cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Uppo-Nalle eksyksissä
Kirjan tapahtumat
Siellä Uppis kohtaa Annen isän, sammakkomiehen. Tämän asunnosta Uppis ihailee Golden Gate -siltaa. Miehellä on Elossa Olevien Myrkyllisten Eläinten Näyttely ja Uppis saa kuunnella kuulokkeilla mansikkasammakon naurua, jota Anne matki jo lentokoneessa. Uppis on sitä mieltä, että myrkkysammakkoa vaarallisempaa on luonnon ja elinympäristön myrkyttäminen. Annen äiti ei kuulemma halua että Uppis on tekemisissä Annen kanssa, koska pelkää, että sillä on suonissaan villiä jääkarhun verta. Niinpä Uppis joutuu ulos ja jää istumaan jalkakäytävälle ja ihmettelemään tilannettaan. Siinä hän saa naiselta banaanin ja tutustuu pikimustaan mieheen.
San Franciscoon saapuneet isoäiti, Reeta ja Laulava kuulevat Annelta, että Uppis on saanut matkapassit. Niinpä nämä menevät ruokapaikkaan syömään maksalaatikkoa ja jäätelöä ja tekemään toimintasuunnitelman, johon sisältyvät etsintäkuulutukset, lehti-ilmoitukset, radiokuulutukset ja katoamisilmoitus poliisille. Matkalaiset ovat majoittuneet Kultaisen Kissan majataloon. Matkalla poliisilaitokselle Reeta näkee kun Uppis nousee kuorma-autoon ja katoaa sen myötä.
Kuorma-auto kuuluu suomalaiselle Pertsalle, joka on matkalla Yosemiten punapuumetsiin rakentamaan tilauksesta saunaa. Autoradiosta kuullaan Uppiksen matkakumppaneiden järjestämä tiedotus. Saavuttaessa metsänvartijan toimistolle Pertsa ja Uppis lähettävät sähkösanoman etsijöille ja majoittuvat yöksi telttaan.
Kultaisen Kissan majatalossa isoäiti varustautuu huolellisesti etsintämatkalle. Tavaroita varten on vuokrattava maastoauto peräkärryineen. Kaupungin ulosmenotiellä poliisi pysäyttää matkalaiset, koska isoäiti on ajanut energiansäästökaistalla vajaalla miehityksellä. Todistaakseen olevansa henki Laulava lausuu – kylläkin väärin – poliisille Byronin runoa "Hyvästi rannat himmenneet".
Kultakaupunki on ollut hylättynä 50 vuotta. Uppis ja Pertsa muistelevat Maamme-laulun säkeitä "on maamme köyhä, siksi jää, jos kultaa kaivannet". Kaupungista löytyy vain Koirankasvo-Yrjö, joka on saanut nimensä siitä, että hänen kasvonpiirteensä muistuttavat kiinanpalatsikoiraa. Yrjö on unohtanut jopa puhekielen, vaikka osaakin vielä lukea ja kirjoittaa. Uppis oppii kuitenkin viidessä päivässä tulkitsemaan Yrjön omaa kieltä ja kirjoittaa Koirankasvo-Yrjön tarinan, joka on esiteltävän kirjan lopussa. Lapsena Yrjöä on kutsuttu Pennunnaama-ukkeliksi ja hän on harrastanut kaivamista jo pienestä pitäen. Kultakaupungissa muut olivat päättäneet jättää paikan äkillisesti kultavarojen ehtyessä. Yrjö oli silloin niin syvällä kaivamassa ettei huomannut muiden lähtöä. Yksin jäänyt Yrjö löysi kuitenkin vielä kultaa ja lähetti ylimääräiset kultalöydöt nälänhädän uhreille. Hän ei juuri välitä Rolls-Roycen kaltaisista asioista, vaikka hänellä olisi niihin varaa. Yrjö tarjoaisi saunan rakentamisesta maksuksi kultakimpaletta, mutta Pertsa arvostaa toisenlaista "kultaa", jolla on punainen tukka ja kesakoita nenällä ja Uppiskin kaipaa vain Reetaa. Saunan valmistuttua Yrjölle jätetään paperilappu, että on jatkettu matkaa Tyynen valtameren rannalle.
Tällä välin Isoäiti, Reeta ja Laulava ovat saapuneet Yosemiteen metsänvartijan luo. Asioidessaan metsässä Laulava yrittää karkottaa kuonolleen istahtaneen perhosen. Tämän seurauksena se harhailee viikon verran teillä tietymättömillä ja oppii lukemaan Luonnon Suurta Kirjaa virvatulineen kaikkineen. Lopulta päästään matkalle kultakaupunkiin. Kuinka ollakaan, matkalla kohdataan Pertsan kuorma-auto, mutta kun kumpikin seurue ihailee omalla puolellaan avautuvia näkymiä, jää toinen seurue tunnistamatta. Kultakaupungissa isoäidin seurue saa tietää Pertsan ja Uppiksen lähteneen. Matkalaiset saavat kuitenkin makeat löylyt Koirankasvo-Yrjön uudessa saunassa ennen kuin matkaa jatketaan seuraavana päivänä. Laulava uneksii ralliautoilijan urasta ja leikkii olevansa Keke Rosberg.
Pertsan ja Uppiksen saapuessa Tyynen valtameren rannalle sää on sen verran aurinkoinen, että laakealla kivellä voidaan paistaa kananmunia. Ranta on niin hieno, että se voittaa Uppiksen entisen mielirantapaikan, Kesämaan. Nähdään merileijonia ja pelikaaneja ja luultavasti valkohaitkin ovat lähettyvillä merileijonia väijymässä.
Pertsa paljastaa Uppikselle, että tänne on tultu sitä varten, että hän on menossa naimisiin lähistöllä asuvan Nancyn kanssa. Kuten arvata saattaa, tällä on punainen tukka ja kesakoita nenällä. Pertsa pyytää Uppista sulhaspojaksi, jonka tehtäviin kuuluisi nyt poimia morsiamelle kukkakimppu. Uppis kyselee Pertsalta rakkaudesta ja suutelemisesta ja miettii, että ehkä silläkin on joskus pikkuinen perhe.
Lopussa tanssitaan sitten Pertsan ja Nancyn häitä. Uppis ei oikein ole selvillä käytöstavoista puuttuessaan papin puheeseen ja Pertsan tarvitsema vihkisormuskin on unohtunut sen kirsun päähän. Juhlapaikalle osuva isoäidin seurue huomaa jotain erikoista olevan tekeillä ja Reetan uteliaisuus saa seurueen jäämään paikalle. Uppis on juuri tanssimassa villiä intiaanitanssia morsiamen kanssa. Iloisen jälleennäkemisen jälkeen Nancyn sukulaispoika William onnistuu sytyttämään kynttilällä ilotulitusraketit ennen aikojaan. Tähtisaderaketit vievät Uppiksen ja Reetan yläilmoihin ja edelleen mereen ihailemaan kuunsiltaa.
Teltassa vietetyn yön jälkeen päästään kotimatkalle. Ensin ollaan kuitenkin kaksi päivää New Yorkissa ja tutustutaan Vapauden patsaaseen ja Empire State Buildingiin. Uppis leikkii sitten olevansa Vapauden patsas ja pitää jäätelötötteröä soihtuna.
