cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Taikapeili (yhtye)
Siitonen ja Tapio palasivat esiintymislavoille Suomen vuoden 2006 Euroviisu-karsinnoissa, jossa he olivat mukana kappaleilla ”This Is What We Came For” ja ”Who I Am”. Kappaleista ”Who I Am” eteni karsintojen finaaliin, jossa se sijoittui seitsemänneksi.
Incubus (yhtye)
Incubus on viisihenkinen yhdysvaltalainen alternative rock -yhtye, joka perustettiin Calabasasissa, Kaliforniassa. Yhtyeen tunnetuimmat singlet ovat "Drive", "Wish You Were Here", "Anna Molly", "Dig" ja "Pardon Me". Yhtye on saavuttanut myynnissä moninkertaista platinaa albumeilla Make Yourself, Morning View, ja A Crow Left of the Murder...
Diskografia
thumb|250px|Yhtyeen vanha logo.
Sompujärvi
Sompujärvi on kylä Keminmaan kunnassa Lapin maakunnassa samannimisen järven ympäristössä ja Tervolan–Alaniemen välisen seututien 923 varrella, josta haarautuu Yhdystie 9262 Lautiosaareen ja Kivaloiden vaaramuodostelman alueella. Kivaloiden vaaroihin kuuluu myös kylän itäpuolella kohoava Sompuvaara. Useasta pienemmästä kulmakunnasta muodostuva kylä sijaitsee haja-asutusalueella noin 36 kilometrin päässä Keminmaan keskustaajamasta.
Ertil
Ertil on kaupunki Voronežin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Donin vesistöön kuuluvan Ertil-joen rannalla 225 kilometriä Voronežista itään. Kaupunki on Ertilin piirin keskus. Sen läpi kulkee Grjazin ja Povorinon väliseltä rautatieltä Oboronan asemalla haarautuva sivurata. Asukkaita on 11 900 henkeä (vuonna 2008).
Ronald Stevenson
Ronald Stevenson (6. maaliskuuta 1928 Blackburn, Lancashire, Englanti – 28. maaliskuuta 2015 West Linton, Scottish Borders, Skotlanti ) oli brittiläinen säveltäjä ja pianisti. Hänellä oli isänsä puolelta skottilaiset ja äitinsä puolelta walesilaiset juuret. Hän valmistui Royal Manchester College of Musicista vuonna 1948 ja opiskeli myöhemmin Rooman Conservatorio di Santa Ceciliassa sekä Kapkaupungin yliopistossa.
Ertil
Paikkakunta on syntynyt vuonna 1897 rakennetun sokeritehtaan yhteyteen. Kaupungissa on elintarvike- ja metalliteollisuutta. Kotiseutumuseon kokoelmissa on paikallisen käsityötaiteen tuotteita. Kaupungiksi Ertil nimettiin vuonna 1963.
Ronald Stevenson
Stevenson esitti muun muassa Busonin tuotantoa, ja Busonin musiikkiin tutustuminen olikin tärkeää hänen musiikillisen kehityksensä suhteen. Hän teki Busonia koskevaa tutkimusta ja julkaisi tieteellisiä kirjoituksia myös muista musiikillista ja runouteen liittyvistä aiheista.
Stevensonin tunnetuin sävellys on yksiosainen, 80-minuuttinen pianoteos Passacaglia on DSCH. Hän sävelsi lisäksi muun muassa muita pianokappaleita, konserttoja ja kolmattasataa laulua. Yehudi Menuhin tilasi häneltä viulukonserton. Sävellyksiä ovat julkaisseet esimerkiksi Schott Music ja Boosey & Hawkes ja niiden levytyksiä muiden muassa EMI ja Marco Polo.
Laura Mela
Laura Inkeri Mela (28. toukokuuta 1964 Tampere – 4. marraskuuta 2009 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja taidemaalari.
Mela valmistui 1990 lääkäriksi Helsingin yliopistosta. Helsingin yliopiston piirustuslaitoksen jälkeen hän siirtyi opiskelemaan Kuvataideakatemiaan, josta valmistui 1999 kuvataiteen maisteriksi. 1998 hän liittyi Taidemaalariliiton jäseneksi.
Şanlıurfan maakunta
Şanlıurfan maakunta on Turkin maakunta, joka sijaitsee maan kaakkoisosassa, Syyrian rajan pohjoispuolella. Maakunnan hallinnollinen keskus on Şanlıurfain kaupunki (561 465 as., 2014).
Maakunnan pinta-ala on 19 242 neliökilometriä ja väkiluku 1 845 667 (2014). Maakunta on osa Turkin kurdialuetta.
Piirikunnat
250px|left|thumb|Maakunnan piirikuntajako ennen vuotta 2014. Kartan Şanlıurfan kaupunkialue jaettiin sittemmin kolmeksi piirikunnaksi. Şanlıurfan maakunta on jaettu 13 piirikuntatason yksikköön. Vuonna 14 aiempi Şanlıurfan (Merkez) kaupunkipiiri jaettiin kolmeen osaan (Eyyübiye, Haliliye ja Karaköprü):
Hyvien tapojen lähettiläät
Hyvien tapojen lähettiläät ovat eri ikäisiä ja eri aloja edustavia Tapaseuran vuosittain valitsemia henkilöitä. Valitun tulee olla julkisuudesta tuttu, kaikkien arvostama henkilö, joka säteilee ympärilleen ystävällisyyttä, jolla on kauniit käytöstavat ja annos henkilökohtaista karismaa.
Nuorten hyvien tapojen lähettiläät
Nuorten hyvien tapojen lähettiläiden valinnan Tapaseura on antanut nuorille itselleen. Valitsijoina on toiminut eri koulujen oppilaita.
Šarūnas Jasikevičius
Šarūnas Jasikevičius (s. 5. maaliskuuta 1976 Kaunas, Liettuan SNT, Neuvostoliitto) on liettualainen kilpauransa päättänyt koripalloilija. Hän oli kilpaurallaan 193 cm pitkä takamies.
Marylandin yliopistossa
Jasikevičius pelasi nuorena Yhdysvalloissa lukiokoripalloa Solanco High Schoolin ja yliopistokoripalloa Marylandin yliopiston riveissä.
Kausi Rytasissa
Kaudeksi 1998/1999 hän palasi kotimaahansa ja pelasi BC Lietuvos Rytasin joukkueessa.
Siirto Olimpijaan
Kotimaasta lähdettyään Jasikevičius edusti slovenialaista KK Union Olimpijaa 1999–2000, espanjalaista FC Barcelonaa 2000–2003 ja israelilaista Maccabi Tel Avivia 2003–2005. Hän saavutti kolme peräkkäistä Euroliigan voittoa vuosina 2003, 2004 ja 2005.
NBA-ura
Kaudeksi 2005–2006 Jasikevičius siirtyi Indiana Pacersiin kolmivuotisella sopimuksella. Pacersin toimitusjohtajan Donnie Walshin mukaan myös muut NBA-joukkueet olivat kiinnostuneita hänestä. Siirron myötä Jasikevičiuksesta tuli kaikkien aikojen vanhin tulokaspelaaja. Pacers ei odottanut Jasikevičiukselta hyviä tilastoja, vaan samanlaista syöttelyä ja johtajuutta kuin mitä Euroopassa oli nähty. Hänen piti myös totutella uuteen pelityyliin, jota pelattiin NBA:ssa. Pacersissa Jasikevičius joutui taistelemaan peliajasta Stephen Jacksonin, Fred Jonesin ja Anthony Johnsonin kanssa, jotka pelasivat myös joukkueen takakentällä. Pacers aloitti kauden 90–78 voitolla Orlando Magicista Jasikevičiuksen tehdessä viisi pistettä 17 minuutissa. Parhaan pelinsä hän pelasi tammikuussa 2006 tehtyään kaksikymmentä pistettä Seattle SuperSonicsia vastaan. Pudotuspeleissä Pacers sai vastaansa New Jersey Netsin, jolle joukkue hävisi otteluvoitin 4–2. Jasikevičiuksen peli oli tilastojen valossa vaatimatonta pudotuspeleissä. Eniten peliaikaa, lähes 17 minuuttia, hän sai viidennessä ottelussa, jossa hän myös teki pudotuspeliensä piste-ennätyksen.
