cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jalkapallon historia
Jalkapalloa muistuttavat muinaiset pelit
Keskiajalla jalkapalloa muistuttavia pelejä pelattiin ainakin Ranskassa, Italiassa ja Englannissa. Ranskassa peli tunnettiin nimillä soule, choule ja cholle. Se oli lähinnä tavallisen kansan ja munkkien harrastus, mutta myös hoviväki osallistui pelaamiseen. Italiassa pelatussa calciossa pallon halkaisija oli yhdeksän senttimetriä ja kenttä oli niin pitkä kuin ”voimakas mies saattaa kiven heittää ja puolet niin leveä”. Joukkueeseen kuului 27 pelaajaa.
Nykyisin jalkapallona tunnetun pelin juuret ovat Englannissa, missä varhaismuotoisia otteluita pelattiin kylien ja kaupunkien välillä jo keskiajalla. Pelit olivat erittäin väkivaltaisia otteluita, joissa ei ollut sääntöjä. Peleihin osallistuivat kokonaiset kylät. Pelaamista pyrittiin hillitsemään: 1314 kuningas Edvard II yritti saada miehet kiinnostumaan enemmän jousella ampumisesta kuin pallon potkimisesta. 1618 Jaakko I kielsi tanssit, jousella ampumiset ja pelit pyhäpäivisin.
Nykymuotoisen jalkapallon kehittyminen ja leviäminen (1800-luku)
Nykyaikainen jalkapallo kehittyi Britanniassa 1800-luvulla. Teollistumisen ja kaupungistumisen myötä työväenluokan vapaa-ajan määrä väheni ja väkivaltaisena pidettyjä jalkapallopelejä oli monin paikoin kielletty. Jalkapalloa ruvettiin pelaamaan uudelleen talvilajina yksityiskouluissa kuten Winchesterissa, Charterhousessa ja Etonissa. Jokaisella koululla oli käytössä omat sääntönsä, joista osassa oli pallon kuljettaminen käsillä sallittua.
Vuonna 1843 yritettiin ensi kertaa Cambridgen yliopistossa luoda yhteiset ja yleiset säännöt jalkapallolle. Cambridgen sääntöjä otettiin käyttöön monin paikoin ja uusia seuroja perustettiin. Vuonna 1863 Lontoon ja ympäröivän alueen seurat kokoontuivat vuoden aikana useaan otteeseen ja ensimmäiset pallon kuljettamisen käsillä kieltävät säännöt julkistettiin ja rugbyseurat jäivät Englannin jalkapalloliiton (FA) ulkopuolelle. Vuonna 1870 FA kielsi kaikenlaisen pallon käsittelyn käsin muilta pelaajilta kuin maalivahdilta.
230px|thumb|right|[[Sheffield Clubin pelaajia 1890.]] Kansainvälinen säännöistä päättävä elin IFAB perustettiin kuitenkin vasta 1886. Ensimmäinen jalkapalloseura, Sheffield Club perustettiin lokakuussa 1857. Englannin jalkapalloliitto perustettiin kahdeksan vuotta myöhemmin. 1871 rugby ja jalkapallo (Etonissa pelattu muoto) lähtivät kehittymään omiin suuntiinsa, kun säännöistä ei päästy sopuun. 1869 jalkapalloon tuli sääntö, jonka mukaan palloon ei saa koskea käsin. Ensimmäinen kansainvälinen jalkapallo-ottelu pelattiin 1872 Englannin ja Skotlannin välillä. Ensimmäiset ottelut Britannian ulkopuolella FA:n säännöillä pelattiin Saksassa 1875. Ensimmäinen naisten ottelu pelattiin 23. maaliskuuta 1895 Lontoossa. Ensimmäinen pelaajakauppa oli kun skotlantilainen Willie Groves siirtyi West Bromwich Albionista Aston Villaan sadan punnan siirtosummalla.
1800-luvun lopulla tulivat ylärima ja maaliverkko pakollisiksi. Rangaistuspotku sekä kentällä oleva tuomari tulivat käyttöön 1891. Juuri ennen 1900-luvun alkua käyttöön otettiin säännöt 11 pelaajasta kentällä, 90 minuutin peliajasta sekä kentän mittasuhteista.
Englannin liiga perustettiin 1888, ja 1892 Argentiinaan perustettiin ensimmäinen Englannin ulkopuolinen mestaruussarja. Suomessa jalkapalloa pelattiin ensimmäisen kerran vuonna 1890 Turussa ja Sortavalassa. Helsinkiin laji levisi vasta 1900-luvulla.
Taktillisesti suosituin pelijärjestelmä oli 2–3–5, joka oli hallitseva pelijärjestelmä aina 1920-luvulle asti. Muita käytettyjä järjestelmiä oli muun muassa 1–2–7 ja 2–2–6. Tuon ajan hyökkäävät taktiikat korostivat muun muassa pitkiä syöttöjä, hyviä haltuunottoja sekä pääpelitaitoja.
Kohti MM-kilpailuja (1900–1930)
200px|right|thumb|[[Suomen jalkapallomaajoukkue|Suomen joukkue Tukholman olympialaisissa.]] 135px|right|thumb|1920-luvulla yleiseksi tullut WM-pelijärjestelmä.
1910-luvun jalkapalloelämä oli maailmansodan takia katkonaista, eikä monissa maissa pelattu ennen 1920-lukua. Iso-Britannia voitti Tukholmassa 1912 vuosikymmenen ainoat olympialaiset, jossa pelasi yhteensä 12 joukkuetta. Tanska sijoittui toiseksi, kuten neljä vuotta aikaisemminkin. Suomi sijoittui olympiaturnauksessa neljänneksi hävittyään pronssiottelussa Alankomaille 0–9. Kerrotaan, että Suomen pelaajat olivat olleet kaupungilla juomassa punssia, kun tieto pronssiottelun aikaistamisesta päivällä tuli. Suomi voitti turnauksessa muun muassa Venäjän, jonka autonominen alue Suomi oli.
1910-luvun huomattavin sääntömuutos tehtiin 1913: vapaapotkussa vastapelaajan oli siirryttävä vähintään 9,2 metrin (10 jaardin) päähän pallosta. Käyttöön tulivat myös keskiviiva sekä rangaistusalue. Etelä-Amerikan mestaruusturnaus Copa América järjestettiin ensimmäisen kerran 1916. Ensimmäisen mestaruuden vei Uruguay.
1920-luku alkoi maailmansodan jälkeisissä tunnelmissa: monet maat boikotoivat sodassa hävinnyttä Saksaa, mikä johti muun muassa Englannin, Skotlannin, Walesin sekä Irlannin eroon FIFAsta 1920. Englannin eroaminen johtui myös pettymyksestä Antwerpenin olympialaisissa 1920, kun joukkue putosi ensimmäisellä kierroksella. Belgia voitti kotikisojensa olympiakullan ennen Espanjaa ja Alankomaita. FIFAn johtoon nousi olympiakisojen jälkeen 1921 Jules Rimet, joka johti FIFAa 33 vuotta. 1920 jokainen joukkue oli Euroopasta, mutta 1924 Pariisin olympialaisissa mukana oli kolme maata Euroopan ulkopuolelta: Yhdysvallat, Uruguay sekä Egypti, yhteensä 22 maajoukkuetta. Pariisin olympialaisten hahmoksi nousi uruguaylainen José Andrade, jonka edustama Uruguay voitti koko turnauksen. Uruguayn maajoukkueen erikoisharjoituksena oli päästää kentälle kana ja kukko, jotka heidän piti juosta kiinni. Uruguay uusi mestaruutensa neljä vuotta myöhemmin Amsterdamin olympialaisissa, josta olivat poissa useat Euroopan jalkapallomaat, kuten Englanti, Tanska ja Ruotsi. Kisojen puhutuimmaksi otteluksi, johtuen pelin väkivaltaisuudesta, nousi Saksan ja Uruguayn kohtaaminen, jonka Uruguay voitti 4–1. 1926 päätettiin järjestää MM-kilpailut Uruguayssa.
