cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Johan Gadolin
Yttriumin löytäminen
Gadolinista tuli maailmalla tunnettu kemisti, kun hän löysi ensimmäisen niin sanotun harvinaisen maametallin. Hän sai vuonna 1792 käsiinsä Ytterbyn kylästä Tukholman saaristosta löytynyttä mustaa, raskasta mineraalia. Ennen Gadolinia samaa mineraalia olivat turhaan yrittäneet analysoida kokeneet kemistit Bengt Reinhold Geijer (1758–1815) ja Sven Rinman (1720–1792). Gadolinin huolelliset tutkimukset osoittivat, että mineraalissa oli uusi, alumiini- ja kalsiumoksidia muistuttava maametallioksidi. Se nimettiin löytöpaikan mukaan yttriaksi eli yttriumoksidiksi. Alkuaine yttriumin eristi Friedrich Wöhler vuonna 1828.
Gadolin esitti ensimmäisenä, että tinalla voi olla kaksi hapetusastetta. Vuosina 1787–1803 Gadolin julkaisi yhteensä 37 julkaisua Crellin toimittamassa Crells chemische Annalen-aikakauslehdessä. Hän muun muassa määritteli ominaislämmön ja laati oman mineraalijärjestelmän. Ominaislämpötutkimuksia hän teki myös Crawfordin kanssa. Tulokset julkaistiin Uppsalan tiedeseuran sarjassa vuonna 1792.
Virat ja perhe
Gadolin nimitettiin Turun Akatemian ylimääräiseksi kemian professoriksi vuonna 1785. Tätä aiemmin hän oli ollut Uppsalan yliopistossa kemian professorina entisen opettajansa Bergmanin kuoltua. Pehr Gaddin kuoltua 1797 Gadolin pääsi varsinaiseksi kemian professoriksi Turkuun. Hän järjesti laboratorioharjoituksia opiskelijoille, mikä ei siihen aikaan ollut yleistä muissakaan maissa. Gadolin jopa antoi oman laboratorionsa opiskelijoiden käyttöön. Gadolin myös kannatti Antoine Lavoisierin palamisteoriaa, joka perustuu palavan aineen ja hapen yhdistymiseen. Hänen kirjoittamansa Inledning till Chemien (Johdatus kemiaan) vuodelta 1798 oli ensimmäinen pohjoismainen kemian oppikirja, jossa kyseenalaistettiin flogiston-teoria ja hapen roolia palamisreaktiossa käsiteltiin nykyaikaisella tavalla Lavoisierin järjestelmän mukaisesti.
Gadolin oli Turun Akatemian rehtori kahteen otteeseen. Häntä voidaan pitää Suomen Talousseuran varsinaisena alkuunpanijana. Hän toimi myös yrittäjänä. Gadolin oli perustamassa Turun Soitannollista Seuraa vuonna 1790.
Vuonna 1794 Gadolin avioitui Hedwig Magdalena Thielmanin kanssa, ja parille syntyi yhdeksän lasta. Muun muassa professori Jakob Algot Gadolin ja meriupseeri, valtiopäivämies Nils Anders Gadolin olivat hänen poikiaan. Thielmanin kuoltua hän nai vuonna 1820 Ebba Katariina Palanderin.
Gadolin erosi professorin virasta täysin palvelleena vuonna 1822. Turun palon jälkeen 1827 Gadolin lopetti tutkimuksensa ja muutti Mynämäelle, jossa kuoli 25 vuotta myöhemmin 92-vuotiaana.
Kunnianosoitukset
thumb|Gadolinin elämäntyön kunniaksi on pystytetty muistokivi [[Mynämäen kirkko|Mynämäen kirkon viereiseen puistoon. Kivi on peräisin Ytterbyn kaivoksesta.]] Gadolinin tutkima mineraali nimettiin gadoliniitiksi vuonna 1800. Alkuaine gadolinium, joka löydettiin 1880, on sekin saanut nimensä Gadolinilta. Alun perin Gadolinin mukaan nimettiin itse asiassa gadoliniumin oksidi, gadolinia. Suomalaisten Kemistien Seura jakaa kultaista Gadolin-mitalia, jonka on suunnitellut Emil Wikström vuonna 1936. Mitali on vuoteen 2004 mennessä annettu tunnustukseksi kymmenelle ansioituneelle kemistille.
Gadolinista on julkaistu juhlapostimerkki vuonna 1960. Åbo Akademin teknillisen tiedekunnan päärakennus on nimeltään Gadolinia. Helsingin yliopiston kemian laitoksen vieressä on Gadolininkatu. Lisäksi Helsingin yliopiston kemian laitoksessa Kumpulassa toimiva opetuslaboratorio Kemianluokka Gadolin on nimetty Johan Gadolinin mukaan.
Suomen Radiologiyhdistys järjesti 15.6.2010 symposiumin Johan Gadolinin syntymän 250-vuotisjuhlan kunniaksi IRPA-konferenssin (International Radiation Protection Association) yhteydessä Finlandia-talossa.
Jari (nimi)
Jari on suomalainen miehen etunimi. Etunimen on tiettävästi luonut Jalmari Finne lyhentymänä omasta nimestään. Nimi Jalmari puolestaan on suomalainen muoto muinaisskandinaavisesta nimestä Hjalmar, joka merkitsee 'kypäräpäistä sotilasta'. Ensimmäinen henkilö, jonka virallinen nimi oli Jari, oli Jalmari Finnen vuonna 1937 syntynyt kummipoika.
Nimi tuli suosituksi 1950- ja 1960-luvuilla Aino Räsäsen Helena-kirjasarjaansa luoman Jari Junkkeri -hahmon myötä. Esimerkiksi vuonna 1969 se oli alle 10-vuotiaiden poikien nimistä suosituin. 1960-luku on kuitenkin ainoa vuosikymmen, jolloin nimi on ollut kymmenen suosituimman pojannimen joukossa. Almanakassa Jari on ollut vuodesta 1964 lähtien.
Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi Jari on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu Suomessa noin 46 340 henkilölle. Yli puolet heistä on syntynyt 1960- ja 1970-luvuilla. Ennen vuotta 1940 nimi oli annettu alle kymmenelle henkilölle, joista ensimmäinen syntyi vuonna 1937. Alankomaissa Jari-nimen on 1990-luvun alun jälkeen saanut yli 1 500 henkilöä. Alankomaissa suosittu jalkapalloilija Jari Litmanen pelasi AFC Ajaxissa vuosina 1992–1999.
Hélène Bouvier
Bouvier esiintyi ranskalaisten oopperatalojen lisäksi Alankomaissa, Belgiassa, Saksassa, Monacossa ja Buenos Airesissa. Hän oli myös konserttiesiintyjä. Hän teki levytyksiä Deccalle, Voguelle, Bourg Recordsille ja Eratolle.
Peter MacDonald
Peter MacDonald (s. 1939 Lontoo) on brittiläinen elokuvaohjaaja, elokuvaaja ja tuottaja. Hän on työskennellyt second unit -ohjaajana useiden menestyselokuvien tuotannoissa, muun muassa Harry Potter -elokuvissa ja Imperiumin vastaiskussa. Uransa alkupuolella hän työskenteli Geoffrey Unsworthin kameraoperaattorina muun muassa elokuvissa Teräsmies, Cabaret ja Vaaleanpunaisen pantterin paluu.
Virologia
Virologia eli virusoppi on mikrobiologian osa-alue, joka tutkii viruksia. Virologian tutkimusalueisiin kuuluu muun muassa virusten rakenne, luokitus, evoluutio ja niiden aiheuttamat sairaudet.
