cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kserkses I
Hyökkäys Kreikkaan
Dareioksen aikana ateenalaiset, naksoslaiset ja eretrialaiset olivat sekaantuneet Joonian kapinaan. Lisäksi kreikkalaiset olivat aiheuttaneet persialaisille tappion Marathonin taistelussa. Suuttuen Marathonin tappiosta kokosi Dareios koko valtakuntansa sotavoimat, aikoen itse lähteä johtamaan uutta kostosotaa, mutta hän kuoli sitä ennen. Hänen poikansa Kserkses lähti Aasiasta viemään länttä kohti yhtä maailmanhistorian suurimmista sotajoukoista. Kserkseen joukot oli koottu suurelta osin väkipakolla eri puolilta mahtavaa valtakuntaa: persialaisia komeissa varustuksissaan, medialaisia kalleissa pukimissaan, intialaisia, joilla oli pajusta palmikoidut panssarit ja bamburuokonuolet, skyyttilaispaimentolaisia nahkahaarniskoineen ja sotakirveineen, lyhytnuttuisia arabialaisia pitkine jousineen, etiopialaisia leijonan- ja pantterintaljat pukimina, kolkilaisia päässä puukypärät ja kädessä nahkakilvet, nahkapukuisia traakialaisia lyhyine miekkoineen ja paljon muita. Lisäksi Kserkses oli muodostanut ennen sotaa useita liittolaissuhteita muun muassa Karthagon ja monien pienempien kreikkalaisten kaupunkivaltioiden kanssa.
Kserkseen julmasta kurista kerrottiin tarinoita. Yhden mukaan tapahtui seuraava: Kun sotajoukko kokoutui Sardeeseen, toimitti rikas Pytios pidot kaikille. Ennen sotaväen lähtöä hän astui kuninkaan eteen ja rukoili suosionosoitusta. Kuningas lupasi täyttää pyynnön. Silloin Pytios lausui: "Herra, minulla on viisi poikaa, ja heidän täytyy lähteä sotaan sinun kanssasi. Armahda, kuningas, nyt minua, vanhaa miestä, ja vapauta vanhin poikani sotapalveluksesta. Muut neljä seuratkoot sinua." Kserkses vastasi äkäisesti: "Kelvoton mies, uskallatko ajatella poikaasi, vaikka olet minun orjani ja sinun oikeastaan pitäisi koko huonekuntasi kanssa seuraaman sotajoukkoani!" Sitten kuningas käski hakkaamaan Pytioksen vanhimman pojan keskeltä kahtia ja panemaan puolikkaat molemmin puolin tietä, jota sotajoukon piti marssia, niin ettei kukaan enää uskaltaisi pyytää vapautusta sotapalveluksesta.
Laivaston purjehtiessa pitkin rantaa marssi maajoukko Hellespontoksen yli Traakian rannalle Doriskon viereiselle tasangolle. Siellä Kserkses antoi Herodotoksen mukaan laskea sotaväkensä: ensin koottiin kymmenen tuhatta miestä, jotka sullottiin tiheään ja ympäröitiin kaksiovisella aidalla. Niiden pois marssittua tuli aitaus täyteen toisia miehiä ja sitten taas toisia, kunnes kaikki väki oli laskettu. Tässä Kserkseen joukossa oli yli kaksi miljoonaa miestä. Lisäksi palvelijoita, kokkeja ja naisia kerrotaan olleen yhtä paljon.
Tämä suunnaton joukko lähestyi hitaasti Kreikanmaata. Herodotos luettelee jokia, jotka kuivuivat, kun sotaväki niistä otti tarpeekseen vettä, ja kaupunkeja, jotka köyhtyivät, kun niiden täytyi toimittaa sille yksi ateria. Makedonian kuningas osoitti alamaisuutta mahtavalle hallitsijalle. Tessalian rajalla otettiin vastaan palaavat sanansaattajat, jotka oli lähetetty vaatimaan kreikkalaisilta valtioilta maata ja vettä, noita alamaisuuteen antautumisen merkkejä. Enimmät sanansaattajat olivat niitä saaneetkin.
Ateenaan ja Spartaan ei ollut lähetetty ketään. Ne molemmat valtiot ja muut, jotka vielä uskalsivat puolustautua, varustautuivat vastarintaan.
Sotaonni oli aluksi Kserkseelle myötä. Thermopylain taistelussa pieni joukko sotilaita johtajanaan Spartan kuningas Leonidas pidätteli persialaisia pitkään, mutta lopulta persialaiset saivat voiton. Thermopylain jälkeen Ateena vallattiin ja ateenalaiset ajettiin spartalaisten kanssa Korintin kannakselle ja Saronikoslahdelle. Lopulta kuitenkin Salamiin taistelussa ateenalaisten laivasto sai voiton. Ilman laivastotukea Kserkses joutui vetäytymään. Lopulta myös hänen Kreikkaan jättämänsä jälkijoukko lyötiin.
Myöhemmät vuodet
Kserkseen myöhemmistä vuosista tiedetään vain vähän. Häneltä on jäänyt joitain piirtokirjoituksia muun muassa Persepoliiseen. Vuonna 465 eaa. hänen visiirinsä Artabanos murhasi hänet ja nosti valtaan Artakserkses I:n.
Kulttuuriareena Gloria
Gloria on kulttuuriareena, joka on toiminut säännöllisesti vuodesta 1999 alkaen ja sijaitsee Helsingin Kaartinkaupungissa osoitteessa Pieni Roobertinkatu 12–14. Gloriassa järjestetyt tilaisuudet ovat painottuneet erityylisiin musiikkitapahtumiin, mutta mukana on myös ollut teatteria, tanssia, elokuvia, taidenäyttelyitä sekä ulkotapahtumia. Glorian toiminnan periaatteena on alusta lähtien ollut luoda uutta tuotantokulttuuria tuottamalla vapaa-ajan palveluita yhteistyössä nuorten omien toiminta- ja kulttuuriryhmien kanssa. Kävijöistä suurin osa on 15–25-vuotiaita nuoria.
Viidentoista vuoden aikana Gloriasta on kehittynyt erityislaatuinen areena tuhansien esiintyjien sekä tapahtumien ansiosta. Esiintyjiä on ollut yhteensä yli 50 000, tapahtumia yli 30 00, ja kävijöitä selvästi yli 700 000.
Toiminta
Gloria on osa Helsingin kaupungin Kulttuuri- ja vapaa-ajan toimialan Nuorisopalveluiden tapahtumayksikköä. Gloriassa järjestetään vuosittain noin 200 tapahtumaa oopperasta rockiin, performanssista taidenäyttelyihin, teatteriin ja installaatioihin. Talo vuokraa tilojaan myös kokous-. seminaari-, koulutus-, ja juhlatilaisuuksia varten. Glorian toiminta perustuu yhteistyöhön nuorten kanssa. Lisäksi, Gloria vuokraa tilojaan kaikille helsinkiläisille, yrityksille, yhteisöille, ja bändeille.
Historia
Gloria toimii historiallisessa elokuvateatteritilassa. Elokuvateatteri Gloria avattiin samalla paikalla 8.11.1929. Teatteri oli alansa teknisiä edelläkävijöitä Suomessa. Salissa oli jo sen avajaishetkellä maan ensimmäisten joukossa äänielokuvien näyttämiseen tarvittava tekniikka, ja 1950-luvulla sinne asennettiin Suomen ensimmäinen panorama-kangas. Samalla vuosikymmenellä yleisö saattoi elokuvanäytöksen alkua odotellessa katsoa televisiolähetyksiä aulaan rakennetussa erityisessä katsomossa, ja nauttia virvokkeita Bio-Baarissa, jonka ruokalista edusti aikansa pikaruokaa ja etnistä keittiötä. Ravintolatila toimi samalla galleriana nuorten taiteilijoiden vaihtuville näyttelyille. Teatteri kuului Adams-Filmille, jonka muita teattereita Helsingissä olivat mm. Erottajan Adams sekä Lasipalatsin Rex.
