cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mary Pierce
Mary Pierce (s. 15. tammikuuta 1975 Montreal, Kanada) on uransa vuonna 2006 loukkaantumisiin lopettanut ranskalainen tennispelaaja. Hän pelasi urallaan kuudessa kaksinpelin Grand Slam -finaalissa ja voitti niistä kaksi. Hän saavutti myös kaksi nelinpelin Grand Slam -mestaruutta.
Piercen amerikkalainen isä ja ranskalainen äiti olivat matkalla Montrealissa, kun Mary syntyi. Hän kasvoi Yhdysvalloissa ja asuu nykyään Mauritiuksella. Piercellä olisi täten ollut mahdollisuus edustaa Ranskan sijasta joko Yhdysvaltoja tai Kanadaa, mutta hän valitsi Ranskan. Itse hän puhuu sekä ranskaa että englantia.
Tenniksen pelaamisen Mary Pierce aloitti 10-vuotiaana isänsä Jim Piercen aloitteesta. Vain kaksi vuotta myöhemmin hän voitti Yhdysvaltojen alle 12-vuotiaiden mestaruuden. Vuonna 1989 hänestä tuli kaikkien aikojen nuorin amerikkalainen pelaaja, joka teki debyyttinsä ammattilaiskiertueella. Ikää Piercellä oli tuolloin 14 vuotta ja 2 kuukautta (Jennifer Capriati rikkoi myöhemmin tuon ennätyksen).
Vuonna 1994 Pierce selviytyi Ranskan avoimissa ensimmäistä kertaa Grand Slam -finaaliin pudottaen matkalla muun muassa Steffi Grafin. Finaalissa Espanjan Arantxa Sánchez Vicario oli kuitenkin parempi luvuin 6–4, 6–4. Vuotta myöhemmin Pierce voitti uransa ensimmäisen Grand Slam -tittelin Australian avoimissa voittaen finaalissa Vicarion 6–3, 6–2. Samana vuonna hän saavutti uransa parhaan rankingsijoituksen, kolmas.
Vuonna 1997 Pierce oli jälleen Australian avointen finaalissa, mutta Martina Hingis oli parempi luvuin 6–2, 6–2. Pierce selviytyi kauden päätteeksi vielä WTA:n mestaruuskilpailujen finaaliin, jossa hän hävisi kuitenkin Jana Novotnálle. Pierce oli samana vuonna myös mukana Ranskan voittoisassa Fed Cup -joukkueessa.
Uransa toisen Grand Slam -tittelin ja ensimmäisen nelinpelitittelin Pierce saavutti vuonna 2000 Ranskan avoimissa. Kaksinpelin finaalissa hän voitti Espanjan Conchita Martínezin luvuin 6–2, 7–5, ja hänestä tuli ensimmäinen ranskalainen naismestari sitten Françoise Durrin vuoden 1967 voiton jälkeen. Nelinpelin Pierce voitti yhdessä Martina Hingisin kanssa.
Vuonna 2003 Pierce auttoi Ranskaa voittamaan Fed Cupin toistamiseen.
Tukehduttamispeli
Tukehduttamispeli tai kuristusleikki viittaa toimintaan, jossa pyritään aiheuttamaan tajuttomuus tai sitä lähellä oleva tila estämällä aivojen hapensaanti. Tila saavutetaan toinen toistaan tukehduttamalla tai itse apuvälineitä käyttäen. Tätä "leikkiä" harjoittavat erityisesti 9–14-vuotiaat lapset ja sen tavoitteena on endorfiinien ansiosta juuri ennen tajunnan menetystä saavutettava hyvänolontunne. Tuloksena voi olla aivovamma ja pahimmassa tapauksessa kuolema. On epäilty, että useat tukehtumispelin aiheuttamat kuolemat on luokiteltu itsemurhiksi.
Peliä on pelattu sukupolvien ajan, mutta vasta Internet on mahdollistanut tukehduttamisohjeiden tehokkaan levittämisen. Usein nuoret eivät olekaan tietoisia pelin riskeistä.
Tavoiksi tunnistaa tukehduttamispelin harjoittaminen on mainittu seuraavien tunnusmerkkien etsiminen :
Euroopan komissiolle on jätetty kirjallinen kysymys pelistä, sillä se on aiheuttanut lukuisia kuolemantapauksia Yhdysvalloissa ja on erittäin vaarallinen. Myös Ruotsissa sattuneeseen koulupojan kuolemaan epäillään tukehduttamispelillä olevan osuutta.
Erityisesti vanhemmille suunnattu tukehduttamispelin vaaroista valistava sivusto kertoo, miten tukehduttamispelin pelaamisen voi tunnistaa ja julkaisee tarinoita ja kuvia peliin kuolleista nuorista.
Professoriliitto
Professoriliitto – Professorsförbundet ry on vuonna 1969 perustettu Akavan jäsenjärjestö. Liitossa on runsaat 2 600 jäsentä (2023). Se toimii professorien työmarkkinajärjestönä ja ammatillisena yhdyssiteenä. Liitto korostaa tieteellisen tutkimustyön ja siihen perustuvan ylimmän opetuksen merkitystä. Liittoon voi liittyä jäseneksi yliopiston professori taikka häneen verrattavassa asemassa oleva tutkija tai opettaja.
Historiaa
thumb|Akavatalo Pasilassa Professoriliitto perustettiin 11. lokakuuta 1969 nimellä Korkeakoulujen Professoriliitto. Perustamiskokoukessa oli 15 professoria kahdeksasta yliopistosta ja korkeakoulusta. Syksyllä 1970 perustettiin paikallisosastot Helsinkiin, Turkuun, Tampereelle, Jyväskylään ja Ouluun. Liitto liittyi Akavaan vuonna 1974. Sen toimisto sijaitsi aluksi Helsingin Munkkiniemessä ja vuodesta 1976 Pasilan Akavatalossa.
Jakaranda (yhtye)
Jakaranda on Pekka Simojoen vuonna 1985 perustama gospelyhtye, joka toimii Suomen Lähetysseuran yhteydessä. Se on lähinnä afrikkalaisvaikutteista rytmistä musiikkia laulava kuoro, jolla on oma yhtye. Vuodesta 1990 musiikkiryhmän johtajana on toiminut Pekka Nyman, joka soittaa ryhmässä lyömäsoittimia.
Professoriliitto
Vuoden Professorit
Liitto julkistaa vuosittain Vuoden Professorin. Valinnalla Professoriliitto pyrkii tuomaan esille tieteen, tutkimuksen ja ylimmän opetuksen tärkeyttä yhteiskunnassa. Vuoden Professorin julkistamisella halutaan tuode esille, että professorit ovat yliopistojen ja muidenkin tutkimusorganisaatioiden kouluttautunein ammattikunta. He toimivat tieteen ja tutkimuksen johtotehtävissä ja osaamisensa ja vastuunsa johdosta ovat yliopistoissa ja tutkimuslaitoksissa keskeisessä asemassa. Valinta on tehty vuodesta 1984 lähtien:
Jakaranda (yhtye)
Yhtye on saanut nimensä trooppisesta jakaranda-puusta.
Jakaranda palkittiin Golden Gospel -palkinnolla vuonna 2010.
Argonauta
Argonauta voi viitata jonkin seuraavista:
Katynin joukkomurha
thumb|330px|Katynin joukkohautoja. Saksalaisten ottama kuva vuodelta 1943. thumb|Katynin joukkomurhan muistomerkki. Katynin joukkomurha (, Katynin rikos) oli Neuvostoliiton turvallisuuspalvelun NKVD:n toteuttama puolalaisten joukkomurha, joka tapahtui vuonna 1940. Teloitetut olivat sotavangeiksi otettuja Puolan armeijan upseereita, korkeasti koulutettuja ammattilaisia kuten opettajia, lääkäreitä, professoreita, tutkijoita sekä poliiseja ja valtion virkamiehiä.
