cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Puurijärvi
Keskiaika
Järven vanhoja nimiä historiallisissa asiakirjoissa ovat olleet Jalamus ja Ahwenus. Puurijärvi kuului keskiajalla Huittisten eränautinta-alueeseen. Lähin varhaiskeskiaikainen kylä on sijainnut Karhiniemessä. Huittislaiset kulkivat Puurijärven ja Kauvatsanjoen kautta kalaisalle Sääksjärvelle ja siitä eteenpäin Kullaalle ja Ahlaisiin merelle. Suurien Puurijärveä ympäröivien soiden lähettyville kerääntyi asutusta 1200-luvulta alkaen, jolloin soiden laitoja alettiin raivata viljelyyn sopiviksi. Asukkaita houkutteli sinne rantaniityt ja lohirikas joki. Puurijärven itäpuolelle muodostui lopulta myös Jalonojan ja Työtilän (Tondura) kylät. Niiden koko kasvoi uudelle ajalle tultaessa, ainakin maakirjojen mukaan.
Uusiaika
1800-luvun puolivälin jälkeen oli tukkipuun uitosta muodostumassa tärkeä raakapuun kuljetusmuoto myös Kauvatsanjoen valuma-alueella. Puut uitettiin Kauvatsanjoen yläjuoksulta Kiikoisista, Suodenniemeltä ja Mouhijärveltä alas Kokemäenjoelle, jossa ne sahattiin laudoiksi Kyttälässä. Uitosta vastasi vuodesta 1887 alkaen A. Ahlström Oy, W. Rosenlew Oy ja Räfsö Ångsågs Ab. Padot eivät saaneet kuitenkaan olla pysyviä. Ala-Kauvatsan jokeen rakennettiin tällainen lyhytaikainen pato vuosien 1909–1914 aikana. Järven patoaminen aiheutti tulvia myös järven pohjoispäässä, mikä aiheutti haittaa rantapeltojen viljelyyn. Uittoyhtiöt suorittivat patoamisen, purkivat lopuksi padon ja maksoivat haitasta korvauksia rantojen maanomistajille. Vuonna 1923 vahvistettiin uusi lauttaussääntö, joka määräsi patoamisen kestoksi uiton alkamisesta 15. kesäkuuta asti. Tähän pyydettiin toisinaan jatkoaikaa 30. kesäkuuhun asti. Vedenpintaa sai kevätuiton ajaksi nostaa 47,72 metriin mpy. (+NN) 15. kesäkuuta asti. .
Yhtiöiden jälkeen uitosta vastasi Kauvatsanjoen Uittoyhdistys, joka tuskastui matalan ja ruohottuneen Puurijärven osuudesta. Tukilauttoja piti vetää tai työntää järven yli höyrylaivalla, sillä matala vesi ja ruoho olivat liikkeen vastuksena. Uittoyhdistyksen ja Kokemäenjoen Perkausyhtiön yhteisen 19.12.1925 pidetyn kokouksen pöytäkirjaan oli lisätty maininta, että järveä oli vuosina 1871–1878 laskettu lisää. Uiton tuomat lisäravinteet aiheuttivat jo rehevöityneessä järvessä lisärehevöitymistä ja 1900-luvulle tultaessa oli koko järvi kesäisin tiheäkasvustoisessa tilassa. Tutkijat J.E. Aro (vuonna 1906) ja E.W. Suomalainen (1927) mainitsivat lintukartoituksissaan, ettei vesilintuja voinut havainnoida tiheän vesikasvillisuuden takia. Huittislaisen Rolf Palmgrenin vuonna 1915 julkaisema selostuksessa Huittisten järvien vertailussa sai Puurijärvi ylistävän lintuarvion. Vihdoin vuonna 1926 pyydettiin lääniä tekemään vesistöjärjestelyistä suunnitelma, joka valmistui 1930-luvun alkupuolella. Sen toteutuksesta ei ole tässä tietoa.
Nykyaika
Vuonna 1973 ympäristönsuojelun neuvottelukunnan ehdotukseen kuului Puurijärven ja Isosuon kansallispuisto-ehdotus. Kansallispuistokomitea ehdotti vuoden 1976 mietinnössään Puurijärven ja Isosuon kansallispuiston perustamista. Valtioneuvoston periaatepäätöksessä 24.2.1978 puistoon pinta-alaksi ehdotettiin 2 000 hehtaaria, joka oli tuolloin vielä yksityisomistuksessa. Näitä maita alettiin hankkimaan vapaaehtoisin kaupoin sekä pakkolunastuksin. Kansallispuisto perustettiin 1.6.1993 siitä annetulla lailla noin 2 300 hehtaarin kokoisena. Ehdotus alueiden liittämiseksi Natura 2000 -hankkeeseen tehtiin jo 1997 ja liittämispäätös annettiin 1998. Euroopan Unionin komissio hyväksyi alueen vuonna 2005. SPA-alueen tietoja on päivitetty vuonna 2005.
Puurijärven kunnostamisesta on ollut suunnitelmia 1970-luvulta saakka. Kun Puurijärvi liitettiin mukaan kansallispuistosuunnitelmaan, saivat nämä suunnitelmat vauhtia. Kun tultiin 2000-luvulle, oli ensisijainen päämäärä ensin nostaa vedenpintaa järven eteläosassa rakentamalla sinne maapato ja korottamalla järven luusuaa kynnyspadolla. Näin saataisiin avoveden pinta-alaa kasvatettua alivirtaama-aikana 180 hehtaarista 360 hehtaariin ja keskivirtaama-aikana 335 hehtaarista 505 hehtaariin. Kunnostustyö tehtiin Kokemäenjoki-Life -hankkeen puitteissa. Vuosina 2008–2009 suoritettiin ruoppausta ja kasvuston perkausta eri puolilla järveä. Vuonna 2010 rakennettiin eteläpäähän maapato ja pohjapato vedenpinnan nostamiseksi järven eteläpuoliskossa. Kunnostuksella on ollut myönteinen vaikutus eräisiin vesilintulajeihin.
Vesistösuhteita
Puurijärvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Kokemäenjoen alueen (35.1) Kauvatsanjoen valuma-alueella (35.15), jonka Kauvatsanjoen alaosan alueeseen (35.151) se kuuluu. Puurijärven pohjoispäähän laskee Sääksjärvestä alkava Kauvatsanjoki ja siitä jatkaa sen alapäästä alkava Ala-Kauvatsan joki, joka yhtyy pian Kokemäenjokeen. Puurijärveen on johdettu pieniä peltojen ja soiden kuivatusojia. Suurin tulo-oja on Jalonoja, jonka valuma-alueen pinta-ala on 25,8 neliökilometriä. Jalonojan valuma-alueella sijaitsevat vain Tervajärvi (1,4 hehtaaria) ja eräs tekolampi.
Pyyntimitta
pienoiskuva|Suomen kansalliskala [[Ahven|ahvenelle ei ole määritelty pyyntimittaa. |alt=]] Pyyntimitta tai alamitta on kalastusta varten tehty säädös. Kalastuslain mukaan pyyntimittaa lyhempiä kaloja ei saa pyydystää, vaan pitää päästää takaisin veteen. Säädös pyrkii turvaamaan kalojen kutemisen. Pyyntimitan suuruus riippuu sekä lajin koosta ja siitä kuinka varhain kalat tulevat sukukypsiksi.
Joensuun lyseon peruskoulu
Koulu aloitti toimintansa uudessa rakennuksessa keväällä 2007. Vanha 1950-luvulta peräisin oleva koulurakennus purettiin ja uusi koulu rakennettiin samalle tontille. Rakennusaikana oppilaiden kouluna oli Niinivaaran vanha koulu Tonttulankadulla.
Koulun rehtori on Anna Renko. Vararehtorina toimii Seppo Myllyoja
Koulussa on 4 kerrosta ja hissi.
