cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Heleno de Freitas
thumb| Heleno de Freitas (s. 12. helmikuuta 1920 São João Nepomuceno, Brasilia – k. 8. marraskuuta 1959 Barbacena, Brasilia) oli brasilialainen jalkapalloilija. Hän pelasi suurimman osan urastaan (1939–1948) brasilialaisessa Botafogossa. Vuonna 1945 hänet valittiin Etelä-Amerikan parhaaksi keskushyökkääjäksi. De Freitas tunnetaan myös värikkäistä elämänvaiheistaan.
De Freitasin isä kuoli pojan ollessa 12-vuotias, ja tämän jälkeen perhe muutti Rio de Janeiroon. Tarinan mukaan de Freitasin jalkapalloura alkoi, kun Botafogon kykyjenetsijä näki hänen pompottelevan appelsiineja Copacabanan rannalla. Hän kouluttautui lakimieheksi, mutta valitsi jalkapalloilijan uran tehtyään ammattilaissopimuksen 18-vuotiaana. Hän oli joukkuetoveriensa karttama, mutta joukkueensa kannattajien rakastama pelaaja, joka kärsi päihde- ja uhkapeliongelmista. Temperamenttinsa ja kampauksensa myötä de Freitas sai Botafogon pahimman vastustajan Fluminensen kannattajilta pilkkanimen "Gilda" Rita Hayworthin esittämän elokuvahahmon mukaan. Botafogo myi de Freitasin vuonna 1948 argentiinalaiseen Boca Juniorsiin. Argentiinassa asuessaan hänellä on kerrottu olleen suhde Eva Perónin kanssa. De Freitas palasi seuraavana vuonna Brasiliaan Vasco da Gamaan, jossa hän saavutti Rio de Janeiron osavaltion mestaruuden, mutta tuli heitetyksi laiskuutensa takia joukkueen ulkopuolelle. Tästä raivostuneena de Freitas uhkaili valmentajaa harjoituksissa lataamattomalla pistoolilla. Vuonna 1950 hän siirtyi kolumbialaiseen Junioriin, jossa pelatessaan hän ystävystyi Gabriel García Márquezin kanssa.
De Freitas ei päässyt yrittämään suuren unelmansa maailmanmestaruuden voittamista, sillä vuosina 1942 ja 1946 MM-kilpailut oli jouduttu jättämään väliin sodan vuoksi, eikä Brasilian maajoukkueen valmentaja Flavio Costa valinnut häntä vuoden 1950 turnaukseen. De Freitas palasi vuonna 1951 jälleen Brasiliaan. Hän sairastui kuppaan, mutta kieltäytyi hoidoista, ja hänen sukulaisensa pakottivat hänet mielisairaalaan. 1958 MM-kilpailuissa Brasilia voitti kultaa ja 17-vuotias Pelé nousi maailmantähdeksi. De Freitas ei kestänyt tämän seuraamista, vaan yritti itsemurhaa polttamalla kymmentä savuketta samanaikaisesti. Seuraavana vuonna hän kuoli hoitamattoman kupan aiheuttamiin komplikaatioihin.
Marcos Eduardo Neves on kirjoittanut de Freitasin elämästä kirjan Nunca Houve um Homem Como Heleno, jonka pohjalta on tehty myös elokuva Heleno.
Whitstable
Whitstable on noin asukkaan merenrantakaupunki Kentin pohjoisrannikolla Kaakkois-Englannissa. Se muodostaa naapurikaupunkinsa Herne Bayn kanssa noin asukkaan yhtenäisen kaupunkialueen, joka kuuluu Canterburyn hallintopiiriin. Whitstablella ei ole omaa kunnanvaltuustoa (unparished area), vaan sen hallinnosta vastaa Canterburyn piirivaltuusto.
Kaupunki on tunnettu erityisesti ostereistaan, joita sen asukkaat juhlistavat joka heinäkuussa järjestettävillä festivaaleilla. Kerrotaan, että jo antiikin roomalaiset tunsivat Whitstablen osterit ja arvostivat niiden makua niin paljon, että rahtasivat niitä elävinä valtakuntansa pääkaupunkiin asti.
Suvereniteettisaaret
Suvereniteettisaaret ovat Tornion- tai Muonionjoessa ja Könkämäenossa sijaitsevia saaria, jotka ovat eri puolella Suomen ja Ruotsin välistä valtakunnanrajaa kuin niiden maanomistajat. Sekä Suomella että Ruotsilla on suvereniteettisaaria. Tornionjoen vesistössä valtakunnanraja kulkee joen syväväylää. Valtiosopimuksen mukaan ”Ruotsissa sijaitsevia suvereniteettisaaria hallitaan omistusoikeudella Suomen oikeuden mukaisesti ja Suomessa sijaitsevia suvereniteettisaaria Ruotsin oikeuden mukaisesti.”
Suvereniteettisaarten synty
Saaret saivat nykyisen asemansa Suomen sodan jälkimainingeissa, kun Venäjä ja Ruotsi tekivän rauhansopimuksen vuonna 1809 (Haminan rauha) ja maiden välinen raja sovittiin Tornion- ja Muonionjokiin. Saarten omistus- ja nautintaolosuhteet olivat sekavat ja vaikeat selvittää. Sen vuoksi Ruotsi ja Venäjä suostuivat säilyttämään saariniittyjen ikivanhat nautintaoikeudet. Ruotsalaisilla oli 1800-luvulla silloisen Venäjän puolella yhteensä 15 suvereniteettisaarta Tornionjoessa ja suomalaisilla puolestaan oli Ruotsin puolella 36 suvereniteettisaarta Muonionjoessa. Isojaossa saaria ei otettu huomioon Venäjän keisarin vuonna 1835 antaman päätöksen perusteella.
Järjestelmän purkamisen vaikeudet
Suvereniteettisaarijärjestelmää on yritetty purkaa monta kertaa. Ensimmäisen kerran sitä ehdotettiin Suomen puolelta vuonna 1926. Toisen kerran sitä yritettiin 1957, ja kolmannella kerralla vuonna 1975 aloite järjestelmän lakkauttamiseksi tuli Ruotsin puolelta. Lakkauttamisen vaikeudesta kertoo se, että suvereniteettisaarten maanomistus on jakaantunut yhä pienempiin osiin: vuonna 1810 saarten omistus oli jakaantunut 48 talon kesken, vuonna 1927 osakkaiden määrä oli kasvanut 221:een ja vuonna 1975 osakkaita oli jo 430. Saarten haltijat ilmoittivat vuonna 1976 vastustavansa lakkauttamista, ja tämän jälkeen aloitteita suvereniteettisaarijärjestelmän lakkauttamiseksi ei ole toistaiseksi (vuoteen 2010 mennessä) enää esitetty.
Akarnaniká
Akarnaniká on vuoristo läntisessä Manner-Kreikassa. Sen korkein huippu on Psilí Koryfí (Ψηλή Κορυφή), jonka korkeus on 1 589 metriä.
Akarnaniká-vuoristo sijaitsee Aitolia-Akarnaniassa Länsi-Kreikan alueella lähellä Joonianmeren rannikkoa. Vuoristo tunnetaan myös nimellä ”Akarnanian alpit” (Ακαρνανικές Άλπεις, Akarnanikés Álpeis). Vuoriston pituus pohjois-eteläsuunnassa on noin 40 kilometriä ja se käsittää noin 32 600 hehtaarin alueen.
Psilí Koryfín jälkeen vuoriston muita korkeita huippuja ovat muun muassa Boúmistos (Μπούμιστος, 1 573 m), Amoliarí (Αμολιαρή, 1 468 m), Flámpouro (Φλάμπουρο, 1 453 m), Pergantí (Περγαντί, 1 428 m), Agrapidáki (Αγραπιδάκι, 1 392 m), Goúves (Γούβες, 1 186 m) ja Serékas (Σερέκας, 1 171 m).
