cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Erkki Kivi (äänisuunnittelija)
Kivi kirjoitti ylioppilaaksi Jyväskylän normaalilyseosta ja pääsi sitten Yleisradion Ammattiopiston äänittäjäkoulutukseen vuosiksi 1966–1967. Jo ennen kurssin päättymistä hän sai paikan Mainostelevision filmiryhmästä, aluksi Paul Jyrälän assistenttina, sitten itsenäisenä ammattilaisena Aarne Tarkaksen, Veikko Kerttulan ja Pauli Virtasen johtamissa työryhmissä. Hän teki ääntä muun muassa MTV-teatterin Aitiopaikka- ja Teatterituokio-näytelmiin. Eräs isoimpia töitä oli kymmenosainen tv-sarja Kunnon sotamies Svejkin seikkailuja.
1970-luvun alussa Kivi siirtyi perustamaan elokuvaääneen erikoistuvaa tytäryhtiötä Kyösti Varesvuon ja Hans Haatajan Crea-Filmille. Crea-yhtiöiden ääni- ja videostudioiden päällikkyyden ohella hän toimi äänisuunnittelun opettajana Taideteollisen korkeakoulun elokuvaosastolla. Kiven yrittäjätaival alkoi hänen ostettuaan Finnvox Oy:n elokuvaäänittämön, josta tuli nimellä Cinemix Oy yksi 1970-luvun suosituimmista suomalaiselokuvien äänituotantopaikoista.
Kirjoleukaperhonen
Kirjoleukaperhonen (Micropterix aureatella) on erittäin yleinen ja Suomessa laajalle levinnyt pieni perhoslaji. Se kuuluu hyvin alkeelliseen leukaperhosten heimoon.
Erkki Kivi (äänisuunnittelija)
Vuonna 1978 Erkki Kivi perusti yhdessä kahden ohjaajan, Paul Brückin ja Juha Tapanisen kanssa uuden mainoselokuvien tuotantoyhtiön, Story Filmi Oy:n, jonka toimitusjohtajana hän toimi parikymmentä vuotta. Se nousi 1980-luvulla vakavaksi kilpailijaksi Kiven aiemmalle työnantajalle, Varesvuon Crea-yhtiöille. Kivi irtautui Storyfilmistä 1998.
Kirjoleukaperhonen
Koko ja ulkonäkö
Kirjoleukaperhonen on helposti tunnistettava perhonen. Etusiipien pohjaväri on punertavan violetti, ja siivet ovat kauttaaltaan voimakkaan metallinkiiltoiset. Siiven poikki kulkee kaksi leveää kullankeltaista poikkivyötä, ja siiven kärkiosassa on kullankeltainen laikku, joka ei ulotu siiven ulkosyrjään. Takasiivet ovat harmaanruskeat ja etenkin kärjestään violetinhohtoiset. Ruumis on harmaa, mutta päälaella on keltaisia karvamaisia suomuja jotka antavat perhoselle pörröisen ulkoasun. Siipiväli on 8–11 mm.
Vega (nimi)
Vega on naisen etunimi. Se on espanjalainen muoto arabiankielisestä ilmauksesta, joka merkitsee ’syöksyvää’ (puhuttaessa esim. kotkasta). Nimi tunnetaan tähtitaivaalta: Vega on yksi taivaan kirkkaimmista tähdistä. Ruotsissa Vegasta tuli suosittu etunimi 1800-luvun loppupuolella, sen jälkeen kun tutkimusmatkailija Adolf Erik Nordenskiöld oli purjehtinut Vega-aluksella Koillisväylän läpi.
Kirjoleukaperhonen
Levinneisyys ja lentoaika
Lajia tavataan koko palearktisella alueella. Suomessa kirjoleukaperhonen on heimonsa laajimmin levinnyt laji, ja sitä tavataan jokseenkin koko maassa pohjoisinta Lappia myöten. Perhosia tavataan touko-kesäkuun vaihteesta heinäkuun puoleenväliin.
Elinympäristö ja elintavat
Kirjoleukaperhonen elää kosteissa kuusimetsissä ja soilla. Laji on päiväaktiivinen, ja aikuiset perhoset käyvät aterioimassa etenkin sarojen (Carex) kukinnoissa, joiden siitepölyä ne syövät purevien suuosiensa avulla. Parveilulento, jonka aikana perhosia voi olla hyvin runsaasti, tapahtuu iltapäivän ja alkuillan aikana.
Toukka- ja kotelovaiheet ovat tuntemattomat.
Ravintokasvi
Toukan ravintoa ei tunneta.
Vega (nimi)
Suomessa on Digi- ja väestötietoviraston mukaan ollut vuoteen 2020 mennessä noin 80 Vega-nimistä naista.
Nimipäivät
Vega-nimi sisältyi suomenruotsalaiseen almanakkaan vuosina 1929–1949. Nimipäivä oli 9. lokakuuta.
Erkki Kivi (äänisuunnittelija)
Laskujensa mukaan Kivi on ollut mukana tekemässä noin kolmea tuhatta mainoselokuvaa ja paria sataa yritysvideota. Äänityön lisäksi Kivi on itse myös ohjannut, käsikirjoittanut ja tuottanut sekä dokumenttielokuvia että televisiodraamaa. Hän on myös kirjoittanut ja toimittanut useita elokuva-alan tietokirjoja.
Kaishakunin
Populaarikulttuurissa esiintyy mm. Kazuo Koiken ja Goseki Kojiman luoma kaishakunin Ogami Ittō Lone Wolf and Cub -sarjakuvassa.
Midéa
Midéa on Kreikan kylä sekä samanniminen Náfplion kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Μιδέας, Dimotikí Enótita Midéas) ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Argoliin alueyksikössä Peloponnesoksen alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 5 631 ja varsinaisen Midéan kylän väkiluku 356 (vuonna 2011).
pienoiskuva|vasen|Mykeneläisaikaisen [[Mideian arkeologista aluetta.]] Midéan kylä on saanut nimensä sen lähellä sijainneesta mykeneläisaikaisesta Mideian eli Midean kaupungista. Sen arkeologinen alue sijaitsee noin 1,5 kilometriä nykyisestä kylästä etelään. Lähellä on myös Dendrán kylä, jossa sijaitsee mykeneläisaikainen hautausmaa. Midéan kunnallisyksikkö käsittää Náfplion kunnan pohjoisosan. Midéa oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Náfplion kuntaan yhdessä Asínin ja Néa Tírynthan kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat
Midéan kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kyläyhdyskunnista ja asutuksista:
Kubatši (taajama)
thumb|250px|Kubatšin vanhaa osaa, huipulla puolustustorni. Kubatši on kaupunkimainen taajama Dagestanin Dahadajevin piirissä Venäjällä. Asukkaita on 2 900 henkeä (vuonna 2009).
Taajaman asukkaat puhuvat dargin kielen kubatšin murretta, jota toisinaan pidetään itsenäisenä kielenä. Virallisesti kubatšilaiset ovat dargeja, mutta eräät tutkijat katsovat heidän olevan erillinen kansa. 400–900-luvuilla Kubatšin kylä oli yksi Kaukasian koillisosan keskuksista. Sen asukkaista käytettiin iranilaista nimitystä zirihgeranit ”panssaripaidan tekijät”. Sama merkitys on myöhemmällä turkkilaisella nimityksellä kubatši. 500-luvulta lähtien kylä maksoi veroa Persialle. Vuosina 738–739 sen valloittivat arabit ja vuonna 1396 Timur Lenkin joukot. 1200–1300-lukujen vaihteessa asukkaat kääntyivät muslimeiksi.