Radio On
Radio On oli Pohjanmaalla kuuluva radioasema. Asema soitti pääasiallisesti teknoa ja diskoa. Radio On:in taajuus oli 105,4. Radio lopetti toimintansa 2006 vuodenvaihteessa.
Tarja Mankkinen
Tarja Mankkinen (s. 1959) on suomalainen virkamies ja sisäministeriön poliisiosaston kehittämispäällikkö.
Koulutus
Tarja Mankkinen valmistui valtiotieteen maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1986. Hän teki poliittisen historian pro gradu -työnsä Englannin radikaalista älymystöstä ja Neuvostoliitosta 1930-luvulla.
Virkaura
Tarja Mankkinen tuo työssään esille väkivaltaisen ekstremismin ja radikalisoitumisen ennalta ehkäisyn merkitystä. Hänen työnsä käsittelee väkivaltaista radikalisoitumista ja ekstremismiä, niiden muodostamaa uhkaa ihmisille ja yhteiskuntien turvallisuudelle, väkivaltaista äärioikeistoa, uusnatsismia, väkivaltaista äärivasemmistoa, radikaalia vaihtoehtoliikehdintää, anarkismia, uskonnolla perusteltua väkivaltaista ekstremismiä, yksittäisiä toimijoita, terrorismia, islamofobiaa, rasismia, syrjintää ja vihapuhetta.
Talliumkloridi
Talliumkloridi (TlCl) on tallium- ja kloridi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää katalyyttinä ja muiden talliumyhdisteiden valmistukseen.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Talliumkloridia voidaan valmistaa metallisen talliumin ja kloorin välisellä reaktiolla tai saostamalla talliumsuolaliuoksesta vetykloridin tai alkalimetallikloridien avulla.
Talliukloridia käytetään katalyyttinä eräissä kloorausprosesseissa ja sitä voidaan myös käyttää lähtöaineena valmistettaessa muita talliumyhdisteitä.
Kemikaalivana
thumb|250px|Tiivistymisvanoja taivaalla.|alt= pienoiskuva|Toisen maailmansodan aikaisten potkurikoneiden jättämiä tiivistymisvanoja noin 1940-luvun alusta. (Yhdysvaltain ilmavoimien ottama kuva) pienoiskuva|Aerosolien levittämistä Vietnamin sodan aikana.
Kemikaalivana (engl. chemtrail) on salaliittoteoria, jonka mukaan jokin taho tarkoituksella ja salassa levittää huomattavia määriä kemikaaleja ilmakehään jostain huippusalaisesta syystä, kuten ilmaston muokkaamiseksi, ihmisten määrän vähentämiseksi, mielten manipuloinniksi tai aseiden testaamiseksi. Todisteena kemikaalivanoista on pidetty joidenkin lentokoneiden peräänsä jättämiä vanoja, sillä kaikki koneet eivät sellaisia jätä. Teoriaa pidetään yleisesti myyttinä, sillä tutkijoiden mukaan tiivistymisvanat ovat vesihöyryä.
Kemikaalivanoja ei tule sekoittaa tiivistymisvanoihin (engl. contrail), jotka muodostuvat lentokoneiden pakokaasujen sisältämän vesihöyryn jäähtyessä. Normaalisti tiivistymisvana taas jäätyy näkymättömäksi, kuten auton pakokaasu talvella.
Tiivistymisvanoja on esiintynyt 1930-luvulta saakka, kun lentokoneet pääsivät tarpeeksi korkealle, mutta kemikaalivanoihin uskovat väittävät näitä alkaneen ilmestyä vasta 1990-luvulla.
Nature-lehden artikkelin mukaan kemikaalivanateoriat eivät ole totta, ja sen ovat todenneet sekä tieteentekijät että yhä useammat journalistiset tutkimukset. Silti 10 prosenttia yhdysvaltalaisista uskoo niihin ja toiset 20–30 prosenttia pitää niitä ”jossain määrin” tosina. Kemikaalivanaväitteisiin uskominen ei ole yhteydessä puoluekantaan eikä sen voimakkuuteen.
Suunnitelmat julkisista aerosolilevityksistä
Sosiaalisessa mediassa levitetyistä ilmastonmuokkausmaininnoista 60 prosenttia on salaliittoteorioita, ja näistä salaliittoteoriamaininnoista yli 90 prosenttia on tehty Twitterissä, vaikka kaikista ilmastonmuokkausmaininnoista vain 75 prosenttia on tehty Twitterissä. Sosiaalisen median nimettömyys helpottaa salaliittoteorioiden levitystä, ja Twitterissä toimii erityisen paljon anonyymejä botteja.
Ilmatieteen laitos koordinoi Suomen Akatemian FICCA-ohjelmaan kuuluvaa COOL-projektia, jonka tarkoituksena on verrata stratosfääriin levitettävän aerosolin vaikutuksia mustan noen päästövähennyksiin ja merialueiden pilvien pisarakoon pienentämiseen merivedestä saatavien tiivistymisydinten avulla.
Risto Lammi
Risto Reino Tapio Lammi (s. 12. huhtikuuta 1961) on suomalainen poliisi. Hän toimi vuosina 2017–2019 sisäministeriön poliisiosaston ylijohtajana. Vuoden 2019 lopusta Lammi nimitettiin Lounais-Suomen poliisilaitoksen päälliköksi.
Elämä ja ura
Ilmajoelta kotoisin oleva poliisin poika Risto Lammi on koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri.
Risto Lammi toimi vuodesta 2015 Pohjanmaan poliisilaitoksen poliisipäällikkönä Vaasassa. Lammi on työskennellyt myös Keski-Suomen poliisilaitoksessa, Länsi-Suomen lääninhallituksessa ja Poliisiammattikorkeakoulussa.
Episkopí
Episkopí (, ”Piispa(n kylä)”) voi viitata seuraaviin paikkoihin:
Désirée Clary
Bernardine Eugénie Désirée Clary eli Desideria (8. marraskuuta 1777 Marseille, Ranska – 17. joulukuuta 1860 Tukholma, Ruotsi) oli Ruotsin ja Norjan kuningatar, Ruotsi-Norjan kuninkaan Kaarle XIV Juhanan puoliso ja Oskar I:n äiti.
Desideria oli marseillelaisen silkkikauppiaan tytär. Désirée oli kihloissa sekä Joseph että Napoleon Bonaparten (1794–1796) kanssa. Joseph nai kuitenkin hänen sisarensa Julie Claryn 1794. 17. elokuuta 1798 Désirée Clary nai Napoleonin marsalkan Jean-Baptiste Bernadotten, joka kruunattiin 1818 Ruotsin kuninkaaksi. Heidän vuonna 1799 syntynyt poikansa Joseph François Oscar Bernadotte oli Ruotsin ja Norjan kuningas 1844–1859.
Desideria ei sopeutunut helposti ruotsalaiseen ilmastoon ja tapoihin, vaan hän eli etenkin ennen vuotta 1823 pitkiä aikoja Pariisissa erillään perheestään.
Générargues
Générargues on kunta Ranskan eteläosassa Gardin departementissa Occitanien alueella. Se sijaitsee noin 11 kilometriä Alès'n kaupungista lounaaseen.
pienoiskuva|vasen|Bambuplantaasin pääkuja Kunnan nähtävyys on Prafrancen bambuplantaasi. Sen perusti Eugène Mazel vuonna 1856. Hän oli kiinnostunut intohimoisesti puutarhanhoidosta ja luonnontieteistä. Hän istutti alueelle eksoottisia lajeja Kiinasta, Japanista, Pohjois-Amerikasta ja Himalajalta. Vuonna 1902 puisto siirtyi Negren perheelle. He jatkoivat kasvilajien lisäämistä ja avasivat puiston yleisölle.
