cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Anaplastiset oligodendroglioomat
Merkit ja oireet
Epileptinen kohtaus
Remu Aaltonen
Hurriganesin vuoden 1984 hajoamisen jälkeen
Elokuussa 1987 Aaltoselle langetettiin puolentoista vuoden ehdoton vankeustuomio jatketusta, osittain törkeästä huumausainerikoksesta. Oikeuden pöytäkirjoissa tapaukseen liittyvinä aineina mainittiin ainakin hasis ja amfetamiini. Aaltonen joutui olemaan Helsingin lääninvankilan eristyssellissä kahdeksan kuukauden ajan ennen varsinaista tuomiotaan rikoksesta. Hän käytti eristyksessä viettämänsä ajan hyödykseen kirjoittamalla uusia kappaleiden sanoituksia. Eristysaikansa jälkeen Aaltonen pääsi yhteiseen selliin serkkunsa kanssa. Kesken vankeuden olivat vartijat tulleet yllättäen ilmoittamaan Aaltoselle, että tämän oli lähdettävä levyttämään studioon. Tekeillä olleelta LP-levyltä oli puuttunut yksi kappale, ja levy-yhtiöstä oli vaadittu, että levy olisi saatava pian valmiiksi. Vartijat saattoivat Aaltosen äänitysstudioon, jossa tälle annettiin vain yksi mahdollisuus kappaleensa esittämiseen vartijoiden valvomana.
Anaplastiset oligodendroglioomat
Patogeneesi
Anaplastiset oligodendroglioomat (pahanlaatuinen) kuuluu diffuusi glioomien ryhmään ja syntyy keskushermostossa (aivoissa ja selkäytimessä) oligodendrosyyttien esiaste- kantasoluista. Tämä kasvain esiintyy pääasiassa keski-aikuisessa iässä, ja huipputaajuus on 4 ja 5 elinvuosikymmenellä.
Remu Aaltonen
Hurriganesin vuoden 1984 hajoamisen jälkeen
Kesken Aaltosen tuomion tuli viihteen monitoimimies Jukka Virtanen yllättäen tapaamaan häntä vankilaan. Virtanen ilmoitti saaneensa K. J. Långilta luvan tulla ryhmänsä kanssa kuvaamaan vankilaan MTV:n Levyraati-ohjelmaa varten musiikkivideota, johon Aaltosta pyydettiin esiintymään. Tämä sopi Aaltoselle, ja ”Viittä vaille kaks” -kappaleen esitys tallennettiin kuvanauhalle vankilan käytävällä.
Hurriganes lähti tekemään comebackia vuonna 1988; Padasjoen Intiaanirockiin oli juhannusaatoksi 1988 kaivattu kovaa pääesiintyjää, ja joku oli saanut idean Hurriganesin henkiinherättämisestä. Tiedusteluihin vastannut Aaltonen ilmoitti Hurriganesin esiintymisen hinnaksi 150 000 markkaa. Pyyntöön suostuttiin, ja yhtyeen oli ryhdyttävä kasaamaan uudelleen itseään. Samana vuonna Hurriganes julkaisi live-levyn Live at Metropol. Hurriganesin paluuyritys jäi kuitenkin lyhyeksi, ja yhtye hajosi jälleen syksyllä 1988. Hurriganesin viimeiseksi julkiseksi esiintymiseksi jäi Virroilla 27. elokuuta 1988 pidetty keikka.
Vuonna 2017 antamassaan haastattelussa Aaltonen ei pystynyt selittämään yhtyeensä menestystä: ”Mä voin sanoa ihan vilpittömästi, että mä en ymmärrä, mitä tämä Hurriganesin suosio on. Täytyy vain ajatella, että jotkut asiat eivät kuole. Se ei riipu minusta.”
Anaplastiset oligodendroglioomat
Diagnostiikka
Tärkein diagnostinen toimenpide on magneettikuvaus (MRI). Joskus rutiinidiagnostiikan lisäksi kudosten aineenvaihdunta näytetään positroniemissiotomografialla (PET). Diagnoosi vahvistetaan leikkauksen jälkeisellä hienokudostutkimuksella. Anaplastiset oligodendroglioomat osoittavat usein geneettisen materiaalin menetystä. Noin 50-70% WHO asteen III Anaplastiset oligodendroglioomat osoittaa yhdistettyjä alleelihäviöitä kromosomin 1 lyhyessä haarassa (1p) ja kromosomin 19 pitkässä haarassa (19q). Tätä muutosta kutsutaan pääasiassa " 1p/19q Co-poisto ". Sitä voidaan pitää suotuisana potilaalle ja se tekee vasteen sädehoitoon tai kemoterapiaan todennäköisempää. Luokan III (korkean asteen) oligodendrogliooman nimitys kattaa yleensä aiemmat anaplastisen tai pahanlaatuisen oligodendrogliooman diagnoosit.
Remu Aaltonen
Hurriganesin vuoden 1984 hajoamisen jälkeen
Cisse Häkkinen kuoli vuonna 1990 ja Albert Järvinen seuraavana vuonna. 1990-luvun alussa Aaltonen kasasi Remu plays Hurriganes -kokoonpanon. Sen albumi Roadrunner Tour julkaistiin vuonna 1994. Vuodesta 1998 lähtien Aaltonen esiintyi uusista miehistä kootun Remu & Hurriganes -kokoonpanonsa kanssa. Aaltonen lämmitteli Hurriganesin tunnelmia myös In The Spirit Of Hurriganes -projektin myötä. Hänen yhteistyökumppaneinaan ”Hurriganesin uusissa tulemisissa” toimivat muun muassa basisti Harri Merilahti ja tämän kitaristipoika Rocka Merilahti.
Anaplastiset oligodendroglioomat
Hoito
Leikkaus voi auttaa vähentämään kasvaimen aiheuttamia oireita. MRI:ssä näkyvä kasvain mahdollisimman täydellisesti on suositeltavaa poistaa, mikäli kasvaimen sijainti sen sallii. Koska anaplastiset oligodendroglioomat solut ovat yleensä jo siirtyneet ympäröivään terveeseen aivokudokseen diagnoosihetkellä, kaikkien kasvainsolujen täydellinen kirurginen poistaminen ei ole mahdollista. "1p/19q Codeletion" markkerilla on yhä tärkeämpi rooli hoitojen ja terapeuttisten yhdistelmien valinnassa. Koska tämä kasvain on " laiska kiintymys (hitaasti etenevä lääketieteellinen tila, johon liittyy vähän tai ei lainkaan kipua) ja neurokirurgiaan, kemoterapiaan ja sädehoitoon liittyvän mahdollisen sairastuvuuden vuoksi useimmat neuroonkologit odottavat aluksi tarkkaavaisesti ja hoitavat potilaita konservatiivisesti. Oireellinen. Oireiseen hoitoon kuuluu usein kouristuslääkkeiden käyttö kohtauksiin ja steroidien käyttö aivojen turvotukseen. Lisähoitoa varten sädehoito tai kemoterapia temotsolomidilla tai kemoterapia prokarbatsiinilla, lomustiinilla ja vinkristiinillä (PCV) on osoittautunut tehokkaaksi ja se oli yleisimmin käytetty kemoterapiahoito anaplastiset oligodendroglioomat hoidossa.
