cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Länsiranta
Länsiranta on alue Lähi-idässä, historiallisen Palestiinan alueella. Nimi tarkoittaa Jordanjoen länsirantaa. Jordania valtasi alueen vuosien 1948–1949 Israelin itsenäisyyssodassa, ja Israel valtasi sen vuonna 1967 käydyssä kuuden päivän sodassa. Länsirannan pinta-ala on 5 607 km². Vuodesta 1994 osissa Länsirantaa on toiminut rajoitettu palestiinalaisten itsehallinto. Arabit katsovat, että Itä-Jerusalem kuuluu Länsirannan alueeseen, mutta Israel on liittänyt sen Jerusalemin kuntaan ja talousalueeseen. Alueella asuu 1 873 476 ihmistä, joista valtaosa on palestiinalaisia arabimuslimeja, joista monet asuvat suurissa ja köyhissä pakolaisleireissä. Loput ovat pääosin juutalaisia, jotka ovat muuttaneet alueelle Israelin miehitettyä sen takaisin kuuden päivän sodassa. Alueella asuu yhteensä noin 240 000 juutalaissiirtokuntalaista Israelin valtion taloudellisesti tukemissa siirtokunnissa. Alueesta noin 60 % on arabiasukkailta suljettua siirtokunta-, sotilas-, turvallisuusvyöhykettä. Palestiinalaishallinnon alaisuudessa on noin 20 %. Alueen pääkaupunki on Ramallah ja suurimmat kaupungit ovat Hebron, Nablus, Betlehem ja Jeriko.
YK, Euroopan unioni ja Arabiliitto pitävät siirtokuntia laittomina. Toisin sanoen kansainvälinen yhteisö katsoo Israelin miehittävän niitä. Länsirannan kysymys on osa Israelin–Palestiinan konfliktia. Noin puolet israelilaisista kannattaa Länsirannan osien liittämistä Israeliin.
Länsirannasta käytetään myös nimitystä Cisjordania, joka tulee latinasta ja tarkoittaa "tällä puolen Jordania". Nimi Cisjordan on käytössä useimmissa romaanisissa kielissä. Länsirannan vastakohtana puhuttiin ennen Transjordanista, nykyisestä Jordaniasta. Ne israelilaiset, jotka katsovat alueen kuuluvan Israeliin kutsuvat sitä usein historiallisilla Juudean ja Samarian nimillä.
Pohjois-Länsiranta on viljavaa alueetta, jossa kasvatetaan oliiveja ja hedelmiä. Pienet perheyritykset valmistavat myös muun muassa sementtiä ja tekstiilejä vaikka investoinnit alueelle ovat olleet vähäisiä. Alue on riippuvainen Israelin alueella olevista työpaikoista. Alueen taloudellinen kehitys on ollut hidasta resurssien puutteen ja arabien ja juutalaisten välisten yhteenottojen vuoksi. Nykyisellä Donald Trumpin hallinnon alaisuudessa työskentelevällä Yhdysvaltain Israelin suurlähettiläällä on kummisiirtokunta Länsirannalla. Trump kannattaa kansainvälisen oikeuden vastaisesti siirtokuntien ja muiden strategisesti merkittävien alueiden liittämiselle Israeliin.
Keväällä 2020 Israelin pääministeri Benjamin Netanjahu ilmoitti Israelin liittävän osia miehitetystä Länsirannasta Israeliin heinäkuussa 2020. Hanke on tyrmätty Euroopassa, arabimaissa ja palestiinalaisyhteisöissä. Suomen hallitus on kesäkuussa 2020 ilmoittanut, ettei se hyväksy Israelin suorittamaa Länsirannan tai sen osien annektointia.
Historia
Länsiranta kuului aiemmin yhteen muun historiallisen Palestiinan kanssa, joka nykyään muodostaa Israelin valtion. Ottomaanien menetettyä Lähi-idän alueensa ensimmäisessä maailmansodassa Palestiinasta tuli Ison-Britannian mandaatti, jota se hallitsi toisen maailmansodan loppuun saakka. Sodan jälkeen Palestiinassa asuville juutalaisille ja arabeille alettiin suunnitella itsenäisyyttä. YK:n suunnitelmassa mandaatti jaettiin kahtia; juutalaiset saivat Israelin ja arabit alueen, johon kuuluivat muiden muassa Länsiranta ja Gaza. Suunnitelman mukaan Jerusalem ei olisi kuulunut kumpaankaan valtioon, vaan se olisi ollut kansainvälisessä hallinnossa. Välittömästi tämän jälkeen islamilaiset naapurimaat hyökkäsivät Israeliin. Kun sota oli ohi, Israel ja sen islamilaiset naapurit jakoivat Palestiinan arabien maat. Länsirannan sai Jordania, Gazan Egypti. Jerusalemin vanha kaupunki joutui Länsirannan osana myös Jordanialle, mutta sen länsipuolelle syntyneet, etupäässä juutalaisten asuttamat esikaupungit Israelille, jonka alueeseen täten tuli Jerusalemin kohdalle Länsirannan sisään työntyvä kieleke.
Jordania miehitti Länsirannan sodan lopussa 1949 ja liitti sen virallisesti itseensä 1950, mutta ainoa maa maailmassa, joka tunnusti liitoksen, oli Iso-Britannia. Niinpä Länsirannan ei voida kansainvälisen oikeuden mukaan sanoa missään vaiheessa olleen laillisesti osa Jordaniaa, vaikka maa sitä hallitsikin. Suurehko määrä Palestiinan arabeja jäi sekä Israelin että Jordanian hallitsemille alueille, Länsirannalle kuitenkin selvästi enemmän. Jordania nostatti mielellään palestiinalaisissa katkeruutta ja vaatimuksia Israelin hallitsemien alueiden arabeille palauttamiseksi, mutta kansainvälinen yhteisö hyväksyi yleisesti Israelin laillisiksi rajoiksi sen hallussa sodan jälkeen olleet alueet.
Kuuden päivän sodassa 1967 Israel valtasi Länsirannan ja alkoi miehittää sitä. Näin sen hallussa oli koko vanha Palestiinan mandaatti lukuun ottamatta sen Jordan-virran itäpuolella ollutta osaa - nykyistä Jordanian valtiota (80 % mandaatista). Arabimaiden ja eräiden muiden islamilaisten maiden perustama ja rahoittama palestiinalaisten vapautusjärjestö PLO alkoi terrorisoida Israelia Länsirannan ja Gazan itsenäistämiseksi sekä Israelin tuhoamiseksi. Myöhemmin, vuonna 1988 Jordania luopui kaikista vaatimuksistaan Länsirantaan PLO:n hyväksi.
Oslon sopimuksessa Israel sitoutui vetäytymään osasta Länsirantaa. Tästä huolimatta Israel häätää edelleen palestiinalasia kodeistaan, ja purkaa näiden talot. Yleensä talot puretaan erittäin lyhyellä varoitusajalla, vain muutaman tunnin. Taloja puretaan, vaikka asukkaat olisivat jo maksaneet Israelille sakkoja siitä, että he asuvat Israelin miehittämällä alueella. Asukkaat ovat toisinaan yrittäneet tuloksetta todistaa, että he asuvat suvuiltaan perimillään mailla, mutta sillä ei ole aina vaikutusta purkupäätöksiin.
