cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Akhenaten
Atonin kultti ja uskonnollinen uudistus
Atonia ei palvottu aiempien jumalien tapaan pienissä ja hämärissä pyhäköissä vaan ulkona auringonvalossa. Atonin temppelit olivat avoimia pihoja, joissa ei ollut juuri lainkaan sisätiloja. Temppelit rakennettiin pienistä hiekkakivilohkareista, minkä ansiosta temppeleitä saatiin rakennettua lyhyessä ajassa useita. Seinäkoristeissa kuvattiin usein kuninkaallinen perhe uhraamassa Atonille. Atonia ei uudessa taiteessa kuvattu vanhaan tapaan ihmishahmoisena vaan Aurinkona, jonka säteet koskettavat kuninkaallista perhettä.
Faarao rakennutti Atonin palvomista varten uuden Akhetatenin kaupungin ja siirsi valtaistuimensa Thebasta sinne. Hän laati itse uudelle pääkaupungilleen sen kosmologisen pohjapiirroksen. Kaupungin keskustaan hän rakennutti virallisen vastaanottopalatsin. Itselleen ja perheelleen hän rakennutti palatsin kaupungin pohjoisosaan. Hän kulki joka päivä kuningattarensa Nefertitin kanssa vaunuillaan kaupungin päästä päähän kuten aurinko taivaalla. Kuninkaallisessa palatsissa asuivat myös faaraon äiti sekä faaraon kakkosvaimo Kiya.
Uusi taidetyyli
thumb|Amarna-kauden taiteen tyyliä: Akhenaten, Nefertiti ja lapset Auringon säteiden koskettamana Faarao perusti uskontonsa ilmaisuksi myös uuden taiteellisen tyylin. Amarna-kauden taiteessa kuninkaallinen perhe kuvattiin eri tavoin kuin hallitsijat aiemmin. Heidän kaulansa kuvattiin pitkinä sekä kädet ja jalat ohuina, ja myös kasvot kuvattiin monin tavoin epätavallisesti. Erikoisen tyylin syynä on pidetty hallitsijan uskonnollisia käsityksiä, miehen ja naisen piirteiden yhdistämistä, mutta myös mahdollisesti faaraon oikeastikin erikoista ulkonäköä. Erikoisten mittasuhteiden lisäksi Amarna-kauden taidetta luonnehtii kuvien intiimiys: kuninkaallinen perhe kuvataan niissä toistensa seurassa yksityisinä hetkinä.
Ulkopolitiikan hoito
Jumalana Akhenaten ei pitänyt itseään velvollisena hoitamaan maansa maallisia asioita tai mitään oman palatsinsa ja uskontonsa ulkopuolella. Tämä johti ulkopolitiikan laiminlyömiseen, ja kun Egyptin liittolaiset pyysivät Egyptiltä apua, faarao ei yleensä vastannut. Välinpitämättömyyden seurauksena Egypti esimerkiksi menetti Byblosin, joka taisteli Abdiashirtaa vastaan. Toisinaan Akhenaten puuttui ulkopolitiikkaan silloin kun se kiinnosti häntä henkilökohtaisesti, kuten silloin kun Abdiashirta veljeili egyptiläisten vihollisten heettiläisten kanssa.
Viimeiset vuodet ja hautaus
Viimeisinä hallitusvuosinaan Akhenaten kuvataan joissain monumenteissa yhdessä toisen kuninkaan, Ankhkheperuren (myöhemmin Smenkara), kanssa, joka saattoi olla kanssahallitsija tai kuningatar Nefertiti nostettuna faaraoksi. Akhenaten kuoli 17. hallitusvuonnaan. Hänet haudattiin todennäköisesti Akhetateniin, josta on löytynyt hänen sarkofaginsa sirpaleita. Kaikki hautaamiseen liittyvät maalaukset on ilmeisesti hävitetty. Kuninkaiden laaksossa sijaitsevasta haudasta, jonka epäillään kuuluneen kuningatar Tiylle (KV55), löytynyt ruumis on vuonna 2010 julkaistujen tietojen mukaan tunnistettu Akhenateniksi. Geenitutkimuksen perusteella muumion tunnistus on kuitenkin kyseenalaistettu.
Jälkimaine
Smenkara hallitsi Akhenatenin jälkeen noin kolmen vuoden ajan. Akhetatonin kaupunki hylättiin faarao Tutankhamonin aikana. On edelleen epävarmaa, kuinka laajalle Akhenatenin uskonnolliset käsitykset juurtuivat palatsin ulkopuolella. Tuon ajan yksityiskodeista on löydetty paljon perinteisten jumalten patsaita. Akhenatenin uskonto ilmeisesti kuoli faaraon mukana.
Tutankhamon palautti – pitkälti Amonin papiston painostuksen takia – vanhat jumalat takaisin Atonin rinnalle. Atonin kulttia ei kuitenkaan pyritty tuhoamaan vielä Tutankhamonin ja Ayn kaudella. Vasta 18. dynastian viimeinen faarao Horemheb tuhosi kaikki Amarna-kauteen viittaavat maalaukset ja rakennukset, Akhetaten mukaan lukien. Horemheb pyrki hävittämään historiasta Akhenatenin lisäksi tämän seuraajat Smenkaran, Tutankhamonin ja Ayn. Heidän nimensä poistettiin virallisista faaraoiden luetteloistakin siten, että niiden mukaan Horemheb olisi noussut valtaan välittömästi Amenhotep III:n jälkeen.
Akhenaten vaipui tuntemattomuuteen, kunnes Amarnan kaupunki löydettiin 1800-luvulla. William Flinders Petrie löysi Akhenatenin haudan vuonna 1907. Akhenatenin pojan ja seuraajan Tutankhamonin haudan löytyminen vuonna 1922 lisäsi kiinnostusta myös Akhenateniin.
Akhenatenin uskonnollisia uudistuksia on kutsuttu ensimmäiseksi esimerkiksi monoteismista, jossa on vain yksi todellinen ja universaalinen jumala. Niiden uskotaan merkittävästi vaikuttaneen myöhempiin monoteistisiin uskontoihin. Esimerkiksi Sigmund Freud esitti vuonna 1939 että juutalaisuuden perustaja Mooses olisi ollut Atonin kultin harjoittaja, joka karkotettiin Egyptistä Akhenatonin kuoleman jälkeen.
Akhenaten kulttuurissa
Faarao Ekhnaton on yksi Mika Waltarin Sinuhe egyptiläisen päähenkilöistä.
RS Canum Venaticorum
RS Canum Venaticorum on muuttuva jättiläistähti Ajokoirien tähdistössä. Se on myöskin kaksoistähti. Sen voi nähdä kiikareilla.
Jennifer Beattie
pienoiskuva|Jennifer Beattie Jennifer ”Jenny” Beattie (s. 13. toukokuuta 1991) on skotlantilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Skotlannin naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 127 maaottelua ja tehnyt niissä 23 maalia. MM-kilpailuissa hän pelasi Skotlannin kaikki kolme ottelua alusta loppuun ja teki maalin Argentiinaa vastaan.
Beattie edustaa englantilaisseura Arsenalia, jonne hän siirtyi kesäkuussa 2019 Manchester Citystä.
Sean Combs
Sean John Combs (s. 4. marraskuuta 1969 New York, New York) on yhdysvaltalainen viihdemoguli, rap-muusikko, levytuottaja ja näyttelijä. Hänet tunnetaan taiteilijanimillä Diddy, Puff Daddy ja P. Diddy. Combs on myynyt maailmanlaajuisesti 10 miljoonaa albumia: soolona hän on julkaissut mm. levyt "Forever" sekä "Press Play". Hänen viimeisin studioalbuminsa Last Train to Paris julkaistiin joulukuussa 2010. Lisäksi hän on hip hop-yhtye Puff Daddy and the Family -jäsen ja omistaa oman vaatemerkin nimeltään Sean John.
