cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Katja Budanova
19. kesäkuuta 1943 Budanova taisteli yksin kolmea Bf 109 -hävittäjää vastaan. Hän ampui niistä yhden alas, mutta sitten hänen oma koneensa pudotettiin. Hän kuoli maahansyöksyssä lähellä Antrasitin kylää Luhanskin alueella.
Nelli Kim
Ensimmäiset arvokisamitalinsa Kim saavutti Varnan MM-kilpailuissa 1974. Tuolloin hän voitti kultaa joukkuekilpailussa sekä sai pronssia puomilla. Strasbourgin MM-kilpailuissa 1978 hän voitti kultaa joukkuekilpailussa, permannolla ja hypyssä sekä saavutti hopeaa moniottelussa. Fort Worthin MM-kilpailuissa 1979 hän voitti kultaa moniottelussa ja saavutti hopeaa joukkuekilpailussa, permannolla ja puomilla sekä pronssia hypyssä.
Katja Budanova
Hänen ilmavoittotilastonsa on esitetty eri tavoin eri lähteissä. 11 ilmavoittoa on yleisin arvio – kuusi yksin ja viisi yhdessä jonkun muun lentäjän kanssa.
Nelli Kim
Kim voitti Euroopan-mestaruuden permannolla Skienissä 1975 sekä hypyssä Prahassa 1977.
Katja Budanova
Hän oli sodan aikana ehdolla Neuvostoliiton sankari -kunniamerkin saajaksi. 1. lokakuuta 1993 hän sai Venäjän federaation sankari -arvonimen.
Nelli Kim
Kim avioitui vuonna 1977 valkovenäläisen voimistelijan Vladimir Atšasovin kanssa. Tämä liitto päättyi eroon, ja Kimin toinen aviomies on ratapyöräilyn olympiavoittaja Valeri Movtšan.
Lakin piiri
thumb|175px|Lakin piiri Dagestanin kartalla. Lakin piiri (, lakiksi Лакрал район, Lakral raion) on kunnallinen itsehallintoalue Dagestanissa Venäjällä. Vuonna 1929 perustetun piirin pinta-ala on 500 neliökilometriä. Asukkaita on 12 100 henkeä (vuonna 2009).
Lakin piiri sijaitsee Dagestanin keskiosan vuoristoseudulla. Se rajoittuu pohjoisessa Gunibin ja Levašin piireihin, idässä Akušan ja Kulin piireihin, etelässä Rutulin sekä lännessä Tšarodan piireihin. Alue käsittää vuorten ympäröimän Kazikumuhskoje Koisun jokilaakson.
Piiriin kuuluu 19 maalaiskuntaa: Burši, Hulisma, Huna, Hurhi, Huri, Kamahal, Kara, Karaša, Kuba, Kubra, Kulušats, Kuma, Kumuh, Kundy, Kurkli, Šara, Šovkra, Untšukatl ja Uri. Hallinnollinen keskus on Kumuhin kylä, josta on 176 kilometriä tasavallan pääkaupunkiin Mahatškalaan. Asutuskeskuksia on yhteensä 50.
Asukkaista lähes 96 % on lakeja. Suurin osa alkuperäisväestöstä on muuttanut kaupunkeihin, Dagestanin tasankoseuduille ja muualle Venäjälle.
Pääelinkeinoja ovat karjanhoito, maanviljely sekä puutarhanhoito. Taloudellinen tilanne on huono, ja suuri osa asukkaista käy ansiotöissä piirin ulkopuolella.
Paikallislehtenä ilmestyy lakinkielinen Hjahha Barg (”Aamunkoitto”).
Richard Webber
'''Tri. Richard Webber' on fiktiivinen hahmo ABC:n sairaalamaailmaan sijoittuvasta draamasarjassa Greyn anatomia''. Hahmoa näyttelee James Pickens, Jr., ja sen loi Shonda Rhimes.
Taustaa
Richard suoritti lääkäriopintoihinsa kuuluvan harjoittelun Seattle Gracen sairaalassa. Harjoitteluaikoinaan Richardilla oli suhde Meredith Greyn äidin Ellis Greyn kanssa, vaikka he molemmat olivat naimisissa. Vaikka Ellis jätti miehensä, Richard ei voinut jättää vaimoaan Adelea. Richard saa tietää vuosikymmentä myöhemmin Adelen tienneen suhteesta koko ajan, mutta pysyneen silti miehensä rinnalla. Richard tunnustaa myöhemmissä jaksoissa lopettaneensa suhteensa Ellisiin, koska hän uskoi tämän tarvitsevan paremman kumppanin rinnalleen. Lisäksi Richard oli mustasukkainen Ellisin taidosta. Suoritettuaan harjoittelunsa Richard lähti Seattle Gracesta, mutta palasi sinne myöhemmin. Richard on toipuva alkoholisti. Ellis opetti hänet juomaan vodkaa, josta hänen ongelmansa alkoholin kanssa alkoivat.
Rakkauselämä
Sarjan alussa Richard työskentelee Seattle Gracen sairaalassa kirurgian osaston päällikkönä. Hänen vaimonsa, Adele on kyllästynyt Richardin pitkiin työpäiviin ja pyytää miestään jäämään eläkkeelle. Hän pakottaa lopulta Richardin valitsemaan uransa ja vaimonsa välillä. Richard yrittää kiertää tilanteen, mutta Adele, joka on kyllästynyt odottamaan, tekee päätöksensä ja jättää Richardin. Richard muuttaa pois Adelen luota ja alkaa viettää yönsä toimistossaan. Myöhemmin hän ottaa huoneen hotellista.
Myöhemmin Adele joutuu sairaalaan auto-onnettomuuden jälkeen, jolloin selviää, että hän on 52-vuotiaana raskaana. Adele haluaa pitää lapsen. Vaikka Richard uskoo lapsen olevan toisen miehen, hän pysyy Adelen rinnalla. Komplikaatiot johtavat lopulta keskenmenoon. Adele kertoo Richardille, että vauva olisi ollut hänen. Adele ja Richard päättävät yrittää avioliittoaan uudelleen. He kuitenkin tajuavat nopeasti, että Richardin työ on heidän avioliittoaan haittaava tekijä. He eroavat jälleen, jolloin Richard muuttaa tilapäisesti Derekin asuntovaunuun ja yrittää korjata elämäänsä. Richard onnistuu lopulta voittamaan Adelen sydämen uudestaan.
Toivo Pekkanen
Toivo Rikhart Pekkanen (10. syyskuuta 1902 Kotka, Suomi – 30. toukokuuta 1957 Kööpenhamina, Tanska) oli suomalainen kirjailija, joka kirjoitti novelleja, romaaneja ja näytelmiä. Hänen kuuluisimpia teoksiaan ovat Tehtaan varjossa (1932) ja Lapsuuteni (1953).
Tuurin kyläkauppias
Tuurin Kyläkauppias on tositelevisiosarja, jossa seurataan arkea Alavuden Töysän Tuurin kylässä sijaitsevassa Suomen suurimmassa kyläkaupassa. Ohjelmassa seurataan Veljekset Keskinen Oy:n kyläkaupan henkilökuntaa sekä asiakkaita. Sarjasta on esitetty TV5:lla seitsemän tuotantokautta.
Toivo Pekkanen
Pekkasen kunniaksi on perustettu Pekkas-palkinto. Kotkassa sijaitsee Toivo Pekkasen mukaan nimetty Toivo Pekkasen koulu ja Toivo Pekkasen puisto.
Richard Webber
Rakkauselämä
Adele joutuu sairaalan ensiapuun onnettomuuksien vuoksi ja Meredith huomaa hänellä olevan ongelmia muistissaan. Richard suuttuu väitteestä, mutta lopulta suostuu siihen, että Adele testattaisiin alzheimerin taudin varalta. Adelella todetaan alzheimer, joka pahenee nopeasti.