Kennedyn lentokentällä Laulava joutuu taas piiloutumaan isoäidin hameisiin. Lentokoneessa Uppis alkaa runoilla Lentäjän marssia, jonka hän on luvannut Jamppa Vainiolle ja Ville Varikselle. Tapansa mukaan Uppis ja Laulava ovat matkan varrella aina tilaisuuden tullen tehneet enemmäkin runoja ja lauluja. Tämänkertainen on sen verran hieno, että se lentäjien mielestä sopisi vaikka Euroviisuihin. Reeta ryhtyy tekemään matkapäiväkirjaa. Kun vihdoin saavutaan Helsinkiin ovat isoisä, isä ja äiti vastassa ja voi alkaa varsinainen juttutupa matkan kokemuksista. Uppo-Nalle miettii, että parasta on kun hän tuntee kuin tunteekin pitäneensä itsensä koko matkan ajan miehenä. Kotiinpaluun jälkeen hän saa vielä kortin Koirankasvo-Yrjöltä, joka on sinä päivänä kaivanut kymmenen syvää ja siistiä kuoppaa.
Teurastamo 5
Teurastamo 5 eli Lasten ristiretki on vuonna 1969 ilmestynyt Kurt Vonnegutin mustalla huumorilla höystetty sodanvastainen romaani. Kirjan alaotsikko on "Velvollisuustanssi kuoleman kanssa". Suomessa teos ilmestyi Juhani Jaskarin suomentamana vuonna 1970 Tammen Keltaisessa kirjastossa.
Kirjaan pohjautuva George Roy Hillin ohjaama samanniminen elokuva sai ensi-iltansa vuonna 1972.
Juoni
Teoksen keskeisimmät tapahtumat sijoittuvat toisen maailmansodan aikaan. Kirja kertoo yhdysvaltalaisen sotilaan Billy Pilgrimin kokemuksista sodassa ja seikkailuista ajassa. Tarinan keskiössä on Dresdenin pommitus, jota myös Vonnegut itse todisti.
Billy Pilgrim joutuu Vonnegutin tavoin sotavangiksi Ardennien taistelussa. Sotavankeuskuvaus muodostaa eräänlaisen perusrungon tarinalle, jonka aikana kerrataan Pilgrimin erikoislaatuisen elämän tärkeimmät vaiheet syntymästä kuolemaan. Pilgrimin käsitys ajasta on hyvin epämääräinen: hän kokee elämänsä vaiheet sekalaisessa järjestyksessä, ja niinpä hän on jo nähnyt kuolemansakin – sekä monien läheistensä ihmisten kuolemat – monta kertaa.
Tarinassa viljellään aina kuoleman kuvaamisen yhteydessä toteamusta "niin se käy" ("so it goes").
Saint-Laurent (Haute-Garonne)
thumb|250px|Saint-Laurentin koulu ja kunnantalo Saint-Laurent on kunta Haute-Garonnen departementissa Midi-Pyrénées'n hallintoalueella Ranskassa. Kunnan väkiluku vuonna 2007 oli 160. Saint-Laurentin pinta-ala on 8 km².
Aiheesta muualla
43.32667°N, 0.79972°W
Saint-Béat
thumb|250px|Saint-Béat Saint-Béat on kunta Haute-Garonnen departementissa Midi-Pyrénées'n hallintoalueella Ranskassa. Kunnan väkiluku vuonna 2007 oli 398. Saint-Béatin pinta-ala on 7 km².
Aiheesta muualla
42.915°N, 0.69333°W
Pibrac
Aiheesta muualla
43.6175°N, 1.28556°W
Holst
Holst on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Balestier Khalsa FC
Balestier Khalsa FC on jalkapalloseura Toa Payohin alueelta Keski-Singaporesta. Se pelaa Singaporen korkeimmalla sarjatasolla S.Leaguessa. Se pelaa kotiottelunsa Toa Payoh Stadiumilla. Balestier on voittanut kertaalleen Singapore Cupin. Tämä tapahtui vuonna 2014. Joukkue on hyvin suosittu Singaporen sikhien keskuudessa.
Balestier Khalsan historia ulottuu vuoteen 1898. Fathul Karib perustettiin 10. lokakuuta 1898. 1950-luvulla se oli Singaporen merkittävin jalkapalloseura, jossa pelasi suuri osa maajoukkuepelaajista. Huhtikuussa 1975 nimi vaihdettiin Balestier United Recreation Clubiin. Vuonna 1988 perustettiin FAS Premier League, joka oli tuolloin Singaporen jalkapallon korkein sarjataso. Balestier valittiin tuolloin pääsarjaan. Heti ensimmäisellä kaudella joukkue sijoittui toiseksi ja seuraavina neljänä kautena se sijoittui kolmanneksi. Vuonna 1992 Belastier voitti President's Cupin, joka vastaa nykyistä Singapore Cupia. Joukkue vaihtoi nimensä Balestier Central Football Clubiksi vuonna 1996, kun se siirtyi perustettiin S. Leagueen. 2000-luvun alussa joukkueen nimeksi tuli Balestier Khalsa FC, kun Balestier Central yhdistyi Clementi Khalsa Football Clubin kanssa.
Ryan Murphy
Ryan Murphy -nimisiä henkilöitä ovat:
Calmont (Aveyron)
Calmont on kunta Ranskan eteläosassa Aveyronin departementissa Occitanien alueella. Kunnasta käytetään myös nimeä Calmont-de-Plancatge. Se sijaitsee noin 19 kilometriä Rodezin kaupungista lounaaseen.
Madagascarin pingviinit
Madagascarin pingviinit on Daytime Emmy -palkittu tietokoneanimaatiosarja, joka kertoo elokuvissa Madagascar (2005), Madagascar 2 (2008), Madagascarin joulu (2009) ja Madagascar 3 (2012) esiintyneiden pingviinien elämästä Central Park Zoo -eläintarhassa. Sarjan päähahmoja ovat Kippari, Alokas, Rico ja Kowalski. Sarjaa esitetään Suomessa MTV Juniori, MTV3 ja Nickelodeon -kanavilla suomeksi puhuttuna. Vuonna 2014 ilmestyi samanniminen elokuva, jossa on osittain samat alkuperäisäänet kuin sarjassa. Elokuvassa pingviinit seikkailevat maailmalla kaukana eläintarhasta, aivan kuten Madagascar -elokuvissa.
Calmont (Aveyron)
1400-luvulta peräisin olevasta linnasta on jäljellä sen päätorni. Château de Calmont oli aikanaan alueella vaikuttaneen Arpajonin suvun linna, jolla pystyttiin hallitsemaan lähiseutua. Calmont on ollut tunnettu markkinapaikkana sekä hampuntuotantostaan. Kylässä on yhä useita 1400-luvulta peräisin olevia osittain puurakenteisia taloja.
Sumatransarvikuono
Sumatransarvikuono (Dicerorhinus sumatrensis) on sarvikuonojen heimoon kuuluva äärimmäisen uhanalainen nisäkäslaji.
Ulkonäkö
pienoiskuva|vasen|alt=Sumatransarvikuonolla on selässään ja kyljissään selvästi erottuva karvapeite.|Sumatransarvikuonolla on selässään ja kyljissään selvästi erottuva karvapeite. Sumatransarvikuono on nykyisin elävistä sarvikuonolajeista pienikokoisin. Se painaa 600–800 kilogrammaa ja on säkäkorkeudeltaan 0,9–1,5 metriä. Se on myös ainoa aasialainen sarvikuono, jolla on yhden sarven sijasta kaksi sarvea. Sillä on myös enemmän karvoitusta kuin muilla sarvikuonoilla. Nuorella yksilöllä on tiheä ja punertavanruskea karvapeite, joka iän myötä harvenee ja tummuu. Laji on sarvikuonolajeista äänekkäin, sen on todettu tuottavan ainakin mylvintää, piipitystä ja hyminää.
Lisääntyminen
Sumatransarvikuono synnyttää yhden tai kaksi poikasta kolmen tai neljän vuoden välein, kantoajan kestettyä 17 kuukautta. Sukukypsyyden tämä sarvikuonolaji saavuttaa vasta seitsemästä kahdeksaan vuoden iässä. Se voi elää yli 30-vuotiaaksi.
