cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Anneli Jäätteenmäki
Pääministeriys ja Irak-vuoto
Jäätteenmäen pääministerikausi jäi lyhyeksi. Jo 68 päivän kuluttua nimityksestä hän päätyi eroamaan virastaan, ja eduskunta valitsi hänen seuraajakseen Matti Vanhasen samasta puolueesta. Jäätteenmäki jätti myös keskustan puheenjohtajan paikan lokakuussa 2003.
Ennen eduskuntavaaleja 2003 Jäätteenmäki oli tuonut julkisuuteen katkelmia ulkoasiainministeriössä salaisiksi luokiteltujen asiakirjojen sisällöistä pääministeri Paavo Lipposen (sd) keskusteluista Yhdysvaltain presidentin George W. Bushin kanssa Washingtonissa 9. joulukuuta 2002. Nämä keskustelut liittyivät valmisteluihin Suomen osallistumiseksi Yhdysvaltain johtamaan vapaaehtoisten koalitioon Irakin sotaa koskien.
Jäätteenmäki syytti Lipposta Suomen liittämisestä maan linjausten vastaisesti Yhdysvaltojen Irakin miehitystä kannattaneiden valtioiden koalitioon. Väitteet perustuivat Jäätteenmäen hallussa olleisiin asiapapereihin (muun muassa WASB-050). Vaalit hävinneen SDP:n syytöksiä seuranneessa kohussa selvisi, että Jäätteenmäki oli saanut asiapaperit haltuunsa presidentin neuvonantajalta, Martti Manniselta. Jäätteenmäki kielsi tämän toistuvasti huolimatta päivittäin keräytyvistä todisteista. Jäätteenmäen valehtelu johti hänen eroonsa. Tapauksessa tuli kuuluisaksi hänen lausahduksensa: ”Puhun niin totta kuin osaan”.
SDP:n eduskuntaryhmässä syntyi luottamuspula Jäätteenmäkeä kohtaan. Eduskuntaryhmän puheenjohtaja Jouni Backman toimitti SDP:n eduskuntaryhmän kantana keskustan eduskuntaryhmän puheenjohtaja Timo Kallille paperilapun, jonka mukaan SDP edellytti, että vain pääministeri vaihdetaan, ei muita muutoksia. Keskusta valitsi pääministeriksi seuraavaan hallitukseen ensimmäistä ministerikauttaan valtioneuvostossa hoitaneen puolustusministeri Matti Vanhasen.
Asiassa nostettiin syyte Jäätteenmäkeä sekä muistiot vuotanutta tasavallan presidentin neuvonantaja Martti Mannista vastaan. Mannista syytettiin virkasalaisuuden rikkomisesta ja Jäätteenmäkeä yllytyksestä ja avunannosta. Käräjäoikeus katsoi Mannisen syylliseksi mutta näytön puutteessa vapautti Jäätteenmäen vaikka pitikin tämän kertomusta epäuskottavana.
Jäätteenmäki palasi Irak-aiheeseen vielä yli kolme ja puoli vuotta kohun jälkeen 30. joulukuuta 2006 Iltalehden haastattelussa ja väitti, että kaiken takana oli tarkoitus palauttaa Paavo Lipponen pääministeriksi. SDP:n ryhmäjohtaja Jouni Backman kiisti Jäätteenmäen väitteet STT:lle antamassaan kommentissa. 4. tammikuuta 2007 kokoomuksen Ville Itälä ja Irak-skandaalin aikainen puoluesihteeri Heikki A. Ollila vahvistivat kuitenkin Iltalehden haastattelussa, että SDP:n tuolloinen puoluesihteeri Eero Heinäluoma yritti houkutella kokoomusta kaatamaan hallitusta välikysymyksen avulla. Itälä ei kuitenkaan halunnut omien sanojensa mukaan ryhtyä ”leikkiin mukaan”.
Europarlamentaarikkona
Vuoden 2007 eduskuntavaaleihin Jäätteenmäkeä pyysivät ehdolle niin silloinen keskustan puheenjohtaja Matti Vanhanen kuin puoluesihteeri Jarmo Korhonenkin. Hän ilmoitti 16. lokakuuta 2006 STT:n mukaan, ettei ryhdy kansanedustajaehdokkaaksi vuoden 2007 eduskuntavaaleissa, vaan haluaisi jatkaa europarlamentissa. Hänet valittiin jatkokaudelle vuoden 2009 europarlamenttivaaleissa Ville Itälän jälkeen toiseksi suurimmalla äänimäärällä.
Vappupuheessa 2009 Matti Vanhanen toivoi keskustan ehdokkaaksi naista vuoden 2012 presidentinvaaleihin. Jäätteenmäki oli hänen mielestään yksi mahdollisista ehdokkaista. Myös keskustan silloinen puoluesihteeri Jarmo Korhonen piti Jäätteenmäkeä varteenotettavana presidenttiehdokkaana, mikäli pääministeri Matti Vanhanen ei olisi käytettävissä. Jäätteenmäki kuitenkin kieltäytyi ehdokkuudesta, koska ei tuntenut ehdokkuuteen vaadittavaa intoa.
Paikallispolitiikkaan (2021–)
Jäätteenmäki palasi politiikkaan parin vuoden tauon jälkeen asettumalla ensimmäistä kertaa poliittisella urallaan keskustan ehdokkaaksi kuntavaaleissa vuonna 2021 kotikaupungissaan Lapualla. Jäätteenmäki sai vaaleissa ylivoimaisesti eniten ääniä, yhteensä 445. Hänet valittiin Lapuan kaupunginvaltuuston puheenjohtajaksi. Aluevaaleissa 2022 Jäätteenmäki asettui ehdolle Etelä-Pohjanmaan hyvinvointialueella ja tuli valituksi 1 498 äänellä, kolmanneksi suurimmalla äänimäärällä koko Etelä-Pohjanmaalta.
Yksityiselämä
Jäätteenmäki on ollut vuodesta 1994 naimisissa toimittaja Jorma Mellerin kanssa. Helmikuun alussa 2006 Jäätteenmäellä havaittiin rintasyöpä, joka leikattiin pian sen jälkeen. Nyttemmin hän on toipunut.
Vartiomoottorivene 13
Vartiomoottorivene 13 (VMV 13) oli 1935 valmistunut Suomen merivartioston vartiomoottorivene.
Valmistus
Eduskunta osoitti 9. tammikuuta 1934 hallituksen käyttöön vartiomoottoriveneiden hankintaan 20 miljoonaa markkaa alkoholin salakuljetuksen jatkuessa Suomenlahdella. Sisäasiainministeriö tilasi Turun Veneveistämöltä kymmenen vartiomoottorivenettä (VMV 8 - 17) ja niihin Ares-kaasuöljymoottorit. Kummankin pääkoneen teho oli 520 ja apukoneen 170 hevosvoimaa. Alus saavutti 23,5 solmun nopeuden. Aluksen pituus oli 25,6 ja leveys 4,3 metriä. Se oli puurunkoinen ja sen aseistuksena oli 20 millimetrin pikatykki. Tilatut vartiomoottoriveneet nostivat viirinsä ensi kertaa samaan aikaan 30. kesäkuuta 1935.
Palvelus
Alus oli talvisodassa vuosina 1939–1940 sukellusvenehävittäjälaivueessa. Jatkosodassa alus oli vuonna 1941 varmistuslaivueessa, vuonna 1942 1. vartiomoottorivenelaivueessa ja vuosina 1943–1944 2. vartiomoottorivenelaivueessa. VMV 13 oli toinen Neuvostoliiton laivaston sukellusveneen Štš 311:n upottajista 12. lokakuuta 1942. Vuodesta 1972 alkaen alus oli vesibussina Kalajoella (m/s Kalla IV), Kemijärvellä 1989-1993 (m/s Lapinhelmi) ja Kajaanissa 1993-1999 (m/s Pinja Tuulia), jossa se romutettiin polttopuiksi 2000-luvun alussa.
