cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Harriet Beecher Stowe
Beecher-Stowen toinen romaani Dred: A Tale of the Great Dismal Swamp oli myös orjuutta vastustava teos. Hän kirjoitti muitakin teoksia, mutta ne ovat jääneet paljolti Setä Tuomon tupa -romaanin varjoon. Beecher-Stowen pääteos on ilmestynyt useina suomennoksina, ensimmäisenä nuorisosovituksina. Suomessa hänen teoksiaan julkaistiin myös lehdissä jatkokertomuksina.
Suomalainen naisliikkeen aktiivi Alexandra Gripenberg matkusti vuonna 1888 Yhdysvaltoihin. Matkallaan hän tapasi jo iäkkään Beecher Stowen ja Mark Twainin Hartfordissa. Gripenbergin matkakertomus oli suosittu teos sekä suomeksi että ruotsiksi julkaistuna. Hän otti kertomuksessa vahvasti kantaa Yhdysvaltojen intiaanien ja mustan väestön sorrettuun asemaan. Kertomus toi osaltaan rotukysymyksen ja Setä Tuomon tuvan tutuksi suomalaisile.
Hondurasin jalkapallomaajoukkue
Hondurasin jalkapallomaajoukkue edustaa Hondurasia jalkapallon miesten maajoukkuekilpailuissa. Sitä hallinnoi Hondurasin jalkapalloliitto, joka kuuluu CONCACAFin alaisuuteen. Hondurasin jalkapalloliitto kuuluu myös Keski-Amerikan maiden jalkapalloliittoon UNCAFiin.
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuihin Honduras on selviytynyt kolmesti. Myös olympialaisissa joukkue on esiintynyt kolmesti, joista Rio de Janeiron neljäs sija on paras menestys.
Honduras on osallistunut kerran Copa América -turnaukseen. Se sai viime hetken kutsun vuoden 2001 kisoihin poisjääneen Argentiinan korvaajaksi. Sijoituttuaan alkulohkossaan toiseksi Honduras voitti puolivälieräottelussa Brasilian maalein 2–0. Välierässä joukkue hävisi Kolumbialle, mutta voitti pronssiottelussa Uruguayn rangaistuspotkukilpailun jälkeen.
Honduras voitti nykyisen CONCACAF Gold Cupin edeltäjän, samalla MM-karsintana toimineen, CONCACAFin mestaruusturnauksen kotikisoissaan 1981. Lisäksi joukkue sijoittui toiseksi 1985 ja kolmanneksi 1967. Nykyisessä CONCACAF Gold Cup -turnauksessa Honduras on sijoittunut toiseksi 1991. Välierissä se pelasi 2005, 2009, 2011 ja 2013. Pan Amerikan kisojen jalkapalloturnauksessa se saavutti hopeaa Winnipegissä 1999.
Keski-Amerikan maiden mestaruusturnauksen Copa Centroamericanan Honduras on voittanut vuosina 1993, 1995 ja 2011.
Maailmanmestaruuskisat
Hondurasin maajoukkue on osallistunut MM-kilpailujen karsintoihin Chilen kisoista 1962 lähtien lukuun ottamatta 1978 kisojen karsintoja. Se on selviytynyt kolme kertaa MM-kilpailujen lopputurnaukseen. Espanjan kisoissa 1982 Honduras pelasi alkulohkon otteluissa 1–1-tasapelin Espanjaa ja Pohjois-Irlantia vastaan sekä hävisi Jugoslavialle 0–1 pudoten jatkosta. Toisen kerran Honduras oli mukana lopputurnauksessa Etelä-Afrikassa 2010. Se hävisi Chilelle 0–1 ja Espanjalle 0–2 sekä pelasi Sveitsin kanssa 0–0-tasapelin karsiutuen jatkosta alkulohkon jälkeen.
Olympialaiset
Honduras on esiintynyt olympialaisten jalkapalloturnauksessa Sydneyssä 2000 ja Pekingissä 2008 sekä Rio de Janeirossa 2016. Sydneyssä joukkue voitti Australian 2–1, pelasi Nigeriaa vastaan 3–3-tasapelin ja hävisi Italialle 1–3 pudoten jatkosta alkulohkon jälkeen. Pekingin kisoissa Honduras pelasi D-lohkossa. Se hävisi Italialle 0–3, Etelä-Korealle 0–1 ja Kamerunille 0–1.
Honduras selviytyi karsintojen kautta kesäolympialaisiin 2016, jossa selviytyi jatkoon alkulohkostaan voitettuaan Algerian maalein 3–2 ja pelattuaan tasan Portugalin kanssa 2–2 Argentiinan kanssa 1–1. Joukkue sijoittui lopulta neljänneksi voitettuaan puolivälierässä Etelä-Korean 1–0, hävittyään välierän isäntämaan Brasilian joukkueelle 6–0 ja pronssiottelun Nigerialle 3–2.
Gustaf de Laval
thumb|Gustav de Laval vuonna 1875 Carl Gustaf Patrik de Laval (9. toukokuuta 1845 – 2. helmikuuta 1913) oli ruotsalainen insinööri ja keksijä, joka teki tärkeitä parannuksia höyryturbiiniin ja meijerikoneisiin. Hän oli Ruotsin tuotteliaimpia keksijöitä 1800-luvulla.
Laval-suutin
Vuonna 1882 de Laval esitteli oman höyryturbiinikonseptinsa. ja vuonna 1887 hän rakensi pienen höyryturbiinin esitelläkseen sitä. Vuonna 1890 de Laval kehitti suuttimen nostaakseen höyryn nopeuden yli äänennopeuden saadakseen käyttöön höyryn liike-energian paine-energian sijasta. Nykyisin laval-suutinta käytetään rakettimoottoreissa. Laval-turbiini voi toimia aina 30'000 rpm nopeudella. Turbiinin akseli oli asennettu pitkälle joustavalle akselille laakerien ollessa kaukana toisistaan turbiinin eri puolilla. Koska turbiinia ei voitu tasapainottaa täydellisesti, joustava akseli salli pienen epätasapainon laakerien vahingoittumatta. Turbiinin korkea kierrosnopeus vaati myös kehittämään uuden tyyppisen alennusvaihteen, jonka periaate on yhä käytössä. Koska tuon ajan materiaalit eivät olleet riittävän lujia kestääkseen suuria keskipakovoimia, turbiinin tuotto oli rajallista ja suuria lämpövoimalaitosten sähkögeneraattoreita pyöritetään nykyään pääasiassa Charles Parson kehittämällä höyryturbiiniratkaisulla.
De Laval -separaattori
Gustaf de Laval oli merkittävä meijerikoneiden kehittäjä, kuten sentrifugi-periaatteella toimivan maito-kerma-separaattorin parannukset Wilhelm Lefeldtin keksintöön ja varhainen lypsykone, joka patentoitiin ensimmäisenä vuonna 1894. Tämän keksinnön kaupallinen hyödyntäminen onnistui vasta de Lavalin kuoleman jälkeen vuonna 1918. Yhdessä Oscar Lammin kanssa de Laval perusti vuonna 1883 Ab Separator -nimisen yrityksen, joka vuodesta 1963 toimi Alfa Laval-nimellä ja on nykyään osa Tetra Laval -konsernia ja toimii DeLaval-nimellä.
Kuolema
Gustaf de Laval kuoli Tukholmassa vuonna 1913 67 vuoden iässä.
Lou Diamond Phillips
Yksityiselämä
Phillips on ollut naimisissa kolme kertaa; Julie Crypherin kanssa vuosina 1987-1990, Kelly Phillipsin kanssa vuosina 1994-2007 ja Yvonne Marie Boismierin kanssa vuodesta 2007. Hänellä on liitoistaan yhteensä kolme lasta; kaksostyttäret Grace Moorea ja Isabella Patricia (s. 5. lokakuuta 1997) Kelly Phillipsin kanssa ja tytär Indigo Sanara Yvonne Marie Boismierin kanssa. Näyttelijä Kiefer Sutherland, joka teki Phillipsin kanssa useamman elokuvan (esim. Nuoret sankarit, Nuoret sankarit 2 ja Renegades - luopiot) on Phillipsin hyvä ystävä.
