cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Saloinen
Kyläyhdistykset
Vuonna 2007 Haapajoki-Arkkukari valittiin Pohjois-Pohjanmaan vuoden kyläksi.
Tupi-guaranilaiset kielet
Tupi-guaranilaiset kielet ovat tupi-kieliin kuuluva kieliryhmä, joka muodostuu viiteen alaryhmään jakautuvasta 48 kielestä. Myös kamayurán kielen katsotaan kuuluvan tähän kieliryhmään. Näitä kieliä puhutaan Argentiinassa, Boliviassa, Brasiliassa, Kolumbiassa, Ranskan Guayanassa, Paraguayssa, Perussa, Uruguayssa ja Venezuelassa. Yksitoista kieltä on sammunut, ja ainakin kahdeksan jäljellä olevista on vaarassa sammua. Kieliryhmä on suurin tupi-kielten kieliryhmistä ja myös Etelä-Amerikassa maantieteellisesti laajimmalle levinnyt.
Drymos (Attika)
Drymos oli antiikin aikainen linnoitus Attikassa Kreikassa. Se sijaitsi lähellä Boiotian rajaa, mutta sen tarkempaa sijaintipaikkaa ei tunneta.
Drymos esiintyy antiikin lähteissä yhdessä Panaktonin kanssa, joten sen on arveltu sijainneen jossakin lähistöllä. Sen on ehdotettu sijainneen joko nykyisten Skoúrtan tai Mázin (Oinóin) tasankojen alueella tai niiden ja Thriásion tasangon välisillä metsäisillä kukkuloilla. Linnoitus oli ilmeisesti ateenalaisten ja boiotialaisten kiistelyn kohteena. Sitä ei luettu Attikan demosten joukkoon.
Bjuvin kunta
thumb|260px|Bjuvin kunnan alueella sijainneet pitäjät.
Bjuvin kunta on Skånen läänissä sijaitseva Ruotsin kunta. Maakuntajaossa se kuuluu Skåneen. Kunnan keskustaajama on Bjuv.
Kunnan maapinta-ala on 115,31 neliökilometriä (1.1.2016) ja asukasluku 15 697 henkeä (31.12.2020).
Bjuvin naapurikuntia ovat Svalöv, Åstorp ja Helsingborg.
Kunnassa sijaitsee Vrams Gunnarstorpin linna.
Vuonna 2007 kunnassa oli 92,13 km² peltoa, joten saman ajankohdan maapinta-alaan vertaamalla saadaan peltojen osuudeksi 79,3 prosenttia kunnan maapinta-alasta.
Kuntajaon kehitys
Vuonna 1891 Bjuvin maalaiskuntaan perustettiin Bjuvin taajaväkinen yhdyskunta. Vuonna 1946 koko maalaiskunta muutettiin Bjuvin kauppalaksi ja taajaväkinen yhdyskunta lakkautettiin. Vuoden 1952 kuntauudistuksessa Risekatslösa, Norra Vram ja Södra Vram yhdistettiin Billesholmin "suurkunnaksi". Bjuvin kauppalaan ja Ekebyn maalaiskuntaan uudistus ei vaikuttanut. Vuoden 1971 kuntauudistuksessa kauppala ja maalaiskunnat muutettiin kunniksi, mutta kuntaliitoksia ei tehty. Nykyiset rajansa Bjuvin kunta sai vuonna 1974, jolloin siihen liitettiin Billesholmin ja Ekebyn kunnat.
Väestönkehitys
Kunnan väestö taustan mukaan on esitetty seuraavassa taulukossa.
Hieman vanhempien vuoden 2009 lopun tietojen mukaan kunnassa asui 187 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 1,3 prosenttia kunnan väestöstä.
Vielä vanhempien vuoden 1984 lopun tietojen mukaan 11,0 prosenttia kunnan asukkaista oli ulkomailla syntyneitä. Tuolloin kunnassa asui 216 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 1,5 prosenttia kunnan väestöstä.
Vuoden 2010 tietojen mukaan 20 vuotta täyttäneiden kuntalaisten mediaaninettotulot olivat 177 923 kruunua. Vuodelta 2007 olevan tiedon mukaan kuntalaisten nettovarallisuuden mediaani oli 38 000 kruunua.
Vuoden 2011 lopussa kunnan väestö jakautui eri ikäryhmiin seuraavasti:
Elinkeinot
Seuraava taulukko kuvaa työpaikkojen ja työllisten jakautumista eri elinkeinojen kesken. Luvut on laskettu kahdessa eri Statistiska centralbyrånin tilastossa ilmoitettujen perusteellisempien tietojen pohjalta. "Päiväväestö" (ruots. dagbefolkning) kertoo kunnassa sijaitsevista työpaikoista ja "yöväestö" (ruots. nattbefolkning) puolestaan kunnassa asuvien elinkeinosta. Työpaikkaomavaraisuus on laskettu päivä- ja yöväestön suhteena. Alkutuotanto tarkoittaa maa- ja metsätaloutta sekä kalastusta. Jalostuksen kohdalla on laskettu yhteen tavaranvalmistus- ja kierrätysteollisuus, energia- ja ympäristöyritykset sekä rakennusteollisuus. Muut toimialat on laskettu palveluihin lukuun ottamatta niitä, joiden elinkeino on tuntematon.
Taajamat
Kunnassa on 5 taajamaa, joiden osuus kunnan väestöstä vuoden 2010 lopussa oli 91,8 prosenttia. Taajamien ulkopuolella asui tuolloin 1 219 asukasta. Seuraavassa on lueteltu kunnan alueella sijaitsevat taajamat väkilukuineen:
Kunnan keskustaajama on lihavoitu. Ekebyn taajaman nimenä on joskus ollut myös Skromberga.
Entiset taajamat
Ruotsissa on tilastoitu taajamaväestö aikaisemmin myös vuosina 1960, 1965, 1970, 1975, 1980, 1990, 1995, 2000 ja 2005. Jonakin tai joinakin näistä vuosista kunnassa on ollut myös seuraavan luettelon mukaiset taajamat, jotka eivät enää ole taajamia:
Luettelossa mainituista taajamista Olstorp on sittemmin kasvanut yhteen Bjuvin ja Södra Vram Billesholmin taajaman kanssa.
Pientaajamat
Yli 200 asukkaan taajamien lisäksi kunnassa on vuoden 2010 tietojen perusteella myös seuraavat 50–199 asukkaan pientaajamat:
Kunnanvaltuusto
Ruotsissa valitaan joka neljäs vuosi edustajat valtiopäiville, maakäräjäkuntien valtuustoihin ja kunnanvaltuustoihin. Seuraavassa taulukossa on esitetty valtiopäivillä edustettuina olevien puolueiden saamat valtuustopaikat Bjuvin kunnanvaltuustossa vuodesta 1973 lähtien.
Vuoden 2010 kunnallisvaaleissa Ruotsidemokraatit sai Bjuvissa suhteellisesti enemmän ääniä kuin missään muussa Ruotsin kunnassa.
Piirit
thumb|right|250px|Kartta Bjuvin kunnan piireistä.
Seurakunnat
Vuoden 2012 aluejaon mukaan kunnassa on seuraavat Ruotsin kirkon seurakunnat:
Historialliset seurakunnat
Seuraavassa luettelossa on mainittu kaikki nykyisen kunnan alueella sijainneet seurakunnat. Jos seurakunta on lakkautettu, niin sen perässä on asteriski (*). Mahdolliset suluissa lukevat nimet ovat seurakunnan vaihtoehtoisia tai vanhempia nimiä. Jos nimen perässä lukee kbfd, niin kyseessä "kirkonkirjapiiri", joka ei ole muodostanut omaa seurakuntaa, vaikka ne seurakuntiin rinnastetaankin.
