cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Long Branch (New Jersey)
Historia
thumb|vasen|Matkailijoita vuoden 1869 paikkeilla. Ensimmäiset eurooppalaiset siirtolaiset saapuivat nykyisen Long Branchin alueelle vuonna 1668. Alue oli ostettu delaware-intiaaneilta. Asutus paikalla oli aikaisemmin sisämaassa päin, jossa maa soveltui helpommin maanviljelykseen.
Lahoren linnoitus
thumb|Alamgiri-portti Lahoren linnoitus muodostaa suuren osan Lahoren vanhasta kaupungista Pakistanissa. Sen alkuperäisestä rakentajasta tai muodosta ei ole tietoa; arkeologisten löytöjen perusteella se on ollut olemassa ainakin kauan ennen vuotta 1025. Vuosisatojen varrella mongolit ja muut valloittajat ovat vuoroin hajottaneet, vuoroin kohentaneet sitä. Nykyinen muoto on pitkälti Suurmogulien valtakunnan ajoilta. Linnoitus muistuttaa samanikäistä Agran linnoitusta, mutta on pienempi, noin 350 metriä pitkä ja 300 metriä leveä.
Long Branch (New Jersey)
Historia
Long Branchiä alettiin kehittää matkailukohteena 1780-luvulta lähtien. Sen suosio alkoi kasvaa seuraavan vuosisadan puolella. Laivat New Yorkista pysähtyivät Long Brachille rakennetulla laiturilla vuodesta 1828 alkaen, ja 1830-luvulta lähtien suosituksi tulivat ravit ja uhkapelaaminen. Rautatieyhteys rakennettiin vuonna 1860. Matkailijoita houkutteli etenkin yhdistelmä liikenneyhteyksiä suuriin kaupunkeihin, meri, aurinko ja pelaaminen. Kaupunkiin rakennettiin suuria hotelleja ja Long Branch oli Yhdysvaltojen itärannikon suosituimpia lomakaupunkeja. Hallinnollisesti siitä tuli borough vuonna 1867 ja itsenäinen kaupunki vuonna 1904. Tunnettuja Long Branchin kävijöitä ovat olleet esimerkiksi Lillie Langtry ja Lillian Russell sekä presidentit Ulysses S. Grant, James A. Garfield ja Woodrow Wilson.
Lahoren linnoitus
Mahtavin Intian suurmogulihallitsijoista, Akbar, piti Lahorea imperiuminsa pääkaupunkina 1584–1598. Hän rakensi nykyisen linnoituksen pääosat samalla paikalla sijainneen vaatimattomamman linnoituksen päälle. Akbarin poika ja pojanpoika Shah Jahan jatkoivat rakennustyötä. Shah Jahan tunnetaan Taj Mahalin rakennuttajana, ja hän teetti upeita marmorirakenteita ja mosaiikkeja myös Lahoren linnoitukseen.
Linnoitus on UNESCOn maailmanperintökohde vuodesta 1981 yhdessä Shalamarin puutarhan kanssa.
Long Branch (New Jersey)
Talous
Long Branchissä on nykyisin teollisuutta. Paikallisen teollisuuden tuotteisiin kuuluvat esimerkiksi tekstiilit ja elektroniikka. Myös matkailualaa on elvytetty. Kaupungin rantatietä on kunnostettu, ja kaupungissa toimii Hilton-ketjun Ocean Place Resort.
Kotitalouksien keskimääräiset vuosittaiset ansiot Long Branchissä aikavälillä 2014–2018 olivat 58 232 USD ja henkilöä kohden 32 957 USD. 19,1 % väestöstä eli köyhyysrajan alapuolella.
Parnavazianit
Parnavazianit tai parnabazidit olivat georgialaisen historiallisen perimätiedon mukaan Kartlin eli Iberian ensimmäinen georgialainen kuningasdynastia. Heidän valtakautensa kesti, epäyhtenäisesti, 200-luvulta eaa. 100-luvulle jaa. Miespuolisen päälinjan kerrotaan sammuneen jo varhain, joten dynastia jatkui naissukulinjan kautta. 100-luvun loppuun mennessä parnavazianien hallituskausi päättyi ja Iberian kruunu siirtyi Aršakiani-dynastialle.
Historia
Varhaiskeskiaikaisen georgialaisen kronikan Georgian kuninkaiden elämä mukaan dynastia sai alkunsa Parnavaz I:stä, Iberian monarkian perustajasta, joka syrjäytti Azon, jonka Aleksanteri Suuri oli kronikan mukaan jättänyt hallitsemaan maata. Parnavazin tarina on kyllästetty legendaarisella kuvastolla ja symboliikalla, eikä hänestä kerrota ei-georgialaisissa lähteissä. Ei ole varmaa osoitusta siitä, että hän olisi ollut ensimmäinen georgialainen kuningas. Dynastian nimi Parnavaziani ("Parnavazista", "Parnavazin mukaan nimetty"), jonka varhaiset armenialaiset historialliset teokset mainitsevat muodoissa Parnawazean (Faustus 5.15; 400-luku) ja Parazean (Armenian historia 14; luultavasti 400-luvun alusta), osoittaa, että Parnavaz-niminen kuningas ymmärrettiin georgialaisen dynastian perustajaksi. Vaikuttaa uskottavalta, että historiallisten tietojen kadotessa todellinen Parnavaz "sai legendaarisen julkisivun" ja nousi esikristillisen monarkin prototyypiksi georgialaisissa vuosikirjoissa.
Vaikka Aleksanteri Suuren retki Georgiaan onkin täysin fiktiivinen tapahtuma, georgialaisista ja antiikin aikaisista lähteistä voidaan päätellä, että Iberian kuninkailla oli läheiset suhteet seleukidien valtakuntaan. Se oli Aleksanterin lyhytikäisen valtakunnan Syyriaan keskittynyt hellenistinen seuraaja, jonka ylivallan iberialaiset ajoittain tunnustivat. He todennäköisesti auttoivat herrojaan, kuten professori Cyril Toumanoff on ehdottanut, pitämään kurissa viereisen Armenian kuningaskunnan orontidi-dynastian kuninkaita.
Toumanoff olettaa Parnavazin hallinneen vuosina 299–234 eaa. Hänen poikansa Saurmagin (hallitsi 234–159 eaa.) kerrotaan kuolleen ilman miespuolista perillistä, ja dynastia jatkui naissukulinjassa, kun Saurmagin tytär meni naimisiin Nebrotiani-dynastian Mirian I:n kanssa (hallitsi 159–109 eaa.). Nebrotianien eli nimrodidien nimi tarkoittaa "Nimrodin rotua" eikä se ole dynastinen nimi, vaan keskiaikaisten georgialaisten kirjoittajien muinaisista iranilaisista käyttämä termi. Niinpä kronikoissa dynastiaa, tosin vain naissukulinjassa, kutsutaan edelleen nimellä Parnavaziani (Toumanoff on ehdottanut termiä "toinen parnabazidi-dynastia").
