cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kursiivi
Typografiaa
Oblique on helppo sekoittaa niin kutsuttuun konekursiiviin, joka vain keinotekoisesti taivuttaa kirjaimia vinoon. Nämä eivät kuitenkaan ole luettavuudeltaan eivätkä esteettisyydeltään aitojen leikkauksien veroisia.
David Faustino
right|250px|thumb|David Faustino Children Uniting Nationsin ja Billboardin järjestämillä vuoden 2007 Oscar-tilaisuuden jatkoilla.
David Faustino (s. 3. maaliskuuta 1974 Los Angelesissa, Kaliforniassa) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja, joka esitti Bud Bundya komediasarjassa Pulmuset koko sarjan olemassaolon ajan vuosina 1987–1997. Sarjan alussa hän oli pikkupoika ja vuosien varrella kasvoi nuoreksi mieheksi. Jo aikaisemmin hän oli esiintynyt lukuisissa televisioelokuvissa.
Faustino kokeili siipiään myös rap-artistina taiteilijanimellä D L'il, mutta ei menestynyt erityisen hyvin. Sarjan päätyttyä hän on esiintynyt tosi-tv-ohjelmassa, tehnyt vierailuja erilaisiin televisiosarjoihin ja näytellyt pienen budjetin elokuvissa. Faustino meni naimisiin vuonna 2003 Andrea Elmerin kanssa mutta pari erosi helmikuussa 2007. Myöhemmin samana vuonna David pidätettiin riitelystä ex-vaimonsa kanssa ja marihuanan hallussapidosta. Hän pääsi takuita vastaan vapaaksi.
The Roundhouse Tapes
The Roundhouse Tapes on ruotsalaisen metalliyhtye Opethin toinen livealbumi, joka julkaistiin vuonna 2007. DVD-versio julkaistiin lähes vuotta myöhemmin talvella 2008.
Albumi on Opethin viimeinen julkaisu, jolla esiintyy yhtyeestä vuonna 2007 eronnut kitaristi Peter Lindgren. Sitä vastoin albumi on ensimmäinen, jolla vuonna 2006 eronneen rumpali Martin Lopezin korvannut Martin Axenrot soittaa.
Albumi on äänitetty ja kuvattu Lontoossa Camdenin Roundhousessa 9. marraskuuta 2006. Albumi sisältää kappaleita lähes koko yhtyeen tuotannosta, albumeilta Ghost Reveries (2005), Damnation (2003), Blackwater Park (2001), Still Life (1999), My Arms, Your Hearse (1998), Morningrise (1996) ja Orchid (1995).
Albumin nimi viittaa livetaltioinnin esiintymispaikan lisäksi myös The Soundhouse Tapesiin, heavy metal -yhtye Iron Maidenin ensimmäiseen viralliseen äänitteeseen vuodelta 1979.
Sorocaba
Sorocaba [-ka:´-], on teollisuuskaupunki Brasiliassa, São Paulon osavaltiossa.
Kaupunki sijaitsee 80 kilometriä São Paulosta länteen. Vuonna 1994 siellä asui 406 000 henkeä. Sorocaba on hedelmiä, puuvillaa ja kahvia tuottavan maatalousalueen keskus, jossa on tekstiili-, sementti-, lannoite-, alkoholi- ja kulkuneuvoteollisuutta. Siellä on myös lentoasema.
Miesten yleisluistelun maailmanmestaruuskilpailut 1952
Vuoden 1952 pikaluistelun MM-kilpailut pidettiin 1.–2. maaliskuuta. Miesten kisapaikkana oli Norjan Hamar.
Experience (Von Hertzen Brothersin albumi)
Experience on suomalaisen Von Hertzen Brothers -yhtyeen ensimmäinen albumi, joka julkaistiin vuonna 2001. Levy syntyi, kun Intiassa asuva Mikko von Hertzen kutsui veljensä, joita ei ollut nähnyt pitkään aikaan, Intiaan toteuttaakseen uutta musiikillista visiotaan heidän kanssaan.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 39.
Miriam Karlin
Miriam Karlin (23. kesäkuuta 1925 – 3. kesäkuuta 2011) oli brittiläinen näyttelijä. Hänet muistetaan muun muassa televisiosarjoista The Rag Trade ja So Haunt Me, mutta hän esiintyi myös lukuisissa elokuvissa.
Karlin syntyi Lontoossa ja valmistui Royal Academy of Dramatic Artista (RADA). Hänestä tehtiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan upseeri vuonna 1975.
Karlin julkaisi omaelämäkertateoksen Some Sort of Life.
HNK Gorica
Hrvatski Nogometni Klub Gorica on kroatialainen jalkapalloseura Velika Gorican kaupungista. Seura pelaa kaudella 2021–2022 Kroatian korkeimmalla sarjatasolla 1. HNL:ssä.
Gorica pelaa kotiottelunsa Gradski stadion Velika Goricalla (Stadion ŠRC Velika Gorica). Seura on perustettu vuonna 2009.
Montenegron parlamenttivaalit 2020
Montenegron parlamenttivaalit 2020 toimitettiin Montenegrossa 30. elokuuta 2020. Vaaleissa valittiin Montenegron parlamenttiin 81 uutta edustajaa. Vaaleissa oikeistopuolueet voittivat niukasti saaden yhteensä 42 paikkaa; vasemmistopuolueiden yhteispaikkamäärä jäi 39:ään.
Tulokset
Vaaleissa puolueet saivat paikkoja seuraavasti:
Serge Dupire
pienoiskuva|Serge Dupire vuonna 2008.Serge Dupire (s. 23. toukokuuta 1958, Beloeil, Québec) on kanadalainen näyttelijä, joka on näyttelyt muun muassa tv-sarjassa Mistralin tuulet.
Marjaniemen Melojat
Koskimelonta irtaantui MaMesta vuonna 2006 ja jatkaa toimintaansa erillisenä yhdistyksenä, Kohina -koskimelonta ry:nä. Kohina pitää kotipaikkanaan Kymijokea, jossa on myös seuran tukikohta.
Jay O’Brien (jääkiekkoilija)
Pelityyli
The Sports Forecaster -sivuston mukaan O’Brien on luotettava all around -keskushyökkääjä, joka pelaa hyvää kahden suunnan peliä, joka luistelee hyvin ja ottaa pelissään huomioon pienetkin yksityiskohdat. Hän on älykäs pelaaja, jolla on hyvä visio ja työmoraali. O’Brienin tulisi kuitenkin lisätä massaa ja voimaa maksimoidakseen potentiaalinsa. Hän ei myöskään erotu juuri viimeistelijänä ja O’Brienilla on kehitettävää kokonaisvaltaisessa pelaamisessa.
Seuraura
O’Brien pelasi Dexter Schoolin high school -joukkueessa, jonka jälkeen Youngstown Phantoms varasi hänet 96. pelaajana USHL:n varaustilaisuudessa 2015. Kauden 2016–2017 O’Brien pelasi suurimmaksi osaksi Thayer Academyn high school -joukkueessa ja MHSL-juniorisarjan Cape Cod Whalersissa, mutta hän debytoi myös Phantomsissa, jossa O’Brien pelasi neljä ottelua. Kaudella 2017–2018 hän sai pelejä niin Thayer Academyssa, Whalersissa, Yhdysvaltain maajoukkueen kehitysohjelmassa että yhden ottelun Phantomsissa. O’Brien pelasi kauden aikana myös CCM/USA Hockey All-American Prospects Gamessa.
Philadelphia Flyers varasi O’Brienin ensimmäisellä kierroksella 19. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2018. Samana kesänä hänet varasi myös Shawinigan Cataractes koko QMJHL:n yhdysvaltalaisvaraustilaisuuden toisena pelaaja edellään vain Jack Williams. O’Brien ei kuitenkaan siirtynyt sinne, vaan hän päätti siirtyä kaudeksi 2018–2019 Providence Collegen yliopistojoukkueeseen.
Maajoukkueura
O’Brien edusti Yhdysvaltoja alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2019, jolloin hän voitti hopeaa.
