cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sevillan yliopisto
Historia
Samalla kertaa v. 1503 perustettiin merenkulkijoiden opisto Universidad de Mareantes, jossa opetettiin merenkulkua, navigointia, kartanpiirtämistä, matematiikkaa ja sotilastaitoja. Tällä koululla ja siellä opiskelleilla merimiehillä ja upseereilla oli erittäin suuri merkitys löytöretkien aikaan ja Uuden maailman valloituksessa. Opisto hiipui kuitenkin 1600-luvulla Espanjan tieteen yleisen taantumisen myötä.
HMCS Alberni
Palvelus
Alus palasi operaatio Torchiin maaliskuussa 1943 kuuluen hetken aikaa läntiseen saattajaosastoon ennen liittymistään Quebecin osastoon. Seuranneet viisi kuukautta alus suojasi Quebecin ja Labradorin välisiä saattueita. Oltuaan huollon jälkeen Bermudalla koulutettavana alus liittyi Britannian kuninkaalliseen laivastoon saattajaryhmä 4:n johtoaluksena. Huhtikuussa 1944 alus liitettiin läntisen reitin alaisuuteen Normandian maihinnousuun.
Sevillan yliopisto
Historia
1760-luvulla Kaarle III:n hallituskaudella yliopistoa uudistettiin, ja kun jesuiittat oli karkotettu 1767, yliopisto otti entisen jesuiittakonventin tilat käyttöönsä. Taantumukselliset ja uudistusmieliset olivat vuorotellen niskan päällä, kunnes kollegio lakkautettiin lopullisesti 1836. Sen tiloissa toimi pappisseminaari vuoteen 1920 asti. Huolimatta uudistus- ja maallistamisyrityksistä katolinen kirkko hallitsi korkeampaa opetusta koko 1800-luvun ajan. 1900-luvun alussa vapaamielisemmät voimat pääsivät välillä voitolle, ja yliopisto koki lyhyen kukoistuskauden tasavallan aikaan. Vapaampi vaihe päättyi kansallisten voittoon Espanjan sisällissodassa 1939, ja yliopisto oli tiukasti Francon hallituksen valvonnassa aina vuoteen 1978 asti, jolloin uusi perustuslaki takasi yliopistojen autonomian. Sevillan yliopisto liittyi 1999 muiden Espanjan yliopistojen tavoin Bolognan prosessiin.
HMCS Alberni
Palvelus
Alus suojasi 21. elokuuta 1944 saattuetta noin 25 merimailia kaakkoon Isle of Wightin St. Cetherinen niemestä, kun kello 11:45 Hans-Joachim Försterin komentama sukellusvene U-480 torpedoi Albernin Englannin kanaalissa. Aluksen upotessa menetti henkensä 59 miehistönjäsentä. Moottoritorpedoveneet pelastivat 31 eloonjäänyttä.
Päälliköt
Aluksenpäällikköinä olivat :
Sevillan yliopisto
Yliopisto tänään
Sevillan yliopistossa on 27 tiedekuntaa ja niissä yhteensä 134 eri alojen laitosta. Siellä voi suorittaa kandidaatintutkinnon 90 eri aineessa, maisterintutkinnon 111 aineessa, ja tohtorintutkinnon 32 aineessa.
Chris Lawrence
Christopher J. Lawrence (27. heinäkuuta 1933 Ealing, Lontoo – 13. elokuuta 2011 ) oli brittiläinen F1-kuljettaja. Hän osallistui kahteen F1-osakilpailuun kaudella 1966. Hän oli parhaimmillaan 11. Britannian GP:ssä 1966. Toisen kilpailun hän keskeytti. Hän ajoi Cooperista muunnellussa J.A. Pearce -tallissa.
Strange Attractor
Strange Attractor on Alphaville-yhtyeen seitsemäs albumi, joka julkaistiin 7. huhtikuuta 2017.
Niels Juel
pienoiskuva|Jacob Coningin maalaama Niels Juelin muotokuva. Niels Juel (1629–1697) oli tanskalainen amiraali, jota pidetään Tanskan tunnetuimpana merisankarina. Vuosina 1652–1656 hän palveli Hollannin laivastossa ja vuosina 1657–1660 taisteli Ruotsia vastaan. Vuonna 1676 hänet nimitettiin Tanskan laivaston ylipäälliköksi, ja saman vuoden toukokuussa hän valloitti Gotlannin. Juelin ansioista välittämättä kuningas sittemmin vaihtoi laivaston ylipäälliköksi Juelin tilalle hollantilaisen amiraalin Cornelis Trompin. Tromp Juelin avustamana 1. kesäkuuta 1676 voitti Öölannin edustalla L. Creutzin johtamat ruotsalaiset. Vuonna 1677 Juel Møenin edustalla voitti ruotsalaisen eskaaderin. 1. heinäkuuta 1677 hän voitti Køgenlahdessa Ruotsin laivaston, ja tästä hänelle myönnettiin yliamiraaliluutnantin arvo. Vuosina 1683–1696 hän oli Amiraliteetin presidentti.
Surbahar
250px|thumb|Surbahar.
Surbahar on näppäiltävä kielisoitin, jota käytetään etupäässä pohjoisen Intian hindustanimusiikissa. Se muistuttaa sitaria, mutta on äänialaltaan matalampi. Surbahar tunnetaankin toisinaan myös bassositarina.
Surbaharissa on neljä rytmikieltä, joita kutsutaan nimellä cikari. Varsinaisia soittokieliä on neljä, ja lisäksi soittimeen kuuluu viidestätoista seitsemääntoista resonanssikieltä.
Useimpien lähteiden mukaan surbahar lienee kehittynyt noin vuoden 1825 paikkeilla. Joskus kunnia soittimen keksimisestä menee Ustad Sahebdad Khanille, mutta nykyisten tutkimusten mukaan sen kehittäjä on todennäköisesti ollut lucknowilainen sitaristi Ustad Ghulam Mohammed.
Surbaharia käytetään Satyajit Rayn elokuvassa Musiikkihuone (Jalsaghar, 1958). Soittimen kaula on noin 130 cm:n mittainen.
GCK Lions Eishockey
GCK Lions on sveitsiläinen jääkiekkoseura, joka pelaa maansa toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Swiss Leaguessa. Se on ZSC Lionsin farmijoukkue.
Joukkue kaudella 2023–2024
Lähde: EliteProspects
Joukkueenjohto
Lähde: EliteProspects
Nimen historia
Seura on perustettu 1932. GCZ (entinen nimi) pelasi vuosina 1945 ja 1946-1957 sekä 1963-1968 NLA:ssa (Sveitsin korkein jääkiekkoliiga). Sillä välin seura pelasi NLB:ssä. Vuonna 1965-66 tuli Grasshopperseista Sveitsin mestareita, joka on tähän mennessä seuran suurin saavutus. 1967 seura putosi jälleen NLB sarjaan ja 1971 jopa 1. liigaan. 1993 asti on GCK Lions pysynyt NLB:ssä. 2001 seura sai nykyisen nimensä GCK Lions (Grasshoppers Club Küsnacht Lions)ja kuuluu erittäin menestyksekkääseen ZLE-pyramidiin (Zürcher Eishockey Pyramide: ZSC Lions / GCK Lions ja on NLA seuran ZSC Lionsin farmijoukkue. GCK Lionsin pääseura, ZSC Lions on tehnyt yhteistyösopimuksen NHL joukkueen Toronto Maple Leafsin kanssa marraskuussa 2011, koskien pelaajien leiritystä, tarkkailua ja nuorten lahjakkuuksien kehittämistä.
