cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pekka Länsineva
Länsineva sai varatuomarin arvon 1989 ja väitteli oikeustieteen tohtoriksi 2002 Turun yliopistossa. Väitöskirjassaan hän kehitteli perusoikeusteoriaa ja perustuslain omaisuudensuojatulkintaa. Hän johti Suomen Akatemian rahoittamaa tutkimusprojektia, joka pohti oikeuden mahdollisuutta säännellä taloutta.
Marc Laforêt
Marc Laforêt (s. 1966 Pariisi) on ranskalainen pianisti.
Laforêt aloitti pianonsoiton opiskelun 5-vuotiaana ja debytoi Théâtre des Champs-Élyséesissä 8-vuotiaana. Hän opiskeli Boulogne-Billancourtin aluekonservatoriossa ja Pierre Sancanin johdolla Pariisin konservatoriossa, josta valmistui vuonna 1983 Grand Prix:n kera. Laforêt sai myös yksityisopetusta Arthur Rubinsteinilta. Vuonna 1985 hän voitti Young Concert Artist International Auditionsin New Yorkissa ja sai toisen palkinnon sekä Puolan radion palkinnon parhaasta masurkkaesityksestä kansainvälisessä Frédéric Chopin -pianokilpailussa Varsovassa.
Kapellimestareita, joiden johdolla Laforêt on soittanut, ovat olleet muiden muassa Daniel Barenboim, Valeri Gergijev, Eliahu Inbal, Georges Prêtre, Claus Peter Flor, Rudolf Baršai, Armin Jordan, Serge Baudo, Alain Lombard, Jan Latham-Koenig, Stanisław Skrowaczewski, Vladimir Aškenazi, Kazimierz Kord, Arie van Beek, Vasili Sinaiski, Antoni Wit ja Jean-Claude Casadesus.
Moisionjärvi (Ruovesi, Pohtio)
Moisionjärvi on Pirkanmaalla Ruovedellä Pohtion kylän lähellä sijaitseva järvi.
Erling Evensen
Erling Evensen (29. huhtikuuta 1914 Mesnali, Ringsaker – 31. heinäkuuta 1998 Ringsaker) oli norjalainen maastohiihtäjä. Hän edusti Mesnalien Skilag -seuraa. ^
Moisionjärvi (Ruovesi, Pohtio)
Maantietoa
Järven pinta-ala on 1,6 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Tarjanneveden alueella (35.41), jonka Pirttijärven valuma-alueeseen (35.414) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 102,9 metriä mpy.
Erling Evensen
Evensen voitti Norjan-mestaruuden 30 kilometrillä 1940 sekä 17 kilometrilä ja 3 × 10 kilometrin viestissä 1947.
Evensen teki elämäntyönään maa- ja metsätaloustöitä.
Samuel Backman
Samuel Backman (23. maaliskuuta 1760 Kokkola – 12. toukokuuta 1814 Viipuri) oli suomalainen kauppias ja valtiopäivämies.
Backmanin vanhemmat olivat merikapteeni Christian Backman ja Johanna Lexell ja puoliso Charlotta Nicander (k. 1836). Kokkolassa syntynyt Backman muutti Kuopioon 1787, jossa hän toimi kauppiaana, joskin muutti sieltä elokuussa 1810 Viipuriin. Backman oli porvarissäädyssä Kuopion edustaja Porvoon valtiopäivillä 1809. Kuopioon Backman rakennutti talon, jossa on tätä nykyä apteekkimuseo.
Leveäpyrstökihu
pienoiskuva|Leveäpyrstökihun munia.
Leveäpyrstökihu (Stercorarius pomarinus) on aggressiivinen, isokokoinen kihu. Lajin nimesi Coenraad Jacob Temminck 1815.
Koko ja ulkonäkö
Leveäpyrstökihu muistuttaa muodoltaan muita kihuja - siivet ovat terävät, muoto solakka ja siivenkäyttö jäntevämpää kuin lokeilla. Vanhan linnun keskimmäiset pyrstösulat ovat pidentyneet ja niiden kärjet leventyneet ”pampuloiksi”. Leveäpyrstökihulla tiedetään olevan kaksi erilaista värimuotoa, vaalea ja tumma, mutta myös välimuotoisia tavataan. Värimuodoista tumma on lähes kokonaan suklaanruskea, ja sen käsisiivellä sijaitsee vaalea laikku. Vaalealla linnulla on puolestaan vaalea vatsapuoli, tummat siivet ja selkä, ja sen rinnan poikki kulkee karkea rintavyö ja muuten vaalean pään otsa ja päälaki ovat tummat. Nuori lintu muistuttaa väritykseltään nuorta merikihua. Linnun pituus on 45 cm, kesäasussa pyrstösulat lisäävät siihen jopa 10 cm, ja paino 650–750 g. Naaras on koirasta kookkaampi.
Levinneisyys
Leveäpyrstökihu pesii Pohjois-Amerikan ja Euraasian pohjoisosissa, lähinnä Suomea Barentsinmeren itäosissa. Maailman populaation koko on 50 000–100 000 yksilöä ja lajin kanta on elinvoimainen. Se talvehtii trooppisilla merillä, Tyynellämerellä Papua-Uusi-Guinean ja Australian vesillä, Intian valtameressä Persianlahdella ja Arabian niemimaan vesillä ja Atlantilla päiväntasaajan pohjoispuolella Karibianmereltä Sargassomerelle sekä Länsi-Afrikan edustan kylmissä merivirroissa. Suomessa se on vähälukuinen läpimuuttaja erityisesti toukokuussa.
Elinympäristö
Avoin tundramaasto on leveäpyrstökihun kotiseutua pesimäaikana. Pääosa kannasta pesii merellisessä ympäristössä, sekä kuivilla että soistuneilla alueilla. Pieni osa pesii sisämaan järvien ja jokien tuntumassa. Muuttoaikoina ja talvehtimisseuduilla laji pysyttelee enimmäkseen avomerellä.
Kalliojärvi (Ruovesi, Pourunperä)
Kalliojärvi on Pirkanmaalla Ruovedellä Pourunperän kylän lähellä sijaitseva järvi.
Leveäpyrstökihu
Lisääntyminen
Pesä on avoimesti maassa. Leveäpyrstökihu tekee tavallisesti 2, joskus 3 tai 1 munaa. Haudonta kestää 25–27 päivää ja molemmat puolisot hautovat. Poikaset jättävät pesäkuopan muutaman päivän ikäisinä mutta pysyttelevät pesän lähistöllä, kunnes oppivat lentämään 31–34 päivää vanhoina. Molemmat emot hoitavat ja ruokkivat poikasia vielä 2 viikkoa sen jälkeen kun ne oppivat lentämään.
Kalliojärvi (Ruovesi, Pourunperä)
Maantietoa
Järven pinta-ala on 24 hehtaaria, se on 1,4 kilometriä pitkä ja 450 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 3,4 kilometriä.
Leveäpyrstökihu
Ravinto
Pesimäalueillaan leveäpyrstökihu syö myyriä ja sopuleita, myös muiden lintujen poikasia ja munia. Muuttomatkoilla sille kelpaavat muutkin pienet eläimet, joita se myös varastaa muilta linnuilta. Se kalastaa syöksysukeltamalla ja syö raatoja sekä merellä että maissa. Toisinaan se tappaa lokkeja ja kahlaajia ruoakseen.
Kalliojärvi (Ruovesi, Pourunperä)
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Tarjanneveden alueella (35.41), jonka Pirttijärven valuma-alueeseen (35.414) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 123,4 metriä mpy.
Luontoarvoja
Järven etelärannat kuuluvat Helvetinjärven kansallispuistoon, mutta sen vesialue ei ole suojeltua aluetta. Järvi sijaitsee suojelualueen pohjoispuolella.
