cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pohjois-Makedonia
Väestö
]] [[Tiedosto:Ohrid Lake.jpg|thumb|280px|Luostari Ohrid-järvellä. Ohrid on merkittävä kulttuuri- ja matkailukohde.]] Pohjois-Makedoniassa asui heinäkuun 2011 arvion mukaan noin 2 077 000 henkeä. 59 prosenttia väestöstä asuu kaupungeissa. Maan ylivoimaisesti suurin kaupunki on pääkaupunki Skopje, jossa on vuoden 2010 arvion mukaan noin 480 000 asukasta. Seuraavaksi suurimmat kaupungit ovat Kumanovo (116 000), Bitola (85 000), Tetovo (76 000) ja Prilep (74 000 asukasta). Syyskuun 2021 väestönlaskennan virallisen tilaston mukaan maan väkiluku oli 1 836 713, jossa on 9 % laskua viimeisestä kahden vuosikymmenen takaisesta väestönlaskennasta.
Kim Ekroos
Kim Ekroos (s. 5. elokuuta 1981 Kaarina) on suomalainen peliuransa lopettanut jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli maalivahti.
Pohjois-Makedonia
Väestö
Pohjois-Makedonialla on vaikeuksia YK:n vuosituhattavoitteiden saavuttamisessa. Vuonna 2009 arvioitiin, että vain lapsikuolleisuuteen ja äitien terveyteen liittyvät tavoitteet saavutetaan. AIDSin esiintyvyys on maassa jo valmiiksi hyvin alhainen.
Kim Ekroos
Ekroos siirtyi kesällä 1997 kasvattajaseurastaan TPS:stä ranskalaiseen RC Strasbourgiin. Tuolloin 16-vuotias Ekroos oli siihen asti nuorin suomalainen ammattilaissopimuksen tehnyt jalkapalloilija. Strasbourgissa hän pelasi kahden kauden aikana 15 ottelua seuran reservijoukkueessa maan neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla. Keväällä 1999 Ekroos kävi muun muassa Manchester Unitedin ja Celticin testattavana. Aiempina vuosina testijaksoja kertyi muun muassa Ajax Amsterdamin ja Juventuksen vieraana, ennen sopimusta Strasbourgiin.
Pohjois-Makedonia
Väestö
Koulunkäynti on pakollista kahdeksan vuoden ajan, ja oppivelvollisuutta ollaan laajentamassa yhdeksään vuoteen. Käytännössä 92 % ikäluokasta käy alakoulua, 63 % jatkaa opintojaan peruskoulun jälkeen ja 3 % jatkaa korkeakouluopintoihin asti. Esikoulua käy vain 11 % ikäluokasta. Koulunkäyntiaktiivisuus on sidoksissa perheen varallisuuteen ja etniseen taustaan, erityisen paljon koulun ulkopuolella on romanien lapsia. Vuosina 2003 ja 2006 tehtyjen testien perusteella monet oppilaat suorittavat koulun jäämättä luokalleen mutta eivät silti opi kovin paljoa; makedonialaiset saivat huonoimmat pisteet testeihin osallistuneista 13 Itä-Euroopan maasta.
Vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan noin 64,7 prosenttia väestöstä on ortodokseja, 33,3 prosenttia muslimeja, 0,34 prosenttia muita kristittyjä ja 1,63 prosenttia määrittelemättä.
Kim Ekroos
Peliura
Ekroos kärsi urallaan useista vakavista loukkaantumisista. Hän siirtyi Ranskasta Suomeen kauden 1999 lopulla, lainasopimuksella.
Pohjois-Makedonia
Viralliset vähemmistökielet
Pohjois-Makedoniassa on makedonian kielen ohella kuusi virallista vähemmistökieltä: albania, turkki, Balkanin romani, serbia, bosnia ja aromania. Niillä on virallisen kielen asema sellaisilla alueilla, joilla puhujia on yli 20 % väestöstä.
Pohjois-Makedonian väestöstä 64,2 prosenttia puhuu äidinkielenään eteläslaavilaisiin kieliin kuuluvaa makedoniaa. Albania on toiseksi suurin kieli, ja sitä puhuu 25 prosenttia väestöstä, turkkia puhuu 3,5 prosenttia, romanikieltä 1,9 prosenttia, serbiaa 1,2 prosenttia, ja muita kieliä 1,8 prosenttia.
Kim Ekroos
Peliura
Ykkösessä Ekroos edusti ÅIFK:ta kaudella 2000,TPS:aa kausina 2001 ja 2002 sekä Rakuunoita kaudella 2004. Kakkosessa Ekroos pelasi lainasopimuksella PIF:ssä 2003–2004 ja JBK:ssa 2005. Ekroos päätti peliuransa KaaPossa kauden 2006 jälkeen.
Pohjois-Makedonia
Kulttuuri
Pohjois-Makedonialla on rikas kulttuuriperintö taiteen, arkkitehtuurin, runouden ja musiikin aloilla. Maassa on useita vanhoja roomalaisia raunioita ja uskonnollisia muistomerkkejä Bysantin ajalta. Maassa on hyvin säilyneitä bysanttilaisia freskoja, erityisesti 1000–1500-luvuilta. Freskoja on säilynyt useita tuhansia neliömetrejä ja suurin osa niistä on yhä hyvässä kunnossa. Suurin osa maan vanhoista luostareista, varsinkin 1000- ja 1500–1600-luvuilta on säilynyt tähän päivään asti.
Kim Ekroos
Peliuran jälkeen
Ekroos on työskennellyt vuodesta 2018 alkaen VJS:n toiminnanjohtajana. KaaPon toiminnanjohtajana Ekroos oli johtamassa seuraa muun muassa kahteen sarjanousuun, Vuoden Urheiluseura -valintaan ja kahteen Region's Cupin voittoon.
Pohjois-Makedonia
Kulttuuri
Myös makedonialaiseen musiikkiin on suuresti vaikuttanut Bysantti. Maan kansanmusiikki on rytmiltään usein monimutkaista muun itäeurooppalaisen kansanmusiikin tavoin, ja tärkein soitin on perinteisesti ollut gaida (säkkipilli). Paikallisia tansseja kutsutaan nimellä oro ja toinen yleinen tanssi on Galičnikin kylästä tullut teškoto. Pohjois-Makedonia on osallistunut Eurovision laulukilpailuun vuodesta 1998 lähtien, sijoittuen parhaimmillaan seitsemmänneksi. Toše Proeski ja Karolina Gočeva ovat kumpikin edustaneet maataan useita kertoja.
Yksi Pohjois-Makedonian tärkeimmistä kulttuurikohteista on Ohridin alue, jossa on useita kirkkoja ja luostareita. Ohridin ikonikokoelma on ortodoksisen maailman kolmanneksi tärkein ja yksi maailman arvokkaimmista. Suuriin kulttuuritapahtumiin maassa kuuluvat Ohridin klassisen musiikin ja draaman festivaali, Strugan runoillat, jotka kokoavat runoilijoita yli 50 maasta, Skopjen oopperafestivaali ja Bitolan kansainvälinen kamerafestivaali.
Kim Ekroos
Peliuran jälkeen
Peliuransa jälkeen Ekroos on toiminut vuosia maalivahtivalmentajana ja -valmentajakouluttajana seura- ja piiritasolla ja eri nuorisomaajoukkueissa. Hän oli mukana Suomen joukkueen valmennusryhmässä naisten alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2014.
Pohjois-Makedonia
Urheilu
Jalkapallo on Pohjois-Makedonian suosituin urheilulaji. Helmikuussa 2019 Pohjois-Makedonian jalkapallomaajoukkue oli FIFAn rankingissa sijalla 71. Pohjois-Makedonia pääsi vuoden 2020 EM-lopputurnaukseen Nations Leaguen kautta. Muita suosittuja urheilulajeja ovat koripallo, lentopallo, käsipallo, karate ja paini. Käsipallomaajoukkue on edennyt useasti sekä MM- että EM-kilpailujen lopputurnaukseen. Maan koripallomaajoukkue on edennyt EM-kilpailuissa parhaimmillaan välieriin.