Armenialaisen artašidi-dynastian paikallinen haara syrjäytti vallasta parnavazianit eli Mirianin pojan Parnadžomin (hallitsi 109–90 eaa.). He hallitsivat Iberiaa vuosina 90–30 eaa., kunnes parnavazianit onnistuivat saamaan kruununsa takaisin. Siihen mennessä Etelä-Kaukasia oli joutunut Rooman hegemonian alle. Iberia kuitenkin erkani Rooman hallinnasta ensimmäisen vuosisadan eaa. viimeisellä vuosikymmenellä ja nousi aiempaa voimakkaammaksi valtioksi ensimmäisellä vuosisadalla jaa. Parsman I (hallitsi 1–58) sekaantui innokkaasti Armenian sisäisiin asioihin. Maa oli joutunut Rooman ja Parthian väliseksi kiistakapulaksi, ja hän asetti veljensä Mithridateen (hallitsi 35–51) sen valtaistuimelle. Vuonna 51 Parsman kuitenkin yllytti poikansa Rhadamistuksen syrjäyttämään Mithridateen ja nousemaan Armenian kuninkaaksi, mutta Rhadamistus karkotettiin uudesta kuningaskunnastaan jo vuonna 55. Parsmanin seuraaja Mirdat I (58–106) solmi liiton Rooman kanssa puolustaakseen Iberian rajoja alaanien, pohjoisessa asuvien paimentolaisten hyökkäyksiltä. Iberian pääkaupungista Mtskhetasta löydetty kivikaiverrus kutsuu Mirdatia "caesareiden ystäväksi" ja "Roomaa rakastavien iberialaisten" kuninkaaksi. Vuonna 75 Rooman keisari Vespasianus auttoi Iberian kuningasta linnoittamaan Armazin kaupungin akropoliin.
Kun Parthian arsakidien perilliset olivat saaneet Armenian valtaansa toisella vuosisadalla, heidän sukuhaaransa korvasi Parnavaziani-dynastian Iberiassa. Georgialaisten kronikoiden mukaan se tapahtui, kun aateliset aloittivat kapinan kuningas Amazasp II:sta (hallitsi 185–189) vastaan ja syrjäyttivät ja surmasivat hänet Armenian kuninkaan avustuksella. Tämä kuningas oli luultavasti Vologases II (hallitsi 180–191), jonka kerrotaan olleen naimisissa Amazaspin sisaren kanssa. Vologases nosti poikansa, Amazaspin sisarenpojan Rev I:n (hallitsi 189–216) Iberian valtaistuimelle aloittaen paikallisen arsakididynastian valtakauden Iberiassa.
Virtuaalinen eläintenhoito
Virtuaalinen eläintenhoito on virtuaalieläimiin liittyvää toimintaa. Virtuaalieläin on kuvitteellinen eläin, joka elää vain näennäisesti internetissä.
Virtuaalisella eläintenhoidolla ei ole muodollisia sääntöjä, eikä kukaan valvo tai johda sitä. Joka osaa luoda verkkosivun, voi perustaa oman hoitolan ja tehdä siellä, mitä haluaa. Eläintenhoidolla ei ole päämäärää. Yleensä harrastajat keksivät itse omia tavoitteita, yleisin on oman hoitolan kuuluisaksi tekeminen ja monien hoitajien hankkiminen. Pääasiallisesti virtuaalinen eläintenhoito on pelkkää ajanvietettä, josta ei saada rahallista hyötyä. Eläinaiheisia verkkopelejä, joihin pelaajien on rekisteröidyttävä, ei yleensä lasketa virtuaaliharrastelijoiden kesken virtuaaliseksi eläintenhoidoksi. Peleille on ominaista, että pelaajien on noudatettava tiettyjä sääntöjä ja ne voivat olla myös pelaajille maksullisia.
Harrastaakseen virtuaalista eläintenhoitoa ei välttämättä tarvitse perustaa omaa hoitolaa. Harrastajiksi lasketaan myös hoitoloiden kävijät, yksittäisten virtuaalieläinten omistajat, virtuaaliyhdistysten pitäjät ja virtuaalieläimiin liittyvien foorumien vakituiset kävijät.
Virtuaaliharrastajat yhdistetään usein nuoriin, noin 10-vuotiaisiin tyttöihin, mutta oletus pitää harvoin paikkansa. Virtuaalihevostelijoiden keski-ikä on nykyään lähes kymmenen vuotta korkeampi, sillä uusia harrastajia ei tule enää niin paljoa. Aloittelijoiden on kuitenkin turha murehtia omaa osaamistaan, koska monet kokeneemmat harrastajat auttavat heitä mielellään.
Historia
Virtuaalista eläintenhoitoa edelsivät englanninkieliset verkkopelit. Todennäköisesti ensimmäisten hoitoloiden perustajien tavoitteena oli luoda samanlaisia, mutta heidän taitonsa eivät riittäneet interaktiivisten pelien toteuttamiseen, joten sivut tehtiin HTML-kielellä ja HTML-editoreilla ja pelaajien välinen vuorovaikutus hoidettiin tehokkaampien skriptien asemesta sähköpostin ja vieraskirjojen kautta. Nämä piirteet ovat säilyneet nykyisiinkin hoitoloihin.
Ensimmäiset suomenkieliset virtuaalihoitolat syntyivät 1990-luvun loppupuolella. Tarkasta ajankohdasta tai ensimmäisestä hoitolasta ei ole yleisesti hyväksyttyä näkemystä. Virtuaalisen eläinmaailman tapahtumia ei ole kirjattu ylös luotettavasti, joten harrastajilla on hyvin erilaisia käsityksiä siitä, mitä aiemmin on tapahtunut ja mitkä tapahtumista ovat olleet tärkeimpiä.
Eläinlajit
Yhdessä tallissa tai kennelissä keskitytään pääsääntöisesti vain yhteen eläinlajiin. Useimmat virtuaalista eläinhoitoa harrastavat ovat kiinnostuneita vain yhteen lajiin liittyvästä toiminnasta. Kuitenkin myös monen eri lajin toiminnassa mukana olevia löytyy. Eläinmaailmojen yhdistäminen on vaikeaa erilaisten ajatusmaailmojen vuoksi. Virtuaalinen eläintenhoito onkin vain nimellinen yläotsikko: Käytännössä eri eläinlajit muodostavat omat yhteisönsä, joilla on vähän yhteistä. Montaa eri lajia harrastavat kuuluvat tällöin moneen eri yhteisöön. Hoitolat ovat eri asia. Niissä saatetaan kasvattaa eri rotuja, jopa myös eri eläimiä.
Suosituimmat lajit ovat hevoset ja koirat. Hevoset asuvat virtuaalitalleilla, koirat virtuaalikenneleissä. Virtuaalikissojen jyrsijöiden ja -kanien suosio on myös selvässä nousussa. Myös virtuaalista nautakarjaa ja muita maatalouden eläimiä löytyy virtuaalisilta maatiloilta. Muille lajeille ei toistaiseksi ole merkittävää järjestäytynyttä toimintaa. Virtuaalisesti voidaan hoitaa tavallisten lemmikkien lisäksi mm. eläintarhojen ja maatilojen eläimiä sekä satuolentoja, kuten yksisarvisia. Virtuaalimaailmaan tulee koko ajan uusia lajeja, mutta useiden kohdalla toiminta on vielä todella vähäistä, ja innostus hetkellistä.
Esimerkiksi virtuaalitalli määritellään Hevoshullu-lehden artikkelissa kotisivun muodossa olevaksi mielikuvitustalliksi, jossa kaikki hevoset, eläimet ja toiminta tapahtuvat pääasiassa mielikuvituksessa.
Harrastajat
Koska virtuaalihoitoloita voi harrastaa kuka tahansa ilman pakollista rekisteröitymistä, harrastajien lukumäärää voi vain arvailla, ja arvauksetkin heittävät tuhansilla. Suurin osa harrastajista on kuitenkin 7-25-vuotiaita tyttöjä. Varsinkin virtuaalihevosten ja -koirien parissa harrastajien keski-ikä on korkea, lähemmäs kahtakymmentä, joten harrastusta ei voi sanoa yksinomaan pikkutyttöjen mielikuvitusleikeiksi.
