cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Neal Cassady
Neal Cassady syntyi Utahin Salt Lake Cityssä, kun hänen vanhempansa olivat pysähtyneet kaupungissa matkallaan Los Angelesiin. Pian tämä jälkeen perhe muutti Coloradon Denveriin, missä Cassady kasvoi vanhempiensa eron jälkeen alkoholisoituneen parturi-isänsä kanssa. Nuoruudessaan hän varasteli autoja ja joutui vuonna 1944 vankilaan ollessaan 18-vuotias. 19-vuotiaana Cassady tapasi New Yorkin Columbian yliopistossa opiskelleen denveriläisen Hal Chasen, joka vietti kesälomaa kotikaupungissaan. Chase tunsi New Yorkissa Jack Kerouacin ja Allen Ginsbergin, ja palatessaan yliopistoon hän esitteli Neal Cassadyn kirjoittamia kirjeitä tutuilleen. Seuraavana talvena Cassady saapui itse New Yorkiin 16-vuotiaan vaimonsa, LuAnne Hendersonin kanssa. Cassadyn saapumista New Yorkiin pidetään tärkeänä tapahtumana koko beat-sukupolven muodostumisessa.
Cassadyn intohimoinen elämäntyyli oli toimi varsin merkittävänä inspiraation lähteenä kirjailija Jack Kerouacille. Cassadyn innoittamana Kerouac lähti keväällä 1947 matkalle, josta myöhemmin muodostui pohja Kerouacin kuuluisimmalle romaanille, Matkalla (1957). Tämän lisäksi Neal Cassady esiintyy keskeisenä hahmona myös useissa muissa Kerouacin romaaneissa. New Yorkissa runoilija Allen Ginsbergilla ja Neal Cassadylla oli romanttinen suhde. Myöhemmin Neal Cassady vaikutti osana kirjailija Ken Keseyn seuruetta. Hän kuoli 41-vuotiaana Meksikon San Miguel de Allenden kaupungissa 4. helmikuuta 1968 juotuaan barbituraatin ja oluen sekoitusta, ja hänet löydettiin maahan lyyhistyneenä rautatien varresta.
Kansainvälinen ampumahiihtoliitto
Kansainvälinen ampumahiihtoliitto, IBU, (engl. International Biathlon Union) on ampumahiihdon kansainvälinen kattojärjestö. Järjestön toimipaikka sijaitsee Salzburgissa, Itävallassa.
Nellim
thumb|Nellimin kylänäkymä thumb|Nellimin kolttasaamelaisten ortodoksikirkko
Kansainvälinen ampumahiihtoliitto
Historia
Kansainvälinen ampumahiihtoliitto perustettiin 2. heinäkuuta 1993, kun Britannian Kansallinen ampumahiihtoliitto päätti sulkea ampumahiihdon nykyaikaisen viisiottelun maailmanjärjestöstä UIPMPB:stä (Union de Pentathlon Moderne et Biathlon), johon se oli kuulunut vuodesta 1953 lähtien. Tämä pakotti ampumahiihdon organisoitumaan omaksi lajiliitokseen. Järjestäytymiskongressissaan Lontoossa uusi järjestö valitsi johtokunnan ja 57 aiemmin UIMB:hen kuulunutta liittoa yhdistettiin IBUun. Kansainvälinen olympiakomitea kuitenkin tunnusti IBUn vasta elokuussa 1998.
Nellim
Nellim on kylä Inarin kunnassa Inarijärven rannalla. Nellimissä asuu inarinsaamelaisia, kolttasaamelaisia ja suomalaisia, siksi kylää kutsutaan myös kolmen kulttuurin kohtauspaikaksi. Kylä sijaitsee noin 42 kilometrin päässä Ivalosta koilliseen, ja Venäjän rajalle on matkaa noin yhdeksän kilometriä. Kylässä on venesatama, ortodoksikirkko ja erähotelli. Tsarmitunturin erämaa-alue sijaitsee kylän lähellä.
Kansainvälinen ampumahiihtoliitto
Historia
IBUn tärkein toimiva elin on joka toinen vuosi järjestettävä kongressi. Ensimmäinen konferenssi järjestettiin vuonna 1994 Salzburgissa.
Nellim
Historia
Nellim on Inarin vanhimpia asuttuja alueita. Kylän ympäristössä on merkkejä esihistoriallisesta asutuksesta aina kivikaudelta noin 8 000 vuotta sitten. Ajasta on jäljellä moninaisia esihistoriallisia jäänteitä, kuten asuinpaikkoja, peurakuoppia ja kodanpohjia. Kylä onkin valtakunnallisesti merkittävä kulttuurihistoriallinen ympäristö.
Kansainvälinen ampumahiihtoliitto
IBU ja Venäjä
Huhtikuussa 2018 Itävallan poliisi teki ratsian kansainvälisen ampumahiihtoliiton päämajaan. Samaan aikaan tehtiin toinen ratsia Norjassa, jonka kohteena oli IBU:n puheenjohtaja Anders Besseberg. Ratsiat johtuivat Venäjän dopingskandaalista. Venäjän antidopingtoimiston (Rusada) entinen johtaja Grigori Rodtšenkov, joka on ollut avainasemassa dopingskandaalin selvittämisessä, kertoi Bessebergin ja IBU:n pääsihteerin Nicole Reschin ottaneen vastaan suuria (noin 200 000–400 000 dollaria) lahjuksia Rusadalta vastineeksi siitä, että IBU pimittäisi venäläisurheilijoiden veripasseja ja jättäisi tutkimatta epäilyttäviä venäläisiä.
