cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Alec Issigonis
Elämä ja ura
Issigonisin perhe pakeni Smyrnan suurta paloa Maltalle 1922. Samana vuonna isä Constantine kuoli, ja äiti lapsineen päätti muuttaa Britanniaan. Siellä Alec Issigonis opiskeli Lontoon Battersean polyteknisessä oppilaitoksessa ja suoritti myös Lontoon yliopiston kursseja.
Issigonis työskenteli 1930- ja 1940-luvuilla suunnittelijainsinöörinä Humber-autonvalmistajan palveluksessa ja ajoi samalla kilpaa menestyksellisesti. Austin Seven -kilpa-autoonsa tekemän uudenlaisen etuakselirakenteen ansiosta hän pääsi työhön Austin Motor Companyyn, josta hän siirtyi pian Morris Motors -yhtiöön. Siellä ensimmäinen hänen pääsuunnitteluvastuulleen tullut automalli oli Morris Minor, jota valmistettiin vuodesta 1948 aina vuoteen 1971. Kun Austin ja Morris vuonna 1952 yhdistyivät British Motor Corporationiksi, Issigonis siirtyi Alvis-yhtiön palvelukseen. Siellä hän suunnitteli täysalumiinisella V8-moottorilla varustetun ja monia uudenlaisia ratkaisuja sisältäneen automallin, jonka tuotantoon viemiseen Alvis-yhtiöllä ei kuitenkaan ollut resursseja.
Vuoden 1955 lopulla BMC houkutteli Issigonisin takaisin palvelukseensa Austinin Longbridgen tehtaalle ja antoi hänelle tehtäväksi kolmen automallin suunnittelun. XC/9001:n oli määrä olla suuri ja mukava, XC/9002:n keskikokoinen perheauto ja XC/9003:n pieni kaupunkiauto. Issigonis aloitti työnsä suuremmista malleista, kunnes vuoden 1956 Suezin kriisi aiheutti polttoainepulaa ja hänen pyydettiin saattamaan pikkuautosuunnitelma tuotantoon niin pian kuin mahdollista. Elokuussa 1959 automalli esiteltiin nimillä Morris Mini Minor ja Austin Seven, joka pian vaihdettiin nimeksi Austin Mini. Siitä tuli kaikkien aikojen eniten myyty brittiläinen automalli, jota valmistettiin 5,3 miljoonaa kappaletta. Sen perusrakenne poikittain edessä sijaitsevine moottoreineen tuli muodostumaan pikkuautojen standardiratkaisuksi seuraavina vuosikymmeninä.
Vuonna 1961 Issigonis ylennettiin BMC:n tekniseksi johtajaksi ja hänen tehtäväksi saamistaan projekteista keskikokoinen auto eteni tuotantoon nimellä Morris 1100. Isosta autosta tuli vuonna 1964 esitelty Austin 1800 ja siitä edelleen Austin Maxi. Kun vuoden 1969 fuusiossa syntyi British Leyland -yhtiö, liian itsepäisenä ja kustannuksista piittaamattomana pidetty Issigonis joutui pois keskeisistä tehtävistä. Hän jäi virallisesti eläkkeelle 1971, mutta jatkoi autoalan kysymysten parissa kuolemaansa asti.
Khen
Khen (, myös ; ) voi viitata seuraaviin:
Travis Konecny
Travis Konecny (s. 11. maaliskuuta 1997) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Philadelphia Flyersissa.
Junioriura
Konecny varattiin Ottawa 67's:ään vuoden 2013 OHL:n varaustilaisuudessa ensimmäisellä sijalla, jonka ansiosta hän voitti Jack Ferguson Awardin. Ensimmäisessä pelaamassaan OHL-ottelussa 20. syyskuuta 2013 hän sai tililleen heti kaksi syöttöpistettä. Hänet nimettiin samassa kuussa OHL:n kuukauden tulokkaaksi hänen tehtyään 11 pelissä neljä maalia ja viisi syöttöpistettä.
Konecny pelasi vahvan kauden ja hänet palkittiin sen päätteeksi OHL:n vuoden tulokkaana Emms Family Awardilla. Hänet myös nimettiin liigan ensimmäiseen tähdistökentälliseen.
Kauden 2014–2015 alussa Konecny nimettiin Ottawa 67's:n kapteeniksi. Hän oli kauden päätteeksi joukkueen sisäisen pistepörssin toinen 68 pisteellään.
Seuraura
Konecny aloitti NHL:ssä kaudella toisen lupaavan tulokkaan Ivan Provorovin kanssa. Konecny teki vaikutuksen intohimoisiin Philadelphian faneihin, kun tappeli tulokaskaudellaan New York Rangersin Brandon Pirrin kanssa. Tulokaskaudellaan Konecny teki 70 pelissä tehot 11+17=28.
Kaudella Konecny sai peliaikaa Flyersin ykkösketjussa Sean Couturierin ja Claude Giroux'n kanssa. Hänen pistesaldonsa oli 81 pelissä 24+23=47. Vuoden 2018 pudotuspeleissä Konecny teki yhden maalin Flyersin hävitessä Pittsburgh Penguinsille kuudessa pelissä.
Konecny allekirjoitti kuuden vuoden ja 33 miljoonan dollarin (5,5 miljoonaa per kausi) arvoisen jatkosopimuksen Flyersin kanssa 16. syyskuuta 2019. 30. joulukuuta hänet valittiin ensimmäistä kertaa NHL:n All-Star -tapahtumaan, joka pidettiin tammikuussa 2020. Valintansa aikana Konecnylla oli 34 pistettä 36:ssa pelistä. NHL:n kausi keskeytettiin 12. maaliskuuta 2020 koronaviruspandemian vuoksi. Keskeytyksen aikaan Konecny johti Flyersin pistepörssiä 61 pisteellä 66 pelissä.
Maajoukkueura
Konecny teki debyyttinsä maajoukkuetasolla edustaessaan Kanadan alle 18-vuotiaiden maajoukkuetta vuoden 2014 alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa, joissa Kanada sijoittui kolmanneksi. Hän edusti Kanadaa myös Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2014, jossa Kanada voitti kultaa. Vuonna 2017 jääkiekon MM-kisoissa Konecny edusti Kanadaa ensimmäistä kertaa miesten tasolla. Hän teki 10 pelissä tehot 0+8=8 Kanadan voittaessa hopeaa.
Tomáš Netík
Tomáš Netík (s. 28. huhtikuuta 1982 Praha, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jääkiekkoilija, joka pelaa II-divisioonajoukkue Karjalan Koplassa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Hän on pelannut urallaan aiemmin kuudessa Euroopan pääsarjassa ja maassa; kotimaassaan, Venäjällä, Slovakiassa, Ruotsissa, Kroatiassa ja Itävallassa. Netík on pelannut myös 30 ottelua Tšekin A-maajoukkueessa.
Pelityyli
Elite Prospects -sivuston Ulf Anderssonin mukaan Netík on offensiivinen laitahyökkääjä varustettuna suurella nopeudella ja ketteryydellä. Hän omaa hyvän laukauksen ja on intensiivinen jäällä. Netíkillä on hyvä peliäly, mutta hän ei ole kuitenkaan kovin vahva fyysisissä väännöissä.