Kauden 2006–2007 alussa käydyt harjoitusottelut menivät huonosti Jasikevičiukselta. Myös joukkueen toinen takamies Jamaal Tinsley haparoi harjoitusotteluissa. Kauden ensimmäisessä ottelussa Charlotte Bobcatsia vastaan Jasikevičius kuitenkin sivusi piste-ennätystään tekemällä kaksikymmentä pistettä. Lisäksi hän antoi viisi syöttöä, joka oli joukkueen korkein lukema yhdessä Stephen Jacksonin kanssa. Tammikuussa 2007 Pacers myi Jasikevičiuksen Golden State Warriorsille. Uudessa seurassa Jasikevičius aloitti pelit tiukalla kahden pisteen tappiolla Cleveland Cavaliersille. Vaihdosta kentälle tullut Jasikevičius 21 minuuttia, joiden aikana hän teki kymmenen pistettä ja antoi neljä syöttöä. Parhaan pelinsä seurassa hän pelasi helmikuussa joukkueen hävittyä Minnesota Timberwolvesille. Ottelussa Jasikevičius pelasi 32 minuuttia ja teki 20 pistettä. Loppukaudesta hänen tehonsa laskivat ja seitsemässä viimeisessä pelissä Jasikevičius teki yhteensä vain neljä pistettä. Pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella Golden State kohtasi Dallas Mavericksin, mutta Jasikevičius sai otteluissa vain vähän peliaikaa pelaten parhaimmillaankin vain yli kaksi minuuttia. Toisella kierroksella Golden State kohtasi Utah Jazzin, mutta Jasikevičius pelasi vain ensimmäisessä ottelussa.
Paluu Eurooppaan
150px|thumb|Jasikevičius Panathinaikosin asussa Syyskuussa 2007 Jasikevičius siirtyi Panathinaikosiin kaksivuotisella sopimuksella. Samalla hänestä tuli kaikkien aikojen kallein pelaajasiirto Kreikan urheilijahistoriassa. Ennen kautta Panathinaikos pelasi harjoitusotteluita NBA-joukkueita vastaan. Lokakuussa Panathinaikos kohtasi Houston Rocketsin. Ottelu päättyi Houstonin 107–70-voittoon Jasikeviciuksen tehtyä kuusi pistettä. Panathinaikos hävisi myös toisen ottelun San Antonio Spursille luvuin 113–91 Jasikeviciuksen tehdessä kahdeksantoista pistettä, joka oli yhdessä Mike Batisten kanssa joukkueen korkein pistemäärä. Panathinaikos aloitti Kreikan liigan 90–81-voitolla AGOR Almecosta. Jasikevičius teki ottelussa yhdeksän pistettä. Panathinaikos pelasi myös Euroliigaa, jossa se aloitti kauden 86–83-voitolla Lottomatica Romasta Jasikevičiuksen tehdessä yksitoista pistettä. Kauden parhaan Euroliiga-pelinsä hän pelasi tammikuussa, jolloin joukkue voitti Fenerbahçe Ülkerin. Jasikevičius teki joukkueelleen 23 pistettä, jolla Panathinaikos varmisti myös lohkovoiton. Lopulta Panathinaikos pääsi Euroliigassa vain kuudentoista parhaan joukkoon. Viimeisen ottelun joukkue hävisi KK Partizanille Jasikevičiun tehtyä kaksikymmentä pistettä. Kreikassa seura kuitenkin voitti runkosarjan ja sai pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella vastaansa Olympia Larissan. Panathinaikos voitti Larissan suoraan voitoin 2–0, sekä myös välierissä Panionisin voitoin 3–0, jolloin seura pääsi loppuotteluihin Olympiakosia vastaan. Loppuottelusarja venyi viidenteen peliin, jonka Panathinaikos voitti luvuin 90–76.
Kauden 2008–2009 jälkeen Jasikevičius teki Panathinaikosin kanssa vuoden jatkosopimuksen.
Alkukauden 2010–2011 hän harjoitteli Peristerin mukana, mutta siirtyi marraskuussa 2010 BC Lietuvos Rytasiin vuoden mittaisella sopimuksella. Hän aloitti kauden Euroliiga-ottelulla Cibona Zagrebia vastaan. Jasikevičius pelasi ottelussa vain viisi minuuttia ja jäi pisteittä. Liettun liigan ensimmäisessä ottelussa Jasikevičius teki kymmenen pistettä, kun Rytas hävisi Žalgirisille. Hän edusti seuraa kuudessa Euroliiga-ottelussa, mutta siirtyi joulukuun 2010 lopulla turkkilaiseen Fenerbahçe Ülkeriin. Fenerbahçessa Jasikevičius voitti Turkin-mestaruuden.
Kaudeksi 2011–2012 hän siirtyi takaisin Panathinaikosiin. Yhden kauden jälkeen Jasikevičius palasi FC Barcelonaan.
Maajoukkue
Jasikevičius saavutti olympiapronssia Sydneyssä 2000. Vuonna 2003 hän voitti EM-kisoissa kultaa ja valittiin kisojen arvokkaimmaksi pelaajaksi. Ateenan 2004 olympialaisissa hän teki lohkovaiheen voittoisassa ottelussa Yhdysvaltoja vastaan 28 pistettä joista 21 kolmen pisteen heitoilla. Pronssiottelussa Yhdysvallat otti revanssin ja Liettua jäi neljänneksi. Vuoden 2007 EM-kisoissa Jasikevičius sai pronssia. Hän oli joukkueensa tehokkain syöttäjä (5,6 syöttöä ottelua kohti) ja kolmanneksi tehokkain korintekijä (10,4 pistettä ottelua kohti).
Pelityyli
Jasikevičius pelasi kentällä molempia takamiehen pelipaikkoja eli sekä pelintekijää että heittävää takamiestä. Erityisesti yliopistossa hän pelasi heittävänä takamiehenä, mutta myöhemmin urallaan hän siirtyi pelaamaan pelintekijänä.
Pelintekijäksi Jasikevičius oli pitkä, minkä ansiosta hän pystyi näkemään pelikentän paremmin ja jakamaan syöttöjä puolustajan yli. Kykyjenetsijät kehuivat myös hänen pelitajuaan ja pelinjohtamistaitojaan. Lisäksi Jasikevičius tunnettiin hyvänä heittäjänä.
Jaakko Wallenberg
Jaakko Pietarinpoika Wallenberg (ent. Maunuksela; 14. heinäkuuta 1756 Valtaala, Isokyrö – 30. heinäkuuta 1798 Hämeenlinna) oli suomalainen lasimestari ja böhmeläisyyteen perustuvan wallenbergiläisen uskonsuunnan johtaja.
Lapsuus ja koulutus lasinpuhaltajaksi
Wallenbergin oli kaksivuotias isänsä kuollessa. Nuorimmaisena veljenä Wallenbergin oli hakeuduttava ansiotöihin jo hyvin nuorena ja tämä lähti kotoaan Isonkyrön Maunukselasta 15-vuotiaana hakemaan oppia yhdessä kauhavalaisen Kustaa Jesperinpojan kanssa. Wallenbergin velipuolet valmistivat Mieltyn talossa potaskaa lasinvalmistusta varten. Wallenberg hakeutui Somerolle, Åvikin lasitehtaalle, jossa tämä opiskeli lasintekijän ammattiin. Lasiteollisuuteen läheisten suhteiden vuoksi on pidetty todennäköisenä, että velipuolet lähettivät Jaakon lasitehtaalle oppiin, mutta on päätymistä Somerolle asti on pidetty erikoisena.
