cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Taiteilijan huvila Kilossa
Magnus Enckell osti vuonna 1920 huvilan, Villa Ekan, Albert Edelfeltin leskeltä Espoon Klobbsbystä. Huvilan oli Albert Edelfeltin ohjeiden mukaan piirtänyt arkkitehti Eliel Saarinen 20 vuotta aikaisemmin. Tämä Enckellin vuoden 1921 työ sekä samoilta ajoilta oleva punaliitutyö Kilon tammi kuuluvat molemmat Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan kokoelmiin.
Zazie – Pariisin päiviä
Zazie – Pariisin päiviä (Zazie dans le métro) on ranskalainen komediaelokuva vuodelta 1960. Sen ohjasi Louis Malle ja se pohjautuu Raymond Queneaun samannimiseen romaaniin. Värikäs ja vauhdikas slapstick-tyylinen farssi oli Mallen täydellinen tyylinvaihdos hänen sitä edeltäneistä mustavalkoisista draamoistaan Hissillä mestauslavalle ja Yö kuuluu rakkaudelle.
Juoni
Rääväsuinen villikkotyttö Zazie (Catherine Demongeot) saapuu Pariisiin ja laitetaan sukulaistensa hoitoon, jotta hänen äitinsä saisi aikaa tavata rakastajaansa. Hänen eksentrinen setänsä Gabriel (Philippe Noiret) – nykykielellä drag queen – yrittää esitellä hänelle kaupungin nähtävyyksiä, mutta Zazieta kiinnostaisi vain ajella metrolla. Maanalaisen työntekijät ovat kuitenkin lakossa, ja tyttö karkaa omille teilleen, joilla törmää toinen toistaan erikoisempiin tyyppeihin sarjakuvamaisen värikkäässä nopeutettua kuvaa, hyppyleikkauksia ja muita visuaalisia vitsejä vilisevässä tarinassa.
Finnwatch
Finnwatch ry on yritystoiminnan globaaleja vaikutuksia tutkiva yhdistys, joka pyrkii edistämään ekologisesti, sosiaalisesti ja taloudellisesti vastuullista liiketoimintaa vaikuttamalla yrityksiin, talouden sääntelyyn ja yhteiskunnalliseen keskusteluun. Finnwatchin taustalla on joukko suomalaisia ammattiyhdistys-, kehitys- ja ympäristöjärjestöjä.
Finnwatch tarkkailee suomalaisten ja Suomeen vahvasti sidoksissa olevien yritysten toiminnan globaaleja vaikutuksia. Järjestö osallistuu selvitystensä pohjalta yhteiskunnalliseen keskusteluun sekä pyrkii vaikuttamaan muun muassa Suomen ja EU:n yritysvastuupolitiikkaan. Järjestö on selvityksissään ottanut kantaa mm. osinkoverotukseen sekä aggressiiviseen verosuunnitteluun.
Finnwatch aloitti toimintansa 1. lokakuuta 2002 eräiden kansalaisjärjestöjen ja ammattiyhdistysliikkeen yhteistyöhankkeena. Se rekisteröityi 2009 erilliseksi yhdistykseksi, joka aloitti itsenäisen toimintansa syksyllä 2010.
Finnwatchin hallituksen puheenjohtaja on tutkija Matti Ylönen ja toiminnanjohtaja Sonja Finér.
Sipilän hallitus lakkautti 2015 järjestön kehitysyhteistyövaroista maksetun viestintä- ja globaalikasvatustuen, jota se oli saanut 50 000–60 000 euroa vuodessa. Lisäksi sen jäsenjärjestöjen tukia leikattiin 30–40 prosenttia. Käytännössä järjestö sai kuitenkin Sipilän hallituksen aikana (2015-2018) edelleen pääosin edellisen hallituksen myöntämää ulkoministeriön tukea noin 588 000 euroa.
Julkaisuja ja tutkimuksia
Finnwatchin mukaan kansalaisten ja kuntalaisten tulee vaatia valtion ja kotikuntiensa päättäjiltä verovastuullisia ja taloudellisesti avoimia julkisia hankintoja.
Mehiläinen, Terveystalo, Attendo ja veroparatiisit
Terveydenhoitoalan yritysten verojärjestelyt herättivät vuosina 2012 ja 2013 paljon huomiota suomalaisessa mediassa. Finnwatch raportin mukaan Mehiläinen ja Terveystalo siirsivät voittojaan ulkomaille lainoilla, joita ne ottivat samaan konserniin kuuluvilta ulkomaisilta yhtiöiltä. Voitot päätyivät alhaisen verotuksen maihin rekisteröityneisiin yhtiöihin, jotka saivat Suomen tytäryhtiöiltä merkittäviä korkotuloja.
Andy Hall
Tutkija Andy Hall teki vuoden 2012 lopussa järjestön tilauksesta tutkimusta ananasmehutiivistettä valmistavan Natural Fruit -yhtiön työntekijöiden oloista. Tammikuussa 2013 tutkimuksesta julkaistiin raportti, jonka mukaan Pirkka-, Rainbow- ja Eldorado-ananasmehujen taustalla oli pakkotyövoiman käyttöä. . Hallia vastaan nostettiin yli seitsemän miljoonan euron korvausvaatimukset sisältävät kanteet Thaimaassa. Hän sai syyskuussa 2016 kahden, toisen lähteen mukaan kolmen, vuoden ehdollisen tuomion ja sakot yhtiön maineen loukkaamisesta ja aikoo valittaa tuomiosta. Thaimaan korkein oikeus vahvisti marraskuussa 2016 alempien tuomioistuinten vapauttavan päätöksen toisesta Hallia vastaan Natural Fruit -yhtiön nosttamasta kunnianloukkaussyytteestä, joka koski Hallin Maynmarissa antamaa haastattelua. Päätöksen mukaan korkeimmalla oikeudella ei ole tuomiovaltaa Myanmarissa tehdystä haastattelusta nostettuun syytteeseen. Tuomioistuimen mukaan poliisin tutkinnassa ilmeni väärinkäytöksiä.
#430miljoonaa -kampanja
Vuonna 2020 Finnwatch julkaisi #430miljoonaa -nimisen kampanjan, jonka tarkoituksena oli tuoda esiin sekä estää aggressiivista verosuunnittelua. Kampanjan nimi tulee järjestön arvioimasta 430 miljoonan euron veromenetyksestä, joka on verovälttelyn seurausta sekä verotuottoarviosta, joka järjestön mukaan voitaisiin saada verojärjestelmää korjaamalla.
Kampanja sai voimakasta kritiikkiä erityisesti yrittäjiltä, yrittäjäjärjestöiltä sekä mm. Keskuskauppakamarilta ja aikaan sai mm. boikotteja kampanjaa tukeneita järjestöjä kohtaan. Kampanjaa syytettiin mm. yritysten leimaamisesta verovälttelijöiksi ja sen todellisen agendan väitettiin olleen verojen korottaminen. Myös nimettöminä esiintyvät veroasiantuntijat ovat kritisoineet kampanjaa ja sitä on Kauppalehden toimittajan Olli Herralan toimesta nimitetty mm. "veropornoksi".
Adobe Photoshop Elements
Adobe Photoshop Elements on Adoben tekemä kuvankäsittelyohjelma, joka on suunnattu lähinnä harrastelijakäyttöön. Sitä voidaan pitää karsittuna versiona saman valmistajan monipuolisemmasta Photoshop-ohjelmasta, joskin Photoshop Elementsissä on myös muutamia työkaluja, joita Photoshop-ohjelmassa ei ole.