Terje Wold
Terje Wold (23. elokuuta 1899 Evenes – 6. syyskuuta 1972) oli norjalainen juristi ja työväenpuolueen poliitikko. Hän istui suurkäräjillä vuosina 1945–1949 sekä toimi Norjan oikeusministerinä 1939–1945 ja kauppaministerinä 1940–1942. Vuosina 1928 ja 1935–1936 hän oli Vesisaaren pormestari ja vuodesta 1949 hän työskenteli korkeimman oikeuden tuomarina.
Melolonthini
Melolonthini on kovakuoriaisiin (Coleoptera) lehtisarvisten (Scarabaeidae) heimon Melolonthinae-alaheimoon kuuluva tribus.
Suleiman pašša (sotamarsalkka)
thumb|Suleiman pašša. Süleyman Hüsnü pašša eli Suleiman pašša (1838 Konstantinopoli – 11. elokuuta 1892 Bagdad) oli Osmanien valtakunnan sotapäällikkö, joka toimi komentajana ja lopuksi ylipäällikkönä vuosien 1877–1878 tappiollisessa Turkin–Venäjän sodassa.
Suleiman valmistui sotilasakatemiasta vuonna 1859 ja palveli sotilasuransa alussa Bosniassa ja Albaniassa. Vuoteen 1865 mennessä hän yleni pataljoonankomentajaksi. Hän osallistui Kreetan kapinan tukahduttamiseen vuosina 1866–1868 ja sai sen jälkeen siirron pääesikuntaan. Hänet ylennettiin everstiksi vuonna 1870 ja kenraalimajuriksi (mirliva) vuonna 1873, jolloin hänestä tehtiin myös sotilasakatemian johtaja. Vuonna 1875 seurasi ylennys kenraaliluutnantiksi (ferik). Vapaamielisistä ja perustuslaillisista mielipiteistään tunnettu Suleiman uudisti sotilasakatemian opetuksen länsimaisen mallin mukaiseksi. Hän laati oppikirjoja sotataidosta, historiasta, islamin opeista ja turkin kieliopista. Vaikka Suleiman ei ilmeisesti kuulunutkaan nuorosmanien salaseuraan, hän oli yhdessä sotaministeri Hüseyin Avni paššan ja Midhat paššan kanssa keskeisimpiä henkilöitä 31. toukokuuta 1876 suoritetussa palatsivallankaappauksessa, jolla sulttaani Abdülaziz I pakotettiin luopumaan kruunusta. Juuri Suleimanin komentamat joukot vangitsivat Abdülazizin palatsissaan.
Eurymedonin taistelu (466 eaa.)
Eurymedonin taistelu oli Deloksen meriliiton ja Persian välinen meri- ja maavoimien taistelu joko vuonna 466 eaa. tai 469 eaa.
Taistelu käytiin Eurymedon-joen (nykyinen Köprüçay) varrella. Se oli osa persialaissotia (499–448 eaa.). Taistelu päättyi kreikkalaisten voittoon.
Tausta
Persian hallitsija Kserkses toi ensin laivastonsa Aspendokseen lähelle Eurymedonin suuta, käynnistääkseen laajan hyökkäyksen Vähän-Aasian Egeanmeren puoleisia kreikkalaisia kaupunkivaltioita vastaan. Hänen vastapelurinsa, ateenalainen strategi Kimon kokosi 200 kolmisoudun laivaston Knidokseen ja purjehti sieltä Faseliin kaupunkiin, joka aluksi kieltäytyi ottamasta laivastoa satamaansa. Tällöin Kimon alkoi tuhota kaupungin ympäristöä. Lopulta Faseliksen asukkaat suostuivat liittymään kreikkalaiseen meriliittoon. Faselis oli Vähän-Aasian itäisin kreikkalainen kaupunkivaltio, joka sijaitsi vain hieman Eurymedonista länteen, joten Kimon pystyi esti persialaisten operaation jo ennen kuin se oli riistänyt persialaisilta yhtäkään laivastotukikohtaa. Kimon johti sitten laivastonsa suoraan hyökkäämään persialaista laivastoa vastaan ​​Aspendoksessa.
Tapahtumat
Kirjailija Plutarkhos teki yksityiskohtaisen selostuksen taistelusta noin 400 vuotta myöhemmin. Plytharkoksen mukaan Kimon saapui taistelupaikalle ennen Persian vahvistuksia. Kimonin saavuttua vetäytyi paikalla ollut persialainen laivasto joen alajuoksulle, koska se halusi välttää yhteenottoja. Kimon kuitenkin jatkoi heidän taka-ajoaan, joten persialaiset aloittivat taistelun. Numeerisesta ylivoimastaan ​​huolimatta heidän taistelulinjansa katkesi nopeasti. Persialaiset rantautuivat laivoillaan ja miehistöt etsivät suojaa lähellä olevalta Persian maa-armeijalta. Useita persialaisia ​​aluksia tuhoutui taistelun aikana, mutta on todennäköistä, että suurin osa pääsi rantaan.
Persian maa-armeija siirtyi kohti kreikkalaisten laivastoa, jonka alukset olivat vuorostaan ​​menneet maihin yrittäessään vangita persialaisia ​​laivoja. Kimon hyökkäsi maa-armeijaa vastaan huolimatta omien joukkojensa väsymyksestä. Aluksi persialaiset linjat onnistuivat torjumaan hyökkäyksen, mutta raskaasti aseistetut hopliitit osoittivat lopulta ylivoimansa ja kukistivat persialaiset. Kimon suuntasi sitten laivastonsa pysäyttämään persialaisten pyytämät 80 foinikialaisten vahvistuslaivaa, ja voitti ne yllätyshyökkäyksellä.
Persialaissotien historian kirjoittanut Thukydides esittää, että Eurymedonissa valloitettujen tai tuhoutuneiden persialaisten alusten lukumäärä olisi ollut 200, kun taas Plutarkhos puhuu 200 valloitetusta laivasta upotettujen lisäksi. Mitään arviota ei kuitenkaan anneta joukkojen kärsimistä tappioista.
Seuraukset
Eurymedonin taistelu oli merkittävä voitto Deloksen meriliitolle, koska se esti persialaisten hyökkäyksen Kreikkaan. Se esti myös persialaisia ​​yrittämästä valloittaa takaisin Kreikan Vähän-Aasian kaupunkivaltioita ainakin vuoteen 451 eaa. asti. Tällä alueella useat kaupungit, erityisesti Kaariassa, liittyivät Deloksen meriliittoon.
Preševon Medveđan ja Bujanovacin vapautusarmeija
Preševon Medveđan ja Bujanovacin vapautusarmeija eli UÇPMB oli Preševossa, Medveđassa ja Bujanovacissa toiminut aseellinen järjestö. Se yritti liittää edellä mainitut kunnat Kosovoon. Kaikista kolmesta kunnasta vain Preševossa albaanit ovat suurin etninen ryhmä.
Vuonna 1999 UÇPMB aloitti Preševon konfliktin.
Le Spectre de la Rose
pienoiskuva|upright|[[Vatslav Nižinski|Vastlav Nižinski ja Tamara Karsavina "Le Spectre de la Rose", näyttämökuva 1911]] pienoiskuva|upright|George Barbier, mainosjuliste Le Spectre de la Rose, 1911-1913 Le Spectre de la Rose (ranskaa, ”Ruusun henki”) eli Ruusu-unelma on pienoisbaletti nuoresta tytöstä, joka uneksii tanssivansa ensimmäisistä juhlistaan saamansa ruusun hengen kanssa. pienoiskuva|vasen|upright|[[Vatslav Nižinski|Nižinski ja Karsavina "Le Spectre de la Rose", mainoskuva 1911.]] Baletin libreton on kirjoittanut vuonna 1910 Ballets russesia varten Jean-Louis Vaudoyer, joka käytti tarinaan Théophile Gautier’n runoa ja Carl Maria von Weberin vuonna 1819 säveltämän pianoteoksen Aufforderung zum Tanz (”Tanssiinkutsu”) musiikkia Hector Berliozin vuonna 1841 orkesterille sovittamana. Baletti sai ensi-iltansa Monte Carlossa 19. huhtikuuta 1911 Ballets russes -balettiseurueen tuottamana. Koreografia oli Mihail Fokinin ja Léon Bakst suunnitteli biedermeier-tyyliset lavasteet ja puvut. Vastlav Nižinski tanssi Ruusun hengen osan ja Tamara Karsavina nuoren tytön osan. Kappale oli suuri menestys ja tuli tunnetuksi Nižinskin upeasta hyppystä ikkunan läpi baletin lopussa.
