cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Paikallissteroidiaddiktio
Yliherkkyydet
pienoiskuva|Yliherkkyysreaktio ruoka-aineeseen TSW:n aikana.Paikallissteroidiaddiktiosta kärsiville potilaille kehittyy usein erilaisia yliherkkyyksiä, kun ylikuormittunut immuunijärjestelmä reagoi ulkoisiin ärsykkeisiin. Yliherkkyydet reagoivat eri tavoin, esimerkiksi ihottuman leviämisenä ja pahenemisena, kudosnesteen vapautumisena ihon läpi, urtikariana tai märkäpaisena. Herkistymiset kehittyvät yksilöllisesti ja niiden kohteet saattavat vaihdella useasti sairastamisen aikana. Sensitiivisyyden kesto vaihtelee muutamasta viikosta useisiin vuosiin.
Sami Räsänen
Räsänen on pelannut yhden nuorten maaottelun ja 12 poikien maaottelua.
Paikallissteroidiaddiktio
Ehkäiseminen
Lääkesteroidit eivät sovellu pitkäaikaiskäyttöön ihosairauksien hoidossa. TSA:n ehkäisemiseksi paikallisten kortikosteroidikuurien tulee pysyä maksimissaan kahden viikon pituisina ja taukojen tulee olla kestoltaan yhtä pitkiä kuin hoitoperiodin. Myös potilaan valistaminen lääkesteroidien käytön haittavaikutuksista on merkityksellinen osa lääkkeiden väärinkäytön ehkäisemistä. Lääkkeitä ei tule myöskään määrätä tuntemattomiin ihosairauksiin, eikä tauteihin, jotka paranevat itsestään ilman hoitoa, tai joihin paikallissteroidit ovat tehottomia. Potilasta on myös valistettava olemaan käyttämättä muille määrättyjä reseptilääkkeitä.
Sami Räsänen
Ensimmäisessä virallisessa KuKi-debyytissään Räsänen heilutti verkkoa kaksi kertaa, kun KuKi voitti Regions' Cupin toisella kierroksella Lehmon Pallon lukemin 5-0.
Erlenmeyerpullo
thumb|250px|250 millilitran leveäkaulainen ja 100 millilitran kapeakaulainen erlenmeyeri
Erlenmeyer (erlenmeyerkolvi) eli erla on ympyräpohjaisen kartion muotoinen astia, jossa on käyttötarkoituksesta riippuen ohut tai leveä kaula. Muotonsa ansiosta erlenmeyerien sisältöä voidaan sekoittaa hyvin, ja suuri pohjapinta-ala ehkäisee kaatumista. Erlenmeyerkolveja kutsutaan usein myös hiukan virheellisesti keittopulloiksi (keittopullo on sama kuin pyörökolvi). "Erloja" voidaan käyttää hyödyksi titrauksissa, kaasujen valmistuksessa, ja suodatuksessa, sekä solu- ja bakteeriviljelmissä. Etenkin ohutkaulaiset erlenmeyerit ovat vaikeita puhdistettavia, ja useimmiten ne on helpointa puhdistaa laskemalla pulloon useaan kertaan kulloinkin soveliasta liuotinta.
Astia on saanut nimensä sen kehittäneen saksalaisen kemistin Emil Erlenmeyerin mukaan. Erlenmeyer kehitti pullonsa 1850-luvun lopulla. Se julkaistiin sen vuonna 1860 ensimmäisen kerran lehdessä ja Erlenmeyer oli tuolloin alkanut tuottaa ja myydä pullojaan.
Spencer Bachus
thumb|right|Spencer Bachus Spencer Thomas Bachus III (s. 28. joulukuuta 1947) on yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko. Hän on edustanut vuodesta 1993 Alabaman kuudetta vaalipiiriä Yhdysvaltain edustajainhuoneessa.
Halikonjoen vesistö
Vesistöalueen kolmannessa jakovaiheessa on seuraavat alueet tai valuma-alueet. Sisennys tarkoittaa luettelossa sitä, että vesistöalue laskee tai yhtyy ylempänä sijaitsevaan vesistöalueeseen. Samalle tasolle sisennetyt vesistöalueet laskevat kaikki yläpuoliseen vesistöalueeseen vastaavassa järjestyksessä niin, että ylin yhtyy lähempänä alajuoksua :
Spencer Bachus
Bachus on koulutukseltaan lakimies. Hän valmistui Alabaman yliopiston lakikoulusta (University of Alabama School of Law) vuonna 1972. Bachus valittiin Yhdysvaltain kongressiin edustajainhuoneen vaaleissa 1992, joissa hän voitti vaalipiirinsä istuvan edustajan Ben Erdreichin. Aiemmin hän oli toiminut muun muassa Alabaman senaatin jäsenenä vuosina 1983–1984 ja Alabaman edustajainhuoneen jäsenenä vuosina 1984–1987 sekä pyrkinyt osavaltion oikeusministeriksi vuonna 1990.
Bachusilla on puolisonsa Lindan kanssa kolme yhteistä lasta. Lisäksi hänellä on kaksi lapsipuolta.
Genetit
Genetit (Genetta) on sivettikissojen alaheimoon kuuluva petoeläinten suku, johon kuuluu kymmenkunta lajia. Ne muistuttavat ulkonäöltään ja liikkeiltään kissoja, vaikka ovat niille varsin etäistä sukua. Useimmilla geneteillä on pilkullinen turkki, pitkä raidallinen häntä, pieni pää ja isot korvat. Ne ovat notkeita ja ketteriä, ja ainoina sivettieläiminä kykenevät seisomaan kahdella jalalla. Genetti elää myös Euroopan puolella, muut genettilajit pelkästään Afrikassa.
Genettien sukuun kuuluu nykykäsityksen mukaan 14 lajia:
HSS Stena Carisma
HSS Stena Carisma on ruotsalaisen Stena Line -varustamon pika-alus, tyypiltään niin kutsuttu katamaraani. Lyhenne HSS tulee sanoista highspeed sea service. Laiva liikennöi Ruotsin Göteborgin ja Tanskan Frederikshavnin väliä. Stena Carismaa rakensi norjalainen Westamarin-telakka, joka teki konkurssin ja laivan rakensi loppuun West Bygg A/S. Nykyisin alus tunnetaan paremmin Stena expressinä, koska sen matkan kesto on huomattavasti lyhyempi kuin muiden lauttojen. Stena Carisma kuljettaa 900 matkustajaa ja 210 henkilöautoa.
V. S. Achuthanandan
thumb|V. S. Achuthanandan vuonna 2016. Velikkakathu Sankaran Achuthanandan (malajalamiksi വേലിക്കകത്ത് ശങ്കരന്‍ അച്യുതാനന്ദന്‍; s. 20. lokakuuta 1923 Alappuzha, Kerala, Intia) on intialainen poliitikko. Hän kuului vuosina 1985–2007 CPI(M)-puolueen politbyroon ja oli Keralan osavaltion pääministerinä vuosina 2006–2011.
Achuthanandan syntyi Alappuzhassa. Hän joutui keskeyttämään opintonsa molempien vanhempiensa kuoltua tämän ollessa vielä lapsi. Maansa poliittisessa elämässä hän on ollut aktiivinen aina 1930-luvulta.
Matthew Gregory Lewis
Matthew Gregory Lewis (9. heinäkuuta 1775 – 14. toukokuuta 1818) oli englantilainen prosaisti ja näytelmäkirjailija, josta usein käytetään nimitystä ”Monk” Lewis hänen maineikkaan goottilaisen romaaninsa Munkki vuoksi.
