cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hemimelliteeni
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Huoneenlämpötilassa hemimelliteeni on väritöntä nestettä. Hemimelliteeni ei liukene veteen, mutta liukenee useisiin orgaanisiin liuottimiin esimerkiksi etanoliin ja dietyylieetteriin. Hemimelliteeniä esiintyy maaöljyssä ja se erotetaan öljynjalostuksessa niin kutsuttuun C9-jakeeseen ja voidaan erottaa tislaamalla. Sitä voidaan valmistaa myös metyloimalla tolueenia tai ksyleeniä.
Hemimelliteeniä käytetään valmistettaessa muita orgaanisia yhdisteitä. Esimerkiksi sen alkyloituja ja nitrattuja johdannaisia käytetään hajusteissa synteettisinä myskeinä. Lisäksi yhdiste voidaan hapettaa hemimelliittihapoksi. Hemimelliteeniä esiintyy hiilivetyseoksissa, joita käytetään liuottimina ja polttoaineina.
Miesten kaksoistrap ammunnan maailmanmestaruuskilpailuissa 2010
Miesten kaksoistrapin maailmanmestaruudesta ammuttiin 5. elokuuta 2010. Henkilökohtaisen kilpailun voitti Yhdysvaltain Joshua Richmond tuloksella 196 (146+50), joka on sivuava finaalimaailmaennätys, ja joukkuekilpailun Yhdysvallat tuloksella 433, joka on uusi joukkuemaailmanennätys. Lisäksi henkilökohtaisessa kilpailuissa toiseksi tullut Venäjän Vasily Mosin ampui sivuavan peruskilpailun maailmanennätyksen 147 pistettä.
Aikataulu
Suluissa Suomen aika (EEST)
Ennätykset
Ennen MM-kilpailuiden alkua voimassa olleet maailmanennätykset:
Jung Jaehyun
Jaehyun (oik. Jeong Yun-o, ; synt. Jeong Jae-hyun, ; s. 14. helmikuuta 1997 Soul, Etelä-Korea) on eteläkorealainen artisti. Jaehyun kuuluu yhtyeen NCT kahteen sub-unittiin NCT U ja NCT 127. Hän oli ennen debytointiaan osa "SM Rookies" projektia.
Ura
Ennen kuin Jaehyun liitettiin sub-unittiin NCT U hän asui ja opiskeli Yhdysvalloissa neljä vuotta.
Noita palaa elämään
Noita palaa elämään on Mika Waltarin kirjoittama näytelmä, joka sai kantaesityksensä Helsingin Kansanteatterissa vuonna 1946. Siinä on samoja yliluonnollisia teemoja kuin Waltarin historiallisissa romaaneissa, etenkin Mikael Karvajalassa.
Näytelmä kertoo nuoresta naisesta, Birgitistä, joka ilmestyy maalaistalon ovelle selittämättömästi alastomana keskellä ukkosilmaa. Häntä aletaan pian epäillä noidaksi, koska läheiseltä suolta on löydetty satoja vuosia sitten surmatun noidan ruumis. Birgit aiheuttaa pahoja enteitä, sekaannusta ja onnettomuuksia kartanon mailla, ja hänessä on vastustamatonta seksuaalista vetovoimaa. Arkeologi Hannu on jo valmis seivästämään hänet, kun Birgit pakenee takaisin suolle.
Viimeisessä näytöksessä Hannu herää ja ymmärtää, että hän on nähnyt painajaista. Nainen onkin pelkkä kesävieras, joka oli mennyt uimaan ja kadottanut vaatteensa. Waltari kirjoitti viimeisen näytöksen teatterinjohtaja Arvi Kivimaan vaatimuksesta ja arveli myöhemmin, että alkuperäinen loppu olisi ollut tehokkaampi. Vuonna 2008 Joel Elstelä teki näytelmästä uuden sovituksen, josta viimeinen näytös on jätetty pois.
Näytelmän teemoja on pahuus ja se, miten helposti ihmiset tuomitsevat heitä pelottavat tai selittämättömät ilmiöt. Ajatuksen taustalla olivat juuri päättyneen toisen maailmansodan synnyttämät kokemukset. Waltari halusi varoittaa siitä, että sama voisi tapahtua uudelleen koska tahansa.
Taustaa
Waltari on kertonut saaneensa idean näytelmään uutisesta, jonka mukaan Tanskassa oli löydetty suosta hyvin säilynyt seivästetyn naisen ruumis. Nainen oli ilmeisesti tuomittu noitana keskiajalla ja upotettu suohon. Waltari kirjoitti näytelmän helmikuussa 1945 samoihin aikoihin kuin toisenkin näytelmän Gabriel, tule takaisin ja juuri ennen kuin alkoi kirjoittaa Sinuhe egyptiläistä, Panu Rajalan sanoin ”saman luovan innoituksen aallolla”.
WSOY julkaisi näytelmän erillisenä 1947 ja kokoelmassa Mika Waltarin näytelmät 1999. Se on 1970-luvulla käännetty tšekin ja slovakin kielille.
Juoni
Näytelmä tapahtuu vanhassa talossa, jonka Hannu, Greta ja Kauko ovat vuokranneet Hallbergin kartanon mailta. Hannu on arkeologi, ja hän on kiinnostunut lähistöltä löytyneistä muinaisjäännöksistä. Hänen vaimonsa Greta hoitaa taloutta ja käytännön asioita. Kauko on pariskunnan ystävä, joka on seurustellut ennen Hannua Gretan kanssa. Hän on taiteilija, maailmaa nähnyt, viinaan ja naisiin menevä mies. Hannun, Gretan ja Kaukon kolmiossa on ”hillitty eroottinen jännite”.
Ensimmäisen näytöksen alussa Hannu, Greta ja Kauko keskustelevat noituudesta ja naisen ruumiista, joka on löydetty suosta lähistöllä. Nainen oli surmattu noitana satoja vuosia sitten. Tutkijana Hannu ei haluaisi hyväksyä yliluonnollisia ilmiöitä, mutta silti noituus kiehtoo häntä, kun taas Kauko on paljon epäilevämpi. On helteinen, ukkosta enteilevä ilma. Hannu pelkää ukkosta ja on hermostunut. Paikalle saapuu vielä kartanon poika Veikko, joka on kyllästynyt elämään maaseudulla. Hänen isänsä, vanha paroni Hallberg, on ankara ja käyttää alaisiaan hyväkseen. Veikko arvelee itsellään olevan runsaasti aviottomia sisarpuolia. Kartano on rappeutunut, ja siellä kummittelee. Greta lähtee käymään postissa, ja miehet jäävät kolmistaan.
Ukonilma puhkeaa, ja yhtäkkiä ovelle saapuu alaston, märkä punatukkainen tyttö. Hänen selityksensä siitä, mitä hänelle on tapahtunut ja mistä hän on tulossa, ovat sekavia. Miehet ovat hämmästyneitä ja kiihtyneitäkin, mutta yrittävät käyttäytyä herrasmiesmäisesti. Talossa ei ole muita sopivia vaatteita kuin Gretan 1700-luvun mallin mukaan ompelema noidan puku, joka puetaan tytön ylle. Hannu on kohta valmis uskomaan, että tyttö on todella suosta noussut noita. Veikko ja Kauko suhtautuvat tyttöön suojelevasti, vaikka humalainen Veikko onkin kohta jo ihastunut häneen. Postimatkalta saapuneen Gretan on vaikea sulattaa tilannetta, mutta tyttö saa kuitenkin jäädä taloon toistaiseksi.
