cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kulman kolmiajako
Mahdottomuuden todistus
On huomattava, että. Tällöin on edellä olevan yhtälön mukaan ja siis
Fredrika Bremer
Henkilöhistoria
Bremerin perhe oli kohtalaisen varakas isoäiti, laivanvarustaja ja monialayrittäjä Ulrika Fredrika Bremerin perinnön ansiosta. Perheen pojille kustannettiin koulutus, mutta tyttärien osa oli pysyä kotona ja opetella seurapiiritapoja. Vanhempien ja lasten suhde oli jäykkä ja muodollinen ja kuri ankara. Tytöt eivät saaneet juuri ulkoilla eivätkä syödä tarpeeksi, jotta he vastaisivat aikansa kauneusihanteita. Epäkohdat herättivät Fredrika Bremerissä vastustushalua jo nuorena ja saivat hänet näkemään sukupuolten välisen epätasa-arvon.
Kirjoittamista Fredrika Bremer harrasti lapsesta asti. Hänen tiettävästi ensimmäinen runonsa syntyi kahdeksanvuotiaana; se oli ranskaksi kirjoitettu ylistysruno kuulle. Bremer piti aikansa kirjallisuutta pinnallisena ja todellisuuspakoisena ja valitsi itsellensä toisenlaisen kirjoitustyylin. Hänen esikoisteoksensa Teckningar utur hvardagslifvet ilmestyi vuonna 1828 ja sai jatkoa nimellä Familjen H*** (1830–1831).
Kulman kolmiajako
Mahdottomuuden todistus
Tästä saadaan tai yhtäpitävästi Sijoitetaan tähän x = 2y, jolloin. Käytetään polynomille merkintää p(x).
Tällöin xn eli cos 20°:n minimipolynomi on jokin p(x):n tekijä. Koska p(x) on kolmannen asteen polynomi, se voidaan jakaa alemman asteen tekijöihin vain, jos sillä on rationaalinen nollakohta. Rationaalijuurilauseesta seuraa lisäksi, että tämän nollakohdan olisi oltava joko 1 tai −1, mutta kumpikaan selvästi ei ole sen nolla­kohta. Sen vuoksi p(x) on redusoitumaton polynomi rationaali­lukujen kunnan \mathbb{Q} suhteen, ja cos 20°:n minimi­polynomi on kolmannen asteen polynomi. Tämän vuoksi 20 asteen kulmaa ei voida piirtää harpilla ja viivoittimella, eikä 60 asteen kulmaa siis voida jakaa kolmia.
Fredrika Bremer
Henkilöhistoria
Teokset ilmestyivät aikakautensa naiskirjailijoille tyypillisesti nimettöminä, mutta herättivät huomiota Ruotsissa, jossa ne otettiin hyvin vastaan. Bremerin perheen ystävä Frans Mikael Franzén paljasti kirjoittajan nimen Ruotsin akatemialle, joka myönsi kultamitalin Bremerille. Fredrika Bremerille sateli onnitteluja niin toisilta kirjailijoilta kuin lukijoilta. Yksi Bremerin innokkaimmista ihailijoista oli runoilija C. G. von Brinkman. Kirjojen suosio auttoi taloudellisesti ja antoi Bremerille itsenäisyyttä, joskin hän käytti paljon kirjojensa tuottoja myös hyväntekeväisyyteen.
Kulman kolmiajako
Mahdottomuuden todistus
Monet henkilöt, jotka eivät tunne yllä olevaa tulosta, ovat ymmärtäneet sen väärin tai virheellisesti hylänneet sen, ovat esittäneet menetelmiä mieli­valtaisen kulman jakamiseksi kolmeen yhtä­suureen osaan. Osa näistä menetelmistä on vain liki­määräisiä, toiset taas käyttävät hyväkseen menetelmiä, joita klassisissa konstruktio­tehtävissä ei sallita ja joita käsitellään tarkemmin jäljempänä. Matemaatikko Underwood Dudley on käsitellyt tällaisia yrityksiä kirjassaan The Trisectors.
Kulmat, jotka voidaan jakaa kolmia
Jotkin tietyt kulmat kuitenkin voidaan jakaa harpilla ja viivoittimella kolmeen yhtä suureen osaan. Esimerkiksi aina, jos jokin kulma \theta on täten piirrettävissä, kulma 3\theta voidaan tietenkin jakaa kolmia piirtämällä kulma \theta. On kuitenkin myös kulmia, joita itsessään ei täten voi konstruoida, mutta jos ne on annettu, ne voidaan jakaa kolmeen yhtä suureen osaan. Sellainen kulma on esimerkiksi 3\pi/7: viisi sellaista kulmaa yhdessä muodostaa kulman 15\pi/7, joka käsittää täyden kierroksen sekä siihen lisätyn, vaaditun kulman \pi/7. Yleisesti jos N on mieli­valtainen positiivinen kokonaisluku, kulma 2\pi/N voidaan jakaa kolmia, jos ja vain jos N ei ole jaollinen kolmella.
Fredrika Bremer
Henkilöhistoria
Suosionsa myötä Bremer pääsi mukaan Ruotsin kirjallisiin piireihin, ja keskustelut antoivat Bremerille tietoja ja kirjallisuudentuntemusta, joita hänellä ei olemattoman koulutuksen vuoksi ollut. Bremer kävi myös ahkeraa kirjeenvaihtoa ystäviensä kanssa. Kirjeenvaihdossa hän pohti niin filosofisia kuin yhteiskunnallisiakin asioita. Erityisen lähenen ystävä ja kirjeenvaihtotoveri oli rehtori Per Johan Böklin, joka myöhemmin kosi Bremeriä mutta sai hylkäävän vastauksen. Heidän ystävyyssuhteensa säilyi silti Bremerin kuolemaan asti.
Auburn Hills (Michigan)
Auburn Hills on kaupunki Oaklandin piirikunnassa, Michiganin osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Kaupungin väkiluku oli vuoden väestönlaskennassa 21 412. Autovalmistaja Chryslerin pääkonttori sijaitsee kaupungissa.
Kulman kolmiajako
Yleinen teoreema
Käytetään rationaalilukujen joukolle merkintää \mathbb{Q}. Voidaan todistaa seuraava teoreema:
Kulma \theta voidaan jakaa kolmia, jos ja vain jos on redusoituva kuntalaajennuksessa.
Fredrika Bremer
Henkilöhistoria
Bremer matkusteli paljon ja itsenäisesti, toisin kuin monet hänen aikansa naiset. Matkojen innoittamina syntyi matkakirjoja. Bremerin ehkä tunnetuin ulkomaanmatka suuntautui vuonna 1849 Yhdysvaltoihin, jossa hänet otettiin innostuneesti vastaan. Bremer piti Yhdysvaltoja monessa suhteessa ihanteellisena ja esimerkkinä Euroopalle, mutta hän näki myös siellä yhteiskunnallisia epäkohtia. Erityisesti orjuus herätti Bremerissä vastustusta.
Kulman kolmiajako
Yleinen teoreema
Tämän lause voidaan todistaa jokseenkin samoin kuin edellä todistettiin, ettei 60 asteen kulmaa voida jakaa kolmia.
Kolmiajako muilla menetelmillä
Vaikka mielivaltaista kulmaa ei voida jakaa kolmia pelkästään klassisilla kreikkalaisilla harppi- ja viivoitin­konstruktioilla, muilla keinoilla tehtävä on kyllä ratkaistavissa.