Julia Spetsmark
pienoiskuva|Julia Spetsmark vuonna 2015 KIF Örebron paidassa. Julia Spetsmark (s. 30. kesäkuuta 1989 Ruotsi) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelaa nykyisin North Carolina Courage-seurassa National Women’s Soccer Leaguessa. Spetsmark on pelannut paljon otteluita myös Damallsvenskanin KIF Örebrossa, jossa hän pelasi vuodet 2014–2017. Viimeksi mainitun joukkueen riveissä hän saavutti Damallsvenskanin finaalipaikan, jossa hävisivät Rosengårdille. Hän on edustanut Ruotsin naisten jalkapallomaajoukkuetta vuodesta 2016 lähtien. Yhteensä Spetsmark on pelannut Damallsvenskanissa 117 ottelua joissa on tehnyt 21 maalia.
Rope-a-dope
Rope-a-dope on nyrkkeilytermi, jolla tarkoitetaan ottelutaktiikkaa, jossa nyrkkeilijä nojaa köysiin päätään suojaten ja ottaa vastustajan iskuja vartaloonsa. Taktiikan tarkoituksena on väsyttää voimakkaita iskuja lyövä vastustaja. Köysiin nojataan siksi, jottei nyrkkeilijä itse väsyisi liikkumalla kehässä ja jottei menettäisi tasapainoaan kovien iskujen tuoksinnassa. Rope-a-dopen tunnetuimpana käyttäjänä pidetään nyrkkeilyn kolminkertaista maailmanmestaria Muhammad Alia, joka hyödynsi taktiikkaa ensimmäistä kertaa Rumble in the Jungle -maailmanmestaruusottelussa George Foremania vastaan. Myös James Toney on onnistunut käyttämään menestyksekkäästi tyyliä ja yhdessä Alin kanssa he ovatkin ainoat maailmanmestarit, jotka ovat onnistuneet käyttämään keinoa useammissa otteluissa hyvällä menestyksellä.
Julia Spetsmark
Spetsmark on 165 senttimetriä pitkä ja painaa 58 kilogrammaa.
Rope-a-dope
Rumble in the Jungle: Muhammad Ali ja rope-a-dope
Rumble in the Jungle -kamppailussa Alia pidettiin altavastaajana nuorempaan ja fyysisesti ylivoimaiseen maailmanmestari George Foremaniin nähden. Alin uskottiin häviävän varmasti, mikäli Foreman saisi hänet köysiin. Ottelun ensimmäisessä erässä Ali otteli tyylilleen uskollisena liikkuen paljon ja lyöden jabia. Tämän jälkeen hän kuitenkin muutti taktiikkaa ja alkoi nojata kehän köysiin päätään suojaten, jolloin Foreman pystyi lyömään häntä voimakkailla iskuillaan useita kertoja vartaloon Alin pyrkiessä lyömään tätä iskusarjoilla kasvoihin. Alin iskunkestävyyden ansiosta vain lyhyitä otteluita uransa aikana aiemmin otellut Foreman alkoi väsymään kamppailun pitkittyessä. Haastaja tyrmäsi väsyneen Foremanin kahdeksannen erän lopulla.
Heikkoudet
Nyrkkeilijät ovat joutuneet urallaan pahoihin vaikeuksiin yritettyään käyttää taktiikkaa, sillä taktiikka vaatii nyrkkeilijältä erityistä iskunkestävyyttä. Esimerkiksi nuori Henry Clark yritti hyödyntää taktiikkaa voimakkaasti iskevää Earnie Shaversia vastaan ja hävisi ottelun tyrmäyksellä toisessa erässä. Taktiikan toisen heikkouden havaitsi itse Muhammad Ali vuonna 1978 kun hän yritti käyttää sitä Leon Spinksia vastaan. Spinks teki yrityksen tyhjäksi lyömällä Alia vartalon sijaan voimakkaasti käsivarsiin, jolloin Ali ei enää ottelun viimeisissä erissä kyennyt lyömään voimakkaita iskuja, ja hävisi pistein.
Alita: Battle Angel
Alita: Battle Angel on vuonna 2019 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen tieteiselokuva, joka perustuu Yukito Kishiron mangasarjaan Gunnm. Elokuvan ohjasi Robert Rodriguez ja pääosissa ovat Rosa Salazar, Christoph Waltz ja Jennifer Connelly.
James Cameron kertoi elokuvan keskittyvän Gunnm-mangasarjan neljään ensimmäiseen osaan.
Juoni
Hugo kertoo Alitalle moottoripallosta, kyborgigladiaattoreiden pelaamasta urheilulajista. Hän kuitenkin Alitan selän takana hyökkää ystäviensä kanssa kyborgien kimppuun, varastaa näiden osia ja toimittaa niitä Vectorille, moottoripalloturnausten järjestäjälle sekä kaupunkia hallitsevan Tehtaan edustajalle, jolle myös Chiren ja Grewishka työskentelevät. Myöhemmin Hugo ystävineen vie Alitan tutkimaan Marsin yhdistyneille tasavalloille (URM) kuuluvan avaruusaluksen hylkyä sodan ajoilta. Alita löytää aluksesta nanoteknologialla toimivan Berserker-kehon. Paljastuu, että ennen muistinmenetystään Alita oli Berserkereiden jäsen. Ido kuitenkin haluaa Alitalle uuden alun ja kieltäytyy asentamasta Berserker-kehoa häneen.
Alita rekisteröityy metsästäjä-sotureiden jäseneksi ja yrittää Hugon avustuksella suostutella baarissa muut metsästäjä-soturit yhdistämään voimansa Grewishkaa vastaan. Pahantahtoinen metsästäjä-soturi Zapan käy Alitan kimppuun ja baarissa alkaa tappelu, jonka Ido lopulta keskeyttää. Grewishka saapuu paikalle ja haastaa Alitan kaksintaisteluun, paljasten saaneensa itse Novalta, Zalemia vuosisatojen ajan hallinneelta teknokraattiselta hallitsijalta, käskyn tuhota hänet. Grewishka vaurioittaa Alitan kehoa korjauskelvottomaksi ja taistelun aikana Alita muistaa saaneensa aikoinaan URM:ltä tehtäväkseen surmata Novan ja tuhota Zalemin, mutta Ido ja koiria käyttävä metsästäjä-soturi McTeague ajavat Grewishkan tiehensä. Ido pyytää anteeksi Alitalta ja asentaa häneen Berserker-haarniskan.
Alita rakastuu Hugoon ja päättää auttaa tätä pääsemään Zalemiin osallistumalla itsekin moottoripallo-otteluihin ja voittamalla sen palkintorahat. Samaan aikaan Hugo haluaa lopettaa kyborgien kimppuun hyökkämisen, mutta hänen ystävänsä Tanji kieltäytyy. Mutta sitten Zapan tappaa Tanjin ja järjestää Hugon päästä palkkion lavastamalla tämän syylliseksi toisen kyborgin murhaan. Saatuaan Hugon avunpyynnön Alita jättää ottelun kesken, mutta samalla saa tietää totuuden Hugon ja Vectorin toimista. Metsästäjälain vuoksi Zapan suostuu jättämään Hugon rauhaan vain, jos Alita itse tappaa Hugon ja lunastaa palkkion. Alita ei kykene tekemään sitä, jolloin Zapan haavoittaa Hugoa kuolettavasti. Chiren kääntyy Vectoria vastaan ja auttaa lavastamaan Hugon kuoleman kiinnittämällä Hugon pään Alitan elossapitojärjestelmään. Zapan huomaa huijauksen, mutta Alita haavoittaa Zapania ja vie hänen Damascus-miekkansa.