Lumisokeus
thumb|Perinteinen [[Inuitit|inuiittien silmäsuojus, jolla estetään lumisokeutta. Silmien päälle asetettavassa luisessa kapulassa on karkeasti polarisoiva kapea rako.]] Lumisokeus on tila, jossa heijastuva valo voi aiheuttaa silmän väliaikaisen näkökyvyttömyyden. Oireina voivat olla myös silmän punaisuus, vetisyys, turpoaminen ja roskan tunne silmässä. Lumisokeus johtuu voimakkaasta ultraviolettisäteilystä, joka vaurioittaa sarveiskalvoa ja aiheuttaa tulehduksen. Oireet ovat väliaikaisia, eikä lumisokeudesta jää pysyviä haittoja silmiin.
Lumisokeus voi ilmetä esimerkiksi hiihtoretkillä lumesta heijastuvan valon vuoksi tai merellä. Vaara on suurempi korkealla, missä UV-säteily on voimakkaampaa. Myös valokaarihitsauksessa syntyy paljon UVC- ja UVB-säteilyä, minkä takia sitä ei saa katsoa ilman suojausta.
Lumisokeus alkaa oireilla yleensä vasta 6–8 tunnin kuluttua altistumisesta, ja sen oireet häviävät itsestään 1–2 vuorokauden kuluttua, kun sarveiskalvon epiteelisolut ovat uusiutuneet.
Hoito
Lumisokeutta hoidetaan rasvaisilla antibioottivoiteilla tai -tipoilla sekä oleskelulla hämärässä huoneessa ja tarvittaessa silmien peittämisellä. Särkylääkitys auttaa lumisokeudesta aiheutuvaan kipuun.
Aiheesta muualla
Snow blindness
Nyhäsirppisiipi
Koko ja ulkonäkö
Nyhäsirppisiipi on helposti tunnistettava perhonen, joka pitää levätessään siipiään voimakkaasti alaspäin kaartuvassa asennossa. Tämä saa perhosen näyttämään erehdyttävästi kuolleelta lehdeltä.
Nyhäsirppisiiven etusiipien pohjaväri on harmahtavan ruskea, ja niiden poikki kulkee kaksi tummemman ruskeaa poikkiviirua. Keskipilkku on pieni ja musta, mutta voi myös puuttua kokonaan. Siiven ulkosyrjä on sävyltään tummempi, ja siinä on usein tumma viiru. Siiven reuna on voimakkaasti mutkitteleva, ja siiven kärki kaartuu hieman. Siipien ulkoreunan ripset ovat valkoiset. Takasiivet ovat harmaanvalkoiset. Siipiväli on 30–36 mm.
Levinneisyys ja lentoaika
Nyhäsirppisiiven levinneisyysalue ulottuu Länsi-Euroopasta ja Britteinsaarilta aina Venäjän kaukoitään saakka. Suomessa nyhäsirppisiipeä tavataan koko maassa pohjoisinta Lappia myöten, joskin laji harvinaistuu hieman pohjoista kohti. Lajin yleisyydestä huolimatta sitä tavataan pääasiassa yksittäin. Aikuiset perhoset lentävät etelämpänä kahtena hieman päällekkäisenä sukupolvena toukokuun lopulta heinäkuulle ja uudelleen heinäkuusta elokuun lopulle.
Elinympäristö ja elintavat
Nyhäsirppisiipi on lehti- ja sekametsien laji, joka viihtyy myös puistoissa ja puutarhoissa. Perhoset lentävät yöllä ja tulevat valolle, mutta pilvisellä säällä ne voivat lentää päivälläkin. Laji lähtee häirittyinä helposti lentoon myös päivällä. Aikuisen perhosen imukärsä on surkastunut, eikä se nauti ravintoa.
Täysikasvuinen toukka tekee kotelon käärityn lehden sisään. Kotelo talvehtii.
Ravintokasvi
Toukka syö koivuilla (Betula), joskus lepillä (Alnus).
Kruunu-Pukine
Kruunu-Pukine Oy oli Raisiossa 1990-luvun alkuun asti toiminut vaatetustehdas, joka oli erikoistunut miesten pukuihin ja päällysvaatteisiin. Sen omisti teollisuusneuvos Jukka Tuominen, jonka yrityksiin kuuluivat myös Auran Kenkätehdas, Laitilan Kruunu ja Kaunotar-Tuote. .
Kruunu-Pukine oli perustettu Viipurissa 1906. Se oli viimeisinä vuosikymmeninään erikoistunut suuriin Neuvostoliittoon meneviin tilauksiin. Bilateraalisen idänkaupan loputtua Neuvostoliiton romahtamiseen yrityksen toiminta lakkasi.
Vilho Siivola
Vilho Eemeli Siivola oli suomalainen näyttelijä, ohjaaja ja teatterineuvos. Hän teki merkittävän uran Suomen Kansallisteatterin näyttelijänä, Nummisuutarien ohjaajana Taaborinvuoren Kivi-juhlissa sekä noin viidessäkymmenessä elokuvassa vuosina 1936–1976.
Siivolan filmiroolit olivat alussa yleensä sivuosien konnia, myöhemmin suurmiesten luonneosia. Tunnetuimman elokuvaroolinsa hän teki vuonna 1955 Tuntemattoman sotilaan Mäkilänä. Teatterissa hänet tunnettiin esimerkiksi Nummisuutarit- ja Anton Tšehov-tulkinnoistaan.
Varhaiselämä
Vilho Siivola syntyi Valkeakoskella hevosmies Heikki Siivolan ja Vilhelmiina Toivosen perheeseen. Kipinän näyttelemiseen Siivola sai Valkeakosken Työväennäyttämön esirippupoikana 1920-luvulla. Hän oli myös aktiivisesti mukana työväenliikkeessä toimien nuoriso-, osuustoiminta- ja urheiluseuroissa sekä ennen kaikkea erilaisten taideharrastusten piirissä.
Teatteriura
Vilho Siivola opiskeli Työväen Akatemiassa vuosina 1931–1932. Akatemian äidinkielen opettajana toiminut kirjailija Lauri Haarla järjesti Siivolalle näyttelijäharjoittelijan paikan Koiton näyttämölle Helsinkiin. Sen ohessa hän kävi Suomen Näyttämöopistoa 1934–1936. Koiton-kauden jälkeen hänellä oli kiinnitykset Helsingin Kansanteatteriin, Viipurin Kaupunginteatteriin ja Tampereen Teatteriin.
Ensimmäisen kiinnityksensä Kansallisteatteriin Siivola sai 1940, ja Kansanteatterin kautta siirtyi hän sinne takaisin vuonna 1943. Kansallisteatterissa hän työskenteli seuraavat 35 vuotta kunnes jäi eläkkeelle vuonna 1977. Teatteriurallaan Siivola oli tunnettu Aleksis Kiven tulkitsija. Lisäksi hänet tunnettiin rehevän kansanihmisen huumorilla höystetyn luonteen tulkkina. Hän näytteli Nummisuutarien Eskoa ensimmäisen kerran jo 17-vuotiaana. Muita merkittäviä rooleja Siivolan näyttämöuralla olivat Tšehov-tulkinnat Kolmen sisaren Andrej, Kirsikkapuiston Lopahin sekä Gogolin Reviisorin kaupunginpäällikön rooli.
Vilho Siivola oli myös teatteriohjaaja. Hän ohjasi Nurmijärven Taaborinvuoren Kivi-juhlien Nummisuutarit neljännesvuosisadan aina vuodesta 1953 alkaen. Hän ohjasi myös eri teattereissa, ja hänen ohjaamansa Nummisuutarit vietiin Yhdysvaltoihin ja Kanadaan. Venäjänkielisen Nummisuutarit hän ohjasi vuonna 1971 Petroskoissa.