W Series Misanon Grand Prix 2019
W Series Misanon Grand Prix 2019 oli W Series -kauden 2019 kolmas osakilpailu, joka ajettiin 8. kesäkuuta Misano World Circuitin moottoriradalla Italiassa.
Tarhamaltsa
Tarhamaltsa (Atriplex hortensis) on maltsojen sukuun kuuluva yksivuotinen kasvilaji, jota viljellään lehtivihanneksena pinaatin tapaan. Se kasvaa alkuperäisenä Etelä-Euroopassa.
Ulkonäkö
Tarhamaltsa kasvaa 40–100 senttimetriä korkeaksi. Sillä on pystykasvuinen, niukasti haarova, vihreäjuovainen varsi. Sen leveän kolmiomaiset lehdet ovat 4–9 cm pitkät.
Sholapur
Sholapur tai Solapur on kaupunki Maharashtran osavaltion kaakkoisosassa Intiassa, lähellä Karnatakan rajaa. Vuonna 2001 siellä oli 3 855 383 asukasta. Kaupungin suurin työllistäjä on perinteisesti ollut puuvillateollisuus. Koska sateet vaihtelevat vuodesta toiseen ja kuiva kausi on pitkä, seudulle on rakennettu mittava keinokastelujärjestelmä puuvillasadon varmistamiseksi. Solapur on myös tärkeä rautateiden ja maanteiden risteyspaikka.
Groove Coverage
Groove Coverage on saksalainen eurotranceryhmä. Groove Coveragen keulahahmo on Dj Novus ja laulajat Verena ja Mell. Groove Coverage teki läpimurron vuonna 2001 Mike Oldfieldin Moonlight Shadow -kappaleen tanssiversiollaan. Ryhmä on erityisen suosittu Saksassa ja sillä on ollut radiosoittoja USA:ssa. Groove Coverage on julkaissut 3 virallista albumia Cover Girl, 7 years & 50 days ja 21st Century. Groove Coveragen tunnetuimmat hitit ovat "Poison" ja "Moonlight Shadow". "Moonlight Shadow" on alun perin Mike Oldfieldin tekemä. "Poison" on Alice Cooperin käsialaa.
Kielisaniaiset
Kielisaniaiset (Elaphoglossum) on suuri saniaissuku, johon kuuluu noin 550–600 lajia. Kielisaniaiset voidaan sijoittaa joko alvejuurikasveihin (Dryopteridaceae) tai Lomariopsidaceae-heimoon.
Al Montoya
Álvaro Montoya (s. 13. helmikuuta 1985 Chicago, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen entinen jääkiekkoilija, joka pelasi viimeksi maalivahtina AHL-joukkue Bakersfield Condorsissa kaudella 2018–2019. New York Rangers varasi Montoyan ensimmäisellä kierroksella numerolla 6 vuoden 2004 varaustilaisuudessa, kun hän oli pelannut kaksi edellistä vuotta yliopistosarjassa.
Pelaajaura
Montoya aloitti jääkiekon kotikaupunkinsa junnujoukkuessa Chicago Young Americans. High schoolin aikana Montoya edusti kouluaan Loyola Academya. Vuonna 2000 hän siirtyi NAHL-junioriliigan Texas Tornadon joukkueeseen.
Kauden 2001–2002 Montoya pelasi Yhdysvaltain jääkiekkoliiton kehitysohjelmassa. Kaudeksi 2002–2003 hän siirtyi yliopistojääkiekon pariin. Hän pelasi kolme kautta Michiganin yliopiston joukkueessa. New York Rangers varasi Montoyan vuoden 2004 varaustilaisuudessa ensimmäisellä kierroksella.
Vuonna 2005 Montoya allekirjoitti kolmen vuoden tulokassopimuksen New York Rangersin kanssa. Ammattilaisdebyyttinsä hän teki Rangersin farmijoukkueessa AHL-liigan Hartford Wolf Packissa. Montoya pelasi Rangersin farmissa kolme kautta, kunnes kaudella hänet myytiin Marcel Hossan kanssa Phoenix Coyotesiin vaihdossa Fredrik Sjöströmiin, David LeNeveun ja Josh Grattoniin.
Heinäkuussa 2008 Montoya teki Phoenixin kanssa jatkosopimuksen. Kausi alkoi kuitenkin Phoenixin farmijoukkueessa San Antonio Rampagessa. Ensimmäisen NHL-ottelunsa hän pelasi 1. huhtikuuta 2009. Hän pelasi heti debyytissään nollapelin. Montoya kulki paljon NHL:n ja AHL:n välillä, eikä saanut paljoa peliaikaa seuraavan kahden kauden aikana.
Kauden lopulla Montoya kaupattiin Phoenixista New York Islandersiin vaihdossa kuudennen kierroksen varausvuoroon. Hän pelasi ensimmäisellä kaudellaan Islandersissa 20 ottelua, joista joukkue voitti yhdeksän. Maaliskuussa 2011 Islanders allekirjoitti Montoyan kanssa vuoden pituisen jatkosopimuksen. Kaudella 2011–2012 Montoya pelasi 31 ottelua ja päästi niissä 3,11 maalia ottelua kohden. Hän oli pitkään sivussa saatuaan joulukuussa aivotärähdyksen Winnipeg Jetsin Evander Kanen törmättyä häneen. Kesällä 2012 Montoya siirtyi Jetsiin, jonka kanssa teki aluksi vuoden sopimuksen. Hän oli Winnipegissä Ondřej Pavelecin varamaalivahtina.
Montoya ei missään vaiheessa NHL-uraansa kyennyt saavuttamaan ykkösmaalivahdin asemaa edustamassaan joukkueessa. Määrällisesti parhaan kautensa hän pelasi New York Islandersissa kaudella 2011–2012, jolloin hän pääsi pelaamaan 1720 minuuttia 31 pelissä. Tämä jäi ainoaksi yli 30 ottelun kaudeksi.
Maajoukkueura
Montoya edusti kaksi kertaa Yhdysvaltoja nuorten MM-kisoissa. Hän sai ensimmäisen kultamitalinsa Suomessa pelatuissa kisoissa 2004, jolloin hänet nimettiin tähdistökenttään. Seuraavana vuonna nuorten MM-kisat siirtyivät Yhdysvaltoihin, mutta Montoya ja Yhdysvaltain joukkue oli pettymys häviten pronssiottelussa Tšekille.
Montoya pelasi myös vuoden 2009 MM-kisoissa Sveitsissä. Hän pelasi kuitenkin vain yhden pelin Ranskaa vastaan. Joukkue voitti pelin 6–2. Montoya edusti Yhdysvaltojen maajoukkuetta MM-kisoissa taas vuoden 2011 MM-kisoissa. Hän esiintyi neljässä ottelussa.
Varuskunta
Varuskunta on kiinteä sotilasalue, johon on sijoitettu joukko-osastoja ja sotilaslaitoksia. Suomen puolustusvoimissa varuskunnan tehtävänä on palvella sinne sijoitettuja joukkoja, laitoksia ja esikuntia tuottamalla niille tiettyjä palveluja. Näistä tärkeimpiä ovat vartiointi, pelastustoimi, liikenteenohjaus, tilahallinta, huolto, järjestyksenvalvonta ja yhteydenpito siviiliviranomaisiin. Lisäksi varuskunnan päällikkö, joka on yleensä jonkin varuskuntaan sijoitetun joukko-osaston komentaja, määrittelee kulloinkin käytettävän sotilaspuvun ja -päähineen, varuskunnassa järjestettävät iltahartaudet ja paraatit sekä käskee liputuksesta ja työsuhdeasuntojen jaosta. Apunaan päälliköllä on komendantti, apulaispäällikkö tai yksikköupseeri. Varuskunnan taktinen merkki on IIO.
Suomalaisia varuskuntia
Suluissa varuskuntaan tällä hetkellä sijoitettu joukko-osasto.
