cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sarah Vaughan
Laulajaura
Sarah Vaughan aloitti musiikkiharrastuksen jo lapsena. Hän soitti pianoa ja lauloi muun muassa kirkon tilaisuuksissa kotiseudullaan Newarkissa. Muiden yllyttämänä hän osallistui vuonna 1943 New Yorkin Apollo-teatterissa pidettyihin kykyjenetsintäkilpailuun ja voitti sen laulamalla jazzstandardin ”Body and Soul”. Sen kuultuaan Billy Eckstine suositteli Vaughania esimiehelleen Earl Hinesille, jonka yhtyeessä soittivat tuolloin muun muassa Charlie Parker ja Dizzy Gillespie. Pian Vaughan sai paikan Eckstinen uuden big bandin laulajana vuosiksi 1944–1945. Seuraavaksi Vaughan oli joitakin kuukausia basisti John Kirbyn sekstetin solistina kunnes antautui soolouralle jazz- ja viihdemusiikin laulajana. Ura vei hänet yhä useammin radioon, televisioon ja levytysstudioihin. Vaughan levytti paljon Mercury Recordsille ja sen EmArcy-merkille vuosina 1954–1963, säestäjinään muun muassa Clifford Brown ja Count Basie. Hän esiintyi usein duettona yhdessä Billy Eckstinen kanssa.
1950-luvulla Sarah Vaughan teki kiertueita lähinnä oman trionsa kanssa. 1960-luvun puolivälissä hänen suosionsa laski, ja tuottelias levytysura sai jatkoa vasta 1971 mutta kesti sitten hänen elämänsä loppuun asti. 1980-luvulla hän esiintyi usein sinfoniaorkestereiden kanssa ja levytti South Pacific -musikaalin yhdessä Kiri Te Kanawan ja José Carrerasin kanssa. Hänen ehkä erikoisin levytysprojektinsa The Planet Is Alive... Let It Live koostui paavi Johannes Paavali II:n runoihin perustuvista lauluista, joiden englanninkieliset tekstit teki Gene Lees ja sävelmistä vastasi joukko italialaisia säveltäjiä.
Vaughan Suomessa
Sarah Vaughan esiintyi Suomessa Hesperia Night Clubissa lokakuussa 1978. TV1:n Viihdetoimitus teki hänen konsertistaan televisio-ohjelman, joka esitettiin ensi kerran Yle TV1:llä 9. joulukuuta 1978 ja viimeksi Yle Teemalla 22. heinäkuuta 2014. Ohjelman ohjasi Erkki Pohjanheimo. Vaughan esiintyi myös kesän 1984 Pori Jazzeilla, jossa Sarah Vaughan ja Paquito D’Rivera kuulivat 16-vuotiaan Severi Pyysalon vibrafoninsoittoa ja pyysivät häntä soittamaan omissa esityksissään.
Naëmi Päiviö
Hilma Naëmi (Naimi) Päiviö (Päiwiö) o.s. Kyander (9. elokuuta 1879 Mäntyharju – 4. lokakuuta 1941 Helsinki) oli suomalainen kirjailija ja opettaja.
Nicholas Proffitt
Nicholas Proffitt (23. helmikuuta 1943 Sault Ste. Marie, Michigan, Yhdysvallat – 10. marraskuuta 2006 Naples, Florida, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen kirjailija ja kirjeenvaihtaja. Hän oli Newsweekin kirjeenvaihtajana vuodesta 1971 Vietnamissa ja lyhyen aikaa Beirutissa sekä sen jälkeen toimituspäällikkönä Newsweekin Lontoon, Houstonin ja Nairobin toimituksissa. Hän jäi eläkkeelle 1981 ja ryhtyi kirjoittamaan romaaneja. Hänen poikansa on taidemaalari Paine Proffitt.
Proffitt kirjoitti romaanin ja käsikirjoituksen kokemuksistaan palveluksessa kunniavartiossa Arlingtonin sotilashautausmaalla. Hänen muita romaanejaan ovat Embassy House CIA:n operaatioista Vietnamissa ja Edge of Eden salametsästyksestä Afrikassa.
Proffittin isä oli armeijan palveluksessa, ja siksi perhe asui sotilastukikohdissa eri puolilla Yhdysvaltoja. Hän itsekin liittyi armeijaan valmistuttuaan high schoolista, ja sen jälkeen hän meni West Pointiin, josta hän kuitenkin yhden lukukauden jälkeen joutui pois. Koska kolmivuotisesta palvelusajasta oli vielä osa jäljellä, hänet komennettiin Arlingtonin kunniavartioon. Näistä vaiheista tulleista kokemuksista on peräisin hänen romaaninsa Gardens of Stone (1983) aihe. Teokseen perustuu Francis Ford Coppolan saman niminen elokuva (1987).
Proffittin kuolinsyy oli hänen vaimonsa mukaan munuaissyöpä.
Iso Hoikkalampi (Ähtäri)
Iso Hoikkalampi on Etelä-Pohjanmaalla Ähtärissä Myllymäen kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 2,5 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 900 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Pihlajaveden reitin valuma-alueella (35.48), jonka Kaijanpuron valuma-alueeseen (35.489) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 160,2 metriä mpy.
Gertrud Colliander
Gertrud Lovisa Colliander (10. helmikuuta 1860 Kuopio – 22. huhtikuuta 1942 Helsinki) oli suomalainen kirjallisuuden suomentaja.
Teoksia
Nimellä Gertrud Helander:
Suomennoksia
Nimellä Gertrud Colliander :
Marek Hłasko
Marek Hłasko (1934 Varsova, Puola – 1969 Wiesbaden, Saksan liittotasavalta) oli puolalainen kirjailija.
Elämä
Hłaskon lapsuutta varjosti toinen maailmansota. Hän oli äitinsä Marian kanssa Varsovassa kansannousun aikaan ja muutti sen jälkeen Częstochowaan. Äiti ja poika siirtyivät sieltä Chorzówin ja Białystokin kautta vuonna 1946 Wrocławiin. Kouluvuosien jälkeen Hłasko sai 16-vuotiaana ajokortin ja aloitti työt pakettiautonkuljettajana. Kuten hänen oppilaitoksensa, myös hänen työpaikkansa vaihtelivat useasti.
Jo vuonna 1951 Hłaskolta ilmestyi novellikokoelma Baza Sokołowska. Hän loikkasi 1957 länteen ja sai turvapaikan Saksan liittotasavallasta. Hän asui Pariisissa, Saksassa, Italiassa ja Israelissa ennen asettumistaan vakituisesti Saksaan vuonna 1960. Hänen vaimonsa oli saksalainen näyttelijä Sonja Ziemann. Hłaskoa vastaan nostettiin lehdistökampanja, hän joutui toistuvasti vangituksi ja yritti itsemurhaa. Mielenterveys- ja muut ongelmat ollivat syynä 1965 tapahtuneeseen avioeroon ja 1966 muuttoon Los Angelesiin.
Marek Hłasko kuoli oletettavasti oman käden kautta Wiesbadenissa vuonna 1969.
Mauno Hyvönen on ohjannut Hłaskon kirjan pohjalta televisioelokuvan Viikon kahdeksas päivä.
Kirjallinen työ
Vaikka Marek Hłasko oli kuollessaan vain 35-vuotias, hän ehti luoda laajan ja monipuolisen kirjallisen tuotannon. Osa teoksista julkaistiin vasta kirjailijan kuoleman jälkeen.
Hłasko kirjoitti arvostettuja romaaneja ja novelleja, mutta myös useita elokuvakäsikirjoituksia.
Kirjankustantamo Tammi on julkaissut Keltaisessa kirjastossa Marek Hłaskon romaanit Viikon kahdeksas päivä (1959) ja Suoraan paratiisiin (1960). Teoksen Vihasi ruoska hän kirjoitti saksaksi.
