cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jääpallon SM-sarja 1937
Jääpallon Suomen mestaruus 1937 ratkaistiin kahdeksan joukkueen voimin. Talven tulon viivästyttyä Palloliitto määräsi kaksi lohkoa, joista kummastakin kaksi parasta selvisi loppukilpailuun. Loppuotteluun selvisivät ennakkosuosikki HIFK ja HJK. HIFK selvisi loppuotteluun voittamalla kaikki alkusarjan ottelunsa ja voittamalla välierässä WP-35:n maalilla, kun taas HJK pelasi ensin uusintaottelun tasapisteissä olleen Akilleen kanssa ja sen jälkeen välieräottelun Susia vastaan voittaen selvin lukemin.
HIFK:n ja HJK:n ensimmäinen loppuottelu päättyi tasan 1–1. Ottelua piti jatkaa vielä 30 minuutin jatkoajalla, mutta jatkoajan puolivälissä peli lopetettiin, koska oli jo liian pimeää. Uusintaottelu pelattiin kahden viikon päästä. Siinä HJK onnistui yllättämään HIFK:n ja voitti mestaruuden maalein 3–2. Mestaruus on HJK:n jääpallohistorian viimeisin.
Until Dawn
Until Dawn on Supermassive Gamesin kehittämä ja Sony Computer Entertainmentin julkaisema vuorovaikutteinen selviytymiskauhupeli. Peli on julkaistu yksinoikeudella PlayStation 4:lle elokuussa 2015.
Jääpallon SM-sarja 1937
Länsilohko
Uusintaottelu: HJK–Akilles 5–4 (3–0).
Oulun yliopiston ylioppilaskunta
Oulun yliopiston ylioppilaskunta (OYY) on Oulun yliopiston opiskelijoiden etu- ja palvelujärjestö. OYY on julkisoikeudellinen yhteisö, johon kuuluvat kaikki Oulun yliopistossa alempaa tai ylempää korkeakoulututkintoa suorittavat opiskelijat. Jäseniä on noin 13 000.
Jääpallon SM-sarja 1937
Itälohko
Alempi loppusarja: MP–Akilles 2–4, ViPS–VIFK 4–0. Ottelun MP–VIFK pelaamisesta luovuttiin asianomaisten seurojen sitä pyydettyä. ViPS luovutti pelaamatta voiton Akilleelle.
MP ja VIFK putosivat sarjasta. Seuraavaksi kaudeksi sarjaa laajennettiin, jolloin VIFK sai alkutalven karsintaottelujen jälkeen lunastettua paikkansa takaisin.
Oulun yliopiston ylioppilaskunta
Kaikki Oulun yliopistossa opintonsa aloittavat liittyvät automaattisesti ylioppilaskunnan jäseniksi. Lukuvuoden alussa maksettavalla ylioppilaskunnan jäsenmaksulla opiskelija saa käyttöönsä jäsenedut ja opiskelijakortin. Jäsenyys takaa huokeat terveyspalvelut Ylioppilaiden terveydenhoitosäätiössä (YTHS) ja alennuksia niin junassa, bussissa kuin useissa palvelualan liikkeissäkin. Ylioppilaskunta ajaa opiskelijan etuja koulutuspolitiikassa ja sosiaalipolitiikassa ja järjestää virikkeellistä toimintaa vapaa-ajalle.
Edustajisto
Ylintä päätösvaltaa OYY:ssa käyttää vaaleilla valittava 37-jäseninen edustajisto. Edustajisto valitaan syksyisin parittomina vuosina suhteellisilla vaaleilla. OYY:n sääntöjen mukaan edustajiston puheenjohtaja on myös ylioppilaskunnan puheenjohtaja. Edustajisto päättää ylioppilaskunnan toiminnan olennaisesta laajentamisesta tai supistamisesta, ylioppilaskunnan talousarviosta ja toimintasuunnitelmasta, vahvistaa tilinpäätöksen ja toimintakertomuksen, valitsee ylioppilaskunnan hallituksen ja edustajat muihin ylioppilasyhteisöjen hallituksiin sekä sihteerit. Edustajiston kokouksia saavat tulla seuraamaan kaikki ylioppilaskunnan jäsenet. Kokousajat löytyvät ylioppilaskunnan verkkosivuilta.
Hallitus
Hallinto- ja toimeenpanovaltaa ylioppilaskunnassa käyttää edustajiston asettama hallitus sekä hallituksen valvonnan alaisena valiokunnat, jaostot ja toimihenkilöt. Hallituksen tehtäviin kuuluu hoitaa ylioppilaskunnan taloutta, rahavaroja ja muuta omaisuutta talousarvion ja edustajiston päätösten mukaisesti yhdessä pääsihteerin kanssa. Hallitus myös valvoo ylioppilaskunnan etua ja ryhtyy kaikkiin niihin toimenpiteisiin, joita OYY:n etu vaatii. Hallitus tuo julki OYY:n kannan ja tarvittaessa antaa ohjeita ylioppilaskuntaa edustaville henkilöille. Jokainen OYY:n jäsen voi tehdä aloitteen hallitukselle. Tehdystä päätöksestä on ilmoitettava aloitteen ensimmäiselle allekirjoittaneelle.
Hallitus valitaan kalenterivuodeksi kerrallaan edustajiston kokouksessa marras-joulukuussa ja siihen ovat vaalikelpoisia ylioppilaskunnan jäsenet.
Inspehtori
Edustajisto valitsee inspehtoriksi kahdeksi (aiemmin kolmeksi) kalenterivuodeksi jonkun Oulun yliopiston professoreista. Inspehtorin tehtävänä on toimia yhdyssiteenä Oulun yliopiston ja OYY:n välillä. Inspehtorilla on läsnäolo- ja puheoikeus kaikissa OYY:n toimielinten tilaisuuksissa ja kokouksissa.
Henkilökunta
Ylioppilaskunnan palkkalistoilla toimii yhdeksän henkilöä. Toimistosta vastaa jäsenpalvelu- ja hallintosihteeri. Edunvalvontaa, tapahtumia, viestintää ja järjestötyötä tekee viisi asiantuntijaa. Lisäksi Oulun Ylioppilaslehdessä työskentelee päätoimittaja ja OKM-rahoitteisessa hyvinvointihankkeessa työskentelee hankekoordinaattori. Toimistoa johtaa pääsihteeri.
Tunnukset
OYY:n tunnus löytyy myös Oulun yliopiston rehtorinkäätyjen selkäpuolelta.
"Symboloikoon ylioppilaskunnan tunnus, joka näissä rehtorin käädyissä riippuu rehtorin selän takana vastapainona sitä, että Oulun yliopistossa ylioppilaskunta aina on rehtorinsa takana häntä tukemassa, mutta samalla sinä nuorekkaana vastapainona, joka estää rehtoria ja yliopistoa uppoamasta byrokratiaan ja jäykistyneiden asenteiden suohon," julisti väistyvä rehtori Erkki Koiso-Kanttila, kun käädyt siirtyivät Suomen yliopistolaitoksen historian nuorimman rehtorin, Markku Mannerkosken harteille syksyllä 1968.
Until Dawn
Hahmot ja juoni
Pelin hahmot ovat muotoiltu heitä esittävien näyttelijöiden mukaan. Pelin pääosissa esiintyvät Hayden Panettiere, Peter Stormare, Rami Malek, Brett Dalton, Meaghan Martin, Galadriel Stineman, Noah Fleiss, Nichole Bloom, Jordan Fisher ja Ella Lentini.
Juoni seuraa kahdeksaa nuorta, jotka jäävät jumiin kanadalaiseen vuoristoon Wendigon saaliiksi. Peliä on kehuttu sen grafiikoiden, ääninäyttelyn, monivalintaisen pelaamisen, musiikin, kauhuelementtien ja pelattavuuden suunnittelun ansiosta, mutta kritisoitu sen juonen toista osaa, kameranäkökulmia, hahmojen liikuttavuutta ja pelin osittaista lineaarista juonta.
