cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Patriarkka
Katolisessa kirkossa
Heistä on erotettava kolme Rooman kirkon yhteen unioitua Idän kirkkoa, joiden johtajat myös käyttävät patriarkan arvonimeä. Heille kyseessä ei ole pelkkä arvonimi, vaan he ovat paikalliskirkkojensa johtajia, jotka tosin tunnustavat paavin yliherruuden. Näitä Idän patriarkkoja on kolme: Antiokian syyrialais-katolilaisen kirkon patriarkka, Antiokian maroniittikirkon patriarkka ja Aleksandrian koptikirkon patriarkka. Näiden virkojen haltijoilla on Rooman kirkon kardinaalikollegiossa yleensä kardinaalipiispan arvo.
Mormonikirkossa
Mormoneilla patriarkka vastaa evankelistaa.
Capoterra
Capoterra on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella. Kunnassa on arviolta 23 592 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 68,49 neliökilometriä. Se sijaitsee 54 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
ADIZ
ADIZ on ilmapuolustuksen tunnistusvyöhyke.
Kivatsu
62.26806°N, 33.98028°W thumb|270px|Kivatsu. Kivatsu (lyydiksi Kivačunkosk) on 10,7 metrin korkuinen vesiputous Suununjoessa Karjalan tasavallan Kontupohjan piirissä. Koski on neliportainen ja se on Euroopan toiseksi korkein tasankoseudun vesiputous. Se on paikallinen matkailunähtävyys. Putousten tuntumaan perustettiin vuonna 1931 Kivatsun luonnonpuisto. Siellä on vanhoja ikimäntyjä, joista osa on 200–300-vuotiaita. Karjalan tasavallassa on toki tätäkin korkeampia koskia.
Konthyle
Konthyle oli antiikin aikainen alun perin Pandionis-fyleen kuulunut Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen demos. Se kuului fylen mesogeios-trittykseen eli Attikan sisämaa-alueen demoksiin.
Konthyle sijaitsi Attikan itäosassa. Se sijoitetaan kaakkoon nykyisestä Spátan kaupungista, joka sijaitsee Mesógeian tasangolla.
Demos perustettiin Kleistheneen uudistuksessa arkaaisen kauden lopulla vuonna 508 eaa. Tuolloin sen alkuperäinen fyle eli ”heimo” oli Pandionis ja sillä oli yksi edustaja Ateenan bulessa eli neuvostossa. Myöhemmin hellenistisellä kaudella demoksissa tapahtui muutoksia, ja niiden seurauksena demos kuului vuodesta 224/223 eaa. Ptolemais-fyleen. Demoksen kansalaisesta käytettiin demonyymiä Konthyleus tai Konthylidēs.
Aleksandria
Aleksandria (, al-Iskandariyya; kopti, Rakotə) on kaupunki Egyptissä Välimeren rannalla, kannaksella, joka erottaa Välimeren murtovetisestä Mariout-järvestä, aivan Niilin suistossa. Aleksandria on saanut nimensä Aleksanteri Suuren mukaan, joka perusti kaupungin tammikuussa 331 eaa.
Aleksandria on nykyisin Egyptin toiseksi suurin kaupunki Kairon jälkeen, jonka merkitys kaiken aikaa vain kasvaa. Uusi Aleksandrian kirjasto, Bibliotheca Alexandrina, houkuttelee kävijöitä edeltäjänsä tavoin ympäri maailmaa. Euroopan ja Välimeren maiden kulttuurien väliseen dialogiin kannustavan Anna Lindh -säätiön päämaja on myös sijoitettu Aleksandriaan.
Ilmasto
Aleksandrian ilmasto on kuiva Välimeren ilmasto, jota leimaavat lauhat ja sateiset talvet sekä erittäin kuivat kesät. Tammi- ja helmikuu ovat viileimmät kuukaudet lämpötilojen vaihdellessa noin 8 °C:n ja 18 °C:n välillä. Heinä- ja elokuu ovat kuumimmat ja kuivimmat kuukaudet lämpötilojen vaihdellessa noin 22 °C:n ja 30 °C:n välillä. Touko- ja lokakuun välisenä aikana Aleksandriassa ei sada lähes lainkaan. Suurimmat sateet saadaan marras- ja huhtikuun välisenä aikana, jolloin sataa yhteensä noin 180 millimetriä. Vuosittainen sadanta Aleksandriassa on noin 190 millimetriä. Egyptin olosuhteissa viileät kesät tekevät Aleksandriasta houkuttelevan matkakohteen.
Historia
pienoiskuva|vasen|upright=0.68|[[Pompeiuksen pylväs, Aleksandria.]]
Antiikki
Aleksanteri Suuri perusti Aleksandrian vuonna 331 eaa. Aleksanteri Suuren pääarkkitehti hankkeelle oli kreikkalainen Deinokrates. Aleksandrian oli tarkoitus toimia Naukratiin seuraajana Egyptin hellenistisenä keskuksena sekä toimia linkkinä Kreikan ja hedelmällisen Niilin laakson välillä. Joitakin kuukausia Aleksandrian perustamisen jälkeen Aleksanteri Suuri lähti Egyptistä, eikä koskaan palannut kaupunkiinsa. Aleksanteri Suuren kuoleman jälkeen hänen ruumiinsa sijoitettiin aluksi kultaiseen sarkofagiin, joka oli tarkoitus viedä Makedonian valtakuntaan. Lopulta Ptolemaioksen vaikutuksesta se päätyi kuitenkin Aleksandriaan. Egyptissä Aleksanterin ruumista kävi satoja vuosia myöhemmin katsomassa muun muassa Rooman ensimmäinen keisari Augustus. Sadassa vuodessa Aleksandriasta tuli maailman suurin kaupunki, ja joitakin satoja vuosia eteenpäin se oli toiseksi suurin heti Rooman jälkeen.
Kaupunki oli perustettu vähän matkan päähän eräästä Niilin suurimmasta suuhaarasta, pitkälle niemimaalle, joka sulki sisäänsä neljä eri satamaa. Merkittävimmän eli ”suuren sataman” vierellä oli lujasti linnoitettu ja muurilla muusta kaupungista erotettu osa Brykheion. Siellä seisoi meren rannalla suuri kuninkaallinen palatsi. Vähän matkan päässä siitä, samoin meren rannalla, oli Aleksanterin hautarakennus, sekin suuren palatsin kaltainen. Lähimmässä viereisessä kaupunginosassa kohosi komea Serapeion, temppelirakennus, pyhitetty muinaisegyptiläiselle jumalalle Serapiille, jonka palvominen nyt oli yhteistä helleniläisille ja egyptiläisille. Kauimpana lännessä sijaitsi hautakaupunki eli nekropolis, kallioihin hakattuja katakombeja sekä niiden yhteydessä palsamoimista varten tarkoitetut rakennukset.
Aleksandria ei ollut ainoastaan hellenistisen maailman mahtavimpia kaupunkeja, mutta myös koti aikansa suurimmalle juutalaisyhteisölle. Suuren sataman vieressä sijaitsi juutalainen kaupunginosa. Aleksandrialaista syntyperää on myös Vanhan testamentin kreikkalainen käännös nimeltään Septuaginta. Aleksandria oli ensimmäisinä vuosisatoina jaa. koptilaisen kirkon suurin keskus. Ptolemaioksen hallitsijasuku piti kaupungin hallinnassa sekä kehitti Aleksandrian kirjaston hellenistisen maailman johtavaksi tiedon keskukseksi. Kirjastossa ja sen ulkopuolella olevassa Serapeionin temppelissä säilytettiin valtavat noin 400 000–700 000 kirjakääröä, jotka oli kerätty kaikkialta tunnetusta maailmasta ja käsitti siis suunnattoman määrän tietoa antiikin ajasta. Palo vuonna 47 eaa. tuhosi kuitenkin kirjaston ja temppeli hävitettiin v. 391 jaa.
