cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hulluuden syövereissä
Juoni
Suosittu kauhukirjailija ja kustantamonsa kassamagneetti Sutter Cane (Jürgen Prochnow) katoaa, ja vakuutustarkastaja John Trent (Sam Neill) palkataan selvittämään tapausta. Yhdessä kustannustoimittaja Linda Stylesin (Julie Carmen) kanssa hän päätyy Uuden-Englannin uneliaaseen pikkukylään, jota ei löydy kartalta – se on olemassa vain Sutter Canen romaaneissa, joiden maailmasta on kaikessa mielipuolisuudessaan tulossa todellisuutta.
Tribuutti H. P. Lovecraftille
Elokuva on eräänlainen tribuutti kauhukirjailija H. P. Lovecraftille, sillä siinä on monia viittauksia hänen töihinsä, esim. pienoisromaaniin At the Mountains of Madness (suom. Hulluuden vuorilla). Elokuvan kauhukirjailijan Sutter Canen teoksilla on samankaltaisia nimiä kuin Lovecraftin teoksilla, esim. The Whisperer of the Dark (Lovecraft: The Whisperer in Darkness, suom. Kuiskaus pimeässä), The Thing in the Basement (Lovecraft: The Thing on the Doorstep, suom. Olio kynnyksellä), Haunter out of Time (Lovecraft: The Haunter of the Dark/The Shadow Out of Time, suom. Vainooja pimeydestä ja Varjo menneisyydestä). Elokuvan Lovecraft-vaikutteet ovat ilmeisiä.
Elokuvassa on viittauksia myös kauhukirjailija Stephen Kingiin, jonka teokset sijoittuvat Sutter Canen kirjojen tavoin Uuden-Englannin maisemiin. Elokuvassa todetaan, että Sutter Cane myy enemmän kuin Stephen King.
Værøy
Værøy on Nordlandin läänissä, Pohjois-Norjassa sijaitseva kunta ja saari. Sen hallinnollisena keskuksena toimii Sørland. Værøyn kunta perustettiin vuonna 1838 ja myöhemmin siitä erotettiin omaksi kunnakseen Røst.
thumb|left|Værøy Saaren muinaisnorjankielinen nimi oli Veðrøy. Nimen etuliite veðr tarkoittaa säätä ja loppuosa øy saarta.
Værøyn vaakuna myönnettiin heinäkuussa 1988 ja siinä on kuvattuna lunni. Lunnit olivat aiemmin hyvin tärkeitä kylälle, sekä lihan että untuvan takia.
Ilmasto
Værøyn sää on hyvin vaihteleva. Talvisin sää on kuitenkin leuto ja lämpötila putoaa harvoin alle 0 °C, tosin talvet ovat usein tuulisia ja kosteita. Værøy ja Røst ovat tunnettuja meteorologien keskuudessa, sillä ne ovat maailman pohjoisimmat paikat, joissa lämpötila ei yleensä laske alle nollan.
Kulttuuri
Værøyssa on lukuisia turistien suosimia paikkoja kuten Sandenin ranta, Nordlandshagen, Gjerdeheianin ylätasanko, Nordlandsnupenin vuori ja Heia, mikä tarjoaa upeat näkymät saaren yli. Vapaa-ajan aktiviteeteista muun muassa urheilukalastus on suosittu.
Moottoripyöräilyn Grand Prix -kausi 1997
Moottoripyöräilyn Grand Prix -kausi 1997 oli järjestyksessään 49. ratamoottoripyöräilyn MM-sarjan kausi.
Libanonin sota
Libanonin sota voi tarkoittaa seuraavia:
Toppari
Toppari voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Boktai
Boktai: The Sun Is in Your Hand (ボクらの太陽 Bokura no Taiyō, "Meidän aurinkomme" japaniksi) on Konamin 2003 Game Boy Advancelle julkaisema toimintaseikkailu-videopeli. Pelin pelaaja ohjaa nuorta vampyyrinmetsästäjää, Djangoa, joka taistelee vihollisiaan vastaan auringonvaloa ampuvalla "Gun Del Sol" -aseella. Boktai-pelikasettiin on integroitu valoanturi, joka mittaa siihen osuvaa ultraviolettisäteilyä. Ladatakseen Gun Del Sol -asetta, pelaajan täytyy viedä Game Boy Advance -pelikonsolinsa ulos ja altistaa pelin valomittari auringonvalolle. Mikäli ladattu valoenergia loppuu eikä pelaajalla ole mahdollisuutta ladata asetta päivänvalossa, täytyy hänen vältellä vihollisia. Peliä on erittäin vaikea läpäistä ilman auringonvaloa.
Boktai-pelisarja on Hideo Kojiman tuottama ja siihen kuuluu neljä peliä: Boktai: The Sun is in Your Hand, Boktai 2: Solar Boy Django, Boktai 3: Sabata´s Counterattack ja Lunar Knights. Kolme ensimmäistä Boktai-peliä julkaistiin Game Boy Advance -käsikonsolille ja viimeinen Nintendo DS -laitteelle. Lunar Knights eroaa sarjan aiemmista osista myös siten, että sen pelikasetissa ei ole UV-anturia, joten todellinen säätila ei muiden osien tavoin vaikuta pelin etenemiseen.
Asetelma
Kolmen ensimmäisen Boktai-pelin päähenkilö on vampyyrinmetsästäjä Django, joka on kaikkien aikojen suurimman vampyyrinmetsästäjän Red Ringon poika. Django on perinyt isältään punaisen huivin ja auringonvaloa ampuvan Gun Del Sol -aseen. Aivan Boktai: The Sun is in Your Hand -pelin alussa Django tapaa auringon lähettilään Otenkon, jonka jälkeen pari lyöttäytyy yhteen. Kolme ensimmäistä Boktai-peliä keskittyvät Djangon ja Otenkon seikkailuihin epäkuolleiden ja vampyyrien piinaamassa maailmassa. Sarjan kolmea ensimmäistä peliä yhdistää saman päähenkilön lisäksi myös yhtenäinen jatkuva juoni.
Lunar Knights sijoittuu eri aikaan ja paikkaan kuin sitä edeltäneet pelit ja sen pääosissa nähdään Djangon sijaan uudet hahmot, Lucian ja Aaron.
Castelnau-de-Lévis
Castelnau-de-Lévis on kunta Ranskan eteläosassa Tarnin departementissa Occitanien alueella. Se sijaitsee Tarnjoen varrella Albin kaupungin länsipuolella.
pienoiskuva|vasen|Château de Castelnau-de-Lévisin rauniot Kunnan näkymää hallitsee 1200-luvulta peräisin olevan linnan rauniot, ja erityisesti sen 40 metriä korkea torni. Château de Castelnau-de-Lévis rakennettiin Toulousen kreivi Raimund VII:n läheiselle ystävälle Sicard Alamanille, jonka tavarat oli takavarikoitu Albigenssiristiretken jälkeen. Linna rakennettiin vuosina 1235 - 1256. Linna vaihtoi useasti omistajaa aina Ranskan vallankumoukseen saakka, jonka jälkeen se purettiin ja sen kivet otettiin uuteen käyttöön. Monet kylän taloista onkin tehty linnan vanhoista kivistä. Linna listattiin Ranskan historiallisten monumenttien joukkoon vuonna 1909, ja kunta osti sen lopulta vuonna 1991. Sittemmin vapaaehtoiset ovat jälleenrakentaneet linnaa ranskalaisen arkkitehdin ohjauksessa.
Kengurut
Kengurut (Macropodidae) on pussieläinten heimo Macropodiformes-alalahkossa. Niille on tunnusomaista hyppiminen vahvoilla takajaloillaan.
Etymologia
Eläimen nimi perustuu guugu yimithirr -kieltä puhuvan alkuperäiskansan käyttämään nimitykseen gangurru, joka omaksuttiin englannin kieleen muodossa kangaroo.
