cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Uranuksen kuut
Löytyminen
Voyager 2 -avaruusluotaimen ohitus tammikuussa 1986 lisäsi tunnettujen kuiden määrää kymmenellä, ja myöhemmin löydettiin vielä yksi kuu lisää luotaimen vanhoja kuvia tutkimalla.
Maasta käsin planeettaa kiertäviä kappaleita on löydetty sittemmin vielä lisää: kaksi vuonna 1997, kolme vuonna 1999, kolme vuonna 2001 ja kolme vuonna 2003. Uusimmat löytyneet kuut ovat pienikokoisia ja todennäköisesti planeetan kiertoradalleen kaappaamia asteroideja. On hyvin luultavaa, että Uranuksella on vastaavanlaisia satelliitteja yhä löytämättä.
Ominaisuudet
Kuut eroavat toisistaan suuresti. Neljä suurinta kuuta ovat yli tuhannen kilometrin läpimittaisia, kun taas pienimmät kuut ovat noin kymmenen kilometriä halkaisijaltaan. Sisimmät kuut, Cordelia ja Ofelia, kiertävät uloimman Epsilon-renkaan molemmin puolin niin sanottuina paimenkuina. Uloin tunnettu kuu, Ferdinand, puolestaan kiertää retrogradista rataa noin 400 kertaa kauempana etäisyydellä, joka vastaa yli kolmannesta Merkuriuksen ja Auringon välisestä etäisyydestä. Neljää ulointa kuuta lukuun ottamatta kuiden kiertoradat ovat varsin lähellä ympyrää ja sijaitsevat planeetan päiväntasaajan tasolla. Kaikki Uranuksen kuut ovat saaneet nimensä William Shakespearen ja Alexander Popen teoksissa esiintyvien henkilöhahmojen mukaan.
Taulukko
Uranuksen kuut. Vertailun vuoksi Uranuksen säde on 25 560 km. Uranuksen renkaat ovat 38 000–51 140 km:n päässä planeetan keskipisteestä ja sisin kuu kiertää uloimpien renkaiden välissä.
Schizophrenia
Schizophrenia on brasilialaisen thrash metal -yhtye Sepulturan toinen täyspitkä albumi ja kolmas studiojulkaisu, joka nauhoitettiin ja miksattiin yhtyeen kotikaupungissa Belo Horizontessa elokuussa 1987.
Albumilla debytoi Sepulturan uusi kitaristi Andreas Kisser. Tyylillisesti yhtyeen musiikki muuttui esikoislevyn alkukantaisesta death metallista hieman thrash-tyylisen ilmaisuun.
Yli seitsemän minuuttia pitkä raita "Inquisition Symphony" on instrumentaalikappale. Raita "Troops of Doom" lisättiin Roadrunner Recordsin vuoden 1990 uudelleenjulkaisuun.
Kappalelista
Vuoden 1990 CD-uudelleenjulkaisu
Vuoden 1997 uudelleenmasteroitu CD-julkaisu
Kokoonpano
Muut muusikot
Muut tekijät
Tavaraseloste
thumb|130px|Tavaraselosteen tunnuksena oli nelisakarainen tähti. Tavaraseloste oli Suomessa 1950-luvulta 1980-luvulle käytössä ollut menetelmä kertoa myynnissä olevan tuotteen ominaisuuksista, käytöstä ja valmistusaineista vakioidulla tavalla kussakin tuoteryhmässä. Vapaaehtoisuuden varassa aloitetusta toiminnasta kehittyivät kuluttajansuojasäännösten laatimisen myötä nykyiset pakolliset tuoteselosteet ja muut tuote- ja pakkausmerkinnät, joiden avulla kuluttaja voi vertailla ja arvioida tuotteita ennen ostopäätöstä. Sanaa tavaraseloste saatetaan käyttää yhä tuoteselosteen synonyyminä.
Tavaraselosteiden käyttöä hallinnoi vuonna 1956 perustettu Tavaraselosteliitto (TSL), joka laaditutti ja hyväksyi eri tuoteryhmille sopivia ”selostekaavoja” eli tarkkoja standardeja siitä, mitä seikkoja tuoteryhmän tavaroista on selosteessa kerrottava ja missä muodossa. Liitto myös jakoi tuotteiden valmistajille kullekin alalle vahvistetun tavaraselosteen käyttöoikeuksia ja valvoi tavaraselosteiden noudattamista.
Esikuva tavaraselostetoiminnalle oli Ruotsin Varudeklarationsnämnden (VDN) ja sen Varufakta-järjestelmä, joka puolestaan mukaili Yhdysvalloissa voimaan tullutta pakollista elintarvikkeiden tuoteselostetta. Vapaaehtoinen tavaraselostetoiminta laajeni muihinkin Pohjoismaihin. Toiminnan tarkoituksena oli ”ohjata ja edistää kuluttajien ja käyttäjien hyväksi ja opastamiseksi suoritettavaa, yhtenäisten perusteiden mukaan tapahtuvaa tavaraselostetoimintaa”.
Tavaraselosteet helpottivat myös tuotteiden kansainvälistä kauppaa: eri Pohjoismaissa käytössä olevat saman tuoteryhmän tavaraselosteet pyrittiin yhtenäistämään niin, että tuotteita ei tarvinnut erikseen hyväksyttää jokaisessa maassa esimerkiksi niiden käyttöturvallisuuden varmistamiseksi.
Toiminta oli vilkasta 1960-luvun vaihteesta alkaen. Vuonna 1962 erilaisia selostekaavoja oli hyväksytty 28 tuoteryhmälle ja vuonna 1965 jo 56:lle. Käyttöoikeuksia oli yrityksille myönnetty vuoteen 1962 mennessä 79 ja vuoteen 1965 mennessä 132 – keskimäärin siis parille-kolmelle tuotteelle kussakin tuoteryhmässä. Tavaraselosteita myönnettiin sekä kestokulutushyödykkeille, kuten vaatteille ja kodinkoneille, että päivittäistavaroille, kuten elintarvikkeille. Esimerkiksi kevään 1965 kokouksessa vahvistettiin omat selostekaavat pakastesilakalle, kalafileille, vihannes- ja marjapakasteille, ohra-, ruis- ja vehnähiutaleille, mannaryyneille sekä aamiaismuroille.
Kodinkonevalmistaja Upo mainosti vuonna 1965 olevansa ensimmäinen jääkaappivalmistaja, jonka tuotteilla on virallinen tavaraseloste. Ilmoituksessa myös kuvattiin tavaraselostetta: "”Tavaraseloste on tuotteeseen liittyvä kirjallinen selvitys, josta ilmenevät tärkeimmät ja mitattavissa olevat ominaisuudet tuotteesta. Tavaraseloste on vakuus ostajalle siitä, että ilmoitetut arvot pitävät paikkansa ja ne ovat julkisen tarkkailun alaisia.”"
Nykyisin tuotteiden pakkausmerkintöjä pyritään yhtenäistämään Euroopan unionin eri jäsenmaissa. Valmistajat kritisoivat vaadittavien pakkausmerkintöjen jatkuvia muutoksia, mikä aiheuttaa turhia kustannuksia, kun pakkauksia joudutaan uusimaan.
Backstreet Dreams
Backstreet Dreams on Blue Systemin studioalbumi vuodelta 1993. Se oli parhaimmillaan Saksan listoilla sijalla 5.
Kappaleet
Kaikki kappaleet kirjoittanut Dieter Bohlen.
Hattusaari
Hattusaari on kylä Lieksassa. Se sijaitsee Kolilta Pieliseen pistävässä niemessä sekä seitsemän kilometriä pitkässä Hattusaaressa. Kolin alueen vaaroista Rintasenvaara ja sen jyrkänne Mustarintanen sijaitsevat Hattusaaren alueella. Rintasenvaaralla on Loma-Kolin laskettelurinteitä.