Uran alku kotimaassa
Netík on HC Sparta Prahan kasvatti. Kaudella 1999–2000 hän oli seuran A-nuorten paras syöttäjä 14 syöttöpisteellään. Netík debytoi myös miesten peleissä pelattuaan yhden ottelun lainalla Tšekin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla 2. česká hokejová ligan NED Hockey Nymburkissa. WHL-joukkue Medicine Hat Tigers varasi hänet 33. pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa 2000. Netík aloitti joukkueessa kauden 2000–2001, mutta hän palasi jo kolmen pelaamansa ottelun jälkeen Sparta Prahan organisaatioon. Netík oli seuran A-nuorten paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 32+16=48, joilla hän sijoittui koko Extraliga juniorůn maalipörssissä neljänneksi ja pistepörssissä kymmenenneksi. Netík debytoi kauden aikana myös Extraligassa, jossa hän pelasi kuusi runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Netík teki Extraliga-debyyttinsä 31. lokakuuta 2000 HC Třineciä vastaan. Loppukaudella hän siirtyi lainalle sarjatasoa alemmas 1. česká hokejová ligan HC Slovan Ústí nad Labemiin, jossa Netík pelasi seitsemän karsintasarjan ottelua.
Kaudella 2001–2002 Netík pelasi Sparta Prahan Extraliga-joukkueessa 14 runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Hän voitti kauden päätteeksi Tšekin-mestaruuden. Netík edusti joukkuetta myös Spengler Cupissa. Hän pelasi kauden aikana myös lainalla 1. ligaa yhteensä yhdeksän ottelun verran HC Berounští Medvědissä ja HC Slovan Ústí nad Labemissa sekä 2. ligajoukkue HC Mladá Boleslavissa kolmen nousukarsintasarjan ottelun verran. Mladá Boleslavin kausi päättyi sarjanousuun 1. ligaan. Netík siirtyi kaudeksi 2002–2003 pelaamaan 1. ligaa HC Slovan Ústečtí Lvin (aik. HC Slovan Ústí nad Labem) riveihin. Hän oli tehoilla 13+15=28 joukkueen paras maalintekijä ja Netík jakoi Slovanin sisäisen pistepörssin kolmannen sijan Jaroslav Müllerin kanssa. Pudotuspeleissä hän oli kuudella syöttöpisteellään joukkueen paras syöttäjä sekä jakoi sisäisen pistepörssin voiton Daniel Tvrzníkin ja Jiří Hubáčekin kanssa. Kaudeksi 2003–2004 Netík palasi Extraligaan ja hän siirtyi HC Karlovy Varyn riveihin. Hänen ensimmäinen täysi Extraliga-kautensa toi 47 runkosarjaottelussa tehot 10+7=17. Netík teki ensimmäisen Extraliga-maalinsa runkosarjan avauskierroksella 12. syyskuuta 2003 kasvattajaseuraansa Sparta Prahaa vastaan. Hän pelasi osan kaudestaan myös lainalla edellisen kauden seurassaan Slovanissa.
Paluu Sparta Prahaan ja läpimurto
Netík palasi kaudeksi 2004–2005 kasvattajaseuraansa Sparta Prahaan. Hän edusti joukkuetta kauden aikana myös Spengler Cupissa, jossa Netík eteni Spartan kanssa finaaliin saakka, mutta turnauksen voiton vei kuitenkin sveitsiläinen isäntäjoukkue HC Davos lukemin 2–0. Kauden 2005–2006 päätteeksi hän voitti Tšekin-mestaruuden. Netík edusti Sparta Prahaa kauden aikana myös Spengler Cupissa. Kaudella 2006–2007 hän teki Extraligan yhden kauden maaliennätyksensä 22 osumallaan, joilla Netík oli joukkueensa toiseksi paras maalintekijä Petr Tonin jälkeen sekä jakoi koko liigan maalipörssin seitsemännen sijan HC Slavia Prahan Jaroslav Bednářin ja HC Litvínovin Daniel Brandan kanssa. Hän voitti kauden päätteeksi Tšekin-mestaruuden. Netík edusti Spartaa kauden aikana myös Euroopan seurajoukkueiden mestaruusturnauksessa.
Kaudella 2007–2008 Netík oli tehoilla 15+22=37 joukkueen paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Petr Tonin jälkeen. Hän voitti myös koko Euroopan seurajoukkueiden mestaruusturnauksen piste- ja maalipörssin tehoilla 4+3=7. Netík eteni Spartan kanssa finaaliin, mutta turnauksen voiton vei kuitenkin venäläinen Metallurg Magnitogorsk lukemin 2–5. Kauden 2008–2009 päätteeksi Netík voitti Extraligan pronssia. Kaudella 2009–2010 hän teki liigan yhden kauden piste-ennätyksensä sekä sivusi yhden kauden maaliennätystään tehoilla 22+20=42. Netík oli Spartan toiseksi paras pistemies Petr Tonin jälkeen. Hän sijoittui koko Extraligan maalipörssissä kuudenneksi. Netík jakoi myös liigan voittomaalipörssin voiton joukkuetoverinsa Petr Tonin kanssa kahdeksalla osumallaan. Hän teki Extraliga-uransa ensimmäisen kypärätempun 29. syyskuuta 2009 vieraissa HC Litvínovia vastaan. Pudotuspeleissä Netík oli kolmella osumallaan Spartan paras maalintekijä.
Toinen paluu Sparta Prahaan
Kaudeksi 2015–2016 Netík palasi kotimaahansa ja kasvattajaseuraansa Sparta Prahaan. Hän nousi joukkueen varakapteeniksi. Netík voitti kauden päätteeksi Extraligan hopeaa. Kaudella 2016–2017 hän oli Mestarien liigassa kuudella osumallaan Sparta Prahan paras maalintekijä Lukáš Pechin kanssa. Netík kuitenkin poistui joukkueen vahvuudesta tammikuun 2017 lopulla, kun Sparta lainasi hänet loppukaudeksi HC Třineciin. Netík jakoi pudotuspeleissä joukkueen sisäisen tehotilaston voiton Kamil Krepsin ja Milan Douderan kanssa.
EBEL, Slovakia ja Suomi
Netík siirtyi kaudeksi 2017–2018 monikansallisen Erste Bank Eishockey Ligan kroatialaisjoukkue Medveščak Zagrebiin. Hän oli joukkueen kolmanneksi paras pistemies tehoilla 15+30=45. Kaudeksi 2018–2019 Netík siirtyi Slovakian Extraligan HC Košiceen. Kesken kauden, tammikuussa 2019 hän siirtyi kuitenkin loppukaudeksi EBEL:n itävaltalaisjoukkue HC Innsbruckiin.
Tammikuussa 2020 Netík siirtyi loppukauden 2019–2020 kattavalla sopimuksella II-divisioonajoukkue Karjalan Koplaan oltuaan alkukauden ilman sopimusta. Hänelle joukkuetta suositteli Koplaa edellisellä kaudella edustanut, urallaan NHL:ssäkin pelannut maanmies Pavel Brendl.
Maajoukkueura
Netík pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2000. Tšekin A-maajoukkueessa hän on pelannut 30 ottelua tehopistein 6+4=10. Netík teki A-maajoukkuedebyyttinsä 7. huhtikuuta 2005 Nitrassa Slovakiaa vastaan. Ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa hän teki 30. elokuuta 2007 Karlovy Varyssa Saksaa vastaan.
PCSK9
PCSK9 on entsyymi, joka tunnetaan myös nimillä neuraalinen apoptoosi-säädelty konvertaasi 1 (NARC1), proproteiini konvertaasi 9 (PC9) ja subtilisiinin/keksiinin kaltainen proteaasi PC9.
PCSK9:tä koodaa ihmisillä kromosomin 1 PCSK9 geeni kohdassa 1p32.3. Geenissä on 13 eksonia, jotka silmukoituvat kahteen vaihtoehtoiseen entsyymimuotoon (isoformiin). PCSK9 kuuluu proproteiini konvertaaseihin, jotka aktivoivat toisia proteiineja. PCSK9 on tämän proteiiniperheen 9. jäsen.
PCSK9:tä valmistuu soluissa ei-aktiivisena esiasteena (zymogeeninä), joka aktivoituu autokatalyyttisesti solun solulimakalvostossa. PCSK9 syntetisoituu ihmisillä lähinnä maksassa, suolistossa, munuaisissa ja keskushermostossa.
