cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Edvard Isto
Elämä
pienoiskuva|vasen|Iston tunnetuin teos, Hyökkäys, 1899 (öljy kankaalle). pienoiskuva|[[Pierre Puvis de Chavannes, Ilmapallo, 1870 (öljy kankaalle, 138,5 x 86 cm, Musée d’Orsay).]] pienoiskuva|Pierre Puvis de Chavannes, Kirjekyyhkynen, 1871 (136,7 × 86,5 cm, Musée d’Orsay). Eetu Isto syntyi yhdeksänlapsiseen perheeseen Alavojakkalan kylässä silloisessa Alatornion kunnassa. Hänen vanhempansa Jaakob ja Kaisa Liisa Isto olivat maanviljelijöitä. Eetu oli perheen nuorin lapsi ja ainoa, joka kävi kansakoulun. Koulu sijaitsi Yliraumon kylässä noin kuuden kilometrin päässä Alavojakkalasta. Hänen koulunkäyntinsä loppui kansakouluun, ainakin osittain sen vuoksi, että lähin oppikoulu sijaitsi Oulussa asti. Kansakoulun jälkeen Isto jäi kotiin auttamaan isäänsä tilanpidossa. Täytettyään 18 vuotta hän lähti maalarioppilaaksi Ruotsin puolelle Matarenkiin, jossa hän työskenteli viitisen vuotta serkkunsa yrityksessä.
Isto muutti Helsinkiin vuonna 1888. Jo samana vuonna hän opiskeli Taideteollisuuden keskuskoulussa, ilmeisesti kuitenkin vasta valmistavalla osastolla, koska ei ollut käynyt oppikoulua. Hän elätti itsensä maalarin ja koristemaalarin töillä. Hän teki töitä muun muassa arkkitehti Karl August Wredelle ja myöhemmin rakennusyrittäjä Salomo Wuoriolle. Vuoden tauon jälkeen Isto aloitti opintonsa uudelleen. Hän opiskeli nyt Taideteollisuuden keskuskoulun ylemmällä osastolla ammattimaalariksi. Opintoihin kuului tyylioppia, koristemaalausta, ornamenttimaalausta ja myös esimerkiksi elävän mallin piirustusta. Isto opiskeli mahdollisesti myös Taideyhdistyksen piirustuskoulun iltalinjalla. Päivätyönsä ohella hän oli alkanut myös maalata tauluja.
Isto haki ja sai Suomen Teollisuushallitukselta matkarahaa, jonka turvin hän matkusti lokakuussa 1895 Berliiniin, missä hän opiskeli Berliinin taideakatemiassa. Vaikka hän opiskelun ohella joutuikin tekemään myös tavallisia maalarin töitä, Berliinissä hän sai yhä enemmän aikaa maalata taulujaan. Hän maalasi erityisesti muotokuvia.
Berliinissä Isto maalasi tunnetuimman teoksensa, Hyökkäyksen, jossa kuvataan Venäjän kaksipäinen kotka ahdistamassa Suomi-neitoa. Maalaus valmistui 1899 eli samana vuonna, jolloin tsaari Nikolai II antoi Helmikuun manifestina tunnetun julistuksensa. Maalauksen innoittajana sanotaan toimineen ranskalaisen maalari Pierre Puvis de Chavannesin Saksan–Ranskan sodasta kertovat sommitelmat Ilmapallo ja Kirjekyyhkynen, joista tuli Ranskassa hyvin suosittuja. Kesäksi Isto matkusti Helsinkiin. Siellä hän esitteli tauluaan Kaivopuistossa sijainneessa huvilassa. On myös mahdollista, että taulu viimeisteltiin vasta Helsingissä. Taulun nimeä, Hyökkäys, ehdotti Iston ystävän Benjamin Ajon vaimo Emmi. Hyökkäys levisi painokuvina kaikkialle Suomeen. Isto teetti kuvia sekä Suomessa että Saksassa tuhansia kappaleita. Varsinaisesta teoksesta myytiin 300 kappaletta 20 markan osakkeita, joiden kesken itse taulun omistus arvottiin. Taulun omisti pitkään ruotsalainen liikemies Otto Nordberg, jolta sen osti myöhemmin kunnallisneuvos Niilo Helander. Helanderin kuoltua maalaus lahjoitettiin Suomen kansallismuseoon.
Luettelo Andromedan tähdistön tähdistä
Luettelo Andromedan tähtikuvion tähdistä:
Edvard Isto
Elämä
Isto matkusti 1899 takaisin Berliiniin ja vietti siellä vielä pari vuotta maalaten muutamia Raamattu-aiheisia tauluja. Kesällä 1901 hän palasi Suomeen ja Alatorniolle. Alatorniolla hän asui kirkkoherra Johannes Granön vieraana Parasniemen pappilassa. Kotimaassaan Isto ryhtyi maalaamaan lähinnä Tornion, Kemin ja Oulun kaupunkien silmäätekevien muotokuvia. Hän maalasi muotokuvia muun muassa kirkkoherra Granöstä, Oulun lyseon rehtorista Mauno Rosendalista ja kokkolalaisesta tehtailijasta Tuomas Friisistä. Keskeneräiseksi ilman viimeistelyä ja signeerausta jäi poliittinen maalaus Väärä vala, joka esitti Nikolai II:n näköistä miestä vannomassa väärää valaa sormet Raamatulla ja vieressään Suomea kuvaava nainen.
Luettelo Andromedan tähdistön tähdistä
Taulukon sarakkeissa käytetyt lyhenteet:
Edvard Isto
Elämä
Kirkkoherra Granö lähti keväällä 1902 Siperiaan, jossa hän toimi Siperiaan suomalaisten karkotettujen ja siirtolaisten pappina. Granö ehdotti Istolle aromaisemien maalaamista. Matka toteutui vasta kesällä 1905, kun Isto yhdessä Johannes Granön poikien Johannes Gabrielin ja Paavo Granön kanssa matkusti pastorin asuinpaikkaan Omskiin. Hän vieraili myös Siperian suomalaisten Helsinki-nimisessä kylässä 120 km Omskista itään. Isto sairastui Siperian matkallaan lavantautiin. Syksyllä 1905 hän palasi Suomeen ja pian paluunsa jälkeen kuoli keuhkokuumeeseen alle 40-vuotiaana.
Fluometuroni
Fluometuroni (C10H11N2OF3) on ureajohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää maataloudessa herbisidinä.
Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa fluometuroni on väritöntä tai valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee veteen vain hyvin niukasti, mutta liukenee useisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, isopropanoliin, asetoniin, dimetyyliformamidiin, dikloorimetaaniin ja tolueeniin. Yhdiste estää kasvien fotosynteesiä, erityisesti fotosynteesin elektroninsiirtoketjua, sekä karotenoidien biosynteesiin tarvittavia fytoeenidesaturaasientsyymejä. Aine imeytyy kasveihin juurien ja lehtien välityksellä. Nisäkkäille fluometuroni ei ole erityisen myrkyllistä, mutta ärsyttää silmiä, hengitysteitä ja ihoa sekä voi aiheuttaa allergisen reaktion.
Valmistus ja käyttö
Fluometuronia voidaan valmistaa m-trifluorimetyylifenyyli-sisosyanaatin ja dimetyyliamiinin välisellä reaktiolla tai m-aminobentsotrifluoridin ja dimetyylikarbomoyylikloridin välisellä reaktiolla.
Fluometuronia voidaan käyttää selektiivisenä rikkaruohomyrkkynä muun muassa puuvilla-, sokeriruoko- ja soijapapuviljelmillä. Yhdistettä käytetään joko liuoksena tai pulverina.
Koskibarbit
Koskibarbit (Psilorhynchidae) on karppikaloihin kuuluva eteläaasialainen makean veden kalaheimo. Siihen kuuluu vain yksi suku Psilorhynchus ja siinä on noin 30 lajia.