Levinneisyys ja kannan koko
Sumatransarvikuonoja elää Sumatran, Borneon ja Malesian tiheissä metsissä pieninä hajanaisina populaatioina. Niistäkin Malaijan niemimaan populaatio on ehkä jo hävinnyt. Lajia on jäljellä arviolta enää noin sata yksilöä, niistä noin 50 on Borneon alalajia. Burman (Myanmarin) pohjoisosissa elää mahdollisesti lisäksi tuntemattomia populaatioita. Koska populaatiot ovat pieniä ja hajallaan, niitä uhkaa salametsästyksen ja hakkuiden ohella myös sisäsiittoisuus.
Siddheshwari Devi
Siddheshwari Devi (1908 Benares – 1977) oli intialainen laulaja.
Devi menetti äitinsä parivuotiaana ja sai myöhemmän kasvatuksen sekä johdatuksen musiikkiin tädiltään, Rajeshwari Deviltä. Hän pääsi Siyaji Maharajin oppilaaksi, mutta suurimman osan musiikinopetuksestaan hän sai Bade Ramdasilta. Hänen muita opettajiaan olivat Rajab Ali Khan ja Inayat Khan. Devi tulkitsi khyalia, mutta myös muita musiikin muotoja, kuten thumri-laulutyyliä, jota pääsi myöhemmällä urallaan opettamaankin Shriram Bharatiya Kala Kendraan. Hän esiintyi aluksi Intian kaupungeissa ja niiden hoveissa, mutta eteni kansainväliselle uralle, joka vei hänet Lontooseen, Roomaan, Kabuliin ja Nepaliin. Hänen saamiensa palkintojen joukossa olivat Sangeet Natak Akademin palkinto (1966), Padma Shri (1966) ja kirjallisuuden kunniatohtorin arvo Kolkatan Rabindra Bharati -yliopistosta (1973). Devin johdolla opiskelivat muiden muassa hänen tyttärensä Savita Devi sekä Rita Ganguly.
Mani Kaul ohjasi vuonna 1989 hindiksi Deviä käsittelevän elokuvan Siddheshwari.
Delta (albumi)
Delta on australialaisen laulajan Delta Goodremin albumi vuodelta 2007. Goodrem on kuvaillut albumin musiikin olevan tunnelmaltaan "valoisampaa" kuin edellisen synkempiä teemoja käsitelleen Mistaken Identity -albumin musiikki.
Omorashi
Omorashi (おもらし / オモラシ / お漏らし) on seksuaalinen fetissi, jossa henkilö kiihottuu täyden virtsarakon tunteesta tai siitä, että jollakin toisella henkilöllä on täysi virtsarakko. Fetissin nimi tulee japanin kielestä, ja se tunnetaan parhaiten Japanissa. Länsimaissa omorashi on yleensä yhdistetty urofiliaan, vaikka kyseessä on kaksi eri fetissiä. Toisinaan omorashi saatetaan liittää myös inkontinenssi-fetissiin, jossa naisella saa olla virtsankarkailua kesken yhdynnän, tai esimerkiksi alusvaatefetisismiin.
Omorashi yagai tarkoittaa sessiota, jossa ihminen tahallaan virtsaa vaatteet päällään kotinsa ulkopuolella. Yagai honyo viittaa taas julkisella paikalla virtsaamiseen, jossa vaatteet poistetaan virtsaamisen tieltä. Tarkoituksena olisi harjoittaa julkisella paikalla virtsaamista saamatta sakkoja. Omutsu omorashi tai oshime omorashi tarkoittavat aikuisen vaipan käyttöön liittyvää kastelua.
Koska japanilaisessa pornografiassa on kiellettyä näyttää sukupuolielimiä tai häpykarvoitusta, se on korvattu esimerkiksi omorashilla, koska eritteiden näyttämistä ei ole kielletty. Omorashia ei aina pidetä pornografisena materiaalina. Japanissa on myös suosittuja televisiokilpailut, joissa osanottajat joutuvat pidättelemään virtsaamistarvettaan saadakseen palkintoja. Animesarjoissa, hentaissa ja eroge-peleissä omorashi on ollut myös suosittu aihe.
BDSM:ssä alistuva osapuoli saattaa haluta sessiota, jossa hänen WC:n käyttöään rajoitetaan. Tähän liittyy usein myös kaikki muukin WC:n käytön estäminen kuin virtsaaminen.
Bálint Kuzsinszky
thumb|Bálint Kuzsinszky. Bálint Kuzsinszky (6. marraskuuta 1864 Szabadka, Unkari – 23. elokuuta 1938 Budapest, Unkari) oli unkarilainen arkeologi ja akateemikko, jonka ansiota oli Aquincumin roomalaiskaupungin ensimmäisten järjestelmällisten kaivausten johtaminen, dokumentointi ja tieteellinen analyysi. Hän perusti Aquincumin museon ja oli sen ensimmäinen johtaja vuosina 1894–1937.
Kuzsinszky oli Aquincumin museon johtaja yli neljäkymmentä vuotta ja museon virallisen lehden ”Budapest Régiségein” päätoimittaja. Unkarin tiedeakatemian jäseneksi hänet nimitettiin 1907 ja akateemikoksi 1926. Hän jäi eläkkeelle tammikuun 1. päivä 1937, mutta hän jatkoi työtä Aquincumin toimistossaan kuolemaansa asti.
Jorma Keski-Oja
pienoiskuva Jorma Kullervo Keski-Oja (24. tammikuuta 1949 Kokkola) on suomalainen professori ja lääketieteen tohtori. Hän toimii ryhmänvetäjänä Helsingin yliopiston lääketieteellisen tiedekunnan tutkimusohjelmayksikössä. Hänen erityisalansa on solu- ja syöpäbiologia.
Josef Beránek
Josef Beránek (s. 25. lokakuuta 1969 Litvínov) on tšekkiläinen uransa lopettanut jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän pelasi urallaan 531 NHL-runkosarjaottelua Edmonton Oilersissa, Philadelphia Flyersissa, Vancouver Canucksissa ja Pittsburgh Penguinsissa.
NHL-uransa jälkeen Beránek toimi HC Slavia Prahan kapteenina 8 kauden ajan kunnes hän lopetti uransa vuonna 2010. Beránek teki NHL-urallaan yhteensä 118 maalia, 144 syöttöpistettä ja 262 tehopistettä ja keräsi 398 rangaistusminuuttia.
Warrantti
Warrantti (kirjoitetaan joskus myös muodossa varrantti) on pankin tai pankkiiriliikkeen asettama arvopaperi, joka kohdistuu johonkin kohde-etuuteen kuten osakkeeseen, indeksiin, raaka-aineeseen tai valuuttaan. Warrantit oikeuttavat joko ostamaan tai myymään sen kohteita sovitulla hinnalla ja rajoitetulla voimassaoloajalla (juoksuaika). Warrantit noteerataan pörssissä ja niillä käydään kauppaa kuten osakkeilla. Warrantti on johdannainen ja tarkoittaakin pitkän aikavälin arvopaperistettua optiota.
Warranttityypit
Tavallisimmat warranttityypit ovat osto- ja myyntiwarrantti. Ostowarrantti antaa oikeuden kohde-etuutena olevan hyödykkeen ostamiseen warranttiehdoissa sovittuun hintaan warrantin päättymispäivänä (tai amerikkalaisissa warranteissa sen voimassaoloaikana). Mikäli kohde-etuuden hinta ei ylitä tuolloin sovittua hintaa, raukeaa warrantti arvottomana. Myyntiwarrantti puolestaan antaa oikeuden myydä kohde-etuus sovittuun hintaan. Mikäli kohde-etuuden hinta jää sovitun hinnan yläpuolelle, raukeaa myyntiwarrantti arvottomana.
