxfield Parrish, koko nimeltään Frederick Maxfield Parrish, (25. heinäkuuta 1870 – 10. maaliskuuta 1966) oli yhdysvaltalainen kuvittaja ja taidemaalari, joka oli 1900-luvun alkupuolen suosituimpia kuvittajia Yhdysvalloissa.
Parrishin isä oli taidegraafikko ja taidemaalari Stephen Parris, ja isä luultavasti sekä kannusti että opasti poikaansa varhaisissa taideopinnoissa. Maxfield Parrish opiskeli aluksi arkkitehtuuria Haverford Collegessa vuosina 1888–1891. Sen jälkeen hän opiskeli Pennsylvania Academy of the Fine Artsissa vuosina 1891–1894 sekä Howard Pylen johdolla Drexel Institute of Artissa vuonna 1895.
Parrishin ura lehtien kuvittajana alkoi, kun teki Harper's Weekly -lehden kansikuvan vuonna 1895. Hän teki monia kansikuvia myös Life- ja Collier's -lehdille. Parrish sai myös mainetta taitavana kirjankuvittajana, kun hänen kuvituksensa L. Frank Baumin Mother Goose -kirjaan julkaistiin vuonna 1897. Seuraavien vuosikymmenten aikana Parrish teki lukemattomia julisteita, lehtien kansikuvia sekä kirjojen kuvituksia ja mainoksia. Lisäksi Parrish maalasi muraalimaalauksia. Parrish oli 1920-luvulla Yhdysvaltojen parhaiten palkattu mainostaiteilija. Hänen suosionsa alkoi kuitenkin hiipua 1930-luvulla, mutta hänen kuvituksensa herättivät edelleen vastakaikua osassa amerikkalaista yleisöä. Parrishin työt kokivat renessanssin 1960- ja 1970-luvuilla.
Parrish tunnetaan parhaiten fantasiamaisemistaan, joissa esiintyy nuoria kauniita naisia. Hänen töissään on hyvin tarkat ääriviivat ja runsaasti yksityiskohtia sisältävät luonnonmaisemat. Kuvien erikoislaatuiset ja voimakkaat värit luovat unenomaisen vaikutelman.
Teuvo Honkalinna
Teuvo Honkalinna (21. helmikuuta 1938 Helsinki – 21. maaliskuuta 2005 Helsinki) oli suomalainen jääkiekkohuoltaja.
Honkalinna toimi HIFK:n huoltajana yli 40 vuotta sekä eri ikäluokkien maajoukkueissa.
Suomen Jääkiekkomuseo aateloi Teuvo Honkalinnan Suomen Jääkiekkoleijonaksi numerolla 103.
North Bay
North Bay on kaupunki Ontarion provinssissa Kanadassa. Se sai nimensä sijainnistaan Nipissingjärven pohjoisrannalla. Kaupungin väkiluku on noin 53 966 (2006), ja sen muodostamalla metropolialueella 63 424 asukasta.
North Bayn ystävyyskaupunki on Moncton, New Brunswickissa, Kanadassa.
North Bay sai kaupunkioikeudet vuonna 1891 (town) ja 1925 (city).
Historia
Viimeisen jääkauden lopussa aluetta peittänyt Laurentidin jäätikkö alkoi vetäytyä noin 7000 eaa., ja alueelle muodostui suuri jäätikköjärvi. Järvi peitti aluetta noin tuhannen vuoden ajan, minkä jälkeen järvi tyhjeni jääpatojen sulaessa seitsemännellä vuosituhannella eaa. Samoihin aikoihin siellä uskotaan eläneen varhaisia intiaanikulttuurin edustajia, mutta näistä ei ole kuitenkaan toistaiseksi löydetty todisteita. Jäätikköjärven tyhjentymisen jälkeen alueen ilmasto lämpeni huomattavasti, mikä mahdollisti jalopuiden kasvamisen. Pian aluetta peittivätkin laajat metsät (jopa nykyistä pohjoisemmaksi). Tältä ajanjaksolta (noin viides vuosituhat eaa.) on lukuisia arkeologisia löytöjä siellä asuneista intiaaneista, jotka louhivat alueelta kvartsia, kuparia ja piikiveä, joista he valmistivat työkaluja. Lisäksi he kävivät tuotteistaan kauppaa laajan kauppaverkoston avulla muiden alkuperäiskansojen kanssa. Tutkimusmatkailija Samuel de Champlainin apulaisena toiminut nuori Étienne Brûlé tapasi vuonna 1610 ensimmäisenä eurooppalaisena alueen intiaanit. Myöhemmällä tutkimusmatkallaan myös Champlain tapasi alueen intiaanit, joita hän luonnehti ystävällisiksi ja vieraanvaraisiksi.
Lukuun ottamatta alueen intiaaneja ja satunnaisia turkismetsästäjiä, alue oli koskematonta erämaa-aluetta aina 1880-luvun alkuun saakka, jolloin Canadian Pacific Railway rakensi ensimmäisen rautatien alueelle. Rautatie mahdollisti metsäteollisuuden ja kaivosteollisuuden laajentamisen. Alueelta louhittiin pääasiassa nikkeliä, rautamalmia, kuparia, kultaa, platinaa, hopeaa ja kobolttia. Nämä tärkeäksi muodostuneet teollisuudenalat vetivät perässään runsaasti muutakin teollisuutta, ja North Bayn väkiluku kasvoi voimakkaasti. Vuonna 1968 North Bay yhdistyi sitä ympäröivien alueiden kanssa ja muodosti aikanaan Kanadan pinta-alaltaan suurimman kunnallishallinnollisen alueen.
Kauklahden rautatieasema
Kauklahden rautatieasema (,, ratakm 24+277) on lähijunien asema Espoon Kauklahdessa Masalan ja Espoon asemien välissä. Asemalla on kolme raidetta: raiteelta yksi liikennöidään Kirkkonummen suuntaan ja raiteelta kaksi Espoon suuntaan. E-juna liikennöi raiteilta 2 ja 3. Asemalla on myös R-kioski, asematunneli ja asemarakennus, jossa nykyään toimii antiikkiliike. Aseman itäpäässä sijaitsi Espoon viimeinen puolipuomein varustettu tasoristeys. Se suljettiin yleisöltä 4. kesäkuuta 2009 ja sen korvaava alikulku valmistui vuonna 2010. Tasoristeys oli vaarallinen, koska sen ylitti kolme raidetta, ja liikennemäärät ylikäytävässä olivat merkittävän suuret.
Kauklahden asemarakennuksen, joka edustaa tyyliltään kansallisromantiikkaa, suunnitteli arkkitehti Bruno Granholm ja se valmistui vuonna 1903. Asemarakennus on säilynyt alkuperäisen kokoisena, mutta joitakin yksityiskohtia sen ulkomuodossa on muutettu. Samoin piirustuksin rakennettiin myös Kirkkonummen rautatieasema. Rautatieasema toi mukanaan jo ennestään vilkkaaseen maaseutukylään tiilitehtaiden rinnalle sinkkivalko- ja lasitehtaat, jotka olivat toiminnassa toiseen maailmansotaan saakka.
