cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Yrittäjyyskoulutus Suomessa
Historiaa
Yrittäjyyskoulutuksen tarvetta perusteltiin lähinnä talouskasvun aikaansaamisella työpaikkoja luomalla, talouselämän sopeutumiskyvyn parantamisella sekä valtionyritysten julkisten palvelujen yksityistämistarpeella. Vuonna 1992 opetushallitus asetti yrittäjyyden neuvottelukunnan, joka sai tehtävikseen määritellä yrittäjyyden käsitteen sekä ehdottaa ja toteuttaa erilaisia malleja yrittäjyyden edistämiseksi. Neuvottelukunnan työn tuloksena muun muassa vuosina 1994–1995 käyttöön otetuissa peruskoulun, lukion ja ammatillisen koulutuksen opetussuunnitelmissa otettiin yrittäjyys aiempaa paremmin huomioon. Muita opetusministeriön yrittäjyyden edistämiseksi asettamia työryhmiä ovat olleet yrittäjyyden ohjausryhmä 2002, yrittäjyysalan koulutustoimikunta 2007–2010, yrittäjyysalan tutkintotoimikunta 2007–2010, korkeakoulupohjaisen yrittäjyyden yhteistyöryhmä 2008 sekä maakunnalliset YES-yrittäjyyskasvatuskeskukset. YES-verkosto on yrittäjyyskasvatuksen valtakunnallinen asiantuntijaverkosto, joka tukee ja valmentaa opettajia yrittäjyyskasvatuksessa ja toimii alueellisen yrittäjyyskasvastustyön rakentajana ja yhteistyön kehittäjänä.
Suomalaiseen yrittäjäkasvatus- ja koulutuskeskusteluun ovat vaikuttaneet myös Euroopan unionin toimenpiteet ja lausunnot. Euroopan komissio on esimerkiksi määritellyt aloitteellisuuden ja yrittäjyyden yhdeksi kahdeksasta elinikäiseen oppimiseen liittyvästä avaintaidosta, joka kaikilla EU-kansalaisilla tulisi olla. Vuonna 2003 komissio julkaisi Yrittäjyyden vihreän kirjan, jossa todetaan että koulutuksen tulisi osaltaan edistää yrittäjyyttä muokkaamalla ajatustapoja, vahvistamalla yrittäjätaitoja ja lisäämällä tietoisuutta yrittäjän uravaihtoehdoista. Euroopan komission vuonna 1992 julkaiseman tutkimuksen mukaan Suomi oli jo ennen EU-jäsenyyttään Euroopan ainoa maa, joka oli sitoutunut kaikessa toisen asteen koulutuksessaan yrittäjyyskasvatukseen.
Perunsardelli
Perunsardelli (Engraulis ringens) on Tyynessämeressä elävä sillikaloihin kuuluva pienikokoinen, taloudellisesti tärkeä ulappaveden kala. Sen saalismäärät ovat suuremmat kuin minkään muun luonnonvesistä pyydetyn kalalajin. Vuosisaaliit ovat vaihdelleet 4,2 ja 8,3 miljoonan tonnin välillä vuosina 2008–2012. Lähes koko saalis käytetään kalajauhon ja kalaöljyn tuottamiseen.
Yrittäjyyskoulutus Suomessa
Yrittäjyyskoulutus toisella asteella
Syksystä 2010 lähtien yrittäjäopintoja on sisällytetty kaikkiin toisen asteen ammatillisiin perustutkintoihin. Ammatillisessa peruskoulutuksessa yrittäjänä toimiminen sisältyy ammattitaitoa täydentävään tutkinnon osaan Yritystoiminta (0–4 opintoviikkoa) ja ammatilliseen tutkinnon osaan Yrittäjyys (10 opintoviikkoa). Opetusmenetelmänä voi olla esimerkiksi harjoitusyritys, Nuori Yrittäjyys -toiminta ja osuustoiminta.
Perunsardelli
Levinneisyys
Perunsardelli on kaakkoisen Tyynenmeren rannikon edustalla elävä pelaginen kalalaji, jonka pyynti on keskttynyt Perun ja Chilen vesille.
Yrittäjyyskoulutus Suomessa
Yrittäjyyskoulutus toisella asteella
Ammattitaidon Suomenmestaruuskisojen yhteydessä kilpaillaan parhaasta ammatillisen koulutuksen yrittäjyysopetusmenetelmästä Taitajasta yrittäjyyteen -teemalla. Palkitut menetelmät ulottuvat satunäytelmästä muotinäytökseen ja popup-myymälään.
Perunsardelli
Lisääntyminen ja elintavat
Perunsardellit voivat elää kolmivuotiaaksi ja saavuttaa 20 sentin pituuden. Sukukypsäksi ne tulevat vuoden vanhoina noin 10-senttisinä. Kalastuskokoisia ne ovat jo puolivuotiaina noin kahdeksan sentin mitassa. Ne syövät kasvi- ja eläinplanktonia, jopa makroeläinplanktonia. Lisääntymisaika on kahdesti vuodessa.
Yrittäjyyskoulutus Suomessa
Yrittäjyyskoulutus toisella asteella
Myös lukioissa annetaan yhä enemmän yrittäjyyskoulutusta. Esimerkiksi Muuramen lukio tarjoaa viittä kurssia aiheesta. Ensimmäinen kurssi tutustuttaa yrittäjyyden peruskäsitteisiin ja yrityksen perustamiseen, toinen yritystalouteen ja budjetointiin, kolmas markkinointiin. Neljäs kurssi käsittelee kansainvälistä yritystoimintaa, ja viides kurssi on itsenäinen tutkielma opiskelijan valitsemasta yrityksestä. Lisäksi lukion Työosuuskunta Kisällissä voi kokeilla ulkoista yrittäjyyttä turvallisessa ympäristössä. Muuramessa toimii myös nuorten yrittäjyystalo Innola, joka tekee yhteistyötä Muuramen lukion kanssa. Jyväskylässä Voionmaan lukion Nuoresta johtajasta yrittäjäksi -kurssille ovat voineet osallistua kaikkien jyväskyläläisten lukioiden oppilaat. Opetus tapahtuu kouluajan ulkopuolella viikonloppuisin. Muita esimerkkejä yrittäjäkoulutuksesta lukioissa ovat Ylöjärven lukion Y-linja, Puolangan lukion yrittäjyyskurssit, ja Pyhäjoen yrittäjyyslukio.
Perunsardelli
Kalastus
Perunsardellia on luonnehdittu maailmanhistorian voimallisimmin hyödynnetyksi kalalajiksi. Vuosisaaliit kuitenkin vaihtelevat suuresti, ilmeisesti paljolti El Niño -ilmiön ja siihen liittyvän kumpuamisen sääteleminä. Huippusaalis 13,1, miljoonaa tonnia saatiin 1971, jonka jälkeen kanta romahti. Vuonna 1994 saavutettiin jälleen huippu 12,5 miljoonaa tonnia, ja vuosina 2008–2012 saaliit ovat olleet 4,2 ja 8,3 miljoonan tonnin välillä, säännöllisesti enemmän kuin millään muulla maailman kalalla.
Yrittäjyyskoulutus Suomessa
Yrittäjyyskoulutus toisella asteella
Helsingissä toimii Etu-Töölön lukio, jossa on yrittäjyyspainotus. Koululla on omia yrittäjyyskursseja kaikkiaan kymmenen, ja lisäksi se toimii yhteistyössä Startup-lukion ja Taloudellisen Tiedotustoimiston kanssa, joiden kursseja voi myös suorittaa Etu-Töölön lukiossa.