CE Carroi
Club Esportiu Carroi on andorralainen jalkapalloseura Andorra la Vellan kaupungista. Seura pelasi kaudella 2020–21 Andorran korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisióssa. Carroi on perustettu vuonna 2014 ja se pelaa kotiottelunsa Camp de Futbol d'Aixovallissa.
Sinisukka
Sinisukka on oppinutta, tieteellistä tai kirjallista toimintaa harjoittanutta naista tarkoittava historiallinen pilkkanimitys. Sitä on kuitenkin käytetty ajoittain myös neutraalina luonnehdintana tavoitteistaan tietoisista naisista.
Oppineen naisen nimityksenä sana on käännöslaina englannin sanasta bluestocking. Sanalla viitattiin 1700-luvulle saakka yleisesti kaikkiin oppineisiin ihmisiin, joskin kritiikki "tarpeettoman älyn" suhteen on monissa teksteissä kohdistunut hyvin usein naisiin: esimerkiksi vuonna 1638 Johan Amos Comenius viittaa koulutettujen ja älykkäiden naisten kritiikissään Didactica Magna (1638) Euripedeen tragediaan, jossa Hippolytus sanoo: "En voi sietää sinisukkia. Älköön kotonani koskaan olko naista, joka tietää enemmän kuin naisen on tarpeen tietää." Itse termi sinisukka ilmestyi Comeniuksen tunnettuun tekstiin kuitenkin vasta M. W. Keatingen käännöksessä, vuonna 1896. Sana vakiintui Lontoossa 1700-luvulla toimineen naisten kirjallisuuspiirin (literary circle) vaikutuksen myötä tarkoittamaan erityisesti tämän kirjallisuuspiirin jäseniä. Sieltä merkitys yleistyi erityisesti perinteisestä roolista irrottautuneiden naisten halventamiseen.
Suomalaiseksi sinisukaksi on luonnehdittu esimerkiksi Hanna Ongelinia. Auli Mantila on kirjailijakokouksen esitelmässään vuonna 2005 kutsunut itseään tällä nimellä.
Suomalaisessa kansanperinteessä sanan merkitys on toinen. Kalevalaisessa runoudessa sinisukka on hienoa tai jaloa kuvaava nimitys eri hahmoille. Esimerkiksi Lemminkäinen mainitaan sinisukaksi. Kalevalan 46. runossa Väinämöinen kutsuu karhua sinisukaksi:
Auto Union
thumb|right|250px|Neljästä renkaasta koostuva logo kuvastaa yhdistymistä Auto Unioniksi
Auto Union oli neljän saksalaisen automerkin eli Horchin, Audin, Wandererin ja DKW:n fuusion myötä syntynyt yhtiö, joka valmisti tavallisten autojen ohella myös kilpa-autoja. Se perustettiin 1932 Zwickaussa, Saksissa. Sittemmin Auto Unionista muodostui Audi-yhtiö.
Auto Unionin kilpa-autot olivat menestyksellisiä Grand Prix -kilpailuissa 1935–1939.
Toisen maailmansodan päättyessä kaikki Auto Unionin tehtaat olivat Neuvostoliiton miehitysvyöhykkeellä ja sittemmin Itä-Saksassa, jossa niistä tuli Ifa- ja Zwickau-autojen valmistajia. Auto Union perustettiin uudelleen läntisessä Saksassa vuonna 1949, ensimmäisinä tuotteinaan moottoripyörät ja DKW-pakettiautot. Vuonna 1950 käynnistyi henkilöautotehdas Düsseldorfissa, Nordrhein-Westfalenissa ja 1959 avattiin toinen tehdas Baijerin Ingolstadtiin, joka nykyään onkin Audin tuotantokaupunki. Tehtaat työllistivät vuoden 1961 paikkeilla yhteensä yli 13 000 henkilöä. Vuodesta 1949 vuoteen 1966 Auto Union valmisti yli puoli miljoonaa DKW- ja Auto Union 1000 -merkkistä kaksitahtimoottorista autoa. Joitakin DKW F89 -autoja markkinoitiin Suomessa aluksi nimellä Donau.
Daimler-Benz osti Auto Unionin 1958/1959, mutta myi sen Volkswagenwerkille 1964. Audi-merkkisten nelitahtimoottoristen autojen valmistus alkoi vuonna 1965. Volkswagenwerkin ostettua NSU:n 1969 se yhdistettiin Auto Union kanssa uudeksi yhtiöksi nimellä Audi NSU Auto Union AG, josta tuli Audi AG vuonna 1985.
Suomessa DKW- ja Auto Union sekä Audi -autojen maahantuojana vuodesta 1961 vuoteen 1974 toimi Veho.
Tapinocephalus
Tapinocephalus (nimen merkitys: ”matala pää”) on sukupuuttoon kuollut, keskisellä permikaudella elänyt terapsidisuku. Se kuuluu Dinocephalia-alalahkoon ja heimoon Tapinocephalidae. Sukuun luetaan yksi laji nimeltä Tapinocephalus atherstonei.
Tapinocephalus oli suurikokoinen kasvinsyöjä. Sen kallon pituus on noin 45 cm ja kokonaispituus suunnilleen kolme metriä. Sen kallossa on paksu luukupoli, mikä saattaa viitata lajinsisäiseen päidenpuskemiseen. Tapinocephaluksen fossiileja on löydetty Karoosta, Etelä-Afrikasta. Tapinocephalus assemblage zone on saanut nimensä tämän terapsidin mukaan, sillä sieltä on löytynyt monia sen jäänteistä.
Bowen Byram
Bowen Byram (s. 13. kesäkuuta 2001 Crambrook, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka edustaa NHL-seura Colorado Avalanchea. Byram varattiin NHL:ään vuoden 2019 varaustilaisuuden neljäntenä pelaajana.
Skotinkielinen Wikipedia
pienoiskuva|Skotinkielisen Wikipedian etusivu huhtikuussa 2016. Skotinkielinen Wikipedia on Wikipedian skotinkielinen versio. Se perustettiin 23. kesäkuuta 2005. 1. lokakuuta 2012 siellä oli 10 501 artikkelia. Nykyään (24.4.2021) artikkeleita on yli 40 800.
Skotinkielisen Wikipedian sulkemista ehdotettiin elokuussa 2011. Wikipedia-yhteisö torjui ajatuksen, koska "kieli on oikeasti olemassa". Ehdottajaa syytettiin tietämättömyydestä.
Elokuussa 2020 paljastui, että kymmenien tuhansien artikkelien ja satojentuhansien muokkausten takana oli itseään bronyksi kutsunut amerikkalainen teini, joka oli jatkanut toimintaansa seitsemän vuoden ajan, ja joka oli jopa valittu skotinkielisen Wikipedian ylläpitäjäksi. Hänen muokkauksiaan ja artikkeleitaan kuvailtiin kopioiksi englanninkielisistä artikkeleista, joista sanoja oli muutettu etsi-ja-korvaa-menetelmällä "skotinkielisiksi." Pienen muokkaajayhteisön ja ongelman laajuuden takia keskusteluissa harkittiin jopa skotinkielisen Wikipedian lakkauttamista. Skotinkielisen Wikipedian on arveltu voineen aiheuttaa eri tavoin mittavia tuhoja uhanalaiselle kielelle, sillä sen tekstiä on käytetty esimerkiksi eri kielentunnistushankkeiden kehittämiseen.
Teemu Terho
Teemu Terho (s. 31. maaliskuuta 1979 Tampere) on uransa jo päättänyt suomalainen futsalpelaaja. Hän lopetti uransa kauden 2012-2013 jälkeen. Terho voitti Ilves FS:n kanssa kahdesti Futsal-liigan kausina 2004-2005 ja 2005-2006. Terho pelasi uransa aikana Futsal-liigassa 135 peliä, joissa syntyi tehot 52+72. Terhon viimeiseksi seuraksi jäi Golden Futsal Team.