Maunukselan kerrotaan suorittaneen lasimestarin tutkinnon Turussa. Wallenbergin aikaan tutkinnon mestarinnäyte oli mahdollista suorittaa ainoastaan Tukholmassa. Mestaritutkinto toi mukanaan myös nimen Wallenberg.
Tutustuminen böhmeläisyyteen
Jaakko Maunuksela lähetettiin nuorena kotitalostaan opiskelemaan Somerolle lasintekijän ammattia. Åvikin lasitehtaan puhaltajat olivat pääosin saksalaisia. Monet heistä kannattivat Jakob Böhmen ajautuksia ja olivat omaksuneet tämän uskontofilosofisen ajattelun. Saksalaiset puhaltajat olivat Johanneksen tien kulkijoita ja kutsuivat itseään Jumalan ystäviksi. Heiltä Maunuksela sai uskonollisia kirjoja ja tutustui Böhmen ajatuksiin.
Myös Tukholmaan oli levinnyt böhmeläisiä ajatuksia, joita esimerkiksi Anders Collin (1754–1830) käänsi ruotsiksi ja toimitti suomalaisille, joilla oli täällä omat paikalliset kääntäjänsä ja käsin jäljentäjänsä. Wallenberg tutustui todennäköisesti böhmeläisyyteen saksalaisten välityksellä, tosin ajatukset olivat levinneet Kyrönmaalle muutakin tietä. Siitä todistavat muun muassa Erikssonin veljekset ja Kärmäki Laihialta sekä niin sanottu Pohjanmaan Mystikoiden toiminta etenkin Vähänkyrön Merikaarrosta.
Paluu Pohjanmaalle
Somerolta Wallenberg palasi Pohjanmaalle ja toimi ammatissaan kiertävänä lasimestarina yhdessä Kustaa Jesperinpojan kanssa, samalla levittäen mystikkojen oppeja. He ostivat lasia Åvikista ja pohjoisen lasitehtaista sekä asensivat ikkunaruutuja taloihin.
Jaakko palasi synnyinseuduilleen noin 25-vuotiaana suorittamaan ammattiinsa kuuluvia lasitustöitä. Vuonna 1781 Wallenberg asui yhdessä ystävänsä Kustaa Jesperinpojan kanssa Lapuan Setälässä ja avioiduttuaan samana syksynä Lapuan Ala-Kojolassa vuokralla. Maria-vaimoa pyydettiin Karjansalon emännän kuoltua hoitamaan talon asioita, joten koko perhe muutti Karjansaloon vuonna 1791. 1790-luvun puolivälissä Wallenbergit muuttivat Härmän Kauppiin.
Herätysliikkeen johtaja
Pohjanmaalle palattuaan, vuonna 1781, Wallenberg asui yhdessä ystävänsä Kustaa Jesperinpojan kanssa Lapuan Setälässä. Tuolloin hän myös aloitti saarnaamisen ja seurojen pitämisen. Samana syksynä Wallenberg muutti yhteen tuoreen aviovaimonsa kanssa ja seurojen pito jatkui Lapuan Ala-Kojolassa. Karjansaloon muuton jälkeen vuonna 1791 Wallenbergit saivat myös suuremmat tilat järjestää seuroja.
Štšutšje
Štšutšje on kaupunki Kurganin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Tšeljabinskin ja Kurganin välisen rautatien varrella (Štšutšjen asema) 170 kilometriä Kurganista länteen. Kaupunki on Štšutšjen piirin keskus. Asukkaita on 10 018 (tammikuussa 2016).
Paikkakunta on syntynyt 1800-luvun lopussa. Kaupunki siitä tuli vuonna 1945. Štšutšjessa on elintarviketeollisuutta ja konepaja.
Jaakko Wallenberg
Herätysliikkeen johtaja
Lasitehtaan vararikon jälkeen Wallenberg toimi yhä enemmän saarnajana ystävänsä luona Kauhavan Iso-Sompin kylän Karjansalon talossa. Wallenberg leimattiin pian "hurmosprofeetaksi" ja hänen sanottiin hyljänneen kirkon opit, Raamatun ja katekismuksen. Wallenbergistä väitettiin myös, että tämä jätti vaimonsa ja yhdeksän lastaan sekä muutti "taivaallisen morsiamensa" luokse Karjansaloon.
Kuolemantuomio ja vankeus
Wallenberg haastettiin Lapuan käräjille ja tuomittiin "väärien uskonnollisten oppien levittämisestä" kuolemaan harhaoppisuuden ja epäsiveellisen toiminnan nojalla. Ainoa laissa oleva rangaistukseen oikeuttava peruste lienee ollut konventikkeliplakaatti, Ruotsissa 1726 annettu asetus, jolla kiellettiin kaikki yksityiset hartauskokoukset. Konventikkeliplakaattia käytettiin Suomessa 1800-luvulla herännäisyyttä vastaan Kalajoen käräjillä. Asetus kumottiin kirkkolaissa vasta 1869. Hovioikeus lievensi Wallenbergin tuomion määräämättömäksi ajaksi työvankeutta (jota pidettiin "viivästettynä kuolemantuomiona"), ja Wallenberg kuoli varsin pian, 30. heinäkuuta 1799 (klo 12.00) Hämeenlinnan vankilassa, ilmeisesti lavantautiin.
Vanhemmat ja sisarukset
Wallenbergin vanhemmat olivat Pietarin Erkinpoika Maunuksela (ent. Varo, 1682–1758) sekä Maria Jaakontytär Tanttari (1716–1802). Pietari Varolla oli useita vaimoja ja hän oli syntyjään Ruovedeltä. Ilmeisesti Pietari oli saapunut Kyrönmaalle täyttämään Napuen taistelun aiheuttamaa miesvajausta. Pietari oli Varon talon isäntä Isossakyrössä sillä hän nai ensiksi Varon lesken Maria Simunantyttären (1689–1719). Marian ja Pietarin avioliitto kesti vain vuoden Marian kuollessa. Heille syntyi yksi lapsi. Tämän veli ja kaksi sisarta oli viety isonvihan aikaan vangiksi Venäjälle. Kun ensimmäisen vaimon, Maria Simunantyttären, veli Matti palasi Venäjältä takaisin, joutui Pietari luovuttamaan talon isännyyden takaisin.
Toinen vaimo oli Maria Heikintytär Rianlehto vuodesta 1720 lähtien. He muuttivat Isonkyrön Valtaalan kylän Maunukselan taloon ja ottivat talon nimen käyttöön. Tästä liitosta syntyi neljä lasta mm. Anna Pekantytär sekä Matti Pekanpoika. Matti Pekanpojasta tuli Maunukselan talon seuraava isäntä Pekka Erkinpojan jälkeen. Kolmas vaimo vuodesta 1751 lähtien oli Wallenbergin äiti, Maria Jaakontytär Tanttari. Wallenberg oli heidän ainoa lapsensa.
Avioliitto
Nurmon kirkon lasitustöiden yhteydessä Wallenberg tapasi tulevan vaimonsa Maria Yrjöntytär Yli-Loukon, jonka kanssa avioitui 30. syyskuuta 1781. Avioliitosta syntyi 9 lasta, joista vain 4 eli aikuisikään saakka. Wallenbergin kuoleman jälkeen Maria Yrjöntytär avioitui Jaakon ystävän, Kustaa Jesperinpojan kanssa. Maria Yrjöntytär jäi toisen kerran leskeksi vuonna 1815 ja muutti tämän jälkeen Kauhavalta Nurmoon veljensä Simuna Tepon luokse.
Wallenbergien lapsien syntymäajat ovat virallisissa lähteissä vaihdelleet. Jaakon ja Maria lapsia olivat Liisa (1782–1782), Maria (s. 1784), Justina (s. 1786), Juho (1789–1864), Erkki (s. 1790), Liisa (1793–1871) sekä Hedvig Sofia (1796–1812).
Asuinpaikat
Wallenbergin isän synnyinpaikan sijainti kartastossa (WGS84) N62 58.088 E22 23.244.
