cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Papinsaaren hautausmaa
Saaren entinen nimi lienee ollut Tapialansaari, kuten sitä on vielä vuoden 1532 tienoilla kutsuttu. Papinsaareksi nimi on muuttunut keskiajalla saaren päädyttyä kirkon haltuun. Kuhmoisten historia -kirjassa kerrotaan Papinsaaressa perimätiedon mukaan olleen vielä 1700-luvun puolenvälin tienoilla uhripuita, jotka kappalainen Simon Labbart oli hakkauttanut pois. Tämän jälkeen pakanallinen uhripaikka oli vaihtunut Papinsaaresta Vohluissaareen Vastiaislahden pohjukkaan.
Papinsaaren siunauskappeli on rakennettu 1966, ja se on Olli Kuusen suunnittelema. Siunauskappeli on vihitty myös kirkoksi. Papinsaaren siunauskappelin lasimaalausikkunan on toteuttanut Jaakko Somersalo.
Toivo Tapanainen
Toiminta Venäjän vallan aikana
Toisen sortokauden aikana 1915 Tapanainen kieltäytyi ottamasta Lappeen kihlakunnantuomarin virkaa vastaan protestina viran entisen haltijan Svinhufvudin Siperiaan karkotusta vastaan. Tapanainen tuomittiin neljän kuukauden vankilatuomioon, jonka Tapanainen kärsi Viipurin lääninvankilassa vuonna 1916.
Toiminta sotatuomarina
Suomen kansalaissodan aikana keväällä 1918 Tapanainen toimi valkoisen Karjalan armeijakunnan esikunnan sotatuomarina ja Lappeenrannan alueen puhdistuspäällikkönä. Tapanainen johti alueen tutkintaosastoa, jonka pikaistunnoissa tuomittiin kuolemaan satoja Lappeenrannan vankileirin punavankeja. Joukossa oli myös useita kansanedustajia. Toivo Tapanaisen kertoman mukaan päämajan tutkintaosaston päällikkö määräsi 3. kesäkuuta 1918 kaikki sodan alkuvaiheen puhdistuksiin liittyvät asiakirjat, kuten teloitusluettelot, hävitettäväksi.
Tapanainen toimi sotatuomarina eri joukko-osastoissa vuoteen 1944 asti. Hänen on väitetty 1990- ja 2000-luvuilla liikkuneen huhun mukaan osallistuneen Lappeenrannassa kesällä 1944 toimineeseen salaiseen kenttäoikeuteen, joka olisi tuominnut kuolemaan kymmeniä tai jopa satoja sotilaita. Sittemmin Pasi Jaakkonen on osoittanut kirjassaan Huhtiniemi – 400 kadonneen miehen mysteeri eläkkeellä olleen, Tapanaisen naapurina asuneen lappeenrantalaismiehen, ns. Syväkurkun, laittaneen huhun liikkeelle.
Tesselaatio
Tesselaatio tai tesselöinti kolmiulotteisessa tietokonegrafiikassa tarkoittaa kappaleen pinnan jakamista pienempiin renderöitäviin primitiiveihin.
Renderöinti ei salli polygoneja, joissa ääriviivat leikkaavat toisiaan, ovat koveria tai joissa on reikiä. Tesselaatioalgoritmilla nämä voidaan pilkkoa pienemmiksi renderöitäviksi polygoneiksi (subdivision).
Toinen tapaus tesselaatiolle on pinnan kaarevuuden parantaminen: lisäämällä primitiivejä (jakamalla yksittäisen polygonin koko) saadaan pinta näyttämään kaarevammalta. Polygonimalliin lisätään kaarevuuden ja yksityiskohtaisuuden mukaan lisää primitiivejä.
OpenGL 4.0:n määrittely kuvaa menetelmää seuraavasti: Tesselaatio on menetelmä joka lukee primitiivit ja tuottaa uusia primitiivejä liukuhihnan myöhempien vaiheiden käyttöön. Vastaava menetelmä on Direct3D 11:ssä. Nykyaikaiset grafiikkaprosessorit tukevat laitteistolla tehtävää tesselaatiota.
Shelly Berg
Shelton Glen ("Shelly") Berg (s. 18. elokuuta 1955 Cleveland, Ohio) on yhdysvaltalainen säveltäjä, pianisti ja jazzmuusikko joka on ollut useita kertoja ehdolla Grammy ehdokkaan. Hän on työskennellyt myös sessiomuusikkona ja soittanut useiden artistien ja yhtyeiden albumeilla.
Diskografia
Lähde:
Far Out
Far Out oli vuosina 2001–2002 MTV3-kanavalla esitetty matkailuaiheinen kilpailuohjelma. Ohjelmassa seurattiin kilpailijaparien pärjäämistä eri puolilla maailmaa sekä heidän tekemiään kotivideoita. Yleisö sai äänestää suosikkipariaan jatkoon. Ohjelmaa juonsivat Jaana Pelkonen, Wallu Valpio, Tuomas Enbuske (2001) ja Tatu Ferchen (2001–2002).
Far Outin ensimmäisen tuotantokauden voittaneet Tatu Ferchen ja Eeka Mäkynen nousivat yleisön suosioon ja ponnahtivat kuuluisuuteen sarjan myötä. Far Out oli ensimmäinen suomalainen tv-formaatti, joka myytiin ja tuotettiin ulkomaille.
Trarza
thumb|200px|Trarzan alue Mauritanian kartalla. thumb|200px|Trarzan alueen departementit. Trarza on hallintoalue eli wilaya Mauritanian lounaisosassa. Sen keskus on Rosson kaupunki. Alueen pinta-ala on noin 67 800 neliökilometriä. Asukkaita on 272 800 henkeä (vuonna 2013).
Trarzan alue rajoittuu pohjoisessa Inchirin ja Adrarin sekä idässä Braknan alueisiin, etelässä Senegaliin ja lännessä Atlantin valtamereen. Sen keskellä sijaitsee Mauritanian pääkaupunki Nouakchott.
Alueeseen kuuluvat Rosson, Boutilimitin, Keur Macenen, Mederdran, Ouad Nagan ja R’Kizin departementit eli moughataat. Kuntia on yhteensä 25. Maaseutuväestöä on 73, kaupunkiväestöä 25 ja nomadeja 2 prosenttia. Asukkaat ovat maureja, wolofeja ja tukuloreja.
Alueen pääelinkeinot ovat kaupankäynti, maanviljely, hallinto, palvelut ja karjanhoito. Senegaljoen laakso on viljava maatalousalue. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi ja vehnä. Rosso on rajakaupunki ja Boutilimit uskonnollinen keskus.
Kirjobarbi
Kirjobarbi (Dawkinsia arulius) on aasialainen särkikalalaji, jota pidetään myös akvaarioissa.
Koko ja ulkonäkö
Kirjobarbin selkä on tumman oliivinvihreä, siitä väri vaalenee tasaisesti ruskean ja beigen kautta lähes valkoiseen vatsaan asti. Kyljissä on kolme mustaa pystyjuovaa. Pyrstöevän ja vatsaevän takareuna on punainen. Nuoren yksilön väritys on tasaisempi, eivätkä juovat ole niin selvärajaisia. Kala voi kasvaa 12 cm pitkäksi.
Alkuperä
Kirjobarbia tavataan luonnossa Intian Kaverijoessa. Se elää nopeasti virtaavissa kirkasvetisissä joissa ja puroissa. Kirjobarbikanta on vähentynyt elinympäristöjen tuohoutumisen ja akvaariokalaksi pyydystämisen vuoksi.