Elokuvateatteritoiminta päättyi 1995. Sen jälkeen tila toimi joitakin vuosia teatterikäytössä, kunnes Helsingin kaupungin Nuorisoasiainkeskus perusti Kulttuuriareena Glorian vuonna 1999.
thumb|left|Ravintolatila
Tilat
Glorian muuntautumiskykyiset tilat ja tekniikka mahdollistavat esimerkiksi näytelmän ja rock-konsertin pitämisen saman päivän aikana. Tilat, tekniikka ja ravintolapalvelut räätälöidään aina tapahtumakohtaisesti.
Gloriassa on estradin ja muunneltavien tilojen lisäksi valo- ja äänitekniikka sekä kolme baaritiskiä. Lisäksi, Gloria tarjoaa videotallennusta ja ravintolapalvelua tapahtumien yhteydessä. Päänäyttämö on 65 m², ja salin yleisökapasiteetti on 600 henkilöä. Täydellä tuolikatsomolla kahdessa kerroksessa saliin mahtuu 300–400 henkilöä järjestelyistä riippuen.
Auto Technisches Spezialzubehör
thumb|[[Manfred Winkelhock ajamassa ATS D7 -autoa vuonna 1984.]]
Kulttuuriareena Gloria
Työllistäminen
Helsinkiläisten alle 30-vuotiaiden nuorten työllistäminen on oleellinen osa Glorian nuorisotyöllistä toimintaa. Gloria tarjoaa työkokeilu-, palkkatuki- sekä oppilaitosharjoittelupaikkoja valo- ja äänitekniikan, mediatuotannon sekä tapahtumatuotannon tehtävissä. Viidentoista vuoden aikana Gloria on työllistänyt satoja nuoria valo- ja äänitekniikkaan sekä erilaisiin tapahtumatuotannollisiin tehtäviin. thumb|left|Tapahtumakuva
Auto Technisches Spezialzubehör
ATS oli saksalainen Formula 1 -talli, joka ajoi Pensken autoilla vuonna 1977 ja toimi itse valmistajana vuosina 1978–1984. Tallin nimi on lyhenne sanoista Auto Technisches Spezialzubehör. Ensimmäisenä valmistajavuonnaan talli ajatti kahta autoa, seuraavina vuosina yleensä yhtä. Korkein saavutus tallin autolla oli viides sija. Moottoreina talli käytti Ford Cosworth V8:aa ja BMW:n turbokonetta. Kuljettajina toimivat muun muassa Jochen Mass, Keke Rosberg, Manfred Winkelhock ja Gerhard Berger. Berger ajoi tallin viimeisellä kaudella pistesijalle Italian GP:ssä, mutta ei saanut pisteitä, koska ajoi toisella autolla tallien ilmoittaessa kaudelle vain yhden auton.
Kulttuuriareena Gloria
Tapahtumat 2013
Gloria järjestää vuosittain useita erilaisia tapahtumia, ja vuonna 2013 Gloriassa järjestettiin yli 200 tapahtumaa, esimerkiksi:
Auto Technisches Spezialzubehör
Formula 1-tulokset
* Laiton osallistuminen kilpailun lähtöön. ‡ Pistesija tallin toisella autolla, jolla ei voinut kerätä pisteitä.
ATS-henkilö- ja kilpa-autojen vanteet
thumb|STROMOS Artline's Arttech F24 [[Saksan Formula 3|Formula 3-auto ATS-vanteilla]] ATS-yhtymä on nykyisin edelleen henkilöautojen kevytmetallivanteiden valmistaja Niederdruck-Gussverfahrenin Bad Dürkheimissa.
Kameškovo
thumb|120px|Kameškovon vaakuna Kameškovo on kaupunki Vladimirin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Moskovan ja Nižni Novgorodin välisen rautatien varrella (Kameškovon asema) 41 kilometriä Vladimirista koilliseen. Kaupunki on Kameškovon piirin keskus. Asukkaita on 13 700 henkeä (vuonna 2008).
1900-luvun alussa paikalle rakennettiin kehräämö ja kutomo, jonka asuintaajamasta muodostettiin vuonna 1951 Kameškovon kaupunki. Nykyään siellä on tekstiilitehdas, elintarviketeollisuutta, konepaja ja muovimattoja valmistava tuotantolaitos.
Rosette-sumu
Rosette-sumu on emissiosumu Yksisarvisen tähdistössä. Sumu on noin 80,0 × 60,0 kaariminuutin kokoinen, ja sen näennäinen kirkkaus on +6,0 magnitudia. Nykyään NGC-kohteet NGC 2237, NGC 2238, NGC 2239 ja NGC 2246, joista 2237:ää on käytetty koko sumun merkintänä, kuuluvat sumuun. Sumun keskellä sijaitsee avoin tähtijoukko NGC 2244, jonka suhteellinen kirkkaus on +4,80 magnitudia ja läpimitta 24 kaariminuuttia.
Focaccia
thumb|250px|[[Rosmariinilla ja suolalla maustettu focaccia.]] Focaccia on litteä leipä, jonka päällä on mausteita sekä muita ruoka-aineita. Yleensä sekä leipä että päällysteet paistetaan samalla kertaa. Uskotaan, että muinaiset etruskit taikka kreikkalaiset olisivat kehittäneet alkuperäisen reseptin, mutta nykyisin focaccia mielletään ligurialaiseksi ruoaksi. Focaccia on suosittua Italiassa, jossa sitä syödään esimerkiksi oliiviöljyllä ja yrteillä maustettuna sekä vihanneksilla, juustolla tai lihalla päällystettynä.
Focaccia syödään sellaisenaan tai pääruoan lisukkeena. Sitä käytetään myös kerrosvoileipien leipänä.
Focaccia-taikina tehdään gluteenipitoisista jauhoista, öljystä, vedestä, sokerista ja leivinhiivasta. Se muistuttaa pizza-taikinaa, jonka esimuoto se mahdollisesti on. Taikinan pintaa rikotaan terävällä esineellä, jotta hiivan muodostama hiilidioksidi pääsisi pakenemaan leivästä eikä pullistaisi leivän sisään "taskuja".
Jatkuva funktio
300px|thumb|Funktio, joka ei ole jatkuva yhdessä kohdassa, eli epäjatkuva funktio. Kohtaa, jossa jatkuvuutta ei ole, kutsutaan [[epäjatkuvuuskohta|epäjatkuvuuskohdaksi.]]
Jatkuvuus on funktioon liittyvä topologinen peruskäsite. Intuitiivisesti funktio on jatkuva, jos sen arvot eivät muutu äkillisesti minkään pisteen ympäristössä. Tällaisen funktion kuvaaja on silloin yhtenäinen eikä katkea missään kohdassa. On kuitenkin tapauksia, jossa funktio on jatkuva vaikka kuvaajan ulkonäkö on poikkeava. Jatkuvuuden tarkempi määrittäminen vaatiikin matemaattisempia käsitteitä. Funktion jatkuvuus voidaan määritellä usealla eri tavalla, riippuen siitä miten yleisellä tasolla funktioita halutaan tarkastella.