Remu Aaltonen
Hurriganesin vuoden 1984 hajoamisen jälkeen
Vuoden 1996 maaliskuussa Aaltonen loukkaantui erittäin vakavasti koiravaljakko-onnettomuudessa Kittilässä. Onnettomuus tapahtui hänen ollessaan naisystävänsä kanssa lomailemassa hotelli Taivaanvalkeassa. Sen läheisyydessä järjestettiin ammattilaisen ohjastamia ajeluita husky-koirien vetämässä reessä. Valokuvan ottamista varten Aaltonen oli lähtenyt lenkille ohjastaen itse kymmenen koiran valjakkoa. Hän oli seissyt reen takajalaksilla ja valokuvaaja Olavi Kaskisuo oli istunut reessä. Muutaman kymmenen metrin matkalla koirat olivat kiihdyttäneet vauhtinsa mahdollisesti jopa 60 kilometriin tunnissa. Juoksevat koirat olivat jostain syystä kääntyneet yhtäkkiä jyrkästi vasemmalle. Tämän seurauksena Aaltonen teki pitkän ilmalennon ja iskeytyi Ounasjoen jäälle. Hän loukkaantui vakavasti selkään ja niskaan kohdistuneen voimakkaan tärähdyksen seurauksena. Myös Kaskisuo kierähti tilanteessa pois reestä. Hän loukkaantui kuitenkin lievemmin kuin Aaltonen, joka makasi pitkään liikkumattomana onnettomuuspaikalla. Aaltonen kuljetettiin ambulanssilla Kittilän terveysaseman kautta Lapin keskussairaalaan Rovaniemelle. Sieltä hänet siirrettiin pian hoidettavaksi Helsinkiin.
Onnettomuudessa halvaantuneelle Aaltoselle jouduttiin tekemään selkärangan luudutusleikkaus. Pitkään kestäneen toipumisensa aikana hänen piti opetella uudelleen kävelemään ja käyttämään käsiään. Halvaantumisen seurauksena Aaltosen soittokyky heikentyi, ja hän käytti sittemmin esiintyessään tukenaan lisärumpalia.
Anaplastiset oligodendroglioomat
Ennuste
5 vuoden suhteellinen eloonjäämisaste: 20-44 vuotta, 76%. 45-54 vuotias, 67%. 55-64 vuotta, 45%. Prokarbatsiinia, lomustiinia ja vinkristiiniä on käytetty toukokuusta 1975 lähtien. Uusia hoitovaihtoehtoja on testattu säännöllisesti 48 vuoden ajan terapeuttisissa tutkimuksissa anaplastisesta oligodendroglioomasta hoidon parantamiseksi.<ref name="pmid1122488"
Ariana Afghan Airlines
Laivasto
Kesäkuussa 2010 Ariana Afghan Airlinesin Airbusin ja Boeingin valmistamien koneiden keski-ikä oli 21,4 vuotta. Arianan liikennöinti Euroopan Unioinin alueella on kielletty. Kiellossa on poikkeus, joka sallii Ranskaan rekisteröidyn Airbus A310-304 -koneen (F-GYYY) liikennöidän Euroopan Unioinin alueella. F-GYYY -koneella lennetään tästä syystä nykyisin kaikki lennot Frankfurtista.
Rahti
Ariana Afghan Airlines kuljettaa matkustajalentojen ohella myös rahtia Kabuliin, Delhiin, Frankfurtiin, Istanbuliin ja Dubaihin. Ariana Afghan Airlinesillä on myös yksi rahtikone, Boeing 727-200. Yhtiö kertoo kuljetettavien tuotteiden olevan muun muassa hedelmiä, mattoja ja lääkkeitä.
Aamodt
Aamodt on seuraavien norjalaisten henkilöiden sukunimi:
Anaplastiset oligodendroglioomat
Kirjallisuus
Weller M, van den Bent M, Preusser M, Le Rhun E, Tonn JC, Minniti G, Bendszus M, Balana C, Chinot O, Dirven L, French P, Hegi ME, A. S. Jakola, M. Platten, P. Roth, R. Rudà, S. Short, M. Smits, M. J. Taphoorn, A. von Deimling, M. Westphal, R. Soffietti, G. Reifenberger, W. Wick: EANO guidelines on the diagnosis and treatment of diffuse gliomas of adulthood. In: Nature reviews. Clinical oncology. Volume 18, Number 3, 03 2021, pp. 170-186, DOI 10.1038/s41571-020-00447-z, PMID 33293629, PMC 7904519 (Arvostelu).
Remu Aaltonen
Uudella vuosituhannella
Remu Aaltonen jatkoi sooloalbumiensa tekemistä vuosituhannen vaihduttua. Vuonna 2000 häneltä ilmestyi suomenkielinen Taikakivi ja vuonna 2004 englanninkielinen Sticks and Stones. Vuonna 2013 häneltä julkaistiin suomen kielellä laulettu, ”remumaista tangoa ja tico-ticoa” sisältävä Andalusian muistelot.
Vuonna 2008 julkaistiin Aaltosen 60-vuotissyntymäpäivän kunniaksi kaksi kokoelmalevyä: suomenkielinen Legendaarinen Remu ja englanninkielinen The Very Best of Remu. Aaltonen esiintyi yhdysvaltalaisen rocklegendan Chuck Berryn kanssa samassa konsertissa Helsingissä 22. maaliskuuta 2008. Seuraavana vuonna hän pääsi ”Planeetta”-kappaleellaan Eurovision laulukilpailun Suomen karsinnan finaaliin.
Vuonna 2000 Aaltonen valittiin sitoutumattomana ehdokkaana SDP:n listoilta Porvoon kaupunginvaltuustoon. Hän uusi paikkansa vuoden 2004 vaaleissa. Vuoden 2008 vaaleissa Aaltonen ei enää tullut valituksi valtuustoon.
Vuonna 2001 Aaltoselle langetettiin Ylitornion käräjillä Torniossa vajaan 4 000 markan sakot 2,6 gramman amfetamiinierän hallussapidosta. Poliisi oli edellisen vuoden heinäkuussa saanut käsiinsä huumepaketin, joka oli löytynyt Kolarin Äkäslompolossa sijaitsevan Äkäshotellin huoneesta. Aaltonen oli majoittunut siellä, kun hän esiintyi viereisellä Ylläksen Kaivohuoneella Ylläs soikoon -tapahtumassa. Hänen on epäilty unohtaneensa huumeet sisältäneen pakkauksen hotellihuoneeseen. Aaltonen on itse vakuuttanut ”joidenkin venäläisten” tunkeneen huumepussin hänen taskuunsa keikan aikana.
Vuonna 2004 Porvoon vanhassa kaupungissa sijaitseva Aaltosen silloinen asuintalo – Linna – vaurioitui pahasti tulipalossa. Poliisi ei löytänyt paloa tutkiessaan sen taustalta mitään rikokseen viittaavaa. Aaltonen jatkoi asumistaan samassa talossa palovaurioiden korjaamisen jälkeen.
Aaltosesta ja Hurriganesista kertova JP Siilin ohjaama Ganes-elokuva sai ensi-iltansa 28. syyskuuta 2007. Elokuvassa aikuista Aaltosta esittää näyttelijä Eero Milonoff. Vuonna 2006 Aaltonen ilmoitti, ettei hän pitänyt silloin vielä tekeillä olleen elokuvan käsikirjoituksesta, koska siinä annettiin hänen mielestään väärä kuva hänen nuoruudestaan luomalla hänestä pikkurikollinen. Pian tämän jälkeen ohjaaja Siili ilmoitti, että käsikirjoitusta muutettaisiin enemmän Aaltosen toivomaan suuntaan.
Aaltonen sai 6. helmikuuta 2008 45 päiväsakkoa rattijuopumuksesta, huumausaineen käytöstä sekä ampuma-aserikkomuksesta. Poliisi oli pysäyttänyt hänet edellisen vuoden lokakuussa normaalin liikennevalvonnan yhteydessä Helsingin Kruununhaassa. Poliisi oli tehnyt Aaltoselle huumepikatestin, joka oli osoittanut positiivista tulosta amfetamiinista. Kansanterveyslaitoksen kokeessa Aaltosen verestä löytyi amfetamiinia 0,6 milligrammaa litraa kohden. Pian tämän jälkeen hänen asuntoonsa Porvoossa tehtiin kotietsintä, jossa löydettiin 25 Diapam-tablettia, joihin ei ollut tarvittavaa reseptiä, sekä luvaton kaasusumutin.