Joel Toivola
Toivoloiden taidekokoelma on lahjoitettu Varkauden taidemuseolle. Joel Toivolan säätiö jakaa apurahoja Kiina-tutkimukselle. Kertaluontoisen Joel Toivolan satavuotisjuhlapalkinnon sai tutkija Jyrki Kallio.
Adobe Photoshop Elements
Ohjelmasta on saatavilla sekä Windows- että macOS-versio.
Joel Toivola
Joel Toivolan isä oli suurlähettiläs Urho Toivola.
Adobe Photoshop Elements
Ominaisuudet
Photoshop Elementsin ensimmäinen versio julkaistiin Photoshopin 7-version yhteydessä. Photoshop Elements on suunnattu lähinnä valokuvauksen harrastajille, jonka vuoksi siitä puuttuu useita ammattimaiseen kuvankäsittelyyn ja painokelpoisen materiaalin tuotantoon liittyviä ominaisuuksia. Ohjelma ei esimerkiksi tue kirjapainoissa käytettävää CMYK-värijärjestelmää ilman erillistä lisäosaa, vaikka siinä onkin yksinkertainen värinhallintajärjestelmä. Lisäksi Photoshop Elements ei sisällä edistyneempää softproofing-tekniikkaa.
Ohjelmaan ei ole sisällytetty kaikkia tehokkaampia kuvankäsittelyominaisuuksi tai sisältää niistä supistetut versiot. Niiden sijasta ohjelmaan on sisällytetty harrastelijoille suunnattuja työkaluja esimerkiksi punasilmäisyyden poistoon tai ihonvärin säätämiseen. Jotkin ohjelman versiot voivat avata, käsitellä ja tallentaa PDF-tiedostoja.
Photoshop Elementsin Windows-versiossa on kuvankäsittelyn lisäksi kuvakokoelman hallintaan tarkoitettu osa, jossa kuviin voi muun muassa liittää hakusanoja.
Niklas Fogström
Niklas Topias Fogström (s. 2. maaliskuuta 1982 Vaasa) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän pelaa Norjan GET-ligaenin Storhamar Ishockeyssa.
Pelityyli
Elite Prospects -sivuston Ulf Anderssonin mukaan Fogström on älykäs ja monipuolinen sentteri, joka luistelee ja tekee peliä hyvin.
Ura
Fogström on Vaasan Sportin kasvatti. Hän pelasi joukkueessa ensimmäiset miesten pelinsä 18-vuotiaana Mestiksessä kaudella 2000–2001, jolloin Fogström teki 27 runkosarja- ja kolmessa playoff-ottelussa yhden syöttöpisteen. Kaudeksi 2001–2002 hän siirtyi Rauman Lukon A-nuoriin. Fogström voitti tehoilla 18+40=58 koko A-nuorten SM-liigan piste- ja syöttöpörssin. Hän pelasi kauden aikana myös kolme SM-liigaottelua jääden niissä ilman tehopisteitä.
Kaudeksi 2002–2003 Fogström palasi Sportiin. Mestiksen tulokaskausi toi hänelle 37 runkosarjaottelussa tehot 2+11=13 sekä seitsemässä playoff-ottelussa tehot 1+1=2. Lokakuussa 2002 Fogström kävi kahden ottelun lainalla Lukon A-nuorissa, jolloin Lukko puolestaan lainasi Markus Jämsän viikoksi Sportiin. Fogström pelasi Sportissa kolme Mestis-kautta, mutta ei tehnyt missään vaiheessa läpimurtoa. Hän voitti Mestis-hopeaa keväällä 2005.
Fogström siirtyi kaudeksi 2004–2005 Ruotsin I-divisioonassa pelanneeseen Tingsryds AIF:ään. Kaksi seuraavaa kautta hän pelasi sarjatasoa ylempänä Allsvenskanin Nyköpings Hockeyssa. Fogström oli kevään 2006 karsintasarjassa joukkueen paras pistemies tehoilla 2+6=8 ja hän oli auttamassa Nyköpingiä säilyttämään sarjapaikkaansa.
Huhtikuussa 2008 Fogström solmi kolmivuotisen sopimuksen Rauman Lukon kanssa. Hän jäi kaudella 2008–2009 kuitenkin vähälle peliajalle ja hänet vuokrattiin HockeyAllsvenskan-joukkue Mora IK:hon lokakuussa 2008 paikkaamaan Colby Genowayn loukkaantumisen jättämää aukkoa. Fogström pelasi Lukossa kahdeksan ottelua jääden ilman tehopisteitä. Marraskuussa hänen sopimuksensa purettiin ja näin ollen Fogström jatkoi uraansa Morassa. Kaudella 2009–2010 hän oli tehoilla 8+33=41 joukkueen paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies. Fogström oli koko Allsvenskanin kolmanneksi paras syöttäjä. Maaliskuussa 2010 hän teki Moran kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Kauden 2010–2011 Fogström toimi Moran kapteenina ja hän oli viemässä joukkuetta Kvalserieniin saakka, mutta Mora jäi kuitenkin ilman sarjanousua. Toukokuussa 2011 Fogström jatkoi sopimustaan taas vuodella. Hän toimi kaudella 2011–2012 Moran varakapteenina ja teki HockeyAllsvenskanin yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 11+33=44, joilla Fogström oli joukkueensa paras syöttäjä sekä toiseksi paras pistemies Jens Jakobsin jälkeen.
Kaudeksi 2012–2013 Fogström teki vuoden mittaisen sopimuksen Elitserien-joukkue Luleå HF:n kanssa. Hänen ensimmäinen Elitserien-kautensa toi 52 runkosarjaottelussa tehot 10+13=23 sekä 13 playoff-ottelussa tehot 1+1=2. Fogström onnistui kuuden muun pelaajan ohella tekemään kauden aikana kaksi alivoimamaalia. Hän voitti Luulajan kanssa myös European Trophyn mestaruuden. Maaliskuussa 2013 Fogström teki kaksivuotisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa. Kaudella 2014–2015 Fogström teki Mestarien liigassa lähes piste per peli -tahdilla 13 ottelussa tehot 5+7=12. He jakoivat Luulajan sisäisen pistepörssin toisen sijan sekä tehotilaston voiton lukemalla +10. Luulaja voitti Mestarien liigan mestaruuden.
Fogström siirtyi kaudeksi 2015–2016 kaksivuotisella sopimuksella Linköping HC:n riveihin. Kaudeksi 2017–2018 hän siirtyi 1+1-vuotisella sopimuksella Färjestad BK:hon.
Dennis Endras
Dennis Endras (s. 14. heinäkuuta 1985 Immenstadt, Länsi-Saksa) on saksalainen jääkiekkomaalivahti, joka edustaa DEL-liigan Augsburger Pantheria.
Ura
Endrasin kasvattajaseura on ERC Sonthofen, jossa hän pelasi vielä kaudella 2002–2003 Saksan neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla Regionalligassa. Endras siirtyi kaudeksi 2003–2004 sarjatasoa ylemmäs SV Bayreuthin maalinsuulle. Hän pelasi joukkueessa vielä seuraavankin kauden, jolloin hän pääsi pelaamaan myös kaksi ottelua DEL:n Augsburger Pantherissa.
Kaudella 2005–2006 Endras pelasi viisi DEL-ottelua Augsburgissa, mutta hän torjui lähinnä Oberligan EV Landsbergissä. Endras oli nostamassa Landsbergiä 2. Bundesligaan keväällä 2006. Hän pelasi joukkueessa vielä seuraavankin kauden ja sai myös torjua kaksi DEL-ottelua Frankfurt Lionsin maalilla. Endras torjui kauden 2007–08 EV Ravensburgissa, 2. Bundesligassa.
