cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Deti
Diskografia
"1st Music Festival in Moscow Live" sisältää Detiltä kaksi Lužnikin stadionilla 26. huhtikuuta 1989 äänitettyä kappaletta: Окоп ja Три аккорда (äänitys: Bernard Pujol).
Kasper Hämäläinen
Seurat
Lech Poznań
A-maajoukkuemaalit
Tilastossa Suomen maalit ensin.
Vidin
Vidin on kaupunki Tonavan etelärannalla Luoteis-Bulgariassa, lähellä Serbian ja Romanian rajoja. Asukasluku oli vuoden 2018 arvion mukaan 53 764. Vidin on Vidinin alueen pääkaupunki.
Kaupungista on hyviä laivayhteyksiä Tonavaa pitkin. Vidinistä Tonavan yli Romanian puolelle Calafatiin johtaa vuonna 2013 valmistunut Uusi Eurooppa -silta.
Gustaf Möller
Gustaf Adolf Möller (s. 6. marraskuuta 1941 Helsinki) on suomalainen lakimies ja oli korkeimman oikeuden jäsen eli oikeusneuvos 30:nteen marraskuuta 2009 asti, jolloin hän saavutti eroamisiän. Tämän jälkeen hän siirtyi Asianajotoimisto Krogeruksen palveluksen riitojen ratkaisu -asiantuntijaryhmään. Hän hoitaa työssään välimiestehtäviä, joista suurin osa on kansainvälisiä.
Ura
Möller valmistui oikeustieteen kandidaatiksi 1964 ja lisensiaatiksi Helsingin yliopistosta 1967. Möller auskultoi Espoon tuomiokunnassa ja sai varatuomarin arvon 1967. Hän on työskennellyt Helsingin vs. kaupunginviskaalina 1965, julkisena notaarina 1965–73, Helsingin hovioikeuden ylimääräisenä viskaalina hän toimi 1967–72.
Möller hoitanut Helsingin yliopiston oikeustieteellisen tiedekunnan ruotsinkielisiä professorin ja apulaisprofessorin virkoja 1970–72, 1972–75 ja 1981.
Vuosina 1986–1992 Möller toimi Toijalan tuomiokunnan kihlakunnantuomarina. Tuona aikana Möller tuli tunnetuksi tavastaan noudattaa vasta myöhemmin vuonna 1994 voimaan tulleen siviiliasioiden oikeudenkäynnin uudistuksen menetelmiä. Möller osallistui myös aktiivisesti oikeudenkäyntiuudistuksesta käytyyn keskusteluun.
Möller nimitettiin korkeimman oikeuden jäseneksi 1. huhtikuuta 1992.
Möller on eräs tunnetuimmista suomalaisista välimiesoikeudenkäyntien jäsenistä ja merkittävä välimiesmenettelyn asiantuntija. Hän on toiminut Keskuskauppakamarin välityslautakunnan jäsenenä ja puheenjohtajana vuodesta 1990.
Möllerin isä Carl Gustaf Möller toimi oikeuskanslerina 1950–1955.
Suomen Lakimiesliitto on myöntänyt hänelle K. J. Ståhlberg -mitalin.
Ara Pacis
Ara Pacis Augustae (usein vain Ara Pacis,, kirjamellisesti Pax Augustan alttari) on alttari, joka toimi kulttirakennuksena Pax Augusta -jumalattarelle. Rooman senaatti rakennutti sen vuosina 13–9 eaa. Rooman Marskentälle Rooman keisari Augustuksen voitettua viimeiset vastustajansa Hispaniassa ja Galliassa. Alttarin oli tarkoitus ilmentää sitä rauhaa ja hyvinvointia, jonka Rooman sotilaallinen mahti ja Augustuksen hallinto takasivat. Edward Gibbon antoi tälle rauhan ja vaurauden kaudelle myöhemmin nimen Pax Romana.
Pax Augusta oli myöhemmälle antiikille tyypillinen abstrakti hyvejumaluus. Muita Augustuksen pystyttämiä temppeleitä olivat Victoria Augusta ja Iustitia Augusta. Augustus myös nimesi Forum Romanumilla sijainneen Concordian temppelin Concordia Augustaksi.
Alttari tehtiin Lunan marmorista ja koristeltiin reliefein. Itse alttaria ympäröi marmorinen suoja-aitaus, jossa oli kohokuvioita Rooman myyttisestä menneisyydestä, sekä vuoden 13 eaa. uhrikulkueesta, jossa kuvataan myös Augustus lähisukulaisineen.
Nykyisen alttarin koristeina on sekä alkuperäisiä reliefejä että niiden kipsikopioita. Jotkut alkuperäisistä reliefeistä ovat eri maiden museoissa, muun muassa Louvressa. Mussolini siirsi alttarin vuonna 1938 alkuperäiseltä paikaltaan lähelle Augustuksen mausoleumia. Alttarille on sittemmin rakennettu moderni suojarakennus.
Nokia 6610
Nokia 6610 on Nokian pieni GSM-matkapuhelin. Se julkaistiin vuonna 2002.
Kristillinen kansanpuolue
Kristillinen kansanpuolue (, KrF) on kristillisdemokratiaa Norjassa edustava poliittinen puolue. Se perustettiin vuonna 1933. Puolueen puheenjohtajana on toiminut marraskuusta 2021 lähtien Olaug Bollestad. Puolueen muihin merkittävimpiin nimiin lukeutuu entinen pääministeri Kjell Magne Bondevik.
Puolueen pitkäaikaisia puheenjohtajia ovat olleet Nils Lavik (1938-1951), Einar Hareide (1955-1967), Lars Korvald 1967-1975 ja 1977-1979 sekä Kåre Kristiansen 1975-1977 ja 1979-1983.
Politiikka ja ideologia
Aikaisemmin KrF on profiloitunut perhepuolueena kristillisten arvojen pohjalta. 2010-luvulla puolue on pyrkinyt korostamaan kristillisdemokraattista ideologiaa ja puolueen pääteemoja ovat olleet kehitysyhteistyö- ja ympäristökysymykset. Puolue on osallistunut 1980- ja 1990-luvuilla keskusta-oikeistolaisiin hallituksiin ja tukenut 2010-luvulla oppositiossa keskusta-oikeistolaisia vähemmistöhallituksia. Puolue on vastustanut samaa sukupuolta olevien avioliittoja ja adoptio-oikeutta. Aikaisemmin puolue on edellyttänyt edustajiltaan kristillisen uskon tunnustamista. Vuoden 2013 puoluekokouksessa puolueen edustajilta edellytettiin enää kristillisten arvojen mukaan toimimista.
Perustaminen ja varhaiset vuodet
Norjan kristillinen kansanpuolue perustettiin vuonna 1933 vastavoimaksi kasvavalle maallistumiselle. Välitön syy perustamiselle oli, ettei Nils Lavikia hyväksytty Liberaalipuolueen ehdokkaaksi. Lavikista tuli uuden KrF-puolueen ensimmäinen kansanedustaja Bergenin vaalipiiristä vuonna 1933. Toisen kansanedustajan puolue sai vuonna 1936.
Yhteistyö porvarien kanssa toisen maailmansodan jälkeen
Kun natsien miehitys Norjassa päättyi, puolue järjestäytyi koko maan laajuiseksi. Vuonna 1945 puolue sai kahdeksan kansanedustajaa. KrF profiloitui perhepuolueena kristillisten arvojen pohjalta ja sai julkista tukea mm. evankelis-luterilaisen kirkon piispoilta. 1960-luvulla puolue harkitsi kääntymistä porvarilliseen suuntaan, kun Työväenpuolue halusi rajoittaa vapaakoulujen toimintaa. Puolueessa korostettiin kuitenkin KrF:n omaa itsenäistä linjaa. Tällöin alkoi yhteistyö porvarillisten puolueiden kanssa, vaikka puolue itse ei halunnut leimautua porvarilliseksi. Puolue nousi ensimmäisen kerran hallitukseen vuonna 1963 ja uudelleen vuosina 1965-1971.