Tuurin kyläkauppias
Ensimmäinen tuotantokausi
Ensimmäinen tuotantokausi alkoi TV5-kanavalla 19. helmikuuta 2015.
Richard Webber
Hahmon historia
Richard suunnittelee jäävänsä eläkkeelle ja antavansa paikkansa Preston Burkelle, mutta laittaa suunnitelman vähäksi aikaa jäihin saatuaan tietää Burken salailevan kädessään olevaa vikaa. Hän kertoo kuitenkin suunnitelmistaan sairaalan lautakunnalle ja aikoo valita seuraajansa. Preston, Derek Shepherd, Addison Montgomery ja Mark Sloan havittelevat kaikki paikkaa. Lopulta Richard valitsee Derekin, mutta Derek kertoo Richardille, että tämän kuuluisi pysyä yhä päällikkönä.
Toivo Pekkanen
Lapsuus ja nuoruus
Pekkanen liittyi Nuoren Voiman Liiton kirjalliseen harrastuspiiriin vuonna 1925 ja sai harrastusnäytteinään tekemistään kertomuksistaan kuparimerkin, joka oli kyseisen liiton myöntämä kirjallisesti lahjakkaalle nuorelle annettava kunniamerkki.
Tuurin kyläkauppias
Toinen tuotantokausi
Toinen tuotantokausi esitettiin 4. huhtikuuta 2016 alkaen.
Richard Webber
Hahmon historia
Viidennen kauden alussa Richard alkoi huolestua siitä, että Seattle Gracen sairaala oli sijoittunut parhaiden sairaaloiden joukossa huonommalle sijalle kuin viimeksi. Aikoessaan korjata sairaalansa maineen Richard määräsi sairaalaan liudan uusia sääntöjä.
Toivo Pekkanen
Aikuisikä ja kirjailijaelämä
Pekkasesta tuli päätoiminen kirjailija 1930-luvun alussa. Silloin hän muutti Kotkasta Korsoon ja sieltä edelleen Helsinkiin. Pekkanen vieraili myös Tulenkantajien piirissä, mutta ei tuntenut kuuluvansa heihin poikkeavan taustansa ja koulutuksensa vuoksi, olivathan muut Tulenkantajien jäsenet kouluja käyneitä ja niin sanotuista ”hyvistä perheistä”. Sen vuoksi Pekkasen vierailut Tulenkantajien piirissä olivat satunnaisia, eivätkä niinkään säännöllisiä. Näihin aikoihin, 1932, ilmestyi Pekkasen läpimurtoteos Tehtaan varjossa. Se oli Pekkasen ensimmäinen teos, jota myytiin paljon, ja sen ansiosta Pekkasesta tuli tunnettu kirjailija. Hänet palkittiin Pro Finlandia -mitalilla vuonna 1948.
Richard Webber
Hahmon historia
Richard pettyy suojattiinsa Miranda Baileyhin, koska tämä haluaa siirtyä yleisen kirurgian puolelta lastenkirurgiaan ja yrittää saada tämän muuttamaan mielensä. Richard kirjoittaa Baileylle vähemmän mairittelevan suosituskirjeen. Lopulta hän hyväksyy Baileyn päätöksen, mutta Bailey kertoo hänelle pysyvänsä ohjelmassa, koska hän on eroamassa miehestään ja uuteen ohjelmaan siirtyminen olisi liian vaikeaa yksinhuoltajalle.
Herrestadin piiri
Herrestadin piiri voi tarkoittaa seuraavia Ruotsin piirejä:
Toivo Pekkanen
Aikuisikä ja kirjailijaelämä
Pekkanen halvaantui vaikeasti 1949 ja joutui opettelemaan uudelleen kaiken aina puhumista ja kävelemistä myöten. Toipumisen aikana syntyi kuitenkin hänen poikavuosistaan kertova Lapsuuteni, joka sai erittäin myönteisen vastaanoton. Vuonna 1955 Pekkanen valittiin yllättäen akateemikoksi V. A. Koskenniemeltä vapautuneelle paikalle. Akateemikkona hän ehti olla vain kaksi vuotta, sillä hän kuoli aivoverenvuotoon 30. toukokuuta 1957 ollessaan Kööpenhaminassa luontaishoitolassa toipumassa.
Richard Webber
Hahmon historia
Kuudennella tuotantokaudella Richard ilmoittaa henkilökunnalle, että Seattle Gracen sairaala joutuu yhdistymään hallinnollisesti Mercy Westin sairaalaan taloudellisten vaikeuksien takia. Richard joutuu irtisanomaan osan henkilökuntaansa ja hänen oma työmääränsä lisääntyy. Hän riitautuu Derekin kanssa, koska tämä ei hyväksy hänen toimintaansa.
Toivo Pekkanen
Tuotanto
Toivo Pekkaselle ehti kertyä laaja tuotanto, joka käsittää 31 teoksen lisäksi muun muassa lehtiartikkeleita ja -kertomuksia. Pekkanen on kirjoittanut niin novellikokoelmia, romaaneja kuin näytelmiäkin. Erityisen hyvin hänet tunnetaan työläisten maailman kuvaajana, vaikka hänen henkilökaartiinsa kuului hyvin monenlaisia ihmisiä. Suuri osa Pekkasen teoksista muodostuu novelleista.
Richard Webber
Hahmon historia
Ongelmat työpaikalla ajavat Richardin ryyppäämään. Tilanteesta tietää aluksi vain Meredith, jonka Richard yrittää pitää hiljaisena antamalla tälle yksityisopetusta. Meredith kertoo lopulta Derekille, joka puolestaan ilmoittaa asiasta sairaalan johtokunnalle. Johtokunta pakottaa Richardin menemään vieroitukseen, ja Derek nimitetään virkaa tekeväksi kirurgian päälliköksi. Richard raitistuu ja palaa töihin Derekin alaisena. Uusi tilanne aiheuttaa kitkaa Richardin ja Derekin välille. Muidenkin on aluksi vaikea suhtautua Richardin uuteen asemaan.
Toivo Pekkanen
Pääteokset
Rautaiset kädet (1927) oli Pekkasen ensimmäinen teos. Se oli novellikokoelma, joka esitteli Pekkasen omaa elämänpiiriä, työläisten maailmaa. Kokoelmassa oli salaperäinen kokemusmaailma, ja se oli täynnä työläisten näkemyksiä. Osa teoksen novelleista oli julkaistu aikaisemmin Juttutupa-lehdessä, joten kriitikot tiesivät mitä odottaa. Teos sai heiltä hyvän palautteen.
Richard Webber
Hahmon historia
Kauden viimeisessä jaksossa Richardin edesmenneen potilaan leski Gary Clark saapuu sairaalaan. Hän syyttää Richardia ja Derekiä vaimonsa kuolemasta ja haluaa tappaa heidät. Clark ampuu useita ihmisiä, mm. Derekiä, joka loukkaantuu vakavasti. Richard on Clarkin saapuessa sairaalan ulkopuolella, mutta menee sisään kohtaamaan Clarkin. Clarkilla on tässä vaiheessa vain yksi luoti jäljellä, ja hän ei ole varma ampuako itsensä vai Richardin. Hän tarjoaa Richardille ryyppyä, jonka tämä kuitenkin kaataa lattialle. Richard ylipuhuu Clarkin olemaan tappamatta häntä ja selviää hengissä.
Toivo Pekkanen
Pääteokset
Tehtaan varjossa (1932) oli Pekkasen läpimurtoteos, joka sai niin suuren suosion, että siitä otettiin viisi painosta. Kirja oli tyypillistä Pekkasen tuotantoa, sillä se kertoi työläisten maailmasta Samuel Oino -nimisen alter egon kautta. Samuel Oino on tavallinen työläinen, jonka tavoitteena on olla jatkuvasti itseään parempi ja kehittää itseään. Pekkanen korosti inhimillisten arvojen tärkeyttä työnteossa sekä tunne-elämän kehittämistä. Tehtaan varjossa oli Pekkasen ensimmäinen teos, jota hyvien arvostelujen ohessa myös myytiin erittäin paljon.