Samuli Virkkunen
Samuli Virkkunen (s. 24. marraskuuta 1990 Pori) on suomalainen jääkiekkoilija. Hänen vahvuuksiinsa kuuluvat monipuolisuus, asenne, liike ja laukaus. Virkkusen heikkouksiin kuuluvat ajoittaiset turhat jäähyt hänen kovan kaksinkamppailuhalunsa vuoksi. Virkkunen laukoo oikealta.
Seuraura
Virkkunen on Porin Ässien kasvatti. Hän oli kaudella 2007–2008 21 osumallaan joukkueen B-nuorten paras maalintekijä runkosarjassa. Kaudella 2009–2010 Virkkunen jakoi 27 osumallaan koko A-nuorten SM-liigan maalipörssin voiton Kärppien Julius Junttilan kanssa ja 49 tehopisteellään pistepörssin viidennen sijan KalPan Jaakko Rissasen kanssa. Hän oli Ässien paras maalintekijä myös kevään 2010 pudotuspeleissä neljällä osumallaan. Virkkunen debytoi samalla kaudella myös miesten peleissä pelattuaan neljä Mestis-ottelua alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa tehden niissä yhden syöttöpisteen.
Kesäkuussa 2010 Virkkunen teki vuoden mittaisen SM-liigasopimuksen Ässien kanssa. Hän ei tehnyt liigadebyyttiään vielä kaudella 2010–2011, jolloin Virkkunen toimi Ässien A-nuorten varakapteenina. Hän oli tehoilla 23+24=47 joukkueen paras pistemies ja maalintekijä. Virkkunen sijoittui A-nuorten SM-liigan maalipörssissä neljänneksi ja jakoi pistepörssin seitsemännen sijan Ilveksen Roope Nikkilän ja HPK:n Otto Paajasen kanssa. Hän jakoi joukkueen sisäisen pistepörssin voiton myös kevään 2011 pudotuspeleissä Kristian Ruisman kanssa tehoilla 1+3=4. Huhtikuussa 2011 Virkkunen teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Ässien kanssa.
Elokuun 2011 lopulla Ässät lainasi Virkkusen koko kauden 2011–2012 kattavalla sopimuksella Mestis-joukkue Vaasan Sportiin. Hänen tulokaskautensa Mestiksessä toi 41 runkosarjaottelussa tehot 10+21=31, joilla Virkkunen oli Sportin neljänneksi paras pistemies sekä 11 playoff-ottelussa tehot 4+5=9. Hän voitti kauden päätteeksi Mestiksen-mestaruuden ja palkittiin sarjan parhaana tulokkaana Petri Varis -palkinnolla.
Virkkunen teki SM-liigadebyyttinsä kauden 2012–2013 kolmannessa ottelussa 19. syyskuuta 2012 vieraissa Oulun Kärppiä vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 8 minuuttia ja 22 sekuntia. Ottelu jäi Virkkuselle kuitenkin toistaiseksi kauden ainoaksi SM-liigassa, sillä Virkkunen ja Ässät irtisanoivat sopimuksensa lokakuussa 2012. Hän teki jo samana päivänä loppukauden kattavan sopimuksen Sportin kanssa.
Maajoukkueura
Virkkunen on pelannut kuusi nuorten ja kolme poikien maaottelua.
Sietämätöntä julmuutta
Arvioita
Turun Sanomien Tapani Maskulan mielestä Sietämätöntä julmuutta jää kirpeydestään huolimatta kovin hataralle pohjalle. Yksioikoinen juoni ei tarjoa Coenin veljeksille mahdollisuuksia kehitellä heille tyypillisiä, absurdin ironian värittämiä kohtauksia. Sivuhenkilöt jäävät karikatyyreiksi, ja kokonaisuudessa on tilaustyön makua.
Melankolinen masennus
Melankolinen masennus tai "masennus melankolisilla piirteillä" on masennuksen alatyyppi, jonka tunnuspiirteinä ovat kyvyttömyys tuntea mielihyvää positiivisista asioista yhdistettynä fyysiseen levottomuuteen, unettomuuteen, tai vähentyneeseen ruokahaluun. Noin 10%:lla masennuksesta kärsivillä on melankolinen masennus.
Afrikaniroko
Afrikaniroko eli fustikki (Milicia excelsa) on mulperikasvien (Moraceae) heimoon kuuluva Keski-Afrikassa tavattava puu. Sen oliivinvihreä puuaines, kambala eli odoume eli odum, on kestävää, ja sitä käytetään muun muassa veneenrakennuksessa sekä ikkunoissa, ovissa ja kalustepuuna.
Valkeakoski (koski)
Valkeakoski oli Mallasvedestä Vanajaveteen laskenut koski. Se sijaitsi nykyisen Valkeakosken alueella. Vuosina 1950–1955 rakennettu Valkeakosken uusi kanava on nykyään Walkiakosken tilalla.
Myllysaari sijaitsi Walkiakosken ja Vähäkosken välissä.
Julius Krohn
pienoiskuva|Julius Krohn, kirjallisuuden ja kansanrunouden tutkija, runoilija Julius Leopold Fredrik Krohn (19. huhtikuuta 1835 Viipuri – 28. elokuuta 1888 Viipuri) oli suomalainen kansanrunouden tutkija, suomen kielen ja kirjallisuuden professori, runoilija, suomentaja ja lehtimies. Krohn toimi suomen kielen lehtorina Helsingin yliopistossa vuodesta 1875 ja ylimääräisenä professorina vuodesta 1885. Hän oli 1800-luvun merkittävimpiä suomalaisen kansanrunouden tutkijoita. Hän myös kirjoitti ensimmäisen suomenkielisen pro gradu -työn.
Henkilötietoja
Krohnin äiti oli Viipurin lähellä sijainneen Kiiskilän kartanon tytär, baltiansaksalaista sukujuurta oleva Julie Dannenberg. Monipuolisesti lahjakas Julie osasi kahdeksaa kieltä ja soitti loistavasti pianoa. Julie Dannenbergin suvun toinen puoli oli taustaltaan inkeriläinen.
Juliuksen isä, Saksasta Rügenin saarelta lähtöisin olleen köyhän leipurinkisällin Abraham Krohnin poika, panimonomistaja Leopold Wilhelm Krohn (1806–1890), oli rakastunut Suomeen ja Julieen vieraillessaan Kiiskilässä. Julius Krohnin äidinkieli oli siten saksa. Jo lapsena hän kuitenkin oppi venäjää ja ranskaa sekä koulua varten ruotsia. Palvelusväen kanssa Krohn puhui suomea ja ruotsia. Avioiduttuaan perheen kotikieleksi vakiintui alusta lähtien suomi niin, että jo esikoispojan Kaarlen ensimmäinen kieli oli suomi. Tätä pidetään yhtenä syynä siihen, että hän korosti kansanrunojen läntisiä, germaanisia ja skandinaavisia, aineksia.
Krohn kehitti myös suomen kirjakieltä ja loi uutta sanastoa. Tunnetuimpia Krohnin uudissanoista on elohopea, sillä siihen asti oli puhuttu elävästä hopeasta. Hän myös suoritti Seitsemän veljeksen käsikirjoituksen korjausluvun eli kielentarkastuksen. 1880-luvulla Krohn oli jäsenenä virsikirjakomiteassa, jonka työn tuloksena valmistuivat vuonna 1886 käyttöön otetut suomen- ja ruotsinkieliset virsikirjat; hän myös kirjoitti usean virren tekstin. Krohn kuoli vuonna 1888, kun hän hukkui purjehdusmatkallaan Viipurinlahdella.
