cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ale-Makasiini
Ale-Makasiini oli rekisteröinyt myös aputoiminimen Kodin rauta ja tarvike makasiini. Ale-Makasiini Matti Riikonen Oy oli osakkaana alun perin 12 suomalaisen halpakauppayrityksen omistamassa hankinta- ja ostoyhtiö Pick Import Finland Oy:ssä, kunnes Tokmanni osti vuonna 2008 koko Pick Import Finlandin osakekannan itselleen.
Tokmanni osti koko Ale-Makasiinin liiketoiminnan 2018 vuoden loppupuolella ja näin ollen Ale-Makasiinin yhdeksän myymälää muuttuivat Tokmanneiksi vuoden 2019 keväällä.
Vuonna 2006 Ale-Makasiini oli Suomen 48. suurin pukeutumiskaupan ketju 3,7 miljoonan euron tekstiilimyynnillä.
Siroseppelvarpu
Siroseppelvarpu eli pikkuseppelvarpu, seppelvarpu (Neillia incisa) on ruusukasvien heimoon ja neillioiden sukuun kuuluva koristekasvi, joka aiemmin luokiteltiin kuuluvaksi seppelvarpujen (Stephanandra) sukuun.
Ale-Makasiini
Tavaratalot
Ale-Makasiinilla oli myymälät seuraavilla paikkakunnilla:
Tuotevalikoima
Ale-Makasiini myi tavarataloissaan muun muassa seuraavien tuoteryhmien tuotteita:
Siroseppelvarpu
Ulkonäkö ja koko
Siroseppelvarpu on 1,5–2,5 metriä korkea kesävihanta ja nopeakasvuinen pensas, jolla on ohuet, kaarevat, karmiininpunaiset versot. Kasvin lehdet ovat 2–4,5 senttimetriä pitkät, syvälohkoiset; syksyllä niissä on voimakas ruskaväri.
Kaksineuvoiset, toukokuun loppupuolella tai alkukesällä puhkeavat kukat ovat valkoisia, halkaisijaltaan noin 5 millimetriä; ne ovat kerääntyneet kukkasarjoiksi versojen päihin. Karvainen, noin 2 millimetriä pitkä hedelmä kypsyy syys-lokakuussa. Siemenet ovat pallomaisia.
Levinneisyys
Siroseppelvarpu on kotoisin Kiinasta (Liaoning, Shandong) ja muualta Itä-Aasiasta Japanista (Hokkaidō, Honshū, Kyūshū, Shikoku), Koreasta ja Taiwanilta. Japanissa laji on erittäin yleinen.
Elinympäristö
Laji kasvaa luonnossa matalien vuorten rinteillä, usein purojen varsilla.
Käyttö
Siroseppelvarpua on viljelty koristekasvina Pohjois-Amerikassa vuodesta 1872 lähtien. Nykyisin taimitarhat viljelevät lajia yleisesti koristeeksi Yhdysvalloissa ja laji on levinnyt luontoon Yhdysvaltain Virginian osavaltiossa. Lajin arvellaan tulevaisuudessa valtaavan kaikki Pohjois-Amerikan lauhkeat metsät.
Venäjälle laji vietiin vuonna 1959; ensimmäisen yksilön korkeus oli 33-vuotiaana 1,5 metriä, latvan halkaisija 220 senttimetriä.
Lisääminen
Kasvia on helppo lisätä siemenistä ja pistokkaista, jotka juurtuvat hyvin ilman esikäsittelyä.
Antonov An-12
Antonov An-12 (ven. Антонов Ан-12, Nato-koodinimi ”Cub”) on Neuvostoliitossa suunniteltu nelimoottorinen sotilaskuljetuslentokone. Sen ensilento tapahtui 16. joulukuuta 1956.
Historiaa
Antonov alkoi suunnitella sotilaallista kuljetuskonetta vuonna 1953. Siitä tuli kaksimoottorinen An-8, joka joutui useisiin onnettomuuksiin epäluotettavien moottoreidensa vuoksi. Kone oli potkuriturbiinikone ja tuohon aikaan suihkuturbiinien luotettavuus ei ollut missään päin maailmaa erityisen korkea. Sitä kuitenkin valmistettiin 150 kappaletta vuosina 1958–1961.
An-8:n pohjalta Antonov alkoi suunnitella matkustajakonetta, josta tuli An-10. Siihen valittiin neljä NK-4-potkuriturbiinia voimalaitteeksi. Koneesta tuli 90–130 paikkainen ja se on kuljetuskoneille tyypillisesti ylätaso.
An-10:n sisarkoneeksi suunniteltiinkin An-12-kuljetuskone. Siinä on nelihenkinen miehistö ja se voi kuljettaa 20 000 kg rahtia. An-12:n kiinalainen kopio on SAC (Shenyang Aircraft Corporation) Yunshiji Y8.
Sonkari
Sonkari on Vesannon ja Rautalammin kuntien alueella sijaitseva järvi, jonka pohjoisrannalla sijaitsee samanniminen kylä. Järven suurin pituus kaakkois-luoteissuunnassa on noin 12 km, suurin leveys koillis-lounaissuunnassa noin 5 km ja korkeus merenpinnasta on noin 101 metriä. Suurin syvyys on noin 36 metriä.
Sonkarin pohjoisosasta Pikku-Sonkarista on yhteys Patoveden, Kutemaisen ja Päähisen kautta Vesantojärveen ja eteläisimmästä sopukasta, Riitunlammesta, Riitunvirta-nimistä ruopattua puroa pitkin Kiesimään.
Antonov An-12
Historiaa
Antonov An-12 on edelleen myös kaupallisessa käytössä. Sillä kuljetetaan muun muassa ammuksia ISAF:ia varten. Koneen rahtitila on 3,5 metriä leveä (rahtiluukku 2,95 metriä), 2,6 metriä korkea (rahtiluukku 2,6 metriä) ja tilavuudeltaan 97m³.
Paul Hausser
Paul ”Papa” Hausser (7. lokakuuta 1880 – 21. joulukuuta 1972) oli saksalainen upseeri ja kansallissosialisti. Hän saavutti maailmansotien välisessä Reichswehrissä kenraaliluutnantin arvon ja jäi eläkkeelle. Eläkkeelle siirryttyään Hausserista kuitenkin tuli SS:n sotilaallisen siiven Waffen-SS:n merkittävimmistä kehittäjistä ja hän sai isää tarkoittavan lisänimen ”papa”. Hausser taisteli sekä länsi- että itärintamalla toisessa maailmansodassa, ja haavoittui vakavasti kahdesti, menettäen toisen silmänsä itärintamalla.
Sodan jälkeen Hausserista tuli SS:n merkittävimpiä apologisteja, joka pyrki luomaan kuvaa Waffen-SS:ä puhtaasti sotilaallisena järjestönä, jonka jäsenet olivat vain tavallisia sotilaita, vaikka Waffen-SS:n rooli oli toimia natsien päämääriä ajavana poliittisena nyrkkinä. Hausser oli vankkumaton natsipuolueen kannattaja ja hän oli mukana kansallissosialistisissa järjestöissä myös sodan jälkeen.
Sotilasura
Hausser syntyi Brandenburg an der Havelissa preussilaiseen sotilasperheeseen, hänen isänsä Kurt Hausser oli keisarillisen Saksan armeijan majuri. Hän aloitti sotilasuransa vuonna 1892 ja oli vuoteen 1896 asti Köslinin kadettikoulussa. Samana vuonna Hausser siirtyi Berliinin Gross Lichterfelden kadettiakatemiaan, ja josta hän valmistui vuonna 1899. 20. maaliskuuta 1899 hänet asetettiin 115. jalkaväkirykmenttiin luutnantin tehtäviin. 1. lokakuuta 1903 hänestä tuli rykmentin 2. pataljoonan adjutantti ja hän palveli tässä asemassa vuoteen 1908 asti. Sotilaallisesti lahjakas Hausser kävi tämän jälkeen Preussin sotakorkeakoulua, josta valmistui vuonna 1911.