Lapsuuteni (1953) on Pekkasen kenties tunnetuin teos. Se kertoo Pekkasen köyhästä ja karusta lapsuudesta hieman yksinkertaisella kielellä – olihan Pekkanen vielä toipumassa halvaantumisesta. Kirjassa Pekkanen kertoo lapsuutensa oloista, jotka köyhyydestä huolimatta olivat hänen mielestään hyvät. Teos sai loistokritiikin kielellisistä puutteistaan huolimatta.
Elvira Saadi
Elvira Fuadovna Saadi (, s. 2. tammikuuta 1952 Taškent) on entinen neuvostoliittolainen telinevoimistelija ja olympiavoittaja.
Uzbekistanista kotoisin oleva Saadi voitti Münchenin 1972 olympialaisissa kultaa telinevoimistelun joukkuekilpailussa. Henkilökohtaisessa moniottelussa hän keräsi 75,075 pistettä ja sijoittui kahdeksanneksi edellään neljä neuvostoliittolaista ja kolme itäsaksalaista. Toisissa olympialaisissaan Montréalissa 1976 hän voitti jälleen joukkuekilpailussa kultaa ja keräsi seitsemänneksi parhaat henkilökohtaiset pisteet mutta ei päässyt moniottelun finaaliin, johon kelpuutettiin maksimissaan kolme voimistelijaa yhdestä maasta.
Uransa ainoan henkilökohtaisen arvokisamitalin Saadi saavutti Varnan MM-kilpailuissa 1974 sijoittumalla permannolla jaetulle pronssille.
Dravinja
Dravinja on joki Sloveniassa. Dravinja on Dravan pisin sivujoki. Dravinja on 73 kilometriä pitkä ja sen valuma-alue on 1 150 neliökilometriä. Alkunsa se saa 1 150 metrin korkeudessa Pohorjen vuoristoalueelta, Roglasta etelään. Se yhdistyy Dravaan lähellä Ptujia.
Dravinjalla on neljä sivujokea: Oplotnica, Ložnica, Polskava ja sen sivujoki Framski potok.
Elina Vettenranta
Elina Vettenranta (o.s. Aaltonen, s. 17. lokakuuta 1969 Pori) on suomalainen iskelmälaulaja. Hänet kruunattiin vuoden 2006 Tangokuningattareksi.
Ennen voittoaan Vettenranta työskenteli mm. opettajana, mutta ammatiltaan hän on vaatesuunnittelija.
Jonas Litonius
pienoiskuva|[[Johan Erik Lindh|J. E. Lindh: Jonas Litonius]]
Jonas Litonius (28. maaliskuuta tai 27. elokuuta 1810 Lieto – 31. toukokuuta 1864 Helsinki ) oli suomalainen Helsingissä toiminut verhoilijamestari ja huonekalutehtailija.
Litonius syntyi kirjuri Samuel Litoniukselle (1760–1820) ja suntiontytär Elisabeth Simonintyttärelle (1777–1827) Liedossa. Hänen isänsä oli opiskellut teologiaa Turun akatemiassa. Litonius avioitui vuonna 1847 Lovisa Grahnin (1807–1867) kanssa. Heille syntyi kaksi lasta: Frans Ludvig (1841–1894) ja Oscar Wilhelm Litonius (1848–1851).
Litonius muutti 14-vuotiaana Liedosta Turkuun ja pääsi oltermanni Mårten Wickströmin oppiin. Hän sai kisällinkirjan vuonna 1931 ja siirtyi verhoilijanoppiin ensin Tukholmaan ja sitten Pietariin. Hän oli siten valmis satulasepänkisälli saapuessaan Helsinkiin syksyllä vuonna 1833. Litonius oli aluksi kahden vuoden ajan satulaseppämestari J. Ekmanin palveluksessa Helsingissä, ja sai vuonna 1835 maistraatilta luvan verhoilijamestarin toimeen. Maistraatin konsultoimien satulaseppien ammattikunnan edustajien mielestä verhoilijat eivät olisi tarvinneet omaa ammattikuntaa, mutta maistraatti oli eri mieltä. Litoniuksesta tuli Helsingin ensimmäinen verhoilijamestari, ja hän vannoi porvarivalan vuonna 1836.
Koska Litonius oli Helsingin ainoa verhoilijamestari, hän sai runsaasti tilauksia. Hän menestyi verhoilijana niin hyvin, että saattoi vuonna 1840 perustaa myös huonekalutehtaan. Helsingin ainoa huonekalutehdas Joseph Öhrnbergin tehdas oli lopettanut juuri edellisenä vuonna, joten Litoniuksen tehdas oli ainoa toimija myös puisten huonekalujen valmistuksessa. Kilpailijoiden ilmaannuttuakin Litoniuksen tehdas oli bruttotuotannoltaan selvästi suurin.
15. marraskuuta 1845 Litonius osti Kluuvinlahden rannalta 6205 neliökyynärän kokoisen, osittain kallioperäisen tontin 1063 hopearuplalla. Hinta oli verrattain korkea, sillä sitä nostivat korkea maapohja sekä oma kaivo. Hän alkoi heti rakennuttaa tontille rakennusta, joka valmistui joulukuussa 1847. Talo otettiin käyttöön 3. joulukuuta 1847, muutama tunti Litoniuksen ja tämän puolison Lovisa Grahnin häiden jälkeen. Talo sai myöhemmin nimen Domus Litonii.
Litonius valittiin vuonna 1850 Helsingin kaupunginvanhimpien joukkoon, tehtävään johon kuului kaupunkilaisten edustaminen muun muassa arvovaltaisten vieraiden, kuten keisarin, vieraillessa. Heikentyneen terveydentilansa vuoksi hän luopui huonekalujen valmistamisesta vuonna 1858 ja keskittyi sen jälkeen ainoastaan vaativiin sisustus- ja koristelutöihin. Kun Venäjän keisari Aleksanteri II vieraili Helsingissä avaamassa vuoden 1863 valtiopäivät, huolehti Litonius keisarillisen palatsin, Nikolainkirkon ja valtiopäivätanssiaisten pitopaikkana käytetyn Helsingin uuden rautatieaseman salin koristeluista.
Matti Kleimola
Matti Eino Kleimola (s. 6. huhtikuuta 1946 Alahärmä) on suomalainen teknologiajohtaja ja professori, joka on erikoistunut koneenrakennuksen tuotekehitystoimintaan ja polttomoottoritekniikkaan. Kleimolan vahvuuksia ovat olleet tuotekehitysmenetelmien kehittäminen ja soveltaminen, uudet konstruktiomateriaalit, energiatekniikka ja raskasöljyä käyttävien laivadieselmoottorien kehittäminen.
Henkilöhistoria
Kleimola toimi vuosina 2000–2006 Wärtsilän teknologiajohtajana kunnes jäi tehtävästä eläkkeelle 1. toukokuuta 2005. Lisäksi hän on toiminut Teknillisen korkeakoulun koneensuunnittelun professorina ja polttomoottoritekniikan professorina sekä Wärtsilä Dieselin suunnittelu- ja tuotekehityspäällikkönä. Kleimola valittiin vuonna 2004 polttomoottorien valmistajien kansainvälisen järjestön (CIMAC) presidentiksi kolmivuotiskaudelle. Hän on ollut myös Korkeimman hallinto-oikeuden asiantuntijajäsen (IPR).
Seppo Hentilä
Seppo Juhani Hentilä (s. 10. huhtikuuta 1948 Oulu) on valtiotieteen tohtori ja Helsingin yliopiston poliittisen historian emeritus professori sekä tunnettu entisen Itä-Saksan tuntija.
