cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Matkailu
Turismin historia
thumb|Cannesin rantapromenadi 1800-luvulla. Turismi siinä mielessä kuin sen nykyään ymmärrämme sai alkunsa Euroopassa 1700–1800-luvuilla. Tuolloin yleinen elintaso nousi ja rautatiet sekä höyrylaivaliikenne kehittyivät. Vuonna 1822 brittiläinen Robert Smart alkoi myydä lippuja Bristolin lähivesillä liikennöiviin laivoihin. Alan yksi menestyneimmistä pioneereista oli englantilainen Thomas Cook, joka toteutti vuonna 1841 ensimmäisen julkisesti mainostetun ryhmämatkan junalla edestakaisin raittiuskokoukseen. Kymmenen vuotta myöhemmin Cookin toimisto kuljetti jo 165 000 henkeä Lontoon maailmannäyttelyyn ryhmämatkoilla, ja Cook laajensi toimintaansa pian jo mannertenväliseen matkailuun brittiläisen imperiumin alueella. Yläluokan piirissä tuli suosituksi niin kutsuttu Grand Tour, kiertomatka tunnettuihin kulttuurinähtävyyksiin.
1920-luvulla automatkailun suosio kasvoi kun Fordin T-malli oli tuonut yksityisautoilun kaiken kansan ulottuville samalla kun tieverkostoa kehitettiin ja linja-autoliikenne alkoi. Tämän myötä Yhdysvalloissa ja Euroopassa rakennettiin myös kattava motelli- ja hotellijärjestelmä.
Myös lentokoneiden ja ilmalaivojen myötä matkailu laajeni 1920-luvulta alkaen. Vuonna 1950 lontoolainen Vladimir Raitz järjesti Englannista Korsikalle ensimmäisen lentokoneitse suoritetun pakettimatkan. Vuonna 1955 yleistyivät suihkukoneet ja turbiinimoottorikoneet, mikä nopeutti matkailua huomattavasti. Charter-pakettimatkat aloitettiin 1950-luvun lopulla ja lentoliikenne oli pian muuttunut turismin tärkeimmäksi välineeksi.
Massaturismin historia
Nykyisen kaltainen massaturismi syntyi, kun tulotason kasvu ja lentoliikenteen nousu tekivät 1950-luvulta alkaen matkailusta riittävän halpaa myös keskiluokalle ja tavalliselle kansalle. Myös vuosilomien yleinen piteneminen helpotti lomailua ulkomailla, ja valmiiden pakettimatkojen halpuus madalsi kynnystä entisestään. Suomeen massaturismin voidaan katsoa tulleen 1960-luvun lopulla.
Suomalaisten matkailu
Suomalaisista 83 prosenttia teki vähintään yhden yli yön kestävän vapaa-ajanmatkan vuonna 2019. Suurin osa suomalaisten lomamatkoista suuntautuu Suomen rajojen sisäpuolelle ja noin kaksi kolmaosaa suuntautuu sukulaisten tai ystävien luo tai omalle kesämökille.
Lähes puolet työikäisistä suomalaista teki vähintään yhden ulkomaille suuntautuneen vapaa-ajanmatkan vuonna 2019. Ulkomaan lomamatkoja tehtiin yhteensä lähes 1,5 henkeä kohti. Suurituloisella suomalaisella saattaa olla tapana lomailla ulkomailla jopa kahdeksan kertaa vuodessa.
Suomalaisten suosituimmat lomakohteet ovat Viro, Ruotsi ja Espanja . Kaukokohteista suosituin on Thaimaa. Auringon ja lämmön kaipuu on yksi yleisimmistä matkustamisen syistä.
Suomalaisen seuramatkailun synty
Suomen Matkatoimisto aloitti seuramatkojen järjestämisen vuonna 1949. Vielä 1950-luvun alussa harvalla suomalaisella oli varaa matkailla etelässä, sillä matkat olivat pitkiä ja kalliita. Tyypillisiä olivat linja-autoilla tehdyt, jopa 2–3 viikkoa kestäneet kiertomatkat Länsi- ja Etelä-Euroopassa. Lentokoneiden myötä etelänmatkat helpottuivat, nopeutuivat ja halpenivat, ja matkailu alkoi vähitellen tulla tavallisen suomalaisen ulottuville. 1950-luvulla suomalaisten suosikkimatkailukohteiksi muodostuivat Italia ja Espanja. Seuramatkoilla suomalaisen turistin ei tarvinnut enää osata kieliä, sillä kaikki oli valmiiksi järjestettyä ja opastettua. Vuonna 1963 perustettu Aurinkomatkat on koko toiminta-aikansa ollut Suomen suurimpia matkanjärjestäjiä.
Suihkukoneet alkoivat lennättää suomalaisia etelään vuodesta 1960 alkaen, ja charter-lennot aloitettiin vuonna 1962. Kreikka, etenkin Kos, Rodos ja Kreeta, nousi suomalaisturistien suosikkikohteiden joukkoon 1960-luvun lopulta lähtien, ja Portugaliin suomalaiset alkoivat löytää 1970-luvulla. Espanja oli kuitenkin edelleen suomalaisten ykköskohde, ja siellä etenkin Mallorca ja Kanarian saaret. Espanjaan mentiin rantalomalle ja hauskanpitoon, kun Italiaan mentiin usein kulttuurimatkalle. Oman aikansa ilmiö oli Neuvostoliittoon 1970- ja 1980-luvuilla suuntautunut "vodkaturismi".
Suomalainen matkailu kasvoi 1970-luvun puoliväliin saakka, jolloin energiakriisi taittoi kasvun. Näkyvä toimija tuon ajan suomalaisessa matkailussa oli Kalevi Keihäsen vuonna 1965 perustama Keihäsmatkat, joka lennätti tavallista rahvasta Espanjan huvittelukohteisiin kymmenin tuhansin joka vuosi. Opetettuaan suomalaiset matkustelemaan Keihäsmatkat ajautui konkurssiin vuonna 1974, ja Suomen matkailumarkkinat jäivät muiden matkatoimistojen jaettavaksi.
Matkailu elinkeinona
Matkailu on ollut viime vuosina nopeasti kasvava liike-elämän ala. Se koostuu useista elinkeinoista, joiden palveluja matkailija kuluttaa. Näitä ovat esimerkiksi ravintola-, liikenne- ja majoituspalvelut sekä vähittäiskauppojen, kulttuurilaitosten, kylpylöiden ja urheilukeskusten palvelut.
Matkailu muodostaa monissa maissa merkittävän osan maiden bruttokansantuotteesta. Suosittuja matkailumaita ovat maailmalla esimerkiksi Brasilia ja Thaimaa, Euroopassa Espanja, Kreikka, Ranska ja Turkki.
Matkailun ongelmat
Matkailun kielteisiä seurauksia ovat etenkin kehittyvissä maissa talouden rakenteiden vääristyminen, ympäristöhaitat ja nähtävyyksien rapistuminen ja kielteiset kulttuurisiirtymät. Matkailu on lisääntynyt voimakkaasti viime vuosikymmenenä, mikä on nopeuttanut alkuperäiskulttuurien tuhoutumista ja luonnon saastumista lisääntyneen liikenteen takia.
Joissain Etelä-Euroopan kaupungeissa kuten Venetsiassa, Barcelonassa ja Lissabonissa on 2000-luvulla voimakkaasti lisääntynyt matkailu aiheuttanut muun muassa vuokrien nousua ja häiriöitä, mikä on johtanut protesteihin ja alkuperäisten asukkaiden poismuuttoon.
Matroska
Matroska-projekti
7. joulukuuta 2002, haarana silloiseen MCF-formaattiin, julkistettiin uusi projekti sen jälkeen, kun XML:än tapainen, mutta binäärinen EBML-kuvauskieli oli aiheuttanut erimielisyyksiä kehittäjien kesken. Projektin luojat uskovat EBML:n tuovan lukuisia etuja, mukaan lukien formaatin laajentamisen tulevaisuudessa, kun uutta kehitystä tapahtuu tai tavoitteet muuttuvat.
