cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
N1
Historia
thumb|[[Saturn V (vas.) ja N1 kokovertailussa]] N1-kantoraketin hahmottelu alkoi vuonna 1959 Sergei Koroljovin johdolla OKB-1-suunnittelutoimistossa. Alun perin sillä oli tarkoitus laukaista 50 000 kg painava sotilaallinen avaruusasema matalalle kiertoradalle. Tavoite oli samanlainen kuin Yhdysvaltain ilmavoimilla vastaavaan aikaan. Neuvostoliitolla oli suunnitteilla myös Marsin miehitetty ohilento, joka muistutti Yhdysvaltain armeijassa toimineen Wernher von Braunin yhdysvaltalaisissa lehdissä esittämiä suunnitelmia 1950-luvun puolivälistä.
Eri rakettiversioita esitettiin: N1, N2 ja N3 — tavoitteena oli ilmeisesti myös varmistaa suunnittelutyökuorman säilyminen useissa suunnittelutoimistoissa. N2-raketista kehittyi 1960-luvun puoliväliin mennessä Proton-kantoraketti, joka sekin oli alun perin tarkoitettu kuuraketiksi, mutta varsinainen kehityshanke oli jo toisella motivaatiolla — N2 hävisi Neuvostoliiton kuurakettikilvan. Kahdella N2-laukaisulla olisi saatu riittävän suuri kuuluotain ja sen ajoaine nostettua maan kiertoradalle — myös NASA pohti tällaista ratkaisua kuuhun menoon. N1 oli kaikista suurin. N3:n oli tarkoitus korvata R-7-ohjus. N-tutkielmat olivat vain nk. paperitutkimuksia ilman jatkokehityksen rahoitusta. Joulukuussa 1959 pidettiin kaikkien Neuvostoliiton rakettialan pääsuunnittelijoiden kokous. Koroljov esitteli N-suunnitelmat. Vladimir Tšelomei esitteli "yleisrakettinsa", joka tyyppimerkinnällä UR-100 valittiin kehitettäväksi mannertenväliseksi ohjukseksi. Mihail Jangel esitteli R-36:n, josta siitäkin tuli raskas mannertenvälinen ohjus. Koroljov sai rahoituksen Molnija-kantoraketin kehittämiseen.
Vuonna 1961 pidettiin vastaava kokous Baikonurissa, jossa neuvoteltiin N1-kantoraketin kehittämisestä. Tavoitteeksi tuli tehdä ensimmäinen koelaukaisu vuonna 1965.
Kun Kennedy toukokuussa 1961 julisti Yhdysvaltain menevän Kuuhun 1960-luvulla, Koroljov ehdotti kuulentoa aluksella, josta aikanaan tuli Sojuz. Se osoittautui liian pieneksi kuulentoon. Tämän takia Koroljov ehdotti N1-rakettia. N1-raketin ongelmaksi muodostui sen suuri moottorimäärä. Yhdysvallat kehitti Saturn V -rakettiaan varten uuden hyvin suuren ja tehokkaan rakettimoottorin, joita tarvittiin vain viisi kappaletta. Neuvostoliitto ei päätynyt kehittämään N1stä varten uutta tehokasta moottoria vaan päätyi käyttämään kolmeakymmentä pienempää rakettimoottoria. Tämä teki raketin rakenteesta hyvin monimutkaisen ja epäluotettavan, mikä johti lopulta kaikkien koelaukaisujen epäonnistumiseen. Koroljov oli toteuttanut hyvällä menestyksellä raskaita kantoraketteja klusteroimalla keskikokoisia moottoreita, mutta periaatteen venyttäminen ei enää onnistunut. Toisinaan N1:n epäonnistumisen syyksi on arveltu Koroljovin kuolemaa syöpäleikkauksessa vuonna 1966: projekti menetti hyvän systeemisuunnittelijan ja johtajan ja sai tilalle paljon kokemattomamman. Tämä ei kuitenkaan selitä teknisen ratkaisun heikkoutta.
N1 kykeni suunnitelmien mukaan kuljettamaan 95 000 kg matalalle kiertoradalle. Siinä oli 30 rinnakkaista Kuznetsov NK-15 -moottoria, jotka tuottivat kukin 1 544 000 newtonin työntövoiman. N1:n kanssa kilpaillut Proton-raketin Vulkan-nimisen version suunnittelu päätettiin myös lopettaa.
Neuvostoliitto kehitti tämänkin avaruushankkeen puolustusministeriön alaisuudessa ja siksi hanke eteni siten, että lännessä lähinnä vain Yhdysvaltain tiedustelu tiesi sen kehittämisestä ja ongelmista, jotka Leonid Brežnevin hallinto peitteli. Venäjällä hankkeeseen osallistuneet henkilöt ovat 1990-luvulla kertoneet hankkeen kulusta.
Heaven Shall Burn...When we are Gathered
Heaven Shall Burn... When We Are Gathered on ruotsalaisen black metal -yhtyeen Mardukin neljäs studioalbumi. Se äänitettiin ja miksattiin The Abyssissa tammikuussa 1996 ja julkaistiin 1. heinäkuuta samana vuonna. Albumi uudelleenjulkaistiin bonuskappaleiden kera 27. kesäkuuta 2006.
Heaven Shall Burn... When We Are Gathered on Mardukin ensimmäinen albumi, jossa on laulajana Legion (Erik Hagstedt) ja miksaajana Peter Tägtgren. Albumi muutti yhtyeen tyyliä ja teki yhtyeestä tunnetumman.
Saksalainen deathcore -yhtye Heaven Shall Burn nimesi itsensä tämän albumin mukaan.
Kenge
Kenge on Kwangon maakunnan pääkaupunki Kongon demokraattisessa tasavallassa. Vuonna 2004 siellä oli noin 36 000 asukasta, ja väkiluku kasvaa nopeasti.
Erkki Pohjanheimo (lentäjä)
thumb|Erkki Pohjanheimon ja Aki Järvisen muistolaatta Tampereen Koivistonkylässä Erkki Olavi Pohjanheimo (ent. Vuori, 2. joulukuuta 1917 Turku – 7. maaliskuuta 1943) oli suomalainen pommituslentäjä, lennonopettaja ja koelentäjä.
Lentolaivueet ja komentopaikat
Pohjanheimo valmistui kadettikoulusta 6. maaliskuuta 1939. Sen jälkeen hänen joukko-osastojaan olivat 1939 Lentorykmentti 4 (Lento R4), Lentolaivue 44 (LLv 44) ja Lentolaivue 46 (LLv 46). Talvisodassa Pohjanheimon laivue toimi Joensuun Linnunniemessä, Luonetjärvellä ja Joroisissa. Välirauhan aikana hänen komentopaikkoinaan olivat Luonetjärven varuskunta ja Kemin lentokenttä. Syksyllä 1940 Pohjanheimo aloitti ohjaajaopettajakurssin Kauhavan lentosotakoulussa, missä hän toimi lennonopettajana vuonna 1941.
Dornierien haku
Pohjanheimo oli yksi niistä kolmesta upseerista, jotka lensivät sotamarsalkka Herman Göringin lahjoittamat kolme ensimmäistä Dornier Do 17 -pommikonetta Saksasta Suomeen, Malmin kentälle 5. tammikuuta 1942. Lentoa edelsi joulukuussa 1941 alkanut koulutus Varsovassa. Tampereella suoritettujen huoltojen jälkeen koneet siirrettiin Joensuun Lintuniemeen, josta tuli sotaa käyvän Lentolaivue 46:n tukikohta. Erkki Pohjanheimo kuului tuohon laivueeseen suuren osan vuotta 1942.