Historia
Hattusaari sai ensimmäiset vakituiset asukkaansa 1600-luvun loppupuolella. 1672 Olli Ryhänen perusti talonsa saaressa nykyisen Tietävälän paikalle. Mustosia muutti Hattusaareen 1748 ja sukua asuu vieläkin ainakin Ristolan ja Jänisvaaran tiloilla.
Vuonna 1860 Hattusaari oli elinvoimainen kylä, sillä asukkaita oli henkikirjoittajan mukaan 199. Laivaliikenne ja maatalouden kukoistus kesti vielä pitkälle 1900-luvulle. Hattusalmen takaisessa Hattusaaressa toimi 1947 vielä kansakoulu, jonka väliaikaisena opettajana toimi tuolloin Kolin koulun eläkkeellä oleva opettaja Antti Ryynänen. Opettaja kuoli välitunnilla saamaansa sydänkohtaukseen keväällä 1947. Saareen saatiin pengertie helpottamaan kulkua 1970-luvun alussa.
Osa-alueet
Hattusaaressa on linna-alkuisia paikannimiä, kuten Linnansaari ja Linnanniemi, vaikka mitään linnaan liittyvää kalliota tai muuta vastaavaa alueelta ei löydy. Hattusaaren kylän mantereen puolella on paljon niini-nimisiä paikannimiä: esimerkiksi Niinilahti, Niinivaara, Niininiemi ja Niinipatama.
Elinkeinot
Nykyisin loma-asuntojen vuokraus on kylässä tärkeä elinkeino. Hattusaaren kylässä on paljon vesialueita, joten siellä on myös paljon vapaa-ajan asuntoja. Runsas vapaa-ajan rakennusten rakentaminen 2000-luvulla on vilkastuttanut kylän elämää.
Heiko Hunger
Heiko Hunger (s. 24. kesäkuuta 1964 Sebnitz, Saksi, Saksan demokraattinen tasavalta) on saksalainen yhdistetyn hiihtäjä ja mäkihyppääjä, joka edusti urallaan myös DDR:ää. Seuratasolla hän edusti SV klingenthalia.
Yhdistetty
Hunger voitti yhdistetyn nuorten maailmanmestaruuden henkilökohtaisessa kilpailussa Kuopiossa 1983 ja joukkuekilpailussa Trondheimissa 1984. Hän kuului neljänneksi sijoittuneeseen DDR:n joukkueeseen yhdistetyn MM-joukkuekilpailussa Rovaniemellä 1984. Seefeldin MM-kilpailuissa 1985 hän oli henkilökohtaisessa kilpailussa neljäs ja joukkuekilpailussa viides.
Hunger voitti yhdistetyn maailmancupin osakilpailun Oberwiesenthalissa joulukuussa 1984 ja sijoittui kolmanneksi Oslossa maaliskuussa 1985. Hän sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa viidenneksi kaudella 1984−1985. Hän voitti Itä-Saksan-mestaruuden 1985, 1987 ja 1988.
Mäkihyppy
Hunger siirtyi yhdistetystä mäkihyppyyn 1988, jolloin hän sijoittui Oberstdorfin lentomäen MM-kilpailuissa 20:nneksi. Lahden MM-kilpailuissa 1989 hän oli normaalimäessä 30:s, suurmäessä 37:s ja joukkuemäessä seitsemäs. Vikersundin MM-lentomäessä 1990 hän sijoittui 43:nneksi.
Hunger kuului Saksan joukkueeseen, joka saavutti Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 1991 pronssia joukkuemäesä. Samojen kisojen normaalimäessä hän oli 45:s. Albertvillen olympialaisissa 1992 hän sijoittui normaalimäessä seitsemänneksi, suurmäessä 59:nneksi ja joukkuemäessä seitsemänneksi.
Hunger sijoittui mäkihypyn maailmancupin osakilpailussa parhaimmillaan neljänneksi Thunder Bayn suurmäessä joulukuussa 1990. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui kaikkiaan yhdeksän kertaa.
Sakari Räsänen
pienoiskuva|Sakari Räsänen Antti Sakari Räsänen (31. toukokuuta 1935 Heinävesi – 19. helmikuuta 1993 Tuusula) oli suomalainen journalisti ja kirjailija. Sakari Räsänen työskenteli aluksi Viikkosanomissa, jossa lehden valokuvaajien vakava suhtautuminen työhönsä innosti häntä. Hän teki juttuja samalla myös Sanoma Oy:n muihin lehtiin. Ura jatkui Helsingin Sanomissa, jossa hän kirjoitti sunnuntai- ja lauantainumeroihin sekä Kuukausiliitteeseen.
Nika Futterman
Nika Futterman (s. 25. lokakuuta 1969 New York, New York) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka tunnetaan parhaiten animaatiosarjoista Mike, Lu & Og ja My Gym Partner's a Monkey.
Historia
Näyttelemisestä jo nuorena kiinnostunut Futterman syntyi ja kasvoi New Yorkissa, jossa hän opiskeli esiintymistä high schoolissa ja sen jälkeen yliopistossa. Valmistumisensa jälkeen Futterman siirtyi esiintymään teatterin pariin San Franciscoon.
Näyttelijänä hän ehti esiintyä kaksi vuotta, kunnes Futterman siirtyi pelkäksi ääninäyttelijäksi uransa alkuvaiheessa. Urallaan hän on tehnyt äänirooleja sarjoihin, kuten Hey Arnold!, Mike, Lu & Og, CatDog, Aikamatka, Kim Possible, The Grim Adventures of Billy & Mandy ja Aivan villit. Näiden lisäksi Futterman on tehnyt vuodesta 1999 lähtien useita videopelien äänirooleja muun muassa Grand Theft Auto: San Andreas, Justice League Heroes, Metal Gear Solid 4, Tony Hawk's Project 8, Halo 3 ja Starcraft II.
Vuonna 2011 hänet huomioitiin Annie-ehdokkuudella roolistaan Asajj Ventressinä tietokoneanimaatiosarjassa Star Wars: The Clone Wars.
Guárico
Guárico [gwa-] on osavaltio Venezuelan pohjoisosassa. Siellä on vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 747 739 asukasta ja sen pinta-ala on 64 986 neliökilometriä. Osavaltion pääkaupunki on San Juan de los Morros.
Steve Shutt
thumb|Steve Shutt Steve Shutt (s. 1. heinäkuuta 1952 Willowdale, Ontario, Kanada) on entinen kanadalainen jääkiekkoilija.
Toronto Marlboros Ontario Hockey League -sarjassa (OHL) oli Shuttin ensimmäinen seura. 1971 Shutt nimettiin liigan kakkostähdistöön ja seuraavana vuonna sen ykköstähdistöön. NHL-seura Montreal Canadiensin varaama Shutt aloitti joukkueessa kaudella ; hänestä tuli olennainen osa viisi Stanley Cupia 1970-luvulla voittaneessa organisaatiossa. Kaudella Shutt oli NHL:n paras maalintekijä, kun Canadiens teki NHL-historiaa häviämällä runkosarjassa vain 8 ottelua 80:stä. Jacques Lemairen ja Guy Lafleurin kanssa hän muodosti NHL:n tuolloisen huippuketjun ja hänen 60 maaliaan olivat liigan vasemman laitahyökkääjän paikan ennätys. Ennätyksen rikkoi Luc Robitaille tehtyään 63 maalia runkosarjakaudella.
Urallaan hän teki runkosarjassa 424 maalia ja antoi 393 syöttöä (= 817 tehopistettä) 930 ottelussa. 99 playoff-pelissä hän teki 50 maalia ja antoi 48 maalisyöttöä.