Suomen futsalmaajoukkueessa Terho pelasi vuodet 2004-2012. Hän pelasi 64 ottelua ja teki niissä 16 maalia. Terho on Suomen kaikkien aikojen neljänneksi eniten futsalmaaotteluita pelannut pelaaja ja myös neljänneksi eniten maaleja tehnyt pelaaja. Terho toimi kapteenina 25 maaottelussa, joka on toiseksi eniten Jani Modigin jälkeen.
Terho pelasi myös Suomen beachfutismaajoukkueen historian ensimmäisessä ottelussa Viroa vastaan vuonna 2009.
Saga (kaupunki)
Sagan linna rakennettiin 1600-luvun alussa, ja kaupunki kehittyi sen ympärille Nagasaki-kaidō-tien varrelle. Japanin kunnallishallinnon perustamisen yhteydessä vuonna 1889 Saga sai kaupunkioikeudet. Sittemmin se on laajentunut huomattavasti kuntaliitosten myötä 1950-luvulla ja vuosina 2005 ja 2007, kun siihen liitettiin useita ympäristön maaseutukaupunkeja ja kyläkuntia. Nykyään kaupunki on paikallinen talous-, kulttuuri- ja hallintokeskus. Siellä järjestetään vuosittain kuumailmapallokilpailu Saga International Balloon Fiesta, jossa käy noin 800 000 vierailijaa.
Kaupunkia palvelevat JR Kyūshūn Nagasaki-päälinja ja Karatsu-linja sekä Sagan lentoasema noin 35 minuutin linja-automatkan päässä kaupungin keskustasta.
KW Studios
KW Studios (ennen Sector3 Studios) on ruotsalainen pelitalo. Studio on SimBinin perustajien perustama.
Yritys on perustettu vuonna 2014.
Sterling Airlines
Sterling Airlines A/S oli islantilaisessa omistuksessa oleva halpalentoyhtiö, jonka päämaja sijaitsi Kööpenhaminassa, Tanskassa. Sterling Airlines A/S perustettiin vuonna 2005, kun kaksi tanskalaista lentoyhtiötä Stergling European Airlines A/S ja Maersk Air A/S yhdistyivät. Lokakuussa 2005 Sterling Airlinesin osti FL Group, joka tuolloin omisti muun muassa Icelandairin. Joulukuussa 2006 FL Group myi Sterlingin perustetulle uudelle yhtiölle nimeltään Northern Travel Holding, jonka yhtenä osakkaana on FL Group 34 %:n osuudella. . Lokakuussa 2008 Norhern Travel Holding siirtyi kokonaan islantilaisen Fons-sijoitusyhtiön omistukseen. Vuonna 2005 Sterlingillä oli noin 1600 henkeä palveluksessa ja 29 lentokonetta. Lentoyhtiö lensi 40 kohteeseen Euroopassa, muun muassa Suomeen vuonna 2006. Pääasialliset lähtökentät olivat Kööpenhamina, Oslo ja Tukholma.
Sterling Airlines jätti konkurssihakemuksensa 29. lokakuuta 2008. Konkurssin taustalla olivat yhtiön mukaan rahoituksen loppuminen maailmaa ravisuttelevan finanssikriisin vuoksi, heikentynyt markkinatilanne ja öljyn hinnan nousu. Joulukuussa 2008 tanskalainen Cimber Air osti Sterlingin liiketoiminnan ja on jatkanut sen jälkeen Sterlingin lentotoimintaa. Yhtiö on muuttanut nimekseen Cimber Sterling A/S.
Laivasto
Kesäkuussa 2007:
Manfred Eigen
Manfred Eigen (9. toukokuuta 1927 Bochum – 6. helmikuuta 2019 ) oli saksalainen biofyysikko. Hänelle myönnettiin vuonna 1967 Ronald George Wreyford Norrishin ja George Porterin kanssa jaettu Nobelin kemianpalkinto erittäin nopeiden kemiallisten reaktioiden tutkimisesta.
Eigen oli Royal Societyn ulkomaalaisjäsen.
Routtulammi
Routtulammi on Pirkanmaalla Ruovedellä Pourunperän kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,8 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Tarjanneveden alueella (35.41), jonka Pirttijärven valuma-alueeseen (35.414) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 123,9 metriä mpy.
Tammerfest
thumb|200px|[[Ismo Alanko esiintymässä Tammerfestissä vuonna 2007.]] Tammerfest on Tampereella kesäisin vuodesta 1995 lähtien järjestetty kaupunkifestivaali. Tammerfestin järjestää Tammerfest Oy.
Tammerfestin alkuperäinen järjestäjätaho oli tammikuussa 1995 perustettu Tampereen Kesäjuhlat ry, johon kuuluivat muun muassa Jussi Santalahti ja Harri Rantala. Festivaalin innoittajana toimi turkulainen Down By The Laituri -tapahtuma – siinä määrin, että festivaalin nimivaihtoehtoina harkittiin muiden muassa Down By The Tammerkoskea ja Down By The Rotwallia. Tampereen Kesäjuhlat ry myi 11 kertaa järjestämänsä festivaalin vuonna 2006 Tammerfest Oy:lle, joka on toiminut järjestävänä tahona siitä lähtien.
Vuoteen 1999 asti festivaalin päälava sijaitsi Koskipuistossa. Nykyään Tammerfestin päätapahtumapaikka on Ratinanniemen festivaalipuisto.
Festivaalin kävijämäärä oli vuonna 2017 Helsingin Sanomien mukaan 29 000 ihmistä.
Aiheesta muualla
pienoiskuva|left|[[Popeda esiintymässä Tammerfestissä vuonna 2022.]]
Stewart
Stewart tarkoittaa seuraavia asioita:
Stewart-nimisiä henkilöitä
Stewart on myös seuraavien tunnettujen henkilöiden sukunimi:
Katso myös
Stewartiin liittyvät myös seuraavat asiat:
Bruce-Baker-Moore
BBM ("Bruce-Baker-Moore") oli yhtye, jonka perustivat vuonna 1994 bassokitaristi Jack Bruce, rumpali Ginger Baker ja kitaristi Gary Moore. Yhtye tunnettiin "huippukokoonpanona" joka hajosi ensimmäisen albumin jälkeen.
Ryhmä julkaisi Virgin levy-yhtiöllä vain yhden albumin nimeltä Around The Next Dream. Albumi nousi brittien albumilistalla sijalle 9. säilyen listalla kuukauden päivät.
Lemnäs
Lemnäsin alue sijoittuu lähinnä meren ja Lemnästräsketin väliselle maakaistaleelle. Kylän edustalla sijaitsee Granholmen. Lemnäsillä on myös eksklaavialue Kemiönsaaren länsipuolen saarilla, sillä Storöniin kiinni kasvanut Lemholm kuuluu Lemnäsiin.
Lemnäs on mainittu ensimmäisen kerran vuoden 1566 maakirjassa. Lemnäsistä on säilynyt verollepanokartta vuodelta 1701, minkä perusteella kylän ainoa tila on sijainnut nykyisellä paikallaan pienen nyppylän päällä ainakin 300 vuotta. Kylä on aina ollut Kemiön reuna-aluetta. 1980-luvulla sinne rakennettiin muutama kesämökki, mutta muutoin kylän vähäinen rakennuskanta on pysynyt samana.
Reidar Nyborg
Reidar Nyborg (4. huhtikuuta 1923 Mesnali, Ringsaker – 30. huhtikuuta 1990 Ringsaker) oli norjalainen maastohiihtäjä. Hän edusti Mesnalien Skilag -seuraa.