Toto (rahapeli)
Toto-peli (tai totalisaattori,, ) on muun muassa hevoskilpailuissa pelattavaa vedonlyöntiä. Peleissä pyritään ennakoimaan hevosten sijoittumista lähdöissään. Pelatun pelin voitto määräytyy laskennallisesti pelin jakosumman ja voittavalle yhdistelmälle pelatun määrän mukaan. Pelin järjestäjä ottaa pelivaihdosta osuutensa ja valtio verot, joten voitoista ei enää peritä veroa. Suomessa totoa pelataan ravikilpailuissa, joiden järjestäjänä ja markkinoijana toimii Veikkaus Oy.
Toto-pelin historia
Toto-pelin kehitti espanjalaissyntyinen liikemies Joseph Oller Ranskassa 1867. Vuonna 1891 totalisaattorista tuli ainoa sallittu pelimuoto Ranskan hevoskilpailuissa. 1800-1900-lukujen vaihteessa totopeli levisi Ranskasta nopeasti ympäri maailman ja syrjäytti monin paikoin kiinteäkertoimisen vedonlyönnin kokonaan.
Suomen ensimmäiset Toto-ravit järjestettiin Helsingissä Pohjoissataman jäällä 5. helmikuuta vuonna 1928. Toto-pelin suosio pysyi Suomessa sangen alhaisena pitkään, johtuen pelin helppoudesta. Pienet kertoimet eivät kiinnostaneet yleisöä. Vasta 1960-luvulla vaikeampien pelimuotojen Kaksoisvedonlyönnin ja V4-pelin myötä alkoivat pelivaihdot kääntyä nousuun.
Suomen Toto-pelit olivat alun perin Suomen Hippos Oy:n järjestämiä, lukuun ottamatta V75-, V65- ja V5-pelejä, joita vuosina 1981-2011 järjesti Oy Veikkaus Ab. Vuonna 2001 totopelit siirtyivät Hippoksen tytäryhtiön Fintoton hallintaan. Arpajaislakiuudistuksen myötä Fintotolla oli ollut monopoli kaikkiin hevospeleihin vuoden 2012 alusta lähtien vuoden 2016 loppuun asti, jolloin se yhdistettiin Veikkauksen ja Raha-automaattiyhdistyksen kanssa uudeksi rahapeliyritykseksi nimeltään Veikkaus Oy.
Vuoden 2013 alusta lähtien Fintoton pelilupa sisältää myös pelaamisen ratsastus- ja laukkakilpailuihin.
Suomessa pelattavat totopelit
thumb|Toto-pelin kuponki, jolla pelataan ravikilpailujen tuloksista.
Voittaja
Pelataan yksittäisen lähdön voittajaa. Voittajapeliä pelataan ravien jokaisessa lähdössä.
Pelaaja voittaa panoksensa kerrottuna hevosen voittajakertoimella. Raviratojen totalisaattoritauluissa ja käsiohjelmissa olevassa voittajakertoimessa ei käytetä pilkkua, vaan se ilmoittaa kymmenen euron sijoituksella voitettavan summan (esimerkiksi voittajakerroin 54,7 merkitään 547). Sata ja sitä suuremmat voittajakertoimet ilmoitetaan näyttötauluissa ja ohjelmissa luvulla 999. Maksettava voittajakerroin on aina vähintään 1,00, vaikka erittäin paljon pelatulla hevosella se saattaa laskennallisesti olla alle yhden.
Pelaajille palautetaan kokonaisvaihdosta (palautusprosentti) Suomen kohteissa 88 prosenttia ja Ruotsin kohteissa 85 prosenttia, myös muiden maiden pelikohteissa saattaa olla poikkeavia palautusprosentteja.
Sija
Pelataan kolmen parhaan joukkoon sijoittuvaa hevosta. Jokaiselle kolmelle hevoselle lasketaan oma kerroin. Mikäli kilpailuohjelmassa ja/tai sähköisessä kohdelistassa on 4-6 osallistujaa, pelataan kahden parhaan joukkoon sijoittuvia hevosia. Alle neljän osallistujan lähdöissä sijoituspeliä ei järjestetä.
Pelaajille palautetaan kokonaisvaihdosta Suomen kohteissa (palautusprosentti) 88 prosenttia ja Ruotsin kohteissa 85 prosenttia.
Kaksari
Pelataan yhden lähdön kahta parasta hevosta. Pelaaja voittaa, mikäli hän on pelannut oikein lähdön kaksi parasta hevosta, pelattujen hevosten keskinäisellä järjestyksellä tuloksissa ei ole merkitystä. Kaksari-peli järjestetään mikäli lähdössä on vähintään neljä hevosta.
Pelaajille palautetaan kokonaisvaihdosta sekä Suomen että Ruotsin kohteissa 85 prosenttia.
Troikka
Pelataan yhden lähdön kolmea parasta hevosta tulosten mukaisessa järjestyksessä. Mikäli ei löydy oikean yhdistelmän mukaisia pelitositteita, voittoon oikeuttavat sellaiset pelitositteet, joissa pelatut hevoset ovat tulleet ensimmäiselle, toiselle ja kolmannelle sijalle muussa kuin oikeassa järjestyksessä. Jokaiselle yhdistelmälle lasketaan oma kerroin. Troikkaa pelataan yleensä yhdessä lähdössä ja vain silloin kun osallistujia lähdössä on vähintään viisi. Totojärjestelmä mahdollistaa myös neliveto -pelin jossa veikataan lähdön neljää ensimmäistä. Tällainen pelimuoto oli käytössä Vermon keskiviikkoravien viimeisessä lähdössä vuosituhannen vaihteessa.
Pelaajille palautetaan Troikkapelin kokonaisvaihdosta Suomen kohteissa (palautusprosentti) 70 prosenttia ja Ruotsin kohteissa 75 prosenttia.
Päivän Duo
Pelataan kahden ennakkoon ilmoitetun lähdön voittajat. Voittoon oikeuttavat pelit, joissa on pelattu oikein kummankin kohdekilpailun voittaja.
Pelaajille palautetaan kokonaisvaihdosta (palautusprosentti) 75 prosenttia.
Toto75, Toto76, Toto65, Toto5 ja Toto4
Pelaajille palautetaan kokonaisvaihdosta (palautusprosentti) 65 prosenttia.
Vasil Mžavanadze
Vasil Mžavanadze (, Vasili Pavlovitš Mžavanadze) (20. syyskuuta (vanhaa lukua 7. syyskuuta) 1902 Kutaisi, Venäjän keisarikunta – 31. elokuuta 1988 Moskova, Neuvostoliitto) oli georgialainen neuvostopoliitikko, joka toimi kommunistisen puolueen (GKP) pääsihteerinä eli Gruusian SNT:n johtajana vuosina 1953–1972 ja NKP:n politbyroon jäsenenä 1957–1972. Mžavanadze menetti asemansa korruptioskandaalin myötä ja hänen seuraajakseen tuli Eduard Ševardnadze.
Mžavanadze oli Gruusian kommunistisen puolueen jäsen vuodesta 1927 lähtien. Toisen maailmansodan aikana hän palveli puna-armeijan politrukkina. Sodan jälkeen Mžavanadze toimi Ukrainan SNT:ssa Kiovan sotilaspiirin poliittisen osaston apulaispäällikkönä Nikita Hruštšovin alaisuudessa. Mžavanadze oli Ukrainan SNT:n korkeimman neuvoston jäsen 1947–1953 ja Neuvostoliiton korkeimman neuvoston jäsen 1954–1972.
Gruusiaa johtivat sodan jälkeisinä vuosina 1931–1938 GKP:n pääsihteerinä toimineen Lavrenti Berijan tukijat. Neuvostodiktaattori Josif Stalinin kuoleman ja Berijan pidättämisen jälkeen jälkeen heinäkuussa 1953 Hruštšovin tukijat ottivat vallan GKP:ssa. Mžavanadze syrjäytti Berijan suojatin Aleksandre Mirtshulavan GKP:n pääsihteerin paikalta syyskuussa 1953. Kun Hruštšovista tuli Neuvostoliiton johtaja vuonna 1957, Mžavanadze nimitettiin politbyroon ehdokasjäseneksi. Täysi jäsen hänestä tehtiin 1966.