Pelaaminen
Pelaaminen tapahtuu vanhojen Resident Evil -pelien tavoin kiinteillä kameranäkökulmilla, jossa kuvakulma vaihtuu hahmon liikkuessa vaikkapa toiseen huoneeseen. Esineitä tarkastellaan tarttumalla ja pyörittämällä käyttäen takanappia ja analogista sauvaa.
Peli kestää normaalisti yhdeksän tuntia ja sisältää useita erilaisia loppuratkaisuja. Pelaaja voi valita, haluaako säästää osan hahmokaartista tai pelastaa ja jopa tappaa kaikki. Tämä riippuu pelaajan omista valinnoista, joita hänen pitää tehdä koko pelin ajan. Valinnat myös käsittelevät moraalia ja koettelee pelaajaa valintojen suhteen. Pelin keskeinen pelaaminen koostuu pelialueiden tutkimisesta, quick time event -tapahtumista ja valintojen tekemisestä sekä todisteiden löytämistä. Pelin koko sisältö ei ole löydettävissä ensimmäisellä läpipeluulla, joten kaikkien todisteiden saamiseksi on aloitettava uusi peli. Peli myös tarjoaa ankaran, mutta todentuntuisen tallennusjärjestelmän. Jos pelaaja haluaa pelastaa kuolemaan tuomitun hahmon, hänen pitää joko aloittaa peli kokonaan alusta tai jatkaa loppuun ja aloittaa uusi peli.
Tekniikka
Peli käyttää Guerrilla Gamesin Killzone Shadow Fall -pelissä käyttämää pelimoottoria.
Vastaanotto
Muropaketti antoi pelille kolme tähteä viidestä arvostelussaan.
Biljana Bradić
Biljana Bradić (s. 24. huhtikuuta 1991 Kuršumlija, Jugoslavian SLT) on serbialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi viimeksi ŽNK Pomurje-seurassa. Bradić edustaa myös Serbian naisten jalkapallomaajoukkuetta.
Søren Norby
thumb|Søren Norbyta mahdollisesti esittävä muotokuva. Søren Norby (k. 1530 Firenze) oli tanskalainen amiraali ja merirosvopäällikkö. Hän toimi Itämerellä kaapparina Tanskan kuningas Kristian II:n nimissä Kalmarin unionin hajoamiseen liittyneiden sotien aikana. Norby hallitsi vuosina 1517–1525 lääninherrana Gotlantia ja käytti sitä kaapparilaivastonsa tukikohtana. Hän piti hallussaan myös Suomea vuosina 1522–1523, mutta joutui perääntymään Kristian II:n menetettyä valtaistuimensa Tanskassa. Myöhemmin Norby yritti nostattaa Ruotsissa kapinoita palauttaakseen Kristianin valtaan.
Elämä
Norbyn suku oli alempaa aatelia ja lähtöisin Fynin saarelta. Norbyn syntymäaikaa ei tiedetä, ensimmäinen maininta hänestä on vuodelta 1503. Hän oli vuonna 1504 mukana Suomessa vierailleessa Ruotsin valtionhoitajan Svante Niilonpoika Sturen laivastossa, mahdollisesti Tanskan vakoojana. Seuraavina vuosina Norby toimi kaapparina Itämerellä Gotlantia hallinneen Jens Holgersen Ulfstandin alaisuudessa. Tanskan ja Ruotsin välisen sodan, niin sanotun juuttivihan aikana Norby komensi tanskalaista laivastoa, joka hävitti Suomen rannikoita, ja hän valtasi vuonna 1507 yhdeksällä laivalla Ahvenanmaalla sijaitsevan Kastelholman linnan. Seuraavina vuosina hän taisteli menestyksellä ruotsalaisia ja lyypekkiläisiä vastaan sekä maalla että merellä. Vuosina 1515–1517 hän oli Islannin sotilaskäskynhaltijana. Vuoden 1517 sotaretkellä Ruotsia vastaan Norby komensi Tanskan laivastoa. Kuningas Kristian II nimitti hänet yliamiraaliksi ja Gotlannin lääninherraksi.
Sodan jatkuessa Ruotsin valtionhoitajaa Sten Sturea vastaan Norbyn laivasto ryösti Öölannin vuonna 1519 ja piiritti Tukholman 1520. Norby lyötiin ritariksi Kristian II:n Tukholman-kruunajaisten yhteydessä. Norby vangitsi kuninkaan määräyksestä ruotsalaiset johtomiehet, jotka teloitettiin Tukholman verilöylyssä. Norby itse vastusti teloituksia ja pelasti laivastonsa turviin paenneet ruotsalaiset. Seuraavaksi Kristian määräsi hänet purjehtimaan Grönlantiin, mutta sota ehti sitä ennen puhjeta uudelleen. Kustaa Vaasan vapaussodassa Norby oli yksi Kristian II:n kyvykkäimmistä sotapäälliköistä. Kuningas määräsi hänet Kalmarin läänin, Öölannin, Gotlannin ja Suomessa sijainneen Kuusiston piispanlinnan käskynhaltijaksi, ja näistä tukiasemista Norby lähetti joukkojaan eri puolille Ruotsia ja Suomea kulloisenkin tilanteen mukaan.
Ruotsalaisten tehtyä toukokuussa 1524 maihinnousun Gotlantiin Norbyn asema kävi tukalaksi, joten hän ilmoitti tunnustavansa Tanskan uuden kuninkaan Fredrik I:n. He sopivat, että Norby saisi hallita Gotlantia kuolemaansa asti. Ruotsi, Tanska ja Lyypekki vuorostaan sopivat, että ruotsalaiset vetäytyisivät saarelta ja Norby luovuttaisi sen Tanskalle rahallista korvausta vastaan. Ruotsalaiset vetäytyivätkin, mutta Norby irtisanoutui sopimuksesta ja jäi hallitsemaan saarta. Norby palasi uskolliseksi Kristian II:lle ja yritti liittoutua Kustaa Vaasan kuninkuuteen tyytymättömien ruotsalaisten kanssa. Hänen suunnitelmaansa kuului avioliitto Sten Sturen lesken Kristina Gyllenstiernan kanssa ja mahdollisesti pääseminen Ruotsin valtionhoitajaksi. Keväällä 1525 Norby nousi maihin Ruotsin Blekingessä tukeakseen siellä puhjennutta talonpoikien kapinaa, ja marssi sitten Skåneen tukemaan toista talonpoikaiskapinaa. Kapinat kuitenkin kukistettiin, tanskalaisen Johan Rantzaun komentama armeija löi Norbyn joukot ja Lyypekin laivasto tuhosi Norbyn laivaston ja nousi maihin Gotlannissa.
Kolttasaamelainen puku
Miesten puku
Miehen pukuun on aiemmin kuulunut takki, määccaǩ, harmaata tai mustaa verkaa, ja usein pelkästään tavallinen länsimainen puku, trååika. Talvella on pukeuduttu muiden saamelaisten tapaan peskiin, säpikkäisiin, nahkahousuihin ja luhkkaan. Vain päähine on ollut erilainen. Kolttamiehet käyttävät nk. korvalakkia, peʹlljkeäʹpper, joka on suorakaiteen muotoinen sinisestä tai mustasta verasta valmistettu lakki, jota kiertää ketunkarvareunus ja jonka otsaosa on koristeltu helmikirjailuin. Lakki on sisältä vuorattu jonkin eläimen turkiksella. Nykyisin kolttamiehet ovat alkaneet käyttää juhlapukunaan sinistä, vanhan mallin mukaista verkatakkia, määccak, jossa pääntien ympärillä ja hihansuissa on helmikoristeet. Juhla-asussa housuina käytetään joko mustia, suoria housuja tai sisnahousuja. Jalkineet ovat vuodenajan mukaan joko nutukkaat, kååʹddeǩ, tai vuotakengät, nueʹrjiǩ. Miesten paulojen värit ovat valkoinen, punainen ja sininen. Paulojen mallit ovat paljon koristeellisempia kuin naisilla.