1920-luvun suurimmat sääntömuutokset olivat määräys, jonka mukaan joukkueiden pelipaitojen tuli olla eriväriset (vierasjoukkueen oli käytettävä vara-asua) ja sääntö, jonka mukaan rajaheittoa suoritettaessa molempien jalkojen piti olla maassa kiinni. Vuosikymmenellä kehiteltiin myös uusi pelijärjestelmä, 3–2–2–3, jota kutsutaan yleisesti myös WM-pelijärjestelmäksi. Erityisesti Arsenal teki sen suosituksi ympäri maailman. WM:n korvasi vasta 1950-luvulla 4–2–4. 1930-luvulla kehittyi myös ajatus liberon (erittäin puolustava pelaaja puolustuslinjan takana) käytöstä. 1930-luvulla nähtiin myös ensimmäisen kerran vastahyökkäykseen perustuvaa peliä. Italialainen Vittorio Pozzo toi lyhytsyöttöpelin Keski-Eurooppaan, jossa tarkoituksena oli syöttää pallo pitkin maata.
22. tammikuuta 1927 BBC lähetti ensimmäisen live-lähetyksen jalkapallo-ottelusta Arsenalin ja Sheffield Unitedin ottelusta. Seuraavan neljän vuoden aikana lähetettiin noin 100 ottelua. Laji kehittyi muutenkin 1920-luvulla, erityisesti Herbert Chapmanin ansiosta: vesitiiviit ja valkoiset jalkapallot, numeroidut pelipaidat sekä kellot stadionilla näyttämässä aikaa. Chapman ymmärsi myös julkisuuden merkityksen: hän sai vaihdettua Gillespie Road -metroaseman nimeksi Arsenal. Ensimmäiset suuret mantereiden väliset pelaajakaupat alkoivat myös 1920-luvun lopulla: 1928 argentiinalainen Raimundo Orsi siirtyi italialaiseen Juventukseen 100 000 liiran siirtosummalla, viikkopalkkana 8 000 liiraa. Tämä johti myös jalkapallon ammatillistumiseen, mutta muun muassa Tanskassa, Ruotsissa ja Saksassa jalkapallo pysyi edelleen amatööritasolla.
1930- ja 1940-luku
140px|thumb|right|[[Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 1930|Uruguayn MM-kilpailujen virallinen logo.]] 1930-luku alkoi Uruguayn MM-kilpailuilla, joita boikotoivat muun muassa Italia, Alankomaat, Espanja ja Ruotsi, koska ne olivat hävinneet kilpailun kisojen järjestämisestä. Kilpailuihin osallistui vain neljä eurooppalaista joukkuetta: Ranska, Romania, Jugoslavia ja Belgia, joista vain Jugoslavia selvisi alkulohkoista välieriin. Uruguay voitti kaikkien aikojen ensimmäiset maailmanmestaruuskilpailut päihitettyään loppuottelussa Argentiinan 4–2. Kilpailujen paras maalintekijä oli argentiinalainen Guillermo Stábile.
1934 MM-kilpailut pelattiin Italiassa. Kilpailuihin osallistui 32 maata, joista karsintojen jälkeen lopputurnaukseen selviytyi 16 joukkuetta. Afrikkaa edusti Egypti ja Etelä-Amerikkaa Brasilia sekä Argentiina. Tällä kertaa hallitseva mestari Uruguay boikotoi kisoja, koska eurooppalaiset joukkueet eivät olleet suostuneet osallistumaan Uruguayn kotikisoihin. Turnauksen pelit olivat erittäin kovaotteisia. Toisaalta heräsi väitteitä sopupelistä. Mestaruuden saavutti lopulta isäntämaa Italia, joka voitti loppuottelussa Tšekkoslovakian 2–1. Italia pudotti välierissä yhden voittajasuosikin Itävallan ja sen Wunderteamin. Turnauksen paras maalintekijä oli tšekkoslovakialainen Oldřich Nejedlý.
1938 MM-kilpailut pelattiin Ranskassa. Lopputurnaukseen osallistui 15 joukkuetta, sillä Itävalta oli liitetty Anschlussissa Saksaan vain kolme kuukautta ennen kilpailuja. Kilpailuja boikotoivat useat Amerikan valtiot, kuten Uruguay, Argentiina, Yhdysvallat ja Meksiko. Suomi osallistui ensimmäistä kertaa MM-karsintoihin, mutta hävisi jokaisen ottelunsa. Turnauksen voittajaksi selviytyi edellisten MM-kilpailujen tapaan Italia, joka voitti loppuottelussa Unkarin 4–2. Kilpailujen paras maalintekijä oli brasilialainen Leônidas. Kisat olivat taloudellisesti onnistuneet: voittoa yli 1,5 miljoonaa frangia. Urheilullinen anti oli myös hyvää: ensimmäisen kierroksen seitsemästä ottelusta viisi vaati jatkoajan ja kaksi uusintaottelua.
Los Angelesin olympialaisissa jalkapallo ei ollut kilpailulajina, koska oli tulkintaeroja siitä, kuka on amatööri ja kuka ei. 1936 järjestettiin Berliinin olympialaiset, joissa jalkapallo oli jälleen olympialajina. Mestariksi selviytyi MM-kilpailujen tapaan Italia ennen Itävaltaa sekä Norjaa. Suomi putosi ensimmäisellä kierroksella hävittyään Perulle 7–3.
1930 perustettiin Suomen mestaruussarja (Suomensarja), jonka ensimmäiseksi mestariksi selviytyi helsinkiläinen HIFK.
1940-luvulla vuosien 1940 ja 1944 olympialaiset peruutettiin maailmansodan vuoksi. Ainoat olympialaiset järjestettiin Lontoossa 1948. Tällöin Ruotsi oli paras ennen Jugoslaviaa ja Tanskaa. Isäntämaa Iso-Britannia jäi neljänneksi. Ruotsin tärkeimpiä pelaajia olivat Gunnar Gren, Gunnar Nordahl ja Nils Liedholm, joista käytettiin yleensä vain yhteisnimitystä Gre-No-Li. Kolmikko siirtyi myöhemmin milanolaiseen AC Milaniin ja johdatti joukkueen Italian mestaruuteen. Gre-No-Lin lisäksi 1930- ja 1940-luvun merkittävimpiä pelaajia ovat William Dean sekä Giuseppe Meazza. MM-kilpailuja ei pelattu 1940-luvulla. 1939 pelipaitojen numerointi tuli pakolliseksi. Keski-Amerikan ja Karibian mestaruusturnaus (nykyään Gold Cup) järjestettiin ensimmäisen kerran 1941.
1950-luku
170px|thumb|right|Brasilialainen [[Pelé tuli maailman tietoisuuteen 17-vuotiaana Ruotsin MM-kilpailuissa.]] 1950-luku alkoi Brasilian MM-kilpailuilla. Alun perin kilpailut oli tarkoitus järjestää Saksassa, mutta FIFA päätti siirtää kisat Etelä-Amerikkaan, sillä se ei ollut kärsinyt suuremmin sodassa. Lopputurnaukseen osallistui lopulta vain 13 maata, sillä Skotlanti, Turkki sekä Intia kieltäytyivät osallistumasta: intialaisten syy oli, että heidän olisi pitänyt käyttää jalkapallokenkiä. Lopputurnauksen pelisysteemi koki muutoksen: mestaruus ratkaistaisiin lohkomuotoisesti. Lopputurnauksen loppuotteluna pidetään Uruguayn ja Brasilian välistä ottelua. Isäntämaa kärsi 2–1 tappion 200 000 brasilialaisen kannattajan edessä Maracanãlla. Pronssille sijoittui Ruotsi. Turnauksen paras maalintekijä oli brasilialainen Ademir.
