cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lesbo
Uusi aika
Amerikassa ehdotettiin joitakin lakeja homoseksuaalisuutta vastaan, mutta näitä lakeja ei pääasiassa toteutettu. Vuonna 1649 oikeuteen joutuivat naiset Mary Vincent Hammon ja Sarah White Norman epäsiveästä käytöksestä syytettyinä. Hammon selvisi nuhtelulla koska oli alle 16, ja Norman tuomittiin myöntämään tekonsa julkisesti. Tämä on ainoa lesbouteen liittyvä tuomio Yhdysvaltojen historiassa.
1900-luvulta alkaen
Julkisuudessa homoseksuaalisuudesta puhuttiin varsin vähän ja yhteiskunnan suhtautuminen ilmiöön pysyi kielteisenä. 1800-luvun lääketiede näki homoseksuaalisuuden mielisairautena ja psykoseksuaalisen kehityksen häiriönä. Homomiehiin verrattuna lesbojen asemaa heikensi naisten asema, joka merkitsi esimerkiksi miehiä huonompaa palkkaa sekä lääketieteellisen yhteisön ulkopuolelle jäämistä, minkä vuoksi tieteellinen tutkimus aluksi sivuutti naisten homoseksuaalisuuden. 1900-luvun jälkipuoliskolla syntyi kuitenkin poliittinen liike, joka pyrki edistämään homojen ja lesbojen oikeuksia. Niiden merkitys nousi 1960-luvun kansalaisoikeusliikkeen myötä. Vuonna 1969 New Yorkin poliisi teki paljon huomiota saaneen ratsian homobaariin. Seurauksena olivat niin sanotut Stonewallin mellakat, joissa homot ja lesbot alkoivat vaatia itselleen tasa-arvoista kohtelua.
Vuonna 1955 perustettiin etujärjestö Daughters of Bilitis. Se sai alkunsa lesbojen vertaistukiryhmänä, mutta kehittyi myöhemmin poliittiseksi järjestöksi. 1960-luvulla uuden feminismin aallon mukana syntyi poliittinen lesbous. Feministit ajattelivat heteroseksuaalisuuden olevan patriarkaalisen yhteiskunnan ominaisuus ja päättivät pysyä erossa miehistä, jotta nämä eivät saisi poliittista ylivaltaa. Vuosisadan jälkipuoliskolla homoseksuaalisuuden kieltävää lainsäädäntöä alettiin monissa maissa purkaa. Länsimaissa homoseksuaalien asema on nykyään melko hyvä ja laki pyrkii takaamaan heille samat oikeudet kuin muillekin. Lesboilla on siten entistä useammin mahdollisuus kertoa suuntautumisestaan avoimesti. 2000-luvulla lesbot ovat saaneet yhä useammissa maissa mahdollisuuden avioitua laillisesti. Lesbojen syrjintä jatkuu silti edelleen ja monissa maissa he kohtaavat vastustusta myös valtiovallan taholta.
Lääketieteen näkemys
Lesboutta pidetään nykyään normaalina seksuaalisuuden muotona. Encyclopædia Britannican mukaan seksuaaliseen suuntautumiseen vaikuttavat todennäköisesti sekä synnynnäiset että ympäristötekijät. Alfred Kinseyn vuonna 1948 julkaistun tutkimuksen mukaan noin viisi prosenttia yhdysvaltalaisista naisista oli seksuaalisesti kiinnostunut etupäässä muista naisista. Myöhemmissä tutkimuksissa on saatu sekä tätä korkeampia että matalampia lukuja. Vuonna 2016 julkaistun, useista tutkimuksista koontia tehneen artikkelin mukaan länsimaisista naisista 0,5 % ilmoitti olevansa täysin homoseksuaalisia, 0,5 % koki vetoa enimmäkseen naisiin mutta myös miehiin ja 1-2% ilmoitti olevansa biseksuaaleja. Homomiehiä oli huomattavasti lesboja enemmän. Biseksuaalisuus sen sijaan oli naisilla huomattavasti miehiä yleisempää.
Lesbojen esitys mediassa
Länsimaisessa kulttuurissa lesbot kuvataan usein maskuliinisina ja aggressiivisina. Pop-kulttuurin kuvaamat lesbot ovat usein joko hyvin miehekkäitä tai hyvin naisellisia (butch ja femme). Mediassa näkyvät lesbot eivät kuitenkaan todenmukaisesti kuvasta lesboja ja lesbosuhteita, eivätkä kaikki lesbot samaistu valtakulttuurin luomiin kategorioihin. Stereotyypit olivat voimakkaita vielä 1950- ja 1960-luvuilla, mutta ovat sittemmin länsimaissa hälvenneet.
Lesboutta on toisinaan pidetty miesten katseltavaksi tarkoitettuna huvina, ja homo- sekä biseksuaalisia naisia seksuaalistetaan, mikä on haitallista lesboyhteisöille.
Partaviuhkaheinä
Partaviuhkaheinä (Chloris barbata) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon, viuhkaheinien (Chloris) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on yksivuotinen ja kasvutavaltaan mätästävä heinälaji, joka voi kasvaa enintään 90 cm korkeaksi. Solmut ovat usein purppuraisia, kuten myös tyvitupet. Lehdet ovat velttoja, 10–30 cm pitkiä sekä enintään 6 mm leveitä. Kielekkeet ovat kalvomaisia. Kukintona on 2–11 tähkästä, tavallisimmin kymmenestä tähkästä muodostuva kukinto. Ulkohelpeissä on 4–6 mm pitkät vihneet.
IPA (täsmennyssivu)
IPA tarkoittaa esimerkiksi seuraavia
Grönlannin parlamentti
Grönlannin parlamentti on toinen Grönlannin lainsäädäntöelimistä. Toinen lainsäädäntöelin on Grönlannin hallitus. Grönlannin parlamenttivaalit järjestetään joka neljäs vuosi ja niissä valitaan 31 edustajaa. Grönlannin parlamentin toimipaikka on Nuuk. Yksi Grönlannin parlamentin tehtävistä on nimittää hallituksen pääministeri ja ministerit.
Parlamenttaarista työtä tehdään 13 valiokunnassa.
Historia
Grönlannin parlamentti perustettiin nykymuodossaan ensimmäisen kerran vuonna 1911, kun erikseen hallituille Pohjois- ja Etelä-Grönlannille haluttiin perustaa yhteinen keskushallinto. Parlamentin valtaoikeuksia laajennettiin vuonna 1979 uuden itsehallintolain tultua voimaan. Toisen kerran valtaoikeuksia laajennettiin vuonna 2009, jolloin parlamentti sai lainsäädäntövallan Grönlannin sisäisissä asioissa. .
Vaalit
Viimeisimmät parlamenttivaalit järjestettiin 6. huhtikuuta 2021.
Hallituksen muodostaminen
Vaaleissa suurimman puolueen aseman saavuttanut Inuit Atqatigiit aloitti hallitusneuvottelut kaikkien puolueiden kanssa 8. huhtikuuta, kertoen puolueen sanoneen selvästi lopettavansa uraania sivutuotteena tuottavan kiistanalaisen kaivostoimintaprojektin eteläisessä Grönlannissa. Samoin Inuit Ataqatigiitin puheenjohtaja Múte Bourup Egede ilmoitti uskovansa neuvottelujen valmistuvan 15. huhtikuuta mennessä.
Demokraatit-puolue jätti hallitusneuvottelut 9. huhtikuuta, katsoen ettei puolue ole tarpeellisissa määrin samaa mieltä Grönlannin suunnasta Inuit Ataqatigiitin kanssa voidaakseen toimia tämän kanssa hallituksessa. Puolueen puheenjohtaja Jens-Frederik Nielsen kertoo Demokraatit-puolueen keskittyvän nyt saamaan puolueen oppositiosta käsin takaisin siihen iskuun, jossa se oli ennen syvästi tappiollisia vaaleja.