Fredrika Bremer
Henkilöhistoria
Yhdysvalloista palattuaan Bremer kirjoitti kuuluisan romaaninsa Hertha (1856), joka nosti esiin naisten huonon aseman yhteiskunnassa. Teos herätti paljon kritiikkiä, ja muun muassa J. V. Snellman julkaisi siitä Litteraturbladissa kielteisen arvostelun – teoksen sanoma kun oli vastoin Snellmanin naisihannetta. Bremerillä oli silti puolustajiakin, ja hänen teoksensa oli osaltaan vaikuttamassa siihen, että Ruotsissa säädettiin laki naisten täysivaltaisuudesta 25-vuotiaina.
Kulman kolmiajako
Kahtiajaon loputon toisto
Kulman kolmiajako saadaan raja-arvona toistamalla tietyt harppi- ja viivoitin­konstruktiot lukemattomia kertoja ja käyttämällä hyväksi luvun 1/3 esitystä binäärilukuna, joka on 0,01010101... Jaetaan kulma ensin kahtia, minkä jälkeen jompikumpi saaduista kulmista jaetaan edelleen kahtia sen mukaan, milloin tässä binäärikehitelmässä on 0, milloin 1. Mitä useampia kertoja tämä toistetaan, sitä lähemmäs päästään sellaista kulmaa, joka on alkuperäisen kulman kolmasosa. Tämä algoritmi muistuttaa tietojenkäsittelyssä käytettävää binäärihakua, ja vastaavalla tavalla kulma voidaan jakaa kuinka moneen yhtä­suureen osaan tahansa.
Origamit
Kulman kolmiajako, kuten monet muutkin harpilla ja viivoittimella ratkaisemattomat tehtävät, voidaan helposti suorittaa käyttämällä vahvempia, mutta fyysisesti helppoja paperin taivutus­menetelmiä eli origameja. Näihin perustuvien Huzitan aksioomien avulla voidaan annettu jana lähtökohtana konstruoida sellainen jana, jonka pituus on alkuperäisen janan pituus kerrottuna jonkin kokonaisluvun kuutio­juurella, kun taas harppi- ja viivoitin­konstruktoilla voidaan saada enintään neliöjuuria.
Fredrika Bremer
Henkilöhistoria
thumb|Bremerin hauta
Kulman kolmiajako
Muiden käyrien avulla
On olemassa nimellä trisectrix tunnettuja käyriä, joita ei voida piirtää harpilla ja viivoittimella, mutta jos ne voidaan muilla keinoilla piirtää, niiden avulla voidaan mikä tahansa kulma jakaa kolmeen yhtä suureen osaan..
Merkityllä viivoittimella
upright=1.25|thumb| Klassisissa kreikkalaissa konstruktiotehtävissä oletetaan, että viivoittimeen ei ole tehty merkintöjä. Jos säännöistä kuitenkin poiketaan sen verran, että siihen on merkitty kaksi pistettä, joiden välistä etäisyyttä käytetään pituus­yksikkönä, sanotaan tällaisen viivoittimen avulla tehtyjä konstruktioita neusis-konstruktioiksi. Arkhimedes keksi menetelmän, jolla tällaisen viivoittimen avulla voidaan jakaa mielivaltainen kulma kolmeen yhtäsuureen osaan.
Fredrika Bremer
Henkilöhistoria
Fredrika Bremer kuoli vuonna 1865 uudenvuodenaattona vilustuttuaan joulukirkossa. Hänet on haudattu Österhaningen kirkon hautausmaalle. Hänen Suomeen ja Venäjälle suunnittelemansa matka jäi toteutumatta.
Bremerin esimerkki innosti silti monia suomalaisia naiskirjailijoita ja naisasianaisia. Esimerkiksi ensimmäisen suomen kielellä kirjoittaneet naiskirjailijan Theodolinda Hahnssonin teoksissa on ilmeisiä vaikutteita Bremerin perhekuvauksista, ja hän myös suomensi Bremerin esikoisteoksen nimellä Kuvauksia jokapäiväisestä elämästä. Ruotsissa Bremer on nostettu kirjallisuushistorioissa erääksi merkittävimmistä ruotsalaisista kirjailijoista.
Tapaaminen paavi Pius IX:n kanssa
Fredrika Bremer pääsi tapaamaan paavi Pius IX:tä 25. helmikuuta 1858. Bremerin läpimurtoromaani Grannarne oli ilmestynyt vuonna 1837, ja Bremer oli saavuttanut menestystä sekä Euroopassa että Yhdysvalloissa kirjoillaan, jotka poikkeuksetta ajoivat naisen oikeutta olla vapaa ja kunnioitettu kansalainen.
Ruotsalaisista naisista samanlaista mainetta olivat häntä ennen saavuttaneet vain kuningatar Kristiina ja Pyhä Birgitta. Näiden esikuviensa tavoin Fredrika oli kovasti toivonut pääsevänsä tapaamaan paavia. Fredrika halusi esittää paaville kysymyksiä naisten asemasta ja siitä, miksi Raamattu ei ota kantaa eläinten tarkoituksettomaan kärsimykseen. Näistä asioista Fredrika ei silti saanut tilaisuutta kysyä, sillä audienssi ei sujunut kuten hän oli toivonut: paavi alkoi tentata Bremeriltä eikö tämä ole katolilainen ja selostaa pitkällisesti, miksi Bremerin tulisi kääntyä ja liittyä ainoan oikean kirkon jäseneksi.
Tapaaminen päättyi ja kardinaali Xavier de Mérode saatteli Bremeriä. Myöskin de Mérode sanoi, että Bremerin tulisi kääntyä katolilaiseksi, sillä hänen kaltaisensa ihmisen ei tulisi kuolla kerettiläisenä. Tuohtunut Bremer kertoi kardinaalille uskostaan ja totesi, että katolilaisen kirkon tulisi kelpuuttaa sekä Luther että Birgitta, eikä sen tulisi torjua Buddhaa, Sokratesta tai Spinozaa. Hän ilmoitti de Mérodelle: "Katsokaas, monsignore, minä olen enemmän katolilainen kuin te!"
Kulman kolmiajako
Merkityllä viivoittimella
Tässä käytetään hyväksi seuraavia geometrian lauseita:
thumb|upright=1.25|Kulman kolmiajako merkityn viivoittimen avulla
Oikealla olevassa kaaviossa jaetaan kolmeen osaan kulma a, jonka kärkipiste on B. Ensin merkitään piste A kulman toiselle kyljelle yhden pituus­yksikön eli viivoittimessa olevien merkkien välisen etäisyyden päähän pisteestä B, ja piirretään ympyrä, jonka säde on AB.
Tämän jälkeen käytetään hyväksi sitä, että viivoittimessa on kaksi pistettä merkitty. Pidetään se paikoillaan siten, että sen reuna kulkee pisteen A kautta, liu'utetaan ja kieretään sitä, kunnes toinen sen merkityistä pisteistä on ympyrän kehällä pisteessä C ja toinen kulman toisen kyljen jatkeella pisteessä D, tosin sanoen CD = AB. Piirretään ympyrään säde BC. Tällöin janat AB, BC ja CD ovat yhtä suuret; janan AC pituudella ei ole merkitystä. Nyt kolmiot 'ABC ja BCD ovat tasakylkisiä, jolloin niillä on myös yhtä suuret kantakulmat.
Tällöin kulma b = (1/3) a.
Näistä saadaan sieventämällä edelleen a - 3b = 0 eli a = 3b, mikä oli todistettava.
Tämä konstruktio ei kuitenkaan ole klassisten sääntöjen mukainen, koska tämä edellyttää viivoittimeen tehtyjä merkintöjä.
Eigenmath
Eigenmath on ilmainen ja vapaasti saatava symbolisen laskennan matemaattinen ohjelmisto, jota kehitetään Linuxiin ja Mac OS X -käyttöjärjestelmään. Sen on luonut George Weigt C-kielellä. Sen lähdekoodi on myös vapaasti saatavilla ja siitä on julkaistu versioita myös Androidille, joillekin Casion laskimille, Nintendo DS:lle ja Windowsille. Ohjelman asennus on mahdollisimman vaikeata, sillä se on saatavana ainoastaan lähdekoodina GitHubista.