Khomeini-rock
Ajatollah Khomeinista kertovan nimikappaleen lisäksi B-puolella on aikakauden kaupallista punkkulttuuria kritisoiva Muotipunk, joka löytyy uutena versiona myös vuoden 1982 minialbumilta WC räjähtää. Rattuksen myöhemmän hardcoren sijaan molemmat edustavat tyylillisesti perinteistä "77-punkkia".
Ruohojen maa
Ruohojen maa on Sheri S. Tepperin vuonna 1989 ilmestynyt tieteisromaani.
Álvaro González
Álvaro Rafael González (s. 29. lokakuuta 1984 Montevideo, Uruguay) on uruguaylainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hänen nykyinen seuransa on kotimaansa korkeimmalla sarjatasolla Uruguayn 1. divisioonassa pelaava montevideolainen Defensor Sporting.
Björkboda
pienoiskuva|Björkboda [[Zachris Topelius|Zacharias Topeliuksen kirjasarjassa Finland framstäldt i teckningar 1800-luvun puolivälissä.]] pienoiskuva|Björkbodan lukkotehdas pienoiskuva|Björkbodan päärakennus vuodelta 1911.
Álvaro González
Seurajoukkueet
González aloitti ammattilaisuransa vuonna 2003 Defensor Sportingissa Uruguayn 1. divisioonassa. Hän edusti joukkuetta neljä kautta tehden 8 maalia 122 ottelussa. Sen jälkeen hän siirtyi Boca Juniorsin joukkueeseen Argentiinan 1. divisioonaan. Hän voitti Recopa Sudamericanan 2007 ja Argentiinan-mestaruuden 2008 sekä oli häviämässä AC Milanille seurajoukkueiden MM-finaalissa 2007. Hän pelasi Boca Juniorsissa 33 sarjaottelua, joissa teki yhden maalin. Copa Libertadoresissa hän pelasi seitsemän ottelua.
Björkboda
Björkboda on kylä, taajama ja entinen rautaruukki Kemiönsaaren kunnan Dragsfjärdissä. Kylä sijaitsee saaren eteläosassa Björkboda träskin pohjoisrannalla. Nykyisin taajaman asukasluku on noin 200.
Álvaro González
Seurajoukkueet
Kaudeksi 2009–2010 González siirtyi takaisin Uruguayhin Nacionalin joukkueeseen. Pelaamissaan 29 pääsarjaottelussa hän teki kolme maalia. Copa Libertadoresissa hän pelasi kahdeksan ottelua.
Björkboda
Vuonna 1732 Mikael Hising perusti Björkbodan ruukin, jossa oli silloin vesivoimalla toimiva kankirautavasara. Myöhemmin hän rakennutti alueelle Björkbodan kartanon. Kartano ja ruukki päätyivät 1800-luvulla Anders Ramsayn omistukseen. Hän teki laajat investoinnit tehtaalle. Ramsay teki kuitenkin vuonna 1863 vararikon. 1880-luvulla ruukki siirtyi uuteen omistukseen, ja maalarimestari Ulrik Palmu Helsingistä aloitti lukkojen kokoonpanoa Björkbodassa. Ruotsin Eskilstunasta tuli vajaa kymmenen lukkoseppää Björkbodaan, ja lukkojen kokoonpano voitiin aloittaa.
Álvaro González
Seurajoukkueet
González siirtyi Italian pääsarjan Serie A:n Lazioon kahden miljoonan euron siirtosummalla kesällä 2010. Hän kuului vakituiseen avauskokoonpanoon tammikuusta 2011 kauden 2013−2014 loppuun saakka. Hän oli voittamassa Italian cupia 2013. Syyskaudella 2014−2015 hän pelasi vain neljä Serie A:n ottelua. Kevään 2015 hän oli lainalla saman sarjan Torinossa, mutta pääsi sielläkin pelaamaan vain neljä liigaottelua. Seuraavan kauden hän oli lainalla Meksikon Primera Divisiónin Club Atlasissa, jossa hän pelasi 16 sarjaottelua.
Björkboda
Björkbodan tehtaalla valmistettiin:
Álvaro González
Seurajoukkueet
González ei pelannut Laziossa otteluakaan kaudella 2016−2017. Kaikkiaan hän pelasi seurassa 113 Serie A:n ottelua, joissa teki neljä maalia. Eurooppa-liigassa hän pelasi 22 ottelua ja teki yhden maalin. Helmikuussa 2017 hän siirtyi vapaalla siirrolla Uruguayn pääsarjaseura Nacionaliin, jossa pelasi kesäkuuhun 2018 mennessä 29 sarjaottelua, joissa teki kaksi maalia, sekä 11 Copa Libertadoresin ottelua.
Björkboda
Erikoistuotteina valmistettiin myös Bertel Gardbergin suunnittelemia tuotteita:
Álvaro González
Seurajoukkueet
Tammikuussa 2019 González palasi ensimmäiseen ammattilaisseuraansa Defensor Sportingiin.
Hannoverin Sofia
Hänen puolisonsa oli Hannoverin vaaliruhtinas Ernst August. Ison-Britannian uusi kruununperimysjärjestys Act of Settlement (1707) määräsi hänet Ison-Britannian kruununperijäksi serkuntyttärensä Annan jälkeen, koska Sofia oli Jaakko I:n protestanttinen jälkeläinen. Hän kuitenkin kuoli lähes samoihin aikoihin Annan kanssa, jolloin hänen poikansa Yrjö I nousi Ison-Britannian valtaistuimelle aloittaen Hannoverin hallitsijadynastian, josta myös Windsor-suku matrilineaarisesti polveutuu.
Álvaro González
Maajoukkue
González pelasi ensimmäisen maaottelunsa Uruguayn maajoukkueessa ystävyysottelussa Venezuelaa vastaan lokakuussa 2006. Ensimmäisen MM-karsintaottelunsa hän pelasi Paraguayta vastaan lokakuussa 2007. Hän ei kuitenkaan mahtunut Uruguayn MM-joukkueeseen 2010.
Björkboda
Tehtaan viimeisinä toimintavuosina päätuotteina oli varmuuslukot ja väliovenlukot Abloyn nimellä.
Hannoverin Sofia
Act of Settlementin (1707) mukainen polveutuminen
Álvaro González
Maajoukkue
González kuului Copa Américan 2011 voittaneeseen Uruguayn joukkueeseen. Avausottelussa hän ei pelannut, mutta oli kaikissa muissa avauskokoonpanossa. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki ystävyysottelussa Ukrainaa vastaan syyskuussa 2011. Brasilian MM-kilpailuissa 2014 hän pelasi Uruguayn kaikissa neljässä ottelussa, näistä kolmessa avauskokoonpanossa. Hän pelasi Copa Américassa kaikissa neljässä ottelussa 2015 ja kolmessa ottelussa 2016.
Lift
Lift on suomalaisen Poets of the Fall -yhtyeen single. Kappale on mukana myös Poets of the Fallin vuoden 2005 esikoisalbumilla Signs of Life. Se nousi Suomen virallisen singlelistan sijalle 8.
Álvaro González
Maajoukkue
González on valittu maajoukkueeseen viimeksi marraskuussa 2017. Hän on pelannut kaikkiaan 72 maaottelua, joissa hän on tehnyt kolme maalia.
Björkboda
Alkuperäisesti Björkbodan tehtaalla tehdyt tuotteet myytin nimellä, Björkboda Bruk Kimito, nimi oli hiukan pitkä ja sitä lyhennettiin Björkbodaksi, tällä nimellä myytiin Suomessa hyvin, mutta ei niinkään ulkomailla. Björkboda lyhennettiin vielä kerran, ja lopulta nimeksi tuli Boda.