Perinteinen valtapuolue, keskustavasemmistolainen Siumut sivuutettiin hallitusneuvotteluiden lopputaipaleella 13. huhtikuuta. Inuit Ataqatigiit näytti Siumutille ovea vedoten IA:n näkemyksen mukaan puolueessa edelleen jatkuvaan viime syksyn puheenjohtajavaalista lähtöisin olevaan sisäiseen jakautumiseen ja sen tuomaan epävakauteen.
Inuit Ataqatigiit julkisti hallituskoalition 16. huhtikuuta yhdessä Naleraqin kanssa, jota Atassut tukee osallistumatta kuitenkaan varsinaiseen hallitukseen. Varsinaisella hallituksella on 16 paikkaa Grönlannin 31-paikkaisesta parlamentista, eli niukin mahdollinen enemmistö. Atassut mukaan laskettuna paikkamäärä on 18. Hallitus saavutti parlamentin tuen äänestyksessä ja aloitti hallituskautensa 23. huhtikuuta parlamentin palattua vaaleista johtuneelta istuntotauolta.
Jakob Blücher
Jakob Blücher (amerikkalaisittain Jakob Blucher; s. 6. huhtikuuta 1990 Michigan, Yhdysvallat) on amerikkalais-ruotsalainen jääpalloilija. Hän muutti jo lapsuudessaan Ruotsiin. Jääpallossa hän on edustanut Yhdysvaltain maajoukkuetta, mutta pelannut uransa Ruotsin 1. divisioonan ja Allsvenskanin joukkueissa.
Jääpalloa Blücher on pelannut nuoruudestaan asti, juniorina Västeråsissa. Pääosan jääpallourastaan hän on pelannut Fagerstassa Västanfors IF:n joukkueessa. Kaudella 2009–2010 hän pelasi kahdeksan ottelua Allsvenskanin IFK Motalassa, mutta palasi takaisin Fagerstaan. Kaudesta 2012 lähtien hän on pelannut Uppsalassa – ensin BoiS:ssa ja kaudesta 2013 lähtien UNIK:ssa, jotka ovat hänen pelatessaan olleet Ruotsin Allsvenskanin joukkueita.
Blücher otti syksyllä 2009 yhteyttä Yhdysvaltain jääpalloviranomaisiin. Syntymänsä perusteella hänellä oli kahden maan kansalaisuus. Hänet valittiinkin jääpallokokemuksensa perustella suoraan Yhdysvaltain jääpallomaajoukkueessa vuoden 2010 kisoihin. Seuraavana vuonna 2011 hän oli myös joukkueessa. Kahtena seuraavana vuonna hän ei kuulunut USA:n MM-joukkueeseen johtuen loukkaantumisista.
Dinar Hafizullin
Dinar Ramiljevitš Hafizullin (s. 1. toukokuuta 1989 Kazan, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa KHL-joukkue Ak Bars Kazanissa.
Seuraura
Hafizullin on Ak Bars Kazanin kasvatti. Hän debytoi seuran miesten kakkosjoukkueessa vain 15-vuotiaana Venäjän kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Pervaja Ligassa kaudella 2004–2005. Kaudella 2006–2007 vain 17-vuotias Hafizullin sai tililleen ensimmäisen ottelunsa Superliigassa. Kaudeksi 2007–2008 hän siirtyi Venäjän toiseksi korkeimmalle sarjatasolle Vysšaja Ligan Neftjanik Almetjevskiin, jossa tulokaskausi toi 59 runkosarjaottelussa tehot 1+8=9 ja seitsemässä playoff-ottelussa yhden syöttöpisteen. Hafizullin voitti runkosarjassa joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +24. Hän jatkoi Neftjanikissa kahtena seuraavanakin kautena Ak Barsin KHL-joukkueen sopimuspelaajana, mutta ei saanut kuitenkaan tililleen KHL-otteluita.
Kaudeksi 2010–2011 Hafizullin siirtyi Vitjaz Tšehovin KHL-joukkueeseen. Hänet valittiin liigan marraskuun 2010 kuukauden tulokkaaksi. Tammikuussa 2011 Vitjaz kauppasi Hafizullinin kasvattajaseuransa Ak Bars Kazanin KHL-joukkueeseen. Yhteensä hänen tulokaskautensa toi 47 runkosarjaottelussa tehot 3+9=12. Ak Bars tarjosi Hafizullinille myös jatkosopimusta, mutta hän kuitenkin kieltäytyi tarjouksesta puolustuksen sisäisen pelipaikkakilpailun vuoksi. Hafizullin palasi kaudeksi 2011–2012 kaksivuotisella sopimuksella Vitjaziin. Kaudella 2013–2014 hän oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 5+9=14, vaikka Hafizullin kaupattiin siirtotakarajalla tammikuussa 2014 SKA Pietariin vaihdossa Georgi Berdjukoviin. Vitjaz sai hänestä vaihdossa myös rahallisen korvauksen.
Kauden 2014–2015 päätteeksi Hafizullin voitti SKA:ssa Gagarin Cupin. Joulupäivänä 2014 hän teki joukkueen kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Huhtikuussa 2016 Hafizullinin sopimusta jatkettiin kahdella vuodella.
Myös kauden 2016–2017 päätteeksi Hafizullin voitti Gagarin Cupin. Kaudella 2017–2018, 11. syyskuuta 2017 hänet valittiin KHL:n viikon puolustajaksi.
Maajoukkueura
Hafizullin nimettiin Venäläisten olympiaurheilijoiden joukkueeseen Pyeongchangin olympiakisoihin 2018. Aiemmin joulukuussa 2017 Kansainvälinen olympiakomitea sulki koko Venäjän joukkueen kisoista. Hafizullin on pelannut Venäjän A-maajoukkueessa yhteensä kuusi ottelua tehopistein 1+1=2. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Euro Hockey Tourin ensimmäisessä kaksoismaaottelussa 5. helmikuuta 2015 Karlovy Varyssä Tšekkiä vastaan. Hafizullin merkittiin Venäjän kolmospuolustajapariin Mihail Grigorjevin viereen. Hän keräsi ottelusta teholukeman –2. Ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa hän teki Karjala-turnauksessa 12. marraskuuta 2017 Helsingin Hartwall Arenalla Tšekkiä vastaan.
Hafizullin pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2009.
Lentoauto
thumb|250px|Waterman Aerobile Lentoauto eli lentävä auto on yksityinen lentävä kulkuneuvo, auton ja lentokoneen hybridi. Lentäviä autoja on yritetty suunnitella ja rakentaa Wrightin veljesten ajoista lähtien, mutta yksikään malli ei ole levinnyt yleiseen käyttöön.
Ford Motor Company suoritti 1950 tutkimuksen, jonka mukaan lentävän auton rakentaminen olisi sekä mahdollista että taloudellisesti kannattavaa. Ensisijaisesti lentäviä autoja käytettäisiin ambulansseina, poliisiajoneuvoina ja armeijan tarpeisiin. Helikopterit ovat korvanneet lentoauton näiltä osin.
Lentoautojen yleistymisen ongelma on ollut liikenteenohjaus, sillä ilmassa tapahtuvat autokolarit aiheuttaisivat enemmän tuhoa kuin tavalliset autokolarit. Yksi vaihtoehto on, että ohjauksen hoitaisi tietokone satelliittipaikannuksen avulla (fly-by-wire). Toinen vaihtoehto on HITS-malli ("Highway In The Sky"), jossa tietokone muodostaisi jokaiselle autolle oman kolmiulotteisen "tunnelin" ilmaan. Näin ohjaajan vain täytyisi pitää lentoauto virtuaalitunnelin sisällä lentäessään. Jos törmäys tapahtuisi, auto laukaisisi sisäiset ja ulkoiset ilmatyynyt sekä laskuvarjon.
