cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Catilina
Catilinan salaliitto on yksi Rooman tasavallan kuuluisimmista tapauksista. Ciceron pitämät Catilinan syytöspuheet, joita oli useita, kuuluvat maailmanhistorian tunnetuimpiin puheisiin retoristen ansioidensa vuoksi. Cicero otti irti kaiken mahdollisen poliittisen hyödyn tapauksesta. Hän sai myös arvonimen pater patriae. Sallustiuksen laatima Catilinan salaliitto (40-luvulla eaa.) on toinen keskeisistä lähteistä Catilinan elämälle.
Hr. Ms. Friesland (1896)
'''Hr.Ms. Friesland''' oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston Holland-luokan panssarikansiristeilijä.
Valmistus
Alus tilattiin Nederlandsche Stoomboot Maatschappijlta Rotterdamista ja sen köli laskettiin vuonna 1895. Alus laskettiin vesille 4. marraskuuta 1896 ja se otettiin palvelukseen 16. tammikuuta 1898.
Silbervogel
Suunnittelijat Sänger ja Bredt
Sänger väitteli tekniikan tohtoriksi vuonna 1929 aiheenaan lentokoneiden siipirakenteet. Hänen ehdotuksensa rakettitekniikasta väitöskirjan aiheeksi oli hylätty. Vuonna 1933 hän julkaisi teoksen Raketenflugtechnik, jossa kävi läpi suunnittelemansa rakettikoneen, rakettiliitokoneen periaatteet. Vuonna 1936 Luftwaffe perusti Sängerille hänen tutkimuksiaan varten Trauenin tutkimuskeskuksen Ala-Saksiin. Trauenissa Sänger kehitti apulaisensa, myöhemmän vaimonsa matemaatikko, tohtori Irene Bredtin kanssa alun hyvin yksinkertaisen mallisen rakettiliitokoneensa ideaa eteenpäin. Nostovoiman lisäämiseksi koneen runko suunniteltiin leveäksi ja matalapohjaiseksi, ja se sai Sängerin apulaisilta lempinimen silitysrauta. Virallisemmalta nimeltään kone oli Silbervogel.
Hr. Ms. Friesland (1896)
Palvelus
Alus lähetettiin 28. huhtikuuta 1899 Curacaoon alueella syntyneen konfliktin vuoksi tehtävänään alueen puolueettomuuden turvaaminen. Myöhemmin samana vuonna se lähetettiin Hollannin Itä-Intiaan. Toisen buurisodan puhjettua alus lähetettiin 24. lokakuuta 1899 Tanjung Priokista Lourenco Marquesiin suojaamaan alueella olleita Alankomaiden kansalaisia ja maan etuja alueella. Se palasi 23. elokuuta 1900 Hollannin Itä-Intiaan.
Silbervogel
Suunnittelijat Sänger ja Bredt
Suunnitelma esiteltiin kahdesti, vuosina 1938 ja 1939 Saksan ilmailuministeriö RLM:lle (Reichs Luftsfahrt Ministerium). Pariskunta kehitti hanketta, kunnes 1940 Sänger komennettiin työskentelemään patoputkimoottorilla varustetun hävittäjäkoneen kehittämiseksi. Sänger ja Bredt kuitenkin jatkoivat Silbervogelin suunnittelua, ja elokuussa 1944 heidän työnsä tulokset julkaistiin salaisessa raportissa Über einen Raketenantrieb für Fernbomber. Raporttia painettiin vain sata kappaletta, jotka jaettiin korkea-arvoisille upseereille ja virkamiehille.
Hr. Ms. Friesland (1896)
Palvelus
Vuonna 1902 alus lähetettiin Colomboon noutamaan kymmenen hollantilaisvapaaehtoista, jotka olivat jääneet sotavangeiksi Buurisodassa. Matka tehtiin paikallisen Alankomaiden konsulin pyynnöstä. Alus lähti 4. heinäkuuta 1904 Alankomaihin vapautetut sotavangit mukanaan.
Silbervogel
Rakettimoottorinen kaukoliitokone
Suunniteltu liitokone, Silbervogel, tai RaBo (Raketen-Bomber), myös Antipodenferngleiter, oli 34 metriä pitkä yksipaikkainen pommittaja. Rungon läpimitta oli 2,32 metriä, ja se oli suunniteltu pohjaltaan tasaiseksi nostovoiman parantamiseksi. Koneen omapaino oli kymmenen tonnia ja polttoainemäärä 90 tonnia, maksimi lentoonlähtöpaino 133 773 kiloa. Sängerin suunnittelemat nestemäistä happea ja kerosiinia käyttävät moottorit antaisivat 6 000 MN:n työntövoiman. Pommikuorma riippuisi halutusta polttoainemäärästä: pommikuiluun mahtui 30 tonnia pommeja.
Hr. Ms. Friesland (1896)
Palvelus
Vuonna 1908 alus lähti Hr. Ms. Gelderlandin ja Hr. Ms. Jacob van Heemskerckin kanssa partiomatkalle Venezuelan rannikolle toisen Castron kriisin aikana. Alus vartioi Maracaibon satamaan pääsyä.
Silbervogel
Rakettimoottorinen kaukoliitokone
Nousun jälkeen alus käynnistäisi omat moottorinsa ja lentäjä kääntäisi koneen nokan ylös sopivaan kulmaan. Nousu 12 kilometriin veisi 25 sekuntia, ja koneen omat rakettimoottorit käynnistyisivät 285 m/s nopeudessa. Ballistisella radallaan kone saavuttaisi kymmenkertaisen äänennopeuden ja sen avulla 160 kilometrin korkeuden. Tässä vaiheessa koneella olisi runsas liike-energia, jolloin se kääntyisi ja syöksyisi ilmakehään alas 40 kilometriin, josta se ilmakehän suuremman tiheyden ja siitä aiheutuvan nostovoiman vuoksi kimpoaisi takaisin noin 125 kilometrin korkeuteen. Kone syöksyisi toistuvasti alas ja kimpoaisi eteenpäin hieman matalammalle 120 kilometriin, ja jälleen 90 ja 82 kilometriin, kaikkiaan yhdeksän kertaa. Viimein 40 kilometrin korkeudesta kone kääntyisi loppuliitoon laskeutuen 23 500 kilometrin päässä laukaisupisteestä.
Hr. Ms. Friesland (1896)
Palvelus
Alus osallistui 17. syyskuuta 1910 Belgian kuninkaan Albert I:n ja hänen puolisonsa vierailuun Alankomaissa. Vierailun aikana kuningaspari vieraili IJ:ssä Amsterdamissa, missä Jacob van Heemskerck, Friesland, Hr. Ms. Piet Hein, Hr. Ms. Evertsen, Hr. Ms. O1 ja muut Alankomaiden laivaston alukset olivat ankkurissa. Alukset tarkistettiin ja ne ampuivat kunnialaukaukset. Kuningasparille esiteltiin Jacob van Heemscerck.
Alus poistettiin palveluksesta vuonna 1913.
Silbervogel
Kohteet
Kone oli suunniteltu pommittamaan Yhdysvaltoja. Tarkoitus ei ollut tuottaa sotilaallisesti merkittäviä tuhoja, vaan saavuttaa propagandavaikutus pommittamalla New Yorkia. Tämän vuoksi pienikin pommikuorma olisi riittävä. Kone oli määrä laukaista Euroopasta, josta se olisi syöksynyt New Yorkin päälle, liitänyt mantereen yli ja laskeutunut japanilaisten hallitsemalle Tyynenmeren alueelle. New Yorkin lisäksi saksalaiset kaavailivat maaleiksi pääkaupunki Washingtonia ja Pittsburghia, Yhdysvaltain terästuotannon keskusta.
