cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nuoperi
Tausta
Elokuussa 2010 opetus- ja kulttuuriministeriö myönsi Nuoperille nuorisotyön palvelu- ja kehittämiskeskuksen statuksen. Kaikkiaan saman tunnustuksen sai 13 nuorisotyön toimijaa. Tuon statuksen myötä Nuoperin molemmat työntekijät saivat Turun yliopistossa toistaiseksi voimassa olevat työsuhteet. Vuoden 2017 lopussa valtakunnallinen nuorisotyön palvelu- ja kehittämiskeskusrakenne lakkautettiin ja tilalle tulivat osaamiskeskukset. Nuoperi on siitä lähtien toiminut erityisavustuksen turvin.
Ohjausryhmä
Valtakunnallisesti toimivan Nuoperin ohjausryhmä muodostuu tärkeiden sidosryhmien edustajista. Ohjausryhmän jäsenet osallistuvat hankkeiden ideointiin ja tarjoavat avuksi asiantuntemustaan ja omia verkostojaan. Nuoperin yhteistyö eri tahojen kanssa perustuu vapaaehtoisuuteen. Ohjausryhmän lisäksi tärkeimpiä yhteistyökumppaneita ovat kuntien nuorisotoimet ja nuorisotyöntekijät. Nuoperilla on toisinaan yhteisiä hankkeita myös seurakuntien ja järjestöjen kanssa.
Nuoperin ohjausryhmä koostuu näiden sidosryhmien edustajista:
Aiemmin ohjausryhmässä on ollut edustus myös Kuntaliitosta ja Suomen nuorisoalan kattojärjestö Allianssi ry:stä.
Viitteet
Nuoperi verkkosivut
Nuoperi 2002 - 2012 -juhlatoimintakertomus <references group="Nuoperi 2002 - 2012 -juhlatoimintatertomus"/>
OKM <references group=”OKM”/>
Aiheesta muualla
Nuoperin verkkosivut
Nuoperi – Arkistot
Camerlengo
thumb|Camerlengon vaakunapohja. Camerlengo (myös kardinaalikamariherra) on katolisen kirkon korkea virkamies, kardinaali, joka toimii paavin kamariherrana. Camerlengo vahvistaa paavin kuoleman. Paavin kuoltua suurin valta Vatikaanissa siirtyy camerlengolle, kunnes uusi paavi valitaan. Nykyinen camerlengo on Kevin Joseph Farrell, jonka paavi Franciscus nimitti virkaan 14. helmikuuta 2019.
Nuoperi
Aiheesta muualla
Turun Kaupunginarkisto
Dresdenin pommitukset
thumb|300px|Dresden 1900-luvun alkupuolella. Dresdenin pommitukset olivat Yhdysvaltain ilmavoimien ja Britannian kuninkaallisten ilmavoimien toisen maailmansodan lopulla 13.–15. helmikuuta 1945 suorittama ilmapommitus, jossa suuri osa Dresdenin kaupungista itäisessä Saksassa tuhottiin. Arvioiden mukaan pommituksissa ja niitä seuranneissa tulipaloissa kuoli 25 000–40 000 ihmistä. Eräiden arvioiden mukaan jopa 200 000 ihmistä kuoli pommitusten aiheuttamassa tulipätsissä kirjaimellisesti palaen tuhkaksi.
Nuoperi
Aiheesta muualla
Turun Yliopisto – HKT-arkisto
Dresdenin pommitukset
Aihetta tutkineen ja aiheesta kirjan kirjoittaneen historioitsijan Jörg Friedrichin mukaan Dresdeniin ja muihinkin saksalaiskaupunkeihin kohdistetuissa palopommituksissa kyse oli Lontoosta johdetusta, järjestelmällisestä joukkotuhosta. Toisessa maailmansodassa palopommeja käyttivät sodan kaikki osapuolet, mutta eritoten ne kuuluivat brittien ja amerikkalaisten arsenaaliin. Palopommien tuhovaikutus oli räjähdys- ja miinapommeihin verrattuna kolminkertainen, mutta psykologinen vaikutus tätäkin mittavampi. Ne synnyttivät erityistä kauhua, koska palopommien pääkohde olivat siviilit.
Nuoperi
Aiheesta muualla
Turun Yliopisto – Etnologia
Dresdenin pommitukset
Ennen hyökkäyksiä Englannin sodanjohto komensi maan parhaat paloasiantuntijat päättelemään saksalaisten kaupunkien palonsuojelukartoista, miten kaupunkeja tulisi pommittaa, jotta tuli saataisiin leviämään mahdollisimman tehokkaasti.
Nuoperi
Aiheesta muualla
Turku.fi Nuoret
Dresdenin pommitukset
Pommituslennot
Yhdysvaltain 8. ilma-armeijan piti aloittaa pommituslennot, mutta huono sää Euroopan yllä esti lentotoiminnan. Britannian ilmavoimien pommituslennostot tekivät ensimmäisen suurpommituksen illalla 13. helmikuuta 796:lla Avro Lancaster ja yhdeksällä de Havilland D.H.98 Mosquito -pommikoneella kahtena aaltona. Koneet pudottivat 1 478 tonnia räjähteitä ja 1 182 tonnia palopommeja helmikuun 14. päivän ensi tunteina. Ensimmäisenä lensi 5. ryhmä pudottaen matalalta palopommeja merkaten kohteen. Ensimmäisen aallon 244 Lancasteria pudottivat yli 800 tonnia pommeja, joiden tuhovaikutus oli keskinkertainen alueella olleen pilviverhon vuoksi.
Nuoperi
Aiheesta muualla
Allianssi – Nuorisotyön seniorit
Dresdenin pommitukset
Pommituslennot
Kolme tuntia myöhemmin alueelle saapuivat toisen aallon 1., 3., 6. ja 8. ryhmän Lancasterit. 8. ryhmä toimi jälleen kohteen merkitsijänä. Sää oli nyt selkeä ja 529 Lancasteria pudotti yli 1 800 tonnia pommeja tarkasti maaliin. Päiväsaikaan 311 Yhdysvaltain B-17-konetta pudotti 771 tonnia pommeja Dresdeniin pääkohteenaan rautatiet. Yhdysvaltalaiset pommittivat kaupunkia 15. helmikuuta ja 2. maaliskuuta. Kaikkiaan kaupunkiin pudotettiin 3 907 tonnia pommeja.
Nuoperi
Aiheesta muualla
OKM – kansainvälinen yhteistyö ja EU
Dresdenin pommitukset
Pommituksen vaikutus
thumb|250px|[[Avro Lancaster pudottaa 14. lokakuuta 1944 Duisburgiin tutkanhäirintäliuskoja (vasemmalla) sekä usean sekunnin päästä myös palopommeja sekä yli 2 000 kilon painoisen räjähdyspommin, jota kutsuttiin nimellä ”Cookie” (oikealla).]] Pommituksen strategia oli yksinkertainen; kohteeksi valittu alue eristettiin muusta kaupungista pudottamalla palopommeja palonsuojalinjoja pitkin. Sitten aloitettiin umpikujaan jääneiden ihmisten järjestelmällinen moukaroiminen. Palavat talot muuttuivat palokaasujen täyttämäksi pätsiksi.
