cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Herschel Grynszpan
thumb|right|Herschel Grynszpan Herschel Feibel Grynszpan (s. 28. maaliskuuta 1921, kuolinpäivä tuntematon) tuli tunnetuksi murhattuaan vuonna 1938 Pariisissa toimineen saksalaisen lähetystöneuvos Ernst vom Rathin. Saksan kansallissosialistit käyttivät murhaa propagandassaan ja nostattivat Saksan juutalaisia vastaan valtakunnanlaajuisen pogromin, niin kutsutun kristalliyön. Grynszpanin sukunimi esiintyy joskus myös saksalaisessa kirjoitusasussa Grünspan.
Pikkjärv (Tsolgo)
Pikkjärv (myös Tsolgo Kõverjärv) on Virossa Võrumaalla Võrun kunnassa Tsolgon kylässä sijaitseva järvi, joka kuuluu niin kutsuttuun Tsolgon järviketjuun.
Herschel Grynszpan
Grynszpan syntyi vuonna 1921 Hannoverissa puolanjuutalaisten vanhempien lapsena. Hänen isänsä Sendel Grynszpan oli räätäli ja vanhojen vaatteiden kauppias, hänen äitinsä Ryfka oli omaa sukuaan Silberberg. Perhe oli muuttanut Venäjälle kuuluvasta Puolan osasta Saksaan vuonna 1911 maan juutalaisvastaisen ilmapiirin pakottamana. Herschel Grynszpan ei saanut kansakoulun päästötodistusta, ja kansakoulun lopettamisen jälkeen hän opiskeli Frankfurt am Mainissa sijaitsevassa ješiva-koulussa. Keskeytettyään koulunkäyntinsä 1936 Herschel matkusti laittomasti Brysselin kautta Pariisiin, missä hän oleskeli syyskuusta 1936 lähtien setänsä Abrahamin luona, ilman oleskelulupaa. Vanhempiensa tavoin Grynszpanilla oli Puolan passi.
Pikkjärv (Tsolgo)
Maantietoa
Järvi on 630 metriä pitkä, 190 metriä leveä ja sen pinta-ala on 8,8 hehtaaria. Järven luoteispuolella sijaitsee Tsolgon haja-asutusalue. Järvi on luodattu, ja sen keskisyvyys on 5,3 metriä ja suurin syvyys 19,2 metriä. Pikkjärv on yksi Viron syvimmistä järvistä. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,00046 kuutiokilometriä eli 0,46 miljoonaa kuutiometriä. Rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä ja rannat ovat kahta poikkeusta lukuun ottamatta peltomaata. Tsolgon ja Paidran välinen maantie ohittaa järven koillispuolelta.
Herschel Grynszpan
Grynszpanin yritykset hankkia itselleen oleskelulupa epäonnistuivat. Elokuussa 1938 Grynszpan sai karkotusmääräyksen Ranskasta, mutta hän kieltäytyi lähtemästä ja kätkeytyi. Hän ei liioin voinut palata vanhempiensa luokse Hannoveriin, koska kaupungin poliisiviranomaiset eivät myöntäneet hänelle lupaa. Kansallissosialistit pyrkivät kaikin tavoin pääsemään eroon Saksan juutalaisväestöstä. Lokakuun lopussa 1938 Grynszpanille selvisi, että Saksan viranomaiset olivat karkottaneet hänen perheensä yhdessä noin 10 000 muun puolanjuutalaisen kanssa Saksasta Puolaan. Perheellähän ei ollut Saksan kansalaisuutta, eikä juutalaisperäisten ulkomaalaisten oleskelua Saksassa enää suvaittu. Grynszpanin, kuten muidenkin karkotettujen, ongelma oli se, että Puolan parlamentti oli peruuttanut heidän kansalaisuutensa 1920-luvulla. Tähän vedoten Puolan viranomaiset kieltäytyivät päästämästä heitä maahan, joten karkotetut joutuivat harhailemaan päiviä Saksan ja Puolan välisellä rajavyöhykkeellä, niin kutsutulla ei-kenenkään-maalla. Karkotettujen kohtalo herätti suurta kansainvälistä huomiota.
Epätoivoisena omasta ja vanhempiensa kohtalosta Grynszpan osti 7. marraskuuta 1938 revolverin ja ampui Pariisissa toimineen Saksan lähetystöneuvos Ernst vom Rathin. Grynszpan osui vom Rathia kolmasti vatsaan ja tämä kuoli vammoihinsa kaksi päivää myöhemmin.
Pikkjärv (Tsolgo)
Luokittelu ja luontoarvoja
Järven rannat ovat loivat ja matalat. Rannan pohja on usein hiekkaa, mutta syvemmällä se on mutaa. Vesi vaihtuu järvessä hitaasti. Vedenväri on vihertävän keltainen ja näkösyvyys on 1,4–1,7 metriä. Vesi lämpötilakerrostuu kesäisin ja talvisin selvästi. Vuonna 1961 kartoitettiin järven vesikasvillisuutta ja silloin löydettiin 18 eri lajia. Järvessä elää ainakin ahven, hauki, lahna, särki, kiiski, allikkosalakka ja mutakala. Järven virkistysarvo, kelpoisuus kalastukselle ja uimiselle ovat kaikki hyviä.
Herschel Grynszpan
Ranskan poliisi pidätti Grynszpanin heti teon jälkeen. Koska hän oli vasta 17-vuotias, hänet tuomittiin Fresnén nuorisovankilaan. Kun Pariisin vankilat evakuoitiin sodan alettua, Grynszpan joutui Bourgesiin. Saksan vallattua Ranskan kesäkuussa 1940 Grynspan luovutettiin Saksaan 18. heinäkuuta. Joseph Goebbelsin alkuperäisenä ajatuksena lienee ollut aloittaa Grynszpania vastaan näytösoikeudenkäynti, jossa hänen todistettaisiin toimineen maailmanlaajuisen juutalaissalaliiton toimeksiannosta. Adolf Hitlerin käskystä oikeudenkäynnistä luovuttiin, ja Grynszpan toimitettiin Sachsenhausenin keskitysleirille.
Pikkjärv (Tsolgo)
Vesistösuhteita
Pikkjärv kuuluu Võhandu jõen valuma-alueeseen, jossa sen lasku-uoma on Sandisuu peakraavin sivuhaara. Järveen laskee yksi erittäin lyhyt tulo-oja. Laskuoja lähtee järven eteläpäästä ja se yhtyy suoriksi kaivettuihin kuivatusojiin yhtyen lopulta Võhandu jõgeen parin kilometrin päässä järvestä. Võhandu jõgi laskee Kuumajärveen eli Peipsijärven keskiosaan. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen ja laskee lopuksi Suomenlahteen.
Kioski (levy-yhtiö)
Kioski on valokuvataiteilija Aki Roukalan perustama suomalainen levy-yhtiö. Sen tunnetuin artisti on Mirel Wagner, jonka albumi When the Cellar Children See the Light of Day nousi Suomen virallisen albumilistan ykköseksi elokuussa 2014. Helsinkiläinen progressiivista rockia soittava Kuha. on ollut Kioskin artisti vuodesta 2007.
Herschel Grynszpan
Viimeinen varma maininta Grynszpanista on syyskuulta 1942, jolloin hänet toimitettiin Sachsenhausenista Magdeburgin vankilaan. Tämän jälkeen hänen jälkensä katoavat, ja suurin osa tutkijoista arvelee hänen tulleen murhatuksi joko vuoden 1942 lopussa tai seuraavan vuoden alussa. Aikaisemmin on myös esitetty käsityksiä, joiden mukaan hän olisi selvinnyt hengissä holokaustista. Vuonna 1957 hän olisi saksalaisen Günter Plumin saamien tietojen mukaan elänyt väärällä nimellä Pariisissa.
