cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pet Shop Boys
Nightlife
Vuoden 1999 Pet Shop Boys päätti maailmankiertueen muodossa. Nighlife Tour -kiertueen lavasteet suunnitteli arkkitehti Zaha Hadid. Kietue ulottui Pohjois-Amerikasta Japaniin, Eurooppaan ja lopuksi Britteinsaarille. Kiertueen materiaalia julkaistiin DVD:llä Montage. Kesällä 2000 PSB esiintyi Glastonburyn festivaaleilla päälavalla suuren ja innostuneen yleisön edessä. Vuonna 2000 PSB vastaanotti kolmannen "Ivor Novello Outstanding Contribution to Music" -palkintonsa. Koko vuoden 2000 PSB työskenteli tulevan musikaalinsa parissa.
Release
Yökerhomaailmaan sijoittuvaa musikaalia Closer To Heaven esitettiin kesällä ja syksyllä 2001 Arts Theatre:ssa Lontoossa. Musikaalin saamat arvostelut olivat ristiriitaiset – ylistävistä erittäin kriittisiin näkemyksiin. Musikaalin esittäminen lopetettiin marraskuussa 2001 jonkin verran suunniteltua aiemmin odotettua huonomman lipunmyynnin vuoksi. Oma osansa tässä oli myös syyskuun 2001 terrori-iskuilla, jotka vähensivät kaikkien julkisten tilaisuuksien lipunmyyntiä pitkäksi aikaa. Closer To Heaven -musikaalia on esitetty myös vuonna 2005 Australiassa. Musikaalin kappaleet julkaistiin näyttelijöiden tulkitsemina ”Closer To Heaven” soundtrack-albumina. Musikaalia esitettiin uutena tuotantona loppuunmyydyille saleille pienessä Union Theatressa Lontoossa keväällä 2015.
Releasen julkaisun jälkeen PSB lähti maailmankiertueelle. Aikaisempaan verraten tämä kiertue oli riisuttu: Ei tanssijoita, taustalaulajia, esiintymisasuja tai mahtipontisia lavasteita. Kiertueella oli mukana myös kaksi kitaristia, rumpali ja yhtyeen kanssa pitkään työtä tehnyt ohjelmoija Pete Gleadall. Kiertue alkoi pienimuotoisilla yliopistokeikoilla Britanniasta, josta jatkettiin hieman suurempien yleisöjen eteen eri puolilla Eurooppaa, Pohjois-Amerikkaa ja Aasiaa. Release-albumin kolmas single, "London" julkaistiin vain Saksassa.
Release-albumilta yli jääneistä kappaleista ja remix-versioista julkaistiin Disco 3 -albumi helmikuussa 2003. Albumilla oli myös cover-versio Bobby Orlandon kappaleesta "Try It".
Vuonna 2003 PSB perusti kaksi uutta levymerkkiä; Olde English Vinyl ja Lucky Kunst. Niille on julkaistu PSB:n tuottamaa Atomizerin ja Pete Burnsin sekä Sam Taylor-Woodin materiaalia.
Marraskuussa 2003 Pet Shop Boys julkaisi toisen kokoelmalevynsä PopArt-tuplalevyn, jolle oli koottu kaikki siihenastiset EMI-levymerkille julkaistut single-kappaleet. Kokoelmalta julkaistiin kaksi singleä: "Miracles" ja "Flamboyant". Tuplalevyn ensimmäiselle puoliskolle "Pop", koottiin yhtyeen mielestä pop-kategoriaan luettavat singlet ja "Art"-puoliskolle puolestaan hieman kokeellisemmat tuotokset. Limited-edition version kolmoslevyllä "Mix" oli PSB:n omat suosikit yhtyeen lukuisten singlekappaleiden remix-versioiden joukossa.
Fundamental
Vuonna 2005 Pet Shop Boys esiintyi innostuneelle yleisölle Moskovan Punaisella torilla Moscow Live 8 concertin pääesiintyjänä. He esittivät muun muassa kappaleen "Go West", jonka video kuvattiin 12 vuotta aiemmin samalla paikalla.
Huhtikuussa 2006 Pet Shop Boys julkaisi singlen "I’m With Stupid", joka kommentoi Britannian pääministerin Tony Blairin ja Yhdysvaltain presidentin George W. Bushin välistä kanssakäymistä. Kappaleen videolla esiintyivät PSB:ta parodioivat koomikot Matt Lucas ja David Walliams Pikku-Britannia -sarjasta.
Yhdeksäs studioalbumi Fundamental seurasi toukokuussa. Varsin suopeat arvostelut osakseen saaneen albumin tuotti Trevor Horn. Albumista julkaistiin myös Limited Edition-versio Fundamentalism, joka sisälsi muun muassa kappaleen "In Private", jonka PSB oli tehnyt vuonna 1989 Dusty Springfieldille. Uudella versiolla mukana oli Elton John. Samanaikaisesti albumin kanssa esitettiin Britannian Channell4 televisiokanavalla dokumentti "Pet Shop Boys – A Life in Pop". Myöhemmin julkaistiin saman dokumentin pidennetty versio DVD:llä. Tennant-Lowen lisäksi dokumentissa näkemyksiään esittävät muun muassa Trevor Horn, Robbie Williams, Brandon Flowers, Tim Rice-Oxley, Jake Shears ja Bruce Weber.
Toinen Fundamental-albumilta julkaistu single oli "Minimal". Kesäkuussa 2006 PSB aloitti maailmankiertueen Norjasta. Tämä kierue ulottui kaikkiin maanosiin Etelä-Amerikkaa myöten. Méxicossa ikuistettu konsertti julkaistiin DVD:llä nimellä Cubism.
16. lokakuuta 2006 julkaistiin kirja Catalogue, jonka olivat kirjoittaneet Philip Hoare ja Chris Heath. Kirja pyrki saamaan yksiin kansiin koko PSB:n visuaalisen historian mukaan lukien levynkannet, musiikkivideot, kiertueet, kirjallisuuden, valokuvat ja fanclub-lehden. Samana päivänä jolloin Catalogue-kirja julkaistiin, päivänvalon näki myös Fundamental-levyn kolmas single "Numb". Fundamental-albumilta julkaistiin vielä tämän jälkeen neljäskin single: "Integral". Se julkaistiin tosin vain digitaalisesti ladattavana singleversiona.
Lokakuussa 2006 julkaistiin kaksoislivelevy Concrete. Se oli tallenne Lontoon Mermaid Theatressa yhdessä BBC Concert Orchestran kanssa pidetystä konsertista. Konsertissa esitettiin sinfoniaorkesterin säestyksellä PSB:n tunnetuimpia kappaleita kolmen vuosikymmenen ajalta. Vierailijoiden joukossa tallenteella oli muun muassa Rufus Wainwright sekä Robbie Williams, joka esitti PSB-lempikappaleensa "Jealousy".
Lokakuussa 2007 Pet Shop Boys julkaisi kokoelman Disco 4. Se sisälsi kaksi remix-versiota Fundamental-albumin kappaleista sekä yhtyeen viimeisen kymmenen vuoden aikana remixaamia muiden artistien kuten David Bowien, Madonnan ja Rammsteinin kappaleita.
Yes
Helmikuussa 2009 Pet Shop Boys vastaanotti neljännen kerran merkittävän ”Outstanding Contribution to Music Award” -palkinnon levyteollisuuden Brits-gaalassa. He esittivät tilaisuudessa livenä yhdessä The Killersin Brandon Flowersin ja Lady Gagan kanssa noin kymmenen minuutin koosteen lukuisista hiteistään.