Valmentajat
Matti Alatalo on GCK Lionsin päävalmentaja kaudella 2011-12 sekä hänellä on sopimus 2012-13 asti. Varavalmentajana toimii Richi Novak. Kaudella 2011-12 GCK Lions oli runkosarjan viides ja kohtasi pudotuspeleissä NLB:n runkosarjan voittajan HC Lausannen.
Backtrackin’
Backtrackin’ – 20th Anniversary Edition on Black Sabbath -yhtyeen kokoelma vuodelta 1989. Sen julkaisi Castle Communications, joka omisti tuolloin yhtyeen varhaisen katalogin. Kokoelman kappaleet sijoittuvat vuosille 1970–1975. Albumi julkaistiin alun perin tupla-vinyylinä ja pari vuotta myöhemmin yhden CD:n versiona. Kokoelma ei kuulu yhtyeen viralliseen diskografiaan.
Vinyyliversio
A-puoli
B-puoli
C-puoli
D-puoli
Roger Laurent
Roger Laurent (21. helmikuuta 1913 Liège, Vallonia, Belgia – 6. helmikuuta 1997 Uccle, Bryssel, Belgia) oli belgialainen F1-kuljettaja.
Viisinkertainen moottoripyöräsarjan mestari Laurent tutustui nelipyöräisillä kilpa-autoilla ajamiseen Formula 2-sarjassa, jossa ajoi Veritaksen autoilla vuonna 1949. Vuonna 1950 hän ajoi Chimayn kilpailussa kolmanneksi ja seuraavana vuonna samassa kilpailussa johti kilpailun alkupuolella, kunnes pyörähti ja sijoittui lopulta seitsemänneksi.
Laurent osallistui F1-sarjan ulkopuoliseen Albin -osakilpailuun vuonna 1951 Talbot-Lagon autolla, jossa sijoittui seitsemänneksi. Varsinaisesti F1-sarjaan Laurent osallistui kaudella 1952 kahden osakilpailun verran. Hän oli parhaimmillaan Ferrarin autolla kuudes vuoden 1952 Saksan GP:ssä eikä kerännyt urallaan yhtään pistettä. Samana vuonna Laurent voitti Eläintarhan ajot ja oli seuraavana vuonna toinen samassa kilpailussa.
Laurent ajoi myös Le Mansin 24 tunnin ajoissa vuosina 1953-54, joissa sijoittui yhdeksänneksi ja neljänneksi. Hänen jalkansa murtui vuoden 1955 Barin osakilpailun harjoituksissa ja vetäytyi kilparadoilta vuotta myöhemmin.
Josef Kaufmann Racing
Josef Kaufmann Racing on saksalainen pikkuformulatalli, joka kilpailee nykyään Eurocup Formula Renault ja Formula Renault NEC -sarjoissa. Tallin perusti vuonna 1982 Josef Kaufmann. Talli debytoi Saksan F3 sarjassa, jossa se sijoittui kolmanneksi. Vuonna 1985 talli voitti sarjan mestaruuden. Vuosina 1986-87 talli kilpaili Nigrin-Sport Auto Junior-sarjassa sijoittuen viidenneksi ja kuudenneksi. Vuonna 1991 talli kilpaili Saksan Formula Renault-sarjassa voittaen sarjan mestaruuden. Vuonna 1994 talli voitti toistamiseen saksan F3 luokan mestaruuden B-sarjassa. Talli jatkoi saksan F3-sarjassa vuosina 1997-2001 kilpaillen myös saksan Formula BMW-sarjassa vuonna 2002 sijoittuen sarjan kolmanneksi. Vuonna 2005 talli voitti Formula BMW sarjan mestaruuden. Talli toisti saman seuraavana vuonna. Vuonna 2007 tallin kuljettaja Adrien Tambay voitti Rookie-sarjan mestaruuden ja sijoittui toiseksi World Final kilpailussa. Vuonna 2008 talli voitti euroopan Formula BMW-sarjan mestaruuden ja vuonna 2009 Rookie Cupin mestaruuden. Vuonna 2010 talli voitti kaksi Formula BMW Europe sarjan mestaruutta. Vuonna 2011 talli kilpaili Eurocup Formula Renault-sarjassa voittaen sarjan mestaruuden. Talli jatkoi sarjassa vuonna 2012 voittaen jälleen sarjan mestaruuden. Vuonna 2013 talli sijoittui sarjassa viidenneksi.
Mestarien liigan loppuottelu 2014
Mestarien liigan loppuottelu 2014 oli pelattavan kauden 2013–2014 Mestarien liigan viimeinen ottelu, joka oli järjestykseltään Mestarien liigan 22. kausi ja Euroopan parhaiden joukkueiden kesken pelattavan jalkapallocupin 59. kausi. Loppuottelu pelattiin 24. toukokuuta 2014 Estádio da Luzilla Lissabonissa, Portugalissa, joka käytiin espanjalaisseurojen Real Madridin ja Atlético Madridin välillä. Koskaan aikaisemmin kilpailun historiassa loppuottelussa eivät olleet kohdanneet kaksi samasta kaupungista kotoisin olevaa joukkuetta.
Real Madrid voitti loppuottelun jatkoajan jälkeen numeroin 4–1, kun varsinaisella peliajalla päädyttiin 1–1-tasapeliin. Real Madridin maaleista jatkoajalla vastasivat Gareth Bale, Marcelo ja Cristiano Ronaldo, jonne joukkueen johdatti Sergio Ramosin aikaisemmin tekemä tasoitusosuma ottelun varsinaisen peliajan lisäajalla. Atlético Madridin ainokaisesta vastasi puolustaja Diego Godín. Voitolla Real Madrid varmisti seurahistoriansa kymmenennen (la Décima) turnausvoittonsa. Aikaa edellisestä yhdeksännestä voitosta oli kulunut 12 vuotta.
Ottelun voittaja Real Madrid eteni vuoden 2014 UEFA Super Cupiin, jossa se kohtasi hallitsevan Eurooppa-liigan kauden 2013–2014 voittajan Sevillan, sekä myös vuoden 2014 seurajoukkueiden MM-kilpailuihin, jossa se aloitti pelaamisen turnauksen välieristä.
Tapahtumapaikka
300px|thumb|right|[[Estádio da Luz toimi Mestarien liigan kauden 2013–2014 loppuottelunäyttämönä.]] Lissabonissa sijaitseva Estádio da Luz valittiin loppuottelun tapahtumapaikaksi UEFA:n järjestelykomitean pitämässä kokouksessa 20. maaliskuuta 2012 Istanbulissa Turkissa. Se on toiminut vuodesta 2003 lähtien lissabonilaisseura Benfican kotinäyttämönä. Stadion uudelleenrakennettiin vuoden 2004 EM-kilpailuja varten ja sillä pelattiin muiden alkusarja- ja pudotuspeliotteluiden lisäksi turnauksen loppuottelu. Alkuperäinen stadion, mikä tunnettiin samalla nimellä, purettiin vuonna 2003 ja sillä pelattiin muun muassa vuoden 1992 Cup-voittajien cupin loppuottelu ja vuoden 1983 UEFA-cupin loppuottelun toinen osaottelu.
Viimeksi Euroopan cupin loppuottelu on pelattu Lissabonissa vuonna 1967 Estádio Nacionalilla. Kaupungissa pelattiin viimeksi vuoden 2005 UEFA-cupin loppuottelu, jota isännöi paikallisseura Sporting Clube de Portugalin kotistadion Estádio José Alvalade. Sporting oli onnistunut selvittämään tiensä kotistadionillaan pelattavaan loppuotteluun, jossa se kohtasi venäläisen TsSKA Moskovan. Ottelu päättyi moskovalaisseuran voitonjuhliin numeroin 3–1.
