cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Albert Suuri
Työt
Albertin tietämys erityisesti luonnontieteistä oli suuri verrattuna ajan yleiseen tasoon. Vaikka hänen ajattelussaan voi havaita monia aukkoja, jotka olivat yleisiä skolastisessa filosofiassa, Aristoteleen tunteminen antoi hänelle kuitenkin huomiota herättävän kyvyn systemaattiseen ajatteluun ja teoreettisten ajatusten kuvaamiseen. Jälkipolville säilyneet tulokset eivät oikeuta hänelle joskus annettua haukkumanimitystä ”Aristoteleen apina”. Pikemminkin ne tekevät ymmärrettäväksi, että aikalaiset antoivat hänelle lisänimet ”Suuri” ja Doctor Universalis. Toisaalta hän oli myös ymmärtänyt väärin osan lukemastaan. Käy ilmi, että hän esimerkiksi piti Platonia ja Speusipposta stoalaisina.
Musiikin historiassa Albert Suuri tunnetaan ajan musikaalisten käytäntöjen innokkaana kommentoijana ja parantajana. Huomionsa hän teki Aristoteleen Runousopin pohjalta. Hän esimerkiksi hylkää ajatuksen ”sfäärien musiikista” naurettavana: hänen mielestään taivaankappaleiden liikkeet eivät kykene tuottamaan musiikkia. Hän kirjoitti myös laajasti musiikin mittasuhteista ja kolmesta erilaisesta subjektiivisesta tasosta, joilla kirkkolaulu vaikuttaa ihmissielussa: se puhdistaa epäpuhtaan, tämä valaistuminen johtaa mietiskelyyn ja mietiskely ravitsevaan täydellisyyteen. 1900-luvun musiikin teoreetikoille erityisen mielenkiintoista oli huomio, jota hän kiinnitti hiljaisuuteen musiikin oleellisena osana.
Guntis Galviņš
Guntis Galviņš (s. 25. tammikuuta 1986 Talsi, Latvian SNT, Neuvostoliitto) on latvialainen entinen jääkiekkopuolustaja. Hän on pelannut ulkomailla Tšekissä, Unkarissa, Venäjällä, Ruotsissa ja Italiassa.
Seuraura
Galviņš on HK Prizma Riian kasvatti. Hän pelasi joukkueessa ensimmäiset miesten pelinsä 16-vuotiaana Itä-Euroopan liigan B-sarjassa kaudella 2002–2003. Kaudella 2003–2003 Galviņš pelasi siellä Latvian pääsarjaa. Kaudeksi 2003–2004 hän siirtyi HK Riika 2000:n riveihin pelaten Latvian pääsarjaa ja Valko-Venäjän Vysšaja Ligaa. Kauden 2005–2006 Galviņš pelasi siellä ainoastaan Vysšsaja Ligaa. Kauden 2006–2007 hän aloitti Tšekin Extraligassa, mutta Galviņš palasi kuitenkin kesken kauden HK Riika 2000:een, josta hän siirtyi taas kesken seuraavan kauden 2007–2008 Itävallan Erste Bank Eishockey Ligan unkarilaisjoukkue Alba Volán Székesfehérváriin. Galviņš voitti joukkueessa kauden päätteeksi Unkarin oman pääsarjan mestaruuden.
Kaudeksi 2008–2009 Galviņš siirtyi KHL:ssä aloittaneeseen Dinamo Riikaan, jossa hänen ensimmäinen kautensa toi 47 runkosarja- ja yhdessä playoff-ottelussa tehot 1+7=8. Kaudella 2009–2010 Galviņš oli seitsemällä osumallaan joukkueen eniten maaleja tehnyt puolustaja. Kaudella 2011–2012 hän teki KHL:n yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 8+22=30, joilla Galviņš oli Dinamon tehokkain puolustaja, neljänneksi paras pistemies ja jakoi koko liigan puolustajien pistepörssin yhdeksännen sijan Torpedo Nižni Novgorodin Juuso Hietasen kanssa. Hänet valittiin KHL:n helmikuun 2012 kuukauden puolustajaksi. Galviņš edusti Dinamoa kauden aikana myös Spengler Cupissa, jonka finaalin joukkue hävisi kuitenkin isäntäjoukkue HC Davosille lukemin 3–2. Kaudella 2013–2014 hän toimi Dinamon kapteenina ja voitti kauden päätteeksi KHL:n pudotuspelien ulkopuolella jääneiden kesken pelatun Nadežda Cupin.
Galviņš jatkoi kaudella 2013–2014 KHL-uraansa Jugra Hanty-Mansijskissa. Hänen sopimuksensa purettiin kuitenkin kymmenen ottelun jälkeen lokakuussa 2013. Tammikuussa 2014 Galviņš siirtyi loppukauden kattavalla sopimuksella Ruotsiin SHL-joukkue AIK IF:n paitaan. Hänen sopimuksensa purettiin kuitenkin juuri Kvalserienin kynnyksellä 15 ottelun jälkeen maaliskuussa, kun joukkueen puolustuksessa oli kova kilpailu pelipaikoista ja Galviņšilla oli vaikeuksia mahtua kokoonpanoon.
Syyskuussa 2014 Galviņš siirtyi try-outin kautta Itävallan EBEL:n italialaisjoukkue HC Bolzanoon. Kaudeksi 2015–2016 hän palasi vuoden mittaisella sopimuksella Dinamo Riikaan. Galviņš oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 3+17=20.
Maajoukkueura
Galviņš edusti Latviaa Vancouverin olympiakisoissa 2010 sekä niiden karsinnoissa. Hän pelasi myös MM-kilpailuissa vuosina 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2012, 2014 ja 2015.
Galviņš pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2005 ja 2006, joista ensimmäinen turnaus eteni I-divisioonassa ja päättyi B-lohkon kultaan. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2003 ja 2004.
Pultava-Eteläinen
Pultavan eteläinen rautatieasema eli Pultava-Eteläinen  on Ukrainan Pultavan alueen ja tämän maakunnan pääkaupungin Pultavan päärautatieasema ja tärkeimpien kansainvälisen junareittien pysähdyspaikka kaupungissa. Asema sijaitsee kantakaupungin itälaidalla.
Pultavan toinen asema
Huomaa, että Pultavassa on toinenkin suurehko rautatieasema. Kiovan asemalta (osoite ) liikennöidään muun muassa Donetskiin, Kiovaan, Lviviin ja Odessaan. Tämä asema sijaitsee kantakaupungin länsiosissa, linnuntietä vajaa 6 kilometrin päässä Pultava-Eteläisestä länteen. Osa kaupungin kautta kulkevista junavuoroista pysähtyy Pultavan molemmilla asemilla (välimatka rautateitse 18 km asemalta toiselle).
Hellcity 13
Hellcity 13 on helsinkiläinen hard rock-yhtye. Yhtyeen ensimmäinen studioalbumi, Hellcity 13 julkaistiin 24. lokakuuta 2007. Yhtyeen In Love With Love-musiikkivideolla nähdään vieraana OX Lordi-yhtyeestä.
Zdzisław Beksiński
pienois|Omakuva, 1956–1967. Zdzisław Beksiński (24. helmikuuta 1929 Sanok, Puola – 22. helmikuuta 2005 Varsova, Puola) oli puolalainen taidemaalari ja valokuvaaja. Hänen kuuluisimpia töitään ovat surrealistiset, lohduttomat post-apokalyptiset visiot, joita hän maalasi ”fantastisella kaudellaan” 1970-luvulta 1980-luvun loppupuolelle.
Ennen muuttoaan Varsovaan vuonna 1977 Beksiński poltti kasan maalauksia takapihallaan, koska ne olivat hänen mielestään liian henkilökohtaisia tai koska hän ei ollut niihin tyytyväinen. 1990-luvun alkupuolella hän maalasi enimmäkseen surrealistisia muotokuvia ja ristejä. Myöhemmin samalla vuosikymmenellä hän alkoi käyttää digitaalista kuvankäsittelyä ja keskittyi siihen kuolemaansa saakka. Kaikki Beksińskin maalaukset ovat nimettömiä.
