cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rakkaus lainassa (elokuva)
Rakkaus lainassa (Something Borrowed) on vuoden 2011 romanttinen komediaelokuva, joka perustuu Emily Giffinin samannimiseen romaaniin. Elokuvan on ohjannut Luke Greenfield ja sen pääosassa näyttelevät Ginnifer Goodwin, Kate Hudson, Colin Egglesfield ja John Krasinski.
Rakkaus lainassa on saanut kielteisiä arvosteluita. Rotten Tomatoes -verkkosivusto, joka seuraa laajaa valikoimaa eri kriitikkojen arvosteluja, on tilastoinut elokuvan saaman keskiarvon tasolle 3,9/10 siten, että 15 % kaikkiaan 108 listatusta arvostelusta on pitänyt elokuvasta.
Lukijan onni
Lukijan onni on Katarina Eskolan ja Maaria Lingon tietoteos poliitikkojen, kulttuurieliitin ja kirjastonkäyttäjien kirjallisista mieltymyksistä. Kirja perustuu heidän omaan tutkimukseensa. Kirja on julkaistu vuonna 1986 Kustannusosakeyhtiö Tammen Forum-kirjastossa. Sen on painanut Helsingissä Painokaari Oy. Teoksen kannen on suunnitellut Matti Linko. Teos sisältää 217 numeroitua sivua. ISBN 951-30-6413-1
Kirjan aineistona on keväällä 1984 suoritettu kysely, jossa kunnanvaltuutettuja, kirjasto- ja kulttuurilautakuntien jäseniä, kirjastonhoitajia sekä kirjastojen käyttäjiä pyydettiin kertomaan lempikirjoistaan. Kyselyyn vastasi noin 1 200 henkilöä, jotka nimesivät yli 5 500 teosta.
HMS Fantome (J224)
Valmistus
Alus tilattiin 15. marraskuuta 1940 Harland and Wolffilta Belfastista, missä köli laskettiin 15. maaliskuuta 1941 telakkanumerolla 1139. Alus laskettiin vesille 22. syyskuuta 1942 ja valmistui 23. tammikuuta 1943.
Palvelus
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin 12. miinanraivaajalaivueeseen. Vastaanottokokeiden jälkeen se siirrettiin Tobermoryyn miehistön koulutukseen ja valmistautumaan miinanraivaustehtäviin. Koulutuksen päätyttyä helmikuussa alus lähti Port Edgariin raivaamaan miinoja Forthin alueelta. Alus valmistautui siirtymään maaliskuussa Välimerelle.
Huhtikuussa alus siirrettiin Bisertaan laivueeseen, jossa se korvasi ilmahyökkäyksessä joulukuussa 1942 pahoin vaurioituneen HMS Algerinen. Alus suojasi laivueen mukana saattueita ja valvoi merenkulkua Pohjois-Afrikan rannikolla Bisertan ja Algerin välillä. Laivue liitettiin toukokuussa 13. miinanraivaajalaivueeseen raivaamaan miinoja operaatio Antidotessa Galitan- ja Sisiliansalmesta. Alus vaurioitui 20. toukokuuta pahoin miinan räjähtäessä raivaimessa. HMS Cadmus hinasi vaurioituneen aluksen Bisertaan, jossa se poistettiin tutkimusten jälkeen palveluksesta.
Aluksella suoritettiin Bisertassa tilapäiskorjaukset, jotka mahdollistivat hinaamisen kotimaahan. Alusta ei kuitenkaan lähdetty hinaamaan ennen tilanteen rauhoittumista Välimerellä. Uusien miinanraivaajien saapuminen alueelle poisti korjaustarpeen, joten alus todettiin korjauskelvottomaksi. Se sijoitettiin poistolistalle Japanin antauduttua.
Tammikuussa 1947 alus myytiin BISCOlle, joka siirsi aluksen romuttamisen T. W. Wardille Milford Haveniin. Alus saapui 22. toukokuuta hinattuna romutettavaksi.
46 asteen sivuavat kaaret
46 asteen sivuavat kaaret ovat haloja, jotka sivuavat 46 asteen rengasta eri kohdista riippuen siitä kuinka korkealla Aurinko on horisontista. Suomessa 46 asteen sivuavia kaaria nähdään keskimäärin noin kaksikymmentä kertaa vuodessa.
Havaitseminen
46 asteen rengas ja 46 asteen sivuavat kaaret sekoittuvat helposti keskenään. Jos mahdollisesti esiintyvä 22 asteen rengas on kirkas, on 46 asteen päässä oleva halo melko varmasti 46 asteen rengas. Jos 22 asteen renkaan ylläsivuava kaari on kirkas, 46 asteen etäisyydellä sijaitseva halo on todennäköisemmin 46 asteen ylläsivuava kaari.
Anna rakas raju hetki
Anna rakas raju hetki on suomalainen single-julkaisu vuodelta 1985. Se edustaa diskopoljentoista iskelmämusiikkia. Teoksen on säveltänyt Veikko Samuli ja sanoittanut Raul Reiman; sen tulkitsee Nisa Soraya. 7-tuumaisen vinyylisinglen b-puolena on instrumentaaliversio a-puolesta. "Anna rakas raju hetki" ei noussut suosioon välittömästi, vaan sen menestys on kasvanut vuosien varrella. Vuonna 1989 kappaleesta julkaistiin Kikan tulkinta, joka lisäsi sen tunnettavuutta.
"Anna rakas raju hetki" julkaistiin 1985 myös analogisella C-kasetilla Kevät '85, joka on aikakaudelleen tavanomainen kattaus yleisön suosimaa kevyttä musiikkia eri artistien esittämänä.
Kevään sävelessä 1985 taltioitua lavaesitystä oli katsottu YouTube-palvelussa syyskuuhun 2020 mennessä noin 950 000 kertaa.
Resoluutio (mittaustekniikka)
Resoluutio kuvaa mittaustekniikassa mittausjärjestelmän erottelukykyä. Esimerkiksi tyypillisen digitaalisen kuumemittarin resoluutio on 0,1 °C. Resoluutio on eri asia kuin tarkkuus.
Signaalin digitoinnin vaikutus mittausjärjestelmän resoluutioon
Digitaalisissa mittajärjestelmissä mitattavaa fysikaalista suuretta havainnoidaan tarkoitukseen sopivan anturin avulla. Anturista saadaan usein analoginen signaali: esimerkiksi jännite tai aaltomuoto, joka muunnetaan digitaaliseen muotoon analogia-digitaalimuuntimella. Anturin ominaisuuksien ohella myös AD-muunnos asettaa rajan mittauksen resoluutiolle. AD-muunnoksen resoluutiota mitataan muunnoksen syvyydellä: mitä useampibittinen AD-muunnin on käytössä, sitä parempi resoluutio voidaan saavuttaa. Esimerkiksi kymmenbittinen lineaarinen AD-muunnin kykenee erottelemaan toisistaan 210=1024 jännitetasoa ja jos mittausalue on 0...1 Volttia niin resoluutioksi tässä tapauksessa tulee suunnilleen 1 mV. Varsinaisen mittausresoluution lisäksi kokonaisresoluutioon vaikuttaa myös näyttölaitteen resoluutio.
Wataniya Airways
Wataniya Airways ( oli yksityinen kuwaitilainen lentoyhtiö, joka perustettiin vuonna 2005. Wataniya Airwaysin solmukohtana toimi Kuwaitin kansainvälinen lentoasema, josta yhtiö liikennöi 12 kohteeseen Lähi-idässä ja Euroopassa viiden Airbus-koneen laivastollaan.
Wataniya Airways ajoi alas toimintonsa 16. maaliskuuta 2011.
