cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
AIS-järjestelmä
Meripelastus
Meripelastustilanteissa on toiminnan koordinoimisen kannalta tärkeää tietää hädässä olevan laivan tai henkilön läheisyydessä olevien laivojen sijainti ja navigointistatus (kulussa, ankkurissa jne.). Tässä AIS voi tarjota lisätietoja paikan päällä käytettävissä olevista resursseista, vaikkakin AIS:n kantoalue rajoittuu VHF:n kantavuuteen. AIS-standardissa nähtiin mahdollisuus myös käyttöön meripelastushelikoptereissa, ja laitteissa on tähän tarkoitukseen suunniteltu paikkatietosanoma (AIS-sanoma 9).
Binääriviestit
St. Lawrencen meriväylä käyttää AIS-binääriviestejä (sanomatyyppi 8) tiedon jakamiseen veden korkeuksista, sulutusjärjestyksestä eli slussijärjestyksestä ja alueen säätiedoista.
Verkkopohjaista dataa koskeva kysymys
Joulukuussa 2004 IMO:n meriturvallisuuskomitea tuomitsi vapaasti saatavissa olevan AIS-datan vastuuttoman julkaisun seuraavalla lausunnolla:
Satamien ja laivojen turvallisuusohjeita käsittelevässä FAQ-artikkelissaan IMO kuitenkin toteaa, että ainut keino rajoittaa AIS:n aiheuttamia turvallisuusriskejä esimerkiksi merirosvojen vaivaamalla alueella on sulkea itse AIS-lähettimet, sillä pahoissa aikeissa olevat tahot voivat vastaanottaa laivojen paikkatiedot itsekin tavallisella kaupallisella AIS-vastaanottimella.
Kuinka AIS toimii
thumb|right|Järjestelmän yleiskatsaus (Yhdysvaltain rannikkovartiosto).
Yleiskatsaus
AIS-lähetinvastaanotin lähettää automaattisesti säännöllisin väliajoin tietoa, kuten paikkatieto, nopeus ja navigointistatus, laitteeseen rakennetun VHF-lähettimen kautta. Tieto on peräisin laivan navigointilaitteista, yleensä satelliittipaikannusvastaanottimesta ja hyrräkompassista. Muu tieto, kuten aluksen nimi ja VHF-kutsumerkki, ohjelmoidaan laitteen asennusvaiheessa, ja myös sitä lähetetään säännöllisesti. Näitä signaaleja vastaanottavat muiden laivojen AIS-laitteet sekä maa-asemat, kuten VTS-keskukset. Vastaanotettu tieto voidaan näyttää näytöllä tai karttaplotterilla, jossa muiden laivojen sijainnit näkyvät samaan tapaan kuin tutkan näytöllä.
AIS-standardissa määritellään kaksi AIS-laitteiden pääluokkaa:
Työn alla on muitakin muunnelmia, jotka on tarkoitettu erityisesti maa-asema-, merimerkki- ja meripelastuskäyttöön, mutta nämäkin perustuvat olemassa oleviin standardeihin ja toimivat yhdessä niiden kanssa.
Yksityiskohtainen kuvaus: A-luokan laitteet
Jokainen AIS-lähetinvastaanotin koostuu yhdestä VHF-lähettimestä, kahdesta VHF TDMA-vastaanottimesta ja yhdestä VHF-DSC-digitaaliselektiivikutsulaitteesta, ja on yhteydessä laivan sisäiseen näyttö- ja sensorijärjestelmään merenkulun tavanomaisten elektronisten tiedonsiirtojärjestelmien (kuten NMEA 0183 eli IEC 61162) kautta. Ajoitus on ensiarvoisen tärkeää A-luokan laitteessa tarkan synkronisoinnin ja aikahahlojen sijoituksen takia. Tämän takia jokaisessa laitteessa on pakollista olla sisäinen satelliittipaikannusvastaanotin (esimerkiksi GPS). Tätä sisäistä vastaanotinta voidaan käyttää myös paikannukseen. Paikkatieto otetaan yleensä kuitenkin ulkoisesta vastaanottimesta kuten GPS:stä, LORAN:ista tai inertiasuunnistusjärjestelmästä, ja sisäistä vastaanotinta käytetään vain varajärjestelmänä. Mahdollinen muu AIS:n lähettämä tieto kerätään elektronisesti aluksen navigointilaitteista merenkulun tavanomaisten tietoyhteyksien kautta. Kaikki AIS:llä varustetut laivat lähettävät yleensä tiedot keulasuunnasta sekä suunnasta ja nopeudesta pohjan suhteen. Lisäksi voidaan lähettää muita tietoja, kuten kääntymisnopeus (rate of turn), kallistuskulma, rullaustiedot (pitch and roll) sekä määräsatama ja arvioitu saapumisaika (ETA).
AIS-laitteen toiminta tapahtuu tavallisesti itsenäisessä ja tauottomassa tilassa riippumatta siitä, onko se avomerellä, rannikolla vai sisämaassa. Lähetykset tapahtuvat kahdella taajuudella, VHF:n meriliikennetaajuuksilla 87B (161,975 MHz) ja 88B (162,025 MHz), ja niissä käytetään 9 600 bit/s GMSK-modulointia 25 tai 12,5 kHz kanavavälillä HDLC-tietoliikenneprotokollan avulla. Vaikka ainoastaan yksi radiokanava on välttämätön, jokainen yksikkö lähettää ja vastaanottaa kahdella radiokanavalla häiriöiden välttämiseksi ja mahdollistaakseen kanavien vaihdon ilman yhteyskatkoja muihin laivoihin. Tämän järjestelmän johdosta yksiköiden välillä on automaattinen kilpavaraus, ja yhteys säilyy eheänä ylikuormitustilanteissakin.
Jotta VHF-lähetykset eri yksiköistä eivät menisi päällekkäin, signaalit aikakanavoidaan SOTDMA-tekniikalla (Self-Organized Time Division Multiple Access). Tämä tekniikka on patentoitu, ja AIS-järjestelmien valmistajat kiistelevät patentin haltijan kanssa tekniikan käytöstä SOLAS-aluksilla. Jotta käytettävissä oleva kaistanleveys käytettäisiin mahdollisimman tehokkaasti, ankkurissa olevien ja hitaasti liikkuvien alusten lähetykset tapahtuvat harvemmin kuin nopeammin liikkuvien ja kääntymässä olevien. Nopeasti kääntyvien alusten tietojen päivitysnopeus on sama kuin perinteisessä merenkulkututkassa. Aikareferenssi saadaan navigointijärjestelmästä.
IMO:n suorituskykystandardin mukaan laivan ilmoituksilta vaadittu minimikapasiteetti on 2 000 aikahahloa minuutissa, vaikkakin järjestelmässä on mahdollisuus 4 500 aikahahloon minuutissa. SODTMA-lähetysmuodossa järjestelmä voi olla 400–500-prosenttisesti ylikuormitettu hahlojen jakamisesta ja tuottaa silti lähes sataprosenttisen suoritustehon korkeintaan 8–10 meripeninkulman etäisyydellä olevien alusten välisessä lähetystilassa (ship to ship mode). Järjestelmän ylikuormituksen tapahtuessa ainoastaan kauimmaiset kohteet putoavat pois antaen etusijan lähemmille kohteille, jotka ovat tärkeämpiä vahtipäällikölle. Käytännössä järjestelmän kapasiteetti on lähes rajaton, ja se pystyy palvelemaan suurta määrää laivoja samanaikaisesti.