Ptolemaioksen hallinnan alla ylläpidettiin jakoa kaupungin eri ryhmien, kreikkalaisten, juutalaisten sekä egyptiläisten välillä. Tästä jaosta johtui huomattava osa myöhemmästä poliittisesta turbulenssista, joka alkoi Ptolemaios IV Filopatorin (hallitsi 221–204 eaa.) vallan alla. Myös Ptolemaios VIII Euergetes II Fyskonin (hallitsi 144–116 eaa.) vallan aikaa leimasi sisäiset konfliktit.
Ensimmäiset Ptolemaiokset olivat suuria taiteen ja tieteen suosijoita. Heidän suojissaan kehittyi Aleksandriassa huomattava sivistystaso, jossa itämaiset perinteet sekoittuivat yhteen helleniläisen kanssa. Rakennusmestarit ja kuvanveistäjät täyttivät kaupunkia temppeleillä ja palatseilla, patsailla ja muilla kuvilla. Kreikkalaisen kauneusperinteen ohella ilmeni kaupunkikuvassa egyptiläinen suuri monumenttirakentamisen perinne. Samalla kukoisti aleksandrialainen runous ja tieteellinen tutkimus. Ptolemaios II perusti tutkimuslaitos Museionin, joka kohosi lähelle hallituspalatsia. Siellä tekivät työtään joukko oppineita miehiä. Heitä varten koottiin suuri Aleksandrian kirjasto, jota säilytettiin osaksi Museionissa ja osaksi myös Serapeionissa. ”Seitsemälläkymmenellä tulkitsijalla” käännätettiin Vanhan testamentin kirjat heprean kielestä kreikaksi. Paljon hieroglyfikirjoituksia koottiin muinaisegyptiläisen pappissivistyksen ajoilta. Tunnettuja tutkijoita oli muun muassa Manetho, joka tutki Egyptin vanhinta historiaa, Eratostenes, eräs tähtitieteen perustajista, ja Eukleides, joka kirjoitti geometrian oppikirjan, jota käytettiin vielä 1900-luvullakin.
Bobby Zamora
Robert Lester "Bobby" Zamora (s. 16. tammikuuta 1981 Lontoo) on englantilainen jalkapalloilija, joka viimeinen seura oli Englannin Valioliigaa pelaavaa Brighton & Hove Albion. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä.
Taustaa
Bobby aloitti ammattilaisuransa kaudella 1999–2000 Bristol Roversissa, jossa hän ehti pelata 4 ottelua ennen kuin siirtyi Bath Cityyn. Bathissa Bobby teki 8 maalia kuudessa ottelussa ennen kuin siirtyi lainalle Brighton & Hove Albion FC:hen. Kuuden lainaottelun jälkeen Albions osti Zamoran pelaajaoikeudet 100 000:lla punnalla. Kolmen kauden ja 70 maalin jälkeen Tottenham osti Zamoran 1,5 miljoonalla punnalla. Kaudet 2004–2008 Zamora on pelasi West Hamissa. Kaudeksi 2008–2009 Zamora siirtyi Fulhamiin yhdessä joukkuekaverinsa John Paintsilin kanssa. Kaupan arvo oli 6,3 miljoonaa puntaa. Zamora siirtyi Queens Park Rangersiin tammikuun 2012 siirtoikkunan viimeisen tunnin aikana. Hänen sopimuksensa oli kahden ja puolen vuoden mittainen. Zamora siirtyi Brighton & Hove Albion riveihin 2015.
Aleksandria
Myöhempi historia
Aleksandria näytteli roolia Napoleonin hyökkäyksessä Egyptiin vuonna 1798. Ranskalaiset joukot hyökkäsivät kaupunkiin heinäkuussa, ja Aleksandria pysyi ranskalaisten hallussa kunnes britit valloittivat sen takaisin Aleksandrian taistelun yhteydessä toinen syyskuuta 1801. Mohammed Al, Ottomaanien Egyptin kuvernööri, aloitti jälleenrakentamisen 1810 ja vuoteen 1850 mennessä kaupunki oli saanut takaisin hieman entistä loistoaan. Vuonna 1882 brittien laivasto pommitti kaupunkia ja valloitti sen. Vuonna 1954 israelilaiset pommittivat kaupunkia, ja joitakin kuukausia myöhemmin Aleksandrian Mansheyya-tori toimi näyttämönä Gamal Abdel Nasserin epäonnistuneelle murhayritykselle.
Bobby Zamora
Taustaa
Zamora lopetti ammattilaisuransa Joulukuussa 2016.
Hevosenkenkärata
thumb|right|{{legend| Yellow| Sun}} {{legend| RoyalBlue| Earth}} {{legend|Magenta| [[(419624) 2010 SO16}}]] Hevosenkenkärata on erikoinen taivaankappaleen rata, joka on saanut nimensä siitä, että sopivasti valitussa koordinaatistossa sen muoto muistuttaa hevosenkenkää. Radan olemassaolon ennusti teoreettisesti Ernest William Brown vuonna 1911.
Teoriaa
thumb|3753 Cruithne liikkuu Maan suhteen hevosenkenkäradalla Hevosenkenkärata on periaatteessa normaali aurinkokeskinen ellipsirata, mutta jos sitä tarkastellaan koordinaatistossa, jota pyöritetään Aurinkoa kiertävän planeetan tahtiin, sen erikoinen hevosenkenkää muistuttava muoto tulee esiin. Hevosenkenkärata on erikoistapaus troijalaisradasta ja esiintyäkseen se vaatii radalla liikkuvan asteroidin lisäksi kahta suurempaa massakappaletta, joista toinen on keskustähti ja toinen sitä kiertävä planeetta. Tällainen systeemi muodostuu esimerkiksi Auringosta ja Maasta. Maasta katsoen hevosenkenkä ympäröi Maan rataa siten, että Maa jää aina kengän kärkien väliin.
Sitä milloin hevosenkenkärata tarkalleen ottaen voi esiintyä ei tunneta, mutta ainakaan tavallisten L4 ja L5 pisteitä kiertävien troijalaisasteroidien ratojen stabiilisuusehto ei näytä pätevän siihen. Hevosenkenkärata sijaitsee periaatteessa samassa kolmen kappaleen gravitaatiopotentiaalikuopassa kuin Lagrangen pisteet L4 ja L5, mutta esiintyy vain silloin, kun kuopan "syvyys" sallii asteroidin ohittaa Maasta katsottuna Auringon takana sijaitseva piste L3.
Hevosenkenkäradalla tapahtuvaan liikkeeseen liittyy kaksi toisistaan poikkeavaa aikaskaalaa. Koska hevosenkenkäradalla liikkuva asteroidi on lukittunut planeetan kanssa 1:1-resonanssiin sen kiertoaika keskustähden ympäri on käytännössä sama kuin planeetan kiertoaika. Toinen aikaskaala vastaa aikaa, joka kuluu yhden hevosenkengän kiertämiseen. Tämä vastaa Maan etäisyydellä tyypillisesti runsasta sataa vuotta.
Havainnot hevosenkenkäradasta
thumb|2002 AA29:n hevosenkenkärata 95 vuoden aikana Vuonna 1981, 70 vuotta radan teoreettisen ennustamisen jälkeen, Dermott ja Murray osoittivat, että Saturnuksen kuut Epimetheus ja Janus kiertävät toisiaan hevosenkenkäradoilla siten, että nämä kuut vaihtavat noin 50 v välein paikkoja (Tässä systeemissä "keskustähtenä" toimii siis planeetta Saturnus). Vuonna 1997 Wiegert, Innanen ja Mikkola osoittivat, että Aurinkoa kiertävä asteroidi 3753 Cruithne liikkuu Maan suhteen hevosenkenkäradalla. Vuonna 2002 sama osoitettiin asteroidille 2002 AA29. Armaghin observatorion tähtitieteilijät A. A. Christou ja D. J. Asher raportoivat 2010 uudesta löydöstä 2010 SO16, joka on Maa-Aurinko hevosenkenkärataa stabiilisti kiertävä asteroidi. Sen läpimitta on 200-400 metriä.
