cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pyhä Scholastica
Pyhä Scholastica (480 Umbria – 543 Montecassinon lähellä) oli varhaiskeskiaikainen roomalainen pyhimys ja pyhän Benedictus Nursialaisen kaksoissisar. Häntä kunnioitetaan katolisessa kirkossa, vanhakatolisessa kirkossa, ortodoksisessa kirkossa ja anglikaanisessa kirkossa. Pyhä Scholastica omisti elämänsä Jumalalle ja nunnaksi tulemiselle. Hän on kouristelevien lasten, nunnien, myrskyjen vastustamisen ja Le Mansin suojeluspyhimys. Hänen tunnuksiaan ovat krusifiksi, kyyhky ja piispansauva. Yleisessä roomalaiskatolisessa kalenterissa pyhän Scholastican muistopäivä on 10. helmikuuta, joka on vuoden 1960 kalenterissa 3. luokan juhla ja noin 5 kuukautta ennen pyhän Benedictuksen juhlaa 11. heinäkuuta.
Gregorius Suuri on kertonut kirjoituksissaan pyhän Scholastican viimeisestä tapaamisesta veljensä Benedictuksen kanssa, jonka jälkeen hän kuoli. Kerrotaan, että Scholastican kuollessa vuonna 547 hänen sielunsa nousi taivaaseen kyyhkysen muodossa. Pyhä Benedictus vuorostaan kuoltuaan haudattiin samaan hautaan siskonsa kanssa. Hänen hautansa ja reliikkinsä ovat Italiassa Montecassinossa, jossa pyhä Benedictus toimi.
Pyhää Scholasticaa kunnioitetaan roomalaiskatolisessa messussa seuraavalla latinankielisellä kollehtarukouksella:
"Orémus. Deus, qui ánimam beátæ Vírginis tuæ Scholásticæ ad ostendéndam innocéntiæ viam in colúmbæ spécie coelum penetráre fecísti: da nobis eius méritis et précibus ita innocénter vívere; ut ad ætérna mereámur gáudia perveníre."
Hänelle on laadittu myös latinankielinen ja englanninkielinen litania Litaniae de Sancta Scholastica.
Gerson Rodrigues
Gerson Rodrigues (s. 20. kesäkuuta 1995 Pragal) on luxemburgilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue
Rodrigues debytoi Luxemburgin maajoukkueessa 2017. Hän on pelannut 24 maaottelua ja tehnyt niissä kolme maalia.
Rihmakampelat
Rihmakampelat (Samaridae) on kampelakaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan syvistä vesistä indopasifiselta merialueelta.
Fletcher
Fletcher on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Rihmakampelat
Lajit ja anatomia
Rihmakampeloiden heimoon kuuluu 3 sukua ja noin 20 lajia, muun muassa monisilmäkampela (Samariscus ocellatus) ja rihmakampela (Samaris cristatus). Aikaisemmin heimoa pidettiin oikeasilmäkampeloiden (Pleuronectidae) alaheimona. Ne ovat pienehkäjä kaloja ja kookkaimmat lajit ovat noin 22 cm pitkiä. Ruumis on pitkulainen ja litteä ja silmät sijaitsevat oikealla kyljellä. Selkäevän ensimmäiset ruodot ovat pidentyneet rihmamaisiksi. Vatsaevät ovat heimon kaloilla symmetriset ja pyrstöevä ei ole yhtynyt selkä- ja peräevien kanssa. Osalla rihmakampelalajeista kylkiviiva on alkeellinen. Väritykseltään rihmakampelat ovat pohjaväriltään ruskeita ja ruumiissa on tummempia laikkuja, täpliä tai renkaita. Silmätön kylki on väriltään vaalea.
Levinneisyys
Rihmakampeloita tavataan Intian valtamerestä ja Tyynestämerestä syvistä vesistä.
Arpad Simonyik
Arpad Simonyik (s. 23. helmikuuta 1940 Bečej, Serbia) on kanadalainen entinen meloja.
Simonyik osallistui olympialaisiin kahdesti, vuosina 1964 ja 1968. Hän kilpaili vuoden 1964 kisoissa 1 000 metrin kajakkiyksiköissä, joissa hän pääsi välieriin asti ja oli Méxicossa 1968 kajakkikaksikkojen ja -nelikkojen 1 000 metrin kisoissa. Simonyik pääsi kajakkikaksikoissa maanmiehensä Jean Barrén kanssa välieriin, mutta maan kajakkinelikkojoukkue oli alkueränsä viimeinen eikä päässyt jatkoon.
Sortavalan kaupungin historiallis-kansatieteellinen museo
Museon toiminta
Sortavalan kaupungin historiallis-kansatieteellisen museon toiminta alkoi väliaikaistiloissa lehtori Mäkisen talossa. Sieltä päästiin muuttamaan vastavalmistuneelle raatihuoneelle 1885. Kymmenen vuotta myöhemmin matka jatkui, kun valtioneuvoksetar Elisabeth Hallonblad antoi talostaan yhden huoneen museon käyttöön. Valtioneuvoksetar rakennutti sisätiloihin rajakarjalaisen savutupainteriöörin ja tilasi sinne kuvanveistäjä Robert Stigelliltä kaksi mallinukkea. Tupaan ja huoneeseen siirrettiin museon kansatieteellinen kokoelma raatihuoneelta. Valtioneuvoksetar Hallonbladin kuoleman jälkeen koko rakennus siirtyi Sortavalan kaupungin omistukseen 1912 ja museo sai lisää huoneita. Museon toiminta keskeytyi vuosien 1918–1926 ajaksi. Sisällissodan aikana rakennus toimi sotilassairaalana ja sen jälkeen sotilaskotina.
Museotoiminta vilkastui museon päästyä takaisin omiin huoneisiinsa vuonna 1926. Ehdittiin kerätä laaja valokuvakokoelma Sortavalan kaupungin vanhemmista puurakennuksista ja panna alulle Laatokan kalastustapoja valaiseva kokoelma. Kaikkia esineitä ei voitu laittaa enää esille tilanpuutteen takia. Tämä ongelma ratkesi, kun täysin uudistetun Seurahuoneen yhteyteen rakennettiin kaupungille erityinen valistustalo. Sortavalan museo sai aivan uudet tilat, jotka sijaitsivat 550-paikkaisen juhlasalin alla. Ennen muuttoa museon esinekokoelmat luetteloi Hulda Kontturi Kansallismuseosta. Museon avajaisia päästiin viettämään Seurahuoneen tiloissa kesällä 1939. Museonhoitaja Uuno Korhosen arvion mukaan syksyllä 1939 museossa oli yhteensä 2300 luetteloitua esinettä sekä numeroimattomia 600–800 kappaletta.
Sortavalasta Joensuuhun
Sortavalan museon toiminta uusissa tiloissa jäi lyhyeksi. Museoesineitä alettiin pakata lokakuussa 1939 talvisodan uhan alla. Museonhoitaja Uuno Korhonen vastasi lähes kaikkien esineiden pakkaamisesta ja siirrosta kaupungin keskustasta maalaiskunnan puolelle. Heti talvisodan jälkeen Korhonen matkasi Sortavalaan ja huolehti museoesineiden kuljetuksista uuden rajan toiselle puolelle. Esineitä sijoitettiin Kiteelle, Savonlinnan ja Joensuuhun. Kesällä 1940 kaikki kokoelmat varastoitiin Ilmajoelle kappelin alakertaan. Sortavalan kaupungin hoitokunta olisi halunnut siirtää museon takaisin Sortavalaan vuonna 1942, mutta esitys ei toteutunut ja kokoelmat jäivät yhä Ilmajoelle.
Vuonna 1950 Joensuun kaupunginhallitus otti vastaan Sortavalan museon kokoelmat, jotka sijoitettiin Pohjois-Karjalan museoon. Myöhemmin esihistorialliset kokoelmat siirrettiin muinaismuistolakia noudattaen Museovirastoon.