Elämä
Matthew Lewis suunnitteli diplomaatin uraa ja vietti pääosan lomistaan ulkomailla opiskelemassa nykykieliä. Vuonna 1794 hän meni Haagiin Britannian lähetystön lähetystöavustajaksi. Vaikka hän oli siellä vain muutaman kuukauden, juuri siellä hän kirjoitti kymmenessä viikossa romanssinsa Ambrosio, or The Monk, joka ilmestyi seuraavana kesänä. Se toi Lewisille heti kuuluisuutta, mutta jotkut jaksot teosta olivat luonteeltaan sellaisia, että noin vuoden kuluttua sen ilmestymisestä sen myyntiä rajoitettiin. Lewis julkaisi toisen painoksen, josta hän poisti ne kohdat, joita ei pidetty hyväksyttävinä, mutta säilytti paljolti sen kauhuluonnetta. Lordi Byron kirjoitti teoksessa English Bards and Scotch Reviewers: ”Ihmeidentekijä Lewis, Monk tai bardi, joka mieluusti tekisi Parnassos-vuoresta hautausmaan; jopa itse Saatana voisi pelätä asua kanssasi ja näkisi päässäsi syvän helvetin.” Myös markiisi de Sade kiitti Lewisiä esseessään ”Idee sur les romans” (1800).
Lewis kävi Percy Bysshe Shelleyn ja Mary Shelleyn luona Genevessä Sveitsissä kesällä 1816 ja kertoi neljä kummitustarinaa, jotka Shelley kirjoitti päiväkirjaansa Journal at Geneva (including ghost stories) and on return to England, 1816, jonka hän aloitti 18. elokuuta ja joka julkaistiin hänen kuolemansa jälkeen.
Kaksiosainen The Life and Correspondence of M. G. Lewis ilmestyi 1839. Hänen ensimmäinen romaaninsa The Effusions of Sensibility jäi keskeneräiseksi.
Sveitsin Grand Prix 1954
Sveitsin Grand Prix oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 22. elokuuta 1954 Circuit Bremgarten -radalla. Kilpailun voitti Juan Manuel Fangio, jolle voitto oli kauden viides. Kilpailua varten Mercedes joutui muuttamaan merkittävästi autonsa runkorakenteita, jotta talli pystyi haastamaan Ferrarin kilpailuvauhdissa.
Särö
Särö on elektroniikan ja äänentoistotekniikan suure, jolla ilmaistaan signaalin toistumisen (epä)puhtautta. Säröksi ei yleensä lasketa lineaarista taajuusvasteen epätasaisuutta eikä signaaliin summautuvia häiriöitä, tasajännitettä tai kohinaa. Erilaisia särön mittaamiseen käytettyjä suureita ovat harmoninen kokonaissärö THD, keskeismodulaatiosärö IMD sekä transienttisärö eli TIM-särö. Säröä syntyy muun muassa silloin kun signaalin amplitudi on niin suuri, ettei vahvistin pysty toistamaan sitä puhtaana, vaan "särkee" signaalin: signaalin tasoa kasvatettaessa vahvistus muuttuu epälineaariseksi, jolloin siniaallon huiput leikkautuvat ja sinimuotoinen signaali muuttuu asteittain kanttiaalloksi.
Tietoliikenteessä ja signaalinprosessoinnissa ideaalista, kohinatonta systeemiä, jonka ominaisuudet ovat ajan suhteen vakiot, voidaan mallintaa funktiolla, jossa lähtö y(t) kirjoitetaan tulon x funktiona
Ludvík Daněk
thumb|Ludvík Daněkin hauta. Ludvík Daněk (6. tammikuuta 1937 Blansko – 15. marraskuuta 1998 Hutisko-Solanec) oli tšekkoslovakialainen kiekonheittäjä ja olympiavoittaja.
Amerikan historia
pienoiskuva|Amerikan mantereen satelliittikuva Amerikan historia muodostuu pitkäaikaisesta tapahtumasarjasta Amerikan mantereella. Sen katsotaan alkaneen Amerikan asuttamisesta, ja jatkuneen nykypäivään saakka. Ensimmäiset asukkaat saapuivat Aasiasta useina eri ryhminä. Vaelluksen ajankohtaa ei ole tarkoin pystytty selvittämään, mutta sen uskotaan alkaneen noin 14 000 vuotta sitten tai aikaisemmin. Suurin osa tutkijoista on hyväksynyt teorian, jonka mukaan muuttoliike on kulkenut Beringin salmen poikki. Kun Kanadan yllä ollut mannerjäätikkö alkoi sulaa, ihmiset saattoivat vaeltaa jäättömäksi muuttuneiden seutujen kautta Amerikkaan. Uusimpien arvioiden mukaan näitä jäättömiä seutuja on arveltu olleen etenkin rannikoilla, nykyään meren pinnan alla olevilla alueilla. Arkeologit ovat löytäneet monia yhtäläisyyksiä Siperian vanhojen yhteisöjen ja Amerikan mantereen asuttajien väliltä. Eräiden nykytutkimusten valossa osa ihmisistä on voinut saapua myös Euroopasta jään reunaa pitkin.
Kärrtorp
Kärrtorp on yksi Ruotsin pääkaupungin Tukholman kaupunginosista. Se sijaitsee eteläisen Tukholman alueella (Söderort) ja kuuluu Skarpnäckin kaupunginosa-alueeseen. Kaupunginosaa rajaavat Bagarmossenin, Skarpnäcks Gårdin, Enskededalenin, Gamla Enskeden, Hammarbyhöjdenin ja Björkhagenin kaupunginosat sekä Nackan kunta. Kärrtorpin kaupunginosa muodostettiin 1. helmikuuta 1948. Kärrtorpin nimi juontaa juurensa vuonna 1895 rakennetusta torpasta. Kaupunginosa on maa-alaltaan 1,04 neliökilometrin suuruinen. Siellä asuu noin 4 700 ihmistä. Tukholman metron Kärrtorpin metroasema avattiin 19. marraskuuta 1958. Se on osa T-bana 1 -linjaa (vihreä linja).
Amerikan historia
Amerikan asuttaminen
pienoiskuva|vasen|Mammutti kuului muinaisen Amerikan suurriistaan. Ensimmäisinä saapuneet ryhmät on historiassa nimetty paleointiaaneiksi. Niin sanottu kolmijako erittelee heidät omaksi luokakseen, joka tunnetaan nykyään nimellä amerintiaanit. He olivat kasvisten keräilijöitä, jotka metsästivät myös suurriistaa alkeellisin kivikautisin keihäin. Heidän kulttuurinsa oli pohjaltaan paleoliittinen. Paleointiaanit asuttivat aluksi Alaskaan. Jääkauden jälkeinen ilmojen nopea lämpeneminen sai heidät levittäytymään koko Amerikan alueelle. Varhaiset suurriistan metsästäjät perustivat Pohjois-Amerikkaan mammutteja, hevosia, myskihärkiä, sapelihammaskissoja ja monia muita sukupuuttoon kuolleita suuria nisäkkäitä metsästäneen Clovisin kulttuurin.
Särö
Harmoninen kokonaissärö
Harmoninen kokonaissärö eli THD ilmaisee puhtaaseen sinisignaaliin syntyneiden harmonisten komponenttien voimakkuuden  suhteessa perustaajuisen aallon voimakkuuteen. (Harmoniset komponentit ovat siniaaltoja, joiden taajuus on perustaajuuden moninkerta.) Särö mitataan joko tehosuhteena tai tavallisemmin tehollisarvojen suhteena. Kun lähtöön syötetään puhdasta siniaaltoa, harmoninen särö on ylempien harmonisten taajuuskomponettien tehollisarvon suhde perustaajuisen signaalin tehollisarvoon: joka voidaan kirjoittaa muotoon missä P1 on perustaajuisen signaalin teho, Pn ovat harmonisten komponenttien tehot ja Ptot on lähtösignaalin kokonaisteho.