Tavoitteet:
Matkailu
Suosituimmat matkailukaupungit
10 suosituinta matkailukaupunkia vuonna 2009:
Matroska
Ominaisuudet
DVD-levyjen tyyliin Matroska sallii useiden tekstityskielien ja ääniraitojen lisäämisen samaan tiedostoon. Lisäksi tiedosto voi sisältää valikot. Muita ominaisuuksia ovat:
Matkailu
Matkailu tutkimuskohteena
Ilmiönä matkailu on monitieteinen, ja sitä tutkitaan mm. luonnontieteiden, taloustieteiden ja filosofian näkökulmista. Tavallisesti tarkastellaan joko lähtevää tai saapuvaa matkailua. Lisäksi matkailu voidaan jakaa kotimaan- ja ulkomaanmatkailuun.
Matroska
Ohjelmisto- ja laitteistotuki
Alla oleva taulukko sisältää perustietoja Matroska-tiedostojen toistosta ja editoinnista. Luonnollisesti pelkkä purku kyseisestä säiliöstä ei riitä itse sisällön käsittelyyn vaan tarvitaan lisäksi koodekit multimediavirtoja varten, esimerkiksi maailman johtavaan audio- ja videokirjastoon libavcodeciin perustuvan ffdshow:n (DirectShow) muodossa.
Kuitupalmu
Kuitupalmu (Trachycarpus fortunei) on Aasiasta kotoisin oleva palmulaji.
Se kasvaa hitaasti 12 metriä korkeaksi.
Kuitupalmua kasvaa yleisesti viljeltynä mutta harvinaisena metsissä 100–2400 metrin korkeudessa Bhutanissa, Intiassa, Myanmarissa, Nepalissa ja Vietnamissa.
Kuitupalmun lehdistä saatua kuitua käytetään mattoihin ja luutiin, hedelmistä saadaan vahaa ja siemenistä rohdosainesta. Sen kukkanuppuja käytetään ravinnoksi keitettyinä.
Mustalainen
Mustalainen on suomen kielen sana, jota on aikaisemmin käytetty Suomessa yleisenä nimityksenä romaneista, mutta jota nykyään pidetään usein halventavana.
Kannanotot sanan käytöstä
Vuonna 2006 julkaistussa sisäministeriön alaisen Etnisten suhteiden neuvottelukunnan Rasismin vastainen työ -työryhmän esityksessä esitettiin, että etnisten suhteiden neuvottelukunnan tiedotussuunnitelmassa tulisi korostaa rasismin vastaisia sisältöjä ja väärään tai kielteiseen tiedottamiseen sekä rasististen ilmaisujen kuten ’mustalainen’ käyttöön tulee puuttua, etenkin viranomaistoiminnassa.
Vuonna 2010 Rovaniemen hovioikeus tuomitsi romania mustalaiseksi nimittäneen kunnianloukkauksesta. Hovioikeuden mukaan mustalaiseksi nimittely voi täyttää kunnianloukkauksen tunnusmerkistön, jos nimitystä käytetään loukkaamistarkoituksessa.
Suomessa on käytössä nimitykset mustalainen, tumma, romani ja kale. Romanit itse käyttävät itsestään joskus sanaa mustalainen.
Suomen kielen lautakunta päätti vuonna 1991 suosituksesta, että romani kirjoitetaan yhdellä a:lla. Aikaisemmin kirjoitustapa on vaihdellut.
Mustasara
Mustasara (Carex atrata) on monivuotinen, ruohovartinen, löyhästi mätästävä saralaji. Suomen uhanalaisuusluokituksessa laji on silmälläpidettävä.
Ulkonäkö
Mustasara risteytyy harvoin kerosaran (Carex norvegica) kanssa.
Levinneisyys ja elinympäristö
Suomessa mustasaraa esiintyy harvinaisena Itä- ja Pohjois-Lapissa.
Myrsikkikasvit
Myrsinekasvit tai myrsikkikasvit (Myrsinaceae) on Ericales-lahkoon kuuluva heimo. Tämä heimo luettiin ennen, ja nykyäänkin joissakin yhteyksissä esikkokasvien heimoon. Kuitenkin nykyisin se monesti luetaan omaksi heimoksi. Heimon lajit ovat puita, pensaita tai köynnöksiä. Lehdet ovat nahkamaisia ja ne sijaitsevat varressa vastakkain. Kukinnot ovat terttumaisia ja sijaitsevat versojen päässä.
Mustasara
Levinneisyys ja elinympäristö
Se kasvaa tunturinrinteillä, puronvarsilla, niityillä, vyörysoraikoilla, usein polkujen varsilla. Metsävyöhykkeessä kallioseinämillä. Laji viihtyy runsaskalkkisella, soistuvalla alustalla.
Turkin suuri kansalliskokous
Turkin suuri kansalliskokous on Turkin yksikamarinen lainsäädännöllinen elin. Se koostuu 600 edustajasta, jotka valitaan viiden vuoden välein järjestettävissä vaaleissa.
Historia
Ensimmäinen parlamentti perustettiin jo vuonna 1877 sulttaani Abdulhamid II:n aloitteesta. Osmanien valtakunnan romahdettua Turkin tasavaltaan perustettiin parlamentti nuorturkkilaisten aloitteesta vuonna 1908. Nykymuodossaan parlamentti perustettiin 23. huhtikuuta 1920. Ensimmäisissä parlamenttivaaleissa valittiin yhteensä 324 edustajaa. Näistä kuitenkin vain 115 pääsi osallistumaan ensimmäiseen istuntoon. Tasavallan ensimmäinen perustuslaki astui voimaan 1921.
Kansanedustajat
Turkin perustuslain mukaan kansanedustajia valitaan yhteensä 600. Vaalipiirejä on yhteensä 87. .
Ehdokkaaksi voivat asettua kaikki vähintään 25-vuotiaat Turkin kansalaiset, jotka eivät ole hakeutuneet konkurssiin, saaneet tuomiota tietyistä perustuslaissa mainituista rikoksista perustuslakia tai kärsineet vankeustuomiota viimeisen vuoden aikana. Miehiltä vaaditaan myös suoritettua asevelvollisuutta.
Vaalit
Vuoden 2018 vaaleissa Erdoğanin johtama AK-puolue sai hieman yli puolet kaikista äänistä. . Naisten osuus edustajien määrästä kasvoi, mutta oli edelleen matala verrattuna miehiin. Naispuolisia kansanedustajia valittiin yhteensä 103. . Mustafa Şentop valittiin parlamentin puhemieheksi helmikuussa 2019. Hän toimi aikaisemmin varapuhemiehenä.
Fokus Fabrik
Fokus Fabrik on vuonna 2005 perustettu suomalainen designalan yritys, joka sijaitsee Helsingissä. Yritys on tunnettu värikkäistä ja kaupunkiaiheita käsittelevistä sisustuskankaistaan. Yrityksen perustivat vuonna 2005 tekstiilisuunnittelijat Tiia Eronen, Eeva Heikkinen, Laura Järveläinen ja Hanna Kerman. Eronen ja Kerman opiskelivat tekstiilisuunnittelua Ruotsissa Textilhögskolan i Boråsissa sekä Heikkinen ja Järveläinen Taideteollisessa korkeakoulussa.
Kankaiden lisäksi Fokus Fabrik tunnetaan erilaisista performansseista. Syyskuussa 2007 Fokus Fabrik sisusti Esplanadin puistossa sijaitsevan Espan lavan kodikseen ja asui lavalla kolmen vuorokauden ajan. Syyskuussa 2006 Fokus Fabrikin Jokiperformanssi järjestettiin Porvoon joella.