Matti Kleimola
Henkilöhistoria
Vuonna 2005 Kleimolalle myönnettiin Suomen Valkoisen Ruusun I luokan ritarimerkki. Hänet vihittiin Tampereen teknillisen yliopiston kunniatohtoriksi keväällä 2007.
Seppo Hentilä
Hentilä oli vuosina 2007 ja 2008 virkavapaalla poliittisen historian professorin virastaan työskennellessään vierailevana professorina Berliinin Humboldt-yliopiston laitoksessa Kolleg für Vergleichende Geschichte Europas. Hentilän puoliso, Marjaliisa Hentilä, on niin ikään työskennellyt vuodesta 2005 alkaen Berliinissä Finnland-Institut in Deutschland für Kultur, Wissenschaft und Wirtschaftin johtajana.
Hentilä valittiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 2005. Lokakuussa 2018 Hentilä sai Tietokirjailijapalkinnon Helsingin kirjamessuilla. Sittemmin hänen kirjoittamansa, Suomen sisällissodan kokemuksia ja niiden jälkiä käsittelevä ''Pitkät varjot. Muistamisen historia ja politiikka'' (2018) nimettiin vuoden tiedekirjaksi 2018, ja hän sai siitä tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon.
Opiskellessaan Hentilä toimi Akateemisen Sosialistiseuran johtokunnassa ja vuodesta 1973 oli SDP:n jäsen. Hän jatko-opiskeli DDR:ssä.
Teokset
Otteita:
Häiden avustajat
Häiden avustajia ja luottamustehtäviä ovat esimerkiksi kaason, bestmanin (puhemiehen) ja seremoniamestarin sekä morsiusneitojen ja sulhaspoikien tehtävät.
Janne Tuohino
Janne Tuohino (s. 22. toukokuuta 1975 Kiiminki) on suomalainen ralliautoilija, joka on kilpaillut 50 MM-rallissa useilla eri autoilla. Tuohino voitti ralliautoilun Suomen-mestaruuden vuonna 1999 isossa N-ryhmässä ja vuonna 2001 isossa A-ryhmässä.
Ura
Tuohinon moottourheilu-ura alkoi motocrossista, jossa hän kilpaili vuosina 1986–1993. Ensimmäisen rallikilpailunsa Tuohino ajoi vuonna 1993 Ford Escort RS 2000 -autolla. Vuonna 1995 Tuohino osallistui nuorten SM-sarjaan ja samana vuonna hänet valittiin AKK:n nuorten rallivalmennusryhmään. Ensimmäisen MM-rallinsa Tuohino ajoi vuonna 1996, jolloin hän kilpaili Suomen rallissa Opel Astra GSi 16V:llä. Kilpailu päättyi kuitenkin teknisistä syistä johtuneeseen keskeytykseen.
Vuonna 1999 Tuohino voitti ison N-ryhmän ja vuonna 2001 ison A-ryhmän suomenmestaruuden. Vuonna 2002 hän osallistui rallin MM-sarjan yhteydessä ajettuun JWRC-sarjaan ja saavutti heti ensimmäisellä kaudellaan kolmannen sijan. Samalla kaudella Tuohino ajoi ensimmäistä kertaa yksityistallin Ford Focus WRC:llä kolmessa MM-rallissa. Näistä kilpailuista Tuohinon paras sijoitus oli Ruotsin rallin seitsemäs sija.
Kaudella 2003 Tuohino ajoi kaksi MM-rallia Ford Focus WRC:llä ja kiersi rallin SM-sarjaa. Hän sijoittui Suomen MM-rallin seitsemänneksi ja rallin SM-sarjan ison A-ryhmän loppupisteissä toiseksi.
Vuonna 2004 Tuohino saavutti Suomen MM-rallin viidennen sijan ja seuraavalla kaudella hän pääsi Škodan tehdastallin kuljettajaksi. Kausi 2005 ei kuitenkaan ollut menestyksekäs. Tuohino oli urallaan ensimmäistä kertaa palkattuna kuljettajana ja ajoi kauden aikana yhteensä seitsemän MM-rallia. Näistä kilpailuista parhaana lopputuloksena oli Kyproksen rallin yhdeksäs sija, ja kolme rallia päättyi tekniikasta johtuneeseen keskeytykseen. Škoda Fabia WRC ei ollut kilpailukykyinen, minkä lisäksi siinä oli runsaasti vikoja. Kauden jälkeen Škoda vetäytyi rallin MM-sarjasta.
Tuohinon omien sanojen mukaan vuosi 2006 oli hänen aktiiviuransa viimeinen varsinainen kausi. Tuolloin Tuohino ajoi kaksi MM-rallia Citroën Xsara WRC:llä. Suomen rallissa hän sijoittui kuudenneksi. Vuosina 2007–2008 Tuohino ajoi vain neljässä rallissa.
Kaudella 2009 Tuohino kilpaili useilla eri autoilla rallin SM-sarjassa. Hän sijoittui SM1-luokan loppupisteissä kolmanneksi. Seuraavana vuonna hän siirtyi ajamaan rallin MM-sarjan yhteydessä ajettuun SWRC-sarjaan (Super 2000 World Rally Championship), jossa Tuohino kilpaili Ford Fiesta S2000:lla.
Vuonna 2019 Tuohino hankki Ford Fiesta WRC -auton, jota hän vuokrasi kilpailukäyttöön JanPro Oy:n kautta. Kyseessä oli maailman ensimmäinen yksityistiimi, joka vuokrasi WRC-autoa rallikilpailuihin. Tuohino osallistui autolla mainosmielessä Ruotsin ralliin, jossa hän sijoittui kymmenenneksi. Vuonna 2021 Tuohino osallistui autolla MM-sarjan osakilpailuna ajettuun Arctic Rallyyn, mutta joutui vetäytymään rallista kesken kilpailun loukattuaan olkapäänsä.
Tšekin salibandymaajoukkue
Tšekin salibandymaajoukkue on Tšekin salibandyn edustusjoukkue. Joukkue on saavuttanut yhden MM-hopean ja kolme MM-pronssia. Tšekki on Salibandyn maailmanrankingin sijalla 4.
Vuonna 2019 Kanadassa Tšekin alle 19-vuotiaiden poikien salibandymaajoukkue voitti MM-kultaa. Tämä oli Tšekin ensimmäinen maailmanmestaruus kaikki ikäluokat sekä niin miehet kuin naisetkin mukaan laskien.
Grigore Vieru
thumb|Grigore Vieru Grigore Vieru (14. helmikuuta 1935, Pererita, Hotin, Romania – 18. tammikuuta 2009, Chișinău, Moldova) oli moldovalainen runoilija ja kirjailija.
Alajakso
Alajakso, on eliöiden taksonomisen luokittelun hierarkiataso pääjakson ja luokan välissä. Alajakso-nimitystä käytetään vain eläintieteessä. Vastaava hierarkiataso on kasvi- ja sienitieteessä alakaari.
Otto Pfister
Otto Pfister (s. 24. marraskuuta 1937 Köln) on saksalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. Helmikuusta 2017 lähtien hän on toiminut Afganistanin maajoukkueen päävalmentajana.
Ura pelaajana
Pfisterin pelaajaura ei ollut erityisen menestyksekäs. Hän jätti Saksan kentät 1959 siirryttyään Sveitsiin FC Chiasson joukkueeseen. 1960-luvulla Pfister opiskeli valmentajaksi Sveitsissä ja toimi pelaajavalmentajana eri seuroissa 1961–1972.
Ura valmentajana
Pfister on yksi kaikkien aikojen menestyksekkäimmistä saksalaisvalmentajista, muttei ole koskaan valmentanut kotimaassaan. Pitkällä urallaan lähinnä Afrikassa uraa tehnyt Pfister on menestynyt sekä maajoukkue että seurajoukkuetasolla. Ensimmäisissä MM-kisoissaan Pfister oli Saksassa 2006 Togon maajoukkuevalmentajana.
