cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jonne Kuivala
Kuivala palasi vuonna 1946 Ouluun, jossa hän työskenteli Kansan Tahdon toimittajana. Hän siirtyi vuonna 1949 Helsinkiin, jossa hän toimi muun muassa Suomi–Neuvostoliitto-Seurassa. Sairastuttuaan vakavasti vuonna 1953 Kuivala siirtyi Neuvostoliittoon.
Jonne Kuivala oli naimisissa kääntäjä-toimittaja Saimi Kuivalan kanssa.
Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimus huumausaineiden ja psykotrooppisten aineiden laitonta kauppaa vastaan
Vuoden 1988 Yhdistyneiden kansakuntien yleissopimus huumausaineiden ja psykotrooppisten aineiden laitonta kauppaa vastaan on yksi kolmesta keskeisimmästä voimassa olevasta huumevalvontasopimuksesta. Se tarjoaa uusia oikeudellisia mekanismeja vuoden 1961 huumausaineyleissopimuksen ja vuoden 1971 Psykotrooppisia aineita koskevan yleissopimuksen valvontaan. Yleissopimus tuli voimaan 11. marraskuuta 1990. Helmikuussa 2018 sopimuksen oli allekirjoittanut 190 osapuolta. 193 YK-maasta on mukana 185 (mukana eivät ole Päiväntasaajan Guinea, Kiribati, Palau, Papua-Uusi-Guinea, Salomonsaaret, Somalia, Etelä-Sudan, tai Tuvalu), ja lisäksi Pyhä istuin, Euroopan unioni, Cookinsaaret, Niue ja Palestiina. Suomi ratifioi sopimuksen 31.1.1994 ja se tuli voimaan Suomessa 16.5.1994.
Taustaa
1970- ja 1980-lukujen poliittinen ja yhteiskunnallinen kehitys loi tarpeen vuoden 1988 yleissopimukselle. Kannabiksen, kokaiinin ja heroiinin kasvanut kysyntä vapaa-ajan tarkoituksiin, enimmäkseen kehittyneissä maissa, laukaisi laittoman tuotannon kasvun niillä alueilla, joilla kannabista, kokapensasta ja oopiumia oli perinteisesti viljelty. Laittomien huumausaineiden kaupan kasvaessa kansainvälisestä huumekaupasta tuli rikosryhmien hallitsemaa miljardien dollarien liiketoimintaa. Tämä oli keskeisenä tekijänä vuoden 1988 yleissopimuksen luomisessa ja huumeiden vastaisen sodan kärjistymisessä.
Sopimuksen Johdanto-osassa todetaan, että aiemmat toimet eivät ole lopettanut huumeiden käyttöä, ja varoitetaan, että "eri yhteiskuntaryhmät joutuvat yhä enenevässä määrin huumausaineiden ja psykotrooppisten aineiden laittoman kaupan piiriin." Johdanto toteaa, että huumekauppa ja siihen liittyvä toiminta "jäytää valtioiden laillista taloutta ja uhkaa niiden vakautta, turvallisuutta ja täysivaltaisuutta." Tätä alleviivataan kuvaamalla viattomia tyttöjä ja poikia, joita huumekaupassa hyväksikäytetään:
Huumeiden valmistus ja jakelu
oikea|kehys|Lähtöainekemikaalien kätkö [[Etelä-Amerikka|Etelä-Amerikkalaisen kokaiinin jalostuslaboratorion tuntumassa.]] Sopimus painottaa järjestäytyneen rikollisuuden vastaista taistelua valtuuttamalla yhteistyön huumekauppaan liittyvien varojen jäljittämisen ja takavarikoinnin. Yleissopimuksen 5 artikla edellyttää osapuolilta huumerikosten tuottamien rikoshyötyjen takavarikointia. Lisäksi se edellyttää osapuolten valtuuttavan tuomioistuimensa tai muiden viranomaistensa määräämään pankki-, rahoitus- tai kaupalliset tiedot saataville tai takavarikoiduksi. Yleissopimuksessa määrätään, ettei tämän määräyksen noudattamisesta voi kieltäytyä pankkisalaisuuden perusteella.
Yleissopimuksen 6 artikla toimii oikeusperustana huumeisiin liittyvien tapausten luovutuksissa sellaisten maiden kesken, joilla ei ole muita sopimuksia rikoksen johdosta tapahtuvasta luovuttamisesta. Lisäksi yleissopimus velvoittaa sopimuspuolet antamaan toisilleen pyynnöstä keskinäistä oikeusapua tarkastuksissa, takavarikoissa ja asiakirjojen toimittamisessa ja niin edelleen.
Yleissopimuksen 12 Artikla määrittää kaksi laittomien huumausaineiden kiellettyjen lähtöaineiden ryhmää, taulukot I ja II. Huumaus­aine­toimi­kunnalla on valta päättää lähtöaineiden valvonnasta ja siitä, kumpaan taulukkoon kukin niistä kuuluu. Kansainvälisen Huumausainevalvontalautakunnan arvio kuitenkin sitoo Huumausainetoimikuntaa tieteellisissä kysymyksissä. Aineen lisäämiseksi taulukkoon vaaditaan kahden kolmasosan äänienemmistö.
12 artikla suojaa lääke- ja kemianteollisuuden yritysten etuja, edellyttämällä valvontalautakunnan huomioivan "aineen laillisten käyttötarkitusten laajuutta, merkitystä ja monimuotoisuutta, ja vaihtoehtoisten aineiden käytön helppoutta sekä laillisiin tarkoituksiin että huumausaineiden tai psykotrooppisten aineiden laittomaan valmistukseen."
Amfetamiinin kaltaisten piristeiden lähtöaineiden valvonnasta on tullut yksi YK:n keskeisistä prioriteeteista.
Huumeiden hallussapito
oikea|pienoiskuva|261x261px|[[Kansainvälinen huumausainevalvontalautakunta tulkitsee vuoden 1988 yleissopimuksen edellyttävän sopimuspuolten kriminalisoivan myös huumeiden hallussapidon.]] Yleissopimuksen 3 artikla saattaa vaatia valtioita kieltämään huumeiden hallussapito omaan käyttöön:
Aiemmat huumeidenvalvontasopimukset keskittyivät käyttäjien sijaan huumeiden valmistajiin ja salakuljettajiin. Vuoden 2003 artikkelissaan "The Mechanics and Dynamics of the UN System for International Drug Control" David Bewley-Taylor ja Cindy Fazey selittävät: "Vuoden 1988 Yleissopimus oli yritys saavuttaa poliittinen tasapaino huumeita kuluttavien ja tuottavien maiden välillä. Laittoman tarjonnan tukahduttaminen ei siten ollut vain tuotantomaiden (esim. Aasian ja Etelä-Amerikan kehitysmaat), vaan myös kuluttajamaiden (esimerkiksi Euroopan ja Pohjois-Amerikan teollisuusmaat) vastuulla."
On kuitenkin epäselvää, valtuuttaako tämä säännös omaan käyttöön tapahtuvan huumeiden hallussapidon, koska vaatimus hallussapidon kiellosta pätee ainoastaan, jos se on "vuoden 1961 yleissopimuksen, muutetun vuoden 1961 yleissopimuksen tai vuoden 1971 yleissopimuksen määräysten vastainen". Yhdysvaltojen Kannabiksen ja huumeiden väärinkäytön toimikunta katsoi, että vuoden 1961 huumausaineyleissopimuksen säännökset hallussapitoa koskien soveltuvat ainoastaan laittomaan kauppaan liittyvään hallussapitoon; Kanadan Huumausaineiden ei-lääketieteellisen käytön Le Cain -toimikunta puolestaan päätyi toisenlaiseen johtopäätökseen.
