cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hans-Hermann Hoppe
Aiemmin urallaan Hoppe opetti useissa eurooppalaisissa yliopistoissa. Hän muutti Saksasta Yhdysvaltoihin vuonna 1986 ja opiskeli siellä Murray Rothbardin alaisuudessa. Hän pysyi Rothbardin läheisenä ystävänä ja yhteistyökumppanina Rothbardin kuolemaan tammikuuhun 1995 asti.
Hoppen tunnetuimpia teoksia ovat mm. Democracy: The God That Failed ja The Myth of Public Defense.
Kiistat
Hoppe on herättänyt huomiota demokratiaa ja maahanmuuttoa arvostelevilla mielipiteillään. Hän on perustellut niitä libertaareilla argumenteilla. Hoppen mukaan sosiaaliturva, yleinen äänioikeus ja vapaa maahanmuutto ovat kestämätön yhdistelmä.
Hoppe on myös joutunut ongelmiin esitettyään luennoillaan käsityksiään homoseksuaalien korkeasta aikapreferenssistä. Hänen mukaansa homot arvostavat nykyhetkeä tulevaisuuteen verrattuna paljon voimakkaammin kuin heterot, koska homoilla ei yleensä ole lapsia. Hänen mukaansa "elämä loppuu homoon" kun taas oletettavasti heteroperheen lisääntyminen jatkaa elämää.
Hoppen mielestä tämä on syy mm. sukupuolitautien yleisyyteen homojen keskuudessa: kun lapsettoman ihmisen ei tarvitse välittää pitkästä aikavälistä, mahdollinen kuolema keski-iässä esim. immuunikatoon ei välttämättä vaikuta homoseksuaalisen yksilön käyttäytymiseen juuri lainkaan. Homot kuulemma harrastavat estottomasti promiskuiteettista, irrallista seksiä sitoutumatta parisuhteeseen.
Tätä aikapreferenssiteoriaa käsitelleellä luennolla läsnäollut opiskelija teki valituksen yliopiston johdolle. Tuloksena Hoppelta evättiin seuraavaan virkaikäänsä perustuva palkankorotus. Hoppe uhkasi sananvapausperustein ja kansalaisoikeusjärjestö ACLU:n Nevadan paikallisyhdistyksen tukemana haastaa yliopiston oikeuteen työsopimuksensa rikkomuksesta. Lopulta yliopisto taipui ennen kuin oikeudenkäyntiin jouduttiin. Silloisen rehtorinsa Carol Harterin mukaan yliopisto joutui lopulta arvottamaan akateemisen vapauden yli Hoppen lausuntojen kiistanalaisuuden.
Víctor Castellanos
Víctor Manuel Castellanos Barrios (20. huhtikuuta 1934 Guatemala – 21. helmikuuta 1999 Guatemala) oli guatemalalainen ampuja. Hän voitti kultamitalin 25 metrin olympiapistoolissa vuoden 1971 Pan-Amerikan kisoissa. Kesäolympialaisissa 1968 Méxicossa hän jäi olympiapistoolissa 33. ja kesäolympialaisissa 1972 Münchenissä 50. sijalle.
Lapinvuoren kalliomaalaus
Lapinvuoren kalliomaalaus (tai Pytäränsaaren Lapinvuori) sijaitsee Saimaalla Ruokolahdessa Etelä-Sarjalassa. Kalliomaalaus on jo ehtinyt tuhoutua. Sen löysi Ilpo Leskinen vuonna 1994 ja se ajoitetaan kivi- tai pronssikauteen.
Kallio ja sen sijainti
Maalauskallio sijaitsee 15 kilometriä itään Puumalan kirkolta Pytäränsaaressa, jonka länsipuolelta kulkee sokkeloinen väylä Ummistonvedeltä etelään Kakoveteen. Väylällä, Ristiveden ja Virtasensalmen välissä, näkyy idässä Lapinvuori, jonka rannalla maalaus sijaitsee.
Maalaus aukeaa länteen ja sen edessä on metsäinen terassi. Se on maalaamisen aikaan todennäköisesti ollut järvenpohjaa, kun Saimaan pinta oli silloin ylempänä. Maalauksen punaväriläikkä sijaitsee nykyään 8,1 metriä Saimaan pinnan yläpuolella.
Maalaus
Itse maalaus on katsojalle pettymys, koska se on suttaantunut suureksi, kuviottomaksi ja kirkkaan punaiseksi alueeksi. Värjäytymä on 72×20 senttimetriä suuri ja se on 1,1 metriä terassin pintaa ylempänä. Se on voitu maalata kallioterssilla seisten. Kyseessä on todennäköisesti tuhoutunut kalliomaalaus, jolla on poikkeuksellisen kirkas sävy.
Kallion pinta on peittynyt jäkälään ja digitaalikuvien punaväriä vahvistamalla näkyy hieman punaväriä myös läikän vasemmalla puolella, joten kuvioita on sieltä mahdollista vielä löytää. Maalausalue rajautuu oikealta vedenvalumaan, jossa huuhtoutuminen ja sinilevä ovat voineet tuhota sieltä mahdolliset kuviot.
Joana Hählen
Nuorten MM-kilpailuissa Crans-Montanassa helmikuussa 2011 Hählen saavutti pronssia alppiyhdistetyssä. Roccarasossa maaliskuussa 2012 hän saavutti nuorten MM-hopeaa supersuurpujottelussa. Aikuisten arvokisadebyyttinsä hän suoritti Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2017, jolloin hän sijoittui supersuurpujottelussa 13:nneksi. Åren MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui syöksylaskussa 16:nneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 hän oli syöksylaskussa kuudes. Courchevelin / Méribelin MM-kilpailuissa 2023 hän sijoittui supersuurpujottelussa 13:nneksi.
Alppihiihdon maailmancupissa Hählen kilpaili ensimmäisen kerran Beaver Creekin syöksylaskussa marraskuussa 2013 sijoittuen 40:nneksi. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Lake Louisen syöksylaskussa joulukuussa 2013 oltuaan 29:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kahdeksas Val d’Isèren supersuurpujottelussa joulukuussa 2016. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan kolmas Banskon syöksylaskussa tammikuussa 2020. Hän sijoittui samalla kaudella kolmanneksi Roza Hutorin supersuurpujottelussa. Kaudella 2021–2022 hän sijoittui Courchevelin maailmancupfinaaleissa syöksylaskussa toiseksi. Kaudella 2022–2023 hän sijoittui St. Antonin ensimmäisessä supersuurpujottelussa toiseksi.
Modiri Marumo
Modiri Marumo (s. 6. heinäkuuta 1976) on botswanalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Marumon nykyinen seura on egyptiläinen Haras El Hodood, jota ennen hän oli pelannut koko 12 vuotta kestäneen uransa Botswana Defence Force XI-joukkueessa. Marumo on pelannut myös maajoukkuetasolla.
Skärholmenin metroasema
Skärholmenin metroasema on Tukholman metron asema Skärholmenissa. Asema avattiin 1. maaliskuuta vuonna 1967, ja se oli tuolloin metroverkoston 64. asema. Metroasema on osa metron (punaista linjaa), ja se sijaitsee Sätran ja Vårbergin asemien välissä. Etäisyys asemalta Slussenin asemalle on noin 11,7 kilometriä.
Vuonna 2015 asemaa käytti arkisin 13 000 matkustajaa päivässä.
Gluteenijauho
Gluteenijauho (uudismuodoste latinan sanasta gluten < glutinum, liima, tärkkelys) on täysjyvävehnäjauhoa, joka ei sisällä lainkaan tärkkelystä, mutta runsaasti gluteenia. Siinä on tavallisesti 45 prosenttia gluteenia, jolloin taikina on leipoutuvaa ja leipä saa sille ominaisen rakenteen. Gluteenijauhoa käytetään sekoitettuna tavalliseen vehnäjauhoon tai niukasti gluteenia sisältävien kaura-, ohra- tai ruisjauhojen kanssa.