Toisesta näytöksestä alkaen saadaan yhä enemmän merkkejä siitä että tyttö, joka sanoo nimekseen Birgit, on tosiaan kuolleista herännyt noita. Hän aiheuttaa pahoja enteitä, sekaannusta ja suoranaisia onnettomuuksia kartanon mailla. Kartanon renki loukkaa itsensä viikatteella, lehmä lypsää verta ja astiat särkyvät. Umpeutuneet haavat aukeavat uudelleen, ja Hannu epäilee, että hänestä imetään yöllä verta. Lisäksi Birgitissä on vastustamatonta seksuaalista vetovoimaa. Veikko, Hannu ja Kauko, jopa vanha paroni Hallberg rakastuvat häneen, ja Gretakin tuntee hänen läheisyytensä kiihottavana. Hannu huomaa Birgitissä noidan tunnusmerkkejä, kuten tunnottoman kohdan vartalossa ja kyvyn kellua veden pinnalla. Veikko yrittää Birgitin noitumana sytyttää kotikartanonsa tuleen.
Viidennessä näytöksessä väkivallan ja veritekojen uhka kasvaa. Seurueen kesken syntyy riita siitä, onko Birgit noita vai ei. Hannu on valmis tuomitsemaan Birgitin kuolemaan ja alkaa lopulta jo veistää itse seivästä sitä varten. Birgit riisuu vaatteensa, pakenee talosta ja juoksee takaisin suolle. Muu seurue jää hämmentyneenä miettimään, mitä oikein on tapahtunut. Vanha paroni Hallberg kuolee sydänkohtaukseen.
Kuudennessa näytöksessä Hannu herää painajaisesta äitiä huutaen. Ukkosesta alastomana saapunut tyttö onkin pelkkä kesävieras, teatterikoululainen, joka oli mennyt souturetkellä uimaan ja kadottanut vaatteensa. Koska tilanne oli nolo, hän oli puhunut tahallaan sekavia. Kaikki ensimmäisen näytöksen jälkeiset tapahtumat olivat olleet Hannun unta. Ainoastaan Hannu on pelästynyt, sillä hän on unessaan tuntenut, kuinka helposti ihminen on valmis tuomitsemaan ja tappamaan vaikka noitana vähänkin toisista poikkeavan tai pelottavan olennon.
Teemat
Maaria Koskiluoman mukaan näytelmän teemana on pahuus. Pahuutta edustaa noita Birgit, joka herää henkiin maattuaan suolla surmattuna keskiajalta asti. Birgitin noituuden voima on seksuaalisuudessa, jonka avulla hän saa ihmiset valtaansa. Koskiluoma vertaa häntä Paracelsus Baselissa -näytelmän Dorotheaan. Rajalan mukaan Birgit on kuitenkin kehittynyt eteenpäin Waltarille tyypillisestä, miehiä villitsevästä ja hyväkseen käyttävästä naispaholaisen hahmosta. Hän on viaton sijaiskärsijä, jonka myötä Waltari puolustaa naista, joka on joutunut historiassa sorron ja julmuuksien kohteeksi. Tämä kehitys jatkui Barbaran hahmossa Mikael Karvajalassa. Samalla naiseen kätkeytyy tuntemattomia mahdollisuuksia, vaaroja ja viettelyksiä. Nainen edustaa myös käytännöllisyyttä ja tervettä järkeä, näytelmässä Gretan hahmossa. Miehet ovat helpommin huijattavissa.
Näytelmässä voidaan nähdä yhteyksiä Waltarin muuhun tuotantoon. Waltari kokeili näytelmässä suurten romaaniensa yliluonnollisia teemoja: se esimerkiksi ennakoi Mikael Karvajalan kuvauksia noitavainoista ja julmista kidutuksista. Rajala yhdistää Noita palaa elämään -näytelmän Gabrieliin, joka on kirjoitettu samoihin aikoihin. Kummatkin näytelmät kuvaavat sitä, millaisen vaikutuksen outo vieras tekee rauhalliseen pikkuyhteisöön, vaikka edellisessä päähenkilönä onkin nainen, jälkimmäisessä mies. Kummassakin näytelmässä on myös samoja teemoja kuin Sinuhessa.
Arvioita
Myöhemmin näytelmää ei ole esitetty teatterissa kovin paljon. Koskiluoma sanoo syyksi, että noita-symboli ei ole riittävän tehokas eikä monikerroksinen, mutta epäilee osansa olevan myös siinä, että Waltarin noita ei menesty kilpailussa uudempien elokuvien vampyyrien ja humanoidien kanssa. Rajala puolestaan arvelee, että näytelmän mystiikkaa ja ”tieteilevää vuoropuhelua” on kaihdettu.
Esitykset
’’Noita palaa elämään’’ sai kantaesityksensä 23. maaliskuuta 1946 Helsingin Kansanteatterin Koiton näyttämöllä. Sen ohjasi Arvo Lehesmaa. Arvioiden mukaan hän onnistui tuomaan esiin voimakkaan tunnelman ja juonen käänteet, mutta vakava teema jäi huvittavien tapahtumien varjoon. Päärooleissa olivat Sasu Haapanen (Hannu), Aino-Inkeri Notkola (Greta), Vilho Ruuskanen (Kauko) ja Artturi Laakso (paroni Hallberg). Birgitiä esitti Ritva Arvelo, joka ei kuitenkaan suostunut esiintymään kokonaan alastomana ohjaajan toiveista huolimatta. Arvelon jälkeen rooliin tuli Ella Eronen, joka juoksi alastomana näyttämön poikki. Veikkoa esittäneen Tarmo Mannin mukaan se oli ensimmäinen kerta Suomen teattereissa.
Ammattiteattereissa näytelmää on esitetty myöhemmin muun muassa 1985–1987 Jyväskylän kaupunginteatterissa, 1991 Mikkelin Teatterissa ja 1993–1994 Kotkan Kaupunginteatterissa. Sitä on esitetty myös harrastajateattereissa; esimerkiksi Panu Rajala ohjasi sen Vammalan teatterissa vuonna 1998. Vuonna 2008 Waltarin tyttärenpoika Joel Elstelä teki näytelmästä perikunnan luvalla uuden sovituksen, josta viimeinen kohtaus on jätetty pois, ja sitä esitettiin teatteri Beowulfissa Kulosaaressa. Panu Rajalan päiväkirjan mukaan esitys oli reipas ja miltei riehakas, ja lopun poistamisen myötä ”ajoittainen farssi kääntyy tragediaksi”.
Elokuva
Näytelmästä suunniteltiin elokuvaa jo vuonna 1950, jolloin ohjaajana olisi ollut Hannu Leminen ja miespääosassa Hannun roolissa Tauno Palo, mutta Birgitin osaan ei löydetty sopivaa näyttelijää. Roland af Hällström teki aiheesta elokuvan kaksi vuotta myöhemmin. Hän teki itse käsikirjoituksen yhdessä Kaarlo Nuorvalan kanssa. Birgitin osassa oli nuori näyttelijä Mirjam Manelius, joka esiintyi elokuvassa nimellä Mirja Mane. Muissa rooleissa olivat Toivo Mäkelä (Hannu), Hillevi Lagerstam (Greta), Helge Herala (Kauko), Sakari Jurkka (Veikko) ja Aku Korhonen (paroni Hallberg).
Elokuvaa on pidetty yhtenä ensimmäisistä suomalaisista kauhuelokuvista. Sen alastomuuskohtaukset herättivät kohua, ja niiden avulla se myytiin sekä Yhdysvaltoihin että Länsi-Saksaan. Suomessa sensuuri leikkasi elokuvasta 14 metriä. Rajalan mukaan elokuva ei löydä omaa tyyliään, se harhailee unen ja toden rajamailla eikä ole kovin uskottava.
