cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Memmiuksen muistomerkki
Muistomerkki sijaitsi lähellä Kuretes-kadun ja Domitianuksen kadun risteystä. Se oli pohjakaavaltaan lähes neliönmuotoinen, ja muistutti tornimaista hellenististä hauta- ja kunniamuistomerkkiä. Erään ennallistuksen mukaan siinä olisi ollut terävä huippu. Rakennuksen seinissä oli syvennykset etelä-, itä- ja länsisivuilla. Niiden päällä oli kaaret, joita tukivat karyatidiveistokset. Rakennus oli koristeltu myös Memmiuksen perheenjäsenten patsailla sekä hänen hyveidensä henkilöitymillä.
Muistomerkin lähellä sijaitsi Hydreion-lähdekaivo, joka rakennettiin ensimmäisellä vuosisadalla jaa. ja uusittiin 200-luvulla jaa. Sen edessä oli Diocletianuksen ja tetrarkkien patsaat.
Sanssouci
Sanssouci on Fredrik II Suuren rakennuttama huvilinna Potsdamin liepeillä itäisessä Saksassa. Rakennus edustaa rokokoota, ja sitä kutsutaan usein ”Preussin Versailles’ksi”. Sen nimi tarkoittaa surutonta tai ’vailla huolen häivää’. Linna rakennettiin vuosina 1745–1747.
Fredrik Vilhelm IV:n valtakaudella 1800-luvun keskivaiheilla Sanssoucin siipiosia laajennettiin ja muutettiin.
Sanssoucin palatsin puistossa sijaitsevat muun muassa arkkitehti Johann Gottfried Büringin suunnittelema rokokootyylinen paviljonki ja kiinalaistyylinen keittiörakennus. Sanssouci puutarhoineen on ollut listattuna Unescon maailmanperintöluettelossa vuodesta 1990 lähtien.
Helena Immonen
Helena Immonen -nimisiä henkilöitä ovat:
Aunuksen kuvernementti
thumb|250 px|Kuvernementin kihlakunnat [[Ääninen|Äänisjärven (valkoinen) ympärillä: Vihreällä Petroskoin kihlakunta, siitä myötäpäivään Poventsan, Puudosin, Kargopolin, Vytegran, Lotinapellon ja Aunuksen kihlakunnat]]
Aunuksen kuvernementti oli Venäjän keisarikunnan hallinnollinen alue Karjalassa ja Luoteis-Venäjällä Äänisjärveä ympäröivillä alueilla. Kuvernementti perustettiin 1801 ja lakkautettiin 1922. 1920 perustettu Karjalan työkansan kommuuni ja sitä 1923 seurannut Karjalan autonominen sosialistinen neuvostotasavalta sijoittuivat osittain entisen kuvernementin alueelle.
Kuvernementin pääkaupunki oli Petroskoi. Kuvernementti jakautui seitsemään kihlakuntaan, jotka oli nimetty niiden keskuskaupunkien mukaan.
Vahvan karjalaisasutuksen luonnehtimaa kuvernementin länsiosaa, sen Aunuksen, Petroskoin ja Poventsan kihlakuntien aluetta, on Suomessa kutsuttu Aunuksen Karjalaksi.
Suomen Keittiömestarit
Suomen Keittiömestarit ry (SKM;, ) on Suomen alueellisten keittiömestariyhdistysten kattojärjestö. Yhdistyksen tehtävänä on edistää suomalaista ruokakulttuuria ja korkealaatuista keittotaitoa Suomessa ja ulkomailla. Yhdistys on perustettu vuonna 1950, ja se on Pohjoismaiden keittiömestareiden (NKF) ja Keittiömestareiden maailmanliiton (WACS) jäsen. Yhdistyksellä on yhteensä 14 alueyhdistystä ja yli tuhat henkilöjäsentä eri puolilla Suomea. Yhdistyksen puheenjohtaja on Ulla Liukkonen.
Yhdistys järjestää valtakunnallisia alan ammattitaitokilpailuja, ja se johtaa Suomen Kokkimaajoukkueen toimintaa. Se on mukana alan valtakunnallisen Mestarit-lehden toimittamisessa, joka on lakkautettu. Ja vastaa keittiöalan ammattitaitokilpailujen tuomarikoulutuksesta.
Suomen kokkimaajoukkue
Kymmenjäseninen Suomen kokkimaajoukkue harjoittelee yhdessä kerran kuussa ja osallistuu vuosittain Keittiömestareiden maailmanliiton (WACS) kilpailuihin. Kunkin joukkueen toimintakausi on neljä vuotta, ja se huipentuu joka neljäs vuosi järjestettäviin kokkiolympialaisiin.
Royal Rumble (2008)
Royal Rumble (2008) oli 27. tammikuuta 2008 World Wrestling Entertainmentissa järjestetty tapahtuma. Sen pääottelu oli jokavuotinen 30man Battle Royale, johon osallistui 30 painijaa RAW:ista, SmackDown!:sta ja ECW:stä. Ottelun voitti yllättäen kehään palannut John Cena RAW:ista, joka pudotti ottelussa Chavo Guerreron, Carliton, Mark Henryn ja Triple H:n. Tämän ottelun lisäksi tapahtumassa käytiin kaksi tärkeätä mestaruusottelua, joissa kummassakin vyön silloinen haltija säilytti mestaruutensa.
Osanottajien kehään saapumisjärjestys
(Finlayn (00:00:15) oisi kuulunut tulla kolmanneksi viimeisenä, mutta hänet diskattiin, koska hän tuli liian ajoissa pelastamaan Hornswogglea Big Daddy V:n ja Mark Henryn käsistä)
Koivumittari
Koivumittari (Biston betularius tai Biston betularia) on mittareiden heimoon (Geometridae) ja lovimittareiden alaheimoon (Ennominae) kuuluva yöperhonen, joka on Suomessa yleinen maan etelä- ja keskiosissa. Se lentelee pääosin kesäkuun alusta heinäkuun loppuun. Koivumittareita on vaaleita, harmaita ja tummia.
Koko ja ulkonäkö
Isokokoinen, suipposiipinen ja varsin tukevarakenteinen mittariperhonen, jonka siipiväli vaihtelee 41–61 mm. Perusmuodolla sekä etu- että takasiivet ovat valkoiset ja niitä kirjovat pienet mustat pisteet. Etusiiven etureunassa on yhtenäisemmin mustaa väriä ja poikkiviirut erottuvat yleensä heikosti, joskus yhtenäisempinä. Ruumis on saman värinen ja samalla tavalla kuvioitu kuin siivet, mikä on yöperhosilla harvinaista. Lajista on myös tummempi muoto f. insularia sekä lähes täysin musta f. carbonaria.
Levinneisyys ja lentoaika
Holarktinen laji, jonka levinneisyys kattaa lähes koko Euroopan aivan pohjoisimpia osia lukuun ottamatta. Idässä sitä tavataan Uralin ja Keski-Aasian kautta Koreaan, Kiinaan ja Japaniin. Elinalue jatkuu Pohjois-Amerikassa Kanadasta Meksikon pohjoisosiin. Suomessa koivumittari elää yleisenä Oulu-Kajaani-linjan eteläpuolella. Perhoset ovat lennossa kesäkuun alkupuolelta heinäkuun lopulle tai elokuun alkuun.
Elinympäristö ja elintavat
Koivumittari elää valoisissa metsissä ja pensaikoissa. Se viihtyy myös kulttuurivaikutteisilla paikoilla kuten puistoissa ja puutarhoissa. Se on melko yleinen, mutta esiintyy tavallisesti yksitellen. Koiraat tulevat valolle, mutta naaraat hyvin harvoin ja ovat tällöin yleensä parittelemattomia. Vastoin yleistä uskomusta koivumittarit eivät lepää puiden rungoilla vaan oksilla pitäen ruumistaan oksaan nähden poikkisuunnassa ja siipiä oksan suuntaisesti.
