cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Elisabeth Schwarzkopf
Olga Maria Elisabeth Frederike Legge-Schwarzkopf (9. joulukuuta 1915 Jarocin, Saksa – 3. elokuuta 2006 Schruns, Itävalta) oli 1900-luvun arvostetuimpia sopraanoita ja tunnettu eritoten taitavana Mozartin ja Richard Straussin teosten tulkitsijana.
Nuoruus
Schwarzkopf syntyi preussilaisessa Jarotschinin pikkukaupungissa, joka nykyisin kuuluu Puolaan. Hän kiinnostui musiikista jo varhain ja esiintyi ensimmäisen kerran oopperassa vuonna 1928. Kyseessä oli magdeburgilaisen koulun esitys Christoph Willibald Gluckin oopperasta Orfeus ja Eurydike. Vuonna 1934 nuori laulajatar aloitti musiikkiopinnot Berliinin Hochschüle für Musikissa, aluksi mezzosopraanona.
Bundesliiga
Bundesliigaa on pelattu kaudesta 1963–1964, sitä ennen mestaruudesta pelattiin lopputurnaus alueellisten sarjojen parhaiden joukkueiden kesken. Ensimmäisen epävirallisen Saksan-mestaruuden järjesti Saksan jalkapalloilijoiden liitto (Bund Deutscher Fussballspieler, BDF) jo 1890–1891. Nykyinen Saksan jalkapalloliitto (DFB) järjesti ensimmäisen Saksan mestaruuden 1903. Alueista Berliinissä on pelattu yhtäjaksoisesti 1891 alkaen jollakin sarjatasolla.
Elisabeth Schwarzkopf
Ura sota-aikana
Hänen ensimmäinen roolinsa ammattimaisena oopperalaulajana oli Deutsche Oper Berlinissä 15. huhtikuuta 1938 Richard Wagnerin Parsifalin toinen kukkaisneito. Schwarzkopf lauloi Berliinissä neljä vuotta. Tänä aikana hän liittyi Saksan kansallissosialistiseen työväenpuolueeseen. Toisen maailmansodan jälkeen hän liittyi Wienin Theater an der Wienin solistikuntaan. Wienissä hän esiintyi muun muassa Giacomo Puccinin La Bohèmessa Miminä ja Giuseppe Verdin La Traviatassa Violettan roolissa. Vuosina 1947–1948 hän oli Euroopan-kiertueella Wienin valtionoopperan kanssa ja esiintyi muun muassa Covent Gardenissa (Donna Elvira Mozartin Don Giovannissa) ja La Scalassa (Marsalkatar Richard Straussin Ruusuritarissa).
Bundesliiga
Ykkösbundesliigan otteluiden yleisökeskiarvo on viime vuodet liikkunut 40 000:n tuntumassa, mikä tekee siitä Euroopan paikan päällä katsotuimman palloilusarjan. 1990-luvulta lähtien Bundesligassa on tehty viidestä suuresta eurooppalaisesta sarjasta (Valioliiga, Ligue 1, Primera División, Serie A ja Bundesliga) eniten maaleja. Bundesliigan menestyksekkäimmät joukkueet ovat Bayern München (32 mestaruutta), Borussia Dortmund (8), Hamburger SV (6).
Elisabeth Schwarzkopf
Ura sota-aikana
Maaliskuussa 1946 Schwarzkopf kävi koelaulussa klassisen musiikin tuottajan Walter Leggen pyynnöstä. Hän lauloi Hugo Wolfin liedin ”Wer rief dich denn?”, ja Legge pestasi hänet levy-yhtiö EMIiin. He aloittivat tiiviin yhteistyön, ja Leggestä tuli ensin Schwarzkopfin manageri ja myöhemmin elämänkumppani. Heidät vihittiin 19. lokakuuta 1953 Epsomissa, Englannissa.
Bundesliiga
Sarjajärjestelmä
Bundesliigassa 18 joukkuetta pelaa kaksinkertaisen sarjan. Kaudesta 1995–1996 lähtien voitosta on jaettu kolme pistettä aikaisemman kahden sijaan. Kauden päätteeksi eniten pisteitä kerännyt joukkue voittaa mestaruuden. Kolme parhaiten sijoittunutta joukkuetta pääsevät suoraan Mestarien liigan lohkovaiheeseen ja neljänneksi sijoittunut kolmannelle karsintakierrokselle. Kaksi viimeistä joukkuetta putoavat suoraan 2. Bundesliigaan ja kolmanneksi viimeinen joukkue pelaa putoamiskarsinnan kakkosbundesliigan kolmanneksi sijoittunutta vastaan.
Elisabeth Schwarzkopf
1950-luvulla
Schwarzkopf teki ensiesiintymisensä Royal Opera Housessa 16. tammikuuta 1948 Mozartin Taikahuilun Paminan roolissa. La Scalan -debyytti oli vuorossa 29. kesäkuuta 1950 (Ludwig van Beethovenin Missa Solemnis). 11. syyskuuta 1951 hän lauloi Anne Truloven roolin Igor Stravinskyn Elostelijan elämän maailmanensi-illassa.
1960-luku ja uran päätös
1960-luvulla Schwarzkopf keskittyi lähes yksinomaan viiden roolin esittämiseen: Don Giovannin Donna Elvira, Figaron häiden Kreivitär Almaviva, Straussin Capriccion kreivitär Madeleine, Verdin Falstaffin Alice Ford sekä Ruusuritarin Marsalkatar. Hän teki debyyttinsä Metropolitan-oopperassa 13. lokakuuta 1964 laulaen Marsalkattaren roolin.
Bundesliiga
Sarjajärjestelmä
Ottelukokoonpanoissa saa olla enimmillään viisi EU:n ulkopuolista pelaajaa.
Elisabeth Schwarzkopf
1960-luku ja uran päätös
Esiintymislavoilta vetäydyttään Zürichissä asunut Schwarzkopf toimi laulunopettajana.
Bundesliiga
Eniten katsojia – tuottavin, mutta ei kuitenkaan rikkain sarja
Bundesliigajoukkueet käyttivät pelaajahankintoihinsa kesällä 2007 ennätykselliset 200 miljoonaa euroa, kun samaan aikaan Valioliigajoukkueet ja Espanjan La Ligan joukkueet käyttivät puolestaan molemmat noin 500 miljoonaa euroa.
Parhaimmat maalintekijät
Lihavoidut pelaajat pelaavat edelleen aktiivisesti Bundesliigassa.
Peter Ackroyd
pienoiskuva|260px|Peter Ackroyd Peter Ackroyd (s. 5. lokakuuta 1949 Lontoo) on brittiläinen kirjailija, toimittaja ja kirjallisuusarvostelija.
Ackroydin alkutuotanto on runoutta. Hänen esikoiskokoelmansa London Lickpenny ilmestyi 1973 ja toinen kokoelma Country Life 1978. Romaani Chatterton (1987) kertoo runoilija Thomas Chattertonista (1752–1770) ja tämän vuonna 1856 maalatusta muotokuvasta. Romaani oli ehdolla Booker-palkinnon saajaksi. Ackroyd on kirjoittanut myös kiitettyjä elämäkertoja ja lasten tietokirjoja, Voyages Through Time -sarjan.
Ackroyd on ollut Royal Society of Literaturen jäsen vuodesta 1984 lähtien.
Joyce Cary
Joyce Cary (1888 Londonderry, Irlanti – 1957 Oxford, Englanti ) oli irlantilainen kirjailija ja kuvataiteilija. Hän opiskeli maalausta Edinburghissa ja Pariisissa ennen kuin päätteli, että pystyy ilmaisemaan itseään paremmin kirjoittamalla. Hän opiskeli lakia Oxfordissa. Hän lähti Montenegroon 1912, missä työskenteli Punaiselle Ristille Balkanin sotien aikana. 1913-1920 hän oli Britannian siirtomaahalinnon tehtävissä Nigeriassa. Ensimmäisessä maailmansodassa hän haavoittui Afrikassa. Vuonna 1920 hän palasi Englantiin ja asui Oxfordissa lähes neljäkymmentä vuotta.