Nellim
Historia
Nellim ja elämä kylässä ovat alkujaan syntyneet ja rakentuneet poronhoidon, kalastuksen ja metsästyksen varaan. Kyläkeskus on muodostunut inarinsaamelaisten asetuttua Konkelovuonon (nykyisin Nellimvuono) pohjukan rannoille 1870-luvulla – ensimmäisenä heistä Pehr Pehrinpoika Saijets eli Nuoran Pekka. Hän antoi perustamansa tilan nimeksi Nellim, josta kylän nimi on sitten lähtöisin. Suomalaisväestöä kylään alkoi muuttaa 1920- ja 1930-luvuilla savottatöihin. Toisen maailmansodan jälkeen, 1940-luvulla kylälle muutti Petsamon kolttasaamelaisia evakkoretkensä päätteeksi.
Kansainvälinen ampumahiihtoliitto
IBU ja Venäjä
Lisäksi epäillään Venäjän ostaneen ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2021 Tjumenille. IBUn puheenjohtaja Besseberg kiistää kuitenkin väitteen huhuna. Vuoden 2021 maailmanmestaruuskilpailut myönnettiin alun perin Venäjälle, mutta ne Venäjä joutui myöhemmin luopumaan isännyydestä.
Nellim
Elinkeinot
Nellimin pääelinkeinot ovat poro- ja luontaistalous sekä matkailuala.
Ortodoksikirkko
Kylässä on Trifon Petsamolaiselle pyhitetty kolttasaamelaisten ortodoksikirkko Nellimin Pyhän kolminaisuuden ja pyhittäjä Trifon Petsamolaisen kirkko.
Uittoränni
thumb|Nellimin uittoränni Keskimöjärven entisöity uittoränni on noin viiden kilometrin päässä Nellimin keskustasta. Se on 304 metriä pitkä, ja korkeuseroa on 16,8 metriä. Rännin luona järjestetään joka kesä perinteiset kyläjuhlat. Ränni oli käytössä vuosina 1929–1932, ja sitä pitkin uitettiin tukkeja Keskimmäinen-järvestä Nellim-järveen. Ränni on entisöity vuonna 1995.
Paatsjoen silta
Kylän pohjoispuolella on Paatsjoen niska. Sieltä Inarijärven vedet lähtevät kohti Barentsinmerta. Silta on lähellä Venäjän rajaa, ja sen pohjoispuolella on Vätsärin erämaa-alue.
Kansainvälinen ampumahiihtoliitto
IBU ja Venäjä
IBUn välinpitämätöntä suhtautumista Venäjän dopingskandaaliin oli ihmetelty jo aiemmin. Kansainvälinen ampumahiihtoliitto myönsi yhä vuosittain kilpailuita Venäjälle, vaikka Kansainvälinen olympiakomitea (KOK) oli jo aiemmin suositellut kaikkien kansainvälisten suurkilpailujen siirtämistä pois Venäjältä. Myös vuoden 2021 maailmanmestaruuskilpailut myönnettiin Venäjälle suosituksista huolimatta. Venäjä luopui vuoden 2017 maailmancupin kilpailuista vapaaehtoisesti suuren kansainvälisen painostuksen seurauksena, mutta seuraavalla kaudella kilpailut järjestettiin boikoteista huolimatta. Myös jotkin suuret ampumahiihtotähdet, kuten Martin Fourcade ja Sebastian Samuelsson ovat arvostelleet IBU:n suhtautumista Venäjään ja dopingiin.
Nellim
Rautaportti
Rautaportiksi kutsuttu jylhä, kallioseinämien ympäröimä lahdelma oli sotien aikaan (1939–1944) strategisesti tärkeä. Lahden molemmille puolille rakennettiin linnoituksia Jäämerelle johtavan tien puolustamiseksi. Alueella on vielä paljon toisen maailmansodan aikaisia rakennelmia. Alueen asutuksesta ja sota-ajan tapahtumista kertova Rautaportin historiapolku johtaa Paksuvuonosta entisöidylle uittorännille.
Kansainvälinen ampumahiihtoliitto
Jäsenvaltiot
Ainoastaan IBU:n jäsenvaltioiden edustajat saavat osallistua maailmancupiin ja muihin sen järjestämiin tapahtumiin.
Triesen
Triesen on kunta Liechtensteinin kaakkoisosassa. Runsaalla neljällä ja puolella tuhannella asukkaallaan tämä pääkaupungin Vaduzin eteläinen naapurikunta on maan kolmanneksi suurin kunta. Se sijaitsee Reinin ja Liechtensteinin vuoriston välisessä kauniissa laaksossa.
Ensimmäiset maininnat Triesenistä ovat vuodelta 1155 ollen näin yksi ruhtinaskunnan vanhimmista asutuskeskuksista. Kylä oli alun perin ylhäisön asuttama, ja vanhin siellä yhä asuva suku on 1200-luvulla ensi kertaa kirjallisesti mainittu De Trisunin aatelissuku.
Triesen on muinaisen roomalaisen tien varrella, ja tien varrella on roomalaisen villan rauniot. Maan vanhin kappeli, Pyhän Mamertuksen kappeli, on Triesenissä.
Politiikka
Triesenin kunnanjohtaja on Xaver Hoch. Kaupunginvaltuuston kymmenestä paikasta 5 on VU:lla, 4 FBP:llä ja yksi FL:llä. Maapäivävaaleissa 2005 Triesenistä valittiin maapäiville kolme edustajaa, kaksi VU:n ja yksi FBP:n.