Lituruoho
Lituruoho eli hentolituruoho (Arabidopsis thaliana) on vaatimaton yksivuotinen ristikukkaiskasvi, joka on tullut tunnetuksi solubiologian tutkimuskohteena. Hyvin hento lituruoho kasvaa 10–30 senttimetriä korkeaksi. Laji kasvaa alkuperäisenä lähinnä holarktisella alueella, mutta on levinnyt vieraslajiksi muille alueille. Lituruoho on valittu biologian tutkimiseen, koska sillä syntyy nopeasti uusia sukupolvia.
Ulkonäkö ja koko
thumb|vasen|250px|Lituruohon kukkia.
Lituruoho kasvaa 10–30 cm korkeaksi. Kasvi on hyvin hento ja niukkakarvainen. Se on yksi- tai monivartinen ja tavallisesti haarova. Kaikki lehdet ovat ehyitä ja kapeahkoja. Lehtiruusukkeena olevat aluslehdetkin ovat lähes hampaattomia. Varsilehtiä on vähän, ja ne ovat kapeatyvisiä. Kukkien verholehdet ovat usein sinipunertavia, uloimmat kapeatyvisiä. Valkoiset terälehdet ovat 2–4 mm pitkiä. Suomessa lituruoho kukkii touko-kesäkuussa. Lituruohon ohuet lidut ovat tavallisesti 10–15 mm pitkiä ja noin kaksi kertaa lituperän pituisia. Lidun kärkiota on lidun leveyttä lyhyempi. Lidut ovat kohtisuoraan valeväliseinää vasten litteähköjä. Siemenet ovat noin 0,5 mm pitkiä.
Levinneisyys
Lituruoho on levinnyt laajalle alueelle, ja se esiintyy alkuperäisenä lähes koko Euroopassa aivan pohjoisimpia ja itäisimpiä osia lukuun ottamatta, Marokossa, Etiopiassa, Turkissa, Keski-Aasiassa, Korean niemimaalla ja Japanissa. Vieraslajina se esiintyy Etelä-Australiassa ja Uudessa Seelannissa, Afrikan keski- ja eteläosissa sekä Pohjois-Amerikassa, missä se esiintyy yleisenä itärannikolla ja Appalakkien alueella sekä paikoin länsirannikolla.
Suomessa lituruoho on melko yleinen etelässä noin Vaasa–Joensuu-tasalle ja esiintyy Oulun korkeudelle asti. Laji on maan eteläosissa alkuperäislaji. Muualla maata se on muinaistulokas levinneisyysalueen pohjoisrajoja lukuun ottamatta, jossa se on uustulokas.
Elinympäristö
Lituruoho on kuivien kasvupaikkojen laji, joka tavallisesti on kulttuurin seuralaislaji. Sitä tavataan paisteisilla kallioilla, laiduntöyräillä, kedoilla, kiviaidoilla, hietikoilla ja ulkosaariston luodoilla. Toisinaan se kasvaa myös hiekkaisilla syysviljapelloilla sekä ratapihoilla ja satamissa.
Lituruoho biologian tutkimuksessa
Lituruoho oli ensimmäinen kasvilaji, jonka geenikartta selvitettiin kokonaan vuonna 2000. Lituruoho valittiin aloituskohteeksi, koska siitä syntyy lyhyen elinkaaren ansiosta uusia sukupolvia nopeasti ja jälkeläisiä tulee runsaasti. Lituruoholla arvioidaan olevan noin 25 000 geeniä viidessä kromosomissa, mikä on pienin tunnettu määrä kukkakasveilla.
Lituruohoa tutkitaan moneen tarkoitukseen, koska siihen on helppo siirtää geenejä muista, monimutkaisemmista kasvilajeista. Lituruohon avulla pyritään muun muassa selvittämään, miten kasvit suojautuvat erilaisia taudinaiheuttajia vastaan ja kuinka kasvit soveltuvat kylmään. Sitä on hyödynnetty myös puun muodostumisen tutkimuksessa. Lituruoho kasvaa hyvin myös maassa, jossa on paljon raskasmetalleja. Niinpä on tutkittu, voisiko kasvin tätä ominaisuutta käyttää maaperän puhdistamiseen eli biopuhdistukseen. Lituruoho itse on liian pieni, mutta sopivan geenin voisi ehkä siirtää toiseen lajiin.
Loire (departementti)
Loire [​lwaʁ] on Loirejoen mukaan nimetty Ranskan departementti numero 42. Se sijaitsee keskisessä Ranskassa Rhône-Alpesin hallintoalueella. Departementti on pinta-alaltaan 4 781 neliökilometriä, ja siellä on 741 264 asukasta (vuonna 2006). Loiren pääkaupunki on Saint-Étienne. Loire on jaettu edelleen kolmeen arrondissementtiin, 40 kantoniin ja 327 kuntaan.
Loire syntyi 1793, kun Rhône-et-Loiren departementti jaettiin kahtia.
Jarno Mensonen
Jarno Mensonen (s. 2. toukokuuta 1971 Imatra) on Imatralla uransa aloittanut entinen jääkiekkoilija. Hän opiskeli jääkiekkovalmentajaksi Vierumäellä. Mensonen on toiminut valmentajana Keski-Euroopassa, Italiassa ja Itävallassa. Suomessa hän on toiminut päävalmentajana Imatran Ketterässä vuosina 2015–2017. Vuodesta 2018 Mensonen on toiminut apuvalmentajana Itävallassa EC KAC (Klagenfurt) -joukkueessa.
Freddie Prinze Jr.
Freddie James Prinze (s. 8. maaliskuuta 1976 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, tv- ja elokuvatuottaja ja käsikirjoittaja.
Ura
Prinze on näytellyt mm. elokuvissa Tiedän mitä teit viime kesänä (1997), Tiedän yhä mitä teit viime kesänä (1998), Sinussa on se jokin (1999), Down to You (2000), Scooby-Doo (2002), Scooby-Doo 2: Monsterit vapaalla (2004) ja Delgo (2008). Hänellä on ollut myös oma televisiosarja Freddie, jota esitettiin vuosina 2005–2006. Vuonna 2010 Prinze on esittänyt Cole Ortizia televisiosarjassa 24.
Yksityiselämä
Prinze on ollut naimisissa näyttelijä Sarah Michelle Gellarin kanssa vuodesta 2002 lähtien. He tapasivat elokuvan Tiedän mitä teit viime kesänä (1997) kuvauksissa. Heillä on kaksi lasta, syyskuussa 2009 syntynyt tytär ja syyskuussa 2012 syntynyt poika.
Prinzen isä oli näyttelijä Freddie Prinze, joka teki itsemurhan tammikuussa 1977 poikansa ollessa alle vuoden ikäinen.
Allan Viranko
Allan Fredrik Viranko, sukunimi vuoteen 1906 Nöjd (18. tammikuuta 1893 Helsinki – 1979) oli suomalainen juristi, asiamies ja merenkulkuneuvos.
Allan Virangon vanhemmat olivat halkokauppias Karl Fredrik Viranko ja Ida Sofia Smalén. Hän pääsi ylioppilaaksi 1911 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1914, filosofian maisteriksi 1919, lakitieteen kandidaatiksi 1922 sekä lakitieteen lisensiaatiksi 1948. Viranko sai varatuomarin arvon 1925.