Espanjan inkvisitio
Espanjan inkvisitio oli katolinen tutkinta- ja tuomiolaitos, jonka perustivat vuonna 1478 Isabella ja Ferdinand Kastiliassa. Inkvisition tuomiovalta ulottui vain Espanjan kristittyihin, mikä maurien ja juutalaisten karkottamisen jälkeen tarkoitti kuitenkin käytännössä kaikkia espanjalaisia. Espanjan inkvisitio lopetettiin Napoleonin vallan aikana 1808–1812, mutta se perustettiin uudelleen Ferdinand VII:n palattua valtaistuimelle. Se lopetettiin 1834. Inkvisitio otettiin käyttöön myös Meksikossa, ja se jatkoi toimintaansa Meksikon itsenäistymiseen saakka.
Inkvisitio teki muun muassa käännynnäisten muslimien ja juutalaisten käsittelyä. Inkvisitio pyrki varmistamaan ”veren puhtautta” käännynnäisten joukossa ja kitkemään pois kryptojuutalaisuuden. Nämä toimet ja julkiset rankaisemiset (autodafee) saivat varsin synkän maineen. Huonoa mainetta selittää osin Englannin protestanttien 1500-luvulla levittämä propaganda. Portugali toteutti samanlaisia uskonnollisia tutkimuksia merentakaisissa siirtomaissaan, etenkin Goassa, jossa katolilaisuuden ja hindulaisuuden synkretismi kitkettiin pois.
Myöhemmät tutkimukset ja Vatikaanin arkistot paljastavat, että Espanjan inkvisitio ei ollut niin raaka kuin sen maine on antanut ymmärtää. Tuomiot olivat huomattavasti lievempiä kuin maallisissa inkvisitioissa. Syytökset tutkittiin tarkkaan, sillä inkvisitio oli tietoinen mahdollisista perättömistä ilmiannoista. Useasti syytetylle tuomittiin katumusharjoituksia ja vain harvoin päädyttiin roviolle. Vatikaanin teettämän ja vuonna 2004 julkaistun tutkimuksen mukaan Espanjan inkivisition tutkimista ihmisistä 1,8 % teloitettiin. BBC julkaisi jo kymmenen vuotta aiemmin Timewatch-sarjassaan aihetta käsitelleen dokumentin nimellä The Myth of the Spanish Inquisition, joka käsitteli Espanjan inkvisition huonon maineen syntymistä.
Santarémin piiri
Santarémin piiri on yksi Portugalin piireistä. Sen pääkaupunki on Santarém. Piirin pinta-ala on 6 718,3 km² ja väkiluku 441 789 (vuonna 2014).
Santarémin piiri jakautuu 21 kuntaan:
Alfred Mosher Butts
Alfred Mosher Butts (13. huhtikuuta 1899 – 4. huhtikuuta 1993) oli yhdysvaltalainen arkkitehti. Hän valmistui vuonna 1924 ja aloitti työnsä New Yorkissa.
Jatzofrenia
Jatzofrenia oli Yleisradion uutta ja sähköistä jazz-musiikkia esitellyt radio-ohjelma. Sitä toimittivat Markus ”DJ Markka” Partanen ja DJ Bunuel.
Alfred Mosher Butts
1930-luvun alun lamavuosina Butts jäi työttömäksi. Hänet tunnetaan yhä hänen vuonna 1938 suunnittelemastaan Scrabblesta, eräästä ajan suosituimmista lautapeleistä.
Jatzofrenia
Ohjelmaa lähetettiin vuodesta 1995, alun perin Radiomafiassa, vuosina 2003–2006 YleQ:ssa ja loppuvaiheessa Yle Radio 1 -kanavalla.
Jatzofrenia lähetettiin sunnuntai-iltaisin klo 21–22. Vuoden 2014 alusta Jatzofrenia, maanantai-illan Jazzradio ja perjantain Svengaava iltapäivä korvautuivat Yle Radio 1:n sunnuntai-iltojen kolmituntisella (klo 19–22) Jazzklubi-ohjelmakokonaisuudella.
Tuula Saarikoski
Tuula Hilkka Annikki Saarikoski (o.s. Unkari; 27. joulukuuta 1936 Viipuri – 15. heinäkuuta 2021 Helsinki ) oli suomalainen kirjailija.
Saarikoski varttui Viipurissa ja Helsingin Lauttasaaressa ja kävi koulua Helsingin Tyttönormaalilyseossa. Hän työskenteli muun muassa kustannustoimittajana Tammella ja toimittajana Annassa, Jaanassa, Kotiliedessä ja Hymyssä. Saarikoski toimi myös Marimekon tiedottajana. Hän kirjoitti elämäkertakirjat muiden muassa Armi Ratiasta, Tarmo Mannista, Tauno Palosta ja Ansa Ikosesta.
Saarikoski tutustui runoilija Pentti Saarikoskeen 13-vuotiaana Kivisaaressa seurakunnan kesäkodissa. Hän oli Saarikosken ensimmäinen vaimo vuosina 1958–1964. Heille syntyi kaksi lasta, Helena ja Juri Saarikoski. Vuonna 2015 ilmestyi Saarikosken muistelmateos Kaaos ja kirkkaus.
Ilari
Ilari on miehen etunimi.
Ilari on karjalainen muunnos nimestä Ilarion, joka puolestaan on muunnos latinan Hilariuksesta, joka tarkoittaa hyväntuulista tai reipasta.
Nimi tunnetaan jo keskiajalta lähtien, ja almanakassa Ilari on ollut vuodesta 1950. Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan Ilari-nimen on Suomessa saanut vuoden 2019 loppuun mennessä 14 743 miestä ja muutama nainen.
Imperial War Museum Duxford
Imperial War Museum Duxford (IWM Duxford) on Duxfordissa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa sijaitseva ilmailumuseo ja lentokenttä. Museo on osa Imperial War Museumia. Siellä vieraili vuonna 2017 yhteensä noin 392 000 kävijää.
Historia
Duxfordin lentokenttä rakennettiin ensimmäisen maailmansodan aikana Britannian ilmavoimien tukikohdaksi. Kenttää käytettiin aluksi ilmavoimien henkilöstön kouluttamiseen. Vuodesta 1924 lähtien Duxfordin lentokenttää alettiin käyttämään myös taistelulentojen tukikohtana. Toisen maailmansodan sytyttyä lentokenttä käytettiin muun muassa Britannian puolustamiseen Saksan ilmapommituksia vastaan sekä sodan loppupuolella Yhdysvaltain ilmavoimien 78th Fighter Group -yksikön tukikohtana.
Duxfordin lentokenttää käytettiin vielä toisen maailmansodan jälkeenkin Britannian ilmavoimien tukikohtana, mutta kenttä ei enää vastannut ilmavoimien tarpeita. Lentokentän sijaintia pidettiin huonona ja uudenlaiset hävittäjäkoneet olisivat vaatineet kentän uudistamista. Tämän vuoksi Britannian ilmavoimat luopuivat lentokentän käytöstä vuonna 1961.
Samaan aikaan Duxfordin lentokentän hiljentymisen kanssa Imperial War Museum etsi itselleen uusia tiloja, koska sen Lontoon museo oli käynyt liian pieneksi suurten lentokonekokoelmien kunnostamista ja esillepanoa varten. Tämän vuoksi Imperial War Museum päätti yhdessä Cambridgeshiren valtuuston ja Duxfordin ilmailuseuran kanssa avata uuden toimipisteen Duxfordin lentokentälle. Uusi museo avattiin yleisölle vuonna 1976.
