cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Zankle
Maantiede
Kaupunki itsessään oli rakennettu alavalle maalle lähelle sen satamaa. Satama oli luonnonsatamalahti, jota suojasi sirpin muotoinen nimellä Akte tunnettu niemi. Niemen edustaa on pidetty kreikkalaisen mytologian vesipyörre Kharybdiksen paikkana. Kaupunki ja sen satama olivat keskeisellä paikalla merireittien ja salmen liikenteen hallitsemisen kannalta, ja sen ympäristö oli hyvää maatalousmaata, mikä teki kaupungista vauraan ja menestyneen. Kaupungin lähellä oli vuorijono, joka ulottui Peloros-niemeltä Tauromenioniin. Ainakin osa siitä tunnettiin Khalkislaisina vuorina (Khalkidikon oros). Roomalaisaikana vuorijono tunnettiin nimellä Mons Neptunius.
Kaupunkivaltion hallussa ollut alue tunnettiin klassisella kaudella nimellä Messenia. Sen kooksi on arvioitu noin 200–500 neliökilometriä. Alueella sijaitsi kaupunkikeskuksen lisäksi useita linnoituksia (frurion) ja muita asutuksia.
Varhaishistoria
Kaupungin paikalla oli alun perin, ennen kreikkalaisten saapumista, ilmeisesti seudun ei-kreikkalaisen heimo sikulien asutus. Kaupungin alkuperäinen nimi oli Zankle, minkä sanottiin olevan peräisin sikulien kielestä ja tarkoittavan ”sirppiä”. Tämän puolestaan kerrottiin viittaavan kaupungin satamaa nykyisinkin suojaavan niemen muotoon. Myyteissä niemen ”rakentajana” pidettiin Orionia.
Antiikin lähteissä varhaisempaa asutusta ei kuitenkaan mainita, vaan kaupungin sanotaan olleen alun perin Euboian saaren Khalkiin kaupungin siirtokunta. Thukydideen mukaan paikan kreikkalaisasutuksen perustivat ensimmäisenä merirosvot, jotka tulivat Kymestä, joka sekin oli khalkislaisten perustama. Paikan hyvän sijainnin vuoksi paikalle perustettiin myöhemmin pysyvämpi siirtokunta. Sen asuttivat khalkislaisten lisäksi muualta Euboiasta tulleet siirtokuntalaiset. Siirtokuntalaisten johtajiksi mainitaan Perieres Kymeläinen ja Krataimenes Khalkislainen. Pausanias vahvistaa tämän näkemyksen, kun taas Strabonin ja Pseudo-Skymnoksen mukaan Zankle perustettiin Sisilian varhaisemmasta khalkislaisesta siirtokunnasta Naksoksesta käsin. Tästä voidaan päätellä, että kaupunki oli ainakin perustettu Naksosta myöhemmin, toisin sanoen vuoden 735 eaa. jälkeen. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Zanklaios.
Zanklen varhaisesta historiasta tiedetään antiikin lähteistä vain vähän. Kaupunki vaikuttaa kuitenkin nousseen kukoistavaksi, sillä se pystyi jo noin vuonna 730 eaa. osallistumaan Rhegionin perustamiseen salmen toiselle puolelle. Tämän jälkeen Zankle perusti Sisilian pohjoisrannikolle kaksi omaa siirtokuntaa, Mylain ja Himeran. Mylai perustettiin vuonna 716 eaa. Himera perustettiin 648 eaa., ja zanklelaisten lisäksi hankkeessa oli mukana Syrakusasta tulleita maanpakolaisia, myletidejä (Myletidai). Himera nousi merkittäväksi ja kukoistavaksi kaupungiksi, mutta Mylai jäi riippuvaiseksi Zanklesta.
Zanklesta Messeneksi
Zanklelaiset tavoittelivat selvästi uusien siirtokuntien perustamista alueelle, kun Joonian kapinan kukistaminen ja Miletoksen tuho vuonna 494 eaa. saivat aikaan uusien siirtolaisten aallon länteen ja Sisiliaan. Zanklelaiset kutsuivat tällöin joukon samoslaisia, joihin oli liittynyt myös Miletoksen pakolaisia, perustamaan uuden kaupungin Mylain ja Himeran välille alueelle, joka tunnettiin nimellä Kalē Aktē (”Hyvä rannikko”).
Rhegionin tyranni Anaksilas sai kuitenkin taivuteltua Lokroi Epizefyrioihin asti ehtineet samoslaiset valtaamaan sen sijaan Zanklen itsensä petoksellisesti, sillä kaupungin tyranni Skythes oli tuolloin sotaretkellä muualla. Samoslaiset saivatkin Zanklen valtaansa sillä aikaa. Skythes yritti tämän jälkeen pyytää apua Gelan tyrannilta Hippokrateelta. Tämä kuitenkin liittoutui joonialaisten kanssa, vahvisti näiden vallan kaupungissa sekä vangitutti Skytheen ja suuren joukon zanklelaisia. Zankle oli nyt samoslaisilla, mutta vain joitakin vuosia. Anaksilas nimittäin alisti kaupungin valtaansa ja asutti sinne uutta väkeä. Samalla hän nimesi kaupungin uudestaan Messeneksi omien esi-isiensä kotiseudun Messenian ja Messenen mukaan.
Nämä tapahtumat ajoitetaan vuoteen 488/487 eaa. Anaksilas oli ilmeisesti jonkun aikaa samanaikaisesti sekä Rhegionin että Zanklen hallitsija, vaikkakin hänen sanotaan jättäneen Zanklen muodollisesti pojalleen Kleofronille (tai Leofronille). On eri näkemyksiä siitä, ajoiko Anaksilas samoslaiset pois kaupungista, niin kuin Thukydides sanoo, vai jäikö osa edelleen kaupunkiin. Joka tapauksessa Anaksilaan asuttama uusi väestö lienee ollut enemmistönä. Näihin on mahdollisesti kuulunut kolmannen messenialaissodan pakolaisia Messeniasta.
Kaupungin uusi nimi jäi pysyvästi käyttöön Anaksilaan kuoleman vuonna 476 eaa. jälkeenkin. Kaupunkilaiset itse käyttivät lähes poikkeuksetta nimen doorilaisen murteen mukaista muotoa Messana, mutta antiikin kirjallisuudessa nimi esiintyy yleensä joonialaisen murteen mukaisessa muodossa Messene. Kaupungin kansalaisesta käytettiin nyt etnonyymiä Messēnios tai Messanios, myöhemmin latinaksi Messanensis.
Kaupunki löi omaa hopearahaa 500-luvulta eaa. ja pronssirahaa 400-luvulta eaa. lähtien.
Klassinen kausi
Messenen historia seurasi tämän jälkeen jonkin aikaa Rhegionin vaiheita. Kaupunki tuli Anaksilaan kuoleman jälkeen Mikythoksen valtaan ja tämän jälkeen Anaksilaan kahden pojan valtaan. Sen jälkeen kun Syrakusan tyranni Hieron oli kuollut ja hänen veljensä Thrasybulos oli ajettu pois, messeneläiset syöksivät monien muiden Sisilian kaupunkien tavoin tyranninsa vallasta vuonna 461 eaa. Samassa yhteydessä kaupunkiin asutettiin jälleen uutta väkeä.
pienoiskuva|Messenen lyömä tetradrakhma, n. 461–450 eaa. Kuvituksessa hevosvaunut ja [[Nike sekä jänis ja delfiini.]] Seuranneella noin puoli vuosisataa kestäneellä kaudella, noin 460–410 eaa., kaupunki nautti samasta vauraudesta kuin saaren muut demokraattisesti hallitut kaupungit. Vuonna 426 eaa. kaupunki joutui kuitenkin Ateenan hyökkäyksen kohteeksi. Ateenan laivasto saapui Lakheen johdolla ensin Rhegioniin salmen toisella puolella ja hyökkäsi sieltä messeneläisten linnoitukseen Mylaihin, joka joutui antautumaan. Tämän jälkeen Lakhes hyökkäsi itsensä Messeneen, joka sekin joutui alistumaan liittoon ateenalaisten kanssa. Seuraavana vuonna eli 425 eaa. messeneläiset siirtyivät kuitenkin Syrakusan puolelle, ja kaupungista tuli Syrakusan ja Lokroin yhdistyneen laivaston keskus.
