cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Saab 92
Vuonna 1954 Saab 92 sai Solexin 32BI-kaasuttimen ja uudet sytytyspuolat, mikä nosti tehoja 28 hevosvoimaan. Myös etuvalot uusittiin saksalaisen Hellan valmistamiin. Myös kankaisella rullattavalla katolla oleva malli tuli myyntiin.
Saab 92:ia valmistettiin yhteensä 20 218 kpl. Viimeinen Saab 92 valmistui vuoden 1957 alussa, vaikka sen seuraaja Saab 93 oli tullut myyntiin jo vuonna 1955.
Teknillinen yliopisto
Teknilliset yliopistot harjoittavat tieteellistä tutkimusta ja vastaavat teknillisen alan korkeimmasta koulutuksesta. Vuoden 2005 jälkeen alin suoritettava tutkinto on ollut tekniikan kandidaatti, mutta tutkinto-oikeus annetaan jo pyrkimisvaiheessa aiempaan tapaan diplomi-insinöörin (DI), arkkitehdin ja maisema-arkkitehdin tutkintoihin. Näiden tutkintojen jälkeen teknillisissä yliopistoissa voi jatkaa opiskelua tekniikan lisensiaatiksi tai tekniikan tohtoriksi.
Teknilliset yliopistot Suomessa
Suomessa on useiden yliopistojen yhdistymisten jälkeen enää yksi teknillinen yliopisto, Lappeenrannan teknillinen yliopisto. Lappeenrannassa on mahdollisuus opiskella myös kauppatieteitä.
Suurimmat tekniikan alan yliopistotasoiset kouluttajat ovat kuitenkin Aalto-yliopisto Espoossa sekä Tampereen yliopisto. Näiden lisäksi teknillistä yliopistokoulutusta antavat Oulun yliopiston, Turun yliopiston, Vaasan yliopiston ja Åbo Akademin teknilliset tiedekunnat.
Historiaa
Ensimmäinen Suomeen perustettu teknillinen yliopisto oli Teknillinen korkeakoulu, joka aloitti toimintansa 1908. Sen juuret ovat kuitenkin kauempana, sillä teknillinen opetus aloitettiin Suomessa 1849 perustamalla teknilliset reaalikoulut Helsinkiin, Turkuun ja Vaasaan. Helsingin teknillisen reaalikoulun nimi muutettiin vuonna 1872 Polyteknilliseksi kouluksi, seitsemän vuotta myöhemmin vuonna 1879 Polyteknilliseksi opistoksi ja 1908 Teknilliseksi korkeakouluksi.
Åbo Akademin kemiallis-teknillinen tiedekunta perustettiin 1920 huolehtimaan osaltaan Suomen ruotsinkielisestä DI-koulutuksesta. Oulun yliopiston teknillinen tiedekunta aloitti toimintansa vuonna 1959. Tampereelle perustettiin vuonna 1965 Teknillisen korkeakoulun sivukorkeakoulu, joka itsenäistyi 1972 Tampereen teknilliseksi korkeakouluksi. Vuonna 1969 perustettiin Suomen kolmas teknillinen korkeakoulu Lappeenrantaann.
Vaasan yliopisto aloitti DI-koulutuksen yhteistyössä Teknillisen korkeakoulun kanssa vuonna 1990. Noin puolet opinnoista suoritettiin Vaasan yliopistossa, jonka jälkeen tutkinto viimeisteltiin Teknillisessä korkeakoulussa. Turun yliopistossa DI-koulutus aloitettiin vuonna 1999 yhteistyössä Åbo Akademin kanssa. Turun yliopisto vastasi opinnoista kandidaattitasolle asti ja Åbo Akademi siitä eteenpäin DI-tutkintoon. Vuodesta 2004 lähtien Vaasan ja Turun yliopistoilla on ollut oikeus myöntää itsenäisesti teknis-tieteellisiä tutkintoja. Jyväskylän yliopisto sai teknis-tieteellisten tutkintojen koulutusvastuun vuonna 2020 ja aloitti DI-koulutuksen syksyllä 2021.
Vuonna 2003 vaihtuivat Tampereen ja Lappeenrannan teknillisten korkeakoulujen nimet teknillisiksi yliopistoiksi. Vuonna 2006 Åbo Akademin kemiallis-teknillinen tiedekunta lyhensi nimensä teknilliseksi tiedekunnaksi.
Vuoden 2010 alusta Teknillinen korkeakoulu muodosti Aalto-yliopiston yhdessä Helsingin kauppakorkeakoulun ja Taideteollisen korkeakoulun kanssa. Vuoden 2019 alusta puolestaan Tampereen teknillinen yliopisto yhdistyi Tampereen yliopiston kanssa uudeksi Tampereen yliopistoksi.
Ulkomaiset teknilliset yliopistot
Suomalaisten teknillisten yliopistojen kaltaisia yliopistoihin luettavia tai niihin rinnastettavia instituutioita on erityisesti Pohjoismaissa, saksankielisissä maissa sekä Hollannissa. Sen sijaan esimerkiksi Yhdysvalloissa teknillistä yliopistoa vastaavaa termiä Institute of Technology käytetään kuvaamaan myös sellaisia instituutioita, joilla ei ole oikeutta myöntää tohtorintutkintoja.
Tunnettuja ulkomaisia teknillisiä yliopistoja:
Saku Salminen (jääkiekkoilija, 1999)
Saku Salminen (s. 13. marraskuuta 1999 Tampere) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa SM-liigajoukkue Pelicansia.
Ura
Salminen on Tapparan kasvatti. Kaudella 2016–2017 hän toimi seuran B-nuorten kapteenina. Kaudella 2018–2019 Salminen voitti Tapparan A-nuorten sisäisen tehotilaston lukemalla +16. Kaudella 2019–2020 hän nousi joukkueen kapteeniksi. Salminen debytoi kauden aikana myös miesten peleissä pelattuaan kolme ottelua lainalla Mestis-joukkue Kooveessa.
Maaliskuussa 2020 Salminen teki vuoden mittaisen sopimuksen Tapparan yhteistyöseuran, Mestis-joukkue TUTO Hockeyn kanssa. Hän harjoitteli samana kesänä Tapparan SM-liigajoukkueen kanssa, mutta Salminen siirtyi TUTOn vahvuuteen kaudeksi 2020–2021. Hänen varsinainen tulokaskautensa Mestiksessä toi 24 runkosarjaottelussa tehot 2+7=9 ja kolmessa playoff-ottelussa kaksi syöttöpistettä. Salminen nousi kauden aikana lainalle Tapparaan, jossa hän sai tililleen seitsemän runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Salminen sai tililleen ensimmäisen SM-liigaottelunsa 14. tammikuuta 2021 Saimaan Palloa vastaan. Hänet merkittiin joukkueensa seitsemänneksi puolustajaksi. Salminen jäi lopulta kuitenkin ilman peliaikaa. Hän sai ensimmäiset jääaikansa SM-liigassa neljännessä ottelussaan 17. helmikuuta 2021 vieraissa Porin Ässiä vastaan. Salminen merkittiin Tapparan seitsemänneksi puolustajaksi. Hän sai jääaikaa lopulta 7.26 minuuttia.
Kaudeksi 2021–2022 Salminen teki Tapparan kanssa vuoden mittaisen SM-liigasopimuksen. Hän pelasi varsinaisen tulokaskautensa aikana 42 runkosarjaottelua tehden kolme syöttöpistettä. Jatkoaika.com-verkkolehden pelaaja-arvion mukaan Salminen oli kuitenkin joukkueen puolustuksen heikoin lenkki, eikä hän säväyttänyt juuri missään vaiheessa. Salminen keräsi verrattain heikon teholukeman –7. Hän ei saanut peliaikaa enää pudotuspeleissä. Salminen voitti kauden päätteeksi kuitenkin Suomenmestaruuden. Hän pelasi Tapparassa myös yhdeksän Mestarien liigan ottelua tehden yhden syöttöpisteen. Salminen voitti CHL-hopeaa. Hän pelasi kauden aikana myös yhteensä viisi Mestis-ottelua lainalla kolmessa eri joukkueessa; Kiekko-Vantaassa, Kooveessa ja KeuPa HT:ssä.