Mžavanadzen johtamaa Gruusian neuvostotasavaltaa leimasi korruptio. Hänestä itsestään tuli tehottoman ja korruptoituneen hallinnon symboli. Mžavanadzen syytettiin huutokaupanneen virkoja, kavaltaneen valtion varoja ja pyörittäneen laittomia tehtaita rikastuttaakseen itseään.
Vuoden 1972 puolivälissä Mžavanadzea syytettiin julkisesti korruptiosta ja valtiollinen media tuomitsi hänet. Mžavanadze erosi GKP:n pääsihteerin paikalta 28. syyskuuta 1972 ja hänen seuraajakseen tuli Gruusian sisäministeri Eduard Ševardnadze, jonka on spekuloitu osallistuneen Mžavanadzen syrjäyttämiseen. Joulukuun 18. päivänä 1972 Mžavanadze erotettiin politbyroosta ja hän vetäytyi viettämään eläkepäiviään Gruusiassa. Mžavanadze kuoli Moskovassa 1988 ja hänet haudattiin valtiollisin menoin Tbilisissä.
RN Pisa
RN Pisa oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1909 palvelukseen otettu Pisa-luokan panssariristeilijä.
Valmistus
Alus tilattiin Livornosta Cantiere navale fratelli Orlandolta, missä köli laskettiin 20. helmikuuta 1905. Alus laskettiin vesille 15. syyskuuta 1907 ja liitettiin laivastoon 1. syyskuuta 1909.
Palvelus
Alus poistettiin alusluettelosta 28. huhtikuuta 1937.
Sharon Osbourne
thumb|Sharon Osbourne (2007) Sharon Rachel Osbourne (o.s. Levy, ent. Arden; s. 9. lokakuuta 1952, Brixton, Englanti) on muusikko Ozzy Osbournen vaimo ja manageri. Hän on toiminut The X Factor- ja America's Got Talent -kykykilpailuissa tuomarina ja juontanut omaa keskusteluohjelmaa televisiossa.
Sharon Osbourne syntyi musiikkimanageri Don Ardenin (alk. Harry Levy, 1926–2007) ja tämän vaimon Hope Shaw'n (alk. Shaw, 1916–1999) tyttärenä. Hänellä on veli David.
Lapuan Virkiä
Lapuan Virkiä on vuonna 1907 perustettu lapualainen urheilun yleisseura. Seurassa toimii laaja joukko urheilijoita, valmentajia, toimihenkilöitä sekä jäseniä. Seuran huippuvuodet osuivat 1960-, 1970- ja 1980-luvuille, mutta sen jälkeen on menestys ollut hieman hiljaisempaa. Seuraa ovat vuosien varrella edustaneet useat huippu-urheilijat kuten Lauri Koskela, Tapio Korjus, Martti Vainio, Mikko Huhtala, Pertti Ukkola, Harri Koskela, Harri Haatainen, Martti Halmesmäki, Arvi Pikkusaari ja Ville Hautala. Useilla seurassa urheilleista löytyy kansainvälistä kilpailukokemusta ja menestystä: muun muassa seuralainen Tapio Korjus voitti keihäänheiton olympiakultaa Soulissa vuonna 1988.
Sharon Osbourne
Varhaiset vuodet musiikkiteollisuudessa
Sharon Osbourne kasvoi manageri-isänsä työn ansiosta keskellä musiikkiteollisuutta. Teini-ikäisenä hän työskenteli sihteerinä isänsä johtamassa Jet Records -levy-yhtiössä. Aluksi hän teki paperitöitä ja tarjosi vieraille teetä, kun nämä odottivat pääsyä johtajan puheille. Myöhemmin hän eteni vaativiin tehtäviin ja pääsi manageroimaan eri yhtyeitä, muun muassa Electric Light Orchestraa.
Lapuan Virkiä
Kotimaisista kilpailuista on useita Suomen-mestaruuksia niin yksilö- kuin joukkueurheilusta, muun muassa painista yli 50 mestaruutta sekä naisten pesäpallosta 11 Suomen-mestaruutta. Miesten hiihtojoukkue on voittanut SM-viestissä 2004 pronssia, 2005 hopeaa ja 2006 kultaa.
Sharon Osbourne
Varhaiset vuodet musiikkiteollisuudessa
1970- ja 1980-luvun taitteessa Osbourne ajautui riitoihin isänsä kanssa. Hän esimerkiksi kiisteli Ozzy Osbournen managerointisopimuksesta, jonka hän osti lopulta isältään kalliilla hinnalla. Riidan seurauksena hän ei tavannut isäänsä useisiin vuosiin. Riita sovittiin vasta vuonna 2001.
Lapuan Virkiä
Seura on toiminut useasti erilaisten kotimaisten kilpailuiden järjestäjänä. Seurassa toimii 11 jaostoa: hiihto, jalkapallo, jääkiekko, lentopallo, paini, pesäpallo, alppihiihto, suunnistus, uinti, kunto- ja yleisurheilu.
Sharon Osbourne
Sharon ja Ozzy Osbourne
Sharon Osbourne tapasi pitkäaikaisen puolisonsa John Michael ”Ozzy” Osbournen ensimmäisen kerran vuonna 1970 ollessaan isänsä levy-yhtiön sihteerinä. Vielä tuolloin Ozzy Osbourne oli naimisissa ensimmäisen puolisonsa kanssa. Sharon ja Ozzy alkoivat seurustella vasta vuosia myöhemmin.
Lapuan Virkiä
Toiminnan alku Nuorisoseuran alajaostona
Lapuan Virkiän toiminta lähti liikkeelle Lapuan Nuorisoseuran alaosastona, jonka alaisuudessa se toimi ensimmäiset 30 vuotta. Alkuvuosina toiminta sai osakseen eri asenne-esteitä joista yhtenä suurimmista on pidetty maakunnan vahvaa uskonnollisuutta. Urheilun harrastaminen keskittyi pyhäpäiviin arjen vastapainoksi, joten sitä pidettiin helposti häiritsevänä käyttäytymisenä. Nuorisoseuraliike kuitenkin ymmärsi urheiluseura toiminnan syvimmän merkityksen hyvien harrastusten edistäjänä.
Sharon Osbourne
Sharon ja Ozzy Osbourne
Pariskunta vihittiin Havaijilla ennen Ozzyn Japanin-kiertuetta 4. heinäkuuta 1982. Siitä lähtien Sharon on toiminut Ozzyn virallisena managerina. Hän osti puolisonsa managerointisopimuksen isältään, Jet Records -yhtiön toimitusjohtajalta Don Ardenilta 1,5 miljoonalla dollarilla.
Lapuan Virkiä
Toiminnan alku Nuorisoseuran alajaostona
Vuonna 1900 Vihtori Filppula ehdotti Lapuan Nuorisoseuran kokouksessa kilpailuja keinoksi harrastusten lisäämiseen. Lapuan liikuntahistorian kannalta kyseessä oli merkittävä kokous, vaikka urheiluosaston perustamispäätöstä ei tuolloin tehtykään.
Sharon Osbourne
Sharon ja Ozzy Osbourne
Sharon ja Ozzy saivat kolme lasta: Aimeen (s. 1983), Kellyn (s. 1984) ja Jackin (s. 1985).
Lapuan Virkiä
Toiminnan alku Nuorisoseuran alajaostona
Vuonna 1903 perustettiin Nuorisoseuran urheilutoimikunta, jonka avulla Lapualle yritettiin saada enemmän urheilijoita. Varsinainen seuran perustaminen on kuitenkin laskettu tapahtuneeksi syksyllä 1907, jolloin nuorisoseuran voimistelijat keskustelivat oman osaston perustamisesta. Varsinainen perustamisajankohta on kuitenkin tulkinnanvarainen kysymys.
