cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Teppo Numminen
Puolustajana pelannut, Tampereen Tapparan kasvattina tunnettu Numminen edusti kaksikymmentävuotisen NHL-uransa aikana Winnipeg Jetsin lisäksi Phoenix Coyotesia, Dallas Starsia sekä Buffalo Sabresia, pelaten yhteensä 1 372 NHL-ottelua tehoin 117+520=637. Hän on 16. eniten NHL-otteluita pelannut puolustaja ja eniten otteluita pelannut suomalaispuolustaja. Lisäksi hän on 30. eniten maalisyöttöjä saavuttanut NHL-puolustaja ja eniten maalisyöttöjä antanut suomalaispuolustaja. Pisteitä hän on tehnyt NHL-puolustajista 38. eniten ja eniten suomalaispuolustajista. Tosin, suomalaistaustaisista puolustajista häntä enemmän pisteitä ja maalisyöttöjä on kerännyt kanadansuomalainen Chris Pronger 698 pisteellään ja 541 syöttöpisteellään.
Suomen jääkiekkomaajoukkueessa Numminen oli mukana useassa arvoturnauksessa. Hän pelasi neljä kertaa sekä olympialaisissa että maailmanmestaruuskilpailuissa ja kahdesti maailmancupissa ja Kanada-cupissa ja saavutti kolme olympiamitalia. Hän pelasi yhteensä 102 aikuisten maaottelua, 14 nuorten maaottelua ja 13 poikien maaottelua.
Nummista pidetään yhtenä kaikkien aikojen parhaista suomalaisista puolustajista. Suomen Jääkiekkomuseo on aateloinut hänet Suomen Jääkiekkoleijonaksi numerolla 202. Phoenix Coyotes on jäädyttänyt Nummisen pelinumeron 27. Hän on yksi seitsemästä suomalaispelaajasta, jonka pelinumero on jäädytetty NHL:ssä.
Mestariksi Tampereen Tapparassa (1985–1988)
Numminen aloitti ohjatun jääkiekkoilun kuusivuotiaana ja teki lopullisen lajivalinnan 12-vuotiaana jääkiekon muututtua ympärivuotiseksi harrastukseksi kesäharjoituksineen. Tepon isä Kalevi Numminen oli entinen ammattilaispelaaja ja Tampereen Tapparan valmentaja, ja hänellä oli tapana ottaa Teppo usein mukaan Tapparan liigaharjoituksiin, joissa Teppo pääsi jo pienenä harjoittelemaan ammattilaispelaajien joukkoon. Numminen harjoitteli pelaamista ja luistelua kotitalonsa takapihalle kastelukannulla jäädytetyllä pienellä kentällä useita tunteja päivässä.
Superlahjakkuutena pidetty Numminen nousi Tapparan edustusmiehistöön ja jääkiekon SM-liigaan jo 17-vuotiaana. Hänet nostettiin nopeasti Tapparan ensimmäiseen puolustajapariin, ja nuori mutta varmaotteinen puolustajatulokas teki 31 ottelussa yhteensä kuusi tehopistettä. Numminen saavutti Tapparan mukana Suomen mestaruuden heti tulokaskaudellaan, ja sama toistui myös kahtena seuraavana vuonna. NHL-seura Winnipeg Jets varasi Nummisen NHL:ään vuoden 1986 varaustilaisuudessa toisella kierroksella, varausnumerolla 29 Nummisen voitettua alle 18-vuotiaiden EM-kultaa Suomen paidassa.
NHL-ura
Teppo Numminen siirtyi kaudeksi 1988–1989 NHL:ään Winnipeg Jets -joukkueeseen, joka muuttui 1996–1997 Phoenix Coyotesiksi seuran muutettua Phoenixiin. Hän pelasi 360 perättäistä NHL-ottelua 17. joulukuuta 1995 – 1. maaliskuuta 2000, mikä oli senhetkinen aktiivipelaajien ennätys. Kaudeksi 2003–2004 hän siirtyi Dallas Starsin riveihin ja NHL:n työsulun jälkeen teki sopimuksen Buffalo Sabresin kanssa.
Naganon talviolympialaisissa 1998 Numminen pelasi Leijonien ykköskentässä pakkiparinaan Jyrki Lumme. Torinon olympiakisat 2006 olivat maajoukkueen tukipilareihin lukeutuvan Nummisen neljännet olympialaiset. Torinon kisoissa Numminen pelasi erikoistilanteita ja osoitti kuuluvansa kahden vuosikymmenen jälkeenkin Suomen Leijonien puolustajaeliittiin. Turnauksen jälkeen Teppo Numminen ilmoitti lopettavansa maajoukkuetasolla. Nummisesta tuli 14. marraskuuta 2006 eniten NHL-otteluita pelannut eurooppalainen pelaaja, kun hän ohitti pelattujen pelien ennätystä aiemmin pitäneen Jari Kurrin.
Syksyllä 2007 Nummiselle tehtiin avosydänkirurginen sydänleikkaus. Jo keväällä 2005 ja kesällä 2006 hänelle oli tehty pienemmät operoinnit sydämen rytmihäiriön takia. Sydänleikkauksesta toipuminen kesti melkein koko kauden ja Numminen palasi kaukaloon kauden runkosarjan viimeiseen otteluun huhtikuussa 2008. Viimeisen NHL-ottelunsa Numminen pelasi 11. huhtikuuta 2009.
Vuosina 2011–2014 Numminen toimi apuvalmentajana Buffalo Sabresissä.
Liiketoiminta
Teppo Numminen omisti isänsä Kalevi Nummisen perustaman jääkiekkomailoja ja -varusteita valmistavan Montreal Sports Oy:n. Numminen myi osakekannan syyskuussa 2008 pohjoisamerikkalaiselle Warrior-yritykselle, joka valmistaa urheiluvälineitä.
Yksityiselämä
Nummisen perheeseen kuuluu vaimo Ann-Maarit ja kolme lasta. Hänen isänsä on Suomen A-maajoukkuetta ja Tampereen Tapparaa valmentanut Kalevi Numminen. Tepolla on myös pikkuveli Teemu Numminen, joka pelasi jääkiekon SM-liigaa Tapparassa, TuTossa ja TPS:ssä vuosina 1992–1996.
Adam Muraszko
Diskografia
Behemoth
Damnation
Hell-Born
Thiele/Small
Thiele/Small-parametrit ovat kaiutinsuunnittelussa käytettäviä kaiutinlementin ominaisuuksia kuvaavia arvoja. Arvot kuvaavat kaiuttimen sähköisiä ja mekaanisia ominaisuuksia. Arvot on nimetty A. Neville Thielen ja Richard H. Smallin mukaan, jotka tekivät edelläkäyvää tutkimusta näistä arvoista.
Thiele/Small-parametrejä käytetään yleensä kaiutinelementille sopivan kotelon mitoittamiseen ja kaiuttimen akustiseen sovittamiseen.
Sigrid Vaasa
thumb|Sigrid Eerikintytär Vaasa
Sigrid Vaasa (1566–1633 ) oli Ruotsin kuninkaan Eerik XIV:n ja hänen puolisonsa Kaarina Maununtyttären tytär.
Sigrid Vaasa asui lapsuudessaan äitinsä Kaarina Maununtyttären kanssa Liuksialan kartanossa ja jäätyään kahdesti leskeksi palasi asumaan sinne kuolemaansa asti. Vuonna 1597 hän avioitui Henrik Klaunpoika Tottin kanssa. Sen jälkeen oli Kirkniemen ja Sjundbyn kartanoiden emäntä. Heidän lapsistaan merkittävin oli Åke Tott, joka sai mainetta kuningas Kustaa II Aadolfin johtamissa sodissa. Kaarle-herttuan ja Sigismundin valtataistelun aikana Henrik Tott asettui suomalaisten aatelismiesten ja sitä kautta myös Sigismundin puolelle, minkä vuoksi hän joutui pakenemaan maasta ja kuoli ilmeisesti noin vuonna 1603 maanpaossa. Sigrid solmi uuden avioliiton vuonna 1609 Natt och Dag -sukuun kuuluvan Nils Nilsinpojan kanssa, muutti Ruotsiin mutta jäi neljän vuoden kuluttua leskeksi. Leskeksi jäätyään hän palasi Suomeen ja kuoli Liuksialassa.