Salminen siirtyi kaudeksi 2022–2023 1+1-vuotisella sopimuksella Pelicansiin. Hän teki liigauransa avausmaalin runkosarjan kolmannella kierroksella 21. syyskuuta 2022 Saimaan Palloa vastaan. Kimmo Peltonen valitsi Salmisen ottelun Alumnien tähtien kakkostähdeksi. Hän pelasi SM-liigassa kauden aikana 44 runkosarjaottelua tehopistein 2+5=7 ja 14 playoff-ottelua ilman tehopisteitä. Salminen voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa. Kesäkuussa 2023 Pelicans uutisoi käyttäneensä hänen sopimuksessaan olleen option ja teki Salmisen kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Muuta
Salminen valmistui ylioppilaaksi Sammon keskuslukiosta syksyllä 2018.
Sellosali
Sellosali on kauppakeskus Sellossa Espoon Leppävaarassa sijaitseva 400-paikkainen konserttisali. Siellä järjestetään noin 250 tapahtumaa vuodessa. Sellosalissa järjestetään klassisen ja kevyen musiikin konsertteja, pienimuotoisten oopperoiden esityksiä, tanssiteoksia, teatteria sekä lastenkulttuuritapahtumia. Sellosalin varusteisiin kuuluvat Steinway- ja Yamaha-flyygelit sekä Clementi-fortepiano vuodelta 1828 Samassa rakennuksessa sijaitsevat myös musiikkiopisto Juvenalian ja Espoon kaupunginkirjaston toimipisteet.
Sellosalissa pidetään klassisen musiikin konserttien ohella myös muun muassa April Jazz -festivaalin ja Helsinki Guitar Festivalin tilaisuuksia. Salissa esiintyneisiin ulkomaisiin nimiin kuuluvat pianisti Brad Mehldau (2016), saksofonisti David Murray sekä laulajat Dianne Reeves (2017) ja Tasha Taylor (2017).
Metalli (täsmennyssivu)
Metalli voi tarkoittaa seuraavia:
Yari (keihäs)
thumb|250px|Kaksisirppinen jūmonjiyari, keihäänkärki, jonka kärjen kaikki haarat ovat kaksiteräisiä eli molemmilta puolilta leikkaavia. Yari  on japanilainen keihäs. Yarin päätyyppi on suorakärkinen suyari, joka voi olla joko pitkäteräinen nagamiyari tai lyhytteräinen tanpoyari. Yari-keihäät olivat joko kaksi- tai kolmiteräisiä ja usein varustettuja punaisiksi maalatuilla veriurilla, jotka tekivät ne uhkaavan näköisiksi. Japanilaisissa taistelulajeissa keihäänkäyttötaitoa kutsutaan sōjutsuksi. Sōjutsu kuului samurai-klaanien ”miestentaitoihin”, dangyōhon. Nämä olivat taitoja, joita samurain oli opiskeltava ja hallittava, jotta hän olisi hyödyksi isännälleen.
Keihästyypit
Yari on kiinalaisista keihäistä Japanissa kehitetyn hoko-keihään kevyempi ja monikäyttöisempi versio. Japanilaisessa keihäässä kärjen päähän taottiin tanko, joka työnnettiin keihään varressa olevaan reikään ja kiristettiin puutapeilla (mekugi). Tämä poikkeaa selvästi hoko-keihäänkärjen kiinnityksestä, jossa keihäänvarsi liitettiin keihäänkärjen putkimaiseen kantaosaan. Yarista saatiin keveämpi ja tasapainoisempi ilman, että lujuudesta tarvitsi tinkiä. Tämä muutos teki keihäästä myös helpommin käsiteltävän. Yarin päätyyppi oli suorateräinen suguyari, joka jaoteltiin pituuden mukaan alaluokkiin. Yli 25 cm:n pituiset suorat keihäänkärjet olivat suyari nimisiä ja lyhyemmät, 25–10 cm teräpituudet yari-nimisiä. Yarin terän poikkileikkaus saattoi olla nelisivuinen suunnikas (ryōshinogiyari) tai kolmisivuinen (sankokuyari).
Japanilaisen keihään varsi on kovapuinen ja nimeltään nakae. Varren pituus voi vaihdella, mutta on yleensä 2,5–3 metriä, tosin jopa 5 metrin pituisia varsia on käytetty. Varsi on yleensä varustettu metallisilla renkailla tai muilla heloilla (sujigane) ja varren alapäässä on yleensä valurautainen päätyheloitus. Tätä on voitu käyttää pistoihin vastustajan hermopisteisiin (atemi) tai muihin arkoihin kyūsho-pisteisiin. Keihäät voitiin myös varustaa kädensuojalla (tsuba) tai väistintangolla (hadome). Jalkaväkiosastojen keihäiden pituus saattoi nousta 4,8–5,6 metriin. Vaikka hevosen selästä olisi pitkällä yarilla ollut hyvä ulottuvuus, käytännössä ratsuväen keihään enimmäispituus saattoi olla noin 4 metriä ja paino 8–10 kilogrammaa.
Historia
Keihäällä on Japanissa vahva symbolinen merkitys. Legendan mukaan jumala Izanagi loi Japanin saaret yarin kärjellä merenpohjasta nostamallaan maalla. Tästä periytyy keihään arvo seremoniavälineenä. Se oli paitsi luomisen, myös armeijoiden valtaa kuvaava symboli. Yari-keihästä kannettiin Japanin feodaaliaikana lääninherrojen (daimioiden) matka- ja seremoniakulkueiden kärjessä vallan ja mahdin tunnusmerkkinä.
Keihäs oli tehokas ase haarniskoituja vastustajia vastaan. Sillä pystyi tavoittamaan ja lävistämään helposti ratsastavankin bushin haarniskan suojaamattomat tai heikot kohdat. Japanilaisten torjuessa 1200-luvulla kahdesti mongolien maihinnousuyritykset osoittivat kurinalaiset keihäsyksiköt arvonsa hyökkääjien pysäyttämisessä. Vaikka "jumalallinen tuuli" (kamikaze) tuhosikin sekä vuosina 1274 ja 1281 maihinnousua Japaniin yrittäneet mongolilaivastot, käytiin molemmilla kerroilla myös taisteluita japanilaisten puolustajien ja mongolihyökkääjien maihinnousuosastojen välillä, joissa japanilaiset keihäsyksiköt osoittautuivat tehokkaiksi. Ensimmäinen kirjallinen maininta "yari"-nimellä kutsutusta keihästyypistä on vuodelta 1334, ja vaikka aseesta on joitain mainintoja myöhemmin 1300-luvulla, se ei toden teolla yleistynyt ennen kuin 1400-luvun jälkipuoliskolla. Taistelevien valtakuntien aikakaudella eli Sengoku-kaudella sotataktiikkaan tulleet väijytykset ja peitteisen maaston hyväksikäyttö saivat bushit lopullisesti vaihtamaan ensisijaisen aseensa jousesta keihääseen.