Sharon Osbourne
Sharon ja Ozzy Osbourne
Sharon Osbournen elämä puolisonsa kanssa on ollut ristiriitojen täyttämää. Sharon on yrittänyt toistuvasti saada puolisoaan lopettamaan huumeiden ja alkoholin käytön siinä useimmiten onnistumatta. Vuonna 1989 viikon alkoholia juonut Ozzy yritti kuristaa Sharonin hengiltä heidän vanhimman tyttärensä Aimeen syntymäpäivillä. Sharon hälytti vartijat, jotka veivät Ozzyn pois. Sharon haki avioeroa. Sharonin ja Ozzyn välit kuitenkin paranivat ja pariskunta palasi yhteen.
Lapuan Virkiä
Talvilajit
Lapuan Virkiällä on talvilajeissa jaosto hiihdossa ja alppilajeissa. Alppijaostossa on harjoitusryhmät Freestylessa ja Ratalaskussa. Hiihto- ja alppijaostot harjoittelevat pääasiassa Simpsiön maastossa.
Sharon Osbourne
Sharon ja Ozzy Osbourne
Vuonna 2003 Sharon sairastui paksusuolisyöpään. Hän sai hoitona kemoterapiaa ja toipui.
Lapuan Virkiä
Jalkapallo
Miesten edustusjoukkue pelaa Suomen neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla Kolmosessa. Aiemmin Virkiä on pelannut toiseksi korkeimmalla sarjatasolla yhden kauden (1964) ja kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla
Sharon Osbourne
Manageri ja TV-tähti
Sharon Osbourne auttoi puolisoaan Ozzya tämän saatua potkut Black Sabbathista vuoden 1978 lopussa. Hänen ryhdyttyään epäviralliseksi manageriksi puolisolleen tämän Jet Record -sopimusta jatkettiin. Ennen naimisiinmenoa pariskunta oli muun muassa keksinyt yhdessä mainoskikkoja, kuten syksyllä 1981 tapahtuneen kyyhkysen päänpuremisepisodin Columbia-jakeluyhtiön juhlissa. 1980-luvun alussa Sharon uudisti Ozzyn imagon, minkä seurauksena Ozzy alkoi meikata ja käyttää lavaesiintymisissään värikkäitä vaatteita. Manageriksi tultuaan Sharon vastasi kiertueiden organisoimisen lisäksi levy-yhtiön taloudesta. Hän pyrki myös varmistamaan, ettei Ozzy enää tuhlaisi rahojaan päihteisiin.
Lapuan Virkiä
Pesäpallo
Naiset pelaavat Superpesistä. Kausi 2022 on joukkueelle kaikkiaan 55:s Suomen pääsarjassa. Naisten joukkue on voittanut pesäpallon Suomen mestaruuden yksitoista kertaa, vuosina 1978, 1988, 1992, 1993, 2001, 2004, 2011, 2012, 2013, 2014 ja 2015. Lisäksi joukkue on voittanut SM-hopeaa seitsemästi. Ensimmäinen mitali tuli vuonna 1973 ja oli pronssinen. Pronsseja onkin kertynyt yhteensä kymmenen (1973, 1986, 1991, 2002, 2005, 2008, 2010, 2017, 2019 ja 2022).
Sharon Osbourne
Manageri ja TV-tähti
Vuonna 1996 Sharon Osbourne järjesti ensimmäistä kertaa puolisonsa nimeä kantavan Ozzfest-kiertueen ajankohtana, jolloin metallimusiikki ei ollut muodissa eikä Ozzyn esityksiä saatu myytyä isoille festivaaleille. Hänen ansiotaan oli myös se, että Black Sabbath koottiin uudelleen yhteen 1990-luvun lopulla.
Sharon Osbourne on managerin toimellaan tuottanut yli puolet Osbournen perheen omaisuudesta. Perheen elämästä kertova tosi-tv-sarja The Osbournes oli Sharonin idea, johon hän sai houkuteltua puolisonsa. Sarja alkoi Yhdysvalloissa maaliskuussa 2002 ja päättyi huhtikuussa 2005. Sitä tehtiin neljä tuotantokautta ja se näytettiin televisiossa myös Suomessa.
Tosi-tv-sarjan jälkeen Sharonilla on ollut oma keskusteluohjelma The Sharon Osbourne Show. Hän myös toimi The X Factor -ohjelmassa tuomarina vuosina 2004–2007, 2013, 2016–2017 ja vierailevana tuomarina vuonna 2018. America's Got Talent -kykykilpailun tuomarina hän on ollut vuosina 2007–2012.
Leo Sirota
pienoiskuva|Leo Sirota suunnilleen vuonna 1940. Leo Sirota (4. toukokuuta 1885 – 25. helmikuuta 1965) oli nykyisen Ukrainan alueella syntynyt klassinen pianisti. Hän opiskeli Wienissä Ferruccio Busonin johdolla.
Sirota asui myöhemmin Japanissa ja toisen maailmansodan päätyttyä Yhdysvalloissa. Hänellä oli laaja ohjelmisto, johon kuului muun muassa Frédéric Chopinin tuotantoa. Hän opetti jazzpianisti Minoru Matsuyaa.
Sirota kuoli 79-vuotiaana. Hänen tyttärensä on Japanin perustuslakia laatimassa ollut Beate Sirota.
Oscar Wirkkala
Oscar Wirkkala (lokakuussa 1880 Kaustinen – 25. tammikuuta 1959 Naselle, Washington, Yhdysvallat) oli amerikansuomalainen metsuri ja keksijä.
Hän sai ensimmäisen patenttinsa 1917. Se oli nelitelaiselle apukoneelle, jota käytettiin hänen High Lead -metodissaan. Seuraavina vuosina useita hänen patentoiduista laitteistaan tuotettiin Wirkkala-brändin alla South Bendissä. Muutamia hänen laitteistaan oli vielä tuotannossa 1900-luvun toisella puoliskolla. Wirkkala haastoi oman patenttiasianajajansa oikeuteen patenttirikkomuksesta erästä laitettaan kohtaan ja monien vuosien käräjöinnin jälkeen juttu päätettiin Wirkkalan hyväksi.
Uransa aikana hän patentoi ainakin 18 keksintöä. Wirkkala ei koskaan oppinut puhumaan tai kirjoittamaan englantia ja tarvitsikin useissa tilaisuuksissa tulkin.
Oscar Wirkkala meni naimisiin kahdesti. Hänen nuorin tyttärensä, Elizabeth, on yhä elossa (vuonna 2006). Wirkkala oli yksi alkuperäisestä viidestäkymmenestä henkilöstä, jotka pääsivät Washingtonin osavaltion Hall of Fameen.
Andreas Sigismund Marggraf
Andreas Sigismund Marggraf (3. maaliskuuta 1709 Berliini – 7. elokuuta 1782 Berliini) oli saksalainen kemisti. Hän uutti ensimmäisenä sokeria juurikkaista ja oli näin sokeriteollisuuden uranuurtajia. Marggraf myös saosti alumiinioksidia alunasta ja eristi ensimmäisten joukossa sinkin.
Elämä ja ura
Opiskeltuaan kemiaa Berliinissä ja Strasbourgissa, lääketiedettä Hallessa sekä mineralogiaa ja metallurgiaa Freibergissä Marggraf palasi kotikaupunkiinsa vuonna 1735 isänsä, hovin pääapteekkari Henning Christian Marggrafin avustajaksi. Kolme vuotta myöhemmin hänet valittiin Berliinin tiedeakatemian jäseneksi, joka vuonna 1754 nimitti hänet kemian laboratorion johtajaksi ja vuonna 1760 fysiikan osaston johtajaksi. Hän kuoli Berliinissä 7. elokuuta 1782. Marggraf muistetaan sokerin löytämisestä juurikkaista. Vuonna 1747 hän julkaisi selostuksen kokeista, joiden tarkoituksena oli saada aitoa sokeria paikallisista kasveista, ja totesi, että juurikkaat ja porkkana ovat tähän tarkoitukseen sopivia, että näissä kasveissa on sokeria, kuten sokeriruo'on sokeria, ja että sitä voidaan uuttaa keittämällä kuivatut juuret alkoholissa, josta se jäähtyessään irtoaa. Tämä tutkimus on muistettava myös siksi, että Marggraf havaitsi juurikkaassa olevat sokerikiteet mikroskoopin avulla, joka otettiin näin käyttöön ehkä ensimmäistä kertaa kemiallisen tutkimuksen apuvälineenä.
