cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Konstantinuksen basilika
Rakentaminen
Sisäänkäyntiä reunustavassa pylväässä oli kapiteelissa Hadrianuksen rintakuva akantin lehvästössä. Arkkitraavit ja friisit poikkesivat mitoiltaan toisistaan pylväsväleittäin, eikä Konstantinuksen käyttämä arkkitehti ollut kovinkaan huolellinen linjauksissaan, sillä Pyhän Pietarin hauta ei osunut aivan täsmällisesti päälaivan keskijanalle. Poikkeuksen tekivät alttarikorokkeen (beman) eteen varta vasten hakatut taidokkaat kierteiset pylväät, joiden väitettiin virheellisesti kuuluneen Salomon temppeliin. Basilikan ulkoseinät oli tehty tiilenpaloista ja epäsäännöllisistä kivilohkareista. Ainoastaan alttarin apsikseen ja keskilaivan kaariholveihin käytettiin uusia tiiliä, joissa oli Konstantinuksen leima: Dominus Noster Constantinus Augustus. Nykypäivänä Konstantinuksen basilikasta käytetään nimeä vanha Pietarinkirkko erotuksena seuraajastaan.
Myöhemmät muutostyöt
Suuret pyhiinvaeltajien joukot olivat syynä siihen, että Marttyyrien haudan ympärille rakennettiin n. vuonna 590 renkaan muotoinen krypta. Vanhan Pietarinkirkon rengaskrypta oli lajissaan ensimmäinen. Sillä saavutettiin monta etua, saatiin järjestystä pyhiinvaeltajien kulkueisiin, suojeltiin pyhäinjäännöksiä ja vähennettiin tungosta alttarin alueella kun pyhiinvaeltajien kulkueet siirtyivät lattian alle. Tästä kryptasta on säilynyt kaivausalueella vain jälkiä.
1200-luvulla kirkon julkisivua muutettiin hieman. Eugenius IV (1431–1447) jatkoi basilikan restaurointia ja Nikolaus V (1447–1455) suunnitteli sen täydellistä uusimista. Varojen puute oli esteenä.
Paavit
Konstantinuksen basilika sijaitsi Rooman kaupunginmuurien ulkopuolella ja oli pitkään levotonta seutua, minkä vuoksi paavit asuivat Lateraanipalatsissa ja kävivät Pyhän Pietarin haudalla vain tiettyinä juhlapäivinä. Paavi Leo III kruunasi frankkien kuninkaan Kaarle Suuren Rooman keisariksi vanhassa Pietarinkirkossa joulupäivänä 800. Vasta paavi Leo IV:n aikana basilika ja siihen kuuluvat asuinrakennukset ympäröitiin muurilla, mikä nosti alueen turvallisuutta. Kuitenkin vuonna 1309 paavi joutui siirtämään hovinsa Avignoniin. Tätä aikakautta kutsutaan paavien Avignonin vankeudeksi, jota kesti vuoteen 1377 saakka. Avignonin vankeuden aikana Konstantinuksen basilika jäi huonolle hoidolle.
Unkarin kansallissymbolit
Kansallishymni
Hymni Himnusz otettiin käyttöön 1800-luvulla, ja virallisissa seremonioissa lauletaan ensimmäinen säkeistö. Sanat on kirjoittanut kansallisesti arvostettu runoilija Ferenc Kölcsey vuonna 1823, ja sen nykyisen virallisen sävelmän on säveltänyt romanttinen säveltäjä Ferenc Erkel vuonna 1844, vaikkakin muita, vähemmän tunnettuja musiikkiversioita on olemassa. Sen virallinen asema kansallislauluna vahvistettiin 1989 perustuslain muutosten yhteydessä omana pykälänään (75 §).
Konstantinuksen basilika
Purkaminen
Konstantinuksen basilikan tuho on Rooman rakennusperinnön kannalta valitettava tapahtuma. Työ jaettiin kahteen osaan, jotka toteutettiin seuraavan sadan vuoden kuluessa. Töiden kestäessä jumalanpalvelukset vanhassa basilikassa jatkuivat keskeytyksettä puoleen väliin pystytetyn väliseinän takana. Purkaminen aloitettiin länsipäädystä 18. huhtikuuta 1506 paavi Julius II:n pontifikaatin aikana. Itäpuoli revittiin alas 21. helmikuuta 1606. Palmusunnuntaina 12. huhtikuuta 1615 väliseinä kaadettiin, jolloin uusi Pyhän Pietarin basilika oli ensi kerran esteettä kaikkien nähtävissä.
Arkkitehtuuri
Konstantinuksen basilikassa oli suuren päälaivan kummallakin puolella kaksi sivulaivaa. Laivojen pylväikkö päättyi runkohuoneen ja kuorin rajakohdassa kaariholveihin, joista keskimmäistä kutsuttiin riemukaareksi. Heti kaaren takana oli alttari, joka sijaitsi lattiatasoa korkeammalla bemaksi kutsutulla korokkeella. Bemaa koristi kaksitoista kierteistä pylvästä. Alttariin kuuluva sanctuarium oli länsipäädyn ulokkeessa (apsis), jonka editse kulki poikkilaiva. Pappi seisoi alttarin takana apsiksen edessä antaessaan messun, jolloin hänen kasvonsa antoivat itään kohti pääovea. Sivulaivoja korkeammassa päälaivassa oli pylväiden kannattelema kaariholvisto, jonka yllä oli kummallakin puolella rivi ikkunoita. Ikkunoiden välinen seinä oli kauttaaltaan taidokkaiden mosaiikkien koristelema. Basilikan pohjakaava oli latinalaisen ristin muotoinen.
Kirkon edessä oli atriumiksi kutsuttu esipiha, josta kirkkoon käytiin itäpäädystä narthexin kautta. Eteläisellä ulkosivulla oli kappeli Pyhälle Andreaalle ja antiikkinen Honoriuksen mausoleumi. Sisätilojen runsaan koristelun vastakohtana ulkopuoli oli kristillisten basilikojen tapaan hyvin karu. Atriumiin katsovaa päätyä koristi miltei koko seinän peittänyt Giotton tekemä Navicella-mosaiikki, joka on sittemmin tuhoutunut – jäljellä on vain joitakin osia.
Serpuhovskajan metroasema
Serpuhovskaja on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 8. marraskuuta 1983.
Lisbon (New York)
Lisbon on Yhdysvaltain kunta St. Lawrencen piirikunnassa, New Yorkin osavaltiossa. Sen väkiluku on noin 4 000.
Lisbonin alue asutettiin 1700-luvun viimeisinä vuosina. Kaupunki perustettiin virallisesti vuonna 1801, joten se on St. Lawrencen piirikunnan vanhin kaupunki.
Yhdysvaltain väestönlaskentaviraston mukaan Lisbonin pinta-ala on 294,4 km², josta vettä on 14,1 km² eli 4,78 %. Kaupungin pohjoisella rajalla virtaa Saint Lawrence -joki. Lisbonissa oli noin 4 000 asukasta vuonna 2013.
Bila Tserkva
Varhaishistoria
Bila Tserkvan paikalle perustettiin 1032 Jurjivin linnoituskaupunki Kiovan Venäjän etuvartioksi eteläpuolen tasankojen vaeltavia heimojen hyökkäyksiä vastaan. Kiptšakit hyökkäsivät kaupunkiin useita kertoja, ja tataarit tuhosivat sen 1200-luvulla. Kaupunki rakennettiin uudestaan, kun tataarit saatiin häädettyä 1300-luvulla. Kaupunki nimettiin kivikirkon raunioiden mukaan. Seuraavien vuosisatojen aikana Bila Tserkva kuului Liettuan suuriruhtinaskuntaan (vuodesta 1363) ja Puola-Liettuaan (vuodesta 1569). 1500-luvun lopulta 1700-luvun alkuun kaupunki oli käytännössä autonomisesti hallinneiden kasakoiden vallassa, ja siitä tuli osa Kasakkahetmanaattia. Vuosina 1648–74 ja 1702–12 kaupunki kuului Bila Tserkvan kasakkarykmentin alueeseen. Vuodesta 1795 Bila Tserkva kuului Venäjän keisarikuntaan.