Reorganisoitu Jeesuksen Kristuksen kirkko (bickertonilaiset)
Reorganisoitu Jeesuksen Kristuksen kirkko (engl. Reorganized Church of Jesus Christ) oli eräs myöhempien aikojen pyhien liikkeeseen kuulunut uskonnollinen yhteisö. Kirkko erosi Jeesuksen Kristuksen kirkosta vuonna 1907. Kiista elämän luonteesta tuhatvuotisen valtakunnan aikana hajotti Jeesuksen Kristuksen kirkon, ja lopulta puolet yhteisön kahdentoista apostolin koorumista erosi siitä ja perusti oman yhteisön, Reorganisoidun Jeesuksen Kristuksen kirkon.
Jeesuksen Kristuksen kirkon tavoin Reorganisoitu Jeesuksen Kristuksen kirkko piti Joseph Smithiä Jumalan profeettana ja ilmoituksensaajana. Hänen oikeana seuraajanaan he pitivä Sidney Rigdonia ja tämän seuraajana taas William Bickertonia.
Reorganisoitu Jeesuksen Kristuksen kirkko sulautui myöhemmin yhteen toisen Jeesuksen Kristuksen kirkosta eronneen ryhmän, Jeesuksen Kristuksen alkuperäisen kirkon kanssa. Näin syntyneen yhteisön toiminta kuitenkin hiipui.
Kellotorni
pienoiskuva|Lontoon parlamenttitalon kellotorni on mahdollisesti tunnetuin kellotorni. Tornin sisällä oleva tasatunnein lyövä kello tunnetaan nimellä [[Big Ben.]] Kellotorni on rakennelma, joka pitää sisällään yleensä suuren kellokoneiston ja monesti myös soittokellon, joita soitetaan tasatunnein. Aikaa näyttävä kellotaulu voi olla yhdellä tai useammalla rakennuksen sivulla.
Suuret kellotornit ovat monesti myös nähtävyyksiä. Sellainen on esimerkiksi Lontoon parlamenttitalon kellotorni, jossa oleva tunnit lyövä kello tunnetaan nimellä Big Ben. Kellotornit voivat olla joko vapaasti seisovia torneja, tai ne voivat olla osana erillistä rakennusta.
Yhdistynyt myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkko
Yhdistynyt myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkko (engl. United Latter-day Church of Jesus Christ, tunnetaan myös lyhenteellä ULDC ja nimillä United Latter-day Church of Jesus Christ International, United Latter-day Church ja United Latter-day Church International) on myöhempien aikojen pyhien liikkeeseen kuuluva fundamentalistinen yhteisö. Tällä hetkellä yhteisö toimii neljässä Yhdysvaltain osavaltiossa ja kolmessa muussa maassa.
Jäsenistö
Yhdistyneeseen myöhempien aikojen pyhien kirkkoon kuuluu 100–200 jäsentä. Jäseniä asuu Utahissa, Kaliforniassa, Arizonassa ja Wyomingissa sekä kolmessa muussa valtiossa.
Opit
Kirkko opettaa moniavioisuuden periaatetta. Sen mukaan miehellä on oltava useita vaimoja päästäkseen Jumalan välittömään läsnäoloon eli "korotukseen". Fundamentalistisen myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkon tavoin yhdistynyt kirkko opettaa, että miehellä on oltava vähintään kolme vaimoa päästäkseen korotukseen. Useimpien muiden mormoniryhmittymien tavoin Yhdistynyt myöhempien aikojen pyhien kirkko opettaa ihmiselle olevan mahdollista kehittyä kuolemansa jälkeen Jumalaksi, mikäli hän on ollut uskollinen Jumalan kanssa solmimilleen liitoille.
Kirkko soveltaa "sijoituksen lakia" (engl. Law of Placing). Sen mukaan liikkeen jäsenet eivät itse valitse puolisoaan, vaan kirkon johtajat valitsevat heille puolison rukoiltuaan asian puolesta. Kirkon johtajat voivat myös ottaa kirkkoon kuuluvan miehen vaimon ja antaa hänet "arvokkaammalle" jäsenelle. Kirkko kehottaa myös jäseniään soveltamaan "pyhityksen lakia" eli jakamaan omaisuutensa jäsenten kesken. Tämä merkitsee siis eräänlaisessa yhteistaloudessa asumista. Pyhityksen laki ei kuitenkaan ole kirkon jäsenille pakollinen, ja osa jäsenistä elääkin yksityistalouksissa ja hallitsee omaa omaisuuttaan.
Sekä miehet että naiset seuraavat tarkkaa pukukoodia. Naisia kehotetaan käyttämään hametta tai mekkoa ja kasvattamaan pitkät hiukset. Miehillä on yleensä yksinkertaiset vaatteet, yleensä paita ja suorat housut. Useimmat yhteisön jäsenet käyttävät kotona tehtyjä vaatteita. Lisäksi jäsenet käyttävät 1800-luvun mallista garmenttia. Jäsenet eivät saa käyttää tatuointeja eivätkä lävistyksiä, ja naisten make-upin tulisi olla huomaamatonta.
Oskar Saxelin
Saxelin opiskeli Helsingin yliopiston piirustussalissa 1890-luvulla sekä yksityisesti taidemaalari Hjalmar Munsterhjelmin johdolla. Saxelin toimi rautateillä asemapäällikkönä.
Gordon Smith
Gordon Smith voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä ja asioita:
Vatialan hautausmaa
pienoiskuva|Vatialan iso kappeli ulkoapäin pääkäytävältä katsottuna. Vatialan hautausmaa on Tampereen seurakuntien omistama alue Kangasalan kaupungissa, sen Tampereen puoleisessa päässä, viisi kilometriä Kangasalan kirkolta länteen, uuden ja vanhan valtatie 12:n risteyksen tuntumassa.
Hautausmaa on perustettu 1960, ja sen pinta-ala on 25 hehtaaria, josta metsähautausmaata on 1,5 hehtaaria.
Vatialan hautausmaalla on vuonna 1960 rakennettu siunauskappeli. Hautausmaan krematorio vihittiin käyttöön toukokuussa 2013.
Vatialan siunauskappeli
Vatialan siunauskappelin on suunnitellut arkkitehti Viljo Revell. Askeettinen kappeli kuuluu Suomen modernin arkkitehtuurin kansainvälisesti arvostettuihin merkkiteoksiin. Se valmistui vuonna 1960. Kappeli on rakennettu betonista, teräsbetonista, pronssista ja karkeasta mäntylaudasta. Siunauskappelin iso kappeli on poikkileikkaukseltaan paraabelin muotoinen. Kappelin kahdella sisäpihalla sijaitsevat vesialtaat, joissa alkuperäisen suunnitelman mukaan piti virrata sulaa vettä ympäri vuoden. Kappelin rakentamisesta päättänyt kirkkovaltuusto kuitenkin edellytti, että altaissa ei pidetä vettä talvella. Vatialan isoon kappeliin mahtuu 120 henkilöä ja pieneen kappeliin 60 henkilöä. Kappelin kaluston on suunnitellut Olli Borg. Hautausmaasuunnitelma on Veikko Rauhalan käsialaa.
Vatialan hautausmaalle haudattuja henkilöitä
<mapframe latitude="61.4926" longitude="23.8527" zoom="10" width="400" height="300" align="right"> { "type": "FeatureCollection", "features": [ {     "type": "Feature", "properties": {}, "geometry": { "type": "Point", "coordinates": [ 23.97075176239014,         61.475060682685914        ]      }    }  ] }
King Weird
King Weird on helsinkiläinen vuonna 2007 perustettu Rock-Metal yhtye. Bändi yhdistää tyylejä raskaista riffeistä melodisiin lauluihin. Bändin perustajat Pete Pohjanniemi soittaa myös Peer Günt yhtyeessä bassoa ja Jani Karvinen on ammattinäyttelijä. He soittivat aikaisemmin yhdessä Below Me yhtyeessä vuosina 2002-2004.