Erkki Somersalo
Erkki Jaakko Somersalo (s. 3. lokakuuta 1960 Helsinki) on suomalainen matemaatikko. Hän toimi yhdysvaltalaisen Case Western Reserve Universityn (Cleveland, Ohio) matematiikan professorina. Hän tutkii erityisesti inversio-ongelmia.
Somersalo tuli ylioppilaaksi helsinkiläisestä Apollon yhteiskoulusta (1979). Hän opiskeli matematiikkaa ja teoreettista fysiikkaa Helsingin yliopistossa, josta valmistui ripeästi filosofian kandidaatiksi (1982), lisensiaatiksi (1984) ja tohtoriksi (1986). Hänen englanninkielinen väitöskirjansa (1986) oli otsikoitu One-Dimensional Electromagnetic Reflection Problem. Väitöskirjatyön ohjaaja oli professori Lassi Päivärinta.
Ennen siirtymistään Clevelandiin vuonna 2008, Somersalo oli Teknillisen korkeakoulun matematiikan professori.
Somersalo on saanut useita tunnustuksia työstään. Hänelle myönnettiin Suomalaisen Tiedeakatemian Väisälän palkinto (2000). Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen hän on ollut vuodesta 2007. Antamastaan opetuksesta hän sai yhdysvaltalaisen Diekhoff-opetuspalkinnon (2012).
California Jam
California Jam oli rock-festivaali, joka järjestettiin Ontario Motor Speedway -radalla Kaliforniassa 6. huhtikuuta 1974. Festivaalin järjestivät Sandy Feldman, Don Branker, Leonard Stogel ja ABC Entertainment -yhtiö. Sepp Donahowerin ja Gary Perkinsin losangelesilainen Pacific Presentations -yritys koordinoi tapahtuman, palkkasi esiintyjät ja hoiti mainostuksen. Tapahtumaa oli seuraamassa 250 000 maksanutta katsojaa, mikä oli siihen aikaan ennätys yleisömäärässä ja tuloissa. Festivaali oli erittäin onnistunut järjestelyllisesti ja rahallisesti, ja se vaikutti merkittävästi rockmusiikin kaupallistamiseen.
Esiintyjät
Esiintyjät soittojärjestyksessä:
Emerson, Lake & Palmer ja Deep Purple olivat molemmat pääesiintyjinä festivaaleilla.
Deep Purple esiintyi festivaaleilla uudella kokoonpanollaan, johon kuuluivat laulaja David Coverdale ja basisti-laulaja Glenn Hughes. Yhtye sai valita, milloin astuu lavalle, ja se päätti soittaa toiseksi viimeisenä. Yhtye uskoi, että festivaali kestäisi kuitenkin yli määrätyn ajan, kuten useimmilla festivaaleilla kävi, joten he päättivät odotuttaa yleisöä pimeälle asti, ennen kuin astuisivat lavalle. Festivaali ei tästä huolimatta kestänyt yli määrättyä aikaa. Keikan loputtua yhtyeen kitaristi Ritchie Blackmore heitti useita kitaroitaan yleisön niskaan ja kävi yhden TV-kameran kimppuun kitaralla. Pyrotekniikoissa sattuneen virheen takia lavalla tapahtui räjähdys, joka sytytti lavan osittain palamaan. Yhtyeen on sanottu lähteneen paikalta helikopterilla välttääkseen mahdollisen pidätyksen.
Emerson, Lake & Palmer -yhtyeen esitys näytettiin livenä koko Yhdysvalloissa, mitä pidetään yhtyeen uran huipentumana. Festivaaleilla kuvattiin myös kuuluisa kohtaus Keith Emersonista soittamassa pianoa 15 metrin korkeudessa.
Yleisö ja laitteisto
Lipun festivaaleille osti ennätysmäärä ihmisiä. Woodstock-festivaaleilla New Yorkissa oli enemmän yleisöä, mutta harva oli ostanut lipun.
Toinen ennätys, jonka California Jam rikkoi, oli suurimman (vahvimman) äänilaitteiston käyttö konsertissa.
Haapasaari (Suomen entinen kunta)
Haapasaari on saari Suomenlahdella Kotkan kaupungissa ja entinen Suomen kunta. Vuoden 2012 lopussa (31.12.2012) Haapasaaressa oli 17 asukasta. Haapasaari sijaitsee 23 kilometriä Kotkansaarelta kaakkoon. Saari muistuttaa muodoltaan tuplahevosenkenkää. Suurempi lahdista on nimeltään Kylänlahti, joka tarjoaa suojaisan sataman veneille ja aluksille. Kylänlahden länsipuoli on Vestinpuoli, itäpuoli Uustinpuoli. Uustinpuolen rakennukset ovat uusjaon jälkeiseltä ajalta, Vestinpuolen rakennuskanta on vanhempaa.
Haapasaaren naapurikunnat olivat Kotka, Pyhtää ja Vehkalahti.
Historia
vasen|pienoiskuva|178x178px|Kartta Haapasaaren kunnan alueesta vuonna 1969. Haapasaaren asutus on tiettävästi peräisin 1600-luvun alusta. Tätä ennen asutusta oli läheisessä Vanhankylänmaan saaressa, jossa on edelleen haapasaarelaisten hautausmaa. Vanhankylänmaan asutus siirtyi viimeistään 1700-luvun alussa Haapasaareen.
Haapasaari kuului Kymin kirkkopitäjään vuodesta 1642. Saarelle rakennetun rukoushuoneen rakentamisajankohdasta ei ole varmaa tietoa, mutta se esiintyy muun muassa vuoden 1741 merikortissa. Nykyinen Haapasaaren puukirkko valmistui entisen rukoushuoneen paikalle vuonna 1858. Kirkon rakennustöitä johti Jeremias Laavu.