Tämän jälkeen messeneläiset hyökkäsivät Naksokseen ja voittivat nämä, mutta kärsivät tappion sikuleille ja leontinoilaisille, jotka tulivat naksoslaisten avuksi ja piirittivät jonkun aikaa myös Messeneä. Rauha solmittiin vuonna 424 eaa. Tämän jälkeen kaupunkia vaivasivat kuitenkin puolueriidat, ja jossain vaiheessa kaupunki vaikuttaa olleen Lokroin vallan alla.
Ateenan suuremman Sisilian sotaretken alkaessa vuonna 415 eaa. Messene oli jälleen riippumaton, ja pysyi puolueettomana, vaikka sekä Ateena että Syrakusa yritti saada sen puolelleen. Ateenalaiset yrittivät saada kaupungin petoksella, mutta tämä epäonnistui. Vuonna 409 eaa. messeneläiset tarjosivat turvapaikan Karthagon tuhoaman Himeran pakolaisille, ja lähettivät sotajoukon Akragaan avuksi karthagolaisia vastaan.
Messene vaikuttaa olleen noihin aikoihin yksi koko Sisilian kukoistavimmista ja merkittävimmistä kaupungeista. Diodoros Sisilialaisen mukaan messeneläiset ja rhegionlaiset kykenivät yhdessä varustamaan 80 kolmisoudun laivaston, josta messeneläisiä laivoja oli 30. Messenen armeijan kooksi puolestaan mainitaan jalkamiestä ja 400 hevosmiestä. Jopa Syrakusan tyranniksi nousseen Dionysioksen kerrotaan kunnioittaneen tätä voimaa. Vaikka messeneläiset vastustivat Dionysosta, he eivät tukeneet rhegionlaisten tavoin saaren khalkislaisia kaupunkeja Naksosta ja Katanea tätä vastaan.
pienoiskuva|Messenen lyömä raha, n. 324–318 eaa. Kuvituksessa [[Poseidonin pää ja kolmikärki.]] Vuonna 396 eaa. Messene joutui Karthagon hyökkäyksen kohteeksi. Karthagolaiset lähtivät liikkeelle Panormoksesta Himilkonin johdolla ja etenivät saaren pohjoisrannikkoa itään, ja heidän kohteensa oli juuri Messene ja tavoitteenaan koko salmen hallinta. Kaupunki oli huonosti valmistautunut puolustukseen, ja Himilkon sai sen vallattua helposti. Suuri osa väestöstä pakeni, mutta loput surmattiin. Kaupunki tuhottiin maan tasalle.
Dionysios asutti Messeneen uutta väkeä sen jälkeen, kun karthagolaiset oli ajettu pois. Mukana oli sekä uusia siirtokuntalaisia Lokroista ja Medmasta että henkiin jääneitä messeneläisiä. Viimeksi mainitut siirrettiin kuitenkin pian uuteen Tyndariin kaupunkiin. Rhegionlaiset olivat tyytymättömiä siihen, että Dionysios näin oli saanut Messenen hallintaansa, ja linnoittivat Mylain asuttaen sinne Naksoksen, Katanen ja muiden kaupunkien pakolaisia, jotka Dionysios oli ajanut kodeistaan. Messeneläiset saivat kuitenkin Mylain takaisin itselleen, ja tukivat Dionysosta Rhegionia vastaan.
Dionysoksen kuoltua Messene vaikuttaa palanneen itsenäiseksi ja nousseen vähitellen jälleen merkittäväksi. Vuonna 357 eaa. messeneläiset auttoivat Dionia Dionysios nuorempaa vastaan. Dionin kuoltua he torjuivat Kallippoksen yrityksen saada kaupunki haltuunsa. Myöhemmin Messene tuli kuitenkin Hippon-nimisen tyrannin vallan alle. Kaupunki joutui myös alistumaan liittoon Karthagon kanssa. Näistä kummastakin Messenen vapautti Timoleon vuonna 339 eaa.
Hellenistinen kausi
Messene ei saanut nauttia vapaudesta kauan. Agathokleen noustua Syrakusan tyranniksi hän alkoi tavoitella Messeneä. Hän epäonnistui ensimmäisessä yrityksessään vuonna 315 eaa., mutta onnistui lopulta vuonna 312 eaa. Hänen hallintonsa herätti messeneläisissä uuden vastarinnan. Agathokleen kärsittyä tappion Himera-joen taistelussa vuonna 311 eaa. messeneläiset liittyivät Karthagon puolelle.
Mamertiinien vallankaappaus
Agathokleen kuolema aiheutti kuitenkin vielä suurempia ongelmia kuin hänen hallintonsa hänen eläessään. Tyranni oli koonnut saarelle paljon palkkasotureita Italiasta, kuten campanialaisia ja oskeja. Agathokleen kuoltua syrakusalaiset ja karthagolaiset suostuttelivat nämä lähtemään, ja palkkasotilaat saapuivat tätä tarkoitusta varten Messeneen, missä saivat hyvän vastaanoton. Nämä kuitenkin surmasivat kaikki kaupungin miehet ja ottivat naiset, omaisuuden ja kaupungin hallintaansa, ja omaksuivat nimen mamertiinit (Mamertinoi), mikä perustui Mars-sodanjumalan oskinkieliseen nimeen. Kaupungin nimenä säilyi kuitenkin Messene, vaikka mamertiinit yrittivät muuttaa sen Mamertinaksi. Mamertiinien nousu valtaan ajoitetaan noin vuosiin 289–280 eaa., yleensä vuoteen 282 eaa. Campanialaiset saivat samoihin aikoihin valtaansa Rhegionin mantereen puolella.
Mamertiinit saivat pian valtaansa saaren koko koilliskulman useine linnoituksineen ja kaupunkeineen. Epeiroksen kuninkaan Pyrrhoksen Sisilian sotaretken aikaan vuonna 278 eaa. mamertiinit liitoutuivat Karthagon kanssa. Pyrrhos voitti nämä yhdistyneet joukot, mutta ei yrittänyt vallata Messeneä itseään. Pyrrhoksen palattua Italian puolelle mamertiinit lähettivät suuren sotajoukon hänen peräänsä, ja saivat aiheutettua Pyrrhoksen joukoille suuria tappioita.
Ensimmäinen puunilaissota
Tämän jälkeen mamertiinit saivat vihollisen Syrakusan tyranniksi Pyrrhoksen lähdön jälkeen nousseesta Hieron II:sta. Roomalaisten vallattua Rhegionin vuonna 271 eaa. Hieron valtasi mamertiinien alueita ja muun muassa Mylain linnoituksen, ja voitti mamertiinit Longanos-joella. Messene itse pelastui vain karthagolaisten väliintulon ansiosta. Tämän jälkeen Messenen mamertiinien parissa oli erimielisyyksiä siitä, mihin apuun tuli turvautua: toinen puoli kannatti karthagolaisia, kun taas toinen puoli halusi turvautua roomalaisiin. Viimeksi mainittu puolue esittikin roomalaisille avunpyynnön, joka sai nämä ensimmäisen kerran sekaantumaan saaren asioihn, mikä johti ensimmäiseen puunilaissotaan vuonna 264 eaa.
