cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Enontekiö
Nimen alkuperä
Pohjoissaamenkielinen nimi Eanodat /ˈe̯anotah(t)/ muodostuu sanan eatnu /ˈea̯tnuː/ ’(suuri) joki, virta, eno’ genetiivimuodosta eano ja johdinaineksesta ‑dat. Samuli Aikion mukaan nimi kääntyisi suoraan suomeksi muotoon ”Enonne” (vrt. selänne, syvänne), mutta suomenkieliset ovat luultavasti mieluummin halunneet käyttää selittävää yhdyssanaa Enontekiö ’seutu, jolla virtoja tekeytyy, eli enojen alkulähteitten seutu’. Edellä annetut ääntämisohjeet noudattavat pohjoissaamen tavallisinta oppikirjanormia, Koutokeinon murretta. Enontekiöllä nimen ääntämykseen on vanhastaan kuulunut diftongin sijasta pitkä vokaali, eli nimen alkuosa ääntyy suunnilleen [ˈeːno‑].
Esihistoria
Enontekiön joki- ja järvirannoilta on löydetty kivikautisia esineitä ja asuinpaikkoja. Enontekiö oli vanhastaan lapinrajan takaista saamelaisten maata. Enontekiö kuului hallinnollisesti Tornion lappiin.
Asutuksen syntyminen
Enontekiöltä mainitaan 1500-luvulta lähtien kolme saamelaisten talvikylää: Rounala, Peltojärvi ja Suonttavaara. Kylien nautinta-alueet käsittivät Käsivarren alueet. Vallitseva elinkeino oli Enontekiön saamelaisilla 1600-luvulle saakka pyyntitalous. 1600-luvun kuluessa siirryttiin poropaimentalouteen, mistä tuli Enontekiön vaatimattoman vaurauden perusta.
Suomalaista uudisasutusta syntyi Enontekiöllä 1600-luvun puolivälissä Tullinkisuvannossa. Samoihin aikoihin asutettiin Palojärvi, Kaaresuvanto ja Vuontisjärvi. Hetan asutuksen perusti Matarengistä tullut Heikki Hetta 1690-luvulla. 1600-luvun lopussa Lapissa alettiin pitämään markkinoita. Yksi tärkeimmistä paikoista oli Lätäsenon suulla sijaitseva Markkinan kylä. Markkinaan perustettiin kirkko vuonna 1610, uudestaan 1661 ja Enontekiön kappeli osana Jukkasjärven kirkkopitäjää perustettiin 1673.
Suomalaisasutus lisääntyi erityisesti 1700-luvun lopulla, mutta asutus pysyi harvana. Porojen määrä kasvoi 1700-luvulla huomattavasti. 1700-luvun loppupuolella poronhoito oli pisimmällä Rounalassa. Kylä jaettiin Ruotsin puoleisiin Lainiovuoman ja Rommavuoman kyliin. Suonttavaara ja Peltovuoma suomalaistuivat 1700-luvun lopulla. Vanhasta paimentolaisuudesta luovuttiin 1800-luvun loppukymmenillä, mutta poronhoito säilyi Enontekiön pääelinkeinona.
Itsenäinen seurakunta
Enontekiöstä tuli itsenäinen seurakunta vuonna 1747. Sen raja Norjaa vastaan määrättiin Strömstadin rajasopimuksessa vuonna 1752. Haminan rauhan jälkeen Enontekiön kirkkopitäjä muodostettiin Muonion kappeliksi 1812. Vuonna 1852 kirkko ja pappila määrättiin siirrettäväksi Hetan kylään. Hetan kirkko rakennettiin vuonna 1864 mutta saksalaiset polttivat kirkon marraskuussa 1944.
1900-luku
1900-luvulla enontekiöläiset pyrkivät harjoittamaan maanviljelyä ja karjanhoitoa, mutta luonto oli tähän liian karu. Toisen maailmansodan jälkeen Enontekiöllä on panostettu matkailuun. Kilpisjärven retkeilymaja liittyi Lapin matkailuun jo 1930-luvulla. Enontekiöllä käytiin sodan viimeiset taistelut vuoden 1945 alussa. Saksaa vastaan käyty sota tuhosi Enontekiön rakennuskannan lähes kokonaan.
Sijainti
Enontekiö sijaitsee Lapin maakunnassa Suomen luoteisnurkassa, Ruotsin ja Norjan rajojen väliin jäävällä kapealla kaistaleella, jota nimitetään Käsivarreksi. Enontekiön pinta-ala on 0 km2, ja pinta-alaltaan se on Inarin ja Sodankylän jälkeen Suomen kolmanneksi suurin kunta. Kunnan väestötiheys, vain 0 asukasta/km2, on Suomen toiseksi matalin Savukosken jälkeen. Enontekiön naapurikuntia ovat Inari idässä, Kittilä kaakossa ja Muonio etelässä, Ruotsin puolella lännessä puolestaan Kiiruna, ja pohjoisessa Norjan rajan takana Omasvuono, Kaivuono, Raisi ja Koutokeino. Enontekiöllä on rajaa Ruotsin ja Norjan kanssa yhteensä yli 450 kilometriä. Ruotsin puolella rajan muodostavat Muonionjoki sekä sen sivujoki Könkämäeno.
Kylät
Enontekiön keskus on kunnan eteläosassa sijaitseva Hetta, jossa asukkaita on 800. Kunnassa ei ole Enontekiö-nimistä paikkaa, mutta Hettaa kutsutaan usein myös kunnan nimellä. Muita tärkeitä kyliä ovat Suomen, Ruotsin ja Norjan rajapisteen lähellä sijaitseva Kilpisjärvi sekä Kaaresuvanto ja Palojoensuu, jotka sijaitsevat Muonionjoen varrella Ruotsin rajan tuntumassa. Suurin osa kylistä sijaitsee kunnan eteläosassa tai jokivarressa Ruotsin rajalla. Monissa tapauksissa jokivarren kylää vastapäätä joen toisella puolella on myös kylä, joka kuuluu Ruotsiin, mutta on usein samanniminen (esimerkiksi Kaaresuvanto, jonka nimi on Ruotsin puolella Karesuando). Sen sijaan joenvarsista syrjään jäävät Käsivarren alueet ovat täysin asumattomia.
Enontekiöön kuuluvat seuraavat kylät (pohjoissaamenkieliset nimet suluissa): pienoiskuva|300px|oikea|Palojärvi syksyllä
Maasto
pienoiskuva|Kilpisjärvi pienoiskuva|Saanatunturi. Enontekiön pohjoisosa on ainoa Skandien vuoristoon kuuluva paikka Suomessa. Tämän sekä pohjoisen sijaintinsa takia Enontekiö poikkeaa niin maantieteellisesti kuin maisemallisestikin merkittävästi muusta Suomesta. Suomen korkein tunturi, 1 324 metriä korkea Halti, sekä Suomen 21 muuta yli tuhatmetristä tunturia sijaitsevat Enontekiöllä. Haltin ohella tunnetuin ja maisemallisesti silmiinpistävin tunturi on 1 029 metriä korkea Saana, jonka juuressa sijaitsee Kilpisjärven kylä. Kunnan eteläosa on vähemmän vuoristoista, mutta sielläkin kohoaa joitakin yksittäisiä tuntureita keskellä muuten alavaa maastoa.
Hieman yli 5 % Enontekiön pinta-alasta koostuu vesistöistä. Useiden suurten jokien lähteet ovat Enontekiöllä: esimerkiksi Muonionjoki, Ounasjoki, Ivalojoki ja Tenojoen yksi alkuhaara alkavat kunnan alueelta. Tästä Enontekiö on saanut myös nimensä: eno on vanha suomalainen jokea tarkoittava sana, ja tekiö on juonnettu tehdä-verbistä. Enontekiön 825 järveä ovat suhteellisen pieniä. Suurimpia järviä ovat Pöyrisjärvi, Kilpisjärvi ja Ounasjärvi. Niiden ohella Ketojärvi ja Pasmajärvi ovat yli viiden neliökilometrin laajuisia. Ruotsin rajalla sijaitsevan Kelottijärven itäosa kuuluu Enontekiöön.