1954 olivat vuorossa Sveitsin MM-kilpailut. Kilpailujen suurin ennakkosuosikki oli kaksi vuotta aikaisemmin olympiakultaa voittanut Unkari. Unkari aloittikin kilpailut vahvasti tekemällä kahdessa alkusarjan ottelussa 17 maalia. Näistä 7 teki Sándor Kocsis, joka oli kilpailujen maalikuningas 11 maalillaan. Unkari eteni loppuotteluun asti. Siinä vastaan asettui Länsi-Saksa, jonka Unkari oli voittanut ensimmäisellä kierroksella 8–3. Saksalaiset pystyivät kuitenkin voittamaan unkarilaiset loppuottelussa 3–2 Helmut Rahnin voittomaalilla.
Vuoden 1958 MM-kilpailut järjestettiin Ruotsissa. Ruotsin MM-kilpailut tekivät nuoren, vasta 17-vuotiaan Pelén tunnetuksi. Pelén edustama Brasilia esitteli myös uuden pelisysteeminsä 4–2–4. Brasilia voittikin koko turnauksen: loppuottelussa se löi isäntämaa Ruotsin 5–2. Pronssille sijoittui Ranska, jonka hyökkääjä Just Fontaine oli koko turnauksen paras maalintekijä 13 maalillaan. Se on edelleen kaikkien aikojen suurin yhden pelaajan MM-lopputurnauksessa tekemien maalien lukumäärä.
1952 järjestettiin Helsingin olympialaiset, jotka olivat Unkarin Kultaisen joukkueen näytöstä. Unkarin suurimpia tähtiä olivat Ferenc Puskás, Sándor Kocsis, Zoltán Czibor sekä Nandor Hidegkuti. Hopealle sijoittui Jugoslavia, ja pronssia saavutti Ruotsi. Isäntämaa Suomi putosi kilpailuista jo ensimmäisellä kierroksella hävittyään Itävallalle 4–3. Melbournen olympialaisiin osallistui vain 11 joukkuetta Unkarin kansannousun vuoksi. Kilpailuja hallitsi Neuvostoliitto. Se voitti loppuottelussa 1–0 Anatoli Ilyininin maalilla Jugoslavian, joka oli hopealla jo kolmansissa olympialaisissa peräkkäin. Pronssia voitti Bulgaria, joka kukisti Intian pronssiottelussa 3–1.
1950-luvulla Unkarin joukkue esitteli uuden taktiikan, jossa WM:n kolme hyökkääjää muutettiin kahteen hyökkääjään, jolloin keskikentälle tuli pelinrakentaja ja laidoille kaksi laitapelaajaa. Brasilia toi Ruotsin MM-kilpailuihin uuden taktiikan 4–2–4, jossa keskellä oli kaksi hyökkääjää: tällöin toinen joukkue oli pakotettu ottamaan kaksi keskuspuolustajaa. 4–2–4 muuttui hyökätessä tarpeen vaatiessa 2–4–4-muotoon. 4–2–4-taktiikan heikkous oli puolustaessa, jolloin keskikenttä oli liian heikko.
1950-luvun suurimpana sääntömuutoksena voidaan pitää estämisen tulkitsemista rikkomukseksi. Myös nykyinen Mestarien liiga, silloinen Euroopan Cup, järjestettiin ensimmäisen kerran 1956. Cupia hallitsi madridilainen Real Madrid, joka voitti turnauksen viitenä ensimmäisenä vuonna. 1956 pelattiin ensimmäisen kerran Aasian mestaruuskilpailut. 1957 pelattiin ensimmäisen kerran Afrikan mestaruuskilpailut. Eurooppalainen jalkapalloliitto UEFA perustettiin 15. kesäkuuta 1954 Baselissa, Sveitsissä. 1957 perustettiin Afrikan jalkapalloliitto CAF. Unkarin kultaisen joukkueen ja Fontainen lisäksi 1950-luvun merkittävimpiä pelaajia ovat Alfredo di Stéfano, Didi , Raymond Kopa sekä Josef Masopust.
1960-luku
Chilen MM-kilpailut järjestettiin 1962. Kilpailujen suurin yllättäjä oli isäntämaa Chile, joka pudotti puolivälierissä kuusi vuotta sitten olympiakultaa voittaneen Neuvostoliiton. Mestariksi nousi jälleen Brasilia, joka kukisti Tšekkoslovakian loppuottelussa 3–1. Pronssille sijoittui isäntämaa Chile. Kisojen parhaan maalintekijän titteli jaettiin kuuden pelaajan kesken.
MM-kilpailut järjestettiin 1966 Englannissa, jalkapallon synnyinmaassa. Kaikki muut Afrikan ja Aasian maat paitsi Pohjois-Korea ja Australia kieltäytyivät osallistumasta karsintoihin, vastalauseena niille annetusta vain yhdestä MM-kisapaikasta. Näistä Pohjois-Korea selviytyi kilpailuihin. Pohjois-Korea yllätti ja jätti lohkossaan Italian vaille jatkopaikkaa. Loppuottelussa pelasivat vastakkain isäntämaa Englanti ja Länsi-Saksa. Ottelu venyi aina jatkoajalle asti, kunnes Geoff Hurstin kaksi maalia toivat voiton isäntämaalle. Hurstin hattutemppu on ainoa MM-kilpailuiden loppuottelussa. Pronssille sijoittui Portugali, jonka hyökkääjä Eusébio oli yhdeksällä maalillaan turnauksen paras maalintekijä.
1960 pelattiin ensimmäisen kerran Euroopan mestaruuskilpailut. Ensimmäisen turnauksen voitti Neuvostoliitto ennen olympiavoittaja Jugoslaviaa ja Tšekkoslovakiaa.
Pohjois-, Keski-Amerikan ja Karibian jalkapalloliitto CONCACAF perustettiin 1961, kun CCCF ja NAFC yhdistyivät. Oseanian jalkapalloliitto OFC perustettiin 1966.
1960-luku toi tullessaan puolustavamman pelityylin. Jopa Brasilia, joka oli pelannut ennen 4–2–4-pelisysteemillä, siirtyi Chilen MM-kilpailuissa 4–3–3-pelisysteemiin. Muutos oli tuotu lähinnä paikkaamaan 4–2–4-järjestelmän heikkoutta keskikentällä, mutta myös 4–3–3 mahdollisti hyökkäävän pelin nousevien laitapuolustajien ansiosta. 1960-luvun puolustusta korostava pelisysteemi oli catenaccio : catenaccio toi puolustuslinjan taakse liberon, jonka tehtävänä oli paikata puolustuksen virheitä. Puolustuksen korostuessa pelit muuttuivat kovemmiksi ja raaemmiksi. 1960-luvun merkittäviä pelaajia ovat muun muassa Lev Jašin, John Charles , Gordon Banks , Bobby Charlton Garrincha sekä Pelé.
1970-luku
1970 järjestettiin Meksikon MM-kilpailut poikkeuksellisissa olosuhteissa yli 2000 metrin korkeudessa ja yli 30 asteen lämpötilassa. Kilpailujen uusia sääntöjä olivat viisi vaihtomiestä, joista ottelussa sai käyttää kahta, sekä maanosittain jaetut karsintaryhmät. Kilpailujen voittajaksi nousi Brasilia, joka voitettuaan kolmannen kerran mestaruuden sai omakseen Jules Rimet -pokaalin. Hopealle sijoittui Italia, joka hävisi loppuottelun Brasilialle 4–1, ja pronssia saavutti Saksa. Turnauksen paras maalintekijä oli saksalainen Gerd Müller kymmenellä tehdyllä maalillaan.