Tavallisesti warrantin päättymispäivänä ei suoriteta konkreettisia ostoja tai myyntejä kohde-etuudella, vaan warrantin asettaja maksaa warrantin nettoarvon rahana.
Toteutushinta ja kertoimet
Warranteilla on määrätty kerroin, joka kertoo, kuinka monta warranttia tarvitaan yhden kohde-etuuden ostamiseen tai myymiseen. Jos Nokian ostowarrantilla on kertoimena 5, tarkoittaa se, että tarvitaan 5 yksittäistä warranttia jotta voisi ostaa yhden Nokian osakkeen päättymispäivänä. Liikkeeseenlaskija määrittää jokaiselle warrantille omat kertoimensa, jotka yleisesti riippuvat kohde-etuuden hinnasta. Jos kohde-etuus on kallis, yhteen kohde-etuuteen oikeuttava warrantti on myös vastaavasti kalliimpi, minkä vuoksi oikeus jaetaan kertoimella. Mikäli tätä ei tehtäisi, olisi minimikaupankäyntimäärä korkeampi. Käytännössä kerroin ei kuitenkaan vaikuta warrantin absoluuttiseen hintaan, mutta mahdollistaa sijoittamisen tuotteeseen pienemmällä rahamäärällä. Sitä määrää warrantteja, joka oikeuttaa yhden kohde-etuuden ostamiseen tai myymiseen, kutsutaan warranttieräksi.
Esimerkki
Alla yksinkertainen esimerkki ostowarrantista.
Positiivinen skenaario:
Negatiivinen skenaario:
Ostowarrantti sopii siis sijoittajalle, jolla on positiivinen näkemys kohteen kehityksestä. Vastaavasti myyntiwarrantti sopii sijoittajalle, jolla on negatiivinen näkemys kohteesta, koska siinä tapauksessa tuottoa maksetaan, jos kohteen hinta alittaa warrantin lunastusarvon. Huomattavaa on, että kummankin tyyppiset warrantit voivat erääntyä arvottomana, jolloin sijoittaja menettää koko sijoittamansa summan.
Käyttötarkoituksia
Warranttia käytetään sijoitusten suojaamiseen. Myyntiwarrantilla voidaan suojautua kohde-etuuden kurssin laskua vastaan. Toisaalta warrantilla voidaan saada vipua sijoituksiin – kurssin noustessa ostowarrantin arvo nousee suhteessa enemmän kuin itse kohde-etuuden. Warrantin ”oikean” hinnan määrittäminen ei ole triviaali toimenpide; henkilön, joka sijoittaa rahojaan warrantteihin ilman perustietoja, katsotaankin harrastavan lähinnä uhkapeliä. Warranttikauppa on periaatteessa nollasummapeliä, mutta kun kulut otetaan huomioon, warranteilla keskimäärin hävitään rahaa pitkällä aikavälillä. Warrantit vaativatkin sijoittajilta suurta riskinottokykyä, ja ne eivät sovellu erityisen hyvin pitkäaikaiseen sijoittamiseen.
Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen ESMA pitää warrantteja monimutkaisena sijoitustuotteena, johon liittyy erityisiä riskejä. Sijoittajan kannalta warrantteihin liittyykin volatiliteetti-, pääoma-, osapuoli-, ja valuuttariskejä. Warranttien tappiomahdollisuus on rajoitettu sijoitettuun pääomaan.
Vaikka warrantin liikkeellelaskija todennäköisesti tekee voittoa, ottaa liikkeellelaskija myös riskin, koska tappion mahdollisuus on olemassa. Liikkeellelaskijan voitto johtuu siitä, että liikkeellelaskettaessa warrantilla on aika-arvo, joka pienenee päättymispäivää lähestyttäessä. Lisäksi, jos liikkeellelaskija myös toimii warrantin markkinatakaajana, osto- ja myyntitarjousten erotus eli spread tuo lisätuloja.
Suomen tuloverolaissa ei ole erikseen säädetty warranteista. Niiden verotuskäytäntö on kuitenkin vakiintunut ja niiden luovutusvoittoa verotetaan, sekä niiden hankintamenot voidaan vähentää voiton hankkimisesta aiheutuneina menoina.
Muita warrantteja
Turbowarrantiksi kutsutaan warranttia, joka raukeaa jo voimassaoloaikanaan, mikäli kohde-etuus saavuttaa ehdoissa määritellyn knock-out-tason. Turbowarrantilla päästään, suuremman riskin vastapainoksi, vielä normaalia warranttiakin suurempaan vipuvaikutukseen.
Alcyone (tähti)
Alcyone (η Tau / η Tauri / Eta Tauri) on härän tähdistössä sijaitseva tähtijärjestelmä, joka sijaitsee noin 440 valovuoden päässä maasta. Alcyonen nimi on peräisin mytologisesta henkilöstä, Alkyonesta, joka oli yksi Plejadeista. Alcyone on myös Seulasten kirkkain ja Härän kolmanneksi kirkkain tähti.
Tähtijärjestelmä
Alcyone A koostuu kahdesta B-luokan tähdestä, joita kiertää kolme muuta tähteä, Alcyone B, C, ja D, jotka kaikki kuuluvat pääsarjaan.
Kärppäjärvi
Kärppäjärvi on Pirkanmaalla Parkanossa Ylisenpään kylässä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kuivasjärven valuma-alueeseen. Kärppäjärvi on osa Vatajanjoen valuma-aluetta.
Maantietoa
Järven pituus on 900 metriä, leveys 300 metriä ja sen pinta-ala on 20 hehtaaria. Se sijaitsee seitsemän kilometriä Kuivasjärveltä luoteeseen laajalla suoalueella Salojennevan- ja Sompanevan turvetuotantoalueiden välissä. Järveen laskee seitsemän suo-ojaa, joiden vesi on peräisin ympäröiviltä soilta sekä Sompanevan turvetuotantoalueen kuivatusojista. Järven laskuoja Kärppäsluoma lähtee sen eteläpäästä ja se virtaa Korpikylään, jossa se yhdistyy Venesjoen kanssa ja jatkaa siitä puolitoista kilometriä Mustajokena ja laskee lopuksi Ylisenjärveen. Rantaviivan pituus on 2,1 kilometriä. Itäpuolen rannat ovat kangasmetsää ja länsipuolen ojittamatonta korpea tai avosuota. Itärannalla sijaitsee kolme vapaa-ajan asuntoa, joille johtaa tiet tuotantoalueen huoltotieltä. Karvian ja Parkanon välinen raja kulkee järven länsipuolella noin 200 metrin päässä.
IPhone 11
iPhone 11 on Applen vuonna 2019 julkaisema älypuhelin. Siinä on kaksi 12 megapikselin kameraa. Puhelimesta on myös kalliimmat iPhone 11 Pro- ja iPhone 11 Pro Max -versiot.
Ominaisuudet
Puhelimella voi kuvata 4K-tarkkuuden videoita 60 fps:llä. iPhone 11-puhelimessa on uusi Night Mode, jolla voi ottaa kirkkaampia kuvia pimeällä ilman salamaa. iPhone 11 -puhelimessa tuli uusi slofie, jolla voi hidastaa etukameralla otettua videota.
iPhone 11:ssa on 3 110 milliampeeritunnin Li-Ion-akku ja puhelin on IP68-pölyn- ja vedenkestävä. Puhelimessa on myös mahdollisuus ottaa videota 1 920 x 1 080 (täysteräväpiirto) ja 1 280 x 720 (HD)-resoluutioilla. Suorittimena on Apple A13 Bionic.
Kari Tapiola
Kari Tapiola (s. 21. maaliskuuta 1946) on suomalainen Kansainvälisen työjärjestön ILO:n eläkkeellä oleva toimitusjohtaja.