Ulkonäkö ja koko
Koskibarbit ovat pieniä sukkulamaisia kaloja, suurimmillaankin noin kahdeksan senttimetrin pituisia. Suu on pieni ja leukojen reunat ovat terävät. Pyrstöevä on selkeästi haarautunut. Kuonossa ei ole viiksisäikeitä. Kylkiviiva on täydellinen ja uimarakko surkastunut.
Levinneisyys
Koskibarbilajien levinneisyys ulottuu Intiasta Nepaliin ja Myanmariin. Ne elävät vuoristojen nopeasti virtaavissa puroissa ja joissa. Heimon lajeja ovat muun muassa koskibarbi (Psilorhynchus homaloptera), kirjokoskibarbi (P. gracilis), marmorikoskibarbi (P. balitora) ja nuolikoskibarbi (P. sucatio).
Nobina (Suomi)
pienoiskuva|Nobina 845 VDL-Citea LLE-120 Rautatientorilla linjalla 55 pienoiskuva|Nobina 945 [[Volvo 8900|Volvo 8900LE B8RLE ]]
Historia
Vuonna 1926 liikenne alkoi Muuralaan, Espoon keskuksen lähelle. Samoihin aikoihin liikenne alkoi myös Soukkaan, Kivenlahteen ja Kauklahteen. Varatuomari Kauko Sällälä perusti vuonna 1954 Espoon Auto Oy:n, joka ajoi vihreillä busseilla Espoon sisäisiä linjoja ja seutulinjoja Helsinkiin. Espoon Auto toimi Sällälän perheyhtiönä vuodesta 1966. Vuonna 1980 Sällälä myi Espoon Auton liikemies Tarmo Laineelle. Laine puolestaan myi Espoon Auton ja kuusi muuta omistamaansa linja-autoyhtiötä porilaiselle Antti Taipaleelle ja tamperelaiselle Jorma Kulmalalle elokuussa 1985. Kaupan arvo oli liki 100 miljoonaa markkaa ja kyseessä oli siihen saakka suurin linja-autoalan yrityskauppa Suomessa. Espoon kaupunki osti Espoon Auton Taipaleelta ja Kulmalalta vuonna 1989.
Ruotsalainen emoyhtiö perustettiin vuonna 1990 nimellä Swebus, kun SJ Buss ja GDG yhdistettiin ja ne muodostivat Ruotsin suurimman linja-autoyhtiön. Vuonna 1994 Swebus Ab:lla oli palveluksessaan 4 900 työntekijää ja sen omistuksessa oli 2 700 linja-autoa.
Helsingin seudun linja-autoliikenteen kilpailuttamiseen valmistautuminen 1990-luvun puolivälissä toi ulkomaalaiset omistajat pääkaupunkiseudulle. Ruotsalainen Swebus tuli Suomeen ostamalla ensin maaliskuussa 1994 Hannu Tehirannan omistaman HPT-TransBus Oy:n (tunnettu paremmin nimellä TransBus) ja vuotta myöhemmin Espoon kaupungin omistaman Espoon Auton. Swebusilla oli Suomessa kaksi aputoiminimeä, TransBus ja Espoon Auto. Skotlantilainen Stagecoach osti Swebusin vuonna 1996. TransBus ja Espoon Auto säilyivät vielä aputoiminiminä, mutta vuonna 1998 nimeksi tuli Stagecoach Finland ja konsernin väritys otettiin Suomessa käyttöön. Espoon Auto- ja TransBus-nimet katosivat kokonaan.
Stagecoach lopetti toimintansa Pohjoismaissa vuonna 1999, jolloin yritys myi Pohjoismaiden liiketoiminnan. Tällöin syntyi Concordia Bus, kun uusi omistaja, norjalainen Schøyen Gruppen AS yhdisti Swebusin ja Stagecoach Finlandin liiketoiminnot. Suomen tytäryhtiön nimeksi tuli Concordia Bus Finland. Omistaja ajautui kuitenkin 2004 taloudellisiin vaikeuksiin, ja liiketoiminta päätyi vuonna 2005 kansainvälisille pääomasijoittajille.
Vuonna 2005 Concordia Bus voitti YTV:n järjestämän tarjouskilpailun uuden Jokeri-linjan liikennöinnistä ja ilmoitti hankkivansa sitä varten 29 matalalattiaista ja vähäpäästöistä kaupunkibussia. Tarjouskilpailussa oli mukana kaikkiaan viisi yritystä. Liikenne Jokeri-linjalla käynnistyi 13. elokuuta 2006.
Vuonna 2009 suunniteltiin Concordia Busin listaamista Tukholman pörssiin. Siellä oli kuitenkin jo listattuna Concordia Maritime, joten yrityksen oli vaihdettava nimeä. Uudeksi nimeksi tuli Nobina, joka otettiin käyttöön 1.12.2009. Suomen tytäryhtiön nimeksi tuli Nobina Finland Oy Ab. Nimenvaihdoksen aikaan yhtiöllä oli 420 linja-autoa.
Varikot
Nobinalla on varikot Espoon Klovissa, Vantaan Rajatorpassa (Nobina Finland West), Helsingin Roihupellossa (Nobina Finland South) sekä Turun Pahaniemessä. Southin alaisuudessa on myös kaksi kylmävarikkoa. Toinen Helsingin Kivikossa ja toinen Vantaan Hakkilassa. Lisäksi Nobinalla on erillinen korjaamo Espoon Koskelossa.
Nobinalla on aikojen saatossa ollut useampia ns. kylmävarikoita, joissa ei ole ollut henkilökuntaa päivystämässä. Niitä on ollut muun muassa Espoon Hannuksenpellossa ja Helsingin Hakuninmaalla A-katsastusasemien yhteydessä ja Espoon Kiviruukin teollisuusalueella.
Bussilinjat Suomessa
Nobina Finland hoitaa elokuusta 2023 alkaen seuraavia HSL:n linjoja:
Turun seudulla Nobina Finland hoitaa linjoja 6, 7, 7A, 31, 32, 42, 92 ja 93.
Bussityypit
Nobinalla on käytössään useita eri merkkisiä busseja. Nobina oli ensimmäinen liikennöitsijä, joka hankki suuren määrän VDL Citea -busseja Helsingin seudulle ja syksyllä 2015 Nobina hankki suuren määrän Mercedes-Benz Citaroita, joita muilla ei käytännössä ole ollut. Syksyllä 2021 Nobina hankki 118 kiinalaista BYD -sähköbussia ja tuli suurimmaksi sähköbusseilla liikennöiväksi yritykseksi Suomessa.
Joulukuussa 2009 otettiin käyttöön uusi väritys, paksu vaaleanvihreä raita keskellä, joka tuli käyttöön uusissa busseissa vasta vuoden 2010 lopussa. Se vastasi Nobinan vihreää väritystä. Ne jäivät myös viimeisiksi uusiksi busseiksi konsernivärityksessä, sillä syksyllä 2011 HSL alkoi vaatia omaa tilaajaväritystä uusiin busseihin. Joulukuusta 2009 lähtien muutamien käytössä olleiden bussien väritys muutettiin teippaamalla bussin alaosassa olleen oranssi-sinisen raidan (Concordian väritys) tilalle vaaleanvihreä raita. Elokuussa 2022 oli enää käytössä joko HSL:n sinivalkoisessa tilaajavärissä tai Fölin keltavalkoisessa tilaajavärissä olleita autoja.