William Hanna
William Denby Hanna (14. heinäkuuta 1910 – 22. maaliskuuta 2001 ) oli yhdysvaltalainen animaatiofilmien tekijä, sarjakuvataiteilija, tuottaja ja Joseph Barberan yhteistyökumppani. Hanna-Barberan studio tuotti monia tunnettuja sarjakuvia ja animaatioita, joista tunnetuimmat olivat Tom ja Jerry, Kiviset ja Soraset, Jetsonit ja Scooby-Doo.
William Hanna oli amerikanirlantilaisten vanhempien lapsi, joka syntyi Melrosessa Uuden Meksikon osavaltiossa Yhdysvalloissa. Hän pääsi vailla alan koulutusta töihin animaatioelokuvayhtiöön vuonna 1932. Vuonna 1939 hän aloitti yhteistyön Joseph Barberan kanssa. Heidän ensimmäinen yhteinen animaationsa Saapasjalkakissa sai Oscar-palkinnon lyhyiden animaatioiden sarjassa. Jo siinä esiintyi kuuluisa kaksikko Tom ja Jerry. Hanna ja Barbera tekivät Tomia ja Jerryä yhdessä seitsemäntoista vuoden ajan, ja saivat seitsemän Oscaria.
Suomalainen pop-levy
Suomalainen pop-levy on SIG-yhtyeen vuonna 2003 julkaistu albumi, joka jäi yhtyeen viimeiseksi studiolevyksi. Levyn julkaisi levy-yhtiö Norsu. Tunnettuja kappaleita ovat ”Tähtisadetta”, ”Näkinkenkä”, "Kesäsateisiin" ja ”Tuhannen ja yhden yön tarinat”, joka oli kultasingle.
Kalliojärvi (Orivesi, Lahnajärvenkulma)
Kalliojärvi on Pirkanmaalla Oriveden Lahnajärvenkulmalla sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 9,5 hehtaaria ja se on 650 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Se sijaitsee Lahnajärven koillispuolella. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata ja itärannassa avosuota.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Pääskylänjoen valuma-alueella (35.76), jonka Lahnajärven valuma-alueeseen (35.763) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 117,5 metriä mpy. Siihen on johdettu kolme suo-ojaa. Siihen laskee idästä Salmijärveltä tuleva valuma-alueen pääuoma, joka jatkaa pohjoisrannasta Lahnajärveen.
Fanikunta
Fanikunta eli fandom on jonkin tietyn asian, kuten kirjan, televisiosarjan tai urheilujoukkueen, kannattajista tai siitä pitävistä henkilöistä muodostuva yhteisö tai ryhmä. Tietyn asian fanikuntaan kuuluvat henkilöt voivat fanituksen kohteena olevan asian seuraamisen lisäksi esimerkiksi kirjoittaa (fanitarinat eli fanifiktiot, ), piirtää tai tehdä videoita fanituksen kohteeseen liittyen. Fanikunnalla voi olla erilaajuisia tapaamisia, joissa tavataan muita samaan fanikuntaan kuuluvia ihmisiä. Tapaamiset voivat vaihdella kokoluokaltaan muutamien samassa kaupungissa asuvan henkilön tapaamisesta suureen tapahtumaan, kuten coniin, jonne saapuu osallistujia eri puolilta maailmaa. Samaan fanikuntaan kuuluvien henkilöiden yhteydenpito on nykyaikana yksinkertaista Internetissä, jossa fanikunnalla voi olla yksi tai useampia omia keskustelufoorumeita. Internet, sosiaalinen media sekä suoratoistopalvelut ovat luoneet faniyhteisölle nykyaikaisen kasvualustan. Jotkut tiettyyn fanikuntaan kuuluvat henkilöt keräilevät fanituksen kohteena olevaan asiaan liittyviä tavaroita tai esineitä.
Fanikunnan ominaisuuksia
Fanikunnissa ei ole yleisesti johtaja a. Ne voivat haarautua eri alajaostoihin, kuten jalkapallojoukkueiden fanit, kansainväliset fanikunnat sekä maan tai kaupungin sisäiset fanikunnat. Fanikunnalla ja sen jäsenillä voi olla oma nimi - tämä on yleistä etenkin musiikkimaailmassa. Fanikunnan piirteisiin vaikuttavat monet tekijät, kuten fanien affektiivisuus, toiminta, sosiaalisuus sekä yhteisö, fani-identiteetti ja faniuden kytkeytyminen populaarikulttuuriin. Fanikuntaa voi määritellä myös sukupuoli.
Affektiivisuus tarkoittaa yleistä mieltymystä. Lawrence Grossberg määrittää faniksi henkilön, joka on tehnyt affektiivisen sijoituksen hänelle tärkeään asiaan. Myös Henry Jenkinsin viittaa affektiivisuuteen. Affektiiviset kohtaamiset ovat keskeisiä yhteisöön liittoutumisen kannalta ja ylipäätään fanin ja fanikunnan identifioitumisen kannalta, sillä se määrittää sen, kenen kaltainen henkilö haluaa olla.
Henry Jenkinsin faniteoriassa osallisuus on läsnä. Fanikunnassa kokeneemmat fanit siirtävät tietojaan ja taitojaan aloittelijoille, eli fanikunnissa tapahtuu niin sanottua epävirallista mentorointia. Fanikunnissa jäsenet uskovat, että heidän osallisuudellaan on merkitystä sekä he tuntevat keskenään yhteenkuuluvuutta. Fani ei ole vain esimerkiksi sarjaa katsova, vaan hän hankkii tietoa fanituksensa kohteesta. Tällaista tietoa fani voi hakea juuri fanikunnasta epävirallisen mentoroinnin avulla. Lisäksi fanikuntaan kuuluminen voi vahvistaa identiteettiä. Jenkins (1992) peräänkuuluttaa faniyhteisön merkitystä fani-identiteetin omaksumisessa. Faniuteen liittyy siis kollektiivisen identiteetin omaksumista sekä liittoutumista yhteen muiden fanien kanssa.
Pekka Ketonen
Rauno Pekka Juhani Ketonen (s. 9. kesäkuuta 1961 Helsinki) on suomalainen näyttelijä.
Ketosen merkittävin rooli näyttelijänä on upseeri Jorma Kariluodon rooli Rauni Mollbergin Väinö Linna-filmatisoinnissa Tuntematon Sotilas (1985). Tämän lisäksi hänellä on ollut pieni rooli muun muassa Heikki Partasen elokuvassa Ramses ja unet (1982), sekä niin ikään Rauni Mollbergin ohjaamassa elokuvassa Ystävät, toverit (1990).
Decimomannu
Decimomannu on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella. Kunnassa on arviolta 8 133 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 27,72 neliökilometriä. Se sijaitsee 10 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Kopros
Kopros oli antiikin aikainen Hippothontis-fyleen kuulunut Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen demos. Se kuului fylen paralia-trittykseen eli Attikan rannikkoalueiden demoksiin.
Kopros sijaitsi Attikan länsiosassa. Se sijoitetaan suunnilleen Eleusiin demoksen ja nykyisen Elefsínan kaupungin itäpuolelle.