Taustaa
Real Madrid ylsi historialliseen 13. loppuottelupaikkaansa kaadettuaan välierissä saksalaisen Bayern Münchenin yhteismaalein 5–0. Joukkue on viimeksi pelannut loppuottelussa vuonna 2002, jolloin se varmisti yhdeksännen turnausvoittonsa ja tavoitteli nyt siis ennätyksellistä kymmenettä (la Décima) pokaaliaan. Seuran aikaisemmat loppuottelupaikat ovat voitollisilta vuosilta 1956, 1957, 1958, 1959, 1960, 1966, 1998, 2000 ja 2002 ja tappiollisilta 1962, 1964 ja 1981. Kaikissa UEFA:n alaisissa kilpailuissa loppuottelu oli järjestykseltään seuran historian 17. (13 Euroopan cupissa/Mestarien liigassa, kaksi (2) Cup-voittajien cupissa ja kaksi (2) UEFA-cupissa). Real Madridin päävalmentajalle Carlo Ancelottille loppuottelu oli hänen valmentajauransa neljäs, aikaisemmat loppuottelupaikat tulivat hänen toimiessaan Milanin päävalmentajana, voitot vuosina 2003 ja 2007 sekä tappio vuonna 2005. Hän jakaa ennätyksen yhdessä Alex Fergusonin, Marcello Lippin ja Miguel Muñozin kanssa. Ancelotti sivusi kolmannella turnausvoitollaan edesmenneen Bob Paisleyn (1977, 1978 ja 1981) historiallista ennätystä. Hänestä tuli myös viides päävalmentaja, joka on voittanut kilpailun kahdessa eri seurassa, ennen häntä tähän ovat kyenneet Ernst Happel, Ottmar Hitzfeld, José Mourinho ja Jupp Heynckes.
Atlético Madridin loppuottelupaikka oli seuran historian ensimmäinen 40 vuoteen, jonka se saavutti voitettuaan englantilaisen Chelsean välierissä yhteismaalein 3–1. Aika loppuotteluiden välillä (40 vuotta) on pisin kilpailun historiassa, kun tätä ennen se oli hallussa italialaisseura Internazionalella, jonka odotus palkittiin 38 vuoden jälkeen (1972–2010). Atlético Madridin seura historian ensimmäinen loppuottelu vuonna 1974 päättyi pettymykseen, kun se hävisi Bayern Münchenille uusintaottelun jälkeen numeroin 0–4. Atlético Madrid on pelannut kolme (3) kertaa myös Cup-voittajien cupissa, voittaen vuonna 1962 ja häviten vuosina 1963 ja 1986, sekä kaksi (2) kertaa Eurooppa-liigan loppuottelussa vuosina 2010 ja 2012 voittaen niistä molemmat. Atlético Madridin päävalmentaja Diego Simeonesta olisi voinut tulla kolmas ei-eurooppalainen valmentaja yhdessä maanmiestensä Luis Carniglian ja Helenio Herreran kanssa, joka on voittanut Euroopan cupin tai nykyisellä nimellään kulkevan Mestarien liigan. Mikäli joukkue olisi voittanut Mestarien liigan, se olisi liittynyt neljän muun seuran joukkoon Juventus, Ajax, Bayern München ja Chelsea, jotka ovat voittaneet kaikki kolme UEFA:n alaisuudessa järjestettyä pääkilpailua.
Aikaisemmin kilpailun historiassa on vain kertaalleen nähty madridilaisseurojen välinen yhteenotto, kun joukkueet kaudella 1958–1959 kohtasivat välierävaiheessa. Real Madrid voitti järjestetyn uusintaottelun Atlético Madridia vastaan numeroin 2–1, kun kaksiosainen ottelupari oli päättynyt tasalukemiin yhteismaalein 2–2. Kauden 2013–2014 aikana joukkueet ovat kohdanneet toisensa yhteensä neljä kertaa, joista kansallisessa sarjassa ensimmäisen kierroksen ottelu päättyi Atlético Madridin 1–0-vierasvoittoon ja toisella kierroksella pisteet jaettiin joukkueiden välillä 2–2-tasapelin jälkeen. Joukkueet kohtasivat myös Copa del Reyn välierissä, joissa Real Madrid vei nimiinsä molemmat osaottelut lukemin 3–0 ja 2–0 eli yhteismaalein 5–0.
Lähettiläs
Entinen Portugalin maajoukkuepelaaja Luís Figo, joka pääsi itse juhlimaan vuonna 2002 Real Madridissa pelatessaan Mestarien liigan voittoa, valittiin loppuottelun viralliseksi lähettilääksi.
Logo
UEFA julkaisi loppuottelun visuaalisen ilmeen 29. elokuuta 2013, samana päivänä suoritettiin myös turnauksen lohkoarvonnat.
Lipunmyynti
Kansainvälinen lipunmyynti suurelle yleisölle oli avoinna 10.–21. maaliskuuta 2014. Lippuja myytiin neljässä eri hintakategoriassa: €390, €280, €160 ja €70.
Kokoonpanot
Ainoa loppuottelusta pelikiellon takia poisjäänyt pelaaja oli Real Madridin keskikenttäpelaaja Xabi Alonso, jonka varoitustili täyttyi kolmannen varoituksen myötä välierien toisessa osaottelussa. Real Madrid esitti UEFA:lle valituksen baskipelaajan pelikiellon kumoamiseksi, mikä kuitenkin hylättiin. Myöhemmin ilmoitettiin, että myös Real Madridin portugalilaispuolustaja Pepe on hyvin todennäköisesti sivussa loppuottelusta loukkaantumisen takia.
Tuomaristo
Alankomaalainen Björn Kuipers nimettiin 7. toukokuuta 2014 loppuottelun erotuomariksi. Hän on aikaisemmin urallaan tuominnut muun muassa vuoden 2011 UEFA Super Cupin ja vuoden 2013 Eurooppa-liigan loppuottelun. Hänestä tuli neljäs alankomaalainen erotuomari, Leo Hornin (1957, 1962), Charles Corverin (1978) ja Dick Jolin (2001) jälkeen, joka on päässyt tuomitsemaan Euroopan cupin tai Mestarien liigan loppuottelun. Muut tuomaristoon kuuluvat jäsenet tulevat niin ikään Alankomaista, avustavina erotuomareina toimivat Sander van Roekel ja Erwin Zeinstra sekä lisätuomareina Pol van Boekel ja Richard Liesveld. Neljäntenä erotuomarina toimii turkkilainen Cüneyt Çakır.
Peliasut
Vierasjoukkueena pelannut Atlético Madrid kantoi pelipaidassaan seuran entisen pelaajan ja valmentajan Luis Aragonésin nimeä, joka menehtyi helmikuussa 2014. Molemmat madridilaisseurat pelasivat loppuottelussa kotiasuillaan, joita he käyttivät myös kansallisen sarjan kohtaamisissaan.
Yhteenveto
Ottelua oli ehditty pelata vain kahdeksan minuuttia, kun koko viikon puheenaiheena ollut Diego Costan pelikunto ei hoitotoimenpiteistä huolimatta kuitenkaan kestänyt ja Atlético Madrid oli jo pakotettu tekemään ensimmäinen pelaajavaihtonsa. Ottelun paras maalintekopaikka ensimmäisten 32 minuutin aikana avautui Real Madridin Gareth Balelle, joka ei kuitenkaan onnistunut tästä maalia viimeistelemään. Vain muutama minuutti myöhemmin toisessa päässä Diego Godínin voittama pääpallo löysi maalin perukoille Realin maalivahti Iker Casillasin hieman epäröidessä.