Järjestelmän kantama on samankaltainen kuin muissa VHF-laitteissa ja riippuu oleellisesti antennin sähköisestä pituudesta ja korkeudesta, mutta on hieman parempi, koska siinä käytetään analogisen VHF:n sijaan digitaalista. Suuremmasta aallonpituudesta johtuen aallot etenevät tutka-aaltoja paremmin, joten on mahdollista ”nähdä” käännösten ja saarten taakse, jos maakerrokset eivät ole liian korkeita. Tyypillinen kantama merellä on nimellisesti 20 meripeninkulmaa (37 km). Välitysasemien avulla sekä laiva- että VTS-yksiköiden peittoaluetta pystytään parantamaan huomattavasti.
Järjestelmä on takaperin yhteensopiva digitaaliselektiivikutsulaitteiden kanssa, joten GMDSS-maa-asemat pystyvät edullisesti avaamaan AIS-kanavia ja tunnistamaan ja seuraamaan AIS:llä varustettuja aluksia. Järjestelmän on tarkoitus korvata täysin olemassa olevat DSC-pohjaiset lähetinvastaanotinyksiköt.
AIS-verkon maa-asemia rakennetaan nykyisin ympäri maailmaa. Yksi suurimmista toiminnassa olevista reaaliaikaisista täyden yhteyskapasiteetin järjestelmistä on Kiinassa. Tämä järjestelmä rakennettiin vuosina 2003–2007, ja sen toimitti Saab Transponder Tech.Koko rantaviivan peittävät noin 250 maa-asemaa, joiden hot-standby-järjestelmä sisältää 70 tietokonepalvelinta kolmella pääalueella. Sadat maissa olevat käyttäjät, mukaan lukien 25 VTS-keskusta, ovat yhteydessä verkkoon ja pystyvät paitsi näkemään merikuvan myös kommunikoimaan laivan kanssa SRM-sanomilla (Safety Related Messages). Kaikki tieto on reaaliaikaista. Se on myös suunniteltu SOA-arkkitehtuurin mukaan, yhteys on socket-pohjainen ja järjestelmä käyttää standardoitua IEC AIS -protokollaa yhteyksissä VTS:n käyttäjiin. Maa-asemilla on hot-standby-yksiköt (IEC 62320-1), ja verkosto on kolmannen sukupolven verkostoratkaisu.
Lähetettävä informaatio
AIS-lähetinvastaanotin lähettää seuraavat tiedot aluksen nopeudesta riippuen 2–10 sekunnin välein aluksen ollessa kulussa, ja kolmen minuutin välein aluksen ollessa ankkuroituna.
Lisäksi kuuden minuutin välein lähetetään seuraavat tiedot:
Script for a Jester’s Tear
Script for a Jester's Tear on vuonna 1983 julkaistu Marillionin debyyttialbumi. Levyn kappaleet "He Knows You Know" ja "Garden Party" julkaistiin myös singleinä. Jälkimmäinen ylsi Yhdistyneen kuningaskunnan singlelistalla kuudenneksitoista.
Albumin kannen on tehnyt Mark Wilkinson. Se sisältää viitteitä sillä hetkellä syntymässä olleisiin kappaleisiin, nimiltään "Punch & Judy" ja "She Chameleon". Jälkimmäistä kuvaava kameleontti tavataan myös kahden seuraavan albumin kannessa. Molemmat kappaleet löytyvät yhtyeen seuraavalta albumilta. Kannessa nähdään myös Pink Floydin albumi A Saucerful of Secrets ja kaksi julistetta, joissa kuvataan Marillionin singlejä "He Knows You Know" ja "Market Square Heroes".
Kappaleet
Vuoden 1997 uudelleenjulkaisulla on myös seuraavat kappaleet toisella CD:llä:
Kaari (rakennustekniikka)
thumb|Tyypillinen kaarirakenne. Kaari on muurattu rakenneosa, jonka tarkoitus on kattaa aukko muurissa ja kannattaa paitsi itsensä myös yläpuolinen muuri. Toiminnallisesti kaari on pieni holvi, ja osien nimitykset ovat samat. Nykyrakennuksissa kaaren tilalla käytetään yleensä raudoitettua palkkia.
Kaarimuotoja
Madalletut kaaret jakautuvat segmenttikaariin, elliptisiin kaariin ja sankakaariin. Sankakaari on useammista ympyräkaaren segmenteistä yhdistetty.
Korotetut kaaret jakautuvat suippokaariin (huippukaariin), paraabelikaariin, elliptisiin kaariin ja sankakaariin. Suippokaaret voivat olla korotettuja, normaalisia tai madallettuja (madallettu suippokaari on korotettu kaari).
Korotettu kaari on vahvempi rakenne kuin matalampi kaari; täydellisin kaari on ylösalaisen ketjukäyrän (hyperbolinen kosini) muotoinen, sillä tässä rakenteessa esiintyy ainoastaan puristusjännityksiä.
Mikko Oivanen
Mikko Tapio Oivanen (s. 26. toukokuuta 1986) on entinen suomalainen lentopalloilija, joka päätti uransa kauteen 2019-2020. Oivanen pelasi Suomen lisäksi Turkissa, Puolassa, Ranskassa, Qatarissa, Kiinassa, Iranissa ja Kreikassa ammattilaisena. Hän kuului niin sanottuun "kultaiseen sukupolveen" Suomen miesten maajoukkueessa esiintyen yhteensä yli 200 A-maaottelussa vuosina 2005-2015. Oivasen identtinen kaksoisveli Matti kuului myös lentopallomaajoukkueen kantaviin voimiin samaan aikaan.
Ultranationalismi
Ultranationalismi on äärimmäistä nationalismia, joka korostaa yhden valtion tai kansalaisuuden ylivertaisuutta muihin verrattuna.
Mikko Oivanen
Kotimainen lentopalloliiga
Oivanen pelasi ensimmäiset liigaottelunsa kotiseudullaan Vammalan Lentopallossa, mutta varsinaisesti hänen liigauransa käynnistyi Ransion Loimussa kaudella 2004-05. Hän oli ensimmäisen liigakautensa Loimussa sivuroolissa, kun hakkurin viittaa kantoi valtaosan peleistä argentiinalainen Diego Bonini. Seuraavalla kaudella Oivasen peliaika lisääntyi selvästi, mutta peliä haittasivat loukkaantumiset. Loimussa Oivanen voitti Suomen Cupin kullan 2004.
Nerf Herder
Nerf Herder on yhdysvaltalainen, Santa Barbarasta kotoisin oleva pop-punkyhtye. Sen perustivat Parry Gripp, Charlie Dennis ja Steve Sherlock vuonna 1994. Yhtye on kuvaillut musiikkiaan ”nörttirockiksi”, ja heidät tunnetaan humoristisista ja kulttuuriviittauksia sisältävistä punkkappaleistaan. Nerf Herder tunnetaan parhaiten televisiosarja Buffy, vampyyrintappajaan säveltämästään tunnussävelmästä ja vuonna 1996 julkaisemastaan singlestä ”Van Halen”. Yhtyeen nimi tulee elokuvasaagasta Tähtien sota.
Mikko Oivanen
Kotimainen lentopalloliiga
Kaudeksi 2006-2007 Oivanen siirtyi Rovaniemen Santasportiin, joka oli vasta perustettu paikallisten liigajoukkueiden Perungan Poikien ja Napapiirin Pallokettujen lyödessä hynttyyt yhteen. Oivanen taisteli Santasportissa peliajasta Ismo Moilasen kanssa, mutta onnistui kauden loppua kohti nousemaan ykköshakkurin rooliin. Kausi päättyi Suomen mestaruuteen, kun Santasport kaatoi finaaleissa Pielaveden Sammon. Verkon vastapuolella finaaleissa iski Matti-veli.