Mongolisotien kokemusten perusteella keihään kehitys koki kukoistuskautensa ja 1300- ja 1400-lukujen taidokkaimmat ja kokeneimmat miekkasepät kehittelivät yari-keihään muotoja ja valmistustekniikoita. Sengoku-kaudella kaikkien keihästyyppien kirjo oli tosikäytössä. Lopullisen iskun armeijan suurille keihäsyksiköille teki tuliaseiden lisääntyminen Japanissa 1500-luvun lopulla. Vuonna 1575 Oda Nobunaga tuhosi taitavalla lunttulukkomuskettijoukkojen käytöllä Takeda-klaanin joukot Nagashinon taistelussa. Tämä on kuvattu Akira Kurosawan elokuvan (Kagemusha – varjokenraali) loppukohtauksessa.
Joe Chappelle
Joe Chappelle on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja. Hän on ohjannut muun muassa elokuvat Aaveet (1998), Operaatio Takedown (2000) ja Pimeyden ruhtinas: Tositarina Draculasta (2000). Viime vuosinä Chappelle on ohjannut jaksoja useisiin televisiosarjoihin kuten Agentit, CSI: New York, Langalla ja CSI: Miami.
Suomalaisen kansakoulun ystävät
Suomalaisen kansakoulun ystävät oli vuosina 1889–1964 toiminut suomalainen yhdistys, joka pyrki edistämään suomenkielisten kansakoulujen perustamista. 1800-luvun lopulla monissa Suomen ruotsinkielisissä kunnissa ei ollut lainkaan suomenkielisiä kansakouluja, eivätkä kunnat olleet halukkaita perustamaan niitä.
Perustaminen
Yhdistys syntyi Helsingin suomalaisen klubin piirissä vuonna 1889. Helsingin pitäjässä ei ollut ainoatakaan suomenkielistä koulua, vaikka suomenkielisiä asukkaita oli yli kaksituhatta. Klubin jäsenet Herman Liikanen ja Antti Almberg ajoivat yhdistyksen perustamista suomenkielisen väestön sivistystilanteen parantamiseksi.
Yhdistys perustettiin Suomalaisen klubin vuosikokouksessa 6. huhtikuuta 1889, ja 24. toukokuuta senaatti vahvisti sen säännöt. Säännöissä yhdistys määritteli tehtäväkseen edistää suomenkielisten kansakoulujen perustamista sekä toimia kansansivistyksen hyväksi muillakin tavoin, kuten kansankirjastoja perustamalla, kirjallisuutta levittämällä ja luentoja pitämällä.
Yhdistyksen johtokuntaan valittiin esimieheksi Lars Neovius ja jäseniksi P. W. Hannikainen, A. H. Kallio, Lauri Kivekäs sekä Theodor Schwindt.
Toiminta
Toiminta alkoi väestötilanteen ja koulutustarpeiden selvittämisellä, ja eri puolille Suomea värvättiin asiamiehiä, jotka tekivät tiedusteluja. Muutamassa vuodessa asiamiehiä oli lähes kaksisataa.
PTV4
PTV4 oli suomalainen televisiokanava kaapeliverkossa. Kanavan ohjelmisto koostui kahdesta osuudesta: valtakunnallisesta osuudesta ja paikallisohjelmistosta. PTV4 oli nykyisen Nelosen edeltäjä ja näkyi noin 20 paikkakunnan kaapeli-tv-verkoissa.
Suomalaisen kansakoulun ystävät
Toiminta
Alkuvuosina varoja toimintaan saatiin jäsenmaksuista ja arpajaisten järjestämisestä. Myöhemmin yhdistys sai myös merkittäviä lahjoituksia ja testamentteja.
PTV4
Kanavalla oli vuosina 1992–1994 MM-jääkiekon esitysoikeudet.
Suomalaisen kansakoulun ystävät
Lakkauttaminen
Yhdistys lakkautti toimintansa vuonna 1964 ja luovutti Suomen Kulttuurirahastolle pääoman, josta perustettiin Suomalaisen Kansakoulun Ystävien rahasto. Rahasto edistää ja tukee suomenkielistä kansansivistystyötä.
PTV4
Historia
Kanava aloitti lähetykset vuoden 1990 alussa nimellä PTV (sanasta paikallistelevisio). PTV:n omistajina olivat aluksi Sanoma, Turun Sanomat ja Aamulehti-yhtymä. Ajatuksena oli, että kun pienet paikalliskanavat lyöttäytyvät yhteen, ne voivat kilpailla paremmin mainostuloista. Yhtiön pohjana olivat Helsinki Television (HTV) vuonna 1978 perustamat ilmainen Helsinki-kaapelikanava ja maksullinen Viihde-kanava. PTV aloitti lähetyksensä HTV:n kaapeliverkossa ja välitti HTV:n ohjelmapaketteja eri puolilla Suomea toimineille kaapeli-tv-yhtiöille.
PTV4 lähetti paljon etenkin yhdysvaltalaisia elokuvia, mutta myös yhteistä Helsingissä tuotettua ohjelmistoa ja paikallista ohjelmistoa. Jälkimmäistä tuottivat paikalliset kaapeli-tv-yhtiöt, ja sitä näytettiin muun ohjelmiston seassa. Nämä vastaanottivat ohjelmat Helsingistä valokuituverkon avulla. Ulkomailta hankittu ohjelmisto perustui aluksi Sanoman aiemmin omistamien paikalliskanavien ohjelmiin.
Sanoma osti Aamulehden osuuden PTV:stä vuonna 1994, mistä lähtien se omisti enemmistön yhtiöstä. Samalla alettiin sijoittaa enemmän rahaa ohjelmistoon, ja kanavan nimi vaihtui huhtikuussa 1996 PTV4:ksi. Rajoittunut näkyvyysalue alkoi kuitenkin olla esteenä kanavan toiminnan laajentamiselle. Niinpä yhtiön omistajat päättivät hakea maanpäällistä toimilupaa, minkä ne lopulta saivatkin.
PTV4 lähetti viimeiset ohjelmansa toukokuussa 1997, ja kanavan korvasi seuraavan kuukauden alussa Nelonen. Useat paikallisohjelmien tuottajat jatkoivat ohjelmien lähettämistä itsenäisesti, muun muassa TSTV (aiemmin Turku-TV) aina vuoden 2012 loppuun saakka.
Jala Brat
Jasmin Fazlić (s. 16. lokakuuta 1986 Sarajevo, Bosnian ja Hertsegovinan sosialistinen tasavalta, Jugoslavia), tunnetaan paremmin artistinimellään Jala Brat, on bosnialainen räppäri ja tuottaja. Hänet tunnetaan parhaiten lukuisista yhteistyöprojekteista toisen bosnialaisen räppärin, Buba Corellin kanssa, jonka kanssa hän myös perusti levy-yhtiön IMPERIA. Kaksikko vastaa myös laulaja Maya Berovićin menestyksestä, sillä he kirjoittivat ja tuottivat Berovićin suurimmat hittikappaleet. Jala edusti Bosnia ja Hertsegovinaa Eurovision laulukilpailussa 2016 kappaleella "Ljubav je" yhdessä Dalal Midhat-Talakićin, Deenin ja Ana Rucnerin kanssa, mutta he eivät päässeet finaaliin.
Kesällä 2016 Jala ilmoitti, että asettuu ehdolle bosniakkien kansallismielisen Stranka demokratske akcije -puolueen listoilla Bosnian vuoden 2016 kunnallisvaaleissa.
Kromosfääri
Kromosfääri eli värikehä on Auringon ympärillä sijaitseva kaasukehä. Sen paksuus on noin 2 000 kilometriä ja lämpötila noin 10 000 K eli paljon korkeampi kuin Auringon pinnalla. Auringonpimennyksen aikana kromosfääri näkyy punaisena renkaana Auringon ympärillä.