Jaottelu
Kengurut jaetaan kahteen alaheimoon ja 13 sukuun. Lajeja on nykyisin 65. Keskikokoisia ja pieniä kengurulajeja kutsutaan vallabeiksi.
Alaheimot ja suvut:
Levinneisyys
Kenguruita tavataan luontaisesti vain Australiassa ja Uudessa-Guineassa. Niitä elää kautta Australian mantereen. Punajättikenguruita elää laajalti Australian kuivien seutujen avoimilla tasangoilla. Isojättikenguru elää Cape Yorkin ja Tasmanian välisellä alueella. Harmaajättikenguru elää Länsi-Australian ja Victorian välisellä alueella. Macropus antilopinus elää Pohjois-Australian sademetsissä, ja vuorikenguru elää kautta lähes koko maan.
Kengurut ovat Australiassa runsaslukuisia. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto on luokitellut monet lajit elinvoimaisiksi. Vain pohjoisessa elävä Macropus bernardus on uhanalainen. Kengurut ovat yleisesti ottaen hyötyneet ihmisistä, sillä niin aboriginaalit kuin eurooppalaisetkin ovat raivanneet niille alueita asuttavaksi.
Viime aikoina on karanneista ja istutetuista yksilöistä syntynyt pieniä, paikallisia kengurukantoja myös Australian ulkopuolelle Uuteen-Seelantiin, Havaijille, Englantiin ja Saksaan.
Piirteet
Kaikilla kenguruilla on lyhyt turkki, vahvat takajalat ja suuret jalkaterät, pienet etujalat sekä pitkä häntä. Takajalassa on neljä varvasta, joista yksi on muita suurempi. Toinen ja kolmas varvas ovat yhteenkasvaneet ja alikehittyneet. Eturaajoissa on viisi eripituista sormea, joissa on terävät kynnet. Pää on suhteellisen pieni. Korvalehdet ovat suuret ja pyöreät. Suu on pieni ja huulet esiintyöntyvät. Suurimmilla kengurulajeilla on monimuotoinen hampaisto, joilla ne hienontavat sitkeää ruohoa.
Turkin väri on lajista riippuen punainen, harmaa, vaaleanruskea tai tummanruskea. Kengurulla on tarkka näköaisti ja kuuloaisti.
Liikkuminen
pienoiskuva|Kenguru tasapainottaa kävelyään hännällään. Kengurut liikkuvat takajaloillaan hyppimällä. Ne voivat tehdä jopa kahdeksan metrin mittaisia hyppyjä ja saavuttaa 60 kilometrin tuntinopeuden. Häntäänsä kenguru käyttää tasapainon säilyttämiseen hyppiessään, sekä kävelyn ja uinnin apuna. Kenguru ei osaa peruuttaa.
Käyttäytyminen
Kengurut ovat aktiivisia pimeällä ja hämärässä, mutta joskus myös kirkkaassa auringonpaisteessa. Kengurut elävät laumoissa. Lisääntymiskaudella laumaa johtaa hallitseva uros. Urokset joskus tappelevat naaraista keskenään, jolloin ne purevat, potkivat ja lyövät toisiaan eturaajoillaan. Ne voivat haavoittaa vihollistaan kuolettavasti terävillä takajalkojen kynsillä. Kengurut osaavat myös hukuttaa koiria.
Torupill
Torupill (myös kitsepill, lootspill tai kotepill) on eräs säkkipillin kaltainen soitin. Sitä on käytetty virolaisessa kansanmusiikissa.
Kengurut
Käyttäytyminen
Hätääntynyt kenguru ääntelee sihisemällä ja murisemalla. Emot tekevät klikkausääniä poikasilleen, ja urokset hekottelevat kosiskellessaan naaraita.
Torupill
Toisin kuin muissa säkkipilleissä, torupillin bordunaputket kiinnitetään säkin pohjaan. Torupillin melodiaputkessa on kaksoisaukkoja ja peukaloaukko myös oikean käden peukalolle.
Kengurut
Ravinto
thumb|Kengurulauma ruohoarolla. Kengurut syövät ruohoa, lehtiä, saniaisia, kukkia, hedelmiä ja sammalta. Ne märehtivät kuten naudat. Kengurut ovat joutuneet sopeutumaan Australian mantereen kuumaan ilmastoon ja usein toistuviin pitkiin kuiviin kausiin. Kenguru saa vetensä pääosin syömistään kasveista, eikä sen yleensä tarvitse erikseen juoda vettä. Kenguru kykenee pysäyttämään tiineenä ollessaan raskauden hetkeksi, jos vettä ei ole tarpeeksi saatavilla. Jos kenguru ei löydä vettä juodakseen, se saattaa etsiä sitä kaivamalla maahan kuopan.
Viholliset
Kengurun uhkia ovat dingo, ihmiset ja kiilapyrstökotka, aiemmin myös pussihukka, joka on nyt kadonnut. Lisäksi villikoirat ja ketut saalistavat kengurunpoikasia. Vieraslajeina maahan tulleet kasvinsyöjät kilpailevat kenguruiden kanssa ruoasta. Varaanit voivat olla vaarallisia pienille lajeille.
Elinkaari
thumb|upright|left|Vastasyntynyt kengurunpoikanen emonsa pussissa imemässä maitoa. Kengurunaaras saa yhden poikasen vuodessa. Kengurunpoikanen on syntyessään vain kahden senttimetrin pituinen ja alle gramman painoinen. Se kiipeää heti emonsa pussiin ja takertuu nisään imemään maitoa. Muutaman viikon kuluttua se alkaa jo käydä pussin ulkopuolella, ja se jättää pussin lopullisesti 7–10 kuukauden ikäisenä.
Kenguruiden elinajanodote on luonnossa neljästä kuuteen vuotta, mutta tarhaoloissa jotkin lajit voivat elää yli 15-vuotiaiksikin.
Käyttö
Kengurut ovat tärkeä osa Australian alkuperäisasukkaiden ravintoa. Siirtomaakaudella tuhoeläimenä pidetyn kengurun lihan myynti oli kiellettyä, mutta myynti laillistettiin 1980–1993 ja nykyisin kengurutalous on vienti mukaan lukien arvoltaan noin 250 miljoonaa A$ vuodessa. Lihan vähärasvaisuus (n. 2 %) ja villinä kasvaneiden kengurujen metsästämisen luontoystävällisyys (verrattuna nauta- tai lammastarhaukseen) ovat hiljalleen kasvattaneet sen suosiota. Kengurun nahkaa käytetään nahkateollisuudessa vahvikkeena sen erinomaisen lujuuden ja kulutuskestävyyden takia.
thumb|Kenguru on Australian vaakunaeläin. Kengurun kuva on Australian vaakunassa. Kengurun kyvyttömyys peruuttaa symbolisoi Australian vaakunassa kansakunnan edistyksellisyyttä.
Discipline
Discipline on King Crimsonin levy vuodelta 1981. Edellinen oli Red (1974), seuraava Beat (1981). Disciplinellä jäsenet ovat Frippiä ja Brufordia lukuun ottamatta vaihtuneet.
Tomaattimehu
pienoiskuva|290x290px|Tomaattimehua lasissa. Tomaattimehu on tomaatista valmistettavaa mehua. 100 grammaa tomaattimehua sisältää 70,1 milligrammaa C-vitamiinia. Tomaattimehu on erittäin terveellistä.
Käyttö
Tomaattimehua juodaan yleensä sellaisenaan. Bloody Mary-cocktail valmistetaan tomaattimehusta.
North West Company
thumb|North West Companyn vaakuna North West Company oli turkiskauppaa harjoittava yritys 1779-1821 jonka kotipaikka oli Montréalin kaupungissa, Québecin provinssissa. Yhtiö harjoitti turkiskauppaa Länsi-Kanadan alueella, ja sen suurin kilpailija oli Hudson's Bay Company. Turkiskaupasta saatavan taloudellisen hyödyn vuoksi yhtiöiden edut olivat monesti ristiriidassa keskenään, ja lopulta puhkesi aseellisia yhteydenottoja, kunnes lopulta 1821 North West Company sulautettiin kilpailijaansa.
