cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Erkki Nuottimäki
Jääkärikausi
thumb|300px|Jäkäripataljoona 27:n pioneerikomppania Nuottimäki työskenteli maanviljelijänä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 29. lokakuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella. Hän osallistui pataljoonan rintamalta paluun jälkeen Libaussa vuonna 1917 järjestetyille kengitysseppäkursseille.
Suomen sisällissota
Nuottimäki astui Suomen armeijan palvelukseen aliupseeriksi ylennettynä Saksassa 11. helmikuuta 1918 ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan joukkueenjohtajaksi 2. Jääkärirykmentin 12. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan. Hän osallistui sisällissodan taisteluihin Kalevankankaalla, Tampereella, Kauksamossa, Kivennavalla ja Raivolassa sekä Inon saartoon.
Sisällissodan jälkeinen aika
Nuottimäki siirrettiin sisällissodan jälkeen 15. heinäkuuta 1918 alkaen koulutusaliupseeriksi Pioneerikoulutuspataljoonan 4. komppaniaan. Armeijasta hän erosi 25. helmikuuta 1919, jonka jälkeen hän hoiti kotitaloaan Kortesjärvellä vuosina 1919 – 1923. Takaisin armeijan palvelukseen hän astui 1. maaliskuuta 1923 ja hänet sijoitettiin kengityssepäksi Tampereen rykmentin III pataljoonaan, josta hänet siirrettiin 1. syyskuuta 1928 alkaen rykmentin kengitys- ja kuormastosepäksi ja toimi tehtävässä aina talvisotaan saakka.
Talvisota
Nuottimäki komennettiin sodan puhjettua 2. Prikaatin 3. pataljoonaan. Hän erosi vakinaisesta vuonna 1941 ja työskenteli sen jälkeen maanviljelijänä Hollolassa. Hänet haudattiin Kortesjärvelle.
Rosamund Piken filmografia
Tämä on Rosamund Piken filmografia.
Luettelo pikkuplaneetoista: 396001–397000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen 396001:stä ja päättyen 397000:een. Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Oskar Relander
Karl Adolf Oskar Relander (12. tammikuuta 1863 Sortavala – 19. syyskuuta 1930 Helsinki) oli suomalainen pedagogi ja kansanrunouden tutkija. Hän oli poliittisista syistä karkotettuna Siperiaan 1916–1917.
Henkilöhistoria
Relanderin vanhemmat olivat apteekkari Erik Oskar Relander ja Rosa Hällström. Relander valmistui filosofian kandidaatiksi 1888 ja lisensiaatiksi 1894 ja opiskeli sen jälkeen Berliinin yliopistossa 1889–1890 ja 1891–1892. Hän teki opintomatkan Saksaan, Tanskaan, Hollantiin ja Sveitsiin 1905–1910. Opintojen päätyttyä Relander oli nykyisen Suomen Kuvalehden edeltäjän päätoimittaja vuonna 1894. Ollessaan Jyväskylän seminaarin suomen kielen lehtorina 1897–1905 hän toimi muutamia vuosia Jyväskylän kunnallispolitiikassa valtuuston jäsenenä ja puheenjohtajana. Parin vuoden kansakouluntarkastajan viran hoidon jälkeen Relander teki pitkän uran Sortavalan seminaarin johtajana 1908–1928.
K. A. O. Relanderin puoliso oli Bertha o.s. Wiiger t. Wüger. Heidän pojistaan Ilmari Relander oli jääkärieversti ja Tauno Relander oli lääkintöneuvos ja Relanderin sukua selvittänyt sukututkija.
Ämyri (yhdistys)
Nykyisin Ämyri järjestää Lapuan kulttuurikeskus Vanhassa Paukussa Vanhan Paukun Festivaalia.
Toiminta
Vuosittain järjestettäviä tapahtumia ovat mm. Raskaan musiikin ilta, Vanhan Paukun Festivaalit sekä Vanhan Paukun Venetsialaiset. Tämän lisäksi Ämyri on pitänyt talvikaudella Ämyriklubia yhteistyössä NightClub Bar Oscarin kanssa keskimäärin 6 viikon välein. Ämyrillä on nykyisin käytössä Vanhan Paukun alueella omat kerhotilat, mistä bändeillä on mahdollista vuokrata soittotiloja itselleen. Lisäksi Ämyri on mukana maakunnallisessa ELMU-yhteistyössä sekä tarjoaa jäsenilleen koulutustoimintaa.
Suomen hauskin mies
Suomen hauskin mies on vuonna 2018 ensi-iltansa saanut mustan huumorin sävyttämä draamaelokuva, jonka on ohjannut Heikki Kujanpää. Se kertoo Suomen sisällissodan aikaisesta Isosaaren punavankileiristä, jonne tuodut vangitut punaiset teatterinäyttelijät saavat jäädä teloittamatta, mikäli kehittävät saksalaista komentajaa hauskuuttavan näytelmän. Suomen hauskin mies sai ensi-iltansa 16. maaliskuuta 2018.
Elokuva pohjautuu Kujanpään kirjoittamaan samannimiseen näytelmään, jonka ensi-ilta oli Helsingin Kaupunginteatterissa vuonna 2017. Näytelmä puolestaan on saanut innoituksensa toimittaja Vihtori Huhdan johdolla Suomenlinnan vankileirillä tehdystä pilkkanäytelmästä, jossa käsiteltiin Suomen kuningaskuntahanketta. Elokuvan päähenkilö on Martti Suosalon esittämä näyttelijä Toivo Parikka, jonka henkilöhahmoon on Huhdan ohella otettu piirteitä Jalmari Parikasta ja Aarne Orjatsalosta.
San Miguel de Allende
San Miguel de Allende on kaupunki Meksikossa, Guanajuaton osavaltiossa. Se on samannimisen kunnan keskuspaikka. San Miguel de Allenden kaupungissa on 62 034 asukasta. Kaupunki on nimetty sen perustaneen fransiskaanimunkki Juan de San Miguelin ja Meksikon vapaussotaan osallistuneen Ignacio Allenden mukaan.
Luettelo L’Aquilan maakunnan kunnista
Tämä on luettelo Italian L'Aquilan maakunnan kunnista.
Keilasjärvi
Keilasjärvi on Keski-Suomessa Jämsässä Ylä-Partalan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 4,6 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Kurujoen–Nytkymenjoen valuma-alueeseen (14.226) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 156,8 metriä mpy.
Kamelia
Kamelia eli ruusukamelia (Camellia japonica) on koristekasvi, jota kasvatetaan sekä puistoissa että huonekasvina. Siitä on jalostettu noin 3 000 lajiketta, muunnosta ja hybridiä. Kamelia on saanut nimensä vuonna 1753 Georg Joseph Kamelin mukaan, joka oli Filippiineillä työskennellyt jesuiitta ja apteekkari. Saman suvun teepensas (Camellia sinensis) on esimerkiksi lehdistöltään hyvin samankaltainen, kuin kamelia.
Ulkonäkö ja koko
Kamelia on pieni pensas tai puu, korkeimmillaan 20-metrinen, mutta useammin alle viisi metriä korkea. Sen lehdet ovat kiiltävät, ainavihreät ja sileäreunaiset. Kukat ovat halkaisijaltaan 5–15 cm, lajikkeesta riippuen valkeat, keltaiset tai punaisen eri sävyissä, useimmin kerratut.
Levinneisyys
Kamelia on kotoisin Itä-Aasiasta. Se menestyy puistoissa sellaisissa ilmastoissa, joissa pakkaset ovat vain satunnaisia, eikä routaa juuri tule. Ainavihreät lehdet saavat kasvin kuivumaan, jos se saa aurinkoa silloin kun maa on jäässä.