Kasvisto ja eläimistö
pienoiskuva|Enontekiön pohjoisosassa kasvillisuus on varsin niukkaa. Enontekiön kasvillisuus on pohjoisen sijainnin takia hyvin niukkaa. Kuusen kasvualueen pohjoisraja kulkee suurin piirtein Enontekiön etelärajalla, ja männynkin kasvualue ulottuu vain noin 20 kilometriä Hetasta pohjoiseen. Tätä pohjoisempana ainoita puulajeja ovat tunturikoivu, metsähaapa ja pajut. Koivujen muodostama puuraja kulkee 600 metrissä. Enontekiö on yksi harvoista alueista maailmassa, jossa lehtipuu muodostaa puurajan. Suurimman osan Enontekiöstä muodostavat karut, puuttomat alueet ja etenkin jokivarsia reunustavat suot. Vain 19 % kunnan alueesta on metsää. Enontekiön eliöstö poikkeaa sen verran muusta Suomesta, että kasvi- ja eläinmaantieteessä Enontekiö muodostaa oman alueensa, Enontekiön Lapin. Enontekiön suurtuntureilla Kilpisjärven alueella kasvaa peräti 40 putkilokasvilajia, joita ei tavata missään muualla Suomessa. Kunnan kokonaispinta-alasta 70 % kuuluu erinäisiin suojelualueisiin: siihen kuuluu osia Pallas-Yllästunturin kansallispuistosta sekä Käsivarren, Puljun, Pöyrisjärven ja Tarvantovaaran erämaa-alueet sekä Lätäsenön–Hietajärven soidensuojelualue.
Karun ilmastonsa vuoksi Enontekiöllä eläviä eläinlajeja on varsin vähän. Sieltä tavataan kuitenkin joitakin arktisten alueiden eläinlajeja, jotka eivät viihdy etelämpänä, esimerkiksi tunturisopuli, naali, tunturipöllö, keräkurmitsa, kiiruna ja sepelrastas. Näiden lisäksi eläimistöön kuuluu lukuisia piennisäkkäitä ja lintulajeja sekä luonnollisesti myös puoliksi kesytetty poro.
Ilmasto
Enontekiön ilmastoon vaikuttavia tekijöitä ovat pohjoinen sijainti lähellä Jäämerta ja muuta Suomea suurempi korkeus merenpinnan tasoon verrattuna. Golfvirran tasoittavan vaikutuksen johdosta talvet Kilpisjärvellä eivät ole aivan yhtä kylmiä kuin enemmän mannerilmastoa muistuttavassa Keski-Lapissa, mutta vastaavasti kesät ovat lyhyempiä ja viileämpiä. Kuitenkin mantereisella Enontekiön Palojärvellä on Suomen kylmimmät talvilämpötilat, kylmimmän kuun, eli tammikuun keskilämpötila on siellä −15,3 °C kun se Kilpisjärvellä on −13,6 °C.
Enontekiöllä on keskimäärin Suomen alhaisimmat lämpötilat. Kilpisjärvellä vuoden keskilämpötila on −1,9 °C, ja Palojärvellä −2,6 °C kun se esimerkiksi Helsingissä on noin +6 °C. Näissä äärimmäisissä ilmasto-olosuhteissa kasvukausi kestää vain hieman yli sata päivää, ja talvi on varsin pitkä, vajaat 200 päivää. Vuotuinen sadanta on 459 millimetriä. Talvella voi sataa runsain määrin lunta: suurin Suomessa koskaan mitattu lumensyvyys on 19. huhtikuuta 1997 Kilpisjärvellä mitattu 190 senttimetriä. Pysyvä lumipeite sataa yleensä lokakuussa ja sulaa vasta toukokuun lopun tienoilla. Suojaisiin paikkoihin saattaa jäädä lunta pitkäksikin aikaan, ja siksi Kilpisjärvellä on perinteisesti järjestetty juhannusöisin hiihtokisa.
Enontekiön kunnan alue sijaitsee noin 200–300 kilometriä napapiiristä pohjoiseen. Tästä syystä vuodenaikojen välillä on erittäin suuri ero auringonvalon määrässä. Kilpisjärvellä paistaa keskiyön aurinko toukokuun 22. päivästä 22. päivään heinäkuuta, ja vastaavasti kaamos alkaa 25. marraskuuta ja päättyy 17. tammikuuta. Enontekiöllä näkyy enemmän revontulia kuin missään muualla Suomessa: Kilpisjärven seudulla niitä voi seurata pimeänä vuodenaikana kirkkaalla säällä keskimäärin kolmena yönä neljästä.
Nähtävyyksiä
pienoiskuva|oikea|250px|Enontekiön kirkko
Liikenne
pienoiskuva|Enontekiön lentoasema. Enontekiön läpi kulkee merkittävästi matkailijoita Suomeen, Ruotsiin ja Norjaan. Tärkeimmät liikenneväylät ovat valtatie 21 ja kantatie 93. Rovaniemeltä Enontekiölle on säännöllinen linja-autoyhteys, jota liikennöi J. M. Eskelisen Lapin Linjat Oy. Yhtiö liikennöi lisäksi Enontekiön läpi Norjan Tromssaan. Enontekiöllä sijaitsevat myös Enontekiön lentoasema ja Kilpisjärven helikopterikenttä.
Väestö
Enontekiöllä asui vuoden 2013 lopussa 1 891 henkilöä. Heistä puhui äidinkielenään suomea 1 643 henkeä, saamea 205 ja ruotsia 12 henkeä. Muita kieliä puhui 31 henkilöä ja ulkomaan kansalaisia oli 37.
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.
Taajamat
Vuoden 2017 lopussa Enontekiöllä oli 1 893 asukasta, joista 574 asui taajamassa, 1 271 haja-asutusalueilla ja 48:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Enontekiön taajama-aste on 31,1 %. Kunnassa on vain yksi taajama, Enontekiön kirkonkylä (Hetta).
Koulutus
Varhaiskasvatusta järjestetään Enontekiöllä päiväkoti Riekossa Hetassa sekä kahdessa ryhmäperhepäiväkodissa Kaaresuvannossa ja Kilpisjärvellä. Lisäksi osa kunnan saamenkielisestä varhaiskasvatuksesta järjestetään ostopalveluna Ruotsin Karesuandossa. Esi- ja perusopetusta annetaan kolmessa koulussa ja toisen asteen yleissivistävää koulutusta yhdessä lukiossa sekä kansalaisopistossa. Peruskouluja ovat Hetan yhtenäinen peruskoulu (Hetan koulu, luokka-asteiden 0–9 yhtenäiskoulu), Kaaresuvannon koulu (luokka-asteet 0–6) ja Kilpisjärven koulu (luokka-asteet 0–9). Enontekiön Erälukio (Enontekiön lukio) sijaitsee Hetan koulun kanssa samassa koulukeskuksessa. Kansalaisopiston nimi on Revontuli-Opisto.
Kirjasto
Enontekiön pääkirjasto sijaitsee Hetan koulukeskuksessa samassa rakennuksessa Hetan koulun kanssa. Kunnan asukkaita palvelee myös Yhteispohjoismainen kirjastoauto, joka on Norjan, Ruotsin ja Suomen alueilla kulkeva yhteinen kirjastoauto.