1920 luvulta 1970 luvulle valmistettuihin välioven lukkoihin sopivia kielen ja kahvan palautusjousia (erityisesti jousityypit 5204F, 5220FF ja 5220RF) valmistaa Ruotsissa Eskilstuna Kulturbeslag Ab.
Björkbodan tehdas sai myöhemmin uuden johtajan. Björkboda oli Suomen vahvin ja vanhin toimiva lukkovalmistaja Wärtsilä Securityssä. Konsernissa oli mukana monta vanhaa lukkovalmistajaa, joista Boda oli vanhin. Mukana Wärtsilä Securityssä olivat muun muassa ABLOY, AVA, ANCHOR, TRIOVING ja PRIMO.
Wärtsilä päätti kuitenkin luopua lukkovalmistuksesta ja kaikista näistä mukanaolevista tehtaista tehtiin Abloy-tehtaita. Nykyään Suomessa toimii enää yksi Abloyn tehdas alkuperäisellä paikallaan Joensuussa. Björkbodan tehdas oli viimeinen näistä muista tehtaistan.
Ruukin ympärille kasvoi elinvoimainen ruukkikylä. Kylässä oli muun muassa oma koulu, kauppa, kirjasto, elokuvateatteri, baari, päiväkoti ja palokunta.
Jalkapalloseura FC Boda on kotoisin Björkbodasta.
Björkbodassa on lukkomuseo, joka on auki kesäisin.
Place des Vosges
Place des Vosgesia ympäröi 36 kolmikerroksista taloa, yhdeksän jokaisella sivulla. Kaikissa taloissa on identtiset punatiiliset julkisivut ja aumakatot. Aukiota pidetään kodikkaana ja kauniina.
Historia
Aukio suunniteltiin Ranskan kuningas Henrik IV:n määräyksestä ja se oli tarkoitettu hovielämän julkiseksi keskukseksi. Aukion etelä- ja pohjoislaidalle rakennettiin kuningasparin asunnoiksi tarkoitetut Pavillon du Roi (kuninkaan paviljonki) ja Pavillon de la Reine (kuningattaren paviljonki), jotka erottuvat edelleen korkeampina muista aukiota ympäröivistä rakennuksista. Aukio rakennettiin vuoden 1609 aikoihin, mutta se valmistui vasta Henrik IV:n kuoleman jälkeen, eikä Ranskan kuningaspari koskaan asunut siellä. Aukio vihittiin vuonna 1612 Ludvig XIII:n ja Anna Itävaltalaisen häiden yhteydessä. Aukio tunnettiin nimellä Place Royale (kuninkaallinen aukio) aina vuoteen 1800, jolloin se sai nykyisen nimensä Vosgesin departementin mukaan.
Place des Vosgesilla järjestettiin 1600-luvulla turnajaisia. Kirjailija Victor Hugo asui aukion laidalla 16 vuotta. Aukion keskellä sijaitsi vuodesta 1639 kardinaali Richelieun pystyttämä kuningas Ludvig XIII:n ratsastajapatsas, joka kuitenkin tuhottiin vallankumouksen aikana.
Panoraama
Tunnuslevy
thumb|Suomen puolustusvoimien sotilaiden käyttämä tuntolevy. thumb|250px|USA:n asevoimien sotilaiden toisessa maailmansodassa käyttämiä tuntolevyjä. Tunnuslevy eli tuntolevy on asevoimien käytössä oleva henkilötunniste. Perinteinen nimitys Suomessa sota-ajalta on tuntolevy. Tuntolevystä puhutaan vielä 1980-luvulla. Termiä tunnuslevy käytetään Suomen puolustusvoimissa 2020-luvulla.
HMS Eskimo (F75)
HMS Eskimo (viirinumerot L75, F75 ja G75) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Tribal-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin 19. kesäkuuta 1936 vuoden 1936 laivasto-ohjelmassa Parsons Marine Steam Turbinelta. Aluksen runko tilattiin alihankintana Vickers Armstrongilta Newcastlesta, missä köli laskettiin 5. elokuuta. Alus laskettiin vesille 3. syyskuuta 1937. Aluksesta esitetty tarjous oli 342 108 puntaa ilman Amiraliteetin toimittamia ase- ja viestijärjestelmiä.
Trimetopriimi
Trimetopriimi vaikuttaa useisiin grampositiivisiin ja gramnegatiivisiin bakteereihin, ja lisäksi muun muassa plasmodioihin ja toksoplasmaan. Yleisin virtsatieinfektion aiheuttaja, E. coli, on kehittänyt jo runsaasti trimetopriimille resistenttejä kantoja.
Tunnuslevy
Tuntolevyn tarkoituksena on identifioida kaatuneet. Kaatuneelta sotilaalta otetaan talteen tuntolevyn toinen osa, joka lähetetään omaisille ja toinen osa kiinnitetään esimerkiksi ruumisarkun päätyyn. Näin voidaan varmistaa, että haudataan oikea sotilas, ja toisaalta tunnistamattomaksi ruhjoutuneet ruumiitkin voidaan tunnistaa varmemmin. Tuntolevyt ovat yleensä pieniä metallilevyjä, joita kannetaan kaulan ympärillä roikkuvassa ketjussa kuin kaulakorua.
Trimetopriimi
Trimetopriimilla on todettu olevan yhteisvaikutuksia mm. seuraavien lääkeaineiden kanssa: fenytoiini, digoksiini, dapsoni, tsidovudiini, rifampisiini, siklosporiini, pyrimetamiini, metotreksaatti ja barbituraatit.
Tunnuslevy
Yhdysvaltain asevoimien käytössä olevissa tuntolevyissä yleensä lukee ylimmästä rivistä alimpaan sukunimi, etunimi, armeijan ID-numero, veriryhmä ja uskonto. Suomalaisessa versiossa on vain kantajansa henkilötunnus kirjoitettuna kahteen, toisistaan irti murrettavissa olevaan teräslevyn puolikkaaseen.
Trimetopriimi
Trimetopriimi vaikuttaa foolihapon metaboliaan, eikä sitä suositella raskauden aikana käytettäväksi.
Trimetopriimi voidaan yhdistää sulfonamideihin, mikä lisää valmisteen laajakirjoisuutta eri bakteereihin. Yhdistelmä on ominaisuudeltaan bakterisidinen eli bakteereja tappava.
HMS Eskimo (F75)
Palvelus
Koulutusjakson päätyttyä Portlandissa alus liitettiin Kotilaivaston 2. Tribal-laivueeseen, joka huhtikuussa 1939 nimettiin uudelleen 6. hävittäjälaivueeksi. Alus osallistui helmi-maaliskuussa 1939 Koti- ja Välimeren laivaston yhteiseen sotaharjoitukseen. Se vieraili 3.-8. toukokuuta Cherbourgissa Ranskassa HMS Ashantin ja HMS Matabelen kanssa. Aluksella räjähti 17. toukokuuta Portlandissa pidetyissä tykistöharjoituksissa harjoitusammus, jolloin yksi miehistönjäsen sai surmansa. Se osallistui 1.-3. kesäkuuta Liverpoolin lahdella sukellusvene HMS Thetiksen pelastusyritykseen.
Valesota
Alus osallistui 9. lokakuuta Saksan laivaston taisteluristeilijä Gneisenaun ja kevyt risteilijä Kölnin etsintöihin Pohjois-Atlantilla, mistä se palasi 11. lokakuuta osaston mukana Scapa Flow’hun. Se osallistui 14. lokakuuta tuloksettomaan Saksan laivaston sukellusveneen U-47:n metsästykseen taistelulaiva HMS Royal Oakin upotuksen jälkeen. Alus ampui 17. lokakuuta alas tukikohtaa pommittaneen Saksan ilmavoimien lentokoneen. Samassa hyökkäyksessä vaurioitui taistelulaiva HMS Iron Duke, jonka matalaan veteen siirrossa alus avusti.
