cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Miinalaiva Riilahti
Palvelus
Alus lähti 22. elokuuta kello 5.30 Loviisasta sukellusveneentorjuntatehtävään Suursaaren länsipuolelle. Aluksen mukana oli vartiomoottorivene 1. Seuraavana päivänä kello kaksi aluksen tähystäjä havaitsi lännessä Neuvostoliiton laivaston moottoritorpedoveneitä ja suoritti hälytyksen. Vahtiupseeri oli kuitenkin antanut aiemmin käskyn sammuttaa Riilahden koneet, jotta vesikuuntelijat kuulisivat paremmin sukellusveneiden ääniä. Ennen kuin miinalaiva sai koneensa käyntiin ja ohjailuvauhtia, moottoritorpedovene TK 94 ehti laukaista alusta kohti torpedon, joka osui aluksen vasempaan kylkeen ja katkaisi sen kahtia. Riilahti upposi kaksi minuuttia myöhemmin ja vei mukanaan 23 merisotilasta. Vartiomoottorivene 1 pelasti vedestä yksitoista miestä, joiden joukossa oli aluksen päällikkö, joka kuitenkin menehtyi myöhemmin vammoihinsa. Hylky on viiden meripeninkulman päässä Tiiskeristä 70 metrin syvyydessä.
BioShock 2
BioShock 2 on 2K Marinin kehittämä ensimmäisen persoonan ammuntapeli, joka julkaistiin alun perin helmikuussa 2010 Microsoft Windowsille, PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle sekä myöhemmin vuonna 2012 myös OS X:lle. Peli on jatkoa vuonna 2007 julkaistulle BioShockille.
Peli sijoittuu kuvitteelliseen dystooppiseen kaupunkiin, Raptureen. Pelin tapahtumat sijoittuvat kahdeksan vuotta edellisen osan tapahtumien jälkeen. Pelaaja ohjaa Big Daddya, jonka tulee löytää hänen vuosia sitten kadonnut Pikkusisko.
Vastaanotto
Peli on saanut positiivisen vastaanoton. IGN antoi pelille arvosanaksi 9.1/10, GamesRadar 10/10, GameTrailers 8.8/10, GameSpy 4/5, ja Edge 8/10.
Myös Suomessa peliä kehuttiin. Gamereactor antoi pelille arvosanaksi 9/10 ja totesi pelin olevan "kerrassaan viihdyttävä kokonaisuus". Pelaaja antoi arvosanaksi myös 9/10, V2.fi 4/5 ja Konsolifin 4/5.
Shiva
thumb|[[Meditaatio|Meditoivaa Shivaa esittävä patsas]] thumb|Shiva-patsas meditaatioasennossa [[Rishikeshissä, Intiassa]] Shiva (usein Šiva, devanagari: शिव, IAST: Śiva) on hindulaisuuden jumaluuden kolmiopin luova ja tuhoava jumala (Brahma on luojajumala, Vishnu ylläpitävä). Shivaa palvoo hindulaisuuden shaivistinen suuntaus.
Shivaa kuvataan monissa hahmoissa, mutta usein häntä palvotaan abstraktissa muodossa: palvonnan kohteena on linga, kivipaaden esittämä fallossymboli, joka seisoo yonin, feminiinisen periaatteen (eli voiman), päällä.
Shivan tunnusmerkit
Shivan tärkein tunnusesine on kolmikärki, joka edustaa kolmea olemisen tasoa ja kolminaisuusjumalia Brahmaa, Vishnua sekä Rudraa (joka usein hieman harhaanjohtavasti samaistetaan myös suoraan Shivaan). Shivalla on myös usein askeettinuttura ja sininen kaula, ja hänen seurassaan on härkä. Shiva pitelee usein kapeaa rumpua, joka edustaa rytmin ja tanssin lisäksi maailman luomista ja on taiteellisuuden vertauskuva. Shiva kuvataan usein tanssivana, ja häntä pidetäänkin kosmisen tanssin tai joogan herrana. Yksi Shivan muodoista on jumala, joka on puoliksi mies ja puoliksi nainen.
Shiva on kaikkien (jumal)ilmentymien taustalla – puhdas tietoisuus, joka suuntautuu joko "ulospäin" tai "sisäänpäin". Tästä syystä hänet kuvataan "kolmas silmä" puoliksi suljettuna, sillä kun hän avaa sen, maailmankaikkeus tuhoutuu. Tarinan mukaan Shivan puoliso Parvati hiipi salaa Shivan selän taakse ja laittoi kätensä tämän silmien eteen. Maan päälle levisi pimeys kun jumala oli sulkenut silmänsä. Siksi Shivan otsasta leimahti liekki, jonka takaa paljastui kolmas silmä. Se toi valon takaisin maan päälle.
Shivan puoliso
Shivan puoliso ja hänen feminiininen energiansa on Parvati, jonka pahaa vastaan sotiva muoto on nimeltään Durga. Durgan suusta syntynyt raivoisa ilmenemismuoto on Kali, joka edustaa kaikkeuden voimaa vapautettuna täydessä voimassaan valmiina tappamaan kaiken tietämättömyyden. Shivan ja Parvatin poika on tunnettu elefantinpäinen Ganesha.
Shivan inkarnaatiot
Sanotaan että Shiva ei inkarnoidu avataaraksi, koska hän on kaiken tuolla puolen. Sen sijaan hänen feminiininen puolensa tai periaatteensa inkarnoituu esimerkiksi Devin muodossa. Vishnun inkarnaatio Rama puolestaan palvoi Shivaa.
Shiva on sekä luoja, ylläpitäjä että tuhoaja. Shaivismin mukaan kaikki hindujen jumalat ja jumalattaret ovat osa Shivaa. Shivalla on viisi roolia:
Näistä siunaajan rooli katsotaan merkityksellisimmäksi.
Kuorotyttö
Kuorotyttö on vuonna 1985 ilmestynyt Yön single, joka julkaistiin 12-tuumaisena maxisinglenä. Lisäksi siitä on olemassa seitsentuumainen levyautomaatteihin tarkoitettu versio. Singlen B-puolella on Jussi Hakulisen laulama Kollaa kestää -yhtyeen kappale Kaupungin valot, joka myöhemmin on julkaistu vain vuoden 2006 kokoelma-albumilla Yön valoisa puoli. Myös nimikappale Kuorotyttö on mukana ainoastaan kokoelmalevyillä. Single jäi Yön alkuperäisen kokoonpanon viimeiseksi levytykseksi Hakulisen erottua yhtyeestä seuraavana kesänä.
Ahvenanmaan maaneuvos
Maaneuvos on Ahvenanmaan maakunnan hallituksen johtaja.
Thomas Murphy (tasavaltalainen)
Thomas Murphy, gaeliksi Tomás Mac Murchaidh, "Slab", "Laatta", (s. 26. elokuuta 1949) on luultavasti Väliaikaisen IRA:n henkilöstöpäällikkö. Murphyn maatila on Irlannin ja Pohjois-Irlannin rajalla. Murphy käytti sitä salakuljetukseen. Murphy eteni IRA:n hierarkiassa Etelä-Armaghin prikaatin johtajaksi. Murphy sai maineen hyvin väkivaltaisena miehenä. Murphy myös hankki IRA:lle petoksilla ja salakuljetuksilla suuria määriä rahaa.
Murphyn toiminta IRA:ssa
Murphy toimi IRA:ssa koko levottomuuksien ajan, 1969-1998 mutta ei ollut koko aikaa mukana sotatoimissa. Edes Iso-Britannian SAS-erikoisjoukot eivät 80-luvulla kyenneet ottamaan kiinni IRA:n henkilöstöpäällikkö Thomas Murphyä, jota kutsuttiin liikanimellä "Slab", "Laatta". Thomas Murphy on poikamies, jolla on kaksi veljeä. Joidenkin mukaan kutsumanimi "Laatta" tulee siitä, että Murphyllä oli tapana pudotella betonijärkäleitä vihaamiensa, käsiinsä saamien varpaille, toisten mukaan siitä, että Murphy oli puhelias. Murphy asui Irlannissa Crossmaglenin ja rajan lähellä Ballynabyssa, Hackballscross:issa, Larkins Roadilla.
