cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Diabelli-muunnelmat
Teos syntyi, kun tunnettu musiikinkustantaja Anton Diabelli lähetti säveltämänsä valssin lukuisille 1800-luvun alun säveltäjille ja pyysi kutakin kirjoittamaan yhden muunnelman kappaleesta. 50 säveltäjää vastasi, ja heidän muunnelmansa julkaistiin yhtenä niteenä nimikkeellä Vaterländischer Künstlerverein. Beethoven kuitenkin innostui valssin suomista mahdollisuuksista ja kirjoitti kaikkiaan 33 muunnelmaa (yhden variaation enemmän kuin Johann Sebastian Bachin Goldberg-muunnelmissa). Diabelli julkaisi Beethovenin säveltämät variaatiot erillisenä niteenä. Nykyään tätä muunnelmasarjaa pidetään yhtenä Beethovenin myöhäiskauden mestariteoksista ja hänen pianotuotantonsa huippusaavutuksista.
Koski Tl
Koski Tl (Tl. Koski, ”Turun läänin Koski”, ) on Suomen kunta, joka sijaitsee Varsinais-Suomen maakunnassa. Kunnassa asuu 0 ihmistä ja sen pinta-ala on 0 km², josta 0 km² on vesistöjä. Väestötiheys on 0 asukasta/km².
Kosken naapurikunnat ovat Loimaa, Marttila, Pöytyä, Salo, Somero ja Ypäjä. Entisistä kunnista Kosken naapurikuntia ovat olleet aiemmin Kuusjoki, Mellilä ja Loimaan kunta.
Kunnan nimi
Kirjainyhdistelmä Tl viittaa entiseen Turun ja Porin lääniin erotukseksi toisesta, Hämeen läänissä sijainneesta Kosken kunnasta (Koski Hl, sittemmin Hämeenkoski, vuodesta 2016 osa Hollolaa). Kosken Hl kunnan nimenmuutoksesta ja Turun ja Porin läänin lakkauttamisesta huolimatta Tl. Kosken kunta päätti pitää oman nimensä entisellään. Kunta käyttää nimeä ”Koski Tl”, jolla se myös tunnetaan virallisissa yhteyksissä. Kielenhuolto ohjeistaa käyttämään nimeä ”Tl. Koski”.
HMS Bristol (1910)
Tilaus ja valmistus
Alus tilattiin osana vuosien 1908-1909 laivasto-ohjelmaa John Brown and Companyltä Clydebankista, missä köli laskettiin 23. maaliskuuta 1909. Alus laskettiin vesille 23. helmikuuta 1910 ja valmistui samana vuonna 17. joulukuuta. Alus poikkesi muista Bristol-luokan aluksista siten, että sen voimanlähteenä oli kahteen akseliin kytketty Brown Curtis -turbiinit eivätkä neliakseliset Parsons-turbiinit. Aluksella oli peräkkäin kaksi konehuonetta, joissa kummassakin oli yksi turbiinimoottori.
Palvelus
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Kotilaivaston 2. taistelulaivaviirikköön tiedustelijaksi. Alus ajoi karille 22. joulukuuta 1912 Plymouthinlahdella, mistä aiheutuneiden vaurioiden korjaamisen jälkeen se liitettiin Kotilaivaston 2. laivastoon tammikuussa 1913, edelleen 2. risteilijäviirikköön heinäkuussa ja 5. risteilijäviirikköön 1914.
Elokuussa 1914 alus siirrettiin 4. risteilijäviirikköön, jonka muut alukset olivat Monmouth-luokan panssariristeilijät HMS Suffolk, HMS Lancaster, HMS Essex ja HMS Berwick. Alus lähti viirikköönsä Länsi-Intian ja Pohjois-Amerikan laivastoasemalle Bermudalle, missä se oli edelleen ensimmäisen maailmansodan alkaessa. Se oli ensimmäinen ympärysvaltojen alus, joka osallistui sotatoimiin kohdatessaan 6. elokuuta Saksan keisarikunnan laivaston kaapparin SMS Karlsruhen, joka kuitenkin pakeni yhteenottoa suuremman nopeutensa turvin.
Alus kuului joulukuun 1914 alussa kontra-amiraali Stoddartin osastoon, joka oli lähetetty tuhoamaan amiraali Maximilian von Speen laivasto-osasto kostoksi Coronelin taistelussa kärsitystä tappiosta. Se oli 8. joulukuuta hiilestämässä Port Stanleyssa, joten se ei osallistunut Falklandsaarten taisteluun. Alus valtasi yhdessä apuristeilijä HMS Macedonian kanssa myöhemmin kaksi saksalaisosastoon kuulunutta tukilaivaa. Alus ajoi joulukuun lopun takaa risteilijä SMS Dresdeniä, minkä jälkeen se liitettiin Välimeren laivastoon.
Vuonna 1916 alus siirrettiin Adrianmeren laivueeseen Italian laivaston amiraalin alaisuuteen, jolloin se osallistui Otrantonsalmen taisteluun Itävalta-Unkarin laivastoa vastaan. Tämän jälkeen alus siirrettiin 1917 Etelä-Amerikan rannikolle partiointitehtäviin, josta se palasi kotivesille 1918.
Bristol siirrettiin kesäkuussa 1919 Portsmouthissa reserviin, josta alus asetettiin poistolistalle toukokuussa 1920. Alus myytiin romutettavaksi 9. toukokuuta 1921 Wardille Hayleen.
Koski Tl
Luonto
Luonnonmaisema Koskella koostuu kalliosydämisten moreenimäkien rikkomasta savitasangosta. Vaihtelua siihen tuovat kallioperän murroksia seurailevat jokilaaksot, sekä kaksi harjujaksoa. pienoiskuva|vasen|Patakoski Paimionjoessa. Kosken myllyranta myllynraunioineen on kunnostettu nähtävyydeksi EU-hankkeena.
Suurimpia soita Koskella ovat kunnan pohjoiskärkeä Pirttiniemennokan rajapaikalla koskettava Loimaan Eksyssuo ja pääosin Someron puolella sijaitseva Reksuo lännessä, jotka molemmat kuuluvat Natura 2000 -suojeluohjelmaan. Pohjoisessa Loimaan, aiemmin Mellilän rajalla, Hevonlinnanharjun kupeessa on Linturahka, josta suuri osa on turvetuotannon käytössä.
Historia
pienoiskuva|Kosken kellotapuli vuodelta 1777 [[Hämeen Härkätien varressa.]] Koskelta on löytynyt merkkejä ihmisasutuksesta jo kivikaudelta. Kosken vanhat kantakylät mainitaan Varsinais-Suomen ensimmäisessä maakirjassa vuodelta 1540. Alueen asukasluvun arvioidaan 1500-luvulla olleen noin 400–550. Katovuosina 1696–1697 yli 18 prosenttia asukkaista menehtyi.
Koski muodosti kappeliseurakunnan Marttilan emäseurakunnan alaisuuteen vuonna 1647 pian Koskenkartanon perustamisen jälkeen.
Vanhimmista asukasluvuista on voitu esittää vain epävarmoja arvioita, mutta vuodesta 1775 lähtien niistä pidettiin kirjaa. Kosken väkiluku oli vuoden 1865 lopussa 2 242 ja suurimmillaan vuonna 1949 4 266. Nykyään kunnassa asuu 0 henkilöä.
Kunnaksi Koski muodostettiin vuonna 1869 ja Kosken seurakunta itsenäistyi omaksi kirkkoherrakunnakseen vuonna 1913.