Eigenmathilla voidaan mm. ratkaista sekä ensimmäisen että korkeamman asteen yhtälöitä, derivoida ja integroida lausekkeita sekä piirtää funktioiden kuvaajia.
Lisäksi Eigenmath sisältää mm. alkeellisen komentosarjakielen jolla voidaan tehdä monimutkaisempia matemaattisia algoritmeja.
Joitakin Eigenmathin alkeistoimintoja
Tehtävä 1: Sievennä lauseke 3a+2a. Syötetään Eigenmathiin: simplify(3a+2a)
Eigenmath tulostaa:
5a
Tehtävä 2: Integroi (x:n suhteen) funktio 2x
Syötetään Eigenmathiin: integral(2x,x)
2 x
Tehtävä 3: Derivoi (x:n suhteen) funktio 2x
Syötetään Eigenmathiin: derivative(2x,x)
2
Tehtävä 4: Ratkaise (x:n suhteen) yhtälö x+1=3
Syötetään Eigenmathiin: roots(x+1=3,x)
NRP Almirante Magalhães Correia (F474)
NRP Almirante Magalhães Correia (runkonumero F474) oli Portugalin laivaston Almirante Pereira da Silva -luokan fregatti.
Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta 1989.
Binyamin Ben-Eliezer
thumb|upright|Binyamin Ben-Eliezer Binyamin Ben-Eliezer (, ; 12. helmikuuta 1936 – 28. elokuuta 2016 ) oli israelilainen työväenpuoluetta edustanut poliitikko. Hän oli ministeri Ehud Olmertin hallituksessa ja vuonna 2009 muodostetussa hallituksessa kauppa- ja teollisuusministeri. Sotilasarvoltaan hän oli prikaatikenraali.
Ben-Eliezer valittiin knessetiin ensimmäisen kerran 1984. Hän oli työväenpuolueen puheenjohtaja ja puolustusministeri 2001–2002. Hän oli ehdolla uudelleen puoluejohtajaksi vaaleissa 2005 ja tuli kolmanneksi.
Ben-Eliezer syntyi Irakissa juutalaiseen perheeseen. Irakissa juutalaisia kohtaan alkaneiden vainojen vuoksi perhe muutti Israeliin vuonna 1949.
Erik Hokkanen
Vuonna 1987 Hokkanen esiintyi eri puolilla Suomea yhdessä suomalaismuusikoiden kanssa. Hän teki kiertueet Suomeen myös vuosina 1988–1989, ja näiden kiertueiden seurauksena syntyi yhtye Lumisudet. Lopulta 1994 levytettiin Erik Hokkanen & Lumisudet -yhtyeen ensimmäinen albumi Kaustinen, Texas. Yksi levyllä vierailleista artisteista oli Dave Lindholm.
Hokkanen oli kevään 1998 Sibelius-Akatemian kansanmusiikin osaston vierailevana professorina. Samana vuonna saatiin valmiiksi Lumisusien toinen albumi In the Heart of a Waking Dream. Hokkasen ja Lumisusien esittämän musiikin tyylilajin on arvioitu olevan etnojazz.
Kesällä 2008 Erik julkaistiin Erik Hokkanen & Lumisudet -yhtyeen albumi Cosmic Meltdown Vol. 1.
Palettiviiriäiskyyhky
Koko ja ulkonäkö
Palettiviiriäiskyyhky voi kasvaa 22–26 cm pitkäksi ja ruumiinrakenteeltaan se on tukevahko. Palettiviiriäiskyyhkyn päälaki on tumman sininen, vihreä tai violetti, naama on valkoinen ja lajilla on musta nokasta lähtevä juova. Niskassa on kiiltävän vihreä ja violetti laikku, yläperä on safiirinsininen. Linnun selkä ja siivet ovat punaruskeat ja vatsa on harmaa. Naaras on yleisväritykseltään koirasta harmaampi ja vatsassa on oliivinruskea vivahde.
Levinneisyys ja elintavat
Palettiviiriäiskyyhkyllä on 3 alalajia. Näistä G. s. purpurata, jota toisinaan pidetään omana lajinaan G. purpurata, elää Kolumbiassa ja Ecuadorin luoteisosassa, G. s. rothschildi-alalajia tavataan ainoastaan Kaakkois-Perusta ja nimialalaji G. s. saphirina elää Ecuadorin eteläosista Peruun ja pienellä alueella läntisimmässä Brasiliassa. Laji elää kosteiden ainavihantien metsien pohjakerroksissa. Tyypillisesti palettiviiriäiskyyhkyn elinympäristöt sijaitsevat 600–1 000 metrin korkeudessa merenpinnasta. Palettiviiriäiskyyhkyt liikkuvat tyypillisesti yksin tai pareittain ja niiden ravintoa ovat siemenet ja pienet selkärangattomat eläimet.
Palettiviiriäiskyyhkykannan kokoa ei ole arvioitu, mutta sitä kuvataan harvinaiseksi ja sen esiintymisalue on pirstaleinen. Lajin kantaa uhkaa sopivien elinympäristöjen hävittämienn karjan laidunmaiksi, soijan viljelyyn ja teiden rakentamisen vuoksi. Myös metsästys voi olla uhka palettiviiriäiskyyhkyille.
Merja Winqvist
Winqvist valmistui taiteen maisteriksi Taideteollisesta korkeakoulusta 1982. Tekstiilitaiteilijaksi kouluttautunut Winqvist kiinnostui kolmiulotteisista rakenteista ja alkoi käyttää materiaaleinaan erityisesti alumiinia ja paperia, usein kierrätysmateriaalina. Hänet valittiin Vuoden tekstiilitaiteilijaksi 2003.
Merja Winqvistin teoksia on muun muassa Suomen valtion, eduskunnan ja ulkoministeriön sekä Jenny ja Antti Wihurin säätiön ja Eila Kivekkään kokoelmissa. Vuodesta 1986 hän on järjestänyt yksityisnäyttelyitä Suomessa, Italiassa, Saksassa ja Yhdysvalloissa ja osallistunut moniin ryhmä- ja yhteisnäyttelyihin vuodesta 1981.
Summanjoen vesistö
Summanjoen vesistö (vesistöaluetunnus 13) on Suomen päävesistöalue, jonka laskujoki Summanjoki laskee Suomenlahteen.
Vesistön sijainti
Summanjoen vesistön valuma-alueen pinta-ala on 569 neliökilometriä ja sen järvisyys on 2,2 %. Valuma-alueen pituus on 40 kilometriä ja sen suurin leveys on noin 30 kilometriä, ja se sijaitsee kokonaan ensimmäisen Salpausselän eteläpuolella. Valuma-alue kuuluu pääosin Kymenlaaksoon, vaikka siitä kuuluu latvoilla pieni osa Luumäen Etelä-Karjalaan. Kymenlaaksossa valuma-alueen eteläosat ovat Haminan ja Kotkan kaupunkien alueella. Keskijuoksulla Summanjoki toimii osan matkaa kuntarajana niin, että Hamina jää joen itäpuolella ja Kouvola sen länsipuolelle. Suurin osa valuma-alueesta kuuluu Kouvolalle. Salpausselän pohjoispuolella sijaitsee laaja Kymijoen vesistö (14). Kaakossa sillä on yhteinen vedenjakaja ensin Virojoen vesistön (11) ja etelämpänä Vehkajoen vesistön (12) kanssa. Länsipuolella Kymijoen vesistö seuraa Summanjoen valuma-aluetta merelle asti. Siellä tosin sijaitsee, Kymijoen ja Sumanjoen vesistöjen välissä, pieni Nummenjoen valuma-alue (81.015).