Kesällä 2012 Aaltonen esiintyi Turussa Vartiovuoren kesäteatterissa Marika Vapaavuoren ohjaamassa Peppi Pitkätossu -näytelmässä Pepin isän roolissa. Lähdettyään elokuussa palaamaan esityksen jälkeisenä päivänä Turusta kotiinsa Porvooseen Aaltonen kolaroi Kaarinassa ja loukkasi vaikeasti jalkansa. Aaltosella ei ollut kolaroidessaan alkoholia veressään, mutta verikokeissa selvisi, että hän oli käyttänyt metamfetamiinia. Saman vuoden joulukuussa Aaltonen tuomittiin Varsinais-Suomen käräjäoikeudessa rattijuopumuksesta ja liikenneturvallisuuden vaarantamisesta 40 päiväsakkoon. Hänen tuloillaan maksettavaa tuli 2 280 euroa. Aaltoselle määrättiin myös ajokielto seuraavan vuoden maaliskuulle asti.
Aaltosesta ja hänen yhtyeestään kertova Remu ja Hurriganes -musikaali sai ensi-iltansa Tampereella Musiikkiteatteri Palatsissa 16. tammikuuta 2013. Musikaalin oli käsikirjoittanut Katariina Leino ja ohjannut Petri Lairikko. Aaltosen roolissa siinä esiintyi näyttelijä Miro Honkanen.
Aaltonen muutti vuonna 2015 takaisin Helsinkiin Porvoosta asuttuaan siellä 20 vuotta. Uusi koti on Vanhankaupunginlahden tuntumassa sijaitsevassa vanhassa tiilitalossa, johon tehtiin Museoviraston valvonnassa yli vuoden kestänyt remontti. Aaltosella on asunto myös Teneriffalla Espanjassa. Vuonna 2016 Suomen Kuvalehdessä kirjoitettiin, että Aaltosen entiseen kotitaloon Porvoossa oli kehitteillä Hurriganes-museon ja hotellin yhdistelmä.
Vuoden 2016 joulukuussa ilmestyi Electric Play, joka oli Aaltosen ensimmäinen englanninkielinen albumi 12 vuoteen. Aaltonen teki viimeiseksi ilmoittamansa, Last Call -nimisen 15 keikkaa sisältäneen kiertueensa ”uuden” Hurriganesin kanssa vuodenvaihteessa 2017–2018. Kiertueen viimeinen konsertti pidettiin 20. tammikuuta 2018 Helsingin jäähallissa. Aaltonen on ilmoittanut tekevänsä näiden keikkojen jälkeen vielä yhden alkukantaisen rocklevyn.
Aaltonen julkaisi syksyllä 2021 yhdessä oululaisen Skuugi Darlings -yhtyeen kanssa LP:n Rocking All Life Long, jossa on useita uusia kappaleita sekä vanhoja klassikoita uudelleen sovitettuina. Levyn avaa Cisse Häkkiselle omistettu kappale ”You’ve Been Knockin’”. Levyn on kustantanut Atte Blomin Ainoa Productions.
Henkilökuva
Remu Aaltosta on monesti nimitetty suomalaisen rockmusiikin kummisedäksi   ja rokkikukoksi. Helsingin Sanomissa vuonna 1983 julkaistussa kirjoituksessaan toimittaja Markku Fagerlund totesi, että silloin vasta 35-vuotiasta Aaltosta on kutsuttu myös rokkivaariksi.
Toimittaja Jukka Annala on todennut, että Hurriganesin kasatessaan päälle parikymppinen Aaltonen oli vahvatahtoinen ja värikkäästi puhuva katupoika, jolla oli luontaisia bändipomon ominaisuuksia: peloton ja uhmakas asenne sekä ilmiömäinen kyky luoviin ratkaisuihin. Annalan mukaan Aaltonen on estradilla tuima päällikkö, jonka eleet ja ilmeet ovat koodeja, joiden perusteella muusikoiden pitää pystyä reagoimaan kappaleen tempoon, tyyliin ja tunnelmaan.
Hurriganesista väitöskirjan tehnyt toimittaja ja tietokirjailija Petri Laukka on kuvaillut vuonna 2017 Aaltosen ominaispiirteitä yhtyeidensä johtohahmona:"”Remu tietää, mitä tahtoo. Kova vaatimustaso ja valmius viestiä isoin kirjaimin ovat vieneet hänet hankalan johtajan kirjoihin. Onpa äänitysstudiossa saattanut heilahtaa puukkokin velton kitarasoolon päätteeksi. Mutta jos porukka hoksaa tarpeeksi nopeasti Remun tarkoitusperät – vaikkapa suulla tsupsutetun bassokuvion – hän saattaa kautta rantain kehaista ”sukkeluudesta”. Remulla on taito piiskata soittajat ällistyttäviin suorituksiin – ja unohtaa kiittää.”"
Aaltosen on sanottu tehneen asenteellaan ja näkemyksellään Hurriganesista itsensä näköisen yhtyeen. Koska hän piti 1970-luvun suomalaisyhtyeiden lavaesiintymistä tylsän asiallisena, päätti hän tuoda esiintymislavoille toimintaa ja silmänruokaa. Aaltonen muokkasi bändikavereidensa soittotyyliä ja stailasi heidät persoonallisiksi. Hurriganesista kehittyi jotain Suomessa siihen mennessä ennennäkemätöntä: vimmaisesti soittava kolmihenkinen bändi, johon kuului kolme erilaista henkilötyyppiä – ”kovis”, ”rasvis” ja ”hämy”.
Petri Laukan mukaan Hurriganesin johtajana toimiessaan Aaltosessa kiteytyivät saksalaisen taloustieteilijän Max Weberin esittämät ajatukset: sanaan pitää voida luottaa, rahalle on annettava vastinetta, työ on tehtävä niin hyvin kuin pystyy ja yhteisön on annettava arvoa onnistujille. Laukka kokee, että yhtyettä luotsatessaan Aaltosessa vallitsi käytännöllis-rationaalinen kapitalismin henki ja että hänestä huokui silloin kapitalismin alkuperäistä voimaa.
Musiikkinsa lisäksi Aaltonen tunnetaan esimerkiksi persoonallisesta suullisen viestinnän tyylistään. Hänen puheilmaisunsa on sanottu olevan informaation antamisen sijaan pikemminkin filosofiaa ja puhetaidetta. Aaltosen puhe sisältää runsaasti hänen omia slangisanojaan. Suomalaiset äidinkielenopettajat ihastelivat jo 1980-luvulla Aaltosen kielenkäyttöä ja pyysivät hänet esitelmöimään tilaisuuksiinsa. Apu-lehden kirjoituksessa vuodelta 2016 on kuvailtu Aaltosen ilmaisutyyliä:"”Haastateltavana Aaltonen on liukas kuin saippuapala: hölöttää kaiken aikaa vilpitön katse silmissään, mutta ei tule loppujen lopuksi paljastaneeksi kovinkaan paljon itsestään. Hän kiertelee ja kaartelee aiheen ympärillä varsinkin silloin, kun kysymys tuntuu hänestä epämukavalta tai sivuaa turhan läheltä hänen yksityiselämäänsä. Täsmällisten vastausten sijaan häneltä saa useimmiten kasan aforismeja ja pseudofilosofista tajunnanvirtaa. Ajatukset alkavat ja päättyvät sattumanvaraisesti, menevät ristikkäin ja leikkautuvat yhdestä toiseen. Jos todellista sanomaa haluaa hakea, löytyy se rivien välistä – jos sieltäkään. Se on varmaan tarkoituskin.”"Vuonna 1983 Aaltosta Soundi-lehteen haastatellut Jussi Niemi on myös antanut kuvauksen muusikon omintakeisesta viestintätyylistä:"”Enimmäkseen hän puhuu rauhallisella äänellä, mutta intoutuu hetkittäin irrottelemaan riehakkaammin loisteliain kirosanaryöpyin. Naiset ja seksuaalisuus tunkevat mukaan joka juttuun. Yleensä metaforana tai esimerkkinä kulloisestakin aiheesta. Remu on kursailemattoman ristiriitainen lähes kaikessa. Hän saattaa haukkua jonkun henkilön maan rakoon ja seuraavassa lauseessa kehua samaa tyyppiä suorastaan hellästi.”"Aaltosella on kolme tytärtä ja yksi poika, toimittaja Saska Aaltonen. Vuonna 2019 kerrottiin, että hänellä on kymmenen lastenlasta. Aaltonen ei ole ollut koskaan naimisissa. Hurriganesin suurimman suosion aikoihin Aaltosella oli omien sanojensa mukaan niin paljon ”vientiä” naisten keskuudessa, että hän joutui pitämään kirjaa siitä, kenet heistä tapaisi minäkin päivänä. Soundi-lehden haastattelussa vuonna 1983 Aaltonen kertoi jumppaavansa kotonaan runsaasti, mutta totesi seksin harrastamisen kuitenkin parhaimmaksi keinokseen fyysisestä kunnostaan huolehtimiseen. Aaltonen on kuvaillut haastatteluissa rakkauden ja seksin olevan hänen elämänsuolansa.