Ottelun toisella puoliajalla Real painosti raivokkaasti hakiessaan tasoitusosumaa Atléticon puolustaessa johtoasemaansa. Carlo Ancelotti lisäsi joukkueensa hyökkäystehoja tekemällä tuplavaihdon korvatessaan Fábio Coentrãon ja Sami Khediran Marcelolla ja Iscolla. Atlético vetäytyi entisestään toisen puoliajan lähestyttyä päätöstään ja Real ei onnistunut maalinteossa useista paikoista huolimatta. Pelattiin jo ottelun lisäajan kolmatta minuuttia, jota annettiin yhteensä viisi minuuttia, kun Luka Modrićin lähettämästä kulmapotkusta puolustaja Sergio Ramos onnistui puskemaan pallon maaliin. Ottelun varsinainen peliaika päättyi lukemiin 1–1, joka tiesi 30 minuutin jatkoaikaa.
Jatkoajalle lähdettäessä Atlético näytti joukkueista selvästi fyysisesti väsyneemmältä, eikä heillä ollut enää pelaajavaihtoja tehtävänä. Real jatkoi painostamistaan jatkoajalla ja otti ottelua yhä paremmin haltuunsa. Lopulta painostus tuotti tulosta, kun Ángel Di María pitkän juoksunsa päätteeksi murtautui läpi Atléticon puolustuksen ja laukoi kohti maalia, josta syntyneestä kimmokkeesta Bale viimeisteli päällään Realin 2–1-johtomaalin. Atléticon panostettua tämän jälkeen hyökkäykseen Real onnistui vielä maalinteossa kahteen otteeseen, kun ensin 118. peliminuutin kohdalla Marcelo lisäsi johdon 3–1 ja kaksi minuuttia myöhemmin Cristiano Ronaldo viimeisteli Gabin rikkeestä aiheutuneesta rangaistuspotkusta loppunumerot 4–1. Realin vielä juhliessa Ronaldon tekemää maalia, Raphaël Varane potkaisi pallon Atlético-valmentaja Diego Simeonelle, joka tulistui tästä ja ryntäsi kentälle. Tästä seuraksena Simeone ajettiin katsomoon punaisella kortilla ja Varane sai tilanteesta varoituksen.
Loppuottelu oli historian seitsemäs, jossa tarvittiin mennä jatkoajalle ratkaisun saamiseksi ja ensimmäinen, jossa voittaja saatiin selville tämän aikana (ilman rangaistuspotkukilpailua). Ottelu oli myös maalimäärältään toiseksi suurin kilpailun historiassa, kun vain vuoden 2005 loppuottelussa italialaisen Milanin ja englantilaisen Liverpoolin tehtiin enemmän maaleja (3–3). Maaliero voittajan ja häviäjän välillä oli lisäksi suurin sitten vuoden 1994 loppuottelun, jossa Milan kaatoi espanjalaisen Barcelonan numeroin 4–0.
Jari Ruonala
Jari Ruonala (s. 1955) on suomalainen diplomikitaristi. Hän on opiskellut kitaransoittoa Oulun Konservatoriossa ja Oulun seudun ammattikorkeakoulussa. Ruonala valmistui musiikin maisteriksi vuonna 2005.
Ruonala on tehnyt yhteistyötä muun muassa Stefan Stanciun, Unto Kukan, Raili Kukkohovin ja Eero Ylitalon kanssa ja tullut tunnetuksi myös hengellisen musiikin esittäjänä. Ruonala toimii Iin kansalaisopiston päätoimisena musiikinopettajana.
Juicen kirjasto
thumb|Juicen kirjaston sisäänkäynti Juicen kirjasto on Tampereella toimiva kirjasto ja kulttuurikeskus. Se perustettiin vuonna 2011. Kirjasto sijaitsee Tampellan kaupunginosassa Pellavantorin laidalla. Kirjastossa on Juice Leskisen  kotikirjasto, kaikkiaan noin 2 300 teosta. Reino & Aino Kotikenkä Oy osti Leskisen kirjaston perikunnalta ja lahjoitti sen vuonna 2009 taiteilijan toiveen mukaisesti Viola-kotiyhdistys ry:lle.
Kirjastossa järjestetään kuukausittain kulttuuritilaisuuksia, joiden tarkoituksena on paitsi tehdä taiteilijan kirjallista työtä tunnetuksi, myös edistää yleisesti suomen kieltä ja kirjallisuutta. Kirjastoa voi myös vuokrata kokouksiin ja yksityistilaisuuksiin. Kirjastossa toimii sen aukioloaikoina myös kahvila anniskeluoikeuksin.
Viola-kodin yhteydessä Tampereella toimivan Juicen kirjaston tueksi on perustettu yhdistys, Juicen Kirjaston Tuki ry., joka tukee, kehittää ja tekee tunnetuksi kirjaston toimintaa.
Waters
Waters on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Jussi Kettu
Jussi Kettu (oik. Juha Kosonen) on helsinkiläinen laulaja-lauluntekijä, joka on lähtöisin Savonlinnasta. Hän esiintyy trubaduurina ja Jussi Kettu (Trio) blues-yhtyeenä. Säveltäjä, sanoittaja ja muusikko Jussi Kettu aloitti muusikkouransa trubaduurina Carolia Disco Show’n mukana vuonna 1979.
Ratsia -yhtyeessä soittaneet Juha Aunola, Rudi Lukkarinen ja Pasi Kuusjärvi perustivat Jussi Ketun kanssa Rudi-yhtyeen, jonka ensimmäinen single oli "Taivas saa odottaa" ja "Viimeiset Kiusaukset". Single oli puoli vuotta Jokamiehen listan ykkössijalla. Kettu toimi Rudi-yhtyeen säveltäjänä, sanoittajana, laulajana ja kitaristina 1982−1986. Rudi julkaisi neljä singleä ja kaksi LP-levyä. Kettu muutti Helsinkiin 1980-luvulla, minkä jälkeen yhtyekin on koostunut aina paikallisista muusikoista. Ensimmäinen Jussi Kettu -nimellä tehty single ”Kotiin ollenkaan/Box” ja LP Tuli rautatie ilmestyivät 1986. Levyn tuotti Heikki Savolainen. Eeki Mantere lauloi levyn kappaleen "Viime yö". Tämän jälkeen Kettu esiintyi Jussi Kettu & Texas-Band -kokoonpanolla sekä duona Eeki Mantereen kanssa. Jussi Kettu toimi myös Eeki Mantere & Kadonneet Pojat -yhtyeen tuottajana, kitaristina, säveltäjänä ja sanoittajana 1987−1990. Yhtye teki LP:n Synnyin kiertämään ja kaksi singleä.
2000-luvulla Kettu on esiintynyt muun muassa SuomiBlues-kokoonpanossa. Vakiokokoonpanoon kuuluivat Kurt Tulikallio, Jussi Kettu, Petri Loikala ja Honey Aaltonen. 22. elokuuta 2006 ilmestyi Jussi Kettu -yhtyeen CD Määränpää ja uusin albumi Yliannos bluesia 14. huhtikuuta 2010. Uusimmat levyt on julkaissut Propaganda records.
2010-luvulla Kettu esiintyy trubaduurina sekä trionsa kanssa.
Taivas saa odottaa
- Jussi Ketun sävellyksenä ja sanoituksena mm. levyillä
Kokoonpanot yhtyeissä
Jussi Kettu Band
Jussi Kettu 1990
Eeki Mantere & Kadonneet Pojat
Rudi II-III
Rudi
J. F. C. Fuller
thumb|J. F. C. Fuller John Frederick Charles Fuller tai yleensä vain J. F. C. Fuller (1. syyskuuta 1878 – 10. helmikuuta 1966) oli englantilainen kenraalimajuri, sotahistorioitsija ja strategikko. Hän oli ensimmäisiä teoreetikkoja, jotka tutkivat panssarivaunujen käyttämistä sodankäynnissä.