Seurakunnat
Vuoden 2018 aluejaon mukaan Enontekiöllä on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat:
Kirkon sisäisistä herätysliikkeistä vaikuttaa paikkakunnalla rauhansanalaisuus, jolla on Enontekiöllä kaksi paikallisosastoa: Enontekiön isojen seurojen yhdistys sekä Enontekiön Lapin Lähetystoimikunta, joiden lisäksi paikkakunnalla järjestää toimintaa vanhoillislestadiolaisten Luoteis-Lapin Rauhanyhdistys. Muita kirkkokuntia edustaa helluntaiherätykseen kuuluva Enontekiön helluntaiseurakunta. Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Enontekiön alueella toimii Lapin ortodoksinen seurakunta.
Aiheesta muualla
pienoiskuva|vasen|Pitsusköngäs
Theseus
thumb|250px|Theseus ja [[Amfitrite, n. 500–490 eaa.]] Theseus on sankari kreikkalaisessa mytologiassa ja Ateenan myyttinen perustajakuningas. Sivistynyt ja nokkela Theseus on nähty vastakohdaksi raakaan voimaan luottaneelle Herakleelle.
Varhaisvaiheet
Ateenan kuningas Aigeus pyysi Delfoin oraakkelilta neuvoa lapsettomuuteensa. Tämä neuvoi, että Aigeuksen olisi pidettävä viinileilin suu kiinni ennen kotiinpaluutaan. Aigeus ei ymmärtänyt vihjettä, mutta tämän matkalla tapaama Troizenin kuningas Pittheus ymmärsi. Hän juotti Aigeukselle viiniä ja lähetti tyttärensä Aithran makaamaan tämän kanssa. Aigeus jätti suuren kiven alle miekan ja sandaalit ja sanoi prinsessalle, että jos tämä synnyttäisi pojan, joka jaksaisi nostaa kiven, olisi hänet lähetettävä Ateenaan miekan ja sandaalien kanssa. Samana iltana kuitenkin merenjumala Poseidon ilmestyi ja makasi Aithran.
Aithra synnytti Theseuksen, jolle Pittheus kertoi tämän olevan jumalan poika. Kasvettuaan Theseus nosti kiven ja löysi miekan ja sandaalit. Pittheus kertoi Aigeuksesta, ja Theseus lähti Ateenaan, tahallaan pitemmän maareitin kautta kohdatakseen hirviöitä ja tehdäkseen urotöitä ihailemansa Herakleen tapaan. Taitojensa ja nokkeluutensa avulla Theseus surmasi mm. Sinis-jättiläisen, matkailijoita tuhoon johdattaneen petollisen Skironin ja julman majatalonpitäjän Prokrusteen. Hänen kerrotaan myös surmanneen hirviömäisen Krommyonin emakon, joka oli Tyfonin ja Ekhidnan lapsi, mutta Plutarkhos kertoo, että kyseessä olisi ollut naispuolinen maantierosvo, jota ainoastaan kutsuttiin emakoksi tämän elintapojen vuoksi.
Minotaurus
thumb|250px|Theseus ja [[Minotauros. Attikalainen amfora, n. 540 eaa.]] Pian Theseus sai kuulla, että Kreetan kuningas Minos vaati joka yhdeksäs vuosi seitsemän poikaa ja seitsemän tyttöä lähetettäväksi Ateenasta Kreetalle uhrattavaksi labyrintissä eläneelle hirviö Minotaurokselle. Theseus vaati päästä itse uhrattavien joukkoon. Matkalla Theseus haastoi kuningas Minosin voimankoetukseen, jossa hänen isänsä Poseidon auttoi häntä. Ennen uhrausta Minos piti uhrattaville juhlat, joissa hänen tyttärensä Ariadne ihastui Theseukseen ja lupasi auttaa, mikäli Theseus naisi hänet. Uhrauksen tapahtuessa Ariadne antoi Theseukselle lankakerän, jonka toinen pää oli sidottu labyrintin suuaukkoon. Theseus jäljitti Minotauruksen labyrintin keskelle, surmasi sen ja palasi langan avulla muiden uhrattavien kanssa.
Myöhäisvaiheet
thumb|250px|Theseus tavoittelee naista, ruukku, n. 440-430 eaa. Theseuksesta tuli Ateenan kuningas ja hän kehitti sen demokratiaa. Herakles pyysi Theseusta liittymään yhdeksänteen urotekoonsa, amatsoni-Hippolyten vyön viemiseen. Matkalla Theseus rakastui Hippolyten sisareen Antiopeen (tai mahdollisesti itse Hippolyteen) ja vei tämän mukanaan Ateenaan, josta amatsonit yrittivät vielä ryöstää hänet takaisin. Heidät kuitenkin lyötiin, ja Antiope ja Theseus saivat myöhemmin Hippolytos-pojan.
Theseus nai kuitenkin Minoksen tyttären Faidran, mutta häitä pidettäessä jätetty Antiope ilmestyi aseistettujen amatsonien kanssa juhliin tarkoituksenaan tappaa häävieraat. Puhjenneessa taistelussa amatsonit jälleen voitettiin, ja Antiope sai surmansa - mahdollisesti Theseuksen omasta kädestä.
Theseuksen ja Faidran pojista Demofonista ja Akamasista oli määrä tulla Ateenan kruununperijöitä (Hippolytos lähetettiin Troizeniin periäkseen Pittheuksen valtaistuimen). Ateenan valtakamppailussa Theseus surmasi viisikymmentä sukulaistaan ja Delfoin oraakkeli neuvoi häntä lähtemään vuodeksi maanpakoon sovittaakseen syntinsä. Theseus lähti Troizeniin jossa Faidra rakastui Hippolytokseen. Hippolytos suhtautui isänsä uuden vaimon kosiskeluihin vastenmielisyydellä, minkä johdosta Faidra kirjoitti Theseukselle kirjeen, jossa väitti Hippolytoksen vietelleen hänet, ja teki itsemurhan. Theseus pyysi Poseidonia surmaamaan poikansa, minkä tämä toteutti merihirviön muodossa.
Faidran kuoltua Theseus tavoitteli yhdessä lapiittien kuningas Peirithoosin kanssa jumalallisia vaimoja. Theseus ryösti Zeuksen tyttären Helenan, mutta Helenan veljet ryöstivät tämän takaisin. Myöhemmin Paris vei taas Helenan mukanaan Troijaan. Peirithoos puolestaan yritti saada Haadeen vaimon Persefonen, mutta Haades vangitsi molemmat sankarit ja asetti heidät unohduksen tuoleille. Theseuksen pelasti manalasta Herakles kahdennentoista urotyönsä yhteydessä. Theseus kuoli epäsankarillisesti liukastuttuaan kalliolla Skyroksen saarella.
Taru ja historia
Antiikin kreikkalaiset pitivät Theseusta todella eläneenä henkilönä ja Ateenan kansallissankarina. Hänen katsottiin myös yhdistänneen Attikan yhdeksi valtiolliseksi kokonaisuudeksi. Myöhemmin Eusebios laati vanhan kirjallisuuden pohjalta luettelon Ateenan muinaisista kuninkaista, ja hänen mukaansa Theseus olisi hallinnut Ateenassa vuosina 1234–1204 (tai 1213) eaa. Arkeologisten todisteidenkin mukaan Ateena oli asuttu jo tuohon aikaan, jolloin Kreikassa oli vallalla mykeneläinen kulttuuri, mutta historiallista tietoa Ateenan senaikaisista hallitsijoista ei ole. Esimerkiksi kertomus Minotauroksesta sellaisena kuin se yleisesti tunnetaan, on selvästikin tarua, mutta sen on silti arveltu sisältävän myös perimätiedon välittämiä muistumia todellisista tapahtumista.
The Final Experiment
The Final Experiment on vuonna 1995 julkaistu ensimmäinen Ayreonin albumi. Albumi kertoo 500-luvulla Britanniassa eläneestä miehestä, joka alkaa saada viestejä tiedemiehiltä. Viestit tulevat vuodesta 2084, kun ihmiskunta on melkein tuhonnut itsensä suuressa sodassa.