Viranko oli Sanomalehtien Tietotoimiston avustajana 1914–1917, kauppa- ja teollisuuskomission kirjeenvaihtajana, sihteerinä ja kansliapäällikkönä 1918–1919 ja valuuttaneuvoston sihteerinä 1920–1921. Hän oli eduskunnan valtiovarainvaliokunnan sihteerinä 1923, laki- ja talousvaliokunnan sihteerinä 1923–1926 sekä eduskunnan pikakirjoittajana 1912–1926. Hän oli valtion tilintarkastajien sihteerinä 1924–1927 ja lainoppineena merenkulkuneuvoksena ja merenkulkuhallituksen kansliaosaston päällikkönä 1927–1937. Viranko toimi Sanomalehtien liiton ja Graafisen teollisuuden liiton asiamiehenä vuodesta 1938 sekä Suomen kirjansitomonomistajien liiton asiamiehenä vuodesta 1943.
Viranko oli Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan hallituksen puheenjohtajana 1919, Eteläsuomalaisen osakunnan kuraattorina 1919–1921 sekä Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan puheenjohtajana ja myöhemmin varapuheenjohtajana 1922.
Allan Viranko oli naimisissa vuodesta 1932 Vellamo Lehtosen kanssa, jonka isä oli merenkulkuneuvos Juho Aleksanteri Lehtonen.
Christoph Schubert
Christoph Schubert (s. 5. helmikuuta 1982 München) on saksalainen lopettanut jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Peliura
Schubert kiekkoili kaksi kautta Saksan DEL-liigassa, ennen kuin siirtyi Pohjois-Amerikkaan Ottawa Senatorsin organisaatioon. Schubert pelasi kolme kautta AHL-seura Binghamton Senatorsissa, ennen kuin kaudella pelasi tulokaskautensa Ottawa Senatorsin riveissä. Hän edusti Senatorsia neljä kautta. Lokakuun 2. päivä 2009 Atlanta Thrashers poimi hänet waivers-listalta, ja hän edusti seuraa yhden kauden. Hän oli tuolla kaudella sivussa yli 30 ottelua loukkaantumisten vuoksi.
Schubert palasi syksyllä 2010 Euroopan sarjoihin. Hän pelasi syyskuusta 2010 alkaen alkukauden 2010–2011 Frölunda HC:ssä Ruotsin Elitserienissä, minkä jälkeen siirtyi saman vuoden joulukuussa DEL-liigan Hamburg Freezersiin jossa pelasi kauteen 2015-2016 saakka. Hän pelasi uransa viimeisimmät kaudet Saksan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Oberligassa Crocodiles Hamburgin joukkueessa. Kesäkuussa 2019 hän ilmoitti lopettavansa uransa loukkaantumisten vuoksi.
Kultahydroksidi
Kultahydroksidi (Au(OH)3) on kulta- ja hydroksidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää valmistettaessa kultapinnoitteita ja muita kultayhdisteitä sekä keraamiikan värjäämiseen.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Huoneenlämpötilassa kultahydroksidi on keltaista tai ruskeaa kiinteää ainetta, joka tummuu valon vaikutuksesta. Rakenteeltaan se on amorfista ja koostuu kulta- ja hydroksidi-ionien muodostamasta lineaarisesta polymeeristä. Yhdiste ei käytännöllisesti katsoen liukene veteen, mutta liukenee happoihin ja lisäksi emäksiin muodostaen kompleksisen tetrahydroksiauraatti(III)-ionin ([Au(OH)4]-). Kuumennettaessa kultahydroksidi hajoaa ensin kultaoksidihydroksidiksi ja lopulta kultaoksidiksi.
Kultahydroksidia valmistetaan saostamalla emästen kuten alkalimetallihydroksidien tai -karbonaattien veteen liukenevien kultayhdisteiden, kuten tetraklorokultahapon tai alkalimetallitetrakloroauraattien, vesiliuoksista.
Kultahydroksidia käytetään valmistettaessa kultapinnoitteita elektrolyyttisesti ja lasin ja keramiikan värjäämiseen punaiseksi. Siitä myös valmistetaan muita kultayhdisteitä kuten syanokomplekseja ja kultananopartikkeleita.
Luettelo kaksoistähdistä
Luetteloon kaksoistähdistä on koottu tietoja kaksoistähdistä, joita on huomattava osa kaikista tähdistä.
Kirkkaimmat kaksoistähdet
Moni tunnettu tähti on kaksoistähti, esim. Alfa Centauri, Beta Cygni eli Albireo, Epsilon Lyrae, Mizar, Castor, Sirius ja Procyon.
Pohjoisella tähtitaivaalla:
Pitkä luettelo
Kaikki koordinaatit ovat vuoden 2000 eepokin mukaan.
Kaksoistähtiä, joiden rata-alkiot tunnetaan hyvin
Kiertoajan mukaisessa järjestyksessä:
Konon Samoslainen
Konon Samoslainen (, noin 280–220 eaa.) oli antiikin kreikkalainen tähtitieteilijä ja matemaatikko. Hän oli kotoisin Samokselta ja kuoli luultavasti Aleksandriassa, jossa hän oli Ptolemaios III:n hoviastronomi. Konon antoi nimen Bereniken hiusten tähdistölle Ptolemaioksen vaimon Berenike II:n mukaan.
Kun Ptolemaios III oli sotaretkellä Persiassa uhrasi Berenike hiuksensa Afroditelle jotta hänen miehensä palaisi turvallisesti kotiin. Bereniken hiukset pantiin jumalattaren temppeliin Zefyrionissa, mutta ne katosivat. Temppelin vartijat olivat jo saamassa kuolemantuomion, kun Konon Samoslainen ilmoitti kuninkaalle, että hiukset ovatkin löytyneet taivaalta Afroditen lahjoittamana, jotta kaikki saisivat niitä ihailla.
Klaudios Ptolemaioksen Almagestissä Bereniken hiuksia ei mainita. Arkhimedes oli Kononin ystävä. Apollonios Pergalainen kertoo että Konon tutki myös kartioleikkausta.
Korealainen musiikki
Korealaisessa musiikissa on sekä perinteisiä että nykyaikaisia lajityyppejä.
Pansori
Pansori on musiikkia, jota esittää tavallisesti yhtye, johon kuuluu vain laulaja/kertoja ja rumpali. Pak Tongjin on yksi tunnetuimmista pansori-laulajista.
Sanjo
Sanjo on instrumentaalista musiikkia. Sitä esittäviin yhtyeisiin kuuluu perinteisesti sekä lyömä- että melodiasoittimia.
Uskonnollinen musiikki
Korealainen uskonnollinen musiikki perustuu tavallisesti buddhalaisuuteen ja perinteisiin paikallisiin uskomuksiin. Sinawi on tavallisin korealaisen uskonnollisen musiikin lajityyppi.
Chongak
Chongak on kuninkaallista yhtyemusiikkia. Se on yleensä täysin instrumentaalista.
Hovimusiikki
Korealaisessa hovimusiikissa on kolme lajityyppiä; kiinalaisvaikutteiset aak ja tangak sekä puhtaasti korealainen hyangak.
Aak
Aak syntyi kiinalaisesta rituaalimusiikista vuonna 1116. Tätä musiikkia on nykyään jäljellä enää kaksi kappaletta.
Tangak
Tangakissa on vaikutteita sekä kiinalaisesta että korealaisesta musiikista. Aakin tavoin tangakiakaan ei ole jäljellä kuin muutamia kappaleita.
Hyangak
Hyangakissa ei aakin ja tangakin tavoin ole kiinalaisia vaikutteita. Hyangakia esitetään oboeta muistuttavalla piri-soittimella sekä useilla jousisoittimilla.
Populaarimusiikki
Korealainen populaarimusiikki on saanut paljon suosiota myös Korean ulkopuolella. Yleensä korealainen populaarimusiikki tulee Etelä-Koreasta.
Trot
Trot on vanhin korealaisen populaarimusiikin lajityyppi. Joidenkin mukaan se on syntynyt japanilaisesta musiikin lajityypistä nimeltä enka.
