cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jari Niska
Yli 39-vuotiselle musiikkiuralle mahtuu kymmeniä suomalaisia huippusolisteja ja useita tanssiorkestereita. Niistä mainittavin on Voimaorkesteri, jolla saavutettiin 2007 SMORK-mestaruus.eli tanssiork.SM- kisa voitto vuonna 2007. Kokoonpanolle myönnettiin tuolloin myös Kullervo Linna -palkinto. Jari Niska toimii Lumilinnan ja Eino Grönin sekä oman JNB-yhtyeiden laulavana rumpalina sekä tekee freelancerkeikkoja. Niska toimii myös 2020 perustamansa sekstetin Musakoneen impressaarina. Äänitetuotannosta ja alan palveluista vastaa Vstudio Valkeakoskella.
Hay and Stone
Hay and Stone (joskus Hay & Stone) on suomalainen rockyhtye. Sen tyyliä on kuvattu tarkemmin post-grungeksi. Yhtyeen perusti vuonna 2003 basistilaulaja Eero Heinonen. Heinonen tunnetaan paremmin The Rasmus -yhtyeen basistina.
Yhtyeen esikoisalbumi Making Waves julkaistiin 20. syyskuuta 2006. Ainoa albumilta julkaistu single on "Give me the Power back", jonka musiikkivideo on muun muassa YouTube-sivustolla.
Gibson Guitar Corporation
pienoiskuva|Gibson SG Special
Historia
Orville Gibson aloitti mandoliinien valmistamisen 1894 Yhdysvalloissa Michiganin Kalamazoossa. Orville Gibsonin soittimia markkinoimaan perustettiin vuonna 1902 Gibson Mandolin-Guitar Mfg. Co, Ltd, mutta Gibson itse lopetti toimintansa yrityksessä vuoden kuluttua.
Gibson kehitti 1920- ja 1930-luvuilla kitarasuunnittelua useilla tavoilla. Mallistossa oli esimerkiksi Gibson L5. Vuonna 1936 yritys esitteli ensimmäisen "Electric Spanish" -mallin ES-150, jota pidetään ensimmäisenä kaupallisesti menestyneenä sähkökitarana.
Gibson teki ensimmäisen umpirunkoisen kitaransa (Les Paul Model) Vuonna 1952 yhteistyössä kitaristi Les Paulin kanssa. Vuonna 1958 mallistoon tulivat muun muassa Gibson Explorer, Flying V ja puoliakustinen ES-335. Kaksikelainen "humbucker"-mikrofoni esiteltiin vuonna 1957. Les Paul -mallin valmistus päättyi 1961 SG-mallin vuoksi, mutta valmistusta jatkettiin 1960-luvun lopulla, kun kitaran ottivat käyttöön esimerkiksi Eric Clapton ja Peter Green. Sekä Les Paul että SG tulivat myöhemmin hyvin suosituiksi heavy metal -kitaristien käytössä. Gibson Firebird esiteltiin vuonna 1963. pienoiskuva|Gibson Explorer Gibsonin ja Fenderin kitaroiden välille syntyi lopulta perinteinen kilpailuasetelma: Fenderin Stratocaster- ja Telecaster-malleissa on yksikelaiset mikrofonit, joiden tuottama ääni on terävämpi ja kireämpi kuin Gibsonin humbuckerien tuottama, joka puolestaan on täyteläisempi ja pehmeämpi.
Gibson-kitaroiden tuotanto siirrettiin 1970-luvulla Kalamazoosta Nashvilleen Tennesseehin.
Tytäryhtiöt
Gibsonin tytäryhtiö Epiphone valmistaa Gibsonin myydyimmistä malleista edullisempia versioita. Epiphonen tuotteiden Gibsonia alhaisemmat myyntihinnat ja valmistuskustannukset johtuvat huokeampien raaka-aineiden käytöstä, suuremmista sarjavalmistuseristä ja osin kiinalaisten ja korealaisten soitintehtaiden käytöstä.
Muita Gibsonin omistamia soitinvalmistajia ovat kitaravalmistajat Kramer Guitars ja Steinberger, bassokitaroihin erikoistunut Tobias, pianovalmistaja Baldwin Piano Company, tehoste- ja MIDI-laitevalmistaja Oberheim ja rumpuja valmistava Slingerland. Gibson valmistaa myös Gibson-merkkisiä vahvistimia. Gibsonilla on tehdas myös Memphisissä, missä valmistetaan ja myydään Custom Shop -kitaroita.
Muuta
Heritage Guitars Company on itsenäinen kitaravalmistaja, jonka perustivat Gibsonin entiset työntekijät Gibsonin siirryttyä Nashvilleen.
Tunnettuja Gibsonin soittajia
pienoiskuva|[[Chuck Berry käytti paljon Gibsonin kitaroita.]]
John Wallis
John Wallis (23. marraskuuta 1616 – 28. lokakuuta 1703) oli johtava Newtonia edeltävän ajan englantilainen matemaatikko. Hän oli pappi ja kuningasmielinen, vaikka Cromwellin hallinto käytti häntä salasanomien selvittämiseen. Vallankumouksen jälkeen hänestä tuli kuninkaan kappalainen ja Royal Societyn perustajajäsen.
Wallisin tärkein anti matematiikkaan liittyy infinitesimaaliseen analyysiin. Wallis muun muassa käytti ensimmäisenä nykyistä äärettömän merkkiä \infty. Hänen tunnetuin saavutuksensa kuitenkin on Wallisin tulo, jonka avulla voi laskea piin (π):
Juuri Wallis kertoi Newtonille ensimmäisenä vuonna 1695, että Manner-Euroopassa differentiaali- ja integraalilaskentaa pidetään Leibnizin keksimänä. Tästä alkoi kuuluisa kiista Leibnizin ja Newtonin kannattajien välillä.
Ihmisoikeudet Venezuelassa
200px|right|thumb|Venezuelan sijainti. Ihmisoikeudet Venezuelassa ovat kansainvälisten sopimusten määrittelemät jokaiselle ihmiskunnan jäsenelle yhtäläisesti kuuluvat oikeudet. Venezuela on sitoutunut turvaamaan nämä oikeudet ratifioimalla lukuisia sopimuksia.
Venezuela on muodollisesti perustuslaillinen demokratia, jossa vallitsee monipuoluejärjestelmä, mutta yli kymmenen vuoden ajan valta on keskittynyt yhdelle puolueelle.
Venezuelaa johti vuonna 2009 Hugo Chávez. Venezuelassa asuu 28 miljoonaa ihmistä, joiden eliniänodote on 73 vuotta. Venezuelan ihmisoikeusongelmiin sisältyy lehdistönvapaus, naisten tasa-arvo ja vankilaolot. Aseiden valvonnan heikkous on johtanut yleiseen turvattomuuteen ja väkivaltaan. Alkuperäiskansan maaoikeuksien puolustajaa ahdistettiin ja pidätettiin elokuussa 2008. Kaksi Human Rights Watchin edustajaa karkotettiin maasta kriittisen raportin julkaisun vuoksi.
Turvallisuusjoukot ja siviilit käyttivät fyysistä väkivaltaa toimittajiin vuonna 2008. Yleinen turvattomuus oli ongelma. Liikkeellä oli paljon pienaseita. Aseita oli myös vankiloissa. Marraskuussa 2008 oli vaalit. Ehdokkuudessa oli rajoituksia. Ihmisoikeusaktivisti José Luis Urbanoa uhattiin, koska hän johtaa järjestöä Fundación Pro-Defensa del Derecho a la Educación.
Vuonna 2012 Venezuela erosi Amerikan Ihmisoikeustuomioistuimesta.
Kuolemanrangaistus, väkivaltarikokset
Venezuela oli ensimmäinen maailman (edelleen olemassa oleva) valtio, joka luopui kuolemanrangaistuksesta. Tämä oli osa vuoden 1963 perustuslakia.