Wehrmacht
Wehrmacht (, kirjaimellisesti Puolustusvoimat) oli kansallissosialistisen Saksan sotavoimien nimi vuosina 1935–1945. Wehrmacht perustettiin Saksan sotavoimista säädetyllä lailla 16. maaliskuuta 1935 alkaen vanhan Reichswehrin tilalle. Wehrmacht virallisesti lakkautettiin toisen maailmansodan jälkeen 20. elokuuta 1946, jolloin suurin osa sen jäsenistä oli liittoutuneiden sotavankeina. Nykyisen Saksan liittotasavallan sotavoimien nimi on Bundeswehr.
Wehrmachtin perustaminen liittyy Versailles’n rauhansopimusta rikkovaan päätökseen ottaa Saksassa käyttöön yleinen asevelvollisuus. Myöhemmin Yhdistynyt kuningaskunta ja Ranska sopeutuivat fait accompli -tilanteeseen ja käytännössä hyväksyivät Saksan toimet.
Reininmaan miehitys
7. maaliskuuta 1936 Wehrmacht suoritti pienellä joukolla Reininmaan miehityksen. Saksa oli kuitenkin valmistautunut perääntymään, mikäli Ranskan armeija olisi ryhtynyt vastatoimiin. Mihinkään vastatoimiin ei kuitenkaan ryhdytty ja näin Reininmaan demilitarisointi, joka oli määrätty Versailles’n rauhassa, purkaantui Locarnon sopimusten vastaisesti.
Espanjan sisällissota
Ennen toista maailmansotaa Wehrmachtin kouluttamat joukot osallistuivat Espanjan sisällissotaan italialaisten rinnalla. Reichswehrin aikainen yhteistyö, jota oli jatkunut Rapallon sopimuksesta alkaen katkesi lähinnä poliittiseen vastakkainasetteluun Neuvostoliiton kanssa.
Organisaatio
Wehrmacht muodostui kolmesta puolustushaarasta:
Armeijan ylipäällikkönä toimi koko Wehrmachtin olemassaolon ajan Adolf Hitler. Hitlerin apuna toimi sotilasesikunta Oberkommando der Wehrmacht (OKW).
Wehrmachtin osuus toisen maailmansodan sotarikoksiin on kaksijakoinen: Toisaalta Wehrmachtin johtohenkilöstö koostui lähinnä vanhan saksalaisen sotilasperinteen konservatiivisista seuraajista, jotka eivät varsinaisesti olleet muutamia poikkeuksia lukuun ottamatta kansallissosialisteja. Toisaalta preussilaiseen sotilasperinteeseen kuului uskollisuus ylemmille, joka takasi lojaalisuuden hallintoa kohtaan sodan loppumetreille asti.
Sotavuodet
Hyvin organisoidut panssari- ja ilmavoimat mahdollistivat uudenlaisen taktiikan käytön, salamasodan. Sodan alkuvaiheessa maa toisensa jälkeen valloitettiin ja miehitettiin viikkojen sisällä. Tämä vakuutti sotajohtajat uudesta ideasta, laaja-alaisesta aseistuksesta. Joka tapauksessa vihollisvoimien aloittaessa sinnikkään vastarintansa, salamasotataktiikoita ei kyetty enää käyttämään ja reservien vähyydestä tuli ongelma Wehrmachtille.
Wehrmachtin sotilaallinen vahvuus oli johtaa taktiikoitaan tehtäväpohjaisesti (käskypohjaisen sijasta) ja miehistön keskuudessa vallitsi hyvä mieliala. Nykyään Wehrmachtia pidetään toisinaan huipputeknisenä armeijana, sillä monet sen toisen maailmansodan aikana kehittämät aseteknologiat olivat aikansa moderneimpia, kuten esimerkiksi V1- ja V2-ohjukset, V3-tykki, Messerschmitt Me 262 -suihkuhävittäjä, raskas panssarivaunu Maus ja sen sukellusvenelaivasto. Wehrmachtin varustelutaso oli kuitenkin epätasainen ja yleisesti matalalla tasolla, esimerkiksi vain 40 prosenttia joukoista oli motorisoitu, joten huoltokuljetukset olivat usein riippuvaisia hevosista ja useat sotilaat liikkuivat jalan tai toisinaan polkupyörillä.
Wehrmachtissa palveli myös useita ulkomaalaisia toisen maailmansodan aikana. Heihin kuuluivat etnisiä saksalaisia, hollantilaisia, baltteja, pohjoismaalaisia ja heitä tuli jopa Balkanin niemimaalta. Venäläiset palvelivat erityisessä Venäjän vapautusarmeijassa ja muut neuvostokansat muodostivat Ostlegionenin. Nämä yksiköt olivat kenraali Ernst August Köstringin alaisuudessa ja muodostivat noin viisi prosenttia Wehrmachtin miesvoimasta.
Sodan jälkeen
Saksan ehdoitta antautumisen jälkeen 8. toukokuuta 1945 siltä kiellettiin modernin armeijan pitäminen. Virallisesti armeija lakkautettiin vasta 1946. Kymmenen vuoden päästä kylmän sodan jännitteiden vuoksi Saksan liittotasavallassa ja Saksan demokraattisessa tasavallassa (DDR) luotiin omat erilliset asevoimansa. Saksan liittotasavallan asevoimat ottivat nimekseen Bundeswehr ja DDR:n vastaava nimettiin Nationale Volksarmeeksi. Kumpikaan puoli ei pärjännyt ilman kokeneita sotilaita, joten molempien armeijoiden joukossa oli lukuisia upseereita, jotka olivat palvelleet Wehrmachtissa.
San Marinon Grand Prix 2003
San Marinon Grand Prix 2003 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 20. huhtikuuta 2003 Autodromo Enzo e Dino Ferrari -radalla Italiassa. Kilpailun voitti Ferrarin Michael Schumacher, jolle voitto oli kauden ensimmäinen ja tallille 160. voitto. Kimi Räikkönen oli toinen ja Schumacherin tallikaveri, Rubens Barrichello, ajoi maaliin kolmantena.
Vastakirjoitus Prakseaalle
Vastakirjoitus Prakseaalle on Tertullianuksen noin vuonna 213 kirjoittama kristillinen teologinen teos, joka esittää ensimmäisen teologisesti perustellun analyysin kolminaisuusopista. Se oli kirjoitettu monarkianismia vastaan, ja sen kohde oli vähäaasialainen monarkianisti Prakseas. 31 lukua käsittävä Vastakirjoitus Prakseaalle noudattaa roomalaisen retoriikan periaatteita.
Historia
Tertullianus kirjoitti teoksen noin vuonna 213. Tuohon aikaan hän oli montanolaisuuden vaikutuspiirissä, mikä ei kuitenkaan juuri näy teoksen sisällössä. Teos on suunnattu samaan aikaan vaikuttanutta monarkianismia vastaan. Kyseinen harhaoppi kuvasi Jumalan yhdeksi persoonaksi. Oppi oli saanut vaikutteita kreikkalaisesta filosofiasta, ennen kaikkea keskiplatonismista ja stoalaisuudesta. Näiden pohjalta Isä Jumala haluttiin käsittää tiukasti yhdeksi, ikään kuin monarkiksi, mistä harhaoppi sai nimensä.
Teoksen ensisijainen kohde Prakseas oli Vähä-Aasiassa vaikuttanut monarkianisti, joka vastusti kaikkia yrityksiä kuvata Jumala jakaantuneeksi kolmeen eri persoonaan niin kuin kristillinen kolminaisuusoppi sen kuvaa. Tertullianuksen mukaan Prakseas katsoi, että Isä ja Poika ovat samoja siinä mielessä, että voidaan jopa sanoa, että Isä Jumala kuoli ristillä. Prakseaasta ei kuitenkaan tiedetä mitään Tertullianuksen teoksen ulkopuolelta.