Siivola esiintyi ahkerasti Radioteatterissa 1940- ja 50-luvuilla. Hän esitti varsinkin F. E. Sillanpään ja Pentti Haanpään tekstejä. Hän oli myös Hella Wuolijoen kuunnelmasarjan Työmies Rantasen perheen nimiosassa.
Siivola opetti taideaineita Työväen Akatemiassa vuosina 1942–1970. Lisäksi hän johti teatterikursseja Helsingin Työväenopistossa, Kansankonservatoriossa ja Teatterikoulussa. Siivola oli myös aktiivinen järjestötyössä Suomen Näyttelijäliiton, Aleksis Kiven Seuran sekä Suomi-Neuvostoliitto-Seuran piirissä. Hän toimi Suomi-Romania-Seuran puheenjohtajana 25 vuotta.
Siivolalle myönnettiin Pro Finlandia -mitali vuonna 1960 ja teatterineuvoksen arvonimi 1973. Hän julkaisi kaksi muistelmateosta: Myllykylästä maailmalle (1975) ja Maailmassa maailmaa (1983).
Elokuvaura
Vilho Siivola esiintyi 40-vuotisen uransa aikana noin viidessäkymmenessä elokuvassa. Uran alkupuolella hänelle lankesi usein konnan rooli sota-ajan komedioissa ja propagandaelokuvissa. Näihin kuuluivat muun muassa väkivaltainen venäläissotilas Ivan elokuvassa Yli rajan (1942). Ryhmy ja Romppainen -elokuvassa Jees ja just (1943) Siivola tulkitsi osuvasti yksitotista vanginvartija Lumperia.
1950-luvulla Siivola sai esittää aiempaa suurempia ja monipuolisempia filmirooleja. Elokuvassa Silmät hämärässä (1952) hän oli Sylvi Palon esittämän vaimon ahneuden takia rikokseen ajautuva mies. ”Vilho Siivolan kohtalo virkamiehestä mielenhäiriössä tehtyyn ryöstöön oli järkyttävästi kuvattu ihmisen tie”, Elokuva-Aitta -lehden Valma Kivitie totesi.
Siivolan tunnetuin elokuvarooli lienee Väinö Linnan romaanin pohjalta ohjatun Tuntemattoman sotilaan (1955) ”rättimikko” Mäkilä. Suomalais-neuvostoliittolaisessa yhteistyöelokuvassa Luottamus (1976) hän esitti tulevaa presidentti P. E. Svinhufvudia, mikä toi Siivolalle hänen ainoan Jussi-palkintonsa. Televisioelokuvassa Pakolaiset (1977) hän näytteli Juha Uutelaa, mistä voitti Prahan kansainvälisillä elokuvajuhlilla palkinnon parhaasta miespääosasta.
Antrean junaräjäytys 1896
Antrean junaräjäytys tapahtui Antrean rautatieasemalla sunnuntaiaamuna kello 9 aikaan 1. maaliskuuta 1896 kun asemalle pysähtyneen Viipurista Joensuuhun matkalla olleen postijunan numero 201 yhdessä toisen luokan matkustajavaunussa räjähti dynamiittipanos. Räjähdyksessä kuoli kaksi henkilöä ja useita vaunussa olleita muita matkustajia loukkaantui.
Dynamiittipanoksen räjäyttäjä oli junassa matkustajana ollut 28-vuotias rakennusmestari Theodor (Antti) Skutnabb. Hän oli ostanut ennen lähtöään Viipurista rautakaupasta viisi kiloa dynamiittia, nalleja ja sytytyslankaa sijoittaen ne mukaan ottamaansa matkalaukkuun. Skutnabbilla ja hänen naisseuralaisellaan Sandra Vitikaisella oli mukanaan myös alkoholijuomia ja appelsiineja pärevasussa ja he nauttivat näitä matkan aikana. Junan pysähdyttyä Hannilan rautatieasemalle Skutnabb jätti aseman postilaatikkoon kaksi kirjettä jotka oli osoitettu hänen Hämeenlinnassa asuneelle isälleen ja Viipurissa asuneelle veljelleen Akseli Skutnabbille. Junan saavuttua vähän ennen Antrean asemaa Vuoksen ylittävälle rautatiesillalle vaunussa olleet matkustajat kuulivat Skutnabbin ja Vitikaisen istumapaikkojen suunnasta paukahduksen ja näkivät savua jota meni ulos avoimesta vaunun ikkunasta.
Skutnabbin jättämistä kirjeistä selvisi että hän oli päättänyt tehdä itsemurhan. Kirjeiden sisällön perusteella arveltiin että Skutnabbin tarkoituksena oli räjäyttää dynamiittipanos jo silloin kun juna oli Vuoksen sillalla jolloin juna olisi syöksynyt virtaan ja kuolonuhrien määrä olisi noussut suureksi.
Theodor (tai Antti) Skutnabb oli syntynyt vuonna 1868 Hämeenlinnassa jonne hänen isänsä rakennusmestari Petter Anders Skutnabb (1829–1900) oli muuttanut Pohjanmaalta. Hän kävi viisi luokkaa lyseota ja suoritti rautateiden virkatutkinnon 1885 ollen sitten harjoittelijana rautateillä kolmen vuoden ajan. Tämän jälkeen hän kävi Helsingin teollisuuskoulun josta hän valmistui rakennusmestariksi.
Aleksei Tokarev
Aleksei Vasiljevitš Tokarev (s. 25. tammikuuta 1973 Irkutsk) on venäläinen kilpapurjehtija.
Tokarev on osallistunut olympialaisiin kerran, Pekingissä 2008. Hän oli tuolloin purjelautailussa 34. eli toiseksi viimeinen voitettuaan vain Kolumbian Santiago Grillon.
Katharine Wright
Katharine Wright Haskell (19. elokuuta 1874 Dayton, Ohio, Yhdysvallat – 3. maaliskuuta 1929 Kansas City, Missouri, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen opettaja ja ensimmäisen ohjatun moottoroidun lennon tehneiden Wilbur ja Orville Wrightin sisko. Hänestä tuli kuuluisuus, kun hän lähti veljiensä mukaan Ranskaan esittelemään lentokonetta vuonna 1908. Hän toimi Wright Companyn sihteerinä vuosina 1912–1915, johti Young Women’s League of Daytonia ja ajoi naisten äänioikeutta.
Varhaiset vuodet
Katharine Wright syntyi Wrightin perheen kotitalossa Daytonissa 19. elokuuta 1874, päivälleen kolme vuotta veljeään Orvillea myöhemmin. Hän oli Milton ja Susan Wrightin lapsista nuorin ja ainoa aikuiseksi selviytynyt tyttö. Kun perheen äiti kuoli tuberkuloosiin vuonna 1889, Katharinesta tuli perheen nainen, joka huolehti talosta pappi-isän ollessa töissä ja matkoilla. Hänellä oli läheiset välit sekä Wilburin että Orvillen kanssa, ja kolmikko viihtyi lapsina toistensa seurassa.
Perheen isä lähetti Wrightin opiskelemaan opettajaksi vuonna 1893, jotta hän ei jäisi tyhjän päälle isän kuoltua. Katharine valmistui Oberlin Collegesta vuonna 1898, ja hänestä tuli Wrightin sisaruksista ainoa college-tutkinnon suorittanut. Tutkinnon suorittaminen kesti viisi vuotta osin siksi, että Orville oli syksyllä 1896 sairastunut lavantautiin, ja Katharine jäi kotiin hoitamaan häntä. Wright sai Daytonissa ensimmäisen paikkansa sijaisopettajana vuonna 1899 ja ensimmäisen vakituisen opettajantyönsä vuonna 1901.