Demos perustettiin Kleistheneen uudistuksessa arkaaisen kauden lopulla vuonna 508 eaa. Sillä oli kaksi edustajaa Ateenan bulessa eli neuvostossa. Demoksen kansalaisesta käytettiin demonyymiä Kopreios.
Solomon Mutswairo
Solomon Mangwiro Mutswairo (26. huhtikuuta 1924 Rhodesia – marraskuu 2005 Zimbabwe) oli zimbabwelainen kirjailija. Hän julkaisi sekä proosaa että runoutta.
Mutswairo varttui Sambiassa, opiskeli eteläafrikkalaisessa Fort Haren yliopistossa ja suuntautui sitten uralle opettajana. Hän myös kehitti opetushallintoa ja perusti liiton kielen kehityksen tueksi. Vuonna 1960 Mutswairo lähti Yhdysvaltoihin Fulbright-stipendin turvin. Hän sai useita maisterin arvoja ja vuonna 1979 tohtorinarvon Howardin yliopistosta. Heinäkuussa 1981 hän palasi kotimaahansa, joka oli jo itsenäistynyt Zimbabwen nimellä.
Mutswairon Feso (1956/1957; englanniksi 1974 ) on ensimmäinen šonankielinen romaani. Mutswairo myös kirjoitti sanat Zimbabwen kansallislauluun Simudzai Mureza WeZimbabwe. Teokseensa Tagutapadare: Poems for children (1982) hän keräsi kansanperinteestä šonankielisten lastenlaulujen sanoja.
Licensed to Ill
Licensed to Ill on Beastie Boysin esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 1986.
Licensed to Ill oli ensimmäinen rap-albumi, joka nousi Yhdysvaltojen The Billboard 200 -listan sijalle 1. Se oli Columbia Recordsin nopeimmin myynyt esikoisalbumi siihen mennessä, ja sitä on myyty yli viisi miljoonaa kappaletta. Vuonna 1998 albumi sijoittui listalle ”The Source Magazine's 100 Best Rap Albums” (Source-lehden 100 parasta rap-albumia.
Albumin nimen piti alun perin olla Don't Be A Faggot, mutta Columbia Records ei suostunut julkaisemaan levyä sillä nimellä ja pakotti Russell Simmonsin (yhtyeen manageri ja Def Jam Recordingsin johtaja) pyytämään yhtyettä muuttamaan nimeä.
Listasijoitukset
Albumi
Singlet
Diamagnetismi
thumb|250px|right|Pala [[Pyrolyyttinen hiili|pyrolyyttistä hiiltä levitoi neodyymi-kestomagneettikuutioiden päällä.]] Diamagnetismi on kaikilla materiaaleilla esiintyvä magnetismin muoto, joka ilmenee vain, kun materiaaliin vaikuttaa ulkoinen magneettikenttä. Klassisessa fysiikassa ilmiön voidaan selittää johtuvan aineen elektronien liikeratojen muutoksesta ulkoisen magneettikentän vaikutuksesta. Diamagneettinen aine pyrkii hylkimään ulkoista magneettikenttää.
Ferromagneettisissa aineissa ja muilla tavoin magneettisissa aineissa diamagneettisuus on useita kertalukuja heikompi ilmiö kuin muiden magnetismin muotojen aiheuttama magneettinen vaste ulkoiseen magneettikenttään. Tästä syystä diamagneettisiksi sanotaankin vain niitä aineita, jotka eivät ole muilla tavoin magneettisia.
Diamagneettisten aineiden magneettinen suskeptibiliteetti \chi_m\, on alle nollan ja suhteellinen permeabiliteetti μr alle yhden kaavan \chi_m\,=μr-1 mukaisesti.
Esimerkiksi veden magneettinen suskeptibiliteetti \chi_m\, = −9,05 × 10−6. Pyrolyyttinen hiili on erityisen voimakas diamagneetti ja yhdessä tasossa sen suskeptibiliteetti voi olla jopa \chi_m\, = −400 × 10−6.
Suprajohteiden voidaan katsoa olevan täydellisiä diamagneetteja (\chi_m\, = −1), sillä ne eivät päästä ulkoista magneettikenttää sisälleen, kuten havaitaan Meissnerin ilmiössä. Suprajohteiden tapauksessa puhutaankin superdiamagnetismista.
Kuru (tauti)
Kuru eli naurutauti on vain Papua-Uudessa-Guineassa tavattu aivosairaus, joka on nykytiedon mukaan parantumaton. Se on prionisairaus, joka löydettiin 1900-luvun puolivälissä. Tauti levisi fore-heimon keskuudessa, jolla oli tapana syödä osa kuolleiden jäsentensä ruumiista. Myöhemmin sairauden todettiin johtuvan juuri tästä perinteestä. Vuonna 2009 tehtiin kuitenkin havainto, että osa fore-heimon jäsenistä oli kehittynyt immuuniksi sairaudelle. Sairauden tavallisia oireita ovat vapina, kaatuilu ja tahattomat naurunpyrskähdykset. Taudin nimi tulee foren kielen vapinaa tarkoittavasta sanasta ”kuru”.
Kuru oli yleisimmillään 1950- ja 1960-luvuilla. Siihen kuoli vuosittain yli 200 ihmistä. Suurin osa kuolleista oli naisia ja lapsia. Miehet söivät pääsääntöisesti kuolleen lihan, naiset ja lapset söivät aivot. Vainajan syöminen oli osa hautajaisseremoniaa.
Taudin mekanismi liittyy läheisesti eläimillä esiintyvään hullun lehmän tautiin ja sen ihmisillä esiintyvään muotoon Creutzfeldt–Jakobin tautiin.
Tutkimukset
Kurua alettiin tutkia 1950-luvulla, kun huomattiin, että sitä esiintyy syrjäisellä alueella vain yhden heimon alueella. Tutkijat havaitsivat, että kyseessä on aikaisemmin tieteelle kuvaamaton sairaus. Vuosien mittaan tutkimukset eivät edenneet, kunnes vuonna 1962 tutkijat Michael Alpers ja Daniel Carleton Gajdusek alkoivat tutkia sitä yhdessä. He kiinnittävät huomiota lampailla esiintyvään skrapiin. Eläimen aivotaudin ei kuitenkaan tiedetty siirtyneen ihmisten aivoihin.
Tutkijat yrittivät osoittaa, että myös kuru on tarttuva aivosairaus. Kuruun kuolleen tytön aivoista otettiin näyte, joka vietiin Yhdysvaltoihin tartuntakokeilua varten. Siellä aivokudosta ruiskutettiin kahden simpanssin aivoihin, ja kahden vuoden kuluttua simpanssit saivat oireita tartunnasta. Ihmisen rappeuttava aivosairaus oli ensimmäisen kerran osoitettu tarttuvaksi. Havainto julkaistiin helmikuussa 1966.
Tutkijat eivät kuitenkaan tienneet taudin leviämistapaa eivätkä sitä, miksi sitä esiintyi vain fore-heimolla. Väestölaskennasta kävi ilmi, että vuoden 1960 jälkeen syntyneet lapset olivat lakanneet sairastumasta tautiin. Kun tutkittiin muutoksia heimon elintavoissa, havaittiin, että ihmissyönti oli lakannut Australian siirtomaavallan käyttöön ottamien ihmissyönnin kieltävien lakien ja kristittyjen lähetyssaarnaajien työn tuloksena, ja tartuntatapa oli näin hävinnyt.
Vainajien syöminen liittyi heimon hautajaisseremoniaan. Vainajan ruumis poltettiin, ja se syötiin vainajan hengen vapauttamiseksi. Kun vain lähisukulaiset söivät vainajan lihaa, kuru ei levinnyt heimon ulkopuolelle.
