cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Cristopher Nihlstorp
Seuraura
Kaudeksi 2010–2011 Nihlstorp siirtyi 1+1-vuotisella sopimuksella Färjestad BK:n paitaan. Hän jakoi varsin tasaisesti torjuntavastuuta Alexander Salákin kanssa ja torjui 23 runkosarja- ja viidessä pudotuspeliottelussa. Nihlstorp voitti kauden päätteeksi Ruotsin-mestaruuden. Kaudella 2011–2012 hän toimi Färjestadin selkeänä ykkösmaalivahtina ja torjui 45 runkosarja- ja seitsemässä pudotuspeliottelussa.
Tammikuussa 2012 Nihlstorp teki kolmivuotisen jatkosopimuksen Färjestadin kanssa. Saman vuoden kesäkuussa hän teki kuitenkin NHL-varaamattomana vuoden mittaisen ja kaksisuuntaisen sopimuksen Dallas Starsin kanssa. Nihlstorp aloitti kauden 2012–2013 NHL:n työsulun vuoksi AHL-joukkue Texas Starsin vahvuudessa, mutta NHL-kauden käynnistyttyä tammikuussa 2013 hänet nostettiin Starsin NHL-joukkueen vahvuuteen. Nihlstorp teki NHL-debyyttinsä kauden toisella kierroksella 20. tammikuuta 2013 vieraissa Minnesota Wildia vastaan. Hän torjui Starsin 0–1-tappioon päättyneessä ottelussa 31 kertaa. Nihlstorp pelasi kauden aikana viisi NHL-ottelua torjuen yhden voiton. Hän pelasi loppukautensa lähinnä farmissa. Kesäkuussa 2013 Nihlstorp teki vuoden mittaisen ja kaksisuuntaisen jatkosopimuksen Dallasin kanssa. Kauden 2013–2014 hän pelasi lähes kokonaan farmijoukkue Texas Starsissa, jossa Nihlstorp voitti kauden päätteeksi Calder Cupin. Hän pelasi kauden aikana myös yhden NHL-ottelun.
Kaudeksi 2014–2015 Nihlstorp palasi kotimaahansa ja siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Växjö Lakersiin. Hän torjui joukkueen kauden päätteeksi Ruotsin-mestaruuteen. Kaudella 2015–2016 Nihlstorp pelasi suurimman osan Lakersin runkosarja- ja pudotuspeliottelusta. Mestarien liigassa hän pelasi kuitenkin vain yhdessä ottelussa. Nihlstorp myös menetti pudotuspeleissä aloittavan maalivahdin roolin Stefan Steenille kolmeen viimeiseen välieräotteluun. Lakers hävisi ottelusarjan lopulta voitoin 4–3.
Nihlstorp palasi kaudeksi 2016–2017 kolmivuotisella sopimuksella kasvattajaseuraansa Malmö Redhawksiin, joka oli vuotta aiemmin noussut SHL:ään.
Maajoukkueura
Nihlstorp on pelannut kaksi A-maaottelua. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä 10. huhtikuuta 2012 Minskissä Valko-Venäjää vastaan, jolloin Nihlstorp torjui Ruotsille 1–2-voiton. Hänet nimettiin samana keväänä kolmosmaalivahdiksi vuoden MM-kilpailuihin, mutta Nihlstorp ei kuitenkaan mahtunut turnauksessa kertaakaan joukkueen kokoonpanoon.
Nihlstorp on pelannut myös kaksi nuorten maaottelua.
Ed Wynne
thumb|Ed Wynne kitaroineen Ozric Tentaclesin livekeikalla Zagrebissa vuonna 2004 Ed Wynne on englantilainen muusikko ja säveltäjä. Hän on Ozric Tentaclesin keulahahmo ja soittaa yhtyeessä pääasiassa kitaraa ja koskettimia. Etnisestä musiikista kiinnostunut Wynne on lisäksi tehnyt musiikkia muun muassa joihinkin muinaisista sivilisaatioista kertoviin TV-dokumentteihin.
Keltavyöseitikki
Keltavyöseitikki, vanh. kangasmyrkkyseitikki (Cortinarius gentilis) on ruskea sienilaji, joka kasvaa hyvin yleisenä kuusikoissa ja mäntymetsissä varsinkin sammalen seassa. Se on aluksi muodoltaan kellomainen, myöhemmin sienen lakki on muodoltaan laakea. Se on myös helppo tunnistaa jalan keltaisesta vyömuodostelmasta. Lajin lähisukulainen on myös laakamyrkkyseitikki. Keltavyöseitikin on myös arveltu käsittävän kaksi lähilajia.
Sienessä on arveltu olevan samoja myrkkyjä kuin suippumyrkkyseitikissä, tosin huomattavasti vähemmän. Nykytiedon mukaan keltavyöseitikki ei ole laakamyrkkyseitikin tapaan orellaniinia sisältävä myrkkysieni, mutta ruokasieneksi sitä ei suositella. Värjäyksessä sitä käytetään erilaisten keltaisen sävyjen luomiseen.
Merta
thumb|250px|Ruotsalaista rapumertaa asetetaan pyyntiin Merta on kalastuspyydys, jota käytetään sekä kalojen että rapujen pyyntiin. Se on nykyisin yleensä muovisen, kankaisen tai metallisen verkon muodostama kori, jonka muoto pyrkii ohjaamaan ravut tai kalat sisään niin että ne eivät löydä enää ulos. Aiemmin rapumertoja tehtiin myös päreistä ja oksista. Nahkiaisen pyynnissä pajun oksista tehtyjä mertoja tehdään ja käytetään vielä nykyisinkin. thumb|250px|Hummerimertoja pinottuna
Katso myös
Nassa Teine
Luonnonoikeus
Luonnonoikeusajattelu on vanha ja erittäin laaja teoriaperinne, johon lasketaan kuuluviksi hyvinkin erilaisia teorioita vuosisatojen varrelta. Luonnonoikeusajattelu ei siis muodosta yhtenäistä koulukuntaa tai ajattelutapaa, vaan kattaa useita eri luonnonoikeusteorioita. Yhteistä luonnonoikeusteoreetikoille on etenkin kysymys oikeuden oikeutuksesta.
Historia
Luonnonoikeusteoria edustaa vanhinta teoreettista käsitystä siitä, mikä on perusteiltaan ymmärrettävä oikeudeksi. Luonnonoikeudellisen ajattelun historiassa voidaan erottaa neljä eri vaihetta, joihin kuuluvat antiikin luonnonoikeusteoria, keskiajan skolastinen luonnonoikeusteoria, uuden ajan rationalistinen luonnonoikeusteoria ja moderni luonnonoikeusteoria.
Antiikin luonnonoikeusteoria
Antiikin kreikkalaisen luonnonoikeusteorian perusajatukset kiteytyivät Aristoteleen teleologisessa filosofiassa, jossa kaupunkivaltio ja sen lait toteuttivat ihmisten olemukselliseen sosiaalisuuteen perustuvaa luonnollista päämäärää. Luonnonoikeusajattelua edustivat myös stoalaiset ja Cicero, joiden kummankin mukaan ihmisten asettaman oikeuden tuli olla yhteensopiva luonnon ja sen ehdottomien lakien kanssa. Myös Sofokleen tragedia Antigone ilmentää luonnonoikeusajattelua.
Skolastinen luonnonoikeusteoria
Keskiajalla skolastikko Tuomas Akvinolainen kehitti vaikuttavan ja omaehtoisen luonnonoikeusteorian, joka perustui yhtäältä Aristoteleen filosofiaan ja toisaalta katolisen kirkon uskonnolliseen maailmankuvaan. Tämä skolastinen luonnonoikeusteoria perustui ajatukseen neljän eri oikeuden tason muodostamasta hierarkkisesta järjestyksestä, jossa maallisten hallitsijoiden antamien positiivisten lakien tuli olla yhteensopivia Jumalan säätämän, koko luomakunnan kattavan ikuisen ja objektiivisen maailmanjärjestyksen kanssa.