Toukka kehittyy poikkeuksellisen hitaasti, mutta niiden kasvattaminen on helppoa. Runsaana esiintyessään toukat voivat aiheuttaa vahinkoa puutarhoissa. Kotelo talvehtii maan alla.
Teollisuusmelanismi
pienoiskuva|right|Teollisuusmelanismista johtuva musta koivumittari
Koivumittari on tullut tunnetuksi siitä, että Englannissa tämän perhoslajin väri on vaihtunut laajalla alueilla asteittain valkoisesta mustaksi. 1800-luvun alussa suurin osa Englannin koivumittareista oli valkoisia, koska puiden rungoissa oli valkoista jäkälää. Siipien valkea väri antoi koivumittareille suojan saalistavia lintuja vastaan. Jos syntyi mustia koivumittereita, ne hävisivät nopeasti saalistavian lintujen suihin. Mutta 1850-luvulla valkea jäkälä alkoi kadota Englannin teollisuusalueiden puista saasteiden takia ja puun rungot peittyivät hiilipölyyn. Tällöin mustat koivumittarit alkoivat yleistyä, ja olivat teollistuneimmilla alueilla hyvin yleisiä jo 1900-luvun alussa. Mustien koivumittarien yleistymistä sanotaan teollisuusmelanismiksi. 1970-luvulle tultaessa teollisuuden saasteet vähenivät, jäkälä yleistyi ja puiden rungot vaalenivat. Tällöin koivumittareiden värityksessä tapahtui vastakkaista vaalentumista.
Ravintokasvi
Toukka on erittäin monilla eri kasveilla elävä polyfagi.
Kaanaankoira
Kaanaankoira (כלב כנעני, kelev kanani) on vuosisatoja Lähi-idässä elänyt koirarotu. Se on Raamatun ajoista asti elänyt puoliksi villinä Israelin autiomaissa, ja nykyäänkin jalostuksessa pyritään säilyttämään rodun alkukantaiset piirteet.
Teuvo Kotilainen
Teuvo Sakari Kotilainen (26. lokakuuta 1925 Rääkkylä – 24. toukokuuta 2010 Tampere) oli suomalainen kuvanveistäjä.
Kaanaankoira
Ulkonäkö
Kaanaankoira on keskikokoinen ja pystykorvainen, ruumiinrakenteeltaan tasapainoinen ja voimakas koira. Sen turkki on keskipitkä ja koostuu karkeammasta päällyskarvasta sekä pehmeästä alusvillasta. Koira pitää itse turkkinsa puhtaana, joten sen hoito on hyvin helppoa: harjaus karvanlähtöaikana kaksi kertaa vuodessa riittää. Väritys vaihtelee mustasta kermanvalkoiseen ja kaikkiin ruskean sävyihin tavallisesti valkoisin merkein. Aavikon värisävyt kuten hiekkaan sulautuva vaaleanruskea ovat hyvin tavallisia. Häntäänsä koira kantaa kippuralla selkänsä päällä. Pää ja kuono ovat voimakasrakenteiset, kirsu on musta. Silmät ovat tummanruskeat ja hieman vinot. Reaktioissaan koira on nopea ja valpas.
Teuvo Kotilainen
Julkisia teoksia
thumb|upright|Jäppilän sankaripatsas, Pieksämäki, 1958.]]
Kaanaankoira
Alkuperä
thumb|Kaanaankoirat elivät pitkään villeinä aavikolla. Kaanaankoira on yksi maailman vanhimmista koiraroduista. Se toimi muinaisten israelilaisten vahti- ja paimenkoirana jo Raamatun aikaan. Kun israelilaiset hajaantuivat ja heidän määränsä väheni roomalaisten vallattua alueen ja tuhottua Jerusalemin temppelin vuonna 70 jaa., suurin osa koirista hakeutui Negevin aavikolle. Siellä ne elivät enimmäkseen villeinä, vaikka jotkut hankkivat ruokansa vahtimalla beduiinien laumoja ja leirejä.
Kaanaankoirat selvisivät autiomaassa haaskansyöjinä kunnes professori Rudolphina Menzel sai 1930-luvulla ajatuksen aavikolla liikkuvien koirien käyttämisestä hajanaisten juutalaisasutusten vahtikoirina. Hän huomasi koirien tottuvan helposti ihmisten kanssa elämiseen ja aloitti jalostusohjelman, jonka tuloksena oli nykyään tunnettu rotu. Suomeen ensimmäiset kaanaankoirat saapuivat Israelista vuonna 1986. Rodun jalostuksessa on jatkuvasti käytetty myös aavikolta pyydystettyjä koiria, koska se on haluttu säilytää mahdollisimman alkuperäisenä.
Mariaanienmonarkki
Mariaanienmonarkki (Metabolus takatsukasae) on monarkkien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Mariaanienmonarkkia tavataan Tinianin saarella. Sen on raportoitu pesivän myös Mikronesiassa, mutta tämä tieto on vahvistamatta. Lajin populaatio on suuri, mutta se on luokiteltu silmälläpidettäväksi, koska sen levinneisyysalue on hyvin pieni ja on vaarana, että vieraslaji ruskopuukäärme (Boiga irregularis) pääsee leviämään Tinianin saarelle pysyvästi.
Kevin Volans: Hunting:Gathering
Kevin Volans: Hunting: Gathering on yhdysvaltalaisen jousikvartetti Kronos Quartetin albumi, joka julkaistiin vuonna 1991 levymerkillä Nonesuch Records. Levy sisältää etelä-afrikkalaisen Kevin Volansin sävellyksiä.
Kappaleet
Kappaleet säveltänyt Kevin Volans.
Timirjazevskajan metroasema
Timirjazevskaja on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 1. maaliskuuta 1991.
Evita (musikaali)
Evita on Andrew Lloyd Webberin säveltämä ja Tim Ricen kirjoittama musikaali, joka kantaesitettiin Lontoossa 1978 ja New Yorkin Broadwayllä vuotta myöhemmin. Webber ja Rice julkaisivat musikaalin alun perin konseptialbumina vuonna 1976, minkä olivat huomanneet hyväksi tavaksi vuoden 1972 rockoopperansa Jesus Christ Superstar lanseerauksessa.
Evita-musikaali kertoo Argentiinan entisen presidentin Juan Perónin puolisosta Eva Perónista. Sen tunnetuimmaksi lauluksi on muodostunut ”Don’t Cry for Me Argentina”, joka nousi konseptialbumilta irrotettuna Julie Covingtonin esityksenä Britannian singlelistan ykköseksi jo 1977, vuotta ennen musikaalin kantaesitystä. Musikaali sai Lontoossa Olivier-palkinnon sekä Broadwayllä kolme Tony-palkinto ja New York Drama Critics’ Circle -palkinnon näytäntökauden 1979–1980 parhaana musikaalina.
Vuonna 1996 sai ensi-iltansa musikaalin pohjalta tehty samanniminen elokuva, jonka nimiosaa esitti Madonna.
Suomessa Evitaa on esitetty ainakin Kemin kaupunginteatterissa 1986, Tampereen Teatterissa 1994, Helsingin Kaupunginteatterissa 2006, Åbo Svenska Teaterissa 2008, Tampereen Työväen Teatterissa 2014 ja Seinäjoen kaupunginteatterissa 2020.
Adina Vălean
Adina Vălean (s. 16. helmikuuta 1968) on romanialainen poliitikko. Hän toimii Von der Leyenin komissiossa liikennekomissaarina. EU-puolueista hän edustaa Euroopan kansanpuolue EPP:tä, kansallisesti liberaalipuoluetta.
