cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vuoden 1975 arsenikkiskandaali
Hallituksen neuvottelu
Helsingin yliopiston ympäristönsuojelun professori Pekka Nuorteva sanoi Helsingin Sanomissa, että laiva pitäisi käännyttää nopeasti takaisin, jottei Suomen maine menisi. Hän ihmetteli, miksi Neste on tiedotuksessaan käsitellyt arsenikkia ”vaarattomana” aineena, ja etenkin miehistön käyttämät kaasunaamarit huolestuttivat häntä. Tiistain lehdessä kerrottiin myös, että tullivirkailijoiden ja huolintaliikkeen työntekijöiden mukaan Neste oli aiemminkin kuljettanut Sköldvikistä tynnyreitä, jotka eivät olleet enää tankkereiden kyydissä niiden palatessa Persianlahdelta. Neste kuitenkin kertoi, että ei ollut vienyt jätettä mainitun vuoden 1970 lisäksi muulloin, ja epäili, että tynnyrit olivat saattaneet olla voiteluöljytynnyreitä. Tullivirkailijat ja huolintaliikkeen työntekijät kuitenkin sanoivat erottavansa ne ruosteisista ja vanhoista tynnyreistä.
Ben Gazzara
Elokuvanäyttelijäksi
Gazzara aloitti 1970-luvulla yhteistyön toisen merkittävä ohjaajan, Peter Bogdanovichin kanssa. Bogdanovichin vuoden 1979 elokuvassa Singaporen kuningas Gazzara oli hänelle harvinaisessa pääroolissa bordellia pyörittävänä amerikkalaisena. Kaksi vuotta myöhemmin hän esiintyi Bogdanovichin elokuvassa Etsivät vauhdissa. Gazzara vietti 1980-luvulla paljon aikaa Italiassa, jossa hänellä oli huvila. Italiassa hän esiintyi muun muassa Marco Ferrerin ja Giuseppe Tornatoren elokuvissa. Vuonna 1985 Gazzara näytteli Aidsia sairastavan nuoren miehen isää televisioelokuvassa Liian varhain, josta hän oli Emmy-ehdokkaana.
Vuoden 1975 arsenikkiskandaali
Hallituksen neuvottelu
Nesteen varatoimitusjohtaja Tannerin mukaan myrkyn upottaminen oli ”paras ja asiallisin tapa” asian ratkaisemiseksi. Aluksen kapteeni sanoi tanskalaislehti B.T.:n haastattelussa, ettei itsekään pidä myrkkyjen upottamisesta mereen, mutta joutuu noudattamaan saamiaan ohjeita.
Aikaerorasitus
Oireet
Aikaerorasituksen tyypillisiä oireita ovat aamu- tai iltapäiväväsymys, katkonainen yöuni, yleinen huono olo, vatsavaivat, huimaus, päänsärky, keskittymiskyvyn heikentyminen, ärtyisyys ja ruumiillisen suorituskyvyn heikkeneminen. Oireet johtuvat sisäisen uni-valverytmin sekä muiden elimistön rytmien kuten veren kortisolihormonin pitoisuuden vaihtelun ja ruumiin lämpötilavaihtelun ristiriidasta.
Aikaerorasituksen oireita voi tulla jo kolmen tunnin aikaerosta mutta ei merkittävästi sitä vähemmästä aikaerosta. Selvemmin oireet tulevat esiin lennettäessä lännestä itään.
Sopeutuminen
Aikaeroon sopeutumiseen tarvittava aika riippuu lentosuunnasta ja ylitettyjen aikavyöhykkeiden lukumäärästä. Länteen päin lennettäessä sopeutumiseen menee vuorokausina aikavyöhykkeiden lukumäärä jaettuna kahdella tai kolmella, yksilöllisestä sopeutumisnopeudesta riippuen. Itään päin lennettäessä aikavyöhykkeiden lukumäärä jaetaan 1,5:llä tai kahdella.
Vuoden 1975 arsenikkiskandaali
Hallituksen neuvottelu
Myrkkylasti sai huomiota myös ulkomailla. Ruotsin päivälehdet nostivat sen pääuutiseksi, ja Tanskan ympäristösuojeluhallitus pyysi Ruotsin rannikkovartiostoa seuraamaan tankkerin kulkua. Tanskan kalastajien yhdistys esitti vaatimuksen, että vastaavanlaiset myrkkylastit pitäisi kieltää. Suomen Kööpenhaminan-suurlähetystö jouduttiin tyhjentämään sunnuntaina, kun nimetön henkilö soitti poliisille ja uhkasi räjäyttää lähetystön Enskerin matkan johdosta. Enskeri oli samaan aikaan pysähtynyt Tanskan salmien edustalle odottamaan sunnuntaisten neuvottelujen tulosta. Pommia ei kuitenkaan löytynyt. Etelä-Afrikan hallitus tuomitsi maanantaina 17. maaliskuuta Nesteen suunnitelmat, ja suunnittelu- ja ympäristöministeri Loots kehotti eteläisen Afrikan maita kokoontumaan keskustelemaan asiasta. Loots harkitsi asian viemistä kansainvälisille tasoille.
Aikaerorasitus
Ehkäisy ja hoito
Jos matka kestää viikon tai kauemmin, matkaaja voi yrittää ehkäistä oireiden ilmaantumista siirtymällä jo kotimaassaan nukkumaan kohdemaan mukaisesti. Länteen päin lennettäessä nukkumaanmeno- ja heräämisaikoja voi siirtää muutamana päivänä paria tuntia myöhemmäksi ja esimerkiksi juoda koneessa kahvia. Itään päin lennettäessä voi koettaa nukkua koneessa mahdollisimman paljon ja juoda vettä ja mehuja. Itään lennon jälkeen oleskelu valoisassa aamulla ja päivällä nopeuttaa rytmien siirtymistä. Länteen lennettyä valoa voi lisätä etenkin illalla ja iltayöllä.
Vuoden 1975 arsenikkiskandaali
Nesteen lupahakemus upotukselle
Nesteen lupahakemus tuli sisäministeriöön keskiviikkona 19. maaliskuuta. Luonnonsuojelujärjestöt pyysivät tiistaina oikeuskansleria selvittämään, onko Neste rikkonut lakia, ja syyttivät yhtiötä salailusta ja ylimielisyydestä. Järjestöt vaativat myös tutkimusta siitä, miksi valtiojohtoinen yritys on ryhtynyt ”yleisen edun vastaiseen” ja ”Suomen kansainvälisen maineen vaarantavaan hankkeeseen”. Nesteen lupahakemus lähti lausuntokierrokselle eri ministeriöihin, mutta sen sisältöä kiellettiin levittämästä julkisuuteen. Enskeri jatkoi matkaansa Pohjanmerellä.
Aikaerorasitus
Ehkäisy ja hoito
Jos määränpäässä ollaan pidempään, aikaeroon sopeutumista voidaan nopeuttaa parhaiten siirtymällä välittömästi määränpäähän saavuttua kyseiseen aikaan. Aikuisen tulisi mennä nukkumaan vasta kello 22–24 paikallista aikaa ja nousta aamulla normaaliin aikaan vuoteesta. Runsas liikunta ulkoilmassa auttaa aikaeroon sopeutumisessa. Heräämisen jälkeen onkin suositeltavaa käydä kävelyllä tai juoksulenkillä ulkoilmassa. Pitkien päiväunien nukkumista on vältettävä. Vaikeissa tapauksissa voidaan käyttää unilääkettä määränpäässä kahtena tai kolmena iltana. Myös lyhytaikainen melatoniinin käyttö voi nopeuttaa aikaeroon sopeutumista.
