cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
San Marinon Grand Prix 1985
San Marinon Grand Prix 1985 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 5. toukokuuta 1985 Autodromo Dino Ferrari -radalla Italian Imolassa. Kilpailun voittajaksi julistettiin Lotus-tallin Elio de Angelis. Ensimmäisenä maaliin ajanut Alain Prost hylättiin kaksi kiloa alipainoisen auton takia. Ayrton Senna johti kilpailua, kunnes polttoaine loppui neljä kierrosta ennen maalia.
Tulokset
== Johtokierrokset ==
Christian Rosenkreutz
Christian Rosenkreutz oli saksalainen tarunomainen mystikko ja okkultisti, mahdollisesti kuvitteellinen henkilö tai allegoria, joka esiintyy kolmessa 1600-luvun ruusuristiläisessä manifestissa. Tarinan mukaan tämä köyhä ritari oli syntynyt Saksassa vuonna 1378 ja perusti sittemmin myyttisen salaseuran nimeltä Ruusuristiläiset. Rosenkreutz tarkoittaa suomennettuna Ruusuristiä. Legendan mukaan Christian Rosenkreutz eli 106-vuotiaaksi eli vuoteen 1484.
Elämä lyhyesti
Rosenkreutzin kerrotaan oppineen alkemian salaisuuksia arabimaissa ennen palaamistaan kotimaahansa Saksaan, jossa hän perusti Pyhän Hengen taloksi kutsutun loosin. Loosiin otettiin kahdeksan oppilasta, mistä johtuen numero kahdeksan on ruusuristiläisille myyttinen luku.
Okkultistisissa liikkeissä Rosencreutzia on pidetty myös todellisena henkilönä. Teosofit Rudolf Steiner, Annie Besant ja Charles Webster Leadbeater väittivät Rosencreutzin lisäksi jälleensyntyneen 1700-luvulla kreivi Saint-Germainina.
Ekmanin luku
Ekmanin luku on dimensioton suure, jota käytetään kuvaamaan turbulenttisen kitkan merkitystä valtamerten ja ilmakehän geofysikaalisissa virtauksissa. Se on nimetty ruotsalaisen oseanografin Vagn Walfrid Ekmanin mukaan.
Ekmanin luku määritellään
missä A on turbulenttinen viskositeetti, l on virtausta luonnehtiva (yleensä vertikaalinen) pituusskaala ja f = 2 Ω sin φ Coriolis-parametri, jossa Ω on Maan pyörimisen kulmanopeus ja φ leveysaste.
Ekmanin luku on myös Rossbyn luvun ja Reynoldsin luvun osamäärän neliöjuuri:
Suomen Teknologiakeskusten Liitto TEKEL
Suomen Teknologiakeskusten Liitto TEKEL ry on suomalaisten teknologiakeskustoimijoiden valtakunnallinen yhteistyöverkosto, johon kuuluu 29 jäsentä yliopisto- ja korkeakoulukaupungeissa. TEKEL kehittää yhdessä yhteistyökumppaniensa kanssa kansainvälisesti vetovoimaisia innovaatioympäristöjä.
TEKEL on teknologiakeskustoiminnan edunvalvoja, asiantuntija ja kehittäjä Suomessa. Yhdessä jäsenkeskustensa kanssa se muodostaa valtakunnallisen TEKEL-verkoston, joka on osa kansallista innovaatiojärjestelmää.
TEKEL pyrkii kehittämään yhdessä yhteistyökumppaniensa kanssa suomalaista teknologiakeskustoimintaa. Se johtaa TEKEL-verkoston yhteistyötä, edistää alan kehitystä, osallistuu valtakunnallisten ohjelmien toteutukseen sekä kehittää aktiivisesti alalle merkittäviä kansallisia ja kansainvälisiä verkostoja. TEKEL tekee yhteistyötä erityisesti ministeriöiden sekä keskeisten tutkimuksen, yrityskehityksen, kansainvälistymisen, elinkeinoelämän ja rahoitusalan toimijoiden kanssa. TEKEL edustaa suomalaisia teknologiakeskuksia kansainvälisessä yhteistyössä, kuten Maailman Teknologiakeskusten Liiton IASPin (International Association of Science Parks) toiminnassa.
Vuonna 1988 perustettu TEKEL rahoittaa toimintansa jäsenmaksuilla, projektiliiketoiminnalla sekä kotimaisella ja EU-hankerahoituksella. Ylintä päätösvaltaa TEKELissä käyttävät yhdistyksen kevät- ja syyskokoukset. Toimeenpanosta vastaa hallitus.
TEKELin toimistot sijaitsevat Vantaalla Technopoliksen tiloissa.
Il Divo
Jäsenet
Bühler aloitti laulamisen 17-vuotiaana rock-yhtyeessä, josta hän siirtyi Amsterdamin konservatorioon harjoittamaan laulutaitoaan. Hän on tunnettu oopperalaulaja kotimaassaan Sveitsissä sekä Alankomaissa.
Jo 10 vuotta oopperalaulajana toiminut Miller on esittänyt monia kuuluisia oopperoita Yhdysvalloissa ja Euroopassa, kuten esimerkiksi Westside Storyn ja La Scalan Milanossa ja Puccinin La Boheme Broadwaylla.
Izambard on ryhmän ainoa jäsen, jolla ei ole klassisen oopperan koulutusta, vaan on itseoppinut laulaja. Hän on kotimaassaan tunnettu myös säveltäjänä ja sanoittajana sekä tuottajana usealle ranskalaiselle artistille.
Madridilaista Marínia arvostettiin kovasti kotimaassaan Espanjassa. Hänet nähtiin kotimaansa näyttämöillä mm. Les Miserablesissa, Kaunottaressa ja Hirviössä, La Traviatassa, Madame Butterflyssa ja La Bohemessa.
Zürichin päärautatieasema
Zürichin päärautatieasema (, Zürich HB) on Sveitsin vilkkain rautatieasema. Sen kautta kulkee arkisin noin 440 000 matkustajaa ja noin 3 000 junaa. Nykyinen rautatieasemarakennus otettiin käyttöön vuonna 1871. Alun perin liikenne asemalla alkoi vuonna 1847.
Rautatieaseman yhteydessä on myös kauppakeskus Shopville.
Laiturit
Asemalla on 26 laituriraidetta, joista 16 on maanpinnan tasossa olevia päättyviä raiteita (nrot 3–18). Maanalaisia raiteita on yhteensä kymmenen, joista kahdeksan on läpiajettavia paikallisliikenteen raiteita: Bahnhof Löwenstrasse, raiteet 31–34 ja Bahnhof Museumstrasse, raiteet 41–44. SZU:n raiteet 21–22 päättyvät asemalle.
Yhteydet
Zürichistä on rautatie kymmeneen suuntaan. Zürich Oerlikonin kautta kulkee rata Bülachin, Winterthurin ja Rapperswilin suuntaan. Lännen puolelle johtavat radat Badeniin ja Olteniin. Zürich Altstettenistä vie rata Zugiin. Etelän puolelle johtavat radat Sihlbruggiin, Thalwiliin, Rapperswiliin ja Esslingeniin.
Liikenne
Asema on kaukoliikenteen ja paikallisliikenteen (S-Bahn) käytössä. Kaukoliikennettä on eri puolille Sveitsiä ja naapurimaihin (Ranska, Saksa, Itävalta, Italia, Slovenia, Kroatia, Serbia).