Kameliat taiteessa
Alexandre Dumas nuorempi kirjoitti romaanin Kamelianainen vuonna 1852. Teokseen perustuu myös Giuseppe Verdin ooppera La Traviata.
Sven Wentjärv
Sven-Åke Wentjärv (8. elokuuta 1926 – 10. toukokuuta 2014 ) oli suomalainen jalkapalloilija.
Tukimiehenä pelannut Wentjärv edusti urallaan Vaasan Palloseuraa 1946–1956 ja Vaasan Pallo-Veikkoja 1957–1958. Hän voitti VPS:ssa Suomen mestaruuden 1948. Kaikkiaan Wentjärv pelasi kymmenen kauden aikana 143 mestaruussarjan ottelua, joissa hän teki 11 maalia.
Wentjärv pelasi Suomen maajoukkueessa vuonna 1949 kaksi maaottelua.
Muhsin al-Fadhli
thumb|right|Muhsin al-Fadhli
Muhsin al-Fadhli (24. huhtikuuta 1981 Kuwait – 8. heinäkuuta 2015 Syyria ) oli kuwaitilainen jihadisti.
Al-Fadhli oli jo vuonna 2001 edennyt Al-Qaidan sisäisessä hierarkiassa niin korkealle, että sai etukäteen tiedon syyskuun 11. päivän terroriteoista. Hän oli Osama bin Ladenin luottomies. Hän rahoitti Al-Qaidan toimintaa Iranissa ja oli Yhdysvaltain ulkoministeriön vuonna 2012 laatiman raportin mukaan pääsuunnittelija vuoden 2002 iskussa ranskalaista öljytankkeri MV Limburgia vastaan Jemenin rannikon edustalla. Iskussa kuoli yksi henkilö. Al-Fadhli oli osallisena myös Yhdysvaltain merijalkaväen vastaisessa iskussa, joka samana vuonna tappoi yhden henkilön Failakan saarella Kuwaitissa. Vuonna 2013 al-Fadhli siirtyi Syyriaan. Hänen raportoitiin valvoneen kokeneiden toimijoiden siirtoa Pakistanista Syyriaan sekä lisäksi järjestäneen ja ylläpitäneen reittejä värvättyjen siirtymiseksi Turkin kautta Syyriaan.
Al-Fadhli oli Kuwaitin etsintäkuuluttama, ja vuonna 2002 Euroopan unioni kohdisti häneen rajoituksia. Yhdysvaltain valtiovarainministeriö lisäsi hänet globaalien terroristien listaukseensa 15. helmikuuta 2005. Kaksi päivää myöhemmin YK kirjasi hänet Al-Qaidaan kytkeytyväksi henkilöksi. Israel oli jo 6. lokakuuta 2001 nimennyt hänet kiinnostavaksi henkilöksi terrorismin rahoittamisen kiellon nojalla. 18. kesäkuuta 2005 Saudi-Arabian hallitus määritteli al-Fadhlin terroristiepäillyksi.
Al-Fadhli identifioitiin Khorasan-ryhmän johtajaksi. Ryhmittymän juuret olivat Al-Qaidassa, ja sen toimijat olivat Pakistanista Syyriaan iskuja länsimaita vastaan suunnittelemaan lähetettyjä henkilöitä, joiden tehtävänä oli myös länsimaalaisten värvääminen.
Kuolema
BBC:n mukaan al-Fadhli yritettiin surmata jo syyskuussa 2014. Hänen raportoitiinkin virheellisesti saaneen surmansa tuona vuonna.
8. heinäkuuta 2015 al-Fadhli teki matkaa lähellä Sarmadaa luoteisessa Syyriassa lähellä Turkin rajaa, kun hän kuoli Yhdysvaltain miehittämättömän ilma-aluksen osuessa hänen ajoneuvoonsa.
Andrei Kuzmenko
Andrei Kuzmenko (s. 4. helmikuuta 1996) on venäläinen jääkiekkohyökkääjä, joka pelaa NHL-joukkue Vancouver Canucksssa. Kausina 2014–2022 KHL-urallaan PHK TsSKA Moskovassa ja SKA Pietarissa hän pelasi 315 runkosarjaottelua tehopistein 85+115=200 ja 61 pudotuspeliottelua tehopistein 18+11=29.
Muhsin al-Fadhli
Lähteet
-
Klubiotteella (DVD)
Klubiotteella on Eppu Normaalin DVD, joka sisältää Klubiotteella-kiertueen pohjoisen keikoilla kuvattua materiaalia, takahuonepohdintoja, kommenttiraidan, vuonna 2005 taltioidut akustiset "Kahdeksas ihme"- ja "Vesilinjalla"-keikat, Tahdon sut -videon ja dokumentin sen tekemisestä, sekä muita keikkataltiointeja.
DVD 1
Klubiotteella 2009: Encore 1: Encore 2: Bonus:
Mukana on 26 kappaleen ajan yhtyeen oma kommenttiraita.
DVD 2
Kahdeksas ihme -juhlakiertue, Tampereen Yo-talo 28.11.2005:
Dresdenin riippurata
Dresdenin riippurata (saks. Die Schwebebahn Dresden) on Dresdenin kaupungissa Saksassa osana julkista liikennettä käytössä oleva riippurata. Rata avattiin 6. toukokuuta 1901. Historiallisen merkittävyytensä takia se on vuonna 2007 otettu kohteeksi Historisches Wahrzeichen der Ingenieurbaukunst in Deutschland -listalle.
Klubiotteella (DVD)
DVD 2
Kahdeksas ihme-juhlakiertue, sähkösetti, Tampereen Yo-talo 28.11.2005:
Vesilinjalla, M/S Tammerkoski 17.7.2005:
Telakka-studiot, Helsinki 1.12.2007:
Suomi-ilmiö 2008, Ratinan Stadion 9.8.2008:
Jury (täsmennyssivu)
Jury eli valamiehistö on joukko henkilöitä, jotka ratkaisevat todistus- tai syyllisyyskysymyksen yleensä rikosasioissa.
Jury voi tarkoittaa myös:
Sankarin seisaus
Sankarin seisaus – kertauksia ja vertauksia on Veronica Pimenoffin kirjoittama romaani, joka on ilmestynyt 2010 Tammen kustantamana.
Pimenoffin yhdeksäs romaani on aateromaaneista tunnetun kirjailijan tulkinta syyskuun 11. päivän tragediasta. Mukana on hiven jännitystä. Päähenkilö, minäkertoja, on seisonut moottoritiellä katsomassa kuinka hänen työpaikkansa Pentagon joutuu iskun kohteeksi. Hän asettuu hotelliin seuraamaan tapahtumia reaaliaikaisesti televisiosta. Samalla hänen mielensä pohtii oman elämän tekemisiä ja tekemättä jättämisiä. Romaanin näyttämönä ovat Eurooppa, Aasia ja Pohjois-Amerikka. Minäkertoja on alkujaan laosilainen palkkasoturi, mutta on päässyt Yhdysvaltain tiedustelupalvelun palkkalistoille ja työskentelee Pentagonissa, kuvaannollisesti Olympos-vuorella.
Suomi liittyy tarinaan, kun minäkertoja saapuu Saksaan antamaan raportin Suomeen suuntautuneista asekuljetuksista. Tarinan juonen rinnalla kirjoittaja kuljettaa kulttuurihistoriallista aineksia antiikin Kreikasta lähtien.