Krohnin ensimmäinen puoliso oli Emilia (Emma) Sofia Nyberg (1838–1875). Heidän lapsiaan olivat kansanrunoudentutkija Kaarle Krohn, säveltäjä, musiikintutkija ja kirkkomuusikko Ilmari Krohn ja kirjailija Helmi Krohn. Jäätyään leskeksi Julius Krohn solmi vuonna 1876 uuden avioliiton Maria Wilhelmiina (Minna) Lindroosin (1841–1917) kanssa. Tästä avioliitosta syntyi muun muassa kirjailija Aino Kallas.
Teokset
Krohn toimi useiden Johan Ludvig Runebergin teosten suomentajana, usein salanimellä, osin kollektiivisen fennomaaniryhmän johtavana jäsenenä. Myös Maamme-laulun suomenkielisten sanojen väitetään olevan hänen käsialaansa. Kirjailijanimellä Suonio hän julkaisi runoja (muun muassa teos Mansikoita ja mustikoita 1856–1861) ja teoksen Kuun tarinoita sekä toimitti kuvalehtiä, kuten Suomen Kuvalehteä. Lisäksi Krohn suomensi useita Walter Scottin romaaneja.
Konstantin Gorovikov
Konstantin Vladimirovits Gorovikov (s. 31. elokuuta 1977 Novosibirsk, Venäjä, Neuvostoliitto) on uransa lopettanut venäläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Gorovikov pelasi koko uransa, lukuun ottamatta kahta Yhdysvaltain IHL-liigassa vuosituhannen vaihteessa pelattua kautta, Venäjän Superliigassa ja sitä seuranneessa KHL-liigassa. Kaikkiaan Gorovikov pelasi 974 ottelua Venäjän pääsarjassa.
Warrior (Nina Sublattin kappale)
”Warrior” on Nina Sublattin esittämä musiikkikappale, jolla hän edusti Georgiaa Eurovision laulukilpailussa 2015. ”Warrior” sijoittui ensimmäisessä semifinaalissa neljänneksi 98 pisteellä ja finaalissa 11. sijalle 51 pisteellä.
Konstantin Gorovikov
Gorovikov edusti Venäjää Euro Hockey Tourilla vuosina 2002–2011 sekä jääkiekon MM-kisoissa vuosina 2006, 2008, 2009 ja 2011.
Warrior (Nina Sublattin kappale)
Sublatti sävelsi ja sanoitti itse Georgian euroviisukarsinnan voittaneen version kappaleesta. Ennen Eurovision laulukilpailua hän kuitenkin muokkasi sävellystä Thomas G:sonin kanssa.
Velkala
Velkala on kylä Urjalassa Etelä-Pirkanmaalla. Autiokylä rajoittuu Kortejärveen ja Honkolanjokeen. Naapurikyliä ovat pohjoispuolella Honkola, idässä Kamppari ja etelässä Urjalankylä ja Laukeela.
Kylän maantiedettä
Velkalan maarekisterikylän suurimmat tilat ovat Paavola (163.2185 ha), Aateli (286.3623 ha) ja Knuutila (161.9705 ha). Tiloihin kohdistui lahjoitus Kuningatar Kristiinan aikana 1630-luvulla. Maapohja muodostaa nykyisin osan Honkolan kartanoa. Kylän tilojen yhteiset vesialueet ovat Kortejärvessä ja Rutajärvessä yhteensä 73,25 ha.
Tilat ovat lähes rakentamattomia, eikä niihin kohdistu merkittäviä rasitteita. Maasto on pääosin ylävää kangasta, jossa on peltoa ja paljon metsää.
Velkalalaisia paikannimiä ovat mm. Tikkamäki, Luhta, Loukas, Linnanmäki, Niemenhaka, Niemennokka, Karjusillanrahka ja Juurtinkangas.
Kortejärveen rajoittuvaa rakentamatonta rantaviivaa Velkalassa on 2 020 metriä. Kuivattu ja ojitettu 98 hehtaarin laajuinen Kavajärvi kuuluu osittain kylän alueeseen.
Viime sotien jälkeen kylän alueeseen kohdistui asutushankkeita, mutta ne raukesivat tuntemattomasta syystä, muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta.
Väinö Linnan kotikylä
Urjalasta kotoisin olleen kirjailija Väinö Linnan kotimökki on aikoinaan sijainnut Velkalassa, ja myös Väinö Linnan isänpuoleinen suku oli kylästä kotoisin. Väinö Linnan isä Vihtori Linna oli kylässä sijaineen Linnan torpan poika, mutta ei ottanut vastaan torppaa, koska oli ehtinyt aloittaa toiminnan karjanostajana ja teurastajana, ja arvioi, ettei voinut päätyönsä ohella vastata enää torpasta. Niinpä torppa siirtyi Vihtorin sisarelle, kun myös pojista vanhin oli jo aiemmin hankkinut talon toisaalta. Sukunimi Linna tuli Linnan torpasta ja sen luona olleesta Linnan kalliosta. Oman talonsa Vihtori Linna rakensi kartanon vuokratontille saman mäen toiselle puolelle. Samalla paikalla on vieläkin Linnanmäki ja myös talonnimi Linna.
Kun heikosta terveydestä kärsinyt Vihtori Linna vuonna 1927 kuoli pitkään sairastettuaan, perhe joutui luopumaan kotitalostaan ja Väinö Linnan äiti siirtyi töihin Honkolan kartanon Velkalan sivutilalle, missä asunnoksi osoitettiin Vellin torpan syytinkimökki, ja lapsetkin joutuivat kukin vuorollaan kartanon pelloille töihin. Koulunsa Väinö Linna sai aloittaa lähellä kotiaan, kun Linnan torppa ajan tavan mukaan oli itsenäistyessään saanut maansa kauempaa, ja alakoulua oli ruvettu pitämään entisessä Linnan torpan päärakennuksessa mäen toisella laidalla. Vuonna 1928, kun Väinö siirtyi yläkouluun, siirrettiin myös alakoulu Honkolan koulun yhteyteen, missä jo oli yläkoulu. Tällöin perhe pääsi asumaan vapaaksi jääneeseen entisen Linnan torpan päärakennukseen.
Väinön käytyä rippikoulun ja saatua töitä kartanoon kuuluneella läheisellä Nokoorin sahalla Honkolan kylässä perheen asuinpaikka muuttui, kun Honkolan kartanon vanhalle-emännälle Sigrid Furuhjelmille muodostettiin eläketila Metsälinna- ja Villamo-nimisistä kartanon sivutiloista, ja Linnan perhe sai muuttaa Villamon sivutilan väenrakennuksessa olleeseen asuntoon. Tiloista Metsälinna sijaitsi Honkolan kylässä heti Velkalan rajalla ja Villamo-niminen tila on nykyään Kampparin kylässä, kummatkin Tarpianjoen varressa Velkalasta vähän koilliseen. Täältä nuori Väinö Linna kuitenkin varsin pian, aivan sotien alla siirtyi Tampereelle, mistä hänelle äidin sukulaisten kautta oli luvattu töitä Finlaysonin tehtaassa.
André Sogliuzzo
Ura
Sogliuzzo aloitti uransa New Yorkissa teatterin parissa ja teki ensiesiintymisensä elokuvassa Looking For Richard vuonna 1996. Hän kuitenkin siirtyi ääninäyttelemisen pariin muutettuaan Los Angelesiin ja on imitoinut muun muassa videopeleihin ja animaatiohin Hollywood-näyttelijöiden, kuten Russell Crowen, Gene Hackmanin, Jack Nicholsonin, Al Pacinon ja Clint Eastwoodin puhetta. Sogliuzzo on ääninäytellyt animaatioelokuvissa, kuten Napapiirin pikajuna, Leijonakuningas 3 – Hakuna Matata, Mulan II ja Aivan villit.