Ido kiinnittää Hugon pään yhteen kyborgikehoon ja kertoo Alitalle Vectorin valehdelleen Hugolle: Zalemiin pääsee vain se Iron Cityn kansalainen, joka voittaa Suurmestarin tittelin moottoripallossa. Ido itse oli aikoinaan Zalemin kansalainen, kunnes hänen tyttärensä sairastumisen vuoksi Nova karkotti hänet ja Chirenin Iron Cityyn. Alita hyökkää Tehtaaseen kohtaamaan Vectorin ja saa tietää, että petoksensa vuoksi Chiren oli tapettu ja Vector kerännyt talteen hänen ruumiinosansa toimittaakseen ne Novalle tämän kokeita varten, paljastaen tekevänsä saman kaikille, jotka Nova päästäisi Zalemiin. Vector kutsuu Grewishkan tuhoamaan Alitan, mutta Alita tappaa helposti Grewishkan. Alita pakottaa Novan puhumaan hänelle Vectorin kautta ennen kuin tappaa Vectorin.
Tämän jälkeen Ido kertoo Alitalle, että Hugo yritti kiivetä Zalemiin Iron Cityyn johtavan putken kautta. Tietäen sen olevan mitä Nova haluaa, Alita yrittää suostutella häntä palaamaan Iron Cityyn. Mutta kun Hugo lopulta suostuu, Nova aktivoi putken sirkkelimäisen puolustusrenkaan, joka tuhoaa osan Hugon kyborgikehosta. Alita yrittää estää Hugoa putoamasta, mutta ei pysty vetämään tätä ylös ja Hugo putoaa kuolemaansa.
Kuukausien kuluttua Alitasta on tullut nouseva tähtipelaaja moottoripallossa ja hän on vihdoin päässyt mestaruusliigaan. Hän vannoo vielä pääsevänsä Zalemiin ja kostamaan Novalle osoittaen miekkansa Zalemia kohti, missä Nova katsoo Alitaa kohti hymy kasvoillaan.
Tuotanto
James Cameron kiinnostui projektista jo vuonna 2000. Nopeasti tuon jälkeen 20th Century Fox rekisteröi battleangelalita.com verkkotunnuksen. Vuonna 2003 Cameron ilmoitti käsikirjoituksen Battle Angel -elokuvalle olevan työn alla.
Kesällä 2005 ilmoitettiin elokuvan viivästymisestä, johtuen Cameronin keskittyvän "Project 880" nimiseen projektiin (Avatar). Vuoden 2006 kesäkuussa kerrottiin Battle Angelin julkaisun tapahtuvan vuonna 2009. Tuon jälkeen Cameron on kertonut elokuvan viivästyvän useita kertoja.
Helmikuussa 2010 Jon Landau kertoi Cameronin hyväksyneen ehdotuksen vaihtaa elokuvan nimeksi Alita: Battle Angel.
Huhtikuussa 2016 20th Century Fox ei vielä hyväksynyt elokuvan tuottamista, koska suunniteltu 175–200 miljoonan dollarin budjetti on liian suuri. Myöhemmin toukokuussa Fox lisäsi elokuvan vuonna 2018 julkaistavien elokuvien joukkoon.
Julkaisu
Elokuva sai ensi-iltansa 14. helmikuuta 2019. Edelliset suunnitellut ensi-iltapäivämäärät olivat 20. heinäkuuta 2018 ja 21. joulukuuta 2018.
Meiway
pienoiskuva|Meiway vuonna 2014. Frédéric Ehui Désiré, taiteilijanimeltään Meiway (s. 1962), on norsunluurannikkolainen laulaja, joka tunnetaan zoblazo-nimisen musiikkityylilajin pioneerina.
Meiwayn vanhemmat olivat harrastelijamuusikoita, joista isä soitti harmonikkaa ja äiti lauloi. Meiway sai jo varhaisella urallaan vuosina 1978 ja 1981 Norsunluurannikon Podium-palkinnon Pace- ja Les Génitaux -kokoonpanojen kanssa. Hän alkoi saavuttaa kansainvälistä suosiota ensimmäisillä albumeillaan Ayibebou (1989) ja 200% Zoblazo (1991). Soolouransa 20-vuotisjuhlan kunniaksi Meiway sai vuonna 2009 Norsunluurannikon kulttuuriansioritarikunnan komentajan ja Grand-Bassamin lähettilään arvot.
Late Show with David Letterman
Late Show with David Letterman on yhdysvaltalainen myöhäisillan humoristinen keskusteluohjelma jota isännöi David Letterman. Ohjelman musiikista ja bändistä vastasi Paul Shaffer. Late Show'ta kuvattiin Ed Sullivan Theatressa Broadwayllä New Yorkissa.
Historia
Ennen Late Show'ta David Letterman oli isännöinyt omaa menestyksekästä Late Night with David Letterman -ohjelmaansa NBC-kanavalla vuosina 1982–1993.
Kauhulan koulu
Kauhulan koulu on ruotsalais-ranskalais-kanadalainen lasten televisiosarja, joka kertoo neljästä lapsesta ja heidän seikkailuistaan Kauhulan koulussa.
Late Show with David Letterman
Historia
The Tonight Show'n pitkäaikaisen isännän Johnny Carsonin ilmoittaessa eläkkeelle jäämisestään vuonna 1993 alkoi NBC etsiä Carsonille uutta jatkajaa. David Lettermania pidettiin varmana valintana, mutta yllättäen NBC ilmoitti palkkaavansa tehtävään koomikko Jay Lenon. Letterman suuttui tästä valinnasta ja ilmoitti lähtevänsä tekemään omaa ohjelmaansa kilpailevalle CBS-kanavalle. Ohjelman nimi vaihtui CBS:lle mentäessä Late Show with David Lettermaniksi.
Kauhulan koulu
Sarjan alussa lapset luulevat olevansa matkalla sisäoppilaitokseen mutta päätyvätkin Kauhulan kouluun.
Late Show with David Letterman
Historia
Lettermanin kuuluttajana aina The David Letterman Show'sta lähtien toiminut Bill Wendell lähti sarjasta vuonna 1995. Wendellin paikan otti Alan Karter.
Kauhulan koulu
Suomenkielinen versio
Suomenkielisen version on ohjannut Bruno Lähteenmäki ja käsikirjoittanut Jari Siltakoski.
Late Show with David Letterman
Historia
Letterman kertoi 3. huhtikuuta 2014 ohjelman nauhoituksessa jäävänsä eläkkeelle vuoden 2015 aikana. CBS nimesi 10. huhtikuuta 2014 Stephen Colbertin Lettermanin seuraajaksi viiden vuoden sopimuksella.
Kauhulan koulu
Suomenkielinen versio
Ääninäyttelijät:
Late Show with David Letterman
Historia
Late Show'n viimeinen jakso esitettiin 20. toukokuuta 2015. Viimeisessä jaksossa Top 10 List -osion lukijoina toimivat muun muassa Jerry Seinfeld, Steve Martin ja Bill Murray. Jaksossa esiintyi myös presidentti Barack Obama. Viimeisenä musiikkivieraana ohjelmassa oli Foo Fighters.
Episkopí (Iraklion)
Episkopí on Kreikan kylä sekä samanniminen Chersónisoksen kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Επισκοπής, Dimotikí Enótita Episkopís) ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Kreetan saarella, Iraklionin alueyksikössä Kreetan alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 2 291 ja varsinaisen Episkopín kylän väkiluku 962 (vuonna 2011).
Late Show with David Letterman
Late Show Suomessa
Maksukanava MTV Max on esittänyt Late Show'ta 2. maaliskuuta 2008 lähtien.