Palopommitustaktiikka oli tavanomainen – räjähdepommeilla pyrittiin tuhoamaan taloja, jotta niiden puurakenteet tulisivat esille. Sitten kohteeseen pudotettiin palopommeja ja sytyttimiä (fire-sticks) ja lisää tavanomaisia pommeja muun muassa palontorjunnan hidastamiseksi. Suotuisten sääolosuhteiden ansiosta saatiin aikaan tulimyrsky, jossa lämpötila nousi yli 1 500 °C-asteiseksi. Tulimyrskyssä laaja-alainen kuumuus nosti suuret määrät ilmaa nopeasti ylös ja tilalle virtasi kovana tuulena kylmää ilmaa, jopa myrskyn voimalla ja sen tuoma lisähappi nosti lämmön hyvin korkealle. Dresdenin – ja Hampurinkin – tulimyrskyssä liekit nielivät hapen kokonaisista kortteleista. Tulimyrsky sai aikaan saman kaltaisen korkealle nousevan sienipilven kuin ydinräjähde.
Nuoperi
Aiheesta muualla
Nuoriso-ohjattuja säveliä
Dresdenin pommitukset
Pommituksen vaikutus
Paniikkiin joutuneet asukkaat etsivät suojaa kellareista, mutta joutuivat saman tien niihin loukkuun. Yksi palopommi oli noin puoli metriä pitkä ja se syöksi liekkejä puolisen tuntia. Sen saattoi vielä sammuttaa, mutta kun pommeja satoi taivaalta satoja tuhansia, niin mitään ei ollut tehtävissä.
Kuolonuhrien määrä
thumb|250px|Dresdenin rajat nykyään ja pommitusten aikana. Punaisella täysin tuhoutunut alue. Dresdenin pommituksissa kuolleiden ihmisten lukumäärästä on vuosien saatossa liikkunut monenlaisia arvioita. Heti pommitusten jälkeen Dresdenin alueen ylimmän poliisiviranomaisen raportin (Tagesbefehl 47, TB47) mukaan kuolleita oli löydetty noin 20 000.
Dresdeniläinen historioitsija Götz Bergander arvioi vuonna 1977 kirjassaan Dresden im Luftkrieg uhrien määräksi noin 40 000. Historioitsija Friedrich Reichert Dresdenin museosta arvioi uhrien määräksi noin 25 000.
Esitettyjen lukujen perusteella voi olla, että Dresdenin pommitukset olivat menetettyinä ihmishenkinä arvioiden samaa suuruusuokkaa kuin Hampurin pommitukset heinä–elokuun vaihteessa 1943. Hampurin pommituksissa kesällä 1943 menehtyi noin 45 000 ihmistä, joiden joukossa oli 8 000 lasta.
Kulttuurituhot, kuten Frauenkirchen ja Zwingerin palatsin hävitys, olivat Dresdenissä kuitenkin huomattavasti suuremmat kuin Hampurissa.
Toisen maailmansodan jälkeen
Historioitsija Jörg Friedrichin mukaan britit tekivät strategisen virheen uskoessaan, että palosodan synnyttämä kauhu saisi saksalaiset kapinoimaan natsihallintoa vastaan. Kansalaisilla ei tullut hänen mukaansa mieleenkään lähteä kaatamaan Hitleriä, koska kaiken kurjuuden keskellä oli tärkeämpää yrittää pysytellä hengissä.
Nykyaikana pommituksia muistellaan vuosittain. Kaupungin järjestämässä muistotilaisuudessa kysymys ei ole pelkästään kymmenien tuhansien dresdeniläisten uhrien, vaan myös yleisellä tasolla toisen maailmansodan uhrien muistamisesta. Muistopäivinä kaupunkilaiset ovat muun muassa luoneet ihmisketjuja uhrien muistolle. Kaupunkiin saapuu myös mielenosoittajia kahdesta ryhmästä; toisessa niistä muistellaan pommitusten uhreja ja toisessa vastustetaan uhrien muistelijoita. Ensimmäisen ryhmän muodostavat äärioikeistolaiset ja toisen äärivasemmistolaiset, joiden joukossa on muun muassa Antifan jäseniä.
Montjuïc
thumb|Montjuïc [[Güellin puistosta nähtynä.]]
thumb|Castell de Montjuïc.
thumb|Museu Nacional d'Art de Catalunya.
Montjuïcin kaupunginpuoleisilla rinteillä sijainneella Montjuïcin moottoriradalla ajettiin Formula 1 -sarjan Espanjan Grand Prix neljästi 1960- ja 1970-luvuilla. Kilpailut saivat traagisen lopun, kun vuoden 1975 kilpailussa Rolf Stommelenin auto ajautui takasiiven hajottua turvakaiteeseen ja kaiteen yli yleisöön tappaen neljä katsojaa.
Montjuïc oli useiden kilpailutapahtumien näyttämönä vuoden 1992 kesäolympialaisissa. Montjuïcin stadion kunnostettiin ja nimettiin uudelleen Estadi Olímpic Lluís Companysiksi. 65 000 -paikkaisella stadionilla järjestettiin kilpailujen avajaiset ja päättäjäiset sekä yleisurheilun kilpailutapahtumat. Vuodet 1997–2009 olympiastadion toimi Espanjan jalkapallon pääsarjassa Primera Divisiónissa pelaavan Espanyolin kotikenttänä. Stadionin ympäristöön rakennettuun "olympiarenkaaseen" (Anella Olímpica) kuuluu myös muun muassa urheiluoppilaitos Institut Nacional d'Educació Física de Catalunya, 17 000 -paikkainen urheiluhalli Palau Sant Jordi ja Picornellin uima-altaat sekä 136-metrinen televisioantenni Torre Telefónica, joka on yksi Barcelonan maamerkeistä.
Montjuïcin huipulle pääsee maksullisella köysiradalla. Noin puoleen väliin pääsee Funicular de Montjuïc -funikulaarilla, joka on osa Barcelonan metrojärjestelmää. Paikallisbussilla voi jatkaa huipulle saakka. Metroasemat Paral·lel, Poble Sec ja Espanya sijaitsevat Montjuïcin reunamilla.
Luettelo pikkuplaneetoista: 112001–113000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen 112001:stä ja päättyen 113000:een. Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Lähteet
Zoznam planétok 112001-112250
Espanjan Grand Prix 2000
Kilpailu
Sekä paalupaikalta lähtenyt Michael Schumacher että toisesta ruudusta lähtenyt Mika Häkkinen saivat molemmat hyvän lähdön. Häkkinen pääsi ensimmäiseen mutkaan tultaessa Schumacherin rinnalle, mutta ei onnistunut pääsemään hänestä ohi. Samaan aikaan Ralf Schumacher sai viidennestä ruudusta hyvän lähdön, ja nousi David Coulthardin ja Rubens Barrichellon ohi kolmanneksi. Samalla Barrichello putosi viidenneksi. Heti ensimmäisellä kierroksella tapahtui ulosajo, kun Pedro Diniz ajoi hiekalle joutuen keskeyttämään. Kierrosta myöhemmin myös Jean Alesi ja Pedro de la Rosa joutuivat keskeyttämään kolaroituaan keskenään. Kierrokselle 17 asti asetelmat pysyivät lähes muuttumattomina, mutta sitten Alexander Wurz, Nick Heidfeld ja Marc Gené kävivät varikolla.
Sanclemententähdike
Sanclemententähdike (Lithophragma maximum) on rikkokasvien (Saxifragaceae) heimoon, tähdikkeiden (Lithophragma) sukuun kuuluva kasvilaji.
Espanjan Grand Prix 2000
Kilpailu
Kierroksella 24 kärkipaikalla ajanut Michael Schumacher tuli varikolle. Toisena ajanut Häkkinen oli aivan Schumacherin takana tämän tullessa varikolle. Varikkopysähdys ei kuitenkaan sujunut aivan suunnitelmien mukaan, vaikka pysähdys oli melko lyhyt. "Tikkarimies" nimittäin nosti "tikkarinsa" Schumacherille lähtöluvan merkiksi, mutta polttoaineletku oli vielä jonkin verran kiinni autossa. Tämän seurauksena tankkaajan jalka jäi oikean takarenkaan alle, ja tankkaaja loukkaantui.