Notts County FC
Notts County Football Club on jalkapalloseura Nottinghamista Englannista. Seura on perustettu vuonna 1862, ja se oli vuoteen 2019 asti maailman vanhin ammattilaissarjassa pelaava jalkapalloseura. Seura on pelannut kaudesta 2019–2020 alkaen Englannin viidenneksi korkeimmalla sarjatasolla, National Leaguessa.
Notts County osallistui FA Cupiin ensimmäisen kerran 1877 ja selviytyi välieriin 1883 ja 1884. Seurassa pelasi 1880-luvun alkupuolella samanaikaisesti kahdeksan Englannin maajoukkuepelaajaa. Notts County kuului Englannin liigan perustajajäseniin 1888. Kaudella 1890–1891 seura sijoittui liigassa kolmanneksi ja selviytyi FA Cupin finaaliin, jonka hävisi Kennington Ovalilla Blackburnille 1–3.
Notts County saavutti toistaiseksi ainoan FA Cupin mestaruutensa 1894 kukistettuaan Goodison Parkilla pelatussa loppuottelussa Boltonin 4–1. Seura oli pudonnut edelliskaudella 2. divisioonaan ja siitä tuli näin ollen ensimmäinen FA Cupin voittanut kakkosdivisioonaseura. Kaudella 1896–1897 Notts County voitti 2. divisioonan mestaruuden ja nousi useiden "testiotteluiden" jälkeen takaisin pääsarjaan. Kaudella 1899–1900 seura sivusi parasta liigasijoitustaan ollen kolmas. Notts County jäi kaudella 1904–1905 1. divisioonan viimeiseksi 18 pisteellä, joka oli kuusi pistettä vähemmän kuin toiseksi viimeiseksi sijoittuneella Buryllä. Joukkue ei kuitenkaan pudonnut 1. divisioonasta, sillä divisioona laajeni seuraavalla kaudella 18 joukkueesta kahteenkymmeneen joukkueeseen.
Notts Countyn kotikenttinä toimivat alkuvuosikymmeninä TrentBridge, Meadows Cricket Ground ja Castle Cricket Ground sekä paikallisvastustaja Nottingham Forestin kentät Town Ground ja City Ground. Vuodesta 1910 Notts County on pelannut kotiottelunsa Meadow Lanella.
Notts County jäi kaudella 1912–1913 1. divisioonan toiseksi viimeiseksi 23 pisteellä ja putosi kauden päätteeksi 2. divisioonaan, mutta voitti seuraavalla kaudella 2. divisioonan mestaruuden ja palasi pääsarjaan. Se putosi jälleen 1920, kun kausi oli päättynyt toiseksi viimeiseen tilaan ja nousi takaisin kauden 1922–1923 päätteeksi. Notts County jäi 1. divisioonan viimeiseksi ja putosi jälleen 1926, vaikka oli kaudella 1924–1925 sijoittunut yhdeksänneksi, ja johtanutkin sarjaa kauden alussa. Keväällä 1930 Notts County putosi 3. divisioonan etelälohkoon, palasi seuraavalla kaudella, mutta putosi uudelleen 1935.
Notts County hankki Englannin maajoukkuepelaaja Tommy Lawtonin marraskuussa 1947, ja seuraan siirtyivät myös Jackie Sewell ja Tommy Deans. Seuraavien kahdeksan kauden aikana Meadow Lanen yleisökeskiarvot olivat suurimmat seuran historiassa. Kaudella 1949–1950, Notts Countyn noustessa toiseen divisioonaan, yleisökeskiarvo oli yli 34 000 katsojaa. Ennätysyleisö, 47 000, oli ottelussa York Cityä vastaan 1955.
Notts Countyn kapteenin Leon Leutyn kuolema oli käännekohta, jota seurasivat putoamiset ensin kolmanteen, sitten neljänteen divisioonaan. Seura palasi kolmanteen divisioonaan, mutta putosi pian takaisin neljännelle sarjatasolle ja 21. syyskuuta 1968 se oli nelosdivisioonassa viimeisenä.
Jimmy Sirrelin tultua Notts Countyn valmentajaksi seura nousi kauden 1970–1971 päätteeksi 3. divisioonaan ja kaksi vuotta myöhemmin 2. divisioonaan. Keväällä 1981 Notts County palasi 55 vuoden tauon jälkeen 1. divisioonaan. Kauden 1981–1982 avausottelussa se voitti hallitsevan liigamestarin Aston Villan vierassa 1–0 ja kauden kohokohtiin kuului lisäksi 2–0-vierasvoitto paikallisvastustaja Nottinghamista. Seuraan siirtyi myös maajoukkuepelaajia, Algerian Rachid Harkouk, Nigerian John Chiedozie ja Suomen Aki Lahtinen. Joukkue sijoittui sarjassa 15:nneksi.
Notts County putosi kolmen pääsarjakauden jälkeen 2. divisioonaan keväällä 1984 ja vuotta myöhemmin saman tien 3. divisioonaan, ja myös seuran taloudellinen tilanne oli tukala. Neil Warnockin tultua joukkueen valmentajaksi Notts County kukisti keväällä 1990 – historiansa ensimmäisellä Wembleyn vierailulla – 3. divisioonan nousukarsintafinaalissa Tranmeren 2–0 nousten 2. divisioonaan. Seuraavalla kaudella se eteni jälleen nousukarsintafinaaliin, jossa kukisti Brightonin 3–1 palaten 1. divisioonaan. Lisäksi seura eteni FA Cupissa puolivälieriin pudotettuaan viidennellä kierroksella Manchester Cityn 1–0 ennen kuin hävisi Tottenhamille 1–2.
Notts County putosi pääsarjasta yhden kauden jälkeen 1992 ja keväällä 1995 se putosi kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolle, 2. divisioonaan. Se selviytyi kahdesti peräkkäin Wembleylle Anglo-Italian Cupin loppuotteluun: hävittyään 1994 Brescialle 0–1 se voitti 1995 Ascolin 2–1. Seuraavalla kaudella Notts County hävisi 2. divisioonan nousukarsintafinaalin Bradfordille, mutta putosi keväällä 1997 kolmanteen divisioonaan. Seuraavalla kaudella se kuitenkin palasi takaisin 2. divisioonaan. 2000-luvun alkuvuosina seura oli lähellä konkurssia, ja keväällä 2004 se putosi jälleen neljänneksi korkeimmalle sarjatasolle. Kaudella 2009-2010 Notts County sijoittui Englannin 2. divisioonassa ensimmäiseksi ja nousi 1. divisioonaan. Keväällä 2015 seura putosi neljännelle tasolle kakkosliigaan. Pudottuaan vuonna 2019 viidennelle sarjaportaalle seura menetti samalla asemansa maailman vanhimpana ammattilaisseurana paikalliskilpailija Nottingham Forestille.
Do You Want to Know a Secret
Do You Want to Know a Secret on brittiläisen The Beatles -yhtyeen esittämä musiikkikappale, joka julkaistiin sen esikoisalbumilla Please Please Me vuonna 1963. Kappaleen sävelsi John Lennon, mutta sen tekijöiksi merkittiin tavanmukaisesti Lennon ja Paul McCartney. Kappaleen lauloi George Harrison, ja se oli samalla ensimmäinen levytetty Beatles-kappale, jonka lauloi joku muu kuin Lennon tai McCartney.
”Do You Want to Know a Secret” oli ensimmäinen Lennon/McCartney-sävellys, jolla jokin muu esittäjä kuin Beatles saavutti hitin, sillä vuonna 1963 kappale nousi Britanniassa singlelistan toiseksi Billy J. Kramer & The Dakotas -yhtyeen esittämänä. Beatlesin versio ilmestyi Britannian sijaan Vee-Jay Recordsin julkaisemana singlenä Yhdysvalloissa vuonna 1964, jolloin se ylsi Billboard-listan toiselle sijalle. Single oli peräisin Vee-Jayn vain Yhdysvalloissa julkaistulta albumilta Introducing... The Beatles.
