cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Zagrebin eläintarha
Zagrebin eläintarha sijaitsee saarella eräällä Maksimir-puiston järvistä. Sen pinta-ala on noin 28 aaria. Eläintarhan johtajana on vuodesta 1994 lähtien toiminut Dr. Mladen Anić.
Vuonna 2005 muutama tyhjä häkki avattiin yleisölle, jotta kävijät tietäisivät, millaista on olla ahtaissa häkeissä, epäinhimillisissä oloissa.
Lazy Town
Hahmot
Robi Rähmä: Robi on ilkeä mies, joka haluaa, että Lazy Townissa laiskotellaan jatkuvasti, ja se olikin tapana, kunnes Stephanie tuli. Robissa on kuitenkin lapsellisiakin piirteitä, johon kuuluvat hienot naamiaisasut. Ne tehoavatkin lapsiin erittäin hyvin. Robi vihaa Sportacusta ja tekee juonia häntä vastaan, mutta monesti epäonnistuu.
Ziggy: Ziggy on yksi Stephanien parhaista ystävistä, joka on laiska ja hajamielinen ja rakastaa karkkia. Hän on kuitenkin tarvittaessa sankarillinen.
Pixeli: Pixeli on nörtti, jonka kotona on tietokoneita. Hän on kuitenkin erittäin älykäs ja aina keksimässä uusia kojeita, jotka helpottavat muun muassa siivoamista. Suurin osa keksinnöistä menee silti tavalla tai toisella pieleen. Hän on agentti yhdessä jaksossa. Hän omistaa myös paljon pelejä.
Stigu: Stigu on erittäin omahyväinen ja itsekäs poika, joka luulee, että kaikki hänen näkemänsä on hänen. Hänen lempihuutonsa onkin "Se on minun!". Hän on itserakas ja ahne.
Trixie: Trixie on ilkikurinen tyttö, riitapukari, joka kuitenkin leikkii mielellään yhdessä muiden kanssa.
Luujärvi (järvi)
Luujärvi eli Lujaur on Murmanskin alueella Kuolan niemimaan keskiosassa sijaitseva järvi. Se on alueen järvistä neljänneksi suurin, pinta-alaltaan on noin 200 neliökilometriä, ja se laskee Voronjajokea pitkin pohjoiseen Barentsinmereen. Järven länsipuolella nousevat Lujaurtunturit. Järven rantaviiva on mutkikas, järvessä on runsaasti saaria ja niemimaita.
Vuonna 1970 Voronjaan noin 100 km järvestä alavirtaan rakennettiin Serebrjanskin vesivoimala, ja voimalan patoallas yhtyy nyt järveen samassa vedenpinnan tasossa. Vuotuinen vedenpinnan vaihtelu on 1,55 m. Luujärven pohjoisrannalla sijaitsee Lovozeron taajama.
Lazy Town
Hahmot
Neiti Telle Töpinä: Telle on erittäin omahyväinen, kuten Stigu. Hän haluaa teettää työnsä Maunolla.
Pikku Sportacus: Hän esiintyy jaksossa 37. Häätääkseen Sportacuksen Lazy Townista Robi Rähmä kehittää lasersäteen, jolla voi muuttaa haluamaansa henkilöä nuoremmaksi. Robi käyttää sädettä Sportacukseen, joka nuorentuu 10-vuotiaaksi, mutta Stephanien ja Pixelin juonen avulla he saivat tämän takaisin normaaliksi.
Henki: Hänet on nähty Robi Rähmän kanssa jaksossa 48.
Suomalaiset äänet
Dubbausstudio: Tuotantotalo Werne Oy (kausi 1)
Dubbausstudio: Dubberman Oy (kausi 2)
Musiikki
Suosionsa ansiosta sarjan kappaleita ja musiikkia on tuotettu erilaisille ääniraidoille. Näitä albumeita on julkaistu monilla eri kielillä. Ensimmäisen albumin nimi oli LazyTown - The Album. Toinen albumi nimeltään LazyTown - The New Album julkaistiin 15. marraskuuta 2007.
Kappale "Bing Bang (Time to Dance)" julkaistiin musiikkisinglenä Isossa-Britanniassa, jossa se saavutti neljännen sijan Britannian singlelistalla 10. joulukuuta 2006.
Armenia (täsmennyssivu)
Armenia voi viitata seuraaviin:
Vertaus sinapinsiemenestä
thumb|300px|right|[[Jan Luykenin etsaus sinapinsiemenvertauksesta]] Vertaus sinapinsiemenestä on Jeesuksen esittämä vertaus, jossa Jeesus vertaa taivasten valtakuntaa sinapinsiemeneen, joka on siemenenä pieni, mutta josta kasvaa suurikokoinen kasvi. Vertaus esiintyy Matteuksen, Markuksen ja Luukkaan evankeliumeissa sekä apokryfisessä Tuomaan evankeliumissa. Tämän vuoksi vertausta käytetään yleisesti tutkittaessa synoptista ongelmaa, sekä Tuomaan evankeliumin suhdetta synoptisiin evankeliumeihin.
Vertauksen tausta
thumb|200px|right|mustasinappi (Brassica nigra) Juutalaisissa ja kreikkalais-roomalaisissa sananlaskuissa sinapinsiementä käytettiin yleisesti vertauskuvana kaikista pienempänä siemenenä, vaikka muutamia pienempiäkin siemeniä tunnettiin. Sinapinsiemen on noin millimetrin kokoinen halkaisijaltaan. Useimpien tulkintojen mukaan vertauksessa kuvataan mustasinapin (Brassica nigra) siementä, joka kasvaa reilun 0,8 metrin kokoiseksi ruohokasviksi, jolla on suuret lehdet.
Työtyytyväisyys
Työtyytyväisyys tarkoittaa subjektiivisesti koettua sopeutumisen astetta työssä. Työtyytyväisyys ei siis kuvaa työympäristöä vaan henkilön tyytyväisyyttä työympäristöönsä. Työtyytyväisyyteen voivat vaikuttaa monet tekijät, kuten se, 1)missä määrin hän voi työssään tyydyttää tarpeitaan ja 2)miten hyväksi hän kokee työnsä, työympäristönsä, vaikutusmahdollisuutensa sekä palkkansa. Työtyytyväisyys ja työmotivaatio sekoitetaan usein keskenään, mutta työmotivaatio kuvaa henkilön käsitystä palkkiosta, jonka hän tulee saamaan, kun taas työtyytyväisyys kuvaa henkilön käsitystä niistä palkkioista, jotka hän on jo saanut.
Vertaus sinapinsiemenestä
Tekstin analyysi
Yleisimmän käsityksen mukaan Markuksen käyttämä lähde ja Luukkaan käyttämä Q-lähde sisältävät tietoa kahdesta erillisistä alkuperäislähteestä. Matteus on käyttänyt lähteenään Luukasta ja Markusta. Tuomaan versio on paljon myöhäisempi. On kuitenkin olemassa myös muita uskottavia käsityksiä siitä kuka on käyttänyt mitäkin lähdettä.
Matteus, Markus ja Tuomas sijoitavat vertauksen muiden taivaan valtakuntaa käsittelevien vertausten joukkoon. Luukas puolestaan sijoittaa vertauksen heti Saatanan riivaaman naisen parannuskertomuksen jälkeen. Matteus ja Luukas kertovat vertauksen yhdessä hapatetaikinavertauksen kanssa. Myös Tuomaan evankeliumissa on vertaus hapatetaikinasta, mutta se on sijoitettu erilleen.
Kristinuskon tulkintoja
Historiallisesti vertaus on ymmärretty pääasiassa viittaavan joko kirkon tai yksittäisen kristityn syntyyn ja kehittymiseen. Jeesusta voidaan pitää joko siemenenä, tai kylväjänä, joka kylvää siemenen.