Gluteenijauhossa on hyvin runsaasti proteiinia, joten se on mainio lisä kasvissyöjän ruokavalioon. Gluteenijauhoa saadaan maissi- ja vehnätärkkelyksen valmistuksessa sivutuotteena. Vehnästä saatavaa vehnägluteenijauhoa käytetään tavallisen vehnäjauhon lisänä kohottamaan leivän valkuaisainepitoisuutta tai leipoutuvuuden parantamiseen. Maissista saatavaa gluteenijauhoa on käytetty karjanrehuna (gluteenirehu).
Sturebyn metroasema
thumb|250px|Sturebyn metroasema Sturebyn metroasema on Tukholman metron asema Sturebyssä. Metroasema avattiin 9. syyskuuta vuonna 1951. Tuolloinen asemarakennus oli kuitenkin vain väliaikainen, ja pysyvä, nykyinen asema avattiin lopulta 1. lokakuuta vuonna 1953. Sturebyn asema on osa metron T-bana 1 -linjaa (vihreä linja), ja se sijaitsee Svedmyran ja Bandhagenin metroasemien välissä. Slussenin asemalle on Sturebyn asemalta matkaa 5,8 kilometrin verran.
Vuonna 2013 asemaa käytti arkisin 3 800 matkustajaa päivässä.
Torpedovene S1
Palvelus
Ensimmäisessä maailmansodassa alus muutettiin nopeaksi miinanraivaajaksi, minkä jälkeen se liitettiin 2. miinanraivaajalaivueeseen Helsingissä. Venäläisten poistuessa 1918 Suomesta jäi heiltä Helsingin satamaan runsaasti torpedoveneitä muun muassa Rjanyj, joka kunnostettiin Suomen laivastolle ja se nimettiin torpedoveneeksi S1. Alus osallistui koulutusaluksena Suomen merivoimien toimintaan, kunnes se poistettiin käytöstä vuonna 1927. Alus siirrettiin tykistön maalilaivaksi ja sen hylky on muutaman metrin syvyydessä Risholman ankkuripaikalla Pellingin itäisessä saaristossa.
HMS Columbine (M94)
Valmistus
Alus tilattiin 25. heinäkuuta 1939 Bristolista Charles Hill and Sonsilta, missä köli laskettiin 2. marraskuuta 1939. Alus laskettiin vesille 13. elokuuta 1940 ja valmistui 9. marraskuuta.
Torpedovene S1
Palvelus
S1:n sisaralukset Suomen merivoimissa olivat torpedoveneet S2, S3, S4, S5 ja S6.
HMS Columbine (M94)
Palvelus
Alus myytiin 1949.
Naëmi Ingman-Starck
pienoiskuva|Naëmi Ingman-Starck suunnilleen vuonna 1915. Naëmi Ingman-Starck (4. heinäkuuta 1855 Ristiina – 24. huhtikuuta 1932 Sortavala) oli suomalainen oopperalaulaja (sopraano) sekä laulun- ja pianonsoitonopettaja.
Ingman-Starckin vanhemmat olivat Padasjoen kirkkoherra Magnus Ingman (1819–1868) ja Antoinette Kristina Åberg (1829–1866). Hän oli naimisissa vuodesta 1883 piirilääkäri Werner Starckin kanssa.
Naëmi Ingman-Starck opiskeli Helsingissä ja Tukholmassa ja sen jälkeen vielä kolme vuotta 1873–1876 Pariisissa laulunopettaja Jean Masset’n konservatorioluokalla. Hän lauloi vuosina 1876–1879 Suomalaisen teatterin lauluosastossa useita merkittäviä osia. Myöhemmin hän piti konsertteja ja toimi laulupedagogina. Hän oli Sortavalan lyseon laulunopettajana 1899–1926 ja Sortavalan opettajaseminaarin pianonsoiton- ja laulunopettajana vuodesta 1905 lähtien.
Baden Cooke
Baden Cooke (s. 12. lokakuuta 1978 Benalla, Victoria) on entinen australialainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili viimeksi UCI ProTour -tason GreenEDGE Cycling -joukkueessa. Kirimiehenä tunnettu Cooke aloitti ammattilaisuransa vuonna 2000.
Sparkasse Vogtland Arena
Sparkasse Vogtland Arena on mäkihyppystadion ja tapahtuma-areena Klingenthalissa Saksassa.
Manifiesto
Manifiesto on chileläisen Victor Jaran viimeiseksi jäänyt albumi, jonka nauhoitukset jäivät kesken kun hänet murhattiin Chilen vallankaappausta seuranneiden sosialistien puhdistusten aikana. Albumi julkaistiin Jaran kuoleman jälkeen postuumisti Euroopassa ja sitä täydennettiin Jaran aiemmin julkaistuilla kappaleilla.
Sparkasse Vogtland Arena
Historia
Vuonna 2000 klingenthalilaiset alkoivat suunnitella uuden suurmäen rakentamista vanhan, vuonna 1990 puretun Aschbergschanzen paikalle, mutta tästä ajatuksesta luovuttiin nopeasti. Kuitenkin jo seuraavana vuotena aloitettiin rakentaa Schwarzberg-vuorelle Brunndöbran kylään uutta modernia suurmäkeä 14 miljoonalla eurolla. Uuden mäkihyppystadionin avajaisia vietettiin 21. joulukuuta 2005, joissa Björn Kircheisen suoritti avajaishypyn. Ensimmäiset viralliset kilpailut järjestettiin kevättalvella 2006 ja ensimmäinen maailmancupin osakilpailu siinä järjestettiin kaudella 2006–2007. Maailmancupin kilpailu on ollut osana Team Tour -kiertuetta.
Baden Cooke
Vuonna 2003 Cooke voitti Ranskan ympäriajon pistekilpailun eli vihreän paidan. Pistekilpailun voitosta käytiin tiukka kamppailu Cooken ja hänen maanmiehensä Robbie McEwenin välillä. Cooke starttasi viimeiselle etapille 2 pistettä McEweniä perässä, mutta vei vihreän paidan nimiinsä sijoittumalla viimeisellä etapilla toiseksi ennen McEweniä, joka oli kolmas. Cooke voitti vihreän paidan kahden pisteen erolla McEweniin.
Sparkasse Vogtland Arena
Historia
Huhtikuussa 2019 päätettiin rakentaa tuuliverkko hyppyrimäen kummulle parantamaan hyppääjien turvallisuutta ja mahdollistamaan kilpailujen järjestämisen myös tuulisemmissa olosuhteissa.
Baden Cooke
Cooke päätti uransa kauden 2013 jälkeen.
Sparkasse Vogtland Arena
Historia
Mäkihyppykilpailujen lisäksi stadionilla järjestetään kulttuuritapahtumia ja konsertteja.
Mäkiennätyksen kehittyminen (miehet)
Mäkiennätyksen 146,5 metriä on hypännyt Michael Uhrmann 2. helmikuuta 2011. Epävirallisen mäkiennätyksen 149,5 metriä on hypännyt Marius Lindvik Continental Cupin harjoituksissa.
Mäkiennätyksen kehittyminen (naiset)
Naisten mäkiennätyksen 141,0 metriä on hypännyt Chiara Hölzl. Epävirallista naisten mäkiennätystä pitää hallussaan Daniela Iraschko-Stolz 142,0 metrin hypyllään.
