cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Dana International
Ura
Danan seuraavalta albumilta julkaistiin aluksi kaksi uutta singleä "Kiss Your Money Bye Bye" ja "Sleeping With Me" kesän 2006 aikana vain Internetissä. Maaliskuussa 2007 julkaistiin ensimmäinen virallinen single, "Hakol ze letova (It's All for the Best)". Musiikkivideon singlelle "Love Boy" julkaistiin saman kesäkuun alussa, jonka myötä vahvistui tieto siitä, että "Love Boy" tulisi olemaan Danan seuraava virallinen single tulevalta levyltä. Dana levytti myös Junior Vasquezin singleen "You Get Down On Me" päävokaalit. Heinäkuun alussa julkaistu "Love Boy" -single muodostui heti Israelin kesähitiksi, ja kappale sijoittui Israelin radioasemien ykköseksi saman tien. Danan paluuta kehuttiin vuoden 2006 comebackiksi. 16. elokuuta julkaistu uusi levy Hakol ze letova ponkaisi suoraan levylistojen kärkeen. Suosiota saanut toinen single "Love Boy" on suurin hitti sitten "Divan", ja Dana kamppaili vuoden solistin palkinnosta.
Vuoden 2009 alussa Danaa pyydettiin Israelin Idols-tuomariston toiseksi naistuomariksi. Dana toimi myös Tel Avivin 100-vuotisjuhlassa pääesiintyjänä avajaispäivänä. Paikan päälle kokoontui yli 250 000 ihmistä.
Dana palasi viisulavoille, kun hän edusti Israelia vuoden 2011 Euroviisuissa Düsseldorfissa kappaleella "Ding Dong". Hän ei selviytynyt semifinaalista finaaliin, joten hänestä tuli ensimmäinen viisuvoittaja, joka on voiton jälkeen karsiutunut semifinaalissa.
James Farentino
James Farentino (24. helmikuuta 1938 New York – 24. tammikuuta 2012 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt useissa elokuvissa, joiden joukossa ovat Hurrikaani (1980) ja Ninan alibi (1989). Hänellä oli 1970-luvulla rooli myös television minisarjassa Jeesus Nasaretilainen.
Farentino voitti Golden Globen vuonna 1967 ja oli ehdolla Emmy-palkinnon saajaksi 1978. Hän oli neljästi naimisissa.
Gary Sundgren
Kari Juhani "Gary" Sundgren (s. 25. lokakuuta 1967 Vammala) on entinen ruotsalainen jalkapalloilija. Hän oli pääasialliselta pelipaikaltaan puolustaja, mutta pelasi uransa eri vaiheissa myös hyökkääjänä ja keskikenttäpelaajana.
Sundgren syntyi Suomessa, mutta muutti jo alle vuoden ikäisenä perheensä mukana Ruotsin Västeråsiin, jossa aloitti jalkapalloilun Västerås SK:n kuusivuotiaille tarkoitetussa jalkapallokoulussa vuonna 1973. Vuotta myöhemmin hän liittyi toiseen paikallisseuraan IK Frankeen, jossa hän nousi juniorijoukkueesta toiseen ja lopulta myös edustusjoukkueeseen.
Vuonna 1988 Sundgren siirtyi solnalaisen AIK:n riveihin ja pelasi ensimmäisen ottelunsa pääsarja Allsvenskanissa IFK Norrköpingiä vastaan 11. huhtikuuta 1988. Hän edusti AIK:ta yhtäjaksoisesti kymmenen kautta, josta saavutuksina ovat Ruotsin-mestaruus vuonna 1992 ja Ruotsin cupin voitto vuosina 1996 ja 1997. Suurin yksittäinen suoritus oli Sundgrenin omana syntymäpäivänään 25. lokakuuta 1992 Malmö FF:ää vastaan tekemä 3–2-voittomaali, joka ratkaisi AIK:lle sen ensimmäisen Ruotsin-mestaruuden 55 vuoteen.
Kaudeksi 1997–1998 Sundgren siirtyi Espanjan Primera Divisiónin Real Zaragozaan. Espanjassä hän vietti viisi kautta ja voitti Espanjan cupin vuonna 2001 ennen paluutaan Ruotsiin ja AIK:hon vuonna 2002. Sundgrenin toinen kierros AIK:ssa kesti kaksi kautta, jonka jälkeen hän on pelannut alasarjajoukkueissa Tukholman ympäristössä. AIK:ssa hän pelasi 12 kauden aikana yhteensä 227 ottelua Allsvenskanissa ja 19 ottelua Mästerskapsserienissä (vuosina 1991–1992 pelattu jatkosarja), ja on seuran historian kuudenneksi eniten otteluita Allsvenskanissa pelannut pelaaja.
Ruotsin maajoukkueessa Sundgren pelasi vuosina 1994–2000 yhteensä 31 ottelua ja teki yhden maalin. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon vuoden 2000 EM-kilpailuissa.
Ketu (Benin)
Historia
Oyojen myyttisen historian mukaan Ketua pidetään yhtenä kuudestatoista alkuperäisestä kuningaskunnasta, jotka Oduduwan perilliset ovat perustaneet. Ikivanha sukutaulu on jossain määrin unohdettu nykyajan jorubojen historiantutkimuksessa, joka keskittyy pääasiassa yhteisöihin Nigeriassa. Ketun tarkka asema Oyo-valtakunnassa on kiistanalainen. Oyon lähteiden mukaan Ketu oli alusmaa, jonka väitetään maksaneen vuosittaisen kunnioituksenosoituksen, ja että sen hallitsija osallistui Bere-juhlaan Oyossa. Ei ole kuitenkaan epäilystä siitä, että Ketun ja Oyon suhteet olivat ystävällisiä, jotka perustuivat suurelta osin niiden välisiin historiallisiin, kielellisiin, kulttuurisiin ja etnisiin siteisiin.
Ketu oli yksi nousevan Dahomeyn kuningaskunnan päävihollisista, jota vastaan se taisteli usein Oyon kuninkaallisten joukkojen osana. Valtakunta tuhoutui 1880-luvulla antauduttuaan Foneille. Näiden taistelujen aikaan suuri määrä Ketun väestöä myytiin orjuuteen. Tämän takia Ketulla on tärkeä merkitys Brasilian Candomblessa. Ketu tunnetaan nimellä Queto portugalin kielisessä ortografiassa.
Ewe-yhteys
Ewen perinteet viittaavat Ketuun Amedzofeina ( "ihmiskunnan alkuperä") tai Mawufena ( "Korkeimman Olennon koti"). On arveltu, että Ketun asukkaat, tai ainakin osa heistä kuului alun perin Nigerian Oyo- väestöön ja heidät pakotettiin muuttamaan länteen 1200- ja 1500-luvuilla. Ketussa gbe-kieliä puhuvien kansojen esi-isät (kuten Ewe, Fon ja Aja) erosivat muista pakolaisista ja alkoivat luoda omaa identiteettiään, mutta jorubat pakottivat heidät muuttamaan vielä lännemmäksi 1400- ja 1500 -luvuilla.
Luettelo Jorubavaltakunta Ketun hallitsijoista
Joruban kielessä sana oba tarkoittaa kuningasta tai hallitsijaa. Sitä käytetään myös yleisesti erilaisista jourobakansojen asuttamien alueiden hallitsijoista. Ketussa oba tarkoittaa Ketun Aleketua
M2 (ohjus)
''Tämä artikkeli käsittelee ranskalaista keskikantaman strategista ydinohjusta. M2 on myös venäläisen Tor-ilmatorjuntaohjusjärjestelmän variantti.'' pienoiskuva|FS Le Redoutable. M2 eli MSBS M2 (Mer-Sol Balistique Stratégique) on ranskalaisvalmisteinen keskikantaman (IRBM, 2 900 - 3 200 km) ydinkärkiohjus. Tämä mereltä ammuttava ydinohjus oli käytössä vuosina 1974 - 1978. Sen tuhovoima oli 0,5 megatonnia (500 kT) eli 2 100 terajoulea. M1 ja M2 -ohjustyypit käyttivät osittain samaa taistelukärkeä, jonka omamassa oli vain 700 kg. Redoutable-luokan ydinsukellusveneet, eli SNLE:t (Sousmarin Nucléaire Lanceur d'Engins) olivat tämän yksikärkiohjuksen laukaisualustana. Myös mahdollisesti Rita 2 -nimen saanut ohjus, saavutti tyyppihyväksynnän vuonna 1973. Koelaukaisuissa saavutettiin 600 km suuruinen lakikorkeus.