Työtyytyväisyys
Tutkimusten mukaan naiset ovat Suomessa keskimäärin työtyytyväisempiä kuin miehet.
24 (luku)
24 (kaksikymmentäneljä) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 23 ja seuraa luku 25.
Työtyytyväisyys
Herzbergin kahden faktorin teoria
Usein työtyytyväisyyden mittaamisessa hyödynnetään Herzbergin kahden faktorin teoriaa. Herzbergin mukaan tyytyväisyys johtuu eri faktoreista eli tekijöistä kuin tyytymättömyys. Herzberg puhuu työtyytyväisyyttä lisäävistä motivaatiotekijöistä ja tyytymättömyyttä lisäävistä hygieniatekijöistä. Motivaatiotekijät ovat työntekijää sisäisesti palkitsevia tekijöitä, kuten tunnustuksen saaminen, menestyminen työssä, etenemismahdollisuudet ja työn mielenkiintoisuus. Hygieniatekijät ovat ulkoisesti palkitsevia, työntekijän ympäristöön liittyviä tekijöitä, kuten palkka, työyhteisön sosiaaliset suhteet, ulkoiset työolot, työn organisointi, henkilöstöpolitiikka ja työsuhdeturva. Hygieniatekijöihin keskittyvien henkilöiden on huomattu olevan työtyytymättömämpiä kuin motivaatiotekijöihin keskittyvien. Herzbergin teoriaa voidaan siis tulkita niin, että työtyytyväisyys riippuu siitä, missä suhteessa työntekijä kiinnittää huomionsa motivaatio- ja hygieniatekijöihin.
Bootsy Collins
thumb|upright|Bootsy Collins William ”Bootsy” Collins (s. 26. lokakuuta 1951 Cincinnati) on yhdysvaltalainen basisti, joka tunnetaan funk- ja r&b-musiikkia sisältävistä levyistään sekä humoristisesta imagostaan. Bootsy Collinsia pidetään myös yleisesti yhtenä maailman parhaista basisteista.
Huipulle James Brownin matkassa
Bootsy Collins perusti vuonna 1968 Pacesetters-yhtyeen. Hänen veljensä Phelps ”Catfish” Collins soitti yhtyeessä kitaraa. Vuosina 1969–1971 Pacesetters oli James Brownin taustaryhmänä. Bootsy Collins ja hänen veljensä soittavat monilla Brownin kuuluisimmista singleistä, kuten ”Sex Machine”, ”Super Bad”, ”Think” ja ”Soul Power”. Bootsy väittää osallistuneensa myös joidenkin Brownin kappaleiden tekoon, mutta ei nuoresta iästään johtuen tajunnut kysyä niistä rojalteja itselleen.
Siirtyminen Clintonin talliin
Bootsy ei saanut toteuttaa riittävästi omia visioitaan James Brownin tiukan komennon alla työskennellessään, ja muutamaa vuotta myöhemmin hän liittyi veljensä ja muutaman muun Brownin kanssa työskennelleen muusikon kanssa George Clintonin seurueeseen. Muusikkojen kohtaamisen taustalla oli Clintonin kanssa työskennellyt laulaja Mallia Franklin, joka tapasi Bootsyn seurueineen vuonna 1972. Bootsyn ja Clintonin persoonat sopivat hyvin yhteen. Molemmilla oli omintakeinen huumorintaju. Bootsyn mukaan LSD auttoi häntä saavuttamaan luovuuden artistina. Bootsy Collins levytti nyt Clintonin yhtyeiden Funkadelic ja Parliament kanssa. Hänen puheääntään kuullaan ensimmäistä kertaa Funkadelicin kappaleessa ”Be My Beach” levyltä Let's Take It to the Stage (1975). Collins oli jo Brownin kanssa työskennellessään tehnyt omia kappaleita, muttei saanut mahdollisuutta niiden esittämiseen. Clintonin kanssa hän osallistui enemmän myös sävellystyöhön. Esimerkiksi koko funk-musiikin kenties tunnetuin albumi, Parliamentin Mothership Connection (1975), on pitkälti Bootsyn ja Clintonin yhteistyönä säveltämä.
Bootsy’s Rubber Band
Bootsy muodosti piakkoin Clintonin tuella oman yhtyeensä, Bootsy’s Rubber Bandin, jonka ensimmäinen levy julkaistiin vuonna 1976. Veli Phelps oli yhtyeessä kitaristina, rummuissa jatkoi niin ikään Pacesettersiin kuulunut Frankie ”Kash” Waddy. Muita jäseniä olivat kosketinsoittaja Joel ”Razor Sharp” Johnson (1953-2018), laulaja-lyömäsoittaja Gary ”Mudd-Bone” Cooper ja toinen laulaja Robert ”P-Nut” Johnson. Torvisektiona toimi Parliamentsin levyiltä tuttu ”Horny Horns”, johon kuului esimerkiksi R&B-musiikin tunnetuimpiin puhaltajiin kuuluvat Maceo Parker (saksofoni) ja Fred Wesley (pasuuna). Muilta P-funk-levyiltä tutut naispuoliset taustalaulajat olivat myös olennainen osa Rubber Bandin soundia. Levyjen kappaleiden sävellys ja tuotanto olivat Bootsyn ja George Clintonin yhteistyötä. Omilla levyillään Bootsy myös omaksui uudenlaisen bassosoundin, jonka hän sai aikaan efektilaitteita käyttämällä.
Tunnetuimmat levyt
Bootsyn tunnetuimmat levyt ovat Bootsy’s Rubber Band -nimellä tehdyt kolme ensimmäistä albumia vuosilta 1976, 1977 ja 1978. Puolet levyjen materiaalista oli funkia, joka oli tyyliltään varsin kaoottista ja täynnä huumoria Clintonin muiden yhtyeiden tapaan. Bootsy jättää usein laulamisen muille, mutta höpöttää kappaleiden päälle persoonallisen kuuloisella äänellään. Toinen Bootsyn jonkinlainen levyillä kuultava minä-hahmo on Casper-aave, johon Bootsy on jostakin syystä mieltynyt. Toinen puoli levyjen materiaalista koostui hitaista R&B-kappaleista, koska levy-yhtiö uskoi niiden kaupalliseen voimaan. Hitaista kappaleista kuuluisin on ensimmäiseltä levyltä löytyvä ”I’d Rather Be with You”. Bootsy Collinsin ainoa listaykkönen (R&B-listoilla) oli kolmannelta albumilta julkaistu single ”Bootzilla”, jossa Bootsy omaksui jonkinlaisen kuvitteellisen toimintafiguuri-lelun roolin. Tämä kappale on P-funkin mittapuullakin erityisen kaoottinen.
Imago
Bootsy tunnetaan värikkäästä imagostaan. Hän pukeutuu usein silinterihattuun ja tähden muotoisiin silmälaseihin, ja myös hänen käyttämänsä bassokitara on usein tähden muotoinen. Clintonin tavoin Bootsy piti imagonsa humoristisen egoistisena. Toisen albumin sisäkanteen on kirjoitettu: ”There are stars and there are STARS, and then... There is – THE STAR!”, ja levyn avausraidalla toistetaan loputtomiin lausetta ”The name is Bootsy!”.
Diskografia
(studioalbumit)
Perithoidai
Perithoidai oli antiikin aikainen Oineis-fyleen kuulunut Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen demos. Se kuului fylen asty-trittykseen eli kaupunkialueen demoksiin.
Perithoidain oletetaan sijainneen Ateenan länsipuolella. Se sijoitetaan suunnilleen nykyisen Aigáleon kaupungin tienoille.