Saaren pääelinkeino oli luotsaustoiminnassa, kalastuksen ja hylkeenpyynnin ohessa. Tunnusmajakka Puokki rakennettiin 1862. Puokin vieressä oli jo aiemmin sijainnut edellinen tunnusmajakka. Puokin ylimmästä kerroksesta luotsit tarkkailivat luotsattavien alusten saapumista.
Haapasaaren kunta itsenäistyi Kymistä vuonna 1913 ja liitettiin Kotkan kaupunkiin 1974. Kunta käsitti Haapasaaren saariston sekä vuonna 1935 kuntaan liitetyn Rankin saaren. Haapasaaren seurakunta itsenäistyi Kymin seurakunnasta 1909 ja liitettiin Kotkan seurakuntaan 1967, seitsemän vuotta ennen kuntaliitosta.
Nykyaika
pienoiskuva|Haapasaaren tunnusmajakka Puokki Haapasaaressa on nykyisin lukuisia mökkejä. Viikonloppuisin ja juhlapyhinä saaressa voi olla jopa yli kaksisataa vierasta. Haapasaareen liikennöi Kotkasta yhteysalukset M/S Tekla I ja Otava. Saaressa on vierasvenelaituri ja entisessä kansakoulussa sijaitsee Itäisen Suomenlahden kansallispuiston infopiste. Saaressa toimii vuonna 1907 perustettu ympärivuotinen osuuskauppa. Haapasaari kuuluu Suomenlahden meripuolustusalueeseen ja Haapasaaren Puokissa sijaitsee puolustusvoimien etävalvottava tutka-asema. Haapasaaressa on myös Rajavartiolaitoksen merivartioasema passintarkastuspisteineen.
Korkea puutiaisaivokuumeen ilmaantuvuus
Kirkon takana on 1800-luvun lopussa rakennettu koulu, joka lakkautettiin juuri ennen kuntaliitosta vuonna 1973. Nykyään koulu on leirikoululaisten ja muiden satunnaisten majoittujien käytössä, ja siellä pidetään taidenäyttelyitä.
Tutkijat kävivät keräämässä näytteitä koulun pihalta vuonna 2011. He sanoivat, etteivät ole koskaan nähneet missään niin paljon punkkeja. Myöhemmin selvisi, että kaksi sadasta tutkijoiden keräämästä punkista kantoi TBE-virusta. Määrä on kaksinkertainen Suomen muihin TBE-riskialueisiin verrattuna.
Tutkijoiden mukaan on merkillepantavaa, että näin pieneltä alueelta on useampi kuolemantapaus. Punkit ovat eurooppalaista lajia, mutta kantavat TBE-viruksen Siperian alatyyppiä. THL:n mukaan riski saada TBE-tartunta Haapasaaresta on moninkertainen verrattuna esimerkiksi Paraisiin, joka tunnetaan korkean riskin TBE-alueena.
Väestö
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty Haapasaaren väestönkehitys kymmenen vuoden välein vuosina 1910–1970.
Vuosien 1960 ja 1970 taajamarajausten mukaan Haapasaaressa ei ollut lainkaan taajamia.
Muuta
Juha Vainion laulu Mies itäsaariston sijoittuu Haapasaareen. Veikko Lavi on kirjoittanut ja levyttänyt kappaleen Laulu Haapasaaresta. Haapasaari on myös amatööradion the Islands on-the-air -yhteysohjelman saari.
Big Bethelin taistelu
Big Bethelin taistelu, tunnetaan myös nimillä Bethelin kirkon taistelu ja Mahtava Bethel, oli yksi Yhdysvaltain sisällissodan ensimmäisistä maataisteluista Fort Sumterin taistelun jälkeen. Se käytiin 10. kesäkuuta 1861 Unionin ja Konfederaation joukkojen välillä. Taistelu alkoi Konfederaation joukkojen hyökättyä Unionin sotilaita vastaan ja päättyi Unionin perääntymiseen. Kuten muutkin sisällissodan alkuajan taistelut, Big Bethelin taistelussa kuolonuhrit jäivät vähäisiksi, 19 mieheen. Yksi taisteluissa kuolleista oli Unionin majuri Theodore Winthrop.
Cruz Bay
Ensisijainen käynti Saint Johnille käy Cruz Bayn sataman kautta. Lauttapalvelut yhdistävät Saint Johnin viereiseen, kehittyneempään Saint Thomasin saareen. Lautat ajavat säännöllisesti myös Cruz Bayn ja Tortolan, Virgin Gordan ja Brittiläisten Neitsytsaarien Jost Van Dyken väliä.
Nettoperiaate
Nettoperiaate tarkoittaa sellaista tulojen ja menojen merkintätapaa, että tuloista vähennetään niiden saamiseksi uhratut menot. Vastaavasti menoista vähennetään niihin liittyvät tulot.
Julkishallinnon budjetoinnissa nettoperiaatteen käyttö (nettobudjetointi) on tarkoituksenmukaista tehtävissä, jotka rahoitetaan pääosin palvelujen myynti- ja maksutuloilla.
Nettoperiaatteen vastakohta on bruttoperiaate.
Quintus Aurelius Symmachus
pienoiskuva|upright=0.9|Kuva todennäköisesti esittää Symmachusta. [[Apoteoosi|Apoteoosinen diptyykki British Museumissa.]] Quintus Aurelius Symmachus (noin 340–402/403) oli roomalainen senaattori, reettori ja kirjailija. Häntä on pidetty aikansa merkittävämpänä Ciceroonkin verrattavana latinankielisenä puhujana.
