cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Power Rangers Mystic Forcen viholliset
Magma
Magma valittiin hyökkäämään kymmenestä Terrorista ensimmäisenä Mystic Force Power Rangereita vastaan samalla, kun Udonna lähti etsimään Leanbow'ta. Hän oli nimensä mukaisesti magma-teemainen hirviö, joka käytti aseenaan nuijaa ja siihen ketjulla sidottua palloa. Hän pystyi myös ampumaan tulta nuijastaan ja kierresäteitä rinnastaan. Magma käytti kuumuutta puolustuksenaan, sillä hän pystyi sulattamaan melkein mitä tahansa. Vesipohjaiset hyökkäykset olivat kuitenkin hänen heikkoutensa. Kun hänet lähetettiin ihmisten maailmaan, hän sytytti radiotornin tuleen osoittaakseen ihmisille kuinka paljon aikaa heillä oli jäljellä ennen tuhoa. Hän tarjosi myös rangereille peliä ja sytytti toisen radiotornin tuleen. Hän sanoi, että jos edes yksi rangereista olisi pystyssä tornin palettua loppuun, rangerit voittaisivat hänet. Magma voitti rangerit aluksi taistelussa melko helposti, mutta Madisonin halu pelastaa ihmiset sai hänet käyttämään voimakasta vesipohjaista hyökkäystä, joka sai Magman tuskiinsa. Vihaisena Magma kasvoi suureksi ja taisteli sen jälkeen Megazordeja vastaan. Rangerit olivat vaikeuksissa Manticore Megazordillaan, mutta juuri kun Magma oli viimeistelemässä rangereita, muut Terrorit huomasivat tornin sammuneen. Siten Magma oli hävinnyt pelinsä. Sculpin heitti atraimensa Magmaan, joka tuhosi hänet. Viimeisinä sanoinaan Magma enteili, että rangerit tulisivat olemaan vaikeuksissa kymmenen Terrorin kanssa. Sen jälkeen hän muuttui kiveksi ja tuhoutui.
Äänenä toimi Greg Smith.
Oculous
Oculous oli robottimainen ja punasilmäistä kyklooppia muistuttanut Terrori, joka tunnettiin ovelana metsästäjänä. Hän käytti aseenaan pistimellä varustettua tarkkuuskivääriä. Kun Necrolai löysi Terrorit, Oculous olisi ampunut häntä tarkkuuskiväärillään ellei Gekkor olisi pysäyttänyt häntä. Kaikki mihin Oculous osui kiväärillään muuttui molekyyleiksi. Hän pystyi myös siirtymään toiseen ulottuvuuteen, josta hän kykeni ampumaan mihin vain halusi.
Oculous valittiin taistelemaan Terroreista toisena rangereita vastaan. Hän lupasi säästää muut rangerit, jos he olisivat luovuttaneet Nickin. Rangerit kieltäytyivät ja yrittivät paeta. Oculous onnistui kuitenkin toisesta ulottuvuudesta käsin muuttamaan Vidan, Madisonin, Xanderin ja Chipin molekyyleiksi. Hän jätti Nickin loukkaantuneeksi ja epätoivoiseksi. Kun Phineas pyysi Nickiä katsomaan "sydämeensä", Nick ymmärsi kutsua Tulisydämen ja yhdistyi sitten sen kanssa. Tulisydämestä muodostui hänelle Mystic Battlizer, joka teki hänestä Punaisen Dragon Fire Rangerin. Sen avulla Nick tuhosi joukoittain Hidiakeja ja Styxoideja ennen kuin hyökkäsi Oculousta vastaan. Sen jälkeen Oculous tuhoutui ja rangerit materialisoituivat uudestaan.
Äänenä toimi Andrew Laing.
Serpentina
Serpentina oli meduusaa muistuttanut gorgo-hirviö. Hän käytti aseenaan kilpeä, jonka keskellä oli kuva gorgon päästä kuten Athenen aigiksessa. Hän pystyi sen avulla torjumaan melkein minkä tahansa hyökkäyksen. Hän oli yksi kahdesta naispuolisesta Terrorista, mutta samalla Terroreista kaikkein ovelin. Serpentina puhui sihisevällä äänellä. Hän pystyi muuttamaan alaruumiinsa käärmettä muistuttaneeseen muotoon ja kykeni ampumaan violetteja sähkövirtoja suustaan. Serpentina pystyi muuttamaan itsensä myös jättimäiseksi käärmeeksi. Hän pystyi luomaan sadoittain pienempiä käärmeitä, joita hän kutsui lapsikseen. Serpentina pystyi kilvellään muuttamaan käärmeiden puremaksi joutuneet henkilöt kiveksi.
Serpentina oli myös avoimesti sitä mieltä, että Mestarista oli tulossa epäpätevä. Häntä ei näyttänyt juurikaan kiinnostaneen Mestarin herättäminen henkiin. Serpentinaa ja Megahornia ärsytti Terrorien pimeyden sääntöjen noudattaminen ja monoliittikiven seuraaminen.
Stone of Judgment valitsi Serpentinan kolmantena taistelemaan Power Rangereita vastaan. Hän oli nähnyt aiemmin ennustusten kirjasta, että hänet valittaisiin. Hän huijasi Hekatoidin hyökkäämään ihmisten maailmassa ennen häntä, jotta Hekatoid hankkiutuisi rangereista eroon hänen puolestaan. Vaikka Hekatoid epäonnistui tuhoamaan rangerit, hän sai limansa avulla vietyä Nickiltä ja Vidalta kyvyn muuttua rangermuotoihinsa. Ensimmäisessä taistelussa Serpentina taisteli Daggeronia ja kolmea morphioitumiseen pystynyttä rangeria vastaan, jotka taistelivat suurina titaanimuodoissaan. Nick ja Vida pystyivät yhä käyttämään loitsujaan ja saivat niillä Serpentinan kaatumaan. Serpentina kiinnitti sen jälkeen hetkeksi huomionsa heihin, kunnes muut rangerit pelastivat heidät pulasta. Kun Daggeron yritti käyttää "Jenji's Shining Attack" -liikettä, Serpentina sai yhden käärmeistään puremaan Jenjiä ja muutti Jenjin kilpensä avulla kiveksi. Sitten Serpentina haastoi rangerit taisteluun omassa käärmeulottuvuudessaan, jossa hän onnistui jättimäisen käärmeen muodossa syömään heidät kaikki. Hän palasi ihmisten maailmaan ja keskittyi tuhoamaan vielä Nickin ja Vidan, jotka olivat ainoina jäljellä eivätkä vieläkään pystyneet käyttämään rangervoimiaan. Itassis puuttui kuitenkin taisteluun ja peruutti Hekatoidin aiemmin langettaman loitsun. Nick voitti sitten Serpentinan Battlizerinsa avulla ja vapautti Serpentinan vatsasta muut rangerit. Serpentina kasvoi suureksi ja lähetti tuhansia pieniä käärmeitään kaikkialle Briarwoodiin. Ennen kuin yksikään niistä ehti purra, Daggeron käytti Solar Streak Megazordiaan ja imi Serpentinan kilven Megazordinsa hiilikattilaan. Sen jälkeen kaikki pienet käärmeet katosivat ja rangerit tuhosivat Serpentinan. Viimeisinä sanoinaan Serpentina kertoi rangereille, että Megahorn tulisi kostamaan hänen tuhoutumisensa. Serpentina kaatui ja räjähti, jonka myötä myös Jenji palautui kivestä normaaliksi.
Robert Runeberg
Jakob Robert Runeberg (7. maaliskuuta 1846 Porvoo – 13. lokakuuta 1919 Helsinki) oli suomalainen laivanrakennusinsinööri ja omana aikanaan Pohjoismaiden johtava jäänmurtajien suunnittelija.
