cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vasili Molodtsov
Vuonna 1918 Molodtsov laati ns. Molodtsovin aakkoset, joita käytettiin komin kielen kirjoittamiseen vuodesta 1920 lähtien. Ensimmäinen tällä aakkostolla julkaistu kirja oli Molodtsovin laatima aapinen Lyd’d’yśny velödčan. 1920- ja 1930-luvuilla Molodtsov laati kominkielisiä oppikirjoja ja opetusohjelmia, osallistui kirjakielen normien kehittämiseen sekä toimi opettajaopiston opettajana. 1930-luvun alussa Molodtsovin aakkosto korvattiin latinalaisella kirjaimistolla, mutta siihen palattiin lyhyeksi aikaa vuosina 1936–1938.
Vuonna 1938 Molodtsov pidätettiin syytettynä ”porvarillisesta nationalismista”. Hänet tuomittiin vankileirille, jossa hän kuoli vuonna 1940.
Goormaghtighin otaksuma
Goormaghtighin otaksuma on lukuteorian otaksuma, jonka esitti René Goormaghtigh. Konjektuurin mukaan ainoat epätriviaalit kokonaislukuratkaisut Diofantoksen yhtälölle
missä x, y > 1 ja n, m > 2 ovat
Balasubramanian ja Shorey todistivat, että kyseiselle Diofantoksen yhtälölle on olemassa vain äärellisen monta kokonaislukuratkaisua.
Fernando Soledade
Fernando Soledade (5. helmikuuta 1879 Rio de Janeiro – 6. toukokuuta 1959 Rio de Janeiro) oli brasilialainen ampuja. Hän kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä ja sai pronssia 50 metrin vapaapistoolin joukkuekilpailussa. 30 metrin kaksintaistelussa hän kuului neljänneksi sijoittuneeseen joukkueeseen.
Suunnistuksen maailmanmestaruuskilpailut 1972
Suunnistuksen maailmanmestaruuskilpailut 1972 pidettiin 14.–16. syyskuuta 1972 Tšekkoslovakian Staré Splavyssä. Kyseessä olivat lajin neljännet maailmanmestaruuskilpailut. Sekä miehet että naiset kilpailivat yhdellä henkilökohtaisella matkalla ja viestissä. Henkilökohtaisen maailmanmestaruuden voittivat Norjan Åge Hadler ja Unkarin Sarolta Monspart. Miesten viestin voitti Ruotsi ja naisten viestin Suomi.
Antipatros II
Antipatros II oli Makedonian kuningas vuosina 296–294 eaa. yhdessä veljensä Aleksanteri V:n kanssa. Hän oli kuningas Kassandroksen poika. Vuonna 294 eaa. Demetrios I syöksi Antipatroksen vallasta.
Diane Warren
Diane Eve Warren (s. 7. syyskuuta 1956) on yhdysvaltalainen lauluntekijä. Vuoteen 2006 mennessä hän oli saanut kuusi Oscar-, neljä Golden Globe- sekä seitsemän Grammy-ehdokkuutta.
Hänen säveltämiinsä kappaleisiin kuuluvat mm. "Un-Break My Heart" (Toni Braxton), "I Don't Want to Miss a Thing" (Aerosmith) , "If I Could Turn Back Time" (Cher) , "Nothing's Gonna Stop Us Now" (Starship) , Don't Turn Around" (Ace of Base) ja "Rhythm Of The Night" (Debarge).
Warrenin lauluja on käytetty yli 80 elokuvassa. Hän on tehnyt lauluja useiden esittäjien levyille, ja varhaisimpia menestyksiä oli Laura Braniganille kirjoitettu ”Solitaire”, joka nousi vuonna 1983 Yhdysvaltojen listojen 7. sijalle.
Useimmat Warrenin laulut käsittelevät romanttisia aiheita. Warren ei kuitenkaan ole omien sanojensa mukaan ollut koskaan rakastunut, eikä hän ole naimisissa.
Warren otettiin Songwriters Hall of Fameen 2001.
Tuija Toivonen
Tuija Sisko Annele Toivonen (vuosina 1985–1988 Jousimaa, s. 22. syyskuuta 1958 Elimäki) on suomalainen kestävyysjuoksija, jonka päämatka oli maratonjuoksu.
Helsingin MM-kisoissa 1983 Toivonen sijoittui kahdeksanneksi ja Los Angelesin olympialaisissa 1984 kymmenenneksi. Hän osallistui myös Ateenan EM-kisoihin 1982, Rooman MM-kisoihin 1987, Soulin olympialaisiin 1988 sekä maastojuoksun MM- ja EM-kilpailuihin.
SM-kilpailuista Toivosella on yhteensä 14 kultaa ja kaiken kaikkiaan 27 mitalia. Suomen ennätyksiä Toivonen juoksi 3 000, 5 000 ja 10 000 metrillä sekä maratonilla. Hän lopetti uransa vuonna 1996, jolloin tavoitteli vielä paikkaa Atlantan olympialaisiin, mutta ei tullut valituksi. Samana syksynä hän osallistui vielä Suomi–Ruotsi-maaotteluun yhdeksännen kerran.
Toivonen edusti urallaan Riihimäen Kiskoa ja Helsingin Kisa-Veikkoja ja häntä valmensi Esko Toivonen. Vuosina 1985–1988 Tuija Toivonen tunnettiin nimellä Tuija Jousimaa, kun hän oli naimisissa estejuoksijana tunnetun Ilpo Jousimaan kanssa.
SM-mitalit
Kalevan kisat
Maraton
Maastojuoksu
Halli-SM
Iso Liesjärvi (Multia)
Iso Liesjärvi tai myös Iso Liesijärvi on Keski-Suomessa Multialla sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 130 hehtaaria eli 1,3 neliökilometriä. Se on 2,8 kilometriä pitkä ja 850 kilometriä leveä. Järven rantaviiva on alavaa metsämaastoa, jossa painaumiin on kehittynyt soistuvaa metsää. Itäpuolella sijaitsee Heinälammen avosuo, jossa nimensä perusteella olisi ollut avoveden alue. Itäpuolella kohoaa heti Riihikangas, joka kohoaa 40 metriä järvenpintaa korkeammalle. Kauempana Heinälammen takana sijaitsevat vielä Väärävuori, Viitamäki sekä Urjaisvuori, ja järven eteläpuolella Kusinmäki. Järvessä on kartan mukaan kolme saarta, jotka ovat pieniä luotoja. Iso- ja Pieni Mäntysaari ovat maatuneet yhteen ja saarelle on rakennettu kannas, joten saari onkin nykyään niemi.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 1,4 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0014 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 1,1 metriä ja suurin syvyys on 2,8 metriä. Syvin kohta sijaitsee karttojen mukaan Palokärjenkallion edustalla järven eteläpäässä.
Järven rantaviivan pituus on 8,9 kilometriä ja sen lähiympäristössä on sijainnut kaksi maatilaa, joiden nykyinen peltoala on vähäinen. Rannoille on rakennettu haja-asutuksena vain muutama asunto sekä lähes 30 vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet Vilhuskylältä alkavilta yhdystieltä 16529 ja järven länsipuolelta kiertävältä kylätieltä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Multianjoen valuma-alueella (35.67), jonka Sarajoen alueeseen (35.674) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 151,9 metriä mpy.