Thiele/Small
Parametrit
Elementin kokonaishyvyysluku. Yksikötön arvo, joka kuvaa elementin yhdistetty sähköistä ja mekaanista vaimennusta. Yleensä Qts:n arvo on välillä 0,2-0,6.
Elementin sähköinen hyvyysluku. Yksikötön arvo, joka kuvaa elementin sähköistä vaimennusta. Kun puhekela liikkuu magneettikentässä, siihen syntyy virta jonka aiheuttama magneettikenttä heikentää alkuperäistä magneettikenttää, jolloin kartion liike vaimenee.
Elementin voimakerroin. Arvo ilmoitetaan teslametreinä (Tm). Se kuvaa kuinka voimakas magneettikentta syntyy kun puhekelaan johdetaan virta. Mitä korkeampi Bl:n arvo on, sitä voimakkaamman kentän virta aiheuttaa.
Ekvivalenttitilavuus. Yksikkönä litra(L) tai kuutiometrit. Kertoo elementin ripustuksen jäykkyyden silloin kun elementti ei ole kiinnitettynä koteloon. Se kuvaa kuinka suuri määrä ilmaa kohdistettuna elementin kartion teholliselle pinta-alalle vastaisi elementin ripustuksen jäykkyyttä. Suurempi Vas:n arvo kuvaa alempaa ripustuksen jäykkyyttä, jolloin elementti yleensä tarvitsee suuremman kotelon.
Kertoo elementin kartion, puhekelan ja muiden liikkuvien osien kokonaismassan, sisältäen myös kartion pintaan kohdistuvan ilman aiheuttaman akustisen kuorman. Yksikköna kilogramma (kg).
Mmd
Kertoo elementin kartion/puhekelan kokonaismassan. Yksikkönä kilogramma (kg).
Ilmoittaa kaiutinelementin kartion ripustuksen myötymisen. Yksikkönä m/N. Korkea Cms tarkoittaa alempaa ripustuksen jäykkyyttä, jolloin myös Vas on korkea.
Ilmoittaa ohmeina kaiutinelementin puhekelan resistanssin tasavirralla. Tätä ei pidä sekoittaa elementin impedassiin. Yleensä Re:n arvo on vähintään 80% impedanssin arvosta.
Ilmoittaa milli-Henryinä (mH) kaiutinelementin puhekelan induktanssin.
Ilmoittaa millimetreinä, kuinka suuri elementin liikerata on sen liikkuessa huipusta huippuun. Yksinkertaisimmillaan arvo lasketaan mittaamalla puhekelan korkeus, vähentämällä siitä puhekelan ja pohjalevyn etäisyys ja jakamalla tulos kahdella. Tämä mittaustapa ei kuitenkaan ota huomioon elementissä tapahtuvia sähköisten arvoje muutoksia. Tarkempi, mutta hankalammin toteutettavissa oleva tapa mitata Xmaxon mitata elementin tuottamaan säröä, joka kasvaa kun elementti toimii äärirajoillaan. Kun mitattu särö on tasolla 10% THD, silloin elementin ajatellaan saavuttaneen maksimipoikkeamansa. Jos elementin liikerata ylitetään rajusti, kaiutin rikkoutuu. Yleensä rikkoutuminen tapahtuu joko puhekelan iskeytymisestä magneettirakenteen pohjaa vasten tai sen lennähtämisestä ulos urastaan. Kummankin tapauksen voidaan välttää kuuntelemalla kaiutinta: elementti, joka toimii äärirajoillaan tuottaa yleensä säröytynyttä ääntä. Pahimmasta tapauksessa puhekelan iskeytyminen elementin pohjaan (äänentoistonharrastajat käyttävät tapahtumasta termiä "pohjaaminen") voi kuulla. Tällöin kuunteluvoimakkuutta tulee välittömästi laskea. Puhekela ei välttämättä mene rikki kevyestä pohjaan iskeytymisestä ja parhaimmassa tapauksessa elementin rikkoutuminen voidaan välttää. Kaittimen äänentoistollisia ominaisuuksia ei voida luotettavasti arvioida huipusta huippuun-liikeradan pituudella. Kaiutin, jolla on pitkä liikerata ei välttämättä ole tehokkaampi kuin vastaava lyhyemmän liikeradan omaava kaiutin. Vastaavasti kaiutin, jolla liikerata on lyhyt, ei välttämättä tuota vähemmän säröytynyttä ääntä kuin verrokkikaiutin suuremmalla liikeradalla.
Maksimaalinen kartion syrjäyttämä liikkeen syrjäyttämä tilavuus. Vd saadaan parametrien Sd ja Xmax tulona ja sen yksikkönä on litra. Sama Vd:n arvo voidaan siis saavuttaa joko suurella kartion tehollisella alalla ja pienellä elementin liikkeellä tai pienella kartion tehollisella alalla ja suurella elementin liikkeellä. Näistä ensimmäinen vaihtoehto on yleensä energiatehokkaampi, koska lyhyt puhekela pysyy koko liikeratansa ajan magneettikentässä.
Holger Hansson
Hansson saavutti Ruotsin jalkapallomaajoukkueessa olympiapronssia Helsingissä 1952. Seuratasolla Hansson pelasi IFK Göteborgissa, jota myös valmensi GAISin lisäksi.
Hansson kuoli Göteborgissa 17. tammikuuta 2014, hieman ennen 87-vuotissyntymäpäiväänsä.
Äärellinen topologinen avaruus
Äärellinen topologinen avaruus on äärelliseen joukkoon määritelty topologia. Topologiaa on kehitetty lähinnä äärettömiin joukkoihin, mutta äärelliset topologiat voivat olla esimerkiksi yksinkertaisia havainnollistuksia joissakin tilanteissa.
Äärellisen joukon topologia voidaan määritellä yleistä topologiaa yksinkertaisemmin. Joukon X potenssijoukon P(X) osajoukko τ on topologia, jos
Äärellisen joukon kaikki topologiat muodostavat hilan.
Tyhjä ja yhden pisteen joukko
Tyhjällä joukolla ∅ on vain yksi topologia, jonka ainoa avoin joukko on tyhjä joukko.
Myös yhden pisteen joukolla on vain yksi topologia. Siinä avoimet joukot ovat tyhjä joukko ja ainoan alkion sisältävä joukko.
Kaksi pistettä
Joukolla {a,b} on neljä topologiaa.
Aidosti erilaisia topologioita on kolme, koska edellä olevista toinen ja kolmas ovat selvästi keskenään homeomorfisia. Näiden kanssa homeomorfinen topologia on nimeltään Sierpińskin avaruus.
Kolme pistettä
Kolmen pisteen joukossa {a,b,c} on 29 erilaista topologiaa, mutta vain 9 näistä on keskenään ei-homeomorfista.
Viimeiset viisi näistä ovat T_0-avaruuksia. Minimitopologiassa 1 ja topologioissa 2, 3 ja 4 pisteet a ja b eivät ole topologisesti erottuvia.
Tarcisio Bertone
thumb|Tarcisio Bertone vuonna 2013
Äärellinen topologinen avaruus
Erotteluaksioomat
Äärellinen topologinen avaruus on T_1 vain, jos se on diskreetti. Jokaisen pisteen komplementti on äärellinen unioni suljetuista pisteistä ja siis suljettu, joten jokaisen pisteen on oltava avoin.