Äimäruoho
Äimäruoho eli vesiäimäruoho (Subularia aquatica) on pienikokoinen järvien ja murtovesien vesikasvi.
Ulkonäkö ja koko
Yksivuotinen äimäruoho on valkojuurinen, rönsytön vanakasvi, joka kasvaa vain 2–8 senttimetriä korkeaksi. Sen lehtiruusukkeessa on useita liereitä, äimämäisiä ja suippokärkisiä lehtiä. Vanat ovat harvakukkaisia. Kukat ovat pieniä, valkoteriöisiä tai teriöttömiä. Sekä verho- että terälehtiä on neljä kappaletta. Upoksissa kasvavien äimäruohojen kukat ovat aukeamattomia. Suomessa äimäruoho kukkii heinä-elokuussa. Kukinnan jälkeen kehittyvät lidut ovat 2–4 millimetriä pitkiä, pitkulaisen soikeita, pulleita ja aukeavia.
Levinneisyys
Äimäruohoa tavataan pohjoisella pallonpuoliskolla, mutta sen levinneisyysalue on hajanainen. Euroopassa lajin ydinaluetta ovat Skotlanti, Norja, Ruotsi, Suomi ja Luoteis-Venäjä. Muualla Euroopassa lajia kasvaa paikoitellen Islannissa, Irlannissa, Walesissa ja Tanskassa, sekä Saksasta itään läpi Itä-Euroopan Länsi- ja Pohjois-Venäjälle. Aasiassa lajia tavataan paikoitellen Etelä-Siperiassa sekä Kamtšatkan niemimaalla, josta levinneisyysalue jatkuu Pohjois-Amerikan puolelle Länsi-Alaskaan. Pohjois-Amerikassa äimäruohon levinneisyysalue seuraa toisaalta Kalliovuoria Alaskasta aina Kaliforniaan saakka, toisaalta sitä tavataan Pohjois- ja Koillis-Kanadassa. Lajia kasvaa myös Länsi-Grönlannissa.
Suomessa äimäruohoa tavataan paikoitellen koko maassa Ahvenanmaata lukuun ottamatta.
Elinympäristö
Äimäruohoa tavataan etupäässä makeassa vedessä, mikä selittääkin lajin levinneisyyden painopistettä esimerkiksi Euroopassa. Se viihtyy suojaisilla järvien rannoilla savi-, hiesu- ja liejupohjilla. Tavallisesti se kasvaa matalassa rantavedessä tai vähän vesirajan yläpuolella. Murtovedessä kasvaessaan äimäruohoa esiintyy etupäässä jokisuissa.
Valkeakosken rata
Valkeakosken rata on Suomen rataverkkoon kuuluva vuonna 1938 valmistunut rataosuus, joka johtaa Toijalasta Valkeakoskelle. Osuudella on ainoastaan tavaraliikennettä, matkustajaliikenne radalla on lopetettu vuonna 1956.
Valkeakosken tehtaiden kuljetukset olivat pitkään yksinomaan vesiliikenteen varassa. Tehtaat käyttivät ensiksi Sairion satamaa Hämeenlinnassa ja Toijalan satamaradan valmistuttua Toijalan satamaa vuodesta 1927. Talvisin kuljetuksia hoidettiin hevoskyydillä, myöhemmin kuorma-autoilla Lempäälään. Vuonna 1935 eduskunnalle tehtiin esitys Toijalan ja Valkeakosken välisen radan rakentamiseksi lähinnä teollisuuden kuljetuksia varten. Ensimmäinen aikataulun mukainen juna Toijalasta Valkeakoskelle kulki 18. lokakuuta 1937 ja rata vihittiin käyttöön syyskuun alussa 1938. Valkeakoskelle rakennettiin ajan tyylin mukainen, Thure Hellströmin suunnittelema melko vaatimaton asemarakennus ja aseman ratapihalle yksipaikkainen veturitalli.
Ulitsa Gortšakovan metroasema
Ulitsa Gortšakova on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 27. joulukuuta 2003.
Valkeakosken rata
Maantieyhteys Toijalasta Valkeakoskelle valmistui vuonna 1954 ja rautateiden henkilöliikenne Valkeakoskelle lakkautettiin joulukuun alussa 1956. Junayhteydet korvattiin VR:n linja-autoilla, jotka liikennöivät vuoteen 1971 saakka. Junasuoritus Valkeakoskella lopetettiin vuonna 1994 ja junaliikenne on siitä lähtien hoidettu vaihtotyöliikenteenä Toijalasta.
WRF-malli
WRF-malli on numeerinen säänennustusmalli, jonka kehittivät yhdessä Yhdysvaltain liittovaltion sää- ja valtamerentutkimusorganisaatio NOAA, liittovaltion ilmakehän tutkimuskeskus NCAR ja 150 muuta tutkimuslaitosta ja yliopistoa Yhdysvalloista ja muualta maailmasta. Malli valmistui vuonna 2006. Silloin sen käyttäjiksi ilmoittautui yli 4 000 käyttäjää 77 maasta. Mallin ohjelmisto on julkaistu public domain-säännöillä.
Malli voidaan säätää tukemaan sovelluksia joiden koko vaihtelee metreistä tuhansiin kilometreihin. Eri käyttäjät ajavat mallia eri alueille ja erilaisella resoluutiolla.
WRF on modulaarinen malli, ja sen ydinosasta eli dynaamisen meteorologian yhtälöistä on kaksi versiota: tutkimusmalli ARW (Advanced Research WRF) ja epähydrostaattinen mesoskaalamalli NMM (Nonhydrostatic Mesoscale Model).
Emil Salomonsson
Emil Salomonsson (s. 28. huhtikuuta 1989 Örkelljunga) on ruotsalainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue
Salomonsson debytoi Ruotsin maajoukkueessa 2012. Hän on pelannut seitsemän maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin.
Memorial Van Damme
Memorial Van Damme on Kuningas Baudouinin stadionilla Brysselissä vuosittain Ivo Van Dammen muiston kunniaksi järjestettävä yleisurheilutapahtuma. Kilpailu kuuluu nykyisin Timanttiliigaan. Aikaisemmin se kuului Timanttiliigan edeltäjään Kultaiseen liigaan.
Tapahtuman järjesti vuonna 1977 joukko toimittajia 22-vuotiaana auto-onnettomuudessa kuolleen 1976 Montrealin olympialaisten kaksinkertaisen hopeamitalistin Ivo van Dammen muistoksi.
Adoptio
Adoptio eli lapseksiottaminen on oikeudellinen toimenpide, jolla adoptiovanhemman tai adoptiovanhempien ja adoptoitavan välille muodostetaan uusi perhesuhde, vanhemman ja lapsen suhde. Adoptiossa adoptoitavan juridinen suhde syntymävanhempiin puretaan. Suomessa kotimaiset adoptiot ovat olleet peruuttamattomia eli vahvoja adoptioita vuodesta 1980 lähtien, jolloin tuli voimaan nykyinen laki lapseksiottamisesta, ja kansainväliset adoptiot vuodesta 1985 alkaen. Vuonna 2012 lakia muutettiin niin, että tehtiin mahdolliseksi myös avoin adoptio, joka on laissa ilmaistu lapsen oikeutena pitää yhteyttä syntymävanhempaansa tai -vanhempiinsa. Myös avoimessa adoptiossa juridinen suhde syntymävanhempiin katkeaa, mutta lapsella säilyy mahdollisuus pitää yhteyttä heihin.
Adoptio on myös lastensuojelullinen toimenpide, jossa perhettä vailla olevalle lapselle etsitään paras mahdollinen perhe. Adoptiovanhempi ottaa lapsen, josta biologiset vanhemmat eivät pysty huolehtimaan tai halua huolehtia, pysyvästi omaksi lapsekseen. Lapsen biologiset vanhemmat antavat lapsen adoptioon, ja lapsi itse siirtyy uuteen perheeseen kokien monesti samalla yhden tai useamman varhaisen kiintymyssuhteen katkeamisen. Adoptiolla on yleensä elämän mittaiset vaikutukset kaikkien näiden kolmen osapuolen elämään.