Järvi on vesistöalueensa latva-alueita ja se saa kaiken vetensä omalta valuma-alueeltaan. Sarajoen alueella on kolme yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, jotka laskevat suoraan tai välillisesti järveen. Niistä huomattavimpia ovat Rautopuron valuma-alueen alajuoksulla sijaitseva Virkolampi (2 ha) sekä Rautopuron sivuharaassa sijaitsevat Pirttilampi (5 ha) ja Pieni Pirttilampi (1 ha). Kauempaa Sarajokea myöten laskee Kalliolampi (8 ha). Sarajokeen yhtyy oikealta Ison Liesjärven laskuoja Sipipuro ja samalta puolelta Vähäjärvi (12 ha).
Järven laskuojan vesireitti jatkaa siis Sarajokena laskien Uitamonjärveen. Reitti jatkuu Pietilänjokena Sinervään ja eteenpäin Isoon Multianjärveen ja Pieneen Multianjärveen. Multianjoki laskee Tarhapäänjärven läpi ja se laskee Tarhianjokena Tarhiaan ja Keurusselkään.
Helmipartamonni
Helmipartamonni (Ancistrus dolichopterus) on pieni imumonneihin kuuluva kala, joka on melko suosittu akvaariokala. Sen erottaminen täpläpartamonnista on vaikeaa varsinkin nuorten yksilöiden kohdalla, ja monet helmipartamonneina myydyt kalat ovat mahdollisesti olleet täpläpartamonneja tai risteymiä. Se on kulkenut L-numerolla L183.
Koko ja ulkonäkö
Helmipartamonni voi kasvaa 10–12 cm pitkäksi. Sen iholla on tummanruskealla pohjalla kellanruskeita pilkkuja. Aikuisella koiraalla on kuonossaan muhkeat, pensasmaiset viikset. Nuorilla yksilöillä on selkäevän ja pyrstön takareunassa kellanvaalea reunus.
Alkuperä
Helmipartamonni on kotoisin Etelä-Amerikasta Amazonin ylä- ja keskijuoksulta sekä Negro-Trombetas-, Tefé-, Madeira- ja Tapajósjokien vesistöistä.
Käyttäytyminen ja lisääntyminen
Helmipartamonni viettää aikaansa imuroimalla nukkamaista levää kivien ja puunrunkojen sekä akvaarion rakenteiden pinnasta. Se saattaa levän puutteessa tuhota sileälehtisiä kasveja, kuten miekkakasveja.
Draxin voimalaitos
Drax power station on Drax Power Limitedin omistama hiilivoimala North Yorkshiressa Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Sen tuotantokapasiteetti on noin 4 000 megawattia, mikä on noin 7 prosenttia maan sähkön tarpeesta. Voimala työllistää 560 henkeä.
Voimalaitosyhtiö sai Euroopan komissiolta 300 miljoonaa euroa rahoitusta uuteen hiilidioksidin talteenottoa hyödyntävään voimalarakennukseen. Drax vetäytyi hankkeesta, koska hallitus leikkasi uusiutuvan energian tukia, mikä vaikutti negatiivisesti yhtiön osakekurssiin ja investointimahdollisuuksiin.
Ympäristövaikutukset
Voimalan hiilidioksidipäästöt olivat 22,695 miljoonaa tonnia vuonna 2012, mikä tekee siitä kuningaskunnan suurimman yksittäisen CO2-päästöjen lähteen. Yhtä gigawattituntia kohden tuotettiin 725 tonnia hiilidioksidia. Tuhkaa tuotetaan vuosittain keskimäärin 1,5 miljoonaa tonnia. Typen oksidien päästöjen arvioidaan olevan Euroopan unionin suurimmat.
Katolinen kirkko Marokossa
Katolinen kirkko Marokossa toimii osana maailmanlaajuista katolista kirkkoa paavin ja hänen kuuriansa hengellisessä ohjauksessa.
Organisaatio ja jäsenmäärä
Katolinen kirkko Marokossa on jakautunut kahteen hiippakuntaan, joihin kuului vuoden 2017 lopussa yhteensä 35 seurakuntaa. Tuolloin katolisia oli maassa noin 23 000, 0,07% väestöstä.
Malva Schalek
Malva Schalek (tunnettu myös nimellä Malvina Schalková, 18. helmikuuta 1882 Praha – 24. toukokuuta 1944 / 24. maaliskuuta 1945 Auschwitz) oli tšekkoslovakialainen taidemaalari.
Elämänvaiheita
Schalekin vanhemmat olivat saksaa kotikielenään puhuvia, juutalaisia intellektuelleja. He olivat myös aktiivisia tšekkien kansallisessa liikkeessä. Malva oli Schalekien perheen neljästä lapsesta nuorin. Perhe omisti huonekalumyymälän sekä kirjakaupan jossa kaupungin älymystö tapasi toisiaan.
Perheen isän kuoltua äiti solmi uuden avioliiton Ludvig Schnitzerin kanssa ja perhe muutti Hohenelbeen. Schalek osoitti nuorena suurta taiteellista lahjakkuutta ja perhe lähetti hänet Münchenin Frauenakademiin opiskelemaan maalaustaidetta. Opintojaan hän jatkoi Wienissä. Siellä hän osallistui aktiivisesti taide-elämään ja sai muotokuvatilauksia. Hän maalasi myös juutalaisen ylemmän keskiluokan elämää kuvailevia teoksia.
Saksa liitti Itävallan itseensä Anschlussissa alkuvuodesta 1938. Wienissä kansallissosialistit aloittivat ensiksi väkivaltaiset hyökkäykset juutalaisia kohtaan. Ne muuttuivat pian järjestelmällisiksi vainoiksi. Schalek katsoi sukulaistensa kanssa viisaammaksi palata Tšekkoslovakiaan. Toinen mukana seuranneista sukulaisista oli Oswald Richter, sosialistipoliitikko, joka murhattiin Buchenwaldin keskitysleirissä. Wieniin Schalekilla jäi ateljee täynnä maalauksia.
Scahalek kieltäytyi maalaamasta natseja avustaneen lääkärin muotokuvaa. Sen vuoksi hänet siirrettiin Auschwitziin ja hänen kuolinaikansa on jäänyt epäselväksi.
Aristeídis Kefalogiánnis
Aristeídis ”Áris” Kefalogiánnis (, s. 14. maaliskuuta 1960) on kreikkalainen entinen vesipalloilija. Hän pelasi seuratasolla Panathinaikosissa.
Kefalogiánnis opiskeli kansainvälistä taloutta Lontoon yliopistossa ja perusti myöhemmin elintarvikeyritys Gaean.
Volkswagen Passat (NMS)
Volkswagen Passat NMS (New Midsize Sedan) on Volkswagenin vuodesta 2011 lähtien Yhdysvaltojen, Kiinan ja Etelä-Korean markkinoille valmistama ylemmän keskiluokan neliovinen sedan. Se perustuu samalle pohjalevylle kuin vuosina 2005–2014 valmistettu eurooppalainen Passat. Kiinassa mallin rinnalla myytiin myös eurooppalaista Passatia nimellä Volkswagen Magotan. Vuonna 2019 esiteltyä toista NMS-sukupolvea myydään ainoastaan Pohjois-Amerikassa. Kiinan markkinoille esiteltiin täysin oma Passat-mallinsa, joka perustuu samalle MQB-pohjalevylle kuin uusin eurooppalainen Passat.
Ensimmäinen sukupolvi (2011–2019)
Ensimmäisen sukupolven malli esiteltiin Detroitin autonäyttelyssä tammikuussa 2011.