Yrittäjyyskoulutus ammattikorkeakouluissa
1990-luvulla perustetut ammattikorkeakoulut ottivat alusta asti ohjelmaansa yrittäjyyskoulutuksen tai ainakin yrittäjyyteen myönteisesti suhtautuvan, työelämälähtöisen opetustavan. Ammattikorkeakoulujen yhteinen yrittäjyysstrategia valmistui 2006. Siihen sisällytettiin tavoite, että joka kymmenes ammattikorkeakoulututkinnon suorittanut toimisi yrittäjänä 10 vuoden kuluttua valmistumisestaan.
Ensimmäisenä varsinainen yrittäjyyskoulutus aloitettiin Seinäjoella ja Kauhavalla vuonna 1992 yhteistyössä Suomen Yrittäjäopiston kanssa. Tämä väliaikainen Yrittäjien ammattikorkeakoulu liitettiin vuonna 1999 osaksi Seinäjoen ammattikorkeakoulua. Toisena yrittäjyyskoulutuksen aloitti Jyväskylän ammattikorkeakoulun Tiimiakatemia vuonna 1993, tutkintonimikkeenä tradenomi. Rovaniemen ammattikorkeakoulun yhteydessä on vuonna 2001 asti toiminut yrittäjyysopintoa tarjoava InnoAkatemia. Tampereen ammattikorkeakoulun vastaava yksikkö on nimeltään Proakatemia. Satakunnan ammattikorkeakoulussa yrittäjyyttä voi opiskella minkä tahansa alan opiskelija 15 opintopisteen verkkokurssilla Opiskelija yrittäjänä.
Seinäjoen ammattikorkeakoulussa on aikuiskoulutuksena tarjottava pk-yrittäjyyden koulutusohjelma. Ylempänä ammattikorkeakoulututkintona yrittäjyyttä opetetaan muun muassa Jyväskylän, Kajaanin, Hämeen ja Tampereen ammattikorkeakouluissa sekä Laureassa ja Metropoliassa.
Turun yliopiston kyselytutkimuksessa vuodelta 2008 ilmeni, että tutkimuskohteena olleisiin Seinäjoen ja Jyväskylän ammattikorkeakoulujen yrittäjyyskoulutuksiin valikoitui muita koulutusohjelmia enemmän yrittäjäperheiden kasvatteja. Näistä yrittäjyyskoulutusohjelmista valmistuneista kuitenkin vain noin joka kymmenes toimi kyselyhetkellä yrittäjänä, ja yllättäen neljä viidesosaa heistä oli muista kuin yrittäjäperheistä kotoisin olevia. 2000-luvun alkupuolella tehdyssä kyselytutkimuksessa havaittiin, etteivät ammattikorkeakouluopiskelijoiden yrittäjyysaikeet vahvistuneet erityisissä yrittäjyyspainotteisissa koulutusohjelmissa opiskelun aikana, vaan pysyivät suunnilleen samalla tasolla läpi opiskeluvuosien.
Yrittäjyyskoulutus yliopistoissa
Yrittäjyysopintoja voi opiskella Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulussa, Jyväskylän yliopiston taloustieteiden tiedekunnassa, Svenska handelshögskolanissa Helsingissä sekä Turun kauppakorkeakoulussa. Koulutus vaihtelee oppilaitoksittain, mutta se pyrkii antamaan valmiuksia yrityksen perustamiseen sekä uuden tuotteen tai idean tuomiseen markkinoille. Opinnoissa perehdytään myös yrityksen tai sen yksikön liiketoiminnan kehittämiseen ja johtamiseen. Lappeenrannan teknillinen yliopisto tarjoaa tuotantotalouden osastollaan erityistä yrittäjyyden DI-ohjelmaa. Lapin yliopistossa voi suorittaa 25 opintopisteen yrittäjyyden peruskurssin ja sen jälkeen 35 opintopisteen yrittäjyyden aineopinnot.
Muita yrittäjyyskoulutuksia
Yrittäjän ammattitutkinto on opetushallituksen virallinen näyttötutkinto, jossa osaaminen näytetään käytännön työtehtävissä omassa yritystoiminnassa. Siksi sen suorittajan täytyy jo toimia yrittäjänä tai olla perustamassa yritystä. Tutkinnon voi suorittaa monissa aikuiskoulutusta antavissa oppilaitoksissa eri puolilla Suomea.
Kauhavalla pääpaikkaansa pitävä Suomen Yrittäjäopisto on yksi maan suurimmista yrittäjätutkintojen myöntäjistä. Yrittäjätutkintoon tähtäävää opetusta järjestetään myös Lapissa, Kainuussa, Keski-Pohjanmaalla ja Keski-Suomessa.
Akateemisen yrittäjätutkinnon, laajuudeltaan 25 op, voi suorittaa Aalto-yliopiston Pienyrityskeskuksessa Helsingissä tai Mikkelissä.
Vuonna 1998 perustettu Yrittäjyyden osaamiskeskus (Yos) ylläpitää yrittäjyyteen liittyvää opiskeluaineistoa sivustolla www.yrittajakoulu.fi.
Yritys Hyvä on vuodesta 1985 käynnissä ollut valtakunnallinen kilpailu, joka on suunnattu peruskoulun yläkoululaisille sekä lukiolaisille ja ammattiin opiskeleville.
Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulun Pienyrityskeskus ja luovien alojen liiketoiminnan kehittämisyhdistys Diges ry ovat kehittäneet toiselta asteelta korkeakouluihin soveltuvan Creative Blender -yrittäjyyskoulutusmallin.
Myös TE-palvelut eli työvoimatoimistot järjestävät yrittäjyyskursseja, jotka on tarkoitettu lähinnä työttömille työnhakijoille.
Vaasan yliopiston Levón-instituutti järjestää Helsingissä ja Vaasassa maksullista Entrepreneurial MBA -koulutusta, joka kestää 2,5 vuotta ja maksaa noin 22 000 euroa.
Hyperiidae
Hyperiidae on katkojen lahkoon kuuluva äyriäisheimo. Hyperiidae-katkat ovat planktisia merieläimiä, jotka elävät usein meduusoiden uimakellon suojassa. Heimoon luetaan kuusi sukua ja 30 lajia.
Yankee Stadium (1923)
Yankee Stadium oli Yhdysvalloissa New Yorkin Bronxissa sijaitsevan New York Yankees -baseballjoukkueen kotistadion. Aikaisemmin se toimi myös New York Giants -joukkueen amerikkalaisen jalkapallon otteluiden kotikenttänä. Stadionilla järjestettiin myös lukuisia huipputason nyrkkeilyotteluita.
Stadionin rajennustyöt aloitettiin 5. toukokuuta 1922, ja se valmistui 18. huhtikuuta 1923. Rakentaminen maksoi 2,5 miljoonaa dollaria. 1920- ja 1930-luvuilla stadionille tehtiin parannuksia, joilla katsojakapasiteettia saatiin nostettua lähes 80 000 paikkaan. Vuonna 1973 aloitettiin stadionin peruskorjaus. Peruskorjaus maksoi 48 miljoonaa dollaria ja se kesti kaksi vuotta. Stadion avattiin uudelleen 15. huhtikuuta 1976. Peruskorjauksessa katsojakapasiteetti laski 54 000 paikkaan. Kesäkuussa 2005 päätettiin uuden stadionin rakentamisesta. Uusi New Yankee Stadium valmistui vanhan stadionin viereen huhtikuussa 2009. Vanhan Yankee Stadiumim purkaminen aloitettiin samana vuonna ja tilalle rakennettiin puisto.
Ferdinand de Lasteyrie
thumb|Ferdinand de Lasteyrie Kreivi Ferdinand Charles Léon de Lasteyrie du Saillant (15. kesäkuuta 1810 Pariisi - 12. toukokuuta 1879 Pariisi) oli ranskalainen poliitikko, taidekirjailija, kriitikko ja arkeologi.