Kubatšin vanha osa on tyypillinen suuri vuoristokylä. Sen kivirakennukset on pystytetty vuorten etelärinteiden terasseille ahtaasti kylän puolustusta silmällä pitäen. Nähtävyyksiin kuuluu kaksi osittain säilynyttä puolustustornia, Dagestanin ainoa pelkästään naisille tarkoitettu moskeija sekä rakennuksia koristavat reliefit. 1960-luvulta lähtien taajama on laajentunut huomattavasti.
Kubatši on yksi Dagestanin käsityötaiteen keskuksista. Sen asukkaat olivat kuuluisia aseseppiä jo varhaisella keskiajalla. 1700–1800-luvuilla korkealle tasolle kohosivat kultasepän- ja metallityöt sekä kiven, puun ja luun käsittely. Vuodesta 1923 lähtien taajamassa on toiminut hopea-astioita ja koruja valmistava taidekäsityöyritys.
Cundinamarcanluura
Cundinamarcanluura (Grallaria kaestneri) on luurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Cundinamarcanluuraa tavataan Kolumbiassa. Lajin levinneisyysalue on hyvin pieni ja tunnettuja esiintymiä on vain kolme. Laji on vähenemässä, ja se on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi. Sen populaatioksi arvioidaan 500–1 200 yksilöä.
Gail Davis
Gail Davis, oik. Betty Jeanne Grayson, (5. lokakuuta, 1925 – 15. marraskuuta, 1997) oli yhdysvaltalainen näyttelijätär. Hän esitti muun muassa Annie Oakleya samannimisessä televisiosarjassa vuosina 1954–1956.
Davis, syntymänimeltään Betty Jeanne Grayson, syntyi Little Rockissa, Arkansasissa 5. lokakuuta vuonna 1925. Davis lauloi ja tanssi pikkutytöstä asti. Hän myös ratsasti. Valmistumisensa jälkeen Davis lähti opiskelemaan Bryn Mawriin, Pennsylvaniaan. Opintonsa hän täydensi Teksasin yliopistossa Austinissa, jossa hän tapasi myös tulevan aviomiehensä Bob Davisin. He menivät naimisiin vuonna 1945 ja saivat yhdessä yhden lapsen, Terrie-nimisen tyttären, joka syntyi vuonna 1952. Davis erosi miehestään vielä samana vuonna.
Vuonna 1947 Davis miehineen oli muuttanut Hollywoodiin, Kaliforniaan aloittaakseen uransa valkokankailla. Hän otti taiteilijanimekseen Gail Davisin. Hänen ensimmäinen roolinsa oli lyhytelokuvassa In Room 303 (1947). Hän teki vielä muutaman pienen roolin ennen kuin sai sivuosan western-elokuvasta The Far Frontier (1948). Elokuva aloitti Davisin uran westernien parissa; seuraavan kuuden vuoden ajan hän esiintyi lukuisissa elokuvissa, joista kaikki olivat lännenelokuvia. Hän teki muun muassa 14 elokuvaa "laulavan cowboyn" Gene Autryn kanssa. 1950-luvulla hän siirtyi osittain televisioon ja vieraili useissa western-sarjoissa kuten The Lone Ranger ja The Cisco Kid sekä ystävänsä Gene Autryn omassa show’ssa.
Davis oli lisäksi taitava ratsastaja ja hän kiersi Autryn kanssa Pohjois-Amerikkaa tämän kiertävän rodeon kanssa. Vuosina 1954–1956 Davis esitti tarkka-ampuja Annie Oakleya samannimisessä televisiosarjassa, joka sai myös yhden Emmy-ehdokkuuden parhaasta western-sarjasta. Hän vetäytyi viihdealalta 1960-luvulla, mutta teki vielä useita vierailuja esimerkiksi filmifestivaaleilla.
Davis kuoli syöpään 15. marraskuuta vuonna 1997 Los Angelesissa, Kaliforniassa ja hänet on haudattu sinne Hollywood Hills-hautausmaalle. Davisillä on myös tähti Hollywoodin Walk of Famella osoitteessa 6385 Hollywood Bulevard. Hänet on myös kuolemansa jälkeen ikuistettu National Cowgirl Museum and Hall of Fameen Teksasiin.
Darius Milhaud
thumb|Darius Milhaud Darius Milhaud (4. syyskuuta 1892 Marseille, Ranska – 22. kesäkuuta 1974 Geneve, Sveitsi) oli ranskalainen säveltäjä, joka kuului Les Six -säveltäjäryhmään. Milhaud’n laajasta ja kokeilevan monipuolisesta tuotannosta erottuu eteläamerikkalaisen ja Välimeren alueen musiikin vaikutus sekä polytonaalisuus.
Elämä ja sävellystyö
Milhaud syntyi varakkaaseen juutalaiseen perheeseen ja vietti lapsuutensa Aix-en-Provencessa. Myöhemmin hän piti juutalais-provencelaista taustaansa hyvin merkittävänä sävellystensä kannalta. Musiikkiopinnot alkoivat viulunsoitolla ja jatkuivat Pariisin konservatoriossa muun muassa Paul Dukas’n, Charles-Marie Widorin ja Vincent d’Indyn johdolla. Milhaud ystävystyi runoilija Paul Claudelin kanssa, jonka mukana hän pääsi matkalle Brasiliaan, Rio de Janeiroon. Siellä hän tutustui brasilialaiseen kansanmusiikkiin, jonka rytmejä voi erottaa paitsi teoksesta Saudades do Brasil myös säveltäjän myöhemmästä tuotannosta.
Palattuaan Pariisiin vuonna 1918 Milhaud tutustui Jean Cocteauhon sekä muihin tulevan kuuden ryhmän eli Les Sixin jäseniin. Säveltäjä Erik Satien kanssa Milhaud’lla oli ystävyyssuhde jo vuosia ennen kuin Les Six perustettiin. Hän oli myös ryhmästä ainoa, jolla ei ollut erimielisyyksiä Satien kanssa. Milhaud kiinnostui jazzista matkallaan Yhdysvaltoihin vuonna 1922. Hän nai serkkunsa Madeleinen vuonna 1925, ja toisen maailmansodan puhjettua aviopari muutti Yhdysvaltoihin, jossa Milhaud toimi opettajana. Myöhemmin hän hoiti opetustoimia vuorotellen kahdella mantereella: Mills Collegessa Kaliforniassa ja Pariisin konservatoriossa. Heikko terveys pakotti hänet kuitenkin käyttämään pyörätuolia ja luopumaan lopulta tehtävistään.
Milhaud kuoli Genevessä, Sveitsissä. Hänen poikkeuksellisen laajan sävellystuotantonsa (yli 400 teosta) tunnusmerkkejä ovat jazzin vaikutus ja polytonaalisuus eli useamman sävellajin päällekkäinen käyttö, jonka eräänä kehittäjänä säveltäjää pidetään. Milhaud sävelsi niin oopperoita, baletteja, sinfonista musiikkia, kamari- ja vokaalimusiikkia kuin elokuvamusiikkiakin. Hän itse katsoi saaneensa vaikutteita Välimeren maiden, ennen kaikkea Italian musiikista. Hänen juutalainen taustansa näkyy esimerkiksi useissa raamatullisissa vokaaliteoksissa. Milhaud on julkaissut omaelämäkerrallisen teoksen Notes sans musique (1949).
Säveltäjän leski, näyttelijä Madeleine Milhaud eli miehensä kuoleman jälkeen vielä pitkälti yli kolme vuosikymmentä. Hän kuoli tammikuussa 2008 105-vuotiaana.