Kesämäkiennätyksen kehittyminen (miehet)
Kesämäkiennätyksen 148,0 metriä on hypännyt Marius Lindvik. Vegard Haukø Sklettin 147,0 metrin hyppy oli kautta aikain pisin muovitukselle hypätty mäkihyppysuoritus, kunnes 15. lokakuuta 2016 Dmitri Vasiljev hyppäsi 147,5 metriä RusSki Gorki Olympic Hill HS140 -mäestä.
Kesämäkiennätyksen kehittyminen (naiset)
Naisten kesämäkiennätyksen 141,5 metriä on hypännyt Marita Kramer. Špela Rogeljin 140,0 metrin hyppy oli kautta aikain pisin muovitukselle hypätty naisten mäkihyppysuoritus, kunnes 2. marraskuuta 2018 Sara Takanashi hyppäsi 144,0 metriä Ōkurayama HS134 -mäestä.
Kerttuli
Kerttuli voi tarkoittaa seuraavia:
Vadvetjåkka
thumb|300px|Vadvetjåkka on kartalla numero 1. Vadvetjåkka on yksi Ruotsin kansallispuistoista. Se sijaitsee Kiirunan kunnan alueella länteen Torniojärvestä, Norrbottenin läänissä. Se on kooltaan 2 630 hehtaarin suuruinen. Alueesta muodostettiin kansallispuisto vuonna 1920. Alueen monipuolisen kasvilajiston syntyä edistää kalkkipitoinen kallioperä ja Atlantin sateiset säät. Myös linnusto on monipuolinen. Kansallispuisto on Natura 2000 -aluetta.
James Tobin
Tobin valmistui Harvardin yliopistosta, palveli John F. Kennedyn hallinnon talousneuvonantajana ja opetti monia vuosia Yalen yliopistossa. 1981 hänelle myönnettiin Ruotsin keskuspankin jakama Nobelin palkinto taloustieteessä.
Tobin kannatti ja kehitti keynesiläistä taloustiedettä. Hän uskoi, että hallituksien täytyy puuttua talouteen tuloksen tasapainottamiseksi ja taantumien välttämiseksi. Tobin tuli laajalti tunnetuksi ehdottamastaan ulkomaisten valuutansiirtojen verottamismallistaan. Veron tarkoitus oli vähentää spekulointia markkinoilla – Tobin piti spekulointia epätuottavana. Hän myös ehdotti, että verosta saatavat tulot käytettäisiin rahoittamaan kolmannen maailman hyväksi toteutettavia projekteja tai YK:n toimintaa.
Lisäksi hän kehitti Tobin-mallin, joka on ekonometrinen malli sensuroituneille endogeenisille muuttujille.
HMS Convolvulus (M45)
HMS Convolvulus (viirinumero M45) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1941 valmistunut Flower-luokan korvetti toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin 25. heinäkuuta 1939 Bristolista Charles Hill and Sonsilta, missä köli laskettiin 17. tammikuuta 1940. Alus laskettiin vesille 22. syyskuuta ja valmistui 26. helmikuuta 1941.
Palvelus
Alus myytiin romutettavaksi 5. lokakuuta 1947.
Alpo Kupiainen
Alpo Kupiainen (10. heinäkuuta 1888 Kesälahti – 9. lokakuuta 1937 Lahti) oli suomalainen toimittaja ja suomentaja. Hän käytti myös nimimerkkejä Alpo Kaarlahti ja A.V. Niilesmaa.
Elämä
Kupiaisen vanhemmat olivat leipuri Juhana Kupiainen ja Wilhelmina Noponen. Hän asui sittemmin Viipurissa jossa hän kävi myös koulunsa. Kupiainen pääsi ylioppilaaksi 1907 Viipurin klassillisesta lyseosta ja opiskeli sitten jonkin aikaa Helsingin yliopistossa.
Kupiainen oli tuottelias kirjallisuuden suomentaja. Hän suomensi muun muassa Alexandre Dumasin, Daniel Defoen, Charles Dickensin, Mayne Reidin, Edgar Wallacen ja Edgar Rice Burroughsin teoksia.
Perhe
Alpo Kupiainen oli naimisissa vuodesta 1909 Aune Maria Kaihovaaran (ent. Corander) kanssa. Professori, runoilija ja kirjallisuudentutkija Unto Kupiainen oli heidän poikansa.
Suomennoksia
Salanimellä Alpo Kaarlahti: Salanimellä A. V. Niilesmaa:
Mateusz Morawiecki
Mateusz Morawiecki, s. 20. kesäkuuta 1968 Wrocław) on puolalainen pankkiiri ja poliitikko, josta tuli maansa pääministeri joulukuussa 2017. Ennen nousuaan pääministeriksi Morawiecki toimi valtiovarainministerinä ja varapääministerinä Beata Szydłon hallituksessa. Pääministerin vaihdos oli osa hallituspaikkojen kierrätystä, jonka järjesteli Jarosław Kaczyński, Morawieckin edustaman oikeistolaisen Laki ja oikeus -puolueen puheenjohtaja.
Poliittinen ura
Morawiecki nousi Puolan hallitukseen vuonna 2015 talouskehityksestä vastaavaksi ministeriksi ja liittyi vasta tuolloin Laki ja oikeus -puolueen jäseneksi. Hänen salkkuunsa lisättiin valtiovarainministerin tehtävät vuonna 2016.
Lähes välittömästi aloitettuaan pääministerinä Morawiecki ilmoitti tammikuussa 2018 rajuista muutoksista hallituksensa kokoonpanossa. Hän erotti muun muassa ulkoministerin, puolustusministerin ja ympäristöministerin tehtävistään. Vaihdosten taustalla arvioitiin olevan pyrkimys parantaa suhteita Euroopan unionin kanssa, joka oli väläyttänyt oikeustoimien aloittamista Puolaa vastaan hallituksen kiistellyn oikeusjärjestelmäuudistuksen vuoksi.
Yksityiselämä
Morawiecki on kertonut hänellä olevan juutalainen sukutausta. Hänen kaksi tätiään, joista toinen asuu Israelissa, selvisivät sota-aikana holokaustista ei-juutalaisten avustuksella.
Vuonna 1991 hän meni naimisiin Iwonan kanssa. Heillä on neljä lasta, kaksi tyttöä (Olga ja Magdalena) sekä kaksi poikaa (Jeremiasz ja Ignacy).
Hän osaa sujuvasti englantia ja saksaa sekä puhuu venäjää.
Vincenzo Viviani
Elämäkerta
Viviani syntyi ja varttui Firenzessä, jossa hän opiskeli muun muassa jesuiittakoulussa. Siellä Ferdinando II de' Medici antoi hänelle apurahan matemaattisen kirjallisuuden hankkimista varten. Hänestä tuli pian Torricellin oppilas. Viviani työskenteli lähinnä fysiikan ja geometrian parissa.
Torricellin kuoleman jälkeen vuonna 1647 Viviani nimitettiin hänen paikalleen Accademia delle Arti del Disegnossa Firenzessä. Ferdinand II nimitti hänet myös ”Uffiziali dei Fiumi” -insinööriksi. Tämän nimityksen hän säilytti lopun elämänsä ajan. Viviani oli myös ensimmäisiä jäseniä suurherttuan kymmenen vuotta myöhemmin perustamassa kokeellisessa akatemiassa Accademia del Cimento.
Vuonna 1660 Viviani ja Giovanni Alfonso Borelli suorittivat kokeen mitatakseen äänen nopeuden. Mitaten valonvälähdyksen näkemisen ja kaukana ammutun tykin äänen kuulemisen aikavälin he laskivat arvoksi 350 metriä sekunnissa. Se oli huomattavasti parempi kuin Pierre Gassendin aiempi arvo 478 metriä sekunnissa. Nykyinen hyväksytty arvo on 331,29 metriä sekunnissa 0 °C:ssa. Vuonna 1661 Viviani tutki heilurin liikkeitä, 190 vuotta ennen kuin Léon Foucault keksi kuuluisan demonstraationsa, Foucault'n heilurin.