Raportissa laskettiin esimerkkejä mahdollisista lentomatkoista ja pommikuormista eri rakettityypeillä työntövoimiltaan 3 000, 4 000 tai 5 000 Ns/kg. Sänger ja Bredt ehdottivat 4 000 Ns/kg moottoria. He olivat kokeissaan käyttäneet jo 3 000 Ns/kg moottoreita, ja Trauenissa oli rakennettu jopa 10 000 Ns/kg koemoottori. Suurimmalla mahdollisella pommikuormalla, 30 tonnia, toimintamatka oli moottorista riippuen 850, 2 200 ja 3 500 kilometriä. Pienentämällä pommikuorma 5 000 kiloon toimintamatka olisi kasvanut 2 700, 5 500 ja 10 100 kilometriin. Esimerkiksi Panaman kanava olisi saavutettu kahden tonnin pommikuormalla 69 minuutin lennon jälkeen. Pommitettuaan kone olisi sytyttänyt moottorinsa uudelleen lentääkseen vielä 3 200 km ja laskeutuakseen ystävällismieliseen maahan Etelä-Amerikkaan. Panaman kanavan pommituslennon kokonaismatka olisi ollut 12 650 km ja lentoaika vajaat kaksi tuntia. Sydney olisi saavutettu kolmen tonnin pommikuormalla, ja sytytettyään moottorit uudelleen paluumatkaa varten koneet olisivat laskeutuneet lähtöpisteeseensä 3 tunnin 38 minuutin lennon jälkeen.
Sodan jälkeen
Saksalaiset eivät toteuttaneet Silbervogel-suunnitelmaa. Raportti koneen suunnitelmasta kulkeutui sekä Neuvostoliittoon että Yhdysvaltoihin, joissa se vaikutti molempien maiden avaruustutkimukseen. Usemman kimmokkeen paluuta ilmakehään ei ole koskaan tehty, mutta esimerkiksi Apollon komentomoduli ja NASA:n avaruussukkula käyttivät ilmakehää hyväkseen palatessaan maahan.
Luettelo jalkapallon Viron mestaruuden voittaneista joukkueista
Tämä on luettelo miesten jalkapallon Viron pääsarjan mitalistijoukkueista.
Kg
Kg tarkoittaa seuraavia:
Keesojen lehto
Keesojen lehto on suomalaismuusikko Pekka Pohjolan kolmas studioalbumi, joka ilmestyi maaliskuussa 1977. Se on julkaistu nimellä Mathematician's Air Display Isossa-Britanniassa ja Japanissa sekä nimellä Skuggornas tjuvstart Ruotsissa. Näiden maiden lisäksi albumi on julkaistu ainakin Italiassa, Yhdysvalloissa, Saksassa ja Benelux-maissa. Keesojen lehto on Pekka Pohjolan myydyin albumi, ja se valittiin vuoden albumiksi Musa-lehdessä vuonna 1977. Albumin raidat on nimennyt Hector.
Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sovittanut Pekka Pohjola.
A-puoli
B-puoli
Julkaisut ulkomailla
thumb|Albumin kansikuva Iso-Britanniassa ja Japanissa.
thumb|Albumin kansikuva Benelux-maissa ja Saksassa.
thumb|Albumin kansikuva Yhdysvalloissa ja Italiassa.
Lucena CF
Lucena Club de Fútbol, S.A.D. on jalkapalloseura, joka tulee Lucenan kaupungista Espanjasta. Joukkue on perustettu vuonna 1968 ja se pelaa tällä hetkellä maan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda División B:ssä. Sen kotistadionina toimii 6 000-paikkainen Estadio Municipal de Lucena.
Seura perustettiin nimellä Atlético Lucentino Industrial vuonna 1968, jolla se kulki aina vuoteen 2006 asti. Tästä lähtien seuran nimeksi vaihdettiin Lucena Club de Fútbol. Edustusjoukkue on pelannut suurimman osan seurahistoriastaan maan alimmalla kansallisella sarjatasolla Tercera Divisiónissa.
Gabriel d’Arboussier
pienoiskuva|Gabriel d’Arboussier vuonna 1960. Gabriel d’Arboussier (14. tammikuuta 1908 Djenné – 21. joulukuuta 1976 Geneve) oli ranskalainen ja senegalilainen poliitikko. Hän oli keskeinen vaikuttaja Ranskan Afrikan siirtomaiden tiellä itsenäisyyteen.
Gabriel d’Arboussier syntyi ranskalaisen siirtomaavirkailijan Henri d’Arboussierin perheeseen. Hänen äitinsä oli tukuloripäällikkö Umar Tallin jälkeläisiin kuulunut diawando. Gabriel kävi alakoulun Ouagadougoussa, suoritti keskikoulun Ranskan Sorèzessa ja valmistui juristiksi Pariisin yliopistosta. Vuonna 1941 hän suoritti tutkinnon Pariisin siirtomaakoulussa.
Vuonna 1947 d’Arboussierista tuli Rassemblement démocratique africain -järjestön pääsihteeri. Samana vuonna hänet valittiin Norsunluurannikon edustajana Ranskan unionin yleiskokoukseen. Suhteita Ranskan kommunistiseen puolueeseen vaalinut d’Arboussier erotettiin RDA:sta vuonna 1952. Hänet otettiin takaisin puolueeseen vuonna 1957 ja valittiin sen koordinaatiokomitean sihteeriksi. Vuosina 1957–1958 hän toimi Ranskan Länsi-Afrikan suuren neuvoston varapuheenjohtajana ja puheenjohtajana.
Ranskan Länsi-Afrikan hajottua vuonna 1958 d’Arboussier otti Senegalin kansalaisuuden. Hän liittyi Mouvement populaire sénégalais -puolueeseen ja tuli valituksi maan parlamenttiin. Vuosina 1959–1960 hän oli myös Malin liittovaltion parlamentin jäsen. Vuosina 1960–1962 d’Arboussier toimi Senegalin oikeusministerinä. Sen jälkeen hän oli maan suurlähettiläänä Ranskassa ja Länsi-Saksassa sekä työskenteli Unescon varajohtajana ja YK:n tutkimus- ja koulutusinstituutin johtajana.
Mnemic
Mnemic on vuonna 1998 Tanskan Aalborgissa perustettu metalliyhtye. Yhtyeen musiikkia voidaan melodisen death metalin, industrial metalin ja progressiivisen metallin fuusioksi, jossa on vivahteita thrash metalista ja groove metalista. Yhtye on kuvaillut itseään "tulevaisuuden fuusiometalliksi". Sen nimi tulee sanoista "Mainly Neurotic Energy Modifying Instant Creation".
Henri Knuutinen
Henri Knuutinen (s. 27. joulukuuta 1997 Kiuruvesi) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Mestis-joukkue Iisalmen Peli-Karhuissa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä, mutta Knuutinen osaa pelata myös keskushyökkääjänä.
Seuraura
Knuutinen on Kiuruveden Kiekko -81:n kasvatti. Hän siirtyi 15-vuotiaana Iisalmen Peli-Karhujen B-nuoriin kaudeksi 2013–2014, mutta B-nuorten Suomi-sarjan karsintojen jälkeen Knuutinen siirtyi kuitenkin kesken kauden Kalevan Pallon B2-nuoriin. Kaudella 2015–2016 hän voitti seuran A-nuorten sisäisen tehotilaston lukemalla +20, kuten myös pudotuspeleissä lukemalla +7. Knuutinen voitti kauden päätteeksi A-nuorten SM-pronssia. Juniori-KalPa ry:n omissa kauden päättäjäisissä hänet palkittiin A-nuorten joukkueesta Vuoden tulokkaana sekä Tiukan taistelijan Hannes Maljalla.