Kansainväliset kentät
Vuosi Rovaniemellä ja erinomaiset otteet Suomen lentopallomaajoukkueessa avasivat Oivaselle paikan kansainvälisille pelikentille. Hän solmi vuoden sopimuksen Turkin pääsarjassa pelanneeseen Kastamonu Bozkurt Belediyesiin. Huhuttiin, että Oivasta olisi havitellut erinomaisesti menneiden lentopallon EM-kisojen jälkeen suuremmat seurat Euroopassa, mutta ennen kisoja solmittu sopimus piti hänet Turkissa. Oivasen manageri Jouni Parkkalin mukaan seura vaati Oivasesta vastineeksi miljoonan euron siirtokorvausta.
Ultranationalismi
Ultranationalismi yhdistettynä ajatukseen "kansallisesta uudelleensyntymisestä" on keskeistä fasismissa.
Janusz Bugajskin mukaan ultranationalismi äärimmäisissä ja kehittyneimmissä muodoissaan muistuttaa fasismia siinä esiintyvien ksenofobisen, muita valtioita halveksuvan autoritäärisen ja totalitaristisen politiikan järjestelyn suhteen.
Mikko Oivanen
Kansainväliset kentät
Oivanen vietti lopulta vuoden Turkissa. Hänen seuraavaksi kohteekseen tuli Puola. Uusi seura oli Resovia Rzeszow, jonka kanssa Oivanen solmi 2+1-vuotisen sopimuksen. Kauden pelikauden aikana Oivanen voitti Puolan liigassa hopeaa ja pronssia. Lisäksi hän esiintyi liigan tähdistöottelussa yhdessä kahden muun suomalaispelaajan, Olli Kunnarin ja Janne Heikkisen kanssa.
Puolasta Oivanen pelasi Turkkiin solmittuaan yhdessä Olli Kunnarin kanssa vuoden mittaisen sopimuksen huippuseura Istanbul Büyüksehir Belediyeen. Turkissa Oivanen pelasi taas kerran vain vuoden. Hän palasi Puolaan ja pelasi kaudella 2011-12 Trefl Gdańskin riveissä. Oivanen ei löytänyt itselleen riittävän houkuttelevaa sopimusta kesän 2012 aikana, minkä vuoksi hän jättäytyi Suomeen ja pelasi sekä harjoitteli kauden 2012-2013 alun Hurrikaani Loimaan riveissä yhtä aikaa veljensä Matin kanssa. Yhtenä historiallisena virstanpylväänä suomalaisessa lentopallossa Oivaset keskeyttivät kautensa hetkeksi Suomessa ja pelasivat seurajoukkueiden MM-kisoissa Qatarissa paikallisten seurojen koottua rivistönsä kasaan kansainvälisiltä pelikentiltä.
Lopulta Oivanen päätti kautensa Ranskan lentopalloliigan finaaleissa. Hän solmi sopimuksen Paris Volleyn kanssa, kun kautta oli pelattu muutamia kierroksia Ranskassa. Paris Volley hävisi finaalit Toursille. Kesällä 2013 Oivasen eteen ei edellisen kesän tavoin tullut riittävän hyviä sopimustarjouksia Euroopan kentiltä. Hän päätyi lopulta Kiinan liigaan, joka oli siihen mennessä koskematonta pelikenttää suomalaiselle lentopalloilijalle. Vuosi Kiinassa oli isolta osin pettymys ja eräällä tavoilla takapakki uralla. Oivasen täytyi pelata yleispelaajana ja pelin taso oli liigassa selvästi heikompi kuin Euroopassa. Kausi oli myös tynkä, sillä se loppui jo ennen helmi-maaliskuun taitetta. Myöhemmin Oivanen kertoi, että Kiinassa oli retuperällä melkein kaikki asumisesta, ruokailuista ja treenaamisesta lähtien.
Oivasen kausi ei kuitenkaan päättynyt Kiinassa vaan Suomessa. Hän liittyi yllättäen VaLePan miehistöön kesken lentopalloliigakauden, kun VaLePa tarvitsi korvaajan loukkaantuneelle ykköshakkurilleen. Oivasen liittyminen kesken kauden tärkeimpien otteluiden VaLePaan aiheutti myös pienimuotoisen kohun ja riidan liigaseurojen kesken, mitä ratkottiin urheilun oikausturvalautakunnassa asti. Muiden liigaseurojen mielestä Oivanen ei olisi saanut liittyä VaLePaan enää, sillä siirtoikkuna oli umpeutunut. VaLePa voitti kauden päätteeksi Suomen mestaruuden Oivanen riveissään.
Oivanen palasi Suomen lentopalloliigasta Puolaan ja pelasi kauden 2014-15 Czarni Radomissa ilman suurempaa menestystä. Hänen kausi oli suurelta osin taistelua pullistuneen välilevyn kanssa. Vaiva piti hänet myös poissa lentopallomaajoukkueen riveistä kesällä 2015. Vaisusta pelikaudesta huolimatta Oivaselle aukesi suhteellisen hyvä pelipaikka seuraavaksi kaudeksi hänen solmittuaan sopimuksen Iranin lentopalloliigan hallitsevan mestarin Paykan Teheranin kanssa. Paykanin hankittua riveihinsä myöhemmin kesällä Iranin maajoukkuehakkuri Amir Ghafourin seuralla ei ollut enää käyttöä kuitenkaan Oivaselle, mutta pelipaikka löytyi kilpailijan riveistä ja hän pelasi kauden Samen Al Hojaj -seurassa. Oivasesta tuli samalla kautta aikain toinen suomalainen lentopalloilija Iranin lentopalloliigassa. Häntä ennen maassa oli pelannut Kasper Vuorinen.
Oivasen vuosi Iranissa oli isolta osin kuitenkin pettymys, sillä hänen peliaikansa oli kortilla ulkomaalaisille pelaajille asetettujen kiintiöiden vuoksi. Karvaan maun lisäksi Iranista mukaan tarttui pronssimitali. Iranista Oivanen siirtyi vuodeksi lentopalloilemaan Puolaan ja sieltä kauden ajaksi Suomeen. Hurrikaani Loimassa hän voitti kaudella 2016-17 SM-hopeaa yhdessä veljensä Matin kanssa. Hurrikaanista tie vei Kreikan lentopalloliigan huippuseura Olympiakosin riveihin vuonna 2018. Oivanen voitti Kreikan lentopallomestaruuden Olympiakos Pireuksessa. Kreikka vaihtui kaudeksi 2018-19 Qatariin, josta tuli lopulta Oivaselle viimeinen kansainvälisillä kentillä. Kesällä 2019 VaLePa kertoi sopimuksestaan Oivasen kanssa. VaLePan ja Oivasen kausi päätyi kesken kaiken keväällä 2020 koronavirusepidemian vuoksi päätetyn lentopallokauden. Samalla päättyi myös Oivasen mittava peliura. Hänen viimeinen virallinen ottelu huippulentopalloilija pelattiin tyhjille katsomoille.
A-maajoukkue
thumb|200px| Mikko Oivanen (2007) Mikko Oivanen pelasi Suomen miesten lentopallomaajoukkueessa kaikkiaan 214 A-maaottelua vuosina 2005-2015. Hän esiintyi kertaalleen lentopallon MM-lopputurnauksessa (2014) ja viidesti EM-lopputurnauksessa (2007, -09, -11, -13, -15). Suurimman osan peleistä Oivanen kantoi ykköshakkurin viittaa. Läpimurtonsa A-maajoukkueessa hän teki lopullisesti Moskovan EM-kisoissa vuonna 2007. Suomi raivasi kisoissa historiallisesti tiensä välieriin sekä lähes finaaliin, mutta Espanja oli välierässä etevämpi erävoitoin 3-2. Mikko Oivasen panos Suomelle oli kiistämätön. Hän voitti EM-kisoissa pistepörssin. Myöhemmin Oivanen voitti kahteen kertaan lentopallon Maailmanliigan pistepörssin vuosina 2009 ja 2011. Enimmillään hän teki 37 pistettä yhdessä ottelussa
Hyvästinsä Suomen lentopallomaajokkueelle Oivanen jätti 29-vuotiaana vuonna 2015. Päätökseen vaikuttivat toistuvat loukkaantumiset. Niiden vuoksi Oivasen peliaika väheni myös lentopallomaajoukkueessa ja ykköshakkurin viitan kantoivat yhä useammin Olli-Pekka Ojansivu tai Urpo Sivula.