Puolan pakolaishallitus alkoi tiedustella Neuvostoliiton vangeiksi ottamien upseerien kohtaloa sen jälkeen, kun NL oli syksyllä 1939 hyökännyt Puolaan. Vuonna 1941 Neuvostoliitto ja Puola solmivat yhteistyösopimuksen, jonka mukaan upseereista oli tarkoitus kouluttaa Neuvostoliitossa uuden Puolan upseeriston ydin. Puolalaisupseerit kuitenkin olivat ja säilyivät kadoksissa Neuvostoliitossa, jonne heidät oli siirretty uudelleen koulutettaviksi, kunnes saksalaiset ilmoittivat julkisuuteen löytämistään joukkohaudoista huhtikuussa 1943. Saksan sotamenestyksen heikentyessä natsijohto ryhtyi käyttämään hautoja Neuvostoliiton vastaisessa propagandassa, osoittaakseen länsivalloille NL:n todellisen olemuksen. Haudat oli löydetty jo aikaisemmin vuonna 1942.
Joukkohaudat kaivettiin Katynin kylän metsään. Metsä on yksi kolmesta paikasta, missä puolalaisuhrit ammuttiin ilman oikeudenkäyntiä. Uhrien määräksi arvioidaan 21 857 ; arvio perustuu Venäjän federaation presidentti Boris Jeltsinin Puolan presidentti Lech Wałęsalle 1990-luvun alussa luovuttamiin asiakirjoihin.
Katynin joukkomurhaa käsiteltiin Nürnbergin oikeudenkäynnissä venäläisen tutkimusaineiston pohjalta, mutta minkäänlaista selvyyttä asiassa ei saatu. Vakavia syytöksiä Neuvostoliittoa vastaan ei ole koskaan pystytty osoittamaan perättömiksi. Joukkomurha vaikeutti Neuvostoliiton suhteita Puolaan ja länteen vuodesta 1943 Neuvostoliiton kaatumiseen asti.
Hautojen löytyminen ja Neuvostoliiton peittely-yritys
13. huhtikuuta 1943 saksalaiset ilmoittivat puolalaisten upseerien joukkohautojen löytymisestä Katynista, Smolenskin läheltä. Heidät oli ilmoituksen mukaan surmattu alkuvuodesta 1940. Tutkimuksesta on sodanaikaisessa saksalaisessa Signal-lehdessä laaja kuvareportaasi. Natsipropaganda esitteli näyttävästi murhapaikan ja kutsui paikalle kansainvälisen patologian lääkärijoukon. Paikalla oli lääkäreitä Belgiasta, Bulgariasta, Tanskasta, Suomesta, Ranskasta, Italiasta, Kroatiasta, Alankomaista, Romaniasta, Ruotsista, Slovakiasta ja Unkarista. Suomea edusti professori Arno Saxén.
Neuvostoliitto syytti joukkomurhasta natsi-Saksaa. Lontoosta käsin toiminut Puolan pakolaishallitus reagoi löytöön voimakkaasti protestoiden ja vaatien Punaisen Ristin suorittamaa puolueetonta tutkimusta asiasta. Neuvostoliitto vastasi katkaisemalla suhteet pakolaishallitukseen pysyvästi.
Puolalaisten upseerien joukkomurha alettiin tuntea nimellä Katynin joukkomurha. Neuvostoliitossa tapausta pyrittiin peittelemään luomalla saksalaisten suorittamasta läheisen Hatynin kylän tuhoamisesta symboli natsien siviiliväestöön kohdistamille julmuuksille nimellä Hatynin joukkomurha. Neuvostoliitto esitteli Hatyniin rakentamaansa muistomerkkiä ulkomaisille vieraille peittääkseen Katynin tapauksen.
Muuta
Eräissä yhteyksissä on esitetty että Katynin teloitukset olivat kosto venäläisten vankien kohtelusta Puolan leireillä Puolan–Neuvosto-Venäjän sodan yhteydessä 1920.
Verityö eli surmaamiset toteutettiin kuulustelun ja henkilötietojen tarkistuksen jälkeen suurelta osin erityisessä äänieristetyssä teloitussellissä. Kuulusteluselliä sanottiin Punaiseksi selliksi ja Lenin-selliksi. Uhreja ammuttiin lähietäisyydeltä päähän, joko niskaan tai ohimoon saksalaisvalmisteisella 7,65 mm Walther-taskuaseella. Venäläisiä pistoolimalleja ei juurikaan käytetty, sillä ne eivät olleet yhtä toimintavarmoja ja ne olivat raskaampia käsitellä. Eräs merkittävimmistä teloittajista oli Vasili Blohin.
Katynin teloituksilla on myös yhteys talvisotaan: Venäjän tiedeakatemian historioitsija Natalia Lebedeva on esittänyt, että teloituksia Katynissa aikaistettiin, koska vankileireille haluttiin saada tilaa mahdollisia suomalaisia ja Baltian maista saatavia sotavankeja varten. Lebedeva oli tärkeässä asemassa Katyniin liittyviä neuvostodokumentteja tutkineessa komissiossa. Muun muassa Ostaškovin leirin johtaja Grigori Korytov mainitsi raportissaan vankileirien tyhjentämistä käsitelleestä NKVD:n kokouksesta, jonka kirjoitti ennen maaliskuun neljättä 1940, että huhun mukaan Ostaškovin vankileiri olisi mahdollisesti tyhjennettävä maaliskuun aikana, jotta sille voitaisiin sijoittaa suomalaisia. Lebedeva uskoo myös, ettei tapauksessa ollut niinkään kyse etnisestä vihasta, vaan Puolaan kuuluneessa nykyisessä Länsi-Ukrainassa ja Valko-Venäjällä bolševikkien luokkavihollisina teloittama hyvin toimeentuleva väki oli puolalaista, kun taas ukrainalaiset ja valkovenäläiset köyhälistöä.
Katynin uhrien omaiset ovat nostaneet Strasbourgissa Euroopan ihmisoikeustuomioistuimessa kanteen Venäjää vastaan. Heitä edustaa asianajaja Roman Nowosielski. Venäjällä jutun tutkinnasta luovuttiin 2004, koska sen katsottiin olevan vanhentunut. Puolalaiset puolestaan pitävät juttua rikoksena ihmisyyttä vastaan. Tämän rikostyypin syyteoikeus ei vanhene koskaan.
Puolan presidentti Lech Kaczynski ja kymmeniä Puolan korkeimpia virkamiehiä kuoli lento-onnettomuudessa 10. huhtikuuta 2010 Länsi-Venäjällä, kun puolalainen delegaatio oli matkalla Katynin joukkomurhan 70-vuotismuistojuhlaan.
Marraskuussa 2010 Venäjän duuma antoi julkilausuman, jonka mukaan Stalin antoi henkilökohtaisesti määräyksen Katynin joukkomurhaan. Kommunistipuolue vastusti julkilausumaa ja väitti joukkomurhaa myytiksi. Duuman mukaan julkilausuma voi aloittaa uuden demokraattisiin arvoihin perustuvan suhteen Puolan kanssa. Puolan sejmin puhemies Grzegorz Schetyna kommentoi päätöksen olevan ”askel oikeaan suuntaan ja tärkeä merkki”. Päätös oli osa vuoden 2011 presidentti Dmitri Medvedevin de-stalinisointia, jonka tarkoituksena oli julkistaa Neuvostoliiton aikaisia ihmisoikeusrikkomuksia.
Michel Pavon
Michel Pavon (s. 7. marraskuuta 1968) on ranskalainen entinen jalkapalloilija ja valmentaja.