Tatuus F3 T-318
Tatuus F3 T-318 on italialaisen Tatuusin valmistama kilpa-auto, jolla kilpaillaan W Series -sarjassa kaudesta 2019 lähtien. Auto julkistettiin 14. syyskuuta 2018 Vallelungan moottoriradalla Italiassa.
Sloan Great Wall
thumb|350px|Sloan Great Wall nähtävissä 2dF Galaxy Redshift Survey -projektin kartoituksissa.
Sloan Great Wall (SCl 126) on galaksimuuri, joka oli löytöhetkellään vuonna 2003 suurin tunnettu maailmankaikkeuden rakenne. Muurin suurimmaksi dimensioksi arvioitu 1,37 miljardia valovuotta, mikä on noin 1/60 havaittavan maailmankaikkeuden halkaisijasta ja huomattavasti enemmän kuin ensimmäisen tunnetun galaksimuurin, Kalojen–Valaskalan superjoukkoryhmän (johon myös Linnunrata kuuluu) pituus. Lähimmillään muurin etäisyys Maasta on noin miljardi valovuotta.
Galaksimuurin löydöstä ilmoittivat Princetonin yliopiston tutkijat J. Richard Gott III, Mario Jurić et al. lokakuussa 2003 The Astrophysical Journal -lehdessä. Löytö perustui Sloan Digital Sky Survey -tutkimukseen, jota tehdään Apache Point Observatorylta New Mexicosta käsin.
Roadrunner
Roadrunner on suomalaisen Hurriganes-yhtyeen loppuvuodesta 1974 julkaistu toinen albumi. Sitä on pidetty suomalaisen rockmusiikin mahdollisesti merkittävimpänä albumina. Roadrunner oli Suomen myydyin kotimainen äänite vuoteen 1985 asti, ja sitä on myyty maassa yli 170 000 kappaletta. Levyn kappaleet ovat pääosin nopeatempoista rock and rollia, mutta mukana on myös esimerkiksi 1950-luvun teinipoppia ja 1960-luvun rautalankamusiikkia. Klassikoksi on tullut erityisesti A-puolen päättävä ”Get On”, joka äänitettiin alun perin vain albumin täytteeksi.
Levyn materiaali äänitettiin Tukholmassa, ja Roadrunner oli samalla Hurriganesin ensimmäinen Ruotsissa julkaistu albumi. Levy myös kaiverrettiin Ruotsissa, minkä vuoksi siitä saatiin äänenvoimakkuudeltaan yhdeksän desibeliä muita suomalaislevyjä kovempi.
Albumin kansikuvassa yhtyeen jäsenet istuvat basisti Cisse Häkkisen Cadillacin takapenkillä Helsingin Ruskeasuolla. Tämä Risto Vuorimiehen suunnittelema kansikuva on valittu lukuisia kertoja Suomen parhaaksi levynkanneksi.
Taustaa
Hurriganesin esikoisalbumi, sekä studio- että livemateriaalia sisältänyt Rock and Roll All Night Long (1973), oli menestynyt hyvin ja oli muun muassa levy-yhtiö Love Recordsin siihen mennessä myydyin LP-julkaisu. Menestystä täydensi singlehitti ”Blue Suede Shoes”, joka vielä elokuussa oli listakolmosena, vaikka itse albumi oli jo pudonnutkin listalta. Syksyyn mennessä Hurriganes oli myös menettänyt Suomen ykkösyhtyeen aseman Hullujussille, mikä ärsytti Hurriganesia ja sen innokkaimpia faneja.
Hurriganesilla oli valmiina joitakin levytyskelpoisia covereita, joita se oli esittänyt keikoilla. Yksi niistä oli Freddy Cannonin ”Tallahassee Lassie”, johon oli lisätty tempoa. Basisti Cisse Häkkisen laulamia kappaleita olivat alun perin Jim & The Beatmakersin esittämä ”My Only One” sekä tanskalaisen The Lollipopsin ”I’ll Stay by Your Side”, joka Hurriganesin esittämänä tunnettiin nimellä ”I Will Stay”. Yhtyeellä oli myös omia kappaleita, joita yritettiin konserteissa hioa valmiiksi. Yhtye vuokrasi harjoittelua varten Ruskeasuon K-kaupan ahtaan kellaritilan.
Uuden albumin tuottajaksi lupautui englantilainen Richard Stanley, joka oli innostunut Hurriganesista kuultuaan yhtyeen esikoisalbumin. Stanley sai yhtyeeltä myös demonauhan, jolla oli kappaleet ”Roadrunner”, ”Tallahassee Lassie” sekä erilaisia boogieriffejä, joista yhdestä muotoutui lopulta albumin ensimmäiseksi kappaleeksi päätynyt ”It Ain’t What You Do”. Stanley päätti kirjoittaa yhtyeelle kaksi omaa kappaletta.
Äänitykset
Roadrunner päätettiin Måns Groundstroemin ehdotuksesta äänittää Marcus Österdahlin johtamalla Marcus Music -studiolla Tukholmassa, koska siellä oli mahdollisuus parempaan äänentoistoon kuin suomalaisissa studioissa: esimerkiksi studion 16-raitatekniikka edusti aikansa huippuluokkaa. Kansainvälisille markkinoille pääsemisen uskottiin edellyttävän myös teknisesti ja äänitykseltään korkeatasoisia albumeja. Lisäksi tuottaja Richard Stanley halusi käyttää moniraitastudiota, jotta hän voisi tallentaa yhtyeen livesoundin, ja Hurriganesin levy-yhtiö Love Records oli jo tehnyt Marcus Musicin kanssa jonkin verran yhteistyötä. Hurriganes oli ensimmäinen Lovelle kuulunut yhtye tai artisti, joka äänitti albuminsa kyseisessä studiossa.
Hurriganes matkusti Tukholmaan 16. syyskuuta 1974. Mukaan lähtivät yhtyeen ja tuottaja Stanleyn lisäksi roudari Kuivis Koskiluoto sekä Love Recordsin johtoportaaseen kuulunut Otto Donner. Yhtyeelle oli varattu studioaikaa neljä päivää. Taloudellisista syistä työt aloitettiin illalla ja niitä jatkettiin myöhään yöhön. Äänittäjänä toimi nuori Leif Måses. Måses ei ollut aiemmin äänittänyt raskasta rock ’n’ rollia, mutta hän oli kokeilunhaluinen ja taitavaksi luonnehdittu. Hän siirtyi myöhemmin työskentelemään Abban studioille.
Koska studioaikaa oli vähän, kappaleet oli saatava äänitetyiksi nopeasti. Solisti-rumpali Remu Aaltonen lauloi kappaleet vain yhdellä tai kahdella otolla. Lisäksi tuottaja Stanley antoi Albert Järvisen soittaa jokaisesta kitarasoolosta korkeintaan kaksi ottoa. Tämä oli Måns Groundstroemin Stanleylle antama neuvo, sillä Järvinen oli käyttänyt studioaikaa runsaasti sooloalbuminsa Ride On äänityksissä. Kiire ei kuitenkaan juuri haitannut, sillä yhtye oli esittänyt useita levyn kappaleita aiemmin keikoillaan, joten äänitykset sujuivat pitkälti rutiinilla.
thumb|right|Albert Järvinen Järvinen ei pitänyt Stanleyn asenteesta, ja eräänä päivänä hän ei suostunut soittamaan sooloja lainkaan vaan ilmoitti soittavansa kaikki albumin soolot peräkkäin seuraavana päivänä. Muiden hämmästykseksi näin myös tehtiin. Kun Aaltonen kysyi Järviseltä, oliko tämä miettinyt sooloja etukäteen, kuului vastaus: ”Emmä mitään oo funtsannu.” Kappaleen ”Roadrunner” alkuun yhtye yritti luoda The Whon ja Jimi Hendrixin tyylistä kakofoniaa, mutta ongelmaksi muodostui Järvisen Fender Stratocaster, joka ei pysynyt vireessä. Ainoaksi vaihtoehdoksi jäi äänittää alkuosa ja varsinainen kappale erikseen, ja Stanley antoi Järvisen soittaa alusta poikkeuksellisesti kolme tai neljä ottoa.