Adoption syyt vaihtelevat. Monesti adoptioon päädytään, jos biologinen vanhemmuus ei onnistu tai tunnu houkuttelevalta esimerkiksi hedelmättömyyden, synnytyspelon tai sairauden takia. Aina taustalla ei kuitenkaan ole tahatonta lapsettomuutta tai muuta edellä mainitun kaltaista syytä vaan adoptio voi olla myös ensisijainen lastenhankintakeino. Vierasperheisiin tehtyjen adoptioiden lisäksi monissa maissa, kuten Suomessa, tehdään perheen sisäisiä adoptioita, joissa yleensä äidin tai isän uusi aviopuoliso adoptoi puolisonsa jo olemassa olevan lapsen. Tällöin lapsen toiselta biologiselta vanhemmalta tarvitaan suostumus adoptioon, sillä hänen juridinen huoltajuutensa lakkaa adoption myötä. Vuosittain tehdään myös jonkin verran aikuisadoptioita, joissa adoptoitava on täysi-ikäinen ja voi itse antaa suostumuksen adoptioon. Täysi-ikäisen (yli 18-vuotiaan) adoptointi edellyttää, että adoptoivan ja adoptoitavan välillä on ollut vanhemmuuteen verrattavissa oleva suhde adoptoitavan ollessa alaikäinen.
Adoptio Suomeen
Lapseksioton jälkeen adoptoija on huoltajuusvelvollinen ja vastuussa lapsesta. Suomen laki ei tee eroa adoptoidun ja biologisesti saadun lapsen välille, vaan katsoo lapsen huoltajien olevan hänen viralliset vanhempansa. Suomen laissa on myös adoptiolaki, joka määrää missä olosuhteissa lapsen voi adoptoida. Suomessa on tullut voimaan uudistettu adoptiolaki (22/2012) 1.7.2012. Edellinen adoptiolaki tuli voimaan vuonna 1985, ja siinä säädettiin ensimmäistä kertaa kansainvälisestä adoptiosta. Ensimmäinen kotimaan lapsia koskenut adoptiolaki säädettiin jo vuonna 1925. Adoption edellytyksenä on adoptioneuvonta, joka on lakisääteistä sekä adoptiolasta haluaville vanhemmille että lapsen adoptioon antamista harkitsevalle äidille tai vanhemmille. Aikuisadoptiossa adoptioneuvonta on pakollinen myös adoptoitavalle henkilölle itselleen. Adoptioneuvonnan voi antaa joko oman kunnan sosiaalitoimisto tai kunta voi ostaa palvelun Pelastakaa Lapset ry:ltä. Adoptioneuvonta on maksutonta.
Kotimaisia adoptioita välittää kuntien sosiaalitoimistojen lisäksi Pelastakaa Lapset ry. Kotimaisia lapsia adoptoidaan nykyään muutamia kymmeniä vuosittain. Interpedia, Pelastakaa Lapset ry ja Helsingin kaupungin sosiaalitoimisto välittävät kansainvälisiä adoptioita.
Suomeen adoptoitiin aikaisemmin vuosittain noin 200 lasta ulkomailta. Vuonna 2005 saapuneita adoptiolapsia oli 308. 2010-luvulta eteenpäin kansainvälisen adoption kautta tulevien lasten määrä on vähentynyt monista eri syistä.
Vuonna 2012 Suomeen adoptoitiin lapsia eniten Kiinasta (64 lasta), Etelä-Afrikasta (32 lasta) ja Venäjältä (23 lasta). Muita adoptiomaita olivat Filippiinit, Thaimaa, Kenia, Kolumbia ja Intia. Vuosina 2015–2016 adoptointi Venäjältä, Keniasta ja Etiopiasta Suomeen lopetettiin.
Vuonna 2016 Suomeen saapui kansainvälisten adoptiopalvelunantajien eli Interpedian ja Pelastakaa lapset ry:n kautta 58 lasta. Tilastokeskuksen sivuilta saa vuosittaiset lukumäärät adoptioista.
Sosiaalietuudet
Adoptiovanhempien sosiaalietuudet ovat vuosien varrella lähentyneet biologisten vanhempien etuja. Vuonna 2022 voimaan astuva perhevapaauudistus huomioi adoptioperheitä entistä paremmin. Vanhemmilla on (30.7.2022 asti) oikeus yhteensä 233 vanhempainrahapäivään lapsen hoitoon ottamisesta alkaen. Vanhempainrahat voidaan jakaa vanhempien kesken heidän toivomallaan tavalla. Isällä on lisäksi oikeus 54 päivän isyysrahaan, josta 18 päivää voidaan käyttää samaan aikaan toisen vanhemman vanhempainrahan kanssa. Uudistuksen jälkeen (eli jos adoptiolapsi saadaan hoitoon 31.7.2022 tai sen jälkeen) molemmilla adoptiovanhemmilla on oikeus 160 vanhempainrahapäivään lapsen hoitoon ottamisesta alkaen. Vanhemmat voivat luovuttaa toisilleen omasta kiintiöstään 63 päivää.
Vuonna 2006 tulleen lakiuudistuksen myötä vanhempien oikeus hoitovapaaseen ja kotihoidontukeen muuttui niin, että adoptiovanhemmalla on oikeus hoitovapaaseen ja kotihoidontukeen kunnes lapsi täyttää kolme vuotta tai kunnes lapsi on ollut perheessä kaksi vuotta; oikeus hoitovapaaseen ja kotihoidontukeen päättyy, kun lapsi menee kouluun.
Just a Closer Walk with Thee
”Just a Closer Walk with Thee” on yhdysvaltalainen kansanlaulu. Sen alkuperää ei tiedetä varmasti, mutta usein se käsitetään ennen Yhdysvaltain sisällissotaa alkaneeksi spirituaalikappaleeksi. Julkisuuteen kappale tuli vuonna 1940, kun lauluntekijä Kenneth Morris kuuli matkallaan erään juna-aseman portieerin hyräilevän kappaletta. Sävel jäi Morrisin mieleen ja tämä palasi seuraavalta asemalta takaisin etsimään sitä laulanutta henkilöä. Löydettyään portieerin Morris pyysi tätä laulamaan koko kappaleen, otti sanat ylös ja julkaisi ne omilla lisäyksillään varustettuna.
Adoptio
Sosiaalietuudet
Ulkomailta tapahtuvaan adoptioon, joka aiheuttaa yleensä tuhansien eurojen kulut, saa Kelalta adoptioavustusta, joka vaihtelee adoption kohdemaan mukaan 5 000 ja 9 000 euron välillä. Adoption todelliset kustannukset voivat olla paljonkin suuremmat.
Adoptio Suomesta
Suomesta on annettu lapsia adoptioon etenkin Ruotsiin ja Tanskaan, mutta myös muualle Eurooppaan ja Pohjois-Amerikkaan. Suomesta annettiin lapsia adoptoitavaksi sotien jälkeen etenkin 1950–1960-luvuilla. Myös monet Ruotsiin tai Tanskaan sotalapsina lähetetyistä jäivät Ruotsiin tai Tanskaan ja adoptoitiin sotien aikaisiin perheisiin. Suomesta ei ole annettu lapsia ulkomaille adoptoitavaksi 1970-luvun jälkeen.
Just a Closer Walk with Thee
Ensimmäisen nauhoituksen teki George Lewis yhtyeensä New Orleans Stompersin kanssa toukokuussa 1943. Myöhemmin kappaleen ovat nauhoittaneet lukuisat artistit, kuten Elvis Presley, Patsy Cline, Patti Page, James Dean, Ella Fitzgerald ja Bob Dylan.