Kim Ekroos
Peliuran jälkeen
Ekroos valmistui tradenomiksi Turun ammattikorkeakoulusta urheilujohtamisen linjalta vuonna 2016, opintojen jatkuessa edelleen kohti maisteritutkintoa.
Ei yhdeksän uutiset
Ei yhdeksän uutiset oli BBC:n tuottama satiirinen sketsisarja, jonka vakionäyttelijöitä olivat Rowan Atkinson, Mel Smith, Griff Rhys Jones ja Pamela Stephenson. Sarjassa pilailtiin muun muassa kuninkaallisten ja julkkisten kustannuksella. Ei yhdeksän uutiset -sarjaa tehtiin lopulta kolme tuotantokautta. Yhdysvalloissa kaapelikanava HBO toi vuonna 1983 oman versionsa ohjelmasta, sen nimeksi tuli Not Necessarily the News, jota tehtiin vuoteen 1990 asti. Sarja on palkittu muun muassa Montreux'n kultaisella ruusulla ja Emmyllä.
Sarjaa näytettiin 1980-luvulla Suomen televisiossa ja myöhemmin sarjan uusintoja on 2000-luvulla näyttänyt TV5. Helsingin Sanomien Marjatta Möttölä esitteli sarjan marraskuussa 1981 suomalaiseen tv-viihteeseen verrattuna rohkeana ja erittäin taitavasti leikattuna: ”Sarjan onnistumisen edellytys on uskallus, perienglantilainen hyve olla nielemättä mitään pureksimatta. Se nauraa itselleen, televisiolle, se nauraa julkisuuden henkilöille kuninkaallisia myöten, [--] se nauraa koko maailmalle. Välillä se on vahingoniloista naurua, väliin iloista, väliin viiltävän pilkallista.”
Pohjois-Makedonia
Urheilu
Pohjois-Makedonia on osallistunut olympialaisiin vuodesta 1996. Sillä on ollut kesäkisoissa 4–11 ja talvikisoissa 2–3 urheilijan joukkue. Maan ainoat olympiamitalistit ovat painija Mogamed Ibragimov (2000) ja taekwondoin Dejan Georgievski (2020).
Englantilainen potilas
Englantilainen potilas on Anthony Minghellan ohjaama yhdeksän Oscar-palkintoa voittanut romanttinen draamaelokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 1996. Elokuva pohjautuu Michael Ondaatjen samannimiseen romaaniin.
Elokuva on saanut useita elokuvapalkintoja. Se on saanut parhaan elokuvan Oscar-palkinnon, Baftan ja Golden Globen. Oscar-gaalassa se sai yhteensä yhdeksän palkintoa, muun muassa parhaan naissivuosan palkinnon sai Juliette Binoche ja parhaan ohjauksen palkinnon Anthony Minghella.
British Film Instituten valitsemat asiantuntijat äänestivät Englantilaisen potilaan vuonna 1999 kaikkien aikojen sadan parhaan brittielokuvan listalle. The New York Timesin kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Juoni
Elokuvan tapahtumat sijoittuvat toiseen maailmansotaan. Ranskalais-kanadalainen sairaanhoitaja Hana (Juliette Binoche) hoitaa hylätyssä italialaisessa luostarissa vakavasti palanutta miestä, joka tunnetaan aluksi vain ”englantilaisena potilaana”. Potilas ei halua paljastaa tietojaan muille, mutta katsojille hänen menneisyydestään kerrotaan takaumien avulla. Niistä paljastuu vähitellen, että potilas on tosiasiassa unkarilainen arkeologi, kreivi László de Almásy (Ralph Fiennes), joka vuosia sitten matkusti Afrikkaan tekemään karttaa Saharasta. Afrikassa ollessaan Lászlólla oli suhde naimisissa olevaan naiseen, Katharine Cliftoniin (Kristin Scott Thomas), mikä lopulta johti hänen nykyiseen tilaansa. Potilaan muistin palatessa yhä enemmän kanadalainen tiedusteluvakooja David Caravaggio (Willem Dafoe) saapuu luostariin. Caravaggio menetti molemmat peukalonsa erään saksalaisupseerin kuulustelussa, ja lopulta hän paljastaa, että potilas on osaltaan syyllinen siihen, että Caravaggio joutui saksalaisten kiduttamaksi.
Potilaan tarinan lisäksi elokuva kertoo myös Hanan ja Britannian armeijassa toimivan intialaisen sikhipioneerin Kipin (Naveen Andrews) rakkaustarinan. Aikaisempien kokemuksiensa vuoksi Hana uskoo, että jokainen hänen lähelleen tuleva todennäköisesti kuolee pian, eikä tilannetta paranna se, että Kip on pomminpurkaja. Heidän romanssinsa onkin tästä syystä vuoksi hyvin jännitteinen.
Elokuvan tapahtumat sijoittuvat sekä toiseen maailmansotaan että vuosiin ennen sodan syttymistä, ja elokuva on tarina rakkaudesta, kohtalosta, väärinkäsityksistä ja paranemisesta. Koska elokuva koostuu suurilta osin takaumista, sen tapahtumat aukeavat parhaiten, kun elokuva jaetaan kahteen erilliseen, kronologisesti kerrottuun juoneen.
Ensimmäinen juoni sijoittuu 1930-luvun loppuun. Unkarilainen kreivi László de Almásy on Egyptiin ja Libyaan lähteneen kuninkaallisen maantiedeseuran arkeologisen tutkimusretkikunnan toinen johtaja. Almásy ja hänen englantilainen kumppaninsa Madox (Julian Wadham) ovat työhänsä keskittyviä tieteilijöitä, jotka eivät ymmärrä juuri mitään Euroopan ja Pohjois-Afrikan kieppuvista poliittisista suhteista. Heidän retkikuntansa yhteishenkeä ja rahatilannetta kohentaa piakkoin brittiläinen pariskunta, Geoffrey (Colin Firth) ja Katharine Clifton. He liittyvät mukaan tutkimusretkelle. Upea ja hienostunut Katharine tekee Almásyyn suuren vaikutuksen. Koska Geoffrey joutuu olemaan paljon poissa retkikunnasta hoitamassa välillä muita asioita, Almásyn ja Katharinen välillee syntyy pian intohimoinen suhde.
Hiukan ennen toisen maailmansodan syttymistä retkikunta tekee suuren arkeologisen löydön: Almásy löytää Saharasta muinaisen luolan, joka on koristeltu esihistoriallisilla ”uivilla hahmoilla”. Samaan aikaan myös Katharinen ja Almásyn suhde saavuttaa aistillisen lakipisteensä ja vaikuttaa sitten taantuvan. Katharine tuntee suuria tunnontuskia uskottomuudestaan, kun taas Almásyä alkaa vaivata mustasukkaisuus sekä tasapainottomuus, joka tulee kalvamaan häntä vielä myöhemminkin.
Elokuvan toinen juoni sijoittuu Italiaan ja toisen maailmansodan viimeisiin kuukausiin. Almásy on nyt invalidi, sillä hän on palanut pahasti toisessa lento-onnettomuudessa pian Katharinen kuoleman jälkeen. Almásy on täysin riippuvainen morfiinista ja ranskalais-kanadalaisen sairaanhoitajansa Hanan hoivasta. Hana on jäänyt jälkeen omasta lääkintäyksiköstään ja perustanut väliaikaisen hoitopaikan pommien vaurioittamaan mutta kauniiseen italialaiseen luostariin voidakseen hoitaa Almásyä.