Rationalistinen luonnonoikeusteoria
1600- ja 1700-luvuilla Eurooppassa kehittyi rationalistinen luonnonoikeusteoria, jossa heijastuivat uuden ajan yhteiskunnalliset kehityskulut, kuten keskitetyn valtion ja kapitalistisen markkinatalouden muodostuminen, uskonpuhdistusta seuranneet uskonsodat ja löytöretkien avartama maailma. Toisin kuin keskiaikainen luonnonoikeusajattelu, jonka perustana toimi objektiivinen maailmanjärjestys ja ihmisiä velvoittavat luonnolliset lait, rationalistisen luonnonoikeusteorian perustana toimi subjektiivinen ihmisluonto ja ihmisten luonnolliset oikeudet. Rationalistinen luonnonoikeusteoria pyrki johtamaan luonnonoikeudelliset normit jumalallisen alkuperän sijaan pelkästään ihmisjärjen pohjalta. Luonnonoikeus miellettiin geometrian innoittamana aksiomaattisena järjestelmänä, jossa ylimmistä periaatteista voitiin loogisen päättelyn avulla johtaa yksityiskohtaisempia sääntöjä.
Rationalistinen luonnonoikeusteoria sai alkunsa Salamancan yliopiston piirissä toimineilta oikeusteoreetikoilta, kuten Francisco de Vitorialta ja Francisco Suárezilta, jotka kehittivät luonnonoikeuteen perustuvaa ajatusta kansainvälisestä oikeudesta eurooppalaisen siirtomaavallan oikeutuksena. Tätä luonnonoikeuteen perustuvan kansainvälisen oikeuden ajatusta kehitteli edelleen Hugo Grotius varsinkin kauppaoikeuden kysymysten osalta. Muihin rationalistisen luonnonoikeusteorian edustajiin kuuluivat esimerkiksi Samuel Pufendorf, Christian Thomasius ja Christian Wolff.
Moderni luonnonoikeusteoria
Moderni luonnonoikeusteoria kehittyi reaktiona Natsi-Saksan ja toisen maailmansodan julmuuksiin, ja sitä edustavat esimerkiksi Lon L. Fuller ja Gustav Radbruch. Myös tomismilla on edelleen vankka asema modernissa luonnonoikeusteoriassa etenkin espanjankielisellä alueella, ja sitä edustavat esimerkiksi 1980-luvulla muodostunut uusi luonnonoikeuskoulu, johon kuuluvat etenkin John Finnis, Germain Grisez ja John Boyle, ja J. Budziszewski. Myös Ronald Dworkin liitetään joskus modernin luonnonoikeusteorian yhteyteen, vaikka hänen oikeusteoriansa sijoittuu pikemminkin luonnonoikeusteorian ja oikeuspositivismin väliin. Modernin luonnonoikeusteorian vaikutus näkyy etenkin perus- ja ihmisoikeuksien kirjaamisessa kansallisiin perustuslakeihin ja kansainvälisiin ihmisoikeussopimuksiin.
Kalininsk
thumb|125px|Kalininskin vaakuna. Kalininsk on kaupunki Saratovin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Donin vesistöön kuuluvan Medveditsan sivujoen Balandan varrella 121 kilometriä Saratovista länteen. Kaupunki on Kalininskin piirin keskus. Siellä on Atkarskista haarautuvan sivuradan pääteasema. Asukkaita on 18 700 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunta on saanut alkunsa Balanda-nimisestä taajamasta, joka vuonna 1962 nimettiin Mihail Kalininin mukaan Kalininskin kaupungiksi. Nykyään siellä on mm. elintarviketeollisuutta.
Skyteam Monkey
pienoiskuva|Skyteam Monkey on hyvin samanlainen kuvassa näkyvän Honda Monkeyn kanssa.
Skyteam Monkey on kiinalaisen Jiangsu Sacin Motorcycle Co. Ltd:n valmistama nelitahtinen mopo, joka perustuu Honda Monkeyyn. Monkeystä tehdään sekä 50cc että 125cc mallia. Skyteam Monkey 125 on Suomen halvin kevytmoottoripyörä uutena ostettuna. Skyteam on korjannut monta Honda Monkeyn painorajoitteista johtunutta ongelmaa (mm. etuhaarukka ja etulevyjarru) ja on EU -tyyppihyväksytty mopoksi.
Skyteam Monkey on hitaampi ja vähemmän tehokkaampi verrattuna Honda Monkeyseen.
Hondaan verrattuna Skyteam Monkeyssä on mm. Nestevaimennettu teleskooppietuhaarukka, levyjarru edessä, pitkät valot ja vilkut, katalysaattori päästönormien täyttämiseksi sekä sähköstartti. Skyteam Monkeyssä on käsikäyttöinen kytkin ja vaihteiden järjestys on sama kuin Hondan vuosimalli 1987 ja sitä uudemmissa, eli 1-N-2-3-4. Skyteam Monkeyssä on alaslaskettava kaksiosainen ohjaustanko kuljetuksen ja pienessä tilassa säilyttämisen helpottamiseksi.
Monkey-kopioita valmistavat muutkin merkit, jotka ovat: Jincheng, Keeway ja Zhenhua
Maahantuonti ja myynti
Suomeen Skyteam Monkeyta tuo maahan Motorpower Finland Oy ja sitä on tuotu Suomeen vuodesta 2005 lähtien. Skyteam Monkey on Suomen myydyin Monkey-kopio ja yksi yleisimmistä mopoista nuorten keskuudessa. Skyteam Monkeyn suosio perustuu hinta-laatu-suhteeseen, hyvään vara- ja viritysosien saantiin sekä uutena edulliseen hintaan.
Nykyään moni pienipyöräistä mopoa etsivä kallistuukin usein kiinalaiseen Honda Monkeyn kopioon, koska Suzuki PVn, aitojen Hondien ja monen muun pienmopon mm. Helkama Ässän ja Tunturi Hopperin valmistus on lopetettu ja käytetyt yksilöt ovat usein kuntoonsa nähden kalliita, huonokuntoisia ja/tai huonosti tarjolla.
Skyteam Monkeystä on tehty muutamia Suomeen tuotuja erikoisversioita, kuten LeMans (mm.10 tuuman pyörät, levyjarru myös takapyörässä, +10 alumiininen takahaarukka, kromiosia, leveämpi ohjaustanko). Full Black -juhlamalli (mattamusta). MadNut edition, jota on saatavana 8 tuumaisilla renkailla, sekä 10 tuumaisilla.
Tekniset tiedot
Skyteam Monkey 50:sen moottorin tehoa on laskettu, jotta se voidaan rekisteröidä mopoksi Suomessa. tehoa on laskettu kuristamalla mm. imukaulan sisähalkaisijan ja ilmansuodattimen muutoksin imuvirtauksen rajoittamiseksi ja pakoputkimuutoksilla suurennettu pakokaasuvastusta.
Rovaniemen markkinoilla
Elokuvaa voitaneen pitää eräänlaisena merkkipaaluna suomalaisessa viihdekulttuurissa. Elokuvan aihepiiri kumpusi sotienjälkeisen viihteennälän synnyttämästä kuplettiperinteestä. Työn ja raskaiden sotavuosien näännyttämälle kansalle haluttiin jälleenrakennuksen lomassa tarjota hetkeksi iloa ja vaihtelua.
Elokuva sai aiheensa Reino Helismaan laulunsanoituksesta ”Rovaniemen markkinoilla”, ja se oli Helismaan ensimmäinen käsikirjoitus. Rovaniemen markkinoilla -jenkka oli alun perin sisältynyt Helismaan ja Toivo Kärjen vuonna 1950 kirjoittamaan laulunäytelmään Kultakuumetta, jota ei koskaan esitetty. Laulun kertosäkeen mukaan sai nimensä kokonainen rillumarei-kulttuuri.