Kappaleessa ”In the Nude” Aaltonen soitti Stanleyn ehdotuksesta erääseen osaan kaksi rumpuraitaa päällekkäin. Hänen soittonsa tuplauksen kohdalla ei mennyt rytmissä, mutta lopputulokseen oltiin silti tyytyväisiä. Aaltonen innostui, ja hänen ehdotuksestaan joissain kappaleissa myös Cisse Häkkisen bassoraitoja tuplattiin. ”Mister X” -kappaleen kanssa tuli ongelmia, koska yhtye ei ollut esittänyt sitä konserteissa ja Stanley oli tehnyt siihen liian vaikeat sanat. Aaltosella oli lauluosuutta äänittäessä vaikeuksia lausua hänelle haastavia sanoja ja tavuja, eikä hän ollut harjoitellut kappaletta ennakkoon. Lopulta basisti Häkkinen ehdotti Stanleylle, että tämä tekisi Aaltoselle malliksi ”demolaulun”. Stanley lauloi kappaleen yhdellä otolla, ja Aaltonen halusi tulkinnan levylle sellaisenaan. Kappale ”Get On” puolestaan äänitettiin albumin täytteeksi, kun sen huomattiin jäävän muuten kestoltaan liian lyhyeksi. Aaltonen lauloi sanat sattumanvaraisesti omasta päästään.
Lopulta materiaalia jäi ylikin: studiossa äänitettiin myös yhtyeen oma versio The Spencer Davis Groupin kappaleesta ”Somebody Help Me”, alkujaan Chuck Berryn esittämä instrumentaali ”Guitar Boogie” sekä yhtyeen oma ”Boogie Woogie Morning”, joka oli tyylillisesti lähellä ”Get On” -kappaletta. ”Guitar Boogie” julkaistiin vuonna 2000 Albert Järvisen tuotantoa esittelevällä Patchy Moss – 30 Big Ones -kokoelmalla.
Viimeinen studiopäivä oli 20. syyskuuta. Nauhoitusten päätyttyä Hurriganes palasi Suomeen laivalla. Yhtye ei ollut varma, oliko äänityksiin käytetty aika vaivan arvoista, ja albumin C-kasettiversiota päätettiin testata laivan diskossa. Yleisön reaktio oli hyvä, ja kotimaassa myös Love Recordsin Atte Blom piti kuulemastaan. Remu Aaltonen ei puolestaan ollut täysin vakuuttunut kuullessaan Roadrunnerin koelevyä ystävänsä luona eikä olisi edes halunnut julkaista albumia. Hän oli pettynyt muun muassa bassosoundiin, joka kuului lujempaa kuin studiossa.
Stanley palasi vielä Tukholmaan, sillä albumi kaiverrettiin paikallisessa Cutting Roomissa. Koska kaiverrus tehtiin Finnvoxin sijaan Ruotsissa, Roadrunnerille saatiin yhdeksän desibeliä – eli kolme kertaa – kovempi äänenvoimakkuus kuin muilla suomalaisilla levyillä.
Albumin tyyli
Albumin kappaleita yhdistää Hurriganesille tyypillinen käsittelytapa ja äänimaailma, jossa menneiden aikojen kopioimisen sijaan moninainen kokonaisuus tuodaan esiin 1970-luvun hengessä. Levyn yleisilmeelle on ominaista voimakas kompressointi. Albert Järvisen kitarasoundi on puolestaan hänen aikaisempiin levytyksiinsä verrattuna selvästi hyökkäävämpi. Sooloissa on käytetty vähemmän säröä kuin kompeissa. Järvinen soitti albumilla Fender Stratocasteria sekä Gibson ES-355:tä.
Kappalemateriaali
thumb|left|upright|Hurriganesin basisti Cisse Häkkinen vuonna 1976. Häkkinen laulaa Roadrunnerilla yksin kappaleet ”The Phone Rang” ja ”I Will Stay”. Albumin avauskappale on bluespohjainen ”It Ain’t What You Do”, jota Hurriganes soitti säännöllisesti konserteissa. Se perustui yhtyeen roudarin Hande Mertasen mukaan hänen ehdotukseensa tehdä jotain Status Quo -tyyppistä ”ränttätänttää”. Vaikka kappaleen sanoitus on lainattu amerikkalaisen J. Geils Bandin samannimisestä kappaleesta, siitä tuli yksi suomalaisen rockin merkkiteoksista. Se oli myös Albert Järvisen suosikkikappale. Musiikillisesti nostalgisessa ”Hey Groupiessa” lauletaan bändäreistä. Sanoitus on melko viaton, mutta aihe ei ollut suomalaisessa rockissa kovin yleinen. ”Tallahassee Lassie” on rankalla otteella esitetty versio Freddy Cannonin vuonna 1959 levyttämästä rock and roll -kappaleesta.
”The Phone Rang” on Richard Stanleyn kirjoittama nopeatempoinen kappale, jonka laulaa basisti Häkkinen. Häkkinen laulaa myös albumin seuraavan kappaleen, ”I Will Stay”, joka on Hurriganesin versio The Lollipops -yhtyeen vuonna 1965 levyttämästä hitistä ”I’ll Stay by Your Side”. Remu Aaltonen käski Häkkisen laulamaan kappaleen erityisen melankolisesti, jotta siihen saataisiin oikeanlainen tunnelma. Kohtalokasta ilmapiiriä tehostaa akustinen kitara, jota Häkkinen soittaa sekä kappaleen alussa että lopussa. Albumin A-puolen päättää perusrock ”Get On”, josta on tullut klassikko. Joskus on väitetty, että kappale olisi ideoitu vasta studiossa, mutta Hurriganes oli esittänyt sen varhaisversiota jo kesän 1974 keikoillaan. Myös Richard Stanley oli saanut yhtyeeltä samana kesänä demokasetin, jossa oli ”Get Onin” kaltainen kappale. Yhtyeen roudari Kuivis Koskiluoto on kertonut, että ”Get On” oli alkujaan soundcheckeissä käytetty kappale, jota ei lainkaan esitetty varsinaisessa konsertissa. Kappaleen sanoitus on joka tapauksessa improvisoitu studiossa. Remu Aaltosen mukaan Cisse Häkkinen soitti kappaleeseen kaksi bassoraitaa päällekkäin.
B-puolen aloittaa vähemmälle huomiolle jäänyt instrumentaali ”In the Nude”. Kyseessä on Joe Garlandin swing-jazz-klassikko ”In the Mood”, jonka Glenn Miller teki tunnetuksi 1940-luvulla. Hurriganesin versio on hyvin samantapainen kuin The Shadowsin versio, joka julkaistiin 1964 yhtyeen albumilla Dance with The Shadows. Richard Stanleyn mukaan ”In the Nude” oli täytekappale, joka olisi todennäköisesti jätetty pois levyltä, ellei siinä olisi ollut hänen ideoimaansa ”tuplarumpuefektiä”. Stanley oli aiemmin käyttänyt samaa efektiä työskennellessään Lontoossa. ”Mister X” on ”The Phone Rangin” ohella albumin toinen kappale, jonka työstämisessä Stanley on ollut mukana. Hän myös laulaa sen, sillä Stanleyn kirjoittama sanoitus osoittautui Remu Aaltoselle liian vaikeaksi. Musiikillisesti kappale on jossain määrin perusrockista eroava Bo Diddley -tyylinen rhythm and blues.
