cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kristinoppikoulu
Kristinoppikoulun tavoitteena on ortodoksisen identiteetin vahvistaminen ja kirkolliseen yhteisöön kasvaminen. Leirimuotoisen kurssin aikana on tyypillisesti oppitunteja, jumalanpalveluksia, yhteisiä ryhmätoimintoja, saunomista ja illanviettoja. Oppitunneilla tutustutaan sakramentteihin, liturgian kulkuun ja kirkollisiin tapoihin. Todellista tapahtumia saatetaan jäljitellä käytännöllisten harjoituksen eli demojen kautta, esimerkiksi hää-, hautajais- ja kastedemo. Kurssin sisältö on riippunut myös seurakuntien perinteestä.
Saab Space
Vuoden 2008 lopulla sveitsiläinen RUAG AG osti Saab Spacen ja RUAGin tytäryhtiö Göteborgissa menetti tässä yhteydessä myös Saab-nimensä. Nykyään kyseinen yksikkö on "RUAG Sweden".
Yhtiö toimi Göteborgissa ja Linköpingissä. Yhtiössä toimii 510 työntekijää.
Se valmisti tietokoneita satelliitteihin ja kantoraketteihin, joihin se toimitti myös satelliittien kiinnitysjärjestelmiä.
Yhtiö omisti Austrian Aerospace -yhtiön Itävallassa ja myyntiyhtiön Yhdysvalloissa.
Vuoden 2007 lopussa Saab julkisesti ilmaisi halunsa myydä yhtiö. Tämä vaikutti myös Saab Spacen täysin omistaman itävaltalaisen Austrian Aerospace -yrityksen kohtaloon. Sveitsin valtion omistama RUAG osti Saab Spacen ja sitä kautta Austrian Aerospace -yhtiön. Täten satelliittialihankkijayhtiöt konsolidoituvat myös EU:ssa ja tavalla, jossa eräiden maiden teollisuus siirtyy ulkomaisomistukseen.
Yrjö I (Kreikka)
Yrjö I (, 24. joulukuuta 1845 Kööpenhamina – 18. maaliskuuta 1913 Thessaloniki) oli Kreikan kuningas, joka hallitsi Kreikkaa vuosina 30. maaliskuuta 1863 – 18. maaliskuuta 1913.
Valkokurkkupyy
Valkokurkkupyy (Dendrortyx leucophrys) on amerikanviiriäisiin kuuluva lintulaji. Sitä tavataan Väli-Amerikan metsistä.
Yrjö I (Kreikka)
Elämä
Britit nimittivät hänet Kreikan valtaistuimelle vallankumouksen syöstyä vallasta kuningas Oton vuonna 1862. Kreikan kansalliskokous valitsi hänet 30. maaliskuuta 1863 kuninkaaksi ja hänet kruunattiin kuningas Yrjö I:ksi (Georgios I) suurvaltojen hyväksynnän jälkeen. 17-vuotias kuningas oppi nopeasti kreikan kielen.
Valkokurkkupyy
Levinneisyys ja elintavat
Valkokurkkupyyn nimialalajia tavataan eteläisestä Meksikosta Guatemalan pohjoisosiin ja alalajia D. l. hypospodius tavataan Costa Ricasta. Linnun elinympäristöä ovat kosteahkot mänty-tammimetsät ja ainavihannat vuoristometsät. Erityisesti sitä tavataan ruohikkoista ja pensaikkoista aluskasvillisuutta kasvavilta alueilta. Tyypillisesti laji elää 600&ndash3 000 metrin korkeudella. Naaras munii 4–5 punertavaa ja ruskeapilkullista munaa.
Yrjö I (Kreikka)
Elämä
Vuonna 1867 hän avioitui kuusitoistavuotiaan suuriruhtinatar Olga Konstantinovna Romanovan kanssa. Morsian oli Suomea silloin hallinneen keisarin Aleksanteri II:n veljentytär. Suomen lehdistö julkisti tämän seurapiiritapahtuman: Suomalainen Wirallinen Lehti tiedotti 11.10.1867 maan hallitsijan veljentyttären avioitumisesta Pietarissa.
Marita Husso
Marita Husso on suomalainen yhteiskuntatieteilijä, joka on toiminut sosiaalipolitiikan professorina Tampereen yliopistossa 1. maaliskuuta 2023 lähtien.
Yrjö I (Kreikka)
Elämä
Morsiamen valinnan taustana oli nuoren kuningas Georgios I:n käsitys, että hänellä on velvollisuus avioitua ortodoksista uskoa olevan naisen kanssa. Syntyperältään riittävän ylhäisiä, ortodoksisia nuoria naisia oli siihen aikaan löydettävissä vain Venäjän hallitsijasuvusta.
Marita Husso
Husso väitteli yhteiskuntatieteiden tohtoriksi Jyväskylän yliopistossa vuonna 2003. Hän on yhteiskuntapolitiikan dosentti sekä Jyväskylän yliopistossa että Itä-Suomen yliopistossa. Hän erikoistunut työelämän, sosiaali- ja terveyspalvelujärjestelmän sekä sukupuolistuneen väkivallan tutkimukseen.
Yrjö I (Kreikka)
Elämä
Aviopuolisot saivat kahdeksan lasta, joista tyttäret naitettiin ortodoksisiin perheisiin ja pojat yleensä naivat läntisemmän Euroopan eri hoveista:
Yrjön sisar Maria Fjodorovna (Dagmar) oli Venäjän keisari Aleksanteri III:n puoliso ja Nikolai II:n äiti. Yrjön vanhin sisar Alexandra oli naimisissa Ison-Britannian kuninkaan Edvard VII:n kanssa ja oli kuningas Yrjö V:n äiti.
Yrjön aikana Kreikkaan liitettiin Jooniansaaret, osa Epeirosta ja Thessalia. Tämän lisäksi, elämänsä loppuvaiheessa Kreikka miehitti suurimman osan Makedoniasta. Hänen aikanaan vuonna 1896 järjestettiin myös Ateenassa ensimmäiset nykyaikaiset olympialaiset. Yrjö osallistui avajaisiin ja erehtyi sanomaan, että tästä lähtien maailman urheilijat kokoontuvat aina neljän vuoden välein kisaamaan Kreikkaan, vaikka kisapaikan vaihtumisesta oli jo sovittu. Ensimmäisen Balkanin sodan voiton jälkeen Alexandros Skhinas salamurhasi hänet vallatussa Salonikissa 1913. Valtaistuimelle nousi hänen vanhin poikansa Konstantinos I.
Kuningatar Olgan kiintymys Suomea kohtaan vaikutti siihen, että hän risteili purjealuksilla ja vieraili Suomen etelärannikolla perheineen ja lapsineen joka kesä. Näistä Suomessa juhlistetuista tapahtumista oli paljon uutisia senaikaisessa lehdistössä (jotka ovat myös digitoituina Kansallisarkiston verkkopalvelussa). Kreikan hallitsijasuku sai ylenpalttisen annoksen myös suomalaista kulttuuria.
Yrjö I:stä alkanut Tanskan dynastian eli Dakian hallitsijasuku hallitsi Kreikkaa vuoteen 1973 saakka, tosin monin katkoksin.
Rouva presidentti (televisiosarja)
Rouva presidentti (Commander in Chief) on yhdysvaltalainen draamasarja, jota ABC esitti 2005–2006. Sarjan pääosassa oli Geena Davis, jonka esittämästä varapresidentti Mackenzie Allenista tulee Yhdysvaltain ensimmäinen naispresidentti edellisen viranhaltijan kuoltua. Davis palkittiin roolistaan Golden Globella vuonna 2006. Myös Donald Sutherland oli ehdokkaana samana vuonna.