1960 Saksan liittotasavallan hallitus julisti Grynszpanin virallisesti kuolleeksi. Hänen vanhempansa selvisivät holokaustista hengissä.
Teon tausta
Grynszpanin teolle on annettu useita selityksiä.
Yksinkertaisin selitys on, että vanhempiensa kohtalosta epätoivoinen Grynszpan astui sisään Saksan suurlähetystöön ja ampui ensimmäisen näkemänsä saksalaisen. Yleinen ajatus tähän saakka on ollut, että Grynszpan halusi ampua Saksan Pariisin suurlähettilään Johannes Welczekin, mutta erehtyi henkilöstä, koska hän ei tuntenut Welczekiä ulkonäöltä.
On kuitenkin esitetty, että Grynszpan tunsi vom Rathin ja ampui tämän tieten tahtoen. Kirjassaan Herschel Feibel Grynszpan (Psychosozial-Verlag, 2005) kirjailija Andreas Friedrich Bareiß on pyrkinyt selvittämään teon taustat osittain aikaisemmin tuntemattomien asiakirjojen avulla. Hänen mukaansa Grynszpan toimi Pariisissa miespuolisena prostituoituna, jonka palveluksia Ernst vom Rath oli ostanut. Hän oli luvannut Grynszpanille käyttää vaikutusvaltaansa ja auttaa tämän perhettä, jottei sitä karkotettaisi Saksasta. Kun perhe kuitenkin karkotettiin, Grynspan ampui lähetystöneuvoksen kostoksi. Vom Rathin homoseksuaalisuus oli tunnettu Saksan ulkoministeriössä. Bareißin mukaan Hitler kielsi oikeudenkäynnin Grynszpania vastaan juuri siksi, että oikeuskäsittely toisi vom Rathin homoseksuaalisuuden julkisuuteen.
Andreas Friedrich Bareißin tieteellisesti tunnustettu tutkimus on siis osoittanut, ettei Grynszpanin veriteko ollut poliittinen murha tai erehdys. Herschel Feibel Grynszpan ampui Ernst Eduard vom Rathin henkilökohtaisista motiiveista.
Mavia
Mavia (  , Māwiyya ; myös translitteroitu Mawiya) oli arabien soturikuningatar Syyriassa 300-luvun loppupuoliskolla. Hän johti joukkojaan kapinassa Rooman valtaa vastaan ratsastaen armeijansa kärjessä Foinikiaan ja Palestiinaan.
Brookfield Place
Brookfield Place (aiemmin World Financial Center) on New Yorkin Lower Manhattanilla, Hudson-joen rannalla sijaitseva rakennuskompleksi, joka koostuu neljästä toimistorakennuksesta. Brookfield Placen rakennukset sijaitsevat West Side Highwayn varrella vastapäätä World Trade Centerin aluetta. Rakennuskompleksin suunnittelijana toimi arkkitehti César Pelli. Rakennustyöt aloitettiin vuonna 1985 ja ne päättyivät 1988.
Mavia
Mavia syntyi 300-luvun puolivälissä Tanukh-heimoon ja meni naimisiin al-Ḥawarin, tanukhidien viimeisen kuninkaan, kanssa. Kun al-Ḥawari kuoli vuonna 375 jKr, Mavia otti johtajuuden itselleen.
Brookfield Place
Brookfield Placen omistajayrityksenä toimii Brookfield Properties lukuun ottamatta American Expressin omistamia toimitiloja. Kompleksissa toimivia yrityksiä ovat muun muassa Merrill Lynch, Nomura Group ja The Wall Street Journal.
Mavia
Mavian joukot taistelivat käyttäen sekä roomalaisia että arabilaisia sotatekniikoita. Heillä oli erittäin hyvin liikkuva ratsuväki ja he voittivat taisteluja helposti. Kun Mavian joukot olivat tuhonneet kaksi keisarin armeijaa, keisari pyysi Mavialta rauhaa. Mavia suostui rauhaan sillä ehdolla, että keisari nimittäisi hurskaudestaan tunnetun arabikristityn erakon Mooseksen piispaksi arabeille. Keisari suostui tähän ja rauhansopimus allekirjoitettiin Mavian ehtojen mukaisesti.
Brookfield Place
Osa silloisen World Financial Centerin rakennuksista, erityisesti Winter Garden Atrium, vaurioitui World Trade Centerin kaksoistornien romahduksessa syyskuun 11. päivän iskuissa.
Rakennuskompleksi sai nykyisen nimen vuonna 2014. pienoiskuva|250px|vasen|World Financial Center Battery Park Citystä nähtynä. pienoiskuva|250px|vasen|World Financial Center ja World Trade Centerin kaksoistornit vuonna 2000.
Reititin
Reitittimien toiminta
thumb|200px|[[Avaya core router]] Verrattaessa reitittimiä maantieverkkoon niiden tehtävä on sama kuin tienristeysten, eli mahdollistaa tarvittaessa liikenteen ohjaamisen johonkin toiseen suuntaan. Reitittimillä, kuten myös tienristeysten varrella olevilla opasteilla, välitettävää liikennettä voidaan myös ohjata kulkemaan määränpäätä kohti reittiä, jolla on suurempi välityskyky. Tässä analogiassa toisen yleisen tietoverkkoon liitettävän laitteen, kytkimen, tehtävä puolestaan on välittää liikennettä yhden tien varrella olevien asukkaiden kesken.
Jotta reitittimet pystyvät ohjaamaan välittämänsä tiedon kulkua niillä pitää olla tieto verkon topologiasta, jonka perusteella tehdään sopiva reititysvalinta. Reitittimet saavat topologiatietoa sekä reititysprotokollista että ihmisavusteisesti. Kun lähde- ja kohdeverkkojen välille on useita reittejä, reitittimen tehtävänä on valita paras reitti. Reittivalinta voi perustua reitin minimipituuteen, reitin nopeuteen, reiteille annettuihin prioriteetteihin ja niin edelleen. Reittivalinnan perusteita kutsutaan metriikaksi. Reitittimet toimivat OSI-mallin verkkokerroksella (kerros 3).
Yleinen esimerkki reitittimestä on kiinteistön ja DSL-palveluntarjoajan välissä oleva DSL-modeemi. Tällöin modeemin reitityksestä huolehtiva laitteisto tuntee sekä oman lähiverkkonsa että seuraavan hypyn Internetin suuntaan, eli palvelutarjoajan DSL-keskittimeen. Tällöin reitittimen saadessa datapaketin lähiverkosta se reitittää sen kohti ainoaa tuntemaansa toista reititintä.
Monimutkaisemmassa tapauksessa reitittimellä on useita liittymiä eri verkkoihin, joista on liittymiä toisiin verkkoihin. Tällöin kahden eri verkon osan välille voi muodostua useita mahdollisia reittejä joista reititin valitsee käytössään olevien tietojen ja sääntöjen perusteella sopivan. Monimutkaisissa tapauksissa reitittimet käyttävät usein reititysprotokollia, joiden avulla reitittimet vaihtavat itsenäisesti keskenään reititys- ja metriikkatietoja.