Adoptio
Adoptio Suomesta
Aikaisemmin adoptoitiin lähinnä suomalaisia adoptioon annettuja tai orpolapsia. Nykyisin useimpien kotimaan adoptiolasten vanhemmista ainakin toinen on elossa.
Just a Closer Walk with Thee
Pentti Lasanen lauloi kappaleen vuonna 1966 levylle Jukka Kuoppamäen sanoin nimellä ”Kun sä kuljet vierelläin”.
Adoptio
Adoptiovanhempien arviointiperusteet
Suomessa tulee adoptiota haettaessa olla täyttänyt 25 vuotta. Uusi laki toi myös yläikärajat lakiin. Lapsen ja adoptiovanhemman ikäero tulee olla 18–45 vuotta. Lapsiesityksen saadessaan adoptiohakija saa pääsääntöisesti olla korkeintaan 49-vuotias. Adoptiovanhemmiksi haluavien tulee käydä läpi sosiaalityöntekijöiden antama adoptioneuvonta ja saada Valviran alaiselta adoptiolautakunnalta haettava adoptiolupa. Adoptioneuvonnassa selvitetään adoptiohakijoiden soveltuvuus adoptiovanhemmiksi. Adoptiomotiivien ja iän lisäksi selvitetään muun muassa rikosrekisteri, terveydentila, asuminen ja taloudellinen tilanne. Adoptioneuvonnassa keskustellaan elämänhistoriasta, parisuhteesta, sosiaalisesta tukiverkostosta, kasvatusperiaatteista ja adoptiovanhemmuuden mukanaan tuomista erityisistä asioista. Näin halutaan varmistaa adoptiovanhemmaksi haluavan/haluavien edellytykset huolehtia adoptiolapsesta, sillä Suomi on sitoutunut noudattamaan kansainvälistä Haagin lastensuojelusopimusta, jossa lapsen adoptio on määritelty lastensuojelulliseksi toimenpiteeksi. Toisin sanoen lapsen adoptoinnin tarkoituksena on aina ensisijaisesti se, että lapsi saa vanhemmat ja vasta toissijaisesti se, että aikuiset pääsevät lapsen vanhemmiksi eli saavat lapsen – lapsen adoptio on toimintaa aina ensisijaisesti lapsen hyväksi ja vasta toissijaisesti aikuisten. Toisaalta on usein painotettu, ettei adoptio ole hyväntekeväisyyttä eli adoption motiivina pitää ensisijaisesti olla toive vanhemmuudesta.
Paitsi Suomen valtion ja adoptiolautakunnan kriteereitä kansainväliseen adoptioon vaikuttavat myös kohdemaan lait ja käytännöt. Eri maissa on eri säännökset esimerkiksi adoptiovanhemmiksi hyväksyttävien parien iästä.
Vuonna 2014 Suomessa aiheutti keskustelua kysymys samaa sukupuolta edustavien parien oikeudesta adoptoida. Asia on herättänyt paikoin kiivasta keskustelua, joka on ulottunut koskemaan laajemmin kulttuurissa vallitsevaa perhekäsitystä. Lain mukaan avioliitossa elävät henkilöt voivat yhdessä hakea adoptiota, kun taas rekisteröidyssä parisuhteessa elävät henkilöt eivät voi. Seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen järjestö Seta ajaa samaa sukupuolta edustavien parien oikeutta adoptoida myös perheen ulkopuolelta. Ulkomailta adoptoitaessa ongelmana on myös se, että kaikki maat eivät luovuta lapsia samaa sukupuolta edustaville pareille. Pohjoismaiden kontakteista vain Etelä-Afrikka ja Kolumbia sallivat samaa sukupuolta olevien parien adoptiot.
Adoptoitujen kokemukset
Mediassa on totuttu näkemään juttuja adoptiovanhempien näkökulmasta. Adoptoidut (aikuiset) ovat pikku hiljaa ottamassa lisää palstatilaa.
Adoptoituja ja heidän kokemuksiaan on vaikea tiivistää ja yleistää, sillä kaikkien tarinat ovat yksilöllisiä. On kuitenkin nähtävissä selkeää muutosta esimerkiksi avoimuuden suhteen. Vanhemmat ikäpolvet ovat saattaneet saada vasta perunkirjoituksen yhteydessä tietää olevansa adoptoituja, tai ovat tietäneet asiasta, mutta eivät koskaan saaneet puhua aiheesta kenenkään kanssa. Joitakin tausta tai biologiset vanhemmat kiinnostavat vähän tai eivät ollenkaan.
Taustan selvittäminen tai adoptoidun identiteetin muuten työstäminen saattavat tulla ajankohtaisiksi eri-ikäisinä tai erilaisissa elämänvaiheissa. Tärkeää onkin tietää, että adoptoidulla on oikeus milloin tahansa ottaa yhteyttä adoptioneuvontaan ja saada nähtäväksi omat paperinsa, keskustelutukea asioiden käsittelyyn ja edelleenohjausta muihin palveluihin.
Kansainvälisesti adoptoiduilla on hyvin erilaiset lähtökohdat selvittää taustaansa kuin suomalaisten. Tällöin adoptiota hoitanut palvelunantaja (Interpedia ry, Pelastakaa Lapset ry ja Helsingin kaupunki) auttavat kontakteissa lähtömaahan, mutta kustannuksia voi syntyä papereiden käännöksistä, paikallisen avun palveluista tai paikan päälle matkustamisesta. Kaikilla ei ole siihen taloudellista mahdollisuutta. Vaikka Suomessakin on paljon vaihtelua asioiden kirjaamisesta, on tietoja ja asiakirjoja lähtökohtaisesti paljon paremmin saatavilla. Sosiaalinen media on tuonut uusia mahdollisuuksia etsimiseen, mutta kannattaa olla varovainen.
Aiheesta muualla
Viranomaisia ja adoptiojärjestöjä:
Yleistä tietoutta adoptiosta:
Adoptoiduille, adoptiovanhemmille ja adoptiota harkitseville:
Adoptoiduille:
Dwight Frye
thumb|Dwight Frye Dwight Iliff Frye (22. helmikuuta 1899 – 7. marraskuuta 1943) oli yhdysvaltalainen teatteri- ja elokuvanäyttelijä, joka tunnetaan kuuluisista kauhuelokuvaklassikoista Dracula – vanha vampyyri, Frankenstein, Frankensteinin morsian ja Näkymätön mies.
Frye syntyi Salinassa, Kansasissa.
Hän esitti Renfieldiä Tod Browningin ohjaamassa Bram Stokerin Draculaan perustuvassa elokuvassa Dracula – vanha vampyyri.
Eisack
Eisack on Etelä-Tirolin toiseksi suurin joki. Se saa alkunsa Brennersolan läheltä noin 1 900 metrin korkeudesta ja laskee Adigejokeen. Noin 96 kilometriä pitkän Eisackin valuma-alue on noin 4 200 neliökilometriä. Sen varrella sijaitsee muun muassa Sterzingin, Franzensfesten, Brixenin, Klausenin, Waidbruckin ja Bolzanon (Bozen) kaupungit ja kunnat.
Buninskaja allejan metroasema
Buninskaja alleja on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 27. joulukuuta 2003.
Kodin Kuvalehti
Kodin Kuvalehti on Suomen suosituin naistenlehti niin levikillä kuin lukijamäärälläkin mitattuna. Kodin Kuvalehti on perustettu vuonna 1957 Mannerheimin Lastensuojeluliiton Terve lapsi -lehden jatkajaksi, ja kymmenisen vuotta myöhemmin se siirtyi Sanoman omistukseen. Päätoimittajana toimii Minna McGill (s. 1967).
Artikkelit käsittelevät muun muassa sisustamista, ruokaa, työelämää ja rahaa, ihmissuhteita sekä lukijoiden elämänkokemuksia ja tarinoita.