Vuoden 1975 arsenikkiskandaali
Nesteen lupahakemus upotukselle
Norjan ympäristönsuojeluministeri piti ”valitettavana”, jos Nesteen aikeet toteutuvat, eikä Tanskan ympäristönsuojeluministeri pitänyt Enskerin läheisyydestä. Useat ruotsalaiset järjestöt vaativat laivan pysäyttämistä. Tanskan jätelaitoksen edustaja Töiner Clausen ei voinut käsittää, miksi suomalaiset aikovat upottaa jätettä mereen, ja sanoi, että ratkaisu olisi kyetty löytämään kansainvälisellä yhteistyöllä. Ruotsin lehdet pitivät uutista edelleen etusivuilla. Expressen mainitsi Urho Kekkosen ”ukoksi” Uolevi Raaden takana ja hallituksen sanottiin antaneen periksi ”öljykuninkaalle” eli Raadelle. Aftonbladet toisaalta myönsi, että Suomi on ”pieni synnintekijä” asiassa, mutta se ei tehnyt asiaa sen paremmaksi. Esimerkkinä mainittiin Rönnskårsverket, joka oli päästänyt myrkkyä Pohjanlahteen jo 1930-luvulta 114 000 tonnin kuukausivauhtia. Vuonna 1972 se oli kuitenkin myynyt arsenikkia eräälle amerikkalaiselle yhtiölle, joka käytti sitä kasvimyrkky Kakodyl-hapon valmistamiseen.
Sisäministeriön ympäristönsuojeluosaston suunnittelija Olli Paasivirta valitti sitä, että päätös joudutaan tekemään Nesteen antamien tietojen pohjalta. Terveysviranomaiset ottivat tiistaina Nesteen kaatopaikan maaperästä ja parista tynnyristä näytteitä, jotka vietiin vesihallituksen laboratorioihin. Nesteen varatoimitusjohtaja Mikko Tannerin mukaan tynnyrien uppoamisesta pohjaan oli huolehdittu tekemällä ne tarpeeksi painaviksi ja samalla tiiviiksi – toisaalta lastausvaiheessa niissä oli havaittu vaurioita. Keskiviikon Helsingin Sanomissa Tanner ei suostunut paljastamaan upotuspaikkaa. Enskerin päällikön Alvar Backmanin mukaan tynnyrit oli tarkoitus pudotella pitkin matkaa; rikkinäiset tynnyrit oli poistettu tankkerista lastausvaiheessa.
Keskiviikkona maailman suursaastuttajia tarkkaileva tieteilijäryhmä ilmoitti tulevansa Nesteen Sköldvikin jalostamolle tarkkailemaan, kuinka Neste ratkaisee saasteongelmansa. Japanilaisen tohtori Jun Uin johtama ryhmä aikoi selvittää, mitä aineita Nesteen jalostusprosesseissa syntyy. Helsingin Sanomien mukaan ”monilla tahoilla” oli epäilty, että tynnyreissä olisi vaarallisempiakin aineita kuin arsenikkia. Nesteen kaatopaikkakin oli laiton, koska Porvoon maalaiskunnan terveyslautakunta ei ollut antanut sille lupaa. Neste ei ollut ollut halukas liittymään kunnan valvottuun kaatopaikkahankkeeseen.
Neste ei vielä perjantaihin mennessä ollut harkinnut keskeyttävänsä matkaa, jonka piti edestakaisena kestää 70 päivää. Helsingin Sanomat kertoi perjantain lehdessä, että saamiensa tietojen mukaan Enskerin sisaralus M/T Tiiskerin kannelta olisi edellisenä vuonna upotettu tynnyrilasti Atlanttiin. Tiiskerin kapteeni kuitenkin kiisti, että laivalla olisi kuljetettu myrkyllisiä aineita mereen upotettavaksi. Arsenikkilastin upotuksen piti tapahtua 29. maaliskuuta noin 1 000 kilometriä Norsunluurannikosta etelään. Nesteen mukaan merivirrat suuntautuvat upotuspaikalta Afrikasta länteen, minkä takia tapaus herätti myös kiinnostusta Etelä-Amerikassa. Brasilia ja Argentiina pyysivät Suomea estämään Nesteen aikeet, ja Brasilia lykkäsi Suomen uuden suurlähettilään tunnustamista. Argentiinan ulkoministeri pyysi Suomen suurlähettiläältä Paavo Kaarlehdolta selvitystä Nesteen aikeista. Samaan aikaan Uruguayn maatalous- ja kalastusministeriö tiedotti olevansa huolestunut upottamisaikeista.
Sisäministeriön pyytämät lausunnot annettiin perjantaihin mennessä. Ulkoministeriön lausunnossa ilmaistiin, että maan maine on riittävä peruste upottamisen kieltämiseen. Kauppa- ja teollisuusministeriön lausunnossa sanottiin, että ei ole hyväksyttävää, että viranomaisiin otetaan yhteyttä vasta myrkyn lastauksen jälkeen. Merenkulkuhallitus katsoi, että laki meren pilaamisen estämisestä oli liian ylimalkainen eikä kansainvälisiä sopimuksia ollut saatettu voimaan. Vesihallituksen lausunnossa sanottiin, ettei lupaa pitäisi antaa, koska Nesteen antamat tiedot ovat puutteellisia.
Hallituksen kielteinen päätös
Hallitus kokoontui sunnuntaina 23. maaliskuuta ylimääräiseen istuntoon, kun latinalaisen Amerikan valtiot olivat pyytäneet YK:n pääsihteeri Kurt Waldheimia estämään myrkkyjen upottamisen. Hallitus päätti yksimielisesti, ettei upotuslupaa anneta. Hallituksen päätöksen jälkeen Nesteeltä otettiin yhteyttä Enskeriin ja se pysäytettiin Kanariansaarten läheisyyteen odottamaan jatko-ohjeita. Liikenneministeri Pekka Tarjanne kertoi, että päätökseen päädyttiin Suomen maineen turvaamiseksi ja vesien suojelemiseksi. Nesteen hallintoneuvoston puheenjohtaja Esko Niskanen oli ”hieman järkyttynyt” kohun laajuudesta, ja huomautti, että Ruotsissa ja Suomessa lasketaan muutenkin jatkuvasti arsenikkia luontoon. Hän ei nähnyt mahdollisena, että Enskeri tulisi takaisin Suomeen myrkkylastissa, vaan oli sitä mieltä, että tynnyrit jätettäisiin johonkin matkalla olevaan satamaan. Suomen hallituksen päätös sai Brasiliassa hyvän vastaanoton, ja Suomen uuden suurlähettilään nimitys julkistettiin heti. ”Tapaus Enskeristä” oli ehditty tehdä iso tapaus Brasilian sanomalehdissä ja televisiossa.
Brasilia, Argentiina ja Uruguay päättivät olla ottamatta asiaa käsittelyyn YK:n merioikeuskonferenssissa. Brasilian suurlähettiläs Calero Rodrigues sanoi, ettei se enää ollut tarpeellista Suomen hallituksen päätöksen jälkeen. Hän kuitenkin mainitsi, että latinalaisen Amerikan maat olisivat olleet valmiita tekemään kaikkensa myrkkylastin upottamisen estämiseksi. Maat olivat ehtineet jo käsitellä asiaa kirjallisesti YK:n pääsihteerin ja YK:n luonnonsuojelujärjestön puheenjohtaja Maurice Strongin kanssa. Konferenssin saatekomitean puheenjohtaja Aleksandăr Jankov hämmästeli, että kohun on aiheuttanut juuri Suomi, joka on allekirjoittanut kaikki kansainvälisen merenkulun neuvoa-antavan järjestön IMCO:n sopimukset. Helsingin Sanomat kertoi maanantaina, että arsenikkijupakka oli ollut suosittu keskustelunaihe konferenssin käytävillä, vaikkakaan kansainvälinen lehdistö ei vielä maanantaihin mennessä ollut osoittanut asiaa kohtaan suurempaa mielenkiintoa. Geneven konferenssissa jatkettiin edellisen vuoden Caracasin merilakikonferenssin työtä. Sen perua olivat sopimustekstit, joilla pyrittiin estämään jätteiden siirto alueelta toiselle.