Episkopí (Iraklion)
Episkopín kylä sijaitsee linnuntietä noin 13 kilometriä kaakkoon Iraklionin kaupungista ja noin 16 kilometriä lounaaseen Chersónisoksesta. Kylässä on kolme bysanttilaista kirkkoa, jotka on omistettu arkkienkeli Mikaelille, Pyhälle Paraskevalle sekä Pyhälle Johannekselle. Kylässä on myös venetsialaisaikainen torni sekä paikallista historiaa ja kulttuuria esittelevä museo. Episkopín kunnallisyksikkö käsittää Chersónisoksen kunnan lounaisosan.
Episkopí oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Chersónisoksen kuntaan yhdessä Goúveen ja Málian kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
thumb|none|280px|Gálipen kylää.
Kunnallisyksikön osat
Episkopín kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kyläyhdyskunnista ja asutuksista:
Bloodpit
Bloodpit on vuonna 1998 perustettu tamperelainen rock-yhtye. Bloodpit tuli tunnetuksi vuonna 2005, kun heidän singlensä Out to Find You nousi Suomen singlelistan ensimmäiseksi.
Heinäkuun lopulla 2007 Bloodpit perui kaikki tulevat esiintymisensä ja ilmoitti jäävänsä tauolle laulajan alkoholi- ja mielenterveysongelmien vuoksi. Toukokuussa 2008 yhtye ilmoitti jatkavansa uraansa ja heinäkuussa uusi, viisihenkinen kokoonpano julkistettiin.
Historia
Matthau Mikojan ja Paavo Pekkonen tutustuivat toisiinsa 1990-luvun puolivälissä. He alkoivat soittaa yhdessä vuonna 1994, perustaen yhtyeen nimeltä RIP. Vuonna 1995 he esiintyivät ensimmäistä kertaa, mutta akustinen konsertti Bar Nellimissä, Naimasaaressa ei ollut kummoinen menestys. Yhtyeen nimi vaihtui Turmioksi, mutta koska uusia jäseniä ei yhtyeeseen parin vuoden aikana löytynyt, hiipui toimintakin vähitellen.
Vuonna 1998 Paavo Pekkonen koki omien sanojensa mukaan unessa näyn, jossa John Lennon käski häntä perustamaan yhtyeen nimeltä Bloodpit. Mikojan ja Pekkonen etsivät soittajia lehti-ilmoituksella. Janne Kolehmainen liittyi yhtyeeseen ja Bloodpit esiintyi ensimmäisen kerran nykyisellä nimellä 26. marraskuuta Tampereella nuorisotila Vuoltsussa. Rumpuja ensimmäisessä konsertissa soitti Mato Romppanen, mutta vuoden 1999 aikana Arnold T. Kumputie liittyi yhtyeeseen varsinaiseksi rumpaliksi.
Vuonna 2000 Bloodpit alkoi konsertoida laajamittaisemmin ja julkaisi myös ensimmäisen demonsa, Promo EP:n. Bloodpit voitti sekä Tampere Ilmiö- että Rockperry-yhtyekilpailut ja vielä saman vuoden aikana yhtyeen basistiksi vaihtui Sir Christus.
Vuoden 2001 aikana Bloodpit soitti ensimmäiset festivaalikeikkansa ja voitti Toijalassa järjestetyn Satamarock-bändikilpailun. Toinen omakustanne, No 2 julkaistiin.
Vuonna 2002 Christuksen tilalle basistiksi tuli ensin Paspartou Hagen ja loppuvuodesta Bloodpitin kokoonpano muuttui jälleen, kun Alarik Valamo ja Aleksi Keränen liittyivät yhtyeeseen. Seuraavana vuonna julkaistiin You Name It -omakustanne ja yhtye jopa kiinnitettiin Grotesque Recordsille, joka kuitenkin lopetti toimintansa pian sopimuksen jälkeen.
Vuonna 2004 Bloodpit julkaisi Platitude-omakustanteen. Yhtye valittiin Noise.fi-sivuston äänestyksessä "vuoden signaamattomaksi bändiksi".
Läpimurto
Vuonna 2005 Bloodpit teki levytyssopimuksen Beemvees-levy-yhtiön kanssa. Alkuvuodesta julkaistu ensimmäinen virallinen single Out to Find You nousi suoraan Suomen singlelistan kärkeen. Loppuvuodesta julkaistiin Bloodpitin esikoisalbumi Mental Circus, joka on myöhemmin julkaistu yli 10 maassa, muun muassa Ruotsissa, Italiassa, Venäjällä, Saksassa, Itävallassa ja Australiassa. Vuonna 2005 Bloodpit soitti myös ensimmäisen ulkomaankonserttinsa Venice Rock -festivaaleilla Venetsiassa, Italiassa.
Vuoden 2006 aikana Bloodpit valittiin Suosikin "vuoden 2005 tulokkaaksi" ja sai "vuoden 2005 tuorein biisi" -palkinnon YleX-radiokanavalla.
Yhtyeen kappaleita on useilla kokoelmilla sekä muun muassa elokuvassa FC Venus ja NHL 07 -pelissä. Yhtyeen musiikkia on käytetty myös saksalaisissa ja suomalaisissa televisiomainoksissa.
Alkuvuodesta 2007 Bloodpit solmi sopimuksen Sony BMG:n kanssa. Ensimmäinen single yhtyeen toiselta albumilta oli Wise Men Don't Cry, joka julkaistiin Suomessa 28. maaliskuuta 2007. Singlen julkaisun yhteydessä yhtye esiintyi kolmesti. Off The Hook -albumi ilmestyi 18. huhtikuuta 2007, minkä jälkeen yhtye aloitti tiiviimmän julkaisukiertueen. Kesällä Bloodpit esiintyi Mötley Crüen lämmittelijänä Helsingin Jäähallissa sekä YLEn televisioimassa konsertissa Seinäjoen Provinssirockissa. Vuonna 2007 Off The Hook oli YleX:n viikon albumi viikolla 15.
Tauko ja uran jatkuminen
Heinäkuussa 2007 Bloodpit jättäytyi kokonaisvaltaiselle tauolle jäsenten välisten riitojen ja laulaja Matthau Mikojanin huumausaine- ja mielenterveysongelmien vuoksi. Yhtye perui samalla kaikki sovitut konsertit, mukaan lukien laajan kiertueensa Euroopassa. Yhtye ei virallisesti hajonnut, vaan jäi määrittelemättömän pituiselle tauolle. Soundi-lehden lokakuun 2007 numerossa Matthau Mikojan ilmoitti Bloodpitin hajonneen lopullisesti.
Rumba-lehden helmikuun 2008 numerossa Bloodpitin ilmoitettiin etsivän uutta laulajaa ja 11. toukokuuta 2008 yhtyeen kotisivuilla ilmoitettiin virallisesti, että yhtye jatkaa Bloodpit-nimellä. Bloodpitin uusi, viisihenkinen kokoonpano julkistettiin virallisesti vasta ensimmäisessä tauonjälkeisessä Suomen-konsertissa Tampereella 10. heinäkuuta 2008. Bloodpitin uudeksi laulajaksi tuli Antti Ravín ja toiseksi kitaristiksi Petri "Pietu" Hiltunen. Bloodpit esiintyi syksyn aikana sekä Suomessa että ulkomailla, ja julkaisi 1. lokakuuta 2008 EP:n Recovered. Yhtyeen kolmas studioalbumi The Last Day Before The First julkaistiin 13. toukokuuta 2009.
4. helmikuuta 2010 Bloodpit ilmoitti kotisivuillaan jäävänsä keikkatauolle.