Nähtävyyksiä
pienoiskuva|Yrjö Liipolan taidemuseo Koskella on kolme valtakunnallisesti merkittävää rakennettua kulttuuriympäristöä: Hämeen Härkätie kulkee Kosken läpi ja ylittää Paimionjoen Kosken keskustassa. Vuonna 1935 valmistuneen Kosken kirkon on suunnitellut arkkitehti Toivo Paatela ja hautausmaan yhteydessä Hämeen härkätien varrella sijaitseva kellotapuli on vuodelta 1777. Kolmas valtakunnallisesti merkittävä kulttuuriympäristö on Koskelle Ulvilan–Säkylän suunnasta ulottuva historiallinen Huovintie. Sen lähituntumassa Hevonlinnan harjun korkeimpien kohtien ja Hevonlinnanjärven lähellä on myös näkötorni.
Yrjö Liipolan taidemuseossa on näytteillä Koskella syntyneen kuvanveistäjä Yrjö Liipolan taidekokoelma. Toisen koskelaissyntyisen taiteilijan taidemaalari ja professori Olavi Hurmerinnan teoksia on esillä muun muassa kunnan kirjastossa. Kellotapulin vieressä seurakunnan vanhassa lainamakasiinissa toimii Museokahvila Kahviaitta. Myllyrannan koskialue Paimionjoen Patakosken luona on kunnostettu EU-hankkeena. Santion nummella Vähänsorvaston kylässä tien varrella on Koskelaisseuran pystyttämä Marttilan taisteluun liittyneen Santion taistelun muistomerkki.
Uskonnolliset yhteisöt
Vuoden 2019 aluejaon mukaan Koskella on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat :
Aikaisemmin alueella toimi Kosken Tl seurakunta.
Miekkalammi
Miekkalammi on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa  sijaitseva lampi.
Koski Tl
Uskonnolliset yhteisöt
Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Kosken alueella toimii Turun ortodoksinen seurakunta. Kirkon sisäisistä herätysliikkeistä paikkakunnalla toimii evankelisuus.
Miekkalammi
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 8,4 hehtaaria ja se on 450 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Nerosjärven alueeseen (35.783) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 106,7 metriä mpy.
Koski Tl
Liikenne
Kosken kautta kulkee Turusta Hämeenlinnaan johtava valtatie 10, jonka eteläpuolella Paimionjokea noudattelevat tämän edeltäjänä toimineeseen Hämeen Härkätiehen kuuluvat Marttilan suunnasta tuleva yhdystie 2264 ja Somerolle jatkuva yhdystie 2810. Yhdystiehen 2264 yhtyy Tauselan kylässä Salosta tuleva yhdystie 2407 ja siitä ja yhdystiestä 2810 erkanee Kosken keskustassa Mellilään johtava yhdystie 2260. Ypäjälle johtaa yhdystiestä 2810 Sorvastolla erkaneva yhdystie 2805.
Väestö
Koskella asui 31.12.2021 yhteensä 2271 henkeä. Näistä suomenkielisiä oli 2167 eli 95,4% väestöstä. Ruotsinkielisiä oli 6 eli 0,3%. Vieraskielisiä oli kunnassa 98 eli 4,3%. Vieraskielisistä ryhmistä tärkeimmät olivat viro (54 puhujaa) sekä venäjä (14 puhujaa).
Väestöstä 81,5% kuului vuonna 2021 Suomen evankelis-luterilaiseen kirkkoon ja 0,8% muihin uskonnollisiin yhdyskuntiin. 17,7% ei kuulunut mihinkään uskonnolliseen yhdyskuntaan.
Väestönkehitys
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.
Taajamat
Vuoden 2017 lopussa Koskella oli 2 359 asukasta, joista 1 252 asui taajamassa, 1 092 haja-asutusalueilla ja 15:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Kosken taajama-aste on 53,4 %. Tl. Kunnassa on vain yksi taajama, Kosken Tl kirkonkylä.
Kylät
Halikkola, Harmaa, Hongisto, Iso-Sorvasto, Jättälä, Kattelus, Koivukylä, Koski, Liipola, Myllykylä, Partela, Patakoski, Penninkulma, Talola, Tapala, Tausela, Tuimala, Vähä-Sorvasto, Värmälä
Ruokakulttuuri
Kosken pitäjäruoaksi nimettiin 1980-luvulla paakelssit ja kräämi, sitruunankuorella maustetut vehnäleivokset puolukkakreemin ja kermavaahdon kera.
Emergency on Planet Earth
Emergency on Planet Earth on brittiläisen musiikkiyhtye Jamiroquain ensimmäinen albumi. Se julkaistiin toukokuussa 1993 Britanniassa ja elokuussa 1993 Yhdysvalloissa. Emergency On Planet Earth sisältää voimakkaita vaikutteita funkista ja acid jazzista.
Albumi valittiin vuonna 2005 hakuteokseen 1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään.
Kappaleet
"When You Gonna Learn" ja "Didgin' Out" -kappaleissa käytetään useasti Australian aboriginaalien soitinta, didgeridoota.
Ari Piispa
Ari Tapio Piispa (s. 13. maaliskuuta 1951 Mikkeli) on suomalainen näyttelijä. Hän on ollut kiinnitettynä Turun kaupunginteatterissa vuodesta 2005. Erityisesti hänet tunnetaan lukuisista teatterirooleistaan.
Piispa opiskeli Suomen teatterikoulussa vuosina 1973–1977. Hän sai jo opiskeluaikanaan kiinnityksen Kajaanin kaupunginteatteriin (vuonna 1972), mutta työskenteli siellä vain vuoden. Valmistauduttuaan näyttelijäksi hän on ollut kiinnitettynä monissa teattereissa. Hän on myös näytellyt elokuvissa sekä televisiosarjoissa. Ensimmäisen kerran hänet nähtiin televisiossa vuonna 1969.
Varlam Šalamov
thumb|Varlam Šalamov [[NKVD:n ottamassa pidätyskuvassa 1937.]] thumb|Kirjailijan koti Vologdassa.
Varlam Tihonovitš Šalamov (18. kesäkuuta (J: 5. kesäkuuta) 1907 Vologda – 17. tammikuuta 1982 Moskova) oli venäläinen kirjailija.
Elämä ja ura
Šalamov syntyi Vologdassa. Hänen isänsä oli ortodoksipappi ja opettaja, joka oli ennen Šalamovin syntymää pitkään lähetystyössä Alaskassa. Siellä varttui Šalamovin vanhempi veli, joka myöhemmin kuoli sodassa. Šalamovin äiti oli runoutta arvostanut opettaja.
Šalamov valmistui lukiosta vuonna 1923, työskenteli sen jälkeen parkitsijana ja pääsi vuonna 1926 Moskovan valtionyliopistoon. Hän oli Trotskin kannattaja, joka joutui pidätetyksi 19. helmikuuta 1929. Hän päätyi pakkotyöleirille Krasnovišerskiin levitettyään Leninin kritiikkiä Stalinia kohtaan ja osoitettuaan mieltä Stalinia vastaan. Hän vapautui vuonna 1931 ja palasi Moskovaan 1932. Siellä hän työskenteli toimittajana ja aloitti kirjallisen uransa.
Stalinin vainot käynnistyivät 1930-luvun lopulla. 12. tammikuuta 1937 Šalamov pidätettiin uudelleen vastavallankumouksellisena. Hänet tuomittiin ja vietiin Kolyman alueelle viideksi vuodeksi. Vuonna 1943 hän sai uuden, kymmenvuotisen tuomion. Vangittuna ollessaan hän muun muassa kärsi pilkkukuumeesta. Hän kuitenkin pääsi töihin pakkotyöleirin sairaalaan ja jatkoi tätä työtä vielä vapauduttuaan vuonna 1951. Marraskuussa 1953 hän sai jättää Magadanin ja pääsi työskentelemään Tverin alueelle.