Diddy on konsertoinut Suomessa yhdessä rap-artisti Snoop Doggin kanssa 9. maaliskuuta 2007 Hartwall Areenalla.
Talouslehti Forbes arvioi Combsin rikkaimmaksi hip hop -artistiksi huhtikuussa 2012. Combsin omaisuuden arvoksi arvioitiin noin 550 miljoonaa dollaria.
Lapsuus
Combs syntyi New Yorkin Harlemiin 4. marraskuuta 1969 Janice ja Melvin Combsin pojaksi. Hän kasvoi New Yorkin Mount Vernonissa.
Yksityiselämä
250px|thumb|Combs ja kaksi hänen poikaansa|vasenCombs seurusteli vuosien ajan Kim Porterin kanssa. Heillä on kolme yhteistä lasta: vuonna 1998 syntynyt poika ja vuoden 2006 joulukuussa syntyneet kaksostyttäret. Combs ja Porter erosivat kesällä 2007, kun Porter sai tietää, että Combsilla on myös elokuussa 2006 syntynyt tytär, joka sai alkunsa Combsin irtosuhteesta. Combsilla on lisäksi yksi lapsi, vuonna 1994 syntynyt poika, edellisestä suhteesta Misa Hylton-Brimin kanssa. Combs on myös adoptoinut Kim Porterin aikaisemmasta suhteesta syntyneen pojan (s. 1991). Vuoden 2022 joulukuussa Combs sai tyttären.
Kikkeri
Kikkeri on maalaiskunta, sen keskustaajama sekä erillinen kyläryhmä Leningradin alueen Volossovan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Inkerin ylängöllä seitsemän kilometriä Volossovasta koilliseen. Taajamassa on 2 100, Kikkerin sovhoosin asutuksessa 127, Suuren-Kikkerin kylässä 37 ja Pienessä-Kikkerissä 31 sekä koko kunnassa 2 400 asukasta (vuonna 2011).
Maantiede ja asutus
Kikkerin kunnan pinta-ala on 51,54 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Volossovan piirin Kupanitsan, lännessä Volossovan ja etelässä Kalttinan kuntiin sekä idässä Hatsinan piiriin. Pinta-alasta 44,5 % on metsää, 39,0 % maatalousmaata ja 13,1 % asuinaluetta.
Suurin osa kunnasta kuuluu pinnanmuodostukseltaan tasaiseen Inkerin ylänköön. Alueella ei ole jokia tai järviä. Seudulla on paljon karsti-ilmiöitä. Hyötykaivannaisiin kuuluu dolomiitti.
Keskustaajaman lisäksi kuntaan kuuluvat Kikkerin sovhoosin ja 81. kilometrin asutukset sekä kuusi kylää: Lipakora (ven. Lipovaja Gora), Orponja (Arbonje), Orponjan moisio (Myza Arbonje), Pieni-Kikkeri (Maloje Kikerino), Rokovitsa (Rogovitsy) ja Suuri-Kikkeri (Bolšoje Kikerino). Kunnan alueella sijaitsee kuusi puutarhapalsta-aluetta. Kesäasukkaiden määräksi arvioidaan lähes 2 000 henkeä.
Historia
Pjotr Vaulin perusti vuonna 1906 Kikkeriin keramiikkapajan, jonka tuotteita on käytetty monien arvorakennusten koristelussa. Vuonna 1920 sen pohjalta muodostettiin posliini- ja keramiikkatehdas Gorn, joka teki konkurssin 2000-luvun alussa. Vuosina 1930–2004 Kikkerillä oli kaupunkimaisen taajaman status.
Liikenne, talous ja palvelut
Kunnan talous perustuu rakennustarvikkeiden tuotantoon. Maataloutta harjoittaa kaksi Kalttinan kunnassa sijaitsevaa maatalousyritystä. Noin neljäsosa työvoimasta työskentelee naapurikunnissa tai Pietarissa.
Kikkerissä toimii lastentarha, koulu, kulttuuritalo, kirjasto, pieni poliklinikka ja joukko kauppoja. Taajamassa on vuonna 1997 valmistunut inkerinsuomalaisten vanhusten palvelutalo.
Nähtävyydet ja matkailu
Orponjan, Pienen-Kikkerin ja Rokovitsan kylien läheltä on löydetty muinaisia kurgaani- ja kivikehyshautoja. Kikkerin taajaman rakennusmuistomerkkejä ovat 1900-luvun vaihteesta peräisin oleva Vaulinin kartano ja vuosina 1908–1909 pystytetty ortodoksinen kirkko, joka suljettiin vuonna 1939 ja palautettiin seurakunnalle vuonna 1994. Kikkerin asemalla on Venäjän kansalaissodassa ja toisessa maailmansodassa kaatuneiden muistomerkki. Matkailupalveluita ei ole.
Pääskyleiju
Pääskyleiju (Artamus leucorynchus) on leijujen heimoon kuuluva varpuslintu.
Ray Dalio
thumb|Ray Dalio vuonna 2018. Ray Dalio (s. 8. elokuuta 1949) on yhdysvaltalainen sijoittaja, joka on maailman suurimman hedge-rahaston Bridgewater Associatesin perustaja ja johtaja. Bloomberg-median listauksessa Dalio on maailman 79. rikkain henkilö tammikuussa 2019. Forbes-lehden mukaan Dalion omaisuus on maaliskuussa 2019 18,4 miljardia Yhdysvaltain dollaria.
Elämä
Dalio on keskiluokkaisesta perheestä. Dalio teki ensimmäisen osakesijoituksensa 12-vuotiaana.
Näkemyksiä
Vuonna 2016 Dalio on kannattanut, että seuraava yhdysvaltalainen elvytys kohdistettaisiin enemmän kuluttajille kuin sijoittajille tai säästäjille. Tätä Dalio perustelee sillä, että keskuspankin kyky saada aikaan talouskasvua korkotason laskulla ja setelirahoituksella on pienentynyt.
4. huhtikuuta 2019 Dalio julkaisi LinkedIn:ssä ajatuksiansa kapitalismista talousjärjestelmänä. Dalio uskoo, että Yhdysvalloissa harjoitettavaa kapitalismia täytyy uudistaa, koska se ei toimi valtaosalle Yhdysvaltojen väestöstä. Dalion mukaan köyhyydestä aiheutuvat terveyshaitat ja matala koulutus ovat eksistentiaalinen uhka Yhdysvalloille. Eriarvoisuus tuloissa, varallisuudessa ja mahdollisuuksissa myös Dalion mukaan vaarantaa yhteiskunnallisen koheesion ja kapitalismin itsessään.
LinkedIn-kirjoituksessa Dalio myös vaati, että seuraavassa lamassa rahapolitiikka ja finanssipolitiikka ovat toisiinsa kytköksissä. Dalion mukaan pelkkä rahapoliittinen elvytys pahentaa eriarvoisuutta varallisuudessa, ja finanssipolitiikalla voi vähentää rahapolitiikan kielteisiä vaikutuksia.
Dalion mielestä tuloerot Yhdysvalloissa on kansallinen hätätila. Dalio mainitsee, että tulojen epätasainen jakautuminen on historiassa aiheuttanut konfliktin, kun koittaa talouden laskusuhdanne.
Tomáš Vaclík
Tomáš Vaclík (s. 29. maaliskuuta 1989 Ostrava, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jalkapallomaalivahti. Hän on kotimaansa seurojen lisäksi edustanut sveitsiläistä Baselia kausina 2014–2018 ja espanjalaista Sevillaa kausina 2018–2021. Hän on pelannut Tšekin maajoukkueessa vuodesta 2012.