Kuolema
Pohjanheimo kuoli ollessaan koelentäjänä Tampereen lentovarikolla. Onnettomuuskone oli VL Pyry PY-37. Pohjanheimo ohjasi konetta, ja siinä oli matkustajana kuuluisiin urheilijaveljeksiin lukeutuva kapteeni Akilles Järvinen. Aki Järvinen oli omalla vastuulla mukana vapaaehtoisena matkustajana, koska Pyryä testattiin kahdella henkilöllä. Aki Järvinen ei ollut lentäjä vaan siviilissä panssaritorjuntajoukkueen johtajan tehtävistä. Onnettomuuden aikaan hän toimi tilausten tarkkailijana Härmälän lentovarikolla. Pyry syöksyi maahan Tampereen Koivistonkylässä Lempäälään johtavan tien lähistöllä. Sekä Pohjanheimo että Järvinen saivat surmansa.
Muistolaatta
Pyryn putoamispaikalle pystytettiin syyskuussa 1964 muistolaatta, joka sittemmin rakennetun marketin ja moottoritien vuoksi siirrettiin metsikköön läheiselle mäelle. Muistolaatan hankkivat Tampereen reserviupseeri- ja reservialiupseerikerhojen ilmailujaostot, Ilmavoimien varikko ja Valmetin lentokonetehdas.
Pohjanheimo haudattiin Multian sankarihautaan.
Yksityiselämä
Pohjanheimon aviopuoliso oli Raili Pohjanheimo (o.s. Valkola, myöh. Kuuranne). Heidän poikansa on tv-tuottaja ja ohjaaja Erkki Pohjanheimo.
Estremoz
Estremoz on kaupunki Portugalissa. Se sijaitsee maan eteläosissa Évoran piirissä Alentejon alueella. Kaupungin pinta-ala on 514 neliökilometriä ja asukasluku noin 13 500. Estremozin tämänhetkinen pormestari on Luís Filipe Pereira Mourinha.
Henri Lloyd
Henri Lloyd (oik. Henri-Lloyd Limited) on brittiläinen vedenpitävien purjehdus- ja golfvaatteiden valmistaja. Se perustettiin 1963 Englannin Manchesterissa, jossa sen kotipaikka yhä on. Yrityksellä on noin 40 myymälää Britannian lisäksi muualla Euroopassa, Lähi-idässä ja Australiassa.
Henri-Lloyd Limited -yrityksen perustivat Angus Lloyd ja Henri Strzelecki. Puolalainen Strzelecki taisteli toisen maailmansodan aikana puolalaisjoukoissa, jotka osallistuivat muun muassa Bolognan vapauttamiseen Italiassa ja joista tuli sitten osa Britannian kahdeksatta armeijakuntaa. Sodan jälkeen Strzelecki asettui Manchesteriin, opiskeli tekstiilisuunnittelua ja hakeutui työhön alalle.
Paremmin ”Mr. Henrinä” tunnettu Henri Strzelecki harrasti purjehdusta ja huomasi raskaiden öljykangastakkien ongelmat ulkovaatteina. Hän kiinnostui uudesta nailon-tekokuidusta ja alkoi kehittää siitä uudenlaisia vedenpitäviä vaatteita Angus Lloydin kanssa perustamassaan yrityksessä. He keksivät käyttää nailonia metallin sijasta myös vetoketjuissa, jolloin niiden korroosio-ongelmat poistuivat. Kiinnitykseen ja kiristykseen he alkoivat käyttää nopeatoimista tarranauhaa. He ottivat käyttöön myös uuden Gore-Tex-materiaalin testattuaan sitä ensin tuhansia tunteja avomeripurjehtijoiden käytössä.
Friedrich von Flotow
thumb|210px|Fredrich von Flotow. Friedrich von Flotow (27. huhtikuuta 1812 Teutendorf – 24. tammikuuta 1883) oli saksalainen säveltäjä. Flotow sävelsi 29 oopperaa, soitinmusiikkia ja lauluja.
Flotow opiskeli Pariisin konservatoriossa. Hänen ensimmäinen oopperansa oli vuonna 1835 valmistunut Pierre et Cathérine. Hänen esitetyin teoksensa Martha sai kantaesityksensä Wienissä 25. marraskuuta 1847.
Niklas Grönlund
Niklas Grönlund (s. 12. tammikuuta 2002 Helsinki) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Mestis-joukkue TUTO Hockeyssa.
Seuraura
Grönlund on Karhu-Kissojen kasvatti. Kaudella 2016–2017 hän toimi seuran C-nuorten kapteenina. Grönlund jakoi C-nuorten SM-karsinnoissa tehoilla 6+8=14 joukkueensa sisäisen pistepörssin voiton Robert Simpuran kanssa. C-nuorten SM-sarjassa hän oli Karhu-Kissojen paras pistemies tehoilla 3+4=7 ja Grönlund jakoi sisäisen maalipörssin voiton Julius Huttulan ja Kasperi Kiviahon kanssa.
Kaudeksi 2018–2019 Grönlund siirtyi Rauman Lukon organisaatioon. Kauden 2020–2021 päätteeksi hän voitti U20 SM-sarjan mestaruuden. Kaudeksi 2021–2022 Grönlund nimettiin Lukon U20-joukkueen varakapteeniksi. Hän voitti kauden päätteeksi taas U20 SM-sarjan mestaruuden. Samalla kaudella Grönlund pelasi seuran SM-liigajoukkueessa ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen miesten pääsarjaottelunsa Mestarien liigan alkulohkon päätöskierroksella 13. lokakuuta 2021 vieraissa walesilaista Cardiff Devilsia vastaan, jolloin jo jatkopaikkansa varmistanut Lukko peluutti useita U20-joukkueensa pelaajia. Grönlund merkittiin joukkueen seitsemänneksi puolustajaksi. Hän sai ottelussa jääaikaa 11.58 minuuttia ja Grönlund keräsi teholukeman +1. Kaudella 2022–2023 hän jakoi Lukon U20-joukkueen sisäisen tehotilaston voiton Jeremi Tammelan kanssa lukemalla +14. Grönlund pelasi kauden aikana myös lainalla Mestis-joukkue KeuPa HT:ssä viisi runkosarjaottelua ilman tehopisteitä.
Huhtikuussa 2023 Grönlundin uutisoitiin siirtyvän kaudeksi 2022–2023 vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue TUTO Hockeyn joukkueeseen. Samalla hänen uutisoitiin harjoittelevan kesä Vaasan Sportin SM-liigajoukkueessa.
Muuta
Grönlundin pikkuveli Thomas pelaa puolustajana Niklaksen joukkuetoverina Lukon U20-joukkueessa. Veljesten isä Tommy Grönlund pelasi omalla urallaan puolustajana pääasiassa I-divisioonassa, mutta hän loi myös pääsarjauraa Saksassa, Italiassa ja Itävallassa. Tommy on myöhemmin valmentanut poikiaan Karhu-Kissojen junioreissa.
Mandarat
thumb|Mandaran sulttaani Bukar joukkoineen 1900-luvun alussa. Mandarat ovat tšadilaista kieltä puhuva kansa Pohjois-Kamerunin Mandaravuorilla ja lähialueilla. Heitä on Kamerunissa 660 000, Nigeriassa 320 000 ja Tšadissa 10 000.
Mandaroilla oli 1600–1800-luvuilla samanniminen sulttaanikunta, jonka keskuksena toimi Mora. Sen tärkeimmät kauppatavarat olivat rauta ja orjat. Mandara oli suuren osan historiastaan Bornun vasalli. Saksalaiset alistivat sen vuonna 1902 ja myöhemmin alue jaettiin Ranskan ja Britannian kesken.