Wright seurasi sivusta Wilburin ja Orvillen pyrkimyksiä lentokoneen kehittämiseksi ja auttoi heitä kokoamalla pienen joukon opettajia avustamaan veljesten kokeilujen kanssa. Kun veljekset matkustivat Kitty Hawkiin lentokokeita varten, Wright hoiti juoksevia asioita heidän pyöräliikkeessään. Veljekset tekivät ensimmäisen onnistuneen moottoroidun lennon vuonna 1903, saivat lentokoneesta käytännöllisen vuoteen 1905 mennessä ja saivat sille patentin vuonna 1906. Kun he yrittivät myydä keksintöään, Wrightista tuli käytännössä heidän sihteerinsä. Kun veljekset matkasivat Eurooppaan myymään lentokonettaan vuonna 1907, Wrightin vastuu lisääntyi, sillä hän vastasi veljesten puolesta kyselyihin ja kävi kirjeenvaihtoa sanomalehtien kanssa. Samalla hän jatkoi opettamista.
Eurooppaan
pienoiskuva|Katharine Wright ensimmäistä kertaa lentokoneen kyydissä. pienoiskuva|Wilbur, Orville ja Katharine tapaamassa presidentti Taftia vuonna 1909. Orville ja Wilbur olivat vuoteen 1908 mennessä saaneet kaksi asiakasta lentokoneilleen, ranskalaisten sijoittajien konsortion sekä Yhdysvaltain asevoimat. Wilbur matkasi esittelemään lentokonetta Ranskaan ja Orville Fort Myeriin lähelle Washingtonia. Orville joutui syyskuussa 1908 esittelylennolla onnettomuuteen, jossa hän mursi jalkansa ja useita kylkiluita, ja matkustajana ollut asevoimien edustaja kuoli. Wright jäi hoitamaan veljeään, ja kun tämä lokakuussa oli toipunut parempaan kuntoon, Wilbur kutsui heidät molemmat luokseen Eurooppaan. Wright pyysi sen sijaan Wilburia palaamaan kotiin, mutta tämä toisti pyyntönsä ja ehdotti, että veljekset voisivat palkata hänet hoitamaan heidän asioitaan. Wright pyysi virkavapaansa pidentämistä lukuvuoden loppuun saakka ja lähti tammikuussa 1909 Orvillen kanssa kohti Ranskaa.
Paun kaupungissa Wrightista tuli veljesten sosiaalisen kalenterin hoitaja. Hän opiskeli ranskaa, osallistui liikelounaille ja seurusteli veljesten lentoja seuraamaan saapuneiden rikkaiden ja silmäätekevien kanssa. Sekä Wilbur että Orville olivat luonteeltaan varsin ujoja, mutta Katharine sai karismallaan ja sosiaalisilla taidoillaan voitettua puolelleen mahdollisia asiakkaita veljesten yritykselle. Hän pääsi myös Ranskassa ensi kertaa veljesten lentokoneen kyytiin, ja hänestä tuli Thérèse Peltierin ja Edith Bergin jälkeen kolmas lentokoneen kyydissä ollut nainen.
Matkan jälkeen
Wright palasi matkan jälkeen Daytoniin jatkaakseen opettamista, mutta veljekset saivat Saksasta kumppanin, joka halusi aloittaa heidän lentokoneensa lisenssivalmistuksen, ja Katharinea tarvittiin taas mukaan. Hän jätti tehtävänsä opettajana ja matkusti Orvillen kanssa Saksaan. Heidän ollessa matkoilla ryhmä sijoittajia perusti Wright Companyn vastaamaan veljesten lentokoneiden valmistamisesta ja markkinoinnista. Uuden yrityksen myötä Katharinelle ei jäänyt virallista asemaa veljesten liiketoiminnassa, ja niinpä hän ryhtyi vapaaehtoistyöhön. Hänestä tuli Young Women’s League of Daytonin johtaja ja naisten äänioikeuden puolestapuhuja. Hän johti myös Wrightien uuden kodin suunnittelua ja rakentamista.
Wilbur sairastui toukokuun 1912 alussa lavantautiin ja kuoli 30. toukokuuta. Orvillesta tuli tällöin Wright Companyn johtaja ja Katharinesta sihteeri. Orville kuitenkin myi yhtiön jo vuonna 1915 suututtuaan Smithsonian-instituutille, joka oli asettanut näytille Samuel Langleyn vuonna 1903 suunnitteleman lentokoneen väittäen sitä ”ensimmäiseksi lentämään pystyväksi koneeksi” ohittaen täten Wrightien saavutukset. Orville pyrki tästä lähtien paljastamaan Smithsonianin valheet, ja Katharine auttoi häntä. Hän toimi myös Wrightien uuden kartanon, Hawthorne Hillin, emäntänä.
Avioliitto ja viimeiset vuodet
Wright tapasi lehtimiehenä työskennelleen college-aikaisen ystävänsä Henry J. Haskellin vuonna 1909 Valkoisen talon vierailun yhteydessä, ja he olivat sen jälkeen pitäneet satunnaisesti yhteyttä. 1920-luvulle tultaessa kirjeenvaihto heidän välillään lisääntyi, kun Haskell tuki Wrightien taistelua Smithsoniania vastaan julkaisemalla kirjoituksia aiheesta. Yhteydenpito kävi vieläkin tiiviimmäksi, kun sekä Haskell että Wright valittiin Oberlin Collegen johtokuntaan. Haskellin vaimo kuoli syöpään vuonna 1923, ja kaksi vuotta myöhemmin kaksikon ystävyys muuttui rakkaudeksi.
Wright ei kuitenkaan uskaltanut kertoa suhteesta Orvillelle, sillä hän pelkäsi tämän suuttuvan, kun Wright lähtisi Haskellin mukana pois ja jättäisi hänet yksin. Näin kävikin, kun Haskell lopulta kertoi Orvillelle toukokuussa 1926. Wright oli veljensä paras ystävä, ja lisäksi Orville oli ujoutensa vuoksi käytännössä riippuvainen siskostaan sosiaalisissa tilanteissa. Suutuksissaan Orville katkaisi kaikki yhteydet siskoonsa.
Wright ja Haskell menivät naimisiin Oberlinissa 20. marraskuuta 1926, ja häiden jälkeen Wright muutti Haskellin luokse Kansas Cityyn. Haskellin suku toivotti Wrightin tervetulleeksi, ja Orvillen reaktiosta huolimatta hän olikin uuteen elämäänsä tyytyväinen.
Vuonna 1929 aviopari oli lähdössä lomamatkalle Kreikkaan ja Italiaan, mutta juuri ennen lähtöä Haskell sairastui keuhkokuumeeseen. Hänen tilansa heikkeni nopeasti. Orville tuli lopulta katsomaan Wrightia 2. maaliskuuta 1929, ja hän menehtyi seuraavana päivänä. Hänet on haudattu Woodlandin hautausmaalle Daytoniin vanhempiensa sekä Wilburin ja Orvillen kanssa.
Guri Schanke
Guri Schanke (Guri Annika Schanke, s. 14. joulukuuta 1961) on norjalainen näyttelijä ja laulaja. Hänet tunnetaan parhaiten näyttelijänä Norjassa ja osallistumisestaan Norjan Tanssii tähtien kanssa -kilpailuun vuonna 2005. Schanke on ollut naimisissa näyttelijä Øivind Blunckin kanssa vuodesta 1991.
Hän aloitti uransa näyttelijänä vuonna 1981 Oslossa Oslo Nye Teaterissa, jonka jälkeen hän on näytellyt monissa musikaaleissa, muun muassa Les Misérables, Summer in Tyrol ja Annie Get Your Gun.
Schanke valittiin vuonna 2007 edustamaan Norjaa Eurovision laulukilpailuun Helsinkiin kappaleellaan ”Ven a bailar conmigo” ja sijoittui semifinaalissa 18:nnelle sijalle 48:lla pisteellä, joka ei kuitenkaan riittänyt finaaliin pääsyyn.