Vuoden 2008 lopulla Pet Shop Boys viimeisteli kymmenennen studioalbuminsa Yes, joka julkaistiin 23. maaliskuuta 2009. Albumin tuotti Brian Higginsin luotsaama Xenomania–tuotantotiimi. Albumin avauskappale oli sen ensimmäinen single "Love etc", joka rakentuu perinteisistä aineksista, joille yhtye suosionsa aikoinaan rakensi: tarttuva melodia ja ironinen sanoitus. Yes julkaistiin myös rajotettuna kahden levyn Yes etc.-painoksena.
Yes merkitsi PSB:n paluuta takaisin puhtaaseen elektropoppiin, josta yhtyeen ura lähti aikoinaan liikkeelle. Kriitikoiden arviot olivat vaihtelevia, mutta yleisen näkemyksen mukaan kyseessä oli yhtyeen onnistunein levytys sitten vuoden 1993 Very-albumin.
Yes-albumilla soivat syntetisaattorien lisäksi yhtyeelle jo traditioksi muodostuneeseen tapaan myös Johnny Marrin soittamat kitarat. Jousisovituksia työsti Owen Pallett. Kappaleessa "All Over The World" on lainattu musiikkiteema Pjotr Tšaikovskin baletista Pähkinänsärkijä. Yes-albumin levytyksen aikana sävellettiin myös kappale "The Loving Kind", jonka PSB antoi Xenomania-tiimin tuottaman Girls Aloud-yhtyeen käyttöön. Tämä tammikuussa 2009 julkaistu single nousi Britannian top 10 listalle. Yes-albumin toinen single oli nimeltään "Did You See Me Coming". Yes-albumilta julkaistiin syyskuussa 2009 Saksassa kolmas single: "Beautiful People".
Yes-albumin julkaisun jälkeen Pet Shop Boys lähti laajalle "Pandemonium"-kiertueelle. Kiertueen yhteydessä yhtye esiintyi myös 2.7.2009 Helsingin jäähallissa, jossa innostunut yleisö sai kuulla kappaleita yhtyeen koko uran ajalta. PSB esitti tällä kiertueellaan monia sellaisia kappaleita, joita se ei koskaan ollut esittänyt livenä aikaisemmin. Yhtyeen kahdelta ensimmäiseltä albumilta esitettiin yhteensä kymmenen kappaletta.
Visuaalisesti näyttävässä konsertissa nähtiin lavalla Tennant-Lowe kaksikon ja heidän lukuisten pukuvaihdostensa lisäksi myös taustalaulajia ja tanssijoita sekä valkoisista kuutioista koottu muuri. Pink Floyd -yhtye kokosi konserttinsa aikana muurin yleisön ja yhtyeen väliin kuuluisalla The Wall -kiertueellaan. PSB:n muuri sen sijaan purettiin palasiksi jo konsertin alkupuolella. Muurin lisäksi lavalla nähtiin tietokoneanimoituja taustaprojektioita sekä mustavalkoista filmimateriaalia, jonka oli vuonna 1987 kuvannut vuonna 1994 edesmennyt Derek Jarman. Yhtye esiintyi Pandemonium-kiertueensa yhteydessä monilla musiikkifestivaaleilla eri puolilla Eurooppaa kesällä 2009. Euroopan jälkeen kiertue jatkui Pohjois- ja Etelä-Amerikkaan. Tämän jälkeen kiertue jatkui vielä Euroopassa. Kaiken kaikkiaan 89 esiintymistä käsittänyt Pandemonium-kiertue päättyi virallisesti 12.12.2010 Lontoon Hammersmith Apollo-teatterissa järjestettyyn hyväntekeväisyyskonserttiin. Saman kiertueen esityksiä nähtiin kuitenkin vielä vuosina 2011–2012 eri puolilla maailmaa, joista viimeiset elokuussa 2012 Norjassa. Helmikuussa 2010 julkaistiin Lontoossa kuvattu Pandemonium DVD/CD, joka sisältää O2 -areenassa kuvatun konserttitaltionnin ja livetaltioinnin cd-levyllä.
Marraskuussa 2009 julkaistulla Shirley Bassey:n albumilla "The Performance" oli albumin päätöskappaleena PSB:n säveltämä kappale "The Performance of My Life".
Pet Shop Boys julkaisi 14. joulukuuta 2009 EP-levyn Christmast. Se sisälsi viisi kappeletta, muun muassa PSB:n coverversion Madness-yhtyeen kappaleesta "My Girl", uuden version Yes-albumin kappaleesta "All Over the World" ja Pandemonium-kiertueen yhdeksi kohokohdaksi muodostuneen cover-version Coldplay-yhtyeen kappaleesta "Viva la Vida", johon oli liitetty melodia PSB-klassikosta "Domino Dancing". EP-levyllä oleva versio on studiotallenne.
2010-luku
Pet Shop Boys julkaisi 1. marraskuuta 2010 kokoelman Ultimate. Se juhlisti yhtyeen 25-vuotista uraa EMI-levymerkillä. Kokoelmalta julkaistiin single Together. Ultimate -kokoelman dvd-levyllä on yhtyeen fanien kannalta mielenkiintoinen kokoelma yhtyeen televisiostudioesiintymisiä vuosilta 1985–2006 sekä vuoden 2010 Glastonburyn festivaalien live-esiintyminen kokonaisuudessaan.
Vuodenvaihteessa 2010–2011 Lontoon Young Vic -teatterissa esitettiin lastennäytelmää My Dad’s A Birdman, jonka musiikin sävelsi Pet Shop Boys.
Maaliskuussa 2011 ensi-iltansa Sadler's Wells Theatressa Lontoossa sai baletti The Most Incredible Thing. Baletin musiikin sävelsi Pet Shop Boys. Esitys pohjautui H. C. Andersenin tekstiin. Koreografian on laati Javier De Frutos. Pääosassa oli tanssija Ivan Putrov. Esitykset olivat loppuunmyytyjä ja arvostelut myönteisiä. Esitysten alkaessa julkaistiin kaksois-cd The Most Incredible Thing, jolla on baletin elektronisia ja klassisia soittimia yhdistelevä musiikki. Baletti palasi saman teatterin ohjelmistoon uudelleen maaliskuussa 2012.
Kesällä 2011 Pet Shop Boys esiintyi lämmittelijänä Take That -yhtyeen stadionkiertueella Britein saarilla ja Euroopassa. Yhtyeen setti oli jokaisessa konsertissa 40 minuutin pituinen ja se koostui Pandemonium -kiertueen materiaalista. Britannian esiintymisiin sisältyi ennätyksellinen kahdeksan peräkkäisen konsertin sarja loppuunmyydyllä Lontoon Wembleyn stadionilla.
Helmikuussa 2012 yhtye julkaisi toisen single b-puolien ja bonuskappaleidensa kokoelman Format. Kokoelma sisältää 38 kappaletta vuosilta 1996–2009. Yhtyeen mukaan b-puolien kappaleiksi päätyy usein raitoja, jotka jäävät julkaisematta studioalbumeilla, sillä PSB haluaa pitää albuminsa alle tunnin mittaisina. Joskus b-puoliksi päätyvät kappaleet ovat muutoin hyviä, mutta ne eivät sovi albumin tunnelmaan. B-puoliksi päätyy joskus myös kokeellisempaa materiaalia, jota on helppo julkaista single b-puolina, koska kriitkot eivät kiinnitä b-puoliin juuri mitään huomiota.