Symmachus on tunnettu epäonnistuneesta yrityksestään palauttaa Victoria-jumalattaren alttari alkuperäiselle paikalleen ja osallistumisestaan kristillisen keisari Theodosius I:n vastaiseen kampanjaan, mikä tuhosi hänen poliittisen uransa. Elämänsä viimeisinä vuosina Symmachus kiinnostui erityisesti filologiasta ja osallistui vuosien 365 ja 402 välillä merkittävän epistolaarisen kirjeenvaihtoverkoston toimintaan. Tästä johtuen tuleville sukupolville säilyi harvinaisen kattava ja monipuolinen kuvaus niin roomalaisesta yläluokasta kuin ei-kristitystä henkilöstäkin neljännen vuosisadan lopulla.
Elämä
Symmachus kuului roomalaiseen (gens Aurelius) senaattorisukuun, joka saavutti korkean arvoasemansa Konstantinus I:n valtakaudella. Hänen isänsä Lucius Aurelius Avianius Symmachus oli Rooman praefectus urbi vuosina 364–365 ja konsuli vuonna 377 (asema, jota hän ei kuitenkaan täyttänyt). Symmachuksen perheellä oli läheiset suhteet toiseen aateliseen ja vaikutusvaltaiseen Nicomachus-sukuun, jonka jäseneen Virius Nicomachus Flavianukseen Symmachus muodosti läheisen suhteen.
pienoiskuva|vasen|upright|Patsas, jonka Quintus Fabius Memmius Symmachus pystytti isälleen Quintus Aurelius Symmachusille. Kirjauksessa ( CIL VI, 1699 ) luetellaan Symmachuksen uran kaikki julkiset virat. Hän meni naimisiin noin vuonna 371 Rusticianan kanssa ja heille syntyi poika nimeltään Quintus Fabius Memmius Symmachus. Tytär puolestaan meni naimisiin Flavianuksen pojan Flavianuksen kanssa vuonna 393. Tässä yhteydessä todennäköisesti valmistettiin myös Symmachus ja Nicomachus -diptyykki. Hänen pojanpojanpoikansa Quintus Aurelius Memmius Symmachus oli erään kadonneen Rooman historia -teoksen kirjoittaja ja filosofi Boethiuksen adoptioisä. Hänen jälkeläistensä joukossa Anician sukukuntaan liittymisen jälkeen oli myös paavi Gregorius I.
Symmachuksen perhe oli erittäin vaikutusvaltainen ja varakas. Hänen omaisuutensa käsitti kolme asuntoa Roomassa ja yhden Capuassa sekä viisitoista esikaupunkihuvilaa, joista kolme sijaitsi Roomassa. Koulutuksensa hän oli saanut Galliassa ja Decimus Magnus Ausonius kuului hänen ystäväpiiriinsä. Hän tunsi hyvin kreikkalaisen ja latinankielisen kirjallisuuden. Hänellä oli ollut myös tärkeitä virkatehtäviä Cursus honorumilla, kuten African provinssin prokonsuli vuonna 373, praefectus urbi vuodesta 383 vuoteen 385, kunnes hänestä tuli konsuli vuonna 391.
CALRE
CALRE, lyhenne sanoista Conferência das Assembleias Legislativas Regionais Europeias, kerää yhteen alueellisten hallitusten presidentit tai puheenjohtajat Italiasta, Espanjasta, Belgiasta, Saksasta, Itävallasta, Yhdistyneestä kuningaskunnasta (vain Walesin, Skotlannin ja Pohjois-Irlannin), Portugalista (Azorien ja Madeiran lainsäädännöllisten kokoonpanojen presidentit) ja Suomesta (vain Ahvenanmaan maakuntahallituksen puheenjohtajan).
Quintus Aurelius Symmachus
Elämä
Kaupunginprefektinä Symmachus kirjoitti monia raportteja, relationes, joista tunnetuin on keisari Valentinianus II:lle osoitettu kirje vuonna 384, jossa hän puolusti antiikin Rooman uskonnon säilyttämistä valtion virallisissa seremonioissa. Kyse kiistassa oli kristittyjen senaattorien vaatimuksesta poistaa Victoria-jumalattaren alttari Rooman senaatin kuuriasta.
CALRE
Synty
CALRE sai alkunsa Espanjan Oviedossa vuonna 1997, Amsterdamin sopimuksen pohjalta aloitetun, Euroopan unionin parlamentaarista ulottuvuutta käsittelevän keskustelun tuloksena. Kansallisten parlamenttien tapaan ja Euroopan parlamentin silloisen presidentin, José María Gil-Robles y Gil-Delgadon, tuella lainsäädäntövallan omaavat alueelliset parlamentit ovat määritelleet työohjelman ja poliittiset tavoitteet.
Perustamisestaan vuodesta 1997 lähtien, Euroopan alueellisten lainsäädäntöelinten konferenssin (CALRE) tehtävänä on ollut edistää demokraattisia ja avoimen osallistumisen periaatteita Euroopan unionissa, puolustaa alueellisen demokratian arvoja ja periaatteita, sekä vahvistaa alueellisten lainsäädäntöelinten välisiä suhteita valvoen samalla niiden itsenäistä päätäntävaltaa.
