cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Saddam Hussein
Irakin sota
17. maaliskuuta 2003 puheessaan George W. Bush antoi Saddamille ja hänen pojilleen 48 tuntia aikaa jättää Irak ja uhkasi sodalla, mutta Saddam kieltäytyi. Yhdysvallat liittolaisineen hyökkäsi Irakiin 20. maaliskuuta 2003 tukenaan tämä 48 valtion muodostama Halukkaiden koalitio ja teki ainakin kaksi yritystä tappaa Saddam ilmaiskuilla, mutta epäonnistui. Presidentti Bush julisti taistelut ("major combat operations") päättyneiksi 1. toukokuuta 2003. Sodan syyksi annettuja joukkotuhoaseita Irakista ei löytynyt.
Saddam katosi, eikä häntä löydetty ennen kuin 14. joulukuuta 2003 al-Dawrista Tikritistä maanalaisesta 1,8 m × 2,5 metrin piilopaikastaan.
Oikeudenkäynti
Saddam Hussein luovutettiin 30. kesäkuuta 2004 juridisesti uuden Irakin hallinnon tuomiovaltaan. Saddamia vastaan luettiin syytteet muun muassa sotarikoksista ja rikoksista ihmisyyttä vastaan oikeudenkäynnissä, joka alkoi 1. heinäkuuta. Tarkalleen syytteitä oli 12. Saddam kiisti tuomioistuimen (The Iraqi Special Tribunal for Crimes Against Humanity) tuomiovallan, koska se oli Yhdysvaltain johtaman miehitysvallan 10. joulukuuta 2003 perustama ylimääräinen tuomioistuin, jonka perustaminen ei pohjannut sopimukseen Irakin valtion kanssa. Rikosten tapahtuessa Saddam oli ollut rikosoikeudellista immuniteettia Irakin lain mukaan nauttiva valtionpäämies ja Irak oli ollut kansainvälisoikeudellisesti tunnustettu valtio. Kansainvälisen oikeuden normien ja kansainvälisten sopimusten mukaan tilanteessa, jossa toinen valtio hyökkää toisen valtion kimppuun miehittäen sen ja vangiten tai surmaten valtion entiset johtajat, on YK:n kansainvälinen tuomioistuin tai Haagin kansainvälinen rikostuomioistuin laillinen elin kiistojen ratkaisemiseen toisin kuin laiton miehittäjän asettama "oma" oikeus. Yhdysvallat ei kuitenkaan kunnioita kansainvälisiä rikostuomioistuimia.
Saddam Husseinia syytettiin rikoksista Baath-puolueen vallankaappauksen 17. heinäkuuta 1968 ja Yhdysvaltain presidentin ilmoituksen pääasiallisen taistelutoiminnan loppumisesta 1. toukokuuta 2003 välisistä teoista.
Lokakuussa 2005 sai alkunsa oikeudenkäynti, jossa Saddamia syytettiin Dujailin joukkomurhasta. Oikeudenkäyntiä muun muassa lykättiin useaan otteeseen, ja kolme puolustusasianajajaa murhattiin. Myös päätuomari vaihtui kesken prosessin.
Tuomio
Saddam ja kaksi muuta syytettyä tuomittiin kuolemaan 5. marraskuuta 2006. Ex-varapresidentti Taha Yassin Ramadan sai elinkautisen, joka myöhemmin muutettiin kuolemantuomioksi. Saddam määrättiin hirtettäväksi syyllisenä rikoksiin ihmisyyttä vastaan. Teko tapahtui Dujailin kylässä vuonna 1982, jolloin 148 šiialaista ihmistä surmattiin. Vetoomustuomioistuin vahvisti kuolemantuomion 26. joulukuuta 2006. Saddam Husseinia vastaan on käynnissä toinenkin oikeudenkäynti, josta ei ole vielä ole annettu päätöstä. Siinä Saddamia ja kuutta muuta syytetään kymmenien tuhansien kurdien murhasta vuonna 1988.
Irakissa väestö otti tiedon tuomion julistamisesta vastaan ristiriitaisesti: Bagdadin kaduilla šiiat uhmasivat ulkonaliikkumiskieltoa ja ampuivat ilmaan osoittaakseen tyytyväisyyttä tuomioon, kun taas toisaalla Tikritissä Saddamin kannattajat vannoivat kostoa.
Kansainvälinen yhteisö jakaantui sekin eri mielipiteisiin tuomion suhteen. Valkoisesta talosta kommentoitiin tuomiota "hyväksi päiväksi Irakille". EU tuomitsi kuolemanrangaistuksen. Ihmisoikeusjärjestö Amnesty International leimasi oikeudenkäynnin ja tuomion puolueelliseksi.
Teloitus
Saddam Husseinille langetettu kuolemantuomio pantiin täytäntöön 30. joulukuuta 2006 noin kello 6.00 paikallista aikaa. Hirttäminen suoritettiin Bagdadin pohjoispuolella Khadimiyassa paikassa, jota amerikkalaiset kutsuivat nimellä Camp Justice. Saddam astui rauhallisesti hirttolavalle pukeutuneena tummaan päällystakkiin ja kädessään Koraani. Hän kieltäytyi pukemasta kasvot peittävää huppua. Irakin televisiossa näytettiin kuvia Saddamin ruumiista yhä puettuna päällystakkiin ja käärittynä valkoiseen lakanaan. Myöhemmin teloitustilaisuudesta levisi ilmeisesti matkapuhelimella kuvattu versio, jossa läsnäolijoiden kuullaan herjaavan Saddamia, toisin kuin virallisessa lähetyksessä. Saddam haudattiin kotikyläänsä Al-Awjaan Tikritin lähelle 31. joulukuuta pääasiassa sukuklaaniin kuuluvien henkilöiden läsnä ollessa jo hänen valtakaudellaan rakennettuun perhehautaan poikiensa Udain ja Qusain leposijan viereen.
Yhdysvaltain presidentti George W. Bush antoi julkisuuteen lausunnon, jossa hän luonnehti "Saddamin saaneen puolueettoman oikeudenkäynnin, jollaista Saddam itse ei olisi suonut valtakautensa uhreille." Euroopan unioni, useat Euroopan maat ja Venäjä tuomitsivat kuolemanrangaistuksen käytön. Arabimaista Libya julisti teloituksen jälkeen kolmen päivän suruajan. Irakin 1990 miehittämän Kuwaitin ministerit puolestaan pitivät sitä jumalallisena oikeudenmukaisuutena.
Useat tarkkailijat uskoivat ettei Saddamin teloitus ratkaisisi Irakin ongelmia, vaan saattaisi pahentaa niitä.
Kaksi kanssasyytettyä, Saddamin velipuoli Barzan Ibrahim al-Tikriti ja Irakin entinen päätuomari Awad Hamad al-Bandar, joiden kerrottiin aluksi joutuneen teloitetuiksi samalla, hirtettiin vasta 15. tammikuuta 2007. Tämäkään teloitus ei sujunut ilman ongelmia, sillä Barzan al-Tikritin pään kerrottiin irronneen ruumiista liian pitkän pudotuksen johdosta. Taha Yassin Ramadan hirtettiin 20. maaliskuuta 2007.
Jälkipuintia
Kun Saddam Hussein oli vangittuna Camp Cropperissa, hän ystävystyi useiden vartijoidensa kanssa. Hän vietti aikaansa muun muassa kirjoittamalla runoja ja lukemalla satuja lapsilleen. Vartioinnista vastannut everstiluutnantti William H. Steele joutui vuonna 2007 vastuuseen siitä, että hän oli muun muassa toimittanut Saddam Husseinille sikareita ja antanut korkea-arvoisten vankien käyttöön kännykän. Lisäksi hän oli ollut "epäsopivassa kanssakäymisessä" vankilan tulkin kanssa ja hänen asunnostaan löydettiin dokumentteja, jotka olisi pitänyt säilyttää vankilassa. Punaisen Ristin mukaan vankeja oli kuitenkin kohdeltu asianmukaisesti.