Elysium
Syksyllä 2011 PSB aloitti uuden studioalbumin säveltämisen. Los Angelesissa alkuvuodesta 2012 tallennettu albumi Elysium julkaistiin syyskuussa 2012. Sen tuottaja oli yhdysvaltalainen Andrew Dawson, joka oli aiemmin tuottanut muun muassa Kanye Westin musiikkia. PSB saapui studiolle valmiiden demoversioiden kanssa, jolloin itse albumi levytettiin poikkeuksellisen lyhyessä, kolmen kuukauden pituisessa ajassa. Demot olivat syntyneet muun muassa kesän 2011 Take That -lämmittelykiertueen aikana, kun PSB oli kuljettanut mukanaan liikuteltavaa ministudiota, jonka saattoi pystyttää vaikka hotellihuoneisiin. Yhtye halusi Elysium-albumilleen tietynlaisen Los Angeles -soundin. Tätä tavoiteltiin muun muassa käyttämällä samoja taustalaulajia, jotka lauloivat Michael Jacksonin levytyksillä 1980-luvun alussa. Albumi sai antiikin Kreikan mytologiasta lainatun, kuoleman jälkeiseen elämään viittaavan nimensä Los Angelesin studion lähellä sijainneen "Elysian Fields" -puiston mukaan.
Ensimmäinen albumilta heinäkuussa 2012 julkaistu single oli neljän kappaleen ep "Winner". PSB esitti olympia-teemaan sopivan Winner-kappaleensa Wimbledonissa 28. heinäkuuta 2012 osana Lontoon 2012 olympialaisten avajaisjuhlallisuuksia. Kisojen päättäjäisissä 12. elokuuta yhtye esiintyi muiden tunnettujen brittiartistien mukana Lontoon olympiastadionin kavalkadissa ja esitti kappaleensa "West End Girls".
Neil Tennant luonnehti Elysium-albumia musiikiltaan tähän mennessä kauneimmaksi PSB-albumiksi, jonka seesteinen tunnelma muistuttaa vuoden 1990 Behaviour-albumia. Elysium on melodioiltaan mollivoittoinen sekä teksteiltään vakava ja paikoin synkkä. Tekstien teema on vanheneminen, ihmissuhteiden päättyminen ja kuolema. Tekstien sisältöön vaikutti Neil Tennantin molempien vanhempien hiljattain tapahtunut kuolema. Elysium sai osakseen pääosin myönteiset arvostelut. Elysiumista todettiin muun muassa, että se on rauhallinen ja introvertin lämmintunnelmainen albumi, joka kuulostaa "puhtaasti Pet Shop Boysilta itseltään, tosin varsin pohdiskelevassa moodissa".
Toisena singlenä albumilta julkaistiin lokakuussa 2012 neliraitainen "Leaving"-ep. Myös kolmas single, joulukuussa 2012 julkaistu "Memory of the Future" oli myös neliraitainen ep kuten kaikki albumin singlejulkaisut. "Memory of the Future" oli ensimmäinen yhtyeen single sitten vuoden 1984, johon ei tuotettu kaupallista musiikkivideota.
Elysium-albumin singeljulkaisut menestyivät listoilla aiempiin albumeihin verrattuna huonosti. Paras sijoitus Ison-Britannian listoilla oli Leaving-singlen sija 44. Yhtye pohti fanclub-lehdessään "Literally" että PSB ei enää oikein sovi maailmaan, jossa uudet muodikkaat tähdet nousevat esiin X-factor -tyyppisten ohjelmien kautta.
Lähtö Parlophonelta 2013
Pet Shop Boys teki yhden uransa merkittävimmistä ratkaisuista ilmoittamalla 14.3.2013 yhteistyön katkeamisesta Parlophone – EMI –levy-yhtiön kanssa. Tämä päätti kevyen musiikin historiassa harvinaisen pitkän, 28 vuotta (1985–2013) jatkuneen yhteistyön. Samalla yhtye ilmoitti että seuraava PSB albumi, ”Electric” julkaistaan PSB:n itsensä perustaman riippumattoman levy-yhtiön X2 (Times Two) ja jakeluyhtiön Kobalt Label Services kautta.
Yhtye päätti luopua perinteisestä brittiläisestä Parlophonesta sen jälkeen kun yhtiö myytiin helmikuussa 2013 yhdysvaltalaiselle Warner Music Groupille. Taustalla olivat myös sopimustekniset syyt. Muutokset levy-yhtiökuvioissa tekivät Pet Shop Boysista vuodesta 2013 lähtien käytännössä indieyhtyeen.
Lähtö Parlophonelta mahdollisti uudenlaisen lähestymistavan musiikin tekemiseen. Electric-albumin yhdeksän kappaletta poikkesivat rakenteeltaan ja pituudeltaan normaalista radiopop-musiikista, jota yhtyeen oli tuotettava suuren monikansallisen levy-yhtiön kautta. Neil Tennantin mukaan yhtye oli jo sen ikäinen, että suosituimmat mainstream-radiokanavat eivät brittiläistä BBC Radio 2 -kanavaa lukuun ottamatta enää juurikaan soittaneet ohjelmissaan yhtyeen musiikkia. Tennantin mukaan yhtye voi tästä lähtien itsenäisenä artistina julkaista mitä haluaa välittämättä radiosoittoon liittyvistä seikoista.
Electric
Pet Shop Boys aloitti "Electric" -maailmankiertueen 22. maaliskuuta 2013 Meksikon Veracruzissa Cumbre Tajín -festivaaleilla, josta kiertue jatkui esiintymisillä eri puolilla Latinalaista Amerikkaa. Kiertue jatkui kesällä 2013 esiintymisillä Euroopassa ja Aasiassa. Electric-kiertueella PSB esitti vanhempien kappaleiden lisäksi materiaalia kahdelta vuoden sisällä julkaistulta uudelta albumiltaan. Kiertueella PSB käytti musiikin tehosteena taustaprojektioiden ja tanssijoiden lisäksi varsin runsaasti myös lasereita ja valoja.
Yhtye toi Electric-show’nsa Turun Ruisrockiin 7. heinäkuuta 2013. Multimediatehosteidensa näkymisen varmistamiseksi yhtye halusi esiintyä teltassa, johon mahtui 12 000 hengen yleisö. Pelkästään nopeista tanssikappaleista koostunutta puolentoista tunnin esiintymistä luonnehdittiin muun muassa "loistavan visuaaliseksi". Toisaalta nähtiin myös, että PSB – joka ei lähtökohtaisesti syntynyt liveyhtyeeksi – piilotteli visuaalisuudella heikkouksiaan.
Kesken samannimistä maailmankiertuetta 2013 julkaistu yhtyeen 12. studioalbumi Electric saatiin markkinoille poikkeuksellisen nopeasti, vain kymmenen kuukautta edellisen albumin jälkeen. Noin puolet albumin kappaleista oli jo valmiina edellisen Elysium-albumin sessioiden aikaan. Ne eivät yhtyeen mukaan kuitenkaan sopineet albumin seesteiseen tunnelmaan, joten ne säästyivät seuraavalle albumijulkaisulle. Tanssittavia pitkiä kappaleita sisältävän Electric-albumin tuotti brittiläinen Stuart Price, joka oli aiemmin tuottanut musiikkia muun muassa Madonnalle ja The Killersille.
Electric-albumin kappale "Last to Die" oli cover-versio Bruce Springsteenin samannimisestä kappaleesta. Kaksi albumin kappaletta: "Axis" ja "Vocal" julkaistiin jo ennakkoon digitaalisesti ladattavina versioina ja rajoitetusti 12" vinyylisingleinä. "Vocal" julkaistiin myös cd-singlenä. Kolmas albumilta julkaistu single oli "Love Is a Bourgeois Construct". Albumin neljäs single oli marraskuussa 2013 julkaistu "Thursday", jonka single- ja albumiversiolla vieraili iso-britannialainen rap-artisti Example. Viides albumin single oli rajoitettuna 12" vinyylisinglepainoksena keväällä 2014 julkaistu "Fluorescent".