Juoni
Esirippu nousee ja näkymä avautuu tytön makuuhuoneeseen. Nuori tyttö tulee huoneeseen pukeutuneena valkoiseen hilkkaan (hattuun) ja juhlapukuun. Hän on palannut kotiinsa ensimmäisten juhliensa jälkeen. Hän pitää kädessään ruusua, joka on muisto illasta. Hän istahtaa tuoliin ja nukahtaa. Ruusu putoaa hänen sormistaan ​​lattialle. Ruusun henki näkyy ikkunassa. Hän tulee ikkunasta sisään, astuu lattialle ja lähestyy Nuorta tyttöä. Vieläkin unessa oleva tyttö nousee ja tanssii Ruusun hengen kanssaan. Ruusun henki johdattaa tytön takaisin tuolille, suutelee tätä ja hyppää sitten ulos ikkunasta takaisin yöhön. Nuori tyttö herää ja nousee. Hän poimii pudottamansa ruusun ja suutelee sitä. Esirippu laskeutuu."'Olen sen ruusun henki, jota käytit eilen tanssiaisissa ...'" pienoiskuva|upright|[[Léon Bakst|Léon Bakstin pukuluonnos, Le Spectre de la Rose 1910]] vasen|pienoiskuva|upright|[[Vatslav Nižinski, Le Spectre de la Rose roolimaskissa, valokuva August Bert 1911]] pienoiskuva|upright|[[Jean Cocteau, mainosjuliste Le Spectre de la Rose, Monte Carlo 1911.]]
Nižinskin esiintymisasu ja hyppy
Nižinskin silkkijerseyasun oli suunnitellut Léon Bakst. Puku oli peitetty vaaleanpunaisesta ja vaaleanvihreästä silkistä tehdyillä terälehdillä. Puku ommeltiin Nižinskin päälle jokaiseen näytökseen. Esityksen jälkeen puvustonhoitaja taivutti terälehdet takaisin muotoonsa käherrysraudalla. Nižinskin maskeeraus oli tärkeä osa pukusuunnittelua. Romola de Pulszky, Nižinskin vaimo kirjoitti, että hän näytti "taivaalliselta hyönteiseltä, jonka kulmakarvat muistuttivat jonkun kauniin kovakuoriaisen tuntosarvia". Joskus terälehtiä lähti puvusta irti ja putosi näyttämölle. Nižinskin pukija Vasili keräsi terälehdet ja myi ne ihailijoille muistoiksi hyvään hintaan.
Baletti tuli tunnetuksi Nižinskin hypystä lavan takaosan kahdesta suuresta ikkunasta. Hypyn korkeus oli kuitenkin illuusio. Nižinski otti viisi juoksuaskelta näyttämön keskeltä ja hyppäsi ikkunan läpi kuudennella askeleella. Ikkunan alla oleva jalkalista oli hyvin matala, mikä antoi illuusion, että hyppy oli korkeampi mitä se todellisuudessa oli. Lavasteen takana neljä näyttämömiestä otti Nižinskin ilmasta kiinni ja laittoi lämpimiä pyyhkeitä hänen päälleen. Kukaan yleisöstä ei nähnyt Nižinskin laskeutuvan maahan, vaan hän näytti kohoavan koko ajan. Illuusiota auttoi orkesterin kapellimestari, joka pitkitti toiseksi viimeistä sointua. Näin luotiin vaikutelma hypyn todellista suuremmasta pituudesta ja korkeudesta.
Hal Saflienin hypogeum
Ħal Saflienin hypogeum on puoliksi maanalainen pyhäkkö Maltalla Paolassa ajalta suunnilleen 2500 eaa. Se on ollut aluksi jonkinlainen jumalten palvontapaikka, mutta muuttui kuolleiden viimeiseksi leposijaksi jo esihistoriallisena aikana. Se on maailman ainoa esihistorialliselta ajalta periytyvä temppeli. Hypogeum löydettiin vahingossa vuonna 1902 rakennustöiden yhteydessä.
Ħal Saflienin ensimmäinen kerros sisälsi hieman muunneltuja luolia. Toiseen kerrokseen tehtiin taitavaa kivityötä, muun muassa pyöreä okralla maalattu suuri kammio, oraakkelihuone jossa ihmisääni kaikuu ja huone jossa on kaiverruksia. Tähän vaiheeseen liittyy myös "käärmekuoppa" tai "kolehtikuoppa"/"uhrikuoppa" ja kaikkien pyhin. Kolmannessa kerroksessa oli viljavarasto.
Bankasoka
Bankasoka on joki Sierra Leonessa. Bankasoka ja Rokel yhdistyvät muodostaakseen Sierra Leone -joen estuaarin, joka on Afrikan suurin luonnonsatama.
Tyynenmeren tulirengas
thumb|350px|Tyynenmeren tulirengas ja alueen [[syvänmeren hauta|syvänmeren haudat.]] thumb|350px|Suuret maanjäristykset maailmassa vuosina 1900–2013. Tyynenmeren tulirengas on Tyynellä valtamerellä sijaitseva vyöhyke, jolla esiintyy voimakasta tektonista ja vulkaanista toimintaa.
Vyöhykkeellä tapahtuu 90 % maailman maanjäristyksistä ja siellä sijaitsee 75 % maailman aktiivisista ja nukkuvista tulivuorista. Vyöhyke on hevosenkengän muotoinen ja 40 000 kilometriä pitkä.
Tyynenmeren tulirengas on muodostunut alueelle, joka koostuu Tyynenmeren laatasta sekä pienemmistä Nazcan, Kookossaaren, Juan de Fucan ja Indonesian laatoista.
Voimistelu kesäolympialaisissa 2016
right|100px|Telinevoimistelu. right|100px|Rytminen voimistelu. right|100px|Trampoliinivoimistelu.
Voimistelussa kilpailtiin Rio de Janeiron 2016 kesäolympialaisissa 28:tta kertaa. Kilpailut käytiin 6.–21. elokuuta Arena Olympica do Riossa, jonne mahtuu yleisöön 12 000 henkilöä.
RITES
thumb|Yhtiön logo. RITES Ltd (Rail India Technical and Economic Service) on intialainen, vuonna 1974 perustettu valtion rautatieyhtiöön eli Indian Railways -konserniin kuuluva liikenne- ja infrastruktuurialojen asiantuntijayritys. Sitä luonnehditaan rautatiealan konsulttiyritykseksi ja insinööritaloksi. RITESistä on tullut sittemmin pörssiyhtiö, jonka osake noteerataan Intian suurimmissa pörsseissä kuten Bombayn pörssissä (BSE). Yhtiöllä on yli 2 500 työntekijää.
Yhtiö keskittyi toiminnassaan aluksi Intian ulkopuolisten rautateiden kehittämiseen. Sittemmin osallistumista laajennettiin muihinkin infrastruktuuriprojekteihin kuten lentokenttiin, satamiin, valtateihin ja kaupunkisuunnitteluun. Yhtiö on hoitanut projekteja 55 maassa, erityisesti Aasiassa, Lähi-idässä, Afrikassa ja Etelä-Amerikassa.
RITES on lyhenne sanoista Rail India Technical and Economic Services.
Rautatieprojekteja
Useilla rautatieyhtiöillä on tai on ollut projekteja yhtiön kanssa:
Antonin Guigonnat
Antonin Guigonnat (s. 2. heinäkuuta 1991 Ambilly ) on ranskalainen ampumahiihtäjä ja kaksinkertainen maailmanmestari.