Wallenbergin perhe asusti ensin Lapualla, josta muutti Härmän (Ala-Härmän, nykyisen Kauhavan kaupungin) Kauppiin. Sinne Wallenberg perusti lasinpuhaltaja Henrik Söderbergin kanssa lasitehtaan Lapuanjoen varteen paikkaan, josta oli saatavissa soveltuvaa hiekkaa, puutavaraa ja vettä.
Tehtaan paikka kartastossa (WGS84) on N63 09.621 E22 50.260. Tehdas lienee toiminut muutaman (parin)vuoden ajan, mutta lasihytin palaminen, muiden taloudellisten seikkojen ohella, lopetti teollisen toiminnan.
Wallenberg kirjallisuudessa
Jaakko Wallenberg on ollut muun muassa Artturi Leinosen Profeetta-kirjan (1926) esikuvana (Jaakob Valli). Antti Tuuri on kirjoittanut hänestä romaanin 2004. Jälkimmäisen pohjalta on tehty Suomen kuvalehden artikkelisarja Käärmeenpään polkijat sekä "Sinapinsiemen"-kamariooppera (2001), jonka sävelsi Kimmo Hakola. Oopperan sisältö kertoo Wallenbergin näkemyksien sisällöistä.
Eläville ja kuolleille
Eläville ja kuolleille on suomalainen tositapahtumiin perustuva draamaelokuva. Se kertoo lapsensa menettäneen perheen ensimmäisestä suruvuodesta.
Vuorotyö
Vuorotyö on työaikamuoto, jossa työvuorot vaihtuvat säännöllisesti ja muuttuvat ennakolta sovituin ajanjaksoin. Yleisimmät vuorotyömuodot ovat kaksi- ja kolmivuorotyö, joista kolmivuorotyöhön liittyy yleensä yötyötä. Yötyö tehdään pääsääntöisesti kello 23:n ja 6:n välisenä aikana. Vuorojen katsotaan vaihtuvan säännöllisesti, kun vuoro jatkuu enintään yhden tunnin yhdessä työhön sijalle tulleen vuoron kanssa tai kun vuorojen väliin jää enintään yhden tunnin aika.
Eläville ja kuolleille
Elokuva perustuu Pietarsaaressa 1980-luvulla sattuneeseen tapahtumasarjaan, ja elokuvan käsikirjoitus pohjautuu perheenjäsenten haastatteluihin ja Gösta Karfin kirjoittamaan kirjaan. Hannu-Pekka Björkman palkittiin elokuvasta parhaan miespääosan Jussi-palkinnolla vuonna 2006.
Vuorotyö
23 prosenttia suomalaisista teki vuorotyötä vuonna 2014.
Eläville ja kuolleille
Elokuva ensiesitettiin televisiossa Yle TV1:n Kotikatsomossa 26. maaliskuuta 2007.
Vuorotyö
Vuorotyöhön sopeutuminen
Vuorotyöhön sopeutumiseen vaikuttavat muun muassa peräkkäisten yövuorojen määrä, altistuminen auringonvalolle aamulla yövuorosta palatessa, työntekijän perhesuhteet ja muut sosiaaliset seikat, mahdollisuus säilyttää yövuororytmi myös vapaa-aikana, yksilölliset erot kuten ikä ja fyysinen kunto. Ihmisen vanhetessa rytmi siirtyy enemmän aamuun päin ja unessa tapahtuvat heräilyt lisääntyvät, mikä vaikeuttaa vuorotyöhön sopeutumista edelleen.
Vuorotyön terveysvaikutukset
Vuorotyön terveysriskejä aiheuttavia mekanismeja ei tunneta tarkkaan, mutta univajeeseen, elimistön fysiologisten vuorokausirytmien häiriintymiseen ja pimeähormonin vähentyneeseen yölliseen eritykseen liittyvä elimistön tulehdusten aktivoituminen on todennäköisimpien vaikutusmekanismien joukossa.
Eläville ja kuolleille
Juoni
Lähiympäristön ymmärtämättömyys vaikeuttaa perheen tilannetta, ja raskaan menetyksen myötä esille alkavat nousta aiemmat, käsittelemättömät ja vaietut menetykset. Elokuva alkaa onnettomuuden jälkeisestä päivästä ja seuraa perheen toipumista ensimmäisen suruvuoden ajan. Koettu menetys muuttaa vähitellen perheen näennäisesti samanlaisena jatkuvan arjen.
Vuorotyö
Vuorotyön terveysvaikutukset
Ihmisen solukellojärjestelmä eli elimistön fysiologiset vuorokausirytmit säätelevät erilaisia toimintoja hormonien erityksestä ja kehon lämpötilasta aina liikkumiskykyyn, mielialaan ja aivotoimintaan.
Vuorotyössä saattaa esiintyä erilaisia vatsa- ja ilmavaivoja sekä väsymystä ja unihäiriöitä. Pitkään jatkuessaan unettomuus ja väsymys voi kehittyä vuorotyöunihäiriöksi. Kahta työvuoroa tekevillä unihäiriöt ovat yleisempiä, kuin yhtä työvuoroa tekevillä. Kolmivuorotyössä nukahtamisvaikeudet ja vuorotyöunihäiriön yleisyys lisääntyvät edelleen ja päivisin saatava uni on katkonaista. Erityisesti ensimmäisen yövuoron aikana suorituskyky laskee nopeasti, ellei päiväunia ole ehditty nukkua ennen työvuoroa. Aamulla yövuoron päättyessä valveaika on saattanut kestää vuorokauden, jolloin suoriutuminen on samaa tasoa, kuin jos henkilö olisi promillen humalassa. Väsymys heikentää ihmisen tiedonkäsittelykykyä ja voi johtaa pahimmillaan turhaan riskinottoon tai onnettomuuksiin.
Vuorotyön on todettu olevan riskitekijä sepelvaltimotaudille. Arviolta seitsemän prosenttia sepelvaltimotaudeista johtuu vuorotyön tuomasta lisärasituksesta. Kolmivuorotyötä tekevillä sairaanhoitajilla, lentoemännillä ja puhelinvälittäjillä rintasyövän riski on jopa kolminkertainen päivätyöläisiin verrattuna, minkä on arvioitu liittyvän yölliseen valoaltistukseen.
Yövuoroja tekevillä naisilla on noin 29 prosenttia suurempi riski saada keskenmeno. Vuorotyö lisää myös ennenaikaisiin synnytyksen, hidastuneen sikiönkehityksen ja vauvan alhaisen syntymäpainon riskiä.
Vuorotyöllä epäillään olevan yhteys myös muun muassa eturauhassyövän suurempaan riskiin. Vuorotyötä tekevät miehet sairastuivat kaksi kertaa useammin muun muassa keuhkosyöpään, mutta ei ole varmuutta, johtuuko se vuorotyöstä vai elintavoista.
Kolmivuorotyön tekijöistä noin puolet kertoo vuorojärjestelmän aiheuttavan jonkin verran tai paljon stressiä. Epäergonomisten työvuojärjestelmien lisäksi stressi on osasyy sille, että krooninen väsymys, hermostuneisuus ja masentuneisuus ovat melko yleisiä vuorotyöläisen vaivoja.
Vuorotyö on yhteydessä metaboliseen oireyhtymään ja aikuisiän diabetekseen. Vuorotyö lisää myös sydän- ja verisuonisairauksien riskiä, ja sydänkohtaus on 23 prosenttia todennäköisempi vuorotyöläisellä kuin normaalivuoroja tekevällä työntekijällä.
Vuorotyön sääntely
Vuorotyöstä on laadittava työvuoroluettelo, josta käy ilmi säännöllisen työajan alkamis- ja päättymisaika. Luettelo tulee tehdä mahdollisimman pitkälle ajalle ja se tulee saattaa nähtäville viikkoa ennen työjakson alkamista. Tämän jälkeen luetteloa saa muuttaa vain työntekijän suostumuksella. Mikäli työn luonteen vuoksi ei onnistu laittaa luetteloa näkyville viikkoa aikaisemmin, tulee poikkeuslupaa anoa työsuojelupiirin työsuojelutoimistosta. Työsuojelupiirin työsuojelutoimisto voi myöntää luvan poiketa vuorotyön säännöistä.