Nyborg hiihti kolmannen osuuden Norjan viestijoukkueessa, joka saavutti pronssia Sankt Moritzin olympialaisissa 1948. Samojen kisojen 18 kilometrillä hän sijoittui 17:nneksi.
Nyborg voitti 1949 Norjan-mestaruuden 30 kilometrillä ja saavutti pronssia 50 kilometrillä. Holmenkollenin kisoissa hän sijoittui parhaimmillaan seitsemänneksi 1947.
Nyborg teki elämäntyönsä metsurina.
Musée national de la Marine
thumb|Museon sisäänkäynti [[Palais de Chaillot|Palais de Chaillot’ssa Pariisissa.]] thumb|Museon kokoelmiin kuuluva Océan-purjelaivan pienoismalli. Musée national de la Marine, Ranskan merimuseo, on saanut alkunsa maata vuosina 1715–1774 hallinneen kuningas Ludvig XV:n lahjoittamasta kokoelmasta. Museon pysyvä toiminta ja näyttely sijaitsee Palais de Chaillot’n tiloissa Seinen rannalla Pariisin 16. arrondissementissa vastapäätä Eiffel-tornia, mutta museon kokoelmia on sijoitettu myös muihin satamakaupunkeihin: Brestiin, Port-Louisiin, Rochefortiin, Touloniin ja Saint-Tropeziin.
Musée national de la Marinessa on pääsääntöisesti esillä eri aikakausien laivojen pienoismalleja. Museossa on esillä myös navigoinnissa käytettyjä laitteita sekä merenkulkuun liittyviä maalauksia, veistoksia ja muita taideteoksia.
Meritaisteluista ja merenkulun keskeisistä tapahtumista on esillä useita suurikokoisia maalauksia. Yksi osasto on omistettu laivaston käyttämille aseille ja merisotilaiden univormuille.
Oštra Glavica
Oštra Glavica on vuori Montenegrossa maan keskiosassa noin 50 kilometriä pohjoiseen Montenegron pääkaupungista Podgoricasta. Sen huippu on noin 1 308 metrin korkeudella merenpinnasta.
Vuoden keskilämpötila 7 °C. Lämpimimpänä kuukautena heinäkuussa keskilämpötila on 20 °C, kylmimpänä tammikuussa -5 °C.
NHL:n työsulku 2004–2005
thumb|Stanley Cup -pokaaliin on kaiverrettu kauden kohdalle ”Season not played”. NHL-kausi 2004–2005 peruttiin työsulun vuoksi. Kausi yritettiin pelata vajaana loppuun ja neuvotteluja käytiin pitkälle vuoden 2005 alkuun asti. Lopulta kausi peruttiin virallisesti 16. helmikuuta. Stanley Cup -palkinto oli jäänyt jakamatta edellisen kerran kaudella 1918–1919. Ongelmat NHL:n ja pelaajayhdistys NHLPA:n kesken saatiin ratkaistua kesällä ja kausi 2005–2006 pelattiin normaalisti.
Praise the Lord and Pass the Ammunition
”Praise the Lord and Pass the Ammunition” (vap. suom. Ylistäkää Herraa ja ojentakaa ammuksia) on Frank Loesserin säveltämä ja sanoittama musiikkikappale vuodelta 1942. Isänmaallinen ja sota-aiheinen kappale oli suuri hitti toisen maailmansodan aikana ja siitä tuli Loesserin uran ensimmäinen todella menestynyt sävellys.
NHL:n työsulku 2004–2005
Suurimmat riidat liigan ja pelaajayhdistyksen välillä käytiin palkkakattokysymyksestä. NHL-kauden piti alkaa 16. syyskuuta 2004, vain paria päivää aiemmin oli pelattu NHL:n järjestämä jääkiekon maailmancup.
American Hockey League
Lisäksi AHL:ssä työsulun ajan pelasi NHL:ään itsensä läpilyöneinä, mutta edelleen kaksisuuntaisen tulokassopimuksen alaisena olleina mm. Patrice Bergeron (Providence Bruins), Pierre-Marc Bouchard (Houston Aeros), Jay Bouwmeester (San Antonio Rampage), Marc-André Fleury (Wilkes-Barre/Scranton Penguins), Brian Gionta (Albany River Rats), Dan Hamhuis (Milwaukee Admirals), Nathan Horton (San Antonio Rampage), Matthew Lombardi (Lowell Lock Monsters), Joffrey Lupul (Cincinnati Mighty Ducks), Steve Ott (Hamilton Bulldogs), Joni Pitkänen (Philadelphia Phantoms), Jason Spezza (Binghamton Senators), Eric Staal (Lowell Lock Monsters), Matt Stajan (St. John's Maple Leafs), Jarret Stoll (Edmonton Road Runners), Anton Voltšenkov (Binghamton Senators) ja Stephen Weiss (San Antonio Rampage/Chicago Wolves).
Praise the Lord and Pass the Ammunition
Yhdysvaltain protestanttikirkkojen piirissä uskonnollisia ja taisteluaiheisia mielikuvia yhdistelevä kappale herätti jonkin verran vastustusta. Metodistijulkaisu Virginia Methodist vaati joulukuussa 1942 kappaleen radiosoiton kieltämistä. Laulun saama vastaanotto ei kuitenkaan ollut yksinomaan kielteinen uskonnollisissa piireissä; muun muassa Denverin liberaalikirkossa kappaletta jopa laulettiin sunnuntaijumalanpalveluksen lopuksi.
Turun Lyseo
Turun Lyseo on Turussa toimivan Turun Lyseon koulun epävirallinen käyttönimi. Koulu perustettiin oppikouluksi vuonna 1903 nimellä Turun suomalainen reaalilyseo. Koulu vietti vuonna 2003 100-vuotispäiväänsä. Koulun virallisena nimenä Turun lyseo oli 1950–76, mutta sekä sitä ennen että sen jälkeen koulu tunnettiin myös nimillä "Reaali" ja "Ressu". Peruskoulun tuloon v. 1976 saakka Turun lyseo oli vain pojille tarkoitettu oppikoulu, joka jakautui viisiluokka-asteiseen keskikouluun ja kolmiluokka-asteiseen lukioon.
NHL:n työsulku 2004–2005
SM-liiga
Myös Teemu Selänteellä oli työsulkusopimus Jokereiden kanssa, mutta hän ei pelannut lopulta otteluakaan polvivamman vuoksi.
Superliiga
Anton Voltšenkov solmi elokuussa 2004 työsulkusopimuksen TsSKA Moskovan kanssa, mutta hän lopulta jatkoi työsulkukauden Ottawa Senatorsin farmijoukkue Binghamton Senatorsissa, AHL:ssä. Voltšenkov pelasikin työsulun aikana vielä kaksisuuntaisen tulokassopimuksen alaisena Senatorsin organisaatiossa.
Turun Lyseo
Historia
Klassillisesta lyseosta irtautuneen Reaalilyseon ensimmäinen "oma" rehtori oli Einar Candolin (rehtorina 1910–1920). Muut koko Lyseon (keskikoulu ja lukio) rehtorit olivat Iivari Vanaja (1921–1937), Elias Levanto (1937–1959), Ilmari Nieminen (1959–1972) ja Eino Karivaara (1972–1976, vain lukio 1976–1990). Peruskouluaikana yläasteen/koulun rehtoreina ovat toimineet Kyllikki Luoto (1976–88), Jari Rusanen (1989–2010), Markku Sirén (2010–14), Anu Tanzi-Albi (2014–20) ja Tiina Taskinen (2020- ) sekä lukion rehtoreina Karivaaran jälkeen Markku Laine (1990–2007), Tapio Laine (va., 2007–10) ja Johanna Levola-Lyytinen (2010–18).