Sanclemententähdike
Sanclemententähdikkeen kukkivat varret ovat haarattomia ja kasvavat noin 40–60 cm korkeiksi. Lehtiä on varren tyvellä ruusukkeena sekä varressa. Ruusukelehdet ovat kolmilehdykkäisiä ja varsilehdet kolmiliuskaisia. Kukintona on pysty, noin 10 cm pitkä terttu, jossa on 6–25 kukkaa. Kukkien terälehdet ovat valkoisia. Sanclemententähdike kukkii maalis–huhtikuussa.
Espanjan Grand Prix 2000
Kilpailu
Toisena ajanut Schumacher jäi pikkuhiljaa Mikalle koko ajan, ja kolmantena ajanut Coulthard ajoi hänet kiinni. Coulthard yritti Schumacherista ohi pääsuoran päässä, mutta ei siinä onnistunut. Ensimmäisestä ja toisesta mutkasta ulos tultaessa Schumacherin auto hieman luisui, minkä takia Coulthard pääsi toistamiseen yrittämään ohitusta siinä taaskaan onnistumatta. Schumacherin hidas vauhti johtui pitkälti kuumiin olosuhteisiin nähden vääränlaisista rengasseoksesta. Seuraavalla kierroksella David yritti taas Michaelista ohi pääsuoran päässä tällä kertaa siinä onnistuen. Pian Ralf Schumacher ja Barrichellokin saavuttivat Michaelin. Mutkassa 10 Ralf lähti ohittamaan Michaelia sisäpuolelta. Michael kuitenkin pysyi rinnalla, ja mutkaan 11 tullessa Ralf oli ulkopuolella. Michaelin ja mutkan sisäreunan väliin jäi tilaa, minkä Barrichello käytti hyvin hyödykseen ja meni molemmista ohi nousten kolmanneksi. Myös Ralf onnistui pääsemään Michaelista ohi. Kierroksen päätteeksi Michael tuli varikolle vaihdattamaan renkaansa parempiin seoksiin.
Kärkikuljettajien järjestys pysyi loppuun asti samana. Nopeimman kierroksen kilpailussa ajoi Mika Häkkinen ajalla 1,24.470.
Junibacken
thumb|200px|Junibackenin sisäänkäynti
Junibacken on Tukholmassa Djurgårdenin saarella Ruotsissa sijaitseva Astrid Lindgrenin kirjoihin perustuva "elävä satutalo". Nimi "Junibacken" tulee Lindgrenin Marikin perheen samannimisestä talosta. Talo on avattu vuonna 1996. Lindgren itse oli tarkka asiasta, että talo on kaiken lastenkirjallisuuden talo eikä vain hänen omiin kirjoihinsa perustuva.
Aiheesta muualla
59.32944°N, 18.08889°W
Femina (Ruotsi)
Femina on ruotsalainen naistenlehti, jota julkaisee Aller. Lehti on perustettu 1944, ja vuoteen 1981 se ilmestyi viikoittain. Nykyisin se ilmestyy kerran kuukaudessa.
Feminan ensimmäinen päätoimittaja oli 23 vuotta Anna Bråve.
Epiphany
Epiphany voi tarkoittaa seuraavia:
Anne-Marie Duff
thumb|upright|Anne-Marie Duff [[Bafta-palkinto|Bafta-gaalassa vuonna 2007.]] Anne-Marie Duff (s. 8. lokakuuta 1970 Lontoo) on englantilainen näyttelijä, joka on näytellyt teatterissa, televisiosarjoissa ja elokuvissa.
Duff syntyi ja kasvoi Lontoossa, mutta hänen molemmat vanhempansa ovat irlantilaisia. Hän oli vuosina 2006–2016 naimisissa näyttelijä James McAvoyn kanssa, ja heillä on vuonna 2010 syntynyt poika.
Brenda Joyce
Brenda Joyce (s. Betty Leabo, 25. helmikuuta 1917 – 4. heinäkuuta 2009) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän syntyi Excelsior Springsissä, Missourissa.
Vaikka Joyce esiintyi lukuisissa 1940-luvun B-elokuvissa, hänet muistetaan ennen kaikkea Tarzanin Janena. Hän esiintyi tässä roolissa kuitenkin ainoastaan viidessä elokuvassa – neljässä ensimmäisessä vastanäyttelijänä toimi Johnny Weissmuller ja viimeisessä Lex Barker.
Brenda Joyce vietti pääosin hiljaiseloa jätettyään Hollywoodin vuonna 1949. Hänet nähtiin kuitenkin vierailijana kahdessa Mister Rogers' Neighborhood -sarjan jaksossa vuonna 1971. Hänen puolisonsa oli vuodesta 1941 Owen Ward, mutta liitto päättyi avioeroon 1949. Liitosta ehti kuitenkin syntyä kolme lasta: Pamela Ann, Timothy Owen ja Beth Victoria.
Kulman kundit eivät ole uhka yhteiskunnalle kuumana kesäpäivänä South Centralissa
Kulman kundit eivät ole uhka yhteiskunnalle kuumana kesäpäivänä South Centralissa (Don’t Be a Menace to South Central While Drinking Your Juice in the Hood) on yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 1996. Se parodioi ”ghettoelokuvia” kuten Juice, Etelän jengi, Higher Learning, Do the Right Thing – kuuma päivä, Väkivallan kierre, Murhan jälkeen, New Jack City, Dead Presidents ja Boyz n the Hood – kulman kundit.
Werner Rathmayr
Hän osallistui ensimmäisen kerran maailmancupin osakilpailuun Keski-Euroopan mäkiviikolla 1989–1990 karsiutuen Innsbruckin ja Bischofshofenin kilpailuista. Joulukuussa 1990 Rathmayr selvitti tiensä karsinnasta kilpailuun Sapporon normaalimäessä, mutta ei päässyt toiselle kilpailukierrokselle. Seuraavana päivänä kilpailtiin suurmäessä, jossa hän sijoittui 30:nneksi.
Rathmayr voitti ensimmäisen maailmancupin osakilpailunsa Sapporon normaalimäessä joulukuussa 1991, vuosi ensimmäisen kilpailunsa jälkeen. Normaalimäen voiton seuraksi tuli seuraavana päivänä myös suurmäen voitto. Joulukuun lopussa käynnistyi Keski-Euroopan mäkiviikko Saksan Oberstdorfissa, jonka kisan Toni Nieminen voitti ennen Rathmayria. Mäkiviikko jatkui Garmischissa, jossa Rathmayr sijoittui yhdeksänneksi. Innsbruckin kilpailussa sijoitus oli neljäs ja Bischofshofenissa jälleen yhdeksäs. Rathmayr oli mäkiviikon loppupisteissä kolmas Niemisen ja maanmiehensä Martin Höllwarthin jälkeen.
Kausi jatkui Rathmayrin kohdalla kahdella osakilpailuvoitolla ja kahdella palkintokorokepaikalla. Vaikka hän johti maailmancupia ennen Albertvillen talviolympialaisia, ei hän päässyt olympialaisissa kilpailemaan. Normaalimäkeen Itävalta valitsi neljä paremmin harjoituksissa hypännyttä miestä, ja kun Rathmayria ei valittu joukkuemäen kilpailuunkaan, lähti hän kesken kisojen kotiin. Olympialaisten jälkeen hän menetti maailmancupin johtonsa olympiavoittaja Toni Niemiselle ja sijoittui cupin loppupisteissä toiseksi.