Destalinisaatio käynnistyi Stalinin kuoleman (1953) jälkeen Nikita Hruštšovin noustua valtaan. Sen aikana (1956) Šalamov pääsi virallisesti rehabilitoituna palaamaan Moskovaan. Hänen terveytensä oli pahoin kärsinyt vankeusvuosista. Vuonna 1954 hän alkoi kirjoittaa päätyötään, Kolyman kertomuksia -nimistä novellikokoelmaa elämästä pakkotyöleirillä. Länsimaissa Kolyman kertomuksia julkaistiin jo kirjailijan elinaikana, mutta Neuvostoliitossa vasta vuonna 1987. Šalamov työskenteli myös toimittajana ja julkaisi runoutta ja esseitä.
Šalamov kuoli Tušinossa vuonna 1982 ja tuli haudatuksi Kuntsevon hautausmaalle.
Huomionosoituksia
Hänen kotinsa Vologdassa on museoitu. Nikolai Tšernyhin vuonna 1977 löytämä asteroidi 3408 Šalamov on nimetty kirjailijan mukaan. Krasnovišerskiin, jossa Šalamov aikoinaan istui tuomiotaan, pystytettiin vuonna 2007 hänen muistomerkkinsä.
Itseisarvo (etiikka)
Itseisarvo tarkoittaa etiikassa arvoa, jota ei tarvitse eikä voida perustella muilla arvoilla. Pragmatismissa käydään keskustelua siitä, voiko itseisarvoja olla ollenkaan olemassa. Itseisarvo on arvo itsessään ja sitä kannattaa tavoitella sen itsensä vuoksi. Välinearvot ovat muita arvoja, jotka tähtäävät itseisarvoihin. Välineellisesti arvokas asia on arvokas, koska se on väline jonkin muun saavuttamiseksi.
Karl Emil Berg
Karl Emil Berg (16. syyskuuta 1869 Lappeenranta – 22. kesäkuuta 1921 Helsinki) oli suomalainen kenraali, joka toimi vuoden 1921 suojeluskuntaselkkauksen yhteydessä kaksi päivää suojeluskuntien ylipäällikkönä ennen kuin teki itsemurhan kunniasyistä. Berg toimi myös Suomen sotaministerinä 1919–1920.
Itseisarvo (etiikka)
Itseisarvoa on pohtinut jo antiikin kreikkalainen filosofi Aristoteles, vaikka hän ei käytäkään siitä mitään yksittäistä termiä. Aristoteleen ehdotus itseisarvoiseksi asiaksi on eudaimonia, onnellisuus tai hyvä elämä. Hänen mukaansa ihmiset perimmältään pyrkivät tulemaan onnellisiksi ja muita asioita tavoitellessaan pyrkivät samalla onnellisuuteen.
On väitetty, että jonkin asian on oltava itseisarvoinen, muuten millään ei ole mitään arvoa. Asiaa kuvaa seuraava filosofi Joel Feinbergin esimerkki:
Toisin sanoen ketju alkaa uudelleen eikä mikään mainittu tekeminen ole tekemisen arvoista.
Karl Emil Berg
Elämä
Aviottomana lapsena syntyneen Bergin vanhemmat olivat kuvernööri Otto Gustav Nyberg ja Maria Udd (ent. Rönkkö). Berg suoritti Haminassa Suomen Kadettikoulun 1892 ja Pietarissa Nikolain yleisesikunta-akatemian 1899. Hän palveli upseerina Venäjän armeijassa 1894–1906 ja jäätyään eläkkeelle pataljoonankomentajan virasta Berg oli sitten Helsingin poliisimestarina 1906–1911 ja toimi liikealalla 1911–1914. Ensimmäisen maailmansodan aikana silloinen eversti Berg oli Venäjän armeijan esikuntatehtävissä 1914–1917.
Suomen itsenäistyttyä Berg toimi Suomen armeijan ylipäällikön esikuntapäällikkönä, Päämajan henkilöstöpäällikkönä ja Reserviupseerikoulun ja Sotavänrikkikoulun johtajana 1918. Hän oli myös hallituksen tammikuussa 1918 perustaman Suomen Tasavallan Vartiosto -nimisen poliisikurssin päällikkönä. Kenraalimajuriksi vuonna 1918 ylennetty Berg oli sotaväen esikuntapäällikkö 1918–1921, ja hän hoiti ammattiministerinä sotaministerin tehtäviä Vennolan I hallituksessa 1919–1920.
Itseisarvo (etiikka)
Itseisarvosta voidaan puhua myös arkisemmassa yhteydessä. Esimerkiksi sähly voi olla jollekin itseisarvoinen asia, jota haluaa tehdä vain sen itsensä vuoksi. Jollekin toiselle sählynpeluu voi olla väline paremman kunnon saavuttamiseksi.
Karl Emil Berg
Suojeluskuntaselkkaus
Ministerikaudellaan Berg joutui aktivistipiirien arvostelun kohteeksi. Berg ei aktivistien mielestä ollut entisenä "ryssän upseerina" isänmaallinen ja riittävän suomenmielinen.
Tämä arvostelu kärjistyi vuoden 1921 suojeluskuntaselkkauksen yhteydessä. Hallitus määräsi kesäkuussa 1921 suojeluskuntain ylipäällikön G. D. von Essenin erottamaan Helsingin suojeluskuntapiirin päällikön Paul von Gerichin, koska tämä oli julkaisemassaan sanomalehtiartikkelissa arvostellut Ranskaa ja Puolaa ja niiden harjoittamaa reunavaltiopolitiikkaa. Kun von Essen ei suostunut erottamaan von Gerichiä vedoten suojeluskuntien itsenäiseen asemaan, hallitus erotti von Essenin 20. kesäkuuta 1921 ja nimitti Bergin hänen tilalleen suojeluskuntain ylipäälliköksi.
Berg erotti von Gerichin hallituksen tahdon mukaan, mutta hän joutui tämän vuoksi voimakkaan kritiikin kohteeksi upseeriston ja suojeluskuntajärjestön taholta. Kovan paineen alle joutunut Berg ampui itsensä virkahuoneessaan 22. kesäkuuta oltuaan vain kaksi päivää virassaan.
Skotlannin parlamentti (lakkautettu 1707)
Skotlannin parlamentti oli Skotlannin kuningaskunnassa lakiasäätävänä elimenä toiminut säätykokous. Se toimi keskiajalta aina vuoteen 1707, jolloin säädetty unionilaki yhdisti Englannin ja Skotlannin valtiot.
Toiminta
Parlamenttiedustajat jakautuivat kolmeen säätyyn eli papistoon, aatelistoon ja kuninkaallisten kaupunkien (Royal burgh) edustajiin, mutta he kokoontuivat yhteiseen istuntoon. Parlamentilla oli merkittävää valtaa monissa asioissa, vaikkakin sen rinnalla toimi myös muita samoja asioita käsitelleitä säätykokouksia. Parlamentin työtä ohjaili Lords of the Articles -niminen komitea, joka valmisteli kaikki esitykset. Komitean jäsenet olivat säätyjen valitsemia, mutta myös kuninkaan on sanottu kyenneen heidän kauttaan kontrolloimaan parlamenttia. Aina tämä ei pitänyt paikkaansa.