Guigonnat saavutti nuorten MM-kilpailuissa pronssia viestissä 2012. Östersundin MM-kilpailuissa 2019 hän sai hopeaa yhteislähtökilpailussa. Takaa-ajossa hän sijoittui seitsemänneksi. Pokljukan MM-kilpailuissa 2021 hän voitti sekapariviestin maailmanmestaruuden. Henkilökohtaisilla matkoilla hän oli pikakilpailussa neljästoista. Oberhofin MM-kilpailuissa 2023 hän voitti viestissä kultaa sekä sijoittui pikakilpailussa kymmenenneksi ja takaa-ajossa 14:nneksi.
Guigonnat sijoittui maailmancupissa palkintokorokkeelle ensimmäisen kerran, kun hän oli pikakilpailussa kolmas Le Grand-Bornandissa joulukuussa 2017. Hän oli seuraavassa kuussa yhteislähdössä Ruhpoldingissa toistamiseen kolmas. Toistaiseksi parhaimman sijoituksensa maailmancupissa Guigonnat sai joulukuussa 2018 pikakilpailussa Pokljukassa, kun hän oli toinen. Hän oli myös Anterselvassa pikakilpailun kolmas ja takaa-ajon toinen. Pikakilpailun cupissa hän sijoittui viidenneksi kaudella 2018−2019.
EPO
EPO voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Hua Guofeng
Hua Guofeng (, 16. helmikuuta 1921 – 20. elokuuta 2008) oli kiinalainen kommunistijohtaja. Hänestä tuli vuonna 1976 Maon Zedongin kuoleman jälkeen Kiinan kommunistisen puolueen puhemies ja Kiinan kansantasavallan kiistaton johtaja Jiang Qingin ja lopun neljän koplan yllätykseksi, aivan kuten Mao itse oli tarkoittanutkin.
Hua syntyi Jiaochengissä (交城县), Shanxin provinssissa nimellä Su Zhu. Su liittyi kommunistipuolueeseen vuonna 1938 osaksi vastarintaa japanilaisia vastaan ja otti itselleen salanimen Hua Guofeng.
Hänestä tuli määräaikainen Kiinan pääministeri Zhou Enlain kuoleman jälkeen tammikuussa 1976, täysivaltainen pääministeri ja puolueen varapuheenjohtaja huhtikuussa 1976 ja viimein puheenjohtaja Maon kuoltua syyskuussa 1976: tosin tätä ei tuotu julki ennen kuin 12. lokakuuta.
Hänen verrattaen lyhyen johtajuutensa aikana häntä kiiteltiin neljän koplan savustamisesta pois poliittisesta vallasta ja siten hänestä tuli johtaja, jonka ilmaantuminen merkitsi virallista loppua Kulttuurivallankumoukselle. Kun Deng Xiaoping vähitellen saavutti jälleen lisää valtaa puolueen sisällä, Hua syrjäytettiin tiukan Maon linjan tukemisen takia ja Zhao Ziyang otti hänen paikkansa pääministerinä vuonna 1980, ja Hu Yaobang puolueen puheenjohtajan paikan vuonna 1981. Hänet alennettiin alemmaksi varapuheenjohtajaksi ja kun tämä virka lakkautettiin vuonna 1982, hän jäi tavalliseksi Keskuskomitean jäseneksi, virka jota hän piti marraskuuhun 2002 asti, vaikkakin oli jo ohittanut määrätyn 70 vuoden eläkeiän.
Lokakuussa 2001 ilmoitettiin että Hua Guofeng olisi eronnut kommunistipuolueesta terveydellisiin syihin vedoten. Viranomaiset eivät kuitenkaan ole vahvistaneet tätä tietoa. Kiinan viranomaiset ilmoittivat Huan kuolleen 87-vuotiaana elokuussa 2008.
Neova Fuels
Neova Fuels (aik. Vapo Energia) on Neova-yhtymään kuuluva yhtiö, joka tuottaa biopolttoaineita sekä ympäristöturvetta. Vapo energian biopolttoainetuotantoon kuuluu mm. puupelletti- ja jyrsinturvetuotanto.
Puupelletti
Vapo myy Suomessa pellettejä Agrimarketin / S-raudan, K-Maatalouden, K-Raudan, Rautian, Starkin, Rautanetin, SEO:n, Puukeskuksen, Carlsonin, Prismojen, Y-Maatalouden, Bauhausin, Hartman raudan kautta sekä myös suoraan.
Pellettitehtaat
Vapon oma puupellettituotantokyky yhteensä 814 000 tonnia/a.
Isdera
Isdera on vuonna 1982 Stuttgartin läntisessä naapurikunta Leonbergissä, Baden-Württembergin osavaltiossa perustettu yritys. Sen nimi on lyhenne: Ingenieurbüro für Styling, Design und Racing, eli muotoilun, designin ja kilpa-ajon insinööritoimisto. Vuodesta 2016 lähtien sen kotipaikka on ollut Saarwellingen,.
Yrityksen perustaja ja pitkäaikainen johtaja on Itä-Friisiasta kotoisin oleva Eberhard Schulz, jonka koneenrakennuksen opinnot keskeytyivät ennen diplomityön jättämistä. Hän sai tutkinnon puuttumisesta huolimatta vuonna 1971 autonkehittäjän pestin Porschen koeajokeskuksessa: työnäytteenä toimi hänen vuodesta 1968 lähtien suunnittelemansa, vuonna 1969 ensi versiossaan valmistunut keskimoottori-coupé Erator GT, tai myöhemmässä moottoriversiossa GTE (galleriakuva). Leipätyönsä rinnalla hän kehitteli vuosina 1971-1978 vapaa-aikanaan CW 311 -superauton (nimi sen ilmanvastuskertoimesta 0,311) Rainer Buchmannin frankfurtilaiselle bb Auto Exclusiv Service KG-yhtiölle. Schulz oli b+b -yhtiön palveluksessa vuodesta 1978 eroonsa ja oman yrityksen perustamiseen 1982 asti. CW 311 jäi yksittäiskappaleeksi ja se on vuonna 2021 teillä tietämättömillä, mutta Mercedes-Benz-tekniikkaa sisältävä auton (sen voimanlähteenä oli Mercedes-Benz 600-mallin M100 -moottori) annettiin käyttää Schulzin omin luvin keulasäleikköön sijoittamaa yrityksen tuttua tähtilogoa - ainutkertainen tapaus Daimler Benz AG-osakeyhtiön historiassa. Monet myöhemmistä Isdera-automalleista, kuten hyvin samannäköinen Imperator-malli, perustuvat CW 311-mallin ratkaisuihin (galleriakuva; Imperator Mercedes-Benzin tähtilogolla). Oman malliston lisäksi Isdera-yhtiö teki suunnittelutöitä muille ajoneuvojen valmistajille.
b+b CW 311
Vuosina 1972-1978 Eberhard Schulz kehitteli b+b -yhtiön omistaja-johtaja, koneenrakennus- ja sähköinsinööri Rainer Buchmannin kanssa seuraajaa Mercedes-Benz 300 SL (W198) "Lokinsiipi"-mallille. Niin Buchmann kuin hänen yrityksensäkin oli tuolloin eräs Länsi-Saksan merkittävimmistä elektroniikankin soveltamisen edelläkävijöistä sekä rakenneltujen sarjatuotantoautojen valmistajista (Aiheesta muualla-osion tiedostot, valitettavasti vain alkuperäiskieli). Schulzin luoman superauton nimi CW 311 muodostuu korin ilmanvastuskertoimesta Cv (saksalaisittain Cw) 0,311. Auton tekniikka pohjautui Mercedes-Benzin (mm. voimanlähde) ja Porschen osiin, joista Schulzilla oli hyvää kokemustietoa. Autoa vuonna 1978 julkistettaessa CW 311:n jäähdytinritilään sijoitettiin koristeeksi Mercedes-Benzin tähtilogo sen käyttölupaa erikseen pyytämättä, mutta suuryhtiö antoi hyvän tahdon eleenä logon jäädä autoon. CW 311 on laajalti sama kuin siitä jatkokehitetty, ja vuonna 1983 esitelty malli Imperator 108i. Ainoan CW 311-auton nykyinen olinpaikka on tuntematon, mutta se tiedetään myydyn Omaniin jo 1980-luvulla. Aiheesta muualla-osion videoissa toistuu haastateltujen näkemys, että CW 311 ja Imperator 108i nähtiin koeautoiksi jääneen Mercedes-Benz C111-mallin uskottavaksi manttelinperijäksi. Aikakauden haasteista kuten b+b -yhtiön vararikon 1986, sekä 1980-luvun kuplatalouden päättäneen mustan maanantain 1987 pörssiromahduksen seuraamuksista huolimatta CW 311:n sarjaversio Imperator 108i saavutti erikoisautolle kohtuullisen menestyksen.