Historia
Historiankirjoissa on mainintoja North West Companystä vuodesta 1770 alkaen, mutta virallisesti yhtiö perustettiin 1779. Yhtiö oli ensimmäisen neljän vuoden ajan väljä kuudentoista Motréalilaisten kauppiaiden muodostama ryhmä, jotka kävivät keskusteluja kuinka kilpailla Hudson's Bay Companyn hallinnoiman turkismonopolin kanssa. Virallisesti North West Company yhtiöitettiin vuonna 1783 ja yhtiön pääkonttori sijaitsi Vaudreuil-kadulla Montréalissa. Yhtiötä johtamaan valittiin Benjamin Frobisher, hänen veljensä Joseph, ja Simon McTavish, sekä rahoittajajäsenet Robert Grant, Nicholas Montour, Patrick Small, William Holmes ja George McBeath. thumb|Simon McTavish thumb|Alexander MacKenzie
Vuonna 1787 Gregory, McLeod and Co. yhtiö yhdistettiin North West Companyyn josta johtuen Roderick Mackenzie ja hänen serkkunsa Alexander siirtyivät yhtiön palvelukseen. Myöhemmin Alexander oli johtamassa läntisen Kanadan tutkimusmatkoja alkuasukas metsästäjien parissa. Grand Portagen kaupungista (nykyisessä Minnesotan osavaltiossa) Yläjärven rannalla muodostui tärkeä kauppapaikka yhtiölle, kauppapaikalla kohtasivat Montrealista saapuvat tarvikkeita kuljetukset ja lännestä saapuvat kauppiaat. Vuonna 1803 kauppapaikka siirrettiin Fort Williamin tukikohtaan (nykyisessä Ontarion provinssissa) joka sijaitsi Kanadan puolella myöhemmin määriteltävää Kanadan ja Yhdysvaltain rajaa.
Stig
Stig on skandinaavinen miehen etunimi, joka tarkoittaa kirjaimellisesti polkua. Nimi on lyhentymä muinaisskandinaavisesta nimestä Stigander, joka tarkoittaa vaeltajaa. Stig-nimisten lempinimiin kuuluu muun muassa Stigu.
North West Company
Historia
Yhtiön johto laajensi aluettaan Athabascajärven ympäristöön saakka mikä mahdollisti tutkimusmatkat pidemmälle länteen, tutkimusmatkoja suorittivat muun muassa Simon Fraser, Alexander Mackenzie ja David Thompson, nämä tutkimusmatkailijat kartoittivat alueet ulottuen Kalliovuorilta tyynenmeren rannalla sijaitsevaan Gulf of Georgiaan.
Stig
Suomenruotsalaisessa kalenterissa Stigin nimipäivä on 5. kesäkuuta. Suomessa nimi Stig on annettu 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä 3 815 miehelle ja ainakin kahdelle naiselle.
North West Company
Frobisher - MacTavis kauppa
Benjamin Frobisherin kuoltua Simon McTavish perusti yhtiön McTavish, Frobisher and Company jossa McTavish ja Benjamin Frobisherin veli Joseph kontrolloivat yhtätoista North West Companyn kahdestakymmenestä osakkeesta. yhtiöllä oli kaksikymmentäkolme omistajaa, mutta kaikkiaan yhtiöllä oli palveluksessaan noin 2000 henkilöä, edustajia, kauppiaita, oppaita, tulkkeja ja turkiskauppiaita (voyageurs). Joukkoon kuului myös Alexander Mackenzie, yhdysvaltalainen Peter Pond ja Alexander Henry. muita organisaatiojärjestelyjä suoritettiin vuosina 1795 ja 1802, jossa osakkeita jaettiin pienempiin osiin kaikille osakkaille.
Tuoteketjusta tuli täydellinen 1792 kun lontoolainen kauppias John Fraser yhdessä Simon McTavishin kanssa perustivat yhtiön McTavish, Fraser and Companyn markkinoimaan North West Companyn tuotteita. Suurin osa rahoittajista ja johtohenkilöistä oli englanninkielisiä Quebecilaisia, mutta lukemattomat kanadanranskalaiset omistivat osakkeita yhtiön toimipisteissä ympäri maata, olivat monissa tärkeissä johtotehtävissä ja olivat edustettuina suurena joukkona turkiskauppiaista (voyageurs) jotka tekivät kauppaa intiaanien kanssa.
Yhtiö laajensi aluettaan luoteessa aina Isolle Karhujärvelle saakka ja lännessä Kalliovuorten länsipuolelle. Englannin Itä-Intian kauppakomppanialla oli monopoli rahtikuljetuksista Eurooppaan joten yhtiö yritti markkinoida turkiksia Kiinaan käyttäen yhdysvaltalaisia kauppalaivoja, myöhemmin tämä kuitenkin osoittautui tuottamattomaksi. North West Company laajensi toimintojaan Yhdysvaltain Luoteisterritorioon, jossa Jacques Vieau avasi toimipisteen Milwaukeessa 1795 ja pienempiä kauppapaikkoja Kewauneehen, Manitowociin ja Sheboyganiin. Vuonna 1796 yhtiö avasi väliaikaisen toimipisteen New Yorkissa parantaakseen asemiaan maailmanmarkkinoilla, jossa politiikalla ja henkilökohtaisilla suhteilla oli suuri merkitys kaupankäynnille. Tästä huolimatta North West Company oli alakynnessä johtuen Hudson's Bay Companyn määräävästä markkina-asemasta, omistamastaan Rupertinmaasta (joka käsitti suuren osan läntistä Kanadaa ja josta pyydetyt turkikset olivat parasta laatua) ja rahtimonopolista Euroopan ja uuden mantereen välillä. Yhtiö yritti taivuttaa brittiparlamenttia muuttamaan kauppaehtoja tai edes myöntämään yhtiölle kuljetusoikeudet tarvikkeille turkiskaupan mahdollistamiseksi. Kaikki vaatimuksen, mukaan lukien henkilökohtainen vetoomus Simon McTavishilta pääministeri William Pittille evättiin.
thumb|Charltoninsaaren sijainti Hudson's Bay Companyn rikkumattoman monopoliaseman säilymisestä johtuen yhtiö McTavishin johdolla päätti riskeerata suhteet Hudson's Bay Companyyn ja lähetti matkalle kaksi tutkimusryhmää, ensimmäisen maateitse Montrealista Jamesinlahdelle ja tarvikelaivan meriteitse. Molemmat retkikunnat tapasivat nykyisessä Nunavutin territoriossa sijaitsevalla Charltoninsaarella syyskuussa 1803. Yhtiö julisti alueen hallintaansa. Tämä tuli yllätyksenä Hudson's Bay Companylle ja tulevina vuosina syvensi ongelmia yhtiöiden välillä, vaikka McTavish toivoi rakentavaa keskustelua ja kompromissia yhtiöiden välille.
1700-1800 lukujen vaihde
Simon McTavish palkkasi useita sukunsa jäseniä yhtiön palkkalistoille, sukulaisuus ei ollut syynä näiden palkkausten syynä vaan kyky tomia palkatussa toimessa. Hän palkkasi lankonsa Charles Chaboillezin johtamaan alempaa Red Riverin kauppapaikkaa. McTavish palkkasi myös serkkunsa ja veljenpoikansa William McGillivray ja Duncan McGillivray opettaakseen heille yhtiön toimintaa. Työskenneltyään muutamien vuosien ajan yhtiössä William McGillivray osoitti ymmärryksensä yhtiön toimissa ja vuonna Peter Pondin siirtyessä eläkkeelle hankki hänen omistamansa osakkuuden hallintaansa. Hän nimitti myös enonsa Montrealin edustajien puhemieheksi Grand Portagen vuosittain tapahtuvassa kokouksessa.