Aaltosen Saska-poika on sanonut isänsä olleen aina ”taikaukko”, joka on opettanut totuuden etsimistä sekä elämää ylläpitävän voiman etsimistä ja siihen luottamista. Saskan mukaan hänen isänsä ei ole mikään poppamies, vaan hyvällä tavalla jumalaa pelkäävä mies niin kuin kaikki muutkin. Saskan mielestä isä-Aaltosella ei ole sellaista egoa, mikä monilla hänen kaltaisillaan menestyjillä on. Aaltonen osaa poikansa mukaan kunnioittaa vieraitakin ihmisiä kunnolla ja joskus ehkä jopa enemmän kuin itseään ja läheisiään.
Aaltonen on kerännyt vuosikymmenien ajan antiikkia ja muuta tavaraa kirpputoreilta ja huutokaupoista. Hän on sanonut pitävänsä vanhasta tavarasta, jossa on tunnetta ja jossa näkyy elämän maku sekä vuosien mukanaan tuoma patina. Aaltosen tyyliin kuuluvat osaltaan näyttävät sormukset. Suomen Kultaseppien Liitto myönsi hänelle vuoden 2019 korunkantajan tittelin.
Salaa tupakalle
Salaa tupakalle on Lasten hautausmaan kappale ja 7″ single, joka julkaistiin kesäkuussa 2016.
Singleä sai poikkeuksellisesti ainoastaan suoraan levy-yhtiöltä sekä yhtyeen keikoilta, ja sitä painettiin rajoitettu 200:n kappaleen painos.
SAFA-palkinto
SAFA-palkinto on Suomen Arkkitehtiliiton perustama, vuodesta 1974 lähtien myönnetty vuotuinen tunnustuspalkinto. Palkinnon saajan valitsee Suomen Arkkitehtiliiton (SAFA), Suomen Kuntaliiton ja ympäristöministeriön edustajista koostuva lautakunta, ja se voidaan jakaa tunnustuksena kunnalle tai muulle julkiselle tai yksityiselle yhteisölle tai yritykselle, ”joka esimerkillisellä tavalla on toiminut hyvän suunnittelun edellytysten ja tulosten aikaansaamiseksi”. Ehdotuksia palkinnon saajaksi voivat tehdä SAFAn jäsenten ohella myös Suomen kansalaiset ja yhteisöt.
Myönnetyt SAFA-palkinnot
Lähde (2010–)
Rånträsket
Rånträsket on Ruotsissa Norrbottenissa Råneåssa Luulajan kunnassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Rånejoen vesistöön.
Maantietoa
Rånträsket on 1,2 kilometriä pitkä, 0,8 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 56 hehtaaria eli 0,56 neliökilometriä. Järven erottaa Rånejoen virtaavasta uomasta kaksi saarta Långholmen ja Degerholmen. Niiden pohjoispuolella sijaitsee tulvauomat, jossa myös järvi sijaitsee. Matalan veden aikana uoma kasvaa teheänä kaislikkoa ja muuta vesiskasvillisuutta. Järveen virtaa hitaasti vettä Långholmenin ohitse ja poistuu takaisin virtaavaan uomaan Tvärånin kautta.
Rånträsket sijaitsee Råneån taajama-alueen luoteispuolella. Järven lounaisrantaan ulottuu Västibyn, etelärantaan Tallheden ja kaakkoispuolella sijaitsee Norrabyn. Norrabyn pohjoispuolella sijaitsee kylän hautausmaa. Taajama-alueelta kulkee tie Tvärånin ylitse Degerholmenille ja edelleen Långholmenille. Saaret ovat metsäsaaria, joihin on raivattu peltopalstoja. Samalla tavalla on toimittu järven pohjoisrannoilla ja itse asiassa samalla tavoin on toimittu koko Rånejoen jokilaakson alajuoksulla.
Vesistösuhteet
Rånträsket kuuluu Rånejoen vesistössä (päävesistötunnus 7) Rånejoki pääuoman lähialueeseen. Järvi on lasku-uomansa Tvärånin lähdejärvi ja sen valuma-alueen pinta-ala on 4,31 km². Järveen on vesiyhteys pääuomaan ja siihen laskee pohjoisesta kaksi metsäojaa. Järven luusuassa sen keskivirtaaman arvioidaan olevan 1,23 m³/s. Rånejoki laskee viiden kilometrin päässä Perämereen.
T-38
T-38 oli neuvostoliittolainen kevyt amfibio-tiedustelupanssarivaunu, jota käytettiin toisessa maailmansodassa.
Historia
T-38 suunniteltiin vuonna 1936 AMO-ajoneuvopajassa. T-38 oli kehitelty aikaisemmasta T-37A:sta, joka perustui ranskalaiseen kevyeen AMR 33 -tiedustelupanssarivaunuun. Panssarivaunussa oli normaali GAZ (Ford) -moottori, joka oli halpa valmistaa. Kelluvuus perustui suureen runkotilavuuteen ja kylkikellukkeisiin. Vedessä ajoneuvo kulki pienen kolmilapaisen potkurin voimalla.
T-38 oli suunniteltu tiedustelutehtäviin ja jalkaväen tueksi. Tiedustelukäytössä sen etuina olivat profiilin mataluus sekä hyvä liikkuvuus kelluvuudesta johtuen. T-38:sta suunniteltiin tehdä myös ilmateitse kuljetettava versio; Kiovassa järjestetyissä sotaharjoituksissa vuonna 1936 panssareita kuljetettiin Tupolev TB-3 -pommikoneiden rungon alle kiinnitettyinä. Jokainen jalkaväkipataljoona sai 38 kappaletta T-38:aa ja jokainen lentokuljetettava panssaripataljoonalle sai 50 vaunua. Ohut panssari ja ainoastaan yksi pikakivääri aseistuksena rajoittivat T-38:n taistelukäyttöä. Radion puuttuminen useimmista vaunuista rajoitti taas niiden tiedustelukäyttöä. T-38:n puutteiden vuoksi se aiottiin korvata T-40:llä, mutta toisen maailmansodan alkamisen vuoksi sen valmistusmäärä jäi vähäiseksi. T-40:n pohjalta puolestaan kehitettiin T-60. vasen|pienoiskuva|T-38 aseistettuna DT-pikakiväärillä. T-38:aa valmistettiin kaikkiaan noin 1 500 kappaletta, mikä kertoo amfibisten tiedustelupanssarivaunujen tärkeydestä puna-armeijalle. Jotkin vaunut varustettiin 20 millimetrin ShVAK-tykillä.