Kriitikko Hannu Niklander pitää romaania syksyn 2010 merkittävimpiin kuuluvana teoksena. Miikka Laihinen luonnehtii tarinaa paikoin puisevaksi mutta hänen arvionsa mukaan "teos ansaitsee tulla luetuksi". Hän vertaa teosta yhdysvaltalaiseen tylsänpulskeaan kritiikkiin, jonka rinnalla Pimenoffin romaani on terävää, harkittua ja ehdotonta aikalaisproosaa.
Pia Ingström luonnehtii Pimenoffia apokalyptikoksi, ja siksi juuri tämä aihe on hänelle itsestään selvä, mutta onneksi saanyt kypsyä lähes kymmenen vuotta. Vaikka Pimenoff on psykiatri, hän ei luo lukijalle samastumiskohteita, ei selitä päähenkilön tekoja. Ingström ihailee tapaa, jolla Pimenoff murskaa monia suomalaisen proosan tärkeitä pidettyjä puolia, kuten soljuvaa kieltä, suurisieluista pientä ihmistä.
Kun Helena Ruuska kritisoi teosta sanoin: "Itse henkilö kaikkine naisineen ja erilaisine tunnustuksineen jää ulkokohtaiseksi", vastaa Kristina Carlson siihen poleemisesti: "No eihän tätä yhden persoonan tilitys- tai kasvuromaaniksi ole kirjoitettukaan, vaan kyse on muista asioista: sodasta, sodan politiikasta ja taloudesta ja tekniikasta - - eivätkä yhteydet antiikin mytologiaankaan ole pelkkää koristetta, kuten Ruuska antaa ymmärtää". Carlsson pitää Pimenoffin kaksoisvalotusta loistavana ja pahoittelee teoksen saamaa vähäistä huomiota.
Kamiandougou
Kamiandougou on maalaiskunta Ségoun alueen Ségoun piirissä Malissa. Sen keskuskylä Nonongo sijaitsee Nigerjoen itäpuolisella tasangolla 95 kilometriä Ségousta maanteitse koilliseen. Kunnassa on 15 200 asukasta (vuonna 2009).
Kamiandougoun kunta rajoittuu etelässä Ségoun piirin Fatinén, lännessä Diédougoun ja Dioron sekä koillisessa Macinan piirin Macinan ja Saloban kuntiin. Kuntaan kuuluu 20 kylää.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkein viljelykasvi on hirssi. Kotieläimiä ovat naudat, vuohet ja lampaat. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja. Nonongossa pidetään viikoittaiset markkinat.
Jambalaya
thumb|Jambalaya Jambalaya on louisianalainen riisiruoka, jolla on vaikutteita espanjalaisesta ja ranskalaisesta keittiöstä. Jambalayaa voidaan valmistaa kolmella eri tavalla: lihasta, vihanneksista, riisistä ja liemestä. Kreolijambalaya on yleisin jambalaya. Siinä lihaa lisätään sellereiden, valkosipulien ja pippurin kanssa. Tavallisin käytetty liha on kana.
Abdel Aal Rashid
Abdel Aal Ahmed Rashid (, s. 27. joulukuuta 1927) on egyptiläinen kilpauransa päättänyt kreikkalais-roomalaisen tyylin painija ja olympiamitalisti.
Rashid voitti sarjan 62 kg olympiapronssia Helsingissä 1952.
Keijo Pitkänen
Elämä ja urheilu-ura
Salon Vilppaan kasvatti Pitkänen tunnettiin fyysisenä korinaluspelaajana joka kykeni korintekoon vastustajien estelyistä huolimattakin. Hän edusti SM-sarjaurallaan Helsingin Kisa-Tovereita ja Helsingin NMKY:tä yhteensä 11 kauden ajan vuosina 1971–1982. HKT:ssa hän saavutti SM-hopeaa vuonna 1973 ja SM-pronssia vuonna 1972. Suomen cupissa Pitkänen oli kolmesti hopealla, HKT:n kanssa vuonna 1972 ja HNMKY:ssä vuosina 1978 ja 1979.
Suomen maajoukkueessa Pitkänen pelasi vuosina 1970–1977 73 ottelua 5,4 pisteen keskiarvolla. Hän pelasi olympia- ja EM-karsinnoissa sekä Pohjoismaiden-mestaruuskilpailuissa. Lisäksi Pitkäselle kertyi nuorisomaaotteluita. Miesten maajoukkueen piste-ennätyksensä (22) Pitkänen heitti vuonna 1972 Ruotsia vastaan.
Pitkänen työskenteli pelaajauransa jälkeen Koripalloliiton Eteläisen alueen aluepäällikkönä. Hän kuoli sairasteltuaan 66-vuotiaana 1. maaliskuuta 2018.
Italian rannikkovartiosto
Italian rannikkovartiosto on Italian merivoimiin kuuluva rannikonvalvonnasta vastaava osa, jonka päämaja on Roomassa. Hallinnollisesti se on kuitenkin liikenneministeriön alainen.
Rannikkovartioston tehtäviin kuuluvat etsintä- ja pelastuspalvelun järjestäminen, meriliikenteen valvonta, merialueen luonnonvarojen turvaaminen, merenkulun turvallisuus sekä kalastuksen seuraaminen ja lain noudattamisen valvonta.
Organisaatio
Rannikkovartioston toiminta-alue on jaettu seuraavasti:
Näiden lisäksi rannikkovartiostoon kuuluu lento-osasto, Cospas-Sarsat-satelliittiasema Barissa, kolme vedenalaisen toiminnan ryhmää San Benedetto del Trontossa, Napolissa, Messinassa, Cagliarissa ja Genovassa, kaksi luotsiosastoa Garda järvellä Salóssa ja Maggiorella Verbaniassa, ympäristöministeriön alainen merensuojeluosasto, maatalousministeriön alainen kalastuksenvalvontaosasto
Ravintola Olo
thumb|right|250px Ravintola Olo on keittiömestari Pekka Terävän, Petri Lukkarisen ja Teuvo Salmisen omistama, vuonna 2006 alkujaan Kasarmikadulle perustettu ruokaravintola. Suomen gastronomien seura valitsi Olon Vuoden ravintolaksi 2009.
Ravintola muutti sittemmin Helsingin keskustaan Pohjoisesplanadille, Kauppatorin laidalla. Olo sai Michelin-tähden vuonna 2011 ja on säilyttänyt tämän tunnustuksen (tilanne 2017). Sen yhteydessä toimii keväällä 2017 avattu juhlatila / bankettiravintola Olo Garden & Bar, joka on Olon tavoin osa perustajiensa hallitsemaa Olo Group Oy:tä.
Käytännössä Olon toiminnasta vastaavat keittiöpäällikkö Tuomas Vierelä ja ravintoloitsija Katja Henttunen.
Olo Group -yhtiöön kuuluvat myös ravintolat Emo ja Nude (Helsinki) ja sekä verkkokauppa Bottlescouts.com. Vuonna 2016 ravintolakonsernin liikevaihto oli 4,3 miljoonaa euroa ja se työllisti 68 henkilöä. Tilikauden tulos oli 0,26 miljoonaa euroa.
Kalliojärvi (Jämsä, Nytkyme)
Kalliojärvi on Keski-Suomessa Jämsässä Nytkymen kylän lähellä sijaitseva järvi.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Kurujoen–Nytkymenjoen valuma-alueeseen (14.226) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 162,6 metriä mpy.