Erator GT/GTE
Vuosina 1968-1969 yhtenä kappaleena Schulzin omaan käyttöön kotonaan Itä-Friisian Klostermoorissa talon pesutuvassa rakentelema urheiluauto. Autoon asennettiin Mark 1-versiossa 40 kilowatin 1 600-kuutioinen Volkswagen_Typ_4n bokserimoottorin matalarakenteinen uusi Flachmotor (jäähdytyspuhallin kampialselin päässä, ei enää korkeaa puhallinkoteloa), Mark 2-versiossa Ford Capri-urheiluauton P7-sukupolven noin 80 kilowatin 2 300-kuutioinen V6-moottori, ja viimein Mark 3-versiossa Mercedes-Benzin 5,0-litrainen M117-kilpamoottori, minkä sovittaminen edellytti mittavia muutoksia Erator-auton rakenteisiin. Erator Mark III saavutti 5-vaihteisella ZF-vaihteistolla 315 km/t huippunopeuden, eli oli tuolloin nopeampi kuin aikalaisensa Ford GT40 tai Lamborghini Miura. Jo Eratorissa esiintyi ensi kertaa Isderalle myöhemmin tunnusomainen, katolle sijoitettu periskooppimainen peruutuspeili.
Ukrainan jääkiekkomaajoukkue
thumb|Ukrainan joukkue marraskuussa 2010.
Isdera
Isdera Spyder
Isderan ensimmäisen myyntiasteelle yltäneen mallin, Spyder-avoauton valmistus alkoi vuonna 1983 VW Golf GTI-tekniikalla mallina 033i. Radikaali uutuus ei tarjonnut matkustajille tuulen- eikä sateensuojaa, vaan niiden tilalle tuiki tarpeelliset integraalikypärät. Vuodesta 1985 lähtien moottoriksi tuli Mercedes-Benz 190E 2,3-16:n Cosworth-urheilumoottori, 1987 taas 300-mallin 3-litrainen 6-sylinterimoottori. 1991 vaihtoehdot korvautuivat Mercedes-Benzin 4-venttiilisillä 6-sylinterimoottoreilla, sekä "Spyder 036i"-versiossa AMGn 210 kW (286 hv) moottorilla. Kaikissa Spydereissä oli 5-vaihteinen vaihteisto ja veto taka-akselilta. Jo Golf-moottoriversio saavutti yli 200 km/t huippunopeuden, ja 6-sylinterisellä neliventtiilisellä 162kW-moottorilla jo 260 km/t.
Ukrainan jääkiekkomaajoukkue
Ukrainan jääkiekkomaajoukkue edustaa Ukrainaa miesten kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa. Maajoukkue koottiin vuonna 1991 Ukrainan itsenäistymisen jälkeen, ja maa nousi pelaamaan maailmanmestaruuskilpailuissa 2000-luvun alussa. Ukrainan jääkiekkoliitto liittyi Kansainvälisen Jääkiekkoliiton IIHF:n jäseneksi toukokuussa 1992. Vuonna 2021 maassa oli 24 jäähallia ja 1 750 rekisteröitynyttä miesjääkiekkoilijaa.
Isdera
Isdera Imperator 108i
Koeauton CW 311 edelleen paranneltua myyntimallia Imperator 108i (imperatore ital. keisari, vrt. engl. emperor) valmistettiin vuosina 1984-2001 kahdessa sarjassa 17+13 yksilöä. Ensimmäisessä erässä 1984-1991 tähän 108i-malliin oli saatavilla Mercedes-Benzin 173 kW 5,0- tai 221 kW 5,6-litrainen V8-moottori, taikka AMG:n jäljemmästä 268 kW-tehoiseksi virittämä versio. Vuosina 1992-2001 tarjolla oli Mercedes-Benzin 5,0-litrainen 240 kW V8-moottori tai 6,0-litrainen 301 kW V12-moottori AMG-versiona. Imperator muistuttaa etäisesti Mercedes-Benzin vuodesta 1969 lähtien kaikkiaan 13 kappaleena ja neljässä sukupolvessa eri moottorityypien kuten tuolloin suuren kiinnostuksen kohteena olleen Wankelmoottorin, alustakehitysten, lokinsiipiovien tai ilmastointilaitteidenkin tutkimuksia varten pääasiassa 1970-luvulla valmistamia C 111-koeautoja, joita seurasi vuonna 1991 Frankfurtin IAA-messuilla näytetty C112-kehitysversio. Tästä kuuluu tehdyn noin 700 varausta, mutta superautoa ei kuitenkaan ryhdytty valmistamaan.
Ukrainan jääkiekkomaajoukkue
Ukraina oli alkuvuonna 2022 Kansainvälisen Jääkiekkoliiton ylläpitämässä maailmanrankingissa 28:s. Se oli maan alhaisin sijoitus. Maan sijoitukset ovat laskeneet yhtäjaksoisesti lähes koko sen ajan, kun rankingia on ylläpidetty. Ukrainan paras sijoitus on ollut 11. vuosina 2003 ja 2005. Puolestaan maailmanmestaruuskisoissa Ukrainan paras sijoitus on yhdeksäs sija vuodelta 2002.
1990-luvulla
Ukrainan maajoukkue pelasi ensimmäistä kertaa Pietarin Grand Prix -kisoissa vuonna 1992 pelaten Venäjän B-maajoukkueen kanssa tasan 3–3. Ukrainan ensimmäinen esiintyminen maailmanmestaruuskilpailuissa tapahtui C-sarjan kilpailuissa vuonna 1993. Vuosina 1993–1996 joukkue voitti C-sarjassa joka vuosi joko hopeaa tai pronssia. Virossa vuonna 1997 järjestetyssä turnauksessa Ukraina voitti kultaa ja nousi B-sarjaan. Seuraavana vuonna Ukraina jatkoi nousuaan voittamalla B-sarjan Sloveniassa. Voitto nosti joukkueen A-sarjaan ensimmäistä kertaa maan historiassa.