Quintus Aurelius Symmachus
Elämä
Pakanalliset senaattorit kunnioittivat Victorian alttaria pikemminkin roomalaisuuden ja valtion suvereniteetin symbolina kuin jumaluutena. Kristityt senaattorit sen sijaan suhtauivat kielteisesti kyseiseen voitonalttariin ja Milanon piispa Ambrosiuksen (Symmachuksen serkku) myötävaikutuksella keisari Gratianus vuonna 382 määräsi poistamaan alttarin. Gratianuksen kuoltua Rooman senaatti lähetti valtuuskunnan hänen seuraajalleen Theodosiukselle Milanoon, jolloin Symmachuksen ja Ambrosiuksen välinen kiista sai alkunsa. Ambrosius uskoi vakaasti kristinuskon ylivoimaisuuteen muihin uskontoihin nähden; hänen mielestään ainoastaan kristittyjen Jumala oli ainoa todellinen Jumala: ipse enim solus verus est deus. Tästä kannanotosta johtuen kaikesta ei-kristillisestä toiminnasta tuli laitonta. Theodosius oli täysin samaa mieltä Ambrosiuksen kanssa ja näin ollen voitonalttaria ei enää palautettu perinteiselle paikalleen kuuriaan.
Teokset
pienoiskuva|upright|Lehtikullalla koristeltu lasilevyn palanen, joka kuvaa Quintus Aurelius Symmachusta, joka pitää kädessään karttaa pelien alkamishetkellä. Hänen vierellään on Quintus Fabius Memmius Symmachus junior ( AE 2001, 496).
CALRE
Organisaatio
CALRE ei omaa oikeushenkilön asemaa ja sen istuin sijaitsee aina samassa paikassa väliaikaisen puheenjohtajan istuimen kanssa.
Quintus Aurelius Symmachus
Teokset
Symmachuksen teoksiin lukeutuvat:
CALRE
Organisaatio
CALRE:n elimiä ovat puheenjohtaja, joka valitaan yhden vuoden toimikaudeksi, jota voidaan jatkaa vielä toisella vuodella, varapuheenjohtaja, valiokunta sekä täysistunto, ja sen toissijaisia elimiä ovat pääsihteeri sekä työryhmät.
Quintus Aurelius Symmachus
Teokset
Retoriikassaan Symmachus puolusti perinteitä ja mōs maiōrumia. Symmachus oli myös moniarvoisuuden ja uskonnollisen suvaitsevaisuuden kannattaja, minkä hän tiivisti seuraavin sanoihin:
CALRE
Organisaatio
Valiokuntaan kuuluvat puheenjohtaja, varapuheenjohtaja, yksi puheenjohtaja kustakin valtiosta sekä työryhmien koordinaattorit, joista viimeksi mainituilla ei ole äänioikeutta.
Quintus Aurelius Symmachus
Teokset
Symmachuksen puhetyyli oli tyypillinen gallialaiselle retoriikkakoululle, mahtipontinen ja hienostunut.
CALRE
Organisaatio
Täysistunto kokoontuu kerran vuodessa (vuoden viimeisen neljän kuukauden aikana) ja siihen osallistuvat kaikkien lainsäädäntöelinten puheenjohtajat.
Puheenjohtaja valitsee pääsihteerin edustajantoimeen, jonka päätehtävä on tukea valiokuntaa tehtäviensä suorittamisessa.
Työryhmät muodostetaan täysistunnossa valiokunnan pyynnöstä.
Toiminta
Ensimmäiseen seikkaan liittyen, lainsäädäntövallan omaavien alueellisten parlamenttien osallistuminen varhaisvaroitusprosessiin yhdessä kansallisten parlamenttien kanssa määritellään aluksi perustuslakisopimuksessa ja sitten myös Lissabonin sopimuksessa.
Viktor Stålberg
Viktor Stålberg (s. 17. tammikuuta 1986 Göteborg, Ruotsi) on ruotsalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija. Isokokoisella Stålbergillä oli lähes kaikki hyvän pelaajan edellytykset, mutta heikkoutena vielä kokonaisvaltaisuus ja kahden suunnan pelaaminen.
Seuraura
Stålberg on Lerums BK:n kasvatti, mutta hän pelasi ensimmäiset miesten pelinsä Ruotsin II-divisioonaa Mölndal Hockeyssä kaudella 2003–2004, jonka päätteeksi Stålberg oli nostamassa joukkuetta I-divisioonaan kaudeksi 2004–2005. Kauden 2005–2006 hän pelasi Frölunda HC:n J20-joukkueessa, jonka paras pistemies ja maalintekijä Stålberg oli tehoilla 27+26=53. Koko J20 SuperElitin pistepörssissä hän sijoittui kolmanneksi sekä maalipörssissä toiseksi Timrå IK:n Oscar Johanssonin kanssa. Stålberg voitti koko kevään 2006 pudotuspelien piste- ja maalipörssin (joukkuetoverinsa Patrik Carlssonin kanssa) ja hän voitti kauden päätteeksi J20 SuperElitin hopeaa. NHL-joukkue Toronto Maple Leafs varasi Stålbergin 161. pelaajana kesällä 2006.
Vuodet 2006–2009 Stålberg kävi Vermontin yliopistoa. Viimeisellä kaudellaan 2008–2009 hän oli tehoilla 24+22=46 joukkueen paras pistemies ja maalintekijä. Hän sijoittui koko NCAA:n maalipörssissä viidenneksi. Stålberg valittiin kauden päätteeksi Hockey Eastin ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Hän oli myös yksi kymmenestä pelaajasta, joka oli ehdolla Hobey Baker Awardin voittajaksi ja Martin St. Louisin ohella historian ainoa ehdokas Vermontin yliopistosta. Stålberg pelasi keväällä 2009 myös kaksi playoff-ottelua AHL-joukkue Toronto Marliesissa.