Demos perustettiin Kleistheneen uudistuksessa arkaaisen kauden lopulla vuonna 508 eaa. Sillä oli kolme edustajaa Ateenan bulessa eli neuvostossa.
Perithoidaista oli kotoisin muun muassa poliitikko Hyperbolos. Demoksen kansalaisesta käytettiin demonyymiä Perithoidēs.
Alempi Pergase
Alempi Pergase oli antiikin aikainen alun perin Erekhtheis-fyleen kuulunut Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen demos. Se kuului fylen mesogeios-trittykseen eli Attikan sisämaa-alueen demoksiin.
Alempi Pergase sijaitsi Ateenan pohjoispuolella. Se sijoitetaan länteen nykyisestä Kifisián kaupungista. Alemman Pergasen lähellä sijaitsi Ylempi Pergase, joka oli erillinen demos.
Demos perustettiin Kleistheneen uudistuksessa arkaaisen kauden lopulla vuonna 508 eaa. Tuolloin sen alkuperäinen fyle eli ”heimo” oli Erekhtheis ja sillä oli kaksi edustajaa Ateenan bulessa eli neuvostossa. Myöhemmin hellenistisellä kaudella demoksissa tapahtui muutoksia, ja niiden seurauksena demos kuului vuodesta 307/306 eaa. Antigonis-fyleen ja fylen lakkauttamisen jälkeen vuodesta 201/200 eaa. jälleen Erekhtheis-fyleen. Muutosten seurauksena demoksella oli hellenistisellä kaudella kolme bule-edustajaa. Demoksen kansalaisesta käytettiin demonyymiä Pergasēthen.
Logos-ensyklopedia
Logos on internetissä julkaistava suomenkielinen filosofian tietosanakirja. Se on ei-kaupallinen ja käyttäjilleen maksuton. Logoksen artikkelit käsittelevät filosofista sanastoa, yksittäisiä filosofeja ja filosofisia teoksia sekä filosofian tutkimia käsitteitä. Artikkelit ovat alan asiantuntijoiden kirjoittamia, ja ne täyttävät tieteellisen julkaisun kriteerit. Tekijät kirjoittavat artikkeleita pääosin vapaaehtoistyönä. Logosta julkaisee Eurooppalaisen filosofian seura.
Liikennepoliittinen yhdistys Enemmistö
thumb|Enemmistö ry:n tunnus. Liikennepoliittinen yhdistys Enemmistö r.y., puhekielessä Enemmistö, on syksyllä vuonna 1968 perustettu joukkoliikenteen, jalankulun ja pyöräilyn asemaa parantamaan pyrkivä järjestö. Yhdistys syntyi vastustamaan yhteiskuntaa, jossa ihmisten liikkuminen perustui etupäässä oman auton käyttöön. Keskeisenä uhkakuvana nähtiin Smithin–Polvisen liikennesuunnitelma, jonka mukaan auton käyttöä varten Helsinkiin olisi rakennettu kattava väyläverkosto.
Logos-ensyklopedia
Logoksen artikkeleissa on pyritty kiinnittämään erityisesti huomiota suomalaisen filosofian historiaan sekä suomalaisen tutkimuksen osuuteen filosofian eri osa-alueilla ja filosofisten suuntausten vastaanottoon Suomessa.
Liikennepoliittinen yhdistys Enemmistö
Enemmistö ry ja syntyajan Helsinki
Amerikkalainen konsulttitoimisto Wilbur Smith and Associates laati yhdessä konsulttitoimisto Pentti Polvinen ky:n kanssa 1960-luvun lopulla Helsingille esityksen, joka perustui alueen kehittämiseen nojautumalla yksityisautoiluun ja laajamittaiseen liikenneväylien rakentamiseen.
Logos-ensyklopedia
Logos-ensyklopediassa on julkaistu yli sata artikkelia (maaliskuu 2015), ja uusia artikkeleita ilmestyy tasaisin väliajoin. Keväällä 2015 alkaneessa uudistuksessa artikkeleita laajennetaan kohti yleiskieltä. Ensyklopedian rakenne on hierarkkinen, mikä mahdollistaa yleistajuisten pääartikkeleiden ohessa julkaistavan myös filosofian erityiskysymyksiin syventyviä artikkeleita, jotka palvelevat hyvin ennakkotiedoin varustettuja lukijoita.
Liikennepoliittinen yhdistys Enemmistö
Enemmistö ry ja syntyajan Helsinki
Ehdotus synnytti vilkkaan julkisen keskustelun ja lopputuloksesta tuli päinvastainen, kun Helsingissä päätettiin sen sijaan jatkossa suosia joukkoliikennettä. Kantakaupungin yleiskaavassa omaksuttiin 1970-luvulla uusi linjaus. Ohjaamatonta kehitystä ei pidetty enää suotavana vaan kantakaupungin muutosta pyrittiin aktiivisesti rajoittamaan haluttuun suuntaan. Kaupunginvaltuusto oli toukokuussa 1969 päätynyt myönteisen metropäätöksen yhteydessä joukkoliikenteen kehittämisen kannalle.
Logos-ensyklopedia
Kreikan kielen sana logos voi merkitä sanaa, periaatetta tai järjestystä. Logos-ensyklopedian nimessä nämä merkitykset yhdistyvät ensyklopedian koostuessa sanoista ja sanoja selittävistä sanoista sekä järjestyksestä. Logos voi tarkoittaa myös järkeä, mikä näkyykin niissä periaatteissa, joiden mukaan Logos on järjestynyt.
Liikennepoliittinen yhdistys Enemmistö
Enemmistö ry ja syntyajan Helsinki
Arkkitehti Jorma Männyn vuonna 1967 Helsinki-Seuran kokouksessa tekemästä ehdotuksesta Aleksanterinkadun muuttamisesta kävelykaduksi tuli myöhemmin perustettavan Enemmistö ry:n merkittävä symboli. Autoton Aleksi nousi Enemmistö ry:n konkreettiseksi tavoitteeksi vuonna 1969. Enemmistöläisyys osoitti ajan hengen ideologista polarisoitumista. Vasemmisto ajoi autottomuutta, oikeisto vastusti tätä.
Espoon ruotsalainen seurakunta
Espoon ruotsalainen seurakunta on Espoossa toimiva ruotsinkielinen seurakunta, joka kuuluu ruotsinkieliseen Porvoon hiippakuntaan ja Espoon seurakuntayhtymään. Seurakunnassa on yli 14 000 jäsentä, ja se on Suomen suurin ruotsinkielinen seurakunta. Sen kirkkoherra on Kira Ertman.
Liikennepoliittinen yhdistys Enemmistö
Yhdistyksen synty
Järjestön juuret juontavat 1960-luvun lopun Helsingin yliopiston opiskelijaradikalismiin. Yhdistyksen perustajat Asko Salokorpi ja Lauri Nordberg kutsuivat syksyllä 1968 koolle joukon samanhenkisiä ihmisiä. Salokorven ja Nordbergin 118 henkilön kutsulistalla oli arkkitehteja, poliitikkoja, kirjailijoita ja taiteilijoita. Näistä paikalle tulleet noin 50 henkilöä perustivat yhdistyksen.
Logos-ensyklopedia
Logosta ovat tukeneet Alfred Kordelinin säätiö (2008) ja Koneen säätiö (2013).
Espoon ruotsalainen seurakunta
Seurakunta käyttää pääkirkkonaan Espoon tuomiokirkkoa. Sen lisäksi se pitää jumalanpalveluksia mm. Olarin ja Tapiolan kirkoissa.