Tertullianus pyrkii teoksessaan osoittamaan, ettei Raamattu puhu Jumalasta Prakseaan oppien mukaisesti, ja esittää yhteenvedon Raamatun opetuksista Pyhän Kolminaisuuden persoonia ja niiden välisiä suhteita koskien. Samalla Tertullianus oli ainakin ensimmäinen latinankielisen lännen teologi, joka teki vastaavan esityksen aiheesta. Hippolytos Roomalainen kirjoitti kreikaksi vastaavanlaisen teoksen Noetosta vastaan, mutta tutkijat ovat erimielisiä siitä, kumpi teoksista kirjoitettiin ensin ja kumpi sai myöhemmin vaikutteita toiselta.
Tertullianus esittää samalla kolminaisuusopin ongelmaan Nikean ensimmäisen kirkolliskokouksen kantaa muistuttavan ratkaisun, kuitenkin jo yli sata vuotta ennen kyseistä kirkolliskokousta.
Sisältö
Tertullianuksen teos käsittää 31 lukua. Se noudattelee roomalaisen retoriikan periaatteita ja Quintilianuksen oppien mukaista retorisen puheen rakennetta.
Alun johdannossa Tertullianus kuvaa Prakseaan harhaopin yhdeksi Paholaisen juonista totuutta vastaan. Hän kertoo Prakseaasta ja kuvaa tämän harhaopin historian. Tämän jälkeen Tertullianus kuvaa oikeaoppisen näkökannan Pyhästä Kolminaisuudesta: Jumala on eriytynyt pelastusekonomian kuvaamalla tavalla Isäksi, Pojaksi ja Pyhäksi Hengeksi. Hän soveltaa kysymykseen uskon sääntöä ja toteaa, että harhaoppeihin pätee se periaate, että ensisijainen oppi on oikein, kun taas myöhempi oppi on väärää. Tertullianus viittaa tässä teokseensa Periaatteet harhaoppisten arvioimiseksi, jossa hän käsittelee samaa asiaa laajemmin. Prakseaan oppi on siis harhaoppi, koska se on myöhäisempi.
Tämän jälkeen Tertullianus pyrkii osoittamaan, etteivät yleiset ennakkoluulot vaaranna oppia kolminaisuudesta ykseydessä. Yksinkertaiset ihmiset kyllä ymmärtävät, että tulee uskoa yhteen Jumalaan, mutta eivät ymmärrä, että tähän tulee uskoa hänen pelastusekonomiansa mukaisesti. Kolminaisuudessa Jumalan ykseys ei suinkaan hajoa vaan toimii ulospäin. Ymmärtämättömästi ajateltu ykseys johtaa harhaoppeihin, mutta järkevästi ajateltu kolminaisuus ilmaisee totuuden. Oikea oppi ei heikennä Jumalan monarkisuutta. Pyhän Hengen Tertullianus sanoo lähtevän Isästä Pojan kautta. Tämä oppi Pyhän Hengen kaksinkertaisesta lähtemisestä johti myöhemmin uskontunnustuksen filioque-lisäykseen.
Tertullianus kuvaa Jumalan Sanan syntymisen Isästä. Luodessaankaan Jumala ei ollut yksin, sillä hänellä oli järkensä tai Sanansa, Logos. Tertullianus vertaa tätä siihen, kuinka ihminen ajatellessaan puhuu ja puhuessaan ajattelee; näin sana, jolla ajatellaan, on tietyllä tavalla toinen kuin se, joka ajattelee. Jumalan Sana on myös Jumalan Viisaus. Sana ja Viisaus on persoona ja siksi Isään nähden toinen, Poika. Vaikka Poika tai Sana lähtee Jumalasta, hän ei ole Valentinoksen emanaatioiden (aionit) tavoin erillinen Isästä. Sama pätee Pyhään Henkeen. Kaikki, mikä tulee jostain toisesta, on lähteeseensä nähden jotain toista, mutta ei siitä kuitenkaan erillistä. Esimerkkinä Tertullianus mainitsee lähteestä tulevan virran, joka muuttuu kastelukanavaksi. Poika ei erottaudu isästä olemalla jotain muuta tai jakaantumalla, vaan jäsentymällä tai eriytymällä.
Tämän jälkeen Tertullianus pyrkii osoittamaan Raamatun perusteella, että Jumalassa on useita persoonia. Tertullianus huomauttaa, että jo pelkästään Isän ja Pojan nimet osoittavat näiden erillisyyden. He eivät voi olla identtisiä, eikä Jumalan monarkisuus vaadi sitä, että he olisivat identtisiä. Prakseaan näkemys Isän ja Pojan identtisyydestä sen sijaan on sekava ja täynnä kummallisuuksia. Tertullianus lainaa useita raamatunkohtia tukeakseen näkemystään Jumalan persoonien erillisyydestä.
Isän ja Pojan erillisyydestä todistaa myös se, että Isä on näkymätön, kun taas Poika on näkyvä. Tätä tukevat sekä Vanhan että Uuden testamentin kuvaukset. Paitsi Jumalan luomisteot myös tämän muut teot ovat tapahtuneet Pojan välityksellä. Isä Jumalan kunnianimet koskevat myös Poikaa. Tertullianus korostaa sitä, ettei persoonien erillisyydestä kuitenkaan seuraa sitä, että jumalia olisi useita. Profeettojen julistus yhdestä Jumalasta oli tarkoitettu pakanoiden harjoittamaa epäjumalanpalvelusta vastaan, eikä liity kolminaisuusoppiin.
Isä ja Poika muodostivat ykseyden luodessaan maailman. Tämä yhteistyössä ilmennyt ykseys ei ole Jumalan ykseyden ajatusta vastaan, ainoastaan Prakseaan teoriaa, jonka mukaan Isä ja Poika olivat sama, vastaan. Tertullianus nostaa esiin myös ne raamatunkohdat, joiden perusteella Prakseas perustelee oppiaan, mutta huomauttaa, että niitä on vain muutamia, kun taas kolminaisuusoppia tukevia on useampia. Tertullianus osoittaa Johanneksen evankeliumin tarkalla analyysillä, että Isästä ja Pojasta puhutaan koko ajan eri persoonina. Samalla hän selittää Prakseaan käyttämien tekstikohtien todellisen merkityksen.
Tertullianus käsittelee myös Pyhää Henkeä. Tämä on erillinen Isästä ja Pojasta. Kun sanotaan, että Isä, Poika ja Pyhä Henki ovat yhtä, puhutaan yhteisestä substanssista, ei luvullisesta ykseydestä. Tertullianus viittaa myös Matteuksen ja Luukkaan evankeliumeihin ja osoittaa niiden olevan samaa mieltä Jumalan persoonista Johanneksen evankeliumin kanssa. Tertullianus korostaa, että yhtä raamatunlausetta ei tule käyttää useampaa selvää raamatunlausetta vastaan.
Tämän jälkeen Tertullianus siirtyy käsittelemään Prakseaan muunneltua näkemystä, joka erotti Isän ja Pojan, mutta edelleen yhdessä persoonassa kahdeksi osaksi, ihmiseksi Jeesukseksi ja Hengeksi Kristukseksi, joka oli sama kuin Isä. Tertullianus sanoo, että näin väittävät pyrkivät ”sumupilvellä sumentamaan ilmiselvän”. Kristus ei kuitenkaan ole Isä, niin kuin Prakseas opettaa. Tertullianus käsittelee Prakseaan väitteestä seuraavia kummallisuuksia. Kristus oli se, joka kuoli, ei Isä. Isä ei voi kärsiä ja kuolla. Prakseaan logiikka johtaa jumalanpilkkaan. Tertullianus vetoaa asiassa paitsi Paavaliin myös Jeesuksen omiin sanoihin muun muassa ristillä.
