cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Gerard Way
Nuoruus
Gerard Arthur Way syntyi New Jerseyn Newarkissa 9. huhtikuuta 1977. My Chemical Romancen basisti Mikey Way on hänen pikkuveljensä. Wayn perhe asui nk. ”hämärällä” rikollisuuden varjostamalla alueella, eikä Gerard saanut nuorena juurikaan leikkiä kodin ulkopuolella. Niinpä hän uppoutui sarjakuvien, musiikin ja väkivaltaisten elokuvien maailmaan pikkuveljensä Mikeyn kanssa. Gerard on puoliksi italialainen (äidin, eli Donna Lee Rushin puolelta) ja puoliksi skotlantilainen (isän, eli Donald Wayn puolelta). Gerard esiintyi nuoresta asti useissa koulunsa bändeissä, sillä hän oli hyvä laulamaan ja esiintymään.
Vuonna 1999 Gerard valmistui New Yorkin School of Visual Arts -taidekoulusta.
Inspiraatiot
Gerardin ja Mikeyn isoäiti Elena Lee Rush opetti Gerardin piirtämään, laulamaan ja esiintymään. My Chemical Romancen kappale ”Helena” on nimetty Wayn veljesten isoäidin mukaan, koska nämä kutsuivat tätä usein Helenaksi. 11-vuotiaana Gerard tajusi ensimmäisen kerran, että kaikki hänen läheisensä kuolevat lopulta, ja silloin hän jää kokonaan yksin. Siitä syntyi hänen pakkomielteensä kuolemaan. Vuoden 2001 New Yorkin terrori-iskut saivat hänet tajuamaan, miten lyhyt elämä on ja miten hänen pitäisi käyttää se jotenkin merkittävästi. Niinpä Gerard perusti My Chemical Romancen yhtyeen entisen rumpalin Mattin kanssa.
My Chemical Romance ilmoitti hajoavansa 22. maaliskuuta 2013.
Way kärsi aiemmin lääke- ja alkoholiriippuvuudesta, ja hän on myös ollut vakavasti masentunut kahdesti. Way käytti musiikkia terapianaan, ja siksi useimmat yhtyeen alkuvuosien kappaleista ovat synkkiä. Suurimmiksi musiikillisiksi vaikuttajikseen Way on maininnut muun muassa Iron Maidenin, Queenin ja Misfitsin. Ulkomusiikillisia esikuvia Gerard Waylle ovat olleen esimerkiksi Alice Cooper ja David Bowie.
Merisuolake
Merisuolake (Triglochin maritima) on merenrannoilla kasvava monivuotinen suolakekasvien (Juncaginaceae) heimoon kuuluva ruoho.
Ulkonäkö ja koko
thumb|vasen|250px|Merisuolakkeen kukkia. thumb|vasen|250px|Merisuolakekasvusto Ranskassa. Merisuolake kasvaa 30–70 cm korkeaksi. Varsi on lehtiä pitempi, pysty ja haaraton. Paksuudeltaan se on noin 2 mm, tyveltään paksumpi ja lehtijäänteiden ympäröimä. Lehdet kasvavat tyviruusukkeena ja ovat tupellisia, korvakkeellisia ja pystyjä. Muodoltaan ne ovat puoliliereitä ja tasasoukkia ja kooltaan 1–3 mm leveitä. Lehden kieleke on leveyttään pitempi ja suippo. Kukinto on pitkä, tiheä terttu, joka kohoaa lehtiruusuketta korkeammalle. Vaatimattomat, alle puoli senttiä leveät kaksineuvoiset kukat ovat lyhytperäisiä, kukkaperät siirottavat yläviistoon. Kukan kehä on verhiömäinen ja kuusilehtinen. Heteitä ja emejä on kuusi kappaletta. Merisuolake kukkii Suomessa kesäkuusta elokuuhun. Kukasta kehittyy kuusilohkoinen lohkohedelmä, joka on 2,5–4 mm pitkä ja vaihtelee muodoltaan leveän munanmuotoisesta lähes pallomaiseen. Merisuolakkeen lyhytkasvuinen juurakko on monivuotinen.
Gerard Way
Yksityiselämä
Way meni naimisiin 3. syyskuuta 2007 Lindsey Ann Ballaton kanssa. Heidän hääseremoniansa pidettiin My Chemical Romancen backstagella keikan jälkeen.
Merisuolake
Ulkonäkö ja koko
Merisuolake muistuttaa lähilajiaan hentosuolaketta (Triglochin palustris), mutta on tätä isompi. Samoilla kasvupaikoilla esiintyy myös samantapainen meriratamo (Plantago maritima).
Gerard Way
Yksityiselämä
Parin ensimmäinen lapsi syntyi Kaliforniassa 27. toukokuuta 2009. Pieni tyttövauva sai nimekseen Bandit Lee Way.
Merisuolake
Levinneisyys
Merisuolake on levinnyt laajalle alueelle pohjoisella pallonpuoliskolla. Euroopassa sitä tavataan Atlantin ja Itämeren rannikkoalueilla Pohjois-Espanjasta Pohjois-Norjaan ja Pohjanlahden perukoille. Välimeren rannikolla laji on harvinaisempi ja sitä tavataan paikoin Ranskan, Pohjois-Italian ja Kroatian rannikoilla. Sisämaassa lajia kasvaa Euroopassa siellä täällä Saksassa, Puolassa, Baltian maissa sekä Luoteis-Venäjällä. Yhtenäisempi, Aasian puolella jatkuva sisämaan esiintymä alkaa Unkarin ja Romanian tienoilta jatkuen Etelä-Ukrainaan ja -Venäjälle ja edelleen Kaukasuksen alueelle, Etelä-Siperiaan, Keski-Aasiaan sekä Kaakkois-Venäjälle, Kiinaan ja Japaniin saakka. Pohjois-Amerikassa merisuolakkeen levinneisyysalue kattaa lähes koko mantereen pohjoisimpia ja eteläisimpiä alueita lukuun ottamatta.
Suomessa merisuolaketta tavataan yleisenä kaikilla merenrannoilla sekä Suomenlahdella että Pohjanlahdella. Poikkeuksena pääesiintymisalueesta on Kuusamossa Venäjän rajan pinnassa oleva esiintymä.
Elinympäristö
Suomessa merisuolake kasvaa lähes poikkeuksetta merenrannoilla lähellä rantaviivaa. Laji suosii erityisesti rantaniittyjä ja kasvaa usein matalassa vedessä. Sisämaasta lajia on tavattu ainoastaan Kuusamon hyvin ravinteisilta lettosoilla. Pohjois-Eurooppaa lukuun ottamatta merisuolake on pääasiassa sisämaan laji.
Käyttö
Merisuolakkeen möyheä verso on karjan suosimaa ravintoa rantaniityillä, onpa sitä käytetty keitettynä ihmisravinnoksikin Pohjanmeren rannoilla pinaatin tavoin.
Aatos Yli-Jaskari
Tuomas Aatos Yli-Jaskari (ent. Jaskari, 26. huhtikuuta 1904 Nurmo – 16. maaliskuuta 1962 Nurmo) oli suomalainen kilpapainija ja olympiamitalisti. Seuratasolla hän edusti Nurmon Jymyä.
Fat Joe
Fat Joe (oikealta nimeltään Jose Antonio Cartagena, s. 19. elokuuta 1970 Bronx, New York, New York) on yhdysvaltalainen rap-artisti.
Elämä ja ura
Fat Joe esiintyi ensimmäistä kertaa Suomessa 2. heinäkuuta 2008, Helsingin Nosturissa.
Fat Joe oli vuonna 2000 menehtyneen rap-artisti Big Punin läheinen ystävä ja teki yhteistyötä tämän kanssa.