Kansan pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, pavut, maapähkinä, riisi ja jamssi. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja. Asumuksena toimii kivestä tai savitiilistä rakennettu pyöreä maja. Ruokavalio koostuu lähinnä kasvisruoista.
Yhteiskunta perustuu suurperheiden muodostamiin yhteisöihin. Sukujärjestelmä on patrilineaarinen ja avioliitto patrilokaalinen. Polygynia on yleistä. Suurin osa mandaroista on sunnimuslimeja, osa harjoittaa perinteistä uskontoa.
Armoton
Armoton (Unforgiven) on vuonna 1992 ensi-iltansa saanut Clint Eastwoodin ohjaama lännenelokuva.
Armoton merkitsi Eastwoodin hyvästejä pyssysankarin hahmolle. Sen jälkeen ohjaaja-näyttelijä alkoi hakea sankaruutta arjesta ja ihmissuhteiden kuvaus tuli entistä tärkeämmäksi.
Pajusaari
Pajusaari voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Armoton
Juoni
Eastwood näyttelee Armottomassa pienen sikatilan omistavaa kahden lapsen yksinhuoltajaksi jäänyttä entistä väkivaltarikollista William Munnya, joka lähtee vielä kerran kostoretkelle erään pikkukaupungin prostituoitujen maksamien palkkiorahojen houkuttamana. Kaksi miestä oli pahoinpidellyt prostituoitujen kollegan muun muassa viiltelemällä tämän kasvoja. Hänet houkuttelee tehtävään Schofield Kidiksi itseään kutsuva, revolverisankarin mainetta havitteleva likinäköinen nuorukainen (Jaimz Woolvett), joka tuntee hänen vanhan maineensa. Munny epäröi ja lupaa palata asiaan. Raha houkuttaa, ja hän puhuu mukaan vanha kaverinsa Ned Loganin (Morgan Freeman). He käyvät hakemassa Schofield Kidin.
Miehet saapuvat Big Whiskey -nimiseen kaupunkiin, jossa valtaa pitää šeriffi "Little Bill" Daggett (Gene Hackman), joka hakkaa ja karkottaa Munnyn kaupungista. Kolmikko löytää toisen prostituoidun pahoinpitelijöistä ja tappaa hänet. Tehtävästä vetäytynyt Ned jää kiinni, ja sheriffi ruoskituttaa hänet hengiltä. Kid ja Munny eivät kuitenkaan anna periksi, vaan metsästys jatkuu. Lopulta Kid ampuu toisen etsityistä istumassa haisevassa ulkokäymälässä housut kintuissa. Hän tunnustaa, ettei väitteistään huolimatta ole ennen ampunut ketään ja ilmoittaa ettei ammu toiste.
Yksi ilotytöistä tuo rahat Kidille ja Munnylle kertoen samalla, että šeriffi on tappanut Nedin ja tämän ruumis on näytteillä saluunnan edessä. Munny lähettää Kidin rahojen kanssa Nedin vaimon luo viemään miehen osuutta ja lähtee itse kostamaan.
Munny menee haulikon kanssa saluunaan, jonka kuistilla Nedin ruumis on pystyyn nostetussa ruumisarkussa. Munny ampuu ensin aseettoman saluunanomistajan, koska tämä on syyllinen Nedin ruumiinhäpäisyyn. Saluunassa seuraa tulitaistelu, jossa Munny surmaa useita vastustajia, myös šeriffi Daggettin. Munny ratsastaa pois ja käskee piileskeleviä kaupunkilaisia hautaamaan Nedin kunniallisesti, tai muuten hän palaa kostamaan.
Palkinnot
Oscarit Ehdokkuudet:
Excalibur
thumb|Sir Bedivere palauttaa Excaliburin veteen. [[Aubrey Beardsleyn kuvitusta Maloryn teokseen Le Morte d'Arthur.]] Excalibur on kelttiläisessä tarustossa taikamiekka, jonka vain kuningas Arthur kykeni vetämään kivestä. Se että hän kykeni tähän, paljasti että hänet on määrätty Britannian kuninkaaksi. Sekä miekalla että huotralla uskottiin olevan maagisia ominaisuuksia. Excalibur esiintyy jo varhaisessa Arthur-mytologiassa, walesilaisissa taruissa miekan nimi on Caledfwlch. Geoffrey Monmouthilainen puolestaan kutsui miekkaa nimellä Caliburnus, ja sen esikuva on ilmeisesti irlantilaisten legendojen Caladbolg-miekka.
Joissakin Arthurista kertovissa tarinoissa Excalibur on sama miekka, jonka Arthur vetää nuorena kivestä, mutta useimmissa tarinoissa kyseessä on kuitenkin eri miekka. Monissa tarinoissa Arthur saa Järven neidolta uuden miekan huotrineen sen jälkeen, kun hänen kivestä vetämä miekkansa on hajonnut. Arthurin kuoltua Sir Bedivere palauttaa miekan Järven neidolle, koska Arthur oli näin käskenyt.
Geoffreyn mukaan miekka oli taottu myyttisellä Avalonin saarella.
Pentti Isotalo -palkinto
Pentti Isotalo -palkinto on jääkiekon SM-liigan vuosittain myöntämä tunnustuspalkinto parhaalle linjatuomarille. Palkittavan valitsee Liigan erotuomarikoulutusryhmä. Ensimmäisen kerran se myönnettiin kaudella 1979–80. Palkinto on kunnianosoitus puolustaja ja erotuomari Pentti Isotalolle.
Onteloeläimet
Onteloeläimet (Coelenterata) on eläinkunnan luokittelussa aiemmin pääjaksona pidetty ryhmä, johon luettiin nykyiset polttiaiseläinten (Cnidaria) ja kampamaneettien (Ctenophora) pääjaksot. Onteloeläimiä olivat siis esimerkiksi polttiaiseläinten nykyiset luokat merivuokot, korallieläimet, meduusat ja polyyppieläimet. Uudemman käsityksen mukaan onteloeläimet eivät kuitenkaan muodosta yhteistä kehityslinjaa, eikä ryhmää siksi käytetä nykyluokituksessa.
Onteloeläimet ovat säteittäissymmetrisiä eliöitä, joiden solukkorakenne on yksinkertainen. Se koostuu pääosin kahdesta solukerroksesta, uloimmasta ektodermista ja sisimmästä endodermista, sekä niitä tukevasta välikerroksesta. Niillä on erikoistuneita, supistuvia lihassoluja sekä eräänlainen hajanainen hermoverkko. Laajassa ruuansulatuskanavassa olevan aukon kautta eläin saa ravintoa ja poistaa jätteet samaa aukkoa hyväksi käyttäen.
St James’s Church (Piccadilly)
St James’s Church (Pyhän Jaakobin kirkko) on kirkko Piccadillyllä, Lontoon West Endissä, City of Westminsterin kaupunkipiirissä. Kirkon arkkitehtinä toimi Christopher Wren ja sen vihki käyttöön Lontoon piispa Henry Compton 13. heinäkuuta 1684. Rakennuksen julkisivussa käytettiin portlandkivellä koristeltua punatiiltä, ja puuseppämestari Grinling Gibbons veisti sinne alttarikaapin, jota pidetään yhtenä hänen parhaista luomuksistaan.