Isdera
Isdera Commendatore 112i
Schulzin unelma-auto syntyi hahmotelmana jo maaliskuussa 1990, ja se sai nimensä paitsi vuonna 1988 kuolleen Enzo Ferrarin arvonimestä (commendatore, comandare ital. komentaa, hallita) myös päätöksestä varustaa malli 12-sylinterisellä moottorilla. Commendatoressa oli muiden Isdera-mallien tavoin putkiristikkorunko, sen korkeus oli vain 104 senttimetriä, akseliväli 261 senttimetrin mitallaan 12 cm pidempi kuin Imperator-edeltäjässä, ja mallin kokonaispituudeksi ilmoitettiin 428 senttimetriä. Vuonna 1993 valmistui yksi kappale mallia Commendatore 112i, minkä voimanlähteenä oli Mercedes-Benz V12-moottori tyyppiä M120 ja teholtaan 408 hv. Sen siivittämänä 112i saavutti 342 km/t huippunopeuden, ja kiihtyi 0-100 km/t vain 4,6 sekunnissa. Auto sai myöhemmin moottorin 6,9-litraisen viritetyn version 548 hv teholukemalla, mikä siivitti Commendatore-auton 360 km/t huippunopeuteen, ja se kiihtyi 0-100 km/t enää 4,1 sekunnissa. Moottorin vaihto edellytti myös rungon ja auton pituuden muutoksia: akseliväli oli nyt 260 cm, ja kokonaispituus kasvoi 482 senttimetriin, kun taas kokonaispaino oli 1 460 kilogrammaa. Commendatore 112i sai ensiesittelynsä Frankfurtin IAA-messuilla, jolloin tehoversion hinnaksi ilmoitettiin 1 023 500 Saksan markkaa, 6,0-litraisella Mercedes-Benz M140-vakiomoottorilla 920 000 Saksan markkaa. Mallin vain 0,30-ilmanvastuskertoimen virtaviivaisesta korista esiin nouseva takaspoileri tuotti perää alaspäin painavaa momenttia jo 136 km/t nopeudesta lähtien (kilpailijat kamppailivat nosteen kanssa), ja spoileri kääntyi jarrutusta tehostavaksi levyksi. Valitettavasti Japanin_kuplatalous puhkesi 1990-luvun alussa, ja Isderaa tukeneet tai sellaisen hankintaa harkinneet japanilaiset sijoittajat vetäytyivät : Commendatore 112i-projektin nielemät 7,6 miljoonaa Saksan markkaa ajoivat Isdera-yhtiön vaikeuksiin. Tämä ensimmäinen Commendatore 112i, mikä rekisteröitiin asiakkaalle Sveitsissä vuonna 1999, on entisöity vuonna 2017. Tässä Rétromobile-näyttelyn yhteydessä järjestetyssä RM Sotheby`s -huutokaupassa ainoa Isdera Commendatore 112i ylitti arviohaarukan 400 000 - 600 000 Euroa selvästi, sillä lopullinen myyntihinta oli 1 113 125 Euroa. Toisen Commendatore 112i-kappaleen valmistus keskeytyi, ja siitä on toistaiseksi olemassa vain keskeneräiseksi jäänyt putkirunko.
Ukrainan jääkiekkomaajoukkue
2000-luvulla
Pelatessaan korkeimmalla sarjatasolla Ukraina ei juurikaan pystynyt haastamaan jääkiekon suurmaita, mutta vuoden 2005 maailmanmestaruuskisoissa Ukraina hävisi alkusarjassa Ruotsille niukasti maalein 2–3, pelasi välisarjassa tasapelin Yhdysvaltain kanssa 1–1 ja hävisi Kanadalle vain lukemin 1–2. Ukraina pelasi A-sarjassa vuoteen 2007 asti, jolloin se putosi taas alemmalle sarjatasolle. Sen jälkeen Ukraina ei ole noussut pääsarjaan, vaan se on välillä pelannut enimmäkseen 1. divisioonan alemmassa lohkossa, B-lohkossa.
Isdera
Isdera Autobahnkurier 116i
pienoiskuva|oikea| M-B 540K (W29) AutobahnkurierAutobahnkurier 116i on yhtenä kappaleena Eberhard Schulzin omaan käyttöön valmistettu auto, minkä muodot olivat mukaelma 1930-luvun lopun Mercedes-Benz 500K- ja 540K-mallien 2+4 kappaleena valmistetuista, virtaviivaisen 2-ovisen korin saaneista Autobahnkurier-versiosta, jota Sindelfingenin tehdas oli valmistanut hieman erilaisin korein (pois lukien erillinen, virtaviivaisella korilla varustettu koeauto) vuodesta 1936 lähtien. Voimanlähteinä alkuperäisen Autobahnkurierin 8-sylinterisen ahdetun rivimoottorin sijaan Isdera 116i:ssä on kaksi 5,0-litraista Mercedes-Benz M117-mallista V8-moottoria, jotka välittävät kumpikin voimansa auton eri akseleille. Auto on siis nelivetoinen, ja laajasti käsitettynä 16-sylinterinen, sillä vaikka moottorit ovat erillisiä yksiköitä alajärjestelmineen ne on jouduttu toimintansa synkronoinnin vuoksi kytkemään kaikkiaan kuudella tasolla toisiinsa. Tieliikennerekisteröinnin yli 1 100 työtuntia edustava, vuonna 2006 valmistunut luomus sai vuonna 2008. Matkustamossa on käytetty aidon Autobahnkurier:in aikalaisen, Volkswagen Kuplan korin osia. Lähes 250 km/t nopeuksiin yltävä retrotyylinen auto sai samankaltaiset kookkaat Bridgestone-erikoisrenkaat, joilla Lähi-idässä ajetaan kilpaa kuumissa aavikko-oloissa raskailla ja nopeilla autoilla. Isdera Erator-mallin muotoilu taas on saanut selviä vaikutteita 1960-luvun loppupuolella menestyneestä Ford GT40 kilpa-autosta.
Tuusulan kunnanvaltuusto
Vuoden 2021 kuntavaaleissa äänestysprosentti oli Tuusulassa 57,2 %. Suurin puolue oli Kokoomus (25,3 %, 14 paikkaa). Muita valtuustoon paikkoja saaneita ryhmittymiä olivat Tuusulan puolesta (Tupu; 21,2%, 11 paikkaa), Perussuomalaiset (15,8 %, 8 paikkaa), SDP (14,8 %, 8 paikkaa), Keskusta (8,6 %, 4 paikkaa), Vihreät (6,9 %, 3 paikkaa) sekä Vasemmistoliitto (3,4 %, 1 paikkaa), Kristillisdemokraatit (2,1 %, 1 paikka) ja RKP (0,7 %, 1 paikka).
Tuusulan kunnanvaltuuston puheenjohtajana toimii kaudella 2021-2025 Arto Lindberg (SDP).
Lentoturmatutkinta
Lentoturmatutkinta (Pohjois-Ameririkassa Mayday, Euroopassa Air Crash Investigation) on kandalaisen Cineflixin tuottama dokumenttisarja lento-onnettomuuksista. Sarjassa tutkitaan jatkuvasti tuhoisia viimeaikaisia ​​lento-onnettomuuksia ja selvitetään, miksi ja miten ne ovat tapahtuneet.
Lentoturmatutkinta vie vaikeuksissa oleville lennoille ja luo uudelleen ohjaamossa ja matkustajatiloissa vallitsevan ilmapiirin. Ammattitaidolla luodut dramatisoidut rekonstruktiot perustuvat löydettyihin ohjaamon äänitallenteiden puhtaaksikirjoituksiin ja eloonjääneiden todistuksiin. Uutiset, avaintodistajien haastattelut ja lentävien koneiden tietokonekaaviot valottavat ilmailukuvat sydämessä kuin kiisteltyjä turvallisuusongelmia. Lentoturmatutkinta seuraa eloonjääneitä, turmien uhrien perheenjäseniä ja turmatutkijoita heidän kootessaan palalta todisteita tuhoisten onnettomuuksien syistä. Jokaisessa Lentoturmatutkinnan jaksossa esitellään kattavasti yhtä lentoturvallisuuden osa-aluetta. Sarjassa käsitellään niin kaappauksia ja virheellisesti hoidettuja huoltoja ilmassa tapahtuneita kolareita sekä kapteenien ja lisääntyvän automatisaation suhdetta. Sarjassa rekonstruoidaan onnettomuuksia tutkijalausuntojen, mustien laatikoiden, lennonjohdon ja silminnäkijöiden tallenteiden ja lausuntojen pohjalta. Lentoturmatutkinta paljastaa totuuden tunnetuimpien lento-onnettomuuksien taustalla. Joka jaksossa kuullaan silminnäkijäkertomuksia, nähdään kiehtovia näyteltyjä kohtauksia sekä huippuluokan CGI:tä ja kuullaan asiantuntijoita, jotka ovat selvittäneet, mikä meni vikaan.