Historia
thumb|200px|Tavallinen kuluttaja- ja pienyrityskäyttöön tarkoitettu monitoimilaite, joka toimii muun muassa reitittimenä Alun perin reitittimet olivat yleiskäyttöisiä tietokoneita. Pelkästään reititykseen suunnitellut laitteet alkoivat yleistyä 1980-luvulla. Hieman myöhemmin protokollasodat päättyivät ja reitittyvän protokollan standardiksi valikoitui ainoastaan IP. Aiemmin reititintä valittaessa piti olla huolellinen, ollaanko liittymässä IPX, DECnet, OSI, AppleTalk, Banyan Vines, XNS tai johonkin muun laatuiseen verkkoon. Viime aikoina reitittimet ovat muuttuneet monitoimikoneiksi, jotka osaavat reitityksen ohella paljon muutakin. Monitoimireitittimien rinnalle ovat tulleet takaisin myös yleiskäyttöiset tietokoneet ohjelmistoreitittimineen.
Reitittimien käyttötapoja
Reitittimet eivät yleensä tee reitityksen ohella mitään muuta. Varsinaisten reitittimien ohella myös moneen pieniin yksityiskäyttöön tarkoitettuihin lähiverkkokytkimiin on nykyisin lisätty joitain reititysominaisuuksia. Näiden kytkimien oletetaan usein myös tukevan WLAN-yhteyksiä, VPN-tunneleita, DHCP-välitystä, NTP-ajanjakoa, SNMP-hallintaa ja esimerkiksi NAT-osoitteenmuutoksia. Muita reitittimiltä vaadittuja ominaisuuksia voivat käyttötarkoituksesta riippuen olla muun muassa VRRP-vikasietoisuus, IP-multicast eli monilähetys, kuormantasaus ja QoS-liikennepriorisointi. Vain harvoilla näistä lisäominaisuuksista on kuitenkaan mitään tekemistä varsinaisen reitityksen kanssa eikä niitä välttämättä tavata ollenkaan järeissä reitittimissä. Lisäominaisuuksilla pyritään parantamaan muun muassa verkon tietoturvaa, vikasietoisuutta, hallittavuutta ja suorituskykyä. Reitittimet voivat myös toimia palomuureina.
Reititys jakautuu kahteen päähaaraan, jonka määrittelee se, mihin verkkoihin reitittimellä on yhteys. Jos reitittimellä on useita liittymiä saman palveluntarjoajan verkkoon, reitittimen täytyy kyetä ainoastaan sisäiseen reititykseen (”interior routing”). Mikäli reititin on liitetty useiden palveluntarjoajien verkkoihin, reitittimen on kyettävä ulkoiseen reititykseen (”exterior routing”). Sisäinen reititys voidaan hoitaa manuaalisesti tai reititysprotokollilla, kuten OSPF, IS-IS tai RIP. Ulkoinen reititys tarvitsee toimiakseen BGP-protokollan.
Reitittimillä voidaan tehdä tietoliikenteelle temppuja. Esimerkiksi tietoliikenteen suunnasta tai kohteesta riippuen liikenne voidaan vaikkapa pakottaa kulkemaan jonkin erityisjärjestelyn läpi, joka voi olla mitä tahansa. Toinen reitityksellä tehtävä temppu on luoda anycast-osoitteita, jolloin liikenne ohjautuu lähinnä olevaan kohteeseen. Anycastin voi toteuttaa sekä sisäisessä että ulkoisessa reitityksessä.
Pieni Palolampi (Ähtäri)
Pieni Palolampi on Etelä-Pohjanmaalla Ähtärissä Mäkikylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 2,4 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 850 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Niemisjoen valuma-alueella (35.47), jonka Palojoen valuma-alueeseen (35.476) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 185,8 metriä mpy.
Kouvola (täsmennyssivu)
Kouvola voi tarkoittaa seuraavia:
Olav Sletto
Olav Sletto (1886 Hol, Norja – 1963 Geilo, Norja) oli norjalainen kirjailija ja kansanopistonjohtaja.
Sletton 42 teoksesta osa on romaanisarjoja, kuten Røgnaldin suvusta kertova viisiosainen sarja. Siinä on satiiria, mutta se on myös aateromaani. Toisen maailmansodan jälkeen hänet erotettiin kirjailijaliitosta miehityksen aikaisten toimiensa vuoksi.
Sletton tytär oli näyttelijä Eva Sletto.
Kiinan alueellinen hallinto
Kiinan alueellinen hallinto jakautuu noin viiteen tasoon keskushallinnon alapuolella. Nämä tasot ovat maakuntataso (省级), prefektuuritaso (地级), piirikuntataso (县级), kuntataso (乡级) ja kylätaso (村级). Alueilla on hallinnon lisäksi merkittävä kulttuurillinen rooli: ihmiset usein samastuvat kotimaakuntaansa, ja kullakin on omat stereotypiansa tai identiteettinsä.
(Artikkelissa esitetyt eri aluetyyppien lukumäärät Kiinan kansantasavallan osalta ovat osaksi 31. joulukuuta 2002. tilanteen mukaan. Lähteistetyt luvut on ajantasaistettu 2013 lopun tilanteeseen.)
Maakuntataso
Suurin osa näiden rajoista periytyy Ming-dynastian ajoilta, joskin Kiinan kansantasavalta on tehnyt niihin useita muutoksia. Tuoreimmat muutokset ovat Chongqingin ja Hainanin korottaminen maakunniksi ja Hongkongin ja Macaon liittäminen erityishallintoalueiksi.
Kiinan kansantasavalta
Kiinan kansantasavallassa on 22 maakuntaa (teoriassa Taiwan on 23. maakunta), neljä itsehallinnollista kuntaa, viisi autonomista aluetta ja kaksi erityishallintoaluetta. Vaikka nämä 33 (ynnä Taiwan) ovat keskushallinnon alaisuudessa, käytännössä maakunnilla on laajat valtuudet määrätä itse esimerkiksi talouteensa liittyvistä asioista.
Kiinan tasavalta
Kiinan tasavalta (Taiwan) hallitsee kokonaisuudessaan yhtä maakuntaa ja osia toisesta, minkä lisäksi sillä on kaksi itsehallinnollista kuntaa. Virallisesti tasavalta hallitsee kaikkia Kiinan maakuntia ja autonomisia alueita, mukaan lukien jopa Kansantasavallan itseensä liittämää Tiibetin autonomista aluetta.
Maakunnat:
Itsehallinnolliset kunnat:
Prefektuuritaso
thumb|300px|Kiinan aluejako prefektuuritasolla.
Kiinan kansantasavallassa on yhteensä 333 prefektuuritason aluetta (vuoden 2013 lopussa; Hongkong, Macao tai Taiwan eivät ole mukana jaottelussa):
Kiinan tasavallalla (Taiwan) ei ole prefektuuritason kaupunkeja, aliprefektuuritason kaupunkeja eikä autonomisia prefektuureja.
Piirikuntataso
thumb|300px|Kiinan aluejako piirikuntatasolla.
Piirikuntatason alueita Kiinan kansantasavallassa on yhteensä 2853 (vuoden 2013 lopussa; Hongkong, Macao tai Taiwan eivät ole mukana jaottelussa):
Honolulu Magazine
pienoiskuva|Honolulu Magazinen logo. Honolulu Magazine on Havaijin osavaltiossa, Yhdysvalloissa julkaistava aikakauslehti. Sanomalehteä alettiin julkaista vuonna 1888 nimellä Paradise of the Pacific. Vuonna 1966 sen nimi vaihdettiin Honolulu Magazineksi.
Kiinan alueellinen hallinto
Kuntataso
Piirikuntatasoa alempia määritettyjä hallintoalueita on Kiinan kansantasavallassa yhteensä 40 497 (vuoden 2013 lopussa; Hongkong, Macao tai Taiwan eivät ole mukana jaottelussa).