Historia
Skotlannin parlamentti sai alkunsa keskiaikaisesta kuninkaan neuvostosta, joka oli aatelismiesten ja piispojen kokous. Parlamentin historian katsotaan alkavan vuodesta 1235, koska silloin pidettiin Kirklistonissa Edinburghin lähistöllä varhaisin tunnettu tällainen kokous, josta on asiakirjoissa käytetty nimeä colloquium. Vanhin säilynyt parlamentin oma asiakirja on vuodelta 1293. Parlamentin kokousten painoarvo lisääntyi 1300-luvulla, ja niihin osallistuneiden joukko laajeni. Varhaisin maininta kolmesta säädystä on vuodelta 1357. Vuodesta 1424 alkaen parlamentin asiakirjat tehtiin skotin kielellä eikä enää latinaksi.
thumb|Skotlannin parlamentin entinen istuntosali, Parliament Hall, nykyasussaan. Vanha parlamenttitalo on nykyään osa Edinburghissa sijaitsevaa Skotlannin korkeimpien oikeusistuinten toimitaloa. Skotlannin parlamentti kävi pitkin 1400-lukua valtakamppailua kulloisenkin hallitsijan kanssa ja kokoontui huomattavasti useammin kuin esimerkiksi Englannin parlamentti. Jaakko I yritti huonolla menestyksellä rajoittaa parlamentin valtaa, ja parlamentti oli haluton rahoittamaan hänen sotaretkiään. Vuonna 1436 puhemies Robert Graham yritti jopa pidättää kuninkaan säätyjen nimissä, mutta ei saanut parlamentin tukea taakseen. Myös Jaakko III:n aikana 1470–1480-luvuilla parlamentti jarrutti kuninkaan sotapolitiikkaa ja Lords of the Articles -komitean jäsenet osallistuivat kuninkaan syrjäyttäneeseen vallankaappaukseen. Jaakko IV rajoitti 1500-luvun alussa parlamentin kokoontumisia, mikä merkitsi kuninkaan vallan kasvamista suhteessa parlamenttiin. Uskonpuhdistuksen jälkeen katoliset piispat suljettiin pappissäädyn ulkopuolelle vuonna 1567. Vuodesta 1587 parlamenttiin ilmaantui neljäs ryhmä, kun jokaisen kreivikunnan kartanonomistaja sai luvan lähettää kaksi edustajaa (Shire Commissioner).
Edinburghissa sijaitsevan parlamenttitalon rakentaminen aloitettiin 1632 ja parlamentti kokoontui siellä vuodesta 1639 alkaen aina lakkauttamiseensa asti.
Englannin ja Skotlannin parlamenttien yhdistämistä oli ehdotettu ensi kerran jo vuonna 1604, eli pian sen jälkeen kun maiden välille oli syntynyt personaaliunioni. Sillä kerralla ehdotus hylättiin. Sata vuotta myöhemmin hanke kuitenkin toteutettiin. Skotlannin parlamentti hyväksyi 16. tammikuuta 1707 unionilain, jolla Skotlanti ja Englanti yhdistettiin yhdeksi valtakunnaksi. Skotlannin parlamentti hajaantui 25. maaliskuuta ja julistettiin lopullisesti hajotetuksi 28. huhtikuuta. Unioni astui voimaan 1. toukokuuta. Siitä alkaen Englannin parlamentti edusti myös Skotlantia, josta valittiin sinne 45 edustajaa. Ylähuoneessa tehtiin tosin 1713 ehdotus unionin purkamisesta, mutta se hävisi äänestyksessä täpärästi neljällä äänellä. Skotlanti sai uudelleen oman parlamentin vasta vuonna 1999.
Seigniorage-tulo
Seigniorage-tulo on setelien painamisesta valtion keskuspankille saatavaa tuloa. Tulo syntyy, kun setelien painamisen ja levittämisen kustannus on pienempi kuin liikepankin setelin nimellisarvon päälle maksaman koron tai muun omaisuuden tuoton arvo. Liikepankit yleensä maksavat setelit keskuspankilta otetulla lainalla. Nimitys tulee ranskan kielen seigneur-sanasta, joka tarkoitti hallitsijaa kenellä oli oikeus leimata kolikoita.
Euroalueella kansalliset keskuspankit hoitavat setelien liikkeellelaskun, mutta yhteisen sopimuksen perusteella Euroopan keskuspankki saa 8 % seigniorage-tulosta, sillä EKP:n katsotaan omistavan 8 % liikkeellä olevista euroseteleistä.
Keskuspankki voi saada monetaarista seigniorage-tuloa myös vaihtamalla arvopapereita uusiin seteleihin, jonka vuoksi liikkeellelaskija voi "lainata" maksamatta kuitenkaan takaisin. Tämänkaltaista tuloa saadaan lisäämällä rahavarantoa bruttokansantuotteen kasvaessa ja pääsemmällä vuotuisiin inflaatiotavoitteisiin. Jotkin taloustieteilijät pitävät seigniorage-tuloa erääntyyppisenä inflaatioverona, joka palauttaa resursseja valuutan liikkeellelaskijalle. Tässä mielessä uuden rahan painaminen on vero nykyisen rahan omistajille sen sijasta, että verotettaisiin olemassa olevaa rahamäärää.
Karvediloli
Karvediloli (kauppaniminään mm. Cardiol ja Coreg) on beetasalpaaja, jota käytetään muun muassa sydämen vajaatoiminnan ja korkean verenpaineen hoitoon. Karvedilolin vaikutus perustuu adrenergisten β1-reseptoreiden estämiseen sydänlihassoluissa, mikä vähentää niiden vastetta sydämen sykettä kiihdyttävälle adrenaliinille. Karvediloli estää lisäksi α1-reseptoreja, joita on verisuonten lihassoluissa, minkä johdosta verisuonet laajenevat ja verenpaine alenee.
Karvedilolin tyypillisiä haittavaikutuksia ovat muun muassa huimaus, uupumus ja matala verenpaine. Astmaa sairastavien ei suositella käyttävän karvedilolia, koska sillä on monia astmalääkkeitä estävä vaikutus.
Karvedilolin kemiallinen kaava on C24H26N2O4, moolimassa 406,48 g/mol ja CAS-numero 72956-09-3.
Ujung Kulonin kansallispuisto
Kansallispuiston alueella elää suurin osa maailman jäljellä olevista jaavansarvikuonoista – 40–60 yksilöä. Puistossa on myös bantengeja ja harvinaisia apinalajeja. Viimeinen jaavantiikeri nähtiin alueella 1950-luvulla. Meren puolella on koralliriuttoja ja dugongeja eli merilehmiä. Ujung Kulonin kansallispuisto perustettiin vuonna 1980 ja vuonna 1991 siitä tuli UNESCOn maailmanperintökohde.
Cozy Tapes Vol. 1: Friends
Cozy Tapes Vol 1: Friends on ASAP Mobin debyyttialbumi, jonka julkaisi ASAP Worldwide 31. lokakuuta 2016. Albumilla on sanoituksia jokaiselta ASAP Mobin jäseneltä ja monelta muultakin artistilta, kuten Playboi Cartilta ja Wiz Khalifalta.
Ennen kuolemaansa ASAP Yams työskenteli tämän projektin kanssa. Albumin kansikuvassa on ASAP Yams vauvana.
Lincolnin piirikunta (Arkansas)
Lincolnin piirikunta on Yhdysvaltojen Arkansas’n osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Siellä asuu 13 695 asukasta. Piirikunnan hallintokeskus on Star Cityn kaupunki.
Historia
Lincolnin piirikunta perustettiin 28. maaliskuuta 1871. Se nimettiin Abraham Lincolnin mukaan. </ref
Väestö
Lincolnin piirikunnassa asuu 13 695 asukasta. Väestön keski-ikä on 39 vuotta. Suurin osa piirikunnan äänioikeutetuista asukkaista kannatti vuoden 2016 vaaleissa republikaanien Donald Trumpia.