Kristin Kreuk
Kristin Laura Kreuk (s. 30. joulukuuta 1982 Vancouver, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt useissa televisiosarjoissa, kuten Edgemontissa vuosina 2000–2003 sekä nuortensarjassa Smallville, jossa hän esitti Lana Langia. Kreuk näytteli myös Chun-Lita elokuvassa Street Fighter: The Legend of Chun-Li.
Algerine-luokka (tykkivene, 1857)
Algerine-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston kuuden 1856–1857 valmistetun kolmitykkisen puisen tykkiveneen muodostama alusluokka. Myöhemmin Bombay Marine valmisti pari samanlaista alusta vuonna 1859.
Valmistus
Luokka oli suurennettu versio Albacore-luokan aluksista. Sillä pyrittiin muuttamaan rannikkotykkiveneet merikelpoisemmiksi. Luokan alukset eivät kuitenkaan kerenneet Krimin sotaan. Valmistuessaan niiden aseistuksena oli kahdeksan tuuman ja 68 naulan tykki sekä kaksi 24 naulan haupitsia. Vuonna 1863 kolme jäljellä olevaa alusta aseistettiin Armstrongin 110 naulan takaaladattavalla tykillä sekä saman tehtaan 40 naulan takaaladattavalla tykillä.
Alukset
Kaikki kuusi luokan alusta tilattiin 22. syyskuuta 1856.
Jan Stanisławski
Jan Stanisławski (24. kesäkuuta 1860 Vilšana, Zvenyhorodkan piiri, Kiovan kuvernementti – 6. tammikuuta 1907 Krakova, Puola) oli puolalainen impressionistinen taidemaalari. Hän opiskeli Wojciech Gersonin oppilaana Varsovassa, Krakovan taidekoulussa 1883–1885 ja Charles Durandin (taiteilijanimi Carolus-Duran) oppilaana Pariisissa 1885–1888. Hän opetti vuodesta 1896 Krakovan taideakatemiassa, jossa hänellä oli suuri vaikutus moniin ukrainalaisiin oppilaisiin, kuten Mykola Buratšekiin, Ivan Trušiin, Oleksa Novakivskyiin ja Ivan Severyniin. Hän kävi Ukrainassa usein ja maalasi ukrainalaisia maisemia, esimerkiksi Ränsistynyt tuulimylly (1883), Bila Tserkva (1890), Mehiläispesiä Ukrainassa, (1895), Dneprin limaaneja aamunkoitteessa (1902), Kiovan Pyhän Mihailin katedraali (1903), Kiovan alapuolinen Dnepr (1905), Talo Dneprin varrella, Heinäsuovia, Auringonkukkia ja Tuulimyllyjä.
Dimosárin rotko
Dimosárin rotko (, joskus Φαράγγι Δρυμοσάρι, Farángi Drymosári) on rotko Euboian saaren eteläosassa Kreikassa. Se sijaitsee Kárystoksen kunnassa Óchi-vuoren pohjoisrinteessä.
pienoiskuva|vasen|Dimosárin vaelluspolkua. Dimosárin rotko voidaan jakaa ylempään osaan Lenosaíoin kylän yläpuolella ja alempaan osaan sen alapuolella. Ensin mainittu on jyrkempää rotkoa ja viimeksi mainittu loivempaa laaksoa. Rotko tunnetaan rehevästä kasvillisuudestaan. Rotkon pohjalla kulkee vesivirta, ja siellä on useita vesiputouksia. Dimosárin rotko on mahdollisesti saanut nimensä antiikin aikana tai bysanttilaisella ajalla sanasta dēmosarios, dimosários, ’se joka hyödyntää/louhii julkisia alueita’, sillä alueella on ollut metallikaivoksia.
Rotko on suosittu vaellusreitti, ja sitä on sanottu yhdeksi Kreikan kauneimmista. Reitti on pituudeltaan noin 10 kilometriä, ja saa alkunsa Petrokánalosta 954 metrin korkeudelta merenpinnasta laskettuna ja laskeutuu Kalliánoksen rannalle saaren itärannikolle. Vaellus kestää noin viisi tuntia.
Rotkon länsipuolella kulkee Ágios Dimítrioksen rotko. Rotkojen välillä ovat Óchin huiput Boúmplia ja Tsigkathiá.
Jay-Jay Okocha
Augustine Azuka "Jay-Jay" Okocha (s. 14. elokuuta 1973 Enugu, Nigeria) on nigerialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on lopettanut uransa. Okocha oli yksi kaikkien aikojen teknisimmistä jalkapalloilijoista. Hänen pallonhallintansa oli loistavaa ja hän osasi käyttää maagisia harhautuksiaan oikeissa paikoissa.
Ura
Okocha edusti urallaan seuratasolla Eintracht Frankfurtia, Fenerbahçea, Paris Saint-Germainia, Boltonia ja Qatar Sports Clubia. Nigerian maajoukkueessa hän pelasi vuosina 1993-2006 74 ottelua ja teki niissä 12 maalia.
Okocha edusti maataan MM-kisoissa vuosina 1994, 1998 ja kapteenina 2002 sekä useissa Afrikan-mestaruuskilpailuissa. Hän oli myös voittamassa olympiakultaa Nigerian joukkueessa vuoden 1996 kesäolympialaisissa.
Maaliskuussa 2004 Pelé nimesi hänet FIFA 100:aan, eli luetteloon 125 parhaasta elävästä jalkapalloilijasta.
Memento
Memento on vuonna 2000 ensi-iltansa saanut Christopher Nolanin käsikirjoittama ja ohjaama psykologinen jännityselokuva. Elokuvan palkittu käsikirjoitus pohjautuu Christopher Nolanin veljen Jonathan Nolanin novelliin Memento Mori. Päänäyttelijöinä ovat Guy Pearce, Carrie-Anne Moss sekä Joe Pantoliano. Elokuva sai kaksi Oscar-ehdokkuutta sekä yhden Golden Globe -ehdokkuuden.
Vuonna 2016 Memento äänestettiin BBC:n kyselyssä tämän vuosisadan 25 parhaan elokuvan joukkoon. Vastaajina oli 177 elokuva-asiantuntijaa eri puolilta maailmaa.
Elokuvan tekemiseen kului arviolta viisi miljoonaa Yhdysvaltain dollaria (yli neljä miljoonaa euroa). Elokuva on kuitenkin tuottanut pelkästään Yhdysvalloissa arviolta noin 25 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria.
Elokuvan tekeminen
Elokuva kuvattiin nopeasti, vain 25 päivässä. Vaikka elokuvaa ei kerrota aikajärjestyksessä, niin elokuvaa pyrittiin kuvaamaan mahdollisimman aikajärjestyksessä näyttelijöiden sekä lavasteiden fyysisen jatkuvuuden maksimoimiseksi.
Elokuvan lähtökohdat
Elokuvassa Guy Pearce näyttelee Leonard Shelbyä joka on menettänyt päähän kohdistuneen iskun vuoksi kyvyn muistaa uusia asioita (anterogradinen amnesia). Amnesian vuoksi hän ei muista mitään iskun jälkeisiä tapahtumia, lukuun ottamatta viimeisimpiä minuutteja. Hänellä on kuitenkin pakkomielle kostaa murtovarkaille, jotka raiskasivat ja tappoivat hänen vaimonsa ja jotka tappelussa aiheuttivat hänelle tämän vamman. Muistinsa puutteet Leonard on korvannut toistosta, valokuvista, viesteistä ja tatuoinneista koostuvalla järjestelmällä. Leonardin mukaan hän pystyy oppimaan asioita toiston kautta, kuten sen missä taskussa hän pitää valokuviaan.
Elokuvan epäkronologinen kerronta
thumb|Elokuvan tarina kulkee kuvan mukaisesti ajallisesti käyrää pitkin vasemmalta oikealle. Kerronta taas alkaa ylhäältä, hyppien vasemmalle ja oikealle, värillisten ja mustavalkoisten kohtausten välillä.