Johann Peter Eckermann
pienoiskuva|Johann Peter Eckermann Johann Peter Eckermann (1792–1854) oli saksalainen kirjailija, kirjastonhoitaja ja hovineuvos Weimarissa. Hän oli Goethen sihteeri ja ystävä, ja Goethen vanhuusaikana tämän kirjallinen avustaja. Eckermann julkaisi teoksen Gespräche mit Goethe in den letzten Jahren seines Lebens (1837–1848), joka sisältää monta Goethen lausumaa mielipidettä ja lausuntoa. Eckermann julkaisi myös Goethen kootut teokset.
Kari Tapiola
Tapiola aloitti uransa toimittajana Helsingin Sanomien ulkomaanosastolla vuonna 1966. Hän liittyi sosialidemokraatteihin ja vuonna 1972 hän oli ulkoministeri Kalevi Sorsan poliittisena sihteerinä Paasion II hallituksessa. Tämän jälkeen Tapiola oli SAK:n kansainvälisten asioiden sihteerinä 1972–1976, YK:n monikansallisten yritysten keskuksen (United Nations Centre on Transnational Corporations (UNCTC)) toimitusjohtajan erityisavustajana 1976–1978 ja OECD:n palkansaajien neuvoa-antavan komitean TUAC:in (Trade Union Advisory Committee) pääsihteerinä Pariisissa 1978–1985. Hän oli Suomessa SAK:n tiedotusjohtajana 1985–1988 ja kansainvälisten asioiden johtajana 1988–1996. Tapiola toimi Kansainvälisen työjärjestön ILO:n varapääjohtajana ja toimitusjohtajana Genevessä Sveitsissä 1996–2010. Vuodesta 2010 alkaen hän on toiminut ILO:n pääjohtajan erityisneuvonantajana.
Tapiola on urallaan ollut tekemisissä kansainvälisten työstandardien, työntekijöiden perusoikeuksien, monikansallisten yritysten, globalisaation sosiaalisten ja työllisyysvaikutusten, teknologisen muutoksen ja työsuhteiden sekä siirtymävaiheessa olevien maiden sosiaalisten ja työelämän kysymysten kanssa.
Strateginen ilmapommitus
thumb|250px|Tokio 10. maaliskuuta 1945 tapahtuneen [[Tokion pommitukset|massiivisen ilmapommituksen jälkeen. Pommitus oli tuhoisin sotilasilmailun historiassa.]] Strateginen ilmapommitus on sotastrategia, jonka tarkoitus on tuhota vihollisen kyky puolustautua esimerkiksi tuhoamalla sen maa- ja merivoimat. Pommituksiin voidaan käyttää strategisia pommikoneita, pitkän tai keskipitkän kantaman ohjuksia tai ydinaseistettuja hävittäjäpommikoneita. Hyökkäykset tehdään vihollisen voittamisen kannalta tärkeisiin kohteisiin.
Strategisia pommituksia suorittivat muun muassa Yhdistynyt kuningaskunta ja Yhdysvallat toisessa maailmansodassa vuosina 1943–1945 Saksaa vastaan: britit yöpommituksina ja yhdysvaltalaiset päiväpommituksina. Brittien ajatus siirtyä yksittäisten kohteiden yöpommituksista kaupunkialueiden yöpommituksiin syntyi ajatuksesta, joka perustui tutkimuksiin yöpommitusten epätarkkuudesta. Kaupungeissa joka tapauksissa aiheutuvan tuhon, myös siviilituhojen, uskottiin vaikuttavan saksalaisten yleiseen tahtoon taistella toinen maailmansota loppuun rauhaan taipumalla jo ennen miehitystä. Siviilikohteiden massapommittaminen tarkoituksella voi osoittautua sotarikokseksi.
De Nederlandsche Bank
thumb|270px|Alankomaiden keskuspankin (De Nederlandsche Bank) päärakennus [[Amsterdamissa.]] De Nederlandsche Bank on Alankomaiden keskuspankki. Nykyään se on osa Euroopan keskuspankin johdolla toimivaa Euroopan keskuspankkijärjestelmää (EKPJ).
Strateginen ilmapommitus
Lähteet
Luftkrieg
Chipata
Chipata on kaupunki Itä-Sambiassa. Se on Eastern Provincen pääkaupunki. Sen asukasluku oli vuonna 2010 116 627.
De Nederlandsche Bank
Vuonna 1864 perustetun keskuspankin pääkonttori sijaitsee Amsterdamissa. Pankin pääjohtaja on Klaas Knot.
Pankki kuuluu maailman keskeisimpien, rahajärjestelmän vakautta turvaavien keskuspankkien joukkoon ja on jäsen Financial Stability Boardissa.
Kristers Aparjods
thumb|Kristers Aparjods Kristers Aparjods (s. 24. helmikuuta 1998 Sigulda ) on latvialainen urheilija, joka voitti olympiakultaa ohjaskelkkailun yksilökilpailussa nuorten talviolympialaisissa 2016.
Vuonna 2022 hän saavutti pronssia joukkuekilpailussa talviolympialaisissa.
Ruotsin koripallomaajoukkue
Ruotsin koripallomaajoukkue edustaa Ruotsia koripallon arvokisoissa.
Historia
Ruotsin koripallomaajoukkueen ensimmäiset arvokisat olivat vuoden 1953 Euroopan-mestaruuskilpailut. Olympialaisiin joukkue on päässyt ainoan kerran Moskovan kisoihin 1980, kun 47 maata boikotoi kisoja. Tähänastisen historian paras arvokisasaavutus on vuoden 1995 EM-kisojen ja vuoden 1980 olympialaisten kymmenes sija.
Joukkueen viimeisimmät arvokisaedustukset ovat vuoden 2003 EM-kotikisoista, joissa se sijoittui 16 joukkueen turnauksessa viimeiseksi, sekä vuoden 2013 EM-kisoista, joissa sijoitus 24 joukkueen turnauksessa oli kolmastoista. Jälkimmäisten kisojen viidestä vastustajasta Ruotsi voitti ainoastaan Venäjän.
Tennis kesäolympialaisissa 2012
Vuoden 2012 kesäolympialaisten tenniskilpailut järjestettiin 28. heinäkuuta – 5. elokuuta All England Lawn Tennis and Croquet Clubilla Wimbledonissa. Niihin osallistui 172 urheilijaa, ja ne käsittivät viisi eri kilpailua: kaksin- ja nelinpelit sekä miehille että naisille ja lisäksi vielä sekanelinpelit, jotka järjestettiin olympialaisissa ensimmäistä kertaa sitten vuoden 1924. Tämä oli toinen kerta, kun Wimbledonissa järjestettiin olympiatennisturnaus. Ensimmäisen kerran mitaleista pelattiin Wimbledonissa vuoden 1908 olympialaisissa. Tenniskilpailut järjesti London Organising Committee of the Olympic Games (LOCOG) yhdessä International Tennis Federationin (ITF) kanssa, ja ne olivat osa ATP- ja WTA-kiertueita.
Turnaus
Turnaus oli neljästoista kerta, kun tennistä pelattiin olympialaisissa (pois lukien kaksi kertaa, jolloin tennis oli näytöslajina). Sekanelinpeli kuului olympiaohjelmaan virallisena lajina ensimmäistä kertaa sitten vuoden 1924, kun Hazel Wightman ja R. Norris Williams Yhdysvalloista voittivat kultaa. Vuonna 1968 sekanelinpeli oli näytöslajina.
Turnaus pelattiin All England Lawn Tennis and Croquet Clubin ruohokentillä, vain kolme viikkoa Wimbledonin tennisturnauksen päättymisen jälkeen. Ottelut aloitettiin joka päivä aamulla kello 11.00 paikallista aikaa, ja ne päättyivät kahdeksan aikoihin illalla, tai silloin kun kentän viimeinen ottelu oli pelattu. Pelaajien ei tarvinnut noudattaa Wimbledonin perinteitä eikä pukea päälleen pääosin valkoisia vaatteita.