Juoni
Kaverukset lähtevät Lappiin kullanetsintään. Alun hankaluuksien jälkeen sitä lopulta löytyykin, ja he matkustavat Rovaniemelle sitä myymään. Linja-automatkan aikana kullan sisältänyt reppu sekaantuu toiseen samanlaiseen ja kulta sen mukana.
Kaverusten saavuttua Rovaniemelle markkina-aikaan he ajautuvat asemalla paikallisten hämäräveikkojen jututettavaksi. Yksi heistä kähveltää lompakon Esa Pakarisen esittämän Severi Suhosen taskusta. Varkauden myöhemmin huomattuaan hän ei ole tapahtuneesta kovinkaan huolissaan, vaan tokaisee, että mennyt mikä mennyt. Reino Helismaan esittämä rahaton geologi on tällä välin huomannut kultarepun vaihtuneen toiseen mutta ei saa sanottua asiaa muille. Hän jää keräämään rohkeutta kertoa asiasta muiden lähtiessä markkinoille huvittelemaan.
Aiemmin kohdatut hämäräveikot ovat tietoisia kaverusten kullasta ja suunnittelevat sen anastamista vaihtamalla reput keskenään tietämättä lainkaan, että näin on jo tapahtunut ja että kulta-aarre nököttää heidän jalkojensa juuressa lattialla. Reput onnistutaan vaihtamaan, jolloin kulta konnien tietämättä palautuu oikeille omistajilleen. Kaverukset menevät lopussa pankkiin vaihtamaan kullan rahaksi.
Tuotanto
Reino Helismaa laati elokuvan käsikirjoituksen ollessaan kiertueella Kainuussa ja Pohjois-Pohjanmaalla Esa Pakarisen ja Jorma Ikävalkon kanssa keväällä 1951. Toivo Kärki kirjoitti 106-sivuisen käsikirjoituksen puhtaaksi ja lähetti sen nähtäväksi Suomen Filmiteollisuus (SF):n toimitusjohtajalle T. J. Särkälle. Kärki oli säveltänyt elokuvamusiikkia SF:lle ja tutustuttanut Särkän Helismaahan, Pakariseen ja Ikävalkoon vietyään tämän katsomaan kolmikkoa Tapanilan työväentalolle maaliskuussa 1951. Kärki toivoi elokuvan ohjaajaksi Matti Kassilaa tai Edvin Lainetta, mutta Kassila kieltäytyi eikä Särkkä ilmeisesti edes kysynyt Laineelta tämän suostumusta. Särkkä valitsi ohjaajaksi silloisen Turun Kaupunginteatterin johtajan Jorma Nortimon. Vuotuan Villen rooliin Särkkä pestasi Veikko Uusimäen eikä Kärjen ehdottamaa ”Rovaniemen markkinoilla” -jenkan levyttänyttä Kauko Käyhköä, joka ei saanut lopulta mitään osaa elokuvasta. SF:n näyttelijöitä hämmästytti eniten se, että tulevan elokuvan pääroolit oli annettu kolmelle amatöörille, joista kukaan ei ollut heille edes nimeltä tuttu. Toivo Kärki tiesi Särkän olevan täysin epämusikaalinen ja päättävän musiikin valinnasta pelkästään liikemiesvaiston varassa seuraamalla, miten ja missä kohdin yleisö reagoi esitykseen.
Aikalaisarviot
Aikalaisarvioijat ja koko kulttuuriväki suhtautui siihen legendaarisen kielteisesti. Esimerkiksi Aamulehden kriitikko Olavi Veistäjä kirjoitti: ”On toivotonta ja sitä paitsi paperin ja painomusteen haaskausta ryhtyä ruotimaan sitä tarkemmin. Elokuvafarssilla on tietysti oikeutuksensa, mutta sisällölle ja tekotavalle on asetettava edes jonkinlaiset minimivaatimukset. Kun sellaiset puuttuvat, ei filmi enää kuulu elokuva-arvostelun piiriin.” Suomen Sosialidemokraatin kriitikko Eugen Terttula otsikoi oman arvionsa ”Törky on törkyä”: ”Rovaniemen markkinoilla -nimisen elokuvan käsitteleminen ei kuulu elokuva-arvostelijan tehtäviin. Se on siksi selvä diletanttien työ. Korkeintaan on syytä huomauttaa, että jos tämänlaatuista tuotantoa – kulkeehan selvä linja Köyhästä laulajasta Rovaniemen matkkinoihin – jatketaan jonkin aikaa nykyisessäkin laajuudessaan, suomalainen filmitaide ennen pitkää tukehtuu sakeaan rikkaruohostoon.” Lisäksi Terttula kiitti Valtion elokuvatarkastamoa siitä, että se oli määrännyt Rovaniemen markkinoilla -elokuvan korkeimpaan veroluokkaan. Elokuvan suosion ja kritiikin välistä juopaa Terttula selitti sillä, että kansa ei ollut väärässä, mutta se oli johdettu harhaan ”Helismaan renkutusten ympärille huitaistuilla törkykasoilla”.' T. J. Särkkä innostui Terttulan kritiikistä niin, että hän teetti siitä suurennoksen Suomen Filmiteollisuuden elokuvastudion seinälle. Särkkä katsoi Terttulan arvion osoitukseksi siitä, miten hyvin hän tunsi kansan maun ja miten väärässä kriitikot voivat olla.
Myöhempiä arvioita
Elokuvan arvostus on aikaa myöten lisääntynyt. Kerronnan puutteista huolimatta elokuva on ajankuvan tallentajana rehellinen kokonaisuus. Kriitikko Arto Pajukallio pitää tätä ensimmäistä rillumareikulttuuria edustavaa elokuvaa lajin parhaana.
Peter von Bagh pohti rillumarei-kulttuurin syntyä ja merkitystä Kari Somerjoen Yleisradiolle vuonna 1975 tekemässä haastattelussa:
Von Bagh näki rillumarein suurimmat arvot aivan muualla kuin Rovaniemen markkinoilla -elokuvassa:
Nathan Beaulieu
pienoiskuva|Beaulieu nuorten maailmanmestaruuskisoissa 2012. Nathan Beaulieu (s. 5. joulukuuta 1992 Stratford, Ontario ) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelaa tällä hetkellä NHL-liigan Anaheim Ducksin organisaatiossa.
Beaulieu edusti Montreal Canadiensia kaudet 2012–2017. Kauden 2017–2018 hän pelasi Buffalo Sabresissa, jossa aloitti myös kauden 2018–2019, mutta siirtyi helmikuussa 2019 Winnipeg Jetsiin. Jetsiä Beaulieu edusti vielä kaudet 2019–2020 ja 2020–2021 sekä osan kautta 2021–2022. Maaliskuussa 2022 Jets kauppasi hänet Pittsburgh Penguinsiin vaihdossa seitsemännen kierroksen varausvuoroon.
Kalvasvahvero
Kalvasvahvero (Cantharellus pallens) on kantarellia muistuttava keltainen vahverolaji. Se kasvaa Lounais-Suomen kalkkimailla. Laji on erinomainen ruokasieni, kantarellin veroinen. Laji on yleinen jo Keski- ja Etelä-Ruotsissa. Sienen erottaa kantarellista vaaleamman ulkomuodon ja paksumman jalan perusteella.
Parksosaurus
Parksosaurus oli aiemmin Hypsilophodontidae-heimoon luokiteltu dinosaurusten suku, joka eli liitukaudella noin 73–66 miljoonaa vuotta sitten. Se eli samoihin aikoihin joidenkin heimoihin Hadrosauridae ja Ceratopsia kuuluvien dinosaurusten kanssa. Se oli 2,5 metriä pitkä kasvissyöjä. Sitä esiintyi Pohjois-Amerikassa. 1900-luvun alussa Parksosaurus sijoitettiin aluksi sukuun Thescelosaurus, mutta sittemmin se määriteltiin omaksi suvuksi.
Kari Virranta
Kari Virranta on Pohjois-Savon elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksen ylijohtaja vuodesta 2010. Hänen virkakautensa kestää viisi vuotta.