Luostarista tulee lopulta myös elokuvan muiden juonten palasten keskiö. Osa näistä juonen palasista on uusia, ja osa liittyy aiempiin tapahtumiin Pohjois-Afrikassa. Jokainen niistä kuitenkin liittyy tavalla tai toisella rakkauteen, mahdollisuuksiin ja itse sotaan. Hana on joutunut kokemaan sulhasensa ja ystävänsä kuoleman sodan aikana Italiassa käydyissä taisteluissa. Katsojat jäävät pohtimaan, muuttaako Hanan suhde brittiläis-intialaisen luutnantin kanssa vihdoin hänen epäonnisen rakkauselämänsä parempaan suuntaan. Huvilaan tullut vierailija Caravaggio etsii epämuodostunutta Almásyä, jolla hän uskoo olleen osuutta hänen Egyptissä ja Libyassa kohtaamiinsa onnettomuuksiin. Caravaggio näet törmäsi sattumalta Geoffreyn murskaantuneen lentokoneen jäännöksiin vuosien 1940 ja 1942 paikkeilla. Hän menetti molemmat peukalonsa natsien kammottavassa kuulustelussa ja on siitä lähtien jahdannut ja tappanut niitä, joiden hän uskoo olleen vastuussa kohtalostaan. Caravaggio uskoo Almásyn olleen osa aavikolla toimivaa vakooja- ja salajuoniverkostoa ja kertoo tälle Madoxin tekemästä itsemurhasta. Hän olettaa Almásyn tappaneen Cliftonit. Vasta kun Almásy on kertonut kaiken Cliftoneiden lento-onnettomuudesta ja yrityksistään pelastaa Katharine saksalaisten avustuksella, Caravaggio ymmärtää totuuden ja antaa Almásylle anteeksi.
Myös Hana tekee oman sovintonsa elokuvan lopussa. Kun Kip selviää miltei varmasta kuolemasta sodan viimeisenä päivänä, Hanan toivo rakkauteen elpyy jälleen. Almásy pyytää Hanaa antamaan hänelle yliannostuksen morfiinia, mihin tämä suostuu.
Oscar-palkinto
Ehdokkaana:
Golden Globe
Ehdokkaana:
Bafta
Ehdokkaana:
Petteri Punakuono (kappale)
”Petteri Punakuono” on Johnny Marksin vuonna 1949 säveltämä ja sanoittama joululaulu. Suomenkieliset sanat kirjoitti Sauvo Puhtila. Kappaleen tunnetuin esittäjä on yhdysvaltalainen laulaja Gene Autry, jonka nauhoitusta on myyty yli 50 miljoonaa kappaletta. Tämä tekee ”Petteri Punakuonosta” maailmanlaajuisesti toiseksi myydyimmän joululaulusinglen Bing Crosbyn ”White Christmasin” jälkeen. Suomeksi kappaleen ovat äänittäneet Olavi Virta, Laila Kinnunen ja lukuisat muut artistit.
Laulun sanoituksessa kerrotaan Joulupukin rekeä vetävästä punakuonoisesta porosta nimeltä Petteri Punakuono.
Mathieu Kérékou
(Ahmed) Mathieu Kérékou (2. syyskuuta 1933 Kouarfa, Ranskan Dahomey – 14. lokakuuta 2015 Cotonou, Benin ) oli Beninin presidentti, joka hallitsi maata yhteensä 29 vuoden ajan.
Kérékou perusti erään harvoista Saharan eteläpuolisen Afrikan ainakin muodollisista marxilais-leniniläisistä valtioista. Hänen johtamansa Beninin kansantasavallan hallinnon romahdusta joudutti itäblokin maiden aineellisen ja ideologisen tuen tyrehtyminen 1980-luvun lopulla.
Kérékousta käytettiin nimitystä "kameleontti". Tullessaan valtaan hän sanoi suunnittelevansa, että liikkuu hitaasti kuin kameleontti hallitessaan maata. Kameleontin maineen hän kuitenkin hankki vaihtuvien poliittisten liittolaisuuksiensa takia.
Varhaisura
Kérékou nimitettiin vuonna 1970 Ouidahin erikoisjoukkojen komentajaksi, jolloin hän toimi ratkaisevasti eversti Paul Émile de Souzaa vastaan suunnatun kasarmikapinan pysäyttäjänä.
Armeijan nuoremmat voimat järjestivät sotilasvallankaappauksen vuonna 1972 ja houkuttelivat Kérékoun mukaan. Joukon vanhimpana hänet valittiin presidentiksi 26. lokakuuta 1972. Kyseessä oli viides vallankaappaus Dahomeyssa maan itsenäistyttyä. Ensimmäiseksi Kérékou pudisti koko armeijan vanhemman upseeriston. Ensimmäinen vallankaappausyritys häntä vastaan tehtiin vuoden 1973 alussa. Tämän jälkeen Kérékou nimitti itsensä everstiluutnantiksi (1973), sitten everstiksi (1977) ja sitten kenraaliksi (1983).
Vuonna 1974 Kérékou julisti maan marxilais-leniniläiseksi valtioksi ja kansallisti maan taloutta, muun muassa petrokemiallisen teollisuuden. Vuosina 1972-1990 valtio kampanjoi perinteistä uskontoa, noituutta ja fetisismiä vastaan. Koulutusjärjestelmää, hallintoa, liiketoimintaa ja poliittista toimintaa muutettiin radikaalisti. Vuonna 1977 hyväksyttiin uusi perustuslaki, jonka mukaan Kérékoulla ja puolueella oli ohjakset tiukasti käsissä.
Dahomeysta Beniniksi
pienoiskuva|Mathieu Kérékou ja Romanian johtaja [[Nicolae Ceaușescu vuonna 1976.]]Kérékou muutti maansa nimen Dahomeysta Beniniksi 1. joulukuuta 1975 alkaen.
Seuraavat viisi vuotta Kérékoun hallitus omistautui valtion ja sosialismin rakentamiseen. Vuonna 1976 ryhdyttiin useisiin toimenpiteisiin, joilla keskitettiin Kérékoun valtaa ja asemaa. Hän laajensi monimutkaista turvallisuusapparaattia, järjesti uudelleen ministeriöt, sekä sotilaalliset ja puolisotilaalliset joukot.
Suhteet muihin maihin
pienoiskuva|Kérékou ottaa vastaan Neuvostoliiton suurlähettilään valtuuskirjan vuonna 1979. Benin vastasi palkkasoturien hyökkäykseen myös eristäytymällä kansainvälisesti, sekä luotti yhteyksiin Libyan ja muiden "radikaalien" Afrikan valtioiden kanssa. Benin irrottautui suhteistaan naapurivaltioihin, kuten Gaboniin, Norsunluurannikkoon, Togoon ja niihin Afrikan maihin, joiden katsottiin olevan liittolaisia ​​maanpaossa olevan Beninin opposition kanssa.
Kérékou paikkasi Ranskan Beninin suhteet, vaikka palkkasoturien hyökkäyksen tiedettiin liittyvän Ranskaan ja konservatiivisiin Afrikan maihin. Vuosina 1975-1985 Benin piti yllä ystävällisiä suhteita länsimaihin. 1980-luvun lopulla huomattiin, että Beninin ja Neuvostoliiton suhteet olivat vähäisiä. Sen sijaan Benin ja Yhdysvallat vaihtoivat suurlähettiläitä vuonna 1983. Suhteet Libyaan olivat hyvät.
Helmikuussa 1983 Nigeria karkotti 224 000 Beninin kansalaista, mutta se ei heikentänyt Beninin suhteita suureen naapurimaahansa, koska Beninin talous on vahvasti riippuvainen kauttakulkukaupasta.