Creation (vuoden 2009 elokuva)
Creation on Jon Amielin ohjaama ja vuonna 2009 ilmestynyt brittiläinen elämäkertaelokuva, joka kertoo Charles Darwinista. Sen pääosia esittävät tosielämän aviopari Paul Bettany ja Jennifer Connelly Charles ja Emma Darwinina. John Collee laati elokuvan käsikirjoituksen Randal Keynesin Darwin-elämäkerran Annie’s Box pohjalta. Creationin maailmanensi-ilta oli 10. syyskuuta 2009 Toronton elokuvajuhlilla, missä se valittiin avajaisillan gaalanäytöksen elokuvaksi. Ei-kanadalainen elokuva ei ollut saanut kyseistä kunniaa sitten vuoden 1996.
Syyskuussa 2009 tuottaja Jeremy Thomas kertoi elokuvan saaneen levityssopimuksia ympäri maailmaa, mutta ei Yhdysvalloissa. Hänen mukaansa uskonto sanelee Yhdysvalloissa elämää yhä, lukuun ottamatta New Yorkia ja Los Angelesia.
Imperfekti
Imperfekti eli kertoma on verbien mennyt aikamuoto, jolla viitataan lähimenneisyyteen tai menneeseen, mutta yhä keskeneräiseen toimintaan. Nimi imperfekti tulee latinan sanasta imperfectus, 'epätäydellinen', jolla viitataan teon päätökseen saattamattomuuteen. Täsmällinen merkitys riippuu kielestä ja asiayhteydestä.
Imperfekti eri kielissä
Imperfektin käyttö vaihtelee kielestä toiseen.
Suomen kielessä imperfektillä viitataan yleensä toimintaan, joka on jo päättynyt, mutta on tapahtunut lähimenneisyydessä, tai jolla on jostain syystä uutisarvoa. Esimerkiksi perfektissä lause Matti on juossut maratonin kertoo, että Matti on jossain elämänsä vaiheessa juossut maratonin, mutta tapahtuma on selvästikin jo historiaa. Imperfektissä lähes samansisältöinen lause Matti juoksi maratonin ilmaisee suomen kielessä, että juokseminen on jo päättynyt, mutta tapaus on uutta tietoa kuulijalle tai jotenkin muuten tuore. Usein imperfektin käyttöön liittyy jokin ajanilmaus, joka osoittaa toiminnan tapahtuneen tiettynä aikana, vaikkapa "Matti juoksi maratonin viime viikolla."
Latinassa ja sitä myöten romaanisissa kielissä perfekti ja imperfekti eroavat enemmän siten, että perfektillä ilmaistaan jo päättynyttä tekoa ja imperfektillä mennyttä, mutta yhä keskeneräistä tekoa. Tämä selittää aikamuodolle valittua nimeä, joka suomessa on siten epätarkka. Oikeampi nimitys suomen imperfektille on preteriti, joka tunnetaan laajasti sellaisissa kielissä, joissa on vain yksi menneen ajan muoto.
Esimerkiksi ranskan imperfektin käyttö rajoittuu menneen ajan kuvaukseen, mahdollisesti johonkin, joka on yhä kesken, tai ei ollut selvästi kerran tapahtunut asia. Lauseen "il pleuvait quand je t'ai appelé" voisi kääntää vaikkapa "silloin satoi kun soitin sinulle". Lauseessa verbi "pleuvoir" on imperfektimuodossa "pleuvait" ja "appeler" passé composé -muodossa (yhdistetty perfekti). Imperfekti taustoittaa tapahtumaa ja passé composé kertoo eteenpäin. Englanniksi lauseen voisi kääntää "it was raining when I called you".
Velho
Suomen sana velho on alun perin tarkoittanut lähinnä pahansuopaa loitsijaa ja taikojaa, mutta sanaa ei ole käytetty pelkästään kielteisessä merkityksessä. Sana tietäjä on useammin tarkoittanut hyvää taikojaa, kansanparantajaa, jopa taikakeinoihin turvautuvaa sankaria. Silti sanaa on käytetty myös herjaukseen. Myös sana noita on tarkoittanut taikojaa sekä hyvässä, että pahassa mielessä, mutta kristinusko antoi sanalle erityisen synkän merkityksen paholaisen avustajana. Monia muita vastaavan taikuuden käyttäjien nimityksiä koskee sama: ne voidaan kokea sekä kielteisiksi että myönteisiksi.
Suomalaisessa kansanrunoudessa sanalla velho on usein halventava merkitys. Esimerkiksi Kalevalassa käytetään usein tätä nimitystä vastapuolen noidasta:
Velholla on usein ollut rinnastettava merkitys nimityksiin kade tai lapinnoita, jotka ovat merkinneet yliluonnollisilla voimilla hyökkäävää vihollista. Esimerkiksi sananlaskussa ne rinnastetaan: "Katehia kaikki kansa, velhoja joka veräjä."
Modernissa fantasiakirjallisuudessa velhoista on muodostunut selvästi muista yliluonnollisen taian käyttäjistä erottuva joukko. Nykyfantasian velho on usein kaapuun pukeutunut mies, jolla on taikasauva. Hän ei välttämättä ole yhteisönsä keskushahmoja, kuten monet oikeat velhot ja tietäjät, vaan hän on usein yksinäinen vaeltaja. Fantasian velhot voivat olla jopa oma tavallisista ihmisistä poikkeava rotunsa tai lajinsa, kuten esimerkiksi J. R. R. Tolkienin kirjoissa. Nykykirjallisuuden velhot muistuttavat kovasti skandinaavien Odin-jumalaa. Nykykielessä velho onkin saanut positiivisemman merkityksen.
Suomalaisessa kansanperinteessä tunnettuja nimityksiä
thumb|200px|Tietäjä iänikuinen. [[Väinämöinen oli kuuluisin suomalaisen mytologian tietäjä. Hänen taikavoimansa perustui lauluun ja syntyjä ja luotteita koskevaan tietoon.]] thumb|200px|1800-luvun käsitys antiikin ajan kelttiläisestä [[druidista]]
Muita nimityksiä
thumb|150px|Siperialainen šamaani [[taikakaluineen.]]
Velhoja kirjallisuudessa
Velhot ovat suosittuja hahmoja nykyisessä fantasiakirjallisuudessa ja roolipeleissä. Kirjallisuudessa velhot kuvataan yleensä vanhoiksi ja viisaiksi miehiksi. Velhon ulkomuodoksi on populaarikulttuurissa vakiintunut pitkä valkea parta ja tumma kaapu.
Kauno- ja viihdekirjallisuuden tunnettuja velhohahmoja ovat esimerkiksi: thumb|[[Merlin. Huppupäinen velho Kuningas Arthurin tarinoista.]]
Barloworld Scientific
Barloworld Scientific on Britannian suurin laboratoriotuotteiden valmistaja. Vuonna 2007 yrityksen osti Nova Capital oy. Yrityksen valmistamia tuotteita myydään myös suomessa esimerkiksi sairaaloille. Yritys käyttää myös nimiä Bibby Sterilin ja Bibby Scientific.
Lähteet
http://www.bibby-scientific.com/internet/content.nsf/framesetter/TMAY5BQDST?OpenDocument http://www.nova-cap.com/index.html
Vainion Liikenne
thumb|Vainion Liikenteen linja-auto [[Helsinki|Helsingin Kampissa]] J. Vainion Liikenne Oy eli Vainion Liikenne on Salossa kotipaikkaansa pitävä linja-autoyhtiö. Yhtiön liikennealue sijoittuu Varsinais-Suomen, Uudenmaan, Satakunnan ja Ahvenanmaan maakuntien alueille, ja sillä ovat toimipaikat myös Kaarinassa, Lohjalla ja Helsingissä.