Vuosina 1944–1956 Kauklahden asema oli raja-asema, sillä se sijaitsi lähellä Porkkalan vuokra-alueen rajaa. Vuonna 1947 saatiin aikaan sopimus, jonka mukaan Helsingin ja Turun välillä liikennöivät matkustajajunat saivat kulkea alueen läpi. Kauklahdessa samoin kuin vuokra-alueen toisella puolella sijainneella Tähtelän rautatieasemalla junat joutuivat pysähtymään noin puoleksi tunniksi, ja niihin vaihdettiin läpikulun ajaksi neuvostoliittolainen veturi ja vaunujen ikkunaluukut suljettiin, jotta matkustajat eivät näkisi vuokra-alueelle. Lisäksi vaunuihin nousivat neuvostoliittolaiset sotilaspoliisit valvomaan järjestystä kauttakulun ajaksi. Helsingistä lähteneet paikallisjunat kuitenkin kulkivat vielä lähempänä vuokra-alueen rajaa sijainneelle Luoman rautatieasemalle saakka.
Porkkalan vuokra-alueen palautuksen jälkeen Kauklahden aseman merkitys väheni, koska paikallisjunat eivät enää yöpyneet siellä, ja asemalla sijainnut veturitalli purettiin 1960-luvun lopulla. Kauklahden ratapihaa uusittiin vuonna 1993, kun sinne rakennettiin alikulkutunneli ja uudet laiturit. Lipunmyynti Kauklahden asemalla lopetettiin vuonna 1997. E-junien pääteasema siirrettiin Espoosta Kauklahteen vuonna 2007. Museovirasto on luokitellut Kauklahden asema-alueen valtakunnallisesti merkittäväksi suojelukohteeksi.
Kauklahden asemaa tullaan uudistamaan rakenteilla olevan Kauklahden kaupunkiradan johdosta. Kaupunkiradan arvioidaan valmistuvan vuonna 2028.
pienoiskuva|Junan ikkunat peitetään Kauklahden asemalla ennen matkustamista Porkkalan vuokra-alueen läpi.
Aiheesta muualla
thumb|250px|left|Asema Kirkkonummen suunnasta kuvattuna.
Revs
REVS on Suomessa vuonna 2011 perustettu itsenäinen muotilehti. Lehti on englanninkielinen, se julkaistaan 4 kertaa vuodessa ja sitä julkaisee SECT ET SEPT -mediastudio. REVS -lehden päätoimittaja ja perustaja on argentiinalaissyntyinen valokuvaaja Federico Cabrera. Lehteä myydään 25 eri maassa Euroopassa, Aasiassa ja USA:ssa ja sen jakelusta vastaa Comag UK. REVS-lehdellä on myös digitaalinen kuukausijulkaisu, REVS Digital, joka on tarkoitettu taulutietokoneelle.
REVS on yksi harvoista suomalaisista muotilehdistä, joiden jakelu keskittyy pääasiassa Suomen ulkopuolelle.
Lähteet
WE ARE HELSINKI No.29 February / March 2012
http://www.revsmag.com/
Hedemoran kunta
Hedemoran kunta on Taalainmaan läänissä sijaitseva Ruotsin kunta. Maakuntajaossa se kuuluu Taalainmaahan. Kunnan keskustaajama on Hedemora.
Kunnan maapinta-ala on 834,79 neliökilometriä (1.1.2016) ja asukasluku 15 462 henkeä (31.12.2020).
(miss)understood
(miss)understood on Ayumi Hamasakin yhdeksäs studioalbumi, joka julkaistiin 1. tammikuuta 2006.
Hedemoran kunta
Vuonna 2007 kunnassa oli 112,74 km² peltoa, joten saman ajankohdan maapinta-alaan vertaamalla saadaan peltojen osuudeksi 13,4 prosenttia kunnan maapinta-alasta.
(miss)understood
(miss)understood nousi muiden Hamasakin albumien tavoin Oricon-albumilistan kärkisijalle. Se pysyi listalla kaikkiaan 31 viikon ajan. Albumia on myyty Japanissa yli miljoona kappaletta.
Hedemoran kunta
Kuntajaon kehitys
Vuoden 1952 kuntauudistuksessa Garpenbergin maalaiskunta liitettiin Hedemoran maalaiskuntaan. Hedemoran kaupunki ja Husbyn maalaiskunta jäivät ennalleen. Jo vuonna 1967 sekä Hedemoran että Husbyn maalaiskunnat liitettiin kaupunkiin. Vuonna 1971 Ruotsissa siirryttiin yhteen kuntamuotoon ja kaupunki muutettiin nykyiseksi Hedemoran kunnaksi ilman rajamuutoksia.
(miss)understood
Albumista on julkaistu kaksi eri versiota: pelkän CD:n sekä CD:n ja DVD:n sisältävät versiot. Molempien versioiden CD:n kappaleet ovat samat, mutta jälkimmäisessä versiossa on mukana myös DVD, joka sisältää musiikkivideoita sekä "näin tehtiin" -videoita albumin kappaleista. Myös versioiden kansikuvat ja kansivihkot eroavat toisistaan.
Hedemoran kunta
Vaakuna
Nykyinen kuntavaakuna on entisen Hedemoran kaupungin vaakuna. Myös kaikilla kolmella maalaiskunnalla oli oma vaakuna.
(miss)understood
Osan (miss)understood-albumin kappaleista on säveltänyt Sweetbox-yhtyeen GEO. Kappaleissa on sama melodia, mutta Hamasaki on kirjoittanut kappaleisiin uudet, japaninkieliset sanat. Sweetboxin versiot kappaleista on julkaistu 1. maaliskuuta 2006 ilmestyneellä Sweetboxin Addicted-albumilla. Versioidut kappaleet ovat "Bold & Delicious", "Ladies Night", "Pride", "Beautiful Girl" (Hamasakin version nimi on "Beautiful Day"), "Every Step" ("rainy day") sekä "In the Corner".
Hedemoran kunta
Väestönkehitys
Kunnan väestö taustan mukaan on esitetty seuraavassa taulukossa.
Hieman vanhempien vuoden 2009 lopun tietojen mukaan kunnassa asui 545 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 3,6 prosenttia kunnan väestöstä.
Vielä vanhempien vuoden 1984 lopun tietojen mukaan 6,0 prosenttia kunnan asukkaista oli ulkomailla syntyneitä. Tuolloin kunnassa asui 719 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 4,2 prosenttia kunnan väestöstä.
Vuoden 2010 tietojen mukaan 20 vuotta täyttäneiden kuntalaisten mediaaninettotulot olivat 177 830 kruunua. Vuodelta 2007 olevan tiedon mukaan kuntalaisten nettovarallisuuden mediaani oli 54 000 kruunua.
