cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Living in the Past
Living in the Past on Jethro Tullin julkaisema kokoelma-albumi vuodelta 1972. Se sisältää vain singlenä julkaistuja kappaleita, albumiraitoja, ennen julkaisemattomia kappaleita sekä pari liveraitaa yhtyeen vuoden 1970 Carnegie Hallin konsertistra. Albumin Yhdysvaltain ja Euroopan vinyylipainokset eroavat joiltain osin toisistaan; tämän lisäksi vuonna 1994 julkaistulta yhden CD:n versiolta on pudotettu pois muutamia alkuperäisessä julkaisussa mukana olleita raitoja. Vuonna 1997 julkaistu tupla-cd-versio sisältää kaikki alkuperäisillä painoksilla olleet kappaleet.
Chortitzer Mennonite Conference
Historia
Seurakunnan perustajien ryhmä tuli Manitobaan Venäjältä 1874. Heitä kutsuttiin ensin Bergthalereiksi, mutta myöhemmin heidät tunnettiin Chortitzerin kirkkona, koska heidän piispansa Gerhard Wicken (1827-1900) asui Chortitzerin kylän lähellä (nykyään Randolph). Ryhmä oli hyvin konservatiivinen. He lauloivat ilman säestystä harmoonin melodiaa eivätkä he osallistuneet sunnuntaijumalanpalveluksiin tai iltahartauksiin. Heidän jumalanpalveluksissa käytettiin vain saksan kieltä.
Vuonna 1948 ryhmä konservatiisia perheitä muutti Paraguyaan. Tämä avasi mahdollisuuksia muutoksiin Chortitzerin konferensissa. Lisättiin kristittyjen opetusta Raamatun opinnoilla, nuorten koulutusohjelmilla ja jumalanpalveluksissa alettiin käyttämään myös englannin kieltä. Kuitenkin pääkirkko sijaitsee Steinbachissa, Manitobassa ja julkaisee CMC Chronicle -lehteä ja lähettää radio-ohjelmia saksankielisille mennoniiteille Etelä-Afrikkaan, Meksikoon, Belizeen ja Kanadaan.
Living in the Past
Albumi menestyi hyvin Yhdysvalloissa nousten top-3:een. Lisäksi nimikappaleesta ”Living in the Past” tuli siellä yhtyeen ensimmäinen hitti, nousten singlelistan sijalle #11 kolme vuotta Ison-Britannian menestyksensä jälkeen. Kappale tunnetaan rockmusiikissa erikoisesta 5/4-tahtilajistaan.
Kappaleet
Mobile Fidelity Sound Labin julkaisema tupla-cd (1997):
Levy 2
Kaikki kappaleet Ian Anderson ellei toisin mainita.
Tara Grammy
Tara Grammy on kanadaniranilainen näyttelijä ja näytelmäkirjailija.
Hän on Persia’s Got Talent -ohjelman juontaja.
Taikina
thumb|Leipätaikinan kaulimista [[afganistanilaisessa leipomossa.]] thumb|[[Muinainen Egypti|Muinaisegyptiläinen veistos, joka esittää leipätaikinaa alustavaa palvelijaa.]] Taikina on melko kiinteä, mutta muovailtavissa oleva massa, josta valmistetaan leipiä ja muita leivonnaisia sekä muita samantapaisia paistoksia, kuten pannukakkuja. Se koostuu lähes poikkeuksetta kolmesta pääraaka-aineesta: leivinhiivasta, vedestä ja jauhosta. Joissakin tapauksissa hiiva saatetaan jättää pois tai korvata muulla nostatusaineella.
Tales of Symphonia: Knight of Ratatosk
Tales of Symphonia: Knight of Ratatosk (テイルズ オブ シンフォニア-ラタトスクの騎士) julkaistaan Japanissa vuonna 2008 Wiille. Pelin tapahtumat sijoittuvat 2 vuotta Tales of Symphonian jälkeen.
Taikina
Taikinalla on useita käyttötarkoituksia, joista merkittävin on leivän tekeminen. Leivän tekemiseksi raaka-aineet (hiiva, jauhot ja vesi) sekoitetaan yhteen ja niitä vaivataan (sekoitetaan), kunnes muodostuu taikina. Ennen leipomuksen paistamista taikinan annetaan paisua eli kohota. Yleensä taikina myös maustetaan.
Tales of Symphonia: Knight of Ratatosk
Pelin taistelusysteemi tulee olemaan Tales of the Abyss-pelin systeemi, jossa pelaaja voi vapaasti liikkua taistelukentällä edellisen osan eteen- ja taaksepäin rajoittuneesta systeemistä poiketen. Kartalla ei tällä kertaa pääse vaeltelemaan, vaan haluttu paikka valitaan Wiin ohjaimella.
Knight of Ratatoskiin tulee ainakin kolme uutta henkilöä, sekä ainakin Colette Brunelilla pääsee jälleen pelaamaan.
Taikina
Taikinaa voidaan käyttää myös kalastuksessa houkuttimena ja syöttinä.
Tales of Symphonia: Knight of Ratatosk
Varmistettu pelattaviksi
Emil Castagnier (エミル・キャスタニエ, Emiru Kyasutanié)
Ikä: 16
Pituus: 169 cm
Paino: 60 kg
Ääninäyttelijä: Hiro Shimono
Ase: Miekka
Eräänä päivänä kuullessaan hirviön karjaisun kaukaisuudesta, hän lähtee kylästä tutkimaan asiaa. Hän tapaa Martan, jonka tuntuu tuntevan hänet vaikkei Emil muista tyttöä koskaan tavanneensa. Marta kertoo, että häntä jahdataan, ja he sopivat taistelevansa yhdessä.
Taistellessaan Emilin silmät muuttuvat punaisiksi ja hänen luonteensa vaihtuu taistelijan luontoon.
Marta Lualdi (マルタ・ルアルディ, Maruta Ruarudi)
SP: tyttö
Pituus: 153 cm
Paino: 43 kg
Äänitäyttelijä: Rie Kugimiya
Aseet: jonkilaiset kiekot
Marta menetti äitinsä Kharlan-puun päästessä valloilleen muutama vuosi takaperin. Hän ajattelee maailman mustavalkoisena oikein-tai-väärin-linjausten mukaan, ja hänelle on tärkeää saada tahtonsa läpi. Martan otsan vasemmalla puolella on lepotilassa oleva Ratatoskin ydin, jonka takia Emil ryhtyy suojelemaan tyttöä.
Richter Abend (リヒター・アーベント, Rihitaa Aabento)
SP: mies
Ääninäyttelijä: Kenji Hamada
Aseet: miekka ja sirppi
Richter on nuorimies, matkalla etsimässä Ratatoskin ydintä.
Dave Lowry
David John Lowry (s. 14. helmikuuta 1965 Sudbury, Ontario) on uransa lopettanut kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.
Vancouver Canucks varasi Lowryn vuoden 1983 NHL:n varaustilaisuudessa kuudennella kierroksella varausvuorolla 110.
Kolmen San Josen kauden jälkeen Lowry siirtyi Calgary Flamesiin, jossa pelasi uransa viimeiset neljä kautta. Lowry lopetti uransa kauden 2003–2004 jälkeen. Hän toimi Calgaryn kapteenina kaudet 2000–2002.
Peliuran jälkeen Lowry on toiminut sekä apu- että päävalmentajana WHL:n Calgary Hitmenissä, ja nykyisin hän on Calgary Flamesin apuvalmentaja.
Leeviläisyys
thumb|right|Euroopan lestadiolaisuuden sukupuu vuonna 2001 ilman kuolleita haaroja. thumb|right|Suomen ja Karjalan lestadiolaisuuden sukupuu joka sisältää myös kuolleet haarat. Leeviläisyys on esikoislestadiolaisuuden haara, joka on syntynyt liikkeen hajaannuksissa vuonna 1965. Leeviläisyys sai nimensä ruotsalaisen saarnaajan Levi Älvgrenin mukaan. Hän ei hyväksynyt uudistuksia seurakunnassa. Kiistat syntyivät mm. Per Boremannin Laestadiuksen postilloihin tekemistä uudistuksista, joita Gunnar Jönsson tuki.