Laulun synty
”Do You Want to Know a Secret” perustui ”I’m Wishing” -nimiseen lauluun, jota Lennonin äiti lauloi hänelle lapsena. Laulu kuullaan Disneyn elokuvassa Lumikki ja seitsemän kääpiötä, jonka sanoitukseen sisältyvät rivit ''Want to know a secret? Promise not to tell? We are standing by a wishing well''. Lennon päätti kirjoittaa näihin sanoihin perustuvan rakkauslaulun. Kappale merkittiin silti tavanmukaisesti Lennonin ja Paul McCartneyn yhdessä tekemäksi.
Kappaleen on väitetty kertovan Lennonin silloisesta vaimosta Cynthiasta, mutta Lennon itse kertoi haastatteluissa sen olevan yleinen rakkauslaulu.
”Do You Want to Know a Secret” tehtiin tarkoituksella George Harrisonin laulettavaksi, ja se oli samalla ensimmäinen levytetty Beatles-kappale, jonka lauloi joku muu kuin Lennon tai McCartney. Harrisonia itseään kappaleen laulaminen nolotti, eikä hän muutenkaan pitänyt laulustaan lopullisessa levytyksessä. Omien sanojensa mukaan hän ei tiennyt, kuinka pitäisi laulaa, eikä kukaan suostunut auttamaan.
Jerome Powell
thumb|Powell vuonna 2022. Jerome Hayden Powell (s. 4. helmikuuta 1953 Washington, D.C.) on yhdysvaltalainen juristi. Barack Obama nimitti hänet Yhdysvaltojen keskuspankin johtokunnan jäseneksi vuonna 2012, ja 2. marraskuuta 2017 Donald Trump nimitti hänet keskuspankin pääjohtajaksi. Aikaisemmin Powell on toiminut juristina sekä työskennellyt Dillon, Read & Co. -nimisessä investointipankissa.
Do You Want to Know a Secret
Nauhoitus
Ensimmäinen kappaleesta tehty äänitys oli John Lennonin demo, jonka hän oli nauhoittanut hampurilaisen yökerhon vessassa, koska se oli hänen mielestään ainoa paikka, jossa oli riittävän hiljaista. Äänite katosi myöhemmin. Lopullinen versio äänitettiin Abbey Road Studiosin kakkosstudiossa 11. helmikuuta 1963, jolloin äänitettiin kaikkiaan kymmenen Please Please Me -albumin kappaletta, joista ”Do You Want to Know a Secret” oli järjestyksessään neljäs. Siitä otettiin kaikkiaan kahdeksan ottoa. Kappale miksattiin 25. helmikuuta.
”Do You Want to Know a Secretista” äänitettiin lisäksi kuusi versiota BBC:n radio-ohjelmia varten.
Jerome Powell
Powell on puoluekannaltaan republikaani. Hänellä on useiden miljoonien dollarien omaisuus. Hän on ollut sijoitusyhtiö Carlyle Groupin osakas.
Do You Want to Know a Secret
Julkaisu
”Do You Want to Know a Secret” julkaistiin Britanniassa ensimmäisen kerran 22. maaliskuuta 1963 albumilla Please Please Me. Yhdysvalloissa se julkaistiin 10. tammikuuta 1964 albumilla Introducing... The Beatles. Lisäksi se ilmestyi Yhdysvalloissa 23. maaliskuuta 1964 singlenä B-puolenaan ”Thank You Girl”. Singlen julkaisi Introducing... The Beatles -albumin tavoin Vee-Jay Records. Singleä myytiin yli miljoona kappaletta, ja se nousi 11 listaviikon aikana toiseksi Billboard Hot 100 -listalla sekä kolmanneksi Cashboxin ja Record Worldin listoilla. ”Do You Want to Know a Secret” oli Beatlesin kahdeksas top 40 -hitti Yhdysvalloissa, mutta se erosi aiemmista olemalla rock and rollin sijaan herkempi balladi.
”Do You Want to Know a Secret” oli ensimmäinen Beatlesin kahdesta singlenä julkaistusta, George Harrisonin laulamasta kappaleesta. Toinen oli vuonna 1969 julkaistu ”Something”. Oldies-niminen levy-yhtiö julkaisi singlen uudelleen vuoden 1964 elokuussa ja Capitol Starline 11. lokakuuta 1965.
Eric Fabricius (kilpapurjehtija)
Eric Fabricius (6. joulukuuta 1901 Turku, Suomen suuriruhtinaskunta – 20. heinäkuuta 1969 Tammisaari) oli suomalainen kilpapurjehtija.
Do You Want to Know a Secret
Julkaisu
Listamenestyksestään huolimatta kappaletta ei ole koskaan julkaistu suurimmat hitit -tyylisellä Beatles-kokoelmalla. Se ei ollut mukana myöskään vuonna 1977 julkaistulla, rakkauslauluja sisältävällä kokoelmalla Love Songs, vaikka teemaltaan olisikin sopinut sille.
Eric Fabricius (kilpapurjehtija)
Helsingfors Segelsällskapia edustanut Fabricius kilpaili Helsingin kesäolympialaisissa 1952, missä hän sijoittui Louhi-veneluokassa 14:nneksi yhdessä Bror Johanssonin ja Leonid Nagornoffin kanssa. Fabricius saavutti palkintosijoja Helsingin, Turun ja Hangon regatoissa.
Do You Want to Know a Secret
Julkaisu
Village Voice -lehden lukijat äänestivät 1970-luvulla kappaleen viiden huonoimman Beatles-laulun joukkoon.
Tyyli ja rakenne
Kappaleessa on AABA-rakenne, eli kahden A-osan jälkeen tulee B-osa ja sen jälkeen taas A-osa, eikä siinä ole varsinaista kertosäettä. Sama kappalerakenne on suurimmassa osassa Please Please Me -albumin kappaleista. Selkeä ero on kuitenkin sen espanjalaisvaikutteinen intro. Kappaleessa on poikkeuksellista myös se, että kaikki kolme A-osaa ovat sanoituksiltaan täysin samanlaisia. Beatlesin tuotannossa ainoa vastaava kappale on ”Love Me Do”. Kappaleen pituus on vain 1.56 minuuttia, eikä siinä ole sooloa.
Kappaleen sävellaji on E-duuri ja tahtilaji 4/4. Se etenee seuraavasti:
Muut versiot
Oman versionsa kappaleesta ovat tehneet myös muun muassa Bobby Vee (1964) ja Mary Wells (1965). Suomeksi kappaleen levytti vuonna 1965 Eero ja Jussi & The Boys nimellä ”Salaisuuteni” albumilleen Numero 1. Sanoituksen kirjoitti Jussi Raittinen.
Won’t Go Home Without You
Won’t Go Home Without You on yhdysvaltalaisen popyhtye Maroon 5:n kappale, joka julkaistiin kolmantena singlenä yhtyeen toiselta studioalbumilta It Won’t Be Soon Before Long marraskuussa 2007.
Kappale on yhtyeen laulaja Adam Levinen kirjoittama. Sen on tuottanut yhtyeen lisäksi Mike Elizondo ja Mark ”Spike” Stent. ”Won’t Go Home Without You” ylsi kotimaassaan Billboard Hot 100 -listalla parhaimmillaan sijalle 48.
Manteliketapani
Manteliketapani (Terminalia catappa) on ketapanien sukuun kuuluva trooppinen lehtipuu, jota kasvatetaan koristekasvina varsinkin katujen varsilla, varjopuuna ja puistoissa.