Marraskuussa alus määrättiin huoltoon voimansiirrossa havaittujen vikojen korjaamiseksi. Alus otettiin 7. marraskuuta Smithsin telakalle North Shieldsissä, mistä se siirrettiin 24. marraskuuta John I. Thornycroft and Companylle Woolstoniin turbiininlapojen vaihtoon.
Joulukuun alus odotti North Shieldissä pääsyä telakalle. Se otettiin 15. tammikuuta 1940 Thornycroftin telakalle. Alus palasi palvelukseen 5. maaliskuuta, minkä jälkeen se liittyi laivueeseensa Scapa Flowssa. Alus määrättiin 8. maaliskuuta laivueen mukana laivaston suojaus- ja partiointitehtäviin.
Taistelu Norjasta
Alus lähti 7. huhtikuuta Scapa Flow’sta osana taistelulaivojen HMS Rodneyn ja HMS Valiantin, taisteluristeilijä HMS Repulsen ja risteilijöiden HMS Sheffieldin, HMS Penelopen ja Ranskan laivaston Émile Bertinin suojausosastoa etsimään Saksan laivaston aluksia, joiden merellä olosta oli raportoitu. Alus erkani seuraavana päivänä osastosta yhdessä HMS Punjabin, HMS Bedouinin ja HMS Kimberleyn kanssa suojaamaan Repulsen ja Penelopen matkan HMS Renownin luokse. Matkan aikana alukset etsivät HMS Glowwormia, joka oli uponnut kohdattuaan Admiral Hipperin.
Alus määrättiin 9. huhtikuuta partioimaan Vestfjordin alueella saman hävittäjäosaston kanssa. Alus määrättiin selvittämään Penelopen ja Kimberleyn kanssa mahdollinen saksalaisten joukkojen maihinnousu Bodøssä. Matkan aikana Penelope ajoi karille. Pahoin vaurioitunut risteilijä hinattiin Skjelfjordiin tilapäiskorjauksia varten, minkä jälkeen Eskimo palasi Narvikin edustalle liittyen siellä olevaan laivasto-osastoon.
Alus osallistui 13. huhtikuuta toiseen Narvikin taisteluun, jonka aikana aluksen laukaisema torpedo pakotti Saksan laivaston hävittäjän Hermann Künnen ajamaan maihin uppoamisen estämiseksi. Alus taisteli Hans Lüdemannia vastaan, jolloin Georg Thielen laukaisema torpedo osui alukseen. Osuman seurauksena Eskimon keula katkesi.
pienoiskuva|HMS Eskimo menetettyään keulansa Narvikin toisessa taistelussa Pahoin vaurioitunut alus vetäytyi taistelusta ja taistelun päätyttyä Bedouin hinasi aluksen Skjelfjordiin tilapäiskorjauksia varten. Alus hinattiin 27. toukokuuta Britteinsaarille telakalle siirtoa varten. Se otettiin 4. kesäkuuta Barrow-in-Furnessissa Vickers Armstrongin telakalle, jolloin sen X-torni vaihdettiin samalla kaksiputkiseksi neljän tuuman tykkitorniksi. Lisäksi aluksen viirinumero vaihdettiin G75:ksi. Alus palasi 5. syyskuuta palvelukseen, minkä jälkeen se liittyi takaisin laivueeseensa aloittaen suojaustehtävät.
Operaatio Claymore
pienoiskuva|HMS Legion Lofoottien hyökkäyksen aikana 5. maaliskuuta 1941 HMS Eskimo suojasi HMS Princess Emmaa ja HMS Princess Beatrixia, jotka kuljettivat 3 ja 4 Commandoa Lofooteille yhdessä Bedouinin ja HMS Tartarin kanssa. Alukset muodostivat Task Force Rebelin operaatio Claymoressa. Alus pysäytti seuraavana päivänä maihinnousun aikana Svolvaerin edustalla Saksan laivaston troolarin Krebsin, jonka Enigma-laitteisto ehdittiin heittää mereen, mutta joitakin kiekkoja saatiin pelastettua.
Huhtikuussa alus osallistui Gneisenaun ja Scharnhorstin etsintään luoteisen reitin alueelta. Alus liitettiin 5. toukokuuta HMS Edinburghin, HMS Manchesterin, HMS Birminghamin, HMAS Nestorin, HMS Somalin ja Bedouinin muodostamaan osastoon, jonka tehtävänä oli löytää ja vallata Saksan laivaston sääalus München.
Bismarck
Alus suojasi 22. toukokuuta taistelulaiva Rodneyä sekä RMS Britannicia Somalin, Tartarin ja HMS Mashonan kanssa. Alus jäi 24. toukokuuta yksin suojaamaan Britannicia muiden lähtiessä etsimään HMS Hoodin upottanutta Saksan laivaston taistelulaivaa Bismarckia. Alusten saavuttua Halifaxiin Eskimo aloitti paluumatkan Scapa Flow’hun, jonne se saapui kesäkuussa.
HMS Eskimo siirrettiin 8. heinäkuuta huollettavaksi Millwalliin Green and Silley Weirin telakalle, jossa takimmainen savuhormi lyhennettiin ja päämasto poistettiin parannettaessa ilmatorjunta-aseiden ampuma-alaa. Alukselle asennettiin myös tyypin 286M merivalvontatutka. Se palasi palvelukseen 12. syyskuuta liittyen laivueeseensa Scapa Flow’ssa.
Operaatio Anklet
Alus liitettiin 22. joulukuuta HMS Arethusan, Ashantin, Bedouinin, HMS Wheatlandin, HMS Lamertonin, ORP Krakowiakin ja ORP Kujawiakin muodostamaan laivasto-osastoon, joka kuljetti 12 Commandon Lofooteille operaatio Ankletissa. Alus etsi saksalaisia aluksia Vestfjordista, kun HMS Prince Albertista ja HMS Princess Charlottelta laskettiin joukkoja maihin. Se erkani 24. joulukuuta osastosta yhdessä Somalin ja Ashantin kanssa etsimään saksalaisaluksia.
Jäämeren saattueet ja operaatio Performance
pienoiskuva|Albacore nousee HMS Victoriousilta maaliskuun alussa 1942 Eskimo liitettiin Islannista 1. maaliskuuta 1942 lähteneitä saattueita PQ12 ja QP8 suojaamaan Kotilaivastosta muodostettuun vara-amiraali Alban Thomas Buckley Curteisin komentamaan kaukosuojausosastoon, joka lähti merelle 3. maaliskuuta 1942. Alus suojasi 9. maaliskuuta lentotukialus HMS Victoriousia, jonka koneet hyökkäsivät saksalaisalusta vastaan. Se etsi 11. maaliskuuta hävittäjien mukana Bodøn vesillä havaittua saksalaisalusta, mutta ilman tulosta.
Alus oli maaliskuun lopulla uudelleen voimakkaan laivasto-osaston mukana suojaamassa Islannista 20. maaliskuuta lähtenyttä saattuetta PQ13 ja Murmanskista 21. maaliskuuta lähtenyttä saattuetta QP9 Norjan vuonoissa piileksivän taistelulaiva Tirpitzin uhan vuoksi.
Alus suojasi 10. huhtikuuta voimakkaassa laivasto-osastossa Jäämeren saattueita PQ14 ja QP10. Alus siirrettiin 9. toukokuuta huoltoon Falmouthissa Silley Coxin telakalle, jossa alukselle asennettiin tyypin 285 tulenjohtotutka ja tyypin 271 merivalvontatutka, radiopeilausjärjestelmä sekä ilmatorjunta-aseistusta vahvennettiin asentamalla Oerlikonin 20 millimetrin ilmatorjuntatykkejä.