Salamancan lentoasema
Salamancan lentoasema  sijaitsee Malacánin sotilasalueella noin 15 kilometriä Salamancasta Machacónin, Calvarrasa de Abajon ja Villagonzalon de Tormesin kuntien välissä. Sitä käyttävät Air Nostrum ja Air Europa, jotka lentävät sieltä Málagaan ja Palma de Mallorcaan.
Tarcisio Bertone
Tarcisio Pietro Evasio Bertone (s. 2. joulukuuta 1934) on katolisen kirkon kardinaali (2003), kardinaalivaltiosihteeri 2006–2013 ja camerlengo 2007–2014. Hän oli aiemmin Genovan arkkipiispa 2002–2006.
Äärellinen topologinen avaruus
Erotteluaksioomat
Näin ollen mikään diskreettiä avaruutta karkeampi topologinen avaruus ei voi olla T_1, T_2 eli Hausdorff tai toteuttaa mitään ylempää erotteluaksioomaa.
Tarcisio Bertone
Bertone on kotoisin Romano Canavesesta Piemontesta. Hänet vihittiin papiksi 1960 ja hän oli myöhemmin Università Pontificia Salesianan moraaliteologian ja kanonisen lain professorina. Johannes Paavali II nimitti hänet 1991 Vercellin arkkipiispaksi, kunnes hänet nimettiin 1995 Uskonopin kongregaation jäseneksi. Hänestä tuli Genovan arkkipiispa 2002 ja kardinaali 2003. Bertone kuuluu Salesiaanien sääntökuntaan.
Äärellinen topologinen avaruus
Äärellisten topologioiden lukumäärä
Yksinkertaista kaavaa erilaisten topologioiden lukumäärälle ei tunneta. Alla oleva taulukko on kopio OEIS-sarjoista.
Suomalaiset kirjallisuuspalkinnot
Suomalaiset kirjallisuuspalkinnot ovat yleisiä jaettavia ja myönnettäviä palkintoja niin valtakunnallisesti, kuin myös alueellisestikin. Kirjallisuuspalkintoja pidetään Yleisen suomalaisen asiasanaston mukaan taidepalkintojen alakäsitteenä. Ne ovat sidonnaisia kulttuuriin ja kulttuuripolitiikkaan. Suomessa jaetaan tai on jaettu yli 70 eri kirjallisuusalan palkintoa. Vanhin Suomessa jaettavista kirjallisuuden alan palkinnoista on Aleksis Kiven rahaston palkinto (vuodesta 1936), jonka antaa Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Kirjallisuuden valtionpalkinto
pienoiskuva|border|Kirjailija Väinö Kirstinä vastaanottamassa valtion kirjallisuuspalkintoa (nyk. kirjallisuuden valtionpalkinto) v. 1964. Suomen valtion kirjallisuustoimikunnan vuosittain myöntämä palkinto kirjailijoille ja kääntäjille, joka on jaettu vuodesta 1865 lähtien. Palkinto voidaan myöntää taiteenharjoittajalle tai kahden tai useamman taiteenharjoittajan muodostamalle työryhmälle tunnustuksena kolmen viimeksi kuluneen vuoden aikana valmistuneesta, kyseisen taiteen alan piiriin kuuluvasta ansiokkaasta työstä tai suorituksesta. Palkinto on suuruudeltaan n. 13 500 euroa.
Väinö Linnan palkinto
Tampereen kaupunginvaltuuston perustamasta Väinö Linna -rahastosta jaetaan Tampereen kaupunginhallituksen päätöksen perusteella 10 000 euron arvoinen apuraha etupäässä kertomakirjallisuuden piiriin kuuluvien teosten kirjoittajille.
Aleksis Kiven palkinto
Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran elämäntyöpalkinto suomenkielisen kaunokirjallisuuden tukemiseksi, joka on jaettu vuodesta 1936 lähtien. Palkintosumma on tällä hetkellä 15 000 euroa.
Nuori Aleksis -palkinto
Palkinto, jonka jakaa Äidinkielen Opettajain Liitto. ÄOL kokoaa keväisin lukiolaisista ja ammattikoululaisista “valtakunnallisen lukijaverkon”, joka toimii eräänlaisena esiraatina. Esiraati tutustuu kevään ja kesän aikana viimeisen vuoden aikana ilmestyneisiin kotimaisiin kaunokirjallisiin teoksiin ja valitsee niistä viisi-seitsemän loppuraadin arvioitaviksi, joka puolestaan koostuu ahkerimmista raatilaisista. Loppuraati valitsee voittajan. Palkinto on jaettu vuodesta 1999 lähtien.
Jarkko Laine -kirjallisuuspalkinto
Jarkko Laine -palkinto on jaettu vuodesta 2011 lähtien ja se jaetaan haastavalle kaunokirjallisuusteokselle. Palkinnon suuruus on 10 000 euroa ja sen rahoittavat Haavikko-säätiö, Otava, Otavamedia, Turun kaupunki, Turun yliopisto ja WSOY. Palkintoa hallinnoi Jarkko Laineen seura.
HelMet-kirjallisuuspalkinto
Palkinto jaettiin ensimmäisen kerran vuonna 2015 ja se jaetaan vuosittain ansioituneelle suomalaiselle teokselle. Palkinto jaetaan noin viiden vuoden sisällä ilmestyneelle kirjalle. HelMet-kirjallisuuspalkinnolla halutaan nostaa esille tulevaisuuden klassikoita ja muistuttaa, että laatukirjallisuus kestää vuodesta toiseen.
Tulenkantaja-palkinto
Palkinto jaettiin ensimmäisen kerran vuonna 2013 ja se on vientikirjallisuuden palkinto, jonka tavoite on löytää edellisenä vuonna Suomessa ilmestynyt kaunokirjallinen teos, jolla on parhaat mahdollisuudet menestyä ulkomailla. Palkinnon ovat perustaneet Suomen toiseksi suurin päivälehti Aamulehti sekä Tampereella sijaitseva laatukirjakauppa ja kulttuurikeskus Tulenkantajat. Palkinnon suuruus on 5 000 euroa.
Kari Sajavaara
Kari Antero Sajavaara (18. tammikuuta 1938 Pieksämäki – 24. lokakuuta 2006 Jyväskylä ) oli suomalainen englantilaisen filologian tohtori ja soveltavan kielentutkimuksen professori. Hän teki pitkän uran Jyväskylän yliopiston englannin kielen laitoksessa, kunnes siirtyi vuonna 1996 Soveltavan kielentutkimuksen keskuksen johtajaksi. Tästä tehtävästä hän jäi eläkkeelle 2003.
Suomalaiset kirjallisuuspalkinnot
WSOY:n kirjallisuussäätiön tunnustuspalkinto
WSOY:n kirjallisuussäätiön tunnustuspalkinto ansioituneelle suomalaisen kansalliskirjallisuuden ja lukuharrastuksen edistäjälle. Palkinto on jaettu vuodesta 1970 alkaen ja palkinnonsaajissa on laajasti eri alojen osaajia, kuten kauno-, tieto- ja oppikirjailijoita, toimittajia, kuvittajia ja kääntäjiä.
Kari Sajavaara
Sajavaara teki lisensiaatintutkintonsa 1965 ja väitteli tohtoriksi 1967 Helsingin yliopistossa. Hän toimi Suomen Akatemian tutkimusassistenttina vuoteen 1969, jolloin hänet nimitettiin apulaisprofessoriksi Jyväskylän yliopistoon, jossa hän teki 37 vuoden mittaisen uran, vuodesta 1979 alkaen professorina. Hän vieraili tutkijana Johns Hopkinsin yliopistossa Yhdysvalloissa 1992 ja Macquarie-yliopistossa Australian Sydneyssä 1994.