Sos del Rey Católico
Sos del Rey Católico on keskiaikainen kunta Cinco Villasin comarcassa Zaragozan maakunnassa Aragonian itsehallintoalueella Espanjassa. Nähtävyyksiä ovat muun muassa raunioitunut linna, Castillo ja Palacio de los Sada.
Magnaporthe grisea
Magnaporthe grisea (M. grisea) on kasvipatogeeninen sieni, joka kykenee infektoimaan useita eri heinäkasvilajeja. Näistä taloudellisesti merkittävin on riisi, mutta sieni kykenee myös infektoimaan suurinta osaa muista viljellyistä heinäkasveista. M. grisea on levittäytynyt yli 85 maahan, joista suurin osa on tärkeitä riisin viljelymaita. Sieni aiheuttaa joka vuosi merkittäviä menetyksiä riisisatoihin. On arvioitu, että menetykset voisivat jopa vastata määrää, jolla kyettäisiin ruokkimaan 60 miljoonaa ihmistä. On osoitettu, että M. grisea koostuu lajikompleksista, johon kuuluu ainakin kaksi erillistä lajia, jotka eivät kykene lisääntymään keskenään.
Ester-Annikki Ylä-Soininmäki
Ylä-Soininmäen vanhemmat olivat pientilallinen, sekatyömies Aimo Lindstedt ja Ida-Maria (o.s. Koskinen). Ylä-Soininmäki kävi kansakoulun. Hän toimi kotisairaanhoitajana.
Kirsti Kojonen
Kirsti Pauliina Kojonen (s. 23. kesäkuuta 1910 Viipurin maalaiskunta) oli suomalainen lastenkirjailija.
Mustaevähai
Mustaevähai, aikaisemmalta nimeltään mustatäplähai (Carcharhinus melanopterus) on tiikerihaihin (Carcharhinidae) kuuluva hailaji.
Kuvaus
pienoiskuva|[[Snorklaus|Snorklaaja mustaevähain kanssa]] Mustaevähai on pieni ja keskikokoinen hai. Sen voi tunnistaa sen väristä, se on kelta-ruskea tai harmaa yläpuolelta, valkoinen alta ja sillä on mustia kohtia muun muassa sen selkäevässä ja peräevässä ja sen melko pitkän kuonon avulla. Sillä on keskikokoinen ruumis, jonka kuono on lyhyt ja pyöristetty. Silmät ovat soikeat. Uros on noin 91 - 100 senttimetriä pitkä ja naaras on 96-112 senttimetriä pitkä. Ne painavat yleensä 24 kilogrammaa. Sen musta läikät tekee siitä suositun lajin riutta- ja sukellusmatkailussa. Ne näkyvät usein myös akvaarioissa muun muassa Merimaailma Sea Life Helsingissä. pienoiskuva|Mustaevähai
Ravinto
Mustaevähai syö ravinnokseen luukaloja, äyriäisiä ja muita niveljalkaisia.
Elinalue
Mustaevähaita tavataan Persianlahdella, Punaisella merellä, Itä-Afrikassa, Havaijin saarilla, Tuamoton saaristossa, Pohjois-Japanista aina Etelä-Australiaan asti. Sitä myös voi tavata harvoin Välimerellä.
Elinympäristö
pienoiskuva|218x218px|alt=|Kaksi mustaevähaita pienoiskuva|225x225px|Mustaevähai matalikolla Mustaevähai elää matalassa ja kirkkaassa vedessä. Yleensä se elelee koralliriutoilla.
Lisääntyminen
pienoiskuva|218x218px|Kaksi nuorta mustaevähaita Naaras synnyttää 2-4 poikasta 8-9 (joskus myös 16) raskausajan jälkeen. Poikanen on yleensä synnytyksen jälkeen 33-52 senttimetriä.
Vaara ihmiselle
Se ei ole vaarallinen ihmiselle sen pienen koon vuoksi.
California (Blink-182:n albumi)
California on Blink-182:n seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 1. heinäkuuta 2016.
Viisiviiksimade
Viisiviiksimade (Ciliata mustela) on mateiden heimoon kuuluva Luoteis-Atlantin rantavyöhykkeen kalalaji. Se on suhteellisen pienikokoinen, vain noin 20 senttimetriä pitkä.
Levinneisyys ja elintavat
Viisiviiksimateen levinneisyys ulottuu Portugalista Islantiin ja pohjoisimpaan Norjaan. Se elää vuorovesivyöhykkeessä ja suosii mutaisia matalikkoja. Viisiviiksimateet syövät enimmäkseen äyriäisiä sekä harvoin levää ja pieniä kaloja.
The Sixties Blondies
The Sixties Blondies on lauluyhtye, joka esittää 1960-luvun musiikkia. Yhtyeeseen kuuluvat Eeva-Leena Pokela, Kati Borg-Penttilä ja Irma Tapio. Yhtye täydentää Back to the Sixties -yhdistyksen musiikkitarjontaa, ja The Sixties Blondies esiintyy BTS Housebandin kanssa erilaisissa tilaisuuksissa. Lisäksi yhtye esiintyy myös pelkän pianon säestyksellä.
Donuts
Donuts on yhdysvaltalaisen tuottaja J Dillan (oikealta nimeltään James Yancey) instrumentaalista hip hop -musiikkia sisältävä albumi. Se on julkaistu Stones Throw -levymerkillä J Dillan 32-vuotissyntymäpäivänä 7. helmikuuta 2006. Albumilla on 31 samplepohjaista hip hop -biittiä, joiden kesto on pääasiassa 1–2 minuutin väliltä. Donuts on ikään kuin täyspitkäksi albumiksi venytetty demonauha, jossa kappaleenvaihdokset tapahtuvat töksähdellen. Silti Donuts on noussut klassikkolevyksi omassa genressään ja saanut loistavia arvosteluja heti julkaisemisestaan lähtien. Siitä on julkaistu sekä CD- että vinyylipainos, josta julkaistiin uusintaversio vuonna 2011.
Donuts jäi viimeiseksi J Dillan elinaikana julkaistuksi levyksi, sillä hän kuoli 10. helmikuuta 2006 kotonaan Los Angelesissa, vain kolme päivää Donutsin julkaisemisen jälkeen. Hän sairasti harvinaislaatuista verisairautta, johon ei ollut parannuskeinoa. Sairauden takia hän söi 15 eri lääkettä ja oli jatkuvasti huonossa kunnossa.
Vuonna 2005 sairauden kuluttama artisti vietti pitkiä aikoja sairaalassa. Kuolemaa edeltävänä kesänä hänen ystävänsä Stones Throw –levy-yhtiöstä päättivät tarjota auttavan kätensä. He toivat hänelle pienen levysoittimen ja samplerin, joilla hän pystyi jatkamaan musiikin tekemistä myös sairaalassa ollessaan. Donutsin 31 kappaleesta 29 syntyi näiden pitkien sairaalajaksojen aikana.
Inkeriläisten kansannousu
Inkeriläisten kansannousu tai Inkerin vapaustaistelu oli vuoden 1917 Venäjän vallankumouksen seurauksena Inkerissä syntynyt liike, joka pyrki saamaan alueelle taloudellisen ja sivistyksellisen itsehallinnon Venäjän yhteydessä. Liikkeen radikaaleimmat tavoittelivat myös alueen liittämistä Suomeen.
NBA-kausi 1973–1974
NBA-kausi 1973–1974 oli NBA-liigan 28. kausi. Runkosarja alkoi 9. lokakuuta 1973 ja päättyi 27. maaliskuuta 1974. 12. toukokuuta loppuneiden pudotuspelien päätteeksi mestaruutta juhli Boston Celtics voitettuaan Milwaukee Bucksin finaalisarjassa otteluvoitoin 4–3.