Dowth
thumb|Piirros Dowthia peittävästä kummusta etelästä käsin katsottuna. Dowth on Bend of the Boyneen kuuluva neoliittinen käytävähauta Boynejoen laaksossa, Meathin kreivikunnassa Irlannissa. Bend of the Boyneen kuuluu sen lisäksi kaksi muuta hautakumpualuetta: Newgrange ja Knowth. Dowthissa on hautakummun lisäksi monta muuta arkeologista löytöpaikkaa - esihistoriallisten rakenteiden lisäksi keskiaikainen kirkko ja linnoitus. Bend of the Boyne on Unescon maailmanperintökohde vuodesta 1993.
Dowthin kumpu on pienempi ja vaatimattomampi kuin Newgrange ja Knowth. Hautakumpuun tehtiin harrastelijamainen kaivaus vuonna 1847. Siitä löytyi kaksi käytävähautakammiota, mutta samalla tuhoutui rakenteita. Pohjoisempi käytävähauta on 14,5 m pitkä ja ristinmuotoinen. Eteläisempi on vain 3,5 m pitkä ja pyöreä, sen alkuperäinen katto on romahtanut ja korvattu betonirakenteella.
Marjorie Scardino
Marjorie Morris Scardino (s. 25. tammikuuta 1947 Flagstaff, Arizona) on Pearson PLC:n entinen toimitusjohtaja. Hänestä tuli ensimmäinen naispuolinen FTSE 100 -yhtiön toimitusjohtaja, kun hänet nimitettiin Pearsonin toimitusjohtajaksi vuonna 1997. Scardino on ollut myös Nokian hallituksen varapuheenjohtaja ja aikaisemmin Economist Groupin toimitusjohtaja.
Perhe
Scardinolla ja hänen puolisollaan Albertilla on kolme lasta. Scardino asuu perheensä kanssa Lontoossa.
Opinnot
Marjorie Scardino valmistui Baylor Universitystä ja University of San Francisco School of Law’sta ja on vuoden 2002 Benjamin Franklin -mitalin voittaja. Ennen vuotta 1985 oli hän The Georgia Gazette -sanomalehden kustantajana.
Hän on myös Victoria and Albert Museumin edunvalvoja, on MacArthur Foundationin ja Carter Centerin hallitusten jäsen sekä Royal Society of Artsin kunniajäsen.
Kansalaisuus
Scardino on syntyjään yhdysvaltalainen, mutta hän on hakenut myös Britannian kansalaisuuden, jotta voisi vastaanottaa Dame Commander of the British Empire -arvonimen.
Suhteellinen etu
thumb|350px|Esimerkissä on kaksi taloudellista toimijaa, A ja B, jotka tuottavat joko 1:tä tai 2:ta. Toimijoiden erikoistuttua voidaan tuottaa enemmän kuin jos tuotettaisiin vain jompaakumpaa tuotetta.
Suhteellinen etu on taloustieteessä käytetty käsite, joka osoittaa, että kahden kansantalouden kannattaa käydä kauppaa siitä huolimatta, että toinen näistä talouksista pystyy tuottamaan kaikkia mahdollisia hyödykkeitä halvemmalla kuin toinen.
Nykyaikaisen taloustieteen kansainvälistä kauppaa käsittelevä teoria perustuu nimenomaan suhteellisen edun käsitteelle: teorian mukaan oleellista ei ole tuotannon absoluuttiset kustannukset, vaan se kuinka helposti maa pystyy tuottamaan hyödykkeitä suhteessa toisiin hyödykkeisiin. Suhteellisen edun käsitteen perusteella maan kannattaa tuottaa sitä hyödykettä, jonka tuottamisen vaihtoehtoiskustannus on pienin ja vaihtaa tätä hyödykettä muihin hyödykkeisiin.
Käsitteen historia
Suhteellisen edun käsitteen kuvaili ensimmäisenä Robert Torrens vuonna 1815. Torrens esitti, että Englannin kannattaa myydä erinäisiä tuotteita Puolalle ja ostaa Puolasta viljaa, vaikka viljan tuottaminen Englannissa on halvempaa kuin Puolassa.
Tunnetuimman version teoriasta esitti kuitenkin David Ricardo, joka kuvaili käsitteen vuonna 1817 käyttäen esimerkkinä Englannin ja Portugalin välistä viini- ja tekstiilikauppaa. Ricardo totesi, että Portugalissa on mahdollista tuottaa sekä viiniä että tekstiileitä vähemmällä työllä kuin Englannissa. Viinin ja tekstiilien tuottamiseen vaadittava suhteellinen työmäärä on kuitenkin erilainen näissä kahdessa maassa. Portugalissa sekä viinin että tekstiilien tuottaminen on helppoa ja halpaa, mutta Englannissa viinin tuottaminen on erittäin vaikeaa kun taas tekstiilien tuottaminen on merkittävästi viinin tuottamista helpompaa. Vaikka Portugalissa onkin halvempaa tuottaa tekstiilejä kuin Englannissa, on Portugalin kannalta vielä halvempaa tuottaa ylimääräistä viiniä ja vaihtaa tämä ylimääräinen viini englantilaisiin tekstiileihin. Vastaavasti Englanti hyötyy tästä kaupanteosta, koska se saa viiniä halvemmalla suhteessa tekstiileihin kuin tuottamalla itse oman viininsä.
Matemaatikko Stanisław Marcin Ulam esitti Nobel-palkitulle ekonomisti Paul Samuelsonille aikoinaan haasteen, jossa hän pyysi Samuelsonia nimeämään yhden sellaisen yhteiskuntatieteellisen teorian, joka on sekä totta että epätriviaali. Vuosia myöhemmin Samuelson vastasi, että juuri Ricardon esittämä suhteellisen edun teoria täyttää nämä ehdot:
Pöytähonganlammi
Pöytähonganlammi on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa  sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,7 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 500 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Nerosjärven alueeseen (35.783) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 112,5 metriä mpy.
Fazerin musiikkikauppa
Fazerin musiikkikauppa, vuodesta 1897 Helsingfors nya musikhandel - Helsingin uusi musiikkikauppa, vuodesta 1919 Oy Fazerin musiikkikauppa, vuodesta 1960 Musiikki-Fazer, vuodesta 1999 F-musiikki, on historialtaan Suomen merkittävimpiin kuuluva musiikkialan yritys.
Historia
Sveitsistä Suomeen muuttaneen turkkurin Eduard Fazerin poika Konrad Fazer (1864−1940), makeiskauppias Karl Fazerin isoveli, osti yhdessä Robert Emil Westerlundin (1859−1922) kanssa vuonna 1897 Anna Melanilta musiikkikaupan, joka oli perustettu Helsingin Aleksanterin­kadulle 1884. Liikkeen nimeksi tuli Helsingfors nya musikhandel – Helsingin uusi musiikkikauppa. Yritys laajeni, kun Fazer ja Westerlund aloittivat kustannustoiminnan ja samalla myös Fredrik Paciuksen ja Jean Sibeliuksen tuotannon kustantamisen. Ensimmäinen sivuliike perustettiin Tampereelle 1898. Georg Fazerin veli Edvard Fazer keskittyi konserttitoimistoon ja perusti vuonna 1911 Kotimaisen oopperan, nykyisen Suomen kansallisoopperan, jota hän johti vuoteen 1938.