Tutkijat halusivat vielä selvittää, mistä kuru oli saanut alkunsa. Antropologi Shirley Lindenbaumin avulla selvitettiin, että tauti on ilmeisesti peräisin 1900-luvun alusta. Simpanssikokeella havaittiin, että Creutzfeldt–Jakobin taudilla ja kurulla on yhtäläisyyksiä. Ilmeisesti yhden ihmisen aivoissa oli tapahtunut spontaani muutos, josta epidemia oli alkanut.
João Mamede Filho
João Mamede Filho (s. 21. elokuuta 1951) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hän liittyi konventuaaleihin fransiskaaneihin 20. helmikuuta 1974, ja hänet vihki papiksi Cláudio Hummes 21. huhtikuuta 1978. Hänet nimitettiin 26. huhtikuuta 2006 São Paulon arkkihiippakunnan vihkipiispaksi ja Aquae Albae in Mauretanian titulaaripiispaksi. Piispaksi vihkiminen suoritettiin 1. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Hummes, jota avustivat Fernando Mason ja Carmo João Rhoden.
24. marraskuuta 2010 Mamede Filho sai nimityksen Umuaraman hiippakunnan piispaksi.
Laivanupotus
thumb|Esimerkkipeli. Laivanupotus, joka tunnetaan myös nimillä shippaus, merisotapeli ja laivastopeli, on kahden pelaajan lautapeli, jossa tarkoituksena on tuhota vastustajan laivasto. Vaikka peli sopii pelattavaksi kynällä ja (ruutu)paperilla, sen saa myös lautapeliversiona ja tietokonepelinä.
Pelaaminen
Peliä pelataan kahdella pelialueella joka kumpikin on jaettu 10*10 ruutuun. Vaakariviin merkitään kirjaimet A-J ja pystyriviin numerot 1-10. Peli aloitetaan sijoittamalla oikeanpuoleiseen ruudukkoon omat laivat jotka ovat:
tai esimerkiksi
Laivat eivät saa koskettaa toisiaan kuin kulmittain, eivätkä ne myöskään voi olla vinottain. (Joissain säännöissä ei sallita kulmittain koskemistakaan, toisissa taas ei kosketusrajoituksia ole.) Pelaajat eivät saa nähdä toistensa laivastoja. Kun kumpikin pelaaja on asettanut laivansa peli alkaa. Vuorotellen kumpikin pelaaja ilmoittaa sen ruudun koordinaatit johon haluaa ampua, kuten F-5, jonka jälkeen toinen pelaaja ilmoittaa osuiko ammus. Joissain säännöissä osumasta saa lisävuoron.
Kun laivan jokaiseen ruutuun on osunut ammus, laiva uppoaa. Silloin laivan menettänyt pelaaja ilmoittaa laivan uponneen. Vasemmanpuoleiseen ruudukkoon pelaaja merkitsee ampumansa ammukset. Jos ammus on osunut, merkitään rasti. Jos ammus menee ohi, merkitään ympyrä. Kun pelaajan omaan laivaan osuu, osumakohta merkitään piirtämällä siihen rasti. Vastustajan laivan upottua kannattaa merkitä sen ympärille ympyrät, koska sen lähellä ei voi olla laivaa.
Pelin voittaa pelaaja, joka ensimmäisenä upottaa vihollisen koko laivaston.
Eri versioita
Peliin voidaan myös ottaa useampia laivoja, mutta silloin myös pelialueesta pitää tehdä suurempi.
Peliä voi myös pelata siten, että ammutaan kolme laukausta kerrallaan. Silloin pitää sopia ilmoitetaanko erikseen että mikä osui ja mikä ei, kuten esimerkiksi F-5 osui, E-3 ja E-4 eivät tai vain yksi osui, kaksi hutia.
Laivat voidaan sijoittaa tavallisesta pelistä poiketen koordinaatiston pisteisiin. Tällöin laivat voidaan piirtää ruutupaperin ruutujen väliin. Tämä versio korostaa pelin matemaattista luonnetta. Samalla vektori en käyttöä voi opetella ampumalla paikkavektoreilla.
Pikselinviilaajat
right|thumb|400px|Pikselinviilaajien strippi (#341) Pikselinviilaajat on vuosina 2001–2006 ilmestynyt suomalainen verkkosarjakuva.
Pikselinviilaajia käsikirjoittivat ja piirsivät Tuomo Pekkanen (299 strippiä) ja Antti Paajoki (234 strippiä). Kummatkin ovat syntyneet ja opiskelleet Jyväskylässä. Sarjakuvan julkaisuaikoihin Paajoki opiskeli Jyväskylän yliopistossa tietojärjestelmätiedettä ja Pekkanen toimi tietotekniikan ja fysiikan opettajana Vesilahden yläasteella.
Sarjakuvassa seikkaillaan nörttien maailmassa ja useimmat vitsit liittyvät tietotekniikkaan ja siitä johdettuihin sanaleikkeihin ja puujalkavitseihin. Sarjakuvan graafinen tyyli on kirjaimellisesti pikseli pikseliltä koneella "piirretty" verkkosarjakuva. Hahmot muistuttavat vanhojen tietokoneiden piirto-ohjelmilla piirrettyjä tikku-ukkoja, joka antaa sarjakuvalle tunnistettavan ulkonäön. Strippien resoluutio on matala, mutta niitä voi zoomata ohjelmallisesti Pikselinviilaajien sivulla.
Kōbō Abe
Kōbō Abe (, oikea nimi Kimifusa Abe, 7. maaliskuuta 1924 Tokio – 22. tammikuuta 1993) oli japanilainen kirjailija, valokuvaaja ja keksijä. Abe oli kansainvälisesti tunnettu kirjailija, jota on verrattu muun muassa Franz Kafkaan. Aben tuotantoon kuuluu romaaneja, novelleja ja näytelmiä. Häneltä on suomennettu kaksi romaania.
Charles Richet
Charles Robert Richet (25. elokuuta 1850 Pariisi – 4. joulukuuta 1935 Pariisi) oli ranskalainen Collège de Francessa työskennellyt fysiologi, joka on tunnettu työstään immunologian parissa. Richet sai vuonna 1913 Nobelin lääketieteen palkinnon anafylaksian eli äkillisen ja hengenvaarallisen allergisen reaktion tutkimuksista. Tutkimuksessaan hän injektoi ankeriaan verta koiriin ja löysi siten äkillisen allergiareaktion.
Immunologian lisäksi Richet oli kiinnostunut muun muassa yliluonnollisista ilmiöistä, pasifismista, ilmailusta ja rodunjalostuksesta. Hän harjoitti spiritualismia ja paranormaalien ilmiöiden tutkimusta. Hänen sanotaan nimenneen ektoplasman, jolla tarkoitetaan ainetta, jota syntyy henkimaailman materialisoituessa. Richet osallistui muiden tutkijoiden kanssa meedio Eusapia Palladinon istuntoihin.
Dualchi
Dualchi on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Nuoron maakunnassa. Kunnassa on arviolta 616 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 23,41 neliökilometriä. Se sijaitsee 321 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Salmijärvi (Orivesi, Lahnajärvenkulma)
Salmijärvi on Pirkanmaalla Orivedenä Lahnajärvenkulmalla ja osin myös Jämsässä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 3,9 hehtaaria ja se on 350 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Se sijaitsee Salmivuoren länsirinteen juurella loivassa soistuneessa painaumassa. Järvellä on korkeanvedenaikana salmimainen kapeikko, joka matalanveden aikana kuivuu kapeaksi ja jakaa lammen kahdeksi lammeksi. Sillä ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 800 metriä ja sen rannat ovat suota tai avosuota. Lammelle ei tule tietä. Jämsän ja Oriveden kuntaraja viistää järven pohjoisrantaa.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Pääskylänjoen valuma-alueella (35.76), jonka Lahnajärven valuma-alueeseen (35.763) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 121,0 metriä mpy. Siihen laskee valuma-alueen pääuoma, joka on juure ennen yhtynyt kahdesta metsäpurosta. Toinen saapuu yhtymäkohtaan etelästä Nuottijärvestä ja toinen koillisesta Haarajärvestä ja Peräjärvestä. Salmijärven laskuoja virtaa länteen Kalliojärveen.