Vuoteen 1666 mennessä Viviani alkoi saada lukuisia työtarjouksia matemaatikon maineensa kasvaessa. Samana vuonna Ludvig XIV tarjosi hänelle paikkaa Académie Royalessa ja Juhana II Kasimir Puolasta tarjosi Vivianille paikan tähtitieteilijänä. Pelätessään menettävänsä Vivianin suurherttua nimitti hänet hovin matemaatikoksi. Viviani hyväksyi herttuan tarjouksen ja hylkäsi muut.
Vuonna 1687 Viviani julkaisi tekniikan alan kirjan Discorso intorno al difendersi da' riempimenti e dalle corrosione de' fiumi.
1730-luvulla kirkko salli viimein Galileo Galilein uudelleenhautaamisen muistomerkin kanssa. Muistomerkki rakennettiin Basilica di Santa Croceen, ja sen kustannuksista osa maksettiin Vivianin erityiseen tarkoitukseen jätetyillä varoilla. Myös Vivianin omat jäännökset siirrettiin Galilein hautaan.
Vivianin kraatteri Kuussa on nimetty Vincenzo Vivianin mukaan.
Silavaöljy
Silavaöljy eli ihraöljy on kirkas ja väritön rasvaöljy, jota tuotetaan huoneenlämpöistä sian ihraa puristamalla. Sen ominaispaino on 0,913–0,919. Silavaöljyä on käytetty ravintorasvana, kuten ruokaöljynä ja margariinin valmistuksessa, sekä villan rasvaukseen ja koneöljynä.
Mausollos
pienoiskuva|upright|[[British Museumin kokoelmiin kuuluva Halikarnassoksen mausoleumista peräisin oleva veistos, joka mahdollisesti esittää Mausollosta.]] Mausollos ( tai, ; k. 353 eaa. tai 352 eaa.) oli Vähässä-Aasiassa sijainnutta Kaariaa vuosina 377–353 eaa. hallinnut Persian alainen satraappi, jolla oli käytännössä itsenäisen hallitsijan asema. Hän rakennutti itselleen valtavan hautamuistomerkin, Halikarnassoksen mausoleumin, jota pidettiin antiikin aikana yhtenä maailman seitsemästä ihmeestä. Hänen nimestään tulee suurta ja näyttävää hautarakennelmaa tarkoittava sana mausoleumi. Mausollos kuului Kaariaa hallinneeseen Hekatomnidien hallitsijasukuun, joka sai alkunsa hänen isästään Hekatomnoksesta.
Mausollos nai sisarensa Artemisian. Jossain elämänsä vaiheessa hän ryhtyi rakennuttamaan itselleen ja vaimolleen mahtavaa hautamuistomerkkiä eli Mausoleionia pääkaupunkiinsa Halikarnassokseen. Artemisia jatkoi rakennustöiden johtamista Mausolloksen kuoltua ja kutsui aikansa nimekkäimmät taiteilijat mukaan hankkeeseen. Arkkitehteina toimivat Pytheos ja Satyros, kuvanveistäjinä Bryaksis, Leokhares, Skopas ja Timotheos. Rakennus valmistui Artemisian elinaikana. Se pysyi pystyssä yli 1 500 vuotta, mutta tuhoutui ilmeisesti 1300-luvun lopulla maanjäristyksessä ja on nykyään raunioina.
Artemisia seurasi Mausollosta Kaarian hallitsijana nimellä Artemisia II, mutta pysyi vallassa vain kaksi vuotta. Myöhemmin Kaarian hallitsijoina toimivat vielä peräjälkeen Mausolloksen nuoremmat veljet Idrieus ja Piksodaros sekä heidän siskonsa, Idrieuksen leski Ada, kunnes Aleksanteri Suuri valloitti koko valtakunnan vuosina 334–332 eaa.
Losail International Circuit
Losail International Circuit on moottorirata Al-Dayyanin kunnassa Qatarissa.
Historia
Losail International Circuit valmistui vuonna 2004, josta lähtien radalla on järjestetty vuosittain MotoGP-osakilpailu. Vuonna 2007 radalle asennettiin valaistus iltakisoja varten. MotoGP-historian ensimmäinen iltakilpailu oli vuoden 2008 Qatarin Grand Prix. Vuodesta 2007 lähtien Qatarin osakilpailu on myös aloittanut MotoGP-kauden.
Helmikuussa 2009 radalla järjestettiin Aasian GP2-sarjan iltakilpailu, joka korvasi sarjan joulukuussa tulvien vuoksi peruutetun Dubai Autodromen toisen kilpailun. Pitkän kisan voittajaksi selviytyi saksalainen Nico Hülkenberg, kun lyhyemmän sprinttikilpailun voitti meksikolainen Sergio Pérez.
Syyskuussa 2021 vahvistettiin, että radalla ajetaan Formula 1 -sarjan osakilpailu Qatarin Grand Prix kaudella ja sopimus on 11-vuotinen.
Yamhillin piirikunta
Yamhillin piirikunta on Yhdysvaltojen Oregonin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 107 100 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on McMinnvillen kaupunki. Piirikunta on perustettu 5. heinäkuuta 1843.
Ayako Kitamoto
Ayako Kitamoto (s. 22. kesäkuuta 1983 Sapporo) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue
Kitamoto debytoi Japanin maajoukkueessa kesäkuussa 2004. Hän on pelannut 17 maaottelua ja tehnyt niissä neljä maalia.
Verijärven kalliomaalaus
Verijärven kalliomaalaus (eli Haukilahti) sijaitsee Verijärvellä Mikkelissä Etelä-Savossa. Kalliomaalaus on ajoitettu väljästi kivikaudelle ja sen löysivät Heljä Angervo-Karttunen ja Antero Karttunen vuonna 1990. Myös eräs ryhmä poikia kertoi löytäneensä saman maalauksen.
Kallio ja sen sijainti
Verijärven eteläosista työntyy etelään kolme syvää lahtea. Idempi lahti on nimeltään Haukilahti, jonka kapeassa pohjukassa maalauskallio sijaitsee. Kallio on Korvatunturin ja Pienen Paloniemen itäpuolella ja sen ohi kulkee metsätie. Kallioseinämä on muutamia metriä leveä ja maalaus sijaitsee veteen putoavan osan pohjoispäässä. Kallio on lohkeilutta ja veteen on pudonnut kiviä, jossa on mukana punaväriä.
Maalaus
Maalausalue on kaksiosainen. Ensimmäinen osa on 0,8×2,0 metriä suuri ja se sijaitsee 1,4−2,2 metrin korkeudella järven vedenpinnan yläpuolella. Ylinnä on hirvieläin, jolla on pitkä kaula ja oikealle katsova pitkä pää. Hirven korvat kuuntelevat eteenpäin. Hirven alla on kolme ihmishahmoa. Suurin hahmoista on hirven turvan alla. Se on piirretty sukeltavaan asentoon eli pää alaspäin. Ylöspäin osoittavat jalat ovat koukussa ja kädet ovat sivuille levitettyinä. Pään kohdalla oikealla on punavärisuttua. Toinen ihmishahmo sijaitsee takajalan takana, mutta se on pahoin kulunut. Ihmisten välissä on kolmas hahmo, jonka raajat osittavat eri suuntiin ja pää on muotoiltu täyteiseksi ympyräksi. Muutakin punaväri on, mutta niistä ei hahmotu enää kuvioita.