1900-luku
Ukrainan itsenäisyyssodan (1917–20) aikana Bila Tserkva oli vapaiden kasakoiden päämajakaupunki. Vuosina 1932–1933 Stalinin ajan politiikkaa seuranneessen holodomor-nälänhätään kuoli kaupungissa ainakin 22 000 asukasta. Kaupunki kärsi pahoin myös toisen maailmansodan aikana. Sodan jälkeen neuvostoaikoina kaupunki kasvoi nopeasti ja siitä tuli teollisuuskeskus, jossa oli konepaja- ja rakennusteollisuutta.
Liikenneyhteyksiä
Bila Tserkvan rautatieasema sijaitsee Ukrainan rautateiden päärataverkolla ja kaupungista on toimivat yhteydet niin Kiovan suuntaan kuin maan itäisiin osiinkin. Maantieyhteyksistä merkittävimpiin kuuluu kaupungin noin 6 kilometrin päästä idästä ohittava valtatie M5, joka on osa laajempaa Pietarista Mustallemerelle johtavaa eurooppatietä. Satelliittikuvan perusteella noin 6 kilometriä kaupungin keskustan länsipuolella on sotilaslentokenttä.
Tee (täsmennyssivu)
Tee tai TEE voi viitata johonkin seuraavista:
Kleombrotos Ambrakialainen
Kleombrotos (300-luvun eaa. alku?) oli antiikin kreikkalainen Platonin Akatemiaan kuulunut filosofi. Hän oli kotoisin Ambrakiasta.
Kyseinen henkilö on mahdollisesti sama Kleombrotos, joka oli Sokrateen oppilas, ja jonka Platon mainitsee olleen Aiginassa Sokrateen kuoleman aikana.
Purjehdus kesäolympialaisissa 2020 – naisten 49er FX
Naisten 49er FX Tokion olympialaisissa 2020 kilpaillaan 27. heinäkuuta – 2. elokuuta Enoshimassa. Kilpailuun osallistuu 21 venettä eli yhteensä 42 purjehtijaa.
Karsinnat
Olympialaisiin osallistuu 21 venettä eli 42 purjehtijaa. Isäntämaa Japani saa yhden venekunnan suoraan olympiaturnaukseen. Kahdeksan maata valitaan vuoden 2018 purjehduksen MM–kilpailujen perusteella. 6 venettä valitaan vuoden 2019 49er ja 49er FX:n MM–kilpailujen perusteella. Jokaiselle maanosalle annetaan näiden lisäksi yksi paikka olympiaturnaukseen.
Kleombrotos Ambrakialainen
Ammonios arvosteli Kleombrotoksen tekoa. Hänen mukaansa tämä oli virheellisesti nähnyt Platonin ajatuksen siitä, että filosofi kaipaa kuolemaa, kehotuksena itsemurhaan. Ammonioksen mukaan tarkoituksena olivat sen sijaan älylliset harjoitukset, jotka pyrkivät erottamaan sielun ruumiista.
Ernst G. Hedman
pienoiskuva|Ernst G. Hedman Ernst Gustaf Hedman (18. joulukuuta 1867 Oulu – 21. lokakuuta 1933 Tammisaari) oli suomalainen arkkitehti.
Hedmanin vanhemmat olivat kauppaneuvos Johan Sanfrid Hedman ja Anna Helena Blumenthal. Hän pääsi ylioppilaaksi 1886 Oulun ruotsalaisesta lyseosta ja valmistui arkkitehdiksi Polyteknillisestä opistosta 1890.
Hedman oli vuonna 1892 perustetun helsinkiläisen arkkitehtitoimisto Grahn, Hedman & Wasastjernan osakkaana yhdessä Karl Gustaf Grahnin ja Knut Edgar Wasastjernan kanssa. Hedman toimi myös liikemiehenä Suomessa ja Venäjällä. Viimeksi Hedman oli oikeusministeriön vankeinhoito-osaston taloustarkastajana 1925–1932.
Hedman oli naimisissa vuodesta 1893 Elisabet Maria von Blumenthalin kanssa. Hedmanin veli oli Perttulan kasvatuslaitoksen perustaja ja johtaja filosofian maisteri Edvin Leopold Hedman (1863–1915).
NHL 2K
NHL 2K on 2K Gamesin luoma jääkiekkopelisarja. NHL 2K -sarja kilpaili Electronic Artsin NHL-pelisarjan kanssa.
Uotilan Työväen Urheilijat
Uotilan Työväen Urheilijat ry (lyh. UTU) on vuonna 1945 perustettu ja vuonna 1946 rekisteröity raumalainen urheiluseura. Se toimii Uotilan kaupunginosassa, joka on entisen Rauman maalaiskunnan keskus.
UTU:n toimintaan on historian aikana kuulunut mm. hiihtoa, suunnistusta , lentopalloa , pöytätennistä , painonnostoa , voimistelua , jääkiekkoa , jalkapalloa ja yleisurheilua. Seuran ohjelmaan kuuluvat nykyään juniorijalkapallo (nimellä UTU-Futis) sekä petankki ja boccia.
Historia
UTU oli alkuvuosinaan TUL:n jäsen ja 1960 lähtien TUK:n jäsen. SPL:än seura on kuulunut vuodesta 1955 lähtien. UTU nousi jalkapallon III divisioonaan vuonna 1974 sekä uudelleen 1978, 1981 ja 1983. Vuonna 1985 UTU:n jäsenmäärä oli noin 450.
Seuran edustusjalkapallo muodosti yhdessä Rauman NMKY:n ja Rauman Kisa-Veljien jalkapallojaostojen kanssa FC Rauman vuonna 1996. Uusi seura sai UTU:n paikan III divisioonassa.
Suvi Parrilla
Suvi Parrilla (s. 1974 Helsinki) on suomalainen mediataiteilija, VJ ja videovisualisti. Hän on valmistunut kuvataiteiden maisteriksi Taideteollisesta korkeakoulusta ja aikaisemmin opiskellut Turun taideakatemiassa.
Parrilla on tehnyt ja tuottanut performanssitaidetta aktiivisesti vuosina 2007-2012. Hän on Presentaatio performanssi- ja esitystaiteen tiedotuskeskus ry:n perustajajäsen ja toiminut lisäksi Muu ry:n hallituksessa sekä jäsenvalintalautakunnassa. Presentaatio on vaikuttanut suomalaisen performanssi- ja esitystaiteen asemaan monipuolisesti, muun muassa julkaisemalla adressin oman toimikunnan saamiseksi Taiteen keskustoimikuntaan.
Parrilla on toiminut mm. Suomen valotaiteen seura FLASH hallituksen jäsenenä ja keskittynyt vuodesta 2012 enenevissä määrin mediataiteeseen. Parrilla tunnetaan elektronisen musiikin visualisoijana nimellä VJ Suvi Suvereeni tai VJ SSuvereeni. Vuonna 2012 hän teki kiinteästi yhteistyötä Ishmail Sandstroemin ja Ismo Alangon projektissa Ishmail ja Ismo Iltamat. Vuonna 2014 hän oli mukana video-ohjaajana Turun filharmonisen orkesterin Kullervo-oopperassa. Hän on tehnyt yhteistyötä myös lasten- ja nuorten kulttuurin parissa Valon Voimat -festivaaleilla, Lahden Nuorisoteatterin sekä nukketeatteri Maria Baricín digitaalisen lavastuksen parissa. VJ kulttuuria ja audiovisuaalista taidetta Parrilla on edistänyt Aavistus Festivalin työryhmässä yhdessä Folded Visualsin, Random Doctorsin ja Anni Laserin kanssa. 2020 hän aloitti VJ-lähtöisen stream-ohjelmaa Aavistus On Air nettiradio SAYFM:llä yhdessä Anni Laserin kanssa. Ohjelma koostaa arkistoa suomalaisesta VJ-kulttuurista. Lisäksi Parrilla on toiminut juontajana Basso Radion ”Sunnuntai Siskot” -ohjelmassa vuonna 2013.