Mika Toivola
thumb|Mika Toivola vuonna 2009.
Mika Toivola (s. 6. maaliskuuta 1971 Helsinki) on suomalainen jääkiekkovalmentaja. Hän toimii HPK:n urheilujohtajana.
Kausi 2005–2006 oli Toivolan ja Porin Ässien riemujuhlaa. Parjattu joukkue nousi valmennustiiminsä (Toivolan lisäksi Karri Kivi ja Pasi Kaukoranta) pelisuunnitelmien sekä huikean joukkuehengen avulla runkosarjassa viidennelle sijalle. Pudotuspeleissä vauhti ei hidastunut: Ässät kaatoi altavastaajana sekä Tapparan että Kärpät. Loppuottelussa Hämeenlinnan Pallokerho oli lopulta Ässiä vahvempi, mutta Toivola sai itselleen maineen altavastaajajoukkueen lähes mahdottomiin suorituksiin piiskaavana valmentajana. Kauden päätteeksi hänet palkittiin Suomen Jääkiekkoliiton ojentamalla Kalen Kannulla. Kalen kannu on Kalervo Kummolan lahjoittama erikoispalkinto, joka jaetaan jääkiekkovaikuttajalle merkittävän kiekkoteon johdosta Liiga-gaalassa.
Kaudesta 2006–2007 alkaen Mika Toivola valmensi kahden kauden ajan Ässien paikallisvastustajaa Rauman Lukkoa. Kaudella 2008–2009 Toivola ei valmentanut ollenkaan, mutta kaudeksi 2009–2010 hän siirtyi valmentamaan Lahden Pelicansia. Toivola sai kuitenkin potkut 24. lokakuuta 2010, kun Pelicans oli hävinnyt kuusi viimeisintä otteluaan, ja Pelicansin uudeksi päävalmentajaksi nimitettiin Pasi Räsänen. Marraskuussa 2010 Toivola nimettiin Ässien urheilujohtajaksi toukokuusta 2011 vuoden 2016 kevääseen
Maaliskuussa 2018 Toivola nimettiin HPK:n juniorijääkiekon valmennuspäälliköksi. Kesäkuussa Toivolan kerrottiin aloittavan HPK:n urheilujohtajana.
Dodge Ramcharger
Dodge Ramcharger on jatkuvalla nelivedolla varustettu maastoauto, joka tuli myyntiin vuonna 1974. Autossa on kokonaisuudessaan irrotettava katto.
BMW 3-sarjan Compact
BMW 3-sarjan Compact on BMW:n vuosina 1994–2004 valmistama alemman keskiluokan kolmeovinen hatchback, joka perustuu tekniikaltaan 3-sarjaan. Mallin seuraajaksi tuli BMW 1-sarja.
Dodge Ramcharger
Dodge Ramcharger esiteltiin vuonna 1974 ja pysyi merkin tuotanto-ohjelmassa aina vuoteen 1993 asti. Malli sinänsä perustui pitkälti Dodge D-sarjaan/Ram Pickupiin. Autossa on jäykät akselit edessä ja takana, lehtijouset sekä alkujaan jatkuva neliveto (vuoteen 1980 saakka). Vuoden 1974 mallit erottaa muista siitä että ovien karmit on kiinteä osa auton irrotettavaa kattoa. Vuosien 1975–1980 malleissa oven karmit jäävät pystyyn katon irrotuksen jälkeen. 1980-luvulla katto ei enää ollut irrotettava ja moottoreihin yleistyivät ruiskut kaasuttimien sijaan.
BMW 3-sarjan Compact
BMW E36/5 (1994–2000)
BMW E36 -mallisarjan Compact esiteltiin vuonna 1994. Akseliväli oli samanpituinen kuin sedanissa, mutta taka-akselilla käytettiin monivarsituennan sijaan yksinkertaisempaa rakennetta. Samoin kojelauta poikkesi muista korimalleista ja oli yksinkertaisempaa mallia.
Mallivalikoiman muodostivat aluksi 1,6-litrainen (102 hv) 316i ja 1,8-litrainen (140 hv) 318ti. Syksyllä 1995 esiteltiin dieselmalli 317tds 1,7-litraisella (90 hv) moottorilla. Seuraavana keväänä 318ti sai uuden 1,9-litraisen (140 hv) moottorin.
Kurt Gimmi
Kurt Gimmi (13. tammikuuta 1936 Zürich – 29. maaliskuuta 2003 Zürich) oli sveitsiläinen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Condor-joukkueessa 1958, edusti seuraavana vuonna Tricofilina-Coppia ja uudelleen Condoria, vuosina 1960–1964 Carpanoa ja viimeisenä ammattilaisvuonnaan 1964 lisäksi Cynaría.
Dodge Ramcharger
Malli oli ensimmäisenä vuonna saatavilla vain jatkuvalla nelivedolla. Vuodesta 1975 lähtien oli valittavissa 2- tai 4-vetoiset versiot. Vuosimallista 1981 lähtien neliveto on erikseen kytkettävissä, vuosimallista 1989 lähtien neliveto oli varustettu automaattisilla napalukoilla.
Moottorivaihtoehdot
Moottorivalikoima oli 1970-luvulla ainakin: 225 cid suora kuutonen, 318 cid pikkulohko V8, 360 cid pikkulohko V8 ja 440 cid isolohko V8 (1974-78). Myös 400 kuutiotuumainen moottorivaihtoehto löytyi 1970-luvun lopun optiovalikoimasta. LA-sarjan 318 ja 360 kuutiotuumaiset vinkkelit olivat tarjolla 1980-luvun puolivälistä aina tuotannon loppuun asti.
Kurt Gimmi
Gimmi voitti vuoden 1959 Tour de Romandien kokonaiskilpailun 26 sekunnin erolla maanmieheensä Rolf Grafiin. Seuraavana vuonna hän oli Sveitsin ympäriajossa toinen kaksi minuuttia 37 sekuntia Alfred Rüeggille hävinneenä. Saman vuoden Ranskan ympäriajossa hän voitti Luchoniin päättyneen 11. etapin.
Saavutuksia
Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives , Memoire-du-Cyclisme
Dodge Ramcharger
Moottorivaihtoehdot
Vaihteistona oli aluksi 3-vaihteinen automaatti. Myöhemmin vaihtoehdoksi tuli myös 4-vaihteinen manuaalivaihteisto, joka vuosimallin 1992 myötä päivittyi 5-portaiseksi. Automaatti puolestaan vaihtui vuosimallin 1989 myötä 4-vaihteiseen versioon. Viimeisenä tuotantovuonna, 1993, tarjolla oli (kaikkiin malleihin) vain 4-portainen automaatti.
BMW 3-sarjan Compact
BMW E36/5 (1994–2000)
Syksyllä 1996 malli koki pienen kasvojenkohotuksen, jossa siihen tehtiin uudistuksia esimerkiksi etupuskuriin ja -säleikköön. Seuraavana vuonna markkinoille tuli 323ti, jossa oli kuusisylinterinen 2,5-litrainen (170 hv) moottori. Vuoden 1999 alussa 316i-malliin tuli sama 1,9-litrainen moottori kuin 318ti-mallissa, mutta teho oli pudotettu 105 hevosvoimaan. vasen|pienoiskuva|Facelift-mallin BMW E36/5.
Dodge Ramcharger
Moottorivaihtoehdot
Ramchargerin sisarmalli Plymouth Trailduster oli tuotannossa vuosina 1974-1981.
