cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Herman Li
Saavutukset
Li on saanut vuoden kitaristin palkinnon lisäksi muitakin palkintoja. Yhdessä Sam Totmanin kanssa Li on saanut palkinnot neljässä sarjassa Guitar Worldin lukijoiden äänestyksessä vuonna 2007. Neljään sarjaan lukeutuivat "Best New Talent" (voitto 70 prosentilla), "Best Metal", "Best Riff" ja "Best Shredders". He voittivat myös "Best Guitar Solo" kohdan Total Guitarin lukijoiden äänestyksessä kappaleellaan "Through the Fire and Flames".
Raamattuvyöhyke
Raamattuvyöhyke on kutsumanimi alueille, joilla evankelisprotestanttinen kristillisyys vallitsee  kulttuuria. Monesti alueen nimitys johtuu alueen kirkkokuntien fundamentalistisesta suhtautumistavasta Raamattuun.
Parhaiten tunnettu on Yhdysvaltain kaakkois- ja eteläosissa sekä Keskilännessä oleva laaja vyöhyke, jossa erityisen vahvana on baptistinen kirkko. Raamattuvyöhykkeiksi kutsuttuja alueita löytyy myös muista maista, muun muassa Kanadasta, Australiasta ja osista Eurooppaa (kuten Alankomaista, Ruotsista ja Norjasta). Suomessa osia Pohjanmaasta kutsutaan joskus raamattuvyöhykkeeksi.
Termin alkuperä ja käyttö
Raamattuvyöhyke-termin loi 1920-luvulla amerikkalainen kirjailija-toimittaja, uskontokriitikko H. L. Mencken. Mencken käytti sanaa negatiivisena ilmaisuna. Åbo Akademin uskontososiologian dosentti Andreas Hägerin mukaan tarkoituksellinen negatiivinen pohjavire on yleinen käyttötapa myös nykyään. Hägerin mukaan negatiivinen assosiaatio liittyy sekulaariin yhteiskunnalliseen katsantoon, jossa suuret kaupungit sekä maallisuus edustavat modernia ja maaseutua sekä uskontoa pidetään syrjäisenä ja vanhanaikaisena. Positiivisessa merkityksessä termillä on viitattu kirkkohistoriaan ja herätysliikkeiden juuriin tietyllä alueella.
Käytön kritiikki
Uskontososiologian dosentti Andreas Häger on kritisoinut Raamattuvyöhyke-termin käyttöä muun muassa termiin liittyvän negatiivisten assosiaatioiden ja yksinkertaistavan stereotypian vuoksi. Hägerin mukaan termin käyttö leimaa kaikkia alueen asukkaita.
Suomi
Suomen raamattuvyöhykkeeksi on yleisesti kuvattu Pohjanmaan aluetta, jossa eri herätysliikkeillä on vahva rooli. Pohjois-Pohjanmaalla vaikuttaa erityisen voimakkaasti lestadiolaisuus. Etelä-Pohjanmaalla ja Ruotsinkielisellä Pohjanmaalla vaikuttavat herännäisyys ja evankelisuus sekä voimakas vapaakirkollisuus. Suomalaista raamattuvyöhykettä on kuvattu eri mittareiden perusteella, mutta tarkkaa sisältöä määritelmälle ei ole. THL:n Mika Gissler on nimennyt raamattuvyöhykkeeksi pohjalaismaakuntien sairaanhoitopiirit, jotka ovat erottuneet pidemmällä aikavälillä muuta maata matalemmalla raskaudenkeskeytysten määrällä. Keski-Pohjanmaalla sijaitseva Perho on Suomen luterilaisin kunta. Pohjanmaalla kirkkoon kuuluminen on myös muuta maata yleisempää.
Ruotsi
Ruotsin raamattuvyöhykeenä pidetään erityisesti Smålandin aluetta. Smålandin lääneistä Jönköpingiä profiloi vapaakirkollisuus, Kalmaria korkeakirkollisuus ja Kronobergia vanhakirkollisuus. Laajemmassa merkityksessä raamattuvyöhykkeeseellä on viitattu Jönköpingin ja Göteborgin väliseen alueeseen.
Norja
Norjan raamattuvyöhyke käsittää maan etelä- ja länsiosat.
Australia
Australiassa raamattuvyöhyke-termillä viitataan yksittäisten kaupunkien alueisiin, joissa on paljon kristittyjä. Alueella on yleensä myös megakirkko.
Anu Kankainen
thumb|Anu Kankainen [[kustos|kustoksena väitöstilaisuudessa 2019.|alt=|300x300px]] Anu Kristiina Kankainen on suomalainen fyysikko. Hän on erikoistunut kokeellisen ydinfysiikan tutkimukseen sekä astrofysiikkaan. Hän tutkii esimerkiksi, miten raskaita alkuaineita syntyy maailmankaikkeudessa esimerkiksi tähtien törmäyksissä. Kankainen on toiminut Jyväskylän yliopistossa fysiikan apulaisprofessorina vuodesta 2019 ja professorina vuoden 2022 alusta. Hänet kutsuttiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi keväällä 2023.
Uran alku
Kankainen opiskeli yliopistossa luonnontieteitä. Hän opiskeli aluksi kemiaa ja sivuaineena fysiikkaa. Gradu-tutkielmansa hän kuitenkin teki matematiikasta. Sivuaineopintojen myötä Kankainen kiinnostui fysiikasta ja aloitti jatko-opinnot fysiikan alalla. Hän väitteli fysiikasta filosofian tohtoriksi vuonna 2006 Jyväskylän yliopistossa. Väitöskirja käsitteli luonnossa harvinaisten atomiytimien tutkimusta astrofysiikan näkökulmasta. Väitöskirjan ohjaajana toimi professori Juha Äystö.
Tutkijana
Valmistumisen jälkeen Kankainen on työskennellyt erilaisissa opetus- ja tutkimustehtävissä pääasiassa Jyväskylän yliopiston fysiikan laitoksella. Hän aloitti uransa assistenttina vuosina 2007–2009 professori Juha Äystön tutkimusryhmässä. Tutkimusryhmän nimenä oli Exotic Beam and Nuclei. Vuosina 2009–2012 Kankainen työskenteli Äystön ryhmässä tutkijatohtorina. Vuodesta 2013 Kankainen on ollut Jyväskylän yliopiston fysiikan dosentti.
Tammikuusta 2013 elokuuhun 2014 Kankainen oli Edinburghin yliopiston fysiikan ja astronomian laitoksella postdoc-tutkijana. Palattuaan takaisin Suomeen hän toimi vuosina 2014–2019 Suomen Akatemian akatemiatutkijana ydinfysiikaan alueeseen kuuluvassa Harvinaisten ydinten tutkimuksia alkuaineiden ymmärtämiseksi maailmankaikkeudessa -hankkeessa.
Apulaisprofessorina
Jyväskylän yliopisto kutsui Kankaisen viiden vuoden määräaikaiseen tehtävään (tenure track, 2019–2024) fysiikan apulaisprofessoriksi vuonna 2019. Samalla hänet nimitettiin vakituiseksi yliopistonlehtoriksi. Nimityksen perusteluissa Kankaista luonnehdittiin astrofysiikan asiantuntijaksi. Jyväskylän yliopisto on määritellyt erääksi fysiikan tutkimuksen painopistealueeksi subatomaarisen fysiikan ja nimitys liittyi painoalueen tutkimuksen täydentämiseen erityisesti astrofysiikan osalta. Kankainen aloitti apulaisprofessorina jo samana vuonna 2019.