Runkosarja
V=voitot, H=häviöt, V%=voittoprosentti, *=divisioonansa voittaja
Inkeriläisten kansannousu
Suomen suhtautuminen inkeriläisten asiaan oli nihkeää. Esimerkiksi Mannerheim ei pitänyt Inkerinmaan liittämistä Suomeen realistisena ajatuksena, vaikka inkeriläisten auttaminen olikin periaatteessa suomalaisten moraalinen velvollisuus. Keskellä noin 140 000 inkeriläisen ja 10 000 suomensukuisen inkerikon ja vatjalaisten asuinaluetta sijaitsi Pietarin miljoonakaupunki.
Inkerinsuomalaisten eduselimeksi perustettiin tammikuussa 1919 Inkerin väliaikainen hoitokunta. Apua lähdettiin hakemaan Virosta, joka kävi parhaillaan vapaussotaansa Neuvosto-Venäjää vastaan. Viron hallitusta kiehtoi ajatus Länsi-Inkeristä puskurivyöhykkeenä ja yhteinen vihollinen yhdisti heitä. Viro ja Inkerin Väliaikainen hoitokunta solmivat maaliskuun lopulla 1919 sopimuksen, jonka mukaan inkerinsuomalaisista perustettaisiin Viron armeijan joukko-osasto, Inkerin Pataljoona, jota käytettiin Länsi-Inkerissä.
Toisaalta Pohjois-Inkerissä Kirjasalon kylistä muodostunut Kirjasalon tasavalta julistautui itsehallintoalueeksi, jonka tavoitteena oli liittyä Suomeen. Kansannousu alkoi kapinoina vuonna 1918 Suomen ja Venäjän sisällissodan aiheuttaman sekavan tilanteen aikana. Kapinoiden jälkeen Suomeen siirtyi joitakin tuhansia inkeriläisiä rankaisuretkien pelossa. Pohjois-Inkerin asiaa ajoi heinäkuussa 1919 perustettu Pohjois-Inkerin väliaikainen hoitokunta, mikä perusti Pohjois-Inkerin Rykmentin. Tarton rauhassa alue kuitenkin jäi Neuvosto-Venäjälle.
Länsi-Inkerin taistelut
Viron ja Inkerin väliaikainen hoitokunta tekivät maaliskuussa 1919 sopimuksen inkeriläisistä vapaaehtoisista muodostettavan joukko-osaston perustamisesta. Joukko-osastoa käytettäisiin Länsi-Inkerissä osana Viron armeijaa. Inkerin pataljoona muodostettiin Tallinnassa keväällä 1919 taistelemaan Länsi-Inkerissä. Se aloitti taistelunsa toukokuussa maihinnousulla Laukaanjoen suistoalueelle. Laukaanjoelta joukko eteni rannikkokylien kautta itään valloittaen Soikkolanniemen. Pataljoona kärsi merkittävänä tappion 19. toukokuuta kehnosti valmistellussa Kaprion valtausyrityksessä.
Kesäkuussa pataljoonaa vahvistettiin ja se laajennettiin rykmentiksi. Vahvistettu vapaaehtoisjoukko aloitti taas etenemisen rannikkoa pitkin kohti itää. Rykmentti valoitti alueita Yhinmäelle saakka ja valtasi Yhinmäen linnakkeen, jota se ei kuitenkaan pystynyt puolustamaan puna-armeijaa vastaan.
Samaan aikaan rykmentin sisäiset ristiriidat kärjistyivät. Inkeriläiset kokivat käyvänsä vapaustaistelua autonomisen Inkerinmaan puolesta, mutta valkoisten venäläisten näkemyksen mukaan itsenäiselle Inkerille ei ollut sijaa. Joukon suomalaiset upseerit taas eivät puolestaan halunneet toimia "ryssien" alaisuudessa. Rykmentin sisäiset ristiriidat johtivat lopulta sen hajoamiseen kesäkuun lopulla.
Rykmentti koottiin uudelleen Virossa ja se osallistui taisteluihin heinä-elokuun vaihteessa Länsi-Inkerissä, Soikkolan suunnalla. Lokakuussa joukko osallistui Venäjän valkoisen armeijan uuteen Pietarin valloitusyritykseen saavuttaen Pietarhovin. Pietarin valtausyritys kuitenkin epäonnistui ja rykmentti asetettiin vartioimaan rajaa Narva-Jõesuun pohjoispuolelle. Inkerin rykmentti hajotettiin lopullisesti kesäkuussa 1920.
Pohjois-Inkerin kansannousu
Georg Elfvengrenin johtama Pohjois-Inkerin rykmentti piti vuoteen 1920 hallussaan Kirjasalon tasavallaksi kutsuttua aluetta Pohjois-Inkerissä. Kesäkuussa 1919 Pohjois-Inkerin väliaikaisen toimikunnan lähetystö tuli pyytämään Elfvengreniä Pohjois-Inkerin rykmentin komentajaksi, mihin hän suostui. Toimikunta piti hallussaan Kirjasalon aluetta. Tuolloin rykmentissä oli 580 taistelijaa. Heinäkuussa 1919 Pohjois-Inkeri rykmentti valloitti rajavyöhykkeen, mutta kärsi tappion ja joutui perääntymään.
Seuraava hyökkäys tehtiin 1 700 sotilaan voimin 21. lokakuuta 1919 yhteistyössä Nikolai Judenitšin kanssa. Hyökkääjät onnistuivat valtaamaan Kuivosin aseman, Lempaalan ja Miikkulaisen Laatokan rannalla. Neuvostovenäläisten hyökkäys kuitenkin pakotti perääntymään ja Pohjois-Inkerin rykmentti vetäytyi takaisin Kirjasaloon. Rykmentin haltuun jäi myös Raasulin asema. Tämän jälkeen Elfvengren valittiin Pohjois-Inkerin väliaikaisen toimikunnan puheenjohtajaksi. pienoiskuva|Inkeriläisiä pakolaisia [[Rautu (Viipurin lääni)|Raudun Raasulin tulliasemalla vuonna 1921. ]] Elfvengrenin tultua hallituksen johtajaksi vahvistettiin Pohjois-Inkerin väliaikaisen toimikunnan ja Luoteis-Venäjän armeijan välisiä suhteita. Perustettiin myös sotasairaala ja Kirjasalon Sanomat -niminen lehti.
Suomeen jäi noin 7 000–8 000 inkeriläistä, joista osa muutti takaisin Inkeriin muutaman vuoden kuluttua.
Basaa
Basaa on Kamerunin Centre-maakunnassa puhuttu bantukieli. Sillä oli SIL Internationalin mukaan 230,000 äidinkielistä puhujaa vuonna 1982. Basaan läheinen sukukieli on bakoko.
Paul Rusesabagina
Paul Rusesabagina (s. 15. kesäkuuta 1954) on ruandalainen ihmisoikeusaktivisti, joka pelasti Ruandan kansanmurhan aikana yli tuhat tutsia ja maltillista hutua paikallisen hutumiliisin veritöiltä. Hän toimi sinä aikana belgialaisen Sabena-lentoyhtiön omistaman Hôtel des Mille Collinesin johtajana Kigalissa, Ruandassa.
Rusesabaginasta on tehty elokuva Hotelli Ruanda (2004)
Kun Ruandassa vuonna 1994 puhkesi kansanmurhaksi yltynyt konflikti, jossa äärihutut tappoivat sadan päivän aikana arviolta 800 000 ihmistä, Rusesabaginan hotellista tuli yksi harvoista turvapaikoista. Rusesabaginan isä oli hutu ja äiti tutsi. Hotellistaan Rusesabagina viestitti joka puolelle maailmaa yrittäen saada kansainvälistä yhteisöä puuttumaan tilanteeseen. Samalla hän lahjoi, maanitteli, valehteli ja juotti ketä tahansa, josta uskoi olevan jotakin hyötyä hotellin vieraiden ja oman perheensä pelastamiseksi. Lopulta hän onnistui pelastamaan 1 268 ihmisen hengen.