Suomalaiset kirjallisuuspalkinnot
Lea-palkinto (ent. Näytelmäkirjailijoiden valtionpalkinto)
Vuodesta 1968 jaettu palkinto, jonka nimi vaihtui vuonna 1985 Näytelmäkirjailijoiden valtionpalkinnosta Lea-palkinnoksi. Palkinnon jakaa Suomen Näytelmäkirjailijaliitto ja se myönnetään parhaalle näytelmätekstille. Palkinnon arvo on 5 000 euroa.
Kari Sajavaara
1970-luvulla Sajavaara oli mukana perustamassa valtakunnallista kielikeskusjärjestelmää, Korkeakoulujen kielikeskusta (nyk. Soveltavan kielentutkimuksen keskus) ja Soveltavan kielentutkimuksen kesäkoulua. 1990-luvulla hän vaikutti yleisten kielitutkintojen ja Dialang-itsearviointivälineen kehittämiseen.
Suomalaiset kirjallisuuspalkinnot
Lappi-kirjallisuuspalkinto
Lapin kirjastojen yhdessä jakama palkinto, joka jaetaan joka toinen vuosi ansioituneelle lappi-aiheiselle kotimaiselle ja suomenkieliselle kaunokirjalliselle teokselle. Se on jaettu tähän mennessä vain kerran (8.2.2017). Voittajaksi selviytyi Kerttu Vuolabin teos ´Valon airut´. Palkinnon suuruus on 2000 euroa. Lisäksi valitaan ´Yleisön suosikki´ -palkinto, 500 euroa.
Kari Sajavaara
Sajavaara oli mukana suomalais-puolalaisissa yhteistyöjärjestöissä. Sajavaara arvosteli kovasti peruskoulun pakkoruotsia.
Suomalaiset kirjallisuuspalkinnot
Tiiliskivi-palkinto
Palkinto jonka jakaa Tampereen yliopiston kirjallisuudenopiskelijoiden Teema ry ainejärjestö. Se on suomen painavin kirjallisuuspalkinto – 6 kg. Ehdokkaiden valintaprosessia otetaan huomioon mahdollisimman monet ja monen kokoiset kirjakustantamot. Palkinnon tarkoitus on tuoda esiin ansiokkaita teoksia, jotka ovat raadin mielestä jääneet mediassa liian vähälle huomiolle.
Kari Sajavaara
Kari Sajavaaran puoliso oli vuodesta 1962 kielitieteilijä, lehtori Paula Sajavaara (o.s. Ryynänen). Heillä on kaksi lasta, joista tytär Anu Sajavaara on toiminut valtakunnansovittelijana elokuusta 2022 lähtien ja poika Timo Sajavaara hoitaa fysiikan professuuria Jyväskylän yliopistossa.
Suomalaiset kirjallisuuspalkinnot
Waltari-palkinto
Jaetaan Suomen kirjailijaliiton toimesta nuorelle kirjailijalle. Vuonna 2008 sen arvo oli 8 000 euroa, jolloin sen voitti Sofi Oksanen. Aiempia palkinnon saajia on kolme, joista ensimmäistä – Antti Tuuria (1979) oli valitsemassa itse Mika Waltari.
Kari Sajavaara
Kari Sajavaara -palkinto
Soveltavan kielentutkimuksen keskus ja Kielikoulutuspolitiikan verkosto jakavat vuosittain Kari Sajavaara -rahaston palkintoa tunnustuksena ansiokkaasta tutkimuksesta ja yhteiskunnallisesti vaikuttavasta työstä soveltavan kielentutkimuksen alalla. Tunnustuspalkinto jaetaan vuosittain tammikuussa Kari Sajavaaran muistoluentotilaisuuden yhteydessä Jyväskylässä.
Suomalaiset kirjallisuuspalkinnot
Kodiksamia-palkinto
Kodiksamia-kirjallisuuspalkinto jaetaan vuosittain yhdelle merkitykselliselle elävälle tai kuolleelle, uudelle tai iankaikkiselle, suomalaiselle tai ulkomaiselle kirjoittajalle, kauno- tai tietokirjailijalle. Tärkein palkitsemisperuste on unohtumaton lukuelämys. Palkinto on 30 000 ohraryyniä. Raadin ainoa jäsen ja palkinnon perustaja on kirjailija Heli Laaksonen. Kodiksamia-kirjallisuuspalkinnon nimi juontuu syntysijoiltaan Rauman Lappiin kuuluvasta Kodiksamin kylästä. Ensimmäisen Kodiksamian sai vuonna 2011 Tapio Koivukari teoksestaan Ariasman.
Lasten- ja nuortenkirjallisuuden Finlandia-palkinto
Lasten- ja nuortenkirjallisuuden Finlandia-palkintoa on jaettu vuodesta 1997. Palkinto tunnettiin nimellä Finlandia Junior -palkinto vuoteen 2016 saakka. Suomen kirjasäätiö jakaa palkinnon vuosittain ansioituneelle suomalaiselle lasten- tai nuortenkirjalle ja se on suuruudeltaan 30 000 euroa. Palkinnon saajan valitsee Suomen kirjasäätiön kokoama kolmijäseninen valintalautakunta, joka nimeää 3–6 ehdokasta sekä henkilön, joka valitsee ehdokkaista lopullisen voittajan.
Lasten LukuVarkaus -palkinto
Lasten LukuVarkaus -palkinto jaetaan vuosittain suomalaiselle tai suomenkieliselle edellisen vuoden alle 12-vuotiaille suunnatulle lastenkirjalle. Palkintoa on jaettu vuodesta 2001 ja se on suuruudeltaan 3 500 euroa. Palkintoa jakaa Varkauden kaupunki sekä Stora Enso Oyj. 4–6 aikuisen esiraati valitsee 6–10 ehdokaskirjaa, joista varsinaisen palkinnon saajan valitsee kuusijäseninen 7–12-vuotiaista lapsista koostuva raati. Voittaja julkistetaan kesäkuussa järjestettävän Vekara-Varkaus-Festivaaliviikon yhteydessä.
Kaarina Helakisa -palkinto
Kaarina Helakisa -palkintoa on jaettu vuosittain vuodesta 1999 lähtien ja sen suuruus on 15 000 euroa. Palkinto on tunnustus merkittävästä kirjallisesta saavutuksesta lasten- ja nuortenkirjallisuudessa. Otavan kirjasäätiö jakaa palkintoa ansioituneelle lastenkirjailijalle tai kuvittajalle. Otava toimi Kaarina Helakisan kustantajana.
Laivakello-palkinto
Laivakello-palkinnon (tunnetaan myös nimellä Pertsa ja Kilu -palkinto) perustivat Väinö Riikkilä -seura ja Pekkas-Akatemia vuonna 1996, ja se jaetaan vuosittain nuortenkirjailijalle tunnustuksena ansioituneesta urasta tai yksittäisestä teoksesta. Palkinnon jakaa vuorovuosin joko Pekkas-Akatemia, Väinö Riikkilä -seura tai Pertsa ja Kilu -päivien järjestäjän valitsema toimikunta. Palkinto myös jaetaan kesäkuussa Pertsa ja Kilu -päivien yhteydessä. Palkinto on messinkinen laivakello.
Onnimanni-palkinto
Onnimanni-palkinto on Lastenkirjainstituutin vuodesta 1993 jakama palkinto, joka myönnetään vuosittain tai vähintään joka kolmas vuosi lasten- ja nuortenkirjallisuuden asemaa tai merkitystä edistäneestä teosta tai toiminnasta. Kirjailijan, kuvittajan tai kääntäjän työstä palkintoa ei myönnetä. Palkinto on Marjatta Kurenniemen Oli ennen Onnimanni -kirja sekä kolme raha-arpaa. Palkinto on perinteisesti jaettu Sadun päivänä (18.10.) tai sen läheisyydessä.