Yhdysvaltain markkinoilla moottoreina olivat aluksi viisisylinterinen 2,5-litrainen (170 hv) bensiinimoottori, 3,6-litrainen VR6 (280 hv) ja 2,0-litrainen (140 hv) TDI-dieselmoottori. 2,5-litrainen korvattiin vuonna 2014 samantehoisella, mutta paremmin vääntävällä ja taloudellisemmalla 1,8 TSI -moottorilla. Dieselmoottori poistui valikoimasta vuonna 2015 Volkswagenin päästöhuijausskandaalin seurauksena. 3,6 VR6 puolestaan poistui vuonna 2018. vasen|pienoiskuva|Facelift-mallin Volkswagen Passat GT. Kiinassa moottorit olivat 1,4 TSI (131/150 hv), 1,8 TSI (160/179 hv), 2,0 TSI (200/220 hv) ja 3,0 VR6 (250 hv). Etelä-Koreassa myytiin ainoastaan 1,8-litraista 170-hevosvoimaisena.
Syksyllä 2015 Passat koki kasvojenkohotuksen, jossa se sai aiempaa kapeammat ajovalot sekä uudet puskurit ja etusäleikön.
Toinen sukupolvi (2019–)
Toinen sukupolvi esiteltiin Detroitin autonäyttelyssä tammikuussa 2019. Se perustuu edelleen samalle pohjalevylle kuin edeltäjänsä, mutta autoa on kuitenkin päällisin puolin nykyaikaistettu.
Ainoa moottorivaihtoehto on 2,0-litrainen (174 hv) bensiinimoottori. Voimansiirtona on kuusiportainen automaattivaihteisto.
Riitta Salmi
Riitta Salmi on suomalainen kosmetologi, kauneudenhoitoalan opettaja ja järjestöaktiivi. Hänelle on myönnetty opetusneuvoksen arvonimi vuonna 2009, hän on Suomen toinen kauneudenhoidon parissa työuransa tehnyt arvonimen kantaja.
Salmi toimi Espoon seudun koulutuskuntayhtymä Omniassa lehtorina sekä kansainvälisten asioiden koordinaattorina.
Salmi valittiin kansainvälisen kosmetologien järjestön Cidesco Internationalin puheenjohtajaksi vuosiksi 1996–2000.
Laulutasku
Laulutasku (Oenanthe moesta) on pohjoisafrikkalainen kivitaskun sukulainen.
Tuntomerkit
Linnun pituus on noin 16 cm ja siipien kärkiväli 25–29 cm. Keväinen juhlapukuinen koiras on selästä, kurkusta, naamasta, siivistä ja pyrstökärjestä musta, vatsasta ja rinnasta valkoinen, päälaelta ja niskasta harmaa, sekä ala- ja yläperästä ja pyrstön tyvestä oranssi. Naaras on enimmäkseen hiekanruskea, pyrstön kärkiosa on yhtenäisen musta.
Esiintyminen
Laulutaskun nimialalaji moesta elää Pohjois-Afrikassa Mauritanian pohjoisrajalta aina Egyptiin lähelle Niilin suistoa. Levinneisyys ei ulotu kovinkaan pitkälle sisämaahan. Lähi-idässä elää alalaji brooksbanki laikuittain siellä täällä Jordaniassa, Syyriassa, Irakissa ja Saudi-Arabiassa. Lajin elinympäristön ala on 100 000–1 000 000 neliökilometriä. Laji on enimmäkseen paikkalintu, eikä sitä ei ole tavattu Suomessa.
Lisääntyminen
Laulutasku tekee pesänsä maakoloon tai rakennuksen onkaloon, usein vanhaan jyrsijän koloon, joskus jopa kaksi metriä pitkän käytävän perälle. Naaras munii neljä tai viisi munaa. Molemmat emot ruokkivat ja hoitavat poikasia. Pesii kahdesti, joskus kolmasti kesän aikana. Pesintä tunnetaan puutteellisesti.
Ravinto
Pääasiassa hyönteissyöjä, jolle kelpaavat myös muut selkärangattomat, toisinaan myös vihreät kasvinosat.
Nokia 2760
Nokia 2760 on matkapuhelinvalmistaja Nokian kehittämä ja toukokuussa 2007 julkaisema simpukkamallinen matkapuhelin.
Yhteydet
Nokia 2760 on kaksitaajuuspuhelin, joka toimii Euroopassa, Lähi-idässä, Afrikassa ja Aasiassa käytössä olevilla GSM 900 ja 1 800 MHz (megahertsin) taajuusalueilla. Amerikassa oli myynnissä Amerikan versio, joka toimii kyseisen maanosan 850 ja 1 900 MHz taajuusalueilla. Puhelimessa on myös GPRS-yhteys ja WAP-selain, sekä Bluetooth 2.0 -tiedonsiirtotekniikka.
Päänäyttö
Päänäyttö eli kannen sisäpuolella oleva näyttö on 65 000 värin TFT-näyttö, jonka koko on 1,9 tuumaa ja resoluutio 128 × 160 pikseliä.
Kansinäyttö
Kansinäytöstä näkee saapuvan puhelun tiedot, joten kantta ei tarvitse välttämättä avata puhelun saapuessa. Yksivärisen näytön resoluutio on 96 × 68 pikseliä.
Kamera
Kameran resoluutio on VGA-tasoa eli 640 × 480. Siinä on myös videokuvaus (resoluutioltaan 128 × 96) sekä 4× zoom.
Ääniominaisuudet
2760:ssa on 2,5 millimetrin audioliitäntä. Käytettävät soittoäänet ovat MP3-tyyppiä.
Virtalähde
Akku on Nokian mallia BL-4B, ja sen kapasiteetti on 700 milliampeerituntia. Puhelimen valmiusaika on noin 310 tuntia.
Muisti
Sisäistä tallennusmuistia on 11 megatavua (Mt) ja nimimuistiin mahtuu 1 000 numeroa.
Muita ominaisuuksia
Nokia 2760:ssa on sisäänrakennettu handsfree-kaiutin sekä mm. ääninauhuri, yksikkömuunnin, kalenteri ja laskin. Käyttöjärjestelmänä toimii Nokian oma Series 40.
Muuta
Vuonna 2010 Nokia 2760 oli Suomen käytetyin matkapuhelin.
Fritz Zulauf
Fritz Zulauf (19. huhtikuuta 1893 – joulukuu 1941 Zürich) oli sveitsiläinen ampuja. Hän kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä ja sai pronssia 30 metrin kaksintaistelussa sekä henkilökohtaisesti että joukkueen jäsenenä. 50 metrin vapaapistoolin joukkuekilpailussa hän sijoittui joukkueineen yhdeksänneksi.
Andrea (laulaja)
Teodora Rumenova Andrejeva (s. 23. tammikuuta 1987 Sofia) on bulgarialainen pop-folk-laulaja, joka käyttää taiteilijanimeä Andrea.
Ennen soolouraansa Andrea esiintyi laulaja Costi Ionițăn kanssa. He muodostivat duon nimeltä Sahara. Duo oli mukana Shaggyn kappaleella ”Champagne”.
Dennis Taylor
Dennis Taylor (12. kesäkuuta 1921 Sidcup, Kent – 2. kesäkuuta 1962 Monte Carlo, Monaco) oli brittiläinen F1-kuljettaja.
Formula 1
Taylor osallistui yhteen F1-osakilpailuun kaudella 1959, Britannian GP:hen. Hän kuitenkin karsiutui, eikä päässyt starttaamaan kilpailuun. Hän ajoi F2-luokan autolla aika-ajoissa. Taylor ajoi myös sarjan ulkopuolisissa kilpailuissa.
Formula Junior ja kuolema
Vuonna 1960 Taylor siirtyi ajamaan Formula Junior -sarjaa ja voitti kauden aikana kaksi kilpailua. Hän menehtyi Monte Carlon -osakilpailussa vuonna 1962, kun hän menetti Lola Mk5-Ford -autonsa hallinnan tunnelin ulostuloalueella, osui puuhun ja kimposi aitaan. Taylor sai vakavia vammoja päähän ja kuoli paikan päällä.