Kansanmurhan päättymisen jälkeen Rusesabagina johti hotellia vielä kaksi vuotta. Pelastuttuaan täpärästi salamurhalta hän pakeni vaimonsa ja neljän lapsensa kanssa Belgiaan. Siellä hän työskenteli taksinkuljettajana. Kun Rusesabaginan asuntoon murtauduttiin useita kertoja ja hänen asiakirjojaan varastettiin, hän muutti Yhdysvaltoihin.
Rusesabagina on Ruandaa vuodesta 1994 johtaneen presidentti Paul Kagamen hallinnon kriitikko. Vuonna 2020 Rusesabagina nousi Dubaissa lentokoneeseen, jonka oli määrä lentää Burundiin. Kone ei kuitenkaan laskeutunut Burundiin, vaan Ruandaan. Lentokentällä Rusesabagina pidätettiin välittömästi. Ruandan viranomaiset syyttivät Rusesabaginaa yhdeksästä eri rikoksesta, kuten murhasta, aseellisesta ryöstöstä ja terroristijärjestö FLN:n jäsenyydestä. Euroopan parlamentti arvosteli Ruandan hallitusta Rusesabaginan sieppauksesta ja 37 Yhdysvaltain kongressin jäsentä vaati  Rusesabaginan vapauttamista.
Rusesabagina tuomittiin vankeuteen 25 vuodeksi.
Hänet todettiin 20. syyskuuta 2021 syylliseksi terrorismiin liittyviin syytteisiin. Oikeudenkäynnin aikana hän tuomitsi presidentin Paul Kagamen ja kertoi, että hänet oli siepattu maanpaosta oikeudenkäyntiin Ruandaan.
Rusesabaginalla on vaimo, neljä lasta ja kaksi adoptiolasta. Hän ajoi taksia Brysselissä ja omistaa kuljetusyhtiön.
Yhdysvaltain presidentti George W. Bush myönsi 9. marraskuuta 2005 Rusesabaginalle U.S. Presidential Medal of Freedom -kunniamerkin tunnustuksena Ruandan kansanmurhan uhrien pelastajana.
Trypanosoma brucei
Trypanosoma brucei on yksisoluinen siimaeläin Trypanosoma-suvusta. Trypanosomat ovat loiseliöitä, jotka elävät eläinten ja ihmisen veressä tai kudoksissa, ja aiheuttavat sairauksia, joita kutsutaan yleisesti nimellä trypanosomiaasi. T. brucei aiheuttaa unitautia eli afrikkalaista trypanosomiaasia. Unitauti on vektorivälitteinen tauti, joka leviää isäntäeliöiden välillä pääasiassa tsetsekärpästen (Glossina) välityksellä. T. brucei jaetaan perinteisesti kolmeen alalajiin: T. b. gambiense, T. b. rhodesiense ja T. b. brucei. Näistä T. b. gambiense ja T. b. rhodesiense ovat ihmisen tautiloisioita, kun taas T. b. brucei tartuttaa pääasiassa vain muita selkärankaisia.
Boule lyonnaise
Boule lyonnaise on ranskalainen kuulapeli, kotoisin nimensä mukaisesti Lyonin alueelta. Se poikkeaa Pohjois-Euroopassa paljon tunnetummasta petankista muun muassa suurempien kuulien johdosta. Myös pelialue on pitempi ja 'ratamainen', vapaalla alueella pelaamista ei tunneta.
Lajista käytetään hyvin monia nimiä (Jeu National, Lyonnaise, Jeu lyonnais), niin Ranskassa kuin muissakin lajin piiriin kuuluvissa maissa. Varsin tavallista on puhua vain 'boulesta', vaikka sana tarkoittaa vain pelivälinettä, metallista kuulaa, jota käytetään monissa muissakin kuulapeleissä.
Kenttä
Kentän pituus on aina 27,5 m, mutta leveys vaihtelee välillä 2,5 - 4 m. Kenttä on jaettu useaan vyöhykkeeseen seuraavasti:
Pelin kulku
Pelimuotoja on neljä:
Aloitusarvonnan voittanut joukkue heittää heittoalueelta maalipallon vastapäädyn heittoalueelle ja heittää myös  ensimmäisen kuulan. Siitä eteenpäin heittovuoro on sillä joukkueella, jonka paras kuula ei ole lähinnä maalipalloa. Kierroksen päätyttyä lähemmäksi maalipalloa päässyt joukkue saa niin monta pistettä kuin sillä oli kuulia vastustajan parasta parempana.
Erän voittanut joukkue aloitta seuraavan erän. Peliä jatketaan, kunnes toinen joukkue on saavuttanut säädetyn pistemäärän tai ottelulle määrätty aika on ylitetty. Pistemäärä voidaan sopia tai järjestäjän puolesta määrätä välille 7 - 13 pistettä ja kestoaika välille 1 - 4 tuntia.
Mikäli ajan loppuessa joukkueet ovat tasapisteissä, pelataan ylimääräinen kierros. Ellei sekään ratkaise, voittaja määräytyy asetuskilpailulla.
Aiheesta muualla
Suomen Boule-liitto ry.
Liechtensteinin vaakuna
thumb|200px|Liechtensteinin vaakuna
Liechtensteinin vaakuna on Liechtensteinin tunnus lipun ja kansallislaulun ohella. Se on samalla myös ruhtinashuoneen tunnus. Sitä käytetään paitsi virallisissa yhteyksissä, myös postimerkeissä ja muussa sellaisessa. Oikeus vaakunan käyttöön on ainoastaan ruhtinashuoneen jäsenillä ja valtion virkamiehillä. Hallitus voi myös antaa yksityisille henkilöille ja yrityksille oikeuden käyttää vaakunaa, jos se hyödyttää myös valtiota.
Heraldinen selitys:
Kansainvälinen foneettinen aakkosto
thumb|320px|Kansainvälinen foneettinen aakkosto (suomennettu kaavio)
Kansainvälinen foneettinen aakkosto (myös kansainvälinen foneettinen kirjaimisto;, IPA) on foneettiseen merkitsemiseen tarkoitettu kirjaimisto. Nimestään huolimatta se ei ole aakkosten kokoelma, joka palvelisi jonkin tietyn kielen oikeinkirjoitusta ja määrittäisi aakkosjärjestyksen, vaan foneettisessa kirjoituksessa pyritään vakioimaan merkintätavat, joiden avulla voidaan esittää minkä tahansa luonnollisen kielen äänteitä ja foneemeja.
Kansainvälinen foneettinen aakkosto on laajimmin käytetty tarkekirjoitusjärjestelmä, mutta kielitieteen piirissä on kehitetty muitakin vastaavanlaisia järjestelmiä. Etenkin uralilaisten kielten tutkimuksessa on perinteisesti käytetty suomalais-ugrilaista tarkekirjoitusta. Suomen kielen kannalta myös kansainvälisen foneettisen aakkoston kirjaimet ovat kuitenkin muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta suhteellisen lähellä suomen oikeinkirjoitusta.
Historia
Kansainvälinen fonetiikkayhdistys International Phonetic Association alkoi kehittää foneettista kirjaimistoaan Pariisissa vuonna 1886. Tuolloin yhdistyksen nimi oli foneettisella kirjoituksella merkittynä Dhi Fonètik Tîtcerz’ Asóciécon (The Phonetic Teachers’ Association ’Fonetiikanopettajien yhdistys’). Työ perustui filologien Henry Sweetin sekä Isaac Pitmanin ja Alexander John Ellisin ehdotuksiin 1800-luvulta.
Kirjaimiston yli satavuotisen historian aikana sitä on muokattu usein. Suurimmat muutokset kirjaimistoon tehtiin vuonna 1986, minkä jälkeen sitä on edelleen päivitetty vuosina 1993, 1996 ja 2005.