Alppilan kirkko
Alppilan kirkko on Alppilan osa-alueella Helsingissä sijaitseva kirkkorakennus. Vuonna 1957 valmistuneen kirkon ovat suunnitelleet arkkitehdit Keijo Ström ja Olavi Tuomisto. Kirkon nimi oli alun perin Kotkankadun seurakunnallinen työkeskus.
Halpahintamyymälä
Halpahintamyymälä eli hard discount -myymälä on vähittäiskauppa, jonka tavoitteena on toimia niin kustannustehokkaalla ja yksinkertaisella konseptilla, että se pystyy tarjoamaan hyödykkeen asiakkailleen markkinoiden halvimpaan hintaan. Halpa hinta on konseptin ydinvahvuus ja tärkein – jopa ainoa – asiakaslupaus. Tavaravalikoima sisältää tyypillisesti päivittäis- ja käyttötavarat tai ainoastaan käyttötavarat (ns. nonfood-myymälä). Erikoiskaupan puolella halpahintamyymälöitä ei juurikaan ole.
Historiaa
thumb|250px|right|Maailman pohjoisin Lidl [[Sodankylässä]]
Kansainvälinen historia
Dansk Supermarked -ryhmään kuuluvalla Netto-ketjulla on yli 1200 myymälää neljässä maassa (Tanska, Ruotsi, Saksa ja Puola). Wal-Mart, Aldi ja Lidl ovat maailman kymmenen suurimman vähittäiskauppaketjun joukossa.
Halpahintamyymälät Suomessa
thumb|250px|left|[[Kauhavan HalpaHalli]] thumb|250px|right|Lidlin ja [[Tokmannin yhteinen myymälärakennus Nurmijärven kirkonkylässä elokuussa 2022.]] Suomessa toimii kolme valtakunnallisesti merkittävää halpahintamyymäläketjua: saksalaisomisteinen Lidl, suomalainen Tokmanni ja suomalaisomisteinen HalpaHalli. Vertailun vuoksi Suomen Lähikauppa Oy:n luvut: liikevaihto 1026 M€, muutos (3v): -26,7 %, työntekijöitä: 3500.
Muita merkittäviä halpakauppaketjuja ovat Hong Kong (liikevaihto: 120 M€), Minimani (v. 2009: 126 M€) ja Puuilo (v. 2011: 34 M€, liikevaihdon kasvu kolmessa vuodessa: 50,9 %).
Perinteisten keskusliikkeiden reagointi
Perinteiset kaupan alan keskusliikkeet ovat pyrkineet vastaamaan halpahintamyylälöiden haasteeseen joko yritysostoin tai omilla kokeiluilla. Ostoista ja uusperustannasta huolimatta keskusliikkeillä ei ole nykyään halpahintamyymälöitä. Ostetut ketjut on muokattu perinteisiin market-konsepteihin tai keskustatavaratalomuottiin. Perustetut ketjut on niin ikään sulautettu jo olemassa oleviin konsepteihin. thumb|200px|right|Entisen K-market Cassan logo.
thumb|200px|right|Säästumarket Tallinnassa
Osaltaan keskusliikkeet ovat pyrkineet vahvistamaan niitä osa-alueita, joissa halpahintaketjut ovat vahvoja: tiivis ketjutoiminta, suuremmat hankintavolyymit, tehokas logistiikka ja kaupan omat merkkitavarat. 2000-luvulla keskusliikkeet ovat tuoneet tarjolle enenevässä määrin ns. A- ja B-brändien rinnalla kaupan omia merkkejä. Esimerkiksi Keskon Pirkka-tuoteperhe käsitti vuonna 2010 lähes 2000 tuotetta. Tuotekehitysprosessit ovat ainakin osittain siirtymässä teollisuudelta kaupalle ja näin kaupan neuvotteluvaltaa pyritään kasvattamaan. AC Nielsenin tutkimuksen mukaan suomalaiset kaupan omat merkit on hinnoiteltu keskimäärin 34 prosenttia alle vertailutuotteina olleiden teollisuuden brändituotteiden. Arvion mukaan Suomessa omien merkkien osuus on noussut alle kymmenessä vuodessa 7–10 prosentista noin 20 prosenttiin.
Toisaalta keskusliikkeet ovat vahvistaneet ja kehittäneet sellaisia ominaisuuksia, joihin halpahintaketjut eivät panosta. Kun halpahintamyymälöiden tavoite on mahdollisimman edullisessa hinnoittelussa, niin suomalaiset keskusliikevetoiset ketjut ovat panostaneet muihin ostopaikan valintatekijöihin kuten sortimenttiin, tuoretavaroihin, palveluun, viihtyisyyteen, asiakkuuteen ja paikalliseen mielikuvaan.
Tavaran hankinta tehostuu
Tavaran ostotoiminta keskittyy ja omien merkkien osuus kasvaa. Halpamyymäläketjuilla on omia ostorenkaita, joilla saadaan kasvatettua ostotoiminnan volyymia. Suomalaisia ostorenkaita ovat alun perin 12 halpamyymäläketjun perustama Pick Import Finland (nykyään Tokmannin omistuksessa), Rokomera Tukku (mukana mm. Ale-Makasiini ja Löytötavaratalo) ja Scandic Trading House (mm. Puuilo).
Esimerkkejä omista merkeistä ovat Tokmannin Iisi, Plus+ ja Vaeltaja, HalpaHallin Ziip ja Veljekset Keskisen Luxus ja Eränkävijä.
Myymäläkoot kasvavat
Halpamyymäläketjut kasvattavat myymäläkokoja sekä Suomessa että ulkomailla.
Tanskassa, jossa halpahintamyymälöiden markkinaosuus on yli 30 %, discounterit rakentavat yhä suurempia myymälöitä ja samalla alan pienimpiä myymälöitä ollaan sulkemassa. Kaupan asiantuntijat arvioivat halpahintamyymälöiden menestyksen jatkuvan myös tulevaisuudessa siten, että ehkä jopa joka toinen päivittäistavaramyymälä on halpahintamyymälä muutaman vuoden kuluttua.
Halpamyymäläsektori keskittyy
Suomen kolmen suurimman halpahintamyymäläketjun kehitys on muodostunut kolmesta erilaisesta kasvukeinosta: suuren pääoman turvin tehtävästä uusperustannasta (Lidl), yritysostojen kautta (Tokmanni) ja orgaanisesta kasvusta (HalpaHalli). Pääomasijoitusyhtiöt ovat löytäneet halpakauppaketjuista potentiaalisen sijoituskohteen. Tokmannin voimakas laajentuminen alkoi CapMan-sijoitusyhtiön ostettua osake-enemmistön. Vuonna 2011 pääomasijoitusyhtiö Sentica Partners hankki omistukseensa 55 % Puuilo Oy:n osakekannasta. Tavoitteena on laajentaa liiketoimintaa joko yritysostoin tai perustamalla uusia myymälöitä uusille paikkakunnille.
Parti Québécois
Parti Québécois (PQ) on keskustavasemmistolainen kanadalainen, Quebecin provinssissa toimiva puolue. Se perustettiin vuonna 1968, ja sen päämääränä on Quebecin irrottaminen Kanadasta.
Historia
Parti Québécois perustettiin 1968, ja sen ensimmäinen johtaja oli René Lévesque. Itsenäisyyttä kannattanut puolue sai provinssin pääministerin Robert Bourassan ohjaamaan lainsäädäntöä sen vaatimaan suuntaan, sillä hän pelkäsi muuten oman puolueensa Quebecin liberaalipuolueen kannattajien liittyvät Parti Québécois’n riveihin. Vuonna 1974 säädettiin laki, joka rajoitti englannin kielen käyttöä kouluissa ja teki ranskasta siviilihallinnon kielen. Englanninkieliset vastustivat kehitystä. Quebecin vapautusrintaman aiheuttama muuttoliike Montrealista Torontoon kiihtyi, kun PQ pääsi valtaan vuoden 1976 vaaleissa.