Perustuslaillisia kysymyksiä
Useita yleissopimuksen määräyksiä edeltävät sanat "Huomioon ottaen perustuslakinsa periaatteet ja oikeusjärjestelmänsä keskeiset käsitteet kunkin sopimuspuolen on ryhdyttävä ..." Fazeyn mukaan "tätä on Yhdysvalloissa käytetty vuoden 1988 yleissopimuksen artiklan 3 sen kohdan toteuttamatta jättämiseen, joka estää yllyttämisestä muita huumaavien tai psykotrooppisten aineiden käyttöön, koska tämä olisi ristiriidassa sen perustuslain lisäyksen kanssa, jolla taataan sananvapaus." Vastaavasti, jos huumeiden hallussapidon kielto rikkoo maan perustuslakia, nämä säännökset eivät olisi kyseisessä maassa sitovia.
Ehdotus kumoamisesta
Vuonna 2003 Euroopan parlamentin komitea suositteli kumoamaan vuoden 1988 yleissopimuksen, todeten seuraavaa:
Sopimuksen kumoaminen ei olisi helppoa. Yksittäiset valtiot voisivat vetäytyä sopimuksesta 30 artiklan säännösten perusteella. Kuten YK:n huumeasioiden virkamiehenä työskennellyt Cindy Fazey toteaa, yleissopimuksessa ei ole sen päättymistä määrittävää lauseketta, ja se jäisi siksi voimaan, vaikka allekirjoittajia jäisi jäljelle vain yksi. Euroopan ylikansallisen radikaalipuolueen raportti totesi irtisanoutumisen olevan ainoa reitti sopimuksen luoman valvontajärjestelmän muuttamiseen:
Liang Qichao
thumb|Liang Qichao 1910-luvulla. Liang Qichao (23. helmikuuta 1873 Xinhui, Guangdong – 19. tammikuuta 1929 Peking) oli kiinalainen oppinut, vaikutusvaltainen kirjoittaja ja poliitikko. Hän kuului keisarikunnan loppuaikoina johtaviin uudistusmielisiin ja saavutti poliittisilla kirjoituksillaan merkittävän maineen ja vaikutusvallan 1900-luvun alussa asuessaan maanpaossa. Liang osallistui myös aktiivisesti politiikkaan Kiinan tasavallan ensimmäisinä vuosina.
Nuori uudistaja
Liang osoitti nuorena hämmästyttävää lahjakkuutta suorittaessaan keisarilliseen virkatutkintoon kuuluneita kokeita. Vuonna 1890 hänestä tuli merkittävän oppineen ja tunnetun uudistusten kannattajan Kang Youwein oppilas. Hän toimi Kangin tärkeänä apurina kun tämä hävityn Kiinan–Japanin sodan jälkeen pyrki vetoamaan keisariin ja Kiinan älymystöön poliittisten uudistusten puolesta. He keräsivät yhdessä vuonna 1895 suuren adressin Shimonosekin rauhansopimusta vastaan ja perustivat järjestökseen ”Kansallisen vahvistumisen tutkimisen seuran”. Liang oli yksi seuran julkiseman lehden keskeisistä toimittajista, kunnes Kiinan viranomaiset lakkauttivat sekä seuran että sen julkaisut vuonna 1896. Liang jatkoi kirjoittamista muihin lehtiin. Hän vaati kirjoituksissaan perustuslaillista hallintoa, teollisuuden kehittämistä, länsimaisten tieteiden sisällyttämistä kouluopetukseen sekä jalkojen sitomisen ja oopiumin kieltämistä.
Kang Youwei onnistui lopulta vakuuttamaan keisari Guangxun uudistuspolitiikan tarpeellisuudesta. Vuoden 1898 sadan päivän uudistusten aikana Kang toimi keisarin johtavana neuvonantajana ja myös Liangin katsottiin kuuluvan johtaviin uudistajiin, vaikka muodollisesti hän ei ollutkaan kovin korkeassa asemassa. Lyhyeksi jääneenä uudistuskautena Guangxu pyrki uudenaikaistamaan valtion hallinnon ja koko Kiinan koulutusjärjestelmän, ikivanha virkatutkinto mukaan lukien. Leskikeisarinna Cixin tehtyä syyskuussa 1898 palatsivallankaappauksen Guangxun määräämät uudistukset kuitenkin kumottiin. Kang ja Liang määrättiin vangittaviksi, mutta he onnistuivat pakenemaan Japaniin.
Maanpakolaisvuodet
Tänä aikana Liangin poliittiset kirjoitukset saavuttivat suuren suosion ja nostivat hänet maineensa ja vaikutusvaltansa huipulle. Hän julkaisi lukuisia lehtiä, joita lukivat innokkaasti varsinkin Japanissa asuneet kiinalaiset vaihto-oppilaat. Merkittävin Liangin lehdistä oli vuosina 1902–1907 Japanissa ilmestynyt Xinmin congbao (”Uuden kansan tiedotuslehti”), josta tuli Kiinan perustuslaillisten tärkein äänitorvi. Siinä Liang esitteli kiinalaisille lukijoille taitavalla kirjoitustyylillään monenlaisia länsimaisia aatteellisia, filosofisia ja tieteellisiä virtauksia. Lehteä myös salakuljetettiin laajassa mittakaavassa Kiinaan. Liangin on sanottu olleen merkittävimpiä länsimaisen ajattelun popularisoijia nyky-Kiinassa. Hänen kannattajansa alkoivat pitää häntä suoranaisena hengen jättiläisenä.
Vuoden 1905 jälkeen Liangin maltilliset näkemykset ja puheet asteittaisesta muutoksesta Kiinassa alkoivat kuitenkin menettää kannatustaan ja varsinkin Japanissa asuneet kiinalaiset opiskelijat alkoivat siirtyä kannattamaan Sun Yat-senin vallankumousliikettä. Vastustettuaan pitkään kirjoituksissaan vallankumousta Liang muutti lopulta kantansa talvella 1910–1911. Hänen julkinen kannanmuutoksensa myötävaikutti vallankumouksen puhkeamiseen Kiinassa vuotta myöhemmin.
Kiinan tasavallan aika
Tasavallan perustamisen jälkeen Liang palasi vuonna 1912 Kiinaan. Hänen johdollaan perustettiin vuonna 1913 Edistyspuolue (Jinbudang) ja hän ryhtyi tukemaan itsevaltaista presidenttiä Yuan Shikaita sekä vastustamaan Sun Yat-senin Kuomintang-puoluetta. Yuan Shikain valtakaudella Liang toimi korkeissa asemissa Kiinan hallituksessa, kuten 1913–1914 oikeusministerinä. Kun Yuan kuitenkin vuonna 1916 kaavaili julistautuvansa keisariksi, Liang organisoi poliittisen vastarinnan, joka pakotti Yuanin perääntymään ja luopumaan vallasta. Liang arvosteli kirjoituksissaan myös Japanin tunkeutumista Kiinaan ja tuki 1917 Kiinan osallistumista ensimmäiseen maailmansotaan. Vuoden 1917 epäonnistuneen monarkianpalauttamisyrityksen jälkeen Liang toimi hetken aikaa valtiovarainministerinä. Hän oli vuonna 1919 Kiinan epävirallisen delegaation jäsenenä Pariisin rauhankonferenssissa, missä hänen näkemyksensä länsimaiden henkisestä tilasta muuttui synkeämmäksi. Vuodesta 1920 Liang toimi Tsinghuan yliopiston professorina ja oli myös Pekingin kirjaston johtajana.