Mercedes-Benz O530 / Mercedes-Benz Citaro C2 LE MÜ: 951-980, 984-990, 1000-1039, 1051-1057
Mercedes-Benz O530 / Mercedes-Benz Citaro C2 LE Ü: 981-983
Scania K250 / Omniexpress 320LE: 918–922, 928–937
Scania K280 / Omniexpress 320LE: 998, 999
Scania K320 / Citywide LE: 923–927
Scania K320 / Citywide LE Suburban: 1065-1073, 1088-1090, 1103-1118, 1122-1124, 1127-1166, 1185-1207
Volvo B8RLE / 8900LE: 910–916, 942–945
Volvo B7RLE / 8900LE: 892
Volvo B12BLE / 8500LE: 767, 770
VDL Citea LLE: 1042-1050, 1074-1087, 1091-1101, 1167-1180, 1208-1218
Iveco Crossway LE: 946-950, 1058-1061
BYD K9UB: 1219-1238, 1292-1294, 1553, 1554
BYD K9UE: 1284-1291
BYD K11U: 1239-1282
BYD B13: 1338-1349, 1378-1422
BYD B15: 1283, 1296-1337, 1350-1377, 1423-1437
Botby grundskola
thumb|Botby grundskola elokuussa 2018. Koulurakennus on huputettu peruskorjauksen takia. Botby grundskola on ruotsinkielinen vuosiluokkien 1–9 peruskoulu, joka sijaitsee Helsingissä Vartiokylän kaupunginosassa. Koulun rehtorina toimii Janika Wagner ja siellä on noin 500 oppilasta.
Historia ja edeltäjät
Vuonna 1973 muodostettiin Östra svenska läröverket yhdistämällä kaksi vanhaa ruotsinkielistä yksityistä oppikoulua: Brändö svenska samskolan (per. 1920) ja Botby svenska samskolan (per. 1879 nimellä Privata svenska fruntimmersskolan i Helsingfors, Vartiokylässä vuodesta 1963). Lukioluokat jäivät ensin mainitun tiloihin Kulosaareen (nyk. Brändö gymnasium) ja keskikoululuokat viimeksi mainitun 1966 valmistuneeseen rakennukseen Vartiokylään (Botby högstadieskola). Koulu kunnallistettiin peruskoulu-uudistuksen yhteydessä syksyllä 1977 ja jaettiin erillisiksi lukioksi ja yläasteeksi. 1.8.2011 Botby högstadieskola yhdistettiin sen vieressä toimineen ala-asteen Blomängens lågstadieskolan kanssa Botby grundskolaksi.
Paul I
Paul I (, 14. joulukuuta 1901 – 6. maaliskuuta 1964) oli Kreikan kuningas, joka hallitsi Kreikkaa 1. huhtikuuta 1947 – 6. maaliskuuta 1964.
Elämä
Vuodet 1917–1920 Paul eli isänsä Konstantin I:n kanssa maanpaossa. Paul oli koulutukseltaan laivaston upseeri. Vuodet 1923–1935 ja 1941–1946 hän oli maanpaossa veljensä Yrjö II:n kanssa. Toisen maailmansodan ajan hän oli Kreikan pakolaishallituksen mukana Lontoossa ja Kairossa. Kairosta hän lähetti viestejä kreikkalaisille. Hän palasi Kreikkaan 1946 ja nousi valtaan 1947 veljensä Yrjö II:n kuoleman jälkeen, kommunistien ja monarkistien sisällissodan aikana.
9. tammikuuta 1938 hän nai Hannoverin pronsessa Frederikan Heidän kolme lastaan ovat:
Aféntis Christós
Aféntis Christós (myös Aféndis Hristós) on vuori Lasíthi- eli Diktivuorilla Kreetan saarella Kreikassa. Sen korkeus on 2 141 metriä ja prominenssi 349 metriä.
thumb|left|240px|Kappeli vuoren huipulla. Aféntis Christós sijaitsee Kreetan itäosassa Iraklionin ja Lasíthin alueyksiköiden rajalla. Se on Lasíthivuoriston toiseksi korkein huippu Díktivuoren Psathín huipun jälkeen. Vuoren huipulla on Kristuksen kirkastumiselle (Metamórfosi tou Sotíros) omistettu kappeli.
Vuorelle pääsee Euroopan kauko­vaellus­reittiä numero 4 Lasíthin ylätasangolta läheiselle Díkti-vuorelle, josta edelleen Aféntis Christókselle. Matka vuorelle on hyvin pitkä, vaikea ja vaarallinen. Paras aika kiivetä Aféntis Christókselle on säästä riippuen yleensä helmikuusta maaliskuuhun.
Keke Rosberg formula rock
Keke Rosberg formula rock on Matti Pellonpään ja ystävien esittämä musiikkikappale, joka julkaistiin Pellonpään julkaisemalla lastenmusiikkia sisältävällä albumilla Jurtzantaa! vuonna 1985. Kappaleen sävellyksen ja sanoituksen on tehnyt Juice Leskinen.
Kappaleesta tehtiin musiikkivideo, joka on esitetty Yleisradion Hittimittari-ohjelmassa. Poko Rekordsin vuonna 2005 julkaistulla Lastenkamari rokkaa! -kokoelmalevylle kappaleesta tehtiin uusi versio, jonka nimi on ”Nico Rosberg formula rock”.
Petria Thomas
Petria Ann Thomas on entinen australialainen uimari ja olympiavoittaja. Thomas voitti Ateenan kesäolympialaisista 2004 kolme kultaa; 100 metrin perhosuinnista ja 4 × 100 metrin vapaa- ja sekauintiviesteistä. Samoissa kilpailuissa hän voitti vielä hopeaa 200 metrin perhosuinnissa. Aiemmalla urallaan Thomas oli jo voittanut kolme hopeaa ja pronssin olympialaisista, Atlantassa 1996 hopeaa 200 metrin perhosuinnissa ja Sydneyssä 2000 hopeat 4 × 100 metrin sekauintiviestistä ja 4 × 200 metrin vapaauintiviestistä sekä pronssia 200 metrin perhosuinnista.
Uransa aikana Thomas voitti kolme MM-kultaa pitkiltä radoilta ja yhden lyhyeltä radalta. Lisäksi hän saavutti MM-kilpailuista yhteensä kahdeksan hopeaa ja neljä pronssia. Lisäksi hän voitti Kansainyhteisön kisoista yhteensä yhdeksän kultaa, kaksi hopeaa ja pronssin. Thomas lopetti uintiuransa vuonna 2004. Uintiurallaan hän edusti seuratasolla canberralaista Ginninderra Swim Clubia.
Thomas asuu nykyisin Belconnenin kaupungissa Australiassa miehensä Julian Jonesin ja heidän poikansa kanssa. Vuonna 2005 hän julkaisi Swimming Against The Tide -nimeä kantaneen elämäkertansa.
Thomas on 173 senttimetriä pitkä ja painoi uintiurallaan 64 kilogrammaa.
Luettelo Réunionin kunnista
Tämä on luettelo Réunionin kunnista. Réunion on Ranskan merentakainen departementti, jossa on 24 kuntaa.
(CAS) agglomeraatio CIVIS, perustettu vuonna 2003. (CAE) agglomeraatio Est de la Réunion, perustettu vuonna 2002. (CAN) agglomeraatio Intercommunale du Nord de la Réunion, perustettu vuonna 2001. (CAO) agglomeraatio Territoire de la Côte Ouest, perustettu vuonna 2002. (CCS) agglomeraatio Communauté de communes du sud, perustettu vuonna 1997.
Leonidit
Leonidit on tunnettu meteoriparvi. Sen säteilypisteen, josta meteorit näyttävät tulevan, koordinaatit ovat rektaskensio 10 h 08 min. ja deklinaatio + 22 astetta. Se sijaitsee tähtikuviosta hahmotettavissa olevan leijonan sirpin muotoisen "pään" sisäpuolella. Parvi on havaittavissa 6.–30. marraskuuta maksimin ollessa 16.–17. päivä. Niiden nopeus on yli 70 km/s.