Remu Aaltonen ja Albert Järvinen olivat esittäneet Little Richardin ”Slippin’ and Slidin’” -kappaletta jo ennen Hurriganesia Kalevala-yhtyeessä. Version alkuriffi on lainattu Otis Rushin kappaleesta ”Homework”, jota muun muassa Fleetwood Mac -yhtye esitti 1960-luvun lopulla. Suurimpana vaikutteena toimi kuitenkin J. Geils Bandin vuoden 1970 versio. Hurriganesin versiossa Järvisen soittaa slide-kitaraa. Nopeatempoisen ”Oowee–Oohlan” sanoitus on Hurriganes-kirjan kirjoittajan, Honey Aaltosen, mukaan ”rock and roll -hölynpölyä”. A-osasta vastaa Remu Aaltonen, ja B-osassa Cisse Häkkinen imitoi Elvis Presleytä. Kappale tunnettiin vielä studiossa nimellä ”Boston Town”.
Albumin päättää nimikappale ”Roadrunner”. Sen on levyttänyt ensimmäisenä Bo Diddley vuonna 1960, mutta Hurriganesin esikuvana oli The Pretty Things -yhtyeen versio vuodelta 1965. Sen rakenne on erilainen kuin muissa kappaleissa, sillä tuottaja Stanley halusi albumille muutakin kuin perusrockia. Kappaleessa on esimerkiksi taukoja, joiden esikuvana toimi The Who -yhtyeen kappale ”My Generation”. ”Roadrunnerin” alun kakofonian äänittäminen osoittautui hankalaksi. Albert Järvinen sai sen aikaan sahaamalla kieliä plektralla pitkittäissuuntaan sahaten ja vääntämällä kampea, mutta samalla kitara meni kerta toisensa jälkeen epävireeseen. Niinpä kappaleen alku- ja loppuosat jouduttiin äänittämään eri otoissa ja editoimaan lopuksi yhteen, mikä oli Stanleyn linjan vastaista.
Kansitaide
Roadrunnerin kannet kuvasi Risto Vuorimies, joka oli varsin arvostettu kansitaiteilija. Hän oli kuvannut Hurriganesin esikoisalbumin lisäksi myös muun muassa Albert Järvisen Ride Onin sekä Rauli Badding Somerjoen Muotokuva 1:n ja Näin käy rock & rollin kannet.
Kansikuvat otettiin Ratsastiellä Helsingin Ruskeasuolla myöhään illalla 23. lokakuuta 1974. Helsingin ratsastustallien läheisyydessä sijaitseva rauhallinen tie valittiin kuvauspaikaksi, koska Remu Aaltonen asui lähistöllä Mannerheimintiellä. Kuvauksissa oli paikalla myös albumin tuottanut Richard Stanley.
Kuvaukset ideoitiin Vuorimiehen, Aaltosen ja Cisse Häkkisen kesken, vaikkakaan niitä ei mietitty juurikaan etukäteen. Etukannessa yhtye on kuvattuna Häkkisen vuoden 1954 Cadillac Series 62 Sedanin takapenkillä vain auton- ja katuvalojen valaisemassa yössä. Takakannessa on kuva auton kojetaulusta. Tarkasti katsottuna kuvasta voi erottaa myös tuhkakupin, Brylcreem-tuubin sekä mittaritaulussa palavan brake-valon. Alkuperäisessä vinyylipainoksessa oli avattavat kannet ja sisäkannen kuvassa oli erilaisia esineitä, kuten Järvisen Fender Stratocaster -kitara sekä Cisse Häkkisen Remu Aaltoselle kirjoittama muistilappu, jossa on avauskappaleen ”It Ain’t What You Don” sanat niiden ääntämistä mukaillen: ”Aiv biin traing foor a veri long taim/Ty get mai bisnes, mai bisnes streit...”
Kuvat otettiin nopeasti 6 x7 Pentax-kameralla ja Vuorimiehelle tyypillisesti pelkässä luonnonvalossa ilman salamaa tai keinovaloa, ja kuvaushetkellä hän pyysi soittajia istumaan täysin liikkumatta, koska valotusaika oli pitkä. Valoa saatiin irrottamalla Cadillacin kattovalon kupu. Vuorimies otti session aikana kolme rullallista diakuvia eli noin 30 ruutua. Välillä yhtyeen jäsenet vaihtoivat paikkoja ja vaatetusta. Jonkin verran kuvia otettiin takapenkin lisäksi myös auton ulkopuolella ja ohjaamossa.
Roadrunner oli ainoa suomalainen albumi, jonka kansi otettiin mukaan Hipgnosisin ja Roger Deanin vuonna 1977 julkaisemaan teokseen Album Cover Album. Se on valittu lukuisia kertoja Suomen kaikkien aikojen parhaaksi levynkanneksi, kuten huhtikuussa 2012 Soundin ja Kiasman järjestämässä äänestyksessä. Vuonna 1991 levynkeräilijöiden ja musiikinharrastajien Rare-lehden mukaan ”tylyä rock ’n’ roll -romantiikkaa tihkuvassa kannessa yhdistyvät taiteelliset lähtökohdat ja omaperäinen toteutus hienostuneesti kaupallisiin päämääriin”.
Myynti
Roadrunnerin julkaisi Love Records vuoden 1974 lopulla. Tarkemmasta ajankohdasta on ristiriitaista tietoa: suurin osa lähteistä ilmoittaa levyn ilmestyneen marraskuussa, mutta Hurriganesin diskografiaan ja oheistuotteisiin erikoistuneen Hurriganes-keräilysivun mukaan albumi olisi julkaistu vasta 7. joulukuuta.
Roadrunnerista muodostui suuri menestys. Se nousi listalle joulukuussa 1974 ja oli vuonna 1975 ykkösenä jokaisen kuukauden listalla tammikuusta toukokuuhun asti. Lopulta kesäkuussa Roadrunnerin pudotti kärkipaikalta Erkki Junkkarisen Ruusuja hopeamaljassa. Albumi myi kultaa pian julkaisunsa jälkeen, ja timanttilevyyn oikeuttavat 50 000 kappaletta ylittyi parissa kuukaudessa. Roadrunnerin kappaleet soivat jatkuvasti radion harvoissa musiikkiohjelmissa, ja Hurriganes nousi lopullisesti Suomen suosituimmaksi rock-yhtyeeksi, myös ulkomaiset esittäjät huomioon otettuna. Lisäksi albumi sai yleisesti hyvät arvostelut.
Albumi on ollut eri listoilla yhteensä 64 viikkoa. Vuonna 1988 albumi nousi uudelleenjulkaisuna sijalle 12, ja 2011 sijalle 37. Roadrunner on Love Recordsin historian ylivoimaisesti myydyin äänite, ja se oli Suomessa myydyin kotimainen albumi vuoteen 1985 asti. Sitä on myyty Suomessa yli 170 000 kappaletta ja se on nykyisin yhdeksänneksi myydyin kotimainen albumi (tilanne huhtikuussa 2015).
Roadrunner oli ensimmäinen Hurriganes-albumi, joka ilmestyi myös Ruotsissa. Sen julkaisi Sonet-yhtiö vuonna 1975. Julkaisun myötä yhtye alkoi saada suosiota paikallisten raggarien keskuudessa, ja levyä myytiin siellä 30 000–40 000 kappaletta. Albumi ilmestyi samana vuonna myös Ranskassa, julkaisijana oli RCA Victor.
