cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Seiskari
Ruotsi ja Venäjä 1395–1812
Talvella 1556 Ruotsi ja Venäjä kävivät lyhyen sodan. Tällöin Iivana Julman sotajoukot tekivät hävitysretken Seiskariin tehden laajaa tuhoa saarella.
Vuosina 1570–1595 käyty pitkä viha autioitti Suomenlahden ulkosaaret. Venäjä hyökkäsi sotatalvena 1571 Seiskarin ja Lavansaaren kautta Suomeen, Pernajasta Karjalankannakselle ulottuvalle rannikolle. Kostoretket seurasivat toisiaan ja Seiskari autioitui ilmeisesti jo heti sodan alussa. Tämä katkaisi hetkellisesti saarten 300-vuotisen asutushistorian.
Suuri pohjan sota ja sitä seurannut isoviha (1700–1721) pakotti seiskarilaiset pakenemaan kotisaarestaan. Levottoman ajan vuoksi ulkosaarien henkikirjoissa on yli parin vuosikymmenen aukko. Osa seiskarilaisista muutti rauhallisempaan Tytärsaareen, osa muualle. Uudenkaupungin rauhassa 1721 Kaakkois-Suomi liitettiin Venäjään. Tilanteen rauhoituttua kesti vuosia, ennen kuin väkiluku palautui ennalleen.
Asutus 1550–1818
Perhekuntien määrä Seiskarissa ! 1551 !! 1560 !! 1565 !! 1570 !! 1571 !! 1649 !! 1654 !! 1656- 1658 !! 1662 !! 1673 !! 1680 !! 1690 !! 1700 !! 1705 !! 1713- 1721 !! 1728 !! 1741 !! 1758 !! 1768 !! 1780 !! 1818 Henkikirjoitettujen aikuisten määrä Seiskarissa ennen isovihaa ! 1656 !! 1662 !! 1673 !! 1680 !! 1690 !! 1700 !! 1705 Henkikirjoitettujen aikuisten määrä Seiskarissa isonvihan jälkeen ! 1728 !! 1741 !! 1747 !! 1750 !! 1757 !! 1758 !! 1764 !! 1766 !! 1768 !! 1770 !! 1776 !! 1778 !! 1780
Krimin sota 1854–1855
Sekä Krimin sodan ensimmäisenä että toisena vuotena kesä-heinäkuussa englantilais-ranskalainen laivasto piiritti Pietaria Seiskarin lähivesillä uskaltamatta hyökätä kaupunkiin Kronstadtin linnoitussaaren ohi. Kronstadtia vahvistettiin Kannakselta louhituilla kiviaineksella ja englantilaiset tyytyivät häiritsemään louhinta- ja kuljetustyötä. Sodan jälkeen Pietarin kaupunki jatkoi kasvuaan ja loi osaltaan kasvavat markkinat talviselle verkko- ja rysäkalastukselle Seiskarilaisille. Talvinen hylkeenpyynti alkoikin taantua Seiskarissa talvikalastuksen vuoksi. Kalan ohella saarelta vietiin Pietariin myös naisten ja lasten ympäröivästä meren pohjasta poimimia kiviä, jotka käytettiin katukiviksi.
1900-luvun alku
Marraskuussa Seiskarin kansakoulunopettaja Juho Leppälä perusti Lavansaaren opettajan Ilo Jalmari Kaupin kehotuksesta Seiskariin suojeluskunnan. Seiskarissa ei ollut venäläisiä sotilaita tai vierastyövoimaa mantereelta, joten sen toiminta ei herättänyt vastaavaa närää kuin Lavansaaren suojeluskunta. Suojeluskuntaan liittyi kuutisenkymmentä miestä, myös työväenyhdistyksen pääosa.
Itsenäistyminen ja sisällissota
Suomen itsenäisyysjulistus 6. joulukuuta 1917 ei herättänyt Suomenlahden ulkosaaristolaisissa liikehdintää. Yhä useammat venäläiset karkasivat asemapaikoiltaan ennen kelirikkoa. 23. joulukuuta kelirikko alkoi ja Seiskari jäi eristyksiin muusta maailmasta. Työväenyhdistyksen puheenjohtaja, joka oli valittu Seiskarin poliisikonstaapeliksi, toimi maltillisesti eikä halunnut lietsoa eripuraa saarelaisten kesken. Hän ei halunnut muuttaa työväenyhdistystä punakaartiksi ja muutenkin pyrki pitämään saaren olot rauhallisina. Hän ehdotti myös Seiskarin suojeluskunnan nimen muuttamista urheiluseuraksi, mikä tyrmättiin suojeluskunnan taholta.
Seiskarilainen kalastaja Juho Herrala (1898–1918) saapui Seiskariin 14. maaliskuuta Koivistolta hevosella ja reellä punaisen lipun kanssa. Hän uhkasi perässään tulevan Koivistolta 200 punakaartilaista, jotka pakottaisivat seiskarilaiset liittymään punakaartiin ja sitten valloittamaan Lavansaaren. Hän lisäsi Venäjän sotalaivaston olevan matkalla Helsingistä Lavansaareen punakaartia tukemaan. Venäjän Helsingissä oleva laivasto olikin liikkeellä, mutta ei Lavansaarta valloittamaan vaan pakenemassa Kronstadtiin. Herralan uhkausten seurauksena Seiskarin miehet lähtivät pakoon Inkerinmaan Soikkolaan. Kun he parissa päivässä näkivät Venäjän sotalaivaston olevan pakosalla, he palasivat Seiskariin. Juho Herrala pakotti pari pakolaista kyyditsemään itsensä takaisin mantereelle. Matkalla nämä surmasivat Herralan ja kätkivät hänet jään alle. Kuultuaan Seiskarin "kuohunnasta" Lavansaaren suojeluskunta lähetti Seiskariin noin 50-miehisen joukon Väinö Ruokosen johdolla. Kymmenkunta työväenyhdistyksen miestä vangittiin, mutta suurin osa vapautettiin jo seuraavana päivänä. Työväen yhdistyksen puheenjohtaja Eskola pakeni suojeluskuntalaisia Inkerinmaalle. Seiskarilla määrättiin yleinen liikekannallepano ja miehet velvoitettiin liittymään suojeluskuntaan. Seiskarin suojeluskunnalla oli 21. maaliskuuta 1918 vain 44 toimivaa kivääriä 178 suojeluskuntalaisen käytössä. Lavansaaren suojeluskuntalaiset eivät kuitenkaan liiemmin luottaneet seiskarilaisiin ja epäröivät aseiden jakamista näille. 27. maaliskuuta Lavansaaren ylipäällikkö Hjalmar Lempiäinen kävi viimein Seiskarissa ja salli sikäläisille toimitettavan 125 kivääriä, ampumatarvikkeita sekä muonavaroja. Näillä seiskarilaiset suojeluskuntalaiset suorittivat vartiopalvelusta, kunnes olot rauhoittuivat.
Mikael Granlund
Mikael Antero Granlund (s. 26. helmikuuta 1992 Oulu) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue San Jose Sharksissa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta on pelannut maajoukkeessa sekä seurajoukkueissa myös laitahyökkääjänä. Minnesota Wild varasi Granlundin ensimmäisen kierroksen yhdeksäntenä pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2010.
Seiskari
Tarton rauha 1920
14. lokakuuta vuonna 1920 allekirjoitettu Tarton rauhansopimus jätti Suomenlahden ulkosaaret Suomelle, mutta siinä oli määrätty saarten demilitarisoinnista tietyin ehdoin ja takuin. Käytännössä takuita ei koskaan saatu eikä niin ollen kyseisiä artikloja ratifioitu.