Espoossa oli yksi kaksikielinen seurakunta vuoteen 1950, jolloin se jaettiin kahtia Espoon suomen- ja ruotsinkieliseen seurakuntaan. Sen jälkeen suomalainen seurakunta on jaettu edelleen, joten nyt Espoossa toimii kuusi seurakuntaa, joista ruotsinkielinen on pienin. Esbo svenska församling huolehtii yhä Espoon kirkonkirjoista, jotka ovat jakamattoman seurakunnan ajalta.
Liikennepoliittinen yhdistys Enemmistö
Yhdistyksen synty
Yhdistys laati 26-kohtaisen liikennemanifestin, jossa "valtaenemmistö" eli jalankulkijat, pyöräilijät ja joukkoliikenteen käyttäjät, vaati muutoksia liikennelainsäädäntöön ja -suunnitteluun. Yhdistyksen johtokunnan jäsenistä Leena Maunula, Jorma Mänty, Lauri Nordberg, Asko Salokorpi, Leif Sundström ja Pentti Tuovinen kirjoittivat Tammen Huutomerkki-sarjassa vuonna 1969 ilmestyneen Leena Maunulan toimittaman kirjan Alas auton pakkovalta. Kirjassa käydään läpi perusteita, miksi auton laajamittaisesta käytöstä pitää luopua, ja keinoja joilla luodaan autoton yhteiskunta.
Yhdistys on alusta asti ollut virallisesti poliittisesti sitoutumaton ja pitää alkuaikojensa menestystä osin puoluekentän ulkopuolelta löytyneiden aktiivien ansiona. Yhdistyksen alkuvuosina kommunismin eri suuntaukset ja erityisesti taistolaisuus olivat vahvasti edustettuna yhdistyksen vuosikokouksissa.
Yhteiskunnallinen vaikuttaminen
Yhdistys on alkuajoista saakka tavoitellut merkittävää yhteiskunnallisen vaikuttajan roolia. Yhdistyksen jäseniä ja kannattajia pyrki aktiivisesti virkoihin ja luottamustoimiin, joissa he pystyisivät vaikuttamaan ajamaansa asiaan. Joukossa on ollut liikennealan asiantuntijoita, suunnittelijoita ja poliitikkoja.
Yhdistyksen toiminnan vaikutuksesta Paasion hallitus asetti maaliskuussa 1972 ensimmäisen parlamentaarisen liikennekomitean, jonka tehtävänä oli laatia esitykset nopeusrajoituksista, liikenneturvallisuustyön organisoinnista ja liikenneonnettomuuksien tilastoinnista. Vuoteen 1975 istuneen komitean mittavin työ oli esitys uudeksi tieliikennelaiksi. Eduskunta hyväksyi pitkän valmistelun jälkeen uuden tieliikennelain ja sitä täydentävän tieliikenneasetuksen huhtikuussa 1981, ja ne astuivat voimaan huhtikuun alussa 1982. Komitean puheenjohtajana oli valtiosihteeri Paul Paavela ja jäseninä kansanedustajat Sakari Knuuttila, Veikko Pajunen ja Ilkka Taipale (SDP), Esko Härkönen ja Olavi Martikainen (Kesk.), Matti Hokkanen ja Matti Jaatinen (Kok.), Pauli Puhakka ja Veikko Saarto (SKDL), Victor Procopé (RKP), Pekka Tarjanne (LKP) ja Matti Asunmaa (SMP). Pekka Tarjanteen tultua nimitetyksi Sorsan hallituksen liikenneministeriksi hänen tilalleen komiteaan tuli Tuure Salo. Komitean sihteeriksi valittiin Enemmistö ry:n puheenjohtaja Asko Salokorpi.
Helsingin liikennesuunnitteluviraston pitkäaikaisen päällikön Heikki Salmivaaran mukaan Enemmistö oli 1970-luvulla voimakkain liikennesuunnittelun ulkopuolinen painostusryhmä. Hän mainitsee Enemmistön jäsenistä etenkin Lauri Nordbergin ja SKDL:n edustajan Marja Kureniemen, jotka pystyivät vaikuttamaan koko Suomen liikennepolitiikkaan. Salmivaara uskoo silloisen vastakkaisasettelun näkyvän henkilöautokielteisessä politiikassa, joka on jatkunut nykypäivään saakka ja jossa jaetaan yhteen leiriin jalankulkijat, pyöräilijät ja joukkoliikenteen käyttäjät, toiseen henkilöautoilijat.
Yhdistyksen myöhempiä vaiheita
Enimmillään 1970-luvun alussa yhdistykseen kuului yli 3 000 jäsentä, ja vuonna 2010 yhdistyksellä oli 100–150 maksanutta jäsentä.
Yhdistyksen toimintaan on kuulunut monenlainen aktivismi, kuten lehtien anonyymit mielipidekirjoitukset, tarrojen liimailu autoihin ja aktiivinen yhteydenpito muihin kansalaisjärjestöihin ja poliittisiin päättäjiin.
Meluongelman politisoitumisesta kirjoittava Outi Ampuja näkee yhdistyksen tarkoituksellisesti politisoineen liikennekysymyksiä. Alkuaikoina vaadittiin muun muassa autojen siirtämistä tunneleihin. Viime vuosina yhdistys on ottanut vastustavan kannan muun muassa Helsinki-Malmin lentoasemaan.
Yhdistys on myös vastustanut mielestään huonoa esimerkkiä tarjoavaa autourheilua. Erityistä huomiota osakseen ovat saaneet Jyväskylän Suurajot sekä 1990-luvulla ajetut Sörnäisten DTM-osakilpailut. Vaikka tämä aktivismi on liitetty Enemmistöön, sen takana on toisaalta ollut ammattiaktivistiksi kuvailtu Raimo Laakia, jonka 1988 perustama Jalkaliitto on toiminut hyvin suoraviivaisesti yksityisautoilun vastustamisessa ylipäätään.
Vuonna 2005 yhdistys oli mukana perustamassa Kenkää Keskustatunnelille -liikettä, joka pyrki estämään Helsingin keskustan alittavan liikennetunnelin rakentamisen. Yhdistys on aktiivisesti vastustanut myös lähes jokaista muuta suurempaa väylähanketta pääkaupunkiseudulla.
Yhdistys julkaisee lehteä Enemmistö.
HMS Brilliant
HMS Brilliant on ollut kahdeksan Britannian Kuninkaallisen laivaston aluksen nimenä.
Hajjim Nahman Bialik
Hajjim Nahman Bialik (1873 Rady, Volynian kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 1934 Wien, Itävalta) oli ukrainanjuutalainen runoilija. Hän on uuden ajan hepreankielisen runouden klassikkorunoilija ja Israelin kansallisrunoilija. Hän opetti hepreaa ja johti odessalaista kirjankustantamoa. Hän muutti 1921 pois Venäjältä.
Ensimmäiset runot Bialik julkaisi 1892. Teemoina runoissa on juutalaisuus ja sionismin poliittinen herääminen. Hän loi uudenaikaisen heprealaisen runouden kielen käyttämällä hyväksi eri aikojen hepreaa.
Slick Rick
Richard Martin Lloyd Walters (s. 14. tammikuuta 1965 Mitcham, Lontoo, Englanti), tunnettu paremmin nimillä Slick Rick, Rick The Ruler, Ricky Dee, ja MC Ricky D, on Grammy-palkittu englantilaissyntyinen esiintyjä, musiikkituottaja ja kaikkien aikojen menestynein brittiläis-amerikkalainen rap-artisti. Hän on julkaissut neljä albumia — The Great Adventures of Slick Rick (1988), The Ruler's Back (1991), Behind Bars (1994) ja The Art of Storytelling (1999). Artistit kuten Beyoncé, Nas, TLC, Miley Cyrus, Kanye West, The Notorious B.I.G., Snoop Dogg ja sadat muut ovat samplanneet hänen musiikkiaan. Hän onkin eniten samplattu rap-artisti koko musiikin historiassa. Lisäksi Slick Rick on tehnyt yhteistyötä esimerkiksi OutKastin ja Missy Elliottin kanssa.