Nabil Seidah tutkijaryhmineen löysi PCSK9:n vuonna 2003 Kanadassa.
PCSK9 estäjät ja LDL-kolesteroli
pienoiskuva|1-2. LDL (siniset kolmiot) sitoutuvat LDLR:ään (punainen) ja siirtyvät klatriini (vihreä) avusteisesti solukalvon läpi. 3. klatriini irtoaa vesikkelistä takaisin solukalvolle vesikkelin päätyessään endosomiin. 4. endosomin matala pH irrottaa LDL:n LDLR:stä. 5. LDL päätyy solukalvolle ja 6. LDL hajoaa endosomissa. Ainakin yhtenä keskeisistä tunnetuista toiminnoistaan kehossa, säätelee PCSK9 veren LDL-tasapainoa. Solujen pinnalla on LDL-partikkelien ("pahan kolesterolin") reseptoreja, eli LDLR:iä, joita on erityisesti maksassa. LDLR:t ottavat verestä LDL-partikkeleita alentaen siten veren LDL-pitoisuutta. LDLR:t siirtyvät suurten LDL:ien kanssa klatriiniproteiini avusteisesti solun sisään ja ohjautuvat endosomeihin. Vapautettuaan LDL:n endosomissa, palaa LDLR takaisin solun ulkopinnalle.
Veressä kiertävä PCSK9 sitoutuu solujen pinnan LDLR:ään inaktivoiden sen estämällä LDLR:ssä hiusneula-proteiinimotiivin muodostumisen. Esto tapahtuu ei-proteolyyttisesti. Hiusneula-motiivia saatetaan tarvita LDLR:n uudelleen tuomiseen solun pinnalle ja sen muodostumisen estäminen johtaa LDLR-PCSK9 -kompleksin ohjautumisen kompleksin hajottavaan lysosomiin endosomin sijaan. Mitä enemmän LDLR:iä tuhoutuu, sitä vähemmän verestä poistuu verenkierron terveydelle haitallisia LDL-partikkeleita.
Lääkkeiksi valmistetut PCSK9 estäjät estävät LDLR:n inaktivoinnin, jolloin veren LDL-pitoisuus laskee. Suuret veren LDL-pitoisuudet liittyvät suoraan lisääntyneeseen kuolleisuuteen sydän- ja verisuonitauteihin (esim. sydänkohtaukseen), joten PCSK9 estäjät alentavat kuolleisuutta näihin sairauksiin laskemalla veren LDL-pitoisuutta.
Tiedetään esimerksi että tietyt PCSK9:n mutaatiot liittyvät geneettisesti periytyvään harvinaiseen tyypin 3 autosomaaliseen dominanttiin periytyvään hyperkolesterolemiaan (eng. hypercholesterolemia, autosomal dominant 3, HCHOLA3). Nämä muunnelmat lisäävät PCSK9:n aktiivisuutta. PCSK9:n toimintaa heikentävät tai estävät mutaatiot puolestaan alentavat veren LDL-pitoisuutta ja suojaavat sydän- ja verisuonitaudeilta.
Lääkeaineena käytettävien estäjien kliininen tutkimus on kuitenkin puolestaan varhaisessa vaiheessa ja tulokset ovat osin ristiriitaisia. Esimerkiksi 2015 julkaistussa tutkimuksessa PCSK9 estäjien käytön on esitetty laskevan pitkällä aikavälillä selkeästi kuolleisuutta sydän- ja verisuonitauteihin, eikä estäjien käytöstä ole havaittu aiheutuvan merkittäviä haittavaikutuksia. 2017 julkaistussa Cochrane-verkoston tutkimuksessa puolestaan todetaan että PCSK9 estäjien käyttö ei vaikuta merkittävästi kuolleisuuteen näihin sairauksiin.
Eri maissa kokeiluasteella olevat PCSK9 estäjät ovat muutaman viikon välein ihonalaisin pistoksin annettavia monoklonaalisia vasta-aineita (glykoproteiineja), kuten evolocumab tai alirocumab. Estäjät voivat olla myös pieniä häiritseviä RNA:ita (siRNA) kuten inclisiran. Perinteisesti käytettyihin veren kolesterolia laskeviin statiineihin verrattuna PCSK9 estäjä hoidot hyvin kalliita; erään arvion mukaan hoidot ovat yli 100 kertaisesti hintavampia ja maksavat yli 14 500 USD per vuosi. Vasta-aine estäjien tehon on myös epäilty heikkenevän aikaa myöden kehon mahdollisesti kehittäessä omia vasta-aineitaan estäjiä vastaan. Jos ensisijaisesti käytetty statiinihoito ei alenna potilaan veren LDL-tasoa, saatetaan PCSK9 estäjiä tulevaisuudessa käyttää hoitona hinnastaan huolimatta.
Léonard Kasanda Lumembu
Léonard Kasanda Lumembu CICM (s. 12. huhtikuuta 1936 Mikalayi) on kinshasankongolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 2. elokuuta 1964 ja nimitettiin Luizan hiippakunnan johtoon 3. huhtikuuta 1998. Piispaksi vihkiminen seurasi 26. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Faustino Sainz Muñoz, jota avustivat Frédéric Etsou-Nzabi-Bamungwabi ja Godefroid Mukeng'a Kalond.
Modest Bogdanov
180px|thumb Modest Nikolajevitsh Bogdanov (7. syyskuuta 1841 Syzran, Simbirskin alue, Venäjä – 16. maaliskuuta 1888 Pietari) oli venäläinen tutkimusmatkailija ja eläintieteilijä.
Päätettyään koulunsa Simbirskin kimnaasissa Bogdanov meni opiskelemaan Kazanin yliopistoon, josta hän valmistui kandidaatiksi 1864. Vuosina 1868–1870 hän tutki Volgan aluetta Kazanista Astrahaniin. Vuonna 1871 hän valmistui eläintieteen maisteriksi Pietarin yliopistosta. Samana vuonna hän sai päätoimisen lehtorin viran yliopistosta, ja seuraavana vuonna hänet nimitettiin Keisarillisen tiedeakatemian eläinmuseon hoitajaksi Pietariin.
Kesällä 1871 Bogdanov osallistui tutkimusretkelle Kaukasukselle. Hän sairastui kuumetautiin, jonka seurauksista hän ei koskaan kokonaan toipunut. 1873 Bogdanov osallistui Keski-Aasian Hivan seudulle tehtyyn retkeen. Seuraavan talvikauden hän työskenteli Venäjän maantieteellisen seuran palveluksessa. Seuraava retki suuntautui Araljärven ja Kaspianmeren alueille. Bogdanov ihastui alueen luonnosta ja teki sinne pian uuden retken, josta hän julkaisi raportin. 1870-luvun jälkipuoliskolla Bogdanov tutki Pariisin, Wienin ja Berliinin museoiden kokoelmia puolentoista vuoden ajan. Vuonna 1878 hänet nimitettiin Pietarin yliopiston eläintieteen apulaisprofessoriksi. 1880 hän osallistui Vienanmerelle ja Pohjoiselle jäämerelle suuntautuneelle tutkimusmatkalle.
Professori Kesslerin kuoleman jälkeen Bogdanov nimitettiin ylimääräiseksi professoriksi, ja myöhemmin täysivaltaiseksi professoriksi. Sairauden pahetessa hänen oli jätettävä eläinmuseon kuraattorin virka, ja vuonna 1885 hän joutui lopettamaan luennoimisen. Yliopiston johto antoi hänelle paikan Kaukasuksen retkikunnassa, ajatellen lämpimän ilmaston olevan hyväksi hänen terveydelleen. Bogdanov asuikin alueella parisen vuotta, mutta sairauden yhä pahetessa hän matkusti kotiseudulleen Syzraniin, missä hän asui maaliskuusta elokuulle 1887. Hän palasi Pietariin, missä hän kuoli 1888.