Elokuva on kerronnaltaan poikkeuksellinen, sillä sen tapahtumat näytetään pääosin käänteisessä aikajärjestyksessä. Värillisenä näytettävissä kohtauksissa näytetään ensin ajallisesti viimeiseksi tapahtunut, sitten toiseksi viimeisenä jne. Ensimmäinen kohtaus näytetään takaperin kuvattuna vihjeenä elokuvan epäkronologisesta kerronnasta. Poikkeuksen käänteiseen aikajärjestykseen tekee läpi elokuvan näytettävät mustavalkoiset kohtaukset, joissa Leonard puhuu puhelimessa, sillä nämä kohtaukset itse asiassa kulkevat oikeassa aikajärjestyksessä: ne ovat ajallisesti ajateltuna elokuvan ensimmäisiä tapahtumia.
Elokuvan leikkaus palkittiin Oscar-ehdokkuudella vuoden 2002 Oscar-gaalassa.
Kertoja
Elokuvassa on kertojana Leonard itse. Hän on dramaturgisesti niin sanottu ”epäluotettava kertoja”. Koska Leonardia vaivaa muistinmenetys, hän ei voi itse tietää, mitä todella on tapahtunut. Kertojan epäluotettavuutta myös ruokitaan useilla vaihtoehtoisilla muistoilla sekä todellisuuteen verratessa virheellisillä kohtauksilla. Kertojan ja kuvauksen epäluotettavuus jättää avoimeksi kysymyksiä, joihin ei voi vastata pelkän elokuvan tietojen perusteella.
Juoni
Eräänä yönä murtovarkaita/raiskaajia murtautuu Leonardin kotiin. Leonard herää meteliin ja huomaa, ettei hänen vaimonsa ole hänen vierellään. Hän hakee käsiaseen ja menee kylpyhuoneeseen, josta äänet kuuluvat. Kylpyhuoneessa Leonard näkee murtovarkaan sekä alastoman vaimonsa. Leonard ampuu tunkeilijaa ja lähtee etenemään vaimoaan kohden, mutta hänet lyö takaapäin maahan tuntematon henkilö. Kova lyönti aiheuttaa Leonardin amnesian. Tästä epämääräisen ajan eteenpäin olevia tapahtumia ei ole tiedossa.
Puhelinkeskustelussa poliisivirkailija Teddyn kanssa Leonard huomaa keskustelussa uusien tietojen sekä hänen muistiinpanojensa perusteella, kuka toinen hänen kotiinsa tulleista murtovarkaista oli. Tämä murtovaras kulkee läpi elokuvan nimellä John G. Leonard tapaa Teddyn hotellin alakerrassa, josta Leonard lähtee sovitulle paikalle tapaamaan John G:tä (oikeasti Jimmy Grantsia). Leonard tappaa hänet, mutta alkaa epäillä, että joku laittoi hänet tappamaan väärän henkilön.
Teddy saapuu paikalle ja paljastaa hätääntyneelle Leonardille, ettei mies oikeasti ollut Leonardin etsimä John G vaan satunnainen huumekauppias. Hän myös paljastaa, että he löysivät jo oikean John G:n ja Leonard tappoi hänet. Leonard kieltäytyy uskomasta tätä, ja Teddy sanoo myös, ettei Sammyllä ollut vaimoa, vaan Leonardin kertoma tarina Sammystä olikin todellisuudessa tapahtunut Leonardille. Leonard kieltäytyy jälleen uskomasta, kävelee autolleen ja kirjoittaa Teddyn kuvan taakse "Älä usko hänen valheitaan". Teddy myös paljasti aikaisemmin, että hänen oikea nimensä on John Gammell, joten Leonard päättää kostaa Teddylle tekemällä hänestä seuraavan kostonsa uhrin, uuden John G:n. Hän kirjoittaa itselleen uuden faktan tatuoitavaksi: hän ottaa Teddyn auton rekisterinumeron ja kirjoittaa sen olevan murhaaja John G:n rekisterinumeron.
Leonard lähtee ja ottaa uuden tatuoinnin ensimmäisestä tatuointipaikasta, jonka löytää. Tämä on elokuvan kerronnassa viimeinen kohtaus. Tatuoinnin ottamisen jälkeen Leonard löytää Jimmyn vaatteista viestin Natalielta ja luulee viestin olevan hänelle, minkä takia Leonard menee tapaamaan Natalieta. Natalien huomatessa Leonardin vaivan hän huijaa Leonardin tappamaan Doddin, Jimmyn tuttavan. Lopulta Leonard onnistuukin taltuttamaan Doddin, mutta hän ei kuitenkaan tapa mies vaan hakkaa tämän pahasti ja ajattaa nähtävästi ulos kaupungista.
Vastapalveluksena Natalie jäljittää rekisterinumeron, jonka Leonard aiemmin tatuoitutti itseensä. Rekisterinumero kuuluu Teddylle, oikealta nimeltään John Gammelille. Koska Leonardilla ei ole mitään muistoja tästä, Leonars uskoo, että Teddy on se John G, jota hän on etsinyt. Teddy tulee tapaamaan Leonardia, ja tapaamisen aikana Leonard huomaa itselleen osoitetun viestin, jossa lukee, että Teddy on hänen etsimänsä henkilö. He menevät samaan hylättyyn varastotaloon, jossa Leonard tappoi Jimmyn. Leonard ottaa aseensa ja tappaa Teddyn. Hän ottaa valokuvan muistoksi tapahtumasta. Tämä on kohtaus, josta elokuva alkaa.
Sammy Jankis
Teddy sanoo Leonardille Jimmyn tappamisen jälkeen, ettei Sammyllä ollut vaimoa, vaan Leonardin käsitys vaimon kuolemisesta olikin tapahtunut Leonardille itselleen. Elokuvan tietojen perusteella on mahdotonta sanoa, mitä oikeasti oli tapahtunut. Tosin vahvoja vihjeitä on jätetty. Kohdassa jossa Leonard kertoo Sammyn tarinaa muutaman sekunnin murto-osan ajaksi Sammyn hahmo muuttuu Leonardiksi.
Myös elokuvan virallisilla kotisivuilla on materiaalia, jonka mukaan Leonard oli hoidossa, ja että Sammyn tarina todella tapahtui Leonardille. Tosin on yksi merkittävä todiste siitä, ettei Sammyn tarina voinut tapahtua Leonardille: kuinka Leonard voisi muistaa tarinan niin hyvin, jos se tapahtui hänelle muistivamman jälkeen?
Kohtaus, jossa Leonard on yhdessä vaimonsa kanssa
Elokuvassa on kohtaus jossa Leonard makaa ilman paitaa sängyllä vaimonsa kanssa. Kohtauksessa Leonardilla on tatuointeja, joista yksi erottuu selvästi: "Olen tehnyt sen". Sijoittuuko kohtaus tulevaisuuteen vai onko se vain Leonardin unelmointia vai onko tämä tapahtunut menneisyydessä oikean John G:n tappamisen jälkeen? Jos otetaan huomioon elokuvan viralliset kotisivut, niin kohtaus ei voi sijoittua tulevaisuuteen, koska sivujen mukaan Leonardin vaimo on kuollut. Muuten pelkästään elokuvan antamien tietojen perusteella asiaa ei voi varmasti sanoa.