Kromosfääri nähdään vedyn punaisessa H-alfa-viivan valossa. Kromosfäärin alla on Auringon pinta eli fotosfääri ja yllä kuuma korona. Fotosfäärin ja kromosfäärin välillä on 500 kilometrin paksuinen kerros jossa lämpötila nousee 4 500 kelvinistä 6 000 kelviniin. Kromosfäärin ja koronan välillä on noin 2 000 kilometrin paksuinen siirtymäkerros, jossa kineettinen lämpötila nousee asteittain jopa miljoonaan asteeseen.
Muilla tähdillä on havaittu fotosfäärin ja kromosfäärin aktiivisuuteen liittyviä spektriviivoja.
Myllyojan suuralue
Palvelut
Alueen peruspalvelut on keskitetty pääasiassa Myllyojan keskukseen, jossa sijaitsee muiden muassa Myllyojan terveysasema, kirjasto ja apteekki. Päivittäistavarakauppoja alueella on useita eri kaupunginosissa.
Ortokeskus
thumb Ortokeskus liittyy geometriassa kolmioihin, jossa kolmion korkeusjanat, tai niiden jatkeet, kohtaavat yhteisessä leikkauspisteessä, ortokeskuksessa. Ortokeskus on eräs kolmion merkillisestä pisteistä ja se on luetteloitu Kimberlingin pisteiden luetteloon tunnuksella
Myllyojan suuralue
Liikenne
Suuralueen tärkeimmät tieväylät ovat valtatie 20 (Kuusamontie), Vaalantie ja Parkkisenkankaantie. Valtatien 20 osuus Vaalantien liittymän ja Toppilan välillä on nelikaistainen.
Ortokeskus
Kun neljästä pisteestä, jotka sisältävät kolmion kolme kärkeä ja ortokeskuksen, valitaan mitkä kolme tahansa, muodostuu niistä kolmio, jonka ortokeskuksena on jäljelle jäänyt neljäs piste. Neljästä pisteestä on syntynyt ortosentrinen systeemi.
Myllyojan suuralue
Liikenne
Oulujoen ylitse Oulunsuun suuraluelta Erkkolan siltaa pitkin Myllyojan suuralueelle johtava Oulunsuuntie–Parkkisenkankaantie on yksi liikenteen pullonkauloista, sillä Madekosken siltaa lukuun ottamatta Erkkolan silta on itäisin Oulujoen silloista. Uuden Poikkimaantien sillan arvellaan vähentävän liikenteen määrää Erkkolan sillalla.
Ortokeskus
Sijainti kolmiossa
Ortokeskus sijaitsee kolmion sisällä, jos kolmio on teräväkulmainen, suoran kulman kärjessä, jos kolmion on suorakulmainen ja ulkopuolella, jos kolmio on tylppäkulmainen.
Ortokeskus sijaitsee kolmion Eulerin suoralla, päin­vastaisella puolella kolmion paino­pistettä eli keskijanojen leikkauspistettä kuin kolmion keskinormaalien leikkauspiste. Sen etäisyys kolmion paino­pisteestä on kaksi kertaa paino­pisteen etäisyys kolmion ympäri piirretyn ympyrän keski­pisteestä.
Myllyojan suuralue
Liikenne
Myllyojan suuralueelta pääsee busseilla keskustaan Tuiran ja Merikosken siltojen kautta sekä Erkkolan sillan ja OYS:n kautta. Liikennettä hoitavat Koskilinjat sekä OTP Travel.
Ortokeskus
Karteesiset koordinaatit
Korkeusjanojen leikkauspisteen karteesiset koordinaatit voidaan johtaa käyttämällä sitä tietoa, että sanottu piste sijaitsee Eulerin suoralla, toisella puolella keskijanojen leikkauspistettä kuin kolmion keskinormaalien leikkauspiste ja kaksinkertaisella etäisyydellä. Jos siis käytetään keskijanojen leikkauspisteen koordinaateille merkintää (xg, yg) ja keskinormaalien leikkauspisteen koordinaateille (xo, yo), saadaan ortokeskuksen koordinaateille lauseke
Sijoittamalla tähän kolmion painopisteen ja keskinormaalien leikkauspisteen koordinaateille johdetut lausekkeet saadaan korkeusjanojen leikkauspisteen koordinaateiksi:
Trilineaariset koordinaatit
Pisteen trilineaariset koordinaatit ovat
Barysentriset koordinaatit
Pisteen barysentriset koordinaatit ovat.
Ympyrä
thumb|279px|Tummansininen kolmio on ortokolmio, jonka sisäisen ympyrän keskipiste yhtyy ortokeskukseen. Korkeusjanojen kantapisteet voidaan yhdistää uudeksi sisäkolmioksi, jota kutsutaan ortokolmioksi. Sen kulmanpuolittajat yhtyvät korkeusjanoihin ja leikkaavat samassa ortokeskuksessa. Ortokolmion sisään piirrettävän ympyrän keskipiste on tuo samainen ortokeskus.
Eulerin suora
Ortokeskus H on eräs Eulerin suoralle osuvista monista pisteistä. Muita vastaavia antiikin ajoista asti tunnettuja pisteitä ovat kolmion painopiste G ja korkeusjanojen leikkauspiste O. Kollineaarisuuden lisäksi ne sijaitsevat kolmion muodosta riippumatta tasavälein niin, että HG = 2•GO.
Holden Commodore
Holden Commodore on Holdenin Australiassa vuosina 1978–2020 myymä automalli. Siitä valmistetaan sedan-, farmari ja Ute-avolavamallia. Vuodesta 1989 mallin pohjalle ollaan valmistettu ylellisiä sedan-malleja Holden Statesman ja Holden Caprice, ja vuodesta 2001, sen pohjalle valmistettiin myös Holden Monaro -coupé-mallia. Vuonna 2004 Holden esitteli sen pohjalle kaksi ”Coupe Utility” -avolavamallia nelivetoisen Adventran ja neliovisen Crewman-mallin. Vuosien 1988–2006 Holden Commodore vastaa Opelin valmistamaa Omega-mallia, sitä aiemmat Rekordia ja Senatoria. Nykyinen vuodesta 2018 lähtien valmistettu Commodore on sama auto kuin 2017 esitelty toisen sukupolven Opel Insignia.
Alagir
Alagir ( ja ) on kaupunki Pohjois-Ossetia-Alanian tasavallan keskiosassa Venäjällä Kaukasiassa. Alagir sijaitsee Ærydonjoen länsipuolella, 54 kilometriä tasavallan pääkaupungista Vladikavkazista länteen. Kaivosteollisuus on merkittävässä asemassa kaupungin taloudessa. Muita merkittäviä aloja ovat puunjalostus- ja säilyketeollisuus. Vuonna 2002 kaupungin väestöstä oli osseetteja 91,1 prosenttia ja venäläisiä 6,2 prosenttia.
Historiaa
Alagir perustettiin vuonna 1850 ja kaupunginoikeudet se sai vuonna 1938.
Saab 93
pienoiskuva|Saab 93 Saab 93 oli SAABin (Svenska Aeroplan Aktiebolaget) toinen sarjatuotantoinen henkilöautomalli, muotoilusta vastasi Sixten Sason. Autossa oli kolmisylinterinen moottori ja sisäkumittomat renkaat. Valmistus aloitettiin vuonna 1955. Vuonna 1957 autoon sai kaksipisteturvavyöt lisävarusteena. Samana vuonna autoon tarjottiin myös Fitchel & Sachsin Saxomat-kytkintä, joka mahdollisti kytkimettömän vaihdon kakkos- ja kolmosvaihteiden välillä. Samaa kytkintä sai myös DKW:hen ja Volkswageniin. Vuonna 1957 esiteltiin 93B-malli, jossa oli mm. yksiosainen tuulilasi. Vuonna 1958 alkoi Saab 93 Gran Turismo 750:n valmistus ja mallivuodelle 1960 esiteltiin 93F-malli.thumb|Saab 93 -ralliauto|alt=Autosta tehtiin myös urheilullinen Saab GT750 -luksusmalli, erityisesti Yhdysvaltojen kasvaneita markkinoita varten.