Maalausalueen toinen osa on noin 8 metriä etelään noin 2,5 metriä vedenpinnan yläpuolella. Siellä on vain vähäinen määrä punaväriä. Vaikuttaa siltä, että kalliosta olisi tästä kohtaa lohjennut iso pala pois. Maalauksia on voitu tehdä muuallekin kallioon, jolla vedestä vuonna 1996 nostetuissa kivissä on myös punaväriä.
Medakat
Lajit ja anatomia
Medakojen heimoon kuuluu 4 sukua ja 28 lajia. Heimo jaetaan 3 alaheimoon, jotka ovat nokkamedakat (Adrianichthyinae), lasimedakat (Horaichthyinae) ja medakat (Oryziinae). Aikaisemmin näiden alaheimojen katsottiin olevan omat heimonsa. Kooltaan heimon kalat ovat pieniä tai keskikokoisia. Suurimmat medakalajit voivat saavuttaa 18–20 cm:n pituuden, mutta useimmat lajit ovat sukukypsiä jo noin 3 cm:n pituisina. Tyypillisiä piirteitä ovat pieni suu, kookkaat silmät, ruumiin takaosassa, lähellä pyrstöä sijaitseva selkäevä ja kylkiviivan puuttuminen. Nokkamedakojen alaheimon lajeilla leuat ovat pidentyneet. Väriltään medakat ovat tyypillisesti hopeavärisiä ja pienimmät lajit lähes läpikuultavia. Keskiruumiissa kulkee usein tummempi juova.
Levinneisyys ja elintavat
Medakalajeja tavataan Intiasta Japaniin ulottuvalta alueelta ja Malaijien saaristosta. Ne ovat pääasiassa makean veden lajeja, mutta niitä tavataan myös murtovesistä, kuten suistoista ja magrovea kasvavilta alueilta. Heimon kalat liikkuvat tyypillisesti parvissa ja niiden ravintoa ovat vesihyönteiset ja hyönteisten toukat sekä pienet äyriäiset ja nilviäiset. Osalla lajeista on sisäinen hedelmöitys ja naaraat kutevat hedelmöittyneitä munia. Eräitä lajeja, kuten medakaa (Oryzias latipes) pidetään akvaariokaloina.
Charmilles Stadium
Charmilles Stadium tai Stade des Charmilles oli stadion Genevessä, Sveitsissä. Se suljettiin vuonna 2002, kun Stade de Genève valmistui. Stadionilla pelattiin viisi ottelua jalkapallon MM-kisoissa 1954.
Kalužsko-Rižskaja
Kalužsko-Rižskaja on Moskovan metron kuudes linja. Sen ensimmäinen osuus avattiin 1. toukokuuta 1958. Alun perin erilliset Rižskajan (rakennettu 1958) ja Kalužskon (rakennettu 1962) linjat yhdistyivät, kun osuus Oktjabrskajan ja Prospekt Miran asemien välillä valmistui vuonna 1971.
Linjan pituus on 37,6 kilometriä ja siinä on 24 asemaa.
HMS Crocus (M49)
HMS Crocus (viirinumero M49) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1940 valmistunut Flower-luokan korvetti toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin 25. heinäkuuta 1939 Glasgow'sta A. & J. Inglis Limitediltä, missä köli laskettiin 26. lokakuuta 1939. Alus laskettiin vesille 26. toukokuuta 1940 ja valmistui 20. lokakuuta.
Palvelus
Alus myytiin 1946.
Jalkapallon Euroopan cupin kausi 1967–1968
Jalkapallon Euroopan cupin kausi 1967–1968 oli mestarijoukkueiden Euroopan cupin 13. kausi. Cupiin osallistui 32 joukkuetta, joista albanialainen Dinamo Tirana luovutti ennen ensimmäisen kierroksen otteluitaan, ja välieriin saakka kukin joukkuepari pelasi ottelun koti- ja vieraskentällä yhteistuloksen ratkaistessa jatkoon pääsemisen. Loppuottelu pelattiin Wembley Stadiumilla, Lontoossa 29. toukokuuta 1968. Englantilainen Manchester United voitti loppuottelussa portugalilaisen Benfican jatkoajan jälkeen maalein 4–1. Tämä oli englantilaisjoukkueiden ensimmäinen mestaruus.
Kauden paras maalintekijä oli kuusi maalia tehnyt Benfican Eusébio.
Kaurakiisseli
Kiisselin valmistus aloitetaan sekoittamalla litraan kädenlämpöistä vettä 5 desilitraa kaurajauhoja tai 6 desilitraa kaurahiutaleita. Seoksen hapattamiseksi siihen lisätään tilkka piimää tai pieni määrä hiivaa tai ruisleipäpalanen, ja annetaan sen liota runsas vuorokausi. Seos siivilöidään ja siihen lisätään teelusikallinen ruokasuolaa. Liemen rakenteen kiinteyttämiseksi siihen voi lisätä hivenen perunajauhoa, ja sitten seosta kuumennetaan koko ajan sekoittaen, kunnes se kiehuu. Kiisseliä voi ohentaa lisäämällä siihen kiehuvaa vettä, jotta siitä saadaan hieman venyvää.
Torpedovene S3
Torpedovene S3 oli Suomen merivoimien torpedovene vuosina 1918-1920. Vene oli alun perin Venäjän keisarikunnan laivaston miinanraivaaja.
Palvelus
Alus liitettiin Venäjän Itämeren laivastoon. Alus muutettiin ensimmäisen maailmansodan alkaessa nopeaksi miinanraivaajaksi, jonka jälkeen se liitettiin Helsinkiin sijoitettuun 2. miinanraivaajalaivueeseen. Alus oli nimetty uudelleen Korshuniksi.
Venäläisten joukkojen poistuessa 1918 Suomesta jäi heiltä Helsingin satamaan runsaasti torpedoveneitä, joista Suomen laivastolle kunnostettiin kuusi parhaassa kunnossa ollutta. Alus osallistui koulutusaluksena Suomen merivoimien toimintaan.
Tarton rauhansopimuksen 1920 mukaan Suomi joutui palauttamaan kolme S-venettä Venäjälle. S3 oli yksi palautettavista veneistä. Venäjällä aluksesta tehtiin todennäköisesti proomu ja romutettiin 1925.
vasen|pienoiskuva|Sokol-luokan torpedovene S3:n sisaralukset Suomen merivoimissa olivat torpedoveneet S1, S2, S4, S5 ja S6.
HMS Coreopsis (M32)
HMS Coreopsis (viirinumero M32) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1940 valmistunut Flower-luokan korvetti toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin 25. heinäkuuta 1939 Glasgow'sta A. & J. Inglis Limitediltä, missä köli laskettiin 19. syyskuuta 1939. Alus laskettiin vesille 23. toukokuuta 1940 ja valmistui 17. elokuuta.
Palvelus
Alus luovutettiin 1943 Kreikalle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä Kreizis. Alus lähetettiin Kreikasta Britteinsaarille romutettavaksi 1951.
Rita Moreno
Rita Moreno (s. 11. joulukuuta 1931 Puerto Rico) on puertoricolaissyntyinen näyttelijä ja laulaja. Hän on näytellyt elokuvissa, teatterissa ja televisiossa, ja hän on voittanut Oscarin, Golden Globen, Emmyn, Grammyn ja Tonyn.
Elämä ja ura
Rita Moreno, alkuperäiseltä nimeltään Rosa Dolores Alverío, syntyi Puerto Ricossa maanviljelijäperheeseen. Viisivuotiaana hän muutti äitinsä mukana New Yorkiin. Hän sai ensimmäisen Broadway-roolinsa 13-vuotiaana näytelmässä Skydrift ja muutti jo seuraavana vuonna Hollywoodiin.