Bogdanovin kirjallinen tuotanto oli laaja. Hän julkaisi useita teoksia tutkimiensa alueiden eläimistöstä ja luonnosta, ja muun muassa ensimmäisen lajiluettelon Venäjän linnuista. Vuonna 1881 hän julkaisi kirjoituksen Venäjällä esiintyvistä lepinkäisistä ja niiden alalajeista (Shrikes of Russian fauna and allies). Vanhemmalla iällä hän julkaisi useita lasten luontokirjoja.
Nealbarbitaali
Nealbarbitaali on barbituraattijohdannainen lääkeaine. Sen kehitti Aktiebolaget Pharmacia 1950-luvulla. Sillä on sedatiivinen ja hypnoottinen vaikutus, ja sitä käytettiin unettomuuden hoitoon. Sitä myytiin kauppanimellä Censedal.
Judd Reid
Judd Reid (s. 1971 Melbourne) on australialainen karateka. Hän on Byakuren Kaikan karaten World Kumite Organization -liiton maailmanmestari ja suoritti liiton alla sadan miehen kumiten.
Kilpaura
Reid palasi Australiaan, jossa hän jatkoi kilpailemista ja sijoittui vuosina 1994 ja 1997 toiseksi Australian Openissa ja hävisi jälkimmäisellä kerralla Walter Schnaubeltille.
Reid osallistui marraskuussa 1995 World Openiin, joka kesti kolme päivää. 168 ottelijan turnauksessa Reid onnistui selvittämään tiensä viimeiseen päivään, jossa oli jäljellä 32 parasta ottelijaa. Hän kuitenkin hävisi ensimmäisellä kierroksella Masayoshi Takakulle.
Reid saavutti 1998 muun muassa yhdessä Garry O’Neillin kanssa MM-pronssia joukkuekumitessa. Sen jälkeen hän erosi International Karate Organizationista ja siirtyi toiseen liittoon. Hän voitti muun muassa WRKA Ring -karatemestaruuden 2004. Vuonna 2006 hän oli voittamassa pronssia Riyu-Jitsu turnauksessa Abu Dhabissa ja voitti vielä Victoria osavaltion raskaansarjan mestaruuden.
Marcel Madila Basanguka
Madila Basanguka sai 9. joulukuuta 2006 nimityksen Kanangan arkkipiispaksi.
Judd Reid
World Kumite Organization
Muutettuaan Thaimaahan Reid oli alun perin ajatellut harjoittelevansa thainyrkkeilyä, kunnes löysi salin, jossa harjoiteltiin useita eri lajeja. Pian hän alkoi itse opettamaan harjoittelijoille Kyokushin karatea. Hän kilpaili 2008 WKO-liiton kisoissa, joista Reid saavutti Byakuren Kaikan tyylisuunnan raskaansarjan MM-pronssia 2008 voitettuaan mitalikamppailussa Arai Hayaton. Hän oli samana vuonna mukana myös WKO-liiton kolmipäiväisen MM-kisojen avoimessa sarjassa. Reid eteni 30 ottelijan turnauksessa loppuotteluun saakka, jossa hän hävisi maailmanmestaruuden Amirhamzeh Fathille.
Reid saavutti marraskuussa 2009 Byakurenin All Japan turnauksessa raskaansarjan pronssia.
Reid osallistui 2010 toistamiseen World Kumite -liiton avoimeen sarjaan MM-kisoissa, joissa hän eteni jälleen loppuotteluun saakka ja kohtasi taas Fathin, jolle hän oli hävinnyt kaksi vuotta aiemmin. Tällä kertaa Reid vei mestaruuden.
Kilpauran jälkeen
Reid suoritti Kyokushinin sadan miehen kumiten WKO-liiton alla Osakassa 2011, josta tehtiin myös dokumentti. Hän julkaisi vuonna 2016 kirjan The Young Lions, jossa Reid kertoo ajastaan harjoitellessaan Kyokushinin perustajan Mas Oyaman opissa tuhat päivää. Hän perusti Australiaan oman Kyokushin salin Chikara, joka ei kuulu mihinkään liittoon.
Bob Wootton
Wootton oli Cashin musiikin ihailija ja soitti tämän kappaleita uskollisesti kunnes oli hionut täydelliseksi Cashin soundina tunnetun boom-chicka-boom -tyylin. Eräässä Cashin konsertissa Cash ja hänen rumpalinsa W.S. Holland olivat lennon peruuntumisen vuoksi joutuneet kahdestaan lavalle ja Woottonia pyydettiin tuuraamaan kitaristina. Wootton löi yleisön ja Cashin itsensä ällikällä esittämällä täydellisen tulkinnan joka ikisestä kappaleesta. Cash mainitsi päivän aikana, että saattasi vielä jonain päivänä ottaa yhteyttä Woottoniin, mutta pyysikin jo jonkin päivän kuluttua Woottonia yhtyeen uudeksi soolokitaristiksi.
Eräs seuraavista ja ehkäpä tunnetuin Woottonin esiintymisistä tapahtui San Quentinin vankilassa, missä Cash levytti livealbuminsa.
Wootton jatkoi pientä hengähdystaukoa lukuun ottamatta Cashin yhtyeessä, kunnes Cash vetäytyi musiikkibisneksestä vuonna 1997.
Vuodesta 2006 vuoteen 2007 hän esiintyi Cashin alkuperäisen rumpalin W. S. Hollandin, vaimonsa Vickyn ja tyttärensä Scarlett Woottonin kanssa nimellä The Tennessee Three. Vuonna 2006 yhtye julkaisi ensimmäisen albuminsa Cashin kuoleman jälkeen nimellä The Sound Must Go On. Yhtyeeseen kuuluivat myöhemmin hänen lisäkseen rumpali Derrick McCullough, Vicky, Scarlett ja Montana Wootton.
Tiletamiini
Tiletamiini on dissosiatiivinen anestesia-aine, ja farmakologisesti sen on luokiteltu kuuluvaksi NMDA-reseptoriantagonistiksi. Se on kemiallisesti ja farmakologisesti sukua ketamiinille ja fensyklidiinille.
Tiletamiinihydrokloridi on valkoinen, kiteinen ja hajuton aine. Sitä käytetään eläinlääketieteessä Telazol-nimisenä yhdistelmävalmisteena jossa on tiletamiinia 50 mg/ml ja tsolatsepaamia 50 mg/ml. Telazol myydään 5 ml ampulleissa, ja sitä käytetään kissojen ja koirien injisoitavana nukutusaineena. Sitä käytetään joskus myös yhdistettynä ksylatsiiniin jolloin sillä voidaan nukuttaa suuria nisäkkäitä kuten karhuja. Telazol on ainoa kaupallinen tiletamiinivalmiste Yhdysvalloissa.
Bernard Emmanuel Kasanda Mulenga
Bernard Emmanuel Kasanda Mulenga (s. 25. joulukuuta 1954 Kananga) on kinshasankongolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 6. elokuuta 1981 ja nimitettiin Mbujimayin hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Utimmiran titulaaripiispaksi 14. helmikuuta 1998. Piispaksi vihkiminen seurasi 14. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Tharcisse Tshibangu Tshishiku, jota avustivat Godefroid Mukeng'a Kalond ja Valentin Masengo Mkinda.
Kasanda Mulenga sai 1. elokuuta 2009 nimityksen Mbujimayin piispaksi.
Amerikan Samoa kesäolympialaisissa 2016
Amerikan Samoa osallistui kesäolympialaisiin 2016. Sitä edusti neljä urheilijaa kolmessa lajissa. Joukkueen lipunkantajana avajaisissa toimi painonnostaja Tanumafili Jungblut ja päättäjäisissä judoka Benjamin Waterhouse. Amerikan Samoa ei saavuttanut yhtään mitalia.