Ura pelaajana
Pavon aloitti ammattilaisuransa Toulouse FC:n riveissä. Pavon pelasi Toulousessa vuodesta 1986 vuoteen 1994 esiintyen 197 ottelussa ja tehden niissä 29 maalia. Pavon pelasi myös Ranskan alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa Toulousen edustusaikanaan.
1994 Pavon siirtyi Montpellier’hen lisähaasteiden toivossa. Pavon pelasi Montpellier’ssa kaksi kautta jonka jälkeen siirtyi Girodins de Bordeaux'n riveihin. Pavon sopeutui nopeasti uuteen seuraansa ja nousi kapteeniksi. 1997 ja 1998 Pavon esiintyi liigacupin finaalissa ja 1999 Pavon oli mukana voittamassa Ranskan-mestaruutta. Pavon pelasi viimeisen otteluns Bordeaux'ssa elokuussa 2000, jonka jälkeen hän siirtyi Espanjan Segunda Divisióniin ja sevillalaisen Real Betisin riveihin kolmen vuoden sopimuksella. Paha loukkaantuminen päätti kuitenkin Pavonin pelaajauran vuonna 2001.
Ura valmentajana
Pavon palasi takaisin Bordeaux'hon lokakuussa 2003 ja hän korvasi päävalmentajana erotetun Élie Baupin. Kauden 2004–2005 aikana Pavon kärsi sydänvaivoista ja päätti jättää päätoimisen valmennuksen. Kesäkuussa 2005 Pavonin seuraajaksi nimettiin brasilialainen Ricardo. Pavon jatkoi kuitenkin uraansa Bordeaux'n organisaatiossa valmennuksen koordinointitehtävissä.
Heinäkuussa 2017 Pavonista tuli AS Cannesin päävalmentaja. Hän jätti valmennustehtävät syyskuussa 2018 ja siirtyi seuran tekniseksi johtajaksi.
Ala-Malmi
Ala-Malmi on Malmin peruspiiriin kuuluva osa-alue Koillis-Helsingissä, pääradan itäpuolella ja Lahdenväylän länsipuolella.
Ala-Malmilla asuu noin viisi ja puoli tuhatta henkilöä. Työpaikkoja löytyi erityisesti kaupan ja julkisten palvelujen parista, yhteensä alue tarjosi työtä 4345 ihmiselle (31.12.2003). Ala-Malmille on 2010-luvulla rakennettu omaleimainen, aivan uusi asuinalue Ormuspelto, jonka kylkeen kaavoitettu myös Pikitehtaankorttelit ja pikaraitiotie Viima.
Alueella sijaitsevat muun muassa Malmitalon kulttuurikeskus ja kirjasto, Malmin uimahalli, sosiaaliviraston toimipiste, useita päiväkoteja ja kouluja sekä ammattiin johtavaa koulutusta tarjoavia opinahjoja. Näihin kuuluvat
Alueen eteläosissa, Kehä I:n, Lahdenväylän, Ketokivenkaaren ja Pihlajamäentien välillä sijaitsee vuonna 1890 perustettu, ajan saatossa kasvanut Malmin hautausmaa.
Angelika Beer
thumb|right|Angelika Beer Angelika Beer (s. 24. toukokuuta 1957 Kiel) on saksalainen poliitikko. Hän kuului Liittouma 90/Vihreät -puolueeseen, mutta erosi siitä maaliskuussa 2009. Marraskuussa 2009 Beer liittyi Saksan piraattipuolueeseen ja keväällä 2012 hänet valittiin piraattipuolueen listalta Schleswig-Holsteinin osavaltion maapäivien jäseneksi.
Beer istui vuosina 2004–2009 Euroopan parlamentissa Euroopan vihreän puolueen jäsenenä. Hän oli silloisen puolueensa edustajana liittopäivillä vuosina 1987–1990 ja 1994–2002 ja toimi puolueen puheenjohtajana vuosina 2002–2004.
Beer on toiminut lääkärin vastaanottoapulaisena sekä asianajajan ja notaarin avustajana.
Erukahappo
Erukahappo eli cis-13-dokoseenihappo on kertatyydyttymätön pitkäketjuinen omega-9-rasvahappo, jonka rakennekaava on CH3(CH2)7CH=CH(CH2)11COOH ja kemiallinen kaava C22H42O2. Yhdisteen moolimassa on 338,568 g/mol, sulamispiste 28–32 °C ja CAS-numero 112-86-7. Puhtaana erukahappo on neulamaisesti kiteytyvää ja veteen liukenematonta ainetta, joka liukenee etanoliin ja dietyylieetteriin. Erukahaposta muodostuu typpihapokkeen vaikutuksesta brassidiinihappoa eli trans-13-dokoseenihappoa.
Luonnossa erukahappoa on ainoastaan risti­kukkais­kasvien siemenissä, muun muassa tähän heimoon kuuluvan rypsin ja sinapin siemenissä. Erukahappoa käytetään yhdessä oleiinihapon kanssa ns. Lorenzon öljyn raaka-aineena suhteessa 4:1. Tähän tarkoitukseen erukahappo valmistetaan oliivi- ja rypsiöljystä.
Erukahappo on terveydelle haitallista. Elintarvikkeena myytävä rypsiöljy saa sisältää tämän vuoksi korkeintaan kaksi prosenttia erukkahappoa. Rypsiöljyn suurin tuottajamaa Kanada onnistui laskemaan rypsin erukkahappopitoisuutta vuosien 1987-1996 keskimääräisestä puolesta prosentista vuosien 2010-2014 0,01 prosenttiin.
Rypsistä ja rapsista on onnistuttu jalostamaan myös lajikkeita, joissa ei ole myöskään glukosino­laatteja, jotka aikaisemmin estivät rypsin ja rapsin puristus­jätteiden käytön rehuna. Tällaisia lajikkeita sanotaan 00-lajikkeiksi eli kahden nollan lajikkeiksi
Erukahappoa esiintyy myös eläinten semiokemikaalina feromonina.
Madridin lähettiläs
Madridin lähettiläs (Confidential Agent) on Herman Shumlinin vuonna 1945 ohjaama jännityselokuva. Se kertoo Espanjan sisällissodan salaisesta agentista, joka matkustaa Englantiin ja joutuu fasistien salajuonen kohteeksi, sekä salaperäisestä englantilaisesta naisesta. Madridin lähettiläs hyödyntää film noir -genren tyylikeinoja. Elokuvan maailmanensi-ilta oli New Yorkissa 2. lokakuuta 1945 ja Suomen ensi-ilta 23. elokuuta 1946.
Juoni
Espanjalainen lojalisti, entinen konserttimuusikko Denard, saapuu Lontooseen solmimaan salaista liikesopimusta paikallisten fasistien kanssa. Hänen todelliset tarkoitusperänsä ovat kuitenkin poliittiset ja antisemitismin vastaiset. Humaltumista rakastava mutta neuvokas englannitar Rose Cullen liittyy hänen aisaparikseen aluksi epäselvistä syistä. Pian fasistit oivaltavat, mitkä Denardin päämäärät ovat, ja kääntyvät häntä vastaan. Yön varjoissa Rose ja Denard joutuvat ajojahdin kohteiksi.
Tausta
Warner Brothers -tuotantoyhtiön toimitusjohtaja Jack L. Warner valitsi Graham Greenen romaanin elokuvattavaksi etupäässä Lauren Bacallia silmällä pitäen. Bacallista oli edellisenä vuonna tullut yhtiön suurimpia tähtiä elokuvan Kirjava satama ansiosta. Hänen vastanäyttelijäkseen Warner palkkasi yhden pitkäaikaisimmista vetonauloistaan, ranskalaista alkuperää olevan Charles Boyerin.