Henkilökohtaiset
thumb|right|300px
Torinon papyrus
Torinon papyrus (myös Torinon kaanon tai Torinon kuningasluettelo) on hieraattisilla hieroglyfeillä kirjoitettu papyrus. Se laadittiin mahdollisesti Ramses II:n hallituskauden aikana. Papyrus on saanut nimensä Torinon egyptiläisestä museosta, jossa sitä säilytetään nykyään. Papyruksen löysi Bernardino Drovetti Theban nekropoliista vuonna 1822. Tuolloin papyrus oli ilmeisesti melko hyvässä kunnossa, mutta sen siirtyessä Torinon museon kokoelmiin se oli hajonnut jo yli 160 osaan. Nykyään se on 170 cm pitkä ja 41 cm leveä.
Torinon papyruksen merkitystä ei aiemmin ymmärretty, kunnes Jean-François Champollion aloitti sen tutkimisen. Vaikka hän sai kappaleet järjesteltyä, oli papyrus huonon kuntonsa takia hyvin puutteellinen. Papyruksesta on saatu kuitenkin luettua huomattavasti tietoa. Pääosa siitä on luetteloa ihmisten ja instituutioiden nimistä sekä näiden verotiedoista. Mielenkiintoisin osa papyruksesta on kuitenkin sen kääntöpuolella. Siellä on listattuna mm. jumalia, esi-isien henkiä sekä myyttisiä ja todellisia kuninkaita hallitusaikoineen. Papyruksen alku ja loppu on kuitenkin tuhoutunut, joten se kattaa vain osan kuninkaista. Papyruksessa on mahdollisesti ollut johdanto, joka on nykyisin kadonnut. Loppuosa on katkennut 17. dynastian ajalta, joten sen tarkkaa laatimisajankohtaa ei voida tietää.
Koska kuningasluettelon alkuperästä ei ole tietoa, ei voida tietää, oliko luettelo sen kirjoittaman kirjurin itse laatima vai pelkkä kopio jo valmiista luettelosta. Luettelon kirjoittaminen veroraportin kääntöpuolelle on myös erikoista, sillä yleensä asiakirjat kirjoitettiin puhtaalle papyrukselle.
Torinon papyrus on merkittävä myös siksi, että se luettelee kaikki hallinneet kuninkaat. Monet faaraot (mm. Seti I ja Ramses II) laativat luetteloita "esi-isistään". Näillä luetteloilla oli kuitenkin enemmänkin poliittinen merkitys, sillä niihin valittiin vain vahvat ja kuuluisat kuninkaat ja vähemmän merkittävät tai muuten "epämieluisat" jätettiin kokonaan pois (mm. Akhenaten ja Tutankhamon). Torinon papyruksessa on mainittu jopa hyksokuninkaat, joita yleisesti vihattiin muinaisessa Egyptissä. Papyrus eroaa muista luetteloista myös siten, että siinä kuninkaat on ryhmitelty ja heidän hallitusaikansa on mainittu. Ryhmittely perustuu kuninkaiden hallituskaupunkeihin, eivätkä ryhmät vastaa Manethon käyttämiä dynastioita. Hallitusajat on ajoittain mainittu jopa kuukausien ja päivien tarkkuudella. 1. ja 2. dynastian kuninkaille on tosin annettu niin pitkiä hallitusaikoja, että ne tuskin pitävät paikkaansa.
Torinon papyrus on huonosta kunnostaan huolimatta yksi tärkeimmistä lähteistä muinaisen Egyptin kronologiaa tutkittaessa.
Ranskalaiset taistelulajit kesäolympialaisissa 1924
Ranskalaiset taistelulajit järjestettiin näytöslajina vuoden 1924 kesäolympialaisissa. Mukana olivat savate (ranskalainen potkunyrkkeily) ja la canne. Tämä oli ensimmäinen ja toistaiseksi ainoa kerta kun lajit olivat mukana olympialaisten ohjelmassa. Tapahtumat olivat ainoastaan miehille. Osanottajia oli yhteensä 22, joista 20 osallistui savateen ja loput kaksi la canneen. Ottelut pidettiin lauantaina 19. heinäkuuta.
Luoteisarmeija (Konfederaatio)
Luoteisarmeija oli Konfederaation armeija Yhdysvaltain sisällissodan alussa. Se perustettiin 8. kesäkuuta 1861 ja lakkautettiin 9. helmikuuta 1862, jolloin se liitettiin osaksi Pohjois-Virginian armeijaa.
Lev Šiško
thumb|upright|Lev Šiško Lev Petrovitš Šiško (1872 – 1943 Lahti, Pietari) oli venäläinen arkkitehti.
Šiško valmistui vuonna 1896 insinööri-instituutista. Hän oli 1900-luvun alussa Aleksanteri Nevskin luostarin arkkitehtina ja suunnitteli luostarille muun muassa uuden sakastin, asuntolan ja portteja. Hän suunnitteli useita rakennuksia myös Pietarin teknologiselle instituutille ja toimi sen rehtorina vuosina 1917–1920. Ennen ensimmäistä maailmansotaa Šiško suunnitteli Pietariin useita kouluja ja asuintaloja. Eräs Ulitsa Pravdylle vuosina 1914–1916 valmistunut koulu sisälsi Venäjän ensimmäisen sisätiloissa sijaitsevan uima-altaan. Helsinkiin Šiško suunnitteli kaksi vuonna 1913 valmistunutta rakennusta, Aleksanterin kimnaasin uusbarokkityylisen koulutalon (nyk. Luonnontieteellinen museo; toisena suunnittelijana Mihail Tšaiko) ja sittemmin puretun Rauhankappelin.
Šiško jatkoi arkkitehdin uraansa Neuvostoliitossa ja saattoi muun muassa loppuun Venäjän tiedeakatemian kirjaston rakennustyöt Pietarin Vasilinsaarella. Hän osallistui myös Bolšoi Dom -virastotalon suunnitteluun ja suunnitteli tuotantolaitoksia Krasnoje znamja -tehtaalle. Šiško kuoli ilmapommituksessa Leningradin piirityksen aikana vuonna 1943.
Primera B Nacional
'''Argentiinan 2. divisioona''' (Primera B Nacional ) on Argentiinan toiseksi korkein sarjataso jalkapallossa. Se on yksi Argentiinan neljästä sarjatasosta ja muut ovat 1. Divisioona, Primera B Metropolitana ja Torneo Argentino A. Sarja perustettiin 1985.
Sarjamuoto
Sarjamuoto on vaihdellut vuosien varrella. Kaudesta 2007–2008 lähtien 20 joukkuetta on pelannut kaksinkertaisen sarjan. Otteluita jokaisella joukkueella on 38. Ensimmäiseksi sijoittunut on sarjan mestari.
Kaksi parhaiten sijoittunutta joukkuetta nousevat suoraan 1. Divisioonaan. Sarjassa kolmanneksi sijoittunut joukkue pelaa 1. divisioonassa 18. sijoittunutta joukkuetta vastaa ja neljänneksi sijoittunut 1. divisioonassa 17. sijoittunutta joukkuetta vastaan. Nämä ottelusarjat ovat kaksiosaisia, ja ensimmäinen ottelu pelataan 2. divisioonan joukkueen kotikentällä.