Kaudeksi 2009–2010 Stålberg siirtyi kaksivuotisella tulokassopimuksella Toronto Maple Leafsin organisaatioon. Hän pelasi noin puolet kaudestaan farmijoukkue Marliesissa ja puolet NHL:n puolella Maple Leafsissa, jossa tulokaskausi toi Stålbergille 40 runkosarjaottelussa tehot 9+5=14. Marliesissa hän oli tehoilla 12+21=33 joukkueen toiseksi paras pistemies Andre Deveauxin jälkeen. Kesäkuussa 2010 Maple Leafs kauppasi Stålbergin Chris DiDomenicon ja Philippe Paradisin kanssa Chicago Blackhawksiin vaihdossa Kris Versteegiin ja Billy Sweattiin oikeuksiin.
Kausi 2010–2011 oli Stålbergille ensimmäinen kokonainen NHL:ssä ja se toi hänelle 77 runkosarjaottelussa tehot 12+12=24 sekä seitsemässä playoff-ottelussa yhden maalin. Heinäkuussa 2011 Stålberg teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Blackhawksin kanssa. Hän tienaa kaudella 2011–2012 875 000 dollaria.
Maajoukkueura
Stålberg on pelannut kolme nuorten maaottelua.
Björn Savén
pienoiskuva Björn Erik Savén (s. 29. syyskuuta 1950 Tukholma) on ruotsalainen talousmies ja sijoittaja. Hän on IK Investment Partnersin (aiemmin Industri Kapital) perustaja, entinen toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja. IK on Euroopan johtavia pääomasijoittajia, joka keskittyy erityisesti Benelux-maihin, saksankieliseen Eurooppaan, Ranskaan, Pohjolaan ja Iso-Britanniaan. Perustamisestaan vuodesta 1989 lähtien se on koonnut yli 14 miljardin euron sijoituspääoman sekä investoinut yli 170 eurooppalaiseen yritykseen.
Viktor Stålberg
Muuta
Stålbergillä on kaksi veljeä, Alexander ja Sebastian, joista jälkimmäinen pelaa San Jose Sharksin organisaatiossa.
Björn Savén
Koulutus
Björn Savén on valmistunut ekonomiksi Tukholman kauppakorkeakoulusta vuonna 1972 ja suorittanut MBA-tutkinnon Harvardin yliopistossa Yhdysvalloissa vuonna 1976.
Ura
Björn Savén työskenteli 1972–74 eri tehtävissä amerikkalaisessa Gulf Oil issa sekä 1976–88 ruotsalaisessa toimisto- ja vähittäistavarakonserni Esseltessä. Vuonna 1988 hän perusti Industri Kapitalin, joka vuoteen 1993 asti toimi Skandinaviska Enskilda Bankenin investointipankin Enskilda Securitiesin osana.
Savén oli pääomasijoitusten pioneeri Pohjoismaissa ja manner-Euroopassa. Hän kokosi ensimmäisen pääomasijoitusrahaston Pohjoismaissa. Se keskittyi pääasiassa keskisuuriin yrityksiin ja niiden aktiiviseen kehittämiseen. Hän oli IK:n toimitusjohtaja 1989–2008, aktiivinen hallituksen puheenjohtaja 2008–11 ja sen jälkeen IK Investment Partnersin hallituksen puheenjohtaja.
Savén on ollut myös hallituksen jäsen pohjoismaisessa Nordea-pankissa, ruotsalaisessa teollisuuskonserni Alfa Lavalissa (varapuheenjohtajana), ruotsalaisessa voimayhtiö Vattenfall AB:ssa, norjalaisessa kulutustavarakonserni Orkla ASA:ssa (varapuheenjohtaja) ja suomalaisessa teollisuusnosturien valmistaja Konecranes Oyj:ssa (puheenjohtaja).
Savén oli Brittiläis-ruotsalaisen kauppakamarin puheenjohtaja Tukholmassa 2005–11 sekä on Iso-Britannian Ruotsalaisen kauppakamarin hallituksessa ja työvaliokunnassa. Hän on Ruotsin Kuninkaallisen tiedeakatemian (IVA) jäsen ja oli sen varapuheenjohtaja 2008–11. Hän kuuluu myös Ruotsin Ulkopoliittiseen yhdistykseen (Utrikespolitiska samfundet), joka on Ruotsin Ulkopoliittisen instituutin emoyhteisö.
Perhe
Björn Savénilla on vaimonsa Ingerin kanssa kolme aikuista lasta. Savénin isä oli rakennusaineyritys Yxhult AB:n (Ytong) toimitusjohtaja.
Hyväntekeväisyys
Savén on vaikuttanut merkittävästi Suomen korkeakoulutuksen ja suomalais-ruotsalaisten kulttuurisuhteiden edistämiseen. Vuonna 2001 hän perusti apurahan tukemaan nimenomaan suomalaisten lahjakkaiden jatko-opiskelijoiden opintoja Yhdysvaltain parhaissa yliopistoissa. Savén on Aalto-yliopiston pitkäaikainen tukija sen perustamisesta lähtien. Vuodesta 2021 hän on rahoittanut Aallon vetytutkimusta uusiutuvan energian varastoimiseksi.
Lisäksi Savén on merkittävä lahjoittaja ja tukija Ruotsin Hjärt-Lungfondenissa, Englannin äitiyshoivahuollon hyväntekeväissyysyhteisö Tommyssa ja Lontoon National Portrait Galleryssa.
Anne Jahren
Anne Jahren (s. 20. kesäkuuta 1963) on norjalainen entinen maastohiihtäjä ja olympiavoittaja.