Beksińskin vaimo Zofia kuoli 22. syyskuuta 1998 ja hänen poikansa teki itsemurhan jouluaattona 1999. Beksiński itse puukotettiin kuoliaaksi hieman ennen syntymäpäiväänsä vuonna 2005. Murhasta pidätettiin hänen pitkäaikaisen assistenttinsa teini-ikäinen poika kavereineen, ja sen syynä oli ilmeisesti se, ettei Beksiński ollut antanut heille lainaksi rahaa.
Humalisto-Satama
Humalisto-Satama on Naantalin 12. kaupunginosa keskustan kaakkoispuolella. Kaupunginosaan kuuluu Naantalin satama ja sitä ympäröivä Humaliston teollisuusalue. Teollisuusalueella sijaitsee muun muassa Nesteen Naantalin jalostamo, Fortum Power and Heat Oy:n Naantalin voimalaitos, Mobil Oil Oy Ab:n Naantalin voiteluainetehdas, Suomen Viljavan Naantalin viljasiilot, Finnfeeds Finland (Danisco), Oy FinnLink Ab:n kotipaikka ja KWH-konsernin ahtausliike Stevena Oy. Naantalin satama, joka on perustettu 1940-luvun puolessavälissä, on Suomen kolmanneksi suurin kunnallinen satama.
Humalisto-Satama on Naantalin itäisin kaupunginosa, ja sen naapureita ovat kantakaupunki, Luolala ja Raision kaupunki. Alueen välittömässä läheisyydessä sijaitsee Luolalanjärvi.
60.45953°N, 22.04342°W
Koverojärvi (Orivesi)
Koverojärvi on Pirkanmaalla Oriveden Koveronkulmalla ja Kangasalla sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 4,1 hehtaaria ja se on 500 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Oriveden ja Kangasalan kuntaraja jakaa järven kahteen osaan pohjois-etelä-suunnassa.
Íþróttafélagið Leiknir
thumb|right|230px|Seuran logo Íþróttafélagið Leiknir (monesti myös Leiknir Reykjavík) on urheiluseura Reykjavíkin kaupungista. Vaikka sillä on toimintaa useissa eri lajeissa, tunnetaan se parhaiten jalkapalloseurana. Jalkapallon lisäksi sillä on toimintaa lentopallossa ja koripallossa. Sen jalkapallojaosto pelaa vuonna 2021 Islannin korkeimmalla sarjatasolla Úrvalsdeildissa.
Juomuvaaksiainen
Juomuvaaksiainen (Pedicia rivosa) on vaaksiaisiin (Tipulidae) kuuluva sääskilaji (Nematocera).
Levinneisyys
Laji on yleinen koko Suomessa.
Mason Dixon
Hahmon taustaa
Mason Dixon on syntynyt 12. elokuuta vuonna 1975 Tampassa Floridassa. Varttuessaan Dixon alkoi harrastaa nyrkkeilyä ja elokuvan aikoihin hän oli voittanut kaikki 33 otteluaan, joista 30 tyrmäyksellä. Se, miten hänestä tuli maailmanmestari, on elokuvan juonen ulkopuolella. Dixon elää ylenpalttisesti treenaten nykyajan tyyliin ja katsoen aina videolta ottelemansa ottelut. Dixon harrastaa myös autojen keräilyä.
Dixonin rooli elokuvassa
Elokuvan introssa Mason tyrmää jälleen uuden vastustajansa helposti saaden yleisön vihat niskoilleen. Masonin entinen valmentaja Martin sanoo Dixonille hänen saavan vielä arvoisensa vastustajan. Eräänä päivänä urheiluohjelmassa keskustellaan entisajan nyrkkeilijöistä ja siitä, voittaisiko Rocky Dixonin. Kaksi kolmesta nyrkkeilijästä äänestää Rockyn voittavan. Samalla näytetään tietokoneen tekemä simulaatio-ottelu, jossa Rocky tyrmää Dixonin 13. erässä. Dixonin promotoijat haukkuvat ottelun ja pilkkaavat Rockya, joka on nykyään ravintolanomistaja. Dixon aluksi kieltäytyy mahdollisesta ottelusta sanoen voittavansa Rockyn helposti, mutta hyväksyy myöhemmin haasteen. Myöhemmin Rockyn saatua uuden nyrkkeilylisenssin hän ottaa vastaan Dixonin haasteen. Lehdistötilaisuudessa Dixon sanoo ottelevansa Rockya vastaan ainoastaan faniensa puolesta - voittaakseen heidän kunnioituksen puolelleen. Dixon sanoo Rockylle antavansa tälle mahdollisuuden säilyttää kunniansa, mutta pudottavansa hänet heti, jos hän satuttaa häntä. Ottelu pidetään Las Vegasissa Mandalay Bayssa. Dixon lyö Rockyn kahdesti kanveesiin toisessa erässä, mutta satuttaa kätensä ja ottelun suunta kääntyy Rockyn puolelle. Ottelu kestää viimeiseen erään saakka ja lopulta Dixon voittaa ottelun tuomariäänin saaden vihdoinkin kaipaamaansa kunnioitusta. Elokuvan vaihtoehtoisessa lopussa Rocky voittaa ja Dixon sanoo kunnioittavansa häntä.
Rocky Balboa (film)
Hakamaa (Kempele)
pienoiskuva|Hakamaan aluetta vuonna 2008. Hakamaa on Kempeleen kunnassa sijaitseva pääasiassa pienteollisuuden käytössä oleva alue. Alue sijaitsee kaksi kilometriä Kempeleen keskustaajamasta pohjoiseen seututien 847 itäpuolella lähellä Oulun kaupungin rajaa. Oulun keskustasta on matkaa noin kahdeksan kilometriä. Hakamaan teollisuusaluetta alettiin rakentamaan 1980-luvun puolivälissä. Alue oli aikaisemmin valtion maata, jota asutustilalliset käyttivät lehmien yhteislaitumena. Hakamaahan lasketaan myös pääalueen läheisyydessä sijaitseva Kuivalanperä-niminen alue, joka on pääosin vanhaa pelto- ja metsämaata.
Läheisyydessä sijaitsevan Paiturin ja Hakamaan yhteisellä yritysalueella toimii kymmeniä pk-yrityksiä, jotka työllistävät noin 500 työntekijää. Hakamaalla sijaitsee Suomen ilotulitekaupan markkinointijohtajan Suomen Rakettitukun pääkonttori.
Alueen asuinrakennuskanta koostuu muutamista omakotitaloista, jotka on rakennettu 1950-luvulla, ja sitä myöhemmin.
Kempeleen junaturma
Toukokuussa 1977 sattunut junaturma sattui Oulun ja Kempeleen kuntien rajalla niin sanotussa Kuivalanmutkassa.
Ahvenainen (Orivesi)
Ahvenainen on Pirkanmaalla Oriveden Koveronkulmalla sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 4,6 hehtaaria ja se on 400 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata.
Kristiina Wegelius
Kristiina Marketta ”Tintti” Wegelius (s. 12. lokakuuta 1960 Helsinki) on suomalainen taitoluistelija. Hän sijoittui Euroopan-mestaruuskilpailuissa kolmesti neljänneksi vuosina 1979–1981, kaksi kertaa maailmanmestaruuskilpailuissa kuudenneksi (1981 ja 1983) ja olympialaisissa kymmenenneksi 1980.
Wegeliuksen tytär Khayla tanssii Hollannin kansallisbaletissa.
Kikynna
Kikynna oli antiikin aikainen Akamantis-fyleen kuulunut Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen demos. Se kuului fylen mesogeios-trittykseen eli Attikan sisämaa-alueen demoksiin.
