cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Harlu
Jatkosota ja lopullinen evakkomatka
Harlun kunnan toiminta lakkasi Jyväskylässä 11. joulukuuta 1948 pidetyn lopettavan kokouksen jälkeen. Samassa yhteydessä perustettiin Harlu-säätiö ja Harlun pitäjäseura vaalimaan harlulaisia perinteitä. Kirkkoherranvirasto evakuoitiin myös Kauhavalle ja se ehti toimia myös Jyväskylässä ennen seurakunnan lakkauttamista 4. joulukuuta 1949. Harlun kunta ehti toimia 26 ja seurakunta 31 vuotta. Useimpien harlulaisten maanviljelijöiden lopullisiksi asuinsijoiksi vakiintuivat Jyväskylän ja Pieksämäen seudut. Teollisuustyöväelle ei osoitettu varsinaisia evakkopaikkakuntia, joten he hajaantuivat halujensa mukaan ympäri maata.
Harlun kunnan kylät
Varsinaisia kyliä oli yhdeksän: Harlu (Leppäkoski), Heinäjoki, Honkakylä, Häyskynvaara, Joensuu, Läskelä, Paussu, Tenjärvi ja Vehkalahti. Tarkemmin myös Kirkkolahti, Kontiolahti, Mäkisalo, Nukuttalahti, Orjatlahti, Pellotsalo, Pieni Tulola, Pohjus, Purovaara, Putsinlahti, Riekkala, Sulkasenlahti, Suuri Rytty, Suuri Tulola, Telkinniemi, Tukianmäki, Uijalanranta.
Nähtävyydet
pienoiskuva| Luonnontieteilijä K.H. Hällström (myöh. Pankakoski) saniaisten keskellä Harlun Pötsövaarassa v. 1906. Museovirasto-Musketti. Karjalaisen osakunnan kokoelma.
Xiumin
Kim Min-seok (, s. 26. maaliskuuta 1990 Gyeonggi, Korean tasavalta) on eteläkorealainen laulaja ja näyttelijä, taiteilijanimeltään Xiumin. Hän kuuluu poikabändiin EXO, sekä ryhmiin EXO-M ja EXO-CBX.
Itse valtiaat – Urheilumusikaali
Itse valtiaat – Urheilumusikaali on Itse valtiaat -ohjelman kolmas erikoisjakso, joka esitettiin ensimmäistä kertaa televisiossa 26. joulukuuta 2004.
Musikaalin kappaleet
"Älyn olympialaiset"
"Sumo-Seppo -Matkarakastaja-"
"Kari-Pekka Kyrö tule taloon"
"Kuka kuiskaa kovimmin"
"Älä iske lujaa Tarja"
"Selätä mut Sauli"
"Pitkän Masan arkki"
Ah Via Musicom
Albumin kappale "Cliffs of Dover" voitti vuonna 1992 Grammy-palkintogaalassa Best Rock Instrumental Performance-sarjan.
Itse valtiaat – Urheilumusikaali
Musikaalin kappaleet
"Rytminen kilpavoimistelija Anneli"
"Puolipitkä komissaari"
"Paavoa Suomessa -Bensaa suonissa-"
Holden Cruze (2002)
Holden Cruze, Japanissa nimeltään Chevrolet Cruze, on pieni crossover-tyyppinen automalli, joka perustuu Suzuki Ignisin nelivetoiseen versioon. Se esiteltiin Australiassa vuonna 2002. Cruzen moottori on 1,5-litrainen (75 kW).
Tarra
thumb|Tuotemerkin kertovia tarroja appelsiineissa. thumb|Sisustustarra seinässä. thumb|Mainostarroja ikkunassa. Tarra on taustaltaan liimapintainen paperin, kankaan tai muovikalvon palanen, jota käytetään tuotemerkintöjen, mainosten, opasteiden, koristeiden tai muiden tekstien ja kuvien kiinnittämiseen koville pinnoille. Taustan liimapintaa peittää silikonipintainen irrokepaperi, joka kuoritaan liimapinnan päältä pois ennen tarran kiinnittämistä.
Tarraliimaan perustuvia itseliimautuvia tuotteita ovat myös erilaiset teipit, kontaktimuovit ja muut itsekiinnittyvät kalvot. Ammattikielessä kutsutaan suuriakin pinnoitustöitä teippaukseksi tai tarraksi, jopa kolmiulotteisten kappaleiden kuten kokonaisten autojen koripintojen päällystämistä muovautuvalla koristekalvolla.
Tarran rakenne
Tarran alimpana kerroksena on silikonilla käsitelty, ohut ja sileä irrokepaperi, johon tarraliimakerros kiinnittyy vain kevyesti. Irrokepaperi voi olla tasaisin välimatkoin viilletty poikki tai käsitelty taitettaessa murtuvaksi niin, että se on helppo ja nopea irrottaa. Tarraliimakerros voi olla tarkoitettu pysyvään ja lujaan kiinnitykseen tai tilapäiseen, kiinnitysalustaa vahingoittamattomaan kiinnitykseen, kuten Post-it-lapuissa.
Tarran ylin kerros voi paperin tai muovikalvon sijasta olla käyttötarkoituksesta riippuen monesta eri materiaalikerroksesta yhteen laminoitua tarralaminaattia. Tulostustarrojen pinta on yleensä paperia, johon tulostusmuste tarttuu hyvin. Hyvää painatusjälkeä, näyttävää ulkonäköä tai esimerkiksi säänkestävyyttä vaadittaessa pinta voi olla muovia tai alumiinifoliota. Tarralaminaattien painatuksessa käytetään yleensä fleksopainoa, mutta korkeatasoisempaa painojälkeä saadaan aikaan offset-, koho- tai silkkipainolla.
Yksittäisestä tarrasta saadaan halutun muotoinen stanssaamalla. Stanssiterä leikkaa usein vain tarralaminaatin ylimmän kerroksen ja liimakerroksen, mutta jättää irrokepaperin ja sen silikonipinnan koskematta. Kaikki kolme kerrosta leikataan sitten stanssausta suuremmaksi kappaleeksi, jolloin tarran ympärille jää pienet kehykset ja tarra on helppo irrottaa irrokepaperista taivuttamalla kehystä taaksepäin stanssauskohdasta.
Tarrat kotitalouskäytössä
Kuluttajakäytössä eri tavoin painettuja tarroja käytetään muun muassa koristeina (esim. sisustustarrat), askartelumateriaaleina muun muassa skräppäyksessä ja lasten keräilykohteina. Monet keräilykortit ja kiiltokuvat, jopa valokuvat, ovat kehittyneet tarrataustaisiksi. Tarrataustaisia paperilappuja käytetään varastointia ja arkistointia helpottavina etiketteinä esimerkiksi säilytyslaatikoissa ja säilykepurkeissa. Tarraliimakiinnitystä käytetään myös muun muassa vauvanvaipoissa, naisten pikkuhousunsuojissa, kirjekuorien suljentaläpissä ja Post-it-muistilapuissa. Autoilijan asenteita ja mielipiteitä julistavat puskuritarrat keksittiin 1930-luvun lopulla Yhdysvalloissa, jossa ne ovat yhä varsin suosittuja.
Tarrat ammatti- ja viranomaiskäytössä
Ammattikäytössä tarramateriaalit ovat levinneet hyvin monenlaisiin käyttökohteisiin. Tietokoneella tulostettuja tarroja käytetään muun muassa postituksessa ja jakelukuljetuksissa nopeana tapana tuottaa osoitetiedot kirjekuorien, tilattujen lehtien tai pakettien pintaan. Painetut tai tarpeen mukaan tulostetut tarrat ovat korvanneet monissa tuotepakkauksissa itse pakkaukseen tehtävän painatuksen tai etiketin. Valintamyymälöiden sujuva toiminta perustuu suurelta osin EAN-koodilla varustettuihin hintatarroihin. Monissa tehtaissa tuotteiden komponentteihin kiinnitetyt kooditarrat ohjaavat osaltaan automaattista tuotantoprosessia.