Alkuperäinen julkaisu
Elokuvan alkuperäinen DVD julkaistiin 5. syyskuuta 2001. Se sisältää paitsi elokuvan, niin myös seuraavat lisäominaisuudet:
Erikoisjulkaisut
Elokuvasta julkaistiin myös kaksi muuta versiota, Limited Edition (julkaistu 21. toukokuuta 2002 US, 2 levyä) ja Special Edition (UK, 3 levyä). Kummatkin erikoisjulkaisut sisältävät seuraavat lisäominaisuudet:
Elokuvan kronologisesti oikea versio löytyy toiselta DVD:ltä. Sen saa näkyviin valitsemalla valikoissa tavaralistauksessa ensin kellon, ja sitten valitsemalla valinnan C seuraavalta sivulta. Seuraavaksi eteen tulee tehtävä jossa neuvotaan asettamaan neljä kuvaa kronologisesti oikeaan järjestykseen. Kuvissa nainen vaihtaa puhjennutta rengasta autoon. Kronologisesti oikean elokuvaversion saa näkyviin asettamalla kuvat käänteis-kronologiseen järjestykseen (3, 4, 1, 2). Lisää ohjeita valikoiden käyttämiseen löytyy esimerkiksi.
Voitettuja palkintoja
Yhteensä 16 voitettua palkintoa liittyen käsikirjoitukseen/käsikirjoittajaan sekä 10 palkintoa parhaana elokuvana.
Arvioita
Ilta-Sanomien Timo Malmi arvioi vuonna 2010, että kiehtovasti muistikuvissa edestakaisin kulkeva trilleri menee melkoista haipakkaa. Katsojatkin jakavat hänen mukaansa miehen (Pearce) hämmentyneen näkökulman.
Anatoli Mariengof
Anatoli Borisovitš Mariengof (Анатолий Борисович Мариенгоф); (6. heinäkuuta (J: 24. kesäkuuta) 1897 Nižni Novgorod Venäjän keisarikunta – 24. kesäkuuta 1962 Leningrad, Neuvostoliitto) oli venäläinen avantgardistikirjailija. Hän kuului vallankumouksen jälkeiseen imaginistien koulukuntaan.
Vsevolod Meyerholdin mukaan Mariengof oli ”tasavallan viimeinen dandy”. Kuuluisaksi hän kuitenkin tuli muistelmillaan, sillä hänen kirjallinen uransa ei juuri edennyt 1920-luvulta. Ilmestyessään kohua herättänyt teos Romaani vailla valhetta kertoo Venäjällä suositusta ja pidetystä runoilijasta Sergei Jeseninistä, joka oli tehnyt edellisenä vuonna itsemurhan. Mariengofin syvä ja homoeroottissävytteinen ystävyyssuhde Jeseniin päättyi välirikkoon kun kumpikin löysi naisystävän – Mariengof Anna Nikritinan ja Jesenin Isadora Duncanin.
U212A-luokan sukellusvene
U212A-luokka on Saksan laivaston kuuden sukellusveneen muodostama alusluokka. Lisäksi aluksia on valmistettu kaksi Italian laivastolle.
Suunnittelu
Luokkaa edelsi Howaldtswerke-Deutsche Werftin Israelille valmistamat kolme samankaltaista sukellusvenettä, jotka muodostivat Dolphin-luokan. Howaldtswerke-Deutsche Werftin tytäryhtiö, Kockumin telakka Ruotsin Karlskronassa valmisti kolme Gotland-luokan sukellusvenettä Ruotsin laivastolle.
Alukset
Italian laivasto osti kaksi U212A-luokan sukellusvenettä Salvatore Todaron ja Sciren eikä se ole kyennyt tilaamaan lisää. Tämän vuoksi triesteläinen Fincantieri hankkiutui yhteistyöhön pietarilaisen sukellusvenesuunnittelutoimiston TsKB Rubinin kanssa, mistä yhteistyöstä syntyi A212A:a uppoumaltaan kevyempi S1000-sukellusvenetyyppi, joka esiteltiin 2006 Ranskassa kansainväliselle yleisölle. S1000 voidaan suunnata kolmansien maiden markkinoille U214-luokan sukellusveneiden tapaan. Vaikka sukellusveneen perusratkaisut olisivat samankaltaisia kaikissa tapauksissa, on niissä aseistuksen ja muiden järjestelmien osalta kansallisia eroja.
Dolphin-luokan sukellusveneet
Dolphin-luokan sukellusveneet ovat U212- ja U212A-luokkia edeltäyt sukellusveneluokka, joka muodosti U212A-luokan esiasteen. Dolphin-luokan sukellusveneitä on rakennettu kolme Saksassa Israelin laivastolle.
Gotland-luokan sukellusveneet
Ruotsin merivoimien Gotland-luokan sukellusveneet pohjautuvat U212A-luokkaan, ja ne on valmistettu Kockumsin telakalla Karlskronassa. Projektia oli tarkoitus jatkaa ruotsalais-norjalais-tanskalainen yhteishankkeella, jossa oli tarkoitus luoda edelleen paranneltu Viking-luokan sukellusvene. Norja ja Tanska luopuivat hankkeesta ja Ruotsi etsii uutta kumppania Viking-luokan sukellusveneiden tuottamiseksi.
U214-luokan sukellusveneet
U214-luokka on U212A-luokan sukellusveneiden vientiversioluokka, missä ei ole sukellusveneen havaitsemista vaikeuttavaa antimagneettista tornia. U214-luokan sukellusveneitä on tilattu Kreikan ja Korean tasavallan laivastoille. Joidenkin lähteiden mukaan U212A olisi alun perin ollut kykenevä sukeltamaan vain 300 metriin, kun taas U214A pystyy sukeltamaan 400 metriin.
Kreikan laivastolle toimitettavista U214-luokan veneistä ensimmäinen valmistetaan Kielin telakalla, kun taas loput valmistuvat Howaldtswerke-Deutsche Werftin tytäryhtiössä Hellenic Shipyardin  Skaramangan telakalla. Korean laivaston U214-luokan veneet valmistetaan Hyundai Heavy Industriesin telakalla Korean tasavallassa.
Vasaramäen koulu
Vasaramäen koulu, kutsumanimeltään ”Vasku”, on noin 700 oppilaan yhtenäiskoulu Turun Vasaramäessä. Koulu toimii kahdessa yksikössä, nimeltään Lehmus (Lehmustie 7, vuosiluokat 1–6) ja Puistokoulu (Puolukkatie 11, vuosiluokat 7–9 sekä valmistavan opetuksen ryhmä maahanmuuttajille). Liikuntapainotteisessa koulussa on alakoulun liikuntalinja ja yläkoulun urheiluluokka.
Historiaa
Vasaramäen lapset kulkivat 1940-luvulla opintiellään joko Martin tai Kerttulin kansakouluun, ja koulumatkoihin saattoi kulua jopa useita tunteja. Vasaramäen asukkaat kiirehtivät kouluasiaa esittämällä kaupungin päättäjille tilastoja alueen lapsimääristä, ja Vasaramäkeen saatiin alkaa kaavailla suurehkoa kansakoulua 1950-luvun alussa. Vuonna 1953 valmistui 16 luokkahuonetta, ruokailusalin ja monia erikoistiloja sisältävä rakennus, jonka on suunnitellut Veijo Kahra Turun kaupungin rakennusosastolla. Sitä pidettiin 1950-luvulla esimerkkinä hyvin suunnitellusta ja maisemaansa sopivasta koulutalosta. Alun perin aulassa oli suihkulähde, ja kouluun kaavailtiin myös uima-allasta, mutta siitä jouduttiin luopumaan.
Koulu täyttyi heti oppilaista, joita oli enimmillään 1 100, ja koulua käytiin kahdessa vuorossa. Ikäluokkien pienennyttyä Vasaramäkeen otettiin oppilaita eteläpuolen kasvavista lähiöistä Lausteelta, Koivulasta ja Haritusta. Vuonna 1996 koulussa oli oppilaita enää 260.