Ylimenosärö
Ylimenosärö aiheutuu B- tai AB-luokan vuorovaihevahvistimen positiivisen ja negatiivisen puolijakson vaihdosta aiheutuvasta vahvistuksen epäjatkuvuudesta. Tämäntyyppinen särö oli ominaista varhaisille transistorivahvistimille.
Keskinäismodulaatiosärö
Keskinäismodulaatiosärö eli IM (engl. intermodulation distortion ) on signaaliin kuulumattomien taajuuksien syntyminen kahden tai useamman taajuuden sekoittuessa signaalitien epälineaarisessa vahvistimessa tai muussa komponentissa. Tämän seurauksena syntyy uusia taajuuksia, jotka ovat alkuperäisten signaalien harmonisten kerrannaisten lisäksi alkuperäisten signaalien summa- ja erotustaajuuksia.
Vaihesärö
Vaihesärö (engl. Phase distortion) on särön muoto, jota esiintyy enimmäkseen reaktiivisen komponentin, kuten kapasitiivisen reaktanssin tai induktiivisen reaktanssin seurauksena. Vaihesärössä kaikki tulosignaalin komponentit eivät ole vahvistettuja samassa vaiheessa, mikä saa aikaan sen, että kaikki lähtösignaalin osat eivät ole samassa vaiheessa
Transienttisärö
Transienttisärö eli TIM-särö (engl. Transient intermodulation distortion) on eräänlainen keskinäismodulaatiosärön laji, jossa signaalissa oleva nopea muutos eli transientti aiheuttaa vahvistimen sisäisen ylikuormittumisen tai lievemmässä tapauksessa joutumisen epälineaariselle alueelle, jolloin muihin samanaikaisiin signaalikomponentteihin syntyy amplitudimodulaatiota. TIM-säröä mitataan suorakaideaallon ja siihen summatun siniaallon avulla. Mittauksessa säröä herättävät suorakaideaallon nousut ja laskut.
Särön korjaus
Särön korjaus (engl. Correction of distortion) on mahdollista, kun systeemin lähtö on muotoa y(t) = F(x(t)) ja voidaan määritellä käänteisfunktio F−1, jota voidaan käyttää systeemin tulon tai lähdön säröytymiseen. Korjaus ei ole mahdollista mikäli käänteisfunktiota ei ole olemassa - esimerkiksi jos siirtofunktiolla on pisteitä, joissa käänteisfunktio saa useita tulopisteitä yhdessä lähtöpisteessä. Tämä aiheuttaa informaation menetystä, jota ei voi korjata. Tällainen tilanne voi syntyä, kun vahvistin on ylikuormitettuna.
Kirjallisuutta
Distortion Distorção Дисторзија Distorsion
Ludvík Daněk
Daněk saavutti kultaa Münchenin 1972 olympiakisoissa tuloksella 64,40 m. Hän heitti voittotuloksensa viimeisellä heittokierroksella ja nousi sillä viidenneltä sijalta ykköseksi. Hän saavutti hopeaa Tokion 1964 olympialaisissa tuloksella 60,52 m häviten 0,48 metriä Al Oerterille ja pronssia Méxicon 1968 olympialaisissa tuloksella 62,92 m.
Daněk paransi kahdesti kiekonheiton maailmanennätystä: hän heitti 2. elokuuta 1964 Turnovissa tuloksen 64,55 m sekä 12. lokakuuta 1965 Sokolovissa tuloksen 65,22 m. Ennätys säilyi hänen nimissään toukokuuhun 1968 saakka.
Amerikan historia
Amerikan asuttaminen
Noin 9000–4000 eaa. lähes kaikki suuret riistaeläimet katosivat koko Amerikan mantereelta. Samaan aikakauteen ajoittuvat runsaat työkalu- ja keihäänkärkilöydöt ovat saaneet aikaan otaksumia, joiden mukaan suurriistan joukkotuho olisi liittynyt clovis-kulttuurin harjoittamaan ylimetsästykseen. Paleointiaanit käyttivät apunaan tulta, jonka avulla suuret eläimet ajettiin jyrkänteen reunan yli. Arkeologit ovat löytäneet 12 mammuttien joukkoteurastuspaikkaa. Myös metsästäjien jäljiltä levinneen tulen on uskottu surmanneen suuret määrät eläimiä. Eläimet hävisivät mantereelta kuitenkin eri aikakausina: mammutti eli tasangoilla vielä noin vuonna 4000 eaa., kun taas amerikkalainen hevonen kuoli sukupuuttoon jo paljon aiemmin.
Joidenkin teorioiden mukaan eläinkannan tuhosivat maanjäristykset, tulivuorenpurkaukset ja tuntemattomat sairaudet. Kaikkein todennäköisimpänä syynä pidetään jääkautta seuranneita luonnonmullistuksia. Ilman nopean lämpenemisen synnyttämää koko mantereen laajuista kosteaa ilmanalaa seurasi kuiva kausi, joka tuhosi suuret määrät eläinten juomapaikkoja.
Erään näkemyksen mukaan Etelä-Amerikan asukkaat olisivat olleet polynesialaisia, jotka olisivat purjehtineet Tyynenmeren poikki. Asutus levisi nopeasti, ja noin 25 000 eaa. ihmisiä asui luolissa nykyisen Brasilian alueella. Muuttoaaltoja Amerikkaan on saattanut olla useita. Monet tutkijat kuitenkin pitävät meren ylityksiä epätodennäköisinä ja uskovat, että asutus olisi näissäkin tapauksissa levinnyt nimenomaan rannikoita pitkin.
Valtaosa uusista asukkaista eli metsästäjä-keräilijöinä, mutta Keski-Amerikassa ja Andeilla intiaanit asettuivat asumaan kyliin ja alkoivat viljellä maissia noin 9 000 vuotta sitten. Maanviljely johti joillain alueilla väestönkasvuun ja kaupunkimaisten yhteiskuntien syntyyn. Noin 3000–0 eaa. syntyi Keski-Amerikkaan ja Andeille maanviljelyalueilla monia kehittyneitä intiaanikulttuureja, joista tunnetuimmat ovat atsteekit, mayat ja inkat. Näitä oli edeltänyt pitkä kehittyvä perinne. Kirjoitus keksittiin Mesoamerikassa joskus vuoden 900 eaa. paikkeilla.
Pohjois-Amerikka
Pohjois-Amerikan varhaisin kulttuuri oli arkeologien tekemistä löydöistä päätelty liikkuva suurriistan metsästäjien paleointiaanien Clovis-kulttuuri, jonka jälkeen tuli muun muassa biisonin metsästäjien Folsomin kulttuuri. Tästä kehittyi ajan kuluessa lukuisia kulttuureja, ja niinpä Pohjois-Amerikka jakautui moniin kulttuurialueisiin. Niin sanotulla arkaaisella kaudella kehittyi monia paikallisia hyvin omaleimaisia kulttuureja, muun muassa Suurten järvien kuparikulttuuri ja lounaisen alueen kuivien seutujen Cochise-kulttuuri. Jotkut arkaaisen kauden kulttuurit saattoivat varsinkin loppupuolella olla kiinteitä kyläkulttuureja, mutta useimmat perustuivat pienten ryhmien harjoittamaan metsästykseen ja keräilyyn. pienoiskuva|Vanhoihin kuvauksiin perustuva maalaus Mississipin muinaisen kulttuurin aikaisesta intiaanikylästä. Pohjois-Amerikassa alkoi esiintyä ensimmäisiä kiinteitä kulttuureja 500 eaa. – 500 jaa. (muun muassa Hopewell-intiaanit). Intiaanit alkoivat viljellä maata ja pystyttivät hautakumpuja. Pohjois-Amerikan intiaanit rakensivat ensimmäiset kaupunkinsa Mississipin laaksoon 700-luvulla. Tästä alkaneen Mississippin kulttuurin näkyvimmäksi paikaksi nousi suurkaupungin mittoihin yltänyt Cahokia .Myös anasazit rakensivat puebloiksi sanottuja kyliä tai pikkukaupunkeja Coloradossa.