Viranomaiset käyttävät tarroja helposti havaittavana todisteena velvoitteiden hoitamisesta tai säännösten noudattamisesta, kuten Suomen 1990-luvun ajoneuvoverotarrat autojen tuulilaseissa tai 2010-luvun elintarviketurvallisuudesta myymälöiden ovissa kertovat Oivahymy-tarrat. Tällaisissa tarroissa on usein hologrammikuvioita tai muita väärentämistä vaikeuttavia turvapainoelementtejä, ja ne suunnitellaan vaikeiksi irrottaa ja siirtää.
Tarrat taiteen ja aktivismin muotona
Tarrojen liimaaminen julkisten tilojen pintoihin voi olla osa kaupunkiaktivismia ja urban art -ilmiötä, johon kuuluvat myös graffitit ja esimerkiksi katutaiteilija Banksyn seinämaalaukset. Päinvastaista aktivismia edustavat tarrojen poistoon esimerkiksi muovisen jääraapan avulla erikoistuvat kansalaiset.
Monet jalkapalloseurojen ultrat käyttävät tarroja osana oman joukkueen kannattamista. Näissä tarroissa esiintyy usein kannattajien ryhmälle tai seuralle ominaisia asioita. Tarroja käytetään usein kannattajaryhmän esille tuomiseen ja niitä liimataan usein vastustajajoukkueen kaupunkiin näyttäen että kannattajaryhmä on ollut paikalla.
Historiaa
Tuotelaatikoiden kylkeen liimattuja, käsin kirjoitettuja värikkäitä paperilappuja käyttivät torikauppiaat jo 1800-luvulla herättämään asiakkaiden huomiota myyntikojujensa valikoimiin. Sitten tulivat markkinoille erilaiset liimapaperit, joiden tausta oli valmiiksi käsitelty kostutettavalla liimalla. Liimapaperista alettiin valmistaa monenlaisia etikettejä ja muun muassa postimerkkejä. Valmiiksi tahmeiden ja tahmeana pysyvien tarraliimojen kehittymisen myötä kostutettavat liimapaperit saivat antaa tilaa tarroille, joiden liimapinta on käytettävissä heti sitä suojaavan taustapaperin poistamisen jälkeen. Nykyisin myös postimerkit ovat useimmiten tarrataustaisia. Tarraliiman keksiminen synnytti myös muita uusia tuotteita, kuten erilaiset teipit ja kontaktimuovit.
Nykyisen kaltaisen, irrotettavalla taustapaperilla varustetun tarran kehitti 1925 Yhdysvaltojen Oklahomassa R. Stanton Avery, joka perusti sittemmin suureksi tarraetikettien valmistajaksi kasvaneen Avery-yhtiön (nyk. Avery Dennison Corporation). Toinen maailman suurimpiin kuuluva tarramateriaalien valmistaja on UPM-Kymmene Oyj:n omistama Raflatac. thumb|Tietokoneluettavalla viivakoodilla varustettu osoitetarra tavaralähetyksessä.thumb|Varusmiespalveluksen päättymistä juhlistava tarra liikennemerkissä. Suomessa tarrat alkoivat yleistyä vuonna 1960, kun Lindell Oy ryhtyi painamaan niitä Avery-yhtiön lisenssillä. Vuonna 1983 Lindell myi tarratuotannon painotalo Tilgmannille, ja nykyisin toimintaa jatkaa Informa Oy. Tarrapainoja on Suomessa kymmeniä muitakin.thumb|Puskuritarroja autossa.
Sisällönhallinta
Sisällönhallinta tarkoittaa toimintaa, jolla pyritään hallitsemaan digitaalista informaatiosisältöä mahdollisimman tarkoituksenmukaisesti. Sisältö voi olla esimerkiksi tekstimuotoisia dokumentteja, www-sivuja, video-, audio- ja kuvatiedostoja, sähköpostiviestejä, tms. tallennettua tai tallennettavissa olevaa informaatiota. Yhteistä tässä yhteydessä tarkoitetulle informaatiosisällön käsitteelle on, että se muodostaa ihmisten ymmärrettävissä olevia tiedonpalasia, ei silkkaa dataa sinänsä. Tyypillisesti digitaaliseen sisältöön liittyy useimmiten jonkinlaista metatietoa. Sisällönhallinnassa keskeisessä roolissa on myös sisällön elinkaari, joka alkaa sisällön luomisesta ja päätyy erilaisten vaiheiden kautta sisällön pitkäaikaiseen arkistointiin tai tuhoamiseen. Sisällönhallinnan tutkimus kuuluu enimmäkseen tietojärjestelmätieteen alueelle,.
Erilaisia näkökulmia
Sisällönhallinnan tutkimuksessa ja ammatillisissa lähteissä aihepiiriä on tarkasteltu ainakin neljästä näkökulmasta, jotka ovat sisältönäkökulma, teknologianäkökulma, organisaationäkökulma ja prosessinäkökulma. Näkökulmien runsaus ja aiheen rajapinnat useisiin perinteisempiin tietojärjestelmätieteen osa-alueisiin ovatkin aiheuttaneet sen, että sisällönhallinta käsitteenä on ollut pitkään hämärä ja moniselitteinen.
Sisältönäkökulma
Sisältönäkökulma jakautuu edelleen kolmeen alaryhmään, jotka ovat informaationäkökulma, käyttäjänäkökulma ja järjestelmänäkökulma.
Informaationäkökulma
Informaationäkökulma keskittyy sisällön semantiikan ja elinkaaren hallintaan. Tähän liittyvät esimerkiksi se, kuinka sisältö organisoidaan ja esitetään käyttäjille, informaatioarkkitehtuuri ja erilaiset sisällönhallintaa ja tiedonhakua varten muodostetut taksonomiat, sisällön klusterointi merkityksellisiksi informaatioyksiköiksi, ja metatiedon organisointi. Informaation elinkaari käsittää sisällön käsittelyyn liittyvät toiminnot, joissa sisältöä luodaan, editoidaan, tarkastetaan ja hyväksytään, indeksoidaan, kategoroidaan ja linkitetään, jaetaan, julkaistaan, käytetään, päivitetään, arkistoidaan, transformoidaan ja lopulta poistetaan.
Käyttäjänäkökulma
Käyttäjänäkökulma keskittyy käyttäjien (sisällön tuottajien ja hyödyntäjien) ja sisällön välisen suhteen tutkimiseen. Sisältönäkökulmasta on tärkeää tunnistaa käyttäjien erityispiirteet, odotukset tarpeet, ym. asiat, joiden mukaan sisällön relevanssia voidaan parantaa. Esimerkkeinä tähän näkökulmaan liittyvistä tutkimusaiheista voidaan mainita tiedonhaku (engl. information seeking and retrieval) sekä sisällön personointi.