Lopuksi Tertullianus toteaa, että kolminaisuusoppi muodostaa suurimman eron juutalaisuuden ja kristinuskon välille. Isän ja Pojan eron kieltävät ovat antikristuksia, sillä Pojan kieltävä kieltää samalla Isän, ja Isän kieltävä kieltää Pojan.
Muutamassa kohdassa Tertullianus vaikuttaa ilmaisevan, että Isä ja Poika eivät olisi tasavertaisia, vaan Poika olisi alisteinen Isälle (subordinaatio). Tämäkin näkemys kuitenkin tuomittiin myöhemmin harhaoppiseksi.
Perinnejoukko-osasto
Yhdellä joukko-osastolla voi olla useita perinnejoukko-osastoja. Usein joukko-osaston vuosipäivä määräytyy jonkin perinnejoukko-osastoon liittyvän historiallisen tapahtuman, esimerkiksi taistelun vuosipäivän johdosta. Samoista syistä voi määräytyä myös joukko-osaston kunniamarssi.
Piippolan kirkko
Piippolan kirkko on Siikalatvan seurakunnan kirkko, joka sijaitsee Siikalatvalla Piippolan taajamassa. Piippolan kirkko on Oulun hiippakunnan tiekirkko.
Piippolasta tehtiin oma saarnahuonekuntansa heinäkuussa 1769. Kirkon rakentaminen oli kuitenkin aloitettu ilman lupaa jo ennen saarnahuonekunnan perustamista. Rakennustöitä johti Simo Jylkkä. Usean vuoden töiden jälkeen puinen ristikirkko valmistui, ja se vihittiin käyttöön uudenvuodenpäivänä 1771. Kirkko nimettiin silloisen kruununprinsessan mukaan Magdalenan kirkoksi.
Esineistö
15-äänikertaiset Kangasalan urkutehtaan valmistamat urut ovat vuodelta 1959. Alttaritaulun Jeesus kolkuttaa ovelle on maalannut vuonna 1910 Kaarlo Metsävainio, josta myöhemmin tuli Oulun suomalaisen yhteiskoulun rehtori. Vuosien 1999–2000 korjauksissa konservoitiin saarnastuoli maalauksineen vuoden 1779 ulkoasuun.
Kalliopäästäinen
Ulkonäkö ja koko
Kalliopäästäinen on 4,5–10 senttimetrin pituinen ja painaa 4–6 grammaa. Sillä on pitkä kuono, pienet silmät sekä pitkä ja paksu häntä, jonka pituus on 2,5–8 senttimetriä. Kalliopäästäisen turkki on tummanharmaa ja vatsapuolelta hivenen vaaleampi kuin selkäpuolelta. Hampaat ovat terävät ja usein tahraiset.
Kalliopäästäinen ja sen lähisukulainen nokipäästäinen (Sorex fumeus) sekoitetaan usein toisiinsa. Ne muistuttavat ulkomuodoltaan suuresti toisiaan ja elävät osittain samoilla alueilla. Kalliopäästäinen on kuitenkin ruumiinrakenteeltaan hoikempi, ja sillä on pitempi häntä.
Levinneisyys
Kalliopäästäistä tavataan Appalakkien vuoristossa Pohjois-Amerikan itäosissa. Sen levinneisyysalue ulottuu pohjoisessa Nova Scotiaan ja New Brunswickiin ja etelässä Tennesseen itäosiin ja Pohjois-Carolinaan.
Gaspén niemimaalla elävä gaspenpäästäinen (Sorex gaspensis) on läheistä sukua kalliopäästäiselle ja se luokitellaan toisinaan samaan lajiin kuuluvaksi.
Elinympäristö
Kalliopäästäinen on sopeutunut elämään hyvin erilaisissa korkeuksissa ja kasvillisuusvyöhykkeillä. Se viihtyy kuitenkin parhaiten vuoristojen vyörysorakerrostumissa ja louhikoissa, yleensä viileänkosteissa lehti- ja sekametsissä ja vuoristopurojen läheisyydessä. Se voi elää myös keinosorassa teiden ja avolouhosten liepeillä. Se viettää suuren osan elämästään maan alla kivenlohkareiden väliin jäävissä onkaloissa.
Käyttäytyminen
Kalliopäästäinen on aktiivinen kaikkina vuorokauden- ja vuodenaikoina. Se elää tavallisesti yksinään eikä päästä lajitovereita lähelleen. Suurin osa sen ajasta kuluu ravinnon keräämiseen. Sen elinpiiri on ilmeisesti 1 000–4 000 neliömetrin laajuinen.
Lisääntyminen
Kalliopäästäisten lisääntymiskäyttäytymisestä tiedetään hyvin vähän. Lisääntymisaika kestää huhtikuusta elokuuhun, ja naaraalla on yleensä useita poikueita vuoden aikana. Naaras synnyttää kerralla 4–7 karvatonta ja täysin avutonta poikasta. Pesä on vuorattu ruohonkorsilla ja lehdillä, ja sen halkaisija on 10–20 senttimetriä. Poikaset poistuvat pesästä ensimmäisen kerran vasta vieroituttuaan emostaan 4–5 viikon kuluttua syntymästä. Ne pysyttelevät kuitenkin emon läheisyydessä vielä muutaman viikon ajan ennen kuin lähtevät omille teilleen.
Kalliopäästäisestä tulee sukukypsä noin vuoden ikäisenä. Muiden päästäisten tapaan se on lyhytikäinen ja elää harvoin yli 18 kuukauden ikäiseksi. Yleensä se joutuu petoeläimen saaliiksi tai kuolee nälkään, äkkinäisiin lämpötilan muutoksiin, tulvan hukuttamana tai tapellessaan toisten päästäisten kanssa.
Ravinto
Pienen kokonsa ja vilkkaan aineenvaihduntansa vuoksi kalliopäästäinen tarvitsee jatkuvasti ravintoa. Se saattaa syödä oman painonsa verran ravintoa vuorokaudessa ja voi kuolla nälkään jo muutamassa tunnissa. Se syö lähinnä pieniä selkärangattomia, muun muassa juoksujalkaisia, kovakuoriaisia, hämähäkkejä, kaksisiipisiä ja sirkkoja.
Suojelu ja uhat
Kalliopäästäinen on elinvoimainen laji, vaikka sitä pidettiin pitkään harvinaisena vaikeapääsyisen elinympäristönsä vuoksi. Välttääkseen saalistajia se etsii ravintoa öisin ja pysyttelee metsän pohjakerroksen kätkössä. Myös sen paha haju pitää todennäköisesti osan petoeläimistä loitolla. Ihminen on toistaiseksi uhannut kalliopäästäisen olemassaoloa vain paikallisesti rakentamalla vuorten rinteille hiihtokeskuksia.
Sijainti
Sijainti on paikka, jossa jokin sijaitsee.
Finnvox
Finnvox on Helsingin Pitäjänmäellä Arinatiellä sijaitseva, vuoden 1965 syksyllä valmistunut äänitysstudio. Sen perusti tukkukauppaan erikoistunut Lejos Oy. Yhtiö säilyi Finnvoxin omistajana 1980-luvun lopulle saakka.
Sijainti
Merenkulussa sijainnin ilmoittamiseen on käytetty perinteisesti asteita, jotka määrittävät kahdella vapausasteella sijainnin leveyspiirin ja pituuspiirin asteina.
Verikavio
Verikavio on Gerður Kristnỳn vuonna 2010 ilmestynyt runoteos, joka perustuu Eddan jumalarunoihin sisältyvään Skírnirin taruun. Teos oli ehdolla Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinnon saajaksi. Teoksen on suomentanut Tapio Koivukari ja julkaissut suomeksi Savukeidas vuonna 2013 maailman nykyrunouden sarjassaan.