Kappalelista
Prologue
<ol><li>"Prologue" (3:16) <ol style="list-style-type:lower-alpha"> <li>The Time Telepathy Experiment</li> <li>Overture</li> <li>Ayreon's Quest</li></ol> </li></ol>
Act I: The Dawning <li>"The Awareness" (6:36) <ol style="list-style-type:lower-alpha"> <li>The Premonition</li> <li>Dreamtime (Words Become a Song)</li> <li>The Awakening</li></ol> </li> <li>"Eyes of Time" (5:05) <ol style="list-style-type:lower-alpha"> <li>Eyes of Time</li> <li>Brainwaves</li></ol> </li> <li>"The Banishment" (11:08) <ol style="list-style-type:lower-alpha"> <li>A New Dawn</li> <li>The Gathering</li> <li>The Accusation</li> <li>The Banishment</li> <li>Oblivion</li></ol> </li></ol>
Act II: King Arthur's Court <li>"Ye Courtyard Minstrel Boy" (2:45)</li> <li>"Sail Away to Avalon" (4:02)</li> <li>"Nature's Dance" (2:27)</li></ol>
Act III: Visual Echoes <li>"Computer-Reign (Game Over)" (3:24)</li> <li>"Waracle" (6:44)</li> <li>"Listen to the Waves" (4:58)</li> <li>"Magic Ride" (3:35)</li></ol>
Act IV: Merlin's Will and Ayreon's Fate <li>"Merlin's Will" (3:20)</li> <li>"The Charm of the Seer" (4:11)</li> <li>"Swan Song" (2:44)</li> <li>"Ayreon's Fate" (6:55) <ol style="list-style-type:lower-alpha"> <li>Ayreon's Fate</li> <li>Merlin's Prophecy</li> <li>Epilogue</li></ol> </li></ol>
Kalmarin resessi
Kalmarin resessi on Ruotsin Kalmarissa vuonna 1483 solmittu toteutumaton Ruotsin ja Tanska-Norjan valtioiden sopimus. Siinä Ruotsi tunnusti Tanskan kuninkaan Hannu I:n Ruotsin hallitsijaksi. Sopimuksen mukaan kuningas ei saanut jakaa läänityksiä eikä määrätä veroja ilman valtaneuvosten suostumusta. Neljän valtaneuvoksen muodostama valtiokunta valvoisi valtion varojen käyttöä ja johtaisi maata kuninkaan ollessa pois maasta. Ylimystölle varattiin oikeus nousta kapinaan, mikäli kuningas käyttäytyisi tyrannimaisesti.
Sopimus ei kuitenkaan tullut voimaan, koska Hannu ei allekirjoittanut sitä. Hän katsoi sen sitovan itseään liikaa. Kun sopimus raukesi, Hannu ei tässä vaiheessa noussut Kalmarin unionin valtaistuimelle eikä Ruotsi kuulunut unioniin. Hannu voitti ruotsalaiset Sten Sturen joukot Rotebron taistelussa 1497 ja nousi Ruotsin kuninkaaksi edullisemmin ehdoin.
Li Yuxiang
Li Yuxiang on sijoittunut MM-kilpailuissa kaksoistrapissa hopealle Zagrebissa 2006 ja neljänneksi Lonatossa 2005.
Luettelo vähintään 100 maaottelua pelanneista jalkapalloilijoista
Tämä on luettelo vähintään 100 maaottelua pelanneista jalkapalloilijoista. Tilastoissa on mukana FIFA:n A-maaotteluiksi luokittelemat maaottelut. Vuodet-sarakkeessa ensimmäisen ja viimeisen maaottelun pelaamisvuodet, aktiivipelaajilla vain ensimmäisen maaottelun pelaamisvuosi.
Miehet
Päivitetty 12.4.2013
Universalismi (kristinusko)
Myös Gregorios Nyssalainen kannatti universalismia. Karl Barthin mukaan kaikki paitsi Kristus pelastuvat: Jumala nimenomaan hylkäsi Kristuksen, joka kärsii ihmiskunnan rangaistuksen.
Toisen näkemyksen mukaan kaikki pelastuvat vapaaehtoisesti, koska Jumalan rakkaus on niin suuri, ettei kukaan voi olla antautumatta sille. (Vrt. arminiolaisuus, partikularismi.)
Nykyajan universalistit saattavat perustella kantaansa silläkin, että monet varhaiset kirkolliset johtohahmot ilmeisesti tukivat oppia. Mm. The Christian Universalist Association on sanonut universalismin olleen varhaisimpien kristittyjen keskeinen viesti. Myöhemmin universalismin kannatusta on esiintynyt vaihtelevasti eri aikoina.
Unitaariuniversalismi on eri asia, eivätkä sen kannattajat välttämättä ole edes kristittyjä. Alun perin unitaariuniversalismi kyllä syntyi universalistien ja unitaarien kattojärjestöjen – Universalist Church of American ja American Unitarian Associationin – yhdistyttyä vuonna 1961.
Suomessa tunnettu universalisti on kirjailija ja pappi Antti Kylliäinen.
Oskar Osala
Oskar Alexander Osala (s. 26. joulukuuta 1987 Vaasa) on suomalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija, pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.
Junioriura
Osala on Vaasan Sportin kasvatti. B-juniorina Osala debytoi Sportin Mestis-joukkueessa, kaudella jolloin hän pelasi Sportin B- ja A-junioreissa, sekä edustusjoukkueessa. Hänet varattiin vuonna 2005 CHL:n varaustilaisuudessa ainoana suomalaisena. Tämän jälkeen Osala siirtyi OHL-seura Mississauga IceDogsiin, jossa pelasi kaksi kautta ennen paluutaan Suomeen ja Espoo Bluesiin. Osala teki 39 maalia ja 87 pistettä IceDogseissa. Ensimmäisen OHL-kautensa jälkeen kesällä 2006 NHL-seura Washington Capitals varasi Osalan 97. vuorolla.
Vuoden 2007 alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Osala jakoi maalipörssin voiton neljän pelaajan kanssa. Hän teki viisi maalia kuudessa pelissä.
SM-liiga
Tulokaskaudellaan SM-liigassa kaudella 2007–2008 Osala esiintyi edukseen. Hänet valittiin SM-liigan vuoden tulokkaaksi. Lisäksi hänet valittiin kuukauden nuoreksi pelaajaksi lokakuussa. Osala voitti myös tulokkaiden pistepörssin, ja sivusi tulokkaiden pudotuspelien piste-ennätystä sekä teki uuden tulokkaiden maaliennätyksen pudotuspeleissä.
NHL-debyytti ja AHL-mestaruus
Kesäkuussa 2008 Osala allekirjoitti kevääseen 2011 kestävän kahden suunnan sopimuksen hänet varanneen Washington Capitalsin kanssa.
Osalan hyvät otteet kaudella 2008–2009 Washingtonin farmijoukkue Hershey Bearsissa toivat hänelle AHL:n kuukauden tulokkaan palkinnon marraskuussa 2008. Osala pääsi myös tekemään NHL-debyytin, sillä Washington nosti Osalan farmista 11. joulukuuta pelattuun Washington – Boston peliin. . Yhteensä hän pelasi kauden aikana kaksi NHL-ottelua.
Osala oli mukana Hershey Bearsin joukkueessa, joka voitti AHL:n mestaruuden, Calder Cupin keväällä 2009. Osala teki kaksi maalia ensimmäisessä finaaliottelussa Manitoba Moosea vastaan.
Maaliskuussa 2010 Osala oli osana kauppaa, jossa hänen kanssaan Washingtonista Carolinaan siirtyi Brian Pothier. Samalla Carolina sai myös toisen kierroksen varausoikeuden 2011 draftiin. Kaupassa toiseen suuntaan siirtyi puolestaan Joe Corvo.