Leeviläiset pitävät tiukasti kiinni Laestadiuksen saarnojen alkuperäisesta asusta eivätkä hyväksy karkeidenkaan ilmausten muokkaamista. He katsovat siksi edustavansa alkuperäistä lestadiolaisuutta. Leeviläiset ovat kirjoittaneet opistaan ja ajatuksistaan oman kirjan "Hengellisen hallituksen vaiheet ensinsyntyneessä laestadiolaisessa seurakunnassa Ruotsin Lapin maalla" (ruots. 1976, suom. 1977), jota leeviläiset jakoivat esikoislestadiolaisten seuroissa leeviläisyyden synnyn aikoihin.
Leeviläiset ovat omaksuneet esikoislestadiolaisilta Ruotsin Lapin vanhimmat, jotka muodostavat esikoislestadiosten "hengellisen hallituksen" korvaavan varjohallituksen. Leeviläiset uskovat Lapin vanhimmuuden periytyvän Raattamaasta esikoislestadiolaisten Lapin vanhimpiin 1960-luvulle asti, kunnes se jatkui leeviläisyyteen. Leeviläisten Ruotsin Lapin vanhimpia ovat suomalaissyntyiset Lauri Koistinen ja Eero Mäkelä.
Leeviläisiä oli vuoden 2012 arvion mukaan noin 200 henkeä maailmassa, pääosin Suomessa, joten se oli yhdenneksitoista suurin lestadiolaisryhmä maailmassa. Leeviläisten määrä säilyi samana vuoden 2001 jälkeen. Seuroja he järjestävät säännöllisesti mm. Eurassa ja Pöytyällä. Vuonna 1977 leeviläisyydestä erosi steeniläisyys. Leeviläisyyteen liittyi kymmeniä esikoislestadiolaisia USA:ssa vuonna 1976, mutta he menivät melkein kaikki vuoden 1977 hajaannuksessa steeniläisyyteen. Myös steeniläisyydessä tapahtui hajaannus vuonna 1979, jolloin siitä erkani niskalaisuus-niminen ryhmä USA:ssa ja Norjassa.
Kuuluisia leeviläisiä ovat muun muassa Euran daltonien vanhemmat.
Norjan nyt jo hiipunutta leeviläisyyttä kutsutaan myös nimellä kjöllefjordilaisuus sen paikan nimen mukaan jossa he enimmäkseen asuivat. Kjöllefjordilaiset ja USA:n leeviläiset erkaantuivat esikoislestadiolaisuudesta vuonna 1976. Kjöllefjordilaiset ja USA:n leeviläiset tosin siirtyivät vuoden 1977 hajaannuksessa steeniläisyyteen. Vuoden 1979 hajaannuksessa osa Norjan ja Amerikan steeniläisistä perustivat niskalaisuuden (tai jenseniläisyyden). Norjassa Thoralf Jensen oli niskalaisten johtaja.
Vuonna 1976 esikoislestadiolaisuudesta erkani USA:ssa pieni ryhmä nimeltä niskalaisuus ja liittyi leeviläisiin. "Niska" oli yleinen sukunimi tuon ryhmän parissa, joten siitä nimitys ryhmälle. Heillä oli saarnaajina mm. Melvin Niska ja Ralph Niska. Vuoden 1977 hajaannuksessa Amerikan leeviläiset liittyivät steeniläisyyteen. Vuonna 1979 osa Amerikan ja Norjan steeniläisistä erkani omaksi ryhmäkseen nimeltä niskalaisuus. Norjan niskalaisuutta kutsutaan myös jenseniläisyydeksi.
Leeviläisyyden sivuhaarat
Vuonna 1994 leeviläisyydestä erkaantui Suomessa ryhmä nimeltä sukarilaisuus Tenho Sukarin johdolla. Tenho Sukari syytti leeviläisten enemmistöä mm hypnoosin hyväksymisestä ja nimitti leeviläisten enemmistöä "hypnoosilaisiksi". Vuonna 1997 sukarilaisuudesta erkaantui ryhmä nimeltä viljolaisuus Viljo Heimanin johdolla. Nämä ovat erittäin pieniä lähinnä yhdestä perheestä muodostuvia ryhmiä.
Pertti Jarla
Pertti Jarla (s. 25. lokakuuta 1971 Nastola ) on itseoppinut taiteilija ja sarjakuvapiirtäjä. Hänet tunnetaan erityisesti useissa sanomalehdissä ilmestyvästä Fingerpori-sarjakuvastaan.
Elämä ja ura
Maanviljelijäperheen poikana Nastolassa kasvanut Jarla havaitsi jo kouluaikana olevansa kiinnostunut vain piirtämisestä. Suurimpina esikuvinaan hän piti underground-sarjakuvapiirtäjiä Juho Juntusta ja Gilbert Sheltonia. Juntusen ja Sheltonin innoittamana Jarla tarjosi jo lukiolaisena sarjakuviaan huumorilehti Pahkasialle. Hänestä tuli lehden pitkäaikainen avustaja, ja vuosina 1991–2000 lukuisia hänen sarjakuviaan julkaistiin Pahkasiassa.
Piirrostöidensä ohella Jarla suoritti kuvataide- ja animaatiokursseja Laajasalon opistossa, Helsingin kaupungin nuorisotyöpajassa ja Lahden muotoiluinstituutissa.
Jarla osallistui vuonna 2006 Kemin pohjoismaisen sarjakuvakilpailun strippikategoriaan sarjakuvallaan Karl-Barks-Stadt. Se sai kolmannen palkinnon ja ilmestyi saman vuoden marraskuun ajan Ilta-Sanomien kuukauden kotimaisena sarjakuvana. Helsingin Sanomien sarjakuvatoimittaja Eeva Lepistö kiinnitti Karl-Barks-Stadtiin huomiota ja pyysi Jarlaa lehden uudeksi sarjakuvapiirtäjäksi. Nimeltään Fingerporiksi vaihdettu sarjakuva ilmestyi Helsingin Sanomissa ensimmäisen kerran 5. helmikuuta 2007 alkaen. Nykyisin Fingerpori on levinnyt myös lukuisiin muihin lehtiin ja siitä on julkaistu useita albumeita.
Vuoden 2012 presidentinvaaleissa Jarla kuului vihreiden Pekka Haavistoa tukevaan kansalaisvaltuuskuntaan. Hän kuvitti Haavistoa kannattavaa ”Kakkonen on ykkönen” -kampanjasivustoa, joka nousi Suomen klikatuimpien sivujen joukkoon. Jarla kirjoittaa myös Suomen Kuvalehden nettisivuilla julkaistavaa ”Tähän on tultu” -blogia, jossa hän muun muassa ottaa kantaa ajankohtaisiin asioihin ja kertoo omasta maailmankatsomuksestaan.
Syyskuussa 2020 Jarla aloitti Helsingin Sanomien pilapiirtäjänä.
Jarla katsoo olevansa skeptikko. Hän oli naimisissa sarjakuvataiteilija Emmi Valveen kanssa vuosina 2016–2020. Jarla oli ollut aiemminkin naimisissa Jenni-nimisen naisen kanssa vuosina 2007–2013.
Jarlan yritys Täysi Käsi Oy on julkaissut Poika Vesannon sarjakuvia ''Saku Sämpylä. Eetu ja Riku : kuvasarjoja vuosilta 1931–32''.
Fingerpori-sarjakuvat
Luettelo artikkelissa Fingerpori.