Cary julkaisi novelleja salanimellä, mutta romaanimuoto oli hänelle aluksi vaikea. Varhaisista töistä tunnetuin on afrikkalaisesta kauppiaasta kertova Mister Johnson (1939). Cary kirjoitti kaksi trilogiaa, joissa kukin kirja on kerrottu eri päähenkilön näkökulmasta. Ensimmäisen trilogian kolmas osa, taiteilija Gulley Jimpsonista kertova Jimson ja valaskala, on filmattu, samoin kuin Mister Johnson. Elokuvista ensin mainittu oli Parhaan sovitetun käsikirjoituksen Oscar-palkinto-ehdokas vuonna 1958.
Suvi (nimi)
Suvi on suomalainen naisen etunimi. Sen alkuperä on suomen kielen identtinen sana suvi, jolla on useita luontoon liittyviä merkityksiä, tosin nimeä Suvi taivutetaan eri tavoin kuin kesää tarkoittavaa sanaa suvi (esim. Suvin, ei Suven). Nimeksi sana on otettu merkityksessä kesä. Tämän johdosta nimeä Suvi on annettu erityisesti kesällä syntyneille tyttölapsille.
Sanaa suvi käytetään kesän synonyyminä etenkin länsimurteissa. Lisäksi suvi merkitsee länsimurteissa etelää ja itämurteissa suojasäätä. Suvi on yleisnimenä suomen kielen vanhinta sanastoa: sana on luultavasti esiintynyt jo uralilaisessa kantakielessä. Suvin rinnakkaismuoto on Suvikki.
Appositio
Appositio (, "verrata", "asettaa vastakkain"), lisämäärite, on nimitys tyypillisesti nominilausekkeelle, joka on lauseessa toisen samana lauseenjäsenenä toimivan ja samaa tarkoittavan lausekkeen välittömässä yhteydessä. Nämä lausekkeet yhdessä muodostavat appositiorakenteen, jossa kaksi samanarvoista ja samaa tarkoittavaa lauseketta eivät toimi toistensa määritteinä. Appositio voidaan erottaa myös pilkulla, jolloin se seuraa määrittelemäänsä sanaa, eikä se verbin puuttumisen vuoksi muodosta uutta lausetta. Virke sinänsä on yleensä täydellinen ilman appositiotakin.
Esimerkkejä
Seuraavissa esimerkeissä appositiot on merkitty kursiivilla:
Austro-Daimler
Austro-Daimler oli itävaltalainen autonvalmistaja, joka toimi vuosina 1899−1934. Yritys oli Daimler-Motoren-Gesellschaftin (DMG) osa.
Austro-Daimler oli etenkin Itävalta-Unkariin suunnattu merkki, ja sillä oli maassa laajat oikeudet valmistukseen. Daimlerin suunnittelijoina toimi monia lahjakkaita autoinsinöörejä, kuten Gottlieb Daimlerin poika Paul Daimler ja Ferdinand Porsche.
Hertut (suku)
Hertut ovat pieniä, noin 10 cm pitkiä, ja tavallisesti ruskehtavia lintuja, jotka liikkuvat ruohikossa ja matalalla pensaissa, joten niiden havaitseminen on vaikeaa muulloin kuin pesimäaikana, jolloin koiraat laulavat kuuluvasti ja näkyvästi. Niillä on lyhyet siivet ja pitkähkö pyrstö, jota ne nykivät levottomasti kaiken aikaa. Koiraat ovat moniavioisia. Monet lajit rakentavat taidokkaita pesiä ruohoista kutomalla.
Hertut elävät ruohikkoisilla avomailla, kuten niityillä, kedoilla, heinämailla, savanneilla, tienvarsilla jne. Hertut elävät valtaosin Afrikassa. Heinäkerttu on yksi maailman runsaslukuisimmista pikkulinnuista ja se elää Afrikan lisäksi myös Euroopassa, Aasiassa ja Australiassa. Hertut ovat paikkalintuja.
Herttulajit
thumb|right|250px|Luhtaherttu thumb|right|250px|Heinäkerttu
Frank Hopkins
thumb|Frank Hopkins noin vuonna 1905. Frank Hopkins (Frank T. Hopkins), (1865–1951) oli yhdysvaltalainen ammattiratsastaja ja mustangihevosten suojelua edistänyt cowboy. Hänen väitetään voittaneen yli neljäsataa pitkän matkan ratsastuskilpailua. Hän jatkoi tätä harrastustaan yli 60-vuotiaaksi. Hopkinsilla itselläänkin oli mustangi, nimeltä Hidalgo. Hopkinsista ei tiedetä paljoa, mutta sanotaan että hänen äitinsä oli intiaani, johon Frank Hopkinsin isä rakastui saapuessaan Amerikkaan.
Takaikkuna
Takaikkuna (Rear Window) on Alfred Hitchcockin ohjaama yhdys­valtalainen jännityselokuva vuodelta 1954. John Michael Hayes kirjoitti elo­kuvan käsi­kirjoituksen Cornell Woolrichin novellin It Had to be Murder pohjalta. Pää­osia näyttelivät James Stewart ja Grace Kelly, joille kummallekin se oli toinen elokuva Hitch­cockin kanssa.
Juoni
pienois|vasen|James Stewart pienois|James Stewart ja Grace Kelly
L. B. Jefferies (James Stewart) on uutis­valo­kuvaaja, joka on työ­tehtävässään joutunut onnettomuuteen, katkaissut jalkansa ja joutunut viikoiksi kipsi jalassa Greenwich Villagen asunnossaan Manhattanilla. Hänen ainoana harrastuksenaan on naapureiden tekemisten seuraaminen. Kuumina hellepäivänä hänen luonaan käyvät vakuutus­yhtiön sairaan­hoitaja Stella (Thelma Ritter) ja Jefferiesiin rakastunut seura­piiri­neiti Lisa Fremont (Grace Kelly). Vaikka Fremont on Jefferiesiin rakastunut ja haluaisi seurata tätä ympäri maailman, Jefferiesiä suhde kuitenkin mietityttää.
Eräänä yönä Jefferies kuulee huudon ja huomaa naapurinsa Lars Thorwaldin poistuvan asunnostaan lukuisia kertoja. Seuraavana päivänä tämän vaimosta ei ole tietoakaan, ja Jefferies alkaa epäillä Thorwaldin murhanneen vaimonsa. Hänellä on kuitenkin kova työ saada Fremont uskomaan asiaa. Hänen poliisi­ystävänsä suostuu tutkimaan asiaa, mutta ei tutkimusten jälkeen löydä asiasta mitään hämärää. Naapurin koiran tapon jälkeen Jefferies on entistä vakuuttuneempi siitä, että on oikeassa. Liittoutumalla Fremontin ja Stellan kanssa Jefferies päättää selvittää asian. Jefferies huijaa Thorwaldin ulos asunnostaan. Fremont ja Stella lähtevät ulos pihalle etsimään johtolankoja, mutta eivät löydä mitään. Sen jälkeen Fremont päättää kiivetä Thorwaldin tyhjänä olevaan asuntoon ja on joutua Thorwaldin murhaamaksi miehen palatessa takaisin kotiin. Sen jälkeen Thorwald tulee käymään Jefferiesin luona ja miehet tappelevat, jonka seurauksena Jefferies putoaa ikkunasta pihalle. Thorwald joutuu poliisin haaviin, ja Jefferies katkaisee molemmat jalkansa.
Rooleissa
Alfred Hitch­cockin perinteinen cameorooli on säveltäjän asunnossa, jossa hänet nähdään vetämässä kelloa.
