cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Marián Gáborík
Ura
Hän oli kaudet ja  kokonaan sivussa loukkaantumisen vuoksi. Gáborík myytiin 27. joulukuuta 2020 yhdessä maalivahti Anders Nilssonin kanssa Tampa Bay Lightningiin vaihdossa hyökkääjä Cédric Paquetteen ja puolustaja Braydon Coburniin. Siirto toimi Tampa Baylle palkkabudjetin kevennyksenä.
Artti Aigro
thumb|Artti Aigro [[Klingenthalissa 2017.]] Artti Aigro (s. 29. elokuuta 1999) on virolainen mäkihyppääjä.
Aigro kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Titisee-Neustadtissa joulukuussa 2017. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti oltuaan 19:s Rukalla marraskuussa 2018. Parhaimmillaan hän on ollut 14:s Rukalla marraskuussa 2020.
Martemjan Rjutin
Poliittinen ura
OGPU aloitti Rjutinin "vastavallankumouksellisen ryhmän" jäsenten pidätykset syyskuun 15. päivänä 1932. Rjutin pidätettiin Jessentukin kylpyläkaupungissa Kaukasuksen alueella. (Starkov 1992, s. 29 - 30.) Stalin kutsui koolle keskuskontrollikomitean presidiumin, joka päätti erottaa kyseiset "kommunismin ja neuvostovallan viholliset ja työväenluokan petturit" puolueesta. Stalin vei asian vielä politbyroohon ja keskuskomitean täysistuntoon. Hän vaati Rjutinille kuolemantuomiota, mutta ei saanut enemmistöä taakseen. (Abramovitch 1962, s. 355; Antonov-Ovsejenko 1981, s. 111 - 112; Gill 1990, s. 250; Laqueur 1990, s. 74; Vaksberg 1990, s. 62; Volkogonov 1991, s. 205 - 206.)
OGPU julisti tuomiot 11. lokakuuta. Rjutin tuomittiin 10 vuodeksi, ja hän vietti neljä vuotta ankarissa erityisvankiloissa Verhneje Uralskissa ja Suzdalissa. 1936 Stalin määräsi Rjutinin tuotavaksi Moskovaan. Rjutin kieltäytyi matkustamasta, joten hänet tuotiin väkivalloin tarkoin vartioidussa erikoisvaunussa. Häntä syytettiin terrorismista. (Vaksberg 1990, s. 62 - 63.) Tarkoitus oli ilmeisesti käyttää häntä tulevassa näytösoikeudenkäynnissä, mutta hän oli ainoa, joka kieltäytyi todistamasta itseään tai muita vastaan. Kun häneltä ei kiduttamallakaan saatu haluttuja lausuntoja, hänet tuomittiin kuolemaan 13. tammikuuta 1937 ja ammuttiin samana päivänä. (Radzinski 2001, s. 366 - 367.)
Perheen kohtalo
Rjutinin pojista Vasili (s. 1910) kuoli 1937 Lefortovon vankilassa ja Vissarion (s. 1913) ammuttiin samana vuonna leirillä Keski-Aasiassa. Vaimo Jevdokia M. Rjutina kuoli leirillä Karagandassa 1947. Myös Rjutinin veli ammuttiin. Rjutinin tytär Ljubov jäi ainoana perheestä eloon. Hän yritti saada isänsä rehabilitoiduksi jo Hruštšovin aikana, mutta ei onnistunut. (Opablog.)
Aiheesta muualla
http://inevitablehistoricity.blogspot.com/2016/03/ (”Vetoomus kaikille puolueen jäsenille”, englanninkielinen käännös Annette Vogtin saksankielisestä käännöksestä).
Nimellisarvo
Nimellisarvo on taloustieteessä arvopaperiin, saamistodisteeseen tai rahaan merkitty arvo. Nimellisarvo osoittaa tavallisesti hyödykkeen raha-arvon sen syntymisajankohtana.
Nimellisarvo ei välttämättä vastaa hintaa, joka hyödykkeestä on alun perin maksettu. Nimellisarvo ei myöskään välttämättä vastaa hyödykkeen nykyistä arvoa.
Lainan nimellisarvo eli nimellispääoma on se velkamäärä, joka maksetaan takaisin laina-ajan päätteeksi. Velan kuponkikorko lasketaan myös nimellisarvosta. Nimellisarvo määrittää lisäksi sen, minkä kokoisissa erissä velkakirjoja voi merkitä.
Josef Österbladh
Josef Österbladh (29. toukokuuta 1845 Alavieska – 15. elokuuta 1913 Helsinki) oli suomalainen pappi ja valtiopäivämies.
Josef Österbladhin vanhemmat olivat lääninrovasti Wilhelm Österbladh ja Agatha Schroderus ja puoliso vuodesta 1869 Maria Magdalena Schroderus. Österbladh tuli ylioppilaaksi 1863 ja suoritti teologisen erotutkinnon ja vihittiin papiksi 1867. Varapastorin arvon hän sai 1876. Österbladh oli ensin Pyhäjoen kirkkoherran apulainen ja sitten Siikajoen kirkkoherran apulainen 1868 ja Lumijoen kappalainen 1871, astuen virkaan 1873. Piippolan kirkkoherra hänestä tuli 1883, mihin virkaan hän astui 1884, ja lääninrovasti 1886. Österbladh tuli Lapinlahden kirkkoherraksi 1894. Hän oli kirkolliskokousedustaja 1886 ja pappissäädyssä valtiopäivämies 1885.
Historioitsija, arkistonhoitaja Kaarlo Österbladh oli Josef Österbladhin poika.
Rita (nimi)
Rita on kansainvälinen naisen etunimi, joka on yleinen varsinkin anglosaksisissa maissa. Se on todennäköisesti toiminut suomalaisen Riitta-nimen mallina.
Rita on alkuaan italialainen lyhentymä Margareta-nimestä, joka perustuu kreikan kielen ’helmeä’ merkitsevään sanaan. Rita-nimi on toisaalta voitu muodostaa Karitan tapaan latinan caritas-sanasta, joka tarkoittaa ’rakkautta’. Sekä Rita että Karita viettävät Suomessa nimipäiväänsä 17. helmikuuta. Suomenkieliseen almanakkaan ne lisättiin vuonna 2010.
Solanales
Solanales on varsinaiskaksisirkkaisten, Rosopsida, Euasteridae I -ryhmään kuuluva lahko. Sen tunnetuimpia edustajia ovat kierto- ja koisokasvit. Tähän lahkoon kuuluvat muun muassa tomaatti, peruna, paprika ja tupakat.
Solanales-lahkon kasvien lehtiasento on kierteinen.
Heimot
Lahkossa on viisi heimoa. Suomessa tavataan edustajia koiso- ja kiertokasveista.
Kivimäen Kaita
Kivimäen Kaita on järvi Lohjan länsiosassa läntisellä Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 13,2 hehtaaria. Etäisyys Lohjan keskustasta on 20 kilometriä luoteeseen.
Maantiede
Kivimäen Kaita on länsi–itäsuuntaisesti pitkänomainen. Rantaviivaltaan mutkittelevasta pääaltaasta työntyy kaakkoon pieni lahti. Saaria ei ole. Järven rannalla on haja-asutusta ja metsämaata. Luoteessa on peltotilkkuja, koillisessa on Kivimäki, joka kohoaa noin 100 metriä merenpinnan yläpuolelle, eli yli 25 metriä järven pinnan yläpuolelle. Kivimäen Kaitaan virtaa vettä soilta ja pelloilta. Kivimäen Kaidan länsikolkasta virtaa laskuoja Hossiasuon halki Ruonaan, joka sijaitsee noin 800 metriä länteen. Ruonasta vedet virtaavat etelään.
Kivimäen Kaitaa tutkittiin kesällä 2014, jolloin se luokiteltiin ravinnepitoisuuksien perusteella keskimääräisen reheväksi.