Seuraava maailmancup-kausi 1992-1993 alkoi Ruotsin Falunista, jonka molemmat osakilpailut Rathmayr voitti. Falunin jälkeen hän oli vielä Ruhpoldingissa toinen sekä molemmissa Sapporon kilpailuissa myös toinen, joista suurmäen toinen tila jäi hänen uransa viimeiseksi palkintokorokepaikakseen. Kauden loppupisteissä Rathmayr oli neljäs 171 pisteellään.
Viimeisen maailmancupin osakilpailunsa Rathmayr hyppäsi helmikuussa 1997. Urallaan hän voitti 6 osakilpailua ja oli yhteensä 12 kertaa kolmen parhaan joukossa. Hän osallistui kaksiin lentomäen maailmanmestaruuskilpailuihin, joissa sijoitukset olivat 18:s Tšekin Harrachovissa 1992 ja 24:s Slovenian Planicassa 1994.
Bartonella
Bartonella (vanhempi nimitys Rochalimaea) on bakteerisuku, joka kuuluu gramnegatiiviseen sukuun. Suvussa tunnetaan vähintään kahdeksan lajia. Osa Bartonella-lajeista on ihmisen patogeenejä, joista osa voi tarttua esimerkiksi hirvikärpästen ja puutiaisen levittämänä.
Ranskan virallisten terveysohjeiden mukaan Bartonella-infektion mahdollisuus tulee tutkia epäselvissä borrelioositapauksissa.
Suomesta kuvattiin uusi Bartonella-laji (Bartonella naantaliensis) vuonna 2014.
Vojatšu
thumb|250px|Vojatšun kunta Segežan piirin kartalla. Vojatšu on kaupunkimainen taajama ja kaupunkikunta Karjalan tasavallan Segežan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Vienanmeren–Itämeren kanavan reittiin kuuluvan Voitskoje-järven rannalla 22 kilometriä Segežasta pohjoiseen. Taajamassa on 9 100 ja kunnassa 10 500 asukasta (vuonna 2011).
Maantiede ja asutus
Kunta sijaitsee Äänisen ja Vienanmeren vedenjakajan matalimmassa kohdassa Uikujärven alangolla. Suurimmat järvet ovat Uikujärvi, Ontajoen tekojärvi, Voitskoje, Šobozero ja Selgozero. Jokia ovat Ala-Uikujoki, Ontajoki (ven. Onda) ja Šoba. Hyötykaivannaisiin kuuluvat amfiboliitti, kulta, hiekka ja sora.
Vojatšun taajamaan luetaan virallisesti myös Verhnin, Vienameren-Itämeren kanavan 10. sulun ja Vojatšun sataman asutukset sekä Kamennyi Borin kylä. Niiden lisäksi kuntaan kuuluvat Dubrovan (ven. Dubrovo) ja Vojatšun kylät. Toiseksi suurin asutuskeskus on noin 850 asukkaan Kamennyi Bor. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kunnan asukkaista 85 % on kansallisuudeltaan venäläisiä, 5 % valkovenäläisiä, 3 % ukrainalaisia ja 2 % karjalaisia. Dubrovan lähellä on joukko puutarhapalsta-alueita.
Asukasluvun kehitys
Historia
Vojatšu kuului vuoteen 1920 saakka Arkangelin läänin Kemin kihlakunnan Laapinan volostiin eli kuntaan. Vuonna 1905 siellä oli 53 taloa, kirkko, koulu ja 292 asukasta. 1920-luvulla Vojatšu oli Kemin kihlakuntaan kuulunut volosti, kunnes vuonna 1927 perustettiin Segežan ja välillä Sorokan piiriin kuulunut Vojatšun kyläneuvosto. Vuonna 1926 Vojatšun kylässä oli 455 ja Vojatšun asemalla lähes 300 asukasta, joista valtaosa oli venäläisiä. Kyläneuvostoon kuului yksi karjalaisten asuttama kylä, Ontajoen varrella sijainnut Kiirasjärvi (Kirasozero).
Vuosina 1929–1930 Vojatšussa sijaitsi Solovetskin vankileirin osasto. Vuonna 1930 perustettiin Vojatšun metsäteollisuuspiiri. 1930-luvun alussa vankityövoimalla rakennettiin kunnan läpi kulkeva Vienanmeren–Itämeren kanava. Ala-Uikujoki padottiin Vojatšun kylän luona ja Uikujärven pintaa nostettiin 6,5 metriä. Paikkakunnalle oli sijoitettu enimmillään 20 000 vankia. Vojatšu sai kaupunkimaisen taajaman statuksen vuonna 1942. Vuonna 1954 sinne rakennettiin Vojatšun alumiinitehdas, joka nykyään kuuluu RUSAL-konserniin.
Liikenne, talous ja palvelut
Taajaman kautta kulkee Muurmannin rata, jolla on Vojatšun asema. Sen länsipuolitse kulkee Pietarin ja Murmanskin välinen valtatie M18, jolle on maantieyhteys. Linja-autoliikenne suuntautuu pohjoiseen Belomorskiin ja Vienan Kemiin, länteen Kostamukseen sekä etelään Segežaan, Karhumäkeen ja Petroskoihin. Kunnan sisällä on neljä linja-autoreittiä. Vienanmeren-Itämeren kanavan varrella on tavarasatama.
Vojatšun tärkein yritys on alumiinitehdas, joka tuottaa raaka-alumiinia ja silumiinia. Taajamassa on myös betonirakennetehdas ja sen lähistöllä louhitaan rakennuskiveä. Ontajoella toimii vesivoimalaitos. Vojatšun satamassa ja Verhnissä on yhteensä noin 2 000 hengen vankisiirtolat, joista jälkimmäinen toimii tuberkuloosiparantolana.
Nähtävyydet ja matkailu
Kunnan alueelta on löydetty useita kivikautisia asuinpaikkoja. Rakennusmuistomerkkeihin kuuluvat Vojatšun kylän vanhat asuin- ja talousrakennukset, Vienanmeren-Itämeren kanavan rakennelmat sekä NKVD:n hallintorakennus nykyisellä vankila-alueella. Historiallisia kohteita ovat 1700-luvulta peräisin oleva Vojatšun kuparikaivos sekä Venäjän kansalaissodan ja toisen maailmansodan muistomerkit. Majoitusta tarjoaa 66-paikkainen hotelli Sever. Taajamassa on ravintola, kaksi kahvilaa ja ruokaloita.
Vakhtang Jordania
Vuonna 1983 Jordania loikkasi tyttöystävänsä Viktoria Mullovan kanssa Suomen ja Ruotsin kautta länteen ja sai turvapaikan USA:sta. Hänen ensimmäinen kiinnityksensä lännessä oli Chattanoogan sinfoniaorkesteri. Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen hän johti myös Venäjällä, Georgiassa ja Ukrainassa, jossa hänet nimitettiin Harkovan filharmonisen orkesterin elinikäiseksi ylikapellimestariksi.
Vakhtang Jordanian kunniaksi on perustettu myös kapellimestarikilpailu, joka käytiin viisi ensimmäistä kertaa Harkovassa, mutta Jordanian kuoleman jälkeen siirrettiin Chattanoogaan. Vuonna 2006 kilpailussa sijoittui kolmanneksi suomalainen Sasha Mäkilä.
Papu ja Pojat
Papu ja Pojat on suomalainen rock-yhtye. Yhtye muistetaan parhaiten kappaleesta "Helle", joka julkaistiin vuonna 1983 kokoelmalla Suomi soi 2. Yhtye julkaisi ainoastaan yhden oman levyn, jolta maininnan arvoinen on myös kappale "Westerlund".
Papu ja Pojat -levyn kaikki kappaleet sävelsi ja sanoitti J. Karjalainen. Laulaja Haroa lukuun ottamatta yhtyeen jäsenet olivat J. Karjalainen & Mustat Lasit -yhtyeestä.