Maanantaina kerrottiin, että Nesteen toimitusjohtaja Uolevi Raade oli lentänyt Kanarialle, mutta Nesteeltä kerrottiin, ettei se liittynyt Enskerin tapaukseen, vaan oli ennalta suunniteltu lomamatka. Sisäasiainministeriö myös peruutti määräyksen lastin sisällön tutkimisesta. Valtion teknillisen tutkimuskeskuksen Tuomo Laukkarinen oli jo ehtinyt nousta Enskerille ja valmistautua näytteen ottoon. Olli Ojala perusteli perumispäätöstä työturvallisuusriskeillä ja mahdollisuudella tutkia lastia myöhemmin paremmissa oloissa. Enskerin päällikkö sai tiistai-iltana käskyn kääntää laiva takaisin kohti Eurooppaa. Tällä välin valmistuneista laboratoriotutkimuksista kävi ilmi, että jätetynnyreistä oli Sköldvikin varastointialueella valunut arsenikkia maaperään. Neste oli siihen mennessä kieltänyt luonnonsuojelujärjestöjen väitteet myrkkyjen valumisesta.
Nesteen salailu
Vaikka arsenikkilastin upotuskieltoa kiiteltiin maailmalla, kansainvälisen huomion vuoksi mikään maa ei ollut halukas ottamaan lastia vastaan. Espanjan viranomaiset kielsivät arsenikin tilapäisen siirron Las Palmasin satamaan ja kielsivät Enskeriä jäämästä Espanjan aluevesille. Nesteen varatoimitusjohtaja Mikko Tanner pelkäsi että Enskeristä tulisi uusi aavelaiva, ”lentävä hollantilainen”, joka kiertelee maailman merillä jokaisen maan ollessa haluton päästämään sitä satamaan. Torstaina 27. maaliskuuta Enskeri sai jälleen käskyn pysähtyä tunnin matkan päähän Lissabonista. Tähän mennessä laivan matka oli jo maksanut noin 1,3 miljoonaa markkaa. Ensisijaisesti Neste etsi paikkaa jossa arsenikkijätteen olisi voinut käsitellä. Helsingin Sanomat kertoi tiistaina 1. huhtikuuta, että Enskeri pysyi vesillä maanantaihin asti, kunnes se sai Nesteeltä käskyn lähteä jälleen kohti pohjoista.
Useat lehdet uutisoivat tiistaiaamuna Nesteeltä saamiensa tietojen pohjalta, että Enskeri oli maanantai-iltana vähän matkan päässä Espanjan eteläkärjestä. Suomen tietotoimisto (STT) välitti vielä tiistai-iltana uutista, jonka mukaan Enskeri eteni hitaasti pitkin Portugalin rannikkoa. Keskiviikkona Helsingin Sanomat uutisoi Nesteen harhauttaneen tiedotusvälineitä, sillä Enskeri oli ollut jo kaksi päivää ankkurissa Lissabonissa eikä matkalla pohjoiseen. Nesteen tiedotusosastolta kerrottiin Helsingin Sanomille, että Enskeri ajoi edelleen hitaasti pohjoista kohti ja on lähellä Lissabonia. Lissabonin satamakapteenin mukaan alus kuitenkin ankkuroitui satamaan sunnuntai-iltana. Helsingin Sanomat kertoi, että Neste olisi tiedustellut jätteiden sijoittamista Gibraltarin luoliin, mutta Englannin viranomaiset olivat kieltäytyneet ehdotuksesta.
Keskiviikkona Neste antoi lyhyen tiedotteen, jossa se kertoi että laivan lastia puretaan toiseen laivaan Lissabonin satamassa. Myrkkylastin siirto tanskalaiseen rahtialus Jens Randiin aloitettiin jo maanantai-iltana. Kauppa- ja teollisuusministeri Kristian Gestrin vei asian hallituksen iltakouluun, kun Suomen tietotoimiston toimitusjohtaja ja eräät lehtimiehet olivat valittaneet hänelle Nesteen antamista harhaanjohtavista tiedoista. STT paheksui sitä että Neste oli antanut ymmärtää laivan olevan jossakin merellä, kun todellisuudessa se oli satamassa Lissabonissa. Niskanen selitti salassapitoa sillä, että jos tieto olisi päässyt julkisuuteen, laivan pääsy Lissabonin satamaan olisi ehkä estetty. Portugalin lehdistö ihmettelikin torstaina miksi Enskeri on saanut tulla Lissabonin satamaan ja miksi myrkyllistä lastia on saatu käsitellä siellä.
Ulkomaisen tieteilijäryhmän jäsenet Kenichi Miyamoto ja Ui vierailivat Nesteen jalostamolla torstaina. Ui totesi ettei Neste ole ympäristönsuojelun kannalta niitä ”parhaita mutta ei pahimpiakaan yhtiöitä maailmassa”. Jun Ui muistutti että Japanissakin on perusteltu jätteiden hävittämistä mereen sillä argumentilla, että ”kyllähän mereen mahtuu”, vaikka juuri Japanissa oli aiheutunut tuhoja mereen upotetuista myrkyistä. Nesteen juttuun hän ei kuitenkaan halunnut puuttua, koska ei tarkkaan tiennyt mitä tynnyreissä oli, mutta sanoi vastustavansa kaikkea jätteiden heittämistä mereen. Kauppa- ja teollisuusministeri Gestrin esitti Raadelle keskusteluissa, että tiedotustoiminnassa on ollut puutteita. Hän piti tärkeänä tiedotuksen luotettavuutta ja avoimuutta. Myös toimittajat tuomitsivat Nesteen salailun ja virheelliset tiedot.
Jens Randin matkaanlähtö
Jens Rand pääsi lähtemään Lissabonista vasta perjantaina satamaviranomaisten päästessä varmuuteen siitä, että jätteitä käsitellään asianmukaisesti. Osa tynnyreistä oli vuotanut niitä siirrettäessä Enskeristä Jens Randiin – aluksen päällikkö myönsikin torstaina, että tynnyrit olivat vanhoja ja rikkinäisiä. Neste etsi jätteille sijoituspaikkaa Länsi-Euroopasta. Torstaina ruotsalaisyritys Jan Hamberg Ab tarjoutui toimittamaan myrkyt Länsi-Saksaan Hessenin osavaltiossa sijaitsevaan salpietarikaivokseen, johon oli aiemminkin sijoitettu muun muassa arsenikkijätettä.
Ministeriön ohjeiden viipyessä Jens Rand seilasi Nesteen mukaan ”milloin missäkin”. Ministeriö sai maanantaina lausunnot vesi- ja lääkintähallitukselta: lääkintähallitus painotti paikallisen terveyslautakunnan merkitystä päätöksenteossa, sillä se voi kieltää aineiden varastoinnin terveydenhoitolain nojalla. Sisäasiainministeriö vastasi keskiviikkona, etteivät viranomaiset kykene vielä vuosiin löytämään pitkäaikaista sijoituspaikkaa. Ministeriö kuitenkin sanoi, että jos Neste aikoo tuoda jätteet Suomeen, sen pitää suorittaa siitä tutkimus esimerkiksi VTT:ssä. Koska Neste ei oman tulkintansa mukaan saanut vastauksessa selvää ohjeistusta, se päätti tehdä oman ehdotuksensa.