Siirtyminen KHL:ään
Kaudeksi 2011–2012 Osala siirtyi Itä-Euroopan KHL-liigassa pelaavaan Neftehimik Nizhnekamskiin. Hän teki seuran kanssa vuoden pituisen sopimuksen. Kaudella 2013–2014 Osala siirtyi Neftehimik Nizhnekamskista kesken kauden Metallurg Magnitogorskiin ja voitti joukkueen mukana Gagarin cupin keväällä 2014. Osala jätti KHL:n kauden 2017–2018 jälkeen ja siirtyi marraskuussa Oulun Kärppiin. thumb|right|Kärppien retropaidassa 2019
Maajoukkueessa
Osala edusti ensimmäistä kertaa Suomen A-maajoukkuetta kaudella 2007–2008 pelaamalla kolmessa Euro Hockey Tourin turnauksessa. Osala oli loppumetreille asti mukana taistelussa MM-kisapaikoista Kanadassa 2008, mutta ei lopulta tullut valituksi.
Osala valittiin mukaan Suomen maajoukkueeseen vuoden 2010 Saksan MM-kisoihin. Passi leimattiin välisarjaan, joten Osala pääsi tekemään aikuisten arvokisadebyyttinsä.
Osala valittiin edustamaan Suomea vuoden 2018 talviolympialaisiin.
Yksityiselämä
Osala halusi nuorena meteorologiksi. Hän kävi lukion Vaasassa. Osala on naimisissa golfammattilaisen Linda Osalan kanssa.
Palmerston
Palmerston tarkoittaa seuraavia:
Maailmat kohtaavat
Maailmat kohtaavat on Hannu Lemisen koostama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 1952.
Elokuva on ensimmäinen osa kaksiosaisesta dokumenttielokuvasta ja se käsittelee vuodea 1952 Helsingin olympialaisia. Elokuvassa käsiteltäviä aiheita ovat: olympiatulen matka stadionille, kisojen avajaiset sekä kisojen yleisurheilukilpailut. Elokuvan jatko-osa Kultaa ja kunniaa (1952) keskittyy kuvaamaan Helsingin kisatunnelmia, olympialaisten muita urheilulajeja sekä kisojen päättäjäisiä.
Fragile (Yesin albumi)
Fragile on brittiläisen progressiivista rockia edustavan yhtyeen Yesin neljäs albumi ja julkaistiin vuonna 1971. Se on yksi yhtyeen kuuluisimmista albumeista ja voidaankin laskea progressiivisen rockin klassikkojen joukkoon. Albumin tunnetuimmat kappaleet lienevät "Roundabout" ja "Heart of the Sunrise". Albumi jakautuu kahtia siten, että viisi laulua on yhtyeen yksittäisten jäsenten sooloesityksiä tai jäsenen persoonallinen idea, jonka toteutuksessa muut ovat mukana.
Levyn toinen raita "Cans and Brahms" käyttää melodiaa Brahmsin neljännen sinfonian kolmannesta osasta. Rick Wakeman on sovittanut teoksen instrumenttien osuudet eri kosketinsoittimille.
"We Have Heaven" -kappale perustuu rinnakkaisiin laulumelodioihin ja -harmonioihin, jotka Jon Anderson esittää yksin päällekkäisäänitysten avulla yhtyeen säestäessä.
"Five Per Cent for Nothing" on Bill Brufordin luoma ja yhtyeen esittämä soittotekninen näyttö, jossa rummut on soitettu aitona esityksenä yhdellä otolla.
"The Fish" -kappaleessa Chris Squiren melodiakulut ja säestys on toteutettu bassolla rumpukompin kanssa.
"Mood for the Day" on Steve Howen klassisvaikutteinen akustinen soolonumero.
Avauskappale "Roundabout" julkaistiin editoituna singlenä USA:ssa b-puolenaan "Long Distance Runaround" tammikuussa 1972. Sen paras listasijoitus oli 13.
2002 julkaistulla DVD audio-versiolla kappalevalikoimaan on lisätty Paul Simonin sävellys "America" versiona, jonka kesto on 10:30. Se on aiemmin ilmestynyt 1975 julkaistulla Yesterdays - kokoelmalla sekä Atlantic - levy-yhtiön kokoelmalla Age of Atlantic, mutta tässä versiossa on aiemmin pois editoituja lauluosuuksia.
Albumin kansitaide on Roger Deanin luoma esittäen hajoamassa olevaa maailmaa. Teema jatkuu seuraavien albumien kansitaiteessa muodostaen yhtenäisen kokonaisuuden.
Kappaleet
Kappaleen "Heart of the Sunrise" lopussa kertautuu kappaleen "We Have Heaven" -teema.
Descent (pelisarja)
Descent on Parallax Softwaren kehittämä ensimmäisen persoonan ammuntapelien sarja. Peleissä ohjataan avaruusalusta.
Pelit
Descent: Underground (myöh. vain Descent) on vuonna 2015 Steam-palvelussa Early Access -versiona julkaistu uusi esiosa sarjalle. Peli on sittemmin vedetty markkinoilta ja sen nimi on muuttunut.
Saint-Clair-sur-Epte
Saint-Clair-sur-Epte on kunta Ranskan Val-d'Oisen departementissa. Kunta on osa Pariisin metropolialuetta. Kunnassa on arviolta 978 asukasta (vuonna 2013) ja sen pinta-ala on 12,18 neliökilometriä.
Eptejoki virtaa kunnan läpi.
Historia
Nimi Saint Clair juontuu samannimisestä englantilaisesta munkista, joka syntyi vuonna 845 Rochesterissa ja kuoli vuonna 884 silloisessa Vulcassumissa, joka nimitettiin Saint-Clair-Sur-Epteksi.
Kuningas Kaarle Yksinkertainen päätti 911 Saint-Clair-sur-Eptessa viikinkien hävitysretket solmimalla viikinkipäällikkö Rollon kanssa sopimuksen, joka antoi normanneille osan myöhempää Normandiaa.
Joaquim Gomis
Joaquim Gomis i Serdañons (19. syyskuuta 1902 – 12. joulukuuta 1991 ) oli espanjalainen liikemies, valokuvaaja ja taiteen tukija, joka edisti etenkin katalonialaisen nykytaiteen näkyvyyttä. Hän oli modernin valokuvauksen uranuurtajia Espanjassa. Hän kuvasi urbaaneita maisemia ja abstrakteja värisommitelmia.
Gomis oli varakkaan perheen poika ja sai 12-vuotiaana lahjaksi Kodak Brownie-merkkisen 6×9 cm filmikoon laatikkokameran. Hän työskenteli perheen tekstiiliyrityksessä ja oleskeli 1920-luvulla Englannissa ja Yhdysvalloissa. Siellä hän innostui modernismin muotokielestä ja tallensi kamerallaan rakenteilla olevia kerrostaloja, suuria automääriä ja muita nykyaikaisuuden ilmentymiä.
1930-luvulla Gomis alkoi toimia aktiivisesti Espanjan taidepiireissä. Hän oli Nykytaiteen ystävien seuran hallituksessa (Amics de l’Art Nou, 1932–1936) ja tutustui sitä kautta taiteilija Joan Miróhon, josta tuli Gomisin elinikäinen ystävä. Gomis oli perustajajäsen Club49:ssä, joka edisti nykytaidetta toisen maailmansodan jälkeen. Hän toimi myös Antoni Gaudín töitä suojelevan yhdistyksen (d’Amics de Gaudí) puheenjohtajana ja Fundació Joan Mirón ensimmäisenä presidenttinä 1972–1975.