Guy Rodgers
Guy William Rodgers Jr. (1. syyskuuta 1935 Philadelphia, Pennsylvania – 19. helmikuuta 2001) oli yhdysvaltalainen koripalloilija. Hän pelasi takamiehenä NBA:ssa kausina 1958–1970. Hänet nimettiin Naismith Memorial Basketball Hall of Fameen vuonna 2014.
Rodgers pelasi NBA-urallaan 892 runkosarjaottelua, joissa hän teki keskimäärin 11,7 pistettä, otti 4,3 levypalloa ja antoi 7,8 koriin johtanutta syöttöä. Hän oli kahdesti NBA:n syöttötilaston ykkönen. Joukkuetoveri Wilt Chamberlainin tehdessä yhdessä ottelussa ennätykselliset 100 pistettä Rodgers antoi 20 syöttöä. Pudotuspelejä hänelle kertyi 46, ja niissä hän teki keskimäärin 11,0 pistettä, otti 5,2 levypalloa ja antoi 6,2 koriin johtanutta syöttöä. Hän pelasi NBA:n tähdistöottelussa vuosina 1963, 1964, 1966 ja 1967.
Joulutorttu (EP)
Joulutorttu on Eläkeläisten vuonna 2002 julkaistu EP-levy.
Risto Lång
Risto Lång (s. 1968 Kiuruvesi) on joensuulainen tanssitaiteilija. Hänellä on meningomyeloseele ja hydrokefalia. Hänet on palkittu Philanthropist International -palkintogaalassa Moskovassa 20-vuotisesta taiteilijaurastaan.
Lång on vuodesta 1996 alkaen harrastanut pyörätuolitanssia. Vuonna 1998 hän voitti Suomen-mestaruuden 10-tanssissa. Nykyisin hän tanssii soolona. Hän valmistui ammattitanssijaksi 1. kesäkuuta 2011 Keskuspuiston ammattiopistosta Helsingistä.
Vuonna 2012 Långille tehtiin molempien jalkojen sääriamputaatio parantumattomien säärihaavojen takia. Hänellä on lisäksi ollut lukuisia muita terveysongelmia, joista selvittyään hän on kyennyt jatkamaan tanssijana.
Suomen urheilu 1981
Suomen urheilu 1981 käsittelee vuoden 1981 merkittäviä uutisia ja tapahtumia suomalaisessa urheilussa.
Vuoden urheilija
Urheilutoimittajain Liiton Vuoden urheilija -äänestyksessä kymmenen parhaan joukkoon sijoittuivat:
Naisten listalla kuusi parasta olivat:
Warhammer 40,000: Dawn of War II
Warhammer 40 000: Dawn of War II on Relic Entertainmentin kehittämä Warhammer 40,000-maailmaan sijoittuva reaaliaikainen strategiapeli. Peli on jatko-osa Warhammer 40,000: Dawn of War -pelille.
Pelille on kaksi lisäosaa:
Pelille on julkaistu jatko-osa Warhammer 40,000: Dawn of War III.
Hirvilampi (Ähtäri, Palkkiperä)
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 4 hehtaaria, se on 450 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 1 kilometri.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Pihlajaveden reitin valuma-alueella (35.48), jonka Kaijanpuron valuma-alueeseen (35.489) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 180,8 metriä mpy.
Jens-Peter Herold
Jens-Peter Herold (s. 2. kesäkuuta 1965 Neuruppin, Saksan demokraattinen tasavalta) on saksalainen keskimatkojen juoksija, joka aktiiviurallaan edusti myös DDR:ää. Hän on 1 500 metrin olympiamitalisti ja Euroopan-mestari. Seuratasolla hän edusti ASK Vorwärts Potsdamia ja SC Charlottenburgia. Hän on pituudeltaan 176 cm.
Herold saavutti 1987 Liévinin sisäratojen EM-kilpailuissa hopeaa 1 500 metrillä ajalla 3.45,36. Yleisurheilun Euroopan cupissa Prahassa hän oli samalla matkalla kolmas. Rooman MM-kilpailuissa hän sijoittui 1 500 metrillä kuudenneksi. Hän saavutti 1 500 metrillä olympiapronssia Soulissa 1988 ajalla 3.36,21. Barcelonan maailmancupissa 1989 hän sijoittui 800 metrillä toiseksi ja 1 500 metrillä kolmanneksi. Hän voitti 1 500 metrin Euroopan-mestaruuden 1990 sekä sisäradoilla Glasgow'ssa ajalla 3.44,39 että ulkoradoilla Splitissä ajalla 3.38,35.
Herold sijoittui yhdistyneen Saksan edustajana 1991 toiseksi Euroopan cupin 1 500 metrin kilpailussa Frankfurtissa. Hän oli samalla matkalla neljäs Tokion MM-kilpailuissa 1991 ja kuudes Barcelonan olympialaisissa 1992. Hän karsiutui 1 500 metrin alkuerissä Stuttgartin MM-kilpailuissa 1993, Helsingin EM-kilpailuissa 1994 ja Göteborgin MM-kilpailuissa 1995.
Herold voitti uransa aikana kymmenen DDR:n ja kymmenen Saksan-mestaruutta.
Sisäradat
NR = maan ennätys
Waltteri Ignatjew
Waltteri Ignatjew (s. 3. joulukuuta 1999 Vantaa) on suomalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskan-joukkue Mora IK:ssa.
Ura
Ignatjew on Jokereiden kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Kiekko-Vantaaseen, josta Ignatjew siirtyi Espoo Bluesin organisaatioon kaudeksi 2015–2016. Hän pelasi kauden kaikki ottelunsa Blues Akatemian B-nuorissa. Kesken kauden 2016–2017 Ignatjew palasi Kiekko-Vantaaseen ja hän nousi seuran A-nuorten SM-liigajoukkueen pääasialliseksi ykkösmaalivahdiksi. Joukkueen kausi päättyi kuitenkin putoamiseen A-nuorten Mestikseen.
Kaudeksi 2017–2018 Ignatjew teki vuoden mittaisen sopimuksen Turun Palloseuran SM-liigajoukkueen kanssa. Hän pelasi kautensa kuitenkin pääosin seuran A-nuorissa. Ignatjew puki myös yhteen SM-liigaotteluun, mutta hän jäi kuitenkin ilman peliaikaa. Maaliskuussa 2018 TPS lainasi Ignatjewin Mestis-joukkue KeuPa HT:hen, jossa hän pelasi yhden runkosarjaottelun. Ignatjew myös puki yhteen playoff-otteluun, mikä oikeutti hänet voittamaan kauden päätteeksi Mestiksen mestaruuden. Ignatjew palasi kaudeksi 2018–2019 vuoden mittaisella Mestis-sopimuksella Kiekko-Vantaaseen. Hän nousi varsinaisella tulokaskaudellaan joukkueen selkeäksi ykkösmaalivahdiksi ja pelasi 35 runkosarjaottelua torjuen 12 voittoa ja neljä nollapeliä. Ignatjew pelasi kauden aikana myös yhden ottelun lainalla Jokereiden A-nuorissa.