Vuodesta 1912 eteenpäin Hausser palveli lukuisissa esikuntatehtävissä. Ensimmäisen maailmansodan jälkeinen Versailles’n rauha edellytti Saksan armeijan kutistamista 100 000 mieheen ja Hausser oli yksi heistä. Hän yleni everstiksi vuonna 1927 ja jäi eläkkeelle vuonna 1932 kenraaliluutnantin arvoisena.
SS-ura
Eläkkeellä ollut Hausser liittyi Stahlhelmiin, joka oli oikeistolainen veteraanijärjestö. Vuonna 1933 hänestä tuli Brandenburg-Berliinin paikallisosaston johtaja. Vähän ajan päästä Stahlhelm sulautettiin SA:han, mutta tätä seurasi SA:n marginalisointi ja miesvahvuuden vähentäminen, jonka myötä Hausser liittyi kasvavaan SS:ään, kun Himmler tarjosi Hausserille töitä SS-Verfügungstruppen kouluttajana marraskuussa 1934 ja hän siirtyi Braunschweigissa sijaitsevaan SS:n johtajakouluun. Vuonna 1935 hänestä tuli SS-Junkerschulen tarkastaja ja hänet ylennettiin Brigadeführeriksi (vastaa kenraalimajurin arvoa) seuraavana vuonna. Pian Hausser johti kaikkea SS:n sotilaskoulutusta pääkallo-osastoina tunnettuja keskitysleiriyksikköjä lukuun ottamatta.
Toinen maailmansota
Puolan taisteluiden aikana Hausser toimi tarkkailijana Wehrmachtin ja SS:n joukoista kootussa panssaridivisioona Kempfissä. Lokakuussa 1939 SS-VT:hen kuuluneista Deutschland-, Germania- ja Der Führer -rykmenteistä (Standarte) muodostettiin moottoroitu divisioona nimeltä SS-Verfügungs-Division, joka asetettiin Hausserin komentoon. Hän johti SS-Verfügungs -divisioonaa läpi vuoden 1940 Ranskan taisteluiden ja operaatio Barbarossan alkuvaiheessa. Divisioona nimettiin myöhemmin 2. SS-panssaridivisioona Das Reichiksi. Ansioistaan itärintamalla hän vastaanotti ritariristin 1941 ja sai siihen tammenlehvät 1943. Hausser haavoittui vaikeasti 1943 ja menetti oikean silmänsä.
Karmiinitangara
Karmiinitangara (Ramphocelus nigrogularis) on Etelä-Amerikassa tavattava tangaroihin kuuluva varpuslintu.
Pihlajavesi (järvi Keuruulla)
Maantietoa
Järvessä on laskettu olevan 57 saarta. Niiden yhteispinta-ala on 30,5 hehtaaria, mikä on noin 1,45 % järven kokonaispinta-alasta. Saarista viisi ovat yli hehtaarin suuruisia. Ne ovat Iso Korpisaari (5,7 ha), Vähä Korpisaari (4,8 ha), Selkissaari (5,0 ha), Pimeäsaari (5,2 ha) ja Lääkärisaari (1,0 ha). Loput 48 saarta ovat pienempiä, mutta yli aarin kokoisia ja viimeiset neljä luotoa ovat alle aarin kokoisia.
Karmiinitangara
Koko ja ulkonäkö
Kooltaan karmiinitangara on noin 19 cm. Koiraan päälaki, niska, perä sekä rinta ovat väriltään kirkkaan oranssinpunaiset. Naaman musta maski, selkä, alavatsa ja siivet ovat väriltään mustat. Naaraat ja nuoret linnut ovat väritykseltään vaatimattomampia. Kardinaalitangara (Calochaetes coccineus) muistuttaa ulkonäöltään karmiinitangaraa, mutta lajilta puuttuu musta maski.
Pihlajavesi (järvi Keuruulla)
Maantietoa
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 105 miljoonaa kuutiometriä eli 0,105 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 5,1 metriä ja suurin syvyys on 20 metriä. Syvin kohta sijaitsee Vaajalahden rannassa Honkavuoren alla. Muuallakin on syvänteitä. Järven kaakkoispäässä Pimeäsaaren edustalla on monia yli 17 metriä syviä kohtia, joista saaren vieressä on 18,8 metriä syvä kohta. Itärannassa Paadenlahden edustalla on 18,1 metriä syvää. Vaajalahden eteläpäässä on vielä 17 metriä syvää.
Paul Hausser
Toinen maailmansota
Toivuttuaan hän sai komentoonsa vastaperustetun SS-panssariarmeijakunnan, jonka hän veti välttääkseen mottiin joutumisen Harkovasta vastoin Hitlerin käskyä. Hausser kuitenkin valtasi kaupungin uudelleen maaliskuussa 1943. Hausser komensi Kurskin taistelun aikana SS-panssarikrenatööridivisioonia Das Reich, Leibstandarte SS Adolf Hitler ja Totenkopf. Hausser oli erinomainen kouluttaja ja divisioonankomentaja, mutta huono armeijankomentaja ja johti armeijakuntaansa vaihtelevalla menestyksellä.
Pihlajavesi (järvi Keuruulla)
Maantietoa
Järven rantaviivan pituus on 83,3 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on 12,9 kilometriä. Rannat ovat pääasiassa metsämaata, mutta haja-asutuksen lomassa on peltomaita aivan rannassakin. Suurinta haja-asutus on kylissä ja peräkulmilla. Niitä ovat Pihlajaveden Pitkonkylä, Salmenkylä, Sällinkylä, Lienperä ja Sahankylä, jonka yhteydessä tulee mainita myös Pihlajaveden asema ja Pihlajaveden rautatieasema. Sen kautta kulkee Haapamäeltä Ähtäriin Haapamäki–Seinäjoki-rautatie. Järveä kiertävät yhdystiet 6215 ja 6007 sekä järven pohjoisrantoja kiertävät kylätiet. Niiltä tulevat tiet myös lähes 200 vapaa-ajan asunnolle.
Paul Hausser
Länsirintama
Kurskin taisteluiden jälkeen hänen joukkonsa muodostettiin uudelleen ja hänet lähettiin Ranskaan, jossa hän johti niitä Normandian maihinnousun aikaisissa vaiheissa. 7. armeijan komentajan Friedrich Dollmannin tehtyä itsemurhan Hausser ylennettiin 7. armeijan johtoon. Falaisen motin aikana Hausser pysyi joukkojensa parissa, kunnes haavoittui luodista leukaan. Paul Hausser oli sodan loppuessa saavuttanut kenraalieverstiä vastanneen SS-Oberstgruppenführerin arvon ja toimi länsirintaman komentajan (OB West), sotamarsalkka Albert Kesselringin esikunnassa.
Pihlajavesi (järvi Keuruulla)
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Pihlajaveden reitin valuma-alueella (35.48), jonka Pihlajaveden alueeseen (35.483) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 138,6 metriä mpy.
Pihlajaveden alueella on lähes 20 yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, jotka laskevat suoraan tai välillisesti järveen. Niistä huomattavimpia ovat Koipijärvi (25 ha), joka laskee Sahakylän läpi järven kaakkoispäähän. Sällinlahteen ja Kurslahteen laskee ojia, joiden latvoilla ovat esimerkiksi Pieni Korpijärvi (10 ha), Kaakkolampi (10 ha), Naarajärvi (20 ha), Kurslampi (3 ha) ja Pahalampi (2 ha). Lienjokea myöten laskevat Kelkkalahdessa Lapinlahteen esimerkiksi kaukaa tulevat Saarilampi (8 ha), Heinä-Valkeinen (8 ha), Heinälammi (7 ha), Verkkolampi (12 ha), Koukkulampi (4 ha), Seiloslampi (2 ha) ja Housulammi (3 ha). Aivan rannan tuntumassa on Sammakkolampi (2 ha).