Kuntatason yksiköitä ovat:
Lisäksi piirikuntatason ja kuntatason välissä on seutukunta (县辖区). Niiden määrä on vähennetty koko ajan, ja vuoden 2013 lopussa on enää 2 seutukuntaa jäljellä. Tilastossa ne lasketaan kuntatason yksiköihin.
Kylätaso
Kuntatason yksikkö jakautuu edelleen kylätason yksikköihin. Kylätason yksiköillä ei ole niin paljon poliittisia merkityksiä. Kylätason yksiköitä ovat:
Kylätason yksiköt voivat edelleen jakautua alimpiin yksikköihin.
Luonnollinen kylä, joka esiintyy satunnaisesti ja luonnollisesti maaseudulla, ei ole varsinainen yksikkö hallinnollisessa jaossa. Se voisi olla hallinnollinen kylä tai kyläläisryhmä. Isossa luonnollisessa kylässä voisi olla muutama kyläläisryhmä taikka muutama hallinnollinen kylä.
Brummbär
'''Sd. Kfz. 166 Sturmpanzer IV' (Sturmgeschütz IV mit 15cm StuH 43'') oli saksalainen toisen maailmansodan aikainen Panzerkampfwagen IV:n alustalle rakennettu panssaroitu rynnäkköhaupitsi. Vaunu tunnetaan nykyisin parhaiten liittoutuneiden sille antamalla lempinimellä Brummbär. Saksalaiset eivät itse koskaan käyttäneet tätä nimeä, vaan vaunu tunnettiin nimellä Stupa (lyhenne sanasta Sturmpanzer).
Brummbäriä valmistettiin Panzer IV Ausf. F, Ausf. G ja Ausf. H:n alustoille huhtikuusta 1943 vuoden 1945 maaliskuuhun neljässä erässä yhteensä 306 kappaletta.
Juho Santanen
Juho Santanen (s. 2. toukokuuta 1985 Turku) on suomalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa II-divisioonassa Paimion Hakan riveissä.
Santanen on pelannut SM-liigassa Turun Palloseurassa kausina 2003–2007 pelaten samalla osan kautta myös Mestiksessä. Santanen oli TPS:n liigaringissä jo kaudella 2001–2002, mutta ei tuolloin pelannut vielä yhtään ottelua.
Koripallon Afrikan-mestaruuskilpailut 2015
Vuoden 2015 koripallon Afrikan-mestaruuskilpailut pelattiin Tunisiassa 19.-30. elokuuta. Kisojen lopputurnaukseen selviytyi 16 maata. Mestaruuden voitti historian ensimmäisen kerran Nigeria, joka voitti loppuottelussa Angolan pistein 74–65. Pronssiottelussa isäntämaa Tunisia voitti Senegalin. Turnauksen arvokkain pelaaja oli Nigerian Chamberlain Oguchi ja korikuningas Senegalin Gorgui Dieng.
Nigeria sai mestaruutensa myötä paikan Rion vuoden 2016 kesäolympialaisiin. Angola, Tunisia ja Senegal saivat jatkokarsintapaikat.
William R. Perl
William Raphael Perl (21. syyskuuta 1906 Praha, Itävalta-Unkari – 24. joulukuuta 1998 Washington D.C., Yhdysvallat) oli amerikkalainen sionisti ja Malmedyn verilöylyn pääkuulustelija.
Perl vietti suurimman osan lapsuudestaan ja nuoruudestaan Wienissä. Hän opiskeli lakia Wienin yliopistossa, jossa liittyi juutalaiseen veljeskuntaan. Hän osallistui aktiivisesti kasvavan sionistisen liikkeen toimintaan. Valmistuttuaan lakitieteen tohtoriksi ja kansainvälisen kaupan maisteriksi, hän toimi asianajajana Wienissä kunnes natsit kaappasivat vallan 1938 Itävallassa.
Natsit saapuvat Itävaltaan
Perl pyrki suojelemaan Itävallan juutalaisia natsien toimilta. Hän kokosi nuorista sionisteista ryhmän "Die Aktion", joka omistautui itsenäisen juutalaisvaltion perustamiselle. Die Aktion järjesti juutalaisryhmän siirron silloin Ison-Britannian hallitsemaan Palestiinaan. Muiden sionistien ja kreikkalaisten salakuljettajien avulla Perl organisoi useita samankaltaisia laittomia maastamuuttoja. Operaatiota häiritsivät Gestapon lisäksi myös laitonta maahanmuuttoa vastaan toimineet brittiläiset agentit. Tästä huolimatta Perl onnistui saamaan arviolta 40 000 ihmistä turvaan natsivainoilta.
Andrei Silnov
Andrei Silnov (s. 9. syyskuuta 1984) on venäläinen korkeushyppääjä, olympiavoittaja ja Euroopan-mestari. Hän on hypännyt ulkoradoilla 238 cm ja sisäradoilla 237 cm.
William R. Perl
Natsit saapuvat Itävaltaan
Perl meni naimisiin juutalaisuuteen kääntyneen wieniläisnaisen Lore Rolligin kanssa 1938. Avioliitto oli salainen, koska natsien rotulakien mukaan seka-avioliitot olivat kiellettyjä. Vuonna 1940 Perl siirtyi Yhdysvaltoihin järjestämään myös Loren muuttoa sinne. Tämä toive hautautui kun Saksa julisti sodan Yhdysvalloille. Sodan aikana Lore jäi kiinni autettuaan juutalaislapsia ja lähetettiin Ravensbrückin keskitysleirille.
Muutto Yhdysvaltoihin
Perl värväytyi Yhdysvaltojen armeijaan sotilastiedustelu-upseeriksi 1941. Hänet sijoitettiin Lontooseen, jossa hän työskenteli sattumoisin samojen agenttien kanssa, jotka olivat olleet hänen perässään muutamaa vuotta aiemmin. Kun Wien joutui Neuvostoliiton haltuun 1945 Perl riskeerasi oman vapautensa ja matkusti salaa kaupunkiin pelastamaan vaimoaan. Amerikkalaisia oli ehdottomasti kielletty liikkumasta venäläisten alueella. Lore oli selviytynyt Ravensbrückista.
Andrei Silnov
Vuonna 2005 Silnov voitti Venäjän alle 23-vuotiaiden hallimestaruuden tuloksella 224 cm, mutta jäi ulkoradoilla alle 23-vuotiaiden Venäjän mestaruuskisoissa kuudenneksi tuloksella 218 cm. Alle 23-vuotiaiden EM-kisoissa saman vuoden elokuussa Erfurtissa hän oli yhdeksäs tuloksella 223 cm.
William R. Perl
Sodan jälkeen
Sodan jälkeen luutnantti Perl toimi pääkuulustelijana SS-eversti Joachim Peiperin ja muiden SS-miesten Malmedyn verilöylyn oikeudenkäynnissä Dachaussa. Perlit asettuivat Yhdysvaltoihin pysyvästi kahden poikansa kanssa. Perl opiskeli psykologiaa Columbian yliopistossa ja palveli armeijan psykologina kunnes jäi eläkkeelle everstiluutnantin arvoisena 1966.