Apulaisprofessorina Kankainen on vuosina 2018–2023 päätutkijana Euroopan tiedeneuvoston (ERC) rahoittamassa MAIDEN-tutkimushankkeessa, jossa tutkitaan niin kutsuttuja nopeita neutronisieppauksia eli r-prosesseja. Noin puolet rautaa raskaammista alkuaineista syntyy nopean r-prosessin tuloksena. R-prosessia esiintyy supernovaräjähdyksissä. Kankainen sai tutkimushanketta varten niin kutsutun ERC Consolidator Grant-rahoituksen vuonna 2017.
Ilmastopakolaisuus
260px|pienoiskuva|oikea|Ilmaston lämpenemisen tulevaisuudessa todennäköisesti aiheuttamia luonnonkatastrofeja. Ilmastopakolainen eli hätäsiirtolainen on henkilö, joka muuttaa toisaalle elinkelvottomaksi saastuneesta asuinympäristöstään. Elinympäristön tuhoutumisen syynä voi olla luonnonkatastrofi tai ihmisen aiheuttama suuronnettomuus. Ilmastopakolaisuuden taustalla voi olla myös paikallisen ilmaston muuttuminen tai ympäristökatastrofi.
Anu Kankainen
Tutkimusryhmä
Fysiikan laitoksella toimii Kankaisen johdolla ydinastrofysiikan tutkimusryhmä. Se oli vuonna 2021 ainoa ydinastrofysiikan tutkimusryhmä Suomessa. Kankaisen ryhmä on osa suurempaa professorien Ari Jokinen ja Iain Moore johtamaa tutkimusryhmää (Eksoottiset ytimet ja ionisuihkut), joka tutkii erikoisempien atomiydinten ominaisuuksia ioniohjainta käyttäen. Ryhmä tunnetaan myös IGISOL- tai ioniohjainryhmän nimellä. Perustutkimuksen ohella ryhmä tekee tutkimusmenetelmien kehitystyötä eli kehittää uusia menetelmiä ionisuihkujen tuottamiseen.
Ilmastopakolaisuus
Yhdistyneiden kansakuntien pakolaisjärjestön UNHCR arvion mukaan vuosina 2008–2015 ympäristösyistä pakenevia oli jo yli 26 miljoonaa. Vuonna 2016 yli 16 miljoona ihmistä joutui jättämään kotinsa ilmastoon ja säähän liittyvistä syistä. Puolestaan vuonna 2020 maailmassa lähes 40 miljoonaa ihmistä joutui jättämään kotinsa ilmastonmuutoksen aiheuttamien ongelmien takia. Maailman noin 80 miljoonasta pakolaisesta valtaosa, yli 80 prosenttia, on kehittyvissä maissa.
On kuitenkin vaikea tehdä arvioita siitä, kuinka paljon kansainvälisiä rajoja ylittäviä ilmastopakolaisia on tulevaisuudessa, koska ilmastopakolaisuuden käsitteen määritteleminen on hankalaa eikä siihen ole vielä otettu kantaa kansainvälisillä sopimuksilla.
Anu Kankainen
Tutkimusryhmä
Varsinainen tutkimus tapahtuu IGISOL-laitteistolla, joka on Jyväskylän yliopiston fysiikan laitoksen kehittämä massaerotin. IGISOL-laitteiston tarvitsemia ioneja voidaan tuottaa esimerkiksi Jyväskylän fysiikan laitoksen 1980-luvulla kehittämän ioniohjaimen (engl. Ion Guide) avulla. Ioniohjaimella voidaan tuottaa ioneja mistä alkuaineesta tahansa. Massaerotinta voidaan käyttää myös "on line", jolloin eroteltavat ionit tuotetaan fysiikan laitoksen hiukkaskiihdyttimillä eli syklotroneilla. Laitoksella on kolme syklotronia: iso K-130-syklotroni, pienempi MCC30/15-syklotroni ja lisäksi Pelletron-kiihdytin.
Ilmastopakolaisuus
Ilmastotutkijoiden tarkentuvat arviot maapallon kehityksestä antavat kuitenkin yhä enemmän viitteitä siitä, että ilmastonmuutoksesta tulee jatkossa entistä merkittävämpi tekijä muuttoliikkeiden syiden joukossa.
Anu Kankainen
Tutkimustyö
Fyysikkona Kankainen on keskittynyt ydinfysiikkaan ja astrofysiikkaan (tarkemmin määriteltynä ydinastrofysiikkaan). Hän tekee pääasiassa perustutkimusta, josta suurin osa tapahtuu fysiikan laitoksen kiihdytinlaboratoriossa. Kankaisen erityisen mielenkiinnon kohteena ovat eksoottiset atomiytimet: niiden massat ja puoliintumisaika.
Rautaa raskaampia alkuaineita syntyy rauta-alueen isotoopeista neutronisieppausten ja niitä seuraavien beetahajoamisten kautta. Tutkijat eivät ole aiemmin pystyneet tarkasti määrittelemään, missä ja millaisten reaktioiden avulla kyseisiä aineita syntyy, koska reaktioissa muodostuvien ytimien ominaisuuksia (massa ja puoliintumisaika) ei ole tarkkaan tunnettu. Näihin kysymyksiin Kankainen tutkimusryhmineen etsii vastauksia tekemällä ytimien tarkkoja massamittauksia ja ydinten hajoamistutkimuksia. Perustutkimuksen tulosten avulla on mahdollista määrittää, mitä alkuaineita esimerkiksi kahden neutronitähden yhteentörmäyksessä syntyy ja syntyvien alkuaineiden suhteellisia osuuksia. Syntyvien alkuaineiden määriä voidaan arvioida laskennallisia menetelmiä käyttäen esimerkiksi tietokoneen avulla. Fysiikan osa-alueista tällöin puhutaan laskennallisesta fysiikasta.
Ilmastopakolaisuus
Ilmastopakolaisuuden käsite
Ilmastopakolaisuutta ei virallisesti ole kansainvälisen sopimusten mukaan olemassa. Nykyinen turvapaikkajärjestelmä perustuu Yhdistyneiden kansakuntien pakolaissopimukseen vuodelta 1951. Sopimus määrittelee pakolaisen ihmiseksi, jota vainotaan hänen alkuperänsä, kansallisuutensa, uskontonsa, yhteiskunnallisen ryhmänsä tai poliittisen mielipiteensä perusteella.
Ympäristön muutosten tai ympäristökatastrofien takia kodeistaan pakenevat ihmiset eivät siis sovi tuon sopimuksen määritelmään. Muutamissa maissa on luotu alustavia järjestelmiä, joissa ympäristösyistä pakeneva voi saada oleskeluluvan kyseisen syyn perusteella. Tämä ei kuitenkaan ole tavallista, eikä kyse ole turvapaikasta.
Anu Kankainen
Tutkimustyö
Raskaita alkuaineita voi syntyä myös niin kutsutun protoninsieppauksen kautta. Neutronitähden pinnalle muodostuu tavallisesti kiekkomainen kerros vety-heliumkaasuseosta. Kaasun painuessa kasaan korkea lämpötila ja tiheys aiheuttavat nopean protoninsieppausprosessin eli rp-prosessin. Rp-rosessissa ytimet sieppaavat protoneja, beetahajoavat, ja lopulta tuottavat raskaampia alkuaineita. Kankaisen tutkimukset liittyvät myös näiden prosessien yksityiskohtien selvittämiseen.
Ilmastopakolaisuus
Ilmastopakolaisuuden käsite
Keskustelu kansainvälisten sopimuksien määritelmien uudistamisesta ei ole yksinkertaistä. Osa päätöksentekijöistä ajattelee, että pakolaisen määritelmää pitäisi ehdottomasti laajentaa. Toiset taas ajattelevat, että laajentaminen tekisi pakolaismääritelmästä poliittisesti paljon nykyistä heikomman.