Levyn takakansitekstin kirjoitti Kimmo Miettinen, joka oli kaivannut levyn julkaisua jo kauan.
Taraclia
Taraclia on kaupunki ja Taraclian piirin hallintokeskus Etelä-Moldovassa. Se sijaitsee R38-maantien varrella, muutama kilometri M3-valtatien itäpuolella, noin 150 kilometriä Moldovan pääkaupunki Chișinăusta etelään. Ukrainan Odessan alueen raja on noin 7 kilometriä kaupungin itäpuolella.
Taracliassa on noin 15 000 asukasta ja koko Taraclian piirin asukasluku 44 000 (2014). Vuonna 2004 kaupungissa oli 13 756 asukasta. Historiallisista syistä valtaosa, noin kaksi kolmasosaa piirin väestöstä on etnisesti bulgarialaisia.
Kaupungin ulosmenotien varrella on pieni, huoltoaseman yhteydessä toimiva Shellin motelli. Kaupungin kautta kulkee useita maršrutkalinjoja (määränpäänään mm. Chişinău, Transnistrian Tiraspol, Gagauzian Comrat tai Vulcănești) tai linja-autoja, joista osa kulkee Ukrainan puolelle.
Helmiripsimonni
Helmiripsimonni, aikaisemmalta nimeltään täpläselkäuimari (Synodontis angelicus) on ripsimonneihin kuuluva kala, jota pidetään myös akvaarioissa.
Ulkonäkö ja koko
Aikuiset kalat ovat 9–18 senttiä pitkiä. Niiden pohjaväri on ruskea tai violetti, ja siinä on kellertäviä pyöreähköjä läikkiä. Nuoret, 4–9 senttiä pitkät yksilöt ovat erityisen kauniita: niillä hohtavan valkoiset läikät erottuvat selvästi punertavanvioletilta pohjalta.
Elinympäristö
Helmiripsimonnit elävät Kongojoen sekä sen sivujokien Kasain ja Ubangin vesistössä. Niille sopii ympäristö, joissa on kivikkoa, puunjuuria ja luolia.
Käyttäytyminen ja lisääntyminen
Helmiripsimonnit ovat aktiivisia lähinnä öiseen aikaan.
Ne muodostavat lisääntymistä varten pareja. Akvaariokauppaa varten kaloja on kudetettu hormonien avulla.
Anne Jeffreys
thumb|right|Anne Jeffreys Anne Jeffreys (s. Anne Carmichael, 26. tammikuuta 1923 Goldsboro, Pohjois-Carolina – 27. syyskuuta 2017 Los Angeles, Kalifornia ) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja.
Jeffreys opiskeli laulua ja suunnitteli uraa sopraanolaulajana. Hän aloitti näyttelijänuransa rooleilla musikaaleissa ja esiintyi ensimmäisessä elokuvassaan 1940-luvun alussa. Hän kuitenkin menestyi ennen kaikkea musikaaleissa; hänellä oli päärooleja muiden muassa Street Scenessä (1947), Kiss Me, Katessa (1948) ja Three Wishes for Jamiessa (1952).
Luettelo Vendéen kunnista
border|right|200px|Vendéen sijainti Tämä on luettelo Vendéen departementin kunnista Ranskassa. Departementissa on 274 kuntaa.
Anne Jeffreys
Jeffreysin ensimmäinen avioliitto Joseph Serenan kanssa päättyi avioeroon 1949. Hän oli vuodesta 1951 naimisissa näyttelijä Robert Sterlingin kanssa, ja pari esiintyi 1950-luvulla yhdessä televisiosarjassa Topper. Jeffreysille ja Sterlingille syntyi kolme lasta: Jeffrey, Dana ja Tyler. Sterling kuoli 30. toukokuuta 2006.
Tehtyään ”osittaisen vetäytymisen” 1960-luvulla Jeffreys esiintyi useiden suosittujen televisiosarjojen (mm. L.A. Law, Murhasta tuli totta, General Hospital) jaksoissa. Hän sai Golden Globe -ehdokkuuden työstään sarjassa The Delphi Bureau vuonna 1972. Hän esiintyi 1980-luvun puolivälissä lyhytikäiseksi jääneessä yhdysvaltalaisessa Finder of Lost Loves -sarjassa.
Anne Jeffreysillä on tähti Hollywood Walk of Famella.
Sisäperämoottori
thumb|Perävetolaite eli sisäperämoottorin ulosnäkyvä osa Sisäperämoottori on venekäyttöön tarkoitettu propulsiojärjestelmä.
Rakenne
Sisäperämoottori koostuu veneen sisätiloissa aivan perässä sijaitsevasta moottorista ja moottorin takaa perälaidan läpi menevästä perävetolaitteesta, jonka päässä on potkuri. Potkureita voi olla joko yksi tai kaksi. Perävetolaite muistuttaa perämoottorin alaosaa. Peräsintä ei tarvita, koska venettä ohjataan perävetolaitetta kääntämällä. Vetolaite voidaan kipata kuten perämoottori veneen ollessa kiinnitettynä laituriin, mutta se ei yleensä nouse vedestä kokonaan kuten perämoottori. Moottorit ovat yleensä samoja kuin akselivetoisissa veneissä. Moottori voi olla ottomoottori tai dieselmoottori. Perinteiset sisäperämoottorit ovat moottoriveneiden ratkaisuja, purjeveneissä on käytössä kuitenkin ”saildrive”-tyyppisiä sisämoottoreita, joissa perävetolaitetta muistuttava voimansiirto menee pohjan läpi perän sijaan.
Historia
Sisäperämoottori on uusin veneiden potkuripropulsiojärjestelmistä. Se kehitettiin Yhdysvalloissa 1950-luvulla ja alkoi saavuttaa suosiota 60-luvulla. Markkinoilla oli alkujaan lukuisia toimijoita, mutta nykyään kaksi merkkiä hallitsevat markkinoita: Mercruiser ja Volvo Penta. Suomessa sisäperämoottori on ollut vähemmän suosittu kuin Yhdysvalloissa, ja eniten sisäperämoottoreita Suomen vesillä onkin ollut Yhdysvalloissa rakennetuissa veneissä. Moottoriteknisesti sisäperämoottoreissa käytettävät bensiinimoottorit eivät ole seuranneet muuta moottorikehitystä, vaan moottoreita on pidetty vanhanaikaisina verrattuna uusiin perämoottoreihin. Dieselsisäperämoottorit ovat kuitenkin kehittyneet voimakkaasti muun dieseltekniikan tahdissa.
Käyttö ja ominaisuudet
Sisäperämoottori on keskikokoisten ja kookkaiden veneiden vetojärjestelmä, joskin aivan kookkaimmat veneet ovat yleensä akselivetoisia. Sisäperämoottorilla varustetut veneet ovat yleensä liukuvalla rungolla varustettuja nopeita veneitä, ja täten sisäperämoottorien tehot ovat alkaneet luokasta yli 120 hv. Pienissä veneissä painon ja rakenteen yksinkertaisuuden takia käytetään yksinomaan perämoottoreita. Mercruiser julkaisi kuitenkin vuonna 2007 Vazer-sisäperämoottorin, jossa on tehoa vain 100 hv, yrittäen näin pääsyä perämoottorien hallitsemille markkinoille. Retkeilyyn tarkoitetuissa veneissä sisäperämoottorin sijainti veneen takaosassa jättää keskelle enemmän tilaa muulle varustukselle kuin akselivetoisissa ratkaisuissa. Toisaalta veneen perä voidaan muotoilla helppoa veneeseen astumista silmällä pitäen toisin kuin perämoottoriveneissä. Sisäperämoottorit ovat yleisiä ajelukäyttöön tarkoitetuissa huviveneissä, ja kalastuskäyttöön tarkoitetuissa käytetään joko perämoottoria tai akselivetoa. Akseliveto hukkaa osan moottorin tehosta potkurinakselin viistossa olon takia, kun taas perävetolaite on vaakasuorassa, joten tehoa ei mene hukkaan.