Seurajoukkueura
Vaclík teki 9. heinäkuuta 2018 sopimuksen espanjalaisseura Sevillan kanssa. Hän pelasi kahdella ensimmäisellä kaudellaan Primera Divisiónissa 33 ottelua kummallakin mutta kolmannella kaudella enää viisi ottelua. Eurooppa-liigassa hän pelasi kaudella 2018–2019 karsintavaiheessa viisi ja varsinaisessa liigassa kymmenen ottelua mutta Sevillan mestaruuteen päättyneellä kaudella 2019–2020 vain kaksi ottelua. Kauden 2020–2021 Mestarien liigassa hän pelasi kaksi ottelua.
Maajoukkueura
Vaclík pelasi Tšekin maajoukkueessa ensimmäisen kerran marraskuussa 2012 ystävyysottelussa Slovakiaa vastaan. EM-kilpailuissa 2016 hän oli mukana varamaalivahtina, mutta Petr Čechin lopetettua maajoukkueuransa noihin kisoihin Vaclík nousi maajoukkueen ykkösmaalivahdiksi. Hän on kesän 2021 EM-kilpailujen päättyessä pelannut 42 maaottelua, joihin kuuluu kymmenen MM-karsinta- ja seitsemän EM-karsintaottelua sekä kesän 2021 EM-kilpailujen viisi ottelua.
Nuorisoseuraliike
thumb|Jalasjärven [[Ylivallin kylän nuorisoseuran- ja maamiesseurantalo Seurala.]] thumb|Itäkylän nuorisoseura Lappajärvellä. Nuorisoseuraliike on 1880-luvulla Etelä-Pohjanmaalla syntynyt ja sieltä myös muualle Suomeen levinnyt nuorison kansansivistysliike. Nykyisin toiminnan keskusjärjestönä on Suomen Nuorisoseurat ry. Nuorisoseuraliikkeeseen kuuluu myös alle 16-vuotiaiden lasten ja nuorten toimintaa edistävä Kalevan Nuorten Liitto, joka yhdistettiin osaksi Suomen Nuorisoseurat ry:tä vuoden 2013 alusta.
Historia
Ensimmäisen nuorisoseuran, Kauhavan Nuorisoyhtiön, perusti kauhavalainen Matti Sippola vuonna 1881. Saman vuosikymmenen lopussa liikkeen johtajaksi tuli Santeri Alkio. 1890-luvun alkuvuosina toiminta levisi ylioppilasosakuntien välityksellä kaikkiin Suomen maakuntiin. Nuorisoseurojen keskuselin, Suomen Nuorison Liitto, perustettiin vuonna 1897. Vuodesta 1994 lähtien nuorisoseurojen keskusliiton nimi oli Suomen Nuorisoseurojen Liitto. Sortokausien aikana nuorisoseurojen merkitys oli vielä suuri, mutta eduskuntauudistus ja poliittisen nuorisotoiminnan kasvu vähensi nuorisoseurojen merkitystä etenkin kaupungeissa.
Toiminta
Alkuvaiheessa nuorisoseuraliike painotti tiedollisen sivistyksen lisäämistä. Nykyisin painopisteitä ovat yhteisöllisyys, sosiaalisten taitojen oppiminen, suomalaisen kulttuurin vaaliminen sekä kansainvälisyys. Liiton opintotoiminnan järjestämiseksi perustettiin vuonna 1976 Vapaan Sivistystoiminnan Liitto, jonka nimi on vuodesta 2001 alkaen ollut Sivistysliitto Kansalaisfoorumi SKAF ry.
Eisenhüttenstadt
Eisenhüttenstadt on kaupunki Saksassa, Brandenburgin osavaltiossa Oderin rannalla, noin 100 kilometrin matkan päässä Berliinistä. Vuoden 2018 joulukuussa siellä oli 24 633 asukasta. Kaupunki tunnetaan terästehtaistaan, ja siellä toimii ArcelorMittal Eisenhüttenstadt Gmbh:n terästehdas. 13. lokakuuta 1961 asti kaupunki oli nimeltään Stalinstadt. Kaupunki sijaitsee Oderin-Spreen kanavan itäpäässä. Vastaavalla kohdalla Oderin itärannalla Puolassa sijaitsee Kłopot.
Stalinistisen arkkitehtuurin ohella kaupungissa on muitakin nähtävyyksiä. Merkittävimpiä niistä ovat Fürstenbergin vanha kirkko, joka on valmistunut noin vuonna 1400, Diehloer kukkuloiden talviurheilukeskus, palokuntamuseo ja Saksan demokraattisen tasavallan arkielämää esittelevä dokumentaatiokeskus. Kulttuurielämän tärkein edustaja on vuonna 1955 avattu Friedrich Wolff -teatteri.
Lelang
thumb|Neljä alkuperäistä Han-dynastian sotilasläänitystä Korean niemimaalla. Lelang oli Kiinan Han-dynastian aikainen sotilasläänitys Korean niemimaan pohjoisosassa. Lelang oli pitkään kiinalaisen kulttuurin tukialue Korean niemimaalla, joskin varsinaiset kiinalaiset lienevät muodostaneen alueen väestön vähemmistön. Lelang heikkeni Han-dynastian heikkenemisen myötä ja kiinalaisvalta alueella lienee kukistunut vuoteen 300 jaa. mennessä. Esimerkiksi kiinan kielellä oli sivistyskielen asema Koreassa kuitenkin vielä pitkään Lelangin luhistumisen jälkeenkin.
Eisenhüttenstadt
Historiaa
Kaupungissa on paljon stalinistista arkkitehtuuria ja DDR:n valtiojohdon suosimien taiteilijoiden, kuten Walter Womackan töitä. Se on samankaltainen stalinistinen mallikaupunki kuin Puolan Nowa Huta ja Venäjän Magnitogorsk.
Vuonna 1988 kaupungissa oli 53 000 asukasta, mutta sittemmin asukasluku on kääntynyt laskuun. Tehtaalla oli kannattavuusvaikeuksia Saksojen yhdistyttyä ja SEV-talousyhteisön romahdettua, ja sieltä saneerattiin paljon työpaikkoja. Vuosina 1991–1992 Saksojen yhdistymisen jälkeen ihmisillä oli huoli tehtaan ja kaupungin tulevaisuudesta. Mielenosoitusten tunnuslauseena oli "Jos tehdas kuolee, kuolee kaupunki". Yksityistäminen kuitenkin takasi tehtaan ja kaupungin tulevaisuuden.
Lelang
Historia
thumb|vasen|[[Suitsuke|Suitsukkeiden polttamiseen käytetty esine Lelangin ajoilta.]] Kiinalainen vaikutus alkoi ulottua Korean niemimaalle Kiinan pohjoisosissa vaikuttaneen noin 1000 vuotta ennen ajanlaskun alkua perustetun Yan-valtion kaudella. Yan-valtion alueet päätyivät ensin Qin-dynastian (221–206 eaa.) ja sittemmin Han-dynastian (206 eaa. – 220 jaa.) haltuun. Han-dynastian kannalta Korea oli merkittävä alue useista syistä. Dynastia vahvisti otettaan pohjoisista rajoistaan, joita uhkasivat etenkin Mantšurian kansat. Alueelta pystyttiin myös muodostamaan kauppayhteyksiä Koreaan ja Japanin. Kolmanneksi alueelle oli muodostunut kiinalainen yläluokka, jonka etuja kiinalaiset dynastiat pyrkivät valvomaan. Korean niemimaalle perustettiin alun perin neljä sotilasläänitystä (jun), joista Lelang oli yksi. Kolme muuta olivat Xuantu, Lintun ja Chenfan. Lelang käsitti aluksi alueen Jalujoen pohjoispuolella. Myöhemmin siihen liitettiin alueita myös muita alueita hankalasti hallittavina pidetyistä Lintunin ja Chenfanin läänityksistä. Xuantun alue keskittyi puolestaan ajan myötä Korean niemimaan ulkopuolelle.