Tuotanto
Elo­kuvan tapahtumat sijoittuvat yhteen ainoaan lavasteeseen, joka käsittää pää­henkilön huoneen ja sen taka­ikkunasta näkyvän sisä­pihan ja vasta­päiset asunnot. Eräs syy rajatussa tilassa tapahtuvan elo­kuvan onnistumiseen oli käsi­kirjoittaja John Michael Hayes, jolla oli taito kirjoittaa elävää ja humoristista vuoro­puhelua ja luoda uskottavia henkilö­hahmoja. Pää­osissa Hitch­cockilla oli käytettävissään kaksi luotto­näyttelijää. Grace Kelly oli ollut pää­osassa Hitch­cockin edellisessä elo­kuvassa Täydellinen rikos ja James Stewart pari vuotta aiemmin Köydessä, joka myös oli yhden lavasteen elo­kuva.
Elo­kuva on tullut tunnetuksi myös subjektiivisesta kamera­työstään, joka asettaa katsojan samaan asemaan kuin jalka­vaivansa vuoksi liikunta­kyvytön päähenkilö. Kamera ei nimittäin elo­kuvan aikana koskaan kuvaa sellaista, mitä pää­henkilö ei pienestä huoneesta näkisi. Tarkoituksena oli panna katsoja jumiin asuntoon kuten pää­henkilökin.
Vastaanotto ja myöhempi arvostus
Taka­ikkuna oli Epäilyksen varjon ohella Hitch­cockin omia suosikki­elo­kuvia.
Pää­asiassa tekijän­oikeudellisten syiden takia Taka­ikkunaa ei nähty yli kymmeneen vuoteen ennen ensi-illan uusintaa 1983. Ensimmäisen viiden kuukauden aikana Takaikkuna tuotti Yhdys­valloissa 6,8 miljoonaa dollaria. Suomessa elokuvan uusintaensi-ilta oli 23. maalis­kuuta 1984.
Taka­ikkuna valittiin vuonna 1997 Yhdys­valtojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä yhdys­valtalais­elo­kuvia.
Hjalmar Procopé (runoilija)
Procopén vanhemmat olivat kenraaliluutnantti Berndt Feodor Georg Procopé ja Agathe von Knorring. Hän pääsi ylioppilaaksi 1889 ja valmistui filosofian kandidaatiksi sekä maisteriksi 1897. Procopé toimi Björneborgs Tidningin päätoimittajana 1898, Aftonpostenin aputoimittajana 1898–1899, sekä toimittajana Wasa Nyheter -lehdessä 1899–1900 ja Tammerfors Nyheter -lehdessä 1900–1904. Hän oli Ruotsalaisen teatterin sihteerinä ja kirjallisena neuvonantajana 1909–1915. Hän oli Porvoon Runoilijakodin ensimmäinen asukas vuosina 1923–1927.
East City Giants
East City Giants eli ECG on helsinkiläinen urheiluseura. Seura on perustettu vuonna 1979 ja täten ECG oli Suomen ensimmäinen amerikkalaisen jalkapallon seura. Lukuun ottamatta yhdeksän vuoden taukoa 2002–2010 on seuran amerikkalaisen jalkapallon jaosto ollut aktiivisena koko sen historiansa ajan. Amerikkalaisen jalkapallon lisäksi seuralla on ollut toimintaa käsipallossa, lippupallossa, pyörätuolirugbyssä, cheerleadingissa sekä salibandyssä, jossa seuralla on edelleen kolme joukkuetta aktiivisina Helsingin sarjoissa.
Salibandyjaosto seuraan perustettiin vuonna 1991. Salibandyjaostossa pelaa tällä hetkellä 3 joukkuetta, joista I-joukkue pelaa III-divisioonassa.
1979-1989
Amerikkalaisen jalkapallon saapuessa Suomeen, oli East City Giants aktiivisesti kehittämässä ja viemässä lajia eteenpäin. Vuonna 1979 pelattu epävirallinen Suomen mestaruusturnaus Syys-Cup päätyi East City Giantsin mestaruusjuhliin, ECG:n voittaessa Munkan 6-0. Tapiolan Silkkiniityllä pelattuun turnaukseen osallistui 6 joukkuetta ja viikonlopun kestäneessä turnauksessa yleisöäkin löysi paikalle muutama tuhat.
1980-luvulla Giants onnistui pääsemään 3 kertaa Vaahteramaljaan pelaamaan Suomen mestaruudesta. 1981 Vaahteramalja II:ssa Giants kohtasi Syys-Cupin tavoin Munkan finaalissa. Tällä kertaa Munkka oli parempi luvuin 30-24. 1984 ECG nappasi itselleen Vaahteramaljan voiton suvereenisti voittaen Turku Trojansin 45-7. Kauden aikana ECG oli pitelemätön valmentajansa Al Tamberellin, pelinrakentaja Paul Trothin sekä laitahyökkääjä James Reedin johdolla. Finaalissa ECG:n Jukka Aho valittiin ottelun parhaaksi pelaajaksi hänen edetessä kahdeksalla kiinniotolla yli kaksisataa jaardia sekä viimeistellessä joukkueelle kaksi maalia.
1980-luvulla East City Giantsista nousi tietoisuuteen lajin ensimmäinen suomalainen ammattilainen amerikkalaisessa jalkapallossa. ECG:ssä pelaajauransa aloittanut ja siellä koko uransa Suomessa pelatessaan pelannut tukimies Matti Lindholm teki vuonna 1987 sopimuksen NFL-seura Minnesota Vikingsin kanssa. Lindholmin sopimuksesta ulkomaille uutisoitiin laajasti suomalaisessa mediassa. Nykyään Suomen Amerikkalaisen Jalkapallon Liiton vuosittain jakama vuoden parhaan puolustajan palkinto on nimetty Lindholmin mukaan Matti Lindholm trophyksi.
1990-2001
1990-luvun alku oli Giantsille todellista kulta-aikaa. ECG pelasi Vaahteramaljassa 6 vuotena peräkkäin, voittaen niistä neljä (1991, 1992, 1993, 1994). Menestyksekkään 1989 runkosarjan jälkeen Giantsille seurasi seuraavana kautena runkosarjassa vähemmän menestystä. 1990 Giants jäi runkosarjassa kuudenneksi voittaen kahdeksasta ottelustaan kolme, yhden päätyessä tasapeliin. Tuon kauden jälkeen alkoikin Giantsin huikeat menestysvuodet.
1991 ECG päätyi runkosarjassa tasapisteisiin Helsinki Roostersin kanssa. Välierässä ECG voitti Turku Trojansin 29-14 (10-7) edeten finaaliin kohtaamaan Roostersin. Finaalissa ECG otti 17-14 (3-0) voiton Roostersista, ottelussa jossa tehtiin yleisöennätys. Olympiastadionilla pelattuun otteluun löysi jopa 10 000 katsojaa seuraamaan näiden kahden perinteisten helsinkiläisseurojen mittelöä. Seuraavina kolmena vuotena ECG voitti Turku Trojansin Vaahteramaljassa.
1995 ja 1996 oli Roostersin vuoro kohdata ECG Vaahteramaljassa. Kumpanakin vuonna Roosters veti pidemmän korren vieden voitot 36-14 ja 22-23. 1996 Vaahteramalja XVII ratkesi vasta 10 sekuntia ennen pelin loppuvihellystä, Roostersin keskushyökkääjä Timo Blomqvistin tehdessä ottelun ratkaisumaalin. Näiden hienojen vuosien jälkeen Giantsin menestys hiipui ja samoin amerikkalaisen jalkapallon toiminta seurassa hiljeni. Lopulta kausi 2001 osoittautui viimeiseksi siltä erää ECG:lle amerikkalaisessa jalkapallossa. Melkein vuosikymmen myöhemmin Giants teki paluun amerikkalaisessa jalkapallossa. Amerikkalaisen jalkapallon toiminnan ollessa lakkautettu, oli seuran salibandyjaosto kuitenkin toiminnassa.
ECG pelasi Vaahteraliigassa yhtäjaksoisesti 22 kautta vuoteen 2001 saakka, jolloin seuran amerikkalaisen jalkapallon jaosto laitettiin jäihin. 22 kauden aikana East City Giants saavutti viisi Suomen mestaruutta, neljä hopeaa ja neljä pronssia.