Järjestelmänäkökulma
Dokumenttien hallinnalla on sisällönhallinnan eri järjestelmäosa-alueista kiistatta pisimmät juuret ja vakiintunein asema, mutta huolimatta dokumenttien hallinnan keskeisestä roolista, sisällönhallinnan kehittämisellä pyritään usein nimenomaan eroon perinteisestä dokumenttikeskeisestä järjestelmästä. Esimerkiksi Laudon & Laudon (2004, ) ovat määritelleet perinteisten dokumenttikeskeisten tiedostojärjestelmien ongelmiksi seuraavia asioita:
Teknologianäkökulma
Teknologianäkökulma keskittyy yleisemmällä tasolla sisällönhallinnan perusteknologian, ohjelmistojen ja laitteistojen, tutkimukseen ja kehittelyyn. Tähän saakka sisällönhallinnan tutkimuksesta valtaosa on edustanut tätä näkökulmaa, jonka Tyrväinen et al. (2006) toteavat kuuluvan enemmänkin tietojenkäsittelytieteen, kuin tietojärjestelmätieteen piiriin.
Organisaationäkökulma
Organisaationäkökulma keskittyy sisällönhallinnan organisationaalisiin, sosiaalisiin ja liiketoiminnallisiin kysymyksiin. Jonkinlainen organisaation sisällönhallinta (engl. Enterprise Content Management, ECM) lieneekin tarpeen useimpien organisaatioiden toiminnassa sekä yksityisellä että julkisella sektorilla. Tässä yhteydessä ollaan kiinnostuneita sisällönhallinnan ja sen kehittämisen organisatorisista tavoitteista (ks. alla), vaikutuksista, ja itse organisaation toimintamallin analysoinnista.
Sisällönhallinta-käsitteen ohella myös organisaation sisällönhallinta -käsitteen merkitykset ovat vaihdelleet alan käytännön kielessä runsaasti. Esimerkiksi Gottlieb (2006, ) sanoo käsitteellä tyypillisesti viitattavan tavoitteeseen hallita kaikki nämä kolme osa-aluetta samalla tietojärjestelmällä tai tietojärjestelmäkokonaisuudella. Toisaalta on esitetty, että juuri "ECM"-käsite on paisunut koko ajan kattamaan yhä enemmän alueita. ECM-käsitteellä saatetaankin ajoittain viitata myös järjestelmä- tai jopa teknologianäkökulman yksittäisiin asioihin, kuten kuvatiedostojen hallintaan, tallenteiden hallintaan, oikeuksien hallintaan, aineistojen hallintaan ja arkistointiin.
Sisällönhallinnan voi kuitenkin määritellä eri tavoin eri organisaatioissa ja toimialoilla. Eräiden alan toimijoiden mielestä yhtenäistä määritelmää ei tästä syystä välttämättä ole edes tarvetta hakea (Boiko 2005, ).
Prosessinäkökulma
Prosessinäkökulma on kiinnostunut sisällönhallintaan liittyvistä organisatorisista prosesseista, joita voivat olla organisaation varsinaiset toimintaprosessit ja sisällönhallintaan liittyvät tai sen avulla mahdollistuvat kehittämisprosessit.
Sisällönhallinnan kehittämisprosessit sisältävät sisällönhallintajärjestelmien ja organisaation kehittämisen, toteuttamisen ja ylläpidon tehtävät.
Organisaatioiden varsinaiset toimintaprosessit puolestaan ovat sisällönhallinnan kannalta kiinnostavia, koska liittyvät läheisesti sisällön itsensä elinkaareen ja siihen liittyvään organisatoriseen toimintaan. Käytännön järjestelmätyössä tällaisia prosesseja on kyettävä mallintamaan ja toteuttamaan erilaisilla tietojärjestelmillä.
Tavoitteet
Organisaatiot voivat tavoitella esimerkiksi seuraavia asioita sisällönhallinnan ja sen kehittämisen avulla, :
Nämä tavoitteet ja niiden kombinaatiot luonnollisesti vaihtelevat eri organisaatiokonteksteissa ja aikoina, mistä johtuen myös tarkoituksenmukaiset sisällönhallintajärjestelmät voivat olla hyvinkin erilaisia eri organisaatioissa.
Trude Dybendahl
pienoiskuva|Trude Dybendahl vuonna 1991. Trude Dybendahl (s. 8. tammikuuta 1966) on norjalainen maastohiihdon maailmanmestari ja olympiamitalisti. Avioiduttuaan hän kilpaili myös nimellä Trude Dybendahl Hartz.
Princesa de Asturias (1896)
Princesa de Asturias oli Espanjan laivaston vuonna 1896 vesillelaskettu Princesa de Asturias -luokan panssariristeilijä.
Valmistus
Alus tilattiin Caraccasta, missä köli laskettiin vuonna 1890. Alus laskettiin vesille 17. lokakuuta 1896 ja se valmistui vuonna 1902.
Palvelus
Alus poistettiin alusluettelosta vuonna 1929.
Pensselisika
Pensselisika eli punapensselisika (Potamochoerus porcus) on sorkkaeläin, jonka pituus on 100–150 cm, hännän pituus 30–40 cm ja säkäkorkeus 58–96 cm. Pensselisika painaa 60–80 kg. Sen korvat ovat teräväkärkiset, ja niissä on pitkiä harjaskarvoja. Suomen Lajitietokeskus suosittelee käytettäväksi nimeä punapensselisika.
Levinneisyys
Pensselisikaa tavataan Afrikan länsi- ja keskiosissa. Laji on suhteellisen laajalle levinnyt ja yleinen.
Elinympäristö
Pensselisika asustaa tiheissä metsissä, alangoilla ja vuorilla sekä jokivarsien metsissä ja pensaistossa.
Laumaeläin
Pensselisika elää yleensä 4–20 yksilön laumoissa, mutta joskus yhdessä saattaa elää jopa sata eläintä.
Ravinto
Pensselisian pääravintoa ovat mukulat, sipulit ja muut maanalaiset kasvinosat sekä lisäksi erilaiset siemenet, ruohot, hyönteiset ja niiden toukat, linnunmunat, matelijat ja haaskat.
Lisääntyminen
Kantoaika on noin neljä kuukautta. Emakko synnyttää vuodessa 1–2 pahnuetta, joissa kussakin 3–6 porsasta.
Lapplandsveckan
Lapplandsveckan eli Lappis on eräs Ruotsin ja Norlannin helluntailiikkeen suurista kesäjuhlista. Lapplandsveckan järjestetään vuosittain heinäkuun ensimmäisellä viikolla Lyckselen kunnan Husbondlidenin kylässä. Konferenessi järjestettiin ensimmäisen vuonna 1919. Tapahtuman järjestelyistä vastaa Lapplandsveckan-yhdistys.
Agentti (kielioppi)
Agentti on kielitieteessä semanttinen rooli, joka ilmaisee lauseen tekijän. Esimerkiksi lauseessa "Henrik löi palloa", Henrik on agentti eli tekijä.
Tavallisimmin tekijän ilmaisee lauseen subjekti, mutta kaikki subjektit eivät ole agentteja. Esim. lauseessa "Henrik kuoli" Henrik on pikemminkin patientti.
Passiivin agentti
Monissa kielissä passiivin yhteydessä tekijä voidaan ilmaista lauseenjäsenellä, joka koodataan jollakin adpositiolla tai obliikvisijalla. Tässä muodossa agentti esiintyy esimerkiksi ruotsissa ja englannissa. Näin merkittyä agenttia kutsutaan passiiviagentiksi tai englanninkielisellä termillä by-agent.
Esimerkiksi edellä mainitussa lauseessa "Henrik löi palloa" 'Henrik' on subjekti. Lause on ruotsiksi "Henrik slog bollen" ja englanniksi "Henrik hit the ball." Nämä voidaan muuntaa passiivilauseiksi ruotsissa muotoon "Bollen slogs av Henrik" ja englannissa "The ball was hit by Henrik", jolloin Henrik on agentti.