Kuusenleppärousku
Kuusenleppärousku (Lactarius deterrimus) on rouskuihin kuuluva syötävä sieni.
Koko ja ulkonäkö
Kuusenleppärouskun lakki on 5–15 cm leveä ja oranssinkeltainen, vanhemmiten lakin väri tosin vihertyy. Jalka on yksivärinen, eikä siinä ole täpliä. Jalka on pitkä ja hoikka.
Samankaltaiset lajit
Maitiaisnesteen vahvan värin vuoksi kuusenleppärouskua ei ole helppo sekoittaa muihin lajeihin, vaikka lakin väri yksilöiden välillä vaihtelee paljon. Sen harvinaisempi lähilaji männynleppärousku (Lactarius deliciosus) on kuitenkin hyvin samankaltainen. Männynleppärouskun maitiaisneste on kuitenkin aluksi porkkananpunaista ja kuivuessaan vihertyvää, kuusenleppärouskun maitiaisneste taas on aluksi porkkananpunaista, sitten viinipunaista ja lopuksi vihreää. Kuusenleppärouskun jalassa ei myöskään ole männynleppärouskulle tyypillisiä oransseja täpliä ja kuusenleppärouskun jalka on männynleppärouskua pidempi ja ohuempi.
Kasvuaika ja -paikka
Kuusenleppärousku kasvaa tyypillisesti tuoreissa kuusi- ja kuusivaltaisissa sekametsissä ja korvissa. Erityisesti paksusammaleiset tai istutetut kuusikot ovat sen kasvupaikkoja.
Käyttö ravinnoksi
Kuusenleppärousku on hyvä ruokasieni, mutta varsinkin alkusyksyisin usein täynnä sienisääskien toukkia. Sienen voi valmistaa suoraan ruoaksi, eikä sitä tule ryöpätä.
Nimen tausta
Sana leppärousku on muinaissuomalainen eikä tarkoita sitä, että leppärouskut eläisivät symbioosissa lepän kanssa, vaan sana leppä tarkoittaa verta, jolloin kyse on verirouskusta. Kuusenleppärousku on kuusen juurisieni.
Hanti
Hanti tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Katso myös
Giacomo Matteotti
Giacomo Matteotti (22. toukokuuta 1885 Fratta Polesine – 10. kesäkuuta 1924 Rooma) oli italialainen sosialisti ja fasistien ankara arvostelija. Fasistit murhasivat hänet kesällä 1924, minkä jälkeinen kriisi merkitsi käännekohtaa Italian fasismin historiassa.
Koulutus ja poliittinen ura
Matteotti valmistui Bolognan yliopistosta, missä hän oli opiskellut oikeustiedettä. Hänet valittiin Italian edustajainhuoneeseen vuosina 1919, 1921 sekä 1924, ja hän nousi puolueensa pääsihteeriksi.
Murha
Mussolini hämmentyi kansansuosionsa menettämisestä, ja päätti 3. tammikuuta 1925 ottaa Kansallisen fasistipuolueen johtajana vastuun murhasta, tosin hänen osuuttaan murhaan ei kuitenkaan olla koskaan näytetty toteen. Mussolini uhmasi oppositiota nostamaan syytteen häntä vastaan, jota ei kuitenkaan uskallettu tehdä.
Matteottin murha merkitsi käännekohtaa fasistisessa Italiassa, sillä sen jälkeen Mussolini lakkasi tekemään yhteistyötä parlamentin kanssa ja loi Italiasta totalitaristisen valtion, muun muassa vaimentaen opposition lehdistön, poissulkien ei-fasistiset ministerit sekä perustaen salaisen poliisin.
Kukkarolampi (Muurame)
Kukkarolampi on Keski-Suomessa Muuramessa Isolahden kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,3 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 19 600 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 1,5 metriä ja suurin syvyys on 2,5 metriä. Sen rantaviivan pituus on 600 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Muuratjärven valuma-alueella (14.28), jonka Sallaanojan valuma-alueeseen (14.287) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 147,4 metriä mpy.
Marigold IceUnity
Marigold IceUnity (MIU, epävirallisemmin Marigold) on suomalainen, Suomen menestynein Helsingin Luistelijoiden (HL) SM-senioreissa kilpaileva muodostelmaluistelujoukkue, joka perustettiin vuonna 1987 nimellä Blue Girls. Joukkueen valmentajana toimii Anu Oksanen (o.s. Jääskeläinen).
Joukkue aloitti juniorisarjassa nimellä Blue Girls kaudella 1987–1988 ja seuraavalla kaudella sen nimeksi tuli The Violets. Kaudella 1989–1990 joukkue siirtyi seniorisarjaan, mutta sitä seuraavalla se siirtyi takaisin juniorisarjaan ja muutti nimensä Marygoldiksi. Kaudella 1992–1993 nimen y muuttui i:ksi. Kaudella 1993–1994 joukkue siirtyi takaisin seniorisarjaan. Nimen perään lisättiin IceUnity kauden 1998–1999 aikana.
pienoiskuva|300px|Marigold IceUnityn vuoden 2005 vapaaohjelma.
Kotimaan menestys
Suomen mestaruuksia MIU:lla on hallussaan viisitoista ja joukkue on saavuttanut SM-hopeaa kymmenen kertaa sekä SM-pronssia kahdesti.
Kansainvälinen menestys
Joukkue on edustanut Suomea toisena joukkueena jokaisessa maailmanmestaruuskilpailussa ja voittanut maailmanmestaruuden viidesti: 2002 Ranskassa, 2004 Kroatiassa, 2006 Tšekissä, 2014 Italiassa ja 2018 Ruotsissa. MM-hopeaa Marigold IceUnity on saavuttanut 2003 Kanadassa, 2010 Yhdysvalloissa, 2011 Helsingissä, 2015 Kanadassa, 2017 Yhdysvalloissa ja 2019 Helsingissä. MM-pronssia Marigold IceUnity on saavuttanut Yhdysvalloissa 2000 ja Ruotsissa 2005.
Mansi
Mansi tarkoittaa seuraavia asioita:
Katso myös
Rannankylä (Kärsämäki)
Rannankylä on noin 400 asukkaan kylä Kärsämäen kunnassa Pohjois-Pohjanmaalla, aivan kirkonkylän läheisyydessä. Se on Pyhäjoen rannoilla sijaitseva laaja kyläkokonaisuus. Kylän nähtävyyksiin kuuluu paanukirkko Pyhäjoen rannalla.
Kylälle leimansa antaa sen poikkeuksellisen suuri eteläpohjalaisten määrä, joka on perua 1900-luvun alun muuttoliikkeestä. Kylän pääelinkeino on maatalous, mikä näkyy laajoina peltoaukeina joka suuntaan Pyhäjoen rannasta. Kylälle valmistui 1990-luvulla kyläkirja Joki virtaa. Kylältä on kotoisin muun muassa pitkäaikainen kansanedustaja ja eduskunnan varapuhemies Markku Koski.
Eduskuntavaalit 1913
Valitut kansanedustajat kokoontuivat ensimmäisen kerran vasta puolen vuoden kuluttua vaaleista, helmikuussa 1914. Pari kuukautta yli säännöllisen ajan (tuolloin kolme vuotta) kestänyt vaalikausi päättyi huhtikuussa 1917, vaikka jo yhdeksän kuukautta aikaisemmin oli järjestetty uudet eduskuntavaalit 1916 heinäkuussa.
Kansanedustajat
Valituista kansanedustajista uusia olivat muun muassa SDP:n Vihtori Huhta, Jussi Tolonen ja Jukka Tuomikoski, Maalaisliiton E. Y. Pehkonen, Suomalaisen puolueen Mikko Jaskari, Edvard Kilpeläinen, Antti Tulenheimo ja Paavo Virkkunen, Nuorsuomalaisten Rudolf Holsti ja Heikki Ritavuori sekä Ruotsalaisten Annie Furuhjelm. Eduskunnan jätti vapaaehtoisesti mm. Suomalaisen puolueen J. K. Paasikivi.