EY-kansanäänestys ja nousu pääministeripuolueeksi
KrF vastusti Norjan jäsenyyttä Euroopan yhteisössä vuoden 1972 kansanäänestyksessä. Kielteinen kanta voitti ja uusi hallitus muodostettiin EY-jäsenyyttä vastustaneiden puolueiden pohjalta. KrF:n puheenjohtaja Lars Korvald toimi Norjan pääministerinä vuosina 1972-1973. Puolue jäi seuraavan hallituksen ulkopuolelle, kun puoluekokouspäätös esti puoluetta tekemästä hallitusyhteistyötä koalitiossa, joka sallisi vapaan abortin.
Puolue 2000-luvulla
Vuosina 1995–2004 puoluetta johti Valgerd Svarstad Haugland, joka toimi perheministerinä 1997-2001 ja kirkko- ja kulttuuriministerinä 2001–2005. Vuosina 2004–2011 puolueen puheenjohtaja oli Dagfinn Høybråten, joka toimi terveysministerinä 1997–2000 ja 2001–2004 ja työ- ja sosiaaliministerinä 2004–2005.
Vuoden 2005 vaaliessa KrF sai enää 6,8 prosenttia äänistä ja siirtyi oppositioon. Sisäiset jännitteet Bondevikin edustaman keskustalais-kansallinen linjan ja konservatiivis-kristillisen siiven välillä pyrittiin ratkaisemaan korostamalla kristillisdemokraattista aatetta. Vuoden 2009 vaalien heikko tulos johti uusiin jännitteisiin puolueen konservatiivisen ja liberaalin siiven välillä. Vuosina 2011–2019 puoluetta johti Knut Arild Hareide, joka toimi ympäristöministerinä 2004–2005. Hareide pyrki kaudellaan puolueen uudistamiseen. Muun muassa vuoden 2013 puoluekokouksessa tehtiin lievennys vaatimuksesta kristillisen uskon tunnustamiseen, mikä johti puolueen konservatiivisimpien jäsenten irtautumiseen ja erillisen Kristittyjen puolueen perustamiseen.
Vaalitulokset
KrF on joutunut 2000-luvulla ponnistelemaan pysyäkseen 4 prosentin äänikynnyksen yläpuolella.
Face/Off – kahdet kasvot
Face/Off – kahdet kasvot on vuonna 1997 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen toimintaelokuva, jonka on ohjannut John Woo. Elokuvan pääosissa esiintyvät Nicolas Cage ja John Travolta.
Juoni
Elokuva kertoo FBI-agentti Sean Archerista, jonka poika kuolee harhalaukaukseen. Hän jäljittää poikansa tappajan Castor Troyn, mutta tämä joutuu onnettomuudessa koomaan. Archer saa tietää Troyn asettamasta pommista, ja saadakseen sen sijainnin selville tämän rikostoverilta hänen täytyy vaihtaa leikkauksessa kasvoja tämän kanssa ja mennä vankilaan hänenä esiintyen.
Archerin ollessa vankilassa Troy herää koomasta ja varastaa itselleen Archerin kasvot ja henkilöllisyyden – tappaen sen jälkeen kaikki, jotka tiesivät Archerin olevan oikeasti vankilassa. Archerina esiintyen Troy paljastaa FBI:lle ”selvittämänsä” pommin sijainnin, saaden mainetta ja kunniaa. Hän myös vikittelee Archerin vaimoa ja tytärtä.
Saadakseen elämänsä takaisin Archerin täytyy paeta vankilasta ja saada häneksi luultu Troy kiinni.
Keskinäinen Työeläkevakuutusyhtiö Elo
Keskinäinen Työeläkevakuutusyhtiö Elo aloitti toimintansa 1. tammikuuta 2014, jolloin Eläke-Fennia ja LähiTapiola Eläkeyhtiö yhdistyivät. Elon pääkonttori on Espoon Tapiolassa. Vuonna 2017 Elo oli liikevaihdolla mitattuna Suomen 14. suurin yritys.
Elo tarjoaa asiakkailleen lakisääteisiä TyEL- ja YEL-vakuutuksia sekä niihin liittyviä palveluita. Lisäksi Elo tarjoaa asiakkailleen työkykyä tukevia työeläkekuntoutus ja työhyvinvointipalveluita. Elo tekee tiivistä yhteistyötä Fennian, LähiTapiolan ja Turvan kanssa.
Elo vastaa yli 700 000 suomalaisen työeläketurvasta. Elossa on vakuutettuna noin 400 000 työntekijää ja noin 85 000 yrittäjää. Noin kolmen miljardin euron kokonaismaksutulolla Elon markkinaosuus on työeläkealalla noin 24 prosenttia. Elon markkinaosuus yrittäjien YEL-vakuutuksissa on noin 40 %, mikä tekee Elosta Suomen suurimman yrittäjien työeläkevakuuttajan.
Elo on yhtiömuodoltaan keskinäinen yhtiö, jonka omistavat asiakkaat eli vakuutuksenottajat ja yhtiössä vakuutetut työntekijät. Elon henkilöstömäärä on noin 450.
Joulukuussa 2020 Finanssivalvonta asetti asiamiehen valvomaan Elon toimintaa, koska se oli toiminut taitamattomasti ja varomattomasti.
Maaliskuussa 2021 Satu Huber irtisanoutui toimitusjohtajan tehtävästä. Saman vuoden huhtikuussa Carl Pettersson nimitettiin Elon toimitusjohtajaksi. Hän aloitti tehtävässään 7. lokakuuta 2021.
Sijoitustoiminta
Elon sijoitusomaisuuden arvo on noin 21 miljardia euroa. Sijoitusomaisuus on kerätty nykyisten ja tulevien eläkkeiden turvaamiseen. Sijoituksista korkosijoituksia on 44 %, osakesijoituksia 31 %, kiinteistösijoituksia 13 % ja muita sijoituksia 13 %.
Elo on sitoutunut YK:n vastuullisen sijoittamisen periaatteisiin (PRI, Principles for Responsible Investment). Elo on myös FINSIFin eli Suomen vastuullisen sijoittamisen yhdistyksen jäsen.
Radiotoimilupa
Radiotoimilupa on lupakirja, jonka viestintävirasto myöntää radioasemille, joiden katsotaan täyttävän julkisen radioaseman vaatimukset. Toimilupia käytetään, koska radiotaajuudet ovat rajallisia eikä kaikkien halukkaiden voida antaa lähettää taajuuksilla. Radiotoimilupia myönnetään valtakunnallisina, paikallisina ja lyhytaikaisina. Lyhytaikaiset toimiluvat myöntää Viestintävirasto, pysyvät luvat Valtioneuvosto.
Lyhytaikaiseen analogiseen radiotoimintaan tarvitaan kaksi eri lupaa: radiotoimilupa eli ohjelmistolupa ja radiolupa eli tekninen lupa. Viestintäviraston on myönnettävä toimilupa, jos toimintaan on osoitettavissa radiotaajuudet eikä ole perusteltua syytä epäillä hakijan rikkovan televisio- ja radiotoimintalain tai muun televisio- ja radiotoimintaa koskevan lain säännöstä. Lyhytaikaista toimilupaa ei tarvita lähetyksiin oppilaitoksissa tai sairaaloissa, televerkoissa silloin kun ohjelmistoja voi seurata enintään 2000 liittymän kautta eikä silloin, kun enintään kolme kuukautta kestävän lähetystoiminnan lähetysteho on alle 50 wattia.