De Lasteyrie julkaisi lähinnä 1850-luvulla useita taidetta käsitteleviä kirjoja ja hänen kirjoitustyyliään on kiitetty rohkeaksi, omaperäiseksi ja näkemykselliseksi. Hän ei pelännyt tarttua kiistanalaisiin aiheisiin, kuten mm. tuona aikana käytyyn keskusteluun valokuvauksen taiteellisesta arvosta.
Napoleon III:n joulukuussa 1851 tekemän vallankaappauksen aikana de Lasteyrie asettui tukemaan entistä pääministeriä Odilon Barrotia, Napoleonin vastustajaa. Hän joutui mielipiteidensä vuoksi vankilaan ja palasi politiikkaan vasta 1857.
PSK
Vaiheavainnus eli PSK kuuluu eksponentiaalisten modulaatiomenetelmien luokkaan. Vaihemoduloinnissa moduloiva signaali, viesti, muuttaa kantoaallon vaihetta suoraan ja hetkellinen vaihe kertoo sanoman arvon. Digitaalisessa vaihemoduloinnissa on päätettävä, mitä vaihetta käytetään millekin binäärisen symbolin arvolle. Esimerkiksi BPSK:ssa, binäärisessä vaiheavainnuksessa, voidaan määritellä vaihe nolla astetta merkitsemään viestin arvoa 0 ja +180 astetta merkitsemään viestin arvoa 1.
Vaihemoduloinnissa on lähetin ja vastaanotin synkronoitava.
PSK:n lajeja ovat:
BPSK
BPSK, binary phase-shift keying, binäärinen vaiheavainnus käyttää kahta kantoaallon vaihetta ilmaisemaan binäärisen viestin arvon 0 tai 1 esimerkiksi 0 ja +180 astetta. Modulointinopeus (baud) on sama kuin bittinopeus, koska käytössä on vain kaksi symbolia. Yleinen ja yksinkertainen tapa synkronoida lähetin ja vastaanotin on lähettää nollavaiheista kantoaaltoa tietyn ajanjakson ajan ja vastaanotin synkronoi itsensä ja tietää, että tämä vaihe esittää binääristä nollaa.
8PSK
8PSK, 8-PSK, 8-phase-shift keying, 8-vaiheavainnus on PSK:n muoto, jossa symbolissa on käytössä 8 vaihetta ja siten voidaan ilmaista 8 numeroarvoa 0-7 eli kolme bittiä (000, 001, 010, 011, 100, 101, 110, 111). Esimerkiksi EDGE käyttää 8PSK-modulointia GSM-verkossa datasiirtoon (vrt. GMSK).
Viulukonsertto nro 1 (Bruch)
Max Bruchin (1838–1920) ensimmäinen viulukonsertto g-molli, op. 26, on eräs romantiikan aikakauden tunnetuimmista konsertoista viululle. Konsertto sai kantaesityksensä 24. huhtikuuta 1866, mutta säveltäjä ei ollut tyytyväinen, vaan ryhtyi työstämään teoksestaan uutta versiota. Uusi versio sai kantaesityksensä 5. tammikuuta 1868. Kapellimestarina oli silloin Carl Martin Reinthaler toisin kuin ensimmäisen version kantaesityksessä, jota Bruch itse oli johtanut.
Bruch sai konserton uudistamisessa apua viulisti Joseph Joachimilta, jolle hän myös omisti konserton.
Bruchin ensimmäinen viulukonsertto jakautuu kolmeen osaan:
Useat kuuluisat viulistit ovat tehneet esityksiä ja levytyksiä Bruchin ensimmäisestä viulukonsertosta. Heidän joukossaan ovat Itzhak Perlman, Kyung-wha Chung ja Salvatore Accardo.
Bruch sävelsi kaikkiaan kolme viulukonserttoa, vaikkakin vain ensimmäinen on noussut klassikon asemaan. Konsertoista toinen (1878) ja kolmas (1891) ovat molemmat d-mollissa.
Anu Puustinen
Anu Puustinen (s. 1974) on suomalainen arkkitehti. Hänellä on vuodesta 2004 ollut arkkitehti Ville Haran kanssa yhteinen toimisto Avanto Arkkitehdit. Heidän suunnittelutöitään on Korkeasaaren näkötorni ”Kupla”, Habitare-messuille suunniteltu sauna ”Kyly” sekä Vantaan Pyhän Laurin kirkon viereen 2010 valmistunut Pyhän Laurin kappeli.
Ángel Vicioso
Ángel Vicioso Arcos (s. 13. huhtikuuta 1977 Alhama de Aragon, Zaragoza) on espanjalainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Kelme - Costa Blanca -joukkueessa 1999–2002, edusti ONCE/Liberty Seguros/Astana-tallia 2003–2006, Relax-Gamia 2007, LA-MSS-joukkuetta 2008, Andalucía-Cajasur-tallia 2009–2010, Androni Giocattolia 2011 ja lopuksi Katjuša-tallia 2012–2017.
Anu Puustinen
Vuonna 2016 Helsingin Hernesaaressa avautui Puustisen ja Haran suunnittelema Löyly-saunakompleksi, joka on saanut paljon myös kansainvälistä huomiota. Vain neljä vuotta avautumisen jälkeen Löyly suojeltiin asemakaavaan sr-1-merkinnällä ja on Suomen nuorimpia suojeltuja rakennuksia.
Puustinen on opiskellut Taideteollisessa korkeakoulussa avoimessa korkeakoulussa 1993–1994, Delftin teknillisessä yliopistossa sekä Helsingin Teknillisessä korkeakoulussa, josta hän valmistui arkkitehdiksi 2004 lopputyönään Pyhän Laurin kappeli. Hän on opettanut Teknillisessä korkeakoulussa 2004–2010.
Ángel Vicioso
Saavutuksia
Lähde: Cycling Archives, Cyclingbase , Trap-friis.dk
Transitiivisuus (kielioppi)
Transitiivisuus on verbin ominaisuus, jossa niiden valenssiin kuuluu objekti. Vastaavasti lausetta, jossa on objekti, kutsutaan transitiivilauseeksi. Joidenkin verbien, jotka tavallisesti ilmaisevat aikaansaamista tai abstraktia suhdetta, yhteydessä objekti on pakollinen. Tavallisempaa on kuitenkin, että objekti voidaan lisätä tai jättää lisäämättä riippuen siitä, halutaanko painottaa kohdetta vai itse toimintaa.
Transitiiviset verbit
Transitiivisiin verbeihin liittyy lauseessa tavallisesti kaksi nominia, subjekti (tekijä) ja objekti (tekemisen kohde). Suomen kielessä subjektin sija on nominatiivi (päätteetön) ja objektin sija on joko akkusatiivi (päätteetön tai pääte -n), jos tekeminen kohdistuu koko asiaan, tai partitiivi (pääte takaäänteenä -a, jos sanavartalossa esiintyy takavokaali a, o tai u, tai etuäänteenä -ä, jos sanavartalossa ei esiinny takavokaaleja), jos tekeminen kohdistuu vain asian johonkin osaan.
Intransitiiviset verbit
Intransitiivinen verbi ilmaisee tekemistä, joka ei kohdistu mihinkään kohteeseen. Kun transitiiviverbiin liittyy kaksi nominia, joista toinen on subjekti (tekijä) ja toinen objekti (tekemisen kohde), intransitiiviverbiin liittyy vain yksi nomini, joka on subjekti (tekijä). Koska suomessa ei kuitenkaan ole indoeurooppalaisille kielille tyypillistä muodollista subjektia (ruotsin det, englannin it, saksan es), voi subjektikin joissakin tapauksissa puuttua kokonaan. Esimerkiksi "Sataa" on joko transitiivinen verbi, jos ilmoitetaan sataako vettä vai lunta, tai intransitiivinen kun tätä ei ilmoiteta, missä tapauksessa subjekti puuttuu kokonaan. Indoeurooppalaiset kielet vaativat tässä kuitenkin muodollisen subjektin: "Sataa (vettä)" on ruotsiksi "Det regnar", englanniksi "It is raining" ja saksaksi "Es regnet", ja "Sataa lunta" on ruotsiksi "Det snöar", englanniksi "It is snowing" ja saksaksi "Es schneit". Indoeurooppalaisten kielten tämä verbi on puhtaammin intransitiivinen kuin suomen, jossa satava veden olomuoto ilmoitetaan sataa-verbiä seuraavalla partitiivilla, ja sataa on siten lähempänä transitiivi- kuin intransitiiviverbiä suomen kielessä.
