cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Itämeren jäätikkövirta
Reunamoreeneja ja -muodostumia
Lounais-Suomen reunamuodostumat kuuluvat Salpausselkiin, jotka ovat muita reunamuodostumia selkeästi suurempia. Kun kaikki edelliset reunamuodostumat kuuluivat sulamisvaiheen alkuaikaan, muodostuivat Salpausselät nuorimmalla dryaskaudella. Lohjanharju, jota katsotaan nykyään kuuluvan Ensimmäiseen Salpausselän läntiseen osaan, muodostaa Hollolasta alkavan ja Hankoniemestä mereen sukeltavan muodostuman. Myös Toinen Salpausselkä ja Kolmas Salpausselkä ovat syntyneet nopeasti virranneen Itämeren virtauskielekkeen eteen. Näiden merenpohjassa kulkevia jatkeita tunnetaan saaristossa usealla saarella. Kolmas Salpausselkä on suunnilleen vain Lohjanharjun mittainen.
Mynämäen–Pyhämaan reunamoreenikenttä sijaitsee Varsinais-Suomen luoteisosassa ja se on noin 20–35 kilometriä leveä. Sen reunamoreenit ovat yleensä 100–300 metriä pitkiä, 10–20 metriä leveitä ja kahdesta viiteen metriä korkeita. Näiden lisäksi on joukossa pienempiä selänteitä. Rannikolla selänteet muodostavat pieniä niemiä, saaria ja karikoita, joiden suunnat on lounas-koillis- suuntaisia. Euran–Luvian reunamoreenikenttä sijaitsee eteläisessä Satakunnassa. Kentän reunamoreenit ovat muodostuneet luoteeseen perääntyneen jäätikön reunan alla. Selänteet ovat 50–300 metriä pitkiä ja 1–5 metriä korkeita. Selänteiden korkeus on suurin Paneliassa. Halikon-Suomusjärven reunamoreenikenttä sijaitsee Varsinais-Suomen itäosissa ja läntisellä Uudellamaalla. Selänteiden pituus on yleensä 50–500 metriä, leveys 5–20 metriä ja korkeus 1–5 metriä. Niiden suuntaus on poikittainen jäätikön luode-kaakko- kulkusuunnan kanssa. Savikkoalueella selänteistä näkyy vain pieni osa, vaikka täällä niiden korkeus pohjamoreenista mitattuna yltää 20 metriin. Kentän poikki kulkevat myös Toisen ja Kolmannen Salpausselän muodostumat. Osa reunamoreenikentästä on päällekkäinen viereisen drumliinikentän kanssa. Hyvinkään-Mäntsälän reunamoreenikenttä sijaitsee Uudenmaan, Itä-Uudenmaan, Kanta-Hämeen ja Päijät-Hämeen maakuntien rajalla. Luoteessa kenttä rajautuu Kalvolan–Rengon kumpumoreenikenttään ja Punkalaitumen–Lopen drumliinikenttään. Reunamoreenien pituus vaihtelee 50–1000 metriin ja korkeus 1–10 metriin.
Drumliineja ja muita kumpumoreeneja
Drumliinikentät ovat virtaavan Itämeren jäätikkövirran synnyttämiä kumpumoreenimuodostumia, joita tunnetaan ainakin Suomessa, Virossa, Latviassa, Liettuassa ja Puolassa. Ahvenanmaan keskiosiin on muodostunut noin sadan drumliinin kenttä, jonka muodostumat ovat enintään 20 metriä korkeita. Ahvenanmaan drumliinikentän pohjois-etelä- suuntaisten drumliinien lakialueilla on rantavalleja, joten ne ovat paljastuneet jäätikön alta suoraan veden alle. Ahvenanmaan ympäristön merialueilta saattaa löytyä lisää drumliineja. Lounais-Suomen vastasivun drumliinien kenttä sijaitsee Varsinais-Suomen ja Uudenmaan maakuntien rajalla. Kolmion muotoinen alue alkaa pohjoisessa Marttilasta ja leviää kaakkoon päin, Karjalta Dragsfjärdiin ulottuvalle, rannikolle asti. Punkalaitumen–Lopen drumliinikenttä sijaitsee pääasiassa Kanta-Hämeen maakunnassa, mutta siihen kuuluu myös alueita Satakunnasta ja Varsinais-Suomesta. Sen moreenimuodostumat ovat myös matalia. Toinen Salpausselkä jää kentän kaakkoispuolelle, mutta Kolmas Salpausselkä sijaitsee kentän keskikohdalla. Virossa sijaitsevat esimerkiksi Türin drumliinikenttä, Saadjärven drumliinikenttä ja Viron etelärajalla on Latvian kanssa yhteinen Burtnieksin drumliinikenttä. Keski-Latvian ja Keski-Liettuan alangoilla Riianlahden eteläpuolella on Riian jäätikkövirran synnyttämä laaja moreenimuodostumien alue, jossa on viisi moreenimuodostumien ryhmää. Länsipuolella sijaitsee Vadaksen moreenimuodostumakenttä, keskellä sijaitsevat Zemgalen moreenimuodostumakenttä ja Iecavan moreenimuodostumakenttä, ja itälaidalla ovat Madlienan moreenimuodostumakenttä ja Limbažin moreenimuodostumakenttä. Näille kaikille on yhteistä monivaiheinen muodostumisprosessi. Aluksi on syntynyt Rogen-moreeneja, niiden päälle drumliineja, jolloin Rogen-moreeneja on tuhoutunut, sitten on muodostunut juovamoreeneja, ja lopuksi on jäätikön reuna puskenut puskumoreeneja ja samalla on muodostunut harjujaksoja. Myös Puolassa on laaja Stargardin drumliinikenttä, joka on muodostunut Odran virtauskielekkeen alla.
Suomessa Porin–Ahlaisten kumpumoreenikenttä sijaitsee Satakunnassa ja kenttä ulottuu Merikarvian ja Porin rannikolta sisämaahan Kokemäen ja Kiikoisten pohjoisosiin. Alue on jäänyt virtauskielekkeiden väliin hitaasti virtaavaksi alueeksi, jonne kulkeutuneet moreeniainekset ovat kerrostuneet paksuiksi kerrostumiksi. Alueen erikoisuus on pintakerroksen lohkareisuus, jossa vaikeakulkuisessa maastossa olevien lohkareiden läpimitta on useita metrejä. Kalvolan–Rengon kumpumoreenikenttä sijaitsee keskisessä Kanta-Hämeessä Tammelan, Lopen, Rengon, Hattulan ja Kalvolan kuntien alueella ja niiden lähiympäristössä. Alue jatkuu täältä Vammalan ja Punkalaitumen suuntaan. Kolmas Salpausselkä kulkee kentän kaakkoisosan yli.
Meyzieu
Meyzieu [mezjø] on Ranskan kunta Auvergne-Rhône-Alpesin alueella Rhônen departementin itäosassa. Lyonin itäisellä esikaupunkialueella sijaitsevan kunnan asukasluku vuonna 2014 oli 32 225.
Meyzieun läpi kulkee Lyonista Saint-Exupéryn kansainväliselle lentoasemalle vievä Rhônexpress-rautatie. Lyoniin pääsee Meyzieustä myös T3-raitiovaunulla.
Lauri Koivisto
Elämä ja ura
Oman yrittäjäuransa Koivisto aloitti ostamalla Seinäjoen Soitin- ja Paperikaupan. Sen sivussa hän alkoi tehdä myös autokauppaa, joka tuohon aikaan tarkoitti lähinnä kuorma-autoja. Kolmen muun osakkaan kanssa hän perusti vuonna 1927 Seinäjoen Auto Oy:n, jonka hän jo pian omisti kokonaan. Yritys oli lähellä konkurssia 1930-luvun lamavuosina, mutta ainoa velkoja General Motors oli pitkämielinen. Sotavuosina Koivisto perusti Penko Oy:n valmistamaan autojen ”häkäpönttöjä” eli puukaasuttimia. Asemasodan aikana Penko siirtyi Sortavalaan varustamaan Suomen armeijan autoja. Sotien jälkeen Penkosta tuli erikoisajoneuvojen korien valmistaja.