Vuonna 1910 Lyseo sai oman koulutalon Aurakadun ja Maariankadun kulmaan, ja rakennusta laajennettiin vuonna 1939. Se on lähellä Turun taidemuseota, ja nykyisin koulutalossa toimii ruotsinkielinen alakoulu Cygnaeus skola. Sodan aikana vuonna 1944 koulu joutui muuttamaan muutamaksi kuukaudeksi Paattisille.
thumb|250px|Turun Lyseon entinen rakennus, jossa toimii nykyisin ruotsinkielinen alakoulu Cygnaeus skola. Lyseon nykyinen rakennus sijaitsee Runosmäen lähiössä, johon sekä yläaste että lukio muuttivat vuonna 1994.
Turun Lyseon koulu
1990-luvulla yläasteelle perustettiin painotusluokkia, joille ala-asteilta tulevat oppilaat saattoivat hakeutua. Lyseoon päässyt oppilas valitsi 6. luokan keväällä viidestä painotusvaihtoehdosta yhden, ja tarvittava karsinta tehtiin 6. luokan todistusnumeroiden perusteella. 2010-luvulla painotusluokkatoiminta väheni ja aiemmat taitajaluokat ja kuvataide- ja viestintäpainotteiset luokat sekä musiikkiluokat lopetettiin. Jäljelle jäivät - yleisluokkien lisäksi - englantipainotteiset ja liikuntapainotteiset luokat. Vuonna 2015 Turun Lyseon koulu laajeni myös alakoulun puolelle, kun lakkautetun Runosmäen peruskoulun 4.-6. luokat sijoitettiin Lyseoon. Vuonna 2018 koulusta tuli luokka-asteet 1-9 sisältävä yhtenäisperuskoulu, ja samoihin aikoihin myös Pallivahan alakoulu (Pallivahan ja Kärsämäen toimipisteet) liitettiin hallinnollisesti Lyseoon.
Lukio
Juhlaperinteellä on aina ollut keskeinen merkitys Turun Lyseossa. Itsenäisyysjuhla, kuusijuhla sekä vanhojen tanssit olivat koulun ja lukion yhteisiä, mikä korosti ns. Ressun henkeä koulutalossa sekä opetti lyseolaisille sekä esiintymistä että muiden huomioon ottamista. Vain kevätjuhlat lukion lakkiaisineen ja lakkiaisvieraineen pidettiin käytännön syistä erillisinä juhlina peruskouluaikana.
Zac MacMath
Zachary Michael ”Zac” MacMath (s. 7. elokuuta 1991 St. Petersburg, Florida, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa Major League Soccerin Philadelphia Unionia.
Seurajoukkueura
Ennen ammattilaisuraansa MacMath pelasi yliopistojalkapalloa Marylandin yliopiston joukkueessa Terrapinsissä vuosina 2008–2010. Maryland voitti NCAA:n mestaruuden vuonna 2008 ja ylsi MacMathin aikana lisäksi kahdesti puolivälieriin. Joukkueen ykkösmaalivahtina toiminut MacMath valittiin muun muassa Atlantic Coast Conferencen tähdistöjoukkueeseen vuosina 2009–2010 ja kansallisen jalkapallovalmentajaliiton NSCAA:n tähdistöjoukkueeseen vuonna 2010. Kesällä 2010 hän kävi harjoittelemassa englantilaisseura Evertonissa maanmiehensä Tim Howardin opastuksessa.
MacMath siirtyi ammattilaiseksi kolmannen yliopistovuotensa jälkeen ja osallistui Major League Soccerin vuoden 2011 MLS SuperDraft -varaustilaisuuteen, jossa Philadelphia Union varasi hänet ensimmäisellä kierroksella numerolla viisi. Hän teki MLS-debyyttinsä 3. syyskuuta 2011 vierasottelussa Real Salt Lakea vastaan, missä hän korvasi loukkaantuneen Faryd Mondragónin puoliajalla.
Maajoukkueura
MacMath kuului Yhdysvaltain jalkapalloliiton IMG Soccer Academy -koulutusohjelmaan vuosina 2006–2008. Hän osallistui alle 17-vuotiaiden MM-kilpailuihin vuonna 2007, missä hän pelasi kahdessa alkulohko-ottelussa.
Suomen aika
Koordinoitua yleisaikaa ylläpitää kansainvälinen paino- ja mittatoimisto yhdessä kansallisten mitta­laboratorioiden kanssa, ja se säädetään tarvittaessa karkaussekunteja lisäämällä vastaamaan Greenwichin pituuspiirin eli nollameridiaanin keskiaurinkoaikaa. Suomessa UTC-ajan toteuttamisesta vastaa VTT MIKES Metrologia (entinen Mittatekniikan keskus). VTT MIKES ylläpitää Espoossa radiolähetintä, joka lähettää Suomen virallista aikaa ylläpitävien cesiumatomikellojen ja vetymasereiden tuottamaa erittäin tarkkaa aikasignaalia taajuudella 25 megahertsiä.
Joseph Bolangi Egwanga Ediba Tasame
Joseph Bolangi Egwanga Ediba Tasame (29. joulukuuta 1937 – 1. heinäkuuta 2019) oli kinshasankongolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Budjalan hiippakuntaan paavi Paavali VI 6. tammikuuta 1966, ja hänet nimitettiin Budjalan piispaksi 24. tammikuuta 1974. Piispaksi vihkiminen seurasi 14. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi François Van den Berghe, jota avustivat Louis Nganga a Ndzando ja Joseph Kesenge Wandangakongu.
Suomen aika
Suomen normaaliaika vastaa paikallista keskiaurinkoaikaa 30. itäisellä pituuspiirillä. Mainittu pituuspiiri kulkee Suomen itäisimpien osien kautta, muun muassa Lieksan ja Uukuniemen kautta, joten suurimmassa osassa Suomea paikallinen keskiaurinkoaika on virallista aikaa jäljessä.
Joseph Bolangi Egwanga Ediba Tasame
Bolangi Egwanga Ediba Tasame erosi tehtävistään 22. lokakuuta 2009. Hän kuoli 1. heinäkuuta 2019.
Suomen aika
Historia
Vielä 1800-luvulla Suomessa ei ollut yhtenäistä valtakunnallista kelloaikaa, vaan kullakin paikkakunnalla noudatettiin paikallista keskiaurinkoaikaa. Rautatieliikenne teki kuitenkin välttämättömäksi yhtenäistää aikajärjestelmä. Suomen ensimmäisellä, Helsingin–Hämeenlinnan radalla noudatettiin alusta lähtien Helsingin paikallisaikaa, mutta kun vuonna 1870 rakennettiin rata Riihimäeltä Pietariin, päätettiin, että rautatieaikatauluissa noudatettiin Kaipiaisten länsipuolella Helsingin ja itäpuolella Pietarin paikallisaikaa. Niillä oli eroa noin 20 minuuttia. Valtiopäivät hyväksyi vuonna 1888 anomusehdotuksen Helsingin ajan määräämisestä Suomen yhteiseksi ajaksi. Anomus raukesi senaatin torjuvaan kantaan, mutta samalla se määräsi Helsingin ajan rautateiden yhteiseksi ajaksi Suomen alueella, ja vuodesta 1890 Pietarin aikaan siirryttiin vasta Venäjän puolella Valkeasaaressa. Tämän jälkeen Helsingin aika tuli yleiseen käyttöön koko maassa muissakin yhteyksissä kuin rautateillä.
Useimmissa maissa otettiin 1800-luvun lopulla käyttöön vyöhykeajat, jotka ovat tasantunteja edellä tai jäljessä Greenwichin ajasta. Suomessa näin tehtiin vasta vuonna 1921, jolloin säädetyn asetuksen mukaan Itä-Euroopan aika tuli voimaan 1. toukokuuta. Se oli 20 minuuttia ja 10,9 sekuntia edellä Suomessa siihen saakka noudatettua Helsingin paikallisaikaa.
