cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Heterogeeninen katalyysi
alt=|pienoiskuva|482x482px|Eteenin hydraaminen kiinteän katalyytin pinnalla. (1) Reagoivat aineet adsorboituvat katalyytin pintaan (2) Reaktio pinnan aktiivisessa kohdassa (3) Tuotteiden desorptio eli poistuminen pinnalta. Heterogeeninen katalyysi on katalyysityyppi, jossa reaktion katalyytti on eri faasissa eli olomuodossa kuin reagoivat aineet. Tämä erottaa heterogeenisen katalyysin homogeenisesta katalyysistä, jossa katalyytti ja reagoivat aineet ovat puolestaan samassa faasissa. Heterogeeninen katalyysi tapahtuu katalyytin pinnalla. Yleensä heterogeenisessa katalyysissä kaasumaiset aineet reagoivat kiinteän katalyytin pinnassa. Tässä tapauksessa syntyy reaktiosarja, jossa tapahtuu molekulaarinen adsorptio, reaktio ja desorptio katalyytin pinnalla.
Teollisuudessa suositaan heterogeenista katalyysiä, koska siinä katalyytti on helppo erottaa lopputuotteista. Heterogeeninen katalyysi mahdollistaa lisäksi nopean ja ison mittakaavan tuotannon. Esimerkiksi kemikaali- ja energiateollisuus ovatkin voimakkaasti riippuvaisia heterogeenisesta katalyysista.
Adsorptio
Heterogeenisessä katalyysissä tapahtuu adsorptiota. Adsorptiossa kaasu- tai nestemolekyylit toimivat adsorbaatteina, jotka sitoutuvat adsorptioalustana toimivaan kiinteään katalyyttiin; kemiallinen reaktio katalysoituu adsorbaattien kiinnittyessä adsorptioalustaan. Adsorptio jaetaan fysisorptioon ja kemisorptioon.
Fysisorptiossa adsorbaattimolekyylit muodostavat sidoksia Van der Waalsin voimilla adsorptioalustan pinta-atomien kanssa. Nämä Van der Waalsin voimilla muodostuneet sidokset ovat heikkoja sidoksia, esimerkiksi dipoli-dipolisidoksia tai dispersiovoimia. Fysisorptioon vaadittava energiamäärä (adsorptiolämpö) on alle 20 kJ/mol. Fysisorptio on kaikista adsorbtion muodoista yleisin, eikä se esimerkiksi vaikuta adsorbtioalustan muotoon. Fysisorptiota tapahtuu kaikille pinnoille lämpötila- ja paineolosuhteiden ollessa sopivia. Fysisorptio tapahtuu useimmiten ennen kemisorptiota.
Kemisorptiossa adsorbaattien ja adsorbtioalustan molekyylien/atomien välille muodostuu vahvoja sidoksia, kuten esimerkiksi kovalenttisia sidoksia. Kemisorptiossa muodostuu myös hybridisoituneita orbitaaleja, sillä molekyylit/atomit adsorbaattien ja adsorptioalustan välillä jakavat elektronejaan. Kemisorption energiat ovat suuria n. 80-800 kJ/mol. Kemisorptiossa aktivoitumisenergia voi siis lähestyä nollaa, vaikkakin usein reaktio vaatii aktivoitumisenergiaa tapahtuakseen. Fysisorptiosta poiketen kemisorptiota voi tapahtua vain tietyille pinnoille. Näiden pintojen tulee lisäksi olla myös puhtaita.
Heterogeenisen katalyytin toiminta
Katalyyttien pinnalla on kohtia, johon adsorptoituvat atomit/molekyylit voivat kiinnittyä. Kemialliset reaktiot tapahtuvat näissä kohdissa ja niitä kutsutaankin siksi katalyytin aktiivisiksi kohdiksi. Kun reaktio on tapahtunut, atomit/molekyylit irtoavat katalyytistä eli tapahtuu adsorption käänteisreaktio desorptio.
Heterogeeninen katalyytti levitetään usein toisen tukevan materiaalin pinnalle, jolloin katalyytin vaikutuspinta-alaa saadaan kasvatettua ja aktiivisia kohtia lisättyä. Tämä myös lisää reaktion stabiilisuutta. Materiaalit, joiden päälle katalyytit levitetään ovat yleensä inerttejä, reagoimattomia aineita, joilla on korkeat sulamispisteet. Yleisesti käytettyjä materiaaleja ovat huokoiset aineet esimerkiksi piidioksidi (SiO2) ja zeoliitti.
Pinnalle voidaan lisätä myös yhdisteitä, jotka aktivoivat katalyyttiä. Näitä yhdisteitä kutsutaan promoottoreiksi. Esimerkiksi ammoniakin valmistuksessa käytetyssä Haber-Bosch-menetelmässä ammoniakin valmistuksessa alumiinioksidia lisäämällä saadaan aktivoitua katalyytin toiminta.
Käyttö teollisuudessa
Heterogeenistä katalyysia hyödynnetään lukuisissa teollisuuden prosesseissa. Heterogeenisen katalyysin suurin hyöty on se, että katalyytti voidaan helposti erottaa reagensseista ja tuotteista. Näin mahdollisesti kalliit katalyytit saadaan hyvin talteen seuraavia katalysoitavia reaktioita varten, mikä on tärkeätä teollisuudessa. Ongelmana heterogeenisessä katalyysissä on kuitenkin se, että jos kaikki katalyytin aktiiviset kohdat täytetään, reaktio ei voi jatkua ennen kuin tuotteet irtoavat katalyytistä.
Edellytyksenä heterogeenisen katalyytin käyttämiselle teollisuudessa on, että sen on nopeutettava reaktiota taloudellisesti järkevissä olosuhteissa kuten esimerkiksi mahdollisimman alhaisessa lämpötilassa ja paineessa. Katalyytin on myös oltava pitkäaikainen ja kestävä, eikä se saa aktivoida haitallisia sivureaktioita.
Mahdollisesti tunnetuin heterogeenistä katalyysia hyödyntävä teollisuuden prosessi on Haber-Bosch-menetelmä, jossa katalyyttinä toimii kiinteä rauta. Reagoivat aineet ovat kaasumaiset vety ja typpi, joista muodostuu ammoniakkia. Synteesikaasun tuotannossa katalyyttinä käytetään nikkeliä, jolloin metaanista ja vesihöyrystä muodostuu hiilimonoksidia ja vetykaasua. Heterogeenistä katalyysiä käytetään myös hyväksi rikkihapon tuotannossa vaiheessa, jossa rikkidioksidista muodostuu rikkitrioksidia sen reagoidessa hapen kanssa. Heterogeenistä katalyysiä käytetään myös esimerkiksi polymeroinnissa, alkyloinnissa ja dehydrauksessa.
Centre-Sud
Centre-Sud on hallintoalue Burkina Fason eteläosassa. Sen pääkaupunki on Manga. Vuoden 2006 väestönlaskennan mukaan alueella on 641 443 asukasta. Sen pinta-ala on 11 327 tai 11 457 neliökilometriä.
Maantiede, ilmasto ja luonto
Vuonna 2001 perustettu alue käsittää 4,1 prosenttia Burkina Fason pinta-alasta. Se rajoittuu idässä Centre-Estin ja Plateau-Centralin, pohjoisessa Centren ja lännessä Centre-Ouestin alueisiin sekä etelässä Ghanaan.
Maisemaa leimaavat keskimäärin 200 metriä korkeat tasangot ja 300 metriä korkeat ylängöt kallioineen ja kukkuloineen. Vesistöjä ovat Nakambé eli Valkoinen-Volta, Nazinon eli Musta-Volta ja Sissili
Ilmasto on sudanilais-sahelilainen. Vuotuinen sademäärä on 700–1200 millimetriä. Vuodenaikoja on kaksi. Sadekausi kestää toukokuusta lokakuuhun. Lämpötilat vaihtelevat joulu-tammikuun 17 ja maalis-huhtikuun 35 asteen välillä. Kuivana aikana puhaltaa harmattan ja sadeaikana monsuuni.