Vankilaolot
Vankien määrä on kasvanut vuosina 2000-2012 yli kolminkertaiseksi.
Venezuelan vankilaoloja on kuvailtu häpeällisiksi. Vankilat ovat likaisia ja ylikansoitettuja. Monissa niistä valtaa ja sisäistä järjestystä pitävät vangit. Talouskriisin aikana on tingitty vankien ravinnosta ja lääkinnästä.
Poliittiset oikeudet ja vapaudet
Näitä ovat muun muassa äänioikeus, sananvapaus, kokoontumisvapaus sekä yhdistysvapaus.
Sananvapaus
Presidentin arvostelusta voidaan tuomita 6-30 kuukaudeksi vankeuteen. Alempien hallintoviranomaisten arvostelusta saa lyhyempiä tuomioita.
Radio Caracas Television (RCTV) menetti toimilupansa, koska se tuki vuonna 2002 vallankaappausyritystä Chavezia vastaan. Amerikan ihmisoikeustuomioistuin on vastustanut tätä, mutta koska RCTV on yhtiö eikä ihminen, sillä ei katsota oleva ihmisoikeuksia.
Viestintävirastoa vastaava CONATEL saa estää vahingollisiksi katsomiaan internetosoitteita. Vuonna 2015 se esti yli tuhat verkkosivustoa.
CONATELin mukaan 51 prosenttia asukkaista käytti internetiä vuoden 2015 aikana, ja 16.8 miljoonaa kävi netissä viidestä seitsemänä päivänä viikossa. Verkkoyhteyksiä otettiin 75% tietokoneella, 17% mobiililaitteilla.
Tasa-arvo-oikeudet
Tasa-arvo-oikeuksiin kuuluvat muun muassa rodullinen, sukupuolellinen ja uskonnollinen yhdenvertaisuus.
Naisiin kohdistuvaa väkivaltaa vastaan säädettiin uusi laki vuonna 2007 Law for the Right of Women. Lain toteutus oli vuonna 2008 kesken ja viranomaisia koulutettiin sen huomioimiseen.
Venezuelalaisista alkuperäisväestöä on noin kaksi prosenttia. He kuuluvat 28 eri etniseen ryhmään, mutta puolet alkuperäisväestöstä on guajiroja, ja muista ryhmistä vain kolmessa on yli kymmenentuhatta jäsentä. Alkuperäisväestön ja hallinnon välillä on ollut kiistoja mm. maankäytöstä varsinkin kaivostoiminnan yhteydessä. Monien ryhmien asuinolot, koulutus ja terveyspalvelut ovat puutteellisia.
Afrikkalaistaustaisesta väestöstä ei ole koskaan kerätty virallisia tilastoja.
Taloudelliset, sosiaaliset ja sivistykselliset oikeudet
Perusoikeuksiin kuuluvat myös taloudelliset, sosiaaliset ja sivistykselliset oikeudet eli niin kutsutut TSS-oikeudet. Tällaisia ovat esimerkiksi oikeus työhön, sosiaaliturvaan ja opetukseen. Julkisella vallalla on velvoite turvata ja edistää näiden oikeuksien toteutumista.
Chavezin kauden sosiaaliset investoinnit vähensivät köyhyyttä vuoden 1999 50 prosentista vuoden 2011 27 prosenttiin. Vuodesta 2014 laskeva öljyn hinta on saanut maan talouden ahdinkoon.
Venezualalaisista yli 96% on lukutaitoisia. Koulunkäyntiodote on 14 vuotta. Nuorisotyöttömyys on 14,7%, koko työttömyys 6,8%.
Adonis
thumb|Adoniksen kuolema, [[Luca Giordanon freskomaalaus 1680-luvulta.]] Adonis oli kreikkalaisessa mytologiassa luonnon vuosittaista elpymistä ja lakastumista kuvaava haltia, joka tavallisesti ajateltiin ihanaksi, Afroditen hehkuvasti rakastamaksi, aikaisin kuolleeksi nuorukaiseksi.
Let Love In
Let Love In on Nick Cave and the Bad Seedsin vuonna 1994 julkaistu albumi. Se kuuluu yhtyeen helpoimmin lähestyttäviin albumeihin.
Adonis
Adonis oli intohimoinen metsästäjä, mikä koitui hänen kohtalokseen, sillä hän haavoitti villisikaa, joka myöhemmin puri hänet kuoliaaksi. Villisika oli Ares-jumala eläimeksi muuttuneena. Kuvaannollisesti ”adonis” tarkoittaa kaunista nuorukaista, naisten hurmaajaa.
Adonis-hahmo on kotoisin Syyrian–Foinikian alueelta, jossa oli uskomuksia kuolevista ja ylösnousevista jumalista ja vuosittain uudistuvan kasvun demonista. Nimi Adon tarkoitti herraa.
Jumaltaruston mukaan Adonis syntyi Kinyraan (Adoniksen isä) ja Myrrhan (Kinyraan tytär) insestisestä liitosta. Kinyraan äiti oli Pafos, Pygmalionin ja norsunluupatsaasta eläväksi puolisoksi muuntuneen patsaspuolison tytär.
Adonis on alkujaan itämainen jumala, joka symboloi auringon hehkun vaikutusta kasvillisuuteen ja nopeaa lakastumista (sumerilaisten Dumuz, arameassa Tammuz). Adoniksen kunniaksi kreikkalaiset viettivät keskikesällä surujuhlaa.
Rafał Brzozowski
Rafał Brzozowski (s. 8. kesäkuuta 1981 Varsova, Puola), on puolalainen laulaja ja juontaja. Hän aloitti uransa osallistuessaan The Voice of Poland -kilpailun ensimmäiselle tuotantokaudelle. Vuonna 2017 hän sijoittui toiseksi Puolan euroviisukarsinnoissa kappaleella "Sky Over Europe".
Erkki Mäkinen
Erkki Antero Mäkinen (19. lokakuuta 1949 Tyrvää – 25. joulukuuta 2003 Lieto) oli suomalainen näytelmäkirjailija joka kirjoitti myös televisiolle. Hänet tunnettiin myös lauluntekijänä.
Rafał Brzozowski
Hän juonsi myös vuoden 2020 lasten Euroviisut yhdessä Ida Nowakowska-Herndonin ja Małgorzata Tomaszewskan kanssa. Brzozowski edusti Puolaa kappaleella "The Ride" vuoden 2021 Eurovision laulukilpailussa Rotterdamissa. Hän kilpaili toisessa semifinaalissa, jossa hän sijoittui neljänneksitoista ja täten karsiutui finaalista.
Erkki Mäkinen
Erkki Mäkinen tuli ylioppilaaksi 1971 Porin lyseosta ja opiskeli jonkin aikaa Turun yliopistossa. Hän kirjoitti esikoisromaaninsa Heräämisen maku vielä käydessään lukiota Porin lyseossa. Hänen kirjallisia esikuviaan olivat Antti Hyry, Paavo Haavikko, Vasili Aksjonov ja lauluteksteillään Bob Dylan.
Vuodesta 1975 lähtien Mäkinen keskittyi historiasta ja kansanperinteestä aiheensa saaneiden näytelmien kirjoittamiseen. 1970-luvun lopulta lähtien hän kirjoitti myös televisiolle Suomen historiaan liittyviä dokumentteja ja televisionovelleja.
1980-luvun lopulla keskushermostoa rappeuttava sairaus alkoi heikentää Mäkisen työkykyä eikä hän saanut enää valmiiksi kunnianhimoista hankettaan suomalais-ugrilaisesta romaanista.