Vuoden 2011 lopussa kunnan väestö jakautui eri ikäryhmiin seuraavasti:
Elinkeinot
Seuraava taulukko kuvaa työpaikkojen ja työllisten jakautumista eri elinkeinojen kesken. Luvut on laskettu kahdessa eri Statistiska centralbyrånin tilastossa ilmoitettujen perusteellisempien tietojen pohjalta. "Päiväväestö" (ruots. dagbefolkning) kertoo kunnassa sijaitsevista työpaikoista ja "yöväestö" (ruots. nattbefolkning) puolestaan kunnassa asuvien elinkeinosta. Työpaikkaomavaraisuus on laskettu päivä- ja yöväestön suhteena. Alkutuotanto tarkoittaa maa- ja metsätaloutta sekä kalastusta. Jalostuksen kohdalla on laskettu yhteen tavaranvalmistus- ja kierrätysteollisuus, energia- ja ympäristöyritykset sekä rakennusteollisuus. Muut toimialat on laskettu palveluihin lukuun ottamatta niitä, joiden elinkeino on tuntematon.
Entiset taajamat
Ruotsissa on tilastoitu taajamaväestö aikaisemmin myös vuosina 1960, 1965, 1970, 1975, 1980, 1990, 1995, 2000 ja 2005. Jonakin tai joinakin näistä vuosista kunnassa on ollut myös seuraavan luettelon mukaiset taajamat, jotka eivät enää ole taajamia:
Pientaajamat
Yli 200 asukkaan taajamien lisäksi kunnassa on vuoden 2010 tietojen perusteella myös seuraavat 50–199 asukkaan pientaajamat:
Entiset pientaajamat
Ruotsissa on tehty tilastoja pientaajamista aikaisemmin myös vuosina 1990, 1995, 2000 ja 2005. Seuraavat paikkakunnat ovat olleet pientaajamia jonakin tai joinakin vuosina vuosien 1995, 2000 ja 2005 aikana, mutta ne eivät olleet pientaajamia vuonna 2010:
Piirit
Vuodesta 2016 alkaen kunta on jaettu seuraaviin piireihin:
Seurakunnat
Vuoden 2012 aluejaon mukaan kunnassa on seuraavat Ruotsin kirkon seurakunnat:
Historialliset seurakunnat
Seuraavassa luettelossa on mainittu kaikki nykyisen kunnan alueella sijainneet seurakunnat. Jos seurakunta on lakkautettu, niin sen perässä on asteriski (*). Mahdolliset suluissa lukevat nimet ovat seurakunnan vaihtoehtoisia tai vanhempia nimiä. Jos nimen perässä lukee kbfd, niin kyseessä "kirkonkirjapiiri", joka ei ole muodostanut omaa seurakuntaa, vaikka ne seurakuntiin rinnastetaankin.
Kilohaili
250px|pienoiskuva|Suolattua Mustanmeren kilohailia [[Odessan torilla.]] Kilohaili (Sprattus sprattus) on hyvin paljon silakkaa ja hieman muikkua muistuttava sillien heimon kalalaji. Se on hieman silakkaa pienempi, kooltaan 12–15 cm ja viihtyy suolaisemmissa ja lämpimämmissä vesissä kuin silakka. Kaikkein vähäsuolaisimmista Itämeren osista, kuten jokisuista ja Perämeren pohjukasta, kilohailiparvia ei tavata. Toisaalta levinneisyys ulottuu etelässä Välimereen ja Mustaanmereen asti.
Tuntomerkit
Silakasta kilohailin erottaviin piirteisiin kuuluu selkä- ja vatsaevän sijainti: kilohaililla vatsaevä on selkäevän etureunan etupuolella. Peukalolla koetettaessa kilohailin vatsa on terävämpi – siitä ruotsinkieliset nimet skarpsill (teräväsilli) ja vassbuk (terävävatsa). Taaksepäin siveltäessä silakan vatsa on sileä, kilohailin särmäsuomuinen vatsa tuntuu karkealta. Silakka on silmiinpistävän suuripäinen ja -silmäinen kala; kilohailin pää on suhteellisesti pienempi, samoin silmä, ja kalan värisävy on vihertävämpi. Kilohaili on myös silakkaa rasvaisempi.
Elintavat
Kilohaili on parvikala, joka pysyttelee ulapalla ja kuteekin siellä, 10–20 metrin syvyydessä. Kilohailiparvet vaeltavat talven ruokailualueilta kesän kutualueille. Sen mätimunat eivät kellu, vaan vajoavat pohjaan eivätkä kehity poikasiksi, jos veden suolapitoisuus ei ole vähintään 5 promillea – nuoret kalat kestävät kyllä makeampaakin vettä.
Käyttö
Ruokakalana kilohailia voi käyttää muikun ja silakan tapaan.
Skandinaavien anjovis-niminen säilyke tehdään yleensä kilohailista. Ennen Euroopan unionin säännöksiä tomaattikastikkeeseen säilöttyä kilohailia myytiin sardiinina, mutta nykyään käytetään nimeä brisling, joka on kilohaili norjaksi ja tanskaksi. Myös Helsingin silakkamarkkinoilla myytävä maustekala tehdään yleensä kilohailista.
Yleinen purkkikalaruoka koko Baltian alueella ovat Sprotit eli öljyyn säilötyt, savustetut kilohailit, joita tuotetaan Viron lisäksi ainakin Latviassa. Öljyyn säilötyt savustetut kilohailit syödään sellaisenaan, leivän päällä tai esimerkiksi keitettyjen perunoiden ja kananmunien kanssa.
Neuvostoaikana Itämeren savustettu kilohaili öljyssä ilmaantui venäläisen uuden vuoden juhlapöytään.
Kilohaili valittiin vuonna 2008 Kymenlaakson maakuntakalaksi.
Linn Jørum Sulland
Linn Jørum Sulland (s. 15. heinäkuuta 1984 Oslo) on norjalainen käsipalloilija. Hän on pelannut Norjan maajoukkueessa maaliskuusta 2004 alkaen 183 maaottelua ja tehnyt niissä 546 maalia. Hän voitti olympiakultaa Lontoossa 2012, maailmanmestaruuden Brasiliassa 2011 ja Tanskassa 2015 sekä Euroopan-mestaruuden Makedoniassa 2008 ja Tanskan ja Norjan yhdessä järjestämässä kisoissa 2010. Seuratasolla hän edustaa Vipers Kristiansandia.
Isomerimetso
Isomerimetso (Phalacrocorax perspicillatus) oli isokokoinen Beringinmeren alueella elänyt merimetsolaji, joka tapettiin sukupuuttoon 1800-luvulla.
Koko ja ulkonäkö
Isomerimetso oli suurin tunnettu merimetsolaji, joka painoi 5–7 kilogrammaa. Se oli lähes lentokyvytön, maallakin hitaasti liikkuva lintulaji, joka ei oppinut pelkäämään ihmistä. Väritykseltään se oli musta, leukapielessä oli valkea laikku, samoin reiden sivulla. Ilmeisesti se oli erinomainen uimari.