Murtautuminen DEL:ään Endrasilla tapahtui kaudella 2008–2009 Augsburgissa. Hän pelasi joukkueen ykkösmaalivahtina ja torjui runkosarjassa 50 ottelussa. Kauden päätteeksi Endras valittiin vuoden tulokkaaksi. Tammikuussa 2010 hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Augsburgin kanssa.
Kesällä 2010 Minnesota Wild teki Endrasin kanssa sopimuksen. Hän pelasi vielä kauden 2010–2011 Saksassa, mutta siirtyi Minnesotaan kaudeksi 2011–2012. Hän pelasi alkukauden AHL:n Houston Aerosissa ja siirtyi marraskuussa lainasopimuksella HIFK:hon kauden loppuun asti. Endras palasi HIFK:sta Saksaan, kun hän teki kesällä 2012 kolmivuotisen sopimuksen Adler Mannheimin kanssa.
Maajoukkue
Hyvän tulokaskauden 2008–2009 jälkeen Endras oli mukana keväällä 2009 miesten MM-kilpailuissa, mutta jäi ilman torjuntavastuuta sekä kolmosvahdiksi Dimitri Pätzoldin ja Dimitrij Kotschnewin taakse. Endras oli Saksan kolmosmaalivahti myös Vancouverin olympialaisissa 2010.
CTF
CTF voi tarkoittaa:
Dennis Endras
Maajoukkue
Kevään 2010 MM-kilpailut olivat Endrasille kotikisat, kun turnaus järjestettiin Saksassa. Ilman kotikisoja Saksa olisi pudonnut B-sarjaan keväällä 2009. Endras oli Saksan ykkösmaalivahti ja torjui joukkueensa neljännelle sijalle. Hän pelasi loistavan turnauksen, ja hänet valittiin kisojen arvokkaimmaksi pelaajaksi, parhaaksi maalivahdiksi sekä tähdistökentälliseen. Endrasin huima torjuntaprosentti 96,1 oli kisojen paras, kuten myös päästettyjen maalien keskiarvo (1,15). Endras puki Saksan pelipaidan päälle myös vuoden 2011 MM-kisoihin.
Jääpallon Ruotsin-mestaruuskilpailut 1917
Vuoden 1917 jääpallon Ruotsin-mestaruuskilpailujen loppuottelussa kohtasivat IFK Uppsala ja AIK.
Loppuottelu
12. helmikuuta 1917 Tukholmassa.
Dick Ebersol
Duncan "Dick" Ebersol (s. 1947 Torrington, Connecticut) on yhdysvaltalainen televisiotuottaja ja -johtaja. Hän aloitti televisiouransa ABC:llä, jolta siirtyi NBC:lle vuonna 1974. Ebersol oli muun muassa käynnistämässä Saturday Night Live -komediasarjaa, jonka tuottajaksi hän palasi 1980-luvun alussa. Vuonna 1989 Ebersol nimitettiin NBC Sportsin toimitusjohtajaksi ja NBC Newsin varatoimitusjohtajaksi. Ebersolin puoliso on näyttelijä Susan Saint James.
Poseidónio
Poseidónio (myös transl. Posidónio) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Sámoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Anatolikí Sámoksen kuntaan, Sámoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Poseidónio on osa Palaiókastron kyläyhdyskuntaa. Kylän väkiluku on 31 (vuonna 2011).
pienoiskuva|vasen|upright=0.96|Poseidónion rantaa. Poseidónion kylä sijaitsee luonnosatamalahden pohjukassa Sámoksen kaakkoisrannikolla noin 15 kilometriä kaakkoon saaren keskuksesta Sámoksen kaupungista. Nykyisin se tunnetaan rannastaan ja on kehittynyt pienimuotoiseksi turistikohteeksi.
Ennen vuotta 2011 kylä kuului Vathýn kuntaan ja vuosina 2011–2019 Sámoksen kuntaan ja sen Vathýn kunnallisyksikköön.
Pietarin taideakatemia
thumb|200px|[[Valeri Jakobi, Taideakatemian vihkiäiset, 1889.]] Repin-instituutti eli Pietarin taideakatemia on osa Venäjän taideakatemiaa ja toimii Moskovan Surikov-instituutin ohella Venäjän korkeinta kuvataiteen ja arkkitehtuurin opetusta tarjoavana oppilaitoksena.
Laitoksen koko nimi on ollut vuodesta 1944 lähtien Pietarin Repinille nimetty maalaustaiteen, kuvanveiston ja arkkitehtuurin valtiollinen akateeminen instituutti (ven. Санкт-Петербургский Государственный академический институт живописи, скульптуры и архитектуры им. И.Е. Репина; Sankt-Peterbugski Gosudarstvennyi akademitšeski institut živopisi, skulptury i arhitektury im. I. Je. Repina). Nimenä on ollut myös Venäjän Taideakatemia vuodesta 1932 ja Neuvostoliiton taideakatemia vuonna 1947.
Repin-instituutti jatkaa 1757 perustetun Keisarillisen taideakatemian (ven. Императорская Академия художеств; Imperatorskaja Akademija hudožestv) perinnettä ja toimii sille pystytetyssä rakennuksessa Pietarissa Nevan rannalla.
Laitokset ovat (2012): maalaustaide, graafinen taide, arkkitehtuuri, kuvanveisto sekä taiteen teoria ja taidehistoria.
Perustaminen
Pietari I halusi perustaa 1720-luvulla Italian ja Ranskan taideakatemian mallin mukaisen taideakatemian myös Pietariin. Senaatti oli jo vahvistamassa taideakatemiahankkeen vuonna 1724, mutta Pietari I:n kuolema ja vallan vaihtuminen siirsivät taideakatemian perustamista niin, että sen varsinainen toiminta taiteilijoiden kouluttajana alkoi vasta 1757 Pietari I:n tyttären Elisabetin aikana.
Tämän Kolmen jaloimman taiteen akatemian perustamiseen vaikuttivat merkittävästi kreivi Ivan Šuvalov (1727–1797), joka kuului myös Moskovan yliopiston perustajiin, sekä kuin tiedemies Mihail Lomonosov (1711–1765). Kreivi Šuvalov oli Elisabet I:n läheinen ystävä. Kreivi oli valistusmies, toimi taidemesenaattina ja omisti laajan taidekokoelman ja kirjaston.
Alkuvuodet Moskovassa 1757–1763
Seitsemän ensimmäistä vuotta (1757–1763) taideakatemia kuului Moskovan yliopistoon ja toimi siis aluksi Moskovassa johtajanaan kreivi Ivan Šuvalov. Oppilaille ei asetettu ikärajaa; pääsykokeiden pääpaino oli piirustuksessa ja taideaineissa. Moskovalaisia oppilaita oli 16 ja pietarilaisia 20. Opintojen pituutta ei oltu määrätty ja oppiaineina olivat muun muassa arkkitehtuuri, maalaustaide ja kuvanveisto. Lisäksi oli yleissivistäviä aineita kuten arkeologia, historia, fysiikka, kemia ja matematiikka. Ensimmäinen tentti järjestettiin vuonna 1762. Moskovan vuosina pääpaino oli taideopetuksessa.
Muutto Pietariin 1763
Taideakatemia siirtyi vuonna 1763 Pietariin, jossa toiminta alkoi Šuvalovin palatsissa vuonna 1764, koska omia tiloja ei vielä ollut. Muuttoon vaikutti erityisesti Ivan Šuvalov, koska myös Tiedeakatemia toimi Pietarissa ja Moskova kiinnosti tuona aikana sen takia vähemmän ja työtarjouksia oli Moskovassa vähän. Oppilaat saivat käyttöönsä myös Šuvalovin taidekokoelmat että kirjaston.