Karsinta
Kaksinpelissä maailmanrankingin 56 parasta pelaajaa 11. kesäkuuta 2012 ATP- ja WTA-kiertueilla selviytyivät olympialaisiin. Silti joka maasta kisoihin pääsi vain rankingin neljä parasta pelaajaa, joten 56 pelaajan ulkopuoleltakin saattoi tulla pelaajia kisoihin. 64 pelaajan kaavioon loput kahdeksan paikkaa jaettiin seuraavasti: ITF:n myöntämän villin kortin sai kuusi pelaajaa, jotka olivat pelanneet Davis Cupissa tai Fed Cupissa kahtena eri vuotena vuosien 2009–2012 välillä ja joista toinen vuosi oli 2011 tai 2012, ja loput kaksi villin kortin paikkaa Tripartite-toimikunta jakoi pienille maille. Kaksi Tripartite-toimikunnan myöntämää villin kortin paikkaa jaettiin ainoastaan naispelaajille, joten miesten kaksinpelissä kaikki kahdeksan villin kortin paikkaa valitsi ITF.
Nelinpelissä 24 maailmanrankingin parasta paria 11. kesäkuuta 2012 pääsivät automaattisesti turnaukseen, kuitenkin enintään kaksi paria joka maasta. Yhteensä nelinpeliturnaukseen osallistui 32 paria. Nelinpelin maailmanlistan top 10 -pelaajat pääsivät suoraan turnaukseen, mikäli heillä oli pari. Loput kahdeksan paria valitsi ITF:n olympiakomitea. Sekanelinpeliin osallistui 16 paria, joista 12 parasta suoraan maailmanrankingin perusteella ja loput neljä ITF:n valitsemina.
Kilpailukentät
Olympialaisten tennisturnaus pelattiin 12 kentällä, jotka olivat Centre Court, No. 1 Court, No. 2 Court, 18, 14 (televisioitavat kentät), 7, 11, 12, 15, 16, 17 ja 19. Kenttiä 3–6 ja 8–10 käytettiin turnauksen aikana harjoittelemiseen. Kaksinpelit pelattiin 23,77 metriä pitkällä ja 8,23 metriä leveällä alueella ja nelinpelit yhtä pitkällä ja 10,97 metriä leveällä alueella.
Pelimuoto
Olympialaisten tenniskilpailu käytiin pudotuspeliturnauksena, jossa aina ottelun hävinnyt pelaaja putoaa jatkosta, lukuun ottamatta välieriä, joista hävinneet pelaajat pääsivät pronssiotteluun. Ottelut pelattiin paras kolmesta erästä -järjestelmällä, lukuun ottamatta miesten kaksinpelin loppuottelua, joka pelattiin paras viidestä erästä -järjestelmällä. Ratkaisevassa erässä ei pelattu tie-breakia. Kaksinpelissä pelaajia oli 64, mikä tarkoitti sitä, että turnauksessa oli yhteensä kuusi kierrosta. Nelinpelissä kierroksia oli viisi, koska joukkueita oli 32. Sekanelinpelissä kierroksia oli puolestaan neljä, kun joukkueita oli 16.
Aikataulu
Turnauksen alkuperäinen aikataulu.
Sijoitetut pelaajat
Kaavioiden arvonta suoritettiin All England Lawn Tennis and Croquet Clubilla 26. heinäkuuta 2012 kello 11 paikallista aikaa. Sekanelinpelin kaaviot arvottiin 31. heinäkuuta. Sijoitetut pelaajat määräytyivät maanantain 23. heinäkuuta julkaistun rankingin perusteella. Sijoitetut pelaajat ilmoitettiin 25. heinäkuuta.
Sompalampi (Parkano)
Maantietoa
Järven pituus on 850 metriä, leveys 350 metriä ja sen pinta-ala on 18 hehtaaria. Se sijaitsee noin kuusi kilometriä Kuivasjärveltä koilliseen laajalla suoalueella olevien Sompanevan- ja Mustakeitaan turvetuotantoalueiden välissä. Järveä ympäröiviä soita on ojitettu. Järveen on kaivettu kuusi ojaa, joiden vedet ovat peräisin soilta ja turvetuotantoalueen kuivatusojista. Yksi ojista on samalla järven laskuoja, joka yhtyy tuotantoalueen ojiin ja vie vedet lopulta Kärppäluomaan entiseen pääuomaan. Rantaviivan pituus on 1,9 kilometriä. Rannat ovat pääosin suota lukuun ottamatta rantaan päättyvillä kahdella metsäsaarekkeilla, jotka kuuluvat lajempaan Sompalamminkankaaseen. Länsirantaan on rakennettu vapaa-ajan asunto, jolle johtaa tie tuotantoalueen huoltotieltä.
Lisa Miskovsky
thumb|Lisa Miskovsky Lisa Miskovsky (s. 9. maaliskuuta 1975 Obbola, Umeå) on ruotsinsuomalainen muusikko. Hänen äitinsä on suomalainen, ja isä on kotoisin Tšekistä.
Miskovskyn kappale ”Still Alive” on Mirror’s Edge -videopelin tunnusmusiikki. Miskovsky laulaa myös In Flames -yhtyeen Come Clarity -albumin kappaleessa ”Dead End”.
Miskovsky osallistui vuoden 2012 Ruotsin kansalliseen euroviisukarsintaan Melodifestivaleniin kappaleella ”Why Start a Fire”.
Kolkka
thumb|150px|Hopeakentässä punainen kolkka thumb|150px|Hopeakentässä punainen neliö Kolkka on neliönmuotoinen, suunnilleen lakion korkuinen heraldinen airutkuvion sukuinen tunnus, joka sijaitsee kilven oikeassa yläkulmassa. Kooltaan se on pienempi kuin varsinainen neliö, joka täyttää kilvestä noin neljäsosan. Mikäli kolkka sijaitsee kilven vasemmassa yläkulmassa, sen nimitys on vasen kolkka.
Yleisimmin kolkka liitetään vaakunaan vasta jälkikäteen lisäyksenä. Tällöin se voi peittää osan vaakunan alkuperäisistä tunnuksista, mutta vaakunaselityksessä mainitaan tästä huolimatta myös kolkan peittämät tunnukset.
Jalkaklaani
Jalkaklaani on IDW-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä ninjaklaani. Kevin Eastmanin ja Peter Lairdin luoma klaani esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1984 Teenage Mutant Ninja Turtles -sarjakuvalehden ensimmäisessä numerossa. Jalkaklaani on Silppurin johtama rikollisjärjestö, jonka juuret juontavat feodaalisen Japanin ajoilta.