Niin sanottu εδ-määritelmä
Intuitiivisesti funktion f:A\to B jatkuvuus tietyssä pisteessä a\in A tarkoittaa sitä, että f(x) on lähellä arvoa f(a) aina, kun piste x\in A on lähellä pistettä a. Tähän intuitioon perustuu nk. jatkuvuuden -määritelmä (kreikk.  epsilon  ja  delta  ), joka on seuraava:
Olkoon väli, a\in I ja. Funktio f on jatkuva pisteessä a, jos kaikilla on olemassa \delta>0 siten, että
,
kun x\in I ja.
Luku \delta>0 riippuu tapauskohtaisesti joko \varepsilon:sta, f:stä, a:sta tai kaikista näistä. Luku ei saa riippua funktiosta tai pisteestä, sillä määritelmän ehdon tulee täyttyä kaikilla  (siis erityisesti hyvin pienillä \varepsilon:n arvoilla). Käytännössä -määritelmä tarkoittaa sitä, että \varepsilon:n pienuudesta huolimatta jatkuvan funktion f kuvaaja jää aina suorien ja  väliin pisteen a lähellä.
Jatkuvuus toispuoleisten raja-arvojen avulla
Funktio on jatkuva pisteessä a, jos ja vain jos sen raja-arvo tässä pisteessä on olemassa ja on yhtä suuri funktion arvon kanssa tässä kohdassa. Jotta raja-arvo olisi olemassa pisteessä a, on vasemman- ja oikeanpuoleisten raja-arvojen oltava yhtä suuret tässä pisteessä:
.
Funktio on jatkuva, jos se on jatkuva jokaisessa määrittelyjoukkonsa pisteessä, eli siinä ei ole epäjatkuvuuskohtia. Funktion jatkuvuus on välttämätön, mutta ei riittävä ehto funktion derivoituvuudelle. Toisin sanoen derivoituva funktio on aina jatkuva, mutta jatkuva funktio ei ole aina derivoituva.
Jatkuvuus metrisissä avaruuksissa
Olkoot (X,d) ja (Y,d') metrisiä avaruuksia. Funktio on jatkuva pisteessä x \in X (metriikoiden d ja d' suhteen), jos jokaista positiivilukua \varepsilon kohti on olemassa positiiviluku \delta siten, että  aina kun. Muodollisesti ilmaistuna funktio f on jatkuva pisteessä x, jos
Funktio on jatkuva, jos se on jatkuva jokaisessa joukon X pisteessä. Kun tarkastellaan joukkoja X ja Y topologisina avaruuksina, joissa topologiat ovat metriikoiden d ja d' indusoimia, niin yllä esitetyt määritelmät yhtyvät.
Jatkuvuus topologisissa avaruuksissa
Funktio, missä X ja Y ovat topologisia avaruuksia, on jatkuva pisteessä a \in X, jos ja vain jos jokaista pisteen f(a) \in Y ympäristöä V kohti on olemassa pisteen a ympäristö U siten, että. Funktio f on jatkuva funktio, jos se on jatkuva jokaisessa avaruuden X pisteessä. Yhtäpitävästi, funktio f on jatkuva, jos ja vain jos jokaisen Y avoimen joukon V alkukuva f^{-1}(V) on avoin avaruudessa X.
Anolan kartano
Anolan kartano on Nakkilassa Anolan kylässä sijaitseva kartano, joka on alun perin kuulunut Ulvilaan. Kokemäenjoen rannalla sijaitseva kartano on suurimmillaan käsittänyt noin 5 000 hehtaaria maata ja sen alue on ulottunut nykyiseltä Nakkilan ja Ulvilan kuntien rajalta Nakkilan Viikkalaan.
Historia
Tunnetuin Anolassa vaikuttaneista Kurki-suvun jäsenistä oli kuningas Sigismundin kannattajiin kuulunut sotapäällikkö Axel Kurck, joka käytti virallisena nimenään Kurck till Anolaa. Vuosina 1577–1630 Anolan omistaneen Kurckin kerrottiin tarinan mukaan hirttäneen nuijasodan aikana kapinallisten puolelle siirtyneitä sotilaita Kokemäenjoen rannassa kasvaneeseen puuhun. Vuonna 1596 Axel Kurck kukisti Ulvilan taistelussa Anolaan saapuneen Pentti Poutun johtaman nuijamiesten osaston, jonka tarkoituksena oli saada taivuteltua hänet liittymään puolelleen.
Kurkien suvun jälkeen Anolan kartano kuului muutaman vuoden ajan Posse-suvulle, kunnes vuonna 1706 omistajaksi tuli Tukholman pormestari Olof Törnflycht. Seuraavaksi se siirtyi Törnflychtin tyttären puolison Johan Paulinuksen omistukseen. Vuonna 1690 tapahtuneen aateloinnin jälkeen hänet tunnettiin nimellä Johannes Pauli i Lillienstedt.
Paulinuksen pojan kreivi Carl Lillienstedtin jälkeen kartanon omistajaksi tuli Hastferin sotilasperhe, Virossa syntynyt Porin rykmentin komentaja eversti Johan Hastfer ja myöhemmin hänen poikansa majuri Berndt Johan. Nuorempi Hastfer tunnetaan myös Leineperin ruukin perustajana.
Anjalan liitossa mukana ollut Berndt Johan Hastfer joutui kapinan kukistuttua pakenemaan Skåneen ja sieltä edelleen Venäjälle, jossa hän kuoli vuonna 1809. Talousvaikeuksista kärsinyt Hastfer oli ennen kuolemaansa joutunut konkurssiin ja velkojen panttina olleet kartano sekä Leineperin ruukki siirtyivät asessori Jonas Beckmanin omistukseen.
Viimeinen omistaja ennen nykyistä Frenckellin sukua oli August Fredrik Järnefelt. Hänen jouduttuaan rahaongelmiin, kartano myytiin vuonna 1871 Tampereen paperitehtaan omistajalle Frans von Frenckellille.
Kartanon vuosina 1936–1978 omistaneen vuorineuvos Rafael von Frenckellin tuttavapiiriin kuului muun muassa marsalkka Mannerheim, joka vietti Anolassa 80-vuotissyntymäpäiviään vuonna 1947.
Rakennukset
Anolan kartanon nykyisen päärakennuksen on rakennuttanut Rafael von Frenckell vuonna 1938. Sitä edeltäneen empiretyylisen päärakennuksen oli valmistunut Johan Grönfelt 1840-luvulla. Tiilirakenteinen kaksikerroksinen rakennus on arkkitehti Jarl Eklundin suunnittelema. Sen lähistöllä sijaitsee samaan aikaan rakennettu tilanhoitajan asunto. Päärakennus on toiseksi viimeinen Suomeen rakennettu kartanon päärakennus.
Muita merkittäviä rakennuksia kartanon alueella ovat harmaakivestä ja tiilestä rakennetut karjasuojat ja meijeri.
Kartanon Kokemäenjokeen rajoittuva puisto on alun perin 1600-luvulta. Englantilaistyyliseksi maisemapuutarhaksi se muutettiin 1870-luvulla tunnetun ruotsalaisen puutarhurin Knut Forsbergin suunnitelmien mukaan. Puiston nykyinen muoto puutarha-arkkitehti Paul Olssonin 1930-luvulla suunnittelema.
Kokemäenjoessa kartanon kohdalla sijaitsee siihen vuoden 1600 tienoilla liitetty Kirkkosaari. Saareen johtaa kartanon mailta yksityinen vuonna 1958 rakennettu silta. Kirkkosaaressa on perimätiedon mukaan keskiajalla sijainnut toinen Ulvilan kaupungin kahdesta kirkosta. Nykyään Kirkkosaari on viljelysmaana. Siellä sijaitsee myös perhehauta, jonne on haudattu Waldemar von Frenckellin ja hänen puolisonsa lisäksi neljä heidän pienenä kuollutta lastaan.