Kiinteätä ajoainetta käyttänyt ohjustyyppi oli kaksivaiheinen, ja omasi 19 950 kg:n laukaisumassan. Työntövoima oli 440 kN.Inertiaalinen ohjautusjärjestelmä antoi 1,0 km:n osumatarkkuuden (CEP). Ohjuskärjen tyyppinimitys oli MR-41. Ohjustyypin yksilöitä valmistui arviolta 35 kpl, mikä riittänee kahden sukellusveneen ydinarsenaaliin, mikäli 16 ohjusta/alus oltaisiin ladattu. Ydinkärkiä valmistettiin kanto-ohjuksia suurempi määrä, vähintäin 48 kappaletta ja ne palvelivat myös pidemmän ajan, vuoteen 1980. Boosted fission -tyyppisten eli kiihdytettyjen HEU- ydinkärkien koeräjäytyksiä toteutettiin vuonna 1968, tuotantoon MR-41 saapui 1969. Partiointi M1 -ohjuksin aseistetuilla ydinsukellusveneillä aloitettiin 1972.
M2:ta edelsi M1 ja tämän ohjuksen seuraaja oli M20.
Dee Palmer
Dee Palmer (synt. David Palmer, 2. heinäkuuta 1937 Lontoo, Iso-Britannia) on brittiläinen säveltäjä/sovittaja ja Jethro Tull -yhtyeen entinen kosketinsoittaja.
Nuoruusvuosinaan Palmer opiskeli säveltämistä ja musiikkia Royal Academy of Music -oppilaitoksessa opeteltuaan ensin soittamaan klarinettia armeijavuosinaan. Hänen ensimmäinen albumiprojektinsa oli skottilaisen folk-legendan Bert Janschin Nicola.
Vuonna 1968 Jethro Tullin manageri Terry Ellis kuuli Palmerin kyvyistä ja kutsui hänet tekemään orkesterisovituksen Tullin ensimmäiselle albumille, This Was, kappaleeseen Move On Alone. Palmer teki vaikutuksen yhtyeeseen ja hänet kutsuttiin samana vuonna tekemään jousisovitus Christmas Song -singleen. Tämän jälkeen hän teki kaikki jousi- ja orkesterisovitukset tuleviin Jethro Tull -albumeihin ja vuonna 1976 hän liittyi yhtyeeseen toiseksi kosketinsoittajaksi. Hänen tehtävänsä oli lähinnä soittaa syntetisaattorilla jousisovitukset live-konserteissa.
1970-luvun lopulla hän myös sävelsi yhdessä Tull-miesten Ian Andersonin ja Martin Barren kanssa musiikin balettiin The Water's Edge. 1980 Ian Andersonin tehtyä sooloalbumiksi tarkoitetun A-albumin, levy-yhtiön painostuksesta se julkaistiinkin Jethro Tullin nimellä ja virheellisessä lehdistötiedotteessa kerrottiin David Palmerin saaneen potkut yhtyeestä yhdessä John Evanin ja Barriemore Barlow:n kanssa. Anderson oli pahoillaan tilanteesta, mutta miehet eivät enää palanneet yhtyeeseen.
Tullin jälkeen Palmer ja John Evan perustivat lyhyt-aikaisen Tallis-yhtyeen, joka yhdisteli klassista musiikkia pop-musiikkiin. Tallisin hajottua Palmer keskittyi elokuvamusiikin tekoon ja sessioihin. Hän teki myös albumeja, joissa rock-yhtyeiden kappaleita oli sovitettu orkesterimuotoon (esimerkiksi Jethro Tull, Genesis, Queen, The Beatles, Yes, Pink Floyd).
Vuonna 2003 David Palmer muutti etunimensä Dee'ksi ja 2004 alussa hän ilmoitti tehneensä sukupuolenvaihdosleikkauksen ja käyneensä läpi täydellisen vaihdoksen miehestä naiseksi. Hän totesi, että oli tuntenut olevansa nainen jo yli 60 vuotta ja vaimonsa kuoltua hän päätti tehdä vaihdoksen. Ian Anderson on tukenut julkisesti Palmerin päätöstä.
Robert Powell
thumb|Robert Powell vuonna 2006. Robert Powell (s. 1. kesäkuuta 1944) on brittiläinen näyttelijä. Hänellä on ollut useita tunnettuja rooleja, muun muassa Jeesuksena minisarjassa Jeesus Nasaretilainen (1977) sekä Mark Williamsina Holby Cityn sairaalassa.
Koivulan koulu
Koivulan koulu oli peruskoulu Kotkassa Koivulan kaupunginosassa. Koulussa toimivat vuosiluokat 1–6 ja sen oppilasmäärä oli noin 100 (2013).
Kotkan kaupunginjohtaja Henry Lindelöf esitti Koivulan koulun lakkauttamista vuonna 2011, mutta Kotkan kaupunginhallitus torjui esityksen. Koulu kuitenkin lakkautettiin lukuvuoden 2012-2013 jälkeen, jolloin syksyllä 2013 luokilla 2-5 aloittavat oppilaat siirtyivät Kyminkartanon kouluun. 6. luokalla aloittavat oppilaat siirtyivät taas Langinkosken kouluun.
Pyreneläistyyppinen ranskanseisoja
Pyreneittenseisoja (virallisesti Pyreneläistyyppinen ranskanseisoja, Braque français, type pyrénées) eli Pieniranskanseisoja (Braque français de petite taille) on ranskalainen koirarotu, kahdesta ranskanseisojaksi nimetystä rodusta pienempi. Se on Ranskassa paikallisista "braque"-tyypin lyhytkarvaisista seisojista kaikkein suosituin. Vuonna 2018 se oli Ranskassa gascognenseisojan kanssa yhteen laskettuna 10. suosituin paikallinen rotu – listauksessa se on 11. suosituin, mutta tämä johtuu ainoastaan siitä, että virallinen listaus laskee myös madagaskarilaisen coton de tuléarin ranskalaiseksi roduksi.
Ulkonäkö
thumb|250px|Pyreneittenseisoja näyttelyssä Pariisissa. Pyreneläinen rotu on gascognelaista sukulaistaan kevytrakenteisempi, sen huulet ovat vähemmän riippuvat, sen nahka on tiiviimmin pinnanmyötäinen ja sen eturaajat ovat kevytrakenteisemmat. Kirsu on kastanjanruskea. Häntä voi olla täysipitkä tai luonnontöpö. Karvapeite on lyhyempi kuin gascognenseisojalla. Väritys on joko yksivärinen kastanjanruskea, kastanjanruskea valkoisin merkein, valkoinen kastanjanruskein pilkutuksin (ticking/speckled) tai kastanjanruskea punaisin (tan) -merkein (brown & tan). Urosten säkäkorkeus vaihtelee 47–58 cm ja narttujen 47–56 cm välillä; ihannekorkeus on 50–55 cm.
Luonne ja käyttäytyminen
Rotu on ystävällinen, lempeä ja nöyrä.