Afrikan mestaruuskisoissa Pfister on parhaimmillaan luotsannut Ghanan hopealle 1992. Pfisterillä oli mahdollisuus kruunata uransa Afrikan mestaruuteen 10. helmikuuta 2008, kun Kamerun kohtasi finaalissa Egyptin. Mohamed Aboutrikan maali 77. minuutilla kuitenkin murskasi Pfisterin unelman ja Egypti vei toisen perättäisen mestaruutensa. Hän sai potkut Kamerunin maajoukkuevalmentajan tehtävistä toukokuussa 2009.
Maaliskuussa 2011 73-vuotias Pfister palasi valmennustehtäviin Trinidad ja Tobagon uutena maajoukkuevalmentajana. Pfister sai potkut tammikuussa 2012.
Helmikuun lopussa 2014 Pfister palasi seitsemän vuoden tauon jälkeen sudanilaisen Al-Merreikhin päävalmentajaksi. Hän sai potkut jo toukokuussa 2014 huonojen tulosten vuoksi. Helmikuussa 2015 Pfisterin pitkä valmennusura jatkui USM Algerissa. Veteraanivalmentaja sai potkut jo toukokuussa.
Helmikuussa 2017 Pfisterin ura jatkui Afganistanin maajoukkueen päävalmentajana.
Rahapolitiikka
Rahapolitiikka on keskuspankin harjoittama talouspolitiikan muoto, jossa erilaisiin päämääriin pyritään säätelemällä liikkeellä olevan rahan määrää ja arvoa joko välillisesti tai suoraan.
Rahapolitiikan päätavoitteena on nykyään hintavakaus eli inflaation pitäminen mahdollisimman vakaana ja matalana. Hintavakauteen kuuluu myös deflaation torjuminen. Muita mahdollisia tavoitteita ovat esimerkiksi talouskasvun ja työllisyyden tukeminen. 1900-luvulla ja aiempina vuosisatoina rahapoliittisin keinoin on pyritty useisiin muihinkin taloudellisiin päämääriin.
Rahapolitiikan tärkeimpänä välineenä puolestaan on nykyään korkojen sääteleminen. Muita mahdollisia välineitä ovat vähimmäisvarantojärjestelmä, joka velvoittaa muut pankit tekemään talletuksia keskuspankkiin, valuuttakurssipolitiikka eli oman valuutan arvon sääteleminen suhteessa muihin valuuttoihin sekä lisärahan liikkeelle laskeminen eli kansanomaisesti ilmaistuna ”setelien painaminen”.
Dreta
Dreta on joki Sloveniassa. Dreta on Savinjan sivujoki, joka taas on Savan sivujoki. Dreta on 29 kilometriä pitkä, sen lähdekorkeus on 1 100 metrissä ja sen valuma-alue on 126 neliökilometriä.
Rahapolitiikka
Rahapolitiikan rinnalla harjoitettava toinen keskeinen talouspolitiikan muoto on finanssipolitiikka.
Dreta
Dretan nimi ensimmäisessä kirjallisessa lähteessä vuonna 1243 oli super fluvio Driete. Myöhäisempiä nimiä ovat olleet as pey der Driet (1340), Driete (1430) ja Trijet (1524). Dreta-nimen alkuperästä ei ole varmuutta, mutta sen uskotaan tulevan kroatian sanasta Dretulja ja slovakki sanasta Drietoma. Molemmat sanat ovat hydronymeja, jotka tarkoittavat vesistöjen eri muotoja. Sana saattaa myös periytyä indoeurooppalaisen kantakielen sanasta dreu̯, joka tarkoittaa virtaamista.
Rahapolitiikka
Liikkeellä olevien vaihtovälineitten määrä
Raha muodostuu nykyään enimmäkseen erilaisiin tietojärjestelmiin tehdyistä merkinnöistä, joten sitä pystytään tuottamaan erittäin alhaisin kustannuksin jokseenkin rajattomasti. Myös seteli on tuotantokustannuksiltaan paljon halvempi kuin sen arvo maksuvälineenä. Menneinä vuosisatoina rahana saatettiin pitää esimerkiksi vain jalometalleista lyötyjä kolikoita. Tällöin rahan määrää ei ollut teoriassakaan mahdollista lisätä täysin mielivaltaisesti, mutta jalometallien määrän tavallista nopeammat muutokset myytäessä niitä maasta toiseen tai kaivostoiminnan kasvaessa saattoivat aiheuttaa rajuja heilahteluja.
Olemassa olevan rahan määrä pyritään pitämään tietyissä rajoissa, jotta rahan arvo suhteessa hyödykkeisiin ja pääomiin olisi arvioitavissa. Toisin sanoen rahapolitiikan avulla luodaan keinotekoista rahan niukkuutta, joka on välttämätön ehto sille, että raha kykenee säilyttämään arvonsa ja toimimaan vaihdon välineenä.
Kaikki olemassa oleva raha ei liiku. Keskuspankki vaikuttaa rahan kokonaismäärän lisäksi erilaisin keinoin myös siihen, kuinka suuri osa rahasta on sen itsensä hallussa, sekä siihen, kuinka houkuttelevia vaihtoehtoja ovat kuluttaminen, säästäminen, lainanotto ja investoiminen.
Rahapolitiikan tavoitteista
Rahapolitiikan tärkeimpänä tavoitteena on nykyään useimmiten inflaation pitäminen vakaana ja matalalla tasolla. Esimerkiksi eurojärjestelmällä ei Maastrichtin sopimuksen mukaan saa olla mitään tavoitteita, jotka olisivat ristiriidassa tämän hintavakaustavoitteen kanssa. Myös talouskasvuun ja työllisyyteen liittyviä oheistavoitteita on yhä virallisesti määriteltyinä esimerkiksi Yhdysvalloissa.
Aiempien aikakausien tavoitteita
Historiallisena aikana rahapolitiikan avulla on pyritty myös moniin muihin päämääriin, kuten suhdannevaihteluitten tasoittamiseen tai jopa keskuspankin voiton maksimoimiseen.
Merkantilismin aikakaudella talouspolitiikka oli usein alistettu sotapolitiikan palvelukseen, joten rahapolitiikan päätavoitteena saattoi (silloin ja myöhemminkin) olla sodankäynnin rahoittaminen.
1800-luvulta pitkälle 1900-luvulle kultakannassa pysymistä pidettiin yleisesti niin tavoiteltavana arvona, että sodan tai muun inflaatiota ruokkineen vaiheen jälkeen saatettiin pyrkiä rahan ostovoiman ja kultapariteetin palauttamiseen keinotekoisesti aiheutetun deflaation kautta. Tästä seurannutta taantumaa pidettiin pienempänä pahana kuin jo tapahtuneen inflaation hyväksymistä, sillä siihenastisten kokemusten mukaan kultakanta takasi pitkän aikavälin taloudellisen vakauden.
Suomessa etenkin toisen maailmansodan päättymisen ja 1980-luvun alun välisenä aikana keskeinen osa rahapolitiikkaa oli viennin edistäminen markkaa devalvoimalla. Toimintamalli soveltui tuolloiseen markkinatilanteeseen ja poliittiseen ilmapiiriin kohtalaisen hyvin, mutta vähitellen sen ruokkimaa inflaatiota alettiin karsastaa yhä pahemmin, mikä johti 1980-luvulla kovan markan politiikkaan ja jopa pieniin revalvaatioihin.
Välitavoitteet
Rahapolitiikalla on usein myös välitavoitteita, joihin pyritään inflaation pitämiseksi alhaisena. Tällaisia välitavoitteita ovat nykyään muun muassa kiinteän valuuttakurssin ylläpitäminen suhteessa johonkin muuhun valuuttaan tai valuuttakoriin sekä rahan määrän kasvutavoite. Esimerkiksi eurojärjestelmän tavoitteena on ylläpitää lavean rahan määrän kasvua keskimäärin viidestä kuuteen prosenttiin vuodessa. Rahan kvantiteettiteorian mukaisesti liikkeessä olevan rahan kokonaisarvon vastatessa vaihdettavien tuotteitten kokonaisarvoa rahan arvo ei laske (inflaatio) eikä nouse (deflaatio).