Anu Kankainen
Tutkimustyö
Tutkimuksen kokeellisissa osioissa Kankainen ryhmineen käyttää hyödyksi syklotronia. Aluksi syklotronilta suunnataan protonisuihku niin kutsuttuun kohtioon, joka on ohut kalvo jotakin materiaalia (esimerkiksi sinkkisulfidia). Törmäyksessä protonit fuusioituvat kohtiossa olevien atomiydinten kanssa. Reaktiossa syntyy aluksi väliydin, josta lopulta muodostuu reaktion lopullisia isotooppeja. Syntyvät isotoopit ovat tyypillisesti lyhytikäisiä (esim. kloori-31:llä puoliintumisaika on 0,2 sekuntia ) eli voidaan puhua luonnossa harvinaisista eli eksoottisista ytimistä. IGISOL-laitteistossa nämä isotoopit jäähdytetään ja ohjataan ionisuihkuna mittauslaitteistoon. Dipolimagneetilla suihkusta valitaan tietty massaluku, jonka ominaisuuksia halutaan tutkia. Sitten suihku jäähdytetään ja syötetään ionikimppuina kohti mittauslaitteiston viimeistä osaa eli niin kutsuttua JYFLTRAP Penningin loukkua, jossa mitataan ytimien massat. Penningin loukku on tutkimuslaite, jolla voidaan mitata ytimen massa jopa 10 miljardisosan tarkkuudella.
Ilmastopakolaisuus
Ilmastopakolaisuuden käsite
Yhdistyneiden kansakuntien pakolaisjärjestö UNHCR onkin ollut hyvin varovainen siinä, miten se määrittelee pakolaisen. Järjestö painottaa pakolaisuudesta puhuessaan konflikteja ja humanitaarisia syitä, jotka ovat mukana virallisessa määritelmässä. Suomen YK-liitto totesi vuoden 2020 tammikuussa, että on selvää, että silloisessa maailmantilanteessa pakolaisen määritelmän ja pakolaissopimuksen avaaminen ei välttämättä johtaisi pakolaisjärjestelmän parannuksiin.
Anu Kankainen
Tutkimustyö
Kankaisen tekemän tutkimuksen avulla tuotetaan tietoa, jolla voidaan ymmärtää tarkemmin erilaisia tähdissä tapahtuvia astrofysikaalisia ilmiöitä ja prosesseja. Esimerkkinä voidaan mainita niin kutsutut tyypin I röntgenpurkaukset kaksoistähdissä, jonka muodostavat neutronitähti ja Auringon kaltainen tähti.
Ilmastopakolaisuus
Ilmastopakolaisuuden käsite
Yhdistyneiden kansakuntien siirtolaisjärjestön IOM:n ilmastonmuutokseen keskittyneen osaston johtaja Dina Ionesco on toivonut, että maailma puhuisi ennemminkin ilmastosiirtolaisista kuin ilmastopakolaisista. Ionesco on huomauttanut, että järjestelmän muuttamisen lisäksi ilmaston vuoksi muuttavat henkilöt liikkuvat pääosin maiden rajojen sisällä. Näin ollen hitaiden ympäristön muutosten seurauksena liikkeelle lähtevät ihmiset eivät useimmiten lähde liikkeelle suoranaisesti pakon alla, vaan harkinnan seurauksena. Niin on, vaikka heillä olisikin vähän vaihtoehtoja vähän. Tilanne on siis toinen kuin vaikkapa sotaa paetessa.
Anu Kankainen
Julkaisut
Kesäkuuhun 2023 mennessä Kankainen oli julkaissut noin 200 tieteellistä tutkimusartikkelia. Hän on toimittanut myös kirjallisuutta ydinfysiikan alalta. Yhdessä Juha Äystön, Tommi Erosen, Ari Jokisen, Iain D. Mooren ja Heikki Penttilän kanssa Kankainen on toimittanut teoksen IGISOL: Three decades of research using IGISOL technique at the University of Jyväskylä (2014). Teos käsittelee Jyväskylän yliopiston ydinfyysikoiden IGISOL-laitteistolla tekemää tutkimustyötä kolmen vuosikymmenen ajalta (1980-luvulta 2010-luvulle). Teos sisältää kokoelman artikkeleita, joissa kerrotaan IGISOL-massaerottimella erilaisten ioniohjaintekniikoiden avulla tehdystä tutkimuksesta.
Ilmastopakolaisuus
Ilmastopakolaisuuden käsite
Ionesco on myös muistuttanut, että lmastonmuutoksen vaikutusten erottaminen muista syistä, etenkin sosiaalisista, poliittisista ja taloudellisista, voi myös osoittautua lain näkökulmasta lähes mahdottomaksi. Jos määritelmä lisättäisiin pakolaismääritelmään, voisi turvapaikkaprosesseista tulla nykyistäkin haastavampia.
Anu Kankainen
Julkaisut
Vuoden 2021 alussa Kankainen oli mukana hankkeessa, jossa kansainvälinen fyysikoista koostuva työryhmä laati kalenterin, jossa perinteisen almanakan ohella esitellään historiallisesti merkittäviä astrofysiikan alalla elämäntyönsä tehneitä naistieteilijöitä. Kalenterin on suunnitellut Christine Hampton. Projektin tuloksena kalenteri käännettiin 24 kielelle. Kankainen laati suomenkielisen version ja hänen tutkimusryhmässään toimiva Olga Beliuskina käänsi kalenterin ukrainaksi.
Ilmastopakolaisuus
Ilmastopakolaisuuden käsite
Ilmastopakolaiskeskustelun hankaluutta lisää, että ilmastonmuutokseen liittyvistä syistä siirtolaisiksi lähteneet aika harvoin kysyttäessä sanovat lähdön syyksi ilmastonmuutoksen. Kun esimerkiksi ilmastonmuutoksen aiheuttama kuivuus vaikeuttaa maanviljelyä, viljelyn kannattavuus laskee ja ihmiset saattavat jäädä ilman töitä. Heidän pitää etsiä uusi työpaikka, ja jos niitä ei ole lähellä, he saattavat lähteä siirtolaisiksi etsimään työtä muualta. He eivät tavallisesti lähde kauemmas kuin tarve vaatii. Useimmiten he muuttavat lähimpään mahdolliseen kaupunkiin tai enintään kausitöihin ulkomaille. Valtaosa ilmastoon liittyvästä siirtolaisuudesta onkin siis liikettä maaseutuympäristöistä kaupunkeihin tai kausityöläisiksi ulkomaille. Kuitenkin vuonna 2017 Suomen Pakolaisavun toiminnanjohtaja Annu Lehtinen totesi, että valtaosa ilmastopakolaisista on liikkunut kotimaansa sisällä tai lähialueilla, enimmäkseen Aasiassa, mutta hiljalleen pakomatkat alkavat jatkossa ulottua kauemmas. Tuolloin hän totesi, että on hankala arvioida, monenko vuoden päästä ilmastopakolaiset saapuvat Suomeen.
Siirtolaiskompakti
Vuonna 2018 hyväksytty siirtolaiskompakti on ensimmäinen kansainvälinen sopimus, joka tunnustaa ilmastonmuutoksen ja ympäristön pilaantumisen muuttoliikkeen syynä. Ida Schauman Suomen Pakolaisavusta on todenut, että syyn mainitseminen on ehkäpä tärkein asia kompaktissa.
Kompaktissa kirjoitetaan ympäristökysymyksistä laajalti, ja käsitellään niiden vaikutuksia muuttoliikkeeseen sekä mahdollisia ratkaisuja asiaan. Kompaktista neuvotellessa monet maat pitivät ilmaston ja ympäristön mukaan saamista sopimukseen keskeisenä tavoitteena. Vertailun vuoksi samaan aikaan neuvotellussa pakolaiskompaktissa ilmastonmuutos mainitaan vain kerran.