Esiintyminen
Isomerimetso eli Beringinmeren saarilla, lähinnä Beringinsaarella ja muilla Komendöörinsaarilla, jotka ovat maantieteellisesti Aleuttien saariston läntisimmät saaret lähellä Kamtšatkan niemimaata. Saaret ovat täysin puuttomia. Lajin ”löysi” saksalainen luonnontutkija Georg Wilhelm Steller vuonna 1741 ollessaan Vitus Beringin johtaman retkikunnan mukana palaamassa Alaskaan suoritetulta tutkimusmatkalta. Tieto alueen rikkaasta valas-, naali- ja stellerinmerilehmäkannasta levisi nopeasti valaanpyytäjien ja turkismetsästäjien keskuuteen, ja muutamien seuraavien vuosikymmenten aikana laivasto toisensa jälkeen kävi pyytämässä helppoa saalista. Isomerimetsoja tapettiin ruoaksi, sillä Stellerin sanoin ”yhdestä isomerimetsosta riitti syötävää kolmelle miehelle”. Niitä tapettiin myös höyhenpuvun takia.
Isomerimetsot vähenivät niin, että vuoden 1850 paikkeilla viimeiset yksilöt elivät pienellä Arij Kamenin saarella (Арий Камень) Beringinsaaren luoteiskärjessä. Sieltäkin ne joko kuolivat tai tapettiin pian sukupuuttoon. Norjalaisen luonnontutkijan Leonhard Hess Stejnegerin vieraillessa alueella vuonna 1882 hänelle kerrottiin, että viimeiset isomerimetsot elivät siellä noin 30 vuotta sitten. Runsaassa sadassa vuodessa laji oli hävitetty koko maailmasta.
Maailman museoissa on säilynyt seitsemän isomerimetsoyksilön ruumista, joista yksi on Helsingin luonnontieteellisessä keskusmuseossa.
Isaac Peral (S81)
Isaac Peral (runkonumero S81) on tuleva Espanjan laivaston Isaac Peral -luokan AIP-sukellusvene.
Valmistus
Alus tilattiin 2004 Navantialta Cartagenasta, missä köli laskettiin 2005. Alus on tarkoitus laskea vesille vuonna 2021.
Palvelus
Alus on edelleen valmisteilla.
Jääkiekon SM-sarjakausi 1951–1952
Vuonna 1952 jääkiekon SM-sarja pelattiin kahdessa viiden joukkueen lohkossa. Lohkoissa pelattiin yksinkertainen sarja, lohkojen voittajat kohtasivat loppuottelussa ja toiseksi sijoittuneet pronssiottelussa. Viimeiset putosivat suomensarjaan. Sarja pelattiin olympiaturnauksen takia yksinkertaisena sarjana. Sarja alkoi 18. tammikuuta ja viimeinen loppuottelu pelattiin muutaman viikon kuluttua 7. helmikuuta. Mestaruuden voitti Tampereen Ilves. Hämeenlinnalaisseurat veivät himmeimmät mitalit, HPK sijoittui hopealle ja Tarmo pronssille. HPK sijoittui SM-sarjassa ensimmäistä kertaa paikalliskilpailijaansa paremmin.
B-lohko
Sarjaa laajennettiin 12 joukkueen sarjaksi seuraavalle kaudelle, jolloin mikään joukkue ei pudonnut. Sarjaan nousivat Tampereen Pallo-Veikot ja Turun Palloseura.
Virva Rajakallio
Virva Rajakallio (s. 5. huhtikuuta 1967) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen kuulantyöntäjä. Hänen seuranaan oli koko hänen uransa ajan Kihniön Urheilijat ja hänen valmentajinaan toimivat Antero Kuivanen sekä Matti Yrjölä. Kalevan kisoista Rajakallio saavutti kuulantyönnön hopeaa vuonna 1987. Samana vuonna hän oli kuulantyönnön hopealla myös sisäratojen SM-kilpailuissa. Virallisissa kilpailuissa Rajakallio ei ole esiintynyt vuoden 1989 jälkeen.
Antonio Aguilar
thumb|right|Antonio Aguilar Antonio Aguilar (17. toukokuuta 1919 Zacatecas, Meksiko – 19. kesäkuuta 2007 México) oli meksikolainen näyttelijä, laulaja, tuottaja ja kirjailija. Hän sai vuonna 2000 tähden Hollywood Walk of Famelle.
Elämäkerta
Aguilar syntyi vuonna 1919 Villanuevan kaupungissa Meksikossa. Hän aloitti näyttelijänuransa vuonna 1952 elokuvassa Un rincón cerca del cielo. Hän oli ensimmäinen esiintyjä, joka yhdisti konsertteihinsa rodeota tehdessään kiertuetta Yhdysvalloissa ja Latinalaisessa Amerikassa. Aguilar meni vuonna 1959 naimisiin Flor Silvestren kanssa ja sai kaksi lasta. Aguilar menehtyi 19. kesäkuuta 2007 Méxicossa keuhkokuumeeseen. Hän oli kuollessaan 88-vuotias. Hänen poikansa, Pepe Aguilar, on Meksikon suosituimpia nykylaulajia.
Ura
Aguilar on esiintynyt 167 elokuvassa, jotka ovat tyylillisesti lähinnä lännenelokuvia. Osan elokuvistaan hän on myös tuottanut ja käsikirjoittanut. Kuuluisimpia hänen elokuvistaan ovat Caballo Prieto Azabache ja Bala Perdida. Hän on myös esiintynyt John Waynen kanssa vuoden 1969 lännenelokuvassa The Undefeated. Suomessa Aguilarin tuotannosta on esitetty ainakin Felipe Cazalsin elokuva Viva Mexico (Zapata, 1970).
Timo Halonen
pienoiskuva|Halonen vuonna 2019 Timo Antero Halonen (s. 19. maaliskuuta 1960 Kemijärvi) on suomalainen virkamies, joka on toiminut Mikkelin kaupunginjohtajana vuodesta 2015.
Ura
Halonen valmistui valtiotieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1986. Työuransa hän aloitti Kalajoen viransijaisena kunnansihteerina 1985–1986, jatkoi Huittisten apulaiskaupunginsihteerinä 1986–1988, Kajaanin kaupungin kansliapäällikkönä 1988–1995, minkä jälkeen hän siirtyi Kiuruveden kaupunginjohtajaksi.
Kuusamon kaupunginvaltuuston valitessa kaupunginjohtajan kesäkuussa 2003 Halonen voitti istuvan kaupunginjohtajan Kyösti Tornbergin luvuin 18–24. Vuonna 2009 Halonen haki Kajaanin kaupunginjohtajaksi. Jari Tolonen voitti hänet äänin 28–23. Vuonna 2009 Halonen haki myös Kouvolan kaupunginjohtajaksi. Hän jatkoi Kuusamon kaupunginjohtajana vuoteen 2015.
Mikkelin kaupunginvaltuuston valitessa kaupunginjohtajan keväällä 2015 Halonen voitti Olli Naukkarisen äänin 33–26. Hän aloitti Mikkelin kaupunginjohtajana alkusyksyllä 2015. Vuonna 2016 hän väitteli tohtoriksi kaupunkiseutujen mainetyöstä. Halonen irtisanoutui Mikkelin kaupunginjohtajan tehtävästä huhtikuussa 2022, mutta hoitaa tehtävää siihen asti, kunnes uusi kaupunginjohtaja on löytynyt, ja jatkaa vielä vuoden 2023 ajan erityistehtävissä.