Organisaatiot
Virtuaalimaailmassa toimii virtuaalisia yhdistyksiä. Ne eivät täytä rekisteröityjen yhdistysten kriteereitä eikä niillä yleensä ole rahaliikennettä. Jos yhdistyksiin on mahdollista liittyä, liittymiseen riittää yleensä nimimerkki ja sähköpostiosoite ilman oikeita henkilötietoja. Yhdistysten koko ja suosio vaihtelevat yli 14 000 jäsenen Virtuaalisesta ratsastajainliitosta pieniin lajien ja rotujen kannatusyhdistyksiin. Useat pienet yhdistykset toimivat suurempien alaisina. Suomen virtuaalinen kani yhdistys VKY ja virtuaali jyrsijäliitto kerää myös alayhdistyksiä, vaikka niitä ei olekaan vielä paljoakaan.
Hoitaja- ja tarinatoiminta
Virtuaalisten eläinhoitoloiden alkuperäinen toimintatapa oli, että yksi omistaa hoitolan ja muut hoitavat sen virtuaalieläimiä. Tavallisesti hevosille ja eläimille otetaan yksi tai useampi hoitaja, kun halukkaita ilmoittautuu. Hoitajat hoitavat eläimiä mielikuvituksessaan ja siitä kirjoitetaan päiväkirjaa. Tavallisin tapa hoitaa on kirjoittaa eläimen omistajalle kertomus siitä, mitä hoitaja on tehnyt eläimen kanssa kyseisenä päivänä. Hoitokertomus lähetetään yleensä sähköpostitse tai tarkoitusta varten varattuun vieraskirjaan. Virtuaalitalleilla järjestetään myös virtuaalisia ratsastustunteja, -valmennuksia ja -leirejä tarinamenetelmällä. Virtuaalikennelien koirat taas kilpailevat usein oikeasta elämästä tutuissa lajeissa kuten esimerkiksi näyttelyissä, tokossa ja agilityssä.
Hoitajatoiminta ei tällä hetkellä ole kovin suosittua. Useimmat harrastajat perustavat mieluummin oman hoitolan tai keskittyvät kilpailemaan mieluummin kuin hoitavat toisten eläimiä. Oman tallin tekemiseen tarvitaan kuitenkin taitoa, ja enemmän suosiota saavat kauniit ja huolella tehdyt tallit. Aloittelijat saavat kuitenkin opastusta vanhemmilta harrastajilta tarvittaessa.
Kilpaileminen
Kilpailu tapahtuu joko nimilistalla tai tarinakilpailuissa. Kaikkein suosituimpia kilpailuja ratsastuksessa ovat jaoksenalaiset kilpailut, kuten KRJ ja ERJ. Kilpailut lisäävät hevosen "arvoa". Uusinta kehitystä kilpailussa ovat porrastetut kilpailut, joihin osallistumiseen vaaditaan tietty taso. Porrastetut kilpailut otettiin käyttöön vuonna 2007, mutta virtuaalisen ratsastajainliiton tauon vuoksi ne ovat taukoilleet enemmän kuin olleet toiminnassa. Taukoilun jälkeen porrastettujen kilpailujen tuloshyväksyntä avattiin jälleen 2.1.2014. Hyvin kilpailuissa menestyneet orit ovat suosittuja tammojen omistajien keskuudessa. Koirilla on vähemmän palkintokategorioita kilpailuissa. Sijoittuminen arvotaan yleensä arvontakoneilla. Jyrsijöiden ja kanien kilpailut ovat hyvin vähäisiä, joten niitä on noin kerran kuukaudessa. Niiden määrä kumminkin kasvaa koko ajan.
Näyttelyt
Näyttelyissä arvostellaan virtuaalieläimen rakennetta. Tätä varten eläimestä on oltava hyvälaatuinen piirros tai valokuva, josta eläimen sivuprofiili on nähtävissä. Useimmissa näyttelyissä arvostelun suorittavat tehtävää varten koulutetut tuomarit. Halutessasi kun olet ensin kartuttanut itsellesi kokemusta virtuaalieläinten parissa voit itsekin pyrkiä tuomariksi. Kuten myös oikeassa elämässä, virtuaalihevosilla on omat VRL:n alaiset kantakirjat ja virtuaalikoirat puolestaan rekisteröidään vFCI:hin (virtuaalikoirien kattojärjestöön). Virtuaalisia näyttelyitä virtuaalihevosille järjestävät eri tallit mm. NJ:n (virtuaalinen näyttelyjaos) ja VNT:n (virtuaalinen näyttelytoiminta) säännöillä ja kisakutsuja löydätkin kyseisten jaosten sivuilta.
Muut kilpailut
Useimmat kilpailut ratkaistaan arpomalla tulokset jollakin netin arvontakoneista, jolloin osallistujalista syötetään generaattoriin, joka arpoo tulokset. Tämä on helppoa ja nopeaa. Muita, harvinaisempia ratkaisutapoja ovat tarinat (kilpailijat kirjoittavat suorituksistaan lyhyehköt kertomukset, jotka järjestäjä arvostelee), kysymykset (kilpailu ratkaistaan tietokilpailuna, yleensä kyseiseen lajiin liittyen) ja suhteutettu arvonta (aiemmin kilpailuissa menestyneet eläimet sijoittuvat todennäköisemmin arvonnassa korkealle kuin huonommin menestyneet).
Jalostus
Kaksi eri sukupuolta edustavaa virtuaalieläintä voidaan astuttaa keskenään, jolloin saadaan uusia virtuaalieläimiä. Tällaista eläintä kutsutaan suvulliseksi erotuksena keksittyihin eli suvuttomiin eläimiin, joilla ei ole vanhempia virtuaalimaailmassa. Suvullisia eläimiä arvostetaan yleisesti enemmän kuin suvuttomia. Useat kasvattajat käyttävät silti myös suvuttomia eläimiä luodakseen kantaan uutta verta sekä omia sukulinjoja.
Virtuaalieläinten ominaisuudet eivät varsinaisesti periydy, mutta hyvien eläinten jälkeläistä pidetään yleisesti parempana kuin ns. huonojen. Hyvän ja huonon eläimen määrittelevät kyseisen lajin ja rodun muut kasvattajat. Myös virtuaalimaailmassa tuodaan rotuihin uutta verta ulkomailta (eläimiä ulkomaisilta virtuaalihoitoloilta tai SIM-peleistä tai itse keksittyjä eläimiä), varotaan sukusiitosta ja vältellään tiettyjä sukulinjoja ja eläimiä. Porrastettuja kilpailuja kilpailleet hevoset kuitenkin periyttävät jälkeläisilleen 25% keräämistään ominaisuuspisteistä.
Useimmissa virtuaalihoitoloissa kasvatetaan eläimiä ainakin satunnaisesti. Kasvattien nimiin lisätään yleensä kasvattajaliite, jolloin eläimen kasvattaja voidaan selvittää pelkän nimen perusteella.
Realistisuus
Realistisuudella tarkoitetaan virtuaalieläinten pitämistä siten, että se muistuttaa mahdollisimman paljon oikeiden eläinten pitämistä. Suhtautuminen realistisuuteen on yksi suurimpia harrastajia erottavia tekijöitä. Realistisuuden ihannointiin yhdistetään erilaiset yhdistysjärjestelmät ja niiden sääntöjen noudattaminen, virtuaalisen rahan käyttö ja hoitoloiden ja eläinten pitkät ja tarkat sanalliset kuvaukset, jotka voisivat kuvata oikeita paikkoja tai eläimiä. Epärealistiseen toimintaan yhdistetään mielikuvituseläinten, kuten yksisarvisten tai lohikäärmeiden, hoito ja eläinten epärealistiset tiedot (esim. 60 cm korkea mäyräkoira tai 150 cm hyppäävä shetlanninponi). Useimmat harrastajat eivät toimi yksiselitteisen realistisesti tai epärealistisesti.
