cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Anna Tabanina
Anna Tabanina valmistui 1998 Leningradin valtiollisesta teatteri-instituutista. Vuoteen 2000 hän teki rooleja lähinnä nuorisoteatterin näyttämöllä Fontankalla Pietarissa. Siitä alkaen hän on työskennellyt ART-Piter-yhtiön palveluksessa ja ollut mukana lähinnä televisiosarjoissa.
Australian Grand Prix 2008
Australian Grand Prix 2008 (virallisesti 2008 Formula 1 ING Australian Grand Prix) oli Formula 1 -kauden avausosakilpailu, joka ajettiin 16. maaliskuuta Albert Parkin radalla Australian Melbournessa. Maaliin selvisi vain seitsemän autoa, joista yksi, Rubens Barrichello hylättiin tämän poistuessa varikolta punaisten valojen palaessa.
Aika-ajot
Aika-ajoissa Hamilton otti paalupaikan, ennen yllättäjää Robert Kubicaa. Heidän jälkeensä nopeimmat olivat Heikki Kovalainen, Felipe Massa, Nick Heidfeld ja Jarno Trulli. Hallitsevan maailmanmestarin Kimi Räikkösen Ferrarissa oli elektroniikkaongelmia, jotka pudottivat hänet jatkosta jo varhain. Vika olisi saatu korjattua, mutta koska auto hyytyi ennen varikkoa, ei hän saanut jatkaa enää aika-ajoa, vaikka tekikin viidenneksi nopeimman kierrosajan. Räikkösen lähtöruutu olisi ollut 16, mutta nousi pykälän ylöspäin kun Timo Glock sai yhteensä kymmenen lähtöruutua pudotusta (ensimmäiset viisi vaihdelaatikon vaihdosta kesken kaiken ja toiset viisi Mark Webberin estelystä aika-ajoissa).
Kierrokset 1–12
thumb|Hamilton, Heidfeld ja Rosberg palkintokorokkeella. Kisaan startattiin kuivalta radalta. Lähdössä Hamilton, Kubica ja Kovalainen pitivät paikkansa, mutta Massa pyörähti oman ajovirheen seurauksena heti ulos. Barrichello onnistui nousemaan lähdössä 11 sijalta sijalle 7. Ensimmäisessä mutkassa koettiin myös joukkokolari, joka sai alkunsa Giancarlo Fisichellan ja Glockin kolaroitua keskenään, joista jälkimmäisenä mainittu pääsi vielä jatkamaan. Mukana olivat kolarissa olivat myös Sébastien Bourdais, Nelsinho Piquet, Kazuki Nakajima, Anthony Davidson, Jenson Button ja Sebastian Vettel. Kolme ensin mainittua onnistuivat vielä palaamaan radalle, ja kävivät Massan tavoin varikolla korjaamassa osia.
Turva-auto otettiin kierroksen ajaksi radalle, jonka jälkeisessä uusintastartissa Hamilton karkasi taas muilta. Räikkönen haastoi taempana Rubens Barrichelloa seitsemännestä sijasta, mutta ei päässyt iskuetäisyydelleen kunnolla.
Kierrokset 13–30
13 kierroksen jälkeen Hamilton oli yhä johdossa; ero toisena olleeseen Kubicaan oli 9,4 sekuntia. Kubica teki pysähdyksensä kolme kierrosta myöhemmin, mikä nosti Kovalaisen toiseksi. Räikkönen onnistui ohittamaan Barrichellon kierroksella 18, nousten kuudenneksi. Hamilton teki samaan aikaan ensimmäisen pysähdyksensä, joka tiputti hänet radalla neljänneksi. Kovalainen johti kilpailua.
Trulli ajoi kisassa viidentenä, kunnes hydrauliikkavika päätti kilpailun kierroksella 20. Nico Rosberg ja Heidfeld kävivät samaan aikaan taistelua sijoista 3. ja 4. Kamppailu päättyi varikkokäyntien jälkeen Heidfeldin voitoksi.
Kovalaisen pysähdyksen myötä Hamilton palasi kärkeen. Yhden pysähdyksen taktiikkaa käyttänyt Räikkönen oli noussut kolmanneksi yrittäen ohittaa maanmiestään. Räikkönen oli kuitenkin hurjassa nousussaan kuluttanut renkaansa niin paljon että niihin merkityistä valkoisista viivoista osa oli kulunut kokonaan.
Räikkösen taktiikka näytti toimivalta, kunnes Massa ja David Coulthard kolaroivat kierroksella 26. Massa yritti ohittaa skottia sisäkautta, joka kuitenkin sulki oven. Coulthard jäi radan varteen, mutta brasilialainen jatkoi vielä kilpailuaan. Turva-auto otettiin radalle, joka kutisti erot umpeen.
Sääntöjen mukaan varikolle ei saanut mennä turva-auton ollessa radalla, ennen kuin letka oli kerätty kasaan. Räikkönen oli jo aikeissa ajaa sisälle, mutta sai viime hetkellä tiedon sen mahdottomuudesta. Varikon avautuessa Kubica, Fernando Alonso, Glock ja Nakajima tekivät pysähdyksensä, mutta Räikkönen ei. Turva-auton poistuttua hän yritti ohittaa Kovalaista White Ford -mutkassa, mutta ajoi kuluneilla renkailla ulos ja putosi joukon hännille. Varikkokäyntikierros pudotti Räikkösen lähes 40 sekunnin päähän johtaneesta Hamiltonista.
Kierrokset 31–48
Piquet'n auto hajosi aikaisempien kolareiden aiheuttamien vaurioiden takia. Kierrosta myöhemmin Satōlle tapahtui vastaavasti. Räikkönen otti samaan aikaan edellään ollutta Glockia kiinni lähes 3 sekuntia/kierros. Hän kuroi muutamassa kierroksessa eron umpeen, mutta pyörähti pienen leveäksi ajon seurauksena.
Hamilton johti edelleen kilpailua ennen Kovalaista ja Heidfeldia. Pysähdyksensä jälkeen Kovalainen otti johtopaikan tehden heti nopeimman kierroksen. Hän olisi voinut tehdä riittävän eron Hamiltoniin, mutta Glockin osuttua tuhoisasti kanttariin, turva-auto laitettiin jälleen radalle. Samalla Kovalaisen johto mureni, mikä puolestaan päätti käytännössä voittotaistelun.
Turva-auton ollessa radalla joutui Barrichello tulemaan varikolle säännöistä huolimatta. Tikkarimies päästi kuitenkin Honda-kuljettajan liian aikaisin matkaan, sillä polttoaineletku oli vielä autossa kiinni. Kaiken lisäksi Barrichello ajoi varikon liikennevaloista läpi punaisen valon palaessa. Hän sai ensin 10 sekunnin stop & go -rangaistuksen ja hylättiin myöhemmin kilpailun jälkeen.
Hieman ennen turva-auton poistumista radalta Nakajima ajoi Kubican perään ja molemmat kuljettajat joutuivat tulemaan varikolle. Nakajima selvisi etusiiven vaihtamisella, mutta Kubica joutui keskeyttämään. Bourdais oli noussut samaan aikaan neljänneksi. Nakajima sai tapauksen johdosta kymmenen pykälän lähtöruuturangaistuksen seuraavaan Malesian osakilpailuun.
Kierrokset 49–58
Kovalainen onnistui ohittamaan Räikkösen nousten kuudenneksi. Räikkönen kärsi radalla teknisistä ongelmista, jotka päättyivät Ferrarin moottoririkkoon kierroksella 54. Ironisesti kierrosta myöhemmin myös Bourdais'n Toro Rosson Ferrari hajosi. Koska kuljettajia oli kuitenkin jäljellä enää kahdeksan ja kierroksia enää kolme, oli Bourdais'n pistesija varma.
