cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lol Mahamat Choua
Lol oli mukana Habrén hallituksessa 1982 alkaen. Lol johti Rassemblement pour la démocratie et le progrès -oppositiopuoluetta vuodesta 1992, kun ne sallittiin. Hän oli ehdokkaana 1996 presidentinvaaleissa ja jäi viidenneksi. Lol johti RDP:n parlamenttiryhmää parlamentissa ja tuki sittemmin presidentti Débyä.
Fabio Pecchia
thumb|200px|Fabio Pecchia
Fabio Pecchia (s. 24. elokuuta 1973 Formia, Latinan maakunta, Italia) on italialainen jalkapalloilija, joka edusti vuonna 2009 päättyneellä pelaajaurallaan useita italialaisseuroja. 171 senttimetriä pitkän Pecchian pelipaikka oli keskikenttäpelaaja. Hän on toiminut myöhemmin valmentajana, viimeksi Hellas Veronan päävalmentajana vuosina 2016–2018.
Pecchia on pelannut kolme ottelua Italian alle 23-vuotiaiden maajoukkueessa.
Paul Franke
Paul Walter Franke (23. joulukuuta 1917 Boston – 21. heinäkuuta 2011 Queens) oli yhdysvaltalainen oopperalaulaja, äänialaltaan tenori.
Franke opiskeli New England Conservatory of Musicissa ja lauloi Radio City Music Hallissa ennen kuin aloitti uran Metropolitan-oopperassa. Hän erikoistui comprimariorooleihin eli oopperoiden sivuosiin. Franke teki Metropolitan-oopperassa ensimmäisen esiintymisensä Italo Montemezzin oopperassa L'amore dei tre re 1. joulukuuta 1948. Viimeisen kerran hän esiintyi siellä Francis Poulenc'n Karmeliittain tarinoissa 16. huhtikuuta 1987. Kaikkiaan Franke lauloi Metropolitan-oopperassa 1 980 kertaa.
Franke teki myös esiintymisiä Santa Fen oopperassa ja osallistui moniin levytyksiin. Hänellä oli vaimo (k. 2002) ja neljä lasta.
Pirunkirkko
thumb|250px|[[Paistjärven pirunkirkko Heinolassa on lippaluola, joka on aikojen kuluessa ollut sotapakolaisten, metsästäjien ja kalastajien asuinpaikka.]] Pirunkirkko on nimitys useille erilaisille kallio- ja kivimuodostumille. Pirunkirkkoihin liittyy usein kansanperinnettä. Joitakin, esimerkiksi Rautjärven Linnavuoren pirunkirkkoa, on käytetty suojapaikkoina isonvihan aikana. Kolin Pirunkirkko muodostui maanjäristysten ja jääkauden muokkaamana.
Jack Mendelsohn
Jack Mendelsohn (8. marraskuuta 1926 – 25. tammikuuta 2017) oli yhdysvaltalainen televisiokäsikirjoittaja ja sarjakuvan tekijä, joka oli kolme kertaa Emmy-ehdokkaana usein musikaalisen televisiosarjojen myötä. Hän oli käsikirjoitti uransa aikana useita animaatiosarjoja 1960-luvulta lähtien, kuten Krazy Kat, sekä muutamia Hanna-Barberan tuottamia sarjoja The New Scooby-Doo Movies, The Flintstones Comedy Hour sekä Yogi ja kaverit.
Unto Ahokivi
Unto Kalervo Hämäläinen, kirjailijanimi Unto Ahokivi (6. elokuuta 1916 Lappeenranta – 26. maaliskuuta 1986 Farsta, Tukholma, Ruotsi) oli suomalainen kirjailija.
Hämäläinen oli ammatiltaan mainospiirtäjä. Hän kävi kansakoulun, Kannaksen kotiteollisuuskoulun 1930–1931, Viipurin taiteenystävien piirustuskoulun 1936–1939 ja Myynti- ja mainoskoulun Helsingissä 1940–1941. Jatkosodassa Hämäläinen toimi TK-miehenä ja TK-rintamakirjeenvaihtajana vuosina 1943–1944.
Hämäläisen vanhemmat olivat työnjohtaja Vilho Hämäläinen ja Ida (o.s. Hölttä). Puoliso oli Aili Elina (o.s. Ketola) vuodesta 1947. Tukholman suomalaiseen seurakuntaan Hämäläinen kuului vuodesta 1979.
Dugald C. Jackson
Dugald Caleb Jackson (13. helmikuuta 1865 – 1. heinäkuuta 1951) oli yhdysvaltalainen sähköinsinööri. Hän sai vuonna 1938 IEEE:n Edison-mitalin saavutuksistaan insinöörikoulutuksen johtamisessa sekä sähkövoiman tuottamisessa ja jakelussa. Jackson johti Massachusetts Institute of Technologyn insinööritieteiden laitosta 1907–1935.
Touriya Jabrane
Touriya Jabrane (s. Saadia Kraytif ; 16. lokakuuta 1952 Casablanca – 24. elokuuta 2020) oli marokkolainen teatteriohjaaja, näyttelijä ja poliitikko. Vuosina 2007–2009 hän oli kulttuuriministeri Abbas El Fassin hallituksessa.
Veteraanin voitto
Veteraanin voitto on Aarne Laineen ja Edvin Laineen ohjaama suomalainen mustavalkoelokuva vuodelta 1955. Elokuvan teemana on raittiuden edistäminen.
Eläkkeellä oleva työväen urheiluliikkeen veteraani (Vilho Siivola) muistelee menneitä. Tapio Rautavaaran esittämällä työmiehellä on ongelmia alkoholin kanssa. Elokuva on tehty yhteistyössä Työväen Urheiluliiton kanssa sen 35-vuotispäivän kunniaksi.
Kriitikoilta elokuva sai vain laimeita kehuja.
Janne Hynynen
Janne Hynynen on lappeenrantalainen muusikko. Hän soittaa rumpuja yhtyeissä Monsteriser, Pronssinen Pokaali, Susivainaa, Eläköön Elämä! ja Maanalainen Armeija. Hän oli myös Mokoman ensimmäinen rumpali.
Vuosina 2013-2018 Hynynen pyöritti Levykauppa Äxän myymälää Lappeenrannassa.
Hynynen on laulanut taustalauluja useilla Kotiteollisuuden albumeilla. Hänen veljensä Jouni Hynynen on yhtyeen laulaja-kitaristi.
Inkeri Ketola
Inkeri Ketola (oik. Helena Inkeri Ketola, o.s. Malm; 11. toukokuuta 1933 Helsinki – 5. tammikuuta 2005 Helsinki) oli suomalainen iskelmälaulaja. Hän levytti iskelmiä vuosina 1959–1962 pääasiassa suomen kielellä, mutta joitakin kappaleita myös ruotsiksi.
Elämä
Ketolan puoliso oli Yrjö Herman. Heillä oli kaksi lasta (s. 1951 ja 1953).
Inkeri Ketola oli jo lapsuudessaan musikaalisesti lahjakas. Hän soitti nuoresta tytöstä alkaen harmonikkaa ja oppi helpohkosti korvakuulolta soittamaan kappaleita pianolla vaikkei saanut kumpaankaan soittimeen varsinaista koulutusta. Hänen musiikinopettajansa Kallion yhteiskoulussa suosittelikin hänelle musiikkiopintoja, mitkä sitten toteutuivatkin iskelmälaulu-uran yhteydessä.
Ketola oli ollut sotalapsena Ruotsissa, kuten myös hänen ystävänsä Laila Kinnunenkin ja piti kovasti ruotsinkielisistä lauluista. Äidinkieleltään Ketola olikin ruotsinkielinen.