Roomalainen kausi
Sodan jälkeen mamertiinit pysyivät liitossa Rooman kanssa, ja Messenellä oli liittolaiskaupungin (foederata civitas) asema. Käytännössä kaupunki tuli Rooman vallan alle. Sillä oli etuoikeutettu asemansa vielä Ciceron aikana. Preettori Verresin kaudella 73–70 eaa. Messene selvisi osallistumalla tämän rikoksiin, jotka Cicero tuomitsi.
Roomalaisella kaudella kaupunki oli yksi saaren kukoistavimmista ja väkirikkaimmista kaupungeista. Cicero kutsuu sitä ”suureksi ja rikkaaksi” (”civitas maxima et locupletissima”), ja ylistää sen edullista sijaintia sekä satamaa ja rakennuksia. Kaupungilla oli muiden liittolaiskaupunkien tavoin oma senaatti ja virkamiehet, eikä sen täytynyt maksaa muita veroja kuin varustaa laivoja sotaa varten sekä järjestää tietty osuus viljaa. Kaupunki kärsi suhteellisen vähän Sisiliaa muutoin tuhonneista sodista, vaikkakin oli vähällä tulla vallatuksi ja ryöstetyksi toisessa orjasodassa vuonna 101 eaa.
Julius Caesarin kansalaissodassa Messene oli Caesarin laivaston yhtenä tukikohtana vuonna 48 eaa. Cassiuksen johtama Pompeiuksen laivasto hyökkäsi siellä Caesarin laivaston kimppuun, ja kaikki 35 laivaa paloivat. Kaupunki itse säästyi siellä olleen legioonan ansiosta. Myöhemmin Sextus Pompeiuksen sodassa vuonna 36 eaa. Messene toimi yhtenä Sextus Pompeiuksen tukikohdista Octavianusta vastaan, ja hän hallitsi sieltä laivastollaan Sisilian rannikkoa Tyndariista Tauromenioniin. Sieltä Pompeius myös yritti paeta 17 laivalla Agrippan voitettua hänet.
Kyseisen sodan seurauksena Messene ilmeisesti menetti etuoikeutetun asemansa, josta se oli pitkään nauttinut. Korvaukseksi kaupungin asukkaat saivat Rooman kansalaisuuden, ja kaupungista tuli tavallinen roomalainen municipium. Messene säilyi edelleen kukoistavana satamansa ansiosta, ja Strabon sanoo sen olleen hänen aikanaan Sisilian harvoja kaupunkeja, joissa oli edelleen paljon asukkaita. Tämän jälkeen kaupunki esiintyy antiikin lähteissä enää harvoin. Se mainitaan goottisotien yhteydessä edelleen yhtenä saaren tärkeimmistä kaupungeista ja linnoituksista.
Rakennukset ja löydökset
pienoiskuva|upright=1.2|1700-luvulta oleva piirros antiikin Messenen satamasta. Filippo Juvarra, Veduta del porto di Messina in epoca antica.
Nykyisessä Messinan kaupungissa on vain vähän antiikin aikaisia jäänteitä. Tämä on seurausta paitsi siitä, että paikka on ollut yhtäjaksoisesti asuttu ja nykyinen kaupunki on antiikin aikaisen kaupungin jäänteiden päällä, myös lukuisista maanjäristyksistä ja maanvyörymistä kaupungin historiassa. Antiikin aikaiset rauniot kaupungin alueella ovat yleensä noin 4–5 metrin syvyydessä.
Kaupunki oli rakennettu sen satamalahden rannoille ja sitä suojanneen Akten niemen alueelle, ennen kaikkea sataman länsi- ja eteläpuolelle enimmillään noin kilometrin sisämaahan. Satama oli syvä, ja siihen kerrotaan mahtuneen jopa 600 laivaa kerralla. Kaupungissa on ollut suunniteltu asemakaava jo varhaisina aikoina, ja se on ollut ympäröity muurein. Arkaaisen ja klassisen kauden muureista ei ole kuitenkaan säilynyt jäänteitä. Kaupungissa tiedetään olleen kreikkalainen teatteri.
Sataman niemen kärjestä on löydetty pyhäkkö, joka on ajoitettu arkaaiselle kaudelle 700–600-luvuille eaa. Sen kulttia ei tunneta. Arkaaisen kauden rakennusten jäänteitä on löydetty niemen juuresta. Muihin vähäisiin rakennuslöytöihin lukeutuvat muun muassa muutamat roomalaisen ajan rakennukset Duomon ja Via Garibaldin alueilla, mamertiinien aikaisen linnoitusmuurin jäänteet Via Universitàlla ja Via Garibaldilla sekä suuri 300- tai 200-luvulta eaa. peräisin oleva kammiohauta Piazza Avignonella.
Peloroksen niemellä kaupungin ulkopuolella oli antiikin lähteiden mukaan Poseidonille omistettu pyhäkkö.
Kaupungin alueelta tehdyt esinelöydöt ovat Messinan kansallismuseossa.
Gastarbeiter
Gastarbeiter on saksankielinen sana joka tarkoittaa "vierastyöläistä". Sillä tarkoitetaan siirtotyöläisiä, jotka muuttivat Saksaan työhön 1950-1970-luvulla virallisen vierastyöohjelman Gastarbeiterprogramm puitteissa. He olivat eräänlaisia vieraita yhteiskunnassa, ja heidän odotettiin aikanaan palaavan kotimaahansa. Sen ansiota oli Saksan talousihmeen toteutuminen. Värväystoiminta alkoi 1955, sen huippukohtia oli vuosi 1961, ja se päättyi vuoteen 1973, ensimmäiseen öljykriisiin. Työvoiman lähtömaita olivat Italia, Espanja, Kreikka, Turkki, Portugali ja Jugoslavia.
Samantyyppistä järjestelmää sovellettiin eräissä muissakin Keski-Euroopan maissa, kuten Hollannissa, Belgiassa ja Sveitsissä.
Osama el-Fezzani
Osama el-Fezzani (s. 23. helmikuuta 1978 Libya) on libyalainen jalkapalloilija. Hyökkääjänä pelaava el-Fezzani edustaa Libanonin pääsarjassa Al-Nejmehia.
Pallautuneet
Pallautuneet on julkinen ulkoveistos Oulun Hietasaaren kaupunginosassa Nallikarin leirintäalueella. Sen on tehnyt taidemaalari Jaakko Mattila (s. 1976) vuonna 2005. Veistos on sijoitettu leirintäalueen porttirakennuksen edessä kohoaviin metallisiin pyloneihin. Mitoiltaan 20 × 16 metriä olevan veistoksen materiaaleina on käytetty liikennemerkkejä, terästä ja polyuretaanimaalia. Pylväiden varteen kiinnitettyjen ympyröiden on nähty symboloivan maailmankaikkeuden täydellisyyttä. Teos on tehty kierrätysmateriaaleista ja siitä on tullut leirintäalueen maamerkki.
Osama el-Fezzani
Seurajoukkueura
El-Fezzani pelasi vuosina 2003–2005 Rafik Sormanissa ja Al-Madinassa, kunnes hän siirtyi Al-Ahliin. Sittemmin el-Fezzani on ollut joukkueensa johtavia maalintekijöitä. Hän saavutti ensimmäisellä kaudellaan Libyan cupin mestaruuden.
Selostaja
Selostaja kuvailee sanallisesti tapahtumaa radiokuuntelijalle tai televisiokatsojalle. Selostajan tehtävä syntyi, kun radiosta tuli 1930-luvulla liikkuva. Selostaja on tyypillisesti urheiluselostaja, joka selostaa urheilukilpailua. Myös muilla tapahtumilla, kuten linnan juhlilla tai musiikillisilla konserttiesityksillä, voi olla selostajia.
Selostajat voi jakaa median mukaan tv-selostajiksi ja radioselostajiksi.
Henry John Elwes
Henry John Elwes (16. toukokuuta 1846 Colesborne, Gloucestershire – 26. marraskuuta 1922 Colesborne, Gloucestershire) oli englantilainen kasvi- ja eläintieteilijä.