Andrei Silnov
Lopullisen läpimurtonsa kansainväliselle huipulle Silnov teki vuonna 2006. 7. tammikuuta hallikauden avauksessa Jekaterinburgin joulukisoissa hän ponnisti neljänneksi tuloksella 228 cm. Helmikuun alussa Saksan Arnstadtissa hän hyppäsi silloisen halliennätyksensä 235 cm. Venäjän hallimestaruuskilpailuissa hän sai pronssia. Kesäkuussa hän voitti Venäjän-mestaruuden sekä Eurooppa-cupin superliigan kisan Malagassa tuloksella 231 cm, ja 25. heinäkuuta Tukholman DN-gaalassa paransi ennätyksensä lukemiin 232 cm. Elokuussa Göteborgin EM-kisoissa hän voitti kultamitalin silloisella ennätystuloksellaan ja EM-kisaennätyksellä 236 cm. Hän paransi ennätyksensä 20. elokuuta Monacossa lukemiin 237. Hän sijoittui toiseksi sekä IAAF:n yleisurheilufinaalissa että maailmancupissa.
William R. Perl
Sodan jälkeen
1970-luvun alussa Perl protestoi Neuvostoliiton juutalaisvainoja vastaan. Perlin järjestämät mielenosoitukset saivat kansainvälistä julkisuutta. Koska osa mielenosoituksista järjestettiin Neuvostoliiton suurlähetystön edustalla, Perl pidätettiin ja tuomittiin oikeudessa 1976. Perl toimi kuolemaansa asti aktiivisena juutalaisten oikeuksien puolustajana. Hän kirjoitti myös juutalaisasiaa ajavia kirjoja.
Andrei Silnov
Vuonna 2007 Silnov sai pronssia Venäjän-mestaruuskilpailuissa ja sijoittui 11:nneksi Osakan MM-kilpailuissa 2007 tuloksella 221 cm. Hän hyppäsi seuraavana talvena Arnstadtissa halliennätyksensä 237 ja sijoittui kolmanneksi kotimaansa hallimestaruuskisoissa.
Kesällä 2008 Silnov voitti Euroopan cupin. Hän jäi Venäjän mestaruuskisoissa neljänneksi, eikä häntä valittu Pekingin olympialaisten kisajoukkueeseen. Vajaata viikkoa myöhemmin hän hyppäsi Lontoon Super GP-kisassa omaksi ennätyksekseen 238 cm ja myöhemmin Monacossa 233 cm. Tämän jälkeen Venäjän Olympiakomitea nosti hänet Pekingin kisajoukkueeseen Andrei Terešinin tilalle. Pekingissä hän voitti olympiakultaa. Hän hyppäsi jokaisesta korkeudesta ensimmäisellään yli, mukaan lukien voittokorkeus 236 cm, jonka hän ylitti ainoana kilpailijana. Varmistettuaan voittonsa hän yritti uudesta olympiaennätyksestä 242 cm. Kauden lopussa hän voitti IAAF:n yleisurheilufinaalin.
Silnov sai Venäjän hallimestaruuskilpailuissa pronssia 2011 ja hopeaa 2012. Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 hän sijoittui toiseksi tuloksella 233 cm. Hän sai hopeaa myös ulkoratojen Venäjän-mestaruuskilpailuissa. Lontoon olympialaisissa hän oli kahdestoista.
Huhtikuussa 2021 Urheilun kansainvälinen vetoomustuomioistuin CAS määräsi hänelle neljän vuoden kilpailukiellon alkaen 7.4.2021. Kaikki hänen 8.7.2013 jälkeen tekemänsä tulokset hylättiin. Myöhemmin kilpailukieltoa jatkettiin vielä yhdellä vuodella.
Juhana Cajanus
Juhana (Johan) Cajanus nuorempi (27. joulukuuta 1655 Paltamo – 27. kesäkuuta 1681 Turku) oli suomalainen professori ja ensimmäisiä suomenkielisiä virsirunoilijoita. Hän on kirjoittanut muun muassa virren Etkös ole, ihmisparka, aivan arka (nykyisin virsi 612), joka on väkevä runoelma katoavaisuudesta.
Juhana Cajanuksen vanhemmat olivat Paltamon kirkkoherra Juhana Cajanus vanhempi ja hänen toinen puolisonsa Anna Mathesius. Cajanus kävi Kajaanin ja Oulun pedagogioita sekä Uudenkaarlepyyn triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi Uppsalassa 1671. Hän valmistui Uppsalan yliopistosta filosofian maisteriksi vuonna 1679.
Cajanus nimitettiin 1680 ylimääräiseksi filosofian professoriksi Turun akatemiaan. Hän oli ehdolla käytännöllisen filosofian professorin virkaan Samuel Gyldenstolpen jälkeen mutta hänet sivuutettiin valinnassa Cartesiuksen filosofian kannattajana. Cajanus sai ylimääräisen filosofian professorin arvonimen mutta hän kuoli jo 27. kesäkuuta 1681, 25-vuotiaana, kesken lupaavan uran. Cajanuksen kerrotaan kirjoittaneen virren Etkö ole, ihmisparka omaksi lohdutuksekseen.
Faustin Soulouque
Faustin-Élie Soulouque, tai Faustin I, oli Haitin toisen keisarikunnan keisari, joka hallitsi vuosina 1849–1859. Ennen keisariuttaan hän toimi myös Haitin presidenttinä vuosina 1847–1849.
Tausta
Soulouque syntyi orjaksi Ranskan hallitsemalla Saint-Dominguen saarella vuonna 1782. Hänen äitinsä oli orja Marie-Catherine Soulouque, joka puolestaan oli vuonna 1744 syntynyt mandinkataustainen kreoli. Vuonna 1803 hän osallistui orjien vallankumoukseen, mikä johti Haitin vapautumiseen. Tämän jälkeen Soulouque jäi armeijan palvelukseen. Hänet pyrittiin nostamaan presidentiksi aluksi siksi, että hänen katsottiin olevan helposti johdateltavissa. . Syitä tähän kuvitelmaan olivat se, että Soulouque oli lukutaidoton ja luonteeltaan leppoisa.
Valtaannousu ja maastapako
Elokuussa 1849 Faustin julistautui Haitin keisariksi ja otti nimekseen Faustin I. Sama vuonna hän myös perusti ns. mustan aatelin Haitille. . Haitin vapaamuurareiden suurloosi lahjoitti Faustinille seremoniallisen miekan vuonna 1950.
Faustin I:n epäonnistunut yritys valloittaa Dominikaaninen tasavalta johti siihen, että kenraali Fabre Geffrardin johtama salaliitto pakotti keisarin luopumaan kruunusta.
Faustin pakeni perheineen maasta vallankaappauksen jälkeen tammikuussa 1859, ja suuntasivat Kingstoniin. Joidenkin lähteiden mukaan Faustin olisi kuollut Jamaikalla, mutta esimerkiksi haitilaisen historijoitsijan, Jacques Nicolas Légerin, mukaan on todennäköisempää, että Faustin ehti palata Haitille jossain vaiheessa ennen kuolemaansa.
Perhe ja perimys
Soulouque oli naimissa Adélina Lévêquen kanssa, josta tuli Soulouquen kruunajaisten yhteydessä Haitin keisarinna. Liitosta syntyi yksi tytär: Célita. Vuonna 1850 Faustin adoptoi virallisesti Adélinan aiemmasta liitosta syntyneen tyttären Oliven. Perhe harjoitti avoimesti sekaisin sekä roomalaiskatolilaisuutta sekä voodoota.
Keisarina Faustin päätti, että keisari saattoi adoptoida veljiensä miespuoleisia jälkeläisiä, tai näiden miespuoleisia jälkeläisiä, turvatakseen kruununperimyksen. Tämän jälkeen hän teki veljenpojastaan Mainville-Joseph Soulouquesta kruununperijänsä.
Perna
Perna on pehmeä, tummanpunainen, imukudoksesta koostuva elin lähes kaikilla selkärankaisilla. Ihmisellä se on pavun muotoinen, noin nyrkin kokoinen, väriltään ruskehtava ja sijaitsee vatsaontelon yläosassa vasemmalla puolella alimman kylkikaaren suojassa.