True Crime
True Crime voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Spenser
Spenser tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Idaho Steelheads
Idaho Steelheads on yhdysvaltalainen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Idahon osavaltion pääkaupungista Boisesta. Seura pelaa ECHL-liigassa kansallisen konferenssin läntisessä divisioonassa. Idaho Steelheads on voittanut ECHL:n mestaruuden kahdesti, 2004 ja 2007. Seura toimii farmijoukkueena NHL-seura Dallas Starsille ja AHL-seura Texas Starsille. Suomalaisista Miro Karjalainen, Tuomas Mikkonen ja Aki Seitsonen ovat edustaneet seuraa.
Khorāsān-e Junoubi
Etelä-Khorasanin väkiluku oli vuoden 2011 väestönlaskennassa 662 534 (0,88 % Iranin väestöstä 2011), mikä muodostui 183 568 ruokakunnasta. Kaupunkilaisia asukkaista oli 371 054 ja maaseutuväkeä 291 435; lisäksi 45 ihmisellä ei ollut pysyvää kotipaikkaa. Provinssin hallintokeskus on 178 020 asukkaan Bīrjand (2011). Se sijaitsee linnuntietä noin 790 kilometriä pääkaupunki Teheranista itäkaakkoon; Afganistanin raja sijaitsee Birjandista noin 130 kilometriä itään.
Idaho Steelheads
WCHL
Idaho Steelheads perustettiin vuonna 1996. Seura sai liittyä West Coast Hockey Leagueen neljän seuran laajennuksessa kaudeksi 1997–1998, ja saavutti ensimmäisellä kaudellaan divisioonansa viimeisen pudotuspelipaikan. Steelheads putosi ensimmäisellä kierroksella Anchorage Acesia vastaan. Kauden aikana seura pelasi kaksi harjoitusottelua venäläistä SKA Habarovskia vastaan.
Khorāsān-e Junoubi
Etelä-Khorasan kuuluu Khorāsān-e Shomalin (Pohjois-Khorasan) ja Khorāsān-e Razavin ohella provinsseihin, jotka syntyivät entisen Khorāsānin provinssin jaon yhteydessä vuonna 2004. Iranin Khorāsānin provinssi kattoi kuitenkin vain pienen osan historiallisesta Khorasanin alueesta Keski-Aasiassa.
Idaho Steelheads
WCHL
Päävalmentaja Dave Langevin jätti Steelheadsin kaudella 1998–1999 ja hänet korvasi Clint Malarchuk, jonka johdolla seura pääsi kausina 1998–1999 ja 1999–2000 pudotuspeleihin, joskin pudoten aina ensimmäisellä kierroksella.
Khorāsān-e Junoubi
thumb|250px|left|Etelä-Khorasanin aliprovinssitason aluejako. Aliprovinssitason jako oli seuraava:
Idaho Steelheads
WCHL
John Olver seurasi Malarchukia päävalmentaja kaudelle 2000–2001. Hänen johdossaan seuran tulokset alkoivat kohentua, ja Steelheads eteni aina finaaleihin, joissa hävisi San Diego Gullsille. Seuraavalla kaudella Steelheads hävisi finaaleissa Fresno Falconsille. Kausi 2002–2003 oli Steelheadsin historian paras runkosarjassa, mutta pudotuspeleissä seura putosi jo ensimmäisellä kierroksella.
Cristina Bontaș
pienoiskuva|Cristina Bontaș Cristina Bontaș (s. 5. joulukuuta 1973 Bacău) on entinen romanialainen telinevoimistelija ja olympiamitalisti.
Idaho Steelheads
ECHL
West Coast Hockey League lopetti toimintansa kauteen 2002–2003, ja liigan joukkueet siirtyivät ECHL:ään. Idaho Steelheads voitti ensimmäisellä ECHL-kaudellaan liigan mestaruuden Kelly Cupin. Seuraavalla kaudella Steelheads pudotettiin pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella.
Cristina Bontaș
Bontaș saavutti Barcelonan 1992 olympialaisissa hopeaa telinevoimistelun joukkuekilpailussa sekä pronssia permannolla tasapistein 9,912 Tatjana Gutsun ja Shannon Millerin kanssa. Neliottelussa hän sijoittui neljänneksi 39,674 pisteellä ja puomilla samoin neljänneksi 9,875 pisteellä.
Fernando Soriano
Fernando Soriano Marco (s. 24. syyskuuta 1979 Zaragoza, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Segunda Divisiónissa pelaavaa Almeríaa ja on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja.
Idaho Steelheads
ECHL
Kaudella 2006–2007 Steelheads isännöi kauden ECHL:n tähdistöottelun. Samalla kaudella seura voitti toisen Kelly Cupin. Vain kolme edelleen aktiivista ECHL-seuraa on voittanut Kelly Cupin useammin kuin kerran.
Cristina Bontaș
Stuttgartin MM-kilpailuissa 1989 Bontaș saavutti hopeaa hypyssä ja joukkuekilpailussa sekä pronssia permannolla. Indianapolisin MM-kilpailuissa 1991 hän voitti kultaa permannolla ja saavutti pronssia moniottelussa ja joukkuekilpailussa.
Fernando Soriano
Seurajoukkueura
Soriano on Zaragozan kasvatti. Ennen siirtymistään edustusjoukkueeseen hän pelasi kauden 2001–2002 lainalla Recreativossa.
Cristina Bontaș
Brysselin EM-kilpailuissa 1989 Bontaș saavutti pronssia permannolla ja hypyssä. Ateenan EM-kilpailuissa 1990 hän saavutti hopeaa hypyssä.
BT-sarja
BT-sarjan panssarivaunut (venäjäksi: Быстроходный танк, nopeakulkuinen tankki) olivat sarja Neuvostoliitossa 1930-luvulla suunniteltuja panssarivaunuja, joita valmistettiin vuosina 1932–1941. Tärkeimmät mallit olivat BT-5 ja BT-7. Panssarivaunujen erikoisuutena oli, että miehistö saattoi puolessa tunnissa poistaa kuluvat ja epäluotettavat telaketjut, ja vaunulla saattoi tämän jälkeen ajaa tietä pitkin pelkillä telapyörillä.
BT-5 painoi noin 11,5 tonnia ja pystyi 53 km/h nopeuteen ja 375 km toimintasäteeseen. Siinä oli kolmen hengen miehistö ja aseistuksena 45 mm:n tykki ja konekivääri.
Tuotanto: 1 884 kappaletta mallia BT-5, 5 328 kpl mallia BT-7, 706 kpl mallia BT-8.
BT-5:t taistelivat Espanjan sisällissodassa tasavaltalaisten puolella. Ne taistelivat myös japanilaisia vastaan 1939 ja talvisodassa suomalaisia vastaan (lähinnä BT-2 ja BT-5). BT-5- ja BT-7-vaunut taistelivat toisen maailmansodan taisteluissa vuosina 1941-42, jolloin suurin osa tuhottiin tai hylättiin, ja ne korvattiin T-34-vaunuilla.
Suomalaiset saivat sotasaaliiksi joukon BT-vaunuja, joista 18 muunnettiin jatkosodan aikana tykistöpanssarivaunuiksi uudella suomalaisella tornilla, johon asennettiin brittiläinen talvisotaan lahjoitettu 114 mm haupitsi vuodelta 1918, jota käytettiin suorasuuntausammuntaan. Nimikkeekseen vaunut saivat mallimerkinnän BT-42, ja niitä on kutsuttu myös rynnäkkötykeiksi. Vaunuja käytettiin Rynnäkkötykkipataljoonassa, Panssaridivisioonan osana. Niiden käyttökelpoisuus oli rajoitettu, mutta niitä käytettiin vielä 1944 Viipurin puolustuksen tukena.