Runebergin vanhemmat olivat runoilija Johan Ludvig Runeberg ja Fredrika Charlotta Runeberg o. s. Tengström. Hän opiskeli koneenrakennusta Helsingin teknillisessä reaalikoulussa vuosina 1862–1867 ja erikoistui sitten höyrylaivojen ja jäänmurtajien suunnitteluun. Hän opiskeli laivanrakennusta ja koneensuunnittelua myös ulkomailla Cherbourgissa, Newcastlessa ja Marseillessa. Vuonna 1877 Runeberg suunnitteli Suomen ensimmäisen jäävahvistetun höyrylaivan S/S Expressin joka alkoi liikennöidä talvisin Hanko–Tukholma-reitillä. Runeberg muutti 1879 Pietariin ja perusti sinne 1881 oman insinööritoimiston Bureau Vega, tekninen konsultaatio- ja agentuuriliike. Hänestä tuli 1800-luvun lopulla Pohjoismaiden johtava jäänmurtajien suunnittelija. Runeberg suunnitteli laivoja ja höyrykoneita ja vuonna 1879 hän suunnitteli Viipurissa asuessaan lentoveneen jonka voimanlähteenä oli 15 hevosvoiman höyrykone. Runeberg ei kuitenkaan onnistunut lentämään tällä laitteella useista yrityksistään huolimatta.
Power Rangers Mystic Forcen viholliset
Serpentina
Äänenä toimi Sally Stockwell.
Robert Runeberg
Runeberg oli vuonna 1876 Helsingissä järjestetyn Suomen ensimmäisen yleisen taide- ja teollisuusnäyttelyn näyttelykomissaarina sekä toimi suomalaisena komissaarina Pariisin maailmannäyttelyissä vuosina 1878 ja 1900.
Runeberg välitti myös suomalaisia teollisuustuotteita kuten veneitä, laivoja, maatalouskoneita, polttomoottoreita ja lokomobiileja Venäjän markkinoille. Hän välitti myös katukiviä Suomesta Venäjälle. Venäjän vallankumouksen jälkeen Runeberg joutui lähtemään vuonna 1918 Pietarista omaisuutensa menettäneenä.
Robert Runeberg oli naimisissa kolme kertaa. Ensimmäinen avioliitto oli Naima (Naema) Forsmanin (1859–1905) kanssa ja myöhemmin Runeberg oli naimisissa ensin Tatjana K. Grosoffin (1886–1911) kanssa ja sitten Wilhelmina Elisabeth Ploomin (s. 1892) kanssa.
Power Rangers Mystic Forcen viholliset
Megahorn
Megahorn oli lohikäärmettä muistuttanut Terrori, joka ei kunnioittanut pimeyden sääntöjä. Megahornin tuntomerkkeinä olivat hänen siipensä, pitkä kaula ja luurankomainen panssari, jonka hartioilla oli lohikäärmeiden pääkallot. Hän osasi lentää yhtä nopeasti kuin Mystinen Lohikäärme. Hän käytti myös aseenaan miekkaa, joka näytti hieman lohikäärmeen hännältä. Megahorn oli erittäin voimakas jopa muihin Terroreihin verrattuna. Hän pystyi luomaan miekallaan shokkiaaltoja ja tehokkaita vihreitä tulipalloja. Hän osasi myös luoda outoja mustanvioletteja energiapalloja. Yksi hänen voimakkaimmista hyökkäyksistään oli "Lizard Laser", jossa hän ampui vihreää tulta suustaan. Hän pystyi myös sylkemään voimakkaita tulirykäyksiä. Hänen panssarinsa oli myös erittäin kestävä. Se kesti Daggeronin Ancient Mystic Moden voimat, Manticore Megazordin Striper Spin -hyökkäyksen ja jopa rangereiden legendatilan ja Lumiprinssin yhteishyökkäyksen. Hänen panssarinsa ei ollut kuitenkaan täysin läpäisemätön, sillä sen heikko kohta oli hänen niskassaan. Se koitui lopulta myös hänen kohtalokseen.
Häntä ja Serpentinaa ärsytti Terrorien pimeyden sääntöjen noudattaminen. Hänen mielestään Terrorien olisi pitänyt vain tuhota viholliset hinnalla millä hyvänsä ja hän turhautui, jos kivi ei valinnut häntä. Turhautuminen sai hänet kerran jopa rikkomaan pimeyden sääntöjä. Hän oli mennyt salaa ihmisten maailmaan ja taistelut siellä Daggeronia vastaan, joka oli harjoittelemassa Jenjin kanssa. Hän melkein onnistui tuhoamaan Daggeronin kunnes Itassis puuttui taisteluun ja pakotti hänet lopettamaan. Megahorn kuitenkin lupasi, että kohtaisi Solaris Knightin uudestaan.
Serpentina oli uhonnut tuhoutuessaan, että Megahorn kostaisi hänen tuhoutumisensa. Serpentinan jälkeen olikin viimein Megahornin vuoro hyökätä ihmisten maailmaan. Hän lähti suorittamaan saamaansa tehtävää innoissaan ja jopa ylpeili siitä Gekkorille. Rangerit olivat aluksi pahasti alakynnessä ja Nick yritti löytää Megahornin heikon kohdan. Megahorn sai rangerit kuitenkin pois heidän titaani- ja rangermuodoistaan ja valmistautui viimeistelemään heidät. Rangereiden onneksi Lumiprinssi saapui apuun. Lumiprinssi pärjäsi aluksi melko hyvin Megahornia vastaan, vaikka lopulta Megahorn pääsikin taistelussa niskan päälle. Lumiprinssi siirsi sen jälkeen Megahornin omaan lumiseen ulottuvuuteensa, jossa Megahorn taisteli häntä ja rangereita vastaan lumisella tasangolla. Lumiprinssi ei ottanut Daggeronia mukaan taisteluun, koska hänestä Daggeron ei ollut vielä oppinut läksyään. Megahornia ei kuitenkaan vielä lyöty vaan hän voitti Lumiprinssin ja rangerit ja pääsi pois Lumiprinssin ulottuvuudesta. Taistelu jatkui jälleen ihmisten maailmassa ja Daggeron liittyi taas mukaan. Daggeron taisteli Megahornia vastaan sekä Solaris Knightina että hänen Ancient Mystic Modessaan Nickiltä kopioidulla taistelutekniikalla. Hän löysi Megahornin heikon kohdan sen niskasta ja keskittyi iskemään sinne. Se ei kuitenkaan vielä pysäyttänyt Megahornia, joka kasvoi suureksi taistellakseen rangereita vastaan uudestaan. Sculpin päätti lähettää Black Lancen auttamaan Megahornia, koska hän uskoi kahden Terrorin onnistuvan paljon paremmin houkuttelemaan Leanbow'n esiin vartioimasta Octomusta. Megahorn ei ajatuksesta pitänyt, sillä hän uskoi voittavansa rangerit yksinkin. Leanbow saapui auttamaan rangereita ja sai lähetettyä Black Lancen takaisin alamaailmaan. Daggeron jatkoi taistelua Megahornia vastaan Solar Streak Megazordillaan. Kun Solar Streak Megazord sai hyvän otteen Megahornista, Manticore Megazord iski voimakkaan iskun Megahornin heikkoon kohtaan. Se heikensi häntä sen verran, että Daggeron pystyi imemään Megahornin Megazordinsa hiilikattilaan ja siten tuhosi hänet. Vaikka Megahorn ei koskaan tullut hyvin toimeen muiden Terrorien kuin Serpentinan kanssa, he olivat järkyttyneitä hänen tuhoutumisestaan.
Äänenä toimi Dallas Barnett.