Historiaa
Vuoden 1965 peruskartassa on laskuojan pohjoispuolelta raivattu pienialainen peltopalsta.
Loratsepaami
Loratsepaami on bentsodiatsepiineihin kuuluva lääkeaine. Suomessa loratsepaamia myydään valmistenimillä Lorazepam Macure, Lorazepam Orion ja Temesta. Loratsepaami on pääasiassa keskushermostoon vaikuttava rauhoittava PKV-lääke, ja se on luokiteltu huumausaineeksi. Loratsepaami tunnetaan myös nimellä "O-kloro-oksatsepaami".
Käyttöalueet
Loratsepaami on keskipitkävaikutteinen bentsodiatsepiini. Sitä käytetään erilaisiin jännitys- ja ahdistustiloihin, unettomuuteen ja rauhoitteena ennen kirurgisia leikkauksia. Loratsepaamia käytetään myös usein lievittämään akuutteihin psykoositiloihin liittyvää ahdistuneisuutta. Loratsepaami sopii myös epileptisten kohtausten hoitoon. Loratsepaamia käytetään katatonian eli asentojäykkyyden hoitamiseen.
Loratsepaamia voidaan annostella myös lihaksen- (IM) ja suonensisäisesti (IV).
Loratsepaamia käytetään erityisesti laitoksissa psykoottisuuteen ja kiihtyneisyyteen, myös ahdistukseen ja levottomuuteen. Tyypillisesti loratsepaamia annetaan 1 mg, joskus 2 mg kerralla.
Tyypillisesti tabletissa on 1 mg vaikuttavaa ainetta loratsepaamia. Sairaalakäytössä sitä saa myös 2,5 mg tabletteina. 1 mg tabletin voi puolittaa. Loratsepaamia ei suositella avohoitoon lääkkeiden väärinkäyttö potentiaalin ja riippuvuuden kehittymisen takia. Se on tyypillisesti sairaalalääke, erityisesti psykiatrisissa sairaaloissa.
thumb|Eri valmistajien loratsepaamivalmisteita
Haittavaikutukset
Loratsepaamin hyvin yleisiä haittavaikutuksia, useammalla kuin joka kymmenennellä käyttäjällä, ovat uneliaisuus, väsymys, ja uupumus, mitkä toisaalta voivat olla rauhoittavalle lääkkeelle toivottujakin vaikutuksia. Suhteellisen yleistä on lisäksi lihasheikkous ja koordinaatiokyvyn heikkous; myös masennusta on todettu. Harvinaisia ovat verenkuvan muutokset.
Loratsepaamin pitkäaikainen käyttö varsinkin suurilla annoksilla aiheuttaa riippuvuutta. Loratsepaami kiinnittyy 90-prosenttisesti proteiineihin, joten se pysyy aivoissa suhteellisen pitkään. Loratsepaamilla on elimistössä suhteellisen lyhyt puoliintumisaika, noin 14 tuntia, se aiheuttaa joillain potilailla pitkäaikaisen käytön jälkeen voimakkaampia vieroitusoireita kuin jotkin muut bentsodiatsepiinit. Vieroitusoireet ovat samankaltaiset kuin muillakin bentsodiatsepiineilla. Vieroitusoireiden välttämiseksi pitkään jatkunut käyttö tulee lopettaa lääkärin valvonnassa ja vähentämällä annosta vähän kerrallaan.
Loratsepaami saattaa aiheuttaa hengityslamaa, ja erityisesti yhteisvaikutus on merkittävä yhdessä alkoholin kanssa. Loratsepaami poistuu elimistöstä virtsateitse maksassa muodostuvina inaktiivisina metaboliitteina. Toisaalta lääke menee jossain määrin myös äidinmaitoon ja istukan kautta sikiöön, joten sen käyttö ei ole raskauden aikana suotavaa.
Prisma
Prisma tarkoittaa seuraavia asioita:
Paul Desmond
Dave Brubeckin kvartetin hajottua vuonna 1967 Desmond piti lyhyen tauon. Myöhemmällä urallaan hän soitti yhdessä muun muassa Gerry Mulliganin, Jim Hallin, Chet Bakerin ja Ed Bickertin kanssa. Desmond kuoli keuhkosyöpään vuonna 1977.
ITE-taide
pienoiskuva|ITE-taiteilija [[Martti Hömppi, Trio Pönttöpäät. Jätelaudoista koostettu veistoskokonaisuus esittää karikatyyrin suomalaisista poliitikoista.]] pienoiskuva|[[Veijo Rönkkönen|Veijo Rönkkösen Patsaspuistosta Parikkalassa. Joogaavia betoniveistoksia.]]
ITE-taide (lyhenne ITE, itse tehty elämä) on Suomessa tehtyä kouluttamattomien taiteilijoiden arjen ympäristöissä syntyvää taidetta. Outsider-taide on laajempi, kansainvälinen käsite, jolla tarkoitetaan taidemaailman käytäntöjen ulkopuolisuutta. Näitä käytäntöjä ovat esimerkiksi taidekoulutus, galleriamaailma ja apurahajärjestelmä.
ITE-taiteilijat ovat itseoppineita. Heillä ei ole koulutusta taiteen tekemiseen eivätkä he myöskään pidä ammattitaiteilijoita esikuvinaan tai tarvitse ohjausta ja harrastuspiirin tukea taiteen tekemisessä.
ITE-taide on nykykansantaidetta, joka eroaa kansantaiteesta sanoutumalla irti perinteisen kansantaiteen kollektiivisesta luonteesta, sekä perinnesidonnaisuudesta. ITE-taide korvaa ne yksilöllisellä taiteilijuudella ja omaperäisellä luovuudella. Perinteisen kansantaiteen edustaessa esteettisesti korkeatasoista käsityötä ITE-taide on kätevyyteen ja kekseliäisyyteen perustuvaa kansanomaista kuvataidetta.
Nimitys ITE tulee Veli Granön suomalaisen outsider-taiteen kartoitushankkeelleen vuonna 1999 antamasta nimestä itse tehty elämä. Lyhennelmän ITE keksi MSL:n kulttuurituottaja Raija Kallionen.
Teosten tunnusmerkkejä
ITE-taiteen teokset voivat olla veistoksia, maalauksia, piirroksia, käyttöesineitä, itse keksittyjä soittimia, puutarhoja, arkkitehtuuria, keksintöjä tai koristeltuja laitteita. ITE-taiteelle on tyypillistä teosympäristöjen rakentaminen. Teosympäristöt voivat koostua veistoksista, fantasia-arkkitehtuurista tai muusta ympäristön estetisoinnista. Teokset ovat yleensä paikkasidonnaisia eli ne rakennetaan ja suunnitellaan tiettyyn ympäristöön, jossa ne muodostavat teosryhmiä ja teemallisia kokonaisuuksia. Näitä pihoille tai muualle rakennettuja teoskokonaisuuksia kutsutaan myös visionääriksisi ympäristöiksi. Esimerkki kotimaisista ITE-ympäristöistä on kansainvälistäkin huomiota Veijo Rönkkösen patsaspuisto Parikkalassa.
ITE-taiteen teosympäristöt saattavat olla suuria, pitkään tehtäviä hankkeita. Vuosien työ teoskokonaisuuden rakentamiseksi on osa teoksen merkitystä ja kokonaisvaikutusta. Teoksissa voi olla myös gigantismia, kuten esimerkiksi Matias Keskisen vuonna 1989 tuhoutuneessa Kekkospäässä (1984).