Kesäaika oli Suomessa ensimmäisen kerran voimassa huhtikuusta syyskuuhun vuonna 1942. Tämän jälkeen se tuli uudelleen käyttöön vasta vuonna 1981. Aluksi se oli voimassa maaliskuun viimeisestä sunnuntaista syyskuun viimeiseen sunnuntaihin, ja siitä päätettiin vain yhdeksi tai muutamaksi vuodeksi kerrallaan. Vuodesta 1995 lähtien kesäaika on ollut käytössä lokakuun lopulle saakka. Vuodesta 2002 lähtien kesäajasta on ollut voimassa nykyinen, pysyväksi säädetty asetus, joka perustuu asiaa koskevaan EU:n direktiiviin.
Palloaberraatio
Palloaberraatio esiintyy, kun linssin tai peilin pinta muodoltaan on pallopinnan osa. Peileissä se voidaan välttää tekemällä peili poikkileikkaukseltaan paraabelin muotoiseksi (peilipintana on paraboloidi) jolloin kaikki peilin akselin suuntaiset säteet kulkevat tarkalleen saman polttopisteen kautta. Sellaista peiliä sanotaan paraboliseksi peiliksi.
Linssien tapauksessa aberraatiota torjutaan joko käyttämällä profiililtaan paraabeliksi hiottua asfääristä linssiä tai lisäämällä objektiiviin toinen linssi.
Värivirheitä eli väriaberraatiota korjataan mm. akromaattisilla linsseillä.
Abbildungsfehler
Sojuz (avaruusalus)
thumb|220px|Sojuz TMA-9 telakoituneena [[Kansainvälinen avaruusasema|ISS:än.]] Sojuz on venäläinen avaruusalus, jonka Sergei Koroljov suunnitteli alun perin Neuvostoliiton avaruusohjelmaa varten. Alukset laukaistaan Sojuz-kantoraketilla ja ne ovat osa Sojuz-avaruusohjelmaa. Aluksesta on aikojen saatossa tehty lukuisia eri versioita.
Sojuz seurasi Neuvostoliiton avaruusohjelmassa Voshod-avaruusaluksia ja rakennettiin alun perin osana Luna-ohjelmaa. Aluksi niitä käytettiin myös osana Zond-ohjelmaa, myöhemmin kuljettamaan avaruuslentäjiä Saljut- ja Mir-avaruusasemille sekä nykyään Kansainväliselle avaruusasemalle. Ensimmäinen miehittämätön Sojuz laukaistiin 28. marraskuuta 1966 ja ensimmäinen miehitetty 23. huhtikuuta 1967.
Pitkän historiansa aikana aluksen miehistö on menetetty alkuvaiheen lennoilla Sojuz 1 ja Sojuz 11. Vuoteen 2015 mennessä aluksen eri versioilla on tehty onnistuneesti yli 120 miehitettyä lentoa.
Mustatiira
Mustatiira (Chlidonias niger) on pieni tumma tiira.
Sojuz (avaruusalus)
Avaruusaluksen rakenne
thumb|220px|Sojuz TMA-6 lähestymässä Kansainvälistä avaruusasemaa. Vasemmalta oikealle: kiertorata-, laskeutumis- ja huoltomoduuli. Sojuz-alus koostuu kolmesta osasta: kiertoratamoduuli, laskeutumismoduuli ja huoltomoduuli. Alusta suojaa laukaisun aikana nokassa sijaitseva tuulenhalkaisija, joka irrotetaan, kun alus on läpäissyt ilmakehän. Aluksessa oli automaattinen telakoitumisjärjestelmä. Alusta voidaan operoida automaattisesti, tai ohjaaja voi toimia itsenäisesti.
Mustatiira
Koko ja ulkonäkö
Mustatiiran pää ja kaula ovat mustat, vatsa tummanharmaa, selkä ja siiven yläpinnat tuhkanharmaat, pyrstö vaaleahko ja alaperä valkoinen.
Sojuz (avaruusalus)
Avaruusaluksen rakenne
Sojuz kykenee kuljettamaan kolme kosmonauttia avaruuteen ja pitämään heidät avaruudessa toiminnassa 3,2 päivää. Sen matkustajien elämää ylläpitävä järjestelmä tuottaa noin 1 atm paineen ja korvaa vettä ja hiilidioksidia hapella.
Kiertoratamoduuli
Etummainen osa alusta on kiertoratamoduuli, joka sisältää kaikki laitteet, joita ei tarvita laskeutumisessa, kuten testausvälineet, kamerat ja lastin. Se sisältää myös mahdollisen telakoitumisaseman. Kiertoratamoduuli voidaan tarvittaessa eristää laskeutumismoduulista, jolloin se toimii ilmalukkona.
Mustatiira
Elinympäristö
Mustatiira viihtyy rehevillä lintujärvillä.
Sojuz (avaruusalus)
Kiertoratamoduuli
Siirtämällä aiempien miehitettyjen avaruuskapseleiden teknisiä laitteistoja kiertoratamoduuliin, joka ei lennon päättyessä palaa ilmakehään, Sojuzin kosmonauttien avaruuslennon aikana käytettävät tilat kasvoivat merkittävästi. Kiertoratamoduuli voitiin rakentaa paluukapselia kevyemmäksi, koska sitä ei tarvitse suojata Maan ilmakehään palaamista varten. Apollo-avaruusaluksen komentomoduulissa oli kolmelle astronautille kuusi kuutiometriä asuintilaa ja se oli massaltaan 5000 kg. Sojuzissa oli samankokoiselle miehistölle 9 kuutiometriä asuintilaa, pääosin kiertoratamoduulissa.
Mustatiira
Lisääntyminen
Kelluvassa pesässä on 2–4 munaa.
Sojuz (avaruusalus)
Laskeutumismoduuli
Kosmonautit käyttävät laskeutumismoduulia aluksen laukaisussa ja sen palatessa takaisin Maahan. Laskeutumismoduuli on päällystetty lämmönkestävällä päällysteellä, joka estää sisätilan kuumenemisen aluksen lentäessä suurella nopeudella ilmakehän läpi maahan paluulennon aikana. Laskeutumismoduulin nopeus hidastuu ensin ilmakehän vastuksen ja sitten jarruvarjojen vaikutuksesta, kunnes päävarjo avautuu ja hidastaa aluksen vauhdin maan pintaan laskeutumista varten. Pehmeän laskun varmistavat metrin korkeudessa toimivat kiinteäpolttoaineiset jarruraketit, jotka on sijoitettu lämpökilven taakse.
Mustatiira
Ravinto
Mustatiira syö pääasiassa hyönteisiä ja joskus pieniä kalanpoikasia.
Volframitrioksidi
Volframitrioksidi eli volframi(VI)oksidi (WO3) on epäorgaaninen yhdiste ja eräs volframin oksideista. Yhdistettä käytetään muun muassa metallisen volframin ja volframiyhdisteiden valmistukseen sekä väriaineena.
Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa volframitrioksidi on keltaista kiteistä ainetta. Yhdiste ei liukene veteen eikä happoliuoksiin, mutta liukenee emäksisiin liuoksiin muodostaen volframaatteja. Se on siis luonteeltaan happoanhydridi. Volframitrioksidilla on useita, vähintään 7, eri kidemuotoa ja eri kidemuodot ovat stabiileja eri lämpötiloissa. Volframitrioksidin rakenne koostuu huoneenlämpötilassa kulmistaan linkittyneistä WO6-oktaedreistä. Volframitrioksidi voidaan pelkistää vedyn avulla metalliseksi volframiksi. Kuumennettaessa yhdistettä alipaineessa tai volframijauheen kanssa muodostuu ruskeaa volframidioksidia. Välivaiheena muodostuu sinisiä ja violetteja yhdisteitä.