Kivimäen Kaita (23.074.1.014) kuuluu Hämjoen valuma-alueeseen (23.074), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Karjaanjoen vesistössä (23). Toinen jakovaihe on Nummenjoen valuma-alue (23.07). Hämjoen alueeseen kuuluu kuusitoista vähintään hehtaarin laajuista vakavettä; niiden nimet ovat varsin epätavallisia, kuten Sevolampi, Kivimäen Kaita, Lihava ja Laiha.
Esko Keinänen
Esko Keinänen (3. marraskuuta 1935 Helsinki – 4. tammikuuta 1975 Espoo) oli ralliautoilija, joka voitti muun muassa ralliautoilun ensimmäisen Suomen mestaruuden, vuonna 1959. Samana vuonna Keinänen voitti Hankirallin. Seuraavana vuonna hän sijoittui rallin SM-pisteissä kolmanneksi. Keinänen ajoi Peugeot’lla ja Alfa Romeolla kartturinaan Kai Nuortila.
Monte Carlon ralliin Keinänen osallistui kuusi kertaa vuosina 1961–1964 sekä 1966 ja 1967. Hänen paras sijoituksensa oli luokkavoitto ja yleiskilpailun kuudes sija Skoda Octavialla vuonna 1961, jolloin hänen kartanlukijanaan oli Rainer Eklund. Jyväskylän Suurajoissa Keinänen oli mukana vuodesta 1958 lähtien ja sijoittui useana vuonna yleiskilpailun kärkipäähän voittamatta rallia kuitenkaan kertaakaan.
Keinänen kilpaili myös rata-ajoissa niin maalla kuin jäälläkin. Viimeisissä Eläintarhanajoissa vuonna 1963 hän sijoittui luokkansa toiseksi.
Helge Nygrenin ja Juhani Melartin mukaan Keinäsellä ei ollut parhaina vuosinaan mahdollisuuksia mitellä voimiaan tasavertaisesti maailman muiden rallihuippujen kanssa, vaan hän joutui kilpailemaan suorituskyvyltään ja ajo-ominaisuuksiltaan heikommilla autoilla kuin toiset. Keinäsen taidot ralleissa perustuivat etenkin hänen reaktionopeuteensa, mutta hänen raju ajotapansa asetti ajokin varsin kovalle koetukselle.
Aktiiviuransa jälkeen Keinänen työskenteli ajo-opettajana helsinkiläisessä Autokoulu N. Pinoaro Ky:ssä ja avioitui Seija Pinoaron kanssa. Heille syntyi kolme lasta. Seija Keinänen toimi miehensä kartanlukijana ja kilpaili itsekin ralleissa naisten sarjassa. Esko Keinänen menehtyi äkillisesti sydänkohtaukseen vuonna 1975 aktiivisen kilpailu-uransa jälkeen.
Esko Keinäsen isä oli liikemies ja autourheilija S. P. J. Keinänen (1907–1984).
Coconut Girl
1990-luvun loppupuolella musiikkipromoottorit Kari Hynninen ja Pequ Nieminen saivat ajatuksen luoda Suomen markkinoille Dr. Bombayta tai Aquaa vastaavan artistin. He löysivät nuoren romanitytön Paula Hagertin, joka osasi laulaa ja tanssia ja nimesivät tämän Coconut Girliksi. Coconut Girlille luotiin taustatarina, jonka mukaan hän oli syntynyt Havaijilla suomalaisen sairaanhoitajan ja havaijilaisen DJ:n lomaromanssin seurauksena. Hagertille opetettiin muutamia havaijinkielisiä lauseita ja hän antoi lehdistölle haastatteluja. Seitsemän Päivää -lehti halusi maksaa tytön matkan Havaijille tapaamaan isäänsä. Promoottori Nieminen kertoi tytön olevan kiireinen ja matka saatiin siirettyä. Promoottoreiden juoni paljastui kun Hagertin sukulaiset alkoivat ottaa yhteyttä lehtiin ja paljastivat totuuden tytön taustasta. Paljastus aiheutti jonkin verran kohua mediassa.
Coconut Girl julkaisi yhden albumin vuonna 1999. Levyn kappaleita kirjoittamassa ja tuottamassa olivat muun muassa ruotsalainen tuottajaduo Twin ja englantilainen James Black.
Dow Finsterwald
pienoiskuva|Dow Finsterwald vuonna 1960 Dow Henry Finsterwald, Sr. (6. syyskuuta 1929 Athens, Ohio, Yhdysvallat – 4. marraskuuta 2022 Colorado Springs, Colorado, Yhdysvallat ) oli yhdysvaltalainen golfaaja.
Finsterwald pelasi golfia jo yliopistotasolla opiskellessaan Ohion yliopistossa. Hän aloitti ammattailaisuransa vuonna 1951, ja ensimmäisen PGA-kiertueen osakilpailun hän voitti 1955. Hän voitti kaikkiaan 12 PGA-kiertueen osakilpailua. Finsterwald palkittiin kiertueen parhaana pelaajana vuonna 1958, jolloin hän voitti myös PGA Championshipin, joka pelattiin tuolloin ensimmäisen kerran lyöntipelinä. Finsterwald oli vuosina 1957, 1959, 1961 ja 1963 Yhdysvaltain joukkueessa Ryder Cupissa.
Finsterwald jatkoi golfin parissa vielä pelaajauransa jälkeen. Hän toimi Coloradon PGA:n johtajana 1971–1972 ja PGA of American varajohtajana 1976–1978. United States Golf Associationin sääntökomiteassa Finsterwald oli mukana vuodesta 1979 vuoteen 1981.
Ally McCoist
Ally McCoist (s. 24. syyskuuta 1962) on skotlantilainen jalkapallovalmentaja ja entinen hyökkääjä.
Ura pelaajana
McCoistin ensimmäinen ammattilaisseura oli St. Johnstone FC, jossa hän debytoi kaudella 1978–1979. Seura pelasi tuolloin Skotlannin ykkösdivisioonassa, maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. McCoist murtautui St. Johnstonen avauskokoonpanoon kaudella 1980–1981, jolloin hän viimeisteli 38 pelatussa ottelussa 22 maalia. McCoist herätti nousevana tähtenä usean seuran mielenkiinnon, mutta Englannin korkeimmalla sarjatasolla, tuolloisessa ensimmäisessä divisioonassa pelannut Sunderland AFC onnistui vetämään pisimmän korren; hän siirtyi Sunderlandiin elokuussa 1981. McCoist pelasi Sunderlandin vakiokokoonpanossa kahden kauden ajan, muttei onnistunut erityisen hyvin tehden vain 8 maalia 56 liigaottelussa.
Ura valmentajana
McCoist aloitti valmennusuransa tammikuussa 2007 Walter Smithin apuvalmentajana Rangersissa. Kaksikko johdatti Rangersin Skotlannin cupin mestariksi 2008 ja ottelun jälkeen Smith ilmoitti McCoistin vastanneen seuran valmennuksesta cup-kilpailussa.
Helmikuussa 2011 Rangers ilmoitti, että McCoist nousee kauden jälkeen seuran päävalmentajaksi. Debyyttikausi päättyi talousvaikeuksista huolimatta Valioliigan kakkossijalle. Seura pudotettiin kauden jälkeen Skotlannin 3. divisioonaan talousvaikeuksien vuoksi. McCoist jatkoi seuran päävalmentajana ja kaudella 2012/13 Rangers juhli3. divisioonan mestaruutta ja seuraavalla kaudella joukkue voitti 2. divisioonan mestaruuden ja eteni Skotlannin cupissakin välieriin. Kaudella 2014/15 Rangers jäi Skotlannin mestaruussarjassa Heartsin jalkoihin, mutta eteni Skotlannin liigacupissa aina välieriin saakka. McCoist jätti tehtävänsä joulukuussa 2014. Lopulta syyskuun alussa 2015 Rangers ja McCoist pääsivät vihdoin sopuun sopimuksen purkamisesta.