Elwesin vanhemmat olivat John Henry Elwes ja Mary Bromley. Hän opiskeli Eton Collegessa.
Elwes matkusteli laajalti ja kävi Intiassa useita kertoja. Hän matkusteli myös Nepalissa. Hän keräsi 30 000 perhosen kokoelman, jonka hän jätti Natural History Museumille.
Elwes vastaanotti Royal Horticultural Societyn Victoria Medalin 1897. Samana vuonna hänet valittiin Royal Societyn jäseneksi.
Elwes nimesi ja kuvaili linnuista muun muassa tiibetinfasaanin (Crossoptilon harmani) 1881. Hän nimeämiensä eliöiden tieteellisessä nimessä käytetään sen jälkeen liitettävää auktorilyhennettä Elwes.
Burscheid
right|120px Burscheid on kaupunki Saksan Nordrhein-Westfalenin osavaltion Rheinisch-Bergischer Kreisin piirikunnassa. Kaupungin väkiluku on 19 000.
Venäläinen formalismi
Formalistinen menetelmä
Venäjän formalistien koulukunta oli epäyhtenäinen, koska se pyrki nimenomaan karttamaan dogmaattisuutta ja sitoutumista tiettyihin tieteellisiin menetelmiin. Kelpo formalisti käytti jokaiselle teokselle ominaisimpia työkaluja ja mukautui tilanteisiin.
Burscheid
Kaupungin pormestari on Stefan Caplan. Suurimmat työnantajat ovat Federal Mogul GmbH (ent. Goetze AG) ja Johnson Controls.
Venäläinen formalismi
Formalistinen menetelmä
Formalistiset kulttuurikriitikot yrittivät etsiä lainalaisuuksia ja yhteyksiä vallitsevasta kulttuurista käyttäen omia tieteellisiä menetelmiään. He kehittivät oman formalistisen metodologiansa, jossa muun muassa runousopin lainalaisuudet määritettiin tarkasti.
Historia
Nimitys formalisti oli alun perin formalistikriitikkojen rienaava nimitys uuden koulukunnan edustajille. Termi kuitenkin vakiintui, ja se kuvaa kohtalaisen näppärästi formalisteja senaikaisen kulttuuriparadigman näkökulmasta.
Formalisteja kritisoitiin usein siitä, että he pitivät muotoa tärkeämpänä kuin sisältöä. Runossa ei ollut tärkeätä se, mitä sanottiin, vaan se, miten sanottiin. Tosiasiassa tämä on kärjistys, koska formalistit yrittivät lähinnä vain nostaa teoksen rakenteelliset seikat yhtä tärkeiksi tutkimuskohteiksi kuin perimmäiset sanojentakaiset ideatkin, ja ensi sijassa he pyrkivät rikkomaan muodon ja sisällön välisen vastakkainasettelun. Tämä se erosi symbolistien näkemyksistä niin suuresti, että formalisteja pidettiin "muotoanalyytikkoina".
Venäjän formalistien kulttuurikäsitys rinnastui useisiin modernisteihin. Runous oli heidän mielestään itsenäinen kieli, jonka perustehtävä oli itsensä toteuttaminen, runollisuus. Luonnontieteisiin tai yhteiskunnallisiin arvoihin sitoutuminen oli heidän mielestään täysin tarkoituksetonta. Teoksia tuli lähinnä tarkastella itsenäisesti, vaikka tietyille piirteille tai tyyleille löytyikin usein sosiaalisia tai historiallisia perusteita. Tällainen kulttuurikäsitys oli vahvasti ristiriidassa senaikaisen nousevan marxilaisen esivallan kanssa. Formalismi oli keskeinen iskusana 1930-luvulla, kun Neuvostoliiton bolševikkijohtajat korvasivat venäläisen avantgarden sosialistisella realismilla.
Formalismi aatteena heikkeni vähitellen neuvostohallinnon painostuksen alla. Suurin osa ydinhenkilöistä sulautui pikkuhiljaa kulttuurin valtavirtaan, kun formalistivainot kiihtyivät. He oppivat lieventämään formalistisia äänenpainojaan ja piilottamaan mielipiteitään verhottujen ilmausten taakse ja muuntautumaan tavallisiksi taiteentutkijoiksi.
Formalisminvastaisuus oli kuitenkin olennainen osa Neuvostoliiton kulttuuriperinnettä sen hajoamiseen asti. Strukturaalinen kielitiede ja eritoten Geneven koulukunta ottivat näkyviä vaikutteita formalistisen metodin tieteellisestä perustasta.
Guntis Ulmanis
Guntis Ulmanis (s. 13. syyskuuta 1939) on latvialainen poliitikko Latvian ensimmäinen varsinainen presidentti maan itsenäisyyden palauttamisen jälkeen vuosina 1993–1999.
Ulmanis syntyi Riiassa. Latviaa 1930-luvulla johtanut Kārlis Ulmanis oli Guntis Ulmanisin isosetä ja Ulmanis vietti lapsuutensa Siperiassa ennen paluutaan Latviaan 1948.
Ulmanis valmistui Latvian valtionyliopiston taloustieteiden laitokselta 1963 ja suoritti asevelvollisuutensa 1963–1965. Hän liittyi kommunistiseen puolueeseen 1966 ja kohosi viimein Riian kaupunginkomitean johtoon.
Latvian parlamentti Saeima valitsi hänet ensimmäiselle kolmivuotiskaudelle 1993 maan presidentiksi. Tätä ennen maan valtionpäämiehenä oli parlamentin puhemies. Ulmanis yritti demokratisoida kansalaisoikeuslakia 1994. Vuonna 1996 hän julisti kuolemanrangaistuksen kiellon. Vuonna 1995 kuudennen Saeiman vaalien jälkeen Ulmanis nimitti Latvian pääministeriksi ensin oikeistolaisen ehdokkaan, ja sitten vasemmistolaisen, mutta parlamentti ei tukenut kumpaakaan, ja pääministeriksi tuli lopulta puolueeton Andris Šķēle.
Madhur Jaffrey
thumb|Madhur Jaffrey vuonna 2012.
Madhur Jaffrey (s. 13. elokuuta 1933) on intialainen näyttelijä ja kokki. Hän on esiintynyt elokuvissa, televisiossa ja teatterissa sekä julkaissut keittokirjoja.
Jaffrey syntyi Delhissä ja valmistui Lontoon Royal Academy of Dramatic Artista. Hän oli vuoteen 1965 asti naimisissa näyttelijäkollegansa Saeed Jaffreyn kanssa.
Jaffrey voitti vuonna 1965 Berliinin elokuvajuhlien Hopeisen karhun roolisuorituksestaan James Ivoryn elokuvassa Shakespeare Wallah (1965).
Menševikit
Menševikit olivat 1900-luvun alussa toinen Venäjän sosiaalidemokraattisessa työväenpuolueessa vaikuttaneesta kahdesta suuntauksesta bolševikkien ohella. Puolue jakautui kahtia ideologisten ja strategisten erimielisyyksien vuoksi vuonna 1903, ja radikaalimpaa linjaa edustaneet bolševikit muodostivat myöhemmin käytännössä oman puolueensa. Menševikit edustivat maltillisempaa sosiaalidemokratiaa ja suhtautuivat väkivaltaisiin toimintakeinoihin kielteisemmin kuin bolševikit. Menševikkien mielestä Venäjä ei vielä 1900-luvun alussa ollut kypsä sosialistiseen vallankumoukseen, joten sosialistisen työväenliikkeen tuli tukea edistyksellistä porvaristoa liberaalin demokratian ja kapitalismin kehittämisessä. Menševikit ja bolševikit perustivat ideologiansa erilaisiin tulkintoihin marxismista.