Varasto 2
Varasto 2:n juonena on Rouskun ja Ranisen perustaman remonttifirman edesottamukset ja firman harjoittama epämääräinen viinankuljetus Tallinnasta Helsinkiin.
Juoni
Varasto 2:n keskushenkilöt ovat rautakaupan myyjä Antero Rousku ja hänen kaverinsa Raninen. Rousku elelee avoparina Karitan kanssa, ja heidän tyttärensä Jessica on jo teini-ikäinen. Varaston epilogi, jossa Raninen saa huomattavan lottovoiton, on sivuutettu, ja tämä on jälleen työtön ja rahaton. Myös Rousku jää työttömäksi, sillä hänen luonteensa ei taivu luontevaan asiakaspalveluun: hänen töykeytensä tyrmistyttää asiakkaita. Yhdessä Ranisen kanssa Rousku perustaa rakennusalan firman, jonka onnistuu varastamaan asiakkaat kommunisti Jylhäkorven firmalta ja tarvikkeet Rouskun entiseltä työnantajalta eli Katajan rautakaupalta. Rouskulta ja Raniselta puuttuu kuitenkin ammattiosaaminen, ja kaikki minkä he tekevät menee pieleen. Käsikirjoitus ylipäätään alleviivaa suomalaisten työntekijöiden osaamattomuutta ja saamattomuutta. Ulkomainen työvoima sitä vastoin esitetään osaavana ja ahkerana.
Rousku ja Raninen huomaavat pian, että viinan trokaaminen Tallinnasta kannattaa paremmin kuin remonttihommat. He onnistuvat tekemään melkoisen määrän rahaa, ennen kuin viranomaiset pääsevät heidän jäljilleen. Miehet selviävät niukin naukin rikossyytteiltä, mutta Rousku joutuu naimisiin Karitan kanssa. Ranisen ja virolaisen poliisin välille syntyy romanssi.
Karitan äiti Ritva ei edelleenkään tule toimeen Rouskun kanssa. Hän alkaa toimia Rouskun ja Ranisen firman kirjanpitäjänä, laulaa karaokea kapakassa ja seurustelee myymäläpäällikön kanssa. Väliin hän käy keskusteluja tyttärentyttärensä kanssa ja antaa tälle elämänohjeita. Elokuvan lopuksi käy ilmi, että Ranisen tyttöystävä on raskaana.
Vastaanotto
Episodi-lehden Hannu Liekso kirjoitti: ”Seitsemän vuoden takaisen mukavan komedian jatkossa ei hauskuudesta ja kunnon tarinasta ole tietoakaan.” Liekson mielestä tarina polkee paikoillaan, ja huumori on kesyä ja sovinnaista. Liekso antoi Varasto 2 -elokuvalle yhden tähden viidestä.
Elokuvauutiset.fi puolestaan arvioi Varasto 2 -elokuvan edeltäjäänsä paremmaksi. ”Jatko-osa on visuaaliselta ja tekniseltä toteutukseltaan elokuvallisempi kuin ensimmäinen osa ---”, kriitikko kirjoitti. Erityisen mieleenpainuvana teoksena hän ei Varasto 2 -elokuvaa kuitenkaan pitänyt, vaan lähinnä hyvänä viihteenä. Elokuvauutiset.fi antoi Varasto 2:lle kolme tähteä viidestä.
Varasto 2:n Blu-ray-julkaisun takakanteen on lainattu tamperelaisen Aamulehden arvio: ”Kotimaisen komediahitin jatko-osa tarjoaa edeltäjäänsä kepeämpää duunarihuumoria.”
Varasto 2 sai noin 95 000 teatterikatsojaa, joten sen kaupallinen menestys oli vaisua verrattuna Varastoon, joka sai noin 200 000 katsojaa. Ensimmäisen Varaston budjetti oli 748 000 € ja lipputulot sitä vastaan olivat 1 796 000 €. Varasto 2:n budjetti oli 1 102 000 €.
Nikulainen
Nikulainen on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Kirkkopäivät
Kirkkopäivät on sekä suurelle yleisölle että aktiiviseurakuntalaisille suunnattu Suomen evankelis-luterilaisen kirkon suurtapahtuma ja kesäjuhlat. Kirkkopäivät järjestetään joka toinen vuosi yleensä toukokuussa eri paikkakunnilla. Kolmipäiväinen viikonlopputapahtuma on koonnut viime aikoina noin 30 000 tilaisuuskävijää. Viimeksi Kirkkopäivät olivat Kuopiossa 2013, ja seuraavan kerran Kirkkopäivät pidettiin Kouvolassa 22.–24. toukokuuta 2015. Kirkkopäivien pääjärjestäjinä ovat Kirkkopalvelut ja paikalliset seurakunnat.
Päivien tapahtumat ovat keskusteluja, konsertteja, teatteriesityksiä, näyttelyitä, jumalanpalveluksia, rukoushetkiä, hiljaisuuden messuja, tietoiskuja, työpajoja, retkiä, klubeja jne. Lisäksi järjestöjen esittelytorit ovat yleensä laajoja.
Kirkkopäivät kokoaa osanottajia kaikista kirkon piireistä ja ikäryhmistä ja se ei ole minkään tietyn liikkeen tapahtuma. Päivät antavat läpileikkauksen siitä, mitä kirkossa tapahtuu ja mistä keskustellaan kirkossa parhaillaan. Kulttuurilla on tärkeä osa tapahtumassa. Päivien osanottajista suurin osa on maallikoita, jotka ovat enemmän tai vähemmän aktiivisia seurakuntalaisia tai kiinnostuneita näkemään, mitä kirkossa on meneillään. Kirkon ja järjestöjen työntekijät ja luottamushenkilöt ovat toinen suuri kävijäryhmä, ja heille päivillä tarjotaan myös omaa ammatillista ohjelmaa.
Kirkkopäivät 2007
Kirkkopäivät 2007 pidettiin Turussa 24.–27. toukokuuta. Niiden teemana oli Pyhä yksinkertaisuus. Keskustelijoiden joukossa olivat mukana esimerkiksi A. W. Yrjänä, Ilkka Kanerva ja Julia Kanerva, Suvi-Anne Siimes, Björn Wahlroos, Tommy Tabermann ja Maria Kaisa Aula. Piispa Gustav Björkstrand ja ohjaaja Jari Halonen tapasivat 20 vuotta Jumalan teatteri -episodin jälkeen. Vanhan suurtorin kirkkotorilla oli 60 näytteilleasettajaa.
Kirkkopäivät 2009
Vuoden 2009 kirkkopäivät pidettiin Jyväskylässä 21.–23. elokuuta 2009 teemalla ”Onni täällä vaihtelee”. Päivillä pidettävän Kirkon sosiaalifoorumin keskustelijoina olivat muun muassa kaupunginjohtaja Jussi Pajunen, toimitusjohtaja Asmo Kalpala ja kansanedustaja Tarja Filatov. Muiden keskustelutilaisuuksien puheenvuoroja pitivät muun muassa toimittaja Johanna Korhonen, Kirkon ulkomaanavun johtaja Antti Pentikäinen, päätoimittaja Pekka Mervola, toimittaja Minna Lindgren ja pastori Jaakko Heinimäki.
Kirkkopäivät 2013
Kirkkopäivät pidettiin Kuopiossa toukokuussa vuonna 2013. Kirkkopäivät saivat paljon alueellista ja valtakunnallista näkyvyyttä ja keräsivät hieman yli 30 000 tilaisuuskävijää. Uusi aluevaltaus oli iso ilmainen koko perheen lastenfestari Riemu, johon osallistujia oli noin 4 000.
Kuopion Kirkkopäivät saivat aikaan keskustelua räväköillä mainoslauseillaan, kuten ”11. käsky: Tule Kuopion Kirkkopäiville!”, ”Tästä pakanakin tykkää” sekä ”Tunnetko Ristipiston sydämessäsi?”