Disney-elokuvat
Schanke on antanut äänensä useisiin norjankielisiin Disneyn elokuviin:
Hyvinkään konepaja
thumb|Radio-ohjattu Dv12 2710 ja konepajan oma veturi Tve4 502 Hyvinkään konepajan pihassa. Hyvinkään konepaja oli VR:n konepaja Hyvinkäällä pari kilometriä rautatieasemasta pohjoiseen pääradan itäpuolella Sahanmäessä. Konepaja oli toiminnassa vuodesta 1949 vuoteen 2018, jolloin se suljettiin. Jo vuodesta 1944 asti paikkakunnalla oli toiminut Viipurista siirretty Karjalan konepaja. Hyvinkään konepaja korvasi tilanahtaudesta kärsineen Helsingin konepajan, jonka toiminnot siirrettiin sinne 1950-luvun alussa.
Konepajalla huollettiin VR:n veturi- ja vaunukalustoa sekä tehtiin saneerauksia ja luokkakorjauksia. Hyvinkään konepaja saneerasi muun muassa Dr14-sarjan dieselveturit ja Sm1- ja Sm2-sarjojen sähköjunat sekä rakensi Sv1- ja Dr15-koeveturit. Viimeisimpiä töitä olivat Dv12-sarjan D12-korjaus sekä viimeisten Sm2-junien saneeraus.
thumb|left|Viimeinen jäljellä oleva [[Hr11 Hyvinkään konepajalla]] Hyvinkäällä on myös romutettu lukuisia veturisarjoja, viimeisimpinä Dv15- ja Dv16-sarjojen veturit. Lisäksi konepajalla lojuu monia vanhoja ja huonokuntoisia vetureita, muun muassa viimeinen jäljellä oleva Hr11 sekä viimeinen VR:lle valmistunut höyryveturi Tr1 1096.
Marraskuussa 2016 alkaneiden yhteistoimintaneuvottelujen päättymisen jälkeen, tammikuussa 2017, VR Group ilmoitti sulkevansa Hyvinkään konepajan vuoden 2018 loppuun mennessä. Syyksi ilmoitettiin kustannusäästöt ja kiristyvä kilpailutilanne. Osalle työntekijöistä tarjottiin tehtäviä Helsingin varikolta ja vain 11 henkilöä tuli irtisanotuksi.
Lähteet
°N, °W
Manasseh Sogavare
pienoiskuva|Manasseh Sogavare vuonna 2014.Manasseh Sogavare (s. 1954) on salomonsaarelainen poliitikko. Hän toimi maansa pääministerinä 30. kesäkuuta 2000 – 17. joulukuuta 2001 ja valittiin uudelleen 26. huhtikuuta 2006 Snyder Rinin erottua. Hän myös johtaa salomonsaarelaista People's Progressive Partya. Sogavare on ollut Salomonsaarten pääministeri vuosina 2000-01, 2006-07 ja 2014-17 sekä neljännen kerran huhtikuusta 2019 lähtien.
Khalifan kansainvälinen stadion
Khalifan kansainvälinen stadion on Al-Rayyanissa Qatarissa sijaitseva yleisurheilu- ja jalkapallostadion.
Stadionin yleisökapasiteetti on noin 48 000, ja se on nimetty Khalifa ibn Hamad Al Thanin mukaan. Stadion toimii Qatarin jalkapallomaajoukkueen kotikenttänä. Stadionilla järjestettiin yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 2019, ja se oli myös yksi jalkapallon MM-kilpailujen 2022 pelipaikoista.
Historia
Vuonna 2014 stadion meni remonttiin, joka valmistui toukokuussa 2017. Remontissa stadionin itäpuolen katsomot katettiin, liiketilaa laajennettiin ja stadionille rakennettiin ilmastointijärjestelmä.
Kaukola (Laitila)
Kaukola on kaupunginosa Laitilan Keskustaajamassa, Keskustan ja Soukaisten välissä. Asutus on omakotitalovaltaista, mutta Kaukolassa on myös rivitaloja sekä yksi kerrostalo. Paikoitellen Kaukola on tiheästi asuttua, mutta myös peltoja on jonkin verran. Kaupunginosassa toimii vanhainkoti nimeltään Kaukolankoti. Tunnettuja rakennuksia ovat esimerkiksi Kaukolan kartano ja Kostiaisten työväentalo. Alueella virtaa myös kaksi jokea, Sirppujoki lounais-koillissuunnassa ja siitä haarautuva Ketunjoki länsi-itäsuunnassa. Kaukolan läpi menee Laitilan Keskustasta Soukaisten kautta Pyhärannan Ihodeen johtava Yhdystie 2051.
GP2 Saksan Grand Prix 2012
GP2 Saksan Grand Prix 2012 oli GP2-kauden 2012 kahdeksas osakilpailu, joka ajettiin 21.–22. heinäkuuta Hockenheimringin moottoriradalla Saksassa. Kilpailu ajettiin Formula 1:sten Saksan GP:n ohessa.
Lauantain kilpailun voittoon ajoi Barwa Addax Team -tallin kuljettaja Johnny Cecotto, Jr. Sunnuntain kilpailun voitti Lotus GP -tallin James Calado.
Tentyrites
Tentyrites, egyptiläisittäin Iker , oli muinaisen Egyptin nomos eli maakunta tai hallintopiiri. Se sijaitsi Ylä-Egyptissä ja oli numeroltaan kyseisen alueen 6. nomos.
Nomoksen alkuperäisen egyptinkielisen nimen suomennos on ”Krokotiili”. Nimestä esiintyy tutkimuksessa lukuisia erilaisia lukutapoja ja translitteraatioita, jo mainitun lisäksi myös muun muassa Iqer, Meseḥ, Mes-ḥ ja Aa-ta. Tutkimuksessa nomokseen viitataan usein tunnuksella U06.
Maantiede
Tentyriteen nomos oli yksi Ylä-Egyptin 22 nomoksesta, ja se oli numeronsa mukaisesti alueen 6. nomos Niilin yläjuoksulta laskien. Nomos sijaitsi joen suuren mutkan kohdalla. Sen etelä-/kaakkoispuolella eli yläjuoksulla päin sijaitsi Koptiteen (U05) nomos ja länsipuolella eli alajuoksulla päin Diospolites Mikroksen (U07) nomos.
Nomoksen pääkaupunkina (mētropolis) esiintyy yleensä Tentyra eli egyptiläisittäin Ta-ynt-netert/Ta-en-tarert/Lunet. Nomoksen pinta-alaksi on jossakin vaiheessa sen historiaa laskettu aruraa (auranalaa) eli noin 300 neliökilometriä.
Historia
Nomoksen pääjumala oli Hathor (Het-Heru), jonka kreikkalaiset yhdistivät Afroditeen, ja josta nomoksen pääkaupunki sai nimensä. Faarao Senusret I:n niin kutsutussa Valkoisessa kappelissa nomoksen jumalana esiintyvät Hathor ja Iq.
Hand of Blood EP: Live at Brixton
Hand of Blood EP: Live at Brixton on walesilaisen metalcore-yhtye Bullet for My Valentinen 6. elokuuta vuonna 2006 ensimmäinen live-EP, mutta kolmas kaiken kaikkiaan. SonyBMG:n julkaisema EP-Levy julkaistiin vain Saksassa. Se sisältää 2 kappaletta Bullet for My Valentine (UK) ja Hand of Blood (US) EP:ltä sekä kolme kappaletta The Poison albumilta. Hand of Blood EP: Live at Brixton on ennakkoesitys heidän debyytti DVD julkaisusta The Poison: Live at Brixton, mutta ääni muodossa.