Lelang kukoisti suurin piirtein vuosisadan verran. Lopulta alueella alkoivat vaikuttaa Han-dynastian sisäiset ristiriidat. Han-dynastian sekasorron kausi tunnetaan kapinallisen Wang Manin perustaman Xin-dynastian (9–23 jaa.) aikana. Itse Han-dynastia jakautui läntiseen ja itäiseen Han-dyanstiaan. Lelangin valtataistelujen myötä läntisen Han-dyastian ote Korean niemimaalla rajooittui Lelangin ydinalueeseen Korean luoteisosassa. Han-dynastian kukistuttua lelangissa pitivät valtaa useat eri kiinalaiset sotaherrat Wei- ja Jin-dynastiasta. Samaan aikaan Korean niemimaalle syntyi muita uusia valtakeskuksia, jotka alkoivat uhata kiinalaisen Lelangin asemaa. Kiinalaisvalta lelangissa lienee päättynyt vuoteen 300 jaa. mennessä. Sen tilalle nousi lopulta Goguryeon valtio. Lelangin luhistuttua sen kiinalainen väestö joko palasi Kiinaan, tai sulautui muuhun väestöön.
Kulttuuri
thumb|Kuvitusta Lelangin aikaisen laatikon koristelussa. Suurin osa Lelangin väestöstä lienee edustanut ei-kiinalaista väestönosaa. Alueella lienee kuitenkin asunut myös huomattava määrä han-kiinalaista väestöä. Kiinalainen virkamiehistö vastasi esimerkiksi veronkannosta ja kaupasta Koreassa ja japanissa. Suuri osa kiinalaisista lienee asunut Lelangin pääkaupungissa Joseonissa, eli kiinalaisittain Chaoxianissa. Kaupungin arkeologisissa tutkimuksissa on sittemmin löydetty runsaasti esimerkiksi kiinalaista esineistöä ja rakennuskantaa.
Kiinan kielestä tuli Lelangin kaudella Korean sivistyksen kieli. Kielen vaikutuskesta saapui myös kiinalaisen kulttuurin piirteitä, kuten yhteiskuntafilosofiaa ja aineellisen kulttuurin yksityiskohtia.
Pikaluistelu talviolympialaisissa 1964
IX talviolympialaisissa Innsbruckssa, Itävallassa vuonna 1964 järjestettiin pikaluistelussa kahdeksan kilpailutapahtumaa.
500 metriä
<br style="clear:both" />
1 500 metriä
<br style="clear:both" />
10 000 metriä
<br style="clear:both" />
1 000 metriä
<br style="clear:both" />
3 000 metriä
<br style="clear:both" />
Kemikaali
Kemikaali on kemiallinen aine, joka on kemiallinen valmiste eli kemian teollisuuden tuote ja jonka rakenne siksi tunnetaan ja jolla on rakenteensa mukainen nimi – täten sillä on yleensä myös CAS-numero. Kemikaali voi myös olla kemiallisten aineiden seos, jonka ainesosat ja ainesosien pitoisuudet tunnetaan. Käsitteellä kemikaali on hieman eri korostuksia asiayhteydestä riippuen. Kauppakielessä kemikaali on kemiallinen aine tai kemiallisten aineiden seos, joka on valmistettu teollisesti. Tässä yhteydessä kemikaali voi tarkoittaa myös teollisuustuotteen raaka-ainetta. Yleiskielessä kemikaalilla tarkoitetaan kemiallisia aineita yleensä.
Suomen kemikaalilain vanhemmassa versiossa määriteltiin sanan käyttö (vain) siinä laissa seuraavasti: Tässä laissa kemikaalilla tarkoitetaan alkuaineita ja niiden kemiallisia yhdisteitä sellaisina kuin ne esiintyvät luonnossa tai teollisesti tuotettuina (aineet) sekä kahden tai useamman aineen seoksia (valmisteet).
Kemikaalit voivat esiintyä seoksina (esimerkiksi liuoksina tai aerosoleina) ja eri olomuodoissa (kiinteä tai neste).
Kemikaalien vaaraluokitus
Maailman mittakaavassa teollisuuden käytössä on noin 100 000 erilaista kemikaalia, eikä niiden kaikkien aiheuttamia vaaroja tunneta hyvin. Jotkut kemikaalit voivat olla vaarallisia ihmiselle tai luonnolle. Kemikaalit luokitellaan varoitusmerkinnöin aiheuttamansa vaaran mukaan palo- ja räjähdysvaarallisiin, terveydelle vaarallisiin ja ympäristölle vaarallisiin kemikaaleihin. Kemikaali voi kuulua yhteen tai useampaan näistä ryhmistä. Suomeen tuodaan tai täällä valmistetaan lähes 30 000 vaaralliseksi luokiteltua valmistetta, jotka sisältävät yli 5 000 vaaralliseksi luokiteltua eri ainetta. Kemikaalien vaaraluokituksen yhtenäistämiseksi on perustettu YK-vetoinen, maailmanlaajuinen GHS-järjestelmä (Globally Harmonised System of Classification and Labelling of Chemicals).
Hormonihäiriköt
Noin 150 000 teollisesta kemikaalista vajaata prosenttia epäillään hormonihäiriköiksi, elimistön hormonitoimintaa sekoittaviksi aineiksi. Useiden tutkimusten meta-analyysien mukaan nykyisillä altistustasoilla kemikaaleista ei syntyisi haittoja terveydelle. Alustavat eläinkokeet ovat kuitenkin viitanneet siihen, että usean kemikaalin yhdistelmä aiheuttaisi haittoja paljon pienemmillä annostuksilla kuin mikään kemikaali erikseen.
73 tunnettua tieteilijää allekirjoitti vetoomuksen, jonka mukaan kemikaalien käytön rajoittamisen pitäisi perustua painavaan tutkimustietoon. Toiset tutkijat haluaisivat kieltää kemikaaleja kevyemminkin perustein. Toisaalta kielto voi johtaa kemikaalin korvautumiseen vaarallisemmilla.
Professori Jouko Tuomisto varoittaa huomion kiinnittämisestä vääriin asioihin. Vaikka teoria hormonihäiriköistä olisi oikeakin, elintapojen vaikutus terveyteen on helposti kymmenkertainen.
Kemikaalien välttäminen
Ihmistoiminta on lisännyt joidenkin kemikaalien, kuten raskasmetallien määrää ympäristössä. Haitallisimpia ympäristölle ovat hajoamattomat tai hitaasti hajoavat kemikaalit, kemikaalit jotka kertyvät eliöihin tai ovat niille myrkyllisiä. Kemikaaleja, jotka jo pieninä määrinä ovat myrkyllisiä tai muuten haitallisia, tulisi välttää aina kun se on mahdollista. Kun ostaa tällaista kemikaalia, kannattaa harkita, tarvitseeko sitä todella ja voiko valita vaarattomamman vaihtoehdon. Haitallisia kemikaaleja tulee käyttää harkitusti ja toimia käyttöohjeen ja varoitusmerkintöjen mukaisesti. Ne tulee säilyttää alkuperäisissä pakkauksissaan lasten ja eläinten ulottumattomissa ja erillään elintarvikkeista.