1974 järjestettiin Länsi-Saksan MM-kilpailut, joita varjosti kaksi vuotta aikaisemmin olympialaisissa tapahtunut terrori-isku. Kilpailujen ottelumenetelmään oli tullut muutos, sillä entisen pudotuspelijärjestelmän korvasivat jatkolohkot, joista voittajat selviytyivät loppuotteluun ja toiseksi sijoittuneet pronssiotteluun. Loppuotteluun selvisivät lopulta isäntämaa Saksan liittotasavalta ja Alankomaat. Loppuottelu ei ollut vain kahden parhaan maan välinen ottelu, vaan myös kahden turnauksen parhaan pelaajan Franz Beckenbauerin ja Johan Cruijffin kohtaaminen. Isäntämaa Saksa voitti loppuottelun 2–1. Pronssille sijoittui Englannin kisoista pudottanut Puola. Puolalainen Grzegorz Lato oli seitsemällä maalillaan kilpailujen paras maalintekijä.
Münchenin olympialaisten mestariksi nousi Puola, joka kukisti loppuottelussa Unkarin 2–1. Pronssille sijoittui Neuvostoliitto. Montrealin olympialaisissa juhli Itä-Saksa, joka voitti loppuottelussa Puolan. Neuvostoliitto jäi jälleen pronssille.
1960-luvulla alkanut totaalinen jalkapallo kehittyi 1970-luvulla: jokainen pelaaja on siinä periaatteessa sekä hyökkääjä että puolustaja. Erityisesti keskikenttäpelaajien rooli puolustuksessa kasvoi, kun taas laitapuolustajien rooli hyökkäyksessä oli suurempi kuin aikaisemmin. Pelityyli teki puolustuspelistä aggressiivisempaa, mikä johti myös maalimäärien vähenemiseen. 1970-luvulla erityisesti Franz Beckenbauer muutti liberon roolia hyökkäävämmäksi. 1970-luvun lopulla tuli käyttöön paitsioansa, jossa puolustajat nousivat nopeasti ylös jättäen hyökkääjän paitsioon. 1976 otettiin käyttöön keltainen ja punainen kortti. 1970-luvun merkittävimpiä pelaajia olivat muun muassa Eusébio, Jairzinho ; saksalaiset Franz Beckenbauer , Gerd Müller sekä Paul Breitner ; George Best sekä Johan Cruijff. Cruijff on myös ensimmäinen pelaaja, josta on maksettu yli miljoonan euron siirtosumma, kun hän siirtyi Ajaxista Barceloonaan.
1980-luku
Espanjan MM-kilpailut järjestettiin 1982. Lopputurnauksen joukkuemäärä oli nostettu entisestä 16:sta 24:ään, jotka taas oli jaettu kuuteen lohkoon. Poikkeuksena kaksiin edellisiin kisoihin myös välierät palasivat MM-kilpailujen otteluohjelmaan. Kilpailuihin tuli käyttöön myös rangaistuspotkukilpailu. Kilpailut olivat Italian juhlaa: loppuottelussa kaatui Länsi-Saksa 3–1. Kolmanneksi sijoittui Puola. Kilpailujen paras maalintekijä oli italialainen Paolo Rossi kuudella maalillaan.
Meksiko sai järjestää jälleen MM-kilpailut 1986 Kolumbian talousvaikeuksien vuoksi ja oli näin ensimmäinen maa, jossa MM-kilpailut pidettiin toistamiseen. Kilpailujen pelisysteemiä muutettiin jälleen: toisen kierroksen lohkot poistettiin ja siirryttiin takaisin pudotuspeleihin. Kilpailujen järjestelyjä varjosti vuosi aikaisemmin tapahtunut Heysel-stadionin tragedia, jonka takia turvatoimet olivat tarkat. Puolivälieräottelussa Englantia vastaan Argentiinan Diego Maradona teki kuuluisan Jumalan käsi -maalinsa. Lopulta turnauksen parhaaksi pelaajaksi valitun Maradonan tähdittämä Argentiina voitti lopputurnauksen ennen Saksan liittotasavaltaa. Pronssille ylsi Ranska. Turnauksen paras maalintekijä oli englantilainen Gary Lineker kuudella maalillaan.
Moskovan olympialaisia hallitsivat itäblokin maat: kultaa saavutti Tšekkoslovakia ennen Itä-Saksaa ja Neuvostoliittoa, joka voitti pronssiottelussa Jugoslavian. Suomen viimeisin olympiaosallistuminen tapahtui Moskovassa: Suomi voitti Costa Rican, pelasi tasan Irakin kanssa sekä hävisi Jugoslavialle. Los Angelesin olympialaisten voittajaksi nousi Ranska ennen Brasiliaa sekä Jugoslaviaa. Monet itäblokin maat, kuten viime kilpailujen mitalikolmikko, olivat kuitenkin poissa kilpailuista. Neljä vuotta myöhemmin Soulissa voittoa juhli Neuvostoliitto ennen Brasiliaa ja Länsi-Saksaa.
1980-luvun MM-kilpailujen voittajat käyttivät erilaisia taktiikoita: Espanjassa Italia luotti vastahyökkäyspeliinsä, kärkihyökkääjänä Paolo Rossi. Meksikossa Argentiinan Diego Maradona pelasi kahden hyökkääjän takana antaen ratkaisevia syöttöjä tai tehden itse maaleja. Maradonaa kuitenkin vartioi koko ajan puolustava keskikenttäpelaaja, jonka tarkoituksena oli katkaista peliä ja antaa syöttöjä eteenpäin.
1981 voitosta myönnettiin kolme pistettä Englannin valioliigassa. 1989 paitsiosääntöön tehtiin muutos, jonka mukaan viimeisen kenttäpelaajan tasalla oleva vastapelaaja ei ole paitsiossa. Kenny Dalglish, Daniel Passarella , Zico , Michel Platini , Karl-Heinz Rummenigge sekä Diego Maradona ovat esimerkkejä 1980-luvun merkittävimmistä jalkapalloilijoista. 1989 valmistui tämän hetken maailman suurin jalkapallostadion Rŭngrado, joka sijaitsee Pjongjangin kaupungissa Pohjois-Koreassa. Sen yleisökapasiteetti on 150 000.
AC/DC Live at Donington
AC/DC live at Donington on DVD-taltiointi rock-yhtye AC/DC:n konsertista Donington Parkista vuodelta 1991. Donington oli osa AC/DC:n vuoden 1991 The Razor's Edge -kiertuetta. AC/DC Live at Donington on julkaistu vuonna 1992, mutta siitä on myös saatavilla vuonna 2009 julkaistu fanipaketti, joka sisältää esimerkiksi plektroja ja julisteita. AC/DC Live at Doningtonista on myös tehty AC/DC Live Rock Band -peli, jonka kappaleet ovat samat kuin Doningtonin keikalla.
Jalkapallon historia
1990-luku
thumb|right|150px|[[Ranskalainen Zinédine Zidane teki kaksi maalia Ranskan MM-kilpailujen loppuottelussa.]]