Bandercom
Bandercom Oy on vuonna 1992 perustettu lahtelainen teknologiayritys, jonka pääliiketoiminta on tehtäväkriittisen kommunikaation laitekauppa ja palvelut. Lisäksi Bandercom tuottaa erilaisia langattomien tietoliikenneverkkojen ratkaisuihin liittyviä palveluita. Yrityksen ydinosaamista ovat radiopuhelin verkot, monioperaattoriverkot, sekä VIRVE-viranomaisverkkoon liittyvät tuotteet, palvelut ja ratkaisut.
Petsamonvuono
thumb|250px|Petsamonvuono (2010) thumb|250px|Petsamonvuonon Liinahamarinlahtea 1930-luvulla. Petsamonvuono on Barentsinmeren vuono Petsamon piirissä Murmanskin alueen luoteisosassa Venäjällä. Vuono on 18 km pitkä ja pääasiassa 1,5–2 kilometriä leveä, mutta kapeimmalta kohdaltaan alle puoli kilometriä leveä. Vuono on lähellä suutaan noin 150 metriä syvä ja vuonon erottaa valtamerestä kynnys, joka on noin 80 metriä syvä. Petsamonvuono sijaitsee Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella entisen Petsamon kunnan pohjoisosassa. Vuonon suu on noin 25 km Norjan rajasta itään. Petsamonvuonon pohjukkaan laskee 110 kilometriä pitkä Petsamonjoki. Vuonon rantoja ympäröivät tunturit, kuten Parkkinatunturit, Isovuori, Trifonavaara ja Siebruoaivi.
Bandercom
Historia
1990-luvun alussa liiketoiminnan ydin oli harrasteradiolaitteiden, kuten radioamatöörilaitteiden ja LA-puhelimien myynti kuluttajille ja jälleenmyyjille. Liiketoiminta kasvoi 90-luvun puolivälissä käsittämään moniaaltovastaanottimet eli skannerit.
Petsamonvuono
Vuonon perukassa sijaitsee Petsamon kaupunkityyppinen taajama (entinen Petsamon kirkonkylä Parkkina). Petsamonvuonon länsirannalla sijaitsee Liinahamarin kylä, jossa on Petsamon satama. Aikanaan Liinahamari oli Suomen ainoa valtamerisatama ja ympäri vuoden sulana oleva satama. Vuoden keskilämpötila Petsamonvuonon pohjukassa on -0,7 °C; heinäkuun keskilämpötila on +11 °C ja tammi-helmikuun -11 °C. Vuonon perukka on jäässä noin puoli vuotta mutta suuosa on sulana ympäri vuoden.
Bandercom
Historia
2000-luvulle tultaessa Bandercom laajentui edelleen myyden sekä ammatti- että harrastekäyttöön soveltuvia radiolaitteita. Bandercom oli erikoistunut tarjoamaan laitteiden tehdasmalleista räätälöityjä tuotteita, kuten tuotteistettuja modifiointeja ja sulautettujen ohjelmistojen muokkauksia suosittuihin laitteisiin, kuten esimerkiksi Yupiteru MVT-9000MkII, joista Bandercom tuotteisti erityiset M2 ja M3 -versiot. 2000-luvulla yrityksen liiketoiminnan ydin siirtyi entistä enemmän laitekaupassa asiantuntijarooliin ja toisaalta tukkukauppaan. Bandercom on tunnettu erilaisista järjestelmätoimituksista, kuten VHF-laitteiden toimituksista mm. pelastuslaitoksille ja toisaalta vahvasta integraattoriroolista VIRVE-viranomaisverkon tuotteiden ja palveluiden parissa.
Liiketoiminta nykyään
Maanalalaisissa tiloissa Bandercom on toteuttanut GPS-sisäpeittoratkaisuja, joissa GPS-signaali viedään saataville tarvittavaan paikkaan. Järjestelyllä tehdään mahdolliseksi mm. ajoneuvoissa käytettävien navigaattoreiden GPS-signaalin saatavuus.
Bandercom on osallistunut alan seminaareihin, joissa sen työtekijöitä on ollut puhumassa sisätilojen monioperaattorijärjestelmistä, missä useat eri radiotaajuiset järjestelmät voivat käyttää yhteistä antenniverkkoa. Sisätilojen kuuluvuus on tullut entistä ajankohtaisemmaksi Pelastuslain VIRVE-pykälän soveltamisen takia sekä uusien rakennusmääräysten, joilla tähdätään matalaenergiatalojen yleistymiseen. Matalaenergiatalojen eristemateriaalit vaimentavat maanpäällisten verkkojen kuuluvuutta sisätiloissa.
Varjorautias
Varjorautias on kirja, jonka on kirjoittanut Ann Wigley. Sen on kustantanut Stabenfield AB Malmössa vuonna 1999. Se ilmestyi Pollux-hevoskirjakerhossa. Kirja kertoo Lieska-hevosesta ja sen omistajasta Rachelista, joille tapahtuu outoja asioita kesällä. He ovat juuri muuttaneet vuodeksi asumaan Swallowbridgen kylään hänen isänsä työkomennuksen vuoksi. Heillä on siellä talo, Bridge Cottage, sekä vanha talli, jonka olemassaolosta ei juuri kukaan paikallinen tiennyt. Tallin ollessa kunnostuksessa hän vie Lieskan pappilan talleille, jossa saa ystäviä, mutta myös vihamiehen. Hakiessaan Lieskaa talleihin remontin jälkeen se ei suostu menemään edes portin ali, ja Pölhö-Benin merkilliset lauseet vakuuttavat hänet siitä, että talleilla on tapahtunut jotain merkillistä vuosia sitten.
EOS-Aqua
thumb|250px|Aqua-satelliitin instrumentit. Aqua (EOS PM-1) on NASAn monikansallinen Maata kiertävä tieteellinen tutkimussatelliitti. Sen tehtävänä on tutkia sadetta, haihtumista ja veden kiertokulkua. Satelliitti laukaistiin Vandenbergin ilmavoimien tukikohdasta 4. toukokuuta 2002 Boeing Delta II -raketilla. Nimi Aqua tarkoittaa latinan kielellä vettä. Satelliitissa on kuusi veden tutkimuslaitetta.
Rune Olijnyk
Rune Olijnyk (s. 27. joulukuuta 1968) on entinen norjalainen mäkihyppääjä, joka kilpaili kansainvälisellä tasolla 1990-luvun taitteessa.
EOS-Aqua
Aqua-satelliitti on toinen merkittävä komponentti Maan maaperää, biosfääriä, meriä ja ilmakehää tutkivaa Earth Observing Systemiä (EOS). Sitä edelsi Terra-satelliitti (laukaistu 1999) ja seurasi Aura-satelliitti (laukaistu 2004). Aqua painaa 2 850 kg, lisäksi laukaisussa oli noin 230 kg polttoainetta. Kuljetusasennossa satelliitin koko oli 2,68 × 2,49 × 6,49 m, kiertoradalla aukilevitettynä 4,81 × 16,70 × 8,04 m.
Aqua on sääsatelliittien tapaan sijoitettu aurinkosynkroniselle radalle. Sen nouseva solmu (ekvaattorin ylitys pohjoiseen) tapahtuu (ylityksen sattuessa kohdalle) kullakin pituuspiirillä paikallista aikaa noin klo 13:30, ja vastaavasti laskeva solmu noin klo 01:30. Satelliitin radan korkeus on 705 km, inklinaatio 98 astetta ja periodi 99 minuuttia.
Emmanuel Agassi
Emmanuel Agassi (myös muodossa Emanoul Aghasi,, 25. joulukuuta 1930 Salmas, Iran – 24. syyskuuta 2021 Las Vegas, Yhdysvallat) oli Iranin armenialainen nyrkkeilijä, joka edusti Irania Lontoon 1948 ja Helsingin 1952 olympianyrkkeilyissä sijoittumatta kummallakaan kerralla 16 parhaan joukkoon.