Anolan kartano kuuluu Museoviraston inventoimiin Valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.
Parma (yritys)
Parma Oy on suomalainen rakennustarvikevalmistaja ja Suomen suurin betonielementtien valmistaja. Sillä on toimintaa 17:llä paikkakunnalla. Yritys työllistää yhteensä noin 900 henkilöä.
Yrityksen liikevaihto vuonna 2012 oli 151,9 miljoonaa euroa. Saman vuoden tulos oli 5,1 miljoonaa euroa.
Parma kuuluu kansainväliseen Consolis-konserniin, joka on Euroopan suurin betonitekniikkaan perustuvien ratkaisujen tuottaja ja betonisten valmisosien valmistaja. Consolis toimii 28 maassa ja sillä on yli 11 000 työntekijää. Parman pohjoismaiset sisaryhtiöt ovat Ruotsissa Strängbetong Ab, Norjassa Spenncon ja Tanskassa Spaencom.
Ei mitään yhteistä
Ei mitään yhteistä (Nothing in Common) on vuonna 1986 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen komeadiaelokuva. Elokuvan ohjasi Garry Marshall ja pääosassa näyttelivät Tom Hanks ja Jackie Gleason. Suomessa elokuvan ensi-ilta oli 27. helmikuuta 1987.
Elokuvassa Tom Hanks esittää mainosmiestä, jonka vanhemmat ovat eroamassa ja elämänarvot joutuvat pohdinnan alle.
Arvioita
Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano pitää elokuvaa hyvänä mainosmaailman piikittelynä ja antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Diesel (brändi)
pienoiskuva|Dieselin logo Diesel on italialainen vaatemerkki, jonka nimellä valmistetaan asusteita, farkkuja ja muita vaatteita.
Yhtiö
Yhtiö on laajentunut yli 80 eri maahan ja sillä on yli 5 000 liikettä ja yli 300 omaa liikettä ympäri maailman. Dieselin perusti Renzo Rosso 1978.
Dieselin merkkivuosia ovat:
Dieselin tuotannosta suuri osa on tällä hetkellä ulkoistettu keskisuuriin yrityksiin. Farkut valmistetaan pääosin Italiassa. Kaikki logistiikkaoperaatiot (tukkukauppa ja vähittäismyynti) on keskitetty yhteen paikkaan ja huolellisesti kontrolloitu. Yhtiön toiminta on levittäytynyt viiteen maanosaan. Nykyään Diesel on kansainvälinen konserni, jonka liikevaihto on yli 320 miljoonaa dollaria, josta 85% tulee Italian ulkopuolelta. Päätoimisto sijaitsee Molvenassa, Pohjois-Italiassa, mistä johdetaan yhtiön 15 sivutoimpistettä Euroopassa, Amerikassa ja Aasiassa. Diesel työllistää yli 1000 ihmistä maailmanlaajuisesti.
1999 syntyi Dieselille kaksi itsenäistä "tytärbrändiä" Diesel kids ja 55dsl, jotka toimivat kuin omat yhtiöt, mutta tekevät yhteistyötä Italian päämajan kanssa.
Imatra Express
Imatra Express oli VR-yhtymän edeltäjän Valtionrautateiden 1980-luvulla liikennöimä express-junavuoro Imatralta Helsinkiin. Juna aloitti liikennöinninsä 19. elokuuta 1985. Juna muuttui vuonna 1988 InterCity-vuoroksi.
Imatra Express EXP 18 oli kulussa maantaista lauantaihin ja lähti Imatralta kello 6.35 ja saapui Helsinkiin kello 9.30. Paluujuna EXP 17 oli kulussa sunnuntaista perjantaihin ja lähti Helsingistä kello 15.30 ja saapui Imatralle kello 18:43. Juna pysähtyi Lappeenrannan, Kouvolan ja Lahden asemilla.
Friedrich Hölderlin
Johann Christian Friedrich Hölderlin (20. maaliskuuta 1770 Lauffen am Neckar, Württembergin herttuakunta – 7. kesäkuuta 1843 Tübingen, Württembergin kuningaskunta) oli saksalainen runoilija ja filosofi. Hänen teoksensa sijoittuvat klassismin ja romantiikan välille.
Elämä
Friedrich Hölderlin oli vuosina 1788–1793 Georg Wilhelm Friedrich Hegelin ja Friedrich von Schellingn opiskelutoveri Tübinger Stiftissä, jossa hän opiskeli teologiaa. Hölderlin oli nuoruudessaan innostunut Ranskan vallankumouksesta ja perusti opiskelutovereidensa kanssa poliittisen salaseuran. Vuonna 1794 Hölderlin kuunteli Johann Gottlieb Fichten luentoja Jenan yliopistossa.
Hölderlinin valmistuttua Tübingenin pappisseminaarista hänen taloudellinen asemansa oli epävakaa, mikä pakotti hänet työskentelemään kotiopettajana välttääkseen pastorin uran. Frankfurtissa vietettyinä vuosina 1796–1798 Hölderlinillä oli romanssi Suzette Gontardin kanssa, jota hän nimitti teoksissaan ”Diotimaksi”. Hölderlinin kirjeromaani Hyperion ilmestyi kahdessa osassa vuosina 1797 ja 1799.
Vuosina 1801–1802 Hölderlin oleskeli kotiopettajana Bordeaux'ssa Etelä-Ranskassa. Välimeren maiseman ja ilmaston näkemisellä oli keskeinen merkitys sille, kuinka hän kiinnostui antiikin kulttuurista. Hölderlinin runouden tyylissä on väitetty tapahtuneen selkeä muutos Ranskan matkan jälkeen. Vuonna 1804 ilmestyneitä käännöksiä Sofokleen Kuningas Oidipus ja Antigone -tragedioista pidettiin aikanaan osoituksena sekä Hölderlinin huonosta klassillisen filologian tuntemuksesta että hänen mielisairaudestaan. Myöhemmin käännöksistä on kiinnostuttu uudelleen niiden kokeellisuuden vuoksi.
Hölderlinin henkisestä tilasta huolestunut nuoruudenystävä Isaac von Sinclair järjesti tälle vuonna 1804 muodollisen viran kirjastonhoitajana Homburgista. Sinclair oli kuitenkin sotkeutunut poliittisiin vehkeilyihin, joiden vuoksi Hölderliniä epäiltiin suunnitelmasta murhata Württembergin vaaliruhtinas Fredrik. Hölderlin vältti pidätyksen lääkärilausunnon ja todistajanlausuntojen perusteella, jotka vetosivat hänen henkiseen tilaansa. Vuonna 1806 Hölderlin suljettiin äitinsä aloitteesta tübingeniläiseen mielisairaalaan. Vuonna 1807 Hölderlin muutti asumaan tübingeniläisen puusepän Ernst Zimmerin luokse. Hölderlin vietti loppuelämänsä tämän tornihuoneessa vakavasti mielisairaana ja työkyvyttömänä. Friedrich Hölderlin kuoli 7. kesäkuuta 1843.
Runous
Erona Jenan varhaisromantiikan runoilijoihin, muun muassa Novalikseen ja Friedrich Schlegeliin, Hölderlin pyrki runoudessaan klassismille tyypilliseen yhtenäiseen muotoon. Lisäksi kun romantiikan kirjallisuudelle oli usein luonteenomaista heräävä kiinnostus kansankieliseen kirjallisuuteen sekä keskiaikaan, Hölderlinin monien teosten teemana oli antiikin Kreikka. Esimerkiksi Leipä ja viini on muodoltaan puhdas elegia, jossa surraan jumalien poistumista nykymaailmasta. Nykyaika asetetaan vastakkain antiikin maailman kanssa, jossa jumalat vielä vaikuttivat elävinä.