William McGillivray otti johtaakseen North West Companyn Simon McTavishin kuoltua 6. heinäkuuta 1804 ja päätti tehdä lopun yhtiöiden välisistä kiistoista, jotka olivat jatkuneet jo viiden vuoden ajan. Tilanne oli lopulta johtanut siihen, että XY Companyn työntekijä ampui Ison Karhujärven toimipisteen johtajan. McGillivray onnistui 1804 neuvottelemaan sopimuksen, jonka mukaan North West Companyn osakkaat omistavat 75 % ja XY Companyn osakkaat 25 % uudesta North West Companystä, ehtona että Alexander Mackenzie jätettiin sopimuksen ulkopuolelle.
1800-luvun alkupuolella yhtiö menestyi paremmin ja laajensi aluettaan William McGillivrayn johdolla. Kilpailu Hudson's Bay Companyn välillä jatkui edelleen kiivaana ja tämän vuoksi hinnat ja tuottomarginaalit laskivat. Yhtiön New Yorkin toimiston ansiosta se onnistui kiertämään Englannin Itä-Intian kauppakomppanian monopolin rahtikuljetuksissa ja kuljetti turkiksia Kiinan markkinoille Yhdysvaltain lipun alla olevilla rahtilaivoillaan, tämän mahdollisti yhteistyö John Jacob Astorin kanssa.
Kanadan turkiskaupan luonne muuttui vuoden 1806 jälkeen kun Napoleon Bonaparte esti brittiläisten laivojen pääsyn Itämerelle osana Britannian ja Ranskan suurvaltataistelua. Britannia oli riippuvainen Baltian maista, New Hampshirestä ja Massachusettsista saatavasta raakapuusta, Britannian ja Yhdysvaltain välit kiristyivät, ja vuonna 1809 Yhdysvaltain hallitus sääti lain joka kielsi kaiken kaupankäynnin maiden välillä, tämän vuoksi Britannia oli täysin riippuvainen Kanadasta saatavasta raakapuusta, pulaa oli eritoten Strobusmännystä jota käytettiin laivojen mastoina. Lähes yhdessä päivässä raakapuu tuotteet syrjäyttivät turkistuotteet Kanadan suurimpana vietituotteena, mutta säilyivät edelleen kannattavana tuotteena ja oli suosittua vaihtotuotetta rahavaikeuksiin joutuneiden Kanadalaisten kauppiaiden keskuudessa joka maksoivat velkojaan turkiksina Lontoossa sijaitseville velkojilleen.
Yhdistyminen Hudson's Bay Companyyn
Yhtiö oli vuonna 1810 ajautunut uusiin ongelmiin turkiseläinten liiallisen metsästyksen vuoksi (joista majava oli tärkein). Lisäksi yhdysvaltalaiset olivat tuhonneet Sault Sainte Mariessa sijaitsevan toimipisteen 1812 sodassa, mikä oli vakava isku jo ennestään vaikeuksissa olevalle yhtiölle. Tapahtumat kiristivät kilpailua Hudson's Bay Companyn kanssa. Thomas Douglasin neuvoteltua itselleen Selkirkin toimiluvalla määräämisoikeuden Assiniboian alueeseen johti vihollisuuksiin ja Red River Colonyssa tapahtuneeseen Pemmikaanisotaan ja myöhemmin Seven Oaksin taisteluun 1816. Lordi Selkirk määräsi William McGillivrayn ja useita North West Companyn työtekijöitä vangittavaksi, Fort Williamin linnoituksen takavarikoitavaksi sekä syytti heitä kahakan aikana tapahtuneesta 21 kuolemasta. Kuolemantapaukset käsiteltiin myöhemmin Montrealin oikeusistuimessa. Seuraavien vuosien aikana muutamat suurimmat rahoittajat ja kokeneimmat osakkaat päättivät poistua yhtiö palveluksesta, osittain johtuen McTavishin perheenjäseniä suosivasta henkilöstöpolitiikasta.
Vuonna 1820 North West Company laski liikkeelle oman maksuvälineensä, yksi kolikko oli yhden majan nahan arvoinen. Tästä huolimatta yhtiön tulevaisuus oli vaakalaudalla, Henry Bathurst (joka toimi Valtiosihteerinä, Sotaministerinä ja Siirtokuntaministerinä) määräsi vihollisuudet lopetettavaksi. Britannian hallitus jatkoi painostusta ja sääti uuden lain turkismetsästyksestä Brittiläisessä Pohjois-Amerikassa. Heinäkuussa 1821 osakkeenomistajat suostuivat North West Companyn ja Hudson's Bay Companyn yhdistämiseen. Uudella yhtiöllä oli 97 North West Companyn aikaisemmin omistamaa ja 76 Hudson's Bay Companyn omistamaa toimipistettä. Rupertinmaan kuvernööri George Simpsonista (1787-1860) tuli yhtiön Kanadan toimintojen johtaja ja perusti päätoimistonsa Québecin provinsissa sijaitsevaan Lachinen kaupunkiin.
HMS A.4
HMS A.4 oli Britannian kuninkaallisen laivaston A-luokan sukellusvene. Aluksen valmisti Vickers Barrowissa vuonna 1904.
Valmistus
Alus tilattiin osana vuosien 1902-1903 laivasto-ohjelmaa Vickers, Sons & Maximilta Barrow-in-Furnessista, missä köli laskettiin 6. marraskuuta 1902. Alus laskettiin vesille 9. kesäkuuta 1903 ja valmistui 17. heinäkuuta 1904.
Palvelus
A.4 laski Spitheadissä järjestetyssä viestintäharjoituksessa 15. lokakuuta 1905 viestintää varten kellon veteen. Veneestä laskettu lippusiima kulki sukellusveneen avoimeen luukkuun, jotta viesteihin kyettäisiin vastaamaan. Seuraavana päivänä koe toistettiin, mutta merenkäynti oli kovempaa. Alus oli nousuvesialueella ja käytti samoja vakausarvoja sukelluksissa ollessaan. Avoimen venttiilin kautta pääsi alukseen vettä, jolloin se sukelsi jyrkässä kulmassa 30 metrin syvyyteen pohjaan. Meriveden pääsy akkuihin aiheutti myös kloorin muodostusta. Miehistö sai aluksen takaisin pintaan, mutta hinauksen aikana aluksella tapahtui räjähdys, mikä upotti aluksen.
Hylky nostettiin ja alus korjattiin. Se oli ensimmäisen maailmansodan aikana koulutusaluksena Portsmouthissa. Alus myytiin romutettavaksi 16. tammikuuta 1920.
The Bee Gees Sing and Play 14 Barry Gibb Songs
The Bee Gees Sing and Play 14 Barry Gibb Songs on Bee Geesin debyyttialbumi, joka julkaistiin 1965.
Kårstan rautatieasema
Kårstan asema on Tukholman Roslagsbananiin kuuluva asema. Kårstan asema on linjan 27 päätepysäkki. Asema sijaitsee 40 kilometrin päästä Tukholmasta, Kårstan taajamassa Vallentunan kunnassa. Asemaa käyttää keskimäärin noin 250 ihmistä päivässä. Kårstaan liikennöi juna tunnin välein.