Mikael Granlund
Granlund voitti vuonna 2011 sekä Suomen- että maailmanmestaruuden. Kevään 2011 MM-kilpailut olivat Granlundin ensimmäiset Suomen A-maajoukkueessa pelaamat arvokisat ja lopullinen läpimurto. Vuoden 2011 saavutukset nostivat hänet koko Suomen tietoisuuteen ja hänestä tuli maan puhutuimpia urheilijoita. Varsinkin MM-kilpailujen välierässä Venäjää vastaan Granlundin tekemä ilmaveivimaali toi Granlundille kulttipelaajan maineen Suomessa. SM-liigassa Granlund aloitti Oulun Kärpissä, josta hän siirtyi maaliskuussa 2009 Helsingin IFK:hon suuren sopimuskohun jälkeen. HIFK:ssa hän oli kolmen kauden ajan joukkueensa avainpelaajia. Uransa toisen MM-kulta mitalin Granlund voitti vuoden 2022 Suomen kotikisoissa, toimien joukkueen varakapteenina.
Javi Martínez
Javier ”Javi” Martínez Aginaga (s. 2. syyskuuta 1988 Estella-Lizarra, Navarra, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa qatarilaista Qatar Sports Clubia. Hän edusti kotimaansa pääsarjassa kuusi vuotta Athletic Bilbaota ja Saksan Bundesliigassa yhdeksän vuotta Bayern Müncheniä.
Mikael Granlund
Granlund pitää itseään lähtökohtaisesti keskushyökkääjänä, mutta hän pelasi laitahyökkääjänä tulokaskautensa SM-liigassa ja NHL:ssä kaudesta 2016–2017 lähtien. Myös Suomen A-maajoukkueessa Granlund on pääasiassa ollut laitahyökkääjä. Granlundin vahvuuksia ovat peliäly, syöttötaidot ja muu kiekollinen peli.
Seiskari
Itsenäinen Suomi 1920–1939
Kesämatkailu Suomesta nousi merkittäväksi tulonlähteeksi Seiskarissa 1930-luvun alussa. Saaren teki tunnetuksi erityisesti Seiskari-valssi, jonka Georg Malmstén sävelsi Seiskarin kirkkoherran pyynnöstä.
Javi Martínez
Seurajoukkueura
Martínezin kasvattajaseura on pamplonalainen Osasuna, josta hän siirtyi heinäkuussa 2006 Athletic Bilbaoon. Athletic maksoi tuolloin 17-vuotiaasta Martínezista, joka oli pelannut vain Osasunan B-joukkueessa Espanjan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda División B:ssä, kuuden miljoonan euron siirtokorvauksen. Syyskuussa 2008 Martínezin alun perin vuoteen 2012 ulottunutta sopimusta jatkettiin vuoteen 2014 asti. Sopimuksessa oli 30–36 miljoonan euron purkuklausuuli.
Mikael Granlund
Junioriura
Granlund alkoi pelata jääkiekkoa viisivuotiaana Kempeleen Kiekko-Ketuissa. Joukkueen nimi vaihtui Laser HT:ksi Granlundin ollessa 10-vuotias. Hän pitää Laser HT:ta kasvattajaseuranaan ja käytti jo siellä pelinumeroaan 64, jonka valitsi käyttöönsä myös HIFK:ssa ja A-maajoukkueessa kunnianosoituksena kasvattajaseuralleen. Laser HT (nyk. Kiekko-Laser) nosti elokuussa 2011 Granlundin pelipaidan jäähallinsa kattoon.
Seiskari
Maailmansota 1939–1945
Seiskarin väestö evakuoitiin meriteitse Kotkaan jo lokakuussa 1939, talvisotaa edeltäneiden neuvottelujen alkuvaiheessa. Saareen jäi kuitenkin majakkamestari Toivo Rytkölä yhden majakanvartijan kanssa. Venäläiset ottivat heidät sotavangeiksi ja he pääsivät palaamaan Suomeen vasta välirauhan tultua. . Kaikki saarelaiset joutuivat evakkoon (436 henkikirjoilla ollutta ihmistä) ja heistä suurin osa sijoitettiin lounaissaaristoon, Rymättylään, Merimaskuun ja Kustaviin. Rymättylään muutti kymmeniä perheitä. Yksi seiskarilainen kaatui talvisodassa.
Lokrum
Lokrum on pieni saari Adrianmeressä Kroatiassa. Se sijaitsee 600 metrin päässä Dalmatian rannikolta lähellä Dubrovnikia. Saari on suosittu matkailukohde ja siellä on kasvitieteellinen puutarha.
Seiskari
Maailmansota 1939–1945
Seiskari jäi lopullisesti Neuvostoliiton haltuun talvisodan evakuoinnin jälkeen. Jatkosodassa Seiskaria ja Lavansaarta ei yritettykään vallata takaisin, toisin kuin Suursaarta ja Tytärsaarta.
Veriherkkusieni
Veriherkkusieni (Agaricus langei) on tummanpunertava, suomulakkinen herkkusienilaji. Sienen heltat ovat aluksi punertavia, vanhemmalla sienellä ruskeat. Jalka on valkoinen ja siinä on rengas. Sieni on hyvä ruokasieni, mutta sitä ei tule kerätä alueilta, joissa on raskasmetalleja. Sieni kasvaa kuusikoissa, puistoissa ja nurmikoilla kohtalaisen harvinaisena koko Suomessa.
Seiskari
Maailmansota 1939–1945
Keväällä 1943 venäläiset rakensivat Seiskariin lounais-koillissuuntaisen kiitotien. Tämä vaatimaton lentokenttä sijaitsi Sysimäen eteläpuolella, ent. kirkosta itään päin. Saarella oli tuohon aikaan myös IT-tykistöä kentältä operoivien ja sinne sijoitettujen koneiden suojana.
Toisen maailmansodan jälkeen
Kesäkuussa 1991 suomalaiset saivat luvan vierailla Seiskarissa. Seiskarin kylä kirkkoineen ja muine rakennuksineen oli kadonnut, ja ainoastaan majakka ja majakanvartijoiden rakennukset olivat jäljellä. Majakkamestari Anatoli Piskunov toimi Seiskarin majakan esimiehenä ja työskenteli kuuden muun majakanvartijan kanssa. Majakkaan oli asennettu 2-linssinen sähkökäyttöinen valolaitteisto ja majakkamestarin talo oli muutettu kolmen dieselgeneraattorin sijoituspaikaksi.
Vuonna 2004 Seiskariin rakennettiin uusi automatisoitu valo- ja radiomajakka. Lisäksi saarella on merivalvonnan tutkatorni. Nykyisin majakan vartija on saaren ainoa asukas.
Seiskari oli osana kauan vireillä ollutta Inkerinmaan luonnonpuisto -hanketta, joka tähtäsi tiukasti rauhoitetun, useita ulkosaaria käsittävän luonnonsuojelualueen perustamiseen. Joulukuussa 2017 perustettiinkin luonnonpuisto nimellä Itäisen Suomenlahden luonnonpuisto ja Seiskarin länsiosa ja ympäröivä saaristo liitettiin osaksi tätä suojelualuetta.
Leningradin aluehallinnon suunnitelmissa on, että saari voidaan mahdollisesti avata matkailijoille vuoteen 2035 mennessä.
Majakka
thumb|265px|Seiskarin majakka vuoden 1917 postikortissa Seiskarin Sysimäellä oli jo 1700-luvun alussa poltettu merkkitulia. Venäjän amiraliteetin kollegio päätti rakennuttaa avotulella valaistun kruununloiston ja muutamaa vuosikymmentä myöhemmin paikalle oli rakennettu noin 7 metriä (20 jalkaa) korkea majakka. Se oli toiminnassa jo ennen pikkuvihaa (1742–1743). Venäläiset rakensivat viimein Seiskarin pohjoiskärkeen 28 metriä korkean, Venäjän ensimmäisen rautamajakan vuonna 1858. Majakan loiston korkeus merenpinnasta oli 30 metriä.