Rune Olijnyk
Olijnyk saavutti Val de Fiemmen MM-kilpailuissa 1991 hopeaa suurmäessä. Hän hävisi kilpailun voittaneelle Franci Petekille 1,2 pistettä. Normaalimäessä Olijnyk sijoittui 20:nneksi ja kuului joukkuemäessä neljänneksi sijoittuneeseen Norjan joukkueeseen. Albertvillen olympialaisissa 1992 hän oli mukana joukkuemäessä seitsemänneksi sijoittuneessa Norjan joukkueessa.
Emmanuel Agassi
Emmanuel Agassi oli tennistähti Andre Agassin isä.
Rune Olijnyk
Olijnykin paras sijoitus mäkihypyn maailmancupin osakilpailussa oli neljäs sija Holmenkollenilla maaliskuussa 1991.
Tex
Tex tai TeX tarkoittaa seuraavia:
Korpi-imarre
Korpi-imarre (Phegopteris connectilis, syn. P. polypodioides, Thelypteris phegopteris, Lastrea phegopteris, Dryopteris phegopteris) on pienehkö saniainen, joka muodostaa kosteisiin paikkoihin yhtenäisiä kasvustoja. Lajia tavataan laajalti Euraasiassa ja Pohjois-Amerikassa. Korpi-imarre on yleinen myös Suomessa.
Ulkonäkö ja koko
thumb|vasen|Korpi-imarre C.A.M. Lindmanin teoksessa Bilder ur Nordens Flora (1917–1926). thumb|vasen|Korpi-imarre.
Saat kaiken
Saat kaiken on suomalaislaulaja Kirkan vuonna 1971 julkaistu studioalbumi. Se koostuu Pertti Reposen suomeksi tekstittämistä käännöskappaleista, venäläisestä kansanlaulusta ”Kalinka” sekä Eero Koivistoisen sävelmistä ”Kaukainen valo” ja ”Saat kaiken”, jotka kuultiin Veli-Matti Saikkosen tv-sarjassa ja teatterielokuvassa Takiaispallo. Niissä Kirka esitti myös merkittävää sivuroolia perheen pojan bändikaverina ja tyttären (Terhi Panula) poikaystävänä.
Korpi-imarre
Ulkonäkö ja koko
Korpi-imarteen maavarsi on vaakasuora, pitkä ja nysty- tai karvasuomuinen. Lehdet kasvavat yksittäin. Lehden ruoti on 10–50 cm pitkä, eli 1–2 kertaa lehden lavan pituinen. Lehden kolmiomaisen puikea lapa on viisto tai melkein vaakasuora, tyvestä parilehdykkäinen mutta muuten pariosainen. Lehdykät ovat tasasoukkia, pariliuskaisia, ehyt- tai hammaslaitaisia ja alta karvaisia. Alin lehdykkäpari on tavallisesti hieman erillään ylemmistä, lehdykät ovat kääntyneet "viiksimäisesti" taaksepäin. Lehtilavan alla olevat itiöpesäkeryhmät ovat katesuomuttomia. Suomessa korpi-imarteen itiöt kypsyvät heinä-elokuussa.
Saat kaiken
Kappaleet
A-puoli
Korpi-imarre
Levinneisyys
Korpi-imarre kasvaa koko Euroopassa Pyreneiltä itään mantereen eteläisimpiä osia lukuun ottamatta. Levinneisyysalue jatkuu laikuttaisena läpi Venäjän havumetsävyöhykkeen Siperiaan, Kiinaan ja Japaniin asti. Pohjois-Amerikan mantereella lajia tavataan Alaskassa, sekä Yhdysvaltain ja Kanadan itä- ja länsiosissa. Suomessa korpi-imarre on yleinen koko maassa. Runsaslukuisin laji on Keski- ja Itä-Suomessa.
Saat kaiken
Kappaleet
B-puoli
Korpi-imarre
Elinympäristö
Korpi-imarre kasvaa rehevissä, kosteissa paikoissa kuten puronvarsikorvissa, ruoho- ja lehtokorvissa, lehtomaisissa metsissä sekä myös märillä ja varjoisilla kallioseinämillä.
Bergön lossi
Bergön lossi on Merenkurkussa, Korsnäsin Bredskäretin ja Maalahteen kuuluvan Bergön saaren välillä, tiellä 6732 liikennöivä lossi. Lossin hyötykuorma on 90 tonnia ja kuivapaino 170 tonnia. Lossi liikennöi aikataulujen mukaan. Lossitoiminnasta vastaa Finferries eli Suomen lauttaliikenne Oy. Matka Bergön ja Bredskäretin välillä on 1 166 metriä, joka vie lossilta noin kymmenen minuuttia. Liikenne työllistää kuusi bergöläistä.
Lauttayhteys Bergöön tuli vuonna 1962, jota ennen vuorolaiva M/S Södern liikennöi Bergöstä Vaasaan kolmesti viikossa. Ensimmäinen vaijerilossi tuli välille vuonna 1974. Vuonna 2004 Bergön lossi kuljetti melkein 125 000 ajoneuvoa. Talvisin lauttaa käyttävät pääasiassa mantereelle töihin matkaavat kyläläiset. Kesällä seassa on paljon huvila-asukkaita sekä turisteja.
Korsnäsin Bredkäretin ja Maalahteen kuuluvan Bergön saaren välille saatiin kesäkuun lopulla uusi lossi.
Sisaralukset Vikare (Bergö) ja Nestori (Arvinsalmi) ovat Suomen suurimpia ja Liikenneviraston omistamia lauttoja. Niiden kantavuus 150 tonnia, pituus 50 metriä ja leveys 15 metriä.
Biohajoava muovi
Biohajoavat muovit ovat joko synteettisiä tai luonnon raaka-aineista eli biomassasta saatuja polymeerejä.
Biohajoavaa muovia voidaan valmistaa mm. tärkkelyksestä ja selluloosasta. Suomessa raaka-aineena käytetään lähinnä perunaa ja viljatuotteitta. Muualla tyypillisiä raaka-aineita ovat maissi, riisi sekä soija.
Biohajoavista polymeereista on 1980-luvulta alkaen valmistettu lääketieteen käyttöön esimerkiksi luunmurtumien tai muissa kudosvaurioiden hoidossa tarvittavia ruuveja ja muita kiinnittimiä, jotka hajoavat elimistössä vähitellen tehtävänsä täytettyään.
Vesihuoltoalue
Vesihuoltoalue eli toiminta-alue on vesihuoltolaissa määritelty alue, jolla kunnallinen tai yksityinen vesihuoltolaitos (vesiosuuskunta) hoitaa puhtaan veden sekä jäteveden vesihuollon. Haja-asutusseudulla se on yleensä 100 metriä runkoputken molemmilla puolilla. Kunta vahvistaa vesihuoltoalueen joko vesiosuuskunnan pyynnöstä tai jos terveydelliset tai ympäristönsuojelulliset syyt niin vaativat. Toiminta-alueen tulee olla sellainen, että vesihuoltolaitoksen voidaan katsoa kykenevän huolehtimaan vastuullaan olevasta vesihuollosta taloudellisesti ja asianmukaisesti.
Vesihuoltoalueella kiinteisöjen tulee liittyä vesihuoltolaitoksen verkostoon. Vapautuksia myönnetään käytännössä vain kiinteistöille joilla ei ole juoksevaa vettä. Vaikka vesi- ja viemäriasiat olisivat asianmukaisesti hoidettu vapautusta ei myönnetä jos vapauttaminen vaarantaa vesihuollon taloudellista ja asianmukaista hoitamista vesihuoltolaitoksen toiminta-alueella.
Vesihuoltolain tavoitteena on turvata sellainen vesihuolto, että kohtuullisin kustannuksin on saatavissa riittävästi terveydellisesti ja muutoinkin moitteetonta talousvettä sekä terveyden- ja ympäristönsuojelun kannalta asianmukainen viemäröinti.