Suomen kielessä agentti esiintyy erityisen -ma tai -mä -loppuisen partisiippimuodon yhteydessä, jolloin se ilmaisee, kuka on tehnyt jollekin esineelle jotakin, esimerkiksi Henrik ilmaisussa "Henrikin lyömä pallo".
Pallopelit kesäolympialaisissa 1924
Pallopelit järjestettiin näytöslajina vuoden 1924 kesäolympialaisissa Stade Olympique Yves-du-Manoirissa, Pariisissa. Lajeina olivat muun muassa baseball, koripallo, lentopallo ja erilaiset viestikilpailut. Tapahtumat pidettiin kolmipäiväisenä 18.–20. heinäkuuta.
Cataluña (1900)
Cataluña oli Espanjan laivaston vuonna 1900 vesillelaskettu Princesa de Asturias -luokan panssariristeilijä.
Valmistus
Alus tilattiin Cartagenasta, missä köli laskettiin vuonna 1890. Alus laskettiin vesille 24. syyskuuta 1900 ja se valmistui vuonna 1903.
Palvelus
Alus poistettiin alusluettelosta vuonna 1929.
Pinball Dreams
Pinball Dreams on Digital Illusionsin kehittämä ja 21st Century Entertainmentin julkaisema flipperipeli. Peli on julkaistu vuonna Amigalle ja sen jälkeen useille muille alustoille. Peli on Digital Illusionsin ensimmäinen julkaistu peli.
Peli on Wiredin mukaan yksi kymmenestä merkittävimmistä peleistä Amigalla.
Kehitys
Pelin kehittivät viisi The Silents demoskeneryhmän jäsentä vapaa-aikanaan. Pelin kehitykseen käytettiin aika noin viisi vuotta.
Pelin kehittäjät:
Kehittäjät perustivat Digital Illusionsin vuonna 1992.
Vastaanotto
Peli on saanut The One -lehden arvostelussa arvosanaksi 89%.
Gustaf Malmström
Gustaf Hjalmar Malmström (4. heinäkuuta 1884 Malmö – 24. joulukuuta 1970 Malmö) oli ruotsalainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija, olympiamitalisti ja epävirallinen Euroopan mestari.
Malmström osallistui kahdesti kesäolympialaisiin. Lontoossa 1908 hän sijoittui 66,6 kilogramman sarjassa viidenneksi hävittyään puolivälieränsä italialaiselle, olympiavoiton vieneelle Enrico Porrolle. Tukholmassa 1912 67,5 kg:n painoluokassa hän saavutti hopeaa suomalaisen Emil Väreen jälkeen. Helsingin MM-kilpailuissa 1911 Malmström saavutti hopeaa. Hän oli maanmiehensä Anders Ahlgrenin lisäksi kisojen ainoa ei-suomalainen mitalisti. Epävirallisia Euroopan mestaruuksia Malmström voitti kaksi kappaletta.
Jarruvalo
thumb|Henkilöauton huomiovalot (alapuolella) ja jarruvalot (yläpuolella). thumb|Ajoneuvovalaisinpolttimo, jossa on erilliset hehkulangat jarru- ja huomiovalolle. thumb|Mittaristossa sijaitseva jarrujen varoitusvalo.
Jarruvalo on ajoneuvossa oleva punaista valoa taaksepäin lähettävä valaisin. Sen tehtävä on osoittaa, milloin ajoneuvo aloittaa jarrutuksen. Jarruvalot vähentävät peräänajon riskiä merkittävästi, koska niiden ansiosta takana oleva kuljettaja havaitsee edelläajavan jarrutuksen nopeammin. Jarruvalojen toiminta on kytketty suoraan jarrupolkimeen, eli jarruvalot palavat aina kun jarrupoljinta painetaan. Käsijarrun kytkeminen ei kuitenkaan aiheuta takajarruvalojen syttymistä. Jarruvalaisimen lampun tehon tulee olla vähintään viisi wattia, mutta yleisesti käytetään 21 watin jarruvalopolttimoita, koska jarruvalon on oltava erottuva myös kirkkaassa päivänvalossa. Jarruvalaisimia tulee olla takana vähintään kaksi kappaletta sijoitettuna ajoneuvon molemmin puolin.
Keskijarruvalaisimissa käytetään esimerkiksi hehkulamppuja, LED-valaisimia tai neonputkia. Kaikissa on tavoitteena nopea syttyminen ja kirkas valo, joka välittää tiedon jarruttamisesta tehokkaasti takanatulevan ajoneuvon kuljettajalle. Huomiovaloista erillään olevan keskijarruvalon ansiosta jarrutus havaitaan helpommin esimerkiksi näkyvyyden ollessa huono. Lisäksi jonossa ajettaessa keskijarruvalo näkyy edelläajavien autojen läpi ja yli. Keskijarruvalon on todettu vähentävän peräänajoja.
Jarrujen varoitusvalo
Ajoneuvon mittaristossa on jarrujen varoitusvalo. Sillä on henkilöautoissa kaksi tehtävää: se toimii käsijarrun kytkemisen merkkivalona sekä ilmaisee jarrunesteen liian vähäisen määrän. Kuorma-autossa sama valo varoittaa paineilmajarrujen liian alhaisesta paineesta ja käsijarrun kytkemisestä. Jarrujen varoitusvalo ei toimi samaan aikaan ajoneuvon takajarruvalojen kanssa.
Grand Traversen piirikunta
Grand Traversen piirikunta on Yhdysvaltojen Michiganin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 95 238 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Traverse Cityn kaupunki. Piirikunta on perustettu vuonna 1851.
Väestö
Vuonna 2020 Grand Traversen piirikunnan 95 238 asukkaasta valkoisia oli 95,1 %, alkuperäisasukkaita 1,3 % ja mustia 0,8 %. Vuonna 2019 3,9 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 2,6 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Emre Güngör
Bakırköysporin kasvatti Güngör aloitti ammattilaisuransa Ankaragücüssa vuonna 2001. Ennen siirtymistään Galatasarayhyn istanbulilainen edusti vielä Türk Telekomsporia. Kaudella 2007/08 Güngör oli voittamassa seuransa kanssa Turkin Superliigan mestaruutta.
Güngör valittiin Turkin joukkueeseen vuoden 2008 EM-kisoihin.
Madeleine McCannin tapaus
Madeleine McCannin tapaus on 3. toukokuuta 2007 tapahtunut, paljon maailmanlaajuista mediahuomiota saanut epäilty kidnappaus ja murha. Englantilainen kolmevuotias Madeleine McCann katosi ollessaan vanhempiensa, vanhempien ystävien sekä heidän lapsiensa kanssa lomalla Praia da Luzissa Algarvessa, Portugalissa. Madeleine ja hänen kaksi kaksivuotiasta sisarustaan oli jätetty vartioimattomina perheen lomahuoneistoon. Kun vanhemmat palasivat läheisestä ravintolasta, Madeleine oli heidän mukaansa kadonnut. Laajoista etsinnöistä huolimatta Madeleinea ei ole löydetty. Portugalin poliisi pitää löydettyjen verijälkien perusteella mahdollisena, että Madeleine murhattiin katoamisyönään. Tapaus johti myös laajoihin julkisuuskampanjoihin ja julkisuuden henkilöiden vetoomuksiin tytön löytymisen puolesta.