Pyhä metsä (Ouidah)
Pyhä metsä, Kpassén pyhä metsä tai Kpassezun (ransk. Forêt Sacrée de Kpassè) (myös Kpassén pyhä lehto) sijaitsee Beninissä noin kilometrin päässä Ouidahin kaupungin keskustasta itään.
Metsäalue on kärsinyt historiallisista tapahtumista ja kaupungin laajenemisesta, joiden seurauksena sen pinta-ala on pienentynyt 20 hehtaarista 1800-luvun lopulla 3,4 hehtaariin vuonna 2004. Urbaanista kehityksestä ja modernisaation paineista huolimatta useimmat ihmiset pitävät Kpassezunia ja sen henkiä huomattavana pyhänä paikkana Ouidahissa. Vuonna 1993 alue jaettiin kahteen osaan, matkailijoille tarkoitettuun alueeseen (0,2 hehtaaria) ja vierailijoilta kiellettyyn alueeseen, johon pääsevät vodouniin initioidut.
Taustaa
Saharan eteläpuolisessa Afrikassa matkailijat ovat maininneet 1600 ja 1700 luvuilta asti vanhoista pyhistä lehdoista ja maisemista, erityisesti Guinenlahden ja Länsi-Afrikan alueilla. Benininlahden alueella on paljon erilaisia pyhiä lehtoja.
Perimätiedon mukaan alue oli 1400-luvulla Xwedan kuningas Kpassén maatilan aluetta. Xwedat olivat pieni alueella asuva maanviljelys- ja kalastajaheimo. Dahomeylaiset hyökkäsivät alueelle ja Kpassé pakeni tiheään ja pimeään metsään. Dahomeyn kuningas tiesi hänen paostaan ja yritti tavoittaa Kpassén sieltä. Kun Kpassé oli tullut metsän keskelle, hän käytti maagisia voimiaan ja muutti itsensä suureksi puuksi ja näin pelastui Dahomeyn kuninkaalta. Kpasséa muistetaan vieläkin kiintymyksellä ja ihmisillä on tapana vieläkin jättää hänelle raha- ja ruokauhrauksia. Myöhemmin metsän iso puu kaatui myrskyssä.
Sakralisaatio
Paikallisten lähteiden mukaan metsän sakralisaatio juontaa alkunsa 1500-luvulle Savin kuningaskunnan perustamiseen. Kpassezun, joksi paikalliset kutsuvat metsää, oli luultavasti Savin luoneen kuningas Kpassén levähdyspaikka. Hän aloitti pitkän uskonnolisten ja symbolisten käyttötapojen perinteen 57 alueeseen liittyvän suvun parissa, jotka ovat pääasiassa peräisin Xwedan siitä etnisestä traditiosta. He tunnustavat paikan suojaamat jumalat, erityisesti Milicia exelsan (irokoa, joka on nimeltään loko fonin kielellä) ja jotka ovat tekemisissä useissa pyhissä, ja puhdistusseremonioissa ja initiaatioissa.
Metsässä on useita temppeleitä, alttareita ja paikkoja jotka on omistettu alkuperäisille jumalille, kuten kpasselko (Iroko), dangbe (Phyton-hallitsijalle) ja sakpatalle (Maan ja maallisten tautien jumala), sekä 1990-luvulla esiin tuodiolle jumallille, kuten xebioso (Ukkonen), gu (rauta ja metalli), avlekete (meri) ja legba (merkittävien ja pyhien paikkojen vartija).
Nykyaika
Vodoun taiteiden ja kulttuurien festivaali Ouidahissa vuonna 1993 (Festival Ouidah 1992) johti metsän osan avaamiseen matkailijoille. Metsän avoimessa osassa on aukea, jossa on paikan historiaa edustavia puita ja gozin maja, sekä 22 veistoksen sarja, jotka kuvaavat paikallisia vodoun-jumalia. Matkailijoille tarkoitettu polku on maisemoitu ja hallitsevan suvun jäsenet järjestävät ohjattuja kävelykerroksia. Matkailijoille halutaan selvittää pyhää metsää, alueen kosmologiaa ja siihen liittyviä arvoja.
Aiheesta muualla
6.365°N, 2.0963°W
Marokon kuninkaalliset ilmavoimat
pienoiskuva|120px|Tunnus. pienoiskuva|120px|Konetunnus. Marokon kuninkaalliset ilmavoimat (arabiaksi القوات الجوية الملكية المغربية ; translitteroituna al-Qoat al-Jaoiyah al-Malakiyah al-Maghribiyah) on Marokon asevoimien ilma-ase.
Ilmavoimat ovat ilmeisesti syntyneet Marokon itsenäistymiseen eli vuoteen 1956 mennessä. Marokko on ollut Yhdysvaltain liittolainen ja siksi sen ilmavoimien kalusto on ranskalaista ja yhdysvaltalaista alkuperää.
Ilmavoimilla on kahdeksan lentotukikohtaa. Suurimmat ovat Meknesin, Marrakeshin, Rabatin (Salen) ja Kenitran lentotukikohdat. Turistikaupunki Agadirin liepeellä on yksi sotilaslentotukikohta, joka on olemassa lähinnä Marokon nykyisen kuninkaan lentoharrastuksen takia.
Historia
1970-luvulla Marokko kävi sotaa Länsi-Saharassa Polisario-vapautusrintamaa vastaan. Ilmavoimien iskut autiomaassa olivat tehokkaita ja Polisario joutui vetämään joukkonsa Algeriaan. Polisario ampui taisteluissa alas muun muassa kaksi C-130 Hercules, viisi F-5A ja kaksi Mirage-lentokonetta. Ilmavoimat valvoo edelleen Länsi-Saharaa sissien toiminnan jatkumisen varalta.
1990-luvun lopulla Marokko alkoi uudistaa ilmavoimiaan pyrkien hankkimaan Yhdysvalloilta 24 F-16-hävittäjää, mikä ei kuitenkaan toteutunut. Saudi-Arabia oli valmis lahjoittamaan Marokolle 12 AH-64 Apache-helikopteria, mutta tämä raukesi. Myös Arabiemiirikuntien liitto on tukenut rahoituksellaan Marokon ilmavoimien kehittämistä.
Vuodesta 1998 vuoteen 2004 ilmavoimien Mirage F1 -hävittäjiin hankittiin Ranskasta uudet tutkat.
Kalusto
pienoiskuva|Dassault Mirage F1CH pienoiskuva|Lockheed C-130H Hercules Ilmvoimien kalustona on: Hävittäjälentokoneet
Pommikoneet
Koulukoneet
Kuljetuskoneet
Ilmatankkauskoneet
Yhteyskoneet
Taisteluhelikopterit
Kuljetushelikopterit
Joël Chenal
Hän voitti urallaan yhden alppihiihdon maailmancupin osakilpailun Alta Badiassa Italiassa vuonna 2000. Palkintokorokkeelle hän ylsi maailmancupissa neljästi.
Marokon kuninkaalliset ilmavoimat
Kalusto
Koulutushelikopterit
Joël Chenal
Hän lopetti uransa kauden 2008–2009 jälkeen.
Raamatun ristiriidat
Raamatun ristiriidoilla tarkoitetaan samasta asiasta kertovien eri raamatunkohtien välillä olevia poikkeamia.