Palvelushistoria
T-38 oli puna-armeijan palveluksessa talvisodassa Suomea vastaan vuosina 1939–1940, mutta vaunut olivat heikon panssarointinsa ja aseistuksensa vuoksi lähinnä käyttökelvottomia suomalaismaastossa. Malli ei menestynyt myöskään saksalaisia vastaan, jotka saivat runsaasti T-38-vaunuja sotasaaliiksi. T-38:aa nähtiin harvoin taistelukäytössä vuoden 1941 jälkeen, vaikkakin niitä käytettiin Dnepr-joen ylityksessä vuonna 1944. Toisen maailmansodan aikana puna-armeijan tärkein amfibioajoneuvo oli kuitenkin Ford GPA -maastoauto, joita Yhdysvallat toimitti Neuvostoliitolle Lend-Lease-ohjelman myötä.
Wehrmacht ei juurikaan käyttänyt T-38:aa varsinaisena taisteluvaununa, toisin kuin T-26:ia ja T-34:iä, tai muita parempia panssarivaunuja. Osan T-38:ista väitetään muutetun 37 millimetrin ilmatorjuntatykkien alustoiksi, vaikka kyseinen ase kuulostaakin liian kookkaalta T-38:n rungolle.
Kullaanjärvi
Kullaanjärvi on järvi Raaseporin pohjoisosassa lounaisella Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 2,4 neliökilometriä. Etäisyys Tammisaaresta on viisitoista kilometriä pohjoiseen.
Maantiede
Kullaanjärven rantaviiva on erittäin polveileva. Etäisyys järven länsirannalta itärannalle on 4,3 kilometriä. Saaria on muutama, suurimpana altaan keskivaiheilla sijaitseva Kullaholmen. Kullaanjärven keskiosa on huomattavasti länsi- ja itäosaa syvempi, Kullaholmenin itäpuolella on laaja alue, jonka syvyys on 20–23 metriä. Syvänne vaihtuu kolmen metrin matalikoksi Björnsundetin salmessa, josta on kulku järven matalaan itäosaan. Järven länsiosan suurin syvyys on 6,7 metriä. Kullaanjärven keskiosan rannat ovat syviä, 10 metrin syvyyskäyrä on lähimmillään 10–20 metriä rantaviivasta. Kullaholmenin itäpuolella sijaitsee pieniä saaria, joiden rannat ovat matalampia, mutta vain osittain, sillä saariston keskellä on 10–16 metrin syvänne.
Kullaanjärven rannoilla on haja-asutusta. Koillisella rannalla sijaitsee kisakeskus ja urheiluopisto.
Kullaanjärvestä erilleen kuroutuneen, koillisessa sijaitsevan Pikku Kullaanjärven korkeustaso on myös 30,7 metriä. Kullaanjärven eteläpuolella on Kockböleträsket, jonka korkeustaso on 30,5 metriä, järviä yhdistää Vargströmmen. Kullaanjärven lounaispuolella sijaitsee Ovanmalmträsket. Pohjoisessa on lukuisia pieniä metsä- ja suojärviä, kuten Pitkäjärvi, Teinipussi ja Masmestar.
Rantarata Helsingistä Turkuun kulkee Kullaanjärven ja Pikku Kullaanjärven välistä.
Kullaanjärven ekologinen tila on hyvä, vesitilavuus on 19 784 000 kuutiometriä.
Kullaanjärvi (82.006.1.008) kuuluu Kullaanjärven valuma-alueeseen (82.006), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Saaristomeren rannikkoalueen ja Ahvenanmaan päävesistöalueella (82). Kullaanjärvi on Kullaanjärven alueen laajin vakavesi, seuraavaksi laajimmat ovat Långträsket ja Kvarnträsket. Pohjanpitäjänlahden luoteispuolelle levittäytyvään Kullaanjärven alueeseen kuuluu 21 vähintään hehtaarin laajuista järveä.
Varsinais-Suomen rykmentti
Varsinais-Suomen rykmentti oli valkoisten länsiarmeijan joukko-osasto Suomen sisällissodassa. Rykmentin komentaja oli kapteeni vapaaherra M. R. Carpelan. Sodan aikana rykmenttiin ehti muodostua ainoastaan yksi pataljoona ja yksi vapaajoukko.
Rykmentistä muodostettiin sodan jälkeen Turun Vartiopataljoona
Joukko-osastot
Komentaja: kapteeni kreivi C. E. Ehrensvärd. Komentaja: kapteeni E. Pohjavuori.
Entti
thumb|”Puuparta ja Hobitit” Tom Lobackin kuvittamana. Entit (yksikkö entti) ovat kuvitteellinen vanha kansa Keski-Maassa J. R. R. Tolkienin kirjassa Taru sormusten herrasta.
Entit ovat vanha kansa, jotka ilmestyivät Keski-Maahan samoihin aikoihin haltioiden kanssa. Heidät oli luonut Eru Ilúvatar Yavannan pyynnöstä, ennen kuin tämä oli kuullut, että Aulën luomat kääpiöt eivät vahingottaisi puita. Entit oli tehty puupaimeniksi, ja he suojelivat metsiä örkeiltä, kääpiöiltä ja muilta vahingontuojilta. Haltiat opettivat puita, ja myös enttejä, puhumaan; entit olivat kömpelö kansa siihen aikaan, eivätkä he tienneet kuinka puhua. Puuparta sanoi, että "haltiat paransivat entit mykkyydestä" ja se oli niin suuri lahja, että sitä ei voinut unohtaa.
Entit ovat puidenkaltaisia otuksia, ja heistä tuli puidensa näköisiä. Heidän ulkonäkönsä vaihteli, pituus ja koko, väritys, ja sormien ja varpaiden määrä oli lähinnä yksilöllinen. Entit muistuttivat juuri niitä puita, joita he hoitivat. Esimerkiksi Äkkipää hoiti pihlajia, ja muistutti itsekin pihlajaa. Kolmannella ajalla, Fangornin metsä oli viimeinen paikka, jossa enttejä tavattiin, vaikka enttien kaltaiset huornit elivät muuallakin, Vanhassa Metsässä, Bukinmaan rajalla Konnussa.
Historia
Enttien varhaisista ajoista ei tiedetä lähes mitään – he luultavasti elivät suuressa metsässä Keski-Maassa, ja Beren ja Lúthien kutsuivat heidät kerran esiin Ensimmäisen ajan lopulla, jotta he hyökkäisivät kääpiöjoukon kimppuun. Puuparta kertoi ajasta, jolloin koko Eriador oli ollut hänen valtapiiriään, mutta númenorilaiset hakkasivat metsän Toisella ajalla, tai sitten se murskautui haltioiden ja Sauronin välisissä sodissa. Puuparran kertomusta tukee Elrond Puolhaltian kommentti Elrondin neuvostossa. Hän sanoi että ”Aikanaan saattoi orava kulkea puusta puuhun Rivendellistä Suurelle Merelle…”, ja tämän mukaan Eriador oli aikoinaan yhtä suurta metsää, ja Fangorn oli vain sen itäreuna ja tarinassa mainitsematon, karttaliitteisiin lisätty Keski-Maan länsirannalla sijaitseva Eryn Vorn, ”Tumma metsä” on Eridadorin metsään kuulunut niemimaa.
Siellä asuivat myös entvaimot, mutta nämä alkoivat muuttaa pois, koska he pitivät asioiden kontrolloinnista. He muuttivat alueelle Anduinin itärannalle ja perustivat puutarhoja, joissa miespuoliset entit vierailivat. Entvaimot katosivat Fangorin metsistä Keski-Maan suuren sodan aikoihin, kun Sauron tuhosi alueen, jotka saivat nimen Ruskeat Maat.