Eurooppalaisten tullessa Pohjois-Amerikkaan, oli siellä satoja eri intiaaniheimoja ja -kieliä. Siirtolaisten saapuminen aiheutti tuhoa mantereen väestössä sairauksien ja sotien muodossa. Kolmen eri vuosisadan aikana suurin osa alkuperäisasukkaista ajettiin mailtaan ja siirrettiin 1800-luvun loppuun mennessä ahtaisiin reservaatteihin.
Mesoamerikan korkeakulttuurit
Keski-Amerikassa kehittyi luokkiin kerrostuneen yhteiskunnan omaavia korkeakulttuureja, jotka kehittivät omaa kirjoitustaitoa ja tähtitiedettä. Usein ne olivat erilaisiin uhrimenoihin perustuvan monijumalaisen uskonnon kyllästämiä yhteisöjä, joita johti perinnöllinen papisto ja soturieliitti. Ennen varsinaista kulttuurikehitystä alkoi maissin viljely noin 5000–4500 eaa. Viljelyn kehittyminen on saattanut alkaa kun ihmiset huomasivat syksyllä poisheitettyjen siementen itävän seuraavan kevään aikana. Ensimmäinen viljelykasvi oli luultavasti hirssi, jota seurasi maissi. Runsaat maissipellot takasivat hyvän elintason ja olivat avain Mesoamerikan korkeakulttuurin syntymiseen. pienoiskuva|Mayojen raunioitunut keskus [[Palenque]]
Pandemrix
pienoiskuva|Pandemrix-rokote, vasemmalla vaikuttava aine ja oikealla tehosteaine Pandemrix on influenssarokote, jota käytettiin vuoden 2009 sikainfluenssapandemialta suojautumiseen. Rokotteen on kehittänyt Glaxo Smith Kline, ja se on patentoitu syyskuussa 2006.
Amerikan historia
Mesoamerikan korkeakulttuurit
Kulttuurikehityksen aloittajina pidetään 1200 eaa. aloittaneita olmeekkeja, jotka rakensivat muun muassa San Lorenzon ja La Ventan seremoniakeskukset, joissa oli kivimonumentteja ja valtavia maakumpuja. Lännempänä Oaxacan laaksossa ja vuorillakin elävät sapoteekit saattoivat keksiä kirjoituksen noin 500 eaa. ja luoda ensimmäisen kaupunkivaltion vuoden 100 eaa. tienoilla. Mesoamerikan merkittävin sivistyskulttuuri olivat pian olmeekkien jälkeen aloittaneet mayat, joiden matemaattiset taidot olivat aikaansa nähden edistyneitä ja joilla oli hyvin tarkka kalenteri. Mayat olivat myös taitavia rakentajia. Toisaalta mayojen eliitti korosti jumalisuuttaan ja mayojen kaupunkivaltioiden välillä käytiin alituisesti sotia. 600-luvulle tultaessa Meksikon keskiylängön Teotihuacán ja maya-kulttuurit olivat vahvimmillaan, mutta alkoivat rapistua 700-luvulla osin ehkä kuivuuteen, osin sotiin. Niinpä intiaaniheimojen väliset sodat hävittivät useita kulttuureja, ja lopulta vuoteen 900 menneessä pohjoisesta tulleet barbaariheimot olivat valloittaneet Meksikon alueen.
Ratkaisun hetki
Ratkaisun hetki (The Verdict) on vuonna 1982 kuvattu oikeussalidraamaelokuva, joka perustuu Barry Reedin romaaniin. Elokuvan pääosia esittävät Paul Newman, Charlotte Rampling, Jack Warden, James Mason, Milo O'Shea ja Lindsay Crouse. Elokuvan on ohjannut Sidney Lumet.
Amerikan historia
Mesoamerikan korkeakulttuurit
Pohjoisesta tulleet nahuatlia puhuvat barbaarit sulautuivat paikallisiin intiaaniheimoihin ja omaksuivat näiden sivistyneen yhteiskunnan. Ensiksi Meksikon eteläistä ylänköä hallitsivat tolteekit noin 980–1160. Pohjoisesta hyökkäsi taas uusia heimoja, chichimeekkejä, jotka saivat noin 1300 jaa. Meksikon laakson herruuden tepaneekeille. Asteekit kukistivat tepaneekit 1420-luvulla ja alkoivat pian laajentaa valtaansa, joka ulottui pian Meksikon lahdelle. He olivat kukoistuksensa huipulla,kun espanjalaiset konkistadorit saapuivat Keski-Amerikkaan 1519. Maya-alueella oli vallinnut tolteekkivaikutteinen mayakulttuuri muun muassa Mayapánissa ja Chichen Itzássa noin 100–1440, mutta se tuhoutui pääosin ennen eurooppalaisten tuhoa. Vuosien sotien jälkeen Keski-Amerikka siirtyi espanjalaisten haltuun. Karibian hallinta sen sijaan jakautui useiden eurooppalaisten valtioiden kesken.
Pandemrix
Pandemrix on yksi kolmesta sikainfluenssarokotteesta, joille Euroopan komissio on myöntänyt myyntiluvan Euroopan unionin alueella. Muut kaksi myyntiluvan saanutta rokotetta ovat Celvapan ja Focetria. Myyntiluvan myöntämistä Pandemrix-rokotteelle suositteli Euroopan lääkevirasto poikkeuksellisiin olosuhteisiin vedoten.
Ratkaisun hetki
Bruce Willis ja Tobin Bell vilahtavat elokuvassa avustajina, tarkkailijoina oikeussalissa. Elokuva oli Bruce Willisin ensimmäisiä.
Amerikan historia
Etelä-Amerikka
Perimätiedon mukaan inkojen ensimmäiset hallitsijat tulivat tulevan pääkaupungin Cuzcon laaksoon vuoden 1200 tienoilla. Hallitsijat kutsuivat itseään Auringon lapsiksi, ja olivat todennäköisesti vieraan valloittajaheimon jäseniä. Tästä alkoi inkojen nousu, ja käytännössä inkavaltakunta syntyi 1438 sotapäällikkö Pachacutecin valloittaessa naapuriheimot. Espanjalaisen Pizarron johtamat konkistadorit saapuivat Etelä-Amerikkaan 1532. Vain kahdessa vuodessa he hävittivät ja valloittivat inkavaltakunnan. Inkat kapinoivat pitkään tämän jälkeenkin. Alueelle muodostettiin Perun varakuningaskunta.
Pandemrix
Elokuussa 2010 Pandemrixin käyttö kuitenkin keskeytettiin. Vuonna 2011 Pandemrixia suositeltiin käytettäväksi niin sanotun sikainfluenssan ehkäisyyn alle 20-vuotiailta vain silloin, kun kausi-influenssarokotetta ei ole saatavilla.