Elokuussa 2016 Knuutinen teki KalPan kanssa vuoden mittaisen SM-liigasopimuksen. Hän pelasi ensimmäisen miesten pääsarjaottelunsa vain 18-vuotiaana Mestarien liigassa 20. elokuuta 2016 ruotsalaista Skellefteå AIK:ta vastaan. Knuutinen merkittiin KalPan 13. hyökkääjäksi. SM-liigadebyyttinsä hän teki 12. marraskuuta 2016 Helsingin IFK:ta vastaan. Knuutinen merkittiin KalPan nelosketjun oikeaan laitaan Eetu Luostarisen ja Topi Piipposen viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 6.27 minuuttia. Liigauransa avausmaalin Knuutinen teki 31. tammikuuta 2017 myös Helsingin IFK:ta vastaan. Sami Simonen valitsi hänet ottelun Alumnien tähtien kolmostähdeksi. Kaikkiaan Knuutinen pelasi kauden 2016–2017 aikana SM-liigassa 22 runkosarja- ja neljä playoff-ottelua tehopistein 1+1=2. Hän voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa. Knuutinen pelasi suurimman osan kaudestaan kuitenkin KalPan A-nuorissa. Toukokuussa 2017 hän teki seuran kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Kaudella 2017–2018 Knuutinen pelasi KalPassa kaksi SM-liigaottelua. Hän kärsi kauden aikana kuitenkin loukkaantumisista ja pelasi seuran A-nuorissakin vain 15 ottelua. Kaudella 2018–2019 Knuutinen pelasi KalPan SM-liigajoukkueessa 41 runkosarjaottelua tehopistein 1+5=6. Hän edusti joukkuetta myös Spengler Cupissa, joka päättyi KalPan voittoon. Knuutinen pelasi miesten pelejä myös kolmen ottelun verran lainalla Mestis-joukkue Iisalmen Peli-Karhuissa. Maaliskuussa 2019 hän teki KalPan kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. Alkukauden 2019–2020 Knuutinen pelasi suurimmaksi osaksi lainalla IPK:ssa. Hän pelasi KalPassa kymmenen ottelua. Siirtotakarajan jälkeen, helmikuussa 2020 Knuutisen vahvistettiin lähtökohtaisesti jatkavan IPK:ssa loppukauden ajan. Hänellä oli kuitenkin siirtotakarajan jälkeen mahdollisuus siirtyä kerran KalPaan, jonne Knuutinen palasi kauden viimeiseksi jääneeseen runkosarjaotteluun. Kaudella 2020–2021 hänellä oli yhä vaikeuksia vakiinnuttaa paikkansa SM-liigatasolla ja Knuutinen kärsi myös loukkaantumisista. Hän pelasi kauden aikana kymmenen ottelua lainalla IPK:ssa. Huhtikuussa 2021 Knuutinen teki KalPan kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Knuutisen kausi 2021–2022 päättyi vain 17 ottelun jälkeen loukkaantumisen vuoksi marraskuussa 2021.
Knuutinen palasi kaudeksi 2022–2023 vuoden mittaisella sopimuksella IPK:n Mestis-joukkueeseen.
Maajoukkueura
Knuutinen on pelannut kolme nuorten maaottelua.
Muuta
Knuutinen harrasti lapsena myös 14-vuotiaaksi asti jalkapalloa Kiuruveden Palloilijoissa sekä KiuPan ja iisalmelaisen PK-37:n yhdistelmäjoukkueessa.
Jussi Halla-aho: Epävirallinen elämäkerta
Jussi Halla-aho: Epävirallinen elämäkerta on Iltalehden politiikantoimittajan Lauri Nurmen kirjoittama elämäkerta Perussuomalaisten entisestä puheenjohtajasta Jussi Halla-ahosta. Kirjan on julkaissut vuonna 2020 Into.
Kirjaa varten Nurmi haastatteli Halla-ahon hyvin tuntevia ihmisiä, kävi läpi arkistoja ja teki Halla-ahon kirjoitusten tekstianalyysiä. Halla-aho ei suostunut Nurmen haastatteluun kirjaa varten eikä aio lukea sitä.
Kirja jakautuu neljään pääosaan. Osa 1 "Lapsuus ja nuoruus" käy läpi taustan ja vaiheet ennen opiskelua. Osa 2 "Opintopolulta perheenisäksi" käsittelee nuoren aikuisen poliittista ja yksityiselämää ja miten yliopistoura hiipuu. Osa 3 "Kohti poiittista vaikuttajuutta" alkaa eduskuntavaaleista 2003, jolloin hän äänestää ensimmäisen kerran perussuomalaisia ja ääni menee Tony Halmeelle, jota hän kommentoi: "En oikein pitänyt Halmeen habituksesta." Osassa käydään läpi yksityiselämää ja politiikkaa. Osa 4 "Valtaannousun rakennuspalikat" sisältää Halla-ahon Scripta-blogin tekstianalyysiä ja vaiheet puheenjohtajuuteen.
Kirjassa Nurmi käy läpi Halla-ahon sukutaustan: molemmat vanhemmat ovat Etelä-Pohjanmaalta, isä talonpoikaissukua, äiti Bergrothien ruotsinkielistä pappis- ja virkamiessukua. Mutta kuten Unto Hämäläinen arviossaan kirjoittaa: "Varsinainen pihvi on Halla-ahon satojen blogikirjoitusten analysointi" ja: "[Halla-ahon t]ekstit ovat välillä hyytäviä." Avoin rasistisuus on vuosien mittaan saanut uusia muotoja. Aiemmin kirjoituksissa on toistunut kielteinen suhtautuminen juutalaisuuteen. Halla-aho kommentoi kysymystä juutalaisvastaisuudesta Politiikan toimittajien yhdistyksen tilaisuudessa: "Kyllähän tällaisia syytöksiä pitäisi jollain pystyä perustelemaan. Odotan, että hän [Nurmi] perustelee jollain näitä härskejä väitteitä."
Arviot
Sarastus-verkkojulkaisun toimittaja/kirjailija Tero Tähtisen mukaan Nurmi kirjailijana pyrkii tuomaan teoksessa esiin oman mielipiteensä Halla-ahosta sen sijaan, että kertoisi tämän tarinan.
Veli-Pekka Leppänen kirjoittaa Kanava-lehden arviossaan, että on äärimmäisen harvinaista että Suomessa kutsuttaisiin kuolevaista ”Mestariksi” ja että ulkopuolista nimitys lähinnä huvittaa. Kirjaa hän pitää äärimmäisen skarppina mutta huomauttaa, että sukutausta korostuu liiaksi, sillä tohtoriksi pääsee nykyisin kuka tahansa.
Noel Borshi
Noel Borshi (s. 13. helmikuuta 1996 Rooma, Italia) on albanialainen uimari. Hän kilpaili vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa ja jäi siellä naisten 100 metrin perhosuinnissa 40. sijalle. Hän oli Lontoon olympialaisten nuorin Albaniaa edustanut osallistuja.
Monitieteinen aivotutkimuskeskus
Monitieteinen aivotutkimuskeskus (CIBR) on Jyväskylän yliopiston tutkimuskeskus. Sen toiminta keskittyy vuonna 2015 käyttöön otetun MEG-laitteen ympärille. Tutkimustoiminta keskittyy aivojen muutoksiin elinkaaren aikana, erityisesti oppimiseen ja kehitykseen liittyen, erilaisiin interventioihin, sekä aivojen yhteydestä hyvinvointiin ja fyysiseen harjoitteluun. Monitieteisellä aivotutkimuskeskuksella on käytössä monipuolinen valikoima mittauslaitteistoa solutasolta koko kehon toiminnan kattaviin menetelmiin.
Raija Talvio
Raija Talvio (s. 30. huhtikuuta 1959 Helsinki) on suomalainen käsikirjoittaja, leikkaaja ja professori.
Koulutukseltaan Talvio on taiteen tohtori Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulusta (2015). Hän on työskennellyt vuosia tutkijana ja käsikirjoittamisen tuntiopettajana Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulun elokuva- ja lavastustaiteen laitoksella ja vuodesta 2019 elokuva- ja tv-käsikirjoituksen professorina.