Vilhelm Krag
Vilhelm Andreas Wexels Krag (24. joulukuuta 1871 Kristiansand, Norja – 10. heinäkuuta 1933 Ny-Hellesund, Søgne, Norja) oli norjalainen kirjailija, runoilija ja teatterinjohtaja. Kirjallisen tuotantonsa ohella hänet tunnetaan muun muassa Sørlandet-käsitteen alkuunpanijana ja puolestapuhujana.
Kragin ja Sigbjørn Obstfelderin runoja pidettiin 1900-luvun vaihteen Norjan lyriikan korkeimpina saavutuksina. Kragilla yhtyy laulava ja melodinen muoto tunnelman alakuloisen herkkään, hieman romanttiseen haaveellisuuteen. Paitsi useita lyyrillisiä kokoelmia, Krag on julkaissut suorasanaisia teoksia ja näytelmiä.
Tausta
Vilhelm syntyi seitsenlapsisen perheen kuopukseksi. Hänen isänsä oli tieinsinööri ja kansanedustaja Peter Rasmus Krag, ja perhe oli ennen Vilhelmin syntymää asunut useilla paikkakunnilla Etelä-Norjassa. Samassa korttelissa asui muun muassa kenraali Oscar Wergeland. Kragin lapsuudenkoti paloi Kristiansandin suuressa tulipalossa 1892. Hänen veljensä on kirjailija Thomas P. Krag, ja suvussa on useita muitakin merkittävään asemaan nousseita jäseniä.
Vilhelm aloitti toimittajanuransa jo 13-vuotiaana syksyllä 1885, jolloin hän kirjoitti artikkelin Lister og Mandals Amtstidende-lehteen Kristiansandissa pidetystä maatalousnäyttelystä. Vuonna 1889 hän kirjoitti Farsunds avisiin ja vuonna 1890 hän kirjoitti kirja-arvostelun Knut Hamsunin romaanista Nälkä Fædrelandsvenneniin. Hamsun lähetti Kragille henkilökohtaisen kiitoskirjeen.
Runoilija, kirjailija, teatterinjohtaja
Krag aloitti runokirjan kirjoittamisen 15-vuotiaana. Seuraavana vuonna ilmestyi hänen ensimmäinen runonsa Fædrelandsvennen-lehdessä. Bjørnstjerne Bjørnson ja Henrik Ibsen vaikuttivat paljon hänen tyyliinsä. Muuttaessaan Kristiansandista Kristianiaan (nykyinen Oslo) kesällä 1889 hän oli kirjoittanut ja julkaissut jo useita runoja. Kragin läpimurto tapahtui, kun Jens Thiis luki hänen eksoottisen runonsa ”Fandango” Studentersamfundetissa 25. lokakuuta 1890.
Esikoisteos Digte julkaistiin 1891, ja kirjasta tuli heti arvostelumenestys, joka nosti Kragin erääksi Norjan kirjallisuuden tärkeimmistä uusromantikoista. Kragin runoutta kuvattiin melodiseksi, ja muun muassa Edvard Grieg sävelsi niihin mielellään musiikkia. Lähes sata säveltäjää on tehnyt musiikin yli kolmeensataan Kragin runoon, ja hän on siten yksi eniten sävellettyjä norjalaisia runoilijoita.
Krag kirjoitti 43 kirjaa, runojen lisäksi myös proosaa, kuten novelleja ja matkakertomuksia, sekä näytelmiä. Hän toimi Aschehoug-kirjakustantamossa kustannustoimittajana 22 vuoden ajan. Hän toimi vuosina 1908–1911 Nationaltheatretin johtajana.
Sørlandet
Vilhelm Krag käytti ensimmäisenä nimitystä Sørlandet Etelä-Norjan, eritoten Agderin, rannikkoalueesta 16. maaliskuuta 1902 Morgenbladet-lehdessä.
Kulttuurivaikuttaja
Kragin jo vuonna 1895 käynnistämä kampanja johti lopulta Kristiansandin maakunta-arkiston perustamiseen kaksi vuotta hänen kuolemansa jälkeen 1935. Hän toimi myös aktiivisesti Länsi-Agderin maakuntamuseon perustamiseksi sekä Christianholm Festning -linnoituksen suojelemiseksi.
Indonesian ympäristöpolitiikka
Indonesian ympäristöpolitiikkaan liittyvät paikalliset ja maailmanlaajuiset ympäristökysymykset ja kansainväliset, valtiolliset ja kunnalliset sopimukset ja ohjauskeinot, keskustelu, tutkimus ja rahoitus. Ympäristöpolitiikkaan vaikuttavat puolueet, rahoittajat, asukkaat, yhteisöt, yhdistykset, kansalaisliikkeet ja lehdistö. Ympäristöpolitiikka vaikuttaa lajien monimuotoisuuteen ja kansanterveyteen. Indonesian ympäristöpolitiikkaan sisältyy metsäpolitiikka, luonnonvarojen, monimuotoisuuden ja nopean väestönkasvun hallinta. Talouselämään sisältyy sellutehtaat, mineraalien louhinta ja öljyn ja maakaasun tuotanto. Nopean väestönkasvu on yksi tekijä luonnonvarojen riittävyyden kannalta. Indonesian presidentin mukaan Indonesian tulevilla sukupolvilla on ruoka- ja vesipulaa, jos metsäkato jatkuu nykyisenä. 17 000 saaren Indonesiasta osa saarista voi jäädä nousevan merenpinnan alle. Samalla maailman monimuotoisimpiin kuuluva ekosysteemi on vaarassa kadota.
Hallinto
Indonesian ympäristöministeri on Rachmat Witoelar vuonna 2009.
Ympäristöt
Indonesiassa on 300 tulivuorta, joista 76 aktiivista. Maanjäristykset ja tulivuorenpurkaukset ja niihin liittyvät mutavyöryt ovat yleisiä. Sumatraa ja Jaavaa erottaa kapeat salmet mantereesta, siten että näille saarille on voinut levitä mantereen eläimiä ja kasveja muita saaria enemmän. Korkeat vuoret ja saaristo ovat edistäneet Indonesian runsaslajisen elinympäristön kehittymistä. Ilmasto vaihtelee korkeuserojen mukaan. Kuvaavaa on korkea lämpötila ja suuri kosteus. Indonesiassa asuu yli 360 eri kansaa ja heimoa. Kieliä ja murteita on noin 250. Jaavalla on tihein asutus.
Maaoikeudet
Vuodesta 2003 Indonesian laki säätää rahoittajat vastuuseen rahanpesusta, jos ne edistävät laittomia metsän hakkuita tai muita ympäristörikoksia. Alkuperäiskansojen maaoikeudet on kirjattu Indonesian perustuslakiin. Suharton hallitus 1965-1998 ei piitannut maaoikeuksista. Maansa takaisin saaneet alkuperäiskansat istuttavat Chris Langin mukaan harvoin sellupuita, koska siitä saatavat tulot ovat pieniä.
Tina
Indonesia on toiseksi suurin tinantuottaja Kiinan jälkeen ja maailman suurin tinan viejä. Tinaa kaivetaan Sumatran viereisiltä saarilta Bangka ja Belitung. Tinaa käytetään mm. elektroniikkaan. Tinan kaivauksesta koituu ympäristötuhoja maalla ja meressä. Ympäristömääräykset estävät tinan kaivun Bangkan rannassa 600 metrin etäisyydeltä, mutta määräyksiä tulkitaan joustavasti. Kaivaukset ovat haitallisia koralliriutoille. Terveiltä koralliriutoilta kalastajat saavat kalaa 1200 ihmiselle neliökilometriltä. Yhteensä Indonesian kalastussaalis on noin 20 tonnia kalaa vuodessa (2009). Indonesian Maan ystävien mukaan (2009) Etelä-Bangkalla kalasaaliit ovat vähentyneet 80 %. Kalaa on etsittävä yhä kauempaa rannasta, 6–10 km:n päästä. Kalastuksella on suuri taloudellinen merkitys Indonesialle. Harva entinen kaivosalue on entisöity alkuperäiseen kuntoon. Eri sidosryhmien – hallituksen, valvojien ja yhtiöiden – välillä on eturistiriitoja.