1990 Italian MM-kilpailut olivat Länsi-Saksan juhlaa, kun Franz Beckenbauerin valmentama joukkue, tähtinään muun muassa Jürgen Klinsmann, Rudi Völler ja Lothar Matthäus, voitti loppuottelussa Argentiinan ”Meksikon kilpailujen uusintaloppuottelussa” 1–0. Se jäikin liittotasavallan viimeiseksi arvokisavoitoksi jalkapallossa, sillä jatkossa turnauksiin osallistui yhdistyneen Saksan joukkue. Isäntämaa Italia jätettiin pronssille, mutta italialainen Salvatore Schillaci oli turnauksen paras maalintekijä. Kisojen suuri yllättäjä oli Kamerun, joka Roger Millan johdolla selvisi aina puolivälieriin, joissa kilpailujen neljänneksi jäänyt Englanti oli parempi.
1994 MM-kilpailut pidettiin Yhdysvalloissa. MM-kilpailujen karsintoihin osallistui jo 144 maata. Karsinnoissa tapahtui ikävä onnettomuus, kun Sambian maajoukkuetta kuljettanut lentokone putosi Atlanttiin. Kilpailuihin otettiin myös mukaan sääntö, jonka mukaan voittaja sai kolme pistettä. Kilpailujen surullinen tapaus sattui kolumbialaiselle Andrés Escobarille, joka ammuttiin kotimaassaan hänen tehtyään oman maalin ottelussa Yhdysvaltoja vastaan. Brasilia voitti loppuottelussa Italian rangaistuspotkukilpailun jälkeen 3–2. Kolmanneksi selviytyi Ruotsi. Kilpailujen maalikuninkuus jaettiin venäläisen Oleg Salenkon ja bulgarialaisen Hristo Stoitškovin kesken.
1998 Ranska sai tehtäväkseen järjestää MM-kilpailut. Kilpailut olivat laajentuneet 32 maan turnaukseksi entisen 24:n sijasta: maat oli jaettu kahdeksaan lohkoon, joista kustakin kaksi parasta eteni jatkopeleihin. Isäntämaa Ranska oli lopulta voitokas loppuottelussa Brasiliaa vastaan. Ottelu päättyi 3–0 ja Ranska sai ensimmäisen maailmanmestaruutensa. Pronssia saavutti Kroatia, joka voitti pronssiottelussa Alankomaat. Kroatian Davor Šuker oli kuudella maalillaan turnauksen paras maalintekijä.
1991 järjestettiin ensimmäiset naisten MM-kilpailut. Yhdysvallat voitti kilpailut 1991 sekä 1999 ja Norja 1995.
Barcelonan olympialaisissa 1992 isäntämaa Espanja otti voiton ennen Puolaa. Ghana otti ensimmäisenä afrikkalaisena maana arvokisamitalin, joka oli pronssi. 1996 Atlantassa Nigeria vei ensimmäisen kultamitalin Afrikkaan ennen Argentiinaa ja Brasiliaa. Atlantassa jalkapallo oli ensimmäisen kerran myös naisten olympialajina. Isäntämaa Yhdysvallat voitti kultaa, Kiina hopeaa ja Norja pronssia.
Vuosien 1990 ja 1994 MM-kilpailulle oli tunnusomaista voimakas puolustuspelaaminen. Ranska käytti voittaessaan maailmanmestaruuden 4–3–3-taktiikkaa, joka muuttui puolustaessa 4–4–2-taktiikaksi. Tässä taktiikassa Didier Deschamps pelasi puolustuksen edessä ja puolustus käytti miesvartiointia. Brasilia taas käytti 4–2–2–2-pelisysteemiä.
1992 määrättiin sääntö, jonka mukaan maalivahti ei saa ottaa palloa käsiinsä, jos sen syöttää taaksepäin joku hänen kanssapelaajistaan. 1990-luvun merkittäviä jalkapalloilijoita ovat muun muassa Frank Rijkaard Marco van Basten, Roberto Baggio , Zinédine Zidane , Ronaldo , Romário , Rivaldo sekä Lothar Matthäus. Baggio oli ensimmäinen pelaaja, josta maksettiin 10 miljoonan euron siirtosumma, kun hän siirtyi Fiorentinasta Juventukseen.
2000-luku
thumb|right|150px|[[Brasilialainen Marta on valittu viidesti FIFA:n vuoden naispelaajaksi. Saksalainen Birgit Prinz on saanut kolmasti saman kunniamaininnan.]]
2002 MM-kilpailut järjestettiin ensimmäisen kerran kahden valtion kesken jaettuina Korean tasavallassa ja Japanissa. Kilpailujen suurimman yllätyksen järjesti Senegal: se voitti hallitsevan maailmanmestarin Ranskan, joka jäi lopulta alkulohkossaan ilman maaleja. Turnauksen voitti lopulta viidennen mestaruutensa saavuttanut Brasilia, joka oli loppuottelussa 2–0 Saksaa parempi. Pronssia saavutti Turkki, joka voitti ensimmäisenä Euroopan tai Etelä-Amerikan ulkopuolisena maana mitalin MM-kilpailuissa. Turnauksen paras maalintekijä oli Brasilian Ronaldo.
2006 Saksan MM-kilpailut olivat järjestyksessään 18. MM-kilpailut. Kilpailujen loppuottelu nousi uutisotsikoihin Ranskan Zinédine Zidanen puskettua Italian Marco Materazzia rintaan. Italia voitti loppuottelun lopulta rangaistuspotkukilpailussa David Trezeguetin epäonnistuttua yrityksessään. Pronssia saavutti isäntämaa Saksa, joka voitti pronssiottelussa Portugalin. Saksan Miroslav Klose oli turnauksen paras maalintekijä. Kisojen loppuottelua arvioidaan katsoneen noin 715 miljoonaa ihmistä ympäri maapallon.
Naisten MM-kilpailujen mestari sekä 2003 että 2007 oli Saksa. 2003 Ruotsi oli hopealla ja 2007 Brasilia. Yhdysvallat oli pronssilla molemmissa kilpailuissa.
Sydneyn olympialaiset olivat jälleen afrikkalaisen joukkueen juhlaa: kultaa voitti Kamerun, hopeaa Espanja ja pronssia Chile. Naisten turnauksen voitti Norja ennen Yhdysvaltoja ja Saksaa. Ateenassa Argentiina oli loppuottelussa parempi kuin Paraguay. Pronssille sijoittui Italia. Naisten turnauksen paras oli Yhdysvallat ennen Brasiliaa ja Saksaa. Pekingissä paras oli Argentiina ennen Nigeriaa ja Brasiliaa. Naisten turnauksen voitti Yhdysvallat ennen Brasiliaa ja Saksaa.
Vuonna 2000 järjestettiin ensimmäisen kerran seurajoukkueiden maailmanmestaruuskilpailut Brasiliassa. 2000-luvun merkittäviä pelaajia ovat muun muassa Lionel Messi, Ronaldinho, Cristiano Ronaldo, Kaká, Wayne Rooney, Thierry Henry sekä David Beckham.
Cristiano Ronaldosta tuli maailman kallein pelaaja, kun vuonna 2009 Real Madrid osti portugalilaisen 94 miljoonan euron hintaan. Samana vuonna Madrid oli ostanut brasilialaisen Kakán 65 miljoonalla eurolla. Tätäkin aikaisemmat maailmanennätyssiirtosummat olivat joukkueeseen siirtyneiden pelaajien nimissä: Luís Figo siirtyi 61 miljoonan euron ja Zinédine Zidane 73 miljoonan euron siirtosummalla Real Madridiin 2000-luvun alussa.
250px|thumb|right|Tilasto MM-kilpailujen karsintoihin osallistuneiden maiden lukumäärästä.
The Coral
The Coral on englantilainen rockyhtye, joka perustettiin vuonna 1996. Yhtyeen ensialbumi The Coral (2002) ja sitä seuraava Magic and Medicine (2003) saivat hyvän vastaanoton. Ensialbumi tuli NME Magazinen äänestyksessä vuoden 2002 neljänneksi parhaaksi albumiksi.