Murphyn maatilaa voitiin käyttää salakuljetukseen, koska eräs sen aitta oli osin Pohjois-Irlannin puolella rajaa. Kun Murphyn toimista ei ollut todisteita, tätä ei kyetty pidättämään. Niinpä armeija suunnitteli Murphyn surmaamista pommiattentaatilla, mutta operaation pelättiin johtavan kaaokseen Pohjois-Irlannissa ja esikunta hylkäsi sen.
Petos- ja salakuljetusepäilyt
Murphy joutui 2000-luvulla pidätyksen kohteeksi petosepäilyistä, mutta säilyi takuiden ja takaisinmaksujen jälkeen vapaana miehenä.
HMS Highflyer
HMS Highflyer voi tarkoittaa seuraavia Britannian kuninkaallisen laivaston aluksia:
Wilson (elokuva)
Wilson on Yhdysvaltain presidentti Woodrow Wilsonin elämää kuvaava yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1944. Elokuvan ohjasi Henry King ja tuotti Darryl F. Zanuck. Woodrow Wilsonia näyttelee Alexander Knox. Elokuva oli Oscar-ehdokkaana kymmenessä eri kategoriassa, joista se palkittiin viidessä. Oscar-palkinnoistaan huolimatta elokuva oli kuitenkin taloudellinen pettymys. Zanuckilla oli ollut suuret odotukset elokuvan suhteen ja elokuvan heikon menestyksen takia sitä ei saanut vuosiin mainita hänen läsnä ollessaan.
Elokuva alkaa vuodesta 1909, jolloin Wilson tunnettiin lähinnä Princetonin yliopiston rehtorina ja kirjailijana, ja päättyy Wilsonin hyvästellessä Valkoisen talon henkilökuntaa hänen presidenttikautensa päätyttyä vuonna 1920. Elokuva sivuuttaa monia Wilsonin hallinnolle kielteisiä asioita, kuten rotukysymykset.
Palkinnot
Oscarit:
Oscar-ehdokkuudet:
Pallokivi
thumb|250px|Pallokiviesiintymä Chilessä thumb|Kurun pallograniitti [[Tiedekeskus Heureka|Heurekan edustalla.]] Pallokivi on syväkiveä, jolla on omalaatuinen pallokivirakenne. Tällaiseen kiveen on kehittynyt pallomaisia tai soikeita kivirakenteita, jotka ovat läpimitaltaan tavallisesti 5–10 cm. Pallokivien pallot ovat yleensä konsentrisia, jolloin niissä vuorottelevat koostumukseltaan vaihtelevat kehät. Kivilajeja, joissa pallokivirakennetta saattaa esiintyä, ovat muun muassa graniitti, gabro ja dioriitti. Pallokivien pallot muodostuvat magmasäiliössä kiinteiden kiteytymiskeskusken, tavallisesti mineraalikiteen, ympärille yhtäkkisen paineenlaskun seurauksena.
Pallokivi on Pirkanmaan maakuntakivi.
HMS Hyacinth
HMS Hyacinth voi tarkoittaa seuraavia Britannian kuninkaallisen laivaston aluksia:
Jouko Toiviainen
Jouko Toiviainen (s. 1946 Lappeenranta ) on suomalainen kuvanveistäjä. Hän on opiskellut Taideteollisessa oppilaitoksessa vuosina 1964–1966. Sieltä valmistuttuaan hän työskenteli kuvanveistäjien, kuten Heikki Häiväojan, Aimo Tukiaisen ja Kain Tapperin, apuna. Hän oli Oulun läänintaiteilija vuosina 1975–1977.
Toiviainen sairastaa ms-tautia, joka estää raskaampien töiden tekemistä, joten hän teettää ne ulkopuolisella. Hän asuu Oulussa.
Stargate Atlantis
Stargate Atlantis on kanadalais-yhdysvaltalaisen Tähtiportti-televisiosarjan spin-off, jonka ensiesitys Yhdysvalloissa oli 16. heinäkuuta 2004. Sarjaa ei ole esitetty Suomessa. Sarjaa kuvattiin The Bridge Studiosissa Vancouverissa sekä eri puolilla Brittiläistä Kolumbiaa.
Stargate Atlantiksen viides ja viimeiseksi jäänyt tuotantokausi esitettiin Yhdysvalloissa 11. heinäkuuta 2008 – 9. helmikuuta 2009. Sen loputtua alettiin kuvata uutta sarjaa, Stargate Universea, joka alkoi SCI FI:lla 2. lokakuuta 2009.
Alun perin Stargate Atlantiksen tarkoitus oli olla jatkoa Tähtiportille, mutta molemmat sarjat jäivät elämään rinnakkain kolmen vuoden ajaksi, kun Tähtiportin tuotantoa jatkettiin. Tähtiportin tuotanto päättyi 10. tuotantokauden jälkeen 2006. Stargate Atlantiksen tuotanto jatkui tästä vielä kaksi kautta ja päättyi vuonna 2008. Sarjan oli tarkoitus päättyä elokuvaan, mutta tuotantoyhtiö MGM peruutti elokuvan tuotannon 2011.
Juoni
Sarjan tapahtumat ovat jatkoa Tähtiportti-sarjan seitsemännen kauden päätösjaksolle Kadonnut kaupunki (Lost City), jossa Tähtiportin henkilökunta lähettää Atlantis-retkikunnan tutkimaan Atlantiksen kadonnutta kaupunkia, jonka muinaiset ovat rakentaneet.
Retkikunta saapuu Pegasus-galaksiin tietäen, että kotiinpaluu ei välttämättä ole mahdollista. Pegasuksessa he kohtaavat uuden vaarallisen vihollisen, wraithit.
Jaksot
(Jakson numero ja nimi)
Ídan luola
Ídan luola (myös Idéo(n) Ándro(n)) eli Zeuksen luola on luola ja arkeologinen kohde Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee 1 498 metrin korkeudessa Ídavuoren itärinteellä Nídan tasangon länsilaidalla saaren keskiosissa. Luola tunnetaan myös nimellä Spiliára tis Voskopoúlas (Σπηλιάρα της βοσκοπούλας, ”Paimentytön luola”).
thumb|left|240px|Ídan luola sisältä. Ídan luola on yksi Kreetan merkittävimmistä luolapyhäköistä. Se oli merkittävä kulttipaikka jo neoliittisella ja erityisesti minolaisella kaudella. Siellä palvottiin minolaisen uskonnon miespuolista nuorta jumalaa, joka kuoli ja syntyi uudelleen vuosittain vuodenaikojen kierron mukaan. Luola säilyi kulttikäytössä pitkään aina antiikin ajalle saakka. Tuolloin jumala yhdistettiin Zeukseen.
Kreikkalaisessa mytologiassa luola esitettiin Zeuksen syntymäluolana tai tarkemmin luolana, johon Rhea kätki vastasyntyneen Zeuksen, jotta Kronos ei nielisi tätä. Kureettien kerrotaan soittaneen ja tanssineen luolan edessä olevalla tasanteella, jotta Kronos ei kuulisi lapsen itkua. Samaa myyttiä kerrotaan tosin myös Díktivuorella sijaitsevasta Díktin luolasta. Asiasta oli antiikin aikana epäselvyyttä, koska Hesiodoksen Jumalten synty ei mainitse tarkkaa paikkaa.