Alkuperä
Pyreneläistyyppinen seisoja on kotoisin Keski-Pyreneiltä ja Lounais-Ranskasta. Se polveutuu erään teorian mukaan sukupuuttoon kuolleesta charlesinseisojasta, kun taas toinen teoria mainitsee sen kantaroduiksi vanhan espanjalaisen seisojan (luultavasti navarranseisoja) ja southern houndin. Nykyinen rotu on ollut olemassa jo 1400-luvulta lähtien ja sen uskotaan olevan kaikkien nykyisten lyhytkarvaisten seisojien kantarotu. 1800-luvun lopulla havaittiin, että ranskanseisojia oli itse asiassa kaksi eri tyyppiä (FCI:n mukaan nykyisin kaksi kokonaan erillistä rotua). Pyreneläinen muunnos miellytti ennen kaikkea metsästäjiä jotka halusivat gascognelaista nopeamman ja kevyemmän kanakoiran.
Crisis Management Initiative
CMI – Martti Ahtisaari Peace Foundation, aiemmalta nimeltään Crisis Management Initiative ry (CMI), on suomalainen voittoa tavoittelematon konfliktinratkaisujärjestö, joka ehkäisee ja ratkaisee väkivaltaisia konflikteja. CMI toimii sekä suoraan konfliktin osapuolten välillä että muita toimijoita kuten Afrikan unionia tai YK:ta tukien. CMI:n perusti rauhannobelisti, presidentti Martti Ahtisaari presidenttikautensa jälkeen vuonna 2000. Hän halusi paneutua konfliktien syihin.
Toukokuusta 2021 lähtien CMI on ollut organisaatiomuodoltaan säätiö, viralliselta nimeltään CMI – Martti Ahtisaari Peace Foundation sr. Säätiön toimintaa johtaa kahdeksanhenkinen hallitus, jonka puheenjohtajana on Alexander Stubb. Säätiön päivittäisestä johtamisesta, tavoitteen toteutumisesta ja strategian toimeenpanosta vastaa CMI:n hallituksen nimeämä toiminnanjohtaja. Toukokuusta 2021 lähtien tässä tehtävässä on ollut suurlähettiläs Janne Taalas. Pitkään CMI:n toiminnanjohtajana oli Tuija Talvitie.
Vuonna 2020 järjestön liikevaihto oli 9,5 miljoonaa euroa. CMI saa rahoitusta sekä julkisista että yksityisistä varoista. Päärahoittajia olivat tuolloin Suomen valtio (47 %), Euroopan unioni (17%) ja Ruotsin valtio (14%). Lisäksi rahoitusta saatiin useilta muilta valtioilta, yksityisiltä säätiöiltä ja muilta tahoilta.
CMI on toimintavuosiensa aikana kasvanut yhdeksi maailman johtavista kriisien ratkaisua hakemista järjestöistä, jolla on 80 ihmisen henkilöstö. CMI:n hankkeita on muun muassa Lähi-idässä ja Pohjois-Afrikassa (esimerkiksi Jemenissä, Irakissa ja Etelä-Sudanissa), Saharan eteläpuolisessa Afrikassa ja entiset neuvostotasavaltojen alueella ja niiden lähistöllä Euraasiassa (esim. Ukrainassa ja Etelä-Kaukasiassa). Järjestö pyrkii varmistamaan muun muassa naisten osallistumisen konfliktinratkaisussa ja rauhanprosesseissa. CMI etsii yhdessä konfliktien osapuolten kanssa ratkaisuja maailman kriiseihin epävirallisten neuvottelujen ja vuoropuhelun avulla. Vaikka jotkin konfliktinratkaisut nousevat julkisuuteen, osa CMI:n onnistuneistakin tehtävistä pidetään julkisuudelta piilossa.
Pentéli
Pentéli eli Pentelikó (Πεντελικό), antiikin Pentelikon  tai Brilēssos/Brilēttos, on vuorijono Attikassa Kreikassa. Sen korkeimman huipun Pyrgárin (Πυργάρι) korkeus on 1 109 metriä.
thumb|left|240px|[[Marathónas|Marathónaksen suomaita, taustalla Pentéli-vuori.]] thumb|left|240px|[[NASA:n ilmakuva Ateenasta. Pentélin vuoristo sijaitsee kaupungin pohjoispuolella.]] Pentéli sijaitsee Ateenan metropolialueen koillislaidalla noin 16 kilometriä koilliseen Ateenan keskustasta. Vuoristosta yli 60 % on metsän peittämää. Pentéli-vuoresta ovat saaneet nimensä Ateenan metropolialueen pohjoisosan Pentélin ja Néa Pentélin kaupungit.
Historia
Antiikin aikana Pentelikon tunnettiin erityisesti sen valkoisesta marmorista. Sitä käytettiin veistoksiin jo arkaaisella kaudella 500-luvulla eaa. Myöhemmin 400-luvulla eaa. sitä käytettiin erityisesti Akropoliin temppelien, kuten Parthenonin ja Erekhtheionin, rakentamisessa. Vielä 100-luvulla jaa. vuoren marmoria käytettiin Panateenalaisen stadionin uusimiseen. Pausaniaan mukaan vuorella kivilouhoksen yllä oli Athenen patsas. Eräässä luolassa oli nymfien kulttipaikka. Kivilouhos sijaitsi vuoren lounaisosassa, ja on nähtävissä edelleen. Nykyään louhos on suojeltu ja varattu yksinomaan Akropoliin rakennusten restauroinnin tarpeisiin.
Pentélin nähtävyyksiä antiikkisen kivilouhoksen lisäksi on vuonna 1578 perustettu Pentélin luostari eli Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumisen luostari (Moní Pentélis, Moní Koimíseos Theotókou) vuoren itäpuolella Marathoniin johtavan tien varrella. Vuorella on myös Ateenan kansallisen observatorion alainen Koufoún tähtitieteellinen asema, joka on tarkoitettu erityisesti opetus- ja vierailukäyttöön.
Vuoren alue on kärsinyt suurista metsäpaloista ainakin vuonna 1995, jolloin 6500 hehtaaria ja sata taloa tuhoutui, sekä vuonna 1998, jolloin tuli tuhosi 7 500 hehtaaria ja vielä enemmän rakennuksia. Myös vuoden 2007 suuret metsäpalot tuhosivat aluetta.
Tragus
thumb|right|200px|Lävistyskoru traguksessa. Tragus (, 'vuohi') on korvalehden etuosassa korvarustossa oleva "nipukka", joka osoittaa taaksepäin. Ihmisellä se on liikkumaton, mutta esimerkiksi monilla lepakoilla se tarvittaessa sulkee korvakäytävän.
thumb|200px|left|Tragus kuvassa oikealla keskellä. Tähänkin nipukkaan voidaan tehdä lävistyksiä, kuten alempana olevaan lobuleen.
Tragusta vastapäätä on antitragus. Kissalla siinä on tasku, joka toimii suuntakuulon apuna. thumb|right|200px|Kissan korvassa on tasku, joka auttaa kissaa paikantamaan äänilähteen.
Tom DeLonge
alt=|pienoiskuva|Tom DeLonge Thomas Matthew DeLonge (s. 13. joulukuuta 1975 Powayssa, Kaliforniassa) on yhdysvaltalainen muusikko.
DeLonge on soittanut kitaraa ja laulanut eri yhtyeissä uransa aikana. Näistä yhtyeistä kuuluisin on vuonna 1992 perustettu Blink-182, jonka hän perusti yhtyeen basistin Mark Hoppusin kanssa. Vuoden 2005 helmikuussa Blink-182 ilmoitti menevänsä määrittelemättömän pituiselle tauolle. Tauko kesti neljä vuotta, 8. helmikuuta 2009 yhtye ilmoitti palaavansa yhteen ja tekevänsä levyn. DeLonge on laulanut ja soittanut myös Angels And Airwavesissa (AVA), vuodesta 2005, ja Box Car Racerissa, 2002–2003.
DeLongella on vaimo, Jennifer, tytär, Ava sekä poika, Rocket.
Blerim Džemaili
Džemaili on lähtöisin nykyisen Makedonian alueelta. Hän on kansallisuudeltaan Makedonian albaani.
Sveitsin maajoukkueessa Džemaili debytoi vuonna 2006. Hän kuului Sveitsin joukkueeseen MM-kilpailuissa 2006 mutta ei saanut peliaikaa. Hän pelasi MM-kilpailuissa 2014, EM-kilpailuissa 2016 ja MM-kilpailuissa 2018.