Puu kasvattaa ensin yhden rungon, jonka saavutettua latvakorkeuden se alkaa tuottaa sivuille tukevia oksia. Vaakasuorat oksat voivat olla 10 metriä pitkiä. Puu voi kasvaa 30 metriä korkeaksi hyvissä olosuhteissa. Se pudottaa lehtensä kahdesti vuodessa, mutta uudet lehdet puhkeavat pian edellisten putoamisen jälkeen. Ennen putoamistaan lehdet saavat keltaisen-, oranssin-, punaisen- tai purppuransävyisen syysvärin. Hedelmät ovat 7 senttimetriä pitkiä ja 3–5 senttimetriä leveitä. Raakana ne ovat vihreitä, mutta kypsyessään ne muuttuvat ruskeiksi tai punertaviksi. Hedelmä sisällä oleva siemen on syötävä, ja niitä sanotaan joskus trooppisiksi manteleiksi.
thumb|vasen|Hedelmiä eri kypsyysasteissa. thumb|vasen|Manteliketapanin runko.
Suudelma
thumb|250px|Kuuden kuukauden komennukselta palaava sotilaspoika suutelee vaimoaan jälleennäkemisen merkiksi [[Norfolk (Virginia)|Norfolkin satamassa.]] Suudelma on huulilla koskettamista joko tervehdykseksi, kunnioituksen tai alamaisuuden osoituksena, tai rakkauden ja hellyyden osoituksena. Suudelma on joskus myös seksuaalinen. Aiemmin suudelmaa on usein käytetty myös sopimusten vahvistamiseksi. Kristinuskossa suudelmalla on aina ollut suuri merkitys, ja se on jo kauan ollut tärkeä osa eurooppalaista tapakulttuuria. Myös kuvataiteessa ja elokuvissa suudelma on ollut tärkeässä osassa. Suuteleminen, etenkään romanttis-seksuaalinen, ei kuitenkaan ole kulttuurisesti yleismaailmallista.
Suudelmaa pidetään yleisesti turvallisena ja jopa hyödyllisenä toimintana, vaikka se voikin levittää taudinaiheuttajia. Tunnetuimpia suudelman lajeja ovat huulisuudelma, poskisuudelma, käsisuudelma, ranskalainen suudelma ja lentosuukko.
Alkuperä
Tutkijat eivät ole yksimielisiä siitä, onko suuteleminen opittua vai vaistomaista. Suudelman on arvioitu syntyneen haistelusta, sillä jotkut eläinlajit ja kansat hierovat neniään yhteen kohdatessaan. Vuonna 1960 eläintieteilijä Desmond Morris esitti, että suuteleminen on syntynyt äidin tavasta syöttää lastaan suusta suuhun. Psykologi Sigmund Freudin mukaan suutelu on paluuta lapsuudenaikaiseen nännin imemiseen.
Oxfordin yliopiston tutkija Rafael Wlodarskin tutkimusten mukaan ihmiset suutelevat, sillä suuteleminen päästää ihmiset nuuhkimaan toistensa ominaistuoksua ja tätä kautta päättelemään, ovatko ihmiset toisilleen sopiva pari vai eivät.
Intiassa
Intialaisissa sanskritinkielissä teksteissä noin vuodelta 1500 eaa. kuvataan mahdollisesti suutelemista. Intialaisessa Mahabharata-runoelmassa ennen vuotta 350 eaa. kuvataan huulisuudelmaa hellyyden osoituksena. Myös Kamasutrassa 500-luvulta eaa. kuvaillaan erilaisia suudelmia. Jotkut tutkijat uskovat kreikkalaisten oppineen suutelemisen juuri intialaisilta Aleksanteri Suuren valloitusretken myötä 325 eaa.
Vanhassa testamentissa
Suutelulla on pitkä historia myös Euroopassa ja Lähi-idässä. Vanhassa testamentissa on useita mainintoja suutelusta: Jaakob suutelee isäänsä Iisakia, Aaron suutelee veljeään Moosesta ja tämä myöhemmin omaa appeaan. Myös jäähyväissuudelmista on Vanhassa testamentissa kuvauksia.
Rooman valtakunnassa
Rooman valtakunnassa suudelmat oli eroteltu eri lajeikseen. Roomalaiset puhuivat erikseen ystävyys- tai tervehdyssuudelmista, rakkauden suudelmista, intohimon suudelmista ja kunnioituksen suudelmista. Suudelman kautta levinneen tautiepidemian vuoksi keisari Tiberius kielsi suutelemisen väliaikaisesti. Roomalaiset eivät suhtautuneet sukupuolten välisiin suudelmiin kuitenkaan yhtä suopeasti kuin kristityt.
Rooman diktaattorin Julius Caesarin murhanneet senaattorit suutelivat Caesaria rintaan ja päähän ennen kuin ryhtyivät surmatekoon. Kunnioitusta ja alamaisuutta ilmentävillä suudelmilla salaliittolaiset pyrkivät hälventämään epäluuloisen Caesarin epäilyjä ja yllättämään hänet.
Kristinuskossa
thumb|Jeesuksen opetuslapsi Juudas kavalsi [[Matteuksen evankeliumi|Matteuksen ja Markuksen evankeliumien mukaan Jeesuksen suutelemalla tätä, näin paljastaen Jeesuksen henkilöllisyyden roomalaisille sotilaille: "Se on se mies, jota minä suutelen. Ottakaa hänet kiinni." (Matt. 26:48). Juudaksen ja Jeesuksen suudelman kuvausta ei tosin esiinny evankeliumeja varhaisemmissa apostolien kirjeissä. Fresko 1200-luvun loppupuolelta.]] Uudessa testamentissa suudelmasta tuli pyhyyden merkki uskonveljien välille ja yhteenkuuluvuuden osoitus. Apostoli Paavali kehotti kaikkia uskovaisia antamaan toisilleen ”pyhiä suudelmia”. Apostoli Pietari puolestaan kehotti antamaan ”rakkauden suudelmia”. Toisaalta Juudas oli suudellut Jeesusta petollisesti kavaltaakseen tämän. Pyhä suudelma oli vuoteen 1528 saakka osa katolista messua, mutta nykyisin pyhällä suudelmalla ei ole yleensäkään osaa kristityissä jumalanpalveluksissa.
Euroopassa
Kristinuskon yleistymisen myötä suutelemisesta tuli tärkeä osa eurooppalaisia käytöstapoja. Keskiajan kirjallisissa ja kuvallisissa lähteissä suutelemista esiintyy runsaasti. Suutelun kuvaukset kuitenkin vähenevät 1400-luvulta alkaen uuden tapasäännöstön myötä.
Tunnetussa eurooppalaisessa sadussa prinssi herättää pitkään ja syvään uneen vaipuneen prinsessa Ruususen suudelmalla. Sadussa suudelma on ase kuolemaa vastaan. Myös Richard Wagnerin oopperassa Nibelungin sormus neito herää sankarin suudelmalla.
Grimmin veljesten sadussa Sammakkokuningas ja Rautainen Heikki rupikonnasta sukeutuu kaunis prinssi. Alkuperäisessä tarinassa sammakko muuttui prinssiksi prinsessan viskattua sen seinään, mutta romanttisella 1800-luvulla muodonmuutos annetaan suudelman ansioksi. Samanlainen romanttisen suudelman lisäys tapahtui vanhalle Lumikki-sadulle 1900-luvulla.
Muissa kulttuureissa
Tutkijoiden mukaan useimmat kansat tuntevat suutelemisen. Vuonna 2015 julkaistu, 168 kulttuuria kattava antropologinen tutkimus löysi suutelemista yli 90 prosentista tutkituista kulttuureista, mutta romanttis-seksuaalista suutelemista vain 46 prosentista tutkituista kulttuureista.