Perhe
Elokuussa 1995 Rana ja hänen miehensä Hussein Kamel al-Majid sekä Raghad ja hänen miehensä Saddam Kamel al-Majid loikkasivat Jordaniaan lastensa kanssa. Aviomiehet antoivat tiedotusvälineille ja ulkomaisille tiedustelupalveluille tietoja muun muassa Irakin joukkotuhoaseohjelmista. He palasivat maahan helmikuussa 1996 Saddamin luvattua armahtaa heidät. Kuitenkin heidän palattuaan molemmat miehet tapettiin heidän klaaninsa pitäessä heitä pettureina.
Elokuussa 2003 Raghad ja Rana saivat lapsineen turvapaikan Ammanista Jordaniasta.
Kirjallinen ura
Saddam Hussein on kirjoittanut lukuisia kirjoja, jotka on julkaistu Irakissa nimettömästi. Tyyliltään kirjat ovat rakkausromaaneja. Kaksi niistä on julkaistu myös käännöksinä lännessä hänen nimellään. Japanissa julkaistu Zabibah ja kuningas kertoo 1500 vuoden päähän menneisyyden Mesopotamiaan sijoittuvan tarinan johtajasta, joka hylkää luksuselämänsä kansansa vuoksi. Kirjansa Paholaisen tanssi tai Ulos, kirottu Saddam viimeisteli tyttärensä mukaan vain päivän ennen liittouman hyökkäystä 2003. Se kertoo Ezekiel-nimisestä miehestä, joka yrittää syöstä kaupungin šeikin vallasta, mutta joutuu šeikin tyttären ja arabisoturin lyömäksi.
Poikapainia ja digitaalidaameja
Poikapainia ja digitaalidaameja on suomalaisen Miljoonasade-yhtyeen kymmenes studioalbumi, joka julkaistiin maaliskuussa 1996. Se äänitettiin syksyllä 1995 Hankasalmen Blue Velvet -studiolla, sekä miksattiin Finnvoxilla tammikuussa 1996.
Kappaleet
Kaikki kappaleet sanoittanut Heikki Salo ja sovittanut Miljoonasade.
Rocktopus-multimediaohjelma
Rocktopus-ohjelmaa ovat tukeneet Suomen Posti Oy, Valmet Automation ja Warner Music Finland / Fazer Records
Schülerschanze
Schülerschanze tarkoittaa seuraavia:
Robert von Essen
Robert Wilhelm von Essen (2. syyskuuta 1901 Tsaritsyn – 24. syyskuuta 1957 Tukholma; julistettu kuolleeksi Suomessa 1. tammikuuta 1991, päätös 2. elokuuta 1994) oli venäläissuomalainen pianisti ja lauluntekijä. Hän syntyi Etelä-Venäjällä Tsaritsynissa (nyk. Volgograd), mutta muutti myöhemmin opiskelemaan Petrogradiin (nyk. Pietariin). Vuoden mittaisen asepalveluksensa hän suoritti soittokunnassa.
Von Esseniltä on levytetty hieman yli 90 sävellystä, joista suurin osa ei ole enää niin kutsutun suuren yleisön suosiossa. Monet hänen sävelmänsä sanoitti näyttelijänäkin tunnettu Eine Laine, nimimerkki Ela; muita sanoittajia olivat muun muassa Dagmar Parmas ja Arvo Kalliola ("Veikko Virmajoki"). Tunnetuin von Essenin sävellyksistä lienee Olavi Virran laulama "Kun ilta ehtii", jonka Virta myös sanoitti.
Robert von Essen kuoli vuonna 1957 Tukholmassa.
Taraclian piiri
Taraclian piiri (Bulgariaksi:Тараклия) on piiri Moldovan etelä-osassa. Taraclian piirin hallintokeskus on Taraclia.
1. tammikuuta 2012 Taracliassa asui 44 100 ihmistä, joista 65,6 % oli Bulgarialaisia.
Politiikka
Perinteisesti Taracliassa kannatetaan Moldovan kommunistipuoluetta kuin muualla etelä-Moldovassa. Kolmessa viimeisimmissä äänestyksessä kommunistien kannatus kuitenkin laski.
The Importance of Being Idle
The Importance Of Being Idle on rock-yhtye Oasiksen kappale ja single, joka julkaistiin 22. elokuuta, 2005. Se nousikin välittömästi Ison-Britannian, Italian ja Japanin singlelistojen sijalle 1, ollen järjestyksessään yhtyeen 8 ykkössingle. The Importance Of Being Idlen laulaa Noel Gallagher joka on myös kirjoittanut kappaleen. Singlen b-puolia ovat Pass Me Down The Wine jonka on kirjoittanut Liam Gallagher ja Gem Archerin kirjoittama The Quiet Ones. Singlestä on julkaistu myös DVD-versio, jolla on The Importance Of Being Idle kappaleen video ja minidokumentti sen teosta. Singlen kansi on kuuluisan kansitaiteilija Simon Halfonin suunnittelema.
Noel on sanonut, että inspiraatio laulun sanoihin tuli hänen omasta laiskuudestaan, ja että kappale kertoo laiskasta idiootista, joka rakastaa laiskana idioottina olemista. Toisen säkeistön lause "i begged my doctor for one more line", vaikuttaa viittaavan tositapahtumaan Noelin omasta elämästä hänen lopettaessa kokaiinin käytön vuonna 1998.
Kappale löytyy myös yhtyeen "best of" -kokoelmalta Stop The Clocks (2006).
Propel
Propel on PHP-ohjelmointikielelle toteutettu olio-relaatiokuvaus, ORM- (Object-Relational Mapping) järjestelmä.
Propel:in avulla sovelluksen tietokantaoperaatioita voidaan automatisoida ja tehdä tietojen käsittely (myös tietokannan tasolla) puhtaasti olio-ohjelmoinnin keinoin. Propel mahdollistaa olioiden tietojen ns. CRUD-operaatiot (Create, Retrieve, Update, Delete) ilman sovelluskehittäjän tarvetta rakentaa itse olioiden tietojen tallentamismekanismeja, jotka vaativat yleensä suuren joukon SQL-kielisiä lausekkeita. Propel tarjoaa automaattiset olioiden käsittelytoiminnot käyttäen XML-muotoisia mapping-tiedostoja. Mapping-tiedostojen avulla olioiden jäsenmuuttujat voidaan sitoa niitä vastaaviin tietokantataulujen kenttiin. Perusidealtaan Propel muistuttaa täten Java-kielelle toteutettua Hibernate-ORM-sovelluskehystä.
Propel käyttää toiminnassaan hyväkseen Phing- työkalua sekä versiossa 1.2 Creole-tietokanta-abstraktiopakettia ja uudemmasta versiosta 1.3 alkaen PHP:n PDO-tietokanta-abstraktiomallia.
Big Bud
thumb|Big Bud 747
Anduin
Anduin on suuri joki J. R. R. Tolkienin kehittämässä Keski-Maan fantasiamaailmassa. Joki esiintyy muun muassa kirjoissa Hobitti eli sinne ja takaisin ja Taru sormusten herrasta. Se on Keski-Maan pisin joki Tarun sormusten herrasta tapahtumien aikaan Kolmannella Ajalla. Teoksessaan The Atlas of Middle-earth Karen Wynn Fonstad arvioi joen kokonaispituudeksi 1 388 mailia (noin 2 230 kilometriä).
Anduin virtaa Sumuvuorten ja Valkoisten vuorten itäpuolella pohjoisesta etelään. Se saa alkunsa pohjoisilta Sumuvuorilta ja Harmaavuorilta, ja laskee mereen Gondorissa. Joen nimi on haltiakieli sindaria ja tarkoittaa ’suurta jokea’.