Loppukierroksilla käytiin taistelua neljännestä sijasta Alonson ja Kovalaisen välillä. Kovalainen onnistui ohittamaan Alonson, joka kuitenkin ohitti pääsuoralla uudestaan Kovalaisen, joka oli vahingossa painanut varikonnopeusrajoittimen päälle. Suomalainen ei enää onnistunut nostamaan sijoitustaan.
Hamilton ajoi voittoon ennen Heidfeldia ja Rosbergia, jolle palkintosija oli F1-uran ensimmäinen. Alonso oli neljäs, Kovalainen viides, Barrichello kuudes, Nakajima seitsemäs, Bourdais kahdeksas ja Räikkönen keskeytyksestään huolimatta yhdeksäs. Kolmen viimeisen sijoitukset nousivat yhdellä Barrichellon hylkäyksen takia. Nakajiman kuudes sija jäi hänen uransa parhaaksi.
Tulokset
===Aika-ajot ===
Jokikyttä
Jokikyttä on yhdysvaltalainen elokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 1993. Elokuvan ohjasi Rowdy Herrington ja pääosissa ovat Bruce Willis ja Sarah Jessica Parker.
Tarina
Poliisit jahtaavat murhaajaa ja takaa-ajon lopussa Tom Hardyn isä Vince Hardy menehtyy auto-onnettomuudessa. Jonkin ajan kuluttua murhaaja saadaan kiinni. Tom on varma että väärä mies on pidätetty. Kaksi vuotta myöhemmin Tom partioi joella ja murhaaja on aloittanut taas murhaamisen. Hän murhaa naisia, jotka Tom tuntee.
Vastaanotto
Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano kutsui elokuvaa ison rahan rutiini-actioniksi ja antoi sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Elämälle kiitos (albumi)
Elämälle kiitos, lauluja vuosilta 1979–1994 on Liisa Tavin kokoelma-albumi vuodelta 1998.
Harri Uusitorppa kuvasi uutuusalbumia Helsingin Sanomissa: ”Sille on poimittu hänen parhaansa huippuhetkineen ja pohjakosketuksineen, hänen kokemusten kirjoma elämä laulajana ja lauluntekijänä; elämä jota hän ei ole osannut jakaa yksityiseen ja yleiseen. Tavi on ollut tekemisissään aina aika ehdoton.”
Toivo Yläjärvi
Toivo Juhani Yläjärvi (30. toukokuuta 1941 Ruovesi – 3. heinäkuuta 2014 Kuopio) oli suomalainen agronomi ja toimitusjohtaja, joka toimi keskustapuolueen kansanedustajana ja ministerinä 1970- ja 1980-luvuilla.
Elämä ja ura
Yläjärven vanhemmat olivat maanviljelijä Oiva Johannes Yläjärvi ja emäntä Saimi Vilhelmiina Taipale. Hän pääsi ylioppilaaksi 1960 Mäntän yhteiskoulusta ja suoritti agronomin tutkinnon 1967. Yläjärvi oli Maataloustuottajien Keskusliiton MTK:n Pohjois-Savon toiminnanjohtajana Kuopiossa 1968–1971, Lihakunnan tiedotuspäällikkönä Kuopiossa 1971–1975 ja Lihakunnan hankintajohtajana 1987–1990. 1990-luvulla Yläjärvi toimi Savon Sanomat Oy:n toimitusjohtajana 1990–1998 ja Savon Mediat Oy:n kustannusjohtajana vuodesta 1999.
Yläjärvi oli Keskustapuolueen kansanedustajana Kuopion läänin vaalipiiristä 1975–1987. Hän tuli edustaja Pentti Pekkarisen tilalle 27. tammikuuta 1975 tämän kuoltua liikenneonnettomuudessa. Yläjärvi toimi eduskunnan maa- ja metsätalousvaliokunnan puheenjohtajana vuosina 1979–1982 ja maa- ja metsätalousministerinä Sorsan IV hallituksessa 1983–1987. Yläjärvi oli presidentin valitsijamiehenä vuoden 1978 presidentinvaaleissa ja oli mukana kunnallispolitiikassa Kuopion kaupunginvaltuuston jäsenenä 1973–2008. Hän oli myös Valtion urheiluneuvoston jäsen 1978–1983, Maatalouspoliittisen neuvottelukunnan jäsen sekä Maatilatalouden kehittämisrahaston neuvottelukunnan puheenjohtaja 1980.
Yläjärvi kuoli äkilliseen sairauskohtaukseen Kuopiossa 3. heinäkuuta 2014.
Yksityiselämä
Yläjärven puoliso vuodesta 1976 oli Sirkka Elisa Nieminen. Heillä on kaksi lasta, joista tunnettu on päätoimittaja Erja Yläjärvi.
Sköndal
right|thumb|Sköndalin keskusta
Sköndal on yksi Ruotsin pääkaupungin Tukholman kaupunginosista. Se sijaitsee eteläisen Tukholman alueella, ja kuuluu hallinnollisesti Farstan kaupunginosa-alueeseen. Kaupunginosaa rajaavat Farstan, Hökarängenin, Gubbängenin, Skarpnäcks Gårdin, Orhemin ja Larsbodan kaupunginosat. Sköndalin kaupunginosa muodostettiin vuonna 1926, ja nykyisin siellä on asukkaita noin 6 900. Maa-alaltaan kaupunginosa on 2,7 neliökilometrin suuruinen. Vesialaa sillä on 0,37 neliökilometrin edestä. Ensimmäinen asemakaava Sköndaliin tehtiin vuonna 1947.
Justus von Liebig
thumb|Justus von Liebig Justus Liebig (vuodesta 1845 vapaaherra Justus von Liebig) (12. toukokuuta 1803 Darmstadt – 18. huhtikuuta 1873 München) oli saksalainen kemisti.
Justus von Liebigin piti tulla isänsä tapaan apteekkariksi, mutta rahanpuutteen vuoksi koulutus keskeytyi. Myöhemmin perheen taloudellisen tilanteen parantumisen myötä hänet lähetettiin opiskelemaan kemiaa Bonnin yliopistoon. von Liebig sai opintonsa päätökseen Pariisissa, jossa hän opiskeli Louis-Joseph Gay-Lussacin johdolla. Hän tuli professoriksi jo 21-vuotiaana. Palattuaan Saksaan vuonna 1824 hän toimi Giessenin yliopistossa muun muassa Friedrich Kekulén opettajana.
John Arch
alt=John Arch vuonna 2016.|pienoiskuva|John Arch vuonna 2016. John Arch (s. 15. toukokuuta 1959 Colorado Springs) on yhdysvaltalainen laulaja, joka tunnetaan Fates Warning -yhtyeen perustajajäsenenä. John Archin ääntä voi kuulla yhtyeen kolmella ensimmäisellä albumilla.
Justus von Liebig
Von Liebigin oivalluksia ovat muun muassa
John Arch
Awaken the Guardian -kiertueen jälkeen laulajan ja yhtyeen muiden jäsenten välit alkoivat viiletä pääasiassa ikäeron ja elämäntyylin takia, sillä Arch on huomattavasti vanhempi kuin yhtyeen muut jäsenet ja hänellä oli vakituinen työpaikka. Siitä huolimatta, että Arch oli kaikkien sanoituksien kirjoittaja ja osallistui myös musiikin säveltämiseen eikä ollut koskaan ollut poissa yhtyeen harjoituksista, muut pelkäsivät Archin jättävän yhtyeen, jos se lähtisi kiertueelle Eurooppaan. Kokouksessa, jossa Arch itse ei ollut mukana, yhtye päätti, että hänen oli valittava bändin ja työn välillä. Arch ei suostunut uskomaan, vaan kieltäytyi valitsemasta. Samana päivänä yhtyeen kitaristi Jim Matheos soitti hänelle ja kertoi yhtyeen päättäneen etsiä uuden laulajan.
