cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Onni Wiherheimo
Wiherheimo oli asutushallituksen vt. aktuaarina ja tutkimustoimiston päällikkönä 1926–1932, Helsingin kaupunginkanslian virkailijana 1932–1934 ja revisiotoimiston reviisorina ja kaupunginreviisorina vuodesta 1935 alkaen. Hän toimi Yhteiskunnallisen Korkeakoulun rahatoimiopin vt. opettajana 1933–1942 sekä vt. sosiologian professorina vuodesta 1950 lähtien. Kaupunginreviisorin tehtävästä hän jäi eläkkeelle maaliskuussa 1967.
Onni Wiherheimo oli naimisissa vuodesta 1935 lääketieteen lisensiaatti Salme Tyttö Wichmannin kanssa. Heidän poikansa on sisustusarkkitehti ja teollinen muotoilija Yrjö Wiherheimo. Onni Wiherheimon sisaruksia olivat Kotilieden päätoimittaja Alli Wiherheimo ja keskuskauppakamarin yliasiamies Toivo Antero Wiherheimo.
Korjakin kieli
Korjakin kieli eli korjakki (aikaisempi nimitys myös nymylaanin kieli) on Venäjällä etupäässä Korjakiassa asuvien korjakkien puhuma tšuktšilainen kieli.
Levinneisyys ja puhujamäärä
Korjakit asuvat Kamtšatkan aluepiiriin pohjoisosan muodostavassa Korjakiassa sekä sen lähialueilla Tšukotkan autonomisessa piirikunnassa ja Magadanin alueella Severo-Evenskin piirissä.
Vuonna 1989 Venäjällä laskettiin olevan 8 900 korjakkia ja 5 200 korjakin kielen puhujaa. Kansallisuudeltaan korjakeista 52,4 % ilmoitti äidinkielekseen korjakin ja 46,8 % venäjän. Vuoden 2002 väestölaskennassa rekisteröitiin 8 700 korjakkia ja 3 000 korjakin puhujaa. Alueellisesti he jakautuivat seuraavasti:
Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Venäjällä on 1 700 korjakin puhujaa.
Historia ja murteet
Kielen murrejako on kiistanalainen. Eri tutkijat erottavat neljästä yhteentoista murretta, joista eräät ovat jo hävinneet. Kansatieteellisin perustein korjakin kieli voidaan jakaa enemmistönä olevien poronhoitajien puhumaan tšavtšuveniin sekä paikallaan asuvien korjakkien puhumiin nymylan-murteisiin, joista jälkimmäisten katsotaan toisinaan kuuluvan alutorin kieleen.
Kirjakieli
Korjakin kieli luotiin vuonna 1930 latinalaisen kirjaimiston ja tšavtšuvenin murteen pohjalta. Vuonna 1937 siirryttiin kyrilliseen aakkostoon, jota on täydennetty lisämerkeillä.
Korjakin kirjaimisto
Kielellä on julkaistu lähinnä oppikirjoja ja kansanperinnekokoelmia. Aikaisemmin ilmestyi myös venäjästä käännettyä kirjallisuutta. 1930-luvulla aloitettu korjakinkielinen kouluopetus lopetettiin 1950-luvulla. Kielen opetus oppiaineena ja korjakinkielinen julkaisutoiminta alkoi uudestaan vasta 1970–1980-lukujen vaihteessa. Opettajia koulutetaan Palanan opettajaopistossa ja Herzenin pedagogisessa yliopistossa Pietarissa. Piirikunnan sanomalehdessä julkaistaan toisinaan korjakinkielisiä tekstejä ja kieltä käytetään myös radiossa sekä jonkin verran televisiossa.
Nykytilanne
Nykyään korjakki on vakavasti uhanalainen kieli. Sitä puhuvat etupäässä vanhukset, kun taas nuoriso on siirtynyt käyttämään venäjää. Kielenvaihto on tapahtunut poikkeuksellisen nopeasti, sillä vielä vuonna 1959 yli 99 % kansasta ilmoitti äidinkielekseen korjakin. Huomattavan ongelman muodostavat murre-erot, joiden takia nymylan-korjakit ovat torjuneet tšavtšuveniin perustuneen kirjakielen.
Mustajärvi (Sävi)
Mustajärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kauvatsanjoen valuma-alueen Märkäjärven alueeseen.
Maantiede
Järven pinta-ala on 0,97 hehtaaria ja sen pituus on 160 metriä ja leveys 100 metriä. Järven luusua sijaitsee järven itärannalla, josta saa alkunsa 200 metriä pitkä laskuoja Märkäjärveen.
Järven rantaviiva on 0,41 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rantoja ei ole rakennettu eikä järvelle kulje tietä.
Simon O’Neill
thumb|200px|Simon O'Neill Simon O'Neill (s. 1971 Ashburton, Uusi-Seelanti) on uusiseelantilainen tenori. Hän opiskeli Otagon yliopistossa ja Wellingtonin Victoria yliopistossa Uudessa-Seelannissa. Lisäoppia hän sai Yhdysvalloissa Manhattan School of Musicissa ja Juilliard Opera Centerissä.
O'Neill on esiintynyt muun muassa New Yorkin Metropolitan-oopperassa, Lontoon Covent Gardenissa, Minnesotan oopperassa sekä Salzburgin musiikkijuhlilla. Lisäksi hän on esiintynyt monien orkesterien solistina muun muassa Beethovenin 9. sinfoniassa ja Arnold Schönbergin Gurre-Liederissä. O'Neillin oopperarooleihin kuuluvat muun muassa Beethovenin Fidelion Floresta, Mozartin Idomeneon, Puccinin La Bohemen Rodolfo, Wagnerin Valkyyrian Siegmund ja Wagnerin Lohengrinin nimirooli.
Vuonna 2001 O'Neill sai Circle 100 Career Grant -palkinnon ja 2003 Sullivan Foundation Award of New York -palkinnon sekä United Kingdom Wagner Society Prize -palkinnon.
Friedrich Wilhelm Krüger
Friedrich Wilhelm Krüger (27. helmikuuta 1894 Strassburg – 10. toukokuuta 1945 Eggelsberg, Ylä-Itävalta) oli saksalainen natsivirkailija sekä korkea-arvoinen SA:n ja SS:n jäsen.
Sodan jälkeen Krüger palveli ensiksi laivastoprikaatissa. Elokuussa 1919 hänestä tuli Freikorpsin jäsen Lützowissa, mistä hän lähti uudestaan 1920. Hän palasi siviilielämään, työskenteli virkailijana kirjakauppa- ja kustannusalalla Berliinissä vuoteen 1923, ja ryhtyi jätealan yrityksen johtajaksi 1924. Hän pysyi tässä tehtävässä vuoteen 1928, jolloin ryhtyi itsenäiseksi liikemieheksi. Krüger meni naimisiin 1922. Hänellä oli vaimonsa kanssa kaksi omaa ja kolme ottolasta.
Ollessaan jätehuoltoyhtiössä hän luultavasti tapasi Kurt Daluegen, joka oli yhtiössä insinöörinä. Daluegesta tuli myöhemmin Berliinin SS-komentaja ja järjestyspoliisin päällikkö. Miehistä tuli nopeasti ystäviä. Marraskuussa 1929 Krüger liittyi kansallissosialistiseen puolueeseen 171199. Helmikuussa 1931 hän liittyi SS:ään, jonka kuitenkin jätti huhtikuussa siirtyäkseen SA:han. Daluegen avulla Krüger yleni nopeasti SA:n arvoasteikossa. Hänet ylennettiin SA-Gruppenführeriksi (kenraalimajuri) 1932 ja hänestä tuli Ernst Röhmin esikunnan jäsen.