Kasvillisuus on metsä- ja pensassavannia sekä galleriametsiä. Alueella sijaitsevat Kaboré Tambin kansallispuisto, Woozin virtahepojen suojelualue ja Nazingan villieläinfarmi. Eläinlajeja ovat pahkasiat, puhvelit, hevosantiloopit, norsut, leopardit ja täplähyeenat.
Hallinnollinen jako ja asutus
Alueeseen kuuluu kolme provinssia, 19 departementtia, kolme kaupunkikuntaa, 16 maalaiskuntaa ja 528 kylää. Provinsseja ovat Bazèga, Nahouri ja Zoundwéogo ja kaupunkeja niiden keskuspaikat Kombissiri, Pô ja Manga.
Alueella asuu 4,6 prosenttia Burkina Fason väestöstä. Kaupunkiväestön osuus on 10,5 prosenttia, mikä on huomattavasti alle maan keskiarvon (22,7 %).
Asukkaat ovat etupäässä moseja, gruseja ja bisoja. Lisäksi on jonkin verran fulbeja ja gurmia. Puhutuimmat kielet ovat moore (66,8 %), kasena (14,0 %), bisa (6,3 %) ja fulani (4,6 %). Muslimeja on 48,6, katolisia 27,0, animisteja 18,1 ja protestantteja 5,5 prosenttia väestöstä.
Liikenne ja talous
Alueen läpi kulkee Ghanaan johtava maantie RN5. Mangasta on 20 kilometriä rajalle ja sata kilometriä maan pääkaupunkiin Ouagadougouun.
Väestöstä 90 prosenttia harjoittaa maanviljelyä ja karjanhoitoa. Muita elinkeinoja ovat kalastus, kaupankäynti ja käsityöammatit.
Matkailunähtävyyksiä ovat luonnonsuojelualueet, Nahourivuori ja Kassénan saviarkkitehtuuri.
Adi Shankara
Adi Shankara (tunnetaan myös nimillä Śaṅkara Bhagavatpādācārya, "opettaja jumalan jaloissa", ja Ādi Śaṅkarācārya, "ensimmäinen Shankara"), oli intialainen filosofi joka vakiinnutti Advaita Vedantan opin. Hänen opetuksensa perustui sielun ja Brahmanin ykseydelle, jossa Brahman nähdään määrittelemättömänä (Nirguna Brahman). Smārta-traditiossa Adi Shankaraa pidetään Shivan inkarnaationa. Adi Shankaran tarkkaa elinaikaa ei tiedetä, mutta hänen oletetaan eläneen 700-luvun keskivaiheilla.
Adi Shankara kierteli Intiaa tarkoituksenaan levittää opetuksiaan keskustelujen ja väittelyiden avulla. Hän perusti neljä mathaa (luostaria), jotka olivat tärkeässä asemassa hänen opetustensa elvyttämisessä ja jälki-buddhalaisen hindulaisuuden ja Advaita Vedantan leviämisessä. Shankara perusti myös Dashanami-luostarisäännöstön ja Shanmata-tradition.
Ruotsin kansallissosialistinen rintama
thumb|NSF:n mielenosoitusmarssi vuonna 2007. Ruotsin kansallissosialistinen rintama (, NSF) oli ruotsalainen kansallissosialistinen puolue. Se perustettiin 8. elokuuta 1994 Karlskronassa. Varsinaiseksi puolueeksi NSF julistautui 20. huhtikuuta 1999, Adolf Hitlerin syntymäpäivänä.
Puoluetta johti kolmen miehen neuvosto. Se haarautui pienempiin paikallisiin jaoksiin, jotka itsessään olivat pienimuotoisia järjestöjä. Kaikki olivat kuitenkin ylimmän johdon käskynalaisuudessa ja sen kautta nivoutuneita yhdeksi suuremmaksi kokonaisuudeksi, Ruotsin kansallissosialistiseksi rintamaksi.
Puolue lakkautettiin 22. marraskuuta 2008, jolloin sen seuraajaksi perustettiin Folkfronten-puolue. Se muutti nimekseen myöhemmin Ruotsalaisten puolueen ja luopui muun muassa hakaristisymboleista. Uusi puolue sai ensimmäisen kunnanvaltuutettunsa vuoden 2010 vaaleissa.
Puolueohjelma
NSF ilmoitti tavoitteekseen ”pelastaa Ruotsi ja ruotsalainen kansa sukupuutolta”. Sukupuutolla NSF tarkoitti monikulttuurisuutta: se pelkäsi Euroopan ulkopuolelta tulevien maahanmuuttajien tuhoavan maan alkuperäisen kulttuurin rikastamalla sitä omilla perinteillään. Monikulttuurisuushankkeen pääarkkitehdeiksi NSF syytti demokraatteja, jotka olivat heidän mukaansa olleet liian anteliaasti avaamassa ovia muille kulttuureille oman kulttuurinsa kustannuksella, sekä kansainvälisiä sionisteja. Pelastuskeinoksi NSF esitti ruotsalaisen kulttuurihistorian yhä suurempaa vaalimista, pohjoismaisten perinteiden kunnioitusta sekä maahanmuuttopolitiikan jyrkkää tiukentamista.
Toiminta
NSF järjesti useita mielenilmauksia, marsseja ja julkisia kokoontumisia ympäri Ruotsia. Aatetta levitettiin eteenpäin myös muun muassa lentolehtisten ja konserttien avulla. NSF:n jäsenet vierailivat myös suuremmissa kansallissosialistissa kokoontumisissa, muun muassa Tanskassa ja Saksassa.
Puolueen tavoitteena oli saavuttaa lähitulevaisuudessa paikkoja paikallisista parlamenteista; rakentaa alusta, josta olisi voinut ponnistaa ja laajentua lopulta koko valtion kattavaksi puolueeksi. Vuoden 2006 parlamenttivaaleissa he odottivat saavansa edes muutaman paikan parlamenteista ympäri Ruotsia, eritoten eteläisiltä alueilta, mutteivät saaneet yhtään.
Juri Gagarin
Juri Aleksejevitš Gagarin (9. maaliskuuta 1934 Gžatsk, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto – 27. maaliskuuta 1968 Kiržatš, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) oli Neuvostoliiton ilmavoimien koelentäjä, neuvostoliittolainen kosmonautti ja samalla maailman ensimmäinen avaruuslentäjä.
Nuoruus ja opinnot
Juri Gagarin syntyi vuonna 1934 puusepän ja meijeristin perheeseen kolhoosissa Klušinin kylässä lähellä Gžatskin kaupunkia Moskovan länsipuolella. Gžatsk tunnetaan nykyisin nimellä Gagarin.
Valmistuttuaan kansakoulusta Gagarin opiskeli Ljubertsin maatalouskonekoulussa ja valmistui sieltä vuonna 1951. Hän aloitti valimoteknikon opinnot Saratovin teollisuusteknillisessä koulussa ja valmistui vuonna 1955. Samana vuonna hän sai päättötodistuksen myös Saratovin lento-opiston iltakoulusta. Gagarin meni naimisiin vuonna 1957, ja hänelle syntyi kaksi tytärtä.
Lentäjänä ja kosmonauttina
Tehtyään ensimmäisen yksinlentonsa Gagarin kirjoittautui lentosotakouluun. Hän valmistui sieltä hyvin arvosanoin ja palveli hävittäjälentäjänä Arktiksella vuosina 1957–1960. Maaliskuussa 1960 hänet hyväksyttiin Neuvostoliiton kosmonauttikoulutukseen.
Gagarinia koulutettiin Moskovassa kosmonautiksi 19 muun lentäjän kanssa. Pian Gagarin nousi niiden kuuden lentäjän ryhmään, joita alettiin kouluttaa ensimmäisiä miehitettyjä Vostok-avaruuslentoja varten. Maaliskuussa 1961 Gagarin valittiin ensimmäisen Vostok-lennon lentäjäksi. Gagarin kapusi Vostok 1:een aamulla 12. huhtikuuta 1961. Hän kiersi maapallon yhden kerran 108 minuutin mittaisella lennollaan. Lento oli kokonaan automaattinen, ja Gagarinin tehtävä oli tarkkailla aluksen järjestelmiä ja lennon sujumista sekä lennon vaikutuksia itseensä. Palatessaan Maan ilmakehään Gagarin poistui aluksesta heittoistuimella seitsemän kilometrin korkeudessa ja laskeutui laskuvarjolla Saratovin alueelle.