Halonen oli Kuopion yliopiston neuvottelukunnan jäsen vuosina 1996–2003, Suomen kuntaliiton valtuuston jäsen vuosina 1997–2001, Hiidenhirvi oy:n hallituksen puheenjohtaja vuosina 2001–2006, Iisalmen sahat oy:n hallituksen jäsen vuosina 2001–2003, Suomen kuntajohtajat ry:n hallituksen jäsen vuosina 2003–2004, Rukan kokouskeskuksen hallituksen jäsen vuosina 2004–2010, Koillis-Suomen kehittämisyhtiö Naturpoliksen hallituksen puheenjohtaja vuosina 2005–2013 ja 5-tie ry:n hallituksen jäsen vuosina 2006–2013.
Halonen on naimisissa, ja hänellä on neljä tytärtä, jotka ovat syntyneet vuosina 1998, 1999, 2001 ja 2003. Sotilasarvoltaan Halonen on majuri.
Urheilu-ura
Halonen on myös aktiiviuransa päättänyt suomalainen estejuoksija. Hänen seuranaan oli koko hänen uransa ajan Nivalan Urheilijat ja hänen valmentajanaan toimi Kari Tenhunen. Kalevan kisoista Halonen saavutti pronssia 3 000 metrin estejuoksussa vuonna 1987. Virallisiin kilpailuihin hän ei ole osallistunut vuoden 1995 jälkeen.
Kaspersky Lab
Kaspersky Lab ZAO on venäläinen tietoturvayhtiö, joka toimii 200 maassa. Sen kotipaikka ja pääkonttori sijaitsee Venäjän Moskovassa, ja holdingyhtiö on rekisteröity Britanniaan. Kasperskylla on melkein 3 300 työntekijää. Sillä on 37 toimipistettä 32 maassa, ja sen tuotteilla on 400 miljoonaa kotikäyttäjää ja 270 000 yritysasiakasta. Yrityksen hallituksen puheenjohtajana ja toimitusjohtajana toimii yrityksen perustaja Eugene Kaspersky.
Historia
pienoiskuva|Eräs Kaspersky Virus Labin huone syyskuussa 2014. pienoiskuva|Yrityksen perustaja Eugene Kaspersky (vuonna 2014), joka on 2010-luvulla kohonnut Forbesin miljardöörilistalle. Eugene Kaspersky perusti Kaspersky Lab -yrityksen vuonna 1997 ja julkaisi ensimmäisen version Kaspersky Anti-Virus -virustorjuntaohjelmistosta vuoden 1997 puolivälissä.
Yrityksen perustaja-toimitusjohtaja on sittemmin kohonnut esimerkiksi talousjulkaisu Forbesin miljardöörilistalle. Hänen varallisuudekseen arvioitiin marraskuussa 1,27 miljardia dollaria (tunnettujen omistusten perusteella Venäjän 66. varakkain, maailmanlistalla 1567. sijalla).
Venäjän Ukrainaan kohdistamien sotatoimien seurauksena Ukraina kielsi vuonna 2015 myös Kaspersky Labin ohjelmistojen käytön valtionhallinnossa ja tuotannollisissa yrityksissä. Muuallakin epäilyt Kaspersky Labin kytkennöistä Moskovan Kremliin ja Venäjän valtion tiedustelutarkoituksiin ovat lisääntyneet ja Kaspersky Labin tuotteiden käyttöä on rajoitettu. Esimerkiksi Yhdysvallat kielsi syyskuussa 2017 liittovaltion viranomaisilta Kaspersky Labin tuotteiden käytön.
Turla verkkohyökkäys
Kun Suomen ulkoministeriö ja sadat muut kohteet 50 maassa olivat vuonna 2013 joutuneet verkkohyökkäyksen kohteeksi, Kaspersky selvitti tapausta ja kertoi Ylelle tammikuussa 2016, että selvityksen mukaan hyökkäyksen takana oli Venäjän valtion rahoittama verkkohyökkäysryhmä Turla. Jäljet oli häivytetty ohjaamalla varastetut tiedot kulkemaan tietoliikennesatelliittien kautta.
Menestyminen
Vuodesta 2003 lähtien Kaspersky on saanut tasaisia arvosanoja Virus Bulletin-testeissä.
Timo Tuomivaara
Timo Tuomivaara (7. huhtikuuta 1938 Posio – 3. elokuuta 2004 Rovaniemi), "Pohjolan Houdini", oli suomalainen kahlekuningas ja taikurimestari.
Kaspersky Lab
Menestyminen
Vuonna 2008 AV-Comparatives antoi Windows XP:n virustorjuntaohjelmistotestissä Kasperskylle neljänneksi korkeimman arvosanan. Samana vuonna tehty uusintatesti heikensi Kasperskyn arvosanaa, koska se löysi vain 21% malwarekohteista.
Timo Tuomivaara
Tuomivaara aloitti esiintyvän taiteilijan uransa jo kuusivuotiaana löydettyään kotinsa ullakolta Ilmari Jäämaan kirjoittaman kirjan Taikurin kirja. Tuomivaara koki sykähdyttävän hetken vuonna 1952 Rovaniemen Kansantalossa. Iltamien pääesiintyjänä oli taikurimestari Solmu Mäkelä, jonka esiintyminen teki nuoreen 14-vuotiaaseen taikuriin niin voimakkaan vaikutuksen, että hän ei sen jälkeen epäröinyt antautua päätoimisesti esiintyvän taiteilijan ammattiin.
Kaspersky Lab
Menestyminen
Marraskuussa 2010 PC World vertasi kuluttajille suunnattuja tietoturvaratkaisuja, jossa Kaspersky Internet Security 2010 sai 3.5 tähtetä. Miinuksena mainittiin heikko anti-malware työkalu ja ohjelman suuri tietokoneen käyttöaste.
Timo Tuomivaara
Tuomivaara esiintyi laajoilla kiertueilla eri puolella Suomea 1950-luvun lopulta 1980-luvulle saakka. Hän esiintyi samoissa huveissa myös Repe Helismaan, Tapio Rautavaaran ja Esa Pakarisen kanssa, mutta teki myös omia Haaste-kiertueitaan. Yleisö sai tuoda näytöksiin omia lukkojaan ja ketjujaan, joihin Tuomivaara sidottiin, mutta kerta toisensa jälkeen hän vapautui kahleistaan.
Kaspersky Lab
Menestyminen
Vuonna 2011 AV-TEST palkitsi Kaspersky Internet Security tuotteen vuoden parhaana tietokoneen korjausohjelmistona. Kaspersky Endpoint Security voitti saman kategorian vuoden 2012 tesissä.