Rahapolitiikan välineistä
Rahapolitiikan tärkein väline on nykyään useimmiten korko, jolla muut pankit voivat ottaa luottoa keskuspankista. Keskuspankit levittävät rahaa talouteen avomarkkinaoperaatioilla.
Rahapolitiikan välineenä on usein myös vähimmäisvarantojärjestelmä: muut pankit velvoitetaan tekemään talletuksia keskuspankkiin. Näitten talletusten määrä riippuu usein yleisötalletusten määrästä kussakin pankeissa. Näillä vähimmäisvarannoilla voi olla veronluonteinen ominaisuus: jos talletuksille ei makseta käypää korkoa, ne ovat pankkien ja tallettajien maksama implisiittinen vero keskuspankille. Lisäksi vähimmäisvarantojärjestelmällä voidaan tasoittaa rahamarkkinakorkojen päivittäistä vaihtelua, ehkäistä pankkien välisen maksuliikenteen ongelmia ja rajoittaa niin sanottua luotonlaajenemisprosessia.
Runsas ylimääräisen rahan liikkeelle laskeminen on ominaista äärimmäisille kriiseille kuten sodille ja niitä seuraaville taloudellisen sekasorron vaiheille: seteleitä painetaan, kun muitakaan ratkaisuja ei ole näköpiirissä. Malli ja sen hallitsemattomat seuraukset tunnetaan erityisen hyvin Saksan vuoden 1923 hyperinflaatiosta, mutta rahan määrän tuntuvaa lisäämistä hyödynnettiin esimerkiksi ensimmäisen maailmansodan aikana useissa maissa.
Valuuttakurssipolitiikan merkitys voi olla suuri erityisesti niin sanotuille pienille avotalouksille, joissa suuri osa rahan liikkeestä perustuu ulkomaankauppaan. Vientiä tukevat ja tuontihyödykkeitten kysyntää hillitsevät devalvaatiot (ja, paljon vähäisemmässä määrin, valuutan vahvistamiseksi tehdyt revalvaatiot) olivatkin keskeinen osa Suomen rahapolitiikkaa ennen Euroopan unioniin liittymistä. Devalvoimista suosittiin myös esimerkiksi Ruotsissa 1970-luvulla. Keskeinen valuuttakurssipoliittinen valinta on, annetaanko valuutan kellua vai pidetäänkö se kiinteänä. – Eurojärjestelmän rahapolitiikalle ei ole virallisesti määritelty valuuttakurssitavoitetta, vaan euro saa kellua, eli sen valuuttakurssin annetaan määräytyä vapaasti markkinoilla. Kurssivaihteluja voidaan kuitenkin joissakin tilanteissa pyrkiä vaimentamaan siten, että euroalueen kansalliset keskuspankit ostavat tai myyvät euroja muita valuuttoja vastaan.
Rahapolitiikan transmissio
Monissa tapauksissa myös valuuttakurssien muutokset ovat merkittävä rahapolitiikan transmissiokanava: koron alentaminen tyypillisesti johtaa valuutan devalvoitumiseen, joka muun muassa lisää vientiä ja tekee tuontihyödykkeet kalliimmiksi.
Takinkääntö
Takinkääntö tarkoittaa henkilön – varsinkin poliitikon – julkisen mielipiteen jyrkkää muutosta tilanteen tai olojen muuttuessa. Takinkäännön suorittanutta henkilöä kutsutaan takinkääntäjäksi. Kyseessä on metafora, joka viittaa takin kääntämiseen nurinpäin.
Rahapolitiikka
Rahapolitiikan transmissio
Korkopäätösten vaikutus inflaatioon vaikuttaa melko hitaalta. Erittäin lyhyellä aikavälillä keskuspankin koronnosto voi havaintojen mukaan jopa kiihdyttää inflaatiota, mikä johtunee siitä, että monien hyödykkeitten tuotannon kustannuksiin kuuluu korkomenoja. Pysyvämpi ja ”oikeanmerkkinen” vaikutus inflaatioon näyttää tapahtuvan usein vasta lähes vuoden viiveellä. Käytettävissä olevan työkalun vaikutusten pitkä viive vaikeuttaa menestyksellistä rahapolitiikan harjoittamista.
Takinkääntö
Takinkääntö-sanaa käytetään poliittisessa keskustelussa yleensä kielteisessä ja tuomitsevassa sävyssä vihjaamaan, että jonkun mielipiteen muutos periaatteellisessa kysymyksessä ei ole vilpitön vaan taktinen (opportunistinen). Takinkäännöstä syytetään usein varsinkin vallassa olevia poliitikkoja tai puolueita näiden pyörtäessä aiemmin antamiaan lupauksia. Tutkija Liisa Lalun mukaan ”takinkääntäjällä tarkoitetaan yleensä ihmistä, joka vaihtaa puolta, hylkää ihanteensa tai kieltää menneisyytensä opportunistisista syistä, henkilökohtaisen edun vuoksi”. Takinkääntö voidaan mieltää jonkinlaiseksi petturuudeksi henkilön aiempaa vakaumusta, kannattajia tai liittolaisia kohtaan.
Rahapolitiikka
Rahapolitiikan transmissio
Toisin kuin vielä joitain vuosikymmeniä sitten, yllättäviä rahapolitiikan muutoksia pidetään nykyään useimmiten haitallisina. Yleensä tavoitteena on, ettei keskuspankin korkopäätös poikkeaisi odotetusta. Keskuspankkien johtajilla onkin usein tapana melko selväsanaisesti vihjailla, minkäsuuntaisia päätöksiä on odotettavissa. Toisaalta ei haluta lausua mitään, mikä voitaisiin tulkita juridisesti sitovaksi lupaukseksi. Rahapolitiikan transmissio, siis sen vaikutus esimerkiksi rahan määrän kasvuun ja inflaatioon, tapahtuu osittain tulevia korkopäätöksiä koskevien odotusten kautta.
Takinkääntö
Sanonnan alkuperä tulee kertomuksesta, jonka mukaan eräs Saksin herttua olisi antanut armeijansa sotilaille siniset takit, joissa oli valkoinen vuori. Valkoinen oli Ranskan heraldinen väri, joten tarpeen vaatiessa saksilaiset saattoivat takkejaan kääntämällä saada itsensä helposti ja nopeasti näyttämään ranskalaismielisiltä, jos herttua halusi vaihtaa puolta Ranskan liittolaiseksi.
Rahapolitiikka
Rahapoliittisesta päätöksenteosta
Päätöksenteko on rahapolitiikassa erittäin harvoin keskitetty yhdelle henkilölle. Lähes kaikki tärkeimmät rahapoliittiset päätökset tehdään jonkinlaisissa komiteoissa, jotka viime kädessä ratkaisevat erimielisyydet äänestämällä. Esimerkiksi eurojärjestelmän rahapolitiikasta päättää Euroopan keskuspankin neuvosto, jonka jäseninä ovat EKP:n johtokunta ja euroalueen kansallisten keskuspankkien pääjohtajat.
Takinkääntö
Yhdysvalloissa käytetään samasta ilmiöstä myös termiä flip-flop, joka tarkoittaa alun perin lipokkaita tai rantasandaaleja. Britanniassa samaa ilmiötä kutsutaan U-käännökseksi.
Esimerkkejä sanonnan käytöstä
Helsingin Sanomissa kirjoitettiin huhtikuussa 2015 Serbian uudesta pääministeristä: ”Euroopassa pohditaankin kuumeisesti, onko Vučić taitava takinkääntäjä, valehtelija vai ennennäkemättömän taipuisa opportunisti”, kun hän oli muuttunut aiemmasta Euroopan unionin vastustajasta sen puolestapuhujaksi.