200px|thumb|[[Maksim Vorobjov, Akatemian laituria reunustavat egyptiläiset sfinksit, 1835.]]
1764–1794
Toiminta alkoi Pietarissa vuonna 1764. Katariina II oli mukana Taideakatemian johtajaksi valitun Ivan Betskoin (Betskij 1704–1795) kanssa tekemässä oppilaitoksen virallisia ohjesääntöjä leimaten ja allekirjoittaen joka sivun uudistuksesta, joka tuli voimaan vuonna 1764. Opiskelijoiksi otettiin joka kolmas vuosi 65 viisi- tai kuusivuotiasta poikaa ja opinnot kestivät 15–18 vuotta. Säännöt olivat samat kuin aikuisopiskelijoilla. Pienimpiä poikia opetettiin niin sanotussa kasvattiosastossa, jossa annettiin monipuolista perusopetusta. Opiskelu jakautui viiteen eri vaiheeseen ikäryhmien mukaan.
Taideakatemiaan päästäkseen maaorjien oli esitettävä tilanomistajan kirje vapaudestaan. Sen puuttuminen ei kuitenkaan estänyt oppiin pääsyä, aluksi asiaa katsottiin läpi sormien. Ilmeisesti muun muassa Orest Kiprenski ja Vasili Tropinin pääsivät näin Taideakatemiaan. Niäin alettiin opettaa uutta sivistynyttä sukupolvea Venäjälle.
Ensimmäiset oppilaat valmistuivat vuonna 1767 ja samana vuonna lähetettiin ulkomaille ensimmäiset kuvanveiston jatko-opiskelijat Fedot Šubin ja Fjodor Gordejev.
Johtoon valittu Ivan Betskoi (Betskij 1704–1795) laati Taideakatemian ensimmäisen virallisen ohjesäännön. Betskoi oli keisarillisen hovin suosiossa ja Katariina II:n salainen neuvonantaja. Betskoi oli mukana myös perustamassa naisopistoa, myöhempää Smolnan instituuttia, missä tulevat hovineidot koulutettiin. Taideakatemiasta tuli valtiollinen organisaatio, joka valvoi taidetta koskevia asioita koko maassa ja jakoi taiteilijoille kunniamerkkejä ja palkintoja. Betskoi oli usein eri mieltä jaetuista kunnianosoituksista. Hänestä niillä usein peitettiin taitamattomuutta. Ensimmäisinä vuosina vain harvat oppilaat ylsivät asetettuihin tavoitteisiin.
Taideakatemia edisti voimakkaasti uusklassismin periaatteita lähettämällä merkittävimpiä venäläisiä taiteilijoita ulkomaille opiskelemaan Italiaan ja Ranskaan antiikin ja renessanssin tyylisuuntia. Taideakatemian käytössä oli suuri kokoelma laadukkaita taideteoksia, joita opiskelijat saivat tutkia ja kopioida. Klassismia pidettiin kritiikkinä vallitsevalle sievistelevälle ja pinnalliselle kuvakäsitykselle. Sen suosion nousuun vaikutti suuresti taidehistorian tutkimuksen kehittyminen ja suuret Pompejin ja Herculaneumin arkeologiset löydöt>
Ensimmäisiä valmistuneita olivat muun muassa arkkitehti Vasili Baženov, taidemaalari Anton Losenko ja arkkitehti Aleksandr Kokorinov.
Olosuhteet 1700-luvulla
Ajat olivat poliittisesti vaikeat, keinottelu, juonittelu, valehtelu, kateus ja suoranainen henkinen väkivalta hajotti Taideakatemian yhteisöä. Itsenäisesti työskentelevien taiteilijoiden elämä oli hankalaa tällaisessa ympäristössä. Tämän kaiken keskellä taideakatemian rakennuksen suunnitellut arkkitehti Aleksadr Kokorinov teki itsemurhan vuonna 1772 häneen kohdistuneiden väärien syytösten takia. Seuraavana vuonna taidemaalari Anton Losenko, joka oli mukana Taideakatemian taloudenhoidossa, kuoli hämärissä olosuhteissa. Vuonna 1799 arkkitehti Vasili Baženov, joka oli yrittänyt korjata Taideakatemian epäkohtia ja oli mukana hallinnollisissa tehtävissä, sai surmansa yhtä kummallisesti kuin Losenko.
Venäjän kurjat olot ja köyhyys saivat vanhemmat lähettämään lapsensa Taideakatemiaan taloudellisista syistä, sillä opiskelemaan otetut lapset saivat täysihoidon. Kuitenkin 1700-luvun loppupuolella esiintyi joukko jalomielisiä hyväntekijöitä, jotka halusivat tukea varattomia opiskelijoita. Heitä olivat muun muassa kreivi Aleksandr Stroganov (1733–1843), Taideakatemian johtaja 1800-luvun alussa ja ruhtinas Nikolai Jusupov.
1794–1797
Johtajana ollut kreivi Aleksei Musin-Puškin (1744–1817) oli muinaisvenäläisten käsikirjoitusten keräilijä. Hän sai myös hankituksi rahoituksen Taideakatemian lisärakennusta varten.
1797–1800
Johtajaksi valittiin ranskalainen diplomaatti, kirjailija, antiikin taiteen harrastaja ja Ranskan akatemian jäsen Marie-Gabriel-Florent-Auguste de Choiseul-Gouffier (1752–1817). Koska hän ei osannut venäjää, hänen apunaan oli arkkitehti Vasili Baženov, joka kuoli kummallisissa olosuhteissa vuonna 1799.
1800–1811
Kreivi Aleksandr Stroganovin johtajakaudella oppilaiksi alettiin ottaa kahdeksan- tai yhdeksänvuotiaita poikia ja opiskeluaikaa lyhennettiin 12 vuoteen. Oppilaita oli kaikkiaan lähes 300, jokaisella luokalla 30 oppilasta ja tarvittaessa otettiin käyttöön rinnakkaisluokkajärjestelmä. Jokainen vuosi 15 oppilasta pääsi vapaaoppilaaksi. Lukuvuosi jaettiin kahdeksi lukukaudeksi. Syyslukukausi käsitti kuukaudet syyskuusta joulukuuhun ja kevätlukukausi kesti tammikuusta toukokuuhun. Lomilla oppilaiden tuli opiskella itsenäisesti. Ulkomaille lähettiin enemmän stipendiaatteja kuin aikaisemmin.
Taideakatemian neuvosto vastasi oppilaiden työsuorituksista. Neuvosto myös jakoi harkintansa mukaan tilaustyöt sekä opiskelijoille että jo valmistuneille.
1812–1843
Vuosina 1812–1816 johdossa oli varajohtaja Pjotr Tsekalevski, jolloin elettiin välivaihetta. Vuosina 1817–1843 johtajana oli Aleksei Olenin.
Toimitilat
Aluksi toimitilat olivat kreivi Ivan Šuvalovin varassa. Pietariin muutetun Taideakatemian katsottiin tarvitsevan arvonsa mukaiset omat tilat ja suunnittelu aloitettiin välittömästi vuonna 1764, mutta rakennus valmistui vasta 25 vuotta myöhemmin vuonna 1788. Se oli Taideakatemian oman kasvatin arkkitehti Aleksandr Kokorinovin ja Jean-Baptiste Vallin de la Mothe'in suunnittelema ja piirtämä. Johtajana vuosina 1794–1797 toiminut Aleksei Musin-Puškin sai hankittua vielä rahoituksen lisärakennusta varten. Konstantin Ton suunnitteli vuosina 1832–1834 Nevajokeen rajoittuvan aukion. Venäjälle ostettiin ranskalaisen arkeologiryhmän Egyptistä löytämät 3 000 vuotta vanhat sfinksit ja sijoitettiin Nevan rantaan Taideakatemian eteen.