Ensimmäinen ritarikunta
Ensimmäinen ritarikunta on kuvitteellinen sotilasvalta Tähtien sota -elokuvasarjassa. Se teki ensiesiintymisensä elokuvassa Star Wars: The Force Awakens (2015). Järjestö muodostui salaa seuraavien 30 vuoden aikana Jedin paluun (1983) tapahtumien jälkeen. The Force Awakensissa järjestö alkoi toteuttaa suunnitelmaansa syrjäyttää Uusi tasavalta ja saada koko galaksi hallintaansa. Heihin liittyi myös Voiman pimeää puolta palvova ryhmä nimeltä Renin ritarit, jonka ”mestariksi” nousi Kylo Ren. Elokuvassa Star Wars: The Rise of Skywalker (2019) Ensimmäinen ritarikunta yhdistyy kuolleista palanneen Palpatinen rakentaman laivaston kanssa uudeksi sotilasvallaksi nimeltä Viimeinen ritarikunta. Samalla paljastuu, että Snoke oli pelkkä Palpatinen luoma nukkehallitsija ennen kuin Kylo oli syrjäyttänyt tämän.
The Force Awakensin ohjaajan ja käsikirjoittajan J. J. Abramsin mukaan järjestö perustuu ODESSA-järjestöä koskevaan teoriaan, jossa SS:n upseereiden väitettiin paenneen toisen maailmansodan jälkeen Argentiinaan.
Tausta
Kun Galaktinen Imperiumi kukistettiin elokuvassa Jedin paluu (1983), Uusi tasavalta laati tiukat aseistariisuntasopimukset ja vaati raskaita sotakorvauksia. Mutta jotkut Imperiumin entisistä johtajista ja teknologian asiantuntijoista yhdistivät salaa voimansa galaksin tuntemattomilla lohkoilla suunnitellakseen vallan anastamista takaisin itselleen. Uuden tasavallan senaatista eroamaan joutunut Leia Organa muodosti 24 vuotta Endorin taistelun jälkeen heidän vastustamisekseen Vastarinnan, jota hallitseva Uusi tasavalta epävirallisesti tuki. Vastarinnan jäseniin kuului entisiä Kapinaliiton jäseniä kuten amiraali Gial Ackbar ja Nien Nunb, joilla oli ollut merkittävä rooli Imperiumin syrjäyttämisessä vuosikymmeniä sitten. Vuosi tämän jälkeen, sentristit, Imperiumin kaltaista hallintatapaa kannattaneet senaatin edustajat, erosivat Uudesta tasavallasta ja muodostivat Ensimmäisen ritarikunnan yhdessä Imperiumin jäänteiden kanssa. Sentristit toimivat ritarikunnan julkisina kasvoina, kunnes järjestö oli saanut armeijansa valmiiksi.
The Force Awakens
Elokuvassa Star Wars: The Force Awakens Ensimmäistä ritarikuntaa johtaa salaperäinen hahmo nimeltä Snoke, joka on omaksunut yksinvaltiaan aseman. Imperiumin tavoin ritarikunnan joukkoihin kuului iskujoukkoja, jotka käyttivät aseinaan liekinheittimiä, kevyitä tykistöjärjestelmiä ja mellakanhallintaan käytettäviä aseita. Ensimmäinen ritarikunta käytti myös normaaleja ja erikoisvalmisteisia TIE-hävittäjiä, sekä uuden luokan tähtihävittäjiä. Sen päällimmäisenä sotilastukikohtana toimi Tähdentappajatukikohta, lumiplaneetta Ilumille rakennettu linnoitus, joka oli varustettu aurinkoja voimanlähteeksi imevällä superaseella ja jolla kykeni etäältä tuhoamaan kokonaisia aurinkokuntia. Tukikohdan komentajana toimi kenraali Armitage Hux, omistautunut nuori ja armoton upseeri.
Snoke on vahva Voiman pimeän puolen käyttäjä, ja käännytti puolelleen, Ben Solon, Han Solon ja Leia Organan pojan, sekä jedimestari Luke Skywalkerin sisarenpojan ja entisen oppilaan. Ben peitti kasvonsa naamiolla ja otti käyttöön nimen Kylo Ren, minkä jälkeen hänestä tuli yksi Snoken henkilökohtaisista agenteista, niin kuin hänen isoisänsä Darth Vader oli henkilökohtaisesti palvellut keisari Palpatinea Imperiumin päivinä vuosikymmeniä aiemmin. Kylon on mainittu myös olevan ”Renin ritareiden mestari”. Kylo ja Hux kilpailevat jatkuvasti Snoken kunnioituksen saamisesta, ja komentotriumviraatin kolmas jäsen on kapteeni Phasma, iskujoukkojen komentaja.
Kylon tehtävä oli etsiä Luke, joka oli kadonnut vuosia aiemmin. Snoke pelkäsi, että jedit voisivat palata uudelleen, mikäli Skywalkerin sallittiin elää. Tuhotakseen Vastarinnan, Ensimmäinen ritarikunta käyttää ensin Tähdentappajatukikohdan superasetta lamannuttaakseen Uuden tasavallan tuhoamalla sen nykyisen pääplaneetta Hosnian Primen, neljä muuta saman aurinkokunnan taivaankappaletta sekä Tasavallan tähtilaivaston. Tämän jälkeen he valmistautuvat tuhoamaan Vastarinnan tukikohtana toimivan planeetta D’Qarin. Kylo epäonnistuu saamaan kartan eikä onnistu saamaan sitä vangitsemansa Voimalle herkän romunkerääjä Reyn mielestä, vaan häviää valosapelitaistelun tätä vastaan. Samaan aikaan Vastarinnan yllätyshyökkäys tuhoaa Tähdentappajatukikohdan, mutta Kylo, Hux ja Phasma onnistuvat pakenemaan planeetalta Snoken luokse.
The Last Jedi
Elokuvassa Star Wars: The Last Jedi Ensimmäinen ritarikunta hyökkää Kylo Renin ja kenraali Huxin johdolla D’Qarille pian Tähdentappatukikohdan tuhoutumisen jälkeen. Vastarinta onnistuu evakuoimaan koko tukikohtansa, mutta joutuu tähtihävittäjien saartamaksi. Poe Dameron tulee äkkipikaisesti johtaneeksi laivaston MG-100 StarFortress SF-17 -pommittajia tuhoamaan Mandator IV -luokan tähtitaistelulaiva Fulminatrixin. Mutta kaikki pommittajat tuhoutuvat hyökkäyksessä. Myöhemmin Kylo Ren johtaa TIE-hävittäjien hyökkäystä Vastarinnan laivaston kimppuun TIE/vn-hävittäjällään. Hän epäröi Vastarinnan komentoalus Raddusin tuhoamista, koska hänen äitinsä Leia Organa oli siellä. Toiset lentäjät tuhoavat Raddusin komentosillan, tappaen lukuisat Vastarinnan johtajat, mukaan lukien amiraali Gial Ackbarin. Leia onnistuu Voiman avulla pääsemään takaisin alukseen, mutta hänen toipumisensa ajaksi vara-amiraali Amilyn Holdo toimii hänen sijaisenaan.
Yksinvaltias Snoke ja Kylo Ren houkuttelevat Reyn tulemaan Snoken lippualukselle, Mega-luokan tähtitaistelulaiva Supremacylle, missä Snoke luotasi Reyn mieltä saadakseen Luken olinpaikan selville ja käski lopuksi Kyloa tappamaan Reyn. Mutta Kylo tappoikin Snoken ja julisti itsensä uudeksi yksinvaltiaaksi, pyytäen Reytä hallitsemaan galaksia rinnallaan. Rey kieltäytyy ja pakenee, Kylon valehdellessa myöhemmin Huxille Reyn tappaneen Snoken.