Historia
Venäjän sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen jakaantuminen tapahtui alkujaan sen toisessa puolue­kokouksessa vuonna 1903 Lontoossa. Vladimir Lenin halusi kehittää puolueesta ammattivallankumouksellisten tiukasti johtaman rajoitetun, keskitetyn ja pääosin maanalaisen organisaation, kun taas Juli Martov kannatti Länsi-Euroopan sosiaalidemokraattisten puolueiden kaltaista avointa joukkopuoluetta. Martovin linja voitti puolue­kokouksen äänestyksessä äänin 28–23. Koska Leninin kannattajat saivat kuitenkin tilapäisesti enemmistön puolueen keskuskomiteassa ja Iskra-lehden toimituskunnassa, heitä alettiin kutsua bolševikeiksi venäjän kielen enemmistöä tarkoittavan sanan bolšinstvo mukaan, ja Martovin kannattajia vastaavasti menševikeiksi vähemmistöä tarkoittavan sanan menšinstvo mukaan. Nimitykset säilyivät, vaikka menševikit saivat myöhemmin enemmistön puolueessa. Kun bolševikit eivät onnistuneet saamaan puoluetta haltuunsa vuoden 1911 Prahan puoluekokouksessa, he irtautuivat kokonaan erilliseksi puolueeksi vuonna 1912. Menševikkien johtajista huomattava osa oli Venäjän keisarikunnan etnisten vähemmistöjen edustajia, kuten georgialaisia ja juutalaisia, kun taas bolševikkien johtajat olivat pääosin isovenäläisiä. Työläisiä oli kummankin ryhmän johdossa vain vähän. Eräät tunnetuista menševikeistä, kuten Lev Trotski, loikkasivat myöhemmin bolševikkeihin.
Menševikit johtivat vuosina 1919–1921 Georgian demokraattisen tasavallan hallitusta. Georgian pääministerinä toimi menševikkeihin kuulunut Noe Žordania. Demokraattinen tasavalta romahti, kun Neuvosto-Venäjän armeija valtasi koko Georgian helmi–maaliskuussa 1921.
Marseljeesi
thumb|Marseljeesin säveltäjä Rouget de Lisle laulamassa sitä ensi kertaa. Marseljeesi on Ranskan kansallislaulu. Se tuli vallankumouksellisten tunnussäveleksi Ranskan suuressa vallankumouksessa (1789). Marseljeesia on käytetty eri maissa vallankumouslauluna ja työväenlauluna. Siihen on tehty useita eri sanoituksia.
Historia
30. heinäkuuta 1792 Marseillesta saapunut tasavaltalaisten sotilaiden komppania lauloi laulua saapuessaan Pariisiin, mistä laululle tuli nimi Marseillaise, Marseljeesi. Siitä tuli yhdessä yössä suosittu taistelulaulu pariisilaisten keskuudessa. Laulun innoittaneet pormestari Dietrich ja marsalkka Luckner teloitettiin molemmat terrorin aikana tasavallan vihollisina ja myös Rouget de Lisle vangittiin, mutta hän vältti teloituksen. Kansalliskonventti julisti Marseljeesin Ranskan kansallislauluksi 14. heinäkuuta 1795.
Laulusta tuli uudelleen kansallislaulu vasta vuoden 1870 vallankumouksen jälkeen Ranskan kolmannessa tasavallassa. Toisen maailmansodan aikana 1940–1944 laulu kuitenkin oli kielletty Saksan miehittämässä Pohjois-Ranskassa. Siihen mennessä ranskalaiset olivat jo niin yleisesti omaksuneet Marseljeesin kansallislaulukseen, että se oli samaan aikaan sekä Vichyn Ranskan virallisena kansallislauluna että vastarintaliikkeen ja Vapaan Ranskan keskuudessa suosituimpana lauluna. . Myös neljännen (1946) ja viidennen (1958) tasavallan perustuslait säätävät Marseljeesin kansallislauluksi.
1970-luvulta lähtien Ranskassa on keskusteltu Marseljeesin sanojen muuttamisesta paremmin nykyaikaan sopiviksi. Perinteisiä sanoja pidetään liian verenhimoisina ja myös ulkomaalaisvastaisina. Sanoituksen muuttaminen on kuitenkin epätodennäköistä, onhan Marseljeesi jo vakiintunut Ranskan kansallislauluksi sen nykyisillä sanoilla.
1800-luvulla Marseljeesista tuli suosittu vallankumous- ja vapauslaulu useiden vapausliikkeiden piirissä. Tällöin tekstiä muutettiin usein kulloisiakin olosuhteita vastaavaksi. Laulusta tuli myös suosittu työväenlaulu. Vasta kun Marseljeesista tuli uudelleen Ranskan virallinen kansallislaulu 1870, syrjäytti Kansainvälinen sen työväenliikkeen lauluna.
Venäjällä
Helmikuun vallankumouksen 1917 jälkeen Marseljeesi oli lyhyen aikaa myös väliaikaisen hallituksen päätöksellä Venäjän kansallislaulu nimellä Марсельеза (Marseljeza) ja alkusanoilla ”Отречёмся от старого мира”. Laulu menetti asemansa lokakuun vallankumouksen jälkeen marraskuussa 1917, jolloin sen syrjäytti Kansainvälinen.
Sanat
Ranskankielinen versio
Suora käännös suomeksi
Venäjän väliaikaisen hallituksen kansallislaulu
Ensimmäisen säkeistön transkriptio
Poistetut säkeet
Nämä säkeet jätettiin pois kansallishymnistä.
Takakiduskotilot
Takakiduskotilot (Opisthobranchia) on aiemmin käytössä ollut meressä elävien kotiloiden osaluokka. Niiden yhteinen anatominen piirre on kidusten sijaitseminen sydämen takana, tyypillisesti keskiviivan oikealla puolella.
Useimmat takakiduskotilot ovat kuorettomia, ja niitä kutsutaan merietanoiksi. Jos kalkkikuori on, se on yleensä surkastunut ja osittain tai kokonaan pehmytkudoksen sisällä. Monilta lajeilta puuttuu ruumiinontelo, ja joiltakin myös kidukset - tällaiset lajit hengittävät suoraan ihonsa läpi.
Suomessa Itämeren rantavesissä elää kolme takakiduskotiloihin kuuluvaa merietanalajia, ruskomerietana (Alderia modesta), liuskamerietana (Tenellia adspersa) ja sukkulamerietana (Limapontia capitata).
Franciszek Smuda
Franciszek Smuda (s. 22. kesäkuuta 1948) on puolalainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja. Hän on toiminut viimeksi Wisła Krakovan päävalmentajana. Joulukuusta 2016 lähtien hän on toiminut Górnik Łęcznan päävalmentajana.
Ura pelaajana
Smuda aloitti peliuransa Unia Racibórzin ja Odra Wodzislawin juniorijoukkueissa ja teki ammattilaisdebyyttinsä Stal Mielecissä 1970. Smuda pelasi urallaan kotimaassaan muun muassa Legia Varsovassa 1975–1977 sekä Yhdysvalloissa ja Saksassa. Hän lopetti peliuransa 34-vuotiaana vuonna 1982 saksalaisseura VfB Coburgissa.
Ura valmentajana
Valmennusuransa Smuda aloitti Coburgissa 1983 ja luotsasi Saksan alasarjaseuroja 1980-luvulla. Vuosikymmenen taitteessa hän valmensi kolme vuotta Turkissa Altay Izmirin ja Konyasporin joukkueita. 1993 hän palasi kotimaahansa ja Stal Mielecin joukkueeseen. Smuda luotsasi debyyttikaudellaan seuran nousuun Puolan pääsarjaan ja 1995 hänestä tuli Widzew Łódźin päävalmentajana. Widzewissä Smuda teki läpimurtonsa ja johdatti seuran kahteen perättäiseen Puolan mestaruuteen. Seuran kanssa hän eteni myös Mestarien liigan lohkovaiheeseen kaudella 1996–1997 ja sijoittui kolmanneksi lohkossa, jossa pelasivat sittemmin koko liigan voittanut Borussia Dortmund, Club Atlético de Madrid sekä Steaua Bukarest. Smuda sai potkut kauden 1997–1998 päätteeksi Widzewin jäätyä liigassa neljänneksi.