Vuoteen 1988 tultaessa Beniniä uhkasi useiden lainojen maksukyvyttömyys, ja kansainvälinen yhteisö puuttui asiaan pakottamalla Kérékoun tekemään talousuudistuksia. Hän antoi periksi painostukselle ja yksityisti joitakin valtion teollisuudenaloja ja leikkasi valtion menoja poistamalla sosiaalipalveluita. Vuonna 1989, kun Beninin yhteiskunta horjui, ja kommunismi oli romahtamassa maailmanlaajuisesti Kérékou myönsi lopulta, että marxilainen tie oli epäonnistunut Beninissä ja hän aloitti neuvottelut uudesta perustuslaillisesta demokratiasta.
Paluu presidentiksi
pienoiskuva|Kérékou otti vastaan Brasilian presidentin [[Luiz Inácio Lula da Silva|Lulan vuonna 2006.]]Vuoden 1991 monipuoluevaaleissa Kérékou hävisi entiselle pääministerille Nicéphore Soglolle. Kérékou sai vain 32 prosenttia äänistä – yli puolet vähemmän kuin Soglo. Vuoden 1996 vaaleissa Kérékou voitti Soglon ja palasi valtaan ja tuli valituksi uudelle viisivuotiskaudelle maaliskuussa 2001. Myöhemmin on ilmennyt, että yhdysvaltalainen Titan-yhtiö rahoitti hänen uudelleenvalintaansa vuonna 1996, mikä on herättänyt kysymyksiä hänen vaalikampanjansa rehellisyydestä.
Kérékoun toisella presidenttikaudella hallitus noudatti liberaalia talouspolitiikkaa. Benin otti myös osaa kansainvälisiin rauhanturvaoperaatioihin muissa Afrikan valtioissa. Vuonna 2006 72-vuotias Kérékou ilmoitti, ettei hän yritä ylittää Beninin perustuslaissa säädettyä presidentin kahden toimikauden rajaa. "Jos et jätä valtaa", hän sanoi, "valta jättää sinut."
Toiminnan arviointia
Vuonna 1980 Mathieu Kérékou kääntyi islamin uskoon ja muutti etunimensä Ahmediksi, mutta alkoi myöhemmin käyttää Mathieuta uudelleen ja kääntyi takaisin kristityksi.
Eläkkeelle siirryttyään Mathieu Kérékoulle myönnettiin syytesuoja, joka suojasi häntä useista rikoksista, joita hänen epäillään tehneen presidenttikaudellaan. Suojaa perusteltiin, koska ei haluttu järkyttää maan etnistä rauhaa. pienoiskuva|Kérékoun patsas Natitingoussa. Kérékousta tuli ensimmäinen afrikkalainen diktaattori, joka salli demokratisoinnin maassaan, ja hänen vuonna 1975 perustamansa puolue Parti de la révolution populaire du Bénin (PRPB) lopetti itsensä vuonna 1990.
Kérékoun johtama vallankumous poikkesi jossain määrin vastaavista muualla maailmassa toteutetuista kokeiluista. Vuonna 1981 Amnesty International arvioi, että Beninissä oli vain noin sata poliittista vankia. Luku oli pieni verrattuna tuolloin muihin ihmisoikeuksiltaan vähäisiin maihin. Tilanne Beninissä muuttui 1980-luvun puolen välin jälkeen, kun taloudelliseen ja moraaliseen vararikkoon joutunut sotilashallinto ryösti valtion rahakirstut, ja hallinnon oli yritettävä pysyä vallassa käyttämällä voimaa.
Vuonna 1978 perustettu Beninin kommunistinen puolue (Parti Communiste du Bénin, PCB) oli pieni, enimmäksen foneista koostuva, osittain Kanadasta käsin toiminut puolue. Se arvosteli terävästi Kérékoun hallintoa, jota se piti marxilais-leniniläisyyden irvikuvana, ja yritti muodostaa ei-etnisen ja Kérékoun vastaisen rintaman. Puolue osallistui 1980-luvulla moniin opiskelijoiden lakkoihin Beninissä, ja sen jäsenistä lähes 150 oli vankilassa vuonna 1987. pienoiskuva|Mathieu Kérékoun mausoleumi on Natitingoussa.
Kunnianosoitukset ja muistomerkit
Mathieu Kérékoun muistolle on nimitetty Stade de l’amitié (Ystävyysstadioni) Cotonoussa. Natitingoussa on hänen näköispatsaansa. Cotonoun Boulevard de la Marinan varrella olevalla tontilla oli aikaisemmin ”Les filaos”, Kérékoun yksityisresidenssi, jonka diktaattorin omaiset olisivat halunneet säilyttää museona. Rakennus purettiin ja keväällä 2022 avattiin tontilla julkinen puisto Les jardins de Mathieu. Kérékoun mausoleumi on Natitingoussa.
Cavalierin periaate
thumb|250px|Kaksi erimuotoista kolikkopinoa, joilla on kuitenkin sama tilavuus, kuvaa Cavalierin periaatetta.
Cavalierin periaate on matemaatikko Bonaventura Cavalierin johtama matemaattinen lause. Cavalierin periaatteen mukaan kahdella kappaleella on sama tilavuus, jos niiden kaikki tasoleikkaukset ovat yhtä suuret. Nykypäivänä periaatetta pidetään integraalilaskennan ensi askeleina.
Zhuchengtyrannus
Zhuchengtyrannus (nimen merkitys: ”Zhuchengin tyranni” ) on sukupuuttoon kuollut, teropodeihin kuulunut kookas petodinosaurus. Se eli noin 84–70 miljoonaa vuotta sitten myöhäisliitukaudella. Zhuchengtyrannuksen fossiileja on löydetty itäisessä Kiinassa sijaitsevasta Shandongin maakunnasta, läheltä Zhuchengin kaupunkia, jonka mukaan kyseinen dinosaurus sai myös nimensä. Zhuchengtyrannus kuului tyrannosaureihin.
Koko ja ulkonäkö
Tutkijat ovat arvioineet Zhuchengtyrannuksen olleen noin 11 metriä pitkä, noin neljä metriä korkea ja lähes kuusi tonnia painava. Se oli sukua Tyrannosaurus rexille ja vain hieman sitä pienempi. Zhuchengtyrannus olikin yksi suurimmista koskaan eläneistä lihansyöjädinosauruksista. Fossiilien vähäisyyden vuoksi eläimen tarkkaa kokoa on hankala arvioida, mutta löydettyjen luiden ollessa lähes samankokoisia kuin vastaavat suurimman Tyrannosaurus rex-yksilön luut, voidaan todeta kyseisen eläimen olleen valtava. Zhuchengtyrannus oli myös yksi suurimmista aasialaisista tyrannosaureista.
Zhuchengtyrannuksen erottaa muista tyrannosaureista sen uniikkeja piirteitä sisältävä kallo, joka poikkeaa muista teropodeista.
Fossiilit
Zhuchengtyrannus tunnetaan toistaiseksi vain epätäydellisen kallon, alaleuan sekä melko huonosti säilyneiden hampaiden perusteella. Luut löydettiin vuonna 2009. Fossiilien löytöpaikalta on löydetty myös luokittelemattomia, sahalaitaisia hampaita, jotka saattavat kuulua kyseiselle dinosaurukselle. Jos näin on, Zhuchengtyrannuksen hampaat olivat tyrannosaurien joukossa kaikkein omalaatuisimpia. Zhuchengtyrannus on ensimmäinen tyrannosauri, jonka fossiileja on löydetty vain Kiinasta.
Ravinto
Suurin osa muista dinosauruksen löytöpaikalta löydetyistä jäänteistä kuuluvat valtavalle Shantungosaurus-nimiselle kasvinsyöjädinosaurukselle, joka saattoi olla joidenkin luokittelemattomien ankylosaurien tapaan Zhuchengtyrannuksen ravintoa.