Tong
Tong on suosituimpia korealaisen populaarimusiikin lajityyppejä. Tong syntyi 1970-luvulla. Se on saanut paljon vaikutteita länsimaisesta populaarimusiikista.
Vaaka Partners
Vaaka Partners Oy on suomalainen itsenäinen pääomasijoitusyhtiö.
Korealainen musiikki
K-pop
K-pop on saanut vaikutteita muun muassa R&B:stä, rap-musiikista ja japanilaisesta populaarimusiikista.
Vaaka Partners
Vaaka Partners hallinnoi kolmea pääomasijoitusrahastoa, jotka ovat Vaaka Partners Buyout Fund II, III ja IV. Yhteensä rahastoihin on tehty alkusijoituksina 625 miljoonaa euroa. Vaaka Partners Buyout Fund IV tekee uusia sijoituksia ja Vaaka Partners Buyout Fund II sekä Vaaka Partners Buyout Fund III keskittyvät olemassa olevan sijoituskannan hoitoon. Rahastojen sijoittajista 70 % on kotimaisia, suurimmaksi osaksi eläkeyhtiöitä (43 %) ja rahastojen rahastoja (31 %). Muita sijoittajia ovat esimerkiksi julkinen sektori, säätiöt ja vakuutusyhtiöt.
Hans Zender
Hans Zender (22. marraskuuta 1936 – 22. lokakuuta 2019 ) oli saksalainen kapellimestari ja säveltäjä. Hän syntyi Wiesbadenissa.
Zender opiskeli musiikkia Frankfurt am Mainissa ja Freiburg im Breisgaussa; hänelle opetti sävellystä Wolfgang Fortner. Hän on uransa aikana johtanut muun muassa Hampurin valtionoopperaa. Hän oli sävellyksenprofessorina Frankfurtissa vuosina 1988–2000.
Tällä hetkellä Zender on toiminut vuodesta 1999 Baden-Badenin ja Freiburgin SWR-sinfoniaorkesterin ylikapellimestarina. Hänen sävellystuotantoonsa kuuluu esimerkiksi Canto I-VI-sarja, jonka osat on sävelletty eri kokoonpanoja varten. Hän on vuoden 1997 Goethe-palkittu.
Einstein on the Beach
Einstein on the Beach on Philip Glassin säveltämä ja Robert Wilsonin ohjaama nelinäytöksinen minimalistinen ooppera. Se sai ensi-iltansa 25. heinäkuuta 1976 Avignonissa, Ranskassa ja produktiota esitettiin samana vuonna myös Hampurissa, Pariisissa, Belgradissa, Venetsiassa, Brysselissä, Rotterdamissa ja New Yorkin Metropolitan-oopperassa. Ensi-iltakiertuetta seurasivat yksittäiset produktiot Brooklynissa vuonna 1984 ja Stuttgartissa 1988 sekä toinen maailmankiertue vuonna 1992, jolloin ooppera esitettiin ensimmäistä kertaa muun muassa Melbournessä ja Tokiossa.
Teos on säveltäjän oopperoista ensimmäinen ja pisin. Teos kestää yli viisi tuntia. Siinä ei ole väliaikaa, mutta yleisö voi vapaasti poistua ja palata esityksen aikana. Teoksen libretto koostuu numeroista, nuottien solfanimistä sekä runoilija Christopher Knowlesin arvoituksellisista runoista.
Tammikuussa 2014 Einstein on the Beach tallennettiin televisioesitykseksi Pariisin Châtelet-teatterissa. Televisioinnin ohjasi brittiläinen Don Kent. Yle Teema esitti oopperan huhtikuussa 2015, heinäkuussa 2016 ja marraskuussa 2017.
Vuonna 2012 oopperasta julkaistu musiikkialbumi (1979) valittiin mukaan Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Recording Registry -kokoelmaan, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä yhdysvaltalaisia äänitteitä.
Norfolkinterrieri
Norfolkinterrieri (Norfolk Terrier) on pieni ja pirteä terrieri. Se on hyvin samankaltainen kuin norwichinterrieri, josta se eroaa riippuvilla korvillaan. Roduilla on korvia lukuun ottamatta sama rotumääritelmä. Suomessa norfolk on harvinaisempi kuin norwich, mutta viime aikoina rotujen voimasuhteet ovat selvästi tasoittuneet. Norfolk on terhakka pikku koira. Se on temperamenttinen ja sisukas, suuttuessaan terävä ja mitäänpelkäämätön. Norfolkia pidetään aavistuksen verran norwichia mukautuvampana ja rauhallisempana.
Alkuperä
Alun perin norfolk oli tarkoitettu rottien hävittämiseen, ja siinä työssä ne olivatkin tarpeellisen sisukkaita ja sinnikkäitä. Norfolk on kotoisin Itä-Englannista, missä se yleistyi 1900-luvun alussa erityisesti hevostiloilla. Hevosharrastajien mukana rotu levisi nopeasti ympäri maailmaa. Sekä riippu- että pystykorvaiset pienet terrierit rekisteröitiin vuodesta 1932 alkaen norwichinterriereinä, vaikka kasvattajat jalostivat niitä erillään. Vasta vuonna 1964 riippukorvaisille annettiin oma rotunimi, norfolkinterrieri. Sitä ennen molempia rotuja yhteisesti kutsuttiin myös trumpingtonninterriereiksi.
Ulkonäkö
Pienestä koostaan huolimatta norfolk on järeä, vanttera ja vahvaluustoinen koira. Se on matalaraajainen, korkeuttaan pitempi. Norfolkin pää on melko leveä, päälaki on kevyesti pyöristynyt. Sen voimakas kuono on kalloa lyhyempi. Norfolkeilla on tummat silmät, ja niiden pyöristyväkärkiset korvat roikkuvat etureunoistaan ohimoita myötäillen. Niillä on myös vahvat leuat ja kokoonsa nähden suuret hampaat. Norfolk liikku terhakkaan ryhdikkäästi takaraajojen työntäessä voimalla.
Karva ja väri
Norfolkin turkki on kovaa, karkeaa ja suoraa. Sillä on kaulassa ja lavoissa pidempää ja pörröistä karvaa, joka muodostaa pienen röyhelön. Väriltään se on yleensä punertava tai harmahtava tai se voi olla selästään ja päälaestaan musta.
Imatran veturipalvelu
Imatran veturipalvelu Oy on suomalainen, Imatralla toimiva rautatieyritys. Se perustettiin 1993, kun silloinen Enso-Gutzeit halusi luopua Imatran tehtaidensa rautatieliikenteen hoitamisesta. Imatran tehtaiden lisäksi Veturipalvelu hoitaa nykyään myös Anjalan paperitehtaan ja Inkeroisten kartonkitehtaan vaihtotyöt.
Imatran veturipalvelun tehtäviin kuuluu ainoastaan omistamansa kaluston kunnossapidosta huolehtiminen. Veturipalvelulla onkin vain kaksi työntekijää, toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja. Stora Enso huolehtii tehtaiden rataverkon kunnossapidosta, ja sillä on Imatralla yhteensä 24 veturinkuljettajaa ja junamiestä.
Kalusto
Veturipalvelun kalusto on varsin iäkästä. Vanhimmat veturit ovat 1960-luvun alusta ja silti päivittäisessä käytössä. Veturipalvelulla on kuitenkin toistaiseksi laaja varaosavarasto näitä vetureita varten. Erikoisuutena yrityksellä on Dv15:n teollisuusversio (Valmet 1501/1960), joka on säilyttänyt alkuperäisen Vv15-sarjamerkintänsä. Kaikille Vv15-/Dv15 -veturille on annettu lempimi (Diesel, Masi ja Jussi). Veturipalvelu on tehnyt runsaasti kalustohankintoja 2000-luvulla ostamalla muun muassa kaksi täysin uutta Otso100 robot -robottiveturia sekä UPM:n Move90-veturin.