Luoteisarmeija
Luoteisarmeija voi tarkoittaa ainakin seuraavia armeijoita:
Mario Party Superstars
Mario Party Superstars on Nd Cuben kehittämä ja Nintendon julkaisema partypeli. Se on Mario Party-pelisarjan kahdestoista osa ja se julkaistiin Nintendo Switchille maailmanlaajuisesti 29. lokakuuta 2021 Peli sisältää viisi uudelleentehtyä pelilautaa alkuperäisestä Nintendo 64:lle julkaistusta pelitrilogiasta ja sitä pystyy edeltäjästä poiketen pelaamaan näppäinohjaimilla käyttämällä Pro-ohjainta tai Joy Con-ohjaimia.
Mario Party Superstars sai pääosin positiivisen vastaanoton pelikriitikoilta, Metacriticin kokoamien 78 arvostelun keskiarvon ollessa 79/100. Arvostelumenestyksen lisäksi peli oli myös myyntimenestys, sillä muun muassa Japanissa peliä myytiin julkaisuviikon aikana yhteensä 163 256 kopiota joka teki siitä viikon myydyimmän pelin.
Aavekaupunki (albumi)
Aavekaupunki on 19. Suomessa ilmestynyt Lucky Luke -albumi. Albumin on käsikirjoittanut René Goscinny ja suomentanut Heikki Kaukoranta. Suomeksi albumin on tekstannut Riitta-Kaarina Tikkamäki. Albumi ilmestyi ensimmäisen kerran vuonna 1965 Ranskassa, Suomessa vuonna 1975.
Juoni
Lucky Luke löytää tien varrelta kaksi tervassa ja höyhenissä uitettua miestä, jotka esittäytyvät liikemiehiksi nimeltään Denver Miles ja Colorado Bill. Miehet on karkotettu kaupungista uhkapelihuijauksien takia, mutta sitä he eivät Lucky Lukelle myönnä. Porukka jatkaa matkaa kolmisin, kunnes saapuvat hylättyyn Gold Hillin aavekaupunkiin. Miehet painuvat nukkumaan, mutta Lucky Luken nukahdettua Miles ja Bill hiipivät ulos ja yrittävät varastaa Lucky Luken hevoset ja tavarat. Aseen laukaus kuitenkin pelästyttää heidät ja herättää Lucky Luken. Ampujaksi paljastuu järkensä menettänyt vanha kullankaivaja, Powell. Hän häätää Lucky Luken sekä Milesin ja Billin pois kaupungista.
Aamuun mennessä he saapuvat Bingo Creekin kylään, jossa saavat kuulla Powellin tarinan, kuinka hänelle huijattiin tyhjä kaivos, ja hän edelleen olettaa sen olevan täynnä kultaa. Miles ja Bill innostuvat tarinasta, ja kehittävät juonen, jolla saisivat Powellin kaivoksen halvalla itselleen ja sitten huijaisivat samalla lailla kaivoksen jollekin toiselle niin kuin Powellille tehtiin. Ainoaksi ongelmaksi muodostuu kaivoksen hankinta. Miehet saavat hankittua uhkapelillä hieman rahaa, mutta Powell ei suostu myymään kaivostaan. Miehet yrittävät myös vierittää erilaisia rikoksia Powellin niskaan, jotta saisivat Bingo Creekin asukkaiden vihan kohdistumaan Powelliin. Lucky Luke on kuitenkin Powellin puolella ja pelastaa tämän moneen otteeseen.
Lopulta Powell kyllästyy kaivokseensa ja ihmisiin, joten päättää myydä kaivoksensa Milesille ja Billille. Miehet tekevät kaupat saluunassa, mutta kauppa lyödään lukkoon vasta parin päivän päästä. Miles panee suunnitelmansa täytäntöön, ja "suolaa" (=lavastaa kultahiekalla kaivoksen rikkaaksi) kaivoksen, sekä kirjoittaa valmiiksi lehteen tulevat artikkelit suuresta kultalöydöstä, jotta saisivat jonkun huijattavan ostamaan kaivoksen. Bill kuitenkin vie artikkelit painoon jo ennen kuin kauppaa on edes lyöty lukkoon. Artikkelien ansiosta aavekaupunkiin ryntää valtava määrä ihmisiä, ja koko kaupunki herää taas eloon. Powell saa myös kuulla uutisesta, joten kauppa peruuntuu ja Powell palaa kaivokseensa.
Myllättyään koko alueen ihmiset ymmärtävät, että alueella ei ole lainkaan kultaa, ja syyttävät siitä Powellia. Lucky Luke nappaa kuitenkin oikeat konnat - Milesin ja Billin - sekä panee nämä tunnustamaan tekonsa. Ihmisten kuultua totuuden uhkaavat he lähteä ja kaupungista uhkaa taas tulla aavekaupunki. Lucky Luke puuttuu kuitenkin asioihin taas, ja saa asukkaat jäämään ja perustamaan suuren maatalouskaupungin ja valmiiksi myllätylle maalle. Miles ja Bill kieritetään tervassa ja höyhenissä ja karkotetaan kaupungista.
Ryō Fukui
Ryō Fukui (1. kesäkuuta 1948 Biratori, Hokkaidō, Japani – 15. maaliskuuta 2016 Sapporo, Hokkaidō, Japani) oli japanilainen jazzpianisti.
Fukui levytti ensimmäisen albuminsa Scenery vuonna 1976 ja toisen albuminsa Mellow Dream seuraavana vuonna, jonka ansiosta hän sai enemmän suosiota.
Fukuin levytykset saivat suosiota jazzin fanien keskuudessa maailmanlaajuisesti, ja arvostettu englantilainen DJ Gilles Peterson sisälsi Fukuin Scenery-albumin kappaleen ”Early Summer” kokoelma-albumiinsa Shibuya Jazz Classics (2003).
Vuonna 2005 Fukui avasi oman jazzklubinsa Slowboat, jossa hän jatkuvasti soitti trionsa kanssa.
Linus Högberg
Linus Högberg (s. 4. syyskuuta 1998 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkopuolustaja.
Seuraura
Högberg on Älta IF:n kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Huddinge IK:hon, josta Högberg jatkoi kaudeksi 2014–2015 Växjö Lakers HC:n J18-junioreihin. Kaudella 2015–2016 hän oli tehoilla 7+18=25 seuran J20-junioreiden toiseksi paras syöttäjä, kolmanneksi paras pistemies ja tehokkain puolustaja. Högberg jakoi koko J20 SuperElitin puolustajien pistepörssin yhdeksännen sijan neljän muun pelaajan kanssa. Hän debytoi samalla kaudella myös Lakersin SHL-joukkueessa, jossa Högberg pelasi kaksi runkosarja- ja yhden playoff-ottelun. Vain 17-vuotias Högberg teki SHL-debyyttinsä 26. tammikuuta 2016 vieraissa Färjestad BK:ta vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 5.31 minuuttia ja Högberg keräsi teholukeman –2.
Kaudella 2017–2018 Högberg teki SHL:ssä 42 runkosarjaottelussa tehot 2+4=6 ja 13 playoff-ottelussa kolme syöttöpistettä. 11 CHL-ottelussa hän teki tehot 1+1=2. Högberg teki ensimmäisen miesten pääsarjamaalinsa Mestarien liigassa 3. lokakuuta 2017 ylivoimalla brittiläistä Cardiff Devilsia vastaan. Ensimmäisen SHL-maalinsa hän teki 30. marraskuuta 2017 Luleå HF:ää vastaan. Högberg voitti kauden päätteeksi Ruotsin-mestaruuden. Hän eteni Lakersin kanssa myös CHL:n finaaliin, mutta mestaruuden vei lopulta kuitenkin suomalainen JYP lukemin 0–2. Maaliskuussa 2018 Högberg teki Lakersin kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. Kaudella 2019–2020 hän teki SHL:n yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 5+9=14.