Yritys siirtyi 1904 kokonaan K. G. Fazerin omistukseen, ja R. E. Westerlund perusti oman musiikkialan yrityksen R. E. Westerlundin musiikkikaupan. Jo sitä ennen Westerlundilla oli ollut pieni pianoliike, jonka hän oli ostanut Richard Faltinilta vuonna 1896. Fazer perusti yrityksensä yhteyteen soitinkorjaamon 1908. Konrad Fazerin poika Georg Fazer (1889−1935) tuli yrityksen toimintaan mukaan 1913 ja otti toimitusjohtajuuden vastuulleen 1918. Hän muutti liikkeen nimeksi vuonna 1919 Oy Fazerin Musiikkikauppa. Fazerin toimitilat siirtyivät Hamsterin liiketaloon Aleksanterinkatu 11:een, johon tulivat 1919 myös konttori, piano-osasto ja korjauspaja ja vuonna 1922 soitin- ja nuottimyymälä ja varasto. Yritys omisti rakennuksen jonkin aikaa, mutta luopui siitä 1930-luvun laman aikana.
Kun Georg Fazer yllättäen kuoli, toimitusjohtajaksi tuli Toivo Voss-Schrader siihen asti, kunnes Georg Fazerin tyttärenpoika, diplomiekonomi Roger Lindberg (1915−2003) siirtyi yrityksen johtoon 1940. Lindberg ryhtyi kasvattamaan yritystä voimakkaasti. Hän perusti Fazerin pianotehtaan, osti Landolan kitaratehtaan ja laajensi huomattavasti yhtiön 1920-luvulla alkanutta äänilevytuotantoa. Viimeksi mainittu siirrettiin omaksi yhtiökseen, kun Lindberg perusti 1965 Finnlevyn. Lindberg osti vähitellen kilpailijoita, aina kun niitä oli tarjolla. Näin tuli 1972 Fazerin omistukseen muun muassa Scandia-musiikki. Samaan konserniin kuului myös 1977 lähtien Finnlevyn Takomon studiot, ja pian Lindbergillä oli hallussaan koko musiikin tuotanto nuottien julkaisusta levyjen myyntiin. Hän hallitsi jossakin vaiheessa yli puolta Suomen äänilevyalasta. Roger Lindberg sai vuonna 1966 kauppaneuvoksen arvonimen.
John Eric Westöstä tuli yrityksen toimitusjohtaja 1971. Hän laajensi sitä yhä ostamalla pieniä yrityksiä. Lindberg halusi varmistaa yrityksen säilymisen ja myi enemmistöomistuksensa MF-Investille ja sukulaisille 1988 saatuaan lupauksen, että yritys säilyy.
Vuonna 1992 Westön tilalle tuli yllättäen toimitusjohtajaksi Harry Söderholm ja pian Heikki Lehmusto. 1990-luvun alun lama sai omistajat vastoin Lindbergin kantaa ryhtymään yrityksen myyntiin. Puolessa vuodessa Lehmusto löysi yritykselle ostajan, ja perinteikkään yhtiön uudeksi omistajaksi tuli 1993 kansainvälinen suuryritys Warner Music Finland. Warner myi 1998 äänitteiden vähittäismyynnin liiketoiminnan hollantilaiselle Free Record Shopille. Samana vuonna (1998) Fazer Musiikin instrumenttien maahantuonti ja jälleenmyynti -toiminta siirtyi MBO-kaupalla jälleen täysin kotimaiseen omistukseen. Entisissä Musiikki-Fazerin tiloissa alkoi remontti 1999, ja miltei sata vuotta jatkunut musiikkikauppa Aleksanterinkadulla päättyi siihen. Free Record Shop lopetti toimintansa Suomessa 2007.
Fazerin musiikkikaupasta on jäljellä samoissa tiloissa toiminut, soittimia ja nuotteja myyvä F-Musiikki, joka vuonna 1999 siirtyi Kaisaniemenkatu 7:ään. Vuonna 2010 F-Musiikki avasin Pohjoismaiden suurimman soitinmyymälän Vantaan Retail Parkiin. Suurmyymälän lisäksi F-Musiikilla on edelleen myymälät Espoossa, Turussa, Lappeenrannassa ja Kuopiossa.
Fazerin konserttitoimisto toimii edelleen ja on Suomen suurin konserttiagentuuri. Fazerin klassisen musiikin kustannustoimintaa jatkaa Fennica Gehrman Oy Ab.
Johnny Cage
Johnny Cage on kuvitteellinen hahmo Mortal Kombat -taistelupelisarjassa. Hänen oikean nimensä on paljastettu olevan John Carlton.
Johnny Cagen elämäkerta
Johnny oli näyttelijä, jota elokuva-arvostelijat pilkkasivat tämän käyttämistä erikoistehosteista ja vaijereistaan taisteluissa. He eivät kuitenkaan tienneet, että tämän käyttämät liikkeet olivat aitoja. Todistaakseen sen maailmalle, hän päätti osallistua Shang Tsungin järjestämään Mortal Kombat-turnaukseen. Viimeisessä taistelussa, jossa Liu Kang ja Shang Tsung kohtasivat, Johnny liittoutui Sonyan ja Kanon kanssa taistellakseen Goroa vastaan.
Kun Tsungin saari alkoi tuhoutua hänen hävitessään Liu Kangille, Raiden pelasti Johnnyn ja vei hänet Special Forces Agencyn veneelle lähelle saarta. Siellä hän tapasi Jaxin, joka kuulusteli häntä Sonyan sijainnista. Johnny kertoi kaiken mitä tiesi, mutta Jax ei uskonut häntä. Kun Johnny pääsi vapaaksi, hän teki elokuvan kokemustensa perusteella.
Pian tämän jälkeen Johnny joutui hyökkäyksen kohteeksi kuvatessaan mainosta, mutta hänen onnekseen Jax saapui auttamaan häntä. He liittyivät myöhemmin muihin Earthrealmin sankareihin ja auttoivat taistelussa Outworldin joukkoja vastaan. Hän matkusti myös uusien ystäviensä kanssa Outworldissa järjestettyyn turnaukseen ja käytti tätä kokemusta tehden jatko-osan aiemmalle elokuvalleen.
Kun Shao Kahn hyökkäsi Earthrealmiin käyttäen henkiin herätettyä Sindeliä apunaan, Cage joutui hänen alaistensa hyökkäyksen kohteeksi ja kuoli Motaron tappamana. Kahnin alkaessa yhdistää Outworldia ja Earthrealmia, Cagen sielu ei päässyt minnekään, joten se palasi takaisin Cagen ruumiiseen ja hän heräsi henkiin liittyen taisteluun Kahnia vastaan. Kun Kahn viimein kuoli, Cagen sielu lähti ruumiistaan.
Cage ei kuitenkaan ollut pitkään kuolleena sillä langennut jumala, Shinnok hyökkäsi Earthrealmiin ja Cage pyysi Raidenia päästämään hänet taistelemaan Liu Kangin rinnalla vielä kerran. Raiden herätti hänet henkiin ja Johnny liittyi voitokkaaseen taisteluun Shinnokia vastaan. Hän teki tästä vielä yhden elokuvan.
Raidenin joukot epäonnistuivat kuitenkin täysin ja Cage kuoli yhdessä Sonyan ja Jaxin kanssa tarkatan-sotureiden käsissä. Henkiin herännyt lohikäärmekuningas Onaga kuitenkin herätti Cagen orjakseen. Myöhemmin Cage vapautui Onagan hallinnasta, vaikkakaan tähän ei ole kerrottu syytä. Hän liittyi jälleen muihin Earthrealmin sotureihin.