Jotkin kulttuurit Aasiassa, Afrikassa ja Etelä-Amerikassa eivät mahdollisesti tunne suutelemista, mutta kyse voi olla myös siitä, että asiasta ei haluta puhua ulkopuolisille. Jotkin eteläamerikkalaiset ja himalajalaiset kulttuurit pitävät suutelemista vastenmielisenä. Antropologi Bronislaw Malinowski kirjoitti, että Melanesian alkuasukkaat eivät tunteneet eurooppalaistyylistä suudelmaa. Ranskalaisen antropologi Paul d’Enjoyn mukaan vuonna 1897 kiinalaiset pitivät huulisuudelmaa kauhistuttavana. Tanskalainen tutkija Kristoffer Nyrop huomioi aikoinaan, että suomalaiset parit eivät suutele toisiaan vaikka saunovatkin yhdessä.
Tervehdyssuudelma
Persialaiset olivat 400-luvulla eaa. eläneen kreikkalaisen historioitsija Herodotoksen mukaan hyvin ahkeria suutelijoita etenkin tervehtiessään: samanvertaiset suutelivat toisiaan suulle, mutta alempiarvoinen suuteli toista poskelle tai jalkoihin. Kreikkalaiset itse eivät tervehdyssuudelmaa tuohon aikaan tunteneet. Varhaiskristittyjen parissa tervehdyssuudelma oli tärkeä osa kristillisen seurakunnan rakentamista.
thumb|left|180px|Elegantti käsisuudelma tanskalaisittain vuodelta 1901. thumb|Berliililäinen graffiti. [[Neuvostoliitto|Neuvostoliiton johtajan Leonid Brežnevin ja Saksan demokraattisen tasavallan johtajan Erich Honeckerin huulisuudelmasta vuonna 1979 otettu kuva on hyvin tunnettu. Suutelukumppaneita ja heidän edustamiaan maita kohtaan nykyisin tunnetun vastenmielisyyden johdosta kuvaa muistellaan Saksassa yhä inhoten. ]] Poskisuudelma kummallekin poskelle on nykyisin suosittua etenkin Ranskassa niin tervehtiessä kuin hyvästellessäkin. Itä-Euroopassa on myös miehillä ollut nykyaikaan saakka tavallista antaa toisilleen poskisuudelmia valtiovierailujen yhteydessä. Poskisuudelmassa suuta hieman suipistetaan, ja posket hipaisevat toisiaan ilman moiskahtavaa ääntä. Märkä poskisuudelma on yleensä epätoivottu, sillä se voi pilata vastaanottajansa ehostuksen. Käsisuudelma on tarkan muodollinen tervehdyssuudelma. Sen voi etiketin mukaan antaa naimisissa oleville ja tietyn aseman saavuttaneille naisille, ja se on soveliaampi antaa varttuneille kuin nuorille naisille. Käsisuudelmassa herrasmies kumartuu kohti tervehdittävän kättä, joka kohottaa samalla kätensä ylös, ja suutelija sipaisee huulillaan kädenselkää. Käsisuudelma on vanhastaan annettu lähinnä hansikkaaseen puetulle kädelle ja sisätiloissa.
Kunnioituksen suudelma
Uudella ajalla kunnioituksen tai alistumisen suudelma on tullut tunnetuksi elokuvien kautta mafian käyttämänä niin Italiassa kuin Yhdysvalloissakin.
Sopimussuudelma
thumb|Avioparin suudelma kuuluu [[häät|häätapoihin.]] Avioliitot vahvistetaan symbolisesti vihkimisen lopussa tapahtuvalla avioparin suudelmalla. Roomalaisessa laissa suudelma oli merkinnyt avioliittolupausta. Suudelmalla oli Rooman valtakunnassa muutenkin juridinen asema, sillä sopimus voitiin vahvistaa suudelmalla. Sopimuksen sinetöintiä suudelman kautta käytettiin vielä keskiajallakin aina 1500-luvun lopulle niin sopimuksissa kuin rauhanneuvotteluissakin. Joskus sopimuksen merkiksi suudeltiin ristiä.
Keskiajalla ritariksi lyöty antoi seremoniatilaisuudessaan huulisuudelman seremoniamestarille ja vanhemmille ritareille, millä hänen osoitettiin tulleen ryhmän täysivaltaiseksi jäseneksi.
thumb|left|180px|Kahden miehen välinen lemmensuudelma.
Lemmensuudelma
Suudelmassa on aina ollut kyse myös erotiikasta ja seksuaalisuudesta. Suudelmassa ovat mukana useimmat aistit, joskin kuuloaistia on pyritty joskus rajaamaan sen ulkopuolelle: maiskautusääntä ei aina pidetä eroottisena. Huulet ovat tuntoherkkä alue, ja suudelman maku ja tuoksu voivat tarjota voimakasta seksuaalista nautintoa. Lemmensuudelmat ovat usein hyvin kosteita. Seksuaalisuuden ja suudelman yhteyttä on kuvattu kaunokirjallisuudessa ahkerasti: esimerkiksi romaaneissa Vaarallisia suhteita (1782) ja Dracula (1897) eroottinen suudelma-aihe on näkyvässä osassa.
Jotkut prostituoidut kieltäytyvät suutelemasta asiakkaitaan, sillä he kokevat suudelman jopa intiimimmäksi kuin yhdynnän.
Elokuvasuudelma
Elokuvasuudelmat ovat yleensä lemmensuudelmia. Elokuvasuudelmasta tuli 1900-luvun elokuvan yksi tärkeimmistä raaka-aineista, ja siitä muodostui kiistaton käsite. Elokuvassa suudelmasta tuli spektaakkeli, katseen ja nautiskelun kohde, ja elokuva nosti juuri lemmensuudelman merkityksen muiden suudelman lajien edelle. Hollywoodissa suhde suudelmaan oli vuosien 1934–1968 aikana kaksijakoinen. Silloin voimassa olleen Haysin ohjeiston vuoksi suudelmaa ei saanut esittää himokkaana ja sen yhtäjaksoinen enimmäiskesto oli kolme sekuntia. Tällaiset rajoitukset toisaalta latasivat lyhyeksi pakotettuun elokuvasuudelmaan entistäkin suurempia merkityksiä ja intohimoa. Lemmensuudelmasta tuli ainoa sallittu viittaus miehen ja naisen väliseen sukupuoliseen kontaktiin. Suudelma toimi Hollywood-elokuvissa usein tarinoiden huippukohtana ja erityisesti loppuhuipentumana. Rakkauselokuvassa romanssin avainhetkeksi on muodostunut lähikuva valkokankaan täyttävien kasvojen suudelmasta, jota pohjustaa rakastavaisten vuorotellen näkyvät kasvot erillisissä puolilähikuvissa. Sensuurisääntöjen poistuttua elokuvasuudelman merkitys on vähentynyt ja arkipäiväistynyt.
Suutelemisen vaikutukset
Suutelemista tutkiva tiede on nimeltään philematologia.
Fyysiset vaikutukset
Suuteleminen aktivoi suuren osan aivoista. Huulissa ja kielessä on paljon hermopäitä, joista välittyy tieto suutelemisesta aivoihin: huuliin menee verta, suun sylkirauhaset erittävät sylkeä, veren testosteronitaso nousee, sekä hyvää oloa tuottavia endorfiineja ja oksitosiineja erittyy aivoihin. Verenpaine nousee ja pulssi kiihtyy. Verisuonet laajenevat, minkä seurauksena keho saa lisää happea. Energiankulutus nousee lepotilan yhdestä aina kuuteen kilokaloria per minuutti. Pupillit laajenevat ja posket alkavat punoittaa.