Luolan päätila on 40 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Antiikin aikana luolassa kerrotaan olleen norsunluusta tehty valtaistuin Zeuksen kunniaksi. Luolan edustalla on luonnonkallioon hakattu alttari, joka on edelleen nähtävillä. Luolalla järjestettiin vuosittain juhlat. Mytologiassa kuningas Minoksen kerrotaan käyneen luolalla joka yhdeksäs vuosi vastaanottamassa uudet lait isältään Zeukselta. Pythagoraan kerrotaan vierailleen luolalla ja vihkiytyneen Kreetan Zeuksen mysteereihin.
Luolassa on suoritettu arkeologisia kaivauksia kahdesti. Ensimmäiset kaivaukset suoritti Federico Halbherr vuonna 1885. Kaivauksia jatkoi Ateenan arkeologinen seura Giánnis Sakellarákiksen johdolla vuonna 1982. Arkeologisissa kaivauksissa luolasta on löydetty paljon votiiviesineitä. Kaivauksia varten luolan edustalle rakennettiin vaunuja varten kiskot, jotta maa-aines ja talvella luolaan kerääntynyt lumi saataisiin pois.
Luola on avoin yleisölle. Sinne voi laskeutua portaita pitkin.
Yksi kamari – kaksi sukupuolta
Yksi kamari – kaksi sukupuolta on vuonna 1997 julkaistu Suomen ensimmäisistä naiskansanedustajista kertova kirja. Kirjan julkaisi Eduskunnan kirjasto. Kirja tarkastelee siirtymistä yksikamariseen eduskuntaan ensimmäisten kansanedustajanaisten kautta. Kirja koostuu kolmesta osasta. Äänioikeuden historiaa esittelevästä osiosta ja henkilöt ovat jaettu mukaan edustivatko he aatteeltaan porvaris- vai työläisnaisia. Kirja uudelleenjulkaistiin verkkokirjana 23.5.2017.
Linda Dessau
Linda Marion Dessau (s. 8. toukokuuta 1953 East Melbourne, Victoria) on australialainen juristi ja asianajaja. Hän on toiminut Victorian kuvernöörinä 1. heinäkuuta 2015 alkaen.
Gustavsbergin posliinimuseo
thumb|300px|Gustavsbergin posliinimuseo
Gustavsbergin posliinimuseo on Ruotsissa Gustavsbergissa sijaitseva museo. Sitä ylläpitää Värmdön kunta. Gustavsbergin posliinitehdas perustettiin vuonna 1825 ja museo esittelee ruotsalaista posliini- ja teollisuushistoriaa samasta vuodesta alkaen.
Ruotsin kansallismuseo sai vuonna 2001 lahjoituksena yli 40 000 esinettä käsittävän Gustavsberg-kokoelman, josta on valittu edustava valikoima museoon nähtäville. Kokoelman esineet on valmistettu Gustavsbergin posliinitehtaalla 1830-luvun ja vuoden 1994 välisenä aikana. Siihen kuuluu esimerkiksi studiossa valmistettuja taide-esineitä, vanhempia saniteettituotteita ja koekappaleita eli esineitä, joita ei koskaan otettu tuotantoon.
Nya Parken
Idrottsparken avattiin 2. maaliskuuta 1903. Stadionilla oli juoksuradat vuoden 1992 jalkapallon EM-kisoihin saakka. Idrottsparken remontoitiin täysin vuosina 2008–2009, jonka jälkeen se sai nykyisen nimensä.
EM-kisojen lisäksi Idrottsparkenilla pelattiin myös vuoden 1958 jalkapallon MM-kilpailujen lohkovaiheen otteluita. Kesällä 2013 Nya Parken on yksi naisten EM-kisojen näyttämöistä.
Oakland Museum of California
pienoiskuva|Oakland Museum of California Oakland Museum of California tai Oakland Museum on museo Oaklandissa Alamedan piirikunnassa Kaliforniassa, Yhdysvalloissa. Museo käsittelee taidetta, historiaa sekä Kaliforninan luonnontiedettä. Se avattiin vuonna 1969 ja sen suunnitteli Kevin Roche. Museossa on näyttelyiden lisäksi kahvio, joka tarjoaa lounasaikaan jazz-musiikkia.
23. elokuuta 2009 museo suljettiin korjaustöiden vuoksi. Museo on määrä avata uudestaan maaliskuussa 2010.
Uittoneuvos
Uittoneuvos on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 8. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko.
Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1951. Vuosien 1918–2013 aikana uittoneuvoksen arvonimi on myönnetty kahdeksalle henkilölle.
Handymax
thumb|300px|Vuonna 1985 valmistunut jäävahvisteinen irtolastialus Maciej Rataj on kantavuudeltaan 33 750 tonnia. Puolalaislaivan pituus on 195,08 metriä, leveys 25,35 m ja syväys 10,67 m. Handymax on kauppalaivojen kokoluokka, jota käytetään ryhmiteltäessä laivoja niiden kantavuuden perusteella. Nimitys tarkoittaa että laiva on kokoluokkaa handysize suurempi. Englannin handy tarkoittaa paitsi yleiskielen kätevää, merenkulkijoiden keskuudessa myös helposti ohjattavaa laivaa.
Handymax-kokoluokalla ei ole virallista määritelmää, vaan useita erilaisia epävirallisia ja kolme puolivirallista määritelmää:
Ilosjoki
Ilosjoki on kylä Pihtiputaalla. Kylä sijaitsee nelostien varrella noin kymmenen kilometriä Pihtiputaan keskustasta etelään. Ilosjoen korkein kohta on noin 140 metriä merenpinnan yläpuolella oleva Ilosvuori, jonka laella sijaitsee kylän maanmerkkinä pidetty Ilosvuoren radio- ja TV-aseman masto.
Ilosjokeen rakennettiin vuonna 2007 talkoovoimin kylätalo.
Meksikonviirupöllö
Meksikonviirupöllö (Strix fulvescens) on pöllöihin kuuluva lintu. Sitä tavataan El Salvadorissa, Guatemalassa, Hondurasissa ja Meksikossa. Populaation suuruus on arvioitu alle 50 000:ksi.
Sen elinpiiriä ovat lauhkeat ja subtrooppiset ja trooppiset metsät.
Se on Keski-Amerikan vuoristometsien uljaita lintuja. Sen elinpiiri rajoittuu ylävuoristoon, ja aiemmin on mainittu pilvimetsät 1 200–3 000 metrin korkeudessa, missä se on melko yleinen. Vaikka se on pääasiassa yölintu, sitä nähdään satunnaisesti aamulla ja iltapäivällä. Sitä kuvataan ystävälliseksi, ja se vastaa huu-huu-huu-ääntelynsä imitointiin.
Sydän-Hämeen Lehti
Sydän-Hämeen Lehti on paikallislehti, jonka levikkialuetta ovat Pälkäne ja Kangasala. Lehden toimitus sijaitsee Pälkäneellä ja lehti kuuluu Pirmedioihin. Lehti ilmestyy keskiviikkoisin ja tavoittaa viikoittain 12 500 lukijaa. Ensimmäinen numero ilmestyi syyskuussa 1929. Vuoteen 1990 asti lehti ilmestyi nimellä Kunnallistiedot.
Sambarhirvi
Sambarhirvi eli aristoteleenhirvi (Rusa unicolor) on aasialainen hirvieläin. Nisäkäsnimistötoimikunnan ehdotus lajin uudeksi suomenkieliseksi nimeksi on sambar.
Ulkonäkö ja koko
Sambarhirven karva on karkeaa, selässä tummempaa kuin kyljissä. Hännän alapinta on valkea, ja nostamalla häntänsä sambarhirvet voivat kommunikoida keskenään. Uros voi painaa jopa 180–260 kg, naaras tyypillisesti noin 160 kg. Uroksella on sarvet, jotka putoavat ajoittain.