Vasta sotien jälkeen Koiviston autoliike alkoi nopeasti kasvaa yhden miehen yrityksestä maakunnan johtaviin kuuluvaksi autokaupaksi. Vuonna 1955 Koivisto osti Neuvostoliiton sotasaaliiksi saksalaisilta ottaman Opel-tuotemerkin ja myi sen edelleen päämiehelleen General Motorsille. Vuoteen 1963 mennessä Koivisto omisti jo 13 autoliikettä, jotka korjaamoineen työllistivät noin 300 ihmistä. L. Koiviston Autoliike toimi vuoteen 1974 ja Koiviston pojan Pentti Koiviston johtama Penko Oy vuoteen 1985.
Martinin piirikunta (Texas)
Martinin piirikunta on Yhdysvaltojen Texasin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Vuoden väestönlaskennassa sen asukasluku oli 5 237. Piirikunnan hallintokeskus on Stantonin kaupunki. Piirikunta perustettiin vuonna 1884.
Lauri Koivisto
Elämä ja ura
Koivisto oli pitkäaikainen Seinäjoen Yrittäjät ryn puheenjohtaja. Hänestä tehtiin kunniapuheenjohtaja.
Lauri Koiviston ja hänen puolisonsa Olga Siviä Jatkolan poika Erkki Koivisto (1927–2012) oli Tampereen yliopiston radiologian professori.
SFC Opava
Slezský fotbalový club Opava on jalkapalloseura Opavan kaupungista. Seura pelaa kaudella 2022–2023 Tšekin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Opava on perustettu vuonna 1907.
Vladimir Morozov (taitoluistelija)
Vladimir Jevgenjevitš Morozov (s. 1. marraskuuta 1992 Potsdam, Saksa) on venäläinen taitoluistelija. Hän on voittanut pariluistelussa Jevgenija Tarasovan parina kaksi Euroopan-mestaruutta ja saavuttanut maailmanmestaruuskilpailuissa mitaleja. Olympiahopeaa hän on saanut joukkuekilpailussa. vasen|pienoiskuva|Jevgenija Tarasova ja Vladimir Morozov Venäjän-mestaruuskilpailuissa joulukuussa 2018. Morozov ja Tarasova saavuttivat pariluistelussa hopeaa vuoden 2013 talviuniversiadeissa. Nuorten MM-kilpailuissa he sijoittuivat viidenneksi vuonna 2013 ja saavuttivat hopeaa vuonna 2014. Seuraavasta kaudesta alkaen he ovat edustaneet Venäjää aikuisten arvokilpailuissa. Vuonna 2015 he saavuttivat EM-pronssia Venäjän ottaessa kolmoisvoiton ja sijoittuivat MM-kilpailuissa kuudenneksi. Vuonna 2016 he uusivat EM-pronssinsa ja olivat MM-kilpailuissa viidensiä. Kaudella 2016–2017 he voittivat Grand Prix -finaalin. Samana talvena he voittivat Ostravassa Euroopan-mestaruuden ja ylsivät Helsingin MM-kilpailuissa pronssille. Kaudella 2017–2018 Morozov ja Tarasova voittivat ensimmäisen aikuisten Venäjän-mestaruutensa sekä Rostelecom Cupin ja Internationaux de Francen. Moskovassa he voittivat toisen Euroopan-mestaruutensa ja saavuttivat Milanon MM-kilpailuissa hopeaa. Siinä välissä he sijoittuivat Pyeongchangin olympialaisissa pariluistelussa parhaina venäläisinä neljänneksi ja saavuttivat joukkuekilpailussa hopeaa.
Kaudella 2018–2019 Morozov ja Tarasova voittivat Skate American, Rostelecom Cupin ja Venäjän-mestaruuden. Arvokilpailuista he saivat EM- ja MM-hopeaa. Vuonna 2020 he ehtivät saavuttaa EM-hopeaa ennen kuin koronaviruspandemia katkaisi kauden ja peruutti MM-kilpailut. Vuonna 2021 he voittivat Venäjän-mestaruuden ja sijoittuivat MM-kilpailuissa neljänneksi edellään kaksi venäläisparia ja yksi kiinalaispari. Vuonna 2022 he saavuttivat EM-hopeaa venäläisparien ottaessa kolmoisvoiton.
Alexander Axén
Alexander Axén (s. 15. lokakuuta 1971) on ruotsalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja.
Ura
Axén aloitti jalkapalloilijan uransa 6-vuotiaana, kun hän liittyi Örebro SK:n juniorijoukkueeseen vuotta vanhempien ikäluokan joukkueeseen. ÖSK:n edustusmiehistöön Axén ei koskaan edennyt, mutta pelasi sittemmin Rynninge IK:ssa ja BK Forwardissa, jossa häntä valmensi Benny Lennartsson. Axén on kertonut, että Lennartssonista tuli hänen mentorinsa ja kokenut valmentaja on vaikuttanut paljon Axénin omaan uraan. Axén aloitti valmennusuransa vuonna 1998 Hovsta IF:ssa ja palasi entiseen seuraansa Rynningeen valmentajaksi vuonna 2000. Hän nosti joukkueen parhaimmillaan 2. divisioonaan vuonna 2005.
Kaudella 2007 Axén työskenteli Benny Lennartssonin apuvalmentajana IK Startissa ja kauden jälkeen hän palasi kasvattajaseuransa Örebron palvelukseen Sixten Boströmin apuvalmentajaksi. Kaksikko luotsasi ÖSK:n tukevasti Allsvenskanin keskikastiin seitsemänneksi. Kauden 2008 jälkeen Axén siirtyi GAISin päävalmentajaksi. Axénin johdolla GAIS sijoittui parhaimmillaan Allsvenskanissa viidenneksi kaudella 2011, mutta menestys katosi nopeasti. Kaudella 2012 joukkue pelasi heikosti ja liigan hännille juuttunut seura erotti Axénin kesäkuussa 2012.
Kaudeksi 2013 Axén teki paluun Örebro SK:n organisaatioon pelaajakehityksestä vastaavaksi valmentajaksi. Kesäkuussa 2014 hänestä tuli seuran päävalmentaja. Axénin johdolla seura kohensi peliesityksiään ja sijoittui lopulta kauden 2014 päätteeksi Allsvenskanissa kuudenneksi. Kaksi seuraavaa kautta sujuivat Örebrolta kehnommin ja sijoitus oli molemmilla kausilla yhdeksäs. Elokuussa 2017 Örebro ilmoitti, ettei Axén jatka päävalmentajana kauden jälkeen. Axén jätti lopulta tehtävänsä jo elokuun lopussa Örebron ollessa liigassa sijalla 11.
Muuta
Axén on intohimoinen brittijalkapallon ystävä ja hän on ammentanut omaan valmennusfilosofiaansa elementtejä englantilaisseurojen pelitavoista. Hän on myös kertonut olleensa jo nuorena AIK:n kannattaja ja käyttäneensä 1980-1990-luvuilla lähes kaikki rahansa matkustaakseen AIK:n otteluihin.
Modaali (sijamuoto)
Modaali eli formaali on unkarin kielessä esiintyvä sijamuoto, joka ilmaisee tapaa. Modaalin pääte on -képpen tai -képp, ja se liittyy lähinnä pronomineihin. Suomeksi modaali voidaan yleensä kääntää postpositiolla tavalla, tavoin, joskus myös essiivillä.
Modaali on sekä merkitykseltään että muodostamistavaltaan läheistä sukua essiivi-formaalille.