Vălean on ollut Euroopan parlamentin jäsen vuodesta 2007. ja sitä ennen vuoden tarkkailijana ennen kuin Romania liittyi Unioniin.
Noran kunta
Noran kunta on Örebron läänissä sijaitseva Ruotsin kunta. Maakuntajaossa se kuuluu Västmanlandiin. Kunnan keskustaajama on Nora.
Kunnan maapinta-ala on 618,54 neliökilometriä (1.1.2016) ja asukasluku 10 721 henkeä (31.12.2021).
Noran naapurikuntia ovat Karlskoga, Örebro, Lindesberg ja Hällefors.
Vuonna 2007 kunnassa oli 21,60 km² peltoa, joten saman ajankohdan maapinta-alaan vertaamalla saadaan peltojen osuudeksi 3,5 prosenttia kunnan maapinta-alasta.
Kuntajaon kehitys
Nykyisten Noran ja Hälleforsin kuntien alue koostui alun perin vain yhdestä pitäjästä, jonka nimi oli Nora tai Noraskoga. Se kuului tuolloin Närken maakuntaan ja Strängnäsin hiippakuntaan, mutta siirrettiin 1500-luvulla Västeråsin hiippakuntaan ja on luettu siitä lähtien osaksi Västmanlandin maakuntaa. 1600-luvulla aikaisemmin autioina olleet alueet alkoivat saada väestöä vuoriteollisuuden myötä ja alue jaettiin useampiin pitäjiin.
Vuoden 1952 kuntauudistuksessa muodostettiin Noraskogin "suurkunta", johon tulivat kuulumaan Noran maalaiskunta sekä Vikerin, Hjulsjön ja Järnboåsin maalaiskunnat. Vikerin maalaiskunta oli erotettu Noran maalaiskunnasta vuonna 1878. Noran kaupunkiin uudistus ei vaikuttanut. Vuonna 1965 Noraskog liitettiin kaupunkiin. Hjulsjön seurakunta erotettiin kaupungista vuonna 1967 ja liitettiin osaksi Hälleforsin kauppalaa (osa nykyistä Hälleforsin kuntaa). Vuonna 1971 Noran kaupunki muutettiin nykyiseksi Noran kunnaksi ilman rajamuutoksia.
Vaakuna
Nykyinen vaakuna on entisen Noran kaupungin vaakuna. Myös Noraskogin maalaiskunnalla oli oma vaakuna.
Väestönkehitys
Hieman vanhempien vuoden 2009 lopun tietojen mukaan kunnassa asui 262 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 2,5 prosenttia kunnan väestöstä.
Vielä vanhempien vuoden 1984 lopun tietojen mukaan 5,6 prosenttia kunnan asukkaista oli ulkomailla syntyneitä. Tuolloin kunnassa asui 333 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 3,3 prosenttia kunnan väestöstä.
Vuoden 2010 tietojen mukaan 20 vuotta täyttäneiden kuntalaisten mediaaninettotulot olivat 181 976 kruunua. Vuodelta 2007 olevan tiedon mukaan kuntalaisten nettovarallisuuden mediaani oli 49 000 kruunua.
Vuoden 2011 lopussa kunnan väestö jakautui eri ikäryhmiin seuraavasti:
Elinkeinot
Seuraava taulukko kuvaa työpaikkojen ja työllisten jakautumista eri elinkeinojen kesken. Luvut on laskettu kahdessa eri Statistiska centralbyrånin tilastossa ilmoitettujen perusteellisempien tietojen pohjalta. "Päiväväestö" (ruots. dagbefolkning) kertoo kunnassa sijaitsevista työpaikoista ja "yöväestö" (ruots. nattbefolkning) puolestaan kunnassa asuvien elinkeinosta. Työpaikkaomavaraisuus on laskettu päivä- ja yöväestön suhteena. Alkutuotanto tarkoittaa maa- ja metsätaloutta sekä kalastusta. Jalostuksen kohdalla on laskettu yhteen tavaranvalmistus- ja kierrätysteollisuus, energia- ja ympäristöyritykset sekä rakennusteollisuus. Muut toimialat on laskettu palveluihin lukuun ottamatta niitä, joiden elinkeino on tuntematon.
Taajamat
Kunnassa on 4 taajamaa, joiden osuus kunnan väestöstä vuoden 2010 lopussa oli 76,6 prosenttia. Taajamien ulkopuolella asui tuolloin 2 444 asukasta. Seuraavassa on lueteltu kunnan alueella sijaitsevat taajamat väkilukuineen:
Kunnan keskustaajama on lihavoitu. Åsin taajaman nimenä on joskus ollut myös Åshyttan.
Entiset taajamat
Ruotsissa on tilastoitu taajamaväestö aikaisemmin myös vuosina 1960, 1965, 1970, 1975, 1980, 1990, 1995, 2000 ja 2005. Jonakin tai joinakin näistä vuosista kunnassa on ollut myös seuraavan luettelon mukaiset taajamat, jotka eivät enää ole taajamia:
Luettelossa mainituista taajamista Pershyttan on sittemmin kasvanut yhteen Noran taajaman kanssa.
Entiset pientaajamat
Ruotsissa on tehty tilastoja pientaajamista aikaisemmin myös vuosina 1990, 1995, 2000 ja 2005. Seuraavat paikkakunnat ovat olleet pientaajamia jonakin tai joinakin vuosina vuosien 1995, 2000 ja 2005 aikana, mutta ne eivät olleet pientaajamia vuonna 2010:
Kunnanvaltuusto
Ruotsissa valitaan joka neljäs vuosi edustajat valtiopäiville, aluevaltuustoihin ja kunnanvaltuustoihin. Seuraavassa taulukossa on esitetty valtiopäivillä edustettuina olevien puolueiden saamat valtuustopaikat Noran kunnanvaltuustossa vuodesta 1973 lähtien.
Piirit
thumb|right|250px|Kartta Noran kunnan piireistä.
Vuodesta 2016 alkaen kunta on jaettu seuraaviin piireihin:
Seurakunnat
Vuoden 2012 aluejaon mukaan kunnassa on seuraavat Ruotsin kirkon seurakunnat:
Historialliset seurakunnat
Seuraavassa luettelossa on mainittu kaikki nykyisen kunnan alueella sijainneet seurakunnat. Jos seurakunta on lakkautettu, niin sen perässä on asteriski (*). Mahdolliset suluissa lukevat nimet ovat seurakunnan vaihtoehtoisia tai vanhempia nimiä. Jos nimen perässä lukee kbfd, niin kyseessä "kirkonkirjapiiri", joka ei ole muodostanut omaa seurakuntaa, vaikka ne seurakuntiin rinnastetaankin.
HS Metro
HS Metro (aiemmin Metro) oli Suomessa vuosina 1999–2020 ilmestynyt ilmainen kaupunkilehti. Lehti ilmestyi pääkaupunkiseudulla, mutta parhaimmillaan sen levikki ulottui Lahteen, Tampereelle ja Turkuun. Se ilmestyi pitkään joka arkipäivä, kunnes vuoden 2019 alusta lähtien kahdesti viikossa.
Lehden aihealueet kattoivat Suomen ja muun maailman keskeiset tapahtumat.
Lehteä jaettiin joukkoliikennevälineissä ja lehden sai myös käsijakelijoilta ja lehtitelineistä muun muassa kauppakeskuksissa, yritysten toimistorakennuksissa, businessparkeissa, oppilaitoksissa, kahviloissa ja lounasravintoloissa.
Historia
Lehden ilmestyminen alkoi syyskuussa 1999. Vuonna 2006 Sanoma-konserniin kuuluva Sanoma Osakeyhtiö (nykyinen Sanoma Media Finland) osti Suomen Metro-lehden liiketoiminnot Metro International S.A:lta.