Ilmastopakolaisuuden syitä
Ilmastopakolaisuutta seuraa sekä nopeista että hitaista ympäristön muutoksista kuten kuivuuskausista, aavikoitumisesta, merenpinnan noususta sekä äärimmäisten sääilmiöiden kuten hurrikaanien, syklonien, tulvien ja tornadojen lisääntymisestä, pitenemisestä ja voimistumisesta.
Ilmastopakolaisuus tulevaisuudessa ja sen määrä
Ilmaston lämpenemisen odotetaan merkittävästi lisäävän ilmastopakolaisuutta tulevaisuudessa. Professori Norman Myers Oxfordin yliopistosta arvioi vuonna 2005, että ympäristöpakolaisia voi olla 200 miljoonaa vuoteen 2050 mennessä.
Vuonna 2017 Suomen pakolaisavun toiminnanjohtaja Annu Lehtinen totesi, että kansainvälisen yhteisön teot ilmastonmuutoksen hidastamiseksi vaikuttavat siihen, lasketaanko tulevina vuosikymmeninä ilmastopakolaisten määrää sadoissa miljoonissa vai sitä pienemmissä luvuissa.
Vuonna 2018 Maailmanpankki arvioi, että ilmastonmuutoksen kiihtyminen maailman kolmella tiheällä asutulla alueella tarkoittaa, että yli 140 miljoonaa ihmistä tulee muuttamaan oman maansa rajojen sisällä vuoteen 2050 mennessä. Riskialueita ovat Saharan eteläpuoleinen Afrikka, Etelä-Aasia sekä Latinalainen Amerikka, joissa on yhteensä yli puolet maailman väestöstä. Vuonna 2018 puolet Somalian sisäisistä pakolaisista oli ilmastopakolaisia.
Vuonna 2019 IPCC Intergovernmental Panel on Climate Change (hallitustenvälisen ilmastonmuutospaneeli) arvioi, että 2000-luvun ensimmäisen vuosisadan lopussa jopa 150 miljoonaa pakolaista etsii uutta olinpaikkaa.
Vuonna 2020 Amnesty kokosi yhteen erilaisia arvioita ja totesi, että kaiken kaikkiaan pakolaisia oli fmaaenemmän kuin koskaan aiemmin. Jopa yksi prosentti koko maailman väestöstä oli tuolloin joutunut lähtemään kotoaan. Heistä 26 miljoonaa oli paennut kotimaansa ulkopuolelle ja saanut pakolaisaseman. Amnestyn mukaan pakolaisuuden tulevaisuudenkuvat ovat kuitenkin vielä synkemmät, sillä kotinsa menettävien määrä maailmassa saattaa jopa kymmenkertaistua muutaman vuosikymmenen aikana, jollei ilmastonmuutoksen vastaisissa toimissa päästä eteenpäin. Kotimaansa sisällä ja maan rajojen ulkopuolelle ilmastonmuutosta pakenevien yhteenlaskettu määrä saattaa Amnestyn kokoamien arvioiden mukaan kuitenkin nousta huomattavasti. Eräissä arvioissa ja ennusteissa kirjoitetaan jopa 200 miljoonasta tai jopa miljardista ilmastonmuutosta pakenevasta.
Ilmastonmuutoksen takia esimerkiksi seitsemäsosa bangladeshilaisista saattaa joutua jättämään kotinsa vuoteen 2050 mennessä. Jo pelkän merenpinnan nousun takia jopa 18 miljoonaa bangladeshilaista voi tuohon mennessä joutua jättämään kotinsa, mikä vastaa noin kahta kolmasosaa koko maailman pakolaismäärästä vuonna 2020.
Ilmastopakolaiset ja Suomi
Ilmastonmuutoksen myötä yhä useammat maapallon kolkat muuttuvat asuinkelvottomiksi tulvien, kuivuuden tai kuumuuden takia. Myrskyt ja muut luonnonkatastrofit pyyhkivät altaan kyliä, kaupunkeja ja saarivaltioita. Sen sijaan Suomen ja muun Pohjois-Euroopan houkuttelevuus alueena kasvaa. Luonnonvarakeskuksen mukaan Suomessa sadot voivat olla entistä suurempia ja puut kasvaa vauhdikkaammin, mutta myös riskejä on enemmän. Esimerkiksi myrskytuhot ja kasvitaudit yleistyvät. Suomalaiselle metsä- ja maataloudelle ja ruuantuotannolle ilmastonmuutos on sekä mahdollisuus että uhka.
Suomen Pakolaisavun toiminnanjohtaja Annu Lehtinen totesi vuonna 2017, että hän ei lähtisi muokkaamaan kansainvälisiä sopimuksia ilmastopakolaisuuden helpottamiseksi, vaan keskittyisi ilmastonmuutoksen torjuntaan.
Suomen osuus maailman bruttokansantuotteesta on Kansainvälisen valuuttarahaston mukaan noin 0,35 prosenttia. Jos Suomi ottaisi sen verran ilmastopakolaisia 150 miljoonasta ihmisestä, se tarkoittaisi yli 500 000 ilmastopakolaista Suomeen. Sitran johtava asiantuntija Vesa-Matti Lahti on arvioinut, että rankka lämpötilan nousu ja kilpailu ehtyvistä luonnonvaroista johtaisivat myös kriiseihin ja jopa sotiin maailmalla. Uhka on mahdollinen myös Suomessa.
Maria Pavlovna Mecklenburg-Schwerin
thumb|250px|Maria Pavlovna ja Vladimir Aleksandrovitš Romanov perheineen 1883.
Suuriruhtinatar Maria Pavlovna (14. toukokuuta 1854 Saksa – 6. syyskuuta 1920 Ranska) oli suuriruhtinas Vladimir Aleksandrovitš Romanovin puoliso. Suuriruhtinas oli Venäjän keisari Aleksanteri II:n kolmas poika. Syntyään hän oli Mecklenburg-Schwerinin herttuatar Marie, keisari Paavali I:n jälkeläinen neljännessä polvessa.
Elämäkerta
Tavatessaan suuriruhtinas Vladimirin ensimmäisen kerran vuonna 1871 Marie oli 17-vuotias ja hiljattain omasta tahdostaan kihlautunut itseään huomattavasti iäkkäämmän saksalaisruhtinaan kanssa. Marie purki kihlauksen välittömästi, mutta kesti lähes kolme vuotta saada Vladimir vakuuttuneeksi. Vaikka kiinnostus olikin molemminpuolista, ongelmallista oli se, että Marie ehdottomasti kieltäytyi kääntymästä ortodoksisuuteen, mitä oli edellytetty kaikilta Romanovien morsiamilta jo monen sukupolven ajan. Naimakauppoja hierottiin kolme vuotta, kunnes keväällä 1874 Aleksanteri II antoi periksi ja salli heidän mennä kihloihin, ja avioliitto solmittiin samana vuonna.
Päätös ei ollut Venäjällä suosittu varsinkaan niiden suuriruhtinattarien keskuudessa, jotka olivat kääntyneet ortoksiseen uskontoon. Kihlaus merkitsi samalla sitä, että hoviin saapui vahvatahtoinen ja itsevarma nuori nainen, josta tulikin suvun merkittävä voimatekijä.