Oriol Rosell
Oriol ”Uri” Rosell Argerich (s. 7. heinäkuuta 1992 Puig-reig, Barcelonan maakunta) on espanjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Major League Soccerin Sporting Kansas Cityä.
Seurajoukkueura
Rosell liittyi FC Barcelonan junioriakatemiaan vuonna 2006 ollessaan 14-vuotias, mitä ennen hän pelasi paikallisvastustaja Espanyolissa. Kaudella 2010–2011 hän kuului Barcelonan A-juniorijoukkueeseen (juvenil), joka voitti División de Honorin, Copa de Campeonesin ja Copa del Reyn. Kaudeksi 2011–2012 Rosell nousi Espanjan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa pelanneeseen Barcelonan B-joukkueeseen. Hän teki ammattilaisdebyyttinsä 14. tammikuuta 2012 ottelussa Las Palmasia vastaan ja pelasi kauden aikana kaikkiaan kuudessa liigaottelussa.
Rosell ja Barcelona purkivat sopimuksensa heinäkuussa 2012. Elokuussa 2012 Rosell teki monivuotisen sopimuksen Pohjois-Amerikan Major League Soccerin Sporting Kansas Cityn kanssa. Hän on toinen MLS:ssä pelannut Barcelonan kasvatti Albert Celadesin jälkeen. Kaudella 2013 Rosell pelasi 31 runkosarja- ja viisi pudotuspeliottelua, kun Kansas City voitti MLS:n mestaruuden. Hän oli avauskokoonpanossa myös MLS Cup -mestaruusottelussa Real Salt Lakea vastaan, mutta joutui jättämään kentän jo kahdeksannella minuutilla nilkkavamman vuoksi. Kansas City voitti ottelun lopulta rangaistuspotkukilpailun jälkeen.
Maajoukkueura
Rosell on julkisesti kertonut kannattavansa Katalonian itsenäisyyttä ja kieltäytyvänsä Espanjan maajoukkueessa pelaamisesta, mikäli saa kutsun. Epävirallisessa Katalonian maajoukkueessa hän debytoi 30. joulukuuta 2013 ottelussa Kap Verdeä vastaan.
Joutsan seutukunta
Väestönkehitys
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty seutukunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2013 tilanteen mukainen.
Volvo S80
Volvo S80 on Volvon vuosina 1998–2016 valmistama edustusluokan neliovinen sedan, joka korvasi Volvo S90:n. Volvo S80:n seuraajaksi esiteltiin tammikuussa 2016 uusi Volvo S90.
Volvo S80 I (1998–2006)
Vuoden 2000 Euro NCAP -kolaritestistä S80 sai tulokseksi neljä tähteä viidestä.
Suomen tuontiohjelmassa ei ollut turboahdettuja viisisylinterisiä, vaan perusmoottoreina olivat 2,4-litraiset (140/170 hv). Niiden yläpuolella oli vapaasti hengittävä kuusisylinterinen 2,9-litrainen (204 hv) ja malliston huipulla kaksoisturboahdettu 2,8-litrainen (272 hv) T6. Dieselmoottoriksi tarjottiin Audin 2,5-litraista TDI:tä (140 hv), joka oli jo hieman vanhahtava. Kuusisylinteristen yhteydessä automaattivaihteistona oli vanhanaikainen General Motorsin neliportainen vaihteisto. Viisisylinterisissä bensiinimoottoreissa sen sijaan oli ajanmukainen Aisin-Warnerin valmistama viisiportainen automaatti. Keväästä 2000 lähtien tarjolla oli myös 2,4 T (200 hv) -moottori.
Vakiovarusteluun sisältyi viisi turvatyynyä (matkustajan etuturvatyyny lisävaruste), ABS-jarrut, turvavöiden esikiristimet ja voimanrajoittimet, kauko-ohjattava keskuslukitus, kaksiosainen takaselkänoja, valomuisti, etuistuinten korkeuden ja ristiseläntuen säätö, ohjauspyörän korkeuden ja etäisyyden säätö, lukuvalot edessä ja takana, lämmitettävät sähköpeilit, sähköikkunat edessä ja takana, lämmitettävät etuistuimet ja valonpesimet.
Comfort 1 -paketin mukana sai monitoimiohjauspyörän, vakionopeudensäätimen ja etusumuvalot. Comfort 2:ssa oli lisäksi manuaali-ilmastointi. Comfort 3 lisäsi varusteluun vielä automaattilämmityksen.
Syksyllä 2001 kaikkiin kolmeen mallisarjaan (S80/S60/V70) tuli Volvon ensimmäiset omat dieselmoottorit 2,4 D (136 hv) ja D5 (163 hv). S80-malliston huipulle esiteltiin Executive, jossa oli takana kaksi erillisistuinta. Ylelliseen vakiovarusteluun kuului nahkaverhoilu, sähkötoiminen aurinkoverho ja lämmitettävät takaistuimet. Lisävarusteina sai myös DVD-soittimen, television ja jopa jääkaapin. Ainoa Executiven moottorivaihtoehto oli aluksi T6, mutta myöhemmin saataville tulivat myös 2,9-litrainen ja D5. Halutessaan Executiven sai kevyesti tai vaihtoehtoisesti raskaammin panssaroituna.
Vuosimallin 2002 autoihin lisättiin vakiovarusteiksi ajotietokone, vakionopeudensäädin, luistonesto ja etusumuvalot. vasen|pienoiskuva|Ensimmäisen sukupolven facelift-malli. Volvo S80:n kasvojenkohotuksen kokenut malli saapui Suomeen toukokuussa 2003. Suurimpia muutoksia olivat uudet sivupeilit ja etusäleikkö sekä kylkilistojen muuttuminen korinvärisiksi. Sisällä uudistuivat mittaristo ja ovipaneelit. 2,4 T:n korvasi 210-hevosvoimainen 2,5 T. Executiveen oli nyt saatavilla kaikki moottorit. Uusi lisävaruste oli mukautuva Four-C-alustajärjestelmä, jossa on kaksi eri asetusta: Comfort ja Sport.
Uusiksi varustepaketeiksi tulivat Concept, Symphony ja Selective.
Concept-paketin mukana sai automaatti-ilmastoinnin, 16 tuuman kevytmetallivanteet ja osittain nahkaverhoillut istuimet. Symphonyssa oli lisäksi tuulilasinpyyhinten sadetunnistin, täysnahkaverhoilu ja ulkopeilien maavalot. Selective tarjosi 17 tuuman kevytmetallivanteet, bi-xenon-ajovalot, sähkötoimisen kuljettajan istuimen muistilla sekä urheiluistuimet.
Elokuussa 2004 nimet muuttuivat seuraaviksi: Kinetic, Momentum ja Summum. Varustelu oli lähes ennallaan, mutta ESP oli nyt vakiovarusteena koko mallistossa.
Kesäkuussa 2005 markkinoille tulivat mallisarjan päättävät Classic-mallit, joiden rinnalle jäi ainoastaan Executive. Classic-varustelu vastasi suunnilleen aiempaa Summumia, mutta lisänä oli radio/CD-soitin.
Volvon tapaan mallisarjasta oli vuosien varrella lukuisia erikoismalleja ja -varustepaketteja. Näissä oli tyypillisesti Comfort-varustepakettien ja myöhemmin Summum-tason mukainen varustus sekä ulkonäöllisiä erikoisuuksia.