Seiskarin kunta
thumb|150px|right|Seiskarin epävirallinen perinnevaakuna.
Seiskari erotettiin Koiviston maalaiskunnasta omaksi kunnakseen vuonna 1903. Seiskari kuului Lavansaaren-Peninsaaren-Seiskarin nimismiespiiriin, Koiviston-Johanneksen-Seiskarin-Lavansaaren-Peninsaaren käräjäkuntaan sekä Rannan tuomiokuntaan. Seiskarin satama sijaitsi Kukkoorin ja pääsaaren välissä. Se oli suojaton etelä- ja länsituulilla ja niin matala, että kookkaammat alukset joutuivat viettämään talvet vierassatamissa.
Javi Martínez
Seurajoukkueura
Nuoresta iästään huolimatta Martínez vakiinnutti paikkansa Athleticin kokoonpanossa jo ensimmäisellä kaudellaan 2006–2007 ja kuului siitä lähtien joukkueen runkopelaajiin. Ensiesiintymisensä Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa hän teki 27. elokuuta 2006 ottelussa Real Sociedadia vastaan. Esikoiskauden henkilökohtainen huippukohta Martínezille oli joulukuun Deportivo-vierasottelu, jossa hän teki kaksi maalia. Kaudella 2008–2009 hän teki maalin Espanjan cupin Copa del Reyn välierässä Sevillaa vastaan ja oli näin hankkimassa Athleticin ensimmäistä loppuottelupaikkaa 24 vuoteen. Loppuottelussa, jossa Martínez oli avauskokoonpanossa, Barcelona oli kuitenkin vahvempi. Hän pelasi 14 ottelua Eurooppa-liigassa kaudella 2011–2012, mukaan lukien tappiollinen finaali.
Mikael Granlund
Junioriura
Granlund pelasi Laserissa vuoteen 2006 asti, kunnes hän siirtyi Oulun Kärppiin. Hän voitti Kärpissä C-nuorten SM-hopeaa keväällä 2007. Kaudella 2007–2008 Granlund pelasi B-nuorissa, mutta vahvisti myös C-nuoria, joissa voitti Suomenmestaruuden. Granlund nostettiin kaudeksi 2008–2009 Kärppien A-nuoriin, jossa hän pelasi 35 ottelussa tehoilla 21+36=57. Hän jakoi A-nuorten pistepörssin kolmannen sijan Lukon Olli Palolan kanssa. Hänet valittiin A-nuorten tähdistökentälliseen sekä kauden tulokkaaksi. Hänellä oli sarjan paras pistekeskiarvo (1,63) ja eniten alivoimamaaleja (kolme). Samalla kaudella hän pelasi myös Mestistä alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa kuudessa ottelussa, joissa hän teki tehot 4+3=7.
Babylon by Bus
Babylon by Bus on reggaeyhtye Bob Marley & The Wailersin vuonna 1978 julkaistu livealbumi. Albumi äänitettiin Pariisin Pavillon de Paris -konserttisalissa 25.-27. kesäkuuta 1978 Kaya Tourin aikana.
Mikael Granlund
Kärpät ja sopimusriita (2008–2009)
Granlund debytoi Kärppien liigajoukkueessa 17-vuotissyntymäpäivänään 26. helmikuuta 2009 ja sai ottelussa jääaikaa 15.41 minuuttia. Debyytissään hänet merkittiin kokoonpanoihin ykkösketjun keskushyökkääjäksi Jonas Anderssonin ja Vesa Viitakosken rinnalle Espoo Bluesia vastaan. Ottelu ratkaistiin voittomaalikisassa, jossa Kärppien valmentaja Matti Alatalo antoi Granlundille tilaisuuden näyttää kykynsä, mutta tämä ei kuitenkaan onnistunut laukauksessaan.
Maaliskuun 2009 alussa Granlundin sopimuksesta syntyi riita, ja nuorukainen vedettiin 3. maaliskuuta pois Kärppien kokoonpanosta vain hetki ennen ottelua Hämeenlinnan Pallokerhoa vastaan. Granlundia edustavan pelaaja-agentti Ilkka Larvan mukaan Kärpät oli muuttanut omin luvin Granlundin kestoltaan avoimeksi jätetyn pelaajasopimuksen kaksivuotiseksi. 9. maaliskuuta HIFK ilmoitti tehneensä Granlundin kanssa kahden vuoden sopimuksen. Kärpät valitti Granlundin siirrosta SM-liigalle ja Jääkiekkoliitolle, koska seuralla oli vielä voimassa oleva nelivuotinen sopimus vuodelta 2007. Kohusta huolimatta Granlund siirtyi kaudeksi 2009–2010 HIFK:hon kaksivuotisella sopimuksella. Hänellä oli vaihtoehtoina kolme pääkaupunkiseudun joukkuetta: Blues, HIFK tai Jokerit.
Heinäkuussa 2009 valkovenäläinen Dynamo Minsk varasi Granlundin KHL:n ensimmäisen varaustilaisuuden toisella kierroksella vuorolla 41.
HIFK (2009–2012)
200px|thumb|left|Granlund kevään 2011 pudotuspeleissä ratkaisevassa neljännessä finaaliottelussa Bluesia vastaan 18. huhtikuuta 2011. Ensimmäisen ottelunsa HIFK:n paidassa Granlund pelasi 10. syyskuuta 2009 paikallisvastustaja Jokereita vastaan kauden 2009–2010 avausottelussa, jonka HIFK hävisi 4–1. Granlund pelasi HIFK:n kakkoskentässä ja sai paljon vastuuta, sillä hän pelasi joukkueen ylivoimakentällisessä ja saavutti myös ensimmäisen liigapisteensä. Ensimmäisen maalinsa hän teki 15. syyskuuta kotiottelussa Saimaan Palloa vastaan. Kauden aikana hän oli sivussa marraskuussa kymmenen peliä nivusvaivojen takia. Hän palasi kaukaloon joulukuussa. Hän oli tämän jälkeen poissa vielä viisi peliä alle 20-vuotiaiden MM-kilpailujen takia, mutta voitti tästä huolimatta tulokkaiden pistepörssin tehoilla 13+27=40. Pudotuspeleissä Granlund pelasi kuusi ottelua tehoilla 1+5=6 HIFK:n pudotessa puolivälierissä Hämeenlinnan Pallokerholle. Kaudella 2009–2010 Granlundin voitettua tulokkaiden pistepörssin hänet palkittiin kauden päätteeksi myös vuoden tulokkaana Jarmo Wasaman muistopalkinnolla. Granlund palkittiin myös kauden herrasmiespelaajana Raimo Kilpiö -palkinnolla. Hän keräsi SM-liigan runkosarjassa vain kaksi jäähyminuuttia.
Huikea debyyttikausi herätti kiinnostusta NHL-piireissä. Granlundia ennustettiin NHL:n varaustilaisuuden kärkikymmenikköön. Lopulta Minnesota Wild varasi hänet varauksen yhdeksäntenä pelaajana. Granlund oli korkein suomalaisvaraus sitten vuoden 2002, jolloin Kari Lehtonen ja Joni Pitkänen varattiin NHL:ään. Hänestä tuli samalla ensimmäinen suomalainen ensimmäisen kierroksen varaus neljään vuoteen.