Erkki Mäkinen oli myös lauluntekijä. Tunnetuimmat hänen sanoittamansa laulut ovat Liehuva liekinvarsi ja Neidonryöstö jotka hän teki yhteistyössä säveltäjä Jukka Siikavireen kanssa. Molemmat olivat myös euroviisuehdokkaina, Neidonryöstö Kirkan esittämänä vuonna 1976 ja Liehuva liekinvarsi Markku Blomqvistin esittämänä vuotta myöhemmin.
Keijo Kihlman
Keijo ”Kippari” Kihlman (31. toukokuuta 1920 Turku – 2. toukokuuta 2007 Turku) oli suomalainen palloilijalahjakkuus, joka pelasi pääsarjatasolla useissa palloilulajeissa kuten jalkapallossa, jääkiekossa, jääpallossa ja käsipallossa. Pelaajauransa jälkeen Kihlman toimi valmentajana.
Jalkapallo
Jalkapalloilijana Kihlman kuului TPS:n ”dream teamiin” (termi Heikki Mäen, ks. lähde). ”Kippari” pelasi edustusjoukkueessa vuosina 1939–1954 ja saavutti sekä Suomen Palloiluliiton mestaruuden 1945 että kaksi Suomen mestaruutta, vuosilta 1941 ja 1949. TPS voitti mestaruuden myös 1939, mutta tuolloin Kihlmanin ottelumäärä ei riittänyt mitaliin. Keskushyökkääjänä pelannut Kihlman voitti mestaruussarjan maalikuninkuuden 1946.
Kihlman pelasi myös yhden A-maaottelun Suomen edustusjoukkueessa.
Jääkiekko
Kihlman sai lukioikäisenä TPS:n johtokunnan hyväksymään jääkiekon seuran ohjelmaan vuonna 1937, ja hän pelasi edustusjoukkueessa aina vuoteen 1954 asti. Kihlman oli ehdolla myös maajoukkueeseen vuonna 1948, mutta maan rahapula esti joukkueen lähettämisen. Vuonna 1944 sarja jäi sodan vuoksi kesken, tuolloin TPS oli sarjan johdossa. TPS-aikana ainoan varsinaisen mitalinsa, pronssin, Kihlman sai vuonna 1953. Kaudella 1948–1949 Kihlman tosin voitti TPK:n riveissä pronssia, TPS:n lopetettua tuolloin jääkiekkoilun joksikin aikaa.
Kihlman valmensi myös TuTon jääkiekon edustusjoukkuetta kaudella 1960–1961.
Muut palloilulajit
Käsipallo tuli Suomeen sotavuosina, ja ensimmäinen Suomen mestari vuodelta 1944 oli TPS, jonka riveissä Kihlman pelasi.
Laajoki
Laajoki eli Ylisjoki on Laajoen vesistön laskujoki Mynämäen ja Pöytyän kuntien alueella. Laajoki saa vetensä pääosin Yläneen Elijärvestä ja Vaskijärvestä sekä niitä ympäröiviltä suoalueilta, lisäksi toinen joen suurista latvauomista alkaa Pahojokena Laitilan soilta. Joen veden laatu on tyydyttävä, ja sen ravinnekuormasta merkittävin osa tulee hajakuormituksena. Laajoki on suosittu melonta- ja virkistyskalastuskohde, sen sijaan joen rapukannat ovat pääosin hävinneet. Aiemmin Laajoella on harjoitettu myös säännöllistä reittiliikennettä, ja sen kosket ovat olleet valjastettuina teolliseen käyttöön. Kaupallista toimintaa joen rannoilla on harjoitettu jo keskiajalla.
Joen reitti ja valuma-alue
Laajoki saa vetensä pääosin Yläneen Elijärvestä ja Vaskijärvestä sekä muista alueen pienistä järvistä ja laajoilta suoalueilta, Pahojoen päähaara kerää vetensä puolestaan Laitilan soilta. Näiltä alueilta joen uoma kulkee Mynämäen Karjalankylän ja pienien kylien halki laaksonpohjia pitkin Mietoisiin, jossa Laajoki laskee lintuvetenä tunnetun Mietoistenlahden Natura-alueen pohjoispäässä sijaitsevaan Saarenaukkoon. Tällä matkalla joen uomassa on yhteensä seitsemän suurempaa koskea: Lujalankoski, Hurulankoski, Korvensuunkoski, Karjakoski, Kivikylänkoski, Juvankoski ja Karjakylänkoski.
Laajoen 389 km2:n suuruisella valuma-alueella on runsaasti soita, kun taas peltojen osuus on pienempi kuin Lounais-Suomessa yleensä. Peltoa valuma-alueesta on Lounais-Suomen keskiarvoa vähemmän noin 17 %, soita noin 23 %. Myös eloperäisten maalajien osuus peltoalasta on selvästi suurempi kuin läheisillä Mynäjoen ja Hirvijoen valuma-alueilla. Laajoen vesistön järvisyys on kaksi prosenttia, ja sen valuma-alueella on yhteensä 21 järveä tai lampea, joista useimmat ovat pieniä latvavesiä. Noin 495 hehtaarin Elijärvi ja 71 hehtaarin Vaskijärvi ovat huomattavasti muita järviä suurempia. Joen virtaus on suurimmillaan keväisin noin 74 kuutiota sekunnissa, mutta kesällä joen uoma kuivuu paikoin lähes täysin. Tämä johtuu osittain myös alueen runsaasta suo-, metsä- ja pelto-ojituksesta, joka on nopeuttanut valuntaa ja vähentänyt veden viipymää valuma-alueella.
Vesistön tila
Laajoki kuuluu ympäristöhallinnon ylläpitämään valtakunnalliseen jokivesistöjen seurantaohjelmaan, ja sen veden yleinen käyttökelpoisuusluokka on tyydyttävä. Laajoen vesistössä ei nykyään ole selviä pistekuormittajia, joten suurin osa ravinteista tulee jokeen luonnonhuuhtoumana tai ihmisen aiheuttamana hajakuormituksena. Vuoteen 1997 asti Mietoisten Pyheen jätevedet laskettiin puhdistamolta jokeen, mutta nykyisin ne johdetaan Mietoisten keskustan puhdistamolle ja sieltä Mynäjokeen.
Pelloilta tulevan kuormituksen määrä on pienehkö, vain joen alajuoksun pelloilta ravinteita huuhtoutuu runsaammin. Tosin tulva-aikana joen vesi on selvästi savesta samentunutta ja turvepitoista. Muita ravinnekuormituksen lähteitä ovat haja-asutuksen jätevedet ja yläjuoksun suoalueiden turvetuotanto. Joen veden laadun ja jopa Mietoistenlahden luontoarvojen pelättiin 2000-luvun alussa heikkenevän huomattavasti, kun vuonna 2007 Vapo sai luvan nostaa turvetta Laajoen valuma-alueella sijaitsevalta Raumjärvensuolta. Vuonna 2011 Vapo ilmoitti kuitenkin aluehallintovirastolle peruuttavansa turpeenottohakemuksen.
Vesirakentaminen ja liikenne
Lähes kaikkiin Laajoen koskiin on joskus rakennettu saha tai mylly. Noin kahdeksan kilometriä jokisuusta ylöspäin sijaitseva Korvensuun voimalaitos ja sen yhteydessä toiminut konepaja ovat näistä merkittävimmät. Voimalan kohdalla joessa on putouskorkeutta seitsemän metriä. Voimalaitos sijaitsee Laajoen ja vanhan postitien yhtymäkohdassa. Alueen rakennuksiin kuuluu vanha vesivoimalaitosrakennus ja sen kanavarakenteet sekä useita muita rakennuksia, kuten konepaja, maalariverstas, asuinrakennus, kellari sekä talli ja puuvaja. Lounais-Suomen Sähkö hankki 1900-luvun alussa perustetun tehdasalueen omistukseensa vuonna 1937, jonka jälkeen yhtiön uusima vesivoimalaitos oli käytössä vuoteen 1993. Kunta, kotiseutuyhdistys, maakuntamuseo ja yksityishenkilöt ovat sen jälkeen kehittäneet aluetta museona. Voimalaitoksen omistaa nykyään SP Vaaraton Oy ja se tuottaa sähköä valtakunnanverkkoon enimmillään 250 kW:n teholla.