Nerea Martí
pienoiskuva|pysty|Martí vuonna 2022. pienoiskuva|Martí kilpailemassa W Seriesissä vuonna 2021. Nerea Martí (s. 2. tammikuuta 2002 Albalat dels Sorells, Espanja) on espanjalainen autourheilija.
Martí aloitti kartingin hänen isänsä ja setänsä avattua oman kartingratansa hänen ollessaan yhdeksänvuotias. Kartingin ohella hän harrasti flamenco-tanssia. Hänestä tuli vuonna 2017 ensimmäinen nainen, joka voitti Valencian kartingmestaruuden. Seuraavana vuonna hän uusi mestaruutensa. Kaudeksi 2019 hän siirtyi Espanjan Formula 4 -sarjaan.
Martí valittiin kaudeksi 2020 yhdeksi W Series -sarjan uusista kuljettajista. Kausi jäi kuitenkin koronaviruspandemian vuoksi ajamatta, ja Martí ajoi sen sijaan Espanjan kartingmestaruussarjassa, jossa sijoittui KZ-luokassa kahdeksanneksi. Hän aloitti W Seriesissä kaudella 2021. Hän sijoittui kauden jokaisessa kilpailussa pisteille ja oli parhaimmillaan kolmas. Sarjan loppupisteissä hän sijoittui neljänneksi. Hän jatkoi sarjassa kaudella 2022, ajoi kahdesti kolmanneksi ja oli loppupisteissä seitsemäs. Kaudella 2022 hän ajoi myös ensimmäistä kertaa vakioautoluokassa ja voitti Espanjan kestävyyskilpailujen mestaruuden.
Kaudella 2023 Martí ajaa Campos Racing -tallissa uudessa F1 Academy -sarjassa.
Martí perusti alkuvuodesta 2023 NM Motorsport -kartingtiimin, joka kilpailee Espanjan ja Valencian kartingmestaruussarjoissa.
Lovisa Lennartsson
Lovisa Lennartsson (s. 10. tammikuuta 1998 Ruotsi) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelaa nykyisin Elitettan-seura Kvarnsvedensissa. Lennartsson on pelannut myös Damallsvenskanissa, kun Kvarnsvedens IK sinne vuosiksi 2016–2017 nousi. Hän käyttää pelinumeroa 12.
Terra Patris
Terra Patris Oy on konserni, jonka tytäryhtiöt toimivat bioenergia-, maanrakennuskone- ja sopimusvalmistusteollisuudessa sekä veneiden valmistuksessa. Konserni on yksi merkittävimmistä polttopuukoneiden valmistajista maailmassa. Konsernin brandejä ovat Grandezza- ja Finnmaster-veneet, Movax-paalutusratkaisut, Hakkipilke-, Palax- ja Japa-polttopuukoneet. Tämän lisäksi yritys toimii alihankinta- ja erikoiskonepajateollisuudessa. Yritys on perustettu vuonna 2000. Tilikaudella 2020–2021 Terra Patriksen liikevaihto oli 99 miljoonaa euroa. pienoiskuva|Finnmaster on yksi Terra Patris konsernin brändeistä. Terra Patris on suomalainen perheyhtiö, jonka toiminnan keskiössä on kansainvälinen kasvu. Toiminnan juuret ovat kuitenkin vahvasti suomalaisessa teollisuudessa. Tytäryhtiöillä on yhteensä 8 tehdasta, jotka työllistää lähes 500 henkilöä ympäri Suomea.
Terho Toivonen
Terho Antero Toivonen (30. marraskuuta 1929 Mäntsälä – 22. maaliskuuta 1997 Luosto) oli suomalainen lääkäri, lääkintöneuvos, kirjailija ja pakinoitsija.
Henkilöhistoria
Toivosen vanhemmat olivat Kalle Toivonen ja Aune Niemi ja puoliso vuodesta 1958 sairaanhoitaja Pirkko Hillevi Tommila. Toivonen tuli ylioppilaaksi Parikkalan yhteiskoulusta 1949 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1957. Sisätauteihin hän erikoistui 1962. Toivonen toimi Hyvinkään aluesairaalan sisätautiylilääkärinä 1969–1986. Hän osallistui sydänyhdistyksen toimintaan ja oli jäsenenä Sydäntautiliiton liittohallituksessa. Toivonen sai 1992 Suomalainen Lääkäriseura Duodecimin tiedottajapalkinnon.
Tartto–Valga-rata
Tartto–Valga-rata on Viron rataverkkoon kuuluva rautatie, joka kulkee Tartosta Elvan kautta Valgaan Latvian rajalle. Valgasta on ratayhteys Valkan kautta edelleen Latvian pääkaupunkiin Riikaan.
Setúbalin piiri
Setúbalin piiri on piiri Portugalin eteläosassa. Sen pääkaupunki on Setúbal. Piirin pinta-ala on 5 212,3 km² ja väkiluku 852 498 (vuonna 2014).
Setúbalin piirin jakautuu kolmeentoista kuntaan:
Espanjanvesikoira
Espanjanvesikoira (perro de agua español) on keskikokoinen, kiharakarvainen paimenkoira, joka toimii myös vedestä ja maalta noutavana metsästyskoirana. Espanjassa rotu on perinteisesti ollut kalastajien ja merimiesten apuri. Rodun Suomessa käytetty lempinimi "perro" tulee espanjankielisestä nimestä, ja tarkoittaa koiraa. FCI hyväksyi rodun vuonna 1985, vaikka espanjanvesikoiran tyyppisiä koiria onkin ollut Pyreneiden niemimaalla useamman vuosisadan ajan. Rodun alkuperästä on useita erilaisia teorioita. Suomeen ensimmäiset perrot tulivat vuonna 1992, ja rodun suosio on vakiintunut viime vuosina. Suomeen on rekisteröity lähes 4300 espanjanvesikoiraa. Vuosittaiset rekisteröintimäärät ovat yli 300 koiraa, vuoden 2012 oltua huippuvuosi 512 rekisteröinnillä.
Ulkonäkö
Nimensä mukaisesti espanjanvesikoira kuuluu FCI:n roturyhmään 8: noutajat, ylösajavat koirat ja vesikoirat. Yleisvaikutelmaltaan perro on karkea- ja voimakasrakenteinen, sopusuhtainen ja korkeuttaan hieman pidempi. Kyseessä on keskikokoinen rotu: painoa uroksille kertyy 18–22 kg, nartut ovat luonnollisesti muutaman kilon kevyempiä. Urosten säkäkorkeus on 44–50 cm ja narttujen 40–46 cm. 2 cm:n vaihtelut ihannerajojen yli tai ali ovat sallittuja kummallekin sukupuolelle, mikäli koiran mittasuhteet muuten ovat oikeat.
Turkki
Espanjanvesikoiran turkki poikkeaa monellakin tapaa useimpien rotujen turkeista. Rotumääritelmän mukaan näyttelyissä turkin pituuden tulee olla 3–15 cm. Lyhyenä karva on kiharaa, mutta pidempänä muodostaa nyörejä ja hylkii tehokkaasti vettä. Karva ajellaan 1–3 kertaa vuodessa. Turkin esteettinen muotoilu on näyttelykoirilta kielletty, joten leikkaaminen on yksinkertaista. Turkki saksitaan tai ajetaan trimmerillä kauttaaltaan tasaisesti lyhyeksi. Turkista ei irtoa juurikaan karvaa.
Goschi
Goschi on sukupuuttoon kuollut haitilais-dominikaaninen koirarotu.
Ulkonäkö
Goschi oli pienikokoinen koira, jolla oli silkkinen, untuvanpehmeä karvapeite. Väritys oli usein helakka.
Luonne ja käyttäytyminen
Rotua kuvailtiin "täysin mykäksi".