Mika Seitovirta
Mika Seitovirta (s. 1. tammikuuta 1962) on suomalainen yritysjohtaja. Hän toimi Outokummun toimitusjohtajana vuosina 2011–2015.
Uudenguineanmonarkki
Uudenguineanmonarkki (Arses insularis) on monarkkien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Uudenguineanmonarkkia tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin on raportoitu olevan yleinen tai melko yleinen, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Mika Seitovirta
Seitovirran perheeseen kuuluu puoliso ja kolme lasta.
Brian Laudrup
Brian Laudrup (s. 22. helmikuuta 1969 Wien, Itävalta) on tanskalainen entinen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli keskikenttäpelaaja.
Brian Laudrup syntyi jalkapalloperheeseen, sillä hänen isänsä Finn ja veljensä Michael olivat myös jalkapalloilijoita. Hän aloitti ammattilaisuransa Brøndbyssä vuonna 1986 ja voitti seurassa Tanskan mestaruuden kahdesti (1987, 1988). 1989 hän siirtyi Saksaan Uerdingenin joukkueeseen, missä pelasi yhden kauden ennen siirtymistään mahtiseura Bayern Müncheniin. Kaudeksi 1992–1993 Laudrup siirtyi Italiaan Serie A:n Fiorentinaan, joka kuitenkin putosi Serie B:hen kauden päätteeksi. Seuraavaksi kaudeksi Laudrup siirtyi AC Milaniin, missä ei kuitenkaan saanut paljoakaan peliaikaa. 1994 hän siirtyi Skotlantiin Glasgow'n Rangersiin. Hän pelasi seurassa neljän kauden ajan ja voitti kolme Skotlannin mestaruutta (1995, 1996, 1997). Vuonna 1998 hän siirtyi Chelseaan, missä ei kuitenkaan pelannut montakaan ottelua ja oli kauden aikana myös lainassa FC Kööpenhaminassa. Kauden 1999–2000 hän pelasi Amsterdamin Ajaxissa ennen lopettamistaan 31-vuotiaana akillesjänneongelmien takia.
Tanskan maajoukkueessa Laudrup debytoi 18-vuotiaana 18. marraskuuta 1987 0–1-tappioon päättyneessä ottelussa Saksan liittotasavaltaa vastaan. Hän pelasi Tanskan maajoukkueessa 1992 EM-kisoissa, missä se voitti Euroopan mestaruuden. Laudrup oli eräs joukkueen tärkeimmistä pelaajista, vaikka ei tehnytkään turnauksessa yhtään maalia. Hän pelasi maajoukkueessa myös 1996 EM-kisoissa ja 1998 MM-kisoissa. Kaikkiaan hän pelasi maajoukkueessa 82 ottelua ja teki 21 maalia. Laudrup on valittu Tanskan vuoden jalkapalloilijaksi neljästi, vuosina 1989, 1992, 1995, 1997, ja Skotlannin vuoden jalkapalloilijaksi vuosina 1995 ja 1997. Sittemmin hän on toiminut televisiokommentaattorina.
Laudrup ja Peter Schmeichel ovat ainoat tanskalaiset pelaajat, jotka ovat voittaneet vuoden 1992 Euroopan-mestaruuden lisäksi Mestarien liigan.
Karl Gustaf Grahn
Karl Gustaf Grahn (9. helmikuuta 1868 – 28. elokuuta 1907) oli suomalainen arkkitehti.
Grahn oli vuonna 1892 perustetun helsinkiläisen arkkitehtitoimisto Grahn, Hedman & Wasastjernan osakkaana yhdessä Ernst Gustaf Hedmanin ja Knut Edgar Wasastjernan kanssa.
Grahn oli naimisissa Ella Leonida Ahlforsin (1872–1944) kanssa.
Dalasi
Dalasi (tunnus GMD, lyhenne D) on Gambian valuutta, joka jakautuu 100 bututuun. Dalasi otettiin käyttöön 1971. Se korvasi aiemmin käytössä olleen Gambian punnan vaihtosuhteessa 1 Gambian punta = 5 dalasia. Gambiassa on käytössä 5, 10, 20, 25, 50, 100 ja 200 dalasin setelit sekä 1, 5, 10, 25 ja 50 bututin ja 1 dalasin kolikot.
13. tammikuuta 2023 yksi dalasi oli 0,015 euroa, eli yksi euro oli 67,27 dalasia.
Cat
Cat tai CAT voi viitata johonkin seuraavista:
United Airlinesin lento 629
United Airlinesin lento 629 oli reittilento 1. marraskuuta 1955 LaGuardian lentoasemalta New Yorkista Chicago Midwayn kansainvälisen lentoaseman, Denverissä sijaitsevan Stapletonin kansainvälisen lentoaseman ja Portlandin kansainvälisen lentoaseman kautta Seattle-Tacoman kansainväliselle lentoasemalle. Koneessa räjähti pommi lähellä Longmontia Coloradossa, ja kaikki koneessa olleet 44 ihmistä kuolivat räjähdyksessä ja sitä seuranneessa koneen putoamisessa. Lentokone tuhoutui täysin.
Pommin takana oli John "Jack" Gilbert Graham, 23, jonka äiti oli koneessa. Tarkoituksena oli saada vakuutusrahat äidin henkivakuutuksesta.
Tapahtumien kulku
Kello 19.03 Denverin lennonjohto havaitsi taivaalla kaksi valopistettä, joista toinen oli kirkkaampi kuin toinen, jotka sitten tippuivat maahan. Valopisteet näkyivät 30-45 sekunnin ajan. Sitten maasta näkyi välähdys, joka valaisi pilvien alaosan noin 10 000 jalan korkeudessa. Myös lähiseutujen asukkaat kuulivat räjähdyksen ja näkivät välähdyksen. Lennonjohto yritti heti selvittää, onko jokin kone vaikeuksissa. Kaikkiin muihin lentokoneisiin saatiin yhteys, paitsi United Airlinesin lentoon 629.
Lentokoneen osat levisivät noin 15 neliökilometrin alueelle. Koneen runko oli hajonnut lukemattomiin osiin. Kevyitä materiaaleja, kuten paperia, löytyi jopa 15 kilometrin päästä. Koneen perä oli säilynyt yhdessä osassa melko hyvässä kunnossa. Löydetyistä osista voitiin päätellä, että koneen runko hajosi jo ilmassa ja että perä irtosi muusta rungosta ennen kuin runko ja siivet hajosivat. Hajoamisen lisäksi monet osat paloivat, kun koneen ympäristöön levinnyt polttoaine syttyi palamaan. Palaminen jatkui kolmen päivän ajan sammutusyrityksistä huolimatta.