Honshunpihta
Honshunpihta (myös muodossa honsunpihta tai honšunpihta) eli aomorinjalokuusi (Abies mariesii) on pihtalaji. Lajia tavataan Japanissa, Honshūn saaren keski- ja pohjoisosien vuorilla. Se on suuri, ainavihanta paljassiemeninen puu, jonka runko voi kasvaa 15–30 metriä korkeaksi ja halkaisijaltaan yli 0,8 metriä paksuksi. Honshunpihta viihtyy Honshūn pohjoisosissa 750–1 900 metrin korkeudessa ja Honshūn keskiosissa 1 800–2 900 metrin korkeudessa paikoilla, joilla sataa paljon ja joilla on kesäisin viileää sekä kosteaa ja talvella sataa paljon lunta.
Honshunpihdan lehdet ovat neulanmuotoisia, littanoita neulasia ja ne ovat 1,5–2,5 senttimetriä pitkiä ja 2 millimetriä leveitä. Neulaset ovat mattapintaisia ja tummanvihreitä. Honshunpihdan kävyt ovat 5–11 senttimetriä pitkiä ja 3–4 senttimetriä leveitä. Käpyjen väri on tummanvioletinsininen.
Honshunpihtaa käytetään joskus puisto- ja pihapuuna.
The Darkness (videopeli)
The Darkness on Starbreeze Studiosin kehittämä ja 2K Gamesin julkaisema ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Peli on julkaistu vuonna PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle.
Pelille on julkaistu vuonna 2012 jatko-osa The Darkness II.
Peli perustuu Top Cow:n julkaisemaan sarjakuvaan.
Juoni
Pelaaja ohjaa Jackie Estacadoa, joka on mafian palkkamurhaaja. Peli alkaa Jackien 21-vuotissyntymäpäivänä, jolloin rahankeruukeikka on mennyt pieleen. Mafiaperheen pomo Paulie epäilee Jackieta ja määrää hänet tapettavaksi. Päähenkilön tavoitteeksi tulee romuttaa Paulien toiminnot. Varhain pelissä Jackie päätyy riivatuksi ja Jackie kuulee demonisen äänen päässään sekä kaksi käärmemäistä lonkeroa ilmestyy Jackien olkapäistä.
Pelaaminen
Pelissä voi hiiviskellä ja käyttää demonisia lonkeroita avuksi eri tavoin. Lonkeroilla voi tappaa vastustajia ja pelaajalla on käytössä tavanomaisia aseita vihollisten tappamiseen.
Vastaanotto
Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 8.5/10. Peli on saanut kehuja ääninäyttelystä, teknisesti ja taiteellisesti hienoista grafiikoista ja tarinoista. Kritiikkiä peli on saanut tavanomaisten aseiden turhuudesta, vastustajien passiivisuudesta ja moninpeli tuntuu päälleliimatulta.
Ääninäyttelijät
Pelin ääninäyttelijät:
Denys Arcand
thumb|Denys Arcand Georges-Henri Denys Arcand CC C.Q. (s. 25. kesäkuuta 1941 Deschambault, Quebec) on kanadalainen ranskankielinen elokuvaohjaaja, -tuottaja ja -käsikirjoittaja. Hän on Kunnialegioonan ja Ordre des Arts et des Lettresin jäsen.
Arcand syntyi katoliseen perheeseen Deschambault’ssa Quebecissä ja kävi yhdeksän vuoden ajan jesuiittakoulua. Myöhemmin hän muutti perheineen Montréaliin. Vaikka hän haaveili tenniksenpelaajan urasta, häntä alkoi yliopistoaikoina enenevissä määrin kiinnostaa elokuvien maailma.
Arcandin elokuva Barbaarien invaasiot (2003) palkittiin parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkinnolla. Toinen Arcandin tunnetettu teos on Montrealin Jeesus (1989). Ohjaajalle myönnettiin vuonna 2004 César-palkinnot kolmessa kategoriassa, ja hän on lisäksi ollut ehdolla muun muassa Kultaisen palmun saajaksi.
Arcandin puoliso on tuottaja Denise Arcand. Hänen veljensä on näyttelijä Gabriel Arcand.
Singaporen siirtomaa
Singaporen siirtomaa oli Britannian kruununsiirtomaa, joka oli olemassa vuodesta 1946 vuoteen 1963 kun Singaporesta tuli osa Malesiaa. Japanin keisarikunnan antautuessa liittoutuneille toisen maailmansodan lopulla, luovutettiin siirtomaa takaisin Britannialle vuonna 1945. Vuonna 1946 Salmisiirtokunnat purettiin ja Singaporesta tuli Kookossaarten ja Joulusaaren kanssa erillinen kruununsiirtomaa. Siirtomaata hallitsi kokonaan Britannia, kunnes sille myönnettiin osittainen itsehallinto vuonna 1955.
Armfelt (Salo)
Armfelt on Salon kaupunginosa aivan ydinkeskustassa. Se rajoittuu Salonjokeen, rantarataan, seututiehen 110, Turuntiehen ja Helenankatuun.
Palvelut
Alueella sijaitsevat Salon rautatieasema, linja-autoasema, Salon seudun terveyskeskuksen läntinen terveysasema, Salon kaupunginkirjasto sekä kauppakeskukset Plaza ja Linjuri.
Historiaa
Alueella sijaitsi Salon ensimmäinen elokuvateatteri Keskus, jonka nimi muutettiin vuonna 1936 Tähti-kinoksi.
Houkutus
Houkutus on yhdysvaltalaisen kirjailijan Stephenie Meyerin esikoisteos ja samannimisen kirjasarjan ensimmäinen osa, joka julkaistiin vuonna 2005. Kirjasarjaan kuuluvat lisäksi Uusikuu (2006), Epäilys (2007) ja Aamunkoi (2008). Suomeksi Houkutuksen käänsi Tiina Ohinmaa vuonna 2005. Houkutuksen pohjalta on tehty elokuva Twilight – Houkutus, joka sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa vuonna 2008 ja Suomessa vuonna 2009.
Historia
Houkutus julkaistiin suomeksi vuonna 2005. Sen käänsi Tiina Ohinmaa ja kustansi WSOY.
Juoni
17-vuotias Isabella "Bella" Swan muuttaa äitinsä Renée Dwyerin luota kotoaan Arizonan osavaltion Phoenixista isänsä Charlie Swanin luo Washingtonin osavaltiossa sijaitsevaan Forksin pikkukaupunkiin. Uudessa koulussaan Bella tapaa salaperäisen koulun oppilaan, komean Edward Cullenin, jonka omituinen käytös alkaa kiinnostaa tyttöä. Edward vaikuttaa tekevän kaikkensa vältelläkseen Bellaa, ja tyttö alkaa uskoa pojan vihaavan häntä. Bella itse ei voi olla ajattelematta Edwardia, ja heidän välillään tuntuu olevan selittämätön vetovoima.
Erinäisten tapahtumien kautta Edward tulee useaan otteeseen pelastaneeksi Bellan osoittaen samalla omaavansa yliluonnollisilta vaikuttavia kykyjä, kuten lukea ajatuksia. Vanhalta perhetuttavaltaan Jacob Blackilta Bella kuulee legendan, jonka mukaan Edward perheineen olisivat vampyyreita. Viimein Edward itse myöntää legendan todeksi, mutta lisää perheen pidättäytyvän ihmisveren juonnista ja juovan ravinnokseen vain eläinten verta. Edward varoittaa alituisesti Bellaa olemasta hänen kanssaan uskoen Bellan hengen olevan vaarassa jos hän jatkaa vampyyrin ystävänä. Bellan veren tuoksu on Edwardille houkuttelevampi kuin kenenkään muun ihmisen, ja tämän vuoksi poika pelkää jonakin päivänä tappavansa tytön.