Heikki Hemminki
Heikki Veli-Matti Hemminki (7. kesäkuuta 1931 Kauhava – 7. joulukuuta 2016 Kurikka) oli suomalainen kirjailija, joka tunnetaan erityisesti näytelmistään ja kuunnelmistaan. Vuonna 1970 Hemminki sai valtionpalkinnon Vaasan kaupunginteatterissa esitetystä näytelmästään Raamattusaaren kansaa.
Hemminki oli koulutukseltaan sosionomi ja toimi päätyönään muun muassa Kurikan Kelan johtajana. Hän oli kahteen otteeseen Pohjanmaan kirjailijat ry:n puheenjohtajana.
Pyhäjärvi (Pelkosenniemi)
Pyhäjärvi on Pelkosenniemen suurin järvi. Sen pinta-ala on 2,7 neliökilometriä ja tilavuus 20,9 kuutiohehtometriä. Järvi sijaitsee kunnan länsiosassa Pyhätunturin koillispuolella. Etäisyys Rovaniemeltä on 90 kilometriä koilliseen.
Maantiede
Pyhäjärven pituus kaakosta luoteeseen on 3,8 kilometriä, leveys on noin kilometrin. Saaria ei ole. Järven syvin kohta, 18 metriä, sijaitsee altaan eteläosassa. Järvessä on lisäksi useita lähes yhtä syviä kohtia. Noin kymmenesosa järvestä on vähintään 15 metriä syvä. Pyhäjärven itärannalla kohoaa Soutajatunturi, jonka laki on 375 metriä merenpinnan yläpuolella eli yli 200 metriä järven pinnan yläpuolella. Länsiranta on sitä vastoin varsin alavaa. Pyhäjärven kylä sijaitsee järven koillisrannalla. Järven rannoilla on verraten tiheään rakennuskantaa.
Pyhäjärven luusua sijaitsee luoteisrannalla, josta lähtee laskuoja Pyhäjokeen, joka virtaa Soutajan itäpuolitse Kemijokeen.
Pyhäjärven vesitilavuus on 20 907 000 kuutiometriä.
Pyhäjärvi (65.364.1.001) kuuluu Pyhäjärven valuma-alueeseen (65.364), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kemijoen vesistössä (65). Toinen jakovaihe on Pyhäjoen valuma-alue (65.36) ja ensimmäinen jakovaihe Kemijärven–Pelkosenniemen alue (65.3). Pyhäjärven valuma-alueella sijaitsee Pyhäjärven ohella runsaan hehtaarin laajuinen Kaakkurilampi.
Jousiammunta kesäparalympialaisissa 2020
right|220px Jousiammunnassa kilpailtiin Tokion paralympialaisissa 2020 16. kertaa. Jousiammuntakilpailut pidettiin Yumenoshima Park Archery Fieldillä 27. elokuuta – 4. syyskuuta 2021. Jousiammunnassa kilpailtiin yhdeksässä lajissa, joista kolme oli varattu vain miehille, kolme vain naisille ja loput kolme on sekalajeja. Sekalajit olivat joukkuekilpailuja ja sukupuolten omat kilpailut yksilökilpailuja. Yhteensä urheilijoita jousiammuntaan osallistui 140.
Menestynein maa oli Kiina, jonka urheilijat voittivat neljä kultamitalia ja yhteensä kahdeksan mitalia.
Karsinnat
Yhdestä maasta sai osallistua korkeintaan kolme urheilijaa yksilökilpailuun ja yksi joukkue joukkuekilpailuihin. Karsintatapahtumia oli useita: vuoden 2019 MM-kilpailut, kolme alueellista karsintaa (Aasia, Amerikka, Eurooppa) sekä erillinen karsintaturnaus. Näiden lisäksi isäntämaa Japani sai yhden urheilijan tai joukkueen kiintiön jokaiseen kilpailuun. Näiden lisäksi paralympialaisiin kutsuttiin yhteensä 12 urheilijaa.
Mitaliyhteenveto
{|
Seis maailma – tahdon ulos
Seis maailma – tahdon ulos (Stop the World, I Want to Get Off) on Leslie Bricussen ja Anthony Newleyn kirjoittama musikaali, joka sai ensi-iltansa Lontoossa vuonna 1961.
Musikaalia pidettiin 1960-luvun alussa uraauurtavana vapaan muotonsa, kekseliäisyytensä ja allegorisuutensa ansiosta. Sen tuotantoon tarvitaan vain kaksi mies- ja kolme naisnäyttelijää.
Suomessa musikaali sai ensi-iltansa Helsingin Kansanteatterissa syksyllä 1963 Esko Elstelän suomentamana nimellä Seis maailma – tahdon ulos. Pääosissa näyttelivät Ismo Kallio ja Tiina Rinne. Musikaalin on suomentanut Esko Elstelä. 1960-luvulla musikaalin tuottivat Suomessa myös Kouvolan Teatteri, Imatran Teatteri, Porin Teatteri, Tampereen Työväen Teatteri, Åbo Svenska Teater (ruotsiksi) ja Mikkelin Teatteri sekä myöhemmin Kuopion Yhteisteatteri, Jyväskylän kaupunginteatteri ja Savonlinnan kaupunginteatteri. Vuonna 2011 Vaasan kaupunginteatteri toi musikaalin ensi-iltaan nimellä Maailma seis!.
Gökhan Inler
Gökhan İnler (s. 27. kesäkuuta 1984 Olten, Sveitsi) on sveitsiläinen jalkapalloilija, joka edustaa Turkin Superliigassa pelaavaa Başakşehiria. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
İnlerillä on myös Turkin kansalaisuus. Hänen vanhempansa ovat turkkilaisia.
İnler aloitti ammattilaisuransa Aaraun riveissä vuonna 2004. Vuonna 2006 hän siirtyi Zürichiin. Zürichin riveissä İnler saavutti kaksi liigamestaruutta. Vuodet 2007–2015 hän pelasi Italian Serie A:ssa, ensimmäiset neljä kautta Udinesessa ja jälkimmäiset neljä Napolissa. Hän oli voittamassa Napolissa kahta Italian cupin mestaruutta. Elokuussa 2015 İnler siirtyi Englannin Valioliigan Leicester Cityyn kolmivuotisella sopimuksella. Hän pelasi Leicesterin mestaruuteen päättyneellä kaudella 2015–2016 viidessä valioliigaottelussa, mikä oli minimimäärä, että hän sai Valioliigan mestaruusmitalin. Hän siirtyi kesällä 2016 ilmaissiirrolla Beşiktaşiin, jossa pelasi 14 sarjaottelua seuran voittaessa Turkin Superliigan mestaruuden kaudella 2016–2017. Kesällä 2017 hän siirtyi toiseen istanbulilaisseuraan Başakşehiriin, jossa on maaliskuuhun 2020 mennessä pelannut 40 liigaottelua.
Sveitsin maajoukkueessa İnler debytoi Venezuelaa vastaan syyskuussa 2006. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki Jamaikaa vastaan maaliskuussa 2007. MM-kilpailuissa hän pelasi kolme ottelua 2010 ja neljä ottelua 2014. Hän pelasi kolme ottelua EM-kilpailuissa 2008. Viimeksi hän on pelannut maajoukkueessa marraskuussa 2015.
Temppelivuori (Raisio)
Upalingon Temppelivuori on Raisionlahden rannalla Raisiossa sijaitseva kallioalue ja näköalapaikka. Kallio kohoaa lähes 40 metriä merenpinnasta.
Alue on ollut mahdollisesti asuttu 1200-luvulla, ja vielä 1980-luvulla alueella on ollut hevosia
Temppelivuoren sisällä toimi ennen Raision jätevedenpuhdistamo. Se oli harvinaisuus, sillä 1997 maanalaisia vedenpuhdistamoita oli vain muutamalla paikkakunnalla Suomessa. Nykyään tiloissa toimii motocrossrata.