Volvo S80 II (2006–2016)
Toisen sukupolven S80 esiteltiin Geneven autonäyttelyssä helmikuussa 2006, ja se tuli markkinoille saman vuoden kesäkuussa. Tasan vuotta myöhemmin farmarikoriseksi rinnakkaismalliksi esiteltiin kolmannen sukupolven V70. Valmistaja kuvaili S80-mallia sanoilla Scandinavian luxury (suom. skandinaavinen ylellisyys). Pohjalevy oli kehitetty yhteistyössä Fordin kanssa, ja sille perustuivat myös kyseisen valmistajan Mondeo- S-Max- ja Galaxy-mallit.
Vuonna 2009 testattu V70 sai Euro NCAP -kolaritestistä tulokseksi täydet viisi tähteä.
Bensiinimoottoreiksi olivat aluksi tarjolla 2,5 T (200 hv), vapaasti hengittävä 3,2-litrainen (238 hv) sekä 4,4-litrainen V8 (315 hv), joka oli saatavana ainoastaan nelivetoisena. Dieseleitä oli kolme: 2,0 D (136 hv) sekä 2,4-litraiset D (163 hv) ja D5 (185 hv), johon sai halutessaan nelivedon.
Seuraavat suuret moottoriuudistukset tulivat mallivuodelle 2009. 2,5 T:n teho kasvoi 231 hevosvoimaan, kuten myös FT-version. Samoin D5 kehittyi 205-hevosvoimaiseksi ja 2,4 D 175-hevosvoimaiseksi. Täysin uusi dieselmoottori oli 1,6 D DRIVe (109 hv). left|thumb|250x250px|Toisen sukupolven facelift-malli (2010). Eniten uudistuksia tuli mallivuoden 2010 aikana. 1,6 D, 2,0 D ja 2,4 D korvattiin uudella D3-moottorilla (163 hv) ja D5 kasvoi 215-hevosvoimaiseksi. Bensiinimoottoripuolella T6:n teho nousi 304 hevosvoimaan ja 3,2-litraisen 243 hevosvoimaan. 2,0-litraisen korvasi turboversio 2,0 T (203 hv) ja V8 poistui valikoimasta. 3,2-litraisesta ei ollut enää nelivetomallia. Flexifuel-mallistoa supistettiin poistamalla 2,0 litran versio. Ulkonäköä piristettiin muun muassa kromikoristeilla.
Vuosimallin 2011 moottorivalikoimaan tuli kaksi uutta bensiiniturboa: 1,6-litrainen T4 (180 hv) ja 2,0-litrainen T5 (204 hv). left|thumb|250x250px|Toisen sukupolven facelift-malli (2013). Geneven autonäyttelyssä keväällä 2013 esiteltiin kertaalleen uudistetut S80- ja V70-mallit. S80 sai kasvojenkohotuksessa uudelleenmuotoillut puskurit ja etusäleikön, jossa oli uusi aiempaa suurempi Volvon logo. Tarjolle tuli uusia sisustuspaketteja sekä V40-mallissa esitelty mukautuva TFT-digitaalinäyttö. 50 km/h asti toimiva City Safety -järjestelmä kuului vakiovarustukseen. Saatavilla oli myös jalankulkijoiden havaitsemistoiminto, joka tarkkailee auton reitille kulkevia ihmisiä ja tekee tarvittaessa automaattisen täysjarrutuksen.
Mallivuodelle 2014 S80-mallit toimitettiin D4-turbodiesel- tai T5-turbobensiinimoottorilla. Uuden D4-moottorin teho oli 181 hevosvoimaa ja T5:n 245 hevosvoimaa. Moottoreiden polttoaineensyöttöjärjestelmässä käytettiin uutta i-Art-teknologiaa, jonka avulla polttoaineenkulutusta saatiin pudotettua. Järjestelmän ominaisuuksiin kuuluu muun muassa polttoainepainetiedon mittaaminen jokaiselta suuttimelta erikseen, perinteisen yhden polttoainekiskolta painetta mittaavan tunnistimen sijaan. Näin i-Art mahdollistaa polttoainepaineen tarkemman suihkutuksen sylintereihin.
Vuonna 2015 tarjolle tulivat perinteen mukaan erikoisvarustellut mallisarjan päättävät Classic-mallit. Classicin varustukseen S80:ssä sisältyi muun muassa mukautuvat bi-xenon-ajovalot, nahkaverhoilu, sähkötoiminen kuljettajan istuin, Sensus Audio High Performance -äänentoistojärjestelmä ja pysäköintiapu taakse.
Psi (tietokoneohjelma)
Psi on etenkin avointa lähdekoodia suosivissa piireissä paljon käytetty Jabber-asiakasohjelma, joka on saatavilla moniin eri käyttöjärjestelmiin (kuten useimpiin Linux-, Mac OS X- ja Microsoft Windows -järjestelmiin).
Endeavour
Avaruussukkula Endeavour (NASAn avaruussukkuloiden (orbital vehicle) luokituksessa OV-105) on NASAn käytöstä poistettu avaruussukkula. Muiden sukkuloiden varaosista rakennetun viidennen ja samalla viimeisen sukkulan Endeavourin tehtävänä oli korvata tuhoutunut avaruussukkula Challenger. Endeavourin ensilento STS-49 tapahtui 7. toukokuuta 1992. Monesti lykkääntynyt Endeavourin viimeinen lento STS-134 laukaistiin 16. toukokuuta 2011. Viimeinen lento laskeutui Kennedyn avaruuskeskukseen 1. kesäkuuta 2011.
Endeavour on nimetty brittiläisen tutkimusmatkailijan ja merenkävijän James Cookin ensimmäisen aluksen HMS Endeavourin mukaan. Apollo 15:n komentomoduulin nimi oli myös Endeavour. Viimeisen lennon jälkeen käytöstä poistettu Endeavour sijoitetaan California Science Center -tiedekeskukseen Los Angelesiin.
pienoiskuva|450px|vasen|Kunnianosoitus Endeavourille. Tulostettava kooste sijaitsee [[Kennedyn avaruuskeskus|Kennedyn avaruuskeskuksen lennonjohdon laukaisuhuoneessa ja siinä on kuvattu muun muassa HMS Endeavour, Endeavourin sukkulalentojen tunnukset ja Endeavourin ISS-avaruusasemalle kuljettama Cupola-moduuli. ]]
Endeavourin lennot
pienoiskuva|upright|Endeavour matkalla avaruuteen pienoiskuva|[[Boeing 747 nousee ilmaan Endeavour kyydissään Edwardsin lentotukikohdasta toukokuussa 2001]] pienoiskuva|[[Shuttle Carrier Aircraft|SCA:n sekä Endeavourin parinmuodostus MDD-laitteessa, huhtikuussa 1994.]]
Fiktiota
Endeavour-sukkula esiintyi elokuvassa Avaruuden vangit, tosin virheellisesti nimellä Endeavor. Sukkula esiintyi myös elokuvassa Ytimessä, jossa se laskeutui vahingossa Los Angelesiin.
Elokuvassa X-Men: Dark Phoenix Ryhmä-X saa tehtävän lähteä avaruuteen pelastamaan pulaan joutunutta Endeavour-sukkulaa.
Terhi Kokkonen
Terhi Tuulikki Kokkonen (s. 16. heinäkuuta 1974 Helsinki) on suomalainen laulaja ja sanoittaja. Hän oli Ultra Bra -yhtyeen jäsen vuosina 1995–2001. Vuodesta 2002 Kokkonen on ollut Scandinavian Music Group -yhtyeen laulusolisti ja sanoittaja.
Kokkonen kirjoitti ylioppilaaksi Kallion lukiosta vuonna 1993. Vuonna 2005 hän aloitti dramaturgian opinnot Teatterikorkeakoulussa. Syksyllä 2008 hän suoritti teatteritaiteen kandidaatin alemman korkeakoulututkinnon ja myöhemmin hän opiskeli Aalto-yliopiston elokuvataiteen ja lavastustaiteen laitoksella käsikirjoittamista ja elokuvaleikkausta. Aiemmin Kokkonen on opiskellut muun muassa teologiaa. Hän harrastaa valokuvausta.