Eileen Heckart
thumb|Eileen Heckart, [[Marilyn Monroe ja Don Murray elokuvan Bussipysäkki trailerissa.]] Anna Eileen Heckart (29. maaliskuuta 1919 Columbus, Ohio – 31. joulukuuta 2001 Norwalk, Connecticut) oli yhdysvaltalainen Oscar-palkittu näyttelijä.
Heckart voitti parhaan naissivuosan Oscar-palkinnon roolistaan elokuvassa Vapaa kuin perhonen (1972). Muuten hän on esiintynyt muun muassa elokuvissaBussipysäkki (1956), Vaarallista kylvöä (1956) ja Hylättyjen vaimojen kerho (1996). Hän voitti myös urallaan Golden Globen (1957) ja elämäntyön Tonyn (2000). Hänet tunnetaan myös televisiosarjoista Love&War, josta hän voitti Emmy-palkinnon vuonna 1994, Mary Tyler Moore, Backstairs at the White House, One Live to live, F.D.R.: The Last Year ja hän on näytellyt myös sarjassa The Cosby Show.
Heckartilla on myönnetty tähti Hollywood Walk of Famelle.
Yksityiselämä
Heckart syntyi ainoana lapsena Columbuksessa, Ohiossa. Hän oli naimisissa John Harrison Yankee Jr:n kanssa vuodesta 1942–1997 tämän kuolemaan saakka. Heillä on kolme poikaa. Heckart kuoli syöpään kotonaan Connecticutin Norwalkissa 82-vuotiaana.
Artturi Sola
Artturi Jalmari Sola, entinen Friman (24. maaliskuuta 1882 Tampere – 11. joulukuuta 1961 Tampere) oli suomalainen rakennusmestari, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.
Artturi Solan vanhemmat olivat rakennustyönjohtaja Aleksander Friman ja Elisabeth Nikkilä ja puoliso vuodesta 1905 Elsa Vilhelmiina Silander. Sola kävi Tampereen teollisuuskoulun ja valmistui rakennusmestariksi koulun talonrakennuksen opintosuunnalta 1911. Hän työskenteli ensin rakennustyönjohtajana vieraan palveluksessa, mutta perusti Antti Tähtisen kanssa 1915 Rakennustoimisto Tähtinen & Sola -nimisen rakennusyrityksen. Yhtiö rakensi kiinteistöjä erityisesti Tampereelle, mutta myös muualle Suomeen Kemiä myöten. Tähtisen kuoltua 1933 yrityksestä tuli osakeyhtiö, jonka toimitusjohtajana Sola työskenteli, hänen poikansa lunastivat Tähtisen osakkeet. Yhtiö toteutti useiden teollisuusrakennusten lisäksi kerrostaloja, kouluja sekä liike- ja hotellirakennuksia. Se oli 1950-luvun puolivälissä liikevaihdoltaan Suomen suurin rakennusalan yritys. Solalla oli liiketoiminnan johtamisen lisäksi runsaasti luottamustoimia Tampereen seudulla, samoin kuin laajemmin rakennusalalla. Teollisuusneuvoksen arvon hän sai 1949.
1. FSV Mainz 05
thumb|right|240px|Joukkueen satavuotisen taipaleen juhlistamista 1. FSV Mainz 05 on saksalainen vuonna 1905 perustettu jalkapalloseura Mainzin kaupungista Rheinland-Pfalzin osavaltiosta. Joukkue pelaa Saksan pääsarjassa Bundesliigassa.
Varhaiset vuodet
Joukkuetta oli yritetty perustaa jo 1903, mutta vasta 16. maaliskuuta 1905 seura näki päivänvalon nimellä ''1. Mainzer Fußballclub "Hassia" 1905''. Vuonna 1912 joukkue valitsi uudeksi nimekseen ''1. Mainzer Fußballverein 05 yhdistyttyään FC Hermannia 07'':n kanssa. Ensimmäisen maailmansodan koettelemusten myötä myös Sportverein 08 liittyi mukaan 1919, ja seura sai kutakuinkin nykyisen nimensä, ''1. Mainzer Fußball- und Sportverein 05''.
Ennen menestystä
Joukkue pelasi vuosikaudet alemmissa sarjoissa, ja suurin menestys oli lähinnä huippujoukkueiden voittaminen cup- ja ystävyysotteluissa. Vuonna 1953 Mainz voitti hallitsevan Saksan-mestarin Kaiserslauternin maalein 5–2 joukkueen siihenastisen ennätysyleisön edessä, ja kaksi vuotta myöhemmin seuran 50-vuotisjuhlien kunniaksi pelatussa ottelussa tuli voitto Englannin cup-voittaja Manchester Citystä maalein 2–1. Varsinaista kilpailumenestystä joukkue saavutti vasta 1982 voittaessaan Saksan amatöörimestaruuden.
2. Bundesliiga
Ammattilaissarjoihin joukkue siirtyi vuonna 1988 voittamalla paikallisen amatöörisarjansa ja ansaitsemalla siten paikan 2. Bundesliigaan. Ensimmäinen yritys jäi yhden kauden mittaiseksi mutta vuonna 1990 joukkue kykeni lopulliseen nousuun. Kakkosliigassa joukkue oli vuosikymmenen verran tasaisesti keskikastissa mutta vältti kaudella 2000–2001 vain niukasti putoamisen. Seuraavalla kaudella joukkue jäi vain pisteen noususta Bundesliigaan. Kaudella 2002–2003 nousuun pystyi maalieron turvin paikalliskilpailijana pidetty Eintracht Frankfurt.
1. Bundesliiga
Nousu korkeimmalle sarjatasolle onnistui viimein keväällä 2004 maalieron ratkaistessa. Bundesliigassa sijoittuminen keskikastiin (11. sija) ja UEFA-cup-paikka oli monille melkoinen yllätys. Seuraavalla kaudella joukkue onnistui huonosta alusta huolimatta nousemaan pois putoamisvaarasta sijoittuen jälleen 11:nneksi ja pudotti UEFA-cupissa Armenian ja Islannin cup-voittajat, MIKA Ashtarakin ja ÍB Keflavikin, kunnes Espanjan suurseuroihin lukeutuva Sevilla osoittautui toisessa osaottelussa Frankfurtissa liian kovaksi vastukseksi (ensimmäinen osaottelu Sevillassa oli päättynyt maalittomaan tasapeliin). Kaudelle 2006–2007 joukkue menetti suurempiin seuroihin lähes kaikki edellisen kauden avainpelaajansa saaden tilalle lähinnä vain alasarjapelaajia. Viimeistelyharjoituksena kautta varten toimineen ystävyysottelun englantilaista Liverpoolia vastaan Mainz voitti kuitenkin 5–0. Joukkue myös vahvistui talvitauolla, kun egyptiläishyökkääjä Mohamed Zidan, joka oli lainalla Mainzissa myös kaudella 2005–2006, ostettiin 3,6 miljoonan euron kauppasummalla. Hän teki Mainzille 15 Bundesliiga-ottelussa 13 maalia, mutta kausi päättyi lopulta kuitenkin putoamiseen.
Kaudet 2007–2008 ja 2008–2009 Mainz pelasi 2. Bundesliigassa sijoittuen ensin neljänneksi ja keväällä 2009 toiseksi, mikä merkitsi paluuta 1. Bundesliigaan. Kaudella 2009–2010 joukkue sijoittui yhdeksänneksi ja kaudella 2010–2011 historiansa parhaaseen sijoitukseen viidenneksi.
Stadionhanke
Kaudelle 2011–2012 seura sai käyttöönsä uuden 34 034-paikkaisen stadionin Coface Arenan (nimi käytössä 2011–2016). Markkinointisopimusten mukaisesti stadion on myöhempinä vuosina tunnettu myös nimillä Opel Arena (2016–2021) sekä Mewa Arena (2021–2026).