Pääuoman kulun ja pituuden määritys
Summanjoen vesistön pääuoma on alajuoksulla vesistöalueen laskujoki Summanjoki. Pääuoman kulusta ei ole käytettävissä lähdetietoa. Suomessa valitaan pääuomaan se jokihaaran uomasta, jossa virtaa eniten vettä. Summanjoen sivu-uomista ei ole käytössä virtaamatietoja, joten uomien vertailemiseen voidaan niiden sijasta käyttää valuma-aluetietoja. Alajuoksulla yhtyvät Summanjoki ja Sippolanjoki. Niiden valuma-alueet ovat vastaavasti 273 ja 221 neliökilometriä. Silloin valitaan Summanjoki pääuomaksi ja noustaan sitä pitkin yläjuoksulle päin. Vasta Enäjärveen laskee kaksi lähes yhtäsuurta jokiuomaa. Pohjoisesta tulee Kuoppalanjoki ja idästä Sanijärven lasku-uoma. Niiden valuma-alueet ovat vastaavasti 61 ja 132 neliökilometriä. Pääuoma tulee Sanijärvestä ja suurin järven lasku-uomista on eteläpäähän laskeva Summanjoki. Yläjuoksulla sijaitsevan Kelkanjoen valuma-alue on 27 neliökilometriä ja Summanjoen yläjuoksulla se on 70 neliökilometriä. Yläjuoksulla ei suuria jokihaaroja enää ole, joten Suomen ympäristökeskuksen verkkopalvelun Paikkaikkunassa jäljelle jäänyt uoma, eli pääuoma, loppuu Luumäen rajalle. Kartoista voi vielä jatkaa pääuomaa Palvakseen asti. Näillä tiedoilla voidaan Paikkaikkunan tietoja yhdistelemällä määrittää Summanjoen pituudeksi 68,0 ja pääuoman pituudeksi 70,0 kilometriä.
Vesistöalueen maankäyttö
Valuma-alueesta on metsämaata, avoimia kangasmetsiä ja kalliomaita 73,7 %, maatalousalueita 16,6 %, kosteikkoja ja soita on 4,2 % ja rakennettuja alueita on 3,4 %. Maa-alueiden lisäksi on vesistöinä 2,0 %.
Hydrologiaa
Summanjoessa ei ole kiinteää virtaamien mittausasemaa, mutta alajuoksulla Reitkallin Paljakankoskella on tehty satunnaisia mittauksia vuosina 1961–2002. Mittauskohta sijaitsee Myllylahden yläpuolisessa koskessa. Mittaushistorian suurin virtaama (HQ) on ollut 78 kuutiometriä sekunnissa (m³/s) ja pienin (NQ) 0,3 m³/s. Vuodesta 2003 on koskessa toiminut jatkuvatoiminen vedenpinnan korkeusmittari. Sen avulla on virtaamien arviointia voitu jatkaa. Nyt keskivirtaamaksi (MQ) on saatu 6,3 m³/s, alivirtaamaksi (NQ) 0,7 m³/s ja ylivirtaamaksi (HQ) 59,6 m³/s. Yleensä virtaama joessa on kesäisin pysytellyt alivirtaamaa suurempana, eli noin 1,0 m³/s. Alivirtaamaan on vaikuttanut Summan paperitehtaan vedentarve, joka on varmistettu säännöstelemällä yläjuoksulla sijaitsevia Sanijärveä, Enäjärveä ja Saaramaanjärveä. Säännöstelylupa on edelleen Stora-Ensolla, joka on muuttanut säännöstelypadot kalan nousua suosivaksi pohjapadoiksi.
Kalasto
Vesistöalueen latvoilla elää vielä alkuperäinen harjuskanta ja joesta on tavattu ankeriaita. Iso taimenet ja merilohet pääsevät satunnaisesti nousemaan jokien patojen ohi yläjuoksulle noin 50–60 kilometrin päähän merestä. Summanjoen koskia ja virtapaikkojen kutualueita on kunnostettu. Koskelan koskesta on poistettu puupato ja se on korvattu kivistä rakennetulla pohjapadolla.
Luettelo koskista
Summanjoen merkittävimmät kosket ovat alhaalta ylöspäin lueteltuna Alakoski, Yläkoski ja Rajakoski, Reitkallin koskista Alimmainen, Maantiesillan koski ja Laurinkoski, edelleen Paljakankoski, ja sitten Metsäkylän koskina Maantiesillan koski, Rautatiesillan koski ja Sahakosket, ylempänä vielä Pitkät kosket, joita ovat Hevoskoski ja Myllykoski. Sippolanjoessa sijaitsevat Suijankoski ja Myllykoski.
Vesistöalueen järviä ja jokia
Summanjoessa on muutamia läpivirtausjärviä, joista alajuoksulla sijaitsevat Myllylahti (3 ha) ja Suurijärvi (85 ha). Ensimmäinen suuri sivujoki on Sippolanjoki, jonka suurimmat järvet ovat Saittaranjärvi (39 ha), Orijärvi (31 ha), Kosjärvi (28 ha) ja Niemijärvi (30 ha). Summanjoen keskijuoksu on pitkä ja kapea vesistöalue. Siinä on runsaasti pikkujärviä ja lampia, mutta suurimmat järvet sijaitsevat keskijuoksun yläosissa. Suoraan pääuomassa ovat alhaalta lukien Kotojärvi (9 ha), Palosenselkä (141 ha), Enäjärvi (168 ha) ja Sanijärvi (89 ha), sekä niiden lähellä sijaitseva Miesolampi (17 ha). Enäjärveen laskee pohjoisesta Kuoppalanjoki, jonka valuma-alueella on laajoja suoalueita. Summanjoen yläjuoksulla ei pääuomassa ole enää läpivirtausjärviä. Kelkanjoen sivu-uoman latvoilla sijaitsevat Saaramaanjärvi (186 ha) ja Kyynelmyksenjärvi (102 ha). Muut yläjuoksun järvet ovat näitä paljon pienempiä. Siitä ovat esimerkiksi Palvas (35 ha), Mölöjärvi (20 ha), Pieni-Palvas (18 ha) ja Myöjärvi (14 ha).
Resistenza
Resistenza on italialaisen poplaulaja Neffan kahdeksas albumi, joka ilmestyi 4. syyskuuta 2015.
Norrtäljen kunta
Norrtäljen kunta on Tukholman läänissä sijaitseva Ruotsin kunta. Maakuntajaossa se kuuluu Uplantiin. Kunnan keskustaajama on Norrtälje.
Norrtäljen naapurikuntia ovat Värmdö, Österåker, Vallentuna, Sigtuna, Knivsta, Uppsala ja Östhammar. Märketin saaresta osa kuuluu Norrtäljen kuntaan ja saarella Norrtäljen naapuri on lisäksi ahvenanmaalainen Hammarland.
Norrtäljen kuntaan kuuluu useita isoja Itämeren rannikon saaria kuten Blidö, Vätö ja Väddö. Lisäksi kuntaan kuuluu myös Kapellskärin satama, josta on laivaliikennettä Suomeen ja Viroon, sekä Grisslehamn, josta liikennöi autolautta Ahvenanmaalle.
Vuonna 2007 kunnassa oli 263,82 km² peltoa, joten saman ajankohdan maapinta-alaan vertaamalla saadaan peltojen osuudeksi 13,1 prosenttia kunnan maapinta-alasta.
Kuntajaon kehitys
Norrtäljen kunta on Tukholman läänin suurin ja kattaa melkein kolmanneksen läänin pinta-alasta. Vuonna 1863 Ruotsissa perustettiin nykyaikainen kunnallishallinto, ja kunnan alueella sijaitsi Norrtäljen kaupungin lisäksi 25 maalaiskuntaa. Vuonna 1914 rautatiepaikka Rimbosta tehtiin taajaväkinen yhdyskunta, joka kuului samannimiseen maalaiskuntaan.