Kaudella 2010–2011 Granlund jatkoi HIFK:ssa, joka oli hankkinut riveihinsä Ville Peltosen. Päävalmentaja Jalonen istutti Granlundin Juha-Pekka Haatajan ja Peltosen väliin keskushyökkääjäksi. Granlund loukkaantui lokakuussa pelissä Bluesia vastaan sattuneen aivotärähdyksen jälkeen, joka johtui ohimenneestä taklauksesta. Häneltä jäi väliin myös vuodenvaihteessa pelatut alle 20-vuotiaiden MM-kisat sekä yli 20 liigaottelua. Granlund ratkaisi ensimmäisen Olympiastadionilla pelatun Talviklassikon kahdella maalillaan; ensimmäinen syntyi vain 23 sekunnin jälkeen ja toinen oli 4–3-voittomaali. Granlund teki kevään 2011 pudotuspeleissä SM-liigan ennätyksiä. Hän teki 15 ottelussa tehot 5+11=16, joilla Granlundista tuli SM-liigan pudotuspelien kaikkien aikojen eniten pisteitä yhdessä kaudessa tehnyt alle 20-vuotias pelaaja. Ennätyksen edellisiä haltijoita olivat Teppo Numminen (1988) ja Saku Koivu (1994) 12 pisteellään. Samalla Granlundista tuli SM-liigan pudotuspelien kaikkien aikojen nuorin yhdessä kaudessa 12 pistettä tehnyt pelaaja. Hän voitti lopulta pudotuspelien syöttöpörssin ja jakoi pistepörssin voiton joukkuetoverinsa Juha-Pekka Haatajan kanssa. 5. huhtikuuta 2011 pelatussa välieräottelussa Rauman Lukkoa vastaan Granlund teki tehot 2+3=5, jotka syntyivät 12 minuutissa ja 38 sekunnissa. Hänestä tuli SM-liigan pudotuspelihistorian nopeimmassa ajassa viisi pistettä tehnyt pelaaja. Kauden päätteeksi Granlund voitti Suomen mestaruuden. Hänelle myönnettiin kauden päätteeksi Presidents' Trophy, joka myönnetään jääkiekon parissa vaikuttaneelle henkilölle sekä Iltalehden Kultaleijona-palkinnon, jonka julkaisu luovuttaa pudotuspelien parhaalle pelaajalle.
Toukokuussa 2011 Granlund ilmoitti jatkavansa HIFK:ssa vielä yhden kauden saadakseen hoidettua loppuun lukion ja armeijan, jonka jälkeen hän siirtyisi pelaamaan Minnesota Wildin organisaatioon. Kausi itse sujui Granlundilta loistavasti ja hän oli HIFK:n paras pistemies ja SM-liigan pistepörssin kuudes tehoilla 20+31, vaikka oli sivussa 15 ottelusta. Granlundilla oli Ässien Tomáš Záborskýn kanssa SM-liigan paras pistekeskiarvo (1,13). HIFK:n kausi päättyi jo puolivälierässä paikallisvastustaja Jokereita vastaan, joka voitti sarjan puhtaasti 4–0. Granlund jäi 43 äänellä toiseksi Záborskýn (90 ääntä) jälkeen Kultainen kypärä -äänestyksessä, jonka suorittavat SM-liigapelaajat.
Minnesota Wild (2012–2019)
265px|thumb|right|Granlund (oik.) ensimmäisellä Pohjois-Amerikan kaudellaan AHL:n Houston Aerosissa [[Milwaukee Admiralsia vastaan 21. lokakuuta 2012.]] Pian Suomessa järjestettyjen 2012 MM-kilpailuiden jälkeen Granlundin ja monen muun Suomen MM-joukkueen pelaajan ympärillä alkoivat kiertää huhut NHL-siirroista. Pian tämän jälkeen Minnesota Star Tribune -lehden toimittaja Michael Russo kirjoitti, että Wild julkistaisi hänen NHL-sopimuksen piakkoin. Granlundin agentti Ilkka Larva vahvisti vain päivää myöhemmin, että sopimuksen ehdot olivat selvillä ja vailla hänen omaa allekirjoitustaan. 23. toukokuuta Minnesota Wild tiedotti tehneensä Granlundin kanssa kolmivuotisen sopimuksen.
NHL-kauden 2012–2013 alku peruuntui kuitenkin työsulun vuoksi, ja Granlundin tiedotettiin aloittavan kauden Minnesota Wildin AHL-liigan farmiseura Houston Aerosissa. Myös Granlundin paluuta Helsingin IFK:hon pidettiin mahdollisena, mutta hän halusi tottua Pohjois-Amerikan pienemmän kaukalon fyysisempään pelityyliin ennen ensimmäistä NHL-kauttaan. Jo AHL-liigan harjoittelukaudella Granlundin näytöt olivat lupaavia; Oklahoma City Baronsia vastaan pelatussa ottelussa Granlund oli huikeassa vedossa iskien tehopisteet 4+1=5, Runkosarjan käynnistyessä Granlund jäi avausottelussaan pisteittä, mutta tämän jälkeen hänen pisteputkensa jatkui loistaen; viiden ottelun jälkeen tehopisteet 2+5=7 iskenyt Granlund nappasi johtoaseman paitsi oman joukkueensa sisäisessä pistepörssissä, myös koko liigan tulokkaiden pistepörssissä. Seitsemässä ottelussa tehopisteet 3+7=10 iskenyt Granlund valittiinkin AHL:n syyskuun parhaaksi tulokaspelaajaksi. Houstonissa pelatessaan hän muodosti tehokkaan kolmikon Charlie Coylen ja Jason Zuckerin kanssa, mutta NHL-työsulku päättyi vuoden 2013 tammikuussa, minkä johdosta myös Granlundin visiitti AHL:ään jäi 21 ottelun mittaiseksi. Vaikka hänen AHL-kauttaan varjostikin loukkaantuminen, hän onnistui silti tekemään 21 ottelussaan tehopisteet 8+13=21.
Granlund valittiin Minnesotan harjoitusleirin jälkeen heti NHL-miehistöön, ja hän aloitti avauskautensa kotiyleisönsä edessä St. Paulin Xcel Energy Centerissä Minnesotassa Colorado Avalanchea vastaan 19. tammikuuta 2013. Ensimmäisen maalinsa Granlund teki heti avausottelun toisessa erässä, ohjattuaan Jared Spurgeonin siniviivalaukauksen maaliin. Hän sai ottelussa jääaikaa 14.49 minuuttia ja valittiin ottelun kakkostähdeksi. Granlundin avauskausi NHL:ssä oli pettymys, eikä hän saanut hyökkäyspään vahvuuksiaan esiin hyvin. Ongelmat olivat hänen fysiikassaan, jolla hän pärjäsi vielä Euroopan kentillä, mutta Pohjois-Amerikassa fyysiset ongelmat ilmenivät. Granlund pelasi NHL:ssä kauden aikana 27 runkosarjaottelua tehoilla 2+6=8 ja AHL:ssä 29 ottelua runkosarjassa (tehot 10+18=28) ja viisi pudotuspeleissä (1+1=2).
Vaisun avauskauden jälkeen Granlund harjoitteli ahkerasti kesän 2013 painottaen kamppailuvoimaan ja luisteluun, jonka valmennusta antoivat jäätanssilegendat Susanna Rahkamo ja Petri Kokko heinäkuussa sekä muodostelmaluisteluvalmentaja Kaisa Nieminen elokuussa. Ratkaisusta teki harvinaisen se, että normaalisti huippukiekkoilijat turvautuvat yleisemmin pikaluistelupuolen valmennukseen kuin taitoluistelun. Granlund pelasi kauden 2013–2014 vakuuttavasti ja pelasi Wildin ykkösketjussa laidoillaan Jason Pominville ja Zach Parise. Kautta haittasi marraskuussa 2013 ja huhtikuussa 2014 tulleet päävammat, joiden vuoksi hän oli sivussa 19 ottelusta. Granlund pelasi 63 runkosarjaottelua tehoilla 8+33=41 ja 13 pudotuspeliottelua tehoilla 4+3=7. Hän oli pudotuspeleissä joukkueen paras maalintekijä Parisen ja Erik Haulan kanssa.