Neste valitsi sijoituspaikakseen yhtiön Naantalin öljynjalostamon prosessialueella sijaitsevan varastorakennuksen. Naantalin terveysviranomaiset eivät kuitenkaan vielä perjantaina tehneet päätöstä Nesteen anomuksen suhteen, vaan päättivät pitää uuden kokouksen maanantaina. Terveysviranomaiset antoivat maanantaina luvan myrkkyjen väliaikaiseen varastointiin Naantaliin vuodeksi, mutta antoivat tiukat varastointiehdot ja vaativat, että tynnyreiden sisällöstä olisi suoritettava tarkastus. Ehtoihin kuului muun muassa vaatimus siitä, että jätteet oli säilytettävä kiinteässä muodossa. Varastointitilan lattia piti rakentaa kaikilta sivuilta kokoojapisteeseen vieväksi ja varaston ympärille oli rakennettava piikkilangoin vahvistettu panssariaita. Kaikki annetut ehdot piti täyttää ennen kuin jätteet voitiin viedä varastoon.
Jens Randin saapuminen Naantaliin
Jens Rand saapui Naantalin satamaan keskiviikkona 16. huhtikuuta mukanaan tanskalainen ympäristösuojeluviranomainen Otzen Flemming, joka luovutti laivan Naantalin terveysviranomaisten valvontaan. Flemming oli tullut laivalle mukaan valvontakustannusten pienentämiseksi. Sinetöity lastiruuma avattiin juhlallisesti, ja ruumaa kuvaamaan pääsi viisi toimittajaa kerrallaan. Purkaminen alkoi vasta perjantaina 18. huhtikuuta, koska torstai kului työntekijöiden palkasta neuvotteluun. Lastin purkamisen päätyttyä maanantaina 21. huhtikuuta selvisi, että tynnyreissä oli jätettä myös nestemäisessä muodossa, toisin kuin Neste oli lupahakemuksessaan ilmoittanut 17. maaliskuuta. Neste sai kuitenkin alueen terveyslautakunnan valvontaosastolta luvan erottaa nesteet erillisiin astioihin käsipumpun avulla. Muutama tynnyreistä vuosi, joten ne laitettiin terässäiliöihin, jotka hitsattiin umpeen.
Tulkinnat
Helsingin Sanomien toimittajan Kari Kiurun mukaan tapahtuma osoitti miten ”leväperäisesti” Neste suhtautui ympäristökysymyksiin ja tiedotukseen.
Nesteen historiikissa Kylmä sota, kuuma öljy tapahtuma mainitaan lyhyesti ja sitä kuvataan pisaraksi meressä ”maailman todellisten saasteongelmien rinnalla”. Tapahtumaa kuvataan viestimien rakentamaksi ”kotimaiseksi Watergate-skandaaliksi”. Nesteen oli tarkoitus ”vapautua” tuotannon yhteydessä syntyneistä jätteistä. Uolevi Raaden mukaan lehdistö ja luonnonsuojelijat toimivat joillekin piireille, joiden tarkoituksena oli ”pilata tämän maan maine”. Raaden mukaan Neste oli toiminut kansainvälisten sopimusten ja vallinneen kansainvälisen käytännön mukaisesti.
Jätteiden käsittely
Naantalin jalostamo sai uuden ympäristöluvan 2007, jonka jälkeen Neste Oil alkoi tutkia arsenikkijätteiden hävittämistä. Neste päätyi sopimukseen Ekokemin kanssa, ja jätteitä alettiin viedä pois Naantalista 27. marraskuuta 2009; viimeinen rekkalasti oli tarkoitus kuljettaa pois toukokuussa 2010. Naantalin jalostamon viestintäpäällikkö Timo Tunturi ei paljastanut sopimuksen tarkkaa hintaa, mutta kertoi sen olevan ”satoja tuhansia euroja”. Ekokem kertoi, että suurin osa jätteestä kyetään hyödyntämään uudelleen. Jätteet käsiteltiin Ekokemin Mäntyluodon tehtaalla Porissa. Käsittelyyn tuotiin yhteensä 756 tynnyriä, jotka olivat Neste Oilin mukaan säilyneet hyvin.
Ben Gazzara
Viimeiset vuosikymmenet
1990-luvulla monet Gazzaran varhaisia töitä ihailleet nuoret ohjaajat halusivat hänet elokuviinsa. Vuosina 1996–1999 hän esiintyi 14 elokuvassa ja useassa televisiotuotannossa. Gazzaran tuolloisiin rooleihin kuuluvat talousrikollinen David Mametin Espanjalaisessa vangissa, pornotuottaja Coenin veljesten kulttiklassikossa Big Lebowski ja mafiapomo Spike Leen Summer of Samissa.
Jade Empire
Jade Empire on kanadalaisen BioWaren kehittämä toimintaroolipeli, joka julkaistiin Xboxille 12. huhtikuuta 2005. Peli ilmestyi pari vuotta myöhemmin myös Microsoft Windowsille ”Special Editionina”. Se sisältää muun muassa yhden uuden hahmon sekä kaksi uutta taistelutyyliä.
Ben Gazzara
Viimeiset vuosikymmenet
Gazzaran viimeisiin rooleihin kuuluu HBO:n televisioelokuva Hysterical Blindness, josta hän sai Emmy-palkinnon. Vuodet 2003–2005 hän teki yhden miehen näytelmää Yogi Berrasta. Gazzaran viimeinen Broadway-näytelmä oli vuoden 2006 uusintaversio näytelmästä Awake and Sing! Vuonna 2004 Gazzara julkaisi omaelämäkerran In the Moment.
Yksityiselämä ja kuolema
Gazzara oli naimisissa kolmesti. Hänen ensimmäinen vaimonsa oli 1951–1957 radionäyttelijä Louise Erickson. Gazzaran toinen vaimo oli näyttelijä Janice Rule, jonka hän oli tavannut näytelmässä The Night Circus. He olivat naimisissa 1961–1979 ja saivat tyttären. He erosivat pian sen jälkeen kun Gazzara oli tavannut saksalaismalli Elke Krivatin Soulissa elokuvan Inchon kuvauksissa. He menivät naimisiin 1982.
Sveitsin avoin tennisturnaus
Sveitsin avoin tennisturnaus (virallisesti J. Safra Sarasin Swiss Open Gstaad) on heinäkuussa Gstaadissa, Sveitsissä järjestettävä miesten tennisturnaus. Turnaus järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1915. Turnaus pelataan Roy Emerson Arenalla ja se kuuluu ATP World Tour 250 -sarjaan.
Ben Gazzara
Yksityiselämä ja kuolema
Gazzara sai 1999 hoitoa suusyöpään, jolloin hän kertoi, että huomattavasti suurempi terveysongelma on ollut hänen masennuksensa, jota vastaan on taistellut vuosikymmeniä. Gazzara kuoli 2012 haimasyöpään 81-vuotiaana.
Pauli Salomaa
Pauli Artturi Salomaa (1. tammikuuta 1907 Tampere – 16. elokuuta 1983 Karjalohja) oli suomalainen arkkitehti. Hänen suunnittelutöitään ovat Helsingissä muun muassa Käpylän Kisakylä (1952), Domus Academica -ylioppilasasuntolat (1947–1951), Munkkiniemen kirkko (1954) ja Kaivotalo (1956).
Jade Empire
Xbox-version julkaisi Microsoft Game Studios ja Windows-version 2K Games.
Pauli Salomaa
Salomaa valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1935. Hän työskenteli vuodesta 1934 Kulutusosuuskuntien Keskusliiton arkkitehtina ja vuosina 1940–1950 sen asunto-osaston suunnittelujohtajana. Hän johti vuosina 1950–1953 Helsingin Kisakylän suunnittelua varten perustettua Olympiarakennustoimistoa ja sen jälkeen omaa arkkitehtitoimistoaan. Hän oli myös Helsingin yliopiston arkkitehtina vuosina 1948–1953.