Kallion huipulle johtaa kaksi uikkupolkua.
Kasvillisuus
Temppelivuoren rannat ovat reheviä, niissä kasvaa paikon metsävaahteraa, tuomea sekä tervaleppää, ja joitakin metsätammen yksilöitä. Alueella kasvaa merisuolaketta, jota kasvaa vain merenrannoilla.
Alueen kasvillisuus kallion yläosissa on sekametsää ja paikoin lehtoa, varsinkin uikkupolun alussa on metsätammi sekä muita lehtopuita kuten metsävaahteraa. Aluskavillisuudessa on taikinanmarjaa, tuomea ja suokasveja kuten suovehka.
Paavo Pitkänen (kirjailija)
Paavo (Paavi) Pitkänen (18. tammikuuta 1908 Uusikirkko Vpl – 4. toukokuuta 1993 Helsinki) oli suomalainen pankinjohtaja ja kirjailija.
Pitkäsen vanhemmat olivat rautatievirkailija Knut Pitkänen ja Aino Ihanelma Salokannel (ent. Willberg). Hän pääsi ylioppilaaksi 1928 Iisalmen yhteislyseosta.
Pitkänen kirjoitti myös libreton Ahti Sonnisen oopperaan Haavruuva (1975) ja toimi käsikirjoittajana Åke Lindmanin ohjaamassa Kultala-elokuvassa.
Vartiomoottorivene 14
Vartiomoottorivene 14 (VMV 14) oli 1935 valmistunut Suomen merivartioston vartiomoottorivene.
Palvelus
Alus oli talvisodassa vuosina 1939–1940 sukellusvenehävittäjälaivueessa. Jatkosodassa alus oli vuonna 1941 varmistuslaivueessa, vuonna 1942 1. vartiomoottorivenelaivueessa ja vuosina 1943–1944 2. vartiomoottorivenelaivueessa.
Rikos
pienoiskuva|Piirros tapporikoksesta, piirtänyt Angus MacKay 1892 Rikos on oikeudenvastainen teko, josta on säädetty rangaistus. Rikos määritellään yleensä tietyn tunnusmerkistön täyttäväksi teoksi, joka osoittaa tekijässään syyllisyyttä. Eräiden rikosten osalta myös yritys on rangaistavaa.
Rikos voi ilmetä sekä toimintana että laiminlyöntinä. Yleensä vain tahallinen mutta joskus myös tuottamuksellinen (huolimaton) teko on rangaistava.
Rangaistuksia rikoksista ovat ehdoton tai ehdollinen vankeus, yhdyskuntapalvelu, sakko, rikesakko ja yhteisösakko. Muualla kuin Suomessa käytössä voivat olla myös kuolemanrangaistus, ruumiinrangaistus ja häpeärangaistus. Rikoksesta voidaan tuomita myös muihin seuraamuksiin, kuten vahingonkorvaukseen.
Vähäisiä oikeudenvastaisia tekoja kutsutaan rikkomuksiksi.
Rikoksen määritelmä
Rikos on rangaistava teko, joka loukkaa yhteiskunnan arvoja ja normeja. Tämän vuoksi rankaisemisen perustana on monissa maissa lainsäädäntöelimen säätämä rikoslaki, jossa rikokset on kuvailtu. Voimassa olevaa lainsäädäntöä täydentää oikeuskäytäntö, jonka ratkaisut määrittävät rajoja sille, minkälaisia seuraamuksia rikoksista aiheutuu. Oikeuskäytäntö ja lainvalmisteluaineisto auttavat ratkaistessa päättämään, minkä rikossäännöksen vaikutuspiiriin teko kuuluu.
Rikos on tehty, jos teko täyttää tunnusmerkistön ja on oikeudenvastainen. Syytetyn rankaiseminen edellyttää näiden kahden lisäksi syyllisyyden toteamista. Oikeudenvastaisuus tarkoittaa, että teko on objektiivisesti väärin. Syyllisyys tarkoittaa, että teko on myös subjektiivisesti väärin, eli ei ole olemassa mitään perustetta vapautua vastuusta.
Erikoisrikos on rikos, jonka voi tehdä vain tietyssä asemassa tai tietyssä olosuhteessa oleva tai tietyn ominaisuuden omaava henkilö. Erikoisrikokseen syyllinen loukkaa sellaista oikeusnormia, johon sisältyy tai joka on luonut erikoisvelvollisuuden. Erikoisrikos on esimerkiksi virkamiehen tekemä virkarikos, sotilaan tekemä sotilasrikos tai vastaavan toimittajan tekemä päätoimittajarikkomus. Vaikka erikoisrikokseen voi syyllistyä vain tietty henkilö, voi siihen yllyttäjänä tai avunantajana olla tavanomaisessa asemassa oleva henkilö.
Rikoksen vaiheet
Rikos voi olla valmisteluasteella, yritysvaiheessa tai täytetty.
Valmisteluasteella rikos on silloin, kun varsinaista rikosta on vasta alettu valmistella, mutta täytäntöönpanotoimeen ei ole ryhdytty. Rikoksen valmistelu on rangaistavaa ainoastaan erikseen säädetyissä tapauksissa, kuten joidenkin erityisen vaarallisten rikosten yhteydessä.
Yritysvaiheessa rikos on silloin, kun on jo ryhdytty täytäntöönpanotoimiin, eli ollaan tekemässä rikostunnusmerkistössä kuvattuja tekoja. Joskus tämä vaihe määritellään sen mukaan, onko olemassa konkreettinen vaara rikoksen täyttymisestä. Tahallinen rikoksen yritys on rangaistavaa vain silloin, kun niin on erikseen säädetty. Yrityksen jättäminen puolitiehen tai rikoksen seurauksien syntymisen aktiivinen estäminen voivat joskus vapauttaa rikosvastuusta.
Kun rikoksen tunnusmerkistöt ovat toteutuneet kokonaisuudessaan, rikos on täytetty. Joskus puhutaan päättyneestä yrityksestä, millä tarkoitetaan sitä, että tekijä on tehnyt kaiken, mitä rikoksen toteuttaminen on vaatinut, mutta rikokseen kuuluvaa seurausta ei ole vielä ilmentynyt.
Rikoksen osalliset
Rikokseen voi osallistua yksi henkilö, tai useampi henkilö, joilla on erilainen suhde rikokseen. Osallisten vastuu hahmotetaan kolmella roolityypillä: tekijäntoimella, avunannolla ja yllytyksellä.
Päätekijä ja hänen rikoskumppaninsa ovat rikosvastuussa rikoksen tekijöinä. Välillinen tekijä on käyttänyt toista henkilöä välikappaleenaan, kun tämä ei itse voi olla rikosvastuussa esimerkiksi nuoren ikänsä johdosta tai erehdyksen vallassa toimiessaan.
Avunanto rikokseen tarkoittaa rikoksen edistämistä neuvolla, toiminnalla tai kehotuksella ennen tekoa tai sen jälkeen.
Rikokseen yllyttäminen tarkoittaa toisen taivuttamista tai kehottamista rikokseen. Yllytys on rangaistavaa vain, jos yllytetty toteuttaa rikoksen. Joskus yllyttäminenkin on erikseen määrätty rangaistavaksi.
Rikosilmoitus ja syyteoikeus
Rikoksen tutkiminen lähtee liikkeelle, kun se tulee viranomaisen tietoon. Niitä rikosasioita, joissa poliisi voi käynnistää esitutkinnan omasta aloitteestaan sanotaan virallisen syytteen alaisiksi rikoksiksi. Tällaisia ovat useimmat rikokset. Niitä tekoja, joista esitutkinta käynnistyy vain jos uhri eli asianomistaja sitä pyytää, kutsutaan puolestaan asianomistajarikoksiksi. Asianomistajarikoksia ovat esimerkiksi näpistys, lievä pahoinpitely, kunnianloukkaus ja vaikkapa tekijänoikeusrikkomus.