Uransa alussa Talvio toimi leikkausassistenttina Aki Kaurismäen esikoiselokuvassa Rikos ja rangaistus (1983). Tämän jälkeen Talvio leikkasi ohjaajan kaikki 1980-luvulla valmistuneet elokuvat. Talvio on leikannut myös useita Anssi Mänttärin elokuvia.
Talvio on käsikirjoittanut Taru Mäkelän ohjaamat elokuvat Pikkusisar (1999), josta Mäkelä ja Talvio saivat vuoden 2000 Suomi-palkinnon, ja Mieletön elokuu (2013). Hän on käsikirjoittanut myös Kari Paljakan kaksiosaisen Hannu Salaman romaaniin perustuneen tv-sarjan Siinä näkijä missä tekijä (2012).
Catherine Labouré
Pyhä Catherine Labouré (2. toukokuuta 1806 – 31. joulukuuta 1876) oli roomalaiskatolinen pyhimys, vinsentiläissisar, neitsyt ja näkijä, jonka uskotaan nähneen useasti näyssä Neitsyt Marian ja laittaneen alulle tämän hänelle näyttämän niin sanotun ihmeitätekevän mitalin levittämisen. Häntä kutsutaan iäkkäiden ihmisten suojeluspyhimykseksi. Hänen kehonsa todettiin turmeltumattomaksi 1933, paavi Pius XI julisti hänet autuaaksi 28. toukokuuta 1933 ja paavi Pius XII julisti hänet pyhimykseksi 27. heinäkuuta 1947. Hänen muistopäivänsä katolisessa kirkossa on 28. marraskuuta. Pyhä Catherine eli yhteensä 5 paavin hallintokausien aikana, nimittäin Pius VII:n, (1800-23) Leo XII:n, (1823-29) Pius VIII:n, (1829-30) Gregorius XVI:n (1831-46) ja autuaan Pius IX:n (1846-78) aikana.
Elämä
Pyhä Catherine syntyi angeluksen soidessa Pierre ja Madeleine Labourén perheen yhdeksänneksi lapseksi yhdestätoista 2. toukokuuta 1806 ja kastettiin seuraavana päivänä. Catherinen ollessa 9 vuotta vanha hänen äitinsä kuoli, jonka jälkeen hänen kerrotaan sanoneen Neitsyt Marian patsaalle, että nyt Maria on hänen äitinsä. 15-16-vuotiaana pyhän Catherinen kerrotaan nähneen unen, jossa pyhä Vincent de Paul pyysi naista seuraamaan itseään. Vuonna 1830 pyhä Catherine astui erääseen hengelliseen yhteisöön Pariisissa, jossa hän vielä saman vuoden aikana sai ilmestyksiä Neitsyt Mariasta. Erityisesti 27. marraskuuta Neitsyt Marian väitetään näyttäneen naiselle niin sanotun ihmeitätekevän mitalin mallin ja kehotti naista laatimaan sellaisen ja levittämään hartautta sitä kohtaan. Pyhä Catherine oli pitkään vaiti sen suhteen, kuka tarkalleen oli vastaanottanut ihmeitätekevän mitalin hartauden, kunnes lopulta paljasti salaisuuden ja kuoli 31. joulukuuta 1876.
Elämänvaiheet
Pyhän Catherinen elämä voidaan jakaa seuraaviin vaiheisiin:
Simon Mignolet
Simon Mignolet (s. 6. elokuuta 1988 Sint-Truiden, Belgia) on belgialainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa kotimaassaan Club Bruggea, johon hän siirtyi vuonna 2019 pelattuaan yhdeksän kautta Englannissa.
Seurajoukkue
Mignolet on kotikaupunginsa seuran Sint-Truidenin kasvatti. Hän pelasi vuosina 2005−2010 seuran edustusjoukkueessa 104 ottelua Jupiler Pro Leaguessa ja Belgian 2. divisioonassa. Hän teki maalin kakkosliigan ottelussa KSK Ronsea vastaan huhtikuussa 2009.
Harjoitusleirin jälkeen Mignolet teki viisivuotisen sopimuksen englantilaisen Sunderlandin kanssa kesäkuussa 2010. Arvioitu siirtosumma oli 2 miljoonaa puntaa. Myös PSV Eindhoven, FC Twente ja Udinese olivat kiinnostuneet hänestä. Mignolet debytoi Englannin valioliigassa elokuussa 2010 ottelussa Birmingham Cityä vastaan, mikä päättyi 2-2-tasapeliin. Hän pelasi vakuuttavia otteluita Manchester Cityä ja Arsenalia vastaan. Hän pelasi Sunderlandissa kolmen kauden aikana 90 valioliigaottleua, kaudella 2012−2013 kaikki 38 ottelua.
Kesällä 2013 Mignolet siirtyi Sunderlandista Liverpooliin. Hän oli kolmen kauden ajan Liverpoolin selkeä ykkösmaalivahti pelaten kuutta vaille kaikki Liverpoolin valioliigaottelut. Kaudella 2016−2017 hän pelasi vielä 28 sarjaottelua, mutta kaudella 2017−2018 enää 19 ottelua. Uudenvuodenpäivän 2018 jälkeen hän ei ole pelannut yhtään valioliigaottelua (tilanne 2.2.2019).
Maajoukkue
Mignolet edusti Belgiaa kaikissa ikäluokissa alle 16-vuotiaista alle 21-vuotiaisiin. Syyskuussa 2010 hänet kutsuttiin ensimmäisen kerran Belgian A-maajoukkueeseen. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi EM-karsintaottelussa Itävaltaa vastaan maaliskuussa 2010. Hän kuului Belgian joukkueeseen MM-kilpailuissa 2014, EM-kilpailuissa 2016 sekä Belgian pronssiin päättyneissä MM-kilpailuissa 2018. Hän on kuitenkin istunut kaikissa arvokisaotteluissaan vaihtopenkillä.
Luettelo Happoradion kappaleista
Tämä on luettelo Happoradion levyttämistä kappaleista. Kappaleet on pyritty järjestämään julkaisuajan mukaan vanhimmasta uusimpaan.
Gilalisko
Gilalisko eli gilahirviö (Heloderma suspectum) on Yhdysvaltain lounaisosien ja Meksikon luoteisosien Sonoran aavikolla elävä myrkyllinen lisko. Gilalisko liikkuu kömpelösti, mutta puree kivuliaasti. Lisko tarraa tukevat leukansa saaliseläimeen ja valuttaa haavaan myrkyllistä sylkeä, myrkky valmistuu kahdessa alaleuan takaosan rauhasessa. Gilalisko rusentaa saaliinsa vahvoilla lihaksikkailla leuoillaan, joissa on pitkät ja terävät hampaat, lopuksi se ahmaisee murskaamansa ja lamauttamansa uhrin pää edellä sisuksiinsa. Gilaliskon häntä toimii rasvavarastona. Kylmillä säillä gilalisko lepää ja paastoaa, jolloin se ylläpitää elintoimintojaan häntänsä rasvaa kuluttamalla. Gilaliskon syljestä on eristetty eksendiini-4-peptidi, josta on kehitetty aikuistyypin diabeteksen hoidossa lääkkeenä käytettävä synteettinen johdannainen eksenatidi. Se vaikuttaa samoin kuin ihmisen oma suolistohormoni GLP-1.