Kylo Ren ja kenraali Hux lähettävät kävelijöitä ja TIE-hävittäjiä Craitille tuhoamaan vanhan Kapinaliiton tukikohdan, jonne Vastarinnan eloonjääneet olivat paenneet. Leia yrittää ottaa yhteyttä Vastarinnan liittolaisiin Ulkokehällä, mutta nämä eivät saavu paikalle. Lopulta Luke Skywalker ilmestyy paikalle, eivätkä kävelijöiden ampumat laserit näytä tehoavan häneen. Kylo itse kohtaa Luken valosapelitaistelussa, mutta Luke väistää iskut ja lopulta paljastaa olevansa pelkkä kuvajainen, jonka oikea Luke oli lähettänyt Ahch-Tolta. Luke oli huijannut Kyloa antaakseen Reylle aikaa noutaa Vastarinnan eloonjääneet turvaan Millennium Falconille. Luke itse kuoli Voimakuvajaisen käytön seurauksena ja liittyi Voimaan. Leia alkoi etsiä uusia jäseniä liittymään Vastarintaan, kun taas Rey oli kerännyt talteen jedien pyhät kirjoitukset Ahch-Tolta, oppiakseen lisää Voimasta ja varmistaakseen jedien perinnön säilymisen.
The Rise of Skywalker
thumb|150px|Sith Ikuisesti -kultin ja myöhemmin koko Viimeisen ritarikunnan tunnus. Elokuvassa Star Wars: The Rise of Skywalker on kulunut vuosi Craitin taistelusta. Kylo Ren oli saanut tietää ympäri galaksia lähetetystä viestistä, että keisari Palpatine oli yhä elossa, ja löytää hänet yhdestä sithien kätketyistä maailmoista: Exegolista. Palpatine paljasti luoneensa Snoken pelkäksi nukeksi ottamaan Ensimmäistä ritarikunnan komentoonsa samaan aikaan, kun Palpatine ja Sith Ikuisesti -kultin jäsenet olivat rakentaneet uusia Xyston-luokan tähtihävittäjiä, joista jokainen oli varustettu planeettoja tuhoavalla aksiaalisuperlaserilla, pienemmiksi aluksiksi uusia TIE dagger -hävittäjiä sekä kasvattaneet jälkeläisistään miehistöksi laivastoupseereita, laivastoteknikoita ja iskusotilaiksi punahaarniskaisia sith-sotilaita. Palpatine antoi laivastolle nimen nimeltä Viimeinen ritarikunta, jolla Palpatine lupasi Kylon voivan vallata galaksi ja perustaa uusi Imperiumi, jos tämä tappaa Reyn, joka paljastuu Palpatinen pojantyttäreksi.
Kylo ja muut Renin ritarit etsivät Reytä ympäri galaksia samaan aikaan kun Vastarinta saa tietää Palpatinen paluusta ja yrittää löytää Exegolin sijainnin. Hux paljastuu vakoojaksi, joka oli lähettänyt tietoa Vastarinnalle, koska halusi nähdä Kylon häviävän. Liittokenraali Enric Pryde, joka oli palvellut sekä Imperiumia että Ensimmäistä ritarikuntaa, kuitenkin tajuaa Huxin petoksen ja ampuu hänet. Rey ja Kylo kohtaavat valosapelitaistelussa Kef Birillä, kunnes Leia uhraa viimeiset voimansa kutsuessaan Kyloa Voiman kautta, jolloin Rey saa tilaisuuden lävistää Kylon. Aistittuaan itsekin Leian kuoleman, Rey kuitenkin parantaa Kylon ja pakenee tämän TIE-hävittäjällä Ahch-Tolle. Kylo näkee näyn Hanista, hylkää pimeän puolen ja palaa Ben Soloksi. Tämän jälkeen Palpatine antaa Prydelle tehtäväksi saapua Exegolille johtamaan Viimeisen ritarikunnan laivastoa ja lähettää yksi tähtihävittäjistä tuhoamaan lumiplaneetta Kijimi, jossa asuvat maustesalakuljettaja Zorii Bliss ja droidiseppä Babu Frik olivat auttaneet Vastarintaa.
Luke Skywalkerin hengen rohkaisemana Rey korjaa Luken vanhan X-siipihävittäjän ja lentää sillä Exegoliin, lähettäen koordinaatit samalla Vastarinnalle. Finn ja Poe johtavat Vastarinnan taisteluun Viimeistä ritarikuntaa vastaan, Lando Calrissianin ja Chewbaccan tuodessa apuun lukuisia galaksin vapaiden kansojen aluksia. Palpatine tarjoaa Reylle asemaa uuden Imperiumin keisarinnana, mutta Rey surmaa Palpatinen henkivartijoina toimivat suvereenisuojelijat, Benin tappaessa Renin ritarit. Myöhemmin, entisten jedien äänten vahvistamana, Rey tuhoaa itse Palpatinen kääntämällä Skywalkereiden valosapeleilla tämän Voimasalamat häntä vastaan, Benin uhratessa kaiken elinvoimansa estääkseen Reytä menettämästä omaansa. Finn ja Jannah hankkiutuvat eroon laivaston navigointijärjestelmästä ja tappavat Pryden tuhoamalla hänen tähtihävittäjänsä Steadfastin komentosillan samaan aikaan kun Vastarinta ja vapaan galaksin laivasto tuhoaa loput Exegolilla olevat tähtihävittäjät, muiden ihmisten ja olentojen eri puolilla galaksia noustessa Viimeisen ritarikunnan jäänteitä vastaan ja tuhotessa omien planeettojensa yllä leijuvat tähtihävittäjät.
Grilled – lihakauppiaat liemessä
Grilled – lihakauppiaat liemessä on yhdysvaltalainen vuonna 2006 julkaistu komediaelokuva, jonka on ohjannut Jason Ensler. Pääosissa näyttelevät Kevin James ja Ray Romano. Elokuva on julkaistu suoraan videolle.
David McKenzie
David McKenzie (15. heinäkuuta 1936, Sydney, Uusi Etelä-Wales – 10. elokuuta 1981, Honolulu, Havaiji, Yhdysvallat) oli australialainen miekkailija ja urheilujohtaja.
David McKenzie kilpaili urheilu-urallaan kolmissa olympialaisissa eli 1956 Melbournessa, 1960 Roomassa ja 1964 Tokiossa lajinaan florettimiekkailu. Paras saavutus hänen uraallaan oli vuoden 1962 Kansainyhteisön kisojen joukkuehopea floretissa. .
Ammatiltaan McKenzie oli juristi. Urheilu-uran jälkeen hän oli mukana urheilun järjestötoiminnassa. Hänet valittiin vain 38-vuotiaana lokakuussa 1974 Kansainväliseen olympiakomiteaan (KOK) korvaamaan Lewis Luxtonin jättämä KOK:n australialaispaikka. Hän oli myös Australian Uuden Etelä Walesin osavaltion olympiakomitean puheenjohtaja, Australian miekkailuliiton puheenjohtaja ja Australian urheiluneuvoston jäsen. McKenzie toimi myös Australian olympiakomitean varapuheenjohtaja.
McKenzie toimi KOK-jäsenenä aina kuolemaansa asti. Hänen kuolemansa tapahtui epätavallisissa oloissa. Baden-Badenin vuoden 1981 olympiakongressin jälkeen hän matkusti Milanoon ANOC:n eli Kansallisten olympiakomiteoiden liiton kokoukseen. Sen jälkeen palatessaan kotimaahansa hän pysähtyi Havaijin Honolulussa. Hänet löydettiin kuristettuna paikallisessa kylpylässä. Surma jäi ratkaisematta.
Kansallinen rintama (Afganistan)
Kansallinen rintama oli Afganistania vuosina 1978-1990 hallinneen Afganistanin kansandemokraattisen puolueen kattojärjestö. Järjestö perustettiin tohtori Saleh Muhammad Serayn johdolla 15. kesäkuuta 1981 nimellä Kansallisisänmaallinen rintama.
Kansallisen rintaman tehtävä oli värvätä kommunistihallinnolle lisää tukijoita etenkin afgaaniheimojen keskuudesta. Kommunistipuolueella oli aiemminkin ollut erilaisia värväysorganisaatioita. Niistä poiketen Kansallisen rintaman ideana oli luoda neuvosto, joiden edustajat tulisivat heimojen parista. Perustamiskokous oli kuitenkin farssi, sillä paikalle saapui vain vähän heimojen edustajia. Vaikuttaakseen uskottavammalta Kansallinen rintama puetutti virkailijoita ja sotilaita heimoasuihin esiintymään puuttuvien heimojen edustajina.