Lähde
Anduinin lähdejoista toinen virtaa Sumuvuorilta, läheltä Gundabadin vuorta, ja toinen läntisiltä Harmaavuorilta. Rohanilaisten esi-isät, éothéod, kutsuivat jokia nimillä Varjovesi ja Ylä-Pitkä asuessaan aikoinaan seudulla. Jokien yhtymisestä syntyneen Anduinin he tunsivat nimellä Pitkäkymi.
Suunta
Anduin seurasi Sumuvuoria laajaan laaksoon, mikä muodosti Rhovanionin läntisen osan vuorten ja Synkmetsän välissä. Kun se oli ohittanut Lórienin, vuoret ja joki erosivat, ja joki virtasi läpi Ruskeiden maiden (jotka saattoivat joskus olla entvaimojen koti) pohjoiseen ja sieltä Emyn Muilin vierestä ohittaen Argonathin ja saapuen järveen (Nen Hithoel) Sarn Gebirin läpi. Sitten se virtasi Raurosin putouksiin ja lopulta soille, jotka tunnettiin nimellä Litiluhta (Nindalf). Sieltä se jatkoi matkaansa Valkoisten vuorten (Ered Nimrais) ja Varjovuorten (Ephel Dúath) ohitse Osgiliathiin, Gondorin entiseen pääkaupunkiin tullen sen jälkeen Cair Androksen vieritse lähelle Gondorin ulkoisinta muuria, joka suojasi Pelennorin kenttiä, Rammas Echoria, Minas Tirithistä etelään. Se jatkoi menoaan Emyn Arneniin ja Pelargirin portin vieritse Suureen mereen, Belfalasin lahteen.
Sergei Makovski
thumb|Sergei Konstantínoviš Makovski Sergei Konstantinovitš Makovski (1877–1962) oli venäläinen runoilija ja taidekriitikko. Hän järjesti nykytaiteen näyttelyitä.
Anduin
Sivujoet
Järjestyksessä pohjoisesta etelään: Rhimdath, Ninglor (Kurjenmiekkajoki) lähellä Kurjenmiekkakenttiä, Celebrant (Hopeajuopa), Liituvirta, Onodló (Entinoja), Morgulduin, Erui, Sirith, Poros. Viidellä ensimmäisellä oli lähde Sumuvuorilla, Morgulduinilla ja (ehkä) Porosilla oli lähde Varjovuorilla ja lopuilla Valkoisilla vuorilla.
Sergei Makovski
Elämäkerta
Makovskin isä oli tunnettu taidemaalari Konstantin Makovski. Nuoremmasta Makovskista tuli venäläisen taiteen uudistumisen johtohahmo, ja hän järjesti nykytaiteen näyttelyitä ja kirjoitti aikakauslehtiin visuaalisen taiteen, arkkitehtuurin ja runouden suuntauksista. Vuosina 1909–1917 hän toimitti ja julkaisi Pietarissa taidelehti Apollonia. Hän kirjoitti myös ikonien merkityksestä ja perusti 1914 aiheeseen liittyvän aikakausijulkaisun.
Anduin
Ylityspaikat
Vanha metsätie mikä johti Ylä-solasta Synkmetsään ylittäen joen Vanhan kahlaamon kohdalla ohittaen Otavankalteen, eli Beornin salit. Osgiliathissa oli myös silta, mutta Mordorin sotajoukot tuhosivat sen.
Asutus
Haltioiden matkan aikana, Puiden ajalla, nandor jättivät eldarin ja kohtasivat Sumuvuorten korkeat huiput, ja elivät Anduinin laaksossa. Muutamat heistä lähtivät myöhemmin ja heistä tuli Ossiriandin viherhaltioita, mutta haltiat pysyivät siellä, jopa Sormuksen Sotaan asti, voimistuen Beleriandin ja Eregionin linnoituksista.
Anduinin laaksossa asuttiin vielä Kolmannella ajalla ja siihen kuului pohjanmiesten linnoitus Framsburg, Beornin salit ja asutus Kurjenmiekkakentillä, missä Sméagol syntyi. Kurjenmiekkakentillä, lähellä Kurjenmiekkajokea, yhtä Anduinin pohjoisimmista haaroista, Isildur kaatui ja Valtasormus katosi, ja sieltä Déagol löysi sen noin 2 500 vuotta myöhemmin, mutta Sméagol otti sen häneltä. Rhosgobel, Radagast Ruskean kotikaupunki, ja myös Lothlórienin haltiavaltakunta sijaitsivat Anduinin laaksossa.
Kun joki saapui Gondoriin, kulki se Osgiliathin läpi ja Minas Tirithin ohi Pelargiriin, meren lähelle. Osgiliathin kaaduttua joki muodosti Gondorin ja Mordorin välisen rajan.
Saaret
Pääsaaret Anduinissa olivat Cair Andros, Ithilienin rajoilla ja Tol Brandir Nen Hithoelilla.
Tislattu vesi
thumb|Pullo tislattua vettä varten Tislattu vesi on raakavedestä tislaamalla aikaansaatua erittäin puhdasta vettä, jota käytetään muun muassa lääketieteellisissä tarkoituksissa ja laboratorioissa.
Vesi kuumennetaan höyryllä tai sähköllä höyryksi. Nykymittapuulla veden tislaus on melko kallis toimenpide, mutta sairaaloiden höyrynkehittimien yhteydessä kannattava. Haittoina ovat kloorista (Cl) ja humuksesta syntyvät yhdisteet, jotka tislautuvat veden mukana, minkä vuoksi suurissa höyrynkehittimissä vesi on esipuhdistettu. Tislauksen jälkeen vesi voidaan kerätä esimerkiksi haponkestäviin terässäiliöihin, joista voi liueta kromia (Cr) ja rautaa (Fe). Tärkein syy veden tislaukseen on nykyisin mikrobipuhtaus. Vesi voi kuitenkin saastua myöhemmin.
Muita vedenpuhdistusmenetelmiä ovat mm. suodatus aktiivihiilellä (puhdistaa kloorin vesijohtovedestä), käänteisosmoosi (ei poista kaasuja), ioninvaihto (ei poista heikosti varauksellisia tai varauksettomia orgaanisia komponentteja), elektrodeionisaatio ja UV-säteilytys.
Akuissa käytetään usein edullisempaa ionipuhdistettua vettä (ns. akkuvesi), joka ei johda sähköä.
Toisin kuin yleensä luullaan, tislatun veden juomisen ei ole todistettu olevan terveydelle haitallista. Sen maku voi kuitenkin poiketa selvästi vesijohtovedestä.
Claude Williamson
Claude Williamson (18. marraskuuta 1926 Brattleboro, Vermont – 16. heinäkuuta 2016 ) oli yhdysvaltalainen bop-pianisti. Hän sai vaikutteita Bud Powellilta. Hän on trumpetisti Stu Williamsonin nuorempi veli. Claude aloitti pianonsoiton 7-vuotiaana, sai klassisen koulutuksen ja opiskeli New England Conservatoryssa. Vuonna 1947 Williamson työskenteli Charlie Barnetin orkesterin kanssa. Tämän jälkeen hän teki yhteistyötä Red Norvon kanssa, Barnetin big bandin kanssa ja June Christyn kanssa.
1950-luvulla Williamson teki säännöllistä yhteistyötä Bud Shankin ja Howard Rumseyn Lighthouse All-Starsin kanssa. Hän myös johti omia triojaan ja toimi studiomuusikkona. Hän johti sessioita muun muassa Capitol Recordsille.
E-Rotic
E-Rotic on saksalainen eurodance-yhtye. Se on tunnettu seksuaalisia aiheita käsittelevistä sanoituksistaan.