Vainion Liikenne HSL-seudulla
Vainion Liikenne ajaa myös Helsingin seudulla, mutta vain U-linjoja 280 ja 193. Linja 193 kulkee Lohjalta Siuntion ja Inkoon kautta Karjaalle. Tätä linjaa Vainion Liikenne ajaa vain yhden vuoroparin arkisin kouluvuoden aikana. Linja 280 kulkee Helsingistä Veikkolan Takkumäkeen, josta se jatkaa eteenpäin useimmiten Nummelaan. Joskus se voi myös kauemmaksi, kuten Lohjalle tai Virkkalaan. Sen lisäksi Vainion Liikenne ajaa Espoon Turvesolmusta Helsinki-Vantaan lentoasemalle yhteyskuljetusta.
Historiaa
Yhtiö perustettiin vuonna 1930, kun Jooseppi Vainio aloitti liikennöinnin omalla autollaan linjalla Kuusjoki–Salo–Turku. Yhtiön päätoimipaikka oli aluksi Kuusjoen Raatalassa, josta se siirrettiin Saloon vuonna 1962 valmistuneisiin uusiin tiloihin. Yhtiön viralliseksi kotipaikaksi tuli Salo vuonna 1966.
Jooseppi Vainio kuoli sairauteen vuonna 1953 vain 53-vuotiaana. Vuoden 1954 alussa yritys muutettiin osakeyhtiöksi, ja tällöin linja-autoja oli 12. Vuonna 1957 toimitusjohtajaksi tuli Jooseppi Vainion poika Juhani Vainio, joka toimi tehtävässä yli 40 vuotta. Vuonna 1970 yhtiöllä oli 24 autoa.
Myöhemmin yhtiö on laajentanut toiminta-alueensa laajalle alueelle Lounais- ja Etelä-Suomessa. Yhtiön tilausliikenne toimii koko muun Suomen ja myös Euroopan alueella. Laajentuminen on tapahtunut pitkälti yritysostojen kautta. Ensimmäinen suuri yrityskauppa oli Särkisalon Linja Oy:n osto marraskuussa 1974. Kauppaan kuului 21 autoa, ja samalla 45 työntekijää siirtyi uuden työnantajan palvelukseen. Ostettu yritys sulautettiin ostajayhtiöön seuraavana vuonna.
Vainion Liikenne aloitti ensimmäisen pikavuoronsa välillä Salo–Helsinki vuonna 1962, ja vuonna 1966 pikavuoro pidennettiin ulottuvaksi Turkuun. Vuonna 1991 Vainion Liikenne lähti mukaan Linja-autoliiton käynnistämään ExpressBus-järjestelmään. Vuonna 1995 Vainion Liikenteellä oli 64 linja-autoa ja siinä työskenteli 124 henkilöä.
Vuonna 1997 Vainion Liikenne perusti oman matkatoimiston, Matka-Vainio Oy:n. Se myytiin kuitenkin jo vuonna 2001 Matkapojat Oy:lle, joka oli aloittanut toimintansa Vammalassa 1970-luvun lopulla ja pyrki saamaan jalansijaa myös Salon seudulla. Toimitusjohtaja Juhani Vainio sai liikenneneuvoksen arvonimen vuonna 1998.
1990-luvun lopulla Vainion Liikenne osti Matka-Autot Oy:n linjaliikenteen; sitä ennen yhtiö oli ostanut jo monia Salon seudulla liikennöineitä yhtiöitä. Matka-Autot Oy:n osto merkitsi Vainion Liikenteelle toiminta-alueen tuntuvaa laajentumista aina Uuteenkaupunkiin, Raumalle ja Brändöhön saakka, ja yhtiö perusti uuden tukikohdan Kaarinaan. Vainion Liikenne sai kaupassa myös paikallislinjoja Turun ja Kaarinan välillä, minkä vuoksi yhtiö liittyi Turun Linja-autoilijain Osakeyhtiön (TLO) osakkaaksi.
Vainion Liikenteen tytäryhtiöihin kuuluvat Salon Liikenne sekä Saaristotie Oy.
Keski-Kreikka (täsmennyssivu)
Keski-Kreikka voi viitata useisiin Kreikan alueisiin, jotka kattavat maantieteellisesti eri alueen:
Keski-Kreikka (NUTS-alue)
NUTS-alue koostuu viidestä hallinnollisesta alueesta (periferiasta), jotka vastaavat samalla NUTS 2 -alueita: Jooniansaaret, Keski-Kreikka, Länsi-Kreikka, Peloponnesos ja Thessalia.
UFO (täsmennyssivu)
UFO voi tarkoittaa:
Tános
Tános, antiikin Tanos tai Tanaos , on joki, joka virtaa Peloponnesoksen niemimaan itäosissa Kreikassa. Sen pituus on noin 65 kilometriä. Joki saa alkunsa Párnonas-vuorelta ja se laskee Egeanmereen kuuluvaan Argoliinlahteen lähellä Vóreia Kynourían kunnan Parálio Ástroksen ja Káto Vérvenan kyliä.
pienoiskuva|vasen|Tános-joen suu Parálio Ástroksessa. Antiikin ajan klassisella kaudella joki toimi Argoliin ja Lakonian rajana. Euripides sijoitti sen tällä perusteella kyseisten alueiden rajajoeksi myös herooisella kaudella.
Kalannin kirkko
Kalannin kirkko (aik. Uudenkirkon kirkko) on Uudenkaupungin Kalannissa sijaitseva keskiaikainen harmaakivikirkko, joka on rakennettu vuosina 1430–1450. Neitsyt Marialle ja Pyhälle Olaville pyhitetty kirkko tunnetaan seinä- ja holvimaalauksistaan sekä Kansallismuseon kokoelmissa säilytettävästä ainutlaatuisesta alttarikaapistaan. Sen kalkkimaalaukset ovat Suomen keskiaikaisen kirkkotaiteen merkittävimipä ja alttarikaappia pidetään Pohjoismaiden arvokkaimpana.
Historia
Kalanti ja Laitila muodostavat yhdessä Turun kanssa Suomen vanhimmat kristilliset alueet. Kalannin seurakunta mainitaan asiakirjoissa vuonna 1411, mutta se perustettiin todennäköisesti jo 1200-luvun alussa. Seudun vanhin kirkko oli samaan aikaan rakennettu Kodjalan kirkko. Se hylättiin viimeistään 1500-luvun kuluessa, jolloin Kodjalan ja Velluan kappeliseurakunnat liitettiin emäseurakuntaan. Saaristolaisten käytössä olivat myös Putsaaren ja Villilän kirkot, mutta merenkulkijoiden ylläpitäminä ne eivät kuuluneet seurakuntaan.
Vanhentuneen käsityksen mukaan Kalannin kirkko valmistui jo 1390-luvulla, mutta Suomen keskiaikaisia kivikirkkoja tutkineen Markus Hiekkasen mukaan se rakennettiin kokonaisuudessaan vasta 1430–1450. Ajankohdan perusteena on muun muassa länsiportaalista tehty vuosirengasajoitus. Runkohuone saatettiin muurata vanhemman puukirkon ympärille. Kirkko oli valmistuessaan hyvien kulkuyhteyksien äärellä, sillä nyttemmin mataloitunut Sirppujoki oli purjehduskelpoinen läheiseen Männäistenkoskeen saakka. Kalannin kirkko oli myös vuonna 1617 perustetun Uudenkaupungin asukkaiden käytössä, kunnes kaupungin oma kirkko valmistui 1629.
Arkkitehtuuri
Kalannin kirkko edustaa tyyliltään manner-Suomen ensimmäisen sukupolven kivikirkkoja, jollaisia rakennettiin Varsinais-Suomen ja Uudenmaan rannikkoseuduille. Runkohuoneen ulkomitat ovat noin 15×27 metriä. Sakasti sijaitsee runkohuoneen pohjoispuolella ja asehuone eteläpuolella. Asehuoneen päädyssä oli ulkosaarnatuoli, jonne kiivettiin muurin sisällä kulkevia portaita pitkin. Länsipäätyyn suunniteltu torni jäi kesken. Siitä tuli eteisenä toimiva puolitorni, jonka puinen yläosa valmistui 1779.