Hekatoid
Hekatoid oli ahne, konnaa muistuttanut ja väritykseltään turkoosi hirviö, joka käytti aseenaan trumpetilla varustettua nuijaa. Kun Necrolai tapasi kymmenen Terroria ensimmäisen kerran, Hekatoid käytti nuijansa trumpettiominaisuutta puhaltamaan hänet kauemmaksi. Hän puhui matalalla ja korisevalla äänellä. Hekatoid rakasti ruokaa, erityisesti jälkiruokia kuten kakkuja ja munkkeja. Hänellä oli omassa kammiossaan suuri pöytä niitä täynnä. Hän oli kymmenestä Terrorista lyhin ja lihavin. Hän myös piti pelien järjestämisestä taistellessaan vihollisiaan vastaan. Hän pystyi ampumaan myös erilaisia limoja vihollisiaan päin. Yksi limatyypeistä oli kuin happoa, joka pystyi syövyttämään jopa betonia, toinen limatyyppi rangereihin osuessaan esti heitä muuttumasta rangermuotoihinsa. Hän pystyi myös käyttämään kieltään kuten oikea sammakko ja sitomaan sillä vihollisiaan. Hekatoid pystyi lisäksi luomaan myrkyllisiä nuijapäitä täynnä olleita pilviä, jotka olisivat aikuisiksi kasvettuaan muuttuneet myrkyllisiksi sammakoiksi. Hän myös loi Mystic Force Rangereista pahat kopiot. Hekatoid oli kuitenkin Terroreista kaikkein heikoin ja huonoimmassa kunnossa, joten rangerit saivat iskunsa lähes aina perille.
Kun Serpentina tiesi Stone of Judgment -kiven valitsevan hänet seuraavaksi, hän huijasi Hekatoidin taistelemaan ennen valintaansa rangereita vastaan. Hekatoid taisteli Nickiä ja Vidaa vastaan ja ampui heitä erityisellä limalla, joka vei heiltä kyvyn muuttua rangermuotoihinsa. Kun valintarituaali valitsi Serpentinan hyökkäykseen, Hekatoid pakotettiin palaamaan Terrorien piilopaikkaan. Itassis sai selville, että Serpentina oli lähettänyt Hekatoidin hyökkäykseen tehdäkseen itselleen paremmat asetelmat omassa taistelussaan. Myöhemmin kun Megahorn tuhoutui, Hekatoid ei voinut uskoa sitä mahdolliseksi. Vähän myöhemmin hän kuitenkin löysi Udonnan ja Claren Vaikerruksen järveltä ja yllätti heidät. Hän iski Claren tajuttomaksi ja kaappasi Udonnan pitkällä kielellään.
Stone of Judgment valitsi Hekatoidin viidentenä hyökkäämään ihmisten maailmaan. Valintarituaalin jälkeen Hekatoid valitti, kun joutui töihin. Matoombo nuhteli häntä hänen ahneudesta ja vetelyydestä. Black Lance esitti myös huolensa, kun hänen mielestään Hekatoid oli liian huonokuntoinen taistelemaan. Hekatoid suunnitteli houkuttelevansa Power Rangerit luokseen aiemmin kaappaamansa Udonnan avulla. Hän haastoi rangerit peliin, jossa heidän täytyi taistella suurta määrää Styxoideja vastaan tietyn ajan kuluessa. Rangerit voittivat pelin. Seuraavaksi hän loi rangereista pahat kopiot ja laittoi rangerit taistelemaan niitä vastaan. Kun sininen ja keltainen ranger voittivat pelin, rangerit joutuivat taistelemaan Hekatoidin piilopaikassa häntä vastaan pelastaakseen Udonnan. Hekatoid ei kuitenkaan luovuttanut helpolla ja heidän taistelunsa vei heidät Hekatoidin piilopaikasta takaisin ihmisten maailmaan. Kun rangerit olivat saada Udonnan pois Hekatoidin käsistä, hän käytti yhtä limapalloistaan viemään Udonnan takaisin piilopaikkaansa. Hekatoid vei myös rangereilta kyvyn muuttua rangermuotoihinsa ja palasi sitten omaan piilopaikkaansa. Kun Hekatoidille selvisi, että Daggeron ja Jenji imivät Solar Streak Megazordilla hänen myrkyllisiä nuijapäitä pois pilvistä, hän palasi taistelemaan heitä vastaan suurikokoisena. Solar Streak Megazord oli käyttänyt niin suuren osan voimistaan nuijapäiden imemiseen, että sillä ei ollut tarpeeksi voimia taistella Hekatoidia vastaan. Sen johdosta Hekatoid taisteli Daggeronia vastaan ihmisten koossa. Samaan aikaan nuijapäät olivat kasvaneet sammakoiksi ja niitä alkoi pudota taivaalta. Voimansa takaisin saanut Udonna kuitenkin ensin jäädytti ja sitten tuhosi ne ennen kuin sammakot ehtivät maahan. Rangerit tiesivät, että Hekatoid oli huonossa kunnossa ja he onnistuivat ketteryytensä ja nopeutensa avulla hankkimaan rangervoimansa takaisin. Sen jälkeen rangerit yhdistivät voimansa Udonnan kanssa ja he tuhosivat Hekatoidin.
Äänenä toimi Charlie McDermott.
Joukkopsykologia ja egoanalyysi
Joukkopsykologia ja egoanalyysi on Sigmund Freudin tutkielma vuodelta 1921. Freud tarkastelee kirjassaan joukkoilmiöiden psyykkisiä mekanismeja psykoanalyyttisesta näkökulmasta.
Power Rangers Mystic Forcen viholliset
Gekkor
Gekkor oli traakia/gekkoa muistuttanut Terrori, jolla oli päässään visiiri. Aseenaan hän käytti keihästä. Kun Necrolai löysi Terrorit, Gekkor esti Oculousta ampumasta Necrolaita tarkkuuskiväärillään. Hän myös seurasi Necrolain kanssa Magman ja rangereiden välistä taistelua ihmisten maailmassa. Gekkor pystyi liikkumaan salamannopeasti ja onnistui nopeutensa avulla murskaamaan Power Rangerit ja Solaris Knightin taistelussa. Hän pystyi myös ampumaan ryöpyn neulamaisia ammuksia ja muodostamaan käteensä vihreäliekkisen energiapallon. Gekkor mainitsi ensimmäisenä Terroreista Mestarin paluun. Kun Stone of Judgment valitsi Oculouksen hyökkäämään rangereita vastaan, Gekkor ihmetteli miksi kivi ei valinnut häntä. Matoombo muistutti Gekkoria siitä, että kivi ei ole koskaan väärässä. Kun Stone of Judgment valitsi Megahornin hyökkäämään ihmisten maailmaan, hän ylpeili siitä Gekkorille.
Joukkopsykologia ja egoanalyysi
Joukkopsykologian kysymykset olivat alkaneet askarruttaa Freudia I maailmansodan aikoihin, ja Joukkopsykologian ja egoanalyysin alkuidea on peräisin keväältä 1919. Kirja liittyy hänen edeltäviin teoksiinsa, kuten artikkeliin ”Murhe ja melankolia” (1917) ja kirjaan Mielihyväperiaatteen tuolla puolen (1920), mutta sen varsinaiset juuret juontavat kirjaan Toteemi ja tabu (1912–1913). Kirjan taustalla oli 1800–1900-luvun joukkopsykologia, joka pyrki selittämään uuden ajan joukkoilmiöitä Ranskan suuresta vallankumouksesta I maailmansotaan.
Power Rangers Mystic Forcen viholliset
Gekkor
Myöhemmin Sculpin otti Gekkorin ja Matoombon mukaansa, kun hän lähti vapauttamaan Mestarin henkeä Leanbow'lta. Gekkor taisteli Leanbow'ta vastaan ja käytti nopeuttaan hyväkseen. Leanbow haavoitti häntä vatsaan kohdistuneella iskulla ja sen jälkeisellä tulihyökkäyksellä. Gekkor väitti pystyvänsä jatkamaan, mutta Sculpin määräsi Matoombon hänen tilalleen. Se sai Gekkorin ärsyyntyneeksi ja kateelliseksi Matoombolle. Kun Sculpin riisti Mestarin hengen Leanbow'n ruumiista, se annettiin Gekkorille talteen.