Kausi 2014–2015 oli Granlundille pisteiden valossa pienoinen pettymys, kun 68 runkosarjaottelussa syntyi tehot 8+31=39. Hänellä oli kuitenkin runkosarjassa joukkueen kolmanneksi paras +/- -tilasto (+17) ja pudotuspeleissä toiseksi paras (+2). Granlund nosti pudotuspeleissä tasoaan ja muodosti Parisen ja Pominvillen kanssa joukkueen parhaan ketjun. Hän oli Pominvillen kanssa joukkueen toiseksi paras pistemies pudotuspeleissä tehoilla 2+4=6.
Kaudella 2016–2017 Wildin päävalmentajaksi tullut Bruce Boudreau istutti Granlundin pysyvästi laitahyökkääjän tontille. Hän teki uuden henkilökohtaisen piste-ennätyksensä NHL:ssä pelaten 81 runkosarjaottelua tehoilla 26+43=69 ja viisi pudotuspeliottelua tehoilla 0+2=2. Granlund oli joukkueen paras pistemies ja toiseksi paras maalintekijä Eric Staaln jälkeen. Granlund teki NHL-uransa ensimmäisen kypärätempun 4. helmikuuta 2017 Vancouver Canucksia vastaan. Hän teki ottelussa tehot 3+1=4 ja alivoimalla tehty 3–1-maali jäi ottelun voittomaaliksi. Granlund valittiin ottelun ykköstähdeksi. Samalla Granlund venytti pisteputkensa 12 ottelun (tehot 5+12=17) mittaiseksi, joka oli NHL-kauden ja Wildin koko seurahistorian pisin. Hän oli ehdolla Lady Byng Memorial Trophyn voittajaksi Calgary Flamesin Johnny Gaudreaun ja St. Louis Bluesin Vladimir Tarasenkon kanssa, mutta jäi äänestyksessä kolmanneksi.
Nashville Predators (2019–2023)
Granlund kaupattiin juuri ennen kevään 2019 NHL:n siirtorajaa Nashville Predatorsiin. Minnesota sai vaihdossa sveitsiläishyökkääjä Kevin Fialan. Granlund ehti pelaamaan kauden päätteeksi 16 ottelua Nashvillessä tehden niissä viisi tehopistettä.
Kaudella Granlund pelasi 63 ottelua tehden 17 maalia ja 30 tehopistettä. Kauden jälkeen Granlundille ei tarjottu uutta sopimusta ja hänestä tuli vapaa pelaaja. Kuitenkin joulukuussa 2020 Granlund teki Predatorsin kanssa yksivuotisen ja 3,75 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.
Javi Martínez
Maajoukkueura
Martínez on pelannut Espanjan juniorimaajoukkueissa ja epävirallisessa Baskimaan maajoukkueessa. Hän on alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestari vuodelta 2007. Martínez toimi mestarijoukkueen kapteenina, mutta ei ollut mukana Kreikkaa vastaan käydyssä loppuottelussa pelikiellon vuoksi. Hän osallistui alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuihin kesällä 2009, ja uudelleen 2011, jolloin pelasi kaikki viisi ottelua Espanjan voittaessa mestaruuden.
Shane Harper
Shane Harper (s. 1. helmikuuta 1989) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa ECHL-liigan Adirondack Thunderissa.
Pelaajaura
Ennen ammattilaistasolle siirtymistä Harper pelasi juniorisarja Western Hockey Leaguen joukkueessa Everett Silvertipsissä, jossa pelatessaan hänet valittiin läntisen konferenssin toiseen tähdistöön kaudella 2009–2010.
4. maaliskuuta 2010 Philadelphia Flyers kiinnitti Harperin kolmivuotiseen tulokassopimukseen.
12. kesäkuuta 2013 Harper kaupattiin Flyersistä New York Islandersiin neljännen kierroksen varauksen kanssa vaihdossa puolustaja Mark Streitiin.
Harper ei saanut uutta sopimusta Islandersissa ja teki 9. syyskuuta 2013 vapaana agenttina yhden vuoden mittaisen sopimuksen AHL:ssä pelaavan Chicago Wolvesin kanssa. Kaudella 2014–2015 Harper teki pelasi Wolvesin hyökkäyspäässä hyvin sijoittuen koko liigan maalipörssissä kolmannelle sijalle 32 tekemällään maalilla. Yhteensä hän teki 50 tehopistettä 75 ottelussa.
1. heinäkuuta 2015 Harper teki jälleen NHL-sopimuksen, kun siirtyi vuoden kaksisuuntaisella sopimuksella Florida Panthersiin. Harper teki NHL-debyyttinsä Panthersissa kaudella 2016–2017, jolloin hän pelasi joukkueessa 14 ottelua ja teki niissä 3 pistettä. New Jersey Devils hankki hänet kesken kauden Panthersista vaihdossa Reece Scarlettiin.
Seiskari
Seiskarin kylät
Seiskarissa oli 1800-luvun puolivälissä kolme kylää: Pohjakylä, Välikylä eli Kuussalonkylä ja Lounatkylä eli Seiskarinkylä. Ne kuitenkin kasvoivat yhteen suurkyläksi saaren asujamäärän kasvaessa. Seiskariin perustettiin Osuuskauppa vuonna 1905.
Elinkeinot
Seiskarilaisten tärkein elinkeino oli merenkulku. Vuonna 1923 saarelaiset omistivat 22 jahtia, 6 kaljaasia ja yhden kuunarin. Muita elinkeinoja olivat kalastus ja hylkeenpyynti. Seiskarissa harjoitettiin myös laajasti talvikalastusta, eritoten nuotanvetoa, jonka pääsaalis oli silakka. Vientitavaroita olivat silakka, hylkeenrasva ja hylkeennahat. Karjaa seiskarilaisilla oli runsaasti, jos vertaa Viipurin läänin rannikkopitäjiin.
Karja Seiskarissa ! Vuosi !! Hevoset !! Lehmät !! Hiehot !! Härät !! Siat (aikuiset) !! Porsaat (alle 6 kk) !! Lampaat
Seiskarin seurakunta
Seiskarin seurakunta kuului Viipurin hiippakunnan Viipurin tuomiorovastikuntaan. Seiskarissa oli vanhastaan ollut rukoushuone, mutta kun se oli rapistunut korjauskelvottomaksi, Seiskariin rakennettiin puukirkko noin vuonna 1770. Varat hankittiin kolehdilla, jonka Haminan ja Viipurin konsistorit keräsivät ulappasaarien seurakuntia varten.
Mikael Granlund
Pittsburgh Penguins (2023)
Maaliskuussa 2023 Predators kauppasi Granlundin Pittsburgh Penguinsiin vaihdossa toisen kierroksen varausvuoroon vuoden 2023 varaustilaisuudessa.
San Jose Sharks (2023–)
Elokuussa 2023 Penguins kauppasi Granlundin, Jan Ruttan, Mike Hoffmanin ja ensimmäisen kierroksen varausvuoron vuoden 2024 varaustilaisuudessa San Jose Sharksiin kolmen joukkueen kaupassa vaihdossa Erik Karlssoniin, Dillon Hamaliukiin ja kolmannen kierroksen varausvuoroon vuoden 2026 varaustilaisuudessa. Kaupan kolmas joukkue oli Montreal Canadiens.
Maajoukkueura
Granlund on kuulunut jokaisessa ikäluokassa Suomen avainpelaajiin pelaamissaan arvokisoissa. Hän on kuulunut myös Suomen kapteenistoon nuorisomaajoukkueissa. Granlund pelasi olympialaisissa vuonna Sotšissa 2014, MM-kilpailuissa vuosina 2011, 2012, 2013, 2016 ja 2018 ja maailmancupissa vuonna 2016. Hän on pelannut myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2009, 2010 ja 2012 sekä alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2009 ja 2010. Granlund edusti myös Suomen alle 17-vuotiaiden maajoukkuetta World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2008.