1800-luvun alussa kirkkoa suunniteltiin laajennettavaksi, mutta sen sijaan tyydyttiin rakentamaan lisälehtereitä. Vuonna 1824 runkohuoneen ja tornin kattoja madallettiin noin viisi metriä kattokulmaa loiventamalla. Samalla tornin pohjoisseinän kylkeen rakennettiin pieni luuhuone. Vuonna 1844 laajennettiin ikkunoita alaspäin. Eteläinen sisäänkäynti ja sakastin ovi ovat alkuperäisessä kuosissaan, mutta asehuoneen ja tornin sisäänkäyntien ympärille muurattiin vuonna 1884 arkkitehti C. J. von Heidekenin suunnittelemat goottilaistyyliset tiiliportaalit. Vuonna 1732 kirkon pohjoisseinään tehtiin kaksi ikkunaa ja 1884 vielä kolmas. Samana vuonna uusittiin myös tornin puurakenteet nykyiseen malliinsa. Vuoden 1884 remontin yhteydessä hävitettiin myös lehterit ja sisustus sai tammenvärisen tyylinsä. Sakastin ulko-ovi tehtiin vuonna 1936. Kirkkosali on kolmilaivainen ja nelitraveinen. Kahta keskilaivan tähtiholvia lukuun ottamatta kaikki holvit ovat ristiholveja. Vuonna 1806 kirkkoon tehtiin puulattia, jota ennen ainoastaan kuorissa ja käytävillä oli kivilattia.
Sisustus ja esineistö
Itäseinällä sijaitseva puuvuorattu pääalttari on keskiajalta ja renessanssityylinen saarnatuoli 1640-luvulta. Vuonna 1698 kirkkoon rakennettiin lehteri ja vuotta myöhemmin uusia penkkejä. Sisustus kärsi Isonvihan aikana hävitystä, jonka jälkeen korjattiin. Arkkitehti C. J. von Heidekenin suunnittelema nykyinen uusgoottilainen sisustus valmistui vuonna 1884. Arvid Liljelundin alttaritaulu Kristuksen kirkastuminen (1892) on eteläseinällä.
Keskiaikaisia puuveistoksia on säilynyt kaksitoista. Alttarilla on kotimainen triumfikrusifiksi. Sakaristossa ovat Lyypekissä tehdyt 1400-luvun alun krusifiksi, 1400-luvun puolivälin Katariina Aleksandrialainen ja 1500-luvun vaihteen Pyhä Laurentius. Tornin eteisessä ovat 1400-luvun alussa tehty lyypekkiläinen Pyhä Erik, 1430–1440-luvulla Tallinnassa tehty Neitsyt Maria, 1500-luvun vaihteessa tai alkuvuosina tehdyt lyypekkiläistyyliset Neitsyt Maria ja Pyhä Sebastian sekä kotimaiset Pyhä Yrjänä, Pyhän Yrjänän hevonen ja kaksi pyhimystä käsittävä alttarikaappi.
Keskiaikaisista kirkkotekstiileistä on tallessa muun muassa Suomen ainoa säilynyt dalmatika. Metalliset arvoesineet takavarikoitiin reformaation yhteydessä vuonna 1558. Hautakivet kuorin ja eteisen seinillä ovat olleet alun perin kirkon lattiassa. Niiden joukossa on katkelma vuonna 1614 kuolleen Nils Kijlin kalkkikivisestä hautamuistomerkistä. Eteisessä on myös kaksi Kijl-suvun puista hautausvaakunaa 1600-luvulta. Kuoriin haudatun Jonas Raumannuksen hautakivi on kirkkomuseossa. Kansallismuseon kokoelmissa on mestari Francken tekemä Pyhän Barbaran legendaa kuvaava alttarikaappi sekä kuorituolin pääty, baldakiinin koristelista ja kahdeksantoista 1470–1480-luvuilta peräisin olevaa penkinpäätyä. Kansallimuseon kokoelmissa on myös tekstiilejä, alttariliinoja ja messupukuja. Alttarikaappi tuli laajan yleisön tietoisuuteen ja tutkimuksen piiriin kesällä 1874 Eliel Aspelinin johtaman Suomen Muinaismuistoyhdistyksen toisen taidehistoriallisen tutkimusretken ansioista. Se myytiin Valtion Historialliselle museolle vuonna 1903. 1800-luvun alussa tehdyt lehterin koristemaalaukset poistettiin vuoden 1884 remontin yhteydessä ja huutokaupattiin. Irti sahattuja maalauksia käytettiin muun muassa rakennustarpeina. 1930-luvulla kappalainen P. O. Ekko metsästi niitä koirien ja kissojen kanssa eri puolilta pitäjää ja osa onnistuttiinkiin hankkimaan takaisin kirkkomuseoon. Maalauksia löytyi vuonna 1933 Vähä-Villilän tilalta, josta te toimitettiin kirkkomuseoon. Kappalainen P. O. Ekkon ja suntion Juho Aallon aloitteesta tehtiin kirkkomuseo tornin toiseen kerrokseen 1934.
Seinämaalaukset
Kalannin kirkon kalkkimaalaukset ovat Suomen keskiaikaisen kirkkotaiteen merkittävimipä teoksia. Erityisen arvokkaana pidetään vuoden 1450 tienoille ajoittuvaa sakastin maalauskokonaisuutta, joka on manner-Suomen vanhimpia. Runkohuoneen maalaukset on ajoitettu vuodelle 1470 eteläseinällä olevan latinankielisen tekstinauhan perusteella. Kirkon holvit muurattiin vuotta myöhemmin ja maalattiin välittömästi tämän jälkeen. Töistä vastasi niin sanottu Taivassalon ryhmä, johon kuuluneen Petrus Henrikssonin signeeraus löytyy kuorin ikkunakomerosta. Hänen ohellaan kirkossa työskenteli toinen ryhmään kuulunut maalari, josta käytetään nimitystä ”Kalannin maalari”. Maalaukset peitettiin 1760-luvulla ja otettiin taas esille vuonna 1884 Emil Nervanderin johdolla tehdyssä Suomen ensimmäisessä keskiaikaisten kirkkomaalausten restauroinnissa. Silloisen tyylin mukaisesti kuvat peitettiin uudelleen ja päälle maalattiin jäljennökset. Vuosina 1965-1968 alkuperäiset maalaukset palautettiin konservaattori Veikko Kiljusen johdolla.
Yamaha YM3812
thumb|250px|Yamaha YM3812 Yamaha YM3812 tai OPL2 (OPL-lyhenne tulee englannin sanoista FM Operator Type-L) on Yamahan kehittämä äänipiiri. Piiri on kuulu sen laajasta käytöstä IBM PC -yhteensopivien tietokoneiden äänikorteissa, kuten AdLib ja Sound Blaster. Piiri käyttää FM-synteesiä, jossa yksi kanavan oskillaattori moduloi toista.
Se on alaspäin yhteensopiva OPL-piirin, eli Yamaha YM3526:n kanssa. Piirit ovat hyvin samankaltaisia, sillä YM3812:n uusiin ominaisuuksiin kuuluu vain kolme uutta äänimuotoa. OPL2:n päivitettyä versiota, OPL3 (Yamaha YMF262), käytettiin muun muassa kuulussa Soundblaster 16:ssa.
Kalannin kirkko
Seinämaalaukset
Pohjoisseinän maalaukset muodostavat yhtenäisen Kristuksen kärsimyskertomuksen, mutta osa kuvista on tuhoutunut. Raamatullisten hahmojen ja pyhimysten ohella seinissä on kirkonmiehiä, rakennus- ja maalaustöitä kustantaneita lahjoittajia ja heidän sukuvaakunoitaan sekä viisi vihkiristiä. Lahjoittajien kuvia on kaikkiaan viisi. Hahmot on kuvattu polvistuneina pyhimysten jalkojen juureen. Suomessa vastaavia on ainoastaan Taivassalon kirkossa. Arkadikaariin on maalattu tuomiokapitulin jäsenten vaakunat. Tutkija Anna Nilsénin mukaan ne saattavat olla leimoja, jotka osoittivat maalausten hyväksymistä. Holveissa on ainoastaan kasviornamentteja lukuun ottamatta keskilaivan ensimmäistä holvia.