Merkintätavat
Kansainvälistä foneettista aakkostoa voidaan soveltaa erilaisilla kuvailutasoilla ja erilaisilla tarkkuuksilla. Kielen ääntämystä voidaan kuvata lavealla tarkekirjoituksella, jolloin ilmaistaan vain tärkeimmät, kielikohtaisesti kontrastiiviset piirteet; tällöin tarkekirjoitus voi olla lähellä foneemista kuvausta ja se sijoitetaan vinoviivojen ”/ /” sisään. Vastaavasti joitain tarkoituksia varten voi olla soveliasta käyttää hyvinkin yksityiskohtaista tarkekirjoitusta, jossa pyritään merkitsemään pienimmätkin artikulatoriset piirteet. Tällöin käytetään hakasulkeita ”[ ]”.
Kun on tarpeen ilmaista, että tietty kirjainjono ei ole foneettinen tai foneeminen kuvaus vaan jonkin kielen oikeinkirjoituksen mukainen merkintätapa, on mahdollista sijoittaa sana kulmasulkeiden sisään ”⟨ ⟩” (tosin aitojen kulmasulkeiden sijasta käytetään usein suuremmuus- ja pienemmyysmerkkejä ”< >” tai toisinaan yksinkertaisia kulmalainausmerkkejä ”‹ ›”). Kulmasulkeiden sijasta voidaan kirjoitusasu merkitä myös kursivoimalla.
Pääperiaatteet
Kansainvälisen foneettisen aakkoston pääperiaatteisiin kuuluu tarjota erillinen symboli jokaiselle puheen segmentille pyrkien välttämään kirjainyhdistelmiä (digrafeja), kuten suomen <ng>, ja monimerkityksisyyttä (vrt. englannin <c> ~  ~ ).
Glenn Hughes
pienoiskuva|Hughes esiintymässä kesällä 2011. Glenn Hughes (s. 21. elokuuta 1951 Staffordshire, Englanti) on brittiläinen muusikko. Hän aloitti uransa funkyhtye Trapezessa, jossa hän lauloi ja soitti bassoa ollen samalla keulahahmo. Vuonna 1973 Hughes liittyi Deep Purplen basistiksi, mutta hän myös lauloi yhtyeessä David Coverdalen ohella. Hughes oli mukana kolmella Deep Purplen albumilla: Burn, Stormbringer ja Come Taste the Band (kokoonpanot Mk3 ja Mk4).
Deep Purplen neljännen kokoonpanon hajottua vuonna 1976 Hughes aloitti soolouran. Deep Purplen ajoilta hänelle jäi huumeriippuvuus, josta hän pääsi eroon vasta 1990-luvulla. Hughesin vahva lauluääni oli huomattu jo kauan sitten, ja Tony Iommi otti hänet Black Sabbathin laulajaksi vuonna 1986. Päihdeongelmat pakottivat hänet kuitenkin lähtemään yhtyeestä. Hughes ehti levyttää Black Sabbathin kanssa albumin Seventh Star.
Kansainvälinen foneettinen aakkosto
Symbolit
Konsonantit
Glenn Hughes
Hughes lauloi KLF:n vuonna 1992 julkaistulla America: What Time Is Love? -singlellä.
Kansainvälinen foneettinen aakkosto
Symbolit
Äänteiden symbolit ovat enimmäkseen peräisin latinalaisesta ja kreikkalaisesta kirjaimistosta. Jotkin symbolit on otettu kirjaimistoista sellaisinaan, toiset muokattuina. Muutamat on muokattu välimerkeistä, kuten glottaaliklusiilin symboli  latinalaisesta kysymysmerkistä, kun taas soinnillisen faryngaalisen frikatiivin symboli on peräisin arabialaisesta kirjaimesta ﻉ.
Latinalaisesta kirjaimistosta otetut merkit ovat yleisesti ottaen lähellä niiden ääntämystä eurooppalaisissa kielissä (merkittävinä poikkeuksina englannin ja ranskan kielet). Tärkeimmät erot suomeen ovat erillinen symboli äng-äänteelle sekä vokaalien osalta <ö>-kirjaimen äännearvoa vastaava, <ä>-kirjaimen äännearvoa vastaava  ja <a>-kirjaimen äännearvoa vastaava  (niin sanottu latinalainen alfa). On huomattava, että foneettisen kirjaimiston mukainen merkintä tarkoittaa laveaa väljää etuvokaalia, joka on äännearvoltaan melkein sama kuin  ja käytännössä vastaa suomen <ä>-kirjainta (tosin merkintää  voidaan epätäsmällisesti käyttää mistä tahansa laveasta väljästä vokaalista, etenkin kuvattaessa sellaisia kieliä, joissa etu- ja takavokaalin ero ei ole kontrastiivinen). Myös joissain suomen vierassanoissa esiintyville suhuäänteille on määritetty erityiset symbolit (<š>  ja <ž> ).
Glenn Hughes
Päästyään eroon huumeriippuvuudesta Hughes on jatkanut soolouraansa ja tehnyt levyjä muun muassa Gary Mooren, Black Sabbathin Tony Iommin ja Joe Lynn Turnerin kanssa. Kaksi albumiaan, Soul Mover (2005) ja Music For the Divine (2006), hän on tehnyt yhteistyössä Red Hot Chili Peppersin muusikoiden kanssa. Vuonna 2003 Hughes soitti Rata Blancan kanssa. Hughes toimi vuosina 2009–2013 superyhtye Black Country Communionin laulaja-basistina sen hajoamiseen saakka. Black Country Communionin jälkeen hän kiersi superyhtye Kings of Chaosin mukana, kunnes vuonna 2013 hän perusti uuden yhtyeen, joka kantaa nimeä California Breed.
Liechtensteinin lippu
Lipun mittasuhteet ovat 3:5. Kruunu lisättiin vuonna 1937 sen jälkeen, kun Liechtensteinin lippu oli vuonna 1936 Berliinin olympialaisissa sekoittunut identtiseen Haitin lippuun. Kruunun ulkomuotoa muutettiin hiukan vuonna 1982.
Kaakamon seisake
Kaakamon seisake oli rautatieliikennepaikka Torniossa rataosalla. Liikennepaikka sijaitsi ratakilometrillä 870,3 Kaakamon kylässä, suunnilleen Kemin ja Tornion rautatieasemien välisen 26 kilometrin mittaisen rataosuuden puolessa välissä.
Liikennepaikka avattiin liikenteelle Oulun–Tornion rautatien rakennustöiden yhteydessä 1900, ja se lakkautettiin 3. kesäkuuta 1984.
Kaakamon pysäkkirakennuksen suunnitteli rautatiehallituksen arkkitehti Bruno Granholm, ja se rakennettiin samoilla piirustuksilla kuin Tuiran, Kellon ja Lautiosaaren vanhan pysäkin asemarakennukset. Rakennus on nykyisin yksityisomistuksessa.
Korea Train Express
right|200px thumb|KTX-suurnopeusjuna thumb|Korean kaukojunaverkosto tammikuussa 2017.
Korea Train eXpress (KTX) on Etelä-Korean suurnopeusjunajärjestelmä, jota liikennöi pääosin Korail.
Rataverkosto
Ensimmäisen osan, 420-kilometrisen Gyeongbu-suurnopeusjunaradan rakentaminen Soulista Osongin ja Daejeonin kautta Busaniin alkoi vuonna 1992. Rata otettiin käyttöön vaiheittain ja se valmistui lopullisesti vuonna 2006. Toinen rataosuus, Honam-suurnopeuslinja (182 kilometriä) Osongista Gwangju Songjeongiin avattiin vuonna 2015. Kolmas osuus, Sudokwon-rata on 61 kilometrinen haararata Osongin ja Soulin väliseltä radalta Soulin eteläosiin. Se otettiin käyttöön joulukuussa 2016.