Bellan rakkaus ja luottamus Edwardiin tekevät hänet kuuroksi varoituksille, ja Edward myöntyy seurustelemaan hänen kanssaan. He tulevat kuitenkin huomaamaan, että ihmisen ja vampyyrin välinen suhde on kaikkea muuta kuin helppo ja turvallinen. Viettäessään aikaa Edwardin vampyyriperheen Culleneiden kanssa Bellasta tulee sattumalta verenhimoisen vampyyri Jamesin uusin kohde. James alkaa saalistaa avutonta tyttöä, joka joutuu pakenemaan Forksista. Perheensä avulla Edward pelastaa Bellan Jamesilta. Pelastuttuaan Bella osoittaa halua muuttua vampyyriksi, jotta voisi viettää ikuisuuden Edwardin kanssa. Edward kuitenkin on haluton muuttamaan tyttöä, ja Bella jää vielä toistaiseksi ihmiseksi.
Teos
thumb|[[William Blake: Raamatun Aadam ja Eeva Hyvän ja pahan tiedon puun alla.]]
Nimi
Teoksen alkuperäinen nimi Twilight merkitsee kirjaimellisesti käännettynä iltahämärää. Meyerin mukaan teosta ei ollut helppo nimetä eikä hän pidä lopullista nimeä täydellisen sopivana. Alun perin kirjoittaessaan Meyer ei ollut vielä nimennyt teostaan Twilightiksi. Hän kutsui sitä nimellä Forks, sarjan tapahtumapaikan Forksin kaupungin mukaan. Meyerin agentti neuvoi häntä nimeämään teoksen uudelleen, ja yhdessä he alkoivat miettiä sille uutta nimeä. Noin viikon verran he miettivät nimeä ja kokosivat muun muassa listoja sanoista, joista voisi olla teoksen nimiksi. Twilight oli mukana Meyerin keräämällä listalla, jolle oli koottu ilmaan liittyviä sanoja. Nimi pisti sekä Meyerin ja hänen agenttinsa silmään, ja he päättivät ottaa sen käyttöön paremman nimen puutteessa.
Suomennosvaiheessa Houkutukselle harkittiin nimeksi jonkinlaista suoran käännöksen muunnosta alkuperäisestä nimestä Twilight. Suomalainen kustantaja WSOY oli kuitenkin samoihin aikoihin julkaissut jo muutamia teoksia, joilla oli samankaltaisia nimiä, ja tämän johdosta kirjalle etsittiin erilaisempaa nimeä. Kustantaja päätyi nimeen Houkutus, sillä sitä pidettiin sopivana kirjan henkeen.
left|thumb|250px|Kirjan alkuperäinen nimi Twilight merkitsee vapaasti käännettynä iltahämärää.
Kansi
Meyerin mukaan kirjan kannessa kuvattu omena viittaa Raamatun luomiskertomuksessa esiintyvään hyvän ja pahan tiedon puun hedelmään. Bellan ja Edwardin välinen rakkaus on, kuten puun hedelmä, kielletty, mihin vihjaa kirjan alussa lainattu Raamatun Genesiksen kohta 2:17. Meyerin mukaan Bella saa Houkutuksessa kyvyn erottaa mikä on hyvää ja mikä pahaa, ja omena kuvaa myös tätä. Lisäksi omena kuvaa valintaa, joka Bellan on tehtävä; Edward on "kielletty hedelmä", ja Bellan on valittava tavatako poikaa enää. Meyer mainitsee kotisivuillaan pitävänsä myös kannen yksinkertaisuudesta. Lisäksi lyhyehkössä kohtauksessa elokuvassa Bella pudottaa omenan ruokatunnilla pöydältä, jolloin Edward potkaisee sen käsiinsä.
Vaikutteet
thumb|230px|Twilight - logo. Meyer on kertonut, että jokaisella kirjalla on omat innoituksensa klassikkoteoksissa ja että kirjat perustuvat löyhästi näihin. Ensimmäistä osaa innoitti Jane Austenin teos Ylpeys ja ennakkoluulo. Meyerillä on ollut myös tapana kerätä teoksilleen niin kutsuttuja soittolistoja, joille hän on koonnut kirjojen kirjoittamista erityisesti innoittaneita kappaleita. Houkutus-kirjan lista on nähtävissä hänen kotisivuillaan, ja sille on koottu esimerkiksi Linkin Parkin ja Musen kappaleita.
Muut osat
thumb|250px|Houkutus-kirjasarja sijoittuu Forksin pikkukaupunkiin.
Houkutus on samannimisen fantasiakirjasarjan ensimmäinen osa. Sitä seuraa alkuperäiskielellä vuonna 2006 julkaistu ja suomeksi vuonna 2007 käännetty sarjan toinen osa Uusikuu. Kolmas osa Epäilys julkaistiin alun perin vuonna 2007, ja suomeksi se käännettiin vuonna 2008. Kirjasarjaan kuuluu vielä neljäs osa Aamunkoi, joka julkaistiin alkuperäiskielellä vuonna 2008. Suomeksi se julkaistiin lokakuussa 2009.
Midnight Sun
Meyer on kirjoittanut lisäksi teosta Midnight Sun, jonka on tarkoitus kertoa ensimmäisen kirjan tarina Edward Cullenin näkökulmasta. Vuonna 2008 osa teoksen luonnoksista postitettiin luvattomasti internetiin, minkä jälkeen Meyer lopetti Midnight Sunin kirjoittamisen. Midnight Sunin kyseessä olevat englanninkieliset luonnokset ovat nähtävissä Meyerin kotisivuilla.
Elokuva
thumb|270px|Päänäyttelijät [[Kristen Stewart (Bella), Taylor Lautner (Jacob) ja Robert Pattinson (Edward).]]
Twilight – Houkutus on elokuvayhtiö Summit Entertainmentin tuottama vuonna 2008 valmistunut elokuva, joka perustuu Houkutuksen ensimmäiseen, samannimiseen osaan. Elokuvan ohjasi Catherine Hardwicke, ja sen käsikirjoituksen tekivät Hardwicke ja käsikirjoittaja Melissa Rosenberg viidessä viikossa. Twilight – Houkutuksen pääosassa Bella Swanin roolissa nähdään yhdysvaltalainen Kristen Stewart, ja Edward Cullenin roolissa näyttelee puolestaan englantilainen Robert Pattinson. Muissa rooleissa ovat muun muassa Kellan Lutz, Jackson Rathbone, Nikki Reed ja Ashley Greene.
Elokuvan tuotanto alkoi vuoden 2008 helmikuussa, ja sen kuvaukset päättyivät saman vuoden toukokuussa. Elokuva kuvattiin pääasiassa Oregonin osavaltion Portlandissa ja sen lähiympäristössä. Twilight – Houkutus sai ensi-iltansa 21. marraskuuta 2008. Sen oli alun perin määrä saada ensi-iltansa kotimaassaan Yhdysvalloissa 12. joulukuuta 2008, mutta kuudennen Harry Potter -elokuvan Puoliverisen prinssin ensi-illan siirryttyä vuoden 2009 heinäkuuhun elokuva siirrettiin Potterin alkuperäiselle paikalle vuoden 2008 marraskuulle. Suomessa elokuva sai ensi-iltansa 2. tammikuuta 2009. Huhtikuuhun 2009 mennessä elokuva oli tuottanut yli 379 miljoonaa dollaria. Twilight – Houkutuksen tarina jatkuu vuoden 2009 elokuvassa Twilight – Uusikuu, joka perustuu kirjasarjan toiseen osaan Uuteenkuuhun.