Historia
Taloudellisten vaikeuksien seurauksena Wataniya Airways joutui lopettamaan toimintansa 16. maaliskuuta 2011. Lentoyhtiö ilmoitti, ettei se kykene korvaamaan jo varattujen lippujen hintoja asiakkailleen. Yhtiön omistajat keskustelevat parhaillaan yhtiön omistuksista ja tulevaisuudesta.
Kohteet
Wataniya Airways liikennöi Kuwaitista 12 kohteeseen Lähi-idässä ja Euroopassa.
Luokkakokous
thumb|right|250px|Derryfield Country Day Schoolin vuosiluokan 1980 25-vuotisluokkakokous. Luokkakokous tarkoittaa koulussa samalla luokalla olleiden entisten oppilaiden tapaamista koulunkäynnin päätyttyä.
Vered Vinitzky-Seroussin mukaan luokkakokousta voidaan pitää yhtenä monista omaelämäkerrallisista tapahtumista, joihin voidaan lukea myös ensitreffit, työhaastattelut, juhlat eläköitymisen johdosta, ammatilliset tapaamiset, syntymäpäivät, vuosijuhlat, kotiinpaluut ja erilaiset terapiat. Näille tapahtumille on yhteistä, että niissä ihminen joutuu tekemään toisille selkoa elämänvaiheistaan. Luokkakokouksen tarkoitus on juhlistaa menneisyydessä olemassa ollutta ihmisten yhteisöä, johon on kuitenkin mahdollista palata nykyisyydessä.
Luokkakokous populaarikulttuurissa
Luokkakokous on aiheena muun muassa Jarkko Tontin esikoisromaanissa Luokkakokous.
Maija Vilkkumaa laulaa luokkakokouksesta samannimisessä kappaleessaan. Myös Anssi Kelan kappaleessa ”1972” on teemaan viittaavia elementtejä. Myös Jussi Raittisen kappale Luokkajuhlat (1975) kertoo luokkakokouksesta.
Ihana seikkailu (vuoden 1934 elokuva)
Ihana seikkailu on W. S. Van Dyken ohjaama yhdysvaltalainen romanttinen draamakomedia, joka sai ensi-iltansa vuonna 1934. Draamakomedian pääosissa ovat Joan Crawford, Clark Gable ja Robert Montgomery. Ihana seikkailu on Crawfordin ja Gablen kuudes kahdeksasta yhteisprojektista. Metro-Goldwyn-Mayer toimi elokuvan tuotantoyhtiönä ja jakelijana.
Joseph L. Mankiewicz sovitti käsikirjoituksen Frank Cavettin ja Edward Barry Robertsin samannimisen näytelmän pohjalta. Alkuperäinen näytelmä avattiin New Yorkissa 1. maaliskuuta vuonna 1933 ja sitä esitettiin 110 näytöstä. Tallulah Bankhead näytteli Mary Clayn roolin. Ihanan seikkailun elokuvaversion roolit olivat alun perin laadittu Loretta Youngille, George Brentille ja Joel McCrealle, mutta roolit annettiinkin myöhemmin Crawfordille, Gablelle ja Montgomerylle.
Ihanan seikkailun tuotanto alkoi 25. syyskuuta 1934 ja loppui joulukuussa. Kuvaukset päättyivät jo 22. lokakuuta, mutta marraskuusta joulukuuhun otettiin uusintaottoja. Elokuvaa kuvattiin pääasiassa Metro-Goldwyn-Mayerin studioilla Kalifornian Culver Cityssä 392 000 dollarin budjetilla.
Ihana seikkailu sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 23. joulukuuta vuonna 1934. Suomessa elokuva julkaistiin 25. elokuuta vuonna 1935. Ihana seikkailu oli ilmestyessään taloudellinen että kriittinen menestys. Elokuva tuotti yhteensä 2 199 000 dollaria, joista 1 399 000 dollaria Yhdysvalloissa ja loput ulkomailla. Elokuva sai ilmestyessään hyvän vastaanoton kriitikoilta; varsinkin Crawfordin roolisuoritusta kehuttiin.
Ihana seikkailu julkaistiin DVD:lle 23. maaliskuuta vuonna 2009.
Juoni
Jeff Williams (Clark Gable) on jo kahdenkymmenen vuoden ajan lapsesta asti rakastanut Mary Clayta (Joan Crawford), ja kun Williams palaa Espanjan Madridista, hän haluaa kosia Marya heti ensi kädessä. Kuitenkin Jeffin suunnitelma kohtaa äkkilopun, kun hän saa selville, että Mary on menossa naimisiin Dillon "Dill" Toddin (Robert Montgomery) kanssa ihan pian, joten Jeff tyytyy vain toivottamaan onnea tulevalle avioparille. Hääpäivänä Dill jättää Maryn alttarille ja karkaa rakastajattarensa Connien (Frances Drake) kanssa. Vaikka Dill teki kauhean tempun Marylle, hänellä on kuitenkin vielä tunteita Dilliä kohtaan. Maryn ollessa vapaana, Jeff yrittää voittaa hänet itselleen ennen kuin on taas liian myöhäistä.
Garden Theatre
Garden Theatre oli Broadway-teatteri New Yorkin Madison Avenuen ja 27th Streetin varrella. Teatteri avattiin 27. syyskuuta vuonna 1890. Teatterin paikalla oli sijainnut ennen kaksi rakennusta. Konserttihalli Gilmore’s Garden rakennettiin vuonna 1870 ja purettiin vuonna 1880. Heti Gilmore’s Gardenin jälkeen rakennettiin Madison Square Garden, joka purettiin vuonna 1890. Garden Theatren rakennuttajana toimi McKim, Mead & White -firma. Teatterissa oli 1 200 istuma- ja yli 400 seisomapaikkaa, ja sen huippuvuodet olivat vuodesta 1890 vuoteen 1910 asti.
Vuodesta 1910 teatteri oli käytössä lähinnä vain saksan- ja jiddiškieliselle teatterille, elokuvanäytöksille, luennoille ja kokouksille. Teatteri suljettiin vuonna 1925. Samana vuonna rakennus myös purettiin.
Tommi Miettinen
Ura
Kuopiossa syntynyt Miettinen on Kalevan Pallon kasvatti. Hän pelasi seurassa ensimmäisen kerran SM-liigaa kaudella 1992–1993, jolloin tilille kertyi 14 ottelua ilman tehomerkintöjä. Kaudella 1993–1994 sai enemmän vastuuta pelaten 47 ottelua. Seuraavalla kaudella hän teki jo 13 maalia ja 19 tehopistettä.
Miettinen pelasi Kuopiossa 20-vuotiaaksi, kunnes siirtyi TPS:ään vaihtelun ja kehittymisen halun vuoksi. Debyyttikaudellaan 1995–1996 Miettisen vastuu jäi pieneksi runkosarjassa. Hän pelasi pudotuspeleissä 10 ottelua ja voitti hopeaa. Kaudella 1996–1997 hän teki 21 pistettä SM-liigassa ja voitti jälleen hopeaa. Seuraava kausi sujui Miettiseltä ja TPS:lta huonommin. Viimeisellä TPS-kaudellaan 1998–1999 Miettinen teki uransa piste-ennätyksensä SM-liigassa, 27 pistettä. Samalla kaudella TPS ja Miettinen voittivat Suomen mestarille myönnetyn Kanada-maljan lyötyään HIFK:n finaalissa.
Kesken kauden 2005–2006 Miettinen siirtyi Brynäsissä pelatun 19 ottelun jälkeen Sveitsin NLA:han SCL Tigersiin. Hän pelasi joukkueessa seuraavan kauden, jolloin hän teki 44 ottelussa 33 tehopistettä. Kaudeksi 2007–2008 Miettinen palasi Ruotsiin tällä kertaa Luulajaan. Hän kärsi avauskaudellaan loukkaantumisista. Kaudella 2008–2009 Miettinen loukkaantui Frölunda HC:ta vastaan pelatussa ottelussa ja hänellä todettiin olevan ristisidevamma. Miettinen oli aloittanut sarjan hyvin, 17 ottelussa syntyivät tehopisteet 3+13, jotka olivat joukkueen parhaat. Hän pelasi tämän jälkeen vielä 20 ottelua.