Slick Rick tunnetaan tarinoita kertovista humoristisista kappaleistaan, joissa hänellä on tapana myös esittää erilaisia hahmoja. Kappaleet muistuttavat perusrakenteeltaan usein iltasatuja, mutta ne ovat kuitenkin yleensä sisällöltään aikuisille suunnattuja ja niissä liikutaan usein New Yorkin pikkurikollisuuteen, seksiin tai romantiikkaan liittyvissä aihepiireissä.
Nuoruus
1970-luvun loppupuolella Richard meni lukioon La Guardia High School of Music & Art ja tapasi siellä muusikon Dana Dane. Yhdessä he loivat hip hop -duon nimeltään Kangol Crew.
Ura
Vuonna 1984 Richard tapasi Doug E. Fresh rap-artistin ja liittyi hänen yhtyeeseen The Get Fresh Crew.
Kaanaa (Pori)
Kaanaa on taajama ja Porin 61. kaupunginosa Meri-Porissa, Yyterin välittömässä läheisyydessä. Matkaa kaupungin keskustaan on noin 16 kilometriä. Kaanaassa asui vuonna 2013 alle 650 ihmistä. Kaanaan vesitorni toimii myös näkötornina.
Luciano Spalletti
Luciano Spalletti (s. 7. maaliskuuta 1959) on italialainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. Heinäkuusta 2021 lähtien hän on toiminut Napolin päävalmentajana.
Ura pelaajana
Pelaajauransa Spalletti vietti alasarjoissa. Hänen seurojaan olivat Entella, Spezia, Viareggio ja Empoli.
Ura valmentajana
Valmennusuransa Spalletti aloitti Empolissa vuonna 1994. Hän nostikin seuran parissa vuodessa Serie C1:stä Serie A:han. Empolin jälkeen Spalletti valmensi Sampdoriaa, Veneziaa, Udinesea ja Anconaa lyhyissä jaksoissa. Hänen lopullinen läpimurtonsa valmentajana alkoi paluusta Udineseen vuonna 2002. Spalletti johdatti seuran Mestarien liigan paikkaan oikeuttavalle neljännelle tilalle Serie A:ssa vuonna 2005.
Kesällä 2005 Spalletti siirtyi AS Roman päävalmentajaksi. Vaisun syyskauden jälkeen seura voitti hänen johdollaan keväällä peräti 11 perättäistä ottelua ja teki näin uuden Serie A:n ennätyksen. Seuraavalla kaudella Spalletti johdatti Roman Serie A:ssa toiseksi, Coppa Italian voittoon ja Mestarien liigan puolivälieriin. Syksyllä 2007 seura voitti hänen johdollaan myös Italian supercupin.
Myös kausi 2007–08 on sujunut Spallettin luotsaaman Roman osalta hyvin. Roma taisteli tiensä jälleen Coppa Italian finaaliin, jossa se kohtasi neljännen kerran peräkkäin FC Internazionale Milanon. Kahden edelliskauden tapaan Serie A:ssa hopealle jäänyt AS Roma haki balsamia haavoihin cupissa kaatamalla Interin finaalissa maalein 2–1. Roman kausi 2009–2010 alkoi huonosti ja Spalletti ilmoitti eroavansa päävalmentajan tehtävistä syyskuussa 2009. Hän teki joulukuussa kolmivuotisen valmennussopimuksen Venäjän valioliigassa pelaavan FK Zenit Pietarin kanssa.
Helmikuussa 2012 Spalletti allekirjoitti vuoteen 2015 ulottuvan jatkosopimuksen Zenitin kanssa. Luottamus italialaisvalmentajaan palkittiin ja hänen johdollaan Zenit varmisti kauden 2011/12 mestaruuden kolme kierrosta ennen liigan päättymistä. Kausi oli Venäjän liigassa ensimmäinen, joka pelattiin syksystä kevääseen. Kaudella 2012/13 Zenit taisteli tiukasti kolmannesta perättäisestä mestaruudesta, mutta taipui lopulta PFK TsSKA Moskovalle kahdella pisteellä. Mestarien liigassa Zenit putosi jo lohkovaiheessa. Kaudella 2013/14 Spalletti johdatti Zenitin Mestarien liigan pudotuspeleihin, mutta se hävisi ensimmäisen pudotuspeliottelunsa kotonaan Borussia Dortmundille 2–4. Viikko ennen toista osaottelua seurajohto erotti Spallettin, vaikka Zenit oli Venäjän liigassa toisena.
Tammikuussa 2016 Spalletti palasi AS Roman päävalmentajaksi. Spallettin johdolla Roma pelasi vahvan kevätkauden Serie A:ssa, eikä hävinnyt tammikuun lopun jälkeen yhtään sarjaottelua. Kausi päättyi Roman osalta kolmanteen sijaan kahden pisteen erolla sarjakakkoseen SSC Napoliin. Kaudella 2016/17 Roma pelasi tasaisen kauden keräten Serie A:ssa ennätykselliset 87 pistettä. Tulos ei kuitenkaan riittänyt mestaruuteen, vaan Spallettin oli neljättä kertaa urallaan tyydyttävä Serie A:n kakkossijaan. Eroa Juventukseen jäi neljä pistettä. Mestarien liigasta Roma putosi jo karsintavaiheessa ja Eurooppa-liigassa noutaja tuli toisella pudotuspelikierroksella, kun Olympique Lyonnais oli vahvempi yhteismaalein 5–4. Kausi päättyi Roman osalta pokaalittomana, kun SS Lazio voitti joukkueen Italian cupin välierissä. Spallettin toisella pestillä Roma-valmentajana otsikoissa olivat myös hänen ja seuraikoni Francesco Tottin välit. Spalletti ei antanut Tottille juurikaan vastuuta ja seuraikonin viimeiseksi jääneen ottelunkin hän joutui aloittamaan penkiltä. Kauden jälkeen seurajohto ilmoitti, ettei Spalletti jatka seuran päävalmentajana.
Kesäkuussa 2017 Spallettista tuli Internazionalen päävalmentaja kaksivuotisella sopimuksella. Spallettin johdolla Internazionale sijoittui neljänneksi kahdella perättäisellä Serie A -kaudella. Kauden 2018/19 jälkeen seura ei jatkanut Spallettin sopimusta.
Heinäkuussa 2021 Spalletti aloitti Napolin päävalmentajana. Debyyttikaudellaan 2021/22 Spalletti johdatti Napolin Serie A:ssa kolmanneksi. Kaudella 2022/23 Napoli oli Serie A:ssa lähes pysäyttämätön ja karkasi kauden aikana ylivoimaiseen sarjajohtoon ja hävisi ensimmäisen sarjaottelunsa vasta tammikuussa. Lopulta Spallettin uran ensimmäinen ja Napolin seurahistorian kolmas mestaruus ratkesivat kolme kierrosta ennen sarjan loppua. Napoli menestyi hyvin myös Mestarien liigassa, jossa Spalletti johdatti joukkueensa puolivälieriin saakka.
Perhe
Spalletti on naimisissa Tamara Spallettin kanssa. He tapasivat Lucianon pelatessa Spezia Calciossa 1980-luvun lopussa. Heillä on kolme lasta, pojat Samuele (s. 1992) ja Federico (s. 1995) sekä tytär Matilde (s. 2011). Spallettin perhe omistaa lomakylän ja maatilan Toscanassa.
Naukuminen
pienoiskuva|Kissa naukuu.