St Jamesista tuli pääkirkko St Martin-in-the-Fieldsin seurakunnasta irrotetulle uudelle seurakunnalle, jonka ensimmäiseksi kirkkoherraksi valittiin St Martin-in-the-Fieldsin seurakuntapappi Thomas Tenison, myöhempi Canterburyn arkkipiispa. Nykyinen kirkkoherra Lucy Winkett aloitti virassa vuonna 2010 toimittuaan sitä ennen lukkarina St Paulin katedraalissa.
pienoiskuva|vasen|Kirkon sisätiloja. Kirkkoon haudattiin muotokuvamaalari Mary Beale 1699, ja taidemaalari Angelica Kauffmann vihittiin siellä 1767. Kirkossa on myös muistotaulut découpage-tekniikan mestari Mary Delanylle, merimaalari Willem van de Velde vanhemmalle ja nuoremmalle ja pilapiirtäjä James Gillraylle.
St James mainitaan ensimmäisen kerran kirjallisuudessa John Vanbrughin komediassa The Relapse, joka sai ensi-iltansa 1600-luvulla. Päiväkirjassaan tai muissa teoksissaan siitä kirjoittavat John Evelyn (1703), Samuel Pepys (1762) ja Daniel Defoe (1772). Runoilija ja taiteilija William Blake kastettiin vuonna 1757 Grinling Gibbonsin veistämässä kastemaljassa, ja ensimmäisen maailmansodan tuntoja kuvannut runoilija Robert Graves meni kirkossa naimisiin.
Kirkko vaurioitui pahoin lokakuussa 1940 saksalaisten pommittaessa Lontoota. Sodan jälkeen se restauroitiin huolellisesti arkkitehti Albert Richardsonin johdolla ja Lontoon piispa vihki sen uudelleen käyttöön 19. kesäkuuta 1954. Kirkko sai Grade I -luokan suojelukohteen aseman vuonna 1958, ja sodassa tuhoutunut länsitorni rakennettiin uudelleen vuoteen 1968 mennessä.
Blackout States
Blackout States on Michael Monroen albumi, joka julkaistiin 9. lokakuuta 2015.
Tähtien sodan oheismateriaali
Tähtien sota-tuotesarjaa on laajennettu myös alkuperäisten elokuvien ulkopuolelle. Kaikki oheismateriaali on Lucasfilmin lisensoimaa, vaikka George Lucasilla oli oikeus jättää niissä olevia juonenkäänteitä tai elementtejä huomiotta omissa teoksissaan. Oheismateriaalia on tehty samanaikaisesti alkuperäisen trilogian, esiosatrilogian ja jatko-osatrilogian kanssa sekä niiden välisinä aikoinakin. Yleisin oheismateriaali olivat kirjat, sarjakuvat ja videopelit.
Tietokoneanimoitua televisiosarjaa, Star Wars: The Clone Warsia, lukuun ottamatta kaikki muu oheismateriaali tunnettiin nimellä Expanded Universe (lyhenne EU). Lucasfilm uudelleenbrändäsi Expanded Universen nimelle Star Wars Legends, jonka teokset eivät enää sijoittuneet viralliseen kaanoniin. Useimmat 25. huhtikuuta 2014 jälkeen tehdyt teokset kuuluvat viralliseen kaanoniin.
1976–1987: Varhaiset spin-off-elokuvat ja televisiosarjat
Tähtien sodan ensimmäinen oheismateriaali oli alkuperäisen vuoden 1977 elokuvan romaaniversio Tähtien sota (1976). Lucas pyysi myöhemmin Alan Dean Fosteria, romaaniversion haamukirjoittajaa, tekemään sille jatko-osan nimeltä Mustan lordin paluu (1978). Lucas aikoi alun perin käyttää sitä pohjana pienen budjetin jatko-osan tekemiseen Tähtien sodalle, mutta alkuperäisen elokuvan menestyksen myötä Lucas päätti kirjoittaa elokuvalle kunnon jatko-osan, Imperiumin vastaiskun (1980). Elokuvan ollessa tuotannossa Lucas antoi myönnytyksen televisioelokuvalle Star Wars Holiday Special (1978), jonka toteuttamisessa hänellä oli vain pieni osuus.
thumb|180px|Tähtien sota -sarjakuvalehden vuoden 1987 numeron 10 kansi. Huhtikuusta 1977 toukokuuhun 1986 asti Marvel Comics teki Tähtien sodasta sarjakuvan, joka oli myyntimenestys ja Marvelin päätoimittaja Jim Shooterin mukaan pelasti Marvelin taloudellisesti huonosta tilanteestaan vuosina 1977 ja 1978. Se oli vuosien 1979 ja 1980 myydyimpiä sarjakuvia. Kolmannesta elokuvasta, Jedin paluusta (1983), tehtiin vuosina 1983–1984 neljäosainen sarjakuva.
Lisäksi ilmestyi kaksi kirjatrilogiaa, Brian Daleyn kirjoittama The Han Solo Adventures by (1979–1980), sekä L. Neil Smithin kirjoittama The Adventures of Lando Calrissian (1983). Daley kirjoitti myös alkuperäisestä trilogiasta kuunnelman, joka kuultiin radiossa vuosina 1981, 1983 ja 1996.
Tähtien sodasta tehtiin ensimmäinen elektroninen peli vuonna 1979 sekä 1980-luvulla muutamia videopelejä Atarille.
Ewokeista, jotka tekivät ensiesiintymisensä Jedin paluussa, tehtiin kaksi televisioelokuvaa, Ewokien taistelu (1984) ja Ewoks: Taistelu Endorista (1985), sekä oma animaatiosarjakin, joka esitettiin vuosina 1985–1986. Samoina vuosina esitettiin myös toinen Tähtien sota -aiheinen animaatiosarja, Droidit, joka keskittyy R2-D2:een ja C-3PO:hon. Vuonna 1985 Marvel Comicsin omistuksessa oleva Star Comics julkaisi kahden vuoden ajan kuukausittaista Ewokit-sarjaan liittyvää sarjakuvaa ja vuonna 1986 julkaisi kahdeksanosaisen sarjakuvan ''Droideihin'.
1987–1991: ”The Dark Times”
10-vuotisjuhlan jälkeen Tähtien sodan oheistuotteiden ilmestyminen jäi vähäisemmäksi. Vuonna 1987 fanien uutiskirje Bantha Tracks yhdistyi osaksi Lucasfilmin virallista lehteä, joka keskittyi yhtiön projekteihin Tähtien sodan ulkopuolella. Fanit pelkäsivät, ettei Tähtien sotaa enää jatkettaisi, minkä vuoksi vuosia 1987–1991 kutsuttiin nimellä "Dark Times". Vuonna 1987 West End Games kuitenkin julkaisi roolipelin nimeltä Star Wars: The Roleplaying Game.
1991–1996: Thrawn ja Musta keisari
Tähtien sodan oheismateriaalia alettiin jälleen julkaista vuonna 1991, kun Timothy Zahn julkaisi romaanin nimeltä Imperiumin perillinen. Kirja nousi New York Timesin parhaiten myyneiden kirjojen listaykköseksi, mikä johti ajan myötä useiden alkuperäisten elokuvien jälkeen sijoittuvien romaanien ja sarjakuvien julkaisuun. StarWars.com kirjoitti vuonna 2014, että romaani ”aloitti tähän päivään asti kestäneen julkaisuohjelman ja on muotoillut Expanded Universesta sen mikä se nyt on”. Imperiumin perillinen esitteli monet suositut hahmot, kuten suuramiraali Thrawnin ja Mara Jaden, ja sille julkaistiin myös jatko-osat Hämärän laivue (1992) ja Keisarin käsky (1993). Näiden kirjojen muodostaman Thrawn-trilogian sanottiin elvyttäneen Tähtien sota -tuotesarjan.