Lévesquesta tuli Quebecin pääministeri PQ:n voitettua vaalit. Ranskasta tehtiin 1977 provinssin virallinen kieli. PQ:n oltua vallassa neljä vuotta se järjesti kansanäänestyksen Kanadasta eroamisesta. Eron vastustajat saivat 59 prosenttia äänistä ja voittivat. Vaikka eroa kannatti alle puolet äänestäneistä, PQ lisäsi vuoden 1981 vaaleissa parlamentin paikkalukuaan. Vaalimenestystä on selitetty sillä, että vaikka quebeciläiset eivät kannattaneet eroamista, he uskoivat PQ:n pystyvän korostamaan politiikassaan provinssin omaleimaisuutta. PQ menetti kuitenkin valta-asemansa 1986, jolloin Bourassan liberaalit nousivat uudelleen valtaan.
PQ sai vuoden 1994 vaaleissa jälleen voiton, ja Quebecin pääministeriksi nousi puoleen johtaja Jacques Parizeau. Seuraavana vuonna se järjesti uuden kansanäänestyksen, jossa eron vastustajat voittivat jälleen, tosin tällä kertaa vain noin prosenttiyksikön erolla. Kansallisen Bloc Québécois -puolueen johtajasta Lucien Bouchardista tuli 1996 myös Parti Québécois’n johtaja. Hän johdatti PQ:n vaalivoittoon 1998. Bouchard erosi 2001 puolueen johdosta ja Quebecin pääministerin paikalta, ja hänet korvasi Bernard Landry.
PQ menetti vuoden 2003 vaaleissa 45 paikkaa ja kärsi tappion liberaaleille. Seuraavissa vaaleissa, 2007 puolue tippui provinssin kolmanneksi suurimmaksi puolueeksi. Seuraavissa vaaleissa se nousi jälleen toiseksi puolueeksi.
Floating Seeds Remixed
Floating Seeds Remixed on Snapper Musicilla vuonna 1999 julkaistu Ozric Tentaclesin albumi, joka sisältää yhtyeen kappaleista tehtyjä uudelleenmiksauksia. Mukana on yhdeksän eri artistia, nimekkäimpinä todennäköisesti Eat Static, Hallucinogen ja System 7. Tyyliltään levyn kappaleet edustavat pääosin elektronisen tanssimusiikin eri alalajeja.
Mykínes
Mykínes (myös Mikínes; ) on Kreikan kylä sekä samanniminen Árgos-Mykíneen kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Μυκηναίων, Dimotikí Enótita Mykinaíon) ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Argoliin alueyksikössä Peloponnesoksen alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 3 388 ja varsinaisen Mykíneen kylän väkiluku 354 (vuonna 2011).
pienoiskuva|vasen|Arkeologi [[Heinrich Schliemannin Mykínesissä Mykenen kaivausten aikana käyttämä hotelli.]] Mykíneen kylä sijaitsee Argoksen tasangon pohjoislaidalla. Kylä on saanut nimensä siitä noin 1,5 kilometriä koilliseen sijaitsevasta, koko mykeneläiselle kulttuurille nimensä antaneesta Mykenen pronssikautisen kaupungin arkeologisesta kohteesta. Mykíneen kunnallisyksikkö käsittää Árgos-Mykíneen kunnan itäosan.
Mykínes oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Árgos-Mykíneen kunnaksi yhdessä Achladókampoksen, Aléan, Árgoksen, Koutsopódin, Lérnan, Lýrkeian ja Néa Kíoksen kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat
Mykíneen kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
Gilberto Clavell
Gilberto Clavell (s. 10. elokuuta 1989) on puertoricolais-yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan sentteri. Hän edustaa Suomen Korisliigassa pelaavaa Kouvoja.
Clavell kuului Puerto Ricon alle 19-vuotiaiden maajoukkueeseen ikäluokan MM-kilpailuissa. Hän pelasi kahden kauden ajan yhdysvaltalaisen Sam Houston State Universityn yliopistojoukkueessa, jonka jälkeen hän pelasi kauden ajan maansa pääsarjassa. Syyskuussa 2012 Clavell siirtyi Eurooppaan, suomalaiseen Kouvoihin.
EHC Visp
EHC Visp on sveitsiläinen jääkiekkojoukkue, joka pelaa maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Swiss Leaguessa.
Joukkueessa on ollut suomalaisia valmentajia: Jorma Peltonen kausina 1978–1980 ja Juhani Tamminen kaudella 1984–1985.
Joukkue kaudella 2023–2024
Lähde: EliteProspects
Joukkueenjohto
Lähde: EliteProspects
Viirupääluura
Viirupääluura (Grallaria andicolus) on luurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Viirupääluuraa tavataan Boliviassa ja Perussa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Le Mont-Dore
Le Mont-Dore on kunta ja kaupunki Ranskalle kuuluvassa Uuden-Kaledonian erityisyhteisössä. Kaupunki sijaitsee Province Sudissa juuri pääkaupunki Nouméan itäpuolella. Vuoden 2019 väestönlaskennan mukaan Le Mont-Doressa on noin 27 600 asukasta.
Vuosien 1980–2016 tilastojen mukaan Le Mont-Doressa on trooppinen ilmasto, lämpötilat ovat ympäri vuoden suhteellisen tasaisia ja pääasiassa välillä 18 °C–29 °C. Joulu-maaliskuussa on kuumaa ja kesä-syyskuussa viileämpää mutta lämmintä. Sademäärät vaihtelevat paljon vuodenajan mukaan, helmi-maaliskuussa keskimääräinen kuukausittainen sadanta on yli 100 millimetriä ja elo-lokakuussa alle 50 millimetriä kuukaudessa.
Le Mont-Dore on Uuden-Kaledonian kolmanneksi väkirikkain kunta. Vuoden 2014 väestönlaskennan mukaan kunnan 27 155 asukkaasta noin 70 prosenttia oli syntynyt Uudessa-Kaledoniassa, noin seitsemän prosenttia Ranskan Polynesiassa tai Wallis ja Futunalla, noin 17 prosenttia muualla Ranskassa ja noin viisi prosenttia jossain muussa maassa. Noin 27 prosenttia kunnan väestöstä määritteli itsensä etnisesti eurooppalaiseksi, noin 21 prosenttia kanakiksi, noin 14 prosenttia wallisjafutunalaiseksi, noin 12 prosenttia useamman etnisen ryhmän sekoitukseksi ja noin 26 prosenttia joksikin muuksi tai jätti kertomatta.
Luettelo pikkuplaneetoista: 386001–387000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen 386001:stä ja päättyen 387000:een. Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Harmaalakkiluura
Harmaalakkiluura (Grallaria griseonucha) on luurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Harmaalakkiluuraa tavataan Venezuelassa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Leeds
Leeds on noin asukkaan kaupunki (city) ja metropolihallintopiiri (metropolitan borough) West Yorkshiren metropolikreivikunnassa Pohjois-Englannissa. Se sijaitsee Airejoen varrella, noin 48 kilometriä Manchesterista koilliseen. Leeds muodostaa viereisen Bradfordin kaupungin kanssa metropolialueen, jonka alueella asuu yli 2,1 miljoonaa ihmistä. Hallintopiiriin kuuluu Leedsin kaupungin lisäksi Morleyn, Pudseyn, Horsforthin, Garforthin, Kippaxin ja Rothwellin kaupungit sekä maaseutua ja metsää.