Kirkkopäivät 2015
Vuoden 2015 kirkkopäivät pidettiin Kouvolassa 22.–24. toukokuuta 2015.
Saksan kirkkopäivät
Suomen kirkkopäiviin on otettu mallia Saksasta, jossa Kirchentage on tärkeä uskonnollinen ja yhteiskunnallinen tapahtuma.
Mennonite Church Canada
Mennonite Church Canada on mennoniittakirkko Kanadassa. Vuonna 2006 sillä oli 34 000 jäsentä ja 245 seurakuntaa, mikä tekee siitä yhden Kanadan suurimmista mennoniittakirkoista.
Dieter Rubach
Dieter ”Rubi” Rubach (s. 28. huhtikuuta 1955, Solingen, Länsi-Saksa) on saksalainen basisti ja ääniteknikko.
Rubach liittyi 17-vuotiaana Udo Dirkschneiderin perustamaan yhtyeeseen Band-X, josta myöhemmin muodostui heavy metal -yhtye Accept. Aluksi Rubach oli kosketinsoittaja ja vasta myöhemmin basisti. Hän oli yhtyeen basistina viisi vuotta, minkä jälkeen Rubach liittyi basistiksi yhtyeeseen Lichtblick. Yhtye esiintyi vuonna 1983 Rockpalastissa. Näihin aikoihin hän perusti muiden entisten Accept-jäsenten, Frank Friedrichin ja Jan Koemmetin kanssa yhtyeen Bad Steve.
Vuonna 1985 Bad Steve julkaisi debyyttialbuminsa Killing The Night ja kiersi vähän aikaa Acceptin lämppärinä. Vuonna 1987 bändi hajosi ja Rubach liittyi basistiksi U.D.O. n Animal House kiertueelle. Kiertueella he soittivat Guns N 'Roses in, Lita Ford in ja Zodiac Mindwarpin kanssa.
Ääniteknikkona hän on työskennellyt studiossa lukuisien eri artistien kanssa kuten Ace of Base, Andre Heller, Anne Haigis, Art Garfunkel, Baden Powell, Billy Cobham, Beverley Craven, Chris Rea, Kelly Family, Elton John, ELO II, Angelika Milster, Luiciano Pavarotti, Lionel Ritchie, Bonnie Tyler, Grobschnitt, Whitney Houston, Pet Shop Boys, Joe Cocker, Paul Young, Leningrad Cowboys, Gilbert Becaud, United Jazz & Rock Ensemble, Muddy Waters, Helge Schneider, Iggy Pop, Milva, Rednex, Supermax, Chris de Burgh, Andre´Heller, Vaja con Dios.
Pisco
Pisco on kaupunki Perussa, Tyynen valtameren rannalla 290 kilometriä Limasta etelään. Vuonna 2007 kaupungissa oli 54 677 asukasta.
Nykyisin kaupunki on suosittu matkailukohde sen läheisyydessä sijaitsevan Paracasin kansallispuiston vuoksi. Aiemmin Pisco oli tunnettu sen läheisyydessä sijaitsevista viinitiloista.
Kaupunki vaurioitui pahoin maanjäristyksessä 15. elokuuta 2007.
Fiona
Fiona tarkoittaa seuraavia asioita:
Mathieu Razanakolona
Mathieu Razanakolona (s. 2. elokuuta 1986) on Kanadassa asuva alppihiihtäjä, jonka isä on malagassi ja äiti kanadanranskalainen. Hän edustaa isänsä kotimaata Madagaskaria.
Razanakolona on keskittynyt niin sanottuihin tekniikkalajeihin eli pujotteluun ja suurpujotteluun. Maailmancupissa hän debytoi tammikuussa 2006 Itävallan Schladmingissa ilman mainittavampaa menestystä. Hän sai kansainväliseltä hiihtoliitolta villin kortin 2006 Torinon olympialaisiin, missä hän oli Madagaskarin ainoa edustaja. Paras olympiasijoitus oli suurpujottelun 39. sija.
Aabybro
Aabybro on taajama Jammerbugtin kunnassa Pohjois-Jyllannin alueella Tanskassa. Se oli vuoden 2007 alkuun saakka Aabybron kunnan keskustaajama, kunnes Aabybro liitettiin Jammerbugtiin. Nykyään se on Jammerbugtin keskustaajama.
Else
Else on naisen etunimi. Suomessa Elsen nimipäivä on 14. lokakuuta. Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi Else on Suomessa annettu 2 955 naiselle ja alle viidelle miehelle.
Nimen alkuperä
Else on lyhennelmä nimestä Elisabet, joka tarkoittaa hepreaksi "Jumala on valani".
Aiheesta muualla
Elza
Limisauma
pienoiskuva|Limisaumarunkoinen puuvene, kuvassa näkyy kylkilautoja tukevia rungon sisäpuolisia veistokaaria ja painokaaria Limisauma tarkoittaa puurunkoisen laivan tai veneen rungon rakennustapaa, limisaumaista kylkilaidoitusta. Tässä rakennustavassa kylkilaudat asetetaan siten, että ylemmän laudan sisäpuolen alareuna tulee jonkin verran alemman laudan yläosan päälle. Limisaumaveneessä laudoitusta tukevat rungon sisäpuoliset kaaret asennetaan laudoituksen valmistuttua. Suomessa limisaumaveneen laudoituksessa on yleensä käytetty mäntyä, kuusta tai haapaa. Runkolaudoitusta tukevaan kaaritukseen voidaan käyttää esimerkiksi tammesta tai saarnesta tehtyjä painokaaria, jotka niitataan paikoilleen, tai massiivisia puusta valmistettuja jäykkiä veistokaaria. Vaihtoehtoinen puuveneen kylkilaudoituksen rakennustekniikka on tasasauma eli kravelli.
Pohjoismainen limisaumaveneperinne hyväksyttiin Unescon aineettoman kulttuuriperinnön luetteloon 14.12.2021 ensimmäisenä yhteispohjoismaisena aineettoman kulttuuriperinnön hakemuksena.
Táin Bó Cúailnge
Táin Bó Cúailnge, englanniksi The Cattle Raid of Cooley eli Cooleyn karjaryöstö on muinainen irlantilainen taru, joka kuvaa Ulsterin ja Connachtin välisiä sotia. Se on kirjoitettu muistiin 1100-luvulla, mutta sijoittuu aikaan tuhat vuotta sitä ennen.
Táin Bó Cúailnge on huomattavimpia Ulsterin syklin tarusikermään kuuluvista taruista. Taru keskittyy Cooleyn ruskean härän, hyvin siitoskykyisen Donn Cuailngen, ympärille.
Soppislammi
Soppislammi on Keski-Suomessa Jämsässä Riihijärven lähellä sijaitseva lampi. Etäisyys Jämsän keskustasta on 29 kilometriä pohjoisluoteeseen.
Jämsässä on myös toinen Soppislammi, se on vähäinen suolampi Soppissuolla kahdeksantoista kilometriä Koskenpään Soppislammilta etelään.
Maantietoa
Soppislammi on 490 metriä pitkä, 380 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 9,3 hehtaaria. Se sijaitsee 160 metriin kohoavan Soppisvuoren juurella ja se jää samalla kapean Riihijärvestä erottavan kannaksen taakse. Lammella ei ole kartan mukaan saaria ja sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä. Järvien välisellä kannaksella on maatila ja vapaa-ajan asutusta.
Vesistösuhteet
Muita lähijärviä ovat lounaassa Joutsenlammi, Lähdejärvi ja Koukkulammi, luoteessa Alainen Kalajärvi, Keskinen Kalajärvi ja Yläinen Kalajärvi ja koillisessa Riihijärvi.
Camden (Alabama)
Camden on kaupunki Alabaman osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden väestönlaskennassa 2 020. Camden on Wilcoxin piirikunnan hallintokeskus.