Rudolf Koivu -palkinto
Rudolf Koivun elämäntyön kunniaksi vuonna 1949 perustettu Rudolf Koivu -palkinto jaetaan joka toinen vuosi parhaasta lasten- tai nuortenkirjan kuvituksesta. Vuoteen 1983 saakka palkintoa jakoi Rudolf Koivu -säätiö, sen jälkeen vuoteen 1986 saakka Grafia ry yhdessä Suomen Nuorisokirjailijat ry:n kanssa ja vuoteen 1996 Suomen kirjasäätiö, minkä jälkeen palkinto siirtyi takaisin Grafia ry:lle. Palkinnon suuruus on 10 000 euroa.
Tirlittan-palkinto
Vuonna 1993 perustettu Suomen Kirjailijaliiton jakama Tirlittan-palkinto myönnetään uudistavasta, yllättävästä tai muuten merkittävästä lasten- ja nuortenkirjasta, tai vaihtoehtoisesti kirjailijan koko tuotannosta. Palkinto jaetaan Turun kirjamessuilla vähintään joka toinen vuosi. Palkinnon suuruus on 10 000 euroa.
Arvid Lydecken -palkinto
pienoiskuva|border|Kirjailija Arvid Lydecken (1884–1960) Arvid Lydecken -palkinto on Suomen Nuorisokirjailijat ry:n jakama ja sen perustajajäsenen nimeä kantava lastenkirjapalkinto, joka jaettiin ensimmäisen kerran vuonna 1969. Palkinto myönnetään vuosittain tunnustuksena korkeatasoisesta suomen- tai ruotsinkielisestä lastenkirjasta. Vuoteen 2007 saakka palkintoa rahoitti Lasten Parhaat Kirjat -kerho ja nykyään Kopiosto keräämillään tekijänoikeuskorvauksilla. Palkinnon summa vuonna 2018 oli 2018 euroa.
Anni Polva -palkinto
Anni Polva -palkintoa on jakanut Lounais-Suomen kirjailijat ry vuodesta 2007. Palkinto myönnetään joka toinen vuosi korkealaatuiselle lasten tai nuorten sarjakirjalle. Tunnustukseen ei liity rahapalkintoa, vaan sillä halutaan nostaa sarjakirjojen arvostusta. Kuitenkin vuonna 2015 Anni Polvan satavuotissyntymäpäivän kunniaksi tunnustuksen yhteydessä jaettiin myös 1 000 euron palkintoraha.
Adventure-palkinto
Adventure-palkinto tunnettiin vuosina 2005–2009 nimellä Aapiskukko. Tunnustus myönnetään lasten- ja nuortenkirjallisuuden kuvittajalle ja se jaetaan kahden vuoden välein Raumalla järjestettävien Pertsa ja Kilu -päivien yhteydessä. Palkinnon jakaa Väinö Riikkilä -seura ry.
Kirjava Kettu -palkinto
Kirjava Kettu jaetaan Kaarinan kaupunginkirjaston toimesta varsinaissuomalaisen kirjailijan lasten- tai nuortenkirjalle. Palkinnon voittajan valitsee kaarinalaiset lapset ja nuoret äänestyksellä, joka järjestetään kouluissa ja kirjastossa. Voittaja palkitaan Kirjava Kettu -patsaalla. Palkinnon tavoitteena on paikallisten lasten- ja nuortenkirjailijoiden tunnetuksi tekeminen.
Eino Leinon palkinto
Eino Leinon palkintoa on jaettu vuodesta 1956 lähtien. Sen voi voittaa yksi kirjailija vain kerran. Kriteerinä sen saamiseen on arvokkaana pidetty teos tai julkaisutoiminta, yhdeltä kirjailijalta. Suomen kirjasäätiön lahjoittama palkintoraha on arvoltaan 5 200 euroa.
Runeberg-palkinto
Runeberg-palkinto on suomalainen kirjallisuuspalkinto, joka myönnetään vuosittain Johan Ludvig Runebergin syntymäpäivänä 5. helmikuuta. Ehdokkaat valitsee valintalautakunta ja palkitun valitsee palkintolautakunta, koostuen Porvoon kaupungin, Uusimaa-sanomalehden, Suomen Kirjailijaliiton, Suomen Arvostelijainliiton ja Finlands Svensk författareföreningin henkilöstöstä. Palkintoa on jaettu vuodesta 1987.
Eeva-Liisa Manner -runopalkinto
Suomen Kirjailijaliitto on jakanut Eeva-Liisa Manner -runopalkintoa vuodesta 1997 lähtien, noin viiden vuoden välein. Se on nimetty kirjailija Eeva-Liisa Mannerin mukaan. Arvoltaan se oli vuonna 2011, 10 000 euroa.
Einari Vuorela -runopalkinto
Jaettuna nykyisin kolmen vuoden välein, runopalkinto on yhdistelmä kahta aikaisempaa palkintoa: Pentti Papinahon suunnittelemaa Korpirastas-reliefiä runoilijalle, sekä alkuperäistä Keuruun kaupungin jakamaa Einari Vuorela -palkintoa. Korpirastas-reliefin myöntämisessä tuotannon luontokuvauksilla oli merkittävä osuus.
Tanssiva karhu
Yleisradion vuosittain jakama runokirjallisuuspalkinto. Myönnetään aina 13. toukokuuta, Kukan päivänä. Tanssiva karhu on arvoltaan 3 500 euroa.
Nihil Interit -runouspalkinto
Nihil Interit palkitsee vuosittain parhaan runokokoelman, sekä mielenkiintoisimman runousteon. Nihil Interitin verkkosivuilla voi ehdottaa raadille hyviä runoteoksia tai tekoja, jotka ansaitsisi näkyvyyttä. Palkinto jaettiin ensimmäisen kerran vuonna 2013.
P. Mustapää -palkinto
Palkinto myönnetään runoilijalle ansioituneesta elämäntyöstä ja valinnassa kiinnitetään huomiota runouteen, jonka arvoa katsotaan ajan parantavan. Palkintorahan suuruus on 6 000 euroa ja se jaettiin ensimmäisen kerran vuonna 2004. Palkinnon takana ovat muun muassa Nokian kaupunki, Nokian panimo ja nokialainen kulttuuriyhdistys ”Nokialla kulttuuria kaikille”. Ensimmäisen P. Mustapää -palkinnon voitti Mirkka Rekola.
Runo-Kaarina -palkinto
Runo-Kaarina on vuosittainen runokokoelmakilpailu, joka on tarkoitettu esikoisrunoilijoille. Kilpailuaika on Runebergin päivästä (5.2.) elokuun alkupuolelle. Se on tarkoitettu suomenkielisille runoille, joiden aiheet ovat kuitenkin vapaat. Kaarinan kaupunki julkaisee ja kustantaa teoksen Turun kirjamessuilla. Palkintoa on jaettu vuodesta 1994. Kilpailun suojelijana toimii presidentti Sauli Niinistön puoliso, runoilija Jenni Haukio – joka voitti palkinnon vuonna 1999.
Puupäähattu
Suomen sarjakuvaseura ry:n jakama palkinto, jota on jaettu vuodesta 1972 lähtien. Palkinto jaetaan suomalaisella sarjakuvatekijälle ja sen on sanottu olevan alan arvokkain palkinto. Nimensä ja muotonsa palkinto on saanut sarjakuvahahmo Pekka Puupään hatun mukaan.
Sarjakuva-Finlandia
Tampere Kuplii ry:n perustama palkinto, joka myönnetään vuosittain ansiokkaasti tehdystä sarjakuvateoksesta yksin tai yhdessä toisen osapuolen kanssa. Palkintosumma on 5 000 euroa. Tunnustuspalkinto myönnetään vuosittain keväällä Tampere Kuplii -sarjakuvafestivaalilla.