Ensimmäisen maailmansodan aikana hän toimi eri joukkojen esikunnissa ennen kuin hänet siirrettiin uusiin panssarijoukkoihin (Tank Corps). Fuller suunnitteli panssarihyökkäyksen Cambrain taistelussa ja vuoden 1918 hyökkäykset. Hän teki myös suunnitelman täysin mekanisoidusta armeijasta vuotta 1919 varten, mutta tätä ei toteutettu. Sodan jälkeen hän johti erilaisia joukkoja.
Vuonna 1933 Fuller jäi eläkkeelle ja liittyi Oswald Mosleyn fasistiseen British Union of Fascists -järjestöön. Hän uskoi, ettei armeijaa voitaisi reformoida hänen haluamallaan tavalla demokraattisin keinoin. Häntä kuvailtiin myöhemmin yhdeksi Mosleyn läheisimmistä liittolaisista. Ironisesti Fullerin näkökanta panssarivaunujen käytöstä teki suuremman vaikutuksen saksalaisiin, erityisesti Heinz Guderianiin, kuin hänen omiin maanmiehiinsä.
Fuller kirjoitti uransa aikana myös monia sotahistoriaa käsitteleviä teoksia. Hän oli myös okkultisti ja Aleister Crowleyn oppilas, ja kirjoitti useita teoksia muuan muassa kabbalasta ja joogasta.
Popcorn Time
Popcorn Time on tietokoneohjelma, jonka avulla voi katsoa elokuvia ja televisiosarjoja ilmaiseksi. Ohjelma toimii vertaisverkossa. Itsessään ohjelma ei Suomen lain mukaan ole laiton, mutta joidenkin elokuvien ja sarjojen katsominen ohjelmalla on lainvastaista.
Huhtikuussa 2015 brittiläisen oikeusistuimen päätöksellä maan viittä suurinta internetoperaattoria vaadittiin estämään asiakkailtaan pääsy Popcorn Time -ohjelmaa jakaville sivuille.
Elokuussa 2015 italialaisen oikeusistuimen päätöksellä internetoperaattoreita on vaadittu estämään asiakkailtaan pääsy Popcorn Time -ohjelman kolmelle lataussivulle.
Toto IV
Toto IV on yhdysvaltalaisen rockyhtye Toton neljäs albumi, joka julkaistiin vuonna 1982. Albumi on yksi Toton suosituimmista, ja se sisältää kappaleet ”Africa”, ”Rosanna” ja ”I Won't Hold You Back”. Albumi sai kuusi Grammy-palkintoa, muun muassa vuoden parhaana albumina.
Palkinnot
Albumi voitti kuusi Grammy-palkintoa, jotka olivat: Vuoden albumi (”Album Of The Year”), paras suunniteltu, ei klassinen albumi (”Best Engineered Recording - Non-Classical”), vuoden tuottaja (”Producer Of The Year”) ja albumin ”Rosanna”-kappale sai kolme Grammya: vuoden levytys (”Record Of The Year”, paras laulusäestyksellinen instrumentaalikappale (”Best Instrumental Arrangement Accompanying Vocal(s)”) ja paras kaksi- tai useampiääninen laulusovitus (”Best Vocal Arrangement For Two Or More Voices”).
Jukka Salo
Jukka Sakari Salo (s. 12. helmikuuta 1958 Pori) on suomalainen eläintieteilijä ja professori. Hän väitteli filosofian tohtoriksi eläinekologian alalta vuonna 1988.
Salo on toiminut Turun yliopistossa biodiversiteettitutkimuksen ja ympäristötieteen professorina (1995–2007) ja biologian laitoksen johtajana (1996–1998), sekä Korkeasaaren eläintarhan intendenttinä (1990–1992) ja johtajana (2010–2014). Salo opettaa vierailevana professorina Perun Amazonian valtionyliopistossa ja trooppisen biologian dosenttina Itä-Suomen yliopistossa.
Salo on myös toiminut Perun kunniakonsulina sekä asiantuntijana ja neuvottelijana YK:n biodiversiteettisopimuksen eri tehtävissä. Hän on ollut Andien yhteisön Amazonian ja Andien alueen biodiversiteettihankkeen asiantuntijana ja kansainvälisenä koordinaattorina. Vuodesta 2014 lähtien Salo on toiminut Suomen ja Kiinan välisessä isopandan ja sen elinympäristön suojeluun tähtäävässä yhteishankkeessa. Hän oli mukana hankkimassa isopandoja Ähtärin eläinpuistoon vuonna 2018.
Amazonia ja Andit
Salo osallistui Andeille ja Amazoniaan kohdistuvalle tutkimusmatkalle vuonna 1982 osana 12 hengen seuruetta. Hän toimi tutkimusmatkan jälkeen Suomen Akatemian rahoittaman Andien alueen perinteisten mukulakasvien tutkimuksen johtajana. Hankkeen tuloksena kuvattiin tieteellisesti ensimmäisen kerran ullukon kukka, hedelmä ja siemen.
Matkan jälkeen Salo perusti ja kokosi Suomen Akatemian ja Ulkoministeriön kehitysyhteistyöosaston rahoituksella opiskelijoidensa kanssa Turun yliopiston Amazon-työryhmän. Professorina toimiessaan Salo osallistui Nicaraguan biologista monimuotoisuutta selvittäneen maatutkimuksen toteutukseen ja oli mukana perustamassa kansainvälistä biodiversiteettitietoa keräävää tietojärjestelmää. Hän johti Suomen kansallista biodiversiteettitutkimusohjelmaa vuosina 1997–1999.
Salo kutsuttiin vuonna 2005 Amazonian yhteistyöjärjestön ja EU:n JRC-tutkimusorganisaation hankkeeseen, joka määritti Amazonian alueen biologiset, maantieteelliset ja geologiset rajat.
Kiina ja isopanda
Salo on johtanut vuodesta 1999 useita Suomen ja EU:n sekä Kiinan kansantasavallan välisiä metsien ja biodiversiteetin suojeluun tähtääviä hankkeita. Suomi ja Kiina solmivat 5.4.2017 presidenttien Xi Jinpingin ja Sauli Niinistön läsnä ollessa 15-vuotisen isopandoja koskevan tutkimus- ja suojelusopimuksen, jonka osana kaksi isopandaa muutti Ähtärin eläinpuistoon vuonna 2018.
Julkaisut
Salo on julkaissut yli sata tieteellistä julkaisua erityisesti Amazonian alueen sademetsien kehityshistoriasta ja monimuotoisuudesta. Hän on saanut yhdessä Martti Soikkelin kanssa Tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon kirjasta Eläinten käyttäytyminen vuonna 1984 ja Tieto-Finlandia-palkinnon yhdessä suurlähettiläs Mikko Pyhälän kanssa kirjasta Amazonia vuonna 1992.
Haun’s Millin verilöyly
thumb|250px|Verilöylyä kuvaava [[Carl Christian Anton Christensenin maalaus.]] Haun's Millin verilöyly on Myöhempien Aikojen Pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkon mukaan 30. lokakuuta 1838 tapahtunut taistelu, jonka aikana Missourin mormonivastaiset ihmiset surmasivat useita mormoneita sen jälkeen, kun he olivat yrittäneet ajaa mormoneita pois alueelta.
Jukka Salo
Julkaisut
Salo on julkaissut työtoveriensa kanssa noin 50 kansainvälistä julkaisua Amazonian alueen geoekologiasta, eliömaantieteestä, evoluutiohistoriasta ja erityisesti biodiversiteettiin vaikuttavista tekijöistä. Nääitä ovat vuoden 1988 väitöskirja ja Naturessa ja Sciencessä julkaistut artikkelit.