Esikoinen
Esikoinen on ihminen, joka on vanhempiensa vanhin lapsi. Varsinkin aikaisemmin sanaa esikoinen saatettiin kuitenkin käyttää niin, että esikoinen on aina miespuolinen ja vanhempiensa ensimmäinen poika on esikoinen, vaikka hänellä olisi vanhempia sisaria. Muun muassa Raamatussa sanaa esikoinen käytetään näin.
Esikoisen asemaa on usein korostettu. Esikoisella on voinut olla oikeus esimerkiksi tavallista suurempaan perintöosaan. Useimmissa monarkioissa kruunun perii yleensä esikoinen. Aikaisemmin tässä esikoisuus käsitettiin aina niin, että esikoinen voi olla vain miespuolinen, mutta nykyään monissa monarkioissa on siirrytty sukupuolesta riippumattomaan kruununperimysjärjestykseen, jolloin kruunun perii monarkin vanhin lapsi sukupuolestaan riippumatta.
Charlie Hunnam
Charles Matthew ”Charlie” Hunnam (s. 10. huhtikuuta 1980 Newcastle upon Tyne, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on englantilainen näyttelijä, joka on näytellyt urallaan useissa elokuvissa ja televisiosarjoissa. Hunnam tunnetaan muun muassa roolistaan Jackson Tellerinä sarjassa Sons of Anarchy. Hän näytteli myös Raleigh Beckettiä vuonna 2013 ensi-iltansa saaneessa elokuvassa Pacific Rim – Hyökkäys Maahan.
Esikoinen
Tutkimusten mukaan esikoiset ovat myös tunnollisempia ja vastuullisempia kuin myöhemmin syntyneet. Vastuunkantaminen vaikuttaa helposti esikoisten ammatinvalintaan. Heitä päätyy tyypillisesti esimerkiksi opettajiksi ja hoiva-alalle. Esikoisilla on myös taipumus hakeutua esimiestyöhön.
Suurperheissä syntymäjärjestyksen on havaittu liittyvän jopa älykkyyteen. Jos perheessä on esimerkiksi kymmenen lasta, niin pienimmille riittää paljon vähemmän huomiota. Etelä-Amerikasta on tutkimustietoa, että suurperheissä lasten älykkyystaso on sitä matalampi mitä myöhempänä lapsi on syntymäjärjestyksessä.
Laverne Cox
Laverne Cox (s. 29. toukokuuta 1972) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen puolestapuhuja. Hänet tunnetaan parhaiten televisiosarjasta Orange Is the New Black, jossa hänen roolihahmonsa on Sophia Burset. Hän oli roolistaan ehdolla Emmy-palkinnon saajaksi vuonna 2014, ja hänestä tuli ensimmäinen Emmy-ehdokkuuden saanut avoimesti transsukupuolinen henkilö. Lisäksi Cox on ensimmäinen transsukupuolinen henkilö, joka on päässyt Time-lehden kanteen.
Cox on puhunut julkisuudessa transsukupuolisuudesta ja ansainnut tietoisuuden lisäämisestä esimerkiksi GLAAD-mediapalkinnon.
Elämä ja ura
Laverne Cox syntyi ja varttui Mobilessa, joka sijaitsee Alabaman osavaltiossa Yhdysvalloissa. Hänellä on identtinen kaksosveli M Lamar, joka näytteli Orange Is the New Black -sarjan takaumassa Marcusta eli Sophia Bursettia ennen sukupuolenkorjausta. Laverne Cox määriteltiin lapsena pojaksi, ja hän kertoo yrittäneensä itsemurhaa 11-vuotiaana, koska joutui salaamaan todelliset tuntemuksensa sukupuolestaan.
Myöhemmin Cox muutti New Yorkiin, jossa hän esiintyi Off Broadway -tuotannoissa ja koe-esiintyi eri rooleihin. Läpimurto tapahtui heinäkuussa 2013, kun Netflix alkoi esittää draamasarjaa Orange Is the New Black. Naisvankilaan sijoittuvassa sarjassa Cox näyttelee Sophia Bursetia, sukupuolensa korjannutta kampaajaa. Vuonna 2014 hän oli roolistaan ehdolla parhaan komediasarjan vierailevan naisnäyttelijän Primetime Emmy -palkintoon, ja hänestä tuli ensimmäinen transsukupuolinen Emmy-ehdokas.
Ulf Rönnholm
Ulf Runar Rönnholm (8. elokuuta 1929 Helsinki – 3. kesäkuuta 2015) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.
Vuonna 1969 Rönnholmista tuli maalitehdas Sadolinin toimitusjohtaja. Yhtiön liiketoiminta laajeni 1980-luvulla ja vienti kehittyi, muun muassa Neuvostoliittoon. Se oli vuonna 1987 edelläkävijä koskien yhteisyritysten perustamista neuvostoliittolaisten osapuolten kanssa. Neuvostoliitto ei ollut koskaan aiemmin solminut yhteisyritystä länsimaisen kumppanin kanssa ja Rönnholm kävi esittelemässä asiaa muun muassa Harvardin yliopistossa asti. Teollisuusneuvoksen arvonimen Rönnholm sai vuonna 1988. Hän jäi eläkkeelle Sadolinin toimitusjohtajan tehtävästä 1994, vaikka jatkoikin vielä yhtiön vanhempana neuvonantajana. Rönnholmilla oli uransa aikana myös useita alansa luottamustoimia.
Nine (Blink-182:n albumi)
Nine on Blink-182:n kahdeksas studioalbumi, joka julkaistiin 20. syyskuuta 2019.
Sidkia
Sidkia oli Juudan viimeinen kuningas ennen Babylonin pakko­siirtolaisuutta. Hänen alkuperäinen nimensä oli Mattanja kunnes Nebukadnessar II risti hänet Sidkiaksi ja asetti Juudan valtaistuimelle. Hän oli Josian poika. Hän oli kuninkaaksi tullessaan 21-vuotias ja hallitsi 11 vuoden ajan. Sidkia teki sitä, mikä on väärää Herran silmissä. Sidkia ryhtyi kapinaan Babyloniaa vastaan Egyptin ja Tyyron tukeen luottaen 589 eaa. paikkeilla. Babylonialaiset valloittivat jälleen kerran koko Juudan ja aloittivat Jerusalemin piirityksen. Jeremia yritti neuvoa kuningasta antautumaan, mutta tämä pysyi kovana. Lopulta kaupungin puolustus murtui erittäin kovan nälänhädän takia. Sidkia perheineen yritti paeta, mutta he jäivät kiinni. Sidkian pojat surmattiin hänen nähtensä ja hänen silmänsä sokaistiin. Sitten Nebukadnessar kiinnitti hänet hevosensa häntään. Sidkia vietiin Babyloniin, jossa hän kuoli. Jerusalem vallattiin ja tuhottiin maan tasalle. Sitten pääosa juutalaisista vietiin pakkosiirtolaisuuteen Babyloniin. Juuda menetti itsenäisyytensä ja sen johtoon asetettiin käskynhaltija.
Vanhan Jerusalemin alla on Sidkian luola, jossa Liiton arkin on arveltu olleen.
Jalkapallon Italian mestaruuskilpailut 1899
Jalkapallon Italian mestaruudesta pelattiin toista kertaa virallisesti vuonna 1899. Mestaruuden voitti toistamiseen genovalainen Genoa CFC.
Brandon Teena
Brandon Teena (12. joulukuuta 1972 Lincoln, Nebraska – 31. joulukuuta 1993) oli yhdysvaltalainen transmies. Hänet raiskattiin ja murhattiin, jolloin hänestä tuli eräs Yhdysvaltain tunnetuimmista 1990-luvun viharikosten uhreista. Elokuva Boys Don't Cry perustuu Teenan tarinaan.