Asukkaat
Kaupungin asukkaista 56,7 prosenttia on mustia ja 43,3 prosenttia valkoisia. 0,351 prosenttia puhuu myös muita kieliä kuin englantia. 100 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Kaupungin väestön keski-ikä on 38,3 vuotta.
Niklas Kokko
Seuraura
Kokko aloitti jääkiekkoilun nelivuotiaana Oulun Kärpissä. Hän voitti kauden 2018–2019 päätteeksi C-nuorten Suomenmestaruuden. Kaudella 2019–2020 Kokko pelasi Kärppien C- ja B-nuorissa sekä myös A-nuorissa yhden ottelun vain 15-vuotiaana. Hänet palkittiin kauden päätteeksi B-nuorten SM-sarjan parhaana maalivahtina Jarmo Myllys -palkinnolla ja valittiin sarjan ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Kauden 2020–2021 Kokko pelasi kokonaan Kärppien U18-joukkueessa (aik. termi B-nuoret).
Kauden 2021–2022 Kokko pelasi lähes kokonaan Kärppien U20-joukkueessa. Hänet valittiin U20 SM-sarjan helmikuun kuukauden nuoreksi pelaajaksi. Kokko voitti koko sarjan nollapelitilaston torjumalla alkusarjassa ja ylemmässä jatkosarjassa yhteensä kuusi nollapeliä. Hänet valittiin kauden päätteeksi U20 SM-sarjan toiseen tähdistökentälliseen. Kokko nousi harjoituskaudella myös Kärppien SM-liigajoukkueeseen Joel Blomqvistin aisapariksi, kun Stanislav Galimovilla kesti noin kuukauden saada viisumiasiat kuntoon ja päästä Venäjältä Suomeen. Kokko pelasi harjoituskaudella kahdessa ottelussa yhteensä 59.37 minuutin ajan. Hän sai tililleen ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen SM-liigaottelunsa 19. marraskuuta 2021 vieraissa JYPiä vastaan, kun Kokko vaihdettiin loukkaantuneen Stanislav Galimovin tilalle Kärppien maaliin ajassa 58.50. Hän torjui 1.20 minuutin aikana kerran. Kärpät voitti ottelun lopulta murskalukemin 1–10. Kokon debyytistä erikoisen teki myös se, että myös JYPin maalilla liigadebyyttinsä teki toinen 17-vuotias Topias Leinonen.
Joulukuussa 2021 Kokko teki Kärppien kanssa kolmivuotisen SM-liigasopimuksen.
Seattle Kraken varasi Kokon toisella kierroksella 58. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2022. Hän oli koko varaustilaisuuden toisena varattu maalivahti maanmiehensä Topias Leinosen jälkeen. NHL:n suomenkielisillä sivuilla tilaisuuden jälkeen tehdyn analyysin mukaan Kokko oli varaustilaisuuden suurimpia suomalaisyllättäjiä, sillä hänen varaustaan ei pidetty edes varmana.
Golfmaila
thumb|Puumaila, putteri ja rautamaila Golfmaila on golfissa käytettävä maila. Golfmailoja on erilaisia sen mukaan, kuinka korkean ja pitkän lyönnin pelaaja haluaa tehdä.
Niklas Kokko
Seuraura
Elokuussa 2022 Kärpät lainasi Kokon toistaiseksi voimassa olevalla sopimuksella Kokkolan Hermekseen. Hän pelasi siellä suurimman osan alkukaudesta 2022–2023 ja torjui 14 runkosarjaottelussa neljä voittoa ja yhden nollapelin. Kokko toimi osan alkukaudesta myös Kärppien SM-liigajoukkueen luukkuvahtina, kun sekä Joel Blomqvist että Leevi Meriläinen kärsivät loukkaantumisista. Hän pelasi myös yhdessä SM-liigaottelussa. Helmikuussa 2023 Kärpät lainasi Kokon loppukauden kattavalla sopimuksella Saimaan Pallon SM-liigajoukkueeseen, kun sieltä vastaavasti Kärppien suuntaan kevääseen 2025 asti ulottuvalla sopimuksella siirtyi maalivahti Niclas Westerholm. Kokko pelasi SaiPassa ensimmäisen SM-liigaottelunsa aloittavana maalivahtina 17. helmikuuta 2023 vieraissa Helsingin IFK:ta vastaan. Hän torjui ensimmäisessä erässä kuusi kertaa ja päästi taakseen neljä maalia, kunnes Kokon tilalle SaiPan maalinsuulle toiseen erään vaihdettiin Kalle Varis, kun HIFK johti ottelua lukemin 4–1. Sarjataulukossa viimeisenä ollut SaiPa hävisi ottelun lopulta lukemin 9–5. Hän sai SaiPassa tililleen kaikkiaan kahdeksan runkosarjaottelua torjuen kaksi voittoa. Runkosarjan päätöskierroksella Kokko kuitenkin loukkaantui, kun Pelicansin pelaaja törmäsi häneen jo kolmen minuutin pelin jälkeen. Kymmenen päivää myöhemmin Kokko palasi loppukaudeksi lainalle Hermeksen Mestis-joukkueeseen, jossa hän pelasi kolme playoff-ottelua.
Golfmaila
Historiaa
Aikoinaan golfia pelattiin hikkoripuuvartisilla mailoilla, jotka olivat herkkiä rikkoutumaan ja niillä lyöminen oli vaikeaa. 1890-luvulla alettiin testata metallivartisia mailoja ja 1912 ensimmäiset metallivartiset mailat tulivat markkinoille.
Tale Taalasmaa
Onni Juhani ”Tale” Taalasmaa on kuvitteellinen hahmo televisiosarjassa Salatut elämät. Hahmoa esitti Emil Hallberg vuosina 2011–2021. Alun perin vauvaikäistä hahmoa esitti sarjassa Väinö Ahonen vuosina 2007–2008, kunnes hahmo poistettiin muutamaksi vuodeksi sarjasta. Hallbergin mukaantulon myötä hahmo oli kirjoitettu teini-ikäiseksi. Hahmo poistui lopullisesti sarjasta kevätkauden viimeisessä jaksossa vuonna 2020, mutta on esiintynyt sen jälkeen vielä muiden hahmojen kuvitelmissa.
Syntymä
Onnin äiti Elina Taalasmaa haaveili pitkään lapsesta. Yhden keskenmenon ja monen yrityksen jälkeen Elina luuli lapsen jäävän vain haaveeksi. Elinalla oli yhden illan suhde Tuomo Tervajoen kanssa. Tuomo oli tällöin vielä naimisissa Salla Laitelan kanssa. Pian Elina huomasi olevansa raskaana ja kertoi asiasta Tuomolle, joka ei halunnut olla yhteydessä lapseensa. Elina muutti raskauden ajaksi Tampereelle velipuolensa Karin luokse. Onni syntyi Tampereella, mutta muutti pian syntymänsä jälkeen Pihlajakadulle.
Onnin muutettua äitinsä kanssa Pihlajakadulle myös Tuomo alkoi kiinnostua lapsestaan ja kertoikin Sallalle olevansa Onnin isä. Elina seurusteli hetken myös Ossi Puolakan kanssa ja tämä toimi hetken Onnin isäpuolena. Ossi ei kuitenkaan ollut valmis isäksi. Elina ja Tuomo lähentyivät Onnin myötä ja päätyivät naimisiin. Pian perhe muutti takaisin Tampereelle. He kävivät vierailemassa Pihlajakadulla Karin ja Noora Aution häissä.
Teini-ikäisen Onnin paluu
Onnin ollessa teini-ikäinen, Elina sai töitä Göteborgista. Onni päätti jäädä Suomeen ja muuttaa vaarinsa Sepon luokse. Tuomo ja Seppo sopivat, että Onni saa jäädä asumaan Pihlajakadulle, mutta jos ongelmia ilmenee, Onnin olisi muutettava vanhempiensa luokse Göteborgiin. Onnilla oli lempinimi ”Tale”, joksi häntä kutsuttiin.