Näihin aikoihin sarjakuvien lisenssi siirtyi Marvelilta Dark Horse Comicsille, joka julkaisi useita alkuperäisen trilogian jälkeen sijoittuvia sarjakuvia, mukaan lukien Tom Veitchin ja Cam Kennedyn tekemän Mustan keisarin (1991–1995). Sarjan julkaisu aloitettiin muutama kuukausi ensimmäisen Thrawn-romaanin jälkeen ja toimi jatko-osana romaaneille. Lisäksi elokuvista tutut hahmot, kuten keisari Palpatine ja Boba Fett, olivat yhä elossa. Zahnin mielestä Palpatinen henkiin herättäminen kloonikehojen kautta kuitenkin teki Palpatinen kukistumisen Jedin paluun lopussa turhaksi.
Vuosina 1992–1993 julkaistiin nuortenkirjasarja Jedi Prince, joka kuvaili Luken, Leian ja Hanin vaiheita vuosi Jedin paluun jälkeen. Kathy Tyersin romaani The Truce at Bakura (1993) puolestaan kuvaili heti Jedin paluun jälkeisiä tapahtumia. Vuonna 1993 Dark Horse julkaisi sarjakuvan nimeltä Tales of the Jedi, joka kertoi Vanhan Tasavallan tapahtumista, noin 4 000 vuotta ennen elokuvien tapahtumia. Sarjakuvan myötä julkaistiin myös muita samalle aikakaudelle sijoittuvia kirjoja, sarjakuvia ja lopulta videopelisarja nimeltä Knights of the Old Republic.
1996–1999: Erikoisversiot ja Shadows of the Empire
Vuonna 1996 Steve Perry julkaisi romaanin nimeltä Shadows of the Empire, joka sijoittui Imperiumin vastaiskun ja Jedin paluun väliin, josta tehtiin myös sarjakuva sekä videopeli. Tämän projektin tarkoitus oli lähinnä elvyttää tuotesarja yhdessä alkuperäisen trilogian erikoisversioiden kanssa, jotka julkaistiin vuonna 1997. Lucas sovitti joitain Expanded Universessä esiteltyjä elementtejä erikoisversioihin, kuten Coruscantin, Tasavallan pääplaneetan, joka mainittiin ensi kerran Thrawn-trilogiassa ja teki ensimmäisen visuaalisen esiintymisen Jedin paluun erikoisversiossa.
Vuonna 1999 Tähtien sota -kirjojen julkaisu siirtyi Bantam Spectralta Del Rey Booksille. Vuosina 1999–2003 julkaistiin useiden kirjailijoiden työstämä kirjasarja The New Jedi Order sijoittui 25-30 vuotta alkuperäisen elokuvatrilogian jälkeen. Siinä esiteltiin uusi vihollinen: galaksin ulkopuolelta tuleva avaruusolentorotu nimeltä yuuzhan vong. Suosittu elokuvista tuttu hahmo Chewbacca kuoli sarjan ensimmäisessä kirjassa, R. A. Salvatoren Vector Primessa.
1999–2014: Esiosatrilogia ja The Clone Wars
Jo ennen vuotta 1999 Expanded Universe oli yrittänyt laajentaa tarinankerrontaa myös ajalle ennen Uuden toivon tapahtumia (esimerkiksi Star Wars: Tales of the Jedi -sarjakuvien kautta). Mutta ne lähimmät Uuden toivon tapahtumia edeltäneet tapahtumat, mukaan lukien Galaktisen Imperiumin valtaannousu sekä Anakin Skywalkerin ja keisari Palpatinen henkilöhistoriat jätettiin avoimeksi Lucasin esiosatrilogiaa varten, joka alkoi elokuvalla Episodi I – Pimeä uhka (1999).
Coruscant, Thrawn-trilogiassa sekä Jedin paluun erikoisversiossa esiintynyt planeetta esiintyi suuressa roolissa elokuvissa Pimeä uhka, Episodi II – Kloonien hyökkäys (2002) ja Episodi III – Sithin kosto (2005). Jedi nimeltä Aayla Secura, joka esiintyi vuonna 2000 Star Wars: Republic -kirjasarjassa, teki esiintymisen sivuhahmona Kloonien hyökkäyksessä. Vuoden 2003 animaatiosarja Clone Wars sekä useat spin-off -kirjat, sarjakuvat ja videopelit sijoittuvat kloonisotiin ja selittävät niiden tarkemmat yksityiskohdat, johdattaen Sithin koston tapahtumiin.
Näiden tilalle tehtiin myöhemmin uusia Kloonisodista kertovia tarinoita, kuten animaatioelokuva The Clone Wars (2008) ja samanniminen animaatiosarja (2008–2020), joiden tapahtumat alkoivat vuosi Kloonien hyökkäyksen jälkeen ja päättyivät samaan aikaan Sithin koston kanssa. Tässä uudessa sarjassa Anakin sai oman padawanin, Ahsoka Tanon. Useita muita elokuvissa ja spin-off -materiaaleissa esiintyneitä hahmoja esiintyi sarjassa ja heitä tutkittiin sarjan aikana tarkemmin. Näihin aikoihin Lucas oli siinä päätöksessä, ettei toteuttaisi Tähtien sodalle jatko-osatrilogiaa.
2012–2014: Disney ja kaanonin uudelleenjärjestely
Lokakuussa 2012 The Walt Disney Company osti Lucasfilm 4,06 miljardilla dollarilla. Tämän myötä Lucasfilm muodosti virallisen ”Lucasfilm Story Groupin”, pitämään kaanonin vailla ristiriitoja, määrittäen tarkasti, että mikä kuuluu kaanoniin sekä muodostamaan toimivan yhteyden elokuvien, sarjakuvien ja muiden medioiden välillä. Story Groupin jäseniä olievat muun muassa Leland Chee, Kiri Hart ja Pablo Hidalgo. Estääkseen Expanded Universen teoksia rajoittamasta jatko-osatrilogian toteuttamista, kyseinen jatkumo päätettiin hylätä kokonaan. Erityisesti Cheen mielestä Chewbaccan kuolemalla Vector Primessa oli merkittävä vaikutus tähän päätökseen.
25. huhtikuuta 2014 Lucasfilm uudelleenbrändäsi Expanded Universen nimelle Star Wars Legends ja julisti virallisesti sen olevan kaanonin ulkopuolella. Chee sanoi vuonna 2014 Twitterissä, että Story Groupin ”päätavoite” olisi korvata entinen hierarkkinen kaanon yhtenäisemmällä kaanonilla. Yhtiö keskitti uuteen materiaalinsa uuteen Tähtien sota -kaanoniin.
2014–2020: Jatko-osatrilogia ja antologiaelokuvat
Lucasfilm selitti, että kaanoniin kuuluivat tähänastisesta tuotesarjasta ainoastaan episodiset elokuvat sekä vuoden 2008 The Clone Wars -elokuva ja sitä seurannut televisiosarja. Näitä kutsuttiin ”Tähtien sodan historian kiinteiksi asioiksi, joiden kanssa muiden tarinoiden hahmojen ja tapahtumien on oltava yhdenmukaistettuina”. Lisäksi suunnitteilla olleen Tähtien sodan -jatko-osatrilogian ja muiden uudelleenjärjesteltyyn kaanoniin tehdyn materiaalin tarinat eivät perustuisi Legends-materiaaliin, mutta voisivat mahdollisesti ottaa inspiraatiota sieltä. Ensimmäinen kaanoniin sijoittuva romaani oli John Jackson Millerin kirjoittama A New Dawn, joka julkaistiin syyskuussa 2014, joka toimi prologina tietokoneanimoidulle televisiosarjalle Star Wars Rebels, jonka esittäminen alkoi kuukausi myöhemmin. Marvel alkoi tammikuussa julkaista uutta Tähtien sota -sarjakuvaa,  sekä käynnisti kampanjan nimeltä Journey to Star Wars, jossa ennen jokaista jatko-osatrilogian elokuvaa julkaistiin sen tarinaan yhteydessä elokuvia kirjoja ja sarjakuvia.