Smuda siirtyi kesällä 1998 Wisła Krakovan peräsimeen ja johdatti seuran kauden päätteeksi Puolan mestariksi. Hän jätti seuran huipulla ja valmensi kaksi seuraavaa kautta Legia Varsovaa palaten jälleen kaudeksi 2001–2002 Wisla Krakovaan. Tämän jälkeen hän on toiminut valmentajana puolalaisseuroissa Piotrcovia Piotrków Trybunalskissa, toistamiseen Widzew Łódźissa, kasvattajaseurassaan Odra Wodzisławissa sekä Zagłębie Lubinissa. Vuonna 2004 hän toimi lyhyen aikaa myös kyproslaisen AC Omonian päävalmentajana.
Kesällä 2006 Smuda siirtyi KKS Lech Poznańin päävalmentajaksi. Hänen johdollaan seura taisteli paikastaan Puolan terävimmässä kärjessä voittaen kaudella 2008–2009 Puolan cupin mestaruuden ja sijoittuen liigassa kolmanneksi. Syyskuussa 2009 hän jätti Poznánin ja palasi Zagłębie Lubinin päävalmentajaksi. Pesti jäi kuitenkin lyhyeksi, sillä lokakuussa 2009 hänestä tuli Puolan maajoukkueen uusi päävalmentaja. Smudan johdolla Puola tavoitteli jatkopaikkaa koti-EM-kisoissa 2012 samassa alkulohkossa Venäjän, Kreikan ja Tšekin kanssa. Puolalaisten turnaus päättyi pettymykseen, kun joukkue jäi Venäjää ja Kreikkaa vastaan pelattujen tasapelien sekä Tšekille kärsityn tappion myötä lohkonsa viimeiseksi. Turnauksen jälkeen Smuda ilmoitti jättävänsä tehtävänsä.
Tammikuussa 2013 Smuda teki kauden loppuun ulottuvan sopimuksen Saksan 2. Bundesliigan viimeisenä olleen SSV Jahn Regensburgin kanssa. Smuda ei onnistunut nostamaan Regensburgia pois sarjan jumbosijalta ja hän ilmoitti huhtikuussa jättävänsä tehtävänsä kauden jälkeen. Regensburg jäi lopulta 2. Bundesliigan viimeiseksi ja putosi 3. Ligaan.
Kesäkuussa 2013 Smuda palasi Wisła Krakovan päävalmentajaksi 11 vuoden tauon jälkeen. Krakovalaiset tavoittelivat Smudan johdolla paluuta mestaruuskantaan, mutta tuloksetta. Kaudella 2013/14 seura jäi liigassa viidenneksi, eikä selvinnyt mukaan edes europeleihin. Kausi 2014/15 ei sujunut yhtään paremmin ja lopulta Wisła erotti kokeneen Smudan maaliskuussa 2015.
Herralahti
Herralahti (, aikoinaan myös Kungsviken, Kronoviken ja Fiskviken ) on Porin kaupunginosa, joka sijaitsee keskustan itäpuolella.
Se käsittää nauhamaisesti Paanakedonkadun ja siitä risteävän Pohjanmaantien varrella sijaitsevaa teollisuus- ja liikealuetta, joka pohjoisessa rajoittuu Aittaluodon tehdasalueeseen. Lisäksi Herralahteen kuuluu Pohjanmaantien eteläpuolella oleva asuinalue sekä Paanakedonkadun keskustanpuoleisessa päässä sijaitseva Herralahden urheilukenttä sitä ympäröivine puistoineen. Herralahden länsipuolella on Kuninkaanhaan kaupunginosa, jossa Herralahden ala-aste nimestään huolimatta toimii.
Herralahden lahti
thumb|268px|Herralahtea ja Aittaluotoa 1950-luvulla. Vasemmassa yläreunassa näkyy entisen laivaveistämön paikka. Vielä 1900-luvun alussa nykyisen Herralahden kentän ympäristössä oli matala Kokemäenjoen lahti nimeltään Herre Viken eli Herran lahti. Sen erotti joesta kapea salmi, jonka ylitse oli rakennettu Aittaluotoon johtava silta vuonna 1781. Herralahden ja Kokemäenjoen välisellä niemellä nykyisen Linnansillan kohdalla toimi pitkään laivaveistämö eli varvi. Se perustettiin jo vuonna 1572 ja oli toiminnassa aina 1900-luvun alkupuolelle saakka.
Maatunut ja soistunut Herralahti täytettiin 1920-1930-luvuilla, niin että vuonna 1935 paikalle avattiin urheilukenttä.
Herralahden urheilualue
Vuonna 1949 avattiin Juhannuslehdon jääkiekkokenttä. Porilaiset jääkiekkoseurat käyttivät sitä vuoteen 1964 asti, jolloin nykyisen Isomäen jäähallin paikalle rakennettiin tekojääkaukalo. Jääkiekkokenttä sai nimensä Herralahden länsilaidalla sijainneesta puistosta.
Felicity Kendal
pienoiskuva|Felicity Kendal vuonna 2016. Felicity Ann Kendal CBE (s. 25. syyskuuta 1946) on brittiläinen näyttelijä. Hän syntyi Englannissa ja varttui osaksi Intiassa.
Polná
Polná (lausunta [ˈpolnaː]; ) on kaupunki Tšekissä Vysočinan läänissä Jihlavan piirikunnassa. Vuonna 2009 Polnássa oli 5 236 asukasta.
Polnálle kuuluvat seuraavat kylät/osat: Hrbov, Janovice, Nové Dvory ja Skrýšov.
Khashayar Farmanbar
Khashayar Farmanbar (s. 21. syyskuuta 1976 Teheran) on ruotsalais-iranilainen poliitikko ja Ruotsin entinen energia- ja digitalisaatioministeri. Hän edustaa sosiaalidemokraatteja.
Yksityiselämä
Farmanbar syntyi Iranissa ja muutti Ruotsiin 12-vuotiaana. Hän tuli suurelle yleisölle tutuksi jo ennen ministerin virkaansa, kun hän toimi vihkijänä Ruotsin Gift vid första ögonkastet -ohjelmassa, joka perustuu samaan formaattiin kuin Ensitreffit alttarilla.
Aeroseum
pienoiskuva|Saab 37 Viggen Aeroseumissa Aeroseum on Ruotsin Göteborgin lähelle Göteborg City Airport -lentokentän alueella toimiva maanalainen ilmailumuseo. Se sijaitsee Ruotsin ilmavoimien Säven varikon alueella ollen osa Ruotsin puolustusvoimien museoiden ketjua.
Khashayar Farmanbar
Yksityiselämä
Farmanbar on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.
Aeroseum
Kehitys
Aeroseum-säätiö on perustettu vuonna 1999, ja vuosia kestäneen suunnittelutyön ja lobbauksen jälkeen Ruotsin puolustusministeriö luovutti bunkkerin säätiön hallintaan vuonna 2003. Muutamassa vuodessa museon kokoelmat ovat karttuneet merkittävästi, ja esillä onkin varsin kiinnostava kokoelma niin sotilas- kuin siviilikäytössäkin ollutta lentokalustoa. Viralliset avajaiset olivat vuonna 2007 tai 2009, mutta museo ei ole edelleenkään jatkuvasti auki.