Kesäkuussa 1933 Krüger ylennettiin SA-Obergruppenführeriksi (kenraaliluutnantti) ja sai vastuulleen SA:n koulutuksen. Hän teki läheistä yhteistyötä Reichswehrin kanssa ja käytti vaikutusvaltaansa SA:n parhaiden alokkaiden (arviolta noin 250 000) kouluttamiseksi upseereiksi. Krügeria ei otettu kiinni pitkien puukkojen yönä, jolloin Röhm ja monia muita korkea-arvoisia SA:n johtajia murhattiin. On arveltu, että hänen vaihtonsa SS:stä SA:han tapahtui ainoastaan käytännön syistä. Pitkien puukkojen yön jälkeen Krüger jäi kuitenkin tilapäisesti ilman työtä kunnes liittyi uudestaan SS:ään, säilyttäen Obergruppenführerin arvonsa myös siellä.
Vuonna 1935 Krüger nimitettiin SS-Oberabschnittsführeriksi; SS:n johto ja Adolf Hitler keskustelivat hänen urastaan, ja 21. helmikuuta 1936 hänet nimitettiin rajavartijayksiköiden tarkastajaksi ja Hitlerin edustajaksi erilaisiin muodollisiin ja epämuodollisiin kansallissosialistisen puolueen tapahtumiin. Natsimielisyytensä samoin kuin sotilaallisten, poliisi- ja hallinnollisten kykyjensä ansiosta Krügerin ura eteni ripeasti. Lokakuussa 1939 Heinrich Himmler nimitti hänet Kenraalikuvernementin SS- ja poliisiylijohtajaksi (Höheren SS- und Polizeiführer, HSSPF Ost). Himmlerin ja Hans Frankin välisen kilpailun johdosta hän menetti asemansa marraskuussa 1943; hänen tilalleen tuli Wilhelm Koppe. Puoli vuotta myöhemmin kirjoittamassaan kirjeessä hän sanoo menettäneensä uransa ja kunniansa neljän vuoden taistelussa Kenraalikuvernementissä.
Tämän jälkeen hän palveli partisaanienvastaisessa taistelussa Jugoslaviassa, sitten 6. SS-vuoristodivisioona Nordin komentajana Suomessa, sitten V SS-vuoristoarmeijakunnan komentavana kenraalina ja helmikuusta 1945 lähtien Saksan kaakkoisella sotanäyttämöllä.
Kalamaraton
Saaliskalan koolla ei kilpailussa ole merkitystä, mutta kalojen alamittasäädöksiä on kuitenkin noudatettava. Esimerkiksi kolmen sentin pituinen liejutokko ja metrin pituinen hauki ovat kilpailussa samalla viivalla.
Kilpailun voittaa joukkue, joka vuorokauden aikana onnistuu pyytämään suurimman määrän eri kalalajeista saatavia lajipisteitä. Tasapistetilanteissa sijoitukset ratkaistaan sen mukaan, milloin joukkueen ensimmäiset kymmenen kalalajia (Joensuussa seitsemän) on käyty hyväksyttämässä tuomaristolla.
Tähän mennessä suurin Kalamaratonissa saavutettu lajipistemäärä on 32. Kyseiseen lajimäärään ylsi SKES-Taimentiimi Helsingin Kalamaratonissa vuonna 2014. Suomessa on tavattu 103 kalalajia, mutta useat näistä kaloista ovat hyvin harvinaisia tai eivät edes liiku siellä, missä Kalamaraton-kilpailuja järjestetään.
Sijoitukset Helsinki, suluissa saatujen lajien määrä
Sijoitukset Kotka, suluissa saatujen lajien määrä
Sijoitukset Joensuu, suluissa saatujen lajien määrä
Sijoitukset Turku, suluissa saatujen lajien määrä
Poltallochinterrieri
Poltallochinterrieri (Poltalloch Terrier) on sukupuuttoon kuollut skotlantilainen koirarotu.
Ulkonäkö
Poltallochinterrieriä kuvailtiin pienten, ruskeiden skotlantilaisten työterriereiden "kellahtavan valkoiseksi" versioksi, ja sen jalostus perustui ennen kaikkea cairnterrierin rotutyyppiin. Sillä oli pystyt korvat, lyhyet raajat, harjaksinen karvapeite ja epätavallisen suuret hampaat.
Alkuperä
Rodun nimi tulee länsiskotlantilaisella Argyllin alueella sijaitsevasta Poltallochin paikkakunnasta. Sen kehittämisen aloitti Poltallochin eversti Malcolm viktoriaanisella aikakaudella. Se jalostettiin ketun ja saukon luolametsästämiseen, minkä lisäksi se oli hyvä rotan tappaja. Alun perin väritys ei ollut täysin valkoinen, vaan vaihteli sävyltään kermasta hiekkaan; eversti Malcolm kuitenkin jalosti sitä systemaattisesti vaaleammaksi, kunnes se oli puhtaanvalkoinen. Pian tämän jälkeen poltallochinterrieristä kehittyi kuitenkin kokonaan uusi rotu, valkoinen länsiylämaanterrieri.
Nukkatammi
Nukkatammi (Quercus pubescens) on pyökkikasveihin kuuluva puu. Se on saanut nimensä silmuja ja nuoria lehtiä peittävästä valkoisesta, pehmeästä nukasta.
Nukkatammi kasvaa 20 metrin korkuiseksi. Puulla on erikseen hede- ja emikukat, ja niiden pölyttämisestä huolehtii tuuli.
Hangaslampi (Joutsa)
Hangaslampi on Keski-Suomessa Joutsassa Taka-Ikolan kylän lähellä sijaitseva lampi. Sen kahdesta Hangaslammesta itäinen lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,4 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 450 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Ristiselän alueella (14.23), jonka Rutajoen valuma-alueeseen (14.236) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 168,8 metriä mpy.
Högt över havet
Högt över havet on ruotsalainen iskelmä vuodelta 1987. Sen on säveltänyt ja sanoittanut Lasse Holm. Suomalainen Arja Saijonmaa esitti sävelteoksen Melodifestivalen-kilpailussa 1987 ja se sijoittui toiseksi. Teos voitti samana vuonna OGAE Second Chance Contest -kilpailun.
"Högt över havet" -single julkaistiin seitsentuumaisena ja sen b-puolella on kappale "Millioner rosor", joka on ruotsinkielinen versio latvialaisesta iskelmästä "Dāvāja Māriņa". "Högt över havet" on saman nimisen, niin ikään 1987 julkaistun musiikkialbumin avausraita.
Listasijoitukset
"Högt över havet" oli Svensktoppen-musiikkilistan kärjessä useita viikkoja keväällä 1987. Sverigetopplistanille kappale nousi 11. maaliskuuta 1987 sijalle 14, joka oli sen korkein sijoitus kyseisellä listalla.
Sanoitus ja rakenne
Nopeatempoinen "Högt över havet" on rakenteeltaan tyypillinen iskelmä ensimmäisen kertosäkeen jälkeisellä välisoitolla maustettuna: intro → säkeistö → silta →  kertosäe →  välisoitto → säkeistö → silta → kertosäe (ei loppuhäivytystä). Sanoituksessa minä-kertoja pyrkii yhteyteen henkilön kanssa, josta hän on romanttisesti kiinnostunut. Sähköteknisiä ja maantieteellisiä metaforia on runsaasti: "kan vi få kontakt nu, genom hjärtats telegrafi", "plus når minus och lyckan är (g)jord" ja "våra zoner är laddade fält".
Furmins
Furmins on Housemarquen kehittämä pulmapeli, joka on julkaistu iOS:lle ja PlayStation Vitalle.