Tutkinta
Jo varhaisessa vaiheessa tutkintaa kävi ilmi, että koneessa on tapahtunut räjähdys. Oli myös selvää, että räjähdys oli ollut niin voimakas, että olisi epätodennäköistä, että sen olisi aiheuttanut aiheuttanut jokin lentokoneen osa tai laite. Räjähteen jälkiä ja hajua oli ennen kaikkea matkatavaraosasto 4:n alueella. Koneen osat kerättiin ja vietiin varastoon, jossa lentoturmatutkijat järjestelivät osat alkuperäisille paikoilleen. Matkatavaraosasto 4:n lähellä osat muuttuivat yhä pienemmiksi, ja itse matkatavaraosaston kohdalta puuttui osia. Koneen osista ei löytynyt merkkejä materiaalien väsymisestä tai rakennevioista. FBI:n laboratorio etsi koneen osista räjähdysaineita. Kemiallinen analyysi paljasti jäämiä, joista päätellen pommissa oli ollut natriumnitraattia sisältävää dynamiittia. Lisäksi löytyi mangaanidioksidia, jota käytetään yleisesti paristoissa. Tutkijaryhmä tuli siihen lopputulokseen, että koneen matkatavaraosasto 4:ssä on tapahtunut räjähdys.
Osana tutkintaa tutkijaryhmä selvitti, kenellä matkustajista oli ollut henkivakuutus. Kävi ilmi, että useammalla matkustajalla oli juuri ennen matkaa hankittu henkivakuutus. 1950-luvulla oli tavallista, että lentokentän automaateista voi ostaa henkivakuutuksia. Tutkiessaan matkatavaroiden jäämiä tutkijat kiinnittivät huomiota denveriläisen liikeinaisen Daisie Kingin, 53, tavaroihin. Tavaroiden mukana oli tietoa Kingin pojasta John "Jack" Grahamista, jolla oli jo ennestään rikostaustaa. Selvisi, että Daisie Kingillä oli 37 500 dollarin henkivakuutus, jonka ainoana edunsaajana oli hänen poikansa. Kingiltä oli myös jäänyt huomattava määrä perintöä.
Jack Graham kutsuttiin kuulusteltavaksi. Graham kertoi, että hänen äitinsä oli itse pakannut matkalaukkunsa, mutta Grahamin vaimo Gloria kertoi, että mukana oli ollut myös Grahamilta saatu joululahja, jonka Graham oli paketoinut. Kotietsinnässä Grahamin kotoa löytyi samanlaisia johtoja kuin turmapaikalta oli löytynyt, ja lisäksi löytyi lisää vakuutuspapereita. Daisie King ei ollut allekirjoittanut papereita, joten ne eivät itse asiassa olleet edes voimassa.
Toisella kuulustelukerralla 13. marraskuuta Graham myönsi olleensa räjähdyksen takana. Graham kertoi rakentaneensa pommin 25 dynamiittipötköstä, kahdesta nallista, ajastimesta ja pienestä paristosta. Ajastimen maksimiaika oli 90 minuuttia, joten Grahamin piti sujauttaa lahja äitinsä matkatavaroihin juuri ennen lähtöä ja ajaa sitten nopeasti lentokentälle. Graham jäi lentokentän kahvilaan juomaan kahvia ja syömään donitseja. Kun hän kuuli lento-onnettomuudesta, hän tiesi, että hänen suunnitelmansa oli toiminut.
14. marraskuuta 1955 Graham pidätettiin epäiltynä 44 murhasta.
Oikeudenkäynti
United Airlinesin lennon 629 pommi-isku herätti paljon huomiota mediassa. Televisiokanavat vaativat päästä tekemään suoraa lähetystä oikeudenkäynnistä, mitä ei ollut koskaan sallittu aiemmin. Lupa heltisi oikeudenkäynnin televisiointiin, mutta lähetyksen sai näyttää vasta myöhemmin. Oikeudenkäynti oli ensimmäinen, jossa televisiointi oli sallittu. Myös valokuvien ottaminen oli sallittua.
Oikeudessa Graham kielsi teon ja väitti tunnustaneensa vain, koska poliisi oli uhkaillut häntä. Syyttäjällä oli kuitenkin vahvaa näyttöä Grahamin syyllisyyden puolesta, niin teknisiä todisteita kuin myös Grahamin allekirjoittama 20-sivuinen tunnustus, jossa tämä kuvailee tarkasti, kuinka rakensi pommin ja sai sen mukaan äitinsä matkatavaroihin. Puolustus oli kykenemätön kumoamaan näitä todisteita. Graham ei halunnut pitää puolustuspuheenvuoroa 21. huhtikuuta 1956 käydyssä loppuoikeudenkäynnissä, ja pyysi myös, ettei hänen vaimonsa Gloria todistaisi hänen puolestaan.
Oikeuskäsittely oli nopeasti ohi. Valamiehistö totesi Grahamin syylliseksi murhiin. Tämä tarkoitti automaattisesti kuolemantuomiota.
Varrella virren
Varrella virren on suomalaisen Hevinkelium-yhtyeen esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 1998. Levy koostuu tunnettujen virsien heavy metal -sovituksista.
Levyn myyntimäärä jäi pieneksi. Toimittaja Juho Juntunen on arvellut, ettei levyjä ostava yleisö ollut varma siitä, tekivätkö yhtyeen jäsenet pilaa virsistä vai oliko kyseessä vakavahenkinen julkaisu.
Hjalmar Palmu
Hjalmar Palmu oli suomalainen jääkärikapteeni. Hän oli Saksassa ensimmäisen maailmansodan aikana sotilaskoulutuksensa saanut jääkäri, joka sai tulikasteensa Saksan itärintamalla Misse-joella. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan joukkueen johtajana Valkoisessa Armeijassa.
Perhe ja koulutus
Palmun vanhemmat olivat räätäli Matti Palmu ja Liisa Huomo. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Vappu Jantusen kanssa, joka kuoli vuonna 1935 ja avioitui toistamiseen vuonna 1939 Elina Edit Rautavan kanssa. Palmu kävi kansakoulun ja suoritti yksityisesti seitsemännen luokan Helsingin suomalaisessa lyseossa vuonna 1927. Hän kävi Reserviupseerikoulun vuonna 1926 ja Rannikkopuolustuksen miinakurssin vuonna 1929.
Jääkärikausi
Palmu työskenteli autonkuljettajana ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n konekiväärikomppaniaan 21. maaliskuuta 1916, josta hänet siirrettiin 18. huhtikuuta 1916 alkaen pataljoonan täydennysjoukkoon. Täydennysjoukosta hänet siirrettiin 3. komppaniaan 30. heinäkuuta 1916 alkaen, josta hänet siirrettiin takaisin pataljoonan täydennysjoukkoon 23. heinäkuuta 1917. Täydennysjoukosta hänet palautettiin takaisin pataljoonaan 17. elokuuta 1917 ja hänet sijoitettiin tällä kertaa 4. komppaniaan. Palmu osallistui taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella.
Suomen sisällissota
Palmu astui Suomen armeijan palvelukseen aliupseeriksi ylennettynä Saksassa 11. helmikuuta 1918 ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan joukkueenjohtajaksi 3. Jääkärirykmentin 10. jääkäripataljoonan 1. komppaniaan. Hän osallistui sisällissodan taisteluihin Tampereella sekä Viipurin ympäristössä.