Judo
Benjamin Waterhouse kilpaili miesten judon 73 kg sarjassa. Waterhousen ei tarvinnut otella ensimmäisellä kierroksella. Toisella kierroksella hän hävisi srilankalaiselle Chamara Repiyallagelle rangaistuspisteiden takia. Tämä tarkoitti, että hän jäi sijalle 17.
Painonnosto
Tanumafili Jungblut kilpaili miesten alle 94 kg sarjassa. Jungblut ei saanut tulosta tempauksessa, vaan jäi aloituspainoonsa 141. Tämän takia hän ei saanut sijoitusta ollenkaan.
Yleisurheilu
Amerikan Samoalla oli kilpailija sekä miesten että naisten 100 metrin matkalla. Isaac Silafau sijoittui miesten kilpailussa omassa alkuerässään sijalle 5. ajalla 11,51 eikä hän edennyt seuraavalle kierrokselle. Naisten kilpailussa Jordan Mageo oli alkueränsä kuudes ajalla 13,72 eikä edennyt jatkoon.
San Marinon Grand Prix
San Marinon Grand Prix oli Formula 1 -luokan osakilpailu, joka ajettiin nimestään huolimatta aina Autodromo Enzo e Dino Ferrarin moottoriradalla Imolassa Italiassa. Itse San Marinossa ei ole koskaan ajettu yhtään Formula 1 -osakilpailua.
Ensimmäinen San Marinon GP järjestettiin kaudella 1981. Kilpailu putosi Formula 1 -sarjasta kaudeksi 2007.
Kilta
Kilta voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Vaihtovirta
Vaihtovirta on sähkövirtaa, jonka suunta vaihtelee ajan funktiona. Valtakunnan sähköverkossa käytetty vaihtovirta on sinimuotoista. Vaihtovirran merkkinä käytetään symbolia "~" tai merkintää "AC".
Vaihtovirralla sähköinen teho jakaantuu pätötehoon, loistehoon ja näennäistehoon. Ainoastaan pätöteho on energiaa siirtävää ja työtä tekevää.
Vaihtovirran historiaa
Vaihtovirran käytön sähkönsiirtojärjestelmissä suunnitteli Nikola Tesla Westinghouse Electricille.
Tesla oli työskennellyt Edisonin laboratoriossa mutta riitaantui Edisonin kanssa. Edison kannatti tasavirtajärjestelmää sen turvallisuuden vuoksi; tasavirta ei ole sydämelle samalla tavalla vaarallista kuin vaihtovirta. 1890-luvulla taistelu näiden järjestelmien välillä kiihtyi hyvin likaiseksi. Edison esimerkiksi teloitutti vaihtovirralla Coney Islandin eläintarhan Topsy-norsun – omistajien pyynnöstä, koska tämä oli tallannut ihmisiä kuoliaaksi – osoittaakseen vaihtovirran vaarallisuuden. Edison ja tasavirtajärjestelmä olivat jo 1890-luvulla häviämässä sodan, koska vaihtovirtajärjestelmässä oli kiistattomia etuja.
Vaihtovirtajärjestelmässä jännitettä voidaan muuttaa helposti muuntajalla, mistä on etua sähkönsiirrossa pitkillä etäisyyksillä: korkealla jännitteellä häviöt ovat pienempiä ja siirtojohdot voivat olla ohuempia. Samoin vaihtosähköllä voidaan käyttää yksinkertaisia sähkömoottoreita kuten oikosulkumoottoria.
Soloi
Soloi voi viitata seuraaviin:
Edmund Woga
Edmund Woga (s. 17. marraskuuta 1950) on indonesialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Weetebulan hiippakuntaan 29. marraskuuta 1977, ja hänestä tuli redemptoristi vuonna 1985. Hänet nimitettiin Weetebulan piispaksi 4. huhtikuuta 2009, ja hänet konsekroi 16. heinäkuuta Girulfus Kherubim Pareira, jota avustivat Vincentius Sensi Potokota ja Johannes Maria Trilaksyanta Pujasumarta.
Tedj Bensaoula
Tedj Bensaoula (, s. 1. joulukuuta 1954 Hammam Bou Hadjar) on algerialainen entinen jalkapalloilija. Hyökkääjänä pelannut Bensaoula on 19 maalillaan Algerian maajoukkueen historian viidenneksi eniten maaleja tehnyt pelaaja.
Ura
Bensaoulan ammattilaisura alkoi MC Oranissa kaudella 1973-1974 ja hän juhli heti seuraavalla kaudella Algerian cupin voittoa. Bensaoula vietti joukkueessa yhteensä kymmenen kautta ja siirtyi vuonna 1983 Ranskaan Le Havreen. Bensaoula oli nostamassa joukkuetta Ranskan pääsarjaan, joukkueen voitettua Ligue 2:n kaudella 1984-1985. Hän pelasi yhden kauden Ranskan pääsarjassa ennen siirtymistään Belgiaan Dunkerqueen, jossa Bensaoula päätti uransa.
Bensaoula kuului myös Algerian maajoukkueeseen vuosien 1982 ja 1986 MM-kisossa. Lisäksi hän oli myös voittamassa Algerialle pronssia vuoden 1984 Afrikan kisoissa. Bensaoula edusti Algerian jalkapallojoukkuetta myös vuoden 1980 kesäolympialaisissa.
Trakhis
Trakhis voi viitata seuraaviin:
Blue Stahli
Blue Stahli on Detroitista, Michiganista kotoisin oleva yhden miehen electronic rock -projekti, jonka perusti multi-instrumentalisti Bret Autrey vuonna 2007.
Kultananopartikkeli
Kultananopartikkelit tai kultakolloidit ovat nanometrien mittakaavassa olevia kiinteitä kultahiukkasia. Kuten muillakin materiaaleilla, myös kullalla on nanomittakaavassa erityisiä ominaisuuksia. Kultaiset nanopartikkelit ovat metallinanopartikkeleista vakaimpia. Au-nanopartikkeleilla on monia mahdollisia sovelluksia esimerkiksi nanoelektroniikassa, sairauksien diagnosoinnissa, lääkkeiden tarkassa kuljetuksessa haluttuun kohteeseen kehossa tai katalyysimateriaalina.
Historia
Kultananopartikkeleita on käytetty jo antiikin aikana lasin ja keraamien värjäykseen, ja niitä on kutsuttu myös nimellä liukeneva kulta (soluble gold). Liukenevaa kultaa on käytetty myös mm. epilepsian ja sydäntautien hoidossa sekä kupan diagnosoinnissa, johon sitä käytettiin vielä 1900-luvulla. Vuonna 1857 Michael Faraday syntetisoi ensimmäisen kerran kolloidisia kultananopartikkeleita tetrakloroauraatista AuCl4-, fosforista P ja hiilidisulfidista CS2.
Nanokullan ominaisuudet
Kuten kaikilla nanomateriaaleilla, myös nanokullan ominaisuudet ovat jossain bulkin ja atomien tai molekyylien välissä. Tässä tekstissä bulkki ei viittaa materiaalin sisäosaan, vaan nanokokoa suurempiin materiaaleihin eli kappaleisiin, joiden kaikki ulottuvuudet ovat yli 1 000 nm. Nanomateriaalin ominaisuudet riippuvat kemiallisen koostumuksen lisäksi partikkelikoosta, partikkelien keskenäisistä etäisyyksistä, stabiloinnista ja partikkelien muodosta.