Joukkopsykologia ja egoanalyysi
Käsikirjoituksen ensimmäinen luonnos valmistui elokuussa 1920 ja lopullinen käsikirjoitus maaliskuussa 1921.
Kirjaansa varten Freud perehtyi ”joukkopsykologian” klassikoihin, varsinkin Gustave Le Bonin (1841–1931), William McDougallin (1871–1938) ja Wilfred Trotterin (1872–1939) kirjoituksiin, ja erittelee niitä kirjansa alussa. Freud pyrki kehittämään joukkopsykologiaa psykoanalyyttisten käsitysten avulla ja selittämään joukkoilmiöitä – kuinka joukot pysyvät koossa ja hajoavat – yksilöiden tiedostumatto­mien psyykkisten ominaisuuksien ja yksilöllisen henkilöhistorian (ontogeneesin) avulla. Hän jatkoi tässä aikaisempien joukkoteoreetikkojen viitoittamaa linjaa.
Power Rangers Mystic Forcen viholliset
Gekkor
Matoombo paljastui myöhemmin petturiksi ja Gekkor halusi Terroreista kaikkein innokkaimmin rangaista häntä. Sen johdosta Gekkor lähetettiin hakemaan Matoombo takaisin ihmisten maailmasta, jossa hän oli liittoutunut Vidan ja Xanderin kanssa. Gekkor etsi Matoomboa epätoivoisesti ja sai nopeutensa avulla Vidaa ja Matoomboa kuljettaneen Solar Streakin kiinni. Gekkor kuitenkin saatiin pois junasta. Myöhemmin hän sai Xanderin ja Matoombolta näyttäneen olennon kiinni, joka oli kuitenkin Vida valeasussa. Gekkor taisteli sen jälkeen kuutta päärangeria vastaan ja melkein onnistui voittamaan heidät. Leanbow saapui susisoturina taistelemaan häntä vastaan ja tuhosi Gekkorin. Gekkor tuhoutui siten Terroreista seitsemäntenä ja hän oli kuudes, jonka rangerit tuhosivat. Hän oli myös Terroreista ensimmäinen, jonka rangerit tuhosivat ennen Stone of Judgmentin valintaa.
Joukkopsykologia ja egoanalyysi
Joukkoilmiöitä oli jo aikaisemmassa tutkimuksessa pidetty jollain tapaa tiedostumattomina ja ne oli yhdistetty hypnoosiin ja suggestioon; Freud jatkoi idean kehittelyä ja toi mukaan libidon, rakastuneisuuden ja samastumisen. Hän tarkasteli kahta ”keinotekoista” joukkoa: kirkkoa ja sotaväkeä. Tämäntyyppiset joukot perustuvat Freudin mukaan siihen, että libido kääntyy sivuun alkuperäisistä tavoitteistaan ja yhdistää joukon jäseniä ja että joukon jäsenet voivat kuvitella johtajan – Kristuksen tai sotapäällikön – rakastavan heitä kaikkia samalla tavoin.
Power Rangers Mystic Forcen viholliset
Gekkor
Äänenä toimi Mark Ferguson.
Joukkopsykologia ja egoanalyysi
Joukkopsykologia ja egoanalyysi edustaa tärkeää välivaihetta Freudin kypsän kauden tuotannossa: hän oli siirtymässä kohti psyyken toista rakennemallia: minä, viettipohja ja yliminä. Tässä kirjassa yliminä mainitaan vielä nimellä egoihanne. Toisen rakennemallin hän esitteli kirjoituksessaan ”Minä ja ’se’” vuonna 1923.
Power Rangers Mystic Forcen viholliset
Matoombo
Matoombo oli voimakas harmaaihoinen titaania muistuttanut gladiaattori, jolla oli valkoinen afrotukka eikä näkyviä silmiä. Hänellä oli myös todella matala ääni. Matoombo kutsui itseään alamaailman energiasoturiksi ja alkujaan hän kehui kuinka valloittaisi ihmisten maailman. Hänellä oli aseenaan kaksipäinen sauva ja hän oli Terroreista kaikkein pisin. Hän oli myös yksi joukon fyysisesti vahvimmista ja pystyi antamaan Leanbow'lle kunnon vastuksen. Matoombo rikkoin myös Leanbow'n kilven. Hän osasi käyttää asettaan taitavasti ja voitti sen avulla Titan Megazordin ja Solar Streak Megazordin yhdellä iskulla. Hän oli Itassiksen kanssa myös yksi viisaimmista Terroreista ja muistutti Gekkorille ettei Stone of Judgmentin päätöksiä tule kyseenalaistaa. Matoombo myös nuhteli Hekatoidia hänen ahneudestaan ja vetelyydestään sen jälkeen kun Hekatoid valitti, kun Stone of Judgment oli valinnut hänet.
Joukkopsykologia ja egoanalyysi
Kirjassaan Freud palaa myös näennäishistorialliseen ”kantalauman” ajatukseen. Freud oli omaksunut sen Charles Darwinilta mutta hän kehit­teli sitä jo Toteemissa ja tabussa oudoksuttuun suuntaan, enemmän J.-B. Lamar­ckin kuin Darwinin evoluutioteorian hengessä.
Power Rangers Mystic Forcen viholliset
Matoombo
Kun Necrolai oli selvittänyt Leanbow'n sijainnin, Matoombo lähti yhdessä Sculpinin ja Gekkorin kanssa vapauttamaan Mestarin henkeä. Sculpin määräsi Gekkorin jälkeen Matoombon taistelemaan Leanbow'ta vastaan. Matoombo antoi Leanbow'lle kovan vastuksen ja rikkoi asellaan hänen kilpensä. Se sai Leanbow'n haavoittuvaksi Sculpinin hyökkäystä vastaan ja Sculpin vei Mestarin hengen Leanbow'n ruumiista.
Myöhemmin Matoombo valittiin Terroreista kuudentena kohtaamaan rangerit. Hän ei kuitenkaan halunnut satuttaa ketään ja ymmärsi vasta hyökättyään ihmisten maailmaan, että maailman valloittaminen satuttaisi ihmisiä. Hän vei aluksi sähköt kaupungista ja suunnitteli käyttävänsä niitä kaupunkia vastaan. Vida ystävystyi Matoombon kanssa, kun hän näki Matoombon pelastaneen lapsen jäämästä auton alle. Vida sai myös Matoombon perumaan hyökkäyksensä ja olemaan käyttämättä kasaamaansa sähköä. Samaan aikaan Mestari oli päättänyt syntyä Matoombon ruumiin kautta takaisin fyysiseksi olennoksi ja Gekkor lähetettiin hakemaan Matoombo takaisin. Se johti pitkään ajojahtiin toisessa ulottuvuudessa, jossa Vida yhdessä Xanderin kanssa onnistui huijaamaan Gekkoria tarpeeksi kauan, että Matoombo pääsi Nukkuvalle järvelle. Hän suunnitteli viettävänsä siellä horroksessa ikuisuuden ja siten estävänsä Mestaria palaamasta. Sculpin kuitenkin ilmestyi ennen kuin hän ehti järveen asti ja tappoi hänet. Mestari sai sen avulla fyysisen olomuotonsa takaisin ja murtautui ulos Matoombon ruumiista.
Joukkopsykologia ja egoanalyysi
Vaikutus
Kir­jal­la oli vaikutusta niin sanottuun freudomarxilaisuuteen ja Frankfurtin koulukuntaan. Theodor W. Adorno arvosti kirjaa, ja hänen mukaansa se ennakoi nerokkaasti kansallissosialismia. Serge Moscovici arvioi Freudin ratkaisseen joukkopsykolo­gian arvoituksen. Laajimmin Freudin tutkielmaa arvosteli kirjailija Elias Canetti pääteoksessaan Joukko ja valta (1960).