Muut sarjat
Taylor ajoi myös 500 cc F3 -luokassa vuosina 1952–1954. Lisäksi hän osallistui vuonna 1957 Le Mansin 24 tunnin ajoon, mutta 7 tunnin ajomatkan jälkeen autoon iski tekninen vika ja hän joutui keskeyttämään.
Alvin Loftes
Loftes toimi kalastajana, kunnes jäi eläkkeelle vuonna 1955.
Liu Gang
Liu Gang (, s. 30. tammikuuta 1961 Kiina) on kiinalainen matemaatikko, fyysikko ja tietojenkäsittelytieteilijä. Liu osallistui vuonna 1989 Tiananmenin eli Taivaallisen rauhan aukion mielenosoitukseen, jossa vaadittiin taloudellisen ja poliittisen liberalisoinnin jatkamista. 1991 hänet tuomittiin kuuden vuoden vankeusrangaistukseen Kiinan kommunistisen puolueen ja valtion vastaisesta toiminnasta.
Liu aloitti 1984 fysiikan opinnot Pekingin yliopistossa, jossa hän osallistui demokraattiseen opiskelijaliikkeeseen 1985–1989. Siirryttyään Yhdysvaltoihin vuonna 1996 hän täydensi vuosina 1996–1998 opintojaan Columbian yliopistossa. Sen jälkeen Liu työskenteli Wall Streetillä.
Trondheimin satama
thumb|300px|Trondheimin sataman Nyhavnin ja Brattøran alueet.
Trondheimin satama (, LOCODE: NO TRD ) on Norjassa Trondheimin kaupungissa sijaitseva satama. Siitä huolehtii Trondheim Havn IKS -niminen yritys, joka toimii useamman seudun kunnan alueella (Trondheim, Orkland, Malvik, Stjørdal, Frosta, Levanger, Verdal, Inderøy, Steinkjer ja Indre Fosen). Tilastoissa Trondheiminvuonossa yli 30 kilometriä Tronheimistä lounaaseen sijaitseva Orkangerin satama (Orkanger havn) liitetään Trondheimin sataman lukuihin. Sama koskee Verdalin satamaa noin 65 kilometriä Trondheimistä koilliseen.
Vuonna 2018 satamassa kävi 80 risteilyalusta, joissa oli yhteensä 180 000 matkustajaa. Myös Hurtigruten pysähtyy säännöllisesti satamassa.
Vuonna 2021 Norjan tilastokeskus kirjasi Trondheimin sataman kokonaisrahtimääräksi 4,1 tonnia (kaikkien Norjan satamien kokonaisrahtimäärä oli tuolloin 225,8 tonnia).
Ligue Professionnelle 1 -kausi 2009–2010
Ligue Professionnelle 1 -kausi 2009–2010 oli Tunisian jalkapallon pääsarjan 55. kausi. Kausi alkoi 26. heinäkuuta 2009 ja päättyi 15. toukokuuta 2010. Hallitsevana mestarina kaudelle lähti Espérance. Edellisellä kaudella pudonneiden AS Marsain ja Jendouba Sportin tilalle nousivat ES Zarzis ja JS Kairouan. Mestaruuden voitti Espérance, joka varmisti mestaruuden, kun toisena ollut Club Africain hävisi vierasottelunsa ES Hammam-Sousselle maalein 4-1. Mestaruus oli Espérancelle historian 23. Maalikuninkuuden voitti toisen kerran peräkkäin nigerialainen Michael Eneramo 13 maalilla.
Pohjankylä
Pohjankylä on kylä Salon kaupungin Perniössä. Kylä sijaitsee Perniön pohjoislaidalla Perniönjoen varrella.
Pohjankylä sijaitsee Perniönjoen pohjoisrannalla. Kylän alue ulottoon vanhalta kunnanrajalta kuivatulle Pohjanjärvelle, sekä joelta Lehmijärvelle. Kylä on pääosin peltoa, jonka keskellä on pieniä kallioisia mäkiä. Pohjankylän pohjoisosassa kohoaa Sammalsuonmäki ja lännessä Kuukallio. Pohjankylän naapurikylät ovat Pohjankartano joen vastarannalla sekä Yliskylä Pohjanjärven takana. Vanhan kunnanrajan pohjoispuolella on Salon kylien takamaita.
Pohjankylä on luultavasti Perniön vanhimpia kyliä. Se on asutettu viimeistään varhaiskeskiajalla. Kylässä on ollut 1700-luvulle tultaessa seitsemän kantatilaa kahdella erillisellä kylämäellä. Tiloilla oli useita torppia pitkin Pohjankylää. Kylän halki rakennettiin Turku–Karjaa-rautatie 1800-luvun lopulla ja kylään perustettiin Kotaladon rautatieasema, mikä elävöitti kylää. Kylään tuli posti ja kaksi kauppaa, ja Pohjankartanoon rakennettiin kansakoulu. Työnväelle rakennettiin pienasuntoja radan varteen ja kylään syntyi myös tiilitehdas sekä Lehmijärvelle terveyskylpylä. Kylpylästä tuli Alkio-opisto vuonna 1947. Pohjankylä alkoi hiljetä 1970-luvulla. Alkio-opisto muutti pois, rautatieasema ja koulu lakkautettiin ja posti ja kaupat suljettiin 1980-lukuun mennessä.
Suunnistuksen maailmanmestaruuskilpailut 1974
Suunnistuksen maailmanmestaruuskilpailut 1974 pidettiin 20.–22. syyskuuta 1974 Tanskan Viborgissa. Kyseessä olivat lajin viidennet maailmanmestaruuskilpailut. Sekä miehet että naiset kilpailivat yhdellä henkilökohtaisella matkalla ja viestissä. Henkilökohtaisen maailmanmestaruuden voittivat Ruotsin Bernt Frilén ja Tanskan Mona Nørgaard. Ruotsi voitti molemmat viestit.
Sua muistoistani pois en saa
Sua muistoistani pois en saa on syyskuussa 1995 ilmestynyt Yön CD-single. Nimikappale on toinen samaan aikaan julkaistun kokoelma-albumin Parhaat sisältämistä uusista kappaleista. B-puolen Ei se kesää tee on myöhemmin julkaistu vuoden 1998 kokoelmalla Yön pimeä puoli. Se on versio Johnny Liebkindin 1966 levyttämästä käännöshitistä, jonka alun perin teki Gerry & The Pacemakers vuonna 1964 nimellä It's Gonna Be Allright.
Single nousi Suomen virallisella listalla sijalle 3 viikolla 37/1995.
William Tuttle
William Jeremiah ("Bill") Tuttle (21. helmikuuta 1882 Chicago, Illinois – 22. helmikuuta 1930 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen vesipalloilija ja uimari. Hän kilpaili vuoden 1904 kesäolympialaisissa Saint Louisissa Chicago Athletic Association -joukkueen jäsenenä. Hän sai hopeaa sekä vesipallossa että 4 × 50 jaardin vapaauintiviestissä.
Saloranta
Saloranta tarkoittaa seuraavia asioita:
Sukunimi
Tunnettuja nimenkantajia ovat:
Henry Taylor (kilpa-autoilija)
Henry Taylor (16. joulukuuta 1932 Shefford, Bedfordshire – 24. lokakuuta 2013 Vallauris, Alpes-Maritimes, Ranska ) oli brittiläinen F1-kuljettaja. Hän osallistui yhteentoista F1-osakilpailuun kausilla 1959–1961. Hän saavutti yhteensä 3 MM-pistettä ajamalla neljänneksi Ranskan GP:ssä 1960.