Ura televisiossa
Jalkapallouransa lisäksi McCoist tunnetaan myös työstään televisiossa; hän on ollut vuodesta 1996 lähtien mukana tekemässä pitkäikäistä BBC:n visailuohjelmaa A Question of Sport. Lisäksi hän toimi pitkään kommentaattorina EA Sportsin FIFA-videopelisarjassa yhdessä John Motsonin kanssa.
Arethusa-luokka (1913)
Arethusa-luokka oli Britannian Kuninkaallisen laivaston ensimmäisessä maailmansodassa palvellut kevyt risteilijäluokka, johon kuului kahdeksan alusta. Alusluokka tilattiin syyskuussa 1912, ja sen alusten palveluspaikaksi oli suunniteltu Pohjanmeri. Luokan alukset olivat ensimmäiset brittiläiset risteilijät, joissa käytettiin polttoaineena ainoastaan öljyä ja joihin oli asennettu kevyemmät hävittäjätyyppiset koneet.
Aluksissa oli kolme savuhormia, joista keskimmäinen oli paksuin. Niiden suunnittelu perustui aiempiin tiedusteluristeilijöihin, jotka oli suunniteltu toimimaan hävittäjien kanssa Pohjanmerellä. Aluksiin kuitenkin tehtiin parannuksia, kuten vahvistettiin kylkien suojaa niin kuin edeltäneessä Town-luokassa, mutta niissä palattiin seka-aseistukseen.
Muutostyöt
Sodan aikana aluksille lisättiin toiset kaksi 21 tuuman torpedoputkea, ja niiden ilmatorjunta-aseistusta vahvennettiin. Aluksille asennettiin myös miinanlaskukalusto. Viidestä luokan aluksesta poistettiin perästä kaksi neljän tuuman tykkiä, jotka korvattiin yhdellä kuuden tuuman tykillä.
Sairaan onnellinen
Sairaan onnellinen (Sykt lykkelig) on norjalainen komediaelokuva keskenään suhteisiin ryhtyvistä naapureista. Elokuvan on ohjannut Anne Sewitsky, ja se sai ensi-iltansa vuonna 2010.
Koreanpihta
Koreanpihta (Abies koreana) on mäntykasvien (Pinaceae) heimoon ja pihtojen (Abies) sukuun kuuluva havupuu. Se kasvaa luonnonvaraisena Korean vuoristojen ylimmissä osissa. Laji luokitellaan erittäin uhanalaiseksi, ja sitä kasvaa vain neljällä eristäytyneellä seudulla vain noin 12 neliökilometrin laajuisella alueella.
Sairaan onnellinen
Juoni
Naiivi ja yltiösosiaalinen Kaja (Agnes Kittelsen) asuu pienessä maaseutukylässä miehensä Eirikin (Joachim Rafaelsen) ja heidän kymmenvuotiaan poikansa kanssa. Puolisot ovat etääntyneet toisistaan, mutta Kaja uskottelee silti olevansa onnellinen. Kun naapuriin muuttaa samanikäinen pariskunta Afrikasta adoptoituine lapsineen, Kaja alkaa ihailla paitsi hienostunutta Elisabethia (Maibritt Saerens), myös tämän miestä Sigveä (Henrik Rafaelsen), josta myös Eirik on merkillisen kiinnostunut. Lapset kiinnostuvat oudoista rotujenvälisistä alistamisleikeistä.
Koreanpihta
Koreanpihdan neulaset ovat tukevahkoja, litteitä ja 10–20 millimetriä pitkiä. Ne ovat harvemmat kuin japaninpihdalla. Neulasten alapinnalla on kaksi valkoista juovaa. Puun runko on sileä. Koreanpihdan kävyt ovat aluksi sinertäviä tai violetteja, mutta kypsyessään ne muuttuvat ruskeiksi. Käpyjä kasvaa jo alle kaksimetrisissä puissa.
Sairaan onnellinen
Arvioita
Nyt-liitteessä kolme kriitikkoa antoi elokuvalle pistekeskiarvon 2,7.
Koreanpihta
Koristekasvikäyttö
pienoiskuva|vasen|Koreanpihdan [[käpyjä]] Koreanpihta on suosittu koristepuu kauniin lehvästönsä ja koristeellisten käpyjensä vuoksi. Suomessa siitä tavataan ainakin kahta kantaa. Hidas- ja tiheäkasvuinen pienikokoinen kanta menestyy vyöhykkeillä I–III. Se kasvaa enintään 5 metriä korkeaksi. Suurempikokoista ja nopeakasvuisempaa kantaa kasvaa esimerkiksi Arboretum Mustilassa. Tämä kanta voi saavuttaa Suomessa 10–15 metrin korkeuden ja se menestyy parhaiten vyöhykkeillä I–V.
Vuohi (yhtye)
Vuohi on vuoden 2002 kesällä perustettu suomalainen metallimusiikkia soittava yhtye, jonka sanoitukset ovat pääosin englanniksi. Yhtye käyttää sanoituksissaan myös paikoin muita kieliä, kuten suomea, ruotsia, muinaisnorjaa ja sanskritia. Vuohen sanoitukset käsittelevät muun muassa sotaa, kaaosta, saatanallisia aiheita, okkultismia, suomalaista ja suomalais-ugrilaista mytologiaa sekä skandinaavista mytologiaa, mutta myös ihmismielen sisäisiä kamppailuja. Yhtye sovittaa kappaleensa yhdessä. Vuohi on itse nimennyt hengenheimolaisikseen Impaled Nazarenen, Deströyer 666:n, Revengen, Burzumin ja Arckanumin. Yhtye on kuvaillut musiikkiaan muun muassa englanninkielisellä ilmaisulla hateful and melancholic occult deathrash black metal grinding for Bafomet’s glory, mitä metallimusiikkisivusto Indy Metal Vault piti sangen osuvana.
Alkuvuodet ja Total Noise Chaos
Kaksi vuotta sen jälkeen, kun rumpali Veri ja kitaristi Luoti perustivat Vuohen, laulaja Saha alkoi harjoitella yhtyeen kanssa, ja bändi alkoi määrätietoisemmin suunnitella ensidemoaan. Yhtyeen alkuvuosina sen toiminta ei ollut säännöllisen aktiivista, koska bändin jäsenet asuivat eri kaupungeissa. Bändin kokoonpano muodostui vuonna 2006: ensin Saha otettiin yhtyeen varsinaiseksi jäseneksi, ja pian sen jälkeen basisti Raaka liittyi kokoonpanoon. Aluksi hänen oli määrä toimia vain väliaikaisena basistina Total Noise Chaosin nauhoitusten ajan, mutta yhtye totesi, että hänen suorastaan täytyy jäädä Vuohen jäseneksi.
Yhtye on Veren nimeämä. Vuohen laulaja Saha on todennut, että Vuohen nimi viittaa moniin universaaleihin vuohikultteihin, joihin kuuluvat esimerkiksi Cernunnos, Baphomet, Pan ja Saatana. Bändin nimi kuvastaa riettautta, toisaalta hedelmällisyyttä sekä viisautta ja itsepäisyyttä. Sen on tarkoitus herättää myös mielikuvia huoripukista ja Astuvansalmen sarvipäästä. Puolestaan yhtyeen jäsenten käyttämät nimet, Luoti, Veri, Saha ja Raaka voidaan käsittää eräänlaisiksi rituaalinimiksi, ja yhtye rinnastaa ne täten esimerkiksi Blasphemy-yhtyeen jäsenten taiteilijanimiin.