Operaatiot Pedestal ja Baritone
Alus palautettiin 12. heinäkuuta palvelukseen ja liittyi laivueeseensa 21. heinäkuuta. Elokuussa se irrotettiin Kotilaivastosta suojaamaan operaatio Pedestalia. Alus liittyi 3. elokuuta Gibraltarille matkaavaan saattueeseen WS12S. Alus liitettiin 11. elokuuta Force X:ään suojaamaan Välimeren laivastoon siirrettäviä risteilijöitä. Se jäi 13. elokuuta Somalin kanssa suojaamaan torpedo-osumasta vaurioitunutta Manchesteria, jonka upottua hävittäjät pelastivat merestä 141 eloonjäänyttä.
Alus palasi 15. elokuuta Gibraltarille. Se suojasi 16. elokuuta lentotukialus HMS Furiousia toimitettaessa lentokonetäydennystä Maltalle operaatio Baritonessa, mistä vapauduttuaan 18. elokuuta alus palasi kotimaahan. Se liittyi 28. elokuuta laivueeseensa Scapa Flow'ssa.
Paluu Jäämerelle
Kotilaivaston mukana alus suojasi Jäämeren saattueita PQ16 9. syyskuuta ja PQ18 sekä QP14 17. syyskuuta. Alus jäi 20. syyskuuta torpedo-osumasta pahoin vaurioituneen Somalin luokse. Alus erkani 21. syyskuuta saattueesta suojatessaan Ashantin hinaamaa Somalia. Alus palasi Scapa Flow'hun kannellaan 50 eloonjäänyttä Somalin katkettua hinattaessa.
Pohjois-Afrikan maihinnousu
Elokuussa alus määrättiin Pohjois-Afrikan maihinnousua tukevaan laivasto-osastoon. Alus saapui 5. marraskuuta Gibraltarille, jossa se valmistautui maihinnousuun. Se liitettiin 8. marraskuuta suojausosastoon. Alus määrättiin 20. marraskuuta 6. hävittäjälaivueen mukana Force Q:hon Bônen niemimaalle häiritsemään akselivaltojen huoltokuljetuksia.
Alus suojasi 1. joulukuuta torpedo-osumasta vaurioituneen HMS Manxmanin Algerista Maltalle ja edelleen seuraavana päivänä Gibraltarille. Alus liittyi Force Q:hon osallistuen ensimmäisen kerran tehtävään 13. joulukuuta. Seuraavana päivänä paluumatkalla Force Q joutui sukellusveneiden ja ilmavoimien maaliksi. Risteilijä HMS Argonautiin osui torpedo. Eskimo ja HMS Quality saattoivat vaurioituneen risteilijän Algeriin.
Tammikuussa 1943 aluksen konehuoneessa syttyi tulipalo, joka vaurioitti pahoin aluksen sähkölaitteita. Alus siirrettiin 13. tammikuuta Mers-el-Kebiriin, jossa HMS Vindictiven korjausmiehistö aloitti aluksen korjaamisen. Alus palasi 7. helmikuuta Force Q:hon. Alus osallistui Bonin niemimaan saartoon Tunisian taisteluissa (operaatio Retribution). Alus suojasi 20. kesäkuuta HMS Auroraa, jolla kuningas Yrjö VI vieraili Maltalla.
Sisilian maihinnousu
Alus määrättiin Sisilian maihinnousuun, johon se valmistautui Itäisessä tukiryhmässä. Alus siirtyi 8. heinäkuuta ACID rannalle suojaten samalla saattuetta MWF36.
Alus tuki 10. heinäkuuta maihinnousua tykkitulella sekä täydensi maihinnousualueella olleiden alusten ilmasuojaa. Alus avusti Saksan ilmavoimien pommittaman sairaalalaiva Talamban eloonjääneiden pelastamisessa. Alus pyrki 11. heinäkuuta HMS Exmoorin ja Kreikan laivaston hävittäjän Kanariksen kanssa Marsalan satamaan. Yritys kuitenkin torjuttiin rannikkotykistön tulella.
Alus kuljetti 12. heinäkuuta ACID-rannan komentajan kontra-amiraali T. Troubridgen Augustaan. Alus joutui ilmahyökkäykseen, jolloin sen takakannelle osui pommi sytyttäen polttoaineen ja surmaten 19 sekä haavoittaen 22 miehistönjäsentä. Haavoittuneet siirrettiin sairaalalaivalle ja amiraali siirtyi risteilijä HMS Mauritiukselle.
Tartar hinasi pahoin vaurioituneen Eskimon Maltalle, jossa alus otettiin 13. heinäkuuta tilapäiskorjauksiin telakalle. Alus lähti 24. elokuuta Britteinsaarille, jossa se siirrettiin 9. syyskuuta Humberissa telakalle.
Kotilaivastossa
Helmikuussa 1944 alus määrättiin Kotilaivaston 10. hävittäjälaivueesen Plymouthiin. Se aloitti maaliskuussa koeajot, joiden päätyttyä alus siirtyi laivueeseen. Alus liitettiin 20. hävittäjäviirikköön yhdessä HMS Javelinin, ORP Piorunin ja ORP Błyskawican kanssa. Laivueen 19. viirikössä olivat Tartar, Ashanti, HMCS Haida ja HMCS Huron.
Huhtikuussa alus partioi ja suojasi saattueita laivueen mukana lounaisen reitin alueella. Alus määrättiin laivueen mukana Normandian maihinnousuun. Laivue aloitti 6. kesäkuuta partioinnin estääkseen pinta-alusten ja sukellusveneiden pääsyn Kanaalissa matkaavia joukkojenkuljetussaattueita vastaan.
Alus osallistui 9. kesäkuuta alueelle pyrkivän Saksan laivaston osaston pysäyttämiseen Île-de-Batzin luoteispuolella. Alus upotti torpedoimalla tykistötaistelun jälkeen ZH-1:n (entinen Alankomaiden laivaston Hr. Ms. Tjerk Hiddes). Viirikön muut alukset vaurioittivat Z32:ta niin, että se piti ajaa maihin. Z24 ja T24 pääsivät pakenemaan Brestiin lievästi vaurioituneina. Britti alukset pelastivat 140 eloonjäänyttä ja 29 pakeni Île-de-Batzille. Tartar vaurioitui rannikkotykistön tulessa.
Alus osallistui 24. kesäkuuta 1944 Saksan laivaston sukellusveneen U-971 upottamiseen Kanaalissa Brestin pohjoispuolella yhdessä Kanadan laivaston Haidan ja Tšekin ilmavoimien Liberator-pommikoneen kanssa. Alus upotti 27. kesäkuuta Saksan laivaston miinanraivaajan ja partioaluksen Jerseyn eteläpuolella, jolloin se itse kärsi vaurioita kolmen tuuman kranaattien osumista.
Heinäkuun alussa alus määrättiin torjuntapartioon Javelinin ja Huronin kanssa. Paluumatkalla Eskimo ja Javelin törmäsivät 2. heinäkuuta toisiinsa, jolloin Eskimo vaurioitui pahoin menettäen liikuntakykynsä. Huron hinasi vaurioituneen aluksen takaisin Plymouthiin. Alus siirrettiin 13. heinäkuuta Liverpooliin, jossa se otettiin seuraavana päivänä Birkenheadissä telakalle.
Itäisessä laivastossa
Alus määrättiin telakalla ollessa siirtymään Itäiseen laivastoon. Alus aloitti koejot marraskuussa, minkä jälkeen se siirtyi laivueeseensa Plymouthiin. Alus valmistautui joulukuussa siirtymiseen Itäiseen laivastoon. Plymouthista alus lähti Clydeen, josta se suojasi 11. tammikuuta neljä saattuetukialusta Trincomaleehen. Se harjoitteli Välimerellä toimimista Itäisessä laivastossa. Helmikuussa alus jatkoi matkaansa Punaisenmeren ja Intian valtameren poikki.