Kehittäjäksi tai julkaisijaksi on joissakin lähteissä merkitty Beatshapers.
Vastaanotto
Pelin PlayStation Vita -versiolla on Metacritic-kerääjäsivustolla 69/100 pistettä.
Mitch Hults
Mitchell Hults (s. 13. marraskuuta 1994 Stoughton, Wisconsin, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Slovakian pääsarjassa Extraliga-joukkue HKm Zvolenissa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Ura
Hults pelasi suurimman osan juniorivuosistaan Madison Capitolsissa. Kauden 2011–2012 hän pelasi suurimmaksi osaksi Team Illinoisin B-nuorissa ja Hults pelasi myös neljä ottelua NAHL-junioriliigan Janesville Jetsissa. Kenai River Brown Bears varasi hänet 94. pelaajana NAHL:n varaustilaisuudessa 2012. Hults aloitti kauden 2012–2013 Team Illinoisissa, mutta hän siirtyi kuitenkin kesken kauden varaamattomana pelaajana USHL-junioriliigan Indiana Iceen. Kaudella 2013–2014 Hults oli pudotuspeleissä joukkueen paras maalintekijä viidellä osumallaan. Hän voitti kauden päätteeksi Clark Cupin. Kaudeksi 2014–2015 Hults palasi kotiseudulleen ja siirtyi jatkamaan USHL-pelejään Madison Capitolsiin. Hän oli joukkueen neljänneksi paras pistemies tehoilla 13+21=34.
Vuosina 2015–2017 Hults kävi Lake Superior State Universityn yliopistoa. Freshman -vuotenaan 2015–2016 hän oli tehoilla 9+11=20 joukkueensa toiseksi paras pistemies J. T. Henken jälkeen. Sophomore -vuotenaan 2016–2017 Hults oli LSSU:n paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 13+21=34, joilla hän jakoi koko WCHA:n syöttöpörssin voiton Minnesota Staten Daniel Brickleyn kanssa ja sijoittui pistepörssissä kolmanneksi. Hults valittiin kauden päätteeksi divisioonan toiseen tähdistökentälliseen.
Maaliskuussa 2017 NHL-varaamaton Hults teki kaksivuotisen tulokassopimuksen Anaheim Ducksin kanssa. Pian tämän jälkeen hän siirtyi loppukevääksi amatööritry-out -sopimuksella AHL-joukkue San Diego Gullsiin, jossa Hults pelasi kuusi runkosarjaottelua tehopistein 1+3=4 ja kaksi playoff-ottelua tehden yhden maalin. Kauden 2017–2018 hän pelasi siellä suurimman osan kaudestaan. Hults pelasi varsinaisen AHL:n tulokaskautensa aikana 53 runkosarjaottelua tehopistein 10+14=24. Hän pelasi myös viisi runkosarjaottelua ECHL-joukkue Utah Grizzliesissa tehopistein 2+5=7. Myös kauden 2018–2019 Hults aloitti Gullsissa. Lokakuussa 2018 Ducks kauppasi hänet Tampa Bay Lightningiin vaihdossa myöhemmin päätettävään korvaukseen. Samalla Hultsin vahvistettiin siirtyvän AHL-joukkue Syracuse Crunchin vahvuuteen. Hän pelasi siellä yhdeksän ottelua, kunnes marraskuussa Hults lähetettiin edelleen ECHL-joukkue Orlando Solar Bearsiin. Hän pelasi siellä kauden loppuun.
Iikka Nurmonen
Iikka Nurmonen (s. 10. joulukuuta 1993 Maaninka ) on suomalainen raviohjastaja ja -valmentaja.
Mitch Hults
Ura
Elokuussa 2019 Hults teki vuoden mittaisen ja kaksisuuntaisen AHL-sopimuksen Stockton Heatin kanssa. Hän pelasi siellä kaudella 2019–2020 12 ottelua, mutta suurimman osan kaudestaan Hults pelasi kuitenkin ECHL-joukkue Kansas City Mavericksin vahvuudessa. Hän teki siellä piste per peli -tahdilla 28 runkosarjaottelussa tehot 10+18=28, joilla Hults oli joukkueen neljänneksi paras pistemies. Hän jakoi myös Mavericksin sisäisen tehotilaston voiton Jack Walkerin kanssa lukemalla +9.
Iikka Nurmonen
Nurmonen valmentaa ravihevosia Lahdessa Jokimaan ratatallilla puolisonsa Jenni Tuokon kanssa. Nurmosen isä on ravivalmentaja Ossi Nurmonen.
Mitch Hults
Ura
Hults teki syyskuussa 2020 sopimuksen ECHL-joukkue Kalamazoo Wingsin kanssa, mutta hän ei kuitenkaan ehtinyt pelata siellä otteluakaan, kun Hults siirtyi kauden 2020–2021 kynnyksellä vuoden mittaisella sopimuksella monikansallisen Bet-at-home ICE Hockey Leaguen slovakialaisjoukkue Bratislava Capitalsiin. Hän voitti joukkueen sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin tehoilla 21+25=46, joilla Hults jakoi liigan maalipörssin viidennen sijan EC Salzburgin Thomas Rafflin kanssa sekä sijoittui pistepörssissä kymmenenneksi.
Kaudeksi 2021–2022 Hults siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella SM-liigajoukkue Turun Palloseuraan. Hänen tehonsa jäivät kuitenkin odotettua vaisummiksi ja Hults seurasi osan otteluista katsomosta. Hän voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa.
Hults palasi kaudeksi 2022–2023 ICEHL:ään ja hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella italialaisjoukkue HC Bolzanoon.
Muuta
Hultsin pikkuveljet Matt ja Cole ovat pelanneet myös jääkiekkoa. Heistä Cole Hults pelaa puolustajana NHL-seura Arizona Coyotesin organisaatiossa. Hän pelasi Mitchin joukkuetoverina Madison Capitolsin USHL-joukkueessa kaudella 2014–2015.
Reaaliaikaisuus
Reaaliaikaisuus voi tarkoittaa joko järjestelmän tilan olevan jatkuvasti ajan tasalla (tosiaikajärjestelmä) tai tapahtumiin reagointia oikea-aikaisesti.
Tosiaikainen järjestelmä voi olla esimerkiksi pankin tilijärjestelmä, jossa millä hetkellä tahansa voidaan tietää kunkin tilin sen hetkinen saldo. Myös varastojärjestelmä voi olla tässä mielessä tosiaikainen, eli milloin tahansa on kysyttävissä, miten paljon mitäkin tavaraa on varastossa, miten suuri on minkin tarvaran kysyntä ja milloin sitä pitää tilata lisää. Vaikka näissä järjestelmissä pyritään siihen, että tilanne vastaa koko ajan todellisuutta, pienet heitot tietojen päivittämisessä eivät tee järjestelmää käyttökelvottomaksi.
Teknisesti puhutaan reaaliaikaisuudesta silloin, kun jollekin tehtävälle on asetettu ensimmäinen ja viimeinen sallittu toteutumisaika. Tämä aika lasketaan tyypillisesti jostain tapahtumista, joka voi olla esimerkiksi viesti toiselta ohjelmalta tai tietokoneelta, oheislaitteen aiheuttama keskeytys, signaali, käyttäjän tekemä toimintapyyntö tai saavutettu kellonaika.
Usein reaaliaikaisuus ymmärretään niin, että reaktio tehdään niin pian kuin mahdollista, mutta on huomattava, että on tilanteita, joissa on odotettava, ennen kuin vaste saadaan antaa. Teknisesti tällaiset tilanteet pyritään muuttamaan "mahdollisimman nopeasti" -muotoon esimerkiksi kellon avulla. Aikaa, joka kuluu tapahtumasta vasteen antamiseen kutsutaan vasteajaksi. Reaaliaikajärjestelmille on tyypillistä, että tämä vasteaika tai itse asiassa sen vaihteluväli voidaan laskea etukäteen, sillä mikään järjestelmä ei ole niin tarkka, että vasteaika olisi vakio.