Statiinin uhrit
Statiinin uhrit on vuonna 2013 ilmestynyt Leino Utriaisen kirjoittama kirja, jossa hän kertoo kokemuksistaan ja keräämästään tiedosta statiinin aiheuttamista ongelmista. Kirjan on kustantanut Atar Kustannus.
Inkeri Ketola
Elämä
1960-luvun alkupuoliskolla ei pelkästään iskelmämusiikkia tekemällä päässyt juuri kukaan toimeentuloon. Ketola toimi päätoimisesti myyjättärenä ja hänellä oli jonkin aikaa myös oma lastenvaatekauppa Vuorimiehenkadulla Helsingissä.
Statiinin uhrit
Yritysjohtajana työskennelleen diplomi-insinööri Leino Utriaisen kolesteroliarvot nousivat koholle, ja hän sai lääkitykseksi statiineja.Kun hän sai haimatulehduksen, ilmeni sen syyksi lääkitys. Hän jätti lääkkeet pois ja kertoo, että samalla katosivat kaikki kummalliset vaivat. Utriainen on kertonut kokemuksistaan myös vuonna 2010 Ylen MOT-ohjelmassa.
Inkeri Ketola
Elämä
Inkeri Ketola joutui jättämään laulu-uransa kesken 1960-luvun alkupuolella epilepsian johdosta. Hän oli kärsinyt nuoruudesta alkaen lievistä poissaolokohtauksista ja niiden lisääntyessä hän ei enää voinut jatkaa esiintymisiä. Lopetettuaan iskelmälaulajan uransa hän jatkoi myyjättärenä vielä noin kymmenen vuotta muun muassa kultasepänliikkeessä, mutta siirtyi sitten sairauseläkkeelle.
Yhtyeet ja laulunopettajat
Seuraava ja pitkäaikaisin laulunopettaja oli Eero Wäre, joka on ehkä tunnetuin 60-luvun iskelmälaulajien kouluttaja. Eero Wäreen orkesterin laulusolistina Inkeri Ketola toimi pitkään.
Ossi Malisen orkesterin solistina Inkeri Ketola teki suurimman osan levytyksistään. Myös Nacke Johanssonin orkesterin kanssa hän teki pari levyä. Viimeisimmäksi orkesteriksi, jonka solistina Inkeri Ketola toimi jäi Asser Fagerströmin orkesteri.
Lvivin polytekninen yliopisto
Lvivin polytekninen yliopisto on Ukrainan länsiosissa, Lvivin kaupungissa sijaitseva teknillinen yliopisto, jolla on kansallisen yliopiston asema. Se pohjautui aiempaan teknilliseen kouluun, joka vuonna 1844 nostettiin asemaltaan teknilliseksi akatemiaksi. Tuolloin siitä tuli eräs itäisen Euroopan ensimmäisiä teknillisiä korkeakouluja.
Lvivin polytekninen yliopisto on opiskelijamäärältään suuri yliopisto. Sillä on yli 36 000 opiskelijaa. Alempi korkeakoulututkinto voidaan suorittaa 64 eri oppiaineessa ja maisteritason tutkinto 124 eri syventymiskohteessa. Yliopistossa opetusta antaa 2 200 luennoijaa, joista 320:lla on dosenttitason tutkinto (professorit) ja 1 200 on tohtoritutkinnon suorittaneita.
Lvivin kansallinen polytekninen yliopisto kuuluu maan kymmenen arvostetuimman korkeakoulun ryhmään. Se on saanut autonomisen tutkimusyliopiston aseman yhtenä Ukrainan noin viidestätoista oppilaitoksesta. Vuonna 2013 suoritetussa 200 ukrainalaisen yliopiston vertailussa Lvivin polytekninen yliopisto pisteytettiin Ukrainan 8. parhaaksi yliopistoksi. Espanjalainen Webometrics-yliopistoranking luokitteli yliopiston puolestaan sijaluvulle 9.
Yliopiston päärakennus valmistui vuosina 1874–1877. Lviviläisen arkkitehti Julian Zachariewiczin suunnittelemaa rakennusta pidetään yhtenä Lvivin arkkitehtonisesti näyttävimmistä julkisista rakennuksista, joten se on myös matkailunähtävyys.
Avempace
Avempace eli Ibn Bazdza (k. 1138) oli arabialainen aristoteelinen filosofi, lääkäri, tähtitieteilijä, matemaatikko ja runoilija. Hän vaikutti Espanjassa. Hän kirjoitti arabiaksi lähinnä logiikasta.
Chromia
Chromia on Transformers-universumissa esiintyvä Autobotti. Hasbron luoma hahmo esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1985 The Transformers-sarjan jaksossa "The Search for Alpha Trion".
The Transformers
Chromian äänenä jaksossa oli Linda Gary.
Transformers: Cybertron
Transformers: Cybertronissa Thunderblastin japanilainen nimi on Chromia.
Transformers: Kaatuneiden kosto
Transformers: Kaatuneiden kostossa Chromia on yksi Arceen sisaruksista, jotka jakavat yhteisen mielen tämän kanssa. Hän muuntautuu siniseksi Suzuki B-King-moottoripyöräksi.
Alppihiihdon maailmancup 1997–1998
Alppihiihdon maailmancup -kausi 1997–1998 oli 32. alppihiihdon maailmancup -kausi. Miesten kokonaiskilpailun voitti Itävallan Hermann Maier ja naisten Saksan Katja Seizinger.
Pipin Heristalilainen
pienoiskuva|Pipin Heristalilainen. [[Louis Gallaitin maalaus Brysselin Palais de la Nationissa.]] Pipin Heristalilainen (Pipin II eli Pipin Keskimmäinen) (640/650–16. joulukuuta 714) oli Austrasian major domus 680–714 sekä Neustrian ja Burgundin major domus 687–695.
Pipinistä tuli Austrasian major domus Dagobert II:n kuoltua vuonna 679. Pipin onnistui säilyttämään Austrasian itsenäisyyden, vaikka Neustrian kuningas Teoderik III ja hänen major domuksensa Ebroin yrittivät alistaa Austrasian valtansa alle. Ebroin voitti Pipinin Laffauxissa vuonna 680, mutta Ebroin kuoli jo samana vuonna, ja vuonna 687 Pipin puolestaan löi Teoderik III:n ja silloisen Neustrian major domuksen Bertharin Tertryssä. Siitä eteenpäin Pipin oli kaikkien frankkien tosiasiallinen hallitsija. . Pipin Heristalilaisen voidaan katsoa luoneen perustan karolingien valtakunnalle. Hän kuitenkin antoi merovingikuninkaiden jäädä nukkehallitsijoiksi.
Pipinin vaimon Plektrudiksen perilliset eivät pystyneet säilyttämään major domuksen arvonimeä ja valtaa itsellään. Pipin Heristalilaisen seuraajaksi ja Austrasian major domukseksi kohosi lopulta hänen avioton poikansa Kaarle Martel, joka oli saavuttanut suosiota menestyksekkäänä sotapäällikkönä.
Kerkenna-saaret
Kerkenna-saaret ovat saariryhmä Tunisian itärannikolla, Gabesinlahdella. Saaret ovat vain 13 metriä merenpinnan yläpuolella. Pääsaaret ovat Chergui ja Gharbi. Saaret kuuluvat Kerkennan kuntaan, jonka asukasluku oli vuonna 2014 15 501.