Haja-asutusalueella keskitetty vesihuolto tulee suhteettoman kalliiksi pitkien etäisyyksien takia. Moni kiinteistö anoo vapautusta liittymispakosta. Lain määräämä kustannusten kohtuullisuus voidaan kyseenalaistaa kun liittymiskustannukset ylittävät kiinteistökohtaisen asennuksen kustannukset. Vapautuspäätökset vaihtelevat kuntakohtaisesti.
Thitipan Puangchan
Thitipan Puangchan (s. 1. syyskuuta 1993 Suphan Buri) on thaimaalainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue
Puangchan debytoi Thaimaan maajoukkueessa 2013. Hän on pelannut 33 maaottelua ja tehnyt niissä kuusi maalia.
Jordan Weal
Jordan Weal (s. 15. huhtikuuta 1992) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa KHL-joukkue Ak Bars Kazanissa. Hän on Los Angeles Kingsin kolmannen kierroksen varaus vuodelta 2010.
Pelaajaura
Weal pelasi neljä kautta 2008–2012 WHL-joukkue Regina Patsissa, jossa teki 286 pelissä 135 maalia ja yhteensä 385 pistettä. Hän keräsi 186 jäähyminuuttia. Kaudella 2011–2012 hänet nimettiin WHL:n itäiseen tähdistöön.
18. huhtikuuta 2011 Los Angeles Kings teki Wealin kanssa kolmen vuoden tulokassopimuksen.
13. heinäkuuta 2021 Weal solmi kahden vuoden sopimuksen Ak Bars Kazanin kanssa.
George Burritt Sennett
thumb|George Burritt Sennett George Burritt Sennett (28. heinäkuuta 1840 Sinclairville New York – 18. maaliskuuta 1900 Youngstown Ohio) oli yhdysvaltalainen liikemies ja lintutieteilijä.
George Sennettin isä Pardon Sennett oli skotlantilaista syntyperää oleva liikemies, joka omisti Pennsylvaniassa kolme masuunia.
George Sennett opiskeli ensin Erie Academyssa, jonka jälkeen hän kävi valmistavaa koulua Delawaren kunnassa New Yorkissa. Täältä hänen piti mennä Yalen yliopistoon, mutta osittain silmävaivojen takia hän matkusti, isän ehdotuksesta ja kustannuksella, neljäksi vuodeksi Eurooppaan, jossa hän asui jonkin aikaa Wienissä ja Nürnbergissä, missä hän opetteli saksaa. Hän vietti vuoden myös Pariisissa opetellen välttävän ranskankielen taidon.
Sennett alkoi aktiivisesti tutkia lintuja 1873 tai 1874. Innoittajaksi hän mainitsee Elliott Couesin kirjan Field Ornithology, joka julkaistiin 1874. Sennett ja Coues ystävystyivät ja Coues toimitti Sennettin tutkimukset Teksasin linnustosta, jotka julkaistiin 1878 ja 1879. Sennett teki kolme tutkimusretkeä Teksasiin ja palkkasi ammattikeräilijötä saadakseen kokoelmansa alueen linnustosta mahdollisimman täydelliseksi. Hän suunnitteli laajaa teosta Teksasin linnuista, muun muassa runsain väri- ja mustavalkokuvin, jotka Ernest Thompson Seton oli lupautunut maalaamaan. Kuolema kuitenkin esti teoksen valmistumisen.
Vuonna 1883 Sennett talletti lintu- ja nisäkäskokoelmansa American Museum of Natural Historyn kokoelmiin. Hän liittyi American Ornithologists' Unioniin eräänä ensimmäisistä 1883. Vuonna 1886 hänet nimitettiin yhdistyksen lintujensuojelukomitean puheenjohtajaksi. Sennett julkaisi kymmeniä lintutieteellisiä artikkeleita.
Sennett kuvaili ja nimesi joukon uusia lintulajeja, jotka sittemmin on kaikki luokiteltu uudelleen. Hänen nimeämiään ovat edelleen muun muassa kalkkunan (Meleagris gallopavo) alalaji intermedia ja kauluskehrääjän (Nyctidromus albicollis) alalaji merrilli.
Kadijivka
Kadijivka (ennen 13.5.2016:ta Stah’anov tai Stahanov ) on teollisuuskaupunki Luhanskin alueella Itä-Ukrainassa, 63 kilometriä Luhanskista länteen. Vuonna 2013 siellä oli noin 77 500 asukasta. Kadijivkan kaupunkipiirin (91 962 as.) alueeseen kuuluvat myös Almaznan (4 325 as.) ja Irminon (10 044 as.) kaupungit.
thumb|230px|left|Elokuvateatteri Mir (suom. Rauha). 1800-luvulla (1814) paikkakunnalle perustettiin hiilikaivostaajama Kadijivka (Кадіївка). Tälle myönnettiin kaupungin asema vuonna 1932. Sodan aikana (1937–1943) kaupunki kulki vähän aikaa nimellä Serho (Серго), mutta sitten aiempi nimi palautettiin. Nimen Stahanov kaupunki sai neuvostovallan aikana vuonna 1978 kuuluisan, tuolloin edesmenneen neuvostoliittolaisen työn sankarin, kaivosmies Aleksei Stahanovin (1905–1977) muistoksi. Stahanov oli elokuussa 1935 tehnyt kaupungin kaivoksessa tuotantoennätyksen hiilen kaivamisessa. Tästä sai alkunsa neuvostotyön tuottavuutta kohottamaan pyrkinyt stahanovilainen liike. Vuonna 2016 Ukrainan parlamentti palautti paikkakunnan alkuperäisen nimen 12. toukokuuta 2016 julkaistulla säädöksellä, joka astui voimaan seuraavana päivänä.
Kaupungissa on terästehdas, hiilen ja koksin tuotantoa sekä ompelimo.
Trubnajan metroasema
Trubnaja on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 30. elokuuta 2007.
Pimenee
Pimenee on Katariina Hännisen debyyttialbumi vuodelta 2005. Radiosoitossa se tuli tutuksi kappaleista Kuolematon, Paha Tuuli ja Polvistukaa. Albumin tunnettuutta lisäsi valinta Kuukauden Levyksi radioiden musiikkitoimittajien keskuudessa kesäkuussa 2005. Katariina Hänninen laulaa kaikki albumin kappaleet, lisäksi albumilla esiintyy yhtyeen lisäksi kymmenkunta soittajaa ja taustalaulajaa.
Suomen virallisella albumilistalla Pimenee -albumi oli kolme viikkoa, ja paras sijoitus oli 33. Albumilta julkaistiin kolme singleä, Kuolematon, Paha tuuli ja Pimenee.
Sean Backman
Sean Backman (s. 29. huhtikuuta 1986) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Saksan DEL-joukkue Eisbären Berlinissä issa.
Ura
Backman pelasi yliopistojääkiekkoa Avon Old Farmsissa Connecticutissa. Backman aloitti junioriuransa pelaamalla vuoden USHL-joukkue Green Bay Gamblersissa, josta hän siirtyi pelaamaan ECACiin Yalen yliopiston joukkueeseen, jossa teki 126 pistettä 122 pelissä nelivuotisen Yale -uransa aikana. Hänet valittiin ECAC:n toiseen tähdistöön vuonna 2009 ja ensimmäiseen tähdistöön vuonna 2010. Hänet valittiin myös NCAA:n toiseen tähdistöön vuonna 2010.
Kaudeksi 2010–2011 vapaana agenttina ollut Backman teki 30. maaliskuuta 2010 ensimmäisen ammattilaissopimuksensa Dallas Starsin kanssa. Hän aloitti kauden 2010–2011 pelaamalla farmijoukkue Texas Starsissa. 8. elokuuta 2011 Backman teki New York Islandersin kanssa yhden vuoden kahden suunnan sopimuksen. Hän joutui Islandersissakin pelaamaan farmijoukkueessa, kun esiintyi koko kauden ajan Bridgeport Sound Tigersin paidassa.