Ratkaisun hetki
Elokuva sai 96 % positiivisen arvostelun Rotten Tomatoes -sivustolta ja on äänestetty 254 maailman parhaan elokuvan listalle. The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Amerikan historia
Löytöretket ja kolonisaatio
pienoiskuva|Columbuksen maihinnousu 1492. Amerikan katsotaan olleen täysin eristyksissä jääkaudesta 1000-luvulle, jolloin viikingit Leif Erikssonin johdolla "löysivät" Newfoundlandin ja perustivat Vinlandin. Tämä paikka on myöhemmin löytynyt Kanadasta ja tunnetaan nykyään nimellä L'Anse aux Meadows (Meduusalahti). Viikinkien lähdettyä Amerikka oli löytöretkiin asti jälleen eristyksissä. 1492 Kristoffer Kolumbus purjehti Amerikkaan etsiessään meritietä Intiaan Espanjan kuninkaan toimeksiannosta. Tämän katsotaan perinteisesti merkinneen Amerikan löytämistä, sillä tällä kertaa sen olemassaolo jäi pysyvästi kirjoitettuun historiaan. Jollei Kolumbus olisi löytänyt Amerikkaa, sen löytämättä jääminen tuskin olisi ollut mahdollista hänen elinaikanaan. Eikä hän ollut suinkaan ainoa, joka pohti läntistä meritietä Intiaan. Vuonna 1493, vain neljä kuukautta hänen matkallelähtönsä jälkeen, hänen ohjelmansa kanssa käytännössä identtinen ehdotus jätettiin Portugalin kuninkaalle saksalaisen kartanpiirtäjän Martin Behaimin puolesta Kolumbuksen lähdöstä tietämättä. pienoiskuva|Herdnando de Soton miehet tuhoamassa intiaanikylää v. 1540. Löytöretkistä seurasi Amerikan valloitus ja kolonisaatio. Pian sen jälkeen kun uusi maa oli löydetty, suuntasivat espanjalaiset sinne, ja hävittivät Hernán Cortésin johdolla atsteekit ja Francisco Pizarron johdolla inkat, ja valloittivat Keski-Amerikan ja itäisen Etelä-Amerikan. Espanjalainen Hernando de Soto vieraili retkikuntineen Pohjois-Amerikan eteläosissa jo vuosina 1539–1542 etsimässä tarujen kultaisia kaupunkeja. Matka järjestettiin rahoilla, jotka oli ryöstetty inkoilta. De Soton miehet surmasivat satoja intiaaneja ja tuhosivat useita kyliä.
Pandemrix
Yhdysvalloissa ja Kanadassa Glaxo Smith Klinen valmistamaa sikainfluenssarokotetta markkinoidaan kauppanimellä Arepanrix.
Amerikan historia
Löytöretket ja kolonisaatio
Pohjois-Amerikan koillis- ja itärannikon asukkaat saivat 1600-luvulta lähtien vastaanottaa lukemattomia laivalastillisia Euroopasta saapuneita siirtolaisia. Niin Ranskan, Iso-Britannian, Hollannin kuin Ruotsinkin siirtomaavallat levittäytyivät Suurten järvien ja Atlantin välisille alueille. Intiaanit suhtautuivat ystävällisesti eurooppalaisiin, mutta kaupankäynnin pohjalta alkaneet suhteet muuttuivat nopeasti sodiksi, jossa siirtomaat kävivät sekä toisiaan, että intiaaneja vastaan. Siirtokuntien määrät pienenivät jo saman vuosisadan aikana, mutta jäljelle jääneet laajensivat maitaan, ja alkuperäisasukkaat ajettiin länteen.
Pandemrix
Vaikuttava aine
Vaikuttavana aineena yhdessä 0,5 millilitran Pandemrix-rokoteannoksessa on 3,75 mikrogrammaa inaktivoitua, pilkottua influenssavirusta, joka sisältää antigeenia kananmunissa tuotetusta A/Kalifornia/7/2009 (H1N1)v -kaltaisesta viruskannasta.
Amerikan historia
Löytöretket ja kolonisaatio
Siirtomaasodissa Britannia vei lopulta voiton, ja valloitti käytännössä koko itäisen Pohjois-Amerikan. Amerikan vallankumouksessa 1775 syntyi ensimmäinen Amerikan mantereen valtio, Yhdysvallat, mutta siirtomaakausi jatkui Amerikassa edelleen. Yhdysvallat ja Iso-Britannia (Kanada) laajenivat pikkuhiljaa länteen kattaen lopulta koko Pohjois-Amerikan.
Pandemrix
Tehosteaine
Tehosteaineena eli adjuvanttina Pandemrix-rokotteessa toimii Glaxo Smith Klinen kehittämä ja patentoima skvaleenipohjainen AS03 ("Adjuvant System 03"). Adjuvantti tehostaa immunologista reaktiota tuomalla luontaisen immuniteetin solut ja antigeenin läheisempään kontaktiin toistensa kanssa, jolloin vaikuttavaa ainetta tarvitaan vähemmän.
Pro Evolution Soccer 2009
Pro Evolution Soccer 2009 (PES 2009) on Konamin tekemä jalkapalloaiheinen videopeli, jota voidaan pelata Sonyn PlayStation Portable, PlayStation 2, PlayStation 3, Nintendon Wii ja Microsoftin Xbox 360 -konsoleilla sekä PC:llä. Se on Pro Evolution Soccer-sarjan kahdeksas osa. Peli julkaistiin Euroopassa 17. lokakuuta 2008 ja Pohjois-Amerikassa 12. marraskuuta 2008. Peliin luvataan jälleen paljon uusia ominaisuuksia ja parannuksia. Pelisarja on tunnettu sen realistisuudestaan ja se onkin EA Sportsin FIFA-pelisarjan suurin haastaja.
Joukkueet
Sarjat
Stadionit
Oikeat stadionit merkitty X:llä, mahdollinen oikea nimi (, jos ei kuin pelissä) kirjoitettu perään. Mainitut stadionit esiintyvät PS3-, Xbox 360- ja PC-versioissa
Pandemrix
Tehosteaine
Yhden rokoteannoksen sisältämä adjuvantti koostuu 10,69 milligrammasta skvaleenia, 11,86 milligrammasta dl-alfa-tokoferolia (eli synteettistä E-vitamiinia) ja 4,86 milligrammasta polyoksietyleenisorbitaanimono-oleaattia (polysorbaatti 80).
Säilöntäaine
Rokotteen säilöntäaineena käytetään tiomersaalia, jota yksi rokoteannos sisältää 5 mikrogrammaa (µg). Tiomersaalista noin puolet, eli 2,5 mikrogrammaa, on etyylielohopeaa, joka vastaa 25–50 gramman lohiateriasta saatua metyylielohopean määrää.
Apuaineet
Muut Pandemrix-rokotteen sisältämät aineet ovat ovalbumiini, formaldehydi, gentamysiinisulfaatti, natriumdeoksikolaatti, oktoksinoli-10, natriumkloridi, dinatriumvetyfosfaatti, kaliumdivetyfosfaatti, kaliumkloridi, magnesiumkloridi ja injektionesteisiin käytettävä vesi.
Haittavaikutukset
Pandemrix-rokotteen hyvin yleisiä haittavaikutuksia ovat päänsärky, väsymys, kuume, lihassärky ja nivelkipu sekä kipu, punoitus, turvotus tai kovettuma injektiokohdassa. Yleisiä sivuoireita ovat kuumotus, kutina tai mustelma injektiokohdassa, lisääntynyt hikoilu, vilunväristykset ja flunssankaltaiset oireet sekä rauhasten turpoaminen niskassa, kainalokuopassa tai nivusissa.
Melko harvinaisia oireita ovat käsien ja jalkojen pistely ja puutuminen, väsymys, huimaus, ripuli, oksentelu, vatsakipu, sairauden tunne, kutina, ihottuma, huono olo, unettomuus ja yleistyneet ihoreaktiot kuten nokkosihottuma. Harvinaisia oireita ovat anafylaksia, kouristukset ja vaikea, pistävä tai jyskyttävä kipu yhdessä tai useammassa hermossa sekä verihiutaleiden niukkuus, joka voi johtaa verenvuotoon tai mustelmiin. Hyvin harvinaisina oireina on raportoitu vaskuliitti sekä neurologiset häiriöt, kuten enkefalomyeliitti, neuriitti ja Guillain-Barrén oireyhtymä.