Reaaliaikaisuus voidaan jakaa kovaan ja pehmeään reaaliaikaan. Kova reaaliaika tarkoittaa, että annetut aikarajat (ensimmäinen ja viimeinen sallittu ajanhetki) ovat ehdottomia. Jos vaste tulee nopeammin tai hitaammin, järjestelmän katsotaan toimivan virheellisesti. Kovaa reaaliaikaa voisi kuvata myös niin, että jos vastetta ei saada tuotettua aikarajojen sisällä, sitä ei kannata tuottaa lainkaan. Pehmeissä reaaliaikajärjestelmissä aikarajojen noudattaminen on toivottavaa, mutta niiden rikkominen ei ole toimintavirhe, vaan myöhästynytkin toiminta tulee tehdä loppuun. Esimerkiksi rahan siirto tililtä toiselle on tehtävä, vaikka se tulisikin vastaanottajan tilille vasta eräpäivän jälkeen.
Erona reaaliaikaisuudelle voidaan käyttää termiä "pehmeä aika" : rajoittamattomat viiveet aiheuttavat epäjatkuvaa aikaa erona reaaliaikaisuudesta. Reaaliaikaisen järjestelmän tavoitteisiin kuuluu aikarajan deterministinen noudattaminen: järjestelmä käyttää vain tunnetun ja ennakoidun määrän aikaa.
N-37
thumb|N-37D-konetykki ja kaksi NR-23-konetykkiä.
N-37 on neuvostoliittolainen lentokoneissa käytetty 37 millimetrin konetykki. Sen suunnitteli Aleksandr Nudelman toisen maailmansodan aikaisen NS-37-tykin seuraajaksi. Tykki otettiin käyttöön vuonna 1946. Se oli 30 prosenttia kevyempi kuin edeltäjänsä, mutta se oli myös lähtönopeudeltaan 23 prosenttia hitaampi.
N-37 on lentokonetykiksi kookas ase, jonka ammus on myös huomattavan raskas. Ammuksen lähtönopeus, 690 m/s, on alhaisempi kuin saman aikakauden kevyemmillä lentokonetykeillä. Samoin aseen tulinopeus on vain 400 laukausta minuutissa. Suurikaliiperisen tykin rekyyli ja ruutikaasut olivat ongelmallisia suihkuhävittäjissä, kuten myös paljon tilaavievän aseen ja tarvittavan ammusmäärän sijoittamisessa koneeseen, mutta yksikin osuma saattoi riittää viholliskoneen alasampumiseen.
NL-37:ä käytettiin MiG-9-, MiG-15-, MiG-17- sekä varhaisissa MiG-19-hävittäjissä, Jakovlev Jak-25 -koneessa, sekä muissakin konetyypeissä. Tykin valmistus päättyi 1950-luvun lopussa, mutta se oli palveluskäytössä vielä vuosia tuotannon loppumisen jälkeen.
Versiot
Vähä Särkijärvi (Joutsa)
Vähä Särkijärvi, joka kirjoitetaan myös Vähä-Särkijärvi, on Keski-Suomessa Joutsassa Taka-Ikolan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 9,1 hehtaaria, se on 700 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,8 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Ristiselän alueella (14.23), jonka Rutajoen valuma-alueeseen (14.236) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 155,4 metriä mpy.
Lucy (elokuva)
Lucy on ranskalainen toimintaelokuva, jonka on ohjannut Luc Besson sekä tuottanut EuropaCorp. Se julkaistiin 25. heinäkuuta 2014. Elokuva kuvattiin Taipeissa, Pariisissa sekä Cité du Cinémassa. Elokuvan pääosassa ovat Scarlett Johansson ja Morgan Freeman.
Tarina
Elokuva kertoo yhdysvaltalaisesta opiskelijasta Lucystä Taipeissa (Scarlett Johansson), joka joutuessaan vasten tahtoaan salaperäisen salkun kuriiriksi, kidnapataan loistohotellin aulassa ja pakotetaan Mr. Jangin huumekuriiksi kuljettamaan synteettistä hormoonia, josta käytetään kemiallista lyhennettä CPH4. Paketti ommellaan Lucyn mahan sisälle ja kuljetuksen aikana siitä pääsee CPH4:ää hänen verenkiertoonsa. CPH4:n avulla Lucystä tulee yli-inhimillisiä voimia omistava taistelija, joka pystyy käyttämään aivojensa koko kapasitettia täydellisesti. Uusien voimiensa ansiosta Lucy muuttuu armottomaksi soturiksi, joka aikoo maksaa takaisin vangitsijoilleen. Hän saa korvaamatonta apua professori Normanilta, ihmismielen johtavalta tutkijalta, ja ranskalaiselta poliisikapteeni Pierre Del Riolta.
Näyttelijät
Lähde:
Elokuvasta tuli myyntimenestys, joka saavutti julkaisuviikon aikana 100 miljoonan Yhdysvaltain dollarin myyntituoton. Tuotantobudjetti oli vastaavasti 40 miljoonaa dollaria.
Utšalyn piiri
200px|right|thumb Utšalyn piiri on hallinnollinen piiri Baškortostanin pohjoisosassa Tšeljabinskin alueen vastaisella rajalla. Piirin hallinnollinen keskus on Utšalyn kaupunki, joka sijaitsee 360 kilometriä pääkaupungista Ufasta koilliseen. Piiriin kuuluu 23 kylähallintoaluetta, joissa on yhteensä 86 kylää. Suurimmat kylät ovat Ahunovo ja Uralsk. Piiri on perustettu vuonna 1930.
Utšalyn piirin pinta-ala on 4 510 km². Piirin asukasluku on noin 33 500 ja asukastiheys 16 asukasta/km², mutta maaseudulla vain 7 asukasta/km². Suurimmat etniset ryhmät ovat baškiirit, tataarit ja venäläiset.
Piirissä toimii 65 yleissivistävää koulua, mukaan luettuna 20 keskiasteen oppilaitosta, 33 kirjastoa ja 5 sairaalaa. Piirin alueella ilmestyy baškiirinkielinen (Яйык) ja venäjänkielinen (Серп и молот, Sirppi ja vasara) sanomalehti.
Yksi ilta
Yksi ilta on Samuli Edelmannin ja Mikko Kuustosen yhteinen DVD-julkaisu, joka julkaistiin 25. tammikuuta 2006. DVD:n sisältyy Edelmannin ja Kuustosen yhteisen kiertueen viimeinen keikka Helsingin Savoy-teatterista 30. marraskuuta 2004. Extroina DVD:llä on yhteissingle ”Veli älä jätä” sekä dokumentti Edelmannin ja hänen Plan-kummilapsensa kohtaamisesta.
Mari Sainio
Mari Johanna Sainio (o.s. Kakko) (s. 23. maaliskuuta 1973 ) on suomalainen juontaja. Hän on ollut muun muassa Subilla esitetyn Suomen ensimmäisen Big Brother reality-sarjan juontajana vuosina 2005–2006 ja 2014 sekä Julkkis Big Brotherin juontaja vuonna 2013.
Tv-töiden lisäksi Sainio toimii tanssinopettajana ja liikunnanohjaajana. Hänellä on kaksi lasta aviomiehensä Kim Sainion kanssa.