Muutaman vuoden päästä Dream Theater etsi uutta laulajaa. Muutaman kokeilun jälkeen Arch valittiin, mutta hän päättikin vetäytyä musiikkialalta ja keskittyä perhe-elämään. Mies tunsi kuitenkin sisällään vielä inspiraatiota eikä sulkenut kokonaan pois mahdollisuutta palata musiikin pariin. Vasta 17 vuotta myöhemmin Arch päätti tehdä sooloprojektin. Mukaan ilmoittautuivat vanhat ystävät, Dream Theaterin rumpali Mike Portnoy, Fates Warningin kitaristi Jim Matheos ja basisti Joe Vera. Matheos soitti myös pianoa. Tuloksena oli kahden kappaleen EP-levy A Twist of Fate, jota julkaistiin vuonna 2003. Materiaalin kokonaispituus on hieman yli puoli tuntia. John Archin musiikin ystävät ympäri maailma olivat odottaneet 17 vuotta, ja odotus palkittiin hyvin.
19. tammikuuta 2011 Fates Warning kotisivujen kautta julkaistiin tieto, että John Arch ja Jim Matheos ovat studiossa ja työstävät täysimittaista studioalbumia. Mukana ovat myös kaikki muut Fates Warning yhtyeen jäsenet, vokalisti Ray Alder lukuun ottamatta. Tiedotteessa myös kerrottiin kollektiivin toimivan Arch / Matheos nimisenä bändinä ja levyä julkaistaan alkukesän paikkeilla Metal Blade levy-yhtiö kautta. Tämä uutinen sai heti todella lämpimän vastaanoton fanien keskuudessa, sillä tämä tuli kaikille yllätyksenä. Jo tässä vaiheessa uuden yhtyeen toivotetaan lähtevän kiertueelle.
Kärkkäinen (tavaratalo)
pienoiskuva|Ylivieskan Kärkkäinen kesäkuussa 2007 pienoiskuva|Ylivieskan Kärkkäinen kuvattuna rakennuksen toisesta kerroksesta joulukuussa 2014 pienoiskuva|Oulun Kärkkäinen Kärkkäinen (aik. J. Kärkkäinen) on ylivieskalainen tavarataloketju. Se oli vuonna 2016 liikevaihdoltaan Suomen neljänneksi suurin halpamyymäläketju Tokmannin, HalpaHallin ja Motonetin jälkeen. Yrityksen perustaja ja toimitusjohtaja on Juha Kärkkäinen.
Historia
Vuonna 2010 J. Kärkkäinen hakeutui yrityssaneeraukseen. Yhtiöllä oli saneerausvelkaa yhteensä yli 37 miljoonaa euroa. Käräjäoikeus laati yritykselle kymmenen vuotta kestävän takaisinmaksuohjelman. Yrityssaneerausohjelma päättyi elokuussa 2020.
Liiketoiminta
Yrityksellä on liikkeet Lahdessa, Ylivieskassa, Oulussa, Iissä ja Jyväskylässä sekä verkkokauppa. Lahdessa sijaitseva Kärkkäisen myymälä on kooltaan Suomen kolmanneksi suurin Stockmannin Helsingin keskustan tavaratalon ja Veljekset Keskisen Tuurin kyläkaupan jälkeen. Se on pinta-alaltaan 3,2 hehtaarin laajuinen kauppakiinteistö ja myymäläalaltaan 2,5 hehtaarin laajuinen kauppa. Kärkkäisen omassa markkinointiviestinnässä viitataan Lahden Kärkkäisen asemasta Etelä-Suomen Kärkkäiseen, koska liikkeen tabloid-kokoista mainoslehteä jaetaan Keski-Suomessa, Päijät-Hämeessä, Kymenlaakson länsiosissa ja Itä-Uudellamaalla noin puoleen miljoonaan kotitalouteen.
Markkinointi & Mainonta -lehden vuonna 2018 tekemässä Brändien arvostus -kyselytutkimuksessa Kärkkäinen oli seitsemän halpamyymäläbrändin joukosta vähiten arvostettu.
Kärkkäisen ilmaisjakelulehdet
J. Kärkkäinen Oy kustansi syksyllä 2013 lakkautettua ilmaisjakelulehteä Magneettimediaa, jota jaettiin Pohjois-Pohjanmaalla, Keski-Pohjanmaalla ja Päijät-Hämeessä 366 500 talouteen. Vuonna 2011 Skepsis myönsi yritykselle Huuhaa-palkinnon lehden julkaisemisesta. Joulukuussa 2013 Magneettimedian korvasi uusi KauppaSuomi-niminen lehti.
KauppaSuomi
Myös J. Kärkkäinen Oy:n julkaisema KauppaSuomi-ilmaisjakelulehti sisälsi juutalaisvastaisia ja rasistisia artikkeleita. Niiden kirjoittajana on epäilty toimineen uusnatsijärjestö Suomen vastarintaliikkeen johtohahmoihin kuuluvan henkilön. Yritys ja Juha Kärkkäinen on myöhemmin sanoutunut irti kytköksistä ja sitoutunut lopettamaan poliittisten tekstien julkaisemisen. Juha Kärkkäinen on myös tuominnut rasismin ja pahoitellut aiheuttamaansa mielipahaa.
Kohut
Tammikuussa 2017 nousi kohu, että J. Kärkkäinen Oy toimittaa tavaraa uusnatsijärjestö Suomen Vastarintaliikkeen verkkokauppaan. Myynnissä on muun muassa Muumi-shampoota, Mora-puukkoja, kissojen ja koirien kynsisaksia sekä juutalaisvastaista kirjallisuutta. Myöhemmin kuitenkin uutisoitiin, että tavarat olivat siirtyneet verkkokauppaan välikäden kautta.
Vuonna 2018 Kärkkäisellä oli hankaluuksia tavaratalon perustamisessa Rovaniemelle, kun jotkut kaupunginvaltuutetut vastustivat Juha Kärkkäistä henkilönä. Vuonna 2020 Kärkkäinen Oy luopui tavaratalon rakentamisesta Rovaniemelle vedoten kaavoitushankaluuksiin.
Vuonna 2021 Juha Kärkkäinen kehotti työntekijöitään sisäisessä sähköpostissa olemaan ottamatta koronavirusrokotetta. Viestin saatteena oli linkki MV-median sivustolle.
Liiketoimintaan vaikuttaneet boikotit
Monet yritykset eivät anna tuotteitaan Kärkkäiselle myyntiin. Yhteistyön katkaisi Finlayson vuonna 2015. Muita ovat ainakin Fiskars (tuotemerkkejä: Iittala, Arabia ja Hackman ), Makia, Muumi-tuotteet , Otava ja Bonnier-ryhmä (Tammi, WSOY). Erikseen on kirjailija Sofi Oksanen kieltänyt kaikkien kirjojensa myynnin J. Kärkkäisen kaupoissa. Hän perustelee sitä sillä, ettei halua kirjojen joutuvan natsikirjojen viereen. Hän kertoo myös, että Neuvostoliiton aikaan Ruotsissa on myyty Viron historiaa käsitteleviä näköiskirjoja, joissa sisältöä on muutettu, eikä hän ota sellaista riskiä omien kirjojensa kohdalla. Osa Kärkkäistä boikotoivien yritysten tuotteista on kuitenkin edelleen saatavilla Kärkkäisen myymälöistä lisenssivalmistajien kautta.
Siideripissis
Siideripissis on suomalaisartisti Jukka Pojan kappale hänen soolouransa neljänneltä, Yhdestä puusta-studioalbumilta. Sen julkaisi Suomen Musiikki albumin kolmantena singlenä 21. toukokuuta 2012. Jukka Poika on sanonut kappaleen sanojen kertovan hänen seurustelukumppanistaan sekä siitä miten heidän suhteensa alkoi. Kappaleelle on tehty myös musiikkivideo, joka julkaistiin videopalvelu YouTubessa samana päivänä singlen kanssa. Kappale ei päässyt lainkaan single- tai soittolistalle, mutta latauslistalla se saavutti 10. sijan.