Wiener Singverein
thumb|[[Gustav Mahler: Sinfonia nro 8 – Wiener Singverein – Slovenský filharmonický zbor – Wiener Sängerknaben – Staatskapelle Berlin – Pierre Boulez – Musikverein, suuri sali]]
Wiener Singvereinin ohjelmisto ulottuu J. S. Bachista 1900-luvulle, mutta erityisesti kuoro on keskittynyt itävaltalaiseen ja saksalaiseen musiikkiin. Pääasiallisesti Wiener Singverein esittää konserttimusiikkia, mutta on laulanut myös oopperaesityksissä ja -levytyksissä. 1900-luvun jälkipuoliskolta lähtien kuoro on tehnyt myös ulkomaankiertueita ympäri maailmaa. Kuoron johtajana on vuodesta 1991 toiminut Johannes Prinz.
Kapellimestareihin, joiden johdolla kuoro on laulanut, kuuluvat muiden muassa Daniel Barenboim, Pierre Boulez, Wilhelm Furtwängler, Herbert von Karajan, Riccardo Muti, Seiji Ozawa ja Christian Thielemann. Kuoro on tehnyt satoja levyjä muun muassa Decca-, Deutsche Grammophon -, EMI-, Philips- ja Sony-levymerkeille.
Fatiné
Fatinén kunta rajoittuu lännessä Ségoun piirin Katiénan, pohjoisessa Diédougoun ja Kamiandougoun sekä Macinan piirin Tonguén, idässä Sanin piirin Siadougoun ja etelässä N’Goan ja Blan piirin Fanin kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Kunnan etelärajalla virtaa Banijoki, jonka rannoilla on galleriametsiä.
Kuntaan kuuluu 28 kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita, fulbeja ja soninkeja.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, fonio, maissi, maapähkinä, riisi, lehmänpapu ja maapapu. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, hevoset, aasit ja siipikarja. Fatiné Markassa ja Adamabougoussa pidetään viikoittaiset markkinat. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja keräilyä. Palveluihin kuuluvat koulut ja kaksi terveysasemaa.
Péter Mansfeld
Péter Mansfeld (10. maaliskuuta 1941-21. maaliskuuta 1959) oli unkarilainen 18-vuotias poika, joka vangittiin suunniteltuaan Unkarin kansannousun aikana vangittujen ystäviensä vapauttamista ja kostoa kapinoitsijoista virkavallalle kertoneita henkilöitä vastaan. Mansfeld tuomittiin aluksi elinkautiseen vankeuteen, mutta korkein oikeus muutti tuomion kuolemanrangaistukseksi ja Mansfeld teloitettiin 21. maaliskuuta 1959.
Elämäkerta
Péter Mansfeld syntyi Budapestissa Unkarissa 10. maaliskuuta 1941. Mansfeldin isä oli parturi, ja vanhempiensa eron jälkeen hän kasvoi äitinsä kanssa. Peruskoulun jälkeen hän opiskeli ammattioppilaitoksessa. Unkarin kansannousun alettua lokakuussa 1956 Mansfeld ei ottanut osaa varsinaisiin taisteluihin, mutta hän toimitti aseita ja ruokaa kapinoitsijoille. 5. marraskuuta samana vuonna Mansfeld murtautui entisen sisäministeri László Pirosin huvilaan varastaen siellä olleita aseita, jotka hän kätki myöhemmin kotiinsa. Unkarin kansannousun kukistamisen jälkeen Mansfeld jatkoi opiskelujaan.
Helmikuussa 1958 Mansfeld päätti yhdessä ystävänsä kanssa perustaa aseistautuneen ryhmän. Yhdessä he kaappasivat Itävallan suurlähetystön edustalla olleen miliisin, ryöstivät tämän aseet ja päästivät hänet menemään. He suunnittelivat myös vangittujen ystäviensä vapauttamista ja kostoa kansannousun ajan taistelijoista virkavallalle kertoneita henkilöitä vastaan. Mansfeld kuitenkin pidätettiin kaksi päivää miliisin kaappaamisen jälkeen. 21. marraskuuta 1958 hänet tuomittiin elinkautiseen vankeuteen, mutta korkein oikeus muutti tuomion kuolemanrangaistukseksi 19. maaliskuuta 1959. Kaksi päivää tuomion jälkeen Mansfeld teloitettiin.
Nimetön (Jämsä, Halli)
Nimetön on Keski-Suomessa Jämsässä Hallin kylän lähellä sijaitseva lampi.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Kurujoen–Nytkymenjoen valuma-alueeseen (14.226) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 168,5 metriä mpy.
HMS Resolution (09)
HMS Resolution (viirinumero 09) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Revenge-luokan taistelulaiva, joka otti osaa sekä ensimmäiseen että toiseen maailmansotaan. Alus romutettiin 1948.
Valmistus
Alus tilattiin Jarrowista Palmers Shipbuilding and Iron Companyltä, missä köli laskettiin 29. marraskuuta 1913. Alus laskettiin vesille 14. tammikuuta 1915 ja otettiin palvelukseen 30. joulukuuta 1916.
Palvelus
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin 1. taistelulaivaviirikköön vasta Skagerrakin taistelun jälkeen. Se oli viirikössä koko ensimmäisen maailmansodan.
Resolution siirtyi Atlantin laivastoon Suuren laivaston nimenvaihdossa huhtikuussa 1919. Alus siirrettiin 1920 Välimerelle yhdessä sisaralustensa kanssa. Elokuussa 1923 alus liitettiin Atlantin laivaston 2. taistelulaivaviirikköön ja siitä tuli marraskuussa 1924 viirikön lippulaiva. Alukseen asennettiin kaksi neljän tuuman ilmatorjuntatykkiä kolmen tuuman tilalle marras-joulukuussa 1924 ja samalla savuhormeihin asennettiin savunohjaimet. Ollessaan huollossa Portsmouthissa joulukuusta 1926 tammikuuhun 1928 Resolutioniin asennettiin toinen pari neljän tuuman ilmatorjuntatykkejä, uusi etummaisen mastonhuippu ja kaksi ylimmäistä kuusituumaista poistettiin, vaikka tykkiasemat säilytettiin. Alukselle asennettiin katapultti puolikannelle joulukuussa 1929, mutta se poistettiin vuoden 1930 lopulla. Vuosien 1930–1931 vaihteessa alukselle asennettiin kokeellinen kaksiputkinen nelituumainen kahden kannen väliseen tilaan oikealle puolelle jo aikaisemmin asennetun nelituumaisen paikalle. Etummaisen maston huippuun asennettiin HACS Mk I ja takimmaiset torpedoputket poistettiin sekä torpedovöiden muotoa muutettiin. Vuosien 1932 ja 1933 vaihteessa aluksen silta muotoiltiin uudelleen ja lentoonlähtöalustat B- ja X-tornien katoilta poistettiin. Kaksi neliputkista puolentuuman konekivääriä asennettiin tulenjohtotornin sivuille syyskuussa 1933. Maaliskuussa 1936 alus palasi Välimerelle Iron Duke -luokan käytöstä poistamisen vuoksi ja sijoitettiin muodostettavaan 1. taistelulaivaviirikköön. Välimeren laivastossa alus oli vuoteen 1935. Alus palasi kotivesille ja poistettiin palveluksesta huoltoon siirron vuoksi Portsmouthissa 10. joulukuuta 1935.
Huollossa ollessa Ramilliesiin asennettiin EIIIT katapultti X-tornin päälle
Palvelukseen alus palasi 15. syyskuuta 1936, jolloin se liitettiin Kotilaivaston 2. taistelulaivaviirikköön. Pari seuraavaa vuotta alus oli koululaivana ja palasi huoltoon Plymouthiin maaliskuusta heinäkuuhun 1938.