Glorious (kappale)
Koska Saksa kuuluu kilpailun suuriin rahoittajamaihin, kappale pääsi suoraan finaaliin. Finaalissa kappale sijoittui 26. maan joukosta 21. sijalle.
Leonidit
Parvi on kuuluisa jaksollisesti tuottamistaan hyvin suuresta määrästä tähdenlentoja ja tulipalloja maksiminsa aikana. Viimeksi tällainen suuri maksimi oli nähtävissä vuosina 2001 ja 2002. Parvi liittyy Tempel-Tuttle-komeettaan, jonka kiertoaika Auringon ympäri on 33 vuotta. Siitä Aurinkoa lähestyessä irronneesta aineksesta osa on keskittynyt radalle ja aiheuttaa vastaavassa aikajaksossa suuren meteorimäärän. Edellinen suuri maksimi näkyi 1966. Muutoin parven maksimissa näkyy tavallisesti noin kymmenen meteoria tunnissa.
Glorious (kappale)
Raitalista
Digital Download
Kurpitsalyhty
thumb|Kurpitsalyhty Kurpitsalyhty on ontoksi koverretusta kurpitsasta valmistettu lyhty, jollaisia käytetään tyypillisesti halloweenina. Kurpitsan kylkeen on kaiverrettu useimmiten silmät ja suu, joiden läpi sisään asetettu kynttilä tai muu valonlähde loistaa. Näin syntyy vaikutelma irvistävistä kasvoista. Kurpitsalyhtyä käytetään koristeena ja se on halloweenin tärkein tunnus. Kurpitsalyhtyjä voidaan käyttää myös samhainin aikaan.
Erik Tudeer
Erik Tudeer (15. marraskuuta 1931 – 2001) oli ahvenanmaalainen poliitikko ja kirjailija. Tudeer oli Ahvenanmaan maakuntapäivien jäsen vuosina 1995–1999 ja toimi Ahvenanmaan maakuntahallituksen kansliaministerinä vuosina 1995–1996.
Kurpitsalyhty
Kurpitsalyhdyn ei tarvitse välttämättä olla kurpitsaan kaiverrettu koriste, sillä kaupoissa myydään halloweenin aikaan muun muassa savesta valmistettuja kurpitsalyhtyjä.
Erik Tudeer
Kaunokirjallisuutta
Kaunokirjailijana Tudeer käytti pseudonyymia T. Udde.
Mirko Vičević
Vičević oli myös mukana voittamassa sekä kahta maailmanmestaruutta (1986, 1991) että Euroopan-mestaruutta (1989, 1991).
Native Command Queuing
thumb|250px|Native Command Queuingin avulla kiintolevy valitsee itse, missä järjestyksessä se suorittaa saamansa komennot. Oikeanpuoleisessa kuvassa tehtävien järjestystä muuttamalla ne on suoritettu kiintolevyn yhdellä kierroksella, kun ilman optimointia (vasemmalla) tarvitaan kaksi. Native Command Queuing (NCQ) on SATA-standardin laajennus, joka mahdollistaa kiintolevyaseman sisäisen optimoinnin sen suhteen, missä järjestyksessä vastaanotetut luku- ja kirjoituskomennot käsitellään. Näin kiintolevyn lukupään tarpeeton liike vähenee ja sen suorituskyky tehostuu yhtäaikaisten luku- ja kirjoituskomentojen käsittelyssä. Teoriassa se myös vähentää kiintolevyaseman kulumista turhien liikkeiden jäädessä vähemmälle.
Myös uudemmissa flash-muisteihin perustuvissa SSD-kiintolevyissä hyödynnetään NCQ-tekniikkaa. Niissä NCQ huolehtii siitä, että kiintolevyllä on tehtäviä suoritettavanaan silloinkin, kun isäntäjärjestelmä on varattuna.
NCQ edellyttää, että sekä kiintolevy että järjestelmä tukee sitä.
Arne Dahl
pienoiskuva|Arne Dahl vuonna 2011. Arne Dahl (s. 11. tammikuuta 1963, oik. Jan Lennart Arnald) on ruotsalainen kirjailija. Arnald on kirjoittanut kyseisellä salanimellä Ruotsin rikospoliisin erikoisryhmästä (ns. A-ryhmä) kertovan kymmenosaisen trillerisarjan. Kirjailijan henkilöllisyys paljastui yleisölle vasta viidennen dekkarin jälkeen.
Jan Arnald on kirjallisuuden tutkija, kriitikko ja toimittaja, joka on julkaissut kirjoja myös omalla nimellään.
RadioCity Areena
RadioCity Areena (aikaisemmin Caribia Areena, 994-halli ja Ikituurin Arena) oli Turussa sijaitseva monitoimihalli, joka toimi kylpylähotelli Holiday Club Caribian yhteydessä. Seisomapaikkoja siellä oli enimmillään 2 700 ja istumapaikkoja 1 800. Hallin nimeksi vaihtui vuoksiksi 2014–2015 RadioCity Areena Radio Cityn ja Break Sokos Hotel Caribian solmiman sponsorisopimuksen myötä. Maaliskuussa 2016 areenan paikalle avattiin aktiviteettipuisto SuperPark.
Hallia on käyttänyt kotiareenanaan muun muassa Korisliigassa Aura Basket ja TPS Salibandy Salibandyliigassa.
Vaarallinen nainen
Vaarallinen nainen (, myös Born to Be Kissed) on yhdysvaltalainen Jack Conwayn ohjaama romanttinen draamaelokuva vuodelta 1934. Vaarallisen naisen käsikirjoittivat Anita Loos ja John Emerson Loosin romaanin pohjalta. Pääosia näyttelevät Jean Harlow, Lionel Barrymore ja Franchot Tone. Sivuosissa nähdään muiden muassa Lewis Stone, joka näytteli Harlowin kanssa komediassa Punatukkainen Lilli vuonna 1932, Patsy Kelly ja Clara Blandick.
Vaarallinen nainen on mustavalkoinen ja 75 minuutin pituinen. Vaarallinen nainen sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 3. elokuuta vuonna 1934 ja Suomen teattereihin elokuva tuli 17. helmikuuta vuonna 1935. Metro-Goldwyn-Mayer tuotti elokuvan.
Juoni
Vaarallinen nainen kertoo revyytyttö Edith "Eadie" Chapmanista (Harlow), joka on päättänyt mennä naimisiin miljonäärin kanssa. Hänen ensimmäinen mahdollisuutensa kuolee yllättäen, jolloin hän alkaa tavoitella toista, iäkästä Thomas Randall "T.R." Paigea (Barrymore). Kun Paigen poika, T.R. "Tom" Paige Junior (Tone) rakastuu häneen, Eadielle koituu pulmia.
Hey You
Hey You on yhdysvaltalaisen poplaulajan Madonnan laulu, jonka hän teki ilmastonmuutosta vastustavaan Live Earth -konserttiin.
Musiikkivideo
Kappaleen musiikkivideolla ei näytetä ollenkaan Madonnaa, vaan sitä, miten maailma kärsii ilmastonmuutoksesta.
Jääkiekon Suomensarja 1960–1961
Jääkiekon Suomensarja kaudella 1960-1961 pelattiin kolmessa maantieteellisesti jaetussa lohkossa. Lohkoissa pelattiin kaksinkertainen sarja, lohkovoittajat etenivät SM-sarjan nousukarsintaan, jonka kaksi parasta nousivat SM-sarjaan. Lohkojen viimeiset putosivat Maakuntasarjaan.
Etelä- ja itälohkoissa lohkovoittajat KalPa Kuopiosta ja Hämeenlinnan Tarmo etenivät suoraan lohkovoittajina karsintasarjaan.