Filosofia
Vaikka Hölderliniä ei yleensä luokitella varsinaisiin varhaisromantiikan runoilijoihin, hänen filosofista kantaansa on kuitenkin pidetty romantiikalle tyypillisenä. Hölderlin ei ollut julkaiseva ammattifilosofi, mutta hän vaikutti merkittävästi saksalaisen idealismin muodostumiseen.
Postuumisti julkaistussa Urtheil und Seyn -katkelmassaan Hölderlin arvosteli Johann Gottlieb Fichteä, joka lähti idealistisessa filosofiassaan liikkeelle puhtaasta tajunnasta, jolla ei ole objektia. Hölderlinin mukaan sen sijaan tällainen tajunnan tila ei ole ajateltavissa. Fichten lause ”Minä olen Minä”, jonka pitäisi ilmaista tajunnan identtisyyttä itsensä kanssa, on Hölderlinin mukaan virheellinen, koska jo väitelauseen (Urteil) muoto edellyttää alkujakoa (Ur-teil ) kahtia subjektiin ja predikaattiin. Tämän vuoksi Hölderlin etsi filosofian lähtökohdaksi absoluuttista olemista, joka ei voi kuitenkaan olla mikään tietty tajunnan sisältö. Kyseessä on silti edellytys, joka filosofian on välttämättä tehtävä.
Hölderlin oli vakuuttunut siitä, että filosofia ei voi esittää tätä puhdasta olemista, ykseyttä, väitelauseen muodossa. Tämä filosofian rajoittuneisuus on peruste sille, että Hölderlin hylkäsi filosofian ja omistautui runoudelle, jonka hän uskoi kykenevän artikuloimaan ihmisenä olemisen ehdot filosofiaa paremmin.
Bimbo (Keski-Afrikka)
Bimbo on Ombella-M'pokon prefektuurin pääkaupunki Keski-Afrikan tasavallassa. Vuonna 2003 sen asukasluku oli 124 176 joten se on maan toiseksi suurin kaupunki Banguin jälkeen.
Krka
Krka on joki Kaakkois-Sloveniassa. Krka on Savan sivujoki. Krka on 95 kilometriä pitkä, mikä tekee siitä Savinjan jälkeen pisimmän vain Sloveniassa virtaavissa joista.
Nimi
Ensimmäiset kirjalliset lähteet Krkasta ovat vuodelta 799, jolloin joesta puhuttiin nimellä Corca. Joesta on käytetty myös nimi Gurke (1025) ja Gurka fluvio (1249). Joen sloveenilainen nimi on peräisin slaavilaisesta sanasta Kъrka, joka perustuu romaaniseen sanaan Corcra tai Corca. Monilla joilla oli antiikissa tämän kaltaisia nimiä, ja sanan uskotaan olevan onomatopoeettinen.
Reitti
Krka saa alkunsa 10 kilometriä Ivančna Gorican kaupungista lounaaseen ja noin 26 kilometriä Ljubljanasta kaakkoon, josta se virtaa kaakkoon. Se ohittaan Žužemberkin, Dolenjske Toplicen, Novo meston, Otočec Castlen ja Kostanjevica na Krkin, kunnes se kohtaa Savan Brežicessä, lähellä Kroatian rajaa. Krkalla on kaksi pitkää sivujokea, Temenica ja Radulja.
Näkemiin, hyvästi
Elokuvan idean Mänttäri sai junamatkalla, kun joku tuli juttelemaan, että uusi vaimo ei pidä siitä, kun vanha soittelee. Elokuvan nimi juontuu Jörn Donnerin 1970-luvun alussa suunnittelemaan elokuvaan, joka ei toteutunut. Mänttäri kertoo, että elokuvan valoisuus johtuu siitä, että mukana oli lapsi, jolloin "tarina muuttuu väkisinkin valoisaksi".
Aikalaisarvioissa todetaan Mänttärin elokuvan jälleen kärsivän ajan ja rahan puutteesta, mutta näyttelijöistä erityisesti Aino Seppo Tuulana ja Lasse Pöysti Tuulan isänä saavat kiitosta.
Seleenihappo
Seleenihappo (H2SeO4) on keskivahva epäorgaaninen happo. Ominaisuuksiltaan se muistuttaa paljon rikkihappoa. Yhdisteen suolat ovat selenaatteja.
Ominaisuudet
Seleenihappo liukenee rikkihapon tavoin erittäin runsaasti veteen ja luovuttaa ensimmäisen protoninsa täydellisesti, muodostaen vetyselenaatti-ioneja. Rikkihapon tavoin seleenihappo absorboi helposti seleenitrioksidia (SeO3), jolloin muodostuu pyroseleenihappoa eli diseleenihappoa (H2Se2O7) ja triseleenihappoa (H2Se3O10). Seleenihappo kykenee väkevän rikkihapon tavoin poistamaan orgaanisesta aineksesta vettä ja siten hiillyttämään sen. Yhdiste kiteytyy hydraattina valkoisiksi oktaedrisiksi kiteiksi.
Rikkihappoon verrattuna seleenihappo on huomattavasti voimakkaampi hapetin. Se kykenee muun muassa hapettamaan suolahapon klooriksi, jolloin se itse pelkistyy seleenihapokkeeksi. Yhdisteen hapetuskyvyn vuoksi se voi syövyttää myös hyvin jaloja metalleja, kuten kultaa tai platinaa.
Valmistus
Seleenihappoa tuotetaan hapettamalla seleenihapoketta kloorilla, kloorihapolla, vetyperoksidilla, otsonilla tai kaliumpermanganaatilla. Yhdistettä voidaan valmistaa myös sähkökemiallisesti elektrolysoimalla seleenihapokeliuosta (H2SeO3). Näin valmistettu seleenihappo sisältää kidevettä, joka voidaan poistaa kuivaamalla fosforipentoksidilla tai kuumentamalla vakuumissa.
Käyttö
Seleenihappoa käytetään lähinnä metallurgiassa. Sitä voidaan muun muassa lisätä kromipinnoituskylpyihin.
John O’Mahony
thumb|O’Mahony noin vuonna 1867. John O’Mahony (12. tammikuuta 1815 (mahdollisesti) lähellä Mitchelstownia, Corkin kreivikunta, Irlanti – 6. helmikuuta 1877 New York, Yhdysvallat) oli amerikanirlantilainen vallankumouksellinen nationalisti, joka perusti vuonna 1858 feeniläisveljeskunnan (Fenian Brotherhood) eli Irlannin itsenäisyyttä tavoitelleen militantin feeniläisliikkeen amerikkalaisen haaran. Hän oli alkujaan Irlannin menneisyydestä kiinnostunut gaelilaisen perinteen tutkija.
O’Mahony opiskeli Dublinin Trinity Collegessa ja liittyi Nuori Irlanti -liikkeeseen. Osallistuttuaan vuoden 1848 epäonnistuneeseen kapinaan hän joutui pakenemaan Ranskaan. Siellä hän tutustui ensi kerran samasta syystä Irlannista paenneeseen aatetoveriinsa James Stephensiin. O’Mahony oli irlantilaisemigranttien keskuudessa jo tunnettu kumousjohtaja vuonna 1853, jolloin hän siirtyi Yhdysvaltoihin. Hän asettui New Yorkiin ja perusti sinne Emmet Monument Association (EMA) -nimisen salaseuran, josta tuli feeniläisveljeskunnan edeltäjä. Organisaation nimi (”Emmetin muistomerkkiyhdistys”) viittasi kapinajohtaja Robert Emmetin sanoihin, että hänelle ei saisi pystyttää muistomerkkejä ennen kuin Irlanti olisi vapaa. EMA:n tarkoitus oli koota ja kouluttaa Yhdysvalloissa sissiarmeija, joka voitaisiin lähettää vapauttamaan Irlantia brittien vallasta, mutta suunnitelmat eivät toteutuneet.