Levinneisyys
Sambarhirviä tavataan Kaakkois-Aasiassa Intiasta Indonesiaan. Niitä on istutettu myös Australiaan, Uuteen-Seelantiin, Etelä-Afrikkaan, Saint Vincentille ja Grenadiineille ja Yhdysvaltoihin.
Aleksei German
Aleksei Georgijevitš (Jurjevitš) German (20. heinäkuuta 1938 Leningrad, Neuvostoliitto – 21. helmikuuta 2013 Pietari, Venäjä ) oli venäläinen elokuvaohjaaja.
Aleksei German syntyi kirjailija Juri Germanin perheeseen. Hän valmistui Leningradin teatteri-instituutista vuonna 1960 ja työskenteli sen jälkeen Georgi Tovstonogovin johdolla Gorkille nimetyssä draamateatterissa. Vuonna 1964 German siirtyi Lenfilmiin, jossa hän ohjasi yhdessä Grigori Aronovin kanssa elokuvan Sedmoi sputnik (”Seitsemäs matkakumppani”, 1968).
Germanin ensimmäinen itsenäinen ohjaustyö oli Juri Germanin pienoisromaaniin perustunut Operatsija ”S Novym godom” (”Operaatio Hyvää uutta vuotta”, 1971). Partisaanien luokse pakenevasta saksalaismiehittäjien apurista kertova elokuva kiellettiin todenmukaisen sotakuvauksensa takia. Se pääsi elokuvateattereihin nimellä Teiden vartiointi (Proverka na dorogah) vasta vuonna 1986 ja sai Neuvostoliiton valtionpalkinnon. Esikoiselokuvan sotateemaa jatkoi Konstantin Simonovin teokseen perustuva Kaksikymmentä päivää ilman sotaa (Dvadtsat dnei bez voiny, 1976).
Yrjö Kauko
pienoiskuva|Yrjö Kauko Yrjö Kauko (13. syyskuuta 1886 Kuopio – 29. lokakuuta 1974 Espoo) oli suomalainen kemisti ja professori.
Aleksei German
Vuonna 1982 German ohjasi isänsä romaaniin perustuvan elokuvan Natšalnik opergruppy (”Miliisipartion päällikkö”), joka kuvaa miliisin työtä vuonna 1935. Sen ”korjattu” versio pääsi levitykseen vuonna 1985 nimellä Ystäväni Ivan Lapshin (Moi drug Ivan Lapšin). Ohjaajan muiden elokuvien tapaan se on kaunistelematon ajankuvaus, jossa varsinaisella juonella on vain toissijainen merkitys. Ystäväni Ivan Lapšin sai Venäjän SFNT:n valtionpalkinnon vuonna 1986.
Yrjö Kauko
Yrjö Kaukon vanhemmat olivat työnjohtaja Anton Sakarias Kauko (aik. Lindberg) ja Helena Maria Holopainen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1904 ja valmistui insinööriksi 1909 sekä tohtori-insinööriksi Karlsruhen teknillisestä korkeakoulusta Saksasta 1910. Kauko oli valmistuttuaan professori Fritz Haberin apulaisena ensin Karlsruhessa ja sitten Berliinin Kaiser Wilhelm -instituutissa. Hän osallistui Berliinin yliopistossa Max Planckin ja Albert Einsteinin pitämille luennoille. Kaukosta tuli insinööriupseeri 1927 ja insinööriluutnantti 1927.
Kauko oli Tampereen teknillisen opiston opettajana vuodesta 1912 ja yliopettajana 1923–1935. Hän johti kemiallisia turvetutkimuksia 1919–1921. Hän oli Tarton yliopiston epäorgaanisen kemian teknologian professori 1922–1923 ja fysikaalisen kemian professori 1924–1925, Helsingin yliopiston kemian apulainen 1934–1940, Helsingin Teknillisen korkeakoulun epäorgaanisen kemian professori 1941–1949 sekä Turkissa Ankaran yliopiston professori 1952–1955 ja Erzurumin yliopiston 1958–1959. Kemistin uran ohella Kauko kiersi maailmaa ja toimi elokuvan uranuurtajana Siperiassa, salakuljettajana Pietarissa, hevoskuiskaajana Turkissa ja hedelmänviljelijänä Argentiinassa.
Aleksei German
Vuonna 1998 valmistui Stalinin ajan loppuvaiheeseen sijoittuva Hrustaljov, autoni! (Hrustaljov, mašinu!). Tapahtumaköyhän elokuvan aineelliset yksityiskohdat luovat konkreettisen ajankuvan alkuvuodesta 1953 (ns. lääkärien juttu ja Stalinin kuolema).
Vuonna 1998 Germanille myönnettiin Venäjän kansantaiteilijan arvonimi. Vuonna 1999 hän alkoi valmistella Strugatskin veljesten teokseen Hankalaa olla jumala perustuvaa samannimistä elokuvaa (Trudno byt bogom), jonka ensi-ilta oli viimein vuonna 2013.
Einari Aaltonen
Einari Aaltonen (s. 1972 Helsinki) on Turussa asuva suomentaja ja runoilija. Hän on toiminut päätoimisena kaunokirjallisuuden suomentajana vuodesta 1999 ja suomentanut aikuisten taideproosaa, lyriikkaa, tietokirjallisuutta ja tieteis- sekä fantasiakirjallisuutta. Aaltonen suomentaa ranskasta, espanjasta ja englannista.
Aaltosen suomennos Roberto Bolañon romaanista 2666 oli Mikael Agricola -palkintoehdokkaana vuonna 2016. Suomennos Gaël Fayen romaanista Petit pays (Pienen pieni maa) oli Jarl Hellemann -palkintoehdokas vuonna 2019. Aaltonen sai teoksen suomennoksesta Maurice de Coppet -käännöspalkinnon vuonna 2019. Aaltonen on suomentanut kaksi Tähtifantasia-palkinnon saanutta teosta: David Mitchellin romaanin The Bone Clocks (suom. Luukellot, 2018) ja Samanta Schweblinin romaanin La distancia de rescate (suom. Houreuni, 2019).
Aaltosen runoja on julkaistu Reviiri-antologiassa 2000, Nokturno-runoussivustolla ja runouslehdissä.
Luettelo Norwegian Dance Chartin ykkösistä vuonna 2012
Tämä on luettelo Norwegian Dance Chart -listan kärkipaikkaa hallussaan pitäneistä artisteista ja singleistä vuonna 2012.
Ammus
thumb|200px|Panssarikranaatti Neuvostoliiton ajalta Ammus eli projektiili on yleisnimitys, joka käsittää kaikki ampuma-aseella ammuttavat heittokappaleet eli heitteet. Ammusten päätyyppejä ovat luodit, kranaatit ja erikoisammukset. Historiallisesti tunnetaan lukuisia erilaisia ammuksia, joita ovat muun muassa terävät nuolet, tylppäpäiset vasamat, lingonkivet, tykinkuulat, srapnellit sekä katapulteilla ammuttavat kivet ja sytytysammukset.
Ammus voidaan laukaista joko heittoaseen kineettisellä energialla tai tuliaseen kemiallisella energialla. Tuliaseessa ajopanoksen palaessa vapautunutta lämpöä muuttuu kaasumaisten reaktiotuotteiden laajentuessa ammuksen liike-energiaksi. Tuliaseiden ammus-ajopanosyhdistelmät voivat olla joko patruunalaukauksia, joissa ajopanos ja ammus ovat yksi yhdistelmä, tai kartussilaukauksia, joissa ajopanos ja ammus ladataan aseeseen erikseen.
thumb|200px|Revolverin patruunoita, joissa näkyvissä luoti, hylsy ja nalli. Patruuna tarkoittaa ampumatarvikeyhdistelmää, jossa ammus mahdollisine sytyttimineen, hylsy, ruutipanos ja nalli on liitetty yhdeksi kokonaisuudeksi. Patruuna sisältää yhtenä kokonaisuutena kaikki ammuksen liikkeelle saattamiseen tarvittavat elementit. Lähes kaikki pienikaliiberiset tuliaseet ovat patruunalaukausaseita. Ensimmäiset patruunalaukausaseet, ns. kammiotykit tulivat käyttöön 1400-luvulla.