Ongelmia
Virtuaalisen eläintenhoidon suosion ja näkyvyyden kasvaessa sitä kohtaan on esitetty myös kritiikkiä. Osa siitä tulee pelin sisältä, osa ulkopuolelta.
Palkkiot
Virtuaalisessa hevosmaailmassa on tullut viime vuosina käytännöksi vaihtaa sivujen ulkoasuja, hevosten kuvia, erilaisia tekstejä ja muuta virtuaalitalleilla tarvittavaa sisältöä johonkin edellä mainituista tai kilpailuihin, jolloin maksaja ilmoittaa myyjän hevosen tiettyyn määrään virtuaalikilpailuja. Moni kritisoi tällaista kaupankäyntiä. Useimmin nähtävä perustelu on tosin se, että kritisoija kokee, että muiden pitäisi tehdä hänelle samoja palveluksia ilmaiseksi.
Virtuaalihevostelijat ovat silloin tällöin ostaneet hevosilleen kuvia tai maksaneet ulkoasun tekemisestä oikealla rahalla. Suurin osa pelaajista paheksuu rahan käyttöä, mutta nykyään saatetaan palkkoja maksaa myös virtuaalirahalla. Oikean rahan käyttö on viime aikoina yleistynyt myös huomattavasti, sillä rahasummat ovat suhteellisen pieniä.
Valokuvien käyttö
Useimpien virtuaalieläinten sivuilla on ainakin yksi valokuva, jonka tarkoitus on vahvistaa kävijän mielikuvaa eläimestä. Monet oikeiden eläinten omistajat eivät kuitenkaan halua lemmikkinsä kuvia levitettävän Internetissä virtuaalieläinten kuvina. Tavallisin perustelu on, ettei oman lemmikin kuvan yhteyteen haluta vääriä tietoja, ts. virtuaalieläimen tietoja, koska sen sivulla kävijät voivat sekoittaa virtuaalieläimen oikeaan, mikä voi vaikuttaa erityisesti jalostus- tai kilpaeläimen maineeseen.
Eläimillä ei ole yksityisyydensuojaa, joten virtuaalieläimen omistajalla on laillisesti oikeus käyttää itse ottamiaan kuvia esimerkiksi match showeista, näyttelyistä tai kilpailuista. Osa harrastajista kunnioittaa oikeiden eläinten omistajien pyyntöä poistaa kuvat lemmikeistään virtuaalieläimiä käsitteleviltä sivuilta.
Tekijänoikeudet
Tekijänoikeudet ovat saaneet virtuaalihoitoloissa valtavasti huomiota. Suurin osa hoitoloiden pitäjistä pyytää luvat kaiken aineiston käyttöön. Tavallinen käytäntö on ilmoittaa käytetyn aineiston, useimmiten kuvien, yhteydessä sen tekijän nimi. Lisäksi lähes jokaisesta hoitolasta löytyy erillinen tekijänoikeussivu, jolle on kerätty kaiken käytetyn aineiston tekijöiden yhteystiedot. Yleensä myös sivuston ulkoasun tekijä(t) ja kaikkien tekstien kirjoittajat mainitaan.
Virtuaalieläinten erottaminen oikeista eläimistä
thumb|Virtuaalihevonen Primadonna II, sana virtuaalihevonen sivun ylälaidassa Hakukoneet indeksoivat virtuaalihoitoloiden ja -eläinten sivuja ahkerasti, mikä helpottaa harrastajien elämää. Oikeiden eläinten parissa toimiville virtuaalieläimet ovat kuitenkin ongelma. Kaikkien virtuaalieläinten sivuilla ei selkeästi ilmoiteta, ettei eläintä ole oikeasti olemassa. Internetistä eläinten tietoja etsivän on siis jotenkin selvitettävä, onko löydetty eläin oikeasti olemassa vai pelkkä virtuaalieläin. Erityisen hankalaa tämä on ulkomaalaisille, jotka eivät ymmärrä suomea.
Hevosen rekisteröiminen Virtuaalisen Ratsastajainliiton hevosrekisteriin vaatii nykyään sitä, että hevosen sivuilla ilmoitetaan sen olevan virtuaalihevonen. Rekiströitävän tallin jokaisella pääsivulla tulee olla sana virtuaalitalli.
Erkkolan silta
Erkkolan silta on Oulussa sijaitseva ajoneuvo- ja kevyen liikenteen käyttöön tarkoitettu Oulujoen ylittävä silta. Silta yhdistää joen pohjoisrannalla sijaitsevan Myllyojan suuralueen etelärannalla sijaitsevaan Oulunsuun suuralueeseen. Silta avattiin syyskuussa 1988, ja sen keskivertovuorokausiliikenne on noin 17 500 ajoneuvoa. Aiemmin Oulujoen saattoi ylittää lossilla, joka sijaitsi nykyisestä siltapaikasta ylävirtaan nykyisen Poikkimaantien sillan lähellä.
Sillan vapaa alituskorkeus on 3,3 metriä.
Xiao Qin
Xiao Qin (s. 1. tammikuuta 1985 Jiangsu) on kiinalainen telinevoimistelija. Hän on erikoistunut hevoseen.
Yläonttolaskimo
thumb|Verenkierto sydämessä. Yläonttolaskimo sijaitsee sydämen oikean eteisen yläpuolella. Yläonttolaskimo on ihmisillä ylävartalolta sydämeen niukkahappista verta tuova verisuoni, jota kutsutaan eläimillä etuonttolaskimoksi. Se liittyy sydämen oikeaan eteiseen alaonttolaskimon kanssa. Yläonttolaskimo muodostuu käsien ja pään laskimorungoista ja on pituudeltaan melko lyhyt.
Kaulan tai käden laskimoiden kautta voidaan yläonttolaskimoon, sydämeen tai keuhkovaltimorunkoon johtaa neste- tai ravitsemushoitoa, keskuslaskimopaineen mittausta tai näytteenottoa varten katetri. Joihinkin syöpätauteihin liittyy yläonttolaskimo-oireyhtymä, jossa syöpäkasvain tunkeutuu yläonttolaskimon sisään ja tukkii verenkiertoa.
Luettelo NHL-joukkueiden kapteeneista
Tällä sivulla on luettelo NHL:ssä pelanneiden joukkueiden kapteeneista. Joukkueet on jaoteltu konferenssien ja divisioonien mukaan.
Carolina Hurricanes
Vuosina 1979–1997 joukkue pelasi Hartfordissa, Connecticutissa nimellä Hartford Whalers.
Chicago Blackhawks
Vuosina 1926–1986 joukkueen nimi kirjoitettiin erikseen Chicago Black Hawks.
Colorado Avalanche
Vuosina 1972–1995 joukkue pelasi Quebecissa, nimellä Quebec Nordiques.
Dallas Stars
Vuosina 1967–1993 joukkue pelasi Bloomingtonissa, Minnesotassa nimellä Minnesota North Stars.
Winnipeg Jets
Vuosina 1999–2011 joukkue pelasi Atlantassa nimellä Atlanta Thrashers.
Sangin silta
Sangin silta, joskus myös Madekosken silta, on Oulussa sijaitseva ajoneuvo- ja kevyen liikenteen käyttöön tarkoitettu Oulujoen ylittävä silta. Silta yhdistää Sanginsuun kaupunginosan Madekosken kaupunginosaan. Silta on valmistunut vuonna 1992, ja se korvasi paikalla aiemmin liikennöineen lossin.
Luettelo NHL-joukkueiden kapteeneista
Anaheim Ducks
Vuosina 1993–2006 joukkueen nimi oli Mighty Ducks of Anaheim.