Yamaha YM3812
Toinen YM3812-piirin lähisukulainen on YM2413 (OPLL), joka lähinnä on karsittu versio piiristä. Siinä on vain yksi vapaasti ohjelmoitava kanava ja loput käyttävät valmiiksi säädettyjä soitinääniä. Tätä piiriä käytettiin kolmannen sukupolven MSX-koneissa (vain Japanissa myyty MSX TurboR), MSX2 koneissa lisävarusteena sekä Sega Master System -konsolin japanilaisessa versiossa.
Piirissä on 244 erilaista vain kirjoitus -rekisteriä. Se kykenee tuottamaa ääntä 9:llä eri kanavalla, joista jokainen koostuvat kahdesta erillisestä oskillaattorista. Jokainen oskillaattori tuottaa siniaaltoja, joita voidaan vielä muokata kolmeksi erilaiseksi äänimuodoksi. Siniaallon negatiivinen osa voidaan mykistää tai kääntää päinvastaiseksi ja piirillä voidaan tuottaa myös valesaha-aaltoja (neljäsosa kohoavaa siniaaltoa). Tämä erikoinen tapa tuottaa äänimuotoja luo piirille sen tunnusomaisen äänen.
Kalannin kirkko
Ensimmäinen holviväli eli kuori
Keskilaivan kattoholviin on maalattu kirkkoisät Ambrosius, Hieronymus, Gregorius ja Augustinus sekä evankelistojen symbolit. Holvimuurissa on myös pyhäinjäännöstä varten tarkoitettu pieni syvennys. Holvikaaressa ovat piispa Konrad Bitzin, arkkiteini Arvid Garpin, tuomiorovasti Maunu Särkilahden ja Flemingin suvun vaakunat sekä yksi vihkiristi. Kuoriseinään on maalattu Pyhä Margareta ja lahjoittaja Hartvig Garp vaakunoineen, Pyhä Helena ja Garpin puoliso Ingeborg Fleming sekä Neitsyt Maria, Kristus ja kaksiosainen Pyhän Erasmuksen marttyyrikuolema. Sakastin oven yläpuolella on suurikokoinen ”Kuninkaitten kumarrus”, jossa Itämaan tietäjät tuovat lahjojaan Jeesus-lapselle. Yksi tietäjistä on hävinnyt. Garpin pariskunnan kuvat poikkeavat tyylillisesti kirkon muista lahjoittajafiguureista, joten on mahdollista, että ne on maalattu eri aikaan. Kuori-ikkunan yläpuolella on profeetan kuva ja ikkunanpielessä apostoli Andreas sekä kuvan lahjoittaja ja kirjoitus ”Ora propter me pater Andreas” (Rukoile puolestani isä Andreas). P. O. Ekkon mukaan hahmo esittäää kirkkoherra Andreas Beronista. Etelälaivan ikkunakomeroon on maalattu Pyhä Pietari sekä lahjoittaja kirkkoherra Mårten Skytte sukuvaakunoineen. Hänen suustaan kohoavassa puhekuplassa lukee ”O pater, ora pro me” (Oi isä, rukoile puolestani). Petrus Henrikssonin signeeraus on samassa ikkunakomerossa. Kyseessä on hänen ainoa tunnettu signeerauksensa ja myös Suomen vanhin taiteilijasigneeraus.
Toinen holviväli
Toisen holvivälin holvikaaressa on Olavi Balkin vaakuna sekä Flemingin ja Tavastin sukujen allianssivaakuna. Etelälaivassa on kuvattuna Pyhä Mikael sielujen punnitsijana. Toiseen vaakakuppiin on tarttumassa paholainen, jota enkeli karkottaa sauvallaan. Ikkunan päällä on profeetan kuva ja kirjoitus ”Terribilis est domus dei non est hic aliud nisi domus dei et ianua coeli” (Peljättävä on Jumalan huone, varmasti tässä on Jumalan huone ja taivaan portti). Ikkunan oikealla puolella on yläosa Pyhän Laurentiuksen marttyyrikuolemaa esittävästä kuvasta, jossa keisari Decius on kahden palvelijan välissä. Kuvan alaosa on vaurioitunut. Ikkunasyvennyksessä on Jaakob vanhempi pyhiinvaeltajan puvussa. Pohjoislaivassa on Jeesuksen syntymää kuvaava maalaus sekä Pyhän Olavin tai Pyhän Eerikin ristiretki. Maalauksen oikealla puolella olevan peikon tulkitaan edustavan pahuutta, joka väistyi kristinuskon saapuessa Suomeen. Seimessä makaava Jeesus-lapsi on kopioitu Raumalle Pyhän Ristin kirkon tuhoutuneen maalauksen tilalle vuonna 1891.
Kolmas holviväli
Pohjoislaivan holvikaaressa on Pyhä Barbara. Pohjoisseinään maalattu Kristuksen kärsimyskertomus on pahoin vaurioitunut vuonna 1732 tehdyn ikkuna-aukon myötä. Ristisaatosta ovat jäljellä ovat enää osa rististä, evankelista Johannes, osa Neitsyt Marian kasvoista ja sädekehästä sekä neljä sotilasta. Ikkunan oikealla puolella on ristiinnaulittu Kristus vierellään Johannes. Myös etelälaivan kuvat ovat tuhoutuneet.
Neljäs holviväli
Neljännen holvivälin etelälaivan holvikaaressa on Pyhä Dorothea. Ikkunan vasemmalla puolella on Maria Magdalena ja oikealla Pyhä ehtoollinen. Ikkunan päällä on profeetta ja teksti ”Venite filii audite timerem dni docendo vos” (Tulkaa lapset kuunnelkaa, opetan teille Jumalan pelkoa). Pohjoisseinässä on Kristuksen kärsimyskertomukseen kuuluvat pahoin vaurioituneet maalaukset Jeesuksen ruoskimisesta ja kruunaamisesta orjantappurakruunulla. Jäljellä ovat enää Jeesuksen pää ja ruoskat. Ikkunasyvennyksessä on Pyhä Antonius ja Katariina Aleksandrialainen vierellään tuntematon lahjoittaja polvistuneena. Kyseessä on Suomen keskiaikaisten kirkkojen ainoa yksinään esiintyvä naislahjoittaja. Kalannin kirkon maalauksia väitöskirjassaan tutkineen Tuija Tuhkasen mukaan kyseessä voi olla Kalannissa vaikuttaneen miekanteroittaja Jeniksen leski Katarine.
Sakasti ja asehuone
Sakastin holvimaalauksissa on kukkiin päättyviä köynnöksiä sekä kirkkoisiä, evankelistojen vertauskuvia ja paratiisin lintuja. Sakariston länsiseinällä on talonpoika Lallia tallaava Pyhä Henrik ja pohjoisseinällä kalvaarioryhmä. 1450-luvulla hieman sakariston valmistumisen jälkeen maalattua kokonaisuutta on luonnehdittu Suomen keskiajan taiteen helmeksi. Koristelusta vastasi todennäköisesti Upplannista saapunut maalariryhmä. Sakastissa on myös seiniin upotetut keskiaikaiset sivualttarit. Asehuoneen maalaukset kuvaavat Pirun juonia ihmisten viekoittelemiseksi. Kuvissa on muun muassa kaksi pirua taluttamassa kahlehtimaansa lammasvarasta, Kyöpelinvuorella luudalla lentävän naisen vastaanottava pääpiru, sekä piru, joka auttaa naista lypsämään naapurin lehmää ja kirnuamaan voita.