Opetuksen suuntaviivoja
Klassismin perusteiden opetusta tuettiin vuonna 1772 julkaistulla Anton Losenkon kirjalla Ihmisen mittasuhteiden lyhyt selostus. Tämä taidemaalari-kirjailija sai surmansa hämärissä olosuhteissa vuonna 1773.
1800-luvulle tultaessa opetusta uudistettiin. Maalausluokalla tehtiin malliharjoitelmia ja ulkoilmaluonnoksia, arkkitehtiluokalla harjoiteltiin rakennustyömailla. Täydentäviä opetusaineita poistettiin ja teoriaa lisättiin. Vuonna 1893 oppilaitos jaettiin Taideakatemiaksi ja Taiteelliseksi Korkeakouluksi.
Neuvostoliiton aika
Vuoden 1917 vallankumouksen jälkeen akatemia koki muutoksia. Neuvostoliiton aikana akatemian opetus jatkui, mutta se muutti nimeään ja organisaatiotaan useita kertoja. Koko Venäjän Taideakatemia perustettiin vuonna 1932, Neuvostoliiton taideakatemia vuonna 1947. Vuonna 1944 oppilaitos nimettiin Ilja Repinin mukaan Pietarin Repinille nimetty maalaustaiteen, kuvanveiston ja arkkitehtuurin valtiolliseksi akateemiseksi instituutiksi.
Taideakatemia tänään
Opetus on jaettu neljään tiedekuntaan: maalaustaide, grafiikka, arkkitehtuuri ja taidehistoria. Niissä opiskelu kestää viisi tai kuusi vuotta.
Opetusta Kotkassa ja Imatralla
Repin-instituutti on osa Venäjän taideakatemian laajaa organisaatiota. Instituutilla on sivutoimipiste myös Kotkassa. Kotkan Kyminlinnassa vuonna 2006 alkanut koulutus keskittyy klassisen maalaustaiteen opetukseen. Koulutusta jatkettiin kesällä 2008 muuton jälkeen Kotkan entisen Höyrypanimon tiloissa.
Pietarin taideakatemia tekee yhteistyötä myös Imatran taidekoulun kanssa.
Meksikon Primera División
Primera División de México on Meksikon jalkapalloilun korkein sarjataso. Sarja perustettiin 1943 ja sen menestynein seura on Club Deportivo Guadalajara 11 mestaruudellaan. Kausi on jaettu kahteen osaan, aperturaan ja clausuraan.
Mestaruudet
I = Invierno
Made in England (Elton Johnin albumi)
Made in England on Elton Johnin kahdeskymmenesviides studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1995.
Kappaleet
Kaikki kappaleet kirjoittanut Elton John ja Bernie Taupin.
Berner Oberland-Bahnen
thumb|right| Berner Oberland-Bahnin ja Schynige Platte-Bahnin junat Wilderswilin asemalla.
Berner Oberland-Bahnen on sveitsiläinen rautatieyhtiö, joka toimii Keski-Sveitsissä Bernin Alpeilla. Yhtiön kotipaikka on Interlaken.
Historiaa
Berner Oberland-Bahnen omistaa kaksi historiallista rautatietä: Berner Oberland-Bahnin (BOB) ja Schynige Platte-Bahnin (SPB). Yhtiö on omistanut BOB:n toiminnan alusta, vuodesta 1888 alkaen. SPB siirtyi yhtiölle vuonna 1895.
Omistus
Berner Oberland-Bahnenin pääomistajia ovat Sveitsin liittovaltio ja Bernin kantoni. Samalla alueella toimiva pörssinoteerattu liikenneyhtiö Jungfraubahn Holding AG omistaa yhtiöstä 8 %.
Toiminta
Yhtiön liikevaihto oli vuonna 2012 14 milj. CHF ja liikevoitto 0,4 milj. CHF. Henkilöstön määrä oli 147.
Youssoupha
Youssoupha on ranskalainen räppäri. Hänen isänsä oli Afrikan merkittävimpiin muusikoihin lukeutuva Tabu Ley Rochereau. Youssoupha julkaisi sooloalbuminsa, À chaque frère, maaliskuussa 2007.
Margot Kidder
Margot Ruth Kidder (17. lokakuuta 1948 Yellowknife, Luoteisterritoriot, Kanada – 13. toukokuuta 2018 Livingston, Montana, Yhdysvallat ) oli kanadalais-amerikkalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten Lois Lanen roolista neljässä Teräsmies-elokuvassa (1978, 1980, 1983 ja 1987). Hänen muita elokuviaan ovat muun muassa Bronxin serkku (1970), Kuolemanhiljaista Belfastissa (1974), Luojan tähden, paetkaa! (1979), Heartaches (1981) ja Death 4 Told (2004). Kidder on näytellyt myös vierailevissa rooleissa useissa televisiosarjoissa, muun muassa sarjoissa Kova laki, L-koodi ja Smallville.
Yksityiselämä
Margot Kidder on ollut kolme kertaa naimisissa, mutta liitot ovat päättyneet eroon. Hänellä yksi tytär (s. 1976) ensimmäisestä avioliitostaan Thomas McGuanen kanssa. Kidder oli vuonna 1990 vakavassa auto-onnettomuudessa, jonka jälkeen hän ei pystynyt työskentelemään kahteen vuoteen.
Kidderistä tuli vuonna 2005 Yhdysvaltain kansalainen liittyen hänen aktivismiin joka liittyi Irakin sodan vastaiseen toimintaan Yhdysvalloissa.
Kidder teki itsemurhan asunnollaan Livingstonissa, Montanassa 13. toukokuuta 2018. Kuolinsyy oli huumeiden ja alkoholin yliannostus.
Viheltäjäpeukaloinen
Viheltäjäpeukaloinen (Microcerculus philomela) on peukaloisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Viheltäjäpeukaloista tavataan Keski-Amerikassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 178 000 km2. Laji kannaksi arvioidaan 20 000–49 999 yksilöä, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Matti Weckström
Matti Weckström (3. heinäkuuta 1959 Helsinki – 24. lokakuuta 2015 Oulu) oli suomalainen lääkäri ja professori. Hän valmistui lääkäriksi Oulun yliopistosta ja jatkoi siellä tutkijana. Vuosina 1988–1989 hän oli vierailevana tutkijana Cambridgen yliopistossa. 1990 hänet nimitettiin Ouluun neurofysiologian dosentiksi. 1998 alkaen hän hoiti biofysiikan professuuria, ja hänet nimitettiin virkaan vakituiseksi 2004. Weckströmin aikana Oulun yliopistosta tuli biofysiikan keskeinen opinahjo Suomessa.
No Boundaries (Alexander Rybakin albumi)
No Boundaries on valkovenäläis-norjalaisen Alexander Rybakin toinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2010. Albumi sisältää pienen kunnianosoituksen hänen rakastamalleen maalle Suomelle.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 32.
BOINC
BOINC (Berkeley Open Infrastructure for Network Computing) on infrastruktuuri, jonka avulla voidaan ajaa useita hajautettuja laskentaprojekteja samanaikaisesti. Se kehitettiin alun perin SETI@home-projektia varten, mutta siitä on sittemmin tullut alusta monien muidenkin tieteenalojen kuten matematiikan, lääketieteen, molekyylibiologian, ilmastotieteen ja astrofysiikan tarpeisiin. BOINCin tarkoituksena on mahdollistaa maailman tietokoneiden laskentatehon hyödyntäminen tieteellisiin tutkimuksiin.