Kikynna sijaitsi lähellä Sfettoksen ja Aiksonen demoksia. Demoksen tarkkaa sijaintipaikkaa ei tiedetä, mutta sen oletetaan sijainneen nykyisen Chalidoún tienoilla Paianían kunnassa, lähellä Bourmpoutsánaa.
Demos perustettiin Kleistheneen uudistuksessa arkaaisen kauden lopulla vuonna 508 eaa. Sillä oli alun perin kaksi edustajaa Ateenan bulessa eli neuvostossa. Hellenistisellä kaudella fyleissä ja demoksissa tapahtuneiden muutosten seurauksena demoksella oli myöhemmin kolme bule-edustajaa.
Kikynnasta oli kotoisin muun muassa Lysikrateen muistomerkin pystyttäjänä tunnettu Lysikrates Lysitheideen poika. Demoksen kansalaisesta käytettiin demonyymiä Kikynneus. Kikynnassa palvottiin erityisesti Apollonia, ja siellä vietettiin tämän kunniaksi Apollonia-juhlaa.
Claude Bazin de Bezons
Claude Bazin de Bezons (1617 Pariisi – 20. maaliskuuta 1684) oli ranskalainen asianajaja ja poliitikko sekä Ranskan akatemian jäsen.
Elämäkerta
Bazin de Benzons syntyi Pariisissa 1617, tarkempaa aikaa ei ole tiedossa. Hänen isänsä oli Claude Bazin, joka oli avioitunut vuonna 150 Marie Chanterelin kanssa. Ranskan kuningas Ludvig XIII aateloi isän vuonna 1611 antamalla hänelle Bezonsin läänityksen.
Claude Bazin de Bezons toimi asianajajana kuninkaan suuressa neuvostossa, ja vuonna 1643 hänen valittiin jäseneksi Ranskan akatemiaan, jonka dekaaniksi hän tuli.
Hän oli toiminut kuninkaallisena oikeuden- poliisin ja talousasioiden intendenttinä ensiksi Soissons'issa ja sittemmin Languedocissa vuosina 1654–1674. Tänä aikana hän on myös Toulousen ja Montpellier’n yliopistojen yliopistouudistusta toteuttavan komission johtajana. Kun hän palasi takaisin Pariisiin, hänet nimitettiin valtioneuvokseksi kuninkaan neuvostoon.
Hänen jäämistöstään ei ole löydetty kuin hajanaisia kirjallisia tekstejä, joitakin puheita ja esityksiä sekä vuonna 1635 keisari Ferdinand II:n ja Saxin herttuan Juhana Yrjö I välillä Prahasa solmitun tekstin ranskannos.
Isohapero
Isohapero (Russula paludosa) on haperoihin kuuluva syötävä ruokasieni.
Ulkonäkö ja koko
Isohaperon lakki on 8–20 senttimetriä leveä ja kupera, joskus puolipallomainen. Väriltään se on heleän- tai verenpunainen ja vanhemmiten haalistuva. Haalistuessaan sienestä voi tulla jopa aivan valkoinen. Jalka on valkoinen, 10–15 senttimetriä pitkä ja 1,5–3 senttimetriä paksu. Malto on valkeaa ja nuorena kiinteää, mutta vanhemmiten hauraampaa. Heltat ovat hieman kellertäviä.
Samankaltaiset lajit
Isohaperoa muistuttavia sieniä ovat kangashapero (Russula decolorans), viinihapero (Russula vinosa), tulipunahapero (Russula emetica), punajalkahapero (Russula rhodopoda) ja koivunlehtohapero (Russula intermedia). Isohaperon erottaa näistä suuren koon, miedon maun ja valkosen mallon avulla.
Kasvupaikka
Isohapero kasvaa hyvin yleisenä koko Suomessa. Sieni kasvaa kangasmetsissä, rämeillä, korpimetsissä ja tunturikoivikoissa havupuiden ja kouvun seuralaisena. Kasvuaika on heinäkuusta syyskyyhun.
Käyttö ravinnoksi
Isohapero on syötävä ruokasieni. Sen haju ja maku on mieto. Haperoa ei tarvitse ryöpätä. Sen voi joko kuivata, pakastaa tai syodä sellaisenaan.
Oksana Malaja
Oksana Malaja (, s. 4. marraskuuta 1983) on susilapsi, joka 1990-luvun alussa löydettiin kahdeksan vuoden ikäisenä Ukrainasta. Löytämisensä jälkeen hän on elänyt vammaisille tarkoitetussa hoitokodissa. Malajan alkoholisoituneet vanhemmat eivät kyenneet pitämään tytöstä huolta. Alueella oli paljon kulkukoiria ja Malaja kasvoi koirien kanssa, jotka pitivät hänestä huolta. Hänen liikkeensä ja ääntelynsä olivat koiralle ominaisia: hän muun muassa liikkui neljällä raajalla, haukkui ja haisteli ruokaansa ennen sen syömistä. On todettu, että hänellä on erityisen hyvin kehittynyt kuulo-, haju- ja näköaistit. Kun Oksana löydettiin, hänellä oli suuria vaikeuksia käyttäytyä normaalin ihmisen lailla. Hänellä ei ollut kokemuksia ihmisten kanssa kanssakäymisestä. Nykypäivään tultaessa hän on oppinut puhumaan ja käyttäytymisongelmat ovat vähentyneet.
Diatsepaami
Diatsepaami on bentsodiatsepiineihin kuuluva lääkeaine, jota käytetään ahdistuneisuuden, tuska- ja levottomuustilojen, paniikkihäiriön, unettomuuden, epileptisen kohtauksen ja alkoholin vieroitusoireiden hoitamiseen sekä esilääkityksenä ennen kirurgisia ja diagnostisia toimenpiteitä. Suomessa diatsepaamia myydään tuotenimillä Diapam, Medipam ja Stesolid.
Tihkujortikka
Tihkujortikka (Tipula maxima) on vaaksiaisiin (Tipulidae) kuuluva sääskilaji (Nematocera).
Diatsepaami
Historia
thumb|Suomalaisia diatsepaamivalmisteita.|alt= Hoffmann-La Roche toi diatsepaamin ensimmäisenä myyntiin tuotenimellä Valium vuonna 1963. Lääkkeen kehittäjänä toimi Leo Sternbach. Diatsepaami oli paranneltu versio klooridiatsepoksidista, jonka Hoffmann-La Roche oli tuonut Librium-nimisenä markkinoille kolme vuotta aikaisemmin. Diatsepaamia alettiin käyttää laajasti varsinkin Yhdysvalloissa, ja se korvasi vaarallisia barbituraatteja.
Tihkujortikka
Ulkonäkö
Tipula maxima on eräs suurimmista vaaksiaislajeista. Levossa sen siivet ovat noin 90 asteen kulmassa.
Diatsepaami
Historia
Valium oli eniten myyty yksittäinen lääke Yhdysvalloissa vuodesta 1969 vuoteen 1982. Suurin piikki myynnissä oli vuonna 1978, jolloin Valiumia myytiin yli 2,3 miljardia tablettia. Tästä seurasi myös se, että useat potilaat jäivät riippuvaiseksi lääkkeestä, sillä diatsepaami saattaa aiheuttaa säännöllisessä käytössä voimakastakin riippuvuutta. Tämän vuoksi diatsepaamia ja muita bentsodiatsepiineja käytetään nykyään pääsääntöisesti lyhytaikaiseen ahdistuksen, unettomuuden tai lihasjäykkyyden hoitoon.
Tihkujortikka
Elintavat
Elää metsissä.
Diatsepaami
Historia
thumb|Diapam 10 mg -tabletteja.|alt=
Tihkujortikka
Levinneisyys
Laji esiintyy harvinaisena Etelä-Suomessa.