Tekniikat ja materiaalit
Teokset ovat usein kollaaseja tai assemblaaseja, joissa yhdistellään eri materiaaleja ja tekniikoita. Muille arvoton ruosteinen metalliromu, harmaantunut laudanpätkä tai muu kierrätysmateriaali voi saada ITE-veistoksen hahmossa uuden elämän. ITE-taiteessa kukoistavat kierrätys ja niin sanottu bricolage-estetiikka. Keksitään uusia käyttötapoja sellaisille tekniikoille ja materiaaleille, joita ei ole alun perin tarkoitettu taidekäyttöön. ITE-taiteilijat käyttävät usein jäte- ja luonnonmateriaaleja sekä rautakauppa- ja kierrätysmateriaaleja, joiden käsittelyyn tarvittavien tekniikoiden perusteet on usein opittu ammatissa tai kansanomaisen mallioppimisen kautta.
ITE-taiteen yleisiä tekniikoita ja materiaaleja ovat :
Motiivit
ITE-taiteelle on tyypillistä yksilön itseilmaisun ja maailmankatsomuksen esilletuonti. ITE-teoksissa esiintyy runsaasti yhteiskunnallisia, poliittisia, uskonnollisia ja elämänkatsomuksellisia kannanottoja. Esimerkiksi Ensio Tuppurainen on arvostellut teoksissaan suomalaisia poliitikkoja asioiden huonosta hoitamisesta ja lupausten pettämisestä. Matti Rutanen sai vuonna 1937 kertomuksiensa mukaan näyn, jossa Jumala vaati häntä rakentamaan kunniakseen patsaan. Maapallopatsaan varsinainen rakentaminen alkoi vuonna 1950.
ITE-taiteen aiheet kumpuavat kansanelämästä, historiasta, päivänpolitiikasta tai saduista, tarinoista ja eksotiikasta. Luonteenomaista teoksille on esittävyys. Tyypillisiä aiheita ovat eläimet ja julkisuuden henkilöt, joko näköishahmoina tai fantasian värittäminä luomuksina. Usein teokset sisältävät kantaa ottavia viestejä, joita tekijä painokkaasti julistaa.
Tekijät
Nykykansantaiteilijat ovat taidemaailman ulkopuolella työskenteleviä itseoppineita taiteilijoita, joiden taide perustuu heidän elämäntapaansa liittyvään itselähtöiseen visuaaliseen ilmaisuun. Nykykansantaide on tekijänsä elinympäristöön ja kokemusmaailmaan sitoutuvaa taidetta – tapa elää esteettisiä arvoja korostavaa hyvää elämää.
Monet ITE-taiteen tekijät ovat tehneet elämäntyönsä muualla kuin taiteessa. Työn ohessa he ovat rakentaneet omia pienoismaailmojaan kotona tai pihapiirissä. Monet heistä asuvat maaseudulla. Monet ITE-taiteilijat aloittavat aktiivisen taiteen tekemisen vasta eläkkeelle jäätyään. ITE-taidetta onkin kuvaitu "kolmannen iän ja ylimääräisen ajan taiteeksi".
Vastaanotto
Tyypillistä ITE-taiteen esittelyissä ovat taiteilijan itseoppineisuuden ja taiteellisen suvereniteetin korostaminen. Kuitenkin rajankäynti ammattitaiteilijoiden ja ITE-taiteilijoiden välillä on tavallista. Kuvataidekriitikko Veikko Halmetojan mukaan suomalaiseen nykytaiteeseen on ilmestynyt ammattitaiteilijoita, jotka ammentavat vaikutteita kuvalliseen ilmaisuunsa ITE-taiteesta. Tällaisina taiteilijoina hän mainitsee esimerkiksi Tapani Kokon, Jasmin Anoschkinin ja Tuija Teiskan.
Zheng He
thumb|right|250px|Amiraali Zheng Hen muotokuva [[Malakkan kaupungintalon edustalla]] Zheng He (, alkuperäiseltä nimeltään Ma He, ; 1371–1433 ) oli hui-kiinalainen merenkävijä ja tutkimusmatkailija. Hän johti aikakauden suurinta laivastoa lukuisille matkoille Intian valtamerelle ja pitkin Afrikan rannikkoa.
ITE-taide
Vastaanotto
Ammattitaidetta myös kyseenalaistetaan vertaamalla sitä ITE-taiteeseen. Esimerkiksi Kalevan toimittaja Jukka Turunen arvioi, että ”Poliittisesti korrekteimpia kuvantekijöitä taitavat olla erilaisten apurahojen turvin poliittista taidetta tekevät nykytaiteilijat”. Kirjoittajan mielestä esimerkiksi Ensio Tuppuraisen parikymmentä vuotta sitten ruskeilla pölkkykirjaimilla oranssiselle pohjalle vetäisemä MUUKALAISET MUUALLE MUILUTTAMAAN -kyltti on ”aina vaan ajankohtaisempi”.
Zheng He
Elämä
Zheng He syntyi Ma He -nimisenä hui-kansaan kuuluvana muslimipoikana köyhään perheeseen Yunnanin maakunnassa 1371. Sekä hänen isänsä että isoisänsä olivat käyneet pyhiinvaellusmatkalla Mekassa. Hänet kasvatettiin kaksikieliseksi (kiina ja arabia). Kun Ma He oli 10-vuotias, viimeisiä mongolipesäkkeitä valloittavat Ming-dynastian armeijat ottivat alueen haltuunsa. Hänet kastroitiin ja hänen piti palvella keisarillista hovia loppuelämänsä eunukkina. Ma He vietiin pääkaupunki Nanjingiin prinssi Zhu Di:n palvelijaksi.
ITE-taide
Vastaanotto
ITE termin yleistyttyä sitä on käytetty kuvaamaan monia kuvataiteen ulkopuolisia ilmiöitä. Taidelajin tuntija, kuvataiteilija Erkki Pirtola on pitänyt muun muassa Lordin voittoa Eurovision laulukilpailussa 2006 ITE-taiteen voittona.
Zheng He
Elämä
Zhu Di ystävystyi palvelijansa kanssa ja otti tämän rinnalleen johtaessaan vallankaappausta 1402. Palkkioksi Ma He sai kunnianosoituksena sukunimen Zheng ja hänet nimitettiin pääeunukiksi keisari Yonglen (Zhu Di) hoviin. Zheng He pääsi opiskelemaan Nanjing Taixueen, Keisarilliseen keskusyliopistoon.
ITE-taide
ITE-museo
Pääartikkeli: ITE-museo
Zheng He
Elämä
Zheng He oli islaminuskoinen ja pääsi matkoillaan tekemään myös itselleen tärkeän pyhiinvaelluksen Mekkaan. thumb|Zheng Hen laivoston matkat Jo Zheng Hen kuudennen matkan aikana, vuonna 1421, keisari Yongle päätti, että Zheng Hen aarrelaivojen matkat oli vastedes lopetettava, joskaan määräys ei keskeyttänyt matkaa, jolle hän oli jo lähtenyt. Yongle kuoli 1424, ja hänen seuraajansa Hongxi antoi heti valtaan tultuaan uuden aarrelaivojen matkoja koskevan kiellon. Hongxin lyhyeksi jääneen hallitsijakauden jälkeen hänen seuraajansa Xuande salli kuitenkin Zheng Hen tehdä vielä yhden tutkimusmatkan vuosina 1431–1433, mutta vuoden 1435 jälkeen kiinalaisten tutkimusmatkailijoiden retket lakkasivat lopullisesti, vieläpä kaikki meritse tapahtuva ulkomaankauppakin kiellettiin. . Tämä johtui pitkälti siitä, että mandariinit virkamiehet vastustivat kalliita merimatkoja voimakkaasti.