Vuonna 1857 O’Mahony ja Irlantiin palannut Stephens aloittivat kirjeenvaihdon varojen keräämisestä, aluksi vain muistomerkin pystyttämiseksi Philip Gray -nimisen edesmenneen kapinallisen muistoksi, mutta ajatukset siirtyivät pian salaisen vallankumousorganisaation perustamiseen. Stephens lupasi perustaa järjestön Irlantiin ja O’Mahony Yhdysvaltoihin. O’Mahony lupasi myös lainata Stephensille tarvittavat varat, jotta tämä saisi toiminnan käyntiin Irlannissa. O’Mahony antoi järjestölleen nimeksi feeniläisveljeskunta fianna-nimisen myyttisen irlantilaisen soturijoukon mukaan. Hän oli törmännyt nimeen kääntäessään vuonna 1857 englanniksi John Keatingin 1640-luvulla kirjoittamaa iirinkielistä Irlannin historiaa käsitellyttä käsikirjoitusta. Hän otti nimen käyttöön joskus vuoden 1859 keväällä. Stephensin organisaatio Irlannissa sai nimekseen Irlannin tasavaltalaisveljeskunta (Irish Republican Brotherhood).
O’Mahony kuoli vuonna 1877 köyhyydessä. Hänet haudattiin Irlannin Glasneviniin. Hautajaisiin osallistui yli 70 000 ihmistä.
Transformers: War for Cybertron
Transformers: War for Cybertron on High Moon Studiosin kehittämä ja Activisionin julkaisema kolmannen persoonan ammuntapeli. Peli julkaistiin kesäkuussa 2010 Microsoft Windowsille, PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle. Hasbro ilmoitti pelin saavan lelumalliston myöhemmin vuonna 2010.
Peli sijoittuu Aligned-jatkumoon myöhemmin samana vuonna ilmestyneen animaatiosarjan Transformers: Prime ohella.
Pelaaminen
Kumpaankin kampanjaan voi valita kolme eri hahmoa, joilla pelata. Kun pelaa yhdellä niistä, kaksi seuraavat hahmoa minne tämä ikinä meneekin ja taistelevat tämän rinnalla vihollisia vastaan.
Moninpeli
Moninpelitilassa voi myös luoda oman hahmon pelata sillä sen sijaan, että valitsee jo olemassa olevan hahmon. Hahmo voi edustaa yhtä neljästä eri luokasta, jotka ovat tiedustelija (scout), sotilas (soldier), tiedemies (scientist) tai johtaja (leader).
Juoni
Pelin tapahtumat sijoittuvat Cybertronille kauan ennen kuin transformerit ensi kertaa ilmestyivät Maahan. Cybertronin asukkaat ovat jakautuneet kahteen osapuoleen, jotka ovat sodassa keskenään. Megatron ja hänen julmat Decepticoninsa etsivät "pimeäksi energoniksi" kutsuttua voimanlähdettä uskoen voivansa siten palauttaa Cybertronin takaisin Kultakauteen. Megatron murtautuu Barricaden ja Brawlin avustuksella laitokseen, jossa pimeää energonia säilytetään. Entinen Taivaskomentaja ja nykyinen pimeän energonin vartija Starscream on yhtä innokas käyttämään sitä. Nähtyään miten Megatron hallitsi sitä, hän oli valmis Thundercrackerin sekä Skywarpin kanssa palvelemaan häntä. Yksi Starscreamin sotilaista, Jetfire, ei kuitenkaan suostunut kääntymään Decepticoniksi ja lähti varoittamaan Autobottien johtajaa, Zeta Primea. Starscream sen sijaan lähti aktivoimaan energonsiltaa, joka tuottaisi lisää pimeää energonia. Kun silta oli aktivoitu, Megatron lähti Soundwave ja Breakdown mukanaan kohti Iaconia, Autobottien pääkaupunkia. He hyökkäävät Zeta Primen kimppuun saadakseen Omega-avaimen, jonka he luulivat avaavan Omegaportin, Cybertronin ydintä suojaavan portin. Avain oli kuitenkin todellisuudessa laite, joka herättää todellisen avaimen, Omega Supremen, Cybertronin viimeisen vartijarobotin. Decepticonit onnistuvat korruptoimaan Omega Supremen sekä Cybertronin ytimen pimeällä energonilla.
Zeta Primen oletetaan kuolleen ja nuori Autobotti Bumblebee ilmoittaa asiasta kahdelle Autobotille nimeltä Optimus ja Ratchet. He lähtevät pysäyttämään Megatronia. Taisteltuaan Starscreamia vastaan he saavat tietää, että Zeta Prime ei ollutkaan kuollut, vaan vankina Decepticonien pääkaupungissa, Kaonissa. Sideswipen avulla Optimus ja Bumblebee vapauttavat Air Raidin, Arceen ja monta muuta Autobottia. He yrittävät vielä vapauttaa Zetan, jota Soundwave piti laitteistossa, joka imi energiaa Zetan kipinästä. Soundwaven apurit Frenzy, Rumble ja Laserbeak pidättelevät heitä, mutta epäonnistuvat. Soundwave pakenee ja Zeta Prime kuolee elämänvoimansa menetettyään. Optimus vie hänen ruumiinsa Suurneuvostolle pyytäen samalla heiltä apua. Mutta neuvosto sanoo, että sen tehtävä on vain valita Prime johtamaan Autobotteja. Optimus saa kuulla olevansa ainoa elossa oleva Prime ja tästedes hänen nimensä oli Optimus Prime. Optimus lähtee Ironhiden ja Warpathin avulla puhdistamaan ydintä. Samalla Ratchet yritti korjata Omega Supremea. Optimus pääsee Cybertronin ytimeen, jossa ydin kertoo voivansa puhdistaa itsensä pimeästä energonista sammuttamalla itsensä miljooniksi vuosiksi. Sinä aikana Cybertron ehtisi muuttua kylmäksi ja asuinkelvottomaksi. Autobotit päättivät lähteä evakkoon. Mutta sitä ennen ydin antaa Optimukselle tehtävän: hänen oli pidettävä huolta Johtajuuden Matrixista, joka sisälsi osan ytimen voimasta. Niin kauan kuin Matrix säilyisi, myös ydin pysyisi elossa. Kun Autobotit olivat evakuoitumassa, Megatron yritti avaruusasema Trypticonin aseilla tehdä selvää Autoboteista. Kun Jetfire, Air Raid ja Silverbolt olivat menossa tuhoamaan Trypticonia, ilmeni, että se olikin suurikokoinen Decepticon. He pudottivat Trypticonin Cybertronille, missä muut Autobotit sitten tuhosivat hänet, pudottamalla hänet energonaltaaseen. Lopussa Optimuksen ryhmä aloittaa oman pakoaluksensa, Arkin, rakentamisen.
Jatko-osa
War for Cybertronille ilmestyi jatko-osa, Fall of Cybertron, vuonna 2012.
Suomen Taitovoimisteluklubi
Suomen Taitovoimisteluklubi ry eli STVK on perustettu vuonna 1978. STVK:n toiminta-ajatuksena on tarjota eri-ikäisille ja eritasoisille lapsille ja nuorille mahdollisuus harrastaa telinevoimistelua harrastaja- ja kilpatasolla.