Maaliskuussa 1985 sen johtajaksi vaihtui Abdul Rahim Hatif. Järjestön todellinen arvo oli kyseenalainen, sillä sen päärooli oli toimia peiteorganisaationa kommunistipuolueelle. Kabulissa ilmestyvän New Times -lehden mukaan vuonna 1985 Kansallisen rintama oli kerännyt 55 000 jäsentä. Luku oli siksi hyvin pieni, että esim. kaksi sen alaista jäsenjärjestöä, kommunistipuolue ja kommunistipuolueen nuorisojärjestö omasivat molemmat selvästi suuremman jäsenmäärän.
Ingraham Trail
thumb|Ingraham Trail Highway 4 eli yleisemmin nimellä Ingraham Trail tunnettu maantie on noin 70 kilometrin pituinen tieyhteys Kanadan Luoteisterritorioissa sijaitsevasta Yellowknifen kaupungista Tibbitjärvelle. Tie on nimetty vuonna 1896 syntyneen uraanimalminetsijä Vic Ingrahamin mukaan.
Päähine
Päähine tarkoittaa päässä pidettävää vaatekappaletta. Päähineitä käytetään useista syistä. Niillä voi suojautua kylmyydeltä, kuumuudelta, sateelta, auringolta, pölyltä tai iskuilta. Niitä pidetään myös muun muassa muodin tai uskonnollisten syiden takia taikka osoituksena virka- tai arvoasemasta.
Ingraham Trail
Tie on teollisuuden ja alueen asukkaidenkäytössä ja myös virkistyskäytössä.
Päähine
Erilaisia päähineitä ovat muun muassa hatut, lakit, kypärät, turbaanit, fetsit, kruunut, silinterit, pipot, myssyt, hunnut, stetsoni, pannat ja huivit.
Ingraham Trail
Talvisin tieltä aurataan tilapäinen talvi- ja jäätie Lac de Grasin järvelle kaivostarvikkeiden kuljetusta varten. Toinen talvitie, Tibbitt–Contwoyto, yhdistää Ingrahamin tien Contwoytojärvelle ja toimii Nunavutin territorion ainoana maaliikenneyhteytenä muuhun Kanadaan.
Maire Suominen
Maire Suominen oli suomalainen  tekstiilialan yrittäjä ja toimitusjohtaja. Hän perusti muun muassa perheyrityksenä Varsinais-Suomessa toimineen vaatetustehdas Kaunotar-Tuote Oy:n (1962–1990) ja toimi sen toimitusjohtajana miehensä kuoleman jälkeen (1967–1990). Hänelle myönnettiin kauppaneuvoksen arvonimi vuonna 1987.
Geoff Tate
Taten uran alkuaikojen yhtyeitä olivat Tyrant, Babylon ja Myth. Queensrÿchen tai tuolloiselta nimeltään The Mobin kanssa hän esiintyi ensimmäistä kertaa syksyllä 1981. Vuonna 1982 hän äänitti yhtyeen kanssa alun perin omakustanteena julkaistun Queensrÿche-EP:n, ja vakituisesti hän liittyi yhtyeeseen vuonna 1983 sen saatua levytyssopimuksen EMI:ltä. Tate kirjoitti sanat EP:n kappaleeseen ”The Lady Wore Black”. Myöhemmin hänestä tuli yhtyeen pääasiallinen sanoittaja, ja muun muassa vuoden 1988 Operation: Mindcrime -konseptialbumi oli hänen ideoimansa.
Muut Queensrÿchen alkuperäisjäsenet erottivat Taten yhtyeestä kesäkuussa 2012. Osapuolet käräjöivät sittemmin yhtyeen immateriaalioikeuksista, ja noin kahden vuoden ajan yhtyeestä oli olemassa kaksi levyttänyttä ja konsertoinutta versiota Taten koottua oman yhtyeensä syyskuussa 2012. Tapaus sovittiin lopulta oikeuden ulkopuolella. Queensrÿche-nimi jäi muille alkuperäisjäsenille, ja Tate puolestaan sai yksinoikeuden esittää Operation: Mindcrime- ja Operation: Mindcrime II -albumeja kokonaisuudessaan. Elokuussa 2014 hän myös nimesi oman yhtyeensä Operation: Mindcrimeksi.
Yhtyeidensä ohella Tate on julkaissut kaksi sooloalbumia sekä laulanut muutamilla tribuuttialbumeilla. Hän oli myös yksi vuoden 1985 Hear ’n Aid -hyväntekeväisyysprojektin laulajista.
Knut Robert Karl Walfrid Spåre
Spåre kävi 1844–1849 Haminan kadettikoulun. Hän palveli kornettina siperialaisessa ulaanirykmentissä 1849–1852 ja luutnanttina Tshugurevskin ulaanirykmentissä 1852–1858. Spåre osallistui Krimin sotaan 1854–1856 ja oli muun muassa Odessassa silloin kun kaupunkia pommitettiin. Hänet siirrettiin vuonna 1858 Henkivartioväen suomalaiseen tarkk'ampujapataljoonaan ja hän oli vuodesta 1862 esikuntakapteenina 8. suomalaisessa linjapataljoonassa sekä vanhempana adjutanttina Suomeen sijoitettujen joukkojen esikunnassa. Hänet ylennettiin kapteeniksi 1862 ja majuriksi 1863. Viimeksi Spåre oli Suomen sotilasalueen esikunnassa vanhempana adjutanttina ja hän erosi sotapalveluksesta everstiluutnanttina vuonna 1867.
Spåre toimi Helsingin poliisimestarina 1867–1869 ja hänet ylennettiin everstiksi 1869. Hän oli Suomen komissaarina Pietarissa 1870 järjestetyssä näyttelyssä sekä Wienin maailmannäyttelyssä 1873. Spåre toimi vuosina 1874–1891 Suomen lennätinlaitoksen päällikkönä. Hänestä tuli kollegineuvos 1876, valtioneuvos 1878 ja todellinen valtioneuvos 1888. Spåre oli sitten Mikkelin läänin kuvernöörinä 1891–1899 ja hän sai salaneuvoksen arvon 1896. Spåre oli viimeksi senaatin talousosaston jäsenenä eli senaattorina 1899–1903 ja hän toimi senaatin maanviljelystoimituskunnan päällikkönä 1900–1903.
Paksunokkamarjukka
Paksunokkamarjukka (Euphonia chalybea) on peippojen (Fringillidae) heimoon kuuluva lintulaji. Johann Christian Mikan kuvasi lajin São Paulosta Brasiliasta vuonna 1825. Paksunokkamarjukan pituus on yleensä noin 11 senttimetriä ja paino korkeintaan 20 grammaa.
Knut Robert Karl Walfrid Spåre
Spåre oli naimisissa 1858–1868 Beata Fredrika Matilda Cronholmin (1835–1868) kanssa, 1870–1894 Emilia Adelaide af Brunérin (1841–1894) kanssa ja vuodesta 1895 ruhtinatar Natalia Eristoffin (s. 1865) kanssa. Hänen poikiaan ensimmäisestä avioliitosta olivat kenraalimajuri, Kuopion läänin kuvernööri Arthur Robert Gustaf Spåre (1862–1937) ja kenraalimajuri, Hämeen läänin kuvernööri Rafael Knut Harald Spåre (1864–1943).
Spåre oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1863–1864, 1867, 1872, 1877–1878, 1882, 1885, 1888, 1891, 1894, 1897 ja 1899.