Toisen maailmansodan alussa alus oli Pohjois-Atlantilla saattuetehtävissä. Alus määrättiin ottamaan osaa Narvikin taisteluun, jossa siihen osui toukokuussa 1940 lentopommi Tjeldsundissa. Pommi ei kuitenkaan aiheuttanut vakavia vaurioita ja jo kesäkuussa alus siirrettiin Gibraltarille Force H:ta, jonka mukana se osallistui 3. heinäkuuta Ranskan laivaston tuhoamiseen Mers-el-Kébirissä.
Resolution siirrettiin syyskuussa Freetowniin Force M:ään, jossa alus otti osaa Dakarin taisteluun Vichyn Ranskan sotalaivoja vastaan 24. syyskuuta ja seuraavana päivänä Vichyn Ranskan laivaston sukellusveneen laukaisema torpedo osui Resolutioniin aiheuttaen vakavia vaurioita. Alus korjattiin Yhdysvalloissa ja korjauksen jälkeen se palasi palvelukseen helmikuussa 1942. Alus palveli Intian Valtamerellä tukikohtanaan Colombo. Alus palasi Englantiin syyskuussa 1943 ja se siirrettiin koululaivaksi 1944 osaksi tukikohta HMS Imperieusea.
Alus myytiin romutettavaksi Faslaneen 5. toukokuuta 1948.
Paula Bieler
thumb|Paula Bieler vuonna 2013. Paula Bieler (s. 31. maaliskuuta 1988 Västerås) on ruotsalainen poliitikko. Hän toimi ruotsidemokraattien valtiopäiväedustajana vuosina 2014–2020, aluksi Kalmarin läänin vaalipiiristä ja myöhemmin Uppsalan läänin.
Bieler liittyi ruotsidemokraattien jäseneksi vuonna 2009. Hän aloitti vuonna 2011 valtiopäiväedustaja Mattias Karlssonin poliittisena sihteerinä ja pyrki seuraavana vuonna ruotsidemokraattien nuorisojärjestön SDU:n puheenjohtajaksi. Bieler hävisi puheenjohtajaäänestyksen järjestön istuvalle puheenjohtajalle Gustav Kasselstrandille äänin 10–39. Kesäkuussa 2013 hän aloitti ruotsidemokraattien puoluelehden SD-kurirenin päätoimittajana ja saman vuoden marraskuussa hänet valittiin ruotsidemokraattien puoluehallitukseen. Bieler toimi myös puolueensa maahanmuuttopoliittisena puhehenkilönä vuodesta 2014. Vuoteen 2018 hän oli samanaikaisesti myös puolueen tasa-arvopoliittinen puhehenkilö.
Bieler vaikutti myös puolueensa naisjärjestössä SD-kvinnorissa hallituksen jäsenenä ja sihteerinä. Hänet valittiin Ruotsin valtiopäiville syyskuun 2014 vaaleissa ja uudelleen syyskuun 2018 vaaleissa. Hän oli vuosina 2014–2016 valtiopäivien työmarkkinavaliokunnan varsinainen jäsen, minkä jälkeen jatkoi valiokunnan varajäsenenä vuoteen 2018. Vuosina 2014–2018 hän oli myös sosiaalivaliokunnan varajäsen ja vuosina 2018–2020 varsinainen jäsen. Bieler toimi myös valtiopäivien sotavaltuuskunnan jäsenenä 2018–2020, EU-lautakunnan varajäsenenä samoina vuosina ja Pohjoismaiden neuvoston Ruotsin valtuuskunnan jäsenenä 2014–2020.
Bieler luopui valtiopäiväpaikastaan helmikuussa 2020. Hän oli jo aiemmin suunnitellut jättävänsä politiikan, mutta ratkaisua nopeutti valtiopäivien päätös olla myöntämättä hänelle kuukauden mittaista lomaa edustajan toimesta häämatkaa varten. Hänellä oli myös erimielisyyttä oman puolueensa kanssa, muun muassa liittyen päätöksiin luopua Ruotsin EU-erovaatimuksesta ja abortin viikkorajan tiukentamisvaatimuksesta. Bieler luopui ruotsidemokraattien jäsenyydestä saman vuoden aikana. Bieler on asunut Uppsalassa vuodesta 2007 ja on ollut naimisissa Tim Erikssonin kanssa vuodesta 2020.
Kamenets
Kamenets on pieni kaupunki ja kaupungin mukaan nimetty hallintopiiri Valko-Venäjän lounaisen Brestin alueen länsiosissa Puolan rajalla. Kamenets sijaitsee heti maakunnan pääkaupunki Brestin pohjoispuolella; kantatietä P83 seuraten välimatka on 37 kilometriä. Kaupungin asukasluku oli 8 447 lokakuun 2009 väestönlaskennassa; koko hallintopiirissä asui 39 143 ihmistä, mihin sisältyi myös hallintopiirin toinen kaupunki Vysokaje (5 376 asukasta).
Kamenetsin piiri tunnetaan nykyisin muun muassa Unescon maailmanperintöluetteloon kuuluvasta ja kulttuurihistoriallisestikin merkittävästä Belavežskaja puštšan kansallispuistosta, jonka pääsisäänkäynti sekä opastus- ja majoituskeskus löytyvät piirin pohjoisosista. Myös Pestšatka-Połowce-rajanylityspaikka Puolaan Vysokajen pikkukaupungin pohjoispuolella on melko aktiivisessa käytössä.
Mauri-myrsky
Mauri-myrsky oli voimakas, Atlantilta lähteneen trooppisen pyörremyrsky Debbyn jäänne, matalapaine, joka kaatoi metsää Pohjois-Suomessa 21.–22. syyskuuta 1982. Metsätuhoja havaittiin laajalla alueella, joka ulottui Oulusta Inariin asti. Maa-alueiden suurin 10 minuutin keskiarvo tuulen nopeudesta mitattiin Oulussa, ja se oli 19 metriä sekunnissa. Merialueiden voimakkain keskituuli, 29 metriä sekunnissa, mitattiin Moikipäässä. Puuskissa tuulennopeus nousi 40–50 metriin sekunnissa.
Perämereltä noussut myrsky yllätti asukkaat etenkin Torniossa ja Kemissä sekä muissa rannikkokunnissa. Ilmatieteen laitoksen sääennusteissa ei ollut varoitettu myrskystä etukäteen, vaan säätiedotukset olivat luvanneet alueelle navakkaa etelän tai lounaan puoleista tuulta. Myrskyn yllätyksellisyyttä korosti myös se, että edellispäivän sää oli ollut aurinkoinen ja lämmin. Silminnäkijöiden mukaan myrsky puhkesi täysin yllättäen iltapäivällä 21. syyskuuta 1982.
Metsää kaatui miljoonia kuutiometrejä; yksin Rovaniemen kaupungin alueella kaatui noin 4 000 puuta. Tuulen lisäksi tuhoja aiheutti korkealle noussut merivesi, joka tuhosi Kemin ja Tornion venesatamat. Suurin virallinen vedenkorkeusmittaus oli Kemistä: +201 cm. Vielä Saariselän tunturialueen itäpuolella Jaurujoella myrsky kaatoi noin 265 000 kuutiometriä puuta; tälle tuhoalueelle perustettiin seuraavana vuonna Urho Kekkosen kansallispuisto. Kun puumarkkinat täyttyivät syksyllä 1982 myrskytuhopuista, seurauksena oli raakapuun hinnan romahtaminen. Toisaalta myrskytuhojen raivausta helpotti se, että pysyvä lumi satoi syksyllä 1982 poikkeuksellisen myöhään.