Diatsepaami
Historia
Suomessa diatsepaami sai myyntiluvan 27. huhtikuuta 1966, ja sitä myydään nykyään Suomessa nimillä Diapam, Diazepam, Medipam ja Stesolid. Valmistemuotoja ovat tabletti, peräpuikko, peräruiske, oraaliliuos ja suonensisäiseen annosteluun tarkoitettu liuos.
Vaikutusmekanismi ja riippuvuuspotentiaali
Diatsepaamin rauhoittava vaikutus perustuu siihen, että se jarruttaa keskushermoston toimintaa. Diatsepaami lisää Gamma-aminovoihapon (GABA) affiniteettia postsynaptiseen reseptoriin, minkä seurauksena keskushermoston toiminta vaimenee. Diatsepaami on myös fosfodiesteraasi-4 inhibiittori, millä saattaa olla antidepressiivinen vaikutus.
Kuten kaikki bentsodiatsepiinit, myös diatsepaami aiheuttaa säännöllisessä käytössä fyysistä riippuvuutta. Tämän vuoksi lääkettä pyritään käyttämään mahdollisimman lyhyen aikaa, yleensä muutaman viikon ajan. Diatsepaamin riippuvuus- ja väärinkäyttöriski on erittäin suuri. Diatsepaami lasketaan Suomen lainsäädännössä huumausaineeksi. Se on reseptilääke.
Haittavaikutukset ja yliannostus
Diatsepaamin yleisin haittavaikutus on uneliaisuus, johon voi myös liittyä haparointia, sekavuutta, heikotusta, huimausta, päänsärkyä, kaksoiskuvia sekä lihasheikkoutta. Diatsepaami voi myös pahentaa masennusoireita muiden bentsodiatsepiinien tavoin
Liian suuri annos diatsepaamia aiheuttaa yllä olevien haittavaikutusten voimistumista, hyvin suuri yliannostus saattaa aiheuttaa hypotermian, hypotension ja/tai pahimmillaan kuoleman. Alkoholi ja muut keskushermostoa lamaavat aineet lisäävät diatsepaamin vakavia haittavaikutuksia. Myös opioidien samanaikainen käyttö lisää vakavien haittavaikutusten riskiä. Pelkän diatsepaamin yliannostus aiheuttaa harvoin kuoleman, tosin edellä mainittujen yhdistelmä lisää kuoleman riskiä huomattavasti.
Kemia
Diatsepaami on rasvaliukoinen ja metaboloituu maksassa. Diatsepaamin aineenvaihduntatuotteita ovat nordiatsepaami ja tematsepaami sekä niistä edelleen muodostuva oksatsepaami, jotka kaikki ovat farmakologisesti aktiivisia. Sedatiivinen eli rauhoittava vaikutus kestää enimmillään noin kahdeksan tuntia.
Villasimius
Villasimius on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Etelä-Sardinian maakunnassa. Kunnassa on arviolta 3 711 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 57,97 neliökilometriä. Se sijaitsee 49 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Tallinna JK Legion
thumb|right|200px|Seuran logo Tallinna Jalgpalli Klubi Legion on jalkapalloseura Tallinnan kaupungista. Seura pelaa vuonna 2021 Viron pääsarjassa Meistriliigassa. Seura on perustettu vuonna 2008, kun Tallinna JK ja Tallinna SK Legion fuusioituivat.
Carmel Budiardjo
Carmel Budiardjo (18. kesäkuuta 1925 – 10. heinäkuuta 2021 ) oli brittiläinen ihmisoikeusaktivisti, joka oli perustamassa brittiläistä Tapol-järjestöä, joka on taistellut Indonesian demokratian ja ihmisoikeuksien puolesta. Budiardjo oli itse kolme vuotta vangittuna 1960-luvulla Suharton valtaannousun jälkeen. Hänet lopulta karkotettiin Indonesiasta, johon hän oli muuttanut mentyään naimisiin indonesialaisen miehen kanssa. Budiardjon mies oli vankilassa 10 vuotta.
Carmel Budiardjo syntyi vuonna 1925 Britanniassa ja opiskeli London School of Economicsissa, mistä hän vuonna 1946 valmistui taloustieteestä. Hän muutti vuonna 1952 Indonesiaan naituaan indonesialaisen virkamiehen, Suwondo Budiardjon. Budiardjo työskenteli 1955–1965 Indonesian ulkoasianministeriön taloustieteilijänä. Samaan aikaan hän oli myös aktiivinen akateemikkojen vasemmistojärjestössä sekä Indonesian kommunistisessa puolueessa.
Budiardjo oli vuonna 1973 perustamassa brittiläistä Tapol-järjestöä, jonka tavoitteena oli auttaa vapauteen Indonesian poliittiset vangit, joista suurin osa oli ollut vangittuna ilman oikeudenkäyntiä vuoden 1965 antikommunististen ratsioiden jälkeen. Järjestön nimi Tapol on lyhenne indonesiankielisestä termistä ’tahanan politik’, joka tarkoittaa poliittista vankia. Tapol laajensi myöhemmin toimintaansa myös vuosina 1974 ja 1978 vangittujen opiskelijoiden vapauttamiseen. Järjestö varoitti myös elokuussa 1975 Indonesian mahdollisesta väkivaltaisesta Itä-Timorin valtauksesta, joka sitten tapahtuikin neljä kuukautta myöhemmin.
Budiardjo johti Tapolia usean vuosikymmenen ajan, ja hänen alaisuudessa järjestö vastusti Indonesiaan suunnattua taloudellista tukea ja asevientiä sekä piti esillä maan tekemiä ihmisoikeusrikkomuksia. Tapol työskenteli rauhan ja demokratian puolesta muun muassa Acehissa, Itä-Timorissa ja Länsi-Papualla. Budiardjo sai vuonna 1995 Right Livelihood -palkinnon. International Federation for East Timor oli ehdottanut Budiardjoa palkinnon saajaksi. Itä-Timorin itsenäisyyden kymmenvuotispäivänä 2009 maan presidentti José Ramos-Horta myönsi Budiardjolle maan korkeimman kunniamerkin, Ordem de Timor-Lesten.
Larry Niven
Laurence van Cott Niven (s. 30. huhtikuuta 1938 Los Angelesissa) on yhdysvaltalainen tieteiskirjailija. Hän on tunnettu erityisesti kirjastaan Rengasmaailma (Ringworld 1970), joka sai Hugo-, Locus-, Ditmar- ja Nebula-palkinnot. Teos sijoittuu Nivenin Known Space, eli "Tunnettu avaruus" -tulevaisuuteen, johon Niven on sijoittanut useimmat tarinoistaan.
Larry Niven on ollut täysipäiväinen kirjoittaja vuodesta 1963. Hän julkaisi ensimmäisen kirjansa World of Ptavvs vuonna 1966. Hänet on nimetty yhdeksi tieteiskirjallisuuden Grand Mastereista.
Niven on julkaissut lukuisia novelleja ja kirjoja, alkaen tarinasta ”The Coldest Place” vuonna 1964 (tarinan kylmä paikka on Merkuriuksen pimeä puoli, jonka tarinan kirjoittamisen aikaan ajateltiin olevan aina vuorovesilukkiutumisen takia kääntynyt poispäin auringosta, mutta jonka vain muutamia kuukausia tarinan julkaisemisen jälkeen huomattiin pyörivän 2:3-resonanssilla). Novelli ”Neutronitähti” (1966) sai Hugon vuonna 1967, ”Inconstant Moon” vuonna 1972 ja ”The Hole Man” (suom. Aukkomies) vuonna 1975. ”The Borderland of Sol” sai Hugon parhaana pienoisromaanina vuonna 1976.
Known Space
Ringworld
Dream Park
(Yhdessä Steven Barnesin kanssa)
Berserker
(Poul Andersonin, Edward Bryantin, Stephen R. Donaldsonin, Fred Saberhagenin, Connie Willisin ja Roger Zelaznyn kanssa)
Heorot
(Steven Barnesin ja Jerry Pournellen kanssa.)