Hyvin yleisiä oireita esiintyy vähintään yhdellä kymmenestä rokotetusta. Yleisiä oireita esiintyy vähintään yhdellä sadasta, melko harvinaisia oireita vähintään yhdellä tuhannesta, harvinaisia oireita vähintään yhdellä kymmenestätuhannesta ja hyvin harvinaisia oireita enintään yhdellä kymmenestätuhannesta rokotetusta. Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen mukaan hyvin harvinaiset oireet tulevat esiin kun Pandemrix-rokotetta käytetään laajasti.
Suomessa Terveyden ja hyvinvoinnin laitokselle oli 17.12.2009 mennessä ilmoitettu seuraavia Pandemrix-rokotteen vakavia haittavaikutuksia, joilla on ollut vähintään ajallinen yhteys rokotukseen. Rokotuksen jälkeinen haitta ei välttämättä tarkoita, että rokotus olisi sen aiheuttanut.
Yli kymmenellä suomalaislapsella Suomessa ja Ruotsissa huomattiin elokuussa 2010, että lasten narkolepsiatapausten ilmaantuminen oli kohonnut ajallisessa yhteydessä sikainfluenssapandemiaan ja rokotuksiin. Suomessa oli havaittu ainakin 14 narkolepsiatapausta (keskimääräinen ilmaantuvuus 3/vuosi), ja Ruotsissa oli ilmoitettu kuusi narkolepsiatapausta mahdollisina Pandemrixin haittavaikutuksina. Tammikuussa 2011 narkolepsiatapausten lisääntymisen ja Pandemrixin yhteyttä tutkinut THL:n Kansallinen narkolepsiaryhmä totesi että mikään muu taustalla vaikuttava tekijä tuskin voi selittää taudin lisääntymistä. Tällöin rokotteen haittavaikutusrekisterissä oli 54 lapsen tai nuoren (4–19 v) narkolepsiatapausta. Uudet tutkimukset ovat herättäneen epäilyjä H1N1 viruksen kyvystä aiheuttaa narkolepsiaa rokotteesta riippumatta.
Norjan lääkeviranomainen sai 1 300 haittavaikutusilmoitusta. Niistä 108:ssa ilmoitettiin maku- ja hajuaistin häiriöistä, joista 51 oli lieviä ja ohimeneviä.
Saksassa maan hallitus on kieltänyt rokotteen käyttämisen ministerien, muualla työskentelevien virkamiesten sekä sotilaiden rokottamisen Pandemrixillä.
Turvallisuus
Elokuussa 2010 Pandemrixin käyttö keskeytettiin. Ennen rokotuksia narkolepsiaan oli sairastunut 61 henkilöä vuodessa mutta vuonna 2010 sairastui 109 henkilöä (ero 48), sittemmin määrä on palannut normaaliksi. Korkein lisäriski oli 4–19-vuotiailla, 6 tapausta 100 000 rokotetusta.
Euroopan lääkeviraston mukaan sikainfluenssarokotteiden turvallisuudesta ja tehokkuudesta on ollut vain rajallisesti tietoa jäsenmaiden ottaessa rokotteet käyttöönsä. Massarokotusten aikana tietoja rokotteiden turvallisuudesta ja tehokkuudesta kerätään muun muassa terveyskeskuksista, asiantuntijoilta ja akateemisilta tutkimuslaitoksilta. Vastuu tutkimusten toteuttamisesta ja rahoittamisesta on pääasiassa kullakin rokotevalmistajalla.
Rokotteen turvallisuutta tutkitaan rokotuskampanjan aikana erityisesti lapsilla, raskaana olevilla naisilla ja henkilöillä joiden vastustuskyky on alentunut sairauden vuoksi. Massarokotusten aikana kerätään aktiivisesti tietoja erityisesti rokotteen harvinaisista ja vakavista riskeistä, kuten Guillain-Barrén oireyhtymästä ja muista neurologisista sairauksista.
Tampereen yliopiston rokotetutkimuskeskuksen johtaja, professori Timo Vesikari kritisoi THL:n Pandemrixin valintaa. Useat tutkijat sanoivat, että apuaineen takia saattaa ilmetä autoimmuunireaktioita, vaikka narkolepsiaa kukaan ei osannut ennakoida. Syksyllä 2009 Vesikari pyrki osoittamaan, että meneillään oli maailman suurin turvallisuuskoe.
Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen (THL) mukaan rokotteen piti olla turvallinen, mutta 1. helmikuuta 2011 THL myönsi selkeän yhteyden rokotuksissa käytetyn Pandemrix-rokotteen ja narkolepsiatapausten välillä. 1.9.2011 sikainfluenssarokotteen ja narkolepsian välinen yhteys vahvistettiin, kun Kansallinen narkolepsiatyöryhmä totesi loppuraportissaan, että rokote kasvatti 4–19-vuotiaiden lasten ja nuorten sairastumisriskin lähes 13-kertaiseksi.
Sairastumisen mekanismi
Kyseessä ovat HLA DQB1*0602-riskiperimää kantavat henkilöt, joilla on valkosolujen perinnöllinen toimintahäiriö. Se näyttää olevan tavalla tai toisella yhteydessä skvaleenipitoisen AS03-tehosteaineen aikaansaaman vasta-aineen muodostumisen kanssa, mikä on voinut laukaista näillä henkilöillä taudinkuvan. Tätä apuainetta eli adjuvanttia ei ole kausi-influenssaa vastaan lanseeratussa kolmoisrokotteessa, vaikka siinä vuonna 2010 onkin H1N1-osa.
Ruotsalaisen tutkimuksen mukaan vain osa Pandemrix-eristä aiheutti kohonneen narkolepsiariskin. Tämä aiheuttaa vaikeuksia aiemmille teorioille selittää sivuvaikutuksen ilmaantuminen.
Tutkijoiden mukaan geneettisesti alttiissa henkilöissä, joilla oli sama HLA-DQB1 0602 -kudostyyppi, elimistön omat T-lymfosyytit tulkitsivat rokotteen sisältämän viruksen valkuaisaineet ja potilaan aivojen valkuaisaineen samankaltaisiksi, ja hyökkäsivät molempia vastaan. Tätä autoimmuunireaktiota vahvisti rokotteessa ollut voimakas tehosteaine adjuvantti. Sairastumisen taustalla voi lisäksi olla jokin muu tulehdusreaktio, joka voimisti elimistönimmuunivastetta. Näiden syiden yhteisvaikutus laukaisi tyypin 1 narkolepsian geneettisesti alttiissa henkilöissä.
Amerikan historia
Löytöretket ja kolonisaatio
pienoiskuva|Amerikan maiden itsenäistyminen
Pandemrix
Aiheesta muualla
Schweinegrippe-Impfung
Amerikan historia
Dekolonisaatio
Yhdysvallat oli ensimmäinen läntisen pallonpuoliskon itsenäinen valtio. Ranskan vallankumouksen yhteydessä sen siirtomaalla Haitilla alkaneet levottomuudet johtivat vallankumoukseen ja Haitin itsenäistymiseen 1804. Etelä-Amerikan itsenäisyyssodissa 1808–1825, joiden sivunäyttämönä oli Meksikon vapaussota, Espanja menetti siirtomaansa Amerikan mantereelta. Brasilia itsenäistyi, kun Portugalin kuninkaan poika Pedro I tuki Brasilian kansallismielisiä, julistaen Brasilian itsenäiseksi ja itsensä maan keisariksi vuonna 1822. Suur-Kolumbia jakaantui neljään itsenäiseen osaan, joista muotoutuivat nykyisen Kolumbian lisäksi myös Ecuador, Venezuela ja Panama vuosina 1819–1831.