Järven lasku-uoma on Pihlaislammesta alkava monia koskiosuuksia sisältävä joki, joka laskee Kuusijärveen. Sillä lienee monta nimeä, mutta Vääräkoski on hyvin käytetty. Joella on pudotusta 11 metriä. Vesireitti jatkaa Kuusijärven jälkeen vielä Hankajärveen, Luomuksen kautta Jyrkeejärveen, Vehmasjärven ja Kitusjärven kautta Vironjokeen, joka laskee Uurasjärveen ja Uurasselkään ja siitä Tarjanneveteen.
Karmiinitangara
Levinneisyys ja elinympäristö
Karmiinitangaraa tavataan Venezuelasta, Kolumbiasta, Ecuadorista, Perusta, Boliviasta sekä Amazonasin alueelta Brasiliasta. Linnun elinympäristöä ovat pensaikot metsien ja purojen sekä jokien varsilla. Elinympäristöt sijaitsevat yleensä lähellä vettä. Karmiinitangara viihtyy parhaiten alankomailla ja sen elinympäristöt sijaitsevat yleensä alle 500 metrin korkeudella merenpinnasta.
Elintavat
Karmiinitangarat liikkuvat puiden latvustojen alaosissa pienissä parvissa, joissa on korkeimmillaan 12 yksilöä. Laji voi liittyä myös sekaparviin.
Karmiinitangaran ravinto koostuu kasviravinnosta, kuten hedelmistä, marjoista kukkien nupuista ja lehdistä. Pesimäaikaan koiraat houkuttelevat naaraita esittelemällä höyhenpukuaan. Naaras rakentaa pesän ja munii kahdesta kolmeen munaa. Myös koiras sekä vanhemmat poikaset osallistuvat kuoriutuneiden poikasten ruokintaan.
Paul Hausser
Sodan jälkeen
Sodan jälkeen Hausser liittyi Bruderschaft- ja HIAG-järjestöihin, jotka olivat osittain maan alla toimivaa kansallissosialistista järjestöverkostoa. Hän julkaisi myös kaksi kirjaa; Waffen-SS im Einsatz (1953, vapaasti käännettynä "Waffen-SS toiminnassa") ja Soldaten wie andere auch (1966, vapaasti käännettynä "Sotilaita kuten muutkin"), jotka ovat SS-apologismin perusteoksia ja pyrkivät esittämään Waffen-SS:n totuutta paremmassa valossa. Historioitsija Jörg Friedrichin mukaan Hausser oli yksi niistä vannoutuneista natseista, jotka ajattelivat tyyliin "ei kristinuskokaan päättynyt Kristuksen kuolemaan".
Lødingen
Lødingen on kunta Nordlandin läänissä Norjassa. Kunnan keskuspaikka on Lødingenin kylä.
Nimi
Kunta (aiemmin seurakunta) on nimetty vanhan Lødingenin (muinaisnorjaksi: Lödueng) maatilan mukaan, sillä ensimmäinen kirkko rakennettiin sinne. Alkuosa on genetiivimuoto sanasta laða, joka merkitsee 'heinä/vilja-latoa' ja loppuosa eng tarkoittaa 'niittyä'.
Kevin Carter
Kevin Carter (13. syyskuuta 1960 Johannesburg – 27. heinäkuuta 1994) oli eteläafrikkalainen lehtivalokuvaaja. Maaliskuussa 1993 Carter otti lähellä Ayodin kylää Etelä-Sudanissa valokuvan nälkää näkevästä pikkutytöstä ja korppikotkasta. Valokuva myytiin The New York Timesille, jossa se julkaistiin 26. maaliskuuta 1993. Sadat huolestuneet lukijat ottivat välittömästi yhteyttä lehteen, koska halusivat tietää selvisikö tyttö. Valokuva julkaistiin useissa sanomalehdissä ympäri maailman.
12. huhtikuuta 1994 New York Timesin ulkomaankuvien päätoimittaja Nancy Buirski soitti Carterille ja ilmoitti tämän voittaneen valokuvallaan Pulitzer-palkinnon. Keskiviikkoiltana 27. heinäkuuta 1994 henkisistä sekä taloudellisista ongelmista kärsinyt Carter teki Braamfonteinspruit-joen rannalla autossaan pakokaasulla itsemurhan.
Andrea de Cesaris
Andrea de Cesaris (31. toukokuuta 1959 Rooma, Italia – 5. lokakuuta 2014 Rooma, Italia ) oli italialainen Formula 1 -kuljettaja. Hän jäi historiaan ajettuaan urallaan kaikkien aikojen viidenneksi eniten GP-kisoja (208), keskeytettyään urallaan ennätykselliset 135 kisaa sekä ajamalla eniten kisoja kautta aikojen voittamatta itse kilpailua. Uransa alussa hän sai onnettomuusherkkänä kuljettajana lempinimen de Crasheris.
F1-uran alku
De Cesaris ajoi debyytissään vuoden Kanadan GP:ssä lähes kilpailukyvyttömällä Alfa Romeolla kahdeksanteen ruutuun. Ensimmäinen kisa päättyi moottorin hajottua jo kahdeksannella kierroksella. Seuraavassa kilpailussa, USA:n GP:ssä de Cesaris lähti ruudusta 10 ja kisa päättyi jo kolmannella kierroksella. Heikosta menestyksestä huolimatta nuori italialainen pääsi seuraavaksi kaudeksi vuonna valmistajien maailmanmestaruuden voittaneeseen McLaren-talliin. McLarenille pääsyä helpottivat de Cesariksen yhteydet Marlboroon, McLarenin pääsponsoriin.
1980-luku
De Cesariksen yhden kauden kestänyt ura McLarenilla oli katastrofi. Italialainen avasi pistetilinsä kauden neljännessä kilpailussa ajettuaan kuudenneksi, mutta se jäi myös kauden ainoaksi pisteeksi, tallikaveri John Watsonin 27 pistettä vastaan. Osittain de Cesariksen huonon pistesaaliin takia McLaren jäi tallien MM-pisteissä vasta kuudenneksi. Saatuaan potkut tallista, de Cesaris palasi Alfa Romeolle. Paluuvuosi oli parempi. De Cesaris ajoi uransa ensimmäisen (ja ainoan) paalupaikan Länsi-Yhdysvaltain GP:ssä ja ensimmäisen palkintopallisijansa Monacon GP:ssä samana vuonna, mutta siitä huolimatta pisteitä kertyi vain viisi kappaletta. Seuraava kausi oli vielä parempi kuin edellinen: de Cesaris ajoi uransa ainoan kilpailun nopeimman kierroksen Belgian GP:ssä ja oli kilpailun toinen Etelä-Afrikassa ja Saksassa sekä keräsi kaikkiaan 15 pistettä, jotka riittivät sarjan kymmenenteen tilaan.
Kaudelle de Cesaris siirtyi Ligierille, jolla oli käytössään kunnolliset Renault'n moottorit. Ligierillä menestystä ei kuitenkaan tullut kovin paljoa, sillä pisteitä kumpanakin vuonna kertyi vain yhteensä kuusi kappaletta.