Siirtokunnat
Vuoden 1967 voittonsa jälkeen Israel alkoi hyödyntää valloittamiaan alueita. Itä-Jerusalem liitettiin Jerusalemin kaupunkiin ja sitä alettiin hallita muusta Länsirannasta erillään. Pian sinne alkoi muuttaa israelilaisia. 1970-luvulla Israel alkoi perustaa siirtokuntia Länsirannalle, aluksi vain vähän, mutta sitten yhä enemmän. Näihin siirtokuntiin muuttaneet juutalaiset saivat omistukseensa merkittävän osan alueen maa-alasta. Suurimmat siirtokunnat Ma'ale Adumim, Modi'in Illit ja Ariel ovat kymmenien tuhansien asukkaiden kaupunkeja. Israelilaisia arvioidaan asuvan vuonna 1967 miehitetyillä alueilla noin puolisen miljoonaa, joista Itä-Jerusalemissa noin 200 000. Monet juutalaissiirtokuntalaiset ovat syvästi uskonnollisia, ja he uskovat alueen olevan Jumalan juutalaisille antamaa luvattua maata.
Länsirannan asema alkoi muuttua vuoden 1993 Oslon sopimusten seurauksena. Tässä Israelin ja palestiinalaisten välisessä prosessissa sovittiin vaiheittaisesta etenemisestä tilanteeseen, jossa itsenäinen Palestiinalaishallinto lopulta hallinnoisi suurinta osaa Länsirannasta, pois lukien Itä-Jerusalem, sekä koko Gazan kaistaa.
YK, Euroopan unioni ja Arabiliitto pitävät siirtokuntia laittomina. Toisin sanoen kansainvälinen yhteisö katsoo Israelin miehittävän niitä. Yhdysvaltain presidentin Donald Trumpin hallinto ei usko, että siirtokunnat ovat Lähi-idän rauhan este. Yleisesti ottaen Trumpin hallinto uudistuksineen on otettu juutalaissiirtokuntalaisten joukossa vastaan erittäin myönteisesti. Vastaavasti palestiinalaiset ovat huolestuneita nykyisestä kehityksestä. Monet heistä kokevat, että saavat osakseen etnistä syrjintää. Esimerkiksi Itä-Jerusalemin kaupunginosan siviiliasioiden komitea on todennut, että se arvioi juutalaisten haluavan ajaa palestiinalaiset pois Jerusalemista.
YK:n mukaan vuonna 2016 Israelin joukkojen väkivallan seurauksena kuoli 105 henkeä Länsirannalla, palestiinalaisten tekemänä 13 juutalaissiirtokuntalaista.
Israel ilmoitti huhtikuussa 2017, että se aikoo rakentaa uuden siirtokunnan Länsirannalle ensimmäistä kertaa 20 vuoteen.
Turva-aita
thumb|left|Suunniteltu ja rakennettu turva-aita Länsirannalla toukokuussa 2005. Aita on merkitty sinisellä viivalla. Vuoden 1967 raja merkitty karttaan vihreällä. thumb|275px|Turva-aitaa Länsirannalla. Toisen intifadan seurauksena Israel on rakentanut Länsirannan turva-aidan, jonka tarkoituksena on terroristien pääsyn estäminen Israelin kaupunkeihin. YK:n yleiskokous ja EU ovat kritisoineet aitaa, koska se hajottaa palestiinalaisalueita ja liittää 6–8 prosenttia kiistellyistä alueista Israeliin ennalta määräämättömäksi ajaksi. Israelin näkemyksen mukaan aita on kuitenkin vain väliaikainen ratkaisu. Haagin kansainvälinen tuomioistuin antoi vuonna 2004 YK:n yleiskokouksen pyynnöstä asiasta lausunnon, jonka mukaan aita on kansainvälisen oikeuden vastainen ja se tulisi heti purkaa. Lisäksi Israel olisi velvollinen korvaamaan aidasta palestiinalaisväestölle aiheutuneet vahingot.
Enemmistö israelilaisista tukee hanketta väkivallattomana keinona estää terrori. Israelin puolustusvoimien näkemyksen mukaan aidan avulla itsemurhaiskujen määrä Samariassa väheni vuoden 2002 huhti-joulukuun 17:stä vuoden 2003 viiteen iskuun. Lisäksi itsemurhaiskujen kokonaismäärä väheni samana ajanjaksona 30 prosenttia, mikä voi osaksi olla aidan ansiota. Kuitenkin vain neljä prosenttia itsemurhaiskuista on tehty vuoden 1949 tulitaukolinjan (ns. 1967 raja) läheisyydessä, ja aidan merkitystä itsemurhaiskujen vähentäjänä on tilastojen perusteella vaikea arvioida.
Ali Riley
pienoiskuva|Ali Riley Alexandra "Ali" Lowe Riley (s. 30. lokakuuta 1987) on uusiseelantilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Uuden-Seelannin naisten maajoukkueessa ennen vuoden 2023 MM-kilpailujen alkua 152 maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia. MM-kilpailuissa 2019 hän pelasi Uuden-Seelannin kaikki kolme ottelua alusta loppuun. Hän toimii maajoukkueen kapteenina.
Riley edustaa seuratasolla Yhdysvaltain NWSL:ssä pelaavaa Angel Cityä, johon hän siirtyi tammikuussa 2022. Hän on aiemmin edustanut Yhdysvalloissa Gold Pridea, Western New York Flashia ja Orlando Pridea, Ruotsissa useiden vuosien ajan Rosengårdia, Englannissa Chelseaa sekä Saksassa Bayern Müncheniä.
Ronny André Hafsås
Ronny André Hafsås (s. 14. marraskuuta 1985 Nordfjordeid, Norja) on norjalainen uransa lopettanut ampuma- ja maastohiihtäjä.
Hafsås saavutti ampumahiihdon nuorten MM-kilpailuissa kultaa viestissä Haute Mauriennessa 2004. Ampumahiihdon maailmancupissa hän on ollut parhaimmillaan kuudes Östersundin pikakilpailussa kaudella 2008–2009.
Hafsås oli neljäs maastohiihdon nuorten MM-kilpailujen 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa Rovaniemellä 2005. Hän voitti maailmancup-kauden 2009–2010 avauskilpailun, 15 kilometriä vapaalla hiihtotavalla, Beitostølenissä marraskuussa 2009. Norjan mestaruuskilpailuissa hän sai samalla matkalla hopeaa 2008.
Joulukuussa 2009 Hafsås ilmoitti keskittyvänsä jatkossa maastohiihtoon.
Improvisointi
Improvisointi tarkoittaa esityksen luomista esittämishetkellä. Sitä käytetään erityisesti musiikin alalla, mutta se on yhtä lailla tärkeä myös monissa muissa yhteyksissä, kuten näyttelemisessä tai viihdyttämisessä. Näyttämötaiteen genreistä improvisaatiolla oli keskeinen rooli esimerkiksi 1500–1700-luvuilla commedia dell’artessa ja nykyisin muun muassa nykytanssissa ja improvisaatioteatterissa.
Improvisaatiolle tyypillisiä ominaisuuksia ovat yllättävyys ja toistamattomuus. Improvisoidun teoksen uudelleen esittäminen samanlaisena muuttaa myös teoksen luonteen ainutlaatuisesta improvisaatiosta toistoksi. Spontaaniudestaan huolimatta improvisointi ei kuitenkaan ole sattumanvaraista toimintaa. Musiikki- tai teatteri-improvisaation taustalta löytyy usein huippuunsa hiottua teknistä ja taiteellista osaamista.
Improvisointi musiikissa
thumb|Brittiläinen [[saksofonisti Evan Parker on tunnettu vapaasti improvisoiva jazz-muusikko.]] Länsimaisen musiikin tyyleistä improvisointi on suhteessa tärkeintä jazz-musiikissa, jonka jotkut alalajit, kuten free jazz, perustuvat lähes kokonaan improvisointiin. Improvisointia käytetään paljon myös eri maiden kansanmusiikissa. Samoin blues-, rock- ja funk-musiikissa on usein kuultavissa ”jammailua”, jolla tarkoitetaan improvisointia. 1960-luvun lopulla artistit kuten Jimi Hendrix ja Cream alkoivat laittaa improvisoitua materiaalia myös albumeilleen. Jazz-musiikin improvisointi perustuu suureen lukumäärään skaaloja.