Sangin silta
Sillan vapaa alituskorkeus on 4,7 metriä.
Luettelo NHL-joukkueiden kapteeneista
Arizona Coyotes
Vuosina 1972–1996 joukkue pelasi Winnipegissä, nimellä Winnipeg Jets.
Calgary Flames
Vuosina 1972–1980 joukkue pelasi nimellä Atlanta Flames
Edmonton Oilers
Joukkue pelasi kauden 1972–1973 Alberta Oilers -nimellä.
Élisabeth Badinter
Élisabeth Badinter (o.s. Bleustein-Blanchet; s. 5. maaliskuuta 1944 Boulogne-Billancourt, Hauts-de-Seine, Ranska) on ranskalainen kirjailija ja filosofian professori École Polytechniquessa Pariisissa. Hän on Ranskan tunnetuimpia intellektuelleja ja feministejä.
Teoksessaan Fausse route (2003, englanniksi Dead End Feminism) Badinter arvostelee amerikkalaista äärifeminismiä, joka on hänen mukaansa johtanut sukupuolten sotaan. Teoksessa Le Conflit (2010, englanniksi The Conflict) Badinter kritisoi äidin roolin korostumista lastenhoidossa 1980-luvulta alkaen. Teokset ovat herättäneet Ranskassa kiivasta keskustelua.
Badinterin teoksista on ilmestynyt suomeksi Mikä on mies? (XY: De l’identité masculine, 1992), jonka on suomentanut Leevi Lehto.
Afrikan ja Aasian kulkusirkkainfestaatio 2019–2020
Afrikan ja Aasian vuosien 2019–2020 kulkusirkkainfestaatio oli aavikkokulkusirkkojen (Schistocerca gregaria) massaesiintymisten kausi Afrikassa, etenkin Itä-Afrikassa.
Leviämishistoria
Aavikkokulkusirkat menestyvät nimestään huolimatta parhaiten sateisilla alueilla, joten siksi, kun vuonna 2018 Arabianlahdella riehunut sykloni Mekunu täytti Arabian niemimaan eteläisen asumattoman hetkellisesti useilla järvillä, aavikkokulkusirkat lisääntyivät alueella räjähdysmäisesti ja niiden määrä kasvoi 8 000-kertaiseksi tavanomaiseen verrattuna. Lokakuussa 2018 Arabianmeren keskiosassa sykloni Luban vahvistui, liikkui länteen päin ja satoi alas lähellä Jemenin ja Omanin rajaa. Aavikkoheinäsirkkaparvet alkoivat muuttaa, ja kesään 2019 mennessä parvet olivat liikkuneet Punaisenmeren ja Adeninlahden yli Etiopiaan ja Somaliaan, missä ne lisääntyivät jälleen menestyksekkäästi seuraavina kuukausina. Tämä olisi saattanut jatkua pidempäänkin, ellei Itä-Afrikassa olisi lokakuussa 2019 tullut epätavallisen laajoja ja voimakkaita syyssateita, joita joulukuussa seurasi harvinainen myöhäisen kauden sykloni, joka laskeutui lopulta Somaliaan. Tämä aiheutti sirkoille uuden voimakkaan lisääntymisen puuskan, minkä seurauksena ne alkoivat tunkeutua uusille alueille. Joulukuun 2019 loppuun mennessä ensimmäiset parvet olivat saapuneet Keniaan ja valloittaneet nopeasti koko maan pohjois- ja keskialueen. Tammikuuhun 2020 mennessä maassa oli pahin infestaatio 70 vuoteen. Sirkat alkoivat levittäytyä myös Djiboutiin ja Eritreaan, ja 9. helmikuuta ne levisivät Ugandaan ja Tansanian pohjoisosaan. 4. maaliskuuta Yhdistyneiden kansakuntien elintarvike- ja maatalousjärjestön (FAO) arvion mukaan sirkkaepidemia oli levinnyt 15 valtioon, joista 5. maaliskuuta pahin tilanne oli Keniassa, Etiopiassa ja Somaliassa. Sirkkaparvia oli tuolloin havaittu myös Afganistanissa, Etelä-Sudanissa, Ugandassa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Sudanissa, Eritreassa, Saudi-Arabiassa, Jemenissä, Omanissa, Irakissa, Iranissa ja Pakistanissa.
HMS Empress of India
HMS Empress of India oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1891 vesillelaskettu Royal Sovereign -luokan toisen luokan predreadnought-taistelulaiva. Alus oli Kanaalin laivaston varakomentajan lippulaivana kaksi vuotta ennen kuin se siirrettiin Välimeren laivastoon vuonna 1897.
Välimerellä alus kuului kansainväliseen laivasto-osastoon, joka esti Kreetan kansannousun aikana aseiden kuljettamisen saarelle. Alus palasi Britteinsaarille vuonna 1901 ja se oli hetken aikaa rannikonvalvontatehtävissä Irlannissa ennen siirtoaan Kotilaivastoon lippulaivaksi.
Vuonna 1905 alus siirrettiin reserviin ja se törmäsi HMS A.10:een seuraavana vuonna. Alus poistettiin lopullisesti palveluksesta alkuvuodesta 1912 ja se upotettiin maalilaivana vuonna 1913.
Valmistus
Alus tilattiin Pembroken telakalta osana vuoden 1889 laivastolakia ja sen köli laskettiin 9. heinäkuuta 1889 nimellä HMS Renown. Aluksen nimi vaihdettiin hieman ennen vesillelaskua HMS Empress of Indiaksi, millä nimellä alus laskettiin vesille 7. toukokuuta 1891 kumminaan Louise Margaret Connaughtin ja Strathearnin herttuatar. Alus siirrettiin Pembrokesta Chathamiin, missä se valmistui elokuussa 1893. Aluksen valmistuskustannukset olivat 846 321 puntaa ilman tykkejä, jotka maksoivat 65 841 puntaa.
Palvelus
Koeajot saatiin päätökseen syyskuussa, minkä jälkeen alus otettiin palvelukseen 11. syyskuuta Chathamissa ja liitettiin Kanaalin laivastoon vapauttamaan HMS Anson. Alus osallistui vuotuiseen laivastoharjoitukseen Irlanninmerellä ja Kanaalissa 2.-5. elokuuta 1894 osana sinistä laivastoa eli puolustautuvaa osastoa. Alus osallistui kesäkuussa 1895 Kielin kanavan avajaisiin ja 24. heinäkuuta - 30. elokuuta vuotuiseen sotaharjoitukseen. Alus poistettiin palveluksesta 7. kesäkuuta 1897 Chathamissa.
Alus palautettiin palvelukseen seuraavana päivänä ja se siirrettiin Välimeren laivastoon. Ennen Maltalle lähtöään alus osallistui Spitheadissä kuningatar Viktorian kruunajaisten vuosipäivän kunniaksi järjestettyyn laivastokatselmukseen. Alus saapui elokuussa Maltalle. Elo-syyskuussa 1898 alus oli esikunta-aluksena Kreetan levottomuuksien hoitamiseksi kootussa kansainvälisessä laivasto-osastossa. Oltuaan telakalla alus palasi Maltalla palvelukseen 24. joulukuuta 1900 Välimeren laivastossa.
HMS Implacable vapautti 14. syyskuuta 1901 aluksen tehtävistään Välimeren laivastossa ja Empress of India palasi Britteinsaarille, jossa se poistettiin palveluksesta 12. lokakuuta Devonportissa. Alus palautettiin palvelukseen seuraavana päivänä Queenstownin vartioaluksena ja Irlannin rannikon lippulaivana, mistä tehtävästä se vapautti HMS Howen.