Myllykosken yhteiskoulu
Myllykosken yhteiskoulu on peruskoulun yläaste, joka sijaitsee Kouvolan Myllykoskella. Koulussa annetaan opetusta 7.–9. -luokkalaisille ja oppilaita koulussa on noin 250. Myllykosken yhteiskoululla on oma "Joustava Perusopetus" -luokka, eli niin kutsuttu JoPo-luokka. Koulun rehtorina toimii Miia Ojalainen. Myllykosken yhteiskoulu Kouvolan ja Kotkan välisen rataosuuden välittömässä läheisyydessä sekä lähellä Saviniemen jalkapallostadionia. Vuonna 2016 koulussa oli 211 oppilasta.
Kouvolan uuden kouluverkkosuunnitelman mukaan kaikki Myllykosken peruskoulut eli Yhteiskoulu sekä Saviniemen, Viialan ja Ummeljoen ala-asteet lakkautetaan ja tilalle tulee uusi lähes 500 oppilaan yhtenäiskoulu.
Historia
Myllykosken yhteiskoulun toiminta alkoi 13.10.1941 viisiluokkaisena keskikouluna 60 oppilaan voimin. Koulu toimi aluksi erinäisissä tiloissa, kunnes nykyistä koulurakennusta ryhdyttiin rakentamaan vuonna 1951 luokkaosan valmistuessa vuonna 1953. Voimistelusali sekä tekstiilityön, kotitalouden ja teknisen työn luokat valmistuivat vuonna 1959. Edelleen vuonna 1962 valmistuivat luonnonhistorian opetustilat. Yhteiskoulu siirtyi peruskoulujärjestelmään vuonna 1975, minkä jälkeen toimintaa jatkoivat Myllykosken yläaste ja lukio. Koulua on saneerattu 70-luvulla ja uudelleen 90-luvun loppupuolella. Vuonna 2000 koulun nimeksi muutettiin jälleen Myllykosken yhteiskoulu.Yhteiskoulu ja Saviniemen koulu yhdistyivät hallinnollisesti vuoden 2022 syksyllä ja uudeksi nimeksi vaihtui Myllykosken yhtenäiskoulu.
Springerville
Springerville on kunta (town) Apachen piirikunnassa, Arizonassa, Yhdysvalloissa. Vuonna 2009 Springervillessä asui 2 005 henkilöä.
Väestö
Vuoden väestönlaskennan aikaan Springervillessä asui 1 972  henkilöä ja siellä oli 753 taloutta ja 499 perhettä. Väestötiheys oli 65,9as./km². Springervillessä oli 896 asuntoa, joiden keskimääräinen tiheys oli 30,0 asuntoa/km².
Asukkaista 79,46% on valkoisia, 0,20% afroamerikkalaisia, 6,54% intiaaneja, 0,41% aasialaisia, 0,10% Tyynenmeren saarilta kotoisin olevia, 10,24% muita ja 3,04% monirotuisia. Hispaanoja oli 25,20% väestöstä.
Springervillessä oli 753 kotitaloutta joista 34,3% asui alle 18-vuotiaita lapsia, 50,6% asui yhdessä asuva aviopari ja 33,7% oli perheettömiä. 14,7% oli yksin asuvia yli 65-vuotiaita. Talouksien keskimääräinen koko oli 2,55 henkilöä, ja perheiden keskimääräinen koko oli 3,18 henkilöä.
FS Éridan (M641)
Éridan (runkonumero M641) on Ranskan laivaston 1984 palvelukseen otettu Éridan-luokan miinantorjunta-alus.
Springerville
Väestö
Sataa naista kohden Springervillessä oli 95,7 miestä. Jokaista sataa yli 18-vuotiasta naista kohden, Springerville oli 91,8 yli 18-vuotiasta miestä.
FS Éridan (M641)
Valmistus
Alus tilattiin Lorientin telakalta, missä köli laskettiin 20. joulukuuta 1977. Se laskettiin vesille 7. maaliskuuta 1981 ja otettiin palvelukseen 14. huhtikuuta 1984.
Palvelus
Alus oli 2014 aktiivipalveluksessa sijoitettuna Brestiin.
Springerville
Aiheesta muualla
34.13639°N, -109.27917°W
James DeBello
James DeBello on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka syntyi vuonna 1980 Hartfordissa, Connecticutissa.
Perusyhtymä
Perusyhtymä Oy oli vuonna 1940 nimellä Pellonraivaus Oy perustettu suomalainen rakennusliike. Sen alkuperäinen tehtävä oli luovutetusta Karjalasta evakuoidun siirtoväen asuttaminen sekä uudisraivauksen edistäminen. Suomen valtio oli yhtiön pääosakas vuoteen 1945 saakka. Tämän jälkeen yrityksestä kasvoi Olavi Jaakkolan ja Kauko Maijalan johdolla yksi Suomen suurimmista rakennusalan konserneista Polar-Yhtymän, Hakan ja Puolimatkan ohella.
Vuonna 1961 Pellonraivaus Oy hankki omistukseensa Yleisen Insinööritoimiston ja Insinööritoimisto Vesto Oy:n osake-enemmistön. Molemmat jatkoivat kuitenkin toimintaansa itsenäisinä. Vuonna 1968 Pellonraivaus muutti nimensä Perusyhtymäksi, joka tuli myöhemmin 1970-luvulla tunnetuksi erityisesti Neuvostoliitossa tekemistään rakennusprojekteista. Niistä merkittävin oli Kostamuksen kaivoskombinaatti Karjalan tasavallassa. Neuvostoliiton projekteissa Perusyhtymä oli mukana myös usean rakennusliikkeen perustaman yhteenliittymän Finn-Stroin kautta.
Vuonna 1986 Insinööritoimisto Veston toiminta yhdistettiin Yleiseen Insinööritoimistoon, joka puolestaan liitettiin vuotta myöhemmin Perusyhtymään. Uuden yhtiön nimeksi tuli YIT-Yhtymä Oy.
Lumihärkki
Ulkonäkö ja koko
thumb|220px|vasen|Lumihärkkejä.
Löyhän mätästävästi kasvava monivuotinen lumihärkki kasvaa 3–15 cm korkeaksi. Varret ovat rentoja tai kohenevia ja toispuolisesti hienokarvaisia. Kukattomat tyvivesat ovat juurehtivia. Hieman möyheät lehdet ovat pitkulaisia tai lähes tasasoukkia ja ylöspäin käyriä. Kukinto on kaksihaarainen viuhko. Kukinnon tukilehdet ovat vihreitä, ja kukkaperässä on karvarivi. Valkoisia kukkia on 2–4 kappaletta. Sekä verhiö että teriö ovat viisilehtisiä. Matalasti kaksihalkoiset terälehdet ovat 8–12 mm pitkiä ja noin 1,5 kertaa verholehtien pituisia. Verholehdet ovat harvaan nystykarvaiset. Heteitä 2–10 kappaletta, vartaloita on kolme kappaletta. Suomessa lumihärkki kukkii heinä-elokuussa. Hedelmä on pitkähkö, kuusiliuskaisesti aukeava monisiemeninen kota.
Muista pohjoisista härkkilajeista lumihärkki muistuttaa jossain määrin tunturihärkkiä (C. alpinum) ja napahärkkiä (C. arcticum).
Elinympäristö
Lumihärkki viihtyy vuoristoissa tai pohjoisen arktisilla alueilla riittävän kosteilla kasvupaikoilla. Suomessa lumihärkin kasvupaikat ovat tunturiseutujen valuvesi- ja lumenviipymäpaikoilla, tihkuisilla puronvarsilla ja soraisilla joenrannoilla.
Lick It Up (kappale)
”Lick It Up” on Kiss-yhtyeen kappale samannimiseltä albumilta vuodelta 1983. Sen kirjoittivat laulaja/kitaristi Paul Stanley ja soolokitaristi Vinnie Vincent. Kappale julkaistiin singlenä 1983, B-raitanaan Gene Simmonsin laulama kappale ”Dance All Over Your Face”.