Urut
Ensimmäinen päätös urkujen hankkimisesta tehtiin jo vuonna 1859, jolloin pitäjänkokous tilasi yksisormioisen urun Rauman kanttorilta Carl Gustaf Rindelliltä. Päätös kuitenkin peruttiin ja Tukholmasta hankittiin uudenaikaisempi urkuharmoni. Soitin oli kuitenkin äänenvoimakkuudeltaan liian heikko. Ensimmäiset varsinaiset urut Kalannin kirkkoon rakensi uusikaupunkilainen Jens Zachariassenin urkurakentamo vuonna 1888. Mekaaniset urut olivat 13-äänikertaiset. Ne hankittiin uusikaupunkilaisen kauppiaan Johan Henrik Lindrothin testamenttaamilla varoilla. Vuodesta 1938 käytössä olivat Kangasalan urkutehtaan pneumaattiset 18-äänikertaiset urut. Nykyiset 18-äänikertaiset urut ovat Urkurakentamo Matti Erolan vuonna 1987 rakentamat. Niiden barokkityylisen julkisivun on suunnitellut Matti Erola ja disposition Markku Ketola.
Kirkon ympäristö
Kirkkoa ympäröivän hautausmaan sankarihautausmaan on suunnitellut Ilmari Wirkkala vuonna 1946. Pietà-aiheinen sankaripatsas on kuvanveistäjä Jussi Vikaisen työ vuodelta 1955. Wirkkala on suunnitellut myös vuonna 1959 toteutetun kirkkomaan laajennuksen. Kirkkomaalla on myös vuonna 1956 pystytetty Karjalaan jääneiden vainajien muistomerkki sekä rovasti Pekka Rantalan suunnittelema muualle haudattujen muistomerkki. Hautausmaalle on haudattu muun muassa jääkärimajuri Allan Gottleben, Männäisten ruukin isännöitsijät Pehr Conrad Enström (k. 1789) ja Gabriel Ytterberg (1755–1825), joiden yhteisen muistokiven on kustantanut kreivi Samuel af Ugglas, sekä runoilija Hertta Aalto. Saarnamies Efraim Jaakolan haudan sijaintia ei tunneta, mutta kirkon itäseinässä on hänelle vuonna 1937 paljastettu muistolaatta.
Kirkon länsipuolella oli ennen 1600-lukua purettu kellotapuli. Kirkkomaan länsipuolella on säilynyt kuusiaidan rajaama hautasaattojen lähtöpaikka harvinaisine ruumiskivineen. Kirkon vieressä sijaitsevat myös vanha pitäjänmakasiini, mutta kirkkotalli purettiin vuonna 1937. Kirkon länsipuolella on arkkitehti Olli Kestilän suunnittelema seurakuntakoti vuodelta 1964. Rakennusta on laajennettu 1980. Seurakuntakodin edustalla on vuonna 1991 pystytetty veteraanikivi.
Kalannin pappila sijaitsee Sirppujoen länsipuolella vajaan kilometrin päässä kirkosta. Se mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1411. Kyseessä ovat vanhimmat tiedot Suomen keskiaikaisista pappiloista. Pappilan rakennukset ovat nykyään yksityisomistuksessa.
Eduskuntavaalit 1916
Eduskuntavaalit 1916 järjestettiin 1. ja 3. heinäkuuta. Vaalit voitti 103 kansanedustajaa saanut Suomen Sosialidemokraattinen Puolue (SDP). Kyseessä on ainoa kerta, jolloin yksi puolue on saanut enemmistön eduskuntapaikoista. SDP ei kuitenkaan saanut enemmistöä annetuista äänistä.
Valitut kansanedustajat kokoontuivat ensimmäisen kerran vasta yhdeksän kuukauden kuluttua vaaleista, huhtikuussa 1917. Ennenaikaisten, eduskuntavaalien 1917 myötä vaalikausi päättyi jo lokakuussa ja on hieman alle seitsemällä kuukaudella eduskunnan lyhyin.
Uusia kansanedustajia olivat mm. SDP:n Olli Hiltunen, Evert Huttunen ja Otto Toivonen, Maalaisliiton Juho Niukkanen, Suomalaisen puolueen Toivo Ikonen ja Elias Tukia, sekä Ruotsalaisten Alexander Frey ja Kristian Åkerblom. Eduskunnan jätti mm. Suomalaisen puolueen J. R. Danielson-Kalmari.
Eduskuntavaalien perusteella muodostettiin Tokoin senaatti.
Tulokset
!rowspan=2 style="background:#e3e3e3" colspan=2|Puolue !rowspan=2 style="background:#e3e3e3" colspan=2|Edustajat !style="background:#e3e3e3" colspan=4|Äänet !style="background:#e3e3e3" colspan=2| Osuus !style="background:#e3e3e3" colspan=2| Lukumäärä
Wayne Cochran
thumb|Wayne Cochran 1969. Talvin Wayne Cochran (10. toukokuuta 1939 – 21. marraskuuta 2017 Florida, Yhdysvallat ) oli yhdysvaltalainen soullaulaja. Hän oli Elvis Presleyn esikuva. Cochran pukeutui koristeellisesti kimalteleviin asuihin ja hänellä oli valtava vaalea kampaus. Hänen tunnuslaulunsa oli ”Last kiss”, ja hänestä käytettiin nimitystä ”The White Knight of Soul”. Esiintymiset olivat mahtipontisia. Cochranin ura alkoi 1950-luvulla, jolloin hänen tyylinsä oli rockabillyn ja countryn sekoitusta. Uransa huipulla ollessaan hän päätti kuitenkin ryhtyä papiksi Miamiin.
SMS Tb 83F
SMS Tb 83F oli Itävalta-Unkarin laivaston Tb 82F -luokan torpedovene. Alus luovutettiin 1920 Versailles’n rauhansopimuksen mukaisesti Romanialle, joka nimesi sen NMS Smeuliksi.
Valmistus
Itävalta-Unkarin laivasto tilasi aluksen Danubiukselta Porto Réstä, missä köli laskettiin 17. marraskuuta 1913. Alus laskettiin vesille 7. marraskuuta 1914 nimellä SMS Tb 83F ja valmistui 7. elokuuta 1915.
Palvelus
SMS Tb 83F luovutettiin Romanialle 1920. Vuonna 1939 aluksen toinen 66 millimetrin tykki vaihdettiin 37 millimetrin tykkiin ja keskilaivaan asennettiin 20 millimetrin tykki. Toisen maailmansodan aikana alukselle asennettiin pääaseiksi kaksi 88 millimetrin tykkiä ja niiden lisäksi kaksi 20 millimetrin tykkiä, mutta torpedoputket jouduttiin poistamaan. Aluksen etukannen tykki poistettiin myöhemmin ja se korvattiin 20 millimetrin tykillä ja konekiväärillä. Alus palveli sodan aikana saattuetehtävissä 1941-1942 Mustanmeren länsirannikolla sekä Krimillä. Toisinaan alus suojasi miinoitusoperaatioita.
Romanian antauduttua alus siirrettiin Neuvostoliiton Mustanmeren laivastoon nimettynä Torokseksi. Se palautettiin 22. syyskuuta 1945 Romanialle, jonka laivastossa se palveli vuodesta 1948 alkaen oltuaan lokakuusta 1945 alkaen modernisoitavana Galatzissa. Alus poistettiin alusluettelosta 1959-1960.
Luettelo Paratiisilinnun tähdistön tähdistä
Luettelo Paratiisilinnun tähdistön tähdistä:
Destin Daniel Cretton
Destin Daniel Cretton (s. 23. marraskuuta 1978, Maui, Havaiji, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja. Hänen elokuviaan ovat esimerkiksi independent-draama Short Term 12 (2013) ja Marvel Cinematic Universe -supersankaritarina Shang-Chi and the Legend of the Ten Rings (2021).