Kokkosen esikoisnäytelmä Norsunluunokkainen tikka ilmestyi joulukuussa 2008 Teatterikorkeakoulun ja Kirja kerrallaan -kustantamon Teatteri-sarjassa. Hän on myös toiminut MeNaiset-lehden kolumnistina.
Kokkonen osallistui vuoden 2018 Nelonen-kanavan Vain elämää -tv-sarjaan, joka kuvattiin alkuvuodesta 2018 Espanjassa, mutta hänet jouduttiin lähettämään sieltä kesken kuvauksien kotiin.
Kokkoselta ilmestyi syksyllä 2020 Otavan kustantama fiktiivinen trilleriromaani nimeltään Rajamaa. Kokkonen sai teoksesta Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinnon samana vuonna. Vuonna 2022 SF Studios osti kirjan elokuvaoikeudet ja kiinnitti elokuvan ohjaajaksi Pihla Viitalan.
Yksityiselämä
Kokkosella oli pitkäaikainen seurustelusuhde bänditoverinsa Joel Melasniemen kanssa. Kokkonen oli vuosina 2008–2013 parisuhteessa dokumenttiohjaaja Arto Halosen kanssa, ja heillä on keväällä 2010 syntynyt lapsi. Vuonna 2016 Terhi avioitui sisustussuunnittelija Markus Viiperin kanssa.
Kokkosen pikkusisko Pauliina Kokkonen toimii Scandinavian Music Groupin taustalaulajana. Kokkosen isosisko on näyttelijä Minna Puolanto.
Arrasin taistelu (1940)
Arrasin taistelu oli liittoutuneiden vuonna 1940 suorittama vastahyökkäys Saksan joukkoja vastaan Pohjois-Ranskassa toisessa maailmansodassa. Ranskan valtauksen alkuvaiheessa Saksan joukot olivat onnistuneet murtamaan liittoutuneiden joukkojen puolustuksen ja työntämään heidän linjaansa taaksepäin merkittävästi. Brittiläisen siirtoarmeijan joukot yrittivät hidastaa saksalaisten etenemistä. 20. toukokuuta 1940 saksalaiset oli piiritetty Arrasin kaupunkiin.
Taistelu
Brittiläisen siirtoarmeijan komentaja lordi Gort määräsi vastahyökkäyksen suoritettavaksi saksalaisia joukkoja vastaan, jotta heidän etenemistään saataisiin viivytettyä omien joukkojen pelastamiseksi. Taistelua johti kenraalimajuri Harold Franklyn ja se sai koodinimekseen operaatio Frankforce. Franklynillä oli komennossaan kaksi divisioonaa ja 74 panssarivaunua. Hän sai lisäksi tuekseen 60 ranskalaista panssarivaunua. Brittien raskaat Matilda-panssarivaunut olivat hitaita, mutta raskaasti aseistettuja ja panssaroituja. Saksalaisten 3.7cm PaK 36/37 -panssarintorjuntatykkien ammukset eivät tehonneet Matildoihin ja saksalaiset kärsivät tappioita. Saksalaisten komentaja kenraalimajuri Erwin Rommel määräsi panssarinsa hyökkäykseen, mutta huomasi pian, etteivät saksalaisten panssarivaunujen Panzer II ja Panzer III tulitus läpäissyt Matildojen paksua panssaria.
Rommel määräsi muodostettavaksi puolustuslinjan, josta kaikki hänen divisioonansa 8,8 cm FlaK 18 -ilmatorjuntatykit ja 105 mm kenttätykit ampuisivat lähestyviä panssareita. Rommel onnistui pysäyttämään liittoutuneiden joukot ja aiheuttamaan heille tappioita. Tämän jälkeen Rommel aloitti onnistuneen vastahyökkäyksen Luftwaffen tuella.
Munakan pysäkki
Munakan pysäkki on lakkautettu rautatieliikennepaikka Suomen rataverkon rataosalla.
Munakan laiturivaihde avattiin Kyrönjoen sillan pohjoispuolelle vuonna 1897. Kolme vuotta myöhemmin laiturivaihteelle rakennettiin Platformskjul I -tyyppinen asemarakennus, jonka suunnitteli Bruno Granholm. Rakennusta laajennettiin vuonna 1914 alkuperäistä rakennustapaa noudattaen. Miehitys Munakassa päättyi 1968 ja tavaraliikenne lakkautettiin vuonna 1976. Henkilöliikenne lakkautettiin 29. toukokuuta 1988, ja samalla koko liikennepaikka lakkautettiin. Asemarakennus rapistui ja lopulta purettiin 1990-luvun alussa.
Munakan sillalla tapahtui 30. lokakuuta 1923 onnettomuus kun tavaravaunuun lastattu suuri höyrykattila tarttui siltarakenteisiin rikkoen niitä ja siirtäen siltaa. Onnettomuudessa rikkoutui lisäksi useita rautatievaunuja ja rautatieliikenne keskeytyi pitkäksi aikaa.
Keisarin uudet kuviot (videopeli)
Keisarin uudet kuviot on Argonaut Gamesin kehittämä ja SCEA:n julkaisema toimintapeli, joka pohjautuu Disneyn samannimiseen elokuvaan. Peli tuli markkinoille Yhdysvalloissa 13. marraskuuta 2000 ja muualla 16. helmikuuta 2001. Pelin tapahtumat mukailevat elokuvan tapahtumia. Peli julkaistiin pelikonsoleille PlayStation, Game Boy Color ja PC. Pelissä on samat ääninäyttelijät kuin elokuvassakin, ja se on myös ääninäytelty suomeksi.
Juoni
Keisari Kuzco on muuttunut laamaksi, ja hänen täytyy muuttua takaisin ihmiseksi. Hänen on päästävä Yzman nykyisin omistamaan palatsiin, mutta on juuttunut maalaiskylään. Pelissä pelaaja ohjaa Kuzcon kahdeksan tason läpi. Jokainen taso on jaettu 3-4 osaan, ns. minitasoon.
Pelaaminen
Pelin tarkoituksena on ohjata Kuzco takaisin Yzman palatsiin. Kuzcon vointi esitetään kruunussa. Se on jaettu viiteen osaan: kun hahmo on haavoittunut viidesti, mini-taso on aloitettava alusta, ellei pelaajalla ole Wampya. Ne herättävät Kuzcon henkiin, ja peli jatkuu viimeisimmältä tarkastusasemalta.
Koska tahansa, kun vartija, ötökkä, lintu, kasvi tai muu olento koskee Kuzcoa, hän haavoittuu. Hän myös haavoittuu koskemalla veteen tai tippumalla lattiattomalle alueelle. Hyvinvointia lisäävät kokonaan parantavat kruunut (isot kultaiset kruunut) ja yhden viidesosan parantavat kruunut (pienet punaiset kruunut).
Kuzco-kallot ovat punaisia esineitä, jotka avaavat oven ja joita on esimerkiksi punakypäräisillä vartijoilla. Pelissä on myös monenlaisia rohtoja, joiden avulla Kuzco voi muuttua erilaisiksi eläimiksi, esimerkiksi sammakoksi, kilpikonnaksi tai kaniksi.
Hahmot ja maailma
Yzma, Kronk, Pacha, Chaca ja Tipo, viisas mies ja puhuva ötökkä ilmestyvät kesken pelin monissa tilanteissa antamaan neuvoja. Kuzcolla on myös rynnistysvoima, jonka saa keltaisista laamarohdoista.