Vuonna 2009 puoli kilometriä pohjoisempana Syreenikujalla sijaitseva Kupittaan koulu yhdistettiin Vasaramäen kouluun. Koulu toimi runsaan kymmenen vuoden ajan näissä kahdessa paikassa, alakoulu Lehmustiellä ja yläkoulu Syreenikujalla. Entinen Kupittaan koulu, alun perin Kupittaan yhteiskoulu, on Aarne Ehojoen ja Veijo Kahran suunnittelema, vuonna 1957 valmistunut ja vuonna 1962 laajennettu rakennus. Kupittaan koulu on ollut tyhjillään sisäilmaongemien vuoksi kesästä 2021 lähtien, ja sille pyritään saamaan purkulupaa huolimatta Museoviraston vastustuksesta.
Konkombat
Konkombat muodostivat 1600-luvulla oman valtion, joka säilyi 1900-luvun alkuun saakka. Vuosina 1745–1874 se maksoi veroa ašanteille. Siirtomaa-aikana konkombat kapinoivat saksalaisia ja ranskalaisia vastaan vuosina 1897–1898, 1923 ja 1935–1936. Vuonna 1981 he kahakoivat verisesti nanumbojen kanssa.
Kansan elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, metsästys, kalastus ja käsityöammatit. Tärkeimmät viljelykasvit ovat jamssi, hirssi, durra, riisi, maissi ja pavut. Perinteinen asumus on olkikattoinen pyöreä savitiilitalo. Miehet pitävät pitkiä lyhythihaisia paitoja ja naiset hameentapaisia lannevaatteita. Ruokavalio käsittää puuroja ja keittoja, kalaa, maitoa ja lihaa.
Cluj (piirikunta)
Cluj on piirikunta Romanian Transilvaniassa. Piirikunnan pääkaupunki on Cluj-Napoca. Sen pinta-ala on 6 674 km² ja siellä on noin 698 929 asukasta (vuonna 2014).
Maantiede
Piirikunnan pinta-ala on yhteensä 6 674 km². Noin kolmasosa alueesta on vuoristoa. Alueella virtaavat Crişul Repede, Someşul Mic ja Arieşjoet.
Clujin piirikunta rajautuu lännessä Bihorin piirikuntaan, idässä Mureşin ja Bistriţa-Năsăudin piirikuntiin, pohjoisessa Sălajin ja Maramureşin piirikuntiin sekä etelässä Alban piirikuntaan.
Väestö
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan piirikunnassa oli 659 370 asukasta ja sen väestötiheys oli 99 asukasta neliökilometrillä.
Piirikunnan asukkaista romanialaisia on 79,4 %, unkarilaisia 15,7 % ja romaneja 3,4 %.
Indonesian demokraattinen puolue
Indonesian demokraattinen puolue (, PDI) oli vuonna 1973 perustettu indonesialainen poliittinen puolue. Se toimi Suharton uusi järjestys- politiikan aikana Suhartoa vastustaneessa oppositiossa. 1990-luvulla Megawati Sukarnoputrin johtama siipi perusti uuden, PDI:stä irtautuneen puolueen Indonesian demokraattinen kamppailun puolue (PDI-P).
Freixo de Espada à Cinta
Freixo de Espada à Cinta on kunta Bragançan piirissä, Portugalissa. Sen pinta-ala on 244,1 km² ja väkiluku noin 3 800.
Freixo de Espada à Cintan nykyinen pormestari on Maria do Céu Quintas.
Johan Solitander
Johan Solitander, myös Johan Erik Solitander tai Johan Eriksson Solitander (30. syyskuuta 1764 – 3. marraskuuta 1838) oli suomalainen kauppias, ruukinpatruuna, laivanvarustaja, vuorineuvos ja valtiopäivämies.
Vuonna 1764 syntynyt Johan Solitander oli aikanaan kaupungin varakkaimpia kauppiaita. Solitanderin tilan, Kirkkokatu 13, isoa tonttia ympäröivät rakennukset ovat kaikki Solitanderin pystyttämiä, ilmeisesti hän antoi vähitellen purkaa sen mikä sijaitsi tontilla ennen hänen aikaansa. Torilta astuttiin Solitanderin kauppahuoneeseen. Kaupat pitivät auki sunnuntaisin jumalanpalveluksen jälkeen, joten sijainti oli suotuisa. Perhe asui Kirkkokadulle avautuvassa osassa rakennusta, jossa huonekorkeutta on hulppeat 3,6 metriä. Kustavilaista tyyliä oleva päärakennus valmistui vuonna 1792. Kirkkokadulta päästiin sisäpihalle. Porvareiden tiloilla näkyy kaupungin sosiaalinen rakenne, koska siellä asui myös palkollisia kuten kauppa-apulaisia, taloudenhoitajia, piikoja ja renkejä. Solitanderin talossa kauppa-apulaiset ja piiat asuivat luultavasti portin oikeanpuoleisessa rakennuksessa. Menestyksekäs Johan Solitander, joka myös edusti Porvoota vuoden 1809 valtionpäivillä, kohtasi myöhemmin vastoinkäymisiä, ja vuonna 1835, kolme vuotta ennen kuolemansa, hän ajautui konkurssiin.
Johan Solitander oli Tuusulassa sijaitsevan Kellokosken ruukin omistaja. Kellokosken ruukki eli Marieforsin ruukki sai alkunsa toukokuussa 1795, kun Koskenkylän (Forsbyn) ruukin omistajalle Lars Falckille myönnettiin lupa siirtää Koskenkylän ruukilta Kellokoskelle vasara ja kaksi ahjoa. Kellokosken ruukin paikan omisti Kellokosken (Klockfors) rälssitilan omistaja Lars Olof Nysten, ja jo samana vuonna Falck myi ruukin privilegion Nystenille, joka hoiti ruukin rakentamisen paikalle. Ruukin nimeksi annettiin Nystenin vaimon Maria Justina Solitanderin mukaan Mariefors. Vaikka Kellokosken ruukin alku oli lupaava, ei ruukki tuottanut toivottavaa voittoa ja Nysten oli konkurssissa. Ruukin otti haltuun porvoolainen kauppias ja laivanrakentaja Johan Solitander vuonna 1803. Hän oli Maria Justina Solitanderin veli. Johan Solitander omisti myös Tuusulan Vanhankylän kartanon, ja hän oli Tuusulan pitäjän suurin maanomistaja. Kellokosken ruukki oli pysähdyksissä Suomen sodan aikaan 1808–1809 ja jatkoi toimintaansa taas, kun sota loppui ja ruotsalaista takkirautaa oli taas saatavilla. Kellokosken ruukin toiminta oli ruukin omistajalle Solitanderille tappiollista. Solitander ajautui vararikkoon ja jätti ruukista konkurssihakemuksen vuonna 1835.
Johan Solitander oli kaupungin sokeritehtaan perustaja ja omistaja. Vuonna 1784 perustettiin Porvooseen sokeritehdas aiempaan pormestari Gabriel Hagertin rakennukseen raatihuoneentorilla. Perustajina olivat raatimies Gustaf Borgström, maaherra R.W. De Geer, molemmilla 5/24 sekä raatimies Petter Näslind, kauppiaat Jakob Borgström, Jonas Holm, Johan Fredrik Lang ja Petter Arelius, kaikilla 2/24 sekä kauppiaat Johan Erik Solitander, Henrik Kniper, Henrik Siöberg ja Henrik Palmsten, kullakin 1/24. Solitander hankki lisää osuuksia yhtiöön ja omisti 1800-luvun alussa yksin enemmistön 9/16.