Metron viikkoliitteen, Metro Liven, ensimmäinen numero ilmestyi perjantaina 7. syyskuuta 2007. Siinä missä kantalehti kertoi uutiset, Metro Live keskittyi viikonloppuun. Se ilmoitti olevansa manuaali viikonlopun viettoon sekä katsaus ihmisiin ja ilmiöihin. Sittemmin Metro Live muuttui kiinteäksi osaksi Metroa, ja sen nimeksi vaihdettiin Metro wkd.
Metro Liven yhteydessä toimi jäsenklubi Club Metro, jonka tehtävänä oli tarjota Metron lukijoille viikoittain vaihtuvia jäsenetuja- ja tarjouksia.
16. marraskuuta 2016 Metron nimeksi tuli HS Metro, joka korvasi samalla myös HS Mestan.
Keväällä 2020 ilmoitettiin lehden lopettamisesta. Viimeisen numeron ilmestymispäivä oli 17. huhtikuuta 2020.
Jalkapallon seurajoukkueiden maailmanmestaruuskilpailut 2006
Vuonna 2006 jalkapallon seurajoukkueiden maailmanmestaruuskilpailut pidettiin tällä nimellä kolmannen kerran ja kaiken kaikkiaan maailmanmestaruus ratkaistiin seurajoukkueiden välillä 46. kerran. Turnaus pelattiin Japanissa ja siihen osallistuivat kuuden eri maanosan mestarit. Ottelukaupungit olivat Tokio, Jokohama ja Toyota. Mestaruuden vei brasilialainen Internacional, joka kukisti espanjalaisen FC Barcelonan finaalissa lukemin 1-0.
Loppuottelu
Internacional - FC Barcelona 1-0 (0-0) 17.12 International Stadium, Jokohama
82. Adriano (Iarley)
Yleisoä:	67128
Maalintekijätilasto
3 maalia 2 maalia 1 maali
Josh Pais
Josh Pais (s. 21. kesäkuuta 1964 New York, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on uransa aikana esiintynyt enimmäkseen elokuvissa. Kenties tunnetuimmaksi rooliksi on jäänyt vuoden 1990 Turtles-elokuva, jossa Pais toimi sekä hahmonsa äänenä että näytellen sitä hahmon asussa.
Manno Kalliomäki
Manno Kalliomäki (30. elokuuta 1948 Turku – 25. heinäkuuta 2005 Turku) oli turkulainen taidegraafikko. Hän kävi Turun Taideyhdistyksen piirustuskoulua 1960-luvun lopulla. Hän debytoi 1970-luvun alussa Turussa. Manno ei avioitunut, mutta hänellä oli elämänkumppaninaan taiteilija Hilkka Könönen. Hän kuului useisiin taidejärjestöihin kuten turkulaiseen Arteen, Suomen Taidegraafikoihin ja Valokuvataiteilijoiden liittoon.
Heikki Rotko
thumb|Heikki Rotko heinäkuussa 2013. Heikki Rotko (s. ) on suomalainen yritysjohtaja, joka toimi mediayhtiö MTV Oy:n toimitusjohtajana 2012–2015. Hän siirtyi tehtävään varatoimitusjohtajan paikalta kesällä 2012. Rotko jätti toimitusjohtajan tehtävän toukokuussa 2015.
Koulutukseltaan Rotko on merkonomi ja MBA. Hän aloitti sähköisen viestinnän uransa kaupallisen radion parissa Radiobooking Oy:n toimitusjohtajana. Rotko oli käynnistämässä MTV3-kanavaa vuonna 1992 ja toimi MTV Oy:n myyntijohtajana vuoteen 1997 asti. Vuosina 1997–2001 Rotko oli Talentumin internetkonsultointiyhtiö Satama Interactiven toimitusjohtaja.
Rotko ja Sataman hallitus olivat syytettyinä vuonna 2000 tapahtuneeksi väitetystä pörssiyhtiön tiedotusrikoksesta, mutta syytteet hylättiin sekä ali- että hovioikeudessa. Kun omistajat vaihtoivat internet-huumassa heikentyneen yrityksen toimitusjohtajaksi Jan Sassen, Rotko palasi MTV:n palvelukseen tv-mainonnasta vastaavaksi johtajaksi. Rotko oli vuodesta 2012 vuoteen 2015 MTV:n toimitusjohtaja.
Rotko on ollut Euroopan kaupallisten tv-yhtiöiden toimialajärjestön Egtan hallituksen puheenjohtaja. Syksyllä 2015 hänet nimitettiin videotuotantoihin erikoistuneen suomalaisen Klokin hallitukseen.
Rotko on Tuntemattoman sotilaan tuottavan Elokuvaosakeyhtiö Suomi 2017 hallituksen puheenjohtaja. Elokuvan kuvaukset käynnistyvät 2016 ja elokuva saa ensi-iltansa Joulukuussa 2017 Suomen itsenäisyyden satavuotisjuhlavuotena. Tuntemattomassa sotilaassa rikottiin työaikalainsäädäntöä. Tuotannossa jätettiin maksamatta lainsäädännön mukaisia ylityökorvauksia.
Keltamustamonarkki
Keltamustamonarkki (Carterornis chrysomela) on monarkkien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Keltamustamonarkkia tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin on raportoitu olevan yleinen tai melko yleinen, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kleombrotos
Kleombrotos on antiikin kreikkalainen nimi, joka voi viitata seuraaviin henkilöihin:
Jana Kudrjavtseva
Jana Aleksejevna Kudrjavtseva (, s. 30. syyskuuta 1997 Moskova) on venäläinen rytminen voimistelija, olympiamitalisti, maailman- ja euroopanmestari.
Kudrjavtseva on voittanut rytmisen voimistelun neliottelun maailmanmestaruuden kolme kertaa (2013, 2014 ja 2015). Lisäksi hän on voittanut lajin neliottelun vuoden 2015 Euroopan kisoissa, vuoden 2014 Euroopan mestaruuden, vuoden 2014 maailmancupin mestaruuden, vuoden 2015 maailmancupin hopeaa ja vuoden 2013 maailmancupin pronssia. Kansallisella tasolla hän on voittanut Venäjän neliottelun mestaruuden vuosina 2014 ja 2015.
Kudrjavtseva on historian nuorin maailmanmestari voittaen ensimmäisen mestaruutensa vain 15 vuoden iässä. Venäjän joukkue voitti joukkuekilpailun kultaa 2013, jolloin hänen voitokkaita suorituksiaan säestivät Aleksandra Merkulova ja Margarita Mamun. Vuonna 2014 Venäjä uusi joukkuekultansa Izmirin maailmanmestaruuskilpailuissa Turkissa. Venäjän riveissä voimistelivat tuolloin Kudrjavtsevan lisäksi Margarita Mamun ja Alexandra Soldatova. Vuoden 2015 maailmanmestaruuskilpailuissa Stuttgartissa Saksassa Kudrjavtseva sai siivitettyä Venäjän tiimin kolmanteen peräkkäiseen joukkuekultaansa yhdessä Margarita Mamunin ja Alexandra Soldatovan kanssa. Kudrjavtsevalle joukkuekulta oli jo 9 kultamitali maailmanmestaruuskilpailuista. Lisäksi hän voitti Stuttgartissa neljä kultaa neliottelusta ja välinekohtaisista finaaleista.
2015 MM-kilpailujen vaikeudet ja seuraukset
Ennen vuoden 2015 MM-kilpailuja Stuttgartissa Kudrjavtseva loukkasi harjoituksissa vasemman nilkkansa. MM-kilpailuissa hän teki ohjelmiinsa pieniä muutoksia, jotta pystyi kilpailemaan loukkaantuneella nilkalla, ja voitti kolmannen neliottelun maailmanmestaruutensa. Loukkaantunut nilkka leikattiin kaksi viikkoa MM-kilpailujen jälkeen, minkä jälkeen se oli kipsissä noin kaksi kuukautta. Hän käytti nilkkatukea koko loppu-uransa ajan.