Maantiede
pienoiskuva|vasen|Maisemaa rannikolla. Saaret sijaitsevat noin 20 kilometriä mantereelta. Mantereen rannikolla saaria vastapäätä sijaitsee Sfaxin kaupunki. Kahdesta pääsaaresta suuremmalla on pituutta koillisesta lounaaseen 27 kilometriä ja leveyttä noin 7 kilometriä. Pienemmän kolmionmuotoisen saaren leveys on 14 kilometriä ja pituus 7–8 kilometriä. Saaria erottaa kapea noin 800 metriä leveä al-Karkanan salmi, jonka ylittää nykyisin maantie. Aikanaan saaria yhdisti roomalaisten rakennuttama pengertie, joka on sittemmin jäänäyt merenpinnan alapuolelle. Sen poikki on kaivettu kapea väylä laivaliikennettä varten. Saaret sijaitsevat laajalla merenalaisella kielekkeellä ja ympäröivä merialue on hyvin matala. Saarien vieressä merenpohja on vain 0–5 metrin syvyydellä. Saarille johtaa kuitenkin merenalaisia wadeja, joiden kautta saarille pääsee laivoilla. Saaret itsessään ovat hyvin matalia ja vain paikoitelleen yli 13 metrin korkeudella merenpinnasta. Saarten ympärillä on useita pienempiä särkkiä.
Historia
Saaria ei sittemmin juurikaan mainittu historiallisissa lähteissä ennen 1000-lukua. Vuonna 1098 saarista suurimman mainittiin kuuluvan zirideille. Paikalliset asukkaat kärsivät sittemmin useista ryöstöretkistä saarille. Sisilian kuningas Roger II valtasi saaret vuonna 1153, mutta ne menetettiin almohadeille vuonna 1158. Aragonian hallitsija Pietari III johti sotaretkeä saarille vuonna 1287 ja saaret läännitettiin Roger Laurialaiselle. Saarelaiset kapinoivat ja kukistivat kristityt hallitsijansa vuonna 1335, mutta aragonialaiset palasivat vuonna 1423. Monet saarien asukkaista päätyivät sotavangeiksi. Vuodesta 1510 saarista kamppailivat puolestaan Osmanien valtakunta ja Espanja. Osmanit valtasivat saaret vuonna 1560, mutta valtausta seurasi useita espanjalaisten ryöstöretkiä vuosina 1576, 1596 ja 1611.
Jatkuvat taistelut ja sotaretket johtivat saarten asukasluvun vähenemiseen, mutta lopulta niitä alettiin asuttaa uudelleen. 1800-luvulla saarilla kuvaillaan olleen kymmenen kylää ja Mellitan pikkukaupunki. Uudet asukkaat saapuivat muualta Tunisiasta ja Marokosta. Saarten asukkaat ovat sittemmin harjoittaneet elinkeinonaan etenkin kalastusta. Monet ovat myös siirtyneet töihin mantereelle. Saaret ovat nykyisin myös matkailukohde. Etenkin Libyan levottomuuksien alettua saarista tuli myös tärkeä salakuljettajien käyttämä reitti siirtolaisille Eurooppaan. Kerkennan kunnan asukasluku oli vuonna 2014 15 501.
Harri
Harri (ruotsinkielisessä kalenterissa Harry) on suomenkielinen miehen etunimi. Suomessa Harrin nimipäivää vietetään 6. tammikuuta. Muodossa Harry nimi on erittäin suosittu englanninkielisissä maissa. Harri on myös Harryn walesilainen muoto.
Harry tulee nimestä Henry. Henryn alkuperä on saksalaisessa nimessä Haimirich, joka tarkoittaa kodissa määräilijää. Samaa alkuperää ovat myös nimet Henrik ja Heikki. Norjassa nimi Harry tarkoittaa puhekielessä henkilöä, jolla on huono maku tai joka pitää aikansa eläneistä asioista.
Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan on Suomessa ollut kirjoilla vuoden 2019 loppuun mennessä noin 26 180 Harri-nimistä miestä. Heistä yli puolet on 1960- ja 1970-luvuilla syntyneitä. Harry-nimisiä on ollut Suomessa kaikkiaan 6 761 miestä. Nimi ei ole koskaan ollut vuoden suosituimpia nimiä.
Harri esiintyy Suomessa myös sukunimenä. Tammikuussa 2022 Harri oli nykyisenä sukunimenä 358 suomalaisella.
Berliinin sopimus
Berliinin sopimus -nimisiä sopimuksia ovat ainakin:
Avicebron
thumb|Avicebron Avicebron eli Solomon Ibn Gabirol eli Solomon ben Judah (n. 1021–1058) oli juutalainen filosofi, moralisti ja runoilija. Hän vaikutti Espanjassa. Nimi Avicebron on itse asiassa väärintulkinta hänen oikeasta nimestään Ibn Gabirol. Keskiajan kristityt skolastikot luulivat häntä islamilaiseksi, ja tulkitsivat hänen nimensä myös monilla muilla tavoilla, kuten Avincebrol, Avicembron, jne.
Berliinin sopimus
Conferentie van Berlijn
Avicebron
Avicebron pyrki yhdistämään uusplatonismin juutalaiseen oppiin ja Tooraan. Hän kirjoitti muun muassa teoksen Fons vitae (Elämän lähde).
Jätti-iibis
Jätti-iibis (Pseudibis gigantea, synonyymi Thaumatibis gigantea) on äärimmäisen uhanalainen iibislintu ja sukunsa ainoa laji. Niitä arvioidaan olevan jäljellä alle 50 yksilöä
Koko ja ulkonäkö
Jätti-iibis kasvaa yli metrin pituiseksi. Sen höyhenpeite on ruskeansävyinen. Pää on kalju ja harmahtava, jalat vantterat ja joko punertavat tai oljenväriset.
Levinneisyys
Jätti-iibiksiä elää Kambodžassa ja Laosissa.
Rumelia
240px|right|thumb|Rumelian kartta vuodelta 1809. Rumelia on turkkilainen 1400-luvulta lähtien käytetty nimitys eteläisistä Balkanin alueista. Turkinkielinen sana Rumeli tarkoittaa kirjaimellisesti "Roomalaisten maata", jolla viitataan Bysantin valtakunnan rippeisiin, jotka osmanit valtasivat.
Rumeliaan kuuluvat Konstantinopolin seutu, Thessaloniki ja muu Makedonia, Moesia sekä Traakia. Nykypäivänä aluetta ovat suunnilleen Tonavan etelän puoleiset ja Albanian itäpuoliset osat, rajoittuen etelästä Peloponnesokseen eli Moreaan. Nimitystä on käytetty viittaamaan myös Turkin Euroopan puoleiseen osaan.
Itä-Rumelia oli autonominen provinssi Osmanien valtakunnassa Berliinin sopimuksesta 1878 lähtien, mutta se liittyi väkivallattomasti Bulgariaan 1885.
Nykyään nimitys Trakya on syrjäyttänyt Turkissa nimen Rumelia. Aluetta kutsutaan Rumeliaksi vain historiallisessa yhteydessä.
Peksala
Peksala on kylä Salon kaupungin alueella Varsinais-Suomessa. Kylä sijaitsee Kemiön saaren koilliskulmassa entisen Angelniemen kunnan alueella.
Peksala edustaa vanhaa suomalaista asutusta Kemiön saarella. Vakituinen kyläkanta on muodostunut jo varhaiskeskiajalla. 1800-luvulla Peksala oli vauras kylä, jossa toimi tiilitehdas, meijeri, kansakoulu ja ruotsinkielinen maanviljelyskoulu. Vuosisadan loppupuolella kuitenkin kylän omistusoikeudet päätyivät naapurikylään Paatelmaahan. Maanviljelyskoulu lakkautettiin vuonna 1924 ja kansakoulu 1957. Vanhan kantatilan paikalla ei nykyään ole rakennuksia. Kylässä sijaitsee nykyään muutama tila, joista Peksalan maatila on suurin.