Sarjakuva
Jalkaklaanin perustivat kaksi japanilaismiestä Sato ja Oshi. Sitä ennen Turtlesit olivat matkustaneet ajassa taaksepäin, jossa Raphael tapasi kaksi miestä tietämättä keitä he olivat. Raphael opetti heille ninjutsua, kunnes palasi omaan aikaansa. Tämän jälkeen Sato ja Oshi päättivät seurata ninjan tietä. Oshi halusi pitää heidän opettajansa salassa, eikä halunnut mainittavan kilpikonnasta mitään. Kaksikko keskusteli perustamansa klaanin nimestä ja tulivat tulokseen Jalka, koska jokainen matka alkaa yhdellä askeleella. Jalkaklaanista tuli pelätyin ninjaryhmä Japanissa, johon kuuluivat myös Hamato Yoshi ja Oroku Nagi. Eräänä päivänä kaksikolle syntyi riita Tang Shen nimisen naisen vuoksi. Kaksikko joutui tappeluun keskenään, jonka päätteeksi Yoshi tappoi Nagin. Oman jäsenen tappamista ei suvaittu Jalkaklaanin sisällä ja Yoshi karkoitettiin pois klaanista. Yoshi matkasi Shenin kanssa New Yorkiin, Yhdysvaltoihin, kun sillä välin Nagin nuorempi veli Oroku Saki liittyi klaaniin ja harjoitti itsensä erittäin vaaralliseksi ninjaksi. Ollessaan valmis hän matkusti Yhdysvaltoihin, New Yorkiin, jossa Saki perusti Jalkaklaanin alahaaran. Hänen johtamastaan klaanista tuli vuoden aikana voimakas ja pelätty ryhmä New Yorkissa. Samalla Saki otti nimekseen Silppuri ja salamurhasi Yoshin ja Shenin kostoksi veljensä kuolemasta. Yli vuosikymmenen jälkeen Turtlesit haastoivat Silppurin kerrostalon katolla taistoon kostaakseen Yoshin ja Shenin kuoleman. Silppuri lähetti ensin jalkaninjat Turtlesien kimppuun, jotka eivät kuitenkaan mahtaneet mitään näille. Lopulta Silppuri päätti hyökätä itse heidän kimppuunsa, mutta kuoli taistelun päätteeksi pudottuaan katolta alas kranaatin kanssa. Kuolemansa jälkeen Amerikan jalkaklaani hajosi ja jalkaninjat alkoivat taistelemaan Silppurin eliittivartijoita vastaan. Tämän myötä klaanin johtaja Karai saapui Japanista New Yorkiin lopettaakseen klaanisodan. Hän teki myös Turtlesien kanssa sopimuksen, jotka auttaisivat häntä lopettamaan taistelun, sillä ehdolla, että jalkaklaani ei kostaisi koskaan Silppurin kuolemaan heille. Useita vuosikymmeniä myöhemmin Jalkaklaani sai Utromeilta turvallisuussopimuksen, jonka myötä he suojelivat Utromien tukikohtaa maaplaneetalla, koska he eivät käytä aseita, mutta tarvitsivat suojelusta.
Image Comics
Karain ollessa kadoksissa Japanin ja New Yorkin jalkaklaanit olivat sekasorrossa. Antoine Puzorellin palkkamurhaajat olivat ampuneet New Yorkin jalkaklaanin johtoportaan, ja se oli kosto Puzorellin tyttärentyttären Shadow’n menettämisestä. Raphael päätti ottaa Silppurin alter egon ja puki haarniskan ylleen. Hän lupasi auttaa jalkaklaanin jälleenrakentamisessa. Raphael tapasi myöhemmin Japanin jalkaklaanin ja toisen Silppurin perijän, Pimikon. Hänen seuranaan olivat myös isänsä eliittiryhmä, joka on nyt uskollinen Pimikolle. Raphael sai kuulla kahdelta viiden neuvoston jäseneltä, ettei Karai enää kuulunut neuvostoon menetettyään kasvonsa. Raphaelin oli määrä taistella Pimikoa vastaan ja voittikin kaksinkamppailun. Neuvosto vaati Raphaelia tappamaan Pimikon, mutta sen sijaan Raphael leikkasi Pimikon ponihännän ja julisti itsensä voittajaksi. Paikalla olleet kaksi neuvoston jäsentä ei suvainnut tätä ja komensi jalkaklaanin Raphaelin ja Pimikon kimppuun. Kaksikko joutui tekemään yhteistyötä taistellessaan jalkaklaania, jalkaeliittiä, Chengiä ja Lady Silppuria vastaan. Raphael ja Pimiko selvisivät taistelusta voittajina, kun apuun tulivat loput Turtlesit.
Muissa medioissa
thumb|200px|[[Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat (vuoden 2012 animaatiosarja)|vuoden 2012 sarjassa esiintynyt logo.]]
Televisiosarjat
Turtles – mutanttikilpikonnat -televisiosarjassa jalkaklaanin jäsenet ovat korvattu roboteilla Silppurin tahdosta.
Ninja Turtles: The Next Mutation -televisiosarjassa jalkaklaani on Silppurin johtama katujengi. Suurin osa sen jäsenistä koostui nuorista.
Teenage Mutant Ninja Turtles (2014)
Vuoden 2014 Teenage Mutant Ninja Turtles -elokuvassa Jalkaklaani on perinteisestä ninjaklaanista poiketen pelkkä yhdysvaltalainen rikollisjärjestö. Se piti New Yorkia uhan alla Silppurin johdolla. Ryhmän kakkosmiehenä toimi Eric Sacks, Silppurin adoptiopoika, Sacks Industriesin toimitusjohtaja ja April O’Neilin isän entinen tutkimustoveri. Kaduilla ja varsinaisessa kenttätyössä Jalkaklaanin joukkoja johti Karai. Jalkaklaani käytti perinteistä poiketen tuliaseita pääaseinaan.
Champion Hillin taistelu
Champion hillin taistelu eli Bakers Creekin taistelu oli 16. toukokuuta 1863 käyty Yhdysvaltain sisällissodan taistelu. Taistelussa kohtasivat Unionin armeijan kenraalimajuri Ulysses S. Grantin johtamat 32 000 miestä sekä Konfederaation armeijan kenraaliluutnantti John C. Pembertonin 23 000 miestä. Taistelu päättyi Unionin voittoon ja Konfederaation vetäytymiseen kohti Vicksburgia.
Ippolit Bogdanovitš
Ippolit Fjodorovitš Bogdanovitš (1744−1802) oli venäläinen kirjailija.
Suku ja virkaura
Bogdanovitš kuului ukrainalaistaustaiseen köyhään maalaisaatelistoon. Hän sai kotiopetusta, ja hänet hyväksyttiin vuonna 1754 junkkeriksi Moskovaan Korkeimpaan oikeusistuimeen ja myös senaatin kanslian matemaattisen koulun opiskelijaksi. Vaikka hän olisi halunnut Moskovan yliopiston teatteriryhmään, hän pääsi vuonna 1757 koulun perustajan Mihail Matvejevitš Heraskovin (1733-1807) vaikutuksella opiskelemaan Moskovan yliopiston kimnaasiin, joka oli aatelispojille tarkoitettu sisäoppilaitos. Heraskov myös otti pojan asumaan kotiinsa. Vuonna 1761 hän kirjoittautui Moskovan yliopistoon, ja jo vuonna 1763 hänelle tarjottiin sieltä luokanvalvojan paikkaa.
Bogdanovitš päätyi vuonna 1763 virkauralle Moskovaan, jossa Jekaterina Daškova valitsi hänet kääntämään uuden keisarinnan Katariina II:n kannattaman yhteiskuntafilosofian suurinta auktoriteettia Voltairea. Myöhemmin Bogdanovitš palveli muun muassa Venäjän Saksin lähetystössä Dresdenissä. Ennen Dušenkan kirjoittamista Bogdanovitš oli keskittynyt lähinnä virkauraan liittyvään kirjalliseen työhön.
Kirjallinen tuotanto
Bogdanovitš on kirjoittanut näytelmiä ja sommitellut La Fontainen mukaan kertovan runoelman Dušenka (ven. Душенька, 'Sydänkäpy', 1783). Kuusiosainen kootut teokset on ilmestynyt Moskovassa 1809−1810.
Oulun keskusaukio
pienoiskuva|250x250px|Oulun keskusaukio / Rotuaari Oulun keskusaukio (oik. Rotuaarinaukio ) on aukio Oulun keskustassa Pakkahuoneenkadun ja Kirkkokadun risteyksessä. Aukio kuuluu osana kävelykatu Rotuaariin.