Jade Empire
Peli sijoittuu kiinalaisten myyttien ja legendojen pohjalta kehitettyyn maailmaan. Pelaaja opettelee aseettomia ja aseellisia taistelulajeja sekä taikuutta, joiden avulla hän kamppailee pelin vihollisia vastaan. Pelin alussa pelaaja voi valita itselleen valmiiksi luodun hahmon tai muokata sitä itse mieleisekseen.
Pauli Salomaa
Salomaan 1960-luvun töitä leimaavat ajalle tyypillisesti julkisivujen valkea sävy, nauhamainen aukotus sekä kevyt lasinen sisäänvedetty tai pilareille nostettu maantasokerros, joista esimerkkinä liike- ja asuinkiinteistö Ainonkulma Rovaniemellä.
Kurskajan metroasema (Arbatsko-Pokrovskaja)
Kurskaja on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 13. maaliskuuta 1938.
Owen Garriott
Owen Kay Garriott (22. marraskuuta 1930 – 15. huhtikuuta 2019 ) oli yhdysvaltalainen astronautti.
Garriott syntyi Enidissä, Oklahomassa, ja valmistui Enid High Schoolista vuonna 1948, sen jälkeen Oklahoman yliopistosta. Hänet otettiin NASA:n töihin vuonna 1965, ja hän osallistui SL-3- (1973) ja STS-9-missioihin (1983).
Garriott lähti NASA:sta kesäkuussa 1986. Hänet otettiin "Astronaut Hall of Fameen" vuonna 1997.
Afrikankypäräsuokilpikonna
Ravinto
Afrikankypäräsuokilpikonna on kaikkiruokainen. Se syö kasveja, hyönteisiä, lintuja, sammakoita ja kaloja. Sillä on varpaissaan kynnet, joilla se paloittelee saaliinsa.
Owen Garriott
Garriott on naimisissa ja hänellä on neljä aikuista lasta, joista yksi on Ultima-tietokonepelisarjan luoja ja avaruusturisti Richard Garriott.
Ilta
220px|thumb|Ilta [[Helsinki|Helsingissä.]] 220px|thumb|Ilta [[Seychellit|Seychelleillä.]] Ilta eli ehtoo on päivän loppuosa, tavallisesti kello 18:sta eteenpäin.
Epäinhimilliset
Epäinhimilliset ovat Marvelin universumiin kuuluva kansa, supervoimainen rotu, joka on syntynyt Kriiden tehtyä heillä tieteellisiä kokeita altistamalla nämä mutageeniselle terrigeenikristalleista eristetylle terrigeenisumulle, mikä antoi koekappaleille yliluonnollisia voimia, mutta aiheutti myös pysyviä epämuodostumia. Sarjakuvat ovat pääosin keskittyneet Epäinhimillisten kuningasperheeseen. Kansan loivat Stan Lee ja Jack Kirby. Epäinhimillisten ensiesiintyminen tapahtui amerikkalaisen Fantastic Four -lehden numerossa 45 (joulukuu 1965), vaikka Gorgon ja Meduusa olivatkin näyttäytyneet jo aikaisemmissa tarinoissa.
Epäinhimillisten ulkomuoto on vaihteleva; Ben Grimm toteaakin kerran, että ”kaksipäinen lapsi on tässä porukassa täysin normaali!”
Historia
Epäinhimilliset asuivat ennen Himalajalla kaupungissaan Attilassa (esiintynyt myös alkuperäisellä nimellään Attilan). Sittemmin saastuneen ilman vuoksi he muuttivat Kuuhun niin sanotulle Siniselle alueelle Ihmenelosten Reed Richardsin avustuksella.
Epäinhimillisillä on sittemmin ollut satunnaisesti omiakin tarinoita, mutta suurta suosikkia heistä ei ole tullut koskaan. Edelleenkin epäinhimilliset esiintyvät toisinaan muiden Marvel-sankarien mukana näiden seikkailuissa.
Kuningasperhe
Useimmat epäinhimilliset käyvät heti syntymänsä jälkeen läpi mutageenikäsittelyn eli heidät asetetaan terrigeenisumujen vaikutuksen alle; tarkoituksena on vähin erin pyrkiä kumoamaan alkuperäinen mutaatio ja tehdä heistä tavallisia ihmisiä. Se, säilyvätkö yli-inhimilliset voimat vai eivät, on tässä prosessissa toisarvoista: tärkeintä on poistaa mutaation tuomat ruumiinosien kuten pään ja raajojen epämuodostumat.
Toistaiseksi näyttää siltä että, tässä on onnistuttu vain Lunan kohdalla. Jotkut epäinhimilliset, malliesimerkkinä Karnak, on koemielessä jätetty ilman mutageenikäsittelyä.
Epäinhimillisiä on useita satoja, ehkä jopa tuhansia. Kuninkaallisen perheen ulkopuolelta ei ole muita esiintynyt ja nimetty kuin kerran tai pari. Yksi tällainen Maximuksen joukkio taisteli pariin kertaan Hulkia vastaan.
Elokuva
Maaliskuussa 2011 raportoitiin Marvelin kehittävän elokuvaa Epäinhimillisten kuningasperheestä. Stan Lee raportoi marraskuussa 2012 elokuvan olevan kehityksessä. Elokuussa 2014 Marvelin raportoitiin edenneen Epäinhimilliset-elokuvan kehittämisessä ja alustavan käsikirjoitusluonnoksen teki Joe Robert Cole. Marvel Studios ilmoitti lokakuussa 2014 Marvel Cinematic Universen kolmanteen vaiheeseen kuuluvan elokuvan Inhumans ensi-illaksi 2. marraskuuta 2018. Myöhemmin ensi-iltaa siirrettiin ja uudeksi päivämääräksi ilmoitettiin 12. heinäkuuta 2019. Huhtikuussa 2016 elokuva poistettiin Marvelin julkaisuaikataulusta, vaikka sitä ei ollut peruutettu.
Salon seudun taideharrastajat
Salon seudun taideharrastajat on 1997 perustettu yhdistys joka koostuu Salon ja ympäristön taiteesta kiinnostuneista henkilöistä.
Donald Williams
Donald Williams voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Salon seudun taideharrastajat
Yhdistys on pitänyt näyttelyitä vuosittain joissa jäsenet esittelevät taidettaan.
Helmiluhtakana
Helmiluhtakana (Pardirallus maculatus) on rantakanoihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Väli- ja Etelä-Amerikasta.
Levinneisyys ja elinympäristö
Helmiluhtakanan levinneisyys on laikuttaista ja varsinkin levinneisyysalueensa pohjoisosissa se on harvinainen. Alalajeista nimialalaji on pohjoisempi ja alalaji P. m. insolitus eteläisempi. Lajia tavataan Keski-Amerikassa Meksikosta Panamaan. Lisäksi sitä tavataan eräillä saarilla Karibialla kuten Kuubassa, Haitissa, Dominikaanisessa tasavallassa ja Trinidadissa. Etelä-Amerikassa sitä tavataan Kolumbiasta Peruun ja Andien itäpuolella Venezuelasta Argentiinaan. Helmiluhtakanan elinympäristöä ovat suot ja kosteat ruohomaat. Se viettää piileskelevää elämää kasvillisuuden suojissa. Sen ravintoa ovat pääasiassa selkärangattomat eläimet, mutta se syö myös pieniä kaloja ja vesikasveja. Pesimäkausi on kesällä ja syksyllä. Naaras munii kahdesta seitsemään kellertävää munaa, joissa on tylpässä päässä violetteja pilkkuja.
Kim (vuoden 1901 kirja)
Teoksen tapahtumat sijoittuvat 1881 päättyneen toisen Afganistanin sodan jälkeiseen aikaan, ja sen taustana on Suuri peli eli Venäjän ja Britannian kiista Keski-Aasian hallinnasta.