Nanopartikkelit voivat olla niin pieniä, että bulkkimateriaaleja määrittävien fysikaalisten ominaisuuksien alarajat tulevat vastaan. Au-nanopartikkelissa kulta-atomeita voi olla vain kaksi tai tuhansia. Esimerkiksi bulkin valenssielektronien De Broglien aallonpituus voi olla suurempi kuin nanopartikkelin koko ja tämä johtaa elektronien energiatasojen muuttumiseen jatkuvasta diskreeteiksi. Tällöin nanopartikkelia kutsutaan kvanttipisteeksi (quantum dot), ja sen absorptio- ja emissiospektrit riippuvat partikkelin koosta. Tämä selittää jo antiikin aikana tunnetut moninaiset Au-nanopartikkelien värit. Riittävän pienet metallipartikkelit alkavat muuttua puolijohteiksi ja puolijohdepartikkelit eristeiksi. Tutkimusten mukaan siirtymä metallimaisten ja molekyylimäisten ominaisuuksien välillä tapahtuu 130 ja 144 kulta-atomin kokoisten hiukkasten välillä. Bulkkikokoinen kulta ei ole reaktiivista, mutta nanokokoinen on, eli se sopii mm. katalyytiksi. Au-nanopartikkelissa atomit eivät ole järjestäytyneet samanlaiseksi kiteeksi kuin bulkkikoossa, vaan ne muodostavat pallomaisia rakenteita.
Valmistus
Nanopartikkelien valmistustavat voidaan yleisesti jakaa karkeasti kahteen eri ryhmään: ”ylhäältä alas” (top-down) ja ”alhaalta ylös” (bottom-up) -menetelmät. "Ylhäältä alas" tarkoittaa sitä, että partikkeli valmistetaan suuremmasta kappaleesta ja "alhaalta ylös" sitä, että partikkeli valmistetaan pienemmistä kappaleista. ”Ylhäältä alas” -menetelmät ovat yleensä fysikaalisia ja ”alhaalta ylös” -menetelmät kemiallisia. Kultananopartikkeleista voidaan tehdä erimuotoisia, mikä vaikuttaa niiden ominaisuuksiin. Mm. nanopalloja, -sauvoja, -häkkejä, -tähtiä ja -kuoria on tehty. Seuraavana on muutamia esimerkkejä eri valmistusmenetelmistä.
Au-suola ja pelkistin
Esimerkki bottom-up-tyylistä syntetisoida Au-nanopartikkeleita on käyttää kultasuolaa, kuten kidevedellistä vetytetrakloroauraattia HAuCl4•3H2O. Se voidaan pelkistää sopivalla pelkistimellä kuten natriumborohydridillä, NaBH4, tai magneesiumsitraatilla, Mg[C6H6O7], sopivassa liuottimessa. Lisäksi tarvitaan stabilointiainetta kuten poly(metakrylaattihappo):a, jonka päihin on lisätty tioeetteriä.
Ligandinvaihto
Kultananopartikkelin pintaan kiinnittyneitä alkaanitiolaattiligandeja voidaan vaihtaa ligandinvaihtoreaktiolla toisiin tioliryhmän sisältäviin ligandeihin. Reaktio tapahtuu yksinkertaisesti sekoittamalla alkaanitiolaattikerroksella päällystettyjä nanopartikkeleita uusia ligandeja sisältävässä liuoksessa, jolloin kaikki tai osa vanhoista ligandeista korvautuu uusilla. Nopeus, jolla ligandit vaihtuvat partikkelin pinnalla, hidastuu mitä suurempi uusi ligandi on ja samaten korvautuvien alkaaniketjujen pituuden kasvaessa.
Au-pinta ja laserablaatio nestefaasissa
Laserablaatiolla voidaan tuottaa top-down-tyylisesti vakaita Au- ja muitakin metallinanopartikkeleita ilman erityisiä lähtöaineita, pelkistimiä tai stabilointiaineita. Tällöin saadaan partikkeleita, joiden pinnat ovat puhtaita ylimääräisistä kemikaaleista. Laserblaatiolla tarkoitetaan valmistusmenetelmää, jossa laserpulssi kohdistetaan materiaalin pintaan, jolloin pinta hajoaa pienempiin osiin. Femtosekuntilaser on ollut tärkeä keksintö tämän menetelmän kannalta. Eräässä kokeessa 99,99 %:n kultalevyn pintaan kohdistettiin 50 µm:n alueelle 10 µJ:n pulssi, jonka leveys oli 700 fs, pulssien toiston taajuus 100 kHz ja aallonpituus 1 045 nm. Liuottimena käytettiin pelkkää deionisoitua vettä. Partikkelien halkaisijoiden keskiarvoksi saatiin edellä mainitussa kokeessa 20 nm. Stabilointiaineita ei tarvita, koska tällä tekniikalla valmistetut Au-nanopartikkelit eivät koostu pelkästä Au0:sta, vaan myös Au+:sta ja Au3+:sta. Tämä johtuu luultavasti laserin virittämien Au-atomien reaktiosta veden tai hiilidioksidin kanssa, jolloin muodostuu Au−O, Au−OCO2- ja Au−OCO2H –yhdisteitä. Tällöin partikkelien pinta on negatiivisesti varautunut, eli ne eivät enää kasaannu helposti. Laserablaatiolla valmistetuilla partikkeleilla on bottom-up-menetelmiä korkeampi hajonta partikkelikoossa.
Sovellukset
Kultananopartikkeleilla on ainutlaatuisia ominaisuuksia, joiden ansiosta niitä voidaan hyödyntää monenlaisissa sovelluksissa. Kultananopartikkelien synteesi tunnetaan hyvin ja niiden kokoa ja muotoa voidaan hallita, mikä on tärkeää sovellusten kehittämisessä. Ligandinvaihto mahdollistaa partikkelin pinnan ominaisuuksien muuntelun monien erilaisten orgaanisten yhdisteiden avulla. Esimerkiksi 11-merkaptoundekaanihapolla partikkelista saadaan liukoinen alkaliseen vesiliuokseen, mutta happamassa liuoksessa ne sen sijaan aggregoituvat, eli kiinnittyvät toisiinsa vetysidosten välityksellä muodostaen partikkeleista pieniä ryppäitä. Muutamia sovelluksia on esitelty seuraavissa kappaleissa.
Valokemialliset sovellukset
Kultananopartikkeleita voidaan käyttää valokemiallisten ilmiöiden tutkimiseen, jolloin partikkelin pintaan liitetään ligandeja, joissa on valoaktiivinen ryhmä, kuten esim. fullereeni, porfyriini tai ftalosyaniini. Valoaktiivisilla nanopartikkeleilla voi tulevaisuudessa olla käyttöä aurinkoenergian keräämisessä, fotokatalyysissä ja spektroskopiassa.
Metallien tunnistaminen
Kultananopartikkeleja voidaan käyttää erittäin pienten elohopeapitoisuuksien tunnistamiseen. Elohopea muodostaa kullan kanssa amalgaamin, jolloin kultananopartikkeleiden absorptiospektri muuttuu. Päällystämällä inertin kappaleen ohuella kultananopartikkelikerroksella ja puhaltamalla siihen nestemäisestä näytteestä eroteltua elohopeapitoista ilmaa, voidaan UV/Vis-spektrometrialla havaita näytteestä pienimmillään 1,5 ng/l pitoisuuksia elohopeaa. Elohopean kyllästämän kultakerroksen voi regeneroida lämmittämällä. Menetelmän etuna on sen halpuus aikaisempiin menetelmiin verrattuna, sekä analyysin nopeus ja ympäristöystävällisyys.
Sovellukset elektroniikassa
Elastisten polymeerien päällystäminen kultananopartikkeleilla mahdollistaa venyvien ja taipuvien johtimien valmistamisen. Näillä voi olla käyttöä taivuteltavassa elektroniikassa ja lääketieteellisissä implanteissa, jolloin johdinten joustaminen kudosten mukana ehkäisee liikkumisen aiheuttamia vaurioita. Alkaanitioliligandeilla päällystettyjä partikkeleja voidaan käyttää johtimien tulostamiseen: liuottimessa liuenneena olevat partikkelit voidaan mustesuihkutulostimella tulostaa suoraan muovikalvolle, jonka jälkeen lämpökäsittely yhdistää ne sähköä johtavaksi kerrokseksi.