Taylor kilpaili 500 cc F3 -luokassa vuosina 1954–1957. Hän voitti sarjan mestaruuden kahdesti vuosina 1955 ja 1956 voittaen jälkimmäisenä vuonna 15 kilpailua. Hän siirtyi F2-luokkaan vuonna 1958 jatkaen hyviä sijoituksiaan. Hän ajoi Formula Junior -tiimissä vuonna 1960 voittaen kahdesti. Hän osallistui Monte Carlon ralliin vuonna 1961. Hän kilpaili rallin MM-sarjassa neljä kautta ajaen Ford Anglialla, Ford Cortinalla ja Lotus Cortinalla, jolla hän kilpaili myös Euroopan Touring car -mestaruussarjassa vuonna 1964. Hän ajoi kahdesti toiseksi ECTT-kilpailuissa ja oli kuuden parhaan joukossa joka autolla.
Taylor siirtyi Fordin kilpailumanageriksi vuonna 1965.
Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1939
Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1939 oli vuonna 1930 perustetun Mestaruussarjan kymmenes kausi. Kaudella 1939 Mestaruussarja pelattiin kahdeksan joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Sarja jouduttiin kuitenkin keskeyttämään, kun talvisotaa edeltäneet ylimääräiset kertausharjoitukset alkoivat 10. lokakuuta 1939. Palloliitto ilmoitti 12. lokakuuta keskeyttävänsä kaikki jalkapallosarjat.
Sodan vuoksi sarjaa ei voitu pelata loppuun loppuvuoden aikana, ja kun seitsemän pelaamatta jääneen ottelun pelaaminen näytti epävarmalta myös seuraavana keväänä, Palloliiton edustajakokous päätti 28. huhtikuuta 1940, että kauden 1939 Mestaruussarja on päättynyt. Mestaruussarjan ja Suomen mestaruuden voitti TPS, joka varmisti Palloliiton päätöksen myötä toisen mestaruutensa. TPS oli ensimmäinen Helsingin ulkopuolinen joukkue, joka voitti Mestaruussarjan. Viimeiseksi sijoittunut Reipas putosi suoraan B-sarjaan ja toiseksi viimeiseksi jäänyt KPT putosi sarjasta karsintaottelun kautta.
Mestaruussarjan maalikuninkuuden kaudella 1939 voitti HJK:n Aatos Lehtonen 15 maalilla.
Joukkueet
Mestaruussarjaan osallistui kahdeksan joukkuetta, joista seitsemän kaudelta 1938 ja yksi nousija kauden 1938 Itä–Länsi-sarjasta. Itä–Länsi-sarjan voittaja Reipas nousi suoraan ja KPT säilytti paikkansa karsintojen kautta. Reipas korvasi edellisellä kaudella viimeiseksi jääneen Sudet.
Sarjataulukko
Lähde: Jalkapallokirja 1940–41
(M) = Suomen mestari; (P) = Putoaja
Tulokset
HIFK–HJK ottelun tulos on uusintaottelun tulos. Ottelu päättyi ensin 1–3, mutta kun ottelu lopetettiin 4 minuuttia ennen täyttä peliaikaa, Palloliitto määräsi uusintaottelun.
Pelaamatta jääneet ottelut: 8. lokakuuta Toverit–Reipas; 15. lokakuuta HIFK–KPT, Reipas–VPS ja TPS–HJK sekä 22. lokakuuta HPS–VPS, KPT–Toverit ja Reipas–TPS.
Mestaruussarjakarsinta
KIF nousi Mestaruussarjaan kaudeksi 1940–41.
Yleisömäärät
Lähde: Hufvudstadsbladet
Tilastossa seurojen ilmoittamat alustavat yleisömäärät varsinaisessa sarjassa. Luvut koottu Hufvudstadsbladetin otteluraporteista.
Suomen mestarit
Lähteet: Suomen mestaruuskilpailut ja mestarit 1908−2002, Jalkapallon pikkujättiläinen; Pelimiehet − Suomen jalkapallon pelaajatilastot 1930–2006.
Joukkueessa pelasivat myös Jorma Varjonen (2/0), Keijo Kihlman (1/2) ja Ruben Helle (1/0).
Back on the MF Street
Back on the MF street on Disco Ensemblen kolmas EP, joka julkaistiin 22. huhtikuuta 2009.
EP:ltä löytyy neljä ennen julkaisematonta kappaletta ja jo aiemmin Disco Ensemblen Myspacessa ja videopäiväkirjoissa soineet remixit "Bad Luck Charm"-kappaleesta.
EP:n avausraita "Back on the MF Street" soitettiin ensimmäistä kertaa Radio Rockin Uuden rockin illassa 27.3. 2009
Mindy Kaufman
Kaufmanin soittaessa New Yorkin filharmonikoissa kapellimestareina olivat Zubin Mehta, Kurt Masur ja Lorin Maazel. Kaufman myös vietti yhden kauden ensihuilistina Milwaukeen sinfoniaorkesterissa. Hän on esiintynyt säännöllisesti kamarimuusikkona useilla eri festivaaleilla. Hän on tehnyt opetustyötä Shanghain orkesteriakatemiassa sekä Columbian yliopistossa ja pitänyt mestarikursseja eri puolilla maailmaa.
Kaufman on levyttänyt Avner Dormanin piccolokonserton Metropolis Ensemblen ja Antonio Vivaldin piccolokonserton New Yorkin filharmonikkojen kanssa. Häneltä on ilmestynyt lisäksi soololevy French Flute Music. Häntä kuullaan useiden elokuvien, kuten Cotton Clubin, Lahjomattomien, Aladdinin, Julie & Julian ja Moonrise Kingdomin soundtrackeilla.
Skeleton Crew
Skeleton Crew tarkoittaa seuraavia:
John Meyers
John Meyers (28. kesäkuuta 1880 – helmikuu 1975 Volusia, Florida) oli yhdysvaltalainen vesipalloilija ja uimari. Hän kuului vuoden 1904 kesäolympialaisissa Saint Louisissa pronssia saaneeseen Missouri Athletic Club -joukkueeseen. Hän osallistui lisäksi mailin vapaauintiin.
Lähteet
Водное поло на летних Олимпийских играх 1904
Niels Henrik Abel
Niels Henrik Abel (5. elokuuta 1802 Finnøy, Norja – 6. huhtikuuta 1829) oli norjalainen matemaatikko. Hän todisti, ettei viidennen eikä sitä korkeamman asteen yhtälöitä voida ratkaista yleismuotoisina algebrallisesti (juurenottojen avulla). Hän keksi ja todisti niin sanotun Abelin yhteenlaskuväittämän. Elliptisten funktioiden teoria on melkein kokonaan hänen rakentamansa.
Abelin isä oli pappi Søren Georg Abel ja äiti kauppalaivurin tytär Anne Marie Simonsen. Isä sai papinviran Gjerstadin kylästä oman isänsä seuraajana. Niels Henrikin lapsuusvuodet osuivat keskelle vakavaa sodanuhkaa Napoleonin sotien aikoihin. Tanskaan kuulunutta Norjaa uhkasivat mereltä brittiläinen laivasto ja maalta Ruotsin armeija. Meriyhteyksien puute aiheutti maassa vakavan nälän­hädän. Pastori Abel torjui nälkää seurakunnassaan neuvomalla ihmisiä syömään aiemmin tabuna pidettyä hevosenlihaa.