Sarjakuvataiteen valtionpalkinto
Suomen valtion Taiteen edistämiskeskuksen myöntämä palkinto. Palkinto on jaettu ensimmäisen kerran vuonna 2014 ja sen suuruus on vaihdellut 13 500 eurosta 15 000 euroon.
Atorox-palkinto
Atorox-palkintoa jakaa Turun Science Fiction Seura ry ja se on Suomen vanhin tieteiskirjallisuuspalkinto. Palkinto on myönnetty vuodesta pienoiskuva|border|Kirjailija-toimittaja Aarne "Outsider" Haapakoski (1904–1961) 1983 lähtien vuosittain yleisöäänestyksellä valitulle edellisen vuoden parhaalle suomen- tai ruotsinkieliselle scifi- tai fantasianovellille. Palkinto on nimetty Aarne Haapakosken eli nimimerkki Outsiderin luoman robottihahmon mukaan. Voittajalle luovutetaan savesta poltettu Atorox-robotin pää.
Kuvastaja-palkinto
Vuodesta 2001 lähtien jaetun Kuvastaja-palkinnon myöntää Suomen Tolkien-seura Kontu ry menneen vuoden parhaalle suomalaiselle fantasiakirjalle. Palkinto jaetaan Helsingin kirjamessuilla. Palkintopystin tekijä on ajoittain vaihtunut: Markus Pitkänen vuosina 2001–2006 ja 2008–2012, Kati Ahtiainen vuosina 2007 ja 2013–2014, Parasolla Crafts vuosina 2016–2017.
Tähtifantasia-palkinto
Tähtivaeltaja-lehteä julkaiseva Helsingin Science Fiction Seura myöntää Tähtifantasia-palkinnon vuosittain parhaalle käännösfantasiakirjalle. Palkinto perustettiin vuonna 2007 ja sen tavoitteena on nostaa fantasiakirjallisuuden profiilia. Palkinnon asiantuntijaraatiin ovat vuodesta 2008 lähtien kuuluneet Jukka Halme, Aleksi Kuutio, Anne Leinonen ja Osmo Määttä.
Tähtivaeltaja-palkinto
Tähtivaeltaja-palkintoa on jaettu vuodesta 1986 lähtien ja sen jakaa Helsingin Science Fiction Seura vuosittain parhaalle suomenkieliselle tai suomeksi käännetylle science fiction -kirjalle. Vuodesta 2005 lähtien asiantuntijaraati on julkistanut ensin viisi palkintoehdokasta ja myöhemmin niistä valitun voittajan.
Tietokirjallisuuden Finlandia
Tietokirjallisuuden Finlandia-palkinto on tunnustus ansiokkaalle suomalaiselle yleistajuiselle tietokirjalle, joka edistää merkittävästi lukijoiden kiinnostusta kerronnaltaan taidokkaaseen tietokirjallisuuteen. Palkinnon suuruus on 30 000 euroa. Sen jakaa Suomen Kirjasäätiö. Palkinnonjaossa ovat mukana kolmijäseninen valintalautakunta, jonka tehtävänä on nimetä ehdokkaat palkinnonsaajaksi, sekä henkilö, joka valitsee nimetyistä ehdokkaista lopullisen palkinnonsaajan. Pelkästään tietokirjoille jaettavaa Finlandia-palkintoa on jaettu vuodesta 1989 lähtien. Sitä ennen viiden vuoden ajan tietokirjat kilpailivat samasta Finlandia-palkinnosta kuin kaunokirjatkin.
Vuoden urheilukirja
Vuoden urheilukirja on palkinto vuoden parhaalle kotimaiselle urheiluaiheiselle teokselle. Palkinnon myöntää Suomen Urheilumuseosäätiö. Valinnan tekee säätiön asettama raati. Lopulliset ehdokkaat julkistetaan joulukuussa ja palkinto jaetaan tammi-helmikuussa. Palkintoa on jaettu vuodesta 1980 lähtien.
Vuoden tiedekirja
Vuoden tiedekirja on Tieteellisten seurain valtuuskunnan ja Suomen tiedekustantajien liiton vuosittain jakama palkinto, jonka tarkoituksena on nostaa esille ansiokasta, mutta vähälle huomiolle jäävää tutkimuskirjallisuutta. Alkuvuosina palkinto jaettiin useamman teoksen kesken, mutta nykyisin valitaan yksi teos. Lisäksi on mahdollista jakaa kaksi kunniamainintaa (2 500 euroa). Palkinnon suuruus on 10 000 euroa. Palkintoa on jaettu vuodesta 1989 lähtien.
Kanava-palkinto
Kanava-palkinto on tunnustuspalkinto tietokirjoille, jonka jakavat yhteiskunnallinen aikakauslehti Kanava ja Otavan Kirjasäätiö. Palkinto myönnetään vuoden parhaalle suomalaiselle politiikan, yhteiskunnan, talouden, historian tai kulttuurin alan tietokirjalle. Se jaetaan vuosittain, ja sen arvo on 10 000 euroa. Palkinto jaettiin ensimmäisen kerran syksyllä 2012.
Vuoden historiateos
Vuoden historiateos on Historian Ystäväin Liiton vuodesta 1973 lähtien palkitsema teos, joka on “erittäin ansiokkaasti edistänyt historiallisen tietämyksen laajenemista ja syvenemistä suomalaisen yleisön keskuudessa”. Tämän vuoden helmikuussa palkittiin viime vuoden parhaaksi historiateokseksi Nils Erik Villstrandin ja Pertti Karosen toimittama Kulkemattomat polut – Mahdollinen Suomen historia.
Vuoden luontokirja
Vuoden luontokirja on WWF Suomen vuodesta 1978 lähtien jakama palkinto suomalaiskustanteiselle teokselle, jossa luonnon- ja ympäristönsuojelun sanoma on vahvasti esillä. Teoksen ei tarvitse käsitellä suomalaista luontoa, vaan myös ulkomaisista kohteista kertova teos voi tulla valituksi.
Tietokirjailijapalkinto
Tietokirjailijapalkinto on Suomen tietokirjailijat ry:n vuosittain jakama palkinto. Se myönnetään usealle tietokirjailijalle tunnustuksena laajasta ja ansiokkaasta tietoteostuotannosta. Palkintojen suuruus on 8 000 euroa ja ne rahoitetaan Kopioston keräämillä tekijänoikeuskorvauksilla. Palkintoja on jaettu vuodesta 2001 lähtien, jolloin palkinnon saivat FT Pekka Gronow ja professori Liisa Keltikangas-Järvinen.
Oppikirjailijapalkinto
Oppikirjailijapalkinto on Suomen tietokirjailijat ry:n vuosittain jakama palkinto. Se myönnetään usealle tietokirjailijalle tunnustuksena laajasta ja ansiokkaasta oppiteostuotannosta. Palkinnot ovat suuruudeltaan 8 000 euroa ja niitä rahoittavat Kopioston keräämät tekijänoikeuskorvaukset. Palkintoja on jaettu vuodesta 2001 lähtien, jolloin sen saivat Aine ja energia-kirjan työryhmä sekä Odysseia – matka filosofiaan-kirjan työryhmä.
Tietokirjallisuuden edistämispalkinto
Tietokirjallisuuden edistämispalkinto myönnetään henkilölle, joka on edistänyt ansiokkaasti tietokirjallisuuden ja tietokirjailijoiden asemaa. Palkinnon suuruus on 6 000 euroa, ja sen rahoittavat Kopioston keräämät tekijänoikeuskorvaukset. Edistämispalkinto on myönnetty kolmesti, vuosina 2010, 2015 ja 2017. Palkinnon ovat saaneet Kari Vaijärvi (vuonna 2010), Jaana Airaksinen (vuonna 2015) ja vuonna 2017 Kauppalehden toimittaja Heikki Haapavaara. Palkinnon jakaa Suomen tietokirjailijat ry.