Mauri-myrskyn epäillään synnyttäneen ainakin yhden trombin, joka kaatoi puita ryppäinä kohti keskipistettä.
Kuolonuhreja oli kaksi: pariskunta, joka haki suojaa lomamökistään Vitagrunnin saaresta Torniossa. Mökki irtosi maasta myrskytuulen voimasta ja kulkeutui veden pinnalla kilometrin verran murskautuen mantereen rantakallioihin Tornion Laivaniemessä. Tuuli mm. paiskoi tuhansia kiloja painavia veneitä pitkällekin maalle.
Baby Blues (sarjakuva)
Baby Blues (julkaistu Suomessa myös nimillä Ipanavalta ja Ipanat) on Rick Kirkmanin ja Jerry Scottin vuodesta 1990 tekemä sarjakuva. Sarjakuvasta on tehty Yhdysvalloissa myös lyhytikäinen piirretty TV-sarja. Baby Blues kertoo kotiäidin, kolmen lapsen ja työssä käyvän isän arkielämästä humoristisesta näkökulmasta.
Sarjakuva-albumeita
Suomeksi käännetyt sarjakuva-albumit on koottu useammista yhdysvaltalaisista albumeista.
TV-sarja
Vuonna 2000 televisioyhtiö WB Television Network alkoi tehdä Baby Bluesista TV-animaatiota. Sarjan tunnussävelen "It's All Been Done" esittää Barenaked Ladies. Sarjaa esitettiin vain 13 jaksoa. Sarja sijoittui aikaan jolloin Suvi oli vielä vauva ja ainoa lapsi.
TV-sarjassa kolmen päähenkilön ohella ainoat muut vakiohahmot olivat naapurin perhe (isä, äiti ja kouluikäinen poika) jotka eivät ole esiintyneet sarjakuvassa. Naapurit olivat melko Simpsonit-vaikutteisia. Kirkmanilla ja Scottilla ei ollut sananvaltaa TV-sarjaan.
Rooleissa mm.
Aleksanteri (elokuva)
Aleksanteri on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut Oliver Stonen ohjaama seikkailu-/sotaelokuva, joka kertoo Aleksanteri Suuresta. Elokuvan pääosissa esiintyvät Colin Farrell, Angelina Jolie, Val Kilmer ja Jared Leto.
Elokuva alkaa Aleksandriasta, Egyptin silloisesta pääkaupungista, jossa ikääntynyt Ptolemaios kertoo Aleksanterin lapsuudesta ja tämän sotaretkistä kuolemaan asti.
Tuotanto
Elokuvan ohjasi ja käsikirjoitti Oliver Stone. Näyttelijät valittiin tuolloisen Hollywoodin kärkikaartista. Pääroolia esittää Colin Farrell, ikääntynyttä Ptolemaiosta Anthony Hopkins, ja Aleksanterin vanhempia Angelina Jolie ja Val Kilmer. Ennen Aleksanteri-elokuvaa oli julkaistu useampia antiikkia käsitteleviä elokuvia, kuten Gladiator vuonna 2000 ja Troija vuonna 2004. Elokuvan budjetti oli 155 miljoonaa dollaria. Suurin osa rahoituksesta tuli saksalaiselta Intermedia-elokuvayhtiöltä.
Pääosaa esittävä Farrell ja elokuvassa Aleksanterin upseereja esittävät näyttelijät puhuvat englantia irlantilaisella ja skottilaisella aksentilla. Murteiden on tarkoitus edustaa kreikan eri murteita. Aleksanterin makedonian kieli poikkeaa Aristotelesta näyttelevän Christopher Plummerin klassisesta attikalaisesta kreikasta, jota elokuvassa kuvastetaan hienostuneella Oxfordin englannilla.
Vuonna 2007 elokuvasta julkaistiin poistettuja kohtauksia sisältävä DVD-versio Alexander Revisited: The Final Cut, jonka kesto on noin kolme ja puoli tuntia.
Vastaanotto
Elokuvan ensi-ilta oli 24. marraskuuta 2004. Se tuotti ensi-iltansa aikana 13 687 087 dollaria. Sen lipputulot kotimaassa olivat lopulta kokonaisuudessaan 34 297 191 ja kansainvälisesti 133 001 001 dollaria. Elokuvan kokonaistuotto oli näin 167 298 192 dollaria. Lipputulot olivat muut kustannukset, kuten markkinointi huomioon otettuna taloudellinen pettymys. Elokuva ei menestynyt myöskään kriitikoiden keskuudessa.
Elokuvakriitikkojen arvioita kokoava sivusto Rotten Tomatoes antoi 205:n arvioon perustuvan arvosanan 16 %. Metacritic antoi elokuvalle arvosanan 39/100.
Turun Sanomien Päivi Valotie on pettynyt, ettei isolla budjetilla tehdyssä Aleksanterissa ole muuta suurta kuin sen kolmetuntinen pituus. ”Dramatisoinniltaan ällistyttävän tasapaksun ja huippukohdiltaan olemattoman elämäkerran nimihenkilö jää etäiseksi hahmotelmaksi, jonka persoonasta, kehityksestä suurmieheksi ja teoista on vaikea kiinnostua, vaikka elokuvan pääpaino ei olekaan sotaisissa toimintakohtauksissa vaan henkilösuhteiden kuvauksessa.” Valotien mielestä parasta elokuvassa on se, ettei se sorru musiikkivideotyyliseksi nuoren yleisön fantasiaseikkailuksi.
Matthew & Son
Matthew & Son on brittiläisen laulaja-lauluntekijä Cat Stevensin debyyttialbumi, joka julkaistiin maaliskuussa 1967. Sille sisältyvät muun muassa hitit "Matthew and Son" ja "I Love My Dog". "Here Comes My Baby" nousi The Tremeloesin cover-versiona brittilistan sijalle 4 helmikuussa 1967.
Andrei Makrov
Andrei Makrov (s. 14. joulukuuta 1979 Tallinna, Viro) on virolainen jääkiekkoilija, joka edustaa kazakstanilaista Gornjak Rudnyitä. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä ja laukoo oikealta. Melko pienikokoisen Makrovin vahvuudet ovat luistelussa, nopeudessa ja maalinteossa. Hänen heikkoutensa ovat ylilyönnit, joiden vuoksi hän on kerännyt urallaan runsaasti jäähyminuutteja ja ulosajoja.
Seuraura
Kaudeksi 1999–2000 Makrov siirtyi Mestis-joukkue Forssan Palloseuraan. Hän oli joukkueen kolmanneksi paras maalintekijä ja neljänneksi paras pistemies tehoilla 15+15=30. Makrov vahvisti kauden aikana myös FPS:n A-nuoria I-divisioonassa. Seuraavalla kaudella 2000–2001 Makrov oli joukkueen paras maalintekijä ja pistemies tehoilla 24+14=38. Hän sijoittui Mestiksen maalipörssissä viidenneksi KJT:n Janne Turpeisen ja Jukurien Lasse Kanervan kanssa. Makrovilla oli myös joukkueen paras teholukema (+12).