Nuorten maajoukkueet
Granlund pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2010. Hän oli Suomen joukkueen nuorin pelaaja. Itse turnauksessa Granlundin peliesitykset herättivät ristiriitaisia mielipiteitä. Hän kuitenkin voitti Suomen sisäisen pistepörssin ja oli turnauksen syöttöpörssin jaetulla neljännellä sijalla Suomen jäädessä viidenneksi. Samana vuonna hän osallistui alle 18-vuotiaiden MM-kisoihin, jotka pelattiin Valko-Venäjällä. Suomi joutui toistamiseen pronssiotteluun, jossa se voitti Venäjän 5–1. Granlund iski ottelussa tehot 1+3=4 ja koko turnauksessa 4+9=13, mikä oikeutti pistepörssin kolmanteen sijaan. Hän voitti myös toista kertaa peräkkäin turnauksen syöttöpörssin ja palkittiin Suomen top-3-pelaajana.
Granlund pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vielä vuonna 2012, jolloin hän toimi Suomen kapteenina. Granlundista tuli kolmas pelaaja Peter Forsbergin ja Patrice Bergeronin jälkeen, joka osallistui miesten maailmanmestarina alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuihin. Kisoissa hänen pelinumeronsa oli 20, sillä turnauksen kansainvälisten sääntöjen mukaan kisoissa sai käyttää vain pelinumeroita 1–35. Näin ollen Granlund ei saanut tavanomaista pelinumeroaan (64) käyttöönsä. Semifinaalissa Suomi kohtasi Ruotsin, joka voitti Suomen 2–2 päättyneen pelin jälkeen rangaistuslaukauskilpailussa. Granlundilla oli viimeisessä rangaistuslaukauksessa mahdollisuus tasoittaa kilpailu, mutta kiekko karkasi hänen lavastaan ja Ruotsi eteni finaaliin. Granlundin epäonnistuminen rangaistuslaukauksessa oli näkyvästi esillä ruotsalaisissa Aftonbladet ja Expressen -lehdissä. Pronssiottelussa Suomea vastaan asettui Kanada, joka voitti Suomen 4–0. Granlund teki tehot 2+9=11 ja valittiin turnauksen tähdistökentälliseen. Hän oli pistepörssin toinen yhdessä Ruotsin Max Fribergin kanssa ja voitti syöttöpörssin. Granlund palkittiin myös Suomen top-3-pelaajana.
A-maajoukkue
A-maajoukkueen päävalmentaja Jukka Jalonen kutsui Granlundin ja muutaman muun lupauksen huhtikuun 2010 lopussa Saksan MM-kisoihin valmistautuvaan leiriryhmään. Hänet valittiin myöhemmin Euro Hockey Tourissa pelattavaan Ruotsin LG Hockey Gamesiin. Ensimmäisessä A-maaottelussaan 29. huhtikuuta 2010 Granlund ratkaisi Suomelle 5–4-voiton Venäjästä rangaistuslaukauskisassa, mutta ei kuitenkaan tullut valituksi lopulliseen kisajoukkueeseen.
Granlund pelasi Suomen joukkueessa maailmancupissa 2016.
Maailmanmestaruuskilpailut 2011
thumb|left|250px|Granlund [[Suomi jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuissa 2011#Leijonajuhlat|Suomen maailmanmestaruusjuhlissa Helsingin Kauppatorilla]] Granlund pelasi ensimmäiset miesten MM-kilpailunsa vuonna 2011 Bratislavassa. Turnauksessa hän pelasi joukkueessa laitahyökkääjänä kolmosketjussa yhdessä Jarkko Immosen ja Janne Pesosen kanssa. Granlund teki ensimmäisen maalinsa ensimmäisessä pelissään aikuisten MM-kisoissa tekemällä Suomen 4–1-maalin Tanskaa vastaan 30. huhtikuuta 2011, ja hänet valittiin ottelussa Suomen joukkueen parhaaksi pelaajaksi. Granlund teki MM-kisojen välierässä Venäjää vastaan ns. ilmaveivi-maalin nostamalla kiekon mailan lavan päälle ja kiepauttamalla sen maaliin. Ottelun jälkeen maalia kehuttiin jopa MM-jääkiekkohistorian upeimmaksi maaliksi. Suomi voitti ottelun 3–0. Ilmaveivistä tehtiin myös postimerkki. Loppuottelussa Suomea vastaan asettui Ruotsi. Suomi nousi maalin takaa-ajoasemasta 6–1-voittoon. Granlundille merkittiin finaalissa yksi syöttöpiste Janne Pesosen 4–1-maalista.
Granlund keräsi turnauksen yhdeksässä ottelussaan tehopisteet 2+7=9 ja jakoi turnauksen pistepörssin viidennen sijan neljän muun pelaajan kanssa. Hän sijoittui turnauksen syöttöpörssissä toiseksi Norjan Mathis Olimbin jälkeen. Joukkueen palatessa Suomeen Finnair antoi joukkuetta kuljettaneelle erikoislennolle numeron AY7164: 7 tarkoittaa erikoislentoa, 1 tuli Suomen sijoituksesta turnauksessa ja 64 oli Granlundin pelinumero.
Sotšin olympialaiset 2014
Granlund pelasi ensimmäisissä olympialaisissaan Sotšissa 2014 Suomen ykkösketjussa Teemu Selänteen rinnalla. Hän aloitti kisat laitahyökkääjänä, mutta ketjun Aleksander Barkovin loukkaannuttua Granlund pelasi loppukisat keskushyökkääjänä. Kaksikkoa Selänne-Granlund pidettiin suurimpana syynä maalivahti Tuukka Raskin ohella Suomen menestykseen, kun joukkue kaatoi puolivälierässä isäntämaa Venäjän 3–1. Granlund teki ottelussa tehot 1+1=2. Suomi voitti lopulta pronssia Yhdysvaltoja vastaan pelatussa ottelussa, missä Granlund syötti kaksi maalia, joissa maalintekijänä oli Selänne. Hän oli Suomen paras pistemies tehoilla 3+4=7 ja koko turnauksen pistepörssin kolmas samoilla tehoilla Yhdysvaltojen James van Riemsdykin kanssa. Granlund ja Selänne muodostivat erinomaisen tutkaparin ja molemmat valittiin tähdistökentälliseen, ja Selänne koko turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi. Granlundia pidettiin Sotšin olympialaisissa Suomen pelillisenä johtajana.
Granlundista sanottua ja pelityyli
Vuonna 1992 syntynyttä Granlundia pidetään yhtenä maailman lahjakkaimmista kiekkoilijoista ikäluokassaan. The Hockey News -lehti valitsi hänet kesällä 2009 oman ikäluokkansa (1992 syntyneet) kuudenneksi parhaaksi pelaajaksi.
Urheilulehti piti syyskuussa 2009 Granlundia seuraavana suomalaisena supertähtenä ja rinnastaa hänet Saku Koivuun. Takavuosien hyökkääjätähti Matti Hagman totesi kisakommentissaan elävänsä uraansa uudelleen katsellessaan Mikael Granlundia jäällä, kun tämä antaa, kuten SM-liigassakin, vastustajan tehdä aloitteen ja tulla aivan "iholle", jonka jälkeen hän vasta heittää "lätyn" tarkasti vapaaseen tilaan. Lehti piti Granlundia varmana kymmenen ensimmäisen varauksen joukossa olevana pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa. Myös pelaajatarkkailija Göran Stubb on verrannut Granlundia Saku Koivuun. NHL:n Central Scouting Bureau arvioi vuoden 2010 alussa Granlundin sijoittuvan tulevan varaustilaisuuden kymmenen lupaavimman kenttäpelaajan joukkoon. Minnesota Wild varasi Granlundin yhdeksännellä varausvuorolla.
Granlundin vahvuuksina on pidetty kiekollista peliä, ylivoimaa ja pelisilmää. Hänen heikkouksinaan on pidetty kovuuden puutetta ja luistelua.