Morenon ensimmäinen elokuva oli So Young, So Bad (1950). Sen jälkeen hän teki MGM:n kanssa seitsemän vuoden sopimuksen ja otti taiteilijanimekseen Rita Moreno. Hänen ensimmäiset roolinsa olivat musikaaleissa, kuten Zelda Zandersin rooli elokuvassa Laulavat sadepisarat ja Tuptimin rooli elokuvassa Kuningas ja minä. Hän näytteli 1950-luvulla myös joissain pukudraamoissa, seikkailuelokuvissa ja lännenelokuvissa. Moreno sai usein rooleja, jotka korostivat hänen eksoottisuuttaan.
Morenon läpimurtorooli oli Anitan rooli musikaalissa West Side Story (1961), josta hän sai sivuosa-Oscarin ja Golden Globe -palkinnon. Sen jälkeen Moreno palasi näyttelemään teatteriin ja vähensi elokuvaesiintymisiään. 1970-luvulla hän näytteli lasten televisiosarjassa The Electric Company, jonka soundtrackista hän sai Grammy-palkinnon. Emmy-palkinnot Moreno voitti esiintymisistään The Rockford Filesissa ja The Muppet Show’ssa.
1980-luvulla Moreno näytteli television tilannekomediasarjassa 9 to 5, salapoliisisarjassa B.L. Stryker sekä monessa televisioelokuvassa. 1990-luvulla hän toimi ääninäyttelijänä ja palasi elokuvien sivurooleihin. Vuodesta 1997 hän näytteli vankilasarjassa Kylmä rinki.
Moreno näytteli Steven Spielbergin ohjaamassa West Side Storyn uudelleenfilmatisoinnissa vuodelta 2021. Sen jälkeen hän on näytellyt vuonna 2023 julkaistuissa elokuvissa 80 for Brady ja Fast & Furious X.
BBC valitsi Morenon vuonna 2022 sadan vaikutusvaltaisen ja innostavan naisen 100 Women -listalleen.
Preussin herttuakunta
pienois|Preussin herttuakunta (raidoitus) vuoden 1575 paikkeilla. Preussin herttuakunta oli uskonpuhdistuksen seurauksena perustettu herttuakunta itäisen Preussin alueella vuosina 1525–1701. Se sai alkunsa, kun Saksalaisen ritarikunnan suurmestari Albrekt Brandenburgilainen vuonna 1525 kääntyi luterilaisuuteen, minkä jälkeen hän teki lopun ritarikunnan valtiosta ja julistautui Preussin herttuaksi.
Kalastuksen kansallisia erikoisuuksia
Kalastuksen kansallisia erikoisuuksia tai Kansallisen kalastuksen erikoisuudet on venäläinen komediaelokuva vuodelta 1998.
Preussin herttuakunta
Herttuakunta kuului alkujaan Puolan kuninkaan läänitykseen. Hohenzollern-suvun brandenburgilaisten vaaliruhtinaiden haara peri sen vuonna 1618, jolloin muodostui Brandenburgin-Preussin personaaliunioni. Fredrik Vilhelm, Brandenburgin Suuri vaaliruhtinas, irrotti Preussin Puolan kuninkaan alaisuudesta Wehlaun sopimuksella vuonna 1657 – herttuakunnan itsenäisyys vahvistettiin Olivan rauhassa vuonna 1660, joka päätti Pohjan sodan Brandenburgin osalta. Herttuakunta muuttui Preussin kuningaskunnaksi vuonna 1701, jolloin vaaliruhtinas Fredrik III kruunasi itsensä kuningas Fredrik I:ksi Königsbergissä.
Kalastuksen kansallisia erikoisuuksia
Elokuvan käsikirjoitti ja ohjasi vuonna 1995 valmistuneen Metsästyksen kansallisia erikoisuuksia -elokuvan tavoin Aleksandr Rogožkin. Tämän komedian pääosissa esiintyvät Aleksei Buldakov (kenraali Ivolgin), Viktor Bytškov, Semjon Strugatšjov ja Ville Haapasalo.
Preussin herttuakunta
Itä-Preussi
Puolan ensimmäisen jaon jälkeen herttuakunnan aluetta alettiin kutsua Fredrik Suuren käskystä Itä-Preussiksi erotukseksi Länsi-Preussin provinssista, joka muodostettiin Puolalta otetuista alueista (Ermland liitettiin Itä-Preussiin). Provinssit yhdistettiin ensin personaaliunionina vuonna 1824 ja lopulta kokonaan vuonna 1829 Preussin provinssiksi, mutta erotettiin uudelleen vuonna 1878. Itä-Preussi oli Saksan yhdistymisen jälkeen maan itäisin maa-alue vuosina 1871–1945.
Tärkkelysjauho
Tärkkelysjauho on tietyistä kasveista saatavaa jauhoa, jota käytetään kotitalouksissa ja elintarviketeollisuudessa. Se on koostumukseltaan lähes puhdasta tärkkelystä. Raaka-aineena käytetään muun muassa maissia, ohraa, perunaa, riisiä ja vehnää. Tärkkelysjauhon hiukkaskoko, liisteröityminen ja muut ominaisuudet määräytyvät sen mukaan mistä kasvista ja millä tavoin jauho on valmistettu.
Kalastuksen kansallisia erikoisuuksia
Juoni
Elokuvassa venäläisystävysten vodkan kostuttamasta kalaretkestä kehittyy värikäs farssi. Seurue eksyy myös Venäjän ja Suomen välisen rajan toiselle puolelle. Sieltä onnistutaan palaamaan takaisin Venäjänmaalle, mutta sitten huomataan, että jotain oleellista jäi matkan varrelle...
Tärkkelysjauho
Ruoanvalmistuksessa tärkkelysjauhoa käytetään sen liisteröitymiskyvyn vuoksi varsinkin kiisselien, puurojen ja vanukkaiden sakeuttamiseen. Elintarviketeollisuudessa se on yhtenä ainesosana esimerkiksi kakku- ja vanukasjauheissa sekä makeisissa ja vastaavissa tuotteissa. Lisäksi tärkkelysjauho on lähtöaineena tehtäessä tärkkelys-, dekstriini- ja tärkkelyssokerivalmisteita. Sitä käytetään myös lisäaineena lääke- ja kosmetiikkateollisuudessa. Se soveltuu muun muassa tablettien täyteaineeksi, puutereihin ja saippuoihin. Siitä voidaan valmistaa liimoja (liisteriä) ja se sopii lisä- ja apuaineeksi maaleihin, painoväreihin ja tekstiileihin (tärkki).
Preussin herttuakunta
Preussin herttuat
Preussia hallitsivat herttuoina:
Tärkkelysjauho
Tärkkelysjauhoa ovat muun muassa maissitärkkelys, ohratärkkelys, perunajauho ja riisitärkkelys, saago ja tapioka. Tärkkelysjauhojen teollinen valmistaminen ja jalostaminen tapahtuu tärkkelysteollisuudessa.
Preussin herttuakunta
Preussin herttuat
Juhana Sigismund ja hänen seuraajansa Fredrik III:een saakka olivat samalla myös Brandenburgin vaaliruhtinaita.
Undiscovered
Undiscovered voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
HMS Illustrious (1789)
HMS Illustrious oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1789 vesillelaskettu Arrogant-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Valmistus
Alus tilattiin 31. joulukuuta 1781 Henry Adamsilta Bucklers Hardista, missä köli laskettiin syyskuussa 1784. Se laskettiin vesille 7. heinäkuuta 1789 ja valmistui 18. kesäkuuta 1790 Portsmouthissa.