Antonin Artaud
thumb|Antonin Artaud Antonin Artaud (oik. Antoine Marie Joseph Artaud, 4. syyskuuta 1896 – 4. maaliskuuta 1948) oli ranskalainen kirjailija ja teatterin uudistaja, jonka maine perustuu Julmuuden teatteriin (Le Théâtre de la Cruauté).
Elämä
Artaud’n oikea nimi on Antoine Marie Joseph Artaud. Antonin Artaud on pseudonyymi. Hän syntyi Etelä-Ranskassa Marseillessa varakkaaseen porvarisperheeseen. Isä oli merikapteeni ja äiti Euphrasie Nalpas sukujuuriltaan turkkilainen.
Lapsena Artaud sairasti aivokalvontulehduksen, jonka jälkeen hän kärsi mielenterveysongelmista läpi elämänsä. Hän joutui pahaan depressioon, ja hänet lähetettiin Sveitsiin hoitoon laitokseen, jossa häntä lääkittiin oopiumilla. Artaud'sta tuli huumeriippuvainen.
Päästyään parempaan kuntoon hän muutti vuonna 1920 Pariisiin. Hän tunsi kutsumusta kirjoittamista ja teatteria kohtaan. La Nouvelle Revue Française -lehti, jonne hän tarjosi runojaan, ei julkaissut niitä. Kustantajan kanssa sukeutui kuitenkin kirjeenvaihto, josta koottiin kirja, Kirjeenvaihto Jacques Rivièren kanssa.
Artaud liittyi surrealisteihin, ja hän johti Surrealististen tutkimusten keskusta (Bureau de recherches surréalistes). Huhtikuussa 1925 ilmestynyt Surrealistisen vallankumouksen (La Révolution surréaliste) kolmas julkaisu on hyvin pitkälle Artaud’n käsialaa. Artaud ei kuitenkaan kannattanut surrealistien käsitystä poliittisesta ja kantaa ottavasta taiteesta, joten tiet erkanivat.
Vuonna 1935 Artaud muutti Meksikoon. Siellä hän tutustui paikallisiin intiaaneihin, jotka perehdyttivät hänet riitteihinsä ja uskonnollisiin menoihinsa. Huumeiden käyttö kuului kuvaan. Palatessaan Ranskaan Arataud meni kihloihin belgialaisnaisen kanssa ja yritti päästä eroon huumeriippuvuudestaan.
Toukokuussa 1937 Artaud oli luennoimassa Brysselissä, kun hän alkoi huutaa kesken luentonsa yleisölle. Syksyllä käydessään Irlannissa hänet todettiin henkisesti epävakaasti ja lähetettiin takaisin Ranskaan. Samoihin aikoihin hän julkaisi teoksensa Kohti kriittistä teatteria. Ranskassa Artaudilla diagnosoitiin skitsofrenia, ja hän vietti seuraavat yhdeksän vuotta mielisairaaloissa ainakin Rodezissa ja Ivry-sur-Seinessä. Artaudin mukaan hän tunsi sairauden myötä menettäneensä identiteettinsä, sillä hän tuli tietoiseksi tavallisesti tiedostamattomista kehon toiminnoista. Hän juuttui painajaiseen, jossa tiedosti lihaksensa, luunsa ja mahansa, jonka toiminnot pitivät samanlaista läpsytystä kuin lippu myrskyssä. Hän hahmotti kätensä ja jalkansa kuin verisinä vanuina, etäisinä ja väärissä paikoissa olevina. Artaud lopetti kirjoittamisen ja piirtämisen pitkäksi aikaa mutta aloitti uudelleen sähköhoidon jälkeen.
Artaud koki syvää hengenheimolaisuutta Vincent van Goghin kanssa. Teos Van Gogh, le suicidé de la société (1947, sananmukaisesti "Van Gogh, yhteiskunnan itsemurha"), käsittelee yhtä paljon Artaud’ta itseään kuin van Goghia. Kimmo Pasanen on suomentanut esseen nimellä Korpit ja auringonkukka (1974). Esseestään Artaud sai tammikuussa 1948 Sainte-Beuve –palkinnon.
Artaud kuoli 4. maaliskuuta 1948 suolistosyöpään lepokodissa lähellä Pariisia. Hänet löydettiin kuolleena majapaikastaan Ivry-sur-Seinen esikaupunkialueella sijaitsevasta puutarhapaviljongista kenkä kädessä, ikään kuin hän olisi menehtynyt kesken päivittäiselle kävelylenkille valmistautummista.
Artaud’n teatterikäsitys
”Julmuuden teatteriksi” kutsutussa manifestissaan Artaud halusi vapauttaa teatterin Logoksen, toisin sanoen kirjallisuuden ja sanojen tyranniasta. Artaud ihaili itämaista, varsinkin balilaista teatteria, joka ei perustu puheeseen eikä dialogiin vaan elekieleen. ”Balin teatterissa aistii esikielellisen tilan, joka pystyy itse valitsemaan oman kielensä, oli se sitten musiikkia, eleitä, liikkeitä tai sanoja”, kirjoittaa Artaud pamfletissaan Le théâtre et son double (Kohti kriittistä teatteria), joka sananmukaisesti tarkoittaa ”Teatteri ja sen kaksoisolento” (1938).
Artaud'n merkitystä ovat analysoineet Dan Steinbock Le Théâtre et son double -teoksen käännöksen jälkisanoissa ja Johanna Enckell, joka ei pidä teoksen otsikkoa onnistuneena. Kohti kriittistä teatteria tuo liikaa mieleen Bertolt Brechtin, jonka käsitys teatterista on aivan vastakkainen Artaud'n käsityksen kanssa.
Ensimmäisessä kirjeessään Jacques Rivièrelle 13. syyskuuta 1932 Artaud määrittelee Julmuuden seuraavasti: ”Mentaalisena käsitteenä julmuus merkitsee ankaruutta, hellittämättömyyttä ja säälimätöntä päättäväisyyttä, taipumatonta, ehdotonta määrätietoisuutta”.
Artaud'n näkemyksen mukaan länsimaisen teatterin perisynti on se, että sen keskiössä on ihminen. Itämaisessa teatterissa tärkein on maailmankaikkeus, ei ihminen. Artaud’n mielestä länsimaissa teatterin perusajatus on prostituoitu, kuten kaikki muukin.
Artaud peräänkuuluttaa tilan runoutta (la poésie de l'espace), joka kattaa kaikki näyttämöllä käytettävät ilmaisukeinot, kuten musiikin, tanssin, plastiikan, pantomiimin, mimiikan, eleet, intonaation, valaistuksen ja kulissit. Tämä tilan runous on täysin riippumatonta puhutusta kielestä.
Artaud’n seuraajia ovat esimerkiksi absurdin teatterin edustajat ja Peter Brook. Suomessa Jouko Turkkaa ja Jumalan teatteria pidetään Artaud’n oppien soveltajina.
Lockheed F-104 Starfighter
Lockheed F-104 Starfighter oli Yhdysvaltain ilmavoimien viimeinen ei-jokasään hävittäjälentokone, jolla oli suuri ylisooninen nopeus ja suuri nousunopeus. Se oli suunniteltu korkealla lentävien pommikoneiden alasampumiseen tietyltä kentältä käsin, eli kone oli MiG-21:n läntinen vastine. Yhdysvaltain ilmavoimissa kone tuli käyttöön 1958, mutta poistui jo 1967. Century Series -sarjaan kuulunut F-104 osallistui Vietnamin sotaan, missä se koki 12 yksilön konetappiot. Konetyyppi oli heittoistuimella varustettu. NASA käytti tätä tyyppiä korkealla toimivana tutkimuskoneena, jolloin se lensi yli 20 kilometrin korkeuksissa.