Improvisoitu soitto ei useinkaan perustu täysin uuteen sävelmateriaaliin, vaan se koostuu usein lyhyistä sävelkuluista, jotka esittäjä on opetellut huolella etukäteen. Etenkin jazzissa, jonka sävellykset perustuvat usein nopeisiin sointuvaihdoksiin, hyvän improvisaatiotaidon oppiminen on vuosien uurastuksen tulos.
Aiemmilla vuosisadoilla improvisointi oli tärkeää myös klassisessa musiikissa, mutta sen rooli on myöhemmin vähentynyt. Klassisen musiikin suurimmat nimet olivat taitavia improvisoijia, esimerkiksi Mozartin kiertäessä Eurooppaa hänen esityksissään oli aina kohta, jossa Mozart soitti pianolla improvisoidun kappaleen. Samoin Beethovenin improvisaatioiden kehuttiin olevan jopa hänen sävellyksiään komeampaa kuultavaa. Jotkut nykyaikaisen taidemusiikin säveltäjät ovat antaneet teoksissaan joskus huomattavan sijan improvisoinnille. Silti taidemusiikin koulutuksessa improvisoinnilla on useimmiten vain mitätön rooli.
Improvisointi ei yleensä ole täysin vapaata, vaan siihen kuuluu yleensä jokin tai joitakin sääntöjä. Jazzissa ja rockissa improvisointi tehdään usein tietyn sointukulun päälle. Tällöin kulloin alla soiva sointu määrää mitä säveliä tai skaaloja soittaja voi käytännössä käyttää. Myös monet muut säännöt ovat mahdollisia. Esimerkiksi jazzpianisti Chick Corea kysyy välillä yleisöltä ehdotuksen kappaleen nimeksi, ja improvisoi sen jälkeen kappaleen tämän yleisöltä saadun nimen perusteella.
Kun monta muusikkoa improvisoi samanaikaisesti, he pyrkivät myös tarkkailemaan toisiaan ja saamaan vihjeitä siitä, mihin suuntaan esitys on etenemässä. Erityisesti jazz-musiikissa koko yhtyeen työskentely perustuu tällaiseen kollektiiviseen improvisointiin. Samoin kansanmusiikki on usein kollektiivisesti alusta loppuun improvisoitua.
Jokainen voi kokeilla improvisointia helposti itse – riittää, että rupeaa hyräilemään tai viheltämään jotakin uutta sävelmää. Improvisoinnin voidaan sanoa olevan usein myös osa musiikin säveltämisprosessia.
Esimerkkejä improvisointia sisältävistä levyistä
Käytännössä lähes kaikilla jazz-levyillä kuulee paljon tiettyjen sointurakenteiden päälle improvisoituja sooloja
Improvisointi näyttämötaiteessa
Improvisoidulla näyttelemisellä on yhtä pitkät perinteet kuin koko näyttämötaiteella. 1400-luvulla Italiassa syntynyt commedia dell’arte oli improvisaatioteatterin muoto, joka levisi koko Keski-Eurooppaan kiertelevien teatteriseurueiden mukana. Sitä esitettiin pienillä lavoilla, toreilla ja karnevaaleissa. Esitysten juonikuvio oli ennalta sovittu, mutta repliikit olivat improvisaatiota. Tyylilaji säilyi suosittuna 1700-luvulle asti.
1890-luvulla sellaiset merkittävät teatteriteoreetikot ja -ohjaajat kuin venäläinen Konstantin Stanislavski ja ranskalainen Jacques Copeau hyödynsivät improvisointia laajasti näyttelijöiden opetuksessa ja esitysten harjoituksissa.
Amerikassa 1800-luvun lopulla syntyneessä varieteen tyylilajissa vaudevillessa käytettiin yleisön reaktioita ja kommentteja hyväksi sketsien improvisointiin. Modernin amerikkalaisen teatteri-improvisoinnin syntynä pidetään kuitenkin usein Viola Spolinin teatterikokeiluja 1940-luvulla. Niissä Spolin korosti luovuutta ja mukautuvuutta näyttelijän koko ilmaisuvoiman vapauttamiseksi.
Euroopassa Keith Johnstone otti 1950-luvulla improvisoinnin keskeiseksi tekniikaksi ohjatessaan näyttelijöitä entistä spontaanimpaan näyttämösuoritukseen. Aluksi hän kehitti improvisointiin perustuvaa teatteria Lontoon Royal Court Theaterissa, mutta jatkoi työtä sittemmin perustamansa oman teatteriryhmän kanssa. Johnstone muutti myöhemmin Kanadaan, jossa on kehittynyt pitkä improvisaatioteatterin perinne.
Suomessakin on Johnstonen oppien pohjalta syntynyt monia pieniä improviosaatioteatteriryhmiä. Johnstonen metodeista edelleen kehitettyä teatteri-ilmaisua kutsutaan Suomessa ammattinäyttelijöiden piirissä ”improksi”, jossa keskeisiä esitystä eteenpäin vieviä tekoja ovat idean tarjoaminen eli julkituominen sekä tarjotun idean hyväksyminen ja tarinan eteenpäin vieminen. Jotkut suomalaisen impron ryhmät pyrkivät myös jakamaan osaamistaan järjestämällä kursseja, joilla niin ammattilaiset kuin amatöörit voivat kehittää improvisointikykyjään.
Improvisoinnilla on usein keskeinen rooli myös modernissa eurooppalaisessa vapaassa tanssissa ja tanssiteatterissa, joka syntyi 1930-luvulla Saksassa ja kehittyi toisen maailmansodan jälkeen edelleen varsinkin Yhdysvalloissa. Nykytanssin tyylilajeista improvisaatio lienee kuitenkin hallitsevimmillaan kontakti-improvisaatiossa.
Jim Courier
Jim Courier (s. 17. elokuuta 1970) on yhdysvaltalainen entinen tennispelaaja. Hän voitti urallaan neljästi Grand Slam -turnauksen kaksinpelin: Ranskan avoimet kahdesti ja Australian avoimet samoin kahdesti.
Courier aloitti ammattilaisuransa vuonna 1988 ja teki läpimurtonsa Grand Slam -tasolla vuonna 1991, jolloin hän voitti maanmiehensä Andre Agassin viisi erää kestäneessä Ranskan avointen loppuottelussa. Hän selviytyi samana vuonna myös Yhdysvaltain avointen loppuotteluun, jossa kuitenkin hävisi Stefan Edbergille.
Vuonna 1992 Courierilla oli 25 ottelun mittainen voittoputki ja hän voitti vuoden kaksi ensimmäistä Grand Slam -turnausta, Australian avoimet ja Ranskan avoimet. Saman vuoden helmikuussa hänestä tuli kautta aikojen kymmenes ATP-maailmanlistan kärkeen noussut pelaaja. Hän päätti kauden maailmanlistan kärjessä ja oli myös osa Davis Cupin voittanutta Yhdysvaltain joukkuetta.
Vuonna 1993 Courier uusi Australian avointen voittonsa. Hän pääsi samana vuonna kolmannen kerran peräkkäin Ranskan avointen loppuotteluun, jossa hävisi Sergi Brugueralle, ja uransa ainoan kerran Wimbledonin loppuotteluun, jonka hävisi maanmiehelleen Pete Samprasille.
Courier oli mukana voittamassa Davis Cupia myös vuonna 1995.