Kreikan presidentinvaali 2020
Presidentinvaalissa valittiin seuraaja presidentti Prokópis Pavlópoulokselle. Pääministeri Kyriákos Mitsotákis ilmoitti 15. tammikuuta, että hallitus esittää presidentiksi Sakellaropoúlouta. Sakellaropoúloun taakse tulivat lopulta hallitsevan Uuden demokratian lisäksi myös opposition suurimmat puolueet Syriza ja Muutosliike, ja hänet valittiin heti ensimmäisellä äänestyskierroksella viikkoa myöhemmin 261 äänellä 300:sta. Tämä on poikkeuksellisen suuri tuki uudelle presidentille.
Sakellaropoúlou on maan ensimmäinen naispresidentti ja astui virkaansa 13. maaliskuuta 2020.
Tulokset
Vaalin tulokset olivat:
Baiyin
Baiyin on prefektuuritason kaupunki Gansun maakunnassa Kiinassa. Kaupungin pinta-ala on 21 159 neliökilometriä ja väkiluku 1,71 miljoonaa (2010). Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 60 kilometriä maakunnan pääkaupunki Lanzhousta pohjoiskoilliseen.
Kaupungin läpi virtaa Keltainenjoki. Vuotuinen keskilämpötila on 7 °C. Baiyin on valtatie G109:n varrella. Yksi kaupungin merkittävimpiä yrityksiä on "Baiyin Nonferrous Metals", joka tuottaa mm. kuparia ja alumiinia.
Hallinnollinen jako
Piirikuntatasolla kaupunki jaetaan kahteen kaupunkipiiriin ja kolmeen piirikuntaan.
Alisa Pöllänen
Alisa Pöllänen (s. 3. tammikuuta 1994 Savonlinna) on suomalainen salibandyn pelaaja, joka edustaa Naisten Salibandyliigassa pelaavaa Classicia. Pelipaikaltaan Pöllänen on hyökkääjä ja hän laukoo vasemmalta.
Rob Fisher
Rob Fisher (5. marraskuuta 1956 – 25. elokuuta 1999) oli brittiläinen kosketinsoittaja ja lauluntekijä Cheltenhamista, Englannista. Hän oli uuden aallon yhtyeessä Naked Eyesissa (aiempi nimi Neon) ja myöhemmin Climie Fisherissa. Fisher kuoli 25. elokuuta 1999 vatsaleikkauksesta johtuneista komplikaatioista.
Alisa Pöllänen
Ura
Pöllänen aloitti jääkiekon viisivuotiaana SaPKossa ja pelasi vuonna 2009 nuorten maajoukkueessa. Salibandyn hän aloitti viisi vuotta jääkiekkoa myöhemmin. Savonlinnan ZZ Top Teamia vuosina 2004-2010 edustanut Pöllänen valitsi vuonna 2010 lajikseen salibandyn ja vaihtoi seuraa Tampereen Classiciin. Classicissa pelatessaan Pöllänen on voittanut Suomen mestaruuden vuosina 2011, 2012, 2013 ja 2015 sekä Suomen Cupin vuosina 2013, 2015 ja 2016. Kaudeksi 2017-2018 hän vaihtoi seuraansa ruotsalaiseen huippuseuraan Pixbo Wallenstam IBK:n, seuran kotipaikka on Göteborg.
Maajoukkueura
Salibandyn alle 19-vuotiaiden tyttöjen maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 2012 Suomi pääsi jatkoajalla finaaliin Pölläsen rangaistuslaukausmaalilla. Alle 19-vuotiaat voittivat ensimmäistä kertaa maailmanmestaruuden ja Pöllänen valittiin semifinaalin ja finaalin parhaaksi pelaajaksi. Naisten salibandymaajoukkueessa hän on edustanut Suomea kaksi kertaa MM-kilpailuissa ja molempina vuosina Suomi on sijoittunut toiseksi. Vuonna 2013 Pöllänen oli Suomen joukkueen nuorin pelaaja ja vuonna 2015 hänet valittiin MM-kisojen All Stars -kentälliseen.
Manacor
Manacor on kaupunki ja kunta Espanjassa Mallorcan saarella. Kaupunki sijaitsee saaren itäosassa. Manacorissa oli 40 279 asukasta vuonna 2016, ja kaupungin pinta-ala on 260,31 neliökilometriä. Toinen paikkakunta kunnassa on Porto Cristo, jossa on kuuluisat Drachin luolat (espanjaksi Cuevas del Drach, katalaaniksi Coves del Drac).
Tennisammattilainen Rafael Nadal on Manacorista kotoisin.
Hiirelä
Hiirelä oli Kivennavan pitäjän kylä Karjalankannaksella. Se oli rakentunut maantien varteen Karvalasta rajaa kohti. Kylässä oli vuonna 1939 nelisenkymmentä taloa. Kylän osista käytettiin nimiä Soposenmäki, Hämäläismäki, Uusikylä ja Tapkina. Nykyisin kylän paikalla ei ole asutusta.
Monochrome Factor
Monochrome Factor (モノクローム·ファクター, Monokurōmu Fakutā) on Kaili Soranon piirtämä tarina lukioikäisestä opiskelijasta Akira Nikaidosta. Akiran elämä on rentoa ja huoletonta, vailla murheita ja vastuuta, kunnes hän törmää mysteeriseen mieheen nimeltä Shirogane. Shirogane muuttaa normaalin lukiolaispojan elämän kertaheitolla; Akirasta tulee normaalin ihmisen sijaan shin, eräänlainen henkiolento. Hänen tehtävänsä on yhdessä Shiroganen rinnalla palauttaa varjomaailman ja ihmisten maailman välinen tasapaino.
Alkuperäismangan on luonut Kaili Sorano. Ensimmäisen kerran Monochrome factor julkaistiin Mag Gardenin Japani bi-monthly manga-lehden Comic Blade Masamunessa toukokuussa 2004.
Animeversio Monochrome Factorista alkoi huhtikuussa 2008, ja loppui kesäkuussa samana vuonna kahdenkymmenenneljän jakson jälkeen. Animeversioon on lisätty shōnen-ai-teemoja, joita Kaili Soaranon alkuperäismangassa ei ollut.
Z-testi
Tilastotieteessä Z-testi on tilastollinen testi, jota käytetään populaatiokeskiarvon testaamiseen kun tiedetään, että populaatio noudattaa normaalijakaumaa ja sen varianssi tunnetaan. Z-testissä testisuure on muotoa, missä \bar{x} on populaatiokeskiarvo, \mu on testattava suure, \sigma on populaation keskihajonta ja n on otoksen alkioiden lukumäärä.
Gagarinskajan metroasema (Novosibirskin metro)
Gagarinskaja on yksi Novosibirskin metron asemista. Se avattiin 2. huhtikuuta 1992.
Konkurssiasiamies
Konkurssipesien hallinnon valvontaa varten on Suomen oikeusministeriön yhteydessä konkurssiasiamies.
Konkurssiasiamiehen tehtävänä on:
Konkurssiasiamies voi erityisestä syystä päättää, että valtio ottaa vastatakseen osakeyhtiön, osuuskunnan ja säätiön selvitysmenettelyn kustannuksista. Konkurssiasiamies voi tällöin määrätä, että selvitysmies laatii yhtiön, osuuskunnan tai säätiön toiminnasta konkurssiasiamiehen tarkemmin määräämällä tavalla selvityksen.