Idaho Steelheads
ECHL
Kahtena seuraavana vuonna Steelheads jatkoi pudotuspeliputkeaan, mutta putosi molempina kertoina ensimmäisellä kierroksella.
Fernando Soriano
Seurajoukkueura
Ensimmäisellä kaudellaan 2003–2004 maan pääsarjassa Primera Divisiónissa hän kuului joukkueensa luottopelaajiin. Hän teki muun muassa voittomaalit otteluissa Racing Santanderia ja Barcelonaa vastaan. Joukkue voitti kauden päätteeksi Copa del Reyn, jonka loppuottelussa se kaatoi Real Madridin.
Idaho Steelheads
Joukkue kaudella 2023–2024
(Tilanne 17. elokuuta 2023)
Joukkueenjohto
Lähde: EliteProspects
Fernando Soriano
Seurajoukkueura
Kaudeksi 2005–2006 Soriano siirtyi sarjatasoa alemmas Almeríaan. Hän pelasi ensimmäisellä kaudellaan 34 ottelua ja teki niissä seitsemän maalia. Seuraavalla kaudella hän oli joukkueensa näkyvimpiä hahmoja, kun se nousi ensimmäistä kertaa historiassaan Primera Divisióniin.
Kausi 2009–2010 Almeríassa sujui moitteettomasti ja hän kuului jo kolmatta vuotta peräkkäin kiistattomasti joukkueen avauskokoonpanoon. Joukkueen edelliskausien maalipyssyn Álvaro Negredon lähdettyä kesän aikana pois Sorianon hyökkäysvastuu lisääntyi ja hän pelasi useita otteluita hyökkäävänä keskikenttäpelaajana. Hän onnistui kauden aikana maalinteossa seitsemästi.
Elis (yhtye)
Elis on vuonna 2000 perustettu liechtensteinilainen metalliyhtye. Se tunnettiin alun perin nimellä Erben der Schöpfung, jolla se julkaisi yhden albumin. Yhtyeen entinen laulaja Sabine Dünser menehtyi muutama kuukausi ennen Griefshire-albumin (2006) ilmestymistä.
KV-sarja
Kliment Vorošilov -panssarivaunusarja (, KV), joka nimettiin Neuvostoliiton marsalkka Kliment Vorošilovin mukaan, oli sarja Neuvostoliitossa toisen maailmansodan edellä ja aikana kehitettyjä raskaita panssarivaunuja. Saksan hyökättyä Neuvostoliittoon kesällä 1941, KV-vaunut olivat raskaimmin panssaroituja ja aseistettuja vaunuja. Vaunut suunniteltiin Leningradissa ja niitä valmistettiin pääasiassa Leningradissa Kirovin tehtaalla ja myöhemmin Uralilla Tšeljabinskissä. Suunnittelutoimisto oli SKB-2, jota johti Josef Kotin.
Anna Leopoldovna
thumb|Anna Leopoldovna, [[Johann Heinrich Wedekindin maalaama muotokuva.]] Anna Leopoldovna (18. joulukuuta (J: 7. joulukuuta) 1718 Rostock, Mecklenburg – 18. maaliskuuta (J: 7. maaliskuuta) 1746 Holmogory, Venäjän keisarikunta) oli Venäjän keisarikunnan sijaishallitsija alaikäisen poikansa Iivana VI:n hallitsijakaudella vuosina 1740–1741.
KV-sarja
Monitornisen, raskaan T-35-vaunun aiheuttaman pettymyksen jälkeen alettiin Neuvostoliitossa suunnitella sille korvaavaa raskasta panssarivaunua. Kilpailevia malleja kokeiltiin talvisodassa. Niihin kuuluivat kaksitorniset SMK ja T-100 sekä KV. Ensin mainitut menetettiin Summan alueella, mutta KV:n raskas panssarointi kesti suomalaiset panssarintorjunta-aseet ja sen valmistus aloitettiin pian kahtena mallina. Raskas panssarivaunu KV-1 oli aseistettu 76 millimetrin tykillä ja KV-2 152 millimetrin haupitsilla.
Anna Leopoldovna
Elämänvaiheet
Anna Leopoldovnan vanhemmat olivat Mecklenburg-Schwerinin herttua Kaarle Leopold ja suuriruhtinatar Jekaterina Ivanovna, joka oli Venäjää hallinneen keisarinna Annan sisar. Anna Leopoldovnan äidinisä oli tsaari Iivana V. Lapseton keisarinna Anna nimesi siskontyttönsä Anna Leopoldovnan kruununperijäkseen tämän ollessa 13-vuotias ja valitsi tämän tulevaksi sulhaseksi saksalaisen prinssi Anton Ulrich von Braunschweig-Wolfenbüttelin, joka oli Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarin Kaarle VI:n kälyn poika. He menivät naimisiin 3. heinäkuuta 1739, vaikka Anna Leopoldovna ei pitänyt lainkaan aviomiehestään.
KV-sarja
KV:n panssarointi teki siitä lähes pysäyttämättömän, mutta siinä oli muita puutteita. Se oli hidas, kuten tämän kokoluokan vaunut yleensä olivat. Se käytti samaa tykkiä kuin pienemmät keskiraskaat vaunut. Enemmän KV-vaunuja menetettiin mekaanisten ongelmien kuin vihollisen toiminnan vuoksi. Operaatio Barbarossan alkaessa Neuvostoliitolla oli 639 KV-1-vaunua. Saksalaisten panssarintorjunta-aseet olivat kykenemättömiä tuhoamaan vaunua ja niiden tuhoamiseksi oli odotettava tykistöä tai ilmaiskuja, ellei sitten konevika pysäyttänyt vaunua.
Anna Leopoldovna
Elämänvaiheet
Anna Leopoldovnan elokuussa 1740 syntynyt poika Iivana nimettiin uudeksi kruununperijäksi, ja keisarinna Annan kuoltua saman vuoden lokakuussa kahden kuukauden ikäisestä pojasta tuli keisari Iivana VI. Sijaishallitsijaksi Anna oli määrännyt saksalaisen neuvonantajansa Ernst Johann von Bironin, mutta jo muutaman viikon kuluttua, 20. (9.) marraskuuta, hovin mahtimiehet Burkhard Christoph von Münnich ja Andrei Osterman vangitsivat Bironin Anna Leopoldovnan tuella. Biron karkotettiin Pohjois-Venäjälle ja Anna Leopoldovna julistautui sijaishallitsijaksi. Hän hallitsi vuoden ajan Münnichin ja Ostermanin tuella, mutta ”saksalaisen klikin” hallinto oli riitaisa ja epäsuosittu venäläisten parissa. Luonteeltaan Anna Leopoldovnaa kuvattiin lempeäksi mutta laiskaksi, sillä hän ei osallistunut hallituksen kokouksiin. Ruotsi käytti tilannetta hyväkseen aloittamalla sodan Venäjää vastaan.
KV-sarja
KV-1:n menestyksen vuoksi se valittiin yhdeksi edelleenkehitettävistä vaunuista. Standardoinnin ansiosta se jakoi saman moottorin, tykin ja voimansiirron kuin keskiraskas T-34, jota rakennettiin suuria määriä. Huomattavaa on kuitenkin, että vuoden 1940 mallin KV-1 käytti vanhempaa F-32-versiota T-34:n F-34-tykistä. F-34 saatiin käyttöön vasta myöhemmin. Sillä välin vaunua varten oli jo alettu kehittää uutta ZiS-5-tykkiä, joka käytti tehokkaampaa mallin 1931 ilmatorjuntatykin ammusta ja perustui viimeistelemättömään F-27-tykkiin. Sodan jatkuessa KV-1:een lisättiin panssarointia aseiden tehon kasvaessa. KV-1-malli 1942 (KV-1C) oli hyvin panssaroitu, mutta kelvottoman hidas. Vastareaktiona suunniteltiin KV-1s, josta panssarointia vähennettiin nopeuden parantamiseksi. Tämä poisti ainoan edun, joka vaunulla oli halvempaan T-34:ään verrattuna.