Marie otti nimekseen Maria Pavlovna ja suuriruhtinasparille syntyi viisi lasta:
Maria nautti täysin rinnoin Pietarin loistosta ja vauraudesta. Hänestä tulikin pian seurapiirielämän keskipiste, ja kaikki ne, joita ei hyväksytty hovin perinteisiin piireihin, hakeutuivat luontevasti hänen seuraansa. Erittäin viehättävä Maria nautti keskipisteenä olostaan ja oli parhaimmillaan saadessaan neuvoa itseään nuorempia tai kokemattomampia henkilöitä. Hänestä olisi tullut loistava keisarinna, eikä hän voinutkaan sulattaa sitä, että joutui tyytymään toiseen sijaan. Maria Pavlovna ja hänen vanhempi kälynsä, kruununperijän puoliso ja myöhemmin keisarinna Maria Fjodorovna, olivatkin alusta pitäen toistensa kilpailijoita.
Puolison kuolema
Suuriruhtinas Vladimir Aleksandrovitš kuoli äkillisesti aivoverenvuotoon helmikuussa 1909. Maria suri puolisoaan lopun elämäänsä. Hänen tapansa surra oli kuitenkin hyvin erilainen kuin vaikkapa leskikeisarinna Maria Fjodorovnan, joka oli hänen vanha kiistakumppaninsa. Maria Pavlovna ei missään tapauksessa tahtonut vetäytyä seurapiirielämästä, vaan vietti kaiken aikansa juhlatilaisuuksissa ja kutsuilla, sillä hän kammosi yksinäisyyttä. Hyväntekeväisyysmyyjäiset, joita hän järjesti entisessä aateliston kokoontumisalissa, olivat aina vuoden tärkeimpiä seurapiiritapahtumia. Lisäksi hän jatkoi puolisonsa tehtävässä Taideakatemian puheenjohtajana ja piti itseään monissa asioissa edelläkävijänä, joka kulki luottavaisena omia teitään. Hän ei ollut kovin ystävällinen tai sopuisa ihminen, mutta hänellä oli oma selkeä linjansa.
Ensimmäisen maailmansodan aikana Maria Pavlovna esiintyi sädehtivänä ja itsetietoisena keulakuvana lääkintäjunien ja "lentävien sairaaloiden" verkostolle, joka oli perustettu Venäjän-Japanin sodan aikana. Tämä toimintatapa oli täysin vieras keisarinna Aleksandra Fjodorovnalle tai keisarin sisarelle Olga Aleksandrovnalle. Omassa toiminnassaan Maria oli ylittämätön.
Illumination Theory
IlluminationTheory on Dream Theaterin 23. single. Se julkaistiin vuonna 2014 levymerkillä Roadrunner Records.
Toshio Suzuki
Toshio Suzuki (, s. 10. maaliskuuta 1955 Saitama, Japani) on entinen japanilainen Formula 1 -kuljettaja.
Ura
Suzuki osallistui urallaan ainoastaan kahteen F1-osakilpailuun kaudella 1993, saavuttamatta yhtään MM-pistettä. Parhaimmillaan Suzuki oli 12.
Vuonna 1992 Suzuki voitti Daytonan 24 tunnin ajon ja vuonna 1995 hän voitti Japanin Formula 3000 -sarjan (nykyisin Super Formula) mestaruuden.
Tapparan SM-sarjakausi 1955–1956
Tapparan kausi 1955–1956 oli joukkueen ensimmäinen kausi Tappara-nimellä syksyllä 1955 tapahtuneen nimenvaihdoksen jälkeen (ennen TBK).
Tulleet
Kalevi Säger, P, A-jun.
Raimo Lehtonen, H
Lähteneet
Lauri Silván, H, lop.?
Mestaruussarja
Mestaruussarjassa pelasi kymmenen joukkuetta. Joukkueet oli jaettu kahteen eri lohkoon. Itälohkoon arvottiin Tapparan lisäksi Hämeenlinnan Tarmo, Karhu-Kissat Helsingistä, Kymin Palloilijat (KyPa) Karhulasta ja Töölön Vesa Helsingistä.
Lohkoissa pelattiin kaksinkertainen sarja. Lohkojen voittajat pelasivat vastakkain loppuottelussa ja toiseksi tulleet pronssiottelussa. Lohkojen viimeiset putosivat Suomen sarjaan.
Kausiennakot
Tapparan puheenjohtaja Harry Lindblad kommentoi Aamulehdessä joukkueen valmistautumista kauteen seuraavasti: "Kesällä pidettiin 1-2 kevyehköä harjoitusta viikossa ja syyskuun alusta lähtien on harjoiteltu kolme kertaa viikossa. Ohjelmassa on ollut mm. voimistelua, lenkkeilyä, juoksukokeita ja painonnostoa".
Jääkiekkoilu-lehti oli pyytänyt ennen kauden alkua kiekkovaikuttajilta omat ennustuksensa sijoituksista. Kaikki ennakoivat Tapparan voittavan Itälohkon ja menevän loppuotteluun. Vastustajaksi Länsilohkosta ennustettiin TPS:aa.
Pronssiottelut
Tappara kohtasi pronssiotteluissa paikallisvastustaja Ilveksen. Tappara voitti ensimmäisen pelin ja toisen pelin päättyessä tasan, Tappara voitti pronssimitalit maalein 7–4.
Maalivahtitilastot
O=Ottelut, PO=Pelatut ottelut, MIN=Pelatut minuutit, V/T/H=Voitot/Tasapelit/Häviöt, TO=Torjunnat, PM=Päästetyt maalit, NP=Nollapelit, T-%=Torjunta-%
Pelatut minuutit epäviralliset. Torjuntoja ei myöskään vielä tilastoitu.
Suomen Cup
Tappara osallistui kauden 1955–1956 aikana myös jääkiekon Suomen Cupiin. Tie katkesi heti ensimmäisellä kierroksella, kun Hämeenlinnan Tarmo otti voiton Kuivansillan kentällä numeroin 4–2. Maassa vallinneen yleislakon vuoksi ottelun pelaaminen siirtyi maaliskuun lopulle.
Hämeen piirisarja
Tappara osallistui Hämeen alueen muiden SM-sarjaseurojen tavoin ykkösjoukkueellaan myös SVUL:n Hämeen piirin 1.lk:n piirisarjaan. Tätä sarjaa luonnehdittiinkin 1950-luvulla Suomen kovimmaksi jääkiekkosarjaksi. Piirin mestaruuden voitti TK-V kaatamalla uusintaottelussa Koulukadulla Tapparan juuri ennen SM-sarjan alkua.
Sarjataulukko:
Tapparan ottelut piirisarjassa:
Piirisarjan muut ottelut:
11.12.55 Ilves–Tarmo 4–3 (1–1, 2–2, 1–0)
Korsikan ralli 1981
Korsikan ralli 1981 (viralliselta nimeltään 25. Tour de Corse - Rallye de France) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1981. Kilpailu järjestettiin 30. huhtikuuta – 2. toukokuuta 1981 Ajacciossa. Kilpailu oli kauden viides ja sen kokonaispituus oli.
Kilpailun voitto oli viimeinen menestyksekkäällä Lancia Stratos -autolla.
Tapparan SM-sarjakausi 1955–1956
Hämeen piirisarja
11.12.55 HPK–TK-V 3–6 (0–1, 4–0, 2–2)
18.12.55 TK-V–Ilves 3–2 (1–1, 1–0, 1–1)
20.12.55 TK-V–Tarmo 4–2 (0–0, 2–2, 2–0)
20.12.55 HPK–Ilves 5–5 (1–1, 2–1, 2–3)
26.12.55 Tarmo–HPK 5–3 (1–0, 2–1, 2–2)
Uusintaottelu piirinmestaruudesta:
Harjoitusottelut
Helmikuussa 1956 Tappara kohtasi sarjakauden aikana Suomessa vierailulla olleen ruotsalaisen Morgårdshammars IF:n. Tuo ottelu olikin ensimmäinen Tappara-nimellä pelattu ottelu ulkomaalaista vastustajaa vastaan.