Museo
Aeroseumissa on tällä hetkellä keskikokoinen ilmailumuseo, joka on sijoitettu Ruotsin ilmavoimien F9-laivueen (mm. Lanseneita) käytöstä poistettuun maanalaiseen bunkkeriin. Bunkkereista ensimmäiset tehtiin toisen maailmansodan aikana. Museobunkkeri on peräisin 1950-luvun puolivälistä ja väitetysti atomipommin kestävä, yhden laivueen (noin 14 konetta) maanalainen valmiusasema. Ruotsin panosti paljon maanalaisiin tukikohtiin kaikissa aselajeissa 1950-luvulla, mutta lentotukikohdan kohdalla ongelma olisi ollut se, kuinka lentokoneet olisivat pystyneet nousemaan tukikohdasta ilmaan, jos kenttäalueelle olisi osunut atomiase; kiitoteitä ei olisi tuolloin ollut käytettävissä.
Näytteillä oli kesällä 2009
Tulevaisuudensuunnitelmia
Muita teemapuiston aktiviteetteja on suunniteltu rakennettaviksi bunkkerin yläpuolelle maan päälle. Vaikka museon kokoelmia esitellään jo yleisölle tilauksesta tai aikataulun mukaisten esittelykierrosten aikana, laajemman Aeroseumin suunnittelutyöt ovat edelleen kesken. Kuten monesti muuallakin, myös Aeroseumin toteutumista hidastaa rahoituksen puute.
Museossa on myös lentokentän varalennonjohto, joka on edelleen toimintakunnossa.
Heterosuggestio
Heterosuggestio on yksi suggestion lajeista. Heterosuggestiossa henkilö tiedostetusti tai tietämättään kohdistaa suggestiovaikutuksen toiseen ihmiseen. Esimerkki tiedostetusta heterosuggestiosta on toisen henkilön hypnoosiin johdattaminen, kun taas esimerkiksi uskonnollinen julistaminen voi olla tiedostamatonta heterosuggestiota.
Criss Angel
pienoiskuva|Criss Angel Criss Angel (oikealta nimeltään Christopher Nicholas Sarantakos, s. 19. joulukuuta 1967 Long Island, New York) on yhdysvaltalainen muusikko, taikuri, illusionisti ja Criss Angel – tajunnanräjäyttäjä -televisiosarjan (Criss Angel Mindfreak) luoja ja ohjaaja. Angelin oikea sukunimi on peräisin hänen kreikkalaiselta äidiltään. Hänen vanhempiensa nimet ovat John ja Dimitra Sarantakos. Angel on ollut lapsesta asti kiinnostunut taikuudesta. Suurin vaikutus häneen on ollut edesmenneellä isällään Johnilla, joka kuoli vatsasyöpään. Criss Angel on tunnettu myös skeptikkona.
Ura illusionistina
Lähes koko ikänsä Angel on harrastanut taikuutta ja hän on tehnyt keikkoja ympäri maailmaa. Criss Angel esiintyy Mindfreak-sarjassa (suom. Tajunnanräjäyttäjä), jota on kuvattu Alladin Resortissa, New Orleanissa, Las Vegasissa, Los Angelesissa ja Angelin kotikaupungissa, New Yorkin East Meadowissa, ja myös monissa muissa kaupungeissa. Criss on tehnyt huimapäisiä mielen ja kehon kokeita. Hänen mukaansa ihokoukuista roikkuminen oli "hulluin" kaikista hänen tekemistään tempuista. Criss Angel on myös näytellyt taikuria yhdessä jaksossa Las Vegas -nimisessä sarjassa, sekä murhaaja-taikuria yhdessä CSI: New Yorkin jaksossa.
Muusikon ura
Criss Angelilla oli industrial-yhtye Angeldustissa, jonka hän perusti Klay Scottin kanssa, kun Klaytonin edellinen yhtye Circle of Dust hajosi. Angeldust julkaisi albumin Musical Conjurings from the World of Illusion vuonna 1998 ja esiintyi Madison Square Gardenissa. Hän on myös julkaissut muutaman muun levyn Criss Angelina.
Diskografia
Kaikki albumit on julkaistu omakustanteina. (APITRAG Records)
Luettelo pisimpään maalinsa tyhjänä pitäneistä jalkapallomaalivahdeista
Luettelossa on lueteltu yli tuhat minuuttia ilman päästettyä maalia yhtäjaksoisesti pelanneet pääsarjatason jalkapallomaalivahdit. Useamman kerran saavutukseen yltäneet on mainittu ainoastaan parhaan suorituksensa mukaan. Ensimmäisenä suoritukseen ylsi skotlantilainen Charles Shaw 1913–1914.
Lentokenttä (suomalainen televisiosarja)
Lentokenttä on suomalainen dokumentaarinen televisiosarja, joka kertoo Helsinki-Vantaan lentoaseman arjesta. Sarjassa seurataan lentokentän elämää muun muassa tullin, rajavartiolaitoksen, pelastushenkilökunnan, mekaanikkojen, lentohenkilökunnan sekä matkustajien matkassa. Ensimmäinen tuotantokausi alkoi Jim-kanavalla 12. syyskuuta 2011 ja sitä esitettiin 40 jakson verran.
Coop Sverige
Coop Sverige (usein käytetään lyhyempää muotoa Coop) on osuustoiminnallinen päivittäistavaraketju Ruotsissa. Se on Coop Nordenin tytäryhtiö. Sillä on viisi eri kauppaketjua: lähikauppa Coop Nära, Coop Konsum, Coop Extra, myös kodinkoneita myyvä Coop Forum sekä Coop Bygg, joka myy tarvikkeita kotiin ja rakentamiseen. Coop tekee yhteistyötä Suomen S-ryhmän kanssa. Sen X-tra -tuotteita myydään myös S-ryhmän kaupoissa. Coop-tuotteita myydään Suomessa Rainbow-tuotemerkillä.
Jari Komulainen
Jari Juhani Komulainen (s. 1958) on suomalainen liikemies. Hän oli naimisissa presidentti Mauno Koiviston tyttären Assi Koiviston kanssa vuosina 1982–1990. Tämän jälkeen Komulainen oli naimisissa Anitra Ahtolan kanssa vuosina 1998–2003. Ahtola oli vuoden 1996 Miss Suomi -kisojen 1. perintöprinsessa.
Komulainen on välittänyt sukellusveneitä venäläisen yhteistyökumppanin avustuksella sekä toimittanut suomalaisille liikkeille kiinalaisia Sanil Europe Oy:n maahantuomia halpaskoottereita yrityksensä Solo International Oy:n kautta. Solo International Oy myös maahantoi halpoja polkupyöriä, jotka toimitettiin eri merkkisinä suomalaisille tavarataloketjuille. Tämän yrityksen koko liiketoiminnan Komulainen myi Solifer-konsernille kesällä 2006. Komulainen kertoo olleensa aikoinaan myös Suomen suurin vesisänkykauppias.
Vuosina 1983–1984 Komulainen oli mukana konkursseihin 1985 ajautuneessa Tristan-yritysryhmässä, jonka omistajia ja johtoa syytettiin konkurssirikoksista. Helsingin raastuvanoikeus hylkäsi vuonna 1989 kaikki syytteet jutussa.
Oscar Rolando Cantuarias Pastor
Oscar Rolando Cantuarias Pastor (13. toukokuuta 1931 – 8. marraskuuta 2011) oli perulainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 17. joulukuuta 1955 ja nimitettiin Tacna y Moqueguan hiippakunnan piispaksi 5. lokakuuta 1973. Piispaksi vihkiminen seurasi 2. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Juan Landázuri Ricketts, jota avustivat Leonardo José Rodriguez Ballón ja Lorenzo León Alvarado.
Tanskan Superliiga
Tanskan Superliiga, on Tanskan jalkapallon ja Tanskan jalkapalloliiton korkein sarjataso. Superliiga on perustettu vuonna 1991 ja tätä ennen korkeinta sarjatasoa kutsuttiin 1. divisioonaksi. Sarjan menestynein joukkue on FC Kööpenhamina, joka on voittanut sarjan 14 kertaa. Toiseksi menestynein Brøndby IF on voittanut sarjan seitsemän kertaa.