Vastaanotto
Houkutus sai kriitikoilta ristiriitaisen vastaanoton. Esimerkiksi Kirkus Reviews mainitsi arvostelussaan kirjan olevan kaukana täydellisestä. Sivusto arvosteli Edwardin hahmoa liian byroniseksi ja piti Bellaa hahmona, jonka ”vetovoima perustuu taikuuteen, ei itse henkilöön”. Kirkus mainitsi kuitenkin heidän rakkaustarinansa kuvauksen vetoavan varmasti hyvin lajityypin ihailijoihin. Booklist puolestaan piti teoksesta, mutta kritisoi sitä liian löyhästä juonesta ja piti liiallisena Meyerin tapaa käyttää runsaasti adjektiiveja ja adverbejä dialogissaan. Suomessa Portti-lehti mainitsi kirjan vampyyrien olevan häiritsevän ylivoimaisia, mikä vie niistä maun: kaikki ovat kauniita, rikkaita, älykkäitä ja taitavia.
Sinergy
Sinergy oli melodista metallia soittava suomalainen yhtye. Yhtye sai alkunsa Dimmu Borgirin kosketinsoittajan Kimberly Gossin tavattua In Flamesin kitaristin Jesper Strömbladin yhteisellä kiertueella.
Yhtye julkaisi debyyttilevynsä Beware the Heavens vuonna 1999. Toinen levy To Hell and Back julkaistiin vuotta myöhemmin. Yhtyeen viimeiseksi jäänyt, ja samalla suurinta suosiota nauttinut Suicide by My Side julkaistiin vuonna 2002.
Vuonna 2004 Sinergy aloitti uuden albumin valmistelun. Albumin nimeksi valittiin Sins of the Past. Yhtyeestä ei kuulunut vuoden 2006 jälkeen moneen vuoteen mitään, kunnes vuoden 2011 helmikuussa Children of Bodomista paremmin tunnettu Alexi Laiho kertoi Ultimate-Guitar.comin haastattelussa, että Sinergy on hajonnut.
Poenarin linna
Poenarin linna on keskiaikainen linna Romaniassa DN7C-tien varrella, lähellä Arefun kylää. Linna on rakennettu keskeiselle paikalle kukkulan päälle, joka hallitsee Argeș-joen uomaa.
Uudelleenrakennus ja mytologia
Vlad III ymmärsi linnan strategisen merkityksen pääkulkureitin varrella ja ryhtyi kunnostamaan sitä sotilas- ja orjavoimin vuonna 1456. Linnan ympärille on ajan saatossa syntynyt paljon tarinoita. Kyläläisten keskuudessa liikkuu tarina Vlad III:n paosta linnasta turkkilaisten hyökätessä. Turkkilaisten joukossa oli Vladille myötämielinen sotilas, joka ampui varoitusnuolen linnan ikkunasta sisään. Arefun kylän asukkaat avustivat hänen paossa Transylvaniaan. Tarina kertoo, että Vlad III palkitsi kyseiset kyläläiset myöhemmin maalahjoituksella lähialueelta. Jules Vernen kerrotaan saaneen Poenarin linnoituksesta inspiraation romaaniin Karpaattien linna
Restaurointi ja nykytila
Linnaa ei ole juurikaan korjattu. 1960 linnaan rakennettiin 1460 askelmaa sisältävät portaat. Nykyisin sinne on asennettu myös kaiteita ja valoja turisteja varten. Sisäänpääsymaksu linnaan on alle 2 euroa. Linnan juurelle on perustettu majatalo ja ravintola.
Palterohapero
Palterohapero (Russula vesca) on haperoiden sukuun kuuluva, miedon pähkinäisen makuinen sieni, joka kasvaa tuoreissa havu- ja lehtimetsissä. Se on erinomainen ruokasieni. Palterohaperon lakki on punainen tai ruskeanpunainen ja himmeä, leveydeltään 5–10 senttimetriä. Lakkia peittävä pintakelmu loppuu ennen sen reunaa. Malto on valkoista ja kiinteää. Kosketuskohdista se muuttuu ruskeaksi. Jalka on valkoinen 2–7 senttimetriä pitkä ja tyveä kohden suippeneva. Laji on luokiteltu Suomessa elinvoimaiseksi.
Tydeus
Tydeus oli kreikkalaisessa mytologiassa Deipylen aviomies ja Diomedeen isä. Hänen isäkseen mainitaan Oineus ja äidikseen joko Periboia tai Gorge. Aiskhyloksen näytelmässä Seitsemän Thebaa vastaan hän oli yksi seitsemästä hyökkääjästä. Hyökkäyksen aikana Melanippos tappoi tämän puolustaessaan porttia.
Tydeuksen setä Agrios karkotti tämän Kalydonista, koska Tydeus joko tappoi veljensä, erään toisen setänsä tai kahdeksan serkkuaan. Hän matkusti Argokseen, jossa hän nai Deipylen, kuningas Adrastoksen tyttären. Kuningas suostui auttamaan Tydeusta saamaan Kalydonin takaisin hallintaansa, mutta päätti auttaa ensin Polyneikestä samaan Theban valtaistuimen itselleen.
Homeros viittaa Iliaassa useampaan otteeseen Tydeuksen rooliin Theban hyökkäyksen aikana. Ennen taistelun alkamista Tydeus lähetettiin kaupunkiin viemään viestiä kadmoslaisille. Hän löysi heidät kestitsemässä Eteokleen talosta ja haastoi heidän kilpailuihin, jotka hän kaikki voitti Athenen avustuksella. Raivoissaan ryhmän johtajat lähettivät viisikymmentä miestä Maionin ja Polyfonteen johdolla hyökkäämään Tydeuksen kimppuun hänen palatessaan joukkojensa luokse. Tydeus kuitenkin tappoi heidät kaikki Maionia lukuun ottamatta, jonka Athene neuvoi säästämään.
Theban hyökkäyksen aikana Melanippos haavoitti Tydeusta kuolettavasti, mutta tämän onnistui tappaa lyöjänsä ja syödä hänen aivonsa. Tämä järkytti Athenea, joka oli tehdä suojatistaan kuolemattoman.
Alfonso Cuarón
Alfonso Cuarón Orozco (s. 28. marraskuuta 1961 México) on meksikolainen Oscar-palkittu elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja, tuottaja ja leikkaaja. Vuonna 2014 hänet palkittiin parhaan ohjaajan Oscarilla, Golden Globella ja Baftalla elokuvastaan Gravity. Cuarónille myönnettiin Gravitysta myös parhaan leikkauksen Oscar.
María de Villota
180px|thumb|oikea María de Villota Comba (13. tammikuuta 1980 Madrid – 11. lokakuuta 2013 Sevilla ) oli espanjalainen autourheilija. Hänen isänsä on entinen Formula 1 -kuljettaja Emilio de Villota. Hän kilpaili muun muassa Espanjan F3-, WTCC-, Formula Palmer Audi- ja Superleague Formula -sarjoissa. Vuonna 2011 hän testasi Renault'n R29-autoa Paul Ricardin radalla. Hän toimi Formula 1 -sarjassa Marussia-tallin testikuljettajana kaudella 2012. Samalla hän toi mukanaan tallille sponsoritukea.
María de Villota löytyi kuolleena hotellihuoneestaan Sevillassa 11. lokakuuta 2013. Kuolinsyyn kerrotaan olleen sairaskohtaus, joka oli seurausta hänen onnettomuudestaan.
Ł
Puolan kielessä se vastaa äännettä /w/ joka äännetään kuten w englannin kielen sanassa what. Puolan aakkosissa se on kirjainten L ja M välissä.
Valkovenäjän latinalaisissa Łacinka ([laˈt͡sinka] -aakkosissa se vastaa kyrillistä kirjainta Л.
FEE Suomi
FEE Suomi (entiseltä nimetään Suomen Ympäristökasvatuksen Seura) on ympäristökasvatuksen edistämiseen, kehittämiseen ja tukemiseen erikoistunut asiantuntijajärjestö. Järjestö on perustettu vuonna 1990. FEE Suomi tekee työtä sen puolesta, että yhä laajempi joukko opettajia ja kasvattajia voisi tarjota lapsille ja nuorille tiedollisia, taidollisia ja asenteellisia valmiuksia sekä mahdollisuuksia osallistua kestävän tulevaisuuden rakentamiseen.