Anna Leopoldovna
Elämänvaiheet
Anna Leopoldovna oli ilmeisesti biseksuaali, mistä huhuttiin jo hänen ollessaan kruununperillisenä. Sekä hänen hovineitinsä, paronitar Julie von Mengden että Saksin lähettiläänä Venäjän hovissa toiminut kreivi Moritz Karl zu Lynar olivat tiettävästi Anna Leopoldovnan ja samalla myös toistensa rakastettuja, ja historioitsija Simon Sebag Montefioren mukaan he elivät ”toimivassa kolmiosuhteessa” Anna Leopoldovnan sijaishallitsijakaudella. Aviomiehelleen Anna Leopoldovna synnytti vuonna 1741 tyttären, Jekaterina Antonovnan.
Anna Leopoldovna aikoi kruunauttaa itsensä keisarinnaksi, mutta 6. joulukuuta (25. marraskuuta) 1741 – pari viikkoa ennen suunniteltuja kruunajaisia – hänen äitinsä serkku, Pietari Suuren tytär Elisabet suoritti vallankaappauksen ja julistautui hallitsijaksi. Anna Leopoldovnaa oli varoiteltu mahdollisesta kaappauksesta etukäteen, mutta hän ei ollut uskonut varoituksia. Elisabet salli aluksi Anna Leopoldovnan matkustaa perheineen Riikaan, mutta vangitutti heidät siellä vain muutaman päivän kuluttua. Vuonna 1744 heidät karkotettiin Arkangelin lähellä olevaan Holmogoryyn, jossa Iivana erotettiin muusta perheestä. Anna Leopoldovna synnytti miehelleen vielä toisen tyttären ja kaksi poikaa ennen kuin kuoli Holmogoryssä vuonna 1746. Hänet haudattiin Pietariin Aleksanteri Nevskin luostarin Ilmestyskirkkoon. Keisarinna Elisabet osallistui hautajaisiin.
KV-sarja
Viimeinen päivitys oli lyhytikäinen KV-85. Uusien saksalaisten panssarivaunujen ilmestyessä vuonna 1943 76 millimetrin tykki ei ollut enää riittävän tehokas. KV-85 käytti samaa 85 millimetrin D-5T-tykkiä kuin T-34/85 ja IS-1-vaunulle suunniteltua tornia, joka oli vielä keskeneräinen. KV-85:n tuotanto oli hidasta tykkien puutteen vuoksi, ja vaunun valmistus lopetettiin vuonna 1944 Josif Stalin -vaunun tuotannon alettua.
Saint Vincent (täsmennyssivu)
St. Vincent ja Saint Vincent tarkoittavat muun muassa seuraavia:
KV-sarja
Saksalaisten sotasaaliksi ottamista KV-1-vaunuista käytettiin nimiä Pz.Kpfw. KV-1A 753(r) ja Pz.Kpfw. KV-1B 755(r). Yksi vaunuista varustettiin saksalaisella 7,5 cm KwK 40 -tykillä, jota käytettiin muun muassa Panzer IV -vaunuissa.
Anna Leopoldovna
Elämänvaiheet
Anna Leopoldovna aviomies Anton Ulrich kuoli karkotuksessa Holmogoryssä vuonna 1776, minkä jälkeen keisarinna Katariina Suuri vapautti heidän neljä nuorempaa lastaan ja lähetti nämä 1780-luvulla Tanskaan tätinsä leskikuningatar Juliana Marian luo. Iivana VI oli surmattu Pähkinäsaaren linnassa vuonna 1764. Myös Anna Leopoldovnan hovineiti Julia von Mengden oli vankeudessa vuoteen 1762.
KV-sarja
Mallit ja muunnokset
Neuvostoliitossa ei eroteltu KV-1:n eri malleja sodan aikana, vaan eri mallinimet (kuten malli 1939, venäjäksi: Obr. 1939) on keksitty sodan jälkeen eri julkaisuissa. Saksalaiset käyttivät sodan aikana nimityksiä KV-1A jne.
Anna Leopoldovna
Lapset
Anna Leopoldovnalla oli puolisonsa Anton Ulrichin kanssa viisi lasta:
Patrick van Balkom
Patrick van Balkom (s. 14. syyskuuta 1974) on alankomaalainen entinen 200 metrin juoksija.
KV-sarja
Prototyypit ja jatkokehitysversiot
KV-1:sta kehittiin myös yksittäisiä prototyyppejä eri aseilla ja jatkokehitysversioita. 122 millimetrin U-11-haupitsilla varustettu protyyppi tunnettiin nimellä Objekt 229 tai KV-9.
Objekt 150 tai Т-150 oli 90 millimetriin vahvistetulla panssarilla ja uudella 700 hevosvoiman moottorilla varustettu malli, joka painoi 50 tonnia. Vaunua rakennettiin yksi kappale, jota käytettiin myöhemmin Leningradin puolustuksessa.
Patrick van Balkom
Van Balkom karsiutui Pariisin sisäratojen MM-kisoissa 1997 200 metrin välierissä ajalla 21,08. Kaksi vuotta myöhemmin hän karsiutui Maebashin sisäratojen MM-kisoissa 200 metrin välierissä ja Sevillan ulkoratojen MM-kisoissa 200 metrin toisissa alkuerissä ajalla 20,59. Lissabonin sisäratojen MM-kisoissa 2001 hän voitti MM-pronssia. Myöhemmin samana vuonna hän karsiutui Edmontonin ulkoratojen MM-kisoissa 200 metrin alkuerissä. Vuonna 2003 hän voitti Alankomaiden sisäratojen mestaruuden 200 metrillä, mutta karsiutui Birminghamin sisäratojen MM-kisoissa saman matkan välierissä. Pariisin MM-kisoissa 2003 hän oli mukana Alankomaiden joukkueessa, joka voitti 4 x 100 metrin viestijuoksussa MM-pronssia.
Hugo Gyldén
Johan August Hugo Gyldén (29. toukokuuta 1841 Helsinki – 9. marraskuuta 1896 Tukholma) oli suomalainen tähtitieteilijä.
Gyldénin vanhemmat olivat Helsingin yliopiston klassisen filologian professori Nils Abraham Gyldén ja Beata Sofia o.s. Wrede af Elimä. Gyldén valmistui yliopiston matemaattisen tiedekunnan filosofian maisteriksi vuonna 1860 pääaineinaan matematiikka ja tähtitiede. Gyldén työskenteli sen jälkeen Gothan ja Pulkovan observatorioissa 1863–1871. Ruotsin kuninkaallinen tiedeakatemia kutsui hänet vuonna 1871 astronomiksi ja johtamaan Tukholman observatoriota. Vuonna 1889 hänestä tuli Astronomische Gesellschaftin puheenjohtaja. Hän kehitti erityisesti taivaanmekaniikan häiriöteoriaa.
Suoritettuaan filosofian kandidaatin tutkinnon Gyldén lähti Gothaan, jossa hän Peter Andreas Hansenin johdolla tutki teoreettista tähtitiedettä ja sai koko myöhemmälle elämäntyölleen ratkaisevia ideoita. Hän väitteli Suomessa 1861 tohtoriksi ja 1862 tähtitieteen dosentiksi, jossa toimessa oli vuoteen 1864 sitä kuitenkaan hoitamatta, sillä jo syksyllä 1862 hän sai toimen Pulkovan observatoriossa, jossa etevien lahjojensa vuoksi jo 1865 (24-vuotiaana) kohosi vanhemmaksi astronomiksi. Tästä toimesta Gyldén 1871 kutsuttiin Ruotsin tiedeakatemian astronomiksi ja Tukholman observatorion esimieheksi. Vuonna 1879 Gyldén yritettiin toiveikkaana kiinnittää Helsingin yliopistoon, mutta loppujen lopuksi hän hylkäsi kutsun. Pulkovassa Gyldén suoritti perustähtihavaintoja pysty-ympyrän avulla. Nämä johtivat hänet ilmakehässä tapahtuvan valon taittumisen tutkimuksiin, joista oli tuloksena uudet ja jokseenkin paljon käytetyt taittumistaulut. Tukholmassakin Gyldén edelleen teki itsekin jatkuvasti havaintoja mutta myös järjesti niiden suorittamista. Tulokset, esimerkiksi tähtiluettelo, on esitetty 1672 hänen julkaisemassaan sarjassa Astronomiska iakttagelser och undersökningar anställda vid Stockholms observatorium.