Merkitys
Roadrunneria pidetään kenties merkittävimpänä suomalaisena rockalbumina. Se teki rock and roll -musiikkia tunnetuksi koko Suomessa, sillä 1950-luvulla sitä oli harrastettu vain suurimmissa kaupungeissa. Radio ei tuolloin juuri rockia soittanut, lehdet eivät siitä erityisemmin kirjoittaneet ja myös levyjen hankkiminen oli hankalaa. Elvis Presley, Little Richard, Jerry Lee Lewis ja Chuck Berry eivät hätyytelleet maan myyntitilastoja. Myöskään kotimaiset rocklaulajat, kuten Rock-Jerry, Timo Jämsen, Jorma Kalenius ja Pekka Loukiala, jotka saavuttivat menestystä erilaisissa rock-kilpailuissa, eivät tuolloin nousseet kuuluisuuteen, sillä he ryhtyivät levyttämään vasta 1960-luvun puolella, kun levy-yhtiöt päästivät studioon myös nuorisomusiikin esittäjiä. Tuolloin yleisö alkoi kuitenkin olla jo kiinnostuneempi rautalankamusiikista ja twististä, ja pian The Beatlesista.
Albumin ilmestymisen myötä suomalaisen rockmusiikin harrastajien ei tarvinnut enää tuntea alemmuutta ulkomaisten ihanteiden rinnalla. Roadrunner sai muusikot uskomaan, että myös Suomessa on mahdollista tehdä omaperäistä, myyvää musiikkia, joka parhaassa tapauksessa kuulostaa jopa paremmalta kuin ulkomailla suurella budjetilla luodut myyntivaltit. Honey Aaltosen, Vesa Kontiaisen ja Kjell Starckin kirjoittaman Hurriganes-kirjan (2007) mukaan Roadrunner on albumi, josta on puhuttu, kirjoitettu ja ammennettu vaikutteita enemmän kuin mistään muusta suomalaisesta rocklevystä.
Roadrunner sisältyy vuonna 2010 julkaistun 1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään -kirjan suomenkieliseen painokseen. Siinä albumista kirjoittaa Pekka Laine, jonka mukaan albumi toi rock ’n’ rollin Suomeen, sillä aiemmat rokkarit eivät olleet päässeet esittämään asiaansa ilman iskelmäteollisuuden ”vesittävää panosta”. Laineen mielestä levyn ylivoimaisuus perustuu paitsi Hurriganesin soittoenergiaan, myös sen tuotantoon. Hän nostaa esiin myös Albert Järvisen, sillä ”ilman hänen äärimmäisen sulavaa kitarointiaan levyä ei palvottaisi suomalaisen perusrockin ylimpänä klassikkona”.
Cisse Häkkisen mielestä Roadrunnerilla vallitsee muista yhtyeistä eroava Hurriganes-soundi, mikä tekee levystä poikkeuksellisen. Levyn tuottanut Richard Stanley on sanonut albumia ”fantastiseksi”, sillä sitä äänittäessä kaikki onnistui. Love Recordsilla työskennelleen Otto Donnerin mukaan Hurriganes ylitti albumilla kaikki odotukset ja ”tavallaan räjäytti potin”. Albert Järvinen ei ollut yhtä vakuuttunut, sillä hänen mielestään levyllä oli ”vähän sellaisia falskeja kohtia”. Vuonna 1982 hän kuitenkin sanoi haastattelussa sen olevan ”kaikkein kovin” Hurriganes-albumi. Soundit ovat alkeelliset, ”mutta jytinää ja tunnetta löytyy”. Remu Aaltonen sanoi vuonna 1975, että ”ei Roadrunner loppujen lopuksi mikään ihmeellinen LP ollut”. Hän ihmetteli albumin suosiota vielä paljon myöhemminkin:
Roadrunnerin julkaisun myötä nöyristelevän, omanarvontunnottoman ja ulkomaisten ihanteiden rinnalla alemmuutta tuntevan suomalaisen rockmusiikin aika oli väistymässä. Hurriganesista kasvoi levyn ilmestyttyä myös suomalaisten teinien idoli. Yhtyeen elämänasenne edusti kapinaa vanhempia polvia vastaan, minkä lisäksi se innosti tuhannet nuoret musiikkiharrastuksen pariin. Aloittelevat soittajat saivat esikuvan ja todisteen siitä, että itseään voi ilmaista myös yksinkertaisen ja helposti opeteltavan musiikin kautta. Lisäksi kotimaisen esikuvan saattoi nähdä konsertissa useammin kuin kerran elämässä.
Singlet
Myöhemmin on ilmestynyt muitakin singlejä. Sonet julkaisi singlen Get On / Kenny at the Corner Englannissa, Ranskassa ja Länsi-Saksassa vuonna 1977. Vuonna 1992 Love puolestaan julkaisi Suomessa singlet Get On / Tallahassee Lassie ja Roadrunner / My Only One.
Kokoonpano
Muusikot
Muut
Painokset
Roadrunnerin alkuperäisessä vinyylipainoksessa kappaleet oli kirjoitettu takakanteen väärässä järjestyksessä, minkä lisäksi kansikuvasta vastanneen Risto Vuorimiehen nimi oli kirjoitettu väärin, Risto Vuoromies. Nämä virheet oli korjattu ensimmäiselle uusintapainokselle. Albumin alkupään painoksissa esiintyy kuitenkin kansiversioiden ja etikettien kanssa jonkin verran päällekkäisyyksiä muun muassa sen vuoksi, että vaikka kannesta tehtiin uusi painos, varastossa oli vielä vanhoja etikettejä ja ne käytettiin ensin, ennen kuin uudet etikettiversiot otettiin käyttöön. Albumin vinyyliversiosta on sittemmin otettu lukuisia uusintapainoksia.
C-kasettipainoksissa kappaleet ”Hey Groupie” ja ”Tallahassee Lassie” sekä ”Slippin’ and Slidin’” ja ”Oowee–Oohla” olivat vinyyliversioon nähden keskenään päinvastaisessa järjestyksessä. Ruotsalaisessa kasettipainoksessa kappalejärjestys eroaa suuresti muista painoksista.
Ensimmäinen CD-painos albumista julkaistiin vuonna 1988. Monikanavainen SACD-versio ilmestyi vuonna 2007.
Pontevedra
Pontevedra on kaupunki Espanjan Galiciassa, Pontevedran maakunnassa, Atlantilta mantereelle työntyvän lahden pohjukassa, johon laskevat Lérez- ja Tomeza-joet. Kaupungin asukasluku on noin 85 000.
Kristoffer Kolumbuksen ensimmäisellä löytöretkellään käyttämä lippulaiva, Santa María oli rakennettu Pontevedrassa.
Thrinaxodontidae
Thrinaxodontidae on sukupuuttoon kuollut terapsidien heimo. Se kuuluu kynodontteihin, ja sen jäsenet elivät myöhäisen permikauden ja varhaistriaskauden aikana. Heimon tyyppisuku on Thrinaxodon. Thrinaxodontidae on läheisempää sukua nisäkkäille kuin "primitiivisempi" Galesauridae-heimo.
Fylogenia
Muokattu Botha et al. 2007:
Geoglyfi
thumb|[[Nazcan linjat Perussa ovat kenties maailman tunnetuimmat geoglyfit. Kuvassa kolibria esittävä kuvio.]] thumb|Australialaisen taiteilijan Andrew Rogersin kiviä kasaamalla tekemä moderni geoglyfi, joka esittää [[Australian alkuperäiskansat|aboriginaalien mytologian Bunjil-lintua.]] Geoglyfi on ilmasta havaittava hahmo tai geometrinen kuvio, joka on tehty maahan joko kasaamalla maa-ainesta tai poistamalla sitä. Geoglyfejä on tehty muinaisissa kulttuureissa luultavasti uskonnollisia seremonioita varten.
Belgian Grand Prix 1985
Belgian Grand Prix 1985 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 15. syyskuuta 1985 Spa-Francorchamps'n radalla. Kilpailun voitti Lotus-tallin Ayrton Senna. Kilpailun kärkiviisikossa kaikki olivat tai tulivat joskus olemaan maailmanmestareita. Kilpailu ajettiin epävakaisissa olosuhteissa: rata oli täysin märkä kilpailun alkaessa, mutta kuivui nopeasti ajolinjan osalta. Kilpailun puolivälissä rata kastui pienen sadekuuron jälkeen, mutta kuivui jälleen loppua kohti.