Sisällissodan jälkeinen aika
Palmu palveli sisällissodan jälkeen edelleen 3. Jääkärirykmentissä, josta muodostettiin myöhemmin Savon jääkärirykmentti 3. Hänet siirrettiin 22. tammikuuta 1919 alkaen Terijoen rajavartiopataljoonaan. Armeijasta hän erosi 28. kesäkuuta 1919 ja siirtyi viljelemään omistamaansa tilaa. Tilanhoidon hän jätti 11. toukokuuta 1921, jolloin hän siirtyi vartijaksi Viipurin lääninvankilaan, jossa hän työskenteli 1. heinäkuuta 1924 saakka. Takaisin armeijaan Palmu palasi, kun hän kirjautui 20. tammikuuta 1925 oppilaaksi Rannikkotykistön kapitulanttikouluun. Opintojen päätyttyä hänet määrättiin 20. joulukuuta 1925 alkaen vääpeliksi Rannikkotykistörykmentti I:een, jossa hänet kiinnitettiin 31. tammikuuta 1921 alkaen nuoremmaksi upseeriksi rykmentin toimituskomppaniaan. Rannikkotykistöstä Palmu siirtyi Rannikkolaivaston palvelukseen erikoismestarin vakanssilla 1. lokakuuta 1932 alkaen ja määrättiin palvelukseen tykkivene Uusimaan tykkimestariksi. Tykkiveneeltä hänet siirrettiin 30. syyskuuta 1933 Rannikkotykistörykmentti 3:een ja edelleen 31. lokakuuta 1933 alkaen miinamestariksi Rannikkotykistörykmentti l:n toimituskomppaniaan. Armeijasta Palmu erosi sairauden vuoksi 30. kesäkuuta 1938.
Old Tom Morris
pienoiskuva|Old Tom Morris
Hjalmar Palmu
Talvi ja jatkosota
Palmu osallistui talvisotaan komppaniaupseerina 2. Erillisessä Rannikkotykistöpatteriston miinakomppaniassa. Myöhemmin hänet siirrettiin talousupseeriksi Helsingin Laivasto-osastoon, jossa palvelikin sodan loppuun saakka. Hän jatkoi toimessa aluksi myös välirauhan aikana, josta hänet siirrettiin myöhemmin Uudenmaan Rannikkoprikaatiin talousvirkailijaksi. Jatkosodan puhjettua Palmu siirrettiin taloudenhoitajaksi Uudenmaan Rannikkoprikaatin Esikuntakomppaniaan, jossa tehtävässä hän oli koko sodan ajan. Sotien jälkeen Palmu jatkoi armeijan palveluksessa taloudenhoitajana Suomenlinnan Rannikkolinnakkeiston esikuntakomppaniassa vuoteen 1945 saakka, jolloin hän erosi armeijan palveluksesta. Eronsa jälkeen hän työskenteli työnjohtajana Suomenlinnan Komendanttitoimistossa vuoteen 1956 saakka ja oli samalla Asunto Oy Viertotie 32:n isännöitsijänä.
Old Tom Morris
Tom Morris, Sr. (16. kesäkuuta 1821 St Andrews, Skotlanti – 24. toukokuuta 1908) oli skotlantilainen golfaaja, kenttäsuunnittelija ja mailanvalmistaja. Hänet tunnetaan usein nimellä "Old Tom Morris", erotuksena hänen pojastaan Tom Morris Jr.:stä (1851–1875), joka oli myös mestaruustason golfaaja.
Old Tom Morris oli syntynyt St Andrewsin kaupungissa, Skotlannin itärannikolla, jota pidetään usein "golfin kotina". Hän myös kuoli syntymäkaupungissaan. Usein häntä pidetään yhtenä ammattilaisgolfin pioneereista. Hän tuli toiseksi ensimmäisessä British Openissa vuonna 1860, mutta voitti perinteikkään kilpailun neljästi vuosina 1861, 1862, 1864 ja 1867. Tilastoissa hän on kaikkien aikojen vanhin British Openin voittaja. Viimeisen voittonsa hän saavutti 46 vuoden iässä. Old Tom Morris osallistui viimeisen kerran British Openiin vuonna 1896 ollessaan 76-vuotias.
Kenttäarkkitehtina Morris suunnitteli kotikaupunkinsa The New Coursen, joka avattiin huhtikuussa 1895. Lisäksi hän kunnostautui Muirfeldin, Prestwickin ja Carnoustien kenttien suunnittelussa. Hän myös standardoi golfkenttien 18 reiän systeemin (St Andrewsin kentällä oli yhteen aikaan 23 reikää).
Purjehdus kesäolympialaisissa 2020 – Nacra 17
Nacra 17 Tokion olympialaisissa 2020 kilpaillaan 28. heinäkuuta – 3. elokuuta Enoshimassa. Kilpailuun osallistuu 20 venettä eli yhteensä 40 purjehtijaa. Nacra 17 kilpaillaan sekapareina.
Karsinnat
Olympialaisiin osallistuu 20 venettä eli 40 purjehtijaa. Isäntämaa Japani saa yhden venekunnan suoraan olympiaturnaukseen. Kahdeksan maata valitaan vuoden 2018 purjehduksen MM–kilpailujen perusteella. 5 venettä valitaan vuoden Nacra 17:n MM–kilpailujen perusteella. Jokaiselle maanosalle annetaan näiden lisäksi yksi paikka olympiaturnaukseen.
Arterioloskleroosi
thumb|Kovettuneita pikkuvaltimoita mammografiakuvassa. Arterioloskleroosi on kohonneen verenpaineen aiheuttama pienten valtimoiden sairaus, joka aiheuttaa niiden seinämien paksuuntumista. Sairaus voidaan jakaa kahteen alaluokkaan. Hyaliinisessa arterioloskleroosissa, joka syntyy vasteena lievälle tai keskivaikealle kohoneelle verenpaineelle, tilanne johtaa verisuonen sisäosien hypertrofiaan ja sisäpinnan sidekudostumiseen. Valtimon seinämä kasvaa tällöin lähinnä soluttomasti. Hyperplastisessa arterioloskleroosissa, joka syntyy vaikean verenpainetaudin seurauksena, kyse on lähes yksinomaan hypertrofiasta. Kummassakin tapauksessa verenkierto valtimon läpi heikkenee sen aukon kaventuessa seinämän paksuuntumisen seurauksena.
Nelivarvassiili
pienoiskuva|Nelivarvassiili: niin sanotun tavallisen ja albiinon risteymä.|alt= Nelivarvassiili (Atelerix albiventris) on siilien heimoon kuuluva nisäkäslaji, joka elää luonnonvaraisena keskisen Afrikan kuivilla savanni- ja pensasalueilla.
Nelivarvassiilistä on tullut viime vuosina suosittu lemmikkieläin. Se kesyyntyy, kun omistaja seurustelee sen kanssa säännöllisesti. Lemmikkiharrastajat käyttävät lajista nimityksiä ”afrikkalainen kääpiösiili”, ”valkovatsasiili” ja ”pygmisiili”.
Koko ja elintavat
Suomalaisen luonnonvaraisen siilin (Erinaceus europaeus) tapaan nelivarvassiili on yöeläin, joka nukkuu päivisin ja aktivoituu illalla.
Nelivarvassiilit kasvavat noin 15–20 cm:n pituisiksi ja painavat noin 300–550 g. Naaraiden ja urosten koossa tai luonteessa ei ole eroja, mutta yksilöeroja esiintyy. Kääpiösiilit saattavat elää luonnossa jopa yli kahdeksanvuotiaiksi, mutta Suomen Siiliyhdistyksen siilirekisteriin kerättyjen tietojen perusteella suomalaiset lemmikkisiilit elävät keskimäärin 3–5-vuotiaiksi. Erittäin harvinaisissa tapauksissa lemmikkisiili voi saavuttaa 7–8 vuoden iän.
Ravinto
Luonnossa nelivarvassiilit syövät hyönteisten lisäksi esimerkiksi sammakoita, munia, hedelmiä, siemeniä ja raatoja. Lemmikkieläiminä siilien ruokavalioon kuuluvat pääsääntöisesti elävät, kuivatut tai säilötyt hyönteiset, kuten esimerkiksi jauhomadot, erilaiset sirkat, perhostoukat, vahakoisan toukat ja etanat. Vaihtelun vuoksi voi myös antaa esimerkiksi keitettyä vähärasvaista jauhelihaa, hedelmä- ja kasvissoseita tai vaikkapa keitettyä kananmunaa. Pähkinöiden ja siemenien antamista nelivarvassiilille tulisi välttää tai ne tulisi ennen tarjoilua murskata, koska ne voivat vaarallisesti takertua nelivarvassiilin kurkkuun tai hampaisiin. Kissoille tarkoitetut viljattomat kuivaruoat sopivat myös pienissä määrin (pari raksua päivässä) osaksi siilin ruokavaliota ja auttavat pitämään siilin hampaat kunnossa.