Vuoden 1952 kuntauudistuksessa Norrtäljen alueella sijaitsivat kokonaan tai osittain seuraavat 9 suurkuntaa:
Vuonna 1967 Skepptunan kunta jaettiin, jolloin Gottröra ja Närtuna liitettiin Sjuhundran kanssa Rimbon maalaiskunnaksi. Rimbon taajaväkinen yhdyskunta oli lakkautettu jo vuonna 1958. Vuonna 1967 Roslags-Lännan kunnasta siirrettiin Roslags-Kullan seurakunta osaksi Österåkerin kuntaa.
Nykyinen Norrtälje muodostettiin vuonna 1971, jolloin Norrtäljen kaupunkiin yhdistettiin Blidö, Frötuna, Häverö, Lyhundra, Rimbo, Roslags-Länna, Väddö ja osa Knutbyn kuntaa. Knutby jaettiin uudistuksella niin, että Edsbron seurakunta liitettiin osaksi Norrtäljeä, mutta loput osat kunnasta liitettiin Uppsalan kuntaan ja samalla ne vaihtoivat lääniä Tukholman läänistä Uppsalan lääniin.
Vaakuna
Norrtäljen kunnan vaakuna on kuulunut alun perin Norrtäljen kaupungille, jonka vaakuna kuvattiin vuoden 1622 privilegiokirjeessä. Ankkurin sijoittaminen vaakunassa ylösalaisin saattaa johtua yrityksestä kuvata liikkeessä olevaa laivaa tai pyrkimyksestä esittää ankkurilla historiallisen paikannimen alkukirjain T. Kaupungin vaakuna vahvistettiin vuonna 1942 ja rekisteröitiin kunnan käyttöön vuonna 1974. Alueella aiemmin sijainneista kunnista Häveröllä ja Rimbolla oli omat vaakunat.
Väestönkehitys
Kunnan väestö taustan mukaan on esitetty seuraavassa taulukossa.
Hieman vanhempien vuoden 2009 lopun tietojen mukaan kunnassa asui 2 065 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 3,7 prosenttia kunnan väestöstä.
Vielä vanhempien vuoden 1984 lopun tietojen mukaan 6,6 prosenttia kunnan asukkaista oli ulkomailla syntyneitä. Tuolloin kunnassa asui 1 909 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 4,5 prosenttia kunnan väestöstä.
Vuoden 2010 tietojen mukaan 20 vuotta täyttäneiden kuntalaisten mediaaninettotulot olivat 185 821 kruunua. Vuodelta 2007 olevan tiedon mukaan kuntalaisten nettovarallisuuden mediaani oli 145 000 kruunua.
Vuoden 2011 lopussa kunnan väestö jakautui eri ikäryhmiin seuraavasti:
Elinkeinot
Seuraava taulukko kuvaa työpaikkojen ja työllisten jakautumista eri elinkeinojen kesken. Luvut on laskettu kahdessa eri Statistiska centralbyrånin tilastossa ilmoitettujen perusteellisempien tietojen pohjalta. "Päiväväestö" (ruots. dagbefolkning) kertoo kunnassa sijaitsevista työpaikoista ja "yöväestö" (ruots. nattbefolkning) puolestaan kunnassa asuvien elinkeinosta. Työpaikkaomavaraisuus on laskettu päivä- ja yöväestön suhteena. Alkutuotanto tarkoittaa maa- ja metsätaloutta sekä kalastusta. Jalostuksen kohdalla on laskettu yhteen tavaranvalmistus- ja kierrätysteollisuus, energia- ja ympäristöyritykset sekä rakennusteollisuus. Muut toimialat on laskettu palveluihin lukuun ottamatta niitä, joiden elinkeino on tuntematon.
Taajamat
Kunnassa on 16 taajamaa, joiden osuus kunnan väestöstä vuoden 2010 lopussa oli 56,7 prosenttia. Taajamien ulkopuolella asui tuolloin 24 258 asukasta. Seuraavassa on lueteltu kunnan alueella sijaitsevat taajamat väkilukuineen:
Kunnan keskustaajama on lihavoitu.
Entiset taajamat
Ruotsissa on tilastoitu taajamaväestö aikaisemmin myös vuosina 1960, 1965, 1970, 1975, 1980, 1990, 1995, 2000 ja 2005. Jonakin tai joinakin näistä vuosista kunnassa on ollut myös seuraavan luettelon mukaiset taajamat, jotka eivät enää ole taajamia:
Pientaajamat
Yli 200 asukkaan taajamien lisäksi kunnassa on vuoden 2010 tietojen perusteella myös seuraavat 50–199 asukkaan pientaajamat:
Kunnanvaltuusto
Ruotsissa valitaan joka neljäs vuosi edustajat valtiopäiville, aluevaltuustoihin ja kunnanvaltuustoihin. Kunnallisvaaleissa Norrtäljen kunta on jaettu seuraaviin vaalipiireihin:
Seuraavassa taulukossa on esitetty valtiopäivillä edustettuina olevien puolueiden saamat valtuustopaikat Norrtäljen kunnanvaltuustossa vuodesta 1973 lähtien.
Piirit
thumb|right|250px|Kartta Norrtäljen kunnan piireistä.
Vuodesta 2016 alkaen kunta on jaettu seuraaviin piireihin:
Seurakunnat
Vuoden 2012 aluejaon mukaan kunnassa on seuraavat Ruotsin kirkon seurakunnat:
Historialliset seurakunnat
Seuraavassa luettelossa on mainittu kaikki nykyisen kunnan alueella sijainneet seurakunnat. Jos seurakunta on lakkautettu, niin sen perässä on asteriski (*). Mahdolliset suluissa lukevat nimet ovat seurakunnan vaihtoehtoisia tai vanhempia nimiä. Jos nimen perässä lukee kbfd, niin kyseessä "kirkonkirjapiiri", joka ei ole muodostanut omaa seurakuntaa, vaikka ne seurakuntiin rinnastetaankin.
Mustijoen vesistö
Mustijoen vesistö (vesistöaluetunnus 19) on Suomen päävesistöalue, jonka laskujoki Mustijoki laskee Suomenlahden Kilpilahteen. Vesistöalueen pinta-ala on 783,21 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 1,49 %.
Yleistä
Vesistöalueen kolmannessa jakovaiheessa on seuraavat alueet tai valuma-alueet. Sisennys tarkoittaa luettelossa sitä, että vesistöalue laskee tai yhtyy ylempänä sijaitsevaan vesistöalueeseen. Samalle tasolle sisennetyt vesistöalueet laskevat kaikki yläpuoliseen vesistöalueeseen vastaavassa järjestyksessä niin, että ylin yhtyy lähempänä alajuoksua :
Luxemburgilaiset
Luxemburgilaiset ovat Luxemburgissa asuva luxemburgin kieltä puhuva germaaninen etninen ryhmä.
Sijainti
Suurin osa etnisistä luxemburgilaisista asuu Luxemburgissa, joka on pieni valtio Saksan, Ranskan ja Belgian välissä. Luxemburgilaiset ovat kelttiläistä/gallo roomalaista ja germaanista alkuperää. Luxemburgia ympäröivissä Belgiassa, Ranskassa ja Saksassa asuu myös luxemburgilaisia, joka johtuu siitä että Luxemburg jaettiin Belgian, Preussin ja Ranskan kesken.
Myös Amerikan mantereella asuu merkittäviä määriä luxemburgilaisia. Eniten luxemburgilaisia asuu Yhdysvalloissa, mutta myös Kanadassa ja Brasiliassa asuu luxemburgilaista alkuperää olevia ihmisiä.