Madame Du Barry (vuoden 1917 elokuva)
Madame Du Barry (myös Du Barry ) on vuonna 1917 ensi-iltansa saanut J. Gordon Edwardsin ohjaama yhdysvaltalainen mykkä historiallinen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Theda Bara ja Charles Clary. Fox Film Corporation toimi elokuvan tuotanto- ja levittäjäyhtiönä. Madame Du Barry sijoittuu 1700-luvun Ranskaan ja kertoo Jeanne Vaubernierista eli madame DuBarrysta (Theda Bara), viimeisestä kuningas Ludvig XV:n (Charles Clary) rakastajattaresta.
BOINC
Sun Microsystems ilmoitti joulukuussa 2003 lahjoittavansa BOINCin käyttöön joitakin tuotteitaan, kuten Sun Solaris -palvelimia ja työasemia.
Madame Du Barry (vuoden 1917 elokuva)
Madame Du Barry perustuu ranskalaisen Alexandre Dumasin romaaniin Memoirs d’un médecin (1848), jonka pohjalta Adrian Johnson laati käsikirjoituksen. Madame Du Barry sai Yhdysvaltain ensi-iltansa 30. joulukuuta vuonna 1917. Madame Du Barry on nykyisin listattu kadonneeksi elokuvaksi.
BOINC
BOINC-ohjelma kykenee hyödyntämään laskennassa NVIDIAn CUDA-yhteensopivia näytönohjaimia ja ATIn CAL-yhteensopivia näytönohjaimia, mikäli projektit tukevat kyseisiä rajapintoja. CUDAa kykenevät hyödyntämään Seti@home- ja gpugrid.net -projektit. CAL-yhteensopivia näytönohjaimia kykenevät hyödyntämään milkyway@home- ja collatz conjecture -projektit.
Pohjansurviaiskoi
Pohjansurviaiskoi (Cauchas breviantennella) on erittäin harvinainen, pieni perhoslaji. Se on luokiteltu Suomessa äärimmäisen uhanalaiseksi.
BOINC
BOINCia käyttää aktiivisesti noin 307 000 tietokonetta ympäri maailmaa. Koneiden laskentateho oli lokakuussa 2009 noin 2,4 petaflopsia. Tämä tekee BOINCia käyttävistä tietokoneista maailman nopeimman supertietokoneen (Cray XT5 (Jaguar) yltää 1.759 Petaflopin laskentatehoon). Suomessa BOINCia hyödyntää yhteisöllinen renderöintipalvelu Renderfarm.fi, joka jakaa taustateknologiansa BURP-projektin kanssa.
Pohjansurviaiskoi
Koko ja ulkonäkö
Pieni perhonen, jonka etusiivet ovat tummanvihreät ja metallinhohtoiset. Takasiivet harmaanruskeat. Pää on musta-keltainen. Tuntosarvet ovat korkeintaan etusiiven pituiset. Siipiväli 9–10 mm.
BOINC
BOINCin rakenne
thumb|250px|Kuvankaappaus SETI@home-ohjelmasta. BOINC suunniteltiin avoimeksi, jotta kuka tahansa voisi aloittaa halutessaan hajautetun laskentaprojektin. Useimmat projektit ovat voittoa tuottamattomia ja luottavat vapaaehtoisten apuun, mutta järjestelmää voidaan käyttää myös kaupallisesti. BOINC muodostuu palvelinjärjestelmästä sekä asiakasohjelmista, jotka viestivät palvelimen kanssa työyksiköiden lähettämisestä, käsittelystä ja palauttamisesta.
Pohjansurviaiskoi
Levinneisyys ja lentoaika
Pohjansurviaiskoi on erittäin harvinainen laji. Sen tiedetään esiintyvän Euroopassa vain Ruotsissa, Suomessa ja Venäjällä, Kuolan niemimaalla. Näissä maissa perhosella on vain yksi tunnettu esiintymispaikka kussakin. Suomessa lajin ainoa tunnettu elinpaikka on Saanatunturin etelärinteellä, missä lajin turvaamiseksi on rajattu suojelualue.
BOINC
BOINCin rakenne
thumb|Boinc Managerin [[kuvake.]]
Pohjansurviaiskoi
Elinympäristö ja elintavat
Suomessa ja Venäjällä perhosta on tavattu karuilta paikoilta, Suomessa alueelta, jossa tunturinrinteeltä vyöryy irtosoraa. Ruotsissa elinpaikan kasvillisuus on runsaampaa. Aikuiset perhoset lentävät heinäkuun alussa, aurinkoisina ja tuulettomina iltapäivinä.
Ravintokasvi
Toukan ravintokasvia ei tunneta. Lähilajit elävät ristikukkaisilla tai tädykkeillä.
Sellaista on elämä
Juoni
Elokuva perustuu Blake Edwardsin ja hänen läheistensä omiin kokemuksiin ja kertoo ikääntyvästä arkkitehdista ja tämän syöpää sairastavasta vaimosta. Tapahtumat sijoittuvat miehen 60-vuotisjuhlien viikonloppuun pariskunnan kotona Malibussa. Mies on pettynyt elämäänsä rikkaiden tilaajien nöyristelijänä ja periaatteidensa myyjänä. Vaimo, tunnettu laulajatar, yrittää lohduttaa miestään vaikka on itse saanut juuri kurkkusyöpädiagnoosin.
Tuotanto
Elokuva kuvattiin pienellä budjetilla Blake Edwardsin ja hänen vaimonsa Julie Andrewsin kotona Malibussa, ja monet sivuosien näyttelijät ovat joko heidän tai Jack Lemmonin sukulaisia.
Vastaanotto
Helsingin Sanomien televisiosivulla huhtikuussa 1992 Mikael Fränti pitää Jack Lemmonin roolisuoritusta maneerisena ja sanoo suoraan, ettei millään tahtonut jaksaa katsoa tätä ”pitkästyttävää lässyttelyä” loppuun. Myös Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano pitää elokuvaa ”kypsänä kotivideona”, jota ”on ikävä katsella”. Hän antaa sille kaksi tähteä viidestä. Sen sijaan The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa.
Risto Räppääjä ja kuuluisa Kamilla
Risto Räppääjä ja kuuluisa Kamilla on Sinikka Nopolan ja Tiina Nopolan kirjoittama Risto Räppääjä -kirja. Kirja on valmistunut vuonna 2009, ja sen ovat kuvittaneet Aino Havukainen ja Sami Toivonen.
Juoni
Risto on hiihtolomalla ja uskoo sen olevan pilalla, sillä hänen huoneen valtaa lapsitähti Kamilla Puumalainen, Rauha-tädin koulutoverin tytär. Kamilla valmistautuu laulukilpailuun, mikä ärsyttää Ristoa. Sitten Kamilla kuitenkin katoaa.
Eric Furlatt
Eric Furlatt (s. 2. joulukuuta 1971 Trois-Rivières, Quebec, Kanada) on kanadalainen NHL-erotuomari, joka käyttää NHL:n erotuomareiden numeroa 27. Furlatt vihelsi ensimmäisen NHL-ottelunsa 8. joulukuuta 2001 Philadelphia Flyersin ja Columbus Blue Jacketsin pelissä. Hän on viheltänyt 460 sarjapeliä ja 38 pudotuspeliä. Hän loukkaantui pahoin polven seutuville Los Angeles Kings–Boston Bruins-pelissä, kun hänen polvensa ristisiteet murtuivat. Furlatt kuitenkin palasi tauon jälkeen NHL:ään.
Skouraíika
Skouraíika (myös transl. Skouréika) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Sámoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Dytikí Sámoksen kuntaan, Sámoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 92 (vuonna 2011).