Naukuminen on kissaneläinten tuottamaa ääntelyä. Naukuvia eläimiä ovat esimerkiksi kissa sekä ilves. Suomen kielen onomatopoeettinen sana kuvaamaan kissan naukumista on miau, kun taas vastaavanlainen termi englannin kielessä on meow.
Transavantgarde
pienoiskuva|Mimmo Paladino, Hevonen (Cavallo), 2005, Ravenna, Italia. Transavantgarde vastasi pitkälti eurooppalaista uusekspressionismia 1970-luvun lopulla ja 1980-luvun alussa. Vaikutusvaltainen italialainen kriitikko ja kuraattori Achille Bonito Oliva perusti 1970-luvun lopulla taiteilijaryhmän, johon kuuluivat muun muassa italialaiset Enzo Cucchi, Sandro Chia ja Mimmo Paladino. Transavantgarde tarkoitti Olivan mukaan avantgarden ylittävää, sen tuolla puolen olevaa taidetta.
Suhtautuminen kriittisesti perinteiseen modernismin toimintastrategiaan, avantgardeen, oli yleistä 1980-luvun taideasenteelle. Oliva väitti, että silloiselle (1970-luvun lopun) yhteiskunnalliselle tilanteelle oli ominaista se, että avantgarden ilmentyminen traditionaalisessa merkityksessä on mahdotonta. Hänen näkemyksensä mukaan perinteinen avantgarde on ollut riippuvainen lineaarista yhteiskunnallisesta kehityksestä, kehitysoptimismista, joka heijastui 1950- ja 1960-lukujen kokeellisesta ja laajenevasta taiteesta.
Transavantgarde oli käytännössä italialainen versio muualla suosioon tulleesta uusekspressionismista. Transavantgarden taiteilijat tekivät teoksiaan traditionaalisella medialla (maalauksia ja veistoksia), ja heidän kuvastonsa oli eklektistä ja epäpoliittista. Useita transavantgardisteja kiinnostavat historia ja populaarikulttuurin teemat.
Suomessa transavantgarde oli laajan yleisön nähtävillä Ars 83 -näyttelyssä, jossa olivat mukana teoksillaan Sandro Chia, Francesco Clemente, Nicola de Maria ja Mimmo Paladino.
Maria Jotuni
Maria Gustava Jotuni (vuoteen 1906 Haggrén, vuodesta 1911 Tarkiainen, 9. huhtikuuta 1880 Kuopio – 30. syyskuuta 1943 Helsinki) oli suomalainen kirjailija ja näytelmäkirjailija.
Elämänvaiheet
Maria ("Maikki", "Maiju") Haggrén (vuodesta 1906 alkaen Maria Jotuni) kävi Kuopion suomalaista yhteiskoulua seitsemännelle luokalle asti ja lukion loppuun Kuopion suomalaisen tyttökoulun jatkoluokilla. Valmistuttuaan ylioppilaaksi vuonna 1900 Jotuni suunnitteli ryhtyvänsä opettajaksi. Hän opiskeli Helsingin yliopistossa vuosina 1900–1904 historiaa, kirjallisuutta ja taidehistoriaa.
Jotuni oli todennäköisesti yliopiston ensimmäinen naisstipendiaatti, joka keräsi kansanperinnettä ja levitti valistuksen aatetta. Jotuni toimitti myös yliopiston Savo-Karjalaisen osakunnan lehteä. Muita harrastuksia kirjoittamisen ohella olivat kuorolaulu, teatterissa ja tansseissa käyminen sekä Ylioppilaiden kaunotieteellisen yhdistyksen toimintaan osallistuminen. Jotunin ystäväpiiriin kuuluivat muun muassa Laura Silenius (myöh. Sorma), Joel Lehtonen, Heikki Ojansuu ja Viljo Tarkiainen. Jotuni vaihtoi yliopisto-opinnot kirjailijan ammatin harjoittamiseen julkaistuaan esikoisteoksensa Suhteita vuonna 1905.
Jotuni vaihtoi sukunimensä Haggrénista Jotuniksi yhdessä veljiensä kanssa suurena nimenmuuttovuonna 1906. Jotuni merkitsee jättiläistä, joita oli skandinaavisessa mytologiassa. Jotuni on myös harvinaisempi nimitys suomalaisen kansanperinteen jättiläisille jatuleille, ja saamelaiset ovat kutsuneet jättiläisiä nimityksellä Jotuli.
Jotuni avioitui alun perin Savo-Karjalaisessa osakunnassa tapaamansa Viljo Tarkiaisen kanssa vuonna 1911, ja heille syntyi kaksi poikaa, Jukka Tarkiainen ja Tuttu Tarkiainen. Jukka Tarkiaisen poika on historioitsija Kari Tarkiainen, joka on kirjoittanut elämäkerran sekä Maria Jotunista että Viljo Tarkiaisesta. Jotuni on haudattu Helsingin Hietaniemeen.
pienoiskuva|150px|Eeva Oivon suunnittelema Maria Jotuni -postimerkki, 1980.
Ura
Maria Jotunin kertomuksia ja kirja-arvostelujaan ilmestyi sanomalehdissä jo opiskeluaikana. Jotunilta ilmestyi pari romaania ja kolme mietelmäkirjaa, mutta hänet tunnetaan parhaiten näytelmistään ja novelleistaan sekä 20 vuotta kuolemansa jälkeen julkaistusta romaanista Huojuva talo.
Jotunin ensimmäinen novellikokoelma Suhteita ilmestyi 1905, mutta suurempaa huomiota ja kritiikkiä herätti vasta toinen kokoelma Rakkautta (1907), jonka ensimmäinen painos myytiin pian loppuun.
Jotunin varhaiskauden tuotannon äärimmäinen pelkistyneisyys vaikutti suomalaisen modernin proosailmaisun kehitykseen. Merkittävä osa Jotunin tuotannosta julkaistiin kuitenkin vasta hänen kuolemansa jälkeen, mikä saattoi liittyä siihen, että hänen teostensa tiivis ja katkelmallinen rakenne koettiin hyvin moderniksi.
Jotuni sai Aleksis Kiven palkinnon vuonna 1938 ja lisäksi useita kertoja Valtion kirjallisuuspalkinnon. Kuopion kaupunginteatterin edustalla on Maria Jotunin muistomerkki, ja hänen kunniakseen on nimetty myös Helsingin Pohjois-Haagassa ja Porvoossa sijaitsevat tiet. Jotuni sai taiteilija Eeva Oivon suunnitteleman postimerkin vuonna 1980.
Vuonna 2009 perustettu Maria Jotuni -seura ylläpitää Maria Jotunin kirjallista perinnettä. Seuran perustajat ovat tunnettuja suomalaisia näyttelijöitä ja ohjaajia. pienoiskuva|Helsingin Haagassa on Maaria Jokimiehen vuonna 2023 maalaama muraali Maria Jotunista.
HMS Brilliant (H84)
HMS Brilliant (viirinumero H84) oli Britannian kuninkaallisen laivaston B-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Palvelus
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Välimeren laivastoon, mistä se siirrettiin viisi vuotta myöhemmin Kotilaivastoon. Alus siirrettiin satamapalvelukseen hieman ennen toista maailmansotaa, kun uudet Tribal-luokan alukset saatiin palvelukseen.
Toisen maailmansodan alkaessa alus sijoitettiin Doveriin sijoitettuun 19. hävittäjälaivueeseen, jossa se suojasi Kanaalin saattueita. Alus törmäsi 12. syyskuuta sataman aallonmurtajaan, mikä aiheutti seuraavana päivänä siirron telakalle. Alus palasi 16. lokakuuta palvelukseen liittyen laivueeseensa marraskuun alussa.