Electric sai osaakseen varsin myönteisiä, 4–5 tähden arvosteluita laatulehdissä. Albumin nähtiin vertautuvan pitkine digitaalisine kappaleineen vuoden 1988 Introspective -albumiin. Modernien konemusiikkitrendien mukaisten suondien kuoren alla nähtiin olevan "kuitenkin vanha, nostalgisia tunteita nostattava tuttu: Pet Shop Boysin viileän intellektuelli, mutta romantiikaan taipuvainen sydän".
A Man From the Future
Yhtye valmisteli vuosina 2012–2014 elektronista- ja orkesterimusiikkia sekä luettua tekstiä yhdistelevää teosta juhlistamaan matemaatikko Alan Turingin syntymän satavuotisjuhlavuotta 2014. Teos "A Man From the Future" ensiesitettiin Royal Albert Hall -konserttisalissa Lontoossa 23. heinäkuuta 2014 yhdessä BBC Concert Orchestran kanssa.
Teos jakaantui kahdeksaan osaan. Näyttelijä Juliet Stephenson toimi musiikin pääle luetun Turingin elämästä ja kuolemasta kertovan tekstin lukijana. Britannian pääministeri Gordon Brownin varta vasten tätä teosta varten nauhoitettua ääntä kuultiin teoksen viimeisessä osiossa. Tilaisuus radioitiin livenä BBC 3 -kanavalla. Tilaisuuden alussa kuultiin yksi Richard Nilesin ja neljä Angelo Badalamentin sovittamaa PSB-kappaletta: "Four songs in A minor". Kappaleiden solistina toimi kuuluisa rock-laulaja Chrissie Hynde. Kappaleen "Rent" hän lauloi duettona Neil Tennantin kanssa.
Super
Pet Shop Boys julkaisi 1.4.2016 kolmannentoista studioalbuminsa "Super". 12 kappaletta sisältänyt albumi sävellettiin Berliinissä ja se tallenettiin studiolla Los Angelesissa. Albumin nimi viittasi saksalaisten usein käyttämään sanaan "Super", johon Tennant ja Lowe kiinnittivät huomiota Berliinissä ollessaan. Albumin tuotti ja miksasi Stuart Price. Albumin ensimmäinen single oli "The Pop Kids", jonka sanoitus käsitteli 1990-luvun tanssiklubikulttuuria. Albumin kappaleet "Inner Sanctum" ja "Happines" olivat saatavilla internetistä ladattavina versioina jo ennen albumin julkaisua.
Super ei saanut aivan yhtä hyvää vastaanottoa kuin yhtyeen edelliset albumit: Britannian laatulehdet antoivat sille arvosteluissaan enimmäkseen kolme - neljä tähteä. Helsingin Sanomien arvostelun mukaan Electric (2013) oli erinomainen näkemys nykyajan tanssimusiikista. Super yritti samaa 90-luvun nostalgian kanssa, mutta "tulos jäi bändin tuotannon huonoimpaan kolmannekseen".
Yhtye esiintyi neljänä peräkkäisenä iltana Lontoon kuninkaallisessa oopperassa heinäkuussa 2016. Konserttisarjan nimi oli Super-albumin kappaleen mukaan nimetty "Inner Sanctum". Konsertit oli suunnitellut designer Es Devlin. Konsertit käynnistivät Super-albumin nimeä kantaneen maailmankiertueen.
Toinen Super-albumilta julkaistu single oli kesäkuussa 2016 julkaistu reggaeton-tyyliä mukaileva "Twenty-something". Kappaleen mustavalkoinen video kuvattiin San Diego n Sherman Heights -latinokortteleissa. Videon ohjasi Gavin Filipiak.
Kolmas Super-albumin single oli syyskuussa 2016 julkaistu "Say It to Me". Myös se oli ep, kuten muutkin Super-albumin singlet: Se sisälsi cd-singlenä kaksi albumin ulkopuolista b-puolikappaletta ja remixejä.
Super-kiertue jatkui konserteilla ja festivaaliesiintymisillä eri puolilla maailmaa myös vuonna 2017. Kesken kiertueensa Pet Shop Boys vastaanotti 15.2.2017 Lontoossa NME -musiikkilehden gaalassa lehden myöntämän, arvostetun "Godlike Genius" -palkinnon. Tunnustuksen ojensi Neil Tennantille ja Chris Lowelle kitaristi Johnny Marr, jonka kanssa duo oli vuosikymmenten kuluessa tehnyt paljon yhteistyötä. Gaala päättyi puolen tunnin mittaiseen Pet Shop Boys -yhtyeen live-esiintymiseen.
Neljäs Super albumin single oli rajoitettuna painoksena julkaistu "Undertow", jonka cd-singleversion saattoi tilata yhtyeen virallisten kotisivujen kautta yhdessä "Annually 2017" vuosikirjan kanssa.
Yhtye esiintyi Super-kiertueellaan 22.7.2017 Turun linnanpuistossa Tall Ships Races Music Festival -tapahtumassa. Yleisö sai kuulla viimeisimmän albumin kappaleiden ohessa uudenlaisia versioita monista vanhoista kappaleista. Konsertin lopussa solisti Neil Tennant muisteli miten yhtye esiintyi Turussa ensimmäisen kerran tasan 20 vuotta sitten festivaaleilla (Ruisrock 1997), jolloin heidän jälkeensä lavalle nousi David Bowie. Tennant omisti viimeisen encore-kappaleen, "Always on my Mind" Turulle ja edellisenä vuotena menehtyneelle David Bowielle (1947-2016). Yleisö palkitsi koskettavan eleen aplodein. Ele oli PSB-yhtyeelle harvinaislaatuinen tapaus. Sillä Neil Tennant pääsi "kuittaamaan" David Bowien hänelle Ruisrockissa 1997 omistaman kappaleen.
Kesällä 2018 Super-kiertue jatkui hieman uudistetulla ohjelmalla ja esiintymisillä Lontoon kuninkaallisessa oopperassa sekä festivaaleilla eri puolilla maailmaa. Tässä yhteydessä Pet Shop Boys esitti kaksi konserttia Suomessa: 2.8.2018 Helsingin jäähallissa In the Park -tapahtumassa sekä 4.8. 2018 Vaasassa Elisa-stadionilla Wasa Open Air-tapahtumassa. Helsingin konsertin järjestelyissä oli ongelmia: Aluksi tapahtuma piti järjestää Kaisaniemen puistossa, mutta järjestäjät siirsivät tapahtuman "tuotantoteknisistä syistä" Helsingin jäähalliin. Vain kaksi päivää ennen konserttia toinen pääesiintyjistä, brittiläinen Hurts-peruutti esiintymisensä. Nämä käänteet verottivat tapahtuman yleisömäärää. Konserttiarvostelussaan Helsingin Sanomien Aleksi Kinnunen totesi, että Pet Shop Boysin konsertti kääntyi outojen käänteiden jälkeen rimaa hipoen voitolle, mutta onko vuosittain Suomessa vierailevasta yhtyeestä tulossa Deep Purpleen tai Uriah Heeppiin verrattavissa oleva keski-ikäisten ihmisten kesäjuhlinnan vakiotahdittaja? Yleisö kuitenkin tanssi Kinnusen mukaan onnellisena yhtyeen konepophittien tahdittamana.