Kaudella de Cesaris ajoi Minardilla jääden täysin ilman pisteitä, mikä oli helppo arvata Minardin edellisen kauden menestyksen perusteella. De Cesaris lähti Minardilta kaudeksi Brabhamille, jolla hän ajoi uransa neljännen palkintokorokepaikan Belgiassa, jossa hän oli kolmas. Kisasta hankitut neljä pistettä jäivät kauden ainoiksi ja tuloksen takia hän joutui lähtemään tallista.
de Cesaris istui Rial-tallin auton ratissa ja metsästi kolme pistettä. Kausina - hän ajoi Scuderia Italian Dallara-autoa, jolla hän saavutti uransa viimeisen palkintokorokesijan.
Kuusamonnokkasara
Kuusamonnokkasara (Carex lepidocarpa subsp. jemtlandica) on Fennoskandiassa harvinaisena kasvava sarakasvi. Kuusamonnokkasara on Suomessa rauhoitettu.
Ulkonäkö ja koko
Kuusamonnokkasara on mätästävä ja kasvaa 15–50 korkeaksi. Sen varret ovat pystyjä ja varsien tyvitupet vaaleanruskeita. Vaaleanvihreät, kapeat lehdet ovat tavallisesti puolet varren pituudesta. Alimman tähkän tukilehti on selvästi kukintoa pidempi. Hedetähkä on lyhytperäinen tai perätön. Emitähkiä on yksi tai kaksi kappaletta. Pullakoiden suuodat ovat tähkän tyvelläkin usein ylöspäin tai sivulle suuntautuneita ja lähes hampaattomia. Kuusamonnokkasara kukkii Suomessa kesä-heinäkuussa.
Levinneisyys
Kuusamonnokkasara on kotoperäinen, Pohjois-Euroopan sararotu, jota on joskus pidetty myös omana lajinaan. Sitä kasvaa ainoastaan Norjassa, Ruotsissa, Suomessa ja Karjalan tasavallassa Venäjällä. Suomessa kuusamonnokkasaraa tavataan nimensä mukaisesti pääasiassa Kuusamosta. Sitä on tavattu myös Sallasta, Hyrynsalmelta ja Suomussalmelta.
Elinympäristö
Kuusamonnokkasara on kalkinvaatija, joka kasvaa vain lettosoiden väli- ja rimpipinnoilla. Sen kanssa samankaltaisilla kasvupaikoilla viihtyy myös keltasara, jonka kanssa se yleisesti myös risteytyy. Kuusanmonnokkasaran suurimpia uhkia ovat suojelualueiden ulkopuolella olevien soiden ojittaminen.
Friman
Friman on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Rudolf Reichling
Rudolf Reichling (23. syyskuuta 1924 Zürich – 23. marraskuuta 2014 Stäfa ) oli sveitsiläinen poliitikko ja urheilija.
Münchenin pörssi
pienoiskuva|Pörssirakennus Karolinenplatzilla Münchenin pörssi on Saksassa, Münchenissä sijaitseva pörssi, joka perustettiin vuonna 1830. Pörssiin on listautunut nykyisin yli 6300 arvopaperia.
Historiaa
Münchenin pörssi perustettiin virallisesti vuonna 1869, mutta sen historia ajoittuu aina 1820-luvulle asti, jolloin arvopapereilla kauppaa käyvät treidaajat alkoivat tavata toisiaan säännöllisesti. Pörssi oli suljettu ensimmäisen maailmansodan aikana, mutta se avattiin uudelleen vuonna 1918. Pörssi fuusioitui Augsburgin pörssin kanssa vuonna 1935 muotoon baijerilainen pörssi (Bayerische Börse), ja nimettiin vuonna 2003 lopulta Münchenin pörssiksi yleisen käytännön perusteella, jonka mukaan pörssit nimetään sen kaupungin mukaan, jossa ne sijaitsevat.
Keidas
Keitaita on yleisimmin maailman kuivilla alueilla Afrikan Saharassa ja Keski-Aasiassa, ja niillä asuu usein paimentolaisia, jotka ovat niistä riippuvaisia. Saharan kokonaisväestöstä arvioidaan keitailla asuvan 60 prosenttia. Keitaista ovat riippuvaisia myös aavikoilla elävät villieläimet.
Silkkitien historiallisista kaupungeista monet ovat syntyneet keitaille, esimerkiksi Samarkand, Merv, Yarkant ja Turfan. Niiden laajan asutuksen ja myös matkaajien vedensaannin turvaamiseen ei tietenkään ole riittänyt pelkkä lähde tai kaivo, vaan edellytyksenä on ollut usein maanalainen joki.
Lentävä suomalainen
Flying Finn eli lentävä suomalainen on monista menestyneistä suomalaisista urheilijoista kansainvälisesti käytetty lempinimi.
Ensimmäisenä lempinimeä käytettiin Tukholman olympiavoittajan Hannes Kolehmaisen yhteydessä. Suomalaisen kestävyysjuoksun nousun suuria nimiä kuten Paavo Nurmea ja Ville Ritolaa kutsuttiin myös samalla nimellä varsinkin Yhdysvalloissa, jossa he kiersivät kilpailemassa rikkoen useita maailmanennätyksiä.
Irwin Goodman levytti kappaleen Lentävä suomalainen, joka kertoo Paavo Nurmen mukaan nimetystä Finnairin lentokoneesta ja lentomatkailusta.
Dan Schneider
Dan Schneider (s. 1966) on yhdysvaltalainen näyttelijä, käsikirjoittaja ja elokuva- sekä televisiotuottaja. Hän on luonut muun muassa Nickelodeonin televisiosarjat Drake & Josh, iCarly, Zoey 101 ja Victorious.
Vartia
Vartia on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Sun Linlin
Sun Linlin (s. 3. lokakuuta 1988 Dandong, Liaoning) on kiinalainen kaukalopikaluistelija. Hän voitti vuoden 2010 talviolympialaisissa Vancouverissa kultamitalin 3 000 metrin viestissä. Lisäksi hän kilpaili 1 000 ja 1 500 metrissä sijoittuen molemmissa kymmenenneksi.
Louie Bellson
thumb|280px|Louis Bellson (1952) Louie Bellson, joskus Louis Bellson, (oik. Luigi Paulino Alfredo Francesco Antonio Balassoni, 6. heinäkuuta 1924 Rock Falls, Illinois, Yhdysvallat – 14. helmikuuta 2009 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen jazzrumpali. Hän oli ensimmäisiä soittajia, jotka ottivat käyttöön kaksi bassorumpua. Hän on julkaissut useita rumpujensoittoa käsitteleviä kirjoja ja oli myös tuottelias säveltäjä.
Kehrääjät
Kehrääjät voi viitata seuraaviin eläimiin:
Louie Bellson
Bellson on työskennellyt useiden musiikinhistorian tunnetuimpiin kuuluvien jazzmuusikoiden kanssa. Näiden joukossa ovat Duke Ellington, Count Basie, Benny Goodman, Harry James, Sarah Vaughan, Art Tatum, Oscar Peterson, Pearl Bailey, Dizzy Gillespie, Tommy Dorsey, Mel Tormé ja Tony Bennett. Hänen uransa kesti 1940-luvulta syksyyn 2008, jolloin hän soitti vuosittain järjestettävillä omilla perinnepäivillään. Ura sai lentävän lähdön, sillä hän sai 1942 kiinnityksen rumpaliksi Benny Goodmanin orkesteriin. Hänellä oli myös omia yhtyeitä, ja hän julkaisi omalla nimellään noin 50 albumia. Hän oli tunnettu erityisesti big band -rumpalina, mutta soitti myös pienissä yhtyeissä.
Bellson syntyi italialais-amerikkalaiseen perheeseen. Hänen isällään oli kotikaupungissa soitinkauppa. Bellson oli naimisissa laulaja-näyttelijä Pearl Baileyn kanssa tämän kuolemaan vuoteen 1990 saakka. Hän avioitui parin vuoden kuluttua uudestaan, ja MITistä valmistuneesta Francine Bellsonista tuli hänen managerinsa. Hänellä on kaksi tytärtä ensimmäisestä avioliitosta.