Suutelemisen fysiologia
thumb|Suun kehälihas on tärkein suutelemisessa käytettävä lihas, sillä se saa huulet törrölleen. Kuvassa suun kehälihaksen lihassyyt. Tutkija Sheril Kirshenbaumin mukaan ihminen on kuin luotu suutelemaan: monipuolisen suutelulihaksiston lisäksi ihmisen huulet ovat ulkonevilta osiltaankin pehmeät ja punaiset.
Ihminen käyttää suudellessaan kaikkia 34 pään ja 112 vartalon lihasta. Myös ihmisen pään ainoa liikkuva luu, alaleuka, liikkuu suudeltaessa. Tärkein suudellessa käytettävä lihas on suun kehälihas, joka kiertää suuta ja saa huulet törrölleen. Iso ja pieni poskipäälihas sekä ylähuulen kohottajalihas sijaitsevat kasvojen sivuilla ja nostavat suupieliä ja alahuulta ylös. Alahuulen alasvetäjälihas ja suupielen alasvetäjä sijaitsevat alaleuassa ja vetävät alahuulta ja suupieliä alaspäin. Ulompi siipilihas on pieni lihas kasvojen sivulla ja vetää alaleukaa alas suuta avattaessa. Ulompi puremalihas, ohimolihas ja sisempi siipilihas sulkevat suun. Kielen lihakset, leuka-kielilihas, puikkolisäke-kielilihas, kieli-kitalihas ja kieliluu-kielilihas liikuttavat kieltä suudeltaessa.
Ihmisten on havaittu kääntävän suudellessaan päätään oikealle kaksi kertaa useammin kuin vasemmalle.
Pyöräilykuntien verkosto
Pyöräilykuntien verkosto ry on kuntien, valtionhallinnon, yritysten ja järjestöjen välinen yhteistyöverkosto, jonka tavoitteena on pyöräilyn merkittävä lisääminen Suomessa kestävänä liikennemuotona ja arkiliikuntana, joka tuottaa hyvinvointia yksilölle, yhteiskunnalle ja ympäristölle. Verkosto edistää myös kävelyä. Toimintansa verkosto aloitti v:n 1997 alussa.
Suudelma
Suutelemisen biologia
Kiihkeän suudelman aikana yli millilitra sylkeä siirtyy suusta toiseen. Ihmisen suussa on noin 600 bakteerilajia. Suudelmassa siirtyy miljoonia bakteereita: useimmat niistä ovat vaarattomia, mutta jotkin ovat taudinaiheuttajia. Myös allergisoivia aineita voi siirtyä.
Pyöräilykuntien verkosto
Historia
Pyöräilykuntien verkosto on perustettu vuoden 1997 alussa silloisen Liikenneliitto ry:n projektina. Liikenneliiton toteutti v. 1996 Suomen ensimmäisen valtakunnallisen pyöräilyvuoden. Sen jatkotoimenpiteenä perustettiin sitten verkosto nimellä ”Suomalainen Pyöräilykuntien verkosto”. Jäsenmäärä oli vuoden 1997 lopussa 17 kuntaa. Aluksi jäseninä oli vain kuntia, mutta jo 1998 alettiin ottaa jäseniksi myös yrityksiä ja yhdistyksiä sekä muita organisaatioita. Ensimmäisenä liittyi jäseneksi Tielaitos. Liikenneliiton toiminnan loputtua alkuvuonna 2001 verkosto siirrettiin Suomen luonnonsuojeluliiton tiloihin sen hallinnoimaksi itsenäiseksi projektiksi. Pyöräilykuntien verkosto rekisteröitiin itsenäiseksi yhdistykseksi vuoden 2004 lopussa. Tällöin verkoston toiminta siirrettiin Kuntatalolle. Samalla TUL:n hallinnoima Suomi Pyöräilee -kampanja siirrettiin Pyöräilykuntien verkostoon sen hallinnoimaksi projektiksi. Verkostolla on ollut koko ajan yksi kokopäiväinen työntekijä, aluksi projektisihteeri ja myöhemmin toiminnanjohtaja. V. 2007 vietettynä valtakunnallisena pyöräilyvuotena oli henkilökunnan vahvuus kaksi henkeä ja v:sta 2012 alkaen erilaisen projektihankkeiden kautta noin kolme henkilöä.
Suudelma
Suutelemisen kemia
thumb|left|200px|Näyttelijätär [[Alessia Piovan puhaltaa lentosuukon Venetsian filmifestivaalien punaisella matolla. Lentosuukko, jossa kämmenelle painettu suudelma lennätetään kättä heilauttamalla matkaan, on myös tunnettu niin Vanhassa testamentissa, Rooman valtakunnassa kuin Andien intiaanienkin keskuudessa. ]] Suutelemisen seurauksena erittyy oksitosiinia, dopamiinia, serotoniinia ja adrenaliinia, jotka tuottavat hyvänolon tunnetta. Suuteleminen erittää stressihormoneja vähentäviä kemikaaleja ja vähentää stressihormoni kortisolin määrää sitä enemmän, mitä kauemmin parin suhde on kestänyt. Miehillä suuteleminen lisää oksitosiinin tuotantoa, mutta eräässä tutkimuksessa naisten oksitosiinineritys yllättäen väheni, mikä tutkijoiden mukaan saattoi johtua koetilanteesta tai siitä, että naiset kaipaavat suudelman lisäksi muutakin sitoutuakseen kumppaniinsa.
Pyöräilykuntien verkosto
Jäsenet
Verkoston jäsenmäärä keväällä 2013 oli 43 kuntaa ja 21 muuta jäsentä. Viidestätoista suurimmasta kaupungista neljätoista on verkoston jäseniä. Jäsenkuntien asukasluku on n. 3.1 milj.as. Muissa jäsenissä on liikennealan suunnittelutoimistoja, pyöräilyn parissa toimivia yhdistyksiä ja pikkuyrityksiä sekä Ely-keskukset/Liikennevirasto ja Tampereen teknillinen yliopisto.
Badakhšanin maakunta
Badakhšanin maakunta on yksi Afganistanin maakunnista. Se kuuluu Badakhšanin alueeseen, joka jatkuu Tadžikistanin puolelle. Maakunnassa on arviolta 966 800 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 44 836 neliökilometriä.
Pyöräilykuntien verkosto
Toiminta
Verkoston toiminta sisältää mm. seuraavat osa-alueet: tiedon kerääminen ja jako (Poljin–lehti, www.poljin.fi -nettisivut), liikennepoliittinen vaikuttaminen ja pyöräilyn edunvalvonta, vuorovaikutuksen lisääminen eri tahojen välillä, pyörämatkailun edistäminen ja PyöräillenSuomessa.fi-pyörämatkailusivujen ylläpito, pyöräilyn ja pyöräilykulttuurin edistäminen järjestämällä tapahtumia ja koulutustilaisuuksia, valitsemalla Vuoden pyöräilykunnan, pyöräilijän ja polkupyörän, toteuttamalla kilometrikisan sekä erilaisia hankkeita kuten Pyöräilevät ja kävelevät koulubussit –hanke. Verkosto harjoittaa myös kansainvälistä yhteistyötä mm. eurooppalaisten pyöräilynedistämisjärjestöjen kattojärjestö ECF:ssä. Toiminta rahoitetaan jäsenmaksuilla sekä opetus- ja kulttuuriministeriön ja Liikenneviraston hankeavustuksilla.
Suudelma
Suutelemisen kemia
Suudelma voi toimia alkavan suhteen koetinkivenä: onnistuneesta ensisuudelmasta voi seurata suhteen syveneminen, tai sen seurauksena suhde päättyy, jos suudelma ei tunnu oikealta. Suudelman kautta aivoihin välittyvät monipuoliset viestit paljastavat partnerin sopivuuden kumppaniksi. Suudellessa omaa nenää lähellä olevan partnerin tuoksusta voi saada selville, onko partnerin DNA riittävästi omasta poikkeava oman immuunijärjestelmänsä kannalta. Kiihkeän suudelman seurauksena erittyvä dopamiini voi myös aiheuttaa kemiallisen riippuvuuden suutelukumppaniin.