Valmistus ja käyttö
Volframitrioksidia muodostuu kuumennettaessa metallista volframia happea sisältävässä ilmassa. Sitä muodostuu myös kalsinoitaessa luontaisia volframaattimalmeja scheeliittiä ja volframiittia.
Volframitrioksidista valmistetaan metallista volframia pelkistämällä vedyn avulla. Yhdistettä voidaan käyttää myös keramiikassa keltaisena väriaineena ja sinisen väriaineen volframisinisen valmistukseen. Volframitrioksidia käytetään myös useiden muiden volframiyhdisteiden kuten volframikarbidin valmistamiseen.
Mustatiira
Nimi
Chlidonias (kreik.) tarkoittaa pääskysenkaltaista ja niger (lat.) tarkoittaa mustaa.
Sojuz (avaruusalus)
Laskeutumismoduuli
Eräs laskeutumismoduulin suunnittelun vaatimuksista oli se, että aluksessa tulee olla suurin mahdollinen volumetrinen tehokkuus (sisäinen tilavuus jaettuna rungon pinta-alalla). Paras muoto tätä varten olisi pallo. Pallo ei kuitenkaan tuota nostovoimaa ja johtaisi ballistiseen paluuseen ilmakehään. Ballistinen ilmakehään paluu on miehistölle vaarallista aluksen suuren hidastuvuuden takia. Se estää aluksen ohjaamisen kiertoradalta ilmakehään siirtymisen jälkeen. Tämän vuoksi päätettiin valita "ajovalon" muoto Sojuzin paluukapselille. Siinä on puolipallon muotoinen etuosa, johon on liitetty loivalla kartiolla (7 astetta) pallomainen lämpökilpi. Tällainen muoto antaa pienen nosteen johtuen epätasaisesta painon jakautumisesta (?). Lempinimi muodolle selittyy sillä, että Sojuzin suunnittelun aikaan lähes kaikki autojen ajovalot olivat ympyrämuotoisia.
Huoltomoduuli
Aluksen takaosassa on huoltomoduuli. Se on tynnyrin muotoinen paineistettu säiliö, jossa sijaitsevat järjestelmät lämpötilan hallintaan, sähkövoimanlähde, pitkänmatkan radio, radiotelemetria- sekä asennonsäätöjärjestelmä ja hallintajärjestelmä. Paineistamattomassa osassa huoltomoduulia on aluksen pää- ja varamoottorit: kiinteää polttoainetta käyttävä työntövoimajärjestelmä kiertoradalla operointia ja sieltä poistumista varten. Aluksessa on myös pienitehoiset rakettimoottorit asennonkorjaukseen. Huoltomoduulin ulkopuolella ovat asennonsäätöjärjestelmän sensorit ja aurinkopaneelit, jotka suunnataan aurinkoa kohti kääntämällä.
Mitat
thumb|220px|Sojuz TM ja [[avaruussukkula kokovertailussa.]] thumb|220px|Varhainen 7K-OK Sojuz.
Sojuzin versiot
thumb|right|450px|Sojuzin kaaviokuva (NASA)
Miehitettyjä Sojuz-aluksia on kehitetty 40 vuoden aikana ja niiden tuotantoversioissa on eri sukupolvia.
Sojuzin ensimmäinen miehitetty versio oli 7K-OK. Se kuljetti kolmen hengen miehistön. Sen telakointijärjestelmä oli kokeellinen ja tarkoitettu vain kahden aluksen liittämiseen toisiinsa ilman mahdollisuutta miehistölle siirtyä aluksesta toiseen. Kosmonauttien täytyi tehdä avaruuskävely siirtyäkseen toiseen alukseen. Näin tehtiin Sojuz 4 ja Sojuz 5 -lennoilla. Tämä Sojuz-avaruusaluksen versio oli alun perin suunniteltu kuulentoa varten.
Sojuz-versio 7K-L1 oli suunniteltu Kuun ympäri tapahtuvaa miehitettyä lentoa varten. Se perustui 7K-OK-alukseen, mutta siitä oli poistettu useita komponentteja painon vähentämiseksi. Huomattavampia uudistuksia olivat kiertoratamoduulin muuttaminen (lisätilaa asumiselle ja laitteistolle) ja varalaskuvarjo. 7K-L1-alusta testattiin Zond-ohjelmassa vuosina 1968–1970. Niissä tapahtui useita epäonnistumisia 7K-L1 -version ilmakehään paluu-järjestelmissä. Neuvostoliiton miehitetyn kuunkiertoratalennon tavoite hylättiin näiden testien perusteella ja sen vuoksi, että NASAn astronautit vierailivat kuussa kesällä 1969.
Seuraava miehitetty versio Sojuzista oli 7K-OKS. Se oli suunniteltu avaruusasemalentoja varten. Siihen toteutettiin telakointiasema, jonka läpi kosmonautit pystyivät siirtymään aluksesta toiseen. Tällä versiolla tehtiin kaksi miehitettyä lentoa. Jälkimmäisen eli Sojuz 11-lennon ilmakehään paluussa sen miehistö menehtyi, kun kapselin paineistus katosi kesken paluuvaiheen. Sojuz 1–11 olivat ensimmäisen sukupolven aluksia, jotka olivat käytössä vuosina 1967–1971. Tämä ensimmäinen sukupolvi käsitti alkuperäisen Sojuz-aluksen ja Saljut 1-avaruusasemaan liittyvän Sojuzin. Lentoja Saljut-avaruusasemalle tehtiin vuodesta 1971 alkaen. Sojuz-avaruusaluksiin sopi kolmen hengen miehistö mutta vain ilman avaruuspukuja. Tämä aikaansai riskejä etenkin laukaisun ja paluulennon aikana. Niissä oli taivutetut aurinkopaneelit ja automaattinen Igla-telakoitumisjärjestelmä. Kahden avaruusaluksen kohtiajoon telakointia varten tarvittiin lyhyen kantaman tutkajärjestelmä. Ensimmäisissä yhdeksässä avaruusaluksessa ei ollut telakointiasemassa luukkua, jonka kautta voisi siirtyä aluksesta toiseen. Niissä miehistö siirtyi avaruusaluksesta avaruusasemalle avaruuskävelyn avulla.
Täydellisen uudelleensuunnittelun tuloksena syntyi toisen sukupolven Sojuz eli 7K-T. Siitä poistettiin yksi miehistötila, jotta kaikki kosmonautit sopivat käyttämään avaruusasuja sekä lähdön että laskeutumisen aikana. Aurinkopaneelien vaihtamisesta akkuihin seurasi lennon pituuden rajoittuminen kahteen päivään ilman telakoitumista. Muunneltu versio tästä aluksesta lensi Sojuz 13 -lentona - sen Igla-telakointijärjestelmä oli korvattu suurella Orion 2-astrofyysisellä kameralla, jota käytettiin avaruuden ja Maan kuvaamiseen. Toinen muunneltu versio oli 7K-T/A9, jota käytettiin Almaz-luokan sotilasavaruusaseman lennoilla. Tämän kautta voitiin kauko-ohjata avaruusasemaa. Paluukapselissa oli uusi laskuvarjojärjestelmä. 7K-T/A9-version tiedot ovat osin edelleen salaisia. Toisen sukupolven Sojuz-avaruusalukset olivat Sojuz 12–40 -alukset, joita käytettiin vuosina 1973–1981. Alukset telakoituivat Saljut-avaruusasemille. Kahden hengen miehistö käytti avaruuspukuja koko lennon ajan.
thumb|right|300px|[[Apollo-Sojuz testialus (NASA)]]
Sojuz ASTP-avaruusalus suunniteltiin Apollo-Sojuz-testiprojektia eli poliittisesti motivoituja Apollo-Sojuz-liennytyslentoja varten. Amerikkalaisten astronauttien vaatimuksesta aluksen turvallisuustasoa nostettiin. Sojuz ASTP:ssä oli uudet aurinkopaneelit, jotka mahdollistivat pidemmän lennon ja sen, ettei telakoinnin aikana tarvinnut käyttää Apollon tuottamaa sähköä. Siinä oli kaksineuvoinen telakointijärjestelmä tavallisen urospuolisen telakointijärjestelmän sijasta. Sen ympäristönhallintajärjestelmää muutettiin, jotta sisätilan ilmanpaine voitiin laskea 0,68 ilmakehään (69 kPa) ennen telakoitumista Apollon kanssa. Tämän version viimeisellä lennolla (Sojuz 22) telakointiasema oli jälleen korvattu kameralla.