Alus saapui 7. helmikuuta Trincomaleehen liittyen Itäiseen laivastoon. Alus osallistui 16. helmikuuta Letpanin maihinnousun tukemiseen Burmassa yhdessä HMS Roebuckin, HMIS Cauveryn, HMIS Jumnan kanssa operaatio Turretissa.
Alus tulitti 27. maaliskuuta Pagodannientä Burmassa Roebuckin kanssa. Samat alukset suojasivat seuraavana päivänä sivustahyökkäystä Gwahan. Maihinnousun päätyttyä alus valmistautui Rangoonin maihinnousuun, operaatio Draculaan. Mahdollisesti alus osallistui 27. huhtikuuta laivueen mukana operaatio Draculaan, toukokuussa operaatio Dukedomiin Buroalla ja Andamaaneilla sekä keisarillisen Japanin laivaston raskaan risteilijän Haguron upottamiseen.
Alus määrättiin 5. kesäkuuta meriliikenteen torjuntaan Nikobaarien ja Sabangin välillä osana Force 65:tä yhdessä Tartarin, HMS Nubianin, HMS Paladinin ja HMS Pennin kanssa (operaatio Irregular). Alus upotti 12. kesäkuuta Sumatran lähistöllä torpedoimalla rahtialus Kuroshiyomaru No 2:n ja Nubian upotti tykkitulella suojaavan sukellusveneiden emälaivan. Osasto palasi 15. kesäkuuta Trincomaleehen.
Alus määrättiin huoltoon Durbaniin, jonne se lähti heinäkuun viimeisenä päivänä. Alus saapui 10. elokuuta Durbaniin, jossa se siirrettiin telakalle.
Sodan jälkeen
Alus palautettiin lokakuussa 1945 palvelukseen ja lähti 4. marraskuuta Britteinsaarille. Se saapui 8. joulukuuta Sheernessiin. Alus poistettiin Chathamissa palveluksesta. Helmikuussa 1946 se sijoitettiin reserviin, minkä jälkeen alus siirrettiin Medwayhin Queensboroughiin miinanraivaajien majoitus- ja esikunta-alukseksi, hylkyjen etsintään sekä Thamesin ja Medwayn vesistöjen hylyistä puhdistamiseen.
Marraskuussa 1947 Eskimo ankkuroitiin Harwichiin, minkä jälkeen sitä käytettiin 1948 maalilaivojen koealuksena Clydessä. Koeajojen päätyttyä alus sijoitettiin poistolistalle ja myytiin West of Scotland Shipbreakersille Trooniin, jonne se saapui 27. kesäkuuta 1949 romutettavaksi.
Luettelo äärimmäisen uhanalaisista kaloista
Tämä on luettelo niistä kaloista, jotka Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN luokittelee äärimmäisen uhanalaisiksi. Näihin eläimiin kohdistuu äärimmäisen suuri välitön uhka kuolla sukupuuttoon luonnosta.
Rustokalat
pienoiskuva|250px|Juovakotkarausku pienoiskuva|250px|Valkopilkkahai pienoiskuva|250px|Harmaakoirahai pienoiskuva|250px|Kampasaharausku pienoiskuva|250px|Kotkarausku pienoiskuva|250px|Helmilapiorausku pienoiskuva|250px|Kitararausku pienoiskuva|250px|Jättikitararausku pienoiskuva|250px|Isovasarahai pienoiskuva|250px|Merienkeli
Varsieväiset
thumb|250px|Latimeria
Ahvenkalat
thumb|250px|Rikkikeisariahven thumb|250px|Ruskotaistelija thumb|250px|Sinikeltamalawinahven thumb|250px|Crystallaria cincotta thumb|250px|Datnioides pulcher thumb|250px|Nassaunmeriahven thumb|250px|Haplochromis latifasciatus thumb|250px|Konia eisentrauti thumb|250px|Myaka thumb|250px|Hopeatilapia thumb|250px|Vihersaariahven thumb|250px|Parosphromenus phoenicurus thumb|250px|Percina jenkinsi thumb|250px|Siniviivamalawinahven thumb|250px|Ptychochromis insolitus thumb|250px|Pungu thumb|250px|Mustaevätilapia thumb|250px|Sciaena callaensis thumb|250px|Vankkapetoahven thumb|250px|Jättihylkyahven thumb|250px|Stomatepia mariae thumb|250px|Zingel asper
Karppikalat
thumb|250px|Aaptosyax grypus thumb|250px|Jättibarbi thumb|250px|Cobitis taurica thumb|250px|Tulipyrstö thumb|250px|Gila elegans thumb|250px|Iberochondrostoma olisiponensis thumb|250px|Moapa coriacea thumb|250px|Oxynoemacheilus tigris thumb|250px|Parabotia curtus thumb|250px|Parachondrostoma arrigonis thumb|250px|Hopearikkoevä thumb|250px|Punasilmäbarbi thumb|250px|Pseudobarbus burchelli thumb|250px|Pseudophoxinus ninae thumb|250px|Scardinius racovitzai thumb|250px|Tor remadevii thumb|250px|Trigonostigma somphongsi thumb|250px|Kyrmyimukarppi
Monnikalat
thumb|250px|Bagrus meridionalis thumb|250px|Clarias maclareni thumb|250px|Noturus crypticus thumb|250px|Paronihaimonni thumb|250px|Pimelodus grosskopfii
Hammaskarppikalat
thumb|250px|Perhostoka thumb|250px|Havuviuhkaevä thumb|250px|Sateenkaaritoka thumb|250px|Paholaiskilli thumb|250px|Turkoosiviiripyrstö thumb|250px|Purjetoka thumb|250px|Kyttyräkala thumb|250px|Lasimolli
Tetrakalat
thumb|250px|Tulisuppusuu
Ankeriaskalat
thumb|250px|Ankerias
Simppukalat
thumb|250px|Cottus rondeleti
Krottikalat
thumb|250px|Tasmanianokakrotti
Kuorekalat
thumb|250px|Galaxias anomalus thumb|250px|Hypomesus transpacificus thumb|250px|Neochanna burrowsius
Turskakalat
thumb|250px|Lestikala
Hopeakylkikalat
thumb|250px|Vihersateenkaarikala thumb|250px|Punaeväsateenkaarikala thumb|250px|Poblana ferdebueni
Nokkakalat
thumb|250px|Xenopoecilus sarasinorum
Lohikalat
thumb|250px|Coregonus huntsmani thumb|250px|Hucho perryi
Sampikalat
thumb|250px|Välimerensampi thumb|250px|Kitasampi thumb|250px|Pikkulapiosampi
Sorry Go ’Round
Sorry Go ’Round on suomalaisen Poets of the Fall -yhtyeen single. Kappale on mukana myös Poets of the Fallin vuoden 2006 albumilla Carnival of Rust.
Single nousi Suomen virallisen listan sijalle 7.
Etruskipäästäinen
Etruskipäästäinen (Suncus etruscus) on pienikokoinen päästäislaji ja kevyin kaikista tunnetuista nisäkkäistä.
Nisäkäsnimistötoimikunta on ehdottanut lajille uutta suomenkielistä nimeä vähäpäästäinen.
Koko
Etruskipäästäinen painaa vain kaksi grammaa. Se on 3–3,5 senttimetriä pitkä, ja hännän pituus on 2,5–3 senttiä.
Levinneisyys
Etruskipäästäisen levinneisyysalue on laaja mutta epäyhtenäinen. Lajia tavataan Välimeren alueella Etelä-Euroopassa ja Pohjois-Afrikassa, mutta myös Etelä- ja Kaakkois-Aasiassa.