Kappaleesta tehtiin myös musiikkivideo singlen myynnin edistämiseksi. Se oli Kissin ensimmäinen musiikkivideo ilman kuuluisia maskeja. Video esitettiin ensimmäistä kertaa MTV:llä 18. syyskuuta 1983. Kaikesta mainostuksesta huolimatta ”Lick It Up” sijoittui vain sijalle 66 Yhdysvalloissa, muutamissa maissa se pääsi myös Top-40 -joukkoon.
”Lick It Up” on ollut Kissin soitetuin maskittoman aikakauden kappale yhtyeen kiertueilla siitä lähtien, kun se julkaistiin.
Matilde Camus
Matilde Camus (26. syyskuuta 1919 – 28. huhtikuuta 2012) oli espanjalainen runoilija.
Luettelo Rolf Lagerborgin julkaisuista
Tämä on luettelo Rolf Lagerborgin julkaisuista:
Nettia
Nettia Oy (ent. Scandicom Oy) on suomalainen televiestinnän palveluyritys ja ulkomaanpuheluoperaattori.
Nettia Oy tarjoaa ulkomaanpuheluita. Yhtiön operaattoritunnukset ovat 99511 ja 99599. Nettia tarjoaa puheluita myös IPhone/Android-laitteista TELZ mobiilisovelluksen avulla. Lisäksi Nettia jälleenmyy puheluliikennettä eri operaattoreille.
Historia
Yhtiö edeltäjineen on historiansa aikana tunnettu lukuisilla nimillä. Nettian edeltäjä X-Phone-Com Oy perustettiin 1995. Päätoiminimenä oli vuoteen 2007 asti X-Phone-Com Oy ja sittemmin RE-Phone-Com Oy. Viime mainittu yhtiö jakautui vuoden 2009 alussa. Tuolloin syntyi Scandicom Oy, joka 2013 sai nimekseen Nettia Oy. Jakautuneet yhtiöt Nettia ja RE-Phone-Com toimivat 2014 samassa osoitteessa.
Yhtiö alkoi tarjota 99599-ulkomaanpuheluita vuonna 2002. Toimintaa hoidettiin aluksi nimellä Telerus.
Markku Gardin
Markku Gardin oli Satakunnan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksen ensimmäinen ylijohtaja vuonna 2010. Hän jäi eläkkeelle joulukuussa 2010. Gardin on koulutukseltaan psykologi ja toimii nykyisin nuorten urheilijoiden mentaalivalmentajana.
Ennen valintaansa Gardin oli Satakunnan Työ- ja elinkeinokeskuksen johtaja.
All Hell’s Breakin’ Loose
All Hell’s Breakin' Loose on Kiss-yhtyeen kappale albumilta Lick It Up. Se oli toinen ja viimeinen albumilta singlenä julkaistu kappale. Se ei sijoittunut listoille Yhdysvalloissa.
Vaikka kappaleen kirjoittajaksi on ilmoitettu koko Lick It Upin kokoonpano, oli Eric Carr kappaleen pääkirjoittaja. Carr, joka alun perin halusi kappaleen kuvastavan Led Zeppeliniä, oli järkyttynyt, kun Paul Stanley käytti räppilaulua kappaleessa.
Musiikkivideon ohjasi Martin Kahan ja tuotti Lenney Grodin. Video sai jonkin verran pyöritystä MTV:llä ja nimettiin ehdokkaaksi MTV Video Music Awardseissa vuonna 1984.
Kappale löytyy myös The Box Setillä, joka julkaistiin 2001.
Homo rhodesiensis
Rhodesianihminen (Homo rhodesiensis) oli mahdollinen ihmislaji, jonka kallo löydettiin Pohjois-Rhodesiassa (nykyisin Sambia) sijaitsevasta rauta- ja sinkkikaivoksesta. Löydön teki 1921 sveitsiläinen kaivostyöntekijä Tom Zwiglaar. Kallon lisäksi löydettiin toisen yksilön yläleuka, sääriluu, ristiluu ja paloja reisiluusta.
Rhodesianihminen eli 125 000–400 000 vuotta sitten. Laji oli heidelberginihmisen tapainen nykyihmisen edeltäjä, jonka kallo muistutti neandertalinihmisen kalloa ja aivokoppa oli nykyihmisen ja neandertalinihmisen välimaastosta. Rhodesianihmisen aivotilavuus oli 1 300 cm3. Rhodesianihmistä on joskus virheellisesti väitetty hyvin vanhaksi, jopa 1,75–2,5 miljoonan vuoden ikäiseksi.
Useimmat nykyiset tutkijat uskovat rhodesianihmisen kuuluneen heidelberginihmisten ryhmään, mutta on myös ajateltu sen kuuluvan arkaaiseen Homo sapiens -ryhmään ja ehdotettu nimeä Homo sapiens rhodesiensis.
Vega
Vega (Wega, α Lyr, Alfa Lyrae) on Lyyran tähdistön päätähti. Tämä kirkas sinertävänvalkea tähti on melko lähellä meitä, 25,3 valovuoden päässä. Vega on kolmanneksi kirkkain Suomessa näkyvä tähti, vain Arcturus ja Sirius ovat kirkkaampia. Vega on niin sanotun Kesäkolmion kärkitähti. Kesäkolmioon kuuluvat myös Joutsenen Deneb ja Kotkan Altair. Koko tähtitaivaalla Vega on viidenneksi kirkkain tähti. Suomessa Vega on sirkumpolaarinen, eli se on aina horisontin yläpuolella. Vegaan on viitattu mm. elokuvassa Ensimmäinen yhteys.
...And His Mother Called Him Bill
...And His Mother Called Him Bill on Duke Ellingtonin albumi vuodelta 1967. Albumi tehtiin kunnianosoitukseksi samana vuonna syöpään kuolleelle Ellingtonin yhtyeen pianistille Billy Strayhornille, ja sisälsi yksinomaan Strayhornin säveltämää musiikkia.
Strayhornin menetys oli Ellingtonille kova isku. Kerrotaan, että Ellington ei albumin äänittämisen jälkeen enää koskaan soittanut Strayhornin viimeiseksi jäänyttä kappaletta ”Blood Count”. Äänityssession lopussa muiden soittajien jo pakatessa soittimiaan Ellington istui alas ja soitti avoimeen mikrofoniin vielä otoksen ”Lotus Blossomista”. Lopetettuaan hän sanoi: ”Tuota kappaletta hän kaikkein mieluiten kuunteli minun soittavan.”
Vega
Kuvaus
thumb|220px|left|Hieman litteä, sinertävä Vega verrattuna keltaiseen, pienempään Aurinkoon. Spektriluokaltaan Vega on luokkaa A0V ja sijoittuu HR-diagrammissa pääsarjaan. Vegan elinikä on vain 10 % Auringon eliniästä eli noin miljardi vuotta. Vega on Aurinkoa lyhytikäisempi, koska se on aurinkoa massiivisempi. Aurinkoa massiivisempien tähtien keskustassa lämpötila ja tiheys nousevat suuremmaksi, ja ne polttavat vetypolttoainetta fuusioissa Aurinkoa huomattavasti nopeammin, hyvin kiivaasti. Vega on mahdollisesti Delta Scuti -tyypin muuttuva tähti.
Noin 12 000 vuoden kuluttua Vegasta tulee uusi napatähti Pohjantähden tilalle, kun Maan prekessio eli akselin kiertyminen ajan mukana liikuttaa pohjoisnapaa taivaalla. Korjatun magnitudimäärityksen mukaan tähden kirkkaus on 0,03.
...And His Mother Called Him Bill
Albumi palkittiin parhaan suuren kokoonpanon jazzesityksen Grammy-palkinnolla vuonna 1969.
Vega
Havaintohistoria
Vega oli ensimmäinen valokuvattu tähti vuonna 1850, ja myös ensimmäinen valokuvattu spektri vuonna 1872 otettiin Vegasta. Vega oli ensimmäisiä tähtiä, joiden parallaksi mitattiin. Struve mittasi sen vuonna 1837 ja julkaisi vuonna 1840. Parallaksista saadaan laskettua tähden etäisyys.