Keskusaukio on rakennettu vasta sotien jälkeen. Jatkosodan pommitukset helmikuussa 1944 olivat tuhonneet Kirkkokatu 15:n ja 17:n puiset kauppatalot. Näille palotonteille suunniteltiin uusi keskusaukio Meurman-Ervin asemakaavassa 1947. Asemakaavassa aukiota reunustivat viisikerroksiset talot. Suunnitellessaan uudisrakennusta pommituksissa tuhoutuneen Pohjalaisen Kirjakaupan tilalle, kiinteistöyhtiö Pohjolan Kirja lupasi luovuttaa osan tontistaan yleiseksi aukioksi, jos kaupunki antaisi rakentaa kuusikerroksen talon. Kaupunginvaltuusto hyväksyi asemakaavamuutoksen alkuvuodesta 1948. Arkkitehti Uki Heikkisen suunnittelema uudisrakennus valmistui tammikuussa 1954. Asemakaavamuutos olisi mahdollistanut myös toisen tuhoutuneen talon korvaamisen kuusikerroksisella rakennuksella, mutta tontille rakennettu Sokos-tavaratalo toteutettiin vain kaksikerroksisena. Aukion suunniteltu ulkoasu toteutui vasta vuonna 2003, kun Sokos-tavaratalo purettiin ja Osuuskauppa Arina rakensi tontille nykyisen hotellin.
Kirkkokadun toisella puolella keskusaukiota reunustavat jugendtyyliset kivirakennukset: arkkitehti Valter Thomén suunnittelema Pallaksen talo vuodelta 1907 ja arkkitehti Wivi Lönnin suunnittelema Oulun aluesäästöpankin talo vuodelta 1911.
Keskusaukio toimi pysäköintialueena kunnes kävelykatu Rotuaari rakennettiin. Aukion keskellä on arkkitehti Seppo Valjuksen suunnittelema suihkulähde Keskusaukion kaivohuone (1989 ), joka paremmin tunnetaan nimellä Rotuaarin pallo.
Robert Holdstock
Robert Holdstock (2. elokuuta 1948 – 29. marraskuuta 2009) oli englantilainen fantasia- ja tieteiskirjailija. Holdstock aloitti kirjailijan uransa 1960-luvun lopulla Michael Moorcockin toimittamassa New Worlds -lehdessä. Holdstock työskenteli eläintutkijana, kunnes siirtyi täysipäiväiseksi kirjailijaksi vuonna 1975. Hänen läpimurtoteoksensa oli vuonna 1984 ilmestynyt romaani Alkumetsä.
Holdstockin varhaisiin teoksiin kuuluvat tieteiskirjat Näkevä sokea (1976), Travellers (1976) ja When Time Wind Blows (1981) sekä fantasiaromaani Earthwind (1977). Berserker-fantasiaseikkailusarjan Holdstock kirjoitti salanimellä Chris Carlsen. Vuosina 1983–1984 ilmestyi viisiosainen okkultistinen Nighthunter-trillerisarja, jossa hän käytti salanimeä Robert Faulcon. Nighthunter-sarjan henkilöhahmo Francoise Jeury esiintyy myös Holdstockin kauhuromaanissa Necromancer (1978) sekä teoksessa Muinaisuuden kosketus (1991). Muinaisuuden kosketus on parapsykologinen jännitysromaani, joka yhdistelee kauhu- fantasia- ja tieteiskirjallisuutta.
Holdstockin tuotannosta tunnetaan parhaiten Alkumetsä-sarja (Mythago Wood). Se on myyttisluontoista tieteisfantasiaa, joka poikkeaa fantasiakirjallisuuden ”miekka ja magia” -tyyppisestä valtavirrasta.
Holdstockin parhaat tieteisnovellit on julkaistu kokoelmassa In the Valley of the Statues (1982) ja fantasiatarinat osittain Alkumetsän maailmaan liittyvässä kokoelmassa The Bone Forest (1991).
Holdstock kuoli 61-vuotiaana kolibakteeri-infektioon.
Suomentamattomat teokset
Tietokirjat:
Salanimillä kirjoitettuja:
Nimellä Robert Black:
Salanimellä Ken Blake:
Malinowski
Malinowski tai Malinovski on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Robert Holdstock
Suomentamattomat teokset
Salanimellä Robert Faulcon: Night Hunter-sarja:
Salanimellä Richard Kirk: Korppi-sarja:
HMS St. Andrew (1670)
HMS St. Andrew oli Englannin kuninkaallisen laivaston vuonna 1670 vesillelaskettu 96-tykkinen ensimmäisen luokan linjalaiva.
Sijoittaminen
pienoiskuva Sijoittaminen tarkoittaa tavallisesti rahoitusinstrumenttien ostoa, hallussapitoa ja myymistä tarkoituksena tehdä voittoa. Näistä instrumenteista yleisimpiä ovat julkisen kaupankäynnin kohteena oleva pörssinoteeratut osakkeet eli julkisten osakeyhtiöiden (Oyj) osakkeet. Sijoituksen kohteena voivat olla myös muut yritykset kuin julkiset osakeyhtiöt, mutta näistä kaupoista on sovittava itse osakkeiden myyjän tai myyjien kanssa, ilman pörssin välitysapua. Muita sijoituskohteita ovat esimerkiksi warrantit, rahasto-osuudet, johdannaiset, kiinteistöt ja raaka-aineet.
HMS St. Andrew (1670)
Palvelus
Alus otettiin palvelukseen 18. lokakuuta 1670 päällikkönään John Tinker, joka sai surmansa 6. joulukuuta. Alus oli 16. tammikuuta 1672 amiraali Sir George Ayscuen lippulaivana hänen kuolemaansa saakka 8. huhtikuuta. Tämän jälkeen alus oli kontra-amiraali Sir John Kempthornen lippulaivana aina 18. lokakuuta 1673 saakka lippukapteeninaan 27. maaliskuuta 1673 alkaen John Archer, joka sai surmansa 18. lokakuuta.
Alus osallistui sinisen laivueen jälkiosastossa 28. toukokuuta 1672 Solebayn taisteluun sekä Schooneveldin taisteluihin 28. toukokuuta 1673 ja 4. kesäkuuta. Se oli edelleen sinisessä laivueessa 11. elokuuta Texelin taistelussa. Aluksen päällikkönä oli 1690 Robert Dorrell ja se osallistui sinisen laivueen mukana 30. kesäkuuta Beachy Headin taisteluun. Seuraavana vuonna alus oli punaisen laivueen kontra-amiraalin lordi John Berkeleyn lippulaivana ja se kuului Russellin laivasto-osastoon. Vuonna 1692 aluksen päällikkönä oli George Churchill, kun se osallistui 19.–24. toukokuuta punaisen laivueen mukana Barfleurin taisteluun. Seuraavana vuonna aluksen päällikkönä oli John Clements ja vuonna 1694 Wolfram Cornwall, kun se kuului Russellin laivasto-osastoon Kanaalissa. Alus siirrettiin lokakuussa Välimerelle, mistä se palasi Kanaalin alueelle 1697.
Sijoittaminen
Sijoittaja
Sijoittaja on henkilö, joka omistaa arvopapereita, osuuksia yrityksistä tai muuta omaisuutta (esim. asunnot ja kiinteistöt, metsä- ja maaomaisuus, raaka-aineet, kuten kulta, hopea jne), jota hän on hankkinut taloudellisen voiton saavuttamiseksi. Yksityishenkilöiden sijoitustoiminta voidaan nähdä yhtenä pitkäaikaisen säästämisen muotona. Tällöin erityisen suureen arvoon nousee toiminnan pitkäjännitteisyys ja hajauttaminen.
HMS St. Andrew (1670)
HMS Royal Anne
Aluksen uudelleen rakentaminen tilattiin 6. maaliskuuta 1703 Woolwichin telakalta, missä rakennustöistä vastasi William Lee. Alus nimettiin Amiraliteetin määräyksestä 8. heinäkuuta 1703 HMS Royal Anneksi ja laskettiin vesille 25. huhtikuuta 1704 100-tykkisenä linjalaivana.