Dodge Ramchargeria valmistettiin Meksikossa vuodesta 1999, nelivetoisena neliovisena SUV-mallina. Yhdysvalloissa vastaavan mallin nimi on nykyään Dodge Durango.
BMW 3-sarjan Compact
BMW E46/5 (2001–2004)
BMW E46 -mallisarjan Compact esiteltiin keväällä 2001. Malli oli sedania 21 senttimetriä lyhyempi pituudeltaan, mutta koska akseliväli oli sama, ei takaistuintiloissa ollut merkittävää eroa. Compactin keulan muotoilu erosi muista korimalleista, takavalot puolestaan olivat läpinäkyvät. Sisätilat eivät eronneet muista korimalleista, mutta sisustusvärivalikoimassa oli pirteämpiä värisävyjä. Alusta oli säädetty hieman normaalia jäykemmäksi. 310-litrainen tavaratila oli esimerkiksi Volkswagen Golfia pienempi. Takaistuimet kääntämällä tila kasvoi 1 100-litraiseksi.
Compactin mallivaihtoehdot olivat aluksi 316ti ja 325ti. 316ti:n moottori oli aivan uusi 1,8-litrainen Valvetronic, jonka järjestelmässä kaasuläppä oli jätetty pois ja polttoaineen annostelu hoitui pelkästään imuventtiilien avulla. Moottori oli 115 hevosvoiman tehoinen ja varsin taloudellinen. Dieselmalleja ei otettu lainkaan Suomen tuontiohjelmaan. Vuodesta 2003 lähtien 325ti-malliin sai kuusivaihteisen SMG-II-sekventaalivaihteiston.
Emma Bunton
Emma Lee Bunton (s. 21. tammikuuta 1976 Englanti) on englantilainen laulaja. Hänet tunnetaan parhaiten yhtenä suositun Spice Girls -yhtyeen jäsenistä. Buntonia kutsuttiin myös lempinimellä Baby Spice nuoren ikänsä ja suloisen ulkomuotonsa vuoksi. Emma Bunton on myös julkaissut neljä sooloalbumia vaihtelevalla menestyksellä.
Elämäkerta ja ura
Emma Bunton liittyi Spice Girls -yhtyeeseen vuonna 1994, kun yhtyeen alkuperäisjäsen Michelle Stephenson erosi siitä. Vuonna 1996 Spice Girls julkaisi ensimmäisen singlensä "Wannabe" ja siitä alkoi yhden 1990-luvun suosituimman yhtyeen menestystarina. Vuosina 1996–2000 yhtye julkaisi kolme albumia ja 10 singleä. Yhtyeen levyjä on myyty maailmanlaajuisesti yli 85 miljoonaa kappaletta.
Emma Bunton julkaisi ensimmäisen soolosinglensä "What I Am" yhteistyössä brittiläisen Tin Tin Out -kaksikon kanssa loppuvuodesta 1999. Buntonin single joutui kamppailemaan listasijoituksista samana päivänä julkaistun entisen yhtyekaveri Geri Halliwellin "Lift Me Up" singlen kanssa ja joutuikin tyytymään brittilistan kakkossijaan. Vuonna 2000 Spice Girlsien kolmas albumi piti Buntonin kiireisenä, mutta samalla hän työskenteli myös oman albuminsa parissa. Keväällä 2001 ilmestyi esikoisalbumi A Girl Like Me ja single "What Took You So Long?", joka on Emma Buntonin ensimmäinen ja tähän mennessä ainoa listaykkönen sooloartistina. Seuraavat singlet "Take My Breath Away" ja etenkään "We're Not Gonna Sleep Tonight" eivät yltäneet samanlaiseen suosioon ja Buntonin ja levy-yhtiö Virgin Recordsin tiet erkanivat.
Runsaan vuoden hiljaiselon jälkeen Bunton julkaisi loppuvuodesta 2006 uuden singlen, cover-version 1960-luvun hitistä "Downtown". Laulu oli myös kyseisen vuoden virallinen hyväntekeväisyyssingle Britannian yleisradioyhtiö BBC:n vuosittaisessa Children in Need -keräyskampanjassa ja ylsi Britannian listan sijalle kolme. Kolme viikkoa myöhemmin seurasi kolmas albumi Life in Mono, joka jatkoi albumin Free Me tapaan 1960-luvun linjalla, vaikka olikin edeltäjäänsä rauhallisempi. Singlen suuresta suosiosta huolimatta Life in Mono jäi yllättäen vasta listasijalle 65. Albumia pelastamaan julkaistiin vuoden 2007 alussa balladi "All I Need to Know", mutta Buntonin loppuvuodesta alkaneen raskauden takia singlen promootio jäi vähäiseksi ja menestyskin oli sen mukaista.
28. kesäkuuta 2007 Lontoossa Spice Girls ilmoitti palaavansa yhteen. Vuoden 2007 marraskuussa julkaistiin viisikon Greatest Hits -albumi ja tytöt lähtivät sen kunniaksi kevääseen 2008 ulottuvalle maailmankiertueelle. Yhtye ei ollut kuitenkaan tekemässä varsinaista paluuta, vaan he kuvailivat kiertuetta viimeiseksi jäähyväisekseen faneille.
Vuonna 2012 kaikki viisi Spice Girlsin jäsentä esiintyi Lontoon kesäolympialaisten päättäjäisissä.
Vuoden 2019 touko- ja kesäkuussa he tekivät kotimaassaan Isossa-Britanniassa kiertueen, tällä kertaa ilman Victoria Beckhamia. Kiertue päättyi kesäkuussa kuuluisalle Lontoon Wembley-stadionille.
Keväällä 2019 Buntonilta ilmestyi pitkästä aikaa uusi albumi, joka kantaa nimeä My Happy Place. Singlenä albumilta julkaistiin ensimmäisenä "Baby Please Don't Stop".
Yksityiselämä
Emma Bunton syntyi Finchleyssä, Lontoossa. Hänen vanhempansa ovat Trevor Bunton ja Pauline Bunton. Emmalla on nuorempi veli Paul. Bunton avioitui heinäkuussa 2021 laulaja Jade Jonesin kanssa yli 20 vuoden seurustelun jälkeen. Parilla on kaksi poikaa (s. 2007 ja 2011 ).
Ebert
Ebert on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Aigis
thumb|Pallas Athene pukeutuneena aigiiseen ja kypärään, sekä varustautuneena peisellä, yksityiskohta attikalaisesta punakuviokulhosta, noin 500 eaa. Aigis oli kreikkalaisessa mytologiassa puolustautumiseen tarkoitettu suoja. Se kuvattiin joko kultaiseksi vuohen vuodaksi tai joskus myös kilveksi tai sen tapaiseksi esineeksi, jonka keskellä oli kuva gorgon päästä. Aigista käytti Zeus, välillä myös Pallas Athene tai Apollon rintapanssarina. Lisäksi sitä käytettäessä tapahtui rajuilman tapaisia ilmiöitä: maa tärähteli ja taivaalla salamoi ja ukkosti ja kuolevaiset joutuivat pelon valtaan.
Homeros kertoo, että Zeuksen aigiin valmisti Hefaistos taisteluun titaaneja vastaan. Aigis kerrottiin koristellun kultaisin tupsuin ja sen keskustaa koristi gorgoneion, Medusan pää. Attikalaiset taiteilijat pitivät kiinni arkaaisesta perinteestä ja kuvasivat aigiin tupsut käärmeiksi alkuperäisten esikuvien mukaisesti.
Eläintaudin leviämisvaaran aiheuttaminen
Eläintaudin leviämisvaaran aiheuttaminen on Suomen rikoslain 44 luvun 4a §:ssä määritelty rikos. Siinä tekijä aiheuttaa toiminnallaan vaaraa terveydelle ja turvallisuudelle esimerkiksi siten, että eläintauti, esimerkiksi salmonella, pääsee leviämään. Teon on oltava eläintautilain tai muun määräyksen vastainen, esimerkiksi eläinten alkioiden tai sukusolujen maahantuonti tai maastavienti.