Skouraíika muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Σκουραιίκων, Topikí Koinótita Skouraiíkon), johon kuuluvat varsinaisen Skouraíikan yläkylän lisäksi merenrannalla sijaitsevat kylät Kámpos, Péfkos ja Pérri. Koko yhdyskunnan väkiluku on 135.
Aiemmin kylä kuului Marathókampoksen kuntaan ja vuosina 2011–2019 Sámoksen kuntaan ja sen Marathókampoksen kunnallisyksikköön.
HMS Superb (1842)
HMS Superb oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1842 vesillelaskettu Vanguard-luokan 80-tykkinen toisen luokan linjalaiva.
Valmistus
Alus tilattiin Pembroken telakalta, missä köli laskettiin marraskuussa 1838. Se laskettiin vesille 6. syyskuuta 1842 ja valmistui 26. huhtikuuta 1845 Plymouthista meripalvelukseen. Valmistuskustannukset olivat 54 979 puntaa, minkä lisäksi varustaminen maksoi 25 313 puntaa.
Palvelus
Palvelukseen ottamisen jälkeen alus liitettiin Kanaalin laivastoon päällikkönään Armar Lowry Corry. Helmikuussa 1845 alus siirrettiin kahdeksan aluksen muodostamaan koelaivueeseen. Palattuaan Kanaalin laivastoon alus osallistui 1847 Portugalin pieneen sisällissotaan kuningatar Maria II:n tueksi lähetetyssä Sir William Parkerin laivastossa. Toukokuussa osasto vaati kapinallisen Conde das Antasin meritse Tagus-joen suuhun siirrettävää joukko-osastoa antautumaan. Antasin kieltäydyttyä antautumasta brittien veneet valtasivat kuljetusalukset huolimatta rannikkopattereiden tulesta. Noin 3 000 kapinoivaa sotilasta vangittiin ja siirrettiin Fort St. Julianiin merijalkaväen vartioimana, kunnes portugalilaisjoukot ottivat vastuun vartioinnista.
Marraskuusta 1848 alus oli Välimeren laivastossa, kunnes se poistettiin palveluksesta kesäkuussa 1852. Alus romutettiin vuonna 1869.
Betuliini
Betuliini eli betulinoli eli betuloli on lupaani-runkoinen (C30H52) pentasyklinen triterpeenialkoholi. Puhtaana aineena sen kiteet ovat neulasmaisia. Sitä esiintyy koivulajien (Betula) kaarnassa. Rauduskoivun kaarnan kuivapainosta sitä on jopa 30 %. Sitä on myös pakurikäävässä ja punalepässä.
Historia
Betuliinin löysi 1788 saksalais-venäläinen kemisti Johann Tobias Lowitz.
Kemia
Betuliinia saadaan eristettyä uuttamalla varsin tehokkaasti koivun kuoresta ja tuohesta. Uutossa liuottimena voidaan käyttää esimerkiksi kiehuvaa hiilivetyliuotinta, asetonia tai alkoholien vesi-atseotrooppeja. Koivun tuohesta ja kuoresta eristetty betuliini sisältää epäpuhtauksina ainakin lupeolia (C30H50O) ja betuliinihappoa (C30H48O3) sekä mahdollisesti muita yhdisteitä. Betuliini saadaan myös muutettua helposti betuloni- (C30H46O3) ja betuliinihapoksi, joilla saattaa olla laajoja biologisia ja farmakologisia käyttömahdollisuuksia.
Tutkimus ja lääketiede
Eräässä kliinisessä tutkimuksessa betuliinin havaittiin olevan tehokas aine erilaisia kasvaimia vastaan. Betuliini sai kasvaimen solut tuhoamaan itsensä (apoptoosi) ja hidasti erilaisten kasvainsolujen kasvua.
Betuliinilla, dihydrobetuliinihapolla ja sen johdannaisilla on havaittu olevan anti-HIV-aktiivisuutta.
Betuliinin on havaittu eläinkokeissa vähentävän veren kolesterolia statiinin tavoin. Betuliini esti SREBP transkriptio tekijää kehittymästä. SREBP vähentää kehossa tapahtuvaa kolesterolin ja rasvahappojen valmistusta. Betuliini vähensi eläimissä ruokavalion aiheuttamaa lihavuutta, vähensi veren ja kudosten lipidi pitoisuuksia sekä lisäsi insuliiniherkkyyttä. Lisäksi se pienensi ja vakautti valtimonkovettumia.
Saksalainen Birken AG on patentoinut menetelmän betuliinin erottamiseksi koivun tuohesta ja valmistaa sitä sisältäviä emulsiovoiteita lääkekäyttöön.
Pohjois-Amerikan intiaanit käyttivät punalepän kaarnaa hoitona myrkkysumakin polttamiin kohtiin, hyönteisten puremiin ja muihin ihoärtymiin. Mustajalka intiaanit käyttivät punalepästä tehdyn imusolmukeongelmien ja tuberkuloosin hoitoon.
Ukulele Orchestra of Great Britain
The Ukulele Orchestra of Great Britain (UOGB) on brittiläinen kahdeksanhenkinen ukulele-orkesteri. Orkesteri soittaa ukulelesovituksia erilaisista musiikkilajityypeistä. Se on toiminut vuodesta 1985 esiintyen useissa kansainvälisissä konserttisaleissa sekä televisio- ja radioasemilla. Yhtyeen nykyiset jäsenet ovat: Dave Suich, Peter Brooke Turner, Hester Goodman, George Hinchliffe, Richie Williams, Kitty Lux, Will Grove-White ja Jonty Bankes. Jäsenet soittavat erikokoisia ukuleleja aina bassoukulelesta pieniin ja korkeaäänisiin ukuleleihin saakka, vaihdellen soittimia eri numeroihin sovitusten mukaan. Kaikki jäsenet laulavat, osa myös viheltää ja tuottaa muutoinkin erikoisefektejä.
Historia
UOGB perustettiin aluksi hauskanpidon merkeissä vuonna 1985. Ensimmäinen esiintyminen myytiin loppuun nopeasti ja orkesteri on esiintynyt siitä lähtien säännöllisesti. Ensimmäinen pitkäsoittolevy julkaistiin vuonna 1988 BBC:n kustantamana. Se levytettiin WOMAD-festivaaleilla ja levytys tapahtui BBC:n radioäänityksen pohjalta. Nykyinen kokoonpano on soittanut yhdessä alusta saakka ja sitä pidetään jopa eräänlaisena kansallisena instituutiona. UOGB on antanut tuhansia, usein loppuunmyytyjä, konsertteja ympäri maailman - Britanniassa, Saksassa, Ruotsissa, Suomessa, Puolassa, Ranskassa, Yhdysvalloissa, Kanadassa, Uudessa-Seelannissa ja Japanissa. Yhtye vieraili Suomessa Tampere-talossa 25. huhtikuuta 2010.
Yhtyeen kanssa yhteistyötä tehneitä artisteja ja muita tahoja ovat muun muassa Madness, David Arnold, The British Film Institute, The Ministry of Sound, Yusuf Islam sekä The Kaiser Chiefs.
Vaikutus
UOGB on saanut vuosien myötä lukuisia jäljittelijöitä ja monissa kaupungeissa on nykyisin toimivia ukulele-orkestereita. Orkesterin toiminnan pohjalta on puhuttu jopa eräänlaisesta ukukelen uudelleen elpymisestä maailmanlaajuisenakin ilmiönä. Yhtyeen musiikkia on käytetty elokuvissa, näytelmissä ja mainoksissa.
Kolesteroli
Kolesteroli (C27H46O) on ihmisen ja muiden eläinten kudoksissa, etenkin maksassa, tuotettu steroleihin ja steroideihin kuuluva vahamainen ja rasvaliukoinen aine.