Uran jälkeinen elämä
Heti uransa loputtua Kudrjavtseva muutti Pietariin silloisen poikaystävänsä Arthur Jusupovin kanssa. Hän pitää paljon erilaisia voimisteluleirejä sekä Masterclass-päiviä. Hän on myös tehnyt mallin töitä.
Jersey Boys
Jersey Boys on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut Clint Eastwoodin ohjaama yhdysvaltalainen musikaalielokuva, joka perustuu Tony-palkittuun samannimiseen musikaaliin kertoen tarinan suositusta lauluyhtyeestä The Four Seasons.
Kaustinen Folk Music Festival
Kaustisen juhlat kuuluu Finland Festivals -tapahtumiin ja kansainväliseen CIOFF-festivaalien ketjuun. Kaustisen kanssa samoihin aikoihin alkunsa sai useita muita musiikkijuhlia kuten Pori Jazz (1966), Savonlinnan oopperajuhlat (1967), Kuhmon kamarimusiikki (1970) ja Ruisrock (1970).
Esiintyjät
Kaustisen kansanmusiikkijuhliin liittyviä suomalaisen kansanmusiikin nimiä ovat esimerkiksi Konsta Jylhä, Kaustisen Purppuripelimannit, JPP ja Tallari.
Festivaalien esiintyjinä on nykyisin ollut myös suomalaisia populaarimusiikin tähtiä kuten Leningrad Cowboys, Jari Sillanpää, Eppu Normaali, Katri Helena ja Hector. Tapahtumaa arvosteltiin aikoinaan sen muuttumisesta yhä kaupallisempaan suuntaan, mutta järjestäjätaho on sittemmin palauttanut juhlat perustarkoituksensa äärelle. Tästä onnistumisen merkkinä on se, että pelimannien määrä on kasvanut juhlilla vuosi vuodelta. Ohjelmistoon kuuluu myös kaustislaista ohjelmaa, sillä Kaustinen Folk Music Festival on tehnyt vuosittain kävijätutkimuksen ja sen tulokset ovat osoittaneet, että yleisö haluaa tulla katsomaan ja kuuntelemaan nimenomaan kaustislaista ohjelmaa.
Vuosittain juhlilla nimetään mestaripelimanneja, Vuoden yhtye ja Juhlayhtyeet kotimaisten ansioituneiden kansanmuusikoiden keskuudesta. Vuonna 2023 juhlilla oli sen historian suurin esiintyjätarjonta.
Kävijämäärät
Ensimmäisenä vuonna 1968 festivaalin kävijätavoite oli 6 000 henkeä, mutta vieraita tuli yli kolminkertainen määrä. Nykyisin festivaali kestää seitsemän päivää, ja konserteissa kävijöiden yhteismäärä ylittää 100 000 henkeä. Koti- ja ulkomaisia esiintyjiä on vuosittain yli 3 000. Vuonna 2003 kävijöitä oli kaikkiaan 114 000 ja yhden päivän yleisöennätys 13 500 henkeä. Vuonna 2008 festivaali keräsi 117 000 kävijää.
Teemat
Festivaaleilla oli vuosittain vaihtuva maateema (2003 Kreikka, 2004 Monikulttuurinen Kanada, 2005 Unkari, 2006 Italia, 2007 Venäjä, 2008 Meksiko, 2009 Kiina). Erilliset maateemat on kuitenkin lopetettu.
Festivaaleilla on yhä vuosittain vaihtuva maakuntateema. Vuoden juhlille nimetään myös juhlien oma teema.
Vuosi 2007
thumb|Festivaalien pääareena 2007 thumb|Kaustisen kirkonkylää kansanmusiikkijuhlien 2007 aikaan Vuonna 2007 Kaustisen kansanmusiikkijuhlat järjestettiin 7.–15. heinäkuuta, jolloin festivaali vietti 40-vuotisjuhliaan. Juhlavuoden kunniaksi festivaaliareenan vuonna 1988 rakennettu juhlakatos uusittiin. Kotimaisia esiintyjinä olivat muun muassa Lännen Jukka, Tuomari Nurmio, Katri Helena, Marco Bjurström ja Ella Kanninen, Seminaarimäen mieslaulajat, Samuli Edelmann, Sari Kaasinen, Hector sekä Yölintu. Ulkomaalaisia esiintyjiä tuli muun muassa Costa Ricasta, Etelä-Koreasta, Kuubasta, Skotlannista, Espanjasta, Kiinasta, Venäjältä ja Intiasta.
Vuosi 2009
Vuonna 2009 Kaustisen kansanmusiikkijuhlat järjestettiin 11.–19. heinäkuuta. Juhlien ohjelmistoa muutettiin akustisemmaksi ja pelimannimusiikille annettiin aikaisempaa enemmän tilaa. Osanottajamäärä oli 97 000. Juhlat olivat taloudellisesti kannattavat. Kotimaisia esiintyjiä olivat muun muassa Maarit ja Sami Hurmerinta, Kimmo Pohjonen, Anssi Kela, Katriina Honkanen, Eero Raittinen, Tarja Merivirta ja Kari Tapio. Maakuntateemana oli Karjala ja maateemana Kiina.
Vuosi 2010
Vuoden 2010 juhlat järjestettiin 12.–18. heinäkuuta 2010. Taloudellisista syistä juhlia oli supistettu yhdeksän päivän sijasta viikon mittaiseksi ja budjettia kiristetty kolmanneksella. Pääteemoina oli edelleen juurille paluu, kaustislainen musiikki ja Konsta Jylhän 100-vuotisjuhlavuosi. Kävijäpalaute on monena vuotena osoittanut kävijöiden haluavan nähdä juhlilla kaustislaista ohjelmaa sekä perinteisempää kansantanssia ja -musiikkia. Tärkeimpiä ulkomaisia esiintyjiä olivat espanjalainen flamencotanssija María José Franco, slovakialainen tanssiryhmä Sluk, yhdysvaltalainen muusikko Cedric Watson, skottilaisirlantilainen duo Ainslie & Henderson ja bulgarialainen Ivo Papazov yhtyeineen. Juhlayhye oli duo Elina Järvelä & Juha Virtanen. Kävijämäärä oli 84 000.
Vuosi 2011
Vuoden 2011 juhlat järjestettiin 11.–17. heinäkuuta 2011. Juhlien ohjelmatuotanto siirtyi Pro Kaustisen hoidettavaksi. Vuoden yhtyeenä soitti ensimmäisen Konsta Jylhä -kilpailun v. 2010 voittanut Duo Markus Luomala & Anssi Salminen. Festivaalien yhteydessä järjestettiin suuri suomenruotsalaisten pelimannitapahtuma, spelmansstämman. Uudet workshopit olivat suosittuja. Ohjelmatuotannosta vastasi ensi kertaa Pro Kaustinen ry. Keskipohjanmaa-areenan katos uusittiin, koska ukkosmyrskyyn liittynyt syöksyvirtaus repi katoksen rikki edellisen vuoden juhlien jälkeen, jolloin se oli vielä paikallaan. Vakuutus korvasi katoksen.
Vuosi 2012
Vuoden 2012 juhlat järjestettiin 9.–15. heinäkuuta 2012. Festivaali siirtyi Pro Kaustisen järjestettäväksi. Ohjelma oli skandinaavinen: Taalainmaalta saapui suuri pelimannijoukko sekä lasten ja nuorten Folkskandia III -tapahtuma oli festivaalien aikana. Skandinavian Fiddle Battlessa miteltiin Pohjoismaiden viuluherruudesta. Akustinen Iholla-konserttisarja jatkui, samoin workshopit.