Hävittäminen
Vanhat, vaaralliset, kemikaalit tulee hävittää asianmukaisestiselvennä. Niitä ei saa johtaa viemäriin tai maahan, ellei niitä ole siihen tarkoitettu (pesuaineet tms). Maahan kaadetut kemikaalit (esim. bensiinin lisäaine MTBE) saattavat liueta pohjavesiin ja sitä kautta kulkeutua juomaveteen. Vaarattomatkin orgaaniset aineet voivat aiheuttaa suurina määrinä happikatoa vesistöissä. Ongelmajätteet tulee viedä ongelmajätteiden keräyspisteisiin. Kemikaalit, joissa on varoitusmerkkejä, ovat yleensä ongelmajätettä. Tyhjät kemikaalipakkaukset ja esimerkiksi kuivunut maali voidaan sen sijaan hävittää sekajätteen mukana.
Isabel Larrañaga Ramírez
Isabel Larrañaga Ramírez (myös Jeesuksen Sydämen Isabel; 19. marraskuuta 1836 Manila, Filippiinit – 17. tammikuuta 1899 Havanna, Kuuba) oli filippiiniläinen nunna ja järjestön Sisters of Charity of the Sacred Heart of Jesus perustaja. Hän eli seuraavien 3 paavien hallintokausien aikana: Gregorius XVI (1831–1846), autuas Pius IX (1846–1878) ja Leo XIII (1878–1903). Paavi Johannes Paavali II julisti hänet kunninarvoisaksi 26. maaliskuuta 1999.
Helmer Stenros
thumb|300px|Ahvenanmaan itsehallintotalo. Helmer Erik Stenros (s. 24. heinäkuuta 1929 Pyhtää) on Tampereen teknillisen korkeakoulun arkkitehtuurin emeritusprofessori. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Kotkan lyseosta 1948 ja valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1955. Stenros teki lisäksi opintomatkoja Eurooppaan, Amerikkaan, Afrikkaan ja Aasiaan.
Helmer Stenros on vuodesta 1953 ollut naimisissa sisustusarkkitehti Pirkko Stenrosin (o.s. Vaara) kanssa.
Jacques Bainville
pienoiskuva|Jacques Bainville Jacques Bainville (9. helmikuuta 1879, Vincennes – 9. helmikuuta 1936, Pariisi) oli ranskalainen historioitsija, lehtimies ja Ranskan akatemian jäsen.
Käytyään Henri IV -nimisen tunnetun pariisilaislyseon Bainville suuntautui historian alalle. Hän kirjoitti ensimmäisen teoksensa Histoire du roi Louis II 20-vuotiaana.
1900-luvun alussa Bainville työskenteli toimittajana muuan muassa La Gazette de France ja L'Action française -lehdissä.
Erityisesti Jacques Bainville tunnetaan monarkistisista aatteistaan ja toiminnastaan l’Action française -liikkeessä. Hänen laajassa ja korkeatasoiseksi tunnustetussa tieteellisessä tuotannossaan on myös nähtävillä monarkismia sympatisoivia piirteitä. Bainville oli kirjoittajana tyylin ja kirjallisen muodon taituri, mitä osoittaa erityisesti vuonna 1942 suomennettu Ranskan historia (Histoire de France).
Jo kuolemansairas Jacques Bainville valittiin maaliskuussa 1935 Ranskan akatemiaan, Raymond Poincarén jättämälle tuolille nro 34.
Ukrainan parlamenttivaalit 2007
Päätöstä edelsivät pääkaupungissa Kiovassa jatkuneet mielenosoitukset ja hallitusta tukevat vastamielenosoitukset. Päätökseen ei liittynyt hallituskriisiä, koska Ukrainassa oli enemmistöhallitus, joka perustui Alueiden puolueen johtavaan asemaan suurimpana puolueena.
12. toukokuuta 2007 ilmoitettiin, että Ukrainan presidentti Viktor Juštšenko ja pääministeri Viktor Janukovytš sopivat parlamenttivaalien järjestämisestä ja että vaalipäivä ilmoitettaisiin seuraavana keskiviikkona.
Perusteet
Perusteena vaalien järjestämiselle oli se, ettei presidentin mukaan parlamenttiryhmien muodostaminen vastannut perustuslaillisia vaatimuksia. Presidentti Juštšenko epäili siirtymisiin liittyvän myös lahjontaa, petoksia ja millaisia tahansa motiiveja.
Mahdollinen syy
Oppositiossa oleva Meidän Ukrainamme ja Julija Tymošenkon ryhmittymä olivat menettäneet kansanedustajia hallitusrintamalle, jonka merkittävin voima oli Alueiden puolue. Mikäli siirtymät olisivat olleet suuria, olisi ollut mahdollista, että hallitusrintama olisi voinut saavuttaa 300 kansanedustajan vahvuuden vaalikaudella 2006-2010, jolloin sillä olisi ollut 2/3 enemmistö päätöksiin radassa eikä presidentti olisi voinut veto-oikeudella estää päätösten toimeenpanoa halutessaan. Julija Tymošenkon ryhmittymä ehdotti lakia imperatiivisesta mandaatista Ukrainan Verh’ovna Radassa. Julija Tymošenko oli ilmoittanut olevansa vapaa kaikista poliittisista velvoitteista presidentti Juštšenkoa kohtaan, ellei tämä olisi suostunut hajottamaan parlamenttia.
Ukrainalla oli ja on avoimia kysymyksiä Venäjän, Yhdysvaltain ja EU:n kanssa koskien mm. Ukrainan tuoman maakaasun hinnoittelua, Mustanmeren laivastotukikohtaa, Ukrainan mahdollista liittymistä Natoon ja EU:hun tulevaisuudessa sekä kauppapolitiikassa IVY:n ja EU:n suhteen.
Julija Tymošenkon mukaan hallitusrintaman mahdollisesti myöhemmin saavuttama 300 kansanedustajan määräenemmistö olisi voinut johtaa Ukrainan presidentinviran lakkauttamiseen. Julija Tymošenkon mukaan ennenaikaisista parlamenttivaaleista olisi saattanut seurata se, että oppositio saattaisi menettää parlamenttipaikkansa.
Myöhemmin Julija Tymošenkon ryhmittymä ehdotti kansanäänestyksen järjestämistä, jolla saatettaisiin voimaan Ukrainaan parlamentarisoinnin peruuttava presidenttivaltainen perustuslaki.
Mielenosoitukset
Mielenosoittajat vaativat uusia vaaleja, koska oppositiosta on siirtynyt kansanedustajia hallitusrintaman puolelle ja koska 300 kansanedustajalle pystyttäisiin muodostamaan 450-edustajaisessa Verh’ovna Radassa 2/3 enemmistö, minkä päätöstä presidentti Juštšenko ei pystyisi veto-oikeudella kumoamaan.
Alueiden puolueen ja samalla Ukrainan enemmistöhallituksen kannattajat keskittyivät maan itä- ja eteläosiin, kun taas Kiova ja Kiovan alue puolestaan oli yleensä oranssien puolella.
Mielenosoituksista huolimatta ei 2004 eikä 2007 pyritty horjuttamaan maan taloutta eikä hryvnian kurssia. Lisäksi mielenosoitusten järjestäjät pyrkivät säilyttämään mielenosoitukset rauhallisina. 1990-luvun alussa kaivoslakot ajoivat maan talouden kriisiin.
Telttaleiri
Marraskuun 2004 tapaan Maidanille pystytettiin mielenosoittajien telttoja. Mielenosoittajat kuitenkin tukivat tällä kertaa Alueiden puoluetta ja pääministeri Viktor Janukovytšia.
Radan enemmistö piti päätöstä perustuslaittomana
Ukrainan parlamentti enemmistö päätti, ettei presidentti Juštšhenkon päätöstä parlamentin hajottamisesta saa julkistaa, parlamentti jatkaisi työtään ja parlamentti suositteli Ukrainan hallituksenkin jatkavan työtään.