Laajoen alajuoksulla on sijainnut jo keskiajalla vilkas kauppapaikka, jonka tuntumaan perustettiin myös 1700-luvulla lakkautettu Hietamäen kappeli. Alueen kaupallisen ja vanhimman kirkollisen keskuksen on ajateltu sijainneen Laajoen suulla nykyisen Hietamäen ja siitä noin kilometrin verran kaakkoon sijaitsevien Pyheen ja Valaskallion kylien alueella. Kaikkien näiden kylien alueilta on myös tehty 800-luvun viikinkiajan esinelöytöjä. Jokisuu on ollut tärkeä kulku- ja kauppapaikka myöhemminkin: joen alajuoksulla esimerkiksi harjoitettiin runsasta höyrylaivaliikennettä 1800-luvun lopulta alkaen. Monet Laajoelta alkunsa saaneet laivareitit kulkivat rannikkoa pitkin ja liikennöineet höyrylaivat tekivät matkoillaan useita pysähdyksiä. Mynämäenlahden Höyrylaivayhtiö oli puolestaan toiminnassa 1910-luvulla, jolloin yhtiö anoi jopa Laajoen suun perkausta toiminnan edesauttamiseksi. 1900-luvun alussa muut kulkuneuvot kuitenkin syrjäyttivät höyrylaivat, kun Uudenkaupungin rata Turusta Uuteenkaupunkiin valmistui vuonna 1924. Lauttanpään höyrylaivalaituri myytiin huutokaupalla ja purettiin radan valmistuttua.
Kalastus ja muu virkistyskäyttö
Laajoella on järjestetty toukokuun alussa vuosittainen 45 kilometrin pituinen Laajokimelonta. Veden ollessa korkealla myös virkistyskalastus joella on suosittua, sillä ainakin meritaimen nousee Korvensuun voimalaitokselle asti. Jokeen nousee Mynälahdelta jonkin verran myös siikaa ja lohia. Paikallinen kalastusalue ja kalatalouskeskus ovat lisäksi suunnitelleet myös lohi-istutuksia jokeen.
Laajoki on ollut aikaisemmin hyvä rapujoki, mutta rapurutto ja veden happamoituminen ovat heikentäneet saaliita huomattavasti. Varsinkin 1960-luvulla ravustus on ollut joella suosittua. Kantaa yritettiin elvyttää 1990-luvulla entisiin mittoihin tuhansien yksilöiden jokirapuistutuksilla, mutta kannan uuden romahduksen jälkeen vuonna 1996 jokeen päädyttiin istuttamaan lopulta täplärapuja.
Joen virkistyskäyttöä on 2000-luvulla haitannut Saarenaukon Natura-alueen takia jokisuulle asetettu veneilykielto, joka estää muilta kuin ammattikalastajilta moottoriveneen käytön joessa ja sen suulla lintujen pesimäaikana 1.3.–15.5. Veneilykielto on aiheuttanut negatiivisia reaktioita alueen asukkaissa erityisesti siksi, että Natura-aluetta perustettaessa luvattiin alueen asukkaiden esteettömän veneilyn jatkuvan ja ruoppaustenkin olevan mahdollisia.
Thomas Paine
Thomas Paine (29. tammikuuta 1737 Thetford, Englanti – 8. kesäkuuta 1809 New York, Yhdysvallat) oli yksi Yhdysvaltain perustajaisistä. Häntä on kutsuttu ”koulutukseltaan korsetintekijäksi, ammatiltaan journalistiksi ja kutsumukseltaan propagandistiksi”. Paine muutti Pohjois-Amerikkaan vuonna 1774 ja ehti juuri osallistua Amerikan vallankumoukseen. Hänen merkittävin panoksensa vallankumoukseen oli kaikkien aikojen myydyimmän amerikkalaisen kirjan julkaiseminen eli pamfletin nimeltä Common Sense (1776). Pamfletissa vaaditiin Pohjois-Amerikan siirtokuntien irtaantumista Iso-Britanniasta. Paine on myös tunnettu deismin edustaja.
Nuoruudesta Amerikkaan lähtöön saakka
Paine kasvoi Thetfordissa Norfolkin kreivikunnassa yksinkertaisissa oloissa. Vuoteen 1750 saakka hän kävi viisi vuotta paikkakunnan kansakoulua. 12-vuotiaana hänet erotettiin koulusta ja sen jälkeen hän oppi isänsä luona korsetintekijäksi. Tätä ammattia hän harjoitti kaksitoista vuotta. 30-vuotiaana eli vuonna 1762 Thomas pääsi verovirkailijaksi (excise officer) Granthamiin. Kolmen vuoden virassaolon aikana hänet erotettiin kaksi kertaa väärinkäytösten takia ja lopullisesti vuonna 1765.
Lontoossa hän hankki kotiopettajana toimeentulonsa ja laajensi itseopiskelulla tietojaan filosofian, matematiikan ja tähtitieteen aloilla. Hänet otettiin 1768 jälleen tullin palvelukseen Sussexin Lewesissä. Toisen vaimonsa kanssa hänellä oli siellä sivutoimenaan tupakka- ja rihkamakauppa. Hänestä tuli keskusteluklubin jäsen ja hän halusi anomusjulkaisullaan ”Tullivirkailijoitten asema” (Petition) työtovereilleen parempaa palkkaa.
Hän meni 1773 jälleen Lontooseen tullivirkailijoiden edustajana: siellä hän tapasi Benjamin Franklinin. Vuonna 1774 hänet jälleen erotettiin tullin virasta, hänen tilansa Lewesissä laitettiin huutokauppaan ja hän erosi vaimostaan. Franklinin suosituksilla hän muutti vuoden 1774 lopulla Amerikkaan.
Julkaistut teokset
right|thumb|Common Sense, julkaistu 1776.
Pirkko Turpeinen-Saari
Pirkko Marjatta Turpeinen-Saari (aiemmin Idänpään-Heikkilä ja Turpeinen-Kajanoja) (s. 7. marraskuuta 1940 Helsinki) on suomalainen poliitikko ja lääkäri. Hän oli kansanedustaja vuosina 1983–1986 Suomen kansan demokraattisen liiton ja vuosina 1986–1987 Demokraattisen Vaihtoehdon eduskuntaryhmässä.
Turpeinen teki työuransa lasten- ja nuorisopsykiatrian parissa toimien muun muassa Helsingin kaupungin nuorisopsykiatrian ylilääkärinä vuosina 1989–1999. Hän oli myös Suomen lääkäriliiton hallituksen ensimmäinen naisjäsen (1972–1977). Turpeinen on ollut vuodesta 1997 Euroopan neuvoston kidutusta ja ihmisarvoa alentavaa kohtelua tutkivan komitean (CPT) psykiatrian asiantuntija.
Politiikka
Turpeinen valittiin eduskuntaan vuoden 1983 vaaleissa Uudenmaan läänin vaalipiiristä. Vuosina 1983–1986 hän kuului SKDL:n eduskuntaryhmään ja vuosina 1986–1987 Demokraattisen Vaihtoehdon ryhmään. Eduskunnassa hän oli vuosina 1983–1986 suuren valiokunnan ja lakivaliokunnan sekä Pohjoismaiden neuvoston jäsen.
Helsingin kaupunginvaltuustossa Turpeinen istui vuosina 1984–1992 ja 1997–1998. Hän istui SKDL:n, DEVA:n ja SDP:n valtuustoryhmissä ja hänet valittiin presidentin valitsijamieheksi vuoden 1978 vaaleissa.