Timo Tuomivaara
Tuomivaarasta tuli hetkessä kuuluisa, kun hän esiintyi television Jatkoaika-ohjelmassa. Hänet kahlittiin käsi- ja jalkarautoihin ja lisäksi postisäkkiin ja upotettiin jopa uima-altaaseen. Tämän Suomen televisiossa esitetyn vapautumisen jälkeen esiintymispyyntöjä sateli kaikkialta. Samana vuonna hän teki kiertueen muun muassa Japaniin, ja esiintyi sielläkin laajoille yleisöryhmille.
Peter Caruana
Peter Richard Caruana (s. 15. lokakuuta 1956 Gibraltar) on gibraltarilainen poliitikko. Hän on toiminut puolueensa Gibraltarin sosiaalidemokraattien puheenjohtajana vuodesta 1991 ja Gibraltarin pääministerinä vuodesta 1996, jolloin puolue voitti vaalit ensimmäistä kertaa. Koulutukseltaan Caruana on asianajaja. Hänelle myönnettiin Queen's Counselin (QC) arvonimi vuonna 1998.
Timo Tuomivaara
Hän keräsi kiertuevuosiensa aikana laajan kokoelman erilaisia lukkoja ja kahleita sekä kahlekuninkaan rekvisiittaa. Usean tuhannen kilon painoiset välineet ovat löytäneet tiensä alan näyttelyihin ja odottavat lopullista sijoituspaikkaansa.
Kaspersky Lab
Menestyminen
Vuonna 2013 AV-Comparatives ja Dennis Technology Labs valitsi Kasperskyn vuoden parhaaksi virustorjuntaohjelmaksi.
Mohammed Gammoudi
Mohammed Gammoudi, Mohammed Tlili ben Abdullah, (s. 11. helmikuuta 1938 Sidi Ach, Tunisia) on entinen tunisialainen yleisurheilija ja olympiavoittaja.
Timo Tuomivaara
Tuomivaaralle myönnettiin valtion taiteilijaeläke vuonna 1999.
Peter Caruana
Caruana syntyi Gibraltarilla, mutta hänen sukunsa on alun perin Maltalta. Koulutuksensa hän sai Gibraltarilla ja Britanniassa. Hän on naimisissa ja kuuden lapsen isä.
Timo Tuomivaara
Suomen Taikapiiri jakaa vuosittain Timo Tuomivaaran nimeä kantavan palkinnon periksiantamattomasta ja sitkeästä puurtamisesta taikuuden ja estradiviihteen parissa. Se koostuu Tuomivaaran luovuttamista western-käsiraudoista puualustaan kiinnitettynä. Palkinnon suunnitteli ja toteutti Kimmo Viskari. Timo Tuomivaaran toivomuksesta ensimmäinen palkinnon saaja oli taikuri Solmu Mäkelä.
Mohammed Gammoudi
Ura
Gammoudi tuli kansainvälisesti tunnetuksi Välimeren kisoissa Napolissa vuonna 1963. Hän voitti 5 000 metrin ja 10 000 metrin mestaruudet. Gammoudi saavutti olympiahopeaa 10 000 metrillä Tokion olympialaisissa vuonna 1964. Hän ei osallistunut 5 000 metrin loppukilpailuun tuntemattomista syistä. Gammoudi voitti Välimeren mestaruuskisoissa Tunisiassa uudelleen 5 000 metriä ja 10 000 metriä vuonna 1967. Gammoudi saavutti olympiapronssia 10 000 metrillä ja voitti olympiakultaa 5 000 metrillä Méxicon olympialaisissa vuonna 1968. Hän saavutti hopeaa 5 000 metrillä Välimeren kisoissa İzmirissä, Turkissa vuonna 1971. Gammoudi saavutti olympiahopeaa 5 000 metrillä Lasse Virenin jälkeen Münchenin olympialaisissa vuonna 1972.
Gammoudi pitää hallussaan Tunisian ennätystä 10 000 metrin juoksussa. Hän juoksi ajan 27.54,69 Münchenin olympialaisissa 1972.
Ennätykset
Lähde:
Koomankankaan hautausmaa
thumb|350px|Koomankankaan siunauskappeli
Syvyysmittari
thumb|Italialainen SOS-kapillaarisyvyysmittari thumb|Suunto SM-80 –kompassi-syvyysmittari Syvyysmittari on sukeltajan apuväline, josta hän näkee millä syvyydellä sukeltaja on. Nykyaikaiset sukellustietokoneet toimivat paineanturien avulla sähköisesti. Mekaanisissa mittareissa on erillinen käsin käännettävä muistiviisari, joka seuraa varsinaista mittarinosoitinta mutta jää osoittamaan suurinta käytyä syvyyttä.
Koomankankaan hautausmaa
Koomankankaan hautausmaa on hautausmaa Kokemäellä. Se perustettiin vuonna 1892 hautapaikkojen loputtua Kokemäen kirkon viereiseltä hautausmaalta ja Vanhalta hautausmaalta, keisarillisen senaatin hylättyä luvan ottaa nykyistä Kirkkopuistoa käyttöön. Koomankankaan hautausmaalle on suora kulku Köyliöntieltä. Koomankankaan hautausmaalle on rakennettu Koomankankaan siunauskappeli vuonna 1933. Kappeliin tehtiin arkkitehtonisia muutoksia 1970-luvulla arkkitehti Matti Salmivallin suunnitelmien mukaisesti. Kappelin tarkka osoite on Köyliöntie 481, 32810 Peipohja.
Syvyysmittari
Historia
Vanhimmat syvyysmittarit kehitettiin toisistaan tietämättä eri puolilla maailmaa; perusidea oli alkuperäisissä sama. Yksinkertainen syvyysmittari on U-kirjaimen muotoinen toisesta päästä tukittu lasiputki, joka kiinnitetään mitoitetulle asteikolle.
Koomankankaan hautausmaa
Koomankankaan kappelin tapulissa säilytettiin Räisälän kirkonkelloa, joka siirrettiin Räisälä-museoon Köyliöön. Kello oli 35 vuotta käytössä kappelin tapulissa.
Syvyysmittari
Historia
Bourdon-tyyppisessä mittarissa vesi pääsee käyristettyyn putkeen, joka hiljalleen oikenee paineessa; tämä oikeneminen käyttää mittarineulaa vaihteiston avulla. Koska avoin malli on herkkä veden epäpuhtauksille, mittarista kehitettiin nopeasti niin sanottu öljykylpymalli jossa putki on joustavaseinäisessä öljysäiliössä.
Koomankankaan hautausmaa
thumb|right|550px|Näkymä Koomankankaan hautausmaalla alueen pohjoispuolelta katsottuna.
Syvyysmittari
Historia
Kalvotyyppisessä mittarissa on joustava takakalvo, johon paine vaikuttaa, kalvon liike käyttää vaihteiston avulla mittarineulaa.
Sukellusveneet
Myös sukellusveneissä syvyysmittari on olennaisessa asemassa. Pisimpään on käytetty tavallisesta painemittarista kehitettyjä malleja. Niihin kuuluu runkoläpivienti joka voidaan sulkea sekä automaattisella että käsikäyttöisellä venttiilillä. Mittari yksinkertaisesti kertoo ulkopuolisen veden paineen joka on yksi ilmakehä kymmentä metriä kohti. Nykyaikaisissa sukellusveneissä käytetään myös elektronisilla paineantureilla toimivia mittareita, joskin turvallisuussyistä vanha painemittarimalli on edelleen käytössä.