Los Angelesissa Sogliuzzo on ollut mukana radiokuunnelmissa, kuten Breaking The Code ja Sixteen Wounded. Parhaiten hänet tunnetaan lukuisten animaatiosarjojen, sekä videopelien äänistä joihin lukeutuvat muun muassa Family Guy, American Dad!, Jackie Chan seikkailee, Justice League, Invader Zim, Father Of the Pride, Samurai Jack, Celebrity Deathmatch, Avatar, Medal of Honor, Battlefield 3, Call of Duty, Doom 3, Scarface: The World Is Yours ja Brandy ja Herra Whiskers.
Jermilän lasitehdas
Jermilän lasitehdas toimi Karjalan kannaksella Uudellakirkolla niin sanotun Vanhan Suomen alueella vuosina 1783–1820. Tehdas valmisti ikkunalasia Venäjän markkinoille, ja lisäksi valmistettiin talouslasia ja pulloja.
Jermilän tehdas lopetti toimintansa vuonna 1820. Tehtaan tarvitseman puun saatavuus oli heikentynyt ja hinta kallistunut sen jälkeen kun Uudenkirkon pitäjään perustettiin myös Leistilän lasitehdas vuonna 1801 ja Jäppilän lasitehdas vuonna 1802.
4-kloori-2-nitrotolueeni
4-kloori-2-nitrotolueeni eli 2-nitro-4-klooritolueeni (C7H6ClNO2) on tolueenin kloorattuihin ja nitrattuihin johdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään väriaineiden valmistuksessa. Muita kaupallisesti merkittäviä 4-kloori-2-nitrotolueenin isomeerejä ovat 2-kloori-4-nitrotolueeni ja 2-kloori-6-nitrotolueeni.
Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa 4-kloori-2-nitrotolueeni on keltaisia monokliinisiä kiteitä. Yhdiste on veteen liukenematon, mutta liukenee moniin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin ja dietyylieetteriin.
Valmistus ja käyttö
4-kloori-2-nitrotolueenia valmistetaan joko klooraamalla o-nitrotolueenia tai nitraamalla väkevien typpi- ja rikkihappojen seoksen avulla p-klooritolueenia. Ensimmäisessä menetelmässä sivutuotteena muodostuu 2-kloori-6-nitrotolueenia ja jälkimmäisessä 4-kloori-3-nitrotolueenia.
4-kloori-2-nitrotolueeni voidaan pelkistää vedyttämällä 4-kloori-o-toluidiiniksi, jota käytetään muun muassa atsovärien valmistuksessa.
Euronics
Euronics International Ltd. on alankomaalaislähtöinen vuonna 1990 perustettu kodintekniikkakauppojen ostoryhmittymä. Ensimmäiset jäsenet olivat Alankomaista, Saksasta, Espanjasta, Italiasta sekä Belgiasta. Euronics on Euroopan suurin kodintekniikka-alan toimija. Yhteensä sillä on 35 maassa on yli 8 500 myymälää. Vuoden 2020 liikevaihto oli 21.5 miljardia euroa. Suomessa Euronics-tavaramerkin omistaa Kauppiasosuuskunta Tekniset.
Euronics Suomi
alt=|pienoiskuva|Euronics-myymälä Klaukkalassa Nurmijärvellä pienoiskuva|250x250px|Euronicsin logo Euronics kauppoja on Suomessa viitisenkymmentä. Asioida voi sekä paikallisessa myymälässä että Euronics.fi-verkkokaupassa.
Haimasaareke
Haimasaarekkeet eli Langerhansin saarekkeet (lat. insulae pancreaticae) ovat haimassa sijaitsevia umpirauhassoluryhmiä, jotka erittävät verenkiertoon muun muassa veren sokeritasapainoa sääteleviä hormoneja. Saarekkeet käsittävät 1–2 prosenttia haiman tilavuudesta, mutta jopa 10–15 prosenttia sen verenkierrosta. Terveellä aikuisella on haimassaan noin miljoona saareketta eri puolilla elintä. Haimasaarekkeet poikkeavat muusta haimakudoksesta paitsi hormonituotannoltaan myös siinä suhteessa, että ne umpirauhasina erittävät hormoninsa verenkiertoon siinä missä muu haima toimii avorauhasen tavoin ja tuottaa eritteitä ruoansulatuskanavaan. Saarekkeet on nimetty saksalaisen patologin Paul Langerhansin mukaan, joka löysi saarekkeet vuonna 1869.
Saarekkeista on tunnistettu kuusi erilaista solutyyppiä, joista enemmistön muodostavat alfasolut (15–20 %), beetasolut (70 %) ja deltasolut (5–10 %). Alfasolut tuottavat glukagonia, joka edistää glukoosin vapautumista verenkiertoon, beetasolut taas insuliinia, jonka vaikutuksesta glukoosia otetaan verenkierrosta talteen. Deltasolut tuottavat somatostatiinia. Osa soluista voi tuottaa useampiakin hormoneja. Vähiten eli noin 1 prosenttia on F-soluja (PP-solut), jotka erittävät haimapolypeptidiä. Näistä soluista alfasolut sijaitsevat tyypillisesti saarekkeiden reunoilla ja beetasolut keskiosassa. Yksittäisiä deltasoluja on kudoksessa hajaantuneena. Harvinaisempia PP-soluja puolestaan on enemmän haiman kärjessä. Saarekkeen soluja kannattelee kollageeniverkko ja saarekkeita peittää ohut verkkomainen kapseli. Kaikilla soluilla on yhteys fenestroituihin kapillaarisuoniin, joita saarekkeissa on runsaasti.
I-tyypin diabeteksessa saarekkeiden beetasolut ovat tuhoutuneet, jolloin insuliinintuotanto ja sitä myötä elimistön sokeritasapainon säätely on merkittävästi heikentynyt. II-tyypin diabeteksessa beetasoluja on normaali määrä, mutta muiden solujen vaste insuliiniin on heikentynyt.
Patrik Sandell
Patrik Sandell (s. 21. huhtikuuta 1982) on ruotsalainen ralliautoilija.
Ura
Sandell voitti JWRC-sarjan eli nuorten maailmanmestaruussarjan vuonna 2006, jolloin hän ajoi Renault Clio S1600 -autolla. Lisäksi hän on voittanut Ruotsin mestaruuden N 3 -ryhmässä vuonna 2005. Sandell sijoittui hopealle vuonna 2010 SWRC-sarjassa. Vuonna 2013 hän siirtyi rallicrossiin ajamaan GRC-sarjaa ja voitti GRC Supercar -mestaruuden vuosina 2013 ja 2014.
Irina Zahharenkova
Irina Zahharenkova (, s. 23. helmikuuta 1976 Kaliningrad) on virolainen pianisti ja cembalisti, joka asuu nykyisin Suomessa.
Zahharenkova valmistui musiikin maisteriksi Viron musiikki- ja teatteriakatemiasta opettajinaan Lilian Semper ja Maris Valk-Falk. Hän jatkoi opintojaan Sibelius-Akatemiassa Hui-Ying Liu-Tawaststjernan johdolla. Hän on yksi oman sukupolvensa palkituimmista nuorista pianisteista maailmassa.
Graveyard Classics II
Graveyard Classics II on death metal -yhtye Six Feet Underin cover-albumi vuodelta 2004. Se on death metal -soundein äänitetty versio AC/DC:n vuoden 1980 albumista Back in Black.
Joseph Cotten
thumb|200px|Joseph Cotten elokuvassa [[Mahtavat Ambersonit (1942)]] Joseph Cheshire Cotten (15. toukokuuta 1905 Petersburg, Virginia, Yhdysvallat – 6. helmikuuta 1994 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.