Eurobowl
ECG osallistui ensimmäisen kerran Euroopan parhaiden seurajoukkueiden turnaukseen vuonna 1992. Tuolloin karsintakierroksella Giants voitti norjalaisen Oslo Vikingsin todella selvin lukemin 12-65. Turnauksen puolivälierässä Jättiläiset kuitenkin kaatuivat ranskalaiselle Aix-en-Provance Argonautsille 6-20.
1993 Giants voitti karsintakierroksella ruotsalaisen Uppsala 86ersin runsasmaalisessa ottelussa 40-35. Välierässä vastaan asettui London Olympians, joka voitti ottelun 29-34 ja Olympiansista koituikin Giantsille vaikea vastus tulevien vuosien Eurobowl turnauksissa.
1994 Giants voitti jälleen ruotsalaiset karsintaottelussa. Tällä kertaa kaatui Linhamm Griffins 6-31. Välierässä joukkue koki tiukan tappion London Olympiansille 20-22.
1995 ECG osallistui neljäntenä vuotena peräkkäin Eurobowliin. Giants pääsi jälleen neljän parhaan joukkoon turnauksessa, kaataen puolivälierässä Linhamm Griffinsin 15-12. Kuitenkin, London Olympians oli jälleen joukkue joka päätti Giantsin turnauksen välierässä niukasti lukemin 14-13.
2010-
East City Giants aktivoitui uudestaan yhdeksän vuoden tauon jälkeen ja se hyväksyttiin liiton jäsenseuraksi elokuussa 2010. Kauden 2011 ECG pelasi II-divisioonassa sijoittuen neljänneksi. Joukkue nousi I-divisioonaan seuraavaksi kaudeksi. Kausi 2012 oli joukkueelle tuloksellisesti pettymys sen päätyttyä runkosarjan jälkeen tulokseen 0 voittoa, 10 tappiota ja -2 pistettä. Miinuspisteet aiheutuivat seuran oltua poissa pakollisesta kokouksesta ennen kauden alkua.
Kaudella 2013 ECG pelasi jälleen II-divisioonassa, jossa heikko menestys jatkui kauden päätyessä alkulohkon viimeiseen sijaan tuloksella 0 voittoa ja 6 tappiota. Tämä tarkoitti sitä, että ECG:n edustusjoukkueen tappioputki venyi yli kahden kalenterivuoden mittaiseksi.
Kahden vaikean kauden jälkeen uudistunut ECG:n joukkue pelasi menestyksekkään kauden 2014. III-divisioonan runkosarjan voittanut ECG hävisi sarjan finaalin, Tinamaljan, Mikkeli Bouncersille 14-22 (6-0). Finaaliin pääsy oikeutti joukkueen pelaamaan nousukarsintaottelun Helsinki Wolverinesin II-joukkuetta vastaan. Otteluun pahasti vajaamiehisenä joutunut ECG hävisi Wolverinesille 8-0 (0-0). Vaikka Giants hävisi nousukarsinnan, tuli joukkueelle lopulta mahdollisuus nousta II-divisioonaan. Helsinki Wolverines luopui II-divisioonan sarjapaikastaan ja näin Giants nousi kaudeksi 2015 II-divisioonaan.
Peliasu ja logot
East City Giantsin peliasun värit ovat olleet musta, keltainen ja valkoinen vuodesta 1981 asti. Sitä ennen seura pelasi sinimustilla peliasuilla. vasen
Kotikenttä ja harjoituspaikat
thumb|Helsingin Velodromi Giantsin kotikenttänä toimii Helsingin Velodromi. Velodromin alustana on keinonurmi ja toinen katsomoista on katettu. Velodromilla on tilaa 7000 henkilölle, joista 2000 mahtuu katettuun osaan. Velodromi sijaitsee Käpylässä osoitteessa Mäkelänkatu 70. Giants on historiansa aikana pelannut myös merkittävän osan otteluistaan Töölön pallokentällä.
East City Giantsin juuret löytyvät itä-Helsingistä, joten luonnollisesti alkuaikoina ECG:n harjoitukset keskittyivätkin sinne, esimerkiksi Myllypuron kentälle Itäkeskuksen läheisyyteen. Vielä tänäkin päivänä ECG:n edustusjoukkue sekä juniorit harjoittelevat samalla kentällä kuin yli 30 vuotta sitten. Talvisin Giantsin harjoitukset keskittyvät Talin jalkapallohalliin. Juniorijoukkueet harjoittelevat talvisin myös itä Helsingin koulujen liikuntasaleissa.
Junioritoiminta
Giantsilla on vuodesta 2013 asti ollut aktiivista amerikkalaisen jalkapallon junioritoimintaa. "Pikkujättiläisiksi" nimetyt F-juniorit ovat nopeasti kasvattaneet lukumääräänsä ja aktiivisia junioreita ryhmästä löytyy tällä hetkellä (tammikuu 2015) yli kaksikymmentä. Ennen amerikkalaisen jalkapallon toiminnan lakkauttamista 2001, oli Giantsilla menestyksekkäitä juniorijoukkueita monissa eri ikäluokissa.
SAJL Hall of Fame jäsenet
Suomen Amerikkalaisen Jalkapallon Liiton Hall of Fame jäseniksi on valittu vuoteen 2015 mennessä 21 jäsentä. Näistä jäsenistä jopa yhdellätoista on historiaa Giantsista. Nämä jäsenet ovat:
Kari Kihlström
Kari Emil Waldemar Kihlström (s. 20. elokuuta 1946, Jyväskylä) on suomalainen näyttelijä.
Kihlström on tullut tunnetuksi elokuvista Talvisota (1989) ja Porttikielto taivaaseen (1990). Tämän lisäksi hän on näytellyt muun muassa TV-sarjoissa Tuntemattomalle jumalalle (1993) ja Nuijasota (1993), jossa hän esitti Klaus Flemingiä. Myöhemmin Kihlström on näytellyt mm. Jyväskylän kaupunginteatterissa.
Berliinin raitiotieliikenne
thumb|Matalalattiavaunu GT6N [[Alexanderplatzilla vuoden 2004 toukokuussa]] Berliinin raitioliikenne on yksi Saksan pääkaupungin Berliinin julkisen liikenteen muodoista. Berliinin raitiotieverkosto on yksi maailman vanhimmista ja suurimmista raitiotiejärjestelmistä. Sitä liikennöi vuonna 1929 perustettu Berliner Verkehrsbetriebe (BVG). Raideleveydeltään standardilevyinen raitiotieverkko on pituudeltaan 191,6 kilometriä ja siihen kuuluu 382 pysäkkiä.
Vuonna 2006 Berliinin raitiovaunut kuljettivat yhteensä 173,5 miljoonaa matkustajaa. Henkilökilometrejä kertyi samana vuonna 508 miljoonaa.
Historia
thumb|Große Berliner Pferde-Eisenbahn -yhtiön vuonna 1885 valmistettu hevosvetoinen raitiovaunu. Berliinin luotiin hevosraitiotie vuonna 1865. Vuonna 1881 kaupunkiin avattiin maailman ensimmäinen sähköistetty raitiotielinja. 1800-luvun lopulla useiden eri raitiotieyhtiöiden rakennuttaessa kaupunkiin uusia linjoja Berliinin raitiotieverkosto kehittyi ja kasvoi nopeasti, ja loputkin hevosvetoiset raitiovaunut vaihdettiin sähköisiin. Vuoden 1930 tienoilla Berliinissä oli yli 630 kilometriä raitiotietä ja raitiotieverkosto koostui yli 90 linjasta. Vuonna 1929 raitioliikenteen harjoittajat fuusioitiin yhdeksi yritykseksi, BVG:ksi.