Major League Baseball -kausi 1933
Major League Baseball -kauden 1933 päätteeksi pelatussa World Series -ottelusarjassa kohtasivat Washington Senators ja New York Giants. Giants voitti mestaruuden voitoin 4–1. Kahdessa viimeisessä kamppailussa tarvittiin jatkovuoropareja. Kautta aikain ensimmäinen MLB:n All Star -ottelu (The Midsummer Classics) pelattiin Comiskey Parkissa, Chicagossa 6. heinäkuuta 1933. Siinä AL voitti juoksuin 4–2.
Kristiina Kekäläinen
Kristiina Kekäläinen (o.s. Heikkinen ) on suomalainen urheilutoimittaja. Hän on toiminut vuodesta 2005 urheilutoimittajana Yleisradion Urheiluruutu-ohjelmassa. Hän on ollut myös studiotoimittajana muun muassa Pekingin ja Lontoon olympialaisissa ja juontajana alppihiihdon maailmancup -lähetyksissä. Vuonna 2009 Yle aloitti uuden nettiohjelman Urheiluagentit, jossa Kekäläinen toimii yhtenä kolmesta agentista. Kekäläinen oli mukana Urheilukatu 2 -ohjelmassa.
Kekäläinen on ollut vuodesta 2008 saakka naimisissa TV1:n Puoli seitsemän -ohjelman toimittaja Mikko Kekäläisen kanssa ja he juonsivat yhdessä Rion 2016 olympialaisten kisastudiota Helsingin Pasilassa.
Kekäläinen on työskennellyt Ylessä vuodesta 2002. Helmikuussa 2020 hän siirtyi Yle Urheilun vastaavaksi tuottajaksi. Kekäläinen siirtyi tehtävään Ylen Urheilun Talviurheilun ja Urheilustudion päätuottajan paikalta, jossa hän aloitti vuonna 2018. Sitä ennen Kekäläinen toimi Yle Urheilussa toimittajana ja juontajana vuodesta 2005. Hän on koulutukseltaan filosofian maisteri.
Arabiasali
Arabiasali on Helsingin Arabianrannassa sijaitseva konserttisali. Se toimii Pop & Jazz Konservatorion ja Metropolia Ammattikorkeakoulun harjoitus- ja esityssalina, minkä lisäksi sitä vuokrataan ulkopuolisille konserttien ja muiden tilaisuuksien järjestämiseen.
Nykyinen Arabiasali sijaitsee Soiva-uudisrakennuksessa, johon Pop & Jazz Konservatorio ja Metropolian Ammattikorkeakoulun musiikin opetukset muuttivat keväällä 2021. Arabiasali on 270-paikkainen ja siinä on moottoroitu ja syrjään siirrettävä katsomo.
Arkkitehdit Tommila Oy Miia-Liina Tommilan johdolla toimivat Soiva-talon sekä Arabiasalin arkkitehteinä ja suunnitelijoina. Arabiasalin akustikan suunnittelivat Akukon Oy:n Janne Riionheimo ja Nella Näveri kohteen vastuullisen konsultin Henrik Möllerin johdolla. AV-tekniikan suunnittelusta vastasi Toni Poikonen yhdessä Akukonin muiden suunnittelijoiden kanssa. Tapio Ilomäki teki laitesuunnitelman, jonka pohjalta Studiotec Oy laati tilaan esitysvalojärjestelmän. Uusi Arabiasali on suunniteltu vanhan Arabiasalin tapaan erityisesti rytmimusiikin esittämiseen ja siellä on ajanmukainen digitaalinen äänentoisto- ja valaistustekniikka sekä Steinway-flyygeli. Salissa on myös kokousteknistä varustelua, joka mahdollistaa muun muassa kokousten digitaalisen monikameratallennuksen.
Salin paikalla oli aiemmin Taideteollisen korkeakoulun Black Box -sali.
Zajeltsovskajan metroasema
Zajeltsovskaja on yksi Novosibirskin metron asemista. Se avattiin 2. huhtikuuta 1992.
Arabiasali
Vanha Arabiasali
Vuonna 1995 valmistunut sali oli Suomen ensimmäinen sähköistetyn musiikin ehdoilla rakennettu konserttisali. Se oli osa Pop & Jazz Konservatorion kiinteistöä, joka kunnostettiin Arabian vanhaan posliinitehtaaseen aiemmin Oulunkylässä toimineen musiikkioppilaitoksen uusiksi toimitiloiksi. Arabiasali oli uudisrakennus, jonka arkkitehti Mauri Tommila suunnitteli sointumaan yhteen vanhojen tiilirakennusten kanssa. Salirakennuksen julkisivupintana on ruostepintainen säänkestävä teräs, ja lämpiö on lasiseinäinen.
Arabiasalissa oli 236-paikkainen nouseva katsomo, joka oli moottoroitu ja siirrettävissä syrjään, jolloin permannolle mahtui jopa 500 henkilöä. Erityisesti rytmimusiikin esittämiseen varustetussa salissa oli ajanmukainen digitaalinen äänentoisto- ja valaistustekniikka sekä Steinway-flyygeli. Salissa oli myös kokousteknistä varustelua, joka mahdollisti muun muassa kokousten digitaalisen monikameratallennuksen. Sali soveltui myös musiikkiteatterin käyttöön. Salin akustiikan suunnitteli Henrik Möller.
Arabiasalin yhteydessä oli myös pienempi, noin 60-paikkainen Galleriasali sekä kahdella soittotilalla varustettu äänitysstudio.
Hirvonen
Hirvonen on vanha itäsuomalainen sukunimi. Tunnettuja Hirvosia ovat:
Inna Tähkänen
Inna Eerika Minttu Tähkänen (s. 10. maaliskuuta 1991 Heinola ) on suomalainen näyttelijä, joka on näyttellyt Elina Taalasmaan roolia suomalaisessa saippuasarjassa Salatut elämät keväästä 2020 alkaen. Hän korvasi roolia aiemmin näytelleen Sanna Liuksen, joka ei halunnut palata enää rooliinsa.
Tähkänen on kotoisin Tampereelta ja hän on valmistunut musiikkiteatterin maisteriksi Royal Conservatoire of Scotlandista, Skotlannissa. Ennen maisteriopintojaan, Tähkänen opiskeli Tampereen Ammattikorkeakoulun musiikkiteatteri -linjalla. Tampereella hän on työskennellyt Tampereen Työväen Teatterissa vuosina 2015–2017.
Tähkänen avioitui syksyllä 2022 Julius Martikaisen kanssa. Parin esikoislapsi syntyi toukokuussa 2023.
CAERUS
CAERUS on Etelä-Kalifornian yliopiston ensimmäinen pikosatelliitti, joka laukaistiin vuonna 2010. Se on osa yliopiston ja Northrop Grumman -aseteollisuusyrityksen yhteistä "MAYFLOWER" Next Generation Technology Nanosatellite -ohjelmaa.
Satelliitti on perus-Cubesat
Difenyylisyklopropenoni
Difenyylisyklopropenoni (DPCP) eli difensyproni (DPC) on iholle levitettävä kokeellinen lääke, jota voidaan mahdollisesti käyttää alopecia areatan ja alopecia totaliksen hoitoon. Se saattaa olla myös tehokas hoito hankalasti poistuvien syylien hoitoon. Vuonna 2015 DPC ei kuitenkaan ollut ainakaan toistaiseksi FDA:n tai Euroopan lääkeviraston markkinoille hyväksymä lääke.
Ploštšad Garina-Mihailovskogon metroasema
Ploštšad Garina-Mihailovskogo on yksi Novosibirskin metron asemista. Se avattiin 31. joulukuuta 1987.