Ura
Cotten aloitti uransa Broadwaylla mm. näytelmissä Skandaalihäät ja Kaunis Sabrina. Teatterista hän jatkoi uraansa elokuviin. Kuuluisimmiksi muodostuivat Orson Wellesin kanssa tehdyt elokuvat Citizen Kane (Citizen Kane, 1941), Mahtavat Ambersonit (The Magnificent Ambersons, 1942) ja Kolmas mies (The Third Man, 1949). Sen lisäksi hän näytteli 40-luvulla muun muassa elokuvaklassikossa Kaasuvalo (Gaslight, 1944) Ingrid Bergmanin ja Charles Boyerin kanssa, sekä kahdessa Alfred Hitchcockin elokuvassa Epäilyksen varjo (Shadow of a Doubt, 1943) ja Kauriin merkeissä (Under Capricorn, 1949). 50-luvulla hän näytteli muun muassa Marilyn Monroen kanssa elokuvassa Niagara (Niagara, 1953).
Joseph Cotten on saanut elokuvaurastaan tähden Hollywood Walk of Famelle.
Yksityiselämä
Joseph Cotten oli Orson Wellesin hyvä ystävä aina Wellesin kuolemaan asti. Hän toimi Wellesin bestmanina Orsonin ja Rita Hayworthin häissä vuonna 1943. Joseph Cotten oli elämänsä aikana kaksi kertaa naimisissa. Ensin Lenore Kippin kanssa vuodesta 1931 vuoteen 1960, jolloin Lenore kuoli. Vuonna 1960 hän meni naimisiin Patricia Medinan kanssa ja tämä avioliitto kesti aina Cottenin kuolemaan asti. Cottenilla ei tiettävästi ollut omia lapsia. Hän kuoli keuhkokuumeeseen 88-vuotiaana, mutta sairasti samaan aikaan myös kurkkusyöpää.
Leistilän lasitehdas
Leistilän lasitehdas toimi Karjalan kannaksella Uudellakirkolla niin sanotun Vanhan Suomen alueella vuosina 1801–1865. Tehdas valmisti ikkunalasia Venäjän markkinoille.
Leistilän tehdas lopetti toimintansa vuonna 1865. Tehtaan tarvitseman puun saatavuus oli heikentynyt ja hinta kallistunut sen jälkeen Uudenkirkon pitäjään perustettiin myös Jäppilän lasitehdas vuonna 1802.
Luettelo Nokian tuotteista
Matkapuhelinten nimeämislogiikka
Ennen Nokian nimetessä puhelimet insinöörityylisillä numeroilla ensimmäinen numero kertoi puhelimen kohderyhmän. 3000-sarjan puhelimet ovat viihteellisempiä, ns. nuorisopuhelimia ja niissä on harvoin viimeisintä tekniikkaa. 6000-sarjan mallit ovat pitkään olleet liike-elämän suosimia. Ne ovat rauhallisesti muotoiltuja, ominaisuuksissa on painotettu työkäyttöä, malleissa on ollut laaja hinta- ja ominaisuusvalikoima. 7000-sarjan mallit ovat olleet muotoilultaan rohkeampia ja ne ovat poikenneet ominaisuuksiltaan 6000-sarjan malleista. 8000-sarjan mallit ovat kalliita premium-malleja.
Nokia ilmoitti 7. syyskuuta 2006 alkavansa nimetä puhelimiaan myös sanallisesti. Syy tähän oli mitä ilmeisimmin kilpailijan Motorolan saama menestys Razr-puhelimellansa. Nokia myös alkoi nimeämään puhelimia kirjainten mukaan N-, E-, C-, X, ja S-sarjoihin. N-sarja tarkoittaa Nokian niin kutsuttuja lippulaivatuotteita eli kalliita huippupuhelimia, E-sarja on bisnespuhelimia hyvillä sähköpostiominaisuuksilla yrityskäyttäjille, C-sarja on edullisia peruspuhelimia ja X-sarja on viihde- ja musiikkipuhelimia. S-sarja tarkoittaa huippukalliita erikoispuhelimia. Uusien puhelimien perässä oleva numero kertoo puhelimen hintaluokasta, siten että 1 on halvin ja yksinkertaisin ja 9 on kallein ja laadukkain.
Internet-päätelaitteet
Nokia valmisti Internet-selailuun soveltuvia Internet Tablet-laitteita, jotka toimivat WLAN-verkoissa. Niissä ei ollut sisäänrakennettua puhelinosaa. Niiden seuraajassa N900:ssa sellainen on.
PCMCIA Cardphone-sarja (2001–2003)
PCMCIA/PC card malleja.
Liberaaliteologia
Liberaaliteologia eli teologinen modernismi on teologian suuntaus ja siihen liittyvää uskonnollista ajattelua, joka syntyi valistusajattelun myötä 1700-luvun lopulla ja 1800-luvun alkupuolella. Liberaaliteologiaan kuuluu keskeisenä perinteisten uskonnollisten opinkappaleiden ulkopuolinen lähestymistapa uskonnollisiin kysymyksiin.
Hajuepiteeli
Hajuepiteeli on limakalvoon kuuluva osa, jossa ovat hajuaistin reseptorit, eli se on hajuaistimuksen kannalta olennainen osa. Hajuepiteeli sijaitsee nenäontelon yläosassa ja on noin viiden neliösentin kokoinen. Hajuepiteeliä voivat vahingoittaa myrkylliset kaasut, isku päähän tai nenän sisäosaan syntyvä vaurio ja eräät lääkkeet ja nenäsuihkeet.
Liberaaliteologia
Oppi
Teologisen modernismin mukaan kirkkojen on siirryttävä tavallisten ihmisten pariin ja todistettava omilla konkreettisilla, muuttuvan yhteiskunnan rakenteisiin puuttuvilla toimilla Jumalan voittoisuutta. Liberaaliteologia pyrkii uudistamaan käsitystä pyhän ja maallisen keskinäisistä suhteista. Liberaalit teologit kutsuivat uudistumista joko uudeksi teologiaksi tai valtakuntateologiaksi.
Hajuepiteeli
Koiran hajuepiteeli on ihmisen hajuepiteeliin verrattuna valtavan suuri, mutta sen hajuaistin tehokkuuden selittää osin myös se, että sen aivoissa on hajujen käsittelyyn paljon suurempi alue kuin ihmisellä
Liberaaliteologia
Historia
Liberaaliteologia sai alkunsa 1700-luvun lopussa, ja levisi laajalle uusprotestanttisissa tulkinnoissa ja vapaassa juutalaisuudessa. Vastaavia katolisen kirkon virtauksia on kutsuttu modernismiksi.
Friedrich Schleiermacheria kutsutaan usein liberaaliteologian isäksi. Hän esitti, että uskonnolliset kokemukset ovat introspektiivisiä (itseään havainnoivia), ja että todellinen ymmärrys Jumalasta koostuu ”absoluuttisesta riippuvuuden tunteesta”. William Ellery Channing arvosteli kolminaisuusoppia ja kirjallisten auktoriteettien asemaa, ja suosi järkiperäisempiä ja enemmän historiaan tukeutuvia lähestymistapoja.
Liberaaliteologia kehittyi edelleen 1800-luvun kuluessa, ja sai uutta tukea uudesta raamattukritiikistä ja nykyaikaisesta eksegetiikasta. Se muotoutui lopullisesti 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa sellaisten teologien kuin Albrecht Ritschlin ja Adolf von Harnackin vaikutuksesta. He halusivat siirtää kristinuskon polttopisteen Jeesuksen opetuksiin, pois Jeesusta ja uskoa koskevista monimutkaisista tulkinnoista. Varsinaisena polttopisteenä oli löytää historiallinen Jeesus ohi Uuden testamentin tekstien. Tämä on osoittautunut kuitenkin hyvin vaativaksi tehtäväksi.