FEE Suomi on kansainvälisen ympäristökasvatusjärjestö Foundation for Environmental Education in jäsen. FEE Suomi koordinoi kansainvälistä Vihreä lippu -ympäristökasvatusohjelmaa Suomessa. Muita järjestön keskeisiä toimintamuotoja ovat aktiivinen yhteiskunnallinen vaikuttaminen ympäristökasvatuksen aseman parantamiseksi, alan yhteistyön koordinointi, koulutukset ja ympäristökasvatusmateriaalin laatiminen sekä viestintä ja tiedonvälitys.
Organisaatio
FEE Suomi on valtakunnallinen ympäristökasvatusjärjestö, jolla on henkilö- ja yhteisöjäseniä ympäri maata.
Yhteiskunnallinen vaikuttaminen ja ympäristökasvatusyhteistyö
FEE Suomi vaikuttaa aktiivisesti päätöksentekoon ympäristökasvatuksen edistämiseksi. FEE Suomi tekee yhteistyötä ympäristökasvatusalan järjestöjen ja toimijoiden kanssa muun muassa koordinoimalla valtakunnallista järjestöjen yhteistyöfoorumia, Pyöreää pöytää. Pyöreässä pöydässä vaihdetaan ja jaetaan ajankohtaista ympäristökasvatukseen liittyvää tietoa sekä suunnitellaan yhteistä vaikuttamistyötä. Verkostoon kuuluu yhteensä noin 30 järjestöä ja muuta alan toimijaa. Vaikuttamistyön keskiössä on Kestävä koulu -ohjelma.
Lisäksi FEE Suomi antaa lausuntoja sekä tekee aloitteita ja esityksiä  ympäristökasvatuksen aseman ja tunnettavuuden parantamiseksi yhteiskunnassa. FEE Suomi tähtää siihen, että ympäristökasvatus saadaan mukaan kaikkiin kasvatusta ja koulutusta ohjaaviin asiakirjoihin. FEE Suomi julkaisee myös Ympäristökasvatus-lehteä ja vaikuttaa sosiaalisen median kautta.
Vihreä lippu
thumb|Vihreä lippu -ohjelman logo Vihreä lippu on kansainvälinen päiväkotien, koulujen ja muiden kasvatusalan toimijoiden kestävän kehityksen ympäristöohjelma ja -sertifikaatti. Sen tavoitteena on tukea lasten ja nuorten kasvua ja osallisuutta kestävän tulevaisuuden rakentamiseksi. Ohjelma tavoittaa yli 100 000 suomalaista lasta, nuorta, opettajaa ja muuta henkilökuntaa. Vihreä lippu on osa kansainvälistä Eco-Schools -ohjelmaa, joka toimii yli 70 maassa. Vuonna 2022 Eco-Schools -ohjelma valittiin HundrED-innovaatiokokoelman 100 vaikuttavimman kasvatuksen innovaation Hall of Fame -kärkeen. YK:n ympäristöohjelma UNEP suosittelee Vihreää lippua. Suomessa Vihreä lippu -ohjelman suojelijana toimii kansanedustaja Pekka Haavisto.
Kyttälänkatu
thumb|[[Tampereen helluntaiseurakunta|Helluntaiseurakunnan Saalem-rukoushuone Kyttälänkadun varrella.]] Kyttälänkatu on Tampereen keskustassa Kyttälän kaupunginosassa kulkeva länsi-itäsuuntainen katu, jonka pituus on noin 300 metriä. Sen länsipää sijaitsee Koskipuiston luona Koskikadun risteyksessä ja itäpää entisen pääpostin luona Rautatienkadun risteyksessä. Kyttälänkadun muita poikkikatuja ovat Pellavatehtaankatu, Aleksanterinkatu ja Tuomiokirkonkatu.
Kyttälänkatu on 2010-luvulla muutettu entistä kävelypainotteisemmaksi kaduksi. Sen varrella sijaitsee liiketiloja, muun muassa Stockmannin tavaratalo.
Kadun nimi ja historia
thumb|Kyttälän rakennuksia tuhoutui paljon sisällissodassa. Kuvassa Kyttälänkatu 4 [[Tampereen taistelun jälkeen.]] Kyttälänkatu (ja Kyttälän kaupunginosa) on nimetty alueella sijainneen Kyttälän kylän ja talon mukaan. Vuoden 1540 maakirjan mukaan Kyttälä oli Tammerkosken kylään kuulunut yksittäinen talo, mutta vuodesta 1557 lähtien se luettiin omaksi kyläksi, johon kuului kaksi taloa. Molempien talojen isäntiä kutsuttiin lisänimellä Skyttä. Nimitys on todennäköisesti johdettu ruotsinkielisestä sanasta skytte, jonka merkitys on ’jousiampuja’.
Tammerkosken itäpuoli liitettiin Tampereeseen Messukylän pitäjästä vuonna 1877. Kaupunginarkkitehti F. L. Calonius suunnitteli Kyttälälle asemakaavan. Hän käytti yksinkertaista ruutukaavaa ja sijoitti Kyttälänkadun paikkaan, mistä oli aikoinaan kulkenut tie Messukylän kautta Viipuriin. Nimi Kyttälänkatu esiintyi jo vuoden 1879 asemakaavaluonnoksessa, mutta lopullisesti kaupunginvaltuusto vahvisti Caloniuksen kaavan vasta vuonna 1886.
Arkkitehtuuri
Kyttälänkadun länsiosassa on useita rakennustaiteellisesti merkittäviä kohteita, jotka on lueteltu oheisessa taulukossa. Lambert Pettersonin suunnittelema talo Kyttälänkatu 1:ssä on ainoa Kyttälän alueella säilynyt 1800-luvun puurakennus. Se edustaa uusrenessanssikauden nikkarityyliä.
Seksi
thumb|Taiteilija [[Édouard-Henri Avrilin lähetyssaarnaaja-asentoa kuvaava maalaus.]] thumb|Noin 100 jaa. Intiassa laadittu [[Kamasutra on tunnetuimpia seurustelu- ja seksielämän oppaita.]] Seksi ( = sukupuoli) on käsite, jolla tarkoitetaan nykysuomessa ennen kaikkea ihmisen sukupuolista kanssakäymistä ja sukupuolielämää, mutta sanalla tarkoitetaan myös sukupuolielämän kuvausta taiteessa ja viihteessä esitettynä, sekä sukupuolista vetovoimaa. Tätä sanaa, kuten muitakin sukupuolen ja seksuaalisuuden käsitteitä tulkitaan jossakin määrin eri tavoin eri maissa, kielissä ja kulttuureissa, joten artikkelissa pitäydytään suomenkieliseen tulkintaan.
Määrittelyä
Seksi eli seksikäyttäytyminen tai seksuaalinen toiminta on ihmisen fyysisen läheisyyden muoto, keino ilmaista seksuaalisuutta. Se on toimintaa, joka tuottaa henkistä ja sukupuolista nautintoa.
Seksiä harjoitetaan lisääntymistarkoituksessa, mutta myös henkisen ja ruumiillisen läheisyyden ilmaisemiseksi, kiintymyksen ja ilon ilmauksena sekä viihteenä, jonka tavoitteena on mielihyvä ja seksuaalinen tyydytys. Seksuaalista halua pidetään yhtenä ihmisen käyttäytymisen perusmotiiveista.