Miettinen palasi kasvattajaseuraansa KalPaan kaudeksi 2009–2010 kolmivuosisella sopimuksella, jossa on myös optio seuraavasta kaudesta. Miettinen pelasi kaudella muun muassa Sami Kapasen kanssa ja jäi yhden pisteen päähän uransa piste-ennätyksestä. Kaudeksi 2010–2011 Miettinen nimettiin joukkueen kapteeniksi useiden konkaripelaajien lopetettua. Miettinen lopetti uransa 2013 ja täten siirtyi KalPan varavalmentajaksi.
Miettinen oli KalPan apuvalmentajana kauteen 2015-2016 saakka, jonka jälkeen hän siirtyi KalPan A-Juniorien päävalmentajaksi. Kaudella 2017-2018 Miettinen johdatti KalPan A-juniorit toiseen suomenmestaruuteensa A-nuorten SM-liigassa. Kaudella 2018-2019 Miettinen valmensi vielä syksyn KalPan A-junioreita, mutta siirtyi tammikuussa IPK:n päävalmentajaksi potkut saaneen Janne Sinkkosen tilalle. Miettisen johdolla IPK säilytti sarjapaikkansa Mestiksessä.
Krimin tasavalta
Krimin tasavalta on nimitys Venäjän federaation sotilasvoimien helmi-maaliskuussa 2014 miehittämän Krimin autonomisen tasavallan tilalle perustetulle hallinnolliselle alueelle. Krimin tasavallan laillista asemaa (de jure) ei ole juuri kukaan muu kuin Venäjä tunnustanut. Venäjän aseman miehitetyn tasavallan tosiasiallisena (de facto) vallankäyttäjänä on todennut muutama maa, kuten Venäjän kanssa sotilaallisessa puolustusliitossa oleva Valko-Venäjä.
Tommi Miettinen
Ura
Miettinen nimettiin keväällä 2019 KalPan uudeksi päävalmentajaksi, Sami Kapasen siirryttyä Sveitsin pääsarjassa pelaavan HC Luganon peräsimeen.
Krimin tasavalta
Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokous päätti 27.3.2014 – äänin 100 puolesta, 11 vastaan – päätöslauselmasta, joka toteaa, ettei tasavallan perustamisen perusteluna käytetty, hyvin nopeasti järjestetty "Krimin kansanäänestys" ole sitova eikä sen avulla Krimin autonomisen tasavallan tai Sevastopolin kaupungin asemaa voida muuttaa.
Tommi Miettinen
Ura
Maaliskuussa 2023 Miettinen nimettiin TPS:n päävalmentajaksi, kun joukkue vapautti edellisen päävalmentajansa Jussi Ahokkaan tehtävästään.
Maajoukkue
Miettinen edusti Suomea nuorten MM-kilpailuissa vuosina 1994 ja 1995. Hän edusti A-maajoukkuetta Euro Hockey Tourissa kaudella 2002–2003.
Muu elämä
Miettisen veljet Tatu ja Jami ovat myös jääkiekkoilijoita, Tatu pelaa Kajastuksessa ja Jami Dunkerquessa.
Feelings
Feelings tarkoittaa seuraavia asioita:
Appropriaatio (taiteessa)
Appropriaatio tarkoittaa jonkin asian haltuunottoa. Irmeli Hautamäki otsikoi aihetta koskevan kappaleen kirjassaan Avantgarden alkuperä "Appropriaatio eli omaksi ottamisen taide". Kuvataiteissa sana appropriaatio viittaa usein lainattujen elementtien käyttöön uuden teoksen luomisessa. Lainatut elementit saattavat olla kuvia, muotoja tai tyylejä taidehistoriasta tai populaarikulttuurista, tai materiaaleja ja tekniikoita taiteen ulkopuolisista konteksteista.
1980-luvulta alkaen sana on myös viitannut erityisesti toisen taiteilijan teoksen lainaamiseen uuden työn luomiseksi. Uusi työ ei varsinaisesti muutu alkuperäisestä sinänsä, vaan uusi teos käyttää alkuperäistä uuden teoksen luomiseksi.
Historia
thumb|250px|Marcel Duchamp, Suihkulähde, 1917.. Appropriaation harjoittamisen voi jäljittää Pablo Picasson ja Georges Braquen kubistisiin konstruktioihin ja kollaaseihin, joita he tekivät vuodesta 1912 alkaen, joissa oli todellisia esineitä, kuten sanomalehtiä esittämässä itseään. Appropriaatiota kehitti edelleen ranskalainen Marcel Duchamp readymade-teoksissaan vuodesta 1913 alkaen. Niistä huomattavin oli Suihkulähde, miesten vessan pisoaari, jonka taiteilija signeerasi ja esitti jalustalla. Myöhemmin appropriaatiota käyttivät paljon surrealistit kollaaseissa ja esineissä, kuten Salvador Dalin Hummeripuhelimessa (1936). 1950-luvun lopulta Jasper Johns, Robert Rauschenberg ja pop-taide käyttivät laajasti appropriaatiota. Termiä on käytetty erityisesti tiettyjen amerikkalaisten taiteilijoiden, kuten Sherrie Levinen, ja neo-neo ryhmän taiteilijoiden, erityisesti Jeff Koonsin yhteydessä. Sherrie Levine kopioi toisten taiteilijoiden, kuten Claude Monet´n ja Kazimir Malevitšin teoksia ja esitti niitä ominaan. Hän pyrki luomaan uuden tilanteen ja uuden merkityksen tai merkitysten asetelman tutulle kuvalle.
Appropriaatiotaide herättää kysymyksiä alkuperäisyydestä, autenttisuudesta ja tekijyydestä, ja kuuluu pitkään modernistisen taiteen traditioon, jossa asettaa kyseenalaiseksi itse taiteen luonteen tai määritelmän. Appropriaatiotaiteilijoita innosti Walter Benjaminin essee Taideteos mekaanisen reproduktion aikakaudella (1936) ja heitä tuki amerikkalainen taidekriitikko Rosalind Krauss kirjassaan Avantgarden alkuperä ja muita modernisisia myyttejä. (1985). Taiteilijat ovat käyttäneet appropriaatiota laajasti 1980-luvulta alkaen.
Vaikka taideteosten kopioinnilla on pitkä historia imitaation harjoittamisessa, 1900-luvun lopulla syntyi uusi, erilainen asenne lainaamista kohtaan. Kun Rubens ja Ingres puhuivat vanhemman taiteen jäljittelyn puolesta jotta päästäisiin omintakeisiin teoksiin, appropriaatiossa lainaamisesta tulee tavoite sinänsä. Esimerkiksi valokuvaaja Sherrie Levine on tehnyt avoimesti toisintoja Edward Westonin ja Walker Evansin valokuvista 1930-luvulta. Myös Jeff Koons, Carlo Maria Mariani, David Salle ja Julian Schnabel ovat ilmaisseet kiinnostustaan appropriaatiota kohtaan.