Oscar Rolando Cantuarias Pastor
Cantuarias Pastor sai 9. syyskuuta 1981 nimityksen Piuran arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 11. heinäkuuta 2006.
Munuaispaise
Munuaispaise on munuaisten märkäpesäke. Se voi tulla esimerkiksi munuaistulehduksen yhteydessä. Munuaispaiseen oireita ovat mm. kuume, kipu vatsassa, painon menetys ja pahoinvointi. Potilaalla virtsaaminen voi tuntua kivuliaalta, ja virtsa voi sisältää verta. Munuaispaise hoidetaan suonensisäisillä antibiooteilla.
Tanskan Superliiga
Superliigassa pelataan 12 joukkueen kaksinkertainen runkosarja. 22 ottelussa jokainen joukkue kohtaa toisensa kotona ja vieraissa, minkä jälkeen runkosarjassa 1.–6. sijoittuneet jatkavat mestaruusotteluissa, kun taas 7.–12. sijoittuneet pelaavat karsintaotteluissa. Runkosarjan pisteet ja maalit lasketaan mukaan jatkosarjojen pisteisiin. Jatkosarjoissa pelataan 10 kierrosta. Eniten pisteitä 32 kierroksen jälkeen kerännyt joukkue mestaruussarjassa on Tanskan mestari. Kaksi vähiten pisteitä saanutta, eli karsintasarjan 11. ja 12. sijoittuneet joukkueet putoavat suoraan 1. divisioonaan.
Yhteistyö
Superliigalla on ollut useita yhteistyösopimuksia sarjan nimestä. Kaudella 1995–1996 sarjaa kutsuttiin Coca-Cola Ligaksi, vuosina 1996–2001 Faxe Kondi Ligaksi, vuosina 2001–2010 SAS Ligaksi, vuosina 2015-2019 Alka Superligaksi ja vuodesta 2019 lähtien 3F Superligaksi.
Joukkueet
Ensimmäisillä kausilla sarjan mestaruus ratkaistiin 10 joukkueen pudotuspeleissä. Kaudesta 1995–1996 aina 2015–2016 saakka, Superliigassa oli 12 joukkuetta. Seuraavien neljän kauden ajan Superliigassa oli 14 joukkuetta, kun kaudesta 2020–2021 lähtien joukkueita on ollut jälleen 12.
Mestarit
Seuraavat joukkueet ovat voittaneet Tanskan mestaruuden:
Tremulous
Tremulous on ilmainen ja avoimen lähdekoodin joukkuepohjainen FPS-tietokonepeli reaaliaikaisella strategialla, joka julkaistiin 31. maaliskuuta 2006. Peli muistuttaa Quake II:n Gloom-modifikaatiota. Pelissä on kaksi joukkuetta, ihmiset ja alienit, joista kummallakin on omat hyöty- ja haittapuolensa. Tremulous tehtiin alun perin modifikaatioksi Quake III Arena -peliin, kunnes se julkaistiin itsenäisenä pelinä. Peli on ladattu yli kertaa.
Pelaaminen
Pelissä on tavoitteena eliminoida kaikki viholliset ja vihollisen tukikohdat. Tähän tarvitaan useimmissa tapauksissa tiukkaa tiimityöskentelyä.
Ihmiset ovat fyysisesti heikompia kuin alienit, mutta heillä on käytössään pitkän kantaman aseet ja kestävät, mutta hitaasti rakennettavat tukikohdat. Alienit ovat kestäviä, nopeita ja hyvin lähietäisyydeltä tappavia. Heidän tukikohtansa on nopea rakentaa, mutta se on heikko ihmisten aseita vastaan. Alieneiden kunto palautuu ajan myötä. Alienit kehittyvät paremmiksi käymällä läpi pikaevoluution.
Monet palvelimet haluavat sallia muiden karttojen pelaamisen, jotka eivät ole oletuksena versiossa 1.1.0. On kaksi keinoa hankkia muita karttoja: niitä voi ladata käsin karttalähteestä (katso aiheesta muualla-osio) ja lisätä pk3-tiedostot kantahakemistoon tai käyttää takaportin omaavaa asiakasohjelmaa ja asettaa cl_allowdownload-asetus 1:ksi.
Ulasoori
Ulasoori on Porin kaupunginosa, joka sijaitsee Länsi-Porissa valtatie 2:n varrella. Sen naapurikaupunginosia ovat Tikkula ja Vähärauma. Ulasoorista länteen on haja-asutusaluetta, joka erottaa Porin keskustaajaman ja Meri-Porin.
Kaupunginosa on suurelta osin teollisuusaluetta. Ulasoorintien Tikkulan puoleisessa päässä sijaitsee myös WinNovan oppilaitoksia, jotka mielletään kuuluvaksi Ulasooriin, mutta ovat kuitenkin Tikkulan puolella. Kaupunginosien raja kulkee Suntinojan kohdalla.
Ulasoorin kaupunginosasta ovat lähtöisin porilaisen pesäpallon juuret. Kaupunginosassa, joka vielä tuolloin kuului Porin maalaiskuntaan, toimi pesäpalloseura Ulasoorin Karhut. Seura liittyi Suomen pesäpalloliittoon 1963, josta voidaan katsoa järjestelmällisen pesäpallotoiminnan alkaneen. Vuonna 1984 Ulasoorin Karhujen pesäpallojaosto sai nimekseen Pesäkarhut.
Tui (Galicia)
Tui on kaupunki Pontevedran maakunnassa Galiciassa, Espanjassa. Kaupunki sijaitsee noin 25 km Vigosta etelään, Espanjan ja Portugalin välisen rajajoen Minhon (esp. Miño) varrella. Vastapuolella jokea sijaitsee Portugaliin kuuluva Valençan kaupunki. Kaupunkeja yhdistää kaksi siltaa, vuonna 1870 valmistunut, Gustave Eiffelin johdolla rakennettu ”kansainvälinen silta” ja 1990-luvulla valmistunut uusi silta.
Kartano (Pori)
Kartano on Porin kaupunginosa, joka sijaitsee Itä-Porissa Porin ja Ulvilan rajalla. Aluetta rajaavat pohjoisessa Valtatie 11, lännessä Valtatie 2, etelässä Porin ja Ulvilan kaupunkien raja ja idässä Ulvilantie. Kartanon naapurikaupunginosat ovat Harmaalinna, Mikkola ja Honkaluoto.
Tui (Galicia)
Tuin väkiluku on 17 013 (2015). Kaupunkikuvaa hallitsee Catedral de Santa María de Tuy -kirkko.
Kartano (Pori)
Kaupunginosa jakaantuu osaan. Toinen osa on omakotitaloasutuksen käytössä ja toinen teollisuusaluetta. Omakotitalot ovat lähinnä 1950-60-luvulla rakennettuja rintamamiestaloja. Kaupunginosa on rakennettu Koiviston kartanon maille, josta se on myös saanut nimensä.
Tui (Galicia)
Lissabonista lähtevä pyhiinvaellusreitti Santiago de Compostelaan (Camino Portugués) kulkee Tuin kautta.
Harmaalinna
Harmaalinna on Porin kaupunginosa, joka sijaitsee Itä-Porissa lähellä Ulvilan rajaa. Idässä kaupunginosan rajana toimii Kokemäenjoki, eteläpuolella Porin ja Ulvilan kaupunkien raja. Pohjoisessa alue rajoittuu Valtatie 11:een ja lännessä Ulvilantiehen. Harmaalinnan naapurikaupunginosat ovat pohjoisessa Metallinkylä ja lännessä Kartano. Etelässä on Ulvilan kaupunginosa Uotila.