Kirjallisuutta
pienoiskuva|Suomennoksen kansikuva.
Power Rangers Mystic Forcen viholliset
Matoombo
Sarjan lopussa selvisi, että Matoombo oli jotenkin selvinnyt Mestarin syntymästä. Hänet nähtiin Rock Poriumissa Vidan kanssa DJ:nä.
Äänenä toimi Cameron Rhodes.
Itassis
Itassis oli sfinksiä muistuttanut silmälasipäinen Terrori. Hän oli taitava soturi, jolla oli aseena tehokas bazooka. Hän oli Terroreista kaikkein viisain ja työskenteli Mestarille saadakseen ennemminkin tietoa kuin valtaa. Itassis pyrki varmistamaan, että muutkin Terrorit noudattivat sääntöjä - hän muun muassa esti sääntöjä rikkonutta Megahornia tuhoamasta Daggeronia. Hän myös perui Hekatoidin Nickin ja Vidan ylle langettaman loitsun, jotta Serpentinan taistelusta tuli sääntöjen mukainen. Hekatoidin loitsu oli estänyt heitä muuttumasta rangermuotoihinsa. Myöhemmin Itassis oli huolissaan ja hämmästynyt, kun myös Terrorien johtaja Sculpin alkoi rikkoa sääntöjä lähettämällä Black Lancen auttamaan Megahornia taistelussa. Toisin kuin muut Terrorit ja Mestari, Itassis pyrki aina päättämään riidat rauhanomaisesti järkeä käyttämällä.
Beyond Hell / Above Heaven
Beyond Hell / Above Heaven on tanskalaisen heavy metal -yhtye Volbeatin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 10. syyskuuta 2010. Se nousi Suomen virallisen listan sijalle 1.
Power Rangers Mystic Forcen viholliset
Itassis
Itassis yllättyi Matoombon vaihdettua puolta. Kun Vida pakeni Solar Streakilla, Itassis teki sopimuksen rangereiden kanssa ja lupasi tietoa vastaan auttaa heitä. Hän kysyi miksi rangerit aina voittivat, vaikka Terrorit olivat heitä vahvempia. Rangerit sanoivat vastaukseksi heidän urheutensa, joka sai heidät taistelemaan toisten puolesta. Itassis ihmetteli, miksi kukaan taistelisi heikompien puolesta.
Myöhemmin Mestari valitsi Itassiksen tuhoamaan rangerit, jotka hän voittikin helposti taistelussa. Nick ja Madison kertoivat Itassiksen olevan vain Mestarin sätkynukke. Sen jälkeen hän ymmärsi Mestarin vain käyttävän häntä hyväkseen ja vaihtoi puolta. Itassis palasi alamaailmaan, jossa Black Lance ja Sculpin tuhosivat hänet, kun Itassis kieltäytyi palvelemasta uudestaan Mestaria. Necrolai kuitenkin pelasti Itassiksen ja Itassis onnistui tuhoamaan Sculpinin. Itassis onnistui myös heikentämään Mestaria ja sai hänet pakenemaan. Itassis oli todistamassa myös Mestarin tuhoa. Viimeisen taistelun jälkeen hän pyysi Daggeronia opettamaan hänelle lisää rohkeudesta ja urheudesta.
Äänenä toimi Josephine Davison.
Black Lance
Kun rangerit hyökkäsivät kymmentä Terroria vastaan Manticore Megazordillaan, Black Lance torjui kilvellään Megazordin hyökkäyksen ja hyökkäsi sitten itse keihäällään, jolla hän helposti voitti sen. Myöhemmin Sculpin päätti rikkoa pimeyden sääntöjä ja määräsi Black Lancen auttamaan Megahornia taistelussa rangereita vastaan. Black Lance oli mielissään ja sanoi hevostensa tarvitsevankin harjoitusta. Megahorn ei kuitenkaan halunnut Black Lancen apua. Black Lance hyökkäsi Manticore Megazordia vastaan sotavaunullaan. Kun Black Lancen voitto alkoi näyttää varmalta, Leanbow saapui Koraggin panssarissa paikalle ja hyökkäsi Centaur Megazordillaan häntä vastaan. Black Lance syytti Leanbow'ta petturiksi ja haavoitti häntä sotavaununsa vanteissa olleilla piikeillä. Leanbow hyppäsi Black Lancen vaunuihin ja tuhosi miekallaan yhden sen renkaista. Sotavaunu tuhoutui ja Black Lance joutui taistelemaan jalan. Hän taisteli edelleen Leanbow'ta vastaan, joka oli muodostanut Centaurus Wolf Megazordin. Taistelun aikana Necrolai piilotti Sculpinin suomun Leanbow'hun. Leanbow voitti Black Lancen telesiirtymistaian avulla, joka siirsi Black Lancen takaisin alamaailmaan. Black Lance vannoi vielä kostavansa Leanbow'lle.
Töysän kirkko
Töysän kirkko on entisen Töysän kunnan alueella Alavudella sijaitseva kirkkorakennus. Puinen ristikirkko on valmistunut vuonna 1800. Kirkon torni valmistui vasta 1824 ja kellotapuli seuraavana vuonna.
Power Rangers Mystic Forcen viholliset
Black Lance
Äänenä toimi Derek Judge.
Töysän kirkko
Kirkon rakentamiseen saatiin lupa vuonna 1798 ja rakentaminen aloitettiin samana vuonna. Kirkkosuunnitelman laati kuortanelainen Yrjänä Lepistö. Rakennustyö oli edennyt jo hyvän matkaa, kun rakentamisesta kuullut maaherra määräsi työt keskeytettäväksi. Suunnitelmat piirrettiin puhtaaksi ja lähetettiin tarkastettavaksi Tukholmaan. Suunnitelma hyväksyttiin, kirkkoa tulisi vain hiukan madaltaa ja pienentää tornia. Tasavartinen sisäviisteinen ristikirkko valmistui käyttökuntoon vuonna 1800. Ristikohdassa oleva torni rakennettiin vasta vuonna 1824 ja erillinen kellotapuli 1825. Torni on Tukholman yli-intendentin konttorin hyväksymien suunnitelmien mukainen ja kellotapuli Lepistön suunnitelman mukaan tehty. Kirkossa on noin 700 istumapaikkaa.
Power Rangers Mystic Forcen viholliset
Sculpin
Sculpin oli kymmenen Terrorin johtaja, joka muistutti ulkomuodoltaan punaista simppua. Hän käytti aseenaan atrainta. Sculpin oli johtajuutensa ansiosta luultavasti Terroreista kaikkein voimakkain. Hän pystyi myös käyttämään suomujaan jäljittiminä. Hän oli täysin kuuliainen Mestarille eikä koskaan kyseenalaistanut saamiaan käskyjä.
Töysän kirkko
Instumenttina kirkossa on ollut ensin urkuharmoni ja sitten pneumaattiset urut vuodesta 1909 lähtien. Niiden fasadi ja urkukaappi säilytettiin, kun nykyiset 20-äänikertaiset mekaaniset urut otettiin käyttöön vuonna 1983.