J. A. Hollon palkinto
J. A. Hollon palkinto on Suomen kääntäjien ja tulkkien liiton vuosittain jakama palkinto tietokirjallisuuden suomentajille. Palkinto myönnetään edellisvuotena julkaistun vaativan tietokirjan korkeatasoisesta suomennoksesta tai pitkään jatkuneesta ansiokkaasta tietokirjallisuuden suomentamistyöstä. Palkinto on nimetty Juho August Hollon mukaan, ja se jaettiin ensimmäisen kerran vuonna 1991. Palkinto jaetaan samanaikaisesti Mikael Agricola-palkinnon kanssa ja sen suuruus on ollut vuodesta 2013 lähtien 10 000 euroa.
Lauri Jäntin tietokirjapalkinto
Lauri Jäntin tietokirjapalkinto on Lauri Jäntin säätiön vuodesta 1985 lähtien vuosittain jakama palkinto yhdelle tai useammalle edellisenä vuonna ilmestyneen merkittävän tietokirjan tekijälle. Palkinnon suuruus on 20 000 euroa. Lisäksi voidaan jakaa 7 500 euron suuruisia tunnustuspalkintoja. Säätiö on myöntänyt myös 30 000 euron suuruisia kunniapalkintoja elämäntyöstä tietokirjallisuuden alalla. Vuodesta 2009 lähtien on jaettu joka kolmas vuosi myös Tieto-Lauri-palkinto merkittävän lasten ja nuorten tietokirjan tekijälle.
Kuvitustaiteen valtionpalkinto
Palkinto on jaettu vuodesta 2013 alkaen ja se jaetaan ansioituneelle kuvittajalle. Palkinnon jakaa valtion visuaalisten taiteiden toimikunta ja palkinnon suuruus vuonna 2017 oli 14 000 euroa ja se maksettiin Veikkauksen tuotoista.
Kääntäjien valtionpalkinto
Vuonna 1969 ensimmäisen kerran jaettu palkinto, joka myönnetään vuosittain ansioituneelle kääntäjälle. Palkinnon jakaa valtion kirjallisuustoimikunta ja sen suuruus on tällä hetkellä 15 000 euroa.
Kääntäjäkarhu
Yleisradion vuosittain jakama palkinto parhaalle käännöskokoelmalle. Palkinto jaetaan aina 13. toukokuuta eli Kukan päivänä. Palkinnon suuruus on 1 750 euroa.
Tampereen kaupungin kääntäjäpalkinto
Vuonna 1987 ensimmäisen kerran jaettu palkinto, jonka jakaa Tampereen kaupunginhallituksen asettama toimikunta. Palkinnon antamisessa noudatetaan osin samaa säännöstöä kuin Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkinnossa.
Valtion ulkomainen kääntäjäpalkinto
Palkinto on jaettu vuodesta 1975 lähtien ja sen jakaa Suomen opetus- ja kulttuuriministeriö. FILI:n neuvottelukunnan tekemän esityksen perusteella tehdään valinta valtion ulkomaisen kääntäjäpalkinnon saajasta. Palkinnon suuruus on 15 000 euroa.
Kaiku-, Kieku- ja Kukko-palkinto
Kuvittajat ry:n jakamat palkinnot, jotka jaetaan joka toinen vuosi. Kieku- ja Kaiku-palkinnot on jaettu vuodesta 2005 lähtien ja Kukko-palkinto vuodesta 2007. Jokaisen palkinnon arvo on 5 000 euroa. Kaiku-palkinto jaetaan kuvittajatulokkaalle, Kieku-palkinto elämäntyöstä ja Kukko-palkinto ansioituneelle oppi- ja tietokirjakuvittajalle.
Maurice de Coppet'n palkinto
Ranskan toisen Suomen lähettilään mukaan nimetty kääntäjäpalkinto, joka jaettiin ensimmäisen kerran vuonna 2005. Palkinnon arvo on 4 000 euroa. Palkinto jaetaan joka toinen vuosi ja aina 28. syyskuuta, joka on Maurice de Coppet'n kuolinpäivä. Palkinto pyrkii lisäämään kiinnostusta ranskalaiseen kirjallisuuteen.
Mikael Agricola -palkinto
Suomen kääntäjien ja tulkkien liiton Agricolan päivänä jakama palkinto parhaasta kaunokirjallisesta käännöksestä. Palkinto on jaettu vuodesta 1958 asti ja voittaja saa kiertopalkintona Ben Renvallin pienoisveistoksen Talonpoika, sekä kunniakirjan ja rahapalkinnon, jonka suuruus on 5050 euroa.
Jaakko Loukkola
Jaakko Loukkola (8. heinäkuuta 1987 – 5. kesäkuuta 2023 ) oli suomalainen näyttelijä, muusikko ja ohjaaja.
Loukkola näytteli muun muassa Linnateatterissa, IdeaTeatteri Osuuskunnassa, Mustion linnan kesäteatterissa, Turun kaupunginteatterissa ja Hurja Tuotannon esityksissä. Hän erikoistui lasten kiertueteatteriin.
Näyttelijäntyön lisäksi Loukkola teki ohjauksia muun muassa Linnateatteriin, IdeaTeatteriin, Ypäjän Musiikkiteatteriin, Somerniemen musiikkiteatteriin, Raision teatteriin, Jo-Jo teatteriin, Kyläsepän teatteriin, Kakskerran työväennäyttämölle ja Teatteri Tuntemattomaan.
Jaakko Loukkola oli toinen jäsen viihdeduo J&J:ssä, jonka esikoislevy Köyhä laulaa striimasi kultaa Spotifyssa.
Jaakko Loukkola esitti Reppu-Heppua Pikku Kakkosen Seikkailukone-sarjassa.
Loukkola kuoli kesäkuussa 2023.
La Grange
La Grange on blues rock-/hard rock -yhtye ZZ Topin vuonna 1973 julkaisema kappale. Se ilmestyi heidän kolmannella albumillaan Tres Hombres sekä erikseen singlenä.
Singlen B-puolena oli myös Tres Hombres -albumilla julkaistu kappale ”Beer Drinkers and Hell Raisers”. Joissain versioissa oli b-puolena ”Beer Drinkers and Hell Raisersin” sijaan ”Just Got Paid”, joka julkaistiin jo vuoden 1972 albumilla Rio Grande Mud.
Yleistä kappaleesta
”La Grangen” sanat kertovat samannimisestä bordellista, joka esiintyy muun muassa Texasin paras pikku porttola -elokuvassa. Vuonna 1985 yhtyeen basisti Dusty Hill kertoi, että hän olisi itse käynyt siellä 13-vuotiaana, ja että isät olivat vieneet samanikäisiä poikiansa sinne. Bordelli suljettiin myöhemmin. Kappaleen tekijöiksi on merkitty kaikki yhtyeen jäsenet. ”La Grangen” alkuperä oli John Lee Hookerin ”Boogie Chillen” -nimisessä kappaleessa.
Vuonna 1991 Bernard Besman -niminen mies kuuli kappaleen ja otti yhteyttä La Cienega Musicille (yhtiö, joka omisti ”Boogie Chillen” -kappaleen tekijänoikeudet) ja päätti aloittaa oikeustoimet yhtyettä vastaan. Vuonna 1996 syytteet hylättiin oikeudessa, sillä ”Boogie Chillenin” kummankin version tekijänoikeudet olivat rauenneet.
Tres Hombresin vuonna 2006 julkaistulla uusintapainoksella on bonuskappaleena liveversio ”La Grangesta”.