Tulokset
!rowspan=2 style="background:#e3e3e3" colspan=2|Puolue !rowspan=2 style="background:#e3e3e3" colspan=2|Edustajat !style="background:#e3e3e3" colspan=4|Äänet !style="background:#e3e3e3" colspan=2| Osuus !style="background:#e3e3e3" colspan=2| Lukumäärä
Vérno
Vérno eli Vítsi  on vuori ja vuorijono Makedoniassa Pohjois-Kreikassa. Sen korkeus on metriä. Nimi Vítsi viittaa erityisesti vuorijonon korkeimpaan huippuun, mutta sitä käytetään myös koko vuoresta.
pienoiskuva|vasen|[[Kastorián Vyssinián kylä ja Vérno-vuorta.]] Vérno-vuori sijaitsee Länsi-Makedonian alueella, tarkemmin Flórinan alueyksikön eteläosissa ja Kastorián alueyksikön koillisosassa. Vuoren kaakkoispuolella sijaitsee Áskio-vuori ja pohjoispuolella suureksi osaksi Pohjois-Makedonian alueella Baba-vuori. Vérnosta lounaaseen sijaitsee pohjoinen Píndos-vuoristo.
Vérnon Vítsin huippu on Natura 2000 -aluetta. Vuorella elää Kreikassa uhanalaisia lajeja, kuten karhuja, sekä harvinaisia lintulajeja, kuten monen lajisia haukkoja ja kotkia.
Kastorián kunnan osa Vítsin kunnallisyksikkö, entinen itsenäinen kunta, on saanut nimensä vuoresta.
Vanderlei Luxemburgo
Vanderlei Luxemburgo da Silva (s. 10. toukokuuta 1952 Nova Iguaçu, Brasilia) on brasilialainen entinen jalkapalloilija ja nykyinen valmentaja.
Ura
Vuonna 1971 alkaneella pelaajaurallaan Luxemburgo edusti Flamengoa, Internacionalia ja Botafogoaa.
Émerson Leãosta tuli Luxemburgon seuraaja Brasilian maajoukkueessa.
Kauden 2004/2005 toisella puoliskolla Luxemburgosta tuli Real Madridin päävalmentaja, erotetun Mariano García Remónin tilalle. 11 kuukauden pestin jälkeen hän sai potkut.
Joulukuusta 2009 Luxemburgo siirtyi Clube Atlético Mineiron peräsimeen. Hän sai potkut syyskuussa 2010 seuran hävittyä 1–5 Fluminenselle.
Lokakuun alussa 2010 Luxemburgo siirtyi Flamengon päävalmentajaksi. Hän sai potkut helmikuun alussa 2012. Pian potkujensa jälkeen Luxemburgo allekirjoitti vuoden 2012 loppuun ulottuvan sopimuksen Grêmion kanssa. Luxemburgo nosti Grêmion Brasilian liigassa sijalta 12 kärkitaisteluun. Marraskuun lopulla hän teki kaksivuotisen jatkosopimuksen seuran kanssa. Luxemburgon johdolla Grêmio oli lopulta liigassa kolmas kauden 2012 päätteeksi. Hyvistä tuloksista huolimatta seurajohto ei ollut tyytyväinen, sillä Luxemburgo ei luotsannut Grêmiota mestariksi missään kilpailussa. Lopulta kokenut valmentaja sai potkut kesäkuun lopussa 2013.
Jenna Dewan
Jenna Dewan (alk. Jenna Lee Dewan; s. 3. joulukuuta 1980 Hartford, Connecticut) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja tanssija.
Dewan aloitti uransa Janet Jacksonin taustatanssijana. Lisäksi hän on esiintynyt muiden artistien kuten Sean Paulin, Ciaran ja Christina Aguileran musiikkivideoilla.
Dewan debytoi näyttelijänä vuonna 2002 elokuvassa The Hot Chick. Hänen läpimurtonsa oli naispääosa tanssiaiheisessa elokuvassa Step Up (2006). Samana vuonna tuli ensi-iltaan elokuva Kauna 2, jossa Dewan teki sivuroolin. Sittemmin hän on näytellyt merkittäviä rooleja televisiossa, kuten sarjoissa Witches of East End ja Supergirl.
Jenna Dewan seurustellut Justin Timberlaken ja Shane Westin kanssa. Ex-aviomiehensä Channing Tatumin hän tapasi Step Upin kuvauksissa ja pari kihlautui Mauin saarella Havaijilla vuonna 2008. Kesällä 2009 he avioituivat Malibussa, Kaliforniassa. Dewanin ja Tatumin esikoistytär syntyi 2013 Lontoossa. Aviopari ilmoitti huhtikuussa 2018 erovansa.
Dewan on eläinoikeusaktivisti sekä vegaani.
Amstrad CPC
Amstrad CPC oli Amstradin 1980-luvulla valmistama 8-bittinen kotitietokone. CPC oli lyhenne englannin sanoista Colour Personal Computer, vaikka mallia sai tavallisella värimonitorilla (CTM640) ja vihersävymonitorilla (GT65/66). Laite suunnattiin kilpailemaan markkinoista Commodore 64- ja Sinclairin ZX Spectrum -koneiden kanssa.
Laitteen suunnittelu aloitettiin vuonna 1983 ja tavoite oli halpahintainen laite, jossa on ”kaikki yhdessä”: täysikokoinen näppäimistö, kasettiasema ja TV-näyttö. Koska Amstradilta puuttui osaamista laitteiston ja ohjelmiston suunnitteluun, ne ulkoistettiin.
Ensimmäinen malli CPC 464 julkaistiin vuonna 1984. Sitä seurasivat CPC 664 ja CPC 6128 vuonna 1985.
Ulkoisesti näkyvimmät tunnusmerkit ovat mattamusta kotelointi ja sisäänrakennettu kasettiasema (CPC 464) tai levykeasema (CPC 664 ja CPC 6128) sekä erittäin kirkkailla väreillä merkityt näppäimistön erikoisnäppäimet. Televisiota kyettiin käyttämään lisävarusteen avulla.
CPC:n levykeasema käyttää nykyään erittäin harvinaisia Hitachin kehittämiä 3 tuuman levykkeitä. Levyaseman mukana tuli myös CP/M 2.2 -käyttöjärjestelmä.
Prosessori oli Zilog Z80.
Koneen tekniikkaa käytettiin myös Amstrad GX4000 -konsolissa.
Mikrobitti valitsi CPC 6128:n ”vuoden kotimikroksi 1986”.
Eisaku Satō
Eisaku Satō (, 27. maaliskuuta 1901 Tabuse, Japani – 3. kesäkuuta 1975 Tokio, Japani) oli japanilainen poliitikko, joka toimi kolmesti Japanin pääministerinä vuosina 1964–1972. Lisäksi hän toimi useissa muissa ministerin ja apulaisministerin tehtävissä ennen pääministerikauttaan. Japani solmi hänen pääministeriaikanaan ystävyyssopimuksia useiden Tyynenmeren maiden kanssa. Satō saikin 1974 kansainvälisestä rauhantyöstään Nobelin rauhanpalkinnon, jonka hän jakoi Seán MacBriden kanssa. Satōn valinta Nobelin palkinnon saajaksi herätti myös laajaa kritiikkiä.
Ibrahim Jeilan
Ibrahim Jeilan (s. 12. kesäkuuta 1989 Bale) on etiopialainen kestävyysjuoksija.