Katoaminen
Kun Madeleine katosi hieman ennen neljävuotissyntymäpäiväänsä, hänen vanhempansa olivat nauttimassa ystäviensä kanssa illallista alle sadan metrin päässä olevassa ravintolassa. Tyttö oli kahden sisaruksensa Seanin ja Amelien kanssa hotellihuoneessa nukkumassa. Vanhemmat kävivät vuorotellen katsomassa heitä puolen tunnin välein. Matt (Katen ja Gerryn ystävä) kävi noin kello 21.00 (WEST) tarkistamassa lapset. He olivat kaikki kunnossa. Kun vanhemmat palasivat noin kello 21.45 (WEST), Madeleine oli kadonnut, ja huoneen ovi ja ikkuna olivat auki. Tapauksesta ilmoitettiin poliisille, ja hotellin henkilökunta ja vieraat etsivät Madeleinea kello 4.30:een (WEST) asti samalla kun katoamisesta ilmoitettiin Espanjan rajavartiostolle sekä Portugalin ja Espanjan lentokenttien poliiseille.
Alkuvaiheet
Portugalin poliisi Polícia Judiciária (PJ) kertoi 6. toukokuuta, että heillä on epäilty, ja että he uskovat Madeleinen olevan elossa jossain lähistöllä. Poliisi tutki vähän yli 9000-henkisen kylän etsintäkoirilla, mutta 8. toukokuuta, viisi päivää katoamisen jälkeen, Polícia Judiciária ilmoitti olevansa epävarma siitä, onko Madeleine elossa.
9. toukokuuta Interpol lähetti tapahtuneesta ilmoituksen jäsenmaidensa poliiseille. Portugalin media ilmoitti, että PJ aikoo tutkia kahta eri vaihtoehtoa: kansainvälisen pedofiiliverkon suorittamaa kaappausta ja laitonta adoptioverkkoa.
Britanniasta lähetettiin asiantuntijoita avustamaan Portugalin poliisia, ja Leicestershiren poliisi lähetti perheen yhteistoimintaa tukevia henkilöitä auttamaan McCannin perhettä.
11. toukokuuta epäillyn paikallinen etsintä lopetettiin, koska se ei ollut tuottanut tulosta. 13. toukokuuta Portugalin poliisi myönsi ensimmäistä kertaa, ettei epäiltyjä ole, eikä heillä ollut muuta tutkittavaa kuin lomaa viettäneiden ottamat valokuvat. Tapauksesta kuultiin oikeudessa 14. toukokuuta.
13. kesäkuuta hollantilainen De Telegraaf-sanomalehti kertoi saaneensa nimettömän kirjeen, jonka mukaan Madeleine olisi haudattu 15 kilometrin päähän katoamispaikastaan. Lehti luovutti kirjeen poliisille ja poliisi tutki asian. Ruumista ei löydetty, ja johtolanka hylättiin.
Murhaepäilyt
Tunnetuin epäilty oli 33-vuotias brittiläinen liikemies Robert Murat, joka asui noin 100 metrin päässä perheen asunnosta toukokuussa. Brittilehdistö julkisti Muratin nimen ja profiilin, mutta Portugalin poliisi vapautti hänet todisteiden puutteessa. Toinen tunnettu epäilty oli 64-vuotias brittiläinen pedofiili Raymond Hewlett. Hewlettin uskottiin asuneen lähellä, vain tunnin ajomatkan päässä, lähellä perheen asuntoa. Hewlettilla on pitkä tuomiohistoria nuoriin tyttöihin kohdistuneista seksuaalisista hyväksikäyttö rikoksista. Hewlett on ollut vangittuna useita kertoja viimeisten 30 vuoden aikana. Sekä Englannin että Irlannin poliisit ovat etsintäkuuluttaneet hänet. Kesäkuun 2020 alussa viranomaiset kertoivat, että katoamisesta epäillään 43-vuotiasta saksalaista Christian Brückneria. Brückner uskotaan olleen lähellä paikkaa, missä Madeleine nähtiin viimeksi. Brückner nimettiin huhtikuussa 2022 virallisesti epäillyksi. Hänet on tuomittu aiemmin raiskauksista Saksassa ja hän on saanut vankilatuomion. Virallisena epäiltynä hänet voidaan nyt tuoda kuulusteltavaksi Portugaliin.
Vanhempien toiminta
Vanhemmat kävivät myös pyhiinvaellusmatkalla Fátimassa Portugalissa rukoilemassa ihmettä ja tapasivat paavi Benedictus XVI:n.
Kritiikki
Madeleinen vanhempia on syytetty mediassa välinpitämättömyydestä lastaan kohtaan, koska he jättivät lapset ilman lapsenvahtia hotellille lähtiessään itse illanviettoon. Heitä on myös syytetty sieppauksen lavastamisesta julkisuuden tai rahallisen hyödyn toivossa.
Yleisövihjeitä
Madeleine McCannista saatiin useita yleisövihjeitä. Espanjassa asuva norjalainen Mari Olli, 45, kertoi nähneensä Madeleinen 9. toukokuuta 2007 Marokossa bensa-asemalla Marrakechin lähellä. Ollin mukaan vaaleahiuksisella tytöllä oli yllään sininen pyjama ja tytön seurassa oli tummahiuksinen mies. Marokossa on tehty kolme havaintoa Madeleineksi epäillystä lapsesta. 26. syyskuuta 2007 Ilta-Sanomat julkaisi Marokossa otetun valokuvan Madeleineksi väitetystä henkilöstä, mutta myöhemmin paljastui, että kuvattu lapsi on paikallisen maanviljelijän tytär.
Maltalla Madeleineksi epäiltyjä lapsia on nähty viisi kertaa, Belgiassa kaksi kertaa ja yhden kerran Intiassa sekä Espanjassa.
Lieveilmiöitä
Katoamistapausta on yritetty hyödyntää huijausyrityksissä: huijarit ovat perustaneet "Maddien etsintään" rahaa kerääviä www-sivustoja.
Palkkiot
Madeleine McCannin löytymisestä luvatut palkkiot ovat yhteensä yli 2,6 miljoonaa Englannin puntaa. Palkkiot ovat
Biofilmi
thumb|Bakteerien muodostamaa biofilmiä [[Yellowstonen kansallispuiston kuumissa lähteissä.]] Biofilmi on jollain pinnalla elävä limakerroksen ympäröimä organisoitunut keskinäisriippuva mikrobiyhteisö. Yhteisöön kuuluu sekä bakteereita, sieniä että arkkeja eli arkeoneja. Nämä hyödyttävät toisiaan siten, että osalla on taipumus toimia tarttumapintana, ja osa esimerkiksi anaerobisista eliöistä saa mikrofilmissä suojapaikan happea vastaan. Yhteisön keskinäiset hyötysuhteet voivat olla monimutkaisia. Biofilmin ymmärtäminen keskeiseksi elämän ekosysteemiksi on suhteellisen uusi ilmiö.
Muodostuminen
thumb|300px|Biofilmin kehitys Luonnossa esiintyvässä biofilmissä on yleensä sekä sieniä että bakteereita. Joskus biofilmi voi koostua vain jommasta kummasta. Biofilmi muodostuu, kun tarttumiskykyiset mikrobit erittävät ympärilleen limaa, johon muidenkin mikrobien on helppo tarttua. Biofilmin sisäosissa voi elää sellaisia bakteereita tai arkeoneja, jotka sietävät korkeintaan pieniä määriä happea. Biofilmin pintaosissa elävät mikrobit sen sijaan pitävät hapellisista ympäristöistä. Kun mikrobi kuolee, sen sisältämät ravinteet käytetään biofilmin muiden mikrobien ruoaksi. Biofilmin pintaosista irtoaa aktiiviseen liikkumiseen kykeneviä mikrobeja.
Kehittyessään biofilmi paksuuntuu ja voi muodostua erilaisissa elinolosuhteissa viihtyvistä bakteereista joilla on omat vesikanavat, keskinäinen soluviestintä ja resistenssigeenien evoluutio kehittyy horisontaalisena geenisiirtona quorum sensing -järjestelmän säätelemänä.