Courier voitti urallaan yhteensä 23 kaksinpeli- ja 6 nelinpeliturnausta. Hän oli maailmanlistan kärjessä vuosina 1992 ja 1993 yhteensä 58 viikkoa. Hän on International Tennis Federationin maailmanmestari vuodelta 1992.
Courier lopetti ammattilaisuransa vuonna 2000. Hänet valittiin tenniksen kansainväliseen Hall of Fameen (International Tennis Hall of Fame) vuonna 2005.
Pelaajauransa jälkeen Courier on toiminut muun muassa USA Networkin ja NBC Sportsin tenniskommentaattorina.
Ugrin Csák
Ugrin Csák oli unkarilainen aatelinen, joka toimi Transilvanian voivodina vuonna 1276. Hänet nimitti tehtäväänsä Unkarin kuningas Ladislaus IV.
Bermuda olympialaisissa
Bermuda osallistui olympialaisiin ensimmäisen kerran Berliinin 1936 kesäolympialaisissa ja on ollut sen jälkeen mukana kaikissa kesäolympialaisissa lukuun ottamatta Moskovan 1980 kisoja, joita se boikotoi. Bermuda on saavuttanut olympialaisissa yhden kultamitalin ja yhden pronssimitalin. Talviolympialaisiin maa on osallistunut Albertvillen 1992 kisoista lähtien, mutta ilman menestystä.
Bermudan ainoat olympiamitalistit ovat nyrkkeilijä Clarence Hill, joka sijoittui raskaassa sarjassa pronssille Montréalin 1976 olympialaisissa ja triathlonisti Flora Duffy, joka voitti kultaa Tokion 2020 kisoissa. Karibianmeren alueen vahvassa urheilumuodossa yleisurheilussa Bermudan parhaat olympiasaavutukset ovat korkeushyppääjä Clarence Saundersin viides sija Soulissa 1988 ja kolmiloikkaaja Brian Wellmanin viides sija Barcelonassa 1992. Sydneyssä 2000 lähelle mitalia ylsivät purjehtijat Peter Bromby ja Lee White, jotka sijoittuivat Star-luokassa neljänneksi.
Paraparaumu
Paraparaumu on kaupunki Uudessa-Seelannissa. Se sijaitsee Kapitin rannikon alueella, Pohjoissaaren eteläosassa 50 kilometriä pohjoiseen Wellingtonista ja siellä on noin 25 000 asukasta. Paraparaumun nimi on muodostettu māorin kielellä kahdesta osasta: parapara tarkoittaa raaputtamista ja umu uunia. Kaupunki on Kapitin rannikon hallinnollinen ja taloudellinen keskus. Paikallinen nuoriso kutsuu paikkaa nimellä ”Pram”.
Onni on
”Onni on” on suomalaisartisti Diandran kappale hänen toiselta, Dynamiittii-studioalbumilta. Kappale julkaistiin albumin toisena singlenä 25. syyskuuta 2014. Kappaleen ovat säveltäneet ja sanoittaneet Samuli Sirviö, Mats Takila sekä Mikko Kuoppala. Sanoituksiltaan kappale kertoo onnellisuuden arvaamattomasta olemuksesta.
Kappaleesta julkaistiin 13. lokakuuta 2014 Hannu Aukian ohjaama musiikkivideo. Videolla artisti juhlii kaveriporukansa kanssa ympäri Linnanmäen huvipuistoa.
”Onni on” -kappale on noussut yhdeksi viikoksi latauslistan 29. sijalle sekä parhaimmillaan radioiden 25:nneksi soitetuimmaksi kappaleeksi.
Kukkian reitin valuma-alue
Kukkian reitin valuma-alue (vesistöaluetunnus 35.78) on Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 867,58 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 22,04 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Roine, jossa reitin vedet tulevat seuraavaksi Hauhon alueelle (35.77).
Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat kahdeksan aluetta tai valuma-aluetta :
Hakola Huonekalu
Hakola Huonekalu Oy, tuotemerkkinä Hakola, on Kurikan Jurvassa toimiva huonekalualan yritys.
Historiaa
Uusi luova johtaja Annaleena Hakola muutti yrityksen strategiaa voimakkaasti. Sohvien runko- ja verhoiluvalikoimaa pienennettiin rajusti, jottei sohvan valinta olisi asiakkaalle liian vaikeaa. Yritys panosti verkkonäkyvyyteen, sisustusblogistien kanssa tehtävään yhteistyöhön ja verkossa tapahtuvaan tilaamiseen. Hakola Huonekalun liikevaihto on vuodesta 2014 yli nelinkertaistunut.
Vuonna 2017 Hakola aloitti yhteistyön Lundia-myymäläketjun kanssa. Hakolan tuotteita myyvät myös A-lehtien tytäryhtiö Finnish Design Shop, Stockmann ja World of TRE.
Hakola Huonekalun Woody-pöytä valittiin Divaani-lehden Vuoden parhaat -kilpailun 2014 yleisöäänestyksessä Vuoden parhaaksi puiseksi designtuotteeksi.
Oulun yliopisto
thumb|250px|Tieto- ja sähkötekniikan tiedekunta sijaitsee Tietotalo I:ssä, joka on osa Linnanmaan yliopistokampusta. thumb|250px|Linnanmaan kampusalueen kartta. thumb|250px|Oulun yliopiston rakennuksesta näkyy selvästi rakennusvaiheiden eri aikakaudet. thumb|250px|Osa Oulun ammattikorkeakoulun opetuksesta muuttaa Linnanmaan yliopistorakennuksen pohjoispäähän syksyllä 2020. thumb|250px|Yliopiston yhteydessä olevista Paavo Havaksen tien opiskelija-asunnoista avautuu näkymä yliopiston yli. thumb|250px|Yliopiston ensimmäiset tilat sijaitsivat Oulun keskustassa Rantakadulla. Arkkitehtuurin tiedekunta toimi tiloissa vuoteen 2017 asti. Oulun yliopisto (lyhenne OY) on Oulussa Linnanmaalla sijaitseva suomalainen yliopisto.
Yliopistossa oli vuonna 2021 noin 13 500 opiskelijaa ja siellä työskenteli noin 3 400 henkilökuntaan kuuluvaa. Tutkintoja suoritetaan noin 2 800 vuodessa. Nykyisin Oulun yliopistossa voi opiskella yli 20 tutkinto-ohjelmassa, jotka edustavat yhdeksää koulutusalaa. Tärkeimmissä kansainvälisissä yliopistovertailuissa Oulun yliopisto on sijoittunut vuosittain maailman 500 parhaan yliopiston joukkoon. Yliopiston rehtorina toimii vuodesta 2015 lähtien professori Jouko Niinimäki.
Yliopisto on perustettu vuonna 1958 ja sen varsinainen toiminta alkoi seuraavana vuonna.
Kampusalueet
Oulun yliopistoon kuuluu kaksi kampusaluetta. Arkkitehti Kari Virran suunnittelema yliopiston pääkampus sijaitsee Linnanmaalla noin viisi kilometriä Oulun keskustasta pohjoiseen. Linnanmaalla sijaitsee kuusi yliopiston kahdeksasta tiedekunnasta. Linnanmaalla sijaitsevat myös mm. Oulun yliopiston kirjasto Pegasus, Tellus Innovation Arena, kasvitieteellinen puutarha sekä Ylioppilaiden terveydenhoitosäätiön toimipiste. Myös opettajaopiskelijoiden opetusharjoittelu tapahtuu Linnanmaalla Oulun normaalikoulussa. Vuonna 2011 Linnanmaalle perustettiin Ympäristötietotalo, luonnonvara- ja ympäristöalan keskittymä. Aikaisemmin Linnanmaalla on ollut toiminnassa myös Oulun yliopiston eläintarha, joka kuitenkin lakkautettiin vuonna 2010.