Karsintasarja lohkovoittajien Tarmon, KalPan ja Karhujen välillä oli tasainen. Ennen viimeistä ratkaisevaa Porissa pelattavaa ottelua Tarmo johti sarjaa pistellä, mutta sillä oli huonompi maaliero kuin Karhuilla ja KalPalla. Tasapelin sattuessa Tarmo jäisi sarjassa viimeiseksi. Varmistaakseen nousunsa, KalPa ja Karhut sopivat pelaavansa viimeisen ottelun tasan. Ottelu päättyi 4–4 ja siten Karhut ja KalPa nousivat SM-sarjaan. Tarmo teki sopupelistä protestin, mutta Jääkiekkoliitto hylkäsi sen. Jäänpuutteen takia kaksi viimeistä karsintapeliä siirrettiin pelattaviksi Helsingin Jäästadionille.
Pohjoislohko
Karhut ja Hermes uusintaotteluun nousukarsintapaikasta. Maakuntasarjaan putosivat viimeisen ottelunsa luovuttanut Porin Pallo-Toverit, joka suljettiin sarjasta, sekä sarjasta otteluitta luopunut Sammon Sudet.
Uusintaottelu Tampere Karhut nousukarsintaan.
Etelälohko
Tarmo nousukarsintaan, Tiikerit putosi maakuntasarjaan.
Itälohko
KalPa nousukarsintaan, Porvoon Urheilijat putosi maakuntasarjaan.
Nousukarsinta
Karhut ja KalPa nousivat SM-sarjaan, josta putosivat Oulun Kärpät ja Töölön Vesa.
Koenjihyakkei
Koenjihyakkei (myös Koenji Hyakkei, japaniksi 高円寺百景) on japanilainen progressiivista rockia soittava yhtye. Sen perustaja ja keulahahmo on rumpali ja vokalisti Tatsuya Yoshida. Yhtyeen tärkeimpänä esikuvana on pidetty ranskalaisyhtye Magmaa.
Filip III (Burgundi)
thumb|right|250px|[[Roger van der Weydenin maalaama taulu Filip III:sta.]] Filip III eli Filip Hyvä (31. heinäkuuta 1396 – 15. kesäkuuta 1467) oli Burgundin herttua vuodesta 1419 lähtien ja aikansa mahtavin hallitsija, jonka tavoitteena oli luoda yhtenäinen valtiokokonaisuus Ranskan ja Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan väliin. Hän myös toimi merkittävällä tavalla kulttuurin mesenaattina. Filip kuului Ranskaa tuolloin hallinneen Valois-suvun nuorempaan linjaan.
Rannikkotykistön tarkastaja
Rannikkotykistön tarkastaja oli rannikkotykistö-aselajin koulutuksen tasoa valvova sekä aselajin kehittämisestä ja suorituskyvystä vastaava upseeri Suomen puolustusvoimissa.
Tehtävä perustettiin vuonna 1966, jolloin rannikkotykistön valvonta siirrettiin tykistön tarkastajalta perustetun viran haltijalle. Aselajin tarkastaja palveli Pääesikunnassa Helsingissä. Tehtävä lakkautettiin, kun rannikkotykistö liitettiin jälleen merivoimiin vuonna 1998 ja samalla lakkasi rannikkotykistön rooli omana aselajina.
Rannikkotykistön tarkastajia vuosien varrella
Rannikkotykistön tarkastajana olivat :
Dubravko Šimenc
Dubravko Šimenc (s. 2. marraskuuta 1966 Zagreb) on Jugoslaviaa ja Kroatiaa edustanut entinen vesipalloilija. Myös hänen isänsä Zlatko Šimenc kilpaili aikoinaan olympialaisissa.
Šimenc edusti vuoden 1988 kesäolympialaisissa Soulissa Jugoslaviaa ja voitti joukkueineen kultaa. Hän kilpaili sittemmin olympialaisissa Kroatian edustajana Atlantassa 1996, Sydneyssä 2000 ja Ateenassa 2004. Atlantassa hänen joukkueensa sai hopeaa; Sydneyssä se sijoittui seitsemänneksi ja Ateenassa kymmenenneksi.
4finance
4finance Group on kansainvälinen rahoituspalveluita tarjoava yhtiö, joka toimii seuraavissa 17 eri maassa: Argentiina, Armenia, Bulgaria, Dominikaaninen Tasavalta, Espanja, Georgia, Latvia, Liettua, Meksiko, Puola, Romania, Ruotsi, Slovakia, Suomi, Tanska, Tšekki ja Yhdysvallat. Konserni työllistää tällä hetkellä yli 3500 henkilöä ja sen tuotteita ovat Vivus, SMSCredit ja Zaplo.
Yritys
4finance perustettiin Latviassa vuonna 2008. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Riiassa. 4finance on myöntänyt tähän mennessä yli 11,5 miljoonaa lainaa ja vuonna 2016 konsernin liikevaihto oli 393,2 miljoonaa euroa. Lainaportfolion arvo joulukuun lopussa 2016 oli 493,9 miljoonaa euroa. Yhtiö julkaisee neljännesvuosittain tulosraportin verkkosivustollaan.
Suomessa yhtiön aputoiminiminä ovat mm. Fleksiluotto, Onnenluotto, Vivus.fi ja Vivusjousto -nimiset pelvelut. 4financen Suomen maajohtajana toimii Tuomas Louhela ja Suomen yrityksessä toimii noin 40 henkilöä.
Markkinointikielto
Vivus.fi nousi otsikoihin vuonna 2014 kun kuluttaja-asiamies määräsi 4financelle kiellon kuluttajaluottojen lainvastaisesta markkinoinnista. Kieltoa oli noudatettava 50 000 euron sakon uhalla. Luottojen hintatiedot kerrottiin mainoksien alalaidassa liian pienellä tekstityypillä. Tiedot on kuluttaja-asiamiehen mukaan ilmoitettava “selkeällä ja helposti havaittavalla tavalla”. Vuotta aiemmin kuluttaja-asiamies oli huomauttanut 4financea liian suurista ja lainvastaisista perintäkuluista.
Lokakuussa 2017 markkinaoikeus kielsi 4financea jatkamasta neljää erityistä toimintatapaansa, kolmea niistä kutakin 100 000 euron uhkasakolla: kuluttajansuojalain mukaisten tietojen antaminen vasta, kun asiakas on jo sitoutunut lainaan; koron ilmoittaminen päivä- tai kuukausikorkona eikä vuosikorkona; ja yli 50 prosentin viivästyskoron periminen kuluttajansuojalain vastaisesti. 4Finance oli perinyt jopa 182,5 prosentin viivästyskorkoa.
Urheilusponsorointi
Vuonna 2014 4finance solmi kaksi merkittävää yhteistyösopimusta suomalaisomistuksessa olevien seurojen, Jokereiden ja Pelicansin, kanssa. Nelivuotinen sopimus oli vuositasolla Pelicansin historian suurin.
Tenavat-elokuva
Tenavat-elokuva (The Peanuts Movie) on vuonna 2015 valmistunut yhdysvaltalainen animaatioelokuva, joka perustuu Charles M. Schulzin Tenavat-sarjakuvaan. Aiemmista Tenavat-animaatioista poiketen se on tehty tietokoneanimaationa 3D-muodossa. Elokuvan ovat tuottaneet Blue Sky Studios ja 20th Century Fox, ja sen on ohjannut Steve Martino. Tenavat-elokuva on viides Tenavista tehty pitkä elokuva, mutta ensimmäinen, joka on tehty Charles M. Schulzin kuoleman jälkeen. Elokuvan toisena tuottajana toimi Charles M. Schulzin poika Craig Schulz ja toisena käsikirjoittajana tämän poika Bryan Schulz.