Koko ja ulkonäkö
Gilalisko kasvaa 45–55 senttimetriä pitkäksi, josta häntä muodostaa 10–20 senttimetriä. Painoa liskolla on 4–5 kiloa. Ruumis on litteä, vankkarakenteinen ja roteva. Pään suomut ovat leveät ja litteät, mutta selästä, raajoista ja kyljestä pyöreät ja nystyrämäiset. Ruumiin takaosassa ja hännässä suomurivit eivät ole yhtä säännöllisiä kuin eturuumiissa. Jalat ovat lyhyehköt ja tukevat. Jaloissa on viisi varvasta, joissa on vahvat kynnet. Väritys vaihtelee paljon. Yleensä pään yläosassa, vartalossa ja raajoissa näkyy marmorimainen kuviointi ja juovia tai oranssin, vaaleanpunaisen sekä mustan ja ruskean muodostamaa verkkokuviointia. Leuka, kaula, kuononpää ja pään sivut ovat yleensä tummat ja niitä koristavat oranssit tai vaaleanpunaiset kyhmyt. Hännässä on poikkijuovia. Vatsa on oranssi tai vaaleanpunainen ja siinäkin näkyy ruskeaa tai mustaa mosaiikkikuviointia.
Väritys tekee gilaliskosta kirjavan ja antaa hyvän suojavärin, minkä ansiosta liikkumatonta gilaliskoa on vaikea erottaa maastosta. Gilaliskon myrkkyrauhaset ovat alaleuassa poskien alaosan kohdalla. Myrkkyrauhaset ovat muuntuneita sylkirauhasia ja niitä on useita. Myrkky valuu uhriin tiehyitä kautta, mutta gilaliskon on purtava jonkin aikaa ennen kuin myrkkyä erittyy riittävästi. Gilaliskon leuat ovat erittäin vahvat ja jos lisko puree esimerkiksi ihmisen kättä, sitä on lähes mahdoton saada paljain käsin irti. Terve ihminen selviää yleensä liskon puremasta, mutta heikkokuntoinen tai lapsi on jo vakavassa vaarassa. Myrkky lamauttaa hengityselimistön, joten uhri tukehtuu vähitellen. Myrkky laajentaa valtimoita, hidastaa sydämen toimintaa sekä estää verta hyytymästä. Petoeläimet jättävätkin myrkyllisen liskon rauhaan.
Gilaliskon hampaat ovat pitkät ja terävät. Suussa elää tulehduksia aiheuttavia bakteereja, jotka voivat olla yhtä vaarallisia kuin myrkky. Silmät ovat likinäköiset ja lisko näkee saaliin tai muun vastaantulijan vasta lähietäisyydellä. Hajuaisti sitä vastoin on erinomainen. Coloradosta on löydetty gilaliskon 30–40 miljoonaa vuotta vanhoja fossiileja, ja gilalisko on muuttunut erittäin vähän noista ajoista. pienoiskuva|vasen|Gilaliskon nahka ja kuviointi.
Levinneisyys ja elinympäristö
Gilalisko elää Sonoran aavikolla Yhdysvalloissa ja Meksikossa. Yhdysvalloissa sitä tavataan Arizonassa, Kalifornian kaakkoisosissa, Utahin lounaisosissa, New Mexicossa ja Nevadassa, Meksikossa Baja Californian ja Sonoran osavaltioissa. Gilalisko viihtyy kuivilla tai puolikuivilla aavikoilla ja vuoristojen alarinteillä sekä jokia ja kanjoneita reunustavilla tasangoilla ja pensaikkomailla. Alueella lämpötila voi nousta kesäpäivisin jopa 50 celsiusasteeseen ja talvella on kylmää, jolloin gilaliskon täytyy horrostaa. Säännöllinen vedensaanti on välttämätöntä. Lajin nimi tulee Arizonassa virtaavasta Gila-joesta. pienoiskuva|Gilaliskoja.
Elintavat
Gilalisko viettää 95 prosenttia ajastaan maakolossa ja viettää siellä koko kuivan kauden. Se selviää kolossa häntäänsä varastoiman rasvavaraston avulla. Vasta kesä–syyskuussa lisko tulee esiin piilostaan ja lähtee ravinnonhakuun. Ruokaa se löytää lipomalla kielellään ja analysoimalla hajumolekyylejä. Gilalisko suosii hitautensa takia helppoja saaliita, kuten matelijoiden ja lintujen munia sekä pienten nisäkkäiden poikasia. Tällaista ravintoa on sadekauden aikana tarjolla runsaasti, joten se on hyvää aikaa kartuttaa rasvavarastoa. Saaliin gilalisko nielee pää edellä, jos se ei ole liian suuri. Suuret munat se rikkoo ja latkii sisällön. Se saalistaa myös aktiivisesti erityisesti muita matelijoita, jotka se tappaa myrkyllään. Vaikka saalis pääsisi karkuun, se menehtyy nopeasti myrkkyyn ja gilalisko löytää saaliinsa hajujälkeä seuraamalla. Eräs yksilö eli vankeudessa yli kolme vuotta syömättä kuluttaen hitaasti häntänsä rasvavarastoa. Vettä lisko kuitenkin tarvitsee säännöllisesti.
Gilaliskolla on vain vähän vihollisia ja pedot jättävät sen rauhaan yleensä heti kun vain tunnistavat sen. Jos kojootti erehtyy hyökkäämään sen kimppuun, se ei tee sitä enää toiste, jos jää henkiin. Pienempi peto kuten kissa kuolee varmasti. Gilaliskot ovat immuuneja oman lajinsa myrkylle, minkä lisäksi myös sammakot kestävät myrkkyä tuntemattomasta syystä. Ihmisellä purema aiheuttaa hikoilua, oksentelua ja usein myös tajunnan menetyksen. Puremakohta paisuu ja mustuu. Toipuminen puremasta voi viedä kuukausia. Gilalisko puree kuitenkin vasta ärsytettynä ja on melko vaaraton.
Gilaliskojen kiima on todennäköisesti heinäkuussa ja vajaan kuukauden kuluttua gilaliskonaaras kaivaa ennen munintaa noin kymmenen sentin syvyisen kuopan kosteaan hiekkaan lähelle pensaita, jotta munat olisivat suojassa auringonpaisteelta. Useimmiten lähellä on jokin juomapaikka. Naaras munii kerralla korkeintaan 13 munaa. Munat ovat ohutkuorisia ja 3,5–7 sentin pituisia. Munittuaan naaras peittää munat hiekalla. Poikaset kuoriutuvat noin kuukauden kuluttua muninnasta. Ne ovat kuoriutuessaan 10 sentin pituisia ja muistuttavat aikuisia. Poikaset lähtevät heti pesältä ja alkavat etsiä ravintoa. Muutamassa vuodessa ne kasvavat täyteen kokoonsa. Gilaliskot elävät erakkoina. Gilalisko elää luonnossa noin 20 vuotta, vankeudessa jopa 40 vuotta. pienoiskuva|Gilalisko sopeutuu melko hyvin ympäristöönsä värityksellään.
Uhat ja suojelu
Gilaliskojen määrä on jatkuvasti pienentynyt, koska sen elinalueita katoaa puuvillapeltojen, laitumien, vihannesviljelmien ja asutuksen tieltä. Gilaliskoa uhkaa myös pyynti sen erikoisen ulkonäön takia, ja sitä pyydetään lemmikiksi usein laittomasti ja kuljetetaan ulkomaille. Laji lisääntyy vankeudessa huonosti, joten on tärkeää, että luonnossa säilyy elinvoimainen kanta. Laji on vaarantunut.
Viittaukset populaarikulttuurissa
Gilaliskon käyttö ihmistä kuvaavana sanana sai suosionsa Rupaul’s Drag Race All Stars -tositelevisiosarjasta.
Simo Penttilä käyttää gilaliskoa erään rikollisen peitenimenä samannimisessä Punavyö-sarjan kirjassaan.
Timo Turpeinen
Timo Jukka Turpeinen (s. 8. helmikuuta 1959) on suomalainen laulaja ja lauluntekijä. Turpeinen keikkailee oman Timo Turpeinen Bandinsa kanssa soittaen erityisesti suomalaista iskelmää. Lisäksi hän on duetoinut vuosien ajan Sonja Lumpeen kanssa. Turpeisen tunnetuimpia kappaleita on alun perin Markku Blomqvistin vuonna 1977 levyttämä ”Liehuva liekinvarsi”. Turpeinen itse esitti tämän kappaleen ensimmäisen kerran vuonna 1991.