Bacallin suoritus arvoituksellisena brittiseireeninä ei kuitenkaan vakuuttanut kaikkia kriitikoita, ja varsinkin hänen newyorkilainen aksettinsa herätti hilpeyttä englantilaisen naisen roolissa. Filmistä tuli Bacallin uralla koetinkivi, mutta seuraavana vuonna valmistunut Syvä uni nosti hänet jälleen suosion aallonharjalle. Myöhemmin Madridin lähettiläs on noussut arvoon yhtenä niistä elokuvista, joihin Bacallin asema film noirin ikonina perustuu.
Ohjaaja Herman Shumlin oli taustaltaan teatteriohjaaja. Madridin lähettiläs oli hänen toinen ja viimeinen elokuvansa. Bacall muisteli myöhemmin, ettei saanut Shumlinilta kunnollista henkilöohjausta, vaan jäi roolinsa kanssa yksin.
Sivuosissa näyttelee useita Warner Brothers -jännityselokuvien vakionäyttelijöitä, muun muassa Peter Lorre ja Katina Paxinou.
Charles W. Fairbanks
Charles Warren Fairbanks (11. toukokuuta 1852 – 4. kesäkuuta 1918) oli yhdysvaltalainen poliitikko, joka toimi Theodore Rooseveltin varapresidenttinä.
Fairbanks valittiin republikaanipuolueen edustajana Yhdysvaltain senaattiin vuonna 1896. Hän istui senaatissa vuoteen 1905, jolloin hänestä tuli varapresidentti. Vuonna 1916 hänet valittiin Charles E. Hughesin varapresidenttiehdokkaaksi. Hughes ja Fairbanks hävisivät demokraattien Woodrow Wilsonille ja Thomas R. Marshallille.
Runokuu
Runokuu-festivaali on Nuoren Voiman Liiton vuosittain järjestämä kirjallisuusfestivaali. Viikon mittainen Runokuu järjestetään elokuun lopussa, ja se on Helsingin juhlaviikkojen yhteistyöfestivaali. Festivaalin lähtökohtia ovat maksuttomuus, taiteidenvälisyys, elämyksellisyys ja ohjelman tarjoaminen kaikenikäisille.
Festivaalin perustivat Nuoren Voiman Liitto ja Helsingin kaupunginkirjasto. Ensimmäinen Runokuu järjestettiin vuonna 2004.
Vuonna 2013 Runokuun kansainvälinen pääesiintyjä oli yhdysvaltalainen avantgarde-runoilija Sam Pink.
Vuonna 2014 Runokuu järjestettiin kymmenettä kertaa. Viikon mittaiseen festivaaliin kuului lähes 40 tapahtumaa. Pääesiintyjinä olivat amerikkalainen runolegenda Ron Silliman ja palestiinalais-tanskalainen kohua herättänyt runoilija Yahya Hassan.
Blue Roses
thumb|250px|Blue Roses vuonna 2009 Blue Roses (oik. Laura Groves) on englantilainen, Yorkshirestä kotoisin oleva folkmuusikko, jonka esikoisalbumi Blue Roses julkaistiin huhtikuussa 2009.
Paha minut iski
Paha minut iski on suomalaisen Kolmas Nainen -rockyhtyeen toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1987.
Kappaleet
A-puoli
B-puoli
Kappaleet "Maanantai" sekä "Raatona maantiellä" sisältyvät vain vuoden 1988 uusintapainokseen.
Otto von Habsburg
Franz Joseph Otto Robert Maria Anton Karl Max Heinrich Sixtus Xavier Felix Renatus Ludwig Gaetan Pius Ignatius von Habsburg (20. marraskuuta 1912 – 4. heinäkuuta 2011 ) eli Itävallan arkkiherttua Otto oli Itävalta-Unkarin viimeinen kruununprinssi, Habsburgien keisarihuoneen päämies vuosina 1922–2007 ja Euroopan parlamentin jäsen.
Hänen keisarillinen ja kuninkaallinen korkeutensa; Itävallan keisarillinen prinssi; Unkarin, Kroatian ja Böömin kuninkaallinen prinssi Otto von Habsburg oli Itävallan viimeisen keisarin ja Unkarin viimeisen kuninkaan Kaarle I:n ja Zita von Bourbon-Parman vanhin poika. Itävallan keisarikunta lakkautettiin vuonna 1918 ja Unkarin kuningaskunta ensin vuonna 1918 ja uudestaan 1946. Tästä lähtien Otto von Habsburg itse, hänen sukunsa ja itävaltalaiset legitimistit pitivät häntä laillisena kuningas-keisarina.
Daltonin muori
Daltonin muori on järjestyksessä 12. Suomessa ilmestynyt Lucky Luke -sarjakuva-albumi. Albumin on käsikirjoittanut René Goscinny ja piirtänyt Morris. Se julkaistiin suomeksi 1971 Soile Kaukorannan ja Heikki Kaukorannan suomentamana.
Otto von Habsburg
Otto von Habsburg oli aktiivinen vaikuttaja eurooppalaisessa politiikassa 1930-luvulta alkaen. Hänet tultiin tuntemaan Habsburgien restauraation kannattajana, Euroopan integraation edistäjänä sekä tiukkana natsismin ja kommunismin vastustaja.
Otto von Habsburg puhui sujuvasti saksaa, unkaria, kroaattia, englantia, espanjaa, ranskaa ja latinaa. Hänen äitinsä Zita von Bourbon-Parma opetti pojalleen useita kieliä, jotta hän voisi myöhemmin elämässään hallita eri maita. Elämänsä aikana Habsburg hyödynsi kielitaitoaan kirjoittamalla noin 40 kirjaa saksaksi, unkariksi, ranskaksi ja espanjaksi. Vaikka hänestä tuli 1918 kansalaisuudeton, oli Otolla kuollessaan Saksan, Itävallan, Unkarin ja Kroatiaan kansalaisuudet. Lisäksi hänellä oli Monacon, Maltan ja Espanjan passit.
Sirpa Jalkanen
Sirpa Tuulikki Jalkanen (o.s. Mehto, s. 28. helmikuuta 1954 Jyväskylä) on suomalainen immunologi ja tieteen akateemikko.
Otto von Habsburg
Varhainen elämä
Otto syntyi 20. marraskuuta 1912 Villa Wartholzin keisarillisessa kartanossa Reichenau an der Raxissa, Ala-Itävallan osavaltiossa, Itävallassa. 25. marraskuuta 1912 hänet kastettiin. Wienin arkkipiispa, kardinaali Franz Xaver Nagl toimi kastajana. Hänen kummisetänsä oli keisari Frans Joosef I, jota edusti arkkiherttua Frans Ferdinand. Hänen kummitädinsä oli Maria Antonia de Braganza, hänen isoäitinsä äidin puolelta.
pienois|vasen|Otto vanhempiensa kanssa Kaarlen kruunajaisten virallisissa valokuvissa [[Budapestissa.]] Oton isä, arkkiherttua Kaarle I nousi valtaistuimelle marraskuussa 1916, jolloin Otosta tuli Itävallan, Unkarin ja Böömin kruununprinssi.
Itävallan parlamentti valitsi uuden kanslerin Saksalaiselle Itävallalle (Republik Deutschösterreich) 30. lokakuuta 1918. Unkarissa käynnistyi seuraavana päivänä, 31. lokakuuta 1918 sosiaalidemokraattien johtama krysanteemivallankumous. Kaarle I luopui vallankumouksen pakottamana valtaistuimestaan 11. marraskuuta 1918 ja muutamaa päivää myöhemmin Itävalta julistautui itsenäiseksi tasavallaksi. Unkari seurasi perässä ja julistautui Unkarin demokraattiseksi tasavallaksi 16. marraskuuta 1918.
Maanpaossa
Kaarle I:n luovuttua valtaistuimestaan marraskuussa 1918 joutui Habsburgien keisariperhe lähtemään maanpakoon Madeiralle. Otto oli 5-vuotias, kun perhe joutui maanpakoon. Samalla Otosta tuli valtioton henkilö. Hän kasvoi pääasiassa Espanjassa.