Kappaleet
Digitaalinen lataus
Uutuanjoen vesistö
Uutuanjoen vesistö (vesistöaluetunnus 70) on Suomen päävesistöalue, jonka laskujoki Uutuanjoki laskee Barentsinmeren Neidenfjordeniin. Vesistöalueen pinta-ala on 402,94 neliökilometriä, josta 231,95 neliökilometriä kuuluu Suomelle ja 171 neliökilometriä Norjalle. Alueen järvisyys on 9,14 %.
Vesistöalueen kolmannessa jakovaiheessa on seuraavat alueet tai valuma-alueet. Sisennys tarkoittaa luettelossa sitä, että vesistöalue laskee tai yhtyy ylempänä sijaitsevaan vesistöalueeseen. Samalle tasolle sisennetyt vesistöalueet laskevat kaikki yläpuoliseen vesistöalueeseen vastaavassa järjestyksessä niin, että ylin yhtyy lähempänä alajuoksua :
SMILES
thumb|220px|Kuinka SMILES muodostuu. Esimerkkinä [[siprofloksasiini ]] Simplified Molecular Input Line Entry Specification (lyhyemmin SMILES) on tiedostomuoto ja tiedonkuvauskäytäntö, jonka avulla voidaan kuvata kemiallisten molekyylien rakennetta ASCII-merkkijonolla. Alkuperäisen SMILES-kuvauskäytännön kehittivät Arthur Weininger ja David Weininger 1980-luvun lopulla.
SMILES on kehitetty Yhdysvaltain ympäristönsuojeluviraston tuella.
Differentiaalilaskennan väliarvolause
thumb|280px|Differentiaalilaskennan väliarvolause
Differentiaalilaskennan väliarvolause on erittäin keskeinen lause differentiaalilaskennassa.
Lagrangen väliarvolause sanoo, että suljetulla välillä derivoituvan funktion derivaatta saa jossakin tämän välin pisteessä arvon, joka on yhtä suuri kuin funktion arvojen erotus välin päätepisteissä jaettuna näiden pisteiden erotuksella. Havainnollisemmin tämä voidaan selittää niin, että kuvaajan tangentti on jossakin pisteessä samansuuntainen välin päätepisteet yhdistävän janan kanssa.
Formaalisti: Olkoon f välillä [a, b] jatkuva ja välillä ]a, b[ derivoituva funktio. Tällöin on olemassa, jolle
Väliarvolausetta voidaan käyttää approksimoimaan funktion arvoa jossain pisteessä, mikäli sen arvo tunnetaan toisessa pisteessä ja tiedetään derivaatan itseisarvon yläraja näiden kahden pisteen välillä.
Cauchyn väliarvolause on yleisempi kuin Lagrangen versio. Sen mukaan, jos funktiot f(t) ja g(t) ovat molemmat jatkuvia suljetulla välillä [a, b] ja derivoituvia avoimella välillä ]a, b[, niin tällöin välillä ]a, b[ on olemassa reaaliluku c, jolle
Väliarvolausetta näkee käytettävän harvoin sovelluksissa. Sen sijaan väliarvolauseen avulla voidaan todistaa monia derivaattaa koskevia differentiaalilaskennan perustuloksia. Lagrangen väliarvolauseesta nähdään esimerkiksi se, että aidosti kasvavan ja derivoituvan funktion derivaatta on kaikkialla epänegatiivinen.
Lagrangen väliarvolauseen todistus
Olkoon [a, b] annettu väli ja f derivoituva välillä ]a, b[. Määritellään
Nyt g(a)=g(b) ja g on derivoituva välillä ]a, b[, joten Rollen lauseen nojalla on olemassa luku c\in ]a, b[ jolle g'(c)=0. Nyt
□
Skarpnäcks Gård
thumb|right|250px|Skarpnäckin herraskartano.
Skarpnäcks Gård on yksi Ruotsin pääkaupungin Tukholman kaupunginosista. Se sijaitsee eteläisen Tukholman alueella (Söderort), ja kuuluu hallinnollisesti Skarpnäckin kaupunginosa-alueeseen. Kaupunginosaa rajaavat Flatenin, Orhemin, Sköndalin, Gubbängenin, Gamla Enskeden, Enskededalenin, Kärrtorpin ja Bagarmossen kaupunginosat sekä Nackan kunta. Skarpnäcks Gård on maa-alaltaan 2,83 neliökilometrin suuruinen, ja siellä on asukkaita noin 10 400.
Keine Lust
Keine Lust (suom. ”(minua) ei huvita” tai ”ei intohimoa”) on Rammsteinin 19. singlejulkaisu. Se levytettiin El Cortijo Studiolla Málagassa vuonna 2003. Laulusta on tehty musiikkivideo. Musiikkivideolla Rammsteinin jäsenet esittävät lihavia rokkareita.
Juha Kärkkäinen
Juha Matti Kärkkäinen (s. 31. maaliskuuta 1967 Kiuruvesi ) on suomalainen liikemies ja lehtikustantaja, joka omistaa viidellä paikkakunnalla toimivan Kärkkäinen-tavarataloketjun. Tämän lisäksi hän kustantaa KauppaSuomi-ilmaisjakelulehteä. Kärkkäinen on julkaisemiensa juutalaisvastaisten kirjoitusten johdosta saanut tuomion kiihottamisesta kansanryhmää vastaan. Hän on myös yksi uusnatsijärjestö Suomen vastarintaliikkeen tukijoista sekä äärioikeistolaisen Sinimustan liikkeen kannattaja.
Elämä ja ura
Maanviljelijäperheeseen syntynyt Kärkkäinen aloitti liikemiesuransa vuonna 1988 kiertävänä torikauppiaana. Ensimmäisen oman myymälänsä hän avasi Ylivieskaan vuonna 1991. Vuonna 2009 yritys hakeutui velkasaneeraukseen. Nykyään Kärkkäinen Oy on Suomen neljänneksi suurin halpamyymäläketju, jolla on liikkeet Ylivieskassa, Oulussa, Iissä, Lahdessa ja Jyväskylässä. Lisäksi Kärkkäisen omistuksessa on ravintoloita, autohuoltamoita, kiinteistökehitysyhtiö ja ilmaisjakelulehti. Hänet tunnetaan myös sijoittajana. Kärkkäisen sijoituskumppaneihin on kuulunut muun muassa entinen pääministeri Juha Sipilä.
F-liitin
175px|right F-liitin on RF-liitin, jota käytetään melko yleisesti eritoten TV-tekniikassa koaksiaalikaapelien liittämiseksi jaottimiin ym. laitteisiin. Se on kehitetty 1950-luvulla ja on mahdollisesti toiseksi vanhin vielä yleisessä käytössä oleva RF-liitin. Se on säilyttänyt suosionsa, koska se on edullinen ja varmatoiminen ja sillä on hyvät ominaisuudet useamman gigahertsin taajuuksiin asti. Sen kanssa käytetään massiivisella keskijohtimella varustettua kaapelia.
Juha Kärkkäinen
Elämä ja ura
Kärkkäinen asuu puolisonsa kanssa Ylivieskassa. Perheessä on 10 lasta. Vuonna 2014 Ylivieskan kaupunki palkitsi Kärkkäisen ansioistaan Pro Ylivieska -mitalilla.
F-liitin
F-liitintä käytetään yleisemmin rakennuksen kiinteässä kaapeloinnissa ja IEC-antenniliitintä vastaanottimen liittämiseen asunnon antennirasiaan. Kuitenkin esimerkiksi satelliittivastaanottimeen antennikaapeli liitetään nykyään useimmiten F-liittimellä.