Oxfordin rautatieasema
Oxfordin rautatieasema on yliopistostaan tunnetun Oxfordin kaupungin päärautatieasema Oxfordshiressä Englannissa. Se sijaitsee vajaan kilometrin päässä kaupungin keskustasta. Asemaa ylläpitää First Great Western, minkä lisäksi asemalla pysähtyy CrossCountryn ja Chiltern Railwaysin junia. Kaukojunaliikennettä on muun muassa Lontoon Paddingtonin rautatieasemalle sekä Newcastlen ja Manchesterin suuntiin.
Illuminatus!
Steve Jackson Games julkaisi vuonna 1982 kirjaan perustuvan pelin, josta tuli klassikko.
27. tammikuuta
27. tammikuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 27. päivä. Vuodesta on jäljellä 338 päivää (karkausvuonna 339).
Kansainvälinen vainojen uhrien muistopäivä, joka ei ole liputuspäivä eikä vapaapäivä.
Hopeinen kuu ja 19 muuta Olavi Virran toivotuinta
Hopeinen kuu ja 19 muuta Olavi Virran toivotuinta on suomalaisen Olavi Virran kokoelma-albumi vuodelta 2009.
Rakas lurjus
Rakas lurjus on Toivo Särkän ohjaama elokuva vuodelta 1955. Se pohjautuu Mika Waltarin näytelmään Rakas lurjus (1947), jonka Waltari kirjoitti alkuaan tilaustyönä Joel Rinteen autoon mahtuvalle kolmen hengen teatteriseurueelle kesäkiertuetta varten. Elokuva toteutettiin kymmenessä työpäivässä.
Tarina alkaa, kun vannoutuneet naistenvihaajat ottavat vuokralaisen, joka paljastuu naiseksi. Jo teatteriesityksissä rooleihinsa paneutuneet näyttelijät saivat elokuvan aikalaisarvioissa kiitosta, mutta itse elokuvaa pidettiin ohuena. Myöhemmän televisioesityksen yhteydessä komediaksi tarkoitetun elokuvan kritiikissä arvioidaan, että farssia elokuvassa on ainoastaan muutamassa tahattoman koomisessa repliikissä.
Stormie Jones
pienoiskuva|Stormie Jones
Stormie Dawn Jones (30. toukokuuta 1977 – 11. marraskuuta 1990) oli maailman ensimmäinen henkilö, jolle tehtiin yhdistetty maksan- ja sydämensiirto. Hän oli kotoisin Texasista, Yhdysvalloista.
Historialliset siirrot tehtiin 14. helmikuuta 1984 tytön ollessa kuusivuotias. Jones kärsi familiaalisesta hyperkolesterolemiasta, joka nosti hänen kolesterolitasonsa kymmenkertaiseksi. Hän kärsi kuusivuotiaana kaksi sydänkohtausta. Lisäksi hänellä oli angina pectoris -kipuja ja sydämen vajaatoimintaa. Siirron jälkeen hän sai hepatiitin, ja siirretty maksa tuhoutui. 20. helmikuuta 1990 Jones sai vielä uuden maksan, joka myös tulehtui. Marraskuussa 1990 Jones joutui sairaalaan influenssan kaltaisista oireista kärsittyään. Sairaalassa hänen verenpaineensa putosi, hänestä tuli letarginen ja hän kärsi sydänkohtauksen. Hänen kuolemansa 13-vuotiaana liittyi vuonna 1984 siirretyn sydämen hyljintään, mikä on harvinaista niin pitkän ajan jälkeen.
Taiteilijan sisaren Ellen Edelfeltin muotokuva
Taiteilijan sisaren Ellen Edelfeltin muotokuva on suomalaisen taiteilijan Albert Edelfeltin öljyvärimaalaus kankaalle vuodelta 1876. Kooltaan tämä muotokuva on 56,5×44,5 cm ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon kokoelmiin.
Taiteilijan sisaren Ellen Edelfeltin muotokuva on Edelfeltin sisarestaan tämän kuolinvuonna maalaama työ. Tätä maalausta pidetään Edelfeltin ensimmäisenä itsenäistä taiteellista näkemystä osoittavana maalauksena. Työssä nuori vakava tyttö istuu norsunluun värisessä silkkipuvussaan kädet sylissään tummien vihreiden kasvien edessä. Koko työn tunnelma on hiljainen, melkein jäykkä.
Albert Edelfeltillä oli kolme sisarta, joista Ellen (1859–1876) oli vanhin. Perheen isä, Carl Albert Edelfelt (1818–1869), oli tätä maalausta tehdessä kuollut jo aiemmin. Sanotaan, että kasvaminen naisten ympäröimänä teki Albert Edelfeltistä naiseuden tuntijan. Albert piti koko ikänsä säännöllisesti yhteyttä äitiinsä Alexandraan (1833–1901) ja nuorempiin sisariinsa Annieen (1866–1935) ja Bertaan (1869–1934), jotka olivat myös usein hänen malleinaan. Albert oli kiinnostunut asuista, joiden kuvaajana hän oli taitava. Hänen kirjeenvaihtonsa paljastaa, että hän usein myös hankki kotimaahan äidilleen ja sisarilleen kankaita ja asusteita.
TF1
TF1 on ranskalainen yksityinen Groupe TF1:n omistama televisiokanava. Kanava yksityistettiin 1987.
Curtis Leschyshyn
Curtis Leschyshyn (s. 21. syyskuuta 1969 Thompson, Manitoba, Kanada) on uransa lopettanut kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Ura
Kaudella 2000–2001 Leschyshyn ehti pelata 54 ottelua Wildissä ennen kauppaamistaan Ottawa Senatorsiin vaihdossa kolmannen kierroksen varausvuoroon. Leschyshyn pelasi Ottawassa kolme kautta ennen kuin teki sopimuksen NHL:n työsulun jälkeen Colorado Avalanchen kanssa. Paluu Coloradoon oli kuitenkin lyhytaikainen sillä Leschyshyn ilmoitti lopettavansa uransa ennen kautta 2005–2006.
Johannes Dale
Johannes Dale (s. 23. toukokuuta 1997 Lørenskog) on norjalainen ampumahiihtäjä. Dale edustaa seuratasolla Fet SSK:ta.
Ura
Johannes Dale on saavuttanut nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa kaksi hopeaa ja yhden pronssin vuosina 2017–2018. Anterselvan MM-kilpailuissa 2020 hän hiihti toisen osuuden norjan hopeaa saaneessa viestijoukkueessa. Yhteislähdössä hän oli kahdeksas ja normaalimatkalla yhdeksäs. Pokljukan MM-kilpailuissa 2021 hän saavutti hopeaa yhteislähdössä ja pronssia normaalimatkalla sekä sijoittui pikakilpailussa neljänneksi ja takaa-ajossa 11:nneksi. Oberhofin MM-kilpailuissa 2023 hän sijoittui pikakilpailussa neljänneksi, takaa-ajossa seitsemänneksi ja yhteislähdössä 11:nneksi.
Kaudella 2019–2020 Dale saavutti uransa siihen mennessä parhaan maailmancupin sijoituksen sijoittumalla 7:nneksi kauden avanneessa pikakilpailussa Östersundissa. Oberhofin yhteislähdössä hän oli samalla kaudella neljäs. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui yhdeksänneksi ja yhteislähtöcupissa neljänneksi.
Joulukuussa 2020 Dale saavutti ensimmäisen maailmancupin osakilpailuvoittonsa voittamalla Hochfilzenin pikakilpailun. Sitä seuranneessa takaa-ajokilpailussa hän oli kolmas. Viikkoa myöhemmin hän sijoittui Hochfilzenin toisessa pikakilpailussa toiseksi. Dale sijoittui toiseksi Oberhofin ensimmäisessä takaa-ajokilpailussa. Hän oli viides sekä maailmancupin kokonaiskilpailussa että pikakilpailucupissa.
Kaudella 2022–2023 hän voitti Le Grand-Bornardin yhteislähdön. ÖStersundin yhteislähtökilpailussa hän oli toinen. Hän sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa seitsemänneksi ja yhteislähtöcupissa neljänneksi.