Kauden 2001–2002 Makrov aloitti Venäjän superliigassa Molot-Prikamje Permissä. Hän ehti pelata joukkueessa 24 ottelua tehden tehot 3+4=7 ennen siirtymistä loppukaudeksi Venäjän toiseksi korkeimmalle sarjatasolle Vysšaja Ligaan Neftjanik Leninogorskiin. Siirtymä alemmalle tasolle johtui siitä, että Venäjän sääntöjen mukaan kiekkoseurassa voi olla kerrallaan vain kolme ulkomaalaista pelaajaa ja Makrov oli neljäs. Vironvenäläiselle Makroville tarjottiin ratkaisuksi mahdollisuutta vaihtaa Viron kansalaisuus Venäjän hyväksi, mutta Makrov ei suostunut, joten hän joutui vaihtamaan sarjatasoa ja joukkuetta.
Makrov liittyi alkukaudesta 2002–2003 takaisin FPS:ään. Hän oli joukkueensa parhaita maalintekijöitä, mutta hienoa alkukautta häiritsivät ulosajot. Makrov sai kauden aikana peräti kolme ulosajoa. Lokakuussa 2002 hänet ajettiin ulos vierasottelussa KJT:ta vastaan, kun hän sutaisi poikittaisella mailalla vastustajan pelaajaa. Suomen jääkiekkoliitton Pirkka Antila määräsi Makroville peräti viiden ottelun pelikiellon, joka on pituudeltaan yksi Mestiksen historian pisimpiä pelikieltoja. Joulukuussa 2002 hän meni try-outille Vysšaja Ligan Neftjanik Leninogorskiin, johon sai lopulta loppukauden sopimuksen.
Makrov pelasi vuodet 2003–2005 Vysšaja Ligan Neftjanik Almetjevskissa. Hän oli kummallakin kaudella 20 osumallaan joukkueen toiseksi paras maalintekijä runkosarjassa. Pudotuspeleissä hän oli molemmilla kausilla joukkueen paras maalintekijä.
Kauden 2005–2006 Makrov pelasi Vysšaja Ligan Torpedo Nižni Novgorodissa. Hän oli tehoilla 14+16=30 joukkueen toiseksi paras pistemies Aleksandrs Ņiživijsin jälkeen. Kauden 2006–2007 Makrov aloitti Vysšaja Ligan HK Dmitrovissa, josta siirtyi kesken kauden aluksi Junost Minskiin ja myöhemmin Dinamo Minskiin Valko-Venäjän Ekstraligaan.
Maajoukkueura
Makrov on edustanut Viroa MM-kilpailujen I- ja II-divisioonassa joka vuosi vuosien 1998 ja 2011 välillä, paitsi vuonna 2009. Vuoden 2002 II-divisioonan MM-kilpailuissa (A-lohkon kultaa) hän voitti A-lohkon pistepörssin. Vuoden 2004 I-divisioonan MM-kilpailuissa Makrov voitti B-lohkon maali- ja pistepörssin. Vuoden 2010 II-divisioonan MM-kilpailuissa (B-lohkon kultaa) kahdeksassa ottelussa tehot 14+14=28 tehnyt Makrov voitti maali- ja pistepörssin sekä valittiin turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi ja parhaaksi hyökkääjäksi.
Makrov pelasi myös alle 20-vuotiaiden D-sarjan MM-kilpailuissa vuonna 1997 ja C-sarjan MM-kilpailuissa vuonna 1999.
Brewster Bulldogs
Brewster Bulldogs on yhdysvaltalainen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Brewsteristä New Yorkista. Se pelaa FHL-liigaa.
Adventures of Sonic the Hedgehog
Sarjasta on valmistettu 65 jaksoa vuonna 1993. Samoihin aikoihin ABC esitti toista Sonic-piirrossarjaa, joka oli teemaltaan synkempi ja toiminnallisempi. Milton Knight suunnitteli Robotnikin uuden ulkomuodon sarjaan. Piirrossarjasta on julkaistu samana vuonna Sega Mega Drive -peli Dr. Robotnik’s Mean Bean Machine, joka on muunnelma Puyo Puyo -pelistä.
Verkkolaite
Verkkolaite voi tarkoittaa:
Moisionjärvi (Jämsä)
Moisionjärvi on Keski-Suomessa Jämsässä Hallinmäen kylän lähellä sijaitseva järvi.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Kurujoen–Nytkymenjoen valuma-alueeseen (14.226) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 150,5 metriä mpy.
Danbury Titans
Danbury Titans on yhdysvaltalainen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Danburysta Connecticutista. Se pelaa FHL-liigaa.
Daniël de Jong
Daniël de Jong (s. 9. heinäkuuta 1992 Rotterdam) on hollantilainen moottoriurheilija.
Uran alkuvaiheet
De Jong kilpaili Karting-sarjoissa vuodet 2000-2007. Vuonna 2008 de Jong ajoi Pohjois-Euroopan Formula Renault -sarjassa sijoittuen loppupisteissä 13:ksi. Samana vuonna hän ajoi Formula Renault NEZ -sarjassa sijoittuen sarjan kahdeksanneksi. Vuonna 2009 de Jong ajoi Eurocup Formula Renault-sarjassa, jossa hän otti 3 pistettä ja sijoittui sarjan 25:ksi. Samana vuonna hän ajoi Formula Renault NEC-sarjassa sijoittuen sarjan yhdeksänneksi. Vuonna 2010 de Jong jatkoi FR Eurocup-sarjassa ottaen yhden palkintokorokesijan ja sijoittuen loppupisteissä yhdeksänneksi. Samana vuonna hän nappasi Formula Renault NEC-sarjasta yhden voiton, kaksi paalupaikkaa ja kolme nopeinta kierrosta. Hän sijoitui sarjan loppupisteissä 11:ksi. Vuonna 2011 de Jong kilpaili Formula Renault 3.5-sarjassa saavuttaen kaksi pistettä.
Formula Renault 3.5 -sarjan ohessa de Jong ajoi vuonna 2011 Auto GP-sarjassa kuusi kilpailua ja jatkoi myös kaudella 2012 sijoittuen sarjan viidenneksi. Samana vuonna hän ajoi GP2-sarjassa Euroopan kilpailusta lähtien. Hänet kuitenkin korvasi Stefano Coletti Italian kilpailusta lähtien. De Jong ei saavuttanut pisteitä debyyttikaudella, mutta jatkoi vuonna 2013 GP2:ssa saavuttaen kolme pistettä. Samana vuonna hän jatkoi kilpailemista myös Auto GP-sarjassa ollen parhaimmillaan kilpailussa toinen sijoittuen sarjan seitsemänneksi. Vuonna 2014 de Jong jatkoi kolmannen kauden GP2-sarjassa saavuttaen kaksi pistettä. De Jong aloitti neljännen kautensa vuonna 2015 kahden edellisen kauden mukaisesti MP Motorsportin autolla.
Kastélla (Pireus)
Kastélla eli Profítis Ilías (Προφήτης Ηλίας) on Pireuksen kaupungin kaupunginosa Ateenan metropolialueella Kreikassa. Se sijaitsee Pireuksen koillisosassa Fálironlahden rannalla.
Kastélla käsittää saman alueen kuin antiikin ajan Munikhia. Siihen kuuluu Kastéllan eli Profítis Ilíaksen kukkula, joka oli antiikin aikana linnoitettu kukkula. Nykyisen nimensä se on saanut paitsi linnoituksesta myös kukkulalla olevasta profeetta Elian kirkosta. Nykyaikana alue on tunnettu myös nimellä Dexamení (Δεξαμενή) siellä olevan suuren vesisäiliön mukaan.