Agenda
Iso-Britannian Eu-eron, brexitin alla Pet Shop Boys julkaisi helmikuussa 2019 ajankohtaisiin asioihin poliittisesti kantaaottavan Ep-levyn "Agenda". Julkaisulla oli kolme satiirista ja yksi melankolinen kappale, joiden lyriikat käsittelivät ajankohtaisia ongelmia: mm.huonoja poliittisia johtajia, sosiaalisen median pinnallisuutta ja kuplia, vääristeltyjä faktoja, superrikaiden verojenvälttelyä sekä hallitsemattomaan maahanmuuttoon ja pakolaisuuteen liitettyjä pelkoja. Kappaleen "Give Stupidity a Change" video oli koostettu pohjoiskorealaisesta filmimateriaalista. Agenda:n materiaali levytettiin loppuvuodesta 2018 Tim Powell:n tuottamana. Sen kappleet eivät sisälly yhtyeen seuraavalle studioalbumille.
Vuonna 1999 ensi-iltansa saaneen musikaalin Closer to Heaven kappaleita esitettiin "Musik"- konserttisarjassa Edinburghissa kesällä 2019. Neil Tennant ja Chris Lowe kirjoittivat kuusi uutta kappaletta näitä konsertteja varten. Ne julkaistiin näyttelijä Frances Barberin laulamina ep-levyllä "Musik" elokuussa 2019.
Syyskuussa 2019 Pet Shop Boys julkaisi ensimmäisen singlen tammikuussa 2020 ilmestyvältä Stuart Pricen tuottamalta albumilta. Singlellä "Dreamland" esiintyy myös britannialainen yhtye Years & Years. Samalla julkistettiin keväällä 2020 alkava "Dreamland the Greatest Hits tour". Yhtye esitti ensi kertaa Dreamland -kappaleen livenä yhdessä Years & Years -yhtyeen kanssa Radio BBC2 -järjestämässä konsertissa Lontoon Hyde parkissa 15.9.2019.
Hotspot
Pet Shop Boys julkaisi 24.1.2020 neljännentoista studioalbuminsa ”Hotspot”. Albumi oli kolmas peräkkäinen Stuart Pricen tuottama PSB-albumi. Albumin oli tarkoitus olla päätös Pricen tuottamalle albumitrilogialle. Albumin nimi Hotspot viittasi Berliiniin, jossa Neil Tennant ja Chris Lowe olivat viimeisen kymmenen vuoden aikana viettäneet paljon aikaansa. Albumi oli kunnianosoitus Berliinin tunnelmalle, josta yhtye nautti hyvin paljon. Albumin kymmenen kappaletta oli tallennettu pop-musiikin historiassa maineikkailla Berliinin Hansa -studioilla sekä Los Angelesissa. Albumilta julkaistiin singlet ”Dreamland”, jolla oli mukana Years and Years -yhtyeen laulaja Ollie Alexander ja ”Burning the Heather”, jolla oli mukana The Suede -yhtyeen kitaristi Bernard Butler sekä ”Monkey Business”.
Tunnelmaltaan Hotspot -albumi arvioitiin enimmäkseen melankoliseksi. Neil Tennantin sanotukset arvioitiin teräviksi, pohdiskeleviksi ja ironisiksi. Britannialaiset musiikki- ja sanomalehdet arvioivat Hotspot -albumin yleisesti 4-5 tähden arvoiseksi suoritukseksi. Esimerkiksi The Mail: 5 tähteä ja Q: 4 tähteä. Helsingin Sanomien mukaan Hotspot oli duon väreiltään ja tunnelmiltaan "brexitinharmaa" albumi Britannian nyky-yhteiskunnasta, vanhenemisesta sekä luopumisesta ja voimattomuudesta, jotka liittyvät niihin molempiin. Albumin kolmantena singlenä julkaistiin huhtikuussa 2020 "I don't wanna".
Huhtikuussa 2023 PSB julkaisi ep-levyn Lost, joka sisälsi viisi kappaletta. Näistä neljä oli syntynyt jo vuonna 2015 ja niitä oli harkittu mukaan albumille Super. Yhtye päätti julkaista kappaleet keväällä 2023, sillä ne kuvastivat hyvin aikansa maailmanpolitiikkaa, jonka suunta tutui olevan "hukassa". Kesäkuussa 2023 julkaistiin yhtyeen singlejulkaisujen kokoelma: SMASH - The Singles 1985-2020 lukuisina erilaisina formaatteina.
Kesällä 2023 jatkuneella "Dreamworld: The Greatest Hits Live" -kiertueella yhtye esitti ainoastaan Euroopan singlelistoilla menestyneimpiä single-kappaleitaan: 22 top-10-hittiä. PSB esiintyi tällä kiertueellaan 4.7.2023 loppuunmyydyssä Helsingin jäähallissa. Helsingin sanomien kriitikko Aleksi Kinnunen piti konserttia erittäin onnistuneena: Hänen mukaansa "Pet Shop Boysin mestarillinen hitti­kimara kietoi Jäähallin suurenmoiseen onneen". Tätä hän piti piti paljolti Neil Tennantin ansiona, jonka "sädehtivää heittäytymistä saattoi pitää poikkeuksellisen energisenä".
Musiikkityyli ja yhtyeen imago
Pet Shop Boys on toistuvasti kutsunut yhtyeen tyylisuuntaa "discoksi". Toinen yhtyeen usein käyttämä määritelmä on ”pop”. Yhtyeen musiikin tavaramerkkejä ovat syntetisaattoripohjainen pop-musiikki, toisinaan sovitukset akustisille soittimille ja Tennantin joskus lakoninen, puhemainen ja poikamainen lauluääni.
Actually-albumista (1987) lähtien yhtyeen lähes jokaiselle levylle ovat kuuluneet olennaisena osana myös jousi- ja sinfoniaorkesterisovitukset tai klassisen musiikin orkestereja jäljittelevät syntetisaattoriefektit. Yhtyeen musiikki ja erityisesti kappaleiden remix-versiot ovat eri vuosikymmeninä heijastaneet tanssimusiikin ajankohtaisia muotivirtauksia.
Alkuaikoina yhtye oli visuaalisesti erittäin minimalistinen, ja toisin kuin useat 1980-luvun menestyneet artistit; pukeutumisellaan tavallinen ja käytökseltään korrekti. Tällöin saatettiin jopa väittää että kyseessä on kummallinen, "imagoa vailla oleva yhtye". Myöhemmin vuoden 1991 Performance -kiertueesta lähtien Pet Shop Boys tunnetaan live-esiintymisissään monivivahteisesta ja joskus jopa surrealistisista esiintymisasuista, näyttelijöiden ja tanssijoiden käyttämisestä, lavasteista, taustaprojektioista, erilaisten naamioiden käyttämisestä jne. Yhtyeen live-esityksille on tyypillistä yllätyksellisyys ja nopeat tunnelman vaihdokset: Konserteissaan yhtye siirtyy sujuvasti edestakaisin muun muassa vakavan ja hömpän sekä iloisen ja melankolisen välillä. PSB tulkitsee usein live-esiintymisissään vanhoja kappaleitaan uusilla, joskus alkuperäisestä paljonkin poikkeavilla sovituksilla. Yhtyeen esiintymisaktiivisuutta on monen muun yhtyeen tavoin 2000-luvulta lähtien olennaisesti lisännyt levynmyyntitulojen laskeminen, joka osaltaan johtuu musiikin laillisesta ja laittomasta nettijakelusta.