Pölykiekko
Vuonna 1983 infrapuna-alueella taivasta kuvannut IRAS-satelliitti havaitsi Vegalta ylimääräistä infrapunasäteilyä. Säteilyn arveltiin olevan peräisin tähteä kiertävästä pölykiekosta. Vuonna 2005 julkaistun, Spitzerin keräämään aineistoon perustuvan tutkimuksen mukaan Vegan pölykiekon säde on 24 μm aallonpituudella mitattuna 330 AU, 70 μm mitattuna 543 AU ja 160 μm mitattuna 815 AU. Vegan renkaan hiukkasten elinikä on laskujen mukaan vain alle 1 000 vuotta.
...And His Mother Called Him Bill
Kappalelista
Sävellykset Billy Strayhorn.
Vega
Mahdolliset planeetat
Aikaisten tutkimusten perusteella Vegan pölykiekossa havaittiin kaksi kasaumaa, joiden arveltiin johtuvan tähteä kiertävästä planeetasta. Vuonna 2002 julkaistu tutkimus arvioi, että Vegalla olisi kolmen Jupiterin massainen planeetta 40 AU:n päässä keskustähdestä. Seuraavana vuonna julkaistussa tutkimuksessa todettiin kasaumien saattavan johtua Neptunuksen massaisen planeetan migraatiosta 56 miljoonan vuoden aikana 40 AU:n etäisyydeltä 65 AU:n etäisyydelle. Vuonna 2006 julkaistu tutkimus rajasi mahdollisen planeetan massaksi korkeintaan 5–10 Jupiterin massaa.
Teorioista huolimatta Vegalta ei ole löydetty planeettoja. Mahdollisen jättiläisplaneetan olemassaolo asetettiin kyseenalaiseksi, kun aikaisemmin havaittuja kasautumia ei kyetty havaitsemaan vuonna 2007 Plateau de Bure Interferometerilla kerätyn aineiston perusteella.
Kiertäjäkalvosin
400px|pienoiskuva|10. Kiertäjäkalvosin: 11. olkavarren loitonnus, 12. olkavarren sisäkierto, 13. olkavarren uloskierto, 14. olkavarren uloskierto thumb|230px|Kiertäjäkalvosin kuvan yläosassa vasemmalla takaapäin kuvattuna thumb|230px|Kiertäjäkalvosimen (engl. rotator cuff) rakennetta. thumb|230px|Kiertäjäkalvosimen rakennetta. Kiertäjäkalvosin on anatominen termi, joka tarkoittaa olkanivelen nivelpussin yläosaa, jota vahvistaa neljä olkapäätä tukevan ja liikuttavan lihaksen jännettä. Nämä lihakset ovat lavanaluslihas (musculus subscapularis, olkavarren sisäkierto), ylempi lapalihas (m. supraspinatus, olkavarren loitonnus), alempi lapalihas (m. infraspinatus, olkavarren uloskierto) ja pieni liereälihas (m. teres minor, olkavarren uloskierto).
Kiertäjäkalvosimeen liittyvä kiertäjäkalvosinoireyhtymä on olkapään sairauksista yleisin. Yleensä ensin aiheutuu jännevaurio ja tätä seuraa tulehdus.
Tavallisin kiertäjäkalvosimen ongelma on sen keskiosan eli ylemmän lapalihaksen tulehdus, niin sanottu supraspinatus tendiniitti, joka on työikäisten tavallisin olkapääkipua aiheuttava sairaus. Se on rasitusvamma, joka aiheutuu yläraajojen kuormittumisesta vaakatasossa tai sen yläpuolella. Usein syy on työperäinen (esimerkiksi lastenhoito tai rakennustyö), mutta jänne voi tulehtua fyysiseen työhön tottumattomalla myös lyhyestä kovasta rasituksesta esimerkiksi urheilusuorituksen tai suursiivouksen jälkeen.
Ongelmana on, että jänne jää olkavartta loitontaessa (kun olkavarsi nostetaan sivukautta ylös) jumiin kahden luun, olkavarren ison olkakyhmyn ja lapaluun olkalisäkkeen väliin. Tämä mekaaninen rasitus voi tulehduttaa koko kiertäjäkalvosimen, mutta yleensä pahin tulehdus syntyy ylemmän lapalihaksen jänteeseen ja sen päällä olevaan limapussiin. Oireina ilmenee olkapään kipua, joka tuntuu myös levossa, mutta erityisesti olkavartta loitontaessa. Yleensä kipu alkaa kun olkavarta on loitonnettu noin 30 astetta ja on pahimmillaan olkavarren ollessa vaaka-asennossa. Kipu voi hellittää kun olkavarsi on saatu pystyasentoon. Puhutaan niin sanotusta kipukaaresta. Lisäksi olkapäässä voi olla punoitusta, kuumotusta ja turvotusta. Tulehdus turvottaa jännettä, jolloin se jää entistä pahemmin jumiin jo ennestään ahtaassa tilassa.
Äkillisen tulehduksen hoitona käytetään lepoa, liikehoitoa, kylmähoitoa ja tulehduskipulääkekuuria. Hankalissa tilanteissa voidaan joutua pistämään kortisonipiikki jännettä ympäröivään kudokseen.
Yleensä äkillinen tulehdus paranee 1-2 viikossa. Tulehdus uusii herkästi, ja se voi kroonistua, jos altistavaa rasitusta ei poisteta. Kroonisen eli pitkäaikaisen tulehduksen estämiseksi tulisi välttää hartiatasossa tai sen yläpuolella työskentelyä ja toistuvia nostoja. Nostot tulisi tehdä etukautta hauista käyttäen, ei sivukautta. Joskus osa olkalisäkettä voidaan poistaa leikkauksella, jolloin kiertäjäkalvosimelle jää enemmän tilaa. Tämä tulee yleensä kyseeseen silloin kun oireilu on pitkittynyttä (vähintään puoli vuotta) ja aiheuttaa työkyvyttömyyttä. Näissä tapauksissa olkalisäke on usein malliltaan koukkumainen, mikä näkyy röntgenkuvassa.
Harri Kaitila
Harri Kaitila (s. 1959 Laitila) on suomalainen ooppera- ja konserttilaulaja, jonka äänityyppi on lyyrinen tenori.
Kiertäjäkalvosin
Toistuvat ja pitkäaikaiset tulehdukset voivat vuosien varrella heikentää jännettä ja jänne voi revetä joko itsestään tai vähäisen vamman seurauksena. Pieni repeämä parantuu usein itsestään, mutta suurempi tai pitkään oireileva repeämä voi erityisesti nuorella ihmisellä vaatia leikkaushoitoa. Leikkaus suoritetaan yleensä muutaman kuukauden tai viimeistään puolen vuoden sisällä vammasta.
Harri Kaitila
Kaitila aloitti lauluopintonsa Turun konservatoriossa jatkaen niitä Wienin Musiikkiyliopistossa (Universität für Musik und darstellende Kunst) ja Wienin konservatorion oopperaluokalla (Privatuniversität Wien), josta hän valmistui 1987. Hän on ollut kiinnitettynä Sankt Pöltenin kaupunginteatteriin Itävallassa ja Passaun Oopperaan Saksassa. Suomessa hän on laulanut keskeisiä tenorirooleja muun muassa Turun, Tampereen, Jyväskylän ja Kuopion oopperoissa. Kaitila esiintyy myös oratorio- ja liedlaulajana.
Konserttilaulajana Kaitila on esiintynyt erilaisin tango-ohjelmin esimerkiksi Berliinin ja Luxemburgin Filharmonioissa sekä Slovakian Radion konserttisalissa Slovakian Radion Sinfoniaorkesterin solistina. Hän on kääntänyt ja levyttänyt suomalaisia tangoklassikkoja saksaksi. Hänen konserttejaan on taltioitu myös televisioon ja radioon. Hänen viime vuosien tärkeimpiä yhteistyökumppaneitaan ovat olleet bandonéonisti Sami Pirttilahti ja säveltäjä, kapellimestari Tapani Puranen.