Appropriaatiota käyttäneitä taiteilijoita
Ghada Amer, J. Tobias Anderson, Cory Arcangel, Anne Zahalka, Martin Arnold, Gordon Bennett, Mike Bidlo, Pierre Bismuth, Georges Braque, Glenn Brown, Reginald Case, Jake and Dinos Chapman, Joseph Cornell, Mark Divo, Marcel Duchamp, James Cairney, Benjamin Edwards, Max Ernst, Jodi, Shepard Fairey, Rico Gatson, Joy Garnett, Thomas Gillett, Leon Golub, Douglas Gordon, Hans Haacke, Damien Hirst, Pierre Huyghe, Jasper Johns, Deborah Kass, Karen Kilimnik, Jeff Koons, Joseph Kosuth, Barbara Kruger, Matthieu Laurette, Louise Lawler, Lennie Lee, Nikki s. lee, Sherrie Levine, Roy Lichtenstein, Damian Loeb, Robert Longo, Norm Magnusson, Miltos Manetas, Christian Marclay, John McHale, Aleksandra Mir, Joan Miró, Yasumasa Morimura, Malcolm Morley, Vik Muniz, Claes Oldenburg, Meret Oppenheim, Tom Phillips, Pablo Picasso, Bern Porter, Rick Prelinger, Richard Prince, Robert Rauschenberg, Graham Rawle, Gerhard Richter, Thomas Ruff, Stephanie Sailor, Rob Scholte, David Salle, Peter Saville, Kurt Schwitters, Cindy Sherman, Cornelia Sollfrank, Nancy Spero, Haim Steinbach, Elaine Sturtevant, Philip Taaffe, Kelley Walker, Andy Warhol,
Ulla Koivisto
Ulla Koivisto (s. 11. elokuuta 1950) on suomalainen tanssija, koreografi ja tanssipedagogi.
Suomalaisen nykytanssin edelläkävijöihin lukeutuva Ulla Koivisto aloitti opintonsa Riitta Vainion modernin tanssin studiossa Helsingissä 1972 ja opiskeli sitten Tukholmassa balettiakatemiassa sekä New Yorkissa tanssia muun muassa Merce Cunninghamin johdolla ja musiikkia John Cagen johdolla 1974–1978. Vuonna 2010 hän järjesti Kiasmassa seminaarin edellisenä vuonna kuolleen Cunninghamin muistoksi.
Ulla Koivisto on tehnyt yhteistyötä monien nykysäveltäjien ja muusikoiden kanssa ja suosii elävän musiikin käyttöä tanssiteoksissaan. Vuonna 1986 hän teki koreografian Magnus Lindbergin sävellykseen Kraft. Vuonna 1993 sai Kanadan Vancouverissa kantaesityksensä Ulla Koiviston Olli Koskelinin musiikkiin tekemä tanssiteos To whom it may concern. Muita Koiviston säveltäjäkumppaneita ovat olleet Toni Edelmann, Karólína Eiríksdóttir, Ippe Kätkä, Mikko-Ville Luolajan-Mikkola ja Päivi Takala.
Koivisto on toiminut opettajana Teatterikorkeakoulussa näyttelijäntyön laitoksella sekä koreografian professorina tanssitaiteen laitoksella. Hän on opettanut myös Sibelius-Akatemiassa ja Taideteollisessa korkeakoulussa sekä pitänyt kursseja muun muassa Kajaanissa, Kööpenhaminassa ja Amsterdamissa. Koivisto on toiminut Suomen tanssitaiteilijain liiton puheenjohtajana.
Seinäjoelta kotoisin oleva Koivisto on vuodesta 2004 toiminut sikäläisen Tanssiteatteri Wimman taiteellisena johtajana ja ollut keskeisesti mukana Seinäjoella järjestettävässä Helmifestivaali-tanssitapahtumassa.
Ulla Koivistolle myönnettiin tanssitaiteen valtionpalkinto 2002 ja viisivuotinen taiteilija-apuraha 2007.
Hugo Birger
pienoiskuva|Hugo Birger thumb|upright| I bersån, (~[[1880)]] thumb|Skandinaviska konstnärernas frukost i Café Ledoyen, Paris fernissadagen (1886) Hugo Birger (oik. Hugo Birger Peterson, 12. tammikuuta 1854, Tukholma, Ruotsi – 17. kesäkuuta 1887) oli ruotsalainen taidemaalari. Hän opiskeli Ruotsin kuninkaallisessa taideakatemiassa 1870 - 1877. Hän sai mitalin vuonna 1877. Useat Birgerin maalauksista ovat esillä Göteborgin taidemuseossa ja Ruotsin kansallismuseossa.
Tiedotusmiehet
Tiedotusmiehet oli suomalainen tiedottajien etujärjestö. Se perustettiin nimellä Tiedoitusmiehet r.y. vuonna 1947.
Tiedotusmiehet lopetti toimintansa marraskuussa 1978 ja yhdistyi Suomen henkilöstölehtien yhdistyksen kanssa muodostaen Suomen Tiedottajien Liiton (nyk. ProCom).
Asetokloori
Asetokloori (C14H20ClNO2) on klooriasetanilidijohdannainen. Yhdistettä käytetään maataloudessa rikkakasvien torjunta-aineena.
Synteesi
Asetoklooria valmistetaan klooriasetyylikloridin, 2-etyyli-6-metyylianiliinin ja formaldehydin välisellä reaktiolla. Reaktiotuotetta käsitellään vielä etanolilla, jolloin saadaan asetoklooria.
Käyttö
Asetokloori hyväksyttiin käytettäväksi Yhdysvalloissa vuonna 1994. Yhdistettä käytetään ennen kylvöä, ja se tappaa selektiivisesti yksivuotiset ruohot ja tietyt leveälehtiset rikkakasvit. Asetoklooria käytetään erityisesti maissi-, maapähkinä-, puuvilla-, peruna- ja sokerijuurikasviljelmillä. Se estää kasvien tarvitsemien lipidien ja proteiinien biosynteesiä.
Metabolia ja myrkyllisyys nisäkkäille
Kasveilla ja eläimillä asetokloorin metaboloitumismekanismit ovat samankaltaisia. Tyypillisiä reittejä ovat konjugaatin muodostuminen glutationin kanssa, amidoryhmän typen dealkyloiminen ja aromaattisen renkaan hydroksyloiminen. Ihmisen elimistössä asetokloori metaboloituu mikrosomeissa ensin 2-kloori-N-(2-etyyli-6-metyylifenyyli)asetamidiksi ja seuraavassa vaiheessa aryyliamidaasientsyymin katalysoimana 2-etyyli-6-metyylianiliiniksi. Sytokromi P450 -ryhmän entsyymit muokkaavat 2-etyyli-6-metyylianiliinista 2-etyyli-6-metyyliaminofenolia. Näissä reaktioissa keskeisimmät entsyymit ovat CYP2B6 ja CYP3A4.
Maaperässä anaerobisissa olosuhteissa asetokloori hajoaa oksaniilihapoksi tai erilaisiksi sulfonihappojohdannaisiksi. Yhdisteen puoliintumisaika maaperässä on 8–12 vuorokautta.
Asetokloorin LD50-arvo suun kautta rotilla on 1 063–2 183 mg/kg. Yhdisteen on todettu aiheuttavan rotille syöpää ja on mahdollisesti karsinogeeninen myös ihmisille. Karsinogeenisuus johtuu asetokloorin metaboloitumisesta DNA-vaurioita aiheuttaviksi yhdisteiksi. Nämä yhdisteet voivat muodostaa additiotuotteita DNA-molekyylin kanssa ja myös aiheuttaa kierteiden rikkoutumista.
Sugar
Sugar tarkoittaa seuraavia asioita:
Kuningas Pähkinä
Kuningas Pähkinä (oikealta nimeltään Pekka Karppinen, s. 1978 , tunnetaan myös nimellä TKK) on vaasalainen rap-artisti.