Gagarinista oli näin tullut maailman ensimmäinen avaruuslentäjä. Hänet ylennettiin onnistuneen lentonsa jälkeen majuriksi ja nimettiin Neuvostoliiton sankariksi. Hän sai myös muun muassa Leninin kunniamerkin. Kotimaan juhlien jälkeen Gagarin lähti kansainväliselle hyväntahdonkiertueelle ja sai useita kansainvälisiä tunnustuksia. Gagarin valittiin myöhemmin myös Neuvostoliiton kansanedustajaksi.
Palattuaan kiertueelta kotimaahansa Gagarinista tehtiin kosmonauttien erillisosaston komentaja. Johtajan roolissaan hän ei enää kouluttautunut uusille avaruuslennoille, mutta hän toimi monella Voshod-lennolla yhteystehtävissä ja teknisenä päällikkönä. Joulukuussa 1963 Gagarinista tuli kosmonauttien koulutuskeskuksen varajohtaja, ja hän oli myöhemmin kuulentoprojektien lennonjohtaja. Gagarin ei kuitenkaan päässyt enää lentotehtäviin ennen kuin vasta vuonna 1966, jolloin hänet nimettiin Vladimir Komarovin varalentäjäksi Sojuz 1 -lennolle. Vaikeuksien sävyttämä lento kuitenkin syöksyi maahan huhtikuussa 1967, ja Komarov sai surmansa. Onnettomuuden jälkeen Gagarin joutui taas lentokieltoon. Hän sai uudelleen lentoluvan maaliskuussa 1968.
Kuolema
Gagarin kuoli 27. maaliskuuta 1968 MiG-15-UTI-harjoitushävittäjän lennolla koelento-olosuhteissa (painottomuuden simulointeja) lähellä Kiržatšin kaupunkia. Vladimir Serjoginin ohjaama lentokone syöksyi maahan tultuaan jyrkässä kulmassa kolmikilometrisen pilvikerroksen läpi pyrkien koneen oikaisuun vasta pilvikerroksen loputtua 600 metrin korkeudella. Pilvikerros ulottui kuitenkin alemmas ja koneen oikaisuun ei riittänyt tilaa. Gagarinin menehtymisen syyksi on esitetty se, että koska Gagarin halusi estää putoavan koneen syöksymisen läheiseen kylään, hän ei laukaissut omaa heittoistuintaan. Vuonna 2013 kosmonautti Aleksei Leonov julkaisi uusia tietoja tapahtumasta. Leonovin mukaan onnettomuuden aiheutti Su-15-hävittäjä, joka lensi niin läheltä Gagarinin MiG-15-konetta, että tämä kääntyi nurin, joutui syvään kierteeseen ja syöksyi maahan. Eversti Gagarin haudattiin Moskovan Kremliin.
Olafin jouluinen seikkailu
Olafin jouluinen seikkailu (Olaf’s Frozen Adventure) on marraskuussa 2017 ensi-iltansa saanut lyhyt animaatioelokuva, joka on jatkoa Disneyn animaatioelokuvalle Frozen – huurteinen seikkailu (2013). Lyhytanimaation pääosassa on lumiukko Olaf, joka alkaa etsiä Annalle ja Elsalle sopivia jouluperinteitä.
Juri Gagarin
Jälkimaine
Yhdysvaltalaiset astronautit jättivät Kuuhun Gagarinin muistolaatan ensimmäisellä kuukävelyllä vuonna 1969. Vuonna 2011 Yhdistyneet kansakunnat nimesi 12. huhtikuuta kansainväliseksi miehitettyjen avaruuslentojen päiväksi.
Miljoonasateen debyyttisingle Lapsuuden sankarille kertoo Gagarinista. Jääkiekkoliiga KHL:n mestaruuspokaali Gagarin Cup on nimetty Gagarinin mukaan.
Itä-Saksan alueella nimettiin katuja ja erilaisia instituutioita Gagarinin mukaan. Edelleen on Juri-Gagarin-Straße esimerkiksi Jenassa ja Dresdenissä.
Olafin jouluinen seikkailu
Lyhyen jouluspesiaalin pituus on 21 minuuttia ja se sisältää neljä uutta laulua. Se sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa elokuvateattereissa 22. marraskuuta 2017 Pixarin Coco-animaation edessä. Lyhytanimaatio julkaistiin suomeksi iTunes-palvelussa 1. joulukuuta 2017, ja se esitettiin televisiossa Nelosella 9. joulukuuta 2017 ja uudestaan joulupäivänä 25. joulukuuta 2017.
Susan Cooper
thumb|Susan Cooper vuonna 2013. Susan Cooper (s. 23. toukokuuta 1935 Burnham, Buckinghamshire, Iso-Britannia) on englantilainen lasten- ja nuortenkirjailija, joka kirjoittaa usein fantasiaa. Hän on myös menestynyt näytelmäkirjailija. Cooperin tunnetuin teos on viisiosainen Pimeä nousee -sarja.
Olafin jouluinen seikkailu
Juoni
Jääkuningatar Elsan ja prinsessa Annan elämä on muuttunut sitten ensimmäisen elokuvan, ja Arendelin linnan portit on aukaistu. Ensimmäisen yhteisen joulun lähestyessä sisarukset oivaltavat, että heillä ei ole omia jouluperinteitä. Lumiukko Olaf haluaa olla avuksi ja kiertelee Arendelin asukkaiden luona selvittämässä, mitä nämä tekevät jouluna.
Susan Cooper
Kirjailijanura
Susan Cooper julkaisi ensimmäisen kirjansa vuonna 1964. Kyseessä oli tieteistarina Mandrake. Pimeä nousee -sarjan ollessa työn alla Cooper julkaisi myös omaelämäkerrallisen tarinan Dawn of Fear, joka sijoittuu sota-ajan Englantiin. Kelttiläistä mytologiaa, Kuningas Arthur -taruja ja Cooperin omia fantasiahahmoja yhdistelevä Pimeä nousee -sarja (1965–1977) sai alkunsa kustantamon järjestämästä tarinakilpailusta. Ensimmäinen osa muistuttaakin perinteistä Viisikko-seikkailua, mutta Cooperin päätettyä jatkaa tarinaa useamman osan verran mukaan tuli nopeasti tummempia ja vakavampia teemoja. Monet sarjan tapahtumapaikoista ovat todellisia Englannin ja Walesin paikkoja, jotka Cooper tunsi nuoruudessaan.
Pimeä nousee -sarjan ohella Cooperin palkituin ja tunnetuin kirjallinen teos lienee kahden nuoren kasvutarina Kultakaapu, siniviitta. Näiden teosten jälkeen Cooper on julkaissut useita lasten- ja nuortenkirjoja sekä kuvakirjoja (muun muassa King of Shadows, The Boggart ja The Magician’s Boy). Hän on myös kirjoittanut runoja, näytelmiä ja televisiokäsikirjoituksia. Näistä tunnetuimmat ovat moneen kertaan palkitut Foxfire ja Nukentekijä.
Palkinnot
Lisäksi Susan Cooperilla on muun muassa kaksi Emmy-ehdokkuutta (Nukentekijä 1984 ja Foxfire 1987).
Olafin jouluinen seikkailu
Laulut
Jouluspesiaali sisältää neljä uutta laulua.
FS Catinat (1896)
Catinat oli Ranskan laivaston vuonna 1898 palvelukseenotettu Catinat-luokan panssarikansiristeilijä.
Palvelus
Alus poistettiin alusluettelosta vuonna 1911 ja se romutettiin.