Radan puhemies Oleksandr Morozin mukaan kansanedustajien siirtymisen kieltäminen parlamenttiryhmistä toiseen rikkoo imperatiivisen mandaatin kieltoa, minkä vuoksi kielto oli Ukrainan perustuslain vastainen. Näin ollen hänen mukaansa Verh’ovna Radan työn jatkaminen oli perustuslaillista.
Hallitusrintamaan kuuluvan Ukrainan kommunistisen puolueen Petro Symonenkon mukaan presidentinvirka pitäisi lakkauttaa.
Itävalta välittäjäksi
Ukrainan pääministeri Viktor Janukovytš ilmoitti ottaneensa 5. huhtikuuta 2007 yhteyttä Itävaltaan saadakseen sen välittäjäksi kiistaan. Ukrainan ulkoasiainministerin Arseni Jatsenjukin mukaan ulkopuolisten välittäjien asettaminen ei ollut ajankohtaista.
Vladimir Putin matkusti toukokuussa 2007 Itävaltaan vierailulle.
Ulkomaisia reaktioita
Euroopan unionin puheenjohtajamaan Saksan Kiovan suurlähettiläs Reinhard Schefers oli kehottanut hallitusrintamaa ja oppositiota pidättäytymään jännityksen lisäämisestä.
Venäjän duuma otti parlamenttivaalien järjestämiseen kannan, minkä mukaan se olisi Ukrainan perustuslain vastainen ja samalla lähettäisi erittäin vaarallisen (poliittisen) viestin.
Ukrainan perustuslakituomioistuin
Pääministeri Viktor Janukovytš saattoi asian Ukrainan perustuslakituomioistuimen käsiteltäväksi ja lupasi yrittää aloittaa Ukrainan presidentin Viktor Juštšenkon erottamismenettelyn (impeachment), mikäli tuomioistuin toteaa, ettei presidentin antama määräys uusista vaaleista ole perustuslain mukaan lainmukainen.
Tuomioistuinlaitos
Ukrainan presidentti Viktor Juštšenko erotti 24. toukokuuta yleisen syyttäjän, Svjatoslav Piskuninin, joka piti päätöstä laittomana. Erottaminen tapahtui peruuttamalla hänen aikaisempi nimityksensä. Esitettynä perusteena oli perustuslakia vastaan rikkominen siksi, ettei hän ollut eronnut kansanedustajan tehtävästä 15 päivän kuluessa nimityksestään. Esitettynä syynä oli se, ettei hän ollut toiminut Ukrainan uusien vaalien järjestämisen puolesta aktiivisesti, vaan oli jättäytynyt passiiviseksi asian suhteen.
Ukrainan sisäasiainministeri lähetti kymmeniä poliiseja suojaamaan syyttäjänvirastoa, missä Piskunin oli. Ukrainan pääministeri Viktor Janukovytš keskeytti Kriminmatkansa pitääkseen hallituksen hätäkokouksen. He joutuivat raivaamaan kiistassa Viktor Juštšenkon puolella kiistassa olevat sotilaat, jotka oli lähetetty estämään Piskuninin pitäminen virkapaikallaan.
Kiista sisäasiainministeriön joukkojen hallinnasta
Pääministeri Viktor Janukovytš vetosi 25. toukokuuta presidentti Viktor Juštšenkoon suoraan, jotta tämä keskeyttäisi voimatoimet. Hän myös sanoi hallituksen tekevän kaikkensa, ettei syyttäjänlaitos tai perustuslakituomistuin menettäisi merkitystään.
Viktor Juštšenko pyysi, etteivät Ukrainan kansallisen turvallisuus- ja puolustusneuvoston jäsenet poistuisi Kiovasta ja että he olisivat jatkuvasti tavoitettavissa tilanteen kehittymisen ajan.
Viktor Juštšenko ilmoitti myös ottavansa Ukrainan sisäasiainministeriön joukot suoraan komentoonsa. Tätä määräystä piti laittomana 259 kansanedustajaa ja laillisena 226 kansanedustajaa parlamentissa. Ukrainan parlamentin puhemies, Oleksandr Moroz, luonnehti tapahtumia puhdistukseksi. Hän lyhensi Slovakian vierailuaan.
Oleksander Kikhtenko kieltäytyi ottamasta määräyksiä vastaan sisäasiainministeriltä ja toimi oman tilannenäkemyksensä mukaan. Sisäasiainministeri Vasyl Tsuškon mukaan poliitikkojen pitäisi olla vähemmän jännittyneitä: ''On välttämätöntä rauhoittua. Mitään voimaa ei käytetä. Emme rynnäköi minnekään.''
Syyskuun vaalit
Ukrainan presidentti ja pääministeri käytyään neuvotteluja sopivat, että vaalit järjestetään 30. syyskuuta 2007.
Vaaleissa tuloslaskennan ollessa kesken kaikkein keskeisimmäksi kysymykseksi koitui se, pääseekö Alueiden puolueen kanssa hallitukseen mennyt Ukrainan sosialistinen puolue 3%:n vaalikynnyksen yli. Ukrainan vaalilaskenta suoritettiin hitaammin kuin maaliskuun 2006 parlamenttivaaleissa, vaikka silloin samoihin vaaliuurniin pudotettiin myös paikallisvaalien äänet.
Hidas vaalilaskenta sai Julija Tymoshenkon ryhmittymän epäilemään, että ylimääräinen vaalilaskentaan käytetty aika olisi käytetty vaaliväärennökseen, jotta Alueiden puolueen kanssa hallituksessa oleva Ukrainan sosialistinen puolue saataisiin 3%:n vaalikynnyksen yli ja parlamenttiin.
Ukrainan parlamenttivaaleista jätettiin 85 tutkintapyyntöä syyttäjäviranomaisille koskien 30.9. ja 29.9. tapahtuneita vaalilautakuntien toimia.
Mahdollinen hallituspohja
On mahdollista, että demokraatit saavat 230 paikkaa. Mikäli hallituspohjaa halutaan varmistaa mahdollisten kansanedustajien ryhmän vaihtamisen varalta, voi hallitusrintama ottaa kolmanneksi Lytvynin ryhmittymän 20 kansanedustajalla, jolloin hallitusrintaman kannatuspohjaksi muodostuu 250 kansanedustajaa, vähäisimmän yksinkertaisen enemmistön ollessa 226.
Venäjän federaation Kiovan suurlähettiläs Viktor Tšernomyrdin on ilmoittanut, että Venäjä on yhteistyössä minkä tahansa nimitettävän Ukrainan hallituksen kanssa.
Parlamenttivaalien ääntenlaskennan ollessa kesken Gazprom ilmoitti perivänsä Ukrainan maksamattomia maakaasumaksuja. Mikäli Ukraina ei maksa, vähentää Gazprom maakaasuntoimituksia Ukrainaan. Kuitenkin Ukrainan kautta kulkee myös kolmansiin maihin toimitettavaa maakaasua.