Espanjanvesikoira
Turkki
Hyväksyttävät värit ovat yksivärinen valkoinen, ruskea ja musta kaikissa sävyissään sekä kaksivärinen valkoisen kanssa. Pigmentti ja silmien väri ovat suhteessa turkin väriin. Kolmivärinen, mustan tai ruskean tan-merkkisyys sekä "dalmatialaispilkutus" eivät ole sallittuja. Dalmatialaispilkutukseksi on Suomessa espanjalaisen rotumääritelmän pohjalta tulkittu pienet tummat pilkut muuten valkoisessa koirassa. Jos koirassa sen sijaan on edes muutama selkeä laikku pienempien pilkkujen lisäksi, sitä ei pidetä värivirheellisenä. Espanjanvesikoirille on myös tyypillistä värin vaihtuminen koiran vanhetessa. Mustana syntyvä pentu voi vanhemmiten olla harmaa tai rusehtava, ja suklaanruskeana syntynyt pentu voi muuttua hiekanvaaleaksi. On kuitenkin myös koiria, joiden väri ei haalistu.
Goschi
Alkuperä
Rotu oli todennäköisesti saapunut Hispaniolan saarelle etelästä, Etelä-Amerikan karibien mukana. Saaren alkuperäisasukkaat käyttivät sitä metsästykseen.
Espanjanvesikoira
Turkki
Turkin perushoito on helppoa: sitä ei kammata eikä harjata. Tarvittaessa koira pestään shampoolla ja kuivaukseen riittää pyyhe. Runsaan karvan kasvun takia etenkin korvakäytävät kannattaa tarkistaa usein ja nyppiä sormin pois ylimääräinen karva.
Luonne
Espanjanvesikoiran luonne määritellään uskolliseksi, tottelevaiseksi, iloiseksi, uutteraksi, rohkeaksi ja erittäin oppivaiseksi. Piha- ja laivavahdin ominaisuudet ovat edelleen tallella: tarvittaessa koira hälyttää haukkumalla isäntäväen paikalle. Arkuus, aggressiivisuus ja kohtuuttoman suuri puolustushalu kuuluvat joidenkin yksilöiden luonteisiin, vaikka se on epätoivottua. Rodun alkuperäisistä käyttöominaisuuksista johtuen koira saattaa olla paljon toimintaa vaativa, herkkähaukkuinen, voimakkaasti metsästys- tai paimennusviettinen.
Alkuperä
thumb|250px|Espanjanvesikoiria
Espanjanvesikoiraa muistuttavia koiria on ollut Pyreneitten niemimaalla jo kauan, mutta koirien alkuperästä ei ole saatu varmuutta. Eri teorioiden mukaan espanjanvesikoira on kesyyntynyt Pohjanmeren rannikolla eläneestä villikoirasta, polveutunut Itä-Euroopan paimentolaiskansojen nyöriturkkisista koirista tai Pohjois-Afrikan berberien kiharakarvaisista metsästyskoirista. Jotkut puolestaan uskovat koirien tulleen Espanjan rannikolle vasta 1700- ja 1800- lukujen vaihteessa, jolloin merinolampaita kuljetettiin turkkilaisilla laivoilla muun muassa Australiaan.
Vaikka rotu on vuosisatoja vanha, espanjalaiset kiinnostuivat sen pelastamisesta vasta 1970-luvulla. Oma espanjalainen rotuyhdistys perustettiin vuonna 1980 ja viisi vuotta myöhemmin FCI hyväksyi rodun virallisesti. Rotuunottoja tapahtuu edelleen vuosittain Espanjassa järjestettävän erikoisnäyttelyn yhteydessä. Vuodesta 1999 espanjanvesikoirat ovat olleet oikeutettuja vastaanottamaan cacibin.
Voulkaría
Järvi sijaitsee Áktion niemen juuressa Aitolia-Akarnanian alueyksikössä Länsi-Kreikan alueella noin 10 metrin korkeudella merenpinnasta, noin 12 kilometriä kaakkoon Prévezan kaupungista. Järven uskotaan olevan jäänne paikalla muinoin olleesta suuremmasta laguunista.
Espanjanvesikoira
Alkuperä
Perrot ovat alun perin toimineet hyvinkin erilaisissa tehtävissä. Niitä on käytetty paimenena, pihavahtina, noutavana metsästyskoirana maalla ja vedessä sekä tavaroiden ja viestien viejänä seuralaisen tärkeää roolia unohtamatta.
Voulkaría
Antiikin aikana järven lähellä sijaitsi Palairoksen kaupunki. Järvi yhdistyy Joonianmereen ”Kleopatran kanavaksi” kutsutun kanavan välityksellä. Se on saanut nimensä siitä, että kuningatar Kleopatran kerrotaan paenneen sen sekä järven kautta Aktionin taistelun jälkeen vuonna 31 eaa.
Espanjanvesikoira
Terveys
Espanjanvesikoiraa pidetään suhteellisen terveenä rotuna. Lonkkaniveldysplasiaa esiintyy jonkin verran, mutta muita sairauksia tai vikoja (allergiaa, purentavikaa, hammas- ja kivespuutoksia, häntämutkia, kilpirauhasen vajaatoimintaa, varvasanomaliaa, SA-ihosairautta sekä HC ja RD PHTVL/PHPV –silmäsairauksia) on ilmennyt lähinnä yksittäisinä tapauksina.
Nykytilanne
Nykyään lähes kaikki espanjanvesikoirat ovat seura- ja harrastuskoiria. Espanjassakin enää pieni osa koirista toimii perinteisissä työtehtävissä. Rodun monipuolisuus on kuitenkin taannut niille uuden tulevaisuuden huume-, pommi- ja pelastuskoirina kotimaassaan. Suomessa rotua pidetään lähinnä seura- ja harrastuskoirana. Monipuolisena työkoirana espanjanvesikoira sopii moneen harrastukseen. Koiranäyttelyt, agility ja TOKO lienevät suosituimpia. Rodulla on myös palveluskoiraoikeudet ja vuosittain saadaan muutamia kilpailutuloksia. Rotua edustaa Vesikoirat ry, joka edustaa myös portugalinvesikoiria. Rekisteröintimäärät ovat kasvaneet suurin harppauksin viime vuosikymmeninä. Vuonna 2016 espanjanvesikoiria rekisteröitiin 457.
Sojuz MS-11
Alun perin lento oli tarkoitus laukaista 20. joulukuuta 2018, mutta edeltävän Sojuz MS-10:n lennon epäonnistuminen muutti suunnitelmia. Onnettomuustutkinnan perusteella ei ollut tarvetta suurempiin muutoksiin laitteistossa; vika paikallistettiin kokoonpanovaiheeseen. Täten lentoa voitiin aikaistaa paikkaamaan välistä jäänyttä lentoa.
Luettelo pikkuplaneetoista: 27001–28000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen 27001:stä ja päättyen 28000:een. Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Nopeusrajoitus
Nopeusrajoitus on liikenneväylälle asetettu ajoneuvon suurin sallittu nopeus. Väylälle voi olla asetettu myös vähimmäisnopeus, jota ei saa alittaa, joskin se on paljon harvinaisempaa. Nopeusrajoitus voi olla myös ajoneuvo- tai kuljettajakohtainen. Nopeusrajoituksen ylittäminen on rikos, jota kutsutaan ylinopeudeksi.
Nopeusrajoitusten avulla pyritään alentamaan tienkäyttäjien onnettomuusriskiä sekä vähentämään liikenneonnettomuuksien määrää ja vakavuutta. Niiden avulla saadaan aikaan tasainen liikennevirta, jolloin ohitusten tarve vähenee. Nopeusrajoituksilla myös autetaan poikittaisen ja liittyvän liikenteen sujumista, luodaan katto tilannenopeuksille sekä parannetaan ennakoitavuutta.