Sri Lankan saarella elävä srilankanpäästäinen luokiteltiin aiemmin omaksi Podihik kura -lajikseen, mutta nykyisin sen katsotaan olevan samaa lajia kuin etruskipäästäinen.
Elintavat
Etruskipäästäinen viihtyy ruohikkoisissa ja pensaikkoisissa maastoissa. Se elää 1,5–2,5 vuotta.
Nina Statkevitš
Nina Andrejevna Statkevitš (, s. 16. helmikuuta 1944 Leningrad) on Neuvostoliittoa edustanut pikaluistelija. Hän on pituudeltaan 165 cm.
Statkevitš voitti yleisluistelun maailmanmestaruuden Helsingissä 1971 yhteispistein 191,400. Hän sai yleisluistelun MM-pronssia Heerenveenissä 1974 sekä sijoittui neljänneksi 1972 ja 1973. Hän saavutti sprinttiluistelun MM-kilpailuissa hopeaa West Allisissa 1970 sekä sijoittui viidenneksi 1974 ja seitsemänneksi 1971.
Statkevitš voitti yleisluistelun Euroopan-mestaruuden Heerenveenissa 1970 yhteispistein 194,457 ja Leningradissa 1971 pistein 197,097. Lisäksi hän saavutti EM-hopeaa Inzellissä 1972 ja Medeossa 1974 sekä pronssia Brandbussa 1973.
Statkevitš luisteli 1 500 metrin maailmanennätyksen 2.17,8 Medeossa 17. tammikuuta 1970. Hän teki samoissa kilpailuissa "miniottelun" maailmanennätyksen 184,053 pistettä.
Pete Rock
Peter Phillips (s. 21. kesäkuuta 1970 Bronx, New York), tunnetaan paremmin taiteilijanimellään Pete Rock on yhdysvaltalainen musiikkituottaja, DJ ja rap-artisti. Hän aloitti musiikin tuottamisen 1990-luvun alussa yhdessä suosituimmista ryhmässä nimeltään Pete Rock & CL Smooth. Kun yhtye hajosi, Rock jatkoi soolouralla joka toi hänelle maailmanlaajuisen arvostuksen, tosin vain pienen menestyksen valtavirtamusiikin kanssa. Häntä on kehuttu yhdeksi parhaaksi hip hop -tuottajaksi kautta aikojen. Hän on myös rap-artisti Grap Luvan isoveli ja rap-artisti Heavy D:n serkku.
Gülen-liike
Gülen-liike, Hizmet-liike , Fethullah Gülen -liike , sen kannattajien mukaan Hizmet (’palvelus’) tai Cemaat (’(uskonnollinen) yhteisö’) on Yhdysvaltoihin siirtyneen turkkilaisen imaamin Fethullah Gülenin kannattajien muodostama liike, jolla ei ole varsinaista keskusjohtoa. Sen pääasiallinen toimintamuoto on koulujen perustaminen aatteen edistämiseksi. Suomessa liikkeen tukijat ovat muodostaneet yhdistyksen Finland Dialog. Turkki käyttää liikkeestä nimitystä FETÖ (, ’Fethullahistinen terroristiorganisaatio’). pienoiskuva|[[Fethullah Gülen]] Turkin mukaan sen liittolaiset, kuten Persianlahden yhteistyöneuvosto, ja Nato ovat tunnustaneet Fetön terroristijärjestöksi. Todellisuudessa kyse on Naton osalta virhetulkinnasta, joka koskee Stoltenbergin puhetta, ja tulkinta on torjuttu. Suomen ulkoministeri Pekka Haaviston ja Ruotsin Ann Linden Madridissa kesäkuussa 2022 allekirjoittamassa yhteisymmärrysasiakirjassa Turkin kanssa sitoudutaan olemaan tukematta Fetöä.
Gülen-liikkeen perustamia kouluja on maailmalla 140–150 maassa, Suomessa on kaksi koulua, joiden omistaja on Gülenin tukija. Omistajan mukaan liike ja koulu eivät saa rahaa ulkomailta. Koulujen oppilaat ovat Suomessa lyhyillä komennuksilla olevien lapsia. Turkkiin perustetut koulut on lakkautettu kesän 2016 vallankaappausyrityksen jälkeen.
Kouluissa on englanninkielinen opetus, ja oppiaineina ovat tieteet ja matematiikka, uskontoa ei opeteta. Koulujen asuntoloissa islamin vaikutus on kuitenkin hyvin vahva. Ruotsalaisen Security & Development -tutkimuslaitoksen tutkijan Svante E. Cornellin mukaan liike muistuttaa lahkoa.
Liikettä pidetään vanhoillisena, eivätkä naiset näy sen toiminnassa, mutta se suhtautuu myönteisesti länsimaihin. Turkissa liike on julistettu terroristijärjestöksi. Liikkeen tarkoitusperistä ei ole selvyyttä. Se itse väittää olevansa epäpoliittinen, mutta esimerkiksi Cornellin mukaan se pyrki Turkissa saamaan kannattajiaan valtion instituutioihin saadakseen sitä kautta vallan niissä. Se vastustaa armeijan valtaa.
Blind Lemon Jefferson
pienoiskuva|Blind Lemon Jefferson Blind Lemon Jefferson (oik. Lemon Henry Jefferson, 24. syyskuuta 1893 – 1929) oli yhdysvaltalainen sokea blues-kitaristi ja laulaja, joka saavutti mainetta 1920-luvulla. Hän on vanhan akustisen bluesin suurimpia hahmoja.
Carnival of Rust (kappale)
Carnival of Rust on suomalaisen Poets of the Fall -yhtyeen single. Kappale on mukana myös Poets of the Fallin vuoden 2006 nimikkoalbumilla Carnival of Rust. Se nousi Suomen virallisen singlelistan sijalle 2.
Blind Lemon Jefferson
Varhainen elämä
Jeffersonin uskotaan syntyneen Texasin Couchmanissa, Worthamin kaupungin lähettyvillä. Hänen syntymävuotensa uskottiin kauan olleen 1897 (joskin lähteissä oli kymmenen vuoden heittoja suuntaan tai toiseen), mutta 1990-luvulla tehdyt tutkimukset paljastivat asiakirjan, jonka mukaan syntymävuosi olisi ollut 1893. "Lemon" oli tuohon aikaan tavanomainen etunimi, vaikka se on myöhemmin kuulostanut monista eriskummalliselta. Jefferson oli sokea tai lähes sokea nuorelta iältä tai ehkä jopa syntymästään asti. Sokeuden syy on tuntematon. Myöskään ei tiedetä, kuka opetti hänet soittamaan kitaraa tai mistä hän oppi laulunsa. Vuoden 1912 tuntumassa Jefferson joka tapauksessa alkoi esiintyä illanvietoissa ja muissa tapahtumissa. Hänestä tuli katumuusikko, joka soitti itäisen Texasin kaupungeissa. Vuoteen 1917 mennessä Jefferson oli muuttanut Dallasiin, jossa hän tapasi toisen tunnetun blues-muusikon, Leadbellyn, sekä meni naimisiin.
Paramount
Juuri Blind Lemon Jeffersonin sekä artistien kuten Blind Blake ja Ma Rainey ansiosta Paramountista tuli johtava blues-musiikkia julkaissut levy-yhtiö 1920-luvulla. Jefferson itse ansaitsi niin hyvin, että hänen sanottiin saaneen itselleen auton ja palkanneen autonkuljettajan (joskin tämän väitteen totuus on kiistanalainen). Sanotaan, että Jeffersonin auto oli yli 700 silloisen dollarin arvoinen Ford, jonka eräs Paramountin mies oli hankkinut hänelle. Auton on oletettu olleen korvaus levytysoikeuksista.