Pajuluoma
Pajuluoma on kaupunginosa Seinäjoella. Se on osa Östermyran suuraluetta. Vuonna 2022 Pajuluomassa oli 3 097 asukasta. Alueella sijaitsee koulu ja päiväkoti.
Nallıhan
Nallıhan on piirikunta Turkin Ankaran maakunnassa. Vuoden 2012 väestönlaskennassa Nallıhanin väkiluku oli 19 106.
Anatoli Demjanenko
Ura pelaajana
Neuvostoliiton maajoukkueessa Demjanenko pelasi 80 maaottelua oli voittamassa olympiakultaa ja EM-hopeaa 1988.
Hänet valittiin Ukrainan neuvostotasavallan parhaaksi pelaajaksi 1982 ja 1985. Joulukuussa 2000 Demjanenko äänestettiin The Ukrainsky Futbol weekly -lehden äänestyksessä Ukrainan kautta aikain kolmanneksi parhaaksi pelaajaksi Andriy Shevchenkon ja Oleg Blokhinin jälkeen.
Meriitit pelaajana
Ura valmentajana
Demjanenko on toiminut FC Arsenal Kiovan päävalmentajana 1993 sekä FK Dynamo Kiovan apulaisvalmentajana 12 vuoden ajan. Kauden 2004–05 päätteeksi hän nousi Leonid Buryakin seuraajaksi Dynamo Kiovan päävalmentajaksi. Demjanenkon johdolla Dynamo Kiova voitti kaksi Ukrainan cupia sekä liigamestaruuden 2007.
Kun Dynamo Kiova hävisi avausottelunsa 2007–2008 Mestarien liigan lohkovaiheessa AS Romalle 2–0, Demjanenko sai potkut tehtävistään. Hänet korvasi seuran entinen päävalmentaja ja varatoimitusjohtaja Jožef Sabo.
Vuonna 2008 Demjanenko toimi lyhyen aikaa Neftçi Bakun päävalmentajana. Elokuussa 2010 hän siirtyi uzbekistanilaisen FK Nasaf Qarshin valmentajaksi. Tammikuussa 2012 Demjanenko jätti Nasaf Qarshin ja palasi kotimaahansa FK Volyn Lutskin päävalmentajaksi. Volyn Lutsk säilytti Demjanenko alaisuudessa sarjapaikkansa, muttei onnistunut nousemaan sijalta 12 korkeammalle. Kaudella 2012/13 Lutsk oli jälleen putoamiskamppailussa ja lopulta Demjanenko jätti joukkueen huhtikuussa 2013.
Meriitit valmentajana
Diakonissa
Varhaisina vuosisatoina diakonissat toimivat piispan apulaisina jumalanpalveluksessa ja kasteessa. On kiistanalaista kuuluiko diakonissanvirka kirkossa niin sanottuun alempaan papistoon lukijan ja ipodiakonin kanssa, vai oliko kyseessä diakoniin rinnastettava ylemmän papistoon kuuluva vihkimys. Monien historiallisten lähteiden kuvaukset diakonissan vihkimistoimituksesta ja tavasta jolla diakonissa osallistui ehtoolliseen alttarissa muun ylemmän papiston kanssa viittaisivat siihen, että kyseessä oli nimenomaan diakoniin rinnastettava vihkimys. Diakonit käyttivät myös jumalanpalveluspukujensa yhteydessä oraria, kuten miesdiakonitkin.
Älylukko
Älylukko on lukko, jossa on jokin digitaalinen ominaisuus, esimerkiksi ohjelmoitava avain, kulkukortti tai koodi. Älylukot ovat joko kokonaan digitaalisia lukkoja tai elektromekaanisia lukkoja, joissa on sekä perinteisiä että digitaalisia ominaisuuksia. Ne voivat toimia esimerkiksi älypuhelimella tai kulkukortilla.
Mamshit
Mamshit on arkeologinen kohde noin seitsemän kilometrin päässä Dimonan kaupungista Israelin Eteläisellä hallintoalueella. Mamshit oli tärkeä nabatealaiskaupunki suitsukereitillä ja tunnettiin tuolloin nimellä Memphis.
Älylukko
Valmistajien mukaan lukot ovat turvallisia, mutta esimerkiksi F-securen mukaan ne eivät ole turvallisia eikä niitä suositella omakotitaloihin.
Mamshit
Mamshit on nykyään suojeltu kansallispuistona ja yhdessä kolmen muun kaupungin kanssa listattu Unescon maailmanperintöluetteloon.
Diakonissa
Virkaa ei kirkossa ole koskaan virallisesti lakkautettu, mutta ajan myötä se on jäänyt pois käytöstä. Ortodoksisen kirkon piirissä on viime vuosina herännyt kiinnostus diakonissan viran henkiinherättämiseen. Joissakin kirkoissa diakonissoja on myös vihitty.
Mamshit
Mamshit peittää noin kymmenen aarin alueen. Se on pienimpiä mutta parhaiten restauroituja kaupunkeja Negevin aavikolla. Mamhsitissa käytetty arkkitehtuuri on ainutlaatuista ja sellaista ei löydy muista nabatealaiskaupungeista. Roomalaisajalla kaupan ehdyttyä Mamshitin asukkaat löysivät uuden tulonlähteen kuuluisien arabianhevosten kasvatuksesta.
Diakonissa
Diakonissat evankelisissa kirkoissa
Evankelisissa kirkoissa diakonissat ovat toimineet alkuperäisiksi uskotuissa tehtävissään 1800-luvulta lähtien. Diakonialaitokset tarvitsivat koulutettuja työntekijöitä hoitamaan erilaisia palvelutehtäviä köyhien ja sairaiden parissa. Diakonissat asuivat diakonialaitosten yhteydessä olevissa asuntoloissa. Alussa diakonissojen toiminta keskittyi diakonialaitoksiin ja niiden lähiympäristöön, myöhemmin diakonissoja alkoi työskennellä myös seurakunnissa ja yhteiskunnan terveydenhuollon palveluksessa.
Mamshit
Historia
Nabatealaiset perustavat Mamshitin ensimmäisellä vuosisadalla. Vaurautensa huipulle Mamshit kohosi kuitenkin vasta roomalaisajalla. Rooma valloitti nabatealaisten alueet vuonna 63 eaa. Kuningas Aretas III kuitenkin vannoi kuuliaisuutensa Roomalle ja nabatealaiset saivat pitää maansa. Vuonna 106 Rooma liitti alueet kuitenkin itseensä ja Arabia Petraean provinssiin. Mamshitiin perustettiin tuolloin myös roomalainen varuskunta ja alettiin rakentaa kaupunginmuuria turvaamaan rikkauksia ryösteleviltä paimentolaisheimoilta.
Rooman hallinnasta Mamshit siirtyi Bysantille 300-luvulla. Bysanttilaiskaudella vahvistettiin kaupunginmuuria ja rakennettiin mm. kaksi kirkkoa. Kaupunki hylättiin noin vuonna 500. Viimeinen maininta Mamshitista on 500-luvulla valmistetusta kartasta.
Diakonissa
Diakonissat evankelisissa kirkoissa
Ensimmäisen diakonissalaitoksen perusti Th. Fliedner vuonna 1836 Kaiserswerthiin lähelle Düsseldorfia. Suomen vanhin diakonissalaitos on everstinna Aurora Karamzinin Helsinkiin vuonna 1867 perustama Helsingin Diakonissalaitos. Viipurin Diakonissalaitos perustettiin vuonna 1869, ja se siirtyi sodan vuoksi Lahteen vuonna 1940 ja tunnetaan nykyisin nimellä Lahden diakonialaitos. Sortavalan diakonissalaitos perustettiin vuonna 1894. Sortavalan diakonissalaitos siirtyi sodan aikana Pieksämäelle.