Serbian cup
Jalkapallon Serbian cup (serbiaksi Куп Србије) on jalkapallon cup-kilpailu Serbiassa. Kilpailun virallinen nimi on sponsorin mukaan ollut Serbian Lav Cup (serbiaksi Лав куп Србије) vuodesta 2007. Cupin hallitseva mestari on Belgradin Punainen tähti. Cupia on pelattu vuodesta 2006, eli sen jälkeen, kun Montenegron itsenäistyminen lakkautti Serbian ja Montenegron valtioliiton. Cupin voittaja pääsee osallistumaan UEFA Europa-liigaan.
Tenavat-elokuva
Elokuvan päähenkilöinä ovat Jaska Jokunen ja hänen koiransa Ressu. Juoni sisältää viittauksia sekä itse sarjakuvaan että Bill Meléndezin ohjaamiin vanhoihin Tenavat-piirrettyihin.
Elokuvan ensi-illan ilmoitettiin sijoittuvan syksyyn 2015, koska silloin Tenavat täytti sarjakuvana 65 vuotta ja sen vanhin animaatiosovitus, Jaska Jokusen joulu, täytti 50 vuotta. Elokuvahanke sai alkunsa käsikirjoitusideasta, jota Craig Schulz kehitteli vuodesta 2006 alkaen. Ohjaajaksi valittiin Steve Martino, jonka uskottiin kykenevän säilyttämään alkuperäisen sarjakuvan hengen. Elokuvan tekemisessä on sanottu olleen mukana neljä sukupolvea Schulzin perheestä, sillä eräs hänen lapsenlapsenlapsistaan toimii yhden sivuhahmon ääninäyttelijänä. Tenavat-elokuva on ensimmäinen Tenavista tehty animaatio, jonka nimessä on käytetty sanaa Peanuts, sillä Charles M. Schulzin elinaikana sen käyttöä vältettiin hänen toiveestaan.
Elokuvan musiikin on säveltänyt Christophe Beck, minkä lisäksi siinä kuullaan myös vanhoista Tenavat-piirretyistä tuttua Vince Guaraldin jazz-musiikkia uusina sovituksina. Pop-laulaja Meghan Trainorilta tilattiin elokuvaan ”Better When I’m Dancin’” -niminen laulu, joka julkaistiin myös singlenä.
Tenavat-elokuva sai Suomessa ensi-iltansa joulupäivänä 2015 kaikkiaan 245 elokuvasalissa. Elokuvauutiset-sivuston mukaan ensi-iltasalimäärä lienee ollut silloinen Suomen ennätys.
Elokuva oli ehdolla Golden Globe -palkinnon saajaksi parhaan animaatioelokuvan sarjassa. Se oli Blue Sky -studion ensimmäinen elokuva, joka sai Golden Globe -ehdokkuuden.
Ääninäyttelijät
Elokuvassa Ressun ja Kaustisen ääninä kuullaan yksinomaan vanhoja arkistoäänityksiä, joissa vuonna 2008 kuollut ohjaaja Bill Meléndez esittää kyseisiä hahmoja. Ressun tyttöystävän Fifin äänestä vastaa laulaja ja näyttelijä Kristin Chenoweth, joka teki aikanaan läpimurtonsa Tenaviin perustuvassa musikaalissa You’re a Good Man, Charlie Brown. Kaikkia muita hahmoja esittävät lapsinäyttelijät. Aikuisten puheen tilalla kuullaan samanlaista vetopasuunalla tuotettua instrumentaalista ääntä kuin vanhoissa Tenavat-piirretyissä. Äänet esittää muusikko Trombone Shorty eli Troy Andrews. Ääninäyttelijöistä Francesca Capaldi tekee kaksoisroolin pienenä punatukkaisena tyttönä ja Kutrina.
Suomenkielisen version on ohjannut Susa Saukko.
Unohtumattomat (Taisto Tammi)
Unohtumattomat on Finnlevyn vuonna 1979 julkaisema kokoelma-albumi lähinnä tangolaulajana tunnetuksi tulleen Taisto Tammen tuotannosta vuosilta 1963–1976. Esimerkiksi avauskappale "Tango merellä" oli puolisen vuotta myyntitilaston kärjessä.
Levyn esittelytekstin on tehnyt Vesa Nuotio.
Levykannen on valmistanut Paperityö Oy.
Kappaleet
A-puoli
1. Tango merellä – 3:00 2. Muistojeni ruusut – 4:30 3. Suopursu – 2:25 4. Ruhtinaan viulu – 2:25 5. Aila – 3:04 6. Rakkauden rikkaus – 3:10
B-puoli
1. Tango Sinikalle – 3:01 2. Marja-Leena – 2:05 3. Naisten tango – 2:32 4. Pettäjän tie – 3:59 5. Erottamattomat – 2:28 6. Tangotyttö – 2:42
Blue Money (albumi)
Blue Money on brittiläisen a cappella -yhtyeen Flying Picketsin studioalbumi vuodelta 1991. Se on ilmestynyt Forlane-merkillä ja julkaisuyhtiö on UMIP. Musiikkikasetin valmistusmaa on Ranska. Taustayhtiöt ovat Igy Uc Records ja Herisson Vert. Jakelusta on huolehtinut Dom-Forlane.
Kappaleet
Sivu 1
Sivu 2
Musiikkikasetilla ei ole annettu kappaleiden tekijätietoja, mutta esim. nimikappale on Van Morrisonin albumilta His Band and the Street Choir, "Purple Rain" Princelta ja "Englishman in New York" Stingilta. "Blowing Away" on puolestaan tuttu Linda Ronstadtin albumilta Living in the USA.
Luther Burden
Luther D. ”Ticky” Burden (28. helmikuuta 1953 Haines City, Florida – 29. lokakuuta 2015 Winston-Salem, Pohjois-Carolina) oli yhdysvaltalainen koripalloilija. MM-pronssia vuonna 1974 voittanut Burden pelasi NBA:ssa kaksi kautta.
Burden kuului Yhdysvaltain MM-pronssia Puerto Ricossa 1974 voittaneeseen joukkueeseen. Hän teki MM-turnauksessa 182 pistettä (20,2 pistettä/ottelu), joka pysyi Yhdysvaltain maajoukkueen ennätyksenä vuoteen 2010 asti, jolloin sen rikkoi Kevin Durant. Burden nimettiin turnauksen tähdistöviisikkoon.
New York Knicks varasi Burdenin NBA:han 26. vuorolla vuoden 1975 varaustilaisuudessa. Hän pelasi kauden ABA-joukkue Virginia Squiresissa ennen siirtymistään Knicksiin vuosiksi 1976–1978.
Rokkikukko
Rokkikukko on vuonna 1991 valmistunut elokuva, joka yhdisti kuvattua ja piirrettyä elokuvaa. Elokuva on julkaistu suomenkielisenä VHS-kasettina vuonna 1997.
Luther Burden
Vuonna 1979 Burden tuomittiin aseellisesta ryöstöstä kahdeksi vuodeksi vankilaan. Tuomio kumottiin vuonna 1984, koska poliisi ei ollut saanut käyttöönsä kunnollisia lupia. Vuonna 2010 Burden kertoi haastattelussa joutuneensa kolmen muun miehen lavastamaksi. Burden kuoli sairaalassa Pohjois-Carolinan Winston-Salemissa 62-vuotiaana 29. lokakuuta 2015. Hän kärsi viimeiset elinvuotensa terveysongelmista.
Rokkikukko
Juoni
Tarinassa on kukko nimeltään Trubaduuri, joka uskoo että aurinko nousee vain hänen joka-aamuisesta kiekaisustaan. Eräänä aamuna Trubaduurin kimppuun hyökkää Yön Herttuan lähettämä ilkeä kätyri ja tästä syystä hän jättää kiekumisen väliin mutta aurinko nousee kuitenkin. Tämän takia muut tilan eläimet alkavat väheksyä ja pilkata kukkoa. Kukko tuntee itsensä niin ulkopuoliseksi että lähtee maalta etsimään paikkaansa kaupungista (Los Angelesista).