Viljo Teräs
Viljo Aleksander Teräs (ent. Träsk, 11. syyskuuta 1892 Helsinki – 7. lokakuuta 1955) oli suomalainen taidemaalari.
Teräs opiskeli Taideteollisessa keskuskoulussa 1911–1912 ja Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1912–1914. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1914, 1917 ja 1920. Hänen töitään oli näytteillä ulkomailla Moskovassa 1934 ja Riiassa 1935. Teräs työskenteli lavastajana.
Doxáto
Doxáto on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Δοξάτου, Dímos Doxátou), joka sijaitsee Dráman alueyksikössä Itä-Makedonian ja Traakian alueella. Koko kunnan pinta-ala on 244,1 neliökilometriä ja väkiluku 14 516. Varsinaisen Doxáton kaupungin väkiluku on 2 884 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Kalampáki.
Nykyinen Doxáton kunta muodostui, kun Doxáto ja Kalampáki yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Sirpalesaari
thumb|Sirpalesaari lännestä, etualalla saaren länsipuolen aallonmurtaja.
Doxáto
Kunnan osat
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Doxáton kunta muodostuu kahdesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Sirpalesaari
Sirpalesaari on saari Helsingin Merisatamassa, Ullanlinnan kaupunginosassa. Saaren erottaa mantereesta noin 60 metriä leveä salmi, jossa on 1,8 metrin syväyksinen laivaväylä. Saaren itäpuolella sijaitsee Liuskasaari.
Saaren nimenä on vanhoissa kartoissa Flijshålmen (1696), Flis Hollmen (1775), Flisholmen (1842) ja Flisholm (1900). Virallisiksi nimiksi vahvistettiin Sirpalesaari – Flisholmen vuonna 1909. Oikeampi suomenkielinen vastine olisi Liuskasaari, joka on viereisen Skifferholmen-saaren suomenkielinen nimi.
Vielä 1900-luvun alussa Sirpalesaari oli teollisuusaluetta, siellä toimi muun muassa Eero Erkon omistama konetehdas ja telakka. Samoin siellä sijaitsi Hongkongiksi kutsuttu hökkelikylä, jossa majaili paikallisia kalastajia.
Myöhemmin Suomalainen Pursiseura tarvitsi toiminnalleen uuden alueen, joten Sirpalesaari vuokrattiin sen käyttöön. Uusi seuramaja avattiin vuonna 1963. Saari on edelleen Suomalaisen Pursiseuran käytössä, mutta avoinna myös muille kävijöille. Saarelle on vesibussiyhteys Merisatamanrannasta aina toukokuusta syyskuuhun.
Saaren palveluihin kuuluu Ravintola Saari. Ravintolan ns. Sampo-kabinettiin on asennettu höyryjäänmurtaja Sammosta ennen romutusta puretut päällikön salongin paneloinnit seiniin.
Sirpalesaarella toimii myös vierassatamana. Vierasveneilijöiden käytössä ovat seuran suihku-, sauna- ja WC-tilat sekä jätehuolto. Juomavettä ja sähköä on saatavissa laitureilta.
Aiheesta muualla
60.15233°N, 24.94267°W
Luettelo Mosellen kunnista
border|right|200px|Mosellen sijainti Tämä on luettelo Mosellen departementin kunnista Ranskassa. Departementissa on 730 kuntaa.
Hunajarihmakala
Hunajarihmakala (Trichogaster chuna vanh. Colisa chuna) on rihmakaloihin kuuluva kala.
Koko ja ulkonäkö
Hunajarihmakala jää noin viisi senttiä pitkäksi. Yleisväriltään se on luonnossa vaaleanruskea, mutta siitä on jalostettu kirkkaamman keltaisia muotoja. Koiraiden värit muuttuvat kirkkaamman oranssinsävyisiksi, kun ne valmistautuvat kutemaan. Kuten muillakin rihmakaloilla, sillä on pitkiksi rihmoiksi venyneet vatsaevät.
Alkuperä
Hunajarihmakala tavataan Pohjois-Intiassa ja Bangladeshissa, missä se elää lammikoissa, ojissa ja sellaisissa järvissä ja joissa, joissa on kasvillisuutta.
Käyttäytyminen
Luonteeltaan hunajarihmakala on rihmakalaksi rauhallinen, mutta silti selvästi reviiristään tietoinen. Yleensä ei suositella useampaa kuin yhtä koirasta altaaseen. Naaraita voi olla sitten yksi tai useampia. Yhdelle hunajarihmakalalle riittää 50-litrainen allas. Rauhalliselle pariskunnalle riittää 60-litrainen akvaario. Yhden koiraan ja kolmen naaraan asumukseksi riittää jo 80-litrainen akvaario. Hunajarihmakaloja voi pitää myös suuremmissa parvissa, jossa yhtä koirasta kohti on kaksi naarasta. Tällaisia suurempia ryhmiä voi jo pitää yli 200-litraisissa runsaskasvisissa altaissa.
Vesiolot ja ravinto
Ravinnoksi hunajarihmakalalle kelpaavat kaikenlaiset kuivahiutaleruoat, kuten myös tuore ruoka tai pakasteruoat.
Jeesuksen Kristuksen alkuperäinen kirkko (bickertonilaiset)
Jeesuksen Kristuksen alkuperäinen kirkko (engl. Primitive Church of Jesus Christ) oli eräs myöhempien aikojen pyhien liikkeeseen kuulunut uskonnollinen yhteisö. Se erosi Jeesuksen Kristuksen kirkosta, eräästä toisesta mormonistisesta yhteisöstä, vuonna 1914.
Kirkon hajottaneen kiistan aiheena oli kysymys kirkon johtamisesta. Eräs Jeesuksen Kristuksen kirkon apostoleista, James Caldwell, katsoi, että kirkon johdossa tulisi olla vain kahdentoista apostolin koorumin. Apostolien yläpuolella oleva "ensimmäinen presidenttikunta", johon kuului kirkon profeetta sekä tämän kaksi neuvonantajaa, oli hänestä luopumista Jeesuksen Kristuksen aikoinaan perustaman kirkon alkuperäisestä hallintomallista, johon ei kuulunut apostolien yläpuolella olevaa hallintoelintä. Lopulta kiista sai sellaiset mittasuhteet, että Caldwell seuraajineen perusti oman kirkon, jossa noudatettiin Jeesuksen antamaa "alkuperäistä" hallintomallia.
Caldwellin johtama kirkko piti Jeesuksen Kristuksen kirkon tapaan Joseph Smithiä kirkon alkuperäisenä profeettana ja ilmestyksensaajana. Hänen oikeana seuraajanaan se piti Sidney Rigdonia, tämän taas William Bickertonia.
Vaikka Caldwellin johtama kirkko pitikin Smithiä profeettana ja Mormonin kirjaa Jumalan sanana, se ei uskonut ensimmäisen näyn, siis Smithin alkuperäisen kutsumusnäyn, historiallisuuteen.
Jeesuksen Kristuksen alkuperäinen kirkko sulautui myöhemmin yhteen Reorganisoidun Jeesuksen Kristuksen kirkon kanssa. Näin syntyneen ryhmän toiminta kuitenkin lamautui enne pitkää.
Vatiala
thumb|right|250px|Idyllisiä näkymiä Männistöntiellä. Vatiala on kaupunginosa 2 Kangasalan kaupungissa, Tampereen rajalla, seitsemän kilometriä Kangasalan keskustasta länteen vanhan valtatie 12:n varrella.
Pääasiassa Tampereen puolella sijaitseva Kaukajärvi ulottuu itäpäästään Vatialaan ja siihen liittyy Pitkäjärvi Sillansalmen erottamana.