Rainer Werner Fassbinder
Rainer Werner Fassbinder (31. toukokuuta 1945 – 10. kesäkuuta 1982) oli saksalainen elokuvaohjaaja, näyttelijä ja käsikirjoittaja. Hän vaikutti myös teatterissa ja televisiossa. Fassbinderiä pidetään yleisesti toisen maailmansodan jälkeisen uuden saksalaisen elokuvan merkittävimpänä ohjaajana.
Elämä ja työ
Rainer Werner Fassbinder syntyi porvarilliseen perheeseen, mutta hänen vanhempansa erosivat hänen ollessaan vielä lapsi, minkä jälkeen hän asui äitinsä kanssa eikä juuri pitänyt yhteyttä isäänsä. Fassbinder kuvaili lapsuuttaan yksinäiseksi ja äitisuhdettaan etäiseksi. Fassbinder vietti lapsuutensa ja nuoruutensa kirjoittamalla runoja ja proosaa sekä katsomalla intohimoisesti elokuvia ja lukemalla kirjoja. Steinerkoulua käynyt Fassbinder vierasti kouluopintoja ja jätti koulun kesken 15-vuotiaana ennen päättökokeita. Fassbinder haki myöhemmin elokuvakouluun, tosin huonolla menestyksellä.
Somerleytonin rautatieasema
Somerleytonin rautatieasema on rautatieasema Somerleytonin kylässä Suffolkissa, Englannissa. Se sijaitsee Wherry Linesin varrella. Sinne liikennöi Greater Anglia.
Rainer Werner Fassbinder
Elämä ja työ
Fassbinder alkoi tehdä omatoimisesti elokuvia 20-vuotiaana. Hän myös näytteli useimmissa ohjaustöissään ja antoi rooleja ystävilleen ja äidilleen. Ensimmäisten elokuviensa jälkeen Fassbinder otti näyttelemisen oppitunteja. Tällöin hän tapasi Hanna Schygullan, josta tuli myöhemmin Fassbinderin tärkein näyttelijätär ja kansainvälisesti tunnettu tähti. Fassbinder alkoi näyttelijänopintojensa jälkeen kiinnostua myös teatterista ja liittyi müncheniläiseen teatteriseurueeseen vuonna 1967. Teatterin tuotantoihin kuului muun muassa Der Bräutigam, die Komödiantin und der Zuhälter, jonka elokuvaohjaaja Jean-Marie Straub kuvasi vuonna 1968 lyhytelokuvaksi. Fassbinder ohjasi samana vuonna ensimmäisen kirjoittamansa näytelmän Katzelmacher (josta hän teki myös myöhemmin elokuvan), mutta teatteri suljettiin pian sen ensiesityksen jälkeen ja seurue joutui hajoamaan.
Rainer Fassbinder kokosi kuitenkin teatterin jäsenet uudestaan yhteen ja teki useita menestyksekkäitä produktioita eri puolella Saksaa. Fassbinder oli erittäin tuottelias: hän ohjasi 16-vuotisen uransa aikana lähes 40 elokuvaa ja näytteli 30 elokuvassa, ohjasi aktiivisesti elokuvia, televisioproduktioita, radiokuunnelmia ja näytteli muiden ohjaajien elokuvissa. Erityisesti elokuviensa ansiosta hänestä tuli kansainvälinen kuuluisuus 1970-luvun mittaan.
Somerleytonin rautatieasema
Asema avattiin 1. heinäkuuta 1847. Asemaa käytti 12 378 matkustajaa kaudella 2017–2018.
Rainer Werner Fassbinder
Elämä ja työ
Tiiviin yhteistyön ansiosta Fassbinder pystyi tekemään työryhmänsä kanssa elokuvia hyvin nopeasti. Fassbinder käytti usein samaa kuvaajaa, leikkaajaa ja näyttelijäkaartia elokuvasta toiseen. Hän myös itse vastasi monesta tuotantovaiheesta: osallistui esimerkiksi elokuviensa leikkaamiseen taiteilijanimellä Franz Walsch (etunimi on Alfred Döblinin Berlin Alexanderplatz -romaanin antisankarin Franz Biberkopfin, sukunimi amerikkalaisen elokuvaohjaajan Raoul Walshin).
Somerleytonin rautatieasema
pienoiskuva|vasen|Näkymä kohti Lowestoftia.
Rainer Werner Fassbinder
Elämä ja työ
Ensimmäiset elokuvat olivat genre-elokuvia Fassbinderin varhaisten esikuvien Walshin, John Hustonin ja Howard Hawksin tyyliin. Gangsterielokuvat, kuten Rakkaus kylmempi kuolemaa (Liebe ist kälter als der Tod, 1969) ja Jenkkisotilas (Der Amerikanische Soldat, 1970), ja lännenelokuva Whity (1971) enteilivät ”saksalaista Hollywoodia”, jota Fassbinder myöhemmin toteutti entistä isompien budjettien voimin.
Fassbinder sai paljon huomiota paitsi elokuviensa myös värikkään yksityiselämänsä ja provokatiivisien haastattelulausuntojensa takia, joiden takia hänet leimattiin muun muassa antisemiitiksi ja homofobiksi. Varsinkin jälkimmäinen syytös oli absurdi, koska hän oli tunnetusti biseksuaali.
Ehkä kuohuttavin Fassbinderin projekteista oli näytelmä Der Müll, die Stadt und der Tod (”Jäte, kaupunki ja kuolema”, 1975), joka ei koskaan päässyt näyttämölle Saksassa. Yksi näytelmän hahmoista on ”rikkaaksi juutalaiseksi” kutsuttu kiinteistökeinottelija. Arvostelijat, kuten Saksan juutalaisyhteisön johtaja Ignatz Bubis, syyttivät Fassbinderiä vanhojen juutalaisuusennakkoluulojen toistamisesta. Historioitsija ja toimittaja Joachim Fest nimitti Fassbinderiä näytelmän perusteella jopa fasistiksi. Fassbinder on sanonut halunneensa vain nostaa pöydälle asioita, joita Saksassa oli toisen maailmansodan jälkeen pidetty tabuina. Fassbinderin mukaan asiat pysyvät vaarallisina ja hälyttävinä niin kauan kuin niistä vain kuiskutellaan, ja itse asiassa vaikeneminen juutalaisia koskevissa asioissa oli ollut omiaan lisäämään antisemitismiä sodanjälkeisessä Saksassa. Daniel Schmidin elokuva Schatten der Engel (1976), jonka pääosaa Fassbinder esitti, perustuu näytelmään.
Fassbinder liitettiin konservatiivisessa Springer-lehdistössä usein vasemmistolaisten terroristien tukijoihin. Fassbinder, joka oli teatteriyhteyksissä tutustunut muun muassa Andreas Baaderiin, ei kuitenkaan tunnustanut terrorismin keinoja vaan piti väkivaltaisia iskuja pikemminkin henkilökohtaisen turhautuman merkkeinä kuin poliittisina ilmauksina. Hän irtisanoutui terroristien pyrkimyksistä viimeistään tragikoomisen Kolmannen sukupolven (Die dritte Generation, 1979) myötä. Elokuvassa terrorismi on ohittanut väkivaltaisen mielenilmauksen muodon ja muuttunut väkivallan sanelemaksi elämäntyyliksi.
Ajoittaisesta huonosta maineestaan huolimatta monet Fassbinderin tuotannot olivat suuria menestyksiä, erityisesti Saksassa. Televisiosarjoista tällaisia olivat varsinkin Kahdeksan tuntia ei ole päivä (Acht Stunden sind kein Tag, 1972) ja Fassbinderin lempiprojekti, kolossaalinen Berlin Alexanderplatz (1980). Fassbinder teki kuitenkin läpimurtonsa Saksassa teatterielokuvalla Kauppias kaiken aikaa (Der Händler der vier Jahreszeiten, 1972), ja tie kansainväliseen menestykseen aukesi monesti Fassbinderin parhaaksi tunnustetulla elokuvalla Pelko jäytää sielua (Angst essen Seele auf, 1974).