Ura
Karppisen ura alkoi Public Enemyn ja House of Painin innoittamina 1990-luvun alussa, hänen vielä asuessaan Jyväskylässä. Vuonna 2000 hän perusti Vaasassa asuessaan Myyrän kanssa Vapaapudotus-nimisen hip-hop -duon, jonka kanssa Karppinen on julkaissut yhteensä neljä EP:tä. Karppinen on julkaissut myös kaksi soololevyä sekä kaksi levyä Setä Tamun kanssa ja yhden Juhanin kanssa. Kuningas Pähkinä julkaisi Kilari Audion kanssa Musaa (Kadonneet kovalevyt osa II) -EP:n 26. tammikuuta 2011. Kuningas Pähkinä ja Setä Tamu julkaisivat vuonna 2011 Syksyllä Palmasiin -nimisen EP:n, joka on ilmaisladattavissa SoundCloud-musiikkipalvelussa. EP:n kappaleesta "Kannut (Kesä 2011)" on julkaistu musiikkivideo. Kuningas Pähkinä, Setä Tamu ja Stig julkaisivat Yön Polte -nimellä kappaleen "Tyttö sinä olet meritähti" helmikuussa 2012.
Immersiomenetelmä
Immersiomenetelmä on tapa mitata jalokiven tai mineraalin valon taitto karkeasti taitekertoimeltaan tunnetun nesteen avulla.
Immersiomenetelmässä viistehiottu läpinäkyvä kivi upotetaan nesteeseen, ja nesteen läpi näkyvät kiteen ääriviivat kertovat kiteen valon taiton suhteessa nesteen valon taittoon.
The Early Days
The Early Days on Iron Maidenin DVD-setti, joka käsittelee yhtyeen historiaa vuodesta 1975 vuoden 1983 Piece of Mindiin. DVD:llä on harvinaisia videoita, konsertteja ja haastatteluja. DVD:llä esiintyvät myös yhtyeen alkuaikojen jäsenet Kent Ewing, Doug Sampson, Terry Rance, Ron Matthews, Terry Wapram ja Bob Sawyer.
Toinen levy
The Early Days (dokumentti - 90 minuuttia) 20th Century Box (harvinainen tv-dokumentti vuodelta 1981 - 20 minuuttia) Live At The Ruskin (havinaista kotivideomateriaalia - 45 minuuttia) 5 promovideota: "Women In Uniform", "Run To The Hills", "The Number Of The Beast", "The Trooper" ja "Flight Of Icarus" TV-esiintymisiä (40 minuuttia) + piilotettuja ekstroja
Promovideot
DVD sisältää valokuvagallerian. Siinä on myös yli 150 kuvaa, valokuvia, taidetta, kiertuepäivämäärät ja diskografian).
Auringon valtakunta
Auringon valtakunta on Steven Spielbergin ohjaama elokuva vuodelta 1987. Se perustuu J. G. Ballardin samannimiseen romaaniin vuodelta 1984.
The New York Timesin kriitikot valitsivat Auringon valtakunnan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Juoni
Kiina on ollut sodassa Japanin kanssa vuodesta 1937 ja Jamie Graham (roolissa Christian Bale), Shanghaissa asuva englantilainen poika, joutuu erotetuksi vanhemmistaan sodan aikaisessa konfliktissa. Tämä elää kuukausia pelkillä ruuantähteillä. Eräs amerikkalainen nimeltään Basie, saa Jamien kaapattua Lunghuan pakolaiskeskukseen, joka on tarkoitettu ulkomaalaisille.
Arvioita
Helsingin Sanomien Helena Ylänen kutsui Auringon valtakuntaa Spielbergin kompromissiksi, väkinäiseksi yritykseksi päteä omissa ja muiden silmissä. Hänestä ”filmistä on tullut omituinen, lapsellinen näkökulmaltaan, mutta viileä ja etäinen toteutukseltaan. Se on pidätelty ja niin ohut, ettei kahden ja puolen tunnin katseluajassa selviä miksi elokuva on tehty, mikä tarinassa on tekijää viehättänyt ja häntä puhutellut.” Video-oppaassa vuodelta 1994 Kari Salminen puolestaan piti elokuvaa 1980-luvun visuaalisesti kauneimpiin kuuluvana ja scifikirjailijan ja fantasiaohjaajan yhteistyönä, josta on tullut enemmän kuin osiensa summa. Hän antoi elokuvalle täydet viisi tähteä.
Teatteri Siperia
pienoiskuva|Teatteri Siperia Sorin järjestötalossa vuonna 2015. Teatteri Siperia on tamperelainen ammattiteatteri. Se on perustettu vuonna 2005. Tematiikaltaan Teatteri Siperian tuotannot ovat usein ajankohtaisia aiheita käsitteleviä.
Historia
Teatteri Siperian perustivat Mikko Bredenberg, Marika Heiskanen, Tuukka Huttunen, Janne Junttila, Atro Kahiluoto, Saana Lavaste, Elina Luukkonen, Miina Maasola, Antti Mikkola ja Marjo Niemi. Teatteri toimi Hämeenpuistossa kesään 2017 saakka, jolloin se jäi tilattomaksi teatteriksi. Sen jälkeen teatteri on esiintynyt muun muassa Hiertämön tehdashallissa ja Frenckell-näyttämöllä.
Ensemble
Teatteri Siperian vakituiseen kokoonpanoon kuuluu neljä henkeä. Vierailevina näyttelijöinä ovat työskennelleet muun muassa Karoliina Blackburn, Mikko Nousiainen, Jaakko Ohtonen ja Reidar Palmgren. Teatterin taiteellinen johtaja on näyttelijä Marika Heiskanen.
Tuotannot
Teatteri Siperia on panostanut kantaesityksiin, joista useat ovat olleet teatterin perustajajäsenten käsikirjoittamia. Näytelmiä ovat ohjanneet niin ikään perustajajäsenet, kuten Bredenberg, Lavaste ja Mikkola. Muita ohjaajia ovat olleet esimerkiksi Tommi Kainulainen ja Miika Muranen. Siperia on tehnyt yhteistyötä muun muassa Tampereen Työväen Teatterin, Tampereen Teatterin ja helsinkiläisten vapaan kentän ryhmien Jalostamo-kollektiivin ja Projektori-ryhmän kanssa.
Alfred Elmore
Alfred Elmore (18. kesäkuuta 1815 Clonakilty, Irlanti – 24. tammikuuta 1881 Lontoo) oli Irlannissa syntynyt, englantilainen taidemaalari.
Elämänvaiheita
Elmoren isä oli eläkkeellä oleva armeijan kirurgi. Perhe muutti Lontooseen, ja kun Elmore oli 12-vuotias hän vieraili isänsä kanssa British Museumissa ja alkoi piirtää näkemäänsä. Elmore pääsi opiskelemaan Royal Art Academyyn ja esitteli ensimmäiset maalauksensa 19-vuotiaana. Hän alkoi jo varhain maalata uskonnollisaiheisia maalauksia, joista Thomas Becketin marttyyriys -niminen maalaus ostettiin Westland Rown kirkkoon Dubliniin. Vuosien 1840–1844 välisenä aikana Elmore matkusteli Euroopassa ja vieraili ainakin Venetsiassa, Bolognassa, Firenzessä ja Münchenissä.
Italian-matkansa jälkeen Elmore esitteli akatemialle maalauksensa Rienzi Forumilla, mikä auttoi häntä pääsemään akatemian jäseneksi. Häntä pidettiin nyt taitavana historiamaalarina, mutta myös hänen teollistumista esittäviä töitään ihasteltiin. Historiamaalauksissaan Elmore ei idealisoinut kohteitaan vaan maalasi heidät ikäänkuin aidossa tilanteessa. Elmore maalasi uransa varrella myös romanttisia maalauksia, joiden aiheet tulivat joko runoudesta tai hänen mielikuvituksestaan.
Elmore kuului nuorena taiteilijaryhmään nimeltä The Clique. Nuorten taiteilijoiden ryhmä piti itseään Hogarthin seuraajina. Elmoren vaikutus ryhmään jäi pieneksi, sillä se oli aktiivisimmillaan juuri Elmoren Italian-matkan aikana.