Sijainti
Lennettäessä kolmen vapausasteen paikanmääritykseen voidaan käyttää kolmiulotteisia koordinaatteja, joista yksi on korkeus.
ISO 19100 -standardisarjassa englannin termillä position viitataan sijainnin ilmaisevaan tietotyyppiin ja termillä location paikkaan.
Finnvox
Finnvox oli valmistuessaan Suomen ensimmäinen levytyksiä varten rakennettu studio. Rakennus on alusta alkaen suunniteltu studiokäyttöön. Sen studiotila on rakennettu kelluvalle lattialle, jolloin tila on tehokkaasti äänieristetty. Alkuvaiheessa studiossa oli vain yksi studio ja nauhoituksiin käytettiin neliraitaista Studer-kelanauhuria.
Huomattava osa Suomen eturivin muusikoista ja yhtyeistä on joskus nauhoittanut studiossa. Aina 1990-luvulle asti studioiden yhteydessä toimi myös äänilevyjen kaiverrukseen tarkoitettu vinyylimasterointistudio sekä vinyylilevyjen puristamo. Nykyään Finnvoxissa on kahdeksan studiota, joista viisi on äänitys- ja miksauskäytössä ja kolme masterointi- ja editointikäytössä.
Finnvoxia johti yrityksen perustamisesta 1980-luvun lopulle Erkki Ertesuo. Finnvox-studioiden nykyinen toimitusjohtaja on Linda Laxell.
Microsoft
Microsoft Corporation on yhdysvaltalainen ohjelmistoalan yritys. Microsoft on useimmissa kannettavissa ja pöytätietokoneissa käytettävän Windows-käyttöjärjestelmän valmistaja ja myyjä. Bill Gates ja Paul Allen perustivat yhtiön Albuquerquessa, New Mexicon osavaltiossa vuonna 1975. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Redmondissa, Washingtonissa.
Microsoft oli maailman suurimpien yritysten Forbes Global 2000 -listalla sijalla 19 vuonna 2017.
Historia
pienoiskuva|250px|oikea|Kyltti Microsoftin [[Saksan toimiston sisäänkäynnillä.]] pienoiskuva|250px|oikea|Toinen Microsoftin perustajista, [[Bill Gates.]]
Yhtiön perustaminen ja toiminnan laajentuminen 1975–1985
Microsoftin ensimmäinen julkaistu tuote oli Altair 8800 -mikrotietokoneelle toteutettu BASIC-tulkki vuonna 1975, ja Microsoftista tuli rekisteröity tavaramerkki jo syksyllä 1976. Lähdettyään Harvardin yliopistosta toinen perustajista, Bill Gates, muutti Albuquerqueen ja aloitti yhtiön toiminnan siellä.
Microsoftin ensimmäinen kansainvälinen toimisto avattiin 1. marraskuuta 1978 Japanissa ASCII-yhtiön kanssa nimellä ASCII Microsoft. Yhteistyö päättyi vuonna 1986, jonka jälkeen Microsoft perusti oman tytäryhtiön Japaniin (Microsoft Japan). Vuoden 1979 alkupuolella Microsoft muutti Albuquerquesta Bellevueen, Washingtoniin. Kesäkuussa 1980 Steve Ballmer liittyi yhtiöön ja seurasi myöhemmin Gatesia toimitusjohtajana. Vuoden 1980 alkupuolella Microsoft kehitti MSX-kotitietokonejärjestelmän yhteistyössä monien muiden yhtiöiden kanssa. Siitä tuli hyvin suosittu Euroopassa ja Japanissa, mutta IBM PC:n kasvanut suosio sai MSX:n poistumaan markkinoilta.
MS-DOS (Disk Operating System) -käyttöjärjestelmä oli yhtiön ensimmäinen suuri menestys. Käyttöjärjestelmä toimitettiin IBM PC:n mukana ja Microsoft sai kappalekohtaisen lisenssitulon. Microsoft hankki yksinoikeuden Seattle Computer Productsin QDOS:iin, joka nimettiin 86-DOS:ksi ja muokattiin IBM:n vaatimusten mukaan. Lopputulos oli Microsoftin myymänä MS-DOS ja IBM:n lisenssillä PC-DOS.
IBM PC:n käyttöjärjestelmästä kilpaili myös silloinen markkinajohtaja CP/M.
Microsoftin ja IBM:n käyttöjärjestelmäsopimuksessa DOS:n oikeudet eivät siirtyneet yksinoikeudella IBM:lle, joten myöhemmin IBM PC-kloonien tullessa markkinoille Microsoft pystyi lisensoimaan käyttöjärjestelmänsä myös muille valmistajille. PC-kloonien suuren suosion siivittämänä DOS:sta tuli eräs kotitietokoneiden merkittävimmistä käyttöjärjestelmistä ja Microsoftista puolestaan yksi kotitietokonemarkkinoiden merkittävimmistä ohjelmistoyrityksistä.
1985–1995 OS/2 ja Windows
Microsoft listautui pörssiin maaliskuussa 1986.
Vuonna 1987 Microsoft julkaisi ensimmäisen OEM-valmistajille suunnatun version OS/2-käyttöjärjestelmästä. Samana vuonna Microsoft otti myös käyttöön Scott Bakerin suunnitteleman PacMan-logon.
Lost Odyssey
Lost Odyssey on Mistwalkerin ja feelplussan kehittämä roolipeli, jonka Microsoft Game Studios julkaisi Xbox 360 -konsolille. Pelaaja ohjaa Kaimia, joka on tuhat vuotta elänyt mies, jolla ei ole muistoja menneisyydestään. Peli sijoittuu maailmaan, joka lähestyy taikaan pohjautuvaa teollista vallankumousta. Kaim kamppailee muistojensa palautumisen ja niiden aiheuttaman tuskan kanssa.
Microsoft
1985–1995 OS/2 ja Windows
Vuonna 1989 Microsoft esitteli toimisto-ohjelmistopaketti Microsoft Officen, joka sisälsi muun muassa Microsoft Word ja Microsoft Excel-ohjelmistot.
Lost Odyssey
Lost Odysseyn tuotti Hironobu Sakaguchi, joka on luonut myös kuuluisan Final Fantasy -pelisarjan. Lost Odyssey on hänen kolmas projektinsa Square Enixiltä lähdön jälkeen. Edelliset projektit olivat ASH: Archaic Sealed Heat ja Blue Dragon.
Jaakko Gauriloff
Jaakko Gauriloff (s. 1939 Suonikylä, Petsamo) on kolttasaamelainen laulaja. Hän on tiettävästi ensimmäinen koltansaameksi populaarimusiikkia laulanut artisti. Vaikka hän on leimallisesti iskelmälaulaja, hän hallitsee myös kolttasaamelaisten perinteisen leuʹdd-laulun.
Lost Odyssey
Pelaaminen
Lost Odyssey käyttää perinteistä vuoropohjaista taistelusysteemiä, jollainen on monissa muissakin japanilaisissa roolipeleissä, kuten esimerkiksi vanhemmissa Final Fantasy -peleissä. Pelaaja voi liikuttaa hahmoja maailmankartalla kylien ja muiden erilaisten alueiden välillä. Myöhemmin pelaaja voi tutkia maailmaa vapaammin ohjaten maailmankartalla liikkuvia laivoja. Kaupungeissa pelaaja voi parantaa ryhmänsä elämäpisteitä nukkumalla majataloissa, ostaa ja myydä tavaraa erilaisissa kaupoissa ja tallentaa pelin tallennuspisteillä. Joitakin alueita tutkiessaan pelaaja joutuu satunnaisesti taisteluun vihollisia vastaan.