Espanjan vallasta 1821 vapautunut Keski-Amerikan liittovaltio hajosi 1830-luvun lopulla sisällissodan seurauksena. Nicaraguan eroamista seurasivat Guatemala, Honduras ja Costa Rica. Viimeisenä tästä ryhmästä itsenäistyi El Salvador 1841. Ainoana espanjankielisenä Amerikan maana Meksiko säilytti liittovaltiorakenteensa. Kanada puolestaan vaati itsenäisyyttä Isosta-Britanniasta, mutta tämä suostui antamaan vain dominion aseman 1867. Vuonna 1926 Kanada kuitenkin ilmoitti ottavansa täyden vallan omista asioistaan. Useat Karibian saarivaltiot itsenäistyivät 1900-luvun loppupuolella, mutta vieläkään kaikki nämä saaret eivät ole saavuttaneet itsenäisyyttä.
Uusin aika
Koko Amerikan politiikkaan on vaikuttanut pitkään alueen vahvin valtio Yhdysvallat. Pohjois-Amerikka on ollut poliittisesti vakaa Yhdysvaltain sisällissodan 1861–1865 jälkeen, mutta Keski- ja Etelä-Amerikassa vallankaappauksia on ollut lukuisia. Yhdysvallat ja Kanada osallistuivat molempiin maailmansotiin, Kanada osana Brittiläistä imperiumia. Yhdysvaltain joukoissa palveli 25 000 intiaania ja lähes kaksinkertainen määrä muutti kaupunkeihin sotateollisuuden palvelukseen. Samalla Yhdysvallat toteutti aiemmin omaksumaansa linjaa ja valtasi sodassa olevien intiaanien reservaatteja.
Amerikan mantereen asukasluku on nykyään noin 930 miljoona. Tästä määrästä Etelä-Amerikan populaatio käsittää noin 391 miljoonaa asukasta. Yhdysvalloissa ja Kanadassa asuu yhteensä noin 344 miljoonaa ja Väli-Amerikassa (Meksiko ja Karibian valtiot mukaan lukien) noin 195 miljoonaa asukasta.
Scooby-Doo! The Mystery Begins
'''Scooby-Doo! The Mystery Begins''' on vuonna 2009 ensi-iltansa saanut fantasiaseikkailu. Elokuva on kolmas elävillä näyttelijöillä toteutettu Scooby-Doo-elokuva, vaikkakin sen tapahtumat sijoittuvat sarjan alkuun. Elokuvassa näytetään, kuinka mysteeripoppoo sai alkunsa.
Elokuvalle tehtiin jatko-osa vuonna 2010, Scooby-Doo! Curse of the Lake Monster.
Tarina
Koulubussissa tapahtuneen välikohtauksen vuoksi toisilleen tuntemattomat kömpelö Norville ”Shaggy” Rogers, jalkapalloilija Fred Jones, nörtti Velma Dinkley ja näyttelyä harrastava Daphne Blake joutuvat kirjastoon jälki-istuntoon. Kirjastoon ilmestyy kaksi haamua, jotka jahtaavat heitä koulun jumppasaliin, jossa on käynnissä koulun juhlallisuudet. Koulun sähköt alkavat temppuilla ja koska vararehtori Grimes uskoo nelikon olevan kaiken takana, hän erottaa heidät koulusta.
Nelikko päättää puhdistaa maineensa ja selvittää, kuka on kaiken takana.
Bill Maher
William ”Bill” Maher, Jr. (/mɑːr/; s. 20. tammikuuta 1956) on yhdysvaltalainen koomikko, televisiojuontaja ja poliittinen kommentoija. Hänellä oli vuosina 1993–2002 oma TV-show Politically Incorrect, ja nykyisin hän juontaa ohjelmaa nimeltä Real Time with Bill Maher.
Lapsuus
Maher syntyi New Yorkissa katoliseen perheeseen ja kasvoi New Jerseyssä. Hän valmistui itärannikon eliittiyliopistoihin kuuluvasta Cornellin yliopistosta vuonna 1978 pääaineenaan englannin kieli.
Ura
2000-luvulla Maher on nähty useasti oman ohjelmansa ulkopuolellakin keskustelemassa politiikasta ja yhteiskunnallisista asioista. Maher on aiemmin määritellyt itsensä libertaariksi ja edistykselliseksi, mutta nykyään hän on demokraattien kannattaja presidentinvaaleissa. Maher lahjoitti presidentti Obaman uudelleenvalintakampanjaan miljoona dollaria. Maher on myös kritisoinut uskontoja ja tehnyt ääriuskovaisuutta kritisoineen elokuvan Religulous. Hän kutsuu itseään apateistiksi.
Real Time with Bill Maher joutui vuonna 2005 edustajainhuoneen jäsenen Spencer Bachusin avoimen kritiikin kohteeksi. Bachusin mielestä Maherin kommentti Yhdysvaltain armeijan epäonnistuneesta tavoitteesta hankkia uusia alokkaita oli ”lähellä maanpetosta”.
Maher on ollut vuoteen 2013 mennessä 32 kertaa Emmy-ehdokkaana voittamatta kertaakaan, mikä on kaikkien aikojen ennätys.
Yksityiselämä
Maher on naimaton ja on epäillyt koskaan menevänsäkään naimisiin. Hän kuuluu eläinoikeusjärjestö PETA:n johtokuntaan.
Palaestina salutaris
Palaestina salutaris eli Palaestina tertia (Palaestina III, ), jossakin välissä mahdollisesti Arabia secunda (Arabia II, ), oli myöhäisen Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Palestiinassa nykyisten Israelin, Egyptin ja Jordanian alueilla.
Maantiede
Palaestina salutariksen provinssi käsitti Negevin ja muun nykyisen Israelin eteläosan, sekä Siinain nykyisen Egyptin alueella ja Wadi Araban itäpuolen nykyisen Jordanian alueella. Provinssin pohjoispuolella sijaitsivat Palaestina priman ja Arabian provinssit ja länsipuolella Egypti ja sen Augustamnican provinssi. Etelässä provinssin alue rajautui Punaiseenmereen.
Provinssin hallinnolliseksi keskukseksi mainitaan yleensä Petra. Nykytutkijat ovat kuitenkin usein katsoneet, että alkuperäisenä hallinnollisena keskuksena provinssin perustamisen aikoihin olisi toiminut Elusa. Asema olisi siirtynyt Petralle sen jälkeen, kun se liitettiin provinssiin ja rakennettiin uudelleen 400-luvun puolivälissä.
pienoiskuva|upright=1.06|[[Oriens (diokeesi)|Oriensin diokeesi noin vuonna 400, mukaan lukien provinssit Palaestina I, Palaestina II ja Palaestina III Salutaris.]]
Kaupunkeja
Palaestina salutariksen roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa (suluissa latinankielinen nimi, mikäli eri):
Historia
Palaestina salutariksen alue oli aiemmin osa Arabian provinssia. Se liitettiin Syria Palaestinan provinssiin 200-luvun lopulla tai 300-luvulla. Jossakin vaiheessa alue saattoi myös muodostaa oman Arabia secundan provinssinsa. Alue erotettiin Syria Palaestinan provinssista Palaestina salutariksen provinssiksi mahdollisesti noin vuonna 358. Viimeistään jako on ollut voimassa vuonna 409, sillä se esiintyy Codex Theodosianuksessa kyseisenä vuonna. Provinssi oli osa Itä-Roomaa ja kuului Oriensin prefektuuriin ja Oriensin diokeesiin.
Tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:
Pato (täsmennyssivu)
Pato tarkoittaa seuraavia asioita:
Tanssitauti
Tanssitauti on CMX:n vuonna 1990 julkaisema EP-levy. Levyllä on mukana ensimmäistä kertaa kitaristi Janne Halmkrona. Toisena kitaristina levyllä soitti torniolainen Pasi Isometsä.