Konetyyppi kehiteltiin Skunk Worksin toimesta. Se ensilensi vuonna 1954. Useat eri koelentäjät, kuten naispilotti Jacqueline Cochran lensi Starfighterillä, mutta heistä myös muutamat menehtyivät. Iven C. "Kinch" Kincheloe II sai surmansa jo vuonna 1958. Lento-onnettomuuksista Joseph A. Walkerin surmannut johti omalta osaltaan XB-70 Valkyrien kehityshankkeen romuttumiseen.
Yhdysvaltain ilmavoimat eivät halunneet tällaista konetta, koska sen toimintasäde oli liian lyhyt ja kuorma rajoitettu. USAF käytti ainakin alatyyppejä A-C. Yhdysvaltain liittolaismaista: muiden ohella Taiwan, Kanada ja Turkki käyttivät tyyppiä. Starfighterista kehitettiin jokasään maahyökkäys- ja torjuntahävittäjä F-104G, joka sai paremman vastaanoton muun muassa Saksasta, Kanadasta, Belgiasta ja Italiasta. Yhteensä 2 578 konetta rakennettiin.
Ominaisuudet
Teho-painosuhde oli ylivoimainen ja nopeus jopa yli kaksi Machia, jota rajoitti enemmän alumiinirakenne kuin moottorin teho. Tuotantomalleissa käytettiin GE J79-moottoria.
Konetyypillä saavutettiin sekä nopeuslennon että toimintakorkeuden maailmanennätykset, joita F-104 piti hallussaan samanaikaisesti. Majuri Howard C. Johnson saavutti korkeuden 27 830 metriä. Tämä tapahtui 7. toukokuuta 1958. Saman kuukauden 16. päivänä saavutti kapteeni Walter W. Irwin enimmäisnopeuden 2 259,3 kilometriä tunnissa. 14. joulukuuta vuonna 1959 ylittyi maaginen 100 000 jalan eli yli 30 000 metrin raja. Uusi korkeuslennon maailmanennätys oli 31 534 metriä, mikä saavutettiin C-muunnoksella.
Saksan Luftwaffe
pienoiskuva|[[Saksan merivoimat|Saksan merivoimien Starfightereita (1965)]] Saksan Luftwaffe käytti Starfighteria taktiseen matalatorjuntaan ja rynnäkkökoneena. Koneella lennettiin paljon matalalla, mikä johti lukuisiin lento-onnettomuuksiin. Saksan 916 koneesta 292 putosi, mikä vaati 115:n lentäjän hengen. Vuonna 1965 maahan syöksyi 26 länsisaksalaista Starfighteriä. Onnettomuussuhde oli 83,6 pudonnutta konetta 100 000 lentotuntia kohden, kansainvalisen keskiarvon ollessa 14-20. Koneen onnettomuusalttius antoi sille Bundesluftwaffessa lempinimet Witwenmacher (leskentekijä), Erdnagel (telttavaarna) ja Sargfighter (ruumisarkku-hävittäjä).
Käytön päättyminen
F-104:n käyttö alkoi vähentyä 1970-luvun lopulla, jolloin koneet korvattiin monissa tapauksissa F-16:lla. Italiassa viimeiset koneet poistettiin käytöstä kesällä 2004. pienoiskuva|Projektiokuvat
Timo Rantatorikka
Timo Rantatorikka (s. 22. toukokuuta 1978 Hyvinkää) on uransa päättänyt suomalainen pesäpalloilija, joka edusti viimeksi Hyvinkään Tahkoa.
Ensimmäiset ottelunsa Superpesiksessä Rantatorikka pelasi kaudella 1996 kasvattajaseuransa Hyvinkään Tahkon riveissä. Hän edusti Tahkoa kolme kautta, kunnes siirtyi Oulun Lippoon. Oulussa Rantatorikka vietti vuodet 1999-2001. Sen jälkeen hän siirtyi Kinnarin Pesikseen. Kahden Järvenpäässä vietetyn kauden jälkeen Rantatorikka palasi kahdeksi vuodeksi Tahkoon, kunnes hän siirtyi 2006 Vimpelin Vetoon. Rantatorikka pelasi Vimpelissä kuusi kautta ja voitti kaudella 2010 mestaruuden. Silloin hän toimi joukkueensa kapteenina. Kauden 2011 jälkeen Rantatorikka ilmoitti palaavansa Tahkoon. Rantatorikka pelasi kotiuttajana.
Ratt
Ratt (kirjoitetaan usein myös RATT) on yhdysvaltalainen glam metal -yhtye. Se oli suosituimmillaan 1980-luvulla, jolloin glam metal -genre oli muutenkin suosionsa huipulla. Ratt kuului Mötley Cruen ohella genren tunnetuimpiin yhtyeisiin ja sen albumit ovat myyneet pelkästään Yhdysvalloissa n. 15 miljoonaa kappaletta. Rattin ensimmäinen albumi Out of the Cellar myi välittömästi moninkertaista platinaa. Yhtyeen tunnetuimpia kappaleita ovat mm. "Round and Round", "Lay it Down", "Wanted Man" ja "You're in Love". Ratt on menestysvuosiensa jälkeen hajonnut pariinkin otteeseen ja varsinkin 2010-luvun aikana yhtye on tullut tunnetuksi lähinnä miehistönvaihdoksistaan ja oikeusjutuista liittyen yhtyeen nimen käyttöoikeuksiin.
Alkuajat 1976–1982
Yhtyeen juuret ovat vokalisti Stephen Pearcyn vuonna 1976 perustamassa, San Diegosta tulleesta Mickey Ratt -yhtyeessä. Yhtye koki lukuisia miehistönvaihdoksia alkuvuosinaan. Tunnetuimpia varhaisia jäseniä ovat mm. Rough Cutt -yhtyeessä myöhemmin vaikuttaneet Chris Hager ja Matt Thorr sekä Ozzy Osbournen yhtyeestä sittemmin tutuksi tullut kitaristi Jake E Lee. Mickey Ratt teki lukuisia demoja sekä omakustannesinglen "Dr Rock" / "Drivin' on E" vuonna 1980. Yhtye oli myös muuttanut San Diegosta Los Angelesiin, jossa uuden sukupolven heavy metal -yhtyeet olivat saamassa jalansijaa Sunset Stripin baareissa Van Halenin vanavedessä.
Vuonna 1981 yhtye lyhensi nimensä muotoon Ratt. Klassinen kokoonpano alkoi muodostua kun Pearcyn ystävä, kitaristi Robbin Crosby liittyi yhtyeeseen samana vuonna. Myös toinen kitaristi, 18-vuotias Warren DeMartini tuli mukaan saman vuoden lopulla Jake E Leen suosituksesta. Näihin aikoihin yhtyeen levyttämä "Tell the World" -kappale julkaistiin Metal Blade Recordsin Metal Massacre I -kokoelmalla, joka esitteli uusia heavy metal -yhtyeitä. Kokoonpano vakiintui, kun rumpali Bobby Blotzer ja basisti Juan Croucier liittyivät yhtyeeseen vuonna 1982.
Menestysvuodet 1983–1992
Albumilta nousi monta yhtyeen tulevaa klassikkoa kuten "Round and Round", "Wanted Man", "Lack of Communication" ja "Back for More". Crosbyn ja DeMartinin sähköinen tuplakitarointi yhdistettynä Pearcyn seksuaalisväritteisiin lyriikoihin ja lauluääneen sekä yhtyeen glam-imagoon mahdollisti yhtyeen nousun uuden MTV-musiikkikanavan vakiokasvoiksi ja myös konserteissa riitti yleisöä. Out of the Cellar myi lopulta kolminkertaista platinaa.
Toinen studioalbumi Invasion of Your Privacy julkaistiin vuonna 1985. Se sisälsi hitit "You're in Love" ja "Lay it Down" ja myi tuplaplatinaa. Vaikkakaan se ei ollut aivan ensilevyn tasoinen myynti- ja arvostelumenestys, on se korkeasti arvostettu fanien keskuudessa. Levyn myötä yhtye teki ison kiertueen ympäri maailmaa esiintyen mm. Doningtonin Monsters of Rock -festivaaleilla elokuussa 1985.