1860-luvulla Elmore alkoi maalata entistä klassisempia teoksia, ja hänen töissään on nähtävissä Lawrence Alma-Tademan vaikutusta. Lisäksi häntä kiehtoi monien muiden ajan taiteilijoiden ohella orientalismi. Elmoren kuuluisin työ on nimeltään On the Brink. Se esittää nuorta naista, joka on menettänyt omaisuutensa uhkapelissä. Naisen takana on punaisessa valossa saatanan kaltainen viettelijähahmo.
Elmore kärsi huonosta terveydestä koko ikänsä, ja viimeisinä vuosinaan hän oli ratsastusonnettomuuden vuoksi halvaantunut.
Vitakasvit
Vitakasvit (Potamogetonaceae) on yksisirkkaisten kasvien Alismatales-lahkoon kuuluva vesikasviheimo, jossa on viisi sukua ja 102 lajia. Yli puolet lajeista, kaikkiaan 60 lajia, kuuluu vitojen (Potamogeton) sukuun, joka kuuluu myös Suomen kasvistoon. Toinen Suomen alueella esiintyvä suku on haurat (Zannichellia), jota on aiemmin pidetty omaan haurakasvien heimoonsa kuuluvana. Vitakasvien heimo on levinneisyydeltään yleismaailmallinen, mutta keskittyy lauhkeaan vyöhykkeeseen.
Tuntomerkit
Useimmilla vitakasveilla on lehdessään erotettavissa jonkinlainen ruoti, vahva keskisuoni ja sivusuonia yhdistävät poikkisuonet. Lehden kannassa on tavallisesti huomiota herättävä kielekekorvake. Kukinto on tiheän tähkämäinen; kukat ovat perättömiä (sessiilejä) ja tavallisesti yksineuvoisia, neljälukuisia. Haurojen kukinto on heimossa poikkeuksellinen: se ei ole tähkämäinen. Vitakasvien kukissa on pienet ja kynnelliset kehälehdet, jotka näyttävät sijaitsevan heteiden selässä. Heteitä on yhdestä neljää. Emit, joita on 1–8, tavallisesti neljä, ovat varrellisia, mikä näkyy erityisen selvästi haurojen kukissa. Luotti on kookas, hauroilla kilpimäinen tai suppilomainen ja siinä on ripsireunus. Siemenaihe tulee kypsyessään muodoltaan luokkimaiseksi eli kampylotrooppiseksi, ja siinä on neljästä kuuteen solukerroksen paksuinen reunasolukko. Hedelmä on pieni luumarja tai harvoin pieni marja, ja kehälehtien jäänteet ovat siinä jäljellä. Siemenessä on kierteinen, valkoinen alkio. Vitakasvien kromosomiluku on n = 12–18.
Vitakasvit ovat usein makeanveden kasveja, harvemmin merissä uposkasveina. Hauroilla varren kärkikasvusolukko on kahtia jakautuva. Sisävesien vitakasveilla on johtosolukossaan putkiloita. Ilmarakojen esiintyminen heimossa on harvinaista. Lehtiasento on kierteinen, kaksirivinen tai vastakkainen. Lavan silmuasennossa (vernaatiossa) lavan reunat ovat kääntyneet silmun keskustaan päin, adaksiaalisesti. Joskus lehtilaita on sahainen ja siinä on kärkihuokonen.
Vitakasvien pölytys hoituu tuulen välityksellä tai siitepöly kelluu veden pinnalla emin luotille.
Sukulaisuussuhteet
Haurat eroavat morfologialtaan selvästi muista heimon kasveista. Ne onkin melko haurain perustein sisällytetty vitakasveihin. Vidat puolestaan ovat para- tai jopa polyfyleettinen suku. Heimon läheisin sukulainen on ajokaskasvien (Zosteraceae) heimo, jonka kanssa vitakasvit kuuluvat samaan evoluutiopuun haaraan Alismatales-lahkossa. Tällä kladilla lienee kaksi apomorfiaa, ominaisuutta, joita ei kantamuodolla ollut: haarattomat juuret ja lehden kärkihuokonen.
Suvut
Vitakasveihin on aiemmin kuulunut myös hapsikat (Ruppia L. ), joka nykyään on omassa heimossaan hapsikkakasvit (Ruppiaceae).
Word Is Out
"Word Is Out" on kappale Kylie Minoguen albumilta Let’s Get to It (1991). Kappale on albumin ensimmäinen single ja se julkaistiin 28. elokuuta 1991. Sen kirjoittivat ja tuottivat Mike Stock ja Pete Waterman.
Pennantiaceae
Pennantiaceae on Apiales-lahkoon kuuluva kaksisirkkaisheimo, jonka kaikki neljä lajia luetaan yhteen ja samaan Pennantia-sukuun. Sen lajit ovat puita tai pensaita, joita tavataan Koillis-Australiassa, Norfolkinsaarella ja Uudessa-Seelannissa.
Tuntomerkit
Pennantia-suvun kukassa on erillislehtinen verhiö ja yhdislehtinen teriö. Mesiäinen puuttuu. Kukat ovat yksineuvoisia. Hedekukan heteissä on pitkät palhot, ja emiön jäänne on erotettavissa. Emikukissa voi olla joutoheteitä, emiö on yhdislehtinen, muodostunut kolmesta tai joskus kahdesta emilehdestä, ja sikiäin kehänalainen, vartalot lyhyitä tai leveä luotti sijaitsee varrettomana sikiäimen pinnalla. Hedelmä on luumarja.
Putkiloelementeissä on tikapuumaiset perforaatiolevyt. Nivelten sisärakenteessa on kolme lehteen johtavaa johtojännettä, jotka jättävät varren johtojännelieriöön kolme aukkoa. Lehtiruodin johtojänne on poikkileikkaukseltaan rengasmainen ja sen sisällä on yksittäinen johtojänne ja sivuilla rengasmaisia johtojänteitä. Ilmaraot ovat parasyyttisiä eli niiden kaksi apusolua on samansuuntaisia huulisolujen kanssa. Solukkokarvat (emergenssit) muodostuvat yhdestä solurivistä. Lehtilaidat ovat ehyet tai hampaiset. Terälehtien kärjet ovat taipuneet sisäänpäin. Siemenaiheissa on enintään hieman paksu sydän eli nukellus. Siemenaiheen kalvo eli integumentti on johtojänteellinen. Luumarjan sisimmät solut ovat poikittaisesti pidentyneitä. Siemenkuori on ohut, ja siemenessä on lyhyt tai vähäpätöinen alkio. Kromosomiluku on n = 25.
Reijo Valta
Reijo Valta (22. lokakuuta 1967 Kuopio) on suomalainen tietokirjailija ja runoilija. Vallan laajaan tuotantoon kuuluu historiateoksia, suomennoksia, runoja ja sarjakuvia käsitteleviä tietokirjoja. Hänen tunnetuin teoksensa lienee Kapteeni Haddockin kirosanat kokoava ''Turskatti! Kapteeni Haddockin haukkumat'' vuodelta 1999.
Jyväskylän yliopistosta historiasta ja filosofiasta valmistunut Valta aloitti uransa liikenteen historiaa käsittelevillä teoksilla. Hän on kirjoittanut muun muassa vesiliikenteestä Pohjois-Savossa ja linja-autoilusta Oulussa. Lisäksi hän on kirjoittanut järjestöhistorioita.
Vallan sarjakuvakirjoitukset keskittyvät Tintin seikkailuihin, joista hän on tehnyt neljä teosta, mainitun Haddock-teoksen lisäksi esimerkiksi arumbajaintiaaneja käsittelevän etnografisen tutkielman. Valta on kirjoittanut myös Asterixin seikkailujen latinankielisistä lentävistä lauseista ja Aku Ankan maailmasta.
Filosofian alalta Valta on toimittanut (yhdessä Riitta Koikkalaisen kanssa) J.E. Salomaan teosten uusintajulkaisuja ja suomentanut antiikin kreikkalaisten filosofien fragmentteja (Anaksagoras, Melissos, Zenon Elealainen, Filolaos ja Diogenes Apollonialainen).