Haun’s Millin verilöyly
27. lokakuuta kuvernööri Lilburn Boggs oli antanut puolisotilaallisille joukoilleen käskyn tappaa tai ajaa pois kaikki mormonit Missourista. Pyrkiessään ajaa mormonit pois alueelta joukot hävittivät tai ottivat omaan käyttöönsä heidän alueelle rakentamiaan uusia taloja. 30 MAP-perhettä hakeutui väliaikaiseen suojaan vainoojiltaan muun muassa Jacob Hawnsin myllyn luokse eli Hawn's Milliin. Hawns ei ollut itse mormoni, mutta tarjosi suojaa heille siitä huolimatta.
Kirkon johtajan David Evans esitti joukoille aselepopyynnön, mutta joukot eivät suostuneet siihen. Noin 250 miestä Livingstonen Davesista hyökkäsi Hawn's Milliin. Naiset ja lapset pakenivat läheiseen metsään, kun taas miehet kokoontuivat myllyyn. 17 mormonia ja yksi mormoniystävällinen mies tapettiin. 13 haavoittui, mukana yksi nainen ja 7-vuotias poika. Kolme missourilaista haavoittui, kukaan ei kuollut.
78-vuotias Thomas MacPride antautui Jacob Rogers -nimiselle sotilaalle, joka ampui tämän heti. William Raynolds huomasi 10-vuotiaan Stardius Smithin piilossaan ja ampui tätä päähän surmaten hänet välittömästi. Seuraavana päivänä mormonimiehet piileskelivät metsässä ja muutama missourilainen palasi ryöstelemään seutua.
Illja Kvaša
Illja Olehovytš Kvaša (, s. 5. maaliskuuta 1988 Mykolajiv, Ukrainan SNT) on ukrainalainen uimahyppääjä.
Jukka Salo
Fredrik II hohenstaufilaisen kakadu
Jukka Salo julkaisi yhdessä Heather Daltonin, Pekka Niemelän ja Simo Örmän kanssa kesäkuussa 2018 Parergon-julkaisusarjassa artikkelin, jossa ratkaistiin tunnettu lintutieteellinen ja kulttuurihistoriallinen arvoitus. 1240-luvulla laaditussa keisari Fredrik II haukkametsästystä käsittelevässä käsikirjoituksessa on neljä kuvaa valkoisesta kakadusta. Linnun tiedettiin olleen ristiretkiin liittynyt diplomaattinen lahja Egyptin (Babylonian) aijubidi-sulttaanilta Fredrik II:lle. .
Illja Kvaša
Vuoden 2008 uinnin Euroopan-mestaruuskilpailuissa Eindhovenissa Kvaša saavutti ensimmäiset kansainväliset mitalinsa voittamalla metrin ponnahduslautakilpailun ja tulemalla toiseksi kolmen metrin ponnahduslaudalla. Saman vuoden kesäolympialaisissa hän saavutti pronssia kolmen metrin ponnahduslaudan parikilpailussa parinaan Oleksi Pryhorov. Hän osallistui samoissa kisoissa myös kolmen metrin ponnahduslautakilpailuun ja oli semifinaalin 15:s ja karsiutui finaalista.
Jukka Salo
Fredrik II hohenstaufilaisen kakadu
Tutkijaryhmä selvitti Suomen Rooman-instituutissa Vatikaanin kirjaston alkuperäiskäsikirjoituksen avulla kakadun lajimäärityksen: lintu on todennäköisimmin kultatöyhtökakadun Uudesta Guineasta ja Australian pohjoispuolen lähisaarilta kotoisin oleva alalaji Cacatua galerita triton. Kakadua käsittelevä julkaisu osoittaa, että keskiaikainen kauppareitti yhdisti Australaasian ja Euroopan. Koska erityisesti länsimaisessa kirjallisuudessa painottuu se, että Australian löysivät englantilaiset ja hollantilaiset tutkimusmatkailijat, sai Parergon-julkaisu heti maailmanlaajuisen huomion.
Illja Kvaša
Vuonna 2009 Kvaša voitti uimahyppyjen Euroopan-mestaruuskilpailuissa Torinossa sekä metrin ponnahduslautakilpailun että kolmen metrin ponnahduslautaparikilpailun Pryhorovin kanssa. Hän sijoittui samoissa kisoissa toiseksi kolmen metrin ponnahduslautakilpailussa. Rooman MM-kilpailuissa 2009 hän oli metrin ponnahduslaudalla viides.
Uinnin pitkän radan Euroopan-mestaruuskilpailuissa Budapestissa 2010 hän voitti sekä metrin ponnahduslaudan että kolmen metrin ponnahduslaudan parikilpailun. Kvašan parina oli jälleen Oleksi Pryhorov. Hän osallistui myös kolmen metrin ponnahduslautakilpailuun ja oli finaalin kuudes.
Uloste-suu-tie
Uloste-suu-tie (myös uloste-suutie, fekaalinen-oraalinen tie) on tautien tartuntatie, jossa tartunta siirtyy ulosteesta suuhun joko suoraan tai muun esineen tai ihmisen kautta. Yleisimmät epäsuoran tartunnan tavat ovat: Tämän tartuntatien kautta voi tarttua esimerkiksi:
Illja Kvaša
Vuoden 2011 uimahyppyjen Euroopan-mestaruuskilpailussa Kvaša sijoittui metrin ponnahduslautakilpailussa toiseksi. Saman vuoden kesäuniversiadeissa hän saavutti pronssia metrin ponnahduslaudalla. Eindhovenin EM-kilpailuissa 2012 hän sai kultaa metrin ponnahduslaudalla ja pronssia kolmen metrin ponnahduslaudan parikilpailussa sekä sijoittui viidenneksi kolmen metrin henkilökohtaisessa kilpailussa.
Uimahyppyjen EM-kilpailuissa Rostockissa 2013 Kvaša voitti yhden metrin ponnahduslautahypyissä kultaa ja oli kolmen metrin ponnahduslaudalla neljäs. Saman vuoden Barcelonan MM-kilpailuissa hän saavutti yhden metrin ponnahduslautahypyissä hopeaa, uransa ensimmäisen MM-mitalin. Kolmen metrin ponnahduslaudalla hän sijoittui neljänneksi.
Kazanin MM-kilpailuissa 2015 Kvaša saavutti hopeaa yhden metrin ponnahduslautahypyissä. Kolmen metrin laudalla hän oli kahdeksas ja parikilpailussa neljäs. Lontoon EM-kilpailuissa 2016 hän voitti kultaa metrin ponnahduslaudalla sekä sai pronssia kolmen metrin laudan henkilökohtaisessa ja parikilpailussa. Rio de Janeiron olympialaisissa hän oli kolmen metrin ponnahduslaudalla kuudes.
Kvaša saavutti Kiovan EM-kilpailuissa 2017 kultaa metrin ponnahduslaudalla sekä hopeaa kolmen metrin henkilökohtaisessa ja parikilpailussa. Saman vuoden Budapestin MM-kilpailuissa hän sai pronssia kolmen metrin ponnahduslaudan parikilpailussa.
Boeing AH-64 Apache
Boeing AH-64 Apache on vuonna 1975 ensilentonsa tehnyt ja vuonna 1984 palveluskäyttöön otettu Yhdysvaltain maavoimien ensisijainen taisteluhelikopteri.
Yleistietoa
AH-64 Apache on tiedustelu- ja hyökkäystehtäviä varten tarkoitettu taisteluhelikopteri, joka suunniteltiin tehokkaaksi asejärjestelmäksi sekä lyhyeltä että pitkältä taisteluetäisyydeltä. Apache-kopterin ensisijaiseen aseistukseen kuuluvat käänneltävä 30 millimetrin M230-konetykki ja kuusitoista AGM-114 Hellfire -panssarintorjuntaohjusta, minkä ohella kopterin voi aseistaa tarpeen vaatiessa myös esimerkiksi AIM-9 Sidewinder -, AIM-92 Stinger -ohjuksilla tai Hydra 70 -raketeilla.