Korkeamäki
Korkeamäki on kaupunginosa Vaasassa. Nimensä alue on saanut Vaasan nykyisestä keskustasta Vanhaan Vaasaan johtavan Rantamaantien korkeimman mäen mukaan.
Aluetta ryhdyttiin rakentamaan 1950-luvun alussa. Alueelle rakennettiin puolitoistakerroksisia ns. rintamamiestaloja. Myöhemmin 1960-luvulla kaupunginosan pohjoisosaan rakennettiin kymmenkunta kerrostaloa.
Alueen tien nimet (Hirventie, Karhuntie, Sudentie, Näädäntie, Ahmantie, Ilveksentie) viittaavat Suomen metsien eläimiin.
Aston Martin DB11
Aston Martin DB11 on ylellinen urheiluauto, jota brittiläinen Aston Martin on valmistanut vuodesta 2016. Se esiteltiin yleisölle Salon International de l’Auto et accessoiressa. Autokorvasi aikaisemman Aston Martin DB9 -mallin. Siinä on yhtiön itse suunnittelema V12-moottori ja jäykempi runko, joka tarjoaa edeltäjää enemmän tilaa kuljettajalle ja matkustajille.
Espanjalainen peli
Espanjalainen peli on shakkiavaus, jolle ovat luonteenomaisia siirrot 1.e4 e5 2.Rf3 Rc6 3.Lb5 Siirrot voivat tapahtua myös toisessa järjestyksessä tai avaus voi muuntua jostakin toisesta avauksesta, mutta useimmiten espanjalaiseen peliin päädytään suoraan.
Espanjalainen peli on yksi shakin vanhimmista tunnetuista avauksista. Siitä käytetään englanninkielisissä maissa myös nimeä Ruy Lopez, 1500-luvulla eläneen ja avausta tutkineen piispa Ruy López de Seguran mukaan. Espanjalainen peli on kaikkien aikojen tutkituin shakkiavaus, ja sen pääjatko on analysoitu pidemmälle kuin minkään muun avauksen.
Espanjalaisen pelin on sanottu olevan niin entisten maailmanmestarien Garri Kasparovin ja Bobby Fischerin kuin brittiläisen suurmestarin Nigel Shortinkin suosikkiavaus.
Historia
Avaus on saanut nimensä 1500-luvulla eläneen espanjalaisen piispan ja mestaripelaajan Ruy López de Seguran mukaan. Hän tutki avauksia, ja erityisesti espanjalaista peliä, järjestelmällisesti 150-sivuisessa kirjassaan Libro de la invencion liberal y arte del juego del Ajedrez (”Vapaan kekseliäisyyden ja shakkipelitaidon kirja” ) vuodelta 1561. Vaikka avaus nimettiin Seguran mukaan, se tunnettiin jo aikaisemmin; se mainitaan noin vuonna 1490 kirjoitetussa saksalaisessa Göttingenin käsikirjoituksessa. Avauksesta tuli suosittu kuitenkin vasta 1800-luvun puolivälissä, kun venäläis-suomalainen Carl Jaenisch ”löysi sen uudestaan”. Avaus olikin suosituimmillaan juuri 1800-luvulla, jonka jälkeen sen suosio laski nykyiselle tasolleen. Avausta käytetään yhä useasti suurmestaritasollakin, ja kerho- sekä aloittelijapelaajien keskuudessa se on hyvin suosittu, sillä sitä pidetään tavoitteiltaan yksinkertaisena ja selvänä.
Perusteet
Lähetin siirrollaan valkea uhkaa mustan c6-ratsua, joka suojelee e5-sotilasta, jota puolestaan valkean ratsu f3:ssa uhkaa. Vaikka näyttäisi siltä, että valkea voi seuraavalla siirrollaan vaihtaa lähettinsä ratsuun ja lyödä ilmaisen sotilaan e5:stä, oikeaa uhkaa mustan sotilaalle ei ole. Jos peli jatkuu 4.Lxc6 dxc6 5.Rxe5, musta voi pelata 5...Dd4 haarukoiden ratsun ja e5-sotilaan, tai 5...Dg5 haarukoiden ratsun ja g2-sotilaan. Molemmissa tapauksissa musta voittaa materiaalin takaisin hyvin asemin.
3.Lb5 on kuitenkin hyvä, ja itse asiassa valkean ylivoimaisesti suosituin, siirto. Se kehittää upseerin, valmistelee linnoittautumista kuningassivustalle ja asettaa mustan ratsun potentiaaliseen kiinnitykseen. Koska siirto ei kuitenkaan aseta mitään välitöntä uhkaa, mustalla on useita eri tapoja vastata siirtoon. Avausta pidetään silti valkealle edullisena, ja onkin sanottu, että espanjalaisessa pelissä mustalla kestää kauimmin kuroa kiinni valkean ensimmäisen siirron antama etu.
Pääjatkot
Espanjalaisen pelin avausteoria on kaikista avopeleistä pisimmälle kehitetty. Lähes jokaiselle siirrolle on useita järkeviä vastauksia, joista useimpia on analysoitu tarkasti.
Muunnelmien valtavan määrän vuoksi on järkevää jakaa jatkot kahteen eri ryhmään sen mukaan, pelaako musta siirron 3...a6. Tätä jatkoa kutsutaan nimellä Morphyn puolustus. Muunnelmat, joissa musta ei pelaa siirtoa 3...a6, ovat vanhempia ja yleisesti yksinkertaisempia, mutta Morphyn puolustus on selvästi pelatumpi. Raja eri muunnelmien välillä ei kuitenkaan ole itsestään selvä, sillä musta voi pelata siirron ...a6 myöhemminkin, jolloin avaus muuntuu toiseksi.
Klassinen puolustus
Klassinen puolustus tai Cordelin puolustus on muunnelma, jossa musta pelaa siirron 3...Lc5. Se oli suosittu 1800-luvulla. Siirto on mustan neljänneksi suosituin vastaus valkean lähetinsiirtoon. Tässä musta siirtää lähettinsä normaalin e7-ruudun sijasta c5:een, jossa se on hyökkäävämmässä asemassa. Se uhkaa valkean f2-sotilasta ja pitää keskustan d4-ruudun, mutta valkea voi saada etua hyökkäämällä sen kimppuun sotilaillaan. Myös jossain vaiheessa valkean pelaama Lg5 on osoitus siirron osittaisesta heikkoudesta, sillä silloin musta häviää tempon, jos hän palaa lähetillä e7:ään sen sijasta, että olisi siirtänyt sen siihen jo alun perin.
Valkean kannattaa tässä tilanteessa käyttää siirtoa 4.c3. Melkein yhtä suosittu siirto on linnoittaminen heti. Sotilaansiirto uhkaa 5.d4:ää seuraavalla siirrolla ottaen tilaa keskustasta ja uhaten lähettiä samaan aikaan. Mustan tärkein vastaus tähän on 4...Rge7, niin sanottu Cordelin gambiitti eli 4...f5 sekä pääjatko 4...Rf6. Cordelin gambiitti johtaa hyvin sekaisiin asemiin, joista seuraa tasapelejä vain harvoin. Pääjatko on varma ja rauhallinen, ja sen jälkeen molemmat linnoittavat yleensä lyhyesti.
Cozion puolustus
Cozion puolustus, 3...Rge7, on epätavallinen vastaus mustalta, mutta sitä pelataan silti silloin tällöin jopa suurmestaritasolla. Tavallisesti valkea tähtää keskustan haltuunottoon siirroilla c3 ja d4. Siirto suojaa ratsun ruudussa c6 ja valmistelee siirtymistä ratsulla g6:een. Valkean tärkeimpiin vastauksiin kuuluvat suosituimmuusjärjestyksessä 4.0-0, 4.c3, 4.Rc3 ja 4.d4. Jos valkea jatkaa siirrolla 4.Rc3, kyseessä on Paulsenin muunnelma.
Berliiniläispuolustus
Berliiniläispuolustus eli 3...Rf6, on mustan toiseksi suosituin siirto heti siirron 3...a6 jälkeen. Berliiniläispuolustuksella on tasapelijatkon maine. Muun muassa Vladimir Kramnik käytti sitä menestyksekkäästi tasapeliaseenaan mustilla Garri Kasparovia heidän vuoden 2000 maailmanmestaruusottelussaan.