Eisaku Satō
Nuoruus, opiskelu ja perhe
Satō syntyi 1901 Yamaguchin prefektuurissa samuraisukuun kuuluvaan perheeseen. Hänen isoisoisänsä oli kuulunut liikkeeseen, joka syöksi 1868 Tokugawa-shōgunaatin pois Japanin johdosta. Tämän jälkeen Meiji-restauraatiota seuranneina vuosina Yamaguchin prefektuurista oli tullut monia Japanin johtohahmoja. Eisakun veljetkin toimivat huomattavissa tehtävissä: Ichirō oli amiraali ja Nobusuke Kishi pääministeri.
Ibrahim Jeilan
Jeilan sai Marrakechin alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2005 hopeaa 3 000 metrin juoksussa ajalla 8.04,21. Hän sijoittui Fukuokan maastojuoksun MM-kilpailuissa 2006 nuorten sarjassa viidenneksi ja sai hopeaa joukkuekilpailussa. Hän voitti samana vuonna kultaa 10 000 metrin juoksussa Pekingin alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa ajalla 28.53,29 ja juoksi Brysselissä 25. elokuuta alle 18-vuotiaiden maailmanennätyksen 27.02,81. Hän keskeytti nuorten kilpailun maastojuoksun MM-kilpailuissa Mombasassa 2007.
Eisaku Satō
Nuoruus, opiskelu ja perhe
Satō aloitti 1921 opinnot Tokion keisarillisessa yliopistossa. Hänen pääaineensa oli saksalainen oikeustiede, ja hän valmistui 1924. Satō meni 1926 naimisiin Hirokon kanssa, ja he saivat kaksi lasta, Ryutaron and Shinjin.
Ibrahim Jeilan
Jeilan voitti nuorten sarjan maailmanmestaruuden Edinburghin maastojuoksun MM-kilpailuissa 2008 ja sai hopeaa joukkuekilpailussa. Hän oli samana vuonna 10 000 metrillä toinen Addis Abeban Afrikan-mestaruuskilpailuissa ajalla 28.30,66 ja kolmas Bydgoszczin alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa ajalla 28.07,98.
Eisaku Satō
Virkamiehestä poliitikoksi
Valmistumisensa jälkeen Satō aloitti rautatieministeriön palveluksessa. Hän nousi hiljalleen yhä korkeampiin asemiin, ja hänet nimitettiin ennen toista maailmansotaa autoviraston johtoon, mutta hän joutui pian riitoihin erään ministerin kanssa ja sai alennuksen. Satō säästyikin todennäköisesti sodan jälkeisestä puhdistuksesta siksi, ettei hän ollut sodan aikana merkittävässä asemassa. Sodan jälkeen aiemmin hallinnut eliitti joutui sivuun, ja uusi pääministeri Shigeru Yoshida pyrki kokoamaan uskollisia seuraajia entisistä byrokraateista. Satō sai 1948 Yoshidalta paikan hallituksen sihteeristön johdosta, ja seuraavana vuonna hänet valittiin Japanin parlamenttiin. Samana vuonna hän oli liittynyt liberaalipuolueeseen.
Ibrahim Jeilan
Jeilan voitti 10 000 metrin maailmanmestaruuden Daegun MM-kilpailuissa 2011 ajalla 27.13,81. Hän kiri loppusuoralla ohi ennakkosuosikki Mohamed Farahin. . Saman vuoden Afrikan kisoissa Maputossa hän voitti 10 000 metriä ajalla 28.18,22. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui hopealle ajalla 27.22,23.
Eisaku Satō
Virkamiehestä poliitikoksi
Satōsta tuli 1952 rakennusministeri, mutta hän jätti tehtävän seuraavana vuonna, kun hänestä tuli liberaalipuolueen johtohenkilöitä. Satō joutui 1954 syytteisiin ministerikauden tapahtumista, ja häntä syytettiin lahjusten ottamisesta laivanrakennusyrityksiltä. Yoshida puuttui tilanteeseen, eikä Satō lopulta joutunut koskaan oikeuden eteen. Kun liberaalipuolue yhdistettiin 1955 demokraattisen puolueen kanssa, Satōsta tuli heti uuden liberaalidemokraattisen puolueen johtohahmoja.
Ibrahim Jeilan
Jeilan voitti Kampalan maastojuoksun MM-kilpailuissa 2017 kultaa joukkuekilpailussa ja sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa kahdeksanneksi.
Eisaku Satō
Virkamiehestä poliitikoksi
Satōn veljestä Nobusuke Kishistä tuli pääministeri 1957, ja Satō itse oli veljensä hallituksessa valtiovarainministerinä. Hayato Ikeda korvasi 1960 Kishin, mutta Satō jatkoi edelleen hallituksessa. Hän oli kansainvälisen kaupan ja teollisuuden ministeri 1961–1962, ja vuodet 1963–1964 hän toimi apulaisministerinä eri tehtävissä. Hänen vastuullaan olivat Hokkaidōn alueen kehittäminen, tiede ja tekniikka sekä Tokion olympialaiset.
Pääministeriksi
thumb|left|185px|Satō ja [[Richard Nixon 1972.]] Satō hävisi 1964 Ikedalle taistelun puolueensa puheenjohtajuudesta. Ikeda joutui kuitenkin vetäytymään myöhemmin samana vuonna sekä pääministerin että puheenjohtajan tehtävästä syövän takia, ja parlamentti valitsi marraskuussa 1964 Satōn Ikedan korvaajaksi. Pääministerikaudellaan Satō pyrki jatkamaan Japanin taloudellista kasvua ja parantamaan suhteita muihin Aasian maihin. Vaikka Kiinan-kauppa kasvoi hänen aikanaan, Kiinassa ei kuitenkaan pidetty Japanin Taiwanin-politiikasta eikä sen Yhdysvalloille antamasta tuesta Vietnamin sodan aikana.
Yksi Satōn suurimpia haasteita oli yliopistojen levottomuudet, jotka laajenivat lähes jokaiseen yliopistoon. Satō otti tiukan linjan levottomuuksien suhteen, ja hallitus määräsi, että opetusministeriö voisi ottaa haltuun yliopiston, jossa epäjärjestys jatkuisi yli yhdeksän kuukautta. Tiukka linja hyödynsi todennäköisesti Satōn puoluetta vaaleissa.
Satō ja Yhdysvaltain presidentti Richard Nixon sopivat 1969 Ryūkyūsaarten palautuksesta Japanille ja kaikkien ydinaseiden poistamisesta alueelta. Satōa kritisoitiin siitä, että hän antoi Yhdysvaltain armeijan jäädä Okinawalle, vaikka saari siirtyikin Japanin haltuun. Yhdysvaltain kanssa Satō joutui ongelmiin, kun Japanin ja Yhdysvaltain välisen kaupassa Japani alkoi jäädä selvästi voitolle. Nixon devalvoi elokuussa 1971 dollarin ja näin pyrki vaikuttamaan kauppaan. Japanissa pidettiin näitä toimia epäsuotuisina. Satō pyrki tämän jälkeen etsimään uusia kauppakumppaneita Euroopasta ja Neuvostoliitosta. Satō erosi kesäkuussa 1972.
Nobel-palkinto ja viimeiset vuodet
Satō jakoi 1974 Seán MacBriden kanssa Nobelin rauhanpalkinnon. Hän sai sen sovintopolitiikastaan, jonka ansiosta hän pyrki tasapainottamaan tilannetta Tyynenmeren alueella. Lisäksi palkinnon perusteluissa mainittiin, että Satōn aikana Japani allekirjoitti ydinsulkusopimuksen. Nobel-komitean mukaan Satō painotti politiikassaan rauhanomaisia keinoja, ja hänen aikanaan Japani pystyi parantamaan suhteitaan useimpiin Tyynenmeren maihin. Satōn valinta herätti laajaa kritiikkiä. Kriitikot muistuttivat, että Satō oli ollut alkujaan ydinsulkusopimusta vastaan, sillä se asetti ydinaseettomat valtiot epätasa-arvoiseen asemaan. Lisäksi Satō oli sallinut ydinaseita kuljettaneiden yhdysvaltalaisten sotalaivojen ankkuroitua Japanin satamiin.