Power Rangers Mystic Forcen viholliset
Sculpin
Kun Magma ei onnistunut tuhoamaan rangereita radiotornin palamisen aikana, Sculpin heitti atraimensa Stone of Judgmentin luoman portaalin läpi ja tuhosi Magman itse. Hän pyrki noudattamaan sääntöjä kirjaimellisesti ja teki selväksi, että hän oli valmis tuhoamaan kenet tahansa, joka niitä rikkoi. Hän pelkäsi, että sääntöjen rikkominen estäisi Mestarin paluun. Kun hän huomasi, että Mestari ei näyttänyt mitään merkkejä paluusta, hän alkoi epäillä ja tutkia syytä. Hän vieraili Vaikerruksen järvellä, jossa hän sai tietää Leanbow'n estäneen Mestarin herättämisen henkiin. Vaikka Leanbow haittasi suuresti Terrorien suunnitelmia, Sculpin koki sen hauskaksi haasteeksi. Sculpin alkoi etsiä keinoa houkutella Leanbow esiin. Hän palasi Vaikerruksen järvelle ja kutsui Leanbow'ta. Hän näytti Leanbow'lle miten voimakas Megahorn oli taistellessaan rangereita vastaan. Kun Leanbow kieltäytyi jättämästä piilopaikkaansa, Sculpin nosti panoksia. Hän rikkoi tarkoituksella sääntöjä itse ja lähetti Black Lancen ihmisten maailmaan auttamaan Megahornia, sillä hänen mielestään kaksi Terroria oli paljon vaikeampi voittaa. Suunnitelma toimikin, kun Leanbow ilmestyi auttamaan rangereita. Sculpin oli antanut Necrolaille yhden suomuistaan, jonka Necrolai onnistui kiinnittämään Leanbow'hun samalla kun Leanbow oli taistelemassa Black Lancea vastaan Centaurus Wolf Megazordillaan. Kun Black Lance oli lähetetty takaisin alamaailmaan ja Megahorn tuhoutunut, Sculpin mainitsi Megahornin olleen kuumapäinen ja että hän oli ansainnut häviönsä. Sen jälkeen hän jatkoi Leanbow'n etsimistä.
Töysän kirkko
Kirkon alttaritaulu on taidemaalari Väinö Hämäläisen vuonna 1908 maalaama ”Jeesus ja syntinen nainen”. Kirkkotekstiileistä huomattava osa on hankittu 1982, jolloin useaan kertaan korjattuun kirkkoon tehtiin viimeisin suuri peruskorjaus.
Power Rangers Mystic Forcen viholliset
Sculpin
Myöhemmin Sculpin antoi Necrolaille toisen suomuistaan, jolla hänen oli tarkoitus paikantaa Leanbow. Kun Necrolai löysi hänet, Sculpin saapui Gekkorin ja Matoombon kanssa henkilökohtaisesti taistelemaan Leanbow'ta vastaan. Hän laittoi ensin Gekkorin taistelemaan Leanbow'ta vastaan kunnes Gekkor oli heikentynyt. Sen jälkeen hän määräsi Matoombon jatkamaan. Kun Matoombo rikkoi Leanbow'n kilven, Leanbow oli haavoittuva Sculpinin atrainta vastaan. Sculpin onnistui aseensa avulla vetämään Mestarin hengen Leanbow'n ruumiista ja loi sen jälkeen maahan halkeaman, jonne hän lähetti Leanbow'n.
Töysän kirkko
Tapulissa on kaksi kelloa: pienempi on hankittu vuonna 1800, se on valettu Tukholmassa. Isompi kello valettu Venäjällä ja hankittu 1829.
Power Rangers Mystic Forcen viholliset
Sculpin
Sen jälkeen Sculpinin tavoite oli palauttaa Mestari fyysiseen olomuotoon, jossa hän onnistui tuhoamalla Mestarin valitseman Matoombon. Se mahdollisti Mestarin palaamisen fyysiseen olomuotoon Matoombon ruumiin kautta.
Viimeisessä jaksossa Sculpin tuhosi Black Lancen avustuksella Itassiksen hänen petturuutensa takia. Sen jälkeen hän taisteli Black Lancen kanssa voitokkaasti rangereita vastaan. Hän myös tappoi hetkeksi Jenjin ja kaappasi Udonnan alamaailmaan. Siellä hän kuitenkin kohtasi Itassiksen, jonka Necrolai oli herättänyt henkiin. Sculpin ja Itassis taistelivat vastakkain. Sculpin hävisi taistelun, kun Itassis oli oppinut taistelemaan urhoollisesti. Viimeisinä sanoinaan Sculpin sanoi, että Mestari kostaisi hänen tuhoutumisensa ja pimeyden voimat tulisivat voittamaan.
Äänenä toimi Peter Daube.
Hidiakit
Olivat ulkomuodoltaan zombeja muistuttaneita vihollisten rivisotilaita. Niitä oli alamaailmassa tuhansia ja ne täyttivät maanalaisen tukikohdan seinämissä olleet urat aina alhaalta ylös maan pinnalle asti.
Styxoidit
Olivat voimakkaampi versio Hidiakeista. Styxoidit olivat lihaksikkaampia ja ne käyttivät aseinaan keihäitä ja pukeutuivat nahkanaamioihin ja -liiveihin. Styxoidit osasivat myös puhua ja ne välillä johtivat Hidiakeja tai hirviöitä taisteluissa. Ääninä toimivat Nick Kemplen ja Jim McLarty.
Hirviöt
Luettelo Octomuksen kätyrien käyttämistä hirviöistä. Hirviöt kasvoivat suuriksi loitsulla "Uthra Major, Rise Up".
Pastoraaliteologia
Pastoraaliteologia on teologian osa-alue, joka tutkii papin työhön liittyviä asioita sekä opillisesti että käytännöllisesti. Pastoraaliteologia luetaankin kuuluvaksi sekä dogmatiikkaan että käytännölliseen teologiaan.
Tärkeitä tutkimuskohteita ovat muun muassa sielunhoito ja rippi. Pastoraaliteologiaan kuuluu myös pastoraalipsykologia, joka tutkii papin työtä psykologian menetelmillä.
(148209) 2000 CR105
(148209) 2000 CR105 on Aurinkokunnan yksi kaukaisimmista tunnetuista kohteista ja se kiertää Auringon kerran 3240 vuodessa radalla, jolla on hyvin suuri eksentrisyys.
Romanas Brazdauskis
Romanas Brazdauskis (s. 20. helmikuuta 1964 Kretinga, Liettuan SNT, Neuvostoliitto) on liettualainen kilpauransa päättänyt koripalloilija ja olympiamitalisti. Hän pelasi Barcelonan olympialaisissa 1992, joissa Liettua sai pronssia, ja Brazdauskis pelasi kuusi ottelua muun muassa ottaen 17 levypalloa.
Jutta Rüdiger
thumb|200px|BDM:n ompelutupa. Seinällä Hitler-julisteessa teksti "Me seuraamme sinua" (1942) Jutta Rüdiger (14. kesäkuuta 1910 Berliini – 13. maaliskuuta 2001 Bad Reichenhall) oli saksalainen psykologi, kansallissosialistisen puolueen tyttöjärjestö Bund Deutscher Mädelin johtaja 1937–1945.
Varhaisvaiheet
Rüdiger syntyi Berliinissä, mutta kasvoi Düsseldorfissa, missä hänen isänsä työskenteli insinöörinä. Hän opiskeli psykologiksi Würzburgissa, missä hän liittyi 1920-luvun lopulla kansallissosialistisen opiskelijaliiton jäseneksi. Vuodesta 1933 lähtien hän työskenteli ammatinvalintapsykologian assistenttina Düsseldorfissa. Hän toimi myös aktiivisesti BDM:ssä, joka oli saanut alkunsa 1930 vain pojille tarkoitetun Hitler-Jugendin vastineena. Vuonna 1935 hänestä tuli BDM:n Ruhr-Ala-Reinin alueen johtaja ja 1937 koko BDM:n johtaja sen ensimmäisen johtajan Trude Mohrin joutuessa eroamaan naimisiin mentyään. Samalla hän liittyi myös kansallissosialistiseen puolueeseen.