Timo Turpeinen lauloi 1970-luvun lopulla yhtyeessä nimeltä Funky President, jolta ilmestyi yksi englanninkielinen single. 1980-luvulla hän liittyi Bluesshakers-yhtyeeseen ja aloitti soolouransa vuonna 1989. Bluesshakers esiintyi myös Hymyhuulet-sarjassa nimellä The Hepamamas. Moulin Rougers -yhtyeessä tehtiin englanninkielistä musiikkia. Soolouralle Turpeinen lähti 1980-luvulla, jolloin hän levytti kaksi coverlevyä, Reissumiehen muisto (1989) ja Liehuva liekinvarsi (1991). 1990-luvulta lähtien Turpeinen on esittänyt omia laulujaan.
Turpeinen on tehnyt lauluja myös muille artisteille kuten Vicky Rostille.
HMS Drake (1901)
HMS Drake oli Britannian kuninkaallisen laivaston Drake-luokan panssariristeilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin Pembroken telakalta, missä köli laskettiin 24. huhtikuuta 1899. Alus laskettiin vesille 5. maaliskuuta 1901 ja valmistui 13. tammikuuta 1903.
Palvelus
Alus palveli ennen ensimmäistä maailmansotaa pääasiassa kotivesillä. Se oli Atlantin laivaston 2. risteilijälaivueen lippulaivana 1906, mistä se siirrettiin 1908 1. risteilijälaivueen lippulaivaksi. Alus siirrettiin 1910 Kotilaivaston 5. risteilijälaivueeseen. Se siirrettiin reserviin Portsmouthissa 1913, mutta alus palautettiin palvelukseen heinäkuussa 1914 testattaessa liikekannallepanoa.
Tammikuussa 1915 alus liitettiin Suuren laivaston 6. risteilijälaivueeseen, mistä se siirrettiin lokakuussa telakalle huollettavaksi. Vuodesta 1916 alkaen alus suojasi saattueita Atlantilla, mistä se siirrettiin modernisoitavaksi. Aluksen kaikki alarungon kuuden tuuman tykkien kasematit poistettiin ja sen yläkannelle sijoitettiin neljä kuuden tuuman kilvin varustettua tykkiä. Saksan keisarikunnan laivaston sukellusvene SM U-79 upotti aluksen torpedoimalla 2. lokakuuta 1917 Pohjois-Irlannin rannikolla Rathlinin saaren edustalla. Alus kulki vielä Rathlinin salmeen upoten pienin miehistötappioin. Aluksen hylyn romuttaminen alkoi 1970-luvulla.
Vegalta Sendai
Vegalta Sendai on jalkapalloseura Sendain kaupungista Japanista. Joukkue pelaa J. Leaguessa, maan korkeimmalla sarjatasolla. Seura on saanut nimensä "Vegalta" tähdistä Vega ja Altair, jotka loistavat taivaalla Tanabata-juhlan aikaan. Vuonna 2011 Tōhokun maanjäristys ja tsunami iskivät rajusti Sendaihin ja muihin kyliin Sendain lähistöllä, vielä tähänkin päivään asti tämä on yksi suurimmista luonnononnettomuus koko Japanin historiassa. Vegalta Sendai kärsi tōhokun luonnononnettomuudesta valtavasti, mutta siitä huolimatta seura teki kaikkensa auttaakseen Sendain asukkaita ja viranomaisia. Onnettomuuden jälkeen Vegalta Sendai loi äärimmäisen vahvan suhteen kannattajiensa kanssa ja moni Sendai asukas pitää seuraa osana Sendain identiteettiä.
CD Alcalá
Club Deportivo Alcalá on jalkapalloseura, joka tulee Alcalá de Guadaíran kaupungista Espanjasta. Joukkue on perustettu vuonna 1944 ja se pelaa tällä hetkellä maan neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla Tercera Divisiónissa. Sen kotistadionina toimii 3 500-paikkainen Estadio Francisco Bono.
Seuran edustusjoukkue on pelannut suurimman osan historiastaan alueellissa sarjoissa, ja ensi kertaa se nousi alimmalle kansalliselle sarjatasolle Tercera Divisióniin kaudeksi 1965–1966. 2000-luvulla joukkue pelasi viisi kautta Segunda División B:ssä.
Strom Thurmond
James Strom Thurmond (5. joulukuuta 1902 – 26. kesäkuuta 2003) oli yhdysvaltalainen poliitikko. Hän oli valkoista ylivaltaa ja rotusegrekaatiota kannattaneiden Dixiecratien eli Osavaltioiden oikeudet -puolueen presidenttivaaliehdokas vuoden 1948 presidentinvaaleissa, mutta ei tullut valituksi.
Ura
Toisessa maailmansodassa Thurmond osallistui Normandian maihinnousuun. Thurmond toimi Etelä-Carolinan kuvernöörinä vuosina 1947–1951. Hän edusti Yhdysvaltain senaatissa Etelä-Carolinaa demokraattina (1954–1956, 1956–1964) ja sen jälkeen republikaanina vuoteen 2003. Hän ei ollut uudelleen ehdolla vuonna 2002 ja jätti senaatin seuraavan vuoden tammikuussa.
Yksityiselämä
Thurmondin ensimmäinen aviopuoliso oli Jean Crouch. Pari meni naimisiin vuonna 1947, mutta Jean kuoli lapsettomana syöpään kolmetoista vuotta myöhemmin. Hän sai toisen vaimonsa, entisen Miss South Carolinan Nancy Janice Mooren kanssa neljä lasta: Nancy Mooren (1971–1993, kuoli liikenneonnettomuudessa), James Strom, Jr:n (1972–), Juliana Gertruden (1974–) ja Paul Reynoldsin (1976–). Hänestä tuli julkisesti isoisä ensimmäistä kertaa 17. kesäkuuta 2003.
Thurmond kuoli satavuotiaana vuonna 2003. Hän oli kuollessaan vanhin elossa ollut Yhdysvaltain senaattori.
Thurmondin kuoltua satavuotiaana Essie Mae Washington-Williams (1925–2013) myönsi olevansa Thurmondin avioton lapsi. Thurmond oli tullut isäksi 22-vuotiaana 16-vuotiaan afroamerikkalaisen Carrie ”Tunch” Butlerin synnytettyä lapsen hänelle.
Tambotipuut
Tambotipuut (Spirostachys) on tyräkkikasvien (Euphorbiaceae) heimoon kuuluva pieni kasvisuku. Sukuun kuuluu ainakin kaksi lajia. Sukuun on aikojen kuluessa kuvattu muitakin lajeja, mutta ne on sittemmin todettu samoiksi lajeiksi jonkin toisen lajin kanssa, ne on sijoitettu toisiin kasvisukuihin tai niiden taksonominen asema on toistaiseksi epäselvä.
Tim Blaney
Timonthy "Tim" Blaney (s. 1959) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa elokuvista Men in Black – miehet mustissa (1997) ja MIB II – miehet mustissa 2 (2002), joissa hän ääninäytteli koiraa nimeltä Frank the Pug. Hän on esiintynyt myös dokumentissa Studio DC: Almost Alive (2008).
BMI
BMI tarkoittaa seuraavia asioita:
Ortometrinen korkeus
Ortometrinen korkeus lasketaan pisteen ja korkeusdatumin nollatason välisestä geopotentiaalierosta. Tämä geopotentiaaliero, joka ilmaistaan geopotentiaalilukuna C, jaetaan keskimääräisellä painovoimalla \bar{g} laskettuna pitkin pisteen ja (nollatason kautta kulkevan) geoidin välistä luotiviivaa: Ortometrisen korkeuden laskeminen edellyttää oletuksia painovoima-arvoista tällä luotiviivalla. Ortometrinen korkeus on käytössä N60-korkeusjärjestelmässä.