Golfmaila
Puumaila
Draiveri (Driver) tai puu-1 on pisimpiin lyönteihin tarkoitettu puumaila. Draiveria käytetään useimmiten pelkästään tiin päältä aloituslyöntiä suoritettaessa. Muut puumailat eli väyläpuut on tarkoitettu asteittain lyhyempiin lyönteihin. Yleisimmät väyläpuumailat ovat puu-3, puu-5 ja etenkin naisten ja senioreiden suosiossa oleva puu-7. Myös puu-4 -mailoja on valmistettu runsaasti.
Osa draivereista on nykyään neliön muotoisia, jotta niiden hitausmomentti olisi mahdollisimman suuri. Tämä mahdollistaa suoremmat ja pidemmät lyönnit, mikäli pallo ei osu aivan keskelle mailaa.
Tale Taalasmaa
Ihastus Iidaan
Tale oli ihastunut koulukaveriinsa Iida Mustoseen, joka seurusteli Janne Haukkalan kanssa. Yhteisen tanssiharrastuksen parissa Tale ja Iida ystävystyivät. Tale valehteli tälle olevansa homoseksuaali päästäkseen lähemmäksi Iidaa. Ystävysten välit viilenivät, kun Iida sai tietää Talen huijauksesta. Sepon vaimon Helena Kuulan pojan Sebastian Vuorelan ja Iidan äidin Maria Mustosen mentyä naimisiin Tale ja Iida ystävystyivät jälleen. Marian kuoltua auto-onnettomuudessa Iida muutti Taalasmaille asumaan.
Golfmaila
Puumaila
Puumailojen lapaa ei ole enää vuosiin valmistettu puusta. Nykyisten lapojen valmistusmateriaalina käytetään pääosin titaania tai terästä.
Niklas Kokko
Seuraura
Toukokuussa 2023 Kokko teki kolmivuotisen NHL-tulokassopimuksen Seattle Krakenin kanssa. Hänen kausipalkkansa NHL:n puolella on 950 000 dollaria.
Tale Taalasmaa
Ihastus Iidaan
Sittemmin, kun Tale sai tietää Sannin raskaudesta ja kun luultiin, että Sanni on raskaana Jannelle, hän teeskenteli yhdessä Iidan kanssa suhdetta Iidan suostumuksella kostaakseen Sannille ja Jannelle, koska niin Tale kuin myös Iida tulivat siitä petetyksi.
Elsi
Elsi on naisen etunimi. Suomessa Elsin nimipäivä on 14. lokakuuta. Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi Elsi on Suomessa annettu 2707 henkilölle.
Niklas Kokko
Maajoukkueura
Kokko edusti Suomea alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2023. Hän toimi kuitenkin joukkueensa kolmosmaalivahtina, eikä Kokko pukenut yhteenkään otteluun.
Elsi
Nimen alkuperä
Elsi on lyhennelmä nimestä Elisabet, joka tarkoittaa hepreaksi "Jumala on valani".
Tale Taalasmaa
Siru Honkanen
Siru Honkanen oli Talen hyvä ystävä. Tale auttoi Sirua tämän karattua nuorisokodista. Siru ihastui Taleen, mutta koki hankaluuksia totuuden myöntämisessä. Tale käytti Sirua valetyttöystävänään tehdäkseen Iidan mustasukkaiseksi. Kokemattomuuden vuoksi Tale ja Siru päättivät harrastaa seksiä. Seuraavana päivänä Siru halusi tavata Talen, joka olikin lähtenyt äitinsä syntymäpäiville Göteborgiin kertomatta Sirulle mitään.
Talen palattua Pihlajakadulle hän sai tietää Sirun lähteneen uuteen sijoituskotiin Kyyjärvelle. Tale kohtasi Sebastianin pojan, Elias Vikstedtin, joka päätyi asumaan Talen huoneeseen.
Matleena Rintala
Tale ja Matleena Rintala tapasivat, kun Matleena oli tullut tapaamaan siskoaan Cindyä. Aluksi Matleena oli arkaluontoinen, sillä hän kuului isänsä uskonlahkoon. Matleena muutti Cindyn ja Ossin luokse, ja hän ystävystyi Talen kanssa. Myöhemmin he alkoivat seurustella. Matleena joutui kieltäytymään seksistä, sillä hän ei Talen pyynnöistä huolimatta kokenut itseään valmiiksi. Tale kyllästyi odottamiseen ja tutustui Jannen kautta Nea-nimiseen tyttöön, jonka kanssa hän harrasti seksiä ostoskeskuksen WC:ssä. Tale sai Nealta satiaisia, jotka hän tartutti Matleenaan heidän harrastettua seksiä Cafe Moosen salahuoneessa. Sieltä ne tarttuivat Heidi Aaltoseen, joka harrasti huoneessa seksiä Jiri Viitamäen kanssa. Jiri, joka oli aiemmin antanut salahuoneen Talen käyttöön, tajusi tämän levittäneen satiaiset. Kun Jiri syytti Talea asiasta julkisesti, totuus tuli ilmi ja suhde Matleenan kanssa päättyi. Myöhemmin parin välit sähköistyivät, kun Matleena alkoi Talen kanssa hoitaa muiden kouluprojekteja rahaa vastaan. He aloittivat seurustelunkin uudestaan, mutta erosivat pian sen jälkeen. Matleena seurusteli hetken myös Roni Jalavan kanssa, mutta he erosivat Ronin valheiden paljastuttua Matleenalle. Lokakuussa 2013 Matleena muutti Johannesburgiin tekemään hyväntekeväisyystyötä uuden poikaystävän Aksun ja hänen vanhempien kanssa.
Sanni Pohjonen
Tale ihastui Sanni Pohjoseen välittömästi tavatessaan tämän rannalla. Sanni opiskeli samassa koulussa, ja Tale teki kaikkensa saadakseen tytön huomion. Pari alkoi tapailla, mutta Sanni päätyi harrastaman seksiä Jannen kanssa ja tuli raskaaksi. Sanni ei kyennyt tekemään aborttia ja päätti uskotella Talen olevan lapsen isä. Tale järkyttyi kuullessaan totuuden ja muutti hetkeksi vanhempiensa luokse Göteborgiin, mutta palatessaan Pihlajakadulle hän palautti välit Sanniin ja alkoi lopulta seurustella tytön kanssa. Koska Janne ei kyennyt lapsen isäksi, Tale päätti ottaa vanhemman roolin poikalapselle, Ilja Pohjoselle. Pian Tale ja Sanni kihlautuivat. Lopuksi selvisi että Ilja onkin Lari Väänäsen lapsi mutta Sanni ja Lari eivät ole vielä kertoneet siitä kenellekään.
Kun Kalle ja Lari olivat menossa naimisiin, Kristiina pakotti Larin lähtemään Helsingistä sillä tiesi Larista ja Sannista eikä halunnut, että heidän perheensä rikkoutuisi. Lari lähti ja Kalle oli hyvin surullinen. Pian Ismo ja Kristiina vuorostaan menivät naimisiin. Lari oli juuri palannut Pihlajakadulle, kun huomasi hää-ilmoituksen. Lari paljasti häissä olevansa Iljan isä. Tale suuttui tästä ja erosi Sannin kanssa. Tale myös hääti Sannin ja Iljan kodistaan. Sanni muutti kellariin hetkeksi, sillä hän ei halunnut palata Kristiinan luo. Sanni sai jäädä asumaan Kallelle ja Tale sai olla Iljan isä. Pian Tale ja Larikin tekivät sovinnon.
Tale ja Sanni aloittivat myöhemmin uudestaan suhteen ja menivät kihloihin. Myöhemmin Ilja katosi. Ainoa johtolanka oli Iljan päällä ollut huppari, joka löytyi merestä. Kävi kuitenkin ilmi että Moilanen oli kidnapannut Iljan. Lopulta he saivat kuitenkin Iljan takaisin.