Esittelijäneuvos
Esittelijäneuvos on tiettyjen esittelijöiden virkanimike korkeimmassa oikeudessa, korkeimmassa hallinto-oikeudessa ja oikeuskanslerinvirastossa. Korkeimmassa oikeudessa esittelijöinä toimivat esittelijäneuvosten lisäksi kansliapäällikkö ja vanhempia oikeussihteereitä ja oikeussihteereitä. Korkeimmassa hallinto-oikeudessa esittelijöinä on kansliapäällikkö, esittelijäneuvoksia ja oikeussihteereitä. Valtioneuvoston oikeuskanslerin käsiteltäviksi kuuluvat asiat ratkaistaan esittelystä, jota suorittavat kansliapäällikkö, esittelijäneuvokset, neuvottelevat virkamiehet, vanhemmat oikeuskanslerinsihteerit, oikeuskanslerinsihteerit ja esittelijät. Esittelijäneuvokseksi voidaan nimittää muun oikeustieteen ylemmän korkeakoulututkinnon kuin kansainvälisen ja vertailevan oikeustieteen maisterin tutkinnon suorittanut henkilö. Muilta osin kelpoisuusvaatimukset hieman vaihtelevat eri tehtävissä.
Valtioneuvoston ylimmän palkkaluokan esittelijänä toimi alkuaan esittelijäsihteeri, mutta vuodesta 1922 virka oli esittelijäneuvoksen virka, kunnes se vuoden 1944 alusta muutettiin hallitusneuvoksen viraksi.
John Frederiksen
John Johannesen Frederiksen (s. 1. lokakuuta 1996 Rønne) on färsaarelainen jalkapalloilija,joka edustaa Itävallan 2.liigassa pelaavaa SKU Amstettenia.
Milan Kopecký
Milan Kopecký (s. 11. toukokuuta 1981 Praha, Tšekki) on tšekkiläinen jääkiekkoilija. Kopecký on HC Slavia Prahan kasvatti.
John Frederiksen
Frederiksenin vanhemmat ovat kotoisin Färsaarilta, mutta hän on itse syntynyt Tanskassa Bornholmin saarella. NB Bornholmin ohella Frederikseen edusti juniorivuosinaan FC Kööpenhaminaa, jonne hän siirtyi 15-vuotiaana. Tanskan alasarjojen lisäksi Frederiksen on pelannut Färsaarten pääsarjassa Effodeildinissa vuosina 2017–2018, jolloin hän voitti jälkimmäisellä kaudellaan mestaruuden HB:n riveissä.
Milan Kopecký
Ura
Kopecký pelasi ensimmäiset Extraligan pelinsä kaudella 1999–2000. Hän on pelannut useita kausia Tšekin alemmissa sarjoissa, mutta pelannut pääasiassa HC Slavia Prahassa kauteen 2004–05. Hän voitti Tšekin mestaruuden keväällä 2003. Kopecký siirtyi kaudeksi 2005–06 HC České Budějoviceen, mutta palasi kesken kauden takaisin kasvattajaseuraansa HC Slavia Prahaan. Kauden 2006–07 hän pelasi HC Litvínovin riveissä ja kauden 2007–08 hän aloitti Aasian Liigassa edustaen Anyang Hallaa, mutta pelasi loppukauden Tšekin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Dukla Jihlavan riveissä.
John Frederiksen
Kesäkuussa 2020 Frederikseen siirtyi porilaiseen Musan Salamaan loppukauden kattavalla sopimuksella. Frederiksen on ensimmäinen Suomen jalkapallosarjoissa esiintynyt färsaarelainen pelaaja.
Milan Kopecký
Ura
Kopecký teki marraskuussa 2008 kauden 2008–09 kattavan sopimuksen Kiekko-Vantaan kanssa. Hän teki Mestiksen runkosarjassa 29 pelaamassaan ottelussa tehot 9+13=22. Kopecký on pelannut Tšekin Extraligassa kausina 1999–2007 yhteensä 243 ottelua tehoin 24+27=51.
John Frederiksen
Frederiksen on myös edustanut Färsaarten nuorten maajoukkueita.
Ryan O’Byrne
Ryan David O’Byrne (s. 19. heinäkuuta 1984 Victoria, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SHL-joukkue HV71:sta. NHL-uransa aikana hän on edustanut Montreal Canadiensia, Colorado Avalanchea ja Toronto Maple Leafsia, joka on miehen nykyinen seura. O’Byrne varattiin Montrealiin vuonna 2003.
Ura
Ryan O’Byrne opiskeli St. Michaelsin yliopistossa ja pelasi kaksi vuotta kahdessa eri seurassa Brittiläisessä Kolumbiassa. Näiden vuosien jälkeen O’Byrne keskeytti opintonsa St. Michaelsissa ja muutti New Yorkiin. Siellä hän pääsi opiskelemaan Cornellin yliopistoon ja jatkoi jääkiekon pelaamista koulun edustusjoukkueessa. Kesällä 2003 NHL-seura Montreal Canadiens osoitti kiinnostuksensa 18-vuotiasta nuorukaista kohtaan varaamalla hänet riveihinsä varaustilaisuuden kolmannella kierroksella.
Niitettyään menestystä yliopistoseurassaan muutaman vuoden, O’Byrne kieltäytyi valmentajansa tarjoamasta varakapteenin paikasta tekemällä kaksivuotisen sopimuksen Montreal Canadiensin kanssa 9. elokuuta 2006. Kausi 2006–2007 puolustajalta kului AHL:ssä pelaavan farmiseura Hamilton Bulldogsin riveissä. Kauden aikana hänelle kertyi kaiken kaikkiaan 102 ottelua pudotuspelit mukaan lukien, ja tehot näissä otteluissa olivat 2+17. Keväällä 2007 O’Byrne pääsi seuransa mukana juhlimaan Calder Cupin voittoa.
Myös kauden 2007–2008 alun kanadalainen pidettiin farmissa, kunnes hän joulukuussa pääsi Canadiensin kokoonpanoon ottelussa Boston Bruinsia vastaan. O’Byrne kiitti luottamuksesta antamalla kaksi maaliin johtanutta syöttöä. Talvella hän joutui olemaan peukalovamman vuoksi poissa useista otteluista. Loppukausikin jäi rikkonaiseksi, kun O’Byrne pelasi montrealilaisseurassa vain epäsäännöllisesti. Otteluita oli kuitenkin jo kertynyt NHL:ssä yli 30, joissa tehot 1+6.
Kesällä 2008 O’Byrne allekirjoitti Canadiensin kanssa kolmivuotisen jatkosopimuksen ja alkoi sitä myöten saada säännöllisemmin peliaikaa edustusjoukkueessa. 2008–2009 hän edelleen pelasi osittain myös Bulldogseissa, mutta tuleva kausi toi puolustajalle vakituisen paikan liigassa. Kuitenkin polvivamman seurauksena otteluita ehti kertyä vain 55.