Golden Road
(Jerry Pournellen kanssa)
Antologioita
Niven toimittaa Man-Kzin Wars -antologioita, jotka sisältävät enimmäkseen tarinoita, jotka muut ovat kirjoittaneet hänen Known Space -universumiinsa.
Alakylä (Kempele)
pienoiskuva|Alakylän tärkeimmällä tieyhteydellä Vihiluodontiellä on pitkä historia. Kuvassa Vihiluodontie Kempeleen suuntaan katsottuna. Alakylä on Kempeleen kunnassa sijaitseva omakoti- ja maatalovaltainen kyläalue. Alue sijaitsee noin kaksi kilometriä Kempeleen keskustaajamasta luoteeseen Vihiluodon ja Sarkkirannan välisellä alueella.
Kylän yksi tärkeimmistä tieväylistä on Vihiluodontie, joka rakennettiin 1700-luvun puolivälin tietämillä. Tie oli Pohjanmaan rantatieltä Kempeleen kirkon kohdalta lähtevä Oulunsaloon johtanut maantie, joka kiersi Vihiluodon kautta. Vihiluodontie on Kempeleenharjua noudattava loivasti mutkainen tie, jonka varrella on useita perinteistä rakennuskantaa edustavia talouskeskuksia ja aittoja. Tien itäpuolella avautuu näkymiä peltoalueelle. Tien reunoilla kasvaa monin paikoin jykevää puustoa.
Alakylässä sijaitsevat Teppolan pellot muodostavat erittäin merkittävän muuttolintujen levähdys- ja ruokailualueen. Vilkkaimman kevätmuuton aikaan pelloilla saattaa levähtää samanaikaisesti jopa satoja kurkia, hanhia ja joutsenia.
Vartti
Vartti tarkoittaa seuraavia asioita:
Paul Augustin Mayer
pienoiskuva Paul Augustin Mayer (23. toukokuuta 1911 – 30. huhtikuuta 2010) oli saksalainen roomalaiskatolisen kirkon kardinaali. Hän toimi Ecclesia Dei -toimikunnan johtajana vuosina 1988–1991.
Mayer toimi Altöttingissä ja opiskeli Salzburgissa sekä Roomassa. Hän otti Augustin-nimen käyttöön liityttyään benediktiineihin. Hänet vihittiin papiksi 25. elokuuta 1935. Hän oli mukana Vatikaanin toisessa kirkolliskokouksessa, ja hänestä tehtiin kardinaalidiakoni 25. toukokuuta 1985.
Mayeristä tehtiin 6. tammikuuta 1972 Satrianumin titulaariarkkipiispa. Hän menetti äänioikeutensa konklaavissa täytettyään 80 vuotta vuonna 1991.
Mika Mäkelä
Valinta elokuvarooliin
Mollberg kiersi videokameran kanssa ympäri Suomen etsimässä rooleihin sopivia henkilöitä. Hän valitsi elokuvaansa nuoria, tuntemattomiakin näyttelijöitä, joista monet olivat amatöörejä. Tarkoituksena tällä oli tuoda esiin sotilaiden nuoruutta, mikä poikkesi Edvin Laineen ohjaamasta Linnan romaanin ensimmäisestä elokuvasovituksesta.
Tätä kautta valittuihin kuuluivat Hannu Kivioja, teatterikoululainen Pertti Koivula ja Mika Mäkelä. Mäkelän Mollberg löysi Teivon raviradalta Tampereelta, josta hän kutsui tämän koekuvauksiin. Silloin vielä vanhempiensa luona Siivikkalassa Tampereen lähellä asunut Mäkelä oli Tuntematon sotilas -elokuvan rooliin valituksi tullessaan 18-vuotias eikä ollut vielä suorittanut varusmiespalvelustaan. Töitä hän oli tehnyt metsurina.
Mäkelällä ei tuolloin juuri ollut näyttelijäkokemusta. Jälkeenpäin Mollbergin ratkaisua käyttää todella nuoria näyttelijöitä, toisin kuin Laine omassa sovituksessaan, on pidetty aikaa kestäneenä ja onnistuneena.
Valmistautuminen ja kuvaukset
Kun näyttelijät oli valittu, näitä valmistettiin rooleihinsa kielikylvyillä. Pohjoiskarjalaisen Rahikaisen rooliin valittu Mäkelä lähetettiin tätä varten ensin maatöihin Pohjois-Karjalaan. Kotimurteenaan hän puhui Tampereen murretta.
Kuvauksissa ammattinäyttelijöistä ja amatööreistä muodostui Mäkelän mukaan "hyvä porukka", ja hän ystävystyi myös tuolloin vielä elossa olleen ja kuvauksiin osallistuneen kirjailija Väinö Linnan kanssa. Muiden näyttelijöiden tapaan Mäkelä antaa suurta tunnustusta myös ohjaaja Mollbergille.
Hietasen roolissa monissa samoissa kohtauksissa Mäkelän kanssa näytellyt Pirkka-Pekka Petelius muistelee vailla aiempaa näyttelijäkokemusta olleen Mäkelän roolisuoritusta: "Hän oli hymyilevä ja leppoisa, ja hänen tulkinnassaan oli paljon sellaista hyvää, mitä hän ei varmasti itse edes tiennyt."
Arvioita roolisuorituksesta
Mollbergin elokuvan vastaanottoa tutkineiden Kimmo Jokisen ja Maaria Lingon mukaan Mollbergin sovituksessa on Rokan lisäksi nostettu Koskela ja Hietanen mutta myös "ovela ja huumorintajuinen kauppamies" Rahikainen. Elokuvan vastaanottoa tutkineissa haastatteluissa Rahikaisen hahmo yhdessä Kariluodon ja Lahtisen kanssa sijoittuu seitsemän eniten mainintoja saaneen joukkoon Rokan, Koskelan, Hietasen, Lammion ja Lehdon jälkeen.
Ehdokkuuksia
Mäkelä oli vuonna 1986 roolistaan Tuntemattoman sotilaan Rahikaisena ehdolla Parhaan miessivuosan Jussi-palkinnon saajaksi yhdessä Hannu Kiviojan ja Pirkka-Pekka Peteliuksen kanssa.
Myöhempi ura
Tuntemattoman sotilaan kuvausten päätyttyä elokuussa 1985 Mäkelä astui varusmiespalvelukseen. Toisin kuin muutamat muut Tuntemattoman sotilaan rooleihin valitut amatöörit, Mäkelä ei päätynyt näyttelijänuralle, vaan kertoo haastattelussa vuonna 2012 kokeneensa näyttelijän työn itselleen tulevaa ammattia ajatellen henkisesti liian raskaaksi.
Tuntemattoman sotilaan jälkeen Mäkelä esiintyi vielä pienissä rooleissa kahdessa Mollbergin elokuvassa: Ystävät, toverit (1990) ja liikennevalistuslyhytelokuvassa Me olemme syyllisiä (1989) sekä vieraili televisiosarjassa Metsolat. Varsinaisen työuransa Mäkelä on tehnyt rekankuljettajana ensin Euroopassa ja sitten Suomessa ja välillä yrittäjänä.
Wounds Wide Open
Wounds Wide Open on heavy metal -yhtye To/Die/For:n viides studioalbumi, joka julkaistiin 4. lokakuuta 2006.
Jokivalaidensukuiset valaat
Platanistoidea-yläheimon luokittelu ei ole vakiintunut, mutta usein siihen luokitellaan jokivalaiden lisäksi sukupuuttoon kuolleet heimot Squalodelphinidae ja Waipatiidae. Squalodelphinidae saattaa olla parafyleettinen. Myös Allodelphinidae saattaa kuulua yläheimoon, ja lisäksi yläheimossa on sukuja, joita ei ole luokiteltu mihinkään heimoon.