Juha Kärkkäinen
Näkemyksiä
Helsingin Sanomien julkaisemassa artikkelissa Kärkkäinen kuvataan maailmankatsomukseltaan äärioikeistolaiseksi, joka radikalisoitui vietettyään vuodet 2006–2007 Yhdysvalloissa. Suomeen palattuaan hän lakkautti yrityksensä Iso Magneetti -mainoslehden ja perusti sen tilalle Magneettimedian, jonka päätoimittajaksi Kärkkäinen ryhtyi. Myöhemmin hän alkoi myös tekemään yhteistyötä uusnatsien kanssa.
F-liitin
Uros-F-liitin on lähinnä metallinen kuori, joka koostuu kahdesta toisiinsa nähden vapaasti pyörivästä kierreosasta. Pitkä kierreosa toimii liittimen runkona ja vedonpoistimena, ja se pyöritetään kuorittuun kaapelin päähän niin, että se saa hyvän kontaktin vaippajohtimeen. Kaapelin keskijohdin jää pilkistämään liittimen läpi lyhyen kierreosan puolelta ja toimii liittimen keskikoskettimena. Lyhyt kierreosa toimii vaippakoskettimena ja lukitsee liittimen naarasliittimeen. Naarasliitin on yleensä laiterungossa ja saattaa olla samaa valua laiterungon kanssa. Naarasliittimessä vaippakoskettimena toimii sen ulkokierre, jolle urosliittimen lyhyt kierreosa pyöritetään. Keskikoskettimena naarasliittimessä on rakokosketin, jonka sisään kaapelin keskijohdin työnnetään. F-liittimen kiinnittämiseksi kaapeliin ja naarasliittimeen ei tarvita erikoistyökaluja (vertaa esimerkiksi BNC-liitin, jonka liittämiseksi kaapeliin tarvitaan tavallisesti erityinen puristustyökalu).
Ranskalainen alkusoitto
Ranskalainen alkusoitto on barokkimusiikille tyypillinen sävellysmuoto. Se sai alkunsa Versaillesin hovin baletti- ja oopperaesityksissä soitetusta teoksesta, jonka aikana kuningas saapui teatteriin. Ranskalaiset alkusoittot ovat tyyliltään juhlallisia ja koostuivat kahdesta osasta, jotka molemmat kerrataan. Ensimmäinen osa on tyypillisesti homofoninen ja hidas, ja siinä käytettiin runsaasti pisteellisiä rytmejä. Toinen osa on nopeampi ja sisälsi fuugamaista imititaatiota.
Juha Kärkkäinen
Näkemyksiä
Kärkkäisen tavarataloissa on myyty yhdysvaltalaisen antisemitistin ja valkoisen ylivallan kannattajan David Duken tunnettua propagandakirjaa Juutalainen ylivalta. Kärkkäisen julkaisemiin juutalaisvastaisiin teksteihin ovat ottaneet kantaa myös Israelin Suomen-suurlähettiläs sekä juutalaisvastaisuutta tutkiva yhdysvaltalainen Simon Wiesenthal -keskus, joka vaati kannanottoa Suomen tasavallan presidentti Sauli Niinistöltä.
F-liitin
F-urosliittimestä on olemassa puristettava malli, jonka pitkässä osassa ei ole kierrettä vaan hampaat, jotka pureutuvat kaapelin kuoreen, kun liitin puristetaan. Helppoutensa vuoksi kierrettävä malli on kuitenkin yleisemmin käytetty ja tavallisimmin kuluttajille myyty. Kierrettävä liitin voidaan myös sen rikkouduttua helposti poistaa ja korvata uudella lyhentämättä kaapelia enempää kuin on tarpeen, että paljasta keskijohdinta saadaan tarpeeksi esille.
Ranskalainen alkusoitto
Ranskalaisia alkusoittojen kehityksessä keskeisessä osassa oli Jean-Baptiste Lully, jonka kaikki oopperat alkavat tämän kaltaisella osalla. Myös muun muassa Johann Sebastian Bach sävelsi ranskalaisia alkusoittoja orkesterisarjojensa ensimmäiseksi osaksi.
Juha Kärkkäinen
Näkemyksiä
Vuonna 2021 Kärkkäinen kehotti tavaratalojen työntekijöitään sisäisessä sähköpostissa olemaan ottamatta koronavirusrokotetta. Viestin saatteena oli linkki MV-median sivustolle. Saman vuoden lokakuussa Kärkkäinen yhdisti presidentti Niinistön salaliittoon nimittämällä tätä ”Nwo-kätyriksi” ja kielsi holokaustin. Kärkkäisen kannanottojen vuoksi monet valmistajat ovat vetäneet tuotteensa pois Kärkkäisen tavarataloista. Muutamaa päivää myöhemmin Juha Kärkkäinen julkaisi tiedotteen, jossa hän pyysi anteeksi Niinistöltä ja lupasi lopettaa poliittiset ulostulot.
F-liitin
Myös pehmeällä keskijohtimella varustettuja kaapeleita varten on F-urosliittimiä. Tämän tyyppisessä liittimessä on kiinteä keskikosketin, johon keskijohdin yhdistetään puristamalla tai juottamalla. Liittimen runko kiinnitetään kaapeliin puristamalla ja sitä käytetään enimmäkseen teollisesti kootuissa valmiissa kaapeleissa.
Ricardo Cabanas
Ricardo Cabanas (s. 17. tammikuuta 1979 Zürich, Sveitsi) on espanjalais-italialais-sveitsiläinen jalkapalloilija, joka on edustanut vuodesta 2006 saksalaista 1. FC Kölniä. Hän on keskikenttäpelaaja.
Andrew Carnegie
thumb|250px|Andrew Carnegie vuonna 1913. Andrew Carnegie (25. marraskuuta 1835 Dunfermline, Skotlanti – 11. elokuuta 1919 Lenox, Massachusetts) oli yhdysvaltalainen liikemies ja hyväntekeväisyyden harjoittaja. Hän rikastui perustamansa Carnegie Steel Company -teräsyrityksen kautta ja lahjoitti myöhemmin suuren osan omaisuudestaan hyväntekeväisyyteen perustamalla kirjastoja, kouluja ja yliopistoja. Andrew Carnegie myi omistamansa teräs- ja rautateollisuusyhtiöt J. P. Morganille, ja he perustivat vuonna 1901 United States Steel -yhtiön.
Ricardo Cabanas
Cabañas pelasi melkein 200 ottelua Grasshoppers Zürichissa ennen kuin siirtyi lainalle ranskalaiseen En Avant Guingampiin. Jo 17 lainaottelun jälkeen hänet myytiin nykyiseen seuraansa.
Andrew Carnegie
Lapsuus ja nuoruus
Andrew Carnegien isä William Carnegie oli chartisti ja kutomoyrittäjä, jonka yritys joutui vaikeuksiin koneellisen kutomisen yleistyessä. Taloustilanteen huonontuessa edelleen perhe myi omaisuutensa ja lähti vuonna 1848 siirtolaisiksi Yhdysvaltojen Alleghenyyn (Pennsylvania, nykyään osa Pittsburghia) Carnegien tätien luokse.
Ricardo Cabanas
Cabanas valittiin Sveitsin jalkapallomaajoukkueeseen vuoden 2006 Saksan MM-kisoihin.
Andrew Carnegie
Lapsuus ja nuoruus
13-vuotiaana Carnegie sai ensimmäisen työpaikkansa puuvillatehtaassa ja ansaitsi 1,20 dollaria viikossa. Tämän jälkeen hän pääsi kirjoitustaitonsa ansiosta toimistoapulaiseksi ja edelleen 1850 viestipojaksi lennätintoimistoon. . Paikallisen yksityisen kirjaston avautuessa Carnegielle tuli tilaisuus opiskella omatoimisesti lisää. Lennätintoimistosta hän pääsi vuonna 1853 Pennsylvanian rautatieyhtiöön (Pennsylvania Railroad Company) isännöitsijän apulaiseksi.