Seuraavat suuret muutokset tehtiin kolmannen sukupolven 'Sojuz T- versioon, jota käytettiin vuodet 1976-1986. Se sai uudet aurinkopaneelit pidempää lentoaikaa varten ja sen käytössä oli uudistettu telakointiin tarvittava Igla-lähestymisjärjestelmä. Lisäksi sen huoltomoduuliin tuli uusi aluksen kääntö- ja asentomoottorijärjestelmä.
Viides sukupolvi oli Sojuz TMA tuli käyttöön vuonna 2003 ja on käytössä 2010-luvulla. Siihen on tehty useita muutoksia, joilla vastattiin NASA:n vaatimuksiin koskien suurempaa istuinten liikkumavaraa korkeus- ja leveyssuunnassa miehistölle (ts. pitemmät miehet sopivat alukseen) ja kehitettyä laskuvarjojärjestelmää. Se oli myös ensimmäinen kertakäyttöinen avaruusalus, jossa käytettiin glass cockpit -mittaritekniikkaa. Se kuljettaa avaruuslentäjiä ja rahtia sekä toimii varapaluualuksena ("pelastusvene") Kansainväliselle avaruusasemalle.
Sojuz-alusten vaikutuksia muihin avaruusaluksiin
Miehittämätön Progress-avaruusalus pohjautuu Sojuz-aluksiin. Sitä käytetään kansainvälisen ISS-avaruusaseman huollossa ja käytettiin pitkään Neuvostoliiton Saljut- ja Mir-avaruusasemien huollossa. Progress-aluksissa on Sojuzin automaattinen navigointi- ja telakoitumisjärjestelmä, mutta niissä ei luonnollisestikaan ole paluukapselia. Kun alus on tyhjennetty rahdista ja täytetty avaruusaseman jätteillä, se pudotetaan ilmakehään, jossa se palaa.
Euroopan avaruusjärjestön ATV-rahtialuksen, jonka käyttö aloitettiin vuonna 2008, telakointijärjestelmä on sama kuin Progress-aluksissa.
Kiinalainen Shenzhou-avaruusalus on länsimaisen näkemyksen mukaan saanut vahvasti vaikutteita Sojuzista.
SK Dynamo České Budějovice
Sportovní klub Dynamo České Budějovice on tšekkiläinen jalkapalloseura České Budějovicen kaupungista. Kaudella 2020–21 České Budějovice pelasi Tšekin korkeimmalla sarjatasolla Tšekin jalkapalloliigassa. Seura on perustettu vuonna 1905 ja se pelaa kotiottelunsa Fotbalový stadion Střelecký ostrovilla. Seura pelasi ensimmäiset vuosikymmenet alemmissa sarjoissa nousten ensimmäisen kerran pääsarjaan kaudelle 1947–48. České Budějovice on voittanut historiansa aikana kolmesti 2. korkeimman sarjan (2002, 2014, 2019).
Leppäkoski Group
Leppäkoski-konserni on vuonna 1919 perustettu, Pirkanmaalla toimiva energia-alan yritys. Leppäkoski tarjoaa asiakkailleen sähkö-, kaukolämpö- ja maakaasupalveluja sekä energiaratkaisuja muuttuviin tarpeisiin. Leppäkoski-konserniin kuuluvat emoyhtiö Leppäkoski Group Oy sekä Leppäkosken Sähkö Oy, Leppäkosken Energia Oy, Leppäkosken Lämpö Oy, Ulvilan Lämpö Oy ja Grid.vc Oy. Yhtiön toimipisteet sijaitsevat Ikaalisissa, Ylöjärvellä, Parkanossa, Nokialla, Espoossa, Ulvilassa ja Iissä.
Leppäkosken Sähkö Oy
Leppäkosken Sähkö Oy:n liiketoimintaan kuuluvat sähköverkon rakentaminen ja ylläpito, sähkönjakelu ja liittymäpalvelut, sähköenergian mittaus sekä konsernin kiinteistöistä vastaaminen.
Leppäkosken Lämpö Oy
Leppäkosken Lämpö Oy:n liiketoimintaan kuuluvat kaukolämmön ja maakaasun siirron ja myynnin lisäksi myös kaukolämmön tuotanto sekä käyttö- ja kunnossapitopalveluiden myynti. Leppäkosken Lämpö tarjoaa kaukolämpöä seuraavilla alueilla: Hämeenkyrö, Ikaalinen, Nokia, Parkano, Ylöjärven Siltatien yritysalue ja Ulvila.
Leppäkosken Energia Oy
Leppäkosken Energia Oy:n liiketoimintaan kuuluvat sähkökauppa ja energiaratkaisupalvelut.
Grid.vc Oy
Grid.vc Oy on energia-alalla ja sen asiakasrajapinnassa toimiviin startup- ja kasvuyrityksiin keskittyvän rahaston hallinnointiyhtiö. Yhtiön verkkosivut.
Avainlukuja vuodelta 2020
Leppäkosken vuoden 2019 vuosikertomus.
Full Moon Fever
Full Moon Fever on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Tom Pettyn ensimmäinen studioalbumi. Albumin julkaisi 24. huhtikuuta 1989 MCA Records, ja sen ovat tuottaneet Petty, Jeff Lynne sekä Mike Campbell. Full Moon Fever oli Pettyn uran ensimmäinen albumi, joka julkaistiin hänen sooloalbuminaan. Tästä huolimatta albumilla soittavat kaikki Pettyn johtaman Heartbreakers-kokoonpanon muusikoista rumpali Stan Lynchia lukuun ottamatta. Albumilla vierailevat myös muun muassa Pettyn kanssa Traveling Wilburys -yhtyeessä soittaneet George Harrison ja Roy Orbison.
Albumin singleistä ”Free Fallin’”, ”I Won’t Back Down” ja ”Runnin’ Down a Dream” muodostui Pettyn uran suurimpia hittejä, ja niistä jokainen nousi Yhdysvalloissa Mainstream Rock Tracks -listan ykköspaikalle. Myös Music Television esitti kappaleiden musiikkivideoita runsaasti. Full Moon Fever muodostui Pettyn uran menestyneimmäksi albumiksi ja teki hänestä lopullisesti yhden rockin merkittävimmistä artisteista. Se oli myös ehdokas Vuoden albumin Grammy-palkintoon. Full Moon Fever nousi Yhdysvalloissa parhaimmillaan Billboard 200 -albumilistan kolmanneksi myyden viisinkertaista platinaa.
Kappaleet
Kaikki kappaleet kirjoittaneet Tom Petty ja Jeff Lynne, ellei toisin mainita.
Merikihu
Merikihu (Stercorarius parasiticus) on tiiroilta ja lokeilta ruokansa ryöstävä rantalintu. Lajin nimesi Carolus Linnaeus 1758.