Liikuntahetkistä haetaan iloa, virkistystä sekä eväitä elämään. Seurassa pyritään tukemaan lasten liikunnallista, henkistä ja yhteiskunnallista kehittymistä liikunnan avulla. Seuran toiminnassa oli mukana syksyllä 2014 noin 400 voimistelijaa. Eri tasoluokissa kilpailevia telinevoimistelijoita on noin 60.
Suomen Taitovoimisteluklubi 30 vuotta 1978–2008
Marraskuun 16. päivänä 1978 allekirjoittivat Leena Jääskeläinen, Arto Palkama, Tuula Hämäläinen, Otso Vilhunen, Elina Simonen, Veikko Mielonen ja Martti Rönkkö sopimuskirjan, jossa ilmoitetaan perustettavaksi Suomen Taitovoimistelu Klubi r.y. niminen yhdistys.
Seuran alkutaival perustui yritykseen nostaa Suomen telinevoimistelun tasoa keräämällä lahjakkaita telinevoimistelijoita ympäri Suomen korkeatasoiseen valmennukseen samaan kouluun. Tämän ajatusmallin pohjalta löytyi myös seuran nimi.
Harjoitusolosuhteet
Seuran syntysijat ovat Munkkivuoressa, kuuluisassa Munkkivuoren lukiossa. Aluksi telineet jouduttiin pystyttämään vain harjoitusten ajaksi ja niiden jälkeen tila jouduttiin raivaamaan muuhun käyttöön. Alusta lähtien harjoituksia pidettiin myös Arkadian yhteislyseossa. Stadionin voimistelutila saatiin käyttöön vuonna 1981. Se oli Munkkivuoren ja Arkadian koulun lisäksi kolmantena harjoituspaikkana aina vuoteen 1984 saakka, jolloin Töölön Kisahallin A-puolen pääty siirtyi painijoilta voimistelijoiden käyttöön. Töölön Kisahalliin siirtyivät tuolloin harjoittelemaan kilparyhmät, alkeisryhmien harjoituksia pidettiin Munkkivuoressa aina vuoteen 1991 saakka. Vuonna 1990 kaupunki alkoi tarjota voimistelulle tiloja myös Laakson Pelastuskoulun liikuntahallista ja se olikin seuran ahkerassa käytössä aina kevääseen 2003 saakka.
Seuran toiminnan laajetessa alettiin harjoituksia pitää myös Itä-Helsingissä. Kallahden ala-asteella pidettiin alle kouluikäisten harjoituksia vuosina 1993–2002. 1990-luvun puolivälissä tiloja saatiin käyttöön myös Pihlajamäen ala-asteelta. Siellä toimintaa oli kahtena vuotena, mutta lähinnä ohjaajapulasta johtuen tiloista jouduttiin luopumaan. Vuodesta 1996 lähtien Töölön ala-asteen liikuntasali on ollut seuran toiminnan kannalta tärkeässä roolissa. Se on tarjonnut hyvät puitteet monentasoisten ryhmien harjoituspaikaksi. Vuonna 2001 harjoitusolosuhteissa saatiin merkittävä helpotus, kun kaupunki rakennutti Myllypuron Liikuntamyllyyn erinomaiset voimistelutilat. Tällä hetkellä toiminta on keskitetty kolmeen paikkaan, Töölön Kisahalliin, Liikuntamyllyyn ja Meilahden yläasteelle.
Valmennustoiminta
Ensimmäisinä vuosina seurassa toimi kymmenkunta valmentajaa. Päävalmentajina vuoteen 1985 asti olivat Borsa Matekovits ja Elina Kuusela (o.s. Simonen). Borsa toimi valmentajana aina vuoteen 1994 asti, Elina sen sijaan jatkoi valmennustaan pidempään ja siirtyi valmennuksen lopetettuaan tuomariksi. Seuran päävalmentajana toimi Raija Koivisto-Jalonen, joka aloitti valmennuksen vuonna 1981 lopetettuaan oman aktiiviuransa voimistelussa, vuoteen 2006 saakka.
Vuodesta 1996 alkaen on seurassa toiminut useita koko- tai osapäivätoimisia valmentajia. Tällä hetkellä on aktiivisesti toiminnassa mukana noin 20 ohjaajaa ja valmentajaa. Vuonna 2016 päätoimisina valmentajina STVK:ssa toimivat päävalmentaja Lyova Harutyunyan, Tigran Melkonyan, Lilja Hämäläinen, Olena Polishchuk, ja Sana Wahab Marif.
Kansainvälinen valmennusyhteistyö
Alkuajoista lähtien seura on tehnyt vuosittain kansainvälistä valmennusyhteistyötä. Aina vuoteen 1986 asti seura sai vuosittain vierailevia valmentajia Unkarista ja teki leiri- ja kilpailumatkoja Unkariin. Yhteistyöseurana tuolloin oli Budapestiläinen Postas-seura. Vuosina 1988–1990 kiinteimmät suhteet olivat Suomenlahden eteläpuolelle. Tallinnalainen Työvoimavarat-seura voimistelijoineen ja valmentajineen vieraili usein Suomessa. Harjoitusleirejä pidettiin usein myös Tallinnassa. Vuonna 1990 käynnistettiin uudelleen yhteistyö unkarilaisten kanssa. Tämä yhteistyö jatkui aina vuoteen 1999 saakka. Yhteistyöseura oli tuona aikana Kaakkois-Unkarissa, Bekescabassa. Aina vuoteen 1996 asti seura sai Unkarista valmentajavieraita Rovaniemen hiihtolomaleirille ja seuran voimistelijat harjoittelivat Unkarissa muutaman kerran vuodessa, joskus useita viikkoja kestävillä harjoitusleireillä.
Vuodesta 1998 alkanut yhteistyö venäläisten valmentajien kanssa on jatkunut tiiviinä jo kuusi vuotta. Eri puolilta Venäjää on tullut vieraita usean kerran vuodessa valmentajia ja koreografeja. Jäsenet ovat puolestaan vierailleet tiuhaan tahtiin muun muassa Rostovissa, Mustanmeren leirillä Betassa, Pietarissa ja Gruklajassa. Päätoiminen valmentaja, Nelia Eremenko, edesauttoi suuresti näiden kontaktien syntymisessä. Kauden 2008–2009 alussa STVK:ssa toimi neljä venäläistä ammattivalmentajaa. Tämä mahdollisti jokaiselle harrastajalle edetä voimistelussa vaikkapa kansainväliselle tasolle.
Kilpailujen järjestäminen
Normaalivuosina STVK on järjestänyt telinevoimistelussa vähintään kevät- ja syyskilpailut. Koko 1980-luvun ajan vuotta 1987 lukuun ottamatta seura järjesti naisten ja tyttöjen telinevoimistelun SM-kilpailut joka vuosi. 1990-luvulla kävi ilmi, ettei arvokilpailujen järjestämiselle ole riittävän hyviä tiloja eikä telineitä. Muutamat telinevoimistelun SM-kilpailut 1990-luvulla kuitenkin järjestettiin. Näytösvoimistelun kilpailutoiminnan käynnistyttyä seura alkoi osallistua myös näytösvoimistelun arvokilpailujen järjestämiseen. Liikuntamyllyn tilojen valmistuttua vuonna 2001 seura on järjestänyt säännöllisesti SM-tasoisia kilpailuja sekä naisille että miehille.
Kilpailumenestys
STVK on Suomen menestynein seura naisten telinevoimistelussa. Naisten Suomen mestaruuksia STVK:n voimistelijat ovat voittaneet 75 kappaletta. Tuoreimmat STVK:n neliottelun Suomen mestarit ovat Maija Leinonen (2016) ja Erika Pakkala (2014).