Palvelus
Alus otettiin palvelukseen toukokuussa 1790 Espanjan varustamiseksi päällikkönään Alexander Edgar. Se palasi palvelukseen maaliskuussa 1791 Venäjän keisarikunnan varustamiseksi päällikkönään Charles Pole. Alus poistettiin palveluksesta syyskuussa.
Alus varustettiin maaliskuussa 1793 Plymouthissa ja palautettiin palvelukseen tammikuussa päällikkönään Thomas Frederick. Alus lähti 22. huhtikuuta Välimerelle, jossa se osallistui 13. maaliskuuta 1895 Genovan taisteluun. Aluksella sai taistelussa surmansa 20 ja haavoittui 70 miestä. Ollessaan edelleen liikuntakyvytön alus ajautui 18. maaliskuuta aallokon painamana karille lähellä Livornoa. Alus hylättiin ja sytytettiin palamaan 28. maaliskuuta.
Open Sesame
Open Sesame voi tarkoittaa seuraavia:
Moshtagh Yaghoubi
Moshtagh ”Mosa” Hossein Yaghoubi (s. 8. marraskuuta 1994 Kabul, Afganistan) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Kakkosessa pelaavaa PK-35:tä.
Seurajoukkueura
Talvella 2014 Yaghoubi kävi Dynamo Moskovan testileirillä, jonne hänen spekuloitiinkin siirtyvän, mutta Yaghoubi teki kuitenkin sopimuksen latvialaiseen Spartaks Jūrmalaan. Helmikuun lopussa Yaghoubi siirtyi Spartaks Jūrmalasta lainalle Dynamo Moskovaan loppukauden ajaksi. Hongan mukaan siirto Latviaan tapahtui, jotta Yaghoubista voitaisiin maksaa pienempi kasvattajarahakorvaus.
Hän pelasi myös viisi futsal-ottelua kaudella 2015–2016 Someron Voimassa.
Yaghoubi allekirjoitti tammikuussa 2016 ammattilaissopimuksen ja siirtyi ulkomaille pelaamaan jalkapalloa. Maaliskuussa 2016 hän palasi Spartaks Jūrmalaan, mutta vielä maaliskuun aikana hänet lainattiin Šahtjor Karagandaan. Marraskuussa 2016 hän teki kahden vuoden sopimuksen Helsingin Jalkapalloklubin kanssa. HJK ja Yaghoubi purkivat sopimuksensa yhteisymmärryksessä 16. lokakuuta 2018.
Kaudella 2019 Yaghoubi pelasi Veikkausliigaa SJK:ssa. Sopimus kuitenkin purettiin ennen kauden päätöstä. Pelaamissaan 18 ottelussa Yaghoubi onnistui maalinteossa vain yhden kerran.
Seuraavan kahden kauden (2020–2021) ajan Yaghoubi pelasi HIFK:n riveissä ennen siirtoaan AC Ouluun kaudeksi 2022. Yaghoubi siirtyi loppukaudeksi 2022 lainalle SJK:on omasta pyynnöstään. Siirron taustalla olivat Yaghoubin ja AC Oulun päävalmentaja Ricardo Duarten tulehtuneet välit. Kauden päätteeksi AC Oulu ja Yaghoubi purkivat sopimuksensa.
Kesäkuun alussa 2023 Yaghobi allekirjoitti loppukauden 2023 kattavan sopimuksen Kakkosen PK-35:n kanssa.
Maajoukkueura
Yaghoubi on saanut Suomen kansalaisuuden ja hän on edustanut Suomen juniorimaajoukkueita ja B-maajoukkuetta. Yaghoubi valittiin alle 19-vuotiaiden maajoukkueen otteluun Valko-Venäjää vastaan 8. kesäkuuta 2013. Myöhemmin hänet nimettiin myös alle 21-vuotiaiden maajoukkueeseen. Yaghoubi oli mukana myös Suomen B-maajoukkueessa Meksikoa vastaan.
Koska Yaghoubilla on myös Afganistanin kansalaisuus, hän olisi voinut pelata myös Afganistanistanin maajoukkueessa. Hän teki kuitenkin debyyttinsä Suomen A-maajoukkuessa 24. maaliskuuta 2017 Turkkia vastaan.
Tilastot
Päivitetty 5. kesäkuuta 2023.
Ruohometsän kansa (televisiosarja)
Äänirooleissa
Suomenkieliset äänet
Judon maailmanmestaruuskilpailut 2003
Judon maailmanmestaruuskilpailut 2003 järjestettiin Osakassa, Japanissa 10.–13. syyskuuta 2003. Kilpailujen ohjelmassa oli seitsemän miesten ja naisten painoluokkaa sekä avoimet luokat.
Kisojen menestynein maa oli isäntämaa Japani, jonka judokat saavuttivat kuusi kultaa ja yhteensä yhdeksän mitalia. Kuuba sai kahdeksan mitalia, Ranskan ja Saksan saadessa viisi. Enemmän kuin yhden kultamitalin saavutti myös Etelä-Korea ja Kiina. Brittiläinen naisjudoka, Karina Bryant, oli kisojen ainoa tuplamitalisti. Hän voitti pronssia yli 78 kilon ja hopeaa avoimessa luokassa.
Schuyler Grant
Schuyler Grant (s. 1971) on näyttelijä, joka näytteli Anna Shirleyn parasta ystävää Diana Barrya vuoden 1985 Anna ystävämme -televisiosarjassa.
Luettelo Oregonin piirikunnista
pienoiskuva|Oregonin piirikunnat Tämä on luettelo Oregonin osavaltion piirikunnista. Oregonissa on 36 piirikuntaa.
Bill Bruford
William Scott ”Bill” Bruford (s. 17. toukokuuta 1949 Sevenoaks, Kent, Englanti) on jo eläkkeelle siirtynyt englantilainen rumpali, joka tunnetaan parhaiten yhtyeistä Yes, King Crimson, U.K. ja soolouran fuusio-yhtyeestään. Jazzmusiikissa hän johti Earthworks-yhtyettä, kunnes vetäytyi aktiiviselta musiikkiuralta 2009. Samana vuonna häneltä ilmestyi muistelmateos The Autobiography – Yes, King Crimson, Earthworks And More.
Amýntaio
Amýntaio on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Αμυνταίου, Dímos Amyntaíou), joka sijaitsee Flórinan alueyksikössä Länsi-Makedonian alueella. Koko kunnan pinta-ala on 599,6 neliökilometriä ja väkiluku 16 973. Varsinaisen Amýntaion kaupungin väkiluku on 3 671 (vuonna 2011).
Nykyinen Amýntaion kunta muodostui, kun Amýntaio, Aetós, Filótas, Léchovo, Nymfaío ja Varikó yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Kunnan osat
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Amýntaion kunta muodostuu kuudesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Luz Long
Carl-Ludwig Hermann ”Luz” Long (27. huhtikuuta 1913 Leipzig – 14. heinäkuuta 1943 Acate, Italia) oli saksalainen pituushypyn olympiamitalisti, joka kilpaili myös kolmiloikassa.
Elämä ja urheilu-ura
Long tunnetaan parhaiten Saksan natsivallan aikaisesta Berliinin kesäolympialaisten 1936 pituushypyn loppukilpailusta, jossa hän saavutti Adolf Hitlerin seuratessa hopeaa mustaihoisen yhdysvaltalaisen Jesse Owensin jälkeen. Yleisesti kerrotun tarinan mukaan Long olisi Owensin astuttua yli kaksi ensimmäistä hyppyään karsinnassa neuvonut tätä, minkä ansiosta Owens olisi saanut viimeisellä karsintahypyllään riittävän tuloksen ja selviytynyt loppukilpailuun: tarina on sittemmin käytännössä selvitetty epätodeksi. Owens ja Long kuitenkin halasivat ja osoittivat kilpailun jälkeen ystävyyttä Hitlerin edessä ja pysyivät ystävinä Longin kuolemaan asti. Myös heidän jälkeläisensä ovat tavanneet toisiaan useaan otteeseen.