Koska Apache tarkoitettiin toimintakykyiseksi sekä päivällä että yöllä kaikissa mahdollisissa sääolosuhteissa ympäri maailmaa, sen aseistusta tukemaan kehitettyyn avioniikkaan kuuluvat muiden muassa tutka, lämpökamera, GPS-paikannusjärjestelmä, lasertähtäysjärjestelmä, pimeänäkölaitteisto ja useita erilaisia sensoreita. Apachessa on myös kaksi miehistön jäsentä, jotka istuvat kopterin ohjaamon sisällä peräkkäin: ampuja istuu edessä ja ohjaaja takaistuimella.
AH-64 Apache on varustettu kahdella General Electric T700-GE-701C -kaasuturbiinimoottorilla, jotka toimivat kopterin kahden roottorin voimanlähteinä. Apachen toimintasäde on yhdellä tankkauksella noin 150 kilometriä, mutta kopteriin voi myös asentaa ulkoisen 230 gallonan polttoainesäiliön, jonka ansiosta kopterin toimintasäde kasvaa 300 kilometriin. Toimintasäteeseen kuitenkin myös vaikuttavat ilman lämpötila, moottorien polttoainekulutus ja kopterin kulkunopeus. Yhdysvaltalaisten mekaanikkojen havainnot Persianlahden sodassa myös paljastivat, että altistuminen suurille määrille pölyä tai hiekkaa kykenee helposti tukkimaan Apachen moottorijärjestelmän turbiinit.
Apachesta on AH-64A-perusmallin ohella valmistettu muutamia muunnelmia, mukaan lukien Yhdysvaltain merijalkaväelle suunnattu AH-64B, jota ei kuitenkaan ikinä otettu palveluskäyttöön; parannetuilla moottorijärjestelmillä varustettu AH-64C, jonka valmistus keskeytettiin vuonna 1993; sekä kehittyneimmillä ase- ja sensorijärjestelmillä varustettu AH-64D Apache Longbow. Yhdistyneessä kuningaskunnassa on myös Westland Aircraftin (nykyinen AgustaWestland) valmistama Westland WAH-64 Apache, joka on valmistettu Boeingin toimittamista Apache-kopterien osista.
Apachen myynti ulkomaille käynnistyi 1990-luvun paikkeilla, minkä jälkeen taisteluhelikopteri ja sen eri muunnelmat ovat olleet aktiivisessa palveluskäytössä myös Yhdysvaltain ulkopuolella. Näihin kuuluvat Alankomaat, Arabiemiirikunnat, Bahrain, Etelä-Korea, Israel, Kreikka, Kuwait, Japani, Jordania, Singapore ja Yhdistynyt kuningaskunta.
Historia
Vuonna 1972 Yhdysvaltain hallitus järjesti viiden suurimman amerikkalaisen ilmailualan yrityksen kanssa kilpailun siitä, kuka kykenisi kehittämään uuden Yhdysvaltain maavoimien ensisijaisen taisteluhelikopterin vanhentuneen AH-1 Cobran tilalle. Kilpailun voitti Hughes Helicopters, ja Apachen prototyypin ensilento tapahtui 30. syyskuuta 1975. Sopimus tuotannon aloittamisesta allekirjoitettiin kuitenkin vasta vuonna 1982. Vuonna 1984 McDonnell Douglas osti Hughes Helicoptersin, ja vuonna 1997 Boeing taasen osti McDonnell Douglasin.
Apacheja käytettiin ensimmäisen kerran Panamassa vuonna 1989 sotilasoperaatiossa, jonka aikana amerikkalaisjoukot syrjäyttivät presidentti Manuel Noriegan. Apachet ovat sittemmin osallistuneet Persianlahden, Afganistanin ja Irakin sotiin, ja osoittautuneet erinomaisiksi panssarintorjunta-aseiksi. Persianlahden sodassa helikoptereiden väitetään tuhonneen 500 irakilaista ajoneuvoa.
Kopterit ovat kuitenkin osoittautuneet haavoittuvaisiksi ilmatorjunta-aseille. Ne myös tuhosivat Persianlahden ja Irakin sotien aikana vahingossa oman puolensa ajoneuvoja luultuaan niitä irakilaisiksi.
Kosovon sodassa Yhdysvallat siirsi kaksi helikopteripataljoonaa Albaniaan, mutta kahden AH-64 Apachen tuhouduttua onnettomuuksissa, yksikköjä ei käytetty Jugoslavian vastaisissa taistelutoimissa.
Israelissa Apachet on valjastettu palestiinalaisten vastaiseen taisteluun. 1990-luvulla ne osoittivat tehokkuutensa tuhoamalla menestyksekkäästi kymmeniä Libanonissa sijaitsevia Hizbollahin vastarintapesäkkeitä. 2000-luvulla israelilaiset Apachet ovat olleet vastuussa useiden Hamas-johtajien, mukaan lukien Adnan al-Ghoulin ja Ahmed Yassinin, kuolemiin johtaneista hyökkäyksistä.
DFA
DFA tarkoittaa seuraavia asioita:
Ikkeläjärvi
Ikkeläjärvi on kylä Kauhajoen koillisosassa lähellä Jalasjärven rajaa. Kylän asutus on keskittynyt Kyrönjoen valuma-alueen kolmanneksi suurimman järven, Ikkeläjärven ympärille. Järven rannalla on uimaranta, jossa grillikatos ja pukukopit. Ikkeläjärven kylän läpi kulkee tie Kauhajoen Aronkylästä Jalasjärvelle, valtatielle 3. Ikkeläjärven postinumero on 61880.
Kylässä on toiminut aikoinaan kyläkauppa. Vuoteen 1999 saakka kylässä toimi myös koulu. Lakkauttamisen jälkeen Ikkeläjärveltä alettiin käydä koulussa naapurikylä Sahankylän koulussa.
David Cage
David Cage (oikealta nimeltään David De Gruttola; s. 9. kesäkuuta 1969 Mulhouse) on ranskalainen videopelisuunnittelija ja Quantic Dream -yhtiön perustaja sekä johtaja yhdessä Guillaume de Fondaumièren kanssa.
Cagen mukaan videopelien pitäisi liikuttaa, vaivata ja aiheuttaa reaktioita ihmisissä.
Euroopan unionin ruoka-apu
Euroopan unionin ruoka-apu on Euroopan unionin jakamaa ruoka-apua. Sitä rahoittaa Euroopan unionin vähävaraisimmille suunnatun eurooppalaisen avun rahasto. EU-apuun on kuulunut muun muassa vehnä- ja sämpyläjauhoja, maitojauhetta, makaronia, puurohiutaleita, lihasäilyke, hapankorppuja, hernekeittoa, mysliä ja pussillinen pastaa juustokastikkeessa.
pienoiskuva|Ruoka-apukassin sisältöä
Muun muassa Suomi vastaanottaa EU:n ruoka-apujakelua. EU:n ruoka-apua Suomessa koordinoi Kirkkopalvelut ja EU-ruokakasseja on jakanut muun muassa seurakunnat. Suomen EU-ruokajakelussa tuli tauko, kun jakelu loppui vuonna 2013, mutta se jatkui taas vuonna 2015.
Pembroke
Pembroke voi tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Traian Vuian kansainvälinen lentoasema
Traian Vuian kansainvälinen lentoasema (IATA: TSR, ICAO: LRTR) on kansainvälinen lentoasema Timișoarassa, Romaniassa. Se sai nykyisen nimensä vuonna 2003 Traian Vuian mukaan. Useiden romanialaisten kohteiden lisäksi Timișoarasta lähtee lentoja Itävaltaan, Saksaan, Isoon-Britanniaan, Kreikkaan, Unkariin, Italiaan, Moldovaan ja Ukrainaan.