Vuonna 1814 suurvallat selvittelivät Euroopan tilannetta Napoleonin tappion jälkeen. Samaan aikaan Norjassa pidettiin Eidsvollin kansalliskokous, jossa maa sai oman perustus­lain ja parlamentin. Kuninkaan paikalle tuli kuitenkin erilaisten poliittisten operaatioiden jälkeen Ruotsin kuningas Kaarle XIV (Norjan kuninkaana Kaarle II), ja Norja yhdistyi personaaliunionilla Ruotsiin. Näillä valtiollisilla asioilla oli vaikutusta myös matemaatikko Abelin elämänvaiheisiin: ilman valtiollista itsenäisyyttä Norja oli ikään kuin jokin syrjäinen takamaa, ja sieltä kotoisin oleva tieteilijä tahtoi jäädä tiedemaailmassa sivuraiteelle, olipa hän miten pystyvä tahansa.
Pois kotoa ja matematiikkaan
Abelin isä opetti poikaansa 13-vuotiaaksi asti, mutta vuonna 1815 hän kirjautui sisään katedraalikouluun Christianiassa (nyk. Oslo). Kotoalähtöä joudutti vanhempien avioliiton rakoileminen alkoholin ja muidenkin ongelmien johdosta. Katedraalikoulu oli tuolloin huonossa tilanteessa, kun vastikään perustettu Christianian yliopisto oli vienyt sieltä parhaat opettajat.
Varsinkin matematiikan opettaja oli sadisti, joka hakkasi oppilaita mustelmille. Abel oli taipuvainen masennukseen, ja hänen arvosanansa heikkenivät jatkuvasti. Vuonna 1817 matematiikan opettaja kuitenkin erotettiin pahoinpitelysyytteiden perusteella, ja tilalle palkattiin vain seitsemän vuotta Abelia vanhempi Bernt Michael Holmboe. Abelin matemaattiset kyvyt pääsivät esille vasta Holmboen innostavassa ja pätevässä opetuksessa. Opettaja saattoikin vuonna 1819 julistaa oppilaastaan: "Hämmästyttävä matemaattinen nero!", kun tämä oli perusopetuksen lisäksi ehtinyt omin päin perehtyä suurten matemaatikoiden kuten Eulerin, Laplacen, Gaussin ja Lagrangen töihin. Viimeisenä kouluvuotenaan Abel tarttui nuorukaisen ennakkoluulottomuudella suureen ongelmaan, jonka parissa maailman kuuluisimmat matemaatikot olivat painiskelleet satoja vuosia. Hän jopa väitti ratkaisseensa viidennen asteen yhtälön. Norjasta ei löytynyt ketään, joka olisi pystynyt arvioimaan Abelin laskelmia, ja työ lähetettiin Tanskaan Pohjolan johtavalle matemaatikolle Ferdinand Degenille. Käytännöllisenä miehenä tämä keksi antaa joitakin konkreettisia esimerkkejä Abelin ratkaistavaksi. Yrittäessään ratkaista niitä Abel huomasi harmikseen ratkaisunsa virheelliseksi. Tässä yhteydessä Degen oli kuitenkin tullut vakuuttuneeksi Abelin suuresta lahjakkuudesta.
Lapsuudenperheen hajoaminen
Samaan aikaan kun Abelin matemaattiset kyvyt tulivat esille, hänen vuonna 1817 parlamenttiin valittu isänsä joutui eräästä lausumastaan tilille ja julkisen vihan kohteeksi. Häväisty pastori palasi Gjerstadiin, jossa hän menetti terveytensä juopottelun kautta. Hän kuoli 1820 ja äiti Anne Marie sai pienen leskeneläkkeen itsensä ja lastensa elättämiseen.
Kolme yliopiston professoria alkoi tukea Abelin opiskelua. Hänen onnistui vuonna 1821 kirjoittautua opiskelijaksi Christianian yliopistoon. Vuonna 1824 hän sai stipendin opiskeluunsa. Siihen mennessä Abel oli julkaissut yhden artikkelin sikäläisen professorin Christopher Hansteenin perustamassa aikakauskirjassa.
Opintomatka Tanskaan
Professorit Hansteen ja Rasmussen pyrkivät etsimään tukea lahjakkaalle nuorukaiselle. Kun vetoomus Akatemian kollegiollekaan ei tuottanut tulosta, Rasmussen lahjoitti Abelin matka-apurahaksi omista varoistaan sata taaleria, joilla hän pääsi matkustamaan Kööpenhaminaan kesällä 1823. Siellä hän tapasi Degenin ja muita tanskalaisia matemaatikoita. Enonsa kutsuilla Kööpenhaminassa Abel kohtasi myös tulevan kihlattunsa Christine Kempin.
Viidennen asteen yhtälön ratkaisu
Tämä tutkimus julkaistiin vuonna 1824 säästösyistä niin tiiviissä muodossa (vain kuusi sivua), että siitä oli vaikeata saada selvää. Siten yksi matematiikan historian mestariteoksista ei saanut juurikaan huomiota.
Julkaisutoimintaa Berliinissä
Vuonna 1824 Abelille myönnettiin vaatimaton matka-apuraha ulkomailla, mutta rahaa ei varattu lainkaan elämiseen, kun hän palaisi takaisin Norjaan. Tämä puute osoittautui myöhemmin suorastaan jonkinlaiseksi ansaksi.
Lyhyen Kööpenhaminan-vierailun jälkeen Abel jatkoi Berliiniin, vaikka alun perin hänen piti mennä suoraan Pariisiin. Berliinissä hän tapasi matematiikasta innostuneen vaikutusvaltaisen insinööri August Leopold Crellen. Crelle oli perustamassa matematiikkaan keskittynyttä aikakauskirjaa nimeltä Journal für die reine und angewandte Mathematik (monissa yhteyksissä lyhyesti vain "Crellen aikakauskirja"). Sen ensimmäisessä numerossa oli peräti kuusi Abelin kirjoittamaa artikkelia. Siinä ilmestyi nyt seikkaperäisempi ja yksityiskohtaisempi versio aiemmasta artikkelista, jossa osoitettiin, että viidennen asteen yhtälöille ei ole yleistä ratkaisukaavaa.
Abelin talous oli varsin heikoilla koko ajan, varsinkin kun hän joutui vielä avustamaan sisaruksiaan vähistä varoistaan. Vakavan pettymyksen hän koki myös, kun Christianian yliopiston vapautuneeseen professuuriin nimitettiinkin Holmboe, vaikka hän olisi ollut selvästi pätevämpi. Abel säilytti kuitenkin ystävyytensä Holmboeen.
Tässä tilanteessa Abel joutui myös kertomaan kihlatulleen Christinelle, lempinimeltä Crelly, että heidän avioliittosuunnitelmiaan on muutettava.
Vaikeuksista huolimatta Berliinin aika oli Abelille tuottoisa. Hän laati merkittäviä artikkeleita, jotka käsittelivät integraalilaskentaa, joidenkin päättymättömien sarjojen summien ominaisuuksia sekä funktioita jotka myöhemmin nimettiin hänen mukaansa Abelin funktioiksi.
Tärkeä henkireikä nuorelle matemaatikolle oli teatteri, joka oli ollut hänen intohimonsa jo Norjassa. Matematiikan tutkijoiden juhlat Berliinissä saattoivat olla myös joskus varsin äänekkäitä, ja toisinaan ne häiritsivät samassa talossa asunutta filosofi Hegeliä.
Ranskan matemaattisen kulttuurin karuutta
Kesällä vuonna 1826 Abel matkusti vihdoin Pariisiin, joka oli ollut alun perinkin hänen matkansa päämaali. Ensimmäisten Pariisin kuukausiensa aikana hän työskenteli kuumeisesti Abelin teoreeman (nimi annettu myöhemmin) parissa. Se käsitteli laajaa transsendentaalisiksi nimettyjen funktioiden luokkaa. Aiheesta syntyi pitkä, merkittävä artikkeli. Suurin odotuksin Abel jätti sen julkaistavaksi Ranskan tiedeakatemialle. Hän uskoi, että suuret ranskalaiset matemaatikot varmasti ymmärtävät artikkelin arvon.