Kartussilaukauksessa ammus ja ajopanos ladataan aseeseen erikseen. Tätä laukaustyyppiä käytetään varsinkin järeäkaliiberisissa (yli 100 mm) tykeissä, joissa patruunalaukauksen käyttö ei teknisistä syistä ole mielekästä: patruunan fyysinen koko ja paino kasvaisivat liian suuriksi. Tällöin ladataan panoskammioon ensin ammus ja sitten ajopanoksen sisältävä kartussi, joka voi olla sytyttimen sisältävässä messinkihylsyssä taikka tekstiili- tai pahvipakkauksessa, jolloin erillinen sytytin asetetaan viimeisenä ennen lukon sulkemista. Etenkin hyvin järeäkaliiberisissa laivatykeissä on suosittu tekstiilipakattuja ruutipusseja, jolloin ajopanoksen määrää voidaan helposti säätää ampumamatkan suhteen.
Mustaruutiaseissa on käytetty usein patruunaa muistuttavaa ”esilatausta”, kartussia, jossa luoti ja ruuti on koottu paperiseen kääreeseen. Kartussi on nopeuttanut suustaladattavan aseen lataamista. Suustaladattavien aseiden lataamisen apuna on käytetty myös nk. banderollia, olkavyötä, jossa on puisia säiliöitä laukauskohtaisesti esimitattua ruutia ja luotia varten. Tällöinkään ei ole voinut puhua patruunasta, sillä banderollin sisältö on pitänyt purkaa ja sijoittaa aseen piippuun ilman säiliötään.
W Connection
Nykyisiä pelaajia
Tässä listassa ei ole mainittu kaikkia joukkueen pelaajia
Majoituslait
Majoituslait olivat kaksi Ison-Britannian parlamentin vuosina 1765 ja 1774 säätämää lakia, jotka koskivat sotajoukkojen majoitusta Pohjois-Amerikan siirtokunnissa.
Vuoden 1765 laki velvoitti siirtokuntien viranomaiset kustantamaan ja tarjoamaan siirtokuntien alueille sijoitettujen brittijoukkojen ruuan, juomat, majoituksen ja kuljetuksen. Kyseessä oli itse asiassa lisäys vuosittain uusittuun kapinalakiin (Mutiny Act). Uuden lain syynä oli Pohjois-Amerikkaan sijoitetuista joukoista suuren siirtomaasodan ja Pontiacin kapinan vuoksi syntyneiden sotilasmenojen merkittävä kasvu. Kuten samana vuonna säädetty leimaverolaki, myös majoituslaki nähtiin samalla siirtokuntien itsehallintoon puuttumisena, sillä siihen asti siirtokuntalaisten osallistumisesta sotalaitoksen kuluihin olivat päättäneet siirtokuntien edustajakokoukset itse. Lakia vastustettiin erityisesti New Yorkin provinssissa, johon brittijoukkoja oli sijoitettu kaikkein eniten. Kun provinssin viranomaiset uhmasivat majoituslakia, vuoden 1767 Townshendin lakeihin sisällytettiin niin sanottu Suspending Act, jolla newyorkilaiset yritettiin pakottaa täyttämään majoitusvelvollisuutensa. Ensimmäisen majoituslain kiistanalaisuuden vuoksi se jätettiin kuitenkin vuonna 1770 uusimatta ja se raukesi.
Toinen majoituslaki oli vuoden 1774 niin sanottuihin sietämättömiin lakeihin sisältynyt lisäsäädös.
Vihattujen majoituslakien perintö näkyy edelleen Yhdysvaltain perustuslain kolmannessa lisäyksessä, joka kieltää tällaisen velvoitteen käytön rauhan aikana.
Neilikat
Neilikoihin kuuluu sekä yksi- että monivuotisia lajeja: ne ovat ruohovartisia, paljaita tai ohuen nukan peittämiä haarautuvia tai haarautumattomia kasveja. Kukat ovat punaiset, valkoiset tai vaaleanpunaiset.
Tarhaneilikka (Dianthus caryophyllus) on se kerrottukukkainen laji, jota kukkakaupassa myydään nimellä neilikka. Mausteneilikka ei sen sijaan nimestään huolimatta kuulu neilikoihin.
Lajeja
Pohjoismaissa luonnonvaraisina tai villiintyneenä tavattuja neilikkalajeja:
thumb|oikea|[[Pierre-Joseph Redouté, Neilikat.]]
Muualla tavattavia neilikkalajeja:
Mytologia
Antiikin Kreikassa tunnettiin taru neilikoiden synnystä. Sen mukaan metsästyksen jumalatar Artemis rakastui paimeneen. Kerran oikukas jumalatar kuitenkin raivon puuskassa repi paimenen silmät irti ja heitti ne maahan. Näistä silmistä kasvoivat tarun mukaan ensimmäiset neilikat.
Saksassa neilikkaa kutsuttiin hedelmiensä muodon vuoksi aikoinaan naulakukaksi (Nägelein, nykyään Nelke). Sitä pidettiin Kristuksen ristiinnaulitsemisen symbolina. Mariaa ja Jeesus-lasta esittävissä madonnamaalauksissa esiintyy usein karmiininpunainen neilikka. Valkoinen neilikka symboloi Marian neitsyyttä. Renessanssiaikana kukka oli mukana kihlajaiskuvissa. Ranskassa punainen neilikka oli rojalistien tunnus, myöhemmin sosiaalidemokraattien monissa maissa - ja valkoinen neilikka Saksan kristillisdemokraateilla. Turkissa ja Kaukaasiassa neilikoita pidetään onnen symboleina, joita on kuvattu esimerkiksi matoissa.
Alex Chernov
Alex Chernov (s. 12. toukokuuta 1938 Liettua) on australialainen juristi. Hän oli Victorian kuvernöörinä 8. huhtikuuta 2011 – 30. kesäkuuta 2015.
Jasnogorsk (Taka-Baikalia)
Jasnogorsk on kaupunkimainen taajama Taka-Baikalian aluepiirin Olovjannajan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Ononiin laskevan Turga-joen rannalla 16 kilometriä Olovjannajasta kaakkoon. Taajaman kautta kulkee Siperian rautatieltä Kiinan Manzhouliin haarautuva rata. Asukkaita on 9 000 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunta on syntynyt 1970-luvulla Haranorin sähkövoimalan rakentamisen yhteydessä. Vuonna 1981 Jasnogorsk sai kaupunkimaisen taajaman aseman. Voimalan ensimmäinen vaihe otettiin käyttöön vuonna 1995, toinen vuonna 2001 ja kolmas on rakenteilla. Taajamassa on keskikoulu, Kalanguin ammattikoulun osasto, kulttuuri- ja vapaa-ajankeskus, piirisairaala, vanhainkoti ja kirkko.
Patruuna
thumb|Revolverin ja pistoolin patruunoita. Patruuna on tuliaseissa käytettävä ampumatarvikekokonaisuus, jossa ammus – joko luoti tai kranaatti – ruutipanos ja nalli on liitetty toisiinsa. Tavallisesti liittäminen on toteutettu hylsyn avulla. Tykkien patruunoista käytetään nimitystä patruunalaukaus.
Markku Koivusalo
Markku Johannes Koivusalo (s. 30. toukokuuta 1969 Helsinki ) on suomalainen valtio-opin tutkija ja yleisen valtio-opin dosentti Helsingin yliopistossa ja Hietsun paviljongin toiminnanjohtaja.