1996 Lyane perusti Raz-Ma-Tazin kanssa oman S.E.X. Appeal -yhtyeen hävittyään E-Rotic-nimen oikeuksista käydyn kiistan.
E-Roticin uusiksi kasvoiksi tulivat Jeanette Christensen ja Terence d'Arby. Yhtye julkaisi kaksi hittilevyä The Power Of Sex (1996) ja Sexual Madness (1997), jonka jälkeen he levyttivät Abban lauluja sisältäneen levyn Thank You For The Music vuonna (1997). 1998 vuorossa oli ensimmäinen kokoelmalevy, joka sisälsi myös kaksi uutta kappaletta.
Vuonna 2000 Japanissa julkaistiin albumi Gimme Gimme Gimme. Samana vuonna E-Rotic pyrki myös Saksan edustajaksi Eurovision laulukilpailuun kappaleella Queen Of Light, mutta sijoittui kuudenneksi paikallisissa karsinnoissa. Queen Of Light lisättiin euroopan Gimme Gimme Gimme -albumiin ja albumin nimeksi vaihdettiin Missing You. Japanissa julkaistiin myös albumi Dancemania Presents: E-Rotic Megamix.
Vuonna 2001 julkaistiin Japanissa peräti kolme albumia nimiltään Sexual Healing, Sex Generation ja kokoelma The Very Best Of. Jeanette Christensen erosi yhtyeestä ja tilalle tuli aiemmin Das Modul -yhtyeessä toiminut Yasemin Baysal.
Ché Jouaner ja Yasemin erosivat molemmat yhtyeestä vuoden 2002 aikana. Heidät korvasivat Lydia Madawjewski ja Robert Spehar. Samana vuonna julkaistiin vain The Collection -kokoelmalevy.
2003 julkaistiin Japanissa kokoelma Total Recall, jossa oli tehty vanhoista hittikappaleista uusia versioita. Myös uusi albumi Cocktail E-Rotic julkaistiin. Euroopassa julkaistiin albumi Total Recall, joka oli sekoitus molemmista Japanissa julkaistusta albumista.
Vuonna 2016 E-Rotic julkaisi yllättäen kaksi uutta singleä Video Starlet ja Murder me, ja ne julkaistiin maailmanlaajuisesti huhtikuussa. Vaikka E-Rotic on keikkaillut läpi nämä vuodet, ovat he virallisesti tehneet come backin vasta nyt. Lyane Leigh kommentoi haastattelussaan mahdollisen uuden albumin riippuvan Video Starlet -singlen menestyksestä.
Bukh
pienoiskuva|Bukh-traktoreita Tanskan traktorimuseossa. Bukh on Jens Bukhin ja Johannes Gryn 1904 Horveen perustama konepaja, jossa tehtiin tuulimyllyjä, maamoottoreita niin bensiini- kuin petrolikäyttöisinä. 1915 perustettiin Kalundborgin Kalund Motorfabrik A/S, missä aloitettiin merimoottoreiden valmistus.
Luettelo avaruuslentäjistä
Tämä on aakkosellinen luettelo avaruuslentäjistä.
Siirry kirjaimeen → A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S T U V W X Y Z Å Ä Ö
Tempe
thumb|Tempeä. Tempe tai tempeh on fermentoitu ruoka, joka tehdään perinteisesti soijapavuista. Tempen alkuperä on Indonesiassa. Sitä on valmistettu satoja vuosia. Tempe on hyvin suosittua Indonesian lisäksi muualla Kaakkois-Aasiassa sekä nykyisin myös länsimaissa etenkin vegaanien keskuudessa. Etenkin länsimaissa tempeä valmistetaan myös herneestä ja makeasta lupiinista.
Kustaa Helleranta
Kustaa Johannes Helleranta, vuoteen 1956 Brander (27. toukokuuta 1896 Orivesi – 28. joulukuuta 1965) oli suomalainen Tampereella vaikuttanut teollisuusneuvos ja kenkätehtailija.
Helleranta perusti Tampereelle vuonna 1919 Kenkätehdas K. Brander Oy:n jonka työntekijämäärä oli 10 vuoden kuluttua noin 200. Branderin kenkätehdas erikoistui 1930-luvulla naisten kenkien valmistamiseen ja se oli pitkään Aaltosen Kenkätehdas Oy:n merkittävin kotimainen kilpailija. Vuonna 1954 Branderin tehdas työllisti noin 400 työntekijää. Tehdas joutui lopettamaan toimintansa 1960-luvulla halvempien ulkomaisten tuontikenkien vallatessa markkinoita.
Branderin kenkätehtaan kuusikerroksinen tehdasrakennus sijaitsi Tammelan kaupunginosassa osoitteessa Tammelen puistokatu 14. Punatiilisen tehtaan suunnitteli arkkitehti Bertel Strömmer vuonna 1919. Rakennus on nykyisin opiskelija-asuntolana.
Tempe
Tofun tapaan tempe tarjoaa mahdollisuuden käyttää soijapapuja helpommin sulavassa muodossa. Tempe eroaa kuitenkin tofusta ravintosisältönsä ja makunsa puolesta, sillä fermentointiprosessin ja kokonaisten papujen käytön vuoksi siinä on tofua enemmän proteiinia, kuitua ja vitamiineja sekä jämäkämpi koostumus ja voimakkaampi maku, joka vahvistuu tuotteen ikääntyessä.
Fermentointi
thumb|Tuoretta tempeä myynnissä [[jakartalaisella torilla.]] Tempen valmistus alkaa kokonaisista soijapavuista, jotka pehmennetään liottamalla ja halkaistaan tai rikotaan osittain. Sitten niitä keitetään, mutta ei kypsiksi asti. Seokseen lisätään mietoa hapatetta, esimerkiksi viinietikkaa, sekä sekoitetaan joukkoon Rhizopus oligosporus -sieniviljelmää. Pavut levitetään ohueksi kerrokseksi ja jätetään fermentoitumaan noin 24 tunnin ajaksi 30 asteen lämpötilaan.
Hyvässä tempessä pavut ovat sitoutuneet yhteen valkoisesta rihmastosta muodostuneella massalla. Matalammassa lämpötilassa tai vetoisessa paikassa harmaita tai mustia läikkiä voi ilmaantua tempen pintaan. Tämä ei kuitenkaan ole haitallista eikä sen pitäisi vaikuttaa makuun tai laatuun. Itiönmuodostus on normaalia kypsässä tempessä. Mieto ammoniakin tuoksu saattaa ympäröidä hyvää tempeä sen fermentoituessa.
Ravintoarvo
Soijaproteiini muuttuu helpommin sulavaksi tempen fermentointiprosessissa. Etenkin kaasua muodostavat oligosakkaridit vähenevät huomattavasti R. oligosporus -viljelmän avulla. Perinteisissä tempeä valmistavissa liikkeissä aloitusviljelmä sisältää usein myös muita hyödyllisiä bakteereja, jotka muodostavat vitamiineja (kuten B12). Länsimaissa on yleisempää käyttää puhdasviljelmää, joka sisältää vain R. oligosporusta, jolloin erityisesti vegaaneille tärkeää B12-vitamiinia ei muodostu. Koska tempe tehdään kokonaisista pavuista, on se myös hyvä kuidun lähde.
Katso myös
Muita fermentoituja soijatuotteita ovat esimerkiksi:
Kustaa Helleranta
Teollisuusneuvoksen arvonimen tehtailija, oman alansa yhteistyöhön aktiivisesti osallistunut Helleranta sai vuonna 1950.
Georgi Konstantinovitš Romanov
He asuivat Ruotsissa kaksi vuotta, ensin Tukholmassa, sitten Saltsjöbadenissa. Ruotsissa asuminen oli kuitenkin liian kallista, joten he muuttivat kuningas Albert I:n kutsusta Belgiaan. Myöhemmin he asettuivat Altenburgiin, Saksaan, jossa perhe asui 30 vuotta, lukuun ottamatta paria Englannissa vietettyä vuotta. Elizabeth kuoli vuonna 1927 Leipzigissa.
Georgista tuli menestyvä sisustusarkkitehti. Naimisiin hän ei koskaan mennyt. Hän kuoli New York Cityssä 35 vuoden iässä.