Lukáš Rosol
Lukáš Rosol (s. 24. heinäkuuta 1985 Brno) on tšekkiläinen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä ATP-listan sijalla 26 syyskuussa 2014. Hän on voittanut urallaan yhden ATP-turnauksen kaksinpelissä ja yhden nelinpelissä. Hänen valmentajanaan toimii entinen tennispelaaja Ctislav Doseděl.
Grand Slam -turnauksissa Rosol on päässyt parhaimmillaan kolmannelle kierrokselle Ranskan avoimissa 2011, Wimbledonissa 2012 ja 2015 sekä Australian avoimissa 2016. Ranskan avoimissa 2011 hän pääsi karsintojen kautta mukaan turnauksen pääsarjaan, ja voitti pääsarjassa kaksi ensimmäistä kierrosta viidessä erässä, toisen niistä maailmanlistan sijalla kahdeksan ollutta Jürgen Melzeriä vastaan luvuin 6–7(4), 6–4, 4–6, 7–6(3), 6–4. Kolmannella kierroksella hän hävisi neljässä erässä Juan Ignacio Chelalle. Wimbledonissa 2012 hän teki jättiyllätyksen voitettuaan toisella kierroksella viisieräisessä ottelussa Rafael Nadalin.
HDLC
High-Level Data Link Control (HDLC) on yksi yleisimmistä OSI-mallin siirtoyhteyskerroksen protokollista. HDLC on ISOn kehittämä bittiorientoitunut synkroninen tietoliikenneprotokolla, joka tarjoaa luotettavan ja suorituskykyisen tavan siirtää bittimuotoista dataa sarjalinkkien yli. HDLC:tä käytetään mm. digitaalisissa puhelin- ja kaukokirjointinverkoissa, mutta mikä tahansa dataa kuljettava sarjalinkki voidaan toteuttaa sen avulla (kuten esimerkiksi kahden reitittimen tai tietokoneen ja modeemin välinen yhteys).
Hernesaari
pienoiskuva|[[Hietalahti (Helsinki)|Hietalahti ja Hernesaari vuonna 2010. Oikeassa reunassa Länsisatama Jätkäsaaressa.]] Hernesaari on eteläisimpään Helsinkiin kuuluvan Länsisataman kaupunginosan osa-alue. Sen muodostavat Eiran länsipuolella oleva niemi ja siihen täyttömailla yhdistetyt entiset saaret Munkkisaari ja Herne­saari. Hallinnollisesti Herne­saari kuuluu Ullanlinnan peruspiiriin, joka puolestaan on osa laajempaa Helsingin Eteläistä suurpiiriä.
HDLC
Alkuperäiset ISO standardit HDLC:lle olivat ISO 3309, ISO 4335, ISO 6159 ja ISO 6256. Vastaavat SFS standardit ovat:
Nykyinen HDLC standardi ISO 13239 korvaa aikaisemmat versiot.
Hernesaari
Hernesaaren itäpuolella ovat Eira ja Punavuori. Rajana niitä vastaan on Telakkakatu, jonka keskellä vuoteen 2008 saakka kulki Helsingin satamarata. Lännessä Hietalahden toisella puolella sijaitsee Jätkäsaari, joka Hernesaaren tavoin on osa Länsisataman kaupunginosaa. Niemen tyvessä sijaitsee vuonna 2004 hyväksyttyyn asemakaavaan pohjautuva pieni Eiranrannaksi nimetty kerrostaloalue (vanha Punatulkun kortteli), jonka ohi kulkee saman niminen katu. Hernesaaren edustalla sijaitsevat, kesäkaudella suositut Pihlajasaaret kuuluvat Länsisaarten osa-alueeseen. Kantakaupungin eteläisin piste on Hernesaaressa, mutta Lauttasaaren eteläkärki ulottuu vielä etelämmäksi.
HDLC
HDLC tarjoaa sekä yhteysorientoituneen että yhteydettömän palvelun.
Hernesaari
Historia
Alkuperäinen Hernesaari oli kallioinen saari nykyisen osa-alueen eteläosassa. Saarta on tiettävästi jo 1700-luvun alussa vuokrattu kesäisin karjan laidunmaaksi, ja se on ollut myös kalastajien käytössä. 1900-luvun alussa alueella on ollut asutusta, talousrakennuksia ja laiturirakenteita, jotka kuitenkin myöhemmin purettiin satama- ja telakkatoiminnan tieltä. Saarella harjoitettiin laitointa viinakauppaa kieltolain aikaan 1919–1932, ja sosiaaliministeriön raittiusosasto pyysi Helsingin kaupunkia ryhtymään toimenpiteisiin spriikaupan lopettamiseksi.
Liittäminen mantereeseen
Alkuperäinen Hernesaari, Hernesaarenkari ja Munkkisaari liitettiin mantereeseen ja muutettiin täyttömailla pitkäksi keinotekoiseksi niemeksi vaiheittain 1910-luvulta alkaen. Munkkisaaren ranta oli arkkitehti Bertel Jungin laatimassa yleiskaavassa 1911 varattu satamatoiminnoille, ja Hernesaari sopi hyvin tämän alueen jatkeeksi. Myös mahdollisuutta jatkaa kannasta Pihlajasaariin asti tutkittiin, mutta tästä luovuttiin. Täyttömaalle rakennetun laajennuksen taustalla oli Helsingin, liikenteen ja Suomen suursataman, satamapolitiikka, jolla pyrittiin vastaamaan 1900-luvun alun kasvaviin liikenteen ja kaupan tarpeisiin. Nykyisin Hernesaari toimii myös Länsisatamaa suojaavana aallonmurtajana.
HDLC
Historia
HDLC perustuu IBM:n SDLC-protokollaan, josta tuli IBM:n SNA (System Network Architecture) -verkkojen toisen kerroksen protokolla. X.25-protokollapinoon sen toi ITU (International Telecommunication Union) nimellä LAPB. HDLC on nykyisin pohjana PPP:lle (Point-to-Point Protocol). Hieman erilaista versiota käytetään mm. SONET-yhteyksissä. Jotkut valmistajat, kuten Cisco Systems, rakensivat myös omia toteutuksia käyttäen HDLC:n kehystystekniikkaa.
Hernesaari
Liittäminen mantereeseen
Alueelle rakennettiin teollisuus-, varasto- ja satamarakennuksia, jotka ovat osin säilyneet nykypäivään. Munkkisaaren mylly valmistui vuonna 1937 ja valtion viljavarasto 1955. 1940-luvulla rakennettiin Fordin talo, ja alue liitettiin satamarataan. Rakennuksessa toimi autonvalmistaja Fordin kokoonpanotehdas.
Vuodesta 1874 1930-luvulle Munkkisaaressa oli työväen uimalaitos. Munkkisaaressa on ollut myös yleinen sauna. Sauna sekä Toivon talona tunnettu, Hernesaarenkadulla sijainnut kaksikerroksinen puurakennus purettiin 1970-luvulla.
HDLC
Kehystys
Käytettäessä synkronista linkkiä lähetetään hiljaisten jaksojen aikana kehysjakajaa kellopulssina: 01111110011111100111111001111110 ______  ______  ______  ______  _      __      __      __      _
Hernesaari
Liittäminen mantereeseen
Neuvostoliitto pommitti aluetta Helsingin suurpommituksissa helmikuussa 1944.
HDLC
Kehystys
Näin synkronisen linkin päiden kellot pysyvät samassa ajassa.