Patruuna
Patruuna koostuu nykyisin hylsystä, nallista, ruutipanoksesta ja ammuksesta. Haulikon patruunassa on myös välitulppia ja erilaisia sulkimena käytettäviä osia.
Hylsy
Patruunan pääkomponentti on hylsy, joka tavallisimmin valmistettu syvävetämällä ja sorvaamalla messinkiseoksesta. Hylsyjä ja niiden osia valmistetaan myös teräksestä, pahvista tai muovista. Haulikon patruunassa hylsy voi olla kokonaan muovinen.
Markku Koivusalo
Koivusalo on toiminut Suomen tutkijaliiton puheenjohtajana (2005-2015) ja vuodesta 1998 Tiede & edistys -lehden toimitusneuvostossa.
Patruuna
Hylsy
Hylsyn tehtävänä on koota patruunan osat yhdeksi komponentiksi, toimia tiivisteenä patruunapesässä laukaisun aikana ja toimia lämmöneristeenä syötettäessä uusi patruuna jo valmiiksi kuumaan patruunapesään. Hylsyjen valmistus on pitkälle automatisoitua, mutta silti hylsy on muihin patruunan osiin verrattuna kallis ja siksi ne kilpa- ja metsästyskäytössä käytetään uudelleen useita kertoja. Vaativassa tarkkuusammunnassa parhaat tulokset saavutetaan nimenomaan käytettyjä hylsyjä itse jälleenladaten. Hylsy jää laukaistaessa aseen patruunapesään ainakin hetkellisesti, se ei siis lennä luodin mukana vaan poistetaan erikseen.
Markku Koivusalo
Markku Koivusalo on Martti Koivusalon poika ja hänellä on kaksi lasta muotoilija Annaleena Hakatien kanssa.
Patruuna
Hylsy
Myöskään hylsy ei ole välttämätön osa: patruunan ruuti voidaan valmistaa niin kovaksi, että luoti ja nalli voidaan kiinnittää siihen ilman hylsyä. Viime aikojen suurin mielenkiinto on nimenomaan kohdistunut hylsyttömän ammuksen valmistamisen. Yritykset ovat kariutuneet tiiviysongelmaan ja siihen, että tarvittavasta nallista on jäänyt metallinkappaleita piippuun tai patruunapesään haittaamaan seuraavaa laukaisua. Lisäksi koska hylsyä ei ole ollut lämmöneristeenä, ovat em. patruunat olleet herkkiä nk. itsesytytykselle.
Reunasytytteisten patruunoiden materiaalivahvuuden tulee olla riittävän heikko, että iskuri saa lyötyä patruunan pohjan reunan sisään. Kasaan puristuva osa patruunaa sytyttää hylsynkannan sisällä olevan nallimassan, joka sytyttää ruudin.
Ammus
Ammus tai ammukset (esim. haulit) on sijoitettu hylsyn etuosaan. Ammuksella on maalivaikutuksen ohella toinen tehtävä: kiväärin patruunoissa tiiviisti hylsyyn kiinnitetty luoti estää ruudin kastumisen. Luodit ovat tavallisimmin messinkivaippaisia ja lyijytäytteisiä, mutta etenkin sotilaskäytössä täytteenä voi olla teräs- tai kovametallisydän tai räjähdysainetta. Luodin "kuorta" kutsutaan tavallisimmin vaipaksi raaka-aineesta riippumatta ja täytettä sydämeksi.
Nalli
Eräs nykyään kadonnut patruunatyyppi on ns. piikkisytytyspatruuna, jossa aseen iskuvasara löi patruunan pohjasta sojottavaan piikkiin, joka sytytti hylsyn sisällä olevan nallimassan – 1800-luvun lopulla varsinkin Belgiassa valmistettiin suuria määriä näitä patruunoita käyttäviä halpoja taskurevolvereita, jotka ovat Suomessakin suhteellisen yleisiä.
Ruuti
Ruuti on yleisnimi patruunoiden sisältämälle ajoaineelle. Käsiaseiden patruunoissa käytetty ruuti on rakenteeltaan jauhetta, jonka kidekoko on pieni ja hyvin säännönmukainen. Tykkien patruunoissa käytetty ruuti voi olla muodoltaan esimerkiksi putki- tai jyväruutia. Palaessaan ruudit synnyttävät korkeapaineisia kaasuja, jotka työntävät hylsyyn kiinnitetyn luodin aseen piippuun ja edelleen piipusta ulos. Palonopeus on niin suuri, että luoti tai haulit saavuttavat tavallisesti 300–1 200 m/s välillä olevia nopeuksia aseesta ja käyttötarkoitukseen valitusta patruunasta riippuen.
Kaikissa patruunoissa ei ole erillistä ruutia, vaan jo käytöstä poisjääneissä nk. salonkikivääreissä luoti sai liike-energiansa pelkän nallin vaikutuksesta.
Aiheesta muualla
Étui (arme)
Crust punk
Crust punk (usein vain crust) on anarcho-punkista ja hardcore punkista kehittynyt punk-musiikkityyli, johon on sekoitettu extreme metalia. Crust punk syntyi 1980-luvulla Britanniassa. Sanoitukset ovat usein synkkiä, pessimistisiä ja poliittisesti tai sosiaalisesti kantaa ottavia.
Crust punk on tyypillisesti nopeatempoista rääkyvällä ja huutavalla laululla varustettua rosoista hardcorea. Monet crust punk -yhtyeet ovat ottaneet mallia hardcore-yhtyeiltä, kuten Crassilta ja Dischargelta, sekä extreme metalin puolelta esimerkiksi Celtic Frostilta. Crust punkissa on usein myös elementtejä muista punktyyleistä, kuten post-punkista. Innoittajana post-punkin puolelta toimii pääasiassa Killing Joke. Ensimmäisiä crust punk -yhtyeitä olivat Doom, Amebix, Deviated Instinct, Nausea, Antisect, Hellbastard ja Extreme Noise Terror.
Soitanto
Crust punk on kehittynyt hardcore-punkista ja anarcho-punkista, johon on sekoitettu metallimusiikkia. Tempo on usein nopeaa. Kappaleet saattavat sisältää joskus myös puhdasta thrashcorea ja grindcorea. Tämän nopeuden lisäksi crust punk painottaa myös raskaisiin sekä välillä hitaihin elementteihin ja kappaleisiin sekoitetaan usein myös sludge metallia. Näin musiikista saadaan entistäkin erikoisempaa tai monipuolisempaa. Useiden crust punk -kappaleiden kitarasoolot kopioidaan muilta yhtyeiltä, kuten Aus-Rottenilta. Rumpuja soitetaan tyypillisesti nopeasti, D-beat-musiikin vaikutteita ja blast beatia käyttäen.
Laulu ja sanoitukset
Laulu on usein kahden henkilön huutamaa (joskus mies ja nainen). Se on yleensä äänekästä tai möreää. Vaikutteita otetaan anarcho-punkista.
Sanoitukset ovat synkkiä, nihilistisiä ja poliittisesti kantaa ottavia. Crust punk -kappaleet kertovat useimmiten ydinsodasta, militarismista, eläinten oikeuksista, virkavallasta, epäkohdista/epäoikeudenmukaisuudesta, fasismista ja kansallissosialismista.
1980-luku
Crust punk syntyi 1980-luvun alulla englantilaisen anarcho-punk-liikkeen piirissä. Vuonna 1985 Amebix ja Antisect julkaisivat LP-levyn Arise ja singlen Out from the Void. "Crust"-termi tuli tunnetusti Hellbastardin demosta Ripper Crust vuonna 1986. Yhtyeet aloittivat hardcore punkilla/metallilla ja päättivät sekoittaa muun muassa metallia eri punklajeihin, kuten anarcho-punkiin, hardcore punkiin ja aikaisempaan peace punkiin. Vaikka optimistinen ja idealistinen Crass olikin crust punkin innoittaja, crustit päättivät pysyä karulla puolella.