Alus siirsi 10. toukokuuta 1940 tuhoamisosastoja Hollannin satamiin ja samalla se evakuoi pakolaisia Hollannin satamista operaatiossa XD. Alus palasi 12. toukokuuta Doveriin kannellaan yli 200 pakolaista. Alus kolaroi 15. toukokuuta HMS Boreasin kanssa matkalla Hollannin rannikolle. Alus siirrettiin seuraavana päivänä Sheernessin telakalle, mistä se palasi 17. kesäkuuta Doveriin 1. hävittäjälaivueeseen.
Brilliant ja Boreas vaurioituivat 25. heinäkuuta 1940 Englannin kanaalissa Saksan ilmavoimien ilmahyökkäyksessä. Aluksella ei kuitenkaan tullut henkilövahinkoja. Se siirrettiin 27. heinäkuuta Chathamin telakalle, mistä alus palasi 15. lokakuuta.
Maaliskuussa 1941 alus siirrettiin modernisoitavaksi telakalle Southamptoniin. Alukselle asennettiin torpedoputkien tilalle 3 tuuman ilmatorjuntatykki ja syvyyspommien lukumäärä kasvatettiin kuuteenkymmeneen. Lisäksi asennettiin kaksi Oerlikonin 20 millimetrin ilmatorjuntatykkiä sekä tyypin 286M tutka, joka oli muunnettu Kuninkaallisten ilmavoimien ilmasta maahan tutkasta merivalvontatutkaksi. Alus määrättiin Freetowniin saattuetehtäviin. Se palasi toukokuun alussa telakalta.
Alus suojasi 12. toukokuuta lentotukialus HMS Furiousin ja risteilijä HMS Londonin Gibraltarille. Alus osallistui 19. toukokuuta Maltan lentokonetäydennyksen suojaamiseen operaatio Splicessa. Alus lähti 23. toukokuuta Londonin kanssa Etelä-Atlantille etsimään saksalaisia tukilaivoja. Alus saapui 10. kesäkuuta Freetowniin, jossa se liitettiin 18. hävittäjälaivueeseen suojaamaan saattueita. Alus suojasi 25. joulukuuta Freetownista saattuetta WS14, mistä se erkani seuraavana päivänä suojatakseen moottoripursi Abosson matkan Takoradiin. Tehtävästä vapauduttuaan alus palasi Freetowniin.
Huhtikuussa 1942 alus siirrettiin telakalle, jossa Y-tykkitorni korvattiin kahdella 20 millimetrin ilmatorjuntatykillä. Alus palasi kesäkuussa palvelukseen ja se määrättiin syyskuussa Pohjois-Afrikan maihinnousuun.
Brilliant poimi 5. syyskuuta 1942 merestä 245 eloonjäänyttä brittiläiseltä kauppalaivalta Myrmidonilta, jonak Saksan laivaston sukellusvene U-506 oli upottanut Palmasin kaakkoispuolella (0.75°N, -6.45°W). Alus lähti lokakuussa Gibraltarille liittyäkseen Force H:hon. Hävittäjä upotti 8. marraskuuta Pohjois-Afrikan maihinnousussa tykkitulella Vichyn Ranskan laivaston miinanraivaaja La Surprisen, jolta se pelasti 21 eloonjäänyttä.
Tammikuussa 1943 alus siirrettiin Portsmouthiin, jossa alus helmikuussa siirrettiin telakalle. Telakalla aluksen A-tykin paikalle asennettiin Hedgehog-sukellusveneentorjuntaheitin. Lisäksi asennettiin tyypin 271 tutka ja syvyyspommien lukumäärä kasvatettiin 125 kappaleeseen. Alukselle aiemmin asennettu kolmen tuuman tykki poistettiin ja torpedoputket palautettiin. Alus palasi heinäkuussa 1943 palvelukseen 13. hävittäjälaivueeseen Gibraltarilla, johon se liittyi elokuussa aloittaen saattueiden suojaamisen.
Brilliant ja korvetti HMCS Lindsay kolaroivat 21. tammikuuta 1945, jolloin korvetti vaurioitui. Hävittäjä pelasti 12. helmikuuta 1946 karille ajaneen Liberty-alus Ponce de Leonin matkustajia.
Olavi Järvelä
Kaarlo Olavi Järvelä (21. marraskuuta 1915 Suomusjärvi – 21. lokakuuta 1976 Sysmä) oli suomalainen ammattiyhdistysjohtaja.
Järvelä toimi Suomen Ammattiyhdistysten Keskusliiton SAK:n järjestösihteerinä 1950-luvulla. Vuonna 1959 hän yhdessä SAK:n sihteerinä toimineen Jaakko Rantasen kanssa siirtyi leskisläisten leiriin. Samoihin aikoihin skogilaiset saivat SAK:n hallintaansa kommunistien avulla ja uusi SAK:n puheenjohtaja Vihtori Rantanen (ei sukua Jaakko Rantaselle) erotti kesällä 1960 Jaakko Rantasen, Järvelän ja muut niin sanotun sihteerijuntan jäsenet SAK:sta.
Proosa
Proosa tarkoittaa suorasanaista tekstiä, joka ei noudata riimejä, alkusointua tai mitään runomittaa. Proosa on yksi kaunokirjallisuuden kolmesta muodosta lyriikan eli runouden ja draaman eli näytelmäkirjallisuuden ohella.
Olavi Järvelä
Sihteerijuntta oli saanut ennen potkuja hallintaansa merkittävän osan SAK:n omaisuudesta ja alkoi lisäksi kerätä taloudellista tukea sekä kotimaan työnantajilta että myös ulkomailta eri tahoilta muun muassa Ruotsin ammattiliittojen keskusjärjestöltä LO:lta ja joidenkin maiden tiedustelupalveluilta. Rahat kulkivat Järjestötuki ja Järjestöhuolto -nimisten yhdistysten kautta, joita Rantanen ja Järvelä valvoivat. Tarvittaessa Rantanen kävi myös rahanhakumatkoilla Ruotsissa ja Sveitsissä.
Uusi SAK:n kanssa kilpaileva keskusjärjestö SAJ perustettiin marraskuussa 1960, ja Rantasesta tuli sen pääsihteeri ja Järvelästä järjestösihteeri ja taloudenhoitaja. SAJ:n puheenjohtajana toimi Kutoma- ja neuletyöväen liiton puheenjohtaja Veikko Oksanen oman toimensa ohella. Käytännössä kuitenkin Rantanen ja Järvelä johtivat SAJ:ta alusta lähtien.
Rantanen ja Järvelä pysyivät vuonna 1969 tapahtuneen ammattiyhdistysliikkeen eheytymisen jälkeenkin SAJ:n rahoituksesta vastanneiden Järjestötuen ja Järjestöhuollon johdossa. SAJ:n varat siirrettiin ennen järjestön lopettamista eri säätiöille, joita Rantanen ja Järvelä myös hallitsivat. Jaakko Rantanen siirtyi SAJ:n toiminnan loputtua Enso-Gutzeit Oy:n palvelukseen ja Olavi Järvelä jäi eläkkeelle. Lokakuussa 1976 Rantanen ja Järvelä saivat molemmat surmansa Sysmässä, kun heidän autonsa törmäsi kallioleikkaukseen.
Luettelo animaatiosarjoista
Luettelo animaatiosarjoista.
Armenia (provinssi)
Armenia oli Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Vähässä-Aasiassa nykyisten Itä-Turkin ja Armenian alueilla. Provinssi oli lyhytikäinen ja olemassa ainoastaan vuosina 114–118. Muina aikoina alue oli itsenäistä Armenian kuningaskuntaa.