Feministinen teoria
Feministinen teoria laajentaa feminismin käsitettä teoreettisiin, fiktionaalisiin ja filosofisiin tutkimuksiin. Se pyrkii ymmärtämään sukupuolten epätasa-arvoisuuden luonnetta. Teoria tutkii naisten ja miesten sosiaalisia rooleja, kokemuksia, mielenkiinnon kohteita, rutiineja sekä feminististä politiikkaa useammalla aihealueella, kuten antropologiassa ja sosiologiassa, viestinnässä, mediatutkimuksessa, psykoanalyysissä, kotitalousopissa, kirjallisuudessa, koulutuksessa sekä filosofiassa.
Feministinen teoria keskittyy sukupuolten eriarvoisuuteen. Keskeiset teemat feminismissä ovat syrjintä, esineellistäminen (erityisesti seksuaalinen esineellistäminen), sortaminen, patriarkaatti, stereotypioiminen, taidehistoria ja nykytaide,  sekä estetiikka.
HC Olomouc
HC Olomouc on tšekkiläinen jääkiekkoseura. Seura pelaa maansa korkeimmalla sarjatasolla Extraligassa ja on voittanut sarjan mestaruuden vuonna 1994.
Historia
HC Olomouc perustettiin 1955, silloin nimellä Spartak Moravia Olomouc. Vuodet 1955–1957 Olomoucissa pelattiin tuolla nimellä 2. ligaa. Nimi muutettiin 1965 TJ Moravia DS Olomouciksi, tuolla nimellä seurassa pealttiin aina vuoteen 1979 asti, jolloin joukkue nousi toiseksi korkeimmalle sarjatasolle 1. liigaan. 1991 joukkue nousi Extraligaan, ja 1992 seura muutti jälleen nimeä, nykyiseksi HC Olomouciksi. Kahden vuoden päästä nimen vaihdoksesta koettiin Olomoucin jääkiekon suurin saavutus, Extraligan mestaruus 1994.
1997 Olomouc ajautui ongelmiin ja joukkueen Extraligan sarjapaikka myytiin Karlovy Varylle. Joukkue pelasi 2. Národní Hokejová Ligassa aina vuoteen 2003 kunnes Olomouc onnistui kipuamaan takaisin 1. Národní Hokejová Ligaan.
Joukkueenjohto
Lähde: EliteProspects
Heyy Babyy
Heyy Babyy on vuonna 2007 ilmestynyt intialainen komediaelokuva. Se on hindinkielinen versio malajalaminkielisestä elokuvasta Thoovalsparsham (1990), joka on saanut inspiraationsa yhdysvaltalaisesta elokuvasta Kolme miestä ja baby (1987), joka taas on uudelleenfilmatisointi ranskalaisesta elokuvasta Kolme miestä ja käärö (1985). Heyy Babyy menestyi hyvin.
Neufchâtel
Neufchâtel viittaa seuraaviin asioihin:
Igualada
Igualda on kaupunki Barcelonan maakunnassa Kataloniassa. Kaupunki sijaitsee 51 kilometrin päässä Barcelonasta sisämaahan päin. Kaupungin asukasluku on noin 39 000 (2016). Kaupungin pääelinkeinot liittyvät tekstiili-, paperi- ja nahkateollisuuteen.
Hunt
Hunt voi tarkoittaa seuraavia:
Pummilla Tallinnaan
"Pummilla Tallinnaan" on rap-artisti Tuomas Kauhasen 24. tammikuuta 2014 julkaistu single hänen tulevalta toiselta albumiltaan. Kappaleella vierailee myös Kauhasen debyyttialbumilla taustalaulajana toiminut Mikko Björk. Kappaleen musiikkivideo julkaistiin 17. tammikuuta 2014. "Pummilla Tallinnaan" myi kultaa heinäkuussa 2014.
Myriam Bédard
Myriam Bédard (s. 22. joulukuuta 1969 Neufchâtel, Québec, Kanada) on kanadalainen ampumahiihtäjä ja kaksinkertainen olympiavoittaja.
Bédardista tuli vuonna 1991 ensimmäinen kanadalainen ampumahiihtäjä, joka voitti maailmancupin osakilpailun. Hän muodosti Kanadan ampumahiihtojoukkueen Albertvillen talviolympialaisissa 1992 ja voitti pronssia 15 kilometrillä. Seuraavana vuonna hän voitti maailmanmestaruuden 7,5 km:llä ja saavutti hopeaa 15 km:llä. Vuonna 1994 Lillehammerin talviolympialaisissa Bédard voitti naisten molemmat henkilökohtaiset matkat: 7,5 km ja 15 km.
Bédard piti taukoa urheilusta lyhyesti synnyttääkseen ensimmäisen lapsensa (isä ampumahiihtäjä Jean Paquet). Hänen paluunsa ladulle ei ollut kovin onnistunut johtuen useista loukkaantumisista. Hän lopetti uransa Naganon talvikisojen 1998 jälkeen.
ABS-CBN
Yhtiö syntyi Alto Broadcasting Systemin ja Chronicle Broadcasting Networkin sulautuessa.
5. toukokuuta 2020 ABS-CBN sulki kaikki radio- ja televisioasemansa Filippiineillä, koska yhtiön toimilupaa ei ollut uusittu.
Charlie Hall
Charles ”Charlie” Hall (19. elokuuta 1899 Birmingham, Iso-Britannia – 7. joulukuuta 1959 North Hollywood, Kalifornia, Yhdysvallat ) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka esiintyi muun muassa Laurelin ja Hardyn komediaelokuvissa 1920- ja 1930-lukujen aikana.
Hall näytteli urallaan kaikkiaan yli 250 elokuvassa, joista viimeiseksi jäi lyhytelokuva So You Wanna Play Piano (1956). Hän kuoli 60-vuotiaana vuonna 1959.
Matti Rantanen
thumb|Matti Rantanen Matti Juhani Rantanen (s. 20. helmikuuta 1952 Helsinki) on suomalainen harmonikkataiteilija ja konserttiharmonikan korkeakoulutuksen uranuurtaja.
Tausta
Matti Rantanen syntyi olympiavuonna toimistoapulainen Laina ja puuseppä Uuno Rantasen työläisperheen kolmanneksi lapseksi vaatimattomiin oloihin Helsingin Pohjoiselle Makasiinikadulle. Laina Rantanen oli lähtöisin Pudasjärveltä ja Uuno Rantanen puolestaan Suomusjärveltä, ja he olivat muuttaneet pääkaupunkiin 1930-luvulla. Perheen aiempi asunto oli tuhoutunut vuonna 1944 Helsingin pommituksissa. Pieni hellahuone, joka oli yhtaikaa keittiö, olohuone ja nelihenkisen perheen makuuhuone, oli aikaisemmin ollut vossikkakuljettajien käytössä. Asunnon alapuolella oli entisistä hevostalleista autotalleiksi muutettuja tiloja. Kaksi vanhempaa veljeä, Risto ja Pekka, oli lähetetty Ruotsiin sotalapsiksi, jonne Pekka jäikin pysyvästi. Risto-veli palasi sodan päätyttyä kotiin.
Matti Rantanen on naimisissa harmonikkataiteilija Heidi Velamon kanssa vuodesta 1978.