Yhtye aloitti uransa soittamalla grindcorea death metal -vaikuttein ja omaleimaisella tavalla, sillä yhtyeen sanoitukset olivat tyylisuunnalle epätavalliseen tapaan melankolisia sekä hyökkääviä ja vihamielisiä, eivätkä niinkään kauhu- tai gore-teemoja käsitteleviä. Yhtye pyrki tuolloin aggressiiviseen sekä kaoottiseen ilmaisuun, mutta samanaikaisesti yhdistelemään musiikkiinsa melodioita – joka sekin on grindcoressa harvinaista. Vuohen ilmaisu poikkesi tavanomaisesta grindcoresta myös siten, että yhtyeen laulaja Saha ei pääosin laulanut matalalta, vaan pikemminkin black metalin tapaan korkealta. Hänen laulutyyliään on verrattu Impaled Nazarene -yhtyeen Mika Luttiseen.
Yhtyeen ensidemo Total Noise Chaos julkaistiin heinäkuussa 2007, ja sitä soitettiin YleX-radiokanavan Metalliliitto-ohjelmassa. Metallimusiikkisivusto Imperiumi antoi arviossaan demolle arvosanan 3/5 ja totesi, että demon kappaleet ovat suoraviivaisia ja nopeita, ja ne jakautuvat riffeiltään death metaliin ja punkiin. Arviossa todetaan, että demo on melko hyvin tasapainossa, eivätkä tyylivaihtelut ole pahemmin ristiriidassa toistensa kanssa. Arviossa kehuttiin yhtyeen laulajaa, jota arvostelussa pidettiin aggressiossaan selvästi keskitasoa parempana black metal -tyylin laulajana. Muusikko-toimittaja Aadolf Virtanen totesi kirjoittamassaan demoarviossa, että demon lopputulos on tuotannoltaan räkäistäkin räkäisempi ja että laulaja Saha on poikkeuksellisen varastaessaan kuulijan huomion tuon tuosta. Virtanen kirjoitti, ettei ollut kuullut juuri missään näin rankkaa tapaa laulaa ja piti suoritusta enemmänkin masokismin kuin taidon tuloksena. Vuohi julkaisi demon uudelleen kasettina vuonna 2008. Pienlehti Behest puolestaan totesi demoarviossaan, että black metalin, death metalin ja grindcoren lisäksi demolla on vaikutteita hardcore punkista. Demon nimeä pidettiin kaoottisuudessaan ja äänekkyydessään täydellisenä kuvaamaan äänitettä. Demoarviossa arveltiin, että Vuohen keikka voisi hyvinkin olla sellainen, jossa yleisö sekoaa täysin, on juopunut ja murtaa luitaan ja kallojaan aiheuttaen niin väkivaltaisen kaaoksen, että yhtye vammautuu ja sillä on vaikeuksia soittaa.
The Rising Era of Goatin tuotanto
Seuraava julkaisu vuoden 2010 The Rising Era of Goat vei yhtyeen tyyliä tietoisesti blackthrashin suuntaan, ja sillä on kuultavissa black metalille tavanomaisia melodioita. Bändi kuitenkin halusi säilyttää death metalin ja grindcoren vaikutteet musiikissaan. Lisäksi sanoitusten aiheita haluttiin viedä aikaisempaa monipuolisempaan suuntaan, muun muassa antikristilliseen. Levyn pääasiallisena säveltäjänä toimi Luoti, mutta yhden kappaleen hän teki Veren kanssa. Puolestaan Raaka sävelsi albumin nimikkokappaleen, joka on myös levyn avausraita. Yhden kappaleen sävelsivät Raaka ja Saha yhdessä. Albumin pääasiallinen sanoittaja on laulaja Saha, mutta saman kappaleen, jonka hän ja basisti Raaka sävelsivät yhdessä, he myös sanoittivat kaksin. Lisäksi Raaka osallistui albumin nimikkokappaleen sanoittamiseen. Kolme kappaletta Saha ja Luoti sanoittivat yhdessä. Kahdella kappaleella rumpali Veri laulaa taustalauluosuuksia, ja yhdessä kappaleessa basisti Raaka soittaa myös kitaraosuuksia.
The Rising Era of Goatin vastaanotto
Myös The Rising Era of Goat sai soittoaikaa YleX:llä, kun se valittiin Metalliliitto-ohjelman korvanneessa Kaarle ja Erno raskaana -ohjelmassa viikon demoksi. Omakustanteena julkaistu äänite sai Miasma-lehden arviossa arvosanan 9/10. Toimittaja Juuso Viljanen luonnehti The Rising Era of Goatia vahvaksi julkaisuksi, jossa ei ole moitittavaa ja jossa eri tyylit sulautuvat muodostaen komean sikermän metallimusiikkia. Albumin kappaleita hän kuvaili brutaaleiksi ja raaoiksi sekä itse yhtyettä tyylikkääksi. Imperiumi antoi arviossaan äänitteelle arvosanaksi 3½/5. Arviossa todetaan, että äänite on täynnä yritystä, kiukkua ja suoraviivaista menoa ja meininkiä, jossa eri metallimusiikin tyylilajit paiskaavat kättä, ja vieläpä mukiinmenevän hyvin tehtynä. Suomalainen metallimusiikkisivusto Kaaoszine antoi arviossaan julkaisulle arvosanan 6/10, piti sitä pätevänä ja näki siinä myönteisiä yhtymäkohtia Impaled Nazarenen varhaistuotantoon sillä erotuksella, että Vuohen laulaja laulaa aika ajoin myös matalalta. Toimittaja Arto Mäenpää piti myös black metal -tyylisiä soundeja äänitteelle sopivina sekä itse yhtyettä lupaavana. Erästä kappaletta hän vertasi Napalm Deathiin. Aadolf Virtanen puolestaan kuvaili julkaisua raivokkaaksi, antoi tunnustusta laulaja Sahalle ja mainitsi, että julkaisulla on ajoittain hyviäkin ideoita siitä huolimatta, että sen kuuntelemisesta nousee vitutus.
Hatred Unitedin vastaanotto
Seuraavana vuonna julkaistu Hatred United -split-EP sai Imperiumin arviossa arvosanan 2½/5.
Tuotanto
Vuosina 2012–2013 Vuohi työsti Witchcraft Warfare -äänitettä. Vuohen tarkoituksena oli nyt yhdistää The Rising Era of Goatin monipuoliset genrevaikutteet aikaisempaa tarkemmin harkittuihin kappalekokonaisuuksiin – aivan kuten se halusi syventää sanoituksiaankin antikristillisistä aiheista okkultismiin ja pohjoisten kansojen synkän kansanperinteen piiriin, aikaisempia sanoitusaiheita sivuun sysäämättä. Yhtye äänitti ja miksasi Witchcraft Warfaren itse, ja Saturnal Records -levy-yhtiön alamerkki Pavitra Kunta Productions julkaisi sen ensin kasettina vuonna 2014. Saturnal Records halusi kuitenkin miksata ja masteroida levyn uudelleen ja julkaista Witchcraft Warfaren vasta sen jälkeen virallisena albumina. Witchcraft Warfare julkaistiin näin ollen vasta vuonna 2018 uudelleen miksattuna ja masteroituna. Samalla julkaisun nimeen lisättiin alaotsikko Of Man's Desire for Spiritual Destruction and Incarnation in Seven Chapters. Albumia on verrattu varhaiseen Akercocken tuotantoon sekä Impaled Nazareneen.
Vastaanotto kotimaassa
Toimittaja Kari Koskinen antoi Inferno-lehden arviossa uudelle albumille arvosanan 4/5 ja kuvaili sitä monella tapaa mielenkiintoiseksi ja sen musiikkia raa'asti mättäväksi ja väkivaltaiseksi, jossa on blackmetalimaista repivyyttä, riitasointuisen kylmää melankoliaa, death metalin raskautta ja riffittelyä sekä grindcoren pisteliästä hyökkäävyyttä. Witchcraft Warfaren äänimaailmaa hän kuvaili tuskaiseksi, vihaiseksi, hienoisen kieroutuneeksi ja henkiseksikin. Hän piti julkaisua idearikkaana ja mainitsi, että albumista on helppo pitää ja se on mielekäs. Koskinen toteaa arviossaan, että kappaleet ovat arvaamattomia ja niiden kirjavat vaikutteet ovat viehättäviä.