Katalyysi
Kultananopartikkeleita voidaan käyttää katalyyttinä mm. hapetettaessa hiilimonoksidia hiilidioksidiksi. Katalyyttisovelluksissa hiilimonoksidin hapetus hiilidioksidiksi vaatii normaalisti yli 600 °C:n lämpötilan, mutta nanokulta pystyy siihen jo huoneenlämmössä.
Kultananopartikkelit lääketieteessä
Kulta on hyvä materiaali lääketieteellisiin sovelluksiin, koska kulta on biologisesti hyvin inertti aine ja kultananopartikkelit ovat siten yleensä hyvin bioyhteensopivia, eli eivät aiheuta merkittäviä haittavaikutuksia. Kolloidisia Au-nanopartikkeleita on käytetty biosensoreissa, sairauksien diagnosoinnissa ja geeniekspressiossa. Mahdollisia lääketieteellisiä sovelluksia ovat myös: lääkeaineiden, peptidien, DNA:n ja antigeenien kuljetus kehossa, kuvantaminen ja geenien säätely sekä syöpähoitojen tehostaminen. Suurin osa kultananopartikkelien lääketieteellisistä sovelluksista on vielä tutkimusvaiheessa, mutta muutamia testataan jo kliinisillä tutkimuksilla.
Lääkeaineiden kuljetus
Kultananopartikkeleja voidaan käyttää lääkkeiden kuljetuksen tehostamiseen ja kohdistamiseen tiettyihin elimiin, kudoksiin tai soluihin. Tämä on tarpeen mm. silloin jos lääkeaine aiheuttaa vakavia haittavaikutuksia, jos se halutaan kuljettaa elimistössä sellaiseen paikkaan, johon vieraita aineita on vaikea saada tai jos kuljetettavana on molekyylejä, jotka hajoavat helposti elimistöstä tai poistuvat sieltä helposti esim. munuaisten kautta.
Ainakin kultananopartikkelin koko, muoto, pinta varaus, kyky kuljettaa ja vapauttaa lääkettä, hydrofobisuus ja hydrofiilisyys sekä pinnan reaktiivisuus vaikuttavat lääkkeen kuljetuksen onnistumiseen. Kultananopartikkelit päätyvät solun sisälle reseptori-välitteisen endosytoosin avulla, joka saadaan aikaan lisäämällä kultananopartikkelin pintaan kohdistusmolekyylejä. Kultananopartikkelin pintaa voidaan muokata tiolien avulla ja jopa 100 molekyyliä voidaan sitoa 2 nm kokoisen kultananopartikkelin pinnalle, joten kultananopartikkeleja voidaan laajasti muokata sopimaan erilaisiin käyttötarkoituksiin. Kultananopartikkelien kokoa voidaan niitä valmistettaessa säädellä suhteellisen helposti ja niiden koko voi olla 1–150 nm.
Syövän hoito
Syöpälääkkeet ovat hyvä esimerkki lääkeaineista, joita käytettäessä lääkkeiden kohdistaminen tiettyyn paikkaan elimistössä on erittäin tärkeää. Syöpälääkkeet on tarkoitettu tavalla tai toisella tappamaan syöpäsoluja, joten ne ovat soluille haitallisia. Siksi ne voivat aiheuttaa pahoja haittavaikutuksia, jos ne päätyvät terveisiin soluihin, vaikka terveillä soluilla onkin yleensä paremmat mahdollisuudet toipua lääkkeen vaikutuksista kuin syöpäsoluilla. Tehokkaimmat syöpälääkkeet siis tappavat soluja tehokkaimmin ja aiheuttavat näin myös vakavampia haittavaikutuksia. Siksi tarvitaan keinoja kuljettaa syöpälääkkeet spesifisesti kasvaimiin ilman, että ne pääsevät kosketuksiin terveen kudoksen kanssa. Nanopartikkelit kulkeutuvat syöpäkasvaimiin passiivisesti kasvainten rakenteen takia, mikä tunnetaan EPR-efektinä. Kerääntymistä kasvaimiin voi tehostaa lisäämällä partikkelien pinnalle molekyylejä, jotka voivat kiinnittyä syöpäsolujen pinnalla oleviin reseptoreihin. Tällaisia molekyylejä ovat esim. foolihappo, transferriini sekä verisuonen endoteelin kasvutekijä (VEGF). Monet syöpäsolutyypit tuottavat terveisiin soluihin verrattuna enemmän reseptoreja, joihin äsken luetellut molekyylit kiinnittyvät. Tämän ansiosta kultananopartikkelit, joiden pinnassa on näitä molekyylejä, kertyvät enemmän syöpäkasvaimiin kuin terveisiin kudoksiin.
Turvallisuus
De Jong et al. suorittamat in vivo -tutkimukset rottien verenkiertoon injektoiduilla kultananopartikkeleilla osoittivat, että 24 tunnin kuluttua altistuksesta 10 nm partikkelit olivat levinneet laajalti sisäelimiin, mukaan luettuna aivoihin. Heikkilä on tutkinut tietokonemalleilla nanopartikkelien käyttäytymistä biologisissa ympäristöissä ja toteaa kultananopartikkelien mahdollisesti vuorovaikuttavan solun pinnan kanssa ja käynnistävän apoptoosin. Alkilany ja Murphy puolestaan toteavat nanopartikkeleiden terveysvaikutuksia läpikäyvän kirjallisuuskatsauksen yhteenvedossa, että monissa tutkimuksissa kultananopartikkelit on todettu vaarattomaksi, mutta osa artikkeleista on päätynyt päinvastaiseen tulokseen. Artikkelissa painotetaan, että monipuolisempaa tutkimustietoa tarvitaan yhä.
Cát Tiênin kansallispuisto
thumb|Cát Tiênin eläimiä Cát Tiênin kansallispuisto on luonnonsuojelualue Vietnamin eteläosassa, noin 150 kilometriä pohjoiseen Hồ Chí Minhin kaupungista. Puistolla on suojeltu Vietnamin laajin alankoalueiden sademetsäalue. Siellä on tavattu yli 350 lintulajia, 450 perhoslajia ja sata nisäkäslajia, joiden joukossa on elefantteja, kissaeläimiä, apinoita ja harvinaisia sarvikuonoja.
Joe Kovacs
Ura
Kovacs aloitti ammattilaisuransa vuonna 2012. Ensimmäisen kerran hän työnsi yli 20 metriä samana vuonna. Vuonna 2014 Kovacs oli mukana Continental Cupissa, jossa hän sijoittui kolmanneksi tuloksella 20,87. Heinäkuussa 2015 Kovacs työnsi Timanttiliigan osakilpailussa Monacossa voittotuloksen 22,56, mikä oli maailman pisin työntö 12 vuoteen.
Bill Oddie
Bill Oddie (7. heinäkuuta 1941 Rochdale) on brittiläinen koomikko, näyttelijä ja käsikirjoittaja. Oddie on tunnettu myös lintuharrastuksestaan, ja hän on juontanut useita television luonto-ohjelmia, ja kirjoittanut lintukirjan Birdwatching with Bill Oddie.
Joe Kovacs
Ura
Vuoden 2015 MM-kilpailuista Pekingistä Kovacs saavutti kultaa. Hänen paras työntönsä kantoi 21,93, mikä riitti kultaan 19 senttimetrin erolla David Storliin. Rion olympialaisissa 2016 hän voitti olympiahopeaa tuloksella 21,78. Toukokuussa 2017 hän työnsi tuloksen 22,57, joka oli pisin työntö 14 vuoteen ja hän nousi tällä työnnöllä kaikkien aikojen listalla 9. sijalle.