Lapsuus
Brandon Teena varttui Lincolnissa Nebraskassa, perheensä mukaan hyvin poikamaisena tyttönä. Kun Teena oli vielä alaikäinen, hänen miespuolinen sukulaisensa hyväksikäytti häntä ja hänen sisartaan Tammya seksuaalisesti. Heidän äitinsä JoAnn Brandonin mukaan he hakeutuivat terapiaan vuonna 1991.
Teena alkoi identifioitua mieheksi lukiossa ja tapaili tyttöjä, mutta piti syntymässä määritellyn sukupuolensa salassa. Äiti ei hyväksynyt Teenan miehistä identiteettiä vaan kutsui tätä yhä tyttärekseen. Teena väitti usein olevansa intersukupuolinen, mutta tämä on myöhemmin todettu vääräksi tiedoksi.
Falls City, Nebraska
Vuonna 1993, jouduttuaan ongelmiin lain kanssa, Teena muutti Falls Cityyn, Richardsonin piirikuntaan, jossa hän esiintyi nuorena miehenä. Hän tutustui useisiin paikallisiin asukkaisiin ja ystävystyi heidän kanssaan. Muutettuaan yhteen silloisen tyttöystävänsä Lisa Lambertin kanssa hän alkoi tapailla erästä Lambertin ystävää, Lana Tisdeliä ja tutustui aiemmista rikoksista tuomittuihin John Lotteriin sekä Marvin "Tom" Nisseniin. Nissen oli naimisissa ja hänellä oli kaksi lasta. Tisdel ja Lotter, jotka olivat lapsuudenystäviä, olivat tapailleet useita vuosia aiemmin. Eräs toinen mies, Phillip DeVine, alkoi tapailla Tisdelin nuorempaa siskoa sekä ystävystyi Teenan kanssa.
Joulukuun 19. päivänä 1993 Teena pidätettiin alkoholin hallussapidon ja sekkiväärennösten takia. Tisdel maksoi hänen takuunsa. Koska Teena oli viety vankilan naistenosastolle, Tisdel sai tietää tämän transsukupuolisuudesta. Teenan pidätys julkaistiin paikallislehdessä hänen syntymänimellään. Näin hänen tuttavansa saivat myös tietää Teenan syntymässä määritellystä sukupuolesta.
Raiskaus
Jouluaaton 1993 juhlissa Nissen ja Lotter tarttuivat Teenaan ja pakottivat tämän laskemaan housunsa todistaakseen Tisdelille, että hän oli nainen. Tisdel katsoi vasta pakotettuna, eikä silloinkaan sanonut mitään. Tämän jälkeen Lotter ja Nissen kävivät Teenan kimppuun ja pakottivat hänet autoon. He ajoivat teollisuusalueelle, jossa he pahoinpitelivät ja raiskasivat hänet. Raiskauksen jälkeen kaikki kolme palasivat Nissenin kotiin.
Teena pakeni Nissenin talosta kiipeämällä ulos kylpyhuoneen ikkunasta ja suuntasi Tisdelin asunnolle. Tisdel sai suostuteltua hänet menemään poliisin luo, vaikka Nissen ja Lotter olivat vannottaneet tätä pysymään vaiti.
Venetsialaiset
Venetsialaiset on elokuun viimeisenä lauantaina vietettävä veneily- ja mökkeilykauden päätösjuhla. Venetsialaisia pidetään myös veden, tulen ja valon juhlana. Länsi-Suomen rannikkoalueet kuten Pori, Rauma, Kalajoki, Kokkola, Pietarsaari ja Pohjanmaa ovat perinteisiä venetsialaisten viettopaikkoja. Koko ruotsinkielisellä Pohjanmaalla vietetään yleisesti huvilakauden päättäjäisiä, villaavslutning, mutta venetsialaisista (venetiansk afton) puhuttiin aiemmin lähinnä Kokkolassa, Pietarsaaressa, Uudessakaarlepyyssä ja Uudessakaupungissa. Nykyisin venetsialaisia järjestetään kuitenkin ympäri maata.
Brandon Teena
Raiskaus
Teena meni ensiapuklinikalle, jossa häneltä kerättiin todisteita raiskauksesta. Nämä näytteet katosivat myöhemmin. Šeriffi Charles B. Laux kuulusteli Teenaa raiskauksesta. Hän oli erityisen kiinnostunut tämän transsukupuolisuudesta, jopa niinkin paljon että Teena piti monia kysymyksiä töykeinä ja tarpeettomina ja kieltäytyi vastaamasta.
Venetsialaiset
Venetsialaisten kanssa samana viikonloppuna järjestetään Itämeren rannoilla myös muinaistulien yö.
Meren rannalle keskittyvä juhlinta käsittää värikkäitä lyhtyjä, nuotioita ja ilotulituksia. Monet kaupungit ovat sallineet yksityisetkin ilotulitukset juhlailtana. Ilotulitteita ammutaan lähes koko Suomessa aina pääkaupunkiseudulta Kemin korkeudelle asti.
Brandon Teena
Kuolema
Poliisikuulusteluissa Lotter kielsi edes koskeneensa Teenaan, kun taas Nissen syytti Lotteria raiskauksesta ja sanoi itse vain katsoneensa sivusta. Miehet jatkoivat Teenan etsimistä, ja hän palasi asumaan Lisa Lambertin luo.
Venetsialaiset
Ilotulitteiden ampuminen on usein sallittua venetsialaisia viettävillä paikkakunnilla, ellei voimassa ole metsäpalovaroitusta. Sallittu ampumisaika vaihtelee pelastuslaitoksesta riippuen, mutta ajoittuu elokuun viimeisen lauantain ja sunnuntain väliseen yöhön alkaen yleensä kello 18–21 ja päättyen kello 00–02. Kunta tai pelastuslaitos voi myös asettaa erilaisia rajoituksia muun muassa sallituille ampumispaikoille. Rajoituksista tiedotetaan muun muassa näiden internet-sivuilla. Ilotulitteiden myyntiaika vaihtelee, mutta alkaa yleensä keskiviikkona kolme päivää ennen lauantaita ja loppuu lauantaina.
Brandon Teena
Kuolema
Lotter varasti aseen naapuriltaan, jonka jälkeen he menivät Tisdelin asunnolle. Tisdel kertoi, että Teena ei ollut hänen asunnollaan, mutta hänen äitinsä paljasti kaksikolle Teenan piileskelevän Lambertin kotona.
Nissen ja Lotter murtautuivat Lambertin asuntoon ja löysivät Lambertin sängystä. He vaativat saada kuulla missä Teena on. Lambert kieltäytyi, jolloin Nissen lähti etsimään Teenaa ja löysi tämän sängyn alta. Miehet kysyivät Lambertilta oliko talossa muita, ja tämä kertoi miesystävänsä Phillip DeVinen asuvan hänen kanssaan. He ampuivat tämän, kuten myös Teenan ja Lambertin.
Venetsialaiset
Historia
Venetsialaisia on Suomessa ryhdytty juhlimaan tiettävästi 1800-luvun lopulla Pohjanlahden suurissa kaupungeissa. Venetsialaisten kanssa samaan aikaan on myös muinaistulien yö, jonka juhliminen on alkanut vasta vuonna 1992.
Brandon Teena
Kuolema
Miehet pakenivat murhien jälkeen, mutta heidät pidätettiin ja heitä syytettiin murhasta pian tämän jälkeen.
Venetsialaiset
Historia
Aluksi juhlan viettoon kelpasi mikä tahansa elokuinen pimenevä kesäilta. Näin juhlien luonne, eli valon ja tulen leikki veden pinnalla, saatiin parhaiten esille. Venetsialaisten ajankohdaksi on sittemmin vakiintunut elokuun viimeinen viikonloppu.