Pituushyppyhopeansa lisäksi Long sijoittui Berliinin kesäolympialaisissa kolmiloikassa kymmenenneksi. Hän voitti pituushypyssä EM-pronssia Torinossa 1934 ja Pariisissa 1938. Long teki pituushypyssä vuosien 1933–1937 välillä viidesti Euroopan ennätyksen, ja hän voitti Saksan kansallisista mestaruuskilpailuista kuusi mestaruutta ja kaksi hopeamitalia. Hänen ennätyksensä olivat pituushypyssä vuonna 1937 hypätty 790 cm ja kolmiloikassa vuonna 1936 syntynyt 14,80 metriä.
Lakitiedettä opiskelleen Longin isoisoisoisä oli kemisti Justus von Liebig. Long astui Saksan armeijan palvelukseen toisessa maailmansodassa vuonna 1941. Hän toimi ensin sotilaiden urheilukouluttajana ja toukokuusta 1943 lähtien laskuvarjojoukoissa Sisiliassa. Long kuoli Sisiliassa kaksi kuukautta saapumisensa jälkeen 30 vuoden ikäisenä saatuan reiteensä yhdysvaltalaisten hyökättyä runsaasti verta vuotaneen haavan.
Bobby Brown (jalkapalloilija)
Bobby Brown (19. maaliskuuta 1923 – 15. tammikuuta 2020 ) oli skotlantilainen jalkapallovalmentaja ja maalivahti.
Yhdistyneen kuningaskunnan lippu
Yhdistyneen kuningaskunnan lippu (, kirj. unionilippu, unionin keulalippu – unioni viittaa Englannin ja Skotlannin personaaliunioniin vuodelta 1603) on syntynyt yhdistämällä kolme lippua eli:
Bobby Brown (jalkapalloilija)
Ura pelaajana
Skotlannin maajoukkueessa Brown debytoi tammikuussa 1946 viimeisenä amatööripelaajana A-maajoukkuetasolla. Rangers-vuosinaan Brown edusti Skotlantia viidessä maaottelussa.
Ura valmentajana
Brown aloitti valmennusuransa St. Johnstonen peräsimessä 1958. Hän luotsasi seuraa yhdeksän vuotta ja nosti joukkueen kaksi kertaa Skotlannin pääsarjaan divisioonamestarina. Hän jätti tehtävänsä 1967 ja siirtyi Skotlannin maajoukkueen valmentajaksi. Brownin ensimmäinen ottelu maajoukkuevalmentajana päättyi ikimuistoiseen 3–2 voittoon Englannista Wembley Stadiumilla. Muutoin hänen uransa maajoukkuevalmentajana ei sujunut ruusuisesti. Usein seurat eivät päästäneet pelaajiaan maaotteluihin ja menestys jäi vaisuksi. Hän jätti tehtävänsä vuonna 1971.
Valmennusuransa jälkeen Brown on työskennellyt liikealalla sekä Plymouthin scouttina.
Joan Jett
Joan Jett (oikealta nimeltään Joan Marie Larkin; s. 22. syyskuuta 1958 Philadelphia, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen rocklaulaja ja -kitaristi, joka tuli tunnetuksi 1970-luvulla The Runaways -yhtyeen jäsenenä ja sittemmin soolourallaan 1980-luvun alussa cover-versiolla Arrows-yhtyeen kappaleesta ”I Love Rock ’n’ Roll”.
Varhaisvaiheet
Joan Larkin syntyi Philadelphiassa, mutta muutti 12-vuotiaana perheineen Los Angelesiin. Vanhempiensa erottua hän otti sukunimekseen äidin tyttönimen Jett.
The Runaways
Vuonna 1975 Jett muodosti The Runaways -yhtyeen yhdessä rumpali Sandy Westin ja basisti Michael Steelen kanssa. Varsin pian Steele, joka myöhemmin tuli tunnetuksi The Banglesin kitaristina, lähti yhtyeestä, mutta siihen liittyivät Cherie Currie laulajaksi, Lita Ford kitaristiksi ja Jackie Fox basistiksi. Tässä ensimmäisen albumin nauhoittaneessa kokoonpanossa Jett soitti rytmikitaraa. Yhtye sai levytyssopimuksen Mercury Recordsin kanssa vuonna 1976, ja pian sen jälkeen he julkaisivat esikoisalbuminsa The Runaways. Yhtye julkaisi vielä studio- ja livealbumin ennen kuin joidenkin jäsenmuutosten myötä Joan Jettistä tuli yhtyeen päälaulaja. Jett oli laulajana kahdella albumilla, ennen kuin yhtye hajosi vuonna 1979. The Runaways oli varsin suosittu yhtye Japanissa, mutta Yhdysvalloissa yhtye saavutti suosiota lähinnä vain länsirannikon punkpiireissä. The Runaways teki myös kiertueen Suomessa Beaver Jeans -farkkufirman kanssa yhteistyössä 1977.
Sooloura
Tämän jälkeen Joan Jett on julkaissut säännöllisesti albumeja tähän päivään asti. Albumia I Love Rock n’ Roll vastaavaa menestystä ei ole kuitenkaan tullut. Vuonna 1988 julkaistulta Up Your Alley -albumilta single "I Hate Myself For Loving You" oli Yhdysvaltojen singlelistalla kahdeksas. Viimeisin albumi on vuonna 2006 julkaisu Sinner.
Joan Jett myös esittää pääosaa Michael J. Foxin kanssa elokuvassa Matkalla maineeseen (engl. Light of Day),Big Driver(2014).
Diskografia
Sooloura:
The Blackheartsien kanssa: Cover-albumit:
Yhdistyneen kuningaskunnan lippu
Unionilippu otettiin käyttöön vuonna 1606, jolloin yhdistettiin Englannin ja Skotlannin lippuaiheet. Kun Irlanti liitettiin Britanniaan 1801 ja muodostui Yhdistynyt kuningaskunta, lippu sai jäädä, vaikka Irlannin lippu myöhemmin muutettiin ja Irlannin valtio itsenäistyi 1922. Britanniaan jääneellä Pohjois-Irlannilla ei ole lippua (paitsi 1953–1972). Britannian lippuun ei ole sisällytetty mitään aihetta Walesin lipusta, sillä Wales ei ollut kuningaskunta, vaan se oli jo aiemmin liitetty Englantiin ruhtinaskunnaksi.
Unionilippu ei ole symmetrinen, koska tangon puolella lipussa olevat Pyhän Patrickin vinoristin varret ovat Pyhän Yrjön ristin varsien alaosien päällä, kauempana tangosta olevalla puolella yläosien päällä.
Yhdistyneen kuningaskunnan lippu muiden lippujen osana
Useilla Kansainyhteisön mailla on tai on ollut lippu, johon sisältyy myös Yhdistyneen kuningaskunnan lippu. Australian, Fidžin, Tuvalun ja Uuden-Seelannin lipuissa se on tangonpuoleisessa yläkulmassa. Uudessa-Seelannissa on tosin harkittu lipun vaihtamista lippuun, jossa ei olisi unionilippua. Unionilippu oli myös entisissä Yhdysvaltain, aikaisemmissa Kolmentoista siirtokunnan sekä Kanadan ja Etelä-Afrikan lipuissa.
HMS Grafton (1771)
HMS Grafton oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1771 vesillelaskettu Albion-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.