Eri suhtautumistapoja
Raamatun ristiriidoista on käyty keskustelua koko sen olemassaolon ajan. Jo 300-luvulla monet teologit pitivät Raamattua osin ristiriitaisena ja kannattivat sen vertauskuvallista tulkintaa. Varhainen Raamatun ristiriitaisuutta puoltava teos on Thomas Painen vuonna 1794 julkaistu teos The Age of Reason.
Jotkin juutalaisuuden ja kristinuskon suuntaukset pitävät Raamattua erehtymättömänä, kun taas toisten mielestä siinä on ristiriitoja tai muita epäselvyyksiä. Myös useimmat Raamatun virheettömyyttä kannattavat pitävät mahdollisena, että siinä on kopiointi- tai käännösvirheitä. Islaminuskon mukaan Raamattu sisältää jumalallista ilmoitusta, joka kuitenkin on osittain turmeltunut.
Maailmalla on uskonnollisia liikkeitä, jotka perustuvat tiettyyn raamatunkäännökseen ja korostavat sen virheettömyyttä. Tunnetuin on niin sanottu King James Only -liike, joka pitää englanninkielistä Kuningas Jaakon käännöstä virheettömänä. Liikkeen kannattajista osa pitää tätä käännöstä jopa parempana kuin varhaisia kopiota alkuteksteistä.
Thomas Mannfred Carlssonin mielestä Raamatun luotettavuus niin historiallisten kuin hengellistenkin tietojen lähteenä muuttuu kyseenalaiseksi, jos Raamatussa on ristiriitoja. Tällöin Raamattuun ja sen tarjoamaan tietoon Jumalasta tulisi suhtautua varauksellisesti. Emeritusprofessori Heikki Räisäsen mukaan myös fundamentalisti valikoi ja tulkitsee. Raamatun vaikutushistoria on niin laaja, että siihen on mahdotonta tarttua ilman minkäänlaista ennakkokäsitystä. Traditio on yleensä aina Raamatun lukemisessa mukana.
Puuma
Puuma (tieteellinen nimi vuodesta 1993 Puma concolor, sitä ennen Felis concolor) on Amerikassa elävä kissaeläin. Sen levinneisyysalueeseen kuuluu periaatteessa koko Keski- ja Etelä-Amerikka lukuun ottamatta niitä melko laajoja alueita, joilta ihminen on sen hävittänyt. Pohjois-Amerikassa sitä esiintyy Kalliovuorten alueella Yukonin territorion etelärajoille saakka, sekä Floridassa, jossa elää erillisenä populaationa uhanalainen floridanpuuma. Puumasta on suomeksi käytetty myös nimityksiä kuguaari (englannin sanasta ”cougar”), vuorileijona (”mountain lion”), amerikanleijona, puuleijona ja hopealeijona, mutta nykykielessä puuma on vakiintunut lajin lähes yksinomaiseksi nimeksi.
Sopeutuminen
Puuma on sopeutunut elämään hietikoilla ja kalliolla: sen väri muistuttaa hiekkaa ja se voi loikata jopa kymmenen metriä kerralla.
Ravinto
Puuma on lihansyöjä. Se saalistaa yleensä väijymällä: Se kiipeää puuhun hyvälle paikalle ja jää odottamaan saalistaan. Saaliin huomattuaan se ponkaisee uhrin kimppuun ja puraisee sitä niskaan vahvojen leukojensa kulmahampailla. Mikäli saalis pääsee pakenemaan, puuma juoksee sen kiinni – ainakin lyhyellä matkalla. Puuman pääasiallista ravintoa ovat erilaiset hirvieläimet, mutta se syö myös pienempiä nisäkkäitä, lintuja ja jopa matelijoita.
Lisääntyminen
pienoiskuva|vasen|Puumanpentuja Naaraiden kiima-aika ei ole vuodenajasta riippuvainen, joten parittelu voi tapahtua milloin vain. Puumanaaraan raskausaika on noin kolme kuukautta. Sen jälkeen se synnyttää kahdesta kuuteen pentua. Pennut syntyvät sokeina ja täplikkäinä. Täplät häviävät noin puolen vuoden iässä. Naaraspennut perustavan usein aikuistuttuaan reviirinsä lähelle emonsa reviiriä, mutta urospennut vaeltavat hyvin kauas synnyinseuduiltaan. Urospuumat saattavat tappaa pentuja saadakseen paritella niiden emon kanssa. Naarailla on kiima eri aikoina, ja siksi uros voi paritella usean eri naaraan kanssa.
Alalajit
Puuman alalajeista ainakin itäpuumalla (Puma concolor couguar) ja floridanpuumalla (Puma concolor coryi) on suomenkieliset nimet. Yhdysvaltojen ympäristöviranomaiset ovat todenneet itäpuuman sukupuuttoon kuolleeksi. Viimeiset varmistetut havainnot eläimestä ovat vuosilta 1938 ja 1932, ja 1973 se määriteltiin uhanalaiseksi. Floridanpuuma ovat Yhdysvalloissa Floridan osavaltiossa elelevä puuman alalaji. Se poikkeaa väritykseltään muista puuman alalajeista. Floridanpuuma on Floridan osavaltion kansalliseläin (1982).
Puuma ja ihminen
Aikoinaan puuma oli yleinen lähes koko Amerikan mantereella, mutta nykyisin se on hävinnyt monilta entisiltä elinalueiltaan. Pääsyynä ovat karjankasvattajat, jotka ovat tappaneet puumia syyttäen niitä karjantappamisista, monesti aiheetta. Joiltakin alueilta puumakanta on hävitetty peurojen ”suojelemiseksi”. Tuloksena oli peurakannan nopea kasvu, koska mikään petoeläin ei ollut sitä säätelemässä. Sitä taas seurasi ylilaidunnus, peurojen ravinnon loppuminen ja suurten peuramäärien nälkäkuolema. Toinen yleinen uhka puumille on salametsästys.
Puuma on monesti hyökännyt ihmisen kimppuun. Hyökkäyksiä on raportoitu vuosina 1890–2004 yhteensä 108, joista kaksikymmentä on kuolintapauksia.
Puuman suojelu
Puuma on rauhoitettu, mutta tämäkään ei säästä sitä karjatilallisten vihalta. Puumia ammutaan edelleen karjan suojelemiseksi, vaikka se harvoin käy kotieläinten kimppuun. Nykyään on perustettu useita puumansuojeluyhdistyksiä.
Altonan vangit
Altonan vangit (ranskaksi Les sequestres d'Altona) on Jean-Paul Sartren kirjoittama näytelmä. Se sai kantaesityksensä vuonna 1959 Pariisin Théâtre de la Renaissancessa. Suomenkielinen ensiesitys oli vuonna 1962 Suomen Kansallisteatterissa.
Kotka (tähdistö)
Kotka (lat. Aquila, gen. Aquilae) on ekvaattorilla oleva tähdistö, jonka läpi kulkee Linnunrata. Kotkan alueella on kiikarein havaittavissa tähtitihentymiä ja pimeitä sumuja, myös useita novia on syttynyt tässä tähdistössä. Tähdistö näkyy Suomessa parhaiten syksyllä.
Altair, Alfa (α) Aquilae on eteläisin Kesäkolmion kolmesta tähdestä; kaksi muuta tähteä ovat Joutsenen Deneb ja Lyyran Vega. Se on nuori tähti, joka pyörii niin nopeasti, että tähti on muodoltaan lievästi elliptinen. Eta (η) Aquilae on paljain silmin näkyvä kirkas kefeidimuuttuja, jonka kirkkaus vaihtelee 3,5—4,4 magnitudin välillä.
NGC 6803 ja NGC 6781 ovat planetaarisia sumuja; edellinen on renkaan näköinen ja jälkimmäinen muistuttaa Ison karhun Pöllösumua.