Vastaanotto ulkomailla
Austinilainen metallimusiikkisivusto Toilet ov Hell puolestaan kuvaili levyä primitiiviseksi ja väkivaltaiseksi black metaliksi, jossa on monenlaisia vaikutteita aina industrial-musiikista alkaen. Sivustolla Witchcraft Warfarea luonnehditaan albumiksi, jossa kolkko tunnelma pyrkii valloilleen, kunnes se äkkiarvaamatta vaihtuu toiseen riffiin ja toiseen tunnelmaan – mikä tekee levyn kuuntelemisesta miellyttävää erityisesti riffivetoisen musiikin kuuntelijoille. Metallimusiikkisivusto Indy Metal Vault luonnehti albumia julman kuuloiseksi ja gindcoresta vaikutteita ammentavaksi black metaliksi, aivan kuten varhainen Impaled Nazarenen tuotantokin. Toimittaja Clayton Michaels kirjoitti, että 27-minuuttisen albumin seitsemän kappaletta ovat murskaavia, ja se on tuotannoltaan juuri riittävän selkeä.
Metallimusiikkisivusto Metal Temple pohjusti arviossaan, että Ruotsista, Norjasta ja Suomesta tulee erittäin paljon eri tyylilajien metallimusiikkiyhtyeitä, mutta vain suomalaisilla on sydämessään raskaimpien metallimusiikin alalajien henki, jota ei voida sanoin kuvailla ja joka on erityisen suomalaista – sivuston mukaan Witchcraft Warfare edustaa juuri tätä henkeä. Arvion mukaan Vuohi sekoittaa musiikissaan black metalia ja death metalia aivan kuten Impaled Nazarene ja Beherit tekivät 1990-luvun alussa. Se on omiaan herättämään mielikuvia mädästä raakuudesta ja brutaalista aggressivisuudesta. Arviossa kirjoitetaan, että yhtye näyttää pyrkineen vangitsemaan suomalaisen death ja black metalin vanhan hengen, mutta albumin äänenkuva on hieman noita aikoja tuotetumpi. Vuohea kuvataan arviossa sisukkaaksi, persoonalliseksi ja lupaavaksi. Metal Templen mukaan Witchcraft Warfare on terävyydestään ja aggressivuudestaan huolimatta rakennettu tarkoin harkituille melodioille ja harmonioille. Arviossa kirjoitetaan, että levy on 80 % black metalia ja 20 % death metalia. Albumin nimikappaleen kuvataan sisältävän brutaaliudessaan paljon 1990-luvun black metalin piirteitä, kun taas esimerkiksi Pissing o. t. N. F. ammentaa hardcore punkista. Metal Temple toteaa albumin erinomaiseksi ja antoi arviossaan sille arvosanaksi 8/10.
Yhtye suunnittelee seuraavaa julkaisua.
Summer ’68
”Summer ’68” on englantilaisen rockyhtye Pink Floydin musiikkikappale, joka julkaistiin albumilla Atom Heart Mother (1970). Kappaleen kesto on 5:28, ja sen on sanoittanut Rick Wright, joka myös laulaa kappaleen. Taustalaulajana toimii David Gilmour.
D’oh!
D’oh! (lausutaan [tou], [dou] tai [dau]) on englanninkielinen hokema, joka on tullut tunnetuksi animaatiosarjasta Simpsonit. Sarjan päähenkilö Homer Simpson lausahtaa ”d’oh!” aina, kun jokin menee odottamattomasti pieleen tai hän tajuaa olleensa väärässä.
Homer Simpsonin ääninäyttelijä Dan Castellaneta on kertonut, että ”D’oh!” perustuu näyttelijä Jimmy Finlaysonin samanlaiseen joskin hitaampaan valitukseen vanhoissa Ohukainen ja Paksukainen -elokuvissa. Siihen aikaan kirousta ”Damn!” pidettiin jumalanpilkkana ja se sensuroitiin. Alun perin huudahdus oli vain vaivainen ulvahdus, mutta Castellaneta muutti sitä vähitellen.
Basran taistelu (2003)
Basran taistelu oli Irakin sodan aikana käyty taistelu Irakin ja brittien välillä 23. maaliskuuta – 7. huhtikuuta 2003. Basra oli Irakin toiseksi suurin kaupunki ja tärkein satama, jonka asukkaat olivat Saddam Husseinia vastustaneita šiioja. Kaupunki kukistui joihinkin muihin Irakin osiin verrattuna helposti, mutta sodan jälkeisen ajan suunnittelun puute johti väkivaltaisuuksiin.
Tausta
thumb|vasen|Brittien [[Challenger 2 -panssarivaunu Irakissa 21. maaliskuuta.]] Irakin sodan alkuvaiheessa britit ja Yhdysvaltain merijalkaväki valtasivat Umm Qasrin sataman ja Fawin niemimaan, minkä jälkeen amerikkalaiset etenivät maan muihin osiin ja britit valtasivat Rumaylahin öljykentät. Brittien seuraavaksi tavoitteeksi jäi Basran kaupungin valtaus. Basra oli tuolloin Irakin toiseksi suurin kaupunki ja merkittävin satama. Asukkaita kaupungissa oli noin 1,25 miljoonaa. Basran valtauksesta vastasi kenraalimajuri Robin Brimsin johtama 1. panssaridivisioona ja Basran puolustuksesta vastasi kenraali Ali Hasan al-Majid, joka tunnettiin myös lempinimellä Kemikaali-Ali kurdeja vastaan 1980-luvulla tehtyjen hermokaasuhyökkäysten mukaan. Puolustajien joukot koostuivat paitsi Irakin armeijan sotilaista, mutta myös Baath-puolueen puolisotilaallisista joukoista.
Basran asukkaat olivat pääasiassa šiiamuslimeja, joiden kapinan Saddam Hussein oli kukistanut verisesti Persianlahden sodan jälkeen vuonna 1991. Kaupunkilaisten odotettiinkin tilaisuuden tullen kääntyvän Irakin hallinnon joukkoja vastaan.
Taistelu
thumb|Brittisotilas ja savua palavilta öljylähteiltä Basrassa 3. huhtikuuta. Brittien 1. panssaridivisioona ympäröi Basran 23. maaliskuuta 2003. Kaupunkia ei kuitenkaan piiritetty, vaan paikallisten sallittiin lähteä kaupungista vapaasti. Näin toivottiin ehkäistävän siviiliuhreja, ja menetelmä kannusti myös irakilaisia sotilaita poistumaan kaupungista. Irakilaiset puolustajat yrittivät puolestaan provosoida britit tekemään hyökkäyksen kaupunkiin, jossa heidän panssarivaununsa voitaisiin väijyttää kaupungin kaduilla. 26. maaliskuuta 2003 irakilaiset T-55-panssarivaunut hyökkäsivät tämä taka-ajatuksenaan brittejä vastaan. Brittien Challenger 2 -panssarivaunut kykenivät kuitenkin tulittamaan irakilaisia huomattavasti pidemmän matkan takaa, ja 15 irakilaista vaunua tuhottiin ilman, että britit kärsivät tappioita.