Urheilutoimittajain liitto valitsi Granlundin vuoden 2009 nuoreksi urheilijaksi. Äänestyksessä Granlund sai 538 ääntä ja voitti toiseksi tulleen uimari Emilia Pikkaraisen yli 100 äänellä. Toinen jääkiekkoilija, Sami Vatanen, sai 101 ääntä ja oli äänestyksen seitsemäs. Urheilutoimittajien äänestyksessä vuoden 2011 parhaasta suomalaisurheilijasta Granlund sijoittui viidenneksi edellään kolme muuta urheilijaa ja MM-kultaa voittanut Suomen jääkiekkomaajoukkue. Samalla Granlund valittiin Vuoden jääkiekkoilijaksi.
Muu elämä
Granlund kasvoi Oulunsalossa ja pelasi jalkapalloa Oulunsalon Pallossa 13-vuotiaaksi asti. Hän voitti seurassa 11-vuotiaana Pohjois-Suomen mestaruuden. Hänet valittiin silloin tähdistökentälliseen. Hän aloitti opiskelun Oulussa Kastellin urheilulukiossa syksyllä 2008. Granlund valmistui ylioppilaaksi Mäkelänrinteen lukiosta keväällä 2012.
Granlund aloitti asepalveluksensa kesäkuussa 2011 Hämeen rykmentin Urheilukoulussa Lahdessa ja kotiutui joulukuussa 2011.
Granlundin vuotta nuorempi pikkuveli Markus Granlund pelasi HIFK:n joukkueessa, ja NHL-seura Calgary Flames varasi Markuksen vuoden 2011 varaustilaisuudessa toisella varauskierroksella numerolla 45. Nykyään Markus Granlund pelaa Edmonton Oilersissa. Veljekset pelasivat yhdessä HIFK:ssa sekä alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2010 ja alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2012.
Seiskari
Muuta
Georg Malmstén sävelsi Seiskari-valssin ja sanoittajana oli R. R. Ryynänen 1937. Henry Theel levytti 1950 iskelmän Seiskarin kaunis Siiri, johon suomenkieliset sanat oli tehnyt kirjailija Hjalmar Nortamo.
Mikael Granlund
Muu elämä
Granlund on naimisissa sisustusarkkitehti ja malli Emmi Kainulaisen kanssa. He asuvat Yhdysvalloissa Nashvillessa. He tapasivat kesällä 2012, kihlautuivat syksyllä 2018, ja heidät vihittiin 19. heinäkuuta 2019 Helsingin tuomiokirkossa. Pariskunnan esikoinen, poika, syntyi helmikuussa 2019 samaan aikaan, kun Mikael Granlund kaupattiin Minnesota Wildistä Nashville Predatorsiin. Perheen toinen, tyttövauva syntyi kuolleena maaliskuussa 2020. Kesäkuussa 2021 syntyi perheeseen toinen poika. Pariskunta haki yhdessä avioeroa kesällä 2023.
Tilastot
Päivitetty 13. kesäkuuta 2023.
Juhlat (elokuva)
Juhlat (Festen) on Thomas Vinterbergin ohjaama tanskalainen draamaelokuva vuodelta 1998. Se oli ensimmäinen elokuvanteon yksinkertaisuutta ja luonnollisuutta korostavia Dogma 95 -periaatteita noudattanut elokuva. Tarina kertoo perheen isän 60-vuotisjuhlista, joissa aikuinen poika yllättäen onnittelupuheessaan paljastaa tämän käyttäneen häntä ja hänen itsemurhan tehnyttä kaksossisartaan seksuaalisesti hyväksi lapsina.
Tuotanto
Elokuvan idea perustui Vinterbergin kuulemaan radio-ohjelmaan, jossa tuntematon soittaja kertoi samanlaisesta tapauksesta. Vinterberg pyysi ystäväänsä Mogens Rukovia kirjoittamaan sen pohjalta käsikirjoituksen uhrin näkökulmasta. Myöhemmin kuitenkin ilmeni, ettei soittajan kertoma tarina ollut totta.
Dogma 95 -julistuksen periaatteiden mukaisesti elokuva kuvattiin tavallisille MiniDV-kaseteille kuluttajakäyttöön tarkoitetulla pienellä Sony Handycam -videokameralla. Vinterberg paljasti myöhemmin rikkoneensa Dogma-sääntöjä peittämällä yhden kuvauspaikan ikkunan paremman valaistuksen aikaansaamiseksi. Kuvauspaikkana oli Skjoldenæsholmin linna Ringstedissä, 60 kilometriä Kööpenhaminasta länteen.
Vastaanotto
Thomas Vinterberg sai Juhlista tuomariston palkinnon Cannesin elokuvajuhlilla ja oli ehdokkaana myös Kultaisen palmun saajaksi. Elokuva oli ehdolla vuoden parhaaksi vieraskieliseksi elokuvaksi muun muassa Bafta- ja Golden Globe- tapahtumissa ja sai palkintoja useilla elokuvafestivaaleilla ympäri maailmaa.
Eräät elokuvan näyttelijöistä toteuttivat tarinasta myös teatterinäytelmän, joka on tuotettu näyttämölle useissa teattereissa eri maissa.
Rossbachin taistelu
Rossbachin taistelu käytiin 5. marraskuuta 1757 Preussin sekä Ranskan ja sen saksalaisten liittolaisten välillä. Se oli osa seitsenvuotista sotaa. Taistelussa Preussin kuningas Fredrik Suuri löi täydellisesti Ranskan ja sen liittolaisten armeijan.
Juhlat (elokuva)
Vastaanotto
The New York Timesin kriitikot valitsivat Juhlat vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Rossbachin taistelu
Tausta
Preussi taisteli seitsenvuotisessa sodassa vastaansa kolmiliiton, jonka muodostivat Itävalta, Ranska ja Venäjä. Sodan aikana kolmiliiton armeijat etenivät Preussiin kolmelta eri suunnalta yhtäaikaisesti. Preussin kuningas Fredrik pyrki lyömään armeijat yksi kerrallaan, mutta kolmiliiton armeijat kieltäytyivät taistelusta ja jatkoivat etenemistään.
Marraskuun alussa 1757 Fredrik yritti houkutella lännestä etenevän ranskalais-saksalaisen armeijan taisteluun. Ranskalais-saksalaisen armeijan komentajat, Charles de Rohan ja Joseph Friedrich Saksi-Hildburghausen, pyrkivät edelleen välttämään taistelua preussilaisten kanssa. Preussilla oli 24 000 miestä ja ranskalais-saksalaisessa armeijassa 64 000 miestä. Fredrik ryhmitti joukkonsa vahvoihin puolustusasemiin Rossbachin kylän lähellä. Ranskalaiset pyrkivät 5. marraskuuta kiertämään Fredrikin asemat ja pakottamaan hänet perääntymään.
Taistelun kulku
pienois|vasen|Rossbachin taistelu: ranskalais-saksalaisen armeijan liikkeet punaisella ja Preussin armeijan sinisellä. Ranskalais-saksalainen armeija lähti liikkeelle 5. marraskuuta vasta hieman ennen puoltapäivää. Preussilaisten sivustaan etelän kautta koukkaavaan osastoon kuului 42 000 miestä. Ratsuväki eteni edellä ja jalkaväki seurasi kahdessa erillisessä marssimuodostelmassa. Muodostelmat oli järjestetty siten, että niistä saattoi helposti siirtyä taisteluryhmitykseen. Osaston jälkijoukkona toimi lisää ratsuväkeä. Armeija oli iso ja maasto hankalaa, joten marssijärjestys rikkoutui helposti. Eteneminen oli hidasta, koska marssijärjestys pyrittiin säilyttämään ja sitä korjattiin välillä pysähtyen. Ranskalais-saksalaiset havaitsivat puoli kolmen aikaan, että preussilaiset olivat ryhtyneet purkamaan leiriään ja olettivat, että Fredrik oli aloittamassa vetäytymisen. Sivustaan kiertävä osasto eteni nopeammin, mutta samalla epäjärjestys osaston sisällä kasvoi. Preussilaiset hallitsivat korkeampaa maastoa ja tämän vuoksi ranskalais-saksalaisen armeijan komentajat eivät nähneet Preussin armeijan liikkeitä.