Johan Solitander oli edustajana Porvoon valtiopäivillä vuonna 1809. Hän edusti Porvoon kaupungin porvarissäätyä. Johan Solitander kuului toisaalta myös toimikuntaan, joka oli vastuussa Porvoon valtiopäivien järjestelyistä, ja hän vastasi majoitustilojen hankkimisesta valtiopäivien osallistujille. Mm. keisari Aleksanteri I:lle ja hänen seurueelleen järjestyivät tilat serkku Erik Solitanderin ja hänen vaimonsa, Johanin sisar Julianan kivitalosta Jokikadulta. Johan Solitander allekirjoitti mm. 5. heinäkuuta 1809 asiakirjan "Säätyjen adressi keisarille koskien sotatilan vahinkojen korvaamisesta 1808–1809".
Johan Solitanderille myönnettiin vuorineuvoksen arvonimi vuonna 1811. Vuonna 1823 Solitander perheineen muutti Porvoon maalaiskuntaan rakennuttamaansa Domargårdin kartanoon, jossa hän kuoli 1838.
HMS Undaunted
HMS Undaunted on ollut yhdeksän Britannian Kuninkaallisen laivaston aluksen nimenä.
Luxemburgin parlamenttivaalit 1968
Luxemburgin parlamenttivaalit 1968 toimitettiin Luxemburgissa 15. joulukuuta 1968. Vaaleissa valittiin Luxemburgin edustajainhuoneeseen 56 edustajaa viiden vuoden ajaksi. Äänioikeutettuja olivat kaikki 21 vuotta täyttäneet. Heillä oli myös äänestysvelvollisuus, äänestämättä jättäminen oli sakolla rangaistava teko. Vaalit olivat ennenaikaiset. Vaalit johtuivat hallituksen johtajan erosta, joka johtui talousasioista. Vaaleissa oli mukana viisi puoluetta.
Tulokset
Paikkajako 1968 jälkeen:
Elävänä stadionilla
Elävänä stadionilla on suomalaisen suomirock-yhtye Eppu Normaalin tammikuussa 2005 julkaistu videotallenne. Tallenne sisältää yhtyeen kuvatun, täysmittaisen konsertin, joka on nauhoitettu loppuunmyydyllä Ratinan stadionilla yhtyeen kotikaupungissa, Tampereella. 26 kappaleen mittaisen konsertin lisäksi tallenteen ekstramateriaaleihin on sisällytetty dokumentti konsertin rakentamisesta, sekä Suolaista sadetta-kappaleen musiikkivideo. Konsertti julkaistiin alun perin DVD-formaatissa, ja myöhemmin keväällä 2013 myös Blu-ray -muodossa (videokuva ei ole HD).
Tikkurilan keskuspuisto
pienoiskuva|Keskuspuiston avaraa niittymaisemaa Koivuhaassa. Tikkurilan keskuspuisto on noin neliökilometrin kokoinen virkistysalue Vantaan Koivuhaassa. Puistoon kuuluu Ystävyydenpuistona tunnettu Koivuhaan arboretum. Lähellä on myös Viherpaja-kasvimyymälä sekä Tikkurilan urheilupuisto. Alueen keskellä on Koisotien lumenvastaanottopaikka, jonka ympärille viheraluetta on rakennettu. Keskiosassa on valaistu käytäväverkosto levähdyspaikkoineen. Puiston itärajalla virtaa Kylmäojan joki, jonka toisella puolella on Viertolan asutusaluetta.
Alue on vanhaa viljelymaisemaa, jota on viljelty ainakin 1600-luvulta asti. Viheralueeksi sitä on alettu rakentaa vuodesta 2001 alkaen. Kesäisin osassa puistoaluetta laiduntaa lampaita.
Alueelta on Tikkurilantien alittava viheryhteys etelään Keravanjoelle. Pohjoisen suunnassa viheryhteys jatkuu Simonkylään ja Leinelään, päättyen Kulomäkeen lähelle Tuusulan rajaa. Selvästi erottuvia osuuksia ovat Simonkylänpuisto lampineen ja täyttömäkineen, Leinelään ja Asolaan rajautuva Rekolanmetsä sekä luonnonsuojelualue Kylmäojan korpi Kylmäojassa. Suomen luonnonsuojeluliitto on esittänyt koko viheraluekokonaisuutta merkittäväksi yleiskaavaan. Alueen pohjoisosaan voi laskea myös Korson Ankkalampi-alueen. Kokonaisuudessaan puistoalue kuuluisi tuolloin Tikkurilan, Koivukylän ja Korson suuralueisiin.
Matriisi
Määritelmä
Matriisi koostuu vaakasuorista riveistä ja pystysuorista sarakkeista siten, että kullakin rivillä ja kullakin sarakkeella on yhtä monta alkiota. Matriisia, jossa on m kappaletta rivejä ja n kappaletta sarakkeita kutsutaan tyypin m \times n matriisiksi ja sitä merkitään seuraavalla tavalla:
Rivillä i ja sarakkeessa j olevaa matriisin alkiota merkitään a_{ij} tai A_{ij}. Lävistäjäalkio on alkio, jolla i=j.
Tavallisia matriiseja
Yksikkömatriisi on mielivaltaisen kokoinen neliömatriisi, jonka lävistäjäalkiot ovat ykkösiä, ja muut alkiot ovat nollia. n \times n yksikkömatriisia merkitään tavallisesti symbolilla. Tällöin pätee, kun i = j, ja muuten.
Nollamatriisi \mathbf{O} on mielivaltaisen kokoinen matriisi, jonka kaikki alkiot ovat nollia.
Lävistäjämatriisi (engl. diagonal matrix) on neliömatriisi, jonka lävistäjäalkiot ovat mielivaltaiset, mutta muut alkiot ovat nollia. Matriisille pätee että A_{ij} = 0 kun i \ne j:
Matriisia, jossa on m vaakariviä ja yksi sarake, kutsutaan pystyvektoriksi tai lyhyemmin vektoriksi. Jos matriisissa on yksi vaakarivi ja n saraketta, kyseessä on vaakavektori.
Antonov An-70
Antonov An-70 (Nato:”Cart”) on ukrainalainen keskipitkän matkan lyhyiltä kentiltä nousemaan ja laskeutumaan pystyvä kuljetuslentokone. Se on ensimmäinen puhallinpotkureilla varustettu suuri konemalli. Ukraina on pyrkinyt sopimaan sen kehittämisestä ja tuotannosta Venäjän kanssa jakamalla riskin puolittain.
Matriisi
Transpoosi ja symmetrisyys
Matriisin A transpoosi (merk. AT) saadaan, kun matriisin sarakkeet vaihdetaan riveiksi tai vastaavasti rivit vaihdetaan sarakkeiksi. Esimerkiksi: jos, niin.
Antonov An-70
Varsinaisen sarjavalmistuksen oli määrä alkaa Ukrainan Kiovassa ja Venäjän Samarassa. Venäjän hallituksen alkuperäisenä tavoitteena oli tilata 160 konetta asevoimille.
Koneen ensimmäinen prototyyppi katosi 1995 koelennolla. Toinen prototyyppi kärsi vaurioita kylmän ilmanalan hätälaskussa 2001 Venäjän Omskissa, mutta korjattiin. Venäjän viranomaiset vaativat lisäkehitystyötä. Toukokuussa 2005 Venäjän ilmavoimien edustajat vaativat kahdenkeskistä kehitystyötä ja koneen lisäkokeita.
Pjotr Butovskin mukaan Antonov An-70:n kilpailijoiksi olisi ollut nousemassa Iljušin Il-76MF, eli uudistettu Il-76 -tyyppi, Tupolev Tu-330 ja Iljušin Il-214. Ukrainan puolustusministeriö julkaisi joulukuussa 2005 suunnitelmansa hankkia viisi Antonov An-70:ää Ukrainan ilmavoimille.