Seksuaalinen käyttäytyminen sisältää kaiken, mitä ihmiset tekevät tarkoituksenaan löytää seksikumppaneita, saada mahdollisen seksikumppanin hyväksynnän, rakentaa ihmissuhteita, osoittaa seksuaalista halua ja suorittaa yhdynnän. Käsitys ilmaisun sisällöstä kuitenkin vaihtelee niin kulttuurien ja sosiaalisen ryhmien välillä kuin myös yksilöllisesti ja sukupuolten välillä.
Seksiin sisältyy yleisiä, monille yhteisiä toimintatapoja ja harvinaisempia toimintatapoja, joiden kirjo kattaa niin vakiintuneet parisuhteet kuin orgiat. Vaikka suuri osa seksuaalisesta toiminnasta tapahtuu parisuhteessa, seksi ei kuitenkaan ole siinä välttämätöntä. On myös seksuaalista toimintaa, kuten masturbointi, johon ei tarvita toista osapuolta.
Seksuaalinen kanssakäyminen – luokittelua
Seksuaalisen kanssakäymisen ja tavallisen läheisyyden tai koskettelun välillä ei ole mitään ehdotonta rajaa. Esimerkiksi kädestä kiinnipitämisellä saattaa olla sekä seksuaalista että ei-seksuaalista merkitystä, riippuen kulttuurista ja tilanteesta.
Ƿ
Ƿ (ƿ) eli wynn oli kirjain muinaisenglannissa, jossa sillä kirjoitettiin äänne /w/. Kirjaimen alkuperä on riimussa, *wunjô "ilo".
Seksi
Seksuaalinen kanssakäyminen – luokittelua
Kosketuksen seksuaalisuuden tunnusmerkkejä saattavat olla ruumiinosat, joita tilanteeseen liittyy (erogeeniset alueet), fyysiset seksuaalisen kiihottumisen merkit ja yksilöllinen tunne.
Ƿ
Vend
thumb|left|Iso ja pieni vend. Muokattu versio kirjamesta on nimeltään vend. Sitä käytettiin muinaisnorjan kielessä ja äännettiin /u/, /v/ ja /w/.
Seksi
Seksuaalinen kanssakäyminen – luokittelua
Seksuaalinen kanssakäyminen ei välttämättä rajoitu toisen henkilön kehoon. Mikäli seksuaalinen toiminta suuntautuu vain omaan kehoon, kyseessä on autoerotismi.
Joitakin seksuaalisen kanssakäymisen tapoja, joihin ei liity fyysistä koskettelua ovat puhelinseksi, kyberseksi, ekshibitionismi ja voyeurismi.
Seksuaalikulttuuri ja -käytös
Miehet harrastavat tutkimusten mukaan selvästi enemmän irtoseksiä kuin naiset. Miehet tuntevat seksuaalista halua keskimäärin 21 kertaa kuussa, naiset 9 kertaa kuussa. Naiset näyttävät voivan yleensä päättää, milloin ja miten usein suhteessa on seksiä. Naisten vaikeudet kiihottua ja kokea nautintoa ovat yleistyneet, ja naisten haluttomuuden lisääntyminen on vähentänyt parisuhdeseksiä, etenkin 30–40-vuotiailla. Keskivertonaisella on ollut 12 seksikumppania kuten keskivertomiehelläkin, enemmän kuin Euroopan vertailumaissa.
Suhtautuminen seksuaalisuuteen vaihtelee paljon kulttuurista riippuen. Vaihtelua on muun muassa suhtautumisessa esiaviolliseen seksiin, seksuaalivähemmistöihin sekä sukupuolirooleihin liittyen. Kulttuurilliset käsitykset esimerkiksi miehen ja naisen välisistä rooleista heijastuvat erityisen vahvoina seksuaalikäsityksissä.
Parisuhteessa
Pariseksin määrä on vähentynyt vuodesta 1971: suhteen parina ensimmäisenä vuotena pariseksiä on keskimäärin enää 8 kertaa kuussa, 4 vuoden kohdalla 5,5 kertaa ja 30–39 vuotta kestäneen suhteen kohdalla enää 4 kertaa kuussa. Sooloseksin määrä parisuhteissa on lisääntynyt melkein vastaavasti viime vuosikymmeninä.
Sanan käyttöä
Sanan ”seksi” taustalla on englanninkielinen käsite ”sex appeal”, joka käännettiin suomeksi ”seksi” ja ”naisen seksuaalinen vetovoima”. Alkuaan Hollywoodin elokuvamaailmasta kotoisin oleva ilmaus levisi yleiseen kielenkäyttöön 1930-luvulla ja samalla sen merkitys laajeni ominaisuudesta toimintaan ja käsittämään molemmat sukupuolet.
Tieteenfilosofia
Tieteenfilosofia (myös: tieteenteoria) on filosofian osa-alue, joka tutkii tieteellisen tiedon luonnetta, yleisiä perusteita ja tieteellistä toimintaa. Se tarkastelee tieteen käsitteitä, teorioita, menetelmiä ja ongelmia sekä tieteellistä päättelyä ja selittämistä.
Kun Liu
Kun Liu on kiinalainen karateka. Hän voitti Kyokushinissa IKO Matsushima liiton maailmanmestaruuden 2014 ja euroopanmestaruuden 2015.
Kilpaura
Liu oli mukana 2010 painoluokallisissa MM-kilpailuissa Espanjassa, mutta putosi alkukierroksella. Hän sijoittui kahdeksanneksi 2012 MM-kilpailuissa, jossa mestaruudesta oteltiin avoimessa painoluokassa. Sittemmin hän saavutti syyskuussa 2014 raskaansarjan maailmanmestaruuden voitettuaan loppuottelussa Alexei Feoktistovin.
Tieteenfilosofia
Tieteenfilosofia voidaan jakaa kahteen osaan: (1) tiedettä yleisesti tutkivaan yleiseen tieteenfilosofiaan, joka jakautuu puolestaan tieteen tietoteoriaan ja tieteen ontologiaan sekä (2) yksittäisten tieteenalojen ja tieteellisten teorioiden perusteiden tutkimukseen.
Filosofian aloista tieteenfilosofia tukeutuu etenkin tietoteoriaan ja logiikkaan. Tieteenfilosofia luetaan usein myös tietoteorian osa-alueeksi. Tieteenfilosofia liittyy läheisesti tieteentutkimukseen ja sitä kautta tieteen etiikkaan ja tiedonsosiologiaan, sekä aatehistoriaan.
Tieteenfilosofian historia
Platon kannatti jyrkkää rationalismia. Hänen mukaansa tieto (kreik. episteme) kohdistuu muuttumattomaan ja luulo (kreik. doksa) muuttuvaan. Siten Platonille tiedettä edustaa esimerkiksi matematiikka, kun taas aistein havaittavasta maailmasta ei voida saavuttaa tietoa.
Kun Liu
Kilpaura
Liu saavutti 2015 Ruotsissa Euroopan-mestaruuden voitettuaan jälleen loppuottelussa Alexei Feoktistovin.
Tieteenfilosofia
Tieteenfilosofian historia
Aristoteles vastusti Platonin jyrkkää rationalismia. Aristoteleen mukaan tieteet pohjautuvat aksioomiin eli peruslauseisiin, joista voidaan johtaa teoreemoja. Aksioomat ilmaisevat olioiden muuttumattoman olemuksen, ja ne päätellään aistihavainnoista induktiolla.
Kun Liu
Kilpaura
Toukokuussa 2017 Liu saavutti hopeaa historian ensimmäisissä Aasia Tyynenmeren mestaruuskisoissa. Hän hävisi loppuottelussa Eshaq Al Fadhelille.