Nykyään suurimmalla osalla liikenneväylistä on nopeusrajoitus. Ensimmäinen nopeusrajoitus säädettiin 1861 Britanniassa ja se oli 10 mailia (16 kilometriä) tunnissa.
Nopeusrajoitusten käyttöönotto
Vuonna 1962 Suomessa kokeiltiin kattonopeutta, joka oli 90 kilometriä tunnissa. Kokeilu tapahtui Turun ja Porin, Uudenmaan ja Hämeen lääneissä, ja se kesti neljän kuukauden ajan. Tätäkin ennen oli saatettu sakottaa liian suurista tilannenopeuksista esimerkiksi kaarteissa. Lisäksi kaupungeilla, kauppaloilla ja maalaiskunnilla oli ollut käytössä omat sisäiset nopeusrajoituksensa. Joillakin ajoneuvoilla taas oli ajoneuvokohtaisia rajoituksia.
Vuoden 1962 kattonopeuskokeilusta saatujen tulosten perusteella nopeusrajoitukset olivat vuosina 1963–1964 voimassa suurimpien juhlapyhien aikana koko maassa. Kattonopeus sai osakseen runsaasti arvostelua ja vastustusta, ja nopeuskokeilun tuloksia vähäteltiin. Nopeusrajoitusten nähtiin aiheuttavan jonoja ja heikentävän liikenneturvallisuutta, ja äärimmillään niitä pidettiin jopa yksilönvapauden rajoittamisena. Erityisen voimakkaasti asiaan ottivat kantaa auto- ja moottorilehtien toimittajat, ja esimerkiksi Tekniikan Maailman pääkirjoituksessa keväällä 1963 kysyttiin, "olisiko jo aika luopua jonkin asian härkäpäisestä ajamisesta". Synkkien onnettomuustilastojen vuoksi yleinen mielipide alkoi 1960-luvun loppupuolella kuitenkin vähitellen kallistua nopeusrajoitusten kannalle. Vuonna 1968 asetettu Tapaturmantorjunta ry:n liikennejaoksen (Talja) tutkimusryhmä totesi, ettei lyhytaikaisilla nopeusrajoituksilla näyttänyt olleen vaikutusta liikenneonnettomuuksien määrään; sen sijaan onnettomuuksien vakavuusaste oli hieman lieventynyt.
Pysyvän nopeusrajoitusjärjestelmän kehittäminen alkoi Suomessa 1973 sen jälkeen, kun presidentti Urho Kekkonen oli esittänyt nopeusrajoituksia uudenvuodenpuheessaan. Nopeusrajoituskokeilu alkoi elokuussa 1973 Etelä-Suomessa suurin piirtein linjan Kokkola–Savonlinna eteläpuolella. Rajoitukset koskivat valta- ja kantateitä. Suurimmat sallitut nopeudet olivat tuolloin 60, 80, 100 ja 120 km/h. Moottoritiet, tavalliset maantiet, paikallis- ja kylätiet jäivät kokeilun ulkopuolelle eikä niille vielä tuolloin asetettu nopeusrajoituksia, aiempia paikallisia rajoituksia lukuun ottamatta. Kokeilun pääperiaatteena oli asettaa sorateille enimmäisnopeudeksi 80 km/h ja päällystetyille teille joko 100 tai 120 km/h. Mutkaisilla tai mäkisillä teillä voitiin käyttää 60 km/h rajoitusta. Suuri osa aiemmin voimassa olleista 70 ja 90 km/h rajoituksista muutettiin 60 tai 80 km/h rajoituksiksi. Sen sijaan aiemmat 50 km/h rajoitukset jätettiin ennalleen.
Öljykriisin vuoksi koko Suomen alueella määrättiin 21. joulukuuta 1973 alkaen kaikkien ajoneuvojen suurimmaksi sallituksi nopeudeksi 80 kilometriä tunnissa, ja tämä rajoitus oli voimassa kesäkuun loppuun 1974 saakka. Rajoituksella oli voimakas vaikutus liikenneturvallisuuteen: kun tammikuussa 1973 tieliikenteessä oli saanut surmansa 102 ihmistä, tammikuussa 1974 vastaava luku oli vain 44, mikä merkitsi 57 prosentin laskua. "Kriisirajoituksen" päätyttyä onnettomuuksissa kuolleiden ja loukkaantuneiden lukumäärä nousi kuitenkin jälleen miltei edellisvuosien tasolle.
Pysyväksi nopeusrajoitusjärjestelmä vakiintui vuonna 1978. Vuonna 1973 tieliikenneonnettomuuksissa kuoli Suomessa noin 1100 ihmistä ja vuonna 1978 noin 600.
Vuoden 1973 kokeilun yhteydessä otettiin käyttöön myös pysyviksi tarkoitetut ajoneuvokohtaiset rajoitukset. Näistä merkittävimmät olivat linja-, kuorma-, paketti- ja erikoisautoille sekä perävaunuyhdistelmille asetettu 80 km/h rajoitus sekä moottoripyörien kattonopeus 120 km/h.
Heinäkuun 1978 alusta lähtien henkilöautojen ja moottoripyörien suurin sallittu ajonopeus yleisillä teillä koko maassa sekä linja-autojen suurin nopeus Lapin läänissä rajoitettiin arvoon 80 km/h, ellei tiellä tai sen osalla ollut liikennemerkein osoitettu noudatettavaksi muuta – korkeampaa tai alempaa – nopeusrajoitusta. Mikäli tiellä ei ollut nopeusrajoitusmerkkiä, sillä oli voimassa 80 km/h:n nopeusrajoitus. Muusta Suomesta poiketen Ahvenanmaalla vastaava luku oli 90 km/h. Korkein liikennemerkillä osoitettava nopeusrajoitus oli 100 km/h ja moottoritiellä 120 km/h.
Nopeusrajoitukset Suomen teillä
Seuraavassa käsitellään nykyisiä nopeusrajoituksia Manner-Suomessa. Ahvenanmaalla on käytössä eri rajoitukset.
Jens Kujawa
Jens Ingo Holger Kujawa (s. 28. tammikuuta 1965 Braunschweig, Länsi-Saksa) on saksalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija ja Euroopan mestari.
Nopeusrajoitus
Nopeusrajoitukset Suomen teillä
Manner-Suomen teillä käytetyt nopeusrajoitukset ovat 20, 30, 40, 50, 60, 70, 80, 100 ja 120 km/h:
Jens Kujawa
Saksan miesten maajoukkueessa Kujawa voitti Euroopan mestaruuden Saksassa 1993. Hän pelasi Länsi-Saksan joukkueessa vuoden 1987 EM-kilpailuissa ja edusti jälleenyhdistynyttä Saksaa myös vuonna 1992 Barcelonan olympiaturnauksessa, missä Saksa sijoittui seitsemänneksi.
Nopeusrajoitus
Nopeusrajoitukset Suomen teillä
Maastossa yleinen nopeusrajoitus on 60 km/h maalla ja 80 km/h jäällä.
Läänitys
Läänitys eli lääni oli keskiajalla ja uudella ajalla valtiovallan tai hallitsijan alaiselleen yksityishenkilölle myöntämä tulo tai oikeus palkkiona alamaisen suorittamista palveluksista. Tavallisesti jonkun ylimyksen saama läänitys oikeutti hänet hallitsemaan sitä ja nauttimaan sen tuloista korvauksena myöntäjälle suoritettavista palveluksista, kuten sotapalveluksesta tai virkapalveluksesta, tai palkkiona jo aiemmin suorittamistaan palveluksista. Joskus läänitys oli kruunulle myönnetyn velan panttina. Läänitys, jolla kruunun tulonlähde eli vero tai vuokra siirrettiin yksityiselle, myönnettiin joko sovituksi ajaksi tai se voi olla perinnöllinen. Läänitykseksi kutsuttiin myös maaomaisuutta, jota hallittiin maksamatta siitä korvausta. Myös sitä aluetta, jonka läänitetyistä tuloista tai oikeuksista nautittiin, kutsuttiin lääniksi.