Antonov An-70:n kovin kriitikko julkisuudessa oli 2000-luvun puolivälissä Venäjän ilmavoimien komentaja, kenraalieversti Vladimir Mihailov. Esimerkiksi huhtikuussa 2006 hän taloussanomalehti Kommersantin mukaan mainitsi, että Venäjä ei tarvitsi Antonov An-70 -projektia yhdessä Intian kanssa aikomansa uuden kuljetuskoneen vuoksi. Lehden mukaan Antonov An-70 -projektille ei ollut rahoitusta Venäjän vuosien 2007-2015 varusteluohjelmassa. Ukrainan teollisuusministerin mukaan Ukraina pystyisi viemään Antonov An-70 -hankkeen loppuun itsekin.
Tekniset tiedot
thumb| Antonov An-70 vuonna 2013. thumb| Antonov An-70 vuonna 2013.
Matriisi
Transpoosi ja symmetrisyys
Matriisi on symmetrinen jos se on sama kuin transpoosinsa, eli.
Skalaarilla kertominen
Matriisi kerrotaan skalaarilla c siten, että jokainen :n alkio kerrotaan skalaarilla c:
=== Yhteenlasku ===
Yhteenlaskussa matriisien vastinalkiot lasketaan yhteen. Matriisien tulee olla saman muotoisia, jotta yhteenlasku on mahdollista.
Kertolasku
thumb|Matriisien kertolasku. Matriisien kertolaskussa tulomatriisi muodostuu ensimmäisen matriisin vaakariveistä ja toisen matriisin sarakkeista muodostettujen vektoreiden pistetuloista. Olkoon matriisi A kokoa m \times p ja B kokoa p \times n. Tällöin matriisien A ja B tulo AB on kokoa m \times n. Nyt matriisitulo on
,
missä kukin on  matriisin A i:nnestä vaakarivistä muodostettu vektori, ja  on matriisin B j:nnestä sarakkeesta muodostettu vektori. On tärkeää huomata, että matriisin A sarakkeiden määrän täytyy olla sama kuin matriisin B vaakarivien määrä. Muussa tapauksessa laskutoimitus ei ole määritelty.
Tärkeimmät laskusäännöt
Seuraavat laskusäännöt pätevät kaikille matriiseille A, B ja C, mikäli kyseinen laskutoimitus on määritelty:
Lisäksi tulon määritelmän perusteella eräs tärkeä laskusääntö on:
On huomattava, että yleisesti, so. matriisitulo ei noudata vaihdantalakia.
== Determinantti ==
Jokaisella neliömatriisilla on determinantti. Neliömatriisin A determinantti merkitään:
Matriisin alimatriisi  saadaan poistamalla matriisista i:s vaakarivi ja j:s pystyrivi. Saadun matriisin determinanttia sanotaan alkion a_{ij} alideterminantiksi.
Determinantti merkitsee matriisin määrittämän monikulmion pinta-alaa tai kappaleen tilavuutta. Fysiikassa matriisin determinantti merkitsee momenttia.
Määritelmä
Determinantin määritelmä voidaan esittää permutaatioiden avulla:
Matriisin determinantti on
,jossa on eräs :n permutaatio ja summa kulkee kaikkien näiden permutaatioiden ylitse ja
Permutaation parillisuus tarkoittaa sitä voiko sen saada parillisella määrällä vaihtoja permutaatiosta {1,2,3,...,n}. esimerkiksi {1,3,2} on pariton, koska se saadaan yhdellä vaihdolla permutaatiosta {1,2,3}, nimittäin vaihtamalla 2:n ja 3:n.
Tämä määritelmä on varsin kehittynyt ja sopii erityisesti determinanttien lukuisten laskusääntöjen osoitukseen. Se ei kuitenkaan sovellu determinantin varsinaiseen laskemiseen, mutta esimerkiksi 2\times2 determinantin laskukaavan sillä saa hyvin:
Determinantin laskeminen
Edellisten tulosten perusteella voidaan perustella matriisin determinantin laskeminen rekursiivisesti kaavalla:
,jossa Aij on determinantti matriisista, joka saadaan, kun poistetaan A:sta i:s rivi ja j:s sarake. Sama operaatio voidaan tehdä mille tahansa sarakkeelle, kuten alla esimerkissä näytetään.
Esimerkki:
Determinantin määrittäminen näin on varsin tehotonta, koska jo 25\times25 matriisin determinantin laskeminen rekursiivisesti vie tietokoneelta 25! laskutoimitusta. Koska jokainen matriisi voidaan saattaa yläkolmiomuotoon tietyillä elementaarisilla rivioperaatioilla, saadaan determinantiksi silloin:
,jossa vakio c määräytyy tehtyjen rivioperaatioiden mukaan ja d_{ii} ovat A:sta saadun yläkolmiomatriisin diagonaalialkio. Rivioperaatioiden vaikutus c:hen näkyy alla:
Kohta kolme on epäolennainen, koska matriisien rivejä ei tarvitse kertoa.
Sarrus’n sääntö on eräs tapa 3×3-matriisin determinantin laskemiseksi.
Alkion komplementti
määritellään alkion a_{ij} \,\! komplementti eli kofaktori
Determinantin käyttäminen
Neliömatriisia sanotaan singulaariseksi, jos. Jos, matriisi on ei-singulaarinen (=säännöllinen).
Ei-singulaariselle matriisille pätee
Tulosta käytetään määrittelemään matriisin käänteismatriisi.
Matriisit ja lineaarikuvaukset
Jokaista äärellis­ulotteista lineaarikuvausta vastaa tietty m \times n kokoinen matriisi. Matriisin sarakkeiden lukumäärä on lähtö­avaruuden vektorien ulottuvuus ja rivien lukumäärä vastaavasti kuvaus­avaruuden vektorien ulottuvuus. Matriisin kukin sarake osoittaa sen kuvaus­avaruuden vektorin, joksi jokin lähtö­avaruuden kanta­vektoreista kuvautuu. Muut vektorit kuvataan kuvaus­avaruuteen kertomalla se kaikkien matriisin rivien kanssa sisätulolla.
Jos lähtö- ja kuvausavaruuden ulottuvuus on sama, matriisi on neliömatriisi. Jos lineaari­kuvauksen matriisi on kääntyvä neliömatriisi, lineaarikuvaukselle on olemassa käänteisfunktio. Käänteiskuvaus on matriisin käänteismatriisi.
Lineaariset yhtälöryhmät
Matriisit ovat yleinen tapa kuvata lineaarisia yhtälöryhmiä. Lineaarinen yhtälöryhmä, jossa on m ehtoa ja n tuntematonta muuttujaa, on muotoa:
Sama voidaan esittää matriisilla ja n-pituisilla vektoreilla  ja  lyhyesti muodossa :
Aukikirjoitettuna tämä yhtälö vastaa alkuperäistä yhtälöryhmää.
Matriisin singulaarisuus ja säännöllisyys
Neliömatriisi on säännöllinen eli kääntyvä mikäli on olemassa matriisi  siten että  ja. Muussa tapauksessa matriisi on singulaarinen. Matriisia kutsutaan matriisin  käänteismatriisiksi, ja sitä merkitään symbolilla. Säännölliset n \times n-matriisit yhdessä skalaarilla kertomisen kanssa muodostavat yhteen- ja kertolaskun suhteen renkaan, jota merkitään GL_n. Neliömatriisi voidaan kääntää esimerkiksi Gaussin algoritmilla.