Mortal Kombat vs. DC Universe-pelissä Johnny Cage teki cameo-roolin, kun hänen hautakivensä nähtiin hautausmaalla.
Vuoden 2011 Mortal Kombat-pelissä Johnny Cage kohtasi Sonya Bladen ja flirttaili hänelle saamatta vastakaikua. Johnny kukisti Reptilen ja Barakan taisteluissa ja Shang Tsung määräsi Johnnyn tappamaan Barakan, mutta Johnny kieltäytyi. Myöhemmin Johnny seurasi Sonyaa ja joutui taistelemaan häntä vastaan voittaen hänet. Kanon yrittäessä tappaa Sonyan Johnny pelasti hänet kukistamalla Kanon taistelussa, mistä Sonya kiittää Johnnya. Myöhemmin Johnny oli läsnä Raidenin ja Liu Kangin kanssa kohdattuaan Sonyan tämän pelastettua Jaxin selittäen tälle Raidenin kyvyistä. Myöhemmin Cyrax onnistui kukistamaan Johnnyn taistelussa pudottaen hänet turnauksesta. Myöhemmin yrittäessään pelastaa vangittua Sonyaa Jax joutuu kukistamaan Johnnyn taistelussa tämän ärsytettyä Jaxia tämän suhteesta Sonyaan. Kitana myöhemmin kukisti Johnnyn taistelussa. Myöhemmin toisessa turnauksessa Ermac onnistuu kukistamaan Johnnyn. Myöhemmin Shao Kahnin aloittaessa invaasion Earthrealmiin Johnny taisteli Motaroa vastaan, kunnes Raiden tappoi Motaron estääkseen Johnnya kuolemasta. Myöhemmin Johnny yritti taistella Sindeliä vastaan, mutta Sindel kukisti hänet. Johnny oli Sonyan ohella ainoa, joka selvisi hengissä taistelusta Sindeliä vastaan. Myöhemmin Johnny oli läsnä Sonyan kanssa Raidenin joutuessa vahingossa tappamaan Liu Kangin estääkseen tätä hyökkäämästä Shao Kahnin kimppuun. Shao Kahn iskee Johnnyn maahan ja myöhemmin Raidenin kukistettua Shao Kahnin lopullisesti, Raiden, Johnny ja Sonya alkavat uudelleenrakentaa Earthrealmia.
Mortal Kombat X-pelissä Johnny oli mukana Sonyan erikoisjoukoissa taistelemassa Shinnokia vastaan. Quan Chin vallassa olleet Scorpion ja Sub-Zero hyökkäävät Johnnyn kimppuun, mutta Kenshi pelastaa Johnnyn. Metsässä Johnny kohtaa langenneen Smoken ja kukistaa hänet. Myöhemmin Johnny pelasti Sonyan kukistamalla langenneen Jaxin. Johnny ja Sonya saapuvat Sky Templelle ja Johnny taistelee Shinnokia vastaan voitokkaasti ja potkaisee Shinnokin amuletin Raidenille, joka vangitsee Shinnokin amuletin sisään. Raiden kertoo Johnnylle hänen voimiensa alkuperän tulevan muinaisesta Välimeren kultista ja aktivoituvan kun joku Johnnyn läheinen on vaarassa. Myöhemmin Netherrealmissa Johnny joutuu Quan Chin vangiksi, joka yrittää muuttaa hänet pahaksi loitsullaan. Raiden onnistui pelastamaan Johnnyn Sonyan avulla. Myöhemmin tapahtumien jälkeen Johnny ja Sonya menivat naimisiin ja saivat Cassie-nimisen tyttären, vaikka myöhemmin Johnny ja Sonya erosivat ystävinä erimielisyyksien takia. Mortal kombat X-sarjakuvassa Johnny saatuaan tietää Cassien katoamisesta lähti Sonyan kanssa Outworldiin puhumaan Kotal Kahnin kanssa. Johnny näytti Kotalille todisteen Erron Blackin petturuudesta mistä Kotal järkyttyi. Johnny ja Sonya lähtevät D’Vorahin ja Reptilen saattamana etsimään Erronia ja löytävät hänet puuhun sidottuna. Erronin kerrottua heille Cassien tappaneen Mavadon, Johnny hämmästyi. Myöhemmin Johnny ja Sonya saivat tietää Cassien olevan Havikin vankina Shang Tsungin saarella yhdessä Jacquin kanssa. Myöhemmin Johnny ja Sonya puolustivat Kotalia hyökkääviltä shokaneilta erikoisjoukkojensa kanssa ja todistivat kuinka Kotal surmasi taistelussa shokanien kuninkaan Gorbakin ja kuinka Kanon räjäyttämä ydinpommi kukisti suurimman osan hyökkäävistä shokaneista. Myöhemmin Johnny, Sonya ja Kotal matkasivat laivalla Shang Tsungin saarelle ja kohtasivat Reikon, joka lähetti Havikin loitsun vallassa olleet Cassien ja Jacquin heidän kimppuunsa. Johnny taisteli Jacquita vastaan kunnes Havikin loitsun vallassa olleen Raidenin salama löi hänet maahan. Reikon muututtua rituaalin kautta verijumalaksi hän halusi tappaa Johnnyn ja Sonyan, mutta Havik esti sen sanoen hänen tarvitsevan lisätietoa Johnnyn vihreästä erikoisenergiakyvystä. Johnny myöhemmin todisti kuinka Havik tappoi Reikon ja sai Shinnokin amuletin haltuunsa. Myöhemmin Johnny joutui Havikin loitsun valtaan Jacquin viillettyä Johnnya yhdellä Kamidogulla ja Johnny taisteli paikalle saapunutta Takedaa vastaan. Myöhemmin Johnny vapautui Havikin loitsun vallasta Sheevan kukistettua hänet ja Havikin kukistuttua ja kaikkien vapauduttua hänen vallastaan Johnny keskusteli Cassien, Jacquin ja Sonyan kanssa tapahtumista. Viikko tapahtumien jälkeen Johnny, Cassie ja Sonya olivat Jaxin maatilalla todistaen Jacquin ja hänen isänsä jälleenkohtaamisen. Johnny ehdotti Cassielle isä-tytär iltaa, mutta Cassie torjui ehdotuksen sanoen haluavansa viettää enemmän aikaa Sonyan kanssa.
Myöhemmin Johnny liittyi Sonyan erikoisjoukkoihin ja muodosti erikoisryhmän, johon Cassie, Jacqui, Takeda ja Kung Jin liittyivät. Johnny käskee hyväksi muuttuneen Sub-Zeron järjestämään heille selviytymistestin, jonka he selvittävät. Myöhemmin Johnnyn kohdattua Li Mein tämä kertoi hänen muistuttavan ryhmässään kulkenutta punasilmäistä miestä, joka paljastui Kanoksi. Myöhemmin Johnny esti Sonyaa tappamasta Kanoa, jotta tämä kertoisi helle Shinnokin amuletin sijainnin. Myöhemmin Johnny yritti estää Scorpionia tappamasta vangittua Quan Chitä, mutta Scorpion kukisti hänet. Myöhemmin Johnny joutui Shinnokin vangiksi ja hänet vietiin Sky Templelle, missä Johnny todsti Shinnokin korruptoivan Jinsein. D’Vorah yritti tappaa Johnnyn, mutta Cassie myöhemmin onnistui pelastamaan Johnnyn ja kukistamaan Shinnokin. Tapahtumien jälkeen Johnny palasi yhteen Sonyan kanssa.