Lääketieteellinen tiedekunta ja Biokemian ja molekyylilääketieteen tiedekunta sijaitsevat Kontinkankaan kampusalueella Oulun yliopistollisen sairaalan yhteydessä. Kontinkankaalla sijaitsevat myös bioalan ja molekyylilääketieteen tutkimuskeskus Biocenter Oulu, koe-eläinkeskus sekä lääketieteen kirjasto.
Lisäksi yliopistoon kuuluu Kajaanin yliopistokeskus.
Yliopiston ensimmäiset tilat sijaitsivat aivan Oulun keskustassa vanhassa puutalokorttelissa Torinrannassa. Arkkitehtuurin tiedekunta jatkoi toimintaa keskustan tiloissa vuoteen 2017 asti, ennen siirtymistä Linnanmaan kampukselle. Nykyisin arkkitehtuurin yksikkö kuuluu teknilliseen tiedekuntaan.
Yliopistoa varten on rakennettu useampia ylioppilaskyliä ja asuntoloita. Ensimmäinen näistä oli 1950-luvulla Toivoniemeen valmistunut Domus Botnica. Tunnetuimpia asuntoloita ovat professori Seppo Valjuksen suunnittelema Välkkylän ylioppilaskylä ja Arkkitehtitoimisto Risto Harjun suunnittelema Linnanmaan ylioppilaskylä.
Muut yksiköt
Oulun yliopiston alaisuudessa toimii myös muita yksiköitä. Oulussa, Linnanmaalla sijaitsevat mm.:
Muualla Pohjois-Suomessa sijaitsevat:
Hallitus
Yliopiston hallitukseen kuuluu hallituksen puheenjohtajan lisäksi 12 edustajaa, neljä yliopiston sisältä, kuusi ulkopuolelta ja kaksi opiskelijajäsentä.
Hallituksen opiskelijajäsenten toimikausi on kaksi vuotta ja muiden jäsenten neljä vuotta.
Jäsenet:
Oulun yliopiston hallitus 2022–2025 :
Alumnitoiminta
Oulun yliopistolla on yli 55 000 alumnia. Oulun yliopistoseura ry on vuodesta 1999 asti nimennyt Vuoden Alumnin ja vuodesta 2011 alkaen Vuoden Opiskelijan:
Ormajoen valuma-alue
Ormajoen valuma-alue (vesistöaluetunnus 35.79) on Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 222,06 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 6,77 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Pyhäjärvi, jossa reitin vedet tulevat seuraavaksi Hauhon alueelle (35.77).
Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat kolme aluetta tai valuma-aluetta :
Faye Kellerman
Faye Kellerman (s. 31. heinäkuuta 1952 St. Louis, Missouri) on yhdysvaltalainen rikoskirjailija. Hän on tullut tunnetuksi Decker & Lazarus -dekkarisarjallaan, jonka osia on myös suomennettu.
Hän on ortodoksijuutalainen ja naimisissa toisen rikoskirjailijan, Jonathan Kellermanin kanssa.
Kellerman opiskeli Kalifornian yliopistossa Los Angelesissa. Hän suoritti Bachelor of Arts -tutkinnon matematiikasta vuonna 1974 ja sai neljä vuotta myöhemmin hammaskirurgian tohtorin arvon. Hän ei kuitenkaan ole koskaan harjoittanut hammaslääketiedettä, vaan on päätoiminen kirjailija.
Suomihiphoppia Vol. 2
Suomihiphoppia Vol. 2 on Warnerin Suomihiphoppia-levysarjan toinen osa, joka julkaistiin vuonna 2003.
Albumi saavutti kultalevyn rajan vuonna 2003.
Inkeri Tuomikoski
Inkeri Tuomikoski (28. maaliskuuta 1935 Tampere – 2. lokakuuta 2004 Pariisi, Ranska) oli suomalainen Ranskassa asunut filosofian maisteri ja suomentaja. Hän tunnetuin käännöstyönsä on ranskalaisen kirjailijan Marcel Proustin Kadonnutta aikaa etsimässä -romaanisarjan suomennos.
Tuomikoski käänsi kaunokirjallisuutta sekä ranskasta suomeksi että myös päinvastoin. Hän hallitsi myös espanjan kielen erinomaisesti. Tuomikoski aloitti Proustin suurromaanin suomennostyön jo 1970-luvulla ja ehti saada sen lähes päätökseen.
Rosie White
pienoiskuva|Rosie White Rosie White (s. 6. kesäkuuta 1993) on uusiseelantilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Uuden-Seelannin naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 106 maaottelua ja tehnyt niissä 25 maalia. MM-kilpailuissa hän pelasi Uuden-Seelannin kaikissa kolmessa ottelussa avauskokoonpanossa. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi 15-vuotiaana.
Futsal Final Four -turnaus
Futsal Final Four on suomalaisen futsalin cup-muotoinen lopputurnaus, joka järjestetään vuosittain helmikuussa. Hallitsevat mestarit ovat 2019 turnauksen voittaneet Leijona Futsal (miehet) ja GFT (naiset).
Nykymuodossaan se on Suomen seurajoukkuefutsalin tärkein Cup-kilpailu, joka huipentuu yhden viikonlopun aikana pelattavaa neljän joukkueen lopputurnaukseen. Turnauksessa ratkaistaan sekä naisten että miesten Cup-mestaruus. Futsalin Final Four-turnaus 2019 järjestettiin Jyväskylän Monnarilla 16.-17.2.2019.
Final Four 2019
Final Four 2019 miesten lopputurnauksen osallistuvat liigajoukkueet Kampuksen Dynamo, Leijona Futsal, Mad Max sekä futsal-kakkosessa pelaava FC Kiisto. Final Four 2018 mestari Kampuksen Dynamo pääsi automaattisesti lopputurnaukseen ja kolme muuta selvittivät tiensä finaaliturnaukseen Futsal Cupin pudotuspelien kautta. Naisten puolella loppurunaukseen selvittivät tiensä hallitseva mestari Ilves FS, GFT, ACE ja MuSa Futsal. Lauantainan pelataan välierät ja sunnuntaina finaalit. Sunnuntain ennen varsinaisia finaaleja pelataan miesten ja naisten sarjojen pikkufinaalit, joihin pääsevät joukkueet ovat Futsal Cupissa parhaiten pärjänneet Liigan ulkopuoliset joukkueet.
Jos turnauksessa ottelu on varsinaisen peliajan jälkeen tasan, siirrytään ilman jatkoaikaa suoraan 10m rangaistupotkuihin paras kolmesta-järjestelmällä. Kaikki turnauksen ottelut ovat nähtävillä Yle Areenassa.
Final Four-tunauksen historiaa
Kaudeksi 2016-2017 vähäiselle huomiolle jäänyttä Suomen Futsal Cupin formaattia päätettiin uudistaa. Englanninkielisellä nimellä kulkeva Final Four -formaatti on lainattiin Etelä-Euroopan perinteisistä futsalmaista ja se korvasi 2017 - 2018 kaudella Palloliiton järjestämän Futsal Cupin, joka oli kaikille seuroille avoin Cup-kilpailu sarjatasosta riippumatta. Nykymuotoisen turnauksen järjestävänä tahona toimii Futsal-Liigaseurat ry. Kaudella 2016–17 pelattiin vielä sekä Cup- että Final Four -mestaruudesta.