Koronagrafi
thumb|right|200px|Koronagrafikuva Auringosta
Koronagrafi on laite, jolla peitetään Auringon tai tähden säteily esimerkiksi tummalla metallilevyllä. Koronagrafi on keksitty vuonna 1930. Laitteen tarkoitus on estää kaukoputkeen Auringosta tai tähdestä tuleva kirkas valo, niin että esimerkiksi Auringon korona ja purkaukset tai tähden lähellä olevat himmeät kohteet erottuvat. Koronagrafilla nähdään esimerkiksi Beta Pictoriksen ja Fomalhautin pölykiekko.
Koronagrafi voi olla tulevaisuudessa merkittävä havaintoväline kuvattaessa eksoplaneettoja.
Kehitys
Koronagrafia on kehitetty vuoteen 2007 mennessä siten, että itse tähden lisäksi voidaan peittää tähteä ympäröivät interferenssirenkaat. Tällöin tähden mahdollinen eksoplaneetta on paljon helpompi havaita kuin aiemmin.
Saab Sonett
Saab Sonett oli Saabin valmistama urheiluauto, jonka ensimmäinen malli esiteltiin 16. maaliskuuta vuonna 1956 Tukholman autonäyttelyssä. Tätä mallia valmistettiin vain kuusi kappaletta. Ensimmäisen polven Sonett-mallissa oli kolmisylinterinen kaksitahtimoottori. Auton oli suunnitellut ruotsalainen Sixten Sason. vasen|pienoiskuva|Saab Sonett I Saab Sonett II (Saab 97) oli kaksipaikkainen, lasikuidulla vahvistettu muovikorinen urheiluauto. Vuosina 1967 ja 1968 moottorina oli edelleen kaksitahtinen moottori. Suomeen sitä tuotiin vain erikoistilauksesta. 1968 Saab Sonett II:n kaksitahtinen moottori korvattiin tehokkaammalla Ford V4:lla, jonka yhtiö oli kehittänyt etuvetoiseen Ford 12 M - malliin. vasen|pienoiskuva|Saab Sonett III Saab Sonett II:n valmistus päättyi vuonna 1969 ja vuoden 1970 malliksi tuli Saab Sonett III. Saab Sonett III -mallin valmistus aloitettiin vuonna 1970. Auton kori oli uudistettu täysin ja se oli muotoiltu Italiassa. Tuotanto lopetettiin vuonna 1974. Saabin muut urheiluautomallit Saab 93 750 Gran Turismo ja Saab Monte Carlo 850 edustivat autovalmistajan kahta ralliin tarkoitettua autoa.
Igrejinha
Igrejinha on yli 30 000 asukkaan kaupunki Rio Grande do Sulin osavaltiossa Brasiliassa. Se sijaitsee Serra Gaúchan alueella noin 80 kilometriä osavaltion pääkaupungista Porto Alegresta. Sen pinta-ala on 137 neliökilometriä ja väestötiheys noin 227 asukasta neliökilometrillä.
Peroksisomi
Peroksisomi on yksinkertaisen lipidikalvon ympäröimä soluelin, joka on melkein kaikissa aitotumallisissa soluissa. Peroksisomi osallistuu tärkeisiin solun aineenvaihdunta- ja signalointitehtäviin.
Peroksisomi sisältää hapettavia entsyymejä, katalaaseja ja peroksidaaseja, jotka käyttävät happea vetyatomien irrottamiseen orgaanisista yhdisteistä. Tämä reaktio tuottaa vetyperoksidia, mistä peroksisomi on saanut nimensä. Peroksisomit jaetaan kahteen ryhmään niiden koon perusteella pienempiin mikroperoksisomeihin (0,15−0,25 µm) ja näitä hieman suurempiin mikrobodeihin eli mikrojyväsiin (0,3−1,5 µm).
Peroksisomit löysi ensimmäisen kerran ruotsalainen tohtoriopiskelija J. Rhodin vuonna 1954, minkä jälkeen kului vuosia ennen kuin ne pystyttiin identifioimaan soluelimiksi. Belgialainen solubiologi Christian de Duve julkaisi tutkimuksensa vuonna 1967.
Muodostuminen
Peroksisomien muodostuminen vaatii lipidikalvon muodostumisen, kalvoproteiinien siirtymisen kalvolle ja peroksisomien liukoisten proteiinien kuljetuksen peroksisomien sisään.
Tehtävät
Peroksisomeissa on noin neljäkymmentä erilaista entsyymiä, jotka liittyvät muun muassa rasvahappojen beetaoksidaatioon ja sappihappojen tuotantoon sekä pelkistysreaktioihin.
Peroksisomit osallistuvat myös signalointiin. Ne tuottavat ja säätelevät useiden signalointilipidien määrää solulimassa. Kasvisoluissa peroksisomit vapauttavat reaktiivisia happimolekyylejä. Nämä vetyperoksidit, radikaalit sekä typpioksidit toimivat kasvisolun sisäisessä ja solujen välisessä viestinvälityksessä. Lisäksi ne säätelevät joidenkin geenien lukemista. Kasvien lehtisolujen peroksisomit osallistuvat fotorespiraatioon.
Toimintahäiriöt
Peroksisomien toimintahäiriöstä aiheutuva tauti Zellwegerin oireyhtymä on perinnöllinen ja se johtaa yleensä kuolemaan alle vuoden ikäsenä. Se johtuu yleisimmin virheestä geenissä (PEX1), joka koodaa peroksisomin kalvon reseptoria. Oireyhtymässä peroksisomit eivät pysty kuljettamaan sisäänsä pitkiä rasvahappoja tai hajottamaan niitä. Oireyhtymän oireita ovat aivojen kehityshäiriöt, suurentunut maksa ja näön häiriöt.
Krapu
Krapu (latinaksi Cancer, genetiivi Cancri) on himmeä tähdistö eläinradalla Leijonan ja Kaksosten välissä. Sen pohjoispuolella on Ilves ja eteläpuolella Vesikäärme sekä Pieni koira. Ekliptika kulkee aivan δ Cancrin vierestä. Aurinko on Kravun tähdistössä 21. heinäkuuta–10. elokuuta; yli 2 000 vuotta sitten se osui tähdistöön kesäpäivänseisauksen aikaan, jolloin se paistoi suoraan zeniitistä (suoraan yläpuolelta) nykyisin Kravun kääntöpiiriksi kutsumallamme leveysasteella. Krapu (nykyisin Rapu) on myös horoskooppimerkki (22. kesäkuuta – 22. heinäkuuta).
Aleksei Vojevodin
Aleksei Nikolajevitš Vojevodin (, s. 9. elokuuta 1970) on venäläinen kävelijä, jonka päämatka on 50 kilometrin kävely.
Vojevodin osallistui ensimmäisiin arvokisoihinsa Göteborgin MM-kisoissa 1995, jolloin hän sijoittui 50 kilometrin kävelyssä viidenneksitoista. Kaksi vuotta myöhemmin Ateenan MM-kisoissa hän oli kymmenes. Vuonna 1999 hän sijoittui kävelyn maailmancupissa kolmanneksikymmenenneksi. 2002 hän voitti EM-hopeaa Münchenin EM-kisoissa ajalla 3.40,16 ja voitti myöhemmin samana vuonna maailmancupin. Vojevodin oli seuraavana vuonna Euroopan cupissa toinen ja Pariisin MM-kisoissa neljäs ajalla 3.38,01. 2004 hän uusi kävelyn maailmancupin voittonsa ja voitti olympiapronssia Ateenan olympialaisista. Helsingin MM-kisoissa 2005 hän oli toinen.
La Flèche Wallonne 2018
La Flèche Wallonne 2018 oli järjestyksessään 82. maantiepyöräilyn miesten La Flèche Wallonne -kilpailu. Se käytiin 198,5 kilometrin reitillä Seraing–Huy 18. huhtikuuta 2018. Kilpailu kuului UCI World Touriin.