Alus oli vuoden 1902 alun modernisoitavana telakalla, mistä palattuaan alus oli vuoroin Kotilaivastossa ja vuoroin reservissä. Alus osallistui 7. toukokuuta Kotilaivaston varakomentajan lippulaivana merisotaharjoitukseen. Elokuussa alus osallistui Edward VII kruunajaisten yhteydessä järjestettyyn laivastokatselmukseen. Alus oli 5.-9. elokuuta 1903 Portugalin rannikolla Kotilaivaston, Välimeren laivaston ja Kanaalin laivaston yhteisessä sotaharjoituksessa B-laivaston lippulaivana. Harjoituksessa aluksen vasen konehuone joutui epäkuntoon neljäksitoista tunniksi, minkä vuoksi alus jäi jälkeen muusta laivastosta.
HMS Royal Oak vastaanotti 1. kesäkuuta 1904 alukselta laivaston varakomentajan lippulaivan tehtävät. HMS Hannibal vapautti aluksen Kotilaivastosta 22. helmikuuta 1905. Seuraavana päivänä Empress of India poistettiin palveluksesta ja se siirrettiin Devonportin reserviin, missä alus vapautti HMS Barfleurin Kotilaivaston reservin kontra-amiraalin lippulaivan tehtävästä.
Alus oli telakalla Devonportissa vuosina 1905-1906 ja se osallistui heinäkuussa 1905 reservin harjoituksiin. HMS Aeolus vapautti aluksen tehtävistään syyskuussa. Alus palautettiin palvelukseen uudella runkomiehistöllä varustettuna 31. lokakuuta. Alus törmäsi 30. huhtikuuta 1906 Plymouthin salmessa pinnan alla olleeseen sukellusvene HMS A.10:en. Helmikuussa 1907 jätti reservin palaten Kotilaivastoon Devonportin divisioonan kontra-amiraalin lippulaivana, mistä tehtävästä sen vapautti HMS Niobe 25. toukokuuta.
Alus palautettiin 28. toukokuuta 1907 palvelukseen Devonportissa erikoispalvelusaluksena. Alus siirrettiin vuonna 1911 telakalle, mistä palattuaan se siirrettiin ensin reserviin ja sitten maalilaivaksi. . HMS Warrior hinasi 2. maaliskuuta 1912 aluksen Portsmouthista Motherbankiin, jonne alus ankkuroitiin. Alus törmäsi saksalaisen parkin Winderhudderin kanssa, jolloin se joutui palaamaan Portsmouthiin kunnostettavaksi. Toukokuussa alus makasi ankkurissa odottaen romuttamista. Alus upotettiin maalilaivana 4. marraskuuta 1913 Portlandin edustalla ammuttaessa siihen 7 000 jaardin matkalta.
Petokala
thumb|[[Hauki on petokala]] Petokalat ovat kaloja, jotka käyttävät ravinnokseen muun muassa toisia kaloja. Petokaloja ovat esimerkiksi ahven, hauki, kuha, lohi ja made. Myös muut kalat jotka eivät ole suoranaisesti petokaloja, saattavat alkaa syödä toisia kaloja iän ja koon myötä, kuten erilaiset särkikalat.
Parhaan miessivuosan SAG-palkinto
Parhaan miessivuosan SAG-palkinto on yksi palkinnoista, joita yhdysvaltalainen yli 120 000 näyttelijää edustava ammattiliitto Screen Actors Guild jakaa vuosittain. Palkinto jaettiin ensimmäisen kerran vuonna 1994.
Scipio Aemilianus Africanus
Publius Cornelius Scipio Aemilianus Africanus Numantinus (185 eaa. – 129 eaa.) oli roomalainen kenraali ja valtiomies, joka toimi konsulina vuosina 147 eaa. ja 134 eaa.
Scipio valittiin vuonna 147 eaa. uransa ensimmäisen kerran konsuliksi vaikka hän oli alaikäinen. Sen jälkeen hän osallistui kolmanteen puunilaissotaan menestyen hyvin ja vallaten Karthagon vuonna 146 eaa. Tämän johdosta hän sai triumfin ja sai agnomenin Africanus.
Vuonna 134 eaa. Scipio valittiin taas konsuliksi ja hän päätti sen jälkeen pitkän sodan Numantiaa vastaan ja sai toisen triumfinsa ja lisänimen Numantinus.
Muutama vuosi sen jälkeen hänet murhattiin, koska hän yritti edistää itaalisten liittolaisten asemaa. Scipio Aemilianus Africanuksen murhasta on syytetty leski Semproniaa ja Gaius Gracchusta sekä tämän kannattajia. Syytökset ovat kuitenkin jääneet vain huhujen tasolle.
Uusi Iloinen Teatteri
Historiaa
UIT:n esityksissä on runsaasti musiikkia. Alun perin UIT:n orkesterina oli vuosina 1979–2007 Seitsemän seinähullua veljestä, ja kapellimestarina ja musiikillisena johtajana toimi Jaakko Salo kuolemaansa 13. kesäkuuta 2002 asti. Vuonna 2008 orkesteriksi vaihtui Jean S. UIT toimi vuosina 1979–2009 Linnanmäen Peacock-teatterissa.
UIT jatkoi toimintaansa keväällä 2010 Helsingin Hakaniemessä Arena-teatteritalon näyttämöllä, koska Peacockia hallinnoiva Bulevardin teatteriyhdistys ei enää vuokrannut sille tiloja. Vuoden 2010 syksyllä UIT meni konkurssin. Sen seurauksena eri taiteiden alojen henkilöt päättivät perustaa uuden yrityksen Hakaniemen Musiikkiteatteri Oy, joka jatkoi esityksiä Uuden Iloisen Teatterin nimellä. Teatterin taiteellisina vetäjinä aloittivat Timo Kärkkäinen, Taneli Mäkelä ja Reija Wäre, ja heidän lisäkseen teatterin omistajiin kuuluivat myös Seppo Ahti, Antti Paavilainen, Marjatta Leppänen ja Sari Siikander. Uuden UIT:n ensimmäinen revyy oli Ilon kautta!, jota esitettiin huhti–toukokuussa 2011.
Hakaniemen Musiikkiteatteri tuotti myös useita kesäteatteriproduktioita maakunnissa, muun muassa Kauhavalla Power Parkissa, Lappeenrannassa ja Äänekosken Kartanon kievarissa
Vuonna 2015 UIT palasi Linnanmäen Peacock-teatteriin, jossa se toimi myös seuraavina vuosina. UIT:n taustayhtiö oli lähellä konkurssia jo vuonna 2020, ja elokuussa 2022 eläkeyhtiö Varma haki sen konkurssiin 33 000 euron eläkemaksusaatavista. Kaikkiaan Hakaniemen Musiikkiteatteri Oy:llä oli tuolloin velkaa useita satoja tuhansia euroja. Muun muassa esiintyjien ja muusikoiden palkkoja oli jäänyt kokonaan maksamatta. Teatterinjohtaja Timo Kärkkäisen mukaan ei ole todennäköistä, että teatteritoiminta jatkuisi konkurssin jälkeen.
Saint Kitts ja Nevis kesäolympialaisissa 2016
Saint Kitts ja Nevis osallistui kesäolympialaisiin 2016. Sitä edusti seitsemän urheilijaa, kaikki pikajuoksussa. Joukkueen lipunkantajana avajaisissa toimi Antoine Adams.
Habikino
Habikino on kaupunki Osakan prefektuurissa Japanissa. Se sijaitsee prefektuurin keskiosassa Osakan kaupungin kaakkoispuolella pääosin Kawachin tasangolla, mutta sen itäosat nousevat Nijōvuorelle ja rajautuvat Naran prefektuuriin. Lännessä se rajautuu Sakain ja Matsubaran kaupunkeihin, etelässä Tondabayashin kaupunkiin ja Taishin maaseutukaupunkiin, pohjoisessa taas Fujiideran ja Kashiwaran kaupunkeihin. Ichijoki virtaa sen halki etelä-pohjoissuunnassa. Habikinon pinta-ala on 26,44 neliökilometriä ja siellä on 115 904 asukasta (vuonna 2013).