Bill Oddie
Oddie tunnetaan muun muassa televisiosarjasta Hyväkkäät (The Goodies), jota BBC esitti 1970–1980 ja ITV 1981–1982. OBE-arvonimen hän sai vuonna 2003 luonnonsuojelutyöstään.
Joe Kovacs
Ura
Kovacs saavutti MM-hopeaa Lontoossa 2017 tuloksella 21,66. Hän voitti maailmanmestaruuden Dohassa 2019 kaikkien aikojen kolmanneksi parhaalla tuloksella 22,91. Kilpailun mitalikolmikko mahtui sentin sisälle. Vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa hän saavutti hopeaa tuloksella 22,65. Eugenen MM-kilpailussa 2022 Kovacs saavutti hopeaa tuloksella 22,89. 7. syyskuuta 2022 Zürichissä Kovacs työnsi 23,23 ja nousi kaikkien aikojen tilastossa toiseksi 14 senttimetrin päähän Ryan Crouserin maailmanennätyksestä 23,37.
Kovacs on 183 senttimetriä pitkä ja painaa 133 kilogrammaa.
Parhaat tulokset
10 parhaan tuloksen keskiarvo 22,799 m Päivitetty 8.9.2022.
OK Ravinen
thumb|150px|Seuran logo OK Ravinen on ruotsalainen suunnistusseura Nackasta, Suur-Tukholmasta.
Seuran naiset ovat voittaneet Tiomilan vuosina 1979, 1980 ja 1981 ja miehet 1977, 1979 ja 1981 sekä Jukolan viestin vuosina 1978, 1980 ja 1982.
Suunnistuksen MM-mitalisti Radka Brožková edustaa seuraa. Myös moninkertainen maailmanmestari Annichen Kringstad on edustanut seuraa.
Oksidi
Oksidi on hapen ja jonkin toisen alkuaineen yhdiste. Esimerkiksi ruosteessa on raudan oksideja. Oksideja on paljon maankuoressa.
Eräitä jalokaasuja lukuun ottamatta kaikki alkuaineet muodostavat oksideja. Oksideja syntyy yleensä hapetusreaktioissa.
Nimeäminen
Oksidit nimetään tavallisesti muodossa oksidi. Happiatomien määrä voidaan ilmoittaa numeerisilla etuliitteillä seuraavasti:
Samoja etuliitteitä voidaan käyttää myös ilmoittamaan muiden alkuaineiden määrää. Etuliitteet jätetään yleensä merkitsemättä, jos alkuaineiden määrän suhteessa toisiinsa pystyy päättelemään niiden hapetusluvuista.
Ionisidokselliset ja kovalenttiset oksidit
Metallien oksidit ovat yleensä ioniyhdisteitä. Niissä metalli on positiivisina kationeina ja happi oksidi-ioneina, O2-. Metallioksidit ovat kiinteitä aineita, ja monet tavalliset malmit ovatkin oksidimalmeja. Korroosioreaktioissa metallit tavallisimmin muuttuvat takaisin metallioksideiksi.
Epämetallioksidit ovat kovalenttisia yhdisteitä. Monet niistä muodostuvat pienistä muutaman atomin muodostamista molekyyleistä. Ne ovat usein kaasuja tai helposti haihtuvia aineita. Muutamat alkuaineet muodostavat kuitenkin polymeerisia oksideja, joissa kokonaisen kiteen atomit toisiinsa kovalenttisesti sitoutuneita. Näin on esimerkiksi piidioksidissa eli kvartsissa, joka sen vuoksi onkin erityisen kovaa.
Happamat ja emäksiset oksidit
Sen mukaan, miten oksidit reagoivat vesiliuoksissa taikka happojen ja emästen kanssa, ne voidaan jakaa happamiin, emäksisiin, amfoteerisiin ja neutraaleihin oksideihin.
Emäksiset oksidit
Ionisidokselliset metallioksidit ovat emäksisiä oksideja, joskin vain harvat niistä liukenevat veteen.Alkalimetallien ja maa-alkalimetallien oksidit kuitenkin liukenevat, ja koska oksidi-ioni on erittäin vahva emäs, se reagoi liuoksessa välittömästi veden kanssa muodostaen hydroksidi-ioneja, OH-. Reaktio tapahtuu seuraavasti:
Tähän reaktioon perustuu esimerkiksi poltetun kalkin sammuttaminen, jonka reaktioyhtälö voidaan esittää myös seuraavasti:
Jane March
Jane March eli Jane March Horwood (s. 20. maaliskuuta 1973 Edgware, Lontoo, Englanti) on englantilainen näyttelijä, jonka ensimmäinen roolityö oli nuoren vietnamilaisessa sisäoppilaitoksessa opiskelleen tytön rooli Marguerite Durasin elämäkerralliseen novelliin perustuneessa elokuvassa Rakastaja (L'amant) vuonna 1992.
Oksidi
Emäksiset oksidit
Emäksisiä oksideja ovat monet sellaisetkin metallioksidit, jotka eivät liukene veteen. Ne kuitenkin reagoivat helposti happamissa liuoksissa olevien vetyionien kanssa, jolloin liuokseen syntyy metallikationeja. Esimerkiksi kuparioksidi reagoi vetyionin kanssa seuraavasti:
Happamat oksidit
Monet epämetallien oksidit voivat reagoida veden kanssa, jolloin syntyy happoja. Tällä tavoin syntyviä happoja sanotaan happi­hapoiksi, ja oksidit ovat niiden anhydrideja. Esimerkiksi hiilidioksidi on hiilihapon, rikkitrioksidi rikkihapon ja fosforipentoksidi fosforihapon anhydridi, ja veden kanssa ne reagoivat seuraavasti:
Jane March
Jane March syntyi Lontoossa maaliskuussa 1973. Hänen vanhempansa ovat englantilais-espanjalainen luokanopettaja Bernard Horwood ja vietnamilais-kiinalainen Jean Horwood. 14-vuotiaana March voitti mallikilpailun ja toimi sen jälkeen valokuvamallina eri julkaisuissa. Ohjaaja Jean-Jaques Annaud huomasi hänet Just Seventeen -lehden kansikuvasta ja tarjosi hänelle naispääosaa elokuvassa Rakastaja. Kaksi vuotta myöhemmin hänellä oli rooli Richard Rushin ohjaamassa eroottisessa trillerissä Yön väreet (Color of the Night), jonka pääosaa esitti Bruce Willis. Omien sanojensa mukaan March ei lainkaan pitänyt elokuvan käsikirjoituksesta, mutta suostui rooliin koska pääsisi näyttelemään Bruce Willisin kanssa. Elokuvan kuvausten aikana March alkoi seurustella elokuvan tuottajan Carmine Zorrozan kanssa ja heidät vihittiin kesällä 1993 lyhyessä seremoniassa, jossa todistajina olivat Bruce Willis ja silloinen vaimonsa Demi Moore. Pari erosi virallisesti vuonna 2001 asuttuaan eri osoitteissa jo vuodesta 1997 asti.
Toistaiseksi viimeisen roolityönsä March teki vuonna 2013 fantasiaelokuvassa Jack the Giant Killer.
Oksidi
Happamat oksidit
Oksidin happamuutta tai emäksisyyttä onkin pidetty yhtenä kriteerinä, jonka perusteella alkuaineet jaetaan metalleihin ja epämetalleihin.
Monet siirtymämetallit muodostavat kuitenkin happamia oksideja korkeimmilla hapetusasteillaan. Sellaisia ovat esimerkiksi kromitrioksidi (CrO3) ja dimangaaniheptoksidi Mn2O7, jotka ovat kromihapon (H2CrO4) ja permangaanihapon (HMnO4) anhydridejä.