Satō kuoli Tokiossa 1975. Hän sai vakavan sydänkohtauksen lounastaessaan tokiolaisessa ravintolassa eikä tullut enää tajuihinsa.
Kamarina
Kamarina ( tai, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Sikeliassa eli Sisilian saarella nykyisen Italian alueella. Sen arkeologinen alue sijaitsee noin 20 kilometriä lounaaseen nykyisestä Ragusasta.
Kamarina oli kreikkalainen siirtokunta. Se tuhottiin ja uudelleenrakennettiin historiansa aikana usein. Kaupungin kukoistuskautta oli klassinen kausi 400-luvulla eaa. Se ei kuitenkaan koskaan noussut saaren kaikkein merkittävimpien kaupunkien joukkoon.
Maantiede
pienoiskuva|vasen|upright=0.95|Kamarinan agoran aluetta.
Kamarina sijaitsi Sisilian etelärannikolla pienen Hypparis-joen (nyk. Fiume di Camarana tai Ippari) suussa, noin 32 kilometriä länteen Gelasta ja noin 64 kilometriä länteen saaren kaakkoisimmasta kärjestä Pakhynoksen niemestä. Toisella puolella kaupunkia virtasi pienempi Oanis-joki (nyk. Fiume Frascolari eli Rifriscolaro). Hypparis-joki sai alkunsa lähteestä ja tarjosi kaupungille veden kanavien ja akveduktien välityksellä. Heti kaupungin pohjoispuolella Hypparis-joessa sijaitsi soinen Kamarina-järvi.
Kamarinan kaupunkivaltion hallussa ollut alue tunnettiin nimellä Kamarinaia tai ”Kamarinalaisten maa”. Alueen kooksi on arvioitu noin 200–500 neliökilometriä. Kaupunki sijaitsi alun perin Syrakusan vaikutuspiirin länsilaidalla lähellä Gelan alueen rajaa, ja siksi seutu oli Syrakusan ja Gelan välistä ”puskurivyöhykettä” ja usein Gelan vaikutuspiirissä. Alueella oli muita pienempiä asutuksia, kuten satama noin 15 kilometriä kaupunkikeskuksesta kaakkoon. Kamarinan ja Syrakusan alueiden rajajokena toimi oletettavasti Hyrminios (nyk. Irminio), ja Kamarinan ja Gelan rajajokena Akhates (Dirillo). Pohjoisen suunnassa sijaitsivat Hybla-vuoret, jotka erottivat Kamarinan alueen Kasmenain, Akrain ja Leontinoin alueista.
Arkaainen kausi
Kamarina oli Syrakusan perustama doorilainen siirtokunta. Thukydideen mukaan se perustettiin 135 vuotta emäkaupungin perustamisen jälkeen, toisin sanoen noin vuonna 598 eaa. Kamarinalaiset solmivat rauhan paikallisen ei-kreikkalaisen sikulien heimon kanssa, ja sen alueella oli useita sikulien asutuksia. Arkeologisten löytöjen perusteella kamarinalaiset vaikuttavat jakaantuneen kolmeen yhteiskuntaluokkaan tai heimoon. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Kamarinaīos, myöhemmin latinaksi Camarinensis.
Kamarina vaikuttaa nousseen nopeasti kukoistavaksi kaupungiksi. Vain 45 vuotta perustamisensa jälkeen kamarinalaiset yrittivät luopua emäkaupungistaan, mutta epäonnistuivat tässä. Rangaistukseksi kapinasta syrakusalaiset tuhosivat kaupungin vuonna 553 eaa. Kamarinan paikka vaikuttaa olleen autiona vuoteen 492 eaa. saakka. Tuolloin Gelan tyranni Hippokrates sai kaupungin alueet haltuunsa Syrakusan kanssa tekemällään sopimuksella, ja asutti paikan uudelleen ottaen itselleen kaupungin perustajan (oikistēs) arvonimen. Tämä uusi siirtokunta jäi kuitenkin lyhytikäiseksi, sillä Hippokrateen seuraaja Gelon siirrätti kaikki kaupungin asukkaat Syrakusaan sen jälkeen kun oli saanut viimeksi mainitun valtaansa vuonna 484 eaa. Kamarina tuhottiin uudelleen.
pienoiskuva|Kamarinan lyömä raha, noin 492–484 eaa. Kuvituksessa korinttilainen kypärä ja kilpi sekä teksti, pikkutaatelipuu ja säärisuojukset. Kerrotaan, että kamarinalaiset olisivat jossakin vaiheessa historiaansa halunneet kuivata soisen Kamarina-järven, joka teki kaupungista epäterveellisen, mutta Delfoin oraakkeli kehotti luopumaan hankkeesta. Kamarinalaisten sanotaan silti suorittaneen kuivatuksen, kuitenkin sillä seurauksella, että kaupunki tuli hankalammin puolustettavaksi kyseiseltä sivulta. Kamarinan kerrotaan jopa tulleen vallatuksi sen vuoksi. Ei kuitenkaan ole tietoa, pitääkö kertomus paikkansa ja mihin aikaan ja sotatapahtumaan se liittyisi. Joka tapauksessa oraakkelin vastauksesta ”” (Mē kinei Kamarinan: akinētos gar ameinōn, ”Älä siirrä Kamarinaa, paikallaan näes parempi”) tuli kreikkalaisten parissa suorastaan sanonta, joka tarkoitti jotakuinkin samaa kuin ”älä etsi onnettomuuksia”.
Klassinen kausi
Tyranni Thrasybuloksen tultua karkotetuksi Syrakusasta ja useiden kaupunkien maanpakolaisten palattua omiin kaupunkeihinsa, gelalaiset perustivat Kamarinaan jälleen uuden siirtokunnan, ja jakoivat sen maat uusille asukkaille. Tämä tapahtui noin vuonna 461 eaa. Tämän kolmannen Kamarinan aikaan sijoittuu muun muassa Olympian kisojen voittaja Psaumios, johon Pindaros viittasi. Pindaros ylisti myös sitä nopeutta, millä uusi kaupunki kohosi ja nousi jälleen merkittäväksi. Seuraavat noin viisikymmentä vuotta olivat kaupungille sen suurinta kukoistuskautta.
pienoiskuva|Kamarinan lyömä tetradrakhma, n. 425–405 eaa. Kuvituksessa nelivaljakkoa ohjastava [[Athene ja Nike, sekä Herakleen pää ja teksti .]] Kamarina löi omaa hopea- ja pronssirahaa 400-luvulta eaa. lähtien. Varhaisimmat rahat tunnetaan vuodelta 461 eaa. Kaupunki pyrki säilyttämään itsenäisyytensä, ja sen politiikka suuntautui yleensä Syrakusaa vastaan, mikä erotti sen Sisilian muista doorilaisista kaupungeista. Syrakusan ja Leontinoin sodassa vuonna 427 eaa. Kamarina oli saaren ainoa doorilaiskaupunki, joka valitsi khalkislaisen Leontinoin puolen. Kaupungissa oli kuitenkin myös syrakusalaismielinen puolue, ja ilmeisesti sen ansiosta kaupunki solmi aselevon naapuriensa kanssa Gelassa vuonna 424 eaa., mikä johti yleiseen rauhaan. Rauhansopimuksessa Kamarina sai itselleen Morgantinan alueet. Tämä tuntuu erikoiselta, sillä kyseinen kaupunki sijaitsi suhteellisen kaukana saaren sisäosissa.