Zen Café
Zen Café oli Turussa vuonna 1992 perustettu suomalainen rockyhtye. Nimi pohjautuu Robert M. Pirsigin romaaniin Zen ja moottoripyörän kunnossapito. Nimen keksi yhtyeen basisti Kari Nylander. Yhtyeen alkuperäisjäsenistä oli mukana myös Samuli Putro (laulu, kitara). Mikko Oesch (kitara, laulu) ja Tuomo Mäkipaavola (rummut) jättivät yhtyeen ennen ensimmäistä levyä. Yhtyeen kaikkien alkuperäisjäsenten kotikaupunki on Raahe. Rumpuja soitti myöhemmin Pete Parkkonen. Yhtyeen kappaleet sanoitti Samuli Putro, mutta koko yhtye osallistui sävellysten tekoon.
Alkutaipaleella radioasemat pitivät singleistä ja pieni yleisö yhtyeestä, mutta levyt eivät käyneet kaupaksi. Menestys alkoi vasta albumista Ua ua vuonna 1999. Sittemmin yhtye onkin ollut yksi Suomen suosituimpia. Tunnetuimpia kappaleita ovat muun muassa ”Todella kaunis”, ”Harri”, ”Aamuisin”, ”Mies jonka ympäriltä tuolit viedään”, ”Tavallaan jokainen on surullinen” ja ”Piha ilman sadettajaa”.
Yhtyeen seitsemäs ja viimeisin albumi STOP julkaistiin 13. syyskuuta 2006 laajamittaisen mainoskampanjan siivittämänä, johon kuului muun muassa yhtyeen liittyminen IRC-Galleriaan. Ensimmäinen single tuolta levyltä oli nimeltään Rakastele mua.
Vuoden 2008 alussa Zen Cafén jäsenet ilmoittivat kotisivuillaan pitävänsä loppuvuoden taukoa keikkailusta ja levyjen tekemisestä. Tauko jatkuu edelleen, ja Putron mukaan on mahdollista, että yhtye ei jatka enää toimintaansa.
Australiandoggilepakko
Australiandoggilepakko (Tadarida australis) on endeemisesti Australiassa esiintyvä lepakkolaji.
Beat (albumi)
Beat on King Crimsonin levy. Se on Crimsonin yhdeksäs levy, yhtyeen 80-luvun version (Fripp, Bruford, Belew, Levin) toinen levy ja samalla sen ensimmäinen levy, jolla kokoonpano on sama kuin edellisellä. Beatista edellisen levyn nimi oli Discipline. Seuraava oli Three of a Perfect Pair.
Romanos IV Diogenes
Romanos IV Diogenes (1032–1072) oli Bysantin keisari 1067–1071. Romanos kuului erääseen tunnettuun kappadokialaiseen sukuun. Hän palveli armeijassa kunnes hänet tuomittiin petturuudesta Konstantinos X Dukasin poikia vastaan. Odottaessaan teloitustaan Romanos pääsi Konstantinoksen lesken Eudokia Makrembolitissan puheille. Keisarinna armahti Romanuksen ja pian he menivät naimisiin.
Romanus taisteli seldžukkeja vastaan ja ajoi heidät Eufratin taakse. Mutta vuonna 1071 sulttaani Alp Arslan kukisti Romanuksen kohtalokkaassa Manzikertin taistelussa. Romanus itse jäi Alp Arslanin vangiksi.
Seldžukit päästivät kuitenkin Romanoksen palaamaan Konstantinopoliin jossa Mikael VII oli ottanut vallan käsiinsä. Romanos joutui maksamaan seldžukeille suuria lunnaita ja hän joutui allekirjoittamaan rauhansopimuksen heidän kanssaan.
Wow-Dees
Wow-Dees oli suomalainen Ari "Woude" Voutilaisen johtama vuonna 1986 perustettu rockyhtye. Siltä ilmestyi vuosina 1987–1988 kaksi singleä ja yksi albumi Atte Blomin ja Matti ja Teppo Ruohosen AMT-levymerkille.
Wow-Dees syntyi Voutilaisen kyllästyttyä aiemman yhtyeensä Wouden suomenkieliseen musiikkiin. Uusi englanniksi laulanut yhtye oli käytännössä sama kuin vanha, vain Kosenius tuli rumpuihin (ja hänkin oli aiemmin soittanut myös Woudessa) ja Tapio Siitonen liittyi yhtyeen kosketinsoittajaksi. Wow-Deesin ainoan albumin ilmestymisen jälkeen Kosenius, Schiray ja Siitonen jättivät yhtyeen. Wow-Dees teki ennen hajoamistaan muutaman keikan kokoonpanolla, jossa aluksi rummuissa oli Pimme Korhonen (ex-Bad Sign ja Sleepy Sleepers), myöhemmin Jussi Sivonen, Lalli Leimio kitarassa (ex-Young Farmers) ja koskettimissa Seija Pöyhtäri.
Kokoonpano
Yhtyeessä soittivat One for the Loving -levyllä:
James Bailey
James L. Bailey (s. 21. toukokuuta 1957, Dublin, Georgia ) on yhdysvaltalainen entinen koripalloilija.
Ura
Bailey pelasi yliopistokoripalloa Rutgersin yliopistossa vuosina 1975–1979. Hän osallistui NBA:n vuoden 1979 varaustilaisuuteen, jossa Seattle SuperSonics varasi hänet tilaisuuden kuudentena pelaajana. Bailey aloitti NBA-uransa myös samassa seurassa. Hän edusti seuraa marraskuuhun 1981 asti, jonka jälkeen hänet kaupattiin New Jersey Netsille. Bailey edusti seuraa loppukauden ja pelasi osan seuraavasta kaudesta seurassa, kunnes hänet myytiin marraskuussa 1982 Houston Rocketsille. Hän pelasi Houstonissa uransa tilastollisesti parasta kauttaan, sillä hän teki kaudella 1982–1983 seuran paidassa 14,1 pistettä ottelua kohden. Bailey pelasi seurassa myös seuraavan kauden, mutta lokakuussa 1984 hänet kaupattiin San Antonio Spursille. Lähes kolme viikkoa tämän jälkeen Spurs myi hänet edelleen New York Knicksille, jossa hän pelasi kauden 1986–1987.
Kauden jälkeen hänet myytiin Cleveland Cavaliersille, joka myi Baileyn oikeudet edelleen Phoenix Sunsille. Hän pelasi uransa viimeisen NBA-kauden myös Sunsissa. NBA:n jälkeen Bailey pelasi Italiassa Scala Veronassa. Hän edusti seuraa koko kauden 1988–1989 sekä yhdeksän pelin ajan kaudella 1989–1990. Tämän jälkeen Bailey pelasi Fabriano Basketissa kolme peliä kaudella 1990–1991.
Koror (kaupunki)
Koror on Palaun entinen pääkaupunki (nykyinen pääkaupunki Ngerulmud). Se sijaitsee samannimisellä saarella ja kuuluu samannimiseen osavaltioon.
Koror on maan suurin kaupunki, sen asukasluku on 12 676 (2005). Gilroy Kaliforniassa on Kororin ystävyyskaupunki.
Shigefumi Mori
thumb|200px|right|Shigefumi Mori Shigefumi Mori (s. 23. helmikuuta 1951) on japanilainen matemaatikko, joka tutkii algebrallista geometriaa. Hän on tutkinut erityisesti 3-taitosten luokittelua, jotka yleistivät algebrallisten pintojen luokittelua. Luokittelu tapahtui käyttäen hyväksi algebrallisten pintojen minimimallia.
Mori sai työstään Fieldsin mitalin vuonna 1990 kansainvälisessä matemaatikkokonferenssissa. Hän toimi Kioton yliopiston professorina vuosina 1990-2014. Kansainvälisen matemaatikkojen liiton (International Mathematical Union, IMU) puheenjohtajaksi Mori valittiin vuonna 2014. Hän oli toiminut järjestön varapuheenjohtajana vuosina 1999–2002 ja toimi puheenjohtajana vuosina 2015–2018.