Alpersin tauti
Alpersin tauti on periytyvä häiriö, joka aiheuttaa aivojen harmaan aineen rappeuman ja maksavaurion. Oireet alkavat yleensä 0-2 vuoden iässä. Tauti on autosomaalisesti perityvä ja sen ilmaantuvuus vastasyntyneissä on 1:50 000 - 1:100 000.
Alpersin tauti johtaa usein kehitysviiveeseen ja -vammaisuuteen, spastisuuteen ja mahdolliseen halvaukseen, hypotoniaan, dementoitumiseen ja kouristuksiin. Monilla on sokeuteen johtava optinen atrofia. Harvemmista tulee kuurosokeita.
Alpersin tautiin ei tunneta parantavaa eikä toistaiseksi edes sen kulkua hidastavaa hoitoa. Annettava hoito on lähinnä oireidenmukaista. Bernard Jacob Alpersin mukaan nimetty tauti johtaa yleensä kuolemaan ensimmäisen 10 vuoden aikana. Kuolema aiheutuu tyypillisimmin maksan, sydämen ja hengityselinten vaurioista.
Kylpyamme
thumb|Jalallinen kylpyamme.
Kylpyamme on kylpemiseen eli veteen upottautumalla tapahtuvaan peseytymiseen tarkoitettu kaluste, allas. Kylpyjä voidaan ottaa myös terveydellisistä syistä tai huvin vuoksi.
Useimmiten kylpyamme on nykyisin kiinteä ja sijoitettu kylpyhuoneeseen, mutta on olemassa myös siirrettäviä ammeita. Jälkimmäiset on voitu säilyttää muualla ja tuoda kylvyn ajaksi esimerkiksi keittiöön.
Kylpyamme on yleensä mitoitettu siten, että siihen mahtuu yksi aikuinen lähes makaavaan asentoon tai istumaan (istuma-amme).
Nykyaikaiset kylpyammeet voidaan valmistaa akryylimuovista tai lasikuidusta, emaloidusta teräksestä tai puusta. Aiemmin ammeita valmistettiin myös valuraudasta ja galvanoidusta teräksestä. Yleensä amme sijoitetaan lähelle vesipistettä ja viemäriä, jolloin se voidaan täyttää ja tyhjentää vaivattomasti. Amerikassa ja Englannissa käytetään paljon kylpyammeita saunojen sijaan.
Kylpyammeeseen voi kuulua myös pore- ja vesihierontalaitteita. Tällöin puhutaan poreammeesta. Tällainen amme voi olla tarkoitettu useammalle kuin yhdelle kylpijälle.
Kylpyammeesta käytetään myös nimitystä vanna, joka tulee venäjänkielisestä sanasta vanna (ванна). Venäjällä kylpyamme löytyy lähes jokaisesta kodista.
Gamelion
Gamelion, aiemmin Lenaion , oli antiikin kreikkalainen kuukausi, joka tunnetaan ennen kaikkea Ateenassa käytetystä attikalaisesta kalenterista. Se oli saanut nimensä Gamelia-juhlasta. Kuukaudessa oli 29 tai 30 päivää ja se sijaitsi suunnilleen nykyisen tammi-helmikuun aikoihin. Kuukalenterin kuukautena sen paikassa oli kuitenkin vaihtelua jopa 60 päivän verran. Kuukauden 29. päivä jätettiin pois tarvittaessa, jotta seuraavan kuun alku osuisi uudenkuun kohdalle.
Päivät ja juhlat
Kuukauden päivät ja juhlat olivat:
Selitykset:
Martti Enkovaara
Martti Enkovaara (21. joulukuuta 1925 – 3. lokakuuta 1997) oli suomalainen Helsingissä asunut arkkitehti. Enkovaara valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1959. Hän työskenteli vuodesta 1960 Kouluhallituksen rakennustoimistossa ja vuodesta 1965 hän oli toimistossa yliarkkitehtinä.
Johan Djourou
Johan Djourou (s. 18. tammikuuta 1987 Norsunluurannikko) on sveitsiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja, oikea laitapuolustaja tai puolustava keskikenttäpelaaja.
Djourou siirtyi Arsenaliin vuonna 2003 edustettuaan sitä ennen sveitsiläistä Etoile Carougea. Arsenal vuokrasi Djouroun heinäkuussa 2013 saksalaisseura HSV:hen. Hän on Sveitsin, Englannin ja Saksan lisäksi pelannut Turkissa, Italiassa ja viimeksi Tanskassa.
Djourou on pelannut Sveitsin maajoukkueessa 76 maaottelua, joissa hän on tehnyt kaksi maalia. Hän oli mukana vuoden 2006 MM-kisoissa Saksassa sekä vuoden 2008 EM-kisoissa, joita Sveitsi isännöi Itävallan kanssa, mutta kotikisoissa hän ei saanut peliaikaa. MM-kisoissa 2014 ja EM-kisoissa 2016 Djourou pelasi täyden ajan Sveitsin kaikissa otteluissa. MM-kisoissa 2018 hän pelasi vain neljännesvälieräottelun.
Heronin kolmio
Heronin kolmio on sellainen kolmio, jonka sivujen pituudet ja pinta-ala ovat rationaalilukuja. Myös korkeudet on tällöin rationaalisia. Heronin kolmioita etsittäessä voidaan käyttää Heronin kaavaa. Heronin kaava on nimetty Heron Aleksandrialaisen mukaan, kuten myös Heronin kolmio.
Esimerkkejä
Mikä tahansa kolmio, jonka sivunpituudet on Pythagoraan kolmikko, on Heronin kolmio.
Kolmio jolla ei ole suorakulmaa ja jonka sivujen pituudet on 5, 5, ja 6 ja pinta ala on 12. Tämä kolmio saadaan konstruoitua, kun otetaan kaksi suorakulmaista kolmiota, joiden sivujen pituudet ovat 3, 4 ja 5. Nämä kolmiot asetetaan siten, että 4:n pituiset sivut ovat vastakkain. Luvut 3, 4 ja 5 muodostavat tunnetusti Pythagoraan kolmikon.
Tämä esimerkki voidaan laajentaa yleiseksi tapaukseksi. Eli oletetaan olevan olemassa Pythagoraan kolmikko(a, b, c) ja valitaan, että c on pisin sivu. Tarvitaan myös toinen Pythagoraan kolmikko (a, d, e), missä e voidaan valita pisimmäksi sivuksi. Nämä kolmiot yhdistetään siten, että sivut a. Näin saadaan kolmio, jonka sivujen pituudet ovat c, e, and b + d. Tällöin kolmion pinta-ala on siis
Lause
On olemassa Heronin kolmio siten, että se voidaan jakaa kahdeksi suorakulmaiseksi kolmioksi, joiden sivujenpituudet muodostavat rationaalilukuiset Pythagoraan kolmikot.
Käytetään todistuksessa apuna aiemmin esitettyä esimerkin yleistystä: Olkoon Heronin kolmion sivujen pituudet c, e, b + d ja pinta-ala A määritelmän mukaan rationaalilukuja. Oletetaan myös, että sivu jonka pituus on b + d is on pisin. Jotta saadaan osoitettua, että (a, b, c) and (a, d, e) ovat Pythagoraan kolmikoita täytyy todistaa, että luvut a, b, ja d ovat rationaalisia.