Alue on muuten tyypillistä pientaloaluetta, mutta koska se sijaitsee vanhalla soranottoalueella, osittain vallitsevan maisemakuvan muodostavat sorakuopat, joiden ympärille talot on rakennettu. Sorakuopille johti Tampereen puolella sijainneelta Vatialan rautatieasemalta 1990-luvulla purettu pistoraide.
Vatialassa Kangasalantien varrella on myös pienteollisuutta. Vatialassa toimi vuosina 1950–1982 Tampereen ilmatorjuntapatteristo (TamItPsto). Vuonna 1940 perustetussa varuskunnassa toimi aiemmin puolustusvoimien lentovarustevarikko. Vatialan itäpäässä, oikeastaan Nattarin alueella, sijaitsee Tampereen seurakuntien omistama Vatialan hautausmaa. Hautausmaan itäpuolella kulkee uusi moottoriliikennetie, valtatie 12.
Tampereen läheisyys ja sitä kautta helpot työmatkat kaupunkiin ovat osasyynä alueen kasvuun. Toisaalta Vatiala sijaitsee myös luonnon keskellä, esimerkiksi Kaarinanpolku kulkee Vatialankin maastoissa.
Vatialan alueella on monenlaisia palveluja kuten pankki, kauppoja, lounasravintola, pubi, parturi-kampaamo ja kirjasto.
Koulut
Vatialan alueella sijaitsee Vatialan koulu (luokat 1–6) sekä Pitkäjärven koulu (luokat 7–9).
Pitkäjärven koulu on vuonna 2003 valmistunut moderni yläkoulu. Koulun yhteydessä on myös Pitkäjärven liikuntahalli. Koulussa on luokilla 7–9 noin 400 oppilasta. Tavallisissa luokissa on oppilaita 14–22. Koulussa on myös pienluokkia, jotka on tarkoitettu erityistä tukea tarvitseville oppilaille.
Chrysler 300-sarja
Chrysler 300 ”letter series” (”kirjainsarja”) on Chrysler Corporationin vuosien 1955–1965 välillä valmistama urheilullinen ja tehokas coupé-mallisarja. Vuosimallit erotettiin vuosittain vaihtuneen kirjaimen perusteella. Vuoden 1955 Chrysler C-300 -nimellä esitelty coupé-malli oli ensimmäinen 300 (”A”), 1965 Chrysler 300 ”L” viimeinen. I-kirjainta ei käytetty mallisarjassa.
Alun perin 300-mallimerkintä tarkoitti 300 bruttohevosvoimaa (220 kW), mutta se ylitettiin jo vuonna 1956 perusversion kehittäessä 340 hevosvoimaa. Parhaimmillaan 300 ”G”:ssä oli bruttohevosvoimia (SAE) noin 375 vuonna 1961.
Sääksjärvi (Nurmijärvi)
Sääksjärvi (puhekielessä usein Sääksi) on noin 260 hehtaarin järvi, joka sijaitsee Nurmijärven ja Hyvinkään rajalla lähellä Nurmijärven Röykän taajamaa Salpausselän harjanteella olevassa harjukuopassa. Sääksjärven rannalla sijaitsee Kiljavan kylä. Sääksjärvi on laskuojaton pohjavesijärvi, ja sen vesi vaihtuu maaperän kautta. Järvi on syvyydeltään hyvin tasainen ja järven syvin kohta on noin kahdeksan metrin syvyydessä. Sääksjärven vesi on suhteellisen puhdasta, ja järvessä on hyvä happitilanne, koska vesi sisältää vain vähän happea kuluttavia aineksia. Järven pH on 6–7. Järviveden puskurointikykyä ilmaiseva alkaliteetti on hyvin alhainen. Sääksjärvi on Suomen suurin lähdepohjainen järvi sekä yksi suurimmista lähteistä.
Sääksjärven rannalla sijaitsevat muun muassa Nummelan parantola, Kiljavan sairaala ja Kiljavan opisto. Sääksin uimarannalla toimii kesäisin Sääksin rantakahvila.
Solmu (nopeusyksikkö)
thumb|200px|Käsiloki Solmu (lyhenne kn) nopeuden yksikkönä on meripeninkulma tunnissa.
Solmua käytetään edelleen merenkulussa sekä ilmailussa. Käytännöllinen likiarvoinen muunnos SI-järjestelmän mukaisiksi yksiköiksi on: 1 kn ≈ 0,5 m/s. Solmut on näin helppoa muuttaa metreiksi sekunnissa jakamalla lukema kahdella.
Solmun käyttö navigoinnissa on yhä perusteltua sillä se kertoo suoraan montako kaariminuuttia tunnissa sijainti kartalla muuttuu, mikäli kuljetaan pohjois-eteläsuunnassa.
1' (kaariminuutti) = 1 mpk
Nimen historiaa
Solmu nopeusyksikkönä on syntynyt entisaikojen nopeudenmittaustavan mukaan. Laivan perästä laskettiin mereen köysi, lokiliina, jonka päässä oli lokilevy. Lokilevy oli ympyräsektorin muotoinen ja sen kaarevalla sivulla oli lyijypainot jotka pitivät levyn pystysuorassa ja kellumassa kärki pinnan yläpuolella. Levyn tarkoitus oli pysyä mahdollisimman hyvin paikoillaan mittauksen ajan. Laivan kulkiessa eteenpäin lokiliina laskettiin vapaasti pois kelalta. Lokiliinan annettiin juosta veteen ennalta määrätyn ajan, samalla kun lokiliinaan tehtyjä merkkejä (solmuja) laskettiin. Kun aika oli kulunut loppuun, veteen juosseiden solmujen lukumäärä kertoi nopeuden suoraan solmuina. Lokilevy oli yhdestä tai kahdesta kulmastaan kiinnitetty pysyvästi liinaan, mutta vähintään yhdessä kulmassa oli puutappi, joka irtosi kolostaan, kun köyttä nykäistiin ja näin helpotti liinan takaisin keräämistä.
Solmun nimitys on peräisin solmuista, joita oli tehty lokiliinaan määrävälein. Solmujen välinen etäisyys oli yleensä 47 jalkaa ja 3 tuumaa (14,40 metriä). Ajanottoon käytettiin tällöin 28 sekunnin tiimalasia. Tällä tavalla saatiin suoraan laskettua nopeus, jota voitiin käyttää aluksen paikanmäärityksessä.
Koska solmun määritelmä on meripeninkulmia/tunti, sanonta "solmua tunnissa" on väärä ilmaus. Tästä seuraava yksikkö meripeninkulmia/tunti² olisi kiihtyvyyden mittayksikkö.
Patricia McCormick
thumb|right|240px|McCormick vuonna 1957 Patricia Joan ”Pat” McCormick (12. toukokuuta 1930 Seal Beach – 7. maaliskuuta 2023) oli yhdysvaltalainen uimahyppääjä ja nelinkertainen olympiavoittaja.
McCormick oli ensimmäinen urheilija, joka kykeni voittamaan kultaa sekä 3 metrin ponnahduslaudalla että 10 metrin kerroshypyissä kaksissa olympialaisissa peräkkäin. Myöhemmin samaan on pystynyt vain Greg Louganis. McCormick otti voittonsa Helsingin kisoissa 1952 ja Melbournessa 1956.
Melbournen kullat tulivat vain viisi kuukautta McCormickin poikalapsen syntymän jälkeen. Hän jatkoi harjoittelua raskautensa ajan ja ui 800 metriä päivässä vielä kaksi päivää ennen synnytystä. Vuoden 1956 olympiakisojen ponnahduslautakilpailussa hän sai yhteensä 142,36 pistettä, hopeamitalisti Jeanne Stunyonin tuloksen oltua 125,89. Tämä on edelleen kaikkien aikojen suurin ero olympialaisten uimahypyissä.