Vuosi 2013
Vuoden 2013 juhlat järjestettiin 8.–14. heinäkuuta 2013. Ensimmäiset ohjelmatiedot julkaistiin tammikuussa 2013.
Juhlaviikko palasi jälleen seitsenpäiväiseksi, ja Lasten Kaustinen muuttui koko viikon mittaiseksi. Maakuntateemana oli Satakunta.
Vuosi 2014
Vuoden 2014 juhlat järjestettiin 7.–13. heinäkuuta 2014.
Vuosi 2015
Vuoden 2015 juhlat järjestettiin 6.–12. heinäkuuta 2015.
Rooman klubi
Rooman klubi on aiemmin Saksan Hampurissa ja nykyisin Sveitsin Winterthurissa, Zürichin kantonissa päämajaansa pitävä kansainvälinen tulevaisuudentutkimuksellinen keskustelufoorumi, joka pohtii monenlaisia kansainvälisiä kysymyksiä, kuten ympäristöongelmia, luonnonvarojen riittävyyttä ja energiakysymyksiä. Klubin perustivat vuonna 1968 Aurelio Peccei ja Alexander King.
Kaustinen Folk Music Festival
Vuosi 2016
Vuoden 2016 juhlat järjestettiin 11.–17. heinäkuuta 2016. Kävijämäärä oli 42 892.
Rooman klubi
Rooman klubi herätti kansainvälistä huomiota julkaisemallaan Kasvun rajat -teoksella 1972, ja varsinkin vuoden 1973 öljykriisi sai maailman katseet kääntymään Rooman klubiin. Kotisivujen mukaan Rooman klubiin kuuluu ”luonnontieteilijöitä, taloustieteilijöitä, liikemiehiä, korkeita virkamiehiä sekä nykyisiä ja entisiä valtionpäämiehiä kaikilta viideltä mantereelta, jotka ovat sitä mieltä, että ihmiskunnan tulevaisuus ei ole ennalta määrätty, vaan jokainen meistä voi osallistua yhteiskuntiemme parantamiseen”. Rooman klubi esitti myös ajatuksen maailman väestöräjähdyksestä.
Kaustinen Folk Music Festival
Vuosi 2017
Vuoden 2017 juhlat järjestettiin 10.–16. heinäkuuta 2017. Festivaali vietti 50-vuotisjuhliaan. Kävijämäärä oli 55 958.
Rooman klubi
Rooman klubi on yksi perustajajäsenistä Trans-Mediterranean Renewable Energy Cooperationissa, jonka tavoitteena on Euroopan, Pohjois-Afrikan ja Lähi-idän kasvavan energiatarpeen tyydyttäminen aavikoille rakennettavilla aurinkolämpövoimaloilla.
Kaustinen Folk Music Festival
Vuosi 2018
Vuoden 2018 juhlat järjestettiin 9.–15. heinäkuuta 2018. Kävijämäärä oli 47 083.
Rooman klubi
Rooman klubin jäseniä
Klubin puheenjohtajina toimivat Eberhard von Koerber ja Ashok Khosla. Klubi määrittelee itse itsensä ”ei-organisaatioksi”. Tavoitteena on pitää hallinto mahdollisimman kevyenä ja pienenä.
Kaustinen Folk Music Festival
Vuosi 2019
thumb|Keskipohjanmaa-areena vuonna 2019 Vuoden 2019 juhlat järjestettiin 8.–14. heinäkuuta 2019. Juhlien omana teemana oli rytmi ja maakuntateemana Savo. Kävijämäärä oli 46 300.
Rooman klubi
Rooman klubin jäseniä
Rooman klubin kunniajäseniä ovat muun muassa Alankomaiden kuningatar Beatrix, Espanjan kuningas Juan Carlos I ja Mihail Gorbatšov.
Kaustinen Folk Music Festival
Vuosi 2020
Vuoden 2020 juhlat oli määrä järjestää 13.–19. heinäkuuta 2020. 23. huhtikuuta Pro Kaustinen ry:n hallitus päätti kuitenkin perua kesän festivaalit. Päätös perustui valtioneuvoston linjaukseen, jonka mukaan kaikki yli 500 hengen yleisötilaisuudet kiellettiin koronaviruspandemian vuoksi heinäkuun loppuun asti.
Rooman klubi
Rooman klubin jäseniä
Rooman klubin Suomen yhdistys on toiminut epävirallisesti jo vuodesta 1972. Aktiivisia jäseniä olivat muun muassa Pekka Herlin, Olavi Niitamo, Pekka Kuusi, Sakari Lehto, Pertti Seiskari, Päiviö Hetemäki ja Ville Repo. Suomen komitea perustettiin 1984 ja Rooman Klubin Suomen yhdistys ry. vuonna 2000. Vuonna 1984 Rooman klubin maailmankonferenssi järjestettiin Helsingissä.
Kaustinen Folk Music Festival
Vuosi 2020
Verkkotapahtuma VirtuaaliKaustinen järjestettiin 13.–19. heinäkuuta. Ohjelma julkaistiin 30. kesäkuuta.
Juhlien oma teema oli leikki ja maakuntateema Kymenlaakso.
Rooman klubi
Rooman klubin jäseniä
Kansainvälisen Rooman klubin ensimmäinen suomalaisjäsen oli professori Pentti Malaska (jäsen vuodesta 1972 alkaen, kunniajäsen vuodesta 2004). Tunnettuja suomalaisia jäseniä ovat presidentti Mauno Koivisto (kunniajäsen vuodesta 1984), presidentti Tarja Halonen (jäsen vuodesta 2012 alkaen) , suurlähettiläs Benjamin Bassin (jäsen vuodesta 1994 alkaen),  professori Esko Kalimo (vuodesta 1999 alkaen, Rooman klubin Euroopan osaston johtokunnan puheenjohtaja), professori Markku Wilenius (jäsen vuodesta 2002 alkaen)  sekä Tapio Kanninen (jäsen vuodesta 2004 alkaen). Dosentti Sirkka Heinonen valittiin Rooman klubin ensimmäiseksi suomalaiseksi naisjäseneksi vuonna 2005.
Kaustinen Folk Music Festival
Vuosi 2022
Kesän 2022 festivaali järjestettiin 11.–17. heinäkuuta 2022. Juhlien teema oli yhteisöllisyys ("MUKANA!"), ja maakuntateema Karjala. Festivaalilla esiintyivät muiden muassa Ellinoora, Mari Boine, Vilma Jää ja Värttinä. Yhteensä esiintyjiä oli noin 4 500, kaukaisimmat Mauritiukselta ja Kolumbiasta.
Rooman klubi
Klubin aiemmat puheenjohtajat
Lista saattaa olla epätäydellinen.
Kaustinen Folk Music Festival
Vuosi 2022
Festivaaliin myytiin 16 830 lippua, ja kokonaiskävijämäärä oli 43 450.
Vuosi 2023
Festivaaliin myytiin 19 215 lippua, ja kokonaiskäyntimäärä oli 48 312.
Vuosi 2024
57. festivaali järjestetään 8.–14. heinäkuuta 2024. Festivaalin teema on Kylässä ja maakuntateema Etelä-Pohjanmaa.
Marian kirkko (Efesos)
Marian kirkko oli myöhäisantiikin aikainen kirkko Efesoksen kaupungissa Vähässä-Aasiassa, nykyisessä Turkissa. Se tunnetaan Efesoksen kirkolliskokouksen pitopaikkana vuonna 431.