Osoitetaan ensin, että luku "a" on rationaalinen. Koska kolmion pinta-ala on niin Oikean puolen luvut ovat oletuksen nojalla rationaalisia, siis myös a on rationaaliluku. Osoitetaan sitten, että luvut b ja d ovat rationaalisia. Pythagoraan lauseen mukaan suorakulmaisille kolmioille pätee, että ja Joista saamme, että ja
Taas oikean puolen luvut ovat oletuksen nojalla rationaalisia ja siten myös b − d täytyy olla rationaalinen. Oletuksen mukaan b + d on rationaalinen, joten täytyy olla, että b ja d ovat rationaalisia.
Täsmällinen kaava Heronin kolmioille
Kaavan kaikille Heronin kolmioille kehitti Euler. Tässä on Brahmagubtan ja Carmichaelin esittämä versio:
Missä s on puolikas piiri ja A on pinta-ala. Pätee myös, että
Taulukko
Tässä taulukossa on listattu pienimmät sellaiset Heronin kolmiot, joiden sivujen pituuksien suurin yhteinen tekijä on 1.
Kate Higgins
Catherine Davis Higgins (s. 16. elokuuta 1969 Charlottesville, Virginia) on yhdysvaltalainen pianisti, laulaja ja ääninäyttelijä.
Elämäkerta
Higgins syntyi Charlottesvillessa, Virginiassa, mutta vietti lapsuutensa Alabaman Auburnissa, jossa hän sai kiinnostuksensa musiikkiin ja erityisesti pianoon. Higgins aloitti pianon soittamisen kuusivuotiaana ja harjoitteli soittamista päivittäin. Esiinnyttyään Chicagossa laulamassa hänen äitinsä päätti rohkaista tytärtään entisestään ja high schoolin jälkeen Higgins opiskeli Auburnin yliopistossa jazzmusiikkia muun muassa Bob Richardsonin kanssa. Valmistumisensa jälkeen hän muutti Los Angelesiin, jossa Higgins kuitenkin kohtasi ongelmia musiikin suhteen, koska koki liikaa paineita perheensä hokiessa hänen mahdollisuuksistaan suurmenestykseen. Liikojen paineiden vuoksi Higgins lopulta tyytyi esiintymään yökerhoissa ja ravintoloissa. Hän kuitenkin löysi musiikin nautintonsa uudestaan laulaen hymnejä ja gospelia. Higgins tallensi uudet kappaleensa kopioidakseen ne ystävilleen. Eräs ystävistä soitti kappaleita vankilassa, jossa hän näki eräiden vankien alkaneen itkeä kuunnellessaan Higginsin soittamia hymnejä. Musiikki oli rauhoittavaa ja se sai samalla Higginsin uran nousuun, jonka myötä hän on usein soittanut jazz- ja gospelmusiikkia sekä vaihtoehtoisesti rockia ja popmusiikkia. Tähän mennessä Higgins on julkaissut viisi albumia.
Hänen äitinsä oli nuorempana myös laulaja ja näyttelijä, joka esiintyi usein New Yorkissa.
Ääninäyttelijänä
Higgins päätyi musiikin lisäksi tekemään töitä ääninäyttelijänä 2000-luvun alussa. Hän aloitti ääniroolien tekemisen dubbaamalla animesarjoja ja tekemällä myös mainosjuontoja. Higgins tunnetaan parhaiten dubattuaan Sakura Harunoa Narutossa, Karin Kurosakia Bleachissa ja C.C.:tä Code Geassissa. Lisäksi Higgins on tehnyt useita äänirooleja videopeleihin, kuten Naruto: Ultimate Ninja, EverQuest II, Tales of the Abyss ja Project Sylpheed. Alkuperäisiä rooleja animaatioihin hän on tehnyt Animaliaan, sekä Marvel Comicsin animaatiosarjaan Wolverine and the X-Men. Higgins on myös nykyinen Sonic the Hedgehog-pelisarjan Tails-ketun ääni. Super Mario Odyssey -pelissä hän ääninäyttelee Paulinea.
Sweet Dreams (Alan Walkerin ja Imanbekin kappale)
Sweet Dreams on brittiläisnorjalaisen DJ-tuottajan Alan Walkerin sekä kazakstanilaisen musiikkituottajan Imanbekin musiikkikappale. Se julkaistiin Walkerin "Walker Racing League" EP:n ensimmäisenä singlenä 11. kesäkuuta 2021. Kappaleen on sanoittanut Walker, joka myös tuotti sen Imanbekin kanssa. Sen kertosäe samplaa Scatman Johnin kappaletta "Scatman (Ski-Ba-Bop-Ba-Dop-Bop)". Kappaleen musiikkivideo julkaistiin Walkerin YouTube-kanavalla singlen julkaisupäivänä. Video kuvattiin Dubaissa ja Ras Al Khaimahissa.
Kuntoutuksen asiakasyhteistyö
Kuntoutuksen asiakasyhteistyö on toimintaa, joka sisältää viranomaisten ja palvelun järjestäjien keskinäisen yhteistyön periaatteista ja menettelytavoista sopimisen sekä kuntoutujan kuntoutustarpeita vastaavien ratkaisujen etsimisen.
Lakiperusta
Kuntoutuksen asiakasyhteistyöstä säädettiin ensimmäisen kerran vuoden 1991 kuntoutusuudistuksen yhteydessä, jolloin säädettiin laki kuntoutuksen asiakaspalveluyhteistyöstä (604/1991). Kansalaisten oikeuksia koskevan lainsäädännön ja käytännön kehittyessä 1990-luvulla, mistä esimerkkinä on perustuslakiin tehdyt muutokset, syntyi tarve muuttaa suhteellisen tuoretta asiakasyhteistyölakia erityisesti kuntoutujan osallistumisen ja vaikutusvallan lisäämiseksi.
Asiakaskasyhteistyölaissa (497/2003) lain tarkoitukseksi määrätään auttaa kuntoutujaa saamaan hänen tarvitsemansa kuntoutuspalvelut ja tässä tarkoituksessa edistää viranomaisten sekä muiden yhteisöjen ja laitosten asiakasyhteistyötä tilanteessa, joka edellyttää usean kuntoutusta järjestävän yhteisön toimenpiteitä. Lain tarkoituksena on myös edistää kuntoutujan asemaa ja osallistumista hänen kuntoutustaan koskevan asian käsittelyssä. Laissa kuntoutuksen asiakasyhteistyöstä säädetään kuntoutusyhteistyöstä kolmella tasolla: paikallisesti, alueellisesti ja valtakunnallisesti. Paikalliseen yhteistyöhön nähden on kunnan huolehdittava siitä, että sen alueella toimii kuntoutuksen asiakasyhteistyöryhmä, jossa ovat edustajat sosiaalihuollosta, terveydenhuollosta, opetusviranomaisista, työvoimaviranomaisista, Kansaneläkelaitoksesta ja muista tarpeellisista yhteisöistä.
Alueellista yhteistyötä varten lääninhallitus asettaa kutakin sairaanhoitopiirien aluetta varten kuntoutuksen asiakasyhteistyötoimikunnan, johon kuuluu keskeisten kuntoutuksen alalla toimivien sosiaali- ja terveydenhuollon viranomaisten, kuntoutusasiakkaita edustavien järjestöjen, muiden yhteisöjen ja laitosten, opetus- ja työhallinnon sekä Kansaneläkelaitoksen nimeämä edustaja. Tarvittaessa yhteistyötoimikunnan on kutsuttava kokouksiinsa myös vakuutuskuntoutuksen ja työeläkekuntoutuksen ja muiden yhteisöjen sekä työnantajien ja työntekijöiden edustajia. Valtakunnallisesta yhteistyöstä vastaa sosiaali- ja terveysministeriön yhteydessä toimiva kuntoutusasiain neuvottelukunta, josta on annettu tarkemmat säännökset valtioneuvoston asetuksella (823/2003).