Kauden 2010–2011 alussa O’Byrne siirtyi nykyiseen seuraansa Colorado Avalancheen vaihdossa hyökkääjä Michaël Bournivaliin. Heti avauspelissään hän teki uransa ennätyksen jääajan määrässä.
Huhtikuussa 2013 O’Byrne siirtyi Toronto Maple Leafsiin.
ARA Isla de los Estados
Palvelus
Isla de los Estados päällikkönään kapteeni Tulio N. Panigadi lähti 28. maaliskuuta Puerto Deseadosta osallistuakseen operaatio Azuliin eli Falklandin miehitykseen. Se saapui Falklandille 4. huhtikuuta. Alus jäi Falklandeille sijoitettujen joukkojen huoltoalukseksi.
Alus oli 8. toukokuuta Puerto Reyssä ARA Rio Carcarañan kanssa suojanaan ARA Yehuin, ARA Forrest sekä ARA Monsunen. Saattue joutui 11. toukokuuta ollessaan matkalla Port Howardiin Swan Islandin pohjoispuolella ylläkköön, jossa Alacrity ampui viisitoista laukausta 4,5 tuuman pääaseellaan. Isla de los Estados räjähti seitsemännen osuman jälkeen, kun rahtina ollut polttoaine syttyi räjäyttäen ammukset. Ainoastaan kaksi mukana olleista kahdestakymmenestäneljästä pelastui viidentoista miehistönjäsenen ja seitsemän sotilaan saadessa surmansa tai kadonneen.
-51.70083°N, -59.48944°W
Josef Zinnbauer
Josef "Joe" Zinnbauer (s. 1. toukokuuta 1970 Schwandorf, Baijeri, Saksa) on saksalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja.
Pelaajaura
Zinnbauer aloitti peliuransa A-juniorina kotiseurassaan FV Wendelsteinissa. Vuonna 1989 hän pääsi pelaamaan 3. Ligaan, SVG Göttingeniin, jossa hän pelasi vuoden. Sitten hän siirtyi TSV Vestenbergsgreuthiin. Sen jälkeen hän pelasi kauden SC Bambergissa ja toisen SpVgg Bayreuthissa, kunnes hän vaihtoi SSV Ulmiin vuonna 1993. SSV Ulm pääsi 2. Bundesliigan karsintoihin, mutta ei päässyt nousemaan 2. Bundesliigaan. Zinnbauer vaihtoi tämän jälkeen Bundesligassa pelaavaan Karlsruher SC:hen.
Hän ei kuitenkaan päässyt pelaamaan bundesliigapelejä Karlsruhessa, ja vuotta myöhemmin hän siirtyikin 1. FSV Mainziin 2. Bundesliigaan. Hän pelasi siellä yhtä aikaa Siellä hän pelasi kauden 1995/1996 ensimmäisellä kierroksella 16 peliä. Hän joutui kuitenkin lopettamaan ammattilaisuransa polvivamman vuoksi.
Zinnbauer pelasi Mainzissa yhtä aikaa Borussia Dortmundin nykyisen päävalmentajan Jürgen Kloppin ja Eintracht Braunschweigin nykyisen päävalmentajan Torsten Lieberknechtin kanssa.
Valmentajaura
Valmentajauransa Zinnbauer aloitti jo amatööripelaaja-aikoinaan amatöörijoukkue SK Laufin valmentajana. Tämän jälkeen hän oli pelaajavalmentajana TSV Wendelsteinissa ja Henger SV:ssä.
Vuoden 2005 kesäkuussa Zinnbauerista tuli VfB Oldenburgin valmentaja. Ensimmäisenä vuonna Oldenburg jäi niukasti toiseksi Niedersachsen-liigassa. Oldenburgilla oli yhtä paljon pisteitä kuin ensimmäisenä olevalla Ramlingen-Ehlershausenilla, mutta Ramlingen-Ehlershausen voitti lopulta paremman maalieron ansiosta. Toisena valmennusvuotena VfB Oldenburg nousi hänen johdollaan Oberligaan, joka oli silloinen neljäs sarjataso. Oldenburg jäi kuitenkin karsinnassa pois juuri perustetusta Regionalligasta. Oldenburg jäi Oberligaan, josta tuli viides sarjataso. Kaudella 2008/2009 Oldenburg voitto Oberligan mestaruuden. Regionalligan karsinnoissa Oldenburg voitti ensimmäisen pelin Goslarer SC:tä vastaan 1:0. Fanien pettymykseksi Oldenburg kuitenkin hävisi toisen pelin 1:2. Seuraavalla kaudella Oldenburg jäi edelleen täpärästi Oberligaan, ja Zinnbauer joutui jättämään pestinsä Oldenburgin valmentajana kauden 2009/2010 lopussa.
Vuonna 2014 Zinnbauer suoritti myös UEFA-Pro-lisenssin.
1. heinäkuuta 2014 Zinnbauerista tuli Hamburger SV:n U23-joukkueen päävalmentaja. Joukkue oli edellisellä kaudella melkein tippunut Regionalligasta. Zinnbauerin johdolla joukkue teki kuitenkin Regionalligan ennätyksen voittamalla kahdeksasta ensimmäisestä pelistä kaikki, maalierolla 27:5.
16. syyskuuta 2014 Hamburger SV erotti päävalmentajansa Mirko Slomkan jo kolmen bundesliigapelin jälkeen joukkueen ollessa taulukon viimeisellä sijalla ja ilmoitti, että U23-valmentaja Zinnbauer siirtyy valmentamaan edustusjoukkuetta toistaiseksi. 27. lokakuuta 2014 Hamburger SV solmi Zinnbauerin kanssa valmentajasopimuksen vuoteen 2016 asti. Zinnbauer siirtyi viiden kuukauden sisällä viidenneltä sarjatasolta 1. Bundesliigaan. Zinnbauerin johdolla HSV:n peliesitykset eivät parantuneet ja joukkue jähmettyi putoamisviivan alapuolelle. Lopulta seurajohto painoi toistamiseen paniikkinappulaa 22. maaliskuuta 2015 ja erotti Zinnbauerin.
Kauden 2015/2016 alusta Zinnbauer toimii jälleen Hamburger SV:n U23-joukkueen päävalmentajana. Syyskuussa 2015 Zinnbauer jätti HSV:n organisaation ja siirtyi Sveitsin liigassa hännille juuttuneen FC St. Gallenin päävalmentajaksi kolmivuotisella sopimuksella. Zinnbauerin johdolla St. Gallen säilytti sarjapaikkansa ja oli kauden 2015/16 päätteeksi Sveitsin liigan seitsemäs. Kaudella 2016/17 St. Gallen juutti jälleen sarjan häntäpäähän ja kevään viiden ottelun tappioputki koitui lopulta saksalaisen kohtaloksi, ja hän sai potkut seurasta toukokuun alussa 2017.