Toisen maailmansodan loputtua ja Itä- ja Länsi-Berliinin muodostuessa BVG jaettiin kahtia. Yritys yhdistettiin jälleen vuonna 1992 Saksan jälleenyhdistyttyä. Länsi-Berliinissä raitiotieliikenne oli kuitenkin lakkautettu vuonna 1967, ja muutamaa raitiolinjaa lukuun ottamatta Berliinin raitiolinjat sijaitsevat nykyisin entisen Itä-Berliinin alueella.
Kalusto
Alla olevassa taulukossa on Berliinin raitioliikenteessä (linjaliikenteessä) tällä hetkellä käytettävät raitiovaunutyypit.
Bellinin akatemia
thumb|Outi Heiskanen ja Mirja Airas. Bellinin Akatemian tutkimusretki Par-Khis ja Par-Iskmenin hikoiluluolille. Kuvankaappaus.
Bellinin akatemia on taiteilijaryhmänäkin tunnettu yksityinen taideakatemia, jonka taiteilija Outi Heiskanen ja Mirja Airas perustivat. Alkuperäiseen kokoonpanoon kuului muun muassa Lotta Määttänen, Hannu Väisänen, Riitta Åkerstedt, Lea Sanna Karlsson-Sutisna, Kalevi Liski, Dan Palmgren, Pekka Nevalainen. Ryhmän toiminta alkoi 1970-luvulla ja oli vilkasta myös 1980-luvulla. Myöhemmin se toimi nimellä Bellinin akatemian harjoitushuone. Akatemia on tehnyt performansseja mm.  Taideyliopiston kuvataideakatemian ensimmäisessa promootio juhlassa.
Ryhmä teki kirjallisia maalauksia, sekoitti aktioissaan taidelajien rajoja; se perusti työnsä poikkikulttuurisille ja myyttisille aineksille. Se tuotti improvisoituja happeningejä teatterinomaisin keinoin. Bellinin-akatemia toimi Katajannokalla. Se esitteli kirjastonsa Helsingin Taidehallin studiossa keväällä 1985. Ryhmä järjesti 1985 oululaisten arkkitehtiopiskelijoiden kanssa viisisataa kirjaa käsittäneen katutapahtuman. . Akatemialle on nimetty toimitilat myös Lallukan taiteilijakodissa.
Akatemian julkaisusarjan nimi oli Bellinin akatemian julkaisuja. Sen numero 2 oli Outi Heiskasen Korttitalo (1980). Akatemian rinnalla toimi myös performanssiryhmä Record Singers.
Nicolas Bacri
upright|pienoiskuva|Nicolas Bacri vuonna 2006.
Yläinen-Lortikka
Yläinen-Lortikka on Pirkanmaalla Kuhmoisten Kylämässä sijaitseva lampi. Se sijaitsee Isojärven kansallispuistossa.
Nicolas Bacri
Nicolas Bacri (s. 23. marraskuuta 1961 Pariisi) on ranskalainen säveltäjä. Hän aloitti pianotunnit 7-vuotiaana ja valmistui vuonna 1983 Pariisin konservatoriosta, jossa sai ensimmäisen palkinnon sävellyksessä. Hänen opettajiinsa olivat konservatoriossa lukeutuneet Claude Ballif, Marius Constant, Serge Nigg ja Michel Philippot. Bacri oli sitten vuoteen 1985 saakka Prix de Romen turvin Roomassa, jossa hän tutustui Giacinto Scelsiin. Palattuaan Pariisiin hän työskenteli vuosina 1987–1991 Radio Francen kamarimusiikkijohtajana. Sittemmin hän on omistautunut sävellystyölleen.
Yläinen-Lortikka
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,0 hehtaaria ja se on 400 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Se sijaitsee erämaassa Vahtervuoren, Lortikanvuoren ja Kurkilamminvuoren välisessä laaksossa. Lampi vaikuttaa kaksiosaiselta, mutta ainakin sen kapeimman kohdan ylittää silta. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 500 metriä ja se rannat ovat metsämaata. Lortikan vuokrakämppä sijaitsee lammen pohjoisrannalla ja yksi sen lisärakennuksista etelärannalla. Sinne tulee polku metsäautotien parkkipaikalta, joka alkaa yhdystieltä 3284. Järven ympäri kiertää kävelypolku.
Nicolas Bacri
Bacrin tuotantoon kuuluu muun muassa seitsemän sinfoniaa, kaksi oopperaa, yhdeksän jousikvartettoa ja lukuisia konserttoa.
Alagoas
Alagoas on osavaltio Brasilian koillisosassa Atlantin valtameren rannalla. Se sijaitsee Pernambucon ja Sergipen osavaltioiden välissä ja sillä on myös hieman yhteistä rajaa Bahian kanssa. Alagoasissa on arviolta 3 358 963 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 27 779 neliökilometriä. Osavaltion pääkaupunki on Maceió.
Yläinen-Lortikka
Luontoarvoja
Lampi ja sen rannat ympäristöineen kuuluvat Isojärven kansallispuistoon. Lortikan kämppälle tulee metsäautotieltä polkuja ja maastopyöräilyreitti. Lortikan kämppä on varaustupa, jonka yhteydessä on nuotiopaikka. Toinen nuotiopaikka on lammen eteläpäässä.
Alagoas
Osavaltio on Brasilian köyhimpiä, ja sen inhimillisen kehityksen indeksi, lukutaitoisten osuus väestöstä sekä väestön elinajanodote ovat Brasilian alhaisimpia. Lapsikuolleisuus on puolestaan maan korkein. Vuonna 2007 tuhannesta lapsesta 50 kuoli ennen viidettä ikävuotta, mikä on kaksi kertaa enemmän kuin maassa keskimäärin ja lähes 15 kertaa enemmän kuin Suomessa.
Skylla ja Kharybdis
thumb|200px|[[Henry Fuseli|Johann Heinrich Füsslin maalaus Odysseuksesta Skyllan ja Kharybdiin välissä (1794-1796).]] Skylla ja Kharybdis ( ja Χάρυβδις) ovat kaksi kreikkalaisessa mytologiassa esiintyvää merihirviötä, jotka asustivat kapean Messinansalmen molemmin puolin niin, että salmesta kulkevan laivan oli pakko kulkea jommankumman läheltä. Tarun mukaan toisella rannalla olleessa kallioluolassa asui Skylla; tällä oli kuusi koiran päätä, joilla se nappasi mukaansa ohikulkevasta laivasta kuusi miestä. Toisella rannalla Kharybdis taas muodosti suuren vesipyörteen, joka imaisi mukaansa koko ohikulkevan laivan.
Alagoas
Aluejako
Osavaltio on jaettu kolmeen suuralueeseen, Agreste Alagoano, Leste Alagoano ja Sertão Alagoano, 13 ala-alueeseen ja 101 kuntaan. Ala-alueet ovat:
Yläinen-Lortikka
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Pääskylänjoen valuma-alueella (35.76), jonka Pitkäjärven valuma-alueeseen (35.765) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 139,6 metriä mpy. Siihen ei ole johdettu ojia, mutta se laskuoja seuraa laaksonpohjaa ja virtaa Alinen-Lortikkaan läpi Kurkijärveen.
Harpyijat
thumb|Harpyija siivet paljastettuina Harpyijat ovat siivekkäitä naisia Kreikan mytologiassa. Ne esiintyvät monissa myyttisissä kertomuksissa kiusaten ihmisiä viemällä ruokaa, mutta joissakin myös ihmisiä.
Kuningas Fineus oli vaihtokaupassa Zeus-ylijumalan kanssa luopunut näkökyvystään ja saanut tilalle kyvyn nähdä tulevia tapahtumia. Myöhemmin kuningas loukkasi Zeusta paljastamalla jumalien salaisia suunnitelmia. Rangaistukseksi Zeus lähetti harpyijat piinaamaan häntä. Koska ne anastivat miltei kaiken ruoan, kuningas tuomittiin harpyijan kohtaloon: sammumattomaan nälkään.