Dokumenttisarjaa ovat esittäneet muun muassa Discovery Canada ja National Geographic, Smithsonian Channel ja 21st Century Fox. Sarjaa on tehty 23 tuotantokautta.
Sverre Rotevatn
Sverre Rotevatn (s. 17. tammikuuta 1977) on norjalainen entinen yhdistetyn kilpailija.
Rotevatn oli voittamassa joukkuekilpailun maailmanmestaruutta Lahden maailmanmestaruuskilpailuissa 2001. Samoissa MM-kilpailuissa hän sijoittui henkilökohtaisilla matkoilla 27:nneksi normaalikilpailussa ja 48:nneksi sprintissä.
Salt Lake Cityn talviolympialaisissa 2002 Rotevatn sijoittui joukkuekilpailussa viidenneksi, sprintissä kolmanneksitoista ja normaalikilpailussa 36:nneksi.
Rotevatn ylsi urallaan kaksi kertaa maailmancupin osakilpailuissa kymmenen parhaan joukkoon. Schonachin normaalikilpailussa 2002 hän sijoittui kahdeksanneksi ja Oslon normaalikilpailussa 2001 yhdeksänneksi.
Rotevatn lopetti uransa kauden 2003–2004 jälkeen.
Justin Braun
Justin Timothy Braun (s. 10. helmikuuta 1987 Minneapolis, Minnesota) on yhdysvaltalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Saksan DEL-liigan Straubing Tigersissa. Hän pelasi 13 kautta NHL-liigassa vuosina 2010–2023 edustaen San Jose Sharksia, Philadelphia Flyersia ja New York Rangersia.
Ura
Braun pelasi ennen ammattilaisuraansa kaksi kautta, vuodet 2004–2006, Green Bay Gamblersissa juniorisarja USHL:ssä ja neljä kautta, vuodet 2006–2010, University of Massachusetts Amherstin joukkueessa yliopistosarja Hockey Eastissä. Hänet nimettiin vuonna 2009 Hockey Eastin toiseen tähdistökentälliseen ja vuonna 2010 sen ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Hänet myös palkittiin jälkimmäisenä vuonna Hockey Eastin parhaana puolustavana puolustajana ja New England Writers’ Associationin jakamalla Bob Monahan Awardilla NCAA:n parhaana puolustajana Uudessa-Englannissa.
San Jose Sharks varasi Braunin numerolla 201 NHL:n varaustilaisuuden 2007 seitsemännellä kierroksella. Braun allekirjoitti NHL-sopimuksen maaliskuussa 2010 ja aloitti ammattilaisuransa saman vuoden huhtikuussa San Josen farmijoukkueessa Worcester Sharksissa AHL:ssä. Hän pelasi tuona keväänä kolme ottelua AHL:n runkosarjassa ja 11 pudotuspeleissä. Ensimmäisen NHL-ottelunsa hän pelasi 26. marraskuuta 2010, jolloin San Jose kohtasi Vancouver Canucksin. Hän pelasi kaudella 2010–2011 yhteensä 28 ottelua NHL:n runkosarjassa ja yhden pudotuspeleissä sekä 34 ottelua AHL:n runkosarjassa. Hän oli mukana AHL:n tähdistöottelussa vuonna 2011.
Can’t Buy Me Love
Can’t Buy Me Love on Paul McCartneyn säveltämä ja sanoittama kappale (vaikkakin sen tekijöiksi on laitettu parivaljakko Lennon-McCartney). The Beatles julkaisi kappaleen viidennen brittisinglensä A-puolella, B-puolella oli kappale "You Can’t Do That". Kappale oli äänitetty 25. helmikuuta 1964 Abbey Road -studiolla Lontoossa, mutta kappaleesta oli tehty myös aiempi äänitys Pariisissa kuukautta aiemmin, kun The Beatles esiintyi Olympia-teatterissa.
Kappaleesta tuli the Beatles -yhtyeen neljäs kappale, joka nousi brittilistan ykköseksi ja kolmas single, jota myytiin yli miljoona kappaletta Isossa-Britanniassa. Kappale nousi ykköseksi myös Yhdysvaltain listalla.
Kappale on LP-levyllä A Hard Day’s Night.
Antonio Tabucchi
pienoiskuva|Antonio Tabucchi. Antonio Tabucchi (s. 23. syyskuuta 1943 Pisa, Italia – 25. maaliskuuta 2012 Lissabon, Portugali ) oli italialainen kirjailija, kääntäjä ja Portugalin kirjallisuuden professori Sienan yliopistossa, aiemmin opettajana Genovan yliopistossa. Eurooppalaiseksi intellektuelliksi kuvattu Tabucchi arvosteli ankarasti Silvio Berlusconia.
Portugali ja portugalin kieli olivat Tabucchille tärkeitä. Tabucchi käänsi italiaksi muun muassa Fernando Pessoan tuotantoa. Tabucchi kirjoitti myös itse portugaliksi. Hän asui osittain Portugalissa.
Tabucchin teoksille tyypillisiä aineksia ovat ratkeamattomat arvoitukset, kysymykset minuudesta. Teokset ovat avoimia ja tulkinnoille alttiita. Tabucchin mukaan kirjailijan tehtäviin kuuluu epävarmuuden herättäminen, ”epäilyksen siemenien kylväminen” ja siten taisteleminen ajattelun jähmettymistä vastaan. Tabucchkirjoitti novelli-, kirje- ja matkakertomuskokoelman I volatili de beato Angelico, novelleja ja romaaneja.
Tabucchin tunnetuimpia teoksia ovat romaanit Intialainen yösoitto ja Kertoo Pereira (1994), josta on myös tehty elokuva (Sostiene Pereira, 1996, ohjaus Roberto Faenza). Hänen teoksiaan on käännetty yli 40 kielelle.
Tabucchi kuoli sattumalta löytyneeseen laajalle levinneeseen syöpään lissabonilaisessa sairaalassa.
Sultan Kösen
Sultan Kösen (s. 10. joulukuuta 1982 Mardin, Turkki) on maailman pisin elossa oleva ihminen. Hänen pituutensa on 251 cm. Edellistä Guinness World Recordsin ennätystä hallussaan piti 57-vuotias kiinalainen Bao Xishun pituudella 236 cm. Kösenilla on myös maailman suurimmat kädet (ranteesta keskisormen päähän 27,5 cm) ja jalkaterät (36,5 cm).
Vuonna 2003 Galatasaray hankki Kösenin seuraansa, vaikkakaan hän ei ole koskaan harrastanut koripalloa.
Air Fijin lento 121
Air Fijin lento 121 oli Air Fijin Fidžin sisäinen reittilento Suvasta Nadiin. Lennolla 24. heinäkuuta 1999 käytetty Embraer EMB 110P1 Bandeirante laskeutui lentäjän virheen vuoksi liian matalalle ja törmäsi vuoreen lähellä Delailasakaun kylää Naitasirin alueella. Lennolla oli 15 matkustajaa ja kaksi miehistön jäsentä, ja kaikki saivat onnettomuudessa surmansa. Se on Fidžin historian pahin lento-onnettomuus.
EuroFloorball Challenge
EuroFloorball Challenge (EFCh) on Kansainvälisen Salibandyliiton järjestämä vuosittainen seurajoukkueiden salibandykilpailu. Turnaus on tarkoitettu Champions Cupin ja EuroFloorball Cupin ulkopuolella olevien maiden seurajoukkueille.
Air Fijin lento 121
Tapahtumat
Lento 121 lähti Suvasta kello 5.25. Kyydissä oli 15 matkustajaa ja kaksi miehistön jäsentä, joista yhdeksän oli fidžiläisiä, viisi australialaisia, yksi japanilainen, yksi kiinalainen ja yksi uusiseelantilainen. Miehistö kertoi 5.33 Suvan lennonjohdolle lentävänsä 6 000 jalan korkeudella suoralla reitillä kohti Nadia. Koneesta oli tarkoitus ottaa yhteys Nadin lennonjohtoon kello 5.35, mutta mitään ei kuulunut, eikä miehistö vastannut radioviestihin.