Kaupungin itäosien vuorenrinteillä ja lounaispuolen kukkuloilla harjoitetaan maanviljelyä: tunnettuja ovat etenkin Habikinon viinirypäleet ja viikunat. Osakaan johtavan rautatien valmistuttua 1920-luvulla nykyisen kaupungin alue alkoi vähitellen kehittyä Osakan lähiöksi. Nykymuotoisena se perustettiin usean maaseutukaupungin ja kyläkunnan yhdistyessä Minamiōsakan maaseutukaupungiksi vuonna 1956; siitä tehtiin kaupunki ja se nimettiin Habikinoksi vuonna 1959. Habikinossa ja viereisessä Fujiideran kaupungissa sijaitsee lukuisia kofun-hautakumpuja (Furuichin kofun-ryhmä) – niistä suurin on Habikinon 425 metrin pituinen keisari Ōjinin hauta.
Habikinoa palvelee Kintetsu-rautateiden Minamiōsaka-linja.
Junkinlahti
Maantietoa
Järven pinta-ala on 33 hehtaaria ja se on 2,5 kilometriä pitkä ja 300 metriä leveä, mutta järvi on yleensä paljon kapeampi. Järvellä on kaksi järvenosaa, joita yhdistää keskellä Lilvansalmi, ja sen itäosaa kutsutaan Lepolahdeksi ja länsiosaa Junkinlahdeksi. Junkinlahti on myös järven virallinen nimitys. Lilvansalmi on kasvillisuuden rehevöitymisen vuoksi ruopattu. Jyrkimmät rannat ovat järven etelärannat, missä Mustikkakallion rinteet putoavat suoraan järveen. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 6,5 kilometriä ja sen rannat ovat puoliksi peltomaata ja metsämaata. Järven asutus on haja-asutusta, josta vajaa kymmenen on maatiloja. Järven eteläpuolelta kulkee yhdystie 3281 ja pohjoispuolelta muita kyläteitä, joista haarautuvat järven asutuksen luo vievät tiet.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueella (35.7) Längelmäveden alueeseen (35.72), jonka Koljonselän alueeseen (35.722) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 84,3 metriä mpy. Siihen on johdettu muutama metsä- ja pelto-oja. Eniten vettä tulee järveen Pitkäveden lasku-uomasta, jota kutsutaan Hernesalmeksi. Järven lasku-uoma on Hakosalmi, joka on kasvillisuuden valtaamana ruopattu auki. Se laskee Koljonselän Kirjaanselällä Kirkkolahteen.
Historiaa
Senaatinkartta vuodelta 1864 näyttää Koljonselällä tilanteen, jossa vedenpinta on nykyistä korkeammalla. Koljonselän vedenpinta laski huomattavasti vuonna 1830 tapahtuneessa Kaivannon kanavan tuhoutumisessa ja Koljonselän kapeikkoja on saatettu ruopata senkin jälkeen. Kartassa kuvataan tilanne, jossa Hakosalmi on nimensä mukaisesti leveä salmi ja Henesalmessakin on pieni saari. Kirkkolahtikin on avovetta ja sillä oli toinenkin purkautumisaukko pohjoiseen. Tämä selittää Riihisaaren ja Kuivasaaren nimet, vaikka ne ovat nykyään samaa niemeä. Junkinlahti on nimensäkin mukaisesti ollut aikaisemmin Koljonselän lahti. Vuoden 1964 kartassa rannoille oli raivattu niittyjä ja vain korkeimmilla kohdilla on peltoja. Pitäjänkartassa vuodelta 1930 järven lähiympäristön viljelyala on kasvanut, mutta rannoilla on vesijättömailla runsaasti niittyjä. Kylän maatilat ovat raivanneet korkeimmilta mäiltä viljelyyn sopivat alueet ja kun vielä niityt otetaan myöhemmin viljelyyn, on saavutettu se tilanne, mikä nähdään seuraavassa vuoden 1957 kartassa. Näin voimakas viljely ei ole voinut olla vaikuttamatta voimakkaasti järven ravinnetilanteeseen.
Vuoden 1957 peruskartassa itäpään nimenä oli Kirvespohjanlahti ja Lilvansalmen pohjoispuolen lahtea kutsuttiin Junkkilahdeksi. Vuoden 1977 kartassa nimet ovat nykyiset.
Rama Navami
Rama Navami on hindujen juhla, jota vietetään Rama-jumalan syntymän kunniaksi. Ramayana-eeposta, joka kertoo Raman elämästä, luetaan noin viikon ajan ennen juhlaa jatkuvasti, ja itse Rama Navami -päivänä tarinan kohokohdat luetaan temppelissä. Kodit siivotaan perusteellisesti ja koristellaan juhlaa varten. Hedelmiä ja kukkia asetetaan perhealttarille ja varhaisen aamupeseytymisen jälkeen rukoillaan. Talouden nuorin naispuolinen merkitsee kaikki perheenjäsenet punaisella merkillä ennen palvelusmenoihin yhtymistä.
Rama-vauvan kuva asetetaan peitettyyn kehtoon. keskipäivällä peite poistetaan ja Ramalle tarjotaan pyhää ruokaa. Useat paastoavat, ja juhlaan liittyy moraalista pohdiskelua ja hyväntekeväisyyden harjoittamista. Ramaan liittyviin pyhiin paikkoihin, kuten Ayodhya ja Ramesvaram, kerääntyy tuhansia pyhiinvaeltajia.
Wilhelmine von Sagan
pienoiskuva|upright|Wilhelmine von Sagan. Katharina Friederike Wilhelmine Benigna von Sagan, Kuurinmaan prinsessa, Saganin herttuatar, (8. helmikuuta 1781 Jelgava – 29. marraskuuta 1839 Wien) oli baltiansaksalainen ylhäisaatelinen ja tullut tunnetuksi Itävallan ulkoministerin ja kanslerin Klemens von Metternichin rakastajattarena.
Wilhelmine von Sagan syntyi nykyisen Latvian alueella, Kuurinmaan viimeisen herttuan Peter von Bironin tyttäreksi. Vuonna 1795 herttuakunta oli pakko luovuttaa Venäjälle ja herttua siirtyi perheineen Sleesiaan, Saganiin. Ruhtinatar sai hyvän koulutuksen, hän tunsi erityisen hyvin historiaa ja filosofiaa. Lisäksi hän osasi monia kieliä ja oli tunnettu bibliofiili.
Kustaa Mauri Armfeltilla oli suhde Wilhelmine von Saganin äidin kanssa, mutta myös tytär rakastui suomalaiseen kenraaliin. Suhteesta syntyi tytär Adelaide Gustava Aspasija. Synnytys oli vaikea ja Wilhelmine ei voinut enää saada lapsia. Tytär annettiin kasvatettavaksi isän sukulaisille Suomeen eivätkä äiti ja tytär enää tavanneet.
Klemens von Metternichin ja Wilhelmine von Saganin suhde alkoi vuonna 1813. He olivat tunteneet toisensa jo muutaman vuoden ajan. Ruhtinattaren epäillään olleen tuolloin Venäjän hallituksen palveluksessa tehtävänään vaikuttaa Itävallan kanslerin poliittisiin mielipiteisiin. Suhde päättyi osittain myös siksi, että ruhtinatar ei halunnut olla naimisissa olleen Metternichin salainen rakastajatar. Mielenkiintoinen yksityiskohta on se, että von Sagan ja Metternichin seuraava rakastajatar Catherine Bagration asuivat samalla kadulla viereisissä taloissa. Suhteen jälkeen Metternich ja von Sagan kirjoittivat toisilleen satoja kirjeitä, jotka löydettiin vuonna 1949.