Entit etsivät heitä, koskaan löytämättä. Laulussa sanottiin, että jonain päivänä he löytäisivät toisensa. Haltiat ovat laulaneet lauluja entvaimojen retkistä Etelään, Pohjoiseen, Länteen ja Itään. Entvaimo on naaraspuolinen entti, jotka olivat ennen entneitoja. Entvaimot piileksivät mahdollisesti Vanhassa metsässä hobittien asutusten lähellä.
Kieli
Entit eivät olleet kiireisiä olentoja, he tekivät kaikkea oman aikansa; jopa heidän kielensä on kiireetöntä. Itse asiassa heidän kielensä perustui vanhaan Yhteiseen 'eldariin, myöhemmin sitä rikastutti quenya ja sindar. Haltiat kutsuvat enttejä nimellä onodrim, yksikössä onod.
Puuparta kertoi Merrille ja Pippinille enttien voimista. Hän sanoi, että entit olivat peikkojen esikuvia, samalla tavalla kuin örkit olivat haltioiden irvikuvia. Mutta peikot eivät välttämättä olleet turmeltuja enttejä, vaan luultavammin turmeltuja yksilöitä jostain toisesta rodusta.
Enttien viimeinen marssi
Kahdessa tornissa, Taru sormusten herrasta -kirjan toisessa osassa, entit – tavallisesti hyvin kärsivällisiä, rauhallisia otuksia – suuttuivat Sarumanille, jonka armeijat hakkasivat maahan (enttien silmissä tappoivat) heidän puitaan. He kokoontuivat Entkäräjille, Fangornin enttien kokoukseen.
Pitkän neuvottelun jälkeen (enttien mielestä nopeasti) he marssivat Sarumanin linnoitukseen Rautapihaan, enttien viimeisellä marssilla. Heitä johti Puuparta, vanhin enteistä, ja häntä avustivat hobitit Merri ja Pippin. He tuhosivat Rautapihan hyökkäyksessään ja vangitsivat Sarumanin Orthanciin.
Lähteet
Figuren in Tolkiens Welt הסילמריליון - גזעים
Huahine
Huahinen pääsaaret ovat Huahine Nui (Iso Huahine) ja Huahine Iti (Pieni Huahine). Saaret on yhdistetty toisiinsa sillalla. Molemmilla saarilla on neljä kylää. Huahinen lentoasema sijaitsee pohjoisella saarella Faren kylän lähellä. Saarten asukasluku yhteensä on 6 303 (2012).
Aiheesta muualla
left|250px|thumb|Huahinen kartta
New Earth Time
New Earth Time (tai NET) on vaihtoehtoinen ajanmittausjärjestelmä. NET:ssa päivä jakautuu 360 NET-asteeseen, kukin NET-aste on jaettu 60 NET-minuuttiin ja kukin NET-minuutti on jaettu 60 NET-sekuntiin. Yksi NET-aste kestää neljä minuuttia eli yksi tunti vastaa viittätoista astetta.
Historia
New Earth Timen keksi Mark Laugesen 15. syyskuuta 1999. Oikeudet nimeen New Earth Time (tai NET) ja iskulause "360 degrees of time" ovat uusia ja ne omistaa degree NET Ltd. Samanlainen tapa mitata aikaa maailmanlaajuisesti on Swatch Internet Time.
Aiheesta muualla
New Earth Time a matter of degree New Zealand Herald (Michael Foreman 15.8.2000) http://www.newearthtime.net/
Aurinkosynkroninen kiertorata
thumb|Vihreällä aurinkosynkroninen rata neljässä sijainnissa vuoden aikana. Kuvassa myös ei-aurinkosynkroninen rata.
Aurinkosynkroninen rata (SSO, Sun-synchronous orbit) on verraten matala Maa-keskinen kiertorata (LEO, ). Ratakorkeus on tyypillisesti 600–800 km. Radalle on ominaista ratatason siirtyminen yhden asteen verran idemmäksi joka päivä. Tällöin Aurinkoon nähden ratatason kiertymä pysyy paikoillaan eli satelliitti kiertää maata samoissa valaistusolosuhteissa päivästä toiseen.
Aurinkosynkroninen rata onkin suosittu Maata kiertävien tutkimussatelliittien, kuten sääsatelliittien, käyttämä kiertorata. Esimerkkejä aurinkosynkronisilla radoilla olevista satelliiteista ovat NOAA-satelliitit ja Meteor-satelliitit.
Bubbles
Bubbles (s. 1983) on Michael Jacksonille kuulunut simpanssi.
Bubbles eleli Texasissa syöpätutkimuskliniikalla vuoteen 1985 asti, jolloin se siirrettiin Kaliforniaan Michael Jacksonin luokse. Seuraavan kymmenen vuoden aikana se oli usein Jacksonin mukana erilaisissa palkintojenjakotilaisuuksissa hienosti pukeutuneena, ja sai näin paljon julkisuutta. Bubbles oli myös mukana studiossa Jacksonin Bad-albumia levytettäessä. Huhujen mukaan Bubblesilla oli oma henkivartija.
Bubbles häipyi parrasvaloista ja jäi elelemään Jacksonin Neverland-maatilalle. Vuonna 2003 Martin Bashirin Jackson-dokumenttielokuvassa Bubblesia kuitenkin näytettiin jonkin verran. Elokuvassa Bubbles käytti vaippoja ja kävi vessassa. Filmin Bubblesia esittäneitä kohtia näytettiin myös tuomaristolle vuoden 2005 lapsien hyväksikäyttämissyytteisiin liittyvän oikeusjutun yhteydessä. Näissä kohdin elokuvaa Bashir kysyy Jacksonilta simpanssin työskentelystä tilalla. Bubbles pesee ikkunoita ja vessoja sekä lakaisee tomuja. Jackson selitti simpanssien olevan älykkäitä, ja heidän DNA:nsa näyttävät mikroskoopissa samalta kuin ihmisten.
Bubbles ei kuitenkaan enää asu tilalla. Kerrottiin, että se oli kasvanut dominoivaksi, vahvaksi aikuiseksi ja että hän oli purrut muutamia ihmisiä, jonka vuoksi ei ollut turvallista pitää häntä enää tilalla. Bubbles asuu nykyään ihmisapinoille tarkoitetussa suojelualueella, joka sijaitsee Florida ssa. Vuonna 2021 julkaistussa artikkelissa vahvistetaan, että Bubbles voi hyvin ja elää parhaiden ystäviensä kanssa suojelualueella.
Vuonna 1988 taiteilija Jeff Koons teki Michael Jackson and Bubbles -nimisen keramiikkatyön, jossa oli luonnollisessa koossa kullan värisistä paloista tehty patsas, joka esitti Bubblesia sylissään pitävää Jacksonia. Patsaan mitat ovat 1067 x 1791 x 826 mm. Patsas on rahassa mitattuna arvokkain elävän taiteilijan tekemä patsas. Hans Rasmus Astrup osti sen New Yorkissa 5,6 miljoonalla Yhdysvaltain dollarilla. Veistoksen nykyinen omistaja on Eli Broadin taidesäätiö, joka lainaa sitä muille museoille. Toistaiseksi se on Oslossa, Astrup Fearnleyn nykytaiteen museossa.
Star Wars Galaxies
Star Wars Galaxies (usein lyhennetään SWG tai Galaxies) oli Sony Online Entertainmentin kehittämä ja LucasArtsin julkaisema massiivinen monen pelaajan verkkoroolipeli. Peruspeli Star Wars Galaxies: An Empire Divided julkaistiin Windowsille Yhdysvalloissa 26. kesäkuuta 2003 ja Euroopassa 7. syyskuuta 2003. Pelin palvelimet suljettiin 15. joulukuuta 2011.
Peli sijoittui Tähtien sodan maailmaan.