Aleksandr Aleksandrovitš Volkov
pienoiskuva|200px|Aleksandr Aleksandrovitš Volkov Aleksandr Aleksandrovitš Volkov (25. joulukuuta 1951 Brjansk, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto – 20. toukokuuta 2017 Saksa) oli Venäjän federaatioon kuuluvan Udmurtian tasavallan ensimmäinen presidentti. Volkov syntyi vuonna 1951 suureen työläisperheeseen. Hän opiskeli teknillisessä koulussa ja valmistuttuaan hän työskenteli työnjohtajana ja pääinsinöörinä sekä rakennusosaston johtajana samanaikaisesti kun opiskeli korkeakoulussa.
Presidentiksi hänet valittiin Udmurtian ensimmäisissä presidentinvaaleissa 15. lokakuuta 2000. Hän sai 37,8 % annetuista äänistä (Udmurtian lakien mukaan voittoon riittää 25 %). Ennen presidentiksi valitsemistaan Volkov oli Udmurtian tasavallan parlamentin puheenjohtaja, mikä oli Udmurtian korkein virka-asema ennen presidentin viran perustamista.
Volkov toimi presidenttinä kolme kautta vuoteen 2014. Hän kuoli 20. toukokuuta 2017 Saksassa, jossa hän oli ollut hoidettavana.
Erin Nayler
pienoiskuva|Erin Nayler Erin Nicole Nayler (s. 17. huhtikuuta 1992) on uusiseelantilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan maalivahti. Hän on pelannut Uuden-Seelannin naisten maajoukkueessa ennen vuoden 2023 MM-kilpailujen alkua 83 maaottelua. MM-kilpailuissa 2019 hän pelasi ykkösmaalivahtina kaikki kolme ottelua. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi vuonna 2013.
Nayler edustaa seuratasolla ruotsalaista Norrköpingiä. Hän pelasi kausina 2017–2020 ranskalaisseura Bordeaux'ssa ja on sen jälkeen edustanut myös englantilaista Readingiä ja ruotsalaista Umeåta.
Fire Inside – The Story of Endstand
Fire Inside – The Story of Endstand on suomalainen dokumenttielokuva ja musiikki-DVD, joka käsittelee hardcore punk -yhtye Endstandia. Se julkaistiin 24. toukokuuta 2013 levymerkillä Combat Rock Industry. Elokuvan on ohjannut Matti Penttilä. DVD sisältää dokumentin lisäksi yhtyeen 10-vuotiskeikan vuodelta 2006, ja CD/DVD:llä on yhtyeen viimeinen esiintyminen toukokuulta 2010.
DVD debytoi Suomen virallisen listan kolmannella sijalla.
Faber-Castell
Faber-Castell on yksi maailman suurimmista ja vanhimmista valmistajista toimistotarvikkeiden osalta. Se tuottaa kyniä, kumeja, nitojia, viivaimia, tusseja jne. Pääkonttori sijaitsee Steinissä, Saksassa, ja sillä toimii 14 tehdasta ja 20 myyntiyksikköä ympäri maailmaa. Faber-Castell-Konsernin palveluksessa työskentelee noin 7 000 ihmistä ja se harjoittaa liiketoimintaa yli 100 maassa.
Palli
Palli voi tarkoittaa seuraavia:
Leppähampaanjoen valuma-alue
Leppähampaanjoen valuma-alue (vesistöaluetunnus 35.75) on Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 395,73 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 5,74 prosenttia. Vesistön valuma-alueen alarajana on Längelmävesi, jossa reitin vedet tulevat seuraavaksi Längelmäveden alueelle (35.72).
Osa-alueet
Kolmannen jakovaiheen osa-alueita valuma-alueella ovat seuraavat seitsemän aluetta tai valuma-aluetta:
Osa-alueista Koljonselkään laskeva Laasojärven alue on alin. Siihen laskee Kokkilanselän alue. Tähän laskee lännestä Juupajoen alaosan alue, joka on Huikonjoen valuma-alueen jatke. Kokkilanselän alueeseen laskee luoteesta Rauhtianjoen valuma-alue, pohjoisesta Sahaojan valuma-alue ja idästä Ulpukkaojan valuma-alue.
Laasojärven alue (35.751)
Lasku-uomaan tai sen järviin laskevat vielä kahdeksan muuta järveä tai lampea. Aakkojärveen laskee idästä pienet Lammi ja alle hehtaarin kokoinen Yrttijärvi. Aivan Yrttijärven laskupaikalle laskee myös Karttiminjärven laskuoja. Se tuo kauempaa myös Vähä Karttiminjärven, Pikku-Torkkelin ja Ison Torkkelijärven vedet. Karttiminjärven laskuojaa yhtyy etelästä Kallajärven laskuoja. Alueen eteläosassa sijaitsee kaksi järveä Laasolammi ja Kaakkolammi, jotka laskevat yhdessä Laasojärveen.
Kokkilanselän alue (35.752)
Kokkilanselän alue laskee alajuoksulle Aakkolanjokea pitkin Aakkojärveen. Kokkilanselkä on osa Mellinselkää ja ne muodostavat yhdessä Lutun, Kattilalahden, Kylmälammin ja Kopsamon kanssa useampialtaisen pääjärven, johon muut valuma-alueet tuovat vesistöalueen vedet. Ulpukkaojan valuma-alue tuo pienen valuma-alueensa Kukkolahteen, Juupajoki tuo Juupajoen alaosan alueen ja siihen laskevien Huikonjoen ja Rauhtianojan valuma-alueiden vedet ja se laskee Kylmälammiin. Pohjoisen Sahajoen valuma-alueen vedet otta Kopsamo vastaan ja välittää ne Kylmälammiin.
Juupajoen alaosan alue (35.753)
Juupajoki on nimikkoalueensa pääuoma, joka laskee Kattilalahteen minne vesistöalue päättyy. Yläjuoksulla joen nimenä on Huikonjoki, joka alkaa ilmeisesti Jokihaarankankaalta ja loppuu Korkeakoskella Tehtaanjärvessä olevaan patoon. Korkeakoskelta on matkaa Kattilalahteen 6,4 kilometriä. Juupajoen sivuhaarat ovat lyhyitä ja sen valuma-aluekin on pieni. Alueella ei esiinny järviä.
Huikonjoen valuma-alue (35.754)
Juupajoen yläjuoksu on nimeltään Hiukonjoki. Nimi vaihtuu valuma-alueen rajalla Tehtaanjärven padolla. Pato sijaitsee Juupajoen Korkeakoskella. Yläjuoksulla Huikonjoki alkaa latvahaarassa, jossa Kuivajärven laskuoja Kuivajärvenoja ja Aituanjoki yhtyvät toisiinsa. Valuma-alueella sijaitsee 32 yli hehtaarin kokoista järveä, joista enemmistö sijaitsee Siikanevan kaakkoispuolisella järviylängöllä. Huikonjoen varteen laskevat pienet Kaakkolammi ja Vuorijärvi. Kuivajärveen laskevat yläjuoksulta Pirttijärvi ja Saarijärvi, sekä niiden ympäristöstä vielä Piikainlammi ja Mustalammi. Kuivajärven eteläosiin laskevat vielä Karhujärvi ja Ahvenjärvi.
Aituanjoen yläpäähän yhtyvät luoteesta Jouttijoki ja lounaasta toinen oja. Ojaa myöten laskee 12 järveä, joista voi mainita Aittolammi, Iso Hanhijärvi, Keskinen Hanhijärvi, Puhdelammi, Rimminjärvenlakkari, Rimminjärvi, Suojärvenlakkari, Suojärvi ja Vähä Vuorijärvi.