Nuoren maahanmuuttajamiehen ja vanhemman saksalaisen leskirouvan suhdetta kuvaava Pelko jäytää sielua on monella tapaa tyypillinen Fassbinder-elokuva. Fassbinder erikoistui kuvaamaan yhteiskunnan hyljeksimiä hahmoja, kuten rikollisia, siirtolaisia ja seksuaalivähemmistöjen edustajia. Hän näki myös tärkeänä kertoa tarinoita naisista, sillä ne kertoivat hänen mielestään aidoimmin Saksan tarinan. Fassbinderin tärkeimpiä teoskokonaisuuksia on niin sanottu ”BRD-trilogia” (BRD eli Saksan liittotasavalta), joka kertoo kolmen naisen tarinan sodanjälkeisessä, jälleenrakentamisen ja ”taloudellisen ihmeen” ajan Saksassa. Trilogia koostuu elokuvista Maria Braunin avioliitto (1979), Veronika Vossin kaipuu (1982) ja Lola (1981).
Fassbinder luotti melodraaman keinoihin eikä kaihtanut esittää elokuvissaan vahvoja tunteita silloinkaan, kun todellisuus paljastui tunteiden turmioksi. Fassbinderin elokuvien katkeransuloisesta romantiikasta kertoo jo hänen ensimmäisen elokuvansa nimi: Rakkaus kylmempi kuolemaa. Fassbinderin suurimpia esikuvia ja myöhempi ystävä ja tukija oli saksalaissyntyinen ohjaaja Douglas Sirk, jonka Hollywood-melodraamat hän löysi 1970-luvun alussa. Myös Fassbinderin haaveissa siinsi Hollywood.
Fassbinderin viimeiseksi elokuvaksi jäi Querelle (1982), Jean Genet’n romaaniin perustunut homoseksuaalisuuden manifesti. Jo vuosia kokaiinilla ja unilääkkeillä itseään päihdyttänyt Fassbinder kuoli kesällä 1982, todennäköisenä syynä lääkkeiden ja huumausaineiden väärinkäyttö. Työnarkomania kulki käsi kädessä huumeriippuvuuden kanssa ja verotti Fassbinderin terveyttä. Tiiviistä työtahdistaan tunnettu Fassbinder sanoi ehtivänsä levätä, kun on kuollut. Hän uurastikin loppuun saakka. Ennen kuolemaansa Fassbinder työsti käsikirjoitusta Rosa Luxemburgista kertovaan elokuvaan, jonka pääosaan Jane Fonda oli jo lupautunut. Veren tahrima käsikirjoitus löytyi ohjaajan ruumiin vierestä.
Fassbinder oli kaksi kertaa naimisissa, ensimmäisen kerran 1970–1972 näyttelijä Ingrid Cavenin kanssa. Vuonna 1978 Fassbinder avioitui elokuviensa leikkaajana toimineen Juliane Lorenzin kanssa. Floridassa, Yhdysvalloissa solmittua avioliittoa ei tunnustettu virallisesti Saksassa, joten Fassbinderin äiti peri poikansa. Fassbinderin äidin Liselotte (Lilo) Fassbinderin 1986 perustama Rainer Werner Fassbinder Foundation siirtyi Lorenzin johdettavaksi 1992.
Dokumentteja Fassbinderistä
Tanskalainen ohjaaja ja elokuvahistorioitsija Christian Braad Thomsen on koonnut omia julkaisemattomia haastattelujaan Fassbinderistä ja tämän äidistä Lilosta dokumentiksi Fassbinder – To Love Without Demands. Elokuva on esitetty vuonna 2014 Berliinin elokuvajuhlilla.
Saksalainen teatterin- ja elokuvantekijä Annekatrin Hendel on haastatellut dokumenttiaan Fassbinder varten Fassbinderin läheisesti tunteneita, muun muassa näyttelijä Hanna Schygullaa.
My Mother’s Hymn Book
My Mother’s Hymn Book on Johnny Cashin albumi, joka julkaistiin 6. huhtikuuta 2004. Se sisältää hengellisiä lauluja hänen äitinsä hymnikirjasta.
Kalliovillakko
Kalliovillakko (Senecio sylvaticus) yksivuotinen villakoihin eli kantavillakoihin kuuluva mykerökukkaiskasvilaji.
Ulkonäkö
Kalliovillakko kasvaa 20–80 senttimetriä korkeaksi. Se muistuttaa peltovillakkoa ja voi risteytyä tämän lajin tai tahmavillakon kanssa. Kalliovillakon varsi on pystykasvuinen, uurteinen, haarova ja karvainen. Lehdet ovat epäsäännöllisen liuskaiset. Mykeröt ovat keltakukkaisia ja kapean kartiomaisia, hoikempia kuin peltovillakolla. Mykerön kehtosuomut ovat vaaleanvihreitä. Laitakukkien kielimäinen teriö on hyvin lyhyt ja rullalle kiertyvä. Hedelmänä on 2,5 millimetriä pitkä harvakarvainen lenninhaivenellinen pähkylä. Suomessa kalliovillakko kukkii heinä–syyskuussa. Se on myrkyllinen.
Levinneisyys
Kalliovillakko esiintyy alkuperäisenä Euroopassa ja Kaukasiassa, tulokaslajina eri puolilla maailmaa, laajimmin Pohjois-Amerikassa, Yhdysvalloissa ja Kanadassa.
Luettelo Norjan hallitsijoista
150px|thumb|Gerhard Munthen tekemä kuva Magnus Erlingssons -saagaan.
Tämä on luettelo Norjan hallitsijoista. Luettelo alkaa 800-luvulla eläneestä Harald Kaunotukasta.
No Piercing, No Tattoo
No Piercing, No Tattoo on suomalaisen hard rock -yhtye Peer Güntin 7. studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2005, 11 vuoden levytystauon jälkeen. Äänitys tapahtui Soundtrack Studiosilla. Albumin C-kasetti-versiolla on lisäksi singlekappale "Flying Man". "No Piercing, No Tattoo" on yhtyeen viimeinen levy, jolla 1980-luvulta saakka mukana olleet rumpali Teijo "Twist Twist" Erkinharju sekä basisti Teijo "Tsöötz" Kettula soittavat.
Albumi ylsi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen listan sijalle kolme ja pysyi listalla yhteensä viisi viikkoa.
Erik Blomster
Erik Veikko Blomster (8. maaliskuuta 1928 Seinäjoki – 10. tammikuuta 1996) oli suomalainen estejuoksija.
Blomster voitti EM-pronssia 3 000 metrin esteissä Brysselissä 1950 ajalla 9.08,8. Ajallaan hän oli kauden maailmantilaston viidentenä. Ennätyksensä 9.04,2 Blomster juoksi 12. heinäkuuta 1953 Kouvolassa. Hän voitti lyhyen matkan (5 km) maastojuoksun Suomen mestaruuden vuosina 1950 ja 1952. Vuonna 1951 Blomster oli São Paulon uudenvuodenpäivän kisassa neljäs.
John Garrison
John Bright ”Jack” Garrison (13. helmikuuta 1909 West Newton, Massachusetts – 13. toukokuuta 1988 Cambridge, Massachusetts) oli yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, olympiamitalisti ja maailmanmestari.
Erkka Westerlund
Erkka Westerlund (s. 30. maaliskuuta 1957 Pernaja) on suomalainen jääkiekkovalmentaja. Hän toimi KHL-joukkue Salavat Julajev Ufan päävalmentajana kaudella 2017–2018.
John Garrison
Garrison kuului Yhdysvaltain miesten maajoukkueen kokoonpanoon sen saavuttaessa olympiahopeaa Lake Placidissa 1932, olympiapronssia Garmisch-Partenkirchenissä 1936 ja maan historian ensimmäisen maailmanmestaruuden Tšekkoslovakiassa 1933.