Lokakuussa 2015 julkaistiin Sainion kirjoittama kirja Parempi elämä – 15 tarinaa hyvinvoinnista. Kirjassa 15 tunnettua suomalaista kertoo elämäntapavalinnoistaan. Haastateltavina ovat muun muassa Paula Koivuniemi, Saimi Hoyer ja Leo-Pekka Tähti.
Timo Suhonen
Timo Suhonen (s. 1974 ) on suomalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Suhonen on Varkauden kaupunginvaltuuston jäsen ja Pohjois-Savon maakuntavaltuutettu. Suhonen työskentelee Teollisuusliiton järjestämistoimitsijana. Suhonen valittiin eduskuntaan vuoden 2023 eduskuntavaaleissa.
Vuoden 2019 eduskuntavaaleissa Suhonen voitti ensimmäisessä ääntenlaskennassa Tuula Väätäisen 36 äänellä, ja hänestä piti tulla kansanedustaja. Tarkennuslaskennassa kuitenkin selvisi, että Väätäinen oli sittenkin voittanut Suhosen 65 äänellä ja täten hänestä tuli kansanedustaja Suhosen sijaan.
Outi Ojala
Outi Marjatta Ojala (28. kesäkuuta 1946 Lappee – 16. toukokuuta 2017 Helsinki ) oli suomalainen vasemmistoliittolainen poliitikko. Hän oli kansanedustaja vuosina 1991–1996 ja 1999–2007, Euroopan parlamentin jäsen 1996–1999 ja Pohjoismaiden neuvoston puheenjohtajana 2001–2002. Hän oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen vuosina 1989–1996 ja 2001–2012. Kaupunginhallituksessa hän istui vuodet 2005–2012. Ojala vaikutti myös puolueensa johtoelimissä.
Koulutukseltaan Ojala oli sairaanhoitaja. Hän työskenteli alalla lähes 20 vuotta Marian sairaalassa Helsingissä. Politiikkaan hän siirtyi ammattiyhdistystoiminnan kautta. Eduskuntaan Ojala oli ensimmäisen kerran ehdolla vuoden 1987 vaaleissa. Helsingin kaupunginvaltuustoon Ojala nousi SKDL:n listalta kunnallisvaaleissa 1988. Hän johti Helsingin Vasemmistoliittoa 1990–1995 ja Vasemmistonaisia 1990–1997. Vuoden 2007 eduskuntavaaleissa Ojala ei enää asettunut ehdolle. Hänet tunnettiin Kallion kaupunginosan, naisten, pienituloisten ja vähemmistöjen puolestapuhujana.
Eduskunnassa Ojala kuului sosiaali- ja terveysvaliokuntaan, suureen valiokuntaan ja ulkoasiainvaliokuntaan. Hän oli Pohjoismaiden neuvoston Suomen valtuuskunnan jäsen ja puheenjohtaja. Ojala johti vasemmistoliiton eduskuntaryhmää vuosina 1999–2004.
Ojalalla oli luottamustehtäviä muun muassa järjestöissä Kansainvälinen solidaarisuustyö (pj.), Kehitysvammaliitto (hallitus), Tehy (valtuusto, hallitus), Osuusliike Elanto/HOK-Elanto (edustajisto), Raha-automaattiyhdistys (hallitus), Vuokralaisten keskusliitto (valtuuskunnan pj.), Suomi–Nicaragua-seura (pj.), Suomi–Venäjä-Seura (valtuuston vpj.), Sadankomitea (pj.).
Hermopolites (Ala-Egypti)
Hermopolites, egyptiläisittäin Hebi tai Djehuti , oli muinaisen Egyptin nomos eli maakunta tai hallintopiiri. Se sijaitsi Ala-Egyptissä ja oli numeroltaan kyseisen alueen 15. nomos.
Nomoksen alkuperäisen egyptinkielisen nimen suomennos on ”Ibis-lintu”. Nimestä esiintyy tutkimuksessa lukuisia erilaisia lukutapoja ja translitteraatioita, jo mainitun lisäksi myös muun muassa Tehut. Tutkimuksessa nomokseen viitataan usein tunnuksella L15.
Maantiede
Hermopoliteen nomos oli yksi Ala-Egyptin kahdestakymmenestä nomoksesta, ja se oli numeronsa mukaisesti alueen 15. nomos. Nomos sijaitsi Niilin suiston pohjoisosassa Välimeren rannikolla Niilin Mendesiakos-suuhaaran länsipuolella. Sen länsipuolella sijaitsi Diospolites Katon (L17) nomos ja itäpuolella Mendesioksen (L16) nomos.
Nomoksen pääkaupunkina (mētropolis) esiintyy yleensä Hermopolis Mikra eli egyptiläisittäin Per-Djehuti-wep-rehui (nyk. Al-Baqliya).
Historia
Hermopoliteen nomos oli olemassa egyptiläisellä nimellään Egyptin faaraodynastioiden kaudella. Kreikkalaisen nimensä se sai hellenistisellä kaudella eli Ptolemaiosten aikana, jolloin se nimettiin tuolloisen pääkaupunkinsa mukaan. Nimi oli käytössä Egyptin kreikkalais-roomalaisena aikana.
Nomos on yksi Ala-Egyptin kahdeksasta vanhimmasta tunnetusta nomoksesta. Antiikin lähteissä sille esiintyy useita erilaisia nimiä, jotka voivat johtua nimen- ja aluemuutoksista alueella. Tutkimuksessa nomoksesta käytetään usein tunnusta L15, jolla siihen voidaan viitata muutoksista riippumatta.
Nomoksen pääjumala oli Thoth eli Tehuti, jonka kreikkalaiset yhdistivät Hermeeseen ja josta nomoksen pääkaupunki sai nimensä. Nomos ei esiinny faarao Senusret I:n niin kutsutussa Valkoisessa kappelissa, joten sen jumala jää epäselväksi.
Joe Broekhuizen
Joseph "Joe" Broekhuizen (s. 8. heinäkuuta 1991 Grand Rapids, Michigan) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Vaasan Palloseuraa. Pelipaikaltaan Broekhuizen on hyökkääjä.
Broekhuizen edusti vuosina 2009-2012 yhdysvaltalaisen Calvinin yliopiston Knights-joukkuetta pelaten 66 ottelua, joissa syntyi 30 maalia. Vuodet 2013-2014 hän pelasi United Soccer Leaguen Dayton Dutch Lionsissa 36 ottelua tehden kaksi maalia.
Elokuussa 2015 Broekhuizen solmi loppukauden kattavan ja kaudesta 2016 option sisältävän sopimuksen Suomen Veikkausliigassa pelaavan Vaasan Palloseuran kanssa.
Kankaan koulu
Kankaan koulu voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
OpenSkies
thumb|250px|Boeing 757-200 OpenSkies on British Airwaysin tytäryhtiö, joka aloitti liikenteen kesäkuussa 2008 käyttäen emoyhtiöltään vapautuneita Boeing 757 -koneita. Yhtiö lentää New Yorkista Amsterdamiin ja Pariisiin. Suunnitelmissa on avata reitit myös Brysseliin, Dubliniin, Frankfurtiin, Madridiin ja Milanoon.
Yhtiön toiminta tuli mahdolliseksi, kun Euroopan unioni ja Yhdysvallat solmivat open skies -sopimuksen, jonka mukaan mikä tahansa eurooppalainen lentoyhtiö saattoi lentää mille tahansa yhdysvaltalaiselle lentoasemalle mistä tahansa Euroopan kentältä. Tätä ennen yhtiöt olivat saaneet lentää lentojaan vain kotikentiltään, British Airwaysin tapauksessa esimerkiksi Heathrow'n lentoasemalta Lontoosta.
British Airways osti vuonna 2008 ranskalaisen kaukolentoyhtiön L'Avionin (viralliselta nimeltään Elysair SAS) ja yhdisti sen seuraavana vuonna OpenSkies-yhtiöön.