Historia
Marian kirkko rakennettiin varhaisella kristillisellä kaudella, arviolta 300-luvulla, Olympieionin aukion eteläpuolisesta pylväikkörakennuksesta, jonka pituus oli ollut noin 260 metriä. Kirkko on ollut olemassa viimeistään vuonna 431, jolloin siellä tai sen yhteydessä pidettiin Efesoksen kirkolliskokous. Kirkko oli omistettu Neitsyt Marialle, ja kyseisessä kirkolliskokouksessa tälle myönnettiin Jumalansynnyttäjän (Theotokos) kunnianimi. Marian kirkko mainitaan kokouksen asiakirjoissa, jotka ovat kuitenkin myöhemmiltä ajoilta. Kirkko uusittiin kokonaan varhaisella bysanttilaisella kaudella 500-luvulla, mahdollisesti vuoden 557 maanjäristyksen jälkeen.
pienoiskuva|vasen|Kirkon raunioita.
Marian kirkko toimi Efesoksen katedraalina eli piispankirkkona. Sen oletetaan kärsineen vaurioita arabien hyökkäyksessä vuonna 654/655. Tämän jälkeen se menetti ilmeisesti piispankirkon asemansa, ja asema siirtyi bysanttilaisella linnavuorella sijainneelle Pyhän Johanneksen basilikalle. Kirkko säilyi kuitenkin hautausten perusteella käytössä 1000-vuosisadalle saakka. Nykyisin kirkko on raunioina. Niitä on kunnostettu erityisesti vuosina 1984–1988.
Rakennus
Kirkossa oli sen alkuvaiheessa (pohjapiirroksessa: oranssi/keltainen) länsipuolella atrium, jonka koko oli noin 43 × 25 metriä, sekä nartheks. Varsinainen kirkkorakennus oli kolmilaivainen, ja sen koko oli noin 74 × 29 metriä. Kirkon keskilaivan leveys oli 13 metriä, ja sen kattoa tuki 40 pylvästä. Itäpäässä oli suuri apsis. Atriumin pohjoispuolella oli kahdeksankulmion muotoinen baptisterion eli kastekappeli.
500-luvun uudelleenrakentamisessa kirkko jaettiin kahteen osaan. Sen itäosa (pohjapiirroksessa: sininen) muutettiin vain noin 23 metriä pitkäksi kolmilaivaiseksi basilikaksi, jolla oli oma nartheks. Vanhan apsiksen edessä oli presbyterion, jossa oli alttari. Länsiosa (pohjapiirroksessa: violetti) uusittiin kokonaan tiilistä rakennetuksi. Sen koko oli noin 37 × 29 metriä, ja siinä oli edelleen kolme laivaa, mutta sivulaivat olivat aiempaa kapeammat. Länsipäähän lisättiin toinen, sisempi nartheks. Katolla oli kupoli, jota tuki neljä suurikokoista pilaria neliön muodossa.
Kirkon yhteydessä sijaitsi Episkopeion eli piispan palatsi. Siinä käytössä toimi ilmeisesti alkuperäisen pylväikkörakennuksen itäosa. Kirkon nartheksia käytettiin hautauksiin 500-luvulta lähtien. Myöhemmin myös sen ulkopuolelle kehittyi hautausmaa.
Kagrra,
Kagrra, oli japanilainen angura kei -yhtye, jonka Isshi, Izumi ja Nao perustivat lokakuussa 1998. Yhtyeen alkuperäinen nimi oli CROW. Hieman myöhemmin yhtyeeseen liittyivät Akiya ja Shin, jotka löydettiin ilmoitusten avulla. Yhtye aloitti Key Party -levy-yhtiön suojissa, mutta vaihtoi pian PS Companyyn. Samalla yhtyeen nimi muutettiin Kagrraksi. Ensimmäisen merkittävän julkaisun myötä vuonna 2004 yhtyeen nimen loppuun lisättiin pilkku kuvaamaan kiinalaisen yinin ja yangin pimeämpää puolta.
Kagrran ensimmäinen Euroopan kiertue alkoi elokuussa 2008, yhtye esiintyi kiertueen aikana myös Suomessa Tavastia Klubilla 18. elokuuta. Kiertueeseen sisältyi Ruotsi, Suomi, Hollanti, Iso-Britannia, Saksa, Ranska ja Espanja.
Laulaja Isshi menehtyi 18. heinäkuuta 2011 ollessaan vain 32-vuotias.
Albumit
Lisänä valokuvavihko, 6 keräilykorttia ja kuvitettu levy
Videot
DVD
VHS:
Tuija Halonen
Tuija Kaarina Halonen (oik. Halonen-Lohikoski, o.s. Vartiainen; ) oli suomalainen näyttelijä. Hän työskenteli sotien jälkeen muun muassa Helsingin Ympäristöteatterissa ja Lappeenrannan Työväenteatterissa, kunnes sai sivuosan elokuvasta Kaunis Veera eli ballaadi Saimaalta (1950). Tämä johti kiinnitykseen Suomen Filmiteollisuuden elokuvanäyttelijäksi 1951.
Ura
Valkokankaalla Halosen tyypitettyjä rooleja olivat vaaleat ja amerikkalaistyyliset hurmaajattaret. Tällaisia olivat muun muassa Sannin rooli elokuvassa On lautalla pienoinen kahvila (1952) ja nimiosa Muhoksen Mimmissä (1952). Hän esiintyi myös muun muassa Pekka Puupää -elokuvissa. Halosen elokuvaura päättyi parodiseen elokuvaan Taape tähtenä (1962).
Näyttelijänuransa jälkeen Halonen avasi lahjatavaraliike Finn-Shopin Helsingin Eerikinkadulle.
Yksityiselämä
Tuija Halonen oli naimisissa kapellimestari Hannu Olavi Halosen kanssa 1945–1947. Vuonna 1964 hän avioitui elokuvaohjaaja Armand Lohikosken (1912–2005) kanssa.
Love Sex Magic
Love Sex Magic on yhdysvaltalaisartisti Ciaran kappale hänen kolmannelta, Fantasy Ride-studioalbumilta. Kappaleella vierailee yhdysvaltalainen artisti Justin Timberlake ja sen sanoittivat Timberlake, hänen tuotantotiiminsä The Y's, Ciara sekä Mike Elizonzo. The Y's ja Elizonzo myös tuottivat kappaleen. Kappale julkaistiin kansainvälisesti albumin johdantosinglenä ja se oli toinen Yhdysvalloissa julkaistu single kyseiseltä albumilta.
Laulu poikkeaa täysin Ciaran aiemmasta tyylistä, sillä siinä ei ole enää sensuaalista balladia eikä myöskään viittauksia Crunk&B:stä. Monet kriitikot huomioivat kappaleen samanlaisuuksia Timberlaken FutureSex/LoveSoundsin kanssa. Kriitikot antoivat kappaleelle ristiriitaisia vastaanottoja, kehuen kappaleen funk- ja retrotunnelmaa sekä kemiallista esitystä Ciaran ja Timberlaken välillä.
Konstantinuksen basilika
pienoiskuva|Konstantinuksen basilika kuvattuna 1400-luvulta olevassa teoksessa. pienoiskuva|[[Neron sirkus|Neron sirkuksen, Konstantinuksen basilikan ja Pietarinkirkon pohjakaavat suhteessa toisiinsa.]]
Love Sex Magic
"Love Sex Magic" saavutti 10. sijan Billboard Hot 100 -listalla muodostuen Ciaran viidenneksi Top 10-hitiksi pääartistina, hänen kahdeksanneksi duettona, sekä hänen ensimmäiseksi vuonna 2006 julkaistun Get Up:n jälkeen. Se on hänen kansainvälisesti parhaiten menestynyt kappale, saavuttaen kymmenen parhaan joukon esimerkiksi Kanadassa, Australiassa, Isossa-Britanniassa, Saksassa, Irlannissa, Uudessa-Seelannissa ja Ranskassa. Ciara on esittänyt kappaleen televisiossa lukuisia kertoja, kuten The Ellen DeGeneres Show’ssa sekä Timberlaken kanssa Saturday Night Livessä.