Maanpaosta huolimatta Oton äiti, vakaumuksellinen katolilainen Zita von Bourbon-Parma kasvatti hänestä kunnollista katolilaista hallitsijaa. Hänet kasvatettiin Itävalta-Unkarin aikaisempien kruununperillisien tavoin.
Vaikka Unkari palautettiin monarkiaksi 1. maaliskuuta 1920, ei Kaarle I saanut takaisin valtionpäämiehen asemaansa, vaan amiraali Miklós Horthy hallitsi valtionhoitajana vuoteen 1944 asti.
Kun Kaarle I kuoli vuonna 1922, tuli Otosta kruununperillinen. Itävallan hallitus kuitenkin kielsi Habsburgien keisarisuvun paluun maahan ja takavarikoi suvun maaomistukset ja omaisuuden. Kaarle I on julistettu katolisessa kirkossa autuaaksi ja hänen äitinsä keisarinna Zitan autuaaksi julistamisen prosessi on käynnissä.
Asuinpaikat
Ollessaan maanpaossa Otto asui Madeiran ja Espanjan lisäksi Sveitsissä, Belgiassa, Ranskassa ja Yhdysvalloissa. Von Habsburg asui 1930-luvulla Belgiassa, jossa hän opiskeli yliopistossa. Hän arvosteli natsi-Saksan 1938 suorittamaa Itävallan miehittämistä Anschlussia. Saksan miehitettyä Belgian 1940 hän pakeni Ranskaan, ja kun Ranskakin miehitettiin, hän siirtyi Portugaliin. Vuonna 1954 hän asettui aloilleen 1954 Saksan Baijeriin, Villa Austria -kartanoonsa, jossa asui kuolemaansa asti. Hän luopui Itävallan kruunun tavoittelusta 1961 hakiessaan Itävallan kansalaisuutta. Hän anoi muutto-oikeutta Itävaltaan ja pääsi vierailemaan synnyinmaassaan 1966, josta vuodesta alkaen asui Saksassa Baijerin Pöckingissä.
Poliittinen ura
Otto von Habsburg toimi Kansainvälisen Paneurooppalaisen Unionin varapuheenjohtajana (1957–1973) ja puheenjohtajana (1973–2004). Vuonna 1961 Espanjan valtionhoitaja, El Caudillo ja generalissimo Francisco Franco tarjosi Otto von Habsburgille Espanjan kruunua. Habsburg kieltäytyi kruunusta vedoten siihen, ettei Habsburg-suku ollut hallinnut kyseistä kruunua aikoihin, ja suositteli kuninkaaksi sen sijaan Bourbon-suvun Juan Carlos de Borbónia.
Von Habsburg toimi Euroopan parlamentin jäsenenä (kristillissosiaali) vuosina 1979–1999. Euroopan parlamentissa Otto von Habsburg edusti rautaesiripun takana olleita Itä-Euroopan maita. Hänellä oli keskeinen rooli vuoden 1989 vallankumouksessa paneurooppalaisen piknikin järjestäjänä. Myöhemmin hän vahvasti tuki Itä-Euroopan maiden EU-jäsenyyttä. Tunnustettuna intellektuellina hän julkaisi useita politiikkaa ja historiaa käsitteleviä teoksia. Häntä on kuvailtu yhdeksi ”eurooppalaisen idean ja Euroopan integraation arkkitehdeista” yhdessä Robert Schumanin, Konrad Adenauerin ja Alcide De Gasperin kanssa.
Viimeiset vuodet ja hautajaiset
Sukulaisten mukaan arkkiherttua kuoli Starnbergjärvellä sijaitsevalla huvilallaa rauhallisesti.
Arkkiherttuan viimeisen toiveen mukaisesti hänen ruumiinsa on haudattu Itävaltaan, Keisarilliseen kryptaan, mutta hänen sydämensä haudattiin Pannonhalman benediktiiniluostariin, joka sijaitsee Unkarissa.
Teuvo Loman
Teuvo Loman (s. 17. heinäkuuta 1962 Espoo) on helsinkiläinen vaatesuunnittelija, sisustussuunnittelija, kampaaja, malli, laulaja ja trendisuunnittelija.
Otto von Habsburg
Yksityiselämä
Hänellä sekä oli kaikkiaan neljän valtion kansalaisuus: syntyperäisesti Itävallan, Unkarin ja Kroatian sekä vuodesta 1978 Saksan. Hän haki Unkarin kansalaisuutensa palauttamista jo 1980-luvun lopulla, mutta sai sen vasta kommunistihallinnon romahdettua.
Sirpa Jalkanen
Jalkanen tuli ylioppilaaksi Jyväskylän normaalilyseosta vuonna 1973. Hän opiskeli Turun yliopistossa valmistuen lääkäriksi (LL) vuonna 1979, lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi (LKT) 1983 ja kliinisen mikrobiologian erikoislääkäriksi 1990. Hänen immunologian alaan kuuluva englanninkielinen väitöskirjansa (1983) oli otsikoitu Functions of bursa of fabricius : studies on chickens bursectomized at 60 hours of incubation. Vuosina 1983–1986 hän teki post doc -opintoja Stanfordin yliopistossa Yhdysvalloissa.
Otto von Habsburg
Yksityiselämä
Arkkiherttuaa pidettiin huumorimiehenä: erään kertomuksen hän ihmetteli taksissa Wienin tavallista vilkkaampaa liikennettä. Taksikuski kertoi, että kaupungissa oli alkamassa jalkapallo-ottelu, ja arkkiherttuan kysyessä, ketkä siinä pelaavat, taksikuski vastasi "Itävalta–Unkari". Arkkiherttuan kerrotaan vastanneen tähän vitsikkäästi: "ketä vastaan?"
Teuvo Loman
Elämäntyönsä Loman on tehnyt stylistinä ja hiusmuotoilijana, ja hänen kampauksiaan on ollut itsenäisyyspäivän vastaanoton vierailla, Leningrad Cowboyseilla sekä useissa suomalaisissa televisio-ohjelmissa. Hän on ollut mukana tositelevisio-ohjelmassa V. I. P. Seikkailu (2004). Vuodesta 2006 alkaen Loman on ollut mukana MTV3:n Pientä pintaremonttia -ohjelmassa sisustussuunnittelijana. Hän on lisäksi vieraillut muun muassa ohjelmissa W-tyyli, Levyraati, Bettina S, Mummomafia ja Ruben & Joonas.
Sirpa Jalkanen
Jalkanen on toiminut Suomen Akatemian akatemiatutkijana ja ollut akatemiaprofessorina kolme kautta vuosina 1996–2001, 2002–2006 sekä 2014–2018. Vuodesta 2007 lähtien Jalkanen on toiminut Turun yliopiston immunologian professorina. Hän oli yksi pörssiin listattujen Biotie Therapiesin ja Faron Pharmaseuticalsin perustajista ja rahoittajista. Vuonna 2016 Biotie siirtyi yhdysvaltalaisen Acorda Therapeutics -pörssiyhtiön osaksi.
Otto von Habsburg
Yksityiselämä
Otto von Habsburgin (Itävallassa laillisesti Otto Habsburg-Lothringen) vanhin poika Karl Habsburg-Lothringen on itävaltalainen poliitikko.
Teuvo Loman
Loman julkaisi ensimmäisen levynsä 1988, mutta vasta 2005 Helsinki City Boy toi hänet listoille. Loman julkaisi 2007 singlen Kari, joka on käännös Europe-yhtyeen kappaleesta ”Carrie” ja seuraavan singlensä Nousee huiviin 2009 digijulkaisuna.