Kovarianssimenetelmä
Kovarianssimenetelmä eli pyörrekovarianssi-tekniikka on ilmakehän rajakerroksessa käytetty menetelmä, jolla määritetään jonkun ominaisuuden, tyypillisesti jonkun kaasun vuo. Menetelmässä tehdään samassa paikassa tiheästi mittauksia ilman virtauksesta ja tutkittavasta suureesta kuten hiilidioksidin pitoisuudesta. Virtausmittaukset kertovat turbulenttisten pyörteiden aiheuttamasta pystynopeuden vaihtelusta. Pystyvuo voidaan laskea mitatun suureen sekä tuulen pystynopeuden vaihteluiden kovarianssina. Ilmakehän pyörteisyyden takia ilma liikkuu vuorotellen ylöspäin ja alaspäin. Jos ylös nousevan ilman hiilidioksidipitoisuus on pienempi kuin laskevan ilman hiilidioksidipitoisuus, voidaan päätellä, että mittauspaikalla on hiilidioksidivuo alaspäin. Tämä voi kertoa siitä, että alla oleva kasvillisuus sitoo hiilidioksidia yhteyttämällä. Mastoon sijoitettu mittauslaite tuottaa tietoa, joka kertoo vuosta noin kymmenen hehtaarin kokoisella alueella.
Koska mittaukset perustuvat ilmakehän turbulenttiseen virtaukseen ne tehtävä ilmakehän turbulenttisessa osassa, rajakerroksessa, ja vielä tarkemmin sen pintakerroksessa, missä vuot pysyvät vakioina korkeuden suhteen. Mittaustaajuuden täytyy olla suuri (10–20 Hz) jotteivät pienet, nopeat pyörteet jäisi mittaamatta. Moniin muihin rajakerroksen vuon mittaustekniikkoihin verrattuna kovarianssimenetelmää pidetään luotettavimpana.
Historia ja sovellusalueet
Kovarianssimenetelmällä voidaan mitata tuulen kolmea komponenttia, lämpötilaa sekä mm.
Mittausten teoria
Ilmakehän turbulenssin voidaan kuvitella koostuvan erikokoisista ja nopeuksisista pyörteistä. Nämä turbulenttiset pyörteet kuljettavat lämpöä, kosteutta, liikemäärää ja kaasuja ilmakehässä. Tätä kuljetusta kutsutaan pyörrevuoksi. Pyörrekovarianssi-tekniikka mittaa pyörteiden aiheuttamaa pystytuulen nopeuden vaihtelua sekä vaihtelua pyörteiden kuljettamissa suureissa.
Matemaattinen pohja
Mikä tahansa aikasarjana mitattava suure a voidaan jakaa sen keskiarvo- ja vaihteluosaan kaavan mukaisesti, missä \bar{a} on pyörrekovarianssimittausten tapauksessa yleensä mittauksista laskettu puolen tunnin keskiarvo ja a' hetkellisen mittauksen ero keskiarvosta. Pystyvuo voidaan nyt laskea halutun suureen ja tuulen pystynopeuden vaihteluiden kovarianssina. Esimerkiksi hiilidioksidivuo
missä c' on hiilidioksidikonsentraation ja w' tuulen pystynopeuden hetkellinen vaihtelu.
Taylorin hypoteesi
Turbulenssia tutkittaessa on hankala määrittää turbulenssi paikan funktiona. Pyörrekovarianssimaston paikka on ainut kohta, jonka turbulenttisuus voidaan määrittää mittausten avulla. Jotta voitaisiin määrittää turbulenssin paikallista vaihtelevuutta, tulisi näin ollen rakentaa useita vierekkäisiä mastoja, mikä olisi hyvin kallista. Tämän takia paikallista vaihtelua kuvataan Taylorin hypoteesilla, jota käytetään muuntamaan ajasta riippuvat mittaukset paikasta riippuviksi.
Jos pyörteet ovat pienehköjä ja keskituulen kuljettamia, ne saattavat hetkellisesti säilyttää muotonsa. Tällöin voidaan ajatella turbulenssin olevan hetkellisesti "jäätynyttä" ja mittaustuloksia voidaan tulkita turbulenttisten pyörteiden advektiona. Visuaalinen peruste Taylorin hypoteesille voidaan nähdä esimerkiksi savupiipuissa, kun piipusta lähtevän savuvanan turbulenttinen pyörre liikkuu ainakin muutaman sekunnin ajan lähes muotoaan muuttamatta tuulen mukana.
Taylorin hypoteesin mukaisen turbulenttisen virtauksen matka x, kulmataajuus \omega ja kulma-aaltoluku k saadaan keskituulen U, ajan t ja pyörteiden halkaisijan koon D avulla :
x=U*t \omega=U*k
Meridian (venäläinen lentoyhtiö)
Meridian on venäläinen lentoyhtiö. Vuonna 1992 perustettu yhtiö lentää liikelentoja kotikenttinään Bugulman ja Moskovan Vnukovon lentoasemat.
Laivasto
thumb|Meridianin Tu-134A-3M vuonna 2009. Huhtikuussa 2017 Meridianin laivastoon kuului viisi lentokonetta:
Madagaskarinpyyjuoksija
Madagaskarinpyyjuoksija (Turnix nigricollis) on pyyjuoksijoiden sukuun kuuluva viiriäistä muistuttava lintu. Se elää Madagaskarilla, Mauritiuksella, Réunionilla ja Gloriososaarilla. On mahdollista, että Madagaskarilta on siirretty lintuja edellä mainituille saarille, joilta alkuperäinen pyyjuoksijalaji on hävinnyt. Johann Friedrich Gmelin kuvaili lajin holotyypin Madagaskarilta vuonna 1789.
Costa Rican ravitsemuksen ja terveyden tutkimus- ja koulutuslaitos
Costa Rican ravitsemuksen ja terveyden tutkimus- ja koulutuslaitos (, lyhennys INCIENSA) on vuonna 1969 alkunsa saanut lääketieteellinen tutkimus- ja koulutuslaitos. Se toimii pääkaupunki San Josén metropolialueen itäisessä osassa, Cartagon maakunnan Tres Ríosissa. INCIENSA on Costa Rican terveysministeriön alainen tutkimuslaitos. Se edustaa kotimaataan esimerkiksi kansainvälisessä kansanterveyslaitosten järjestössä (IANPHI).
INCIENSA toimii maassaan eräänä asiantuntijatahona covid-19-pandemiaan liittyvissä asioissa.
Stefan Attefall
220px|thumb|Attefall valtiopäivien avajaisissa syyskuussa 2014 Jan Stefan Attefall (s. 21. elokuuta 1960 Lycksele) on ruotsalainen poliitikko, joka edustaa Kristillisdemokraatteja. Attefall on istunut valtiopäivien jäsenenä vuosina 1991–1994 ja jälleen 1998–2014. Hän oli kristillisdemokraattien valtiopäiväryhmän puheenjohtajana vuosina 2006–2010, minkä jälkeen Attefall toimi julkishallinto- ja asuntoministerinä vuosina 2010–2014.
Ennen uraansa valtiopäivillä Attefall on toiminut muun muassa kristillisdemokraattien nuorisoliiton puheenjohtajana vuosina 1986–1989. Hän on ollut myös Kristdemokraten -lehden päätoimittajana.
Attefallin mukaan on saanut nimensä uusi rakennustyyppi, Attefallshus.
Kamelianainen (vuoden 1981 elokuva)
Kamelianainen (suomenkielisinä niminä myös Kamelianaisen todelliset kasvot ja Isabelle Huppertin kamelianainen; ; ) on vuonna 1981 ensi-iltansa saanut Mauro Bologninin ohjaama italialais-ranskalainen historiallinen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Isabelle Huppert ja Gian Maria Volonté.