Vallan runotuotanto on kokeellista ja/tai pamfletoivaa. Esimerkiksi kokoelma Puista kasvavat (2009) on toteutettu valokuvaamalla. Valta on tehnyt yhteistyötä muun muassa Karri Kokon kanssa.
Jeongseon Slalom
Jeongseon Slalom on laskettelurinne Jeongseon Alpine Centressä Bukpyeong-myeonissa Jeongseonin piirikunnassa Gangwonin maakunnassa Etelä-Koreassa.
Jeongseon Slalomilla järjestettiin Pyeongchangin 2018 talviolympialaisten alppihiihdon alppiyhdistetyn pujottelukilpailut.
Reitti
Jeongseon Slalom sijaitsee vauhtilajirinne Jeongseon Downhillin oikealla puolen, loppuliuku ja maalialue on sama molemmilla laskettelurinteillä. Jeongseon Slalom erkanee Jeongseon Downhillistä noin 840 metriä merenpinnan yläpuolella Blue Dragon Valleyssä.
Miesten alppiyhdistetyn pujottelun lähtöpaikka sijaitsee 745 metriä merenpinnan yläpuolella ja naisten alppiyhdistetyn pujottelun lähtöpaikka sijaitsee 724 metriä merenpinnan yläpuolella rinteen jyrkimmän kohdan alapuolella.
Naisten lähtöpaikan jälkeen rinne on suhteellisen loiva, ennen toista jyrkännettä, joka sijaitsee Arirang Jump -hyppyrin ”alastulossa”. Olympialaississa maali sijaitsi 545 metriä merenpinnan yläpuolella.
Jäämien Kuoro
pienoiskuva|Jäämien kuoron logo Jäämien Kuoro on tamperelainen noin 40 laulajan sekakuoro, jonka ohjelmisto vaihtelee perinteisestä sekakuoromusiikista ja kansanmusiikista hengelliseen musiikkiin ja viihdemusiikkiin. Kuoronjohtajana toimii Henrik Lamberg.
Jäämien Kuoro perustettiin vuonna 1906, mikä tekee siitä Tampereen vanhimman yhtäjaksoisesti toimineen sekakuoron. Aluksi kuoron nimi oli Tampereen Jäämien Sekakuoro, mutta se on sittemmin lyhentynyt muotoon Jäämien Kuoro. Kuoron nimi viittaa historiaan: muinaisvenäläisissä kronikoissa muinaishämäläisiä kutsutaan nimellä jäämit.
Jäämien Kuoro on tehnyt konserttimatkoja muun muassa Unkariin, Itävaltaan, Viroon ja Ruotsiin sekä Yhdysvaltoihin ja Kanadaan.
Michael Des Barres
pienoiskuva|Michael Des Barres Michael Des Barres (s. 24. tammikuuta 1948 Lontoo, Englanti) on englantilainen näyttelijä ja rock-laulaja. Hänet tunnetaan kenties parhaiten televisiosarjasta Ihmemies MacGyver, jossa hän toistuvasti näytteli nimihenkilön pahinta vihollista Murdocia. Hän on näytellyt monissa muissakin tv-sarjoissa, kuten Alias, Frasier, Gilmoren tytöt, Rokkistaran käsikirja, Roseanne, Melrose Place ja Seinfeld. Elokuvien puolelta hänet tunnetaan muun muassa Clint Eastwoodin elokuvasta Pink Cadillac ja elokuvasta Ocean Park.
Yksityiselämä
Michael Des Barres on ollut kaksi kertaa naimisissa, mutta molemmat avioliitot ovat päättyneet eroon. 1970-luvulla hän oli naimisissa Wendy Hamiltonin kanssa ja vuosina 1977–1991 hän oli naimisissa Pamela Des Barresin kanssa. Hänellä on yksi poika Pamela Des Barresin kanssa.
John Jakes
John Jakes (s. 1932 Chicago, Illinois) on yhdysvaltalainen bestsellerkirjailija, joka tunnetaan parhaiten historiallisista romaaneistaan ja sukutarinoistaan, mutta hänen tuotantoonsa kuuluu myös jännityskirjoja, tieteiskirjoja, lännentarinoita ja lastenkirjoja.
Jakes oli 1900-luvun loppupuolella niin tuottelias, että häntä alettiin epäillä kirjoittajaryhmän yhteiseksi nimimerkiksi. Miltei jokainen hänen teoksistaan on myynyt miljoonia kappaleita, ja hänen nimensä on näkynyt usein The New York Times -sanomalehden bestsellerlistalla.
Chicagossa varttunut Jakes oli jo nuorena innokas kirjaston käyttäjä ja haaveili näyttelijän urasta, kunnes sai kaupaksi ensimmäisen novellinsa ja koki julkaistuksi tulemisen ilon. Hän opiskeli luovaa kirjoittamista Indianan DePauw-yliopistossa ja jatkoi master-tutkintoon Ohion valtionyliopistossa. Valmistumisensa jälkeen Jakes toimi copywriterina mainostoimistoissa, mutta omisti vapaa-aikansa omille viihteellisille kirjoitushankkeilleen.
Jakesin läpimurtoteos on moniosainen saaga Kentin suvusta, jonka kirjoittamisen hän aloitti 1973 tausta-ajatuksenaan amerikkalaisten lisääntyvä kiinnostus maansa historiasta tulossa olleen maan itsenäisyyden 200-vuotisjuhlavuoden 1976 ansiosta.
Jakesin muita tunnettuja teoksia ovat North and South -trilogia (josta on tehty Suomessakin esitetty television minisarja Jaettu maa, 1985), California Gold sekä Homeland ja sen jatko-osa American Dreams.
Kentin suku
Jakesiltä on suomennettu Kentin suku -teossarja, kertomus eurooppalaissuvun vaiheista 1700-luvun Ranskasta Amerikan mantereelle ja läpi 1800-luvun sotien. Suomennos Karin Blomén, kustantaja Wennerbergs Förlag:
HMS Juniper (T123)
HMS Juniper (viirinumero T123) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Tree-luokan sukellusveneentorjuntatroolari toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin Ferguson Brothersilta Glasgow'sta. Se laskettiin vesille 15. joulukuuta 1939 ja valmistui maaliskuussa 1940.
Palvelus
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Orkenylle sijoitettuun 19. sukellusveneentorjuntaosastoon. Vara-amiraali Wilhelm Marschall sai 7. kesäkuuta 1940 Saksan ilmavoimilta tiedon kahdesta saattueesta. Hän päätti tutkia lähemmin Juniperin suojaamaa eteläistä saattuetta. Aamulla 8. kesäkuuta Saksan laivaston osasto, johon kuuluivat neljän hävittäjän suojaamat taisteluristeilijät Gneisenau ja Scharnhorst sekä raskas risteilijä Admiral Hipper, yllätti saattueen ja upotti Juniperin, tankkeri Oil Pioneerin sekä tyhjän joukkojenkuljetusaluksen Oraman. Osastoon kuulunutta sairaalalaiva Atlantista ei upotettu. Troolarin miehistöstä jäi eloon ainoastaan neljä miehistönjäsentä.
Martin Harnik
Martin Harnik (s. 10. kesäkuuta 1987 Hampuri, Länsi-Saksa) on saksalais-itävaltalainen jalkapalloilija. Hän edustaa 2. Bundesliigassa pelaavaa Hamburger SV:tä lainalla pääsarjajoukkue Werder Bremenistä ja on pelipaikaltaan laitalinkki tai hyökkääjä.
Ura
Hampurissa syntyneellä Harnikilla on saksalainen äiti ja itävaltalainen isä ja hän aloitti jalkapallon hampurilaisessa SC Vier-und Marschlandenssa vuonna 1992. Aikaisin vuonna 2006 Harnik siirtyi Werder Bremenin kakkosjoukkueeseen, joka pelasi Saksan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Regionalligassa. Harnikilta jäi väliin lähes koko vuoden 2007 ensimmäinen osa välijalkojen luun murtumisen vuoksi.