Jokivalaisiin kuuluvat gangesinvalas (Platanista gangetica) ja Induksessa elävä Platanista minor. On epäselvää, ovatko nämä eri lajeja vai saman lajin alalajeja. 1970-luvulta niitä pidettiin eri lajeina, mutta Dale W. Rice listasi ne vuonna 1998 saman lajin edustajiksi. Ne ovat ulkonäöltään samanlaiset.
Jussi-palkinnot 1970
Jussi-palkinnot 1970 jaettiin 3. huhtikuuta 1970 järjestetyssä jakotilaisuudessa ravintola Royalissa Helsingissä. Palkinnot jaettiin elokuville, jotka olivat saaneet ensi-iltansa vuotena 1969.
Pikkusormi
200px|right|thumb|Ojennettu pikkusormi Pikkusormi (tai pikkurilli, latinaksi digitus minimus, digitus quintus tai digitus V) on ihmisen sormista tavallisesti ohuin ja peukalon kanssa lyhin ihmisestä riippuen. Pikkusormi sijaitsee kauimpana peukalosta. Joillakin ihmisillä pikkusormi on vinossa asennossa.
Ylikylä
Ylikylä tarkoittaa seuraavia maantieteellisiä paikkoja:
Valkovatukka
Valkovatukka on tuuhea pensas, joka kasvaa noin 2,5 metriä korkeaksi. Sen varret ovat paksuudeltaan 3–15 millimetriä. Usein se kasvaa suurina rypäinä, jotka leviävät maanalaisena juurakkona. Poiketen muista sukunsa lajeista valkovatukassa ei ole piikkejä. Lehdet ovat kouramaiset (sormihalkoiset), viisilohkoiset ja halkaisijaltaan 5–20 senttimetriä. Ne ovat pehmeät ja nukkaiset rakenteeltaan. Kukat ovat läpimitaltaan 2–6 senttimetriä. Yhdessä kukassa on viisi valkoista terälehteä ja lukuisia keltaisia heteitä. Se tuottaa kirpeän, syötäväksi sopivan 10–15 millimetriä halkaisijaltaan olevan hedelmän, joka kypsyy kirkkaanpunaiseksi keskikesästä loppukesään. Kuten muutkaan vadelmat, se ei ole oikea hedelmä. Sen sijaan se on kimppu siemeniä sisältäviä, pieniä luumarjahedelmiä ytimen ympärillä. Kun hedelmän ottaa kerättäessä varovasti irti ytimestä, jää jäljelle sormustinta muistuttava hedelmä. Siitä tulee kasvin englanninkielinen nimi, joka tarkoittaa "sormustinmarjaa".
Käyttö
Valkovatukan hedelmät ovat suurempia, litteämpiä ja pehmeämpiä kuin vadelman. Niissä on paljon pieniä siemeniä. Koska hedelmä on pehmeä, sitä ei voi kunnolla pakata eikä kuljettaa, ja siksi valkovatukkaa harvoin viljellään kaupalliseen tarkoitukseen. Luonnonvaraisista valkovatukoista tehdään erinomaista hilloa, jota myydään paikallisena herkkuna sen esiintymisalueella, erityisesti Keweenavin niemimaalla Ylä-Michiganissa. Hillo tehdään sekoittamalla yhtä paljon marjoja ja sokeria. Hilloa kiehautetaan kaksi minuuttia ennen kuin ne purkitetaan.
Valkovatukan taimet leviävät parhaiten istuttamalla lepotilassa oleva osa juurakkoa, sen siemeniä tai varren palasia.
Herman Wildenvey
Herman Wildenvey, oikea nimi Herman Portaas, (1886 Eiker, Norja – 1959 Stavern, Norja) oli norjalainen runoilija. Hän oleskeli vuodesta 1904 Yhdysvalloissa, opiskeli Minneapolisin yliopistossa teologiaa ja suoritti BA-tutkinnon.
Wildenveyn nuoruudenrunot olivat raikkaita, ja runoista tuli klassikoita. Esikoiskokoelma Nyinger ilmestyi 1907. Myöhemmin runot saivat tummia sävyjä. Hän julkaisi myös omaelämäkerrallisen teoksen En lykkelig tid (1940) ja käänsi norjaksi muun muassa Heinrich Heinen Laulujen kirjan.
Wildenveyn puoliso oli kirjailija Gisken Wildenvey.
Peltomaitikka
Peltomaitikka (Melampyrum arvense) on yksivuotinen, puoliloisena elävä kasvi. Suomessa laji on erittäin uhanalainen ja luonnonsuojeluasetuksella rauhoitettu. .
Ulkonäkö ja koko
Peltomaitikka kasvaa 15–40 cm korkeaksi ja sen varsi on yleensä haarainen. Lehdet ovat tasasoukan suikeita, ylimpien lehtien lavan tyvessä on liuskamaisia hampaita. Varren ja haarojen latvoissa olevat harsuhkot kukinnot ovat 5–10 cm pitkiä. Kukkien tukilehdet ovat kapeita, pitkähampaisia ja tummanpunaisia. Purppuranpunaiset kukat ovat suuria ja käyrätorvisia. Kukan alahuuli on usein keltainen. Muiden maitikkalajien tapaan peltomaitikan siemeniä levittävät muurahaiset. Peltomaitikka kukkii heinäkuusta elokuuhun. Suomessa tavattavista maitikkalajeista peltomaitikka muistuttaa lähinnä tähkämaitikkaa (Melampyrum cristatum).
Peltomaitikka on puoliloinen. Kookkaimmillaan kasvi on kun sen lähistöllä on pensaita tai muita monivuotisia kasveja. Se kuitenkin pystyy loisimaan myös yksi- ja kaksivuotisilla kasveilla.
Levinneisyys
Peltomaitikkaa tavataan Keski- ja Länsi-Euroopassa sekä Keski- ja Etelä-Venäjällä aina Etelä-Uralille ja Kaukasiaan saakka. Pohjoismaissa laji on tavallinen Tanskassa ja Etelä-Ruotsissa. Pohjoismaissa peltomaitikka on ikivanha kulttuuritulokas, joka lienee levinnyt alueelle viljanviljelyn myötä erityisesti rukiin siemenen mukana. Suomessa peltomaitikka kasvaa levinneisyytensä pohjoisrajoilla. Vakiintuneita kasvupaikkoja sillä on vain lounaissaaristossa Nauvossa, jossa se tunnetaan noin kymmeneltä saarelta. Muualta Etelä-Suomesta laji on tavattu satunnaisena muutaman kerran.
Koile
Koile oli antiikin Ateenan kaupunginosa ja alun perin Hippothontis-fyleen kuulunut Attikan demos. Se kuului fylen asty-trittykseen eli kaupunkialueen demoksiin.
Koile sijaitsi Museionin eli Muusien kukkulan ja Ilissos-joen suunnassa olleiden kukkuloiden välisessä laaksossa, lounaaseen Pnyks-kukkulasta. Se oli osaksi kaupunginmuurin eli Themistokleen muurin sisä- ja osaksi ulkopuolella. Demos sijoitetaan suunnilleen Ateenan nykyisten Filopáppoun ja Petrálonan kaupunginosien alueelle. Demoksen pohjoispuolella oli Meliten demos ja itäpuolella Kollytoksen demos. Demoksen läpi kulki Pireuksen tie, joka tunnetaan myös Koilen tienä. Se oli kaupungin keskeisimpiä kulkuväyliä.
pienoiskuva|vasen|upright=0.95|Koilen arkeologista aluetta. Demos perustettiin Kleistheneen uudistuksessa arkaaisen kauden lopulla vuonna 508 eaa. Tuolloin sen alkuperäinen fyle eli ”heimo” oli Hippothontis ja sillä oli kolme edustajaa Ateenan bulessa eli neuvostossa. Myöhemmin hellenistisellä kaudella demoksissa tapahtui muutoksia, ja niiden seurauksena demos kuului vuodesta 307/306 eaa. Demetrias-fyleen ja fylen lakkauttamisen jälkeen vuodesta 201/200 eaa. jälleen Hippothontis-fyleen. Demoksen kansalaisesta käytettiin demonyymiä ek Koilēs.