Diskografiaa
Orkesterinjohtaja
Kööpenhaminan pörssi
Kööpenhaminan pörssi (The Copenhagen Stock Exchange tai CSE on kansainvälinen kauppapaikka tanskalaisille arvopapereille. CSE on yksi OMX pörsseistä, joka perustettiin vuonna 2003 ja helmikuusta 2008 lähtien se on kuulunut NASDAQ OMX -ryhmään.
Louie Bellson
Diskografiaa
Kokoelmat
Sessiomuusikkona
James Brown
Stephane Grappelli
Oscar Peterson
Sarah Vaughan
Filmografia
Orkesterinjohtaja
Jaan Kirsipuu
pienoiskuva|Jaan Kirsipuu Jaan Kirsipuu (s. 17. heinäkuuta 1969 Tartto) on virolainen maantiepyöräilijä. Hän kilpaili ammattilaisena vuosina 1993–2006 ja uudelleen 2009–2012.
Kirsipuu osallistui vuosina 2007–2008 amatöörikilpailuihin voittaen muun muassa Turun Sanomien kortteliajot 2007. Hän toimii 2013 Astana Teamin joukkueenjohtajana (sporting director).
Kellonummen hautausmaa
thumb|[[Timo Suomalainen|Timo ja Tuomo Suomalaisen suunnittelema siunauskappeli vuonna 1994]] Kellonummen hautausmaa on Espoon seurakuntayhtymän hallintaan kuuluva hautausmaa. Se sijaitsee Vanha-Espoon pohjoispuolella Karhusuolla Lommilan kylässä. Se on vihitty käyttöön vuonna 1986. Sen pinta-ala on 19,6 hehtaaria.
Espoon kirkkovaltuusto päätti ostaa Lukkarinpuron varrella sijainneen 5,5 hehtaarin suuruisen maa-alueen jo vuonna 1956, mutta suunnittelukilpailun käynnistäminen lykkääntyi yli kahdella vuosikymmenellä. Kellonummen hautausmaan perustamista varten luotiin aatekilpailu, jonka Espoon kirkkoneuvosto hyväksyi 17. syyskuuta 1978. Määräajassa kilpailuun saapui 22 kilpailuehdotusta, joista voittajaksi valittiin maisema-arkkitehti Auli Hietakangas-Kochin kilpailuehdotus Metsä ja niitty. Hautausmaan rakentaminen alkoi 1980-luvun alussa, jolloin sen alue laajeni lisämaan ostolla 19,59 hehtaarin laajuiseksi. Hautausmaa valmistui vuonna 1986. Siihen liitettiin vuonna 2007 tunnustukseton hauta-alue.
Hautausmaalla on arkkitehtien Timo ja Tuomo Suomalaisen suunnittelemat siunauskappeli sekä huoltorakennus. Hautausmaan siunauskappeli on rakennettu alueella sijainneen kaatopaikan päälle. Haudat ovat luonnontilaisen mäntymetsikön keskellä.
Kellonummen hautausmaalle on haudattu muun muassa Gösta Sundqvist ja Antti Hyry.
Liikenne
Hautausmaalle pääsee suoraan Espoon sisäisellä linja-autolinjalla 246K (Espoon keskus – Röylä) päivisin. Aamuisin ja iltaisin Espoon keskuksen ja Röylän välillä ajaa linja 246, jonka lähin pysäkki, Kellonummentie, sijaitsee noin kilometrin päässä hautausmaasta.
Lahden Kuurojen Urheiluseura Gepardit
Lahden Kuurojen Urheiluseura Gepardit on vuonna 1934 perustettu lahtelainen kuurojen urheiluseura. Lahden kuurot olivat toimineet Kymenlaakson Urheiluseuran Tähden alaosastona lähes kahdeksan vuotta ennen oman seuran perustamista. Oman seuran nimeksi tuli Lahden Kuurot Urheilijat. Nykyisen nimen seura otti käyttöön 30. maaliskuuta 2010.
Seuran maineikas jäsen on keilaaja Jani Toivanen, joka on Mestaruussarjan henkilökohtaisten mestari. Hänet on valittu useana vuonna vuoden keilaajaksi.
Suomen Kuurojen Urheiluliitto on valinnut seuran kaksi kertaa parhaaksi urheiluseuraksi.
Lahden Kuurojen Urheiluseura Gepardit ry järjesti kansainvälisen keilailuturnauksen Lahdessa 4.–6. elokuuta 2011.
Con Conrad
Conrad K. Dober, paremmin tunnettu taiteilijanimellään Con Conrad (18. kesäkuuta 1891 New York – 28. syyskuuta 1938 Van Nuys), oli yhdysvaltalainen populaarimusiikin säveltäjä.
Conrad oppi nuorena soittamaan pianoa ja aloitti uransa säestämällä mykkäelokuvia Harlemissa. Hän esiintyi myöhemmin myös vaudevillessä ja pääsi esiintyjäryhmän mukana kiertueelle Eurooppaan ja eri puolille Yhdysvaltoja. Laulunkirjoittajana hänen ensimmäinen julkaisunsa oli vuoden 1912 ”Down in Dear Old New Orleans”. Ammatikseen hän alkoi kirjoittaa lauluja vuonna 1918. Hänen ensimmäinen hittinsä oli vuoden 1920 ”Margie”, jota seurasivat muun muassa ”Singin’ the Blues”, ”Ma, He’s Making Eyes at Me” ja ”Memory Lane”.
Vuodesta 1923 1920-luvun loppupuolelle Conrad sävelsi musiikkia Broadway-tuotantoihin. Hänen musiikkiaan esitettiin muun muassa näytelmissä Moonlight, Betty Lee, Kitty’s Kisses, Americana ja Take the Air. 1920-luvun lopulla hän muutti Hollywoodiin, jossa oli alkamassa äänielokuvan aikakausi. Hän osallistui useiden elokuvien musiikin tekemiseen. Conrad ja Herb Magidson voittivat vuonna 1934 ensimmäisinä parhaan laulun Oscar-palkinnon elokuvaan Continental – hupainen avioero kirjoittamallaan kappaleella ”The Continental”.
Conrad kuoli Van Nuysissa, Kaliforniassa vuonna 1938.
Aki Tammisto
Aarne (Arne) "Aki" Tammisto (1. maaliskuuta 1915 Leppävirta – 23. maaliskuuta 1978 Turku) oli suomalainen pikajuoksija ja urheilutoimittaja. Hän edusti uransa aikana Varkauden Tarmoa, Turun Urheiluliittoa ja Kronohagens IF:ää.
Tammisto selviytyi Berliinin olympialaisissa 1936 toisiin alkueriin 200 metrin juoksussa. Hän kuului myös Suomen pikaviestijoukkueeseen, joka karsiutui alkuerissä. Pariisin EM-kilpailuissa 1938 hän sijoittui 400 metrillä viidenneksi ajalla 49,1. Tammisto edusti Suomea maaottelutasolla vuosina 1935–1947. Hän voitti 100 metrin maaottelujuoksun Porissa 1935, 200 metrin kilpailun Porissa 1935, Tallinnassa 1936 ja Budapestissa 1940 sekä 400 metrin juoksun Budapestissa 1940. Lisäksi hän kuului Suomen voitokkaaseen pikaviestijoukkueeseen Porissa 1935 ja Tallinnassa 1936.