Maaliskuussa 2019 Ignatjew teki vuoden mittaisen ja kaksisuuntaisen KHL-sopimuksen Jokereiden kanssa. Huhtikuussa seura nimesi hänet kaudeksi 2018–2019 Kiekko-Vantaan Mestis-joukkueen vahvuuteen. Ignatjew pelasi siellä lähes koko kauden. Hän puki kauden aikana myös Jokereiden paidan muutamiin KHL-otteluihin, mutta Ignatjew ei saanut kuitenkaan peliaikaa. Hän vahvisti myös seuran A-nuoria yhdessä playoff-ottelussa. Huhtikuussa 2020 Ignatjew teki Jokereiden kanssa vuoden mittaisen ja kaksisuuntaisen jatkosopimuksen. Samalla hänet nimettiin kaudeksi 2019–2020 Kiekko-Vantaan vahvuuteen. Ignatjew jakoi varsin tasaisesti joukkueen torjuntavastuun Samuel Jukurin kanssa. Hän puki kauden aikana viiteen KHL-otteluun, mutta Ignatjew jäi kuitenkin ilman peliaikaa.
Kaudeksi 2021–2022 Ignatjew siirtyi 1+1-vuotisella sopimuksella SM-liigajoukkue Mikkelin Jukureihin. Hän lähti kauteen Oskari Salmisen aisaparina. Ignatjew teki liigadebyyttinsä runkosarjan kolmannella kierroksella 15. syyskuuta 2021 Pelicansia vastaan. Hän päästi taakseen jo ensimmäisen laukauksensa vain 14 sekunnin pelin jälkeen. Ignatjew pelasi ottelussa 29.11 minuuttia ja torjui 17 kertaa, kunnes hänet vaihdettiin Jukureiden maalinsuulta Oskari Salmiseen, kun Pelicans siirtyi ottelussa jo 1–5-johtoon tehtyään minuutin aikana kaksi ylivoimamaalia. Jukurit hävisi ottelun lopulta lukemin 2–6. Ensimmäisen liigaottelunsa aloittavana maalivahtina Ignatjew pelasi 13. lokakuuta 2021 JYPiä vastaan. Hän torjui Jukureiden 2–3-tappioon päättyneessä ottelussa 14 kertaa. Ignatjew jäi lopulta selkeäksi kakkosmaalivahdiksi Salmiselle ja hän pelasi Jukureissa viidessä ottelussa. Ignatjew pelasi myös viisi ottelua lainalla Mestis-joukkue Savonlinnan Pallokerhossa. Tammikuussa 2022 Jukurit täydensivät maalivahtiosastoaan Karolus Kaarlehdolla, jolloin Ignatjew jäi joukkueen kolmosmaalivahdiksi. Helmikuussa 2022 seura lainasi hänet Oulun Kärppiin, joka tarvitsi paikkaajaa loukkaantuneelle Stanislav Galimoville. Ignatjew ei kuitenkaan saanut siellä peliaikaa. Helmikuun puolessa välissä Jukurit purki hänen sopimuksensa yhteisymmärryksessä. Ignatjew siirtyi seuraavana päivänä loppukauden kattavalla sopimuksella Ruotsin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle HockeyAllsvenskan-joukkue Västerviks IK:hon.
Kaudeksi 2022–2023 Ignatjew siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Kiekko-Espooseen. Marraskuussa 2022 seura lainasi hänet alustavasti yhden ottelun mittaisella sopimuksella Helsingin IFK:n SM-liigajoukkueeseen paikkaamaan Niilo Halosen poissaoloa. Ignatjew toimi joukkueen kakkosmaalivahtina kahdessa ottelussa. Ignatjew voitti kauden päätteeksi Kiekko-Espoon kanssa Mestiksen mestaruuden. Hänet palkittiin Mestiksen parhaana maalivahtina Pasi Nurminen -palkinnolla ja äänestettiin ensimmäiseen tähdistökentälliseen.
Kaudeksi 2023–2024 Ignatjew siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Ruotsin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle HockeyAllsvenskan-joukkue Mora IK:hon
Enercon
Die Enercon GmbH on suurin saksalainen tuuliturbiinien valmistaja. Kotipaikka on Aurich Pohjois-Saksassa. Yrityksen perusti Aloys Wobben 1984. Yritys on ainoa maailman johtavista turbiinivalmistajista, joka ei ole pörssiyhtiö. Tuotantomaita ovat: Saksa (Aurich, Embden ja Magdeburg), Malmö/Ruotsi, Brasilia, Intia ja Turkki. Yrityksen mukaan, sillä on maailmanlaajuisesti 8000 työntekijää. Vuoden 2006 liikevaihto oli 1,9 miljardia euroa. (de wiki)
Waltteri Ignatjew
Muuta
Ignatjewin isä Kaj toimii Kiekko-Vantaan U20 Mestisjoukkueen joukkueenjohtajana.
Enercon
Enerconin 6 MW tuuliturbiinit ovat maailman tehokkaimmat. Mallia E-112 (6 MW) on valmistettu 3/2003 alkaen. Uudempi E-126 (6 MW) on edellisestä parannettu malli (2007).
Markkinat
Tekesin mukaan suurimmat tuuliturbiinien myyjät ovat: Vestas (34 %), Gamesa (17 %), Enercon (15 %) ja GE Wind (11 %) ja Siemens Wind Power 6 %. Vestaksen oman ilmoituksen mukaan sen markkinaosuus oli 34 % (2004), jonka jälkeen se on ollut 28 %. Vuonna 2005 Enercon oli maailmanlaajuisesti kolmas 13,2 %:n markkinaosuudella(de wiki). Enercon on asentanut yli 11 000 tuuliturbiinia yli 30 maahan. Tuotannosta yli puolet menee vientiin. Ulkomaisia myyntikonttoreita on 14. Maailmanlaajuisesti on asennettu 12,1 GW. Saksaan on asennettu 6 253 tuuliturbiinia (7,1 GW).
Vuonna 2004 Saksaan asennettujen tuuliturbiinien valmistajat olivat: Enercon 42 %, Vestas 30 %, Repower Systems 9 %, GE Wind 7 %, Nordex 4 % ja AN Windenergi 4 % (Siemens osti 2005). Vuonna 2006 Saksan 2233 MW:n tuulivoiman lisäys jakautui yrityksille seuraavasti: Enercon 38 %, Vestas 35 %, Repower 8 %, GE Energy 6 %, Nordex 5 %, Siemens Wind Power 6 %, Fuhrländer 2 % ja Gamesa 1 %.
Patenttioikeudet
USA:n tarjouskilpailussa 1995/6 kilpailija sai Enerconin tuotteiden teknisiä tietoja ja patentoi ne omiin nimiinsä. Siksi Enercon voi myydä USA:n markkinoille vasta 2010 (de wiki, Wirtschaftsspionage, Udo Ulfkotte, Goldmann Verlag, ISBN 3-442-15125-2, s. 32-60).
Enercon on haastanut tanskalaisen alan markkinajohtajan Vestaksen oikeuteen tuuliturbiinien siipien patenttioikeuksista. Asia ratkeaa oikeudessa 2007–2008. Vestaksen mukaan ratkaisu ei vaikuta ratkaisevasti heidän talouteensa.
Enercon 500 kW
Enerconin 500 kW:n tuulivoimaloita Suomeen on pystytetty neljä. Yksi niistä kuuluu Ålands vindenergiandelslagille ja sijaitsee Kökarlla, toinen sijaitsee Vårdöllä ja kolmas sekä neljäs Finströmissä.
Enercon 600 kW
Enerconin 2 MW:n tuulivoimaloita Suomeen on pystytetty neljä. Ensimmäinen, Finströmin tuulivoimala 3 kuuluu Ålands vindkraft Ab:lle, toinen Ålands Vindenergiandelslagille Föglöllä sekä kolmas ja neljäs Lumparlandissa.