Koilessa sijaitsivat muun muassa Kimonin ja Thukydideen haudat. Koilen alueelta on löydetty Pireuksen tien osia sekä sen varrella olleiden julkisten rakennusten, työpajojen ja asuintalojen jäänteitä. 300-luvulla eaa. alueelle rakennettiin Makedoniaa vastaan käydyn sodan vuoksi Diateikhisma-muuri, ja sen jälkeen alue jäi suurelta osin käyttämättömäksi ja pääasiassa hauta-alueeksi hellenistisen ja roomalaisen kauden ajaksi.
Villasor
Villasor on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Etelä-Sardinian maakunnassa. Kunnassa on arviolta 6 929 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 86,79 neliökilometriä. Se sijaitsee 25 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Petros VII
Petros VII (3. syyskuuta 1949 – 11. syyskuuta 2004), oikealta nimeltään Petros Papapetrou, oli Aleksandrian ja koko Afrikan paavi ja patriarkka.
Petros syntyi  Sicharissa, Kyreniassa, Kyproksella (nykyinen Pohjois-Kyproksen turkkilainen tasavalta). Petros vihittiin munkiksi vuonna 1969. Vuonna 1983 hänet valittiin Aleksandrian patriarkan apulaispiispaksi ja Länsi-Afrikan metropoliitaksi 1990. Aleksandrian patriarkaksi hänet vihittiin 9. maaliskuuta 1997, joulukuussa 1996 kuolleen Parthenioksen seuraajaksi. Hän oli ortodoksimaailman nuorin patriarkka kuollessaan helikopterionnettomuudessa matkalla Ateenasta Athos-vuoren munkkiluostariin.
Petros VII kävi muutaman kerran myös Suomessa.
Triumviraatti
Triumviraatti (latinan sanoista tres ja viri, ’kolme miestä’) on järjestely, jossa kolme hallitsijaa, triumviriä, hallitsevat yhdessä.
Ensimmäinen triumviraatti Rooman valtakunnassa muodostettiin noin vuonna 60 eaa. Se oli luonteeltaan epävirallinen. Julius Caesar, Gnaeus Pompeius Magnus ja Marcus Licinius Crassus jakoivat yhdessä vallan. Toinen triumviraatti, tällä kertaa virallinen, muodostettiin 42 eaa. Siinä Marcus Antonius, Octavianus Augustus ja Lepidus jakoivat vallan.
Triumviri
Triumviri oli nimitys kolmimiehisen virkakunnan jäsenelle. Seitsenhenkisen ryhmän jäsen oli vastaavasti septemviri.
Hj
Hj tarkoittaa seuraavia:
Maurice Goldhaber
Maurice Goldhaber (18. huhtikuuta 1911 – 11. toukokuuta 2011 ) oli yhdysvaltalainen ydinfyysikko.
Goldhaber syntyi Lvivissä ja valmistui Cambridgen yliopistosta vuonna 1936. Hän meni vuonna 1939 naimisiin Gertrude Scharffin kanssa. Asetuttuaan Yhdysvaltoihin vuonna 1938 hän aloitti työnteon Illinois'n yliopistossa, jossa hän oli alun perin apulaisprofessorina, sitten professorina vuodesta 1945 lähtien. Hän siirtyi vuonna 1950 Brookhaven National Laboratoryyn ja toimi New Yorkin yliopiston dosenttina Stony Brookissa vuodesta 1961.
Goldhaber oli Yhdysvaltain kansallisen tiedeakatemian jäsen vuodesta 1958. Myös hänen nuorempi veljensä Gerson Goldhaber oli huomattava tutkija.
Goldhaber on palkittu lukuisilla huomattavilla tiedealan palkinnoilla, joista tunnetuimpia ovat National Medal of Science (1985), Wolfin palkinto (1991) ja Enrico Fermin palkinto (1998).
Juovahyeena
Juovahyeena (Hyaena hyaena) on ruskohyeenan läheinen sukulainen. Se elää Pohjois- ja Itä-Afrikan, Lähi-idän, Pakistanin ja Intian autiomaissa. Euroopasta laji on kuollut sukupuuttoon, Turkin Anatoliassa sitä vielä tavataan.
Ulkonäkö ja koko
Juovahyeenan turkissa on mustia juovia, muttei lainkaan pilkkuja. Turkki on yleensä saven värinen. Juovahyeena on varsinaisista hyeenoista pienin, ruumiinpituudeltaan 85–130 cm ja hartioiden korkeudelta 60–80 cm. Aikuinen eläin painaa 22–55 kiloa, keskipainon ollessa noin 35 kg. Juovahyeena voi elää 24-vuotiaaksi.
Ravinto
Juovahyeena syö raatoja, pikkueläimiä, hyönteisiä, munia, kasvinosia sekä hedelmiä.
Pärnu JK Vaprus
thumb|right|Seuran logo Pärnu Jalgpalliklubi Vaprus on jalkapalloseura Pärnun kaupungista. Seura pelaa vuonna 2021 Viron pääsarjassa Meistriliigassa. Seura on perustettu vuonna 1922.
Valtimon kirjasto
Valtimon kirjasto on Nurmeksen kaupungin Valtimon kirkonkylässä, Kuntalaisten Talossa toimiva yleinen kirjasto, Nurmeksen kaupunginkirjaston lähikirjasto.
Nurmeksen taajamien ulkopuolella kiertää Nurmeksen kirjastoauto. Nurmeksen kaupunginkirjasto on osa Vaara-kirjastojen kirjastokimppaa. Kumppanuuskirjastojen palvelut ovat myös nurmeslaisten lainaajien käytettävissä.
Kollytos
Demos perustettiin Kleistheneen uudistuksessa arkaaisen kauden lopulla vuonna 508 eaa. Sillä oli alun perin kolme edustajaa Ateenan bulessa eli neuvostossa. Hellenistisellä kaudella fyleissä ja demoksissa tapahtuneiden muutosten seurauksena demoksella oli myöhemmin neljä bule-edustajaa.
Platon oli kotoisin Kollytoksesta, ja sen alueella asuivat muun muassa Aiskhines ja Timon. Demoksen kansalaisesta käytettiin demonyymiä Kollyteus.
Kollytoksessa tiedetään olleen teatteri.
Fender Jag-Stang
Fender Jag-Stang (Jaguar-Mustang) oli Fenderin valmistama sähkökitaramalli, jonka suunnitteli grunge-yhtye Nirvanan edesmennyt kitaristi Kurt Cobain.
Cobain suunnitteli Jag-Stangin Fenderin Mustang- ja Jaguar-sähkökitaroiden pohjalta yhdistäen niiden eri ominaisuuksia, koska hän halusi omaan tyyliinsä sopivan kitaran. Saatuaan piirrokset valmiiksi Cobain ehdotti kitaran valmistamista Fender Custom Shopin Larry Brooksille. He saivat valmiiksi prototyypin kitarasta, joka oli Cobainin koesoiton jälkeen tehtyjen muutoksien jälkeen hänelle mieluinen.
Jag-Stangissa oli lehmuksesta tehty runko ja pultattu vaahterakaula 22-nauhaisella ruusupuisella otelaudalla. Rungon yläosa on terävine reunoineen selvästi kopioitu Jaguarista ja alempi, paksumpi osa Mustangista. Jag-Stangin lyhyt kaula oli kopio Cobainin Mustangin kaulasta, joka oli hänen suosikkinsa.
Alkuperäisessä Jag-Stangissa oli yksi äänenvoimakkuuden ja yksi äänenvärin säädin, sekä mikrofonien vaihtoon kolmiasentoinen kytkin. Kaulamikrofonina oli Fenderin yksikelainen Texas Special -mikrofoni ja tallamikrofonina DiMarzion H-3 -humbucker.