Vuoden 1986 Dancing Undercover ei saanut enää menestystä kriitikoiden keskuudessa, mutta myi kuitenkin platinalevyn arvoisesti. Albumin tunnetuin kappale lienee "Body Talk", joka oli myös Eddie Murphyn The Golden Child -elokuvan soundtrackilla. Yhtyeen vuoden 1987 yhteiskiertue Poison-yhtyeen kanssa oli suuri menestys kaupallisesti ja sisälsi mm. esiintymisen Madison Square Gardensissa.
Menestyksen alkaessa laskemaan yhtye otti uudet keinot käyttöön. Tulevalle Detonator-albumille yhteistyökumppaniksi otettiin Bon Jovin kanssa menestyksekkäästi työskennellyt Desmond Child ja inspiraatiota haettiin juuri Bon Jovin, Mötley Cruen ja Def Leppardin menestysalbumeilta. Yhtyeellä oli kuitenkin myös sisäisiä ongelmia, kun kitaristi Robbin Crosbyn päihteiden käyttö oli noussut yhtyeen toimintaa haittaavaksi. Jo parilla aiemmalla albumilla oli kitarointivastuu siirtynyt entistä enemmän Warren DeMartinin harteille. Detonator-albumin nauhoitusvaiheessa Crosby meni katkaisuhoitoon eikä pystynyt osallistumaan täysipainoisesti albumin tekoon. Detonator julkaistiin elokuussa 1990 ja kappaleista "Shame Shame Shame" ja "Lovin' You is a Dirty Job" julkaistiin futuristiset ja seksuaalisväritteiset musiikkivideot. Uudistuminen ei näkynyt kuitenkaan menestyksenä, sillä albumi myi "vain" kultalevyn arvoisesti ja keikkapaikat alkoivat pienenemään.
Yhtyeen konsertit Japanissa keväällä 1991 jäivät klassisen kokoonpanon viimeisiksi. Robbin Crosby oli katkaisuhoidosta huolimatta repsahtanut jälleen aineisiin ja tämä vaikutti yhtyeen esiintymisiin kyseisellä kiertueella. Kiertueen jälkeen Crosby jäi yhtyeen toiminnasta pois ja loppuvuoden 1991 keikoilla sekä MTV:n Unplugged-ohjelmassa häntä tuurasi saksalaiskitaristi Michael Schenker. Vuoden 1991 lopulla yhtye, nelimiehisenä, julkaisi vielä singlen "Nobody Rides for Free" (elokuvan Point Break soundtrackilla) sekä kokoelma-albumin Ratt & Roll 81-91. Helmikuussa 1992 yhtye hajosi Stephen Pearcyn ilmoittaessa yllättäen jättävänsä yhtyeen.
Paluu 1996–2014
Vuonna 1996 Rattin jäsenet keskustelivat yhtyeen uudelleenkasaamisesta. Robbin Crosbyn fyysinen kunto oli kuitenkin siinä pisteessä, ettei hän pystyisi enää osallistumaan kiertueille tai levytykseen. Myös Juan Croucier jättäytyi pois ja hänen tilalleen otettiin basistiksi Robbie Crane ja näin yhtye jatkoi nelimiehisenä (Pearcy, DeMartini, Blotzer, Crane) Stephen Pearcyn soittaessa rytmikitaraa tarvittaessa.
Yhtye teki sopimuksen Sonyn kanssa vuonna 1998 ja uutta musiikkia sisältävä studioalbumi Ratt julkaistiin vuonna 1999. Musiikillisesti albumi siirtyi 1980-luvun glam metallista enemmän perinteisempään blues rockia kohti. Singlenä julkaistu "Over the Edge" nousi niukasti top 40:een singlelistoilla, mutta albumi itse ei yltänyt isompaan menestykseen. Samoihin aikoihin Keri Kelli liittyi yhtyeeseen toiseksi kitaristiksi. Vuonna 2000 Stephen Pearcy jätti jälleen yhtyeen siirtyen soolouralle ja myös Kelli jätti yhtyeen samoihin aikoihin.
Samana vuonna lähtivät liikkeelle myös huhut Pearcyn ja Croucierin paluusta yhtyeeseen. Tämä toteutui seuraavana vuonna osittain Pearcyn palattua yhtyeeseen Croucierin jättäydyttyä pois. Ratt teki kiertueita yhdessä Poisonin ja Wingerin kanssa aina Kauko-Itää myöten. John Corabi jäi pois yhtyeestä vuonna 2008 ja hänet korvasi Carlos Cavazo.
Vuonna 2009 yhtye teki sopimuksen Roadrunner Recordsin kanssa ja uusin studioalbumi Infestation julkaistiin seuraavana vuonna. Se nousi Yhdysvaltain listoilla top-30:een ja sai positiivista kritiikkiä. Kitaristi Warren DeMartini kertoi yhtyeen hakeneen albumilla vaikutteita vuosien 1984–1985 ajoilta. Vuoden 2010 lopulla huhut yhtyeen hajoamisesta lähtivät kuitenkin jälleen liikkeelle sisäisten erimielisyyksien vuoksi. Yhtye ilmoittikin jäävän määrittelemättömän pituiselle tauolle albumin kiertueen jälkeen.
Vuoden 2012 alussa Robbie Crane ilmoitti jättävänsä yhtyeen ja hänen tilalleen palasi 1980-luvun menestysvuosina mukana ollut Juan Croucier. Yhtye teki kiertueita ja myös uuden materiaalin levyttämisestä oli puhetta. Huhtikuussa 2014 laulaja Stephen Pearcy ilmoitti kuitenkin jälleen jättävänsä yhtyeen jatkuvien sisäisten erimielisyyksien vuoksi.
Oikeusjutut ja kaksi versiota yhtyeestä 2015–2017
Syyskuussa 2015 rumpali Bobby Blotzer ilmoitti ottaneensa Ratt-nimen oikeudet käyttöön ja kokosi ympärilleen yhtyeen, jolla lähti kiertämään Amerikkaa vuonna 2016. Blotzer vetosi hänen, DeMartinin ja Pearcyn 2000-luvulla perustamaan WBS Inc. -yhtiöön, joka omisti Rattin nimen. Pearcy oli aiemmin myynyt osuutensa, joten Blotzer ja DeMartini olivat yhtiön ainoat jäsenet. DeMartini yritti pysäyttää Blotzerin oikeusteitse tässä kuitenkin aluksi onnistumatta. Blotzer oli aiemmin haastanut oikeuteen myös basisti Juan Croucierin, joka oli käyttänyt Ratt-nimeä soolokeikoillaan.
Vuoden 2016 lopulla Pearcy, DeMartini ja Croucier ilmoittivat kuitenkin ottavansa Ratt-nimen käyttöön vetoamalla alkuperäiseen 1980-luvulla tehtyyn sopimukseen, joka oli edelleen voimassa. Kolmikko, yhdessä Carlos Cavazon ja uuden rumpalin Jimmy DeGrasson kanssa tekivät Back for More-kiertueen vuonna 2017. Blotzer, jonka muu yhtye irtisanoi sopimuksesta, on kertonut jatkavansa oikeustaistelua vanhoja yhtyetovereitaan vastaan.
Uusi kokoonpano 2018–
2018 maaliskuussa mediassa alkoi levitä huhuja, joiden mukaan kitaristi Warren DeMartini on erotettu Rattista. Yhtyeen lähipiirin mukaan kyse oli "vakavista ongelmista kolmen alkuperäisjäsenen kesken". Muutamaa päivää myöhemmin Carlos Cavazo vahvisti asian ja kertoi myös itse jättävän yhtyeen, sillä hän ei nähnyt siinä tulevaisuutta ilman DeMartinia. Myös rumpali Jimmy DeGrasso jätti yhtyeen samoihin aikoihin.