Erkka Westerlund
Seuravalmentajana
Westerlund aloitti valmennusuransa I-divisioonassa pelanneen JyP HT:n päävalmentajana. Westerlundin ensimmäinen merkittävä valmennussaavutus oli JyP HT:n nousu SM-liigaan keväällä 1985. SM-liigassa Westerlund jatkoi JyP HT:n päävalmentajana kolme kautta, minä aikana seura ei päässyt kertaakaan pudotuspeleihin. Westerlund valmensi SM-liigassa pelannutta Rauman Lukkoa kaudet 1989–1991, joina kumpanakaan joukkue ei päässyt pudotuspeleihin, minkä lisäksi se säilytti jälkimmäisellä kaudella liigapaikkansa vasta karsintojen jälkeen.
Westerlundin viimeisin esiintyminen SM-liigajoukkueen päävalmentajana tapahtui kausilla 2010–2012, kun hän valmensi jälleen Jokereita. Hän siirtyi Jokerien päävalmentajaksi marraskuussa 2010 Hannu Jortikan saatua potkut valmennustehtävistä. Westerlund voitti keväällä 2012 Jokereiden kanssa SM-pronssia, minkä jälkeen hän jätti joukkueen.
Kausiksi 2014–2016 Westerlund palasi valmentamaan Jokereita KHL-aikakaudella.
Maajoukkuevalmentajana
Erkka Westerlund on toiminut Suomen nuorten jääkiekkomaajoukkueen päävalmentajana kahteen otteeseen kausina 1988–1989 ja 2001–2003. Jälkimmäisen pestin molemmista MM-kisoista Suomi voitti pronssia. Lisäksi Westerlund toimi Suomen alle 18-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkueen päävalmentajana kaudella 1996–1997, jolloin Suomi voitti EM-kultaa.
Miesten maajoukkueen päävalmentajana Westerlund toimi ensimmäisen kerran marraskuusta 2004 vuoden 2007 jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuihin asti. Vuoden mittaisen pestinsä hän aloitti kesäkuun alussa 2013 ja lopetti 2014 keväällä.
Muut työt
Westerlund siirtyi elokuussa 2006 Vierumäellä toimivan Suomen urheiluopiston rehtoriksi ja alkoi marraskuussa 2006 hoitaa myös toimitusjohtajan tehtäviä. Hän aloitti vuonna 2007 myös Suomen Jääkiekkoliiton valmennusvaliokunnan puheenjohtajana. Westerlund toimi myös Suomen Olympiakomitean asettaman, vuonna 2010 aloittaneen Huippu-urheilun muutostyöryhmän jäsenenä. Hän on myös mukana perheyrityksessä joka tekee mm. hyvinvointianalyysejä. Westerlund jätti urheiluopiston rehtorin tehtävät vuonna 2014 aloittaessaan Jokereiden päävalmentajana.
Westerlund valmistui liikunnanohjaajaksi Suomen Urheiluopistosta vuonna 1980 ja liikuntatieteiden maisteriksi Jyväskylän yliopistosta vuonna 1986. Hänen liikuntabiologian alaan kuuluva pro gradu -tutkielmansa nimeltä "Erityyppisten harjoitusjaksojen vaikutukset jääkiekkoilijoiden kestävyysominaisuuksiin" valmistui vuonna 1985.
Westerlund on työskennellyt myös Jääkiekkoliiton kehityspäällikkönä vuosina 1991–1997 ja kehityskeskuksen johtajana vuosina 2002–2005.
Westerlundista ilmestyi syksyllä 2019 Fitran kustantama, Manu Tuppuraisen kirjoittama 332-sivuinen kirja Erkka – Elämän peliä. ISBN: 9789523501294.
Perhe ja yksityiselämä
Westerlund on naimisissa ja hänellä on kolme lasta, pojat Niklas (s. 1990) ja Tomas (s. 1992) sekä tytär Daniela (s. 1998). Koulutukseltaan Westerlund on liikuntatieteiden maisteri.
Loihde
Loihde Oyj (entisiltä nimiltään Viria ja Anvia) on suomalainen ICT-alan konserni, joka koostuu Loihde Oyj:stä sekä sen tytäryhtiöistä. Loihde toimii ICT- ja turvateknologia-aloilla.
Loihteen juuret ulottuvat vuoteen 1882, jolloin joukko vaasalaisia kauppiaita perusti Oy Waasan Telefooniyhdistyksen. Nykyisin Loihteessa työskentelee 750 työntekijää. Yrityksen slogan on Ihmiset edellä vuodesta 1882.
Loihteella on toimipisteitä Suomessa 22 ja Ruotsissa kaksi. Suurimmat toimipaikat Suomessa ovat pääkaupunkiseudulla ja Oulussa.
Palvelut
Loihde on digipalveluyhtiö, joka rakentaa asiakkaille digitaalisia ratkaisuja sekä tarjoaa tietoturvariskeiltä suojautumista.
Loihde-konsernissa on kaksi liiketoiminta-aluetta, digitaalinen kehittäminen ja turvaratkaisut. Loihteen turvaliiketoiminnan perusajatuksena on yksi turvallisuus. Loihde sanoo kasvattavansa asiakkaiden kilpailukykyä data-analytiikalla ja digitaalisilla palveluilla. Molempia liiketoiminta-alueita yhdistää yhteiskunnan voimakas digitalisaatiokehitys.
Tytäryhtiöitä ovat Loihde Advisory Oy, Loihde Analytics Oy, Loihde Factor Oy, Loihde Trust Oy, Loihde Trust Spellpoint Oy ja Loihde Trust Tansec Oy.
Historia
Loihteen juuret ovat paikallisessa puhelinyhtiötoiminnassa. Vuonna 1882 vaasalaiset liikemiehet perustivat Oy Waasan Telefooniyhdistyksen, joka oli Suomen viides puhelinyhtiö.
Suomen telealalle on ominaista, että puhelinyhtiöitä perustivat yksityiset ihmiset omien kommunikaatiotarpeidensa pohjalta. Näin ollen pieniä puhelinyhtiöitä, -yhdistyksiä ja -osuuskuntia syntyi Suomeen useita satoja. Viime sotien jälkeen alalla alkoi rakenteellinen muutos, ja pieniä puhelinyhtiöitä yhdistyi suuremmiksi. Esimerkiksi Vaasan seudulla oli 1950-luvun puolivälissä noin 20 itsenäistä puhelinyritystä, joista suurin osa liittyi 1960-luvun alkuun mennessä Vaasan Puhelin Oy:hyn. Vastaava kehitys tapahtui myös Etelä- ja Keski-Pohjanmaalla. Vuonna 1989 Vaasan Puhelin ja Etelä-Pohjanmaan Puhelin fuusioituivat Vaasan Läänin Puhelin Oy:ksi, ja Kokkolan Puhelin Oy liitettiin samaan yhtiöön vuonna 2010.
Anvia-nimellä konserni toimi vuodesta 2008 alkaen. Vuonna 2014 Elisa nousi Anvian suurimmaksi omistajaksi ja omisti 9.10.2014 yrityksestä 25 prosenttia. Anvia pyysi arviot yhtiön osakkeen arvosta. Kahden ulkopuolisen asiantuntijan tekemän arvion mukaan osakkeen arvo on selvästi korkeampi kuin Elisan tarjoama 2 000 euroa. Elisa pyrki valtaamaan Anvian, mutta eri tahoilta ryhdyttiin torjumaan valtausyritystä. Kesällä 2016 Anvia ja Elisa sopivat yritysjärjestelystä, jossa Anvian telecom-liiketoiminnot sulautuivat Elisaan 1.7.2016.
Käymäläseura Huussi
Käymäläseura Huussi ry (englanniksi Global Dry Toilet Association of Finland) on vuonna 2002 perustettu puoluepoliittisesti sitoutumaton yhdistys, jonka tavoitteena on "jakaa tietoa alati kehittyvästä DT-teknologiasta ja -alasta". DT on lyhenne sanoista Dry Toilet ja tarkoittaa kuivakäymälää. Myös luonnollinen ravinnekierto on tärkeä osa seuran agendaa.