Singlen sisältö
A-puoli B-puoli
Vastaanotto
”La Grangesta” tuli menestys kotimaassaan: se pääsi singlelistoilla sijalle 41 ja pysyi listalla 19 viikkoa. Sitä on pidetty myös yhtenä yhtyeen bravuureista. Rolling Stone -lehden mukaan kappale on maailman 74. paras kitarakappale kautta aikojen. Q-lehden parhaiden kitarakappaleiden listalla ”La Grange” oli sijalla 92.
Viittauksia populaarikulttuurissa ja cover-versiot
”La Grange” esiintyy muun muassa elokuvassa Armageddon (1998). ”Kappale on mukana muun muassa videopelissä Guitar Hero III: Legends of Rock (2007).
Kappaleesta ovat tehneet oman versionsa muun muassa countrymuusikko Tracy Byrd ja Hank Williams, Jr..
Vaeltajalurikki
Vaeltajalurikki (Glossopsitta porphyrocephala) on Etelä-Australiassa elävä papukaijalaji.
Koko ja ulkonäkö
Vaeltajalurikin pituus on noin 16 cm ja paino 40–50 g. Kooltaan se on selvästi myskilurikkia pienempi. Sen höyhenpuku on selkäpuolelta vihreä ja vatsapuolelta vaaleansininen. Otsa on violetti, ja nokan ja otsan väli on punainen. Poskella on keltainen laikku. Nokka on musta, iiris ruskea ja koivet harmaat. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Nuori lintu on muuten aikuisen värinen, mutta sen värit ovat himmeämmät. Lentävän linnun siivet synnyttävät viuhuvan äänen.
Tatra KT4
Historia
KT4 suunniteltiin alun perin Itä-Saksan tarpeisiin, koska telivaunuja pidettiin liian kalliina ja tarvittiin kaksiakselisiin vaunuihin perustuva ratkaisu. Ensimmäinen askel KT4:n suuntaan otettiin, kun ČKD Tatra muunsi kuusiakselisen K2-raitiovaunun neliakseliseksi nivelvaunuksi, josta syntyi myöhemmin KT4. KT4:ssä on täysin samanlainen poljinohjausjärjestelmä ja täysin samanlaiset telit kuin Tatra T3-raitiovaunussa. Tuotannon jatkuessa mallia kehitettiin, ja vuonna 1983 tuli saataville TV3-tyristorisäätöinen muunnelma, jota kutsuttiin KT4t:ksi.
Vaeltajalurikki
Esiintyminen
Vaeltajalurikki elää Etelä-Australian mantereen rannikkoalueilla. Lajin elinympäristön laajuus on 100 000–1 000 000 neliökilometriä ja sen populaation koko on luultavasti yli 50 000 yksilöä. Vaeltajalurikkia pidetään harvoin Australiassa vankeudessa lemmikkilintuna.
Tatra KT4
Muunnelmat
KT4:stä on olemassa muunnelmia, mutta niiden erot ovat pieniä: lähinnä penkitys ja virroittimen tyyppi vaihtelevat.
Vaeltajalurikki
Elinympäristö
Vaeltajalurikit asuvat sisämaan kuivilla harvapuustoisilla mailla. Kaupunkeihin ne etsiytyvät vain syömään koristekukkia. Vaeltajalurikit lyöttäytyvät joskus myski- tai pikkulurikkien seuraan. Vaeltajalurikkiparvet etsivät kukkivia eukalyptuspuita ja -pensaita, ja parvissa voi olla satoja lintuja.
Tatra KT4
KT4SU
Neuvostoliitossa KT4SU:ta tilattiin raitioteille, joiden raideleveys oli noin metrin (Tallinnassa 1 067 mm). Niitä toimitettiin seuraaviin kaupunkeihin:
Vaeltajalurikki
Lisääntyminen
Vaeltajalurikin pesintää tapahtuu tavallisesti elokuusta joulukuulle. Pesä on joko puunrungon tai paksun oksan kolossa, yleensä veden äärellä kasvavassa eukalyptuksessa. Laji voi pesiä yhdyskunnissa siten, että kaikki tietyn alueen mahdolliset pesäkolot ovat asutettuja. Pesintä tunnetaan vain vankeudessa elävien lintujen osalta. Naaras munii kolme tai neljä munaa. Muna on kooltaan 20,3*16,7 mm. Naaras hautoo noin 17–20 päivää ja pesäpoikasaika on noin kahdeksan viikkoa.
Tatra KT4
KT4YU
KT4YU on Jugoslaviaa varten tehty muunnelma, jota toimitettiin nykyisiin Serbian ja Kroatian pääkaupunkeihin. Viimeiset valmistetut KT4:t toimitettiin Belgradiin vuonna 1997. Niissä oli eristehilatransistoreilla (IGBT) toteutetut taajuusmuuttajat ja parannetut jarrut, ja mallinimenä oli KT4M-YUB (B tarkoittaa Belgradia erotuksena Zagrebin mallista). Vuonna 2002 uusittiin 30 Belgradin raitiovaunua Goša FOM:lla ja Inekonilla, ja niiden malliksi tuli KT4-YUBM.
Muut KT4:n muunnelmat
KT4-raitiovaunusarjaa on valmistettu myös Pohjois-Korean Pjongjangiin, mutta näiden vaunujen nivelet on myöhemmin poistettu.
Vaeltajalurikki
Ravinto
Vaeltajalurikit syövät pääasiassa eukalyptusten mettä ja siitepölyä, jota ne harjaavat erikoisella kielellään. Ne voivat syödä myös hedelmiä, siemeniä ja hyönteisiä. Puutarhoissa ne saattavat aiheuttaa vahinkoja.
Adarnase I
thumb|220px|Korkokuva Mtskhetassa. Adarnase I (tai Adarnase II) rukoilee [[Jeesus|Jeesuksen edessä.]] Adarnase I tai Adrnerse  oli Iberian (eli Georgian itäosan Kartlin) ruhtinas Khosroiani-dynastiasta vuosina 627–637/642.
Adarnase oli Iberian viimeisen kuninkaan Bakur III:n poika ja Kakhetin herttua (eristavi). Vuonna 627 hän auttoi Bysantin ja kasaarien armeijaa Tbilisin piirityksessä, joten Bysantin keisari Herakleios teki hänestä Iberian hallitsijan teloitettuaan sassanideja kannattaneen Stepanoz I:n. Joskus vuosien 637 ja 642 välillä (eli al-Qādisiyyahin taistelun jälkeen ja ennen Nihawāndin taistelua) hän liitti joukkonsa yhteen Albanian prinssi Džavanširin kanssa ja hyökkäsi Iranin varuskuntiin Albaniassa. 600-luvun historioitsija Movses Kaghankatvatsin mukaan Adarnasella oli kolme bysanttilaista arvonimeä. Taidehistorioitsija Vakhtang Džobadzen mukaan hän oli sama henkilö kuin kunniakonsuli Adarnase (Adrnerse hypatos), joka mainitaan kaiverruksessa Džvarin luostarissa Mtskhetassa. Cyril Toumanoff kuitenkin väittää, että kaiverruksen Adrnerse tarkoittaa 600-luvun lopussa hallinnutta Adarnase II:ta. Hänen muut arvonimensä olivat todennäköisesti patricius ja mahdollisesti stratelates.
Oğuz Savaş
Oğuz Savaş (s. 13. heinäkuuta 1987 Balıkesir) on turkkilainen koripalloilija, joka edustaa nykyisin Fenerbahçea.
Ura
Savaş aloitti koripallon Ülkerin juniorijoukkueissa, joista hänet myytiin toisella divisioonalla pelanneeseen Yeşilyurtiin kaudeksi 2003–2004. Yhden kauden jälkeen hän siirtyi takaisin Ülkeriin, jota hän edusti kaksi kautta. Vuonna 2006 Savaş liittyi Fenerbahçen joukkueeseen. Vuonna 2010 hän teki kahden vuoden jatkosopimuksen seuran kanssa.