Jalkapallon historia
2010-luku
Vuonna 2014 järjestettiin Brasilian MM-kilpailut. Turnauksen voitti Saksa, joka voitti loppuottelussa Argentiinan. Alankomaat sijoittui kolmanneksi. Turnauksen parhaaksi pelaajaksi valittiin argentiinalainen Lionel Messi. Turnauksen paras maalintekijä kuudella maalilla oli James Rodríguez.
Ihmisten edessä (kappale)
Teemu Brunilan säveltämä ja sanoittama kappale kertoo pariskunnan taistelusta osoittaa heidän romanttinen kokemuksensa julkisesti. Musiikkivideo kuvastaa pariskuntaa kahtena naisena, mutta siitä huolimatta Vartiainen kertoi City-lehden tekemässä haastattelussa että kappale on suunnattu kaikille pareille, joiden rakkautta ei hyväksytä ympäröivään yhteiskuntaan. Vuonna 2008 Seta palkitsi Vartiaisen ja Brunilan kappaleen vuotuisella "Asiallisen tiedon omena"-palkinnolla.
"Ihmisten edessä" nousi julkaisuviikollaan Suomen virallisen singlelistan 20. sijalle, mutta nousi listan 2. sijalle neljännellä viikollaan. Kokonaisuudessaan kappale pysyi listalla 33 viikkoa. Single nousi latauslistan kärkeen seitsemännellä viikollaan. "Ihmisten edessä" on myynyt Suomessa platinaa yli 16 000 kappaleen myynnillään.
Bubble Pop
Bubble Pop on korealaisartisti Hyunan levyttämä K-pop-kappale hänen ensimmäiseltä, Bubble Pop!-EP:ltä. Sen julkaisi Cube Entertainment digitaalisesti ladattavana singlenä 5. heinäkuuta 2011.
Hyvä elämä
Hyvän elämän käsite on perinteinen etiikan kysymys, joka koskee sitä, millainen inhimillinen elämä on hyvää.
Georg Henrik von Wrightin näkemys
Georg Henrik von Wright käsittelee päämäärärationaalisuuden pulmaa kirjassaan Filosofisia tutkielmia. Wrightin mukaan tuntuisi oudolta väittää, että kun ihmiset jo nuoresta pitäen asettavat itselleen päämääriä ja onnistuvat silti saavuttamaan ne valitsemiensa keinojen kautta, he eivät tunne tyydytystä elämästään. Toisin sanoen hän asetti elämänsä varrella päämääriä itselleen jatkuvasti arvojensa pohjalta, ja rationaalisesti onnistui saavuttamaan nuo päämäärät. Ongelmana onkin, että vanhempana miettiessään elämänsä laatua hän arvioi uudelleen toimintansa aiemman päämäärän hänen hyväänsä liittyvän harkinnan valossa. Tällaisen harkinnan puuttuminen alkuperäisen päämäärän valinnasta teki valinnasta rationaaliselta kannalta vajavaisen.
Mihály Csíkszentmihályi ja flow
Mihály Csíkszentmihályi on kirjoittanut flow-käsitteestään sarjan kirjoja. Hänen mukaansa suuri osa myöhemmin ihmisten arvostamista asioista on klassisia kulttuurin mukana syntymiä arvostuksia. Ei loppujen lopuksi ole kovin vaikea päätellä, mitä asioita tulee vanhempana arvostamaan, jos on rehellinen itselleen. Kaikessa toiminnassa on enemmän tai vähemmän hyödyllinen ja nautinnollinen näkökulma. Siivoaminen on esimerkki toiminnasta, joka on pelkästään hyödyllinen mutta useimmille ei nautinnollinen, kun taas videopelien pelaaminen on esimerkki päinvastaisesta. Paras ratkaisu olisi, jos kykenisi täyttämään elämänsä asioilla, jotka tuovat mielihyvää, mutta tuntuvat silti oman arvomaailman mukaan hyödyllisiltä. Videopelien pelaaminen vie nopeasti mukaansa ja kivaa kuin se onkin, kesäloman lopulla voi harmittaa kovasti, jos koko kesäloma on mennyt siihen. "Myy televisiosi ja opettele soittamaan pianoa" onkin Csíkszentmihályin ehdotus, pianonsoitto kun voi olla oikein nautinnollista, samalla kun vanhoilla päivilläänkin voi vielä olla ylpeä itsestään tai tuntea ainakin oppineensa hyödyllisen taidon. "Tie onnellisuuteen ei löydy mielettömästä hedonismista, vaan rationaalisesta muutoksesta."
Csíkszentmihályin ajattelu ei poikkea paljoakaan ikivanhasta itämaisen filosofian perinteestä, jossa ykseys vastaa enemmän tai vähemmän samoja asioita.
Jack Robinson
Jack Robinson (s. 1. syyskuuta 1993 Warrington, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen puolustaja. Hän on edustanut useita englantilaisseuroja, kuten Englannin Valioliigan Liverpoolia, jossa hän pelasi kolme valioliigaottelua. Hän pelasi kaudella 2011–2012 myös kaksi alkukierrosten ottelua Englannin liigacupissa, jonka Liverpool lopulta voitti. Eurooppa-liigasa hän pelasi kaksi ottelua. Tammikuussa 2020 hän siirtyi Valioliigassa pelaavaan Sheffield Unitediin mestaruussarjan Nottingham Forestista, jossa hän pelasi 1,5 vuoden ajan. Hän pelasi Sheffieldissä kesä-heinäkuussa 2020 kuusi valioliigaottelua, jotka kaikki avauskokoonpanossa. Kaudella 2020–2021 hän pelasi 11 valioliigaottelua mutta oli tammi-huhtikuun poissa kentiltä loukkaantumisen vuoksi. Mestaruussarjassa hän on pelannut kuudessa eri seurassa kaikkiaan 224 ottelua (ja lisäksi kaksi nousukarsintaottelua) ja tehnyt kymmenen maalia.
Robinson pelasi neljä ottelua alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2012 ja yhden ottelun alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2013.
David Amoo
David Oluwaseun Segun Amoo (s. 13. huhtikuuta 1991 Lontoo, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Englannin kakkosliigan Carlisle Unitedia. Amoon sukujuuret ovat Nigeriassa.
John Cork
John Cork on tietokirjailija, televisio- ja elokuvakäsikirjoittaja sekä dokumenttituottaja. Hän on ollut toisena kirjoittajana kirjoittamassa James Bondia käsitteleviä kirjoja James Bond, the Legacy, Bond Girls Are Forever ja James Bond -ensyklopedia. Cork käsikirjoitti elokuvan Pitkä taival ja oli käsikirjoittajana televisiosarjassa Piru irti. Vuonna 2006 ilmestyi Corkin sarjakuvaromaani The Night Driver. Hän omistaa dokumenttituotantoyhtiö Cloverlandin.
Retry
Retry on suomalaisen Rovio Entertainmentin kehittämä mobiilipeli, joka julkaistiin 6. toukokuuta 2014 iOS:lle, alun perin vain Suomessa, Kanadassa ja Puolassa. Peli julkaistiin maailmanlaajuisesti 22. lokakuuta 2014, tällöin myös Androidille.
Pelaaminen
Pelissä ohjataan lentokonetta, jolla kuuluu lentää maaliin asti useissa eri kentissä, varoen esteitä. Kentät ovat suoraviivaisia ja sivultapäin kuvattuja. Kenttiin tulee niiden vaikeutuessa erilaisia esteitä, kuten tuulenpuuskia. Lentokone osaa tehdä silmukoita. Pelissä voi ostaa välietappeja, joista pääsee jatkamaan kenttää, jos osuu esteeseen. Jos pelaaja osuu esteeseen, kenttä alkaa välittömästi uudelleen. Pelissä on retrohenkiset 8-bittiset grafiikat.