Yhdistys kertoo, että sen visio on tehdä kuivakäymälöistä kestävän kehityksen keskeinen osa, jotta myös tulevat sukupolvet voisivat nauttia puhtaasta vedestä ja terveellisestä ympäristöstä.
Seurassa on mukana myös alan elinkeinoelämän edustajia. Sen puheenjohtajana ovat olleet Jukka Lindroos, Asta Rajala ja Pekka Pietilä. Vuodesta 2010 seuran puheenjohtajana on ollut Mia O'Neill.
Vuoden Huussiteko
Seura jakaa vuosittain palkinnon nimeltään Vuoden Huussiteko, palkinnonsaajalle annetaan Kultainen Talikko saavutuksistaan.
Palkinnon saajina on ollut esimerkiksi akateemisia tutkijoita. Vuonna 2010 palkinnon sai professori Tuula Tuhkanen Tampereen Teknilliseltä Yliopistolta. Vuonna 2011 palkinnon sai maatalous- ja metsätieteiden tohtori Helvi Heinonen-Tanski ja Suomen ympäristökeskuksen johtava asiantuntija diplomi-insinööri Erkki Santala. Vuoden 2012 palkinnon sai Raini Kiukas, joka on yksi Käymäläseuran perustajajäsenistä ja kuivakäymälöitä myyvän DT-keskuksen omistaja. 2013 Vuoden huussiteosta palkinto myönnettiin ympäristöjärjestö Dodo ry.:n kaupunkiviljelypuutarha Kääntöpöydälle.
Haverhillin rautatieasema
Haverhillin rautatieasema oli rautatieasema Stour Valley Railwayn varrella Haverhillissä, Suffolkissa. Se oli käytössä vuosina 1865–1967.
Asema avattiin 1. kesäkuuta 1865. Sen nimeksi muutettiin vuosien 1923–1952 ajaksi Haverhill North erotukseksi Haverhill Southin asemasta.
Aseman alue on suurilta osin tuhoutunut. Osa laitureista saattaa kuitenkin olla vielä ehjänä aluskasvillisuuden ja täyttömaan alla. Lisäksi aseman tavaravarasto on käytössä kunnan varikkona.
Aki Pyysing
Aki Taisto Olavi Pyysing (s. 1967, Lappeenranta) on suomalainen pokeriammattilainen. Hän on kirjoittanut suomalaisen pokerikirjan Pokerin käsikirja yhdessä Marko Erolan kanssa sekä esiintynyt pokeriaiheisilla opetusfilmeillä. Pyysing kirjoittaa myös alan lehtiin ja verkkojulkaisuihin. Vuonna 2014 Pyysing valittiin Vuoden Pokerinaamaksi Finnish Poker Awards -gaalassa.
Pyysing on valmistunut laskentaekonomiksi Helsingin Kauppakorkeakoulusta. Pyysingin mukaan hän on enemmän käteispelaaja kuin turnauspelaaja. Ensimmäisen liveturnauksensa hän pelasi vuonna 1995 Helsingin Casinolla. Vuonna 2009 Pyysing voitti Helsinki Freezeout -turnaussarjassa 600 euron no limit hold'em terminator -turnauksen. Vuonna 2012 hän voitti Fennia Grand Slam -turnaussarjassa 2 000 euron Omaha-turnauksen ja 52 000 euroa. Aiemmin pokeriurallaan hän on voittanut turnauksia Sloveniassa, Venäjällä, Ranskassa ja Itävallassa.
Daan Klinkenberg
Daan Klinkenberg (s. 12. tammikuuta 1996) on alankomaalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Veikkausliigassa pelaavaa FC KTP:ta.
Klinkenberg on pelannut Veikkausliigassa aikaisemmin kaudella 2019, jolloin hän voitti hopeaa FC Interin riveissä, sekä kaudella 2022 HIFK:ssa. Veikkausliigan lisäksi Klinkenbergillä on kokemusta myös Ruotsin Allsvenskanista, Norjan Eliteserienistä sekä kotimaansa Alankomaiden toiselta sarjatasolta Eerste divisiestä.
John Lundstram
pienoiskuva John Lundstram (s. 18. helmikuuta 1994 Liverpool) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Skotlannin Valioliigassa pelaavaa Rangersia.
Lundstram pelasi Evertonin junioreissa mutta aloitti liigauransa lainapelaajana Doncaster Roversissa, Yeovil Townissa, Leyton Orientissa, Blackpoolissa ja Scunthorpe Unitedissa. Kesällä 2015 hän siirtyi Oxford Unitediin ja kesällä 2017 edelleen Sheffield Unitediin. Ensimmäisen valioliigaottelunsa Lundstram pelasi Sheffield Unitedissa elokuussa 2019 ja ensimmäisen valioliigamaalinsa hän teki kauden toisessa ottelussa Crystal Palacea vastaan. Marraskuussa 2019 hän teki Burnleyä vastaan kaksi maalia, helmikuussa 2020 Bournemouthia vastaan yhden maalin ja heinäkuussa 2020 kauden viimeisessä ottelussa Southamptonia vastaan yhden maalin. Hän pelasi kaudella 2019–2020 Valioliigassa 34 ottelua, joista avauskokoonpanossa 26 ottelua. Kaudella 2020–2021 hän pelasi Valioliigassa 28 ottelua, joista avauskokoonpanossa 23 ottelua, eikä tehnyt maaleja. Englannin mestaruussarjassa hän on pelannut 77 ottelua ja tehnyt viisi maalia. Ykkösliigassa hänellä on takanaan 77 ottelua ja yksi maali.
Kosti Katajamäki
Kosti Katajamäki (s. 26. helmikuuta 1977 Alajärvi) on suomalainen entinen ralliautoilija.
Etiopiansinappi
Etiopiansinappi tai abessiniansinappi (Brassica carinata) on ristikukkaisten heimoon kuuluva kasvilaji. Etiopiansinappia esiintyy luontaisesti lähinnä Itä-Afrikassa päiväntasaajan seudulla, mutta sitä viljellään myös ainakin Uruguayssa biopolttoaineiden raaka-aineeksi.
Kosti Katajamäki
Ura
Marcus Grönholm hoiti kaudeksi 2006 Katajamäelle ja Alanteelle mahdollisuuden ajaa viidessä MM-rallissa Fordin tehdastallin kakkostiimissä Focus WRC05 -autolla. Parin paras sijoitus MM-rallissa oli Turkin rallissa 2006 saatu viides sija. Kisa jäi myös Katajamäen viimeiseksi MM-ralliksi. Tämän jälkeen hän jatkoi vielä SM-sarjassa kauteen 2010. Katajamäki lopetti aktiiviuransa vuonna 2010. Hän ajoi uransa viimeisellä kaudella SM-hopealle nelivetoluokassa.
Katajamäen kartturina toimi uran loppupuolella Lasse Hirvijärvi. Kaksikko saavutti kaudella 2007 rallin SM-pronssia isossa N-ryhmässä.
Rallin MM-sarjan tulokset
(Tulosselitteet)
John Lundstram
Heinäkuussa 2021 Lundstram siirtyi skotlantilaisseura Rangersiin.
Australian ralli 2014
thumb|Rallin voittajapari Sébastien Ogier ja Julien Ingrassia. Australian ralli 2014 (virallisesti 23. Coates Hire Rally Australia 2014) oli Rallin MM-sarjan kauden 2014 10. osakilpailu, joka ajettiin 12–14. syyskuuta.
John Lundstram
Lundstram on pelannut Englannin alle 17-, 18-, 19- ja 20-vuotiaiden maajoukkueissa.
Tummakallioinen
Tummakallioinen (Erigeron humilis) on monivuotinen asterikasvilaji.