Mortal Kombat 11-pelissä Johnny on läsnä todistamassa Cassien ylentämistä komentajaksi. Johnny on vastaan Raidenin suunnittelemaa hyökätä Netherealmiin, mutta joutuu antamaan periksi. Myöhemmin Johnny järkyttyy Cassien kerrottua hänelle Sonyan kuolleen hyökkäyksen aikana. Myöhemmin Kronika tuo aikamyrskyn avulla menneisyyden Johnnyn ja Sonyan nykyaikaan Johnnyn ja Cassien järkytykseksi. Menneisyyden Johnny hämmästyy kuultuaan hänen olleen naimisissa Sonyan kanssa ja Cassien olevan hänen tyttärensä. Nykyajan Johnny yrittää ohjeistaa menneisyyden itseään muuttamaan asennettaan ja käytöstään. Kun Kanon johtamat Black Dragonin ja Sektorin Cyber Lin Kuei-joukot hyökkäävät tukikohtaan, menneisyyden Johnny saa luodista haavan poskeensa, jolloin sama haava ilmestyy tulevaisuuden Johnnyn kasvoihin. Vanhempi Johnny kukistaa menneisyyden Erron Blackin ja Sektorin taistelussa. Kano kukistaa tulevaisuuden Johnnyn ampumalla tätä jalkaan ja vangitsee menneisyyden Johnnyn ja Sonyan. Menneisyyden Johnny pakotetaan taistelemaan Sonyaa vastaan, mutta Cassie pelastaa heidät. Kano uhkaa ampua menneisyyden Johnnyn, mutta Sonya pelastaa hänet tappamalla menneisyyden Kanon, jolloin tulevaisuuden Kano lakkaa olemasta, jonka jälkeen menneisyyden Johnny alkaa lämmittää suhdettaan Sonyaan pyytämällä tätä illalliselle. Kummankaan Johnnyn kohtalo ei ole tiedossa Kronikan asetettua ajan alkuun. Pelin Aftermath-lisäosassa nuorempi Johnny Cage oli mukana Cassien hyökkäysjoukoissa Netherealmissa. Cassie ohjeisti häntä olemaan satuttamatta itseään, ettei tulevalle hänelle satu mitään. Myöhemmin nuorempi Johnny Cage taisteli Shao Kahnia vastaan, mutta Shao Kahn kukisti Johnny Cagen taistelussa, minkä jälkeen hän jäi shokanien vangiksi.
Johnny Cage esiintyi vuoden 1995 Mortal Kombat-elokuvassa, jossa hän kukisti Goron iskemällä tätä nivusiin. Elokuvassa Mortal Kombat: Annihilation Johnny yritti hyökätä Shao Kahnin kimppuun, mutta Shao Kahn tappoi Johnnyn taittamalla tämän niskat, mistä Sonya järkyttyi. Animaatioelokuvassa Mortal Kombat Legends: Scorpion's Revenge Johnny Cage oli yksi Raidenin valitsemista sankareista osallistumaan Mortal Kombat turnaukseen. Johnny onnistui kukistamaan taistelussa Barakan ja myöhemmin auttoi Sonyaa pelastamaan vangitun Jaxin Kanon kynsistä. Johnny Cage mainittiin lyhyesti vuoden 2021 Mortal Kombat -elokuvan lopussa, jossa Cole Young lähti etsimään tätä Los Angelesista nähtyään hänen elokuvaansa mainostavan julisteen, jossa hänen nimensä mainittiin.
Vincenzo Apicella
pienoiskuva Vincenzo Apicella (s. 22. tammikuuta 1947 Napoli) on italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Rooman hiippakuntaan Ugo Poletti 25. maaliskuuta 1972. Hän sai 19. heinäkuuta 1996 nimitykset Rooman vihkipiispaksi ja Ierafin titulaaripiispaksi. Apicellan konsekroi Cesare Nosiglian ja Diego Natale Bonan avustama Camillo Ruini 14. syyskuuta 1996.
28. tammikuuta 2006 Apicella sai nimityksen Velletri-Segnin hiippakunnan piispaksi.
Tuomas Martikainen
Tuomas Antti Kristian Martikainen (s. 1971 ) on suomalainen uskontotieteilijä ja Svenska social- och kommunalhögskolanin rehtori.
Martikainen valmistui filosofian maisteriksi Turun yliopistosta vuonna 1996 ja filosofian tohtoriksi vuonna 2004 Åbo Akademista. Hän on toiminut uskontotieteen dosenttina Helsingin yliopistossa vuodesta 2009. Vuosina 2015–2020 hän työskenteli Siirtolaisuusinstituutin johtajana ja sen jälkeen yliopistonlehtorina Itä-Suomen yliopistossa. Vuoden 2023 alusta hän on toiminut Svenska social- och kommunalhögskolanin rehtorina.
Tuomas Martikaisen isä Jouko N. Martikainen on kirkkohistorian professori.
Samvais Gamgi
Samvais ”Sam” Gamgi on yksi päähenkilöistä J. R. R. Tolkienin teoksessa Taru sormusten herrasta. Hän on Frodo Reppulin puutarhuri sekä paras ystävä ja auttaa tätä yhtenä Sormuksen Saattueen jäsenistä matkalla Tuomiovuorelle tuhoamaan Valtasormusta.
Näyttelijät
Peter Jacksonin elokuvatrilogiassa (2001–2003) Samia näytteli Sean Astin. Vuoden 1978 animaatioelokuvassa Taru sormusten herrasta Samia ääninäytteli Michael Scholes ja vuoden 1980 animaatiossa The Return of the King Roddy McDowall. BBC:n radiokuunnelmassa (1981) hänen äänenään oli Bill Nighy. Suomalaisessa Hobitit-televisiosarjassa (1993) häntä esitti Pertti Sveholm.
Tarina
Sam on Tarussa sormusten herrasta Konnun hobitti, joka työskentelee puutarhurina Repunpäässä. Hän oli leikkaamassa ruohoa isäntänsä Frodo Reppulin ikkunan alla, kun hän kuulee Gandalfin kertovan Frodolle Sormuksesta ja sen oikeasta omistajasta, pahasta Sauronista. Gandalf velvoittaa salakuuntelijan lähtemään Frodon mukana Rivendelliin. Siellä nimetään yhdeksänhenkinen retkikunta viemään Sormusta kohti Mordorin maan Tuomiovuorta, missä Sormuksen tuhoaminen ainoastaan on mahdollista. Sekä Frodo Sormuksen kantajana että Sam kuuluvat nimettyyn Sormuksen Saattueeseen. Myöhemmin Frodo ja Sam eroavat muusta seurueesta. Oppaakseen he saavat matkan varrella Klonkun, jota kohtaan Sam on avoimen epäluuloinen ja jota hän pitää pahantahtoisena, vaikka Frodo luottaakin siihen. Samin aavistus on oikea ja Klonkku johdattaa heidät Lukitari-hämähäkin luokse, mutta hobitit selviävät täpärästi ja jatkavat matkaa yli Mordorin tasangon. Tarinan lopussa Sormus tuhoutuu Tuomiovuorella Klonkun pudotessa sen kanssa rotkoon. Palattuaan Kontuun Sam nai mielitiettynsä Ruusa Töllin. Hänet valitaan Konnun pormestariksi seitsemän kertaa peräkkäin. Vaimonsa kuoltua Sam lähtee Konnusta ja ylittää ehkä Meren isäntäänsä Frodoa seuraten, joskin Tolkien jättää tämän jossakin määrin avoimeksi. Koska myös Sam käyttää tarinan aikana Sormusta, vaikkakin hyvin lyhyesti, hänelläkin voidaan katsoa olevan Sormuksen kantajana erityisoikeus purjehtia länteen Kuolemattomille maille.