Musta uhkaa ratsullaan valkean e-sotilasta, jonka jälkeen valkea yleensä linnoittaa. Myös sotilaan suojaaminen siirroilla 4.Rc3 tai 4.d3 on suosittua. Vaikka linnoittaminen näyttää antavan sotilaan ilmaiseksi, se ei kuitenkaan pidä paikkaansa: valkea voittaa sotilaan pian takaisin. Linnoittamisen jälkeen musta voi valita sotilaan lyömisen tai muutamien muiden siirtojen väliltä. Siirto 4...d6 johtaa Steinitzin puolustukseen ja 4...Lc5 klassiseen puolustukseen. Siirto 4...Rxe4 erottaa tämän muista päämuunnelmista. Sotilaan lyöminen johtaa samankaltaisiin muunnelmiin kuin myöhemmin esiteltävä avoin puolustus.
Siirron 4...Rxe4 jälkeen valkealla on pääasiassa kaksi jatkoa: Sotilaan ottaminen heti takaisin siirrolla 5.Te1 tai 5.d4. 5.Te1 on tasapelimainen jatko. Valkea voittaa sotilaan helposti takaisin saamatta kuitenkaan kunnollista etua avauksesta. Siksi kunnianhimoiselle valkealla pelaavalle 5.d4 sopii paremmin.
Siirron 5.d4 jälkeen mustalla on kaksi pääjatkoa: 5...Le7 ja 5...Rd6. 5...Le7 on nimeltään Rio de Janeiron muunnelma. Valkean pitää voittaa sotilas takaisin, joten hänen on pelattava joko 6.Te1 tai 6.De2, jota pidetään parempana näistä kahdesta. Siirto uhkaa mustan ratsua, jonka takia mustan täytyy joko siirtää se turvaan tai suojata se pelaamalla 6...d5. Kaikki siirrot sallivat e5-sotilaan lyömisen välittömästi seuraavalla siirrolla. Suositeltu jatko menee seuraavasti: 6.De2 Rd6 7.Lxc6 bxc6 8.dxe5 Rb7 9.c4 O-O. B-sotilaalla lyöminen seitsemännellä siirrolla on parempi, koska jos musta lyö d-sotilaalla, valkean siirto Td1 tuottaisi mustalle ongelmia. Musta pääsee siirron jälkeen myös ratsullaan b7:n kautta c5:een ja voi sijoittaa lähettinsä a6:een. 5...Rd6 uhkaa valkean lähettiä, minkä takia valkean paras siirto on vaihtaa se mustan ratsuun c6:ssa, jottei menettäisi tempoa. Vaihdon jälkeen valkea voi lyödä mustan e-sotilaan.
Birdin puolustus
Birdin puolustus alkaa siirrolla 3...Rd4. Sen käytännössä ainoa käyttäjä mestaritasolla oli sille nimensä antanut Henry Edward Bird. Muista pelaajista sitä on käyttänyt usein Viktor Kupreichik. Valkea ei voi lyödä sotilasta, koska menettäisi lähettinsä. Mustan tarkoitus on välttää ratsun kiinnittyminen, joten hän tarjoaa ratsujen vaihtoa d4:ssä. Siirto on harvoin pelattu, sillä valkea saavuttaa suoraa etua vaihtamalla ratsut. Valkea onkin tilastollisesti selvästi mustaa edellä jokaisessa avauksen muunnelman pääjatkoista. Toisena vaihtoehtona on siirtää lähetti a4:ään tai c4:ään. Jos valkoinen vaihtaa ratsut, asema muistuttaa Blackburne Shilling -gambiittia sillä erotuksella, että valkean lähetti on b5:ssä eikä c4:ssä. Vaihdon jälkeen mustalla on kaksoissotilas d-linjalla, vaikkakin sotilas d4:ssä voi olla ärsyttävä valkean kannalta. Tyypillinen jatko Birdin puolustuksen jälkeen on 5.O-O c6 6.Lc4 Rf6 7.Te1 d6 8.d3 Le7 9.Rd2, jonka jälkeen valkealla on luultavasti hieman parempi asema. Jatko, jossa musta pelaa siirron 5...Re7, on Birdin puolustuksen Paulsenin muunnelma.
Steinitzin puolustus
Steinitzin puolustus eli 3...d6 on nimetty shakin ensimmäisen maailmanmestarin Wilhelm Steinitzin mukaan. Hän käytti tätä muunnelmaa usein, esimerkiksi maailmanmestaruusotteluissaan Emanuel Laskeria vastaan. Muunnelma oli suosionsa huipulla 1800-luvun lopussa. Nykyään se ei ole enää huippupelaajien suosiossa, koska sitä pidetään aivan liian passiivisena pelitapana.
Siirrolla musta itse kiinnittää ratsunsa siirtämällä d-sotilaansa suojaamaan e5-sotilasta. Siirto antaa luotettavan mutta hieman ahtaan aseman mustalle. Valkea voi pelata 4.d4, johon mustalla on kaksi vastausta: 4...exd4 ja hieman parempi 4...Ld7. Jos musta lyö valkean sotilaan, peli jatkuu yleensä seuraavasti: 5.Rxd4 Ld7 6.Lxc6 Lxc6 7.Rc3 ja valkealla on selvästi parempi asema. Lähetinsiirron jälkeen peli jatkuu normaalisti: 5.Rc3 Rf6 6.O-O Le7. Mustalle on jäänyt ahdas asema, mikä antaa valkealle edun. Steinitzin muunnelma voi johtaa myös Tarraschin ansaan.
Jänischin gambiitti
Jänischin gambiitti tai Schliemannin puolustus on hyvin terävä jatko, jossa musta avaa f-linjansa hyökkäystä varten uhraten samalla sotilaan tai kaksi. Gambiitti oli suosituimmillaan sen alkuaikoina, jolloin muun muassa Marshall pelasi sitä usein. Nykyään sitä pidetään kyseenalaisena, ja siksi sitä pelataan mestaritasolla hyvin harvoin – pääasiassa yllätysaseena. Muunnelma on saanut nimensä Carl Jänischilta ja saksalaiselta lakimieheltä Adolf Karl Wilhelm Schliemannilta. Alkuperäinen gambiittisiirto pelattiin Cordelin puolustuksella alkaneessa pelissä.
Siirto on vaarallinen mustalle, ja johtaa vain harvoin tasapeliasemiin. Sotilaan lyöminenkään ei ole itsestäänselvyys valkealle, sillä musta voi siirtää heti e4!, jolloin valkealle tulee ongelmia. Jatko 4.exf5 e4 5.Lxc6 dxc6 6.De2 De7 7.Rd4 De5 8.Rf3 De7 johtaa aseman toistumisella tasapeliin, mikä on yleensä valkealle pettymys. Valkea tosin saanee etua pelaamalla 8.Dc4!. Valkealle suositellaan siirtymistä Bergerin muunnelmaan siirrolla 4.Rc3, joka on samalla suosituin siirto, mutta myös 4.d3 on pelattava. Tämän jälkeen mustan paras siirto on 4...fxe4. Peli voi jatkua tästä asemasta esimerkiksi seuraavasti: 5.Rxe4 d5 6.Rxe5 dxe4 7.Rxc6. Nyt peli on oudossa tilanteessa, jossa valkealla on monia vaihtoehtoja kuten esimerkiksi Dh5+. Siksi mustan pitää pelata 7...Dg5, joka johtaa jatkoon 8.De2 Rf6 9.f4 Dh4+ 10.g3 Dh6 11.Re5+ c6 12.Lc4. Tämä jättää valkealle sotilaan enemmän ja paljon paremman aseman.