Kauden 2007–2008 alussa hänet nostettiin Werder Bremenin edustusjoukkueen mukaan Bundesliigaan. Hän teki seuran kanssa sopimuksen vuoteen 2010. Hän teki ammattilaisdebyyttinsä 20-vuotiaana elokuussa 2007 Mestarien liigan karsintaottelussa Dinamo Zagrebia vastaan. Harnik debytoi Bundesliigassa kymmenen päivää myöhemmin ottelussa 1. FC Nürnbergiä vastaan ja teki ottelussa Bremenin 1-0-voittomaalin oltuaan kentällä vain kahdeksan minuuttia. Elokuussa 2009 Harnik jätti seuransa Werden Bremenin vapaana agenttina ja hänet lainattiin kuusi päivää myöhemmin Fortuna Düsseldorfiin. Hän oli seuran paras maalintekijä 13 osumallaan 30 2. Bundesliigan pelissä muttei halunnut jäädä seuraan sopimuksensa päättyessä.
Heinäkuussa 2010 Harnik siirtyi VfB Stuttgartiin. Ensimmäisellä kaudellaan hän onnistui maalinteossa 32 pääsarjaottelussa 9 kertaa ja saavutti toisella kaudellaan Stuttgartissa läpimurtonsa tehden 17 maalia 34 ottelussa.
Maajoukkueura
Harnik olisi ollut edustuskelpoinen myös Saksan maajoukkueeseen, mutta pelasi Itävallan maajoukkueessa junioreista asti. Hän debytoi A-maajoukkueessa elokuussa 2007 Tšekkiä vastaan ja teki samassa ottelussa myös maalin. Hän kuului Itävallan joukkueeseen vuoden 2008 EM-kilpailuissa ja pelasi Itävallan kotikisoissa kaikissa alkulohkon otteluissa. Hän oli mukana myös vuoden 2016 EM-kilpailuissa.
A Rocket to the Moon
A Rocket to the Moon oli yhdysvaltalainen rockyhtye, joka perustettiin vuonna 2006 Braintreessa, Massachusettsissa. Yhtyeen muodostivat Nick Santino, Justin Richards, Eric Halvorsen ja Andrew Cook. Yhtye hajosi toukokuussa vuonna 2013.
Alkuvaiheet
A Rocket to the Moon oli alun perin Nick Santinon musiikillinen kokeilu. Vuoden 2008 alussa oli sen ensimmäinen suuri esiintyminen Bamboozle-musiikkifestivaalissa. Syksyllä 2008 A Rocket to the Moon oli kiertueella Cute Is What We Aim Forin, Secondhand Serenaden ja Automatic Loveletterin kanssa. Sitten A Rocket to the Moon esitti laulunsa "Dakota" eräässä Total Requestin jaksossa 10. heinäkuuta 2008, mikä toi kuuluisuutta ja herätti mm. Pete Wentzin huomion.
Albumi
14. lokakuuta 2008 yhtye julkaisi albuminsa Greetings From... EP, jolla ovat singlet "Dakota" ja "If Only They Knew". Levy nousi sijalle 21 Billboardin Top Heatseekers -listalla. Yhtye vietti helmi-maaliskuun 2009 studiossa Matt Squiren kanssa levyttämässä ensimmäistä kokopitkää albumiaan. Alkuvuodesta 2010 he esiintyivät Take Action -kiertueella Mayday Paraden, There for Tomorrowin, Stereo Skylinen ja We the Kingsin kanssa.
Keväällä 2010 A Rocket to the Moon oli kiertueella Motion City Soundtrackin, Sing it Loudin ja Funin kanssa. Seuraavana vuonna keväällä 2011 A Rocket to the Moon lähti ensimmäisen kerran pääesiintyjänä kiertueelle Anarborin, Valencian, Runner Runnerin ja Go Radion kanssa. Toukokuussa 2011 yhtye kiersi Ison-Britannian Mayday Parade kanssa.
One Racing
One Racing on italialainen pikkuformulatalli. Vuonna 2009 tallin kuljettaja Daniel Mancinelli voitti kuljettajien mestaruuden Italian Formula Renault-sarjassa. Talli on kilpaillut myös Eurocup Formula Renault-sarjassa vuosina 2009-2011 vaihtelevalla menestyksellä. Vuonna 2011 talli kilpaili myös Formula Renault Alps-sarjassa sijoittuen kuudenneksi. Talli jatkaa sarjassa vuonna 2012.
Münchenin ostoskeskusammuskelu 2016
Münchenin ostoskeskusammuskelu 2016 tapahtui 22. heinäkuuta 2016 kun iranilais-saksalainen 18-vuotias mies, Ali David Sonboly, alkoi ampua Olympia-ostoskeskuksen lähettyvillä Moosachin kaupunginosassa Münchenissä Saksassa. Baijerin poliisin vahvistamien tietojen mukaan ostoskeskuksessa kuoli yhdeksän ihmistä ja useita haavoittui. Kaikki kuolonuhrit olivat maahanmuuttajataustaisia.
Ampuja
Tekijä oli iranilaistaustainen 18-vuotias Ali David Sonboly. Hän oli sekä Saksan että Iranin kansalainen. Hänen vanhempansa olivat muuttaneet Saksaan pakolaisina 1990-luvun lopussa. Hänen kerrottiin ihailleen Anders Behring Breivikiä ja lukeneen Virginia Techin ja Columbinen joukkomurhista sekä pelanneen väkivaltaisia tietokonepelejä. Frankfurter Allgemeine Zeitungin mukaan Sonboly kannatti kansallissosialismia, ja hän ihaili Breivikin lisäksi myös Adolf Hitleriä. Hän toimi rasistisin motiivein ja valitsi uhreikseen ainoastaan maahanmuuttajataustaisia.
Sonboly oli ollut pitkään koulukiusattu ja ollut psykiatrisessa hoidossa masennuksen vuoksi. Hän oli vanhempiensa mukaan ehkä kääntynyt salaa muslimista kristityksi, mutta ei ollut kovin uskonnollinen. Naapureiden mukaan Sonboly oli ystävällinen mutta hiljainen, eikä hänellä ollut yhtään ystävää.
Viron kirkkojen neuvosto
Viron kirkkojen neuvosto (EKN) on virolaisten kristillisten kirkkojen ja seurakuntien yhteistyöelin. Sillä on 10 jäsenkirkkoa.
Griffiths
Griffiths on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Viron kirkkojen neuvosto
Historia
Neuvostoliiton valtakausi Virossa vaikutti siten, että Viron eri kirkoilla syntyi tarve ekumeeniseen yhteistyöhön. Viron kirkkojen neuvosto perustettiin vuonna 1989 Kuremäen luostarissa, kolme vuotta ennen Viron uudelleenitsenäistymistä. Neuvoston perustamiskokouksen pöytäkirjassa motiivi neuvoston tarpeellisuudelle löydettiin Jeesuksen ylimmäispapillisesta rukouksesta Johanneksen evankeliumista. Neuvoston tehtäväksi katsottiin kristillisen moraalin ja etiikan edistäminen, Viron kansakunnan etujen puolustaminen sekä lisäksi yhteistyö evankeliumin julistamisessa ja hyväntekeväisyydessä. Myös ympäristökysymykset yhdistivät neuvoston perustaneita kirkkoja.
Toiminta ja kannanotot
Virossa on kaksi itsenäistä ortodoksista kirkkoa, joitten väliset suhteet ovat olleet haastavia. EKN:llä onkin tärkeä rooli näiden välisen yhteyden ylläpitämisessä, sillä ne ovat molemmat EKN:n jäseniä.