Kastéllan kukkulalla on myös muun muassa Veákeion ulkoilmateatteri, johon mahtuu katsojaa. Sen puolikaarenmuotoinen katsomo on rakennettu antiikin kreikkalaisten teatterien mallin mukaan. Kastéllaa pidetään usein yhtenä Pireuksen kauneimmista alueista. Kaupunginosassa on sekä 1800-luvulla rakennettuja uusklassisia kartanoita että nykyaikaista rakennuskantaa. Laajasti otettuna Kastéllan kaupunginosaan kuuluu myös Mikrolímanon satama, joka sijaitsee kukkulan kaakkoispuolella.
Veli (täsmennyssivu)
Veli voi tarkoittaa:
Artemis Munikhian temppeli
Artemis Munikhian temppeli eli Artemision oli antiikin aikainen Artemis-jumalattarelle omistettu kreikkalainen temppeli Munikhiassa Pireuksen kaupungissa Kreikassa. Temppeli oli Pireuksen merkittävin.
Artemiin temppelin paikka on ollut käytössä jo neoliittisella kaudella. Artemiin kultti sai alkunsa paikalla viimeistään geometrisella kaudella 800-luvulla eaa. ja se kukoisti erityisesti varhaisella arkaaisella kaudella 700- ja 600-luvuilla eaa. Viimeistään klassisella kaudella 400-luvulla eaa. paikan jumalatar on yhdistetty Brauronin Artemiihin, ja kultti on kytkeytynyt erityisesti tyttöjen ja poikien aikuistumisriitteihin. Lisäksi paikallinen Artemis toimi Ateenan laivaston suojelijattarena, ja Kallimakhos viittaakin tähän Hymnissään Artemiille nimellä limenoskopos, ”satamaa tarkkaileva”. On mahdollista, että Munikhian kultin painopiste siirtyi ajan kuluessa pois aikuistumisriiteistä, ja tämä kultti siirtyi Brauroniin samalla kun Munikhiassa keskityttiin sataman kulttiin. Pyhäkköön liittyi vuosittain Munikhion-kuussa vietetty Munikhia-juhla eli Munikhian Artemiin juhla. Artemiin lisäksi pyhäkkö on saattanut liittyä myös paikalliseen heerokseen nimeltä Munikhos, jolta Artemis oli saanut paikallisen epiteettinsä. Temppeli säilyi käytössä 100- tai 200-luvulle jaa. saakka.
Artemiin temppeli sijaitsi Pireuksen ja Ateenan sotasatamiin kuuluneen Munikhian sataman lounaispuolella pienellä niemellä, joka tunnetaan nykyisin Koumoundoúroksen niemenä. Temppelin paikalla sijaitsee nykyisin Pireuksen pursiseuran (Istioploïkós Ómilos Peiraiós) rakennus. Paikalla oli pieni kalkkikivinen kukkula. Pyhäkölle johti kaksi tietä, toinen Pireuksen agoralta ja toinen Munikhian satamasta päin. Temppelin jäänteet löydettiin rakennustöiden yhteydessä vuonna 1935, mutta eivät ole nykyisin näkyvissä. Temppeli tunnetaankin pääasiassa antiikin aikaisten kirjallisten kuvausten perusteella.
Toisen tai kummankin Pireuksen arkeologisessa museossa olevan niin kutsutun Pireuksen Artemis -pronssiveistoksen on joskus ehdotettu olevan peräisin Artemis Munikhian temppelistä, mutta tästä ei ole varmuutta.
Antónis Fótsis
Antónios ”Antónis” Fótsis (, s. 1. huhtikuuta 1981 Ateena) on kreikkalainen koripalloilija.
Ura
Fótsis aloitti koripallon Ilisiakosin juniorijoukkueissa. Vuonna 1997 hän siirtyi kreikkalaiseen suurseuraan Panathinaikosiin. Joukkueen paidassa hän voitti Euroliigan mestaruuden vuonna 2000.
Vuoden 2001 NBA:n varaustilaisuudessa hänet varattiin numerolla 48. NBA-kaudella 2001–2002 hän teki keskimäärin 3,9 pistettä ja otti 2,2 levypalloa ottelua kohden ja päätti lähteä takaisin Eurooppaan.
Euroopassa Fótsis teki Panathinaikosin kanssa sopimuksen. Vuoden jälkeen hän päätti siirtyä ACB:ssä pelanneen Real Madridin riveihin, jossa hän myös voitti Espanjan mestaruuden. Kahden Espanja-kauden jälkeen Fótsis siirtyi Moskovan Dynamon riveihin, jossa hänellä on edelleen voimassa oleva Euroliigan ottelukohtainen levypalloennätys. Moskovassa ollessaan hän voitti ULEB Eurocupin vuonna 2006 ja teki kahden vuoden jatkosopimuksen. Vuonna 2008 Fótsis siirtyi takaisin Panathinaikosiin. Hän voitti seuran paidassa kaksi Euroliiga-mestaruutta. Kauden 2010–2011 päätteeksi Fótsis siirtyi italialaiseen Olimpia Milanoon.
Nemetskaja sloboda
thumb|Nemetskaja Sloboda vuoden 1836 kartassa. Nemetskaja Sloboda eli kirjaimellisesti käännettynä Mykkien kaupunki oli ulkomaalaisten kaupunginosa, joka sijaitsi Moskovassa Jauza-joen rannalla noin viiden kilometrin päässä Kremlistä. Nemetskaja Sloboda oli 1600-luvun toisella puoliskolla länsimaisen kulttuurin ja länsimaisten ideoiden keskus Venäjällä.
Matti Kuiri
Matti Joeli Kuiri oli suomalainen jääkärimajuri. Hän oli saksassa sotilaskoulutuksen saanut jääkäri, joka taisteli jo ensimmäisessä maailmansodassa Saksan riveissä. Lisäksi hän osallistui Suomen sisällissotaan Valkoisen Armeijan riveissä sekä talvisotaan. Hän menehtyi saamiinsa haavoihin jatkosodassa Maaselän Seesjärven rannassa 28. marraskuuta 1941.
Perhetausta
Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Pekka Kuiri ja Greta Pallari. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1921 Eva Alice Henrikssonin kanssa. Hänen nuorempi veljensä oli jääkärieverstiluutnantti Auno Kuiri.
Opinnot
Kuiri kävi kansakoulun ja suoritti yksityisesti viidennen luokan Turun suomalaisessa lyseossa vuonna 1920. Hän kävi jääkärialipäällystölle järjestetyn aktiiviupseerikurssin Kadettikoulussa vuonna 1921 ja sotilaspedagogisen kurssin samana vuonna sekä Taistelukoulun komppanianpäällikkökurssin vuonna 1929.
Jääkärikausi
thumb|300px|Jääkäripataljoonan 2. komppania. Kuiri työskenteli maanviljelijänä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 15. joulukuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella.
Nemetskaja sloboda
Alueen synty
Tämä kylä sievine taloineen ja siisteine katuineen tarjosi silmiinpistävän vastakohdan venäläiselle alueelle. Siellä oli hollantilaistyylisiä kolmikerroksisia tiilitaloja, puutarhoja ja suihkulähteiden koristamia aukioita. Kaikkein silmiinpistävin ero oli naisten kohtelussa. Venäläisiä naisia ei pidetty yksilöinä vaan miestensä omaisuutena. Miehet eivät saaneet lyödä heitä silmään tai palleaan, mutta muuten he saivat kohdella heitä miten tahtoivat.
Matti Kuiri
Suomen sisällissota
Kuiri saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan ryhmän- ja puolijoukkueenjohtajaksi 11. jääkäripataljoonan 1. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Viipurissa.