Pagan Records
Pagan Records on itsenäinen puolalainen extreme metal -levy-yhtiö. Heidän yhtyeluetteloonsa kuuluvat muun muassa Azarath, Behemoth, Christ Agony, Mortiis ja muita black metal -yhtyeitä.
Dodge Aries
Dodge Aries eli Plymouth Reliant on ensimmäinen Chrysler-yhtiön etuvetoinen automalli. 2,2 litran moottorissa käytettiin samankokoisia mäntiä kuin Volkswagenin 1700 kuutiosenttimetrin koneessa. Alun perin moottorissa oli 93 hevosvoimaa (SAE) kaasutinversiossa, myöhemmin ruiskulla varustetuissa malleissa (1987–) teho nousi 97:ään. Turbon tullessa markkinoille moottoria tarjottiin noin 140 hevosvoiman tehoisena. Moottoria valmistettiin pitkään, ja se kasvoi porausta suurentamalla 1990-luvulla 2,5-litraiseksi, jolloin moottorin saattoi löytää muun muassa 1990-luvun lopusta vielä Chrysler Voyagerin keulalta. vasen|pienoiskuva|Farmarikorinen Dodge Aries. Ensimmäisiin vuosimalleihin oli saatavilla myös Mitsubishin tekemä 2,6-litrainen 101 hevosvoiman tehoinen nelosmoottori. vasen|pienoiskuva|Coupé-korinen Dodge Aries. Automalli oli yksi malleista, joka pelasti Chrysler-yhtiön vararikolta 1980-luvulla. Sitä myytiin yhden sukupolven aikana lähes miljoona kappaletta. Niin sanottu K-sarja esiteltiin vuonna 1981 ja sitä valmistettiin vuoteen 1990. Ariesin sisarmalli K-sarjassa oli Plymouth Reliant.
Mallin korvasi Dodge Spirit.
Aiheesta muualla
Dodge Aries
Esther Shapiro
Esther Shapiro (o.s. Mayesh, s. 1928 New York) on yhdysvaltalainen televisiotuottaja ja käsikirjoittaja. Hän loi 1980-luvun menestyssarja Dynastian yhdessä puolisonsa Richard Shapiron kanssa. Alkuperäisen Dynastian lisäksi Shapirot olivat mukana tuottamassa sarjoja Colbyt ja Dynastia – viimeinen luku. He kuuluvat myös vuonna 2017 alkaneen uuden Dynastia-sarjan tekijöihin.
Ennen Dynastiaa Shapirot käsikirjoittivat saippuasarjaa Love of Life ja tekivät televisioelokuvia.
Phil Scott
Scottia pidetään maltillisena republikaanina. Hän on kuvaillut itseään finanssipoliittiseksi konservatiiviksi. Hän kannattaa aborttia ja seksuaalivähemmistöjen oikeuksia. Scott vastustaa Donald Trumpin poliittisia näkemyksiä ja kannatti hänen erottamista virastaan kummallakin kerralla.
Ninhursag
pienoiskuva|Metsän suojelushenki ja Ninhursag Susasta löydetyssä reliefissä. Ninhursag tai Ninhursaga (akkadiksi Belit-ili) on mesopotamialainen jumalatar. Hän oli Adabin ja Kishin kaupunkien jumalatar, ja hän oli myös kivikkoisen maaston eli hursagin jumalatar. Hänellä oli kyky luoda elämää kukkuloille ja autiomaahan. Läntisen erämaan villiaasien katsottiin olevan hänen jälkeläisiään, ja hän on myös äitijumala, Hänen muita nimiään ovat Dingirmakh (ylhäinen jumaluus), Ninmakh (ylhäinen nainen), Aruru (tiputtaja, hän joka "päästää" perillisen synnytyksessä) ja Nintur (synnytyksen jumalatar). Ninhursagin aviomies on Shulpae, ja heidän lapsensa ovat pojat Mululil ja Ashshirgi sekä tytär Egime.
Ninhursagalla oli monta hahmoa. Ollessaan Ninlil hän oli Enlilin vaimo ja kun hänen hahmonsa oli Ninki, hän oli Enkin vaimo, joka synnytti miehelleen lapsia Dilmunin paratiisisaarella.
Sääksjärvi (Lempäälä)
pienoiskuva|Paratiisisaari-ympäristöteos. Taustalla näkyy Sääksjärven VPKn paloasema. pienoiskuva|162x162px|Loiskeen logo. Sääksjärvi on lähiöalue Lempäälän kunnan pohjoisosassa samannimisen järven läheisyydessä lähellä Tampereen ja Pirkkalan rajoja. Lähiö on nimetty järven mukaan. Varsinaisen lähiöalueen länsipuolella sijaitsee Sipilän osa-alue, joka myös luetaan Sääksjärveen. Sääksjärven naapurina pohjoisessa Tampereen puolella on Multisillan kaupunginosa ja etelässä Lempäälän Kuljun kylä.
Maamerkit ja nähtävyydet
Sääksjärven maamerkkeihin kuuluvat vuonna 1971 rakennettu Sääksjärven vesitorni, virolaisen ympäristötaiteilija Villu Jaanisoon mielipiteitä herättänyt teos Paratiisisaari liikenneympyrässä, sekä keskustassa sijaitseva vuonna 1951 valmistunut Sääksjärven VPKn vanha paloasema. Lisäksi Sääksjärvellä sijaitsee Lempäälän Metsäopetuspolku, joka osana Birgitan polkua antaa tietoa suomalaisesta luonnosta.
Palvelut
Sääksjärvellä sijaitsee Suomen suurimpiin kuuluva kaikki vuosiluokat esikoulusta yhdeksänteen luokkaan kattava peruskoulu, Sääksjärven koulu. Muita Sääksjärven palveluja ovat mm. nuorisotalo, apteekki, pizzeria, S-market, seurakuntatalo, eläinlääkäriasema, kolme päiväkotia, lounaskahvio, Sääksjärven urheilukenttä sekä kirjasto.
Yrityksiä ja muuta toimintaa
Dammenbergin makeistehdas ja Robit Rocktoolsin konepajayritys toimivat Sääksjärvellä. Vuoden 2003 loppuun saakka Sääksjärvellä sijaitsi puolustusvoimien varikkoyksikkö Sääksjärven varikko-osasto (SääksjVko-os/PvMatL). Se toimi vuoden 1992 loppuun nimellä Sääksjärven Asevarikko (SääksjAseV).
Suomalaisen Kiillon kotipaikka on Sääksjärvellä. Sen kemikaalitehdas on suuri työllistäjä alueella.
Liikenne
Liikenneyhteydet Sääksjärvellä ovat varsin hyvät, sillä Sääksjärven ja viereisen Höytämön asuinalueen välistä kulkee Helsinki–Tampere-moottoritie. Vanha Helsinki–Tampere-valtatie, nykyinen seututie 130, kulkee Sääksjärven lähiön läpi. Sääksjärven kautta kulkee myös Riihimäen ja Tampereen välinen rautatie, jolle perustettiin Sääksjärven liikennepaikka (lyhenne Sj) vuonna 1915. Henkilöliikenne asemalla lakkautettiin vuonna 1988.
Birgitan polku kulkee Sääksjärven lähiöalueen läpi.
Urheilu
Sääksjärvellä toimii vuonna 1947 perustettu urheiluseura Sääksjärven Loiske, jolla on noin 1200 jäsentä. Seuran lajeihin kuuluvat jalkapallo, futsal, yleisurheilu, hiihto, voimistelu ja lentopallo.
Loiske on pelannut jalkapalloa vuodesta 1947. Paras saavutus on kaudelta 1978, kun joukkue voitti III-divisioonan ja pelasi seuraavan kauden II-divisioonassa. Peliasun värit ovat oranssi ja musta.