STVK:n telinevoimistelijat ovat voittaneet seuran historian aikana seuraavat naisten Suomen mestaruudet:
Neliottelu
Permanto
Aivan alkuajoilta tiedot mitalisaavutuksista hieman epätarkkoja, mutta käytettävissä olevien tulosten mukaan seuran voimistelijat ovat saavuttaneet yhteensä 287 henkilökohtaista SM-mitalia. Naisten telinevoimistelussa huippuvuosi oli 1982, jolloin kaikki SM-mitalit tulivat sen voimistelijoille. 25 vuodesta peräti 14 vuotta on ollut sellaista, jolloin naisten telinevoimistelun SM-mitaleista suurin osa on mennyt seuran voimistelijoille. Seitsemänä vuotena tyttöjen telinevoimistelussa seuran voimistelijat ovat saavuttaneet yli puolet jaossa olevista SM-mitaleista. Henkilökohtaisia SM-mitaleja on saavuttanut eniten Sari Lehmuskallio. Hän hallitsi suomalaista naistelinevoimistelua usean vuoden ajan 1980-luvun puolivälistä lähtien. Sarin saavuttamien SM-mitalien määrä on 33, joista peräti 23 on kultaista.
Seuran kilpailijoiden parhaana saavutuksena kansainvälisellä tasolla, sekä suomalaisessa naistelinevoimistelussa ylipäätää, on vuoden 2002 Unkarin telinekohtaisissa MM-kilpailuissa Maria Skytän saavuttama nojapuiden 19. sija.
Vuonna 1993 Lissabonissa järjestetyissä näytösvoimistelun EM-kilpailuissa saavutettu kultamitali ja 1998 Odensessa järjestetyissä näytösvoimistelun EM-kilpailuissa saavutettu pronssimitali ovat siivittäneet joukkuetta kymmeneen SM-kultaan ja useisiin PM-mitaleihin. Seniorien ohella myös juniorit ovat saavuttaneet useita SM-mitaleja.
Seuran alkutaipaleelta löytyy myös edustuksia miesten ja nuorten telinevoimistelun arvokilpailuissa. Vuoteen 1981 toiminnassa mukana olleet miehet ja nuoret saavuttivat useita SM-mitaleja. Vuosi 1981 oli Pekka Mäkelän hallintaa nuorten telinevoimistelussa.
Seuran hallinto
Seuran puheenjohtajana ovat toimineet seuraavat henkilöt:
Leena Jääskeläinen (1978–1983), Martti Rönkkö (1984–1985), Erik Aikala (1986–1988), Eero Lehmuskallio (1989–1993), Erkki Vuori (1994–1995), Sinikka Skyttä (1995–2003), Mika Säilä (2004–2009), Anna Hämäläinen (2010), Sari Kauria-Räsänen (2011), Nina Immonen (2012-2013) ja Hannu Sipilä (2014–2019). Vuonna 2020 puheenjohtajana aloitti Leena Hellfors.
Johtokunnassa on ollut 10 jäsentä aina vuoteen 2002 asti, jolloin sääntöjä muutettiin niin, että johtokunta muodostuu puheenjohtajasta ja kahdeksasta varsinaisesta jäsenestä.
Merkittävä askel seuran historiassa otettiin vuonna 2000, jolloin palkattiin osapäivätoiminen toiminnanjohtaja. Tehtävä muutettiin melko pian kokopäivätoimiseksi. Tehtävää hoiti syksyyn 2003 asti Birgitta Oksanen. Hänen jälkeen toimintaa johti Pirki Aura vuoteen 2007, jolloin hän kuoli. Tämän jälkeen toiminnanjohtajana toimi vuoden ajan Ulla Lamberg. Toimintavuoden 2008/2009 alusta STVK:n toiminnanjohtajana toimi Sanna Hintsanen vuoteen 2010 saakka. Aino Aura toimi STVK:n seurakoordinaattorina 2012–2015, minkä jälkeen toiminnanjohtajaksi valittiin Sonja Uotila. Sonjan jälkeen toiminnanjohtajina ovat olleet Kaisla Vuorenmaa ja Sami Paavilainen.
Eric Paterson
Eric Evan Paterson (11. syyskuuta 1929 Edmonton – 14. tammikuuta 2014 Sherwood Park, Strathcona County) oli kanadalainen jääkiekkomaalivahti, olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Paterson kuului Kanadan olympiakultaa Oslossa 1952 voittaneeseen joukkueeseen. Talviolympialaisten tuolloisesta statusarvosta johtuen Kanada saavutti samalla maailmanmestaruuden.
Paterson kuoli Edmontonin kupeessa 84-vuotiaana 14. tammikuuta 2014.
Cristian Brocchi
Cristian Brocchi (s. 30. tammikuuta 1976 Milano, Italia) on italialainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. Heinäkuusta 2016 lähtien hän on toiminut Brescia Calcion päävalmentajana.
Ura pelaajana
Brocchi on AC Milanin kasvatti, joka aloitti uransa vuonna 1995 lainasopimuksella Pro Sestossa ja myöhemmin Lumezzanessa. Vuonna 1998 hänet myytiin Serie B:ssä pelaavaan Hellas Veronaan. Veronan noustua Serie A:han, Italian suurseura Internazionale osti 172-senttiä pitkän Brocchin itselleen vuonna 2000. Kesällä 2001 AC Milan hankki Brocchin itselleen, vaihtokaupassa Andrés Guglielminpietro meni Interiin. Milanissa Brocchi voitti kaksi Mestarien liigaa ja Italian mestaruuden, mutta henkilökohtainen peliaika jäi vähäiseksi.
Brocchi pelasi uransa ainoan maaottelun Italian maajoukkueessa 15. marraskuuta 2006 ystävyysottelussa Turkkia vastaan.
Ura valmentajana
Heinäkuun alussa 2016 Brocchi jatkoi valmennusuraansa Serie B:ssä pelanneen Brescia Calcion päävalmentajana.
Muuta
Brocchi omistaa Christian Abbiatin kanssa kahvilan Milanossa. Läheisen ystävänsä Christian Vierin kanssa hänellä taas on oma vaatebrandi ”Baci & Abbracci”.
Aiheesta muualla

Piispajärvi
Piispajärvi on kylä Suomussalmella. Vuonna 2014 kylässä on vakituisia asukkaita 83. Piispajärven alueella sijaitsee kaksi järveä, Vellijärvi ja Piispajärvi. Piispajärvellä toimi vuoteen 2015 asti vuonna 1923 perustettu Piispajärven koulu.
Piispajärven alueen rajaa etelässä Mustajoki ja pohjoisessa Perangan tienhaara. Kylään lasketaan etelästä päin luetellen Hallasenaho, Haapovaara, Mökinvaara, Alassalmi, Piispajärven ympärillä sijaitsevat tilat, Runtti, Vasarantien varsi (Piispajärven perukka), sekä Viitostien varsi Perangan tienhaaraan saakka.
Nähtävyydet
Piispajärvellä on ainoastaan yksi nähtävyys, Alassalmen muistomerkki. Muistomerkki on pystytetty talvisodassa kaatuneiden muistolle. Muistomerkki sijaitsee Valtatie viiden varrella.
Luettelo barokkisäveltäjistä
Tämä on luettelo barokin (n. 1600-1760) aikana vaikuttaneista säveltäjistä.
Miroslav Blažević
Miroslav ”Ćiro” Blažević (10. helmikuuta 1935 Travnik – 8. helmikuuta 2023 Zagreb ) oli kroatialainen jalkapallovalmentaja.
Blažević muistetaan parhaiten ajastaan Kroatian maajoukkueen päävalmentajana sen ”kultaisen sukupolven” aikana 1990-luvun jälkipuoliskolla. Hän johdatti Kroatian pronssille 1998 MM-kilpailuissa.