Elämä
Crettonin äiti oli amerikanjapanilainen. Cretton suoritti tutkinnon viestinnän oppiaineessa kristillisessä Point Loma Nazarene University -yliopistossa vuonna 2001 ja toisen tutkinnon elokuvan ja television oppiaineessa San Diegon osavaltionyliopistossa vuonna 2011.
PowerPC G5
thumb|PowerPC 970FX -suoritin PowerPC G5 (tunnetaan myös nimillä PowerPC 970 ja PowerPC 970FX) on IBM:n kehittämä 64-bittinen PowerPC-suoritin, joka esiteltiin vuonna 2002. Suoritinversioiden erona on valmistusmenetelmä: PowerPC 970 valmistetaan 130 nanometrin viivanleveydellä ja PowerPC 970FX 90 nanometrin viivanleveydellä. Molemmissa on yli 58 miljoonaa transistoria. Suoritin pohjautuu järeään IBM:n POWER4-suorittimen ytimeen, ollen siitä halvennettu malli.
G5 eroaa merkittävästi vanhemmasta PowerPC G4 -suorittimesta, sisältäen sekä pidemmän 16-vaiheisen liukuhihnan G4:n 4-vaiheisen ja G4+:n 7-vaiheisen sijaan, että myös enemmän rinnakkaisia laskentayksiköitä.
G5 myös kuluttaa huomattavasti enemmän virtaa kuin G4, minkä takia Apple ei ottanut G5:sta käyttöön kannettavissa tietokoneissaan vaan pelkästään pöytäkoneissa ja palvelimissa.
Tanus
Tanusin kunnan ja sen pohjoispuolella olevan Tauriac-de-Naucellen kunnan rajalla olevan Viaurjoen ylittää Viaurin viadukti, joka on vuonna 1903 käyttöönotettu rautatiesilta.
Kalajärvi (Muurame)
Maantietoa
Järven pinta-ala on 8,0 hehtaaria, se on 650 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 101 600 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 1,3 metriä ja suurin syvyys on 3,7 metriä. Sen rantaviivan pituus on 1,8 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Muuratjärven valuma-alueella (14.28), jonka Kalaojan valuma-alueeseen (14.288) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 125,1 metriä mpy.
Itägootit
Itägootit eli ostrogootit olivat gootteihin kuulunut kansa, joka vaikutti Euroopassa kansainvaellusten aikaan ja hallitsi Italiaa vuosina 493–553. Toinen samaan aikaan vaikuttanut merkittävä goottikansa olivat länsigootit eli visigootit.
Itägootit samastetaan usein greuthungeihin eli gootteihin, jotka elivät 300-luvulla nykyisen Ukrainan alueella. Länsigootit on vastaavasti tapana samastaa lännempänä eläneisiin tervingeihin. Tämä on kuitenkin harhaanjohtavaa, sillä itägootit eivät varsinaisesti esiintyneet omana ryhmänään ennen 400-lukua. Greuthungien kuningaskunta ulottui Dnestriltä lännessä Donille idässä sekä Mustaltamereltä etelässä aina Pripetin soille pohjoisessa. Idästä tulleet hunnit hyökkäsivät 370-luvulla greuthungien asuinalueelle, jolloin sekä greuthungeja että tervingejä alkoi paeta länteen Rooman valtakunnan alueelle. Vaelluksen syinä saattoivat olla myös väestönkasvu, heikentyneet elinolot ja goottien keskinäiset valtataistelut. Greuthungien kuningas Ermanarik teki tiettävästi itsemurhan, minkä jälkeen hunnit alistivat aloilleen jääneet gootit vasalleikseen ja liittolaisikseen.
Teoderikin kuoltua vuonna 526 hänen kuningaskuntansa muuttui epävakaammaksi. Itä-Rooman valtakunta kukisti lopulta Itägoottien valtakunnan vuosina 535–554 käydyssä goottisodassa. Sodan päätyttyä tappioon goottien sallittiin vapaasti poistua Italiasta. Itägootit katosivat tämän jälkeen kansakuntana, eikä Italiasta tunneta gootinkielisiä tekstejä vuoden 554 jälkeen.
I Wanna Be Adored
I Wanna Be Adored rock-yhtye The Stone Rosesin kolmas singlejulkaisu albumilta The Stone Roses. Kappale on yhtyeen esikoisalbumin avausraita ja kertoo halusta olla palvottu ja ihailtu.
Koripallon Euroopan-mestaruuskilpailut 1985
Vuoden 1985 koripallon Euroopan-mestaruuskilpailut pelattiin Länsi-Saksassa 5.–16. kesäkuuta. EM-lopputurnaukseen osallistui 12 maata. Mestaruuden voitti historiansa viimeisen kerran Neuvostoliitto, hopeaa, koripallohistoriansa viimeisen miesten EM-mitalin, saavutti Tšekkoslovakia ja pronssia Italia. Turnauksen arvokkain pelaaja oli Neuvostoliiton Arvydas Sabonis ja korikuningas Israelin Doron Jamchi.
Arbil
Historia
thumb|vasen|[[Arbilin sitadelli.]] Nykyisen Arbilin aluetta on asutettu jo pitkään. Paikka tunnetaan vanhoista nuolenpääkirjoituksista nimellä Arbailu ja Assyrian valtakunnan kaudella se oli tärkeä Ištarin palvontapaikka. Myöhemmin nimi muuttui muotoon Arbeles. Vuonna 331 eaa. paikan lähellä käytiin ratkaiseva Gaugamelan taistelu Persian kuningas Dareios III:n ja Makedonian kuningas Aleksanterin välillä. Myöhemmin kaupungin hallinnasta sotivat Parthia ja Rooman valtakunta. Kaupungin nimi oli saanut uuden muodon Arbira ja kaupunkiin muodostui kristitty keskus jo kristinuskon varhaishistorian aikana. Sasanidien Persiassa koettiin ajoittain kristittyjen vainoja.
Persian muslimivalloituksen jälkeen kaupungin kristitty yhteisö jatkoi olemassaoloaan. Itse kaupungista ei ilmeisesti käyty suurempia taisteluja. Kaupunki alkoi kuitenkin menettää merkitystään vanhojen kauppareittien varrella Mosulille. 1100-luvun loppupuolella kaupungista tuli kuitenkin suuria alueita hallinneen kurditaustaisen begteginidien suvun pääkaupunki. Hallitsijasuvun ehkä kuuluisin jäsen oli Saladinin lanko Muzaffar al-Din, joka rakennutti kaupunkiin useita nykypäiviin saakka säilyneitä rakennuksia. Mongolit hävittivät kaupunkia vuonna 1235 ja valtasivat sen linnoituksen vuonna 1258. Kristitty yhteisö kukoisti edelleen jonkin aikaa mongolivalloituksen jälkeen ja alueella oli myös kristittyjä kuvernöörejä. Vuonna 1310 joidenkin kristittyjen palkkasoturien aiheuttaman välikohtauksen jälkeen kaupungin kristitty väestö surmattiin ja se menetti asemansa kristittynä keskuksena. Verilöylystä selvinneet muuttivat muille alueille.
Aikanaan Arbilista tuli osa Osmanien valtakuntaa ja Bagdadin paššan alainen alue. Esimerkiksi nykyisin Unescon maailmanperintöluetteloon kuuluva Arbilin sitadelli sai nykyisen ulkomuotonsa osmanien kaudella. Persian Nadir Šahin sotaretket hävittivät kaupunkia ja vuonna 1892 sen väkiluvuksi arvioitiin 3 200 henkilöä. Luku saattaa tosin olla alakanttiin ja esimerkiksi joidenkin alueella liikkuneiden matkailijoiden kertomusten mukaan kaupunki oli suurempi. Joka tapauksessa tuolloin asukkaisiin kuului myös 457 juutalaista. 1990-luvulla kaupunki oli Kurdistanin demokraattisen puolueen ja isänmaallisen liiton taistelujen keskipiste Kurdistanin sisällissodassa. Sittemmin kaupunki on kasvanut taloudellisesti etenkin Irakin diktaattori Saddam Husseinin hallinnon päätyttyä. Nykyisin Arbil on autonomisen Irakin Kurdistanin pääkaupunki.