Tieteenfilosofia
Tieteenfilosofian historia
Luonnontieteet alkoivat kehittyä voimakkaasti 1600-luvulla Galileo Galilein ja Isaac Newtonin ansiosta. Havaintoihin pyrittiin sovittamaan matemaattisia malleja, ei niinkään laadullista kuvailua. Ilmiöitä alettiin selittää päämäärän (teleologia) sijaan syillä (kausaliteetti). Aristoteleen mukaan kivi putoaa, koska sen luontainen paikka on maassa. Newtonin teorian mukaan kivi putoaa, koska Maan painovoima vetää sitä puoleensa.
Immanuel Kant otti kantaa empirismiin ja rationalismiin teoksessaan Puhtaan järjen kritiikki (1781). Kantin mukaan ihminen ei voi tietää, millaisia ovat ”oliot sinänsä”. Tieto rajoittuu ”ilmiöihin”, joita ihmiset havaitsevat.
Tieteen saavutukset 1800-luvulla vaikuttivat huomattavasti tieteelliseen maailmankuvaan. Yhdysvalloissa syntyi muun muassa empirismin ja Charles Darwinin evoluutioteorian innoittamana pragmatismi, jonka ensimmäisiä edustajia olivat Charles Peirce, William James ja John Dewey.
Auguste Comte perusti positivismin, jossa tehtiin erottelu teologian, metafysiikan ja tieteen välillä. Positivismia vastaan syntyi 1800-luvun loppupuolella hermeneutiikka, joka painottaa eläytyvää ymmärtämistä. Hermeneuttista menetelmää on käytetty humanistisilla tutkimusaloilla. Hermeneutiikkaa ovat kehittäneet Wilhelm Dilthey, Martin Heidegger ja Hans-Georg Gadamer.
Moritz Schlick, Rudolf Carnap, Otto Neurath ja Herbert Feigl olivat 1920- ja 1930-luvuilla toimineen Wienin piirin keskeisiä jäseniä. Piiri otti vaikutteita 1800-luvun positivismista ja jonkin verran myös pragmatismista. Sen ajattelua kutsutaan loogiseksi empirismiksi. Loogiset empiristit erottivat metafysiikan filosofiasta ja painottivat empirististä tiedettä, modernia logiikkaa ja tieteen ykseyttä.
Karl Popper esitti falsifikationistisen mallinsa. Fallibilismi on käsitys, jonka mukaan kaikki tieteen tieto on periaatteessa korjattavissa.
Thomas Kuhn esitti luonnontieteen kehittyvän hyppäyksin paradigmasta eli viitekehyksestä toiseen. Imre Lakatos pyrki yhdistämään Popperin kriittisen rationalismin Kuhnin historialliseen näkemykseen.
Näkemyksiä tieteestä
Kaksi keskeistä tiedettä koskevaa kysymystä ovat: 1) Mitkä ovat tieteen päämäärät? 2) Kuinka tieteen tuloksia tulisi tulkita? Tieteellisen realismin kannattajat katsovat, että tiede pyrkii totuuteen ja että tieteellisiä teorioita tulisi pitää tosina, lähes tosina tai todennäköisesti tosina. Sen sijaan tieteelliset antirealistit tai instrumentalistit katsovat, ettei tiede pyri (tai ainakaan onnistu pyrkimyksissään) totuuteen, eikä meidän tulisi pitää tieteellisiä teorioita totuuksina.
Empirismi
Empirismin mukaan tiede perustuu havaintoihin ja kokemukseen. Tieteellisiä teorioita kehitetään induktiivisesti havainnoista yleistämällä, ja niitä testataan kokeiden avulla. Havainnot ovat luotettavia, mutta teoriat ovat ihmisten luomia, joten niitä on tarvittaessa korjattava havaintojen perusteella. Jyrkkä empirismi väittää, että tieteen tulee tutkia vain havaittavia tosiasioita.
Empirismin arvostelijat sanovat, että havainnot eivät ole puolueettomia, vaan niihin liittyy aina havaitsijan käsitteellistä tulkintaa. Tällöin puhutaan havaintojen teoriapitoisuudesta. Usein epäilläänkin havaintoja, jotka eivät sovi käytettyyn teoriaan, vaikka pitäisi miettiä teorian korjaamista.
Deskriptivismi
Empirismiin liittyy läheisesti deskriptivismi, jonka mukaan teorian tehtävänä on vain kuvata havaittuja ilmiöitä mahdollisimman yksinkertaisesti. Deskriptivismin käännettävyysteesin mukaan teoreettiset väitteet on pystyttävä kääntämään havaintoja koskeviksi väitteiksi.
Realismi
Realismin mukaan on olemassa tajunnastamme riippumaton todellisuus ja voimme saada tietoa asioiden olemuksista, joita emme suoraan havaitse. Realismissa teorioita arvioidaan sen mukaan, vastaavatko ne todellisuutta eli ovatko ne totta vai eivät.
Kriittinen realismi väittää, että ihmiset eivät pysty havaitsemaan todellisuutta sellaisenaan mutta tiede yrittää saavuttaa yhä parempaa tietoa todellisuudesta. Tiede siis pyrkii lähestymään totuutta. Kriittisen realismin mukaan on järkevää olettaa elektronien olevan olemassa, koska näkemystä tukevat monet kokeet.
Instrumentalismi
Instrumentalismi pitää tieteellisiä teorioita vain havaintoja järjestävinä välineinä. Instrumentalismi arvottaa teorioita hyödyllisyyden perusteella, eikä sitä kiinnosta niiden totuus.
Sosiaalinen konstruktivismi
Sosiaalinen konstruktivismi kyseenalaistaa tieteen objektiivisuuden. Sen mukaan tieteeseen vaikuttavat huomattavasti tiedeyhteisön arvot, tavoitteet ja ennakkokäsitykset, eivät vain tiedolliset perusteet. Jyrkkä konstruktivismin muoto väittää, että tiede on vain tiedeyhteisön hyväksymää ajattelua eikä se juuri eroa muusta ajattelusta. Tätä kantaa voi arvostella kysymällä, miksi se olisi jotenkin pätevämpi kuin muut tieteen teoriat, joita se arvostelee.
Rajanveto-ongelma
Karl Popperin mukaan keskeinen kysymys tieteenfilosofiassa on erottaa tiede niistä käytänteistä, jotka eivät ole tiedettä. Loogiset empiristit pyrkivät varhaisvaiheessa perustamaan tieteen havaintoihin, kun taas tieteen ulkopuolelle jääneet toiminnot (kuten metafysiikka) eivät perustuneet havaintoihin ja olivat heistä siksi hölynpölyä. Popper katsoi, että tieteen keskeinen piirre oli se, että se pyrkii falsifioitavissa oleviin väittämiin, toisin sanoen väittämiin, jotka voidaan tarvittaessa osoittaa vääriksi ainakin periaatteessa. Tieteen ja ei-tieteen väliselle erolle ei ole kuitenkaan yhtä kaikkien hyväksymää määritelmää, ja jotkut pitävät ongelmaa ratkaisemattomana.
Tieteellinen selittäminen
Tieteellisillä teorioilla on kaksi tehtävää: toisaalta selittää ilmiöitä ja toisaalta tarjota ennusteita niille. Tieteellisessä selittämisessä selitettävä asia kytketään muihin asioihin, joiden sanotaan selittävän sen. Teorian sanotaan olevan selitysvoimaltaan toista samaa asiaa koskevaa teoriaa vahvempi silloin, kun se kykenee ennustamaan ja muutoin selittämään kaikki samat asiat kuin toinenkin teoria, mutta selittää sen lisäksi myös joidenkin sellaisten tosiasioiden syyt, joita toinen teoria ei selitä.