Ulkonäkö
Tummakallioinen on lehtiruusukkeellinen ruohokasvi, joka kasvaa 5–15 senttimetriä korkeaksi. Varsi on haaraton, toisinaan kaareva, harmahtavasti hapsikarvainen ja usein punaruskea. Lehtilapa on tavallisesti pyöreä- tai lanttokärkinen. Kukintona on mykerö joita kasvaa aina yksi vanaa kohti. Mykerön kehtosuomut ovat samanpituisia, sinipunertavakarvaisia, ulommat usein vähän siirottavia. Mykerön laitakukkien kieli on valkoinen tai sinipunertava. Hedelmänä on litteä, yleensä kaksiharjuinen pähkylä, joka on tavallisesti karvainen, pappus on hapsihaiveninen.
Levinneisyys
Tummakallioinen esiintyy Euroopan maista Norjassa, Ruotsissa, Suomessa, Islannissa ja Huippuvuorilla. Se kasvaa myös Koillis-Siperiassa, Grönlannissa, Kanadassa ja Yhdysvalloissa Alaskassa ja Kalliovuorilla. Suomessa tummakallioinen kasvaa harvinaisena tunturikasvina Enontekiön Lapin luoteisosassa. Laji on Suomessa uhanalainen, vuonna 2019 se on arvioitu vaarantuneeksi (VU).
Green Park
Green Park on puisto Lontoon Westminsterissä Buckinghamin palatsista pohjoiseen. Tämä 16 hehtaarin laajuinen viheralue on pienin Lontoon kahdeksasta kuninkaallisesta puistosta. Puisto on hyvin suosittu ja se muodostaa St. Jamesin puiston ja Hyde Parkin kanssa yhtenäisen viheralueiden ketjun Lontoon keskustaan. Lähimmät Lontoon metron asemat ovat Hyde Park Corner ja Green Park.
Kuvaus
pienoiskuva|vasen|Keväisin Green Parkissa kukkii narsisseja. Green Park sijaitsee Constitution Hillin, Piccadillyn ja Queen’s Walkin väliin jäävällä kolmionmuotoisella alueella. Puisto on läheistä St James’s Parkia rauhallisempi, ja sitä luonnehtivat iäkkäät puut ja laajat nurmikentät.
Arthur Nebe
thumb|150px|Arthur Nebe Arthur Nebe (13. marraskuuta 1894 – 21. maaliskuuta 1945) oli berliiniläinen poliisivirkailija 1920-luvulla, korkea-arvoinen natsi ja SS-kenraaliluutnantti. Hän kuului sekä SA:han että SS:ään ja oli Interpolin presidentti vuosina 1941–1942.
Green Park
Kuvaus
Yleisimpiä puulajeja ovat puistoplataani ja lehmukset, joiden laajat lehvästöt viilentävät puiston ilmaa kuumina kesäpäivinä. Harvinaisempia puulajeja edustavat esimerkiksi mustapoppeli, hopeavaahtera ja hopealehmus. Puistoon on istutettu myös alkuperäisiä Britanniassa tavattavia tammi- ja orapihlajalajeja. Keväisin lukemattomat narsissit saavat puiston hehkumaan keltaisena, mutta muuten siellä on varsin vähän kukka- ja pensasryhmiä.
Arthur Nebe
Toisen maailmansodan aikana hän oli Einsatzgruppe B:n päällikkö. Hän työskenteli SS-Obergruppenführer Reinhard Heydrichin alaisena ja otti osaa juutalaisten tuhoamiseen itärintamalla.
Green Park
Kuvaus
Niukan aluskasvillisuuden vuoksi puiston eläimistö ei ole kovin monipuolinen. Siellä voi nähdä kuitenkin tavallisimpia lintulajeja, kuten mustarastaita, kottaraisia ja tiaisia. Talvella nurmikoilla ruokailee muuttolintuja, kuten punakylkirastaita ja räkättirastaita.
Arthur Nebe
Ennen sotaa
Nebe nimitettiin Saksan rikospoliisin eli Kripon päälliköksi vuonna 1936.
Sota-aika
thumb|right|300px|Kuvassa vasemmalta oikealle SS-Obersturmbannführer Huber, SS-Oberführer Arthur Nebe, Reichsführer-SS [[Heinrich Himmler, SS-Gruppenführer Reinhard Heydrich ja SS-Oberführer Heinrich Müller, 27. marraskuuta 1939.]] Vuonna 1941 Nebe komensi yhtä Einsatzgruppea Neuvostoliiton alueella. Tehtävänä oli surmata alueen juutalaiset ja kommunistivirkailijat, ja Nebe väittikin yksikkönsä tappaneen noin 45 000 ihmistä.
Green Park
Historia
pienoiskuva|Green Park ja St James’s Park (1833). Green Parkin paikalla oli alkujaan niittyä, jota käytettiin lähinnä metsästykseen ja satunnaisiin kaksintaisteluihin. Ensimmäinen kirjallinen maininta puistosta on vuodelta 1554, jolloin Thomas Wyatt nuorempi johti kapinaa kuningatar Maria I:n ja Espanjan prinssi Filip II:n avioliittoa vastaan.
Arthur Nebe
Sota-aika
Maaliskuussa 1944 niin sanotun suuren paon jälkeen Stalag Luft III -sotavankileiriltä, Gestapon päällikkö Heinrich Müller käski Nebeä teloittamaan 50 kiinni saaduista 75 vangista. Nebe joutui valitsemaan teloitettavat ja eloon jäävät. Taustastaan huolimatta Nebe koki valinnan vaikeaksi. Hän ilmeisesti pyrki säästämään nuorimmat ja perheelliset.
Green Park
Historia
Vuonna 1668 kuningas Kaarle II ympäröi alueen muurilla ja siirtoistutti sinne kauriita. Uuden puiston nimeksi tuli Upper St James’s Park, ja sinne rakennettiin puistonvartijan talo ja yksi Britannian ensimmäisistä jääkellareista, jossa kuningas saattoi tarjoilla vierailleen kylmiä virvokkeita. Kuningas mieltyi uuteen puistoonsa niin, että kävi siellä päivittäisellä kuntolenkillä – muistona tästä puiston eteläreunalla kulkevan kadun nimi on yhä Constitution Hill.
Arthur Nebe
Sota-aika
Hän otti osaa heinäkuun 20. päivän salaliittoon Hitleriä vastaan. Juonen epäonnistuttua Nebe piiloutui Wannsee-järven saareen, mutta hylätty rakastajatar antoi hänet ilmi.
Green Park
Historia
Vuonna 1746 puiston viralliseksi nimeksi vaihdettiin Green Park tuntemattomaksi jääneestä syystä. Nimi saattoi johtua siitä, että puisto oli tuolloin avointa niittyä, jossa kasvoi vain vähän puita. Kerrotaan myös, että Kaarlen puoliso Katariina de Bragança olisi määrännyt puiston kaikki kukat hävitettäviksi kuultuaan kuninkaan poimineen niitä toiselle naiselle. Tarinan totuudesta ei ole varmuutta, mutta puistossa ei ole vieläkään kukkaistutuksia.
Arthur Nebe
Sota-aika
Roland Freislerin johtama Kansanoikeus tuomitsi hänet kuolemaan petturina. Nebe hirtettiin pianonkielellä 21. maaliskuuta 1945 Plötzenseen vankilassa.