Muuta
Högbergin kaksoisveli Pontus pelaa puolustajana Ruotsin neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyTvåan-joukkue Spånga IS:ssä.
Tsalkan piirikunta
Tsalkan piirikunta on piirikunta Georgian eteläosassa Kvemo Kartlin hallintoalueella. Piirikunnassa on noin 22 000 asukasta (2007) ja sen pinta-ala on 1 051 neliökilometriä. Vuonna 1989 asukkaita oli yli 44 000. Vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan Tsalkan asukkaista 55,0 prosenttia oli armenialaisia, 22,0 prosenttia kreikkalaisia, 12,0 prosenttia georgialaisia ja 9,5 prosenttia azereita. Piirikunnan keskus on Tsalkan kaupunki.
Neuvostoaikana Tsalka oli yksi Georgian vaurammista alueista ja se tunnettiin maataloustuotteistaan. Talousromahdus 1990-luvulla koetteli aluetta kuitenkin pahoin. Suurin osa alueen kreikkalaisista on muuttanut pois ja heidän tilalleen on tullut georgialaisia Svanetian ja Adžarian vuoristoalueilta sen jälkeen kun luonnonkatastrofit tuhosivat heidän kotejaan. Etnisten ryhmien välillä on ollut Tsalkassa jännitteitä. Baku–Tbilisi–Ceyhan-öljyputki kulkee maakunnan halki.
Tsalkan alueella sijaitsee Kldekarin linna, joka oli samannimisen ruhtinaskunnan keskuspaikka ja jonka perusti 800-luvun lopulla ruhtinas Liparit I. Linna hallitsi ainoaa tietä Kartlista Džavakhetiin.
Freedom Call
Freedom Call on saksalainen vuonna 1998 perustettu power metal -yhtye.
Historia
Kaverukset Chris Bay ja Daniel Zimmermann perustivat Freedom Callin vuonna 1998 Zimmermanin toisen yhtyeen, Gamma Rayn ollessa tauolla. Hieman myöhemmin kokoonpano täydentyi, kun Ilker Ersin ja Sascha Gerstner liittyivät yhtyeeseen.
Yhtyeen ensimmäinen albumi Stairway to Fairyland julkaistiin vuoden 1999 alussa, ja yhtye esiintyi ensimmäistä kertaa livenä Angran ja Edguyn Ranskan kiertueella lämmittelijänä. Saman vuoden elokuussa Freedom Call aloitti Taragon EP:n äänityksen, ja seuraavan levyn Crystal Empiren äänitykset alkoivat vuoden loppupuolella.
Sascha Gerstner lähti yhtyeestä vuoden 2001 maaliskuussa, sanoen että haluaa muodostaa oman yhtyeen, eikä halua soittaa enää metallimusiikkia (hän kuitenkin myöhemmin liittyi Helloweeniin). Gerstnerin tilalle tuli sveitsiläinen Cédric Dupont, joka on myös Symphorce -yhtyeen kitaristi.
Vuoden 2002 tammikuussa uudistunut kokoonpano aloitti seuraavan albumin Eternityn äänitykset. Myöhemmin samana vuonna yhtye teki kiertueen Blind Guardianin kanssa, jonka aikana äänitettiin Live Invasion livealbumi. Tällä kiertueella oli myös mukana yhtyeen tuleva kosketinsoittaja, Nils Neumann, joka liittyi yhtyeeseen pysyvästi kiertueen jälkeen.
Maaliskuussa 2005 julkaistiin yhtyeen seuraava albumi The Circle of Life, jonka jälkeen Dupont ja Ersin lähtivät yhtyeestä. Heidät korvasivat Lars Rettkowitz ja Armin Donderer.
Toiseksi uusin albumi Dimensions julkaistiin Euroopassa 23. huhtikuuta 2007, ja se kuulostaa Zimmermannin mukaan enemmän Eternity:ltä kuin kokeellisempi edellinen albumi The Circle of Life.
29. tammikuuta 2010 julkaistiin albumi Legend of the Shadowking ja vuonna 2012 Land of the Crimson Dawn. Bändi julkaisi uusitulla kokoonpanollaan 2014 levyn Beyond. Uusin levy Master of Light ilmestyi 2016.
Liettuan maantiede
300px|thumb|Trakain kansallispuisto ympäröi [[Trakain linnan historiallista ympäristöä.]]
Liettua on valtio Itämeren itärannalla Pohjois-Euroopassa. Se on Baltian suurin maa 65 300 km2:n pinta-alallaan, mikä vastaa noin viidesosaa Suomen pinta-alasta.
Merenrantaa Liettualla on tarkastelutavasta riippuen joko 90 kilometriä (Kuurinkyntään länsireunaa seuraten) 98-99 kilometriä tai 262 kilometriä.
Liettuassa on yhteensä 2830 yli 0,5 hehtaarin kokoista järveä ja ne peittävät yhteensä 880 neliökilometrin alueen. Liettuan järvistä suurin on 44,79 neliökilometrin laajuinen Druksiai.
Liettuan pisin joki on Nemunas (Niemen).
Liettua on suurimmaksi osaksi alankoja, soita ja metsiä. Metsää on kolmasosa Liettuan pinta-alasta.
Liettuan korkeimmat kohdat ovat Aukstojas 293,8 metrin korkeudella, Kruopine (293,7 m) ja Juozapine (292,7 m). Pääkaupunki Vilna on 213 metriä merenpinnan yläpuolella.
Luonnonsuojelualueet
Liettuan viidestä kansallispuistosta vanhin on vuonna 1974 perustettu Aukštaitijan kansallispuisto, jossa suojellaan vanhoja metsiä. Kuurinkynnään kansallispuisto muodostuu kapeasta ja hiekkaisesta niemestä. Trakaissa suojellaan lisäksi historiallisia kohteita.
Läänit
thumb|300px|Liettuan lääni- ja kuntajako.
Timo Hatakka
Timo-Pertti Hatakka (s. 11. huhtikuuta 1958 Helsinki) on suomalainen entinen maajoukkuetason pikajuoksija ja nykyinen valmennuspäällikkö. Hänen päämatkansa olivat 100 m ja 200 m, hän oli seuransa Viipurin Urheilijoiden viestijoukkueen jäsen.
Liettuan maantiede
Läänit
Liettua on jaettu kymmeneen lääniin (apskritys, yksikkö - apskritis), jotka on nimetty suurimman kaupungin mukaan. Läänit on jaettu kuntia vastaaviin 43 kunnallispiiriin sekä kuntia vastaaviin kaupunkikuntiin ja kuntiin. Näitä yksiköitä on yhteensä 60, ja ne sijoittuvat lääninrajojen mukaisesti läänien alueille.
Timo Hatakka
Kalevan kisoissa Tampereella 1977 hän sai SM-pronssia ajalla 10.85 häviten vain Antti Rajamäelle ja Arto Bryggarelle. Lisäksi hänellä on kaksi Suomen mestaruutta Viipurin Urheilijoiden riveissä pikaviestistä vuosina 1980 ja 1981. Samoina vuosina hän voitti kaksi hallimestaruutta 60 metrillä. Hän on myös osallistunut Suomi–Ruotsi-maaotteluihin ja Eurooppa Cupin kisoihin Ateenassa 1977.