Vaikka diakonissojen koulutus aloitettiin Helsingissä, Suomen ensimmäinen diakonissa Mathilda Hoffman valmistui kuitenkin Viipurin Diakonissalaitokselta vuonna 1872. Vuonna 1896 Oulun diakonissalaitos aloitti kiertävien sairaanhoitajien kouluttamisen. Näin haluttiin vastata Oulun seutua maantieteellisesti laajemman alueen koulutus- ja palvelutarpeisiin. Myöhemmin diakonissoja alettiin kouluttaa myös Porissa (1941).
Diakonissalaitosten tehtäviin on perinteisesti kuulunut sekä kristilliseen lähimmäisenrakkauteen perustuvien sosiaali- ja terveyspalveluiden ylläpito, kirkkotekstiilien valmistus että diakoniatyöntekijöiden koulutus.
Aiheesta muualla
מסדר הדיאקוניסות
Kaitajärvi (Hornio)
Kaitajärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Kuloveden alueeseen. Järvi on osa Heinijärven valuma-alueesta, jonka laskujoki Heinijärvenoja laskee Lammentaustanlahdessa Rautaveteen Heinoossa.
Maantiede
Järven pinta-ala on 2,9 hehtaaria ja sen pituus on 350 metriä ja leveys 100 metriä. Järveen laskee kaksi suo-ojaa lähisuolta. Sen luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkunsa 1,7 kilometriä pitkä laskuoja Heinjärvenojaan.
Järven rantaviiva on 0,77 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rannoilla on neljä loma-asuntoa, joille johtaa tiet Horniosta.
Paras brittiläisen independent-elokuvan miespääosa
pienoiskuva|[[Slummien miljonääri -elokuvan BIFA-palkinto vuodelta 2008.]] Paras brittiläisen independent-elokuvan miespääosa on elokuvapalkinto, joka on jaettu vuodesta 1998 lähtien vuosittain parhaalle miesnäyttelijälle brittiläisessä independent-elokuvassa. Palkinto on osa British Independent Film Awards -gaalaa.
Maksim Tsvetkov
Maksim Sergejevitš Tsvetkov (s. 3. tammikuuta 1992 Babajevo) on venäläinen ampumahiihtäjä.
Tsvetkov debytoi ampumahiihdon maailmancupissa vuonna 2013 Holmenkollenilla ollen takaa-ajon 37:s. Hän saavutti ensimmäiset maailmancupin pisteensä muutamaa päivää myöhemmin niin ikään Holmenkollenilla ollen pikakilpailun kahdeksas. Ensimmäisen palkintosijansa Tsvetkov saavutti kaudella 2015–2016 oltuaan toinen Antholz-Anterselvan pikakilpailussa. Kaudella 2016–2017 hän oli toinen Östersundin takaa-ajokilpailussa. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti Tjumenin yhteislähtökilpailussa kaudella 2017–2018.
Tsvetkov hiihti toisen osuuden kultaa voittaneessa Venäjän viestijoukkueessa Hochfilzenin MM-kilpailuissa 2017. Pekingin olympialaisissa 2022 hän saavutti pronssia viestissä sekä oli normaalimatkalla ja pikakilpailussa neljäs.
Hän on viisinkertainen nuorten MM-kultamitalisti. Kaksi kultamitaleista on tullut pikakilpailusta, kaksi takaa-ajosta ja yksi viestistä. Hänellä on myös yksi nuorten MM-hopea sekä kolme pronssia. Vuonna 2014 Tsvetkov voitti EM-kultaa takaa-ajosta, hopeaa pikakilpailusta ja pronssia henkilökohtaiselta matkalta EM-kilpailuista Nové Město na Moravěsta.
Kupoliteltta
thumb|250px|Kupoliteltta thumb|250px|Etualalla kupolitelttoja
Kupoliteltta on teltta, jossa teltan runkokepit kaartuvat teltan yläosassa yhteen muodostaen kupolin muotoisen kokonaisuuden. Kupoliteltat, etenkin Sopu-teltta, olivat Suomessa suosittuja 1960-luvun lopulla ja 1970-luvun alussa, jolloin suuri osa leirintäaluemajoituksesta ei vielä tapahtunut mökeissä vaan teltoissa. Yhteen kupolitelttaan mahtui helposti koko ydinperhe eli neljä henkilöä.
Ennen leirintäalueiden mökkien ja asuntovaunujen yleistymistä kupoliteltoista jossain määrin luovuttiin, mutta tällöinkin niitä käytettiin ja ne saivat rinnalleen huvilateltat, jotka olivat kooltaan suurempia ja joissa teltan toisen osan muodosti varsinaisen asuinteltan sisäänkäynnin eteen lisätty, ikkunalla varustettu ja etuseinästään avoin kuistiosa.
Retkeilyssä kupoliteltat ovat edelleenkin käytössä, sillä ajan myötä niiden yksinkertainen puuvillakangas vaihtui keinokuituihin ja kaksikerrosrakenteeseen. Kupolin olennainen ominaisuus on sen vapaastiseisovuus: se ei tarvitse kiristysnaruja pysyäkseen pystyssä. Etenkin melojat suosivat kupoleita tämän ominaisuuden takia, koska se mahdollistaa teltan pystyttämisen kalliolle ilman kiviä tai muita ankkureita. Suomen saaristot ovat näet usein täynnä pieniä kallioisia saaria, ja koska ulkosaaristossa matala kataja on vallannut useimmat kasvupaikat, kallio saattaa olla ainoa paikka, jolle teltan voi pystyttää.
Osa kupoleista tarvitsee jonkinlaisen ankkuripisteen eteiskatoksen pystyttämiseksi. Vaikka kupoli olisi täysin vapaastiseisova, se on hyvä kiinnittää johonkin tukevaan tuulenpuuskan varalta: yksin jätettyjen telttojen tiedetään päätyneen mereen.
Historia
Kupoliteltan kehitti suomalainen Jarl Lönnqvist 1930-luvulla. Hän patentoi keksintönsä (suomalainen patentti no 26.102). Tuotteelle annettiin nimeksi Sopu-teltta ja tuotetta valmisti Telttaliike Sopu Oy. Sodan jälkeen, kun tuontitavaraa säännösteltiin, piti Sopu-teltankin ostamiseen saada lupa Kansanhuoltolautakunnalta.
Rakenne
Kahdella kaarella saadaan katettua neliskulmainen alue ja sopiva nukkuma-ala. Kolmen keskellä kohtaavan kaaren arkkitehtuurilla saadaan kuusikulmainen pohja-ala, josta osa voidaan jättää eteiselle ja loput sisäteltalle. Lisäämällä kaaria ja asettamalla ne kohtaamaan muualla kuin lakipisteessä voidaan rakentaa geodeettinen kupoli, joka on erittäin tukeva muoto.
Osassa kupolitelttoja eteinen on osa vapaastiseisovaa rakennetta, osassa se taas vaatii kankaan pingottamista kiilan tms. avulla.
Niissä vaelluskupoleissa, joissa kaaret kohtaavat laella, on usein kaarien päälle tuleva kalottikangas, joka mahdollistaa tuuletusaukon sijoittamisen sen alle. Tämä parantaa huomattavasti tuuletusta normaaliolosuhteissa mutta avaa tien sateelle ja lumelle kovassa tuulessa. Geodeettisissa teltoissa, jotka on suunniteltu erityisen koviin olosuhteisiin, tuuletusaukot ovat usein pieniä ja ilmanvaihto rajoittunutta.