Microsoft
1985–1995 OS/2 ja Windows
Vuonna 1990 valmistui Windowsin 3.0-versio, jossa muun muassa grafiikan käyttöä oli paranneltu. Järjestelmän käytettävyyttä helpotti myös 1986 markkinoille tullut 32-bittinen Intelin 386-prosessori. 3.0-versiota myytiin yli 100 000 kappaletta kahdessa viikossa. Windows tuotti enemmän voittoa Microsoftille kuin OS/2, ja yhtiö päätti suunnata resurssit OS/2:sta Windowsin valmistukseen. OS/2:n valmistus väheni ja Windowsista tuli pian suosituin PC:n käyttöjärjestelmä.
Jaakko Gauriloff
Varhaiset vuodet
Gauriloff syntyi Petsamon Suonikylässä muutamia kuukausia ennen talvisodan syttymistä. Sodan vuoksi oli lähdettävä evakkoon, ja Gauriloff pantiin ahkioon ja sitä vetämään poro. Eläin kuitenkin säikähti ja ahkio ja poika lensivät ylösalaisin lumihankeen. Poika ei kuitenkaan edes herännyt uniltaan, ja evakkomatka saattoi alkaa. Jatkosodan jälkeen Suonikylän koltat asutettiin Sevettijärvelle, mutta Gauriloffin vanhemmat eivät suostuneet lähtemään sinne, jolloin Sevetin talo no. 1 jäi tyhjilleen. Vuonna 1956 Gauriloffit saivat kolttatilan ja -talon Nilijärveltä Nellimin läheltä, jonne he sitten asettuivat.
Lost Odyssey
Pelaaminen
Taistelujärjestelmä ottaa huomioon toimien valmisteluun menevän ajan. Esineiden käyttö tapahtuu heti, normaalit perushyökkäykset tehdään samalla vuorolla, mutta taikojen ja erikoistaitojen käyttö voi viivästyttää hahmon vuoroa useiden vuorojen ajan riippuen hahmon nopeudesta. Vuorot voivat myös viivästyä, mikäli hahmon kimppuun hyökätään. Pelaajalla on mahdollisuus peruuttaa hahmon toiminto joka vuorolla, mikäli sen tekemiseen menee useampi vuoro.
Jaakko Gauriloff
Varhaiset vuodet
Gauriloff kiinnostui musiikista 1950-luvulla kuunnellessaan Olavi Virran ja Veikko Tuomen levyjä kotonaan. “Opettelin Hopeisen kuun ja kaikki”, hän kertoi myöhemmin. Kun hän kuuli, että Olavi Virta on tulossa esiintymään Ivaloon, hän lähti katsomaan idoliaan, kulkien 40 kilometrin matkan polkupyörällään. Silloin Gauriloff päätti, että hän itsekin laulaisi tulevaisuudessa. Hän aloitti laulamisen 15-vuotiaana ja voitti Sodankylässä järjestetyn iskelmäkilpailun vuonna 1961. Kolme vuotta myöhemmin Gauriloff sijoittui kolmanneksi iskelmälaulun SM-kilpailuissa.
Microsoft
1985–1995 OS/2 ja Windows
Vuonna 1993 Microsoft esitteli Windows NT 3.1:n, joka oli teknisesti täysin uudistettu versio vanhoihin Windows-versioihin nähden. Ulkoasultaan se muistutti kuitenkin muita Windows-järjestelmiä. Windows NT oli suunnattu raskaampiin yrityssovelluksiin ja soveltui esimerkiksi palvelinkoneiden käyttöjärjestelmäksi.
Lost Odyssey
Pelaaminen
Perushyökkäyksiin kuuluu tähtäyskehäjärjestelmä, joka käyttää erilaisia hahmolle laitettavia sormuksia lisäten perushylkkäykseen erilaisia efektejä. Hahmon hyökätessä ruudulle ilmestyy kaksi samankeskeistä sormusta ja pelaajan pitää saada nämä sormukset päällekkäin. Peli arvostelee pelaajan suorituksen kolmella arvosanalla ("Täydellinen", "Hyvä", "Huono"), mikä vaikuttaa lisätyn efektin tehokkuuteen. Pelaaja voi rakentaa erilaisia sormuksia keräämistään komponenteista ja niitä voi päivittää tarkempiin tai parempiin versioihin. Kehittyneempiä sormuksia voi tehdä yhdistämällä kaksi tai useampi sormus yhdeksi sormukseksi NPC-hahmon avulla.
Jaakko Gauriloff
Ura
Gauriloffin menestys iskelmälaulun SM-kilpailuissa pantiin laajemminkin merkille. Suosikki teki hänestä jutun, jossa häntä tituleerattiin Nellimin James Deaniksi ja maailman pohjoisimmaksi iskelmälaulajaksi, ja hänen suosionsa ampaisi nousuun. Nellimiin lähetettiin fanipostia. “Se oli kauheaa. En saanut enää olla rauhassa”, Gauriloff muistelee noita aikoja. Häntä pyydettiin Helsinkiin, jonne hän menikin, mutta ei viihtynyt. “Minusta ei ollut kaupunkilaiseksi. En jaksanut katsella kivitaloja”, hän sanoo.
Microsoft
1985–1995 OS/2 ja Windows
Vuonna 1995 Microsoft julkaisi Windows 95:n, jossa ulkoasu oli uudistettu modernimmaksi. Järjestelmä sisälsi myös merkittäviä käyttöliittymäuudistuksia (esimerkiksi Käynnistä-painikkeen). Yhtiö julkaisi myös ensimmäisen version Internet Explorer -selaimesta Windows 95 Plus Pack -paketissa elokuussa 1995.
Lost Odyssey
Pelaaminen
Taistelussa sekä pelaajan että vihollisen ryhmä on jaettu kahteen riviin. Maksimissaan viisi pelaajahahmoa voi osallistua taisteluun samanaikaisesti. Taistelun alussa eturivissä olevat hahmot toimivat suojamuurina takarivin hahmoja vasten tehdyille hyökkäyksille, vähentäen hyökkäysten tehoa. Muurin teho riippuu edessä olevien hahmojen yhteenlasketuista elämäpisteistä. Eturivin ottaessa vahinkoa, muuri heikkenee ja sitä voi parantaa ainoastaan eräiden taikojen ja taitojen avulla. Muurin hävitessä kokonaan, takarivillä ei ole suojaa ja täten se ottaa täyden vahingon vastaan hyökkäyksistä. Tämä pelimekaniikka koskee myös vihollisryhmiä.
Jaakko Gauriloff
Ura
Pohjoiseen palattuaan hän sai tarjouksen, josta ei voinut kieltäytyä: kahden viikon kiertue Pohjois-Suomessa yhdessä Olavi Virran kanssa. Vuonna 1970 Gauriloff muutti Rovaniemelle ja perusti Kaamos-nimisen yhtyeen. Samalla laulukieleksi vaihtui koltansaame.
Microsoft
Internet 1995–2005
Helmikuussa 1995 Microsoft osti RenderMorphicsin, jonka Reality Lab -ohjelmointirajapinta oli tulossa suosituksi ja muodosti Direct3D:n ytimen.
Lost Odyssey
Pelaaminen
Pelaajahahmoja on kahta eri tyyppiä. "Kuolevaiset" saavat taitoja hahmotasojen mukana, mutta voivat saada lisätaitoja erilaisia asusteita päällä pitäessään. "Kuolemattomat" eivät osaa mitään taitoja pelin alussa, mutta oppivat taitoja linkittäytymällä kuolevaisen hahmon kanssa. Tällöin molempien hahmojen ollessa taistelussa mukana, kuolematon hahmo saa taitopisteitä taitoon ja kun taitopisteitä on tarpeeksi, niin hahmo oppii taidon pysyvästi. Kuolemattomat voivat myös oppia taitoja varusteista samalla tavalla, hieman Final Fantasy IX:n taitopistejärjestelmän tapaan. Kun taito on opittu, pelaaja voi laittaa sen taitopaikkaan. Jokaisella hahmolla on aluksi 3 taitopaikkaa, mutta niiden määrää voi kasvattaa "Slot Seed" -esineillä ja tietyillä taidoilla. Mikäli kuolemattoman hahmon kestopisteet menevät nollaan taistelussa, kuolemattomat virkoavat muutaman vuoron kuluttua. Mikäli kuitenkin kaikki ryhmän hahmot ovat tyrmättyjä, peli päättyy.