Lauri Lehtinen
Lauri Lehtinen -nimisiä henkilöitä ovat:
Kim (täsmennyssivu)
Kim viittaa muun muassa seuraaviin:
Novatianus
Novatianus (noin 200–258) oli presbyteeri ja vastapaavi vuosina 251–258.
Novatianus oli tunnettu teologi, ja Rooman vuoden 251 piispanvaalin yhteydessä hän kannatti ankaraa kirkkokuria kieltäen uskosta vainojen aikana luopuneiden, niin sanottujen 'luopioiden', hyväksymisen takaisin kirkon jäseniksi. Hänen kannattajansa asettivat hänet piispaksi huolimatta siitä, että piispaksi oli jo valittu Cornelius. Niinpä Novatius kannattajineen julistettiin pannaan. Tämän seurauksena hän perusti oman suuntauksen, novatiolaisuuden. Novatianus kuoli mahdollisesti vainoissa.
Mana Mana
Mana Mana oli vuonna 1986 perustettu suomalainen punk- ja metallivaikutteista raskasta rockia esittänyt yhtye, joka tunnetaan äärimmäisen synkistä sanoituksista ja raskaista kitaravalleista. Yhtyeen varsinainen ura päättyi laulaja-kitaristi Jouni Mömmön kuolemaan lääkkeiden yliannostukseen vuonna 1991. Tätä ennen yhtye oli ehtinyt julkaista ainoastaan yhden pitkäsoiton, Totuus palaa (1990). Kitaristi Otra Romppanen kokosi Mömmön muistiinpanojen pohjalta vielä levyn Murheen laakso vuonna 2000.
Historia
Totuus palaa -levy äänitettiin vuonna 1989 viidessä päivässä ja ilmestyi vuonna 1990. Samana vuonna yhtye teki linjapäätöksen, ettei anna haastatteluja eikä julkaise promokuvia.
Totuus palaa herätti jonkin verran huomiota ulkomailla, ja yhtye aloitti levyn englanninkielisen version äänitykset vuonna 1991. Työ jäi kuitenkin kesken, sillä lauluosuuksien äänitys epäonnistui skitsofreniasta kärsineen Mömmön ajauduttua pahasti omiin maailmoihinsa. Jouni Mömmö kuoli 26. lokakuuta 35-vuotiaana.
Mana Mana soitti useita keikkoja Mömmön kuoleman jälkeen. Laulajina näillä keikoilla toimivat Kimmo "Kaltsu" Kuosmanen ja Sami Tiilama.
Vuonna 1998 Otra Romppanen alkoi työstää julkaisukuntoon kappaleita Mömmöltä jääneiden neliraitademojen, treenikämppänauhoitusten ja biisipäiväkirjojen pohjalta. Riemu-levy-yhtiö julkaisi kappaleet Murheen laakso -nimisenä levynä kaksi vuotta myöhemmin. Yhtye teki myös pienen kiertueen levyn julkaisun kunniaksi.
Vuoden 2001 syksyllä Mana Mana soitti viimeisen keikkansa Helsingin Tavastialla. Keikka nauhoitettiin ja sen parhaiten onnistuneet raidat julkaistiin kolme vuotta myöhemmin Kuolla elävänä -livelevynä. Yhtyeestä otettiin hajoamisen kunniaksi myös ensimmäiset promokuvat.
Virallisen lopettamisensa jälkeen yhtyeen entiset jäsenet ovat esittäneet Mana Manan musiikkia Murheenlaakso-nimellä.
Lauri Lehtinen (jalkapalloilija, 1927)
pienoiskuva|[[Unto Nevalainen, Lauri Lehtinen ja Stig Holmqvist. (1959).]] Lauri Hjalmar Lehtinen (19. elokuuta 1927 – 23. maaliskuuta 2016) oli suomalainen jalkapalloilija.
Lehtinen oli yksi neljästä urheilijasta, jotka kuljettivat olympiatulen Helsingin olympiastadionin torniin vuoden 1952 kesäolympialaisten avajaisissa.
HMAS Quiberon
HMAS Quiberon (viirinumerot G81) oli Australian laivaston Q-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa, mutta se siirtyi vasta 1950 Britannian kuninkaallisen laivaston omistuksesta Australian laivastolle. Se muutettiin 1952 sukellusveneentorjuntafregatiksi.
Palvelus
Alus suojasi aluksi Pohjois-Atlantin saattueita, kunnes se liitettiin lokakuussa 1942 Pohjois-Afrikan maihinnousuun. Alus upotti 28. marraskuuta Algerian rannikolla Italian laivaston sukellusvene R. Smg. Dessièn. Maihinnousun päätyttyä alus oli Välimerellä ja Intian valtamerellä saattuetehtävissä. Alus osallistui huhtikuussa 1944 lentotukialusosaston mukana Sabangin ja toukokuussa Surabayan iskuihin. Lokakuussa alus tulitti japanilaisten asemia Nikobaareilla. Se osallistui myös amerikkalaisten mukana Okinawan taisteluihin sekä Japanin kotisaarille suunnattuihin iskuihin. Japanin antauduttua alus oli miehitystehtävissä.
Fregatti
Vuoden 1950 alussa tehtiin päätös viiden Australian laivaston Q-luokan aluksen muuttamisesta sukellusveneentorjuntafregateiksi. Muutostyön piti vastata Britannian kuninkaallisen laivaston tyypin 15 fregateiksi muuttamista. Aluksi Australian hallitus esitti edelleen lainassa olleiden alusten muuttamista 400 000 Australian punnan hintaan, mutta Britannian amiraliteetti tarjosi 1. kesäkuuta alukset lahjaksi Australialle.
Quiberon siirrettiin 1950 muutettavaksi Cockatoon ja Garden Islandin telakalle Sydneyyn, mistä se palasi 18. joulukuuta 1957 palvelukseen. Sen jälkeen alus oli Kansainliiton strategisessa reservissä Kaukoidän alueella ja Australian laivaston tehtävissä. Alus poistettiin palveluksesta 26. kesäkuuta 1964, jolloin se siirrettiin reserviin. Alus myytiin 15. helmikuuta 1972 romutettavaksi Fujita Salvage Companylle Osakaan Japaniin. Se lähti 10. huhtikuuta hinattuna Sydneystä.
Paroni Paakkunainen
Seppo Toivo Juhani "Paroni" Paakkunainen (s. 24. lokakuuta 1943 Tuusula) on suomalainen jazzmuusikko ja säveltäjä. Paakkunainen on toiminut saksofonistina muun muassa The Boys -yhtyeessä ja on sovittanut iskelmämusiikkia. Hän on suomalaisen free jazzin pioneereja.
Paakkunainen opiskeli 1960-luvun alussa Sibelius-Akatemiassa. Vuonna 1968 hän voitti EBU:n jazzkilpailun osana Tuohi Quartet -yhtyettä (muut jäsenet Teppo Hauta-aho, Edward Vesala ja Heikki Sarmanto).
Paakkunaisen innoituksen lähteenä jazzmusiikissa ovat olleet suomalainen ja saamelainen kansanmusiikki. Hän on tehnyt yhteistyötä Nils-Aslak Valkeapään kanssa ja säveltänyt kuoroteoksia Kalevalan ja Kantelettaren pohjalta.
Karelian ohella Paakkunainen on vaikuttanut myös seuraavissa kokoonpanoissa: The Islanders, Lauluyhtye Pallilla Kuiskaten, Soulset, Unisono ja Black flag of Utopia / Utopia. Hän on myös käyttänyt salanimiä Fred Friday, Armas Nukarainen ja J. Petrada
Suomen Jazzliitto myönsi Paakkunaiselle vuoden 1973 Yrjö-palkinnon.