Myöhemmin Sanni ja Tale menivät naimisiin. Sanni vaihtoi omansa ja Iljan sukunimen Taalasmaaksi. Sanni myös adoptoi Iljan Talelle. Sanni jätti myöhemmin Talen, koska sai tietää että Tale oli pettänyt häntä toisen naisen kanssa.
Tale ja Sanni palasivat jälleen yhteen keväällä 2020, jolloin Tale muutti Sannille asumaan. He alkoivat suunnittelemaan yhteistä lomamatkaa Espanjaan yhdessä Jannen kanssa. Matka sai kuitenkin erittäin traagisen käänteen, sillä Camilla Mustavaaraa ja Aki Nikkistä kuljettanut helikopteri putosi suoraan auton päälle, jossa istuivat Sanni, Tale ja Ilja. Kolmikko jäi autoon puristuksiin, eikä mitään ollut enää tehtävissä.
Tiina Järvinen
Tale törmäsi Tiinaan sattumalta ottaessaan käytävältä vahingossa väärät rattaat, joissa toisissa oli Tiinan lapsi, Rasmus. Sen jälkeen Tale ja Tiina alkoivat tapailla, mutta lopettivat tapailun, kun Sanni ”palasi” Helsinkiin. Myöhemmin Talelle selvisi, että Sanni ei ollutkaan Kristiinan luona, jolloin Tale suuttui Sannille ja meni Tiinan luokse rauhoittumaan.
Joitakin viikkoja myöhemmin Tiina ja Tale suutelivat, mutta Tale työnsi Tiinan pois koska välittää enemmän Sannista. Tale ja Tiina näkevät kuitenkin toisiaan paljon Sannin selän takana, koska Tiina tarvitsee usein lohdutusta, koska Tiinan ex-mies Mika lähettää välillä Tiinalle uhkaavia tekstiviestejä ja tulee myös hakkaamaan Tiinan ovea. Myöhemmin Mika näki Talen ja Tiinan yhdessä ostoskeskuksen parkkipaikalla ja hakkasi Talen.
Tale ja Tiina päätyivät myöhemmin sänkyyn, mutta Talen etäännyttyä ja Mikan kiristettyä Tiinaa hän laittoi välit poikki Taleen. Myöhemmin Talen kutsuttua poliisit paikalle Tiina hankki Mikalle lähestymiskiellon ja he aloittivat suhteen Talen kanssa. Kun Tale tajusi rakastuneensa Tiinan, hänen oli kerrottava naisesta Sannille. Totuuden tultua ilmi Sanni halusi avioeron. Tiinan ja Mikan välit tulehtuivat niin pahasti, että Mika päätyi itsemurhaan. Mikan itsemurha oli Tiinalle kova pala, ja hän päätyi muuttamaan poikansa ja äitinsä kanssa Ahvenanmaalle.
Spy vs. Spy (pelisarja)
right|thumb|250px|Spy vs. Spy -pelin Amiga-version kansikuva. Spy vs. Spy -videopelisarja perustuu MAD-lehdessä pitkään ilmestyneeseen sarjakuvastrippiin Spy vs. Spy, jossa kaksi vakoojaa yrittävät tappaa toisensa mitä taidokkaimmilla ansoilla ja aseilla slapstick-komiikan merkeissä. Pelisarjaan kuuluu tällä hetkellä neljä osaa, joita on julkaistu monelle eri alustalle. Sarjan vanhin peli on vuodelta 1984 ja uusin vuodelta 2005.
Tale Taalasmaa
Tiina Järvinen
Tiina palasi hetkeksi sarjaan vuonna 2020, sillä hän halusi palata Talen kanssa yhteen. Tale oli kuitenkin päättänyt jatkaa elämäänsä Sannin kanssa.
Kustaa II Aadolfin patsas
thumb|Kustaa II Aadolfin patsas sijaitsee puistikossa Akatemiatalon edustalla. Kustaa II Aadolfin patsas on Turussa Akatemiatalon edustalla sijaitseva Kustaa II Aadolfin näköispatsas. Patsas pystytettiin Kustaa II Aadolfin perustaman ja Akatemiatalossa toimivan Turun hovioikeuden aloitteesta vuonna 1992. Patsaan mallina on ollut ruotsalaisen kuvanveistäjän Bengt Erland Fogelbergin tekemä Kustaa II Aadolfin patsas Göteborgissa. Göteborgin patsas paljastettiin vuonna 1854.
Tale Taalasmaa
Nella Tamminen
Syksyllä 2020 Nella osallistui Talen ja sen perheen hautajaisiin.
Ihastukset spin-offeissa
Tale harrasti seksiä Irmeli ja Jessica Malmiviivan kanssa Young Man, Cash Man -spin-off-sarjassa. Irmeli oli Jessican äiti.
Golfmaila
Hybridimaila
Hybridit ovat eräänlaisia puu- ja rautamailan välimuotoja. Hybrideissä yhdistyy puumailan lapa ja rautamailan varsi. Lapa näyttää usein puumailan lavalta, mutta varret ovat yleensä puumailaa lyhyempiä. Varsinkin pidempiä rautoja voidaan korvata hybrideillä, joilla on periaatteessa helpompi lyödä. Hybridejä on ollut pitkään, mutta vasta muutaman vuoden aikana niiden suosio on noussut, kun ammattilaispelaajat ovat alkaneet käyttää niitä. Hybridejä kutsutaan myös esimerkiksi nimellä utility wood.
Kustaa II Aadolfin patsas
Turun patsaassa kuninkaan asento ja yleisvaikutelma ovat samanlaiset kuin Göteborgin patsaassa. Patsaissa on kuitenkin useita eroja. Turun patsaasta puuttuvat kuninkaan vyöllä riippuva miekka ja kuninkaan oikeaan jalkaan nojaava vaakunakilpi. Turun patsaassa kuninkaan oikeassa kädessä on asiakirjakäärö, joka puuttuu Göteborgin patsaasta. Turun patsaasta puuttuu kuninkaan vasemman käsivarren peittävä viitan laskos, ja monet kuninkaan vaatetuksen koristeet on esitetty yksinkertaisemmin. Turun patsas on myös huomattavasti pienempi kuin Göteborgin patsas.
Golfmaila
Hybridimaila
Pitkän pelaajan kuuluisi lyödä hybrideillä kuten rautamailoilla, kun taas lyhyemmille pelaajille oikeaoppinen olisi puumailalyönti.
Rautamaila
Perusraudat on numeroitu välillä 1–9. Normaalisti pelaajalla on bägissään eli golfmailalaukussaan raudat 3–9. Lisäksi on olemassa lyhyempiä rautamailoja, wedgejä, joita käytetään lyhyisiin lyönteihin. Näitä ovat pitching wedge (PW), gap wedge (GW), sand wedge (SW) ja lob wedge (LW).
Eripituiset ja erilaisilla lavan nostokulmilla varustetut mailat mahdollistavat eripituiset lyönnit aina pariin sataan metriin saakka, tietysti aina pelaajan taidoista riippuen. Nostokulmat vaihtelevat rauta 1:n noin 15 asteesta rauta 9:n noin 44 asteen nostokulmaan. Wedgejen yleisesti käytetyt nostokulmat ovat seuraavat: PW (48), GW (52), SW (56), LW (60). Valmistajasta riippuen mailoissa kuitenkin esiintyy muutaman asteen vaihteluita suuntaan tai toiseen. Mitä suurempi mailan nostokulma on, sitä korkeampia lentokaaria niillä lyödään. Siksi esim. lyhyitä rautoja lyödessä kannattaa ottaa tuulen suunta huomioon, sillä vastatuuleen tai myötätuuleen lyötäessä pituuskontrolli on vaikeampaa kuin tyynessä säässä.