Harmonikansoittajaksi
Rantasen soittoharrastus sai kipinän hänen isänsä synnyinpaikkakunnalta lähtöisin olevan ystävän, harmonikansoittaja ja toimittaja Leevi Rantalaihon, vierailuista. Rantalaiho teki harmonikkaohjelmia Yleisradioon ja vieraili ystävänsä kotona, joka sijaitsi vanhan toimitalon vieressä. Rantalaiho oli harjoitellut Rantasilla Matin ollessa kolmivuotias ja Matti oli leikkinyt komerossa kenkälaatikon kanssa soittoa ja laulanut. Isä osti sitten pojalle tämän taipumukset huomattuaan joululahjaksi pienen harmonikan. Kuusivuotiaana hän pääsi isänsä työkaverin pojan, Raimo Sirkiän kanssa tanskalaisen soitonopettajan oppiin. Sittemmin Rantanen ja Sirkiä aloittivat opiskelun Lasse Pihlajamaan harmonikkaopistossa. Jo kahdeksanvuotiaana Matti alkoi ansaita rahaa ja rahoittaa koulunkäyntiä keikkapalkkioillaan.
Ura ja saavutukset
Ensikonsertti oli Jyväskylän kesässä 1971. Rantanen nimitettiin Sibelius-Akatemian vastaperustetun harmonikkaluokan johtajaksi 1977 ja lehtorin virkaan 1983. Hän on toiminut vierailevana professorina muun muassa Trossingin Musiikkiakatemiassa Saksassa, Tanskan kuninkaallisessa musiikkikonservatoriossa ja Lontoon Royal Academy of Musicissa. Taideyliopiston Sibelius-Akatemia myönsi Rantaselle professorin arvonimen joulukuussa 2015.
Rantanen on kansainvälisesti tunnettu ja haluttu instrumenttinsa mestarikurssien pitäjä ja harmonikkamusiikin luennoitsija, konsertoiva solisti ja kamarimuusikko. , Toiminut lukuisissa solistitehtävissä muun muassa Radion sinfoniaorkesterissa, Avanti!:ssa sekä Keski-Pohjanmaan kamariorkesterissa, kapellimestareina muun muassa Esa-Pekka Salonen, Jorma Panula ja Atso Almila. Rantanen on tehnyt yhteistyötä noin 30 suomalaisen säveltäjän (muun muassa Einojuhani Rautavaara, Aulis Sallinen, Magnus Lindberg, Matti Murto, Jukka Tiensuu, Harri Wessman) kanssa ja kantaesittänyt noin 70 suomalaista teosta, sisältäen sooloteoksia, kamarimusiikkia ja konserttoja. ,.
Luottamustehtävistä voidaan mainita muun muassa Harmonikansoiton Opettajat Ry:n puheenjohtajuus 1975–1982.
Rantasen ensilevy julkaistiin 1980 ja se sisälsi muun muassa Bachin, Tiensuun ja Vladislav Zolotarjovin musiikkia. Kamarimusiikkilevy, joka sisältää muun muassa Erkki Jokisen, Heikki Valpolan, Tiensuun ja Harri Wessmanin musiikkia ilmestyi 1985. Vuonna 1987 häneltä ilmestyi soololevy Lasse Pihlajamaan musiikkia ja vuonna 1990 tupla-CD kamarimusiikkia useilta suomalaisilta nykysäveltäjiltä.
Lausannen yliopisto
Lausannen yliopisto (, UNIL) on pääosin ranskankielinen julkinen yliopisto läntisessä Sveitsissä. Oppilaitos perustettiin alun perin teologian kouluksi vuonna 1537. Yliopistona se on toiminut vuodesta 1890 lähtien. Yliopistossa on noin 16 000 opiskelijaa, ja siellä on seitsemän tiedekuntaa.
Tiedekunnat
Yliopiston tiedekunnat ovat:
Opiskelijat ja henkilökunta
Lukuvuonna 2019–2020 yliopistossa oli 15 870 opiskelijaa. Heistä oli miehiä 44 prosenttia. Opiskelijoita oli eniten biologis-lääketieteellisessä tiedekunnassa (3 688), vähiten teologian ja uskontotieteiden tiedekunnassa (107 opiskelijaa). Suurin osa opiskeli kandidaatin tutkintoa (8 100) tai maisterin tutkintoa (4 700). Tohtori- ja jatko-opiskelijoita oli yhteensä 2 900.
Henkilökuntaa yliopistolla oli syksyllä 2019 yhteensä 4 100, täysaikaisiksi muutettuna 2 900 henkilötyövuotta.
Kampukset
Yliopistolla on kolme kampusta. Pääkampus on Dorigny, joka sijaitsee Lausannen länsipuolella, Ecublensin, Chavannes-près-Renensin ja Saint-Sulpicen alueella.
CHUV on Vaud’n kantoninsairaalan alue (Centre hospitalier universitaire vaudois), jossa sijaitsee biologis-lääketieteellinen tiedekunta. Alue sijaitsee Lausannen keskustassa.
Epalingesin kampus sijaitsee Lausannen keskustasta koilliseen, pääosin Epalingesin kunnan alueella. Siellä on biokemian laitos ja tutkimuskeskuksia.
Taloustietoja
Vuonna 2018 yliopiston kulut olivat 727 milj. Sfr. Toiminnan rahoittajat olivat Vaud’n kantoni (48 %), liittovaltio (27 %) ja muut kantonit (9 %). Kuudennes tuloista (16 %) tuli muualta kuten opiskelumaksuista, tilaustöistä ja palvelumyynnistä.
Nasun suuri elokuva
Nasun suuri elokuva on DisneyToon Studiosin vuonna 2003 tuottama ja Walt Disney Picturesin ja Buena Vista Distributionin julkaisema animaatioelokuva. Elokuva pohjautuu kirjailija A. A. Milnen Nalle Puh -kirjoihin. Elokuvan pääosassa ei ole tällä kertaa Nalle Puh vaan Nasu.
Elokuva sai Annie-ehdokkuuden vuonna 2004 erinomaisista animointiefekteistä.
Juoni
Nasu on suruissaan kadonnut Puolen hehtaarin metsään eivätkä hänen ystävänsä Nalle Puh, Tiikeri, Kani, Ihaa ja Ruu ymmärrä miksi, kunnes ymmärtävät, että syy on kokonaan heissä. He eivät ota Nasua todesta, koska tämä on niin pieni. Ystävykset lähtevät etsimään Nasua ja tutkivat Nasun leikekirjaa, jonka avulla he saavat vihjeitä siitä missä hän on.
Optinen lennätin
thumb|Optinen lennätin lähellä Ranskan Savernea.
Optinen lennätin oli sähköisen lennättimen edeltäjä. Se oli nopeampi tapa viestiä pitkien matkojen päähän kuin esimerkiksi hevosella matkaava kuriiri. Optisen lennättimen kuljettaman viestin suurinta etäisyyttä rajoittavat maantiede, maaston muodot, sää ja ihmissilmän havainnointikyky. Käytännössä suurin osa optisista lennättimistä oli ketjutettu, jotta viesti voitiin toimittaa pidemmälle.
Optisessa lennättimessä viestien piti olla lyhyitä tai muuten sisällöltään rajoitettuja. Jos olisi haluttu lähettää pitkiä monimutkaisia viestejä, olisi viestiasemien pitänyt olla hyvin lähellä toisiaan. Joka tapauksessa viestiasemien ylläpitäminen oli kallista, joten optista lennätintä ei kannattanut rakentaa pitkälle matkalle. Rooman valtakunnan kaatumisen jälkeen optista lennätintä ei ilmeisesti käytetty Euroopassa vuosisatoihin.
Varhaishistoria
Antiikin aikana optisia lennättimiä käytettiin laajasti. Sitä käytettiin erityisesti Rooman valtakunnan Limes-rajoilla Keski-Euroopassa, Britanniassa ja Lähi-idässä. Antiikin aikana optisen lennättimen tehokkuutta rajoitti lähinnä ihmissilmän näkökyky.