Tieteenfilosofit ovat tutkineet niitä ehtoja, millä tieteellisen teorian voidaan katsoa menestyksekkäästi selittäneen jonkin ilmiön, sekä sitä, mikä antaa teorioille niiden selitysvoiman. Eräs varhainen ja vaikutusvaltainen teoria aiheesta oli Carl G. Hempelin ja Paul Oppenheimin vuonna 1948 kehittämä. Heidän deduktiivis-nomologisen mallinsa (D-N) mukaan selittäminen tarkoittaa ilmiön lainalaisuuden osoittamista: tieteellinen selitys onnistuu liittämään ilmiön osaksi jotain yleistä lakia. Teoria ei saanut huomiota vuosikymmeneen, ja myöhemmin sitä vastaan on pyritty esittämään useita vastaesimerkkejä.
D-N-mallin lisäksi Hempel ja Oppenheim esittivät myös tilastollisia selittämisen malleja, joita voitaisiin käyttää tilastollisissa tieteissä. Myös näitä teorioita on kritisoitu. Wesley C. Salmon kehitti vaihtoehtoisen tilastollisen relevanssin mallin, joka pyrki ratkaisemaan joitakin Hempelin ja Oppenheimin kohtaamia ongelmia. Salmonin mallin lisäksi on ehdotettu muun muassa, että selitysten tavoitteena on erilaisten ilmiöiden yhdistäminen tai (samaa tyyppiä oleviin) ilmiöihin johtavien kausaalisten tai mekaanisten historioiden kuvaaminen.
Kausaalinen selittäminen
Kausaalisessa selityksessä ilmiö selitetään syillä, joiden uskotaan aiheuttavan ilmiön, ja yleisillä laeilla. Tällöin puhutaan syy-seuraussuhteesta eli syysuhteesta. Esimerkiksi kappaleen liiketila muuttui, koska siihen vaikutti voima.
Determinismin mukaan kaikilla tapahtumilla on tietty, luonnonlaeista johtuva syy. Sattumasta ja todennäköisyyksistä puhuminen tarkoittaa vain, että tietomme syistä on vajavaista. Indeterminismi taas väittää, että on olemassa todellista satunnaisuutta eikä kaikkea voi selittää syillä. Indeterminismille on haettu tukea kvanttimekaniikasta, jossa ilmiöitä ei aina voida ennustaa tarkasti.
Funktionaalinen selittäminen
Funktionaalisessa selityksessä ilmiö selitetään osoittamalla, että sillä on jokin tehtävä. Esimerkiksi kukat ovat värikkäitä, jotta ne houkuttelisivat pölyttäviä hyönteisiä.
Intentionaalinen selittäminen
Intentionaalinen selitys selittää ihmisen käyttäytymisen johtuvan hänen haluistaan ja uskomuksistaan. Tavoitteena on ymmärtää ihmistä osana tämän sosiaalista ympäristöä. Esimerkiksi koululainen osti kalliin muotivaatteen, koska hän haluaa hyväksyntää ikätovereiltaan.
Reduktionismi
Reduktionismin mukaan kokonaisuus voidaan hajottaa osiinsa, joita tutkitaan erikseen. Esimerkiksi biologiset ilmiöt voitaisiin selittää täysin fysiikan ja kemian avulla.
Reduktionismia vastustaa holismi, jonka mukaan kokonaisuus ei ole vain osiensa summa vaan kokonaisuudessa ilmenee uusia ominaisuuksia. Tällaista ilmenemistä kutsutaan emergenssiksi. Esimerkiksi ihmisen mieltä ei voisi täysin palauttaa fysikaalisiksi tiloiksi. Yhteiskuntatieteissä holismin vastakohta on individualismi ja kiistan aiheena on yksilön ja yhteisön suhde.
Tieteellisen teorioiden pätevyyden perusta
Tieteellinen tieto eroaa arkitiedosta siten, että se pitää perustella täsmällisesti. Yleensä perustelut nojaavat induktioon.
Tieteellinen todistaminen
Tieteen esittämistä väittämistä voimakkaimpia ovat ne, joiden sovellusalue on laajin. Esimerkiksi mekaniikan kolmas peruslaki sanoo, että jos johonkin kappaleeseen vaikuttaa jokin voima, niin samanaikaisesti kappaleen täytyy vaikuttaa toiseen kappaleeseen yhtä suurella, mutta suunnaltaan vastakkaisella voimalla. Tämä on voimakas väittämä, koska se pätee kaikkiin kappaleisiin kaikkialla ja kaikkina aikoina.
Tieteilijöille ei kuitenkaan ole mahdollista tehdä kokeita kaikilla kappaleilla kaikkialla ja kaikkina aikoina. Kuinka tällaisen lain voidaan väittää olevan tosi? Kokeita on tietysti tehty hyvin monilla kappaleilla, ja jokaisessa tapauksessa lain on nähty pätevän. Mutta kuinka voidaan tietää, että laki pätee myös tulevilla kerroillakin?
Induktio
thumb|220px|1700-luvulla löydetyt [[mustajoutsenet kumosivat käsityksen siitä, että kaikki joutsenet olisivat valkoisia.]] Eräs ratkaisu ongelmaan on luottaa induktiiviseen päättelyyn. Sen mukaan katsotaan, että jos jokin pätee kaikissa havaituissa tapauksissa, silloin se pätee kaikissa tapauksissa. Näin kun on tehty joukko kokeita, jotka tukevat mekaniikan kolmatta peruslakia, voidaan katsoa oikeutetusti, että laki pätee kaikissa tapauksissa. Induktio siis sallii yleisten totuuksien muodostamisen joukosta yksittäisiä havaintoja: siinä rajallisesta määrästä havaintoja päätellään yleinen sääntö.
Johtopäätös ei kuitenkaan ole välttämättä tosi; yksikin vastakkainen havainto kumoaa sen. Näin kävi muun muassa silloin, kun mustajoutsenten löytyminen kumosi ajatuksen siitä, että kaikki joutsenet olisivat valkoisia. Mekaniikan peruslakien tapauksessa on ainakin loogisesti mahdollista, että huomenna tehdään havainto, jossa kappaleeseen vaikuttaa voima, mutta se ei vaikutakaan toiseen kappaleeseen yhtä suurella vastakkaisella voimalla. Sama pätee kaikkiin tieteellisiin lakeihin.
Sen selittäminen, miksi induktio yleisesti toimii, on ollut jotakuinkin ongelmallista. Tämä ns. induktion ongelma on eräs tieteenfilosofian merkittävimpiä: onko induktiivinen päättely todellakin oikeutettua, ja jos on, miten?
Deduktio
Deduktiivisessa päättelyssä johtopäätös on tosi, jos premissit eli lähtöoletukset ovat tosia. Esimerkiksi premisseistä ”korpit ovat mustia” ja ”tuo lintu on korppi” voidaan päätellä ”tuo lintu on musta”.
Matematiikassa väitteitä todistetaan deduktiivisesti nojautumalla sovittuihin aksioomiin. Deduktiota ei voida kuitenkaan käyttää kaikissa tapauksissa, kuten edellä mainitussa mekaniikan kolmannen peruslain tapauksessa, koska ei ole olemassa mitään syllogismia, joka mahdollistaisi kyseisen siirtymän. Riippumatta siitä, kuinka monta kertaa ja kuinka monissa paikoissa lain havaitaan pätevän, ei ole olemassa deduktiivista polkua, joka johtaisi johtopäätökseen, jonka mukaan se pätee aina ja kaikkialla.
Falsifiointi
Karl Popperin mukaan tieteellistä teoriaa ei voida todistaa todeksi eikä edes todennäköiseksi. Sen sijaan teoria voidaan falsifioida eli todistaa vääräksi. Popperin mielestä tieteelliset teoriat on muotoiltava niin, että ne ovat falsifioitavissa. Näin teorioita voidaan koetella, ja niitä voidaan kehittää havaittujen virheiden pohjalta.