Väestö
YK:n Irakin analysointiyksikön vuoden 2013 väestöarvion mukaan Erbilin piirikunnassa oli yhteensä noin 800 000 asukasta (52 % koko maakunnan 1,531 miljoonan ihmisen väestöstä). Toinen, yksityishenkilön ylläpitämä citypopulation.de -sivusto arvioi Irakin tilastokeskuksen projektion pohjalta kaupungin väkiluvuksi 1 025 000 asukasta (2011). Syyrian pakolaisvirrasta raportoidessa kaupungin väkiluvuksi mainittiin kesällä 2014 jopa yli 1,4 miljoonaa (ennen pakolaisia).
Arbilin väestö koostuu sunnalaisista kurdeista, sekä kristityistä.
Kirottu 3: Paholaisen vallassa
Kirottu 3: Paholaisen vallassa on vuonna 2021 ensi-iltansa saanut Michael Chavesin ohjaama kauhuelokuva. Se on jatko-osa vuoden elokuville Kirottu (2013) ja Kirottu 2 (2016) sekä Kirottu-universumin kahdeksas elokuva. Patrick Wilson ja Vera Farmiga palaavat näyttelemään Ed ja Lorraine Warrenia, jotka yrittävät vuonna 1981 Connecticutissa puolustaa murhasta syytettyä Arne Cheyenne Johnsonia ja todistaa tämän olleen rikoksen aikana demonin riivaama.
Kirottu 3: Paholaisen vallassa julkaistiin elokuvateattereihin sekä HBO Maxiin 4. kesäkuuta 2021.
Juoni
Vuonna 1981 Ed ja Lorraine Warren yrittävät dokumentoida isä Gordonin suorittamaa manausta, joka kohdistuu demonin riivaamaksi joutuneeseen 8-vuotiaaseen David Glatzeliin. Todistajina paikalla ovat Davidin vanhemmat, isosisko Debbie sekä Debbien poikaystävä Arne Cheyenne Johnson. Demoni on kuitenkin hyvin väkivaltainen ja Arne tarjoaa itseään sille uudeksi uhriksi pelastaakseen Davidin. Ed näkee demonin siirtymisen Arnen ruumiiseen, mutta saa sydänkohtauksen ja joutuu sairaalaan.
Warrenien ystävä Drew Thomas etsii tietoa muista murhatapauksista, joiden yhteydessä oli löydetty noitatoteemeja. Lopulta hän ja Warrenit kuulevat Danversissä, Massachusettsissa, ylikonstaapeli Clayltä Katie Lincolnista, joka oli myös murhattu 22 veitseniskulla ja jonka kadonneen ystävän Jessica Louise Strongin kotoa oli lyödetty noitatoteemi. Clay vie Warrenit paikkaan, jossa Katie oli murhattu ja Lorraine näkee näkyjen kautta selville, että Jessica oli demonin riivaamana murhannut Katien ja hypännyt kalliolta alas kuolemaan. Clay ja poliisit löytävät Jessican ruumiin, joka viedään myöhemmin hautaustoimistoon. Yöllä okkultisti yrittää manipuloida Arnea tekemään itsemurhaa. Warrenit eivät voi odottaa ruumiin tunnistamista, joten he murtautuvat hautaustoimistoon. Lorraine saa ruumista koskettamalla yhteyden okkultistiin ja saa tämän pysäyttämään Arnen itsemurhayrityksen. Yhteys toimii kuitenkin myös vastakkaiseen suuntaan ja okkultisti alkaa uhkailla Lorrainea.
Drew löytää kirjan, joka käsittelee stregherialaista noituutta. Sen mukaan kirous voidaan pysäyttää vain tuhoamalla rituaalialttari. Ed joutuu hetkellisesti demonin riivaamaksi ja syyksi tähän paljastuu, että yhdessä Warrenien ystävien lähettämistä kukkakimpuista oli kätkettynä kolmas noitatoteemi. Ed ja Drew päättelevät okkultistin olevan Fairfieldin alueella, koska Katie kävi paikallista yliopistoa. Lorraine pyytää Kästneria auttamaan kirjan tekstien kääntämisessä. Samalla Kästner paljastaa, että oli vastoin katolisen kirkon sääntöjä kasvattanut salaa tyttären nimeltä Isla, joka oli kiinnostunut okkultismista ja oli nyt vastuussa Katien, Davidin ja Edin kiroamisesta. Kästner johdattaa Lorrainen tunneleihin, jotka vievät Islan piilopaikkaan, mutta pian tämän jälkeen Isla saapuu ja tappaa isänsä. Ed saapuu paikalle, mutta joutuu uudelleen demonin riivaamaksi ja yrittää tappaa Lorrainen. Samaan aikaan okkultisti yrittää uudestaan ajaa Arnea itsemurhaan Debbien ja vankilapappi Newmanin estoista huolimatta. Lopulta Lorraine yrittää muistuttaa Ediä siitä kuinka he aikoinaan tapasivat toisensa, jolloin Ed palaa järkiinsä ja tuhoaa alttarin. Arne pelastuu ja demoni tappaa Islan rangaistuksena kirouksen epäonnistumisesta.
Ed vie Islan rituaalikupin kokoelmaansa demoninunna Valakia esittävää maalauksen sekä Annabelle-nuken lähelle. Arne tuomitaan taposta vankilaan viideksi vuodeksi ja hän menee tuomionsa aikana naimisiin Debbien kanssa. Lopuksi Ed rakentaa puutarhaansa samanlaisen huvimajan kuin se, jonka luona hän ja Lorraine nuorina tapasivat toisensa.
Julkaisu
Kirottu 3: Paholaisen vallassa sai ensi-iltansa 4. kesäkuuta 2021. Osana suunnitelmaansa muidenkin vuonna 2021 julkaistavien elokuvien kohdalla, Warner Bros. julkaisi elokuvan koronaviruspandemian vuoksi ensi-iltapäivämääränä Yhdysvalloissa myös HBO Maxiin, jossa sen ilmoitettiin olevan katsottavissa kotimediajulkaisupäivään asti. Elokuvan alkuperäinen ensi-iltapäivämäärä oli 11. syyskuuta 2020, kunnes ensi-iltaa siirrettiin koronaviruspandemian vuoksi.
Luettelo Palestiinan diplomaattisista edustustoista
Tämä on luettelo Palestiinan diplomaattisista lähetystöistä
thumb|right|450px|Palestiinan diplomaattiset edustustot: {{legend|#008000|Palestiinan valtion suurlähetystö}} {{legend|#00ff00|Palestiinan valtion suurlähetystö. ei residenssiä}} {{legend|#800080|Palestiinan valtion suurlähetystö YK:n yleiskokouksen tarkkailijana}} {{legend|#ff00ff|Palestiinan valtion suurlähetystö YK:n yleiskokouksen tarkkailijana (ei residenssiä)}} {{legend|#000080|Palestiinan valtion suurlähetystö YK:n yleiskokouksen tarkkailijana delegaatio}} {{legend|#0080ff|Palestiinan valtion suurlähetystö YK:n yleiskokouksen tarkkailijana (ei residenssiä)}} {{legend|#ff8040|Palestiinan valtion suurlähetystö YK:n yleiskokouksen tarkkailijana muu missio}}
Amerikka
right|thumb|Palestiinan suurlähetystö Buenos Airesissa right|thumb|Palestiinan erityisedustusto Bogotássa
Sanada Masayuki
thumb|Sanada Masayuki.
Sanada Awanokami Masayuki (k. 13. heinäkuuta 1611) oli japanilainen daimio, joka tunnetaan erittäin kyvykkäänä strategina.