Badakhšanin maakunta
Alueella asuu muun muassa tadžikkeja, uzbekkeja, kirgiisejä ja pataaneja. Valtauskonto on islam.
Suudelma
Riskit ja haitat
thumb|Epstein–Barrin virus leviää erityisesti suudelman kautta ja aiheuttaa mononukleoosia. Taudit tarttuvat suudelman kautta vain harvoin, mutta siinä voi kuitenkin levitä joitain tauteja, varsinkin jos vastaanottajan vastustuskyky on laskenut. C-vitamiinin puutos, antibioottien käyttö ja nestehukka altistavat tartunnoille suun kautta.
Badakhšanin maakunta
Aiheesta muualla
thumb|left|300px|Badakhšanin maakunnan piirikunnat. Oikealle suuntautuu [[Wakhanin käytävä.]]
Suudelma
Riskit ja haitat
Taudinaiheuttajat leviävät syljen kautta kielen avulla kurkkuun, mistä mikrobit leviävät elimistöön. Jotkin mikrobit takertuvat poskien ja suun sisäpintoihin, kieleen tai hampaisiin, kuten streptokokki. Myös flunssavirus leviää syljen kautta.
Huulipunat tahrasivat vastapuolen suudeltaessa, kunnes ensimmäisen maailmansodan jälkeen yhdysvaltalainen Preston Sturges kehitti suudelmankestävän huulipunan.
Suutelemisennätyksiä
Thaimaalainen aviopari Ekkachai ja Laksana Tiranarat suutelivat 14. helmikuuta 2013 Pattayalla suutelukilpailussa 58 tunnin, 35 minuutin ja 58 sekunnin ajan.
Vuonna 2007 englantilaisella musiikkifestivaalilla 30 000 yleisön jäsentä suuteli samanaikaisesti.
Uskonto ja moraali
Uskonto ja moraali on joskus nähty toisistaan riippuvana ja moraalin on nähty juontuvan uskonnosta, joskus taas moraali on nähty inhimillistä alkuperää olevana ja uskonnoista riippumattomana. Uskonnollisilla uskomuksilla on usein vaikutusta ihmisen moraaliseen käyttäytymiseen.
Tieteellinen tutkimus
On melko yleisesti hyväksytty näkemys, että moraalinen käyttäytyminen on riippuvaista biologisesti periytyvistä taipumuksista. Siitä, että biologia vaikuttaa moraaliseen toimintaan ei kuitenkaan seuraa, että se palautuisi biologiaan, mistä seuraa, että uskonnolla on voinut olla tärkeä rooli moraalin kulttuurievoluutiossa ja että uskonto voi vaikuttaa merkittävästi ihmisten moraaliseen käyttäytymiseen. Moni tutkija katsookin uskonnon ja moraalin välillä vallitsevan olennaisen yhteyden, ja lukuisat tutkimukset näyttäisivät myös puoltavan näkemystä uskonnon prososiaalisista vaikutuksista.
Siitä, uskonnon ja moraalin välillä vallitsee yhteys, ei kuitenkaan seuraa, että "uskonnottomien" ihmisten tulisi olla "uskonnollisia" vähemmän moraalisia. Helsingin yliopiston uskontotieteen yliopistonlehtori Teemu Tairan mukaan uskonnottomat eivät ole millään mittarilla sen paremmin vähemmän moraalisia kuin enemmänkään moraalisia kuin uskovat. Hänen mukaansa ainoa poikkeus tähän on, että uskonnolliset lahjoittavat enemmän hyväntekeväisyyteen ja tekevät enemmän vapaaehtoistyötä. Tosin Chicagon yliopiston tutkimus osoitti, että kristityissä ja islamilaisissa hurskaissa perheissä kasvaneet lapset olivat itsekkäämpiä ja vähemmän anteliaita koulukavereilleen kuin ei-uskonnollisten perheiden lapset. Arvellaan, että usko omaan hyvyyteen antoi näille "oikeuden" kohdella muita huonommin. Helsingin yliopiston psykologian tutkija Tapani Riekin toteaa, että auttamisella ja eettisellä käyttäytymisellä on vahva biologinen pohja, joka ei tarvitse uskontoa. Jopa nollavuotiaat suosivat toisia auttavia animaatiohahmoja. Riekin mukaan nykyään rauhallisimmat yhteiskunnat ovat maallistuneimpia, kuten Pohjoismaat. Silti yhä vaikuttavat perinteiset ennakkoluulot, jotka saavat suhtautumaan ateisteihin epäilevämmin, joskaan Suomessa eroa ei juuri ole.
Sosiologi Émile Durkheim näki moraalin ja uskonnon välillä kiinteän yhteyden, ja hänen mukaansa myös sellaiset kulttuuriset moraalisäänöt (kiellot, määräykset) kuten ihmisoikeudet olivat olennaisesti uskonnollisia tai uskonnollisen kaltaisia. "Uskonto," Durkheim kirjoitti, "on yhtenäinen uskomusten ja käytäntöjen järjestelmä suhteessa pyhiin asioihin, toisin sanoen, erotettuihin ja kiellettyihin asiohin—uskomuksiin ja käytäntöihin, jotka yhdistävät kaikki ne, jotka näitä seuraavat Kirkoksi kutsutuksi moraaliseksi yhteisöksi." Durkheimin näkemyksen ymmärtämiseksi on tärkeää käsittää, että tämä on hänen määritelmänsä uskonnolle; uskontoa ei toisin sanoen määritelmä "yliluonnollisten" uskomusten kautta, vaan se ymmärretään olemuksellisesti sosiaaliseksi instituutioksi, joka tuottaa Durkheimin "Kirkoksi" kutsuman moraalisen yhteisön. Durkheimin mukaan moraali kulttuurisena entiteettinä koostuu ennen kaikkea tietyille toimintamalleille asettuista sanktioista – moraalisäännöstö olisi toisin sanoen sosiaalinen sanktioiden järjestelmä, mitä myös uskonnon voi Durkheimin mukaan pitkälti katsoa olleen.
Yleisen sosiologisen oletuksen mukaan uskonto lujittaakin moraalista järjestystä. Sosiologien Rodney Stark ja William S. Bainbridge tekemien tutkimusten perusteella uskonnollisuus vahvistaa normien mukaista käyttäytymistä siellä, missä enemmistö hyväksyy normien mukaisen käyttäytymisen perustaksi ja missä normeja ylläpidetään sosiaalisessa vuorovaikutuksessa.
2000-luvulla on tutkittu uskonnollisten yhteisöiden poikkeuksellista tiiviyttä ja pitkäikäisyyttä. Koska kyky yhteistoimintaan on evoluutiossa edullista, useat evoluutiopsykologit ovat halunneet tutkia uskonnon adaptiivista merkitystä ihmisen evoluutiohistoriassa.
Evoluutiobiologi David Sloan Wilson on esittänyt uskonnollisten yhteisöiden toimivan niin sanotun ryhmävalinnan yksiköinä. Hänen oletuksensa mukaan uskonnolliset yhteisöt menestyvät paremmin kuin muut ryhmät koska niiden oppijärjestelmät tyypillisesti rohkaisevat itsensä kieltämiseen ja tätä kautta yhteistoimintaan. Wilson katsoo, että satunnaisotos maailman uskonnoista osoittaa, että useimmat näistä motivoivat seuraajissaan adaptiivisia käytösmalleja.