Yleisöpuhelin
thumb|right|250px|[[Verizon Communications|Verizonin yleisöpuhelin kadunkulmassa Itä-Yhdysvalloissa.]] Yleisöpuhelin on tyypillisesti kolikoilla toimiva julkinen puhelin, joka on usein sijoitettu puhelinkioskiin.
Puhelut maksetaan ennakkomaksulla lisäämällä rahaa (yleensä kolikoita) tai laskuttamalla luottokortilla, pankkikortilla tai puhelukortilla. Laitteen käyttöaikaa voidaan rajoittaa perimällä maksua ylimääräisinä yksilöinä, minuutteina tai veloittamalla puhelun aikana käytettävästä luotto-, pankki-, puhelin- tai prepaidkortista vaadittava rahasumma.
Historian ensimmäisen yleisöpuhelimen perusti William Gray vuonna 1889.
Matkapuhelinten yleistyttyä yleisöpuhelimien määrä on vähentynyt.
Laxån kunta
thumb|right|250px|[[Ramundebodan luostarin rauniot.]]
Laxån kunta on Örebron läänissä sijaitseva Ruotsin kunta. Maakuntajaossa se kuuluu Närkeen ja Länsi-Götanmaahan. Kunnan keskustaajama on Laxå.
Kunnan maapinta-ala on 602,00 neliökilometriä (1.1.2016) ja asukasluku 5 582 henkeä (31.12.2021).
Laxå sijaitsee Tukholman ja Göteborgin välisen E20-tien varrella. Kunnassa sijaitsevat Ramundebodan luostarin rauniot ja osa Tivedenin kansallispuistosta.
Vuonna 2007 kunnassa oli 12,43 km² peltoa, joten saman ajankohdan maapinta-alaan vertaamalla saadaan peltojen osuudeksi 2,1 prosenttia kunnan maapinta-alasta.
Kuntajaon kehitys
Ramundebodan maalaiskuntaan alettiin soveltaa kaupunkeja koskevia määräyksiä (ruots. stadsstadgorna) vuonna 1943, mutta taajaväkistä yhdyskuntaa ei kuitenkaan perustettu alueelle. Vuonna 1946 koko maalaiskunta muutettiin Laxån kauppalaksi.
Vuoden 1952 kuntauudistetuksessa muodostettiin kaksi "suurkuntaa": Tivedenin maalaiskunta kuului tuolloin Skaraborgin lääniin. Laxån kauppalaan tämä uudistus ei vaikuttanut. Vuonna 1967 Tiveden siirrettiin Örebron lääniin ja liitettiin kauppalaan yhdessä Svartåhon kuuluneen Skagershultin seurakunnan kanssa. Laxån kauppala muutettiin vuonna 1971 Laxån kunnaksi Ruotsin siirtyessä yhtenäiseen kuntamuotoon.
Väestönkehitys
Kunnan väestö taustan mukaan on esitetty seuraavassa taulukossa.
Hieman vanhempien vuoden 2009 lopun tietojen mukaan kunnassa asui 217 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 3,8 prosenttia kunnan väestöstä.
Vielä vanhempien vuoden 1984 lopun tietojen mukaan 9,2 prosenttia kunnan asukkaista oli ulkomailla syntyneitä. Tuolloin kunnassa asui 395 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 4,9 prosenttia kunnan väestöstä.
Vuoden 2010 tietojen mukaan 20 vuotta täyttäneiden kuntalaisten mediaaninettotulot olivat 172 024 kruunua. Vuodelta 2007 olevan tiedon mukaan kuntalaisten nettovarallisuuden mediaani oli 68 000 kruunua.
Vuoden 2011 lopussa kunnan väestö jakautui eri ikäryhmiin seuraavasti:
Elinkeinot
Seuraava taulukko kuvaa työpaikkojen ja työllisten jakautumista eri elinkeinojen kesken. Luvut on laskettu kahdessa eri Statistiska centralbyrånin tilastossa ilmoitettujen perusteellisempien tietojen pohjalta. "Päiväväestö" (ruots. dagbefolkning) kertoo kunnassa sijaitsevista työpaikoista ja "yöväestö" (ruots. nattbefolkning) puolestaan kunnassa asuvien elinkeinosta. Työpaikkaomavaraisuus on laskettu päivä- ja yöväestön suhteena. Alkutuotanto tarkoittaa maa- ja metsätaloutta sekä kalastusta. Jalostuksen kohdalla on laskettu yhteen tavaranvalmistus- ja kierrätysteollisuus, energia- ja ympäristöyritykset sekä rakennusteollisuus. Muut toimialat on laskettu palveluihin lukuun ottamatta niitä, joiden elinkeino on tuntematon.
Taajamat
Kunnassa on 4 taajamaa, joiden osuus kunnan väestöstä vuoden 2010 lopussa oli 75,7 prosenttia. Taajamien ulkopuolella asui tuolloin 1 383 asukasta. Seuraavassa on lueteltu kunnan alueella sijaitsevat taajamat väkilukuineen:
Kunnan keskustaajama on lihavoitu.
Kunnanvaltuusto
Ruotsissa valitaan joka neljäs vuosi edustajat valtiopäiville, aluevaltuustoihin ja kunnanvaltuustoihin. Seuraavassa taulukossa on esitetty valtiopäivillä edustettuina olevien puolueiden saamat valtuustopaikat Laxån kunnanvaltuustossa vuodesta 1973 lähtien.
Piirit
Vuodesta 2016 alkaen kunta on jaettu seuraaviin piireihin:
Seurakunnat
Vuoden 2012 aluejaon mukaan kunnassa on seuraavat Ruotsin kirkon seurakunnat:
Historialliset seurakunnat
Seuraavassa luettelossa on mainittu kaikki nykyisen kunnan alueella sijainneet seurakunnat. Jos seurakunta on lakkautettu, niin sen perässä on asteriski (*). Mahdolliset suluissa lukevat nimet ovat seurakunnan vaihtoehtoisia tai vanhempia nimiä. Jos nimen perässä lukee kbfd, niin kyseessä "kirkonkirjapiiri", joka ei ole muodostanut omaa seurakuntaa, vaikka ne seurakuntiin rinnastetaankin.
Kirkot
Lisäksi kunnassa sijaitsee Porlan kappeli.
Laura Reinilä
Laura Reinilä on suomalainen entinen diplomaatti ja suurlähettiläs. Ennen eläkkeelle jäämistään hän toimi Suomen Ulkoministeriön palveluksessa suurlähettiläänä Neuvostoliitossa, Ukrainassa, Libyassa ja Tunisiassa.
Reinilä on hengellinen ja on kertonut saaneensa uskosta turvaa suurlähettiläänä toimiessaan. Hän on myös työskennellyt pyhäkoulun opettajana ja kuulunut Lauttasaaren seurakuntaneuvostoon.
Nuolikoski
Nuolikoski on asutusalue ja koski Tuupanjoessa Nurmeksen Valtimolla, n. 5 km:n päässä kirkonkylän pohjoispuolella valtatie 6:n varrella. Se sijaitsee Kajaanintien risteyksessä Koppelon tien alussa. Vähän idempänä kulkee Joensuu-Kontiomäki-rata, jolla oli Nuolikosken seisake. Henkilöliikenne radalla loppui 1993. Sodan jälkeen Nuolikosken asutusalueelle perustettiin karjalaisille siirtolaisille 11 tilaa. Seudulla on luode-kaakko -suuntaisia harjumuodostumia ja harjulampi. Nuolikoski Tuupanjoessa puhkaisee harjun. Kosken alla on suvanto. Valtatie 6 ylittää kosken.