Metsäpolitiikka
1970-luvulla Indonesia oli johtava trooppisen puun viejä. Ulkomaiset yritykset perustivat puunjalostustehtaita 1980-luvulla. Metsätuotteet olivat 10 % Indonesian viennistä 1990-luvulla. Metsien käytöstä päätti kenraali Suharton valtapiiri.
Sellutehtaat
Indonesiassa käytetään selluntuotantoon koskematonta luonnonmetsää ja sademetsää. Laajoja metsäalueita on raivattu Sumatralla plantaaseiksi selluntuotantoon. Kansainvälisen metsäntutkimuskeskuksen (Centre for International Forestry Research, Bogor, Indonesia) mukaan vuonna 2000 selluteollisuus oli tuhonnut 835 000 ha sademetsää. Sellukapasiteetti kasvoi 1 milj. tn:sta vuonna 1990 6 milj. tonniin vuonna 2001. Sellutuotannosta 75 % oli kahdella tuottajalla: APP (Asia Pulp and Paper) ja APRIL (Asia Pacific Resources International Holdings). Molemmilla oli Riaun maakunnatta 2 milj. sellutonnin tuotanto. Maaliskuussa 2007 APP tiedotti uudesta 800 000 tn sellutehdasaikeesta ja APRIL suunnitteli 600 000 tn lisäkapasiteettia. Muitakin ulkomaisia sellusuunnitelmia oli kehityksessä. Aluksi raaka-aine on ollut alkuperäinen metsä, jonka tilalle on istutettu puuplantaasi. WWF mukaan APP:n sellutehtaalla Riaussa 5 vuodessa on käytetty 450 000 ha luonnonmetsää. APRIL käyttää 70 % trooppista puuta. Kesäkuussa 2007 poliisitutkinta takavarikoi APRILin trooppisen metsän kuormia, mikä vähensi yrityksen tuotantoa 1/3-osan ½ vuoden ajan. Maaliskuussa 2001 APP ei kyennyt lyhentämään 13,9 mrd $ lainojaan. Osa velkojista vei asian New Yorkin korkeimpaan oikeuteen. Vuoden 2001 lopussa oli 1,4 milj. ha puuplantaaseja teollisuutta varten. Kansainvälisen metsäntutkimuskeskuksen mukaan taloudellinen tappio Indonesialle mukaan lukien kaikki metsätuotteet, maan ja vesiensuojelu ja tulvien torjunta on 3-6 mrd. $ per 1,4 milj ha puuplantaaseja. Maailmanpankki on tukenut sellutehtaiden ja puuplantaasien perustamista. Ympäristöarviointeja on tehnyt myös suomalainen Jaakko Pöyry, joka arvioinnin jälkeen on osallistunut samojen tehtaiden suunnitteluun. Human Rights Watch mukaan selluteollisuus aiheutti väkivaltaisuuksia Sumatralla vuonna 2003. Chris Langin mukaan APP istutti puuplantaaseja 1980-90-luvuilla laittomasti uhkailulla ja pelottelulla anastetuille maille aseistettujen poliisien ja armeijan avulla. Yhdysvaltojen tukema Suharton hallinto kaatui vuonna 1998.
Ympäristöjupakat
APP:n (Asia Pulp and Paper) sellutehdas Sumatralla saastutti Siak-joen, jonka kalat kuolivat. Aiheesta on saksalainen elokuva The dirty business of white paper (2000).
Ulkomaiset jupakat
Deutsche Bank oli United Fiber Systemsin (UFS) taloudellinen neuvonantaja Kalimantanilla Indonesiassa 11/2005. Saksalainen Robin Wood –ympäristöjärjestö ripusti pankin pääkonttoriin Frankfurtissa banderollin, jossa luki ”Osakkeet ylös, sademetsä alas”. Deutsche Bank vetäytyi hankkeesta. Jo vuonna 2003 protestoi 65 kansalaisjärjestöä 19 maasta UFS:n sellutehdasprojektia Kalimantanilla (Borneolla) ja maailmanpankin tukea selluprojektille.
Lisut
Lisut ovat etninen ryhmä Kiina lounaisosissa, Intian koillisosissa, Thaimaassa ja Burmassa. Suurin keskittymä lisuja on Kiinan Yunnanissa. Lisut jakautuvat useisiin eri alaryhmiin, jotka eroavat toisistaan niin kieleltään kuin kulttuuriltaankin. Lisun kieli kuuluu tiibetiläis-burmalaisiin kieliin.
Historia
230px|thumb|vasen|Burmalainen piirros lisuista 1900-luvun alulta. Lisujen perinteen mukaan he tulivat nykyisille alueilleen Tiibetin ylängöiltä. Kiinalaisissa lähteissä heidät mainitaan 600-luvulta lähtien osana eteläisiä barbaarikansoja. Lisujen historiaa onkin leimannut jatkuva sodankäynti heidän alueilleen levinneitä han-kiinalaisia vastaan. Mongolit valloittivat lisujen alueet vuonna 1253 ja vuosisadan kestäneen mongolivallan aikana alueelle muutti mongolisotureita, jotka naivat paikallisia sekoittuen heihin. Han-kiinalainen Ming-dynastia kukisti mongolivallan Lounais-Kiinassa vuonna 1368. Samoin kuin mongolienkin Ming-dynastian mukana lisujen alueelle tuli sotilaita, jotka sekoittuivat edelleen paikallisiin. Lisuja hallittiin keskusvallan asettamien lisupäällikköjen kautta.
Xinhai-vallankumouksen myötä keskushallinto romahti ja valtaan nousivat paikalliset vaikuttajat. He rikastuivat myymällä oopiumia Kiinan markkinoille ja lisusotajoukot hyökkäsivät han-kiinalaisten asutuksiin ryöstellen ja ottaen orjia. Kiinan kommunistit palauttivat järjestyksen vuonna 1949 kieltämällä orjuuden ja oopiumin, sekä toteuttamalla maauudistuksen. Lisut tekivät vastarintaa tosin epäonnistuen. 1800- ja 1900-luvujen levottomuudet ajoivat useita satoja tuhansia lisuja Intian, Burman ja Thaimaan puolelle.
Kulttuuri
240px|thumb|Lisunainen valokuvassa. Monet lisut ovat sulautuneet laajempaan yhteiskuntaan, mutta useat sadat tuhannet asuvat yhä perinteisissä kylissään. Kylät sijaitsevat tavallisesti kukkuloilla, joita on ollut helppo puolustaa hyökkääjiä vastaan. Kiinan puolella lisut kasvattavat esimerkiksi riisiä, hirssiä ja maissia. Etelämpänä kuten Thaimaassa kasvatetaan myös edelleen oopiumia. Puuvilla ja hamppu ovat olleet aikanaan merkittäviä viljelyskasveja, mutta niiden käyttö on vähentynyt kun vaatteita on alettu ostaa muualta. Lihaa saadaan sioista ja kanoista.
Lisujen vaikeakulkuinen asuinalue on johtanut heidän jakautumiseensa useisiin eri alaryhmiin, joita ovat esimerkiksi anungit, che-nungit, lasawit, lisot, loisut, lusut ja sishawit. Ulkopuoliset ovat jakaneet lisuja myös eri ryhmiin heidän vaatetuksensa perusteella esimerkiksi mustiin ja valkoisiin lisuihin. Lisut jakautuvat eri klaaneihin, jotka ylittävät usein myös eri alaryhmien rajat. Lisut harjoittavat animismia ja esi-isien palvontaa. Osa on lähetyssaarnaajien myötä myös kääntynyt kristinuskoon.