Historia
Leeds mainitaan jo Englannin vanhimmassa maakirjassa Domesday book vuodelta 1086. Keskiajalla se oli maatalouskaupunki. Tudorien aikana siitä kehittyi merkittävä kauppapaikka ja tekstiiliteollisuuden keskus. 1800-luvulla rakennettiin kanavia ja kaupunki teollistui.
Liikenne
thumb|left|180px|Briggaten ostoskatu, Leeds Leeds sijaitsee lähellä Englannin maantieteellistä keskipistettä. Moottoritie M1 yhdistää sen Lontooseen ja M62 länsirannikon Liverpooliin ja itärannikon Hulliin.
Rautateitse pääsee Lontooseen ja Southamptoniin etelässä, Birminghamiin Keski-Englannissa, Newcastleen Pohjois-Englannissa ja Edinburghiin Skotlannissa. Rautatieasemalla on 17 laituria.
Opel Astra H
Opel Astra H on Opel Astran kolmannen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 2004–2010. Mallia vietiin Pohjois-Amerikkaan Saturn-merkkisenä vuodesta 2007 alkaen, kunnes General Motors päätti lopettaa merkin valmistuksen vuonna 2010. Sedania myytiin Etelä-Amerikassa Chevrolet Vectra -nimellä.
Leeds
Liikenne
Lentoasema sijaitsee lähellä Yeadonia kaupungin luoteispuolella. Leedsistä on myös suora junayhteys Manchesterin lentoasemalle.
Opel Astra H
Opel Astra (2004–2010)
Opel Astran kolmas sukupolvi esiteltiin Frankfurtin autonäyttelyssä syksyllä 2003, ja Suomessa se tuli myyntiin huhtikuussa 2004. Aluksi tarjolla oli vain viisiovinen korimalli, ja edellinen mallisukupolvi säilyikin hetken aikaa myynnissä uuden rinnalla. Edeltäjäänsä 23 senttimetriä pidempi farmarimalli Wagon esiteltiin marraskuussa 2004. Kolmiovinen, coupémainen GTC saapui Suomeen keväällä 2005 ja sedan vasta vuonna 2008. vasen|pienoiskuva|Opel Astra H Wagon vasen|pienoiskuva|Facelift-mallin Opel Astra H GTC. vasen|pienoiskuva|Opel Astra TwinTop
Leeds
Kulttuuri
Leeds on Lontoon lisäksi ainoa englantilainen kaupunki, jossa toimii sekä ooppera että baletti. Kaupungissa järjestetään vuosittain rock- ja indiemusiikkiin erikoistunut Reading & Leeds -festivaali sekä kansainvälinen elokuvafestivaali. Tunnettuja yhtyeitä Leedsistä ovat Kaiser Chiefs, Whitesnake ja Soft Cell.
Opel Astra H
Opel Astra (2004–2010)
Vuoden 2004 Euro NCAP -kolaritestistä Astra sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Leeds
Koulutus
Kaupungissa toimii kaksi yliopistoa. University of Leedsissä on noin 30 500 päätoimista opiskelijaa ja Leeds Beckett Universityssä noin 26 000 opiskelijaa.
Opel Astra H
Opel Astra (2004–2010)
Moottorivalikoiman muodostivat muutamaa vuotta aikaisemmin esitellyt Twinport-bensiinimoottorit. Uudessa 1,4-litraisessa oli tehoa 90 hevosvoimaa ja 1,6-litraisessa 105 hevosvoimaa. Niitä vanhempaa perua oli 1,8-litrainen Ecotec (125 hv), jonka polttoaineenkulutus oli selvästi suurempi. Tehokkain bensiinivaihtoehto oli 2,0 Turbo (170 hv), jossa vaihteisto oli kuusivaihteinen. Dieselmoottoreina olivat Isuzu-sukuiset 1,7-litraiset (80/100 hv) sekä hieman myöhemmin tulleet Fiatin kehittämät 1,9-litraiset (120/150 hv) moottorit. 1,8-litraisen bensiinimoottorin yhteyteen sai neliportaisen automaattivaihteiston ja 1,6-litraiseen viisiportaisen Easytronic-robottivaihteiston. GTC:n esittelyn yhteydessä mallistoon lisättiin 200-hevosvoimainen versio turboahdetusta 2,0-litraisesta.
Leeds
Urheilu
Leedsillä on myös oma jalkapallojoukkue Leeds United, joka pelaa Englannin mestaruussarjassa.
Opel Astra H
Opel Astra (2004–2010)
Kokoontaittuvalla kovakatolla varustettu nelipaikkainen avomalli Astra TwinTop esiteltiin syksyllä 2005, mutta Suomen tuontiohjelmaan se otettiin vasta keväällä 2008.
Perusmalli Essentiassa oli kuusi turvatyynyä, ABS-jarrut hätäjarruassistentilla, aktiiviset pääntuet, 15 tuuman teräsvanteet pölykapselein, lämmitettävät etuistuimet, kauko-ohjattu keskuslukitus, keskikonsolin alumiinikoristeet, kuljettajan istuimen korkeussäätö ja Radio/CD 30 -soitin. vasen|pienoiskuva|Opel Astra H OPCEnjoy-mallissa oli lisäksi 16 tuuman muotovanteet, kromatut mittarien kehykset, manuaali-ilmastointi, korinväriset lämmitettävät sähköpeilit, kylkilistat ja ovenkahvat, ohjauspyörän ja ovipaneelien alumiinikoristeet, turvavyönmuistutin (vain viisiovinen) ja säilytystaskut etuistuinten selkänojissa.
Sport-varusteluun sisältyi ESP, bi-xenon-ajovalot, etusumuvalot ja madallettu alusta.
Ylellisin oli Cosmo, jossa oli Enjoyn lisäksi 16 tuuman kevytmetallivanteet, osittain nahkaverhoillut urheiluistuimet, etusumuvalot ja nahkaverhoiltu ohjauspyörä.
Syyskuussa 2005 ESP-ajovakaudenhallintajärjestelmä tuli 1,4-litraisia lukuun ottamatta vakiovarusteeksi Enjoy-mallista alkaen. Seuraavan vuoden syksyllä myös Essentiassa oli ESP. Lisävarusteina Astraan tarjottiin muun muassa panoraamalasikattoa (vain GTC), navigointijärjestelmää, kaarrevaloja ja säädettävää alustaa.
Kesällä 2006 esiteltiin mallivuoden 2007 autot. 1,7-litraiset dieselit jäivät pois ja tilalle tuli Fiatin 1,3-litrainen Multijet, jossa oli tehoa 90 hevosvoimaa. Moottorin voimavarat eivät kuitenkaan olleet riittävät Astran painoisen auton kuljettamiseen. 1,8-litraisen bensiinimoottorin rinnalle tuli uusi 140-hevosvoimainen.
Astran koki kasvojenkohotuksen keväällä 2007. Ulkomuodon muutokset olivat pieniä. Keulaan oli lisätty kromikoristuksia ja takavaloja oli muutettu hieman. Etupuskuri oli aikaisempaa pehmeämmin muotoiltu. Turboahdettu 1,6-litrainen (180 hv) korvasi aikaisemman vapaasti hengittävän 2,0-litraisen. Polttoaineenkulutuksen luvattiin pudonneen yli litralla. 1,6-litrainen Twinport oli nyt 10 hevosvoimaa tehokkaampi (115 hv). Varustelu oli ennallaan, mutta Sport-malli jäi pois valikoimasta. ESP tuli vakiovarusteeksi kaikkiin malleihin.