Galaxiesissa oli kuukausittainen tilausmaksu kuten useimmissa MMORPG-peleissä samaan aikaan.
Kehitys
Pelin kehitys ajoittui samaan aikaan Tähtien sodan esiosatrilogian kehityksen kanssa ja pelin kehittäjät päättivät sijoittaa sen Uusi toivo ja Imperiumin vastaisku -elokuvien aikakausien välille. Peliin vaikuttivat siten enemmän 1980- ja 1990-lukujen elokuvat kuin uudemmat elokuvat.
Pelin luova ohjaaja Raph Koster oli ollut pääsuunnittelijana Ultima Onlinessa. Kosterin ja hänen ryhmänsä näkemyksen mukaan MMO-peliin kuului pysyvä maailma, jota ajaa pelaajien osallistumista painottava järjestelmä. Ajatusmallin mukaan jos pelaaja halusi olla seikkailija pelin ekosysteemiin kuuluisi myös käsityöläiset, lääkärit, tanssijat, lentäjät ja maanviljelijät. Pelin sankarin halutessa juoman hän voisi ostaa tämän toiselta pelaajalta, joka mistä vain haluamastaan syystä haluaisi toimia baarimikkona.
Hahmoluokkien sijaan pelissä valittiin rotu ja pelaaja sijoitti tietyn määrän taitopisteitä tiettyjä ammatteja varten. Pelaajien väliseen keskinäiseen riippuvuuteen kannustettiin. Pelaajat tarvitsivat toisia pelaajia parantumaan vaikeammissa tapauksissa ja saivat toisilta pelaajilta bonuksia kokkien, muusikoiden ja tanssijoiden kykyjen kautta.
Pelissä oli Force Sensitive -järjestelmä, jossa hahmo voi tietyillä tavoilla paljastaa jedi-kyvyt holocronin avulla. Holocronin käytöstä tuli hologrind, jossa yksittäinen tavoite syrjäytti pelin muut riippuvuudet ja monet pelaajat siirtyivät tiettyihin tehtäviin tämän tavoitteen edistämiseen. Tämän korjaamiseksi peliin tuli muiden MMO-pelien tyyppinen menettely, jossa kyvyt saa tietyn tehtävänsarjan pelaamalla, mutta pelin keskeiset suunnittelukohdat ja maailman tarinasta kadotettiin.
Pelin sisältö muuttui ja taistelujärjestelmään tuli Combat Upgrade päivitys, joka yksinkertaisti ja muutti pelin balanssia. Päivitys korvattiin myöhemmin New Game Enhancements päivityksessä ja pelin taitojärjestelmä korvattiin luokkajärjestelmällä, sekä lopulta Force Sensitive siirrettiin hahmon luontivaiheeseen.
Päivitykset ja laajennukset
Peli sai ensimmäisen lisäosansa Jump to Lightspeed 27. lokakuuta 2004, ja näitä aikoja pidetään yleisesti pelin historian parhaina. 5. toukokuuta 2005 julkaistu toinen lisäosa Rage of the Wookiees toi mukanaan pelin taistelusysteemin uuden version ("CU" eli "Combat Upgrade"). Tämä muutos pelin oleelliseen osaan karsi pelaajia, sillä uutta systeemiä pidettiin hitaana ja tylsänä. 1. marraskuuta 2005 julkaistiin lisäosa Trials of Obi-Wan, ja kolme päivää myöhemmin Sony Online Entertainment ilmoitti muuttavansa pelin täysin. Uusia muutoksia testattiin 11 päivää julkisesti, ja 15. marraskuuta 2005 "NGE" eli "New Game Enhancements" julkaistiin. Tämä muutos peliin karsi suurimman osan pelaajakannasta.
Baari (liike)
thumb|Baari [[Sveitsi|Sveitsissä.]] Baari on juomia ja virvokkeita tarjoava ravintola tai ravintolan osa, jossa istutaan korkean myyntipöydän (baaritiskin) ääressä. Tavallisesti baarissa myydään ja tarjoillaan juomia heti nautittavaksi. Baarit eroavat alkoholimyymälöistä, joissa juomia myydään muualla nautittavaksi. Usein baari on osa ruokaravintolaa tai hotellien aulan yhteydessä. Baareissa työskentelee baarimestareita ja tarjoilijoita.
Alkoholilaki uudistui keväällä 2018, jolloin aiemmin käytössä ollut lupien jaottelu kolmeen eri luokkaan poistui. Aiemmin Suomessa alkoholitarjoilu jaoteltiin kolmeen luokkaan (suluissa puhekielen ilmaisut):
Suomessa sanaa ”baari” on käytetty myös pienestä kahvilasta tai ruokalasta, jollaisia ovat olleet esimerkiksi Matkahuollon ja huoltamoiden kahvilat sekä Valion jäätelöbaarit. Perinteisesti baareissa saattoi olla keskiolut-lupa ja varsinaisissa ravintoloissa A-lupa. Vastaava tarjonta ulkomaisissa ravintoloissa on ollut kahviloissa. Nykyisin sanalla saatetaan tarkoittaa myös yökerhoa tai pubia.
Savuttomat baarit
Tupakoinnin torjunnassa on kiinnitetty huomiota siihen, että Suomessa tupakointi on edelleen sallittua ravintoloiden sisätiloissa olevissa tupakointitiloissa. Maailman terveysjärjestön tupakoinnin torjuntaa koskevan puitesopimuksen toimintaohjeissa sopimuksen jäsenmaita kehotetaan luomaan lainsäädännön keinoin täysin savuttomia ympäristöjä, joissa ei ole erillisiä tupakointitiloja. Tupakointikieltoa on vaadittu laajennettavaksi ravintoloiden terasseille ja sisäänkäyntien lähelle. Ravintoloitsijalla on mahdollisuus itse kieltää terassilla tupakoiminen. Savuttomuus voi olla ravintolalle kilpailuvaltti.
Melu
Baareissa soiva kovaääninen musiikki lisää ja vauhdittaa alkoholin juontia, mihin lienee yhtenä syynä taustamelun haitallinen vaikutus sosiaaliseen vuorovaikutukseen.
Thomas Schelling
Thomas Crombie Schelling (14. huhtikuuta 1921 Oakland, Kalifornia – 13. joulukuuta 2016 ) oli yhdysvaltalainen ekonomisti, joka toimi professorina Marylandin yliopistossa. Hän jakoi vuoden 2005 Nobelin taloustieteen palkinnon yhdessä israelilaisen Robert Aumannin kanssa peliteoriaa koskevista tutkimuksistaan.
Schelling väitteli Harvardin yliopistossa ja työskenteli Yhdysvaltojen hallinnossa mm. Marshall-ohjelman parissa 1948–1950. Hän työskenteli Harvardin yliopistossa yli kolmenkymmenen vuoden ajan. 1950-luvulla hän tutki ydinasekilpailua ja kirjoitti siitä kirjan. 1980-luvulta alkaen hän tutki muiden aiheiden ohella hiilidioksidipäästöjä ja ilmastonmuutosta.
Montgomery
Montgomery voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Dmitri Mušketov
pienoiskuva|upright|Mušketov 1920-luvulla. Dmitri Ivanovitš Mušketov (19. maaliskuuta 1882 (G: 31. maaliskuuta) – 18. helmikuuta 1938) oli venäläinen geologi ja paleontologi, joka vangittiin ja teloitettiin Stalinin vainojen aikana väärennettyjen todisteiden nojalla.
Elämäkerta
Venäjän maantieteellinen seura (RGO) myönsi vuonna 1905 Mušketoville pienemmän hopeamitalin tunnustuksena osallistumisesta Darvazin alueelle suuntautuneelle tutkimusmatkalle.