Wienin kongressin jälkeen Catherine von Sagan toimi monen tytön kasvatusäitinä. Hän solmi avioliiton vuonna 1819 Karl Rudolf von der Schulenburgin kanssa. Liitto päättyi avioeroon vuonna 1829. Myös kaksi aikaisempaa, lyhyeksi jäänyttä avioliittoa päättyivät eroon. Myös Božena Němcová, tšekkiläinen kirjailija, oli yksi ruhtinattaren kasvatustyttäristä. Kirjailijan epäillään olleen Wilhelmine von Saganin sisarentytär. Asiaa ei ole tosin todistettu virallisesti.
Sofja Velikaja
Sofja Aleksandrovna Velikaja (, s. 8. kesäkuuta 1985 Alma-Ata, Kazahstanin SNT) on venäläinen säilämiekkailija ja olympiavoittaja. Velikaja oli mukana ensimmäisen kerran olympialaisissa Pekingissä, jossa hän sijoittui lopulta neljänneksi säilän yksilökilpailussa. Joukkuekilpailussa hän oli Venäjän joukkueessa, joka jäi viidenneksi. Neljä vuotta myöhemmin Lontoossa Velikaja sijoittui säilän yksilökilpailussa toiseksi häviten loppuottelussa Kim Ji-yeonille. Rio de Janeirossa hän voitti ensimmäisen olympiakultansa, kun Venäjän joukkue voitti säilän joukkuekilpailun. Henkilökohtaisessa kilpailussa hän oli toisena häviten loppuottelussa venäläiselle Jana Jegorjanille. Tokion olympialaisissa 2020 Velikaja oli mukana Venäjän olympiakomitean joukkueessa, joka voitti kultaa säilän joukkuekilpailussa. Säilän yksilökilpailussa hän sijoittui toiseksi.
Velikajalla on myös useita maailman- ja Euroopan-mestaruuksia sekä yksilö- että joukkuekilpailuista. Yksilökilpailuista hänellä on kaksi maailmanmestaruutta. Hän miekkailee oikealta puolelta.
Tysnes
Tysnes on kunta Vestlandin läänissä Norjassa. Tysnesin kunta (silloinen Tysnæs) perustettiin 1. tammikuuta 1838. Kunta koostuu useasta Bergenin eteläpuolella sijaitsevasta saaresta, joista suurimmat ovat Tysnesøy (198 km²) ja Reksteren (37 km²). Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan Tysnesin kunnassa oli 2 736 asukasta.
Isotäpläsivettikissa
Isotäpläsivettikissa eli suuritäpläsivettikissa (Viverra megaspila) on aasialainen sivettieläin. Laji on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi, koska sen elinympäristö on pirstoutunut ja metsästys pienentää paikallisia populaatioita. Se välttelee ihmisiä, ja havaintoja saadaan harvakseltaan lähinnä silloin kun eläin kuolee auton alle. Viime vuosina kamera-ansat ovat antaneet lisää tietoa isotäpläsivettikissojen levinneisyydestä.
Malabarinisosivettikissa (Viverra civettina) luokiteltiin aiemmin isotäpläsivettikissan alalajiksi, mutta nykyisin sen katsotaan olevan oma lajinsa.
Nisäkäsnimistötoimikunta on ehdottanut isotäpläsivettikissan uudeksi suomenkieliseksi nimeksi isotäpläsivetti.
Mohammad Mirmohammadi
Mirmohammadi oli uskonoppinut Mousa Shubairi Zanjanin siskonpoika. Hän oli oppiarvoltaan filosofian tohtori ja toimi maansa presidentin erikoistoimiston johdossa. Hän istui myös Iranin parlamentin, Majlisin jäsenenä ja elokuusta 2017 Ali Khamenein neuvonantajana tämän välimiesneuvostossa.
Mirmohammadi joutui Teheranin Masih Daneshvari -sairaalaan ja kuoli siellä vuosien 2019–2020 koronavirusepidemiassa, jossa myös muita Iranissa vaikutusvaltaisia henkilöitä sairastui ja kuoli. Mirmohammadin äiti oli kuollut samassa epidemiassa ennen häntä.
Jesse Palanto
Jesse Palanto (s. 1983) on tamperelainen itsepuolustus- ja kamppailulajien harrastaja. Palanto tunnetaan thainyrkkeilyn maailmanmestarina sekä vuoden 2010 nyrkkeilyn Suomen mestarina sarjassa 60 kg että EM-pronssimiehenä. Palanto on 175 senttiä pitkä. Palanto on tullut tunnetuksi myös Matti Nykäsen ystävänä ja harjoitussparraajana sekä laulaja Frederikin harjoitussparraajana. Palanto teki cameoroolin tamperelaisen hiphop-artisti BB Salbyn musiikkivideolla "Missit, Mallit, Miljonäärit".
Tracy McGrady
Tracy McGrady (s. 24. toukokuuta 1979 Bartow, Florida) on yhdysvaltalainen koripalloilija. Hän pelasi NBA:ssa 15 kautta vuodesta 1997 alkaen joukkueinaan Toronto Raptors, Orlando Magic, Houston Rockets, New York Knicks, Detroit Pistons ja Atlanta Hawks. Hänen pisteiden valossa paras kautensa oli kausi 2002–2003, jolla hänellä oli liigan paras pistekeskiarvo (32,1), kuten myös kaudella 2003–2004 (28,0). Hän pelasi noina kausina Orlandossa. McGrady valittiin 2002 ja 2003 NBA:n ensimmäiseen, 2001, 2004 ja 2007 toiseen sekä 2005 ja 2008 kolmanteen tähdistöjoukkueeseen. Lisäksi hän pelasi seitsemän kertaa liigan tähdistöottelussa (2001–2007).
McGrady on koripalloilija Vince Carterin kolmas serkku.
Victoria-luokka (taistelulaiva)
Victoria-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston ironclad-taistelulaivaluokka, johon kuului kaksi 1800-luvun lopulla valmistettua alusta. Ne olivat ensimmäiset alukset, joihin asennettiin kolmivaihehöyrykoneet.
Suunnittelu
Alusten pääaseistus oli heikompi kuin edeltäneen Admiral-luokan alusten ja aseistuksen heikkoutena oli suppeahko ampumasektori keulan suuntaan. Perän suojana oli ainoastaan suojaamaton kymmenen tuuman tykki. Alusten valmistumista viivästytti niiden 16,25 tuuman pääaseiden valmistus.
Anna Nalick
Anna Christine Nalick (s. 30. maaliskuuta 1984, Glendora, Kalifornia), on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä. Hänen debyyttialbuminsa Wreck of the Day, joka sisältää radiohitin "Breathe (2 AM)", julkaistiin 19. huhtikuuta 2005.
Inkeriläisten kansanmurha
Vuodesta 1935 alkaen kansanmurha ilmeni kokonaisten inkerinsuomalaisten kylien väestön karkottamisina Neuvostoliiton rajaseudulta, joukkovangitsemisina sekä teloituksina, erityisesti vuosina 1937 ja 1938. Syynä kansanmurhaan oli Neuvostoliiton epäluuloinen suhtautuminen inkeriläisiin heidän Suomeen suuntautuneiden läheisten kulttuurillisten ja historiallisten suhteidensa vuoksi. Samoihin aikoihin myös monet muut etniset ryhmät ja vähemmistöt joutuivat vainon kohteiksi.