Katsutoshi Nekoda
Katsutoshi Nekoda (1. helmikuuta 1944 Hiroshima – 4. syyskuuta 1983) oli japanilainen lentopalloilija ja olympiavoittaja. Hän voitti urallaan kolme olympiamitalia, joista yksi oli kultainen, yksi hopeinen ja yksi pronssinen. Nekoda paransi suoritustaan jokaisissa olympialaisissa, joissa hän kilpaili. Tokiossa 1964 hän voitti pronssia, kun taas Méxicossa 1968 hän saavutti jo hopeaa. Münchenissä 1972 hän voitti kultaa.
Nekoda kuoli vain 39-vuotiaana mahasyöpään.
Happiness Is a Warm Gun
Happiness Is a Warm Gun on rock-yhtye The Beatlesin vuonna 1968 ilmestynyt kappale albumilta The Beatles. Kappaleen on kirjoittanut pääasiassa yhtyeen kitaristi John Lennon, mutta tekijätietoihin on käytännön mukaisesti merkitty myös basisti Paul McCartney. Kappale äänitettiin syyskuussa 1968 ja julkaistiin 22. marraskuuta 1968.
Inspiraatio ja sävellystyö
John Lennon oli The Beatles -albumin teon aikaan erittäin tuottelias. Hän sai inspiraatioita pienistäkin seikoista, ja kun The Beatlesin tuottaja, George Martin esitteli Lennonille aselehteä, kiinnostui Lennon lehden kannessa olleesta otsikosta, 'Happiness is a warm gun' (suom. 'onni on lämmin ase'). Lennon tulkitsi lämpimän aseen tarkoittavan, että oli juuri ampunut jonkun, ja lauseen ristiriitainen sanoma kiehtoi häntä suuresti. Lennon sai inspiraation otsikon lauseesta, ja kirjoitti ja sävelsi pian Happiness Is a Warm Gunin loppuosan. Siitä tuli hieman balladimainen rocksävellys. On myös arveltu, että kappaleen nimen alkuperä on myös väännös peräisin Tenavat-sarjakuvan lausahduksesta 'Happiness is a warm puppy' (suom. 'onni on lämmin koiranpentu'). Lennonilla oli myös useita kymmeniä muita kappaleita valmiina albumille, mukaan lukien kaksi lyhyttä kappaletta, jotka hän oli jo hyllyttänyt. Toinen niistä oli hidastempoinen blues rock -sävelmä ja toinen raaka ja nopea hard rock -osuus. Lennon yhdisti kaikki nämä kolme kappaletta, joista syntyi lopulta Happiness Is a Warm Gunin eeppinen kokonaisuus. Kappale siis koostuu kolmen yhdistetyn, eri kappaleen jatkumosta.
Lennon kertoi myöhemmin, että kappaleen nimi ja sen eri osissa olevat tietyt viitteet viittaavat hänen seksuaalisiin haluihinsa hänen naisystäväänsä Yoko Onoa kohtaan, jonka kanssa hän oli juuri aloittanut suhteen. Kappaleen on huhuttu kertovan myös huumeista, heroiinista erityisesti, mutta tämän merkityksen Lennon kielsi.
Levytys
The Beatlesin jäsenten keskinäiset välit olivat melko viileät The Beatles -albumin levytyksen aikoihin. Yhtyeen sisällä oli musiikillisia erimielisyyksiä (John Lennon oli kiinnostunut musiikillisista kokeiluista ja yhteiskunnallisesti kantaa ottavista protestilauluista perinteisen Beatles-musiikin ohella, George Harrison halusi hengellisempää ja intialaistyylistä musiikkia, kun taas Paul McCartney halusi jatkaa The Beatlesin perinteistä pop-, rock- ja pop rock -linjaa).
Beatlesin jäsenet Harrison ja McCartney olivat turhautuneita siihen, että Lennon toi naisystävänsä Onon jatkuvasti mukaan levytyssessioihin, Lennon, Harrison ja The Beatlesin rumpali Ringo Starr puolestaan olivat ärsyyntyneitä McCartneyn jatkuvasta määräilystä. Lisäksi Harrison oli tyytymätön hänen kappaleidensa näkyvyyteen The Beatlesin albumeilla, arvostetun ja tuotteliaan lauluntekijäkaksikon Lennon ja McCartney kappaleet olivat aina olleet valtava enemmistö Beatlesin albumeilla ja myös Beatlesin jäsenten perustama levy-yhtiö Apple Records toi lisää paineita muutenkin maailman seuratuimpien muusikkojen niskaan. Välit olivat kireät, mutta kun yhtye alkoi työstää Happiness Is a Warm Gunia, hitsautui yhtye jälleen tiivisti yhteen sitä tehdessään. Kappaleessa oli kolme niin erilaista osiota ja runsaasti vaikeita kohtia ja rytmejä, että yhtyeen jäsenten täytyi paneutua kappaleen levytykseen kaikella keskittymisellä ja sysätä erimielisyydet syrjään. Beatles työsti kappaletta kaksi päivää ja kaikki Beatlet olivat sillä tiiviisti mukana. McCartney onkin sanonut, että Happiness Is a Warm Gun on The Beatles -albumin ainoita 'todellisia Beatles-kappaleita', sillä kappaleen parissa työskenneltiin täydellä teholla yhtenäisesti, yhtyeenä.
Vastaanotto
Happiness Is a Warm Gun on erittäin arvostettu, monivivahteinen klassikko, niin The Beatlesin tuotannossa kuin rock-musiikissakin. Arvostettu musiikkilehti Rolling Stone listasi kappaleen sijalle 24 listassaan 100 Greatest Beatles Songs, jossa lehden toimitus listasi mielestään sata parasta The Beatlesin kappaletta. The Beatles -albumi, jolla Happiness Is a Warm Gun esiintyy, oli saman julkaisun listalla 500 Greatest Albums of All Time, jolla julkaisu listasi kaikkien aikojen 500 parasta albumia, sijalla 10. Perusteluissa ja albumin parhaita kappaleita nimettäessä mainittiin Happiness Is a Warm Gun. Myös The Beatlesin jäsenet pitävät kappaleesta: John Lennon on sanonut pitävänsä siitä, ja Paul McCartneyn ja George Harrisonin mielestä se on The Beatles -albumin paras kappale.
Harma (Attika)
Harma oli antiikin aikainen linnoitus Attikassa Kreikassa. Se sijaitsi Parnes-vuoren rinteellä lähellä Fyleä, missä se vartioi Fylen tavoin Ateenan ja Theban välistä tietä. Harmaa ei luettu Attikan demosten joukkoon.
Hulalalaa
Hulalalaa on Noitalinna huraa! -yhtyeen debyyttialbumi vuodelta 1986. Ensimmäinen LP-versio levystä tuli vuonna 1986 ja CD-versio vuonna 2007.
Enontekiön lentoasema
Enontekiön lentoasema on Enontekiön kunnassa sijaitseva lentoasema. Sen matkustajamäärä vuonna 2014 oli 19 468.
Enontekiön lentoaseman rakennustyöt valmistuivat vuonna 1980, ja se siirrettiin Ilmailuhallituksen (nyk. Finavia) hallintaan vuonna 1988. Kiitotie pidennettiin vuonna 1992 kahteentuhanteen metriin.
Enontekiön lentoasema sijaitsee Hetasta kahdeksan kilometriä länteen. Sen sijainti noin 300 metrin korkeudessa merenpinnasta tekee siitä Suomen korkeimmalla sijaitsevan lentoaseman. Lentokentän terminaalirakennus on vuodelta 1989. Vuoden 2009 elokuussa Finavia ilmoitti nimeävänsä lentoaseman uudelleen Enontekiö-Kautokeinon lentoasemaksi, mutta nimenmuutosta ei ole käytännössä toteutettu.