Liikemiesura
Pennsylvanian rautatieyhtiössä Andrew Carnegie yleni nopeasti. Vuonna 1859 hän vastasi jo Pittsburghin osaston isännöitsijän tehtävistä ja alkoi sijoittaa makuuvaunuja valmistavaan yhtiöön nimeltään Woodruff Sleeping Car Company. Hän teki sijoituksia myös useisiin teollisuuskonserneihin ja Pennsylvanian öljykenttään sekä matkusteli Euroopassa myymässä rautateiden arvopapereita. Vuonna 1865 hänen vuositulonsa olivat 50 000 dollaria.
Britanniassa Carnegie oli tavannut teräksen valmistajia. Hän ennusti teräksen kysynnän kasvavan tulevaisuudessa ja lähti Pennsylvanian rautatieyhtiöstä. Carnegie otti vuonna 1865 johtoonsa yrityksen nimeltään Keystone Bridge Company ja alkoi vuosina 1872-73 keskittyä terästeollisuuteen perustaen Pittsburghin lähelle terästehtaan. Tehtaasta kasvoi Carnegien johdolla hänen nimeään kantanut teräsyhtiö Carnegie Steel Company. Yhtiö rakensi ensimmäiset terästehtaat, joissa käytettiin Bessemer-prosessia. Tuotannon tehokkuutta lisättiin ottamalla käyttöön kustannuksia laskeneita teknisiä innovaatioita, kuten Siemens-Martin prosessi 1890-luvulla, sekä hankkimalla koksin ja rautamalmin saannin turvanneita sijoituksia. Vuonna 1889 Carnegien terästeollisuuteen liittyneet omistukset oli yhdistetty yhdeksi yhtiöksi. Carnegie myös rekrytoi yrityksensä palvelukseen kyvykkäitä henkilöitä, kuten Henry Clay Flick, Captain Bill Jones ja veli Thomas M. Carnegie.
Colmar von der Goltz
thumb|Colmar von der Goltz Wilhelm Leopold Colmar von der Goltz (tunnettu myös nimellä Goltz pašša; 12. elokuuta 1843 lähellä Labiauta, Itä-Preussi – 19. huhtikuuta 1916 Bagdad, Mesopotamia) oli saksalainen sotamarsalkka, joka palveli Ottomaanien valtakunnan armeijassa. Hän saavutti mainetta myös sotahistorioitsijana.
Ura
Colmar von der Goltz kuului von der Goltzin aatelissuvun vapaaherralliseen osaan. Hän aloitti sotilasuransa Preussin armeijassa vuonna 1861, osallistui Saksan–Ranskan sotaan ja palveli sen jälkeen esikuntaupseerina. Vuosina 1878–1883 hän toimi sotahistorian opettajana Berliinin sota-akatemiassa ja saavutti mainetta yhtenä Saksan johtavista sotateoreetikoista. Von der Goltz julkaisi useita sotahistoriaa – erityisesti Ranskan–Saksan sotaa – käsitelleitä teoksia. Tunnetuin hänen teoksistaan on 1883 ilmestynyt Das Volk in Waffen (”Kansa aseissa”). Kesäkuussa 1883 tuolloin majurin arvoinen von der Goltz lähetettiin Turkkiin, jossa hän sai tehtäväkseen sotilasasiantuntijana uudelleenjärjestää ja modernisoida Turkin armeijan. Työ kesti vuoteen 1896, ja siihen sisältyi muun muassa esikuntajärjestelmän ja sotilaskoulutuksen kehittäminen. Von der Goltz sai Turkin palveluksessa paššan arvon. Hänen on katsottu tehokkaalla uudistustyöllään vaikuttaneen siihen, että vuoden 1897 sodassa Kreikkaa vastaan Turkki oli ylivoimainen ennen kuin muut Euroopan suurvallat liittyivät tukemaan Kreikkaa sodan päättämiseksi.
Palattuaan Saksaan von der Goltz sai kenraaliluutnantin arvon ja nimityksen divisioonankomentajaksi, mistä hän siirtyi 1898 armeijan insinöörikunnan johtoon. Vuosina 1902–1907 hän johti kenraalinarvoisena Saksan ensimmäistä armeijakuntaa ja toimi sen jälkeen armeijan tarkastajana. Hänet vihittiin 1903 Königsbergin yliopiston filosofian kunniatohtoriksi. Von der Goltz oleskeli toisen kerran Turkissa 1909–1910 ja palasi sitten aiempaan sotilastarkastajan tehtäväänsä Saksassa. Vuonna 1911 hänet ylennettiin kenraalisotamarsalkaksi. Hän jäi 1913 pois aktiivipalveluksesta ja omistautui kaksi vuotta aiemmin perustetun nuorisojärjestö Jungdeutschlandin johtamiselle.
Ensimmäisen maailmansodan alettua von der Goltz nimitettiin elokuussa 1914 miehitetyn Belgian kenraalikuvernööriksi. Saman vuoden marraskuussa hänet lähetettiin jälleen Turkkiin, tällä kertaa sulttaani Mehmet V:n adjutantiksi. Maaliskuussa 1915 von der Goltzista tuli Turkin ensimmäisen armeijan eli Bosporin armeijan komentaja. Hän joutui kiistoihin kenraali Otto Liman von Sandersin sekä Turkin sotaministeri Enver paššan kanssa, eikä saanut tukea ehdotuksilleen suuresta hyökkäyksestä brittejä vastaan Egyptissä tai Intiassa. Lokakuussa 1915 hänet siirrettiin Mesopotamiaan sijoitetun kuudennen armeijan komentajaksi. Tässä ominaisuudessa von der Goltz johti menestyksekkäästi Turkin sodankäyntiä brittejä vastaan Mesopotamiassa. Hän pysäytti Charles Townshendin komentaman brittiläis-intialaisen armeijan Ktesifonissa 22. marraskuuta 1915 ja saartoi sen 8. joulukuuta Kutin linnakkeeseen. Kutin piiritys kesti 143 päivää, minä aikana von der Goltz löi takaisin myös brittien lähettämät suuret apujoukot. Townshend antautui 29. huhtikuuta. Von der Goltz ei ehtinyt näkemään tätä voittoa, sillä hän kuoli kymmenen päivää aiemmin. Virallisten tietojen mukaan kuolinsyynä oli pilkkukuume, mutta on myös väitetty vallankumouksellisten nuorturkkilaisten upseerien myrkyttäneen hänet.
Rauma Blues
Rauma Blues on vuosittain heinäkuussa Raumalla järjestettävä blues-musiikin festivaali.
Festivaalin järjestää aatteellinen yhdistys Rauma Blues '86 r.y, joka perustettiin vuonna 1986 ensimmäisen konsertin onnistumisen myötä.
Festivaaleilla on esiintynyt vuosien saatossa monia Suomessa tuntemattomampia, mutta maailmalla arvostettuja alan supertähtiä. Ulkomaalaisista bluesin taitajista Rauma Bluesin lavalle ovat kavunneet muun muassa The Mannish Boys, Buckwheat Zydeco, Irma Thomas, North Mississippi Allstars, Snooks Eaglin, Sonny Landreth, Solomon Burke, Jody Williams, Robert Randolph, Charlie Musselwhite, James Cotton, Magic Slim, Rod Piazza, Southside Johnny sekä Roy Rogers.
Kotimaisia esiintyjiä ovat olleet muun muassa T. Leino, Dave Lindholm, Pepe Ahlqvist, Erja Lyytinen ja Honey B & T-Bones.
24. Rauma Blues järjestettiin 10-11.07.2009. Pääteemana oli New Orleans, ja teemaa noudattaen Raumalle oli saatu pääesiintyjäksi Grammy-voittaja Dr. Johnin, jonka piti alun perin tulla Raumalle Lower 911 -bändinsä kanssa, mutta viime hetken sairastumisen takia "tohtori" vetikin setin yksin. Muut pääkonsertissa esiintyneet olivat energinen Janiva Magness, Orleansin pienisuuri poika Little Freddie King, maailman parhaaksi naiskitaristiksi kehuttu Sue Foley sekä suomibluesia edustava Tokela & Hoedown -kombinaatio. Pelkästään klubilla esiintyi lisäksi raumalaista osaamista edustava moninkertainen blueskävijä Big Yellow.