ITE-taide
ITE-museo
ITE – Nykykansantaiteen museo perustettiin Kaustiselle vuonna 2001 hallinnoimaan saatuja lahjoituksia ja teosostoja. ITE-museo siirtyi Kokkolan maakuntamuseon alaisuuteen vuonna 2009, jolloin K.H. Renlundin museo, Maaseudun Sivistysliitto ja Kaustisen kunta solmivat sopimuksen yhteistyöstä ja -omistuksesta. Nyttemmin yhteistyösopimus on Kokkolan kaupungin ja Maaseudun Sivistysliiton välinen. Keväästä 2015 alkaen ITE-taiteen vaihtuvia näyttelyjä on esitelty K.H.Renlundin museokorttelissa omassa rakennuksessa. ITE-taiteen näyttelyitä museo tuottaa itse sekä yhdessä eri yhteistyökumppanien ja kuraattoreiden kanssa. ITE-museo esittelee Maaseudun Sivistysliiton ITE-kokoelman teoksia, Dallmeiereiden laajan lahjoituskokoelman teoksia sekä vaihtuvia vierailevia näyttelyitä.
Zheng He
Tärkeimmät matkat
thumb|300px|Zheng Hen matkoja edeltänyt Kangnidon kartta (1402) Zheng He johdatti laivaston ainakin seitsemälle matkalle "Läntiselle valtamerelle". Hänen komennuksessaan oli 300 laivaa ja 30 000 miestä
ITE-taide
ITE-museo
ITE-museon kokoelmaan kuuluu noin 350 teosta tai teoskokonaisuutta lähes 50 nykykansantaiteilijalta. Lukumäärässä ei ole kuitenkaan mukana esimerkiksi laaja Ilmari Salmisen teosten kokoelma, johon kuluu lähes 1000 piirrosta, kollaasia ja installaatiota. ITE-kokoelmassa on veistoksia, maalauksia, piirroksia ja valokuvia sekä suuri määrä haastattelumateriaalia ja filmejä. ITE-museon kokoelmat omistaa Maaseudun Sivistysliitto. ITE-kokoelman teoksia lainataan ja niiden pohjalta on koottu useita näyttelyitä, joita on esitetty sekä kotimaassa että ulkomaisissa outsider-taiteen katselmuksissa.
Zheng He
Tärkeimmät matkat
Brittiläinen entinen sukellusveneen kapteeni Gavin Menzies on kirjoittanut kirjan 1421: Vuosi jolloin Kiina löysi maailman, jonka mukaan Zheng olisi tutkinut käytännössä koko maailman Länsi-Afrikkaa, Pohjois- ja Etelä-Amerikkaa, Grönlantia, Antarktista ja Australiaa myöten. Valtavirran historioitsijat ovat hylänneet hypoteesin, koska kartta näyttää kopiolta 1600-luvun ranskalaisesta kartasta.
ITE-taide
ITE-museo
ITE-kokoelmateoksia alettiin luetteloida digitaalisen tietokantaan (DigITE) vuonna 2011. DigITE on Maaseudun Sivistysliiton omistama sähköinen arkisto, jonne on lisäksi taltioitu kartoitushankkeissa syntynyttä materiaalia, kuten taiteilijatietoja ja teoskuvia.
Dallmeier-kokoelma
Vuonna 2005 ITE-museo sai haltuunsa hannoverilaisen lääkäripariskunnan Maija ja Volker Dallmeierin keräämän kokoelman. Kyseessä on arvokas eurooppalaisen naiivin ja outsider-taiteen yksityiskokoelma, jonka kartuttaminen alkoi 1970-luvulla. Dallmeierit matkustivat kaikkialle Eurooppaan tapaamaan naiiveja ja outsider-taiteilijoita, joiden teokset ovat nykyään tunnettuja. Maija Dallmeier, joka syntyi Suomessa, sekä hänen miehensä viettävät aikaa säännöllisesti Hämeessä. Pariskunta on seurannut aktiivisesti nykykansantaiteen arvostuksen heräämistä ja nousua Suomessa. Kokoelma sisältää yli 200 taideteosta 57 taiteilijalta 17 maasta, sekä laajan kirjakokoelman. Siinä on maalauksia ja pienoisveistoksia. Kokoelman taiteilijoita ovat muun muassa André Bauchant, Enrico Benassi, Erich Bödeker, Emerik Fejes, Nikifor, Hector Trotin, Josef Wittlich ja Anna Zemankova. Suomalaista taiteilijoista kokoelmassa on teoksia Håkan Brunbergilta ja Enni Idiltä. Kokoelman veistoksissa korostuu uskonnollinen teema ja veistokset ovat pääsääntöisesti Puolasta.
Haihatus
ITE-taidetta lähellä on ollut myös taidelaitos Haihatus, joka järjesti ensimmäisen valtakunnallisen "takapihan taiteilijoiden" näyttelyn kesällä 2000, Nokan vanhalla kyläkoululla Hartolassa. Vuonna 2002 taidelaitos muutti Joutsaan, jossa Haihatuksen kesänäyttelyt ovat vuosittain esitelleet parinkymmenen nykytaiteilijan teoksia. Nykyään Haihatuksen omistaa taiteilija-muusikko Risto Puurunen, eikä laitoksen nettisivuilla ole enää mainintaa ITE-taiteesta. Haihatuksen vuosien 2020–2021 kesänäyttelyihin on esitelty taiteilijoiden töitä, jotka ovat itseoppineita, kuten myös näyttelyiden kuraattori Tuomo Vuoteenoma. Haihatuksessa on myös veistospelto, jossa on esillä kokoelma ITE-taiteilija Reino Koskisen teoksia.
Tapahtumia ja näyttelyitä
Suomalaista ITE-taidetta on esitelty myös useissa kansainvälisissä näyttelyissä, muun muassa Lontoossa ja Budapestissa 2004, Moskovassa 2005, Pariisissa 2006 ja Randersissa, Tanskassa 2008.
Suomalaisia ITE-taiteilijoita
Seuraavia henkilöitä on esitelty ITE-taiteilijoina näyttelyissä ja ITE-taiteen vuosikirjoissa vuodesta 2000 alkaen.
Lähteet:
Colton Gillies
Ura
Gillies varattiin WHL-junioriliigaan koko tilaisuuden toisena pelaajana, varaajanaan Saskatoon Blades. Gillies edusti Kanadaa vuoden 2007 alle 18-vuotiaiden MM-kisoissa, jotka pidettiin Suomessa. Kanadan joukkue sijoittui neljänneksi. Samana kesänä Gillies varattiin NHL:ään numerolla 16 Minnesota Wildin toimesta. Wild oli kaupannut oman varausvuoronsa aikaisemmaksi, jotta saisi Gilliesin. Varaustilaisuuden jälkeen Gillies nimettiin Bladesin kapteeniksi ja hän edusti taas Kanadaa vuoden 2008 alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa, jotka pidettiin Tšekissä. Kanadan joukkue voitti mestaruuden.
ITE-taide
ITE-taiteen vuosikirjat
Kulttuurikustantamo Maahenki on vuodesta 2002 julkaissut Nykykansantaiteen vuosikirjoja. Kyseinen sarja perustuu suurelta osin maakunnallisten ITE-taiteen kartoitushankkeiden esiin nostaman taiteen esittelyyn, mutta kirjoissa on myös pyritty määrittämään ITE-taiteen paikkaa taiteen kentällä. Vuosikirjojen formaatissa on ilmestynyt kaksi erillisteosta: uskonnolliseen ITE-taiteeseen keskittynyt ITE hengessä ja englanniksi ITE-taidetta esittelevä ITE Art in Finland.