Musiikillisen tyylin innoittajana toimivat bristolilaiset Amebix ja Disorder. Amebixin musiikki oli hidasta, raskasta ja rosoisen kuuloista, Disorderin nopeaa, huonolaatuisesti äänitettyä ja meluisaa. Kappaleissa oli paljon thrash metalia ja Killing Joke -vaikutteita. Crust punk -yhtyeet ottivat myös paljon inspiraatiota 1980-luvun skandinaavisesta D-beat-tyylistä, jonka mukana tuli äänekkäämpi ja nopeampi musiikki sekä huutava laulu. Joskus kappaleissa saatettiin käyttää jopa blast beatia. Doom, Excrement of War, Electro Hippies ja Extreme Noise Terror olivat ensimmäisiä tunnettuja brittiläisiä crust-yhtyeitä. Extreme Noise Terror oli ottanut vaikutteita myös grindcoresta.
Yhdysvaltalaiset crust punk -yhtyeet tulivat New Yorkista 1980-luvulla, kuten esimerkiksi Nausea. Yhdysvaltalaiset elivät vallatuissa taloissa ja heillä oli niin sanottu oma hardcore-tyyli, New York hardcore, jonka oli kehittänyt Roger Miret Agnostic Front -yhtyeestä. Aikaisempi Neurosis oli myös ottanut vaikutteita Amebix-yhtyeeltä. Yhdysvaltojen tunnetuimmat crust-yhtyeet olivat Bostonista kotoisin oleva Disrupt, Etelä-Carolinasta kotoisin oleva Antischism ja Minneapolisista kotoisin oleva Destroy.
2000-luku
2000-luvulla syntyi lisää suosittuja crust punk -yhtyeitä, kuten Iskra, Behind Enemy Lines, Extinction of Mankind, Hellshock ja Tragedy.
Industrial
Industrial rock muodostautui mukaan crust punkiin, kun Amebix oli ottanut vaikutteita industrial rockia soittavalta Killing Jokelta. Crust punk -yhtye Nausean kappaleista löytyy vivahteita industrial rockista.
Grindcore
Crust punk toimii läheisesti grindcoren kanssa. Ensimmäiset grindcore-yhtyeet Napalm Death ja Extreme Noise Terror vaikuttivat vahvasti crust punkiin. Grindcoren ja crust punkin sekoitusta kutsutaan nimellä "crustgrind". Powerviolence on lähellä crustgrindiä. Tunnettuja powerviolence-yhtyeitä ovat esimerkiksi Man Is The Bastard, Capitalist Casualties, Hellnation ja Dropdead.
Black metal
Crust punk -yhtyeet, kuten Amebix, ottivat vaikutteita aikaisimmilta black metal -yhtyeiltä, kuten Venomilta ja Celtic Frostilta. Black metal-yhtye Bathory taas otti vaikutteita crust punkilta ja metalilta. 1990-luvulla joidenkin crust punk-yhtyeiden kappaleissa oli selviä vaikutteita black metalista. Iskra sekoitti toisen aallon black metalia ja crust punkia toisiinsa. Iskra keksi tälle musiikkityylilleen oman nimen, ”blackened crust”. Pohjois-Carolinalainen Catharsis soitti myös blackened crustia. Japanilainen yhtye Gallhammer sekoitti myös crust punkia black metalliin. Norjalaiselta Darkthronelta löytyy crust punk -materiaalia.
Vaatetyyli
Crust punk -muoti on kehittynyt perinteisestä punk-muodista, ja muotiin ovat vahvasti vaikuttaneet esimerkiksi yhtyeet Doom, Amebix ja Antisect. Tyypilliseen crust punk -muotiin kuuluvat mustat tai maastokuvioiset housut kangasmerkeillä (työhousut ovat suosittuja niiden kestävyyden takia), revityt t-paidat ja hupparit kangasmerkeillä, mustat niittiliivit ja takit, panosvyöt, erilaiset korut ja joskus vyölaukut. Kangasmerkit ovat usein poliittisia, myös yhtyeiden kangasmerkit. Vaatteet ovat pesemättömät. Dreadlocksit ovat suosittuja. Crustit joutuvat joskus ompelemaan vaatteensa löydetyllä tai halvalla ostetulla materiaalilla, kuten hammaslangalla. Lippalakit kangasmerkeillä ja rautaosilla ovat suosittuja. Housut ovat usein kyllästetty langalla, hampulla ja tekonahalla eläinten oikeuksien vuoksi.
Far Cry 5
Far Cry 5 on Ubisoftin kehittämä ja julkaisema ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Peli on julkaistu PlayStation 4:lle, Windowsille ja Xbox Onelle 27. maaliskuuta 2018. Peli kuuluu Far Cry -pelisarjaan.
Pelaaminen
Pelaaminen tapahtuu hyvin samalla tavalla kuin edellisessä osassa, mutta pieniä muutoksia ilmenee. Peli sijoittuu ensimmäistä kertaa pelisarjan aikana Yhdysvaltoihin, Montanan osavaltion kuvitteellisen Hopen piirikuntaan.
Pelaaja saa nyt tehtävien kautta mukaan liittolaisen, joita voi olla maksimissaan kaksi kerralla käytössä. Liittolaisilla on erilaisia kykyjä, ja heitä voi jalostaa avaamalla tiettyjä taitoja. Mikäli he haavoittuvat, pelaaja voi parantaa heidät tilanteen salliessa, ja kuollessaan liittolaisia ei voi käyttää tiettyyn aikaan. Pelaaja voi myös valita kolmesta eläinliittolaisesta. Lisäksi voi kerätä tavallisia kansalaisia, maksimissaan kolme, liittolaisikseen.
Pelaaja voi saada BP-pisteitä pienten tapahtumien kautta, kuten esimerkiksi pelastamalla kansalaisia kulttilaisten eli peggieiden kynsistä. Pistemittareiden täyttyessä tietyn maakunnan johtaja lähettää pelaajan perään etsintäpartion, ja pelaaja voidaan kaapata jopa kesken tehtävän vieden eteenpäin itse pelin päätarinaa.
Pelissä voi pelaaja valmistaa räjähteitä ja lääkeaineita kerätyistä materiaaleista.
Vuorilla liikkumista helpottaa heittokoukku, jolla voi kiivetä vuoria pitkin ylös sekä heijata itsensä rotkojen ylitse. Pelistä on myös poistettu veitsi, joka on kuulunut kolmen aikaisemman pelin protagonistin kalustoon. Veitsellä suoritettiin erilaisia kaatoja sarjan edellisissä osissa, eli esimerkiksi peleissä Far Cry 3 ja Far Cry 4.
Juoni
Nimetön apulaissheriffi matkaa poliisiryhmineen Hope Countyyn pidättämään Joseph Seedin, joka johtaa Project at Eden's Gate-kulttia. Tehtävä epäonnistuu, ja poliisit joutuvat toisistaan erilleen jääden kultistien kynsiin. Apulaissheriffi pääsee pakenemaan yhdessä marsalkka Cameron Burken autossa, kunnes he suistuvat tieltä jokeen, lentokoneen pudottaessa pommin sillalle. Burken vie lauma kultisteja, kun taas apulaissheriffin kaappaa mies nimeltä Dutch. Dutch kertoo apulaissheriffille, että heillä on mahdollisuus kukistaa Joseph ja tämän kultti.
Tuhottuaan lähes koko kultin, ja pelastettuaan satoja kapinallisia apulaissheriffi kohtaa Josephin joka ajautuu hulluuden partaalle. Hän huumaa protagonistin ystävät toisiaan vastaan, jolloin pelaaja saa kaksi vaihtoehtoa; lähteä Hope Countystä tai jäädä taistelemaan.
Lisäosat
Pelille on julkaistu kolme lisäosaa:
Vastaanotto
Peli on saanut 4/5 tähteä Muropaketin arvostelussa.