Kirjallisuutta
61.42917°N, 23.74167°W
Erkki Kairamo
Erkki Aulis Kairamo (25. heinäkuuta 1936 Helsinki – 25. heinäkuuta 1994 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti. Hän kehitti 1900-luvun alun modernismia edelleen ja käytti herkkiä materiaalirinnastuksia. Kairamo valmistui Teknillisestä korkeakoulusta arkkitehdiksi vuonna 1963. Hänellä oli Kristian Gullichsenin ja Timo Vormalan kanssa yhteinen toimisto Arkkitehdit ky vuosina 1969–1997.
Ura
Erkki Kairamon vanhemmat olivat vuorineuvos Aulis O. Kairamo ja Aino Kairamo (o.s. Kulvik). Hänen ensimmäinen puolisonsa oli 1956–1973 arkkitehti Maija Kairamo (o.s. Santaholma) ja toinen puolisonsa 1973– sisustusarkkitehti Aulikki Jylhä. Erkki Kairamon veli oli Nokian pääjohtaja, vuorineuvos Kari Kairamo.
Oululaislähtöinen Kairamo kirjoitti ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1954 ja valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1963. Jo hänen diplomityönsä liittyi teollisuuteen ja tekniikkaan, ja myöhemmin hän puhui tehtaista temppeleinä, joissa tuotetaan ihmiskunnan hyvinvointia. Kairamon arkkitehtuurissa korostui rakenteellisuus, joka ei kuitenkaan ollut itsetarkoitus, vaan tarpeen ja toiminnan sanelemaa.
Kairamolla oli 1960–1974 monien eri yhtiökumppanien kanssa oma arkkitehtitoimisto. Hänen yhtiökumppaninsa oli esimerkiksi oma puoliso arkkitehti Maija Kairamo.
Kairamo sai Arkkitehtuurin valtionpalkinnon vuonna 1978 ja teräsrakentamisen vuosipalkinnon vuonna 1984.
Teoksia
thumb|170px|[[Itäkeskuksen maamerkki]]
Hans Pfitzner
upright|pienoiskuva|Hans Pfitzner noin vuonna 1910.
Hans Erich Pfitzner (5. toukokuuta 1869 Moskova – 22. toukokuuta 1949 Salzburg) oli saksalainen säveltäjä, kapellimestari, pianisti ja musiikinopettaja. Pfitzner syntyi Moskovassa vuonna 1869. Vuonna 1872 hän muutti perheineen Frankfurt am Mainiin. Pfitzner opiskeli vuosina 1886–1890 paikallisessa Hoch'sches Konservatoriumissa. Myöhempinä vuosinaan Pfitzner asettui Salzburgiin, jossa hän kuoli vuonna 1949. Pfitznerin tuotantoon kuuluu muun muassa liedejä ja oopperoita, kuten hänen pääteoksenaan pidetty Palestrina, joka perustuu Giovanni Pierluigi da Palestrinan elämään.
Pfitzneria on pidetty ”viimeisenä romantikkona” hänen saksalaisessa musiikillisessa traditiossa pitäytymisensä vuoksi. Hän oli lisäksi konservatiivinen, ja 1900-luvun alussa kehittynyttä modernismia vastaan hän taisteli suorastaan epätoivoisen kiihkeästi. Säveltäjinä Pfitznerin esikuvia olivat ennen muita Robert Schumann ja Richard Wagner, eikä hän pyrkinyt värikkyyteen ja suuriin tehoihin, toisin kuin maanmiehensä ja ikätoverinsa Richard Strauss. Paljolti tämän vuoksi Pfitzner on pysynyt melko tuntemattomana säveltäjänä saksankielisten maiden ulkopuolella.
Häntä on pidetty natsien myötäilijänä, joka näki natsi-Saksassa mahdollisuuden kansakunnan uudistumiseen. Pfitzner vastusti jazz-musiikkia ja Arnold Schönbergin edustamaa modernismia erityisesti esseessään Die neue Ästhetik der musikalischen Impotenz (Musiikillisen kyvyttömyyden uusi estetiikka) vuodelta 1920.
Angelo Moore
thumb|Angelo Moore (keskellä). Angelo Moore (käyttää myös taiteilijanimeä Dr Mad Vibe) on  yhdysvaltalainen muusikko ja Fishbone-yhtyeen johtohahmo (laulu, saksofoni, theremin). Dr. Mad Vibe -projektissaan hän soittaa muitakin soittimia.
Jury Chechi
Jury Dimitri Chechi (s. 11. lokakuuta 1969 Prato) on italialainen entinen telinevoimistelija, jonka erikoisalaa olivat renkaat. Chechi sai nimensä kosmonautti Juri Gagarinin mukaan.
Chechin ensimmäiset kilpailut olivat Toscanan alueelliset kilpailut vuonna 1977. Vuonna 1984 hän pääsi kansalliseen juniorivalmennusryhmään. Vuosina 1994, 1995, 1996 ja 1997 hän voitti renkailla MM-kultaa, vuosina 1990, 1992, 1994 ja 1996 EM-kultaa ja Atlantan olympialaisissa olympiakultaa. Hän teki paluun vielä 35 vuoden iässä Ateenan olympialaisiin, missä hän saavutti pronssia.
Grigori Rasputin
Grigori Jefimovitš Rasputin (, 21. tammikuuta (J: 9. tammikuuta) 1869 – 30. joulukuuta (J: 17. joulukuuta) 1916) oli venäläinen mystikko, jolla oli 1900-luvun alussa merkittävä asema Venäjän hovissa.
Siperialaisessa maalaiskylässä syntynyt Rasputin sai 28-vuotiaana uskonnollisen herätyksen ja lähti kiertämään Venäjää askeettisena pyhiinvaeltajana. Saatuaan mainetta pyhänä miehenä hän matkusti vuoden 1904 tienoilla Pietariin, missä hänestä tuli arvostettu uskonnollisissa piireissä ja seurapiireissä.
Tutustuttuaan keisariperheeseen Rasputin nousi vaikutusvaltaiseen asemaan Nikolai II:n hovissa, sillä hänen uskottiin kykenevän parantamaan kruununperijä Aleksein verenvuototaudin. Lopulta Rasputinin vastustajat murhasivat hänet. Rasputinilla oli skandaalinkäryinen irstailijan maine, joka kuitenkin perustui ainakin osittain vain huhuille ja panettelulle.
Nuoruus
Rasputin syntyi siperialaisen talonpojan perheeseen Pokrovskojen pikkukylässä Tobolskin kuvernementissa Siperiassa Tura-joen rannalla. Hänen esi-isänsä Izosim oli muuttanut kylään 1640-luvulla, ja Izosimin poika Nason oli ottanut sukunimekseen “Rosputin”. Nimi alettiin myöhemmin kirjoittaa “Rasputin”, joka on yleinen sukunimi Siperiassa. Jotkut yhdistivät jo Rasputinin elinaikana nimen venäjänkieliseen sanaan rasputnik, joka tarkoittaa irstailijaa, ja väittivät sitä Grigorin oman käytöksen tai hänen esivanhempiensa käytöksen tuomaksi lempinimeksi. Rasputin-nimellä on venäjän kielessä kuitenkin muitakin mielleyhtymiä, kuten rasputa, ‘risteys’ ja rasputitsa, ‘rospuutto eli kelirikko’.
Rasputinin vanhemmat Jefim ja Anna saivat useita lapsia, joista aikuisiksi selvisivät 9. tammikuuta (silloista ajanlaskua) 1869 syntynyt Grigori ja kuusi vuotta myöhemmin syntynyt tytär Feodosja. Rasputin auttoi vanhempiaan maatöissä ja metsällä, ja kävi näiden mukana kirkossa. Hän ei käynyt koulua ja oppi lukemaan vasta aikuisena.