Alueelliset tulokset
250px|thumb|Highest vote per region (Percentage by national vote) 250px|thumb|Results by electoral region (Percentage by national total vote) 250px|thumb|Vote (Percentage by electoral region) 250px|thumb|Swing 2006 to 2007 (Percentage by electoral regions)
Jabalpur
Jabalpur on kaupunki Madhya Pradeshin osavaltiossa Intiassa. Kaupungissa asui vuoden 2001 väestönlaskennan mukaan 932 484 ihmistä. Jabalpur sijaitsee hindujen pyhän Narmadajoen varressa, ja pyhiinvaeltajat käyvät peseytymässä joessa. Kaupungissa on suuri armeijan tukikohta. Transsendenttisen mietiskelyn kehittäjä Maharishi Mahesh Yogi syntyi Jabalpurissa. thumb|Jainalaistemppeli [[Hanumantal Bada Jain Mandir]]
Tulitikkuvero
Tulitikkuvero oli valmistevero, joka säädettiin Suomessa valmistetuille ja Suomeen tuoduille tulitikuille ensimmäisen kerran vuodeksi 1922. Veron maksoi valmistaja tai maahantuoja. Valmistaja maksoi veron kuukausittain lääninrahastoon ja maahantuoja tullikamariin tullimaksujen yhteydessä ennen kuin tulitikut annettiin tullin varastosta. Suomesta ulkomaille viedyistä tulitikuista ei tarvinnut maksaa veroa. Tulitikkuverolain noudattamista valvoi aluksi tullihallitus ja myöhemmin leima- ja valmisteverokonttori. Laki tulitikkuverosta säädettiin aina vuodeksi kerrallaan, ja veroa kannettiin vuosina 1922–1937 ja 1940–1964.
Ryhmä-X
300px|right|thumb|Ryhmä-X:n ensimmäisen oman suomenkielisen julkaisun kansi (kustantanut Kustannus Oy Semic). Ryhmä-X on yksi Marvelin vanhimmista sarjakuvista, joka kertoo mutanteista koostuvasta supersankarijoukosta. Ryhmä-X:n loivat Stan Lee ja Jack Kirby. Ensimmäinen numero X-Men #1 ilmestyi vuonna 1963. Sarjakuvasta on tehty televisiosarjoja, elokuvia ja videopelejä.
Alkuperäinen Ryhmä-X
Professori Charles Xavier perusti Lahjakkaiden nuorten koulun, jonka suojissa Ryhmä-X toimii. Itse asiassa Xavier on voimakas mutantti, telepaatti, joka opettaa nuoria mutantteja tulemaan toimeen voimiensa kanssa ja käyttämään niitä ihmiskunnan auttamiseen.
Lee ja Kirby eivät kirjoittaneet sarjaa kovinkaan kauan, ja tilalle tuli uusia kirjoittajia, kuten Roy Thomas, Werner Roth ja Jim Steranko. Lehti ei menestynyt alussa kovinkaan hyvin, mutta sitä ei kuitenkaan missään vaiheessa lopetettu. Numerosta 67 alkaen lehdessä nähtiin vain uusintoja, ennen kuin numerossa spesiaali Giant-sized X-Men esitteli uuden ryhmän, joka jatkoi seikkailujaan numerosta 94.
Helmi Helminen-Nordberg
Henkilöhistoria
Helminen-Nordbergin vanhemmat olivat ylikonduktööri Karl Teodor Helminen ja Tekla Lehtinen ja puoliso vuodesta 1963 agronomi Ilmari Nordberg. Helminen-Nordberg tuli ylioppilaaksi 1924 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1928. Hän opiskeli myös Turun, Tarton ja Budapestin yliopistoissa ja teki useita opintomatkoja Skandinaviaan ja Euroopan maihin. Sanakirjasäätiön stipendiaattina hän työskenteli Suomessa ja Ruotsissa 1927–1933 ja Kansallismuseon kansatieteellisen osaston kansatieteellisen biografian toimittajana 1935–1945. Oltuaan Helsingin kaupunginmuseon amanuenssi 1946–1947 hänestä tuli museon ensimmäinen päätoiminen johtaja vuonna 1948, mitä tehtävää hän hoiti vuoteen 1971. Hän paitsi julkaisi tutkimuksia ja tietokirjoja, myös käänsi teoksia unkarista suomen kielelle. Jatkosodan aikana Helminen-Nordberg keräsi perinnettä useissa paikoissa Itä-Karjalassa, kuten Repola, Rukajärvi, Porajärvi, Vieljärvi ja Tulemajärvi. Hän myös toimitti karjalan kielen sanakirjan kokoelmiin yli tuhat sanalippua.
Ryhmä-X
Alkuperäinen Ryhmä-X
Alkuperäisessä ryhmässä oli viisi jäsentä:
X-Men #1 esitteli lukijoille myös Ryhmä-X:n päävihollisen, Magneton. Tämä erittäin voimakas mutantti pystyi kontrolloimaan magneettikenttiä ja halusi mutanttien hallitsevan ihmiskuntaa. Myöhemmin paljastettiin myös, että Magneto ja Charles Xavier olivat kerran olleet parhaita ystäviä. Magneton mielipiteet ja tavoitteet olivat saaneet alkunsa hänen keskitysleirikokemuksistaan.
Magneto ja hänen muodostamansa Pahojen Mutanttien Veljeskunta olivat Ryhmä-X:n alkuaikojen pahimmat vastustajat. Muita huomattavia vastustajia olivat Juggernaut (Cain Marko), joka oli Xavierin supervahva velipuoli josta oli tullut rikollinen, sekä Vahdit, jotka ovat mutantteja metsästäviä jättiläisrobotteja. X-miehet kohtasivat kuitenkin aivan yhtä usein unhoon jääviä mutanttirikollisia, hirviöitä ja ulkoavaruuden muukalaisia.
Uusi Ryhmä-X
Lei Wein ja Dave Cockrum loivat aivan uuden ryhmän Giant-Size X-Men-lehden ensimmäisessä numerossa.
Barsine
Barsine meni jo nuorena naimisiin rodoslaisen Mentorin kanssa. Barsinen isä joutui pakenemaan perheineen Makedoniaan Filippos II:n hoviin vuonna 354 eaa. sen jälkeen kun hän oli kapinoinut kuningas Artakserkses III:a vastaan. Barsine tapasi luultavasti Filippoksen pojan Aleksanterin ja tämän opettajan Aristoteleen. Mentorin ansiosta Artakserkses armahti Artabazoksen ja tämä sai palata Persiaan. Mentor kuoli kuitenkin pian tämän jälkeen ja Barsine meni uusiin naimisiin Mentorin veljen Memnonin kanssa.
Aleksanteri Suuri hyökkäsi Persiaan vuonna 334 eaa. ja aluksi persialaisia joukkoja häntä vastaan johti Memnon ja myöhemmin Barsinen veli Farnabazos. Barsine joutui viettämään tämän ajan Dareios III:n hovissa. Issoksen taistelun jälkeen Aleksanteri sai vangiksi Dareioksen perheen ja myös Barsinen. Plutarkhoksen mukaan kenraali Parmenion suostutteli Aleksanterin ottamaan Barsinen rakastajattarekseen. Barsine poikkesi muista persialaisnaisita siinä että osasi kreikkaa ja tunsi makedonialaisten tavat.
Ryhmä-X
Uusi Ryhmä-X
Wein jaksoi olla mukana vain muutaman numeron ajan ja pian tilalle tuli Chris Claremont, jonka nimi edelleen yhdistetään tähän sarjakuvaan. Cockrum lähti muutaman vuoden kuluttua, ja seuraajaksi tuli John Byrne. Myöhemmin sarjaa kuvittivat muun muassa Paul Smith, John Romita Jr., Art Adams ja Marc Silvestri.
Barsine
Vuonna 327 eaa. Barsine synnytti Aleksanteri Suurelle pojan jolle annettiin nimeksi Herakles. Pian tämän jälkeen Aleksanteri kuitenkin otti vaimokseen Roksanen. Barsine palasi länteen ja hän asettui poikansa kanssa asumaan Pergamoniin. Vuonna 324 eaa. hän meni naimisiin Aleksanterin amiraalin ja lapsuudenystävän Nearkhoksen kanssa.
Ryhmä-X
Uusi Ryhmä-X
Uuden Ryhmä-X:n ensimmäisessä kokoonpanossa olivat Wolverine (James "Logan" Howlett), Storm (Ororo Munroe), Painajainen (Kurt Wagner), Kolossi (Piotr Rasputin), Ulvoja (Sean Cassidy), Aurinkotuli (Shiro Yoshida) ja Myrskylintu (John Proudstar).