Pelin alueet ovat Pachan kylä, Viidakko, Joki, Viidakon päivä, Vuoret, Kaupunki ja Palatsi, Katakombit ja Laboratorio. Pelin loppuvaiheessa kaksi viimeistä kenttää käydään läpi palatsin edustalla ja laboratorion käytävillä.
Chicago Overcoat
Chicago Overcoat oli 1975 Lahdessa perustettu bluesyhtye. Sen johtohahmo oli laulaja-huuliharpisti Pertti "Pepe" Ahlqvist. Yhtye hajosi 1980-luvun alussa.
So Lucky
So Lucky on moldovalaisen Zdob și Zdub -yhtyeen kappale, jolla yhtye edusti maataan vuoden 2011 euroviisuissa. Se kilpaili toisessa semifinaalissa, jossa se sai 54 pistettä, sijoittui kymmenenneksi ja pääsi siten finaaliin. Finaalissa se sai 97 pistettä ja sijoittui sijalle 12.
Do They Know It’s Christmas?
Do They Know It's Christmas? on vuonna 1984 julkaistu Band Aidin hyväntekeväisyyssingle, jolla kerätiin varoja Etiopian nälänhädän uhrien hyväksi.
Listamenestys
Marraskuun lopussa julkaistusta kappaleesta tuli nopeasti Britannian singlelistan kaikkien aikojen myydyin single. Pelkästään ensimmäisen viikon aikana sitä myytiin miljoona kappaletta ja single pysyi listaykkösenä viiden viikon ajan. Se nousi ykköseksi myös yli kymmenessä muussa maassa sekä lisäksi European Hot 100 -listalla.
Do They Know It's Christmas? säilyi Britannian myydyimpänä singlenä vuoteen 1997 saakka, jolloin sen ohitti Elton Johnin prinsessa Dianan muistoksi julkaisema Candle in the Wind 1997. Yhteensä singleä myytiin 1980-luvun loppuun mennessä maailmanlaajuisesti lähes 12 miljoonaa kappaletta.
Myöhemmät levytykset
Kappale on levytetty uudestaan kolmesti; vuonna 1989 sen julkaisi Stock Aitken Waterman -ryhmän kokoama Band Aid II, vuonna 2004 Band Aid 20 ja vuonna 2014 Band Aid 30. Kaksi ensimmäistä keräsivät myös varoja nälänhädän uhreille ja jälkimmäisin Länsi-Afrikan ebolaepidemian uhrien auttamiseksi.
Kiinnisidottu
Kiinnisidottu on Liisamaija Laaksosen käsikirjoittama 3-osainen draamasarja. Sarjan on ohjannut Åke Lindman ja musiikin on säveltänyt Lasse Mårtenson. Sarja esitettiin ensimmäisen kerran Yle TV1:ssä vuonna 1994. Sarjan pääosissa ovat Kaija Pakarinen, Aarno Sulkanen, Asko Sahlman ja Maija-Liisa Peuhu. Sarja kuvattiin Polvijärven kylässä Pohjois-Karjalassa.
Sarja kertoo keski-ikäisestä naisesta nimeltään Henna, joka asuu pienessä pohjoiskarjalaisessa kylässä, jossa hän hoitaa liikuntakyvytöntä äitiään. Henna on naimaton, vaikka kylän miehet katselevat häntä, ja häntä jopa kositaan. Hän on luopunut omista unelmistaan äitinsä tähden. Kun äiti viimein kuolee, ovat edessä suuret päätökset.
Vastaanotto
Elävän kuvan vuosikirjassa 1995 Petri Kemppinen pitää Kiinnisidottua vuoden 1994 parhaana suomalaisena televisiotuotantona. Hän kutsuu sitä suomalaisen naisen myytiksi: ”uhrautuvasta katkeruudesta hienouteen siihen on koottu kaikki ne uskomukset jotka suomalaisen naisen elämään liittyvät”.
Marlee Matlin
Hän esiintyi ensimmäisen kerran 7-vuotiaana Dorothyna lastennäytelmässä The Wizard of Oz ja jatkoi samassa lasten teatteriryhmässä koko lapsuutensa ajan. Hänet palkittiin 21-vuotiaana ensimmäisestä elokuvaroolistaan elokuvassa Sanaton rakkaus (1986) parhaan naispääosan Oscarilla. Matlin on edelleen kaikkien aikojen nuorin parhaan naispääosan Oscarilla palkittu näyttelijä.
Matlin toimii aktiivisesti myös useissa hyväntekeväisyysjärjestöissä, kuten Punaisessa Ristissä. Vuonna 2002 hän julkaisi ensimmäisen romaaninsa, Deaf Child Crossing, joka perustuu löyhästi hänen lapsuuteensa. Matlin on sittemmin kirjoittanut useita lastenkirjoja. Matlin julkaisi 14. huhtikuuta 2009 omaelämäkerran I’ll Scream Later. Nuorena hän kärsi hyväksikäytöstä ja käytti huumeita. Hänellä on urastaan tähti Hollywood Walk of Famella.
Rooleja
Sanattoman rakkauden jälkeen Matlin ei muutamaan vuoteen saanut yhtä tärkeitä rooleja. Hän pääsi kuitenkin työskentelemään lahjakkaiden näyttelijöiden kuten Tuhoiskussa Ed Harrisin sekä The Linguini Incident -elokuvassa Rosanna Arquetten ja David Bowien kanssa.
Matlin sai Emmy-ehdokkuuden roolistaan sarjassa Rooman sheriffi vuonna 1992. Vuosina 1999–2006 hänellä oli pitkä vierailevan näyttelijän rooli sarjassa West Wing. Lisäksi hänellä on ollut lukuisia yksittäisiä esiintymisiä eturivin sarjoissa, kuten Seinfeld, Teho-osasto, Amyn lailla, Täydelliset naiset ja Kovan onnen kundi. Sarjojen Oikeus ja kohtuus ja Kova laki: Erikoisyksikkö rooleistaan hän oli ehdokkaana parhaan vierailevan näyttelijän Emmyn voittajaksi.
Vuonna 2008 Matlin vieraili Muodon vuoksi -sarjassa ja osallistui Yhdysvaltain Dancing with the Stars -sarjan kuudennelle tuotantokaudelle. Hän näytteli L-koodi-sarjassa kuuroa taiteilijaa Jodi Lerneriä, joka kuului sarjan päärooleihin kausilla 4–6.
Tang Jiaxuan
thumb|Tang Jiaxuan ja [[George W. Bush]] Tang Jiaxuan (s. 17. tammikuuta 1938 Shanghai) oli Kiinan ulkoasiainministeri vuosina 1998–2003. Uransa alussa hän palveli monissa eri tehävissä Japanissa. Hänestä tuli apulaisulkoasiainministeri 1991. Ulkoasiainministerin tehtävän jätettyään hän jatkoi palvelustaan Kiinan kansantasavallan valtioneuvostossa.
Bağ Dörvd
Bağ Dörvd on kylä Bağ Dörvdin piirissä Kalmukian pohjoisosassa Venäjällä. Se sijaitsee 204 kilometriä tasavallan pääkaupungista Elistasta pohjoiseen. Vuonna 2002 Bağ Dörvdissa oli 5 980 asukasta. Bağ Dörvd on Bağ Dörvdin piirin hallinnollinen keskus.
Kerttupeukaloiset
Kerttupeukaloiset (Odontorchilus) on peukaloisten heimoon kuuluva varpuslintusuku. Kerttupeukaloisten sukuun kuuluu BirdLifen mukaan kaksi lajia.
Ondřej Kaše
Ura
Kaše solmi toukokuussa 2015 tulokassopimuksen NHL-seura Anaheim Ducksin kanssa.