Umpikujassa
Umpikujassa on Seth Holtin ja Basil Deardenin ohjaama brittiläinen rikosdraamaelokuva vuodelta 1958. Draaman pääosissa ovat George Nader, Maggie Smith, Bernard Lee, Geoffrey Keen ja Bessie Love.
Holt myös toimi elokuvan käsikirjoittajana yhdessä Kenneth Tynanin kanssa. He laativat käsikirjoituksen Donald MacKenzien romaanin pohjalta.
Umpikujassa sai kotimaan ensi-iltansa 2. joulukuuta vuonna 1958. Suomessa elokuva sai ensi-illan 29. heinäkuuta vuonna 1960.
Maggie Smith oli ehdokkaana parhaan tulokkaan BAFTA-palkintoon. Umpikujassa Smith teki ensimmäisen ison elokuvaroolinsa.
Vasaramäen radioasema
Vasaramäen radioasema oli vuosina 1939–1988 Turun Vasaramäessä sijainnut radioasema, johon kuului kaksi mastoa sekä radiotalo. Se otettiin käyttöön, kun radiolähetykset lopetettiin Samppalinnassa. Mastot olivat 150 metriä korkeita ja niiden vaikutus oli niin voimakasta, että alueella pystyi kuuntelemaan radiota jopa puhelimesta sekä hellan päälle asetetusta kattilasta. Radiotalo oli funktionalistinen ja se on nykyään asuinkäytössä.
Loimijoen paperitehdas
Loimijoen paperitehdas oli Loimaan Vesikoskella Loimijoen Vesikoskessa vuosina 1907-1909 toiminut paperitehdas. Tehdas perustettiin samalla paikalla aiemmin toimineen naulatehtaan tuhouduttua tulipalossa vuonna 1903.
Vasaramäen radioasema
Käytöstä poistuminen
Radioasema poistui käytöstä vuonna 1988 toisenkin radiomaston purkamisen jälkeen, jolloin toiminta siirtyi Kaarinan Kuusistoon. Toisen radiomaston purkamisen aikana oli niin kova tuuli, että antenni oli vähällä kaatua paikallisen huoltorakennuksen päälle. Ensimmäinen radiomasto purettiin jo vuonna 1980.
Loimijoen paperitehdas
Tehdas aloitti toiminnan nimellä Ab Loimijoki Pappersbruk - Loimaan Paperitehdas Oy. Naulatehdasta pyörittänyt Ferraria oli aiemmin hakenut paperitehtaan perustamiseen lupaa, jota sille ei kuitenkaan ollut myönnetty. Uuden yhtiön johtoon kuuluivat muun muassa Wilhelm Bensow, Karl Fazer ja K. G. Fazer sekä A.L. Granfelt.
Tehtaan tuotteina valmistettiin luonnonruskeaa paperia pääasiassa vientiin. Paperikoneen valmisti Viipurin konepaja. Muita koneita toimittivat myös ruotsalaiset valmistajat. Myös voimalaitoksen turbiinit olivat ruotsalaisia. Hiokkeen raaka-aineena olivat rimat ja sahausjätteet. Vuosituotannoksi oli suunniteltu 1500 t/a, mutta käytännössä tuotanto jäi noin 760 tonniin. Tehtaassa oli työntekijöitä noin 90.
Paperitehdas ei kuitenkaan menestynyt taloudellisesti. Kahden konkurssin jälkeen tehdas lopetti toimintansa. Konkurssihuutokaupassa vuonna 1912 tehtaan koneet osti kauppias Wilhelm Bensow. Bensow myi paperitehtaan koneet edelleen Myllykosken Puuhiomo Oy:lle, missä se toimi 1970-luvun alkuun saakka. Paperikone on edelleen museokoneena UPM:n Keskusarkistossa Valkeakoskella. Myöhemmin rakennuksessa toimi vuosikymmenien ajan nahkateollisuutta, jonka johdosta rakennus tunnettiin Nahkalinna-nimellä. Nykyään rakennuksen nimi on Vesikoski-talo ja siinä toimii vuokralaisina useita yrityksiä
Paperitehtaan aikana vuonna 1908 Vesikoskelle rakennettiin uusi voimalaitos patoineen. Vesikosken voimalaitos jäi toimintaan ja päätyi sittemmin Vesikosken Sähkölaitos Oy:n haltuun.
Ahvenlampi (Parkano, Viitalankylä)
Maantietoa
Lammen pituus on 400 metriä, leveys 200 metriä ja sen pinta-ala on 5,3 hehtaaria. Se sijaitsee Kovesjärven pohjoispuolella Viitanevan reunalla. Sen ympäristö on kangasmetsää ja lammen rannat ovat avosuota. Ympäröivien soiden suo-oja laskevat avosuon reunalle ja lammen laskuoja lähteen sen itärannalta itään. Se laskee 800 metrin jälkeen Kovesjärven pohjoispäässä olevaan Koveslahteen. Rantaviivan pituus on 950 metriä. Lammen lähellä sijaitsee entinen maatila Ahvenlampi. Rannoilla ei ole rakennuksia eikä rantaan johda tietä.
Historiaa
Vanhassa 1800-luvulla laaditussa pitäjänkartassa erottuu heikosti itärannalla viherällä maalattu niitty. Muuten lampi oli luonnontilainen ja autio.
Vuonna 1952 jätti talollinen Michel Jeremiasson Kovesjärven maatalosta hakmuksen kuivata järvi. Tästä on annettu päätös samana vuonna, mutta päätöspaperi on kadonnut. Koska peruskartan mukaan lampea ympäröivät avuosuon reunus, on osittainen järvenlasku täysin mahdollinen. Sillä pyrittiin luomaan heinäniittyjä karjan rehun kasvattamiseksi.
Eteläinen koulu (Riihimäki)
Riihimäen-Herajoen kansakoulu aloitti toimintansa nykyisen Eteläisen koulun paikalla 18. elokuuta 1903. Arkkitehti Yrjö Sadeniemen suunnittelema alkuperäinen koulurakennus valmistui 1905, mutta kävi jo valmistuttuaan liian pieneksi. Arkkitehti J. Emil Valorinnan suunnittelema lisärakennus valmistui 1907. Rakennuksessa oli voimistelusali, käsityöluokka sekä asunto opettajalle. Vuonna 1913 koulun nimeksi tuli Eteläinen kansakoulu ja oppilaita oli tuolloin 170.
Nykyinen U. E. Mäkisen suunnittelema koulun päärakennus valmistui 1932. Arkkitehti Martti Jaatisen suunnittelema laajennusosa valmistui 1958. Peruskoulu-uudistuksen myötä koulu muuttui 1976 Eteläisen koulun ala-asteeksi. Rakennukset saneerattiin viimeksi 1996, jolloin rakennettiin samalla myös koulun uudet liikunta- ja ruokailutilat, jotka on suunnitellut sarkkitehti Harri Hietanen. Liikunta- ja juhlasali nimettiin koulun pitkäaikaisen rehtorin Matti Nikusen mukaan Matinsaliksi.
Laajennusosan tieltä purettiin vuonna 1905 valmistunut alkuperäinen koulurakennus. Vuonna 1907 valmistunut lisärakennus on kuitenkin yhä jäljellä ja rajaa koulupihaa Lopentielle päin ja se on suojeltu kulttuurihistoriallisesti ja kaupunkikuvallisesti arvokkaana rakennuksena. Vuonna 1932 valmistunut koulurakennus on myös suojeltu kaupunkikuvallisesti arvokkaana rakennuksena.