Jefferson ei ollut tyytyväinen palkkioihinsa, vaikka hänen tilillään oli joidenkin lähteiden mukaan 1 500 dollaria. Vuonna 1927 Jefferson levyttikin OKeh Recordsille yhden levyn, joka sisälsi kappaleet "Matchbox Blues" ja "Black Snake Moan", mutta joutui ilmeisesti sopimusvelvoitteiden takia jatkamaan Paramountilla. Itse asiassa Paramount käski Jeffersonia äänittämään kyseiset kappaleet uudelleen, koska niistä oli tullut hittejä. Paramountin ja OKehin tallenteita vertaillessa voi huomata, että Paramountin äänitysten laatu on selvästi huonompi. Vuonna 2011 OKeh Recordsille tehty äänilevy valittiin mukaan Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Recording Registry -kokoelmaan, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä yhdysvaltalaisia äänitteitä.
Kuolema
Menestyksestään huolimatta Jefferson oli rahaton kuolinhetkellään joulukuussa 1929. Kuolinsyy on tuntematon. Huhujen mukaan mustasukkainen rakastajatar myrkytti hänen kahvinsa. Tämä kuitenkin kuulostaa monien mielestä mielikuvitukselliselta tarinalta, jollaisia helposti syntyi varhaisten blues- ja jazz-muusikoiden elämänvaiheiden ympärille. Uskottavamman kertomuksen mukaan Jefferson kuoli sydänkohtaukseen eksyttyään lumimyrskyssä. Paramount maksoi hänen ruumiinsa kuljetuksen Texasiin, jossa Jefferson haudattiin Worthamiin. Hänen hautansa oli merkitsemätön vuoteen 1967 asti. Vuonna 1997 hauta kunnostettiin ja sille pystytettiin uusi hautakivi, johon on kirjoitettu Jeffersonin kappaleen "See That My Grave Is Kept Clean" nimi.
Tyyli ja vaikutus
Jeffersonilla oli mutkikas ja nopea kitaransoittotyyli sekä varsin korkea lauluääni. Jefferson matkusteli poikkeuksellisen paljon eteläisessä USA:ssa, minkä seurauksena hänen musiikkiaan on vaikea kategorisoida minkään alueen mukaan. Hän ei pysytellyt minkään tietyn alueen perinteissä, vaan vaihteli riffejään ja rytmejään ja sanoituksiaan tavalla, joka oli tuohon aikaan poikkeuksellista country bluesin esittäjältä. Häntä pidetään kuitenkin Texas bluesin perustajana, ja hän oli merkittävä vaikutin alueen seuraavan sukupolven blueskitaristeille ja laulajille. Näihin kuuluivat Leadbelly ja Lightnin’ Hopkins. Monista hänen kappaleistaan on tehty useita cover-versioita. Jopa The Beatles levytti "Matchbox Bluesin", tosin Carl Perkinsin vuoden 1955 rhythm and blues -versiona, jonka kirjoittajaksi ei mainittu Jeffersonia. Jorma Kaukonen antoi yhtyeelleen Jefferson Airplanelle nimen Blind Lemonin mukaan ja Bob Dylan levytti coverin kappaleesta "See That My Grave Is Kept Clean" debyyttialbumilleen.
Jeffersonin kootut levytykset kappaleiden vaihtoehtoisine versioineen vievät tilaa neljän CD-leyvn verran. Saatavilla on myös useampia yhden CD:n kokoelmia, joista tunnetuimpia ovat Yazoo-merkillä julkaistut.
Blind Lemon Jefferson on kuvattuna Texasin osavaltion Texas Music Officen myöntämään rekisterikilpeen.
Amazonindelfiini
Amazonindelfiini  eli inia , aiemmin myös boutu (Inia geoffrensis) on maailman suurin jokivalaidensukuinen valas. Laji on harvinainen, mutta kuitenkin sukupuutolta turvatumpi kuin sukulaislajinsa. Sen suurin uhka on kalastus. Lajia jää kalastajien verkkoon, ja 2000-luvulla sitä on alettu tappaa enenevästi syötiksi. Laji luokitellaan erittäin uhanalaiseksi.
Elinympäristö
Amazonindelfiinit elävät Amazonin ja Orinocon vesistöissä ja niiden sivujoissa Brasiliassa, Boliviassa, Kolumbiassa, Ecuadorissa, Perussa ja Venezuelassa.
Ravinto
Amazonindelfiinit syövät äyriäisiä, rapuja, kaloja ja simpukoita.
Saalistus
Amazonindelfiinillä on huono näköaisti (surkastuneet silmät) mutta erittäin hyvä kuuloaisti. Se paikantaa saaliinsa kaikuluotauksen avulla. Se lähettää korkeita naksahduksia äänisarjoina, joissa on noin 80 naksahdusta sekunnissa. Äänet lähtevät sen "otsamelonista".
Käytös
Amazonindelfiini viettää elämästään suurimman osan yksin tai enintään muutaman lajitoverin kanssa. Erakkoelämä on hyvin tyypillistä jokidelfiineille, mutta harvinaista muille valaille.
Lähteet
thumb|left|230px|Piirros vuodelta 1883.
Luettelo Suvi Teräsniskan kappaleista
Tämä on luettelo Suvi Teräsniskan levyttämistä kappaleista Listassa on kaikkiaan 40 kappaletta.
Jon Kyl
Jon Llewellyn Kyl (s. 25. huhtikuuta 1942) on yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko.
Kärsänokkasiili
Kärsänokkasiili (Zaglossus bruijni) on Uudessa-Guineassa elävä nokkaeläin, joka lisääntyy munimalla 1–3 munaa. Se on äärimmäisen uhanalainen, koska sitä on metsästetty ruuaksi.
Ulkonäkö ja koko
Aikuinen kärsänokkasiili on noin 75 cm:n pituinen ja painaa 6–16 kg. Kärsänokkasiilillä on pitkä, hoikka nokka. Sillä ei ole hampaita, ja sen leuat ovat heikot. Kärsänokkasiilin piikit ovat itse asiassa ylisuuria karvoja. Sen kynnet ovat paksut.
Elintavat
Kärsänokkasiili on aktiivinen hämärän aikana. Kärsänokkasiili syö ravinnokseen matoja, jotka se syö kokonaisina. Matojen pyydystämiseksi sillä on pitkä karheapäinen kieli.
Jon Kyl
Kyl istui Yhdysvaltain edustajainhuoneessa vuosina 1987–1995. Hänet valittiin senaattiin ensimmäistä kertaa vuonna 1994 Arizonasta, ja hän tuli valituksi uudelleen vuosina 2000 ja 2006. Hän ei ollut enää ehdolla vuonna 2012. Kyl palasi senaattiin syyskuussa 2018, kun Arizonan kuvernööri Doug Ducey nimitti hänet ottamaan paikan, joka oli ollut vapaana John McCainin kuoleman jälkeen. Hän erosi senaatista 31. joulukuuta 2018. Hänen paikkansa otti Martha McSally.
National Journal nimesi Kylin maaliskuussa 2007 senaatin neljänneksi konservatiivisimmaksi jäseneksi.
Lukkiutumattomat jarrut
thumb|200px|1) Valvontatietokone 2) Hydraulinen modulaattori 3) Pyörien nopeuksien tunnistin 4) Levyjarrut 5) Hydrauliikkaletku. thumb|200px|ABS-jarrujen merkkivalo. thumb|200px|ABS-jarrujen tunnistimet. ABS (, engl. anti-lock braking system) on järjestelmä, joka estää ajoneuvon pyöriä lukkiutumasta voimakkaassa jarrutuksessa. Lukkiutumisen estäminen säilyttää ajoneuvon ohjattavuuden kovasta jarrutuksesta huolimatta. ABS-järjestelmä on Boschin kehittämä ja siitä on muodostunut yleisnimitys kaikille lukkiutumattomille jarrujärjestelmille.