Seuraukset
Brittien taktiikan ja myötämielisen väestön takia suuremmilta vahingoilta esimerkiksi kaupungin infrastruktuurille vältyttiin. Irakin muiden osien läpi etenevät amerikkalaiset joutuivat käymään huomattavasti tuhoisampia taisteluja. Toisaalta brittien taktiikka johti myös siihen, että monet kaupungissa olleet Baath-puolueen jäsenet pääsivät pakenemaan ja osa liittyi todennäköisesti sittemmin miehittäjiä vastustaneisiin kapinallisiin. Kaupungin puolustajien komentaja Kemikaali-Ali jäi kiinni vasta sodan jälkeen. Kaupunki koki myös Bagdadin kaltaisen ryöstelyjen ja väkivallan aallon heti kaupungin valtauksen jälkeen. Koko Basran alueella mukaan lukien sen lähistöllä käydyissä taisteluissa kaatui arviolta 425-535 irakilaista. Britit ottivat sodan jälkeen vastuun Basran ja neljän sitä ympäröineen maakunnan miehityksestä. Kunnollista suunnitelmaa sodan jälkeisestä asioiden järjestelystä ei ollut, ja väkivaltaisuudet lisääntyivät vuodesta 2004 eteenpäin. Myöhemmin ongelmia aiheuttaisivat eri šiialaiset asejoukot.
Natrium-kaliumpumppu
Natrium-kaliumpumppu on entsyymi, joka ylläpitää natrium- ja kaliumionien pitoisuuseroja solukalvon eri puolilla. Se on eläinsolun solukalvon tärkein kalvoproteiini ja sitä esiintyy vain eläinkunnan soluissa. Natrium-kaliumpumpun löysi tanskalainen Jens Christian Skou vuonna 1957. Löydöksen johdosta hän oli yksi kemian Nobel-palkinnon saajista vuonna 1997.
Solujen homeostaasille on tyypillistä solun sisäinen korkea kaliumionipitoisuus ja alhainen natriumionipitoisuus, kun taas solujen ulkopuolella kudosnesteessä tilanne on päinvastainen. Kuljetuksen energialähteenä natrium-kaliumpumppu käyttää ATP:n hydrolyysissä vapautuvaa energiaa ja kuluttaa 25 % lepäävän ihmisen energiankulutuksesta. Se kuuluu primaarisiin aktiivisiin kuljettajiin.
Rakenne
thumb|Natrium-kaliumpumpun rakenne Natrium-kaliumpumpun olennainen osa on natrium-kaliumATPaasi, entsyymi, joka aktivoituu natrium- ja kaliumionien läsnä ollessa. Entsyymi rakentuu α- ja β-alayksiköistä. Eläinsolujen natrium-kaliumpumppu kuuluu P-tyypin ATPaaseihin, jotka ovat integraalisia kalvoproteiineja. P-tyyppi-nimi on seurausta siitä, että fosforyloituvan fosfaatin luovuttaja on ATP. Kolmen natriumionin siirtyessä ulos solusta kaksi kaliumionia siirtyy solun sisään. Tästä seuraa varauseron muodostuminen, jonka vuoksi antiportti on elektrogeeninen.
Toiminta
Natrium-kaliumATPaasi pilkkoo aktiiviseen kuljetukseen tarvittavaa ATP:ta ADP:ksi vapauttaen samalla energiaa natrium-kaliumpumpun käyttöön. Entsyymi pystyy saamallaan energialla sitomaan natriumioneita itseensä ja muuttamaan muotoaan siten, että natriumionit kulkeutuvat solukalvon läpi ja vapautuvat solun ulkopuolella irti entsyymistä. Kaliumionien sitoutuminen entsyymiin ja sitä seuraava defosforylaatio aiheuttaa sen muodon palautumisen ennalleen ja kaliumionien siirtymisen solukalvon läpi solulimaan.
Yhtä hydrolysoitunutta ATP-molekyyliä kohti solukalvo pystyy poistamaan kolme kappaletta natriumioneja ja tuomaan kaksi kappaletta kaliumioneja sisäpuolelle.
Natrium-kaliumpumppu ylläpitää ionitasapainoa solun ja soluväliaineen välillä. Normaalisolun kalvojännite on -50–70 mV. Natrium-kaliumpumppu tuottaa kalvon yli sähköjännitteen, koska eri määrä varauksia pumpataan ulos ja sisään. Joka syklillä pumpataan ulos 3 natriumionia ja sisään 2 kaliumionia. Näin ollen solun sisäpuoli tulee negatiiviseksi ulkopuoleen nähden.
Lepotilassa solukalvon sisäpuolella vallitsee negatiivinen ja ulkopuolella positiivinen kalvojännite. Jos pumpun toiminta jostain syystä häiriintyy (esim. ATP:sta saatavan energian puute) ja solun normaali kalvojännite häviää seuraa siitä nekroosi. Kalvojännitteen muutos aiheuttaa hermoimpulssin alkamisen. Hermosolu saa viestin, ärsykkeen, joka avaa natriumkanavan. Natriumioneja alkaa virrata solun sisäpuolelle, ja kalvojännite solun sisällä muuttuu hetkellisesti positiiviseksi. Positiivinen kalvojännite solun sisäpuolella aiheuttaa uusien natriumkanavien aukeamisen, jotka kuljettavat natriumioneja eteenpäin, poispäin hermosolun solukeskusta kohti seuraavaa hermosolua viejähaaraketta pitkin. Jännitemuutosalue, eli hermoimpulssi vie viestiä eteenpäin edetessään hermosolusta toiseen.
Solunsisäinen Ca2+-konsentraatio on yleensä alhainen, ~100 nM, koska se pumpataan joko solun ulkopuolelle ATP:n hydrolyysin avulla, tai solun sisällä oleviin membraanien rajoittamiin tiloihin.
Havainto
Havainto on havaitsemalla tehty huomio tai mielle todellisiksi tajutuista asioista, erityismerkityksessä tutkimistarkoituksessa tehty huomio.
Blogistanian kirjallisuuspalkinnot
Blogistanian kirjallisuuspalkinnot ovat kirjoja sosiaalisessa mediassa arvostelevien lukijoiden vuoden parhaille kirjoille myöntämiä palkintontoja. Parhaasta kirjasta äänestetään neljässä kategoriassa, joista ensimmäiset kategoriat eli Blogistanian Finlandia parhaalle kotimaiselle ja Blogistanian Globalia parhaalle käännöskirjalle myönnetyt palkinnot jaettiin vuonna 2011 ilmestyneille kirjoille. Vuotta myöhemmin joukkoon lisättiin Blogistanian Kuopus eli parhaan lasten- ja nuortenkirjan palkinto. Uusimpana mukaan vuonna 2013 tuli blogistanian Tieto eli parhaalle tietokirjalle myönnettävä palkinto.
Havainto
Yleensä havainnolla tarkoitetaan asiaa, jota ei ole vain aistittu, vaan erityisesti pantu merkille. Sillä on keskeinen osa luonnontieteellisessä menetelmässä. Esimerkiksi mitattaessa mitä hyvänsä suuretta ei yksittäiselle havainnolle aseteta kovin suurta painoarvoa. Jos esimerkiksi halutaan mitata johonkin kappaleeseen kohdistuva voima, mittaus suoritetaan tyypillisesti useita kertoja peräkkäin, ja tulokseksi kirjataan havainnoista laskettu keskiarvo. Myös muilla tunnusluvuilla kuten mediaani, moodi ja keskihajonta on usein käyttöä, kun havainnoista halutaan tehdä johtopäätöksiä.
Havaitseminen on aktiivista toimintaa, jossa sen vastaanottaja luo mielikuvaa ympäristöstään. Aistihavaintojen perusteella vastaanottaja tekee ympäristöstä omaehtoisen tulkinnan. Hahmopsykologian mukaan havainto on ajattelun tuloksena syntynyt viestisisällön jäsentymä.