Difenyylisyklopropenoni
Toimintamekanismi
DPC:n uskotaan saavan aikaan allergisen reaktion, joka vastustaa karvatuppien tuhoutumista. Erään ehdotetun selityksen mukaan DPC:lle altistuessaan keho pyrkii vähentämään DPC:n aikaansaamaa allergista tulehdusreaktiota usean eri reitin kautta. Tämä puolestaan vähentäisi tulehdusta myös karvatupissa, joka muuten tuhoaisi niitä.
Tutkimus
41 alopecia areataa potevaa henkilöä kattaneessa tutkimuksessa havaittiin 40% lisääntynyt hiusten takaisin kasvu, joka oli havaittavissa vielä 1 vuoden jälkeen 66.6% tutkimuksen henkilöistä.
Toisessa 135 henkilöä kattaneessa tutkimuksessa 87.7% hoidetuista ilmoitti vaikeiden känsiensä poistuneen kokonaan keskimäärin 6 kuukauden aikana suoritetun 5 hoitokerran jälkeen. Merkittäviä sivuvaikutuksia ei havaittu lukuun ottamatta yhtä tutkituista, joka sai DPC:stä pienen märkäruven (impetigo).
Estevan
Historia
Kaupunki sijaitsee Souris River -jokilaakson pohjoisreunalla. Laakso muodostui viimeisen jääkauden loppuvaiheessa jäätiköiden sulamisvesien virratessa alueen läpi. Viimeisten 10 000 vuoden ajan alueella laidunsivat lukuisat biisonilaumat, joita metsästivät useat intiaaniheimot. Tutkimusmatkailija Pierre La Vérendryen vuonna 1734 tekemässä kartassa alueen läpi oli merkitty Warriors Trail -nimellä kulkeva kauppa- ja metsästysreitti. Eurooppalainen asutus kaupungin seudulla sai alkunsa vuonna 1892 Canadian Pacific Railwayn rakennettua rautatielinjauksen itäisestä Kanadasta. Kaksi vuotta myöhemmin Soo Line Railroad (Nykyisin Canadian Pacificin omistama) rakensi rautatien Yhdysvaltojen Minneapolisista Estevanin kautta Moose Jaw’n kaupunkiin. Estevan virallistettiin kyläksi 1899. Vuonna 1905 Estevanin väkiluku oli 596 asukasta ja se määriteltiin kaupungiksi (town) 1.3.1906.
thumb|left|[[SaskPowerin Boundary Dam Power Station voimalaitos.]]
Kaupungin kasvu on kehittynyt energivarantojen hyödyntämisen ympärille. Hiilivoimalat muodostuivat alueen yhdeksi täkeimmäksi työllistäjäksi. Ensimmäinen hiilivoimalaitos oli vuonna 1930 valmistunut "Estevan Generating Station", vuonna 1957 käyttöönotettiin "Boundary Dam Power Station", jota laajennettiin vuosien 1970, 1973 ja 1978 aikana. Viimeisin "Shand Generating Station" valmistui vuonna 1992. Alueelta löydettiin öljyä vuonna 1955, jolloin kaupungin väkiluku kaksinkertaistui vain parin vuoden aikana noin 8 500 asukkaaseen.
Jane Wymark
Jane Wymark (s.31. lokakuuta 1952, Lontoo, Englanti, UK) on englantilainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten tv-sarjoista: Midsomerin murhat, jossa hänen roolihenkilönään on Joyce Barnaby, Lovejoy, Maigret ja Inside the Line.
Estevan
Talous
Kaupungin ja sitä ympäröivän alueen tärkeimmät työllistäjät ovat hiilikaivos ja voimalat, öljyntuotanto sekä maatalous. Tärkeimpiä luonnonvaroja ovat savi, kivihiili, maakaasu ja öljy. Alueen voimalat tuottavat noin puolet koko Saskatchewanin provinssin sähköntarpeesta. Kaupunkia kutsutaan Saskatchewanin energiapääkaupungiksi. Estevanin lähialueilla sijaitsee kaikkiaan 6 000 öljylähdettä. Energiatuotannon ohella maatalous on alueen merkittävä työllistäjä ja teollisuudenala. Maatalouden tärkeimpiä tuotteita ovat vehnät, öljykasvit, nautakarja, hevoset, vapiti, villisika ja biisoni.
Ilmasto
Estevan sijaitsee lämminkesäisellä mannerilmastovyöhykkeellä (Köppenin ilmastoluokitus Dfb). Talvet ovat yleensä kylmiä ja kuivia, kesät puolestaan lyhyitä, lämpimiä ja keskimääräistä kosteampia. Kaupunki on maan aurinkoisin ja pilvettömin kaupunki. Aurinko paistaa vuosittain keskimäärin 2 500 tuntia ja taivas on pilvetön keskimäärin 2 979 tuntia vuodessa.
Jane Wymark
Hän on näyttelijä Patrick Wymarkin tytär.
Candy Rain (albumi)
Candy Rain on yhdysvaltalaisen R&B-yhtyeen Soul for Realin esikoisalbumi, joka julkaistiin 28. maaliskuuta 1995 Uptown Records -levy-yhtiöllä ja jaettiin MCA Recordsin kautta.
Albumi sijoittui Billboard 200 -listan sijalle 23. Elokuuhun 1995 mennessä RIAA oli myöntänyt albumille platinasertifikaatin sen jälkeen, kun sitä oli myyty Yhdysvalloissa yli miljoona kappaletta.
Tourbillon
pienoiskuva|Tourbillon. pienoiskuva|300px|Tourbillon toiminnassa ([[:Tiedosto:Stuhrling Tourbillon Movement.ogv|korkearesoluutioinen versio).]] Tourbillon on kellossa oleva äärimmäisen monimutkainen rakenne. Se kehitettiin alun perin taskukelloja varten tasaamaan maan vetovoiman vaikutusta ajanmittauksen tarkkuuteen.
Nykyään usealla huippuvalmistajalla on mallistossaan tourbillon-koneistolla varustettu kello. Niiden hinnat voivat kohota jopa yli 100 000 euroon.
Tourbillonin kehitti ranskalainen Abraham-Louis Breguet, vuonna 1801.
Tämä toteutuksen vaikeus toi niille harvoille kellosepille, jotka pystyivät valmistamaan tourbillonin, tietynlaista tunnustusta kyvyistään. Eräät asiantuntijat ovat arvioineet, että vuosien 1801 ja 1985 välillä valmistettiin enintään 600-700 tourbillonia. Tämän arvion ulkopuolelle on jätetty teolliset tourbillonit eli kaikki amerikkalaisten vuodesta 1880 alkaen massoittain valmistamat tourbillonit sekä Ranskan ja Sveitsin Jurassa vuodesta 1900 alkaen valmistetut tourbillonit. Näissä suurissa määrissä rakennetuissa tourbilloneissa pyörivien osien - joko pelkän kutuvaelluksen tai koko liikkeen - pyörimisnopeudet vaihtelivat minuutista puoleentoista tuntiin. Kaikki nämä messinki- tai nikkelihopeahäkillä varustetut teolliset tourbillonit osoittavat, että vaikeus ei ole häkin tai liikkeen pyörittämisessä vaan teräshäkin valmistamisessa ja sen kovettamisessa ilman muodonmuutoksia.
Sana tourbillon on ranskaa ja tarkoittaa suomeksi pyörrettä.