Daltonin muori
Juoni
Lucky Luke on saattanut kultakaivoksen palkkakuljetusta Cactus Junctioniin. Hän päättää asettua kaupunkiin muutamaksi päiväksi. Daltonin muori eli Daltonin veljesten äiti asuu pienessä mökillä kaupungin liepeillä. Hän lähettää pojillensa vankilaan kirjeen, ja he pakenevat vankilasta ja asettuvat asumaan muorin taloon. Samaan aikaan Lucky Luke on saanut vankilan johtajalta kirjeen, jossa häntä pyydetään ottamaan Daltonit kiinni. Muori piilottelee Daltoneita mökissään Lucky Luken vierailun ajan. Seuraavana päivänä Daltonit käyvät muorin kanssa ryöstämässä kauppoja Cactus Junctionissa. Kun Lucky Luke tällä kertaa käy Daltonin muorin mökillä, he ovat jo livistäneet. Hän löytää vain Rantanplanin, joka oli kiinnitettynä Joeen. Muori ja Daltonit muuttavat hylättyyn kaivokseen asumaan ja alkavat ryövätä lähikaupunkeja. Heitä ei saada kiinni, kunnes Lucky Luke keksii ovelan juonen ja nappaa Daltonit kiinni.
Teuvo Loman
Loman oli rekisteröidyssä parisuhteessa 24 vuotta nuoremman Niko Heleniuksen kanssa 2014–2016. Pari tapasi toisensa jo vuonna 2004. Loman kihlautui uuden kumppanin kanssa 2017.
Maaliskuussa 2019 Helsingin käräjäoikeus tuomitsi Lomanin vuoden ja 10 kuukauden ehdolliseen vankeusrangaistukseen sekä 90 tunnin yhdyskuntapalveluun vuonna 1999 tapahtuneesta 13-vuotiaan pojan törkeästä seksuaalisesta hyväksikäytöstä. Loman valitti tuomiosta hovioikeuteen. Hovioikeudessa käräjäoikeuden päätös pysyi.
Otto von Habsburg
Itävaltalaiset
Lähde:
Ulkomaalaiset
Lähde:
Sirpa Jalkanen
Jalkanen on ihmisen immuunijärjestelmään kuuluvien lymfosyyttien liikkumismekanismien eräs johtavista tutkijoista maailmassa. Tutkimuksilla on merkitystä erityisesti vaikeiden tulehdussairauksien hoidossa ja syövän leviämisen ehkäisyssä.
Jalkanen on palkittu muun muassa lääkäriseura Duodecimin myöntämillä Matti Äyräpään palkinnolla (2008) ja nuoren tutkijan palkinnolla (1987). Hänet valittiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 1998, Norjan tiedeakatemian jäseneksi vuonna 2002 ja Academia Europæan jäseneksi vuonna 2013. Tieteen akateemikon arvonimen hän sai vuonna 2015.
Jalkanen on toiminut Suomalaisen Tiedeakatemian esimiehenä 2010–2012.
Jalkaselle myönnettiin maaliskuussa 2016 Euroopan naiskeksijä -kilpailussa 2. palkinto, joka oli suuruudeltaan 50 000 €. Jalkanen valittiin Vuoden Eeva 2018 -äänestyksessä Vuoden vaikuttajaksi perustellen, että hän on paneutunut tutkimusryhmänsä kanssa rintasyöpätutkimukseen.
Vankileiri
Vankileiri tarkoittaa vankilaa tilapäisemmäksi tarkoitettua erityslaitosta, joka yleensä on vaatimattomammin varustettu. Vankileiri voi olla tarkoitettu rikosvankien, sotavankien, poliittisten vankien tai esimerkiksi siviilien eristämiseen.
Ensimmäinen erityisesti sotavankeja varten rakennettu vankileiri perustettiin Norman Crossiin, Englantiin vuonna 1797 Ranskan vallankumoussotien ja Napoleonin sotien aikana.
Vankileirejä ovat esimerkiksi:
Ylä-Malmi
Ylä-Malmi on Malmin peruspiiriin kuuluva osa-alue Koillis-Helsingissä, pääradan ja Malmin rautatieaseman länsipuolella.
Ylä-Malmilla asuu noin 6 600 henkeä (2013) ja työpaikkoja siellä on 4 050 (31.12.2003).
Alueella sijaitsee useita päiväkoteja, Malmin ala-asteen koulu ja Malmin yläaste. Lisäksi Ylä-Malmilla sijaitsee Malmin peruspiirin alueen terveysasemana toimiva Malmin sairaala (Talvelantie 6) ja suuren Malmin evankelis-luterilaisen seurakunnan kirkko.
Koliva
Koliva (kreikaksi κόλλυβα, venäjäksi коливо) on muisteluvehnä, joka siunataan ortodoksisissa kirkoissa yleisinä vainajien muistelupäivinä tai joskus myös vainajien muistoksi toimitettavan palveluksen, panihidan jälkeen.
Palveluksen jälkeen kolivaa voidaan jakaa palvelukseen osallistuneille tai muistovehnä tai siitä tehtyä kakkua syödään kotona muistoaterialla omia vainajia muistellen.
Valloitettujen itäalueiden valtakunnanministeriö
pienoiskuva|Berliiniläinen rakennus, jossa valloitettujen itäalueiden ministeriö toimi vuosina 1941–1942. Valloitettujen itäalueiden valtakunnanministeriö oli 17. heinäkuuta 1941 perustettu Saksan valtakunnanhallitukseen liittynyt ministeriö, jonka tehtävänä oli muodostaa siviilihallinto Saksan valtaamille alueille armeijan edetessä pidemmälle Neuvostoliiton alueelle. Ministeriötä johti Alfred Rosenberg.
Ministeriö toimi Berliinissä Unter den Lindenin varrella entisessä Neuvostoliiton suurlähetystön talossa, kunnes se tuhoutui pommituksissa. Paikalla on nykyään Venäjän suurlähetystö.
Veikko Samuli
Veikko Antero Samuli (s. 29. maaliskuuta 1947 Tampere) on suomalainen säveltäjä, sovittaja ja musiikkituottaja. Hän on toiminut myös studiomuusikkona. Hänen tärkeimpiin yhteistyökumpaneihinsa ovat kuuluneet muun muassa sanoittajat Juha Vainio ja Raul Reiman sekä tuottaja Jaakko Salo. Samulin sävellyksiä ovat muun muassa Katri Helenan kappaleet ”Syysunelma”, ”Katson autiota hiekkarantaa” ja ”Mun sydämeni tänne jää” sekä Armi Aavikon ja Dannyn duetoima ”Tahdon olla sulle hellä” ja Kari Tapion ”Myrskyn jälkeen”.
Kajaanissa järjestettiin Veikko Samulin säveltäjäkonsertti Vihreät Niityt -iskelmäviikolla heinäkuussa 2010.
Veikko Samulille myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2019.
Nuoruus ja uran alku
Veikko Samuli syntyi 29. maaliskuuta 1947 Tampereella mutta vietti lapsuutensa Ylämaalla, jossa hän asui vuoteen 1965 asti.
Eesti Ühispank
thumb|240px|Eesti Ühispankin toimistorakennus [[Tallinnassa valmistui vuonna 1999]] Eesti Ühispank oli virolainen pankki, joka sai alkunsa kymmenen paikallispankin yhdistymisen myötä joulukuussa 1992. Eesti Ühispankista tuli Baltian maiden suurin pankki vuonna 1998, kun se solmi yhdistymissopimuksen Tallinna Pankin kanssa. Vain vuotta aiemmin pankkiin oli liittynyt myös Põhja-Eesti Pank, mikä oli nostanut Eesti Ühispankin kotimaansa Viron toiseksi suurimmaksi pankiksi.