Julian Alaphilippe ratkaisi La Flèche Wallonnen voiton kilpailun päättäneessä Mur de Huyn nousussa. Toiseksi sijoittunut Alejandro Valverde hävisi hänelle neljä sekuntia, Jelle Vanendert oli kolmas. Alaphilippe oli aiemmin sijoittunut kilpailussa kaksi kertaa toiseksi, Valverde puolestaan voittanut neljä edellistä La Flèche Wallonnea.
Samana päivänä ajettiin 21. kerran naisten La Flèche Wallonne. Se käytiin 118,5 kilometrin reitillä, jossa Huy toimi sekä lähtö- että maalipaikkana. Kilpailu kuului UCI Women's World Touriin 2018.
Anna van der Breggen voitti kilpailun neljännen kerran peräkkäin. Hän kukisti seuraaviksi sijoittuneet Ashleigh Moolmanin ja Megan Guarnierin kahdella sekunnilla.
Miesten tulokset
Lähde: Pro Cycling Stats
Miesten kilpailuun osallistuneet joukkueet
Lähde: Pro Cycling Stats
Naisten kilpailuun osallistuneet joukkueet
Lähde: Pro Cycling Stats
Joni Soila
Joni Soila (s. 25. kesäkuuta 1973) on suomalainen mediavaikuttaja, vastaava päätoimittaja ja televisiotuottaja. Soila on tanskalaisen Aller mediayhtiön omistaman tv-tuotantoyhtiö Aller Studiosin toimitusjohtaja ja vastaava tuottaja. Aikaisemmin hän on toiminut Seiska-lehden vastaavana päätoimittajana 2015–2018. Soila siirtyi lokakuussa 2018 tuottajaksi Solar Republic -tuotantoyhtiöön. Journalistin tietojen mukaan lehden henkilöstö valitti hänen toiminnastaan yt-neuvotteluiden yhteydessä. Aller Median toimitusosaston pääluottamusmiehen mukaan Seiskan työntekijät eivät kuitenkaan ole Journalisti-lehden jutun takana. He ovat jättäneet Aller Median johdolle Soilaa puolustavan adressin. Journalistin päätoimittaja Maria Petterssonin mukaan juttu perustuu useaan eri lähteeseen eikä lehdelle ole tullut oikaisupyyntöä.
1990-luvulla ja 2000-luvulla Soila on toiminut politiikassa kokoomuksen järjestöissä ja Elisabeth Rehnin presidentinvaalikampanjan lehdistöpäällikkönä. Soilalla on myös liiketoimia Aasiassa. Hän on osakkaana hongkongilaisessa tuotantoyhtiössä ja thaimaalaisessa hotelliyrityksessä.
Joulukuussa 2007 Helsingin hovioikeus vapautti Soilan Kari Uotin omaisuuden kätkemiseen liittyvistä syytteistä, joista käräjäoikeus oli hänet edellisenä vuonna tuominnut ehdottomaan vankeuteen. Korkeimmasta oikeudesta juttu palautui hovioikeuteen, joka piti voimassa käräjäoikeuden vankeustuomion kevennettynä ja tuomitsi Soilan vuonna 2012 vuoden ehdolliseen vankeuteen törkeästä kätkemisrikoksesta. Soila toimii nykyisin tanskalaisen Aller mediayhtiön omistaman Aller Studios Oy:n toimitusjohtajana ja vastaavana tuottajana. Hänen viimeisimpiä tuotantojaan ovat Katiska (kaudet 1. ja 2.) Sofian Salaisuudet (kaudet 1. ja 2.), LAHKO, Peter Nyqård - Naamion takana , PAKO.
Palaun lippu
thumb|225px|right|Palaun lippu Palaun tasavallan lippu otettiin käyttöön muutamaa kuukautta ennen tasavallan perustamista, lokakuussa 1980. Virallisesti lipun käyttö alkoi 1. tammikuuta 1981 maan itsenäistyessä. Lipun heleänsininen taustaväri kuvastaa merta. Hieman keskikohdasta tankoon päin sijoitettu kullankeltainen ympyrä kuvastaa täysikuuta, jolla on ollut palaulaisten elämänmenossa keskeinen asema. Se on esimerkiksi rauhan symboli. Tältä osin se siis eroaa Japanin ja Bangladeshin lipuista, joissa esiintyy aurinko. Valtameri symboloi perinteiden jatkuvuutta usean vieraan vallan alla, täysikuu itsenäisyyden saavuttamista. Lipun on suunnitellut tasavallan vuonna 1979 järjestämän kilpailun voittanut Blau Skebong.
Mittasuhteet
Lipun lyhyen ja pitkän sivun suhteen tulee olla 5:8. Kuun läpimitan suhteen lipun korkeuteen tulee olla 3:5. Etäisyys tangonpuoleiselta reunalta kuun keskelle on 70% lipun korkeudesta. Kuun keskipisteen tulee olla korkeussuunnassa lipun keskellä.
Punakaarti (täsmennyssivu)
Punakaarti voi viitata muun muassa seuraaviin puolisotilaallisiin joukkoihin:
Namlea
Namlea on kaupunki Molukeilla Indonesiassa. Se sijaitsee Burun saaren koillisrannikolla ja on Burun suurin kaupunki. Kaupungin väkiluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 21 841. Kaupungissa on satama ja lentokenttä. Pääosa kaupungin asukkaista on muslimeja.
Amstel Gold Race 2018
Amstel Gold Race 2018 oli järjestyksessään 53. maantiepyöräilyn miesten Amstel Gold Race -kilpailu. Se käytiin 263 kilometrin reitillä Maastrichtista Berg en Terblijtiin 15. huhtikuuta 2018. Kilpailu kuului UCI World Touriin.
Michael Valgren voitti kilpailun karattuaan kahdeksan miehen kärkiryhmästä runsaat kaksi kilometriä ennen maalia. Hän sai irtiottokumppanikseen Roman Kreuzigerin, jonka kukisti loppukirissä. Enrico Gasparotto sijoittui kolmanneksi.
Samana päivänä ajettiin viides naisten Amstel Gold Race. Se käytiin 116,9 kilometrin reitillä niin ikään Maastrichtista Berg en Terblijtiin. Kilpailu kuului UCI Women's World Touriin.
Chantal Blaak voitti kilpailun kukistettuaan kolmen ajajan loppukirissä Lucinda Brandin ja Amanda Sprattin.
Miesten tulokset
Lähde: Pro Cycling Stats
Miesten kilpailuun osallistuneet joukkueet
Lähde: Pro Cycling stats
Naisten tulokset
Lähde: Pro Cycling Stats
Leppävuori
Leppävuori on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Anchenoncourt-et-Chazel
Anchenoncourt-et-Chazel on Ranskan kunta Haute-Saônen departementissa Burgundi-Franche-Comtén alueella. Kunnan pinta-ala on 13,9 neliökilometriä ja vuonna 2016 siellä oli arviolta 236 asukasta.
Käärme (tähdistö)
Käärme (latinaksi Serpens, genetiivi Serpentis) on ainoa kaksiosainen tähdistö. Käärmeenkantaja jakaa sen Käärmeen päähän (Serpens Caput) ja häntään (Serpens Cauda).
Käärmeen pää
Käärmeen pää (lat. Serpens Caput) on Käärmeen tähdistön itäosa.
Käärmeen häntä
Käärmeen häntä (lat. Serpens Cauda) on Käärmeen tähdistön länsiosa.
Saku Forsblom
Saku Forsblom (s. 23. marraskuuta 1997 Mikkeli) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Mestis-joukkue Jokereissa. Hän toimii joukkueen kapteenina harjoituskaudella.