N’zi-Comoé
Hallintouudistuksessa N'zi-Comoén alueesta ja osasta Lacsin aluetta muodostettiin Lacsin piirikunta.
Kansainvälinen suuntanumero
Kansainvälinen suuntanumero eli maakoodi on kansainvälisiin puhelinyhteyksiin tarvittava puhelinnumeron etuliite. Numerot on jaettu niin, että valtiot ja alueet voivat erottua toisistaan eivätkä numerot mene päällekkäin. Suuntanumeron pituus on 1–3 numeroa. Niitä jakaa ja hallinnoi Kansainvälinen televiestintäliitto.
Useimmissa maissa, myös Suomessa, paikallisen suuntanumeron ensimmäinen nolla jätetään pois käytettäessä kansainvälistä suuntanumeroa. Esimerkiksi paikallinen numero 019 1234567 on kansainvälisessä muodossaan +358 19 1234567. Merkki ”+” tarkoittaa kansainvälisen puhelun maittain vaihtelevaa ulkomaantunnusta. Ulkomaantunnus on Euroopassa yleensä 00. Suomessa on tämän rinnalla vaihtoehtoisena tapana valita ulkomaanpuhelun operaattoritunnus. Matkapuhelimilla on yleensä mahdollista kirjoittaa suoraan +-merkki laitekohtaisella tavalla.
Suomen maatunnus
Maiden maatunnuksia jaettiin ensimmäisen kerran Genevessä vuonna 1954, jolloin Suomi sai kaksinumeroisen tunnuksen 25. Tunnus vaihtui vuonna 1964, koska yleiskokouksessa esiteltiin maailman jako numerovyöhykkeisiin. Iso-Britannia (maakoodi 44) ja Ranska (33) halusivat pitää vanhat maatunnuksensa, joten Eurooppa sai numerolla 3 ja 4 alkavat maatunnukset. Suomelle myönnettiin tuolloin maatunnus 401.
Tunnukset vahvistettiin lopullisesti syys–lokakuussa 1968 Kansainvälisen lennätin- ja puhelinalan neuvoa antavan komitean (CCITT) yleiskokouksessa, joka pidettiin pidettiin kasinohotellissa Mar del Platan kaupungissa Argentiinassa. Suomessa on joskus ihmetelty miksi maa sai yleiskokouksessa kolminumeroisen tunnuksen 358, kun esimerkiksi Tanska, Ruotsi ja Norja saivat kaksinumeroisen. Kaksinumeroisesta maatunnuksesta oli hyötyä etenkin mekaanisen numeronvalinnan aikana.
OHL
thumb|250px|Kauden 2005–2006 avauksessa vastakkain [[Saginaw Spirit ja Plymouth Whalers.]] OHL eli Ontario Hockey League on yksi Pohjois-Amerikan kolmesta pääjunioriliigasta, jotka yhdessä muodostavat Canadian Hockey Leaguen. Muut kaksi ovat WHL ja QMJHL. OHL on tarkoitettu 15–20-vuotiaille pelaajille. Suurin osa joukkueista on Ontariosta Kanadasta, mutta mukana on myös joukkueita Yhdysvaltojen puolelta Pennsylvaniasta ja Michiganista. Kaudella 2006–2007 OHL:n tähdistöottelu pelattiin ensimmäistä kertaa Kanadan ulkopuolella Saginaw'ssa Michiganissa. Liigan toistaiseksi menestynein joukkue on Oshawa Generals, joka on voittanut 13 OHL-mestaruutta.
Liigassa on 20 joukkuetta, jotka pelaavat itäisessä ja läntisessä konferenssissa, joissa molemmissa on kaksi viiden joukkueen divisioonaa.
Sarjan mestaruuspalkinto on J. Ross Robertson Cup. OHL:n voittaja osallistuu myös Memorial Cupiin.
Joukkueet
right|thumb|250px|OHL-joukkueiden sijainnit
Granny (peli)
pienoiskuva|Pelin aloitusnäyttö pienoiskuva|Pelin logo Granny on DVloperin kehittämä selviytymiskauhupeli, joka toimii iOS- ja Android-käyttöjärjestelmillä.
Pelissä on tarkoitus paeta Grannyn (suom. mummo) talosta lukitun etuoven kautta, hämähäkkikellarin putkesta tai talon pohjakerroksesta löytyvällä autolla. Pelaaja kerää paetakseen muun muassa avaimia, työkaluja, auton moottorin osia ja aseita. Granny yrittää pysäyttää pelaajan laittamalla lattialle ansoja ja lyömällä pesäpallomailalla. Pelaajan pitää liikkua nopeasti, jottei Granny kuule häntä. Grannyn voi nukuttaa jousipyssyllä, tappaa haulikolla, tukehduttaa saunaan, räjäyttää bensaa käyttämällä, ajamalla hänen päällensä autolla tai jäädyttää jääansalla.
Peliin on lisätty uusia ominaisuuksia, kuten haulikko ja autolla tappamisen mahdollisuus. Pelissä on vaikeustasot harjoittelu, helppo, normaali, hankala ja äärimmäisen hankala. Harjoittelutilassa Granny ei ole kotona, jolloin pelaaja voi rauhassa harjoitella talosta pakenemista ja tutkia taloa. Valittavana on myös lisälukkoja ja pimeä tila (Darker Mode). Valitessa lisälukot talon oveen tulee lisää lukkoja, jotka täytyy avata ennen pakenemista. Pimeässä tilassa pelaajan näköetäisyyttä on rajoitettu.
Grannylla on myös tytär, joka on paljon äitinsä näköinen. Hänen nimensä on Angelene. Granny pitää häntä kaapin takana olevassa salahuoneessa, jonne pelaaja pääsee vetämällä taulun takaa löytyvää vipua. Huoneessa on puhujan jalusta jolle pitää asettaa kirja. Tällöin Angelene tippuu kahleistaan ja ryömii lyhyen matkan jonka jälkeen hän kaatuu lattialle ja katoaa. Tällöin hän kuitenkin sylkee hämähäkkiavaimen jolla voit avata hämähäkkikellarin luukun. Tämä luukku löytyy olohuoneen lattiasta. Kellarista löytyy myös uusi vastustaja. Tämä uusi vastustaja on hämähäkki-Angelene. Hänellä on Angelenen pää yhdistettynä hämähäkin jalkoihin. Hän kiertelee hämäkellarissa mutta ei kuule ääniä. Hämähäkkikellarissa pitää varoa Angelenea ja yrittää löytää esineitä. Siellä on myös putkimainen oviaukko josta pakenemiseen tarvitaan kolmea asiaa. Hämähäkkikellari, uusi vastustaja ja Angelenen ryömiminen lisättiin 2022 marraskuussa julkaistussa pelin uusimmassa päivityksessä. Grannyn tyttärentytär on nimeltään Slendrina ja hän ilmestyy kun laitat nallen vintillä sijaitsevaan kehtoon.
Aiheesta muualla
Grannyn voi ladata ilmaiseksi joko Google Playsta tai App Storesta:
Tunnus (morfologia)
Tunnus ilmaisee morfologista kategoriaa. Sen avulla sanan perusvartalosta muodostetaan alivartaloita. Suomen kielessä on nomineilla monikon tunnus, joka on nominatiivissa t, muissa taivutusmuodoissa i: talo-t, talo-i-ssa. Verbeissä on pääluokan, moduksen (tapaluokan) ja tempuksen (aikamuodon) tunnus. Aktiivilla ei ole tunnusta, passiivilla on tunnus -ta(an)/tä(än), -da(an)/dä(än), joka on voinut assimiloitua eli sulautua edellisen äänteen kanssa (tullaan, mennään). Imperfektillä on tunnus i: men-i-mme. Potentiaalin tunnus on -ne: laula-ne-e. Konditionaalin tunnus on -isi: tul-isi-t. Tunnuksia voi olla peräkkäin: lauletta-isi-in.