Järviylängön järvistä puolet kuuluu Huikonjoen valuma-alueeseen, ja Siikanevalta alkava Jouttijoki virtaa niiden keskellä. Joen itäpuolella ovat Kuhajärvi, Vähä Haukijärvi, Jouttijärvi, Iso Haukijärvi, Kirveslammi ja Mustalammi. Siikanevan jälkeen siihen yhtyy lännestä sivuoja, joka on Vääräjärven laskuoja. Muut järvet jäävät näiden eteläpuolelle. Järvet sijaitsevat Siikajärven ympärillä ja ne ovat Saarijärvi, Peräjärvi ja Kailajärvi.
Sahajoen valuma-alue (35.756)
Sahajoen valuma-alueella sijaitsee 56 vähintään hehtaarin kokoista järveä, sillä se on maastoltaan vaihteleva ja sen valuma-alueen pinta-ala on suurin. Sen laskujokena on Sahajoki, joka alkaa Hulippaasta ja laskee Kopsamoon. Hulipas kerää vesiä kolmelta suunnalta. Ellinoja tuo luoteesta Lylyn suunnalta laskuvesiä, koillisesta tule Iso-Liesin kautta vesiä ja Rassinoja tuo idän suunnaltaa Väihijärven ympäristön vesiä. Ellinojan valuma-alueella sijaitsevat esimerkiksi Ala-Lylyjärvi, Ylä-Lylyjärvi, Iso-Karvia, Murojärvi ja Kalliojärvi. Suoraan Sahajokeen laskee Hirvijärven ja Pylkinjärven kautta tuleva vesireitti. Sen alueella sijaitsee esimerkiksi Muhujärvi ja Luhtaanjoen yläpuolella esimerkiksi Vähä Petääjärvi, Iso Petääjärvi ja Iso Valkeajärvi sekä metsämaajärvet Vähä Heinäjärvi, Iso Heinäjärvi, Kartiskajärvi ja Ahvenjärvi.
Ulpukkaojan valuma-alue (35.757)
Ulpukkaoja laskee Kokkilanselän Kukkolahteen. Ojaan yhtyy sivulta lyhyt oja Isosta Kukkojärvestä. Järven valuma-alue on pieni ja sen sisällä sijaitsevat kaksi pientä järveä Vähä Kukkojärvi ja Kalaton.
Mäkkylän koulu
Mäkkylän koulu oli Espoon Leppävaaran Mäkkylässä vuoteen 2007 asti toiminut peruskoulun alakoulu. Se perustettiin vuonna 1960 Mäkkylän kansakouluna ja muuttui muiden Espoon kansakoulujen tavoin peruskouluksi vuonna 1977. Vuonna 1959 valmistuneen päiväkodin ja opettaja-asuntolan sekä vuonna 1962 valmistuneen kansakoulurakennuksen suunnitteli Kaj-Erik Salenius.
Los celibatos
Albumin viimeistä kappaletta Mä lähen himaan kuunnellaan yleisesti, kun päästään pois asepalveluksesta.
Kappaleet
Sovitukset Vesa Jokinen, ellei toisin mainita.
CD-versiossa myös
Kappaleet 20–27 julkaistu alun perin EP:illä Säynäväynäviä ja Hihhulit tuloo.
Dallas Drake
Dallas Drake (s. 4. helmikuuta 1969 Trail, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Drake pelasi kauden 2007–2008 Detroit Red Wingsin riveissä.
Detroit Red Wings varasi Draken 1989 yliopistoliiga NCAA:sta kuudennella kierroksella numerolla 116. Drake aloitti NHL-uransa Detroitissa 1992. Drake pelasi Red Wingsin paidassa kolme kautta kunnes siirtyi Winnipeg Jetsiin. Uran parhaan kautensa Drake pelasi 1999–2000 tehden 45 pistettä 79:ssä ottelussa. Drake siirtyi St. Louis Bluesiin 2000–2001. Bluesissa Drake pelasi 6 kautta kunnes palasi Detroitiin, jossa sai uralleen ikimuistoisen lopun päästessään nostamaan Stanley Cupia.
Miklós Pok
Miklós Pok oli unkarilainen aatelinen, joka toimi kaksi kertaa Transilvanian voivodina vuosina 1277 - 1278 sekä 1315 - 1316. Ensimmäiselle kaudelle hänet nimitti tehtäväänsä Unkarin kuningas Ladislaus IV, toiselle kuningas Kaarle Robert.
Ilmari Talvitie
Matti Ilmari Talvitie (30. lokakuuta 1892 Ilmajoki – 8. syyskuuta 1959 Seinäjoki) oli suomalainen varatuomari, asianajaja ja kolmen sodan veteraani. Hän toimi Lapuan liikkeessä ja kenttätykistöpatterin päällikkönä talvi- ja jatkosodissa. Jatkosodassa Talvitie haavoittui vaikeasti, menettäen vasemman käden ja toisen jalan. Sotilasarvoltaan Talvitie oli majuri.
Integrated Truss Structure
Integrated Truss Structure muodostaa Kansainvälisen avaruusaseman rungon. Siihen kiinnitetään niin moduulit, aurinkopaneelit, radiaattorit kuin muutkin avaruusaseman osat.
Douglas Aircraft Company
thumb|250px|Douglasin kuuluisin konemalli, DC-3.
Douglas Aircraft Company oli Donald Douglasin vuonna 1921 perustama lentokonevalmistaja. Toisen maailmansodan jälkeen yhtiö oli suurin lentokonevalmistaja Yhdysvalloissa. Yhtiöllä oli kolme tehdasta Kaliforniassa.
Kouvola-pyörä
thumb|180px|Kouvola-pyörä Tykkimäellä. thumb|180px|Silloinen Helsinki-pyörä Linnanmäellä. Kouvola-pyörä on Tykkimäen huvipuistossa sijaitseva maailmanpyörä. Laite oli alun perin Boston-pyöränä, ja sittemmin Helsinki-pyöränä vuosikymmeniä tunnettu Linnanmäen maailmanpyörä, kunnes se myytiin maaliskuussa 2006 Tykkimäen huvipuistolle Kouvolaan. Siellä laite otettiin käyttöön kunnostuksen jälkeen kesällä 2007 ja nimi muutettiin Kouvola-pyöräksi. Linnanmäki osti kesällä 2006 käyttöön otetun uuden Rinkeli-maailmanpyörän.
Douglas Aircraft Company
Alkuvuosina yhtiö ajautui talousvaikeuksiin useita kertoja, ja Donald Douglas jatkoi sen toimintaa ansaittuaan tarvittavan rahoituksen muun muassa kiinteistömyynnillä.
Kouvola-pyörä
Maailmanpyörän kehän halkaisija on 21 metriä. Jalustan päälle pystytetty maailmanpyörä nousee noin 25 metrin korkeuteen. Vuoteen 1998 se oli Suomen suurin maailmanpyörä, kunnes Suomen Tivolin hankkima maailman suurin siirrettävä maailmanpyörä vei ennätyksen.
Douglas Aircraft Company
McDonnell-yhtiö osti Douglasin vuonna 1967, josta syntyi McDonnell Douglas -yhtiö. 1990-luvulla kylmän sodan loputtua Boeing osti McDonnell Douglasin osakseen.
Kouvola-pyörä
Historiaa
Maailmanpyörä tunnettiin Linnanmäellä aluksi Boston-pyörän nimellä. Se kantoi samannimisen tupakkamerkin logoa, jota mainostettiin muutenkin laajasti kaupungilla. Nimi muutettiin Helsinki-pyöräksi uuden, tiukemman tupakkalain myötä 1970-luvun alussa.