The Final Riot!
The Final Riot! on yhdysvaltalaisen pop-punk-yhtye Paramoren toinen livealbumi, joka julkaistiin vuonna 2008. Albumi on myynyt yli 500 000 kappaleen verran, joten se on saanut Recording Industry Association of American Gold-sertifikaatin. Livealbumi sisältää keikan Yhdysvaltojen Chicagosta, Gongress Theatressa. Albumi sisältää myös "40 Days of Riot"-dokumentin ja on ensimmäinen Paramore-julkaisu yhtyeen rytmikitaristi Taylor Yorkin kanssa.
Harold J. Leavitt
Harold ”Hal” Jack Leavitt (14. tammikuuta 1922 Lynn, Massachusetts – 8. joulukuuta 2007 Pasadena, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen organisaatiotieteilijä ja professori, joka tunnetaan erityisesti työstään yritysten päätöksenteon, päätöksentekodynamiikan ja johtamispsykologian alalta.
Tausta ja koulutus
Harold Jack Leavitt oli Joseph ja May Leavittin 11-lapsisen perheen kuopus. Hän suoritti kandidaattitutkinnon Harvard Collegessa, maisteritutkinnon Brown Universityssa, sekä tohtoritutkinnon MIT:ssä.
Ura
Leavitt aloitti tutkimuksensa käyttäytymisen merkityksestä organisaation menestykseen jo tohtoriopintojensa aikana MIT:ssä 1940-luvulla. Noihin aikoihin organisaatiotutkijat keskittyivät enimmäkseen numerotietoihin menestyksen mittarina ja ihmisten käyttäytymistä tutkittiin puolestaan lähinnä rottien avulla. Leavitt oli professori Douglas McGregorin teoria Y -tutkimusryhmän ensimmäinen tohtoriopiskelija ja hänen työnsä tuli olemaan merkittävässä osassa humanistisen johtamisajattelun kehittymisessä.
Stanfordin yliopistosta tuli Leavittin pääasiallinen työpaikka hänen uransa loppuun saakka. Hän siirtyi Stanfordiin vuonna 1966 Carnegie Mellonista. Tätä ennen hän oli aloittanut akateemisen uransa Chicagon yliopistossa sekä työskennellyt myös Rensselaer Polytechnic Institutessa.
Tuotanto
Leavitt julkaisi lukuisia kirjoja ja tieteellisiä artikkeleita sekä toimitti kokoomateoksia. Hänen tuotantonsa käsitteli johdonmukaisesti ihmisten suhdetta työhön, ihmisten välisiä suhteita työssä, ryhmiä ja ryhmätyötä ja niiden merkitystä organisaatioissa. Hänen tavoitteenaan oli ymmärtää ja parantaa organisaatioita, jotta niistä tulisi enemmän yksilönvapautta tarjoavia mielekkäitä työympäristöjä, mikä edelleen vaikuttaisi organisaatioiden menestymiseen kokonaisuutena.
Scorpio’s Dance
Scorpio's Dance on alankomaalaisen Shocking Blue -yhtyeen vuonna 1970 julkaistu kolmas albumi. Levy ei sisällä yhtään singlenä julkaistua kappaletta eikä siten myyntimenestyksiä. Albumin vuonna 1990 julkaistu CD-versio kuitenkin sisältää bonusmateriaalina kappaleet ”Send Me a Postcard”, ”Mighty Joe” ja ”Hello Darkness”.
Harold J. Leavitt
Tuotanto
Alkuaikojen työssään Leavitt tutki ihmisten käyttäytymistä organisaatioissa. Hänen pääargumenttinsa keskittyi yrityksen menestymisen arviointiin ihmismäisillä mittareilla numeeristen mittareiden ohella. Hänen kuuluisa kirjansa nimeltä Managerial Psychology julkaistiin 1958. Se oli ensimmäisiä organisaatiokäyttäytymisen teoksia, josta tulikin kauppakorkeakoulujen perusopintomateriaalia. Kirjasta on julkaistu viisi painosta ja se on käännetty 18 kielelle. Kirjassa Leavitt toteaa, että yksinkertaisessa päätöksenteossa hyvin organisoitu ja rakenteistettu kommunikaatiojärjestelmä on tehokkain, jotta asiat tulevat tehdyksi. Moninmutkaisiin päätöksiin puolestaan tarvitaan vapaampaa kommunikointia.
Vuonna 1999 Leavitt julkaisi yhdessä vaimonsa, professori Jean Lipman-Blumenin kanssa teoksen Hot Groups, jossa he totesivat tehokkaiden ryhmien auttavan yksittäisiä työntekijöitä menestymään ja edelleen muodostamaan tehokkaita organisaatioita. "Kuuma ryhmä" on asiaansa uskovien työntekijöiden muodostama enemmän tai vähemmän virallinen ryhmä, jolla on yhteinen tavoite ja joka on sitoutunut heitä motivoivaan, jännittävään ja haasteelliseen tavoitteeseen. Kirjaa on käännetty kuudelle kielelle ja the Association of American Publishers valitsi sen parhaaksi liiketalouskirjaksi Yhdysvalloissa samana vuonna.
Läpi koko uransa Leavitt pohti hierarkioiden merkitystä organisaatioissa. Hänen mukaansa hierarkiarakenteet auttavat luomaan hyviä työpaikkoja ja suorituskykyisiä työntekijöitä. Kirjassaan Top Down vuodelta 2005 Leavitt väittää, että uudet organisaatiot eivät ole entisiä matalampia rakenteiltaan päinvastaisista väitteistä huolimatta, vaan että niissä on vain otettu käyttöön uudentyyppisiä hierarkioita. Toisaalta Leavitt toteaa hierarkioiden varjopuolena olevan epä-älyllisen riippuvuuden, epäluottamuksen, konfliktien, imartelukulttuurin, reviiriajattelun ja kommunikaatiokatkosten lisääntymisen, mitkä vaivaavat hänen mukaansa jokaista isoa organisaatiota. Varjopuolista huolimatta hierarkiat ovat hänen mukaansa välttämättömiä monimutkaisten asioiden aikaansaamiseksi ja monimutkaisten ongelmien ratkaisemiseksi.
Yksityiselämä
Leavitt oli naimisissa kahdesti. Hänen ensimmäinen vaimonsa Gloria Rosenthal Leavitt kuoli 1985, minkä jälkeen hän avioitui organisaatiotieteiden professori Jean Lipman-Blumenin kanssa. Hänen tyttärensä Emily on sosiaalityöntekijä, poika John Leavitt on antropologian professori Montrealissa, ja poika David Leavitt on kirjailija.
Leavitt tunnettiin lämpimänä ja älyllisesti uteliaana persoonana. Hän oli myös tunnettu makean ruoan, erityisesti makeiden jälkiruokien, ystävä.
Rio Grande do Sul (1909)
Rio Grande do Sul oli Brasilian laivaston Bahia-luokan risteilijä, joka romutettiin 1948.