Ensimmäinen jatko-osatrilogian elokuva, The Force Awakens, julkaistiin joulukuussa 2015. Pieni osa faneista ei pitänyt uudelleenjärjestellystä kaanonista ja osa heistä päätti kampanjoida sen puolesta, että Expanded Universea jatkettaisiin kaanonin ulkopuolella. Rebelsin valvova ohjaaja Dave Filoni esitteli Legendsistä tutun suuramiraali Thrawnin hahmoksi kaanoniin vuonna 2016, Rebelsin kolmannella tuotantokaudella. Timothy Zahn palkattiin myös kirjoittamaan hahmosta uusia kaanoniin sijoittuvia romaaneja. Toisena The Clone Warsin luojista, Filoni oli Lucasin esimerkkiä seuraten (joka oli käyttänyt muutamia Expanded Universen elementtejä elokuvien erikoisversioissa, esiosatrilogiassa sekä The Clone Warsissa) liittänyt muutamia spin-off -materiaalien elementtejä myös Rebelsiin. Osa perutuista The Clone Warsin jaksoista sovitettiin uusien kaanoniin kuuluviin kirjoihin ja sarjakuviin, jotka olivat osa The Clone Wars Legacy -multimediaprojektia.
The Force Awakensin jälkeen julkaistiin muutamia muitakin elokuvia, kuten spin-off -elokuvat Rogue One (2016) ja Solo, (2018); sekä kaksi muuta jatko-osatrilogian elokuvaa, The Last Jedi (2017) ja The Rise of Skywalker (2019). Uusi laajennettu universumi oli kasvanut lukuisten romaanien, Marvelin ja IDW Publishingin julkaisemien sarjakuvien sekä uusien videopelien muodossa, joiden joukossa olivat myös Battlefront ja Battlefront II. Lisäksi julkaistiin lisää televisiosarjoja. Kolmas kaanoniin sijoittuva animen inspiroima animaatiosarja Star Wars Resistance sai ensiesityksensä vuonna 2018. Disney avasi vuoden 2019 lopulla uuden Disney+-suoratoistopalveluun, jonne julkaistiin The Mandalorian, Jon Favreaun käsikirjoittama Jedin paluun tapahtumien jälkeen sijoittuva ensimmäinen näytelty televisiosarja, sekä myös The Clone Wars -animaatiosarjan seitsemäs ja viimeinen tuotantokausi.
2020–nykyhetki: Uljas tasavalta
Helmikuussa 2020 Lucasfilm julkaisti uuden kirjoista ja sarjakuvista koostuvan projektin nimeltä Uljas tasavalta, joiden tarina sijoittuu noin 200 vuotta ennen Pimeän uhan tapahtumia.
Alpine A521
Alpine A521  oli Formula 1 -talli Alpinen käyttämä auto kaudella 2021. Autolla kilpailivat Fernando Alonso ja Esteban Ocon. Auto julkistettiin 2. maaliskuuta 2021. Tallin ensimmäinen kilpailu Bahrainissa päättyi Alonson keskeyttäessä jarruvikaan ja Oconin kolaroidessa Sebastian Vettelin kanssa hän jäi ilman pisteitä.
Tähtien sodan oheismateriaali
Aiheesta muualla
Expanded Universe
Vuoden 1907 paniikki
Vuoden 1907 paniikki oli noin kuusi viikkoa kestänyt pankkikriisi Yhdysvalloissa. Se alkoi lokakuussa 1907 New York Cityssa, mutta levisi pian ympäri Yhdysvaltoja.
Pankkien epävakauden taustalla oli osin San Franciscon vuoden 1906 maanjäristys, jonka seurauksena rahaa oli virrannut New Yorkin pankeista länteen maanjäristyksen tuhojen jälleenrakentamista varten.
16. lokakuuta 1907 keinottelijat F. Augustus Heinze and Charles W. Morse kärsivät suuria tappioita yrittäessään kaapata United Copper -kuparikaivosyhtiötä. The Wall Street Journal -lehden aihetta koskeva uutinen aiheutti talletuspaon Heinzeen ja Morseen yhdistetyistä pankeista. Näistä merkittävin oli Knickerbocker Trust, joka oli tuolloin New Yorkin kolmanneksi suurin pankki. Knickerbocker-suurpankin epävakaus aiheutti pelkoa koko pankkisektorin romahduksesta, ja talletuspako levisi ympäri maata kaikkiin pankkeihin.
Talletuspaosta kärsineet pankit olivat haluttomia lainaamaan rahaa, ja pörssimeklareille myönnettävien lainojen korot nousivat jyrkästi. Koska välittäjät eivät saaneet lainaa edullisesti kaupankäyntiä varten, pörssikurssit romahtivat. Pittsburghin pörssissä kaupankäynti keskeytettiin kokonaan kolmeksi kuukaudeksi.
Tilanteen vakauttamiseksi mahtipankkiiri J. P. Morgan vakuutti Wall Streetin muut merkittävimmät pankkiirit lainaamaan henkilökohtaisia varojaan pankeille. Morganin toimien ansiosta New Yorkin pörssi pysyi auki koko kriisin ajan. New Yorkin kaupunki oli lokakuun lopussa vaarassa ajautua maksukyvyttömyyteen, mutta Morgan ja muut pankkiirit pelastivat kaupungin ostamalla sen obligaatioita.
Kriisin seurauksena ihmiset kokivat, että Yhdysvaltoihin tarvittaisiin keskuspankki, joka pystyisi kasvattamaan rahavarantoa kriisitilanteissa. Federal Reserve System -keskuspankki perustettiin vuonna 1913.
Primitive (Suburban Triben albumi)
Primitive on Suburban Triben esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 1994.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 28, ja se pysyi listalla yhteensä neljä viikkoa.
Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Janne Joutsenniemi sekä sovittanut Suburban Tribe, ellei toisin mainittu.
Dragan Stojković
200px|thumb|Dragan Stojković Dragan Stojković (, s. 3. maaliskuuta 1965 Niš, Jugoslavia), johon viitataan usein myös lempinimellä "Pixi" tai "Pixy", on serbialainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Maaliskuusta 2021 alkaen hän on toiminut Serbian maajoukkueen päävalmentajana.
Maajoukkuetasolla Stojković edusti sekä Jugoslavian sosialistista liittotasavaltaa että Jugoslavian liittotasavaltaa. Edellisen paidassa hän pelasi vuoden 1984 EM-kisoissa ja vuoden 1990 MM-kisoissa, jälkimmäisen paidassa puolestaan vuoden 1998 MM-kisoissa ja vuoden 2000 EM-kisoissa. EM-kisoissa 1984 Stojković teki maalin Ranskaa vastaan. MM-kisoissa 1990 Jugoslavia voitti neljännesvälieräottelussa Espanjan 2–1 Stojkovićin tehtyä kaksi maalia, joista toisen jatkoajalla. Puolivälierissä Jugoslavia hävisi Argentiinalle rangaistuspotkukilpailussa, jossa Stojković epäonnistui joukkueensa ensimmäisenä laukojana – samoin kävi myös Argentiinan ensimmäiselle laukojalle Diego Maradonalle. MM-kisoissa 1998 Stojković teki maalin alkulohko-ottelussa Saksaa vastaan. EM-kisoissa 2000 Jugoslavia ylsi puolivälieriin ja Stojković tuli ensimmäisessä alkulohko-ottelussa vaihtopelaajana kentälle ja pelasi loput kolme ottelua avauskokoonpanossa.