Smyslovin puolustus
Smyslovin puolustus, sivustointipuolustus tai Barnesin puolustus (3...g6) on passiivinen jatko mustalta. Venäläinen entinen maailmanmestari Vasili Smyslov on pelannut tätä muunnelmaa usein. Siirroin tarkoitus on sivustoida kuningatarlähetti ruutuun g7 suojelemaan e5-sotilasta ja hyökkäämään, jos valkea pelaa siirron d4. Muunnelma nousi suosioon, kun huomattiin, että jatko 4.c3 a6! antaa mustalle hyvän pelin. Sen jälkeen todettiin kuitenkin, että 4.d4 exd4 5.Lg5 on valkealle hyvä, ja muunnelmaa pelataankin nykyään vain harvoin. Valkean linnoittaminen neljännellä siirrollaan tarjoaa mustalle kuitenkin yllättävän hyvät mahdollisuudet voittoon. Aleksandr Halifman on ehdottanut jatkoksi mielenkiintoista gambiittia 4.d4 exd4 5.c3, mutta sitä ei ole tutkittu vielä kunnolla.
Morphyn puolustus 3...a6, vaihtoehdot suljetulle muunnelmalle
Morphyn puolustus, eli siirto 3...a6 on mustan selvästi yleisin vastaus espanjalaiseen peliin. Siirrolla musta uhkaa valkean lähettiä ja mahdollistaa jatkosiirron ...b5, jos valkea perääntyy ruutuun a4. Siirto 4.La4 onkin valkean pääasiallinen jatkosiirto, jonka jälkeen peli jatkuu useiten 4...Rf6 5.0-0 Myös vaihtomuunnelmaa, 4.Lxc6, näkee. Muut siirrot ovat hyvin harvinaisia. Vaihtomuunnelmassa musta lyö useimmiten d-sotilaallaan takaisin. Siirto 4.La4 on valkean pääjatkoon mustalla ovat käytettävissä samat vastaukset kuin kolmannellakin siirrolla sekä 4...b5. Niin sanotuissa viivytetyissä esiintyy samoja taktisia piirteitä kuin muunnelmissa, joissa ei ole pelattu siirtoa ...a6.
Vaihtomuunnelma
Vaihtomuunnelmassa valkea vaihtaa lähettinsä mustan ratsuun c6:ssa 4.Lxc6. Mustan paras vastaus on lyödä lähetti d-sotilaalla 4...dxc6 (Barengdin muunnelma ). Tässä muunnelmassa valkealla on usein pyrkimys päästä nopeasti loppupeliin. Valkealla on toimintakelpoinen sotilasenemmistö kuningassivustalla, kun taas mustan sotilasenemmistö daamisivustalla ei oikein ole kelvollinen vapaasotilaan aikaansaamiseksi. Innokkaimmat loppupelaajat voivat johtaa pelin loppupeliä muistuttavaan keskipeliin jatkamalla 5.d4 exd4 6.Dxd4 Dxd4 6.Rxd4. Jos laudalta otettaisiin tämän jälkeen pois kaikki upseerit, peli olisi valkean helppo voitto. Valkea pystyisi luomaan kuningassivustalle vapaasotilaan. Mustan kuningatarsivustan sotilaat eivät taas pääse korottumaan, jos valkea puolustaa oikein. Mustalle jää kuitenkin vaihdon jälkeen lähettipari ja hän saa avattua d-sotilaalla lyömällä c8-h3-diagonaalin lähetilleen. Valkean ei kannata lyödä mustan e-sotilasta, sillä peli jatkuisi: 5.Rxe5 Dd4 6.Rf3 Dxe4+ 7.De2 Dxe2 8.Kxe2, ja valkea on menettänyt linnoittamisoikeutensa ja mustalla on lähettipari jäljellä. Valkean paras siirto onkin 5.0-0: tämä uhkaa nyt mustan e-sotilasta oikeasti. Mustan tärkeimmät vastaukset ovat suosituimmuusjärjestyksessä: 5...f6, 5...Dd6, 5...Lg4 ja 5...Ld6. Tyypillinen jatko voisi olla vaikka 5...f6 6.d4 exd4 7.Rxd4 c5 8.Rb3 Dxd1 9.Txd1 valkean pienin eduin.
Norjalainen puolustus
Norjalainen puolustus eli siipimuunnelma jatkuu siirroilla 4.La4 b5 5.Lb3 Ra5. Musta haluaa vaihtaa ratsunsa valkean lähettiin saamatta itse kaksoissotilasta. Siirto on hyökkäävä, mutta hidas. Muunnelman pääjatko on 6.0-0 d6 7.d4 Rxb3, mutta valkealla on mahdollisuus myös spekulatiiviseen uhraukseen 6.Lxf7+?! Kxf7 7.Rxe5+. Siirto houkuttelee mustan kuninkaan keskemmälle lautaa vaihtamalla lähetin kahteen sotilaaseen, mutta musta pystynee tarkalla puolustamisella voittoon.
Muunnelmat joissa esiintyy ...Lc5
1800-luvulla oltiin sitä mieltä, että mustan kannattaa kehittää kuningaslähettinsä ruutuun e7, mutta nykyään ruutua c5 pidetään parempana vaihtoehtona, koska lähetti on siinä aktiivisempi. Tuleva valkean siirto d4 kuitenkin pakottaa mustan käyttämään siirron lähetillä perääntymiseen. On monia Morphyn puolustuksen muunnelmia, joissa siirto ...Lc5 esiintyy. Grazin muunnelmassa peli jatkuu siirroilla 3...a6 4.La4 b5 5.Lb3 Lc5. Valkealla ei ole enää mahdollisuutta lyödä mustan ratsua suojelemasta e5-sotilasta. Möllerin puolustusta (3...a6 4.La4 Rf6 5.0-0 Lc5 ) on analysoinut tanskalainen Jørgen Møller, jolta se on saanut myös nimensä. Kolmas muunnelma on viivytetty klassinen puolustus (3...a6 4.La4 Lc5). Myös siirtojen 3...a6 ja ...Lc5 ja ...Rge7 yhdistely tuottaa mielenkiintoisia asemia.
Moderni Steinitz
Moderni tai jälkisiirtoinen Steinitz on muunnelma, jossa siirto ...d6 tehdään vasta siirron 3...a6 jälkeen. Vaikka asema saattaa aluksi näyttää samalta kuin Steinitzin puolustuksessa, modernia Steinitzia pidetään paljon parempana mustalle. Toisin kuin Steinitzin puolustuksessa, musta voi pitää keskustastaan kiinni, koska hänellä on mahdollisuus katkaista lähetin linja ratsuunsa pelaamalla ...b5. Tämän jälkeen musta voi ottaa halutessaan vielä vahvemman otteen keskustasta pelaamalla ...Ra5 ja ...c5. Valkean suosituin jatko on pelata 5.c3 tukeakseen myöhempää siirtoa d4, mutta myös linnoittaminen, siirto 4.d4 ja siirtyminen viivytettyyn vaihtomuunnelmaan siirrolla 4.Lxc6+ saavat suosiota. Siirto d4 heti ei ole yhtä hyvä, koska se tuottaa ongelmia valkealle. Musta voi vastata siirtoon pelaamalla 5...b5, jolloin peli voi jatkua 6.Lb3 (6.d5 Ra5 7.Lb3 f5). Mustalla on hyvä asema, ja valkean sotilaskeskusta on tuhoutumassa.) Rxd4 7.Rxd4 exd4. Valkea ei voi pelata 8.Dxd4, koska 8...c5 9.Dd5 Le6 10. Dc6+ Ld7 11. Dd5 ja musta voittaa lähetin siirrolla 11...c4. Valkean pitääkin jatkaa siirrolla Ld5. Jatkoa 5.c3 f5 kutsutaan Siesta-muunnelmaksi.
Jälkisiirtoinen Jänischin gambiitti
Jälkisiirtoinen Jänischin gambiitti,3...a6 4.La4 f5, ei ole yhtä suosittu kuin tavallinen Jänischin gambiitti. Sitä pidetään heikkona muunnelmana, sillä valkea voi vastata 5.d4! valkean eduin. Peli voisi jatkua esimerkiksi 5...exd4 e5, jolloin mustalla on ahdas asema.