Rakenteeltaan perna on kuin suuri imusolmuke ja toimiikin pääasiassa veren suodattimena. Perna ei ole elintärkeä elin, mutta se osallistuu kehon immuunipuolustukseen.
Pernan rakenne
Pernaa ympäröi hauras sidekudoskotelo, ja lisäksi sidekudosta on myös sen sisällä. Pernan koveralla puolella on pernan portti, josta verisuonet kulkevat pernaan ja sieltä pois. Perna koostuu sekä valkoisesta että punaisesta ytimestä. Valkoinen ydin on tavallista imukudosta, jota on etenkin pernan valtimoiden ympärillä. Valkoista ydintä on myös erillisinä keräsinä. Punaista ydintä on puolestaan laskimoiden ympärillä, ja siinä on kaikkia veren soluja, mutta erityisen paljon siinä on makrofageja.
Pernan tehtävät
thumb|Lymfaattinen järjestelmä, jossa näkyy perna (spleen). Valkoisen ytimen keräset toimivat imusolujen muodostumispaikkana. Lisäksi valkoisessa ytimessä muodostuu vasta-aineita. Punainen ydin puolestaan suodattaa verta ja hajottaa veren vanhoja ja vaurioituneita punasoluja. Lisäksi noin puolet kehon monosyyteistä on varastoituneena punaiseen ytimeen. Perna myös varastoi verta ja kierrättää rautaa.
Perna ei ole aikuiselle elintärkeä elin, sillä jos se poistetaan, muut elimet ottavat sen tehtävät, ja joiltakin ihmisiltä perna puuttuu synnynnäisesti. Poistosta kuitenkin voi seurata suurempi alttius mikrobitartunnoille, koska pernassa tapahtuu paljon immuunipuolustusta.
Kehrääjämäiset
Kehrääjämäiset (Bombycoidea) on aitoperhosiin kuuluva perhosten yläheimo. Siihen kuuluu maailmassa noin 3500 lajia. Kehrääjämäiset-nimen ryhmä on saanut toukan tavasta kehrätä itselleen koteloa ympäröivä kotelokoppa vahvasta kuidusta, joskaan piirre ei ole perhosten keskuudessa ainutlaatuinen. Aikaisemmin ryhmään kuulunut karvakehrääjien eli lehtikehrääjien heimo (Lasiocampidae) on nykyisin erotettu omaksi yläheimokseen.
Piirteitä
Kehrääjämäisillä perhosilla on tukeva ja karvainen ruumis ja leveät siivet joita monet lajit pitävät lepotilassa kattolaskuisesti, mutta hieman levällään. Kooltaan lajit ovat vaihtelevat keskikokoisista erittäin suuriin ja yläheimoon lukeutuu maailman suurikokoisimpia perhosia. Keskeisinä yläheimoa yhdistävinä tuntomerkkeinä toimivat siipisuonituksen rakenne sekä koirasgenitaaleihin liittyvä lihaksisto. Myös täysikasvuisen toukan jaloissa on yhdistäviä tuntomerkkejä. Äänen tuottamiseen tarkoitettu tympanaalielin puuttuu, samoin puuttuvat päälean pistesilmät ja chaetosemat. Etu- ja takasiiven välillä on ampleksiforminen kytkentä eli takasiiven tyviosa on laajalti kosketuksessa etusiipeen. Poikkeuksen tekevät kiitäjät, joilla siivet kytkeytyvät toisiinsa frenulum-retinaculum-rakenteen avulla.
Perna
Pernaan liittyvät sairaudet
Pernan synnynnäistä tai myöhemmin leikkauksella aiheutettua puuttumista kutsutaan aspleniaksi. Pernan sairaalloista laajenemista taas kutsutaan splenomegaliaksi. Se on ominaista useille sairauksille ja se voi olla esimerkiksi malarian yksi oire. Suurentunut perna voi tuntua kylkikaarien alapuolella. Hepatosplenomegaliassa pernan lisäksi maksa on epätavallisen suuri.
Kehrääjämäiset
Piirteitä
Toukat ovat useimmissa heimoissa karvattomia, mutta heimoissa Eupterotidae, Lemoniidae sekä Mirinidae toukalla on karvapeite.
Osa lajeista on taloudellisesti merkittäviä. Esimerkiksi silkkiä saadaan erään kehrääjälajin, mulperiperhosen (Bombyx mori), koteloista.
Suomessa tavattavat heimot
Yläheimoa edustaa Suomessa neljä heimoa ja niistä on tavattu yhteensä 21 lajia.
Pihkova
Pihkova (, aikaisemmin Пльсковъ, Plskov; ) on Venäjän kaupunki, jossa on noin 200 000 asukasta. Pihkova sijaitsee 70 kilometriä itään Viron rajalta Velikajajoen varrella. Kaupunki on nykyisin Pihkovan alueen hallinnollinen keskus.
Historia
Kaupunki on Venäjän vanhimpia. Varhaisin kirjallinen maininta siitä on vuodelta 903. Pihkovasta tuli keskiajalla tärkeä sisämaan ja Itämeren rannikon hansakaupunkien välisen kaupan keskuksena. Krom-niminen kaupunkilinnoitus (kreml) rakennettiin Velikajajoen niemekkeelle.
Pihkova oli Novgorodin suojeluksessa 1000- ja 1100-luvuilla. Luostareita perustettiin Velikajajoen vasemmalle rannalle 1100-luvulta lähtien Zavelitšije-nimiseen esikaupunkiin. Vuonna 1240 Saksalainen ritarikunnan joukot valloittivat Pihkovan, mutta kärsivät tappion Aleksanteri Nevskin joukoille Peipsijärven jäällä vuonna 1242. Tämän jälkeen kaupungin väkiluku kasvoi 60 000 asukkaaseen.
Vuonna 1348 Pihkova saavutti täyden itsenäisyyden tasavaltana, mutta vuonna 1510 se liitettiin Moskovaan ja vuonna 1571 sen ryöstivät Iivana IV Julman joukot. Kaupunki selvisi Puolan Stefan Batoryn joukkojen piirityksestä vuonna 1581 ja Kustaa II Aadolfin joukkojen piirityksestä vuonna 1615.
1700-luvulta lähtien Pihkova taantui aina 1900-luvulle asti. Talouselämälle tärkeä rautatie kaupunkiin rakennettiin keisarin Pietari–Varsova-ratahankkeen osana vuonna 1859 Pietarista. Kaupungissa oli Venäjän armeijan päämaja vuosina 1915–1917, ja puna-armeija perustettiin siellä vuonna 1918. Nikolai II luopui kruunusta Pihkovassa vuonna 1917. Toisessa maailmansodassa kaupunki kärsi suuria tuhoja, mutta monet historialliset rakennukset säilyivät.
Kaupungissa on runsaasti linnoituksia, ja sen luostarit ovat hyvin kunnostettuja matkailunähtävyyksiä. Kremlissä sijaitseva Kolminaisuuden katedraali on peräisin 1600-luvulta.
Pihkovan kymmenistä kirkonkelloista on saanut nimensä Laila Hirvisaaren romaani Pihkovan kellot, jonka tapahtumat sijoittuvat Pihkovan lähelle.