Aistimuksen ja havainnon erottaminen toisistaan
Alkuaan aistimusta pidettiin ärsykkeenä, josta havainto muodostuu. 1900-luvun hahmopsykologia erotti aistimuksen ja havainnon: aistimus on ikään kuin äänilevyn pinnassa oleva uurre, ja havainto on laitteesta kuultu sävelmä. Erityisesti fenomenologia korostaa havaitsijan elämyssisällön omaperäisyyttä. Tämän vastakohtana taas on behavorismi, joka kiistää, että havaitsijan tulkinnoilla aistihavainnosta olisi tieteellistä arvoa. Behaviorismin kannattajat näkevät aistimuksen ja havainnon suhteessa ärsyke–reaktio-suhteen. Havaintotutkimusta tehdään kuitenkin näillä vastakkaisilla tahoilla lähes samoin menetelmin, ja behavioristitkin myöntävät, että ihmisen havaintoja on vaikea ulkoisesti tulkita.
Havaintotyyppejä
Behavioristisesti määriteltyjä havaintotyyppejä ovat esimerkiksi detektio (ärsykkeen esiintyminen tai esiintymättömyys havainnossa), diskriminaatio (eri ärskykkeiden erottaminen toisistaan) ja indentifikaatio (tunnistaminen kun esimerkiksi koira tunnistaa isäntänsä). Havaintoon liittyy myös havaitsijan arviota: omenat tulkitaan omenoiksi vaikka niissä olisi eri muotoja.
Tanskalainen Edgar Rubin on 1900-luvun alkupuolella kehittänyt kuvio–tausta-jäsennyksen: näköhavaintoon voi suuresti vaikuttaa se, minkä värisellä taustalla havaittava kohde on. Samaan aikaan hahmopsykologiassa kehitettiin Max Wertheimerin hahmolait: havainnon kokonaisrakenteet eli hahmot määräytyvät läheisyyden, samankaltaisuuden, umpinaisuuden, symmetrian ja vastaavien sääntöjen mukaan. Nämä tutkimukset osoittivat, että jokainen havainto (hahmo) on riippuvainen siihen liittyvistä (samanaikaisista tai sitä edeltäneistä) ärsykkeistä. Näitä nimitetään viitekehykseksi.
Oikeudenkäynneissä luotetaan usein silminnäkijöiden todistukseen. Kokeellisesti on kuitenkin todistettu, että silminnäkijöiden todistukset ovat usein epäluotettavampia kuin yleisesti luullaan. Esimerkiksi etäisyys kohteeseen, valaistus tai kohdehenkilön aurinkolasit voivat aiheuttaa virheitä.
Ajan havaitseminen
Psykologiassa ajan havaitsemisen ilmenemismuodot ovat peräkkäisyys ja kesto. Ajan havainnot muodostuvat näiden yhdistelmästä. Kaikki organismit ovat mukautuneet tapahtumien peräkkäisyyteen. Ihmisen fysiologiassa tämä näkyy esimerkiksi yötyöntekijän vaikeutena siirtyä toiseen työvuoroon. Venäläinen Ivan Pavlov osoitti jo vuonna 1912, että ajan ehdollistaminen oli mahdollista, kun hän siirsi koiriensa ruokinta-aikoja ehdollistamalla ne muunlaiseen ärsykkeeseen. Ehdollistuminen perustuu toistoon.
Nykyhetken havaitseminen on siinä läsnä olevan ärsykkeen kokemista. Psykologinen nykyhetki on peräkkäisten havaintojen sarja, jossa tapahtumat seuraavat toisiaan ilman “välimuistia”. Kun tapahtuman kesto on enemmän kuin muutamia sekunteja, sen seuraamiseen tarvitaan muistin apua.
Liikkeen havaitseminen
Psykologiassa oli aikaisemmin erimielisyyttä siitä, onko erillistä liikkeen havainnointia olemassa vai onko se vain sarja peräkkäisiä ja ajallisesti lähekkäisiä aistimuksia. Hahmopsykologiassa on stroboskoopilla todettu puhtaan liikkeen eli phi-liikkeen olemassaolo. Jo ennen elokuvan keksimistä voitiin kokeellisesti syöttää näköhermoille keinotekoista liikettä, joka perustui peräkkäisiin liikkumattomiin kuviin. Kokeet osoittivat, ettei liikkeen katkonaisuus haitannut liikkeen vaikutelmaa. Silmässä ei kuitenkaan ole sellaista sulkijalaitetta, jolla elokuvakoneessa tarvitaan, joten ilmiö vaati tarkempaa analysointia. Silmässä on pitkälle kehittynyt liikkuvan kohteen projektiivisen geometrian järjestelmä. Erityisen hyvin se havaitsee suoraan kohti tulevan tai suoraan loittonevan kohteen.
Värien havaitseminen
Värien havaitsemisella tarkoitetaan silmän kykyä erotella valonsäteitä niiden intensiteetin, taajuuden ja koostumuksen suhteen. Värit erottuvat toisistaan niiden aallonpituuden spektrin perusteella, mutta harmaan sävyt, jotka ovat epäkromaattisia, erotetaan heleyden perusteella. Näköaisti tuottaa tietoa myös pinnan rakenteesta ja kolmiulotteisuudesta.
Raamatun käsikirjoitukset
Vanhan ja Uuden testamentin varhaisimmat käsikirjoitukset on kirjoitettu papyrukselle tai pergamentille. Nämä eivät säily hyvin, ja yhtään alkuperäistä Raamatun käsikirjoitusta ei olekaan säilynyt. Varhaisimmat Vanhan testamentin käsikirjoitukset ovat löytyneet Kuolleenmeren kääröjen (200 eaa. – 100 jaa.) joukosta ja ne ovat säilyneet huonossa kunnossa käsikirjoituspalasina. Uuden testamentin varhaisimmat käsikirjoitukset ovat 100-luvulta jaa. peräisin olevia papyruskatkelmia. Suurin osa Raamatun käsikirjoituksista on peräisin keskiajalta.
Käsikirjoitusten lajeja
Käsikirjoitukset voidaan jakaa papyrus- ja pergamenttikäsikirjoituksiin.
Pergamenttikäsikirjoitukset
Egyptissä papyruskääröjä käytettiin ainakin kahdeksannelle vuosisadalle asti, vaikka pergamenttia oli käytetty jo ennen Kristuksen syntymää. Kolmannella vuosisadalla pergamentti syrjäytti papyruksen kaikkialla muualla. Neljännen vuosisadan alussa pergamenttikirjat ottivat papyruskääröistä selkävoiton. Hallituskaudellaan Konstantinus käski Eusebioksen teettää 50 käsikirjoitusta pergamentille Bysantin kirkkojen käyttöön.
Palimpsestikäsikirjoitukset
Useat tärkeimmistä käsikirjoituksista ovat palimpsesteja. Palimpsesti on antiikkinen tai keskiaikainen, useimmiten pergamentille kirjoitettu käsikirjoitus, jonka alkuperäinen teksti on myöhemmin pyyhitty raaputtamalla pois ja korvattu uudella tekstillä. Kirjoitusmateriaalia kierrätettiin usein sen kalleuden takia. Monissa tapauksissa vanhempi teksti pystytään erottamaan uudemman tekstin alta, joko paljaalla silmällä tai sitten modernin tekniikan avulla.
Tuhannen kapakan lauluja
Tuhannen Kapakan Lauluja on Tuomari Nurmion vuonna 2005 julkaistu kahden levyn kokoelma. CD:t sisältävät Nurmion tähänastisen uran kaikki tunnetuimmat kappaleet sekä lukuisia harvinaisuuksia yhteensä 43 kappaleen verran. Tuomari Nurmio palkittiin kokoelmasta kultalevyllä Helsingin Kulttuuritalon 30-v juhlakonsertin yhteydessä 24.10.2009.