Vuosina 1998–2002 Kaitila toimi Berliinissä Suomen Saksan-instituutin kulttuurivastaavana. Vuodesta 2005 lähtien hän on toiminut myös Uudenmaan Musiikkikoulun ja Laulustudion johtajana ja laulupedagogina Keravalla.
Kiertäjäkalvosin
Vakuutusyhtiöt eivät yleensä korvaa tapaturmavakuutuksesta keski-ikäisen kiertäjäkalvosinrepeämistä aiheutuvia kustannuksia muuta kuin akuuttihoidon osalta, koska perussyyn katsotaan yleensä olevan rappeumasairaus, eli taustalla katsotaan olevan pitkäaikaisen tulehduksen heikentämä jänne.
Aiheesta muualla
Oberarm
Alumiinisulfaatti
Alumiinisulfaattia Al2(SO4)3 voidaan valmistaa käsittelemällä alumiinihydroksidia rikkihapolla :
2Al(OH)3 + 3H2SO4 + 12H2O → Al2(SO4)3·18H2O tai
2Al(OH)3 + 3H2SO4 + 10H2O → Al2(SO4)3·16H2O tai
2Al(OH)3 + 3H2SO4 + 8H2O → Al2(SO4)3·14H2O
Kideveden määrä siis vaihtelee.
Alumiinisulfaattia käytetään vedenpuhdistuksessa saostusaineena. Sitä on käytetty vedenkäsittelyssä 1900-luvun alkupuolelta lähtien ja vielä nykyäänkin se täyttää juomaveden valmistusta sekä jäteveden käsittelyä koskevat vaatimukset. Tosin sen kaikkia terveysvaikutuksia ei tunneta.
Alumiinisulfaatti on veteen liukenevaa ja hydrolysoituu alumiinihydroksidiksi sekä pH:sta riippuen useiksi ioneiksi kuten Al(OH)2+, Al(OH)2+ ja [Al(OH)4]-, jotka saostavat kolloidisista liuoksista partikkeleita. Alumiinihydroksidi muodostaa geelimäisen sakan, johon partikkelit tarttuvat. Sakka suodatetaan ja vesi saadaan näin kirkastettua.
Toinen merkittävä käyttökohde on paperiteollisuus, jossa sitä käytetään muun muassa paperin ominaisuuksien parantamisessa. Teollisuudessa on lukuisia käyttökohteita alumiinisulfaatille muun muassa alumiiniyhdisteiden valmistukseen ja nahka- ja tekstiiliteollisuudessa.
Alumiinisulfaatin moolimassa on 342,17 g/mol, sulamispiste (hajoaa) 770 °C, tiheys 2,71 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3) ja CAS-numero 10043-01-3. Alumiinisulfaatista on käytetty myös nimiä aluminiumsulfaatti tai alumiinitrisulfaatti.
Kljazma
thumb|400px|Kljazman ylittävä silta Vladimirin kaupungin lähellä.
Kljazma on Okaan laskeva joki Moskovan ja Vladimirin alueilla sekä osittain Ivanovon ja Nižni Novgorodin alueiden rajalla Venäjällä. Sen pituus on 686 kilometriä ja sadealue 42 500 neliökilometriä.
Kljazma saa alkunsa Moskovan ylängöltä ja virtaa Meštšoran alangon läpi. Tärkeimmät sivujoet ovat Utša, Vorja, Kiržatš, Pekša, Nerl, Uvod, Teza, Luh, Sudoga ja Suvoroštš. Yläjuoksulla virtausta säädellään Kljzman, Akulovon ja Pestovon tekoaltailla. Yläjuoksun vedestä suurin osa käytetään Moskovan kanavan ylläpitoon. Joen varrella sijaitsevat Štšolkovon, Losino-Petrovskin, Noginskin, Pavlovski Posadin, Orehovo-Zujevon, Sobinkan, Vladimirin, Kovrovin, Vjaznikin ja Gorohovetsin kaupungit.
Joen nimitys
Eräiden nimistöntutkijoiden mukaan nimi Kljazma on yhdistettävissä Pohjois-Venäjän joennimiin Nerezma, Kolozma, Koležma jne, joihin sisältyisi jonkin kuolleen suomalais-ugrilaisen kielen sana ’joki’. Alkuosaksi on rekonstruoitu hypoteettinen kol-aines, joka esiintyy yleisesti Pohjois-Venäjän jokien nimissä.
Vihtijärvi
thumb|[[Vihtijärven kappeli.]] Vihtijärvi on Vihdin noin 500 asukkaan kylä, joka sijaitsee kunnan koillisosassa Lopen rajalla. Matkaa Vihdin kirkonkylään on noin 24 km ja Nummelan keskustaan noin 30 km. Kylän kautta kulkevat seututie 132 (1950-luvun lopulle saakka valtatie 3) Vantaan Keimolasta Lopelle ja siitä erkaneva seututie 133 Karkkilaan. Vihtijärven korkein kohta on Rokokallio.
Vihtijärven koulu
Vihtijärven koulu on noin 50 oppilaan alakoulu. Vihdin kunnan säästötoimet uhkasivat lopettaa Vihtijärven koulun toiminnan. Aktiivinen kyläyhdistys ryhtyi talkoisiin ja pelasti koulun muun muassa Hiiskulan kartanolta saadun taloudellisen tuen avulla.
Kappeli
Vihtijärven kylässä sijaitsee Vihdin luterilaisen seurakunnan kappeli ja hautausmaa. Vuonna 1961 valmistuneen tiilestä ja graniitista rakennetun 100-paikkaisen kappelin ovat suunnitelleet Tarja ja Esko Toiviainen, ja saliin vuonna 1975 valmistuneet urut on rakentanut Veikko Virtanen. Kappelin yhteydessä on erillinen kellotorni. Hiiskulan kartanon patruunan Hans Brummerin ehtojen mukaisesti lahjoituskiinteistön nimeksi tuli Anteron rukoushuone ja hautausmaa.
Hiiskulan kartano
Vihtijärvellä sijaitsevan Hiiskulan kartanon perusti vuonna 1836 vapaaherra Artur Vilhelm Klinckowström ostamalla Kourlaan kuuluneet Hurran, Kaupin, Syökärin ja Kuloin rälssitilat Carl Henrik Tollin konkurssipesästä. Vuonna 1869 kartanon osti nykyisen omistajan esi-isä, kollegionasessori, myöhemmin hovineuvos Alexander Wilhelm Brummer, joka myöhemmin osti myös Tervalammen säteritilan.
Blizzard of Ozz
Blizzard Of Ozz on Ozzy Osbournen ensimmäinen sooloalbumi (ja myös levyllä soittaneen yhtyeen silloinen nimi). Se julkaistiin syyskuussa 1980 Euroopassa ja maaliskuussa 1981 Pohjois-Amerikassa. Albumi on Osbournen eniten myydyin yli 6 miljoonan kappaleen maailmanlaajuisella myynnillä ja pelkästään Pohjois-Amerikassa se on myynyt nelinkertaista platinaa.
Vihtijärvi
Nummitupa
Vihtijärvellä sijaitsee Vihtijärven VPK:n talo Nummitupa, jota käytetään harraste- ja juhlatilana.
Blizzard of Ozz
Se on ensimmäinen kahdesta studioalbumista joissa edesmennyt kitaristilegenda Randy Rhoads soittaa. Albumilta löytyvät Osbournen tunnetuimpiin kuuluvat kappaleet kuten "Crazy Train", "Mr. Crowley" ja "Suicide Solution".