Rahapolitiikka
Keskuspankin itsenäisyys
Keskuspankin itsenäisyyden eduista on runsaasti taloustieteellistä kirjallisuutta, jonka johtopäätökset tosin ovat kiistanalaisia. Melko yleisesti vallitsevan näkemyksen mukaisesti poliittisen kontrollin ulottumattomissa oleva keskuspankki nauttii suuremmasta uskottavuudesta kuin poliittisesta päätöksenteosta riippuvainen keskuspankki. Tämän uskottavuuden avulla se pystyy saavuttamaan alhaisen inflaation ilman haitallisia työllisyysvaikutuksia. Jos keskuspankin ei odoteta välittävän muista tavoitteista kuin inflaatiosta, yritykset, kotitaloudet, ammattiliitot ja muut talouden toimijat odottavat alhaista inflaatiota. Päätökset hinnoista ja palkoista tehdään tämän odotuksen mukaisesti.
Poliittisesta päätöksenteosta riippuvainen keskuspankki ei nauti samasta luottamuksesta, joten rahapolitiikan niin sanotun aikainkonsistenttiusongelman vuoksi keskuspankki voi saavuttaa alhaisen inflaation pelkästään korkeamman työttömyyden hinnalla. Syynä tähän on se, että taloudessa päätetään monista hinnoista odotetun inflaation perusteella. Poliittisen kontrollin alaisen keskuspankin usein odotetaan harjoittavan ”löysempää” rahapolitiikkaa kysynnän voimistamiseksi ja työllisyyden edistämiseksi. Näitten inflaatio-odotusten vuoksi odotettu inflaatio on korkea, mikä otetaan huomioon yritysten hinnoitteluissa ja palkoista sovittaessa. Tällöin vallitseva nimellinen ostovoima ja kierrossa olevan rahan määrä eivät johda toivottuun talouden aktiviteetin ja työllisyyden tasoon, vaan kysyntää voimistava politiikka pelkästään lisää inflaatiota. Kasvu- ja työllisyystavoitteitten saavuttamiseksi tarvittaisiin odotettua ekspansiivisempi rahapolitiikka, mikä tuo väistämättä mukanaan korkeamman inflaation.
Takinkääntö
Esimerkkejä sanonnan käytöstä
Suomessa sanaa käytetään paljon niistä taistolaiseen nuorisoliikkeeseen 1970-luvulla osallistuneista, jotka ovat sittemmin muuttaneet mielipidettään.
Rahapolitiikka
Keskuspankin itsenäisyys
Jos keskuspankin johtoon nimitetään pelkästään inflaation torjunnasta kiinnostuneita henkilöitä ja heille annetaan vapaus toimia haluamallaan tavalla, keskuspankin yleisesti odotetaan harjoittavan tiukkaa rahapolitiikkaa. Tämä odotus vaikuttaa hinnoittelupäätöksiin, jolloin sama nimellinen kysyntä ja kierrossa olevan rahan määrä johtaa samaan työllisyyteen ja talouden kasvuun kuin mihin poliittisen kontrollin alainen keskuspankki pääsee vain korkeammalla inflaatiolla.
Tätä johtopäätöstä on arvosteltu muun muassa sen johdosta, ettei sen tueksi esitetty empiirinen näyttö ole riittävää. Maittenvälisessä tarkastelussa inflaatio on keskimäärin alempi niissä maissa, joissa rahapolitiikka on itsenäisen keskuspankin hoidettavana, mutta työttömyydessä ei keskimäärin ole eroa. Tämä havainto ei kuitenkaan todista mitään syy-seuraussuhteista. On esitetty, että keskuspankille annetaan itsenäistä päätöksentekovaltaa tietyntyyppisissä maissa, jotka muutenkin saavuttaisivat alhaisen inflaation kohtuullisen työttömyyden oloissa.
Takinkääntö
Esimerkkejä sanonnan käytöstä
Jotkut Paavo Lipposen vasemmistolaiset arvostelijat väittävät hänen tehneen takinkäännön alkaessaan pääministerinä 1990-luvun loppupuolella harjoittaa oikeistolaista politiikkaa vasemmistotaustasta huolimatta.
Euroopan kansanpuolueen ryhmä
Euroopan kansanpuolueen ryhmä (lyhenne EPP) on Euroopan kansanpuolueen (EPP) muodostama Euroopan parlamentin ryhmä. Ryhmä on ollut parlamentin suurin vuodesta 1999 lähtien. Vuoden 2019 eurovaalien jälkeen sillä oli parlamentissa 182 edustajaa. Iso-Britannian EU-eron jälkeen ryhmän paikkojen määrä nousi 187 paikkaan. Ryhmän puheenjohtaja on kesäkuusta 2014 ollut saksalainen Manfred Weber.
Kaarina Leskinen
Kaarina Marita Leskinen (s. 14. marraskuuta 1944 Helsinki) oli vuoden 1962 Miss Suomi ja vuoden 1963 Miss Scandinavia. Lisäksi hän oli Miss Maailma -kilpailuissa 1. perintöprinsessa, Miss Eurooppa -kilpailuissa 2. perintöprinsessa ja Miss YK -kilpailuissa 3. perintöprinsessa
Euroopan kansanpuolueen ryhmä
EPP-ryhmä luonnehtii itsensä keskustaoikeistolaiseksi ryhmäksi. Ryhmään kuuluvat Euroopan unionin jäsenvaltioiden merkittävimmät konservatiiviset ja keskustaoikeistolaiset poliittiset puolueet. Suomesta ryhmään kuuluvat kokoomuksen sekä kristillisdemokraattien poliitkot. Kokoomuksen verrattuna ryhmää on luonnehdittu hieman arvokonservatiivisemmaksi.
Kaarina Leskinen
Leskinen meni naimisiin englantilaisen liikemiehen Peter Jonesin kanssa 1965 nairobilaisessa eläintarhassa. Pariskunta asui Belgiassa. Avioliitto päättyi vuonna 1983 eroon. Heillä on kaksi poikaa Michael (s. 1966) ja Stephen (s. 1969). Eron jälkeen Leskinen työskenteli matkaoppaana Belgiassa. Hän asuu Waterloossa. Leskisen sisar Maiju Leskinen (nyk. Growick, s. 1955) teki 1970-luvulla mallintöitä ja asuu Yhdysvaltojen Floridassa.
Euroopan kansanpuolueen ryhmä
Vuosina 1999–2009 ryhmään kuuluivat myös Euroopan demokraatit ja se kantoi nimeä Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä (EPP-ED). Euroopan unionin komission puheenjohtajana on vuodesta 2004 ollut EPP-ryhmän jäsen, ensin vuosina 2004-2014 portugalilainen José Durão Barroso ja vuosina 2014-2019 luxemburgilainen Jean-Claude Juncker. Joulukuusta 2019 komission puheenjohtajana on ollut saksalainen Ursula von der Leyen.
Historia
thumb|250px|EPP-ryhmään kuuluu meppejä 26 eri maasta, joista 24:stä useampi kuin yksi (tummemmalla sinisellä). Ryhmä perustettiin alun perin kesäkuussa 1953 kristillisdemokraattisena ryhmänä Euroopan hiili- ja teräsyhteisön yleiskokoukseen (joka koostui kansallisten parlamenttien nimittämistä jäsenistä). Vuodesta 1999 se on ollut Euroopan parlamentin suurin ryhmä.
Vuosina 1999–2009 ryhmä oli nimeltään Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä (EPP-ED), jolloin siihen kuului myös Euroopan demokraattien (ED) ryhmä ja siinä oli 277 edustajaa. Suurin osa EPP-ED-ryhmän jäsenistä kuului EPP:hen, joka oli Euroopan tasolle perustettu ylikansallinen poliittinen puolue.