Suomessa arvellaan esihistoriallisina aikoina ja historiallisen ajan taitteessa mäille sijoitettujen muinaislinnojen toimineen ajoittain vartiopaikkoina, joilta lähetettiin savumerkkejä lähiseutujen väestöille ja toisille linnoille varoittaen uhkaavasta vihollisesta.
Chappe-lennätin
Vuoden 1800 paikkeilla Chappe-lennättimen kaltainen järjestelmä rakennettiin Englannissa. Lennätin yhdisti amiraliteetin tärkeisiin satamiin. Venäläiset rakensivat pian optisen lennättimen Pietarista Kronstadtiin ja Pietarista Varsovaan. Vielä 1830-luvulla Preussi rakensi optisen lennätinlinjan Berliinistä Trieriin.
Englannissa on optisen lennättimen seurauksena useita paikkoja, joita kutsutaan edelleen nimellä Telegraph Hill, lennätinkukkula.
1850-luvulla Yhdysvaltain armeijan majuri Albert J. Myer kehitti järjestelmän, jossa heilutettiin lippua (soihtua tai lyhtyä yöllä) oikealle ja vasemmalle, samaan tapaan kuin pisteet ja viivat Morsen aakkosissa. Tämä lippujärjestelmä oli helpommin liikuteltavissa kuin kiinteisiin alustoihin perustuneet järjestelmät, ja sitä käyttivätkin Yhdysvaltain sisällissodan molemmat osapuolet.
Optinen lennätin Ruotsissa ja Suomessa
thumb|Uudiskostruktio [[Abraham Niklas Edelcrantz|Edelcrantzin optisesta asemasta]] Ruotsiin rakennettiin Abraham Niclas Edelcrantzin kehittämä optinen lennätinverkko vuodesta 1794 alkaen. Edelcrantzin järjestelmä perustui 10 käännettävään tauluun, joiden avulla voitiin muodostaa 1024 eri numerosarjaa, jotka piti purkaa kirjaimiksi, sanoiksi tai viesteiksi koodikirjojen avulla.
Verkko kattoi aluksi linnakkeet Tukholman ympäristössä, mutta sitä laajennettiin 1796 Ruotsin Grisslehamnista Signilskärin kautta Eckeröön Ahvenanmaalle.
Lennätinverkkoa jatkettiin Tanskaan ja sitä pidetäänkin maailman ensimmäisenä kansainvälisenä tietoliikenneverkkona. Tanskan suunnalla kehitys kuitenkin loppui 1801.
Ruotsin optinen lennätinverkko oli varattu aluksi sotilaskäyttöön, mutta 1837 se avattiin myös yleisölle. Laajimmillaan sen käyttö oli 1850-luvulla, jonka jälkeen sähköinen lennätin alkoi syrjäyttää optista lennätintä. Viimeiset optiset lennättimet poistettiin käytöstä Ruotsissa 1881 Göteborgin alueella.
Lennättimen taulut oli järjestetty 3 x 3 ruudukoksi, jossa jokainen pystysarake muodosti yhden numeron. Näin saatiin kolmenumeroinen luku, joita oli yhteensä 512 erilaista. Ylimmässä rivissä oli yksi ylimääräinen taulu, joka merkitsi kirjainta A, joka käytännössä kaksinkertaisti mahdollisten numerosarjojen lukumäärään. 3 x 3 ruudukon jokaisen sarakkeen ylin taulu merkitsi lukua 1, keskimmäinen lukua 2 ja alin lukua 4. Näillä kolmella taululla kullekin sarakkeelle voitiin muodostaa numero, joka saatiin summaamalla näkyvissä olevien tauljen arvot keskenään. Näin kunkin sarakkeen arvoksi saatiin 0-7.
Esimerkiksi luku 367 lähetittiin Edelcrantzin optisella lennättimellä seuraavasti:
=
Venäjän optinen lennätin
Venäjän keisarikunnan ensimmäinen optinen lennätin rakennettiin Pietarin ja Laatokan välille 1824. Talvipalatsista Kronstadtiin rakennettiin toinen linja 1833. Pietarin ja Venäjän keisarin kesäasuntojen välille Tsarskoje seloon ja Hatsinaan rakennettiin yhteydet 1835. Seuraavaksi yhteydet perustettiin Pietarin ja Varsovan välille vuoteen 1839 mennessä. Tuolloin niiden välillä oli 149 optista lennätinasemaa, joita hoiti 1 908 henkilöä.
Optinen lennätin rakennettiin Suomenlahden rannikolle Krimin sodan aikana 1854–1855 alkaen keisarillisella asetuksella, jonka kenraalikuvernööri Aleksandr Sergejevitš Menšikov sai tietoonsa 23. helmikuuta 1854. Vuoteen 1853 Viipurin läänin kuvernöörinä toiminut kenraalimajuri ja vapaaherra Casimir von Kothen määrättiin rakennustöiden johtajaksi. Hangosta Pietariin rakennettiin 42 optista lennätinasemaa. Oolannin sodan vihamielisyydet taukosivat elokuuksi 1854, mutta määräys jatkoyhteyden rakentamisesta länteen päin annettiin jo seuraavana vuonna. Myöhemmin linja jatkui Turkuun ja Uuteenkaupunkiin saakka. Tuolloin linjaa käytti 22 upseeria sekä 460 aliupseeria tai miehistöön kuuluvaa. Lennätinasemien etäisyydet olivat 5-13 kilometriä. Etäisyydet eivät voineet olla suuria, sillä erityisin merkkikoodein toiminut viestinvälitys edellytti kiikarien avulla hoidettavaa näköyhteyttä. Asemat olivat samalla puolustuslaitoksen tähystys- ja vartioasemia. Helsingin seudulla lennätinasemat pyrittiiin antamaan luotsien hoidettaviksi.
Venäjän ja afgaanien sodan aikana 1885 optista linjaa testattiin siltä varalta, että Venäjän mahdollisen menestyksen vuoksi Yhdistynyt kuningaskunta ryhtyisi vastatoimiin Itämerellä Oolannin sodan tapaan. Vihollisuuksia kuitenkaan ei maiden kesken puhjennut, joten linja jäi lopullisesti pois käytöstä.
Suomessa on optisen lennättimen pienoismalli Viestimuseon ensimmäisessä huoneessa sisäänkäynnistä oikealla puolella.
Aiheesta muualla
旗語
Yrjö Välikangas
Perhetausta
Välikankaan vanhemmat olivat taiteilija Aapo Välikangas ja Hilda Gustava o.s. Rönkä. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1921 Vieno Mannosen kanssa.
Opinnot
Välikangas kävi viisi luokkaa Tampereen klassillista lyseota ja suoritti seitsemän luokkaa Haapamäen yhteiskoulussa vuonna 1923.
Jääkärikausi
thumb|300px|Jääkäripataljoona 27:n 1. komppania. Välikangas toimi sähköalan harjoittelijana Tampereella ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 5. tammikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Hän osallistui pataljoonan rintamalta paluun jälkeen Polangenissa vuonna 1917 järjestetyille erikoiskursseille (pommarikurssi).
Suomen sisällissota
Välikangas saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana varavääpeliksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajaksi 2. Jääkärirykmentin konekiväärikomppaniaan Hän osallistui sisällissodan taisteluihin Kalevankankaalla ja Tampereella, jonka jälkeen hänet siirrettiin 12. jääkäripataljoonan konekiväärikomppaniaan ja otti osaa taisteluihin Kauksamossa, Kivennavalla ja Raivolassa sekä Inon saartoon.