Maantiede
Armenian provinssi sijaitsi Vähän-Aasian itäisissä sisäosissa nykyisen Itä-Turkin ja Armenian alueilla. Siihen kuuluivat sekä Armenia major, joka sijaitsi enemmän nykyisen Armenian alueella, sekä Armenia minor, joka sijaitsi enemmän nykyisen Turkin alueella. Provinssin länsipuolella sijaitsi Cappadocian provinssi ja eteläpuolella Mesopotamian provinssi. Provinssiin kuului pieni kaistale Mustanmeren rantaa sen itäpäässä. Provinssin pohjoispuolella sijaitsivat Kolkhis sekä Kaukasian Iberia ja Albania. Provinssin hallinnollinen keskus oli oletettavasti Artaksata (lat. Artaxata).
Kaupunkeja
Armenian roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa (suluissa latinankielinen nimi, mikäli eri):
Mothermania
Mothermania: The Best of the Mothers on vuonna 1969 julkaistu kokoelmalevy, joka sisältää kappaleita Frank Zappan johtaman Mothers of Invention -yhtyeen kolmelta ensimmäiseltä levyltä, Freak Out!, Absolutely Free ja We're only in it For the Money.
Armenia (provinssi)
Historia
Näin tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:
Proosa
Proosa voidaan jakaa taideproosaan eli kaunokirjallisuuteen ja asiaproosaan, asiateksteihin, joissa voidaan käyttää myös tieteellistä termistöä tai yleensä ammattisanastoa.
Pithos (demos)
Pithos eli Pitthos  oli antiikin aikainen Kekropis-fyleen kuulunut Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen demos. Se kuului fylen mesogeios-trittykseen eli Attikan sisämaa-alueen demoksiin.
Proosa
Taideproosaan luetaan suorasanainen kaunokirjallisuus, varsinkin romaanit ja novellit. Proosa voidaan määritellä suorasanaiseksi tarinaan pohjaavaksi kertomakirjallisuudeksi, joka jakautuu faktaan ja fiktioon sen mukaan, onko kirjoitus mielikuvituksen tuotetta vai tosiasioihin perustuvaa.
Fiktioon perustuvat tekstit ovat tarinoita, jotka eivät ole tapahtuneet, mutta voisivat tai olisivat voineet tapahtua. Myös fantasiakirjallisuus sekä tieteiskirjallisuus luokitellaan fiktioksi. Faktaan perustuvat tekstit ovat tosipohjaisia asiatekstejä, mutta esimerkiksi elämäkerrat voivat olla osittain kaunokirjallisia teoksia.
Pithos (demos)
Demos perustettiin Kleistheneen uudistuksessa arkaaisen kauden lopulla vuonna 508 eaa. Sillä oli alun perin kaksi tai kolme edustajaa Ateenan bulessa eli neuvostossa. Hellenistisellä kaudella fyleissä ja demoksissa tapahtuneiden muutosten seurauksena demoksella oli myöhemmin neljä tai viisi bule-edustajaa. Demoksen kansalaisesta käytettiin demonyymiä Pitheus.
Proosa
Asiateksti eli asiaproosa puolestaan on tavallinen ilmaisumuoto sanomalehdissä, aikakauslehdissä, tietosanakirjoissa, filosofiassa, kirjeissä, esseissä, tietokirjoissa ja monissa muissa kirjoitetun kielen lajeissa.
Karaatti
Karaatti (lyhenne ka ) on jalokivien massan mittaamiseen käytetty yksikkö, suuruudeltaan 200 milligrammaa. Nykyisen suuruiseksi sen vahvisti neljäs yleinen paino- ja mittakonferenssi vuonna 1907. Aikaisemmin se on ollut eri maissa hieman eri suuri, esimerkiksi Britanniassa ja Yhdysvalloissa 205,3 mg.
Sana karaatti tulee italian kielen sanasta ”carato”, kreikan kielestä ”keration” tai arabian kielestä ”qirat”. Kaikki nämä sanat tarkoittavat johanneksenleipäpuun siementä, joita käytettiin vaakojen vastapainoina itämaisissa basaareissa. Johanneksenleipäpuun siemenien uskottiin olevan luonnostaan aina saman painoisia. Tarkkuusvaaoilla tehdyt mittaukset ovat kuitenkin osoittaneet, ettei johanneksenleipäpuun siemenen paino ole muihin kasveihin verrattuna poikkeuksellisen tarkoin vakio.
Friedel Jacobsson
Martin Friedel Jacobson (Jacobsson) (21. heinäkuuta 1892 Anjala – 6. helmikuuta 1918 Tornio) oli filosofian maisteri ja jääkärimajuri. Hänen vanhempansa olivat kansakoulujen tarkastaja, pastori Victor Immanuel Jacobson ja Alma Thauvón.
Nuoruusvuodet
Friedel oli sisarusparven neljäs lapsi. Lapsena hän haaveili rovastin ammatista, joka osin toteutui, (sillä Lockstedtin leirillä hän piti joulusaarnan jääkäritovereille ja toistamiseen Riian rintamalla). Perheen muutettua Joensuuhun, jossa hän aloitti opintonsa ensin Joensuun valmistavassa koulussa ja klassisessa lyseossa, jonka hän aloitti syyskuun 1. päivänä 1903. Opinnoissa häntä avusti hänen enonsa Pudasjärven kirkkoherra Emil Thauvón. Lapsuuden ystävänään hänellä oli Pudasjärven kappalaisen poika Oskar Heikél ja ystävyys säilyi aina molempien sankarikuolemaan asti. Penkinpainajaispäivänään hän kantoi lippua johon oli kirjailtu kultaisin kirjaimin ”viel´ uusi päivä kaikki muuttaa voi”.
Opinnot
Jacobson kirjoitti ylioppilaaksi Joensuun suomalaisesta klassillisesta lyseosta vuonna 1912 ja liittyi Karjalaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi Helsingin yliopiston filosofisen tiedekunnan maanviljelys-taloudellisella osastolla vuosina 1912–1914.
Jääkärin tie
Menomatkalla Lockstedtin leirille Jacobson poikkesi Tukholmassa sukulaisperheessä (kaukaisia sukulaisia isän puolelta), jossa hän tapasi tulevan naisystävänsä Kajsen Herlitzin ”jääkärin morsian”. Tämän suhteen puhemiehinä toimivat jääkärit Armas Ståhlberg ja Sven Weckström. Saksasta saamansa rautaristin hän luovutti myöhemmin Kajsenin haltuun.
Tukholmasta Jacobson jatkoi matkaansa yhdessä ystäviensä kanssa ja liittyi yhtenä ensimmäisten vapaaehtoisten joukkoon, joiden päämääränä oli Saksassa sotilaskoulutusta antava Pfadfinder-kurssi, joka järjestettiin Pohjois-Saksassa sijaitsevalla Lockstedter Lagerin harjoitusalueella. Leirille hän ilmoittautui 25. helmikuuta 1915. Hänet sijoitettiin joukon 1. komppaniaan. Myöhemmin hänet sijoitettiin Kuninkaalliseen Preussin Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan. Jacobsson oli yksi niistä viidestä jääkäristä, jotka pääsivät ennen pataljoonan rintamalle siirtymistä tutustumaan majuri Bayerin johdolla itärintaman päämajaan Kovnossa. Tällä vierailulla hän pääsi keskustelemaan kenraaleiden Ludendorffin ja Hindenburgin kanssa. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella, josta hänet lähetettiin Suomeen 14. elokuuta 1916 järjestämään jääkärivärväystä. Hän toimi vuoden loppuun saakka itäisen etapin johtajana peitenimellä ”metsänhoitaja Borg”, missä häntä avustivat jääkärit Oesch, Weckström, M. Wallenius, Ilmoniemi, Sihvonen, Salminen, Sutinen, Viitasalo ja Koivisto (katso kuva).