Nopeusrajoitus
Määräaikaiset ja tilapäiset rajoitukset
Talveksi nopeusrajoituksia lasketaan monin paikoin. Kaikki 120 km/h rajoitukset lasketaan 100 km:iin/h. Alhaisempia talvinopeusrajoituksia ovat 60, 70 ja 80 km/h.
Läänitys
Läänitykset Ruotsi-Suomessa
Ruotsissa ja Suomessa läänityslaitos poikkesi jonkin verran länsieurooppalaisesta vastineestaan. Näissä maissa läänitykset jaetaan neljään ryhmään sen perusteella, millaiset olivat lääninhaltijan eli lääninpitäjän velvollisuudet kuningasta kohtaan:
Nopeusrajoitus
Määräaikaiset ja tilapäiset rajoitukset
Muut määräaikaiset ja tilapäiset rajoitukset ovat yleensä 30, 40, 50, 60 ja 80 km/h. Määräaikaisia nopeusrajoituksia käytetään esimerkiksi lomakauden tai koulun lukukauden aikana. Tilapäisiä rajoituksia käytetään mm. tietyömailla.
Läänitys
Läänitykset Ruotsi-Suomessa
Suomen alueella jaettiin 1500- ja 1600-luvuilla läänityksinä kreivi- ja vapaaherrakuntia. Nämä läänitykset peruttiin vuoden 1680 reduktiossa.
Nopeusrajoitus
Nopeusrajoitusta osoittavat liikennemerkit
Ellei muuta ole liikennemerkein osoitettu, on nopeusrajoitus taajamassa 50 km/h ja sen ulkopuolella 80 km/h.
Muu kuin yleisrajoitus on osoitettava liikennemerkillä. Varsinaisten nopeusrajoitusmerkkien lisäksi käytössä ovat taajaman (yleisrajoitus 50 km/h) ja piha- tai kävelykadun (rajoitus 20 km/h) alkamista ja päättymistä osoittavat merkit.
Nopeusrajoitusalue-liikennemerkillä voidaan asettaa korkeintaan 40 km/h rajoitus taajamissa ja 60 km/h taajamien ulkopuolella.
Rajoilla ja autolauttojen satamissa käytetään myös yleinen nopeusrajoitus -merkkiä, joka osoittaa yleisrajoitukset Suomessa. Lisäksi nopeusrajoitus voidaan maalata tiehen.
Nopeusrajoitusten yleisyys maanteillä
Seuraavasta taulukosta ilmenee eri nopeusrajoitusalueiden kokonaispituus Suomen maanteillä vuosina 1996—2015 (ilman ramppeja):
Enimmäisnopeussuositus
Suomessa käytetyt enimmäisnopeussuositukset ovat yleensä 40, 50, 60, 70 ja 80 km/h. Suositusta käytetään kaarteissa ja hirvivaara-alueilla, kun rajoituksen mukainen nopeus on liian korkea. Suosituksen syy ilmoitetaan varoitusmerkillä.
"Kasikympin lätkä"
Vuosina 1972–1996 oli käytössä niin sanottu kasikympin lätkä. Se oli valkoinen, pyöreä, irtonainen muovinen kiekko, jonka halkaisija oli noin 120 mm ja jossa oli musta reunus sekä luku 80 mustilla numeroilla. Kiekkoa käyttivät äskettäin ajokortin saaneet kuljettajat ensimmäisen vuoden ajan. Ajoneuvo, jossa oli tällainen lätkä, ei saanut ylittää nopeutta 80 kilometriä tunnissa. Kiekko tuli asettaa autoon tai moottoripyörään siten, että se oli selvästi takaapäin näkyvissä. Ajokortissa oli myös merkintä kuljettajalle määrätystä nopeusrajoituksesta.
Nopeusrajoituksen ylittäminen kolme kertaa ensimmäisen vuoden sisällä ajokortin saamisesta johti harkinnanvaraiseen ajo-oikeuden menettämiseen ja usein myös nimismiehen puhutteluun. Liikenneministerin asettama työryhmä on pohtinut lätkän palauttamista käyttöön.
Nopeusrajoituksia Ahvenanmaalla
Ahvenanmaalla taajamassa on 50 km/h yleisrajoitus. Rajoitus voi olla myös tätä alhaisempi. Taajamien ulkopuolella yleisrajoitus on 70 km/h. Myös 90 km/h rajoituksia voidaan käyttää.
Ylinopeus ja siitä rankaiseminen
Ylinopeus on liikennerikkomus, josta seuraa liikennevirhemaksu. Joissain tapauksissa ylinopeus saattaa täyttää rikoksen tunnusmerkistön, jolloin sitä voi seurata päiväsakko tai vankeutta. Aiemmin lievästä ylinopeudesta määrättiin rikesakkoa. Ulkomaille ei ylinopeudesta sakkoja lähetetä. Ylinopeutta ajaminen myös ohitustilanteessa on lainvastaista.
Nopeusrajoituksia ulkomailla
Nopeusrajoitukset vaihtelevat maittain. Useimmissa Euroopan maissa on käytössä samantapainen rajoitusjärjestelmä kuin Suomessakin: yleinen nopeusrajoitus taajamassa, taajamien ulkopuolella ja moottoritiellä. Monissa maissa on myös "pikatielle" oma erillinen rajoituksensa, joka asettuu taajaman ulkopuolisen ja moottoritierajoituksen välille. Useista maista pikatiet tai moottoritiet puuttuvat.
Useimmissa maissa nopeusrajoitukset on asetettu kilometreinä tunnissa (km/h). Eräissä maissa, ainakin Englannissa ja Yhdysvalloissa, rajoitukset ovat maileina tunnissa (mph). 1 mph = 1,6 km/h.
Korkein Euroopassa käytetty nopeusrajoitus on tiettävästi 140 km/h, mikä on voimassa Puolassa ja Bulgariassa. Italian vuoden 2002 laki sallii normaalin 130 km/h rajoituksen sijasta 150 km/h tietyt turvaehdot täyttäville moottoriteille, mutta mahdollisuutta ei ole 2013 mennessä koskaan käytetty. Itävallassa on vuonna 2006 kokeiltu 160 km/h rajoitusta yhdellä moottoritieosuudella. Kokeilu lopetettiin 2007 turvallisuus- ja ympäristösyistä.
Toisessa ääripäässä on Vatikaani. Siellä enimmäisnopeus on vain 30 km/h.
Vapaa kattonopeus
Osalla Saksan moottoriteistä eli Autobahneista on vapaa kattonopeus. Vapaa nopeus koskee myös eräitä muita teitä. Enimmäisnopeudeksi suositellaan Saksassa 130 km/h, mutta sen noudattaminen ei ole pakollista.
Mansaarella ei ole yleistä nopeusrajoitusta lainkaan. Saaren hallituksen mukaan sellainen ei parantaisi liikenneturvallisuutta.
Nopeusrajoituksia Englannissa
Britannian nopeusrajoitukset poikkeavat useimmista muista Euroopan maista siten, että ne on määritelty maileina tunnissa (mph). Yleisrajoitukset ovat seuraavat: taajamassa 30 mph (48 km/h), maantiellä 60 mph (96 km/h) ja kaksiajorataisilla sekä moottoriteillä 70 mph (112 km/h). Nämä yleiset nopeusrajoitukset pätevät kaikkialla, ellei muuten ole liikennemerkein osoitettu.
Englannissa on käytössä 6-portainen nopeusrajoitusasteikko. Rajoitukset ovat 20, 30, 40, 50, 60 ja 70 mph, mitkä metrijärjestelmässä vastaavat rajoituksia 32, 48, 64, 80, 96 ja 112 km/h:
Uuden 80 mph (128 km/h) rajoituksen käyttöönottoa on suunniteltu moottoriteille, mutta se ei vielä 2013 ole voimassa.