Cobain käytti Jag-Stangiaan vain muutaman kerran Nirvanan In Utero -kiertueella vuonna 1994. Jag-Stangin tuotanto aloitettiin vuoden 1995 syksyllä yli vuoden Cobainin kuoleman jälkeen. Cobainin kuoleman takia kitaraan ei tehty enempää muutoksia, mutta mikrofoneina ei käytetty alun perin suunniteltuja mikrofoneja vaan Fenderin halvempia kopiota. Jag-Stangin mikrofoneja sekä ammattitaidon puutetta kitaran kehityksessä olikin kritisoitu paljon.
Cobainin kuoleman jälkeen hänen vaimonsa Courtney Love lahjoitti alkuperäisen Jag-Stangin R.E.M.in kitaristi Peter Buckille, joka on soittanut sitä mm. heidän What's the Frequency, Kenneth? -kappaleen musiikkivideolla.
Myös Apulanta -yhtyeen Toni Wirtanen soitti vuosina 1997-2002 Jag-Stangia. Wirtanen lopetti Jag-Stangin soittamisen vuonna 2003. Nykyään kyseinen kitara on Apulandiassa, eli Apulanta -museossa.
Katulapset
thumb|Katulapsia Chennaissa.
Katulapset ovat lapsia, joilla ei ole kotia ja heistä huolta pitäviä vanhempia. Tavallisesti katulapset nimensä mukaisesti elävät ja nukkuvat kaduilla. Kaduilla elävät lapset ja nuoret ovat heikosti koulutettuja, monilla heistä ei ole ollut mahdollisuutta käydä koulua ollenkaan.
Erityisesti katulapsia elää suurissa kaupungissa kehitysmaissa ja entisen itäblokin alueella. Eri lähteet ilmoittavat katulasten määrän olevan koko maailmassa yli 100 miljoonaa.
Katulapset ovat suuressa vaarassa ajautua erilaisiin ongelmiin, muun muassa rikollisuuteen, prostituutioon ja huumeiden käyttöön.
Kaikki katulapset eivät ole kodittomia tai orpoja. Vanhemmat saattavat lähettää lapsensa päiväksi kaduille työskentelemään ja keräämään rahaa ja yöksi lapset palaavat koteihinsa. Joskus voi olla jopa niin, että vanhemmat katkaisevat lapsilta jalkoja tai käsiä poikki, jotta he näyttäisivät säälittävämmiltä, ja heille annettaisiin rahaa.
Syitä kadulle ajautumiseen on monia. Yleisin syy on köyhyys. Myös perheiden hajoaminen, vanhempien työttömyys, vanhempien työnteko ulkomailla ja kotiväkivalta pakottavat lapsia ja nuoria kadulle. Suurin osa katulapsista ja katunuorista on poikia.
DeepBurner
DeepBurner on CD- ja DVD-levyjen luontiin tarkoitettu ohjelma, jolla voi luoda mm. musiikki- ja datalevyjä. Ohjelman ominaisuuksiin kuuluu myös levyjen etikettien luominen CD/DVD:n päälle. Lisäksi on mahdollista tehdä kansikuva levyn koteloon. Ohjelmassa on puskurimuisti, joka parantaa tallennuksen onnistumismahdollisuutta.
Ohjelma tukee seuraavia formaatteja: CD-R / CD-RW / DVD-R / DVD+R / DVD-RW / DVD+RW / DVD-RAM.
Ohjelma on saatavilla myös suomeksi.
Tarquinio Provini
pienoiskuva|Tarquinio Provini vuonna 1959. Tarquinio Provini (29. toukokuuta 1933 Cadeo, Italia – 6. tammikuuta 2005 Bologna, Italia) oli italialainen ratamoottoripyöräilijä. Hän voitti maailmanmestaruuden 125-kuutioisissa vuonna 1957 ja 250-kuutioisissa vuonna 1958. Ensimmäisen mestaruuden Provini ajoi Mondialilla ja seuraavan MV Agustalla.
Tarquinio Provini aloitti kilpauransa vuonna 1949 setänsä Cesar Provinin nimellä, koska Tarquinio oli vielä liian nuori saamaan kilpailulisenssin. Setänsä nimellä hän voitti alueellisia mestaruuksia ja myöhemmin omalla nimellään Italian mestaruuksia. MM-sarjassa Provini oli heti alusta saakka sarjan parhaimmistoa. Ensimmäisen MM-osakilpailun hän ajoi vuonna 1954 ja oli kilpailun toinen. Seuraavassa osakilpailussa tuli jo uran ensimmäinen voitto. Provinin ura päättyi vuonna 1966 vakavaan loukkaantumiseen Mansaaren osakilpailussa. Hän mursi selkänsä ja halvaantui lantiosta alaspäin. Uran jälkeen Provini perusti Protar -nimisen yrityksen, joka valmistaa moottoripyörien pienoismalleja.
Tuomo Puumala
Tuomo Matti Oskari Puumala (s. 3. huhtikuuta 1982 Kaustinen) on suomalainen poliitikko ja tiede- ja kulttuuriministeri Petri Honkosen valtiosihteeri Marinin hallituksessa. Aiemmin hän toimi samassa tehtävässä myös Rinteen hallituksessa. Hän oli kansanedustaja 2007–2019 ja toimi sivistysvaliokunnan puheenjohtajana 2015–2019.
Puumala valittiin kansanedustajaksi 7 335 äänellä Vaasan vaalipiiristä maaliskuun 2007 eduskuntavaaleissa. Puumala uusi paikkansa vuosien 2011 ja 2015 eduskuntavaaleissa, mutta jäi varasijalle vuoden 2019 vaaleissa.
Euroopan elokuva-akatemia
Akatemian perustivat sen ensimmäinen puheenjohtaja Ingmar Bergman ja 40 muuta elokuvantekijää eri puolilta Eurooppaa edistääkseen eurooppalaisen elokuvan tunnettuutta maailmalla ja suojellakseen ja tukeakseen eurooppalaista elokuva-alaa. Ensimmäinen johtokunnan puheenjohtaja oli Wim Wenders, josta tuli Bergmanin jälkeen puheenjohtaja vuonna 1996. Akatemian jäsenmäärä on 1 800.
Tuomo Puumala
Opinnot ja työuran alku
Puumala kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 2001. Hän valmistui yhteiskuntatieteen maisteriksi Jyväskylän yliopistosta vuonna 2010 pääaineenaan valtio-oppi. Puumalan pro gradu -tutkielma käsittelee eduskunnan budjettivaltaa. Myöhemmin hän on julkaissut aiheesta myös Polemia-sarjan julkaisun yhdessä yhteiskuntatieteiden tohtori Anne Luomalan kanssa.
Euroopan elokuva-akatemia
Akatemian palkinnot potevat uskottavuusongelmaa, sillä elokuvantekijät ja yhtiöt eivät arvosta palkintoa vaan jättävät tulematta paikalle vastaanottamaan myönnettyjä palkintoja.
Tuomo Puumala
Opinnot ja työuran alku
Ennen valintaansa eduskuntaan Puumala työskenteli toimittajana Kokkola-lehdessä ja Perhonjokilaaksossa ja teki opettajan sijaisuuksia vuoteen 2003 asti.
Poliittinen ura
Puumala toimi Keskustanuorten puheenjohtajana vuosina 2005–2009, keskustan varapuheenjohtajana vuosina 2008–2012 ja keskustan eduskuntaryhmän varapuheenjohtajana 2012–2015.
Kokkolan kaupunginvaltuustoon Puumala valittiin vuonna 2000. Puumala toimi valtuuston puheenjohtajana vuosina 2007–2008 ja Keski-Pohjanmaan maakuntahallituksen puheenjohtajana vuosina 2011–2013.
Keltahapero
Keltahapero (Russula claroflava) on haperoihin kuuluva ruokasieni.