Goatmoon (EP)
Goatmoon on saman nimisen yhtyeen EP-levy. Se julkaistiin vuonna 2009 levymerkillä Bestial Burst.
Y (Ranska)
Y [i] on kunta Ranskassa, Sommen departementissa, Picardien hallintoalueella. Kunnan nimi on lyhin paikannimi Ranskassa ja maailman lyhin yhdessä muiden yksikirjaimisten nimien joukossa. Kunnan pinta-ala on 2,72 km2, ja vuonna 2014 siellä oli asukkaita 94.
Retkikunta 26
Retkikunta 26 oli Kansainvälisen avaruusaseman 26. miehistö.
Retkikunta 26 alkoi Sojuz TMA-18:n irtautuessa asemasta 26. marraskuuta 2010 kello 1:23 UTC. Asemalle jääneet Retkikunta 25:n miehistön jäsenet Scott J. Kelly, Aleksandr Kaleri ja Oleg Skripotška jatkoivat Retkikunta 26:n jäseninä. Kolme uutta miehistön jäsentä saapuivat Sojuz TMA-20:n mukana asemalle 17. joulukuuta 2010.
Tornionjoen silta
Tornionjoen silta on Tornionjoen ylittävä maantiesilta valtatiellä 29 Torniossa. Silta valmistui 1979 vain muutama sata metriä vanhan Hannulan sillan alapuolelle. Samalla rakennettiin myös uusi tullausalue ja linjattiin Suomen ja Ruotsin välinen tie uudelleen. Hannulan silta jäi edelleen käyttöön, mutta raskas liikenne ja kansainvälinen kauttakulkuliikenne ohjattiin uudelle sillalle.
Tornionjoen sillan on suunnittelut insinööritoimisto Pontek Ky. Tyypiltään se on teräsbetonikantinen jatkuva teräspalkkisilta. Palkkeihin käytetty teräs on niin sanottua säänkestävää terästä. 300 metriä pitkä silta muodostuu viidestä jänteestä, joista keskimmäiset kolme jännettä ovat 64 metriä pitkiä ja ulommaiset jänteet 54 metriä.
Palettikala
Palettikala (Pelvicachromis pulcher) on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva kalalaji.
Koko ja ulkonäkö
250px|vasen|pienoiskuva|Naaras Aikuisena naaras on noin 7 cm ja koiras 10 cm kokoinen. Aikuisena koiras on naarasta huomattavasti isompi, ja sen evät ovat venyneet pidemmiksi ja ovat teräväkärkisiä. Naaraat ovat kirkasvärisempiä, niiden vatsa on punaisempi, ja ne ovat usein pyöreämpiä.
Levinneisyys
Palettikalaa tavataan Beninin itäosissa, Nigerian eteläosissa ja Kamerunin länsiosissa.
Akvaariossa
Palettikala on varmasti helpoin kirjoahven. Se sopii mainiosti seura-akvaarioon, eikä nypi kasveja monen muun kirjoahvenen tapaan. Asuintoverit on vain valittava oikein. Laji voi elää hyvällä hoidolla jopa kahdeksanvuotiaaksi. Kaikki myynnissä olevat palettikalat ovat viljeltyjä. Laji luokitellaan kääpiökirjoahveniin.
Ruokinta
Palettikala on kaikkiruokainen. Sen pääravinto koostuu hiutaleruoasta. Pienet pelletit, pakastetut ja elävät pikkuhyönteiset tuovat vaihtelua ruokavalioon. Silloin tällöin maistuvat pehmeät vihanneksetkin.
Vesiolot
Palettikala ei ole tarkka veden suhteen. Paras olisi pH 6,5-7 ja lämpötila 24-26 C, ja pehmeä vesi.
Käyttäytyminen
Palettikala saattaa olla häiriöksi pienille ja kilteille kaloille, kuten monnisille. Kuitenkin yleensä tulee mainiosti toimeen tetrojen kanssa sekä pinnan tuntumassa asustavien kalojen kanssa. Kutuaikana se on todella ärhäkkä kaikkia kaloja kohtaan, jotka se tuntee uhakseen. Palettikala on kutuaikaan hyvin reviiritietoinen. Laji viihtyy parhaiten pariskuntana, sillä mikäli eri sukupuolia on useita, ne tappelevat varmasti. Akvaarion minimikoko pariskunnalle on 80 l, mutta suositeltavaa on isompikin akvaario.
Lisääntyminen
Lisääntyminen on helppoa ja vaivatonta jopa seura-akvaariossa. Tarvitaan vain yhteensopiva pariskunta ja luola, jonka ne vaativat. Lopulta ne kutevat luolaansa. Kun poikaset lähtevät uimaan, vanhemmat hoitavat niitä jopa kuukauden. Poikaset syövät teollisesti valmistettuja poikasruokia, sekä likoeläimiä ja artemiaa. Pienet poikaset saattavat löytää syötävää runsaskasvisesta akvaariosta moninkin tavoin. Lisääntyminen voi jossain tilanteessa yltyä riesaksi asti.
Tahdon olla sulle hellä
”Tahdon olla sulle hellä” on Veikko Samulin säveltämä ja Juha ”Watt” Vainion sanoittama kappale, jonka Danny ja Armi Aavikko levyttivät vuonna 1977.
Kappaleen taustaa
Säveltäjä Veikko Samuli suunnitteli alun perin sävellystään Kari Tapion laulettavaksi. Vainio, Danny ja levy-yhtiö kuitenkin halusivat laulun Dannylle. Samuli kauhistui kuultuaan ensi kertaa Vainion kirjoittamat sanoitukset, mutta myöhemmin hän suostui niihin. Erikoista oli, että Vainion kirjoittamat sanat kertoivat hellyydestä ja rakkaudesta, vaikka sanoja kirjoittaessa hänen oma avioliittonsa oli hajoamassa.
Julkaisu ja suosio
Kappale julkaistiin samannimisellä albumilla samana vuonna. ”Tahdon olla sulle hellä” julkaistiin singlenä, ja sen B-puolella oli Dannyn kappale ”Beatles”. Kappale pysyi julkaisuvuotenaan listaykkösenä neljä kuukautta, ja siitä muodostui Dannyn suurin menestys. Singleä myytiin hetkessä yli 10 000 kappaletta. Kappale on viimeisin Suomessa julkaistu vinyylisingle, joka on myynyt kultaa. Tahdon olla sulle hellä -albumilla oli nimikappaleen lisäksi toinen Dannyn ja Armin duetto ”Päin seinää”. Suuren menestyksen myötä he levyttivät yhdessä kokonaisen albumillisen kappaleita, ja seuraavana vuonna julkaistiin albumi Danny & Armi.
Dannyn mukaan Juha Vainio osoitti laulun tekstillä rohkeutensa kulkea valtavirtaa vastaan aikana, jolloin punk eli voimiensa päiviä. Vainio puolestaan muisteli myöhemmin Armi Aavikon kiittäneen häntä hienosta tekstistä, joka oli tuonut ihmisille paljon iloa tanssipaikoilla, ja tunnusti, että ”harvoin olen näin reilua kiitosta saanut”.
Jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailut 2012
Jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailut 2012 käytiin Puolassa ja Ukrainassa 8. kesäkuuta – 1. heinäkuuta 2012. Kyseessä oli kolmas kerta, kun Euroopan-mestaruuskilpailuiden isännyys on jaettu kahden maan kesken. Puola ja Ukraina voittivat viimeisessä äänestyksessä kisaisännyydestä Italian sekä Unkarin ja Kroatian. Turnauksen voittajaksi selviytyi Espanja toista kertaa peräkkäin, mikä oli historiallista. Mikään joukkue ei ollut aiemmin yltänyt kahteen peräkkäiseen mestaruuteen.