Séléka
Séléka eli Séléka CPSK-CPJP-UFDR on Keski-Afrikan tasavallassa toimiva kapinallisliike. Sen nimi on sangon kieltä ja tarkoittaa liittoa. Seleka-liitto muodostui kolmesta aikaisemmasta kapinallisryhmästä: Union of Democratic Forces for Unity (UFDR), the Union of Republican Forces (UFR) ja Convention of Patriots for Justice and Peace (CPJP). Séléka perustettiin maan muslimienemmistöisessä pohjoisosassa, mutta kun se eteni voittoisana kohti etelän pääkaupunkiseutua, mukaan liittyi monenlaisia onnenonkijoita ja palkkasotilaita.
Sélékan keskeinen johtaja on UFDR:n Michel Djotodia. Maaliskuussa 2013 Séléka syrjäytti presidentti François Bozizén, ja huhtikuussa Djotodia julistautui presidentiksi.
Matkustus Suomessa
Matkustus Suomessa (En resa i Finland) on Zacharias Topeliuksen vuosina 1872–1874 kahtenatoista vihkona ilmestynyt kirja, joka käsitteli Suomea, sen kansaa ja eri paikkakuntia.
Yhtä aikaa ruotsinkielisen alkuteoksen kanssa ilmestyneen suomennoksen teki Julius Krohn. Kirja ilmestyi saksaksi ja venäjäksi 1874 ja 1875. Kuvituksena oli 36 teräspiirrosta.
Topeliuksen kirjoittamien lukujen lisäksi mukana on Tilastollisen keskustoimiston johtajan K. E. F. Ignatiuksen tilastollinen katsaus. Kuvat esittävät etenkin Etelä-Suomen rannikkoseutuja, mutta osansa saavat myös Häme, Karjala ja Savo. Myös Pohjois-Suomea oli määrä käsitellä, mutta alkuosan vähäisiksi jääneen myynnin vuoksi sarjaa ei jatkettu.
Lukujen jäsentely on samansuuntainen kuin laajemmassa Finland framstäldt i teckningar -teoksessa, jonka kuvituksena oli 120 kivipiirrosta. Tekstit ovat kuitenkin lyhyempiä ja kuvailevat suoremmin kuvia ja niiden näkymiä. Topeliuksen kolmas samantyyppinen historiaan ja maantieteeseen liittyvä kirja oli Maamme-kirja, joka oli kouluissa lukukirjana vielä 1950-luvulla. Matkustus Suomessa on näitä kaunokirjallisempi, Topelius muun muassa kuvaa äänielämyksiä Imatrankoskelta.
Meltwater Group
Meltwater Group (Suomessa Meltwater Finland Oy) on Norjassa vuonna 2001 perustettu pilvipalveluita (Software as a Service, SaaS) tarjoava ohjelmistoyritys. Yrityksen käyttämä alkuperäinen teknologia syntyi Norjan tietokonekeskuksen rahoittaman tutkimuksen pohjalta. Perustaja ja omistaja Jørn Lyseggen on käynnistänyt myös monia muita start-up yrityksiä, muun muassa San Franciscon vanhaan satamaterminaaliin perustetun start-up keskittymän Shack 15:n. Vuodesta 2001 lähtien Meltwater on laajentunut voimakkaasti ja perustanut toimistoja Eurooppaan, Pohjois-Amerikkaan, Aasiaan, Australiaan, Afrikkaan sekä Etelä-Amerikkaan. Yrityksen pääkonttori sijaitsee San Franciscossa. Meltwater tarjoaa viestintä- ja media-aloille suunnattuja tuotteita. Yrityksellä on globaalisti 55 toimistoa, yli 1800 työntekijää ja 25 000 asiakasta. Suomessa Meltwaterilla on yli 60 työntekijää ja kaksi toimistoa: Helsingissä ja Tampereella. Yrityksen liikevaihto on Suomessa kasvanut 5-16 % vuosittain. . Vuonna 2019 toimitusjohtajaksi nimitettiin Niklas de Besche.
Yritys on kerännyt kahteen kertaan rahoitusta yhteensä 235 mij. USD, ensin vuonna 2017 Silicon Valley bankilta ja vuonna 2019 Vista Credit Partnersilta.
Yritysostot
Vuonna 2011 yritys hankki uutta osaamista ostamalla JitterJamin ja IceRocketin sekä liittämällä niiden teknologiat Meltwater Buzz –sosiaalisen median seurantapalveluun. 2016 Meltwater hankki Encore Alertin, josta tuli Meltwater Executive Alerts. 2017 alkuvuodesta Meltwater hankki tekoälyyn keskittyneen start-up yrityksen Wrapidityn ja vuoden 2018 keväällä sosiaalisen median palveluihin erikoistuneen Sysomoksen.
Vuosien 2013 - 2018 välillä yritys on ostanut lukuisia tekoälyyn keskittyneitä start-upeja Applen, Googlen, Facebookin, Intelin, Amazonin, Microsoftin ja Twitterin tapaan.
Non-profit
The Meltwater Foundation on yrityksen voittoa tavoittelematon säätiö, joka tarjoaa yrittäjyys- ja ohjelmointikoulutusta lahjakkaille afrikkalaisille opiskelijoille Meltwater Entrepreneurial School of Technologyssa (MEST) Accrassa, Ghanassa. Vuonna 2013 U2 -yhtyeen keulahahmo Bono kävi vierailulla koulussa.
Lehdistökortti
Lehdistökortti on toimittajan tai yleensä tiedotusvälineissä työskentelevän henkilön kortti, jonka tarkoitus on osoittaa, että kortin haltija työskentelee tiedotusvälineessä ja näin helpottaa hänen toimitustyötään. Lehdistökorttia näyttämällä toimittaja pääsee sisään moniin yleisötapahtumiin tai vaikkapa viranomaisten eristämälle onnettomuuspaikalle (ellei tätä painavasta syystä estetä).
Suomessa yleisin lehdistökortti on Suomen journalistiliiton (SJL) jäsenilleen myöntämä lehdistökortti. Tiedotusvälineillä on myös omia lehdistökortteja.
SJL:n lehdistökortissa on haltijan valokuva, joka on painettu korttiin. Kortin kääntöpuolella on suomeksi, ruotsiksi ja englanniksi teksti: "Tämän kortin haltija on Suomen Journalistiliiton jäsen. SJL on Kansainvälisen journalistiliiton (IFJ) jäsen."
Sergei Tanejev
thumb|Sergei Tanejev Sergei Ivanovitš Tanejev (25. marraskuuta (J: 13. marraskuuta) 1856 Vladimir – 19. kesäkuuta (J: 6. kesäkuuta) 1915 Zvenigorod) oli venäläinen säveltäjä, pianisti ja musiikkipedagogi.
Tanejev ryhtyi soittamaan pianoa viisivuotiaana ja aloitti opintonsa Moskovan konservatoriossa vuonna 1866. Hän opiskeli sävellystä Pjotr Tšaikovskin ja pianonsoittoa Nikolai Rubinsteinin johdolla. Valmistuttuaan Tanejev esiintyi solistina muun muassa Tšaikovskin 1., 2. ja 3. pianokonserton kantaesityksissä.
Hän opetti Moskovan konservatoriossa vuoteen 1905 asti, ja hänen oppilaitaan olivat muiden muassa Aleksandr Skrjabin ja Sergei Rahmaninov. Viimeisinä vuosina Tanejevin uraa varjosti paheneva alkoholiongelma, ja hän kuoli vuonna 1915 keuhkokuumeeseen, jonka sai osallistuessaan oppilaansa Skrjabinin hautajaisiin.
Tanejevin sävellystuotanto oli tyyliltään mannereurooppalaista, ja se sisältää muun muassa yhdeksän jousikvartettoa, neljä sinfoniaa ja kuorokantaatin Pyhä Johannes Damaskolainen.