Helge Krog
Helge Krog (1889 Kristiania, Norja – 1962 Oslo, Norja) oli norjalainen kirjailija ja toimittaja. Hän toimi kirjallisuus- ja teatterikriitikkona useissa norjalaisissa lehdissä. Hän oli koulutukseltaan ekonomi.
Krog asui Norjan saksalaismiehityksen aikana Ruotsissa. Hän oli poliittisesti vasemmistoradikaali, mikä näkyy hänen tuotannossaan, jossa hän kuvaa ylä- ja keskiluokkaa. Naishahmot kuvataan myönteisinä, mieshahmot edustavat mädännäisyyttä.
Caroline
Caroline on naisen nimi. Nimen suomalainen muoto on Karoliina.
Suomessa nimi Caroline on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu vuoden 2019 loppuun mennessä noin 1700 henkilölle, joista hieman yli puolet on 1980- ja 1990-luvuilla syntyneitä. Carolinen nimipäivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 20. toukokuuta. Nimi lisättiin kalenteriin vuonna 2020.
Caroline-nimisiä laivoja
Caroline on ollut seuraavien Britannian kuninkaallisen laivaston alusten nimi:
Gudrun Burwitz
thumb|Margaret ja Gudrun Himmler (oik.). Gudrun Margarete Elfriede Emma Anna Burwitz (o.s. Himmler; 8. elokuuta 1929 – 24. toukokuuta 2018 ) oli Heinrich Himmlerin tytär, joka oli toisen maailmansodan jälkeen aktiivinen natsirikollisten avustustyössä toimivassa Stille Hilfe -järjestössä.
Burwitz työskenteli Saksan tiedustelupalvelu BND:n sihteerinä vuosina 1961–1963. Hän uskoi viimeiseen asti, että britit surmasivat Himmlerin. Häntä on kutsuttu natsiprinsessaksi, ja hän on ollut uudet äärioikeistolaiset aatteet omaksuneiden naisten ”kummitäti”.
Vihannes
pienoiskuva|[[Tomaatti on maailman suosituin vihannes ja yksi eteläitalialaisen keittiön tyypillisimmistä raaka-aineista. ]] pienoiskuva|[[Sipuli on maailman toiseksi suosituin vihannes.]] pienoiskuva|[[Parsakaalia]] pienoiskuva|Avattuja [[herne|herneenpalkoja joiden sisällä näkyy tuoreherneitä.]] Vihanneksiksi kutsutaan kasveja, joita voidaan käyttää ihmisravintona ja jotka eivät ole hedelmiä, pähkinöitä, yrttejä, mausteita tai viljaa.
Laajemmassa mielessä vihanneksina pidetään myös juureksia. Suppeammassa mielessä sanalla tarkoitetaan pääasiassa puutarhoissa ja kasvihuoneissa viljeltyjä kasviksia, joiden maanpäällisiä meheviä osia käytetään ravinnoksi.
Syötävä kasvin osa voi olla lehti (esimerkiksi lehtikaali, lehtisalaatti ja pinaatti), varsi (selleri), lehtiruoti (raparperi), muuntuneista lehdistä maan alle muodostunut sipuli tai kukintopohja (esimerkiksi kukkakaali ja parsakaali). Vihanneksiksi luetaan yleensä myös eräät yksivuotisina viljeltyjen ruohomaisten kasvien hedelmät, kuten tomaatti ja kurkku sekä tuleentumattomina syötävät palkokasvien siemenet, kuten vihreät herneet ja vihreät pavut.
Useimmat maailmanlaajuisesti tärkeät vihanneskasvit ovat alkujaan peräisin Lähi-idästä ja Välimeren maista. Muutamat lajit, kuten kurkku, ovat kuitenkin peräisin Itä-Aasiasta, tomaatti Keski-Amerikasta.
Kulutus ja käyttö
Suomalaiset kuluttivat vuonna 2017 keskimäärin 44 grammaa vihanneksia päivässä, mikä oli vain 65 prosenttia ruotsalaisten kuluttamasta määrästä. Vuoden 2017 Finnravinto-tutkimukseen osallistuneet ilmoittivat syövänsä kuitenkin yli neljä kertaa keskivertokuluttajia enemmän vihanneksia eli päivittäin yli 180 grammaa, josta noin 100 grammaa raakana tai salaatissa.
Tomaatti ja sipuli ovat maailman suosituimmat vihannekset. Niitä käytetään lukuisissa kypsennettävissä ruoissa makua rikastamaan.
Vihanneksia käytetään myös raakoina esimerkiksi salaateissa ja raasteissa. Lisäksi niitä voidaan säilöä etikkaan tai hapattaa maitohappobakteerien avulla.
Porkkanaa ja muita juureksia käytetään tyypillisesti keitoissa ja raasteissa sekä suomalaisissa perinnelaatikoissa.
Vihannesten lisäämistä ruokavalioon on pidetty painonhallintaa edistävänä tekijänä. Vuonna 2014 julkaistun tutkimuskatsauksen mukaan kokeellisissa tutkimuksista ei ole kuitenkaan saatu kyseistä olettamaa tukevaa näyttöä.
Ravintosisältö
Monet vihannekset sisältävät paljon kivennäis- ja hivenaineita kuten kaliumia, magnesiumia ja mangaania. Porkkana sisältää erityisen runsaasti A-vitamiinin esiasteena toimivia karotenoideja sekä K1-vitamiini fyllokinonia.
Vihannekset sisältävät toisaalta myös monia fytokemikaaleja, jotka saattavat heikentää ruoan sisältämien ravintoaineiden imeytymistä. Esimerkiksi pinaatin ja nokkosen sisältämät polyfenolit häiritsevät raudan imeytymistä.
Useimmat vihannekset sisältävät vain niukasti energiaa, joten ne sopivat hyvin painonhallintaan.
Kuolleisuus
Sillä kolmanneksella, jotka nautti päivittäin 370-550 g raakoja vihanneksia, esiintyi 20 prosenttia vähemmän kuolemantapauksia kuin sillä kolmanneksella, joka nautti niitä 100 grammaa. Tulos saatiin sen jälkeen, kun oltiin otettu huomioon, että paljon vihanneksia syövien joukossa on tavallista vähemmän tupakoitsijoita ja enemmän naisia, hoikkia, liikuntaa harrastavia, koulutettuja ja hedelmiä tai lihaa syöviä. Alhaiseen tulotasoon ja työoloihin liittyviä haitallisia terveysvaikutuksia ei kuitenkaan huomioitu.
Norjassa vuonna 2022 julkaistussa väestöseurantatutkimuksessa havaittiin, että tarkasteltujen vihannesten ja omenoiden nauttimisella ja kuolleisuudella oli u-käyrän muotoinen yhteys. Kasvikset valittiin tutkimukseen sen perusteella, että niitä kyetään viljelemään Norjassa. Päivittäin yhteensä 550 grammaa omenoita, kerä-, parsa- ja kukkakaalia sekä porkkanoita ja lanttua nauttivilla naisilla oli lähes 30 prosenttia suurempi kuolleisuus kuin vain 200 grammaa nauttivilla ja yli 10 prosenttia suurempi kuolleisuus kuin niillä, jotka eivät nauttineet lainkaan kyseisiä kasviksia. Tutkimukseen osallistui lähes 84 000 norjalaisnaista, joita seurattiin keskimäärin 18 vuotta. Tuloksissa huomioitiin muun muassa fyysisen aktiivisuuden, tupakoinnin, koulutuksen ja alkoholinkäytön kuolleisuuteen liittyvä vaikutus. Lisäksi huomioitiin ylipaino, mutta ei aliravitsemusta.