Alkuperäisjäsenet Stephen Pearcy ja Juan Croucier aikoivat kuitenkin jatkaa yhtyeessä ja julkistivat uuden kiertueen alkavan heinäkuussa 2018, mutta eivät kuitenkaan maininneet, keitä muita uudessa kokoonpanossa soittaisi. Muun muassa Jake E Leen ja George Lynchin nimet mainittiin kitaristiehdokkaina. Pitkän spekulaation jälkeen heinäkuussa 2018 julkistettiin uusi kokoonpano, jossa Pearcyn ja Croucierin lisäksi soittavat kitaristit Jordan Ziff ja Chris Sanders sekä rumpali Pete Holmes.
Jäsenet
Jäsenten luettelo on aloitettu ensimmäisen levyttävän kokoonpanon jäsenistä. Yhtyeessä soitti Stephen Pearcyn ohella lukuisia muusikoita vuosina 1976–1982.
Perusmuotoistaminen
Perusmuotoistamisella (lemmatization), synonyymejä lemmaus ja lemmatisointi, tarkoitetaan tiedonhaussa hakutermin muuttamista sen perusmuotoon. Tiedonhakuprosessissa haun kohteelle ja hakijan kyselylle tehdään kielellinen normalisointi.
USS Marts
USS Marts (runkonumero DE-174) oli Yhdysvaltain laivaston Cannon-luokan saattuehävittäjä toisessa maailmansodassa, jossa se suojasi Atlantilla saattueita. Alus oli nimetty Alvin Lee Martsin mukaan.
Perusmuotoistaminen
Perusmuotoistaminen ja stemmaus
Perusmuotoistaminen on läheistä sukua stemmaukselle. Perusmuotoistamisessa indeksiin tallennetaan sanan perusmuoto, kun taas stemmauksessa indeksiin tallennetaan sanan vartalo. Toisin kuin perusmuoto-ohjelmat, stemmerit eivät ymmärrä sanojen kontekstia ja osa sanoista joilla on useita merkityksiä eri asiayhteyksissä jää löytämättä.
USS Marts
Valmistus
Alus tilattiin New Jerseystä Newarkista Federal Shipbuilding and Drydock Companyltä, missä köli laskettiin 26. huhtikuuta 1943. Alus laskettiin vesille 8. elokuuta kumminaan Betty Marts ja otettiin palvelukseen 3. syyskuuta ensimmäisenä päällikkönään Carl M. Fellows.
Perusmuotoistaminen
Perusmuotoistaminen ja stemmaus
Perusmuotoistamisen ja erilaisten perusmuoto-ohjelmien toimintaperiaatteena on palauttaa sanat niiden perusmuotoon ja tunnistaa yhdyssanoista osasanat. Ne pohjautuvat morfologisiin sääntöihin sekä laajaan perusmuodot sisältävään sanakirjaan.
USS Marts
Palvelus
Läpäistyään koeajot Bermudalla alus palasi New Yorkiin, mistä se lähti 4. marraskuuta saattuetehtäviin Etelä-Atlantille. Alus vieraili 9. marraskuuta Trinidadissa, mistä se jatkoi matkaansa Yhdysvaltain 4. laivastoon. Alus suojasi saattueita Recifen ja Trinidadin välillä. Se lähti 23. toukokuuta 1944 Bahiasta risteilijä USS Omahan kanssa partiomatkalle Atlantille, mistä se palasi 5. kesäkuuta Bahiaan. Alukset tekivät vielä kaksi partiomatkaa ennen kuin Omaha lähti 13. heinäkuuta Gibraltarille. Marts palasi 23. heinäkuuta Recifeen.
Perusmuotoistaminen
Perusmuotoistaminen ja stemmaus
Perusmuotoistamista pidetään stemmausta tarkempana ja perusteellisempana tapana käsitellä tekstiä tiedonhakua varten. Vertailtaessa perusmuotoistamista ja stemmausta, eroja niiden välillä on kuitenkin lähes mahdotonta havaita.
USS Marts
Palvelus
Alus suojasi 24. heinäkuuta–3. elokuuta Britannian kuninkaallisen laivaston kaapelinkorjausalus RFA Cambriaa, kun se korjasi viestiliikennekaapeleita Brasilian rannikolla. Tehtävästä vapauduttuaan alus liitettiin 24. saattajaviirikköön etsimään sukellusveneitä Atlantilta. Alus suojasi USS Tripolia tehden neljä partiomatkaa 22. elokuuta–12. marraskuuta.
Aluksen käyty Bahiassa telakalla korjauttamassa kaikuluotaintaan se lähti Trinidadiin, jonne se saapui 5. joulukuuta. Alus suojasi 6.–18. joulukuuta Recifeen matkannutta saattuetta, mistä vapauduttuaan se jatkoi saattueiden suojaamista aina tammikuun 1945 loppuun.
Perusmuotoistaminen
Perusmuotoistamisen etuja ja ongelmia
Perusmuotoistamisen huonona puolena on hakujen tarkkuutta heikentävä ylitulkinta. Ylitulkintaa tapahtuu, koska perusmuotoistamismenetelmät löytävät kaikki mahdolliset tulkintavaihtoehdot, esimerkiksi Kokkola-sanan taivutusmuoto kokkolasta on tulkittu kokko- ja lasta-sanojen perusmuodoista koostuvaksi yhdyssanaksi. Ongelmia aiheuttavat myös sanakirjasta puuttuvat sanat, kuten ulkomaalaiset erisnimet.
USS Marts
Palvelus
Alus kohtasi 1. helmikuuta Bahiassa USS Cincinnatin, jota se suojasi partiomatkalla Etelä-Atlantilla ennen paluutaan Recifeen 10. helmikuuta. Alus lähti 2. maaliskuuta Nataliin, jossa brasilialaiset nousivat alukselle. Alus poistettiin Yhdysvaltain laivaston palveluksesta 20. maaliskuuta ja otettiin Brasilian laivaston palvelukseen.
Bocaina
pienoiskuva|CTE Bocaina Brasilian laivasto nimesi aluksen CTE Bocainaksi runkonumerolla D-22. Alus palautettiin 30. kesäkuuta 1953 Yhdysvaltain laivastolle, joka antoi sen heti takaisin. Alus poistettiin 1975 Brasilian laivastoluettelosta ja romutettiin.
Canada Life Building
Canada Life Building on Toronton University Avenuella sijaitseva beaux-arts -tyylinen toimistorakennus, joka toimii vakuutusyhtiö The Canada Life Assurance Companyn pääkonttorina. Rakennuksen peruskivi muurattiin 1929 ja se vihittiin käyttöön 1931 vain 18 kuukautta kestäneen rakennusurakan jälkeen. Suuren laman vuoksi alkuperäisistä rakennussuunnitelmista jouduttiin tinkimään, minkä seurauksena rakennuksen yläosasta tuli suhteettoman pieni massiiviseen alaosaan verrattuna. Vuonna 1997 Toronton kaupunginvaltuusto lisäsi rakennuksen kaupungin kulttuurihistoriallisesti merkittävien rakennusten luetteloon.
Shambala
Shambala on Tansaniassa Tangan alueella puhuttu bantukieli. Sitä puhuu äidinkielenään 664,000 ihmistä. Shambalan lähimmät sukukielet ovat bondei, ngulu ja zigula.
Deflate
DEFLATE on häviötön pakkausmenetelmä, joka on yhdistelmä LZ77-algoritmia ja Huffmanin koodausta. Alun perin sen määritteli Phil Katz PKZIP-pakkausohjelmansa kakkosversiota varten. Sen määritys on myöhemmin julkaistu Internet-standardina. PKZIP tuottaa pakattuja ZIP-tiedostoja, jotka ovat nykyisin laajasti käytettyjä ja tuettuja.