Nuolikoski on myös esimerkki uiton takia peratusta ja rännitetystä koskesta. Se on perattu myös kauan aikaa uittojen jälkeenkin 1980-luvulla. Tällaisen perkauksen jäljiltä paljastuu aina kuiville kaloja ja Nuolikoskellakin löytyi mm. kirjolohia ja kivennuoliaisia, jotka olivat menettäneet piilonsa. Nuolikoskella on kasvatettu myös kirjolohia kosken alapuolisen suvannon viereisessä pikkulammessa. Tulvien aikaan niitä pääsi joskus myös jokeen nousevan veden mukana.
Narvan marssi
Narvan marssi, Kaarle XII:n Narvan Marssi tai Kaarle XII:n marssi Narvassa on tunnettu ja perinteinen surumarssi, jota soitetaan etenkin sotilashenkilöiden hautajaisissa.
Narvan marssin melodia on ilmeisesti irlantilaista alkuperää, ja sen on arveltu kulkeutuneen Ruotsiin Britteinsaarilta tulleiden värvättyjen sotilaiden mukana. Marssi on saanut nimensä vuonna 1700 käydystä Narvan taistelusta, jossa sitä perimätiedon mukaan soitettiin. Ensimmäinen tunnettu nuotinnos marssista on vuodelta 1798, jossa sen nimenä on Marssi, käytetty Kaarle XII:n lähestyessä Narvaa. Taistelupäivänä oli sankka lumipyry, joten on luontevaa, että taistelumarssina käytettiin hidasta marssia, jotta rivit pysyisivät yhtenäisinä rynnäkköön saakka.
Vuonna 1818 uppsalalainen professori Erik Gustaf Geijer kirjoitti marssiin sanat Kaarle XII:n kuoleman satavuotisjuhlan kunniaksi. Marssin sovitti juhlaa varten Johann Christian Haeffner, jota joskus virheellisesti luullaan sen alkuperäiseksi säveltäjäksi. Uppsalalaisten ylioppilaiden laulettua Narvan marssia juhlassa siitä tuli suosittu, ja sitä ryhdyttiin pian soittamaan korkeiden sotilashenkilöiden hautajaisissa. Suomeen marssi tuli 1800-luvun alkupuolella: Uppsalassa opiskeleva Johan Josef Pippingsköld kuvasi kuorolaulua kirjeessä kotiinsa Turkuun. Suomeen palattuaan hän perusti Sångsällskapet-nimisen kuoron Åbo Akademihin. Pippingsköldin johtama Narvan marssi oli ensimmäinen Suomessa esitetty kuorolaulu (1819).
Suomessa Narvan marssi on tapana soittaa sotilashautajaisissa. Muun muassa presidentit Carl Gustaf Emil Mannerheim, Urho Kekkonen ja Mauno Koivisto sekä jalkaväenkenraali Adolf Ehrnrooth saatettiin viimeiselle matkalleen Narvan marssilla. Suomen ja Ruotsin lisäksi marssi tunnetaan myös Virossa, ja sitä soitettiin Viron presidentin Lennart Meren hautajaisissa 2006.
Siviilihautajaisissa Narvan marssia soitetaan esimerkiksi silloin, kun vainaja on sotaveteraani tai siviilityötä varsinaisella sotatoimialueella tehnyt. Samoin lottien hautajaisissa se kuuluu asiaan.
Narvan marssi kulkee mollisävellajissa, mutta siinä on myös isänmaallista paatosta ja rohkeutta sisältävä taitekohta. Ilmeisesti marssi ei alun perin ollut surumarssi vaan tavallinen sotilasmarssi. Hautajaismarssiksi se muuttui vasta E. G. Geijerin kirjoitettua siihen varsin synkän sanoituksensa Kaarle XII:n kuoleman muistoksi.
Runosta on olemassa ainakin kolme suomennosta. Marssin sanoituksista tunnetuin on Otavan Suuressa toivelaulukirjassa oleva "Hetken haave haipuos haivu", joka mainitaan myös Väinö Linnan kirjan Täällä Pohjantähden alla osassa 3.
Hetken haave haipuos haivu,
mielen myrsky tyyneksi taivu,
aatos muistojen yöhön vaivu,
varjojen virttä nyt laulamme.
Kerran te nousitte sankari-innoin
kaikkenne annoitte kallehin hinnoin,
uhrinne muistamme polttavin rinnoin,
siunattu olkohon muistonne!
Runosta tunnetaan myös seuraava suomennos (suom. Martti Hela):
Muistot, aika häipyvä, heitä!
Hetken riemut kalpeat peitä!
Yöhyt synkeä kattaa meitä,
varjot laulumme kuulkoot vaan!
Muisto mennehen aijan loiton,
tunnon syttäjä, kiihde voiton!
kanna nyt kanssamme murhe maan.
Frances Hodgson Burnett
thumb|Frances Hodgson Burnett
Frances Hodgson Burnett (F. H. Burnett, o.s. Hodgson, 24. marraskuuta 1849 Manchester – 29. lokakuuta 1924) oli brittiläinen kirjailija. Hän syntyi rikkaaseen perheeseen, mutta lapsuus oli köyhä sen jälkeen, kun perheen isä kuoli Burnettin lapsuudessa. Lasten piti auttaa perheen rahan hankinnassa. Burnett oli harrastanut kirjoittamista jo aivan pienestä pitäen, jo vähän toisella kymmenennellä ollessaan hän sai hankittua kirjoituksillaan rahaakin. 16-vuotiaana Burnett perheensä kanssa muutti Tennesseehen Yhdysvaltoihin ja jatkoi kirjoittamista tosissaan. Hän meni myöhemmin naimisiin lääkäri Burnettin kanssa ja he saivat kaksi poikaa. Hän meni vielä uudestaan naimisiin ja sai myös Yhdysvaltojen kansalaisuuden. Burnett kuuluu niihin naiskirjailijoihin, jotka onnistuivat 1800-luvulla elättämään itsensä kirjoittamalla, vaikka tuohon aikaan porvarillisen luokan naisten työntekoa ei pidetty hyväksyttävänä asiana. Kirjoittamalla hän sai sen verran rahaa, että pystyi myöhemmin eroamaan miehestään, joka ei myöskään ollut tavallista 1800-luvun lopussa ja muutti sitten takaisin Englantiin.
Kirjallinen tuotanto
Burnett kirjoitti yli 50 kirjaa, joista suurin osa oli suunnattu lapsille ja nuorille. Hänen elinaikanaan suosituimpia olivat hänen romanttiset kirjansa, mutta nykyään hänen tunnetuimpia kirjojaan ovat:
Ariel Motor Company
pienoiskuva|Ariel Atom.
Ariel Motor Company Ltd. on brittiläinen autonvalmistaja. Yrityksen kotipaikka on Englannin Crewkernessä. Yritys työllistää 19 henkilöä.
Atom perustettiin vuonna 1991 Simon Saundersin toimesta nimellä Solocrest Ltd. Nimeksi vaihtui nykyiseen muotoon vuonna 1999. Alkuperäinen Ariel Motors säilyi Ariel Motorcyclesin alaisena tuotemerkkinä. Ariel on yksi Britannian pienimmistä autonvalmistajista, työllistäen ainoastaan 19 työntekijää ja valmistaen noin 100 autoa vuodessa.