Elaine Paige
Elaine Paige (oik. Elaine Bickerstaff s. 5. maaliskuuta 1948 Barnet, Hertfordshire, Englanti) on englantilainen laulaja ja musikaalinäyttelijä.
Paigen uran ensimmäinen rooli oli Anthony Newleyn/Leslie Bricussen musikaalissa The Roar of the Greasepaint—the Smell of the Crowd. West End debyyttinsä hän teki musikaalissa Hair, jota seurasivat merkittävät roolit musikaaleissa Jesus Christ Superstar, Nuts, Grease, ja Billy, joka on musikaalisovitus elokuvasta Billy Liar.
Vuonna 1978 Hal Prince tarjosi tuolloin vielä suhteellisen tuntemattomalle Paigelle pääosaa Tim Ricen ja Andrew Lloyd Webberin Evitassa. Eva Perónin roolista tuli merkittävä käänne hänen urallaan ja Paigea pidetään nykyään yhtenä merkittävimmistä musiikkiteatterin näyttelijättäristä. Paige sai roolistaan parhaan näyttelijättären palkinnon (Society of West End Theatre Award) ja Variety Club nimesi hänet vuoden teatteripersoonaksi.
Elaine Paigella on ollut pääosa monissa Lloyd Webberin musikaaleissa: mm. Grizabella (Cats) ja Norma Desmond (Sunset Boulevard). Lloyd Webberin Song and Dance kirjoitettiin Paigea varten, mutta lopulta osan esitti Marti Webb.
Vuoristolääkäri
thumb|250px|Vuoristolääkärin talo Wildermiemingissä Vuoristolääkäri (Der Bergdoktor) on saksalais-itävaltalainen televisiosarja. Sarjaa tehtiin vuosina 1992–1999 tasan sadan jakson verran. Suomessa sarjan on esittänyt Yleisradio kahteen otteeseen. Sarjan tapahtumat sijoittuvat kuvitteelliseen Sonnensteinin kylään Tirolissa. Pääasiallisena kuvauspaikkana toimi noin 40 kilometriä Innsbruckista länteen sijaitseva Wildermieming. Televisioyhtiö ZDF on tuottanut vuodesta 2008 lähtien Vuoristolääkärin uusintaversiota. Kuudennentoista tuotantokauden jaksot alkoivat 29.12.2022. Tapahtumat sijoittuvat pieneen Ellmaun kylään Tirolissa. "Vuoristolääkärin" talo on avoinna matkailijoille.
Elaine Paige
Vuonna 1986 Paige esitti Florencen osan musikaalissa Chess, jonka on sanoittanut Tim Rice ja säveltänyt Benny Andersson ja Björn Ulvaeus. Hän oli laulanut osan jo teatteriproduktiota edeltävässä levytyksessä 1984. Tästä roolista Paige sai Laurence Olivier Award -ehdokkuuden parhaasta naispääosasuorituksesta musikaalissa.
Tätä seurasi menestyksekäs uusintaproduktio Cole Porterin musikaalista Anything Goes (1989), Édith Piafin osa Pam Gemsin musikaalissa Piaf (1993), ja toinen menestynyt uusintaesitys Richard Rodgersin ja Oscar Hammerstein II:n The King and I (2000).
Vuonna 2004 Paige lauloi New York City Operassa Mrs. Lovettin osan Stephen Sondheimin ''Sweeney Toddissa.
Paige on menestynyt myös Brittien singlelistalla. I Know Him So Well (duetto Barbara Dicksonin kanssa musikaalissa Chess) oli listan ensimmäisenä neljä viikkoa ja on Guinnessin ennätysten kirjan mukaan edelleen eniten myyty naisduon esittämä kappale.
Myös kappale "Memory" musikaalista Cats nousi top ten listalle. Lisäksi kahdeksan hänen albumiaan on myynyt kultaa ja neljä moninkertaista platinaa.
1995 Elisabet II myönsi Elaine Paigelle OBE:n arvon saavutuksistaan musiikkiteatterissa.
Viime vuosina Paige on esiintynyt enemmän televisiossa, ja syyskuussa 2004 hän aloitti viikoittaisen radio-ohjelman Elaine Paige on Sunday, joka soittaa teatteri- ja elokuvamusiikkia.
Musta pää
Musta pää oli nimimerkki, jolla Juha-Pekka Raeste ja Pekka Nurminen kirjoittivat pakinoita 1980-luvun lopulla Ylioppilaslehteen ja 1990-luvun alussa Helsingin Sanomien Kuukausiliitteeseen.
Raeste työskentelee nykyään Helsingin Sanomien talouden ja politiikan toimittajana. Nurminen on Euroopan parlamentin institutionaalisen yhteistyön yksikön päällikkö.
Neil Armstrong
Neil Alden Armstrong (5. elokuuta 1930 Wapakoneta, Ohio – 25. elokuuta 2012 Columbus, Ohio) oli yhdysvaltalainen astronautti ja ensimmäinen Kuun pinnalla kävellyt ihminen. Hän oli myös ensimmäinen ihminen, joka on kävellyt vieraalla taivaankappaleella.
Armstrong osallistui 1950-luvun alussa Korean sotaan hävittäjälentäjänä. Sodan jälkeen hän toimi koelentäjänä testaten uusia koneita. Käytyään astronauttikoulutuksen Armstrong teki ensimmäisen avaruuslentonsa Gemini 8 -lennolla vuonna 1966. Ensimmäinen Kuussa kävellyt ihminen hänestä tuli Apollo 11 -lennolla heinäkuussa 1969. Sen jälkeen kansallissankariksi nostettu Armstrong jatkoi uraansa Nasan palveluksessa ja liike-elämässä.
Nuoruus
Neil Armstrong syntyi vuonna 1930 ohiolaisella maatilalla lähellä Wapakonetaa. Perhe oli skottilais-irlantilais-saksalaista maahanmuuttajasukua. Neil oli Stephen ja Viola Armstrongin vanhin poika, ja hänellä oli sisko ja pikkuveli. Isä työskenteli Ohion hallinnossa, ja perhe muutti usein isän työn perässä ja asettui lopulta Wapakonetaan.
Armstrong kävi peruskoulun Warrenissa Ohiossa ja sai hypätä toisen luokka-asteen yli. Hän pelasi kouluikäisenä baseballia ja amerikkalaista jalkapalloa sekä luki tieteiskirjallisuutta, etenkin H. G. Wellsiä.
Armstrong kiinnostui ilmailusta jo kuusivuotiaana käytyään ilmailunäytöksessä ja istuttuaan lentävässä lentokoneessa. Hän alkoi rakennella lentokoneiden pienoismalleja huoneessaan ja lennättää niitä puistoissa. Lukioikäisenä hän rakensi kotinsa kellariin koneilleen kahden metrin mittaisen tuulitunnelin. Naapurinsa tehokkaalla kaukoputkella hän katseli tähtitaivasta ja Kuuta. Hän myös luki innokkaasti ilmailu- ja tiedeaiheisia kirjoja ja lehtiä sekä kuului partioon.
Armstrong sai lentäjäoppilaan luvan 16. syntymäpäiväkseen, vaikka hänellä ei vielä ollut ajokorttiakaan. Hän opetteli lentämään Aeronca 7AC Champion -koneella. Armstrong kertoi myöhemmin päättäneensä jo tuolloin ryhtyvänsä lentokonesuunnittelijaksi.
Opinnot ja Korean sota
Valmistuttuaan high schoolista vuonna 1947 Armstrong aloitti laivaston stipendillä opinnot Purduen yliopistossa Lafayettessa Indianassa. Kahden vuoden insinööriopintojen jälkeen laivasto kutsui hänet lentäjäkoulutukseen Pensacolaan Floridaan.