Nopeusrajoituksia Ruotsissa
Ruotsi oli tiettävästi ensimmäinen maa, joka otti käyttöön nopeusrajoitukset koko tieverkolleen. Vuonna 1955 otettiin Ruotsissa käyttöön yleinen 50 km/h rajoitus taajamissa. Vuonna 1971 otettiin käyttöön nopeusrajoitus myös taajamien ulkopuolella, ensin kokeiluna ja vuodesta 1980 vakinaisena. Tuolloisen järjestelmän nopeusportaat olivat 50, 70, 90 ja 110 km/h. Perusnopeudet olivat samat kuin nykyisinkin: 50 km/h taajamassa ja 70 km/h taajaman ulkopuolella.
Nykyisin Ruotsissa on käytössä 10-portainen nopeusrajoitusasteikko. Rajoitukset ovat 30, 40, 50, 60, 70, 80, 90, 100, 110 ja 120 km/h. Entistä nopeusrajoitusjärjestelmää muutettiin vuosina 2008–2009 ottamalla käyttöön 40, 60, 80, 100 ja 120 km/h rajoitukset ja määrittämällä maanteille uudet rajoitukset.
Ruotsissa on suunniteltu, että 50, 70 ja 90 km/h rajoituksista luovuttaisiin kokonaan. Uudeksi perusnopeudeksi määrättäisiin 40 km/h taajamassa ja 60 km/h taajaman ulkopuolella.
Nopeusrajoituksia Saksassa
Saksassa yleisrajoitus on 50 km/h taajamissa ja 100 km/h taajamien ulkopuolella.
Yleisrajoitus ei Saksassa koske moottoriteitä eli Autobahneja. Se ei taajamien ulkopuolella koske myöskään keskikaideteitä eikä teitä, joilla on vähintään kaksi kaistaa samaan suuntaan. Näillä teillä on vapaa nopeus, ellei liikennemerkillä ole toisin osoitettu. Nopeudeksi suositellaan silloinkin korkeintaan 130 km/h, mutta suositusta ei ole pakko noudattaa. Nopeusrajoitukseton osuus ei kata koko Saksan moottoritieverkkoa. Täysin vapaa nopeus on käytössä noin puolella moottoritiekilometreistä, kolmanneksella on kiinteä nopeusrajoitus ja muilla osuuksilla nopeutta rajoitetaan tarvittaessa (kuten sateella tai liikenteen mukaan).
Saksassa on käytössä 15-portainen nopeusrajoitusasteikko. Rajoitukset ovat 5, 10, 20, 30, 40, 50, 60, 70, 80, 90, 100, 110, 120 ja 130 km/h sekä lisäksi nopeusrajoituksen puuttuminen.
Enimmäisnopeuden lisäksi voidaan tielle määrätä Saksassa myös vähimmäisnopeus.
Yleisrajoitukset eri maissa
pienoiskuva|400x400px|Korkeimmat nopeusrajoitukset maailman kartalla Alla olevassa taulukossa on vertailtu eri maiden yleisnopeusrajoituksia. Yksiköt ovat kilometrejä tunnissa.
Karin Metze
Karin Metze (myöh. Ulbricht, s. 21. elokuuta 1956 Meissen) on saksalainen, Itä-Saksaa edustanut soutaja. Hän voitti kaksi olympiakultaa ja yhden maailmanmestaruuden
Metze voitti olympiakultaa perämiehellisessä nelosessa Montrealissa 1976. Tämän jälkeen hän siirtyi kahdeksikkoon ja voitti maailmanmestaruuden Amsterdamissa 1977 ja olympiakultaa Moskovassa 1980. Muissa MM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa Bledissä 1979, sijoittui viidenneksi Münchenissä 1981 sekä saavutti pronssia Luzernissa 1982 ja Duisburgissa 1983.
Bertrand Traoré
Bertrand Isidore Traoré (s. 6. syyskuuta 1995 Bobo-Dioulasso ) on burkinalainen jalkapalloilija, joka edustaa englantilaista Aston Villaa. Pelipaikaltaan hän on hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Englannin Valioliigassa pelaava Chelsea teki lokakuussa 2013 Traorén kanssa neljän ja puolen vuoden pituisen sopimuksen. Hän pelasi lainalla Eredivisien Vitessessä tammikuusta 2014 kesäkuuhun 2015 ja teki 42 liigattelussa 16 maalia. Kaudella 2015–2016 hän pelasi Chelseassa kymmenen valioliigaottelua, joissa teki kaksi maalia, sekä kaksi ottelua Mestarien liigassa. Kaudella 2016–2017 hän pelasi lainalla Amsterdamin Ajaxissa 24 Eredivisien ottelua, joissa teki yhdeksän maalia sekä 13 ottelua Eurooppa-liigasa, ja teki neljä maalia.
Traoré siirtyi kesällä 2017 Ranskaan Lyonin joukkueeseen, jossa hän pelasi kolme kautta. Pelaamissaan 88 Ligue 1:n ottelussa hän teki 21 maalia, 13 Mestarien liigan ottelussa kaksi maalia ja yhdeksässä Eurooppa-liigan ottelussa neljä maalia. Hän siirtyi Englannin Valioliigan Aston Villaan 18,4 miljoonan euron siirtosummalla syyskuussa 2020. Avauskaudellaan hän teki 36 liigaottelussa seitsemän maalia ja antoi seitsemän maalisyöttöä, mutta kaudella 2021–2022 hän pelasi vain yhdeksässä liigaottelussa. Syyskaudella 2022 hän pelasi Basaksehirissa lainalla 12 Turkin Superliigan ottelua, joissa teki kaksi maalia. Kuudessa Konferenssiliigan ottelussaan hän onnistui kerran maalinteossa. Kevätpuolella 2023 hän teki kahdeksassa Valioliigan ottelussa kaksi maalia.
Francisco Elson
Francisco Marinho Robby Elson (s. 28. helmikuuta 1976 Rotterdam) on alankomaalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija. Elson pelasi urallaan pääasiassa NBA:ssa ja Espanjan pääsarjassa. Hän voitti kummankin sarjan mestaruuden ja Espanjan cup-mestaruuden.
Vuonna 2003 Elson siirtyi NBA:han, missä hän edusti Nuggetsia ensimmäiset kolme kauttaan. Tämän jälkeen hän jatkoi NBA:ssa edustaen useita eri seuroja, pisimpään kahden kauden ajan San Antonio Spursia ja Milwaukee Bucksia. Spursissa hän voitti vuonna 2007 NBA:n mestaruuden. Elson käväisi vielä pelaamassa Iranissa vuonna 2013 ennen uransa virallista lopetusta.
Levänuoliainen
Levänuoliainen (Gyrinocheilus aymonieri) on Aasiasta kotoisin oleva jokikala, jota on tavattu Intiasta, Thaimaasta ja lähiseuduilta.
Levänuoliaisesta on kehitetty akvaariokala, ja josta on luotu muutamia värimuunnoksia kuten esimerkiksi laikullinen ja kokokeltainen. Tämä kookas nuoliainen on melko suosittu levänsyöjä vaikkei sovellukaan useimpiin seura-akvaariohin luonteensa ja kokonsa vuoksi, levänuoliainen tarvitsee oman reviirin.
Koko ja vaatimukset
Levänuoliainen saattaa elää jopa 10-vuotiaaksi, ja pituutta sille voi kertyä 27 senttimetriä. Tälle suhteellisen lämpimän veden (24-28○C) kalalle on todettu hyväksi 6,0-8,0 pH-arvo ja altaan kokoa pitäisi olla vähintään 250 litraa. Altaassa tulisi olla juurakoita tai luolia piiloiksi. Aikuisena kalasta tulee usein erakko, eikä se siedä samanlajista seuraa.