Douglas Aircraft Company
Siviilikoneet
thumb|right|250px|SAS DC-6 thumb|right|250px|[[Delta Air Linesin Douglas DC-7]]
Kouvola-pyörä
Historiaa
Rakentamisaikaan 1964 Linnanmäen maailmanpyörää mainostettiin maailman toiseksi suurimmaksi. Vain Itävallan Wienissä sijaitsevan Praterin huvipuiston maailmanpyörän piti olla suurempi. Helsinki-pyörän pystyttäjät tulivat Saksasta. Silloisten lehtitietojen mukaan maailmanpyörä oli rakennettu Hollannissa. Se oli ollut aikaisemmin käytössä Münchenissä, Bremenissä ja Hampurissa. Se oli aikanaan maailman suurin siirrettävä maailmanpyörä.
Douglas Aircraft Company
Siviilikoneet
Douglasin legendaarisin tuote lienee Douglas DC-3 -kuljetuskone. Lyhenne DC tulee sanoista, Douglasin kaupallinen.
Kouvola-pyörä
Historiaa
Vuonna 1964 Helsingin Sanomat kertoi, että uuteen maailmanpyörään kiinnitettiin 9 200 lamppua. Maalia pyörään kului peräti 2 500 markan edestä.
Douglas Aircraft Company
Siviilikoneet
DC-siviilikoneperheeseen kuuluu:
Nelimoottorisen DC-8-koneen suunnittelu oli yhtiölle niin kallis hanke, että McDonnell-yhtiö valtasi rahoitusvaikeuksiin joutuneen yhtiön. Tästä syntyi McDonnell Douglas -yhtiö. Tämän jälkeen DC-9-variaatiot saivat tyyppitunnuksen MD-80 ja niin edelleen.
Sotilaskoneet
thumb|250px|Nainen viimeistelee B-17 "Flying Fortress" -pommikoneen nokkakappaletta Douglas Aircraft Companyn tehtaalla vuonna 1942. Douglas oli 1950-luvulle asti Grummanin ohella Yhdysvaltain laivaston tärkein taistelulentokoneiden valmistajia. Sen koneista kuuluisia ovat esimerkiksi Ed Heinemannin suunnittelemat A-1 Skyraider ja A-4 Skyhawk. thumb|250px|Douglas D-558-2 Skyrocket Koneet
Rachel Roberts (malli)
Rachel Roberts (s. 8. huhtikuuta 1978) on kanadalainen malli ja näyttelijä. Hän syntyi Vancouverissa, Brittiläisessä Kolumbiassa. Roberts on esiintynyt lukuisissa mainoskampanjoissa, ja hän tuli tunnetuksi roolistaan yhdysvaltalaisesta elokuvasta Simone. Sittemmin Roberts on esiintynyt televisiosarjoissa. Roberts on naimisissa elokuvantekijä Andrew Niccolin kanssa.
Campania-vaihe
Campania-vaihe (engl. Campanian) oli myöhäisliitukauden keskivaihe, joka kesti noin 13 miljoonaa vuotta. Se oli 83,5 ± 0,7 – 70,6 ± 0,6 miljoonaa vuotta sitten. Kautta luonnehti ilmaston yleinen viileneminen ja merien pinnan yleinen lasku. Sekä lämpötila että meren pinta vaihtelivat kuitenkin melkoisesti. Kausi on nimetty lounaisranskalaisen Charenten alueen Champagnen kylän ympäristön ( Campania) mukaan.
Julma maa (albumi)
Julma maa on suomalaisen Garbo-yhtyeen esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 1986.
Tulevat tänne sotkemaan meidän ajopuuteorian
Tulevat tänne sotkemaan meidän ajopuuteorian on Raptorin vuonna 1991 julkaistu toinen studioalbumi. Levyn tunnetuimpia kappaleita ovat muun muassa "Karvanoppaelvis", "Sukellus pumpuliin" ja "S.K.A.H (Ime mun sitä!)".
Albumin ilmestymisen jälkeen yhtye lopetti ja piti taukoa lähes kymmenen vuotta. Uutta materiaalia tuli vasta vuonna 2000 ilmestyneellä Ouu-raisakson! -albumilla.
CD-versiossa albumin kappaleiden jälkeen levyltä löytyy noin 35 minuutin ajan lyhyitä piiloraitoja, joista viimeinen on albumin nimenkin saanut "Tulevat tänne sotkemaan meidän ajopuuteorian".
Aban Finta
Aban Finta oli unkarilainen aatelinen, joka toimi Transilvanian voivodina vuosina 1278 - 1280. Hänet nimitti tehtäväänsä Unkarin kuningas Ladislaus IV.
Luettelo Sibeliuksen sinfonian nro 7 levytyksistä
Luettelo Jean Sibeliuksen sinfonian nro 7 levytyksistä.
Red Ribbon Blues
Red Ribbon Blues on vuonna 1996 valmistunut yhdysvaltalainen draama- ja komediaelokuva, jonka ohjasi ja käsikirjoitti Charles Winkler.
Juoni
Paul Mercurion esittämä Troy ja RuPaulin esittämä Duke ovat olleet tuhansien AIDSiin kuolleiden ystäviensä hautajaisissa. Monet heistä eivät kyenneet ostamaan kalliita lääkkeitä, joiden avulla olisivat pysyneet hengissä. Oman aikansa ollessa vähissä Troy ja Duke päättävät tehdä ryöstöjen sarjan ryöstäen tarvikkeita, joita tarvitsevat elämänsä pelastaviin lääkkeisiin. Heidän ryöstönsä ovat niin onnistuneita, että he pystyvät pian valmistamaan lääkkeitä sekä itselleen että muille.
Gloria
Gloria  viittaa muun muassa seuraaviin
Sukunimenä:
Martti Merra
Martti Merra (s. 19. heinäkuuta 1959 Espoo) on suomalainen varatuomari ja entinen jääkiekkovalmentaja. Merra valmensi Kiekko-Espoon joukkuetta vuosina 1991–1994 I divisioonassa ja SM-liigassa. Kiekko-Espoon toisella liigakaudella 1993–1994 Merra irtisanottiin tammikuussa tehtävistään ja korvattiin Hannu Saintulalla.
Didrik von Essen
thumb|Didrik von Essen [[suojeluskunnat|suojelus­kunta­univormussa.]] Georg Didrik von Essen (10. kesäkuuta 1864 Kajaani – 24. syyskuuta 1936 Helsinki) oli suomalainen kenraalimajuri, joka toimi suojeluskuntajärjestön ensimmäisenä ylipäällikkönä vuosina 1919–1921.
Martti Merra
Kauden 1991–1992 päätteeksi Merra valittiin I divisioonan vuoden valmentajaksi.
Didrik von Essen
Didrik von Essen kuului von Essenin aatelissukuun. Hänen vanhempansa olivat Kajaanin kihlakunnan kruununvouti Carl Vilhelm von Essen ja Anna Charlotta von Essen. Hänen setänsä oli lääninkuvernööri Johan August von Essen.
Von Essen kävi Haminan kadettikoulun vuosina 1877–1886. Hän palveli upseerina Suomen sotaväkeen kuuluneessa Turun 2. tarkk’ampujapataljoonassa sekä myöhemmin Suomen rakuunarykmentissä eskadroonankomentajana aina joukko-osaston lakkauttamiseen vuonna 1901 asti. Sen jälkeen hänet siirrettiin Venäjän ratsuväen reserviin. Von Essen tuli vuoden 1906 alusta Helsingin kunnallisen suojeluskunnan päälliköksi Gösta Theslöfin tilalle, ja hänen päällikkökauteensa osuivat heinä–elokuun 1906 Viaporin kapina sekä siihen liittynyt Hakaniemen mellakka. Von Essen oli maanviljelijänä Espoossa omistamassaan Oittaan kartanossa vuosina 1901–1908. Hän oli Helsingin Raitiovaunu- ja Omnibus Oy:n liikennepäällikkönä vuosina 1904–1918.