Armstrong osallistui Korean sotaan vuonna 1950 yksikkönsä nuorimpana lentäjänä. Hän lensi 78 taistelulentoa USS Essex -lentotukialukselta hävittäjälaivueessa 51 Panther Jet -koneella. Yhden lennon lopussa hän pelastautui vaurioituneesta koneestaan laskuvarjolla. Armstrongille myönnettiin kolme urhoollisuusmitalia.
Vapauduttuaan laivastosta vuonna 1952 Armstrong palasi yliopiston penkille. Hän valmistui ilmailuinsinööriksi vuonna 1955.
Koelentäjänä
thumb|left|Armstrong [[X-15-lentokoneen vieressä tutkimuslennon jälkeen 1960.]] Armstrong aloitti työt Lewis Flight Propulsion Laboratoryssa Clevelandissa tutkimuskoelentäjänä. Kuuden kuukauden jälkeen hän siirtyi High Speed Flight Stationille Edwardsin lentotukikohtaan Kaliforniassa. Siellä hän testasi muun muassa X-15-, X-1-, F-100-, F-101-, F-102-, F-104-, F5D- ja B-47-koneita sekä varjoliidintä. Kaikkiaan hän testasi yli kahtasataa eri konetta. Hän aloitti Kaliforniassa myös ilmakehä- ja avaruusinsinöörin opinnot ja sai maisterin tutkinnon lopulta vuonna 1969.
Astronauttina
Yhdysvallat perusti vuonna 1958 Nasan koordinoimaan valtion avaruustutkimusta, ja Edwardsin lentotukikohta yhdistettiin Nasaan. Armstrong haki astronautiksi, joita Nasa oli alkanut kouluttaa. Hänet hyväksyttiin koulutukseen vuonna 1962 ensimmäisenä siviilinä. Armstrong muutti perheineen El Lagoon Texasiin ja aloitti Houstonissa kaksivuotisen avaruuslentäjän koulutuksensa uudessa Manned Spacecraft Centerissä.
Thomas Newcomen
thumb|Animaatio Newcomenin höyrykoneen toimintaperiaatteesta, jossa höyry on esitetty vaaleanpunaisella ja vesi sinisellä. Venttiilit liikkuvat suljetusta (punainen) avattuun (vihreä). Thomas Newcomen (1664–1729) oli englantilainen seppä, joka kehitti ensimmäisen kaupallisesti merkittävän höyrykoneen ja jota voidaan siten pitää teollisen vallankumouksen esi-isänä.
Neil Armstrong
Astronauttina
thumb|Armstrong työskentelemässä [[kuumoduulin ääressä Kuussa.]] Armstrong nimettiin ensimmäisen miehitetyn kuulennon Apollo 11:n komentajaksi. Neljä päivää raketin laukaisemisen jälkeen 20. heinäkuuta 1969 Neil Armstrongista tuli historiallisesti ensimmäinen Kuun pinnalla kävellyt ihminen. Armstrong lausui Kuun pinnalla kuuluisat sanat ”Tämä on pieni askel ihmiselle, suuri harppaus ihmiskunnalle”. Armstrong ja astronautti Buzz Aldrin jättivät kahden ja puolen tunnin mittaisen televisioidun kuukävelynsä aikana Kuuhun Yhdysvaltain lipun ja keräsivät kivinäytteitä. Paluulento laskeutui mereen Havaijin kaakkoispuolella.
Thomas Newcomen
Höyrykoneen kehitystyö
Newcomen oli alkujaan kyläseppä ja rautakaupanpitäjä sekä myös baptisti-maallikkosaarnaaja. Hän syntyi Dartmouthissa, Devonissa lähellä aluetta, jossa oli paljon tinakaivoksia. Kaivoksissa yleinen ongelma oli tulviminen, mikä rajoitti kaivosten syvyyttä.
Neil Armstrong
Astronauttina
Armstrongista tuli Yhdysvalloissa kansallissankari. Hän sai kollegojensa kanssa muun muassa Yhdysvaltain suurimman kunnianosoituksen, presidentin vapausmitalin. Astronautit tekivät 22 maan maailmankiertueen ja saivat matkallaan monenlaisia kunnianosoituksia eri maista.
Thomas Newcomen
Höyrykoneen kehitystyö
Newcomenin suuri saavutus oli hänen höyrykoneensa (ensimmäinen versio noin 1710), jossa yhdistyivät Thomas Saveryn ja Denis Papinin ideat. Newcomen oli mahdollisesti tavannut Saveryn, jonka vanhemmat olivat vuonna 1712 kauppiaina Etelä-Devonissa. Savery oli myös työnsä vuoksi käynyt Dartmouthissa. Savery oli saanut 1698 patentin "tulikoneelle", jolla jotenkin pystyttiin pumppaamaan vettä lähes 10 metrin syvyydestä. Newcomenin koneessa korvattiin Saveryn koneen käyttöastia sylinterillä ja männällä, joka veti alipaineella männän alas sen sijaan että olisi imenyt vettä. Itse pumppu yhdistettiin mäntään ketjuilla ja keinuvivulla. Työkierrossa mäntä nousi ylös keinuvivun vetämänä, jota höyrynpaine auttoi. Yläasennon saavutettua suljettiin venttiili kattilaan ja jäähdytysvettä ruiskutettiin mäntään, jolloin höyry alkoi tiivistyä ja muodostamaan alipainetta. Kun männän alla oli alipaine, niin ilmanpaine yläpuolella toimi varsinaisena käyttöpaineena painaen männän alas ja nostaen keinuvivun toisen puolen ylös. Newcomen ja hänen liikekumppaninsa John Calley rakensivat ensimmäisen koneen Conygreen hiilikaivoksille lähelle Dudleytä Länsi-Midlandsissa. Toimiva kopio on nähtävissä lähellä Black Countryn elämää esittelevässä museossa. Vuoteen 1775 oli rakennettu noin 600 Newcomenin periaatteella toimivaa pumppua, joista osa korvasi loppuunkäytettyjä. Parannuksia tähän höyrykonerakenteeseen teki James Watt. 1700-luvulla rakennettiin kaikkiaan 2 200 höyrykonetta, joista Wattin parannettuja versioita oli noin 600. Newcomenin rakennetta sovellettiin myös satoihin akselia pyörittäviin höyrykoneisiin ennen vuotta 1800. Syynä "yleisen höyrykone-periaatteen" käyttöön oli paljolti Wattin patentti. Wattin patentin rauettua muutettiin vanhoja koneita ulkoisella lauhduttimella varustetuiksi.
Neil Armstrong
Myöhempi elämä
Armstrong ei kuulennon jälkeen enää käynyt avaruudessa ja pyrki vetäytymään julkisuudesta. Hän jatkoi töitä Nasan päämajassa Washingtonissa koordinoiden ja johtaen Nasan ilmailututkimus- ja teknologiatyötä. Syksyllä 1971 hän otti vastaan tekniikan alan professuurin Cincinnatin yliopistossa, missä hän toimi vuoteen 1980 saakka. Vuosien 1979–1981 aikana Armstrong työskenteli autonvalmistaja Chryslerillä ja esiintyi yhtiön mainoskampanjassa. Hän johti lyhyen ajan veljensä kanssa Cardwell International -yritystä, joka tuotti ja vei öljynporaustarvikkeita. Sen jälkeen hän johti CTA-ilmailuyritystä Virginiassa. Hänet nimettiin myös monen suuryrityksen, kuten United Airlinesin, johtokuntaan. 1980-luvun lopulla Armstrong alkoi pitää puheita erilaisissa kokouksissa, kauppayhdistyksissä ja yliopistoilla. Vuonna 1988 presidentti Reagan nimitti Armstrongin varapuheenjohtajaksi komiteaan, joka tutki Challenger-avaruussukkulan tuhoutumista. Armstrongia houkuteltiin myös politiikkaan, mutta hän kieltäytyi ehdokkuuksista.