Vielä 1980-luvun puolivälissä Pet Shop Boys oli puhtaasti synthpop-yhtye, mutta vuosikymmenen lopulla sen tuotannossa alkoi esiintyä musikaalivaikutteita. 1980-luvun lopussa yhtye alkoi ottaa vaikutteita myös latinomusiikista: esim. singlet "Domino Dancing" (1988) ja "Se a Vida E" (1996) "Single-Bilingual" (1996), tai "Twenty-something" (2016) ja albumi Bilingual (1996).
Yhtyeen tyyli muuttui huomattavasti kun se vuonna 2002 teki lähes koko "Release"-albuminsa akustisilla soittimilla, joista Neil Tennant ja Chris Lowe myös itse soittivat valtaosan. Albumi otettiin osin ristiriitaisissa tunnelmissa vastaan. Osa kriitikoista ja faneista piti albumia upeana todisteena yhtyeen kyvyistä soittaa itse ja tehdä uskottavia rock-henkisiä kappaleita. Osan mielestä yhtyeen olisi pitänyt pysyä konemusiikissa. Joka tapauksessa albumi oli todiste yhtyeen uudistumiskyvystä ja sävellystaidosta, joka ei rajoitu pelkästään syntetisaattorien käyttöön. Tästä todistavat myös musikaali ”Closer to Heaven”, baletti "The Most Incredible Thing", lastennäytelmä "My Dad’s A Birdman" ja ”Battleship Potemkin” -elokuvan soundtrack sekä konserttiteos "A Man From the Future". Helsingin Sanomien Nyt-liite suhtautui arvostelussaan 2002 Release-albumiin myönteisesti ja luonnehti sitä otsikolla: ”Ylpeän popyhtyeen kosto”. Syntetisaattoreihin musiikintekovälineinä kriittisesti suhtautuneet henkilöt olivat nimittäin 1980- ja 1990-luvuilla arvostelleet ja väheksyneet yhtyettä siitä, että musiikkia tehtiin sähköisesti ja siitä, että yhtye ei alkuvuosina esiintynyt livenä.
Neil Tennant kertoi vuonna 1994 britti-lehti Attitudessa olevansa homoseksuaali. Haastateluissa Tennant on todennut, että toisin kuin usein luullaan yhtyeen jäsenet eivät koskaan ole olleet pariskunta. Heitä on aina yhdistänyt lähinnä vain yhteinen kiinnostus musiikkia ja sen tekemistä kohtaan. Duon toisen osapuolen Chris Lowen seksuaalisesta suuntautumisesta ei ole varmaa tietoa, sillä hän ei ole asiaa kommentoinut. Pet Shop Boys on tunnettu ja suosittu maailmanlaajuisesti homoyleisön keskuudessa. Suurin osa sen faneista on kuitenkin heteroseksuaaleja. Useimpien laulujen tekstit on kirjoitettu neutraalista näkökulmasta.
Neil Tennantilla on usein tapana leikitellä eri kertojarooleilla, joten muutamat sanoitukset on kirjoitettu naisen näkökulmasta, kuten esim. "Rent". Sen sijaan "Why Don't We Live Together" on kirjoitettu molempien sukupuolten näkökulmasta. "The Dictator Decides" on kirjoitettu valtaansa kyllästyneen diktaattorin näkökulmasta. "Sad Robot World" on kirjoitettu surullisen teollisuusrobotin näkökulmasta. "Wiedersehen" on kirjoitettu itävaltalaisen kirjailijan Stefan Zweigin näkökulmasta.
Haastatteluissa sivistyneitä puheenvuoroja pitävä Neil Tennant on nähty Morrisseyn ja David Bowien rinnalla yhtenä pop-musiikin suurista älyköistä, kun taas Chris Lowea pidetään hiljaisena ja mielellään taustalle vetäytyvänä syntetisaattorinerona. Yhtye on kuitenkin väittänyt, että heidän roolinsa haastatteluissa ovat tietoinen osa yhtyeen imagoa. Lähipiirin mukaan Chris Lowe on tiedotusvälineiden ulottumattomissa päinvastainen kuin julkinen imagonsa, eli huomattavan ulospäinsuuntautunut.
Kun teksti on kirjoitettu, kappale muokataan valmiiksi yhdessä Lowen kanssa. Toinen tapa on se, että Lowe säveltää musiikin ja tekee siitä demon, jonka Tennant lopulta sanoittaa. Tennant on mieltynyt monimutkaisempiin sointukuvioihin, kun taas Lowe edustaa yksinkertaisempaa ja suoraviivaisempaa lähestymistapaa. Yhtyeen musiikissa onkin nähtävissä vaikutteita musikaalityylistä suoraviivaiseen Hi-NRG-diskoon.
Albumeillaan PSB on ottanut tavaksi työskennellä vastakohtaisuuksia hyödyntäen. Jos edellinen albumi on ollut melankolinen ja pohdiskeleva (esim. "Behaviour" 1990 tai "Elysium" 2012), niin seuraava albumi on luonteeltaan iloisempi ja tanssittavampi (esim. "Very" 1993 tai "Electric" 2013).
Neil Tennantin kirjoittamia tekstejä pidetään nokkelina ja älykkäinä sekä joskus myös humoristisina. Niihin ja PSB:hen muutenkin usein liitetty termi on ironinen. Sanoituksissa on usein viittauksia ja lainauksia kirjallisuuteen ja muuhun korkeakulttuuriin. Toistuvia teemoja ovat myös eskapismi, menestyneiden henkilöiden ihailu, yksinäisyys, menetetyt kumppanit, rakkauden kaipuu ja ulkopuolisuus. Useimmat kappaleet ovat melankolisia. Sanoittajana Neil Tennantia on näistä syistä usein verrattu Morrissey:n.
Joskus Tennantin tekstit ovat arkisen yksinkertaisista asioista kertovia, kuten esimerkiksi kappaleet: "I Want a Dog" tai "It Doesn't Often Snow at Christmast" tai "After the Event".
Alkuvuosinaan PSB teki hyvin selväksi mistä he eivät pidä. Entertainment Tonight -tv-ohjelmassa Chris Lowe antoi lausunnon, joka myöhemmin sämplättiin yhtyeen kappaleeseen "Paninaro":
Neil Tennant taas kiteytti taiteelliset ja yhteiskunnalliset ihanteensa Left To My Own Devices -kappaleen tekstiin:
Pet Shop Boys:n uraan kuului 1990-2000-luvuilla myös DJ-kulttuuri. He esiintyivät DJ:n roolissa muutamia kertoja muun muassa Lontoon ja New Yorkin klubeilla. PSB on myös 1990-luvun loppupuolelta lähtien mixannut lukuisia klubiversioita muun muassa Rammsteinin, Madonnan, Boy Georgen, Paul Wellerin ja The Killersin kappaleista.
Vaikutus
Pet Shop Boys on monien muiden artistien arvostama ja kuuluu omalla sarallaan kaikkien aikojen merkittävimpiin ja esikuvallisimpiin musiikintekijöihin. PSB on palkittu neljä kertaa arvostetulla Britannian musiikkiteollisuuden ”Outstanding Contribution to Music” -palkinnolla. Yhtye on tehnyt runsaasti yhteistyötä useiden muiden merkittävien pop-artistien kanssa.
Guns N’ Rosesin laulajan Axl Rosen mielestä Behaviour (USA:ssa Behavior), on maailman paras pop-albumi, ja on sanonut Music Televisionin haastattelussa, että Pet Shop Boysin kappale ”My October Symphony” on inspiroinut häntä kirjoittamaan kappaleen ”November Rain”.