Suurin merkitys Gyldénillä kuitenkin oli teoreettisena tähtitieteilijänä. Hän oli tällä alalla aikansa ensimmäisiä ja muodosti koulukunnan, jolla oli edustajia useimmissa Euroopan maissa. Hän lähti aluksi Hansenin häiriöteoriassa noudattamien menetelmien pohjalta ja koetti parantaa niitä ottamalla käyttöön elliptiset funktiot, joiden avulla hän pystyi parantamaan häiriöteoriassa esiintyvien sarjojen konvergenssia. Vähitellen hän kuitenkin johtui kysymyksiin, joilla on yleisempi teoreettinen merkitys, ja hän pyrki oivaltamaan taivaanmekaniikan peruskysymyksiä avarammassa filosofisessa ja ankarammassa matemaattisessa valossa pitäen tällöin vähemmän silmällä taivaankappaleiden ratojen selvittämistä lähinnä olevaa aikaa varten kuin yleiskatsausta niiden luonteesta pitkien ajanjaksojen kuluessa. Siten Gyldén vaikutti hedelmöittävästi aikakauden teoreettiseen tähtitieteeseen.
Gyldén oli tuottelias kirjailija. Hän julkaisi tutkimuksia taivaankappaleiden pyörimisestä, tähtien valon muuttuvuuden syistä, tähtien ominaisliikkeistä ja parallakseista, valon aberraatiosta ilmakehässä, planeettojen ja komeettojen synnystä ynnä muusta sekä julkaisi yleistajuisen tähtitieteen käsikirjan Framställning af astronomin i dess historiska utveckling och på dess nuvarande ståndpunkt (1874).
Gyldénin kuoltua ruotsalainen anatomi Gustaf Retzius käytti hänen aivojaan tutkimuksessa, jonka tarkoituksena oli löytää yhteys aivojen rakenteen ja poikkeuksellisen älyllisen lahjakkuuden välillä.
Kuun kraatteri Gyldén ja pikkuplaneetta 806 Gyldénia on nimetty hänen mukaansa.
KV-sarja
Prototyypit ja jatkokehitysversiot
Vaunusta suunniteltiin pidennetyllä rungolla varustettu mallia, jossa oli seitsemän alatelapyörää. Tämä malli tunnettiin nimellä KV-220 (objekt 220). Vaunussa oli 100 millimetrin panssari ja uusi 700 hevosvoiman V-5-moottori. Myöhemmin asennettiin 850 hevosvoiman turboahdettu moottori. Vaunua varten suunniteltiin uusi torni, johon asennettiin 85 millimetrin F-30-tykki. Paino nousi 62 tonniin. Lokakuussa 1941 vaunu lähetettiin rintamalle, jolloin siihen oli asennettu KV-1:n vakiotorni.
KV-4 oli suunnitelman asteelle jäänyt superraskas vaunu, jonka kehittämisestä päätettiin huhtikuussa 1941. Vaunu suunniteltiin varustettavaksi uudella 107 millimetrin ZiS-6-tykillä. KV-4-projektista tunnetaan parikymmentä eri suunnittelijoiden piirustusta, mutta vaunua ei ikinä toteutettu, vaikka tykin valmistus ehdittiinkin aloittaa heinä–elokuussa 1941.
KV-5 (objekt 225) oli toinen samaan aikaan kehitetyn superraskaan vaunun suunnitelma, jossa käytettäisiin 107 millimetrin ZiS-6-tykkiä. Vaunun massa olisi ollut 100 tonnia ja panssarointi paksuimmillaan 180 millimetriä. Vaunuun oli tarkoitus asentaa 1 200 hevosvoiman moottori, joka ei ollut vielä valmis. Vaunua ei ikinä rakennettu.
KV-7 oli vuoden 1941 lopulla Uralilla, jonne KV-vaunujen valmistus oli siirretty, suunniteltu raskas torniton läpimurtovaunu. Vaunua rakennettiin kaksi toisistaan eroavaa prototyyppiä. Niissä oli yksi 76 millimetrin tykki ja kaksi 45 millimetrin tykkiä ja 100 millimetrin panssarointi. Vaunut lähetettiin Moskovaan testattavaksi. Tulokset esiteltiin Stalinille, joka totesi: ”Mihin tarvitaan kolmea tykkiä? Parempi olisi asentaa yksi kunnollinen.” Projekti päättyi.
KV-13 oli Tšejabinskissä vuosina 1941–1942 KV:n pohjalta kehitetty ”universaali”-vaunu, jonka oli tarkoitus korvata sekä raskas KV-1 että keskiraskas T-34. Vaunua valmistettiin kolme prototyyppiä. Sen jatkokehitys johti IS-1-vaunuun.
The Good Doctor
The Good Doctor on yhdysvaltalainen vuonna 2017 alkanut sairaaladraamasarja. Sen kehittäjänä toimii Housen tuottajana tutuksi tullut David Shore. Sarja perustuu eteläkorealaiseen vuonna 2013 alkaneeseen Good Doctor -lääkärisarjaan. Sarjan esittäminen aloitettiin Yhdysvalloissa ABC-kanavalla 25. syyskuuta 2017. Sarjan viidennen kauden esitys alkoi 21. syyskuuta 2021, ja maaliskuussa 2022 ilmoitettiin kuudennen kauden olevan tekeillä. Kuudennen kauden esitys alkoi 3. lokakuuta 2022.
Sarja seuraa Shaun Murphyn, nuoren autistisen savantin kirurgin, arkea San Joséssa, Kaliforniassa sijaitsevassa arvostetussa sairaalassa.
Tuotanto
Vuoden 2014 toukokuussa CBS Television Studios ryhtyi suunnittelemaan sovitusta Good Doctor -nimiselle eteläkorealaiselle lääkärisarjalle. Vastaavana tuottajana toimivaa Daniel Dae Kim tarkensi, että sarjan hahmot tulevat sopimaan nykymaailmaan luontevasti.
CBS:n hylättyä The Good Doctor -sarjan sen oikeudet siirtyivät Sonylle, joka päätti esittää pilottijakson ABC-kanavalla. ABC teki virallisen tilauksen sarjalle tammikuussa 2017.
Kuvaaminen
Sarjan kuvaukset aloitettiin maaliskuussa 2017 Kanadan Vancouverissa. Surreyn kaupungintalo toimii sarjan San Jose St. Bonaventure -sairaalan rakennuksen mallina.
Marinadin talo
right|thumb|Marinadin talo. Vasemmalla Annankadun, oikealla Eerikinkadun puoleinen julkisivu. Marinadin talo on Helsingissä Annankatu 27:n ja Eerikinkatu 3:n kulmauksessa sijaitseva viisikerroksinen toimisto- ja liiketalo. Talo valmistui kahdessa vaiheessa, ensimmäinen vaihe vuonna 1892 ja toinen vuonna 1897. Ensimmäisen vaiheen suunnitteli arkkitehtitoimisto Kiseleff & Heikel, toisen vaiheen taas Werner Polón ja arkkitehtuuritoimisto Usko Nyström, Petrelius & Penttilä. Talon rakennuttaja oli rakennusmestari Odert Laine, jonka perilliset omistivat talon aina vuoteen 1934 saakka. Talo sai nimensä sen pohja- ja kellarikerroksessa vuosina 1951–1971 toimineen ravintola Marinadin mukaan.