Liettuan maantiede
Suurimmat kaupungit
Oheisessa kartassa on esitetty Liettuan suurimpien kaupunkien sijainti ja taulukoissa niiden asukasluku 1.1.2012. Kaupungin karttasymbolin koko määräytyy asukasluvun mukaan.
Ilmasto
Vuoden keskilämpötila Liettuassa on +6,7 astetta, tammikuun -2,8 astetta ja heinäkuun +17,9 astetta. Liettuan lämpötilojenvaihtelut voivat olla suuria kesän +30 asteesta talven –32 asteeseen. Vuoden keskimääräinen sademäärä on 744,8 mm ja kosteusprosentti 78.
Tilastoidut äärilämpötilat kuukausittain
Taulukossa on kaikkien aikojen korkein ja matalin kyseisen kuukauden aikana mitattu lämpötila. 160px|thumb|left|Maailmanperinnekohde [[Kuurinkynnäs|Kuurinkyntään hiekkadyynejä.]]
Invasion U.S.A.
Invasion U.S.A. on vuonna 1985 ensi-iltansa saanut Cannon Filmsin tuottama yhdysvaltalainen toimintaelokuva. Elokuvan ohjasi Joseph Zito ja sen pääosassa on Chuck Norris. Se valmistettiin Atlantan suuralueella Georgiassa ja Fort Piercessä, Floridassa. Miamin maamerkit, kuten Dadeland Mall ja Miracle Mile voidaan nähdä elokuvassa.
Vuoden 1986 elokuva Teloittaja (Avenging Force) oli alun perin tarkoitettu jatko-osaksi, kunnes Chuck Norris kieltäytyi osallistumasta. Sen sijaan se tehtiin erillisenä elokuvana, jossa päähahmoilla on samat nimet ja jonka pääosassa oli Michael Dudikoff.
Juoni
Terroristi Rostov suunnittelee levittävänsä kauhua Yhdysvaltoihin, mutta ennen lopullista suunnitelma toteuttamista hän yrittää tappaa entisen vihollisensa Matt Hunterin. Entinen CIA-agentti asuu nykyisin Floridan suolla. Rostov lähtee joukkoineen tuhoamaan Hunterin kodin ja olettaa miehen olevan myös kuollut räjähdyksen seurauksena. Hunter kuitenkin selviää räjähdyksestä ja hyväksyy CIA:n antaman tehtävän napata Rostov. Hunterilla on vain yksi vaatimus; tappaa Rostov ja lopettaa sen seurauksena lopullisesti roiston terrorismin.
Linssi (optiikka)
thumb|300px|Linssityyppejä Linssi on lasista tai muusta läpinäkyvästä aineesta tehty kaarevapintainen optinen kappale, joka taittaa valonsäteitä tai muuta sähkömagneettista säteilyä tietyllä tavalla, kooten tai hajottaen sitä. Esimerkiksi mikroaaltolinssejä voidaan tehdä parafiinivahasta tai asfaltista ja infrapunalinssejä germaniumista tai piistä.
Linssin ominaisuuksia kuvaa polttoväli, joka on positiivinen kokoavalle (kuperalle) ja negatiivinen hajottavalle (koveralle) linssille. Linssin voimakkuutta eli optista taittokykyä kuvaamaan käytetään dioptria-yksikköä (1 dioptria = 1 m-1), joka on polttovälin käänteisluku. (Esimerkiksi +0,5 diopterin silmälasin polttoväli on 2 metriä).
Linssin optisia virheitä ovat pallopoikkeama ja väripoikkeama.
Mistä linssi sai nimensä?
Linssin nimi on peräisin kasvikunnasta. Monissa kielissä sama sana, esimerkiksi latinan lens, ranskan lentille, saksan Linse ja suomen linssi, tarkoittaa myös linssi-nimistä kasvia. Kun optisia linssejä alettiin valmistaa, niistä ryhdyttiin käyttämään samaa nimeä, koska kupera linssi muistuttaa muodoltaan linssi­kasvin siementä. Englannissa kuitenkin lens tarkoittaa vain optista linssiä, kun taas kasvin nimi on lentil.
Erilaiset linssit
Tavallisimmin linssi on valamalla, puristamalla tai hiomalla tehty lasi- tai muovilinssi, jonka kaksi pintaa ovat koveria tai kuperia, toinen pinta voi olla tasainen. Aineen taitekerroin ja pintojen muoto antaa linssin ominaisuudet. Linssin toiminta perustuu valon taittumiseen (Snellin laki), samaan tapaan kuin prismassa. Galaksit ja galaksijoukot voivat muodostaa "gravitaatiolinssin" taittamalla painovoimallaan sen takaa tulevia valonsäteitä. Näin on löydetty monia kohteita, joita ei muuten olisi voitu havaita. Tähdet ja muut pienemmät kappaleet muodostavat mikrogravitaatiolinssin samalla tavalla.
Onkamojärvi
Järvessä on 32 saarta, joista suurimmat ovat Kallunkisaari, Nilisaari ja Oravasaari. Muita saaria ovat muun muassa Karvastekemäsaari, Kätkänsuusaari, Lujesaaret, Majavasaari, Markuksen Aittasaari, Peurasaari, Saaranpaskantamasaari, Talvitiensuusaari, Tossonsaari ja Vitsinsaari.
Linssi (optiikka)
Kupera linssi
Kupera linssi on keskeltä paksumpi kuin reunoilta. Kupera linssi kokoaa optisen tason (suorassa kulmassa linssin pitkittäissuuntaan) suuntaiset valonsäteet polttopisteeseen esineen ollessa polttopistettä kauempana (käytännössä melkein aina). Siinä harvinaisessa tapauksessa, jossa esine on polttopistettä lähempänä, linssi hajottaa optisen tason suuntaiset valonsäteet (siten, että niiden jatkeet leikkaavat toisessa polttopisteessä). Kuperan linssin muodostaman kuvan saa esiin varjostimella, mikäli esine on polttopistettä kauempana linssistä, sillä tällöin muodostuva kuva on todellinen).
Kovera linssi
Kovera linssi on linssi, joka on keskeltä ohuempi kuin reunoilta. Kovera linssi taittaa valoa poispäin linssin taakse muodostuvasta valepolttopisteestä. Niinpä valo hajoaa ja kuva suurenee. Koveran linssin muodostamaa kuvaa ei saa näkyviin varjostimella, joten sitä kutsutaan valekuvaksi. Valekuvan voi kuitenkin nähdä jos linssiin katsoo paljaalla silmällä.
Fresnel-linssi
Fresnel-linssit ovat profiililtaan sahalaitaisia, erityisen ohuita linssejä, jotka on saatu pallomaisesta linssistä ikään kuin katkaisemalla pinta vyöhykkeittäin. Näin jää paljon materiaa pois ja linssit ovat erityisen keveitä. Käytetään majakoissa, piirtoheittimissä, halvoissa suurennuslaseissa ja valotekniikassa.
Linssin kuvausominaisuudet
Kupera linssi kokoaa valoa, kovera hajottaa. Kuperan linssin läpi sen pääakselin suuntaisesti kulkevat valonsäteet leikkaavat kaikki toisensa likipitäen samassa pisteessä, linssin polttopisteessä. Sen etäisyyttä linssistä sanotaan linssin polttoväliksi, josta kaavoissa käytetään merkintää f. Kääntäen jos valonlähde sijaitsee linssin polttopisteessä, linssin läpi kulkeneet valonsäteet jatkavat matkaansa yhdensuuntaisesti. Näitä voidaan pitää ääriesimerkkeinä linssin muodostamista kuvista: äärettömän kaukana olevasta kohteesta syntyy kuva linssin polttopisteeseen, polttopisteessä olevasta kohteesta taas äärettömän kauas.