Vuosina 1976–1984 Turpeinen oli Suomen kansan demokraattisen liiton ja Suomen kommunistisen puolueen jäsen. Hän toimi SKDL:n liittoneuvostossa vuodet 1982–1985. Vuonna 1985 hän siirtyi SKP:n järjestöjen toimikuntaan, joka seuraavana vuonna vaihtoi nimensä Suomen kommunistiseksi puolueeksi (yhtenäisyys). Hänet valittiin SKP:n järjestöjen keskuskomiteaan ja poliittiseen toimikuntaan vuonna 1986 sekä SKPy:n vastaaviin elimiin edustajakokouksessa 1987. Turpeinen toimi Devan sivistysjärjestö Demokraattisen sivistysliiton (DSL) ensimmäisenä puheenjohtajana (1986–1989). Vuosina 1991–2015 hän oli SDP:n jäsen. Hän on ollut sittemmin vasemmistoliiton jäsen. Eduskuntavaaleissa 2019 hän asettui ehdolle Paavo Väyrysen Seitsemän tähden liikkeen ehdokkaana. Turpeinen-Saari ei ole kuitenkaan Seitsemän tähden liikkeen jäsen.
Näkemyksiä
Turpeinen-Saari kirjoitti blogissaan vuonna 2022, että Sauli Niinistö ja Sanna Marin ovat historian väärällä puolella.
Kirjallinen tuotanto
Näiden lisäksi hän on julkaissut noin 40 tieteellistä julkaisua riippuvuusongelmista, luovuudesta ja tiedostusprosessista kansainvälisissä sarjoissa.
Yksityiselämä
Turpeinen on ollut kolmesti naimisissa. Hänen ensimmäinen puolisonsa oli Juhana E. Idänpään-Heikkilä vuosina 1964–1976. Vuodet 1985–1996 Turpeinen oli naimisissa SKP:n ja SKPy:n johtotehtävissä 1980-luvulla toimineen Jouko Kajanojan kanssa. Vuonna 2006 Turpeinen avioitui kirjailija Mauno Saaren kanssa.
Akira Ifukube
Akira Ifukube (31. maaliskuuta 1914 – 8. helmikuuta 2006) oli japanilainen taide- ja elokuvamusiikin säveltäjä.
Ifukube syntyi Kushirossa Hokkaidon saarella. Hän vietti lapsuudestaan suuren osan alueilla, joilla asui japanilaista ja ainu -väestöä. Molempien kansanryhmien musiikkiperinne vaikutti häneen voimakkaasti, ja hän opiskeli viulun ja shamisenin soittoa.
Mendocinon piirikunta
Mendocinon piirikunta on Yhdysvaltojen Kalifornian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 87 841 vuonna 2010 ja sen pinta-ala on 10 040 neliökilometriä. Piirikunnan hallintokeskus Ukiah on myös sen suurin kaupunki.
Akira Ifukube
Ifukube aloitti metsätalouden opinnot Hokkaidon yliopistossa ja sävelsi vapaa-aikanaan. Hänen ensimmäinen orkesterisävellyksensä, Japanese Rhapsody, voitti ensipalkinnon vuonna 1935 Aleksandr Tšerepninin järjestämässä kansainvälisessä kilpailussa nuorille säveltäjille.
Mendocinon piirikunta
Asukkaat
Piirikunnan asukkaista 66,4 prosenttia on valkoisia ja 24 prosenttia latinalaisamerikkalaisia. 20,8 prosenttia puhuu muita kieliä kuin englantia. 91,9 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Piirikunnan väestön keski-ikä on 42,3 vuotta.
Akira Ifukube
Ifukuben ensimmäisen sävellys elokuvaan oli The End of the Silver Mountains, joka julkaistiin vuonna 1947. Seuraavien yli viidenkymmenen vuoden aikana hän sävelsi musiikin yli 250:n elokuvaan, joista tunnetuimpiin kuuluu japanilainen tieteiselokuva Godzilla vuodelta 1954.
Messier 100
Galaksilla on kaksi ulkonevaa ohutta osaa, jotka koostuvat suurimmaksi osaksi sinisistä tähdistä, ja useampia pienempiä ulkonemia. Siniset tähdet ovat nuoria, kuumia ja massiivisia ja myös tähtien elinkaareen katsoen lyhytikäisiä.
Tabernaakkeli
thumb|250px|Tabernaakkeli Kölnistä, noin 1180. Kullattua pronssia ja kuparia puukehikossa, emalia ja mursunluuta.
Malibu – huumerannikko
Malibu – huumerannikko on vuoden 1989 rikosdraama. Elokuvan pääosia esittävät George Clooney, Doug Savant, Dedee Pfeiffer, Philip McKeon, Rick Najera ja Gene Simmons. Elokuvassa Remar (Clooney) ja Attila (Savant) joutuvat tekemisiin huumelordin kanssa heidän ystävänsä jouduttua poliisin haaviin. Elokuvan on ohjannut H. Gordon Broos.
Tabernaakkeli
Tabernaakkeli (lat.) tarkoittaa:
Lähteet
Tabernákulum Tabernakel (Christentum) Tabernacle (disambiguation) Tabernaklo Tabernacle Tabernakul Tabernacolo Tabernakel Tabernakel Tabernakel (kerk) 幕屋 Tabernakel Tabernakulum Табернакль Tabernakel Tabernakulo
Malibu – huumerannikko
Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano kutsui elokuvaa ”kamalaksi yritykseksi tehdä nuorten toimintaelokuvaa”. Hän antoi elokuvalle tähtien sijasta pommin, mikä vastaa sanallista arviota ”täysin epäonnistunut tekele”.
Tuomas Aivelo
Tuomas Juha Eero Aivelo (s. 29. heinäkuuta 1984 Pori) on suomalainen evoluutiobiologi, joka on erikoistunut loisten tutkimiseen. Helsingin yliopistossa tutkijana työskentelevä Aivelo kirjoittaa myös Tiede-lehden verkkosivuilla julkaistavaa blogia Kaiken takana on loinen, joka on yksi Suomen luetuimpia tiedeaiheisia blogeja.
Aivelo kirjoitti ylioppilaaksi Porin suomalaisesta yhteislyseosta vuonna 2003. Vuosina 2002 ja 2003 hän sai pronssimitalin kansainvälisissä biologian olympialaisissa. Väitöskirjansa Aivelo teki Madagaskarin hiirimakien suolistoloisyhteisöistä. Vuosina 2016–2017 hän oli vierailevana tutkijana Zürichin yliopistossa. Aivelon ensimmäinen tietokirja Loputtomat loiset ilmestyi vuonna 2018, ja teos oli myös Tieto-Finlandia-ehdokkaana. Hän on aikaisemmin toiminut myös Voima-lehden bloggaajana.
Vuonna 2019 Aivelo sai J. V. Snellman -palkinnon.
Sam Öhman
Sam Öhman (s. 1976) on suomalainen kilpapurjehtija ja purjeentekijä. Hänellä on useita Suomen mestaruuksia eri luokista.
Class 40
Kaudella 2009 Jouni Romppanen ja Sam Öhman toteuttivat ensimmäisen suomalaisen Class 40 -projektin. Veneeksi he hankkivat Akilaria 40:n, joka on nimetty tukijan mukaan Tieto Passioniksi. Ensimmäinen kilpailukausi, 2009, huipentui lokakuussa La Solidaire du Chocolad -kaksinpurjehduskilpailuun yli Atlantin. Kaksikko joutui jättämään kilpailun kesken seitsemänneltä sijalta reilun 2000 purjehdusmailin jälkeen. Keskeytyksen syy oli veneen rakenteellinen vaurio. Kaudelle 2010 veneen tärkein kansainvälinen tavoite on Route du Rhum -yksinpurjehduskilpailu yli Atlantin.
Roronoa Zoro
Roronoa Zoro on miekkamies manga-/animesarjassa One Piece.