21. elokuuta 2013 Backman teki yhden vuoden sopimuksen Los Angeles Kingsin farmiseura Manchester Monarchsin kanssa.
Tuff Gong
Tuff Gong reggae -levy-yhtiö, jonka perusti The Wailers -yhtyeen keulakuva Bob Marley vuonna 1970. Yhtiö on myös nimetty Bob Marleyn lempinimen mukaan.
Tuff Gongin pääkonttori sijaitsi 56 Hope Roadilla, Bob Marleyn kotona. Tällä paikalla on nykyään Bob Marley museo.
Frédéric Bulot
Frédéric Bulot (s. 27. syyskuuta 1990 Libreville) on gabonilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue
Bulot debytoi Gabonin maajoukkueessa 2014. Hän on pelannut 25 maaottelua.
Suuri Käsityö
Suuri Käsityö on Suomen suurin käsityölehti. Se on perustettu vuonna 1974. Lehden päätoimittaja on Leeni Hoimela.
Suuri Käsityö -lehden sisällöstä löytyy inspiraatiota ja ohjeita niin neulomiseen kuin virkkaamiseen ja ompeluun. Lehden sisältöön kuuluvat myös askartelu ja sisustaminen. Vuosikertaan kuuluu 10 lehteä. Lehteä julkaisee Sanoma Media Finland.
Channa cyanospilos
Ulkonäkö ja koko
Lajin pohjaväritys on musta. Vatsa on vaaleampi. Pisin tavattu yksilö oli 17,6 senttimetrin mittainen.
Elinympäristö ja levinneisyys
Laji elää trooppisissa olosuhteissa.
Vaala (Turku)
Vaala on Turun kaupunginosa ja lähiö, joka sijaitsee kaupungin kaakkoisosassa. Vuoden 2016 lopussa Vaalassa oli 927 asukasta. Väestöstä alle 15-vuotiaita oli 25,4 prosenttia, 15–64-vuotiaita 62,1 % ja yli 64-vuotiaita 12,5 %. Suomenkielisiä oli 70,7 %, ruotsinkielisiä 2,9 % ja muunkielisiä 26,4 %.
Vaala sijaitsee Turun Varissuo-Lausten suuralueella. Sen naapurilähiöt ovat Turussa Varissuo, Lauste ja Pääskyvuori sekä Kaarinassa Lähteenmäki. Vaalan kadunnimistö pohjautuu suomen sukulaiskieliin.
Liikenneyhteydet
Vaalassa on Turun paikallisliikenteen yölinjan 33 päätepysäkki, mutta myös linjat 9, 60, 90, 91, 99 ja P2 pysähtyvät lähiössä.
Kurt Nilsen
thumb|300px|Kurt Nilsen Oslossa Kurt Erik Kleppe Nilsen (s. 29. syyskuuta 1978 Bergen, Norja) on norjalainen laulaja, joka nousi julkisuuteen voitettuaan norjalaisen Pop Idol -kilpailun. Hän sai 53% annetuista äänistä. Hän osallistui myös 1. tammikuuta 2004 järjestettyyn World Idol -kilpailuun, jonka hän voitti.
Diskografia
Albumit
Singlet
Maastohiihto
thumb|Hiihdon [[Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2011|MM-kilpailut 2011 Oslossa, Holmenkollennilla.]] thumb|[[Ahkion vetämistä hiihtämällä.]] Maastohiihto (murtomaahiihto, usein myös pelkkä hiihto) on tasamaalla, mäkisessä maastossa tai vesistöjen jääpeitteellä tapahtuva hiihtomuoto, josta käytännössä kaikki hiihtolajit ovat kehittyneet. Maastohiihdossa hiihtäjä liikkuu usein valmiilla ladulla suksia ja sauvoja käyttäen, mutta myös umpihangella hiihtäminen on mahdollista.
Hiihtotapoja ovat perinteinen ja luistelu. Hiihto on tehokas liikuntamuoto: se parantaa sydämen suorituskykyä, hapenottokykyä ja vahvistaa useita lihasryhmiä, kuten selkää, hartioita ja jalkoja. Monet arvostavat myös luonnossa olemista osana hiihtoelämystä.
Hiihto on suosittu liikuntamuoto erityisesti Pohjoismaissa, Venäjällä ja Kanadassa pitkän ja lumisen talven vuoksi. Esimerkiksi Suomessa oli vuonna 2006 maastohiihdon harrastajia lähes miljoona.
Hiihtotavat
Kaikelle hiihdolle ominaista on suksien liu’un hyväksi käyttäminen lumen päällä liikuttaessa, useimmiten varsinkin tasamaalla ja ylämäessä käytetään apuna sauvoja. Hiihtotyylejä on yhtä monta kuin hiihtäjää. Hiihtotapoja on kuitenkin vain kaksi erilaista: luistelu eli vapaa hiihtotapa ja perinteinen hiihtotapa.
Perinteinen
Perinteisellä hiihtotavalla edetään sukset suoraan eteenpäin useimmiten valmiilla latu-uralla. Ylämäissä käytetään myös haarakäyntiä.
Perinteisen hiihtotekniikat:
Vapaa hiihtotapa
Luistelutyylin tekniikat:
Luistelutavan historiaa
Nykyinen kahden suksen luistelutyyli on melko uusi keksintö. Luistelupotku yleistyi 1970-luvulla ylipitkissä hiihtokilpailuissa. Erityisesti sitä käytti Keski-Euroopassa suomalainen pitkien matkojen hiihtäjä Pauli Siitonen ja potku myös hetkellisesti nimettiin Siitosen mukaan.
Julkiseen keskusteluun luistelupotku tuli voimakkaasti ensimmäisellä virallisella hiihdon maailmancupin kaudella ja erityisesti 1982 Oslon MM-hiihdoissa amerikkalaisen, silloisen maailmancupin kokonaiskilpailun voittajan, Bill Kochin myötä. Tuolloin luistelupotku ei ollut vielä kehittynyt nykyiseen muotoonsa pääasiassa sen vuoksi, että latu-urat olivat kapeita ja usein latu oli vedetty keskelle uraa.
Talvella 1984 lisääntyi merkittävästi niin sanotun toispuolisen luistelupotkun käyttö. Sarajevon olympialaisissa sitä käytettiin melko yleisesti. Keväällä 1984 pitovoiteet väistyivät lopullisesti syrjään ja hiihdettiin toispuolisesti vauhtia potkien. Tuolloin hiihdon suurmaan Neuvostoliiton kilpailijat, jotka olivat eläneet kuukauden eristyksissä, saivat tiedon vallankumouksesta vasta samana keväänä huhtikuussa Kiirunassa käydyissä keväthiihdoissa. Samana keväänä luistelupotkua alettiin laajalti harjoitella 1985 Seefeldin MM-kisoja silmällä pitäen.
Kansainvälisessä hiihtoliitossa FIS:ssä oltiin luisteluhiihdon suhteen sekavissa tunnelmissa. Myös hiihtäjät kehittelivät erilaisia ratkaisuja, muun muassa pitoteippejä, jotka saatettiin raskaan nousun jälkeen repiä suksen pohjasta pois. Seefeldin MM-kisoissa 30 kilometrillä avausmatkalla laduille oli pysytetty muoviaitoja, joilla pyrittiin estämään luistelupotkun käyttö. Saman vuoden keväänä pidetyssä kongressissa FIS melko yllättäen päätti eriyttää toisistaan vapaan ja perinteisen hiihtotavan ja ensimmäistä kertaa hiihdon arvokilpailuissa kilpailtiin kahden eri hiihtotavan sarjoissa jo seuraavissa MM-kisoissa 1987 Oberstdorfissa.