Muutamia vuosia myöhemmin kamarinalaiset olivat jälleen valmiita auttamaan Ateenaa tukeakseen Leontinoita. Ateenan Sisilian sotaretken alettua vuonna 415 eaa. kamarinalaiset kuitenkin jättäytyivät puolueettomiksi. Vasta kun onni sodassa kääntyi Syrakusan puolelle, kamarinalaiset lähettivät pienen sotajoukon sen avuksi.
Karthagon hyökkäys muutama vuosi myöhemmin aiheutti Kamarinalle vakavan iskun. Himilkonin johtamat karthagolaiset tuhosivat kaupungin alueita keväällä 405 eaa., mutta eivät hyökänneet itse kaupunkiin. Sen jälkeen kun Dionysios epäonnistui Gelan pelastamisessa, myös Kamarina jäi oman onnensa nojaan. Kamarinalaiset joutuivat noudattamaan gelalaisten esimerkkiä ja hylkäämään kaupunkinsa. He vetäytyivät Syrakusaan ja sieltä edelleen Leontinoihin. Dionysioksen solmittua karthagolaisten kanssa rauhan vuonna 396 eaa., Kamarinan, samoin kuin Gelan ja Akragaan, asukkaat saattoivat palata koteihinsa sillä ehdolla, että jatkavat Karthagon alamaisina eivätkä rakenna kaupunkinsa linnoitteita uudestaan.
Muutaman vuoden päästä Kamarina tuki Dionysiosta tämän sodassa Karthagoa vastaan. Antiikin lähteet mainitsevat kaupungin tuohon aikaan vain harvoin, mutta sen oletetaan olleen Syrakusan alaisuudessa. Dionysioksen kuoltua kamarinalaiset liittyivät Dionin puolelle Dionysios nuorempaa vastaan, ja tukivat tätä lisäjoukoilla hänen marssiessaan Syrakusaan.
Hellenistinen ja roomalainen kausi
pienoiskuva|Niin kutsutun Alttarin talon rauniot.
Ensimmäisessä puunilaissodassa 264–241 eaa. Kamarina liittyi jo varhain Rooman puolelle. Vuonna 258 eaa. kaupunki petettiin karthagolaiselle Hamilkarille. Konsulit Aulus Atilius ja Gaius Sulpicius saivat pian vallattua sen takaisin, jonka jälkeen he myivät kostoksi suuren osan asukkaista orjiksi. Muutama vuosi myöhemmin, vuonna 255 eaa., Kamarinan edustalla tapahtui suurin sodassa Roomaa kohdannut onnettomuus, jossa suuri osa sen laivastosta tuhoutui myrskyssä. Vain 80 laivaa 364:stä onnistui pelastumaan, ja koko rannikon Kamarinasta Pakhynoksen niemelle kerrotaan olleen täynnä laivanhylkyjä.
Kamarinaa ei juurikaan mainita antiikin lähteissä enää tämän jälkeen. Rooman vallan aikana paikka vaikuttaa taantuneen suhteellisen merkityksettömäksi, mutta säilyneen asuttuna ainakin ensimmäiselle vuosisadalle eaa. Cicero ei mainitse sitä Sisiliaa käsitellessään, ja Strabon sanoo siitä olleen jäljellä vain joitakin jäänteitä. Pliniuksen ja Ptolemaioksen perusteella se olisi kuitenkin säilynyt olemassa ainakin jossakin muodossa vielä 100-luvulle jaa. saakka.
Myöhempi historia ja kaivaukset
Kaupungin paikka oli selvästi tunnistettavissa vielä 1700-luvulla, ja paikalla oli näkyvissä paljon raunioita, jotka sittemmin peittyivät hiekkaan. Kamarinan arkeologiset kaivaukset alkoivat sen hautausmailta 1800-luvulla. Varsinaista kaupunkia alettiin kaivaa vasta 1900-luvun jälkimmäisellä puoliskolla.
Rakennukset ja löydökset
Asemakaava ja kaupunginmuurit pienoiskuva|Kaupunginmuurin jäänteitä.
Kamarinassa on ollut suunniteltu asemakaava ja se on ollut ympäröity muurein. Asemakaava oli Hippodamoksen periaatteiden mukainen ruutuasemakaava, jonka korttelit olivat noin 35 x 35 metrin kokoisia. Itä-länsisuuntaisia noin 10,7 metriä leveitä pääkatuja oli todennäköisesti kolme. Niiden kanssa ristesivät noin viiden metrin levyiset pohjois-eteläsuuntaiset poikkikadut. Kaupungin agoran ja sataman paikat on tunnistettu. Asuinkortteleista on kaivettu useita asuintaloja. Niistä on nimetty ”Kauppiaan talo” sekä ”Piirtokirjoituksen talo”, josta on löydetty lyijylevylle kirjoitettu kyseisen talon kauppa-asiakirja.
Kaupunginmuurien pituus oli noin seitsemän kilometriä. Ne ympäröivät noin 150–200 hehtaarin kokoisen alueen, joka oli rakennettu lähes täyteen rakennuksia. Muurien vanhimmat osat olivat peräisin arkaaiselta kaudelta 500-luvulta eaa. Muureista on säilynyt laajoja osia erityisesti niiden eteläsivulla lähellä Oanis-jokea.
Temppelit ja pyhäköt pienoiskuva|Athenen temppelin rauniot.
Kukkulalla antiikin aikaisen kaupungin keskustassa sijaitsi Athenelle omistettu temppeli. Tämän epiteettejä kaupungissa olivat Poliaokhos, Polias, Promakhos ja Ergane. Pyhäkkö oli olemassa jo arkaaisella kaudella, mutta nykymuodossaan temppeli rakennettiin 400-luvulla eaa. Temppelistä on säilynyt suuri osa sen naoksesta eli cellasta, ja sen rauniot ovat nykyisin osa paikalla olevaa kirkkoa. Kaupungissa oli kultit myös ainakin Herakleelle ja Apollon Patrookselle. Piirtokirjoitusten perusteella kaupungissa tiedetään olleen myös Demeterille ja Persefonelle omistettu pyhäkkö tai pyhäköt.
Hautausmaat
Kaupungin hautausmaat sijaitsivat sen pohjois- (nykyinen Scoglitti), itä- (Rifriscolaro, Dieci Saline ja Piombo) ja länsipuolilla (Passo Marinaro, Cozzo Campisi ja Randello). Arkaaisen kauden hautoja on löydetty pohjois- ja itäpuolilta, jossa kaikkein vanhimmat löydöt siirtokunnan alkuvaiheilta ovat Rifriscolarosta. Klassisen kauden hautoja on löydetty kaikilta kolmelta alueelta ja hellenistisen kauden hautoja eteläpuolelta. Yhteensä hautoja on löydetty yli.
Esinelöydöt
Kamarinasta tehtyjä esinelöytöjä on arkeologisen alueen yhteydessä toimivassa Kamarinan arkeologisessa museossa (Museo Archeologico Nazionale di Camarina) sekä Syrakusan arkeologisessa museossa (Museo Archeologico Regionale Paolo Orsi) ja Ragusan arkeologisessa museossa (Museo Archeologico Ibleo).
Luettelo Fennoskandian mannerjäätikön virtauskielekkeistä ja jäätikkövirroista
Tämä on luettelo Fennoskandian mannerjäätikön virtauskielekkeistä ja jäätikkövirroista, jotka on tunnistettu Fennoskandian mannerjäätiköllä Veiksel-jääkaudella 130 000–10 000 vuotta sitten. Jääkielekkeiden ja niitä muodostavien jäätikkövirtojen luettelo ei ole täydellinen. Osa kielekkeistä ei ole nimettyjä, joten niitä ei ole tässä luettelosssa. Ei ole aina varmaa tietoa, mihin jäätikkövirtaan kieleke liittyy.