Aiheesta muualla
Механические часы
Ryppyjä
Ryppyjä on Paco Rocan tekemä, vuonna 2007 ilmestynyt sarjakuvaromaani. Teos ilmestyi suomeksi vuonna 2010 WSOY:lta, jolloin Roca myös vieraili Helsingin sarjakuvafestivaaleilla. Teos käsittelee vanhuutta ja muistin pettämistä.
Vastaanotto
Tähtivaeltaja-lehden Toni Jerrmanin mielestä Roca lähestyy aihettaan lämpimästi mutta osin myös tylsästi. Myös Rocan selkeää viivatyöskentelyä vaivaa hengettömyys.
Messukylän kaksoismurha 1924
Messukylän kaksoismurha tapahtui Tampereen lähellä Messukylässä aamuyöllä 5. elokuuta 1924. Murhan rikospaikkatutkinta epäonnistui täysin ja tekoon syyllinen paljastui vasta syksyllä 1929. Lehdistö arvosteli voimakkaasti poliisin epäonnistunutta tutkintaa ja kritiikki johti osaltaan siihen että rikospoliisin koulutusta ja organisaatiota kehitettiin ja rikostutkimuskeskus perustettiin Helsinkiin.
5. elokuuta aamulla noin viiden aikaan huviajelulla olleet autonkuljettaja Paavo Allonen ja olympiavoittaja Ville Ritola havaitsivat sähköpylvääseen törmänneen henkilöauton Messukylän Takahuhdin kylässä lähellä Linnan taloa. Auton takapenkillä oli kaksi kuoliaaksi ammuttua miestä, toinen autonkuljettajan ja toinen rautatieläisen virkapuvussa. He hakivat paikalle tamperelaisia passipoliiseja Tammelantorilta mutta nämä olivat oman toimialueensa ulkopuolella eivätkä tienneet miten toimia. Paikalle saapunut Kangasalan nimismiespiirin konstaapeli määräsi sitten auton siivottavaksi verijäljistä jotta Allonen voisi ajaa sen Messukylään. Tampereen poliisilaitoksen etsivän osaston etsivät pääsivät rikospaikalle vasta tunteja myöhemmin kun auto ja surmattujen ruumiit olivat jo Messukylän ruumishuoneella ja rikospaikka oli täynnä sivullisten jalanjälkiä.
Kuoliaaksi ammutut miehet olivat taksiautonkuljettaja Isak Rudolf Selin ja hänen veljensä rautatieläinen Frans Mikael (Mikko) Selin. Selvisi että kello kahden aikaan aamuyöllä Selin oli saanut Tampereen rautatieasemalta autoonsa kyytiin miehen joka halusi päästä Messukylän Irjalan taloon. Koska Isak Selin ei tuntenut hyvin tietä sinne hänen veljensä Mikko joka oli asemalla asemamiesten esimiehenä lähti mukaan oppaaksi.
Poliisin tutkimukset asiassa eivät kuitenkaan edistyneet ja vaikka useita henkilöitä oli epäiltynä teosta he osoittautuivat syyttömiksi. Murha selvisi vasta syksyllä 1929 kun Helsinkiin muuttanut Orimattilasta kotoisin ollut viilaaja Yrjö Fredrik Lintupää (s. 1900) oli humalapäissään kerskaillut teolla. Lintupää pidätettiin ja hän kiisti aluksi kaiken kuulusteluissa mutta teki sitten lopulta täydellisen tunnustuksen. Lintupää oli tullut Tampereelle 3. elokuuta 1924 ja hänellä oli tällöin mukanaan taskuase ja hän oli asunut Tammelassa Väinölänkatu 15:ssä. Murhat hän teki alkoholipsykoosin vallassa nähdessään harhoja sotakokemuksistaan Viron vapaussodassa, johon hän oli osallistunut 1. suomalaisen vapaajoukon 3. komppanian sotilaana. Teon jälkeen Lintupää asui Tampereella marras-joulukuun vaihteeseen saakka toimien autokuljettajana eräässä autoyhtiössä. Hän palasi sitten Orimattilaan ja muutti sieltä myöhemmin Helsinkiin.
Lintupää oli kevättalvella 1930 mielentilatutkimuksessa Pitkäniemen keskuslaitoksessa. Kesäkuussa 1930 hänet julistettiin Kangasalan välikäräjillä syyntakeettomaksi ja määrättiin sairasmielisenä henkilönä hoidettavaksi johonkin yleiseen hoitolaitokseen. Rangaistusvaatimus murhasta hylättiin mutta Lintupää määrättiin maksamaan korvauksia uhrien omaisille. Lääkärilausunnon mukaan Lintupää oli murhat tehdessään patologisessa humalassa. Teot tehdessään hän oli kertonut eläneensä vuoden 1918 tapahtumia ja nähneensä vihollisia. Hovioikeus ja korkein oikeus vahvistivat tuomion myöhemmin kesällä.
Lintupää pääsi mielisairaalasta lokakuussa 1934 ja hänet määrättiin vanhempiensa valvontaan. Hän meni naimisiin 1937 ja osallistui talvisotaan. Lokakuussa 1946 Lintupää tuomittiin kassakaappimurrosta 2,5 vuoden kuritushuonerangaistukseen. Hän oli murtautunut 31. elokuuta 1946 Helta Oy:n tehtaalle. Lintupää kuoli vuonna 1966.
Juliusz Łuciuk
Juliusz Łuciuk (1. tammikuuta 1927 Nowa Brzeźnica – 18. lokakuuta 2020) oli puolalainen säveltäjä.
Łuciuk opiskeli vuosina 1947–1952 musikologiaa Jagiellonian yliopistossa Zdzisław Jachimeckin johdolla. Vuosina 1947–1956 hän suoritti opintonsa Krakovan musiikkiakatemiassa, jossa hänen opettajinaan olivat Stanisław Wiechowicz (sävellys, diplomi 1956), Aleksander Frączkiewicz (musiikin teoria, diplomi 1955), Sergiusz Nadgryzowski (pianonsoitto), Jan Hoffman (pianonsoitto) ja Józef Chwedczuk (urkujensoitto). Łuciuk täydensi opintojaan Pariisissa, jossa opiskeli vuosina 1958–1959 Nadia Boulangerin sekä Max Deutschin johdolla ja osallistui Olivier Messiaenin seminaareihin. Vuonna 1959 hän osallistui Darmstadtin kursseille.
Łuciuk sai teoksillaan lukuisia palkintoja Puolassa ja ulkomailla. Vuonna 2001 hänelle myönnettiin Pyhän istuimen Pro Ecclesia et Pontifice -mitali.
Pääomarakenne
Pääomarakenne tarkoittaa tapaa, jolla yrityksen toiminta on rahoitettu. Pääomarakenne on yritykselle riskinhallinta- ja kustannuskysymys.
Oma ja vieras pääoma
Yrityksen rahoituksen perusvaihtoehdot ovat oman pääoman ehtoinen ja vieraan pääoman ehtoinen rahoitus.
Oma pääoma on yrityksen kannalta joustavaa. Yrityksen ei ole pakko jakaa voittoa omalle pääomalle eikä omaa pääomaa tarvitse myöskään maksaa pois. Oman pääoman tuottovaatimus on kuitenkin korkeampi kuin vieraan pääoman tuottovaatimus. Sijoittajan kannalta omaan pääomaan liittyy korkeampi riski, sillä oma pääoma tulee etuoikeusjärjestyksessä vasta vieraan pääoman jälkeen.
Vieras pääoma eli velka on joustamatonta. Sen korot ja lyhennykset on maksettava tiettynä hetkenä. Vieraan pääoman avulla yritys voi käyttää velkavipua parantaakseen oman pääoman tuottoa.