Helmikuussa 2020 Kase siirtyi Boston Bruinsiin vaihdossa ensimmäisen kierroksen varausvuoroon, David Backesiin ja Axel Anderssoniin.
Heinäkuussa 2021 Kaše teki vapaana agenttina Toronto Maple Leafsin kanssa yksivuotisen ja 1,25 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.
Heinäkuussa 2022 Kaše teki vapaana agenttina Carolina Hurricanesin kanssa yksivuotisen ja 1,5 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.
Jämsän seutukunta
Jämsän seutukunta on yksi Suomen seutukunnista. Se sijaitsee Keski-Suomen maakunnassa. Euroopan unionin alueluokitus­järjestelmässä sen LAU 1 (NUTS 4) -numero on 134. Vuoden 2009 alusta lähtien seutukunnassa oli kaksi kuntaa, kun Jämsä ja Jämsänkoski liittyivät vuoden alussa Jämsän kaupungiksi. Kuhmoisten kunta siirtyi 2021 osaksi Pirkanmaan maakuntaa, joten seutukuntaan kuuluu ainoastaan Jämsän kaupunki ja se on Mariehamns stadin ja Kouvolan seutukunnan ohella ainoa yhden kunnan seutukunta.
Väestönkehitys
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty seutukunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2013 tilanteen mukainen. Kahtia jaetun Längelmäen kunnan väestö on kuitenkin vuosina 1980–2005 laskettu kokonaan mukaan Jämsän seutukunnan lukuihin.
Pandeiro
Pandeiro on pienehkö tamburiinin näköinen käsirumpu.
Kaksi seikkaa kuitenkin erottaa tamburiinia ja pandeiroa toisistaan. Pandeiron kalvoa voidaan virittää, jolloin soittaja voi muuttaa ääntä korkeaksi tai matalaksi mielensä mukaan. Toinen ero on metallisten helistimien ääni. Pandeiron helistimien ääni on kuivempaa vähemmän soivaa kuin tamburiinissa. Tämä antaa tarkkuutta soittoon monimutkaisissa rytmeissä.
Pandeirolla voidaan tehdä ääntä myös heiluttamalla soitinta (jolloin helistimet soivat) tai juoksuttamalla sormea pitkin kalvon pintaa, jolloin saadaan nopea tärinämäinen ääni aikaiseksi. Pandeiroa käytetään useissa brasilialaisissa musiikeissa, kuten sambassa, chorossa tai capoeirassa.
Tunnettuja pandeiron soittajia ovat esimerkiksi Airto Moreira, Marcos Suzano ja Carlinhos Pandeiro de Ouro.
Keuruun seutukunta
Keuruun seutukunta on yksi Suomen seutukunnista. Se sijaitsee Keski-Suomen maakunnassa. Siihen kuuluu kaksi kuntaa, ja Euroopan unionin alueluokitus­järjestelmässä sen LAU 1 (NUTS 4) -numero on 133.
Väestönkehitys
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty seutukunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2013 tilanteen mukainen.
Nokia 6610i
Nokia 6610i on Nokian valmistama GSM-puhelin, joka julkaistiin huhtikuussa 2004. Puhelimessa on WAP-selain, joka mahdollistaa internetin käyttämisen.
Omega (yhtye)
Omega on liettualainen yhtye. Yhtyeen Nerealiai-levyllä on laulajana Ruslanas Kirilkinas, joka muutti Suomeen vuonna 2006.
Tuomo Holopainen
Tuomo Holopainen on suomalainen selostaja, ääninäyttelijä ja näyttelijä. Hän on toiminut selostajana jo yli 30 vuotta. Hän on lukenut satoja, tai jopa tuhansia eri dokumentteja, muun muassa Avara luonto -ohjelmassa. Lisäksi hän on lukenut muun muassa äänikirjoja.
Holopainen on ääninäytellyt monissa animaatioelokuvissa 1990-luvulta lähtien, sekä näytellyt sivurooleja elokuvissa ja televisiosarjoissa.
1970-luvulla Holopainen vaikutti Avaruuslintu-nimisessä lauluyhtyeessä.
Chris Vance
Chris Vance (s. 1. joulukuuta 1971 Lontoo) on englantilainen näyttelijä. Hän näytteli Pako-televisiosarjan kolmannella tuotantokaudella James Whistleriä ja jatkoi roolissa vielä neljännen kauden avausjaksossa. Chris on näytellyt myös muissa sarjoissa ja elokuvissa. Hän kasvoi Britanniassa ja Irlannissa. Hän on suorittanut insinöörin tutkinnon Newcastlen yliopistossa.
Mies matkallaan
Mies matkallaan on Eero Raittisen studioalbumi.
Hiipot
Hiipot (Mycena) on helttasienten lahkoon kuuluva suku. Se on suurimpia helttasienisukuja. Suomesta tunnetaan jo yli 70 hiippolajia, vaikka sukua ei ole vielä kunnolla tutkittu. Ne toimivat ekosysteemissä lahottajina. Osa suvun lajeista sisältää hieman muskariinia.
Elinympäristö
Hiippoja esiintyy metsissä ja puistoissa, joskus nurmikoillakin.
Lyonesse-trilogia
Lyonesse on Jack Vancen fantasiatrilogia, joka koostuu teoksista Suldrun's Garden (1983), The Green Pearl (1985) ja Madouc (1989). Sarja on julkaistu yhteislaitoksena The Complete Lyonesse vuonna 2011.
Robert Wisdom
pienoiskuva|Robert Wisdom vuonna 2008. Robert Wisdom (s. 14. syyskuuta 1953 Washington, D.C.) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on näytellyt sarjoissa kuten Dharma ja Greg, NYPD Blue, Teho-osasto, Amyn lailla, Langalla, Pako ja Helstrom.
Atabaque
Atabaque on pitkä puusta tehty afrikkalais-brasilialainen rumpu. Sen runko on perinteisesti tehty brasilialaisesta jacaranda-puusta. Perinteiden mukainen lyömäkalvo taas on tehty vasikannahasta. Kalvon kiristykseen käytetään metallista vannetta, joka kiristetään narujärjestelmällä ja puisilla kiiloilla. Kiristäminen tapahtuu kevyesti kiiloja naputtamalla, jotka siten kiristävät tai löysäävät naruja.
Robert Wisdom
Wisdom on tehnyt myös äänirooleja, muun muassa videopeliin Spider-Man: Web of Shadows.
Atabaque
Atabaqueta käytetään osana brasilialaista kulttuuria, esimerkiksi capoeirassa, maculeléssa ja afrikkalais-brasilialaisessa uskonnossa candomblé. Candombléssa atabaqueta pidetään pyhänä.
Atabaquet jaetaan soinnin ja rummun koon mukaan kolmeen luokkaan: rum, pisin ja matalin ääni, rum-pi, keskikokoinen rumpu, keskiäänellä ja lé, lyhyin rumpu, jossa on korkein ääni.
Condomblén rituaaleissa ja maculeléssa käytetään usein kolmea erityyppistä atabaqueta mutta capoeirassa mukana on tyypillisesti vain yksi rumpu.
Bangkokin metro
thumb|Bangkokin metron sininen linja thumb|Huai Khwangin metroaseman maanpäällinen paviljonki thumb|Silomin metroaseman maanalainen laituri
Bangkokin metron on suunnitellut ja rakentanut saksalainen Siemens. MRT:n ja Skytrainin välillä on vaihtoasemia toistensa verkkoon. Asemat ovat hyvin moderneja, ja ne ovat rakenteeltaan suljettua tyyppiä, jossa laituri on eristetty tunneleista liukuovilla silloin, kun juna ei ole asemalla. Metrossa toimii oma kauppaketju Metro Mall. Metron hinnoittelu sai aluksi osakseen arvostelua, eikä suunniteltuihin matkustajamääriin ole aivan ylletty.