Yleisestä uskomuksesta poiketen niin villit kuin lemmikkisiilitkin ovat laktoosi-intolerantteja. Vesi tai laktoositon maitojuoma ovat huomattavasti parempia vaihtoehtoja kuin esimerkiksi tavallinen maito tai piimä.
Nelivarvassiileillä voi olla ruokailun suhteen suuriakin yksilökohtaisia eroja, jotkut ovat erittäin nirsoja, kun taas toiset syövät kaiken tarjotun ruoan. Jotkut harrastajat ovat opettaneet siilejään uusiin ruokiin sekoittamalla aluksi epämiellyttävän ruoan lempiruuan sekaan. Joillekin yksiöille tämä auttaa, toisille ei.
Siili lemmikkinä
Siilin asumuksessa tulisi olla vähintään kaksi neliömetriä pinta-alaa, koska siilit ovat todella aktiivisia eläimiä ja saattavat stressaantua liian pienessä tilassa. Lyhytaikaisena asumuksena voi käyttää pienempää tilaa. Asumuksessa ei myöskään saa olla metalliverkkoa pohjalla, jotteivät siilin tassut vaurioidu.
Suomalaiset luonnonvaraiset siilit ovat rauhoitettuja, eikä niitä saa ottaa lemmikiksi.
Akatemiatalo
Akatemiatalo on uusklassistinen alun perin Turun Akatemian käyttöön vuonna 1815 valmistunut mutta vuonna 1817 vihitty rakennus Turun keskustassa I kaupunginosassa tuomiokirkon tuntumassa. Rakennuksen on suunnitellut Carl Christoffer Gjörwell. Se on Suomen huomattavimpia esimerkkejä kustavilaisesta uusklassistisesta rakennuksesta.
Lähteet
60.45167°N, 22.27972°W
Mustakurkkumonarkki
Mustakurkkumonarkki (Arses lorealis) on monarkkien heimoon kuuluva varpuslintu. Sitä tavataan Australian pohjoisosissa.
Clifford Geertz
Clifford James Geertz (23. elokuuta 1926 San Francisco – 30. lokakuuta 2006 Philadelphia) oli yhdysvaltalainen antropologi ja kuolemaansa asti Princetonin Institute for Advanced Studyn emeritusprofessori.
Elämä
Clifford Geertz syntyi Californian San Franciscossa. Palveltuaan Yhdysvaltain laivastossa toisessa maailmansodassa vuosina 1943–45 Geertz valmistui filosofian kandidaatiksi Antioch Collegessa 1950 ja filosofian tohtoriksi Harvardissa 1956, jossa hän opiskeli sosiaaliantropologiaa. Opetettuaan ensin lukuisissa kouluissa hän liittyi Chicagon yliopiston antropologiseen tiedekuntaan vuosiksi 1960–70. Hän toimi sosiologian professorina Princetonin Institute for Advanced Studyssä vuosina 1970–2000 ja sittemmin emeritus professori. Geertzille myönnettiin viitisentoista kunniatohtoruutta mm. Harvardista, Chicagon yliopistosta ja Cambridgestä. Hänen ensimmäinen vaimonsa oli antropologi Hildred Geertz ja toinen Karen Blu, myös antropologi. Clifford Geertz kuoli sydänleikkausta seuranneisiin komplikaatioihin vuonna 2006.
Ajattelu ja työ
Chicagon yliopistossa Geertz erikoistui symbolistiseen antropologiaan, joka tutkii ajatusten ("symbolien") merkitystä yhteisössä. Symbolit ohjaavat toimintaa. Kirjassaan "The Interpretation of Cultures" (1973) Geertz määrittää kulttuurin "perittyjen konseptien systeeminä, jota ilmaistaan symbolisissa muodoissa ihmisten kommunikoidessa, pitäessä yllä ja kehittäessä tietoisuuttaan ja asennettaan elämään" (1973:89). Kulttuurin tarkoituksena on määrittää elämän tarkoitusta ja tehdä siitä ymmärrettävää. Antropologien tehtävänä on yrittää (vaikkakin täydellinen onnistuminen on mahdottomuus) tulkita kutakin kulttuuria ohjaavia symboleja (syvällinen kuvaus). Hänen usein lainattu esseensä "Deep Play: Notes on the Balinese Cockfight" sisälsi "kulttuurien tulkinnan", klassisen esimerkin syvällisestä kuvauksesta antropologin työssä. Geetz oli ensimmäisiä, jotka huomioivat yleiskielen filosofian ja kirjallisuusanalyysin mahdollisuudet sosiologisten kysymysten tulkinnassa.
Hän suoritti laajaa etnografista tutkimusta Kaakkois-Aasiassa ja Pohjois-Afrikassa. Hän osallistui sosiaali- ja kulttuuriteorian kehittämiseen ja on yhä merkittävä antropologian ihmisten elämänraamien merkitysten tutkimuksessa. Hän tutki uskontoa, erityisesti islamia, basaarikaupankäyntiä, taloudellista kehitystä, perinteisiä poliittisia järjestelmiä sekä kyläyhteisö- ja perhe-elämää. Kuollessaan hän tutki etnisen monimuotoisuuden yleiskysymyksiä ja niiden merkitystä nykymaailmalle.
Geertzin ura kulki vuosien varrella useiden ajattelun koulukuntien kautta. Yksi toisensa jälkeen hän totesi eri koulukuntien rajoittuneisuudet, ja jatkoi eteenpäin. Hänen lopullisena tavoitteenaan oli kehittää vahva näkökulma monimuotoisen sosiaalisen systeemin järjestyksen sisältämään objektiiviseen todellisuuteen. Hän tunnisti tutkimuksen vaikeudet objektiivisen todellisuuden kuvauksessa: ihmiset kuvailevat tutkijoille mitä uskovat motiiveikseen, kun samalla heidän käytöksensä on kuvailun kanssa ristiriitaista. Tämä johtuu osaltaan siitä, että ihmisten on vaikea kuvailla elämäntapojaan, jotka olettavat normaaleiksi; osaltaan siitä, miten etnografian tutkijat muotoilevat tutkimuslähtökohtansa ja -rajaukset; ja osaksi sosiaaliselle järjestykselle luonteenomaisesta monimutkaisuudesta.
Röyhelömonarkki
Röyhelömonarkki (Arses telescopthalmus) on monarkkien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Röyhelömonarkkia tavataan Australiassa, Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin on raportoitu olevan pääasiassa yleinen, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kriterium
Kriterium on vuosittain järjestettävä 3-vuotiaiden ravihevosten suurin kansallinen ikäluokkakilpailu. Kriterium on Derbyn lisäksi toinen raviurheilun ns. klassisista ikäluokkakilpailuista. Suomen lisäksi Kriteriumeja järjestetään Ruotsissa, Norjassa ja Tanskassa. Ranskassa on myös Kriterium-nimisiä suurkilpailuja, mutta ne eivät ole ikäluokkalähtöjä.
Suomi
Suomen Kriteriumit ovat ennakkomaksullisia kilpailuja, jonka palkintosummat kerätään niihin ilmoitettujen varsojen osallistumismaksuista. Ikämääritykseen muodostaa poikkeuksen Suomenhevosten Kriterium, joka on tarkoitettu 4-vuotiaille. Kilpailuihin ovat oikeutettuja osallistumaan Suomessa syntyneet hevoset. Vuonna 2012 Lämminverikriteriumin ykköspalkinto oli 75 000 euroa ja suomenhevosten 38 000.