Finavia myi lentoaseman Enontekiön kunnalle vuonna 2020 ja se siirtyi kunnan hallintaan heinäkuussa 2021. Lentoasemaa operoi kunnan omistama yritys ENF POP.
Luettelo Apple IIGS -peleistä
Tämä on luettelo julkaistuista Apple IIGS -peleistä.
Leppävirran terveysasema
Leppävirran terveysasema on Leppävirran kirkonkylässä toimiva kunnallinen terveysasema. Terveyspalvelujen tuottamisesta vastaa Pohjois-Savon sairaanhoitopiirin Kysteri-liikelaitos.
Terveysasema tarjoaa terveyskeskuspäivystystä päivittäin kello 8-18. Muulloin päivystystä on saatavilla Kuopion yliopistollisen sairaalan päivystyksestä (Puijonlaaksontie 2, Kuopio, C-ovi) ja Varkauden sairaalan päivystyksestä (Savontie 55, Varkaus).
Ekhelidai
Ekhelidai oli antiikin aikainen asutus Attikassa eli Ateenan kaupunkivaltion alueella Kreikassa. Se sijaitsi Pireuksen ja Tetrakomoin Herakleionin välisellä alueella lähellä Kefissos-joen suuta ja Faleroniin johtanutta Pitkää muuria, oletettavasti lähellä Ksypeteä.
Kreikkalaisessa mytologiassa Ekhelidai sai nimensä heeros Ekheloksesta. Ekhelidai oli tasankoa, ja joko soista aluetta tai sellaisen lähellä, ja tätä on myös pidetty sen nimen alkuperänä (<, 'suo'). Siellä sijaitsi Ateenan hippodromi, jossa järjestettiin hevosurheilukilpailut muun muassa Panathenaia-juhlissa. Ekhelidaita ei luettu ainakaan Attikan alkuperäisten, Kleistheneen uudistuksen mukaisten demosten joukkoon. Stefanos Byzantionlainen kuitenkin mainitsee sen demoksena. Ekhelidai kuului oletettavasti Ksypeten demoksen alaisuuteen.
Sähködynamiikka
Sähködynamiikka on sähköopin osa-alue, jossa käsitellään liikkuvia eli dynaamisia sähköisiä ilmiöitä. Näitä ovat mm. sähkövirta, resistanssi ja konduktanssi.
Sähköilmiöt jaetaan kahteen ryhmään sen mukaan, onko sähkö niissä levossa vai liikkeessä. Sähköstatiikassa käsitellään levossa olevia eli staattisia sähköisiä ilmiöitä. Dynaamiset ilmiöt voidaan edelleen jakaa sellaisiin, joissa sähkövirrat ja sähkömagneettinen kenttä ovat ajasta riippumattomia, ja sellaisiin, joissa sähkövirrat ja sähkömagneettinen kenttä muuttuvat ajassa. Tasavirta ja siihen liittyvät ilmiöt kuuluvat ensimmäiseen luokkaan, ja vaihtovirta sekä esimerkiksi sähkömagneettinen induktio kuuluvat jälkimmäiseen luokkaan.
Kaikki jokapäiväisessä elämässä ihmistä palvelevat sähköilmiöt ovat sähködynaamisia. Liikkuvan sähkön eli sähkövirran tekemää työtä sanotaan sähkötyöksi.
Khastieis
Khastieis tai Khastia (, lat. Chastia) oli antiikin aikainen asutus oletettavasti Attikassa eli Ateenan kaupunkivaltion alueella Kreikassa. Sen sijaintia ei tunneta, mutta nimen perusteella se sijoitetaan usein nykyisen Fylín eli aiemman Chasián tienoille. Khastieista ei luettu ainakaan Attikan alkuperäisten, Kleistheneen uudistuksen mukaisten demosten joukkoon. Hesykhios kuitenkin mainitsee sen demoksena. Toisaalta on myös epäilty, että Khastieis olisi saattanut jopa sijaita Attikan alueen ulkopuolella.
Shakespeare: Kuinka Williamista tuli Shakespeare?
Tutkija Greenblatt oikoo kirjassa monia Shakespearen elämää koskevia vakiintuneita uskomuksia syntymäpäivästä alkaen.
Paul Garred
Paul Garred (s. 23. maaliskuuta 1985) oli brittiläisen The Kooksin jäsen. Hän soittaa rumpuja ja on ollut mukana myös säveltämässä. The Kooks on brightonilainen bändi, mutta Garred on syntynyt Seafordissa. 16-vuotiaana hän oli Stairwell -nimisessä paikallisessa bändissä. BRIT Schoolissa Croydonissa Garred tapasi Luke Pritchardin ja Hugh Harrisin. Bändin nyt jo entisen basistin Max Raffertyn Garred tapasi Brighton Institute of Modern Musicissa.
Aiheesta muualla
Paul Garred
Valve Hammer Editor
Valve Hammer Editor on Valve Corporationin kehittämä kenttäeditori Source-tietokonepelejä varten. Sillä voi luoda karttoja lähes kaikkiin Source-peleihin.
Hammer on uudistettu versio vanhasta Worldcraft-kenttäeditorista, joka kehitettiin Quake ja Quake 2-tietokonepelejä varten. Uusin versio 4.x julkaistiin Half-Life 2:en Source-pelimoottorille.
Editori on maksuton minkä tahansa Source-pohjaisen pelin omistajalle, ja se tulee Source SDK:n mukana. Source SDK tulee ladata Steamistä. SDK:on mukana tulee myös muita Source-pohjaisia ohjelmia.
Kalojen–Valaskalan superjoukkoryhmä
pienoiskuva|350px|Kalojen-Valaskalan superjoukkoryhmä lähiympäristöineen 3D-mallina
Astronomi R. Brent Tully Havaijin yliopiston astronomian laitokselta tunnisti rakenteen vuonna 1987.
Meriastrolabi
thumb|250px|Kolme meriastrolabia Forte da Ponta da Bandeira'n museossa, Lagosissa, Portugalissa Meriastrolabi on vanha kulmanmittauslaite leveyspiirin määrittämiseksi laivassa joko keskipäivän auringon tai tähtien tunnetun aseman perusteella. Meriastrolabi ei ollut täydellinen astrolabi, vaan enemmänkin asteikolla merkitty kehä varustettuna kohdistimella pystysuorien kulmien määrittämiseksi. Meriastrolabit oli suunniteltu käytettäviksi laivoissa kovassa merenkäynnissä ja tuulessa, jolloin astrolabit ovat hankalia käsitellä.
Historia
Meriastrolabin ensi ilmaantumiselle on tarjolla useita ajankohtia. Vanhimman ajoituksen, 1295, tarjoaa astromoni Ramon Llull, joka eli Mallorcalla olleessa Majorcan kuningaskunnassa. Myöhemmät ajankohdat keskittyvät 1400-luvun loppupuolelle, Samuel Purchasin väittäessä meriastrolabin, että Martin Behaim, merenkulkija, jota kaikki eivät pidä luotettavana kertojana, otti sen käyttöön navigoinnissa. Monin lähteiden mukaan väline tunnettiin varmuudella 1400-luvun lopulla. Vanhin tunnettu kuvaus meriastrolabin valmistamisesta ja käytöstä on saatu Martín Cortés de Albacarin kirjasta Arte de Navegar julkaistu vuonna 1551. vaikkakin meriastrolabin perusperiaate on sama kuin arkkipendulumin, jota muinaisessa Egyptissä käytettiin rakennettaessa pyramideja. On olemassa todisteita siitä, että meriastrolabi on kehittynyt tähtitieteessä käytetystä astrolabista, koska vanhimmissa meriastrolabeissa on säilynyt joitakin merkintöjä (esimerkiksi umbra recta ja umbra vera'') vanhemmista laitteista vaikka näissä ei enää ole ollut vastaavia osia.