Zoro
Zoron nimi oli Amerikan mangaversiossa aluksi Roronoa Zolo, mutta luvussa 50 se vaihtui Zoroksi. Zoron sukunimi Roronoa tulee ranskalaisen merirosvon François l'Ollonaisin nimestä ja etunimi japaninkielisestä sanasta "zorome" (palindromi), koska hän on syntynyt 11. marraskuuta. Mangan suomenkielisen julkaisun ensimmäisessä pokkarissa suomentaja Antti Valkama olikin kääntänyt Zoron muotoon L'Ollonois Zolo, mutta nimi vaihdettiin lukijoiden painostuksesta.
Zoro on 178cm pitkä (181cm aikahypyn jälkeen), ja 19-vuotias (21-vuotias aikahypyn jälkeen). Zoron syntymäpäivä on 11 marraskuuta ja hän on vasenkätinen.
Zoro on taidokas miekkamies, joka on kolmen miekan tekniikan (santōryū) käyttäjä. Hän kuitenkin hallitsee myös kahden miekan (Nitōryū), yhden miekan (Ittōryū) ja miekattoman (Mutoryū) tekniikat. Zoro käyttää aseinaan katanoita ja hänellä on omat taisteluliikkeensä. Hän ei kuitenkaan ole samurai, vaan elää bushido-elämäntapaa. Kuten Luffy ja useat muut Olkihatut, Zoro tappaa vihollisensa vain jos on pakko, mutta ei koskaan kylmäverisesti. Alun perin Eiichiro Oda teki Zorosta Buggy-klovnin henkivartijan, mutta viimeisessä One Piece versiossa hän poisti ideansa.
Persoona ja suhteet
Zoro on ankara, vakava ja pitää etäisyyttä muihin, mutta erilainen kuin Nico Robin, sillä Zoron piirtotyyli vaihtuu silloin tällöin koomiseksi, kun taas Nico Robin pysyy aina vakavan oloisena. Zorossa ja Robinissa on myös se ero, ettei Nico Robin ole kovin ankara. Lisäksi ainoa varsinainen työ, mitä hänen on nähty tekevän laivalla, on painavan ankkurin nostaminen ja laskeminen. Zoro pitää nukkumisesta ja harjoittaa usein voimiaan. Kuten Nami, hän ei koskaan joudu humalatilaan, johtuen hänen epäinhimillisen korkeasta alkoholin sietokyvystään. Zoro on huono suunnistaja, joten hän helposti jää jopa tutuissa paikoissa eksyksiin. Hän kuitenkin aistii vihollisen tai vaaran ja on ensimmäinen, joka reagoi niihin.
Zoro muistuttaa usein karkeista totuuksista tovereilleen. Esimerkiksi kun Chopper joutui Davy Back Fight-ottelussa Foxyn piraatteihin, Zoro sanoi tylyllä äänensävyllä, että Chopper itse halusi merelle, ja lopettaisi itkemisen ja käyttäytyisi kuin mies. Lisäksi kun Usopp halusi myöhemmin liittyä takaisin Olkihattupiraatteihin, Zoro uhkasi itse erota Olkihatuista, jos Usopp pääsee takaisin ilman anteeksipyyntöä. Vaikka hänen puheensa silloin tällöin järkyttävät muita tovereita, hän usein on oikeassa, minkä todistaa se, että jopa Sanji myönsi sen. Zoro myös kunnioittaa muita miekkailijoita olemalla kerskailematta ja valehtelematta taidoistaan. Joskus hän empimättä paljastaa heikkoutensa, jopa vihollisilleen. Hän ei myöskään pakene taisteluista. Little Gardenissa hän aikoi katkaista jalkansa, jotta pääsisi takaisin taistelemaan. Tämän vuoksi Zorolla on molempien nilkkojen ympärillä arvet.
Vaikka Zoro ei näytä erityisempää kiintymystä muihin, hän pitää silti Olkihattupiraattina olemisesta. Toisin kuin Sanji ja Usopp, Zorolla ei ole mitään kiinnostusta nuoriin naisiin. Hän on myös tottunut elämäänsä piraattina. Kuitenkin hänen ja Sanjin välit eivät ole koskaan olleet kehuttavia, ei edes heidän ensi kertaa nähdessään. Sanji ja Zoro usein kilpailevat keskenään, esimerkiksi metsästyksessä. Joskus heidän kilpailuhenkiset tappelut voivat alkaa tärkeinäkin hetkinä, esimerkiksi Davy Back Fightin aikana he pelasivat kivi-paperi-sakset -peliä siitä, kumpi pitäisi hölmöä palloa päässä. Mutta kun Sanji ja Zoro tappelevat vihollisia vastaan, he voivat muodostaa keskenään hengenvaarallisen tiimin. Zoro ja Sanji kyllä välittävät ja suojelevat toisiaan, mutta usein sekin johtaa riitelyyn. Zoro usein ihmettelee, miksi hänen pitää ottaa Namilta käskyjä vastaan, mutta kun Nami viittaa kapteeniin, joka höröttelee jollekin typerälle jutulle, Zoro ymmärtää pointin. Zoro vihaa Namin juonittelua, esimerkiksi kun hän lainasi Namilta 100.000 berryä, ja palautti ne muutaman tunnin kuluttua kun ei tarvinnutkaan rahaa, Nami vaati silti kolminkertaisen maksun. Hänellä on ainutlaatuinen suhde Merivoimien pursimies Tashigiin. Zoro tapasi Tashigin Loguetownissa, missä Tashigi auttoi häntä ostamaan uudet katanat. Tashigi on Zoron vihollinen, ja hän kerää merirosvoilta ja palkkionmetsästäjiltä miekkoja, koska pitää vääryytenä, että miekkoja käytetään muuhun kuin suojelemiseen. Zoro ei pysty taistelemaan kunnolla Tashigia vastaan, sillä Tashigi muistuttaa suuresti hänen lapsuuden kilpakumppaniaan, Kuinaa. Tashigi on siis Zoron uusi vihollinen ja Smokerin ihastus, jota vastaan Zoro ei suostu taistelemaan.
Zoro on Olkihattujen toinen miekkamies ja taistelee usein miekkailijoita vastaan. Esimerkiksi akrobaatti Kabaji Buggy-klovnin piraateista, Mr. 1 Baroque Worksista ja Om Skypiean ylipapeista. Hänen tähtäimessään on maailman parhaan miekkamiehen titteli. Hänen tavoitteensa on voittaa miekkailussa Dracule Mihawk, joka on tämänhetkinen mestari. Zoro on kerran taistellut Mihawkia vastaan, mutta hävisi ja sai suuren haavan ylävartaloonsa Mihawkin mustasta miekasta. Hävittyään Mihawkille Zoro vannoi, ettei koskaan enää häviäisi kenellekään joka kutsuu itseään miekkamieheksi. Tämä on yksi harvoista kohtauksista jossa Zoro itkee. Kun Zoro panee taistelussa parastaan, hän sitoo huivin (jota hän säilyttää yleensä vasemmassa olkavarressaan) otsansa eteen.
Toisin kuin enimmistö Olkihatuista, Zoro väittää olevansa ateisti, eikä ole koskaan rukoillut. Nami ja Chopper ovat kummatkin väittäneet, että Zoro on ylimielisempi kuin Jumala. Zoroa pidetään useasti Olkihattujen kapteenina, hänen "helvetillisen" voimansa ja ankaran sekä realistisen personaalisuutensa takia, kun taas Luffy käyttäytyy lapsellisesti jopa vastustajiensa nähden.
Zoron lupaus
Zoro käytti lapsuutensa harjoitellen kendoa dojossa. Toisin kuin animessa, mangassa ei ole kerrottu, miten Zoro alkoi harrastaa kendoa. Kun Zoro oli pikkupoika, hän halusi taistella vahvinta dojon jäsentä vastaan kokeillakseen voimiaan, vaikkei koskaan aikaisemmin ollut käsitellyt miekkoja. Zoro sanoi liittyvänsä jäseneksi mikäli hänet voitettaisiin, mutta jos Zoro voittaisi, hän ottaisi heidän merkkinsä. Haastaja oli mestarin tytär, Kuina, joka oli kaksi vuotta Zoroa vanhempi. Kuina voitti Zoron ja tämä liittyi jäseneksi.
Jonkin aikaa harjoiteltuaan Zorosta tuli 11-vuotias ja hän pystyi käyttämään kahta miekkaa. Zoro oli tarpeeksi hyvä voittaakseen aikuisia dojossa. Kuitenkaan Zoro ei vieläkään voittanut Kuinaa. 2000 ottelun jälkeen Zoro haastoi Kuinan taistelemaan oikeilla miekoilla. Zoro hävisi ja itki, ettei saisi toteutettua unelmaansa (tulla maailman parhaimmaksi miekkamieheksi), jos ei voittaisi Kuinaa. Kuina alkoi itkeä myös. Hänkin halusi maailman parhaimmaksi miekkamestariksi, mutta hänen isänsä oli sanonut, ettei naisesta voi tulla maailman parhainta miekkailijaa, koska naiset ovat luonnostaan heikompia kuin miehet. Zoro suuttui ja sanoi, ettei se ole totta. Hän huomautti, että raskaasta harjoittelusta huolimatta hän ei ole voittanut Kuinaa, vaikka on miespuolinen. Zoron mielestä sukupuolella ei ole väliä, vaan sillä kuinka paljon harjoittelee. Tämä lohdutti Kuinaa ja molemmat tekivät lupauksen: jommastakummasta tulee maailman paras miekkailija.
Seuraavana päivänä Kuina kuoli kaatuessaan rappusissa. Zoro ei itkenyt hänen hautajaisissaan, mutta itki dojon mestarin luona. Hän pyysi saada Kuinan miekan, "harmonian tien", tullakseen maailman mahtavimmaksi miekkamieheksi, ja mestari suostui. Zoro alkoi harjoitella kolmen miekan tyyliä. (Kahta miekkaa Zoro pitää käsissään ja kolmatta suussaan.)
Vaikka Zoro on ateisti, vuosia myöhemmin hänet nähtiin leikkaamassa kiveä ja rukoilemassa Kuinan hautakivellä mestarin kanssa, ennen kuin lähti omaan seikkailuunsa kohti parhaimman miekkamiehen titteliä. Tämä tapahtui vain animessa, sillä Zoron ateistinen puoli ei ollut tullut vielä esille tässä vaiheessa. Zoro ei siis oikeasti ole koskaan rukoillut. Mangassa Zoron lapsuudesta on vähemmän tietoa kuin animessa. Mangassa ei näytetty miten Zoro päätyi dojoon, eikä hänen harjoituksiaan näytetty, saatikka hyvästejä Kuinan haudalla.
Elämä merellä
Zoro päättyi merelle etsimään Mihawk-nimistä kaapparilordia, jotta voisi haastaa hänet ja saada maailman parhaimman miekkamiehen tittelin(Zoro tapasi hänet myöhemmin Baratiella.). Kuitenkin Zoro eksyi matkalla eikä löytänyt enää takaisin kotisaarelleen. Koska Zoro on hyvä miekkailija, hän teki rahaa nappaamalla kiinniotettavia merirosvoja. Hänet opittiin tuntemaan merirosvojen metsästäjä Zorona. Hänen voimistaan kiinnostui rikollisorganisaatio Baroque Works ja yksi heidän agenteista, Mr.6 pyysi Zoroa liittymään. Koska Zoro ei päässyt järjestön johtajaksi, hän tappoi Mr.6:n.
Alabasta osan aikana Zoro oppi leikkaamaan terästä. Muistaessaan mestarin puhuneen miekkamiesten taidosta olla leikkaamatta, Zoro ymmärsi miten metallin leikkaaminen onnistuu. Hän oppi kuulemaan esimerkiksi puiden ja metallin hengitystä. Hyökkäyksellään nimeltä "Lion's Breath" (Sishi Sonson/Leijonakuningas), hän voitti Mr.1:n joka oli syönyt Supa Supa no Mi (Dice Dice Fruit/teräterämarjan) ja samalla onnistui ylittämään tavoitteensa: leikkaamaan metallia.
Taidot ja voimat
Zoro on miekkamestari, joka osaa kolmen miekan, kahden miekan ja yhden miekan tekniikoita. Kuitenkin hän useimmiten käyttää kolmen miekan (Santōryū) tekniikkaa. Hän on vasenkätinen ja käyttää yhden miekan taisteluissa vasenta kättä. Kahden miekan taisteluissa hänellä on miekat molemmissa käsissä ja kolmen miekan taisteluissa Zoron kolmas miekka on suussa. Zoro osaa myös muutaman miekattoman liikkeen.
Hän on yli-inhimillisen voimakas. Zoron ja Luffyn fyysiset voimat ovat lähellä toisiaan, ei ole todistettu kumpi on vahvempi.Luffy oppi kaksi vaihdetta Enies Lobbyssä, mutta Zoron taistelutaidot kasvoivat myös. Hän muun muassa oppi Asura -hyökkäyksen. Zoro on Luffyn ensimmäinen toveri ja tällä hetkellä yksi voimakkaimmista hahmoista, jotka eivät ole syöneet pirunmarjaa. Hän kasvatti voimansa yksin harjoitellen kovasti pienestä alkaen. Ilman miekkojakin Zoro on uskomattoman voimakas. Esimerkiksi Alabastassa hän nosti ja heitti suuren rakennuksen taistelussaan Mr. 1:stä vastaan ja hän treenailee usein pelkkiä lihasvoimia. Lisäksi Zoro Rymyrenkaat -nimisessä Davy Back -kisassa lennätti Picklesin päin Big Bunia miekattomalla tekniikalla, Dragon Twister Attack. Hänellä on myös voimakkaat nyrkit ja voima pumpata itselleen lisää lihaksia.
Zoron kivunsietokyky on myös yli-inhimillisen korkea. Hän on taistellut monia voimakkaita vihollisia vastaan (kuten Musti ja Mr. 1) ja saanut kuollettavia iskuja. Silti hän on pystynyt jatkamaan taistelemista.
Vain vähän aikaa sitten, Zoro oppi uuden liikkeen, Asuran. Tässä liikkeessä hänen ympärilleen syntyy illuusiona kaksi ylimääräistä kasvoa ja neljä ylimääräistä kättä ja Zorolla on kaiken kaikkiaan 9 miekkaa. Tämä antaa hänelle mahdollisuuden käyttää yhdeksän miekan (Kyutōryū) tekniikoita. Syytä miten hän luo illuusiot ei vielä olla kerrottu. Tähän mennessä hän ei ole käyttänyt kuin yhtä Kyutōryū tekniikkaa, Asura: Ichibugin (Three-Headed-Six-Armed-Demon-God: One Mist Silver). Hän todennäköisesti vielä käyttää yhdeksän miekan tekniikkaa tulevaisuudessa.
2 vuoden aikahypyssä Zoro oli Mihawkin opetuksessa. Aikahypyn jälkeen Zorosta tuli vahvempi mutta hän menetti vasemman silmänsä. Zoro pystyy myös uimaan vedessä nopeammin kuin merenmiehet.
Entiset katanat
Zoron suurimpia heikkouksia oli, että hän hajotti miekkansa aina. Asia korjaantui ajan myöten, kuitenkin hän on hajottanut vielä pari miekkaa olkihattupiraattien mukana.
Llista de personatges de One Piece
Viljuiskin ulus
Viljuiskin ulus eli Viljuiskin piiri ) on kunnallinen itsehallintoalue Viljuin ja siihen laskevan Tjungin ympärillä Sahan tasavallan keskiosassa Venäjällä. Viljuiskin piiri rajoittuu lännessä Verhneviljuiskin ulusiin, luoteessa Olenjokin kansalliseen piiriin, pohjoisessa Žiganskin kansalliseen piiriin, idässä Kobjain ulusiin ja etelässä Gornyin ulusiin.
Piirin pinta-ala on 55 200 km² ja vuonna 1995 väkiluku oli 28 900. Alueella harjoitetaan maanviljelyä sekä nautakarjan- ja hevostenkasvatusta.
Kunnat
Viljuiskin piirin hallinnollinen keskus on Viljuiskin kaupunki. Piirissä on kaksi kaupunkikuntaa (Viljuisk sekä Kysyl-Syr, jonka keskus on taajama) ja näiden lisäksi 19 maalaiskuntaa (naslegia). Asutuskeskuksia kunnissa on yhteensä 27.
Nysundin piiri
Nysundin piiri sijaitsee Degerforsin kunnassa Ruotsissa. Sen väkiluku on.
Aiheesta muualla
thumb|left|Degerforsin kunnan piirit
Eino Nieminen
thumb|upright=1.2|Eino Niemisen ”riisuminen”, [[Paavo Poutiainen (valokuvaaja)|Paavo Poutiaisen ottama kuuluisa lehtikuva.]] Eino Emil Nieminen (30. toukokuuta 1903 – 4. joulukuuta 1933 Leningrad, Neuvostoliitto ) oli suomalainen kommunistisen Työn Ääni -lehden faktori, joka muistetaan joutumisestaan Lapuan liikkeen kannattajien pieksämäksi niin sanotussa Vaasan mellakassa 4. kesäkuuta 1930.
Varhaisemmat elämänvaiheet
Eino Niemisen isä oli työväenaatetta kannattanut porilainen leipuri Eemil Kustaa Nieminen, joka vangittiin Suomen sisällissodan lopussa hänen paettuaan perheineen valkoisia Kylmäkoskelle, vaikka hän ei ollut edes kuulunut punakaartiin. Myös Eino joutui tuolloin 14-vuotiaana Hämeenlinnan vankileirille, josta hän tosin vapautui pian. Hän liittyi myöhemmin Porissa sosiaalidemokraattiseen nuorisojärjestöön ja oli 1920-luvulla kaksi vuotta vankilassa poliittisen toimintansa vuoksi. Sittemmin Nieminen asettui Vaasaan, jossa hän työskenteli aluksi kauppa-apulaisena ja kirjoitteli vasemmistolehtiin. Hänet palkattiin vuosikymmenen lopussa Työn Äänen lehtipainoon.
Vaasan tapahtumat 1930
thumb|upright|Nieminen korjailee revittyjä housujaan hetkeä myöhemmin. Lapuan liikkeen miehet tunkeutuivat 28. maaliskuuta 1930 Työn Äänen kirjapainoon ja rikkoivat kangin molemmat latomakoneet sekä kaikki kolme painokonetta. Oikeudenkäynti asiasta järjestettiin 4. kesäkuuta 1930 Vaasan kaupungintalolla. Oikeudenkäynti alkoi kello 13.00 ja se kesti koko iltapäivän. Väliaika alkoi kello 16.00, jolloin istuntosalin eteisessä puhkesivat levottomuudet. Oikeudessa todistanut faktori Nieminen riitaantui lapualaisaktivistien kanssa, jolloin nämä alkoivat syyttää häntä SKP:n organisaattoriksi ja punaupseeriksi. Lopulta häntä kirottiin ”ryssän ruplilta haisevaksi saatanaksi”. Hänet vedettiin oikeusistunnon päätteeksi istuntosalin eteisestä kadulle, jossa hänet hakattiin pahoin ja riisuttiin valokuvaajien edessä alushoususilleen poliisin puuttumatta asiaan. Lehtikuvaaja Paavo Poutiainen yllytti pahoinpitelijöitä ja otti tapahtumasta kuuluisat valokuvat. Myös kirjapainoa oikeudessa edustanut asianajaja Asser Salo siepattiin ja kyyditettiin Lapuan kautta Viitasaarelle. Väkivaltaa sai samassa yhteydessä kokea kaksi muutakin kommunistia.
Niemisen revityt flanellihousut anastettiin. Matti Kuusen muistelmien mukaan niistä leikattuja flanellinpaloja käytettiin myöhemmin Akateemisen Karjala-Seuran seremoniassa, jossa ne kiinnitettiin uusien kokelaiden rintapieliin.
Myöhemmät vaiheet
Eino Nieminen ja hänen vaimonsa Svea Staaf-Nieminen pakenivat poliittista vainoa aluksi Ruotsiin, josta he siirtyivät Neuvostoliittoon lokakuussa 1930. He asettuivat Petroskoihin, jossa Nieminen alkoi pian sairastella, mahdollisesti lapualaisten pahoinpitelyn jättämien vammojen vuoksi. Hän kuoli leningradilaisessa sairaalassa keuhkotautiin joulukuussa 1933. Hänen leskensä joutui vangituksi Stalinin vainoissa, mutta selvisi hengissä ja palasi Suomeen vuonna 1983. Toimittaja Anna-Lisa Sahlström on kirjoittanut heistä dokumenttiromaanin Mordet på kören (2003). Niemisen Neuvostoliitossa syntynyt poika Folke Nieminen oli muun muassa Neuvosto-Karjalan Taiteilijaliiton puheenjohtaja.
144 (luku)
144 (sataneljäkymmentäneljä) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 143 ja seuraa luku 145.
Interlingue
thumb|Interlinguen kehittäjiä vuonna 1927: Hanns Hörbiger, Johann Robert Hörbiger, Engelbert Pigal ja [[Edgar von Wahl.]] Interlingue (alkujaan occidental) on keinotekoinen kieli, jonka loi baltiansaksalainen entinen esperantisti Edgar von Wahl (1867–1948) päämääränään luonnollisen kielen kaltainen kieli. Interlingue oli ensimmäinen naturalistinen keinotekoinen kieli. Luonnollisia piirteitä interlinguessa ovat muun muassa moniarvoiset kirjaimet, synonyymit, homonyymit ja erinäiset muut epäsäännöllisyydet.
Interlingue perustuu länsimaisiin (erityisesti romaanisiin) kieliin, mihin sen alkuperäinen nimi occidental viittaa (latinan sanasta occidens, ’länsi’). Interlingueta itseään on luonnehdittu melkein aidoksi romaaniseksi kieleksi. Silti keinotekoiset elementit ovat siinä selvästi läsnä.
Karkkilan terveysasema
Karkkilan terveysasema on länsiuusimaalaisen Karkkilan kaupungissa toimiva julkisen palvelun terveysasema. Sen palveluista vastaa Karkkilan ja Vihdin yhteisesti omistama Perusturvakuntayhtymä Karviainen. Terveysaseman yhteydessä toimii Huslabin laboratorio.
Terveysasema palvelee arkisin kello 8-16.
Kiireellisestä terveyskeskuspäivystystä tarjotaan virka-ajan ulkopuolella Lohjan sairaalan yhteispäivystyksessä (Sairaalatie 8, B-ovi, Lohja). Ennen yhteispäivystykseen saapumista tulisi soittaa Päivystysavun palvelunumeroon (116 117), hätätilanteissa luonnollisesti yleiseen hätänumeroon (112).
Hoosianna (albumi)
Hoosianna on tamperelaisen gospel-rock -yhtye Terapian seitsemäs ja viimeinen albumi. Albumi äänitettiin kesän 2003 aikana ja julkaistiin 15. marraskuuta 2003 Maata näkyvissä -festareiden yhteydessä. Levyn viimeinen kappale Tule niin näet on uudelleen levytetty versio Tule & Kazo -levyn nimikkokappaleesta.