Fredrik oli ensin luullut, että vihollinen oli vetäytymässä taistelukentältä. Hän kuitenkin huomasi olleensa väärässä ja korjasi virheensä nopeasti. Hän siirsi ratsuväkensä kukkuloiden takana piilossa vihollisen etelästä koukkaavan osaston tielle ja ryhtyi siirtämään myös jalkaväkeään samaan suuntaan. Preussilaiset valmistautuivat hyökkäämään vihollisen epäjärjestyksessä olevaa osastoa vastaan. Preussilaiset yllättivät puoli kolmen aikaan iltapäivällä vihollisen etujoukkona olleen ratsuväen ja löivät sen hajalle puolessa tunnissa. Tämän jälkeen ranskalais-saksalaiset yrittivät muuttaa marssijärjestyksensä taistelujärjestykseksi, mutta eivät ehtineet tehdä sitä, vaan Preussin jalkaväki hyökkäsi epäjärjestyksessä ollutta osastoa vastaan. Preussilaiset ampuivat pari yhteislaukausta, jonka jälkeen ranskalais-saksalainen armeija kääntyi pakoon.
Lopputulos
Rossbachin taistelu on erinomainen esimerkki manööveritaktiikasta. Taistelu ratkesi käytännössä jo ennen kuin armeijat kohtasivat toisensa taistelukentällä. Fredrikin onnistui torjua yksi liittokunnan maahan tunkeutuneista armeijoista. Rossbachin taistelu oli Fredrikin uran täydellisin voitto.
Walldorf (Baden)
Walldorf on kaupunki Lounais-Saksassa, Baden-Württembergin osavaltiossa. Walldorf tunnetaan erityisesti ohjelmistovalmistaja SAP:n pääkonttorista. Kesäkuun 2022 lopussa kaupungissa oli 15 890 asukasta.
Maantiede
Walldorf sijaitsee Rhein-Neckar-Kreisin piirikunnassa, 14 km Heidelbergistä etelään ja 30 km Mannheimista kaakkoon. Walldorfin naapurikunnat ovat Wiesloch, Sandhausen, Leimen, Nußloch, St. Leon-Rot ja Reilingen. Hockenheimringin moottoriurheilurata sijaitsee 10 kilometrin päässä Walldorfista.
Historia
Walldorf mainittiin ensimmäisen kerran 20. lokakuuta 770 Lorschin luostarin asiakirjoissa nimellä Waltdorf. Arkeologisten löytöjen perusteella paikalla on asuttu paljon sitä aiemminkin.
1950-luvulla aloitettiin 85 hehtaarin teollisuusalueen rakentaminen. Vuoteen 1969 mennessä siellä oli sijainnut jo noin 70 yritystä. Vuonna 1977 myös SAP muutti pääkonttorinsa sinne.
Talous
thumb|SAP:n pääkonttori Walldorfissa Vielä 1800-luvun lopulla Walldorfin talous perustui maatalouteen, kuten tupakan, humalan ja parsan viljelyyn. Nykyään Walldorf on yksi Saksan vauraimmista kaupungeista, ja siellä on työpaikkoja jopa enemmän kuin asukkaita, noin 18 500. Suurin työllistäjä on SAP, mutta myös painokoneyritys Heidelberger Druckmaschinen työllistää paljon ihmisiä.
Klemens V
Klemens V, syntymänimeltään Bertrand De Got tai Bertrand de Gouth, (noin 1264 – 20. huhtikuuta 1314) oli paavina 5. kesäkuuta 1305 – 20. huhtikuuta 1314. Hän siirsi paavinistuimen Roomasta Ranskan Avignoniin vuonna 1309, ja aloitti siten niin sanotun paavien Avignonin vankeuden, jota kesti vuoteen 1377 saakka.
Valinta paaviksi
Bertrand De Gotista tuli Commingesin piispa maaliskuussa 1295 ja paavi Bonifatius VIII nimitti hänet Bordeaux'n arkkipiispaksi vuonna 1299. De Got valittiin paaviksi Perugiassa vuonna 1305 Ranskan kuninkaan Filip IV:n painostuksesta. Valintaa edelsi vuoden tauko pyhällä istuimella, sillä konklaavin italialaiset ja ranskalaiset kardinaalit eivät tahtoneet päästä valinnasta yksimielisyyteen.
Paavina
Noustuaan paaviksi Klemens V nimitti useita uusia ranskalaisia kardinaaleja. Tällöin ranskalaiset muodostivat kardinaalien enemmistön, millä varmistettiin, että myös seuraavat paavit olisivat ranskalaisia. Klemensin oma kausi paavina oli vaikea, ja suurin syy hankaluuksiin oli kuningas Filip IV.
Filip IV ei sallinut kirkolle minkäänlaista roolia maallisissa asioissa, ja kuningas pakotti Klemensin kumoamaan paavi Bonifatius VIII:n bullat Clericis Laicos, joka kielsi papistoa maksamasta veroa maallisille hallituksille, ja Unam Sanctam, joka määritteli paavin ylimmäksi auktoriteetiksi. Vuodesta 1307 eteenpäin Filip halusi tuhota temppeliherrojen ritarikunnan, joka oli hengellisistä ritarikunnista mahtavin. Kun Filip syytti temppeliherroja harhaopista, Klemens päätti järjestää kirkolliskokouksen Viennen kaupungissa Ranskassa asian ratkaisemiseksi. Kirkolliskokous sai Klemensin valitsemaan asuinpaikakseen Avignonin, jonne hän saapui vuonna 1309. Paavi Klemensin mielestä se oli kirkolle Roomaa sopivampi hallintokeskus, ennen kaikkea poliittisista syistä.
Brian Williams
thumb|Brian Williams Brian Douglas Williams (s. 5. toukokuuta 1959 Elmira, New York) on yhdysvaltalainen uutisankkuri ja toimituspäällikkö.
Klemens V
Paavina
Vaikka Klemens V oli kannattanut Henrik VII Luxemburgilaisen valintaa Saksan kuninkaaksi vuonna 1308 sekä hänen nostamistaan Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisariksi vuonna 1312, Viennen kirkolliskokous ja Ranskan painostus saivat Klemensin suosimaan Napolin kuningas Robertia, jota vastaan Henrik valmisteli sotaa. Tämän seurauksena Klemens omaksui keisarikuntaa vastustavan kannan ja uhkasi vuonna 1313 Henrikiä ekskommunikaatiolla. Henrikin kuoltua Klemens väitti hallitsevansa keisarikuntaa, kun valtaistuin oli tyhjä, ja antoi Robertille Italiassa keisarillisen varakuninkaan arvonimen.
Jälkimaine
Klemens V suosi avoimesti sukulaisiaan ja hänellä lienee ollut suuri salainen aarrekammio. Hän sairasti ilmeisesti kroonisesti syöpää. Klemens V jätti pysyvän leiman kanoniseen oikeuteen teoksellaan Clementinae, joka on paavi Klemens V:n ja Viennen kirkolliskokouksen antamien dekretaalien kokoelma. Klemens V:n seuraaja Johannes XXII hyväksyi sittemmin nämä päätökset virallisesti. Lisäksi Klemens V muutti Perugian koulun yliopistoksi ja perusti Pariisin, Bolognan, Oxfordin ja Salamancan yliopistoihin aasialaisten kielten oppituolit.