Valmistus
Alus tilattiin Armstrong Whitworthilta Britteinsaarilta, missä köli laskettiin 30. elokuuta 1907. Se laskettiin vesille 20. tammikuuta 1909 ja otettiin palvelukseen 1910.
Palvelus
ensimmäisessä maailmansodassa alus oli 1917–1918 Brasilian laivaston osastossa Afrikan luoteisrannikolla, mistä se siirtyi hieman ennen sodan päättymistä Välimerelle. Alus modernisoitiin 1925–1926 Companhia Nacional de Navegação Costeiran telakalla Rio de Janeirossa Thornycroftin telakan tuella. Alukselle asennettiin uudet Brown Curtis-turbiinit ja öljykäyttöiset Thornycroft-kattilat korvasivat aiemmat hiilikattilat. Aluksen savuhormeja pidennettiin ja lukumäärä kasvoi kahdesta kolmeen. Alukselle asennettiin tulenjohtokone ja osa kolmen naulan tykeistä korvattiin neljällä kolmen tuuman ilmatorjuntatykillä. Lisäksi torpedoputkien lukumäärä tuplattiin ja muutettiin 21-tuumaisiksi.
Brasilian liityttyä toiseen maailmansotaan 22. elokuuta 1942 alus aloitti Atlantilla sukellusveneidentorjunnan ja saarronmurtajien etsinnän sekä saattuetehtävät. Kesällä 1944 se siirrettiin Italiaan, missä alus oli lähinnä koillisessa laivasto-osastossa. Alus suojasi sodan kuluessa kaikkiaan 62 saattuetta Recifen ja Rion välillä ja osallistui viiteentoista muuhun operaatioon, joihin kuului Dakarin ja Natalin välisen reitin valvonta. Alukselle tehdyistä sodanaikaisista muutoksista ei ole tarkkoja tietoja, mutta sille asennettiin ainakin kaikuluotain ja kaksi syvyyspomminheitintä ja 300 syvyyspommia sekä mahdollisesti ilmatorjuntaa täydennettiin 20 millimetrin tykeillä.
Alus osallistui 1945 meripelastustehtäviin lennätettäessä amerikkalaisjoukkoja Eurooppaan. Se poistettiin 1948 alusluettelosta ja romutettiin.
Koulunkäyntiavustaja
Koulunkäyntiavustaja tukee ja ohjaa eri-ikäisiä ja kulttuuritaustaltaan erilaisia ihmisiä niissä toiminnoissa, joissa he eivät kehitysvaiheensa, vammansa tai sosiaalisen tilanteensa vuoksi selviydy itse. Hän tuntee apuvälineitä ja laitteita ja osaa käyttää ja huoltaa niitä. Lisäksi koulunkäyntiavustaja suunnittelee, toteuttaa ja arvioi oppimistilanteiden ohjaamista. Koulunkäyntiavustaja voi työskennellä päivähoidon, koulujen ja vapaa-ajan toimintojen palveluksessa. Ammattiin on olemassa koulunkäyntiavustajan ammattitutkinto sekä koulunkäyntiavustajan erikoisammattitutkinto, joista jälkimmäinen antaa valmiudet tehdä työtä vaativimmissa tehtävissä.
Honda HR-V
Honda HR-V on Hondan vuosina 1998–2006 ja uudelleen vuodesta 2014 lähtien valmistama crossover-tyyppinen automalli. Se sijoittuu mallistossa suuremman CR-V:n alapuolelle.
Honda HR-V I (1998–2006)
Ensimmäisen sukupolven HR-V perustuu samalle pohjalevylle kuin Honda Logo. Ensimmäisenä esitelty korimalli oli kolmiovinen, ja keväällä 2000 sen rinnalle tuli myös viisiovinen versio. vasen|pienoiskuva|Viisiovinen Honda HR-V. Autossa oli 1,6-litrainen bensiinimoottori, joka oli saatavana kahtena tehoversiona (105/124hv). Tehokkaammassa oli venttiilien ajoitusta muuttava VTEC-järjestelmä, ja se oli saatavana ainoastaan nelivetoisen version yhteyteen. Viisiovista mallia ei ollut saatavana etuvetoisena. Voimansiirtona oli viisivaihteinen manuaalivaihteisto tai portaaton CVT-automaattivaihteisto. vasen|pienoiskuva|Ensimmäisen sukupolven facelift-malli. Vuonna 2001 malli koki pienen kasvojenkohotuksen, jossa se sai muun muassa uuden etupuskurin ja kirkaslasiset vilkut.
Honda HR-V II (2014–)
Toisen sukupolven HR-V esiteltiin Los Angelesin autonäyttelyssä marraskuussa 2014. Se perustuu samalle pohjalevylle kuin kolmannen sukupolven Honda Jazz. Japanissa myytävä, joiltain yksityiskohdiltaan hieman eroava versio on nimeltään Honda Vezel, Kiinassa valmistettava versio puolestaan tunnetaan Honda XR-V -nimellä.
Vuoden 2015 Euro NCAP -kolaritestistä HR-V sai tulokseksi täydet viisi tähteä. vasen|pienoiskuva|Toisen sukupolven facelift-malli. Pariisin autonäyttelyssä lokakuussa 2018 esiteltiin kasvojenkohotuksen kokenut HR-V. Suurimmat uudistukset kohdistuivat keulan ilmeeseen.
Open Platform Communications
Open Platform Communications (OPC) on joukko tiedonsiirron standardeja, jota käytetään teollisuuden automaatiosovelluksissa, lähinnä PC-valvomojen ja ohjelmoitavien logiikoiden välillä. Alkujaan OPC on lyhenne sanoista OLE for Process Control, mutta standardoinnista huolehtiva OPC Foundation antaa OPC:lle nykyään merkityksen open connectivity via open standards eli avointa liitettävyyttä avoimilla standardeilla. Standardi määrittää reaaliaikaisen tuotantotiedonvälityksen eri valmistajien automaatiojärjestelmistä. OPC standardin määritteli vuonna 1996 ryhmä teollisuusautomaation toimittajien edustajia.
Siihen aikaan kun isä lampun osti
Siihen aikaan kun isä lampun osti on Juhani Ahon vuonna 1883 kirjoittama lyhyt kertomus, joka kertoo ensimmäisen öljylampun hankkimisesta maalaistaloon. Tarina on kerrottu lapsen näkökulmasta. Sitä pidetään herkullisena ajankuvana. Aho kutsui novellejaan ja lyhyitä kertomuksiaan ”lastuiksi”.
Aho kirjoitti Siihen aikaan kun isä lampun osti -kertomuksen nuorena ylioppilaana nimimerkillä Jussi ja voitti sillä Savo-karjalaisen osakunnan vuonna 1883 järjestämän kirjoituskilpailun. Professori August Ahlqvist ylisti saavutusta. Kirjoitus julkaistiin samana vuonna Kansanvalistusseuran kalenterissa. Se oli Ahon ensimmäisiä painettuja kirjoituksia. Hänen ystävänsä Kasper Järnefeltin tiedetään osallistuneen tekstin viimeistelyyn. Vanhan ja uuden kulttuurin yhteentörmäys muodostui Ahon tuotannon keskeiseksi teemaksi.
Open Platform Communications
Alkuperä ja käyttö
OPC perustuu Microsoftin kehittämille OLE, COM, ja DCOM tekniikoille, jotka tarkoitettiin Windows-käyttöjärjestelmäperheelle. Standardi määrittää joukon olioita, liittymiä ja menetelmiä, joita käytetään prosessi- ja valmistavan teollisuuden automaation sovelluksissa. OLE tulee sanoista Object Linking and Embedding viitaten olio-ohjelmointiin.
Igor Kaškarov
Igor Kaškarov (s. 5. toukokuuta 1933) on entinen neuvostoliittolainen korkeushyppääjä ja olympiamitalisti.