Retro
thumb|Esimerkiksi vanhat autot voi olla "retroharrastus". Kuvassa [[Mini.]] Retro on aiempien vuosikymmenten tyyliä, muotia tai muuten vanhan tuntuista ainesta, jota sovelletaan uudelleen nykyaikana. Myös verbiä "retroilla" käytetään.
Jaakko Gauriloff
Ura
Gauriloff esiintyi 1970-luvun alussa ensimmäistä kertaa televisiossa sekä konsertoi Nils-Aslak Valkeapään ja Åsa Blindin kanssa. Kolmikko julkaisi myös albumin De čábba niegut runiidit vuonna 1976. Levy sai joiltakin kriitikoilta ristiriitaisen vastaanoton, muun muassa Helsingin Sanomat ei pitänyt sitä aitona saamelaisten musiikkina. Vuonna 1981 Gauriloff levytti reggae-tyylisen kappaleen ”Tanja”, joka sijoittui Levyraadissa toiseksi.
Retro
Usein "retroilussa" kyse on harrastajan omassa lapsuudessa, nuoruudessa tai muussa menneisyydessä vallinneiden muotien ja ilmiöiden kertaamisesta, siis tietynlaisesta nostalgiasta. Retroharrastukset kohdistuvat usein 1950–1980-lukuihin eli nykyisten keski-ikäistyvien ja vanhempien ihmisten lapsuuden ja nuoruuden aikoihin. Toisaalta retroharrastuksia esiintyy myös nuorten keskuudessa ja tällöin nostalgia voi kohdistua henkilön omaa syntymää varhaisempiin aikoihin. Toisinaan retroharrastus muodostuu populaarikulttuuriseksi kultti-ilmiöksi.
Retro-termin historiaa
Ilmeisesti ensi kerran retro-termiä käytettiin 1960-luvun lopun ranskalaisessa vaatemuotiaallossa nimeltä retrochic, joka otti vaikutteita menneiden vuosikymmenien tyyleistä. Sen pohjalta syntyi erityisesti 1990-luvulla eräänlainen ”nostalgiateollisuus”, joka suhtautui menneisyyteen ikään kuin varastona, josta voi ammentaa postmodernin kevyesti ja pastissinomaisesti yhä uudestaan, tarvitsematta pohtia tyylin alkuperäistä aikakautta tai autenttisuutta. Kriitikko Frederic Jameson kirjoitti teoksessaan Postmodernism, or, The Cultural Logic of Late Capitalism (1991) miten ”maailmassa jossa tyylillinen innovaatio alkaa olla mahdotonta, on jäljellä vain kuolleiden tyylien imitointi”.
Retropelit
"Retropelien" harrastamisella tarkoitetaan 1970-luvulta 1990-luvun alkuvuosille julkaistujen tietokone- ja videopelien pelaamista.
Rockmusiikki
Rockmusiikissa "retro" viittaa lähinnä 1950–1980-luvuilla julkaistujen rocklevytysten keräilyyn ja kuunteluun, sekä noina vuosikymmeninä esiintyneiden rocktyylien jäljittelyyn nykyisten yhtyeiden musiikissa.
1950-luku
1950-luvun populaarikulttuuriin, muotoiluun, autoihin ja vaatemuotiin kohdistuvat retroharrastukset ovat olleet merkittävä alakulttuurinen ilmiö 1970-luvulta lähtien.
Uusretro
Uusretrolla tarkoitetaan vanhasta asiasta uudestaan tehtyä. "Uusi kuplavolkkari" ja "Uusi Fiat-500" ovat esimerkkejä teollisesta uusretrosta. Esineen tai asian ei tarvitse olla täsmälleen samanlainen kuin alkuperäisen – mutta uuden version tulee olla sellainen, että alkuperäinen on tunnistettavissa. Televisiossa 1980-luvulla nähty tieteissarja V-Visitors (Vierailijat) on tehty 2000-luvulla uudestaan. Kyseinen sarja noudattaa alkuperäistä käsikirjoitusta, mutta uuteen versioon on lisätty jo olemassa oleva tekniikka, joka on tullut ihmisten elämään alkuperäisen sarjan ja uuden version välillä, ja tämä tekee kyseistä sarjasta uusretron. Perjantaina toinen marraskuuta vuonna 2012 Suomen televisiossa alettiin esittää Dallasta, joka ei ole kuitenkaan sama kuin 1980-luvulla tehty alkuperäisversio vaan kyseinen "Uusi Dallas" on tehty 2000-luvulla. Formaatti on kuitenkin tunnistettavissa verrattuna alkuperäiseen, joten tässä on myös kyseessä uusretrosarja. Esim. James Bond -elokuvaa Skyfall ei voida pitää uusretroelokuvana; se ei ole minkään aiemman Bond-elokuvan uudelleenfilmatisointi, vaan sarjan seuraava osa.
Plagioretro
Plagioretro eli kopioretro on uudestaan valmistettu tuote, joka on täsmällinen kopio alkuperäisestä.
Plagiouusretro
Täsmälleen alkuperäisen mallin näköiseksi valmistettu tuote tai asia, johon on yhdistetty nykyaikaisia asioita, joita ei ollut vielä alkuperäisen mallin aikana olemassa, on plagiouusretro. Esimerkiksi jos Fiat valmistaisi täsmälleen Fiat 127, Fiat 500 tai Fiat 600 -mallien näköisiä autoja, mutta upottaisi niiden kojelautaan GPS-laitteet, käyttövoimana olisi sähkö, tai jos auto olisi hybridiauto, kyseessä olisi plagiouusretro. Yksikin uusi osa tekee tuotteesta plagiouusretron.
Microsoft
Internet 1995–2005
Microsoft aloitti tuotelinjojen laajentamisen tietokoneverkkoihin ja World Wide Webiin 1990-luvun puolivälissä.
Ennen Windows 95:n julkaisua Microsoft painosti IBM:ää lopettamaan OS/2:n kehittämisen ja viivästyttämään Lotus Smart Suiten julkaisua. IBM kieltäytyi mutta lisensoi Windows 95:n vähän ennen tämän julkaisua.
Microsoft julkisti 24. elokuuta 1995 Windows 95 -käyttöjärjestelmän, jossa oli graafinen käyttöliittymä. Samalla Microsoft käynnisti MSN (Microsoft Network) -päätuotantolinjan, joka oli suora kilpailija AOL:lle. Yhtiö jatkoi tuotannon laajentamista uusille markkinoille vuonna 1996 perustamalla uuden kaapeliuutisaseman MSNBC yhdessä NBC:n kanssa.
Microsoft teki Internet-palveluntarjoajien kanssa sopimuksen, jossa nämä saivat vapaasti työkalun, jota se ei lisensoinut Netscapelle ja esti tätä tekemästä liiketoimintaa tiettyjen palveluntarjoajien kanssa.
PDA-laitteiden markkinoille Microsoft laajeni marraskuussa 1996 esitellessään Windows CE 1.0:n. Se oli uudelleen rakennettu, erityisesti pienimuistisiin kannettaviin ja muihin pientietokoneisiin suunniteltu järjestelmä.
Internet Explorer -selaimen 4.0-version julkistaminen vuonna 1997 aloitti niin kutsutun selainsodan, jossa Microsoftin tarkoituksena oli johtoaseman hankkiminen selainmarkkinoilla kilpailija Netscapelta.