Oletetaan että lineaarisessa yhtälöryhmässä on n ehtoa ja tuntematonta muuttujaa, eli siis  on n \times n neliömatriisi. Matriisin säännöllisyys tai singulaarisuus kertoo oleellisia asioita yhtälöryhmän mahdollisista ratkaisuista. Mikäli on säännöllinen, on yhtälöryhmällä täsmälleen 1 vastaus, olipa vektori  mikä hyvänsä. Mikäli on singulaarinen, on yhtälöryhmällä joko äärettömän monta ratkaisua tai ei yhtään, riippuen vektorin  arvosta.
Hyödyllinen tulos neliömatriiseille on, että matriisi on säännöllinen, jos ja vain jos.
Historia
Englanninkielisen sanan Matrix tässä merkityksessä otti tiettävästi käyttöön matemaatikko James Joseph Sylvester vuonna 1850:
Dustin the Turkey
thumb|200px|Dustin Eurovision laulukilpailu 2008:n 1. semifinaalissa. Dustin the Turkey on Irlannin television RTÉ-kanavalla The Den -lastenohjelmassa vuodesta 1990 esiintynyt käsinukke. Sitä ääninäyttelee Johnny Morrison.
Dustin edusti Irlantia vuoden 2008 Eurovision laulukilpailussa kappaleella "Irelande Douze Pointe", mutta putosi semifinaalissa.
Loúsioksen rotko
Loúsioksen rotko on rotko Peloponnesoksen niemimaalla Kreikassa. Se sijaitsee Gortynían kunnassa Arkadian alueyksikössä.
pienoiskuva|vasen|Loúsioksen rotkoa. Rotkon pituus on noin 15 kilometriä ja seinämien korkeus suurimmillaan noin 300 metriä. Sen pohjalla virtaa Loúsios-joki.
Carl Tausig
thumb|right|Carl Tausig Carl Tausig (4. marraskuuta 1841 Varsova – 17. heinäkuuta 1871 Leipzig) oli puolalainen säveltäjä ja pianisti.
Tausig syntyi Varsovassa juutalaisille vanhemmille ja sai varhaisimman opetuksensa isältään, pianisti Aloys Tausigilta. Hän tutustui 14-vuotiaana Lisztiin ja 16-vuotiaana Wagneriin.
Tausigin lupaavasti alkaneen uran sekä säveltäjänä, esiintyvänä taiteilijana että musiikinopettajana keskeytti lavantauti, johon hän kuoli Leipzigissa vain 29-vuotiaana. Koko säilynyt sävellystuotanto koostuu pianomusiikista.
Olivier Kapo
Olivier Kapo (s. 27. syyskuuta 1980) on ranskalainen jalkapalloilija, joka edustaa Ranskan Ligue 2:ssa pelaavaa AJ Auxerrea. Pelipaikaltaan hän on hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Ura
Kapo aloitti ammattilaisuransa ranskalaisessa Auxerre'ssa vuonna 1999. Kesällä 2004 Italian suurseura Juventus hankki ranskalaisen pelioikeudet. Pelit Italiassa eivät kuitenkaan onnistuneet odotusten mukaisesti ja kolmen Juventus-kauden aikana Kapo vietti kaksi kautta lainalla Monacossa ja Levantessa.
Birminghamiin Kapo siirtyi 29. kesäkuuta 2007 kolmella miljoonalla punnalla. Maalien makuun hän pääsi heti ensimmäisessä liigaottelussa 12. elokuuta 2007 ottelussa Chelseaa vastaan. 3–2-tappioon päättyneen ottelun toisen Birmingham maalin teki suomalaishyökkääjä Mikael Forssell. Birminghamista Kapo siirtyi kesällä 2008 Wiganiin 4,4 miljoonan euron siirtosummalla.
Tammikuussa 2010 Kapo siirtyi lainalle Ranskan Ligue 1:ssä pelaavaan US Boulogneen. Hän pelasi seurassa kauden loppuun. Marraskuussa 2010 Kapo jätti Birminghamin organisaation ja siirtyi skotlantilaiseen Celticiin. Peliaikaa Celticissä ei tullut odotusten mukaisesti ja lopulta yhteistyö päättyi erimielisyyksiin jo tammikuussa 2011.
Tammikuussa 2012 Kapo palasi kasvattajaseuraansa AJ Auxerreen puolitoistavuotisella sopimuksella.
Alex Kingston
Nuoruus
Kingston teki elokuvadebyyttinsä Peter Greenawayn elokuvassa Kokki, varas, vaimo ja rakastaja vuonna 1989. Ensimmäisen kerran hän sai suurempaa huomiota pääosastaan vuoden 1996 brittiläisessä minisarjassa Moll Flanders. Samana vuonna hän sai roolin Teho-osastosta.
Yksityiselämä
Kingston tapasi näyttelijä Ralph Fiennesin opiskeluaikanaan. He menivät naimisiin usean vuoden seurustelun jälkeen vuonna 1993, mutta he erosivat 1997 Fiennesin kohdattua näyttelijä Francesca Annisin. Toisen avioliittonsa Kingston solmi kirjailija-journalisti Florian Haertelin kanssa vuonna 1998. He erosivat vuoden 2009 paikkeilla. Heillä on vuonna 2001 syntynyt tytär. Heinäkuussa 2015 Kingston meni naimisiin televisiotuottaja Jonathan Stampin kanssa.
Iivana VI
Iivana VI (23. elokuuta (J: 12. elokuuta) 1740 Pietari – 16. heinäkuuta (J: 5. heinäkuuta) 1764 Pähkinälinna) oli Venäjän keisari vuosina 1740–1741. Hän nousi valtaan vain kahden kuukauden ikäisenä isotätinsä keisarinna Annan kuoltua ja menetti sen seuraavana vuonna, kun keisarinna Elisabet kaappasi vallan. Iivana VI vietti loppuelämänsä vankeudessa. Hänet surmattiin vapautusyrityksen yhteydessä.
Lapsuus ja hallitsijakausi
Iivana VI:n äiti Anna Leopoldovna oli Mecklenburg-Schwerinin herttuan tytär ja Venäjää hallinneen keisarinna Annan sisarentytär. Iivanan isä Anton Ulrich oli saksalaisen Braunschweig-Wolfenbüttelin ruhtinaskunnan prinssi, jonka keisarinna Anna oli valinnut Anna Leopoldovnan puolisoksi.
Hallitsijakaudellaan Iivana VI:sta käytettiin järjestysnumeroa Iivana III, sillä Iivana I:ksi katsottiin tuolloin Iivana IV Julma.
Vankeus
Elisabet piti Iivana VI:n perhettä vankeina aluksi Riiassa, joulukuusta 1742 alkaen Dünamündessä ja tammikuusta 1744 alkaen Ranenburgissa. Kuultuaan salaliitosta, joka aikoi palauttaa Iivana VI:n valtaistuimelle, Elisabet määräsi heinäkuussa 1744 koko perheen siirrettäväksi Solovetskin saarille, mutta heidät jätettiinkin matkan varrella Arkangelin lähellä sijaitsevaan Holmogoryyn, jossa Iivana erotettiin vanhemmistaan ja sisaruksistaan. Iivanaa pidettiin sen jälkeen Elisabetin määräyksestä Holmogoryssa eristyssellissä salanimellä ”Grigori”. Preussin kuningas Fredrik Suuri halusi myös palauttaa Iivana VI:n keisariksi Elisabetin tilalle, joten seitsenvuotisen sodan puhjettua vuonna 1756 Elisabet siirsi Iivanan Pähkinäsaaren linnaan entistä tiukemman vartioinnin alaiseksi. Mahdollisen vapauttamisyrityksen yhteydessä hänet määrättiin surmattavaksi. Elisabetin seuraajat Pietari III ja Katariina Suuri uudistivat määräyksen.