Venäläinen puolustus
Venäläisen puolustuksen suosio oli huipussaan 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa ja 1900-luvun alussa. Sen käyttäjiin kuuluivat muun muassa suurmestarit Paul Keres ja Akiba Rubinstein sekä shakin maailmanmestari Aleksandr Alehin.
Arkangelin puolustus
Arkangelin puolustus on nimetty venäläisen Arkangelin kaupungin mukaan. Muunnelma alkaa siirroilla 3...a6 4.La4 Rf6 5.0-0 b5 6.Lb3 Lb7 ja se on noussut suosituksi. Jatko johtaa teräviin asemiin. Mustan tavoitteena on, että lähetin sivustointi ruutuun b7 kompensoi vaikutuksellaan keskustaan ja valkean kuningassivustaan mustan viivettä linnoittamisessa. Peli jatkuu useimmiten 7.Te1 Lc5, jolloin musta uhkaa Rg4:ää. Parhaiten valkea vastaa tähän uhkaan pelaamalla 8.c3 ja jatkamalla siirrolla d4. Musta voi jatkaa joko 8...d6 tai toteuttaa uhkauksen 8...Rg4. Jos musta tekee ratsunsiirron, valkean tulee olla tarkkana. Siirto 9.d4 on paras, jolloin peli jatkuu 9...exd4. Nyt valkea voi joutua ansaan. Lyönti 10.cxd4 johtaisi jatkoon 10...Rxd4 11.Rxd4 Dh4 12.h3 (12.Rf3 Dxf2+ 13.Kh1 Dg1+ ja seuraa pussimatti 14...Rf2#.) Dxf2+ 13.Kh1 Lxd4 eikä valkea voi lyödä mustan ratsua, koska Dh4 olisi matti. Sen sijaan valkean kannattaa pelata heti 10.h3! välttääkseen nämä jatkot. Valkean yritykseen hyökätä f7:ään seitsemännellä siirrollaan 7.Rg5, mustan kannattaa vastata 7...d5 8.exd5 Rd4!. Jatkossa 8...Rxd5 9.Dh5 g6 10.Df3 valkea saisi etua.
Siirtosarja 4...Rf6 5.0-0 b5 6.Lb3 Lc5 on nimeltään moderni Arkangeli.
Avoin muunnelma
Avoin muunnelma 3...a6 4.La4 Rf6 5.0-0 Rxe4 on jatko, jossa musta lyö valkean e-sotilaan valkean linnoitettua. Avoimen muunnelman harrastajia ovat olleet muun muassa suurmestarit Max Euwe, Paul Keres, Samuel Reshevsky, Viktor Kortšnoi, Artur Jusupov ja Petr Haba sekä shakin hallitseva maailmanmestari Viswanathan Anand. Avausta kutsutaan myös toisinaan espanjalaisen pelin Tarrasch-muunnelmaksi Siegbert Tarraschin analyysien vuoksi. Useat avoimen muunnelman jatkot on analysoitu jopa 30. siirtoon asti ja pidemmällekin. Lyönnin tarkoitus on, että valkea kuluttaa useita siirtoja sotilaan saamiseksi takaisin samalla kun musta voi toteuttaa omaa suunnitelmaansa. Musta ei olekaan voittanut sotilasta, sillä valkea saa sen takaisin pelaamalla esimerkiksi siirron 6.Te1.
Siirron 6.Te1 peli jatkuisi esimerkiksi 6...Rc5 (6...d5 7.Rxe5 ja mustalla on ongelmia. 6...f5 ja seuraa 7.d3 tai 7.d4) 7.Lxc6 dxc6 8.d4 Re6 9.Rxe5 Le7 10.Le3 0-0, jolloin valkea on saanut sotilaansa takaisin, mutta asema ei anna valkealle etua.
Sen sijaan valkealle suositellaankin siirtoa 6.d4, johon musta voi vastata siirtojen 6...b5 7.Lb3 jälkeen siirrolla 7...exd4 tai paremmalla siirrolla, joka on 7...d5.
Ensimmäinen vaihtoehto on niin sanottu Riian muunnelma. Muunnelmaa pidetään heikkona mustalle, jonka takia sitä ei pelata käytännössä koskaan mestaritasolla. Valkean paras jatko on 7.Te1, johon musta on pakotettu vastaamaan 7...d5. Jatkossa mustan vastaukset ovat lähes pakotettuja. 8.Rxd4 Ld6 9.Rxc6 Lxh2+. Nyt valkean paras siirto on Kh1, koska 10.Kxh2 Dh4+ 11.Kg1 Dxf2+ olisi tasapeli ikuisella shakilla ja Kf1 johtaisi tasatilanteeseen tai mustan etuun. 10.Kh1:n jälkeen peli jatkuisi 10...Dh4 11.Txe4+ dxe4 12.Dd8+ Dxd8 13.Rxd8+ Kxd8 14.Kxh2. Mustalla on torni ja kaksi sotilasta kahdesta kevyestä upseerista, mutta asema suosii valkeaa.
Mustalle parempi siirto 7...d5 suojelee ratsun ja katkaisee valkean lähetin linjan. Valkea voi nyt turvallisesti lyödä mustan e-sotilaan siirrolla 8.exd5. Tämä uhkaa mustan d5-sotilasta, johon mustan tulisi vastata siirtämällä 8...Le6.
Valkea jatkaa yleensä pelaamalla jonkin siirroista 9.c3, 9.De2, 9.Rbd2 9.Le3. Klassinen jatko on 9.c3, johon musta vastaa useimmiten 9...Le7 tai 9...Lc5. Tavallisimman jatkon 9.c3 Lc5 10.Rbd2 0-0 11.Lc2 jälkeen mustan täytyy reagoida valkean hyökkäykseen mustan e4-ratsua kohtaan. Jatko 11...f5 12.Rb3 La7 13.Rfd4 Rxd4 14. Rxd4 Lxd4 15.Dxd4 antaa valkealle hieman etua. Muita vaihtoehtoja mustalle ovat: 11...Lf5, 11...Rxd2 ja 11...Rxf2. Viimeisin jatko on Dilworthin hyökkäys ja se voi jatkua vaikka seuraavasti: 12.Txf2 f6 13.exf6 Lxf2+ 14.Kxf2 Dxf6. Tämä asema on antanut mustalle hyviä tuloksia. Se johtaa epätasaisiin loppupeleihin, jotka ovat vaikeita pelattavia molemmille osapuolille. 9.De2 on Howellin hyökkäys. Siinä valkea tähtää d-linjan miehittämiseen tornillaan.
Suljettu muunnelma
Espanjalaisen pelin suljettua muunnelmaa pidetään myös sen pääjatkona. Se seuraa siirroista 1. e4 e5 2. Rf3 Rc6 3. Lb5 a6 4. La4 Rf6 5. 0-0 Le7. Lähetinsiirto luo valkean e4-sotilasta kohti oikean uhan, sillä jos musta lyö sotilaan seuraavalla siirrollaan, hänen ratsunsa ei ole enää kiinnitetty siirron Te1 jälkeen. Musta jatkaa useimmiten pelaamalla jossain vaiheessa siirron ...b5 vallaten tilaa kuningatarsivustalta ja katkaisten valkean lähetin linjan mustan ratsuun. Suljetun muunnelman pääjatkon katsotaan jatkuvan siirroilla 6.Te1 b5 7.Lb3 d6 8.c3 0-0, mutta näiden tilalle on monia muitakin siirtoja, jotka johtavat moninaisiin muunnelmiin.
Vaihtomuunnelma
Pelaamalla siirron 6.Lxc6 valkea siirtyy suljetun muunnelman vaihtovariaatioon. Siirto häviää tavallaan tempon, koska valkea on käyttänyt jo yhden siirron lähetillään perääntymiseen ruutuun a4. Valkealla on kompensaationa mustan ratsun ja lähetin sijainti f6:ssa ja e7:ssä. Ratsu estää mustaa tukemasta e-sotilastaan siirrolla ...f6. Lähetti taas on passiivisessa ruudussa. Jatko johtaa hyvin tasapeliherkkiin asemiin, eikä se ole oikein koskaan ollut suuressa suosiossa. Muunnelman harjoittajiin on kuulunut muun muassa venäläinen suurmestari Ratmir Holmov.