Tammisto saavutti Kalevan kisoissa 100 metrillä kultaa 1936, 1937 ja 1938 sekä hopeaa 1940. 200 metrillä hän voitti Suomen-mestaruuden 1936, 1937, 1938, 1939 ja 1940 sekä sai SM-hopeaa 1942, 1943 ja 1945. 400 metrin Suomen-mestaruuden hän voitti 1937 ja 1939.
Urheilu-uransa jälkeen Tammisto toimi vuodesta 1955 lähtien Turun Sanomien urheilutoimittajana, toimituspäällikkönä ja vuosina 1976–1978 toisena päätoimittajana.
Slaughter & Apparatus: A Methodical Overture
Slaughter & Apparatus: A Methodical Overture on viides studioalbumi belgialaiselta death metal -yhtye Abortedilta. Albumi julkaistiin vuonna 2007 Century Median kautta. Rumpuja soittaa vierailevana muusikkona Psycroptic -yhtyeen David Haley.
Albumi on mallia enhanced sisältäen kaksi musiikkivideota. Tosin takakannessa mainittujen The Chondrin Enigma- ja Making of... -videoiden tilalla on livetaltioinnit kappaleista A Cold Logistic Slaughter ja The Saw and the Carnage Done. Albumista julkaistiin erikoisversio Slaughter & Apparatus: A Limited Overture, joka sisälsi levyn lisäksi julisteen, t-paidan ja tarroja. Lisäksi Hollowman Records julkaisi rajoitetun 600 kappaleen LP-levy erän, joista osa levyistä oli tavallista mustaa vinyyliä, osa punaisia ja osa kultaisia.
Kappaleet
Bonuskappaleet japanilaisessa erikoisversiossa
Ola John
thumb|Ola John Ola John (s. 19. toukokuuta 1992 Zwedru, Liberia) on alankomaalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa portugalilaista Benficaa. Aiemmin hän edusti alankomaalaista Twenteä, jonka edustusjoukkueeseen hänet nostettiin seuran juniorijoukkueesta vuonna 2010.
John on pelannut Alankomaiden alle 19-vuotiaiden maajoukkueessa. Alankomaiden A-maajoukkueeseen hänet kutsuttiin ensimmäisen kerran helmikuussa 2012 vierasotteluun Englantia vastaan, mutta hän ei päässyt kentälle.
Myös Johnin isoveljet Collins (s. 1985) ja Paddy (s. 1990) ovat ammattilaisjalkapalloilijoita.
Armas Ahlroth
thumb|150px|Armas Heikki Ahlroth myöh. Arajuuri '''Armas Heikki Ahlroth myöh. Arajuuri''' (17. tammikuuta 1893 Joensuu – 13. lokakuuta 1955) oli suomalainen jääkärieverstiluutnantti. Hänen vanhempansa olivat tehtailija Viktor Ahlroth ja Ida Maria Suhonen sekä veljensä jääkärikenraalimajuri Johan Arajuuri. Hänen puolisonsa oli Johanna Eufemia Castrén. Armas Heikki Ahlroth suoritti 3/8 lk; Joensuun klassista lyseota. Hämeenlinnan suomalaisessa lyseossa hän suoritti 7/8 lk. vuonna 1929. Haminan taistelukoulun hän suoritti vuonna 1918 ja Hyökkäysvaunukurssille hän osallistui Hämeenlinnassa vuonna 1922, Taistelukoulun komppanianpäällikkökurssin hän suoritti vuonna 1928.
Jääkäriaika
thumb|350px|Polangenin kurssilaisia räjäytysharjoituksessa. Etuoikealla saksalainen kouluttaja luutnantti Albert Mellis Tämä ylimääräinen tullivirkamies Joensuusta liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 19. tammikuuta 1916. Armas Heikki Ahlroth otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella Riianlahdella ja Aa-joella. Rintamakomennuksen jälkeen hän osallistui vuonna 1917 Polangenin erikoiskurssille (pommarikurssi).
Suomen sisällissota
Ahlroth saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana luutnantiksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajaksi 4. Jääkärirykmentin 8. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan, myöhemmin hän toimi komppanianpäällikkönä. Suomen sisällissodassa hän osallistui taisteluun Raudussa sekä rajaseudun kahakoihin. Armas Heikki Ahlroth haavoittui 4. huhtikuuta Raudun taistelussa.
Palvelus Suomen armeijassa
Suomen sisällissodan loputtua hän palveli edelleen samassa joukko-osastossa, jonka nimi muutettiin lopulta Kajaanin sissipataljoonaksi. Pataljoonassa hän toimi nuorempana upseerina 2. ja 3. komppaniassa ja 22. toukokuuta 1919 alkaen konekiväärikomppanian päällikkönä (hoiti myös pataljoonan komentajan sijaisuuksia). Hänet komennettiin harjoitusupseeriksi Kadettikouluun vuonna 1919 ja hoiti tehtävää vuoteen 1921. Tämän jälkeen hän toimi toimistoupseerina sotaväen esikunnassa 15. toukokuuta 1922 asti. 1. joulukuuta 1932 hänet komennettiin komppanianpäälliköksi Tampereen Rykmenttiin II pataljoonan komentajaksi. 1. heinäkuuta 1933 alkaen hänet komennettiin Polkupyöräpataljoona 2:een aliupseerikoulun johtajaksi, josta edelleen 9. maaliskuuta 1934 Kemin sotilaspiirin päälliköksi. Tässä tehtävässä hän oli aina talvisodan syttymiseen asti.
Talvi- ja Jatkosota
thumb|200px|Talvisodan ulkomaisten vapaaehtoisten vastaanottotoimiston suomalaisjohtajat [[Torniossa. Vasemmalta kenr.maj. K. M. Wallenius, kenr.maj. Hannes Ignatius ja eversti Armas Arajuuri.]] Talvisotaan hän osallistui Länsi-Lapin Vartiopataljoonan komentaja sekä Kemin suojeluskuntapiirin päällikkönä. Välirauhan aikana hän toimi Länsi-Pohjan suojeluskuntapiirin esikunnan toimistopäällikkönä. Jatkosodassa hän toimi saman suojeluskuntapiirin päällikkönä, josta jäi vuonna 1944 lakkautuspalkalle suojeluskuntien lakkauttamisen vuoksi.
Armeijan jälkeinen aika
Vuonna 1946 hänet siirrettiin siviiliin ja hän ryhtyi viljelemään maata Kuopion maalaiskunnan Hiltulanlahdessa. Vuosina 1949–1955 hän toimi Helsingissä ulosottoviranomaisena aina kuolemaansa asti. Hänet on haudattu Joensuuhun.
Luottamustoimet
Luottamustoimiin hän osallistui Jääkäriprikaatin kunniatuomioistuimen jäsenenä vuosina 1923, 1928 ja 1930. Kajaanin sissipataljoonan kunniatuomioistuimen puheenjohtajana hän toimi vuosina 1925–1927. Pohjois-Pohjanmaan sotilasläänin kunnianeuvoston puheenjohtajana ja varapuheenjohtajana vuosina 1938–1939. Jääkäriliiton Kemin alaosaston puheenjohtajana vuosina 1938–1944 sekä Kemin ilmapuolustusyhdistyksen puheenjohtajana 1937–1944.
Daniel Pacheco
Daniel "Dani" Pacheco Lobato (s. 5. tammikuuta 1991 Pizarra, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Liverpoolia ja on pelipaikaltaan hyökkääjä tai hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Seurajoukkueura
Pacheco on pelannut juniorivuosinaan Málagan sekä Barcelonan akatemioissa. Vuonna 2007 hän siirtyi Liverpoolin reservijoukkueeseen. Ensimmäisen ottelunsa joukkueessa hän pelasi 5. helmikuuta 2008 Boltonin reservejä vastaan. Hän teki samaisessa ottelussa myös ensimmäisen maalinsa. Myöhemmin kauden aikana hän kunnostautui myös erityisesti hyvänä syöttelijänä.
Ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa Pacheco teki 9. joulukuuta 2009 Mestarien liigan lohkovaiheen ottelussa italialaista Fiorentinaa vastaan. Ensimmäisen Valioliiga-ottelunsa hän pelasi kaksi viikkoa myöhemmin Wolverhamptonia vastaan. 18. helmikuuta 2010 hän pääsi jälleen vaihdosta kentälle Eurooppa-liigan ottelussa romanialaista Unirea Urzicenia vastaan ja tarjosi vain kuusi minuuttia myöhemmin tulonsa jälkeen ottelun voittomaaliin johtaneen syötön David N'Gogille.
Kaudeksi 2010–2011 Pacheco sai numerokseen 12, joka oli aiemmin käytössä brasilialaispuolustaja Fábio Auréliolla. Hän pelasi kauden ensimmäisen sarjaottelunsa 23. elokuuta 2010 Manchester Cityä vastaan.
23. maaliskuuta 2011 Pacheco siirtyi Norwich Cityyn loppukauden kestävällä lainasopimuksella. Kauden 2011–2012 hän pelasi lainalla Espanjan Primera Divisiónin Rayo Vallecanossa.
Maajoukkueura
Pacheco valittiin Espanjan alle 19-vuotiaiden maajoukkueen mukaan vuoden 2010 Euroopan-mestaruuskilpailuihin. Hän oli turnauksen paras maalintekijä neljällä osumallaan, joista kolme tulivat lohkovaiheen otteluissa Portugalia (2) ja Italiaa (1) vastaan sekä neljäs välieräottelussa Englantia vastaan. Espanja sijoittui turnauksessa toiseksi hävittyään loppuottelussa isäntämaa Ranskalle numeroin 1–2.
Teatterilaiva (festivaali)
Teatterilaiva on valtakunnallinen kaikille avoin teatterifestivaali, joka järjestetään vuosittain syksyllä Silja Europalla Helsingin ja Tallinnan välillä. Tapahtuman pääjärjestäjä on Suomen Nuorisoseurat.
Tapahtuma järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2004, tuolloin Silja Europa seilasi Turun ja Tukholman välillä.
Vuonna 2010 tapahtuma oli loppuunmyyty ja osallistujia oli yli 650. Ohjelmistossa oli yli 20 esitystä, 12 koulutustyöpajaa ja keskustelutilaisuus. Tuolloin tapahtuma järjestettiin ensimmäisen kerran kaksikielisenä.
Vuonna 2013 laivaksi vaihtui Baltic Princess, ja samalla osallistujamäärää jouduttiin rajaamaan.
Vuonna 2014 tapahtuma piti välivuoden ja vuodesta 2015 Teatterilaiva on taas kerännyt alan harrastajat yhteen.
Peter Weller
Peter Frederick Weller (s. 24. kesäkuuta 1947 Stevens Point, Wisconsin) on yhdysvaltalainen Oscar-ehdokkuuden saanut näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten RoboCop-elokuvista.
Teatterilaiva (festivaali)
Vuonna 2018 tapahtuma siirtyi takaisin Silja Europalle, ja lähtösatamaksi tuli Helsinki.
For the Fans
Backstreet Boys "For The Fans" on Backstreet Boysin kolmen EP:n sarja, jonka julkaisi Burger King elo- ja lokakuussa 2000.
Teatterilaiva (festivaali)
Vuoden 2020 Teatterilaiva seilaa 18.9. - 19.9. ja sitä isännöi Ville Haapasalo. Hänen tarinoitaan teatterista, venäläisestä teatterikoulutuksesta ja näyttelijäntyöstä kuullaan perjantai-illan päätteeksi.
Valtakunnallinen Improliiga - finaali
Valtakunnalliset Improliiga-mestaruuskilpailut on järjestetty vuosina 2018 ja 2019 Teatterilaivalla.
Improliigassa ryhmät kisaavat toisiaan vastaan leikkimielisessä teatteripeleissä ja improvisaatiossa.
Improliigoja on järjestetty Pohjois-Karjalan, Etelä-Karjalan, Etelä-Savon, Keski-Suomen, Pohjois-Savon, Satakunnan ja Etelä-Pohjanmaan alueilla.
Mestareiden mestarit ovat:
Lentävä poro
240px|right Lentävän Poron Teatteri on vuonna 2010 perustettu lappilainen teatteriryhmä, joka toimii Rovaniemellä. Teatterin ensiesiintyminen oli Tampereen Teatterikesä -tapahtumassa elokuussa 2010.
Peter Weller
Elämäkerta
Peter syntyi Stevens Pointissa, Wisconsinissa kesällä 1947. Hän kasvoi keskiluokkaisessa katolilaisessa perheessä; hänen äitinsä Dorothy oli kotiäiti ja isänsä Frederick lakimies ja tuomari sekä entinen armeijan helikopterilentäjä. Kun hänen isänsä vielä palveli armeijassa, Peter vietti lapsuudessaan useita vuosia ulkomailla. Perhe asui monta vuotta muun muassa Saksassa, ennen kuin muutti takaisin Yhdysvaltoihin Texasiin. San Antoniossa Peter kävi Alamo Heights High Schoolia, josta hän siirtyi valmistuttuaan opiskelemaan Pohjois-Texasin yliopistoon. Peter suoritti teatteritaiteen tutkinnon ja aloitti näyttelijänuransa heti valmistuttuaan American Academy of Dramatic Artsista. Vuonna 2014 Weller väitteli taidehistorian tohtoriksi Kalifornian yliopistosta.
Lentävä poro
Lentävän Poron Teatteri voitti Rovaniemen kaupungin Kulttuuritekopalkinnon vuonna 2012.
Lentävän Poron Teatteri on Suomen Improvisaatioteatterit ry:n jäsenteatteri.
Peter Weller
Näyttelijänura
Peterin näyttelijänura alkoi 1970-luvulla teatterissa, ja hän esiintyi myös Broadwaylla. Samoihin aikoihin Peteristä tuli Actors' Studion jäsen. Pitkän uransa aikana hän on esiintynyt useissa elokuvissa ja televisiosarjoissa, kuten Superässä – Buckaroo Banzai, RoboCop, RoboCop 2, Rakkauden jumalatar, Sirius 6B – Tuhon planeetta, Odyssey 5, Sons of Anarchy ja 24.
Talviolympialaiset 2002
pienoiskuva|Olympiatulen sytytystilaisuus kisastadionilla avajaisissa
Valintaprosessi
Pitopaikka päätettiin KOK:n yleiskokouksessa 16. kesäkuuta 1995 Budapestissä Unkarissa. Talviolympialaisten 2002 toimitusjohtajana toimi Mitt Romney.
Hakuskandaali
Kilpailu vuoden 2002 talviolympialaisista alkoi käytännössä heti vuoden 1998 Naganon talvikisavalinnan jälkeen eli koski vuosia 1991–1995, ja tähän ajanjaksoon liittyivät marraskuussa 1998 paljastuneet Salt Lake Cityn järjestelykomitean (engl. lyhenne SLOC) lahjontaepäilyt. Asian käsittely kävi kiihkeänä aina joulukuusta 1998 alkaen maaliskuussa 1999 järjestettyyn KOK:n ylimääräiseen kokoukseen, jossa päätettiin KOK-jäsenten erottamisista ja varoituksista. Viimeiset asiaa koskevat selvitykset tehtiin kesäkuun 1999 Soulin KOK-kokoukseen mennessä. Kaikkiaan tämän selvityksen tuloksena neljä KOK-jäsentä erosi, kuusi erotettiin ja kahdeksan sai eriasteisia varoituksia.