Kesällä 2009 ennen uuden sukupolven esittelyä viisiovisen ja Wagonin ainoaksi varustetasoksi tuli erikoisvarusteltu Ultimate Edition, jossa oli Enjoyn lisäksi muun muassa kevytmetallivanteet, automaatti-ilmastointi, ajotietokone, tuulilasinpyyhinten sadetunnistin, bi-xenon-ajovalot ja sähköikkunat takana. GTC:n ainoa varustetaso oli Sport, joka vastasi nyt suunnilleen Ultimate Editionia, mutta lisänä oli etusumuvalot. Sedanissa säilyi Enjoy, johon lisättiin ajotietokone vakiovarusteeksi.
Uusi J-sukupolvi saapui Suomeen vuoden 2009 joulukuussa. Wagon jatkoi vielä jonkin aikaa uuden mallin rinnalla 1,6-litraisella bensiini- ja 1,7-litraisella dieselmoottorilla. Samoin GTC pysyi vielä mallistossa.
Kultaleukaperhonen
Kultaleukaperhonen eli kultaleukanen (Micropterix calthella) on eteläisessä Suomessa erittäin yleinen leukaperhosiin kuuluva perhoslaji.
Koko ja ulkonäkö
Etusiivet ovat kullankeltaiset ja metallinkiiltoiset. Siiven tyviosa on kuitenkin punertavan violetti koko siiven leveydeltä ja siipisuonet voivat erottua tummempina juovina. Takasiivet ovat harmaanruskeat ja hieman violetinhohtoiset. Päälaella on ruskehtavan keltainen karvatupsu. Siipiväli vaihtelee 7–11 mm.
Levinneisyys ja lentoaika
Kultaleukaperhosta tavataan lähes koko Euroopassa ja elinalue ulottuu idässä Siperiaan. Suomessa lajin levinneisyys kattaa laajalti maan eteläosat sekä Lapin eteläosat. Suomen keskiosista ei ole juurikaan havaintoja. Perhoset ovat lennossa kesäkuun alusta heinäkuun alkuun.
Elinympäristö ja elintavat
Kosteissa metsissä elävä päiväaktiivinen perhonen. Yksilöitä tavataan erityisesti sarojen (Carex) ja rentukan (Caltha palustris) kukissa, joissa ne syövät siitepölyä. Perhosen kehitysvaiheet ovat huonosti tunnetut.
Ravintokasvi
Toukka syö ilmeisesti ainakin maksasammalia (Marchantiophyta).
Vietnamin politiikka
Vietnamin politiikkaa hallitsee Vietnamin kommunistinen puolue. Maa onkin sosialistinen yksipuoluevaltio. Presidentti on valtionpäämies ja pääministeri on hallituksenjohtaja.
Hallinto
pienoiskuva|[[Vietnamin kansalliskokous|Kansalliskokouksen rakennus Hanoissa.]] pienoiskuva|Vietnamin pääministeri [[Nguyễn Xuân Phúc vuonna 2017.]] Perustuslain mukaan Vietnamin korkeinta valtaa pitää hallussaan 498-jäseninen Kansalliskokous. Se tapaa kaksi kertaa vuodessa, ja se nimittää presidentin, pääministerin, hallituksen, korkeimman oikeuden tuomarit. Valtaa Vietnamissa valvoo kuitenkin kommunistinen puolue, jonka keskuskomitea nimittää viiden vuoden välein puoluekokouksessaan politbyroon. Politbyroo määrittelee Vietnamin yhteiskunnalliset ja taloudelliset tavoitteet sekä kommunistisen puolueen poliittisen suunnan.
Vietnamin presidentin rooli on lähinnä seremoniallinen, ja hänellä on vähemmän valtaa kuin kommunistisen puolueen johtajalla. Vietnamin kommunistinen järjestelmä poikkeaa Euroopassa ennen 1990-lukua käytetyistä järjestelmistä, sillä maassa on presidentti, pääministeri ja puoluejohtaja erikseen. Euroopassa puoluejohtajalla oli usein lisäksi joko presidentin tai pääministerin virka. Pääministeri johtaa hallitusta, johon kuuluu viisi apulaispääministeriä ja 22 ministeriöstöä. Vietnamin nykyinen perustuslaki on vuodelta 1992, ja se on maan neljäs.
Vietnamissa on yleinen äänioikeus kaikilla 18 vuotta täyttäneillä. Kansalliskokouksen vaalit järjestetään viiden vuoden välein. Vietnamissa on monen ehdokkaan vaalit, mutta virallisen ehdokkuuden saamiseksi on saatava isänmaan rintaman tuki. Noin 75 % kansalliskokouksen jäsenistä on puolueen jäseniä.
Vietnam jakautuu hallinnollisesti 58 maakuntaan (tỉnh) ja viiteen erilliseen maakuntatasoiseen kaupunkialueeseen (thành phố). Maakuntia hallitsee kansanneuvosto, joka puolestaan valitsee maakunnan kansankomitean, joka on maakuntahallinnon toimeenpaneva elin. Maakuntien hallinnot toimivat keskushallinnon alaisuudessa.
Oikeuslaitos
Oikeuslaitos perustuu Ranskan laeille, joita on sovellettu kommunistiseen käytäntöön. Korkeimman oikeuden johtaja johtaa vetoomustuomioistuinta, sotilasoikeuksia ja paikallisia tuomioistuimia. Hän vastaa oikeuslaitoksesta Kansalliskokoukselle.
Koivusaari (Pietari)
thumb|Koivusaari - Petrogradski ostrov. Suuren saarimaisen alueen pohjois- ja koillisosa on erillinen kapean Karpovka-kanavan Koivusaaresta erottama [[Korpisaari (Aptekarski ostrov)]] Koivusaari on saari Nevan suistossa Pietarin kaupungin keskustassa Venäjällä. Etelässä se rajoittuu Nevaan ja Pieneen Nevaan, idässä Suureen Nevkaan ja luoteessa Pieneen Nevkaan. Pohjoisessa Karpovka-joki erottaa sen Korpisaaresta, etelässä Kronverkin salmi Jänissaaresta ja lännessä Ždanovka-joki Patsassaaresta. Pinta-ala on 5,7 neliökilometriä. Aikaisempia venäläisiä nimityksiä ovat Berjozovyi, Gorodovoi, Gorodskoi, Troitski ja 1730-luvulta aina vuoteen 1914 saakka Peterburgski ostrov. Lähisaarten kanssa Koivusaari muodostaa Petrogradin puolen kaupunginosan.
Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa vuonna 1499/1500 saari mainitaan nimellä Fomin ostrov. Saarella sijaitsi samanniminen suuri kylä, joka 1600-luvulla ilmeisesti tunnettiin Jänissaaren nimellä. 1600-luvulla saarella oli myös Koivusaaren kartano.
1700-luvun alussa Koivusaarella, Pietari-Paavalin linnoituksen ja Kronverkin vieressä sijaitsi Pietarin keskusta. Tältä ajalta on peräisin Petrovskaja-rantakadulla sijaitseva Pietari I:n mökki. 1740-luvulla, kun keskusta siirrettiin Nevan eteläpuolelle Amiraliteetin saarelle, Koivusaaresta tuli Pietarin laitakaupunkia, jonne oli sijoitettu useita varuskuntia. 1700–1800-lukujen vaihteessa saarella asui lähinnä pikkuvirkamiehiä ja kauppiaita. Pääväyliksi muodostuivat Bolšoi- ja Kamennoostrovski-prospektit. Vuosina 1844–1845 Kronverkin pohjoispuolelle perustettiin Aleksanterin puisto. Nevan ylittävän Troitski-sillan valmistuttua 1800-luvun lopussa saarelle rakennettiin laajoja asuinalueita.