Metron omistaa ja sitä ylläpitää Mass Rapid Transit Authority of Thailand (MRTA).
Känkänen
Känkänen on suomenkielinen sukunimi. Tunnettuja nimenkantajia ovat:
Oikea valinta: Juice – 14 parasta puolta
Oikea valinta: Juice – 14 parasta puolta on vuonna 1981 julkaistu Juice Leskisen kokoelmalevy.
Parhaat (Juice Leskinen 1982)
Parhaat on vuonna 1982 julkaistu Juice Leskisen kokoelmalevy.
Etelä-Afrikka olympialaisissa
Etelä-Afrikka osallistui olympialaisiin ensimmäisen kerran Saint Louisin 1904 kesäolympialaisissa. Siitä lähtien maa osallistui kaikkiin olympialaisiin Rooman vuoden 1960 kesäolympialaisiin asti. Tämän jälkeen maa suljettiin olympialaisista vuosiksi 1964–1988 maassa harjoitetun apartheid-politiikan vuoksi. Vuoden 1992 Barcelonan kesäolympialaisista lähtien Etelä-Afrikka on saanut taas osallistua kisoihin. Talviolympialaisiin Etelä-Afrikka osallistui ensimmäisenä afrikkalaisena maana Squaw Valleyn 1960 kisoissa neljän taitoluistelijan joukkueella. Tämän jälkeen maa sai osallistua talviolympialaisiin seuraavan kerran vuonna 1994.
Etelä-Afrikka on saavuttanut olympiamitaleja seitsemässä eri urheilumuodossa, joista menestyksekkäimmät ovat yleisurheilu, nyrkkeily ja uinti. Maan ensimmäinen olympiavoittaja oli 100 metrin juoksun Lontoossa 1908 voittanut Reginald Walker. Maan menestyneimmät olympiaurheilijat ovat kaksi olympiakultaa saavuttanut uimari Penelope Heyns ja tennispelaaja Charles Winslow.
Tilastollinen keskustoimisto
Tilastollinen keskustoimisto (Statistiska centralbyrån SCB, joskus myös erityisesti Suomen mediassa Ruotsin tilastokeskus) on Ruotsissa finanssiministeriön alainen hallintoviranomainen. Se on Ruotsin valtiollinen tilastoviranomainen. Suoraan valtiopäivien alaisen Tilastollisen keskustoimiston ydintehtävä on tukea päätöksentekoa, yhteiskunnallista keskustelua ja tutkimusta. Viraston tulee:
Palmyrapalmut
Palmyrapalmut (Borassus) on tropiikissa kasvavien korkeiden palmujen suku. Siihen kuuluu viisi lajia, jotka kasvavat Afrikassa ja Etelä-Aasiassa Intiasta Uuteen-Guineaan. Puut voivat kasvaa 30 metriä korkeiksi. Lehdet ovat puun latvassa. Ne kasvavat 2–3 metriä pitkiksi ja ovat viuhkan muotoisia. Kukat ovat tiiviinä nippuna.
Tilastollinen keskustoimisto
Kansainvälinen yhteistyö vaikuttaa laajasti Tilastollisen keskustoimiston toimintaan. Ruotsin jäsenyys Euroopan unionissa on merkinnyt muun muassa sitä, että suuri osa Ruotsin virallisista tilastoista on EU:n sääntelemää.
Tilastollinen keskustoimisto perustettiin vuonna 1858 korvaamaan taulustokomissio. Ruotsin valtion tilastotuotanto juontaa juurensa vuoteen 1749, jolloin Taulustolaitos perustettiin.
Historia
Vuoden 1686 kirkkolaki loi perustan väestötilastoille, kun kirkonkirjojen laatiminen vakinaistettiin.
Vuonna 1749 Taulustolaitos teetti Ruotsin ensimmäisen väestölaskennan Pehr Wilhelm Wargentin aloitteesta. Tämän jälkeen voitiin laatia ensimmäisiä tilastotaulukoita. Ruotsi ja silloin sen osana ollut Suomi ovat ainoat maat, joilla on katkeamatonta tilastodataa väestöstään näin pitkältä ajalta.
Taulustokomissio perustettiin vuonna 1756 valvomaan Taulustolaitoksen työtä.
Vuonna 1858 perustettiin Tilastovalmistelun keskustoimisto. Se korvasi taulustokomission neuvoa-antavana ja toimintaa ohjaavana organisaationa. Kuninkaallinen tilastollinen keskustoimisto perustettiin. Toiminta keskittyi alussa väestötilastointiin, mutta vähitellen mukaan tulivat esimerkiksi maataloustilastot, kuntatalous, säästöpankkitilasto ja köyhyystilastot.
Vuonna 1886 Tilastovalmistelun keskustoimisto muutettiin Tilastolliseksi taulustokomissioksi, joka toimi vuoteen 1948 asti.
Vuonna 1962 toimintaa alettiin keskittää Tilastolliseen keskustoimistoon.
Vuonna 1965 nykymuotoiselle Tilastolliselle keskustoimistolle nimettiin hallitus ja tieteellinen neuvosto.
Vuonna 1967 osa keskustoimiston toiminnoista siirtyi Tukholmasta Örebrohon. Virallisesti Örebron toimipiste vihittiin vuonna 1969.
Vuonna 1994 toiminnan osia jaettiin muille valtion viranomaisille.
Vuonna 2002 perustettiin virallisen tilastoinnin neuvosto Tilastollisen keskustoimiston yhteyteen.
Toiminta-alueet
Tilastollisen keskustoimiston toiminta jakautuu useille yhteiskunnan eri osa-alueille:
Tutkimukset
Tilastollinen keskustoimisto jakaa tutkimukset kolmeen eri ryhmään: yritystutkimukset, yksilö- ja kotitaloustutkimukset ja julkisen sektorin tutkimukset. Keskustoimiston tutkimusten tavoitteena on tarjota laadukkaita tilastoja Ruotsin yhteiskunnan tilasta ja kehityksestä päätöksentekoon, mielipiteen muodostamiseen ja tutkimukseen. Siksi menestyksekkään toiminnan kannalta on tärkeää, että valitut henkilöt osallistuvat tutkimuksiin, sillä se on tilastojen laadun kannalta ratkaiseva tekijä. Tilastokeskukselle toimitettavat tiedot ovat luottamuksellisia.
Tilastopalvelu
Tilastopalvelu auttaa löytämään oikean tilaston tietokannasta, tulkitsemaan tilastoja tai luomaan hakemistonumeroita. Tilastopalvelu palvelee sähköpostitse ja puhelimitse.
Kirjasto
Tilastollisen keskustoimiston tiloissa Tukholmassa on yli 4 000 hyllymetriä painettua tilastokirjallisuutta. Aineistoon voi tutustua paikan päällä ja ne ovat rajoitetusti saatavilla digitaalisessa muodossa viranomaisen verkkosivuilla. Kokoelma siirrettiin silloiselta Taulustolaitokselta Tilastollisen keskustoimiston haltuun vuonna 1858, ja se käsittää nykyään myös kansainvälistä tilastokirjallisuutta. Aineistoa voi myös lainata Tilastollisen keskustoimiston toimitiloista Tukholmassa Karlavägenillä, ja se on suurelta osin haettavissa Ruotsin kansalliskirjaston tietojärjestelmä Libriksen kautta. Kansainvälinen tilastotietokanta on haettavissa korttiluettelosta, joka on saatavana myös digitaalisessa muodossa ja joka on saatavissa pyynnöstä. Kirjasto on avoin yleisölle ajanvarauksella.