Mušketov kulki uransa aikana eri puolilla maailmaa keräämässä näytteitä ja suorittamassa tutkimuksia, mutta erityisesti hän keskittyi Keski-Aasian alueen geologiseen kartoittamiseen. Vuosina 1906–1916 hän kartoitti itäisen Ferganan alueen, ja myöhemmin teki tektoniset kartat Turkmenistanista ja Keski-Aasiasta. Laattatektoniikan ja seismologian ohella hän perehtyi myös muun muassa geomorfologiaan, jäätiköihin ja resurssimineraaleihin, ja kirjoitti uransa aikana yli 50 tieteellistä julkaisua. Mušketov lisäksi tuotti isänsä vuosina 1888–1891 kirjoittamasta kaksiosaisesta geologian oppikirjasta uusilla tiedoilla päivitettyjä uusintapainoksia, joista 4. ja viimeinen ilmestyi vuonna 1936.
Mušketov nimitettiin kaivosinstituutin johtajaksi vuonna 1918 ja toimi virassa 9 vuotta. Lisäksi hän oli Geologian komitean johdossa vuosina 1926–1929. Hän saavutti tutkijanuransa aikana runsaasti arvostusta kansainvälisen asiantuntijayhteisön keskuudessa, ja hänet valittiin useiden niin venäläisten kuin ulkomaalaisten geologianseurojen jäseneksi.
Mušketov osallistui Kansainväliseen geologian konferenssiin vuosina 1922 (Belgia), 1926 (Espanja) ja 1929 (Etelä-Afrikka). Hän valmistautui matkustamaan konferenssiin myös vuonna 1933 (U.S.A.), mutta häntä kiellettiin osallistumasta tilaisuuteen. Mušketovin sijasta Neuvostoliiton delegaatiota johti geologi Ivan Gubkin.
Vuonna 1937 Mušketov oli valmistautunut osallistumaan vuoden Kansainväliseen geologian konferenssiin Moskovassa, mutta hänet pidätettiin 29. kesäkuuta, 23 päivää ennen tilaisuuden alkamista. 29. maaliskuuta 1956 Neuvostoliiton korkein oikeus paljasti Mušketovin kohtalon vastauksena Geologian tutkimuksen komission viralliselle tiedustelulle. Mušketovin pidätyksen syynä olivat väärennetyt syytteet vallankumouksen vastaisen fasistiliikkeen organisoinnista vuonna 1930 ja muista väitetyistä sabotaasitoimista. Hänet teloitettiin 18. helmikuuta 1938. Mušketovin maine palautettiin hänen kuolemansa jälkeen 8. joulukuuta 1956 suojasään aikana.
Carmen Yulín Cruz
Carmen Yulín Cruz Soto (25. helmikuuta 1963 San Juan, Puerto Rico) on puertoricolainen poliitikko, joka valittiin vuonna 2012 San Juanin pormestariksi. Vuosina 2009–2013 hän istui Puerto Ricon edustajainhuoneessa. Yulín Cruz tuli tunnetuksi erityisesti hurrikaani Marian pelastustöiden aikana. Hän yhdisti puertoricolaisia ja toisaalta kritisoi voimakkaasti Yhdysvaltain hallinnon hitautta vastata katastrofiin.
Nuoruus ja opiskelu
Carmen Yulín Cruz syntyi San Juanissa vuonna 1963. Hänen vanhempansa olivat Pedro Cruz ja Carmen Irene Soto. Carmen kävi peruskoulunsa Puerto Ricossa. Hän oli aktiivisesti mukana koulujensa toiminnassa, ja hän teki high school -aikanaan koulun yleisurheiluennätyksiä. Carmen Yulín Cruz johti myös koulunsa oppilasvaltuustoa.
Monien puertoricolaisten tavoin Yulín Cruz lähti saarelta opiskelemaan Yhdysvaltain mannermaalle. Hän suoritti Bostonin yliopistossa alemman korkeakoulututkinnon politiikan tutkimuksesta ja Carnegie Mellon -yliopistossa maisterintutkinnon julkishallinnosta. Carnegie Mellon yliopistossa Yulín Cruzille myönnettiin ensimmäinen Spirit Award osoituksena hänen vaikutuksestaan opiskelijatovereidensa elämänlaatuun.
Henkilöhallinnosta politiikkaan
Valmistumisensa jälkeen Yulín Cruz sai paikan Westinghouse Companyn henkilöstöhallintoprojektista. Sen mukana hän hallinnoi muun muassa Colgate-Palmolive, Banco Popularin, Cellular Onen, Scotiabankin ja Yhdysvaltain valtiovarainministeriön henkilöstöhallintoa.
Yulín Cruz oli ollut 12 vuotta poissa Puerto Ricosta, kun hän palasi saarelle vuonna 1992 aloittaakseen poliittisen uransa. Hän toimi ensin San Juan pormestarin Sila María Calderónin avustajana. Calderónista tuli myöhemmin myös Puerto Ricon kuvernööri.
Yulín Cruz pyrki enssimmäisen kerran Puerto Ricon edustajainhuoneeseen vuoden 2000 vaaleissa, mutta häntä ei valittu edustajaksi. Hän alkoi saada kokemusta kuitenkin puolueensa Partido Popular Democráticon (PPD) toimissa. Hän oli vuonna 2003 PPD:n poliittisen koulutuksen instituutin jäsenenä, ja samana vuonna hänet valittiin PPD:n naisjärjestön johtoon. Puerto Ricon kuvernööri valitsi vuonna 2005 Yulín Cruzin San Juanin uudelleenorganisointikomissioon.
San Juanin pormestariksi
Yulín Cruz kampanjoi toisen kerran vuoden 2008 edustajainhuoneen vaaleissa, jolloin hänet valittiin kansanedustajaksi. Hänestä tuli viimehetkellä PPD:n pormestariehdokas vuoden 2012 vaaleissa, kun aiempi ehdokas vetäytyi perheväkivaltatutkimusten takia. Yulín Cruzin mahdollisuuksiin ei uskottu, sillä hänellä oli vastassaan 12 vuotta San Juanin pormestarina toiminut Jorge Santini. Yulín Cruzin kampanja oli kuitenkin onnistunut, ja hän osasi käyttää hyväkseen sosiaalista mediaa. Hän teki myös liittoja ammattiliittojen, opiskelijajärjestöjen ja itsenäisyyttä ajavien tahojen kanssa. Yulín Cruz levitti kannattajapohjaansa muun muassa HLBT-yhteisöön, opiskelijoihin, dominikaanilaisiin maahanmuttajiin ja taksikuskeihin.
Yulín Cruzin ensimmäisellä kaudella kehitettiin muun muassa San Juanin infrastruktuuria ja sovittiin kaupungin työntekijöiden työehtosopimuksesta. Saavutusten ansiosta Yulín Cruz valittiin vuonna 2016 uudestaan pormestariksi. Hänellä ei käytännössä ollut myöskään varteenotettavia vaihtoehtoja. Puerto Ricoon iski Yulín Cruzin toisella kaudella hurrikaani Maria, joka aiheutti saarilla huomattavaa tuhoa. Hän kritisoi voimakkaasti Yhdysvaltain hallintoa pelastustöiden hitaudesta, ja hänestä kasvoi katastrofin jälkeen kansan johtava ääni. Yulín Cruzin kritiikki herätti vastustusta Yhdysvalloissa, ja esimerkiksi presidentti Donald Trump kutsui Cruzia huonoksi johtajaksi.
Yulín Cruz teki helmikuussa 2019 sopimuksen liittyäkseen Bernie Sandersin vuoden 2020 vaalikampanjan puheenjohtajistoon. Valintaa pidettiin hieman yllätyksellisenä, sillä Yulín Cruzia ei pidetä hyvänä rahankerääjänä eikä hänellä ole niin laajaa kannatuspohjaa, että sillä olisi merkitystä demokraattisen puolueen esivaaleissa. Puertoricolaiselle poliitikolle asema on kuitenkin historiallisen korkea.