Vietnamin politiikka
Ulkosuhteet
Vietnamin kansainväliset suhteet paranivat sen jälkeen, kun maa vetäytyi Kambodžasta vuonna 1989. Vuonna 1991 se solmi taloudelliset ja diplomaattiset suhteet monien ASEAN-maiden ja Länsi-Euroopan maiden kanssa. Samana vuonna Vietnam ja Kiina aloittivat yhteiset toimet suhteidensa parantamiseksi. Vietnam pyrki 1990-luvulla liittymään maailmanlaajuisiin diplomaattisiin ja talousverkostoihin. Se liittyi Maailmanpankkiin, Kansainväliseen valuuttarahastoon ja Aasian kehityspankkiin. Heinäkuussa 1995 Vietnam hyväksyttiin ASEANin jäseneksi.
Koivusaari (Pietari)
Koivusaaren nähtävyyksiä ovat keskiaasialaiseen tyyliin graniitista rakennettu moskeija (1909–1913), jugendtyylinen Nahimovin merisotakoulu (entinen Pietarin Suuren opistorakennus, 1909–1911) ja sen eteen ankkuroitu risteilijä Aurora, Tykistömuseo, Poliittisen historian museo (entinen Kšesinskajan talo), eläintarha, planetaario sekä lukuisat jugendia edustavat asuintalot. Saarella sijaitsevat Lenfilmin studiot ja Jubileinyi-urheilupalatsi. Metroasemia ovat Gorkovskaja, Petrogradskaja, Sportivnaja ja Tškalovskaja.
Vietnamin politiikka
Ulkosuhteet
Vietnamin ulkosuhteita hiertää edelleen kiista Etelä-Kiinan meren saaristoista, joiden alueella on mahdollisesti laajoja öljylähteitä. Vietnamilla, Kiinalla, Malesialla, Filippiineillä, Bruneilla ja Taiwanilla on omat vaatimuksensa Spratly- ja Paracelsaarien alueelle.
Aiheesta muualla
ভিয়েতনাম
Pahtaomenasammal
Pahtaomenasammal (Bartramia halleriana) on lehtisammallaji omenasammalten heimossa (Bartramiaceae). Sitä esiintyy Maan pohjoisen ja eteläisen puoliskon viileillä vyöhykkeillä ja vuoristoissa. Pahtaomenasammal muodostaa tiheitä kasvustoja jotka ovat enintään 15 senttimetriä korkeita. Lehdet ovat jouhimaisen kapeat ja usein samaan suuntaan taipuvat. Itiöpesäke on pallomainen.
Suomen alueella pahtaomenasammal on elinvoimainen ja melko harvinainen. Sitä esiintyy lähes koko maassa, lukuun ottamatta Ahvenanmaata ja Keski-Pohjanmaata. Laji kasvaa karujen metsäkallioiden seinämillä ja erilaisilla jyrkänteillä kalkkipitoisia kivilajeja karttaen.
Aiheesta muualla
Kuvalinkit:
Täpläkauluskäki
Täpläkauluskäki (Dromococcyx phasianellus) on käkiin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan laajalta alueelta Keski- ja Etelä-Amerikasta.
Koko ja ulkonäkö
Täpläkauluskäki voi kasvaa 33–41 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Ruumiinrakenteeltaan lintu on pienipäinen ja pitkäpyrstöinen. Täpläkauluskäen päälaki ja töyhtö ovat väriltään punaruskeat. Naama on harmaa ja silmäkulmajuova valkoinen. Lajin selkä, siivet ja hyvin pitkä viuhkamainen pyrstö ovat tumman ruskeat. Täpläkauluskäen rinnan väri on valkoinen ja siinä on ruskeita täpliä. Vatsa on valkoinen.
Levinneisyys ja elinympäristö
Täpläkauluskäen levinneisyysalue ulottuu Meksikosta Panamaan ja Etelä-Amerikassa Kolumbiasta ja Venezuelasta sekä Amazonin altaan alueella Perusta Brasiliaan ja Argentiinaan. Lajin elinympäristöä ovat trooppiset metsät ja se elää piileskelevää elämää metsien keskikerroksissa. Täpläkauluskäki syö suuria hyönteisiä ja pieniä liskoja. Se on pesäloinen, joka munii suonapsujen ja muiden tyrannien pesiin.
Kirjallinen inkvisitio
Kirjallinen inkvisitio (, "vangitseminen kirjoitusten vuoksi") (tai puherikokset 以言入罪) tarkoittaa keisarillisen Kiinan harjoittamaa, intellektuelleihin ja heidän kirjoituksiinsa, kohdistunutta vainoa. Wénzìyù tapahtui kunkin Kiinaa hallinneen dynastian aikana, mutta Qing-dynastian aikana vaino oli erityisen voimakasta. Vainon kohteeksi saattoi joutua pelkästään yhden lauseen tai jopa yksittäisen sanan perusteella. Vakavissa tapauksissa kirjailijan lisäksi tapettiin myös hänen perheenjäsenet.
Ennen Ming-dynastiaa
Kirjallisten vainojen historiaa on tallennettu Qing-dynastiasta lähtien ja se on ollut osa jokaisen tätä seuranneen dynastian käytäntöjä. On epäselvää kuinka yleistä vainoaminen oli. Song-dynastian ajan runoilija Su Shi vangittiin useiden kuukausien ajaksi johtuen hänen teoksistaan. Song-dynastian johtava henkilö Song Jiang, joka oli alun perin virkamies, mutta josta sittemmin tuli rikollisryhmän johtaja sen jälkeen kun hän oli humalassa kirjoittanut runon, josta hänet tuomittiin kuolemaan.
Ming-dynastia
Ming-dynastian ajalta on säilynyt tietoja kirjailijoiden vainoista, jotka olivat pahimmillaan dynastian alussas. Ennen keisariksi tuloaan Zhu Yuanzhang oli lukutaidoton ja oli ollut kerjäläisenä. Muodostettuaan valtakuntansa, hän ympäröi itsensä oppineilla. Hän opetteli lukemaan ja opiskeli historiaa. Hän myös kutsui oppineita luokseen. Osa hyväksyi, mutta toiset eivät uskaltaneet hyväksyä kutsua, koska pelkäsivät mahdollisten virheiden aiheuttamaa vihastusta. Toisinaan lukemaan opetellut keisari teloitti jonkun, jonka kirjoittaman asian hän käsitti väärin.
Qing-dynastia
Qing-dynastia on erityisen tunnettu kirjailijoita vastaan kohdistuneista vainoistaan. Qing-dynastian keisarit kuuluivat Ming-dynastian kukistaneeseen etnisen vähemmistöön ja he suhtautuivat epäluuloisesti yleiseen mielipiteeseen. Kirjailijat ja virkamiehet pyrkivät yleensä erottamaan kiinalaiset ja barbaareina pitämänsä mantšut. Kuitenkin mantšujen ollessa vallassa kirjailijat tyytyivät naamioituun satiiriin.
Qing-dynastian aikana kirjailijoiden sorto alkoi yksittäistapauksina keisareiden Shunzhin ja Kangxin aikana. Hiljalleen vaino muodostui systemaattisesti. Keisari Qianlongin kaudella oli 53 tapausta. Vuosina 1772–1793 Qianlong pyrki puhdistamaan "ilkeitä" kirjoituksia. Hän ryhtyi tuhoamaan ming-dynastian kannattajien teoksia, joiden hän uskoi lietsovan Qing-dynastian vastaista mielialaa. Näiden toimien laajuus on epäselvä johtuen keisarillisessa arkistossa olevista aukoista, mutta noin 3 000 teoksen arvioidaan tuhoutuneen. Yhteensä arviolta 151 723 kirjaa arvioidaan tuhotun tänä aikana.