Rikosilmoituksen ja esitutkinnan jälkeen epäillystä rikoksesta voidaan nostaa syyte yleisessä tuomioistuimessa. Säännönmukaisesti syytteen ajaminen syytettyä vastaan kuuluu viralliselle syyttäjälle. Jos syytettä ei ajeta määräajassa, rikos vanhentuu tietyn ajan kuluttua. Epäiltyyn voidaan kohdistaa lainmukaisia pakkokeinoja kuten kiinniotto, noutaminen kuulusteluun, pidätys ja vangitseminen.
Mikäli tutkittavana olevasta rikoksesta on laissa säädetty vähintään 6 kuukauden vankeusrangaistus (kuten lähes kaikissa rikoksissa, kaikkien lievimpiä, sakkorangaistuksella sovitettavia, lukuun ottamatta) saa poliisi suorittaa lisäksi henkilöön käyvän tarkastuksen ja kotietsinnän.
Rikosasian käsittelyn eteneminen Suomessa
Syksyllä 2006 tuli voimaan säännökset kirjallisesta rikosprosessista käräjäoikeudessa. Tässä menettelyssä pääkäsittelyä ei järjestetä, koska syytetty on luopunut oikeudestaan asian suulliseen käsittelyyn.
Seuraamukset
Rikoksista on määrätty rangaistukset. Suomessa rangaistusten yleisiä periaatteita ovat, että rangaistukset eivät saa olla julmia tai loukata suhteellisuus- ja yhdenvertaisuusperiaatteita, rangaistusten tulee kohdistua vain rikoksen tekijään, eikä tälle saa aiheuttaa tarpeetonta kärsimystä, ja rangaistusjärjestelmän tulisi olla taloudellinen.
Suomessa käytössä olevat rangaistukset luokitellaan vapausrangaistuksiin (ehdoton tai ehdollinen vankeus ja yhdyskuntapalvelu) ja varallisuusrangaistuksiin (sakko, rikesakko ja oikeushenkilölle määrättävä yhteisösakko). Muita rangaistusmuotoja ovat kuolemanrangaistus, ruumiinrangaistus ja häpeärangaistus, mutta näitä ei Suomessa pidetä hyväksyttävinä.
Eritysrangaistukset koskevat eräitä tiettyjä tekijäryhmiä. Nuorisorangaistus koskee nuoria henkilöitä, ja viraltapano ja varoitus koskevat virkamiehiä.
Rangaistus määrätään valitsemalla rangaistuslaji ja rangaistusasteikko (soveltuvan rikossäännöksen asettamat rajat) sekä mittaamalla rangaistus valitun rangaistusasteikon sisällä. Samanlaisesta teosta kuuluu määrätä samanlainen rangaistus. Rangaistukseen voi liittyä yleisiä koventamis- tai lieventämisperusteita.
Rangaistuksen lisäksi voidaan tuomita muita seuraamuksia, kuten maksettavaksi vahingonkorvauksia, pakkolaitokseen eristäminen, ajokielto, rikoksentekovälineen menetetyksi tuomitseminen, liiketoimintakielto tai lähestymiskielto.
Tietyillä perusteilla rangaistus voidaan jättää tuomitsematta, vaikka rikos luetaankin syytetyn syyksi. Rangaistavaksi säädetty teko voi jäädä rankaisematta tekijään liittyvistä syistä, kuten jos hän on syyntakeeton, ja eräissä muissa poikkeustapauksissa, kuten hätävarjelu, pakkotila ja esimiehen käsky.
Rikoksen vanhentuminen Suomen rikoslain mukaan
Rikosoikeudellista vanhentumista on kolmea päälajia: syyteoikeuden vanhentuminen, rangaistukseen tuomitsemisen estävä vanhentuminen ja rangaistuksen täytäntöönpano-oikeuden vanhentuminen.
Yleisen syyteoikeuden vanhentumisen vaikutus on se, että ellei syytettä ole nostettu määräajassa rikoksen tekemisestä, rangaistusta ei saa tuomita. Vanhentumisen vaikutus katsotaan aineellisoikeudelliseksi, se poistaa teon rangaistavuuden. Vanhentumisajan pituus on yleensä porrastettu rikoksesta määrätyn enimmäisrangaistuksen mukaan. Jos rikoksesta voi seurata elinkautisrangaistus, se ei vanhennu. Myöskään rikokset ihmisyyttä tai rauhaa vastaan eivät vanhennu riippumatta siitä, mikä on ankarin mahdollinen niistä seuraava rangaistus.
Syyttäjällä on mahdollisuus hakea tuomioistuimelta pidennystä syyteoikeuden vanhentumisaikaan. Vanhentumista voidaan siirtää kerran yhdellä vuodella, mikäli erittäin tärkeä yleinen etu vaatii syytteen nostamista ja
On mahdollista, että teosta on nostettu syyte ja vastaaja on saatu haastettua, mikä katkaisee syyteoikeuden vanhentumisen. Jos vastaajaa ei kuitenkaan saada oikeuteen tai oikeudenkäynti pitkittyy jostain muusta syystä, rangaistuksen tuomitseminen voi viivästyä. Tällöin rangaistusta ei saa tuomita, jos rangaistukseen tuomitsemisen estävä vanhentumisaika ylittyy.
Kerran tuomittu rangaistus voi jäädä täytäntöönpanematta esimerkiksi viranomaisen virheen tai tuomitun karkaamisen vuoksi. Tällöin tarpeeksi kauan kestänyt pakoilu voi merkitä sitä, että rangaistus raukeaa. Jos rangaistuksen täytäntöönpanoa ei ole lainkaan aloitettu, sen raukeamisaika lasketaan tuomitsemishetkestä. Muutoin raukeaminen lasketaan hetkestä, jolloin täytäntöönpano keskeytyi esimerkiksi karkaamisen vuoksi.
Asianomistajarikosten erityinen yhden vuoden vanhentumisaika poistui laista 1. tammikuuta 2006.
Virkarikokset vanhentuvat muiden rikosten tapaan, kuitenkin siten, että niiden lyhyin vanhentumisaika on viisi vuotta. Lapseen kohdistuneet seksuaalirikokset vanhentuvat vasta, kun niiden uhri täyttää 28 vuotta eli on kulunut kymmenen vuotta hänen tulemisestaan täysi-ikäiseksi. Luonnonsuojelu-, ympäristö- ja rakennussuojelurikokset vanhentuvat kymmenessä vuodessa.
Rikoksista, joista määrätään suurempi rangaistus kuin sakko, jää merkintä rikosrekisteriin rajatuksi ajaksi, poikkeuksena siviilipalvelusrikos ja asevelvollisuudesta kieltäytyminen, joista ei merkintää tule.
Yrjö Blomstedt (arkkitehti)
thumb|right|Yrjö Blomstedt. Yrjö Oskari Blomstedt (9. maaliskuuta 1871 Helsinki – 6. joulukuuta 1912 Jyväskylä) oli suomalainen arkkitehti ja kansatieteilijä.
Elämä
Blomstedtin vanhemmat olivat rehtori Kaarlo Johan Blomstedt ja Ida Wilhelmina Lindqvist. Hän valmistui arkkitehdiksi Polyteknillisestä opistosta 1894 ja hankki seminaarin käsityönlehtorin pätevyyden Sortavalan seminaarista 1895. Blomstedt toimi vuodesta 1896 Rauman seminaarin piirustuksen, käsitöiden ja maantiedon kollegana. Hänellä oli Raumalla myös arkkitehtitoimisto yhdessä Onni von Zansenin kanssa. Blomstedt muutti Jyväskylään 1898. Hän toimi Jyväskylän seminaarissa lehtorina piirustuksessa, käsityössä ja maantiedossa.