Vähemmän vaativaan käyttöön suunnitelluissa kupoliteltoissa saattaa sisäteltta olla osittain hyttysverkkoa ja ulkoteltta ulottua vain osan matkaa alas, jolloin ilmanvaihto on runsasta.
From Her to Eternity
From Her to Eternity on yhtyeen Nick Cave and the Bad Seeds vuonna 1984 julkaisema debyyttialbumi. Albumin nimi viittaa James Jonesin kirjaan Täältä ikuisuuteen (From Here to Eternity).
Nauhoitus
Kappaleet "Saint Huck", "Wings off Flies" ja "A Box for Black Paul" nauhoitettiin The Gardenissa syys-lokakuun aikana 1983. Suurin osa kappaleista nauhoitettiin Lontoossa Trident Studioilla maaliskuussa 1984. Nimikkokappale "From Her to Eternity" nauhoitettiin albumin julkaisun jälkeen Berliinissä vuonna 1987 ja kappale esiintyy Wim Wendersin elokuvassa Berliinin taivaan alla.
Kappaleet
Levyn aloitusraita "Avalanche" on cover Leonard Cohenin kappaleesta ja "In the Ghetto" taas on versio Mac Davisin Elvikselle kirjoittamasta hittikappaleesta.
Kappalelista
* vain cd-versiolla
The Post
The Post on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen historiallinen poliittinen draama- ja jännityselokuva, jonka on ohjannut Steven Spielberg. Sen ovat käsikirjoittaneet Liz Hannah ja Josh Singer. Elokuvan pääosissa ovat Meryl Streep, Tom Hanks, Sarah Paulson, Bob Odenkirk, Tracy Letts, Bradley Whitford, Bruce Greenwood ja Matthew Rhys. The Post sijoittuu 1970-luvulle ja se kertoo The Washington Postin ja The New York Timesin toimittajista, jotka julkaisivat Pentagonin paperit -asiakirjat koskien Yhdysvaltain hallituksen toimia Vietnamin sodassa. Keskeistä roolia esittää myös The Washington Postin kustantaja Katharine Graham.
Elokuvan kuvaukset alkoivat New Yorkissa toukokuussa 2017. Se sai rajoitetun ensi-iltansa Yhdysvalloissa 22. joulukuuta 2017 ja tuli laajaan levitykseen 12. tammikuuta 2018, Suomessa 2. helmikuuta. The Post on saanut hyviä arvosteluita ja kehuja erityisesti Streepin, Hanksin ja Odenkirkin roolisuorituksista. National Board of Review valitsi sen vuoden 2017 parhaaksi elokuvaksi. Vuoden 2018 Golden Globe -gaalassa se on ehdolla kuudessa kategoriassa: paras draamaelokuva, paras ohjaus, paras naispääosa (Streep), paras miespääosa (Hanks), paras käsikirjoitus ja paras musiikki.
Václav Tomášek
thumb|right|[[Antonín Machekin maalaama muotokuva Václav Tomášekista]]
Václav Jan Křtitel Tomášek (17. huhtikuuta 1774 – 3. huhtikuuta 1850) oli tšekkiläinen säveltäjä. Hän sai koulutuksensa Saksassa ja kehittyi johtavaksi Prahassa Franz Schubertin aikalaisena vaikuttaneeksi säveltäjäksi. Hän piti yhteyttä Joseph Haydniin sekä Ludwig van Beethoveniin ja oli lisäksi kirjeenvaihdossa Johann Wolfgang von Goethen kanssa. Tomášek ja Goethe tapasivatkin 1820-luvun alussa. Ensin mainittu sävelsi jälkimmäisen sanoihin 41 laulua, joiden parissa työskentelyä kesti vuodesta 1815 vuoteen 1820. Säveltäjä toimi sekä laulajana että pianistina esittäessään nämä laulunsa Egerissä Goethelle elokuussa 1822.
Orania-Nassau
Useat suvun jäsenet toimivat kahdeksankymmenvuotisen sodan aikana ja sen jälkeen kuvernöörinä tai käskynhaltijana (hollanniksi stadhoulder). Alankomaiden oltua pitkään tasavalta siitä tuli vuonna 1815 Orania-Nassaun suvun johtama monarkia.
Orania-Nassaun sukuhaara syntyi saksalaisen Nassau-Bredan Henrik III:n ja burgundilaisen Châlon-Oranian Claudian avioliiton tuloksena. Heidän poikansa René Châlonilainen otti käyttöön uuden sukunimen Orania-Nassau. Vilhelm I oli hänen veljenpoikansa ja seuraajansa.
Hollannin kapina
Vaikka Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan Kaarle V vastusti uskonpuhdistusta, hän hallitsi protestanttisia Hollannin maakuntia varsin maltillisesti ja kunnioitti paikallisia tapoja. Sitä vastoin Kaarlen seuraaja Filip II aloitti avoimen taistelun Hollannin saattamiseksi jälleen katoliseksi. Tyytymättömyys kasvoi, ja Vilhelm Oranialainen nousi puolustamaan Hollannin asukkaita, jotka olivat pääosin kalvinisteja. Tilanne vaikeutui kahdeksankymmenvuotisen sodan alettua 1568. Vilhelmin onnistui kuitenkin kääntää asiat edukseen, kun protestanttikapinalliset hyökkäsivät Pohjanmereltä Briellen rannikkokaupunkiin 1572. Monet Hollannin kaupungit antoivat tukensa Vilhelmille. 1570-luvun aikana hänen täytyi puolustaa ydinmaakuntiaan Hollannissa useita kertoja, mutta 1580-luvulla sisämaan kaupungit oli turvattu. Vilhelm Oranialaista pidettiin uhkana alueen espanjalaiselle hallinnolle, ja vuonna 1584 Filipin palkkamurhaaja surmasi hänet.
thumb|250 px|Vilhelm I Oranialainen vuonna 1580
Vilhelmin jälkeen Hollannin sotilaalliseen johtoon valittiin hänen toinen poikansa Morits Oranialainen. Hänen etevyytensä sotilasjohtajana ja Filip II:n kuolema 1598 antoivat hänelle erinomaisen mahdollisuuden valloittaa laajoja alueita, jotka kuuluvat nykyiseen Alankomaiden kuningaskuntaan. 1600-luvun alussa Hollannin käskyhaltijan ja Johan van Oldebarneveltin johtaman vaikutusvaltaisen kauppiasryhmän välille syntyi kiistoja, kun Morits halusi laajentaa valtaansa Alankomaiden yhtyneissä maakunnissa. Morits sai lisää valtaoikeuksia järjestämällä Oldebarneveltin oikeusmurhan.
Suvun valta kasvaa
Morits Oranialainen kuoli naimattomana 1625 eikä hänellä ollut lapsia. Hänen seuraajansa oli hänen velipuolensa, Fredrik Henrik, Vilhelm I:n nuorin poika. Morits kehotti kuolinvuoteellaan seuraajansa avioitumaan mahdollisimman pian. Muutaman viikon kuluttua Moritsin kuolemasta Fredrik Henrik meni naimisiin Amalia van Solms-Braunfelsin kanssa. Fredrik Henrikille ja Amalialle syntyi yksi poika ja useita tyttäriä. Tyttäret naitettiin moniin merkittäviin sukuihin kuten Hohenzollerniin ja Friisinmaan Nassauhun, jonka jäsenet toimivat alueen käskynhaltijoina. Fredrik Henrikin ainoa poika, Vilhelm II Oranialainen avioitui Englannin kuningas Kaarle I:n vanhimman tyttären, Marian kanssa. Amalia toimi lastensa avioliittojen järjestäjänä.