Vana-Koiola järv
Maantietoa
Järvi on 550 metriä pitkä, 200 metriä leveä ja sen pinta-ala on 7,1 hehtaaria. Vana-Koilolan kylän haja-asutus on kerääntynyt järven ympärille alueen laajan peltoaukean keskelle. Põlvan ja Võrun välinen maantie risteää kylässä poikittaisen Tilsin ja Tsolgon välisen kylätien kanssa ja järvi jää heti risteyksen kaakkoispuolelle. Järvi on luodattu ja sen syvyydeksi on saatu 13,2 metriä. Järven keskisyvyys on 5,1 metriä ja se on saareton. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,00037 kuutiokilometriä eli 0,37 miljoonaa kuutiometriä. Järven rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä ja sen lähiympäristöön on rakennettu yli kymmenen taloa.
Pihkova
Kulttuurielämä
Pihkovassa on Puškinin akateeminen draamateatteri, sinfoniaorkesteri ja nukketeatteri. Siellä järjestetään vuosittain Puškin-juhlat. Venäjän kansallisrunoilijan Aleksandr Puškinin suku on kotoisin Pihkovasta, ja hän itse kirjoitti kaupungissa. Hänet on haudattu lähelle Pihkovaa Puškinskije Gory -nimiseen paikkaan.
Vana-Koiola järv
Luontoarvoja
Järven rannat ovat paikoin jyrkät, mutta myös matalat. Rantapohja on pääasiassa hiekkaa ja soraa, mutta kaakkoispäässä on mutapohja ja sen rannalla on suota. Vedenväri on kellertävän vihreä ja näkösyvyys on 0,9 metriä. Järven syvyydestä johtuen vesi on talvisin ja kesäisin lämpötilakerrostunutta. Veden happipitoisuus on talvisin ollut hyvä sekä päällysvedessä että alusvedessä, mutta kesäisin on alusvesi kärsinyt happivajauksesta. Vuonna 1961 tutkittiin järven vesikasvillisuutta, jolloin löydettiin vain yhdeksän eri kasvilajia. Sen sijaan planktonia on paljon ja järvestä on löytynyt Virossa harvinainen vesipunkkilaji. Järvestä saadaan hyvin kalaa. Yksilömäärältää yleisimmät lajit ovat lahna, särki, ahven ja kiiski. Yleisiä ovat myös hauki ja suutari. Järveen Tamulasta tuotu ja siihen istutettu kuha viihtyy järvessä hyvin.
Pihkova
Talous ja koulutus
Pihkovaan on sijoittunut osa Venäjän luoteisen Leningradin sotilaspiirin joukko-osastoista, muun muassa 76. maahanlasku divisioona. Nykypäivän Pihkova on tärkeä rautatieristeysasema ja kaupungissa on koneenrakennus- ja pellavantuotantoteollisuutta.
Vana-Koiola järv
Vesistösuhteita
Vana-Koiola järv kuuluu Kariojan valuma-alueeseen, jossa Karioja on Võhandu jõen sivu-uoma. Järveen laskee kaksi lyhyttä metsäojaa. Sen laskuoja alkaa järven lounaispäästä ja se virtaa kaakkoon päin suoraksi kaivettuna Vana-Kojola ojana laskien 2,7 kilometrin päässä Lauga järveen. Oja jatkaa samannimisenä 1,2 kilometriä kohti lounasta yhtyen Oleskin kulmakunnalla Kariojaan. Karioja puolesta yhtyy kuuden kilometrin päässä Võhandu jõgeen, joka laskee Kuumajärveen ja joka on Peipsijärven keskiosan nimi. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.
Pihkova
Ystävyyskaupungit
Pihkovalla on seuraavat ystävyyskaupungit:
Domeeni
Domeeni tarkoittaa seuraavia asioita:
Katso myös domain.
Lucas Lingman
Lucas Lingman (s. 25. tammikuuta 1998 Espoo) on suomalainen jalkapalloilija, joka on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Veikkausliigan HJK:ta, lainasopimuksella Allsvenskanissa pelaavasta Helsingborgs IF:stä.
Seurajoukkueura
Lingman pelasi nuorena Hongassa, josta siirtyi HJK:hon 13-vuotiaana. Lingman pelasi ensimmäisen miesten sarjaottelunsa 4. toukokuuta 2014, kun hänen edustamansa HJK:n reservijoukkue Klubi 04 voitti Kakkosen ottelussa KäPan vieraissa maalein 3–1. Veikkausliigakaudella 2015 Lingman teki ensiesiintymisensä 30. elokuuta 2015, kun HJK hävisi vieraissa Ilvekselle 0–1. Lingman solmi huhtikuussa 2016 vuoden 2018 loppuun saakka kestävän jatkosopimuksen HJK:n kanssa.
Ensimmäisinä kolmena vuotena Lingman pelasi niin HJK:n kuin reservijoukkue Klubi-04:n riveissä. Saadakseen enemmän pelikokemusta HJK lainasi Lingmanin tosieen Veikkausliigajoukkueeseen Rovaniemen Palloseuraan kahusiksi 2018 ja 2019. Kausi olikin RoPS:ssa menestyksellinen, sillä seura sijoittui Veikkausliigassa HJK:n voittaessa hopealle. Henkilökohtaisesti Lingman teki kautena viisi maalia ja antoi neljä maaliin johtanutta syöttöä. Kauden 2019 jälkeen Lingmanin ura RoPS:sa päättyi, ja hän palasi kasvattajaseuraansa HJK:hon kaudeksi 2020. Lingman voitti Veikkausliigan HJK:ssa kausilla 2020 ja 2021 ja pelasi myös HJK:n mukana Konferenssiliigan lohkovaiheessa 2021–2022.
Tammikuussa 2022 Lingman siirtyi HJK:sta Ruotsin Allsvenskaniin Helsingborgs IF:ään. HJK kertoi siirtokorvauksen olleen merkittävä. Allsvenskan-debyytin Lingman teki Hammarbytä vastaan 2. huhtikuuta 2022. Elokuun alussa 2022 Lingman palasi HJK:n riveihin loppukauden kestävällä lainasopimuksella. Hän oli avauskokoonpanossa kaikissa HJK:n Eurooppa-liigan lohkovaiheen otteluissa ja pääsi juhlimaan myös kolmatta peräkkäistä Veikkausliigan mestaruuttaan. Tammikuussa 2023 Lingmanin lainasopimusta jatkettiin kattamaan myös kauden 2023.
Maajoukkueura
Lingas on pelannut Suomen eri ikäkausimaajoukkueissa kaikkiaan 48 ottelua ja tehnyt niissä yhdeksän maalia. Ensimmäisen A-maajoukkuekutsunsa Lingman sai maaliskuussa 2022 maaotteluihin Islantia ja Slovakiaa vastaan. Maajoukkuedebyyttinsä Lingman teki Slovakiaa vastaan 29. maaliskuuta 2022.
Antoni Słonimski
Antoni Słonimski (1895 Varsova, Puola – 1976 Varsova, Puola) oli puolalainen kirjailija ja kriitikko. Hän työskenteli 1946–1948 Unescon kirjallisen osaston päällikkönä. Hän kirjoitti romantiikan perinteitä noudattaen yhteiskunnallisia runoja, näytelmiä ja satiirista ja yhteiskuntakriittistä proosaa. Hän oli naimisissa puolalaisen kuvataiteilijan Janina Konarskan kanssa vuodesta 1934 lähtien. thumb|left|upright|Antoni Słonimski ehkä noin 1975.
Makkaramadot
Fossiiliaineistojen perusteella makkaramadot olivat tärkeä petoeläinryhmä kambrikaudella.
Tulikurkkukolibri
Tulikurkkukolibri (Panterpe insignis) on kolibreihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Keski-Amerikasta.