Pariisissakin teatteri oli suuri viihteen ja ilon lähde nuorelle matemaatikolle. Mutta aika kului, eikä artikkelista kuulunut mitään. Tutkimuksen arvioijiksi määrätyt Cauchy ja Legendre olivat maineestaan huolimatta tehtävään sopimattomia. Legendre ei jaksanut paneutua artikkeliin, ja Cauchy oli hukannut sen johonkin paperipinon pohjalle.
Berliiniin tutkimaan elliptisiä funktioita
Pariisissa Abelin sekä terveys että varsinkin talous alkoi uhkaavasti heiketä, ja joulukuussa 1826 hän matkusti takaisin Berliiniin. Berliinissä hän sairastui pahemmin. Crelle auttoi Abelia taloudellisesti ja myös Holmboe Norjasta lainasi rahaa. Sairaudesta huolimatta Abel kirjoitti siellä laajan ja tärkeän tutkielman elliptisistä funktioista.
Crelle suositteli Abelille jäämistä Berliiniin. Hän uskoi pystyvänsä järjestämään tälle siellä viran. Keväällä 1827 Abel koti-ikävän pakottamana palasi Christianiaan, kuitenkin ilman tietoa toimeentulosta kotimaassa.
Toimeentulohuolia Norjassa
Syksyllä 1827 ilmestyi kaksikin artikkelia elliptisistä funktioista. Yksi oli Abelin Berliinissä kirjoittaman artikkelin ensimmäinen osa, ja toinen oli saksalaisen Jacob Jacobin artikkeli, jossa oli joitakin Abelin artikkeliin läheisesti liittyviä tuloksia. Koska aihe tuntui olevan muidenkin tutkimuksen kohteena, Abel kiirehti artikkelinsa toisen osan julkaisemista ja teki siihen muutoksia joista näkyi, miten Jacobin tulokset saadaan hänen tuloksistaan.
Vasta nyt alettiin Abelin suuruus matemaatikkona huomata Euroopassa. Tieto tämän vaikeasta taloudellisesta tilanteesta huolestutti myös monia. Se kirvoitti mm. neljän Ranskan tiedeakatemian matemaatikkojäsenen vetoomuksen Ruotsin ja Norjan silloiselle kuninkaalle asiassa. Kuningas Kaarle XIV ei kuitenkaan asiaan puuttunut.
Vuoden 1828 puolella Abel sai professori Hansteenin sijaisuuden ja vihdoinkin säännöllisiä tuloja. Samalla kuitenkin finanssiministeri vaati hänen aiemman stipendinsä perimistä takaisin palkasta nyt, kun hänellä kerrankin oli tuloja. Yliopisto ei sitä kuitenkaan tehnyt, mutta silti aiempien vuosien taloudellisten rasitusten johdosta Abel eli edelleen äärimmäisessä köyhyydessä.
Kuolema
Kesällä 1828 Abel viipyi ja viihtyi Frolandissa morsiamensa Crellyn ja Smithin perheen luona. Vuoden lopulla Abelin terveys alkoi lopullisesti heiketä. Hän kuoli keväällä 16. huhtikuuta 1829 tuberkuloosiin Frolandissa vierellään morsiamensa Crelly ja Smithien tytär. Huhtikuun alussa 1829 Crelle oli hankkinut Abelille viran Berliinistä, mutta kirje saapui vasta kaksi päivää Abelin kuoleman jälkeen.
Lahjakkaan matemaatikon, josta Legendre sanoi "quelle tête celle du jeune Norvégien!" ("millainen pää nuorella norjalaisella onkaan"), varhainen kuolema katkaisi nerokkaan ja lupaavan uran. Hänen työnsä, jotka muodostavat suuren osan joidenkin vuosien Crellen aikakauskirjasta, toimitti myöhemmin kokonaisuudessaan Holmboe ja julkaisi Norjan hallitus vuonna 1839. Ludwig Sylow ja Sophus Lie julkaisivat vuonna 1881 täydellisemmän painoksen.
Kunnianosoituksia
pienoiskuva|Boeing 737, jonka pyrstössä on Abelin kuva. Köyhän matemaatikon kunniaksi perustettiin vuonna 2002 Abelin palkinto, joka on tieteenalan rahakkain palkinto.
Oslossa on Niels Henrik Abelin patsas. Tämän arvellaan olevan ainoa muotokuva, joka esittää alastonta matemaatikkoa.
Abelin kunniaksi painettiin Norjassa neljä postimerkkiä 6. huhtikuuta 1929, kun matemaatikon kuolemasta oli kulunut tasan sata vuotta. Vuonna 2002 Abelin syntymän 200-vuotispäivää ennen julkaistiin neljä muistopostimerkkiä.
Aarne Linna
Aarne Hjalmar Linna (20. elokuuta 1897 – 14. helmikuuta 1987 ) oli suomalainen jalkapalloilija.
Hyökkääjänä pelannut Linna edusti urallaan Helsingin Jalkapalloklubia ja Helsingin Palloseuraa. Hän voitti Suomen mestaruuden HJK:ssa 1917 sekä HPS:ssa 1921 ja 1922. Linna pelasi Suomen maajoukkueessa vuosina 1919–1926 yhteensä 18 maaottelua, joissa hän teki kuusi maalia.
Marius B. Jansen
Marius Berthus Jansen oli yhdysvaltalainen historioitsija ja Princetonin yliopiston Japanin historian emeritusprofessori. Hän kirjoitti uransa aikana useita artikkeleja sekä englanniksi että japaniksi. Näiden lisäksi hän kirjoitti ja toimitti yli kaksikymmentä kirjaa.
Satu Lidman
Satu Lidman (s. 1973) on suomalainen historioitsija, väkivaltatutkija ja tietokirjailija. Lidman väitteli tohtoriksi Itä-Suomen yliopistosta vuonna 2008. Saksankielinen väitöskirja analysoi Baijerin herttuakunnan rikosoikeusjärjestelmää, erityisesti julkista häpäisemistä 1500- ja 1600-lukujen taitteessa. Tutkimuksessaan hän on kiinnostunut erityisesti sukupuolen ja väkivallan suhteista sekä historian että ajankohtaisten yhteiskunnallisten kysymyksien näkökulmista.
Satu Lidman on toiminut Historioitsijat ilman rajoja ry:n hallituksessa vuodesta 2016.
Marc Perrodon
Marc Marie Jean Perrodon (31. elokuuta 1878 Vendôme – 22. helmikuuta 1939 Beauvais) oli ranskalainen miekkailija. Hän kilpaili kesäolympialaisissa 1908 Lontoossa, kesäolympialaisissa 1920 Antwerpenissä ja kesäolympialaisissa 1924 Pariisissa. Hän sai yhden olympiamitalin: hopeaa säilän joukkuekilpailussa Antwerpenissä.
Miesten yleisluistelun maailmanmestaruuskilpailut 1904
Pikaluistelun maailmanmestaruudesta kilpailtiin Kristianiassa 6.-7. helmikuuta 1904. Vain miehet kilpailivat ja kaikki osanottajat olivat norjalaisia. Kaikilla matkoilla nopein oli Petter Sinnerud, mutta hänen todettiin osallistuneen kerran ammattilaisten kilpailuun Yhdysvalloissa, jolloin hänen suorituksensa hylättiin. Mestaruuden vei kolmella matkavoitolla Sigurd Mathisen.