Hijas del Tomate
Hijas del Tomate on espanjalaisen pop-yhtye Las Ketchupin ensimmäinen studioalbumi. Albumi saavutti Suomen virallisen albumilistan ensimmäisen sijan. Albumin menestynein hitti ”The Ketchup Song (Aserejé)” ylsi Suomen virallisen singlelistan kärkipaikalle. Albumi on myynyt Suomessa tuplaplatinaan oikeuttavan määrän. Albumin nimi on viittaus yhtyeen jäsenten isään Juan Muñoziin, jonka taiteilijanimi flamencokitaristina on El Tomate.
David Opoku
Huhtikuussa 2012 Opuku teki yksivuotisen sopimuksen suomalaisen Myllykosken Pallon kanssa. Hän pelasi kaudella 2012 Veikkausliigassa 13 ottelua maaleitta.
Opoku on pelannut Ghanan alle 23-vuotiaiden maajoukkueessa.
Wallowan piirikunta
Wallowan piirikunta on Yhdysvaltojen Oregonin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 7 208 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Enterprisen kaupunki. Piirikunta on perustettu 14. lokakuuta 1887.
Morlokit
Morlokit ovat kirjailija H. G. Wellsin vuonna 1895 kirjoittamassa tieteisromaanissa Aikakone esiintyvä tulevaisuudessa elävä kuvitteellinen laji, jotka muistuttavat apinan asteelle taantuneita ihmisiä. Morlokit ovat ihmismäisiä olentoja, joilla on turkki eivätkä ne käytä vaatteita. Morlokit elävät maan alla ja käyttävät ravinnokseen maan päällä elävää toista ihmismäistä lajia, eloita. Morlokit ovat herkkiä valolle ja nousevat maan päälle vain yöaikaan. Morlokit pitävät toiminnassa suunnattomia koneita, jotka ylläpitävät maan päällä paratiisimaisia oloja eloita varten. Romaanin päähenkilö päättelee, että nykyhetkessä vallitsevat luokkaristiriidat ovat tulevaisuudessa johtaneet siihen, että evoluutio on saanut ihmislajin jakautumaan kahdeksi eri lajiksi: morlokit ovat kehittyneet työväenluokasta ja eloit porvaristosta. Molemmat ovat taantuneet henkisesti, jolloin eloista on tullut lapsellisia ja avuttomia, morlokeista puolestaan brutaaleja ja julmia.
Morlokit esiintyvät myös Aikakoneen elokuvaversiossa ja muussakin fiktiossa, esimerkiksi Marvel-universumissa, jossa morlokit ovat maanalaisessa maailmassaan asuva mutanttirotu.
Mite se teiä...?
Mite se teiä...? on rap-yhtye Kemmurun esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 2003 levymerkillä Hella Records. Albumilla ei ollut vielä mukana yhtyeen kolmatta jäsentä DJ J-Lainia. Monsp Records julkaisi albumista uudenpainoksen vuonna 2010. Albumi sisältää uusien kappaleiden lisäksi myös Kemmuru EP:n kappaleet kokonaisuudessaan.
Esplanade de la Défensen metroasema
Esplanade de la Défensen metroasema on Pariisin metron linja 1:n metroasema. Se sijaitsee La Défensen ja Pont de Neuillyn asemien välissä, Courbevoien ja Puteaux’n kuntien rajalla Hauts-de-Seinen departementissa. Asema avattiin 1. huhtikuuta 1992.
Vuonna 2021 Esplanade de la Défensen asemalle tehtiin 4 708 183 matkaa eli se oli Pariisin metron 43. vilkkain asema. Edellisenä koronaa edeltävänä vuonna, vuonna 2019, asemalle tehtiin 9 883 008 matkaa eli se oli Pariisin metron 17. vilkkain asema.
Lonchura atricapilla
Lonchura atricapilla on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu. Sitä pidettiin aiemmin samana lajina kastanjamanikin kanssa.
Lonchura atricapillaa tavataan Intian niemimaan pohjoisosissa ja Kaakkois-Aasiassa. Lajia on kuvattu paikallisesti yleiseksi. Sen kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Spinozismi
Spinozismilla tarkoitetaan Baruch Spinozalle ominaista filosofiaa. Sillä viitataan usein ennen kaikkea Spinozan panteismiin, joka määritteli "Jumalan" yhdeksi itseriittoiseksi substanssiksi, ja sekä aineen että ajattelun tämän substanssin ominaisuuksiksi. Spinozan mukaan kolmas tiedon laji, intuitiolla saavutettu tieto, oli korkein saavutettavissa oleva totuus.
Spinozismissa henkilökohtaisella jumalasuhteella tarkoitetaan näin sitä, että ihminen on osa ääretöntä "organismia", jonka osat ovat keskinäisessä riippuvuussuhteessa. Spinozismia voidaan löytää muun muassa G. E. Lessingin ja Arthur Schopenhauerin ajattelusta.
Natura naturans ja natura naturata
Natura naturans ja natura naturata ovat keskiajalla kehitettyjä latinankielisiä termejä, joiden tunnetuin käyttäjä Spinoza on ollut. Ne ilmaisevat Jumalan ja luonnon, jotka Spinoza samaisti, kahta puolta.
Termi natura naturans tarkoittaa ”luonto luovana”, eli ”luova luonto”. Spinozan filosofiassa tämä viittasi Jumalaan aktiivisena, elävänä ja muuttuvana luojana, luovana toimintana. Latinankielisessä ilmaisussa on kyse preesensin partisiipista.
Termi Natura naturata tarkoittaa ”luonto luotuna”, eli ”luotu luonto”. Spinozalla tämä viittasi Jumalaan passiivisena, sellaisena jossa asiat ovat jo luotuja, eli samana kuin luonnonoliot. Latinankielisessä ilmaisussa on kyse imperfektin partisiipista.
Shōko Mikami
Shōko Mikami (s. 8. tammikuuta 1981 Chiba) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue
Mikami debytoi Japanin maajoukkueessa marraskuussa 1999. Hän on pelannut kolme maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia.
Käytöskukka
Käytöskukan päähenkilöt ovat harmaa kotiporsaanpoikanen Hinku, jonka tunnusmerkkinä on pieni saparo, ja musta piikkiporsaanpoikanen Vinku, jolla on kärsässä pieni piikki. Usein esiintyvä hahmo on myös kiukkuinen Suursyömäri, joka syö kaiken eteensä osuvan. Käytöskukan idea on opettaa lapsille käytöstapoja. Jokaisella jaksolla on oma teemansa, kuten ylpeys, huomaavaisuus, laiskuus tai turhamaisuus. Jokin sarjan hahmo, yleensä Suursyömäri tai jokin kertakäyttöinen sivuhahmo, käyttäytyy esimerkiksi laiskasti tai turhamaisesti, mutta saa kokea käytöksensä karvaat seuraukset. Lopussa kertoja lausuu tarinan opetuksen.
Käytöskukkaa edelsi Partasen vuonna 1964 toteuttama neliminuuttinen ja mustavalkoinen animaatio Hinku ja Vinku: Suursyömäri, jossa ei ollut lainkaan kerrontaa. Elosalama Oy tuotti vuonna 1964 Yleisradiolle 13-osaisen mustavalkoisen Hinku ja Vinku -sarjan, jota seurasi 1965–1968 FJ-Filmin tuottama 13-osainen värillinen Käytöskukka-sarja. Partanen käsikirjoitti, ohjasi ja kuvasi Käytöskukka-animaatiot itse. Idean kehittäjäksi on kreditoitu Heikki Aarva. Jaksojen kertojana toimi Risto Pyörälä. Käytöskukka on palkituimpia suomalaisia lyhytelokuvia. Se palkittiin vuonna 1967 Valtion elokuvapalkinnolla ja kirkon elokuvapalkinnolla, minkä lisäksi se sai palkinnot Moskovassa ja Gottwaldovissa. Partanen sai sarjasta myös Jussi-patsaan vuonna 1967. Partanen teki vielä vuonna 1984 yhden Hinku ja Vinku -animaation, Hinku ja Vinku – Aavikon mörkö.