Binääridata voisi helposti sisältää lipuksi tulkittavan bittijakson, joten datan bittijaksot pitää lähettää niin ettei virhetulkintaa pääse syntymään.
Synkronisissa linkeissä tämä toteutetaan täytebittien avulla. Lähettävä pää varmistaa että viiden 1-bitin sarja päättyy 0-bittiin ja vastaanottava pää poistaa nämä ylimääräiset 0-bitit automaattisesti. Vasta kuusi peräkkäistä 1-bittiä tulkitaan lipuksi.
Hernesaari
Uusia asuntoja ja palveluita
pienoiskuva|Uusia asuintaloja valmistui Hernesaaren pohjoisosaan vuonna 2008.
HDLC
Kehystys
Asynkroniset linkit käyttävät sarjaportteja tai UARTeja ja lähettävät bitit kahdeksan ryhmissä, eli oktetteina. Täytebittien sijaan sarjalinkit käyttävät täytetavuja tai täyteoktetteja. Kehyserottimen oktetti on 01111110, (7E heksoina) ja erityinen keskeytysoktetti on 01111101, (7D heksoina). Keskeytysoktetti lähetetään ennen oktettia jonka tavulla on sama arvo kuin kehyserottimella tai keskeytysoktetilla. Sen jälkeen seuraavan oktetin bitti numero 5 käännetään. Esimerkiksi datajakso "01111110" (7E) lähetettäisiin jaksona "01111101 01011110" ("7D 5E").
Kehysrakenne
HDLC kehys liput mukaan lukien:
Hernesaari
Uusia asuntoja ja palveluita
Hernesaaressa oli aikaisemmin vain yksi asuinkortteli Munkkisaarenkadun ja Hernesaarenkadun välissä. Vuosina 2007–2008 Telakkakadun ja Hylkeenpyytäjänkadun väliin rakennettiin kuitenkin uusi kortteli. Muilta osin alue on vanhastaan teollisuus- ja varastoaluetta. Alueella toimii yrityksiä, ja lisää toimitiloja markkinoidaan aktiivisesti. Alueella on myös Jääkenttäsäätiön ja Helsingin Jäähallin ylläpitämä jäähalli Jääherne, jalkapalloilijoiden kuplahalli sekä vuonna 1975 toimintansa aloittanut Hernesaaren helikopterikenttä Heliport, jota on käyttänyt muun muassa Helsingin ja Tallinnan välillä operoinut Copterline.
HDLC
Kehysrakenne
Huomaa että lippuja tulee vähintään yksi kahden kehyksen väliin. Huomaa myös että data tulee 8 bitin jaksoissa.
FCS (Frame Check Sequence, kehyksen tarkistusjakso) on kehittyneempi versio pariteettibitistä. FCS-kenttä sisältää osoite-, hallinta- ja data-kenttien sisällöistä bittimatematiikalla laskettavan tuloksen. Tarkistussummaa käytetään lähetysvirheiden, kuten kadonneiden, kääntyneiden tai ylimääräisten bittien havaitsemiseen. Vastaanottaja hylkää kehyksen jos virhe havaitaan. Tämä virheentarkistusmenetelmä voi asettaa rajoituksia data-kentän maksimipituudelle, sillä mitä pidempi data-kenttä on, sitä vaikeampaa on tietyntyyppisten lähetysvirheiden havaitseminen. FCS-tyyppejä on useita, joista CRC-16 ja CRC-CCITT ovat yleisimmät.
Hernesaari
Uusia asuntoja ja palveluita
Vuonna 2014 alueelle avattiin Birgitta-niminen ravintola-kahvila sekä vuonna 2016 Löyly-niminen sauna ja ravintola. Vuoteen 2020 asti osa-alueen eteläkärjessä sijaitsi Hernesaaren Ranta -niminen ravintolakeskittymä.
Nykytilanne
Hernesaaressa oli 1 243 asukasta vuonna 2019. Työpaikkoja oli 1 773 vuonna 2009.
Matkustajasatama
pienoiskuva|M/S AIDAluna Hernesaaren laiturissa. Laituri on osa [[Länsisatamaa ja palvelee erityisesti suurempia kansainvälisiä aluksia.]] Hernesaaren länsirannan Munkkisaarenlaituri luetaan osaksi Länsisatamaa. Satamalaiturissa on kaksi paikkaa, joihin ankkuroituu suuria risteilyaluksia. Niiden mukana alueelle saapuu noin 400 000 risteilymatkustajaa vuosittain.
Telakka
pienoiskuva|[[Hietalahden telakka on suurin Hernesaaressa toimiva yritys.]] Hernesaaressa toimii edelleen Hietalahden telakka, joskin sen toiminnat Hernesaaren alueella ovat vähentyneet. Telakan luultiin jo lopettavan toimintansa, mutta omistajanvaihdoksen ja vuonna 2011 alkaneen uuden jäänmurtajatuotannon johdosta telakkatoiminta jatkuu. Telakkaa on operoinut aikaisemmin Wärtsilä, myöhemmin Masa Yards ja korealainen STX Europe, joka myi puolet omistuksestaan venäläiselle United Shipbuilding Corporationlle (USC) vuonna 2010. Uuden yhteisyrityksen nimeksi tuli Arctech Helsinki Shipyard Oy. Yritys on vuodesta 2014 ollut täysin venäläisomistuksessa STX Europen myydessä lopunkin omistusosuutensa USC:lle. Arctech Helsinki Shipyard Oy:n vuokrasopimus päättyy 31.12.2020, minkä jälkeen lohkotuotanto on tarkoitus siirtää muualle. Telakkatoiminta alueella jatkunee, mutta keskittyy pienemmälle alueelle Hietalahteen. Telakka on erikoistunut jäänmurtajiin ja arktiseen laivanrakennukseen.
Tulevaisuus
pienoiskuva|Vuonna 2016 avattu [[Löyly (saunakompleksi)|Löyly on suojeltu Hernesaaren asemakaavassa.]] pienoiskuva|Muun muassa viljavarasto ja -siilot säilytetään, vaikka Hernesaari rakentuu asuinalueeksi. Hernesaaren miljöö on muuttumassa urbaaniksi asuinalueeksi ja merellisten matkailupalvelujen keskittymäksi. Alueelle aiotaan rakentaa 2020-luvulla merellinen, kaupunkimainen asuinalue, johon valmistuu 3 000 työpaikkaa sekä asuntoja noin 7 600 ihmiselle. Alueen on tarkoitus valmistua 2030-luvun alussa.
Asemakaavaluonnoksessa Hernesaareen on suunniteltu asuntojen lisäksi päivittäistavarakauppa, yksi koulu- ja päiväkoti sekä yksi päiväkoti. Alueen itäreunalle on suunnitelmien mukaan tulossa rantabulevardi, uimaranta, vesiurheilukeskus, venesatamia sekä veneiden säilytys- ja huoltotiloja. Toinen venesatamista olisi vierasvenesatama ja toinen tulisi kansainväliset purjehduskilpailut mahdollistavaan kilpailu- ja koulutuskäyttöön. Länsireunaan risteilijäsatamaa laajennetaan eteläkärjestään kaakkoon työntyvällä uudella laiturilla, jolloin satamaan mahtuisi samanaikaisesti kolmen suurikokoista risteilijää.
Alueella on tehty maaperän kunnostustöitä ja esirakentamista, kuten maantäyttöjä, sekä purettu useita vanhoja rakennuksia. Vanhoista rakennuksista säilytetään Helsingin Käsityö- ja Teollisuusyhdistyksen rakennus, Munkkisaaren teollisuustalo, 1940-luvulla rakennettu, arkkitehti Gunnar Nordströmin suunnittelema Fordin vanha tehdasrakennus (”Fordin talo”) sekä edelleen käytössä olevat, 1950-luvun valtion viljavarasto ja -siilot. Viljavaraston modernismia edustavan rakennuskokonaisuuden ovat suunnitelleet arkkitehdit Aili ja Niilo Pulkka. Myös uudemmat rakennukset Café Birgitta ja Löyly säilyvät osana alueen virkistys- ja matkailupalveluja.