Dries van Agt
Dries van Agt opiskeli juridiikkaa Nijmegenin katolisessa yliopistossa ja sai tohtorin arvon vuonna 1955. Hän toimi sen jälkeen juristina Eindhovenissa, hallituksen neuvonantaja hänestä tuli kalastus- ja maatalousministeriössä. Vuodet 1968–1971 hän toimi katolilaisen yliopiston rikoslain professorina. Hän oli oikeusministerinä 1971–1973 ja oikeusministerinä ja varapääministerinä 1973–1977.
Dries van Agt esitteli vuonna 1976 Alankomaiden uuden huumepolitiikan suunnan, jossa erotettiin kovat ja miedot huumeet toisistaan. Tämä johti lopulta kannabiksen laillistamiseen ja coffeeshop-järjestelmän luomiseen.
Vuonna 2021 van Agt ilmoitti eroavansa CDA:sta puolueen liian israelilaismyönteisen politiikan takia.
Lindow’n mies
thumb|250px|oikea|Lindow’n miehen ruumis näytteillä British Museumissa. Lindow’n mies (virallinen nimi Lindow II) on rautakautinen suoruumis, joka löydettiin 1. elokuuta 1984 Lindow’n turvesuolta, Cheshirestä Luoteis-Englannista. Lindow’n miestä on kuvailtu yhdeksi 1980-luvun tärkeimmistä arkeologisista löydöistä. Lindow’n miehen kuolinsyytä ei tiedetä varmasti, mutta kyseessä on epäilty olleen rituaalimurha. Ruumis on ollut näytteillä British Museumissa, mutta sitä on lainattu ajoittain lähelle sen alkuperäistä löytöpaikkaa Manchesterin museoon.
Löytyminen
290px|thumb|vasen|Lindow Mossin suota. Lindow’n miehen ruumiin löysi alun perin turpeennostoyhtiön työntekijä Lindow Moss -nimisen suon reunalta. Hän nosti puunpalalta näyttäneen esineen maasta ja pudotti sen, jolloin sitä peittänyt turvekerros karisi ja se paljastui ihmisen jalkaluuksi. Löydön jälkeen paikalle tuotiin paikallinen arkeologi Rick Turner. Hän huomasi maasta törröttävän ihonpalan ja 6. elokuuta paikalla oli jo joukko arkeologeja. Joukko leikkasi turpeesta kolme sivua ja sen jälkeen palan alle liu’utettiin pala vaneria, jonka avulla ruumis nostettiin maasta. Ruumis vietiin paikallisen sairaalan ruumishuoneelle, sillä poliisi tutki lähellä sattunutta murhatapausta. Radiohiiliajoituksen avulla saatiin kuitenkin nopeasti selville, että ruumis oli vähintään tuhat vuotta vanha. Tämän jälkeen ruumis luovutettiin British Museumille.
Tutkimukset
Syyskuun aikana British Museumin tutkijat poistivat turpeen käyttäen käsiään sekä erilaisia puisia ja muovisia työkaluja. Mätänemisen estämiseksi ruumis pidettiin jatkuvasti 4 °C:n lämpötilassa. Ruumiin puhdistamisen jälkeen kävi ilmi, että se koostui päästä, käsistä ja yläruumiista ja että ruumis kuului noin 25-vuotiaana kuolleelle miehelle. Radiohiiliajoituksella miehen kuolinajankohdaksi on määritelty 2 eaa.–119 jaa. Ruumis oli alaston, mutta vasempaan käsivarteen ja miehen kaulan ympärille oli kiedottu köyttä. Turpeen leikkaamiseen käytetty kone oli vahingoittanut navan alapuolista vartaloa, mutta vahingot saatiin korjattua. Ruumiin hyvän säilymisen takia Lindow’n miehestä tuli sensaatio. Kohuun vaikutti myös miehen väkivaltainen kuolintapa. Lindow’n mies oli säilynyt hyvin suon hapettoman ja happaman ympäristön takia. Tämän kaltainen ympäristö onkin tavallisin ruumiiden säilymiseen vaikuttava tekijä Euroopassa. Tutkimusten jälkeen ruumis kylmäkuivattiin ja pantiin esille erityisesti suunniteltuun näyttelytilaan. Lindow’n miehen jälkeen noin 15 kilometrin päässä sen löytöpaikasta löydettiin Lindow IV -nimellä tunnettu miehen reiden jäännökset. On mahdollista, että kyseessä on itse asiassa Lindow’n miehen reisi.
Lindow’n mies
Tukirangan ja takahampaiden tutkimuksen perusteella pääteltiin, että Lindow’n mies oli nuori ja hyvin ravittu. Kuolinhetkeä edeltävistä vammoista tai sairauksista ei ollut merkkejä, vaikkakin miehellä oli suolistomatoja ja hän kärsi lievästä nivelrikosta. Miehen kynnet olivat hyvin hoidetut. Näistä seikoista on päätelty, että mies ei ollut tehnyt raskasta ruumiillista työtä. Pituudeltaan mies oli 168 senttiä ja hän painoi 60–65 kiloa. Hänen viimeinen ateriansa sisälsi happamatonta leipää, joka oli tehty vehnästä ja ohrasta ja paistettu tulella. .
Kuolema
250px|thumb|oikea|Lindow’n miehen pää. Päähän kohdistuneista iskuista tulleet jäljet ovat selvästi näkyvissä. Lindow’n miehen kuolema oli ollut väkivaltainen. Miestä oli isketty kolmesti päähän kapeateräisellä kirveellä, mutta hän ei ollut kuollut näihin vammoihin, sillä haava oli turvonnut, mikä osoittaa sydämen sykkineen vammojen jälkeenkin. Mies oli saanut myös kovan iskun selkäänsä, mikä oli murtanut yhden kylkiluun. Iskun aiheuttaja oli mahdollisesti jonkun toisen polvi. Päähän tehtyjen iskujen jälkeen miehen kaulan ympärille sidottiin köysi ja sen taakse pistettiin keppi. Tämän jälkeen hänet kuristettiin kaularaudan tapaan. Miehen niska murtui kuristamisen yhteydessä. Niskan murruttua mies kuoli, mutta vielä kuoleman jälkeen hänen surmaajansa katkaisivat miehen kaulan. Tämän jälkeen ruumis upotettiin suonsilmäkkeeseen.
Todennäköistä on, ettei miestä tapettu sattumanvaraisesti. Tappajien motiiveja ei kuitenkaan tunneta. Surmatavan monimutkaisuus ja ruumiin upottaminen suohon viittaisivat kuitenkin siihen, että Lindow’n mies oli ihmisuhri. Miehen tappotapa viittaisi siihen, ettei uhrille haluttu tuottaa ylimääräisiä kärsimyksiä. Mies oli nimittäin menettänyt tajuntansa päähän kohdistuneiden iskujen jälkeen. Mies saattoi olla vapaaehtoinen uhri, mutta sitä ei pystytä todistamaan. Miehen vatsasta löytyi mistelin siitepölyhiukkasia, ja misteli puolestaan liitetään usein druideihin. Siksi onkin arveltu, että uhraus olisi liittynyt druidien johtamiin uskonnollisiin menoihin.
Mussalon koulu
Mussalon koulu on peruskoulu Kotkassa Mussalon saarella. Koulussa toimivat yleisopetuksen vuosiluokat 1–5. Koulussa toimii myös erityisluokkia.
Mussalon koulu sijaitsee Mussalon liikuntahallia vastapäätä.