550px|thumb|left|Kuvan muodostuminen linssissä. Linssi muodostaa kuvan myös muualla sen pääakselin läheisyydessä olevista esineistä. Jos merkitään esineen etäisyyttä linssistä S1:llä, riittävän ohut kupera linssi muodostaa esineestä kuvan etäisyydelle S2, joka voidaan laskea linssiyhtälön eli Gaussin kuvauslain avulla:
Tämä merkitsee, että jos esine asetetaan etäisyydelle S1 linssistä ja linssin toiselle puolelle etäisyydelle S2 asetaan sopiva kuvapinta, pinnalle muodostuu selvä kuva. Jos kuvapinnan etäisyys poikkeaa S'2:sta jonkin verran, kuva on epäselvempi. Tällaisessa tapauksessa linssin sanotaan muodostavan todellisen kuvan. Tähän perustuu esimerkiksi valokuvaus.
360px|left|thumb|Valekuvan muodostuminen. Jos kuitenkin esineen etäisyys linssistä on pienempi kuin sen polttoväli eli jos S1 < f, edellä olevasta yhtälöstä laskettava S2 on negatiivinen. Tämä merkitsee sitä, että kuva muodostuu samalle puolelle linssiä kuin kuvattava esinekin. Sitä ei silloin voi muodostaa kuvapinnalle, mutta linssin toiselta puolelta katsottaessa esine näyttää olevan siinä kohdassa, jossa tämä ns. valekuva on. Valekuva ei ole todellisten valonsäteiden vaan niiden jatkeiden muodostama. Esimerkiksi suurennuslasi muodostaa kuvan tällä tavalla. Kuvan suurennus voidaan laskea yhtälöstä
missä M on suurennussuhde; jos |M|>1, kuva on esinettä suurempi. Jos M on negatiivinen, kuva on ylösalaisin; näin onkin laita silloin, kun linssi muodostaa todellisen kuvan. Valekuvan tapauksessa M on positiivinen ja kuva on oikein päin.
Rajatapauksessa jos S1 = ∞, niin S2 = f ja M = −f / ∞ = 0. Tämä vastaa tilannetta, jossa äärettömän kaukaisesta kohteesta syntyy kuva polttopisteeseen. Valon diffraktion vuoksi kuva ei todellisuudessa silloinkaan ole aivan pistemäinen.
470px|thumb|left|Valekuvan muodostuminen koverassa linssissä Edellä esitetyt kaavat pätevät myös koverille (hajottaville) linsseille. Niillä kuitenkin polttoväli f on katsottava negatiiviseksi, minkä vuoksi koveran muodostama kuva on aina valekuva.
Jos linssi ei ole aivan ohut, edellä olevia kaavoja on sovellettava niin, että etäisyydet S1 ja S2 lasketaan linssin ns. päätasoista.
Linssintekijän yhtälö
Linssin polttoväli riippuu sen kaarevuussäteestä, paksuudesta ja käytetyn materiaalin taitekertoimesta ns. linssintekijän yhtälön osoittamalla tavalla:
missä
Valonlähteen puolella kuperan linssin kaarevuussäde lasketaan positiivisena, koveran negatiivisena. Vastakkaisella puolella ne lasketaan päinvastoin.
Käytännössä useimpien linssien paksuus on kuitenkin hyvin pieni verrattuna kaarevuussäteisiin. Näin ollen yhtälön viimeinen termi voidaan yleensä jättää pois laskuista.
Jos linssi lisäksi on symmetrinen keskiakselinsa suhteen eli, yhtälö yksinkertaistuu muotoon
.
Käyttö
Linssejä käytetään näkövirheiden korjaamiseen silmälaseissa ja piilolaseissa, jolloin kuvan heijastumispaikkaa verkkokalvolle muutetaan. Myös kameroissa, kiikareissa, kaukoputkissa, okulaareissa, mikroskoopeissa, teodoliiteissä, piirtoheittimissä ja suurennuslaseissa käytetään linssejä.
Kaupungistuminen
thumb|250px|Näkymä [[Seinen halkomasta Ranskan pääkaupungista Pariisista.]] Kaupungistuminen eli urbanisaatio on yhteiskunnallinen ilmiö, jossa kaupungeissa asuvan väestön osuus kokonaisväestöstä kasvaa. Kaupungistumiseksi kutsutaan myös uusien kaupunkien syntyä ja kehittymistä. Kaupungeiksi kutsuttuja yhteisöjä on ollut olemassa jo vuosituhansien ajan. Nykyinen kaupungistuminen nähdään osana yhteiskunnan modernisaatiota. Kaupungistumista tutkii muun muassa kaupunkitaloustiede.
Rebekka (nimi)
Rebekka (myös Rebecca ja Rebecka) on kansainvälinen naisen etunimi, jota käytetään eri muodoissaan myös Suomessa.
Kaupungistuminen
Maaseutumaisissa yhteiskunnissa kaupunkien väestönkasvu ohittaa ensin maaseudun väestönkasvun, ja myöhemmin maaseudun väestö kääntyy laskuun muuttoliikkeen myötä. Lopulta väestö alkaa vähentyä myös pienemmissä kaupungeissa ja keskittyy kooltaan suurempiin kaupunkeihin. Jotkin yhteiskunnat ovat jo siirtyneet vaiheeseen, jossa suurten kaupunkien väestö vähenee ja niiden lähialueiden väestömäärä kasvaa.
Rebekka (nimi)
Historialtaan Rebekka on eräs Raamatun henkilöiden nimiin perustuvista etunimistä. Raamatussa Rebekka oli Jaakobin äiti. Nimen alkuperä saattaa olla heprealaisessa nimessä Rivqah, jonka merkityksen arvellaan olevan "ansa". Toisaalta Rebekka saattaa olla alun perin aramealainen nimi.
Kaupungistuminen
Kaupungistumisen keskeisenä käännekohtana pidetään sitä, että kaupungeissa asuu enemmän ihmisiä kuin maaseudulla. Tarkkaa ajankohtaa on vaikea määrittää, mutta erään arvion mukaan tämä käänne olisi tapahtunut vuonna 2008. Kaupunkilaisten määrän on ennustettu nousevan vuonna 2030 jo viiteen miljardiin, jolloin kaupungeissa asuisi 70 prosenttia maailman ihmisistä.
Rebekka (nimi)
Suomen kielessä nimen kirjoitusasuna on yleensä raamatunsuomennoksen mukaisesti Rebekka. Harvinaisempi muoto on Repekka. Muoto Rebekka on käytössä myös muun muassa tanskan, norjan ja saksan kielissä. Muotoa Rebecka käytetään lähinnä ruotsin kielessä. Kirjoitusasu Rebecca puolestaan on käytössä esimerkiksi ruotsin-, englannin- ja italiankielisissä maissa.
Talonpoikaistanssit Suomessa
Talonpoikaistanssit Suomessa on yksi Alexander Lauréuksen (1783-1823) tanssiaisia kuvaavista teoksista. Lauréus maalasi aiheesta useita teoksia, joista tämä öljytyö (52 × 67,5cm) on yksi, vuodelta 1816. Ateneumin kokoelmiin se lahjoitettiin vuonna 1950.
Kaupungistuminen
YK:n UNDESAn mukaan 84 % Suomen väestöstä asui kaupungistuneilla (urbaaneilla) alueilla jo vuonna 2011. Tilastokeskuksen jaottelun mukaan vasta 70 % suomalaisista asui kaupunkialueilla vuonna 2016, 7 % kaupungin läheisellä maaseudulla ja 6 % maaseudun keskustaajamissa.
Kaupungistuminen menneisyydessä
thumb|200px|left|[[New Yorkin siluetti.]]