Helsingin kristillinen koulu
thumb|Helsingin kristillinen koulu Helsingin kristillinen koulu on Helsingin Pukinmäessä sijaitseva yksityinen peruskoulu, jonka erikoispainotuksena on kristillinen kasvatus. Koulussa on luokkia ensimmäisestä luokasta aina yhdeksänteen asti ja lisäksi koulun yhteydessä toimii kristillinen päiväkoti Pursi.
Liberaaliteologia
Inkarnationalismi ja immanentismi
Liberaaliteologian mukaan oppi Jumalan ihmiseksi tulemisesta perusteltiin inhimillisellä evoluutiolla. Modernistien mukaan evoluution aiheutti jokaisessa ihmisessä inkarnoitunut jumaluus, josta tietoiseksi tuleminen oli ainoa tie kestävään edistykseen. Toinen keskeinen oppi lavensi eettisen evoluution ajatusta luomakunnan aineellisiin ulottuvuuksiin. Immanentismi tulkitsi Luoja-Jumalan kaikissa luomakunnan rakenteissa ja ilmiöissä läsnäolevaksi ja toimivaksi Hengeksi. Tämä teki mahdolliseksi tieteen ja sen tulosten näkemisen osana Jumalan ilmoitusta. Siitä johdettiin myös oletus, että kaikissa uskonnoissa piili jumalallista totuutta.
Liberaaliteologian periaatteita
Liberaaliteologian piirissä on esitetty muun muassa seuraavia keskeisiä ajatuksia:
Helsingin kristillinen koulu
Koulu sai perustamisluvan 1. elokuuta 1995, mutta oli toiminut kotikouluperiaatteella jo 1980-luvun lopulta alkaen. Vuodesta 1993 se toimi Jakomäessä Somerikkokujalla, ja vuodesta 2012 alkaen koulu on toiminut Helsingin Pukinmäessä entisen Pukinmäen peruskoulun rakennuksessa.
Khagendra Thapa Magar
pienoiskuva|Khagendra Thapa Magar vuonna 2011. Khagendra Thapa Magar (14. lokakuuta 1992 – 17. tammikuuta 2020 ) oli nepalilainen vihanneskauppiaan poika ja oli Guinnessin ennätysten kirjan mukaan maailman lyhyin mies, kunnes filippiiniläinen Junrey Balawing tuli hänen tilalleen kesäkuussa 2011. Hän oli 67 senttimetriä pitkä ja painoi noin 5,5 kilogrammaa. Lääkärin mukaan Magar oli niin keholtaan kuin henkisiltä ominaisuuksiltaan lapsen tasolla.
Helsingin kristillinen koulu
Koulu on Helsingin kaupungin sopimuskoulu ja siellä noudatetaan valtakunnallista opetussuunnitelmaa. Koulu saa rahoituksensa muiden yksityisten peruskoulujen tapaan valtiolta ja kaupungilta ja toiminnan ylläpitäjänä on oma kannatusyhdistys. Koulun perustana ovat kristilliset arvot, ja se on yhteiskristillinen, eli se ei ole minkään seurakunnan ylläpitämä, vaikkakin tekee yhteistyötä monien eri seurakuntien kanssa.
Khagendra Thapa Magar
Magarin äidin mukaan hän oppi kävelemään vasta kahdeksanvuotiaana ja hänen pituuskasvunsa loppui kokonaan 11 vuoden iässä. Aluksi vanhemmat häpesivät poikaansa. Magar kävi koulua, mutta häntä kiusattiin ja kanneltiin ympäriinsä kuin nukkea, minkä takia hänen isänsä päätti ottaa pojan pois koulusta.
Kun tieto Magarista levisi, Pokharan kaupungissa vieraili kahden vuorokauden aikana 50 000 ihmistä katsomassa häntä, vanhempien vietyä hänet näytille kaupungin ostoskeskukseen. Kerätyillä rahoilla kylään on saatu hankituksi sähkö ja moni muukin asia on kehittynyt. Varojen keräystä varten on perustettu Khagendra Thapa Magar -säätiö. Monet ihmiset uskovat hänen olevan Baman Avatar, Vishnun uudestisyntymä.
Säätiö ilmoitti Guinnessin ennätysten kirjaan Magarista, joka oli pienempi kuin aiemmin virallisesti maailman lyhyimmäksi ilmoitettu mies, jordanialainen Younis Edwan, tai hänen jälkeensä vielä lyhyemmäksi mitattu kolumbialainen Edward Nino Hernandez. Magar pääsi ennätystenkirjaan kuitenkin vasta lokakuussa 2010 täytettyään 18 vuotta, sillä oli epävarmaa, kasvaisiko hän vielä.
Liesvesi–Vanginvesi
Liesvesi on Keski-Suomessa oleva keskikokoinen järvi, jonka kautta Kellankoskesta tuleva Konneveden vesi laskee Vanginveteen. Sen muodostaa lähivesiensä kanssa Vanginveden–Liesveden lähialueen, jossa on alkuperäisinä kalalajeina ahven, hauki, kuore, muikku ja säyne sekä siirrettyinä ankerias ja harjus.
Roope Uusitalo
Roope Henrikki Uusitalo (s. 17. huhtikuuta 1968 Laitila ) on suomalainen taloustieteilijä. Hän työskentelee koulutuksen taloustieteen professorina Jyväskylän yliopiston kauppakorkeakoulussa ja on toiminut Suomen talouspolitiikan arviointineuvoston puheenjohtajana vuodesta 2014 alkaen. Uusitalo on Helsingin yliopiston taloustieteen dosentti. Hän on yksi Akateemisen talousblogin vakiokirjoittajista. Valtioneuvosto nimitti 24.3.2022 Uusitalon Metsähallituksen hallituksen jäseneksi kolmivuotiselle kaudelle 1.4.2022 - 31.3.2025
Ura
Uusitalo on koulutukseltaan valtiotieteiden tohtori. Hän väitteli tohtoriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1999 otsikolla "Essays in Economics of Education" ja on työskennellyt yliopistoissa, Palkansaajien tutkimuslaitoksen tutkimuskoordinaattorina, työmarkkinatutkimuslaitoksissa ja VATT:n tutkimusjohtajana.
Einsteinium
Einsteinium on alkuaine numero 99, ja sen kemiallinen merkki on Es sekä CAS-numero 7429-92-7. Yhdysvaltalainen tutkijaryhmä löysi sen samoin kuin fermiuminkin Eniwetokin vetypommiräjäytyksen jälkeen vuonna 1952, mutta turvallisuussyistä tietoa salattiin aina kesään 1955 asti. Tutkijat päättivät nimetä alkuaineen einsteiniumiksi kunnianosoituksena samana vuonna kuolleelle Albert Einsteinille. Kyseistä ainetta voidaan valmistaa muun muassa hiukkaskiihdyttimissä säteilyttämällä erästä uraanin isotooppia typpi-ioneilla. Punnittavia määriä einsteiniumia saatiin ensi kerran tuotettua vuonna 1961, aluksi vain 0,01 µg. Pysyvimmän isotoopin (252Es) puoliintumisaika on noin 472 päivää.
Roope Uusitalo
Ura
Uusitalo laati opetus- ja kulttuuriministeri Sanni Grahn-Laasoselle raportin opintotukijärjestelmän muuttamisesta, eli opintotuen leikkaamisesta ja opintojen muuttamiseksi opintolainaan perustuvaksi. Raportin julkaisupäivän haastattelussa Roope Uusitalo kiisti, että muutos ohjaa vähemmän varakkaita pois korkeamman asteen opinnoista. Uusitalolta tilattuun raporttiin perustuvia muutoksia suomalaiseen koulutusjärjestelmään on vastustettu kiivaasti etenkin yliopisto-opiskelijoiden toimesta, perusteena muun muassa juuri taloudellisen eriarvoisuuden vaikutus nuorten koulutusvalintoihin.
Einsteinium
thumb|253Es-isotooppia. Voimakas alfahajoaminen aiheuttaa intensiivisen säteilyn. Toistaiseksi einsteiniumille ei ole keksitty mitään kaupallista tai tieteellistä käyttötarkoitusta puhtaan perustutkimuksen ulkopuolella.