5. jääkäripataljoona
thumb|150px|Leonard Grandell thumb|150px|Hjalmar Strömberg myöh. Siilasvuo 5. jääkäripataljoona eli Kuopion jääkärit oli valkoisten itäarmeijan 2. jääkäriprikaatin 3. jääkärirykmenttiin kuuluva joukko-osasto Suomen sisällissodassa. Pataljoonan komentajina olivat sen perustaja ja kokoaja jääkärimajuri Hugo Österman (siirtyi 11. huhtikuuta 5. jääkärirykmentin komentajaksi), 15. huhtikuuta 1918 alkaen jääkärikapteeni Leonard Grandell (haavoittui 29. huhtikuuta), jääkärikapteeni Hjalmar Strömberg myöh. Siilasvuo (29. huhtikuuta alkaen).
Pataljoonan esikunta sijaitsi 3. maaliskuuta 1918 Kuopiossa ja sen 1., 2. ja 3. komppania muodostettiin Kuopiossa ja 4. komppania Kajaanissa.
Pataljoona siirrettiin Tampereen valtauksen jälkeen joukkojen uudelleen ryhmittelyn yhteydessä Antreaan, missä se tulisi osallistumaan Viipurin valtaukseen. Pataljoona lähti matkaan osin Vaasasta ja osin Mikkelistä 19. huhtikuuta 1918 ja saapui pataljoonalle määrättyyn kokoontumispaikkaan Antreaan 20.–21. huhtikuuta 1918.
2. komppania
Päällikkö: jääkäriyliluutnantti Karl Harry Lagerstam (siirrettiin 24. maaliskuuta 11. jääkäripataljoonaan), jääkärikapteeni Per Ekholm (komennettiin 30. maaliskuuta komentajaksi 3. täydennyspataljoonaan), jääkäriluutnantti Gustaf Svinhufvud (30. maaliskuuta alkaen, siirrettiin 10. huhtikuuta 17. jääkäripataljoonaan), jääkäriyliluutnantti Bertel Paulig ja jääkäriluutnantti Aappo Pirilä (toimi aikaisemmin 1. komppaniassa joukkueenjohtajana). Koottin Kuopion miehistä.
3. komppania
Päällikkö: komppanianpäällikkönä jääkärikapteeni Sven Selander (siirrettiin 24. maaliskuuta 10. jääkäripataljoonaan), jääkärikapteeni Hjalmar Strömberg myöh. Siilasvuo (siirrettiin 29. huhtikuuta pataljoonan komentajaksi). Koottin Kuopion miehistä.
4. komppania/Konekiväärikomppania
Päällikkö: jääkärikapteeni Verner Gustafsson (siirrettiin 25. maaliskuuta 3. jääkärirykmentin esikuntaan), jääkärikapteeni Claës Winell (siirrettiin 10. jääkäripataljoonaan komppanianpäälliköksi), jääkäriluutnantti Taavetti Kaunisto (siirrettiin 25. maaliskuuta 10. jääkäripataljoonaan), jääkärikapteeni Kaarlo Kaarlonen (24. maaliskuuta alkaen). Koottiin Kajaanin miehistä.
Pataljoonassa palvelleet Saksan jääkärit
Jääkärialiupseeri Carl af Björksten (6. komppaniassa), adjutanttina jääkäriyliluutnantti Karl Enquist (siirrettiin 10. jääkäripataljoonan 4. komppanian päälliköksi), lähettiupseerina ja adjutanttina jääkärivänrikki Karl-Vilhelm Grünn (siirrettiin adjutantiksi 5. jääkärirykmenttiin 17. huhtikuuta), pataljoonan rehumestarina jääkärialiupseeri Johannes Hahtomaa, aliupseerin tehtävissä jääkärialiupseeri Jussi Hänninen, (siirrettiin 24. maaliskuuta 10. jääkäripataljoonaan), ryhmänjohtajana jefreitteri Kalle Vihtori Härkönen (Siirrettiin 24. maaliskuuta 10. jääkäripataljoonaan), joukkueenjohtajana jääkäriluutnantti Väinö Kaski (siirrettiin 9. huhtikuuta komppanianpäälliköksi 16. jääkäripataljoonaan), pataljoonan esikunnassa jääkärivääpeli Matti Kokkonen (siirrettiin 6. jääkäripataljoonan esikuntaan), pataljoonan esikunnassa adjutanttina jääkärivänrikki Julius Kärnä, pataljoonan komentajan apulaisena jääkäriluutnantti Jussi Närvänen (siirrettiin 7. huhtikuuta pataljoonan komentajaksi), pataljoonassa adjutanttina jääkrivänrikki Erkki Arvo Ilmari Partanen, jääkärialiupseeri Oskar Pirinen (siirrettiin 17. huhtikuuta 3. täydennyspataljoonaan ja myöhemmin 16. jääkäripataljoonaan), pataljoonan aseseppänä jääkäri Waldemar Salo, joukkueenjohtajana jääkärivaravääpeli Väinö Teivonen (siirrettiin 28. maaliskuuta 10. jääkäripataljoonaan), pataljoonan kuormastonjohtajana jääkärialiupseeri Martti Viskari, pataljoonan esikuntavääpelinä jääkärivääpeli Johan Väänänen (siirrettiin 15. huhtikuuta 14. jääkäripataljoonaan), lääkintäaliupseerina jääkärivaravääpeli Vilho Villiam Tallberg (siirrettiin 16. jääkäripataljoonaan huhtikuun alussa 1918).
Turun Tiedepuisto
thumb|Yksi Turun Tiedepuiston keskeisistä kiinteistöistä on [[BioCity Turku|BioCity.]] thumb|Datacity vuonna 2017. thumb|Vasemmalta oikealle: Intelligate 1, ICT-City ja EuroCity vuonna 2008. Turun Tiedepuisto on Turussa sijaitseva korkeakoulujen, tutkimuslaitosten sekä erilaisten innovaatiotoimijoiden ja liike-elämän keskittymä. Kävelymatkan päässä kaupungin keskustasta sijaitsevalla alueella toimivat muun muassa Turun yliopisto, Åbo Akademin ja Turun ammattikorkeakoulu, Turun yliopistollinen keskussairaala Tyks ja yli 300 muuta yritystä ja yhteisöä. Turun Tiedepuiston alueella käy työssä arviolta 16 000 ja opiskelee 35 000 henkilöä. Tohtoreita alueen yliopistoista valmistuu vuosittain noin 200.
Tiedepuisto sijaitsee aivan Helsingin valtatien varressa, ja aluetta palvelee myös Kupittaan rautatieasema. Turun lentoasemalle on alle puolen tunnin ajomatka.
Turun kaupunki on valinnut Turun Tiedepuiston yhdeksi kaupungin kolmesta kärkihankkeesta. Tavoitteena on vahvistaa alueen vetovoimaisuutta ja kilpailukykyä kansainvälisesti entistä kiinnostavammaksi, rohkeammaksi ja älykkäitä ratkaisuja kokeilevaksi osaamiskeskittymäksi. Samalla alue laajenee Kupittaalta myös valtatien 1 toiselle puolelle, Itäharjun alueelle niin, että vuoteen 2050 mennessä alueella olisi uusia asuntoja yli 20 000 ja uusia työpaikkoja yli 10 000.
Turun Tiedepuisto on tärkeä osa dynaamista Turku Business Region -kokonaisuutta, joka maantieteellisesti kattaa Turun ohella 10 muuta kuntaa (Kaarina, Lieto, Masku, Mynämäki, Naantali, Nousiainen, Paimio, Raisio, Rusko, Sauvo).
Turku Science Park Oy
Turun Tiedepuiston sekä koko Turun seudun elinkeino- ja innovaatiotoiminnan kehittämistä tukee kehitysyhtiö Turku Science Park Oy. Turku Science Park Oy:n perustamishetkenä voidaan pitää päivämäärää 7.9.1988. Tuolloin aloitti toimintansa Oy DataCity Center Ab ja tiedepuistoalueen rakentaminen pääsi vauhtiin. Uudenlainen, ICT- ja bioaloihin keskittynyt tiedepuisto osoittautui vuosituhannen vaihteessa tarpeelliseksi, ja Turku Science Park Oy perustettiin joulukuussa 2001.