Kone syöksyi maahan noin 15 minuuttia lentoonlähdön jälkeen. Koneen oikea siipi osui rinteessä kasvaneeseen puuhun, minkä jälkeen kone hajosi osiin ja törmäsi rinteeseen 1,3 kilometrin päässä ensimmäisestä osumapaikasta. Koneen hylky nähtiin piakkoin etsintöihin osallistuneesta helikopterista, eikä onnettomuuspaikalla näkynyt merkkejä eloonjääneistä.
EuroFloorball Challenge
EuroFloorball Challengen voittaja pääsee mukaan seuraavan vuoden EuroFloorball Cupiin.
Air Fijin lento 121
Tapahtumat
Ruumiiden poistamista onnettomuuspaikalta hidasti paikan syrjäisyys: lähimpään kylään oli kuuden tunnin kävelymatka, autoteitä alueella oli vähän ja puhelinyhteyttä ei lainkaan. Useat ruumiista olivat onnettomuuden jäljiltä pahasti silpoutuneita ja jumissa koneen hylyssä. Myös pelastuskaluston puute viivytti ruumiiden irrottamista ja siirtämistä paikalta.
Onnettomuuden syyt
Onnettomuuden tutki Fidžin siviili-ilmailuviranomainen yhdessä Australian Transport Safety Bureaun kanssa. Tutkinnassa selvisi, että miehistö oli ilmoittanut lentävänsä 6 000 jalassa, mutta laskeutui silti minimikorkeuden (5 400 jalkaa) alapuolelle, mikä johti ensimmäiseen osumaan.
Kapteenin todettiin levänneen ennen onnettomuuslentoa liian vähän ja nauttineen lääkinnällistä käyttöä suuremman määrän antihistamiinia ennen lentoa, mikä vaikutti hänen kykyynsä lentää konetta turvallisesti. Lisäksi kapteenin veli kertoi hänen juoneen alkoholia vielä alle neljä tuntia ennen lentoa.
Grotrian-Steinweg
right|250px Grotrian-Steinweg GmbH on saksalainen pianonvalmistaja, jonka pääpaikka on Braunschweigissa. Se muodostui vuonna 1856, kun oman Grotrian-pianotehtaansa vuonna 1835 perustanut Friedrich Grotrian (1803–1860) tuli osakkaaksi Heinrich Engelhard Steinwegin perustamaan pianotehtaaseen. Steinweg itse oli muuttanut kuusi vuotta aiemmin Yhdysvaltoihin, jossa hän muutti nimensä Henry Steinwayksi ja perusti Steinway & Sons -pianotehtaan. Hän jätti Saksan-yhtiönsä poikansa Theodorin johdettavaksi. Friedrich Grotrian kuoli pian ja jätti pianoyhtiön osakkuutensa pojalleen Wilhelmille (1843–1917).
1800-luvun loppuvuosikymmeninä sekä Steinwaystä että Grotrian-Steinwegista tuli omilla mantereillaan erittäin arvostettuja pianomerkkejä, mutta yhtiöiden kesken oli monia oikeusriitoja Steinweg-nimen käyttöoikeudesta. 1900-luvun alussa Grotrian-Steinweg valmisti jopa 3 000 soitinta vuodessa. Yrityksen nykyinen pianotuotanto on noin 500 kappaletta pianoja ja satakunta flyygeliä vuodessa.
Vuonna 2015 Grotrian-Steinwegin pääomistajaksi tuli hongkongilainen perheyritys Parsons Music Group.
Kennewickin mies
Kennewickin mies oli Columbiajoen varrelta Washingtonin osavaltiosta Yhdysvalloista vuonna 1998 löytynyt luuranko. Noin 9 000 vuotta sitten kuolleen miehen luuranko kuuluu Amerikkojen vanhimpiin luurankolöydöksiin. Luurangon katsottiin jakavan fyysisiä piirteitä esimerkiksi ainujen ja polynesialaisten kanssa, mutta DNA-tutkimusten mukaan miehen lähimpiä nykysukulaisia ovat intiaanit.
Kennewickin miehen löytymisen jälkeen alkoi pitkä oikeustaistelu luurankoa vaatineiden intiaaniheimojen ja tieteilijöiden välillä. Luuranko luovutettiin lopulta heimojen haudattavaksi vuonna 2017.
Löytyminen
thumb|vasen|[[Kennewicki (Washington)|Kennewick Washingtonin kartalla.]] Kennewickin mies löytyi Columbiajoen varrelta Kennewickistä Washingtonin osavaltiosta 28. heinäkuuta 1998. Kaksi alueella liikkunutta miestä huomasivat veden alla lähellä joen rantaa pääkallon ja he ilmoittivat löydöstään paikalliselle poliisilaitokselle. Bentonin piirikunnan kuolemansyyntutkija Floyd Johnson pyysi apua arkeologi James Chattersilta ja Chatters kaivoi esiin lähes kokonaisena ja hyvässä kunnossa säilyneen luurangon.
Tutkimukset
Chattersin mukaan luurangolla oli eurooppalaisia piirteitä ja hän uskoi aluksi luurangon kuuluneen suhteellisen hiljattain kuolleelle eurooppalaistaustaiselle siirtolaiselle. Luuranko saattoi olla esimerkiksi alueen varhainen uudisasuttaja tai turkistenmetsästäjä. Luurangon rodun määrittelemiseksi Chatters käytti esimerkiksi nenän, leuan ja kallon muotoa. Hieman myöhemmin Chatters joutui kyseenalaistamaan omia päätelmiään, kun luurangon ylälonkasta löytyi niin sanottu kaskadikärki, jollaiset olivat tyypillisiä eteläisellä ylänköalueella 8 500–4 500 vuotta ennen ajanlaskun alkua. Lisäksi osa luurangon piirteistä ei sopinut täysin ajatukseen eurooppalaisen taustan kanssa. Eroja oli esimerkiksi silmäkuopissa. Eroavat piirteet eivät olleet tyypillisiä niin eurooppalaisille, kuin intiaaneillekaan. Luurangon hampaissa ei ollut reikiä, mutta ne olivat kuluneet lähes juureen asti. Piirre on tyypillinen esihistoriallisille ihmisille, joiden ravinto oli vähäsokerista.
Chattersin tutkimusten jälkeen Floyd Johnson määräsi luurangolle radiohiiliajoituksen ja DNA-tutkimuksen. Radiohiiliajoitus tehtiin luurangon pikkusormesta ja sen tuloksena luurangon iäksi saatiin 8 410 +/– 60 vuotta. Kennewickin mies oli näin yksi vanhimmista koskaan Amerikoista löydetyistä luurangoista. Suoritetun DNA-testin tulosten perusteella ei voitu tehdä johtopäätöksiä. Luurangon perusteella ei voitu myöskään arvioida silmien tai ihonväriä, tai tietoja kuolleen miehen kulttuurista tai kielestä.
Vuonna 2014 julkaistun Smithsonian-instituutin fyysisen antropologian professori Douglas Owsleyn tutkimuksen mukaan Kennewickin miehen luuranko ei ollut tyypillinen intiaanin luuranko, vaan se jakoi piirteitä etenkin ainujen ja polynesialaisten kanssa. Toisaalta vuonna 2015 julkaistun Kööpenhaminan yliopiston genetiikan professori Eske Willerslevin DNA-tutkimuksen mukaan Kennewickin miehen lähimpiä nykysukulaisia ovat intiaanit.
LinkedIn
LinkedIn on Microsoftin omistama verkkoyhteisöpalvelu ja verkostoitumisväline. Käyttäjät voivat ladata palveluun ansioluettelonsa, harrastuksensa ja kiinnostuksen kohteensa sekä saada suosituksia entisiltä esimiehiltä ja työkavereilta sekä suositella muita. LinkedIn ei varsinaisesti ole työnhakusivusto, vaan sitä voidaan pitää keinona laajentaa omaa verkostoa ja saada sitä kautta mahdollisia työtarjouksia sekä löytää hakemiaan työntekijöitä.