Argonauttien käynti pelasti sokean Fineuksen. Argonautit tarvitsivat neuvoja reitinvalintaansa ja lupasivat vastapalveluksen. Fineus järjesti runsaat pidot, ja harpyijat tulivat pian osingolle. Argonauttien laivalla matkanneet siivekkäät Zetes ja Kalais vetivät aseensa esiin ja ajoivat lentäen harpyijat pois. Yksi harpyijoista putosi ja hukkui pakomatkalla jokeen, joka sai nimekseen Harpyes.
Britney Spears
Britney Jean Spears (s. 2. joulukuuta 1981 McComb, Mississippi) on yhdysvaltalainen laulaja, tanssija ja näyttelijä.
Spearsin levyjä on myyty yli 150 miljoonaa kappaletta, mikä tekee hänestä yhden kaikkien aikojen myydyimmistä artisteista maailmassa. Hänellä on oma hajuvesimerkki ja hän on julkaissut myös kirjoja.
Arvo Korsimo
Arvo Ilmari Korsimo (sukunimi vuoteen 1934 saakka Korsman; 7. maaliskuuta 1901 Sauvo – 22. lokakuuta 1969 Lieto) oli suomalainen poliitikko, joka toimi Maalaisliiton puoluesihteerinä vuosina 1950–1960. Hallituksessa Korsimo toimi toisena kulkulaitosten ja yleisten töiden ministerinä vuodet 1959–1961.
Britney Spears
Vuonna 2001 Spears julkaisi kolmannen albuminsa Britneyn, jolta julkaistiin ensimmäisenä singlenä ”I’m a Slave 4 U”. Spears näytteli myös pääosaa elokuvassa Crossroads – tienristeyksessä. Spearsin neljännen albumin In the Zone (2003) hittikappaleita olivat ”Me Against the Music”, ”Toxic” ja ”Everytime”. ”Toxic” voitti Spearsin ensimmäisen Grammy-palkinnon. Hänestä tuli ensimmäinen naisartisti, jonka neljä ensimmäistä albumia ovat nousseet Billboard 200 -albumilistan ykkössijalle. Ensimmäisen kokoelma-albuminsa Greatest Hits: My Prerogative (2004) jälkeen Spearsilla oli ongelmia yksityiselämässään, minkä takia hän piti urallaan kolmen vuoden tauon. Tauko päättyi vuonna 2007, kun Spears julkaisi viidennen albuminsa Blackoutin, jonka hittikappaleita olivat ”Gimme More” ja ”Piece of Me”. Kuudes albumi, Circus, julkaistiin seuraavana albumina vuonna 2008, ja se nousi Billboardin listan ykköseksi. Albumin ensimmäinen single ”Womanizer” oli Spearsin toinen single, joka nousi Billboard Hot 100 -singlelistan ykkössijalle.
Kemiö
Kemiö on Suomen entinen kunta ja vanha kirkkopitäjä, joka sijaitsee nykyisessä Varsinais-Suomen maakunnassa ja entisessä Länsi-Suomen läänissä. Kunta oli kaksikielinen: enemmistö eli 64 prosenttia asukkaista puhui ruotsia, ja 33 prosenttia puhui suomea. Kemiö sijaitsee samannimisellä saarella, jolla ovat sijainneet myös Dragsfjärdin ja Västanfjärdin kunnat. Kemiönsaari on Suomen rannikon suurin saari ja Suomen merialueiden toiseksi suurin saari Manner-Ahvenanmaan jälkeen.
Arvo Korsimo
Elämäkerta
Korsimon väitettiin syyllistyneen rintamakarkuruuteen talvisodassa Kultakummun taistelun yhteydessä. Tämän väitteen toivat esille vasta 1950-luvulla Korsimon vastustajat, eikä sitä silloin pystytty näyttämään toteen. Jatkosodan vuosina Korsimo oli Aseveliliiton Turun piirin palveluksessa.
Britney Spears
Vuonna 2011 Spears julkaisi seitsemännen studioalbuminsa Femme Fatalen, joka nousi heti Billboard 200 -albumilistan ensimmäiselle sijalla. Tämän lisäksi albumi nousi listaykköseksi kuudessa maassa. Spearsin kaksi seuraavaa albumia Britney Jean ja Glory julkaistiin vuosina 2013 ja 2016.
Kemiö
Kemiön naapurikunnat olivat Dragsfjärd, Halikko, Parainen, Perniö, Sauvo, Särkisalo ja Västanfjärd. Entisiä naapurikuntia olivat Halikkoon vuonna 1967 liitetty Angelniemi, silloiseen Paraisten kauppalaan samana vuonna liitetty Paraisten maalaiskunta ja Sauvoon vuonna 1969 liitetty Karuna.
Mikko Silvennoinen
Mikko Ilmari Silvennoinen (s. 14. toukokuuta 1975 Kiihtelysvaara) on suomalainen televisiotuottaja, -juontaja ja -toimittaja. Hän työskentelee Ylen Euroviisu-selostajana.
Kemiö
Kemiön ja Perniön rajalla sijaitseva vuonna 1844 rakennettu Strömman kanava on Suomen ainoa paikka, jossa vuorovesi-ilmiö on ilman apuvälineitä selvästi havaittavissa. thumb|left|Kemiön vanha käräjätalo 2012.
Mikko Silvennoinen
Ura
Silvennoinen oli perustamassa Jyrki-nuortenohjelmaa ja toimi sen juontaja-toimittajana vuosina 1995–1996. Työskenneltyään juontajana Jyrkissä yhden vuoden Silvennoinen lähti Yhdysvaltoihin opiskelemaan televisioalaa. Siellä ollessaan hän teki Nelonen-televisiokanavalle sekä Apu- ja Katso-lehdille haastatteluja ja raportteja viihteen maailmasta. Vuonna 2000 Silvennoinen sai California State Universitysta Bachelor of Arts in Communications Studies and Broadcast Journalism -tutkinnon. Seuraavana vuonna (2001) Silvennoinen toimitti Neloselle Hollywood eXpress -nimistä ohjelmaa Yhdysvalloista käsin.
Kemiö
Historiaa
Kivikaudella Kemiö oli joukko pienempiä saaria, jotka ovat myöhemmin yhtyneet maankohoamisen myötä. Kemiön alueelta on löydetty yli 70 pronssikautista hautarauniota eli hiidenkiuasta. Tutkituista röykkiöistä on löytynyt vain palamisjätteitä ja säännöllisiä kivilatomuksia.
Mikko Silvennoinen
Ura
Palattuaan opintojen jälkeen Suomeen Silvennoinen jatkoi työskentelyään Nelosella. Hän on työskennellyt kanavan ohjelmissa kameran molemmin puolin. Hän muun muassa juonsi ja toimitti populaarikulttuurin viikkomakasiinia 4POP:a vuosina 2003–2004. Silvennoinen on myös juontanut useita Jussi-gaaloja, Venla-gaalan, hyväntekeväisyysohjelmia sekä ankkuroinut suoraa Oscar-kisastudiota.
Ikuiseen rauhaan (elokuva)
Ikuiseen rauhaan on Ville Suhosen ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2021.
Mikko Silvennoinen
Ura
Keväällä 2007 Silvennoinen juonsi Kuka, mitä, häh? -keskusteluohjelmaa. Siinä oli muutaman vaihtuvan vieraan lisäksi viisi vakiovierasta. Ohjelma lopetettiin muutaman jakson jälkeen.
Kemiö
Historiaa
Kemiö kuuluu Varsinais-Suomen vanhoihin kirkkopitäjiin; ensimmäinen asiakirjamaininta siitä on vuodelta 1325. Siitä erotettiin Dragsfjärd, Västanfjärd ja Hiittinen. Myöhemmin Kemiön hallintopitäjä jaettiin 19 verokuntaan. Vuoden 1571 hopeaveroluettelon mukaan pitäjässä oli 551 talollista, joiden lisäksi oli 12 aatelisten omistamaa kartanoa, verosta vapautettuja taloja sekä autiotiloja. Kemiöläiset tekivät kauppamatkoja Tukholmaan ja Tallinnaan, joihin vietiin varsinkin kalaa. Lisäksi vietiin 1600-luvulla marmoria Tukholmaan ja Upsalaan.