Levy julkaistiin alun perin vain vinyylinä, mutta kappaleet olivat myöhemmin Veljeskunta-albumin CD-versiolla ja CD:nä myös julkaistulla gold-painoksella mukana. Myöhempi vinyylipainos julkaistiin osana Svart Recordsin Kolmikärjen Veljeskunta -kokoelmaa.
Kappaleet
Alkuperäisen levyn kannessa ensimmäisellä kappaleella ei ole nimeä, vain kolme pistettä. Yhtye ei ollut tarkoittanut äänitystä julkaistavaksi, mutta levyn julkaisija Bad Vugum innostui kappaleesta ja sai yhtyeenkin uskomaan, että se kannattaa julkaista edes ”nimettömänä bonuksena”. Sittemmin kappaleen nimeksi on vakiintunut sanoituksessa mainittu ”Matti”. Veljeskunnan gold-versiossa kappale on nimetty ”Matiksi” lainausmerkeillä.
Tony Björk
Tony Björk (s. 25. lokakuuta 1983 Vaasa) on suomalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Björk teki syksyllä 2013 kaksivuotisen jatkosopimuksen Vaasan Palloseuran kanssa. Hän pelasi yhteensä 188 pääsarjaottelua ja teki niissä 14 maalia VPS:ssa kausina 2008–2015.
Päng päng
Päng päng on suomalaisen laulajan Jukka Kuoppamäen albumi, joka ilmestyi alkuvuodesta 1976. Tällä levyllä Kuoppamäen musiikillinen ilmaisu jatkoi laajenemistaan. Yhteistyö Castanja-yhtyeen kanssa oli päättynyt, jolloin hän joutui kääntymään itselleen tuttujien soittajien puoleen vanhemmilta ajoilta. Heihin lukeutuivat Päng päng -albumin sovituksista vastanneet Jörgen Petersen ja Pentti Lasanen. Yhden sovituksen teki myös Unto Haapa-aho.
Albumilta julkaistiin single Päng päng / Etelästä pohjoiseen.
Kappaleet
Kaikki kappaleet on kirjoittanut Jukka Kuoppamäki ja sovittanut Jörgen Petersen, ellei toisin mainita.
A-puoli
Berliinin neljän vallan sopimus
Neljän vallan sopimus Berliinistä tai lyhemmin Berliinin sopimus oli neljän toisen maailmansodan aikaisen liittoutuneen valtion 3. syyskuuta 1971 tekemä sopimus Berliinin kansainvälisestä asemasta sekä lähinnä Länsi-Berliinin ja Saksan liittotasavallan välisistä liikenneyhteyksistä. Sen allekirjoittivat Ison-Britannian, Neuvostoliiton, Ranskan ja Yhdysvaltojen Berliinissä toimineet suurlähettiläät, ja se tuli voimaan 3. kesäkuuta 1972. Sopimus ei ollut rauhansopimus, eikä sitä edellytetty muodollisesti ratifioitavan.
Tausta
Toisen maailmansodan jälkeen vuonna 1945 voittajavaltiot, Neuvostoliitto, Yhdysvallat, Iso-Britannia ja Ranska jakoivat Saksan miehitysvyöhykkeisiin. Vaikka Berliini, Saksan pääkaupunki, sijaitsi keskellä Neuvostoliiton miehitysvyöhykettä, se jaettiin erikseen samojen voittajavaltioiden kesken. Varsin pian kuitenkin näiden voittajavaltioiden eli sodanaikaisten liittoutuneiden välille syntyi vakavia erimielisyyksiä, ja niiden välinen kylmä sota johti lopulta Saksan ja samalla Berliinin kahtiajakoon. Neuvostoliiton vyöhykettä Berliinissä alettiin sanoa Itä-Berliiniksi, kolmea muuta vyöhykettä yhteisesti Länsi-Berliiniksi.
Vuonna 1949 Saksa jakautui kahteen valtioon, Neuvostoliiton miehitysvyöhykkeestä muodostettuun Saksan demokraattiseen tasavaltaan (DDR, Itä-Saksa) sekä kolmen muun voittajavallan miehitysvyöhykkeistä muodostettuun Saksan liittotasavaltaan (Länsi-Saksa). Sen enempää Itä- kuin Länsi-Berliinikään ei aluksi kuulunut kumpaankaan valtioon vaan ne olivat edelleen miehittäjä­valtioiden hallinnassa. Varsin pian kuitenkin Saksan demokraattinen tasavalta otti Itä-Berliinin hallintaansa ja teki siitä pääkaupunkinsa. Vuodesta 1952 lähtien se oli samalla yksi Itä-Saksan 15 piirikunnasta. Länsi-Berliini taas liittyi erillisestä sijainnistaan huolimatta läheisesti Saksan liitto­tasa­valtaan, vaikka kansainvälisesti sitä ei tunnustettu siihen kuuluvaksi. Liitto­tasavallan vuonna 1950 vahvistetun perustus­lain mukaan se kuitenkin oli yksi sen osavaltioista. Liikenne Länsi- ja Itä-Berliinin välillä oli aluksi pitkään melko esteetöntä, mutta vuonna 1961 ne erotettiin toisistaan Berliinin muurilla.
Berliinin oikeudellinen statuskin oli kiistan­alainen. Länsi­liittoutuneiden tulkinnan mukaan koko Berliinissä ylintä valtaa käyttivät neljä miehitys­valtaa eikä kumpikaan Saksa. Sekä Itä-Saksa että Neuvosto­liitto puolestaan katsoivat, että Itä-Berliini kuului DDR:n alueeseen ja että miehitys­tila jatkui ainoastaan Länsi-Berliinissä.
Käytännössä länsiliittoutuneet eivät kuitenkaan enää Saksan liitto­tasa­vallan itsenäistyttyä juuri puuttuneet Länsi-Berliinin hallintoon, vaikka yhä ylläpitivätkin siellä sota­väen­osastoja ja vaikka se peri­aatteessa oli yhä miehittäjä­valtioiden lakien alainen. . Valtaa kaupungissa käytti kaupunkilaisten valitsema senaatti, joka liittoutuneiden suostumuksella päätti myös lain­säädännöstä.
Neuvostoliitto yritti useita kertoja pakottaa tai taivutella länsivallat luopumaan Länsi-Berliinistä, siinä kuitenkaan onnistumatta. Vuonna 1948 Länsi-Berliinin ja Länsi-Saksan väliset maa- ja vesikulkuyhteydet suljettiin lähes 11 kuukauden ajaksi, ja niiden välillä voitiin liikennöidä vain ilmateitse. Vuonna 1958 Neuvostoliitto ehdotti, että Länsi-Berliini muutettaisiin kansain­väliseksi vapaa­kaupungiksi.
1970-luvun alussa suurvallat pyrkivät kuitenkin pääsemään parempiin väleihin keskenään, ja myös Saksan liittotasavallan liittokansleri Willy Brandt pyrki parantamaan maansa ja Neuvostoliiton välisiä suhteita. Neuvottelut, jotka johtivat Berliiniä koskeneeseen neljän vallan sopimukseen, aloitettiin liittoutuneiden valvontakomission entisessä rakennuksessa Berliinissä 26. maaliskuuta 1970.
Berliinin sopimus
250px|thumb|Vuonna 1969 Yhdysvaltain [[Berliinin prikaatin joukot saapuivat aamuruuhkan aikaan Berliinin Zehlendorfin asuinalueelle muistuttaen jälleen kerran siitä, että Berliini oli edelleen laillisesti toisen maailmansodan voittajavaltioiden miehittämä.]]