Lionel Daunais
pienoiskuva|Lionel DaunaisNoël Ferdinand Lionel Daunais (31. joulukuuta 1901 Montreal – 18. heinäkuuta 1982 Montreal) oli kanadalainen baritoni ja säveltäjä. Hän aloitti opintonsa kotimaassaan ja voitti siellä Montrealin laulukilpailussa ensipalkinnon. Kesäkuussa 1926 Daunais sai Prix d'Europen, jonka turvin hän täydensi opintojaan Pariisissa. Eräs hänen opettajansa oli Darius Milhaud. Kapellimestari Désiré Inghelbrechtin kuultua Daunaisia tämä pääsi debytoimaan Algerissa.
Palattuaan vuonna 1930 Kanadaan Daunais debytoi Montrealin Société d’Opérettessa Mireillen ja André Messagerin La Basochen esityksissä. Hän teki yhteistyötä Anna Malenfantin, Ludovic Huotin ja Allan McIverin kanssa. He muodostivat Trio Lyriquen, jolle Daunais kirjoitti lähes sata kevyttä laulua. Vuonna 1936 Daunais perusti Charles Goulet’n kanssa Variétés lyriquesin, joka toimi vuoteen 1955 saakka. Daunais osallistui sen toimintaan baritonina ja johtajana. Hän esiintyi oopperoissa, kymmenissä opereteissa ja teki huomattavaa työtä tuottajana. Vuonna 1959 hän sai Canada Councililta apurahan, jonka turvin hän saattoi valmiiksi lapsille suunnatun laulukokoelman. Vuosina 1961–2 Daunais esiintyi 250 radio-ohjelman sarjassa CBC:lle Trio Lyriquen kanssa. Vuosina 1970–1 CBC lähetti 13 radio-ohjelman sarjan, joka oli omistettu säveltäjän vokaaliteoksille.
Big Brother
pienoiskuva|Ohjelman alkuperäinen logo Big Brother on tositelevisioformaatti, jossa kilpailijat asuvat 14 viikon ajan muulta maailmalta eristetyssä talossa. Yleensä kilpailijoita on aluksi 12. Viikoittain yksi tai useampi kilpailija häädetään talosta, viimeiseksi taloon jäänyt voittaa rahapalkinnon. Formaatin on luonut alankomaalainen John de Mol ja sitä on kehittänyt edelleen hänen omistamansa tuotantoyhtiö Endemol. Ohjelma on toteutettu paikallisina versioina 127 eri maassa.
Sarja on lisännyt median ristiinkäyttöä, mikä on herättänyt mediakriittistä keskustelua. Monissa maissa tätä ohjelmaa voi seurata kansallisesta televisiosta, mutta mehukkaimmat palat säästetään maksulliselle digikanavalle tai internetiin. Myös iltapäivälehdet, aikakauslehdet ja monet sanomalehdet pyrkivät hyötymään kaupallisesti Big Brotherista.
Sarjan nimi Big Brother tulee George Orwellin romaanin Vuonna 1984 kaikkitietävästä ja kaikkinäkevästä tarkkailijasta. Romaanissa Isoveli on totalitaarinen hallitsija, jonka johtama yhteiskunta valvoo, etteivät alamaiset tee ajatusrikoksia.
Formaatti
[[Kuva:Big brother countries.png|thumb|Big Brotheria on esitetty lukuisissa maissa ympäri maapallon.
sininen = maissa on esitetty maan omaa versiota
turkoosi = maat ovat ottaneet osaa kansainvälisiin versioihin
vaaleansininen = maissa on esitetty ulkomaista versiota]] Ensimmäisen kerran Big Brother esitettiin Alankomaissa syyskuussa 1999. Vaikka jokaisessa maassa on ollut omia muunnoksia formaatista, on ohjelman perusidea säilynyt silti samana: kilpailijat eristetään muusta maailmasta tätä ohjelmaa varten rakennettuun taloon, jossa heitä kuvataan 24 tuntia vuorokaudessa. Kilpailijat eivät saa olla yhteydessä ulkopuoliseen maailmaan ilman Big Brotherin erityislupaa; talossa ei ole signaalia vastaanottavaa televisiota eikä radiota. Onnistuneista viikkotehtävistä asukkaat saattavat kuitenkin saada palkkioksi elokuvaillan tai videopelejä käyttöönsä. Suomen Big Brotherissa 1. tuotantokaudella jokainen osallistuja sai viedä taloon ajanvietteekseen yhden kirjan.
Talon sisustus
Big Brother -talo, jossa kilpailijat asuvat ohjelman aikana, on varustukseltaan vaatimaton. Talossa on lähinnä vain vesi, sähkö ja tavallisimmat huonekalut. Suomen Big Brother -taloon kuuluu makuuhuoneen, tupakeittiön ja pihan lisäksi ulkona oleva sauna ja kylpyallas. Suomen 3. tuotantokaudella oli myös salainen mysteerihuone, jonka sisältö vaihtui joka kerta asukkaiden päästessä sinne. Suomen 4. ja 5. tuotantokauden Big Brother -taloissa oli erikoisuutena yläkerran sviitti, ja 4. tuotantokaudesta lähtien talossa on ollut myös erillinen tehtäväalue. 7. kaudella taloon tuli myös uusi huone nimeltä Pesä. Siellä pitää asukkaita olla vähintään kaksi ja enintään kolme. Huoneessa ei saa nukkua. Yksinkertaisen sisustuksen tarkoituksena on liittää ohjelmaan mukaan ”selviytymiselementti” ja vaikuttaa asukkaiden tunteisiin halutulla tavalla ja samalla luoda jännitteitä kilpailijoiden välille.
Talossa on myös päiväkirjahuone, jossa kilpailijat voivat käydä yksin tai muutaman muun kilpailijan kanssa kertomassa ajatuksiaan ja mietteitään. Huoneessa kilpailijat myös kertovat omat ehdokkaansa häätöäänestykseen. Kilpailijat eivät saa puhua muille päiväkirjahuoneessa keskustelluista asioista, jos Big Brother ei anna siihen erikseen lupaa.
Viikkotehtävät
Tärkeä osatekijä ohjelmassa on viikkotehtävä, jonka Big Brother (ohjelman tuotantoryhmä) määrää kilpailijoiden suoritettavaksi. Viikkotehtävän tarkoituksena on testata kilpailijoiden ryhmätyötaitoja, ryhmähenkeä, älykkyyttä tai joko henkistä tai fyysistä kestävyyttä. Viikkotehtävät ovat eräs ainoista asukkaiden aktiviteeteista talossa. Viikkotehtävän onnistuminen tai epäonnistuminen vaikuttaa kilpailijoiden ostosbudjetin määrään. Budjetti on tarkoitus käyttää jokapäiväisiin elintarvikkeisiin talon yhteydessä sijaitsevassa kaupassa. Viikkobudjetti on yleensä noin 50–300 euroa. Big Brother toimittaa taloon osan välttämättömistä elintarvikkeista. Ennen tehtävän suorittamisen alkua kilpailijat päättävät, kuinka suuren prosenttiosuuden (25–99 %) budjetista he lyövät vetoa viikkotehtävän onnistumisen puolesta. Jos viikkotehtävä epäonnistuu, kilpailijoiden ostosbudjetti vähenee vetoa lyödyn osuuden verran, tehtävän onnistuessa budjetti puolestaan kasvaa.
Suomen Big Brotherissa on viikkotehtävän lisäksi järjestetty myös niin sanottuja päivätehtäviä, jotka ovat yleensä kevyempiä suorituksia. Päivätehtävien kesto on yleensä muutama tunti.
Vuoden 2009 Big Brotherista poistettiin viikkobudjetti, ja sen sijaan Big Brother toi varastohuoneeseen päivittäin elintarvikkeita ja muita tarvikkeita. Tosin viikkobudjetti palasi taas vuodeksi 2010.
Erikoisuuksia
Big Brotherista on olemassa kuusi ylikansallista versiota. Ainoa ero ohjelman paikallisiin versioihin on se, että Big Brother -talon asukkaat ovat useammasta eri valtiosta eli niistä maista, missä ylikansallista versiota esitetään: