cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Oulun vankileiri
Kuolleisuus ja muistomerkki
thumb|Jouko Toiviainen, Raatin punavankileirin muistomerkki, 1988. Kuolleisuus Oulun vankileirissä oli Suomen leirien pienimpiä. Pahimmilla leireillä, kuten Tammisaaressa tai Lappeenrannassa se oli jopa 20–30 %, mutta Oulun kuolleisuus oli vain noin 4 %. Suomen sotasurmat 1914–1922 -tietokannan mukaan kuolleita oli 46, joidenkin lähteiden mukaan taas 49. Teloitettuja heistä oli ilmeisesti 9 ja loput kuolivat nälkään tai kulkutauteihin. Raatin vankileirin pientä kuolleisuutta on selitetty sillä, että muista leireistä poiketen vankeja käytettiin pakkotyössä, jolloin heille oli pakko antaa suurempia ruoka-annoksia.
Oulun vankileirin muistomerkki sijaitsee saaren länsilaidalla. Vuonna 1988 paljastettu teos on kuvanveistäjä Jouko Toiviaisen tekemä.
Venäläiset vangit
Useita eri kansallisuuksia edustaneita venäläisiä sotilaita oli Oulussa yli tuhat, mutta heistä vain sotatoimiin osallistuneet olivat varsinaisesti Raatin vankileirillä. Muut saivat oleskella omissa kasarmeissaan, joista heidät päästettiin lähtemään Helsingin kautta Venäjälle touko-kesäkuun vaihteessa. Oulun taisteluihin osallistuneet siirrettiin kevään aikana Helsinkiin Isosaaren vankileirille.
Oulussa oli vangittuna myös Neuvosto-Venäjän lähettiläs Lev Kamenev, joka oli Lev Trotskin lanko. Häntä pidettiin punaisten johtohahmojen tavoin lääninvankilassa. Kamenev oli pidätetty Ahvenanmaalla 20. maaliskuuta 1918 matkallaan Iso-Britanniasta Pietariin. Oltuaan ensin parin kuukauden ajan Kastelholmassa ja Vaasassa hän päätyi lopulta touko-kesäkuun vaihteessa Ouluun. Kamenev sai lääninvankilassa erityiskohtelua muun muassa ruokahuollon suhteen ja sai vastaanottaa elintarvikkeita Ruotsin konsulilta. Hän oli Oulussa heinä-elokuun vaihteeseen saakka. Kamanev vaihdettiin lopulta 3. elokuuta 1918 Pietarissa vangittuina olleisiin suomalaisiin, joihin kuului muun muassa taidemaalari Hugo Backmansson.
Pietarin sirkus
thumb|250px|Pietarin sirkus
Pietarin sirkus on Venäjän vanhin toimiva sirkus Pietarissa. Sirkus avattiin 26. joulukuuta 1877. Sirkus kulki nimellä Cinizellin sirkus vuoteen 1919 saakka, jolloin se siirrettiin Venäjän valtion johdon alle kommunistisen vallankumouksen jälkeen. Sirkuksen alullepanija oli suuren italialaisen sirkusperheen Gaetano Ciniselli, joka toimi hevoskouluttajana. Nykyisin sirkusta kutsutaan Fontankan sirkukseksi, Bolšoin sirkukseksi tai Pietarin sirkukseksi. Pietarin sirkus on venäläisen sirkustaiteen edelläkävijä. Se sijaitsee Nevan sivujoen Fontankan varrella osoitteessa Naberežnaja Fontanki 3 ja sen lähin metroasema on vihreän linjan Gostinyi Dvor. Sirkuksen lippujen hinnat vaihtelevat paikan mukaan 300 ruplasta 2 000 ruplaan. Alueella on myös maailman ensimmäinen sirkusmuseo, joka on avattu vuonna 1928.
Mulkkujärvi
Mulkkujärvi on järvi Alavuden kunnassa Sydänmaalla. Järvestä johtaa Mulkkuoja (tai -joki) runsaan kilometrin päässä lännempänä sijaitsevaan Kuorasjärveen. Mulkkujärvestä noin puolet on avovettä. Mulkkujärvellä voi nähdä lintuharrastajia, sillä järven läheisyydessä viihtyy esimerkiksi kahlaajia. Järven rannalla on lintutorni, laavu sekä järven ympärillä patikointireitti. Järven nimi perustuu siihen, että aikoinaan sekä Isosta- että Vähästä-Mulkkujärvestä on niitetty ennen kortetta.
Järven eteläpuolella sijaitsee Larvaneva ja läheisyydessä Vähä-Mulkkujärvi, joka on Kuortaneen puolella.
Platform as a Service
Platform as a service (lyh. PaaS) tarkoittaa palvelualustan ulkoistamista, tyypillisesti pilvipalveluna. Palvelualustan ulkoistaminen tuo mukanaan etuja sekä ohjelmistokehityksen että liiketoiminnan näkökulmasta. Kehitysalustat mahdollistavat ohjelmistokehityksen ja pilvimallin mukaisen teknisen kehityksen antamalla kehittäjille välineet ladata omia sovelluksiaan osaksi kokonaisuutta. Kehitysmallin johdosta kehittäjien ei tarvitse huolehtia ohjelmiston skaalautuvuudesta taikka lisääntyneestä tehotarpeesta käyttäjämäärien kasvaessa, koska alustaa on mahdollista laajentaa tarpeen mukaan joustavasti. Esimerkkejä PaaS-palveluita tarjoavista alustoista ovat Microsoft Azure, Google App Engine sekä SalesForce.
Heksaklooributadieeni
Heksaklooributadieeni (C4Cl6) on butadieenin kloorattu johdannainen. Yhdistettä käytetään teollisuudessa klooria sisältävien yhdisteiden liuottimena ja eräissä muissa sovelluksissa.
Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa heksaklooributadieeni on väritöntä tärpätinhajuista nestettä. Yhdiste ei liukene veteen, mutta liukenee orgaanisiin liuottimiin. Kemiallisesti heksaklooributadieeni on stabiilia ja suhteellisen reagoimatonta. Se ei polymeroidu butadieenin tavoin eikä reagoi emästen kanssa. Kloorin kanssa heksaklooributadieeni reagoi korkeassa lämpötilassa ja tuotteina muodostuu lämpötilasta riippuen heksakloorietaania, tetrakloorieteeniä, oktaklooributeenia ja dekaklooributaania. Heksaklooributadieeni liuottaa eräitä muoveja ja kumeja.
Valmistus ja käyttö
Heksaklooributadiieniä muodostuu sivutuotteena valmistettaessa muita kloorattuja hiilevetyjä kuten tetrakloorieteeniä tai tetrakloorimetaania. Näiden klorinolyysiprosessien tuotanto kattaa tyypillisesti myös heksaklooributadieenin tarpeen. Yhdistettä voidaan valmistaa myös klooraamalla butadieeniä ja kloorattuja butaanijohdannaisia ja näissä prosesseissa käytetään suurta klooriylimäärää, joka tyypillisesti on vähintään neljäkertainen tarvittavaan kloorimäärään verrattuna. Katalyyttinä prosesseissa voidaan käyttää rauta(III)kloridia.
Tärkein heksaklooributadieenin käyttökohde teollisuudessa on muiden klooria sisältävien orgaanisten yhdisteiden liuotus. Yhdistettä voidaan käyttää myös kumien ja muovien liuottimena. Muita käyttökohteita ovat käyttö kylmäaineena ja hydraulisena nesteenä, sähköäjohtavien polymeerien valmistus, hiilivetyjen adsorboiminen kaasuista esimerkiksi vetykloridista ja levien kasvun estäminen teollisuuden vesisäiliöissä. Aikaisemmin yhdistettä on käytetty myös tuhoeläinten hävittämiseen, mutta tästä käytöstä on luovuttu, koska yhdiste on myrkyllistä myös ihmisille.
Myrkyllisyys
Heksaklooributadieeni on myrkyllistä erityisesti maksalle ja munuaisille. Aineen hengittäminen aiheuttaa kurkkukipua, vaikeutunutta hengittämistä ja pahimmassa tapauksessa šokin. Yhdiste voi myös syövyttää kudoksia kuten ihoa. Eläinkokeissa heksaklooributadieenin on todettu aiheuttavan munuaiskasvaimia ja aine on todennäköisesti karsinogeeninen myös ihimisille.
PCI DSS
PCI DSS -standardi (Payment Card Industry Data Security Standard) luo tietoturvaa korttimaksamiseen ja määrittelee korttimaksamisen turvallisuuden teknisten vaatimusten minimitason. Standardia hallinnoi kansainvälinen, korttijärjestöjen Visa International, MasterCard Worldwide, American Express, JCB ja Discover Financial Services perustama riippumaton toimielin PCI Security Standards Council.
Kelan seisake
Kela oli liikennepaikka rantaradalla. Se sijaitsi Bölen kylässä Siuntiossa 6,7 kilometrin päässä Siuntion rautatieasemasta.
Liikennepaikka avattiin ensimmäisen kerran 1. syyskuuta 1903 nimellä ruotsinkielisellä nimellä Käla. Suomenkielinen nimi Kela lisättiin 1925. Asemarakennus sijaitsi radan pohjoispuolella. Radan eteläpuolelle rakennettiin kaksi sivuraidetta. Liikennepaikka lakkautettiin 3. lokakuuta 1944 sen jäätyä Porkkalan vuokra-alueelle. Neuvostoliittolaiset rakensivat Kelasta alkaneen Båtvikin satamaradan 1940-luvun puolivälissä.
Kelan asemarakennus rakennettiin Bruno Granholmin laatimien V luokan aseman tyyppipiirustusten mukaan vuonna 1903 samanlaisena kuin Masalan, Tähtelän ja Päivölän asemarakennukset samalla rataosalla. Liikennepaikka sai nimensä samannimisen kylän ja kartanon mukaan. Asemaa ei kuitenkaan sijoitettu kartanon kohdalle, vaan pari kilometriä idemmäs rautatien ja Helsingin ja Tammisaaren välisen maantien risteykseen.
Porkkalan palautuksen jälkeen Kela avattiin uudelleen seisakkeena 1. toukokuuta 1956. Båtvikin rata avattiin VR:n käyttöön kunnostuksen jälkeen helmikuussa 1959, jolloin Kela muutettiin seisakkeesta seisakevaihteeksi. Båtvikin rataa käyttivät niin Helsingistä Båtvikiin vuonna 1956 muuttanut Suomen Kaapelitehdas kuin Helsingin Töölöstä Kantvikiin vuonna 1963 muuttanut Suomen Sokeri. Kelan ratapihan itäpään pääraidevaihde purettiin 1983, jonka jälkeen sivuraiteille ja Båtvikin radalle ajo tapahtui vain Siuntion päästä.
Henkilöliikenteen pysähdykset Kelassa lopetettiin vuoden 1993 alussa. Tavaraliikenne Kelasta hiljeni 1990-luvun lopussa, ja virallisesti 1. maaliskuuta 2002, jolloin VR Cargo (nykyään VR Transpoint) lakkautti Båtvikin radan tavaraliikenteen. Ratapihan länsipään vaihde purettiin toukokuussa 2003 ja liikennepaikka lakkautettiin virallisesti 1. kesäkuuta 2003.
Paikallinen kylätoimikunta vuokrasi Kelan liikennepaikan rakennukset vuonna 1991. Museovirasto on luokitellut Kelan asema-alueen valtakunnallisesti merkittäväksi suojelukohteeksi. Henkilöliikenteen palauttamista Kelaan on tutkittu, mikäli radan varteen kaavoitetaan uusia asuinalueita.
Jyväskeskus
Jyväskeskus on kauppakeskus Jyväskylän keskustassa. Arkkitehti Olavi Norosen suunnittelema Jyväskeskus avattiin vuonna 1993, Jaakko Tähtisen alun perin Yhdyspankin liike- ja asuintaloksi piirtämä seitsenkerroksinen osa on vuodelta 1955. Kauppakeskuksessa on vuosittain noin 4 miljoonaa kävijää. Jyväskeskuksen vaikutusalueeseen kuuluu 141 700 ihmistä.
Kiinteistössä on yhteensä 21 liiketilaa, yhteispinta-alaltaan 12 000 m². Kiinteistössä on seitsemän kerrosta, joista kolme ensimmäistä on kauppakeskuskäytössä. Tiloiltaan ja liikemäärältään Jyväskeskus on Jyväskylän keskustan kolmanneksi suurin kauppakeskus Torikeskuksen ja Forum Jyväskylän jälkeen.
Jyväskeskuksessa järjestetään vuosittain useita yleisötilaisuuksia, kuten poliitikkojen, yritysten, oppilaitosten ja yhdistysten esittäytymisiä. Kauppakeskuksen pääsisäänkäynti on aivan Jyväskylän ydinkeskustaksi mielletyssä Kauppakadun ja Asemakadun risteyksessä – joka tunnetaan myös kompassi-nimellä – joten kauppakeskus ja sen edusta ovat suosittuja oleskelupaikkoja jyväskyläläisten, ja etenkin paikallisten nuorten, keskuudessa.
Jyväskeskuksen niin sanottuja ankkuriyrityksiä ovat Finnkinon elokuvateatteri Fantasia, Elosen Konditoria ja McDonald’s.
Jyväskeskuksen liikkeet
thumb|Jyväskeskus sisältä.
Aiheesta muualla
62.24222°N, 25.74639°W
Infrastructure as a Service
Infrastructure as a service (lyh. IaaS) tarkoittaa palvelimien ja palvelinsalien ulkoistamista. Kokonaisuuteen sisältyy yleensä verkkoyhteydet, tallennustila, palvelimet ja niiden ylläpito. Infrastruktuuri on perusta, joka mahdollistaa palveluiden tuottamisen ja olemassaolon. Infrastruktuurin kaksi päätehtävää ovat tallennustilan ja laskentatehon tarjoaminen asiakkaille. Yksi suurimmista IaaS-tarjoajista on Amazon Web Services, joka tarjoaa monia tietojärjestelmien ja palveluiden kehittämiseen tarkoitettuja palveluita, esimerkiksi Amazon Elastic Compute Cloud.
Teatteri Vivates
pienoiskuva Teatteriyhdistys Vivates ry. on Siilinjärvellä toimiva harrastajateatteri, joka on perustettu vuonna 1995. Teatteri Vivates on Suomen harrastajateatteriliiton jäsen.
Toiminta
Teatteri valmistaa vuosittain ensi-iltaan yhdestä kahteen näytelmää huomioiden erilaiset yleisöt lapsista ikäihmisiin. Huoneteatterin lisäksi Vivates tuottaa myös kesäteatteriproduktioita. Lisäksi Vivates tekee tilauksesta ohjelmaa erinäisiin tilaisuuksiin, kuten pikkujouluihin.
Kevin Randleman
Vapaaottelu
Ennen vapaaottelu-uraansa Randleman harrasti painia 10-vuotiaasta alkaen. Hän saavutti muun muassa osavaltion mestaruuden high schoolissa, ja NCAA:n mestaruuden vuosina 1992 ja 1993. Tuolloin hänen valmentajanaan toimi Mark Coleman, joka sittemmin järjesti Randlemanille ensimmäisen vapaaottelun.
Vale Tudo
Randleman osallistui vielä kesäkuussa 1997 Brazil Open-'97 -turnaukseen, jossa hän otteli kaksi ottelua. Randleman voitti avausottelunsa Gustavo Homem de Nevea vastaan luovutuksella, kyynärpääiskujen myötä. Hänen turnauksensa päättyi kuitenkin toiseen otteluun, jossa Randleman kärsi tappion Tom Eriksonille.
UFC
Randleman otteli ensi kerran UFC:ssä 5. maaliskuuta 1999 UFC 19 -tapahtumassa. Vastassa oli Maurice Smith, joka oli kaksi vuotta aikaisemmin voittanut Randlemanin valmentajan Mark Colemanin. Randleman voitti ottelun tuomariäänin.
Randleman sai tilaisuuden otella UFC:n mestaruudesta jo seuraavassa ottelussa, kun Randy Couture joutui luopumaan mestaruudestaan sopimuserimielisyyksien takia joulukuussa 1998. Randleman otteli UFC 20 -tapahtumassa Bas Ruttenia vastaan avoimesta tittelistä. Hän kuitenkin hävisi yliajalle menneen ottelun tuomariäänin.
Randleman palasi tavoittelemaan uudelleen UFC:n titteliä UFC 23 -tapahtumassa, Bas Ruttenin lopetettua uransa mestaruusvyö jäi avoimeksi. Randleman sai vastustajakseen Pete Williamsin. Hän voitti viisi erää kestäneen ottelun tuomariäänin. Randlemanista tuli samalla viides raskaansarjan mestari. Hänen oli määrä puolustaa mestaruuttaan UFC 24 -tapahtumassa Pedro Rizzoa vastaan, mutta ottelua jouduttiin siirtämään Randlemanin loukkaantumisen vuoksi. Lopulta mestaruusottelu järjestettiin UFC 26 -tapahtumassa, jossa Randleman onnistui puolustamaan mestaruuttaan Rizzoa vastaan tuomariäänin.
Randleman menetti kuitenkin raskaansarjan mestaruutensa Randy Couturelle UFC 28 -tapahtumassa. Hän hävisi ottelun teknisellä tyrmäyksellä ottelun kolmannessa erässä. Ottelun jälkeen Randleman päätti siirtyä painoluokkaa alemmaksi alempaan raskaaseensarjaan, kokiessaan olevansa liian pieni raskassarjaan. Randleman kohtasi Chuck Liddellin UFC 31 -tapahtumassa uudessa painoluokassa ja kärsi tyrmäystappion ensimmäisessä erässä. Randleman kuitenkin voitti seuraavan ottelunsa Renato Sobralia vastaan UFC 35 -tapahtumassa tuomariäänin. Ottelu jäi myös Randlemanin viimeiseksi UFC-otteluksi hänen siirryttyä ottelemaan Japaniin.
Pride
Randleman otteli ensimmäisen kerran Pridessa 29. syyskuuta 2002 showpainijana tunnettua Michiyoshi Oharaa vastaan. Randleman voitti ottelun tuomariäänin, kun Ohara ei keskittynyt ollenkaan ottelemaan häntä vastaan, vaan yritti muun muassa paeta kehän ulkopuolelle. Randleman voitti muun muassa lyönnit 97-7. Randleman oli ehtinyt ilmoittaa tullessaan Priden haluavansa otella organisaation mestaruudesta kahden vuoden sisällä. Marraskuussa 2002 Randleman kohtasi Kenichi Yamamoton, joka Oharan tavoin oli otellut showpainissa. Yamamoto oli kuitenkin otellut uransa alussa myös UFC:ssä. Pride 23 -tapahtumassa käyty ottelu päättyi Randlemanin voittoon teknisellä tyrmäyksellä kolmannessa erässä. Kolmannessa ottelussaan Randleman sai vastaansa Murilo Ruan, joka oli otellut Pridessa muun muassa Dan Hendersonia vastaan uransa toisessa Pride-ottelussa. Randleman voitti Ruan lopulta kolmannen erän alussa teknisellä tyrmäyksellä. Voiton myötä Randleman pääsi ottelemaan Quinton Jacksonia vastaan, josta voittaja pääsisi ottelemaan keskisarjan mestaruudesta. Maaliskuussa 2003 käyty ottelu päättyi kuitenkin Randlemanin tyrmäystappioon. Randleman otteli myös Pride Final Conflict 2003 -tapahtumassa, jossa käytiin samalla keskisarjan mestaruuskamppailu. Turnauksessaa Randleman hävisi oman ottelunsa Kazushi Sakurabaa vastaan luovutuksella kolmannessa erässä.
Randleman siirtyi tappion jälkeen Pridessa painoluokkaa ylemmäksi raskaaseensarjaan, jossa hän osallistui heti Priden raskaansarjan GP -turnaukseen. Myös hänen valmentajansa Mark Coleman osallistui turnaukseen. Randleman kohtasi ensimmäisessä ottelussaan Mirko Filipovićin, jonka hän voitti tyrmäyksellä ensimmäisessä erässä. Toisella kierroksella Randleman sai vastaansa Fjodor Jemeljanenkon, joka oli sitä ennen voittanut luovutuksella Colemanin. Näin kävi myös Randlemanille, joka ottelun aikana onnistui heittämään suplexilla Jemeljanenkon niskat edellä maahan, mutta pian sen jälkeen hävisi ottelun luovutuksella kimuralukolla.
Kuolema
Randleman kuoli 11. helmikuuta 2016 sydämen vajaatoiminnan jälkeiseen keuhkokuumeeseen sairaalassa. Hän oli 44-vuotias.
Vapaaottelu
UFC
Universal Vale Tudo Fighting
V. O. Juvelius
Ura
Pyhäjoella syntynyt Juvelius suoritti kameraalitutkinnon vuonna 1889 ja ylemmän hallintotukinnon 1895. Hän aloitti vankilauransa Helsingin kuritushuoneen kirjanpitäjänä vuonna 1891 ja työskenteli sen jälkeen asianajajana Oulussa vuodesta 1897 lähtien. Samana vuonna Juvelius nimitettiin Oulun lääninvankilan johtajaksi. Hänet erotettiin tehtävästä toisen sortokauden aikana 1916.
Juvelius sai virkansa takaisin sisällissodan yhteydessä, jolloin hän toimi myös Oulun vankileirin ensimmäisenä johtajana. Leirin huonojen olosuhteiden johdosta Juvelius sai uhkauksia kaupungin asukkailta. Erään suojeluskuntalaisen hänelle toimittaman varoituskirjeen mukaan Juvelius uhattiin ”naulata kielestään sähköpylvääseen”. Hänestä käytettiin Oulussa myös nimitystä ”rosvopäällikkö”.
Kevin Randleman
Paini
NCAA Division I
V. O. Juvelius
Ura
23. huhtikuuta 1918 Juvelius aloitti punavangeista vastanneen sotavankilaitoksen vankilatoimenosaston johtajana. Hänen tehtäviinsä kuului muun muassa vankileirien sijoituspaikkojen suunnittelu sekä niiden yleisen toiminnan hallinnointi ja kehittäminen. Sisällissodan jälkeen Juvelius toimi Oulun lääninvankilan johtajana aina vuoteen 1936 saakka. Sotilasarvoltaan hän oli majuri.
Perhe
Juveliuksen vanhemmat olivat maanmittari Johan Henrik Juvelius ja Ida Maria Åkerman. Hän avioitui vuonna 1893 Augusta Elisabeth Schreyn kanssa. Heidän poikansa eversti Eero Juva toimi muun muassa rykmentin komentajana jatkosodan aikana.
V. O. Juveliuksella oli seitsemän sisarusta, joista tunnettuja ovat kirjallisuuden tutkija J. W. Juvelius (1863–1927), kirjailija Valter Juva (1865–1922), lähetyssaarnaaja ja diakoni Ester Juvelius (1876–1962), näytelmäkirjialija ja suomentaja Veera Roos (1882–1961) sekä kirjailija Siiri Juva (1886–1974).
Chiara Kreuzer
Chiara Kreuzer (o.s. Hölzl, s. 18. heinäkuuta 1997) on itävaltalainen mäkihyppääjä. Hän edustaa SV Schwarzach -seuraa.
Kreuzer sijoittui 2014 Sotšin olympialaisissa 25:nneksi ja 2018 Pyeongchangissa 11:nneksi. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 hän oli normaalimäen 9:s. Sekajoukkuemäestä hän voitti hopeaa Itävallan joukkueen kanssa. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui 16:nneksi ja Lahdessa 2017 kymmenenneksi. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 Kreuzer voitti hopeaa ensimmäistä kertaa kisatussa naisten joukkuemäessä. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 hän voitti joukkuemäen kultaa ja sijoittui suurmäessä kahdeksanneksi. Planican MM-kilpailuissa 2023 Kreuzer saavutti hopeaa joukkuemäessä sekä sijoittui suurmäessä yhdeksänneksi ja normaalimäessä neljänneksitoista.
Kreuzer on kilpaillut nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa viisi kertaa 2012–2016. Hän saavutti henkilökohtaisessa kilpailussa kultaa Râșnovissa vuonna 2016 ja pronssia Almatyssa 2015. Sekajoukkuekilpailussa hän sai hopeaa vuonna 2015.
Mandaya
Mandaya on keskifilippiiniläinen kieli, jota puhuu äidinkielenään 250,000 ihmistä Filippiineillä Mindanaon saaren itäosassa. Monet puhujat kutsuvat kieltään nimellä ”davaweño” (”Davaon kieli”), mutta varsinainen davaweño on eri kieli.
Mandayan läheisimpiin sukukieliin kuuluvat mansaka, kamayo ja davaweño.
Claudio Nunes
thumb|200px|right| Claudio Nunes  (2014) Claudio Nunes (s. 23. maaliskuuta 1969 Rooma ) on italialainen bridgenpelaaja. Hän on bridgen maailmanrankingin kolmonen. Hän pelaa usein yhdessä Fulvio Fantonin kanssa.
Vuonna 2004 Nunes voitti World Team Olympiad -turnauksen joukkuetovereinaan Norberto Bocchi, Giorgio Duboin, Fulvio Fantoni, Lorenzo Lauria ja Alfredo Versace. Hän voitti Bermuda Bowlin vuonna 2005 samalla joukkueella kuin vuotta aikaisemmin. Hän voitti myös World Mind Sports Games -turnauksen vuonna 2008. Joukkueessa pelasi Norberto Bocchin tilalla Antonio Sementa.
Sininen varjo
Sininen varjo on suomalainen vuonna 1933 valmistunut elokuva, jonka on ohjannut Valentin Vaala. Elokuvan ensi-ilta oli 26. maaliskuuta 1933 Pallas- ja Kino-Palatsi -teattereissa Helsingissä.
Elokuva perustuu Mika Waltarin julkaisemattomaan filminovelliin Sininen overall. Elokuvasta on säilynyt yksi 16 minuutin jakso sekä joukko otoksia.
Elokuvan juoni
Theodor Tugain esittämä Joel Orma on murtovaras, joka tunnetaan sinisestä asustaan. Hän tunkeutuu johtaja Tuulon tyttären Railan (Birgit Nuotio) makuuhuoneeseen, joutuu yllätetyksi ja pääsee vain nipin napin pakoon. Myöhemmin Orma tutustuu muussa yhteydessä Railaan, joka tunnistaa hänet. Orma päättää Railan kehotuksesta siirtyä kaidalle tielle ja hän aloittaa työt mekaanikkona ja latojana isänsä omistamassa Oy Gutenberg Ab -nimisessä kirjapainossa. Joel joutui kuitenkaan välttelemään entistä rikollisaikojen tyttöystäväänsä Iris Vildiä (Ellen Parviainen). Kun uhkapeluri Jack Irbaum (Carl von Haartman) murhataan, Joelin epäilleen olleen teon takana. Elokuva huipentuu siihen, kun syytetty Joel tuodaan raudoissa oikeussaliin, jossa hänen kohtalonsa ratkeaa.
Chaozhou
Chaozhou (, peng’im: Diê5ziu1) on prefektuuritason kaupunki Kiinan Guangdongin maakunnan itäosassa. Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 350 kilometriä maakunnan pääkaupunki Kantonista itään. Kaupungin väkiluku on 2,67 miljoonaa (2010) ja pinta-ala 3 146 neliökilometriä.
thumb|left|180px|Piirikuntatason aluejako. Piirikuntatasolla prefektuuri jakautuu kolmeen osaan. Osat ovat (numerointi kuten oheisessa kuvassa)
Robert Redford
Charles Robert Redford Jr. (s. 18. elokuuta 1936 Santa Monica, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, elokuvaohjaaja ja tuottaja.
Redford on näytellyt yli viisikymmentä vuotta kestäneellä urallaan kymmenissä elokuvissa, joista tunnetuimpia ovat esimerkiksi Butch ja Kid – auringonlaskun ratsastajat (1969), Valtapeli (1972), Parhaat vuotemme (1973), Puhallus (1973) ja Presidentin miehet (1976). Redford on ohjannut yhdeksän elokuvaa, ja hän voitti parhaan ohjauksen Oscarin esikoisohjauksellaan Tavallisia ihmisiä (1980).
Redford tunnetaan näyttelijänä poikamaisen hyvästä ulkonäöstään ja monipuolisista roolitöistään sekä ympäristö- ja poliittisesta aktivismistaan ja indie-elokuvia tukevien Sundance Instituten ja Sundancen elokuvajuhlien perustamisesta.
Varhainen elämä
Robert Redford syntyi 18. elokuuta 1936 Santa Monicassa Kaliforniassa. Hänen isänsä oli maitomies ja myöhemmin öljy-yhtiön kirjanpitäjä. Hänen äitinsä harrasti lukemista ja elokuvia. Nuorena Redford oli hyvä juoksija sekä tenniksen ja amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hänet erotettiin usein työpaikoistaan, ja hänet pidätettiin muutaman kerran pikkurikoksista.
Redford valmistui Van Nuysin lukiosta vuonna 1954 ja pääsi Coloradon yliopistoon baseball-stipendillä. Hän ei kuitenkaan menestynyt yliopistossa urheilijana vaan juopotteli ja keskeytti opintonsa tai erotettiin. Sen jälkeen hän muutti Eurooppaan opettelemaan taiteilijaksi. Hän eli Pariisissa opiskelijaelämää ja palasi Yhdysvaltoihin poliittisesti tiedostavampana.
Näyttelijän ja ohjaajan ura
Redford meni naimisiin vuonna 1958 ja muutti New Yorkiin, missä hän opiskeli suunnittelua Pratt Institutessa ja sen jälkeen näyttelemistä American Academy of Dramatic Artsissa. Hän esiintyi ensimmäisen kerran Broadwaylla vuoden 1959 komediassa Tall Story. Sitä seurasi uusia teatterirooleja, kunnes hän teki läpimurtonsa pääroolissa Neil Simonin näytelmässä Barefoot in the Park (1963).
Teatterin ohella Redford esiintyi useassa televisioroolissa. Hänen ensimmäinen elokuvaroolinsa oli elokuvassa Yön taistelijat (1962). Elokuvaläpimurtonsa Redford teki Neil Simonin Broadway-näytelmään perustuvassa elokuvassa Paljain jaloin puistossa (1967). Sitä seurasi toinen pääosa menestyselokuvassa Butch ja Kid – auringonlaskun ratsastajat (1969). Seuraavissa elokuvissaan Redford valitsi vaativia rooleja, joista erityisen tärkeä oli poliittisessa draamassa Valtapeli (1972).
thumb|upright|left|Redford vuonna 1975 elokuvassa Suuri Waldo Pepper – hurjapäinen lentäjä. Vuonna 1973 Redford näytteli kahdessa menestyselokuvassa, Parhaat vuotemme ja Puhallus, joista jälkimmäisestä hän sai ensimmäisen ja toistaiseksi ainoan Oscar-ehdokkuutensa näyttelijänä. Redfordin seuraavia elokuvia olivat Kultahattu (1974), Korppikotkan kolme päivää (1975) ja Presidentin miehet (1976).
Redfordin ensimmäinen ohjaustyö oli Tavallisia ihmisiä (1980), josta hänelle myönnettiin parhaan ohjauksen Oscar-palkinto. Hän näytteli 1980-luvulla harvakseltaan, esimerkiksi elokuvissa Voittajan paluu (1984) ja Minun Afrikkani (1985). Hän ohjasi elokuvan Milagron niityt (1988).
1990-luvulla Redford ohjasi perhedraaman Ja keskellä virtaa joki (1992) sekä draaman Quiz Show – tupla ja kuitti (1994), josta hän sai parhaan ohjauksen Oscar-ehdokkuuden. Elokuvassa Hevoskuiskaaja (1998) hän toimi ohjaajana, tuottajana ja pääosan esittäjänä. Hänen roolitöitään 1990-luvulla olivat sen lisäksi esimerkiksi elokuvissa Vain yksi yö (1993) ja Aina lähelläsi (1996).
Redfordin ohjaustöitä 2000-luvulla olivat Bagger Vance – viheriön legenda (2000), Lions for Lambs (2007), Salaliittolainen (2010) ja The Company You Keep – Ikuiset liittolaiset (2012). Niiden jälkeen hän on näytellyt esimerkiksi elokuvissa All Is Lost (2013), Captain America: The Winter Soldier (2014), A Walk in the Woods (2015), Truth (2015), Pete’s Dragon (2016) ja Our Souls at Night (2017). Marraskuussa 2016 Redford kertoi aikovansa lopettaa näyttelemisen mutta jatkavansa vielä ohjaajana. Hän kertoi vuonna 2018 roolinsa elokuvassa The Old Man & the Gun (2018) jäävän hyvin todennäköisesti hänen viimeiseksi näyttelijätyökseen.
Muu toiminta
Noustuaan elokuvatähdeksi 1970-luvun alussa Redford puhui julkisesti Utahin ympäristön puolesta, sillä hän omisti siellä paljon maata.
Tunnustuksia
Parhaan ohjauksen Oscar-palkintonsa lisäksi Redford on saanut kunnia-Oscarin vuonna 2002. Redfordille myönnettiin vuonna 2016 Yhdysvaltain korkein siviileille myönnettävä kunniamerkki, Presidentin vapaudenmitali.
Yksityiselämä
Redford on ollut kahdesti naimisissa. Hänen vuonna 1958 solmimansa avioliitto Lola Van Wagenenin kanssa päättyi eroon vuonna 1985. He saivat neljä yhteistä lasta: Scott (k. vauvana 1959), Shauna, James (k. 2020) ja Amy. Heinäkuussa 2009 Redford avioitui saksalaisen taidemaalari Sibylle Szaggarsin kanssa.
Fuengirolan lahti
Fuengirolan lahti on suomalaisen taiteilijan Tuomas von Boehmin lyijykynäpiirros vuodelta 1957. Kooltaan piirros on 24,5×34,5 cm ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan lahjoituskokoelmiin.
Von Boehm vietti talvikaudet Espanjan Fuengirolassa vuodesta 1952 alkaen. Tästä lähtien Espanjan kirkas valo ja hiekan vaaleat sävyt kirkkaine kontrasteineen vaikuttivat hänen työskentelyynsä.
San Marino talviolympialaisissa 2014
San Marino osallistui Sotšin talviolympialaisiin 2014. San Marinolla oli kisoissa mukana kaksi urheilijaa alppihiihdossa, ja ensimmäistä kertaa San Marinoa edusti olympialaisissa myös naisurheilija, Federica Selva. Avajaisissa joukkueen lipunkantajana toimi Vincenzo Michelotti.
Sutan Amrull
Sutan Amrull eli Raja Gemini (s. 14. kesäkuuta 1974) on yhdysvaltalainen drag queen ja meikkitaiteilija. Hänet tunnetaan parhaiten Huippu- drag queen haussa -ohjelman kolmannen kauden voittajana, sekä työstään televisiosarjassa Huippumalli haussa, jossa hän toimi maskeeraajana kausilla 4-12.
Uran alku
Amrull aloitti dragin 16-vuotiaana. Hän kävi yliopistoa kaksi vuotta opiskellen taidetta, kunnes päätti aloittaa uran meikkitaiteilijana.
Huippu- drag queen haussa
Amrull kilpaili Huippu- drag queen haussa -sarjan kolmannella tuotantokaudella taiteilijanimen Raja alla. Ohjelmassa hän voitti kolme haastetta. Hän oli myös osa ryhmää, joka kutsui itseään Heathereiksi. Nimi juonsi juurensa 80-luvun kulttielokuvaan Heathers. Ryhmään kuuluivat Amrullin lisäksi Manila Luzon, Carmen Carrera ja Delta Work.
Finaalijaksossa kanssakilpailija Manila Luzonia vastaan käydyn huulisynkan jälkeen Raja julistettiin kolmannen kauden voittajaksi. Hän voitti 75 000 dollaria, elinikäisen tarjonnan Kryolan-kosmetiikkaa, pääesiintyjän paikan Logon Drag Race-kiertueella sekä tittelin America's Next Drag Superstar. Raja oli ohjelman ensimmäinen ja toistaiseksi ainut aasialaisamerikkalainen voittaja.
Drag Racen jälkeen
Vuodesta 2014 Raja on juontanut Huippu- drag queen haussa-sarjastakin tutun Ravenin kanssa viikoittaista RuPaul's Drag Race Fashion Photo Review-nettisarjaa, jossa he arvostelevat ohjelman kilpailijoitten runway-asuja.
Yksityiselämä
Amrullin isä on kotoisin Indonesiasta, jonne perhe muutti hänen ollessa kuusivuotias. He palasivat Yhdysvaltoihin kuuden vuoden kuluttua. Amrull on osittain myös alankomaalainen.
Joulukuussa 2017 Amrull meni naimisiin kumppaninsa Ryan Turnerin kanssa Norwalkissa, Kaliforniassa.
The All-Seeing Eye
The All-Seeing Eye, joka tunnetaan myös nimellä ASE oli pelipalvelimen etsintäohjelma, jonka on suunnitellut ja toteuttanut suomalainen yhtiö UDPSoft. Vaikka UDPSoftilla ei ollut GameSpyn markkinointiresursseja, ASE:n käyttäjämäärä kasvoi nopeasti ja tasaisesti. ASE myytiin Yahoo!:lle vuoden 2004 syyskuussa.
Augustus Goessling
Augustus M. Goessling (17. marraskuuta 1878 Saint Louis – 22. elokuuta 1963 Saint Louis) oli yhdysvaltalainen vesipalloilija, uimari ja olympiamitalisti. Hänen seuransa oli saintlouisilainen Missouri AC.
Goessling osallistui St. Louisin olympialaisiin 1904, joissa hän karsiutui uinnissa sekä 100 metrin selkäuinnissa että 200 metrin rintauinnissa ensimmäisellä kierroksella. Hän pelasi Missouri AC:n vesipallojoukkueessa, joka voitti turnauksessa pronssia.
Lähteet
Водное поло на летних Олимпийских играх 1904
Australian Ice Hockey League
Australian Ice Hockey League eli AIHL on Australian korkein sarjataso jääkiekossa. Se toimii Australian jääkiekkoliiton alaisuudessa. AIHL on puoliammattilaisliiga.
Joukkueet
Päivitetty kaudelle 2023
Omrin kuningashuone
thumb|Israel laajimmillaan Omrin kuningashuoneen aikaan Omrin kuningashuone on arkeologisen käsityksen mukaan Israelin ensimmäinen kultakausi. Kuningashuoneelle aukesi mahdollisuus nousta suurvallaksi sen jälkeen, kun Egyptin faarao Shesonq I (mahdollinen Raamatun Siisak) oli hyökännyt Kanaanin maahan. Omrin kuningashuoneen aikaan Israelista tuli ensimmäistä kertaa täysin kehittynyt yhteiskunta, jolla oli monimutkainen hallinto, joka kykeni mittaviin rakennusprojekteihin ja joka ylläpiti pysyvää armeija.
Veli-Erkki Paavola
Veli-Erkki Paavola (s. 26. huhtikuuta 1967) on suomalainen raviohjastaja. Kaustisen raviradalla valmennustallia pitävä Paavola on vuonna 1983 alkaneella urallaan ajanut yli 2 200 voittoa.
Omrin kuningashuone
Omri (884–873)
Omrin kuningashuoneeseen kuului neljä hallitsijaa. Kuningashuoneen ensimmäinen kuningas, Omri (hallitsi 884-873), levitti valtakuntaa sekä pohjoiseen että itään, Moabiin. Laajentumisen vuoksi valtakuntaan kuului muun muassa kanaanilaisia ja moabilaisia, jotka eivät palvoneet Jahvea. Valtakunnan mahdin edellytys oli monikulttuurisuuden hyväksyminen ja niinpä sen alueella palvottiin monia pakanallisia jumalia. Tämä heijastuu Raamatussa, joka selittää Israelin kuningaskunnan vaikeudet Jumalan rangaistuksena.
Veli-Erkki Paavola
Hänen suurin saavutuksensa on Ravikungattaren titteli vuonna 2005 tammalla Milia. Lisäksi hän on ohjastanut muun muassa Kymenlaakso-ajon sekä Kylmäverihevosten Suur-Hollola-ajon voitot.
Omrin kuningashuone
Omri (884–873)
Omri valitsi pääkaupungikseen Samarian ja pani alkuun sen massiivisen rakentamisen. Kuningashuoneen aikana varustettiin myös Megiddo ja Jisreel muureilla. Näiden kaupunkien mahtavuus on siis perua Omrin kuningashuoneen ajoilta eikä kuningas Salomon ajoilta, kuten Raamatussa kerrotaan.
Samaria oli valtakunnan israelilaisten keskus. Kanaanilaisten keskus taas oli Jisreel.
Ahab (873–852)
Raamattu kertoo Ahabin vihoittaneen Jumalaa enemmän kuin yksikään aiempi Israelin kuningas. Hän muun muassa rakensi Baalille pyhäkön Samariaan ja hänen vaimonsa Isebel surmautti suuren joukon Herran profeettoja. Ahabin aikana Israel kärsi kuivuudesta ja nälänhädästä, jotka päättyivät profeetta Elian kukistettua Baalin profeetat Karmel-vuorella.
Raamattu kertoo Jumalan antaneen Ahabin saavuttaa kaksi suurta voittoa sotajoukoiltaan ylivoimaisista syyrialaisista osoittaakseen Ahabille olevansa Herra. Ahab ei kuitenkaan totellut Jumalan käskyä surmata kuningas Ben-Hadad, jolloin profeetta ilmoitti Ahabin kuolevan Ben-Hadadin sijaan. Tämän jälkeen Ahab sai palatsinsa vieressä olleen viinitarhan omistukseensa Isebelin juoniteltua tarhan omistajan hengiltä. Kun Elia ilmoitti Jumalan hävittävän rangaistuksena Ahabin miespuoliset jälkeläiset, tämä katui syvästi, ja Jumala ilmoitti siirtävänsä rangaistuksen seuraavalle sukupolvelle.
Ahab kuoli taistellessaan Juudan kuninkaan Josafatin kanssa syyrialaisia vastaan. Ahab oli naamioitunut ettei häntä tunnettaisi, mutta sai osuman nuolesta, eikä pystynyt haavoittuneena lähtemään pois kiivaiden taisteluiden keskeltä.
Ahabin ajalta on olemassa Omrin kuningashuoneen vallasta kertova assyrialainen teksti. Assyrian kuningas Salmanassar III lähti vuonna 853 länteen, jossa hän kohtasi pienempien syyrialaisten kuningaskuntien, foinikialaisten ja israelilaisten yhteisen rintaman (katso Qarqarin taistelu). Tähän rintamaan kuului myös kuningas Ahab, jota Shalmaneserin teksti piti vastustajista voimakkaimpana. Damaskoksen kuninkaan Ben-Hadad II:n mukaan Ahab oli yksinään vaarallisempi kuin suuri sotajoukko.
Ahasja (852–851)
Ahasja, Ahabin poika ja Juudan kuningattaren Ataljan veli, on Omrin kuningashuoneen huonoiten tunnettu kuningas. Hän hallitsi vain kaksi vuotta (852-851). Raamatun mukaan hän makasi sairaana pudottuaan yläsalinsa ristikon läpi.
Matkaan lähetetyt miehet palasivat ja kertoivat kuninkaalle:
Joram (851–842)
Ahasjan seuraaja oli Ahabin toinen poika Joram, joka hallitsi vuosina 851-841. Hän oli Omrin kuningashuoneen viimeinen hallitsija.
Raamatun mukaan Joram, Juudean kuningas Josafat ja Edomin kuningas kävivät yhdessä voittoisan sodan Moabia vastaan.
Tel Danin pilarikirjoitukset vahvistavat Raamatun kertomuksen Joramin tappiosta Aram-Damaskon kuningasta, Hasaelia, vastaan. Hasael lienee tuhonnut monia Israelin pohjoisia kaupunkeja mukaan lukien Megiddo ja Jisreel.
Stefano Mammarella
Stefano Mammarella (s. 2. helmikuuta 1984 Chieti) on italialainen futsalmaalivahti, joka pelaa Acqua e Saponessa ja Italian futsalmaajoukkueessa.
Punkalaitumen Kunto
Punkalaitumen Kunto on urheiluseura, jonka kotikunta on Punkalaidun. Seura perustettiin vuonna 1929. Punkalaitumen Kunnon lajeja nykyisin ovat ampumahiihto, hiihto, salibandy, suunnistus, urheiluammunta ja yleisurheilu. Seuran lajeja ovat olleet aiemmin mm. pesäpallo, judo, paini, luistelu, jääkiekko, voimistelu ja painonnosto.
Stefano Mammarella
Mammarella voitti vuoden 2012 MM-kisoissa pronssia Italian kanssa. Hänet valittiin noiden kisojen parhaaksi maalivahdiksi. EM-kisoista Mammarellalla on kertynyt yksi EM-kulta vuodelta 2014 ja yksi pronssi vuodelta 2012. Hänet on valittu kolmesti maailman parhaaksi maalivahdiksi, vuosina 2011, 2012 ja 2014.
Punkalaitumen Kunto
Tunnetuimmat urheilijat
Seuran tunnetuimpia urheilijoita ovat olleet ampumahiihtäjä Heikki Ikola ja yleisurheilija Heikki Leppänen. Ikolalla on kolme henkilökohtaista maailmanmestaruutta ja yhteensä kymmenen olympia- ja MM-mitalia. Leppänen oli kymmenottelija, joka osallistui Ikolan tapaan vuoden 1976-olympialaisiin.
Stefano Mammarella
Seuratasolla Mammarella on pelannut vuodesta 2013 alkaen Acqua e Saponessa. Vuodet 2009–2013 hän pelasi Montesilvanossa, jonka riveissä hän voitti vuonna 2010 Serie A:n ja seuraavana vuonna UEFA Futsal Cupin.
Punkalaitumen Kunto
Särkän tanssilava
Punkalaitumen Kunto järjestää kesällä Särkän tanssilavalla keskiviikkoisin tansseja. Lava on palkittu Suomen kauneimmaksi tanssilavaksi.
REC (elokuva)
REC on vuonna 2007 ensi-iltansa saanut espanjalainen kauhuelokuva, jonka ovat ohjanneet Jaume Balagueró ja Paco Plaza.
Elokuva on saanut kolme jatko-osaa: REC 2 (2009), REC 3: Genesis (2012) ja REC 4: Apocalypse (2014).
Aiheesta on tehty yhdysvaltalaisia versioita: ensimmäiseen osaan perustuvat filmit Karanteeni (2008) ja Karanteeni 2: Terminaali (2011).
Juoni
Pieni kuvausryhmä seuraa Barcelonan palokunnan yöllistä toimintaa. Kun hälytys soi, palomiehet Manu ja Álex lähtevät kuvausryhmän kanssa pelastamaan vanhaa naista tämän asunnosta. Ryhmän seuraan liittyy myös kaksi poliisikonstaapelia. Vanha nainen puree vanhempaa poliisimiestä kaulaan, jolloin syljen mukana levittyvä tauti pääsee valloilleen. Myös Álex saa pureman. Poliisit ovat eristäneet talon ulkopuolelta, koska sisällä epäillään olevan kemiallista virusta. Taloon saapuva terveystarkastaja kertoo, että eläinlääkärille oli tuotu koira, joka oli vaipunut koomaan. Koomasta herättyään koira oli ollut luonnottoman aggressiivinen ja oli hyökännyt muiden eläinten kimppuun.
Álex herää zombina ja yrittää purra sairaanhoitajaksi opiskeleva Guillemia. Muut pakenevat huoneesta ja jättävät Guillemin saastuneiden tapettavaksi, vaikkei tätä oltu purtu – terveystarkastaja ei halua ottaa riskejä. Toimittaja Ángela haastattelee seitsemänvuotiasta Jennifer-tyttöä ja tajuaa, että koira oli tämän. Tytöllä on risatulehdus, ja hänen äitinsä pitää tyttöä sylissään. Tyttö kuitenkin muuttuu pedoksi ja juoksee yläkertaan. Äiti kiinnitetään varmuuden vuoksi käsiraudoilla kaiteeseen, sillä Jennifer oli oksentanut äitinsä päälle verta. Manu, poliisi ja kuvaaja Pablo menevät tytön perään. Poliisi yrittää antaa tytölle ruiskeen, mutta Jennifer puree häntä. Manu ja Pablo juoksevat pakoon, ja Manu tappaa vanhan naisen lekalla.
Ángela ja Pablo etenevät ylimpään asuntoon. Ensimmäinen huone on täynnä sanomalehtiartikkeleita riivatusta tytöstä. Ángela löytää nauhurin ja kuuntelee sen Pablon kanssa. Heille selviää, että riivattu tyttö on juuri kyseisessä asunnossa. Katossa oleva luukku avautuu. Pablo kuvaa ullakkoa, ja jokin lyö kameraa niin, että sen lamppu hajoaa. Pablo laittaa päälle yökuvauksen, ja pian hän huomaa pedon. He piilottelevat pedolta pimeässä. Kaksikko yrittää ohittaa petoa, mutta he törmäävät johonkin ja aiheuttavat melua, jonka peto havaitsee. Pablo käskee Angelan juosta, ja peto tappaa Pablon vasaralla ja puree tätä. Angela yrittää olla huomaamaton makaamalla lattialla, mutta peto löytää hänet ja vetää jaloista toiseen huoneeseen.
Eduard Ausfeld
thumb|pysty=1.35|Suomalaisen jääkäripataljoonan päällystöä Libaussa syksyllä 1917. Ausfeld keskirivissä viidentenä vasemmalta.
Ernst Wilhelm Eduard Ausfeld  (myös Ausfelt; 18. elokuuta 1885 Wiesbaden – 31. elokuuta 1946 Potsdam) oli saksalainen eversti, joka komensi suomalaisia joukkoja Suomen sisällissodassa vuonna 1918. Saksassa Ausfeld oli suomalaisten jääkärien kolmas komentaja.
Ensimmäinen maailmansota
Länsirintaman taisteluihin osallistunut yliluutnantti Ausfeld oli siirretty joulukuussa 1915 kouluttajaksi Lockstedtin harjoitusleirille, jossa koulutettiin Suomesta tulleita vapaaehtoisia. Samana vuonna hänet ylennettiin kapteeniksi. Ausfeld nimitettiin suomalaisista muodostetun Jääkäripataljoona 27:n komentajaksi 29. syyskuuta 1917 kiistoihin ajautuneen kapteeni Julius Knatshin tilalle. Kun jääkärien pääjoukko lähetettiin Suomeen, jossa oli puhjennut sisällissota, hän pyysi eroa Saksan armeijasta voidakseen seurata miehiään.
Suomen sisällissota
Ausfeld saapui miestensä kanssa Suomeen 25. helmikuuta 1918, ja noin kuukautta myöhemmin hänet nimitettiin valkoisten itäarmeijan 1. jääkäriprikaatin komentajaksi. Suomen armeijassa hän sai everstin arvon. Hän osallistui maalis–huhtikuun vaihteessa Tampereen taisteluun, jossa hän johti valkoisten läpimurtoa kaupungin keskustaan. Tampereen taistelujen jälkeen hän oli vastuussa sotavankien käsittelystä. Huhtikuun lopussa Ausfeldin johtamat joukot osallistuivat Keski-kannaksen rintamalla Viipurin saartamiseen katkaisemalla Pietariin johtaneen rautatien Raivolassa. Hänen joukkonsa myös miehittivät Karjalankannaksella sijainneen Inon linnoituksen koko sisällissodan viimeisenä sotatoimena 14. toukokuuta.
Suomen sisällissodan jälkeen
Aufeldille myönnettiin vuonna 1942 1. lk:n Vapaudenristi miekkojen kera.
Tulevaisuusliike
Tulevaisuusliike on libanonilainen liberaali puolue. Puolue on virallisesti sekulaarinen, mutta sen ensisijaista kannattajakuntaa ovat sunnimuslimit.
Puolue on myös Al Mustaqabal -lehden, jonka perustajana on Haririn perhe, taustavoima.
Maryja Bila
Maryja Bila (s. 1995) on ukrainalainen karateka. Hän voitti Kyokushinin Euroopan-mestaruuden 2014.
Varhaisvuodet
Bila aloitti karaten harjoittelemisen 7-vuotiaana ja päätyi kilpailemaan ollessaan 11–12-vuotias. Hän voitti muun muassa nuorten tasolla Ukrainan 16–17-vuotiaiden keskisarjan mestaruuden vuosina 2011 ja 2012.
Kilpaura
2014 Bila voitti aluksi helmikuussa Ukrainan mestaruuden raskaassasarjassa ja myöhemmin syyskuussa hän voitti Galizia Cupin Puolassa yli 58-kiloisten sarjassa. Muutama kuukausi myöhemmin Bila saavutti ensimmäisen Euroopan mestaruuden voitettuaan avoimensarjan loppuottelussa Ksenija Zasorinan. Hänestä tuli samalla ensimmäinen ukrainan naisten avoimensarjan Euroopan mestari.
2015 hän oli mukana Berliinin EM-kisoissa, jossa Bila putosi jatkosta toisella kierroksella hävittyään Katarina Holjacille.
2016 Bila oli mukana huhtikuussa Tokion maailmanmestaruuskisoissa, jossa hänen kilpailu päättyi ensimmäiselle kierrokselle.
Ernst Felle
Ernst Felle (26. huhtikuuta 1876 – 1959) oli saksalainen soutaja. Hän kilpaili vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa ja sai pronssia perämiehellisessä nelikossa.
Preeria (albumi)
Preeria on suomalaisen laulaja Olavi Uusivirran neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 7. huhtikuuta 2010. Levyn julkaisi Universal Music Group.
Taustaa ja julkaisu
Preeria julkaistiin digitaalisena ja fyysisenä painoksena 7. huhtikuuta 2010. Levyä edelsi helmikuussa 2010 julkaistu single "Nukketalo palaa", joka pääsi radiosoittoon ainakin YleX-kanavalla. Albumin julkaisun jälkeen julkaistiin vielä singlet "Erika" ja "Sydänmaa". Musiikkivideot kuvattiin single-julkaisujen lisäksi kappaleisiin "Sinä elät yksin" ja "Uni".
Levyn kaikki kappaleet ovat Uusivirran sanoittamia ja säveltämiä, paitsi Nero jonka Olavi on sanoittanut yhdessä Jussi Moilan ja Sini Pesosen kanssa. Uusivirran mukaan hänen tavoitteenaan oli saada levystä "valoisampi ja keskitempoltaan hieman nopeampi" kuin edellisestä albumista Minä olen hullu. Levy on saanut vaikutteita 1970–luvusta.
Vastaanotto
Preeria debytoi Suomen virallisen listan sijalla 5, mutta putosi listalta pois nopeasti pysyen sillä vain kuuden viikon ajan.
Kriitikoilta Preeria sai pääosin positiivisen vastaanoton. Soundin kriitikko sanoi levyn olevan kauttaaltaan vahva kokonaisuus. Rumban kriitikko taas totesi, ettei levy ole yhtä eheä kuin sitä edeltänyt Minä olen hullu, mutta sanoi Uusivirran olevan sanoittajana "rohkea ja häpeilemätön". Sanomalehti Keskisuomalaisen kriitikon mukaan Preeria on "vahva näyte Uusivirran kyvyistä musiikintekijänä".
Luettelo televisiosarjan Castle jaksoista
Seuraava lista on luettelo ABC:n televisiosarjan Castle jaksoista. Sitä esitetään Suomessa Nelosen ja Heron kanavilla.
Manfred Toeppen
Manfred Kurt Washington Toeppen (3. syyskuuta 1887 Saint Louis – 18. heinäkuuta 1968 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen vesipalloilija ja olympiamitalisti. Hänen seuransa oli saintlouisilainen Missouri AC. Toeppen pelasi St. Louisin olympialaisissa 1904, joissa Missouri AC sijoittui kolmanneksi.
Luettelo televisiosarjan Castle jaksoista
Castlessa näyttelevät Nathan Fillion, joka esittää kuuluisaa rikoskirjailijaa Richard Castlea, sekä Stana Katic, joka esittää NYPD:n murhaetsivää Kate Beckettia.
Manfred Toeppen
Manfredin isä Hugo oli painija.
Luettelo televisiosarjan Castle jaksoista
Ensimmäinen tuotantokausi
Castlen ensimmäinen tuotantokausi alkoi Yhdysvalloissa 9. maaliskuuta 2009.
Toinen tuotantokausi
Castlen toinen tuotantokausi alkoi Yhdysvalloissa 21. syyskuuta 2009.
Kolmas tuotantokausi
Castlen kolmas tuotantokausi alkoi Yhdysvalloissa 20. syyskuuta 2010.
Slash
Slash voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Adrian Zandberg
Zandberg on vuonna 2015 perustetun Partia Razem -puolueen perustajia. Hän on istunut Puolan parlamentin Sejmin jäsenenä vuodesta 2019.
John de Robeck
thumb|240px|Amiraali John de Robeck 1. Baronetti Sir John Michael de Robeck (10. kesäkuuta 1862 Naas, Irlanti – 20. tammikuuta 1928 Lontoo, Englanti) oli Britannian kuninkaallisen laivaston laivastoamiraali, joka komensi liittoutuneiden Dardanellien laivasto-osastoa.
Robeckin syntyi ruotsalais-suomalaisen aatelissuku Fockin sukuhaaraan de Robeck, jonka koti oli ollut pitkään Irlannissa. Hän liittyi kadetiksi laivastoon 1875. Aliluutnantiksi hän yleni 1882. Hänen ensimmäinen komentajuutensa oli laivalla Wildfire for Haughty vuonna 1897.
Dardanellit
Ensimmäinen maailmansota syttyi elokuussa 1914. Robeck oli ylennyt kontra-amiraaliksi kolme vuotta aiemmin. Hänen ensimmäinen sota-ajan komentajuutensa oli 9. risteilijäosasto, mutta helmikuussa 1915 seurasi itäisen Välimeren osaston varakomentajuus amiraali Sackville Cardenin alaisena. Osastoon kuului 16 brittiläistä ja ranskalaista sota-alusta. Sen tarkoitus oli tuhota turkkilaisten linnoitukset Dardanellien salmella ja edetä Konstantinopoliin ja näin pakottaa Turkki pois sodasta.
Cardenin hermot pettivät heti alkuunsa ja komento siirtyi Robeckille. Alkuun operaatio sujui hyvin, laivat moukaroivat linnakkeita ja miinanraivaajat purkivat alueelle laskettuja miinoja. Yllättäen 18. maaliskuuta 1915 turkkilaisten miinoitus upotti kolme ja lisäksi vaurioitti kahta sota-alusta. Kun kenraali Ian Hamiltonin johtamat maihinnousujoukot saapuivat ja aloittivat Gallipolin taistelun, tappioita kärsinyt Robeck ojensi vastuun Dardanellien valloittamisesta innokkaasti maavoimille, huolimatta mm. meriministeri Winston Churchillin vastarinnasta. Ajan kuluessa taistelu päättyi veriseen tappioon. Robeckin päätöksen on arvosteltu vaikuttaneen merkittävästi koko operaation lopputulokseen.
Robeck kunnostautui kuitenkin joukkojen vetäytyessä Gallipolista vuoden 1915 lopulla. Vara-amiraaliksi ylennetty Robeck toimi 2. taisteluosaston johtajana sodan loppuun asti. Hänet ylennettiin amiraaliksi vuonna 1925. Robeck kuoli kolme vuotta myöhemmin sydänkohtaukseen Lontoossa.
Josef Freundorfer
Freundorfer osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen ja toimi piispana kuolemaansa saakka.
Luettelo Uuden Etelä-Walesin paikallishallintoalueista
right|thumb|350px|Kartta paikallishallintoalueista Luettelo Uuden Etelä-Walesin paikallishallintoalueista käsittää Australian osavaltion Uuden Etelä-Walesin paikallishallintoalueet. Alueita on 152, ja niistä 38 kuuluu Sydneyn suurkaupunkialueeseen. Osavaltion luoteiskulmassa on kunnallishallinnoton Far West -alue.
* = Muodostaa Sydneyn
Koiravero
Koiravero oli Suomessa entisen koiraverolain (590/1979, poistettu lainsäädännöstä vuonna 2018) nojalla mahdollisesti peritty kunnallinen maksu viisi kuukautta täyttäneestä koirasta. Lain mukaan koiravero saattoi olla enintään 50 euroa kalenterivuodelta, suuruudesta päätti kunnanvaltuusto. Vuodesta 1991 se saattoi myös tehdä päätöksen, ettei kunnassa peritä lainkaan koiraveroa.