Madonna on ilmaissut useaan otteeseen, että arvostaa yhtyeen todella korkealle ja ilmaisi eräässä haastattelussa Pet Shop ´Boys..I f*ck’n love them!.
Heart-singlen musiikkivideossa Draculaa esittävä näyttelijä Ian McKellen on myös sanonut olevansa suuri Pet Shop Boysin ihailija.
PSB-vaikutteistaan ja ihailustaan ovat kertoneet myös The Killers, Robbie Williams ja Take That.
Brittiläisen Hurts-yhtyeen uran alkuvaiheen visuualinen tyyli jäljitteli Pet Shop Boysin 1980-1990-lukujen taitteen tyyliä.
Suomalaisen Clifters-yhtyeen albumi Sormus vuodelta 1991 on musiikillisesti ja sanoituksiltaan Pet Shop Boys -pastissi.
Studioalbumit ja niiden erikoisversiot
Suluissa korkein sijoitus Suomen virallisella albumilistalla
Singlet ja EP:t
Singlet on tässä luokiteltu ep:ksi, jos nimikappaleen lisäksi cd-singlellä on kaksi tai useampia albumin ulkopuolisia ns. b-puolen kappaleita. Suluissa on julkaisuvuosi sekä albumi, jolta single julkaistiin. Rajoitettuina painoksina julkaistuja singlejä ei ole huomioitu luettelossa.
Muuta yleistä
Eric Watsonin ohjaamassa "What Have I Done To Deserve This?" -musiikkivideossa PSB ja yökerhon tanssijattaria esittävät naiset esiintyvät vaatteissa, jotka oli teetetty aiemmin James Bond -elokuvaan Octopussy.
Aurinkolasit ja lippalakki ovat niin olennainen osa Chris Lowen julkista imagoa, että kun hän haluaa liikkua kadulla rauhassa, hän yksinkertaisesti jättää kyseiset varusteet kotiin (päinvastoin kuin lähes kaikki muut viihdemaailman tähdet) ja näin juuri kukaan ei tunnista häntä.
Vuonna 1995 brittiläinen juorulehdistö laittoi liikkeelle huhun, jonka mukaan Lowe olisi saanut AIDSin miespuoliselta ystävältään, Peter Andreasilta (1963–1994). Lowe haastoi lehden oikeuteen kunnianloukkauksesta ja voitti sen. Alternative -kokoelma (1995) oli ensimmäinen PSB-albumi, jossa oli omistuskirjoitus. Kokoelma omistettiin vuonna 1994 Aidsiin kuolleelle Peter Andreasille.
Myös Fundamental -albumissa (2006) oli omistuskirjoitus. Se omistettiin iranilaisille homoseksuaaleille Mahmoud Asgari ja Ayaz Marhoni ,jotka saivat sukupuolisen suuntautumisensa vuoksi kuolematuomion ja hirtettiin julkisessa tilaisuudessa Iranissa 2005.
Pet Shop Boys esitti singlensä "Winner" vuonna 2012 Lontoon olympialaisten avajais- ja päättäjäisseremonioiden yhteydessä. Kyseinen kappaleen oli alun perin tilannut Eurovision laulukilpailukappaleeksi Britannian yleisradioyhtiö BBC. Yhtye päätti kuitenkin vetäytyä hankkeesta ja käytti kappaletta olympialaisten yhteydessä ja liitti sen albumilleen Elysium.
Pet Shop Boys esiintyi syyskuussa 2012 Ison-Britannian olympiajoukkueen paraatissa. Yhtye ei aluksi suostunut mukaan, koska se oli esiintynyt jo Lontoon 2012 olympiakisojen avajaisissa ja päättäjäisissä. Britannian pääministeri David Cameron soitti virka-asunnoltaan 10 Downing Streetiltä Neil Tennantille Berliniin ja suostutteli yhtyettä esiintymään vielä kolmannen kerran olympialaisten yhteydessä. Pääministerin väliintulon myötä yhtye lopulta suostui. Tapahtuman järjestäjät hankkivat yksityiskoneen, jolla Tennant ja Lowe matkustivat Lontooseen esiintymään ja palasivat heti takaisin Berliiniin valmistelemaan Elysium-albumin julkaisukonserttia.
Pierre Jacques Joatton
Pierre Jacques Joatton (20. heinäkuuta 1930 Lyon – 22. marraskuuta 2013) oli ranskalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 29. kesäkuuta 1957, ja Istituto del Pradon pappi hänestä tuli 7. lokakuuta 1958. Joatton sai 20. huhtikuuta 1988 nimityksen Saint-Etiennen hiippakunnan johtoon. Piispaksi konsekroinnin suoritti 26. kesäkuuta Albert Florent Augustin Decourtray, jota avustivat Paul-Marie François Rousset ja Didier-Léon Marchand.
Joatton jäi eläkkeelle 28. kesäkuuta 2006.
Didier-Léon Marchand
Didier-Léon Marchand (1. marraskuuta 1925 La Chapelle-de-Surieu – 16. helmikuuta 2022 ) oli ranskalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 19. toukokuuta 1951 ja nimitettiin Valencen (-Die-Saint-Paul-Trois-Châteaux'n) hiippakunnan johtoon 8. syyskuuta 1978. Piispaksi vihkiminen seurasi 5. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Gabriel-Marie-Joseph Matagrin, jota avustivat Michel Louis Marie Joseph Mondésert ja Jean Hermil.
Darkwing Duck (videopeli)
Darkwing Duck on Capcomin kehittämä ja julkaisema tasohyppelypeli, joka julkaistiin Nintendo Entertainment System -konsolille vuonna ja Game Boylle vuonna.
Didier-Léon Marchand
Marchand jäi eläkkeelle 11. joulukuuta 2001.
Darkwing Duck (videopeli)
Pelaaminen
thumb|right|256px|Kuvakaappaus pelin NES-versiosta. Peli on tasohyppely, jossa pelihahmo voi roikkua kiinni irtaimistossa (esim. koukuissa tai vivuissa). Sitä voi pelata yksi pelaaja.
Juoni
Varjoankan tehtävänä on selvittää Ankkalan kaupungissa tapahtunut rikossarja, johon on osallisina rikollisryhmä K.A.N.A.:n jäsenet, jotka oleskelevat kaupungin eri osissa. Kun hän ensin on voittanut ryhmän jäsenet, hän joutuu rikollisryhmän päähenkilön Teräsnokan kanssa kaksintaisteluun.
Etuosto-oikeus
Etuosto-oikeus on kiinteistön kaupan yhteydessä käytetty käsite jonkin asianosaisen osapuolen oikeudesta asettua ostajan edelle.
Käsitettä käytetään Suomessa ja Ruotsissa varsinkin kunnan etuosto-oikeuden yhteydessä, kun kunta on lain mukaan oikeutettu ostamaan sisällään olevan kiinteistön alkuperäisen ostajan sijasta.
Etuosto-oikeus esiintyy myös muissa yhteisöissä ja voi kohdistua myös immateriaalisiin oikeuksiin kuten mm. levityssopimuksiin. Jos tämä oikeus ei kohdistu tai virheellisesti kohdistuu muihin kuin laillisiin oikeudenomistajiin, voidaan heidän oikeudenmenetyksensä korvata. Sopimus voidaan jopa riitauttaa sillä perusteellä että myyjä on neuvotellut etuosto-oikeuden omistajan kanssa niin että sitä voidaan käyttää hyväksi.
Kunnan etuosto-oikeus kiinteistökaupassa
Kunnan etuosto-oikeudesta säädetään Suomessa etuostolaissa, Norjassa laissa leasing-oikeuksista (Lov om løysingsrettar) ja Ruotsissa laissa etuosto-oikeudesta (Lag om förköpsrätt).