Green Park
Historia
1700-luvulla Green Parkista tuli Yrjö II:n puolison kuningatar Carolinen lempipaikka. Hän teetti puistoon suuren vesialtaan, josta saatiin vettä St Jamesin palatsiin. Hän rakennutti sinne myös kirjaston ja vesialtaalle johtavan kävelytien, josta tuli hienoston suosittu näyttäytymispaikka (Queen’s Walk).
pienoiskuva|Rauhan temppeli paloi maan tasalle 1749. Vuonna 1749 Green Parkissa juhlittiin Itävallan perimyssodan päättymistä. Kuningasperhe päätti järjestää suuren ilotulituksen ja tilasi Händeliltä Ilotulitusmusiikki-sarjan tapahtumaa varten. Puistoon rakennettiin valtava Rauhan temppeli, johon ilotulitteet varastoitiin. Esityksen alussa yksi raketeista kuitenkin harhautui suunnasta ja poltti temppelin maan tasalle raketteineen päivineen. Onnettomuudessa kuoli kolme ihmistä. Vuonna 1814 puistoon rakennettiin Sovun temppeli juhlistamaan Hannoverien satavuotista valtakautta. Myös se tuhoutui vastaavanlaisessa onnettomuudessa prinssihallitsijan järjestämän gaalan aikana.
1820-luvulla John Nash muokkasi Green Parkia uudistaessaan viereistä St James’s Parkia. Puistoon istutettiin ensimmäistä kertaa puita. Constitution Hillistä tehtiin suora katu ja sen päähän rakennettiin Wellington Arch Hyde Parkin rajalle. Kuningatar Carolinen vesiallas katosi viktoriaanisella aikakaudella samoin kuin puistonvartijan talo ja kuningattaren kirjasto.
Kuningatar Elisabetin hallituskaudella puistoon on vihitty useita muistomerkkejä maailmansotien veteraaneille. Vuonna 1994 paljastettiin muistomerkki kanadalaisille sotilaille ja vuonna 2002 intialaisille, afrikkalaisille ja karibialaisille sotilaille.
CODASUR-rallisarja
CODASUR-rallisarja on FIA:n alueellinen rallisarja, jota ajetaan Etelä-Amerikan alueella vuodesta 1997 lähtien. Nimi on lyhenne alueellisen järjestön nimestä Confederacion Deportiva Automovilismo Sudamericana.
Pistejärjestelmä
Pistejärjestelmänä käytetään FIA:n alueellisien sääntöjen mukaista pisteytystä.
Covers EP Vol. 1
Covers EP Vol. 1 on suomalaislaulaja Tuulin 26. heinäkuuta 2017 julkaisema neljä englanninkielistä cover-kappaletta sisältämä EP.
Orientaaliortodoksiset kirkot
thumb|320px|right|Orientaaliortodoksien osuus maailman väestöstä prosentuaalisesti. Orientaaliortodoksiset kirkot ovat kristillisiä kirkkokuntia, joiden ominaisaluetta ovat erityisesti Pohjois-Afrikka ja Lähi-itä. Orientaalisista ortodokseista tuli Rooman valtionkirkon kanssa erillinen tunnustuskunta vuonna 451 pidetyn Khalkedonin kirkolliskokouksen myötä, kun niitä syytettiin monofysitismistä. Ne ovat siis eronneet muista kirkoista ennen katolisen ja ortodoksisen kirkon eroa suuren skisman myötä.
Salaatti
Salaatti on pääasiassa kasviksista tai juureksista, usein myös salaatista koostuva, yleensä kylmä ruokalaji. Toisinaan salaattiin lisätään myös hedelmiä. Salaatti on hyvä osa ateriaa, sillä kasviksista saadaan runsaasti vitamiineja, kivennäisaineita ja ravintokuitua. Asiasta on olemassa monia ravintosuosituksia, ruokaympyröitä, -kolmioita ja lautasmalleja.
Orientaaliortodoksiset kirkot
Orientaaliortodoksisia kirkkoja
Orientaaliortodoksisista kirkoista kuusi on keskenään ehtoollisyhteydessä, mutta kuitenkin toisistaan hallinnollisesti täysin riippumattomia. Ne tunnustavat kolmen ensimmäisen kirkolliskokouksen päätökset (vuoteen 431 asti).
Salaatti
Usein salaattiin lisätään salaattikastiketta, joita on kehitetty eri salaatteihin hyvin monia erilaisia. Salaatin aineksina voi käyttää vihannesten lisäksi esimerkiksi lihaa, äyriäisiä, pastaa, munaa ja majoneesia.
Salaattia voidaan tarjoilla esimerkiksi alkuruokana tai kevyenä pääruokana. Sitä käytetään myös esimerkiksi leipien täytteenä.
Orientaaliortodoksiset kirkot
Orientaaliortodoksisia kirkkoja
Lisäksi orientaaliortodokseihin luetaan joitakin kirkkoja, joilla ei ehtoollisyhteyttä edellisiin ole.
Salaatti
Salaatti on myös eräiden lehtivihannesten nimitys, esimerkiksi lehtisalaatti ja keräsalaatti (Lactuca sativa) sukulaisineen. Kasvia tiedetään käytetyn ruokiin jo tuhansia vuosia, joten kokeilla on ollut runsaasti aikaa kehittää salaattiruokien variaatioita. Monet salaatit sisältävät runsaasti energiaa ja energiapitoisia valmistusaineita. Nimeä salaatti käytetään yleisesti silloinkin, kun valmistusaineissa ei ole lainkaan kyseistä kasvia.
Sana salaatti tulee ranskan kautta latinan sanasta salata ’suolainen’.
30 Seconds to Mars
30 Seconds to Mars on ensimmäinen yhdysvaltalainen yhtye, joka kuvasi musiikkivideon Kiinassa. ”From Yesterday” -video sai vaikutteita elokuvasta Viimeinen keisari. Hohto-elokuvasta inspiraatiota saanut ”The Kill” -musiikkivideo on voittanut MTV Video Music Awards -palkinnon. 30 Seconds to Marsilla on oma street team nimeltä Echelon, joka muun muassa koettaa tehdä yhtyettä kuuluisammaksi promotoimalla. Yhtyeen tunnuslause on Provehito In Altum.
30 Seconds to Mars esiintyi Helsingin jäähallissa 2. kesäkuuta 2008. Konserttia lämmittelivät Sara ja Killer Aspect. Toisen kerran yhtye esiintyi Helsingin jäähallissa 12. maaliskuuta 2010 ja sen lämmittelijöinä olivat Carpark North sekä Street Drum Corps, jonka kanssa yhtye on tehnyt yhteistyötä. 30 Seconds to Mars vieraili 18. kesäkuuta 2010 Seinäjoen Provinssirockissa. Kesällä 2013 yhtye soitti Helsingissä Rock the Beach -festivaaleilla. 8. maaliskuuta 2014 yhtye esiintyi Hartwall Arenalla. 25. huhtikuuta 2018 Thirty Seconds To Mars esiintyi Helsingin jäähallilla Monolith - kiertueella. Yhtye julkaisi kolmannen albuminsa This Is War 4. joulukuuta 2009. Albumin ensimmäinen single ”Kings and Queens” julkaistiin 6. lokakuuta 2009. Viides albumi ”America” julkaistiin huhtikuussa 2018.
Lähteet
https://www.nme.com/news/music/30-second-mars-guitarist-tomo-milicevic-quit-band-2337490
Asemies
upright|pienoiskuva|[[Wolfram von Eschenbach ja hänen asemiehensä, kuvitusta Manessen käsikirjoituksesta 1300-luvulta.]] Asemies eli aseenkantaja eli soini oli keskiajalla ja uuden ajan alkupuoliskolla nuorukainen, joka toimi ritarin seuralaisena ja aseenkantajana. Aseenkantaja auttoi ritaria. Aseenkantaja myös järjesti turnajaiset. Myöhemmin asemiehet muodostivat Ruotsissa ritaria alempiarvoisen aatelismiesluokan, joka sijoittui ritarin ja tavallisen rälssimiehen väliin. Kuningas nimitti ritarit. Koska hän saattoi olla pitkiä aikoja tavoittamattomissa, ritarit olivat verrattain harvinaisia Suomessa. Moni vaikutusvaltainen suomalainen asemies saattoi odottaa pitkään ritarin nimitystä, jos ehti saada nimityksen ollenkaan.