Rainford Kalaba
Rainford Kalaba (s. 14. elokuuta 1986 Kitwe) on sambialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa portugalilaista UD Leiriaa. Kalaba on pelannut urallaan aiemmin mm. ZESCO United FC:ssä, jossa hän voitti Sambian Cupin vuonna 2006. Hän on edustanut Sambian maajoukkuetta vuodesta 2005 lähtien ja on ollut mukana Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2008 ja 2010.
Takachiho (1885)
Takachiho oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1885 vesillelaskettu Naniwa-luokan panssarikansiristeilijä. Alus tuhoutui 17. lokakuuta 1914.
Taustaa
Ennen ensimmäistä Kiinan ja Japanin sotaa tapahtunut poliittisen jännityksen kasvaminen aiheutti Japanissa kiinnostuksen hankkia laivastolleen panssarikansiristeilijän. Alustyypin hankintaa puolsivat sen suuri nopeus, vahva aseistus ja panssarointi sekä suhteellisen edullinen hinta, jonka merkitystä korosti Japanin oman telakkateollisuuden kyvyttömyys valmistaa kyseisen kaltaisia aluksia. Lisäksi hankinnan tarvetta lisäsi Kiinan laivastolleen ostamat kaksi taistelulaivaa, panssarikansiristeilijä sekä panssaroidut tykkiveneet. Japanin laivastolle tilattiin kolme panssarikansiristeilijää, joista kaksi Armstrong Whitworthilta ja kolmas Ranskasta.
Palvelus
Takachiho saapui heinäkuussa 1886 Jokohamaan Japaniin. Alus ja sen sisaralus Naniwa tekivät vuonna 1893 kaksi matkaa Honoluluun Havaijille suojatakseen alueella asuneita Japanin kansalaisia sekä ilmaistaakseen Japanin huolen Yhdysvaltain syrjäytettyä Havaijin hallitsijan.
Ensimmäisen Kiinan ja Japanin sodassa alus otti 1894 osaa Jalujoen taisteluun muodostaen yhdessä Yoshinon, Naniwan ja Akitsushiman kanssa amiraali Itoh Sukeyukin lentävän osaston. Alus osallistui taistelun aikana risteilijöiden Jingyuen ja Zhiyuan upottamiseen. Taistelun jälkeen alus osallistui Bohainmeren valvontaan sekä operaatioihin Port Arthurin edustalla. Alus kuului vuonna 1895 Japanin laivaston osastoon, joka osallistui Taiwanin maihinnousuun ja se osallistui 3. kesäkuuta Keelungin rannikkolinnakkeen pommitukseen.
Venäjän ja Japanin sodassa vuosina 1904–1905 Takachico osallistui Chemulponlahden taisteluun Koreaan sijoitettua Venäjän keisarikunnan laivaston osastoa vastaan. Takachiho sisaraluksineen valvoi Port Arthurin sulkua 10. maaliskuuta 1904, kun se osallistui Port Arthurin taisteluun. Kesäkuussa alus valvoi Japaninmerta, mutta se ei kyennyt estämään Venäjän laivaston Vladivostokista saapunutta risteilijäosastoa upottamasta japanilaisia kuljetusaluksia. Alus liitettiin vara-amiraali Kamimura Hikonojon komentamaan Japanin 2. laivastoon paikantamaan venäläiset risteilijät. Ulsanin taistelussa alus avusti risteilijä Rurikin upottamisessa ja uponneen aluksen miehistön pelastamisessa. Alus osallistui myös Tsushiman taisteluun, joka oli merisodan kannalta ratkaiseva.
Alus luokiteltiin 28. elokuuta 1912 toisen luokan rannikkopuolustusalukseksi, ja se muutettiin miinalaivaksi ja miinantorjunnan koululaivaksi. Yksi aluksen kuusituumaisista tykeistä poistettiin, jotta saatiin tilaa 200 miinalle.
Japanin julistettua sodan Saksan keisarikunnalle 23. elokuuta 1914 Takachiho liitettiin ympärysvaltojen Qingdaon laivastotukikohtaa valvovaan laivasto-osastoon. Saksan keisarikunnan laivaston torpedovene S-90:n laukaisema torpedo osui alukseen 17. lokakuuta kymmenen merimailia Jiazhounlahdelta kaakkoon. Alus upposi vieden mukanaan 271 miestä, mukaan lukien aluksen päällikön Ito Sukeyasun. Alukselta pelastui vain kolme miestä, ja se olikin suurin Japanin laivaston yksittäinen menetys ensimmäisessä maailmansodassa.
Sabran ja Shatilan verilöyly
Sabran ja Shatilan verilöyly oli joukkomurha, joka tapahtui 16.–18. syyskuuta 1982 Sabran ja Shatilan pakolaisleireissä Länsi-Beirutissa Libanonissa.
Elie Hobeikan, josta myöhemmin tuli kansanedustaja Libanonin eduskuntaan, johtamat Libanonin kristityt falangistijoukot tunkeutuivat Sabran ja Shatilan pakolaisleireille ja surmasivat 700–3 500 palestiinalaista, joukossa naisia ja lapsia. Leirien vartioinnista oli vastuussa Israel, minkä vuoksi silloista puolustusministeri Ariel Sharonia on syytetty velvollisuuksiensa laiminlyönnistä.
Taustaa
6. kesäkuuta 1982 Israelin joukot (kaikkiaan 60 000 miestä) siirtyivät Libanoniin Rauha Galileaan -operaatiossa ja tunkeutuivat aina Beirutiin asti. Kaksi kuukautta myöhemmin elokuun lopussa solmittiin aselepo, jossa PLO lupasi lähteä Libanonista ja Israel puolestaan lupasi pysäyttää etenemisensä sekä lupasi turvata jäljelle jääneiden palestiinalaisten pakolaisleirien siviilien turvallisuuden.
1. syyskuuta PLO:n taistelijoiden evakuointi Beirutista saatiin päätökseen ja Israel miehitti joukkonsa kaksi päivää myöhemmin pakolaisleirien ympärille. Kansainväliset tarkkailijajoukot poistuivat Beirutista 11. syyskuuta.
Seuraavana päivänä tuolloinen Israelin puolustusministeri Ariel Sharon väitti, että 2 000 PLO:n taistelijaa oli jäänyt Beirutiin. Palestiinalaiset kiistivät väitteet. Israelin pääministeri Menachem Begin tapasi Libanonin vastavalitun presidentin Bachir Gemayelin Nahariyassa ja vaati tätä solmimaan rauhansopimuksen Israelin kanssa. Joidenkin lähteiden mukaan hän vaati myös sotilaallisen läsnäolon (Israelin tukemat majuri Saad Haddadin joukot) hyväksymistä Etelä-Libanonissa sekä Gemayelilta toimia jäljelle jääneiden taistelijoiden poistamiseksi Sabran ja Shatilan leireiltä.
Kuitenkin falangistit, jotka olivat aiemmin Israelin yksimielisiä tukijoita, olivat jakautuneet kahtia - osa oli liittoumassa Israelin vihollisen Syyrian kanssa. Gemayel joutui tasapainoilemaan erilaisia poliittisia näkemyksiä edustavien ryhmien kanssa. Hän torjui Israelin rauhansopimusvaatimukset eikä hän hyväksynyt operaatioita pakolaisleirejä vastaan.
14. syyskuuta Gemayel salamurhattiin valtavassa räjähdyksessä, joka tuhosi hänen päämajansa. Palestiinalaiset ja muslimijohtajat kielsivät syyllistyneensä tekoon. Ariel Sharon syytti teosta palestiinalaisia ja tämä lisäsi falangistien kaunaisuutta palestiinalaisia kohtaan.