Merivihvilä
Merivihvilä (Juncus balticus) on rannoilla kasvava monivuotinen vihviläkasvi. Sillä on kiemurteleva maavarsi, josta nousee lehdettömiä korsia. Tähkässä on parikymmentä tummanruskeaa kukkaa. Kukinto on harsu ja 2–7 senttimetriä pitkä. Lajia tavataan Itämeren rannoilla. Sitä pidetään joskus ruijanvihvilän kanssa saman lajin alalajina (Juncus arcticus ssp. arcticus ja Juncus arcticus ssp. balticus).
Merivihvilä voi risteytyä ruijanvihvilän (Juncus arcticus) ja jouhivihvilän (Juncus filiformis) kanssa. Merivihvilän ja jouhivihvilän risteymää nimitetään säilävihviläksi (Juncus balticus × filiformis).
Siihen aikaan kun isä lampun osti
”Siihen aikaan kun isä lampun osti” on myöhemmin muodostunut sanonnaksi, jolla voidaan viitata muistelun tai nostalgian kohteena olevaan menneisyyteen. Irwin Goodman käytti fraasia humoristisesti vuonna 1970 levyttämässään samannimisessä laulussa.
Open Platform Communications
OPC-UA
OPC-UA (Unified Architecture) on vuonna 2008 julkaistu alustariippumaton määrittely, joka integroi kaiken aiemman toiminnallisuuden vanhasta. Uusi rajapinta voidaan toteuttaa Javalla, .NET -ympäristössä tai C-ohjelmointikielellä, jolloin vältetään aiempien versioiden kaltainen riippuvuus Windows-pohjaisesta alustasta. UA yhdistää aiempien OPC-rajapintojen toiminnallisuuden uudempaan teknologiaan kuten XML ja Web Servicet, tavoitteena tukea ylemmän tason tehtaan ohjausjärjestelmiä kuten MES ja ERP.
Sofia Jannok
thumb|250px|Sofia Jannok Brita Maret Sofia Jannok (s. 15. syyskuuta 1982) on saamelainen laulaja ja lauluntekijä. Hän laulaa enimmäkseen pohjoissaameksi ja myös joikaa.
Ura
Jannok voitti Sámi Grand Prix -laulukilpailun vuonna 2003 laulullaan "Liekkas".
Sofia Jannok osallistui erilaisiin laulukilpailuihin osana duoa Sofia och Anna vuodesta 1994 alkaen. He voittivat Sámi Grand Prix -kilpailun vuonna 2001 kappaleella ”Meahci mánná”. Sen jälkeen Sofia lähti soolouralle.
Jannok on julkaissut kolme albumia. Ensilevy White - Ceaskat ilmestyi saamelaisen kustantajan kautta. Vuonna 2008 ilmestynyttä Áššogáttis - By the Embers -albumia myytiin kultalevyn edestä, ja se oli Grammis-ehdokkaana. Kolmas albumi Áhpi – Wide as Oceans ilmestyi vuonna 2013.
FS Sagittaire (M650)
Sagittaire (runkonumero M650) on Ranskan laivaston 1996 palvelukseen otettu Éridan-luokan miinantorjunta-alus, joka korvasi edeltäneen saman nimisen Pakistanille 24. syyskuuta 1992 luovutetun aluksen.
Palvelus
Alus oli 2014 palveluksessa sijoitettuna Brestiin.
Mihail Petrov (painonnostaja)
Mihail Petrov on entinen bulgarialainen painonnostaja. Hän menestyi 1980-luvulla alle 67,5-kiloisten sarjassa.
Petrov voitti maailmanmestaruuden yhteistuloskilpailussa vuosina 1985, 1986 ja 1987. Hän voitti Euroopan-mestaruuden vuonna 1987 sekä saavutti saksalaisen Andreas Behmin takana EM-hopeaa vuosina 1985 ja 1986.
Ruijanvihvilä
Ruijanvihvilä (Juncus arcticus) on pohjoisten rantojen monivuotinen, tuulipölytteinen vihviläkasvi. Suomessa ruijanvihvilä luokiteltiin vuoden 2010 uhanalaisuusarvioinnissa erittäin uhanalaiseksi (EN), mutta 2019 se luokiteltiin vain silmälläpidettäväksi (NT).
Ulkonäkö ja koko
Ruijanvihvilällä on vaakasuoraan kiemurteleva maavarsi, josta nousee lehdettömiä, 10–40 cm pitkiä varsia. Varsi on pysty, 1,5–3 mm paksu, sileä ja väriltään sinertävänvihreä. Tyvitupet ovat vaaleanruskeita ja kiiltäviä. Kukinto on tiheä tähkä, joka on 1–1,5 cm pitkä ja sisältää 3–12 kukkaa. Kukan tummanruskeat kehälehdet ovat epäselvästi kalvolaitaisia. Ruijanvihvilä kukkii Suomessa heinäkuussa. Siemenet sisältävä kota on tummanruskea tai ruskea ja munan- tai luumunmuotoinen.
Ruijanvihvilä voi risteytyä jouhivihvilän (J. filiformis) kanssa. Näiden risteymää nimitetään väylävihviläksi (J. arcticus × filiformis). Se voi risteytyä myös merivihvilän (J. balticus) kanssa, joka toisinaan luokitellaan ruijanvihvilän alalajiksi (J. arcticus ssp. balticus).
Levinneisyys
Ruijanvihvilä on pohjoisten vuoristoalueiden ja tundran kasvi. Sitä tavataan Skandeilla Etelä-Norjasta Kuolan niemimaalle ja edelleen läpi Venäjän Alaskaan asti leveällä vyöhykkeellä Jäämeren rannikkoalueella. Alaskasta levinneisyysalue ulottuu läpi Pohjois-Kanadan ja edelleen Keski- ja Etelä-Grönlannin rannikkovyöhykkeelle. Suomessa lajia tavataan Enontekiöllä Käsivarren Lapissa sekä Sallan pohjoisosassa Venäjän rajan tuntumassa.
Elinympäristö
Ruijanvihvilä kasvaa soraisilla rannoilla ja ultraemäksisillä soraikoilla.
Polta Koraani -päivä
thumb|250px|Kuva eräästä Polta Koraani -päivää vastaan järjestetystä mielenosoituksesta, joka pidettiin 4. elokuuta 2010 Jantar Mantarissa, New Delhissä, Intiassa. Tapahtumaan osallistuneen Raza Academyn pääsihteeri Mohammed Saeed Noori kuvasi monien muslimiorganisaatioiden yhteistapahtumaa massiiviseksi. Polta Koraani -päivä tai Kansainvälinen polta Koraani -päivä ( tai International Burn a Koran Day ) oli floridalaisen pastori Terry Jonesin suunnittelema tapahtuma. Pastori Jones aikoi polttaa islamin pyhän kirjan Koraanin WTC:n terrori-iskujen yhdeksäntenä vuosipäivänä 11. syyskuuta vuonna 2010 Gainesvillessä ja hänen johtamansa Dove World Outreach Center -kirkko kehotti myös muita kristittyjä tekemään samoin. Vuonna 2010 Dove World Outreach Centerissä oli määrä polttaa yhteensä 200 Koraania. Kirkko mainosti tapahtumaa internetissä, Facebook-sivullaan, YouTube-kanavallaan ja muissa sosiaalisissa medioissa.
9. syyskuuta Jones kuitenkin peruutti suunnitelmansa toistaiseksi, mutta sanoi järjestävänsä tapahtuman sittenkin, mikäli New Yorkin World Trade Centerin entisten kaksoistornien lähelle suunniteltu islamilainen kulttuurikeskus rakennetaan. 11. syyskuuta hän ilmoitti, ettei aio koskaan järjestää tapahtumaa. Ennen peruuntumistaan vuonna 2010 syyskuun 11. päivän iskun uhrien muistamiseksi ja islaminuskon vastustamiseksi suunniteltu tapahtuma ehti herättää vastareaktioita rauhallisista mielenilmauksista aggressiiviseen uhkailuun ja maailman johtajat niin Yhdysvalloissa kuin muuallakin katsoivat tarpeelliseksi ottaa kantaa siihen.