Ryhmä-X-lehdet Suomessa
Suomeksi Ryhmä-X alkoi ilmestyä vuonna 1982 Ihmeneloset-sarjakuvalehden jatkosarjana. Suomentaja käytti tuolloin Ryhmä-X:stä nimitystä X-miehet. X-miehet oli Ihmenelosten jatkosarjana vuoteen 1984 asti, jolloin Ihmeneloset lakkautettiin. Samana vuonna Ryhmä-X sai oman suomenkielisen lehtensä. Ryhmä-X ilmestyi yhtäjaksoisesti vuosina 1984-1996. Lehti alkoi ilmestyä uudestaan vuonna 2001. Numerossa 12/2011 ilmoitettiin, että lehti ilmestyy vuonna 2012 ainoastaan 4 kertaa normaalin 12 sijaan. Lehti sai kuitenkin vielä jatkoaikaa, kunnes se vuoden 2013 lopussa viimein lakkautettiin täyttymättömiin markkinaodotuksiin vedoten.
Elokuvat
Ensimmäinen Ryhmä-X:stä tehty elokuva elokuva, X-Men, sai ensi-iltansa vuonna 2000 ja oli erittäin suosittu. Jatko-osa X-Men 2 sai ensi-iltansa vuonna 2003 ja jatkoi suosiota. Kolmas elokuva, X-Men: Viimeinen kohtaaminen sai ensi-iltansa vuonna 2006. Vuonna 2009 ensi-iltansa sai sarjan neljäs elokuva X-Men Origins: Wolverine, joka kertoo ajasta ennen kolmea elokuvaa. Elokuvassa keskitytään Wolverinen elämänvaiheisiin, mutta se myös vastaa moniin aiempien elokuvan asettamiin kysymyksiin. Vuonna 2011 ensi-iltansa saanut X-Men: First Class kertoo Professori Xavierin nuoruudesta ja tämän ystävyydestä Magnetoon, mutanttiakatemian perustamisesta ja ajasta, jolloin mutantit paljastavat itsensä maailmalle.
Pryde of the X-Men
thumb|left|Ryhmä-X Pryde of the X-Men-animaatiossa Ryhmä-X:stä julkaistiin ensimmäinen animaatio vuonna 1989 Pryde of the X-Men, jonka oli tarkoitus aloittaa animaatiosarjan. Noin puolituntia kestänyt jakso sai kuitenkin todella paljon kritiikkiä, jonka vuoksi sen tuottaminen jäi kesken.
X-Men
thumb|X-Men animaatiosarjan DVD:n kansi Muutama vuosi myöhemmin Marvel Productionsin tuottamana syntyi varsinaisesti ensimmäinen Ryhmä-X:ään perustuva animaatiosarja X-Men, jonka avausjakso edellisen animaation tavoin oli kriittinen. Tuotannon ollessa vielä kesken animoinnin suhteen se päätettiin silti esittää televisiosta 31. lokakuuta 1992. Sarjan kolmannesta jaksosta eteenpäin animointi pysyi tuotannon mukaisesti hyvänä. X-Men sarja nousi samalla 1990-luvun suosituimpiin animaatiosarjoihin ja on edelleen monien sarjakuvafanien mielestä lähimpänä alkuperäisten sarjakuvien tarinoita, sekä hahmojen luonteet pysyivät uskollisena sarjakuville. Sarja päättyi lopulta vuonna 1997, jonka aikana siitä oli tuotettu 76 jaksoa. Se ei kuitenkaan saanut kriitikoilta mitään tunnustusta suuresta suosiosta huolimatta.
Hämähäkkimiehen animaatiosarja
thumb|left|Ryhmä-X Hämähäkkimiehen animaatiosarjassa X-Menin kanssa samaan aikaan esitetyssä sarjassa, Hämähäkkimiehen-animaatiosarjassa kaikki päähahmot X-Menistä esiintyivät viidessä jaksossa. Tosin Stormia lukuun ottamatta, muut esiintyivät vain kahdessa jaksossa. Syy miksi näin oli, oli koska kaikkien vierailevien X-Menien äänet olivat samat, kuin heidän omassa sarjassaan ja studio ei halunnut maksaa uudestaan suuria maksukustannuksia tuoda koko porukkaa uudestaan uusimaan roolejaan. Stormin ääninäyttelijä sattui olemaan lähistöllä joten hän pystyi uusimaan roolinsa helposti.
Jaksot, jossa Ryhmä-Xn jäseniä esiintyi:
X-Men: Evolution
thumb|X-Men Evolution-sarjan päähahmot Kolmas animaatio ja samalla toinen sarja esiteltiin vuonna 2000, kun Film Romanin tuottamana X-Men: Evolution esitteli sankarit teini-ikäisinä, jotka olivat vasta tutustuneet uusiin kykyihinsä. Sarja esitteli samalla uusia hahmoja kuten X-23 ja Spyke. Muun muassa Wolverinen naisklooni X-23 nousi oman jaksonsa myötä suosituksi hahmoksi, jonka myötä siitä tehtiin oma 6-osainen minisarjakuva. Pääosin sarjan ensimmäinen tuotantokausi käsitteli Ryhmä-X:n ryhmän muodostumista sekä taistelua Magnetoa ja Veljeskuntaa vastaan, joka jatkuu myös toisella tuotantokaudella. Kolmas ja neljäs tuotantokausi käsittelee erihahmojen elämää henkilökohtaisesti, sekä yhdistää heidät pieniin ryhmiin erilaisia uhkia vastaan. Evolutionin ollessa enemmän suunnattu lapsille, kuin edellinen animaatio se ei saanut samanlaista suosiota. Kriitikot kuitenkin palkitsivat sarjan kahdesti Daytime Emmylla parhaasta äänitehosteista.
Wolverine and the X-Men
thumb|left|Ryhmä-X Wolverine and the X-Men sarjassa Wolverine and the X-Men on Marvel Studiosin tuottama ja Sarjasta tuotettiin 26 jaksoa, joiden esitys alkoi latinalaisessa amerikassa 25. elokuuta 2008 portugaliksi dubattuna. Kanadassa sarjaa on esitetty 6. syyskuuta 2008 lähtien ja Yhdysvalloissa sarjan alkoi Nicktoons Networkilla 23. tammikuuta 2009.
Kuten nimestä voi päätellä, sarja keskittyy pääasiassa Wolverineen, mutta myös muut ryhmän jäsenet ovat vahvasti mukana. Sarjassa seurataan vuoroin Wolverinen ja Ryhmän-X:n edesottamuksia nykyajassa, kuin myös Xavierin tulevaisuudessa.
Sarja päättyi ensimmäisen kauden jälkeen Britanniassa maaliskuussa 2009 ja Yhdysvalloissa marraskuussa 2009. Osaksi syyksi on epäilty sarjan päättymistä Disneyn ostaessa Marvel-yhtiön. Huhtikuussa 2010 Chicago Comic & Entertainment Expo tapahtumassa ilmoitettiin sarjan loppumisen syyksi taloudelliset vaikeudet ja hahmojen käyttöoikeudet. Sarjan toisesta tuotantokaudesta oli jo tehty materiaalia mahdollista toistatuotantokautta varten. Esimerkiksi Deadpoolin ja Havokin piti esiintyä seuraavalla kaudella.
Sarjan hahmot ovat pääasiassa pukeutuneet vuoden 2004 X-Men ReLoad -nimisen uudistetun sarjakuvan mukaisesti.
Videopelit
Ryhmä-X:n jäseniä on esiintynyt usein videopeleissä.