Rautamailat jaetaan myös yleisesti seuraaviin alaluokkiin: Cavity Back (CB), Muscle Back (MB), Hollow Body. Cavity Back ja Muscle Back rautamailat tuovat eri ominaisuuksia lyönteihin ja voivat olla myös täysin taottuja rautamailoja. Hollow Body rautamaila auttaa aloittavaa pelaajaa saamaan lisää pituutta ja isompaa lyöntipintaa hyödyntämällä onttoa sisusta rautamailan päässä.
Putteri
Putteri on viheriöllä eli greenillä lyömistä eli puttaamista varten. Puttereiden lapa ei ole täysin suora tai nostokulmaton, vaan yleisimmin käytetty nostokulma on 4°, mutta tarjolla on myös malleja, joiden nostokulma on 2–4°. Pallo on tarkoitus saada vierimään tasaisesti, joten nostokulmaan tarkoitus ei ole saada palloa korkealle ilmaan, vaan juuri sopivasti viheriön lyhyeksi leikatun ruohon päälle vierimään. Puttereita on monen mittaisilla varsilla, kunkin pelaajan mieltymysten mukaan. Normaalimittaisen putterin varsi on noin 33–35 tuumaa ja napa- ja leukaputtereissa selvästi pidempi.
Spy vs. Spy (pelisarja)
Spy vs. Spy
Spy vs. Spy on First Star Softwaren vuonna 1984 julkaisema tietokonepeli. Se on Spy vs. Spy -pelisarjan ensimmäinen osa ja se julkaistiin alun perin Atari 400:lle, Atari 800:lle, Commodore 64:lle sekä Apple II:lle. Spy vs. Spy on innovatiivinen, kahtia jaetulla ruudulla pelattava peli, jota voi pelata yhtä aikaa kaksi pelaajaa.
Tale Taalasmaa
Ihastukset spin-offeissa
Tale tutustui Jannen pikkusiskoon Aleksandraan Jannen huvilalla Salatut elämät -spin-off-sarjassa Young Girl, Dream Girl. Tale oli lievästi ihastunut Aleksandraan.
Spy vs. Spy (pelisarja)
Spy vs. Spy
left|250px|thumb|Kuva Spy vs. Spy -pelin [[Commodore 64-versiosta.]]Myöhemmin peli käännettiin monelle muullekin alustalle, joihin kuuluvat ZX Spectrum, Acorn Electron, BBC Micro, MSX, Amstrad CPC, Amiga, Sega Master System, Nintendo Entertainment System, Game Boy sekä Game Boy Color.
Pelaaminen
Pelaajan tarkoituksena on kerätä kaikki kentästä poistumiseen vaadittavat tavarat ennen kuin aika kuroutuu umpeen. Kummallakin vakoojalla on oma henkilökohtainen lähtölaskentaa ilmoittava ajastimensa. Kun vakooja tapetaan, hän menettää kaikki keräämänsä tavarat ja joutuu odottamaan hetken pelin ulkopuolella ajastimen yhä käydessä.
Spy vs. Spy Vol. II: The Island Caper
thumb|right|250px|[[Commodore 64-versio pelistä Spy vs. Spy: The Island Caper.]] The Island Caper on pelisarjan toinen osa, jonka First Star Software julkaisi Atari 400:lle, Atari 800:lle, Commodore 64:lle ja Apple II:lle. The Island Caperissa valkoinen ja musta vakooja ovat joutuneet autiolla saarelle hypätessään ulos lentokoneista, joilla he pakenivat ensimmäisessä osassa. Heidän täytyy käyttää toisiaan vastaan yhä kieroutuneempia ansoja paetakseen saarelta. Tilannetta ei helpota tieto, että saaren tulivuori on purkautumassa ja tuhoamassa koko paikan. Tällä kertaa pelaajan täytyy kerätä kolme ohjuksen palaa, ennen kuin hän voi karata sukellusveneellä. Vastustajan päänmenoksi pelissä on uusia ansoja ja yksi pyssy, jonka omistuksesta vakoojat voivat kamppailla.
Spy vs. Spy Vol. III: Arctic Antics
thumb|left|250px|Kuva Spy vs. Spy: Arctic Antics -pelin [[Amiga-versiosta.]] Pelisarjan kolmannen osan Arctic Antics julkaisi First Star Software. Vakoojat ovat tällä kertaa pohjoisnavalla, jonne he pakenivat sukellusveneellä tuliperäiseltä saarelta. Taas kerran vakoojien täytyy yrittää olla toistaan ovelampia.
Pelissä on taas uusi valikoima ansoja ja muita vaaroja, kuten jääkarhuja. Uutena ideana vakoojien täytyy palata aika ajoin igluihinsa lämmittelemmään, etteivät he jäädy kuoliaiksi. Pelaajan tavoitteena on paeta raketilla ulkoavaruuteen ja sen arveltiin olevan neljännen Spy vs. Spy -pelin tapahtumapaikka, mutta peliä ei kuitenkaan koskaan tehty.
Spy vs. Spy (PS2 ja Xbox)
thumb|right|250px|Kuva Spy vs. Spy -pelin [[Xbox-versiosta.]]PlayStation 2:lle ja Xboxille julkaistu versio Spy vs. Spysta on ulkoisesti täysin erilainen kolmeen aikaisempaan peliin verrattuna. Sen on kehittänyt Vicious Cycle ja julkaissut Global Star/TDK Mediactive. Se julkaistiin vuonna 2005. Peli on toteutettu nykyaikaiseen tapaan 3D -grafiikalla. Spy vs. Spy on kahden tai moninpelissä neljän vakoojan välistä ammuskelua ja ansojen jättämistä. Yksinpelissä pelimoodivaihtoehtoina ovat story, modern ja classic. Pelissä on sarjakuvasta tuttujen mustan ja valkoisen vakoojan lisäksi myös sininen ja punainen vakooja, ja pelissä on yhdeksän eri tasoa; Mansion, Kooky Carnival, Robot Factory, Oil Rig, Haunted House, Volcano Lair, Area 51 ja Space Station. Aseita ovat mm. erilaiset dynamiitit, nuija, ritsa, moottorisaha, konekivääri ja ansat.
Tale Taalasmaa
Ihastukset spin-offeissa
Tale ja Janne tapasivat Aino Kaukovaaran Jiri Viitamäen kesäkahvilassa saarella (Nightmare 2 – Painajainen jatkuu -elokuvassa). Aino vietti siellä Talen ja Jannen kanssa yhden yön. Sittemmin he tapasivat Satula-nimisessä kylässä (Satula-sarjassa), missä asuu Talen isoäidin Ullan serkku Ulpu. Janne oli aikeissa lähteä Satulasta, kunnes he törmäsivät sattumalta Ainoon. Tale ei sillä kertaa ollut ihastunut Ainoon.
Palestiinan naisten jalkapallomaajoukkue
Palestiinan naisten jalkapallomaajoukkue on Palestiinan naisten edustusjoukkue jalkapallossa. Se toimii Palestiinan jalkapalloliiton alaisuudessa. Se ei ole koskaan edennyt maailman- tai Aasian-mestaruuskilpailuihin. Maaliskuussa 2019 sen sijoitus maailmanrankingissa oli 111. Sen historian paras rankingsijoitus on 84. Ensimmäisen ottelunsa Palestiina pelasi huhtikuussa 2005 Syyriaa vastaan.
Anouar Brahem
thumb|right|Anouar Brahem
Emre Aşık
pienoiskuva|Emre Aşık Emre Aşık (s. 13. joulukuuta 1973 Bursa) on turkkilainen jalkapalloilija, joka edusti vuonna 2010 päättyneellä pelaajaurallaan useita turkkilaisseuroja, viimeksi Galatasarayta. Aşık oli pelipaikaltaan puolustaja.