Merkitys
thumb|right|[[Staphylococcus aureus -bakteerin muodostama biofilmi katetrin sisäpinnalla]] Ihmisille biofilmit ovat enimmäkseen hyödyllisiä, sillä ne hoitavat aineiden luonnollista kiertoa niin kasvien juuristoissa kuin lehtien hajotuksessakin. Ne voivat kuitenkin olla ihmiselle haitallisia esimerkiksi hajottamalla laivojen runkoja ja aiheuttamalla pysyviä infektioita ihmiskehoon. Ihmisen elimistön normaalit bakteerit voivat esiintyä biofilmimuodossa ongelmia aiheuttamatta. Vain patogeenisten bakteerien muodostamat biofilmit voivat aikaansaada infektioita. Biofilmien hoitaminen antibiooteilla on vaikeaa, ja niiden hoito onkin perusteltava haitallisuuden perusteella.
Keisarilla ei ole vaatteita
Vuonna 2007 kirjasta on ilmestynyt 11. uudistettu laitos, 16. painos. Kirja on suomen lisäksi käännetty ainakin saksaksi, ranskaksi, espanjaksi, italiaksi, unkariksi, tšekiksi, japaniksi ja koreaksi ja sitä on myyty käännökset mukaan lukien yli 800 000 kappaletta. Kirjasta julkaistiin internetissä Jack Hererin luvalla, talkoovoimin tehty suomenkielinen käännös vuonna 2008. Käännös tehtiin sivustolla http://www.jackherer.com/ vuonna 2007 olleen 10. laitoksen ja vuoden 2008 alusta sivuille päivitetyn 11. laitoksen teksteistä. Suomennos julkaistiin painettuna kirjana vuonna 2015.
Kirja sisältää väitteen:''
Kirjan nimi viittaa Hans Christian Andersenin satuun Keisarin uudet vaatteet.
José Agustín Marozzi
José Agustín Marozzi (29. tammikuuta 1908 – 4. elokuuta 2000) oli argentiinalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 6. tammikuuta 1933 ja nimitettiin Resistencian hiippakunnan piispaksi 12. kesäkuuta 1957. Hänet asetettiin tähän virkaan 5. lokakuuta. Piispaksi konsekroinnin suoritti 18. elokuuta Nicolás Fasolino, jota avustivat Francisco Vicentín ja Manuel Marengo.
Marozzi osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän jäi eläkkeelle 28. helmikuuta 1984, jolloin Resistencia korotettiin arkkihiippakunnaksi.
Margherita Sarfatti
Margherita Sarfatti o.s.  Grassini (8. huhtikuuta 1880 Venetsia – 30. lokakuuta 1961 Cavallasca) oli italialainen toimittaja, taidekriitikko, keräilijä, suojelija, seurapiirihenkilö, Italian fasistipuolueen merkittävä propagandaneuvonantaja. Hän kirjoitti Benito Mussoliniin elämäkerran ja oli myös yksi tämän monista rakastajattarista.
Elämäkerta
Margherita Sarfattin vanhemmat olivat Amedeo Grassini ja Emma Levi. Isä Amedeo oli varakas juutalainen juristi ja liikemies. Hän oli Venetsian hallituksen veroasianajaja ja Giuseppe Melchiorre Sarton (myöhemmin paavi Pius X) läheinen ystävä. Isänsä tavoin Amadeo Grassini sai Italian kruunun ritarikunnan ritarin arvon.
Sarfatti asui lapsena palazzossa joka sijaitsi Venetsiassa Canal Granden varrella, ja hän sai kotiopetusta. Hän kiinnostui kuitenkin pian sosialismin aatteista ja karkasi 18-vuotiaana vanhempiensa kotoa ja meni naimisiin Cesare Sarfattin kanssa, joka oli padovalainen juutalainen juristi. Cesare Sarfatti oli häntä 13 vuotta vanhempi mutta sosialistiset aatteet olivat heille yhteisiä. Pariskunta muutti 1902 Milanoon. Heistä tuli siellä kaupungin taide-elämän keskeisiä henkilöitä, ja he pitivät viikoittain salonkia, josta tuli futuristien ja taidesuuntaus novecenton keskus. He saivat kaksi poikaa, Roberton ja Amedeon, ja yhden tyttären, Fiammettan. Pojista vanhempi Roberto liittyi ensimmäisen maailmansodan aikana Italian armeijaan ja kaatui 18-vuotiaana Monte Baldossa.
Margherita Sarfatti tutustui 1911 Benito Mussoliniin, joka oli häntä kolme vuotta nuorempi, ja he aloittivat suhteen. Menetettyään miehensä 1924 Sarfatti kirjoitti Mussolinin elämäkerran. Se ilmestyi ensin 1925 Britanniassa nimellä The Life of Benito Mussolini ja seuraavana vuonna Italiassa nimellä Dux. Siitä julkaistiin 17 painosta ja se käännettiin 18 kielelle, myös suomeksi, nimellä Mussolini: elämäkerta. Kirja oli menestys, koska kirjoittaja tunsi Mussolinin.
Sarfatti on ikuistettuna Guido Cadorinin freskoissa (nykyisessä) Grand Hotel Palacessa, joka sijaitsee Roomassa Via Venetolla numerossa 70. "Fiammetta ja minä halusimme tulla kuolemattomiksi salongin freskoissa", hän huomatti viitaten tyttäreensä, joka on kuvattuna freskoissa hänen kanssaan.
Fasistihallituksen politiikka muuttui antisemistiseksi vasta vuonna 1938, jolloin Mussolini taipui Saksan painostuksesta ja rasistinen rotumanifesti säädettiin. Puolueen jäsenyys oli ollut sitä ennen avoin myös juutalaisille. Italian olojen muuttuessa Sarfatti muutti 1938 Argentiinaan ja Uruguayhin. Hän työskenteli El Diarion toimittajana Montevideossa. Sodan jälkeen vuonna 1947 Sarfatti palasi kotimaahan, ja hänestä tuli jälleen Italian taiteen piirissä vaikutusvaltainen henkilö.
Populaarikulttuurissa
Näyttelijä Susan Sarandon näyttelee Sarfattia elokuvassa Cradle Will Rock (1999), jonka on käsikirjoittanut ja ohjannut Tim Robbins, Sarandonin pitkäaikainen kumppani.
Sisilia
Sisilia (italiaksi ja sisiliaksi Sicilia) on Välimeren suurin saari Italiassa. Saaren koko on 25 700 neliökilometriä, ja siellä asuu runsaat viisi miljoonaa ihmistä. Kapeimmillaan vain 3,3 kilometrin levyinen Messinansalmi erottaa Sisilian Apenniinien niemimaasta. Saari lähisaarineen muodostaa Sisilian hallinnollisen alueen, joka on jaettu yhdeksään maakuntatason alueeseen.
Alex Salmond
Salmond opiskeli St Andrewsin yliopistossa, jossa suoritti ylemmän korkeakoulututkinnon taloustieteissä ja historiassa. Hän on työskennellyt Skotlannin maatalous- ja kalastusvirastossa ja vuosina 1980–1987 Royal Bank of Scotlandissa. Vuonna 1987 hänet valittiin alahuoneeseen Banff and Buchanista Skotlannista. Vuonna 1990 hänestä tuli SNP:n puheenjohtaja ja vuonna 1999 hänet valittiin vastaperustettuun Skotlannin parlamenttiin. Hän jätti SNP:n johtotehtävät 2000 ja Skotlannin parlamentin 2001, jolloin siirtyi valtakunnanpolitiikkaan johtamaan ryhmää alahuoneessa.