Armstrong jäi eläkkeelle liike-elämästä vuonna 2002. Hän vetäytyi lähes täysin julkisuudesta Ohiossa sijaitsevalle maitotilalleen.
thumb|Armstrong puhumassa [[John Glennin avaruuslennon 50-vuotisjuhlatilaisuudessa vuonna 2012.]] Vuonna 2009 Armstrong ja Buzz Aldrin puhuivat kuulennon 40-vuotisjuhlassa Smithsonian-instituutin Kansallisessa ilmailu- ja avaruusmuseossa Mars-lentojen puolesta ja Kuun käyttämisestä astinlautana avaruuslennoille. Armstrong käsitteli puheessaan avaruuskilvan positiivista merkitystä.
Yksityiselämä
Armstrong meni vuonna 1956 naimisiin Janet Shearonin kanssa. Heille syntyi kolme lasta. Pari erosi vuonna 1989, ja vuonna 1994 Armstrong meni naimisiin Carol Held Knightin kanssa.
Kuolema
Armstrong kuoli 82-vuotiaana 25. elokuuta 2012 sydänleikkauksen komplikaatioihin.
Kunnianosoituksia
thumb|Armstrong-kraatteri on suuri kraatteri kuvan oikeassa yläkulmassa eteläisellä [[Mare Tranquillitatis -merellä. Apollo 11:n laskeutumispaikka on kuvan vasemmassa yläosassa.]] Kuussa Apollo 11:n laskeutumispaikan läheisyydessä oleva kraatteri on nimetty Armstrongin mukaan, ja hänellä on tähti Hollywood Walk of Fame -jalkakäytävällä.
Wapakonetassa sijaitsevassa museossa on suuri kokoelma Armstrongin saamia palkintoja ja lahjoja.
Petos (televisiosarja)
Petos (Bedrag) on tanskalainen televisiosarja.
Esittäminen
Suomessa sarjaa on esittänyt Yle.
Coburg
Coburg on kaupunki Baijerissa Saksassa. Se sijaitsee Baijerin ja Thüringenin rajamaastossa Itzjoen varrella. Lähin suuri kaupunki on Nürnberg. Vuoden 2020 lopussa Coburgissa oli 40 842 asukasta.
pienoiskuva|vasen|Coburgin kartta Ensimmäinen maininta Coburgista on vuodelta 1056. Coburg oli aiemmin Coburgin herttuakunnan pääkaupunki ja Saksi-Coburg-Gothan kuninkaallinen suku on kotoisin kaupungista. Martti Luther asui vuonna 1530 läheisessä Veste Coburgin linnassa. Vuonna 1920 Thüringenin osavaltion alueet Wettinin linjalla liittyivät kansanäänestyksellä Baijeriin. Kylmän sodan aikana Coburg, joka kuului Länsi-Saksaan, oli niin sanottu reunakaupunki ja rautaesiripun ympäröimänä pohjoisesta kolmesta suunnasta.
Saum
thumb|right|Muslimit aloittavat ruokailun heti auringon laskeuduttua.
Saum eli paasto on yksi islamin viidestä peruspilarista. Muslimit voivat paastota eri syistä ja eri ajankohtina, mutta pääsääntöisesti muslimit paastoavat koko Ramadanin pyhän kuukauden ajan. Paaston aikana muslimien tulee välttää syömistä, juomista, tupakoimista ja seksuaalista kanssakäyntiä vaimon ja miehen välillä aamunkoiton (fajr) ja auringonlaskun (maghrib) välisenä aikana. Ramadan on itsetutkiskelun ja itsehillinnän aikaa.
Serpentiinitanssin synty
Serpentiinitanssin synty on vuonna 1908 valmistunut ranskalainen mykkäelokuva. Väritetyn fantasian on ohjannut Segundo de Chomón. Sen tanssimestarina nähdään Max Linder.
Juoni
Tanssimestari soittaa viulua ja opastaa tanssijoita. Sisään astuu mies, joka saa tanssijat katoamaan. Mies muuttuu taikuriksi, joka vie soittajan työpajaansa. He valmistavat suuressa kattilassa taikakeitoksen, josta ilmestyy serpentiinitanssia esittävä nainen. Myöhemmin hänen seuraansa liittyy muita tanssijoita. Lopulta he muuttuvat tulipatsaiksi.
Tuotanto
Elokuvan tyylilaji on 1900-luvun alussa suosittu ”taikakuva” (ransk. féerie). Satunäytelmistä alkunsa saanut genre esittää visuaalisesti hämmästyttäviä taianomaisia tapahtumia, jotka perustuvat trikkikuvaukseen, lavastukseen, puvustukseen ja usein sapluunan avulla tehtyyn filmin väritykseen. Monet taikakuvista olivat tanssiesityksiä. Loïe Fullerin vuonna 1892 luoma serpentiinitanssi oli monissa elokuvissa esiintynyt aihe. Pathé Frèresillä työskennellyt espanjalainen Segundo de Chomón oli Georges Mélièsin ja Gaston Vellen ohella yksi tyylilajin mestareista.
”Loistavasti väritettyä haaveilukuvasarjaa” esitettiin helsinkiläisessä Maailman Ympäri -teatterissa syyskuussa 1908 nimellä Serpentiinien luominen. Se tuli uudelleen ohjelmistoon vuonna 1910 sekä vuonna 1914, jolloin elokuvaa mainostettiin myös Max Linderin nimellä.
Serpentiinitanssin synty on säilynyt kokonaisuudessaan vain mustavalkoisena kopiona, joka on nähtävissä European Film Gateway -sivustolla. Vuonna 2014 löydettiin värillinen katkelma, joka vajavaisuudestaan huolimatta antaa käsityksen elokuvan alkuperäisestä asusta.
Saum
Haittoja
Paaston aikaisella päivärytmillä on haittansa erityisesti jos Ramadan sattuu kesään. Yleisimmin havaitut terveydelliset ongelmat ovat elimistön kuivuminen, päänsärky, rytmihäiriöt ja huonovointisuus. Kuivuminen ja veritulppien riski kasvavat erityisen paljon kun paastotaan lämpimissä oloissa, mutta myös ruumiillinen työ tai liikunta lisäävät näiden riskiä. Myös kognitiiviset suoritukset heikkenevät. Paastokuun aikana ihmiset ovat väsyneitä ja ärtyneitä. Liikenneonnettomuudet ja luonnolliset kuolemat lisääntyvät ramadan-kuussa. Paastoaika heikentää myös valtiotaloutta ja tuottavuutta. Jordanialaisen ekonomistin mukaan työn tuottavuus laskee jopa 35–60%. Usein työtä tehdään vain aamupäivisin, ja väsymys ja huonotuulisuus haittaavat keskittymistä.
Islaminopettajat ovat Suomessa todenneet, että muslimilapset voivat ramadankuussa olla väsyneitä ja myöhästyä tunneilta. Heidän ei tällöin tulisi osallistua liikuntatunneille, ja kokeitakin tulisi välttää. Viimeisen kymmenen päivän aikana voi esiintyä myös yövalvontaa rukoillessa, joten oppilaat ovat koulussa erityisen väsyneitä.
Paaston haittapuolia lieventää sharialaki, joka vapauttaa erivapausperiaatteen mukaisesti paastoamiselta ne, joiden terveyttä se voi vahingoittaa sekä vanhukset, jotka ovat liian heikkoja paastotakseen pitkiä aikoja. Esimerkiksi diabeetikkojen sekä imettävien tai raskaana olevien naisten ei kuulu paastota. Pitämättä jääneet paastopäivät voi korvata myöhemmin.
Paul Obiefule
Paul Ikechukwu Obiefule (s. 15. toukokuuta 1986 Owerri, Nigeria) on nigerialainen jalkapalloilija, joka on pelannut Veikkausliigassa Kuopion Palloseurassa. Pelipaikaltaan hän on puolustava keskikenttäpelaaja.
Obiefule on edustanut ammattilaisurallaan myös nigerialaista Heartlandia, tanskalaista Viborgia ja norjalaisia Lyn Osloa, Hønefossia ja Lillestrømiä.