LGM-vaiheen jälkeen
Veiksel-jääkaudella Fennoskandian mannerjäätikkö saavutti laajimman alueensa reunaviivan (lyh. LGM eli ) eri ilmansuunnissa eri aikaan.
Nuoremmalla dryaskaudella ja sen jälkeen
Nuorempi dryaskausi kesti tuhat vuotta noin 12 000–11 000 vuotta sitten. Seuraavat jääkielekkeet ovat tältä ajalta tai tuhat vuotta sen jälkeen.
Vapaussodan Invaliidien Liitto
Vapaussodan Invaliidien Liitto oli vuonna 1924 perustettu järjestö, jonka jäsenistö oli sisällissodassa ja sen jälkeisissä heimosodissa haavoittuneita ja sairastuneita. Liiton tarkoituksena oli jäsentensä taloudellinen ja henkinen huolto. Se omisti Mikkelin maalaiskunnassa toimineen invalidikoti Kyyhkylän, Suitian työkodin Siuntiossa ja Runnin terveyskylpylän Iisalmessa. Kyyhkylä luovutettiin vuonna 1969 Sotainvalidien Veljesliitolle, jonka toimintaa järjestö oli vuonna 1940 käynnistämässä. Järjestö julkaisi myös vuonna 1928 perustettua Vapaussodan Invaliidi -lehteä.
Järjestö perustettiin Helsingin Säätytalolla. Sen koollekutsujana toimi vihtiläinen opettaja Einar August Rosenberg. Jäseniksi haluttiin myös jääkäreitä. Rahoitus tuli Raha-automaattiyhdistykseltä, itsenäisyyspäivänä kerätystä kirkkokolehdista sekä yksityisten lahjoituksista. Suurimmillaan jäsenmäärä oli vuonna 1940, jolloin liittoon kuului 2 105 invalidia.
Liitto lakkautettiin Helsingissä Katajanokan Kasinolla pidetyssä kokouksessa 25. marraskuuta 1987, jolloin jäseniä oli vielä 63. Järjestön huolto-, avustus- ja perinnetyö siirtyivät Vapaussodan Invalidien Muistosäätiön hoidettavaksi.
Nemanja Majdov
Nemanja Majdov (s. 10. elokuuta 1996) on serbialainen judon maailmanmestari. Hän on maailmanlistalla kolmantena 90 kg:n painoluokassa (tilanne marraskuussa 2020).
Majdov voitti 90 kg;n sarjan maailmanmestaruuden Budapestissa 2017 kukistettuaan loppuottelussa slovenialaisen Mihael Žgankin. Hän sai MM-pronssia samassa sarjassa Tokiossa 2019. Hän saavutti 90-kiloisissa EM-hopeaa Tel Avivissa 2018 ja Prahassa 2020 hävittyään kummallakin kerralla loppuottelussa venäläiselle Mihail Igolnikoville. Varsovan EM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui samassa painoluokassa seitsemänneksi ja Lissabonissa 2021 viidenneksi.
Majdov voitti alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 81 kg:n sarjassa 2014 ja 2016. Hän sai alle 18-vuotiaiden EM-hopeaa 73-kiloisissa 2013 ja alle 23-vuotiaiden EM-pronssia 90 kg:n painoluokassa 2016.
Majdov saavutti Välimeren kisoissa hopeaa 2018. Hän on saavuttanut IJF World Tourin kilpailuissa kaksi voittoa, kaksi kakkossijaa ja viisi kolmossijaa. Hän on voittanut aikuisten sarjassa neljä Serbian-mestaruutta.
Valkonen (Muurame, Isolahti)
Valkonen on Keski-Suomessa Muuramessa Isolahden kylän lähellä sijaitseva järvi.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Muuratjärven valuma-alueella (14.28), jonka Sallaanojan valuma-alueeseen (14.287) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 153,5 metriä mpy.
Oikeustaistelun muistomerkki
Oikeustaistelun muistomerkki on Luumäen asemalle vuonna 1937 pystytetty P. E. Svinhufvudin graniittinen muistomerkki. Muistomerkki on kuvanveistäjä Wäinö Aaltosen tekemä ja se toteutettiin kansalaiskeräyksen avulla. Muistomerkillä muistetaan toisen sortokauden aikana käytyä oikeustaistelua, jossa silloinen Lappeen kihlakunnan tuomari P. E. Svinhufvud 24. marraskuuta 1914 kesken oikeudenkäynnin vangittiin ja passitettiin Siperiaan. Aloitteen muistomerkistä teki Luumäen Kotiseutu- ja Museoyhdistys 1930-luvun puolivälissä, ja Aaltonen voitti kesällä 1937 järjestetyn kutsukilpaulun. Oikeustaistelun muistomerkki paljastettiin suurin juhlallisuuksin itsenäisyyspäivän aattona 5. joulukuuta 1937. Svinhufvud oli itse läsnä paljastustilaisuudessa.
Muistomerkki muodostuu seitsemän metriä korkeasta kolmikulmaisesta pylväästä, joka on Vehmaan punaista graniittia. Pylvään tahkot ovat 1,5 metriä leveitä. Veistos painaa 30 tonnia. Muistomerkkiä siirrettiin 14 metriä alkuperäisestä sijainnistaan vuonna 2009 uuden junaraiteen rakentamisen vuoksi.
X68000
Sharp X68000 (tunnetaan myös lyhenteellä X68K) oli ainoastaan Japanissa julkaistu mikrotietokone. Tietokone oli Sharpin valmistama ja se julkaistiin vuonna 1987. Tietokonetta kutsuttiin "henkilökohtaiseksi työasemaksi" ja se sai huomiota grafiikkaominaisuuksien ansiosta.
Henki etsii asuntoa
Vastaanotto ja myöhempi arvostus
Henki etsii asuntoa sai parhaan sovitetun käsikirjoituksen Oscar-palkinnon ja tuotti ehdokkuudet myös parhaan ohjauksen (Hall), parhaan elokuvan ja parhaan miessivuosan (Gleason) kategorioissa.
X68000
Ensimmäisessä julkaistussa X68000:n mallissa oli 10 megahertsin Motorola 68000 -suoritin, 1 megatavua keskusmuistia ja sen mukana ei toimitettu kiintolevyä. Ensimmäinen malli sisälsi saman keskussuorittimen kuin Amiga 500 ja Atari ST, mutta se toimi vähän korkeammalla kellotaajuudella. Laite oli muutenkin näitä koneita tehokkaampi.
Henki etsii asuntoa
Uusintaversio 1978
Warren Beatty ja Buck Henry ohjasivat saman näytelmän pohjalta elokuvan Taivas saa odottaa (1978).
X68000
Vuonna 1993 julkaistussa viimeisessä X68030:n mallissa oli jo 25 megahertsin Motorola 68030 -suoritin, 4 megatavun keskusmuisti ja valinnainen 80 megatavun SASI- tai SCSI-kiintolevy. Keskusmuisti oli laajennettavissa 12 megatavuun.
Lisäkorteista MIDI-kortit olivat tunnusomaisia koneelle. Monet pelit sisälsivät MIDI-tuen.
Koneessa on kaksi peliohjainporttia, joiden liitin on Atari-tyyppinen 9-nastainen D-liitin. Standardi on yhteneväinen MSX-standardin kanssa ja käytössä on kaksi eri toimintonappia. Chelnov-pelin mukana tulee adapteri Sega Mega Driven peliohjaimille.
Käyttäjäyhteisö on edelleen aktiivinen ja lisäkorttien avulla koneessa on nykyään käytettävissä myös ulkoiset USB-levyt.