Kanadan edustajainhuone
Kanadan edustajainhuone on Kanadan parlamentin alahuone, jossa on 338 jäsentä. Parlamentin ylähuone on nimeltään senaatti.
Viimeisimmät vaalit käytiin lokakuussa 2019. Vaikka liberaalipuolue menettikin paikkoja, se säilytti asemansa suurimpana puolueena ja puolueen puheenjohtaja Justin Trudeau jatkoi pääministerinä. Puolueella tulee olla vähintään 12 edustajaa, jotta se saa virallisen aseman parlamentaarisia prosesseja varten. Liberaalipuolueen lisäksi konservatiivipuolue, Bloc Québécois -puolue ja uusi demokraattinen puolue saivat tarpeeksi paikkoja.
Vaalipiirit ja vaalitapa
Edustajainhuoneen vaalit pidetään neljän vuoden välein. Vuonna 2003 voimaan astunut laki määrittelee vaalipäiväksi lokakuun kolmannen maanantain neljä vuotta viimeisimpien vaalien jälkeen.
Kanadassa on käytössä enemmistövaalitapa, jossa sovelletaan pluraliteettijärjestelmää. Näin ollen Kanada jakautuu 338 yksittäiseen vaalipiiriin, joista kustakin valitaan yksi eniten ääniä saanut edustaja alahuoneeseen. Yksi edustaja edustaa laskennallisesti 100 000 kansalaista.
Provinssien ja territorioiden kohdalla edustajainhuoneen paikat jakautuvat seuraavalla tavalla:
Edustajainhuoneen jäsenet
Kanadan edustajainhuoneen jäsenet tekevät parlamenttityötä 26 komiteassa. Ne syventyvät johonkin tiettyyn aihealueeseen ja raportoivat tekemisistään parlamentille. Esimerkkejä komiteoista ovat mm. LANG (viralliset kielet), FINA (talous), NDDN (kansallinen puolustus) ja INDU (teollisuus, tiede ja teknologia).
Edustajat ovat parlamentissa pääsääntöisesti maanantaista perjantaihin. Tyypillinen edustajan työpäivä alkaa puoli yhdeksältä aamulla ja päättyy puoli seitsemältä illalla.
Huhtikuussa 2020 edustajainhuoneen jäsenen palkkio oli 182 600 Kanadan dollaria (noin 117 000 euroa) vuodessa. Edustajien palkkiosta vähennetään 120 dollaria jokaista poissaolopäivää kohden, mikäli poissaolon syy on joku muu kuin esim. sairaus, virallinen edustusmatka tai vanhempainvapaa. Edustajat raportoivat läsnäolostaan kuukausittain.
Néa Tíryntha
Néa Tíryntha on Kreikan kylä sekä samanniminen Náfplion kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Νέας Τίρυνθας, Dimotikí Enótita Néas Tírynthas) ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Argoliin alueyksikössä Peloponnesoksen alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 3 475 ja varsinaisen Néa Tírynthan kylän väkiluku 1 186 (vuonna 2011).
pienoiskuva|vasen|[[Mykeneläinen kulttuuri|Mykeneläisaikaisen niin kutsutun Tirynsin padon padon arkeologiselle kohteelle osoittavassa tienviitassa Néa Tírynthassa on käytetty myös lineaari-B-kirjoitusta.]] Néa Tíryntha, ”Uusi Tiryns”, viittaa nimenä läheiseen Tírynthan kylään ja edelleen Tirynsin mykeneläisaikaisen kaupungin arkeologiseen kohteeseen, joka sijaitsee aivan Tírynthan vieressä. Kummatkin sijaitsevat noin kaksi kilometriä itälounaaseen Néa Tírynthasta.
Néa Tíryntha oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Náfplion kuntaan yhdessä Asínin ja Midéan kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat
Néa Tírynthan kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kyläyhdyskunnista ja asutuksista:
Santeri Karilo
thumb|Santeri Karilo 1930-luvun alussa. Santeri Aleksander Karilo (alk. Kiseleff; ) oli suomalainen näyttelijä.
Karilo syntyi Viipurissa kauppias Valdemar Kiseleffin perheeseen. Hän opiskeli 1930-luvun alussa Viipurin musiikkiopiston näyttämöluokalla, jonka jälkeen sai ammattinäyttelijän kiinnityksen 1932 Viipurin Kaupunginteatteriin. Siellä hän esiintyi lukuisissa eri rooleissa vuoteen 1936 asti. Karilo toimi Simpeleen Työväen Näyttämön johtajana 1936–1937 ja näyttelijänä Turun Työväen Teatterissa 1937–1938. Tämän jälkeen hänellä oli kiinnitykset Jäger-Filmiin 1938–1940 ja Suomi-Filmiin 1940–1943.
Karilo toimi 1940-luvulla myös näyttelijä-ohjaajana Kemin kaupunginteatterissa. Hänen merkittäviä näyttämöroolejaan olivat Pohjalaisia-näytelmän Jussi, Anun ja Mikon miespääosa sekä lukuisat operettitehtävät uransa alkuaikoina.
Santeri Karilo esiintyi urallaan myös 29 elokuvassa vuosina 1936–1959. Hänen ensimmäinen elokuvatehtävänsä oli salakuljettaja Kivalon osa jännityselokuvassa VMV 6. Karilon elokuvaosat vaihtelivat isoista sankarirooleista konnatyypitelmiin. Tunnettuja suorituksia olivat muun muassa häikäilemätön Jonni Claesson elokuvassa Varastettu kuolema (1938), kiitetty miespääosa Anussa ja Mikossa (1940) ja avioliitossaan onneton tuomari Thorén elokuvassa Jossain on railo (1949). Hän teki pääroolin kotinsa menettäneenä Nikkasen Aatona elokuvassa Evakko (1956), josta hänet palkittiin Jussi-patsaalla.
Karilon muita muistettavia filmirooleja oli myös legendaarinen Klaus Kurki Elinan surmassa (1938), inhimillinen vartiopäällikkö Gregor elokuvassa Yli rajan (1942) ja hämäräperäisen kauppias Mattilan rooli muutoin epäonnistuneessa jännityskomediassa Taas tyttö kadoksissa! (1957). Karjalan murretta taitavasti suoltanut Karilo pääsi hyödyntämään viipurilaista syntyperäänsä (Anun ja Mikon ja Evakon lisäksi) myös Vili Vesterisen elämäkertaelokuvassa Säkkijärven polkka (1955). Ennen tätä hän oli ollut muutaman vuoden poissa näyttelijäntehtävistä.
Peter von Baghin luonnehdinnan mukaan Karilo oli yksi suomalaisen elokuvan maagisimpia näyttelijöitä: komea, palavakatseinen ja vahvaääninen. Karilo esiintyi 1950-luvulla muutamassa sotilasfarssissa, joissa hän useimmiten oli äreän mahtipontisen kantaupseerin osassa. Karilon viimeiseksi elokuvarooliksi jäi päähenkilön isän osa elokuvassa Patarouva (1959).
Zoja Kosmodemjanskaja
thumb|200px|Zoja Kosmodemjanskaja. Zoja Anatoljevna Kosmodemjanskaja (, 13. syyskuuta 1923 Tambovin alueen Osinovyje Gain kylä – 29. marraskuuta 1941 Moskovan alueen Ruzan piirin Petrištševon kylä) oli venäläinen koulutyttö, josta tuli yksi Neuvostoliiton suuren isänmaallisen sodan sankarihahmoista.