Pieni poika nimeltä Edmond lukee kukon tarinaa kirjasta. Hänen vanhempansa ja isoveljensä lähtevät eräänä myrskyisenä iltana pelastamaan muita kyläläisiä. Pikku-Edmond jää yksin kotiin ja lukee innoissaan tarinaa, kunnes hänen kirjansa tapahtumat muuttuvat yhtäkkiä todeksi. Maatilan pihalla kaatuu puu sähkölinjojen päälle jonka seurauksena piirretty pöllö nimeltä Yön Herttua tulee sähkökatkoksen mukana oikeaan maailmaan. Edmond on rikkonut Yön Herttuan monokkelin koskettaessaan kirjan kuvaa ja kutsunut Trubaduuria apuun. Herttua raivostuu ja muuttaa Edmondin kissanpennuksi, jolloin elokuvan maailma muuttuu loisteliaaksi mutta synkäksi piirretyksi. Yön Herttuan suunnitelma on estää auringon nousu niin että maapallolla olisi ikuinen yö.
Jotta Edmond ja maailma palaisivat ennalleen tarvitaan vain kaupungissa olevan Trubaduurin kiekaisu auringon nousuun, mutta hänen tavoittamisensa onkin luultua hankalampaa sillä kaupungissa ollessaan Trubaduurista on tullut kaikkien tuntema supertähti ”Kingi”, joka perustuu Elvikseen. Edmond ja muut tilan piirretyt hahmot aloittavat hengenvaarallisen operaation pysäyttääkseen julman Yön Herttuan ja pelastaakseen Trubaduurin tämän kynsistä.
Suomenkieliset
Muissa rooleissa ovat muun muassa Markus Bäckman, Matti Holi, Pekka Kuorikoski ja Tomi Metsäketo.
Atlantic Cityn rautatieonnettomuus 1896
Atlantic Cityn rautatieonnettomuus tapahtui 30. heinäkuuta 1896 New Jerseyssä Atlantic Citystä länteen sijaitsevassa rautatieristeyksessä. Kahden junan yhteentörmäyksessä kuoli 50 ihmistä ja 60 loukkaantui.
Seitsenvaunuinen juna lähti Atlantic Citystä West Jersey Railroadia ja oli ehtinyt Reading Railroadin risteykseen, kun siihen osui pikajuna Philadelphiasta. Readingin junan veturi tuhoutui, kuljettaja kuoli ja lämmittäjä loukkaantui kuolettavasti. Sen taaempi vaunu suistui raiteilta, jolloin useita sen matkustajia kuoli tai loukkaantui. West Jerseyn junankuljettaja näki Readingin junan lähestyvän risteystä, mutta jatkoi matkaansa, koska hänellä oli siihen lupa. Minuutteja törmäyksen jälkeen toisen junan höyrykattila räjähti, jolloin monet loukkaantuneet saivat kuumaa höyryä päälleen.
Johan Laihiander
Johan (Juhana) Laihiander (30. huhtikuuta 1720 Säkylä – 22. helmikuuta 1794 Närpiö) oli suomalainen pappi ja valtiopäivämies.
Laihianderin vanhemmat olivat kirkkoherra Henrik Laihiander ja Maria Rungius ja puoliso Anna Fredrika Tolpo. Laihiander tuli ylioppilaaksi 1735 vain 15-vuotiaana, mutta suoritti maisterin tutkinnon vasta 1745. Hän oli vuodesta 1746 Turun akatemian dosentti, 1748 alkaen Euran kirkkoherra ja 1769 Närpiön kirkkoherra, vuodesta 1773 hän toimi lääninrovastina. Laihiander sai 1766 jumaluusopin professorin arvonimen ja 1779 hänestä tuli teologian tohtori. Hän oli edustajana valtiopäivillä 1755, 1760 ja 1769 pappissäädyssä. Hän laati katsauksen Euran historiasta 1753.
Elisa Brocard
Elisa Brocard (s. 27. lokakuuta 1984 Aosta) on italialainen maastohiihtäjä, joka edustaa seuratasolla C.S.Esercitoa.
Hän sijoittui Sotšin olympialaisissa 2014 vapaan hiihtotavan 30 kilometrin yhteislähtökilpailussa 13:nneksi. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän oli samassa lajissa viidestoista. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä kymmenenneksi ja yhdistelmäkilpailussa 14:nneksi.
Maastohiihdon maailmancupissa Brocard kilpaili ensimmäisen kerran joulukuussa 2006. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Bormiossa maaliskuussa 2008 oltuaan 2,5 kilometrin kilpailussa 30:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kymmenes Davosin 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa joulukuussa 2018.
Hell Is for Heroes
Hell Is for Heroes oli englantilainen post-hardcore-yhtye, joka perustettiin Camdenissa, Lontoossa vuonna 2000. Yhtyeen levy-yhtiö oli Burning Heart Records. Yhtye hajosi vuonna 2008.
Joseph Babinski
Joseph Jules François Félix Babinski (17. marraskuuta 1857 Pariisi – 29. lokakuuta 1932 Pariisi) oli ranskalainen neurologi. Hänet tunnetaan parhaiten Babinskin refleksistä, joka on patologinen plantaarinen (jalkapohjanpuoleinen) refleksi ja joka indikoi kortikospinaaliradan vauriota.
Babinski vaikutti systemaattisen kliinisen neurologisen tutkimuksen kehittämiseen. Väitöstyönsä Babinski teki MS-taudista.
Kainuun pelastuslaitos
pienoiskuva|150x150px|Kainuun pelastuslaitoksen tunnus, jossa [[Kainuun vaakuna.]] Kainuun pelastuslaitos on Kainuun pelastustoimesta huolehtiva aluepelastuslaitos. Kainuun pelastuslaitos on osa Kainuun hyvinvointialuetta. Pelastuslaitoksen käytössä on 10 paloasemaa. Kaikkiaan Kainuun pelastuslaitos työllistää 90 päätoimista henkilöä sekä 130 sopimuspalokuntalaista. Kainuussa on neljä sopimuspalokuntaa: Kuhmon vapaaehtoinen palokunta, Vuolijoen vapaaehtoinen palokunta, Terrafamen kaivoksen tehdaspalokunta sekä Kainuun Prikaatin sotilaspalokunta.
Joseph Babinski
Elämä
Babinski syntyi Pariisissa puolalaisen insinöörin ja tämän vaimon perheeseen. Vanhemmat olivat paenneet vuonna 1848 Varsovasta Pariisiin, koska Venäjä yritti pysäyttää Puolan itsenäistymispyrkimykset.
Babinski suoritti lääketieteen tutkintonsa Pariisin yliopistossa vuonna 1884. Hänestä tuli professori Jean-Martin Charcot'n lempioppilas Salpêtrièren sairaalassa.
Babinski jäi vaille tukea Charcot'n kuoltua vuonna 1893. Babinski ei osallistunut akateemisiin kilpailuihin. Hänellä oli paljon aikaa kliiniselle neurologialle työskennellessään Hôpital de la Pitiéssä.
Babinski kiinnostui myös hysterian patogeneesistä, ja hän oli ensimmäinen, joka esitti hyväksyttävät erotusdiagnostiset kriteerit, joilla hysteria voitiin erottaa orgaanisista taudeista. Hän muodosti käsitteen pitiatismi.
Babinski esitti ensimmäisen raportin phenomène des orteils vuonna 1986 Société de Biologien kokouksessa. Hänen mukaan jalkaterän normaali refleksi on varpaiden plantaarinen refleksi, mutta kortikospinaaliradan vamma aiheuttaa isovarpaan dorsaalisen fleksion – "Babinskin refleksin".