Ura kolmannessa valtakunnassa
BDM:n johtajana Rüdigerin titteli oli BDM:n varavaltakunnanjohtaja, mikä merkitsi että hänen asemansa oli alisteinen Hitler-Jugendin johtaja Baldur von Schirachille, vuodesta 1940 alkaen tämän seuraaja Arthur Axmannille. Tämä oli natsien politiikan mukaista: naisten organisaatioiden tuli aina olla miesten vastaaville alisteisia. von Schirach teki kaikkensa estääkseen BDM:n pääsyn autonomiseksi tai joutumisen naisjärjestö Nationalsozialistische Frauenschaftin, NSF:n, alaiseksi, jonka johtajaa Gertrud Scholtz-Klinkiä hän piti kilpailijanaan.
BDM:n jäsenyys tuli pakolliseksi 10–18-vuotiaille tytöille 1936 ja lakia vahvistettiin 1939, mutta jäsenyys ei koskaan ollut yhtä systemaattista kuin Hitler-Jugendiin kuuluminen oli pojille. Hitler-Jugendin tarkoitus oli esikouluttaa poikia asepalvelusta varten ja natsi-ideologia ei hyväksynyt naisten aseistamista. BDM:n tyttöjen tarkoitus natsi-Saksassa oli kasvaa natsimiesten vaimoiksi ja äideiksi, synnyttää useita lapsia arjalaisen rodun vahvistamiseksi.
Vuoteen 1941 tultaessa Saksaa vaivasi kuitenkin akuutti työvoimapula miesten ollessa rintamalla. Tämän vuoksi BDM-tyttöjä painostettiin pakolliseen työvelvollisuuteen, normaalisti maatiloille tai ase- ja ampumatarviketeollisuuteen, ylemmän tai keskiluokan tyttöjen päätyessä yleensä toimistotöihin. Rüdigeristä tuli useiden miljoonien suuruisen naistyövoimareservin johtaja, joka ohjasi joukkojaan sinne, minne työvoimaministeriö tarvitsi lisätyövoimaa.
Vuodesta 1943 alkaen BDM myös toimitti tuhansittain tyttöjä ilmatorjuntapatterien palvelukseen Saksan kaupunkien suojaksi. Tämä oli ainoa taistelutehtävä, jonka natsihallitus naisille hyväksyi. Niinkin nuoret kuin 13-vuotiaat tytöt miehittivät ilmatorjuntatykit tuhoten liittoutuneiden koneita. Monet kaatuivat pommien tai lentokoneiden tulituksen takia. Toisen maailmansodan viimeisinä päivinä jotkut BDM:n tytöt taistelivat yhdessä Hitler-Jugendin poikien kanssa eteneviä liittoutuneiden joukkoja vastaan, mutta tätä hallitus ei koskaan määrännyt tehtäväksi ja Rüdiger kiisti sodan jälkeen, että olisi hyväksynyt tämän.
Pidätys ja myöhempi elämä
Yhdysvaltalaiset pidättivat Rüdigerin 1945 ja hän vietti kaksi ja puoli vuotta turvasäilössä. Häntä ei syytetty mistään erityisestä rikoksesta eikä häntä koskaan tuotu tuomioistuimen eteen. Vapauduttuaan hän palasi Düsseldorfiin lapsipsykologiksi. Nykyhistorioitsija Michael Kater pitää häntä ”natsien vanhoihin arvoihin takertuneena”. Vuonna 2000 Rüdiger sanoi haastattelussa: ”Kansallissosialismi ei ole toistettavissa. Siitä voidaan ottaa käyttöön vain arvoja, joihin me sitouduimme: toveruus, valmius tukea toinen toista, urheus, itsekuri eikä vähäisimpänä kunnia ja uskollisuus. Näiden ohessa jokaisen nuoren ihmisen on löydettävä tiensä itse.” Jutta Rüdiger kuoli 90-vuotiaana vuonna 2001.
Nice ’n’ Greasy
Nice ’n’ Greasy on brittiläisen Atomic Rooster -yhtyeen syyskuussa 1973 julkaistu viides studioalbumi. Yhdysvalloissa albumi julkaistiin nimellä Atomic Rooster IV (esikoisalbumia Atomic Roooster ei julkaistu Yhdysvalloissa). Levy on todennäköisesti tuntemattomin Atomic Roosterin viidestä alkuperäisestä albumista.
Nice ’n’ Greasy jäi aikakautensa viimeiseksi Atomic Rooster -albumiksi. Yhtye keskeytti toimintansa vuonna 1974, jatkaen sitä vuonna 1980, jolloin myös uusi albumi ilmestyi.
Taustaa
Kolmen rock-voittoisen, kahden hittisinglen ja lukuisten miehistönvaihdosten jälkeen Atomic Rooster oli julkaissut vuonna 1972 albumin Made in England, jolla yhtyeen tyyli oli siirtynyt soul- ja funk-musiikin suuntaan. Yhtyeen kosketinsoittaja ja johtohahmo Vincent Crane oli nyt imenyt vaikutteensa muun muassa James Brownilta ja The Temptationsilta.
Made in England myi kuitenkin heikosti, ja Crane alkoi suunnitella sooloalbumin tekoa, jolle sisältyisi balladeja ja klassista musiikkia. Seuraavaksi suunniteltiin livelevyn tekoa, mutta lopulta päädyttiin studioon työstämään Atomic Roosterin viidettä studioalbumia. Kokoonpanossa oli tapahtunut Made in Englandin jälkeen muutoksia; kitaristi Steve Bolton oli lähtenyt ja hänet korvannut Johnny Mandala. Vincent Crane vaikutti optimistiselta, ja hän hehkutti haastatteluissa yhtyeen tuntuvan kokonaan uudelta sekä ”vanhojen kappaleiden kuulostavan livenä niin paljon paremmilta, että tuntuu kuin olisimme äänittämässä niitä uudelleen”.
Vincent Crane oli kesällä 1972 ottanut yhtyeen managerintehtävät omille harteilleen. Näin ollen hän vastasi jatkossa yhtyeen musiikin lisäksi sen bisnesasioista. Solisti Chris Farlowen mukaan Crane uskoi hallitsevansa yhtyeen asiat paremmin kuin kukaan muu.
Musiikki
Nice ’n’ Greasy on tyylillisesti hyvin hajanainen albumi, mutta yleisesti ottaen Atomic Roosterin tyylilaji siirtyi levyn myötä entistä vahvemmin progressiivisesta rockista ja hard rockista kohti bluesia ja funkia. Chris Farlowen laulun on sanottu tuovan musiikkiin aggressiivisen sävyn, Johnny Mandalan kitaransoittoa on puolestaan verrattu John McLaughlinin vastaavaan.
Levyn on jälkeenpäin arvosteltu kuulostavan liian nopeasti tehdyltä ja myös soundin on sanottu olevan heikompi kuin edellisalbumi Made in Englandilla.
Yleistä kappaleista
Avausraita ”All Across the Country” kertoo ystävällisestä maaseudun poliisista, joka haluaa jatkuvasti saada tietää kyläläisten kuulumisia. ”Save Me” on uusi versio yhtyeen ensimmäisestä singlestä ”Friday the 13th”. Uudessa versiossa on mukana wah-wah-kitara ja puhallinsektio. Vincent Crane kertoi albumin kansiteksteissä, että kappale toimii parhaiten silloin, kun sen kuuntelee kryptassa keskiyöllä. ”Voodoo in You” -kappaleen Crane löysi Ton Ton macoute -nimiseltä albumilta, josta tuli pian yhtyeen jäsenten suosikki. Yhtye teki kappaleesta albumille oman, hitaamman versionsa, jossa on Johnny Mandalan pitkä kitarasoolo. A-puolen päättävän ”Goodbye Planet Earthin” sanoituksista vastasi kitaristi Johnny Mandala ja ne kuvastavat hänen filosofiaansa elämästä; jokainen jättää jonain päivänä tavalla tai toisella hyvästit maapallolle.