Tamperelaissarja
Tappara voitti tamperelaisseurojen minisarjan kaatamalla sekä TK-V:n että takaisin mestaruussarjaan nousseen Ilveksen.
Muut ottelut:
Pokaaliottelut
TPS:aa vastaan pelattiin kahden ottelun sarja jossa kisailtiin Matti Haverisen lahjoittamasta pokaalista. Pokaaliotteluista tulikin 1950-luvulla perinne TPS:n ja Tapparan välille.
Muut ottelut
Muut huomiot
Juniorit
Tapparan A-juniorit voittivat Suomen mestaruuden.
Tulokset
Kokoonpano
Muut
Muutos TBK:sta Tapparaksi
Isä Akaki
Isä Akaki, siviilinimeltään Andrei Kuznetsov oli suomenvenäläinen munkki ja kuollessaan Valamon luostarissa Pohjoismaiden vanhin asukas sekä tiettävästi vanhin Suomessa koskaan elänyt mies ennen Aarne Arvosta. Hänen iästään ei ole täyttä varmuutta. Hän oli oman ilmoituksensa mukaan syntynyt 30. lokakuuta 1874, jolloin hän olisikin ollut kuollessaan 109-vuotias.
Elämäkerta
Kuznetsov lähti teini-ikäisenä luostariin, koska arveli elämän siellä voittavan kotiolot. Lisäksi hän halusi välttää asepalveluksen tsaarin armeijassa. Ratkaisuun vaikutti myös synnynnäinen huonokuuloisuus, joka olisi ollut toimeentulon esteenä luostarin ulkopuolella.
Kuznetsov lähti Solovetskin luostariin Vienanmeren yksinäiselle saarelle. Siellä hän työskenteli hevosten hoitajana ja tallimiehenä. Vuonna 1898 hän siirtyi Petsamoon Pyhän kolminaisuuden luostariin, jossa hänet vihittiin munkiksi 1913 viidentoista kilvoitteluvuoden jälkeen. Nimen Akaki hän sai Maltan piispan, pyhän Akakioksen mukaan.
Petsamon luostarissa elettiin arktisista oloista huolimatta vilkkaan rakentamisen aikaa, ja luostarista muodostui hengellinen ja kulttuurikeskus. Munkki Akaki jatkoi tallirengin töissä, jotka hän hallitsi hyvin. Suurimmillaan hänellä oli huollettavanaan sadan hevosen lauma.
Luostarin elämä häiriintyi pahasti talvisodan ja jatkosodan aikana, joten munkit siirtyivät 1942 Uuden Valamon luostariin Heinävedelle, jonne Valamon luostari oli siirtynyt Laatokalta sodan jaloista. Isä Akaki hoiti siellä hevosia vielä 90-vuotiaana, kunnes luostari lopetti hevosten pidon. Loppuun asti hänellä oli viittansa taskuissa omenoita ja sokeripaloja hevosilleen, joita hän hoiti kuin omia lapsiaan.
Niin kauan kuin luostarissa oli ajopelejä ja niitä vetämään pystyviä hevosia, hän toimi myös ajomiehenä kuljettaen niin asioilla käyneitä luostarin toimihenkilöitä kuin vieraitakin. Yleensäkin hevosilla ajelu joskus hurjaakin kyytiä oli kaikkien munkkien ainoita todellisia huvittelumuotoja; esimerkiksi Valamon saarilla missä heillä oli omat tiet ja rauha ajaa mielen mukaan, he käyttivät tilaisuutta täydestä sydämestään. Hevoset olivat aina hyvin hoidettuja ja kurinalaisia.
Vielä tämänkin jälkeen hän osallistui kevyempiin töihin. Hän tyytyi niukkaan ravintoon ja askeettiseen elämänmenoon. Raamattu ja rukoileminen olivat hänen voimansa vielä satavuotiaana.
Vielä yli 100-vuotiaana hän jaksoi kävellä omin jaloin kirkkoon. Vuonna 1980, jolloin isä Akakin syntymästä oli tulossa 107 vuotta, hän sai Heinäveden kunnalta kirjeen, jossa hänet kutsuttiin peruskoulun ensimmäiselle luokalle tietokoneohjelman väärinkäsityksen takia: tietokone ei osannut erottaa eri vuosisadoilla syntyneitä toisistaan ja sen johdosta kaikille, joiden syntymävuosi päättyi -73, lähetettiin kutsu kouluun. Väärinkäsitys huvitti isä Akakia suuresti.
Hän kuoli 110 vuoden ja 106 päivän ikäisenä 31. tammikuuta 1984 nautittuaan viimeisenä iltanaan Herran ehtoollisen ennen nukkumaan menoa.
Nicholas Monsarrat
pienoiskuva|Muistotaulu Liverpoolissa Nicholas John Turney Monsarrat (22. maaliskuuta 1910 Liverpool, Englanti – 8. elokuuta 1979 ) oli brittiläinen kirjailija ja komentajakapteeni. Nykyisin hänet tunnetaan merikertomuksista, joista tunnetuimpiin kuuluvat Julma meri (1951) ja Three Corvettes (1942–1945), mutta kansainvälisesti hänen tunnetuimpia romaanejaan ovat Heimo, joka menetti päällikkönsä ja sen jatko Richer Than All His Tribe.
Nuoruus
Liverpoolissa syntyneen Monsarratin vanhemmat olivat Keith Waldegrave ja Marguerite Turney Waldegrave. Monsarrat opiskeli Winchester Collegessa ja Cambridgen Trinity Collegessa. Hänen aikomuksenaan oli suuntautua lakialalle, mutta kiinnostus siihen hiipui, ja hän ryhtyi sen sijaan kirjoittamaan. Hän muutti Lontooseen ja hankki elantonsa kirjoittamalla juttuja lehtiin. Hän kirjoitti myös neljä romaania ja näytelmän The Visitor viiden vuoden aikana (1934–1939). Omaelämäkerrassaan hän toteaa, että vuonna 1931 sattunut Invergordonin laivastokapina herätti collegen jälkeen kiinnostuksen politiikkaan sekä sosiaalisiin ja talouskysymyksiin.
Jenson Button
Jenson Alexander Lyons Button (s. 19. tammikuuta 1980 Frome, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen rata-autoilija ja Formula 1 -sarjan maailmanmestari kaudelta.
Nicholas Monsarrat
Palvelus sodan aikana
Monsarrat palveli toisessa maailmansodassa, aluksi ensiapujoukoissa ja sitten laivastossa vapaaehtoisena. Elinikäinen rakkaus purjehtimiseen loi hänelle edellytykset meriupseerin tehtävään, ja hän palveli pienillä sotalaivoilla, jotka saattoivat saattueita ja suojasivat niitä vihollisen hyökkäykseltä. Monsarrat oli sodan päättyessä fregatin päällikkö. hyödynsi sodan aikaisia kokemuksiaan sodan jälkeen kirjoittamissaan merikertomuksissa.
Jenson Button
Button aloitti Formula 1 -uransa 20-vuotiaana Williams -tallissa kaudella. Sen jälkeen hän on ajanut seuraavissa talleissa: Benettonilla, Renault’lla, BAR -tallissa, Hondalla, Brawnilla ja McLarenilla. Ensimmäisen osakilpailuvoittonsa Button ajoi kauden Unkarin Grand Prix’ssa pitkän odotuksen jälkeen. Ennen ensimmäistä voittoaan hän oli kilpaillut 112 osakilpailua keräten 13 palkintokorokesijaa. Tämänkin jälkeen Buttonin seuraavaa osakilpailuvoittoa saatiin odottaa kolme kautta.