Hernesaaren joukkoliikenteen suunnitelmat perustuvat raitiotieyhteyteen, joka alkoi liikennöidä keskustasta Hernesaaren pohjoisosaan jo vuonna 2021. Rantapuistoon on suunniteltu myös vesibussipysäkkiä. Kävely ja pyöräily on laskettu merkittäväksi osaksi alueen kulkutapajakaumaa.
Asemakaavan kumoutuminen
Helsingin kaupunginvaltuusto hyväksyi Hernesaareen osayleiskaavan 17. tammikuuta 2018 ja asemakaavan 21. huhtikuuta 2021. 29. huhtikuuta 2021 Helsingin hallinto-oikeus kuitenkin kumosi Hernesaaren asemakaavan lainvastaisena, koska alueen liikenteen toimivuudesta suhteessa suureen määrään uusia asukkaita ei ollut takeita. Julkisen liikenteen sekä kävely- ja pyöräily-yhteyksien painottaminen ei päätöksen mukaan poista velvollisuutta järjestää toimivia yhteyksiä henkilöautoliikenteelle. Asemakaavan liikenneselvityksen mukaan kaikki Hernesaaren autoliikenne kulkisi yhden tien ja muutaman risteyksen kautta. Liikenneselvityksen esittämässä skenaariossa Hernesaaren henkilöautonomistuksen määrä oli kantakaupungin tasolla eli tavallista pienempi, ja myös kävellen kuljettavien matkojen osuus esitettiin huomattavan suureksi. Edellytyksiä skenaariolle olisivat olleet muun muassa ruuhkamaksut ja laajennetut pysäköintimaksut, mutta hallinto-oikeus kuitenkin totesi, ettei tällaisista toimenpiteistä saati niiden aikatauluista ole vielä tehty päätöksiä.
Helsingin kaupunki valitti päätöksestä, mutta Korkein hallinto-oikeus hylkäsi valituksen toukokuussa 2022. Kaavan kumoutuminen lykkää Hernesaaren rakentamista muutamalla vuodella.
Elia (profeetta)
thumb|Profeetta Elia. Profeetta Elia (hepr. אֱלִיָּהוּ, Elijahu, "Jumalani on Jahve") eli pyhä profeetta Elia Tisbeläinen on sekä Vanhassa että Uudessa testamentissa ja Jeesuksen ajan juutalaisuudessa Mooseksen jälkeen ja hänen rinnallaan tärkein ja arvostetuin profeetta. Elia eli 800-luvulla eaa. Pohjois-Israelissa Gileadin Tisbessä. Elia vastusti epäjumalanpalvelusta ja sai kuningatar Isebelin ja Israelin kuninkaan Ahabin vihat niskoilleen. Kun kuningatar yritti surmauttaa hänet, hän nousi taivaaseen tulisissa vaunuissa.
Elian nimi esiintyy Uuden testamentin vanhassa suomennoksessa muodossa Elias. Suomessa ortodoksisessa kirkossa hänestä käytetään myös karjalaista nimeä Ilja.
Kertomukset Kuningasten kirjoissa
Vanhan testamentin profeetta­kirjojen joukossa ei ole Elian kirjaa. Hänestä kerrotaan pääasiassa Ensimmäisen kuningasten kirjan 17.-21. sekä toisen kuningasten kirjan kahdessa ensimmäisessä luvussa. Hänen kerrotaan myös tehneen useita ihmeitä.
Näiden kirjojen mukaan Elia oli tisbeläinen, Gileadiin asettunut siirtolainen. Ensimmäisen kerran hänet mainitaan, kun hän ennusti kuningas Ahabille, että Israeliin on tulossa useita vuosia kestävä kuivuus. Niin myös tapahtui.
Kolmantena vuotena tämän jälkeen Elia palasi Herran käskystä kuningas Ahabin luo. Kuivuuden vuoksi maassa vallitsi tuolloin ankara nälänhätä. Elia haastoi Ahabin sekä Baalin ja Astarten profeetat voimain­mittelöön, joka suoritettiin Karmelin vuorella. Baalin profeetat yrittivät saada jumalansa sytyttämään uhraamansa vasikka tuleen, mutta eivät onnistuneet, kun taas Elian rukoillessa tuli syttyi. Kun paikalle kokoontunut kansa näki tämän, kaikki hämmästyivät ja tunnustivat Elian voittaneen. Elia otti Baalin profeetat kiinni ja tappoi heidät. Pian tämän jälkeen seudulla alkoi ensimmäisen kerran vuosiin sataa.
Maininnat muualla Raamatussa
Mainintoja profeetta Eliasta on Raamatussa muuallakin. Malakian kirjassa ennustetaan, että ennen Messiaan tuloa Jumala lähettää profeetta Elian takaisin maan päälle. Uudessa testamentissa tämän tulkitaan tarkoittavan Johannes Kastajaa.
Koraanissa
Elias on yksi islamin kahdestakymmenestäviidestä Koraanissa mainitusta profeetasta (suurat 6:85 ja 37:123–132). On myös todisteltu, että Niiniköyden suurassa (111) esiintyvä Abu Lahab olisi Kuningasten kirjan Ahab. Suurassa mainitaan myös Ahabin syntinen vaimo, joka siten olisi Iisebel.
Fuusioreaktio
Fuusiossa vapautuu erittäin paljon energiaa. Esimerkiksi, kun 1 kilogramma vetyä palaa eli yhtyy hapen kanssa vedeksi tavallisessa kemiallisessa reaktiossa, energiaa vapautuu 119 megajoulea. Mutta kun 1 kilogramma vetyä fuusioituu heliumiksi Auringon ytimessä, energiaa vapautuu noin 600 terajoulea eli viisi miljoonaa kertaa enemmän. Tämä johtuu siitä, että kemiallisessa palamisessa vapautuu ytimen ja elektronien välisen sähkömagneettisen sidoksen energiaa, kun taas fuusiossa vapautuu ydinhiukkasten eli nukleonien välisen vahvan ydinvoiman sidosenergiaa. Nukleonien sidosenergia on paljon suurempi, koska ne ovat paljon lähempänä toisiaan kuin ydin ja elektronit. Lisäksi vahva ydinvoima on sähkömagneettista voimaa vahvempi. Materiaalihävikki muuttuu lämpöenergiaksi gammasäteilyn kautta.
Fuusion edellytykset
Atomiydin koostuu protoneista ja neutroneista, joita yhdessä kutsutaan nukleoneiksi. Niiden välillä vaikuttaa vahva vuorovaikutus, joka pitää atomiytimen koossa. Lisäksi protonien, joilla on positiivinen sähkövaraus, välillä on hylkivä sähkömagneettinen voima. Vahva ydinvoima on näistä vahvempi, mutta sen kantama on hyvin lyhyt, kun taas sähkömagneettisen voiman kantama on rajaton. Siksi vahva voima jaksaa pitää pienet ytimet koossa, mutta kun ydintä kasvatetaan lisäämällä siihen protoneja ja neutroneja, saavutetaan ennen pitkää raja, jolla vahva voima ei enää yllä ytimen laidalta toiselle. Jaksollisessa järjestelmässä tämä raja on raudan kohdalla. Mentäessä rautaa raskaampiin alkuaineisiin ytimet käyvät huterammiksi, ja liian raskaat ytimet hajoavat itsestään fissioreaktiossa, kun protonien välinen hylkimisvoima voittaa vahvan voiman.