Deflate-algoritmia pidetään yleisesti vapaana voimassa olevista patenteista. Tämä on ollut algoritmin merkittävä etu verrattuna etenkin GIF-kuvien pakkaamisessa käytettyyn LZW-pakkausmenetelmään, joka on ollut patentoitu useissa länsimaissa 2000-luvun alkuun saakka. Nykyisin Deflate on saanut hyvin vankan aseman tietotekniikassa ja sitä sovelletaan monissa tallennusmuodoissa ja tiedonsiirrossa. Suosittuja Deflateen pohjautuvia tallennusmuotoja ovat ZIP-tiedostomuodon lisäksi esimerkiksi Gzip ja PNG-kuvatiedostot.
Deflate-pakkausmenetelmän lähdekoodi löytyy osana esimerkiksi zlib-kirjastoa, joka on vapaasti saatavilla.
Rocksteady
Rocksteady on ska-musiikista 1960-luvulla kehittynyt hitaampi tyylilaji. Siinä pasuuna korvattiin pianolla ja bassokitaralla, harmoniat nousivat paremmin esille, ja sanoitukset olivat yhteiskunnallisesti ja poliittisesti tiedostavampia. Rocksteady oli reggaen edeltäjä.
Zelda’s Adventure
Zelda’s Adventure on Viridiksen CD-i:lle kehittämä videopeli. Peli liittyy aiheeltaan Nintendon The Legend of Zelda -pelisarjaan, mutta huonon laatunsa ja Nintendosta riippumattoman kehitystyön takia sitä ei tavallisesti lueta "virallisten" Zelda-pelien joukkoon.
Tarina
Hyrule on vajonnut pimeyden aikaan. Ganon on valloittanut Tolemacin maan ja siepannut Linkin. Astronomi Gaspra lähettää Zeldan Tolemacin avuksi. Zeldan on etsittävä seitsemän jumalallista pyhäinjäännöstä ja voitettava Ganon, jonka jälkeen Hyrule voi palata valon aikakauteen.
Pelin kulku
Aiemmista CD-i:lle tehdyistä Zelda-peleistä poiketen Zelda’s Adventure on A Link to the Pastia mukaileva, yläviistosta kuvattu seikkailu. Pelaaja ohjaa Prinsessa Zeldaa luolissa ja palatseissa, joita yhdistää kartta A Link to the Pastin tapaan. Peli sisältää näyteltyjä kohtauksia, joissa tarinaa viedään eteenpäin.
Peliä pidetään parhaimpana kolmesta, huonosti menestyneestä CD-i:lle julkaistuista Zelda-peleistä. Huono ohjattavuus, sekava grafiikka ja outo tarina(toisin sanoen se että Zelda ei ole enää mikään heikko prinsessa vaan sankari) tekivät pelistä erittäin epäsuositun. Philips yritti pelin julkaisun aikoihin karsia konsolinsa aiheuttamia tappioita ja tuotettujen Zelda’s Adventure -pelien määrä oli pieni, mikä tekee pelistä vaikeimmin saatavan Zelda-aiheisen pelin.
Aiheesta muualla
CD-i games from The Legend of Zelda series
Mark Hoppus
Markus Allan Hoppus (s. 15. maaliskuuta 1972 Ridgecrest, Kalifornia) on yhdysvaltalainen muusikko ja Blink-182:n laulaja ja basisti. Hän myös laulaa, kirjoittaa ja tuottaa musiikkia. Hän perusti Blink-182:n Tom DeLongen kanssa vuonna 1992. Blink-182 hajosi vuonna 2005. Vuoden 2009 helmikuussa yhtye ilmoitti palaavansa yhteen. Blink-182:n jälkeen Hoppus perusti +44-nimisen yhtyeen Blink-182:n rumpalin, Travis Barkerin kanssa.
Yksityiselämä
Hoppus avioitui Skye Everlyn kanssa 2. joulukuuta 2000. Heillä on vuonna 2002 syntynyt poika, Jack Hoppus.
Vuonna 2008 Hoppus kampanjoi samaa sukupuolta olevien avioliitot kieltänyttä Proposition 8 -ehdotusta vastaan.
Hoppus on kertonut äitinsä suvun olevan amerikansuomalainen. Hänen bassoaan koristaa Suomen lippu.
Viikinkilaiva (huvipuistolaite)
thumb|Viikinkilaiva Linnanmäellä
Viikinkilaiva on yleinen huvipuistoissa tavattava huvipuistolaite, joka on saanut nimensä viikinkien käyttämistä laivoista. Se on varren päässä oleva laivanmuotoinen vaunu, jossa on istuimia. Veneen alla olevien renkaiden avulla tapahtuvan kiihdytyksen jälkeen laiva heiluu vapaasti pitkittäin puolelta toiselle. Joillekin ihmisille ajo saattaa tuntua hurjalta keinumisliikkeen takia. Suomesta tällainen laite löytyy Linnanmäeltä sekä Särkänniemestä. Laitteesta on myös minikokoinen versio Merirosvolaiva joka sopii hyvin pienille lapsille, niitä on muutamia ympäri Suomea.
Eb
Eb tarkoittaa seuraavia:
Mörri-Möykky
Mörri-Möykky on samannimisessä lastenlaulussa esiintyvä peikko. Mörri-Möykyn on luonut säveltäjä ja laulaja Marjatta Pokela. Mörri Möykky -laulun levytti ensimmäisenä hänen tyttärensä Eveliina Pokela ja Kaksoset vuonna 1965. Laulussa kerrotaan Mörri-Möykyn istuvan kärpässienen alla sateessa. Mörri-Möykystä on tehty paljon lauluja, joita on koottu Mörri-Möykyn suvi -levylle.
The Black League
The Black League oli suomalainen Taneli Jarvan luotsaama metalliyhtye. Se perustettiin Helsingissä vuonna 1998.
Jäätikön massatase
thumb|350px|Vuoristojäätiköiden muutokset vuodesta 1970. Vuoristojäätiköt ovat vetäytymässä miltei kaikkialla maailmassa.
The Black League
Ennen The Black Leaguen perustamista Jarva toimi Sentencedin laulajana ja basistina vuosina 1991–1996.
Jäätikön massatase
Jäätikön massatase kuvaa sitä, kuinka paljon jäätikölle kertyy tai sieltä poistuu jäätä. Se määritellään jäätikön akkumulaation (kuinka paljon jäätä kaikkiaan kertyy) ja ablaation (kuinka paljon sitä poistuu) erotuksena. Massatase voidaan laskea mille tahansa jäätikön pisteelle minä ajanhetkenä hyvänsä, mutta yleensä sillä tarkoitetaan koko jäätikön massan muutosta vuodessa.
Massatase on tärkeä suure ennen kaikkea siksi, että se kertoo jäätikön massan muutoksista ja siten sen tulevaisuudesta. Jos massatase on nolla, jäätikkö on tasapainossa; vastaavasti jos massatase on positiivinen tai negatiivinen, jäätikkö kasvaa tai kutistuu. Varsinkin ilmastonmuutoksesta puhuttaessa jäätiköt ja niiden massatase ovat tärkeä indikaattori, koska ilmastonmuutos vaikuttaa sekä lämpötilaan että sademääriin. Massatase ei kuitenkaan suoraan kerro jäätikön kohtaloa. Epätasapainossa oleva jäätikkö saattaa ajan mittaan saavuttaa tasapainoaseman, koska esimerkiksi massan kasvua kompensoi kiihtyvä sulaminen. Tämän vuoksi pitkäänkään jatkunut negatiivinen massatase ei välttämättä tarkoita sitä, että jäätikkö olisi kokonaan katoamassa. Jäätikkö reagoi massataseen muutoksiin tyypillisesti hitaasti, useiden vuosien viiveellä.
Massatase ilmoitetaan yleensä vesitilavuudeksi muutettuna ja pinta-alaa kohti, jolloin yksikkö on metri. Toinen tapa on ilmaista suoraan massan määrän muutos esimerkiksi tonneina vuodessa. Yksi luku kuvaa koko jäätikköä, toisaalta samalla saadaan tietoa myös massataseen vaihtelusta korkeuden funktiona.