Koraanin polttaminen tapahtui lopulta Dove World Outreach Centerissä 20. maaliskuuta 2011 ja sen seurauksena puhkesi väkivaltaisuuksia erityisesti Afganistanissa. Väkivaltaisuuksissa kuoli muun muassa seitsemän YK-työntekijää Mazar-i-Sharifissa ja eteläisessä Kandaharissa kuolleita oli ainakin kymmenen ja yli 80 ihmistä haavoittui. Lisäksi polttaminen lietsoi protesteja kaikkialla muslimimaailmassa.
Taustaa
Floridan Gainesvillessä sijaitseva Dove World Outreach Center, missä Koraanien polttamisen oli määrä tapahtua 11. syyskuuta 2010 ja missä poltettiin yksi Koraani 20. maaliskuuta 2011, on pieni kristillinen seurakunta. Sillä oli syyskuussa 2010 noin 50 jäsentä. Kirkkoa johtaa pastori Terry Jones yhdessä vaimonsa Sylvian kanssa. Kirkko oli jo aikaisemmin vuoden 2000 loppupuolella saanut mediahuomiota islamilaisuuden ja homoseksuaalisuuden vastaisten viestiensä ansiosta. Vuonna 2009 se pystytti ruohikolleen kyltin, johon oli punaisin kirjaimin kirjoitettu teksti "Islam on saatanasta". Saman vuoden aikana monet seurakunnan jäsenistä lähettivät lapsensa aloittamaan koulunkäyntinsä puettuna T-paitoihin, joiden selkämyksiin oli painettu samainen teksti. Lisäksi kirkko myy kahvimukeja ja paitoja samalla tekstillä. Iskulause "Islam on saatanasta" tulee pastori Jonesin kirjan Islam is of the Devil (suom. Islam on saatanasta) -nimestä. Vuonna 2010 Jones kertoi kirkon näkemyksistä CNN-kanavalle:
Tapahtuman idea
thumb|250px|Pastori Terry Jonesin johtama Dove World Outreach Center Gainesvillessa, Floridassa, missä noin 200 koraanin polttamisen oli määrä tapahtua [[Syyskuun 11. päivän iskut|WTC:n terrori-iskujen yhdeksäntenä vuosipäivänä 11. syyskuuta 2010, ja jossa poltettiin yksi Koraani 20. maaliskuuta 2011.   ]]
Dove World Outreach Center aikoi ilmoituksensa mukaan järjestää tapahtuman muistaakseen syyskuun 11. päivän iskun uhreja ja vastustaakseen islaminuskoa. Pastori Jonesin mukaan islam ja šaria-laki ovat vastuussa syyskuun 11. päivän iskuista.
Jonesin mukaan muslimit ovat tervetulleita Yhdysvaltoihin, mutta islamilainen laki ja sen brutaalius eivät ole :
Reaktiot suunnitelmiin vuonna 2010
Dove World Outreach Centerin vuoden 2010 koraaninpolttosuunnitelma herätti laajaa paheksuntaa ja niin Valkoinen talo, Vatikaani, erilaiset muslimiryhmät kuin sotaveteraanitkin kritisoivat sitä.
Jones kertoi saaneensa tapahtuman järjestämisen suunnitelemisen vuoksi useita tappouhkauksia ja hän kantoi mediakohun aikaan pistoolia mukanaan pystyäkseen suojelemaan itseään. 8. syyskuuta 2010 tappouhkauksia oli kertynyt jo yli sata.
Reaktiot Yhdysvalloissa
thumb|250px|Yhdysvaltain presidentti Barack Obama WTC-iskujen muistotilaisuudessa Pentagonissa 11.9.2010, missä hän lausui: "Amerikkalaisina emme koskaan aio sotia islamia vastaan. Uskonto ei hyökännyt meitä vastaan sinä syyskuun päivänä. Hyökkääjä oli al-Qaida.". Yhdysvalloissa muun muassa Yhdysvaltain hallitus ja Yhdysvaltain Afganistanin-joukkojen komentaja David Petraeus tuomitsivat polttosuunnitelmat. Tutkija Akbar Ahmedin mukaan kun afgaanit näkevät pyhän kirjansa palavan, se aiheuttaa mellakoita ja hyökkäyksiä ja asettaa yhdysvaltalaiset joukot vaaraan. Hänen mukaansa polttaminen aiheuttaa samanlaisia mellakoita naapurivaltioissa Pakistanissa ja Iranissa ja sytyttää koko muslimimaailman ja ruokkii terroritekoja.
Valkoisen talon tiedottaja Robert Gibbs kritisoi sitä, että tällainen aktivismi aiheuttaa harmia Yhdysvaltain joukoille. Yhdysvaltain oikeusministeri Eric Holder totesi, että Jonesin suunnitelma on paitsi idioottimainen, myös vaarallinen. Presidentti Barack Obama varoitti siitä, että Koraaninpolttamissuunnitelmaa tullaan käyttämään Al-Qaidan rekrytointivälineenä. Hän painotti ettei Yhdysvallat ole sodassa islamia vastaan, vaan että se sotii niitä terrorijärjestöjä vastaan, jotka käyttävät islamia tuhoisan toimintansa selityksenä. Obama muistutti vielä terrori-iskujen vuosipäivän puheessaan Pentagonissa ettei uskonto hyökännyt yhdysvaltalaisia vastaan syyskuun 11. päivän iskuissa, vaan hyökkääjä oli al-Qaida. Hanketta vastaan puhui myös ulkoministeriön tiedottaja P. J. Crowley, joka sanoi toivovansa, että yhä useammat yhdysvaltalaiset ilmaisevat vastustavansa hanketta. Sarah Palinin mukaan moskeijan rakentaminen lähelle Ground zeroa on huono idea, mutta niin on Koraanien polttaminenkin. Tapahtuman jyrkästi tuominnut Yhdysvaltain ulkoministeri Hillary Clinton piti kirkon aietta ”häpeällisenä” ja ilmaisi innostuksensa siitä, kuinka useat uskonnolliset ryhmät Yhdysvalloissa olivat yksimielisesti tuominneet Koraaninpolttoaikeet. Myös Yhdysvaltain suurin evankelikaalisten yhdistys, Kansallinen evankelikaalien yhdistys, kehotti kirkkoa perumaan tapahtuman.
Toisaalta esimerkiksi New Yorkin pormestari Michael Bloomberg ilmaisi puolustavansa pastori Jonesin oikeutta polttaa Koraaneja ja tapahtuman kannattajat postittivat Jonesille Koraaneja poltettavaksi. 8. syyskuuta mennessä Jones oli saanut postissa noin 200 Koraania ja tuhansia kannattajia Facebookissa.
Reaktiot muualla maailmassa
Monet uskonnolliset johtajat sekä muslimijohtajat ympäri maailman tuomitsivat polttosuunnitelmat. Afganistanissa reagoitiin polttosuunnitelmiin mielenosoituksin; muun muassa polttamalla pastori Terry Jonesin näköisnukkeja, kivittämällä Yhdysvaltain sotilaita ja Yhdysvaltain armeijan komentajat varoittivat, että suunnitelmat voivat vaarantaa amerikkalaissotilaiden hengen. Intiassa järjestettiin tapahtuman vastaisia mielenosoituksia. Tuhannet osoittivat mieltään Indonesiassa ja Indonesian uskonnolliset johtajat ilmaisivat haluavansa tavata Yhdysvaltain suurlähettilään protestoidakseen suunnitelmaa. Iran ja Malesia varoittivat laajoista mielenilmauksista, jos Koraanit poltetaan. Iran puhui varoituksessaan ”hallitsemattomista” seurauksista. Al-Falluja -jihadistiforumin jäsenet puolestaan uhkasivat ”vuodattaa teidän (amerikkalaisen) verenne jokia” ja ”sodalla jollaista ei ole ennen nähty.”