Ariel on julkaissut kolme mallia: Atom, moottoripyörän Ace sekä Nomad. Atom on äärimmäisen kevyt, korkean suorituskyvyn auto. Auton moottori ja vaihdelaatikko ovat Hondan Civic Type-R:stä. Atomissa ei ole varsinaista koria eikä kattoa, vaan se muodostuu tukikaarista. Auto painaa alle 500 kilogrammaa ja uusimman mallin, Atom 3.5. superchargedin, teho-painosuhde on peräti 700 hevosvoimaa per tonni. Acessa on myös Hondan moottori ja vaihteisto (1237cc V4 moottori). Moottoripyörän valmistus aloitettiin 2015 ja sitä valmistetaan samoja määriä autojen kanssa. Nomad on mönkijätyylinen auto, joka esiteltiin tammikuussa 2015.
Pikkujärvi (Suodenniemi)
Pikkujärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kauvatsanjoen valuma-alueen Märkäjärven alueeseen.
Maantiede
Ovaalin muotoisen järven pinta-ala on 2,3 hehtaaria ja sen halkaisija on 180 metriä. Järven pintaa alennettiin 1800-luvun lopulla, jolloin Pikkujärvi kuroutui erilleen Märkäjärvestä. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkunsa 120 metriä pitkä kanava Märkäjärveen. Kanava pitää molempien järvien vedenpinnat samalla korkeudella.
Järven rantaviiva on 0,61 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin peltojen ympäröimää avosuota. Rantaan ulottuvan pellon lähellä on maatila.
Historia
Ennen 1800-luvun loppua seudulla oli suurempi Märkäjärvi, jonka vedenpintaa laskettiin noin kaksi metriä. Vedenlaskun seurauksena ja järvenpohjan epätasaisuuksista johtuen järvestä kuroutui viisi erillistä allasta: Märkäjärvi ja Makkosselkä, Pikkujärvi, Kirjasjärvi, Alinen Maajärvi ja Ylinen Maajärvi. Märkäjärven pohjoispuolella ollut pienempi järvi (nykyään Vähäjärvi) kuivatettiin kokonaan. Maajärvi, joka muodosti tuolloin erillisen järvialtaan, maatui kahdeksi järveksi. Vesijättömaiden järvestelyt on kuvattu Märkäjärven artikkelissa.
Turun Muna
Turun Munan perusti vuonna 1926 Niilo Näsänen, joka toimi yrityksen toimitusjohtajana kuolemaansa 1963 saakka. Yritys toimi vuonna 1932 ostamassaan Linnunpään kartanossa Piikkiössä ja 1957 hankitulla Munkkilan tilalla Paimiossa, jossa toimi Turun Munan koe- ja testauslaitos.
Turun Munan päätuotteita olivat Sampo-rehut. Se aloitti siipikarjanrehuista ja laajeni vähitellen muihin karjanrehuihin ja kalarehuihin. Munkkila ja Linnunpää olivat Suomen ensimmäisiä viherjauhotehtaita.
1970-luvun alussa Turun Muna rakennutti rehutehtaan Turun Kärsämäkeen. 1970-luvun lopulla Turun Muna perusti Mikkeliin nautakarjanrehua tuottavan tehtaan SOK:lta ostamaansa myllyyn. . Vuodesta 1976 Turun Munan tytäryhtiönä oli Jaakko-Tehtaat Euran Paneliassa, joka valmisti kanalakalusteita, viljankuivaamoja ja viljasiiloja.
Vuonna 1981 Turun Muna ja sen vuonna 1978 ostama Kariniemi myytiin Suomen Sokerille. Tuolloin yhtiöllä oli Turun ja Mikkelin lisäksi tehdas myös Tampereella. Myöhemmin Cultor-konsernin osana Turun Muna toimi nimellä Rehu-Sampo Oy. Kun Danisco vuonna 1999 osti Cultorin sokeriliiketoiminnan, rehuliiketoiminta myytiin Avenalle ja Kemiralle.
Turun Munan entisessä toimistokiinteistössä Turun Ratapihankatu 53:ssa ovat myöhemmin toimineet muun muassa Turun taiteen ja viestinnän oppilaitos Tutvo (nyk. Turun taideakatemia) sekä Turun seudun musiikkiopiston rytmimusiikin opetus.
Lamed
Lamed on monen seemiläisen kielen aakkoston 12. kirjain. Se sisältyy muun muassa heprealaiseen, foinikialaiseen ja aramealaiseen kirjaimistoon. Lamed on kreikkalaisen lambdan, arabialaisen lāmin (ل), latinalaisen L:n ja kyrillisen Л:n edeltäjä. Kirjaimen nimi tulee sauvaa tai tutkainta eli paimenen piikkipäistä työvälinettä tarkoittavasta sanasta.
Lamed hepreassa
Heprean kielessä lamed ääntyy /l/. Kieliopillisesti se toimii sanan edessä prepositiona, jolla on useita merkityksiä. Tavallisin on datiivinen -lla, -lle, mutta prepositio voi ilmaista myös suuntaa tai translatiivia (-ksi). Verbin eteen liitettynä lamed muodostaa infinitiiviä vastaavan muodon. Heprealaisessa numerojärjestelmässä lamedilla on lukuarvo 30.
Esimerkkejä:
Koodit
Lam
Iso hautavajoama
thumb|Iso hautavajoama ulottuu pohjoisen Libanonista etelään Mosambikiin. Iso hautavajoama on laaja vajoamakokonaisuus, joka levittäytyy Mosambikista Afrikasta Lähi-itään. Ison hautavajoaman laaksot ovat yhteydessä toisiinsa, mutta geologisesti kaikki ne eivät ole samaa vajoamaa.
Nokiperhoset
Nokiperhoset (Erebia) on suku täpläperhosten (Nymphalidae) heimossa ja heinäperhosten (Satyrinae) alaheimossa. Suvun lajeja esiintyy holarktisella alueella. Lajien ulkoasun huomattavan samankaltaisuuden ja lajien sisäisen muuntelun vuoksi nokiperhosten lajinmääritys on usein vaikeaa.
Piirteitä
Kaikkiaan nokiperhoslajeja tunnetaan noin sata, joista Euroopassa tavataan noin 45. Eurooppalaisista lajeista noin 35 ei esiinny Euroopan ulkopuolella. Nokiperhoset ovat Euroopan runsaslajisin päiväperhossuku. Lajisto on erityisen runsas Alpeilla, mutta lisäksi joitakin kotoperäisiä lajeja on etenkin Pyreneillä ja Balkanilla.
Useimpien lajien siipien yläpinta on tumman mustanruskea ja postdiskaalialassa on punaisia tai keltaisia täpliä tai juovia sekä mustia silmätäpliä, jotka voivat usein olla valkoteräisiä. Nokiperhoslajit muistuttavatkin yleensä suuresti toisiaan. Tässä suhteessa erityisen huomattava on Etelä- ja Keski-Euroopan vuoristoista Lähi-itään esiintyvä Erebia tynandrus -ryhmä, jonka lajit eroavat toisistaan lähinnä vain levinneisyyden, elinympäristön ja lentoajan suhteen. Ne voi erottaa myös kromosomiluvun perusteella, mutta ulkonäköerot ovat erittäin vähäisiä.
Eurooppalaisista lajeista suurin osa esiintyy vuoristoissa ja monet boreaalisilla, subarktisilla ja arktisilla alueilla. Vuoristolajit elävät usein huomattavan korkealla merenpinnasta. Pohjois-Amerikassa lajisto keskittyy Alaskaan ja Kanadan luoteis- ja länsiosiin. Etelämpänä tavataan vain muutamaa lajia. Pohjoismaissa lajien elinympäristöt keskittyvät metsiin, soille ja tuntureille.
Lajeja
Suomessa nokiperhosia esiintyy vakinaisesti viisi lajia: metsä-, suo-, lapin-, kaira- ja ruijannokiperhoset. Lisäksi idännokiperhonen on tavattu yhden kerran vuonna 1976.