Pohjankartanon koulu
Pohjankartanon koulu on Oulun Karjasillan kaupunginosassa toimiva perusasteen oppilaitos. Koulu on perusasteen yläkoulu, jossa annetaan opetusta vuosiluokille 7–9. Oppilaita koulussa on yli 500. Pohjankartanossa nämä luokat voi lisäksi käydä musiikkipainotteisella linjalla. Koulussa on mahdollista käydä myös lisäopetuksen 10. vuosiluokka. Opettajia koulussa on 47.
Koulu toimii arkkitehti Kari Virran suunnittelemassa Pohjankartanon monitoimitalossa, joka on valmistunut vuonna 1967. Samassa rakennuksessa sijaitsevat myös Madetojan musiikkilukio, Oulu-opisto ja Karjasillan kirjasto. Musiikkiluokille otetaan oppilaita kaikkialta Oulusta. Koulun rehtori on Ilpo Hettula. Koulun aulatiloissa on monia uusia opetusteknisiä ratkaisuja.
Aiheesta muualla
65.00639°N, 25.48167°W
Kamelianainen (vuoden 1981 elokuva)
Juoni
Kamelianainen kertoo köyhästä maalaistytöstä Alphonsinesta (Isabelle Huppert), joka saapuu Pariisiin tullakseen osaksi rikasta porvaristoa. Saavuttaakseen tämän hän alkaa käyttää ainutlaatuista kauneuttaan ja viehätysvoimaansa.
Julkaisu
Kamelianainen sai teatteriensi-iltansa Italiassa 26. helmikuuta 1981, Ranskassa 11. maaliskuuta 1981 ja Suomessa 25. joulukuuta 1981. Elokuvan teatterilevittäjinä olivat Italiassa ja Ranskassa Gaumont sekä Suomessa Cine-Studio Oy. Elokuva keräsi Ranskassa teatterikierroksensa aikana 453 141 katsojaa ja oli Suomessa 158. katsotuin elokuva 6 947 hengen katsojamäärällään vuonna 1981.
Kamelianainen julkaistiin Italiassa DVD:lle vuonna 2005 ja Ranskassa 14. maaliskuuta 2012.
Chet Baker Sings
Chet Baker Sings on trumpetistina tunnetun yhdysvaltalaisen jazz-muusikon Chet Bakerin ensimmäinen albumi, jolla hän laulaa. Albumi julkaistiin Pacific Jazz Records -levymerkillä vuonna 1954. Vuonna 2001 albumi sai Grammy Hall of Fame Award -palkinnon.
Vuoden 1956 uudelleenjulkaisu (Pacific PJ-1222)
Vuoden 1956 uudelleenjulkaisu sisältää ylimääräiset kappaleet 1–6, jotka nauhoitettiin heinäkuun 23. ja 30. päivän välillä vuonna 1956.
Teatteri Kultsa
thumb|right|Teatteri Kultsan sisäänkäynti. Teatteri Kultsa on pienteatteri Sörnäisten kaupunginosassa Helsingissä. Kultsassa on pääosin pitkänlinjan teatterintekijöitä, ei vakituista palkattua henkilöstöä. Teatteri toimii Käenkujan väestönsuojassa Katri Valan puistossa Vilhonvuoren osa-alueella.
Historia
Teatteri Kultsa ry tunnettiin nimillä Kulttuuritalon teatterikerho ja Kulttuuritalon teatteriyhdistys ry vuodesta 1981 alkaen. Helsinkiin rakennettiin 1950-luvun loppupuolella toimitalo, jonka nimeksi tuli Kulttuuritalo. Tiloja hallinnoiva Kulttuurityö-yhdistys kutsui lehti-ilmoituksilla syksyllä 1959 teatterista kiinnostuneita ihmisiä perustettavaan teatterikerhoon. Se järjesti halukkaille sisäänpääsykokeet, ja valitut muodostivat tuon teatterikerhon.
Esitysten valmistelun kerho aloitti heti. Kerholaiset muodostuivat sekä kokeneista että kokemattomista teatterinharrastajista. Aluksi sopivien ohjaajien puute kuitenkin vaikeutti toimintaa. Ensimmäiseksi näytelmäksi kirjatun ”Revontulten haltian hopeahuilun” tuotti teatterikerho aiemmin perustetun lastenteatterikerhon esiintyjillä ja aikuisten kerhon ohjaajalla. Kulttuurityö antoi tukea ohjaajan palkkaamiseen, ja ensimmäinen suurempi näytelmä oli Keijo Kompan ohjaama. Teatterikerho esitti näytelmiä myös kiertämällä kaupungin laitoksissa. Vanhainkodeissa kiertämällä teatterikerho osoitti Helsingin kulttuuripäättäjille halun päästä sen tuen piiriin. Teatterikerho rekisteröityi omaksi yhdistyksekseen ja alkoi saada tukea toimintaansa kaupungin kulttuurilautakunnalta.
Teatterikerho oli vuonna 1970 mukana Helsingin Ylioppilasteatterin tuottamassa ”Lakko”-näytelmässä. Yhteistä näytelmää arvioitiin merkittävänä opiskelijoiden, ja työväen lähestymisenä. Jonka myös silloinen Tasavallan Presidentti huomioi epävirallisessa puheessaan.
Vierailuesitykset
Teatterikerho esitti Tukholmassa ”Van Gogh ja postinkantaja” näytelmää RSKL:n teatteripäivien kutsusta vuonna 1981. Ed Graczykin kirjoittama ja Tarja Koskelan ohjaama näytelmä "Ethän lähde Jimmy Dean” matkasi Suomen edustajaksi Jurmalan kolmansille kansainvälisille teatterifestivaaleille vuonna 1999.
Marguerite Durasin kirjoittama ja Jorma Hellströmin ohjaama esitys "Kuolemantauti" vieraili AITA/IATA:n kansainvälisillä harrastaja-teatterifestivaaleilla Unkarissa, Kazincbarcikassa vuonna 1998.
Jorma Hellströmin kirjoittama ja ohjaama näytelmä "Suomi-Sardiineja" valittiin AITA/IATA:n Suomen edustajaksi historiallisten näytelmien festivaaleille Ödeshögiin Ruotsiin vuonna 1997.
Pablo Picasson kirjoittamalla ja Jorma Hellströmin ohjaamalla näytelmällä "Ota himoa hännästä" vierailtiin Tønderissä Tanskassa IATAN kansainvälisillä harrastajateatterifestivaaleilla heinäkuussa 1994.
Teatteri on osallistunut useana vuonna kutsuttuna Työväen näyttämöpäivillä, Harrastajateatterikesässä ja Tampereen Teatterikesän off-sarjassa. Teatteri on Työväen näyttämöiden liitton ja Suomen Harrastajateatteriliitto jäsen.
Esiintymistilat
Teatteri toimi aiemmin Kulttuuritalossa, josta se joutui poistumaan vuonna 1992. Samalla nimi muuttui nykymuotoonsa. Seuraavat esitykset järjestettiin Harjun nuorisotalossa ja VR:n makasiineissa, minkä jälkeen toiminta jatkui Topeliuksenkadun kellarihuoneistossa. ”Aika”-näytelmä esitettiin raitiovaunulinjalla 2, joka kulki Toiselta linjalta Kruununhakaan ja takaisin. Harold Pinterin ”Herääminen” esitettiin lopettaneen maitokaupan tiloissa osoitteessa Tarkk’ampujankatu 11. Villa Kiven pihalla Eläintarhassa oli tsehovilainen miljöö. Yksi esiintymistiloista sijaitsi Kulosaaressa entisessä nuorisotilassa, mutta vuonna 2009 rakennus purettiin. Käenkujan väestönsuojan peruskorjauksen aikana teatteri vuokrasi harjoitustilaa myös viereiseltä Suvilahden alueelta. Remontoituun väestönsuojaan teatteri muutti elokuussa 2012.
Kulttuuritalon Teatteri logo