Varpu Tikanoja
Varpu Maria Tikanoja (7. lokakuuta 1928 Vaasa – 9. huhtikuuta 1983 Beek, Alankomaat) oli Suomessa, Italiassa ja Alankomaissa vaikuttanut taiteilija. Hän edusti taiteessaan futurismia ja metafysiikkaa.
Tikanojan vanhemmat olivat Frithjof ja Ruusa Tikanoja (o.s. Myntti). Varpu Tikanoja kasvoi lapsuudenkodissaan Vaasassa (nykyinen Tikanojan taidekoti) sisarustensa kanssa vuoteen 1946 asti, kunnes hän aloitti taidehistorian opinnot Helsingin yliopistossa käyden samalla piirustustunneilla. Hän valmistui vuonna 1952 kuvaamataidon opettajaksi Ateneumista. Näiden opintojen jälkeen hän siirtyi opiskelemaan Italiaan Perugian yliopistoon ja Pisan yliopistoon vuosiksi 1952–1953.
Varpu Tikanoja kuoli 9. huhtikuuta vuonna 1983 Beekissä Alankomaissa. Hänen töitään on nähty hänen kuolemansa jälkeen vuosina 1984 ja 1987 muistonäyttelyissä Maastrichtissa, Alankomaissa sekä Vaasassa Tikanojan taidekodissa. Tikanojan taidekodin Kotona-näyttely vuonna 2021 esittelee myös hänen teoksiaan perheen 70-vuotisjuhlanäyttelyssä.
Dzaoudzi
Dzaoudzi on kunta (commune) Ranskan merentakaisella paikallishallintoalueella Mayottella. Se sijaitsee Petite Terren saarella ja koostuu kahdesta kylästä (village), Dzaoudzista ja Labattoirista. Kunta on pinta-alaltaan 6,66 neliökilometrin suuruinen, ja sen asukasluku on vajaat 18 000.
Dzaoudzi toimi Mayotten pääkaupunkina vuoteen 1977 asti, jolloin pääkaupungiksi tuli pääsaari Grande Terren Mamoudzou.
Qin Wen
Qin Wen (s. 6. maaliskuuta 1986 Shanghai) on kiinalainen haulikkoampuja ja nuorten maailmanmestari.
Qi Wen on saavuttanut MM-kilpailuissa tyttöjen sarjassa maailmanmestaruuden trapissa Zagrebissa 2006 tuloksella 68.
Lehmäjengi
Lehmäjengi on vuonna 2004 valmistunut Disneyn piirroselokuva. Se parodioi muun muassa lännenelokuvia ja uusia Charlien enkeleitä. Elokuvan ohjasivat Will Finn ja John Sanford. Lehmäjengi on Disneyn 45. kokoillan piirroselokuva, ja myös viimeinen perinteinen käsin piirretty elokuva Prinsessa ja sammakko -elokuvan ilmestymiseen asti. Ennen Lehmäjengiä Disneyn studiot olivat jo pitkään suunnitelleet tekevänsä täyspitkän piirretyn westernin.
Musiikin sävelsi Alan Menken. Menken ei ollut aiemmin tehnyt musiikkia lännenelokuviin ja katsoi kymmeniä aiheen elokuvia, joista sai poimittua elementtejä elokuvan kappaleisiin.
Tarina
Tarina kertoo kolmesta lehmästä, rouva Calowaysta, Maggiesta ja Gracesta, jotka aikovat ottaa kiinni kuuluisan karjavarkaan Alameda Slimin. Mukana seikkailevat mm. šeriffin ratsu Buck ja jalkapuoli jänis Jack.
Cymru Alliance
Cymru Alliance (tai Huws Gray Alliance) oli Walesin jalkapallojärjestelmän toiseksi korkein sarjataso. Se muodosti toiseksi korkeimman sarjatason Welsh Football League Division Onen kanssa. Cymru Alliance vastaa Pohjois- ja Keski-Walesin alueesta. Jos sarjan kauden voittajalla on sopiva lisenssi, voi se korvata toisen pääsarjan Walesin Valioliigan edellisen kauden kahdesta huonoiten sijoittuneesta joukkueesta. Sarja lakkautettiin kauden 2018-2019 jälkeen. Nykyään toiseksi korkein sarjataso on jaettu pohjois- ja etelälohkoon.
Jimmy Ellis
James Albert ”Jimmy” Ellis (24. helmikuuta 1940 Louisville, Kentucky – 6. toukokuuta 2014 Louisville, Kentucky) oli yhdysvaltalainen nyrkkeilijä. Hän oli WBA-liiton raskaansarjan maailmanmestari vuodesta 1968 vuoteen 1970.
Amatöörinä Ellisin valmentajana Louisvillessä toimi Joe Elsby Martin Sr. Hän ryhtyi ammattilaiseksi vuonna 1961. Hänen valmentajanaan ja managerinaan toimi Bud Bruner, jonka aikana hän voitti 20 ottelustaan 15 (viisi tyrmäyksellä). Hänet arvostettiin maailman kymmenenneksi parhaaksi keskisarjan nyrkkeilijäksi.
Vuonna 1965 Ellisin valmentajaksi ja manageriksi tuli Angelo Dundee, joka valmensi myös Muhammad Alia. Ellis oli voittanut Alin heidän otellessaan amatööreinä Louisvillessä. Vuodesta 1966 Ellis otteli raskaassa sarjassa ja pääsi vuonna 1968 ottelemaan maailmanmestaruudesta, joka oli viety Alilta tämän kieltäydyttyä asepalveluksesta. WBA järjesti kahdeksalle raskaan sarjan huippunyrkkeilijälle mestaruusturnauksen, jossa Ellis voitti ensin Leotis Martinin yhdeksässä erässä ja otti sitten helpon pistevoiton Oscar Bonavenasta. Lopuksi hän voitti 27. huhtikuuta 1968 Oaklandissa, Kaliforniassa käydyssä ottelussa Jerry Quarryn ja hänet julistettiin maailmanmestariksi.
Syyskuussa 1968 Ellis puolusti menestyksekkäästi titteliään Floyd Pattersonia vastaan. Hän sai 16. helmikuuta 1970 vastaansa Joe Frazierin, joka oli New Yorkin nyrkkeilykomission tunnustama maailmanmestari. Frazier löi neljännessä erässä Ellisin kanveesiin kahdesti, ja ennen viidennen erän alkua Angelo Dundee ilmoitti Ellisin luovuttavan.
Ellis voitti kolme seuraavaa otteluaan. Hän sai vastaansa Muhammad Alin 26. heinäkuuta 1971 Houstonin Astrodomessa ja luovutti ottelun 12. erässä. Tämä oli Alin uran ainoa ottelu, jossa Dundee ei toiminut hänen kulmamiehenään. Tämän jälkeen Ellis hävisi Earnie Shaversille, Ron Lylelle ja maaliskuussa 1975 yhdeksännessä erässä Joe Frazierille. Ellis otteli viimeisen kerran 6. toukokuuta 1975 ja voitti tyrmäyksellä ensimmäisessä erässä. Koko uran ottelusaldo oli 40 voittoa (24 tyrmäystä), 12 tappiota ja yksi ratkaisematon.
Ellis kärsi dementiasta yli kymmenen vuoden ajan ennen kuolemaansa. Hän toimi kuitenkin Louisvillessa aktiivisesti nuorison, eläkeläisten ja lupaavien nuorten nyrkkeilijöiden parissa.
Rosnoën
pienoiskuva|vasen|Pont de Térénez Aulnejoki erottaa Rosnoënin Crozonin niemimaasta sekä joen toisella puolella olevasta Argolin kunnasta. Joen ylitse rakennettiin vuonna 2011 valmistunut silta Pont de Térénez.
Kierrevihnelatva
Kierrevihnelatva (Heteropogon contortus) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon, vihnelatvojen (Heteropogon) sukuun kuuluva kasvilaji.