Ensimmäisen maailmansodan aikana Babinski hoiti useita traumaattisia neurologiatapauksia Pitié-sairaaloissa. Havaintojensa pohjalta hän kirjoitti vuonna 1917 yhdessä Jules Frometin kanssa teoksen "Hysteropithiatisme en Neurologie de Guerre", jonka käänsi seuraavana vuonna englanniksi Sir H. Rolleston. Babinski käänsi itse joitakin teoksiaan puolaksi.
Babinski toimi neurologian professorina Pariisin yliopistossa ja kirjoitti uransa aikana yli 200 tutkielmaa ahdistuneisuushäiriöstä.
Babinski kuoli Pariisissa 13. joulukuuta 1932. Viimeisinä elinvuosinaan hän sairasti Parkinsonin tautia.
Taajuusmodulaatio
thumb|right|Taajuusmodulaatiossa (alhaalla) signaali välitetään kantoaallon taajuuden vaihteluina. frame|right|[[Amplitudimodulaatio|Amplitudi- ja taajuusmodulaatio]]
Taajuusmodulaatio (lyh. FM, ) on kantoaallon modulointitapa, jossa tietoa välitetään liitettynä kantoaallon taajuuteen kantoaallon amplitudin pysyessä vakiona.
Analogisissa sovelluksissa taajuusmoduloidun signaalin hetkellinen taajuuspoikkeama (eli deviaatio) keskitaajuudesta on suorassa suhteessa moduloivan signaalin hetkelliseen amplitudiin. Toisin sanoin; taajuusmodulaatiossa lähetyssignaalin taajuus muuttuu suorassa suhteessa välitettävän signaalin taajuuteen.
Digitaalista dataa voidaan siirtää muuttelemalla kantoaallon taajuutta muutamien diskreettien taajuuksien välillä – tämä menetelmä tunnetaan taajuussiirtymäavainnuksena (FSK, ).
FM-lähetyksen tarvitsema kaistanleveys on suurempi kuin amplitudimodulaatiossa (AM), mutta häiriöiden ja kohinan sietokyky on parempi. ULA-taajuusalueen radiolähetykset lähetetään taajuusmoduloituna. ULA-aluetta lyhyemmillä aalloilla - korkeammilla taajuuksilla - toimii kuitenkin ilmailuradio (108,000–136,975 MHz) edelleen amplitudimodulaatiolla kuten myös yleisradiotoiminnassa aiemmin yleisesti käytetyt - alempitaajuiset ja pidempiaaltoiset - keskipitkien (MW) ja pitkien (LW) aaltojen lähetyksetkin. Asevoimien ja puolustusvoimien kenttäradiot puolestaan taajuusalueella 30 MHz–88 MHz toimivat kuitenkin taajuusmodulaatiolla.
ULA FM
ULA-taajuusalueella (87,5–108 MHz) (Japanissa 76–90 MHz) lähetettyjä lähetyksiä kutsutaan niille tyypillisen taajuusmoduloinnin vuoksi usein myös FM-lähetyksiksi. Entisen Neuvostoliiton ja Itä-Euroopan käyttämiä FM-taajuuksia (65,84 MHz–74,00 MHz) kutsutaan joko OIRT FM:ksi tai UKV:ksi. Taajuusmoduloituja lähetyksiä OIRT FM -taajuuksilla on edelleen mm. Venäjällä ja muualla entisessä Neuvostoliitossa, erityisesti väkitiheässä Ukrainassa. Suomessa liikenne- ja viestintävirasto myöntää käytännössä lähetyslupia vain taajuusalueelle 87,6 MHz–107,9 MHz.
Suomen ensimmäiset taajuusmoduloidut ultralyhyiden aaltojen (ULA), yleisradiolähetykset alkoivat Helsingin olympiastadionin tornista 1951. Varsinaisesti tuotannollisen lähetysverkon rakentaminen alkoi 1953 ja tuli valtaosaltaan loppuun saatetuksi 1960.
Digitaalinen taajuusmodulointi
FSK on menetelmä, jolla digitaalista tietoa lähetetään taajuusmoduloituna.
Grand Theft Auto
Peli on aikuisteemojen ja väkivallan vuoksi kielletty alle 16-vuotiailta. Peliin on tehty lisälevyt London 1961 ja London 1969, jotka julkaistiin vuonna 1999. Pelien idea hurjista takaa-ajoista perustuu osittain Suuri autopuhallus -elokuvaan.
Rockstar julkaisi pelin ilmaisohjelmana vuonna 2004. thumb|left|Kuvakaappaus pelistä.
Kehitys
Peli oli kehityksessä 30 kuukautta vaikka sen ennakoitiin vievän 18 kuukautta. Pelin kehitys oli vaikeaa, koska siinä oli paljon yhdistelmä-interaktiota ja siinä ilmeni jatkuvasti uusia haasteita koska jokaisesta uudesta ominaisuudesta piti arvioida, miten se vaikutti kaikkiin muihin. Myös pelin testaaminen oli painajaismaista, koska oli niin monia tapoja joilla pelaaja voi suorittaa tehtävät ja aiheuttaa kaaosta pelimaailmassa. Tämä kuitenkin oli merkittävä syy pelin kiinnostavuudelle ja kehitystä jatkettiin.
Vastaanotto
Pelin PlayStation-versio sai IGN:n arvostelussa arvosanaksi 6/10. Peli sai GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 8/10.
Metsämaa (Pori)
Metsämaa on Porin 38. kaupunginosa, ja se sijaitsee Meri-Porissa. Sen naapurikaupunginosia ovat lännessä Pihlava, etelässä Enäjärvi ja idän suunnalla Kyläsaari. Metsämaa kuuluu Enäjärven koulupiiriin, ja sen postinumero on 28800. Se rajoittuu etelässä Pihlavantiehen ja pohjoisessa Porinlahteen.
Raidetaksi
thumb|300px|[[ULTra-raidetaksi testiradalla.]]
Raidetaksi (Personal Rapid Transport (PRT), Kabinenbahn, Spårtaxi, APGM) on joukkoliikenteen järjestämiskonsepti, jossa pienet, automatisoidut vaunut kuljettavat muutaman matkustajan ryhmiä muusta liikenteestä tasoerotetulla rataverkolla. Järjestelmän tärkeänä perusajatuksena on, että matkustajat voivat valita itselleen määränpään vapaasti ja kulkevat muilla pysäkeillä pysähtymättä suoraan määränpäähän. Raidetaksin kannattajien ja kehittäjien ajatuksena on, että tällainen järjestelmä olisi kilpailukykyisempi yksityisauton kanssa kuin linja-autot ja kaupunkiraideliikenteen eri muodot.
Raidetaksijärjestelmiä on kehitetty 1970-luvulta alkaen Yhdysvalloissa, Saksassa, Ranskassa ja Ruotsissa. Suomessa Hyvinkäällä toimiva teknologian kehittämiskeskus TechVilla on suunnittelemassa raidetaksijärjestelmää Vantaan Aviapolista ja Tampereen Hervantaa varten. Eero Paloheimo esitti 1990-luvulla autoliikenteen ja joukkoliikenteen korvaamista raidetaksityyppisellä "kupla"-järjestelmällä kirjassaan Syntymättömien sukupolvien Eurooppa (1996). Vaunujen ja asemien prototyyppejä on toteutettu, mutta toimivaa raidetaksijärjestelmää ei ole käytössä missään. Toteutetut raidetaksin tyyppiset järjestelmät ovat käytännössä muuttuneet pienimuotoisiksi automaattimetroiksi (Morgantown, Länsi-Virginia, Düsseldorfin lentokenttä). Toimivia raidetaksijärjestelmiä ei ole saatu toteutettua korkeiden kustannusten ja teknisten ongelmien takia.