Rauma Bluesin konsertteja on pidetty vuosien saatossa ainakin yhdeksässä eri paikassa. Keväällä 2006 sama yhdistys järjesti myös Rauma Winter Blues -tapahtuman, joka onkin jäänyt sillä saralla ainoaksi.
Laivakankaan kaivos
Laivakankaan kaivos (ruots. Laivagruvan) eli Raahen kultakaivos on entisen Saloisten kunnan alueelle Raahen Mattilanperälle perustettu kultakaivos. Kaivoksen rakentaminen aloitettiin keväällä 2010. Tuotanto aloitettiin 2011 ja ensimmäinen kultaharkko valettiin 27.12.2011. Alueen kultaesiintymä on yksi Pohjoismaiden merkittävimpiä ja kaivos on toiminnaltaan yksi Euroopan suurimmista kultakaivoksista.
Rauma Blues
Rauma Blues 2007 Päälava: Iltaklubi:
Laivakankaan kaivos
Kaivoksen historia alkaa 1980-luvulta, jolloin alueelta löytyi kultamalmia. Outokumpu Oy perusti alueelle koekaivoksen. Malmi ei kuitenkaan ollut tarpeeksi rikasta ja kaivos oli toiminnassa vain lyhyen ajan. 1990-luvulla alue oli Endomines Oy:n hallussa valtauksena, mutta kaivostoimintaa ei aloitettu. 2000-luvun alussa yrittäjäksi tuli ruotsalainen Nordic Mines, joka teetti alueella ympäristövaikutusten arvioinnin. Osa alueen esihistoriallisista muinaisjäännöksistä tullee kaivoksen vuoksi tuhoutumaan.
Kaivos on suuri avolouhos, jonka ympärillä sijaitsevat muut toiminnot: rikastamo, B-malmikasa, sivukivialue, vesialtaat, rikastushiekka-allas, pintavalutuskenttä ym. Kaivoksen arvioitu toiminta-aika on yli 10 vuotta ja suora työllistävä vaikutus noin 80 henkilöä.
Loppuvuodesta 2020 Laivakankaan kaivos sai 11 miljoonan Yhdysvaltain dollarin rahoituksen.
Kaivoksella on perustamisestaan saakka ollut ympäristö-, tuotanto- ja talousvaikeuksia.
Kaivoksen toiminta käynnistyi tauon jälkeen kolmannen kerran marraskuussa 2021. Kaivoksen avanneen kanadalaisen yrityksen Otso Goldin toimitusjohtaja vangittiin joulukuussa 2021 epäiltynä törkeästä kavalluksesta ja maksuvälinepetoksesta. Kaivoksen toiminta kuitenkin jatkuu. Kaivosyritys hakeutui velkasaneeraukseen 3.joulukuuta 2021, jolloin myös toimitusjohtaja vangittiin, ja toiminnasta vastaa väliaikainen toimitusjohtaja Dan Andersson. Poliisi ei tutki enää kullan myyntierään liittyvää asiaa. .
Aiheesta muualla
64.55083°N, 24.59361°W
Petr Altrichter
pienoiskuva|Petr AltrichterPetr Altrichter (s. 1951) on tšekkiläinen kapellimestari. Hän on toiminut vuosina 1997–2001 Liverpoolin kuninkaallisten filharmonikkojen ylikapellimestarina ja johtaa nykyisin vuodesta 2002 Brnon filharmonikkoja.
Altrichter teki Britannian-debyyttinsä vuonna 1993. Hän on esiintynyt johtamiensa orkesterien kanssa laajalti eri puolilla Eurooppaa ja Yhdysvalloissa, mutta myös mm. Japanissa, Taiwanilla ja Puerto Ricolla.
Ennen tuoreempia virkojaan Altrichter saavutti jo vuosina 1990–1992 mainetta Prahan sinfoniaorkesterin ylikapellimestarina. Hän on tehnyt myös vierailevia esiintymisiä.
Shareaza
Shareaza on vertaisverkko-ohjelma. Se käyttää eDonkey-verkkoa, sekä Gnutella- ja G2-verkkoja. (G2 on Shareazan oma Gnutellan pohjalta kehitetty protokolla, jolle tekijä antoi nimeksi "Gnutella 2". Tätä nimeä eivät muut Gnutella-ohjelmat kuitenkaan käytä.) Sillä voi ladata torrentteja kuten BitTorrentilla ja se osaa myös etsiä torrentteihin lisää lähteitä eDonkey-, Gnutella-, ja G2-verkoista.
Shareaza on avoin eikä se sisällä vakoiluohjelmia (spyware) kuten KaZaA.
Ominaisuudet
Shareaza-käyttäjillä on mahdollisuus reaaliaikaiseen keskusteluun keskenään ohjelman uusimpien versioiden sisältämän chat-palvelun avulla, jonka yhteydessä voi myös selata toisten käyttäjien jakamia tiedostoja. Shareaza sisältää myös helppokäyttöisen hakutoiminnon ja mediasoittimen, jolla voi toistaa musiikki- ja videotiedostoja. Shareaza sisältää myös "Library" (suom. "Kirjasto") ominaisuuden, jonka avulla on helppo hallita jakamiaan tiedostoja sekä jo haettuja että tällä hetkellä haussa olevia tiedostoja. Libraryyn tallentuu oletuksena myös tiedot kaikista tiedostoista joita koneellasi on ollut jaossa, ja kaikki jota olet hakenut, vaikka ne olisikin fyysisesti poistettu kiintolevyltä (ns. Ghost files) tarkoituksena helpottaa muiden hakuja.
Shareaza.com - osoitteen kaappaus
19. joulukuuta 2007 projektin entinen domainosoite, shareaza.com, uudelleenohjattiin huijaussivulle, joka mainostaa Shareaza V4 - nimellä tunnettua ad- ja malwarea sisältävää latuasohjelmaa.
Kaj-Erik Gustafsson
Kaj-Erik Albert Gustafsson (s. 24. marraskuuta 1942 Loviisa) on suomalainen urkuri, joka on myös säveltänyt vokaali- ja urkumusiikkia. Hän opiskeli urkujensoittoa Sibelius-Akatemiassa opettajinaan Enzio Forsblom, Harald Andersen, Nils-Eric Fougstedt, Erik Tawaststjerna ja Bengt Johansson. Urkudiplomin hän suoritti 1969 ja piti ensikonsertin samana vuonna. Lisäksi hän täydensi improvisaatio-opintoja Gaston Litaizen ja Anders Bondemanin kursseilla. Director musices -arvonimen Gustafsson sai vuonna 1984.
Gustafsson toimi Helsingin Matteuksen seurakunnan ylimääräisenä kanttori-urkurina 1962–1966, Helsingin pohjoisen ruotsinkielisen seurakunnan urkurina 1966–1969 ja Helsingin eteläisen ruotsinkielisen seurakunnan urkurina 1969–1995. Hän toimi lisäksi Sibelius-Akatemian urkuimprovisoinnin lehtorina 1973–2006. Radion kamarikuoron laulajana Gustafsson oli 1962–1979 ja saman kuoron johtajana 1983–1984. Chorus Sanctae Ceciliae -kuoroa hän johti 1967–1975 ja Sällskapet svenska sångaren -kuoroa 1968–1976. Finlands svenska kyrkosångsförbundin taiteellisena johtajana hän toimi 1970–1975, Klemetti-Opiston kamarikuoron johtajana 1983–1989, Finlands svenska manssångarförbundin taiteellisena johtajana 1972–1978 ja Paraisten urkupäivien taiteellisena johtajana 1980–2001. Vuosina 1971–1988 hän toimi Klemetti-Opiston opettajana.