Kemialliset ominaisuudet
Vain muutamia einsteiniumyhdisteitä on valmistettu. Einsteiniumin kemian selvittämistä vaikeuttaa syntetisoinnin hankaluus ja radioaktiivisuuden aiheuttama nopea hajoaminen sekä lämmöntuotto. Kuten kaikki aktinoidit, einsteinium on sangen reaktiivistä ainetta. Ensimmäisten yhdisteiden joukossa opittiin tuntemaan einsteiniumoksidi Es2O3 ja einsteiniumin halidit. Kiderakenne tunnetaan yhdisteille EsCl3, EsOCl, Es2O3, EsBr3, ja einsteinium(III)jodidille EsI3.
Einsteinium esiintyy yleensä hapetusluvulla +III, varsinkin kiinteissä yhdisteissä ja liuoksissa. Toisin kuin useimmilla muilla aktinoideilla, sillä on lisäksi hapetusluvun +II yhdisteitä, varsinkin kiinteässä olomuodossa. Hapetusluku +IV on ennustettu, mutta näiden yhdisteiden olemassaolo on epävarmaa.
Jäppilän lasitehdas
Jäppilän lasitehdas toimi Karjalan kannaksella Uudellakirkolla niin sanotun Vanhan Suomen alueella vuosina 1802–1846. Tehdas valmisti väritöntä ikkunalasia Venäjän markkinoille ja lisäksi vihreää tuhkalasia Suomen markkinoille.
Jäppilän tehdas lopetti toimintansa vuonna 1846. Tehtaan tarvitseman puun saatavuus oli heikentynyt ja hinta kallistunut sen jälkeen Uudenkirkon pitäjään perustettiin myös Leistilän lasitehdas vuonna 1801. Jäppilän tehdas oli jo 1830-luvulla muutamia vuosia suljettuna omistajien perintöriitojen takia.
Avaruuden yleissopimus
Avaruuden yleissopimus eli virallisesti Yleissopimus valtioiden toimintaa johtavista periaatteista niiden tutkiessa ja käyttäessä ulkoavaruutta, siihen luettuna kuu ja muut taivaankappaleet (eng. Treaty on Principles Governing the Activities of States in the Exploration and Use of Outer Space, including the Moon and Other Celestial Bodies eli lyhyemmin The Outer Space Treaty ) on vuonna 1967 voimaan tullut kansainvälinen sopimus joka koskee ulkoavaruuden tutkimista ja käyttämistä.
Sopimuksen mukaan maata kiertävälle radalle, Kuuhun, tai mihinkään muualle ulkoavaruudessa ei saa sijoittaa mitään joukkotuhoaseita. Sen mukaan ulkoavaruus ei myöskään kuulu millekään maalle, vaan on ihmiskunnan yhteistä omaisuutta, jota kuka tahansa saa käyttää ja tutkia. Kukaan ei voi vaatia omistusoikeutta Kuuhun, Marsiin tai mihinkään muuhunkaan taivaankappaleeseen.
Suomi ratifioi sopimuksen 1967. Suomesta tuli kuitenkin niin kutsuttu avaruusvaltio vasta kesäkuussa 2017, kun Aalto-1 lähetettiin avaruuteen.
Iota Orionis
Iota Orionis (ι Orionis, lyhennettynä Iot Ori, ι Ori) on kolmitähtinen-järjestelmä taivaanekvaattorin tähdistössä Orionissa. Se on kahdeksanneksi kirkkain Orionin jäsen 2,77 magnitudilla ja kirkkain osa Orionin miekkaa (tähtikuvio). Se kuuluu avoimeen tähtijoukkoon NGC 1980. Parallaksi-mittauksien mukaan se on noin 2 300 valovuotta Auringosta.
Otto Lehtonen
Otto Lehtonen (s. 21. heinäkuuta 1988 Turku) on entinen suomalainen uimahyppääjä. Hän edusti Suomea EM- ja universiaditasolla ja sijoittui vuoden 2015 EM-kilpailuissa kolmen metrin parihypyissä Jouni Kallungin kanssa yhdeksänneksi. Hän on saavuttanut useita Suomen mestaruuksia.
Piraattipuolueiden internationaali
Piraattipuolueiden internationaali, (, PPI) on piraattipuolueiden kansainvälinen yhteistyöjärjestö, joka perustettiin virallisesti 18. huhtikuuta 2010 PPI:n konferenssissa Brysselissä, Belgiassa. Sen puheenjohtajana toimii Alankomaiden Piraattipuolueen Samir Allioui.
Suomen Piraattipuolue on PPI:n jäsenjärjestö.
HMS Elizabeth (1769)
HMS Elizabeth oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1769 vesillelaskettu Elizabeth-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Valmistus
Alus tilattiin 6. marraskuuta 1765 Portsmouthin telakalta, jossa rakennustöistä vastasi Thomas Bucknall. Köli laskettiin 6. toukokuuta 1766. Alus laskettiin vesille 17. lokakuuta 1769 ja valmistui 17. joulukuuta 1770, jolloin aluksen valmistuskustannukset olivat 27 996 puntaa viisi shillinkiä ja yhdeksän pennyä. Varustaminen maksoi lisäksi 7 648 puntaa ja yhden shillingin.
Palvelus
Alus romutettiin 1797.
Nothing to Lose
Nothing to Lose voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Pauline MacMillan Keinath
Cargill oli alkujaan Iowan rautatien äärellä sijainnut viljavarasto, jonka MacMillan Keinathin isoisoisä William W. Cargill, skotlantilaisen merikapteenin poika, perusti vuonna 1865. Siitä on kasvanut Yhdysvaltain suurin yksityisesti omistettu yhtiö, jonka kotipaikka on Minnesotan osavaltion Wayzata. Erityisesti maataloustuotteiden tuotantoa ja kauppaa harjoittava yrityskonserni teki keväällä 2017 päättyneeltä tilivuodelta noin 110 miljardin dollarin liikevaihdon. Cargill-suku piti hallussaan noin 87,2 prosenttia yhtiön osakkeista.
MacMillan Keinath on naimisissa ja hänellä on neljä lasta. Hän asuu St. Louisissa, Yhdysvaltain Missourin osavaltiossa.
Hjalmar Stenholm
pienoiskuva|Hjalmar Stenholm vuonna 1954. Alfred Hjalmar Stenholm (1. toukokuuta 1887 Tuusula – 5. heinäkuuta 1955 Helsinki) oli suomalainen kuvanveistäjä ja muotokuvamaalari.
Kuvanveiston ja tilausmuotokuvien lisäksi hän maalasi niin sanottua toritaidetta elättääkseen kuusilapsisen perheensä. Tunnetuin hänen töistään on veistos Aleksis Kivestä, joka syntyi Kiven veljen tyttären Agnes Karoliina Vidingin avustuksella. Teos on nähtävillä Aleksis Kiven kuolinmökissä Tuusulassa. Hän signeerasi työnsä aina nimellä Hj Stenholm.
Myöhemmin hän oli avustamassa Wäinö Aaltosta, Helsingin Rautatientorilla olevan Aleksis Kiven muistopatsaan tekemisessä ja teki kyseiseen teokseen Aleksis Kiven pään. Hänen taulujaan sekä veistoksia on näkynyt 1930- ja 1940-luvun suomalaisissa elokuvissa.
Stenholm opiskeli Suomen taideyhdistyksen piirustuskoulussa vuosina 1907–1908, ja mallikoulussa 1908-1910. Hänet on haudattu Helsingin Malmin hautausmaalle.
Kangasniemen musiikkiviikot
Kangasniemen Musiikkiviikot on Kangasniemellä kesäisin järjestettävä musiikkitapahtuma, johon kuuluu konsertteja ja musiikkikursseja. Tapahtuman yhteydessä on järjestetty vuodesta 1987 Kangasniemen laulukilpailu sekä vuosina 1992–2008 Liedpianistikilpailu Pieksämäellä.