Nicholas Monsarrat
Palvelus sodan aikana
Monsarrat väittää nähneensä sodan aikana aavelaiva Lentävän hollantilaisen Tyynellämerellä.
Jenson Button
Kaudella Hondan vetäydyttyä Formula 1 -sarjasta, Button jatkoi Hondan tilalle tulleen Brawn GP:n kuljettajana ja voitti tallin debyyttikilpailussa Melbournessa. Kauden aikana hän ajoi vielä viisi voittoa lisää ja varmisti maailmanmestaruutensa toiseksi viimeisessä osakilpailussa Brasiliassa. Kauden jälkeen McLaren -talli julkisti tehneensä monivuotisen sopimuksen Buttonin kanssa kaudesta eteenpäin.
Nicholas Monsarrat
Palvelus sodan aikana
Monsarrat erosi merivoimien palveluksesta 1946 ja siirtyi valtion tiedotustehtäviin. Hän sai määräyksen ensin Johannesburgiin Etelä-Afrikkaan, sitten 1953 Ottawaan Kanadaan. Hän ryhtyi jälleen kirjoittamaan täysipäiväisesti 1959, jolloin hän asettui ensin asumaan Guernseyyn Kanaalisaarille, myöhemmin Gozon saarelle Maltaan.
Jenson Button
Kaudella 2016 Button ilmoitti siirtyvänsä sapattivuodelle kauden jälkeen ja hän toimi McLarenin varakuljettajana sekä neuvonantajana, muun muassa autojen kehitystyössä. Vuonna 2021 hänet palkattiin monivuotisella sopimuksella Williams-talliin kuljettajien kouluttajaksi ja neuvonantajaksi. Monien muiden F1-kuljettajien tapaan Button asuu Monacossa.
Nicholas Monsarrat
Palvelus sodan aikana
Montsarratin omaelämäkerta koostuu kahdesta teoksesta: Life is a Four Letter Word: Breaking In (1966) ja Life is a Four Letter Word: Breaking Out (1970).
Jenson Button
Uran alku
Jenson Button syntyi Fromen kaupungissa Somersetissa autokauppias John ja kotiäiti Simone Buttonin perheeseen, johon jo ennestään kuului kolme tyttöä; Tanya, Samantha ja Natasha. Isä John seurasi innokkaasti moottoriurheilua ja ajoi itsekin kohtalaisella menestyksellä rallicrossia, sijoittuen kerran "kuplavolkkarilla" toiseksi Britannian mestaruuskisoissa. Yksi Johnin rakkaimmista kilpakumppaneista oli tanskalainen Erling Jensen. John piti Jensen-nimestä ja halusi antaa sen pojalleen. Lopulta Jensen kuitenkin vaihtui Jensoniksi, koska Jensen oli myös urheiluauton nimi eikä isä-John halunnut antaa sellaista nimeä pojalleen.
Nicholas Monsarrat
Palvelus sodan aikana
Nicholas Monsarrat haudattiin merelle Englannin rannikolle.
Jenson Button
Karting
Jenson Button aloitti mikroautoilun 8-vuotiaana isänsä ostamalla kartingautolla ja voitti ensimmäisen kilpailun, johon osallistui, vaikka hänen lähtöruutunsa oli jälkijoukoissa ja kilpailun aikana satoi. Seuraavana vuonna hän voitti kartingissa British Super Prix -kilpailun. Buttonin suoritukset paranivat joka kilpailun jälkeen ja 10-vuotiaana hän voitti Britannian karting-mestaruuden vuonna 1990. Vuonna 1991 hän johti British Cadet Kart -sarjaa, voittaen kaikki sen 34 osakilpailua sekä British Open -kilpailun. Varmat suoritukset jatkuivat seuraavana vuonna, jolloin hän voitti Britannian kartingmestaruuden junioriluokassa ja uusi voittonsa British Openissa. Vuosi 1993 ei ollut enää yhtä menestyksekäs, mutta Button onnistui kuitenkin saamaan jo kolmannen voittonsa British Open-kisassa. Seuraavana vuonna jo 14-vuotias Button oli neljäs RAC:n Britannian mestaruuskisoissa.
Vuonna 1995 Jenson Button siirtyi Euroopan kilparadoille, joissa hän myös voitti mestaruuksia. Ensin hän voitti Italian karting-mestaruuden ja tämän jälkeen hopeaa Formula A-luokan MM-kisoissa. Vuonna 1996 16-vuotias Button sijoittui kolmanneksi Italian karting-sarjassa ja World Cup -kilpailussa. Vuonna 1997 hänestä tuli nuorin European Super A -sarjan voittanut kuljettaja ja samana vuonna hän myös voitti Ayrton Senna Memorial Cupin.
Formula Ford ja Formula 3
Button lopetti mikroautoilun ja siirtyi isompien autojen luokkiin vuonna 1998. Samana vuonna hän voitti arvostetun British Formula Ford -sarjan Haywood Racingin -tallissa. Vuosi oli menestyksekäs, sillä hän voitti myös Formula Ford Festival-kisan ja sijoittui Euroopan Formula Ford-sarjassa toiseksi. Tämän seurauksena Button valittiin Britannian moottoriurheilun vuoden tulokkaaksi. Menestys herätti tallien, sponsoreiden ja managerien kiinnostuksen Buttonia kohtaan ja hän siirtyi vuodeksi 1999 Formula 3 -sarjaan, jossa saavutti kolme osakilpailuvoittoa sekä kolmannen sijan sarjassa.
Williams (2000)
thumb|250px|Williams FW22 kaudella 2000.
McLaren palkitsi Autosport-lehden vuoden nuoreksi kuljettajaksi valitun Buttonin tämän ensimmäisellä Formula 1 -testillä vuonna 1999. Button testasi myös Prost-tallin autoa ja oli heti nopeampi kuin Alain Prostin perustaman F1-tallin vakituinen kuljettaja kokenut Jean Alesi. Hänen ajotaitonsa tulivat huomatuiksi myös Williams-tallin tallipäällikön Frank Williamsin osalta, joka halusi nuorukaisen testikuljettajakseen. Button osoittautui tallin kakkoskuljettajaksi kaavailemaa Bruno Junqueiraa nopeammaksi, vaikka Junqueiralla oli testikuskina huomattavasti enemmän kokemusta auton säätämisestä. Lopulta Williams kuitenkin totesi Buttonin paremmaksi vaihtoehdoksi kuin Junqueira, joten hänet valittiin yllättäen tallin kakkoskuljettajaksi Ralf Schumacherin rinnalle kaudelle. Junqueira jatkoi tallin testikuljettajana. Ensimmäisellä kaudellaan Button sijoittui MM-sarjassa kahdeksanneksi kahdellatoista (12) MM-pisteellään. Kauden parhaan tuloksensa (4. sijan) hän sai Saksan GP:stä. Williams sijoittui 36 MM-pisteensä turvin valmistajien MM-sarjassa kolmannelle sijalle.
Benetton (2001)
thumb|250px|Button Benettonilla [[Ranskan Grand Prix|Ranskan GP:ssä kaudella 2001.]]