Keskushyökkäys
Pelaamalla keskushyökkäystä eli siirron 6.d4 valkea hyökkää mustan keskustaa vastaan ilman valmistelusiirtoa c3. Mustan paras siirto on lyödä valkean sotilas, jonka jälkeen valkean pitää suojella e4-sotilaansa tai edetä sillä. Kummassakaan jatkossa musta ei kohtaa sen suurempia vaikeuksia, joten keskushyökkäys ei välttämättä sovi kunnianhimoisimmille valkeille. Musta on sotilaan lyötyään tilastollisesti jopa hieman valkeaa edellä.
Worrallin hyökkäys
Worralin hyökkäys (6.De2) on hyvä vaihtoehto valkealle siirron 6.Te1 tilalle. Tarkoituksena on antaa kuningattaren tukea e-sotilasta ja siirtää torni d-linjalle tukemaan mahdollista d-sotilaan etenemistä. Musta voi kuitenkin jatkaa muunnelmaa Marshallin gambiitin tyyppisiin linjoihin pelaamalla 6...b5 7.Lb3 0-0 8.c3 d5 9.exd5 Lg4 10.dxc6 e4 11.d4 exf3 12.gxf3 Lh5, jolloin valkealle jää heikennetty kuningassivusta. Valkea voi välttää jatkon pelaamalla 9.d3, mutta se johtaa tasaisiin asemiin.
Worrallin hyökkäyksestä tuli hyvin suosittu avaus suurmestaritasolla 1990-luvulla, jota aiemmin sitä oltiin pelattu 1940- ja 1950-luvuilla. Jatkoa pidettiin hyvänä muunnelmana, jossa mustan ei sallittu pelata Marshallin gambiittia.
Marshallin gambiitti
Marshallin gambiitti on yksi mustan aggressiivisimmista vaihtoehdoista espanjalaisen pelin suljetussa muunnelmassa. Siirtojen 3...a6 4.La4 Rf6 5.0-0 Le7 6.Te1 b5 7.Lb3 0-0 8.c3 jälkeen musta uhraa sotilaan pelaamalla siirron 8...d5. Gambiitti esiintyi ensimmäistä kertaa turnauspelissä vuonna 1918, kun yhdysvaltalainen Frank James Marshall oli valmistellut avausmuunnelman peliinsä Capablancaa vastaan. Capablanca otti gambiitin vastaan tajutessaan kyseessä olevan valmistellun avausmuunnelman. Hän onnistui torjumaan Marshallin hyökkäyksen ja voitti pelin. Marshall kommentoi muunnelmaansa myöhemmin seuraavasti: "Olin analysoinut muunnelmaa useita vuosia ja tulin siihen lopputulokseen, että hyökkäyksen täytyy olla riittävä. Tällä en tarkoita, että musta välttämättä voittaisi; väitän vain, että hyökkäys antaa mustalle paljon voittomahdollisuuksia ja sen pitäisi riittää vähintään tasapeliin."
Gambiitin pääjatko on 9.exd5 Rxd5 10.Rxe5 Rxe5 11.Txe5 c6. Muita vaihtoehtoja ovat 9...e4, 11...Rf6 ja 11...Lb7, mutta niitä pidetään heikompina kuin pääjatkoa. Peli voi jatkua vaikka seuraavasti: 12.d4 Ld6 13.Te1 Dh4 14.g3 Dh3 Jatkossa musta voi pelata sellaisia hyökkäyssiirtoja kuin ...Lg4, ...Te8 ja ...f5, jota seuraa ...f4.
Mustan ajatuksena on hyökätä ja luoda heikkouksia valkean kuningassivustaan, jolla ei ole käytännössä yhtään puolustajaa. Monia gambiitin jatkoja on tutkittu hyvinkin pitkälle, jopa yli 30. siirtoon, mutta ratkaisevaa etua kummallekaan pelaajalle ei ole löydetty. Gambiittia vastaan pelattaessa vaaditaan tarkkoja puolustussiirtoja valkealta, ja siksi huonosti teoriaa tunteva ajautuu helposti aikapulaan valkeilla. Näistä syistä Marshallin gambiittia näkee usein aivan suurmestaritasollakin. Sen nykyisiin käyttäjiin kuuluvat muun muassa Levon Aronian, Péter Lékó, Michael Adams, John Nunn sekä Mark Hebden.
Marshallin gambiittia pidetään vaikeana pelattavana valkealle, ja siksi suuri osa maailman huipuistakin välttää sitä erityisillä anti-Marshall-linjoilla. Muun muassa entisen maailman ykköspelaajan ja maailmanmestarin Garri Kasparovin tiedetään välttäneen Marshallin gambiittia. Ensimmäinen vaihtoehto on pelata 8.h3 siirron 8.c3 sijasta. Tämän jälkeen musta ei voi enää pelata siirtoa ...Dh3, joten hänen kannattaa välttää gambiitti. Toinen vaihtoehto on pelata 8.a4. Se uhkaa lyöntiä axb5, joten mustan pitää vastata 8...Lb7. Nyt musta ei voi enää siirtää lähettiään kuningassivustalle, joten valkean kuningasaseman kimppuun hyökkääminen Marshallin gambiitilla ei ole tässä jatkossa kannattavaa.
Muut poikkeamat pääjatkosta
Juri Averbahin mukaan nimetty Averbakhin muunnelma jatkuu siirroilla 6.Te1 d6. Musta suojelee sotilaansa ajamatta valkean lähettiä pois siirrolla 6...b5. Averbakhin muunnelmalla on samankaltaisuuksia modernin Steinitzin ja venäläisen puolustuksen kanssa, joissa kaikissa musta välttää pelaamasta ...b5, joka heikentäisi kuningatarsivustaa hiukan.
Valkea voi vastata joko pelaamalla 7.Lxc6+ bxc6 8.d4 tai 7.c3 Lg4. Mustan ei kannata enää tässä siirtää 7...b5, koska valkea voittaisi tempon siirtämällä lähettinsä yhdellä siirrolla ruutuun c2 normaalin Lb3-a2-siirtosarjan sijasta. Kiinnitys estää valkea tilapäisesti pelaamasta d4:ää. Valkea voi kuitenkin jatkaa 8.h3 Lh5 9.Lxc6+ bxc6 10.d4 tai 8.d3 ja jatkaa kuningatarratsullaan kuningassivustalle siirtosarjalla Rbd2-f1-g3.
Trajkovićin muunnelma saavutetaan siirroilla 6.Te1 b5 7.Lb3 Lb7. Musta voi jatkaa peliä sotilaanuhrauksella 8.c3 d5 9.exd5 Rxd5 10.Rxe5 Rxe5 11.Txe5 Rf4 saadakseen vastapeliä.
Hermann Pilnikin mukaan nimetty Pilnikin muunnelma jatkuu siirroilla 6.Te1 b5 7.Lb3 d6 8.c3 0-0 9.d3. Valkea näyttää häviävän tempon, koska pelaa lähes aina siirron d4 myöhemmin, mutta voi voittaa sen takaisin pelaamalla h3, jos musta tekee siirron ...Lg4. Muunnelman toinen nimi on Teichmannin muunnelma Teichmannin ja Schlechterin välisen vuonna 1911 Carlsbadissa pelatun ottelun mukaan.
Bogoljubowin muunnelma, 6.Te1 b5 7.Lb3 d6 8.c3 0-0 9.d4 Lg4, on nimetty Capablancan ja Bogoljubowin välisen vuonna 1922 Lontoossa pelatun pelin mukaan. Muunnelmassa valkealle seuraa ongelmia, koska hänen kuningasratsunsa f3:ssa on kiinnitetty. Jos musta vaihtaa lähetin ratsuun, valkean on lähes pakko lyödä takaisin kuningattarella, koska sotilaalla lyöminen hajottaisi hänen kuningasasemansa.