Pienempi ED, joka ei ole virallinen puolue, suhtautui skeptisemmin yhdentymiseen. Konservatiivit perustivat vuonna 2009 oman Euroopan konservatiivien ja reformistien ryhmän, johon muun muassa Britannian konservatiivipuolueen jäsenet siirtyivät. Sitä edelsi Britannian David Cameronin johtaman konservatiivipuolueen johdolla perustettu ryhmä Movement for European Reform.
EPP työskentelee "yhdessä edistääkseen kilpailukykyisempää ja demokraattisempaa Eurooppaa, joka perustuu sosiaaliselle markkinataloudelle ja joka on lähempänä kansalaisiaan". Se haluaa "Euroopan, joka luo mahdollisuuksia ja vaurautta sisämarkkinoiden piirissä ja joka on maailmanlaajuisesti kilpailukykyinen, ja joka samaan aikaan edistää kaikkien hyvinvointia, ei pelkästään Euroopassa vaan myös muualla maailmassa, sopusoinnussa kestävän kehityksen periaatteen kanssa, joka on unionisopimukseen kirjattu yhdeksi Euroopan yhteisön tavoitteista."
Suomalaiset EPP-ryhmässä
Suomesta EPP-ryhmään kuuluvat kokoomuksen edustajat, vuodesta 2014 Sirpa Pietikäinen, Petri Sarvamaa ja Henna Virkkunen.
Myös kristillisdemokraatit ovat kuuluneet EPP-ryhmään, mutta ovat suhtautuneet siihen skeptisesti ja halunneet tuoda omaa aatteellista pohjaansa selkeämmin esiin europarlamentissa.
Ryhmän johto 2019–2024
Lähde
Lecce
Lecce on kaupunki Apulian alueella Italian "saappaankorossa". Se on Leccen maakunnan pääkaupunki. Leccen pinta-ala on 238 km² ja asukasluku noin 95 000.
Historia
Keisari Hadrianuksen aikana kaupunki siirrettiin nykyiselle paikalleen ja se sai nimen Licea (Litium). Kaupungissa oli tuolloin muun muassa amfiteatteri. Länsi-Rooman valtakunnan kukistuttua itägoottien kuningas Totila ryösti kaupungin goottilaissodissa 500-luvulla. Vuodesta 549 lähtien Lecce kuului Bysantin valtakuntaan viiden vuosisadan ajan lukuun ottamatta lyhyitä saraseenien, langobardien, unkarilaisten ja slaavien valloituksia.
Lecce sai takaisin entisen asemansa merkittävänä kauppapaikkana Normannien valloitettua kaupungin 1000-luvulla. Leccen maakunta oli Sisilian kuningaskunnan lääni vuosina 1053–1463, jonka jälkeen maakunta liitettiin suoraan kruunun alaisuuteen. Kaarle V rakensi 1500-luvun alkupuolella uuden muurilinjan ja linnan estääkseen ottomaanien hyökkäykset. Vuonna 1656 riehunut rutto tappoi tuhat lecceläistä.
Nähtävyyksiä
Leccen kaupunkikuvaan ovat vuodesta 1630 lähtien kuuluneet arvokkaat barokkimonumentit, joiden ansiosta kaupunkia kutsutaan lempinimellä ”etelän Firenze”. Leccen merkittävin kirkko on Basilica di Santa Croce, joka valmistui 1695. Muita tunnettuja kirkkoja ovat muun muassa Duomo, San Niccolòn ja Cataldon kirkko sekä Santa Maria degli Angeli. Nähtävyyksiin kuuluu myös 100-luvulla rakennettu, 25 000-paikkainen amfiteatteri, joka on osittain hautautunut, koska sen päälle on vuosisatojen aikana rakennettu muita monumentteja. Vuonna 1592 valmistunut Sedile toimi kunnanvaltuuston kokouspaikkana vuoteen 1852 saakka. Katukuvaan kuuluu edelleen myös Kaarle V:n linna. Kaupungissa on lisäksi kasvitieteellinen puutarha, Orto Botanico dell'Università di Lecce. Lecce on jalkapallojoukkue US Leccen kotikaupunki.
thumb|280px|right|Leccen amfiteatteri
Dikromitrioksidi
Dikromitrioksidi eli kromi(III)oksidi (Cr2O3) on yksi kromin oksideista. Yhdistettä käytetään muun muassa väriaineena ja orgaanisessa synteesissä. Dikromitrioksidia esiintyy eskolaiitti-nimisessä mineraalissa.
Ominaisuudet
Dikromitrioksidi on huoneenlämpötilassa kiinteää, vaalean tai tumman oliivinvihreää jauhemaista tai kiteistä ainetta. Yhdiste ei liukene veteen eikä suuressa määrin myöskään happo- tai emäsliuoksiin. Sulatettujen alkalimetallihydroksidien kanssa se reagoi hapettimien läsnä ollessa kromaateiksi. Dikromitrioksidi on hyvin kovaa ja sen kovuus Mohsin asteikolla on 9.
Valmistus ja käyttö
Laboratoriossa erittäin puhdasta dikromitrioksidia saadaan ammoniumdikromaattia kuumentamalla. Teollisuudessa yhdistettä valmistetaan kuitenkin pelkistämällä natrium- tai kaliumdikromaattia rikin tai hiilen avulla.
Dikromitrioksidia käytetään vihreänä väriaineena maaleissa ja keramiikan ja lasin värjäykseen. Muita käyttökohteita ovat aluminoterminen kromimetallin tuotanto ja hionta- ja kiillotusaineena käyttäminen metalliteollisuudessa ja katalyyttinä orgaanisen kemian reaktioissa.
Hans-Gert Pöttering
Hans-Gert Pöttering (s. 15. syyskuuta 1945, Bersenbrück, Ala-Saksi, Saksa) on saksalainen kristillisdemokraattista CDU-puoluetta edustava poliitikko, joka valittiin vuoden 2007 alussa Euroopan parlamentin puhemieheksi kesällä 2009 päättyvän vaalikauden loppuun asti. Hän on ollut Euroopan parlamentin jäsen ensimmäisistä suorista vaaleista eli vuodesta 1979. Vuosina 1999–2007 hän toimi Euroopan parlamentin konservatiiviryhmän (EPP-ED) puheenjohtajana.
Filosofian tohtoriksi vuonna 1974 väitellyt ja vuonna 1976 juristiksi valmistunut Pöttering asuu Bad Iburgissa, Ala-Saksin osavaltiossa. Uskonnoltaan katolinen Pöttering on eronnut kahden jo aikuisen pojan isä.
Jinxx
Jeremy Miles Ferguson, taiteilijanimeltään Jinxx, (s. 7. tammikuuta 1986 Webster City, Iowa) on yhdysvaltalainen muusikko, joka tunnetaan parhaiten Black Veil Bridesin rytmikitaristina. Ennen sitä Jinxx oli Amenin ja The Dreamingin pitkäaikainen soolokitaristi. Jinxx on myös klassisen opin viulisti. Hän aloitti kitaransoiton nelivuotiaana. Ensimmäinen hänen oppimansa riffi oli Ozzy Osbournen ”Crazy Train”.
Yksityiselämä
Jinxx asuu Los Angelesissa. Hän on ollut naimisissa ammattivalokuvaaja Sammi Dollin kanssa.
Sittiäiset (suku)
Geotrupes (Geotrupes)
Geotrupes (Megatrupes)
Makuuhuone
thumb|250px|[[Panamalainen makuuhuone.]] Makuuhuone on asuinhuone, joka on ensisijaisesti tarkoitettu nukkumiseen ja lepoon. Tämän lisäksi sitä voidaan käyttää huoneessa nukkuvien yksityisenä tilana, jota he käyttävät oleskeluun, työskentelyyn ja harrastuksiin. Piirustusmerkintänä käytetään lyhennettä MH tai AH (asuinhuone).