Korkeamman riskin vuoksi sijoittaja vaatii omalle pääomalle korkeampaa tuottoa, joka kutsutaan riskipreemioksi. Aina kuitenkaan oma pääoma ei tuota vierasta pääomaa enemmän. Silloin sijoittajan riski toteutuu.
Vieraaseen pääomaan kuuluu rahoitusriski. Se liittyy tulojen ennustamisen vaikeuteen. Jos yrityksen tulot jäävät menoja pienemmiksi, se voi kattaa erotuksen ottamalla lisää velkaa. Jos yrityksen velanhoitokyky on hyvä, tästä ei seuraa välitöntä ongelmaa. Jos kuitenkin velkojen määrä ylittää niiden hoitokyvyn, yritys on vakavissa rahoitusongelmissa. Vieraan pääoman määrä ei siis saisi tulla liian korkeaksi.
Pääomarakenteen muutokset
Vieraan pääoman määrään vaikutetaan ottamalla lainaa ja maksamalla lainaa pois. Omaa pääomaa kasvattaa tilikauden voitto ja sitä pienentää tappio. Omaa pääomaa pienentävät myös voitonjako (osinko), omien osakkeiden ostaminen ja oman pääoman palautus. Osakeanti kasvattaa omaa pääomaa.
Pääomarakenteen mittaaminen ja vahvuus
Pääomarakennetta mitataan tilinpäätösanalyysissä oman ja vieraan pääoman avulla. Käytettyjä tunnuslukuja ovat omavaraisuusaste ja nettovelkaantumisaste.
Britannian Grand Prix 2015
Britannian Grand Prix 2015 oli Formula 1 -kauden 2015 yhdeksäs osakilpailu. Kilpailu ajettiin 5. heinäkuuta Silverstonen moottoriradalla,  Englannissa.
Kilpailu
Sauberin Felipe Nasr ei lähtenyt kilpailuun vaihdelaatikkovian takia. Paalupaikalta kilpailuun lähti Mercedeksen Lewis Hamilton, toisesta ruudusta starttasi Nico Rosberg. Startissa kolmannesta ruudusta lähtenyt Williamsin Felipe Massa syöksyi kärkeen. Valtteri Bottas starttasi ruudusta neljä ja nousi hetkeksi toiseksi tallikaverinsa perään, mutta radan neljännessä mutkassa Hamilton kuittasi toisen paikan takaisin. Taaempana molemmat Lotukset törmäilivät keskenään, saaden osumaa ensin Daniel Ricciardolta, joka keskeytti myöhemmin ERS-systeemin hajottua. Fernando Alonso törmäsi tallikaveriinsa, Jenson Buttoniin, jonka seurauksena Button keskeytti, kuten molemmat Lotus-kuljettajatkin. Turva-auto tuli heti ensimmäisellä kierroksella radalle.
Uusintalähdössä Hamilton yritti ohittaa kärkipaikalla ajaneen Massan, mutta menetti taistelussa sijan Valtteri Bottakselle. Max Verstappen pyörähti toisessa mutkassa ulos. Williamsit ajoivat kärjessä ensimmäisille varikkopysähdyksille asti. Kierroksella 18 Hamilton tuli ensimmäisenä kärkimiehistä renkaidenvaihtoon. Seuraavalta kierrokselta Massa ja Rosberg pysähtyivät myös. Bottas pysähtyi kierroksella 21. Ensimmäisten varikkopysähdysten jälkeen Hamilton oli siirtynyt kilpailun kärkeen, Massa oli toisena, Bottas kolmantena ja Rosberg neljäntenä.
Kierroksella 32 Carlos Sainz Jr. joutui keskeyttämään sähköongelmiin. Virtuaalinen turva-auto tuli radalle. Pari kierrosta myöhemmin alkoi sataa vettä, ja ensimmäiset kuljettajat tulivat vaihtamaan välikelinrenkaat alle. Kimi Räikkönen luisteli radalla pariin otteeseen ja tuli kierrokselta 38 vaihtamaan välikelinrenkaat alle. Sade kuitenkin lakkasi hetkeksi, jolloin välikelinrenkaat sulivat alle. Räikkönen joutui pysähtymään vielä kolmannenkin kerran. Sateen yltyessä Rosberg ohitti molemmat Williams-kuljettajat. Kierroksella 42 Hamilton ja Sebastian Vettel pysähtyivät. Kierrosta myöhemmin Williamsit ja Rosberg. Vettel nousi varikkoruljanssin yhteydessä kolmanneksi. Manorin Will Stevens pyörähti seinään kierroksella 47, rikkoen etusiipensä, mutta hän pystyi jatkamaan kilpailua.
Kilpailun voittoon ajoi kotiyleisön edessä Lewis Hamilton kolmatta kertaa urallaan. Toiseksi ajoi Hamiltonin tallikaveri Nico Rosberg ja kolmanneksi Ferrarin Sebastian Vettel. Bottas ajoi viidenneksi pitäen Daniil Kvjatin takanaan. Kimi Räikkönen ajoi kahdeksanneksi. Fernando Alonso sijoittui kymmenenneksi saavuttaen kauden avauspisteensä.
Pääomarakenne
Pääomarakenteen mittaaminen ja vahvuus
Ei ole olemassa yhtä optimaalista pääomarakennetta. Yrityksen on löydettävä sopiva kompromissi oman ja vieraan pääoman väliltä. On pohdittava, milloin kannattaa ottaa lainaa ja milloin rahoittaa toiminta omalla pääomalla. Yleensä samalla toimialalla toimivilla yrityksillä on keskenään samankaltainen pääomarakenne. Riskipitoisilla toimialoilla yritykset pyrkivät muodostamaan vahvan pääomarakenteen, jolla kompensoidaan liiketoiminnan riskejä.
Vakavaraisuus liittyy pääomarakenteeseen. Se tarkoittaa pääomarakenteen terveyttä.
Vivi Gioi
thumb|175px|Vivi Gioi. Vivi Gioi (oikealta nimeltään Vivien Trumphy, 2. tammikuuta 1919 Livorno – 12. heinäkuuta 1975 Fregene) oli italialainen näyttelijä.
Norjalais-italialaiseen perheeseen syntyneen Gioin ensimmäinen elokuva oli Mario Camerinin ohjaama Ma non è una cosa seria (1936). Vaalea, kaunis ja eloisa näyttelijä oli yksi 1930- ja 1940-lukujen vaihteen telefoni bianchi -elokuvien tähdistä. Vuodesta 1942 lähtien hän alkoi saada vakavampia rooleja. Gioin merkittävin elokuva on Giuseppe De Santisin Caccia tragica (1947), josta hän sai Nastro d’argento -palkinnon parhaasta naissivuosasta.
Toisen maailmansodan jälkeen Gioi tuli tunnetuksi lahjakkaana teatterinäyttelijänä. Hän esiintyi toisinaan myös televisiossa.
Sibirskajan metroasema
Sibirskaja on yksi Novosibirskin metron asemista. Se avattiin 31. joulukuuta 1987.
Aura Korppi-Tommola
Aura Korppi-Tommola (s. 8. helmikuuta 1949) on suomalainen historiantutkija, filosofian tohtori ja professori. Hän on toiminut tieteen, kansalaisjärjestöjen ja tieteellisten seurojen palveluksessa ja julkaissut tutkimuksia lastensuojelutyöstä sekä nais- ja järjestöhistorian alalta.