Stojković pelasi yhteensä 84 maaottelua ja teki niissä 15 maalia. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi marraskuussa 1983 ja viimeisen heinäkuussa 2001.
Stojković toimi Belgradin Punaisen Tähden puheenjohtajana vuosina 2005–2007. Hän on sen jälkeen valmentanut Japanissa Nagoya Grampusia ja Kiinassa Guangzhou R&F:ää. Maaliskuussa 2021 hänet nimettiin Serbian maajoukkueen päävalmentajaksi.
Araújo
Araújo tai Araujo on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Léonie Sonningin musiikkipalkinto
Léonie Sonningin musiikkipalkinto on arvostettu tanskalainen musiikkipalkinto, joka jaetaan vuosittain kansainvälisesti tunnustetulle säveltäjälle, muusikolle, kapellimestarille tai laulajalle.
Historia
Palkinto jaettiin ensi kerran jo vuonna 1959 Igor Stravinskylle. Vuonna 1965 toimittaja C. J. Sonningin leski Léonie Sonning (syntyisin Rothberg, 1894–1970) perusti asiaa varten rahaston, joka sai aluksi tulonsa Sonningin omistamista kolmesta kiinteistöstä. Säätiön omaisuus on sittemmin kasvanut ja se omistaa nykyisin viisi asuinkiinteistöä Kööpenhaminassa ja sen ympäristössä. Pääpalkinnon lisäksi rahasto jakaa stipendejä nuorille säveltäjille, kapellimestareille, muusikoille tai laulajille Tanskassa tai muissa Pohjoismaissa. Stipendejä ei voi hakea.
Palkinto
Varsinaisen palkinnon saajan tulee olla alansa parhaiden joukossa ja luultavimmin myös pysyä siellä tulevaisuudessa. Jonkinlainen suhde Tanskaan on eduksi, mutta ei välttämätöntä. Johtokunta ottaa valinnoissaan huomioon myös tasapainon eri alojen edustajien välillä.
Rahasto järjestää ja tukee palkinnonsaajien konserttitoimintaa palkinnonjakotilaisuudessa järjestettävän konsertin lisäksi. Sen lisäksi se rahoittaa voittajien kirjajulkaisuja, seminaareja ja työpajoja ja voittajat kutsutaan pitämään mestarikursseja nuorille tanskalaismuusikoille, sikäli kuin ne mahtuvat voittajien aikatauluihin.
Vaikka palkinto ei ole Euroopan suurin, se on arvostettu saajiensa keskuudessa ja saavuttanut merkityksellisen aseman ajan myötä.
Paulus
Paulus on miehen etunimi. Nimi on alun perin roomalainen suku­nimi, joka johtuu pientä tai vaatimatonta merkitsevästä latinan kielen sanasta. Kristityissä maissa nimen monine muunnoksineen on tehnyt suosituksi apostoli Paavali, alkuperäiseltä nimeltään Saulus.
Neuvostoliiton jalkapallomaajoukkue
Historiansa aikana Neuvostoliitto selviytyi seitsemän kertaa sekä maailman- että Euroopan mestaruuskilpailuhin. Joukkue voitti EM-kultaa historian ensimmäisissä EM-kisoissa Ranskassa 1960. Olympialaisista se saavutti kaksi kultaa (1956 ja 1988) ja kolme pronssia (1972, 1976 ja 1980). MM-kisoissa sen parhaimmaksi sijoitukseksi jäi neljäs sija 1966 Englannin kisoissa.
Ludwig Richter
upright|pienoiskuva|Ludwig Richter noin vuonna 1880, kuvannut August Kotzsch. Adrian Ludwig Richter (1803–1884) oli saksalainen taidemaalari ja taidegraafikko. Hänen opettajanaan oli hänen isänsä, vaskenpiirtäjä Carl August Richter. Hän jatkoi opintoja Italiassa ja työskenteli sitten Dresdenissä, myöhemmin akatemian professorina. Alkuun hän maalasi tyyliteltyjä italialaisaiheisia maisemia, ja vuoden 1840 tienoilla aiheiksi tuli romanttisen idyllimäisiä kotoisia aiheita ja vähitellen naiivin kansanelämän, tarujen, runojen sekä varsinkin kodin ja lapsimaailman kuvaukset, ja näin hänestä tuli aikanaan maansa suosituimpia taiteilijoita. Hän oli hyvin tyypillinen biedermaierin ajan pikkuporvarillisuuden romantikko ja lastenkamaritaiteilija. Hän kirjoitti muistelmat Lebenserinnerungen eines deutschen Malers, jotka julkaisi 1885 hänen poikansa, kustantaja Heinrich Richter.
Megatron Braineater
Megatron Braineater on kirjailijanimi, jota käyttää Maria Candia. Hän on julkaissut tieteisromaanin Kapteeni Shiva 2007. Kirjan julkaisi pienlevymerkki Flamongo, ja teoksen yhteyteen kuuluu musiikki-cd. Kirjassa olennot eivät syö lihaa, rakastavat rauhaa ja kykenevät vaihtamaan sukupuoltaan. Helsingissä asuva Candia opiskelee kirjallisuutta ja työskentelee kääntäjänä.
Intiantapiiri
Ulkonäkö ja koko
Intiantapiirit ovat yleensä noin 180-250 senttimetrin mittaisia ja painavat 150-320 kilogrammaa. Niiden säkäkorkeus vaihtelee 70:n ja 120:n senttimetrin välillä.
Poikaset ovat raidallisia, mutta seitsemän kuukauden ikään tultuaan ne muuttuvat aikuisen värisiksi, eli lähes mustiksi lukuun ottamatta selässä olevaa suurehkoa harmaata laikkua. Niiden karva on karkeaa ja iho paksu. Kuono ja ylähuuli ovat pidentyneet ja ne sopivat hyvin ruoan tutkiskeluun.
Esiintyminen
Intiantapiiri on uhanalainen eläin, jota esiintyy sademetsissä Myanmarissa, Thaimaassa, Sumatralla ja Malakan niemimaalla. Intiantapiireja on tapettu jo vuosisatojen ajan ravinnoksi. Aikoinaan kanta oli runsas, mutta nykyään suunnattomat alat elinkelpoista metsää on tuhottu ja metsien pirstoutuessa tapiiripopulaatiot eivät enää pääse lisääntymään keskenään, mikä saattaa johtaa intiantapiirin lopulliseen sukupuuttoon. Lajin tulevaisuus näyttääkin synkältä.
Käyttäytyminen
Intiantapiirit ovat erakkoja eli ne elävät yksin. Ne asustavat mielellään tulvivissa metsissä. Intiantapiirit ovat erittäin arkoja ja välttelevät naapureitaan. Mikäli tapiiri tuntee olonsa uhatuksi, se syöksyy veteen ja ui turvaan.
Lisääntyminen ja jälkeläiset
Intiantapiirit lisääntyvät ainoastaan joka toinen vuosi. Poikasia syntyy vain yksi. Parittelu ajoittuu niin, että poikanen syntyy sadekauden alussa, jolloin ravintoa on runsaasti. Emo odottaa poikasta 56 viikkoa eli 13 kuukautta. Uros ei ota osaa poikasen hoitamiseen. Poikasten valkojuovainen tummanruskea turkki auttaa niitä sulautumaan erinomaisesti aluskasvillisuuteen. Poikanen pysyy emonsa turvissa kaksi vuotta, kunnes emo valmistautuu parittelemaan uudelleen.