Veikko Samuli
Nuoruus ja uran alku
Muutettuaan Helsinkiin Samuli aloitti musiikinopiskelun. Aluksi hän otti laulutunteja ja opiskeli Sibelius-Akatemiassa kirkkomusiikkia, mutta neljän vuoden jälkeen hän innostui kevyestä musiikista ja keikkailusta. Säveltäjänura ei lähtenyt heti lentoon. Hän kävi esittelemässä tuotoksiaan Musiikki-Fazeria johtaneelle säveltäjälle Toivo Kärjelle, mutta Kärki piti niitä vielä keskeneräisinä. Samuli ryhtyi keikkamuusikoksi, kun Kärki kehotti häntä hankkimaan käytännön kokemusta viihdemusiikista. Hän soitti Dannyn taustayhtyeessä Made in Finlandissa koskettimia 1970-luvun alussa.
Samuli pääsi myös studioon soittamaan yhtyeen kanssa ja hänet pestattiin myöhemmin tuottaja Jaakko Salon apulaistuottajaksi. Hän pääsi tekemään sovituksia käännösiskelmiin, kuten lauluihin ”Oon voimissain” (I Will Survive) ja ”Menolippu”.
Merkittäviä töitä
Sanoittaja-säveltäjä-yhteistyö Raul Reimanin kanssa alkoi vuonna 1979. Yhteistyönä syntyivät muun muassa Jonna Tervomaan ”Minttu sekä Ville” ja Matti Eskon ”Lämmin, hellä, pehmoinen”. Kikan kappaleista Veikko Samulin ovat esimerkiksi Vainion sanoittamat ”Mä haluun viihdyttää” ja ”Sukkula Venukseen”. Kari Tapiolle Veikko Samuli on tehnyt muun muassa ”Myrskyn jälkeen”, ”Valoon päin”, ”Sinut tulen aina muistamaan” ja ”Se jokin alkaa” sekä Markku Arolle ”Ollaan lähekkäin” ja Nisa Sorayalle ”Huone 105”. Samulin säveltämää lastenmusiikkia edustaa muun muassa Jorma Toiviaisen sanoittama ”Atsipoppaa”.
Eesti Ühispank
Ruotsalainen SEB laajensi toimintaansa Baltian maissa vuonna 1998 hankkimalla 32 prosentin osuuden Eesti Ühispankista ja 36 prosentin osuuden latvialaisesta Latvijas Unibankasta. Vuoden 2000 aikana SEB lunasti loput pankkien osakkeista ja Eesti Ühispankista tuli osa SEB-konsernia.
SEB:n omistuksessa Eesti Ühispank jatkoi liiketoimintaa omalla nimellään vuoteen 2005 saakka, minkä jälkeen pankki tunnettiin nimellä SEB Eesti Ühispank. Lopullisesti Eesti Ühispankista luovuttiin vuonna 2008, kun kaikki konsernin yhtiöt siirtyivät SEB-brändin alle. Tämän jälkeen pankki on toiminut Virossa nimellä SEB Pank.
Veikko Samuli
Merkittäviä töitä
Veikko Samuli loi 1980-luvulla Suomen pop-musiikkiin aivan omanlaatuisen soundin, jota alettiin tuolloin kutsua muusikkopiireissä Veikko Samuli -soundiksi. Tämän tunnisti usein kappaleen taustalla melodisesti soivasta analogisesta syntetisaattorisoundista.
Steven Culp
Steven Bradford Culp (s. 3. joulukuuta 1955 La Jolla, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Sukunimestä huolimatta hän ei ole sukua näyttelijä Robert Culpille.
Ura
Culp tunnetaan parhaiten väliaikaisista rooleistaan CIA-agentti Clayton Webbina Kunnian miehissä (1997–2004) ja Major Hayesina Star Trek: Enterprisessa (2003–2004). Saman vuoden aikana hänestä tuli ensimmäinen näyttelijä, joka oli väliaikaisesti mukana neljässä sarjassa samaan aikaan: West Wing, Star Trek: Enterprise, Kunnian miehet ja Teho-osasto. Täydellisissä naisissa hän oli mukana ensimmäisen kauden ajan.
Kiila (täsmennyssivu)
Kiila voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Steven Culp
Harveyn perheen murha
1. tammikuuta 2006 Culpin siskopuoli Kathryn Harvey murhattiin kuten myös hänen miehensä ja heidän kaksi lastaan. Murhasta syytetty Ricky Jovan Gray sai kuolemantuomion.
Tšuktšin kieli
Tšuktšin kieli (aikaisempi nimitys luoravetlaani; tšuktšiksi ԓыгъоравэтԓьэн йиԓыйиԓ, lyg"oravetl'an jiljil) on Venäjällä Tšuktšien niemimaalla ja sen lähialueilla asuvien tšuktšien puhuma tšuktšilais-kamtšatkalainen kieli.
Levinneisyys ja puhujamäärä
Tšuktšit asuvat Tšukotkan autonomisessa piirikunnassa, Jakutian Nižne-Kolymskin piirissä sekä Kamtšatkan pohjoisosassa Korjakian piirikunnan Oljutorkan piirissä.
Vuonna 1989 Venäjällä laskettiin olevan 15 100 tšuktšia ja 11 450 tšuktšin kielen puhujaa. Kansallisuudeltaan tšuktšeista 70,4 % ilmoitti äidinkielekseen tšuktšin ja 28,3 % venäjän. Vuoden 2002 väestölaskennassa rekisteröitiin 15 800 tšuktšia, mutta enää vain 7 700 tšuktšin puhujaa. Alueellisesti he jakautuivat seuraavasti: Nykyään 97,2 % tšuktšeista puhuu venäjää äidin- tai toisena kielenään. Tšukotkalla osa inuiteista ja eveneistä osaa tšuktšia.
Historia ja murteet
Tšuktši kuuluu tšuktšilais-kamtšatkalaisten kielten tšuktšilaiseen ryhmään. Sen lähimmät sukukielet ovat korjakki, kerekki ja alutori. Tšuktšikielten puhujien uskotaan siirtyneen Tšukotkalle noin 3000 vuotta eaa. lännestä nykyisen Jakutian alueelta, jonne he arkeologisten tutkimusten perusteella tulivat Jenisein yläjuoksulta. Tästä todistavat myös tšuktšilaisten ja jeniseiläisten kielten rakenteelliset samankaltaisuudet.
Kieli jakautuu itä- ja länsimurteisiin sekä eteläiseen murreryhmään. Niiden väliset erot ovat melko vähäisiä. Eteläryhmän murteissa on yhteneväisyyksiä korjakin sekä tšuktšeihin sulautuneiden kerekkien kielen kanssa.
Kirjakieli
1920–1930-lukujen vaihteessa tšuktšit yrittivät laatia oman ideografisen kirjoitusjärjestelmän. Tunnetuin on Anadyrjoen varrella asuneen Tynevilin keksimä kirjoitus. Vuonna 1932 luotiin latinalaiseen kirjaimistoon ja itämurteeseen perustunut kirjakieli, jonka rinnalla käytettiin myös kyrillistä aakkostoa. Kyrilliseen kirjaimistoon siirryttiin virallisesti vuosina 1936–1937, mutta latinalaista kirjoitusta käytettiin paikoitellen vielä 1940-luvulla. 1950-luvulla kirjaimistoa täydennettiin lisämerkeillä ӄ ja ӈ, jotka paikallisissa julkaisuissa korvattiin yleensä heittomerkillä. 1980-luvulla otettiin käyttöön lisämerkki ԓ.
Tšuktšin kirjaimisto
Tšuktšiksi ilmestyy äidinkielen oppikirjoja, lastenkirjallisuutta sekä alkuperäistä runoutta ja proosaa. Tšuktšikirjailijoista tunnetuin on Juri Rytheu, joka käytti äidinkielensä ohella venäjää. Aikaisemmin julkaistiin runsaasti myös käännettyä yhteiskuntapoliittista ja valistuskirjallisuutta. Koulussa kieltä opetetaan aineena. Opettajia koulutetaan Anadyrin opettajaopistossa, Magadanin pedagogisessa yliopistossa sekä Herzenin pedagogisessa yliopistossa Pietarissa. Anadyrissä julkaistaan sanomalehtiä Sovetken Tšukotka ja Murgin nutenut. Kieltä käytetään myös radiossa ja televisiossa.