Lähteet
60.73353°N, 24.76478°W
Falco 3
Falco 3 on Falcon kolmas albumi, ja se on vuodelta 1985. Sitä voitaneen pitää Falcon menestyneimpänä levynä. Albumi sisältää Amadeus-elokuvan pohjalta tehdyn kappaleen ”Rock Me Amadeus”, joka nousi listaykköseksi monissa Euroopan maissa ja Yhdysvalloissa. Se on ainoa saksankielinen kappale, joka on noussut Yhdysvalloissa ykkössijalle. Levyllä on myös menestystä saaneet kappaleet ”Jeanny” ja ”Vienna Calling”. ”Jeanny” herätti Euroopassa keskustelua tekstisisältönsä takia. Laulu kertoo raiskaajan suhteesta uhriinsa. Vaikka kappaletta boikotoitiin, se sai myyntimenestystä ja yksi Falcon tunnetuimmista kappaleista.
Rotestilaulu
Rotestilaulu on Simo Salmisen esittämä humoristinen musiikkikappale, joka levytettiin huhtikuussa 1966. Kappaleen sävellyksen ja sanoitukset ovat tehneet Salminen ja Spede Pasanen, ja sovituksen Esko Linnavalli. Rotestilaulu oli Salmisen levylaulajan uran ensimmäisiä kappaleita, joka osoittautui suurmenestykseksi ja oli kyseisen kesän isoimpia myyntimenestyksiä, pysytellen levymyyntilistan kärkipaikoilla useita viikkoja.
Kappaleen synty
Tarina kertoo, että Rotestilaulu syntyi samana vuonna ilmestyneen Millipilleri-elokuvan kuvausten jälkeen, Pasasen silloisessa kotitalossa Lauttasaaressa. Kyseisenä päivänä Pasanen ja Salminen olivat saunoneet ja viettäneet aikaa saunaosaston uima-altaalla ja ajan myötä siirtyneet olohuoneeseen, jossa he jatkoivat keskustelua. Pasanen oli laittanut television päälle, jossa sillä hetkellä oli soinut Yleisradion ohjelma, jossa esitettiin protestilauluja. Erityisen negatiivisen vaikutuksen Pasaseen ja Salmiseen teki Vesa-Matti Loirin lauluesitys kyseisessä ohjelmassa, ja reaktiona siihen Salminen sai idean "Rotestilaulusta", joka parodioi protestilauluja. Pasanen kirjoitti muistiin Salmisen keksimän sanoituksen, johon hän itse teki myös muutamia lisäyksiä. Kappaleen sanoitus syntyi 10 minuutissa. Simo Salminen esitti kappaleen ensimmäisen kerran samana iltana vaimolleen Marittalle sekä Speden vaimolle Pirjolle, jotka olivat istuneet iltaa keskenään talon yläkerrassa.
Duncraigin rautatieasema
Duncraigin rautatieasema on rautatieasema Skotlannissa lähellä Duncraig Castlen kartanoa Ylämaan hallintoalueella. Se sijaitsee Kyle of Lochalshin radan varrella.
Asema oli alun perin Duncraig Castlen yksityinen asema, ja sen nimi oli Duncraig Platform. Yleisölle se avattiin 23. toukokuuta 1949, ja nykyinen nimi tuli käyttöön 10. syyskuuta 1962. Asemaa ehdotettiin suljettavaksi vuoden 1963 Beechingin leikkausten ensimmäisessä raportissa, ja se suljettiinkin virallisesti 7. joulukuuta 1964. Käytännössä se pysyi kuitenkin avoinna, sillä leikkauksia vastaan kapinoineet paikalliset veturinkuljettajat eivät suostuneet hyväksymään aseman sulkemista ja pysäyttivät edelleen junansa siellä. Lopulta British Railways Board avasi Duncraigin aseman vastentahtoisesti uudelleen 5. tammikuuta 1976.
Duncraigin asema on B-tason suojeltu rakennus. Kaudella 2017–2018 sitä käytti 408 matkustajaa.
USS Claxton (DD-571)
USS Claxton (runkonumero DD-571) oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1942 vesillelaskettu Fletcher-luokan hävittäjä, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin Consolidated Steel Corporationilta Orangesta Texasista. Alus laskettiin vesille 1. huhtikuuta 1943 kumminaan rouvaA. D. Bernhard ja otettiin palvelukseen vielä samana vuonna 8. joulukuuta ensimmäisenä päällikkönään H. F. Stout.
Palvelus
Maaliskuussa 1943 Claxton Casconlahdella Mainen rannikolla liittoutuneiden pelätessä Saksan laivaston taistelulaivan Tirpitzin merellelähtöä Norjasta. Suojattuaan yhtä saattuetta Casablancaan alus lähti Charlestonista 17. toukokuuta liittyäkseen Yhdysvaltain Tyynenmeren laivastoon.
Oltuaan koulutuksessa 12. kesäkuuta alkaen Noumeaussa ja Espiritu Santossa alus suojasi 27. kesäkuuta – 25. heinäkuuta Rendovan maihinnousua, minkä jälkeen alus liittyi 23. hävittäjälaivueeseen. Laivueen mukana Claxton osallistui keisarinna Augustan lahden taisteluun 1.-2. marraskuuta välisenä yönä torjuttaessa keisarillisen Japanin laivaston risteilijäosaston pääsy Bougainvillen maihinnousuosaston kimppuun. Taistelun jälkeen alus suojasi vaurioitunutta USS Footea hinannutta USS Thatcheria Purvisinlahdelle, jonne osasto saapui 4. marraskuuta.
Cape St. Georgen niemen edustalla Uuden-Irlannin rannikolla alus ja neljä muuta hävittäjää kohtasi 25. marraskuuta viisi keisarillisen Japanin laivaston hävittäjää, jotka olivat matkalla evakuoimaan lentotukikohdan henkilöstöä Rabauliin. Yhdysvaltalaiset onnistuivat yllättämään vastustajansa laukaisemalla torpedonsa pimeyden suojaamina, mitä seurasi tykistötaistelu. Taistelussa upposi kolme japanilaisalusta ja neljäs vaurioitui amerikkalaislaisten selvitessä ilman tappioita.
Oía
Oía (, lausutaan [i:a]) on Kreikan kylä sekä samanniminen Thíran kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Οίας, Dimotikí Enótita Oías) ja entinen itsenäinen kyläkunta. Se sijaitsee Thíran saarella Santorínin saariryhmässä, hallinnollisesti Thíran alueyksikössä Etelä-Egean saarten alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 1 545 ja varsinaisen Oían kylän väkiluku 665 (vuonna 2011).
USS Claxton (DD-571)
Palvelus
Bougainvillessä Sarimen maatilaa alus tulitti 4. helmikuuta 1944, jolloin alus vaurioirui pahoin takakannella tapahtuneessa räjähdyksessä. Räjähdyksen mahdollisena aiheuttajana pidetään kahta kranaattia ja siinä haavoittui viisitoista miehistönjäsentä. Vaurioista huolimatta alus sai tehtävänsä täytettyä kolmella etukannen tykillään. Tehtävästä vapauduttuaan alus purjehti tilapäiskorjauksiin Purvisinlahdelle, mistä se jatkoi korjattavaksi Yhdysvaltain länsirannikolle.
Oía
Oían kylä sijaitsee Thíran saaren pohjoisosassa Santorínin kalderan reunalla. Se on Santorínin ja koko Kreikan kuvauksellisimpia kyliä ja se on myös kuuluisa auringonlaskuistaan.