Hannu Porkka
Hannu Porkka (s. 1958) on suomalainen lyömäsoittaja. Hän on opiskellut Sibelius-Akatemiassa vuosina 1977–1981. Hän oli Kotkan kaupunginorkesterin jäsen 1980–81. Porkka soitti lyömäsoittimia Hassisen kone -rockyhtyeessä 1981–82. Hän toimii nykyään Joensuun kaupunginorkesterin lyömäsoitinten äänenjohtajana. Porkka on soittanut myös yhtyeissä Silmienvaihtajat ja Kosmonauts.
Taulajärvi (Nokia)
Taulajärvi on Pirkanmaalla Nokialla sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Kuloveden alueeseen. Järvi kuuluu Kuloveden lähialueeseen.
Maantiede
Järven pinta-ala on 15,0 hehtaaria ja sen pituus on 600 metriä ja leveys 350 metriä. Järvellä ei ole tulo-ojia ja sen luusua sijaitsee järven pohjoisrannalla, josta saa alkunsa 1,5 kilometriä pitkä laskuoja Jutistenlahteen Kulovedessä. Puronvarsi on 550 metriä pitkä ja kapea luonnonsuojelualue.
Järven rantaviiva on 1,7 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rannoille on rakennettu loma-asuntoja ja länsirannalla on uimaranta.
Hard-Fi
Hard-Fi on vuonna 2003 Stainesissä perustettu nelihenkinen indie rockia soittava brittiyhtye.
Conrad Schumann
thumb|250px|Conrad Schumannin rajan yli hyppäämistä esittävästä valokuvasta tuli Kylmän sodan sekä Berliinin muurin symboli. Hans Conrad Schumann (1942 – 20. kesäkuuta 1998) oli itäsaksalainen sotilas, joka muistetaan kuuluisasta lehtikuvasta, jossa hän loikkasi rakenteilla olevan Berliinin muurin yli. Hän oli yksi kuuluisimmista Itä-Saksasta länteen paenneista henkilöistä.
Hän palveli Itä-Saksan kansanarmeijassa Dresdenissä, josta hän päätyi vapaaehtoisena Potsdamin kautta Berliiniin. 19-vuotiaana, 15. elokuuta 1961 hän oli vartioimassa Berliinin muurin kolmatta rakennuspäivää Ruppinerstraßen ja Bernauerstraßen kulmassa. Tähän aikaan muuri ei ollut kuin matala piikkilanka-aita. Nähtyään tilaisuutensa tulleen hän päätti hypätä aidan yli länsipuolelle, jossa hänet otettiin poliisiauton kyytiin. Paikalla ollut valokuvaaja Peter Leibing onnistui saamaan hänestä valokuvan juuri kun hän on hyppäämässä aidan yli. Tästä kuvasta tuli yksi kuuluisimmista kylmää sotaa kuvaavista valokuvista.
Myöhemmin hänen sallittiin poistua Länsi-Berliinistä, josta hän muutti Baijeriin, jossa hän avioitui ja eli lopun elämäänsä. Schumann työskenteli Baijerissa Audin kokoonpanolinjalla 27 vuoden ajan. Schumann sai perheeltään useita kirjeitä, joissa häntä pyydettiin palaamaan takaisin Itä-Saksaan. Schumann ei kuitenkaan tiennyt, että Stasi oli painostanut hänen perhettään pyytämään häntä palaamaan takaisin kotiin, minkä vuoksi hän vakavissaan harkitsi perheensä luona käymistä. Lopulta hän kuitenkin tapasi Itä-Saksan puolelle jääneen perheensä ja ystävänsä ensimmäisen kerran vasta muurin murtumisen jälkeen. Schumannin mukaan osa hänen läheisistään ei vielä tuolloinkaan ollut antanut hänelle anteeksi sitä, että hän oli loikannut länteen.
Schumann hirtti itsensä 20. kesäkuuta 1998. Hän ei jättänyt jälkeensä itsemurhaviestiä.
Marina Erakovic
Marina Erakovic (s. 6. maaliskuuta 1988) on uransa vuonna 2018 lopettanut uusiseelantilainen tennispelaaja. Hän syntyi Splitissä, Kroatiassa, mutta muutti vuonna 1994 Aucklandiin, Uuteen-Seelantiin. Hän aloitti lajinsa kuusivuotiaana.
Erakovic voitti Michaëlla Krajicekin parina tyttöjen nelinpelin mestaruuden Yhdysvaltain avoimissa 2004. Hän ylsi vastaavaan voittoon Australian avoimissa 2005 parinaan Viktoryja Azarenka.
Erakovic aloitti ammattilaisuransa 2006. Ensimmäisen WTA-turnausvoittonsa kaksinpelissä hän saavutti helmikuussa 2013 Memphisin turnauksessa.
Iso Kakkurijärvi
Iso Kakkurijärvi on Pirkanmaalla Nokialla Vahalahdessa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Kuloveden alueeseen. Järvi kuuluu Kuloveden lähialueeseen.
Maantiede
Järven pinta-ala on 1,6 hehtaaria, sen pituus on 200 metriä ja leveys 80 metriä. Järveen kuuluu laskuoja, joka yhtyy Miinalahteen Kuloveteen laskevaan ojaan.
Järven rantaviiva on 0,53 kilometriä pitkä, ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rannat ovat rakentamattomia. Järvelle johtaa polkuja, ja sen läheltä kulkee metsätie.
Ruotsin–Norjan sota (1814)
Ruotsin–Norjan Sota, joka tunnetaan myös nimillä Sota Norjaa vastaan, Sota Ruotsin kanssa ja Norjan itsenäisyyssota oli vuoden 1814 kesäkuussa Norjan ja Ruotsin välillä käyty sota. Sota päättyi Norjan tappioon minkä jälkeen Norja liitettiin osaksi Ruotsi-Norjaa.
Tausta
Tammikuussa 1814 kirjoitetussa Kielin sopimuksessa Tanska-Norjan kuninkaan Frederik VI:n täytyi luovuttaa Norja Ruotsille. Tämä johtui siitä, että Ranska, jonka liittolainen Tanska-Norja oli, kärsi tappion Napoleonin sodissa. Norja ei hyväksynyt sopimusta ja 26. heinäkuuta Ruotsi hyökkäsi Norjaan.
Sota
Väkivaltaisuudet alkoivat 26. heinäkuuta Ruotsin laivaston hyökäyksellä Hvalerissa. Norjan armeija evakuoitiin ja alukset onnistuivat pakenemaan, mutta ne eivät enää taistelleet sodassa. Ruotsin armeijan tärkein hyökkäys rajan yli tapahtui Haldenissa. Ruotsin armeija ohitti ja piiritti Fredrikstenin linnoituksen ja etenivät pohjoiseen samalla, kun 6 000 sotilasta nousi maihin Kråkrøyssa Fredrikstadin lähellä.
Norjan armeija onnistui pysäyttämään Ruotsin hyökkäyksen Lierissä 2. elokuuta ja toisen kerran Matrandissa 5. elokuuta. 3. elokuuta kuningas Kristian VIII saapui rintamalle ja hänet suostuteltiin vaihtamaan taktiikkaansa ja käyttämään Rakkestadiin sijoitetut joukot vastahyökkäykseen ruotsalaisia vastaan. Käsky vastahyökkäykseen annettiin 5. elokuuta, mutta peruutettiin muuteman tunnin jälkeen. Norjalaiset joukot perääntyivät Glomma-joen yli Langnesissa. Viimeinen suuri taistelu käytiin 9. elokuuta sillanpäässä Langnesissa, jossa ruotsalaiset joukot ajettiin pois. Ruotsi pääsi kuitenkin voitolle Kjølbergin sillan taistelussa 14. elokuuta. Taistelun jälkeen Ruotsilla oli tyhjä tie Norjan pääkaupunkiin Kristianiaan.