Lajit
Olympiaohjelmassa oli 78 tapahtumaa 15 eri urheilulajissa.
Kilpailupaikat
thumb|Salt Lake City olympialaisten aikaan. thumb|[[Soldier Hollow]]
Osallistujat
thumb|right|Osallistujamaat vihreällä. Kisoihin osallistui 2 399 urheilijaa 77 maasta.
Mitalitaulukko
Vuoden 2002 talviolympialaisten mitalitaulukon ykkössijan saavutti Norja.
Seututie 453
Seututie 453 kulkee reittiä Pieksämäki – Jäppilä – Varkaus. Tie alkaa Pieksämäeltä valtatien 23 varresta, josta se jatkuu Jäppilän kylän läpi kohti Varkautta. Liikennemäärät tiellä ovat melko pieniä, 954 ajoneuvoa vuorokaudessa.
Leipäkone
pienoiskuva|Leipäkone Leipäkone on kodinkone, jolla voi valmistaa erilaisia leipiä. Leipäkoneeseen laitetaan ainesosat, joita tarvitaan leivän valmistamiseen; jauhoja ja vettä, leivinhiivaa, rasvaa ja suolaa. Leipäkoneissa suositellaan usein käytettäväksi kuivahiivaa, mutta leivonta onnistuu yleensä myös tavallisella hiivalla. Kun ainekset on laitettu koneen sisällä olevaan leipävuokaan, kone ohjelmoidaan valmistamaan leipä. Useimmissa leipäkonemalleissa valmistus voidaan ohjelmoida alkavaksi heti tai siten, että tuore leipä on valmista haluttuun aikaan.
Leipäkone alustaa taikinan, nostattaa sen ja kypsentää leivän. Leivän valmistus leipäkoneella saattaa kestää useamman tunnin ajan, riippuen ohjelmoidusta leipälaadusta ja siitä, ohjelmoidaanko leipäkone myös paistamaan leipä vai ainoastaan alustamaan ja/tai nostattamaan taikina.
Leipäkoneilla voi leivän lisäksi valmistaa esimerkiksi pizzataikinaa ja pullaa. Monet käyttävät leipäkonetta säästääkseen rahaa leipomalla "itse" omat leipänsä tai terveyssyistä (esimerkiksi välttääkseen suolaa tai keliakian vuoksi).
Leipäkone Suomessa
Leipäkoneet tulivat Suomen kodinkonemarkkinoille 1980-luvun puolivälissä, ja suosio alkoi kasvaa suomalaisen ruoan ja erityisesti leivän kalleuteen liittyvän keskustelun kiihtyessä 1980-luvun loppuvuosina. Leipäkoneet olivat erityisen suosittuja kotitalouksissa lamavuosina 1990-luvun alussa, jolloin sellainen löytyi parhaimmillaan joka kymmenennestä suomalaistaloudesta. Sittemmin niiden suosio on hiipunut sitä mukaa kun tuoreen leivän tarjonta on parantunut päivittäistavarakauppojen omien paistopisteiden ja kotona paistettavien puolivalmisteiden ja raakapakasteiden tarjonnan myötä.
Antti Ollila
Ollila laski ensimmäisen maailmancupin kilpailun helmikuussa 2012 Jyväskylässä sijoittuen viidenneksi. Tammikuussa 2014 Ollila laski ensimmäisenä suomalaisena Aspenin X Gamesin hiihdon slopestylessa ja oli finaalissa seitsemäs.
Sotšin olympialaisissa 2014 Ollila sijoittui slopestylessä 13:nneksi.
Boyd Bennett
Boyd Bennett (7. joulukuuta 1924 – 2. kesäkuuta 2002) oli yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä. Hän syntyi Muscle Shoalsissa, Alabamassa ja tuli tunnetuksi etupäässä hiteillään "Seventeen" (1955) sekä "My Boy – Flat Top" (1955).
77-vuotiaana keuhkofibroosin komplikaatioihin kuollut Bennett kuuluu Rockabilly Hall of Fameen.
Dominion – Valtakunta
Dominion – Valtakunta on Donald X. Vaccarinon suunnittelema ja Rio Grande Gamesin julkaisema korttipeli. Se julkistettiin Spiel -pelitapahtumassa vuonna 2008 ja se on sittemmin julkaistu useilla kielillä. Pelin tarkoituksena on koota korttipakka saatavilla olevista korteista ja saavuttaa mahdollisimman paljon pisteitä ennen vastustajiaan. Korteissa on keskiaikainen teema, joka ei näy pelissä muuten. Dominionille on myönnetty Spiel des Jahres ja Deutscher Spiele Preis -palkinnot. Suomessa se valittiin Vuoden peliksi aikuisten peli -kategoriassa vuonna 2009.
Pelin kehittäjä Donald X. Vaccarino toi lisäksi pelistä vuonna 2016 uuden, hieman uudistetun, version nimellä Dominion - 2nd Edition. Uudistettu versio on säännöiltään täysin yhteensopiva aiemman version ja sen lisäosien kanssa. Uudistetussa versiossa on lähinnä tarkennettu joidenkin korttien tekstejä sekä poistettu kehittäjän mielestä tarpeettomia/huonoja kortteja ja lisätty niitä korvaamaan tasapainotetumpia kortteja, jotka tekevät osapuilleen samoja asioita. Myös vanhojen lisäosien rinnalle on tuotu samalla logiikalla uuden version lisäosia. Näitä ei ole suomennettu.
Lisäosista Alkemia, Elonkorjuu ja Killat ovat pienempiä lisäosia kuin muut (korttien määrä ja pakkauksen koko noin puolet muiden lisäosien koosta). Pelin julkaisija on sittemmin julkaissut näistä Elonkorjuun ja Killat englanninkieliset versiot yhdistettynä lisäosana Guilds & Cornucopia).
Kussakin lisäosassa peliin tulee tarjolle iso joukko uusia kortteja. Eri nimisten korttien lukumäärä Allies -lisäosan (14. lisäosa) jälkeen lasketaan jo noin puolessa tuhannessa. Yhdessä pelissä käytetään yleensä noin kahtakymmentä eri nimistä korttia, joista vähintään kymmenen (ns. valtakuntakortit) voivat vaihtua kullakin pelikerralla. Korttien määrä on niin suuri, että erilaisten pelivariaatioiden määrä nousee miljardeihin. Mikäli yhden pelikerran kortit valitsee satunnaisesti kutakin pelikertaa varten (tätä varten on olemassa digitaalisia sovelluksia), ei ole kovin todennäköistä, että milloinkaan pelaisi samaa vaihtoehtoa uudelleen. Lisäksi yksittäisen pelikerran korttien vaikutuksia ja kombinaatioita voi merkittävästi vaihdella myös pelin lisäosien mukana tulevilla uusilla korttityypeillä, jotka ovat yleensä koko pelin ajan voimassa tai antavat loppupisteitä laskettaessa etuja tietyissä tilanteissa.
Uuden version lisäosat
Uuden version (2nd Edition) lisäosat ovat osapuilleen samoja kuin alkuperäisen pelin lisäosat, mutta kustakin on poistettu muutamia kortteja sekä lisätty muutamia kortteja. Muutamien korttien tekstejä on myös korjattu helpommin ymmärrettäviksi.Uuden version lisäosat ovat täysin yhteensopivia alkuperäisen version kanssa. Uuden version lisäosia ei ole suomennettu. Pelaajille, joilla on jo ensimmäinen versio lisäosasta, pelijulkaisija on tuonut myös tarjolle vain lisäosan uudet kortit (ns. Upgrade Pack). Näin koko lisäosaa ei tarvitse hankkia, jos pelaaja haluaa vain uudet, ko. lisäosaan lisätyt kortit.