Kansainvälisen tutkijaryhmän vuonna 2022 julkaiseman tutkimuksen mukaan päivittäin yli neljä ruokalusikallista raakoja vihanneksia syövillä esiintyi 15 prosenttia vähemmän sydänperäisiä kuolemia kuin niillä, jotka eivät syöneet lainkaan raakoja vihanneksia. Tulos viittasi lisäksi siihen, että ei ole terveyden kannalta oleellista, nautitaanko raakoja vihanneksia 2 vai yli 4 ruokalusikallista päivässä. Kypsennettyjen vihannesten kohdalla sydänkuolemat vähenivät kuitenkin vain 4 prosenttia.
Tutkimuksen osanottajat olivat brittejä, ja he nauttivat päivittäin keskimäärin vajaat kolme ruokalusikallista kypsennettyjä vihanneksia ja reilut kaksi raakoja. Tuloksissa huomioitiin erot esimerkiksi tutkittavien koulutuksessa, liikunnallisuudessa, tupakoinnissa, alkoholinkulutuksessa, painoindeksissä, lisäravinteiden käytössä sekä hedelmien, kalan, punaisen lihan ja lihajalosteiden kulutuksessa. Tutkittavat olivat sydänterveitä tutkimuksen alkaessa, mutta osa sairasti verenpainetautia tai diabetesta, mikä myös huomioitiin tuloksessa. Tuloerotkin huomioitiin osittain. Vihannesten nauttimisella näytti aluksi olevan suuri vaikutus sydänkuolemien ehkäisijänä, mutta se katosi lähes kokonaan, kun sekoittavien muuttujien vaikutuksia suljettiin pois. Tutkijat pitävät tämän vuoksi todennäköisenä, että loputkin erot kuolleisuudessa selittyvät suurimmaksi osaksi niillä sosioekonomisilla, elintapa- ja ympäristöeroilla, joita ei otettu tutkimuksessa huomioon. Tutkimukseen osallistui lähes 400 000 henkeä, joiden keski-ikä oli 56 vuotta ja heitä seurattiin 12 vuoden ajan.
Sydän- ja verisuonitaudit
Vuonna 2012 julkaistussa suomalaistutkimuksessa havaittiin, että se neljännes miehistä, joiden veressä esiintyi eniten muun muassa tomaatista saatavaa lykopeenia, sairastui noin 60 prosenttia harvemmin iskeemiseen aivoinfarktiin kuin se neljännes, joiden veressä oli vähiten lykopeenia. Tuloksesta oli vakioitu pois esimerkiksi tupakoinnin, painoindeksin ja verenpaineen aiheuttama aivoinfarktin riskiä lisäävä vaikutus. Alfa- ja betakaroteenin sekä A- ja E-vitamiinien pitoisuuksilla ei kuitenkaan havaittu olevan yhteyttä aivoinfarktin esiintymiseen.
Vuonna 2017 julkaistussa australialaistutkimuksessa havaittiin, että yli kolme annosta vihanneksia nauttivien kaulavaltimoiden seinämä oli 4,5 prosenttia keskimääräistä ohuempi, minkä arvioitiin vähentävän hieman sydän- ja verisuonitautien riskiä. Etenkin ristikukkaisten kasvien havaittiin estävän valtimoiden seinämien paksuuntumista. Tutkimuksen osanottajat olivat yli 70-vuotiaita naisia.
Kilpirauhasen toiminta
Runsas ristikukkaisten vihannesten käyttö on yhdistetty kilpirauhasen vajaatoimintaan. Ristikukkaisten vihannesten goitrogeenit vähentävät kilpirauhashormonin tuotantoa esimerkiksi heikentämällä jodin hyödynnettävyyttä. Goitrogeenejä esiintyy esimerkiksi parsakaalissa, keräkaalissa, kukkakaalissa, lehtikaalissa, pinaatissa ja lantussa.
Vuoden vihannes
Suomessa puutarha-alan keskusjärjestö Puutarhaliitto ry ja Kotimaiset Kasvikset ry ovat valinneet vuodesta 1967 alkaen Vuoden vihanneksen. Valinnan tavoitteena on monipuolistaa vihannesten käyttöä ja tuntemusta.
Nasjonal Samling
Nasjonal Samling (kirjaimellisesti kansallinen kokoomus tai kansallinen yhdistyminen) oli Norjassa vuonna 1933 perustettu kansallismielinen ja kristilliskonservatiivinen puolue, joka myöhemmin suuntautui kansallissosialismiin ja tuli tunnetuksi saksalaismiehityksen alaisen Norjan pääpuolueena.
Puolueen perustivat 17. toukokuuta vuonna 1933 Vidkun Quisling ja Johan Bernhardt Hjort. Puolueen kannatus oli vankinta Telemarkin seudulla ja Oslon ympäristössä. Puolueen kannattajien joukkoon lukeutuivat muun muassa monet poliisit ja vauraahkot maanviljelijät. Puolue ei kuitenkaan koskaan saavuttanut suurta parlamentaarista kannatusta. 1930-luvulla puolue teki yhteistyötä Norjan talonpoikaispuolueen kanssa muun muassa maatilojen takavarikoimista vastaan. Vuoden 1935 aikana puolue radikalisoitui voimakkaasti alkaen sympatisoida kansallissosialismia. Tällöin puolueen alkuperäinen kristillinen ja kansallismielinen linja muuttui. Saksaa ja Italiaa tukeva puolue vaikutti voimakkaasti kansallisromanttisen ajattelun ja antikommunismin leviämiseen. Nasjonal samling ei koskaan saanut vaaleissa 2,5 prosenttia suurempaa ääniosuutta, mutta oli kuitenkin ennen toista maailmansotaa nopeimmin kasvava norjalainen puolue. Sodan päättyessä siinä oli 45 000 jäsentä, joista tunnetumpiin lukeutuivat entinen pääministeri Jens Hundseid, oopperalaulaja, sisäministeri Albert Viljam Hagelin ja poliisiministeri Jonas Lie. Kirjailija Knut Hamsun kannatti puoluetta, mutta ei liittynyt sen jäseneksi.
Puolueen puheenjohtaja Vidkun Quisling johti Norjan hallitusta saksalaismiehityksen aikana. Sodan jälkeen Quisling tuomittiin kuolemaan maanpetoksesta, ammuttiin ja puolue lakkautettiin.
Pesäpallon vuoden pelinjohtaja
Pesäpallon vuoden pelinjohtaja valittiin ensimmäisen kerran vuonna 1984, ja vuodesta 1986 lähtien tunnustus on jaettu joka vuosi.
Complete Studio Recordings
Complete Studio Recordings on englantilaisen rockyhtye Led Zeppelinin vuonna 1993 julkaisema kymmenen CD:een kokoelmalevy, joka koostuu yhtyeen kaikista studioalbumeista sekä neljästä bonusraidasta, jotka on lisätty viimeiseen levyyn, Coda.
Mbira
Mbira eli likembe on itäafrikkalainen idiofoneihin kuuluva soitin, eräänlainen sormipiano, joka muodostuu puisesta laudasta, jossa on metalliset koskettimet. Tarkempi nimitys on peukalopiano, koska sitä soitetaan peukaloilla näppäilemällä. Mbiralla soitettavaa musiikkia säestetään useimmiten hosho-nimisellä lyömäsoittimella.
Zimbabwessa käytettävää mbiraa kutsutaan nimillä "mbira dzavadzimu" tai "sanza". Soitin on tunnettu Zimbabwessa yli tuhat vuotta ja sitä on käytetty muun muassa uskonnollisissa rituaaleissa.
Soitinta teki tunnetuksi zimbabwelainen muusikko Thomas Mapfumo.
Brittiläinen etnomusikologisti Hugh Tracey kehitti soittimesta kaupallisen tuotteen, sovitti sen länsimaiselle sävelasteikolle ja vei sen Afrikan ulkopuolelle. Näistä soittimista käytetään Traceyn antamaa nimeä kalimba.