Koulutilat
thumb|Mussalon entinen koulu. Mussalon kansakoulu aloitti toimintansa vuonna 1902. Koulurakennus valmistui vuonna 1903, ja sitä laajennettiin vuonna 1923. Mussalon saaren suoraan Kotkansaareen yhdistävä Norssalmen silta valmistui 1980-luvulla, ja seurauksena Mussaloon syntyi runsaasti uutta asutusta ja Mussalon koulun oppilasmäärä kasvoi huomattavasti. Mussaloon rakennettiin tällöin uusi koulu eri paikkaan kuin vanha koulurakennus. Vanha puukoulu sijaitsee vanhan Etukylän alueella Suojakalliontiellä (60.45456°N, 26.88811°W), vanhassa koulussa toimi Kymijoen 4H-Yhdistyksen iltapäiväkerho vuoteen 2011 asti. Nykyisin vanha puukoulu on yksityisessä omistuksessa.
Aiheesta muualla
60.45617°N, 26.88281°W
Billy Rose
pienoiskuva|Billy Rose (oik.) [[David Ben-Gurionin vieraana vuonna 1960.]] William Samuel Rosenberg (6. syyskuuta 1895 New York – 10. helmikuuta 1966 Jamaika), paremmin tunnettu nimellä Billy Rose, oli yhdysvaltalainen Broadway-sanoittaja, tuottaja ja teatterinomistaja. Hän sanoitti 1920-luvulta 1950-luvulle jatkuneella urallaan 11 Broadway-produktiota ja monista hänen sanoittamistaan kappaleista tuli ajan populaarimusiikin hittejä. Rosen sanoittamiin kappaleihin kuuluvat muun muassa ”Me and My Shadow” (1927), ”Without a Song” (1929), ”More Than You Know” (1929) ja ”It’s Only a Paper Moon” (1933).
Rose järjesti akvakadeiksi kutsuttuja suuren mittakaavan uinti- ja lauluesityksiä vuoden 1939 New Yorkin maailmannäyttelyyn ja seuraavan vuoden Golden Gate International Expositioniin San Franciscossa. Hän omisti New Yorkissa useita ravintoloita ja yökerhoja ja hankki 1950–1960-luvuilla omistukseensa myös kaksi teatteria.
Billy Rose oli naimisissa viidesti. Yksi hänen vaimoistaan oli näyttelijä-laulaja Fanny Brice. Rose kuoli keuhkokuumeeseen helmikuussa 1966 Jamaikalla sijaitsevassa loma-asunnossaan.
Vuonna 1970 Rose valittiin postuumisti Songwriters Hall of Fameen.
Niklas Mannfolk
Niklas Jan Anders Mannfolk (s. 16. heinäkuuta 1984 Valkeakoskella) on suomalainen poliitikko. Hänet valittiin Suomen ruotsalainen kansanpuolueen (RKP) varapuheenjohtajaksi vuonna 2014.
Mannfolk oli RKP:n nuorisojärjestön Svensk Ungdomin puheenjohtaja. Hän aloitti tehtävässä toukokuussa 2012, voitettuaan liittokokouksen äänestyksessä vastaehdokkaansa Daniela Holmin äänin 45–27. Vuonna 2013 hänet valittiin toiselle kaudelle. Hänen seuraajanaan aloitti Ida Schauman vuonna 2014. Ennen puheenjohtajuuttaan Mannfolk toimi Turun kauppakorkeakoulun ylioppilaskunnan puheenjohtajana 2008-2009, Turun yliopiston ylioppilaskunnan puheenjohtajana 2009-2011, sekä Liberaalit Opiskelijat LSK:n liittohallituksessa vuonna 2010.
Mannfolk kirjoitti ylioppilaaksi keväällä 2004 Turun Luostarivuoren lukiosta ja suoritti asepalveluksensa Porin Prikaatissa sekä Parolan Panssarikoulussa 2004-2005. Syksystä 2005 Mannfolk opiskeli Turun kauppakorkeakoulussa pääaineenaan kansainvälinen liiketoiminta ja sivuaineinaan logistiikka ja yritysjuridiikka. Hän valmistui kauppatieteiden maisteriksi keväällä 2012. Vuosina 2008–2009 hän toimi Turun kauppakorkeakoulun hallituksen jäsenenä.
Mannfolk toimi 2010–2012 Turun kaupungin lukio- ja ammattiopetuslautakunnan jäsenenä, sekä sen ruotsinkielisen jaoston puheenjohtajana. Vuoden 2012 kunnallisvaalien jälkeen Mannfolk istuu Turun kaupungin tarkastuslautakunnassa. Eduskuntavaaleissa vuonna 2011 Mannfolk keräsi Varsinais-Suomen vaalipiirissä 812 ääntä, ja kunnallisvaaleissa 2012 100 ääntä. Eduskuntavaalien jälkeen hän työskenteli vuoden puolustusministeri Stefan Wallinin maakunta-avustajana, mutta erosi tehtävästään tullessaan valituksi Svensk Ungdomin puheenjohtajaksi. Vuonna 2008 Mannfolk oli työharjoittelussa Euroopan parlamentissa MEP Henrik Laxin toimistossa.
Syyskuussa 2015 Mannfolk aloitti RKP:n lehdistöpäällikkönä. Tätä ennen hän oli työskennellyt analyytikkona Milttonilla. .
Ernst Röhm
Ernst Julius Röhm (28. marraskuuta 1887 München – 1. heinäkuuta 1934) oli ensimmäisessä maailmansodassa kunnostautunut saksalainen upseeri, joka muistetaan kansallissosialistisen puolueen Sturmabteilung-taistelujärjestön eli SA:n johtajana. Röhm surmattiin niin kutsutussa pitkien puukkojen yön verilöylyssä, koska hänet lavastettiin Adolf Hitleriä vastaan suunnatun vallankaappauksen suunnittelijaksi.
Varhaiset vuodet
Ernst Röhm suoritti 1906 ylioppilastutkintonsa Maximiliansgymnasiumissa Münchenissä. Tämän jälkeen sotilasurasta haaveillut Röhm ilmoittautui Baijerin armeijaan, jossa hänestä tuli alikersantti. Vuonna 1907 hän aloitti upseerikoulun, ja 1908 hänestä tuli upseeri. Ensimmäisessä maailmansodassa hänestä tuli komppanianvääpeli 10. baijerilaisessa jalkaväkirykmentissä, joka palveli länsirintamalla. Röhm haavoittui rintamalla kolmasti, ensimmäinen haavoittuminen turmeli hänen kasvojaan ja repi palasen nenäluuta. Urheudestaan Röhm sai muiden muassa 1. luokan rautaristin. Haavoituttuaan kolmannen kerran Verdunissa Röhm kutsuttiin pois rintamapalveluksesta. Hänestä tuli 12. baijerilaisen jalkaväkirykmentin esiupseeri. Tässä toimessaan hän osoittautui erinomaiseksi organisaattoriksi, erityisesti kesän 1918 kaoottisen perääntymisvaiheen aikana.
Sodan päätyttyä Röhm liittyi 1919 Franz Ritter von Eppin perustamaan sotilasjärjestöön, ”Freikorps Eppiin”. Sodan jälkeen syntyneet Freikorpsit olivat suojeluskuntien tapaisia vapaaehtoisten miesten perustamia sotilasjärjestöjä, jotka olivat konservatiivisia tai oikeistolaisia. Freikorps Epp osallistui muiden muassa lyhytikäisen ”Baijerin neuvostotasavallan” veriseen kukistamiseen. Heinäkuussa 1919 Freikorps Epp liitettiin osaksi Baijerin 7. divisioonaa. Röhm sai tässä yhteydessä tehtäväkseen koota puolisotilaallisten järjestöjen hallussa olleet asevarastot, jotka Versailles’n rauhansopimus oli kieltänyt, ja toimittaa ne valtakunnanarmeijan varastoihin. Röhm työskenteli myös sotilastiedustelussa.