Molemmat Kriteriumit kilpaillaan vuosittain Ylöjärvellä Teivon raviradalla syys-lokakuun vaihteessa. Lämminveristen kilpailu juostaan 2600 metrin matkalla ja se on järjestetty vuodesta 1972 lähtien. Suomenhevosten Kriterium juostiin ensimmäisen kerran vuonna 1975 ja sen kilpailumatkana on 2100 metriä. Teivo on järjestänyt myös vain tammoille tarkoitetun Tammakriteriumin vuodesta 1988 lähtien.
Muut Pohjoismaat
Ruotsin lämminverikriterium, Svenskt Travkriterium, on ravattu Tukholmassa Solvallan raviradalla vuodesta 1927. Norjassa järjestetetään Suomen tavoin Kriterium myös kylmäverisille. Molempien rotujen kilpailuja on juostu 1930-luvulta lähtien Bjerken raviradalla Oslossa. Tanskan Kriterium pidetään Charlottenlundin radalla Kööpenhaminassa. Ensimmäisen kerran se järjestettiin jo vuonna 1898.
Nika Razinger
thumb|Nika RazingerNika Razinger (s. 5. lokakuuta 1993 Jesenice) on slovenialainen maastohiihtäjä, joka edustaa TSK OGP GRAD Bled -seuraa.
Nuorten MM-kilpailuissa Erzurumissa vuonna 2012 Razinger saavutti kultaa 10 kilometrin yhdistelmäkilpailussa ja pronssia viestissä. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 Razinger sijoittui perinteisen hiihtotavan sprintissä 53:nneksi ja 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 54:nneksi.
Maastohiihdon maailmancupissa Razinger kilpaili ensimmäisen kerran Davosin vapaan hiihtotavan sprintissä joulukuussa 2013 sijoittuen 26:nneksi. Hänen paras sijoituksensa maailmancupissa on 13:s sija, jonka hän saavutti Lahden vapaan hiihtotavan sprintissä maaliskuussa 2014.
Diastereomeeri
Stereokemiassa toistensa diastereomeerejä ovat kaikki molekyylien stereoisomeerit, jotka eivät ole toistensa enantiomeerejä eli peilikuvaisomeerejä. Diastereomeriaa on esimerkiksi aineilla, joissa useampi kuin yksi kiraliakeskus. Diastereomeerejä ovat kuitenkin myös molekyylien erilaiset konformeerit eli tietyt konformaatiot. Konformeereillä ei välttämättä ole kiraliakeskusta.
Kahdella toistensa diastereomeerillä on yleensä erilaiset fyysiset ominaisuudet (kiehumispisteet, poolisuus jne.) ja myös niiden reaktiivisuus voi olla erilainen, toisin kuin enantiomeereillä, joiden fyysiset ominaisuudet ovat samanlaiset (lukuun ottamatta optista aktiivisuutta). Tästä syystä diastereomeerien erottaminen toisistaan rasemaatista esimerkiksi kromatografialla on usein helppoa. Asia on toisin enantiomeerien kohdalla, joiden kromatografinen erottelu yleensä vaatii ensin enantiomeerien reagointia jonkin yksittäisen eli enantiopuhtaan stereoisomeerin kanssa. Diastereomeeristen konformeerien erottelu voi kuitenkin olla mahdotonta.
Diastereomeria voidaan karkeasti jakaa kiraliakeskuksiin, kaksoissidoksiin ja konformeereihin pohjautuviin diastereomerian muotoihin.
Kiraliakeskukset
Toistensa diastereomeerit voivat erota yhden tai useamman kiraliakeskusten osalta. Poikkeuksia ovat mesoyhdisteet, joiden mahdollisista diastereomeeristä osa on oikeasti identtisiä, eivätkä ne siten ole diastereomeerejä.
Jos jätetään mahdollinen konformeria huomiotta, on 2 kiraliakeskusta omaavalla ja vain yksöissidoksia sisältävällä molekyylillä enintään 4 stereoisomeeriä. Näistä 2 ovat toistensa enantiomeerejä ja loput 2 ovat diastereomeerejä. Esimerkiksi treoniinilla on 2 kiraliakeskusta, joten sillä on 4 erilaista stereoisomeeriä: isomeeriparit (2R,3R) ja (2S,3S) ovat toistensa enantiomeerejä kuten ovat myös (2R,3S) ja (2S,3R). Muut isomeeriparit kuten (2S,3S) ja (2R,3S) ovat toistensa diastereomeerejä.
thumb|center|500px|Kaikki treoniinin kiraliakeskuksista johtuvat stereoisomeerit.Muita kiraliakeskuksista riippuvan diastereomerian mahdollisia ilmenemismuotoja ovat muun muassa (lista ei ole täydellinen)
cis/trans ja E/Z
cis-trans-Isomeerit ja E, Z -isomeerit ovat diastereomeerejä. Näitä isomerian muotoja ilmentävissä molekyyleissä on kaksoissidoksia, jotka voidaan luokitella tietyin ehdoin joko cis- tai trans -sidoksiksi, tai E- tai Z-sidoksiksi.
Lisäksi cis-trans-isomerian käsite pätee myös muun muassa oktaedrisiin ja tasoneliömäisiin kompleksiyhdisteisiin, joissa ei aina ole rakenteissaan kaksoissidoksia.
Konformeerit
pienoiskuva|500px|[[Butaanin (esitetty Newman-projektiona) keskimmäisen yksöissidoksen kiertyminen johtaa lähinnä steeristen ja hyperkonjugaatiovaikutusten vuoksi kohdakkaisissa konformaatioissa C ja D potentiaalienergian (E) kasvuun. Siksi butaani on suurimman osan ajasta matalaenergisisissä konformaatioissa A ja B. A ja B ovat paikallisessa energiaminimissä ja siten toistensa konformeerejä ja tarkemmin ottaen rotameerejä. ]] Konformeerillä on tietty konformaatio, jossa molekyylin potentiaalienergia on selkeästi tunnistettavassa paikallisessa energiaminimissä. Molekyylit, jotka ovat toistensa konformeerejä, eivät eroa toisistaan konfiguraatioiltaan eli kolmiulotteisilta järjestyksiltään. Konfiguraation muuntuminen yhdestä toiseksi vaatii kemiallisten sidosten rikkoutumista.
Hienojakoisempia konformeerien luokitteluita ovat muun muassa (lista ei ole täydellinen)
Neitsyt Marian talo
Neitsyt Marian talo ( tai Meryem Ana Evi, ”Äiti Marian talo”) on katoliseksi kappeliksi muutettu kivitalo Bülbüldağı-vuorella Turkissa, noin yhdeksän kilometrin päässä antiikin Efesoksen kaupungin paikasta ja nykyisestä Selçukista. Paikka on liitetty Neitsyt Mariaan, joka perimätiedon mukaan eli viimeiset vuotensa Efesoksessa yhdessä apostoli Johanneksen kanssa.
pienoiskuva|vasen|upright|Neitsyt Marian talon kappeli sisältä. Alkuperäinen talo oli kaksikerroksinen ja siinä oli neljä huonetta. Rakennuksen ajoitus on epäselvä. Sen on arveltu olevan varhaiselta bysanttilaiselta kaudelta 500-luvulta, mutta sen ydin saattaa olla jo ensimmäiseltä vuosisadalta.