Perääntyminen
thumb|250px|1600-luvun Koraani Victoria and Albert Museumissa. Maailmanlaajuisesta vastustuksesta huolimatta Jones sanoi vielä 7. syyskuuta olevansa varma tapahtuman järjestämisestä suunnitelmien mukaisesti ja Yhdysvaltain perustuslaki olisi taannut hänelle oikeuden toteuttaa suunnitelmansa. Vielä 8. syyskuuta hän piti muiden kirkkojen kritiikkiä ”pelkurimaisena”. Associated Pressille 8. päivä antamassaan haastattelussa Jones totesi:
9. syyskuuta Jones kuitenkin ilmoitti harkitsevansa hankkeesta luopumista, ja seuraavana päivänä hän sanoi toteuttavansa suunnitelmansa ainoastaan, mikäli World Trade Centerin entisten kaksoistornien lähelle suunniteltu islamilainen kulttuurikeskus rakennetaan. Lopulta terrori-iskujen vuosipäivänä 11. syyskuuta hän ilmoitti, ettei tule polttamaan Koraania, ”ei tänään eikä koskaan”, vaikka suunniteltu moskeija rakennettaisiinkin Ground Zeron lähelle. Jones totesi:
Tapahtuma
20. maaliskuuta 2011 evankelista Wayne Sapp poltti yhden Koraanin Dove World Outreach Centerissä. Pastori Jones johti toimitusta. Tilaisuudessa järjestiin pilkkaoikeudenkäynti, josta kirkko käytti nimeä "International Judge the Koran Day". Polttaminen tapahtui kirkon sisällä ja oikeudenkäynnin tuomarina toimi pastori Jones. Tilaisuuteen osallistui arviolta 24 ihmistä.
Seuraukset
Polttaminen lietsoi protesteja kaikkialla muslimimaailmassa ja mielenosoitukset johtivat mellakoihin.
Tapahtuman seurauksena seitsemän YK-työntekijää surmattiin Afganistanissa 1. huhtikuuta 2011, kun väkijoukko hyökkäsi YK:n toimistoon Mazar-i-Sharifissa. Uhrien joukossa oli yksi ruotsalainen, yksi norjalainen ja viisi nepalilaista. Erään lähteen mukaan kahdelta uhrilta olisi leikattu pää irti, mutta poliisijohtaja Abdul Rauf Taj kuitenkin tyrmäsi tiedon ja sanoi, että uhreja oli ammuttu päähän. Mielenosoituksessa osa YK:n rakennuksesta poltettiin ja mielenosoittajat kaatoivat muurin päällä olleen vartiokopin. Kyseessä oli tuhoisin YK:ta vastaan tehty isku Afganistanissa. Mielenosoittajia Mazar-i-Sharifin kaduilla oli satoja. YK:n pääsihteeri Ban Ki-moon ja Yhdysvaltain presidentti Barack Obama tuomitsivat iskun. Obama tuomitsi myös Koraanin polttamisen. Hänen mukaansa minkä tahansa pyhän kirjan häpäisy on erittäin piittaamatonta ja kiihkoilevaa.
Eteläisessä Kandaharissa puhkesi väkivaltaisuuksia, joissa kuoli ainakin kymmenen ihmistä ja haavoittui yli 80. Kabulissa, Heratissa ja itäisessä Nangarharin maakunnassa Jalalabadissa järjestettiin rauhallisemmin sujuneita mielenosoituksia. Heratissa mielenosoittajia oli tuhansia ja Kabulissa noin 200. Kabulissa kaksi rynnäkkökiväärein ja singoin aseistautunutta miestä hyökkäsi Naton leiriin ja kolme sotilasta haavoittui lievästi. Iskun tekijäksi ilmoittautui Taleban-liike, joka myös vaati Afganistanissa kansalaisia protestoimaan Koraanin polttamisen vuoksi. Jalalabadissa sadat ihmiset tukkivat kaupungin suurimman valtatien kolmeksi tunniksi. He huutelivat Yhdysvaltain vastaisia iskulauseita ja polttivat presidentti Obaman kuvia.
Pakistanissa sunnimuslimit polttivat Yhdysvaltain lipun mielenosoituksena pastori Jonesia vastaan ja pakistanilainen kielletty islamilainen organisaatio Jama'at-ud Da'wah antoi fatwan, jossa lupasi 2,2 miljoonan dollarin palkkion sille, joka tappaa Jonesin.
Mielenosoituksien jatkuttua Afganistanissa kolmatta päivää Afganistanin presidentti Hamid Karzai esitti toiveen Yhdysvaltain Afganistanin-suurlähettiläälle Karl Eikenberrylle ja Afganistanin kansainvälisten joukkojen komentajalle, kenraali David Petraeukselle, että Yhdysvaltain kongressi tuomitsisi Koraanin polttamisen ja estäisi vastaavat teot tulevaisuudessa. Kandaharin kaduilla sadat mielenosoittajat vaativat kuolemaa Yhdysvalloille ja presidentti Karzaille, jota pitivät amerikkalaisten sätkynukkena. Mielenosoitukset jatkuivat kolmatta päivää myös muissa kaupungeissa, muun muassa Jalalabadissa.
Jones kommentoi mielenosoituksia sanoen, että radikaalit islamilaiset ainekset käyttävät (Koraanin polttoa) tekosyynä väkivaltaisuuksiinsa ja totesi että tapahtumat eivät vaikuta hänen kirkkonsa toimintaan. Jones vaati lausunnossaan Yhdysvaltoja ja YK:ta ryhtymään toimiin islamin "radikaaleja aineksia vastaan". Lisää koraaninpolttamistapahtumia ei kuitenkaan näillä näkymin ole tulossa.
Normaalifloora
Normaaliflooraksi kutsutaan ihmisissä ja muissa eläimissä asustavia yleisiä mikrobeja. Normaaliflooran mikrobit elävät esimerkiksi paksusuolessa, iholla ja suun, nenän sekä emättimen limakalvoilla. Normaaliflooraan luokitellut mikrobit eroavat taudinaiheuttajiksi eli patogeeneiksi luokitellut mikrobit ennen kaikkea siinä, että patogeeneillä on kyky tunkeutua myös ehjiin elimiin.
Normaaliflooran mikrobit eivät tunkeudu sellaisiin elimiin, jotka ovat esimerkiksi ehjän limakalvon, ihon tai hammaskiilteen suojaamia, mutta ovat silti potentiaalisia taudinaiheuttajia. Normaaliflooran mikrobit ovat vaarattomia ihmislle tai muulle isäntäeläimelle niin kauan kuin ne pysyvät solunulkoisessa tilassa. Jos elinten rajapinnoille on päässyt syntymään immuunipuolustuksen aiheuttamia kudosvaurioita, normaaliflooraan kuuluvat mikrobit saattavat kuitenkin kulkeutua elinten ja solujen sisään vauroittaen niitä ja johtaen terveysongelmiin. Esimerkiksi suuri osa hammasmädän sairastuttamassa hampaassa kasvavista bakteereista on suun limakalvolla eläviä maitohappobakteereita ja Escherichia coli -niminen normaaliflooran bakteeri saattaa aiheuttaa virtsatieinfektion.
Eräiden normaaliflooran suolistobakteerien on myös osoitettu lisäävän lihomistaipumusta tai riskiä sairastua epilepsiaan.