Tapahtumaa järjestää Kangasniemen Musiikinystävät ry. Tapahtuma sai alkunsa vuodesta 1980 järjestetyistä musiikkikursseista. Ensimmäiset musiikkiviikot järjestettiin vuonna 1983. Tapahtuman ensimmäisenä taiteellisena johtajana toimi professori Matti Tuloisela vuoteen 1995 saakka. Hänen jälkeensä tehtävää hoiti FM Markku Turunen vuoteen 2001. Vuodesta 2002 taiteellisena johtajana on toiminut Mikko Franck.
Elämää ja erotiikkaa (kappale)
Kappale kertoo siitä, kuinka metsämaisterin (kappaleen minän) elämä kuluu opiskeluun eikä hänellä liikene aikaa illanviettoon. Hänen isänsä kertoo, että ”elämää ja erotiikkaa / unohtaa ei saisi milloinkaan”, mutta hän ei tästä välitä. Vasta vanhana hän tajuaa, mistä kaikesta hän on jäänyt paitsi. Kappaleen minän naapuri, ikiteekkari Oiva Piirakainen, on saanut nimensä Yleisradion musiikkitoimittajalta Oras ”Oki” Pikkaraiselta. Pikkarainen ei tästä pitänyt vaan katkaisi välinsä Vainioon.
Vainio esitti kappaleen muun muassa Ville-Veikko Salmisen juontamassa televisio-ohjelmassa Perjantaipörssi vuonna 1985.
Kappaleen kertosäkeistö on erikoisesti joka kerta sanoitukseltaan hieman erilainen.
Äänitys
Kappale äänitettiin Helsingin Takomo-studioilla vuonna 1984. Kappaleen tuotti Jaakko Salo.
Äänityksessä olivat mukana seuraavat muusikot:
Team Peltonen
Team Peltonen oli suomalainen maastohiihtotalli, joka osallistui Ski Classics -sarjaan. Joukkueenjohtajana toimi Pasi Vuori. Talli on nimetty pääsponsorinsa Peltonen-suksimerkin mukaan.
Äänenpakkaus
Äänenpakkaus on menetelmä, jolla äänitiedosto pakataan pienempään tilaan. Näin nopeutetaan äänitiedostojen siirtoa ja mahdutetaan samaan tilaan enemmän ääntä. Häviöttömässä pakkauksessa äänenlaatu ei huonone. Häviöllisessä pakkauksessa äänenlaatu saattaa huonontua huomattavastikin. Esimerkiksi FLAC on häviötön pakkaustapa kun taas yleisesti käytetty MP3 on häviöllinen.
Äänidatan pakkausta ei tule sekoittaa äänisignaalin kompressointiin.
Tekniikka
Äänenpakkaamisen tavoitteena on pakata digitaalinen äänisignaali käyttötarkoitukseen sopivaan pienimpään mahdolliseen tilaan. Tähän tavoitteeseen pyritään poistamalla äänisignaalista tarpeeton ja toistuva informaatio sekä toisaalta pakkaamalla signaalia perinteisillä häviöttömillä tiedonpakkausmenetelmillä kuten Huffman-koodauksella.
Käyttökohteesta ja tarpeesta riippuen ääntä voidaan pakata joko häviöttömästi tai häviöllisesti. Häviöttömässä pakkauksessa äänisignaalin laatu ei muutu alkuperäiseen digitaaliseen signaaliin nähden ollenkaan vaan signaali voidaan palauttaa tarkalleen alkuperäisenä. Tällöin myös signaalin pakkaussuhde jää vähäisemmäksi. Häviöllisessä pakkauksessa äänisignaalista peruuttamattomasti poistetaan informaatiota, jota siihen ei pystytä enää millään tavoin palauttamaan. Tällä tavoin pakkaussuhdetta saadaan huomattavasti korkeammaksi, mutta pakatun signaalin laatu heikkenee.
Puheen pakkaamiseen (esimerkiksi matkapuhelun signaalia) voidaan käyttää tähän tarkoitukseen optimoituja menetelmiä, joilla päästään parempaan pakkaussuhteeseen kuin yleistä ääntä (audiota) pakattaessa.
Häviöllisissä audiosignaalin pakkausmenetelmissä käytetään yleensä hyväksi ihmisen kuuloaistin ominaisuuksia (psykoakustiikka). Kuuloaistin toimintaa mallintamalla voidaan selvittää, mitkä osat pakattavasta audiosignaalista aistitaan selkeimmin. Tällöin on helpompaa poistaa ne audiosignaalin osat, joita ihmiskorva ei kykene erottamaan, mikä mahdollistaa audiosignaalin kuuloaistimuksen säilymisen kuulijalle miltei muuttumattomana. Silti kuitenkin pystytään pienentämään audiosignaalin tiedostokokoa ja saavuttamaan tehokkaampi pakkaussuhde. Tällaista äänen pakkausmetodia kutsutaan havaintopohjaiseksi äänen koodaamiseksi.
Häviöllinen pakkaus soveltuu populaarimusiikin tallenteisiin, joissa on hyvin rajallinen dynaaminen alue. Häviöllinen pakkaus ei sovellu niin hyvin musiikkiin, jossa on suuri dynaaminen alue, joka sisältää akustisten taustaäänien tallennuksen.
Häviöttömässä pakkauksessa tiedoston eheys ei heikenny ja esimerkiksi FLAC pääsee 2:1 pakkaussuhteeseen (50% pienempi tiedosto).
Häviöllisiä
Muutamia yleisiä häviöllisiä audion pakkauskoodekkeja:
Häviöttömiä
Häviöttömiä koodekkeja on myös useita:
Mattia Vitale
Mattia Vitale (s. 1. lokakuuta 1997 Bologna) on italialainen jalkapalloilija, joka edustaa seuratasolla SPAL 2013 -seuraa. Vasenjalkainen Vitale on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Ryszard Kapuściński
pienoiskuva|Ryszard Kapuscinski 17. toukokuuta 1997. Ryszard Kapuściński (4. maaliskuuta 1932 Pinsk – 23. tammikuuta 2007 Varsova) oli Puolan kuuluisimpia toimittajia ja käännetyimpiä kirjailijoita. Hänet mainittiin monesti kirjallisuuden Nobel-arvailujen yhteydessä. Reportterina Kapuściński todisti 27:ää vallankumousta tai -kaappausta itse paikalla. Hän tapasi muun muassa Patrice Lumumban, Che Guevaran ja Idi Aminin.
Mattia Vitale
Vitale siirtyi vuonna 2011 kotikaupunkinsa Bologna FC:stä Juventuksen nuorten joukkueeseen. Seuran paidassa Serie A:ssa Vitale debytoi huhtikuussa 2015 Parma FC:tä vastaan. Hän pelasi kauden aikana kahdessa Serie A:n ottelussa ja juhli kauden päätteeksi sarjan mestaruutta.
Ryszard Kapuściński
Kapuściński työskenteli vuosia ulkomaankirjeenvaihtajana Puolan PAP-uutistoimistolle Afrikassa. Hänen kansainvälinen läpimurtoteoksensa oli Etiopian keisarin Haile Selassien hovia ja hallintoa kuvaava Keisari (1978). Kapuścińskin Afrikkaa käsittelevä kirja Eebenpuu (1998) koostuu reportaaseista 1950-luvulta 1990-luvulle. Kapuścińskilta on suomeksi ilmestynyt myös Imperiumi (1993), joka on reportaasikokoelma Neuvostoliiton hajoamisesta. Hänen suomentajansa on ollut Tapani Kärkkäinen.
Mattia Vitale
Vitale on pelannut Italian alle 17- ja alle 18-vuotiaiden maajoukkueissa.