Sisilia
Maantiede
Sisilia on muodoltaan jotakuinkin kolmio, jonka lyhyin ”sivu” suuntautuu itään päin. Koilliskulma on lähimpänä Manner-Italiaa eli Apenniinien niemimaata, josta Sisilian erottaa Messinansalmi. Sisilia on tuliperäinen. Sen pohjoispuolella sijaitsevat pienemmät samoin vulkaaniset Liparisaaret.
Alex Salmond
Salmond on yksi harvoja brittipoliitikkoja, joka vastusti sotilasliitto Naton pommituksia Serbiaan vuonna 1999 Kosovon sodan aikana. Hän puhui myös 2003 Irakin sotaan lähtemistä vastaan.
Sisilia
Maantiede
pienoiskuva|292px|Sisilian kartta. Sisilian eteläinen ja läntinen osa ovat suhteellisen laakeita. Pohjoinen ja itäinen osa ovat vuoristoisia. Saaren itäosaa hallitsee tulivuori Etna (3 340 m mpy.), joka sijaitsee lähellä Catanian kaupunkia. Tulivuoren ympärysmitta on noin 140 kilometriä.
Alex Salmond
Salmond asettui vuonna 2004 uudelleen Skotlannin kansallispuolueen johtajakilpaan ja nousi toistamiseen puolueen johtoon. Hänet valittiin uudelleen myös Skotlannin parlamenttiin vuonna 2007. 3. toukokuuta 2007 järjestetyissä Skotlannin parlamenttivaaleissa SNP sai eniten paikkoja ja 16. toukokuuta 2007 Salmond nimitettiin pääministeriksi. Häntä tukivat myös Vihreät.
Sisilia
Maantiede
Sisilia on hedelmällinen saari. Oliivit ja viini ovat saaren tärkeimmät maataloustuotteet. Saarella kasvatetaan myös appelsiineja, sitruunoita ja manteleita.
Alex Salmond
Salmond jätti tehtävät puolueen johtajana ja pääministerinä syksyllä 2014. Hänen seuraajakseen puoluejohtajana ja pääministerinä tuli Nicola Sturgeon.
Sisilia
Kaupungit
Sisilian tärkeimpiä kaupunkeja ovat pääkaupunki Palermo sekä maakuntien ja metropolikaupunkien pääkaupungit Catania, Messina, Syrakusa, Trapani, Enna, Caltanissetta, Agrigento ja Ragusa. Muita tunnettuja sisilialaisia kaupunkeja ovat muun muassa Cefalù, Taormina, Bronte, Marsala, Corleone, Castellammare del Golfo ja Tripi.
Alex Salmond
Vuonna 2018 Salmondia syytettiin seksuaalisesta ahdistelussa tapauksessa, jonka hän sanoo ratkaistun sovittelulla jo 2013. Hän oli tammikuussa 2019 oikeudessa syytettynä kahdesta raiskauksen yrityksestä ja lisäksi häntä vastaan on nostettu 12 muuta syytettä. Maaliskuussa 2020 ylioikeus Edinburghissa totesi hänet syyttömäksi.
Sisilia
Maanjäristykset ja tulivuorenpurkaukset
Etnan tulivuoripurkaukset ja maanjäristykset ovat aiheuttaneet kautta aikain suuria ihmishengen menetyksiä ja taloudellisia vahinkoja. Etnan purkaus vuonna 1669 hävitti osittain Catanian kaupungin. Vuoden 1693 maanjäristys aiheutti suurta tuhoa saaren itäosassa. Vuonna 1783 puolet Messinan kaupungista tuhoutui maanjäristyksessä. Vuoden 1908 maanjäristyksessä kuoli 75 000 ihmistä. Vuonna 1968 satoja ihmisiä kuoli maanjäristyksessä saaren länsiosassa.
Esihistoria
Sisilian vanhimmat tunnetut asukkaat olivat sikaanit. Pronssikauden lopulla noin 1200–900 eaa. saarelle saapuivat Manner-Italiasta tulleet sikulit sekä elymit. Foinikialaiset perustivat kauppa-asemia saaren rannikolle noin 1100–1000 eaa.
Antiikki
pienoiskuva|Tulivuori [[Etna Taorminan teatterilta nähtynä.]]
Kreikkalaiset perustivat Sisiliaan siirtokuntia geometriselta kaudelta 700-luvulta eaa. lähtien. Näin saaren rannikkoseudut muuttuivat vähitellen helleenisiksi. Samaan aikaan kreikkalaiset asuttivat Manner-Italian eteläosan eli niin kutsutun Suur-Kreikan (Magna Graecia). Kreikkalaisittain Sisilia tunnettiin nimellä Sikelia.
Sisilian kreikkalaiskaupungit sotivat usein paitsi keskenään myös Karthagoa vastaan. Karthagolaiset alkoivat asettua saarelle 600-luvulta eaa. lähtien, ja valloittivat osan saaresta. Karthago kuitenkin menetti alueensa roomalaisille ensimmäisessä puunilaissodassa. Lopullisesti Rooma vahvisti saaren itselleen toisessa puunilaissodassa. Roomalaisella kaudella Sisiliasta tuli Rooman ensimmäinen provinssi. Roomalaisen kauden alkaessa jo koko Sisilia lienee ollut pääasiassa helleeninen ja kreikankielinen.
Sisilia toimi Rooman vallan alkuaikoina valtakunnan vilja-aittana ennen Egyptin liittämistä valtakuntaan. Saari kärsi kuitenkin huomattavasti Rooman lukuisista sisällissodista, ja taantui kreikkalaiseen kauteen nähden.
Myöhempi historia
Myöhäisantiikin ja varhaiskeskiajan kansainvaellusaikana Sisilian sijainti suojeli sitä jonkin verran pahimmilta Länsi-Roomaa tuhonneilta barbaariaalloilta. Alarik epäonnistui saaren valtaamisessa visigooteille 300-luvulla jaa., mutta Geiserik sai sen vandaalien haltuun seuraavalla vuosisadalla. Lopulta se päätyi kuitenkin gooteille. Belisarius valtasi saaren Bysantin valtakunnalle vuonna 535, ja se säilyi osana valtakuntaa 800-luvulle saakka.
800-luvulla Sisilian valtasivat saraseenit. Nämä asettuivat ensin Agrigentumiin (Agrigento) vuonna 827, valtasivat sitten Messenan (Messina) 831 ja Panormuksen (Palermo) 835. Syrakusa kukistui viimeisenä vasta vuonna 878. Bysantti sai osan saaresta takaisin 1000-luvulla normannien avulla. Vuonna 1061 normannien Robert Guiscard kuitenkin hyökkäsi saarelle omissa nimissään ja sai sen pitkän taistelun jälkeen valtaansa. Vuonna 1130 normanni Roger II yhdisti Napolin ja Sisilian yhdeksi valtakunnaksi, Sisilian kuningaskunnaksi.
Vuonna 1282 Sisilia joutui Aragonialle, jonka kuningas 1442 sai haltuunsa myös Napolin kuningaskunnan. Vuosina 1504–1713 Sisilia kuului Espanjan valtakuntaan. Sisilia joutui 1713 Savoijille ja liitettiin 1720 uudelleen Napoliin. Vuonna 1815 Sisilia ja Napoli saivat nimen Molempain Sisiliain kuningaskunta, jonka Sardinian kuningaskunta vuonna 1861 liitti itseensä ja muodosti yhdistyneen Italian. Toisen maailmansodan aikana saksalais-italialaisilla joukoilla oli tukikohta saarella Afrikan toimien aikana. Liittoutuneet nousivat maihin Sisiliassa 1943 (Operaatio Mincemeat).