Kaudella Button joutui siirtymään Benettonille, kun Williams-talli palkkasi hänen tilalleen Yhdysvalloissa menestyneen Juan Pablo Montoyan. Benettonin tallipäällikkönä toimi tuolloin Flavio Briatore ja kauden parhaaksi sijoitukseksi muodostui Saksan GP:n viides tila, mutta sijoitus MM-sarjassa oli 17:s kahdella MM-pisteellä. Button on itse kuvannut vaisua kauttaan seuraavanlaisesti: "On ollut selvästi vaikeata, vaikeampaa kuin uskoin sen olevan. Pelkästään auto ei ole ollut toivottujen sijoitusten ulkopuolella kauden aikana, vaan myös kykyni työskennellä sen ratkaisemiseksi .. Olen nyt kuitenkin saanut enemmän otetta siihen ja ymmärrän insinöörejäni paremmin, mikä todellakin auttaa ... Luotettavuus oli parempaa kauden loppupuoliskolla ja kykenimme ajamaan niin monta kierrosta kuin halusimme tiedon keräämiseksi." Benetton sijoittui 10 MM-pisteensä turvin seitsemänneksi valmistajien sarjassa.
Renault (2002)
Vuonna Renault osti Benetton-tallin, ja tallin nimi vaihtui Renault'ksi. Vaikka Buttonin tallikaveri Jarno Trulli oli usein aika-ajoissa nopeampi, päättyivät kisat useimmiten Buttonin hyväksi. Malesian GP:ssä Button oli lähellä ensimmäistä sijoitustaan kolmen parhaan joukkoon, mutta Michael Schumacher ohitti rengasvioista kärsineen Buttonin viimeisellä kierroksella. Pistesijoja tuli kauden aikana, mutta palkintosijat jäivät saavuttamatta. Kauden mestaruustaistossa Button sijoittui seitsemänneksi neljällätoista (14) pisteellään, ja parhaiksi suorituksiksi jäivät Malesian GP:n ja Brasilian GP:n neljännet sijat. Renault saavutti 23 MM-pistettä, jotka oikeuttivat neljänteen sijan valmistajien MM-sarjassa.
BAR (2003–2005)
Kaudelle Button joutui siirtymään BAR-talliin, kun Briatoren manageroima suojatti Fernando Alonso palkattiin Renault-talliin. Hänen tallikaverinaan ajoi entinen maailmanmestari Jacques Villeneuve, jonka kanssa välit eivät kuitenkaan pysyneet kunnossa. Villeneuve vei Buttonilta kauden avauskisassa Australian GP:ssä pisteitä tulemalla varikolle samalla kierroksella kuin Button. Lehdistössä käytiin tiukkaa sanasotaa läpi kauden, mutta radoilla Button oli lähes jatkuvasti tallikaveriaan edellä. Edelleenkään Button ei onnistunut nousemaan yhdessäkään kilpailussa kärkikolmikkoon, mutta keräsi kuitenkin 17 MM-pistettä ja sijoittui yhdeksänneksi kuljettajien MM-sijoituksissa. Kauden parhaiksi tuloksiksi jäivät Itävallan GP:n sekä Japanin Gp:n 4.sijat. Tallikaveri Jacques Villeneuve ei onnistunut keräämään kuin kuusi MM-pistettä kauden aikana ja sijoittui lopulta kuudenneksitoista MM-sarjassa. Kauden aikana Villeneuve turhautui ja hänen motivaationsa heikkeni, mikä lopulta johti erottamiseen ja testikuljettaja Takuma Satōn nostamiseen kisakuljettajaksi ennen kauden viimeistä osakilpailua, Japanin GP:tä. Sato saavutti kilpailussa kuudennen sijan ja kolme MM-pistettä, jotka nostivat hänet kahdeksanneksitoista MM-sijoituksissa. Button, Villeneuve sekä Sato saavuttivat yhdessä 26 MM-pistettä Bar-tallille ja viidennen sijan valmistajien MM-sarjassa.
Kaudella Button ja BAR-talli nousivat yllättäen sarjan kärkeen. Tallikaverina oli edellisen kauden testikuljettaja Takuma Satō. Button saavutti uransa ensimmäisen palkintosijan Malesian GP:ssä. San Marinon GP:ssä Button ajoi uransa ensimmäisen paalupaikan sekä kilpailun toisen sijan. Koko kauden aikana hän nousi kymmenen kertaa palkintokorokkeelle ja sijoittui 85 pistettä keränneenä kolmanneksi kuljettajien MM-sijoituksissa. Yhdestä paalupaikasta huolimatta voitto jäi edelleen puuttumaan Buttonilta. Tallikaveri Sato onnistui kerran nousemaan palkintokorokkeelle Yhdysvaltain GP:ssä ja keräsi kauden aikana 34 MM-pistettä, jotka oikeuttivat kahdeksanteen sijaan MM-sijoituksissa. Yhteensä Button ja Sato keräsivät tallille 119 MM-pistettä ja toisen sijan valmistajien MM-sijoituksissa.
Loppukaudesta Button ilmoitti solmineensa sopimuksen Williams-tallin kanssa kaudelle. Hänellä oli kuitenkin sopimus myös BAR:in kanssa, mutta tallipäällikkö David Richards taisteli huippukuljettajansa puolesta oikeudessa ja tapaus siirtyi Kansainvälisen Autoliiton FIA:n tuomioistuimelle. Milanossa Italiassa pidetyssä istunnossa Button määrättiin jatkamaan BAR -tallissa kaudella 2005, mistä johtuen hän joutui muuttamaan suunnitelmiaan ja tallipaikka Williamsille siirtyi seuraavalle vuodelle. Kausi 2005 oli edellistä kautta selvästi heikompi. Buttonin tallikaverina jatkoi edelleen Takuma Satō. Surkean alun jälkeen San Marinon GP:ssä Button oli kolmas ja Sato viides, mutta talli hylättiin huijauksen seurauksena ja sille langetettiin kahden kilpailun kilpailukielto. Kauden aikana Button keräsi yhteensä 37 MM-pistettä ja yhdeksännen sijan MM-sarjassa. Hän ajoi kaksi kertaa kolmanneksi Saksassa ja Belgiassa. Sato ei voinut osallistua kauden toiseen kilpailuun Malesian GP:hen, jolloin hänen tilallaan ajoi Anthony Davidson, joka kuitenkin keskeytti tekniseen vikaan jo kilpailun alkukierroksilla. Buttonin hieman vaisusta kaudesta huolimatta hän voitti tallikaveri Saton täysin suvereenisti. Sato oli kerran kahdeksas Unkarin GP:ssä ja keräsi kauden aikana vain yhden MM-pisteen, sijoittuen 23:nneksi MM-sarjassa. Tallin kaikki kolme kuljettajaa Button, Sato ja Davidson keräsivät yhdessä kauden aikana 38 MM-pistettä ja kuudennen sijan valmistajien MM-sarjassa. Kauden 2005 jälkeen Honda osti BAR-tallin ja Takuma Satō sai potkut heikkojen suoritusten seurauksena.
Honda (2006–2008)
thumb|Button [[Belgian Grand Prix 2007|Belgian GP:ssä kaudella 2007.]] thumb|Button [[Britannian Grand Prix|Britannian GP:ssä kaudella 2008.]]
Kaudella 2007 Button ajoi kauden ensimmäisen pisteensä Ranskan GP:ssä sijoittumalla kahdeksanneksi, minkä jälkeen hän saavutti pisteitä vain kahdesta kilpailusta. Italian GP:ssä hän oli kahdeksas ja Kimi Räikkösen voittamassa Kiinan GP:ssä viides. Koko kauden aikana Button saavutti yhteensä kuusi pistettä sekä MM-tilaston 15. sijan. Tallikaveri Rubens Barrichello ei toisella Honda-kaudellaan saavuttanut yhtään MM-pistettä ja Honda sijoittui kuudella pisteellään kahdeksanneksi valmistajien MM-tilastoissa.
Brawn (2009)
thumb|250px|Jenson Button [[Belgian Grand Prix 2009|Belgian GP:ssä 2009.]]