Arata Isozaki
Arata Isozaki (磯崎 新, Isozaki Arata; 23. heinäkuuta 1931 Ōita – 28. joulukuuta 2022 ) oli japanilainen arkkitehti. Hän valmistui Tokion yliopistosta vuonna 1954. Izozaki työskenteli Kenzō Tangen arkkitehtitoimistossa kunnes perusti oman vuonna 1963. Izozakille myönnettiin RIBA Gold Medal -arkkitehtuuripalkinto vuonna 1986 ja Pritzker-palkinto vuonna 2019.
Susanne Hou
thumb|right|Susanne Hou
Houn yhteistyökumppaneihin ovat kuuluneet Mstislav Rostropovitš, Pinchas Zukerman, Alan Gilbert, Cho Liang Lin, Vladimir Spivakov, Marcello Viotti, Marek Janowski, Lan Shui, Boris Brott, Robert McDuffie, Ralph Kirschbaum, Lawrence Dutton, Joseph Kalichstein, Alain Trudel, Bernhard Gueller, Gregory Vajda, Ling Tung ja Li Xin Cao. Hou on kiertänyt solistina Pohjois-Amerikassa, lukuisissa Euroopan maissa, Kiinassa, Hongkongissa, Japanissa, Singaporessa ja Indonesiassa. Orkestereita, joiden kanssa hän on esiintynyt, ovat olleet muiden muassa Lontoon filharmonikot, Ranskan radion filharmonikot, Vancouverin sinfoniaorkesteri, Chicago Sinfonietta, Singaporen sinfoniaorkesteria, Tokion filharmonikot ja Tšekin kansallinen sinfoniaorkesteri.
Hou syntyi musikaaliseen perheeseen; hänen vanhempansa ovat viulisteja. 4-vuotiaana hän aloitti viulunsoiton isänsä Alec Houn johdolla. 9-vuotiaana hän pääsi stipendillä Toronton kuninkaalliseen konservatorioon. Myöhemmin hän opiskeli Juilliard Schoolissa, jossa hän suoritti musiikin kandidaatin tutkintonsa Dorothy DeLayn ja Naoko Tanakan oppilaana vuonna 2000. Hän jatkoi opintojaan yksivuotisella maisteriohjelmalla ja suoritti lopulta Juilliardin taiteilijadiplomiohjelman Cho Liang Linin ja Naoko Tanakan johdolla.
Hou esitti 17-vuotiaana Niccolò Paganinin 24 kapriisia Torontossa ja Aspenin musiikkijuhlilla. Hän on myös esittänyt kaikki Ludwig van Beethovenin viulusonaatit sekä Johannes Brahmsin viulusonaatit ja pianotriot. Vuosina 2009–13 Houn instrumenttina oli kuuden miljoonan dollarin arvoinen Giuseppe Guarneri del Gesùn viulu vuodelta 1735. Aiemmin sitä oli soittanut Fritz Kreisler.
Paul Kenjirō Kōriyama
Paul Kenjirō Kōriyama (, Pauro Kōriyama Kenjirō; s. 20. elokuuta 1942 Amami Ōshima) on japanilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Kagoshiman hiippakuntaan 20. maaliskuuta 1972 ja nimitettiin sen johtoon 3. joulukuuta 2005. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. tammikuuta 2006. Pääkonsekraattorina toimi Paul Shinichi Itonaga, jota avustivat Joseph Mitsuaki Takami ja Peter Takeo Okada.
Miinanraivaaja Kiiski
Miinanraivaaja Kiiski (Ahven 2) oli Suomen merivoimissa palvellut miinanraivaaja. Kiiski rakennettiin Turun veneveistämöllä vuosina 1936–1937 ja otettiin palvelukseen 1937. Alus poistettiin käytöstä 1961.
Alus poistettiin palveluksesta 1961.
Kiisken sisaralukset olivat Ahven, Muikku, Särki, Kuore ja Lahna.
Venäjän vapautusarmeija
250px|thumb|oikea|Venäjän vapautusarmeijan sotilas Venäjän vapautusarmeija (, lyh. ROA) oli toisessa maailmansodassa saksalaisten puolella toiminut sotilasyksikkö, joka koostui suurimmaksi osaksi etnisistä venäläisistä. Armeijaa johti saksalaisten puolelle siirtynyt entinen neuvostokenraali Andrei Vlasov. Armeijan sotilaat koostuivat vangeiksi jääneistä neuvostoliittolaisista ja Venäjän sisällissodan jälkeen pakoon lähteneistä emigranteista. Venäläisiä SS-joukkoja johti Bronislav Kaminski.
Alkuperä
Venäläisiä oli taistellut Saksan armeijan puolella jo sodan alusta lähtien, mutta he palvelivat saksalaisissa yksiköissä saksalaisten alaisuudessa. Heillä oli omat hihamerkkinsä, joilla saksalaiset yrittivät luoda kuvaa vapaaehtoisten venäläisten armeijasta, jota ei vielä tuolloin ollut olemassa. Heistä alettiin pian muodostaa pieniä omia yksiköitään partisaanien vastaiseen taisteluun. Sodan alussa Saksa sai yli kolme miljoonaa sotavankia, näistä yli miljoona liittyi Saksan armeijaan taistelemaan Neuvostoliittoa vastaan. Itärintaman vahvuudesta 20 prosenttia olikin neuvostoliiton kansalaisia. Näistä puolet eli 10 prosenttia kokonaisvahvuudesta etnisiä venäläisiä.
Andrei Vlasov ehdotti Adolf Hitlerille ja Saksan ylijohdolle venäläisen armeijan perustamista, mutta näitä ehdotuksia ei edes kuunneltu. Vuosina 1942–1943 venäläisyksiköiden taistelutahto oli saksalaisten mielestä olennaisesti laskenut ja saksalaiset pelkäsivät kapinaa. Tuohon aikaan Saksan armeijassa oli jo satoja tuhansia venäläisiä taistelijoita. Venäläiset päätettiin lähettää 1943 länsirintamalle, jotta heidän taistelutahtonsa kohenisi. He eivät kuitenkaan taistelleet kovin voimakkaasti länsirintamallakaan, vaan monet heistä antautuivat liittoutuneille.
Armeijan perustaminen
180px|thumb|ROA:n sotilaita Vasta vuonna 1944 perustettiin venäläinen armeija Heinrich Himmlerin ehdotuksesta. Tarkoituksena oli kymmenen divisioonaa käsittävän armeijan perustaminen. Lokakuun 14. päivänä 1944 armeijan johtajaksi valittu Vlasov julkaisi Prahan manifestinsa, jossa luki 14 kohtaa, joiden puolesta Venäjän vapautusarmeija taisteli. Helmikuussa 1945 saatiin kootuksi ensimmäinen kokonainen divisioona venäläisistä. Se taisteli lyhyen aikaa Oderin luona ja loikkasi Neuvostoliiton puolelle näiden vallatessa Prahan. Kaksi muutakin divisioonaa perustettiin, mutta niitä ei saatu täysvahvuisiksi.
Aktiivisesti Venäjän vapautusarmeija taisteli vain Oderin rintamalla huhtikuussa 1945. Armeija taisteli kolmen päivän ajan ennen kuin sen piti vetäytyä ylivoimaisen vihollisen tieltä. Loikkaamistapauksia ei havaittu. Tämän taistelun jälkeen Vlasov komensi armeijansa marssimaan etelään, jotta he voisivat antautua länsiliittoutuneille.