Kolesteroli on rengasrakenteinen ja tyydyttymätön alkoholi, ja se esiintyy kiteisessä muodossa.
Kolesteroli on ihmisen ja eläinten kaikkien kudosten toiminnalle välttämätön aine, jota esiintyy runsaasti varsinkin äidinmaidossa, rasvakudoksessa, aivoissa, hermoissa, maksassa ja munuaisissa. Usein puhutaan kansanomaisesti "hyvästä" ja "pahasta" kolesterolista, mutta kaikki kolesteroli on silti kemialliselta rakenteeltaan täysin samanlaista.
Kolesteroli kulkee verenklerrossa ja imunestekierrossa pakattuna vesiliukoisiin lipoproteiinihiukkasiksi kutsuttuihin kuljettimiin, joiden tehtävänä on kuljettaa kehon tuottamia ja ruuasta tulleita rasvaliukoisia aineita, kuten triglyseridejä, kolesterolia, rasvaliukoisia vitamiineja ja monia muita lipidejä niitä tarvitseviin kudoksiin. Ihmisen lipoproteiinihiukkaset jaetaan muun muassa tiheyden ja koon perusteella HDL-, Lp(a)-, LDL-, IDL-, VLDL- ja ULDL-hiukkasiin eli kylomikroneihin sekä jäännekylomikroneihin.
Kolesteroli toimii muun muassa solukalvojen ja sukupuolihormoneiden sekä muiden steroidien rakennusaineena, vaurioituneiden kudosten korjausaineena, myeliinin eli hermosoluja ympäröivän sähköä eristävän kudoksen rakennusaineena ja D-vitamiinin a sappihappojen esiasteena.
Kolesterolia esiintyy monien eliöiden semiokemikaalina. Kolesterolia ei esiinny kasvikunnassa, mutta kasvikunnassa esiintyy kolesterolia muistuttavia aineita, joita kutsutaan fytosteroleiksi.
Tuotanto ja saanti
Kolesterolia valmistuu myös muissa kudoksissa, ja sitä voi saada lisäksi ravinnosta. Ravinnossa kolesterolia esiintyy etenkin kananmunassa, mädissä ja maksassa. Aikuisen ihmisen elimistöön päätyy tyypillisesti päivittäin 0,2–0,3 grammaa ravinnon mukana tulevaa kolesterolia, minkä lisäksi elimistö tuottaa pääosin maksassa noin gramman verran kolesterolia päivässä.
Ravinnosta tulevasta kolesterolista imeytyy elimistöön ohutsuolesta 20–80 prosenttia lopun poistuessa ulosteen mukana. Lisäksi 20–80 prosenttia sapesta ohutsuoleen kulkeutuneesta kolesterolista imeytyy takaisin verenkiertoon.
Elimistö vakioi yleensä tarkoin kolesterolin kokonaismäärän tuottamalla sitä vähemmän omaa kolesterolia, mitä kolesterolipitoisempaa ravintoa nautitaan. Ravinnon kolesteroli imeytyy heikommin lihavien ja metabolisesta oireyhtymästä sekä kakkostyypin diabeeteksesta kärsivien elimistöön, minkä vuoksi sitä tuotetaan enemmän engogeenisesti.
Vuonna 2017 julkaistussa suomalaistutkimuksessa havaittiin, että hiukan tavallista kolesterolipitoisempaa ravintoa nauttineiden veressä oli tavallista enemmän omega 3 -rasvahappoja sekä LDL- ja HDL-hiukkasia ja tavallista vähemmän triglyseridejä
Joihinkin vakaviin sairauksiin, kuten syöpään sekä ihmisen raihnaistumiseen eli elämän loppupäässä tapahtuvaan terveydentilan voimakkaaseen heikentymiseen, liittyy sekä elimistön oman kolesterolintuotannon että myös ravinnosta saatavan kolesterolin imeytymisen voimakas heikkeminen.
LDL-hiukkaset
pienoiskuva|Harva lipoproteiini- eli LDL-hiukkanen, joka kuljettaa kolesteryyliestereitä.
Harvat lipoproteiinihiukkaset (engl. LDL-particle, low density lipoprotein particle) ovat 18-25 nanometrin suuruisia pallonmuotoisia kuljettimia, joiden tehtävänä on kuljettaa kolesterolia maksasta esimerkiksi solukalvojen rakennusaineeksi ja steroidihormonien synteesiä varten. LDL-hiukkaset osallistuvat lisäksi immuunijärjestelmän toimintaan inaktivoimalla mikrobeja ja niiden erittämiä haitta-aineita.
Muut solut ottavat sisäänsä verenkierron kuljettamia LDL-hiukkasia LDL-reseptoriensa avulla ja käyttävät niitä kalvojensa rakentamiseen tai valmistavat niistä esimerkiksi steroidihormoneja ja D-vitamiinia. Lisämunuainen valmistaa kolesterolista steroidihormoneja ja sukupuolirauhaset sekä istukka valmistavat kortisolista sukupuolihormoneja.
Harvat lipoproteiinihiukkaset jaetaan neljään suuruusluokkaan eli suuriin, keskikokoisiin, pieniin ja hyvin pieniin. Kahteen jälkimmäiseen ryhmään kuuluvia kutsutaan pieniksi harvoiksi LDL-hiukkasiksi (sdLDL, small dence LDL). Suurimmat LDL-hiukkaset ovat halkaisijaltaan noin 22–24 nanometriä (ion mobility, peak size) ja pienimmät noin 18–20 nanometriä.
LDL-kolesterolin tyyppijakauma yksilössä riippuu hänen geeneistään, ruokavalion makroravinteiden keskinäisestä suhteesta sekä rasvakudoksen määrästä. Niitä, joiden veressä on enimmäkseen suurempia LDL-hiukkasia,kutsutaan A-fenotyypin yksilöiksi ja niitä, joiden verestä löytyy suuri määrä pienen kokoluokan LDL-hiukkasia, B-fenotyypin yksilöiksi.
Harvan lipoproteiinihiukkasen ulkokehä eli reunus koostuu fosfolipideistä ja pieneksi osaksi myös esteröitymättömästä kolesterolista sekä apolipoproteiinista, joka muodostaa hiukkasen proteiiniosan. Hiukkasen sisus eli ydin koostuu triglyseridi-muotoista rasvaa ja esteröityneestä kolesterolista. Harvan lipoproteiinihiukkasen kuljettamaa kolesterolia kutsutaan harvan lipoproteiinin kolesteroliksi (low density lipoprotein cholesterol) eli LDL-kolesteroliksi. LDL-hiukkaset sisältävät erityisen runsaasti monityydyttymätöntä linolihappoa, joka hapettuu erittäin herkästi verisuonten sisäpinnalla lisäten valtimokovettumataudin riskiä. Myös linolihappoon sitoutunut kolesteroli hapettuu herkästi.
Hapettuneet LDL-hiukkaset (LDLox)
Vapaat radikaalit saattavat hapettaa harvoja lipoproteiinihiukkasia kudoksia vaurioittaviksi hapettuneiksi LDL-hiukkasiksi (Oxidized low density lipoprotein, LDLox), jotka kykenevät tunkeutumaan valtimon seinämän sisälle. Hapettuminen muuttaa LDL-kolesterolin rakennetta tavalla, joka käynnistää verisuonten seinämissä valtimoiden kovettumiseen johtavan prosessin. Etenkin ylipaino, tupakointi ja miesten alhainen testosteronipitoisuus lisäävät hapettuneen LDL:n määrää, joka korreloi iäkkäillä merkittävästi kokonaiskuolleisuuden kanssa. Hapettuneen LDL-kolesterolin (LDLox) kokonaismäärä voidaan mitata nykyisin suoraan verinäytteestä.