Sisällissodan jälkeinen aika
Välikangas palveli sisällissodan jälkeen edelleen 2. Jääkärirykmentissä, josta muodostettiin myöhemmin Porin jalkaväkirykmentti 2. Hän toimi joukkueenjohtajana III pataljoonan konekiväärikomppaniassa. Armeijasta hän erosi 11. helmikuuta 1919. Armeijasta eronsa jälkeen hän matkusti Viroon ja osallistui Viron vapaussotaan luutnanttina 11. helmikuuta–22. maaliskuuta 1919. Virossa hän toimi Ensimmäisen suomalaisen vapaajoukon (Ekströmin rykmentti) 1. konekiväärikomennuskunnassa ja myöhemmin rykmentin aliupseerikoulun opettajana Rakveressä.
Virosta palattuaan Välikangas määrättiin 26. kesäkuuta 1919 nuoremmaksi upseeriksi palvelukseen Keski-Suomen rykmentin 3. konekiväärikomppaniaan. Armeijasta hän erosi toistamiseen 21. syyskuuta 1921 ja liittyi Suojeluskuntajärjestöön, missä hänet sijoitettiin topografian ja sotalaitosopin opettajaksi Suojeluskuntain päällystökouluun, missä tehtävässä hän toimi 1. tammikuuta–1. marraskuuta 1922. Suojeluskuntain ylipäällikön toisena adjutanttina hän toimi 1. marraskuuta–1. joulukuuta 1922. Hänet määrättiin 28. helmikuuta 1923 uudelleen palvelukseen Keski-Suomen rykmenttiin, missä hän toimi nuorempana upseerina ja komppanianpäällikön viransijaisena. Kolmannen kerran hän erosi armeijasta 6. syyskuuta 1927 ja työskenteli sen jälkeen autonmyyjänä Tampereella vuoteen 1928 saakka.
Ellan Edelfeltin muotokuva
Ellan Edelfeltin muotokuva (myös Taiteilijan vaimo) on taiteilija Albert Edelfeltin öljyvärimaalaus kankaalle vuodelta 1896. Tämä, kooltaan 100×60 cm, työ on Ellan von Bornin testamenttilahjoitus Ateneumin taidemuseolle vuodelta 1922.
Muotokuvat perheestä ja ystävistä olivat yksi suuri ryhmä Albert Edelfeltin muotokuvatuotannossa. Ellan Edelfeltin muotokuva -työssä on kuvattu hänen vaimonsa, Ellan, o.s. de la Chapelle (1857–1921), myöhemmin von Born, jonka kanssa hän avioitui 19. tammikuuta 1888. Kihloihin he olivat menneet edellisenä vuonna. Tässä muotokuvassa Ellan on kietoutunut päällysviittaan. Kuolinvuoteellaan taiteilija pyysi, että maalaukseen lisätään englanninkielinen teksti ”Beauty is a joy for ever” (”Kauneus on ikuinen ilo”), mikä sitten lukeekin maalauksen ylälaidassa oikealla.
Jevpatorijan taistelu
Jevpatorijan taistelu oli Krimin sodan aikana 17. helmikuuta 1855 taistelu venäläisten ja turkkilaisten joukkojen välillä Jevpatorijassa Krimin niemimaalla. Taistelu päättyi venäläisten hyökkääjien tappioon.
Tausta
thumb|vasen|Osmanien joukkoja Jevpatorijassa. Jevpatorija sijaitsee Krimin niemimaalla Kalamitanlahden rannikolla Sevastopolista pohjoiseen. Krimin sodan sytyttyä Venäjän vastaistet liittolaiset olivat alkaneet piirittää Sevastopolia. Talvella 1854–1855 veläläisten vastaiseen liittoumaan kuuluneen Osmanien valtakunnan joukkoja oli alettu tuoda Jevpatorijaan Balkanilta. Osmanien joukkoja komensi Omar pašša ja vuoden 1855 helmikuussa hänen komentoonsa oli koottu Jevpatorijassa noin 35 000 turkkilaista sotilasta. Jevpatorijassa oli myös joitakin ranskalaisia sotilaita.
Venäläisiä turkkilaisten joukkojen saapuminen huolestutti. Heidän pelättiin katkaisevan venäläisten huoltoyhteydet kohti etelää. Venäläisten päällikkö ruhtinas Aleksandr Sergejevitš Menšikov päätti määrätä iskun turkkilaisia vastaan. Hyökkäystä johti kenraaliluutnantti Stepan Hruljov alaisuudessaan 19 000 venäläissotilasta. Joukkoihin kuului 500 kasakkaa ja 108 tykkiä.
Taistelu
thumb|vasen|Taistelun muistomerkki. Venäläisten hyökkäys alkoi varhain 17. helmikuuta 1855. Itse hyökkäystä edelsi tykistökeskitys. Venäläiset epäonnistuivat saavuttamaan alun perin tavoittelemaansa yllätysetua ja venäläisten joukkojen taistelutahto jäi melko vähäiseksi. Liittoutuneiden laivasto saattoi tukea puolustajia omalla tykkitulellaan rannikolta. Hyökkäys oli torjuttu vain noin kolme tuntia kestäneiden taistelujen jälkeen.
Seuraukset
Venäläiset olivat menettäneet tappioina 769 sotilasta. Turkkilaisten puolustajien tappiot olivat 364 ja yhteensä kaikkien puolustajien 401. Tsaarin kuvailtiin pettyneen syvästi tappioista. Menšikov menetti komentajuutensa ja hänen seuraajakseen asetettiin ruhtinas Mihail Gortšakov.
David Cutler
Cutler toimii myös vierailevana professorina Washingtonin yliopiston tietojenkäsittelytieteen laitoksella.
Neufchâtel (juusto)
Neufchâtel on puolikova ranskalainen homejuusto Ylä-Normandian alueelta, Neufchâtel-en-Brayn kaupungista. Juusto valmistetaan lehmänmaidosta, ja se on väriltään valkoinen.
Juustoa on todennäköisesti valmistettu jo 600-luvulla ja varmasti ainakin vuodesta 1050 lähtien. Varsinaisesti juuston maine alkoi kuitenkin levitä vasta vuonna 1880, jolloin Isidore Lefebvren perusti juustolan, jonka valmistamaa Neufchâtelia ryhdyttiin myymään esimerkiksi Harrodsin tavaratalossa Lontoossa.
Paras Sig
Paras Sig on raisiolaisen Matti Inkisen SIG-yhtyeen kokoelmalevy, joka julkaistiin marraskuussa 1983 levymerkillä Johanna. Se sisältää yhtyeen tunnetuimpia pop-kappaleita vuosilta 1980–1982.
Jacques Duphly
Jacques Duphly (12. tammikuuta 1715 – 15. heinäkuuta 1789) oli ranskalainen cembalisti ja säveltäjä.
Duphly syntyi Rouenissa, Ranskassa ja opiskeli lapsena cembalon ja urkujen soittamista. Vuonna 1742, kun Duphlyn isä kuoli, hän muutti Pariisiin. Täällä hän sai mainetta esittäjänä ja opettajana.
Duphlylta tunnetaan ainoastaan 52 sävellystä.
Evan Seinfeld
thumb|230px|Evan Seinfeld ja hänen silloinen vaimonsa Tera Patrick vuodelta 2006. Evan Seinfeld (s. 29. joulukuuta 1967 Brooklyn, New York) on yhdysvaltalainen muusikko, näyttelijä ja ohjaaja. Hänet tunnetaan parhaiten Biohazard-yhtyeen keulahahmona. Hänen muita yhtyeitään ovat Damnocracy, Attika7 ja The Spyderz.
Hän myös näytteli TV-sarjassa Kylmä rinki moottoripyöräjengiläistä nimeltä Jaz Hoyt.
Seinfeld oli naimisissa pornonäyttelijä Tera Patrickin kanssa vuoteen 2009 saakka, kunnes alkoi seurustella pornonäyttelijä Lupe Fuentesin kanssa. Seinfeld on itsekin näytellyt pornoelokuvissa pseudonyymillä Spyder Jonez.
Evan Seinfeld on Jerry Seinfeldin serkku