Britney Spears
Forbes listasi Spearsin maailman tuottoisimmaksi naismuusikoksi vuonna 2012 58 miljoonan dollarin tuloillaan. Spears esiintyi vuodesta 2013 vuoteen 2017 Planet Hollywood -hotellissa Las Vegasissa.
Mikko Silvennoinen
Ura
Televisiotuottajana Silvennoinen oli muun muassa Hauskat kotivideot -ohjelman ensimmäinen tuottaja. Lisäksi hän on ollut Nelosen kansainvälisten ohjelmien vastaava tuottaja.
Arvo Korsimo
Elämäkerta
Korsimo aloitti 1950-luvun alussa Maalaisliiton ja kommunistien välisen yhteistyön ja hankki näiltä tukea Urho Kekkosen johtamille hallituksille. Maalaisliitto meni mukaan myös Maailman rauhanneuvostoon ja Rauhanpuolustajat-järjestöön. Korsimo pyrki näin lisäämään puolueen luotettavuutta Neuvostoliiton silmissä. Korsimolla oli kuitenkin vastustajia puolueen oikeistosiiven keskuudessa ja puoluesihteerivaalin hänelle hävinneestä Johannes Virolaisesta alkoi myös kehittyä vastavoima Korsimolle.
Britney Spears
1981–1997: Nuoruus ja uran alku
Spears syntyi 2. joulukuuta 1981 McCombissa Mississippin osavaltiossa ja kasvoi baptistiperheessä Kentwoodissa, Louisianassa. Hänen isänsä James Parnell Spears työskenteli aikoinaan rakennusurakoitsijana, ja hänen äitinsä Lynne Irene Spears on entinen ala-asteen opettaja. Britneyllä on yksi veli, Bryan (s. 1977), joka toimii Spears-perheen managerina, ja yksi sisko, laulajana ja näyttelijänä uraa luova Jamie Lynn. Lapsena Spears harrasti tanssia ja voimistelua yhdeksänvuotiaaksi asti, kilpaili useissa kilpailuissa ja lauloi kuorossa.
Mikko Silvennoinen
Ura
Nelosen kotimaisen ohjelmiston vastaavana tuottajana hän työskenteli Suomen Huippumalli haussa -ohjelman ensimmäisten kausien parissa. Nelosen ohjelmapäällikkönä hän vastasi mm. Matkaoppaat-ohjelman kehitystyöstä ja hankki Suomeen formaatit So You Think You Can Dance, Neljät häät, Neljän tähden illallinen ja Tuuri. Silvennoisen katsojaluvuilla mitattuna merkittävin televisiotyö on Talent Suomi -ohjelman uudistaminen. Talentin toisen kauden finaali syksyllä 2009 ylitti miljoonan katsojan rajan ja oli Nelosen kaikkien aikojen katsojaennätys vuoteen 2016 mennessä, jolloin visailuohjelma Haluatko miljonääriksi? rikkoi ennätyksen.
Arvo Korsimo
Elämäkerta
Korsimo perusti myös kaksi säätiötä huolehtimaan varainhankinnasta Maalaisliitolle. Vuonna 1950 perustettu Maaseudun Säätiö hankki lahjoituksia elinkeinoelämältä ja sen rahoilla tuettiin puolueen tukimiesverkoston toimintaa. Maaseudun Yhteisvaliokunta taas oli tarkoitettu nimenomaan K-linjan toiminnan tukemiseen ja Kekkosen vaalityön rahoitukseen. Yhteisvaliokunta sai suurimman osan varoistaan Raision Tehtaat Oy:ltä ja myös Neuvostoliitto antoi sille taloudellista tukea Kekkosen vaalikampanjoiden rahoittamiseen.
Britney Spears
1981–1997: Nuoruus ja uran alku
Spears esiintyi ensimmäisen kerran Yhdysvaltojen valtakunnallisessa televisiossa vuonna 1992 kilpaillessaan The Star Search -ohjelmassa. 12-vuotiaana Spears liittyi Disney Channelin The All New Mickey Mouse Club -ohjelman näyttelijäkaartiin ja esiintyi ohjelmassa vuosien 1993 ja 1994 ajan. Spearsia ei hyväksytty ohjelmaan tämän ensimmäisellä yrityksellä, mutta hän pyrki parin vuoden päästä uudestaan päästen mukaan. Spears oli 12-vuotias roolin saadessaan, ja hän on sanonut sen olleen yksi elämänsä parhaimmista kokemuksista. Samaan aikaan show’ssa esiintyivät myös nykyiset poplaulajat Justin Timberlake, Joshua Chasez ja Christina Aguilera sekä näyttelijä Ryan Gosling.
Tommi Hakala
Tommi Johannes Hakala (s. 9. elokuuta 1970 Riihimäki) on suomalainen baritoni ja oopperalaulaja. Hän voitti arvostetun BBC Singer of the World -kilpailun vuonna 2003, toisena suomalaisena. Vuonna 2001 hän voitti Merikanto-laulukilpailun.
Arvo Korsimo
Elämäkerta
Korsimon tukimiesverkko ja organisointitaito sekä hyvä vaaliteemojen valinta tuottivat Maalaisliitolle vaalivoiton vuoden 1954 eduskuntavaaleissa. Korsimo pyrki erityisesti saamaan Pohjois- ja Itä-Suomen syrjäseuduilla asuvat ”korpikommunismia” kannattaneet äänestäjät Maalaisliiton taakse. Välittömästi eduskuntavaalien jälkeen Korsimo aloitti vaalityön Urho Kekkosen hyväksi seuraavissa vuoden 1956 presidentinvaaleissa. Korsimo loi Kekkoselle imagon savupirtissä syntyneenä koko kansan presidenttinä ja J. K. Paasikiven ulkopoliittisen linjan jatkajana. Itse vaalien aikana Korsimo taktikoi kommunistien kanssa niin, että mustana hevosena esiin nostetun Paasikiven uudelleenvalinta estettiin. Korsimo pyrki myös käännyttämään eräitä kannastaan vielä epävarmoja valitsijamiehiä Kekkosen taakse. Palkkioksi Kekkosen hyväksi tekemästään vaalityöstä Korsimo sai kanslianeuvoksen arvonimen 1956.
Kemiö
Historiaa
Vuonna 1614 Ruotsin valtakunnankansleri Axel Oxenstierna sai Kemiöstä suuren läänityksen, joka laajennettiin vuonna 1627 kattamaan koko pitäjän. Samalla kuningas myönsi oikeuden perustaa alueelle kaupungin. Kaupunkia ei kuitenkaan koskaan perustettu. Tämä Kemiön vapaaherrakunta oli Vaasaporin kreivikunnan ohella Varsinais-Suomen ainoa suurläänitys. Oxenstierna perusti Tjudan kylään vuonna 1649 alkeiskoulun eli pedagogion, joka oli Suomen ensimmäinen maaseutukoulu.
Ikuiseen rauhaan (elokuva)
Elokuva on henkilödokumentti suomalaisesta aseistakieltäytyjästä ja pasifistista Arndt Pekurisesta. Elokuvassa Pekurisen elämä käydään läpi erilaisten valokuvien, filmikatkelmien sekä kertojaäänien kautta. Elokuvassa olevat kertojaäänet on laadittu Pekurisen kirjeiden sekä hänet tunteneiden ihmisten haastattelujen pohjalta. Kertojaääninä elokuvassa ovat muun muassa Joonas Saartamo, Vilma Melasniemi sekä Elena Leeve.
Tommi Hakala
Opinnot ja ura
Hakala soitti 1980-luvun lopulla kitaraa riihimäkeläisessä rockyhtyeessä, Myös saksofoni kuului tuolloin hänen soittimiinsa. Hän pyrki Riihimäen musiikkiopistoon klassisen kitaran linjalle mutta ei päässyt sinne. Pääsykoelautakunnassa ollut laulunopettaja sai houkuteltua Hakalan opiskelemaan pääaineenaan laulua.