Kiinteistöjen rakentaminen jatkui painopistealojen kehittämisen, hautomotoiminnan ja markkinoinnin ohessa, kunnes vuonna 2007 tytäryhtiörakenne purettiin ja otettiin käyttöön uusi toimintamalli. Sen myötä yhtiö on viime vuodet keskittynyt ydintehtäväänsä: korkean osaamistason liiketoiminnan edistämiseen ja kasvattamiseen Turun seudulla ja Varsinais-Suomessa. Valtaosan Turun Tiedepuiston ytimessä, Joukahaisenkadun ja Lemminkäisenkadun väliin jäävällä alueella sijaitsevista kiinteistöistä omistaa nykyisin Turun Teknologiakiinteistöt Oy, joka vuokraa alueen toimitiloja yrityksille ja yhteistöille sekä kehittää Turun Tiedepuiston aluetta.
Kesällä 2016 Turun Seudun Kehittämiskeskuksen yrityspalvelutoiminnot yhdistyivät osaksi Turku Science Park Oy:tä. Näin syntyi yksi, koko seutukunnan yritys- ja innovaatiotoimintaa palveleva organisaatio. Turku Science Park Oy on neutraali ja taloudellista voittoa tavoittelematon seudullinen kehitysyhtiö, joka toimii kumppanina ja yhteistyön rakentajana yliopistojen ja korkeakoulujen, julkisen sektorin ja yritysten välillä. Yhtiö tukee uuden yritystoiminnan syntyä, uuteen osaamiseen perustuvien liikeideoiden jalostamista, liiketoiminnan kasvattamista ja kansainvälistämistä. Turku Science Park Oy:n johdolla toimivat myös Raisiossa sijaitseva kemianalan yrityksiin keskittynyt Smart Chemistry Park sekä Turun Tiedepuistossa Electro City -kiinteistössä toimiva uuden yritystoiminnan ja kasvun yhteisö SparkUp. Myös yritysneuvonta Potkuri ICT City -kiinteistössä ja Länsi-Suomen elokuvakomissio WFFC ovat osa yhtiön tarjoamia palveluja.
Erityisen vahvoja ja kansainvälisesti toimivia kärkialoja Turun seudulla ovat HealthTurku, MaritimeTurku, TechTurku, ExperienceTurku ja CleanTurku. Turku Science Park Oy on aktiivisesti rakentamassa ja vauhdittamassa näiden klusterien kasvua ja uudistumista Turun seudulla.
Turun Teknologiakiinteistöt Oy
Turun Teknologiakiinteistöt Oy on Turun Tiedepuiston alueella toimiva kiinteistösijoitusyhtiö. Turun Teknologiakiinteistöt Oy:n omistamien kiinteistöjen pinta-ala on noin 135 000 m² ja tilojen keskimääräinen käyttöaste 99 % (2019).
Turun Teknologiakiinteistöt Oy:n omistavat Hemsö TTP Oy, Turun kaupunki, Turun Seudun Osuuspankki, Åbo Akademin säätiö ja Eschnerska Frilasarettet -säätiö. Yritys on perustettu vuonna 2010, ja sen toimitusjohtaja on Mikko Lehtinen.
Rakennusten historiaa
Turun Tiedepuiston tunnetuimpia ja aivan alueen sydämessä sijaitsevia kiinteistöjä ovat DataCity, PharmaCity, ElectroCity, EuroCity ja ICT-City. Joulukuussa 2017 näiden talojen keskellä sijainneeseen tyhjään tilaan avautui Vierailu- ja innovaatiokeskus Joki. Joukahaisenkadulle, aivan ICT-City-kiinteistön viereen avattiin syyskuussa 2020 Turun ammattikorkeakoulun uusi kampusrakennus EduCity.
ElectroCityksi nimetty rakennus (1989) on entinen Silo Oy:n trikootehdas vuodelta 1942. Silon kolmikerroksisen kehräämörakennuksen jatkeeksi rakennettiin 1990-luvun alussa BioCity. Sen yhteydessä toimii presidentti Mauno Koiviston mukaan nimetty kokous- ja kongressikeskus Mauno vuodesta 1993.
PharmaCity valmistui vuonna 2002 Lemminkäisenkadun ja Itäisen Pitkäkadun kulmaan. Paikalta purettiin HK Ruokatalon matala tuotantorakennus ja vanhoja varastotiloja, jotka alun perin kuuluivat HK:n edeltäjälle, vuonna 1913 perustetulle LSO-osuusteurastamolle.
Intelligate-toimistorakennuksista valmistui ensimmäisenä asemarakennus vuonna 1995 ja toimistorakennukset 2006 ja 2013. Parhaillaan rakennetaan Intelligate 3 -rakennusta aivan ratapihan viereen, ja siihen valmistuu Sokos-hotelli Kupittaa vuonna 2020.
Vuonna 2006 valmistuneessa, Ilmari Lahdelman suunnittelemassa ICT-Cityssä (ent. ICT-talo, Joukahaisenkatu 3) koulutetaan Turun yliopiston, Åbo Akademin ja Turun ammattikorkeakoulun informaatioteknologian opiskelijoita.
Sihtric
Sihtric, tunnettu myös iirinkielisellä nimellä Sihtric Caoch ('yksisilmäinen'), skandinaaviselta nimeltään todennäköisesti Sigtrygg (k. 927), oli Dublinista lähtöisin ollut viikinkikuningas, joka hallitsi Jorvikin (York) kuninkaana 900-luvun alussa. Ennen tuloaan kuninkaaksi hän oli linnoittautunut Dubliniin vuonna 917 ja torjui Taran kuninkaan yrityksen ajaa hänet pois kukistamalla tämän Islandbridgen taistelussa vuonna 919. Vuonna 920, sukulaisensa Jorvikin kuninkaan Ragnallin kuoltua, hän siirtyi Jorvikiin tullen uudeksi kuninkaaksi. Hän hyökkäsi Mercian kuningaskuntaan Merseyjoelta, joka muodosti osan Jorvikin ja Mercian välisestä rajasta.
Matti Kauppinen
Matti Kauppinen (28. elokuuta 1843 Saarijärvi – 4. kesäkuuta 1936 Pori ) oli suomalainen kansakoulunopettaja, sanomalehtimies, museonjohtaja ja arkeologi. Hän kuului Satakunnan Museon perustajiin ja toimi myös sen johtajana vuosina 1896–1930. Kiukaisten kulttuuri on nimetty Kauppisen löytämän kivikautisen asuinpaikan mukaan.
Yhdistysaktiivi ja sanomalehtimies
Keski-Suomessa maanviljelijäperheeseen syntynyt Kauppinen valmistui kansakoulunopettajaksi Jyväskylän seminaarista vuonna 1869. Hän työskenteli opettajana Padasjoella ja Koivistolla ennen asettumistaan Poriin vuonna 1874. Porissa Kauppinen oli aktiivisesti mukana yhdistystoiminnassa, hän vaikutti muun muassa eri laulukuorojen johtajana, Porin Suomalaisessa Seurassa, wrightiläisessä työväenyhdistyksessä, Satakunnan nuorisoseuraliikkeessä sekä 58 vuoden ajan Porin VPK:ssa. Vuosina 1876–1883 hän kirjoitti Satakunta-lehteen ja oli sen jälkeen vuonna 1886 mukana perustamassa suomenmielistä Lounas-sanomalehteä. Kauppinen toimi myös lehden ensimmäisenä päätoimittajana. Porin kaupunginvaltuustossa hän oli vuodet 1901–1903. Kansakoulunopettajana Kauppinen toimi 1910-luvulle saakka.
Kauppinen oli myös kiinnostunut wrightiläisestä työväenliikkeestä. Maaliskuussa 1887 hän perusti yhdessä kansakoulunopettaja Viktor Lehtosen kanssa Porin Työväenyhdistyksen, joka oli järjestyksessään neljäs Suomeen perustettu työväenyhdistys.