Taustaa
Ozzy Osbourne sai keväällä 1979 potkut Black Sabbath-yhtyeestä lähinnä pahojen päihdeongelmien ja heikon työskentelymoraalinsa takia. Tämän jälkeen hän jäi Los Angelesiin, missä Sabbath oli tuolloin työskennellyt, ja alkoi suunnitella sooloyhtyettä manageri Don Ardenin rohkaisemana. Huolimatta Osbournen ongelmista Sabbathia manageroinut Arden uskoi Osbournen mahdollisuuksiin ja otti hänet Jet-yhtiönsä suojelukseen. Alkuvaiheessa Osbourne teki yhteistyötä basisti Dana Strumin kanssa, jonka kautta Osbourne tutustui kitaristi Randy Rhoadsiin. Rhoads oli kitaroinut paikallisessa Quiet Riot-yhtyeessä ja toiminut myös kitaransoiton opettajana äitinsä musiikkikoulussa. Hän ei aluksi ollut kiinnostunut yhteistyöstä Osbournen kanssa, koska ei pitänyt Black Sabbathin musiikista, mutta Strumin päättäväinen asenne ja Quiet Riotin paikallaanjunnaaminen saivat hänet muuttamaan mieltään ja koesoiton jälkeen Osbourne lupasi hänelle kitaristin paikan. Projekti meni kuitenkin jäihin Osbournen palattua Isoon-Britanniaan syksyllä 1979. Strum liittyi myöhemmin Slaughter-yhtyeeseen.
Palattuaan Isoon-Britanniaan Osbourne tapasi lontoolaisessa yökerhossa basisti Bob Daisleyn, joka oli lähtenyt Rainbow-yhtyeestä jonkin verran aiemmin. Osbourne pyysi yhteistyöstä kiinnostunutta Daisleyta yhtyeeseensä ja kutsui myös Rhoadsin Englantiin. Kolmikko huomasi kemioidensa toimivan ja he alkoivat säveltää materiaalia ja etsiä sopivaa rumpalia yhtyeeseen. Daisley otti sanoitusvastuun Osbournen keskittyessä lähinnä laulumelodioihin. Rhoadsin neoklassis-vaikutteinen, uuden aallon heavy metal-kitarointi tuli näkyväksi osaksi kappaleita. Daisleyn mukaan Rhoadsilla oli ainutlaatuinen taito työstää soolot valmiiksi päässään ja soittaa ne nuotilleen saman tien useaan kertaan peräkkäin.
Bob Daisley on myöhemmin useaan otteeseen sanonut kyseessä olleen alun perin juuri tasavertainen yhtye eikä Osbournen sooloprojekti ja että myös Osbourne oli ollut tuolloin tätä mieltä vaikkakin hän on myöhempinä vuosina esittänyt eriäviä mielipiteitä. Myös Jet Records ja Don Arden näkivät projektin ennemmin Osbournen sooloprojektina kuin uutena bändinä, olihan Osbournella enemmän nimeä Black Sabbath-yhteyden ansiosta. Yhtyeen nimeksi Osbourne oli ehdottanut Blizzard of Ozz-nimeä, joka oli ollut hänen mielessään jo muutaman vuoden ajan. Rumpali yhtyeeseen löytyi juuri ennen studioon menemistä kun Lee Kerslake (ex-Uriah Heep) osoittautui sopivaksi. Kolmikko oli kokeillut useita rumpaleita ennen Kerslakea, joka oli viimeinen ehdokas, sillä seuraava vaihtoehto olisi ollut sessiomuusikon hankinta studioon.
Nauhoitukset ja kappaleet
Albumi nauhoitettiin keväällä 1980 Ridge Farm-studioilla noin kuukauden aikana. Kappaleet sävelsivät talven 1979-1980 aikana Osbourne, Daisley ja Rhoads lukuun ottamatta "No Bone Movies"-kappaletta, joka sävellettiin Kerslaken liityttyä yhtyeeseen. Albumin tuotti yhtye itse Max Normanin toimiessa nauhoittajana. Norman tuotti myöhemmin muitakin Osbournen albumeja. Yhtye käytti alkuvaiheessa tuottajana Chris Tsangaridesia, mutta päätti kuitenkin tuottaa albumin itse. Kosketinsoittimia albumilla soittaa studiomuusikon ominaisuudessa Don Airey.
Albumin avaa suoraviivainen "I Don't Know", joka sisältää kuitenkin melodisemman väliosion. Singlenäkin julkaistu, myös nopeampaa tempoa edustava "Crazy Train" on noussut vuosien myötä Osbournen suosituimpiin kuuluvaksi kappaleeksi. Rhoadsin soolo kappaleessa on yksi hänen tunnetuimmista ja arvostetuimmista.
"Goodbye to Romance" on rauhallinen, akustisvoittoinen balladi. Kappaleen nimi tulee Everly Brothersin kappaleesta "Bye Bye Love". Lyriikat liittyvät Osbournen lähtemiseen Black Sabbathista. "Dee" on Rhoadsin lyhyt akustinen improvisaatio, jonka nimi tulee D-sävellajista ja hänen äidistään (Delores Rhoads).
Hugo Weaving
Hugo Wallace Weaving (s. 4. huhtikuuta 1960 Ibadan, Nigerian siirtomaa ja protektoraatti) on brittiläinen näyttelijä, joka tunnetaan muun muassa rooleistaan Matrix-elokuvien agentti Smithinä sekä Taru sormusten herrasta -trilogian Elrondina.
Blizzard of Ozz
Nauhoitukset ja kappaleet
"Suicide Solution" on keskitempoinen, raskaan riffin ja kosketinsoittimien myötä kulkeva kappale, jonka aiheena on alkoholin väärinkäyttö. Ozzy Osbourne on vuosien aikana kertonut kappaleen kertovan AC/DC:n laulajasta Bon Scottista, joka menehtyi helmikuussa 1980, mutta kappaleen sanoittajan Bob Daisleyn mukaan hän kirjoitti sen Ozzylle itselleen "varoitukseksi", koska Osbournella oli paha alkoholiongelma noihin aikoihin. Kappale sai kyseenalaista julkisuutta 1980-luvun puolivälissä kun amerikkalaisteini teki itsemurhan ja oli tiettävästi kuunnellut kappaletta sitä ennen. Pojan vanhemmat nostivat oikeusjutun Osbournea kohtaan ja väittivät kappaleesta löytyvän itsemurhaan yllyttäviä kehotuksia. Juttu hylättiin myöhemmin oikeudessa. Osbournen mukaan kappale on Bon Scottin innoittama.
Hugo Weaving
Weaving syntyi Nigeriassa englantilaisille vanhemmille, mutta perhe muutti takaisin Englantiin jo vuotta myöhemmin. Sieltä he muuttivat Australiaan, takaisin Englantiin, Etelä-Afrikkaan ja jälleen takaisin Englantiin ennen kuin asettuivat pysyvästi Australiaan vuonna 1976. Muuton jälkeen Weavingin vanhemmat erosivat. Weaving on asunut suurimman osan elämästään Australiassa, mutta on Britannian kansalainen.
Blizzard of Ozz
Nauhoitukset ja kappaleet
"Mr. Crowley" on albumin tunnetuimpia kappaleita. Se alkaa Aireyn kosketinsoitin-introlla ja kappaleen neo-klassisvaikutteinen kitarasoolo on yksi Rhoadsin kehutuimmista sooloista. Lyriikoiden aiheena on maagikko Aleister Crowley. Gootti-henkisen intron kehitteli alun perin yhtyeen harjoituksissa vieraillut kosketinsoittaja Bill Hunt ja Don Airey muokkasi sen lopulliseen muotoon nauhoituksissa.
Hugo Weaving
Weavingillä on kaksi lasta pitkäaikaisen avovaimonsa Katrina Greenwoodin kanssa.
Blizzard of Ozz
Nauhoitukset ja kappaleet
"Revelation (Mother Earth)" on hidas, tunnelmallinen kappale, jossa Aireyn piano ja kosketinsoittimet ovat vahvasti esillä. Se sisältää kuitenkin nopeamman loppuosion. Albumin päättää nopeatempoinen "Steal Away (The Night)". Sessioissa nauhoitettiin myös singlen b-puolena julkaistu kevyempi "You Lookin' at me Lookin' at You".