Käyttöjärjestelmä
X68K:ssa oli Hudson Softin kehittämä DOS käyttöjärjestelmä, Human68K.
Varhaisissa versioissa oli VS-niminen graafinen käyttöliittymä, mutta myöhemmät versiot käyttivät SX-WINDOWS -nimistä käyttöliittymää.
Käyttöjärjestelmässä nähtävämmin oli MS-DOS:n kanssa samankaltaiset komentokäskyt jotka syötettiin englanniksi, mutta tuloste oli englannin ja japanin kanji ja kana-merkistöjen yhdistelmiä.
Mariina
Mariina on naisen etunimi. Se on Marinan rinnakkaismuoto. Nimi pohjautuu mahdollisesti latinan sanaan marinus, joka merkitsee ’merellistä’, ’merestä nousevaa’ ja ’meren omaa’.
X68000
Pelit
X68:lle tuotettiin monia aikansa kolikkopelikäännöksiä. Laitteelle tehtyjä pelejä olivat muun muassa Parodius, Final Fight, Downtown Nekketsu Monogatari, Street Fighter 2, Ghosts 'n Goblins, Akumajou Dracula (Castlevania) ja monet muut tunnetut kolikkopelit. Kolikkopelikäännökset olivat oman aikansa parhaita kotikonekäännöksiä ja monet arcade-käännökset, kuten Dragon Spirit ovat kaikilta osin lähes identtisiä alkuperäisen kanssa.
Mariina
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on syyskuuhun 2021 mennessä tilastoitu noin 310–320 Mariina-nimistä naista.
X68000
Mallit
Tietokoneesta oli useita malleja:
Erikoispiirit
Koneessa käytettiin myös erikoispiirejä tehtäviin kuten näyttötoimintoihin.
Koivuhapero
Koivuhapero (Russula aeruginea) on vihreälakkinen haperolaji ja erinomainen ruokasieni.
X68000
Erikoispiirit
Suoritin ei ollut Motorolan valmistama vaan Hitachin valmistama HD68HC000-klooni.
Mariina
Nimipäivä
Virossa Mariinalla on nimipäivä 9. lokakuuta.
Koivuhapero
Tuntomerkit
Koivuhaperon 4–12 senttimetriä leveä lakki on oliivinvihreä ja reunasta haalistuva. Nuorena se on kupera, mutta vanhemmiten kuopalla. Heltat ovat tiheät, tasatyviset ja nuorena valkoiset, mutta myöhemmin vaaleankellertävät ja ruskealaikkuiset. Sienen 4–10 senttimetriä pitkä jalka on valkoinen, varsinkin tyvestä ruskealaikkuinen, renkaaton ja tasapaksu. Malto on valkoista ja haurasta, vioittuneihin kohtiin ilmestyy ruosteenruskeita laikkuja. Koivuhaperolla ei ole erityistä tuoksua.
X68000
Erikoispiirit
Äänipiirejä oli kaksi: Yamaha YM2151 ja OKI MSM6258.
Koivuhapero
Samannäköisiä lajeja
Koivuhaperoa muistuttavia lajeja ovat esimerkiksi toiset vihertävät haperot kuten kyyhkyhapero ja sillihapero, mutta koivuhapero muistuttaa myös erehdyttävästi tappavan myrkyllistä kavalakärpässientä. Kavalakärpässienen jalassa on ohut, usein repeytynyt rengas, ja sen jalan tyvi on turvonnut ja tupellinen, toisin kuin koivuhaperolla. Kavalakärpässienen heltat ovat pysyvästi täysin valkoiset, mutta koivuhaperolla ne ovat usein lievästi kellertävät. Kavalakärpässieni kasvaa Suomessa vain lounaisrannikolla, Turun saaristossa ja Ahvenanmaalla.
Kasvupaikka ja -aika
Koivuhapero on hyvin yleinen koko Suomessa. Se on koivun ja kuusen juurisieni, jota tavataan koivikoissa, kuusikoissa, sekametsissä, puistoissa, polkujen varsilla ja hakamailla. Kasvuaika on kesäkuusta lokakuuhun.
Käyttö ravintona
Koivuhapero on erinomainen, miedon makuinen ruokasieni. Se ei vaadi ryöppäystä. Se voidaan säilöä kuivaamalla ja pakastamalla. Varsinkin nuorten sienten helttojen maku saattaa olla vähän kirpeä, mutta kirpeys katoaa kypsennettäessä.
Savilampi (Muurame)
Savilampi Savilammi(p) on Keski-Suomessa Muuramessa Isolahden kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,5 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 500 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Muuratjärven valuma-alueella (14.28), jonka Sallaanojan valuma-alueeseen (14.287) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 137,6 metriä mpy.
Korouoman Karhunpesä
Korouoman Karhunpesä on Posion kunnassa sijaitseva luola. Se on jääluola, jossa seinämiä peittävä jääpeite pysyy sulamattomana suurimman osan vuodesta, ainakin elokuulle saakka. Joinakin vuosina jääpeite pysyy ympäri vuoden. Luolan syntymiseen on vaikuttanut koko Suomen halki kulkeva siirroslinja, jonka alueella Korouoman kallio sijaitsee. Luola on syntynyt siten, että kallion keskellä olevan kanjonin seinämään on syntynyt rako, jonka laajentuessa on syntynyt luola. Luola sijaitsee Korouoman ruhjelaaksossa, joka on syntynyt satoja miljoonia vuosia sitten. Tämän alueen ruhjeista kalliota ovat kuluttaneet jääkausien aikaiset mannerjäätiköt. Näin kallioon on syntynyt syvä ja jyrkkäseinämäinen kanjoni, jonka seinämään Karhunpesän luola on siis syntynyt. Alueen kallioperä sisältää graniittia. Koko kanjonin alueella on lohkareikkoja ja paikoin esiintyy suuriakin lohkareita. Myös luolan lattia ja katto ovat muodostuneet lohkareista. Korouoman seudulla on usein talvella jääputouksia, jotka sopivat jääkiipeilyyn. Lähistöllä on toinen luola, jota kutsutaan Pirunkirkoksi.
Yamaha YM3526
thumb|200px|Yamaha YM3526 -äänipiiri Yamaha YM3526 tai OPL (englannin kielen sanoista "FM Operator Type L" ) on Yamahan valmistama äänipiiri. Se suunnattiin alun perin halpamarkkinoille. Piiri käyttää FM-synteesiä muodostaakseen ääniä ja siinä on 9 äänikanavaa ja 2 operaattoria jokaista kanavaa kohti. Sen seuraaja, Yamaha YM3812 (OPL2), oli samankaltainen, se vain lisäsi mahdollisuuden käyttää neljää erilaista äänimuotoa pelkän siniaallon sijasta ja oli alaspäin yhteensopiva.
YM3526:ta käytettiin Commodore 64:n Sound Expander laajennusmoduulissa ja useassa kolikkopelissä kuten Bubble Bobblessa.
Piirin läheinen sukulainen on Yamaha Y8950 tai MSX-AUDIO, jota käytettiin MSX:n laajennusosana. Se on periaatteessa YM3526 (OPL), johon on lisätty mahdollisuus toistaa ADPCM-pakattuja sampleja. Vastaavanlainen YM2413 oli tosin suositumpi.
Gerard Way
Gerard Arthur Way (s. 9. huhtikuuta 1977 Summit, New Jersey, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen laulaja ja lauluntekijä. Hän perusti My Chemical Romance -yhtyeen, joka hajosi maaliskuussa 2013. Hän on myös The Umbrella Academy -sarjakuvan käsikirjoittaja, ja oli sarjakuvapiirtäjä jo ennen musiikkiuransa alkua. Hän on saavuttanut useita palkintoja ja kunnianosoituksia niin musiikki- kuin sarjakuvapiirtäjäuransa kautta.