Perhe ja opinnot
Aura Korppi-Tommola (o.s. Heiskanen) syntyi upseeriperheeseen Alatorniossa ja vietti varhaislapsuutensa varuskunnissa Alatorniossa, Rovaniemellä ja Onttolassa lähellä Joensuuta. Isän, myöhemmin kenraalimajuriksi ylenneen Raimo Heiskasen työn takia perhe muutti Helsinkiin Auran ollessa 10-vuotias.
Korppi-Tommola aloitti historian opinnot Helsingin yliopistossa vuonna 1968. Hän suoritti humanististen tieteiden kandidaatin tutkinnon vuonna 1972 ja filosofian kandidaatin tutkinnon vuonna 1974. Hän valmistui filosofian maisteriksi vuonna 1977. Hänen väitöskirjansa valmistui vuonna 1982, ja sen nimi oli ''Ystävyyttä yli Pohjanlahden. Ruotsin ja Suomen välinen kummikuntaliike 1942–1980.'' Väitöskirja käännettiin saman tien myös ruotsiksi.
Historiantutkija ja historiahankkeiden vetäjä
Aura Korppi-Tommolan tieteellinen ura alkoi vuonna 1975 Helsingin yliopiston Historian laitoksen tp. amanuenssina ja vs. assistenttina. Tässä tehtävässä hän kirjoitti yhdessä Kristiina Ritarin kanssa kokoomateokseen Yleisen historian lähteet artikkelin ”Asiakirjat uusimman ajan lähteinä”.
Amerikkalaisen professori William (Bill) Chafen inspiroimana naistutkimus naistutkimuksesta tuli yksi Korppi-Tommolan erikoistumisalueista. Hän piti aiheesta kursseja, laati opetusmateriaaleja ja piti esitelmiä sekä käynnisti (1981) yhteistyössä professori Päivi Setälän ja tukijoiden Merja Manninen, Hannele Kurki ja Anneli Mäkelä-Alitalo kanssa tutkimusprojektin Naisten aseman kehitys Suomessa autonomian aikana.
Charlotte Hatherley
Charlotte Franklin Hatherley (s. 20. kesäkuuta 1979, Lontoo) on englantilainen muusikko, kitaristi ja laulaja-lauluntekijä, joka vaikutti brittipop-yhtyeessä Ash vuosina 1997–2006.
Aura Korppi-Tommola
Historiantutkija ja historiahankkeiden vetäjä
Bill Chafe innosti myös suullisen historian pariin. Korppi-Tommola oli professori Marjatta Hietalan kanssa käynnistämässä ja myöhemmin hankkeen johtoryhmässä vuonna 1987 aloitetussa Kansanedustajien muistitieto -projektissa, jossa on haastateltu lähes 400 veteraanikansanedustajaa. Korppi-Tommola on myös yksi tohtori Maritta Pohlsin Suomalaiselle Naisliitolle ideoiman Naisten Ääni -hankkeen ahkera kirjoittaja.
Charlotte Hatherley
Hänen soolouransa alkoi hänen soittaessaan vielä Ash-yhtyeessä 2004, ja vuonna 2006 hän jätti Ash-yhtyeen lopullisesti, jotta voisi keskittyä vain soolouraansa.
Aura Korppi-Tommola
Historiantutkija ja historiahankkeiden vetäjä
Vuonna 1990 Korppi-Tommola julkaisi teoksen ''Terve lapsi – kansan huomen. Mannerheimin Lastensuojeluliitto yhteiskunnan rakentajana''. Tampereen yliopiston Suomen historian dosenttina (vuodesta 1993) Korppi-Tommola aloitti kyselytutkimuksen lasten asemasta ja erityisesti työstä lasten hyväksi toisen maailmansodan aikana. Aineistosta valmistui kaksi pro gradu -tutkielmaa ja lukuisia artikkeleita, uusimpana (2008) artikkeli War and children in Finland during the Second World War.
Charlotte Hatherley
Hän on Zoot Woman-yhtyeen entisen basistin, Beatrice Hatherleyn sisar.
Aura Korppi-Tommola
Historiantutkija ja historiahankkeiden vetäjä
Korppi-Tommola on kirjoittanut yli 90 elämäkertaa Suomen kansallisbiografiaan. Henkilöhistoria ja lastensuojelutyö yhdistyivät teoksessa Elämäntyönä lapsi - Niilo Hallman, jonka Korppi-Tommola julkaisi 1991 yhdessä kohdehenkilön kanssa.
Vuonna 2001 ilmestyi teos Tahdolla ja tunteella tasa-arvoa Naisjärjestöjen Keskusliitto 1911–2001. Aura Korppi-Tommola kirjoitti kolme laajaa artikkelia kirjailija Kaari Utrion kirjasarjaan Suomen naisen vuosisadat (2005) ja Suomen eduskunnan 100-vuotishistoriaan Naiset eduskunnassa (2006) artikkelin naisparlamentaarikoista. Lukuisista eduskuntauudistusta ja naisten äänioikeutta käsittelevistä artikkeleista laajalevikkisin on opetushallituksen tilauksesta kirjoitettu Yleinen ja yhtäläinen äänioikeus Suomessa 90 vuotta (1997). Vuonna 2016 ilmestyi tietokirja ''Miina Sillanpää. Edelläkävijä ja 2017 Lottaperinne elää. Suomen Lottaperinneliitto 1993–2017''. Vuonna 2016 ilmestyi Kansalaisjärjestöt, naiset ja sota, jonka Korppi-Tommola laati yhdessä tohtori Maritta Pohlsin kanssa. Tammenlehvän perinneliiton julkaisema kirja naisten toiminnasta talvi- ja jatkosodan aikana oli Korppi-Tommolan ideoima ja se on yltänyt jo toiseen painokseen.
Korppi-Tommola oli mukana akateemikko Päiviö Tommilan kanssa neliosaisen tieteenhistoria –projektissa ja toimi Suomen Tieteen vaiheet (2003) teoksen toisena toimittajana. Hän johti neljä tieteellistä tutkimusta tuottanutta Lottien Suomi-historiaprojektin projektia 1998–2009 ja oli mukana Tammenlehvän perinneliiton veteraaniaikakauden historiahankkeessa 2006–2014.
Tieteellisen tutkimuksen rakenteiden uudistaja
Aura Korppi-Tommola toimi vuosina 2001–2014 Tieteellisten Seurain Valtuuskunnan (TSV) toiminnanjohtajana. Jäätyään eläkkeelle toiminnanjohtajan tehtävästä hän on kirjoittanut tietokirja, jotka ovat käsitelleet muun muassa Miina Sillanpäätä ja Alli Paasikiveä.
Roman de la Rose
thumb|upright=0.7|Roman de la Rose (ed. 1914) Roman de la Rose, Ruusuromaani, on muinaisranskalainen allegorinen runo. Sen alkuosan sepitti Guillaume de Lorris noin 1235, loppuosan noin vuodesta 1270 Jean de Meung. Alku on herkkävivahteinen lemmenruno ja ritarirakkauden sääntökokoelma, jälkipuoli kyyninen, pikkutarkka ja karkean aistillinen. thumb|upright|left|Kuvitusta Roman de la Rosesta.
Lorrisin ja Meungin Ruusuromaanista (noin 1235–1280) muodostui Johan Huizingan mukaan aristokraattisen rakkauden muotojen tietosanakirja, joka ilmentää aikakauden eroottista elämänkäsitystä, elämän esittämistä tietyltä näkökannalta. Tässä mielessä Huizinga rinnastaa Ruusuromaanin ja skolastiikan hallitsevan luokan julkisesti ilmaistun arvomaailman jäsentäjinä. Ruusuromaani levisi satoina käsikirjoituskopioina, ja siitä tuli aikakautensa kommentoiduin teksti.