Kieli
Sisilian kieli on latinasta periytyvä kieli, joka poikkeaa jonkin verran italian kielestä. Siinä on paljon sanoja, jotka ovat peräisin arabian kielestä ja myös monia lainoja katalaanista, ranskasta ja espanjasta.
Nähtävyyksiä
pienoiskuva|Maisemakuva Sisilian [[Caltanissettasta.]]
Mafia
Yhdysvaltoihinkin siirtolaisten mukana levinnyt rikollisjärjestö mafia (Cosa Nostra) on kotoisin Sisiliasta. Se syntyi 1800-luvulla, ei keskiajalla kuten jotkut myytit väittävät. Benito Mussolini sai heikennettyä mafian asemaa, mutta sodan jälkeen mafia nousi uudestaan tekijäksi, joka vaikutti koko Italian politiikassa. 1980-luvulta alkaen useat mafiosot ovat rikkoneet kuulusteluissa omertàn eli vaikenemisen lain ja useita mafiajohtajia on pidätetty.
Lee Fisher
thumb|Lee Fisher Lee Fisher (s. 7. elokuuta 1951 Ann Arbor, Michigan) on yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän toimi 8. tammikuuta 2007 – 9. tammikuuta 2011 Ohion varakuvernöörinä.
Fisher on aiemmin ollut vuonna 1998 ehdolla Ohion kuvernööriksi häviten täpärästi republikaani Bob Taftille. Vuonna 2010 hän pyrki Yhdysvaltain senaatin jäseneksi, mutta hävisi Rob Portmanille.
Komppa
Komppa voi tarkoittaa seuraavia:
Strigolnikit
pienoiskuva|Strigolnikkeja heitetään jokeen Volkovin sillalta Novgorodissa Strigolnikit olivat 1300-luvulla Pihkovassa, Novgorodissa ja Tverissä vaikuttanut uskonnollinen lahko.
Oppi
Strigolnikit olivat mahdollisesti ikonoklastisia; osa heidän opeistaan oli sellaisia, että heitä voi pitää yksinä protestantismin edeltäjinä. Karetnikovan mukaan strigolnikkien opetukset olivat vastaus ortodoksisen kirkon muutoksille: he halusivat palata ritualismista Uuden testamentin kristinuskon yksinkertaisuuteen, korostaen sakramenttien hengellistä merkitystä ja perustaen näkemyksensä pyhiin kirjoituksiin. Strigolnikit vastustivat ortodoksista kirkkoa, eivät tunnustaneet ortodoksisia piispoja ja pappeja sekä kieltäytyivät käymästä ortodoksisissa kirkoissa ja kokoontuivat sen sijaan omissa kokouksissaan. Strigolnikit uskoivat, että todellisen kristinuskon perusta on Uusi testamentti ja erityisesti evankeliumit.
Dabney Coleman
pienoiskuva|Coleman elokuvassa Liekehtivä torni. Dabney Wharton Coleman (s. 3. tammikuuta 1932) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän syntyi Austinissa, Teksasissa, pääsi Virginia Military Academyyn vuonna 1949 ja opiskeli vielä lakia Teksasin yliopistossa ennen esiintyjänuraansa. Hän on voittanut Emmy-palkinnon (1987) ja Golden Globen (1988).
Elokuvia, joissa Colemanilla on ollut rooleja, ovat muiden muassa Yhdeksästä viiteen (1980), Puhtaana käteen (1980), Kultalampi (1981), Tootsie – lyömätön lyyli (1982) ja Sotaleikit (1983). Hän on esiintynyt myös televisiossa, esimerkiksi ääninäyttelijänä Disneyn Välitunnissa.
Coleman oli pitkään naimisissa näyttelijä Jean Halen kanssa. Hänen lapsistaan Quincy on tullut tunnetuksi musiikkialalta.
Francisco Vicentín
Francisco Vicentín (15. maaliskuuta 1895 – 15. huhtikuuta 1984) oli argentiinalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 21. joulukuuta 1918 ja nimitettiin Corrientesin hiippakunnan piispaksi 13. syyskuuta 1934. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. helmikuuta 1935. Pääkonsekraattorina toimi Nicolás Fasolino, jota avustivat Nicolás de Carlo ja Enrique José Mühn. Vicentín asetettiin virkaansa 7. maaliskuuta.
10. huhtikuuta 1961 Corrientes korotettiin arkkihiippakunnaksi ja Vicentínista tuli arkkipiispa, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 5. huhtikuuta 1972. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Bitpop
Bitpop on elektronisen musiikin laji, jossa ainakin osa musiikista on tehty 8-bittisillä tietokoneilla tai pelikonsoleilla. Suosittuja koneita tähän tarkoitukseen ovat olleet Commodore 64 ja Nintendo Game Boy.
Bitpoppia tekeviä yhtyeitä:
Lisa Manobal
Lalisa Manobal, joskus myös Manoban (, s. 27. maaliskuuta 1997 Buriram, Thaimaa) on thaimaalainen laulaja. Hän kuuluu tyttöbändiin Blackpink. Hän käyttää tavallisessa arkielämässään nimeä Lisa tai Lalisa.
Guinnessin ennätysten kirjan mukaan hän on tehnyt soolodebyytillään maailmaennätyksen 24 tunnin aikana kertyneissä musiikkivideon katseluissa YouTube-palvelussa.
Deadmeat Disciples
Deadmeat Disciples on suomalaisen death/thrash metal -yhtye Deathchainin Suomessa 13. lokakuuta 2003 julkaisema albumi.
Kultakynsimö
Kultakynsimö (Draba alpina) on pohjoisen pallonpuoliskon arktisten alueiden keltakukkainen kynsimölaji. Suomessa laji on hyvin harvinainen Käsivarren tuntureiden kasvi ja se on rauhoitettu luonnonsuojelulailla. Se on luokiteltu Suomessa äärimmäisen uhanalaiseksi.
Ulkonäkö ja koko
Monivuotinen kultakynsimö kasvaa 5–15 cm korkeaksi. Sen varsi on haaraton, lehdetön ja kukkaperiä myöten karvainen. Tummanvihreät lehdet ovat suikeita tai pitkulaisia, ehytlaitaisia ja niukkakarvaisia. Lehdet ovat ruusukkeena kasvin tyvellä. Kukissa on neljä hohtavankeltaista terälehteä, ja ne kasvavat terttumaisena kukintona lehdettömän kukkavarren päässä. Kultakynsimö kukkii Suomessa heinä-elokuussa. Lidut ovat alle sentin pituisia, siirottavia, kaljuja ja selväotaisia. Kultakynsimö on ainoa Suomen tuntureilla esiintyvistä kynsimölajeista, jonka kukinto on keltainen.
Myrl Shoemaker
pienoiskuva|Myrl Shoemakerin hauta Bournevillessä Ohiossa.Myrl H. Shoemaker (14. huhtikuuta 1913 – 30. heinäkuuta 1985) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko.
Kultakynsimö
Levinneisyys
Kultakynsimö on arktis-alpiininen, sirkumpolaarinen kasvi. Sitä tavataan Ruotsin ja Norjan tunturiseuduilla, Kuolan niemimaalla, Pohjois-Venäjän ja Siperian arktisilla alueilla, Alaskassa, Pohjois-Kanadassa, Grönlannissa, Islannissa ja Huippuvuorilla. Suomessa kultakunsimöä on tavattu ainoastaan Käsivarren Lapin luoteisosan suurtuntureilla Mallalla ja Saanalla. Lajin epäillään hävinneen Mallan luonnonpuistosta poronhoidon loputtua, kun kasvuympäristö on kasvanut umpeen.