Koko ja ulkonäkö
Tulikurkkukolibri voi kasvaa 11–12 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Tulikurkkukolibrin nokka on lyhyehkö ja suora. Linnun päälaki on väriltään kiiltävän sininen. Silmien takana on valkoinen täplä. Tulikurkkukolibrin kurkku kimaltaa oranssina ja punaisena, rinta on kiiltävän sininen ja vatsa metallinkiiltoisen vihreä. Selkä ja siivet ovat metallinkiiltoisen vihreät ja yläperä sekä pyrstö ovat siniset.
Levinneisyys ja elintavat
Tulikurkkukolibri elää Costa Ricassa ja Panamassa. Lajin elinympäristöä ovat vuoristojen ainavihannat kosteat metsät ja metsien reunamaat useimmiten yli 2 100 metrin korkeudessa. Linnun ravintoa ovat muun muassa ananaskasvien ja kanervakasvien mesi sekä hyönteiset. Tulikurkkukolibrit puolustavat ravinnonhankinta-alueitaan usein aggressiivisesti.
Outrage Games
Outrage Games (entinen Outrage Entertainment) on yhdysvaltalainen pelitalo, joka muodostui Parallax Softwaren jakaantuessa kahtia. Outrage Gamesin pääkonttori sijaitsee Ann Arborissa, Michiganissa. Outrage Games on julkaissut kolme peliä, joista viimeisin on peruttu: Descent 3, Alter Echo, ja Rubu Tribes.
Cedric Smith
Cedric Smith (s. 1943, Bournemouth, Englanti) on englantilais-kanadalainen näyttelijä, joka tunnetaan televisiosarjasta Tie Avonleaan. Sarjan aikana hänet palkittiin Gemini-palkinnolla vuonna 1993. Lisäksi Smith muistetaan animaatiosarjasta X-Men Professori X:n äänenä 1990-luvulla.
Smith syntyi Englannissa, mutta muutti jo 10-vuotiaana Kanadaan, jossa hän jätti high schoolin kesken pyrkiessään laulajaksi.
Kalle Vasse
Kalle Vasse (s. 31. elokuuta 1980 Espoo) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä.
Luettelo Marvel Cinematic Universen elokuvista
Kevin Feige on ollut tuottamassa kaikkia Marvel Cinematic Universen elokuvia. Hänen lisäkseen Avi Arad oli mukana tuottamassa kahta ensimmäistä elokuvaa, Gale Anne Hurd The Incredible Hulkia, Amy Pascal Spider-Man -elokuvia, Stephen Broussard Ant-Man and the Waspia ja Ant-Man and the Wasp: Quantumaniaa, Jonathan Schwartz Shang-Chi and the Legend of the Ten Ringsiä, Nate Moore Eternalsia, Black Panther: Wakanda Foreveria ja Captain America: Brave New Worldiä, Brad Winderbaum Thor: Love and Thunderia, Ryan Reynolds ja Shawn Levy Deadpool 3:ta, ja Eric Hauserman Carroll Bladea. Elokuvien tekoon on osallistunut lukuisia ohjaajia ja käsikirjoittajia, ja monet näyttelijöistä esiintyvät useissa elokuvissa.
Ensimmäisen vaiheen ja koko MCU:n ensimmäinen elokuva oli Iron Man (2008), jonka levityksestä vastasi Paramount Pictures. Paramountin levittämiä elokuvia olivat myös Iron Man 2 (2010), Thor (2011) ja Captain America: The First Avenger (2011), kun taas Universal Pictures vastasi The Incredible Hulkin (2008) levityksestä. Walt Disney Studios Motion Pictures alkoi toimia elokuvien levittäjänä alkaen vuoden 2012 crossover-elokuvasta The Avengers, johon elokuvien ensimmäinen vaihe huipentui. Toiseen vaiheeseen kuuluvat Iron Man 3 (2013), Thor: The Dark World (2013), Captain America: The Return of the First Avenger (2014), Guardians of the Galaxy (2014), Avengers: Age of Ultron (2015) ja Ant-Man (2015).
Kolmas vaihe alkoi elokuvalla Captain America: Civil War (2016) ja siihen kuuluvat myös Doctor Strange (2016), Guardians of the Galaxy Vol. 2 (2017), Spider-Man: Homecoming (2017), Thor: Ragnarök (2017), Black Panther (2018), Avengers: Infinity War (2018), Ant-Man and the Wasp (2018), Captain Marvel (2019), Avengers: Endgame (2019) ja Spider-Man: Far From Home (2019). Kolmen ensimmäisen vaiheen elokuvat tunnetaan kollektiivisesti ”Ikuisuus-saagana”. Spider-Man -elokuvien omistus- ja jakeluoikeudet sekä lopullinen luova hallinta kuuluvat Sony Picturesille.
Viides vaihe alkoi elokuvalla Ant-Man and the Wasp: Quantumania (2023) ja siihen kuuluvat myös Guardians of the Galaxy Vol. 3 (2023), The Marvels (2023), Deadpool 3 (2024), Captain America: Brave New World (2024), Thunderbolts (2024) ja Blade (2025). Vaiheeseen kuuluvat myös Disney+-palvelussa julkaistavat viisi uutta televisiosarjaa sekä kaksi vanhojen sarjojen uutta tuotantokautta.
Kalle Vasse
Vasse toimi vuosina 2018-2021 Käpylän Pallon edustusjoukkueen päävalmentajana.
Luettelo Marvel Cinematic Universen elokuvista
Kuudes vaihe tulee alkamaan elokuvalla Fantastic Four (2025). Ja siihen tulevat kuulumaan myös Avengers: The Kang Dynasty (2026) ja Avengers: Secret Wars (2027). Neljäs, viides ja kuudes vaihe tunnetaan kollektiivisesti ”Multiversumi-saagana”.
Kalle Vasse
2021 Vasse siirtyi PPJ:in päävalmentajaksi.
Luettelo Marvel Cinematic Universen elokuvista
Ikuisuus-saaga
Ikuisuus-saaga on kollektiivinen nimitys kaikille ensimmäisen, toisen ja kolmannen vaiheen elokuville.
Multiversumi-saaga
Multiversumi-saaga on kollektiivinen nimitys neljännelle, viidennelle ja kuudennelle vaiheelle. Siihen sisältyy lukuisia sarjoja sekä kaksi spesiaalia, jotka julkaistiin Disney+:aan.
Vakionäyttelijät ja -hahmot
<blockquote class="toccolours" style="text-align:justify; width:95%; float:center; padding: 5px 5px 5px 5px; display:table;"> Lyhenteiden merkitykset
Tulevaisuus
Marvel Studios on suunnitellut elokuvia vuodelle 2032 asti. Disney on myös asettanut seitsemän nimeämättömän Marvel Studiosin elokuvan ensi-illoiksi 13. helmikuuta 2026, 24. heinäkuuta 2026 ja 6. marraskuuta 2026.
Armor Wars
Joulukuussa 2020 Disneyn Investor Day -tapahtumassa paljastettiin, että James Rhodesiin / Sotakoneeseen keskittyvä Disney+-sarja on kehitteillä ja Don Cheadle palaa hahmon näyttelijäksi. Elokuussa 2021 Yassir Lester palkattiin sarjan pääkäsikirjoittajaksi. Syyskuussa 2022 Marvel Studios päätti muuttaa projektin sarjasta elokuvaksi, Cheadlen ollessa yhä kiinnitettynä pääosaan ja Lesterin ollessa yhä kiinnitettynä käsikirjoittajaksi.
Armor Warsin tapahtumat tulevat sijoittumaan Disney+-sarjan Secret Invasion (2023) tapahtumien jälkeen. Walton Goggins palaa Sonny Burchin rooliin elokuvasta Ant-Man and the Wasp.