Gustafsson on konsertoinut urkurina ja kuoronjohtajana Suomen lisäksi Pohjoismaissa, Virossa, Belgiassa, Ranskassa, Italiassa, Japanissa ja Yhdysvalloissa. Hän on myös sovittanut levytettäviä kappaleita ja levyttänyt urkurina. Vuonna 2007 Gustafsson voitti turkulaisen Tritonuksen laulajat -kamarikuoron järjestämän sävellyskilpailun Kirsi Kunnaksen runoon Herra Pii Poo säveltämällään teoksellaan. Kilven Kuoron satavuotisjuhlaan vuonna 2013 Gustafsson sävelsi kaksi laulua, Minä haluaisin ja Onni, kerro minulle, Tommy Tabermannin runoihin. Samana vuonna Gustafsson sävelsi urkuteoksen Keravan kirkon 50-vuotisjuhlaan.
Gustafssonin ensimmäinen puoliso oli pianisti ja musiikinopettaja Marjukka Gustafsson o.s. Hapuoja (1942–1989). Heidän poikansa on sellisti Jan-Erik Gustafsson (s. 1970), jonka puoliso on pianisti Heini Kärkkäinen. Kaj-Erik Gustafssonin toinen puoliso vuodesta 1991 on pianisti Annikka Konttori-Gustafsson.
Forum Transitorium
thumb|Forumin perustuksia Forum Transitorium eli Forum Nervae oli forum, joka yhdisti Forum Romanumin ja Suburan antiikin Roomassa. Keisari Domitianus antoi rakentaa forumin, ja Nerva vihki sen käyttöön vuonna 97 Domitianuksen kuoleman jälkeen. Aikaisemmin paikalla sijaitsi Argiletum-katu, jolla oli sijainnut yksityistaloja. Forumin pituus oli noin 120 metriä ja leveys noin 40 metriä. Forumilla sijaitsi Minervan temppeli, joka vihittiin käyttöön samaan aikaan kuin itse forum. Se oli neljästä keisarifoorumista kooltaan pienin.
Historiaa
Forum Transitoriumin alue oli toiminut pitkään markkinakatuna, jossa oli myyty muun muassa kirjoja. Keisari Domitianus antoi määräyksen uuden forumin rakentamisesta ja se vihittiin käyttöön keisari Nervan aikana, jonka vuoksi sitä kutsuttiin myös Nervan forumiksi. Uuden forumin oli suunnitelman mukaan toimia edelleen markkinakatuna, mutta myös tyylikkäänä kulkuväylänä muille forumeille.
Forumin arkkitehtina pidetään Rabiriusta, joka suunnitteli myös Domitianuksen Domus Augustan. Tähän viittaavat tietyt forumin koriste-elementit ja pylväikkö. Forumin länsipäähän rakennettiin kuusipylväinen Minervan temppeli ja luultavasti sen toisessa päässä oli Januksen temppeli.
Forumin valmistumisen jälkeisistä ajoista ei tiedetä kovinkaan paljon. Keisari Alexander Severus (hallitsijana vuodet 222-235) sijoitutti sinne jumalaksi korotettujen keisareiden patsaita. Länsi-Rooman valtakunnan romahdettua ja kaupungin asukasluvun merkittävän pienenemisen jälkeen rakennuksille ei löytynyt käyttöä. Keisariforumien alue muuttui puutuvan tulvasuojelun takia muuttua kosteikoksi. 800-luvulla alueelle rakennettiin taloja, joihin rakennusaineet otettiin antiikin ajan rakennuksista.
Arkistoista on löydetty asiakirjoja, joissa käsitellään oikeuksia ottaa kiviä forumilta uusien rakennusten tarpeisiin. Niitä on päivätty vuosille 1425, 1504, 1522 ja 1527. Vuonna 1520 käytiin oikeusjuttua, jossa haluttiin säilyttää osa forumista, mutta juttu hävittiin.
Minervan temppeli oli säilynyt kaikesta huolimatta lähes ehjänä. Sen purkaminen aloitettiin vuonna 1592. Sen arkkitraavi katkaistiin ja käytettiin Pietarin kirkon uuden alttarin rakentamiseen. Jäljelle jääneet materiaalit käytti paavi Paavali V vuonna 1606 Acqua Paolan rakentamiseen.
Forum Transitoriumin aluetta tutkittiin ensimmäisen kerran vuonna 1883. Arkeologisia kaivauksia tehtiin vuosina 1913, 1926-1928 ja 1932-1941. Kaivauksissa löydettiin pylväikköjen paikat ja selvitettiin Minervan temppelin mittasuhteet. Osa kaivauksissa paljastuneista forumin jäänteistä tuhoutui, kun diktaattori Benito Mussolini rakennutti alueelle kadun, Via del Fori Imperialen. Uusia kaivauksia on tehty 1990-luvulla.
Villa Tugendhat
Villa Tugendhat on saksalaisen arkkitehdin Ludwig Mies van der Rohen suunnittelema asuinrakennus Brnossa Tšekissä. Talo valmistui 1930 Tugendhatin perheen asuinrakennukseksi. Sitä pidetään Mies van der Rohen merkittävimpiin kuuluvana rakennuksena ja yhtenä 1900-luvun arkkitehtuurin merkkipaaluna. Mies käytti rakennuksen suunnittelussa monia ideoitaan, joista on tullut varhaisen modernin arkkitehtuurin tunnusmerkkejä. Unesco tunnusti rakennuksen merkityksen vuonna 2001 listaamalla sen maailmanperintöluetteloonsa.
Tauno Tiusanen
thumb|Tauno Tiusanen [[Helsingin kirjamessut|Helsingin kirjamessuilla 2011.]] Tauno Juhani Tiusanen (s. 30. huhtikuuta 1941 Helsinki) on Glasgow'n yliopiston ja Lappeenrannan teknillisen yliopiston (LUT) emeritusprofessori.
Villa Tugendhat
Tugendhatit asuivat rakennuksessa vain kahdeksan vuotta, sillä he joutuivat juutalaisina lähtemään kotimaastaan natsi-Saksan miehitettyä Tšekkoslovakian. Villa Tugendhat oli 1930-luvun jälkeen monessa käytössä, ja se ajautui hiljalleen rappiolle. Vuonna 1969 se kuitenkin liitettiin Tšekkoslovakian kulttuurikohteisiin, ja nykyään se on Brnon kaupunginmuseoon kuuluva museo.
Tauno Tiusanen
Tiusanen kirjoitti ylioppilaaksi Porin Lyseosta vuonna 1961. Vuonna 1965 hän valmistui yhteiskuntatieteen maisteriksi Yhteiskunnallisesta korkeakoulusta Tampereelta ja toimi korkeakoulun assistenttina vuodet 1965−1966. Tämän jälkeen hän työskenteli muun muassa tutkijana Zürichin teknillisessä korkeakoulussa vuosina 1969−1972 ja Business International -konsulttitoimiston palveluksessa Wienissä SEV-maiden talouden asiantuntijana vuosina 1974−1976. Tiusanen toimi 90-luvun alussa Glasgow'n yliopistossa taloustieteen professorina ja Venäjän ja Itä-Euroopan instituutin johtajana. Suomeen paluunsa jälkeen hän toimi Lappeenrannassa tuotantotalouden, erityisesti teollisuusyritysten kansainvälisten toimintojen professorina. Hän toimi myös LUT:n Pohjoisen ulottuvuuden tutkimuskeskuksen NORDIn johtajana vuodesta 2003 vuoteen 2009.
Villa Tugendhat
Sijainti
Villa Tugendhat sijaitsee Brnon kaupungissa Černá Polen kaupunginosassa. Sen katuosoite on Černopolní 45. Talo on rakennettu rinteeseen, joka viettää etelään. Rinteeltä on hyvät näkymät Brnon keskustaan, ja ikkunoista näkyvät esimerkiksi Špilberkin linna ja Pietarin ja Paavalin katedraali.