Opinnot Sibelius-Akatemiassa ja Karlsruhen musiikkikorkeakoulussa Matti Salmisen säätiön apurahan turvin johtivat kiinnitykseen Nürnbergin oopperassa 1998–2001, edelleen Leipzigin oopperassa 2001–2004. Hakala oli freelance-taiteilijana 2004–2008, ja vuodesta 2008 hän on kiinnitettynä Suomen Kansallisoopperaan.
Tommi Hakala on vieraillut muun muassa New Yorkin Metropolitan-oopperassa, San Franciscon oopperassa, Dresdenin Semper-oopperassa, Strasbourgin Opéra national du Rhinissä, Tel Avivin New Israeli Operassa, De Vlaamse Operassa ja Atlantan oopperassa. Savonlinnan oopperajuhlilla Hakala on esiintynyt muun muassa Faustin Valentinina, Pajatson Silviona, Ratsumiehen Ratsutilallisena, Tannhäuserin Wolframina, Olli Kortekankaan Isän tyttö -oopperan Urhona ja Carmina Buranan baritonisolistina. Lisäksi hän on toiminut lukuisten lied- ja orkesterikonserttienkin solistina.
Hakala voitti kesäkuussa 2003 Cardiffissa Singer of the World -kilpailun. Hän lauloi finaalissa kreivi Almavivan aarian Mozartin Figaron häistä, Wolframin aarian Wagnerin Tannhäuserista ja Fordin aarian Verdin Falstaffista.
Kemiö
Historiaa
Kemiön kirkko on valmistunut vuoden 1469 tienoilla ja se on omistettu Pyhälle Andreakselle. Länsipään torni lisättiin kirkkoon vuonna 1781 sattuneen tulipalon jälkeen. Kirkon eteläsivulla oleva asehuone toimi Kemiön suomalaisen seurakunnan kirkkona vuodet 1781–1903.
Kylät
Albrektsböle, Berga, Bjensböle, Bogsböle, Branten, Brokärr, Båtkulla, Böle, Dalby, Dalkarlby, Degerdal, Ekniemi (Eknäs), Elmdal, Engelsby, Flugböle, Fröjdböle, Gammelby, Gräsböle, Gundby, Gästerby, Helgeboda, Hova, Hulta, Högmo, Kalkkila (Kalkila), Kaskärr, Kiila (Kila), Kirkonkylä (Kyrkoby), Koddböle, Koivuranta, Koustar, Kuggböle, Kvarnböle, Kylppy, Kårkulla, Labböle, Lamkulla, Lappdal, Lemnäs, Lillvik, Linnarnäs, Länsiniemi (Västerudden), Lövböle, Mainiemi (Majniemi), Makila, Mattböle, Mattkärr, Mjösund, Måsa, Nordvik, Norrlångvik, Norrsundvik, Orrnäs, Pajböle, Pederså, Pungböle, Påvalsby, Reku, Rugnola, Santasaari (Sandö), Skarpböle, Skoböle, Skog, Skogsböle, Skålböle, Skäggböle, Smedaböle, Smedsböle, Småland, Stenmo, Strömma, Suomenkulma (Finnudden), Syvälahti (Sjölax), Tavasttrona, Tjuda, Tolfsnäs, Torsböle, Trotby, Träskö, Vestlahti (Vestlax), Viksgård, Viksvidja, Villkärr, Vreta, Västankärr, Västermark, Östermark
Liikenne
Kemiön kirkonkylä on Kemiönsaaren maanteiden solmukohta, josta lähtevät tiet Sauvoon, Perniöön, Dragsfjärdiin ja Västanfjärdiin sekä Angelniemen kautta Saloon. Kemiöstä on matkaa Saloon 40 kilometriä ja Turkuun 50 kilometriä.
Uutta Kemiön ja Sauvon välistä yhdystietä seututietä 181 alettiin rakentaa vuoden 1967 lopulla, ja se valmistui vuonna 1972, jolloin aiemmat kaksi lossia lopettivat liikennöintinsä. Tie ylittää Kemiönsalmen Rungonsalmen siltaa pitkin.
Arvo Korsimo
Elämäkerta
Kekkosen presidentiksi tulon jälkeen Korsimon asema presidentin ja Maalaisliiton välisenä yhteyshenkilönä korostui. Arvostelu Korsimoa kohtaan alkoi kuitenkin lisääntyä, kun Maalaisliitto ei saanutkaan odotettua vaalivoittoa vuoden 1958 eduskuntavaaleissa. Korsimon ja Veikko Vennamon välille syntyneet ristiriidat johtivat siihen, että Vennamo lähti Maalaisliitosta 1959 ja perusti oman puolueen.
Kemiö
Uskonnolliset yhteisöt
Suurin osa kemiöläisistä kuuluu evankelisluterilaiseen Kemiön seurakuntaan, johon kuuluu noin 3 000 jäsentä, joista kolmanneksen äidinkieli on suomi. Lisäksi kunnassa toimii Kemiönsaaren helluntaiseurakunta.
Mikko Silvennoinen
Ura
Vuonna 2011 Silvennoinen työskenteli ohjelmajohtajana Viasat Broadcastingin virolaisilla televisiokanavilla TV3, TV6 ja TV3+. Maaliskuussa 2012 hän aloitti SuomiTV:n (huhtikuusta 2012 alkaen FOX) ohjelmajohtajana.
Britney Spears
1998–1999: …Baby One More Time ja Oops!… I Did It Again
Pari vuotta Mickey Mouse Clubin päättymisen jälkeen Spears nauhoitti oman demonsa ja saavutti levytyssopimuksen Jive Recordsin kanssa. Hänen debyyttialbuminsa …Baby One More Time ilmestyi vuonna 1999, ja se sai kaksi Grammy-ehdokkuutta vuonna 2000. Albumi rikkoi Yhdysvalloissa kaksi ennätystä: Spearsista tuli nuorin artisti, joka debytoi Billboardin Hot 100 -albumilistan kärjessä ja nuorin, jolla on ollut samanaikaisesti listaykkönen sekä Billboardin albumi- että singlelistalla. Albumia myytiin 28 miljoonaa kappaletta maailmanlaajuisesti, ja 14-kertaisella platinasertifikoinnillaan se ylsi maailman kaikkien aikojen 50 myydyimmän levyn joukkoon. Albumin menestyessä Spears aloitti ensimmäisen kiertueensa …Baby One More Time Tourin. Seuraavana vuonna hän sai neljä Billboard-palkintoa. Spearsia verrattiin paljon samoihin aikoihin pinnalle nouseisiin Jessica Simpsoniin ja Christina Aguileraan.
Mikko Silvennoinen
Ura
Silvennoinen on myös vuodesta 2016 lähtien selostanut Ylellä Euroviisuja sekä Uuden Musiikin Kilpailua.
Silvennoinen nimitettiin tammikuussa 2018 Sanoma Media Finlandin Kids Media -liiketoimintayksikön sisältö- ja markkinointijohtajaksi, mutta sai potkut jo saman vuoden marraskuussa, kun Kids Media -yksikkö lopetettiin.
Vuodesta 2019 alkaen Silvennoinen on toiminut ViacomCBS -konsernin Pohjoismaiden kaupallisena johtajana Tukholmassa. Hänen päätehtävänä on Paramount+-palvelun kumppanuuksien rakentaminen.
Yksityiselämä
Silvennoinen on puhunut julkisuudessa avoimesti homoseksuaalisuudestaan. Hän on kirjoittanut aiheesta kolumneja Voltti-lehteen (ent. Z-lehti) ja toiminut vuosina 2005–2006 Setan hallituksen jäsenenä. City-lehti valitsi hänet vuonna 2004 kaupungin parhaaksi julkihomoksi. Silvennoinen on ollut mukana järjestämässä Mr. Gay Finland -kilpailua ja omistaa osuuden ravintola Dtm:n taustayhtiö Äkä Oy:stä.
Silvennoisen puoliso on muotoilija Asmo Noronen.