Nigerian A-maajoukkueessa Obiefule teki ensiesiintymisensä vuonna 2004. Hän oli mukana maajoukkueessa sen sijoittuessa kolmanneksi Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2006.
Kierettijärvi
Kierettijärvi on Kierettijoen vesistöön kuuluva järvi Karjalan tasavallan Louhen piirin Ambarnyin ja Kiestingin kunnissa Venäjällä. Sen vesialueen pinta-ala on 223 neliökilometriä, tilavuus 1,000 kuutiokilometriä, keskisyvyys 4,5 metriä ja valuma-alueen laajuus 1 100 neliökilometriä.
Kierettijärven ympäristö on havumetsän ja soiden peittämää kumpuilevaa tasankoa. Rannat ovat etupäässä matalia ja usein soistuneita. Paikoin esiintyy kallio- ja hiekkarantoja. Rantaviiva on hyvin rikkonainen ja muodostaa lukuisia järveen työntyviä niemiä, lahtia ja järviksi kutsuttuja selkiä. Etelässä on Pirttijärvi (ven. Pirtozero), pohjoisessa erillinen Särkijärvi (Plotitšnoje) ja länsipuolella Alajärvi (Nižneje).
Kierettijärvessä on 140 saarta, joiden yhteispinta-ala on 53,0 neliökilometriä. Järveen virtaavat Niva, Narva, Petäjäjoki (ven. Sosnovaja), Heinäjoki (Travjanaja), Kapustaoja (Kapustnaja) ja 27 puroa. Se laskee Särkijärven, Njukkijärven, Petrijärven ja Kierettijoen kautta Vienanmereen.
Kierettijärvi on varsin matala, ja sen rantavyöhyke käsittää lähes puolet vesialueesta. Syvin kohta on Särkijärvessä. Pohjaa peittää muta sekä rantojen ja luotojen lähellä kivet ja hiekka. Järvimalmia on moniin muihin Karjalan järviin verrattuna vähän.
Mataluutensa ansiosta Kierettijärvi lämpenee kuumina kesinä 20–22 asteeseen. Se jäätyy loka-marraskuun vaihteessa ja vapautuu jäistä toukokuun loppupuolella. Vesi on hyvin happipitoista, vähämineraalista ja eteläosaa lukuun ottamatta vain lievästi hapanta.
Laajan rantavyöhykkeensä takia Kierettijärvessä on paljon vesikasvillisuutta. Eräät lahdet ovat lähes kokonaan kasvillisuuden peitossa. Yleisimmät kasvilajit ovat järviruoko, järvikaisla, järvikorte, pohjanlumme, ahvenvita, uistinvita, vesirutto ja sarakasvit.
Kierettijärven tärkeimmät kalalajit ovat siika, muikku, ahven, särki ja hauki. Muita lajeja ovat lohi, taimen, harjus, kuore, lahna, salakka, säyne, seipi, made, kiiski, kymmenpiikki ja kivisimppu. Järvellä harjoitetaan kotitarve- ja virkistyskalastusta.
Louis Jérôme Gohier
thumb|Louis Jérôme Gohier, Jacques Augustin Pajoun maalaama muotokuva vuodelta 1802. Louis Jérôme Gohier (27. helmikuuta 1746 Semblancay, Indre-et-Loire – 29. toukokuuta 1830 Eaubonne, Val-d’Oise) oli ranskalainen poliitikko, joka oli Ranskan viisihenkisen direktoriohallituksen jäsen ja viimeinen puheenjohtaja vuonna 1799.
Gohier toimi ennen vallankumousta lakimiehenä Bretagnen parlamentissa ja sai mainetta uhmatessaan kansleri Maupeoun ja myöhemmin valtiovarainministeri Loménie de Briennen absolutistista politiikkaa. Gohier valittiin vuonna 1791 edustajaksi kansalliskokoukseen, jossa hän esiintyi varsinkin papiston etuoikeuksien vastustajana. Hänet valittiin myös kansalliskonventtiin. Hän oli Ranskan oikeusministerinä maaliskuusta 1793 huhtikuuhun 1794, pääosan niin sanotusta terrorin ajasta. Oltuaan välillä syrjässä Gohier nimitettiin direktorion jäseneksi 18. kesäkuuta 1799 niin sanotun prairialkuun 30. päivän kaappauksen yhteydessä. Hän oli direktorion viimeinen puheenjohtaja. Hän ja direktori Moulin vastustivat kenraali Napoléon Bonaparten saman vuoden marraskuussa suorittamaa brumairekuun 18. päivän vallankaappausta, jonka yhteydessä heidät syrjäytettiin.
Gohier toimi keisarikunnan aikana Ranskan pääkonsulina Amsterdamissa vuosina 1802–1810. Hän julkaisi muistelmansa vuonna 1824.
Bandyliigakausi 2018–2019
Jääpallon Suomen mestaruus kaudella 2018-2019 ratkaistiin kymmenen joukkueen runkosarjan jälkeen kahdeksan parhaan joukkueen pudotuspeleillä. Suomen mestaruudesta pelattiin 109. kertaa. Kauden erikoisuutena oli ensimmäinen Tampereella pelattu pääsarjaottelu 67 vuoteen. Narukerä ja Botnia kohtasivat Pyynikillä 2. helmikuuta.
Bandyliigassa pelasi kolme venäläispelaajaa. HIFK:n Stepan Oklahov, Kampparien Ilja Sokolov ja WP-35:n Ivan Fedorkin. Vuoden valmentajaksi valittu Aleksei Nikisov valmensi Veiterää kolmatta kautta. Ruotsista Suomeen palasivat takavuosien maalintekijäkuninkaat Tero Määttälä Botniaan ja Jukka Loukkola Narukerään. Akilles hankki riveihinsa Rolf Larssonin AIK Bandystä ja Rasmus Kettusen IFK Motalasta. LRK Tornion riveihin liittyivät Ruotsin 3. korkeimmalla sarjatasolla eli 1. Divisioonassa aiemmin pelanneet Haaparannan HSKT:n torniolaistaustaiset Igor Zolotarev, Mika Jussila, Roope Hiekkanen, Kari Ponkala ja Roope Ylimaula.
Runkosarja voitti Lappeenrannan Veiterä. Loppuottelussa Veiterä sai vastaansa JPS:n, joka voitti ottelun jatkoajalla ja saavutti näin seurahistoriansa ensimmäisen Suomen mestaruuden.
Joukko suomalaispelaajia päätti uransa keväällä 2019. Akilleksen maaottelumiehet Rasmus Lindqvist ja Sami Laakkonen päättivät pitkän menestyksellisen uransa niin seurajoukkueissa kuin maajoukkueessa. . Samoin teki JPS:n Mikko Rytkönen sekä Narukerän torniolaislähtöinen Petri Perkaus, oululaislähtöinen Jukka Loukkola ja ennätykselliset 522 bandyliigaottelua pelannut Tommi Heikkilä. LRK Tornion riveissä Tornion Palloveikkojen Suomen mestaruuksia voittaneet ja Ruotsin sarjoissa pelanneet Pasi Hiekkanen, Jari Pihlajamaa, Mika Jussila, Antti Ekman, Harri Hiukka ja Arto Smeds päättivät pitkän menestyksellisen jääpallouransa. Narukerän Jukka Loukkola lopetti myös uransa ja siirtyi seuran joukkueenjohtotehtäviin.
Televisiointi
Bandyliiga ja Yle Urheilu tekivät marraskuussa 2018 sopimuksen liigaotteluiden näyttämisestä Yle Areenassa. Otteluiden kuvaamisen toteutti Mobile-TV. Kauden aikana näytettiin yhteensä viisi runkosarjaottelua ja loppuottelu. Bandyliigan ja Yle Urheilun välisessä sopimuksessa on myös optio kaudesta 2019-2020.