Nykytilanne
Nykyään tšuktšia voidaan pitää uhanalaisena kielenä. Huomattava osa tšuktšeista on muuttanut kaupunkeihin ja taajamiin, joissa perheiden puhekielenä toimii venäjä. Pienissä kylissä ja vaeltavien ryhmien keskuudessa 30-vuotiaat puhuvat kieltä vielä hyvin, mutta lapset osaavat sitä yleensä vain passiivisesti. Myös kielen kirjallinen käyttö on viime aikoina vähentynyt.
Paljeloitto
thumb|Paljeloitto Paljeloitto on valokuvakameran lisäosa, joka laitetaan kameran ja objektiivin väliin. Sen vaikutus on sama kuin loittorenkailla. Peljeloitolla saadaan suurennussuhdetta kasvatettua ja kuvattava kohde voi olla lähempänä objektiivia. Paljeloittoa käytetään ison filmikoon kameroissa.
Pyörätuolikelaus
thumb|280px|Brasilialainen Wendel Silva Soares kilpailemassa vuonna 2007. Pyörätuolikelaus on vammaisurheilulaji, jossa kilpaillaan eri pituisilla matkoilla tarkoitusta varten valmistetuilla kolmipyöräisillä, alumiini- tai hiilikuiturunkoisilla pyörätuoleilla. Pyörätuolikelaus on yksi laajimmin harrastetuista vammaisurheilulajeista.
Yleistä
Pyörätuolikelaus on ollut mukana paralympialaisissa niiden alusta lähtien. Lajissa kilpailtavat matkat ovat 100, 200, 400, 800, 1 500, 5 000 ja 10 000 metriä sekä maraton, jonka pituus on 42,195 kilometriä.
Pyörätuolikelaajat jaetaan heidän vammaisuusasteensa mukaan neljään luokkaan. Luokissa T51 ja T52 kilpailevilla kädet ja vatsalihakset eivät toimi normaalisti. Luokan T53 kilpailijoiden vartalon tasapaino on heikko, lisäksi heidän vatsalihaksensa eivät toimi normaalisti. Luokan T54 kilpailijoiden vatsalihakset toimivat normaalisti tai melko normaalisti ja heidän tasapainonsa on hyvä. Luokan T53 ja T54 kilpailijoiden kädet toimivat normaalisti.
Luokkaan T54 kuuluvien miespuolisten pyörätuolikelaajien maailmanennätykset yli 400 metrin matkoilla ovat parempia kuin juoksijoiden.
Pyörätuolikelaajia
thumb|350px|Pyörätuolikelaajia Los Angelesin maratonilla 2009.
Apolloff
Apolloff t. Apoloff on Ruotsin ritarihuoneeseen kirjoitettu aatelissuku numero 912. Suku on alkujaan vanha venäläinen pajarisuku, jonka jäsen Vasili Zebetrioff tuli Ruotsin palvelukseen ja jonka kuningas Kustaa II Aadolf aateloi vuonna 1631. Vasilin veli Gregori otti käyttöön nimen Apoloff. Hän oli Inkerinmaan aatelisjoukkojen kornetti ja naimisissa käskynhaltija Feodor Aminoffin tyttären kanssa. Pariskunnan kolme poikaa otettiin vuonna 1680 ritarihuoneeseen. Heistä Johan (Juhana) Apolloff (k. 1706) toimi Nevanlinnan skanssin komentajana 1689 ja everstinä Viipurissa 1701. Vanhuudestaan huolimatta hän teki hyökkäyksiä Venäjälle Suuren Pohjan sodan alkaessa sekä puolusti linnaa 1703 venäläisten hyökkäystä vastaan. Hän joutui kuitenkin antautumaan ja kuoli vankina Novgorodissa. Vasili Apoloff oli Inkerinmaan aatelislippueen ratsumestari 1680 ja Kaprion linnan komendantti. Hän kuoli Tobolskissa venäläisten vankina vuonna 1701.
Poljanan taistelu
Poljanan taistelu oli toisen maailmansodan viimeisiä taisteluja Euroopassa. Taistelussa kohtasivat Kosta Nađin johtamat Jugoslavian partisaanit sekä viimeiset akselivaltojen sotilaat, jotka eivät hyväksyneet antautumista. Noin 30 000 sotilaan joukkoihin kuuluivat muiden muassa Armeijaryhmä E:n joukkoja, Itsenäisen Kroatian valtion joukkoja, Slovenian Kotivartion ja Montenegron Vapaaehtoisjoukkoja, jotka koostuivat tšetnikeistä ja Lijevčen kentän taistelusta selvinneistä joukoista. Taistelu käytiin Poljanan alueella lähellä Prevaljen kylää Jugoslaviassa nykyisen Slovenian alueella 14.–15. toukokuuta 1945 kuusi päivää Saksan antautumisen jälkeen. Taistelu oli viimeinen akselivaltojen joukkojen käymä taistelu liittoutuneita vastaan Euroopassa. Myöhemmin taistelun jälkeen Bleiburgin murhenäytelmä sai alkunsa.
Bastiaan Belder
pienoiskuva|Bastiaan "Bas" Belder vuonna 2017.
Bastiaan ("Bas") Belder (s. 25. lokakuuta 1946) on alankomaalainen poliitikko. Hän kuuluu Reformoituun puolueeseen ja Euroopan parlamentin jäsenenä Vapaa ja demokraattinen Eurooppa -ryhmään.
Belder aloitti Euroopan parlamentissa vuonna 1999 ja on jatkanut uudessa parlamentissa vuodesta 2004. Hän on ennen poliittisen uransa urkenemista toiminut opettajan ja toimittajan töissä. Belder syntyi Etelä-Hollannissa sijaitsevassa Ridderkerkin kaupungissa.
Kunniakonsuli
Kunniakonsuli on henkilö, joka hoitaa toisen maan diplomaattisia asioita asuinmaassaan ilman palkkaa. Kunniakonsulin ei tarvitse olla edustamansa maan kansalainen, mutta yleensä näin on. Kunniakonsulit ovat yhteiskunnallisesti huomattavia henkilöitä, joille konsulin työ on vain sivutoimi. Kunniakonsulaatteja perustetaan yleensä varsinaisen suurlähetystön lisäksi ympäri maata. Monilla kehitysmailla on vain kunniakonsuli pienimmissä maissa. Vastaavasti myös esimerkiksi Suomella on kunniakonsuleita kaikkein pienimmissä valtioissa sekä muun muassa joissakin Yhdysvaltain osavaltioissa. Kunniakonsulit valvovat työssään edustamansa maan kansalaisten oikeuksia ja edistävät maiden välistä kanssakäymistä ja kaupankäyntiä. Kunniakonsuleita ohjaavat maan suurlähetystö ja/tai pääkonsulaatti, jos sellainen maassa on.
Katso myös
Consul (representative)
Perhospuutarha
thumb|300px|[[Neitoperhonen laakerikirsikan kukalla.]] Perhospuutarha on perhosia houkutteleva puutarha-alue, jonne perhoset poikkeavat ruokailemaan. Perhoset voivat olla peräisin laajalta alueelta.
Monet perhoslajit ovat vähentyneet perinnemaisemien harvinaistuessa, koska yleensä juuri ketojen ja niittyjen kukkaset houkuttelevat perhosia. Perhospuutarhoilla voidaan auttaa uhanalaisten perhoslajien säilymistä. Samoin jos sinne valitaan lähiseudun luonnonkasveja ja erityisesti harvinaistuneita lajeja, niin puutarha auttaa myös niiden säilymistä.