B-puolen aloittava ”Take One Toke”, joka on Atomic Roosterin funk-tyylisimpiä kappaleita, oli toiminut jo jonkin aikaa yhtyeen konserttien encorena. ”Can’t Find a Reason” on balladi, jossa ovat mukana ainoastaan kosketinsoittaja Crane, solisti Chris Farlowe sekä jousisektio. Kappaleen on sanottu olevan esimerkki siitä, millaista musiikkia Cranen suunniteltu soololevy olisi sisältänyt. ”Can’t Find a Reasonia” seuraa instrumentaali ”Ear in the Snow”. Nice ’n’ Greasyn päättää ”Satan’s Wheel”. Siinä on tahtilajina 10/8, kun taas keskiosassa vaihtelevat tahtilajit 4/4, 7/8, 6/8 ja 5/8, ja lopussa palataan jälleen alkuperäiseen 10/8-tahtiin. Lisäksi lopussa kuultavan lyhyen pianosoolon nuotti vaihtelee jatkuvasti H:n ja C:n sekä duurin ja mollin välillä.
Julkaisu ja vastaanotto
Itse albumi Nice ’n’ Greasy ilmestyi yhtyeen kotimaassa Britanniassa Dawn Recordsin julkaisemana vuoden 1973 syyskuussa. Albumi ei saavuttanut listasijoitusta. Myöskään kriitikot eivät vakuuttuneet levystä, ja muun muassa Sounds-lehdessä Nice ’n’ Greasyn arvostellut Jerry Gilbert oli sitä mieltä, että levy oli yhtyeen uralla askel taaksepäin. Allmusic-sivuston arvostelussa kriitikko Robert Taylor antoi albumille kolme tähteä viidestä mahdollisesta. Hän totesi muun muassa kappaleiden ”Take One Toke” ja ”Can’t Find a Reason” osoittavan yhtyeen monimuotoisuuden, mutta levyllä on samalla hänen mielestään liikaa ”epäjohdonmukaisia hetkiä ja mitäänsanomattomia sanoituksia”. Rateyourmusic.com-sivuston käyttäjien mielestä Nice ’n’ Greasy on vuoden 1973 albumijulkaisuista 830:nneksi paras.
Sen lisäksi, että albumi on todennäköisesti viidestä alkuperäisestä Atomic Rooster -albumista tuntemattomin, on sekaannusta aiheuttanut myös se, että levy julkaistiin ainakin kolmella erilaisella kansikuvalla sekä kahdella erilaisella kappalelistalla varustettuna. Britannian-painoksessa oli kannessa kuvattuna rasvaiseen ruokaan tumpattu savuke. Brain Recordsin julkaisemassa Saksan-painoksessa yhtyeen jäsenet olivat kuvattuna hajareisin peniksenmuotoisten rakettien päällä ja myös kappalelistassa oli pieniä eroja; kappaleet ”Goodbye Planet Earth” ja ”Satan’s Wheel” oli korvattu lauluilla ”Moods” ja ”What You Gonna Do?”. Yhdysvalloissa levyn julkaisi Saksan-painoksen kappaleilla Elektra Records nimellä Atomic Rooster IV, jonka kansikuvassa oli kuvattuna bioninen kukko avaruudessa. Atomic Rooster IV jäi brittipainoksen tavoin vaille menestystä, eikä se saavuttanut listasijoitusta Billboard 200 -listalla.
Saksassa albumi on julkaistu myöhemmin uudelleen nimellä This Is Atomic Rooster Vol. 2.
Myöhempiä tapahtumia
Nice ’n’ Greasy jäi aikakautensa viimeiseksi Atomic Rooster -albumiksi, sillä yhtye hajosi vuonna 1974. Kyseisen vuoden maaliskuussa ilmestyi vielä single ”Tell Your Story, Sing Your Song”, jonka esittäjäksi oli merkitty ”Vincent Crane’s Atomic Rooster”. Kappale oli yritys tehdä reipas pop-single.
Vuonna 1980 Atomic Rooster palasi uuden albumin Atomic Rooster muodossa. Laulajaksi oli tullut yhtyeen albumeilla Death Walks Behind You (1970) ja In Hearing of Atomic Rooster (1971) toiminut John Du Cann.
Britannian-versio
A-puoli B-puoli
Kokoonpano
Muusikot
Muut
Avokado
Avokado eli hedelmäavokado (Persea americana) tarkoittaa sekä Keski-Amerikasta kotoisin olevaa puuta että sen päärynänmuotoista hedelmää.
Ulkonäkö
thumb|Avokadon syötävää osaa ja siemen.
Avokadopuu kasvaa noin 20 metriä korkeaksi ja sen ikivihreät lehdet ovat 12–25 cm pitkiä. Puun varsin huomaamattomat kukat ovat kellanvihreitä ja halkaisijaltaan 5–10 mm. Hedelmä on 7–20 cm pitkä ja painaa 100–1000 grammaa. Siinä on 3–5 cm kokoinen siemen. Koska hedelmän sisällä olevaa siementä peittävä endokarppi on mehevä ja huomaamaton, avokadoa ei voida pitää luumarjana, vaan kasvitieteellisesti se on marja.
Maailman suurimman, 2,19 kg painaneen avokadon kasvatti venezuelalainen Gabriel Ramirez Nahim vuonna 2009.
Levinneisyys
Avokado on kotoisin Keski-Amerikasta, mutta sitä viljellään nykyisin ympäri maailman paikoissa, joissa se ilmaston ja lämpötilan puolesta on mahdollista. Ihminen on lähes ainoa eläin joka syö avokadon hedelmiä ja levittää sen siemeniä. Puulajin elinvoimaisuus on siten riippuvainen ihmisestä. Siemeniä levittivät ennen viime jääkautta myös eläimet, todennäköisesti jättiläislaiskiaiset tai norsueläimiin kuuluneet mastodontit, jotka kuitenkin kuolivat sukupuuttoon muun muassa liiallisen metsästyksen takia.
Elinympäristö
Kasvupaikan tulee olla melko tyyni ja kuohkeamultainen. Puu ei kestä pakkasia, joten sitä voidaan kasvattaa vain subtrooppisella ja trooppisella vyöhykkeellä.
Viljely
pienoiskuva|oikea|Kukkia ja hedelmiä Avokado ei kypsy puussa, vaan vasta pudottuaan maahan. Tavallisesti se poimitaan puusta, kun se vastaa kooltaan kypsää hedelmää. Poiminnan jälkeen se kypsyy muutamassa päivässä, ja esimerkiksi banaanien kanssa säilöttäessä vielä nopeammin eteenikaasun vaikutuksen vuoksi. Hedelmää ei tarvitse poimia heti, vaan sen voi jättää puuhun kunnes poiminnalle on tarvetta. Hedelmää voidaan pitää puussa 4–6 kuukautta kehittymisen jälkeen, mutta jos sitä ei poimita ajoissa, se putoaa maahan.
Avokadopuu tuottaa keskimäärin 120 hedelmää vuodessa. Kaupallisissa hedelmätarhoissa hedelmiä tuotetaan tavallisesti noin seitsemän tonnia hehtaarilta, mutta jotkin tarhat pystyvät jopa 20 tonnin hehtaarituottoon. Avokadon viljelyssä ongelmana on, että usein se tuottaa vuoron perään hyviä ja huonoja satoja. Tämä johtuu siitä, että jos puu ei esimerkiksi kylmyyden vuoksi menesty jonakin vuonna, seuraavana se on sitäkin tuottoisampi.
Avokado voidaan idättää siemenestä helposti myös huonekasviksi. Se tarvitsee kuitenkin kasteluun runsaasti vettä, mitä pidetään myös kasvin eettisenä ongelmana jos sitä viljellään alueilla, joissa juomakelpoisesta vedestä on pulaa.