Asiakastiedot yhteistyöryhmässä
Asiakkaiden osallistumisen lisääntyessä ja palveluja käyttävien kansalaisten oikeuksien korostuessa myös kuntoutuksen asiakasyhteistyöryhmissä saadut tiedot tulee liittää muiden asiakastietojen yhteyteen. Asiakasyhteistyö on sosiaali- ja terveydenhuollon salassapitomääräysten alaista toimintaa ja asiakkaan tietojen käyttöön on aina saatava häneltä kirjallinen suostumus. Asiakasyhteistyöryhmien on informoitava asiakasta asian käsittelyyn liittyvistä seikoista aktiivisesti ja oma-aloitteisesti Paikalliset asiakasyhteistyöryhmät voivat hakea asian käsittelyä koskevan suostumuslomakkeen Kuntoutusasiain neuvottelukunnan sivulta.
Miten asiakasyhteistyö toimii
Vuoden 1991 yhteistyölain toimivuutta selvitti Stakesin erikoistutkija Vappu Karjalainen useissa tutkimusraporteissa. Ensimmäisen vaiheen tutkimusten perusteluissa Karjalainen esitti, että monimutkainen järjestelmä nielee paljon resursseja ja tuottaa epäselviä tuloksia. Taloudellisesti niukkoina aikoina toimintakäytännöt ja osajärjestelmien yhteistoiminnallisuus nousevat uudenlaisen arvioinnin kohteeksi.
Alainen Liesjärvi
Alainen Liesjärvi on Jämsän kaakkoisosassa sijaitseva noin 47 hehtaarin laajuinen järvi. Etäisyys Jämsän keskustasta on seitsemän kilometriä itään ja Tampereelta 91 kilometriä itäkoilliseen.
Maantiede
Alaisen Liesjärven pituus on 1,3 kilometriä. Järvi sijaitsee Päijänteeseen työntyvän Jämsänniemen länsiosassa. Se jakautuu pohjoiseen ja eteläiseen selkään, joita yhdistää noin sata metriä pitkä salmi. Pohjoinen selkä kattaa suurimman osan järven pinta-alasta. Pohjoisella selällä on kaksi saarta ja eteläisellä yksi. Rannat ovat metsäisiä, rakennuskantaa on siroteltu puuston keskelle. Alaisen Liesjärven kaakkoispuolinen Loilonvuori kohoaa yli 200 metriä merenpinnan yläpuolelle; matka järven itärannalta vuoren huipulle on noin 1,3 kilometriä. Pohjoisessa on Himosvuori, jonka huippu on myös yli 200 metriä mpy. Matka järven pohjoiskolkasta ylängölle on noin kilometri. Alaisen Liesjärven itäpuolella on Yläinen Liesjärvi, jonka korkeustaso on noin 58 metriä Alaista Liesjärveä ylempänä.
Alainen Liesjärvi kuuluu Nielevän valuma-alueeseen, joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kymijoen päävesistössä. Toinen jakovaihe on Jämsänjoen alue ja ensimmäinen on Jämsän reitin valuma-alue. Nielevän valuma-alue kattaa Jämsänjoen alueen kaakkoisosan. Alainen Liesjärvi on selkeästi laajin Nielevän yhdestätoista yli hehtaarin laajuisesta järvestä ja se kuuluu alueensa pohjoisiin järviin. Alaisen Liesjärven etelärannalta lähtee laskuoja lounaaseen kohti Jämsänjokea.
Himoksen matkailukeskus laskettelurinteineen sijaitsee 1,5–3 kilometriä Alaiselta Liesjärveltä luoteeseen ja pohjoiseen.
Nielevän alueen yli hehtaarin laajuiset vakavedet:
Dan Gurney
Dan Gurney (13. huhtikuuta 1931 Port Jefferson, New York, Yhdysvallat – 14. tammikuuta 2018 ) oli eräs amerikkalaisen autourheiluhistorian merkittävimpiä nimiä. Hän syntyi Port Jeffersonissa, New Yorkissa, mutta muutti jo teini-ikäisenä Kaliforniaan. Dan Gurney muistetaan paitsi kilpa-ajajana myös tallipäällikkönä ja autonvalmistajana. Hän on yksi neljästä amerikkalais-syntyisestä Formula 1 kuljettajasta, jotka ovat voittaneet GP-osakilpailun (Indy 500 pois lukien). Formula 1:n lisäksi Gurney on kilpaillut voitokkaasti myös IndyCar, NASCAR, Can-Am ja Trans Am sarjoissa. Vuonna 1967, voitettuaan A. J. Foytin kanssa Le Mansin 24 tunnin ajon, hän täysin mielijohteesta ruiskutti shampanjaa yleisön sekaan juhliessaan palkintokorokkeella. Tämän perinteen aloittamisen lisäksi hän keksi ensimmäisenä lisätä pienen lisäpalan auton takasiiven takareunaan. Tämä lisäpala tunnetaan nykyisin nimellä Gurney-flap. Sen tehtävänä on lisätä siiven luomaa alaspäin suuntautuvaa voimaa kuitenkaan häiritsemättä virtauksia kuin aivan minimaalisesti.
Kuljettajana
Ajettuaan Ferrarilla Le Mansin 24 tunnin ajon vuonna 1958, Gurney sai kutsun tulla testaamaan Ferrarin GP-autoa. Testi sujui hyvin ja niinpä Gurney aloitti Formula 1 uransa Ferrarin tallissa seuraavana vuonna. Neljästä ajamastaan kisasta kahdessa Gurney pääsi palkintosijoille  , mutta tallin tiukka kuri ei sopinut hänelle, joten ura Ferrarin ratissa loppui tuohon kauteen. Vuonna 1960 hän ajoi seitsemän kisaa yksityistallin BRM:lla, joista kuusi päättyi keskeytykseen. Hollannin GP:ssä tuona vuonna sattui myös Gurneyn uran vakavin onnettomuus. BRM:n jarrujen pettäminen aiheutti ulkoisten vammojen lisäksi kauaskantoisen epäluulon insinöörejä kohtaan. Tosin, ironista kyllä, onnettomuuden seurauksena Gurney myös muutti ajotapaansa jarruja säästävämmäksi, josta oli etenkin pitkissä kisoissa etua kilpakumppaneihin nähden. Uusien sääntöjen myötä vuonna 1961 Gurney ja Jo Bonnier ajoivat Porschen tehdastiimin autolla tallitovereina täyden kauden sijoittuen kolmasti kakkoseksi. Porschen tuotua seuraavaksi kaudeksi uuden kahdeksansylinterisen moottorin, Gurney otti uransa ensimmäisen GP voiton Ranskan GP:ssä. Voitto oli Porschen tallille ensimmäinen – ja samalla viimeinen. Korkeiden kustannusten vuoksi Porsche vetäytyi Formula ykkösistä kauden jälkeen. Gurney oli ensimmäinen kuljettaja, kenet Jack Brabham palkkasi vastaperustetun kilpa-tallinsa kuljettajaksi. Brabham itse voitti autollaan GP-sarjan ulkopuolisen kilpailun Stuttgartissa vuonna 1963 – Gurney oli voittanut Porschella samaisen kilpailun vuotta aiemmin –, mutta ensimmäisen varsinaisen GP-voiton Brabhamille toi nimenomaan Gurney voittamalla jälleen Ranskan GP:n vuonna 1964. Kaikkiaan kilpa-ajajan urallaan Gurney voitti Brabham-tallissa kaksi kilpailua ja pääsi kymmenen kertaa palkintokorokkeelle. Näihin kymmeneen mahtuu myös viiden perättäisen kilpailun putki kaudella.