Konstantinuksen basilika
Konstantinuksen basilika eli Vanha Pietarinkirkko oli nykyisen Pietarinkirkon paikalla Roomassa sijainnut 300-luvulla rakennettu kristillinen basilika. Perimätiedon mukaan basilika rakennettiin paikalle, jonne apostoli Pietari oli haudattu kärsimänsä marttyyrikuoleman jälkeen.
Historia
Toiselta vuosisadalta lähtien Rooma oli kristityille paikka, jonne Pietari ja Paavali oli haudattu. Tulla haudatuksi lähelle Pietarin hautaa käsitettiin takeeksi pelastuksesta. Marttyyrit saivat aikaan ihmeitä. Varsinkin pohjoisten maiden uskoville Pietari oli tärkein pyhimys. Suurten väkijoukkojen tarpeet vaativat sopivat puitteet. Konstantinuksen basilika korvattiin nykyisellä Pietarinkirkolla vuosien 1505–1613 aikana. Vanhat piirrokset ja maalaukset sekä kirjalliset dokumentit antavat kuitenkin käsityksen purettavaksi joutuneesta kirkosta. Kautta keskiajan San Giovanni in Lateranon ja Vatikaanin välillä vallitsi kilpailutilanne, joka ratkesi lopullisesti Vatikaanin hyväksi kaupungin laajetessa ja paavin siirryttyä Tiberin toiselle rannalle Vatikaaniin.
Unkarin kansallissymbolit
oikea|pienoiskuva|175x175px| [[Unkarin pyhä kruunu ]] oikea|pienoiskuva|150x150px| [[Turul, Unkarin mythologinen symboli ]] oikea|pienoiskuva|154x154px| [[Unkarilaiset riimut|Vanha unkarilainen kirjoitus, muinainen unkarilainen kirjoitusjärjestelmä ]] Unkarin kansallisiin symboleihin kuuluvat liput, ikonit tai ilmaisut, jotka kuvastavat ja edustavat tyypillisesti Unkaria ja Unkarin kulttuuria. Erityisesti arvostetut unkarilaiset tuotteet ja symbolit tunnetaan nimellä Hungaricum.
Konstantinuksen basilika
Syntyvaiheet
Marttyyrien palvonnan keskipisteinä olivat alttarilla varustetut pyhimysten haudat eli martyriumit. Niissä yhdistyi rengasmainen hautarakennelmien ambulatorio ja julkiselle rakentamiselle tyypillinen basilika. Keisari Konstantinuksen hallinnon viimeisinä vuosikymmeninä alati voimistuva marttyyrien ja pyhien paikkojen palvonta pakotti varustamaan maanalaiset marttyriumit näillä basilikatyyppisillä hautakirkoilla. Vanha Pietarinkirkko on esimerkki tällaisesta rakentamisesta. Vanhan Pietarinkirkon alkuperäisenä tarkoituksena oli toimia katettuna hautajaismenojen pitopaikkana.
Rakentamisen alkuvaiheet
Ei ole tiedossa milloin Konstantinus päätti rakennuttaa Pyhän Pietarin hautamuistomerkin päälle valtavan basilikan, johon mahtuisi tuhansia pyhiinvaeltajia. On mahdollista, että ajankohta oli vuoden 322 jälkeen ja ennen vuotta 330, jolloin Konstantinus muutti pääkaupunkinsa itään. Itse rakentaminen aloitettiin myöhemmin, mahdollisesti vuonna 333. Roomassa hautausmaat oli sijoitettu kaupunkia ympäröivän muurin ulkopuolelle. Toiselta vuosisadalta peräisin oleva hautausmaa, jossa Pietarin martyrium sijaitsi, täytettiin ja samalla poistettiin myös hautamuistomerkkien ylimmät osat. Näin aikaansaadun terassin länsiosassa vain Apostolin haudan yläosa jäi näkyviin Vatikaanin kukkulan rinteellä.
Unkarin kansallissymbolit
Unkarin kansalliskasvi on voikukka.
Konstantinuksen basilika
Rakentamisen alkuvaiheet
Marttyyrin haudan sijainti alueen länsiosassa aiheutti sen, että rakennettavan basilikan alttari tuli sijaitsemaan kirkon länsiosassa. Maastollisten esteiden vuoksi keskilaivan ja eteläisten sivulaivojen perustusta oli nostettava kahdeksan metriä ja pohjoisen puolen perustuksia vastaavasti kaivettava kukkulan rinteeseen. Rakennuksen suuruudesta ja töiden hankaluudesta johtuen rakennustyöt kestivät kauan. Kirkon itäiset osat eivät liene valmistuneen ennen vuotta 360, atrium puolestaan vuoden 390 paikkeilla. Konstantinuksen kuollessa vuonna 337 oli läntinen osa vain osittain valmiina. Huolimatta rakennuksen hitaasta valmistumisesta arkkitehtien alkuperäisiä suunnitelmia noudatettiin. San Giovanni in Lateranon tapaan Pietarinkirkko käsitti viisi laivaa vanhemmista rakennuksista siirrettyjen pylväiden varaan rakennettuina. Korinttilaisia-, tai kompositiopylväitä oli 22 molemmin puolin keskilaivaa. Keskilaivan ja apsiksen välissä oli keskilaivaa matalampi, pitkänomainen rakennelma, transepti, suojelemassa Apostolin lipasta baldakinissaan. Baldakinia kannattivat Konstantinuksen lahjoittamat, viiniköynnöksin kiemuroitetut pylväät, joista jotkut ovat säilyneet. Kirkon ulkoasu oli yksinkertainen monine suurine ikkunoineen. Sisäpuoli oli sen sijaan Konstantinuksen tapaan loistelias. Vanhan Pietarinkirkon kokonaispituus oli 112 metriä, josta keskilaivan osuus oli 84 metriä. Leveyttä oli 58 metriä.
Rakentaminen
pienoiskuva|Konstantinuksen lahjoitus, [[fresko, jossa kuvataan sepitteellinen Konstantinus Suuren tapaaminen paavi Sylvester I:n kanssa, jolloin keisari lahjoitti valtapiirinsä paavin hallittavaksi. Freskosta saa hyvän käsityksen, miltä alkuperäisen Konstantinuksen basilikan päälaiva näytti vielä 1500-luvun alussa, ennen uuden Pietarinkirkon rakentamista. Taustalla alttarin edessä kierteiset Salomonin pylväät.]] Alkukristityt hautasivat ristiinnaulitun apostoli Pietarin jäännökset Vatikaaniin Via Cornelian ulosmenotien varrella sijainneeseen kalmistoon, jonka päälle Konstantinus Suuri, voitettuaan Maxentiuksen Milviuksen sillan taistelussa, rakensi 324–329 uuden basilikan kunnioittamaan Pyhän Pietarin muistoa ja marttyyrikuolemaa paikalla sijainneessa Neron sirkuksessa. Basilika rakennettiin ilmeisen kiireisesti, sillä sen eteläiset sivulaivat pystytettiin Neron sirkuksen pohjoissivun katsomon perustuksille. Pakanalliset temppelit ja julkiset rakennukset toimivat rakennusmateriaalin pääasiallisena lähteenä. Laivoja kannattelevat pylväät olivat kaikki kierrätettyjä, eikä juuri yhdessäkään ollut samanlaista kapiteelia tai jalustaa. Palkiston kivilohkareissa näkyi menneiden aikojen keisareiden omistuskirjoituksia, kuten Tituksen, Trajanuksen ja Gallienuksen nimet.
Unkarin kansallissymbolit
Unkarin lippu on vaakasuuntaisesti kolmivärinen - punainen, valkoinen sekä vihreä. Árpád-dynastian vaakuna on myös tunnettu.