Traian Vuian kansainvälisen lentoaseman kiitotien pituus on 3 500 metriä.
Ioninvaihtokromatografia
thumb|250px|Methrom 850 -ioninvaihtokromatografi Ioninvaihtokromatografia on kromatografinen erotusmenetelmä, joka perustuu ioninvaihtoon eli varautuneiden ionien sähköstaattiseen vuorovaikutukseen varautuneen paikallaan pysyvän faasin eli stationäärifaasin kanssa. Ioninvaihtokromatografia on usein käytetty menetelmä sekä orgaanisessa että epäorgaanisessa analytiikassa.
Ioninvaihtokromatografian periaate
thumb|250px|left|Ioninvaihtokromatografista saatava kromatogrammi Ioninvaihtokromatografiassa tutkittavat yhdisteet ovat ioneita tai helposti ionisoitavissa olevia yhdisteitä. Tutkittava analyytti liuotetaan joko veteen tai orgaaniseen liuottimeen ja liuotin toimii myös liikkuvana faasina eli eluenttina. Ioninvaihtokromatografiassa eri yhdisteiden erottuminen toisistaan perustuu siihen, että stationäärifaasi on joko positiivisesti tai negatiivisesti varautunut. Analyytissä olevat ionit vuorovaikuttavat stationäärifaasin kanssa eri tavoin. Stationäärin kanssa samanmerkkisen varauksen omaavat ionit hylkivät stationäärifaasia ja liikkuvat kromatografiakolonnin läpi nopeammin kuin erimerkkiset varaukset.
Ionin varauksen lisäksi erottumiseen vaikuttavat useat muutkin tekijät. Näitä ovat muun muassa ionin koko, lämpötila, liuoksen ionivahvuus, virtausnopeus kromatografiakolonnissa ja eluentin pH-arvo. Ionivahvuudella, lämpötilalla ja pH:lla on suuri vaikutus. Esimerkiksi proteiinianalytiikassa pienikin pH:n muutos voi aiheuttaa muutoksen proteiinin kokonaisvarauksessa ja täten muuttaa proteiinin vuorovaikutuksia stationäärifaasin kanssa. Tämä johtaa retentioajan muuttumiseen. Olosuhteita muuttamalla voidaan ioninvaihtokromatografialla saada erotetuksi toisistaan kemiallisesti ja varaukseltaan hyvin toistensa kanssa samankaltaisia yhdisteitä.
Materiaalit ja menetelmät
Ioninvaihtokromatografi koostuu tyypillisesti putkesta, joka täytetään täytemateriaalilla. Putkea kutsutaan kolonniksi ja täytemateriaali voi olla styreenin ja divinyylibentseenin kopolymeeriä, jota on muokattu. Muokkauksessa polymeeriin liitetään tyypillisesti joko vahvasti happamia sulfonihapporyhmiä tai heikompia karboksyylihappoja, jolloin saadaan positiivisiin ioneihin voimakkaammin sitoutuvia kationinvaihtokolonneja, tai vahvasti emäksisiä tetra-alkyyliammoniumryhmiä tai heikommin emäksisiä aminoryhmiä, jolloin saadaan anioninvaihtokolonneja. Proteiinianalytiikassa käytetään useimmiten selluloosa- tai dekstraanipohjaisia hartseja. Erityisesti bioprosessitekniikassa ioninvaihtokromatografeissa käytetään kolonnien sijasta ioninvaihtokalvoja, jotka mahdollistavat suurten virtausnopeuksien käytön ja ovat helpommin steriloitavissa analyysien jälkeen. thumb|250px|Proteiinien erotukseen soveltuva laboratoriomittakaavan ioninvaihtokromatografin kolonni Ioninvaihtokromatografiassa kromatografin läpi lasketaan ensin eluenttia ja tämän jälkeen laitteeseen applikoidaan näyte. Näytteen ajon jälkeen kromatografiakolonni puhdistetaan ja tämä tapahtuu tyypillisimmin kasvattamalla eluentin ionivahvuutta. Usein käytetty tekniikka ioninvaihtokromatografiassa on niin sanottu gradienttieluutio, jossa eluentin ionivahvuutta kasvatetaan vähitellen kromatografiaprosessin edetessä.
Ioninvaihtokromatografian sovelluskohteita ovat erityisesti bioprosessiteollisuudessa proteiinien, peptidien, aminohappojen, nukleotidien ja sokerien johdannaisten erottaminen toisistaan. Tekniikkaa voidaan käyttää myös muiden orgaanisten yhdisteiden kuin makromolekyylien analyysiin ja myös epäorgaanisessa analyysissä.
Richard Maibaum
Richard Maibaum oli yhdysvaltalainen elokuvakäsikirjoittaja, -tuottaja, näytelmäkirjailija ja teatterinäyttelijä. Hän kirjoitti nuoruudessaan näytelmiä Broadwayllä. Maibaum käsikirjoitti ja tuotti elämänsä aikana kuusikymmentä elokuvaa. Hänen tunnetuimpiin töihinsä kuuluvat James Bond -elokuvat, joista hän oli käsikirjoittamassa kolmeatoista.
Nuoruus näytelmäkirjailijana
Maibaum syntyi New Yorkissa 26. toukokuuta 1909. Hän opiskeli New Yorkin yliopistossa ja meni vuonna 1930 opiskelijaksi Iowan yliopistoon. Maibaum opiskeli E. C. Mabien ohjauksessa ja kirjoitti opiskeluaikanaan näytelmiä sekä myös näytteli. Hänen näytelmänsä The Tree otettiin esitettäväksi Broadwayllä vuonna 1932, kun Maibaum oli vielä opiskelija. Hän valmistui maisteriksi vuonna 1932 ja muutti New Yorkiin. Hän näytteli Broadwayllä viidessätoista eri Shakespearen näytelmän roolissa. Maibaum näytteli Iagoa Broadwayn historian nuorimpana näyttelijänä. Hän myös jatkoi näytelmien kirjoittamista: hänen näytelmänsä Birthright ja Sweet Mystery of Life esitettiin kumpikin Broadwayllä. Vuonna 1933 kantaesitetty Birthright oli Broadwayn ensimmäinen kansallissosialismin vastainen näytelmä.
Elokuvakäsikirjoittajaksi ja -tuottajaksi
Vuonna 1935 Maibaum avioitui ja hänestä tuli Metro-Goldwyn-Mayerin käsikirjoittaja, joten pari muutti Hollywoodiin. Hän toimi käsikirjoittajana ja tuottajana yhteensä kuudessakymmenessä elokuvassa. Vuonna 1942 Maibaum liittyi maavoimiin, jossa hänet määrättiin kapteeniksi viestijoukkoihin. Hän oli asevoimissa neljä ja puoli vuotta ja yleni lopulta everstiluutnantiksi (Lieutenant Colonel). Hän tuotti tuona aikana propagandaelokuvia, kokosi ja levitti filmimateriaalia taisteluista sekä valvoi toisesta maailmansodasta kertovan dokumentin tekemistä.
Sodan jälkeen, vuonna 1945, Maibaum siirtyi Paramountille tuottajaksi ja käsikirjoittajaksi. Hänen ensimmäinen työnsä yhtiössä oli O.S.S. asiamies -elokuvan tuottaminen ja käsikirjoittaminen. Siinä yhteydessä hän tutustui näyttelijä Alan Laddiin. Maibaum käsikirjoitti ja tuotti myös Laddin tähdittämän elokuvan Kohtalokasta valtaa (The Great Gatsby).