Rakennuksen yhteyttä Mariaan ei voida vahvistaa historiallisesti. Efesoksen seudulla itsellään on vahva perinne, joka liittää kaupungin Marian myöhempiin vaiheisiin, jotka ajoittuisivat noin vuosiin 37–45 jaa. Neitsyt Marian taloksi kutsuttu rakennus on muodostunut pyhiinvaelluspaikaksi, koska sitä pidetään saksalaisen nunna Anne Catherine Emmerichin 1800-luvulla näkemien näkyjen perusteella Marian viimeisenä asuinpaikkana. Emmerich ei ollut koskaan käynyt itse paikalla, mutta antoi siitä kuvauksen, jonka perusteella paikalliset papit löysivät paikalta vanhan talon. Se on sittemmin muutettu katoliseksi kappeliksi.
Katolisessa kirkossa kappelin asemaa on vahvistettu 1980-luvulta lähtien, vaikka sitä ei olekaan koskaan virallisesti vahvistettu Marian kodiksi. Paikkaa kunnioittavat myös monet muslimit. Talon lähellä on lähde, jonka veden sanotaan olevan parantavaa.
Niskanselkä
Niskanselkä on ainakin seuraavien järvien osan nimitys:
Ágios Nikólaos
Ágios Nikólaos on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Αγίου Νικολάου, Dímos Agíou Nikoláou), joka sijaitsee Lasíthin alueyksikössä Kreetan alueella. Kaupunki on Lasíthin hallinnollinen keskus. Koko kunnan pinta-ala on 512,0 neliökilometriä ja väkiluku 27 074. Varsinaisen Ágios Nikólaoksen kaupungin väkiluku on 11 421 (vuonna 2011).
Maantiede
Ágios Nikólaos sijaitsee Kreetan saaren pohjoisrannikolla sijaitsevan Mirampéllonlahden länsirannalla. Kaupunki sijaitsee Iraklionista itään, Ierápetrasta pohjoiseen ja Siteíasta länteen. Etäisyys Iraklioniin on 64 kilometriä ja Siteíaan 67 kilometriä. Ágios Nikólaoksen vanhakaupunki ja keskusta on rakennettu Voulisméni-järven ympärille. Sitä kutsutaan usein ”Pohjattomaksi järveksi”. Se on nykyisin oikeammin kanavalla Mirampéllonlahteen yhdistetty merenlahti, ja toimii kaupungin venesatamana. Järven läheisyydessä sijaitsee myös kaupungin laivasatama.
Ágios Nikólaoksen edustalla sijaitsee Ágioi Pántesin saari. Ágios Nikólaoksen kuntaan kuuluvat myös saaret Avgó, Mikronísi ja Vryonísi, sekä Kalydónin niemi- ja saarialue, mukaan lukien Spinalóngan ja Kolokythián saaret. Kaupungin kautta kulkee saaren päätie eli EO90-kansallistie, joka on osa Eurooppatietä 75.
Antiikki
Ágios Nikólaoksen seutu on ollut asuttu jo esihistoriallisella ajalla. Se ei ollut kuitenkaan erityinen keskus vielä minolaisella kaudella eli Kreetan pronssikaudella, jolloin lähiympäristöä hallittiin Málian ja Gournián palatsikeskuksista.
pienoiskuva|vasen|[[Voulisméni-järveä ja venesatamaa.]] pienoiskuva|vasen|Ágios Nikólaoksen kaupunkia. Antiikin aikana nykyisen Ágios Nikólaoksen paikalla sijaitsi kaupunki nimeltä Lato pros Kamara eli Kamara. Se oli ylempänä vuoristossa noin 10 kilometrin päässä sijainneen Laton poliksen eli kaupunkivaltion satama. Laton kaupunkikeskus siirtyi rannikolle Kamaraan hellenistisellä kaudella 100-luvulla eaa., jonka jälkeen Kamara ohitti vanhan kaupunkikeskuksen merkittävyydessä. Antiikin aikaisesta kaupungista on kaivettu esiin vain vähän, sillä nykyinen kaupunki sijaitsee sen raunioiden päällä. Löydökset ovat pääosin peräisin roomalaiselta kaudelta.
Nykyinen kaupunki
Paikasta ei ole juurikaan mainintoja ennen vuotta 1206, jolloin genovalainen Enrico Pescatore rakennutti Mirampéllon (Mirabellon) linnan Kefálin kukkulalle, jossa nykyisin sijaitsee Lasíthin alueyksikön hallintorakennus. Linna sai nimensä hyvästä näkymästä lahdelle.
Pian tämän jälkeen tuolloinen kylä päätyi venetsialaisille. Venetsialaiskaudella se oli tärkeä suolakaupan keskus. Suola saatiin altaista nykyisen Eloúntan alueelta. Mirampéllon linna kärsi vaurioita maanjäristyksessä vuonna 1303 ja merirosvojen hyökkäyksessä vuonna 1537, mutta kunnostettiin. Linna tuhoutui 1600-luvulla, kun osmaniturkkilaiset valtasivat kaupungin.
Osmanivallan aikana koko kylä autioitui, mutta sen satama säilyi käytössä. Ihmiset alkoivat palata paikalle vuoden 1866 jälkeen, ja sinne muutti väkeä muun muassa Kritsásta. Alun perin paikalle syntynyt kylä tunnettiin nimellä Mandráki (Μανδράκι). Nykyisin Ágios Nikólaos, ”Pyhä Nikolaos”, on nimetty Nikolaos Ihmeidentekijän tai oikeammin kaupungissa sijaitsevan bysanttilaisaikaisen Pyhän Nikolaoksen kirkon mukaan. Kaupungin turismi alkoi kehittyä 1960-luvulla. Nykyisin turismi on kaupungin tärkein elinkeino.
Rusokoruahven
Rusokoruahven (Pseudanthias parvirostris) on koralliriuttojen parvikala, jota pidetään myös riutta-akvaarioissa. Sitä pidetään yhtenä kymmenestä parhaiten akvaarioon sopivasta koruahventen alaheimon meriahvenesta.
Ágios Nikólaos
Nykyinen kaupunki
Nykyinen Ágios Nikólaoksen kunta muodostui, kun Ágios Nikólaos, Neápoli ja Vrachási yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Rusokoruahven
Koko ja ulkonäkö
Rusokoruahven kasvaa enimmillään 7,5 cm pitkäksi. Siitä on useita värimuotoja, joissa keltainen, oranssi, ruusunpunainen ja tulipunainen yhdystyvät eri tavoilla. Pyrstö on voimakkaasti kaksihaarainen "pääskysenpyrstö" ja yleensä kirkkaamman punainen kuin kalan vartalo. Kellertävä väriraita silmän yläpuolella on yleinen. Raidan mukaan kalaa on kutsuttu diadeemikoruahveneksi, yleisvärin mukaan taas auringonlaskukoruahveneksi.
Pikkukanadanhanhi
Ulkonäkö ja koko
Pikkukanadanhanhi on 60–70 cm pitkä ja sen siipien kärkiväli on 125–140 cm, ja se on suunniilleen samankokoinen kuin valkoposkihanhi. Se muistuttaa kanadanhanhea, mutta on pienikokoisempi ja typäkämpi ja sillä on selvästi lyhyemmät jalat ja kaula. Pikkukanadanhanhella on melko nelikulmainen pää, jyrkkä otsa sekä lyhyt nokka. Usein mustan kaulan ja vaaleanruskean rinnan välissä on vaalea vyön aihe. Yläpuolelta pikkukanadanhanhi on melko vaalean ruskeanharmaa.
Levinneisyys
Pikkukanadanhanhi pesii Alaskassa, Kanadan pohjoisosissa sekä Grönlannin lounaisosissa. Talvehtivana sitä tavataan Yhdysvalloissa Washingtonissa, Oregonissa ja Texasissa sekä Meksikossa. Aikaisemmin sitä esiintyi talvehtivana myös Japanissa. Lajin populaatioksi arvioidaan 920 000–1 400 000 yksilöä. Pikkukanadanhanhi on luokiteltu elinvoimaiseksi.