Nagqu Dagringin lentoasema
Nagqu Dagringin lentoasema on suunnitteilla oleva lentoasema, joka rakennetaan Senin kaupunkipiirin lähelle prefektuuritason kaupunki Nagquun Tiibetiin. Rakennustöiden on ilmoitettu alkavan vuonna 2012. Lentoasema rakennetaan 4 436 metrin korkeuteen meren pinnan yläpuolelle, joten siitä tulee korkeimmalla paikalla sijaitseva lentoasema maailmassa. Lentoasema tulee sijaitsemaan noin sata metriä korkeammalla kuin vuoteen 2013 asti korkeimmalla sijaitseva Qamdo Bamdan lentoasema, joka sijaitsee myös Tiibetissä. Vuonna 2013 Daocheng Yadingin lentoasema Sichuanin maakunnassa nousi maailman korkeimmalla sijaitsevaksi lentoasemaksi 4 411 metrin korkeuteen.
Ondjumba
Ondjumba oli lyhyen aikaa (1872–76) Suomen Lähetysseuran lähetysasemana Ambomaalla Ondongan kuningaskunnassa nykyisessä Namibiassa.
Nagqu Dagringin lentoasema
Vuonna 2015 on ilmoitettu, että tämän lentoaseman rakentamissuunnitelmat jäädytettiin turvallisuuteen liittyvistä varotoimenpiteistä johtuen, eikä niitä jatketa ennen kuin tekniset standardit on saavutettu tälle tyypilliselle lentoasemalle.
Ondjumba
Ondjumban lähetysaseman perusti vuonna 1872 Karl August Weikkolin. Hän oli jo matkustanut Länsi-Ambomaalle Ongadjeraan aikomuksenaan jatkaa sinne perustetun Rehobothin lähetysaseman rakentamista, mutta Weikkolin ja Tobias Reijonen olivat joutuneet ristiriitaan Ongadjeran kuninkaan Tsheyan kanssa. Suomalaisten oli pakko palata Ondongaan ja laajentaa työtä siellä. Näin Ondjumban lähetysasema sai alkunsa.
Ondjumba sijaitsi vain 4 km Olukondasta etelään eli liian lähellä, mutta kun kuningas Shikongo oli tämän paikan suomalaisille osoittanut, oli sinne siis rakennettava asema.
Weikkolin siirtyi kuitenkin jo vuonna 1876 Uukwambin heimon alueelle, jolloin Ondjumban asema jäi tyhjäksi. Lyhyessä ajassa varkaat veivät sieltä kaiken, minkä irti saivat. Vahingon ei kuitenkaan sanottu olleen kovin suuri.
Lauri Lehtinen (jalkapalloilija, 1909)
Lauri Lennart Lehtinen (11. maaliskuuta 1909 – 30. syyskuuta 1991) oli suomalainen jalkapalloilija.
Lauri ”Lati” Lehtinen edusti Suomen maajoukkuetta kahdeksassa A-maaottelussa ja kahdessa B-maaottelussa vuosina 1929–1940. Vuonna 1930 hän teki Ruotsia vastaan kolme maalia eli hattutempun.
Lehtinen toimi Turun Palloseuran puheenjohtajana vuosina 1949–1950. Koulutukseltaan hän oli ekonomi.
Nojapyörä
thumb|250px|Kolmipyöräinen nojapyörä Trice Explorer NT thumb|250px|Pieni kaupunkinojapyörä Utopia Phoenix Nojapyörä on polkupyörä, jossa pyörän kuljettaja istuu nojatuolimaisessa asennossa tai jopa makaa selällään. Nojapyörässä ajajan selkä on tuettu ja jalkojen suunta on eteenpäin. Polkimet ovat suurin piirtein samalla korkeudella istuimen kanssa. Nojapyörissä on pystymmässä asennossa poljettavia polkupyöriä selvästi pienempi ilmanvastus ja niillä on tehty tasaisella maalla ajetut polkupyörien nopeusennätykset. Täysin katettua nojapyörää kutsutaan kinneriksi.
Nojapyörien piirteet
Nojapyörämallien välillä on suuria eroja. Nojapyörät voidaan luokitella seuraavien ominaisuuksien mukaan:
Pyörien määrä: kaksi, kolme tai neljä
Suurin osa nojapyöristä on pystypyörien tapaan kaksipyöräisiä, mutta kolmipyöräisyys on nojapyörissä suositumpaa kuin pystypyörissä, koska noja-asennon matalalla sijaitseva painopiste sallii mutka-ajon tavallisella pyöräilynopeudella ilman että sisäkaarteen puoleinen pyörä pyrkisi nousemaan ilmaan ja pyörä uhkaisi kaatua. Kolmipyöräisyyden rakenteellisen vakauden etuina on, että pysähtyessä ei tarvitse ottaa jalkoja polkimilta, ja että mäkiä voidaan nousta mielivaltaisen pienillä välityksillä ja raskaasti kuormattuna. Nojakolmipyörän ajotuntuma on henkilöautomainen, minkä vuoksi tämän mallin ajaminen on helppoa myös vähän pyöräilleelle autoilijalle, ja mutkissa koettavaa sivuttaiskiihtyvyyttä pidetään yleensä viihdyttävänä.
Deltan muotoisessa kolmipyörässä on yksi etupyörä ja kaksi takapyörää, joista tavallisimmin etupyörä ohjaa ja toinen tai molemmat takapyöristä vetävät. Nuijapää-tyyppisissä (eng. tadpole-) kolmipyörissä on kaksi etupyörää jotka yleensä ohjaavat, ja joiden välissä ajaja istuu, ja yksi takapyörä, joka vetää.
Monipyöräisyyden haittapuolena on suuri leveys, n. 80 - 90 cm, joka usein pakottaa kantamaan pyörän kainalossa kyljellään läpi oviaukosta. Leveydestä on kuitenkin vähemmän haittaa liikenteessä; kaksipyöräinenkin vaatii kuljettajineen n. 60 cm tilaa, paitsi kestopäällysteen reunalla ajettaessa, jolloin osa kaksipyörän leveydestä on tien ulkopuolella, mutta kolmipyörä on tiellä koko leveydeltään.
Akseliväli
Akselivälin luokitus määräytyy polkimien ja etupyörän keskinäisen sijainnin mukaan, ei suoraan akselivälin pituudesta. Pitkäakselivälisissä (LWB, long wheelbase) nojapyörissä polkimet ovat etu- ja takapyörän välillä, lyhytakselivälisissä (SWB, short wheelbase) polkimet ovat etupyörää edempänä, ja keskipitkän akselivälin (CLWB, compact long wheelbase) pyörissä polkimet ovat etupyörän yläpuolella.
Pyörien koko
Täysikokoisten nojapyörien pyörät ovat 16 - 28-tuumaisia (ISO 305-622), usein etupyörä on pienempi. Pienellä etupyörällä pyritään sekä tuomaan istuinta matalammalle, jotta jalkojen maahan laskeminen pysähtyessä olisi helpompaa, että etupyörän yläreunaa kauemmas polkimista, jotta jalat eivät osuisi renkaaseen mutkassa polkiessa. Pienemmät pyörät myös pienentävät ilmanvastusta, vähentävät painoa ja pienentävät kokonaispituutta silloin kun pyörä on aivan keulassa tai perässä, missä ne nojapyörissä eivät aina ole.
Ohjaustapa
Ohjaustapa jakautuu kahteen luokkaan: yläohjaus (OSS, over seat steering) ja alaohjaus (USS, under seat steering). Lisäksi löytyy runko-ohjattavia malleja, joita ohjataan jaloilla/vartalolla.