Jahren voitti nuorten maailmanmestaruuden vuonna 1981. Seuraavana vuonna hän oli jo tarjolla aikuisten MM-kilpailuihin mutta hävisi katsastuskilpailussa niukasti Marit Myrmælille ja joutui vielä tyytymään nuorten MM-kilpailuihin, joissa hän suksiaan haukkuen sijoittui 5 kilometrillä kahdeksanneksi mutta voitti kultaa viestijoukkueen ankkurina. Sarajevon olympialaisissa 1984 hän voitti kultaa viestijoukkueen toisen osuuden hiihtäjänä, saavutti pronssia 20 kilometrillä sekä sijoittui viidenneksi 10 kilometrillä ja seitsemänneksi 5 kilometrillä. Seefeldin MM-kilpailuissa 1985 hän saavutti viestissä hopeaa toisen osuuden hiihtäjänä sekä sijoittui viidenneksi 5:llä ja 10 kilometrillä.
Vuonna 1987 ennen Oberstdorfin MM-kilpailuja ekonomiopiskelija Jahren voitti 10 kilometrillä Norjan-mestaruuden 22 sekunnin erolla maailmancupia johtaneeseen Marianne Dahlmohon. Oberstdorfissa Dahlmo jäi vielä kauemmaksi ja Jahren voitti kultaa 0,8 sekunnin erolla pahimpaan kilpailijaansa, Suomen Marjo Matikaiseen. Viiden kilometrin kilpailussa Jahren lähti matkaan puoli minuuttia ennen Matikaista ja ehti maaliin vain niukasti ennen kilpailun voittanutta suomalaista sijoittuen kahdeksanneksi. Viestissä Jahren hiihti kolmannen osuuden ja saavutti hopeaa. Kisat päättäneessä 20 kilometrin kilpailussa hän hävisi yli 1,5 minuuttia Ruotsin Marie-Helene Westinille ja sijoittui kahdeksanneksi.
Jahren saavutti 1980-luvun lopulla vielä viestihiihdossa kaksi arvokisamitalia: Calgaryn olympialaisissa 1988 hopeaa ja Lahden MM-kilpailuissa 1989 pronssia.
Rakel Laakso
Rakel Regina Emilia Laakso (o.s. Kivekäs, myös Raakel Laakso, 2. huhtikuuta 1904 Helsinki – 9. maaliskuuta 1985 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Hän näytteli elokuvissa varsinkin 1950-luvulla. Hän teki merkittävän teatteriuran 1923–1970 muun muassa Tampereen Työväen Teatterissa. Hän näytteli kesäisin Pyynikin kesäteatterissa.
Laakso opiskeli Suomen Näyttämöopistossa ja työskenteli Oulun työväenteatterissa kauden 1923–1924. Seuraavalla kaudella 1924–1925 hän toimi Turun Työväen Teatterissa, kausina 1925–1928 Viipurissa, kausina 1928–1930 Helsingin kansanteatterissa ja kaudella 1931–1932 Kotkassa. Vuonna 1927 hän avioitui Uuno Laakson kanssa ja sai Risto-nimisen pojan. Aviomies toivoi vaimonsa jäävän kotiäidiksi, joten hän jätti näyttämöt 29-vuotiaana. Myöhemmin perhe muutti aviomiehen kotiseudulle Hollolan Paimelaan.
Rakel Laakso palasi 1940-luvun puolimaissa teatteriin ja toimi vakituisena näyttelijänä Suomen työväenteatterissa 1947–1953 ja Tampereen Työväen Teatterissa 1953–1969. Kansannaisten tulkitsijana hän esitti vuosina 1943–1962 kolmisenkymmentä filmiroolia, joista tunnetuin on Oprin (1954) nimiosa. Elokuvauran jälkeen Laakso näytteli vuosina 1962–1970 Kaijan äitiä televisiosarjassa Heikki ja Kaija. Laaksolle myönnettiin Pro Finlandia -mitali 1958. Hän sai kolme Jussi-palkintoa, 1950 elokuvan Maija löytää sävelen naissivuosasta, 1953 elokuvan Kolmiapila naispääosasta, 1955 elokuvan Opri naispääosasta, 1959 parhaasta naissivuosasta elokuvassa Punainen viiva ja 1962 elokuvan Kun tuomi kukkii naispääosasta.
Laakson hauta on Malmin hautausmaalla Helsingissä.
Tuttu Paristo
thumb|right|Tuttu Paristo ([[Elsa Soini ja Seere Salminen) vuonna 1950.]] Tuttu Paristo on työparin Elsa Soini (1893–1952) ja Seere Salminen (1894–1977) yhteinen nimimerkki. Parin tunnetuin työ on radion sarjakuunnelmaklassikko Suomisen perhe, jota kirjoittajapari teki vuosina 1938–1952. Soinin kuoleman jälkeen Salminen jatkoi sarjan kirjoittamista yksinään nimimerkillä Tuttu vuoteen 1958 saakka.
Karanos
Karanos oli muinaisen Makedonian myyttinen ensimmäinen kuningas. Hän hallitsi noin vuoden 800 eaa. paikkeilla ja perusti kuningaskunnan pääkaupungin Aigain. Karanos oli kotoisin Argoksesta. Junianus Justinus kertoo, että Karanos perusti kuningaskuntansa oraakkelin antaman vastauksen mukaan. Karanos valtasi Aigain alueen asukkailta ja teki siitä kuningaskuntansa pääkaupungin. Hän kukisti myös lähialueiden muut hallitsijat ja yhdisti alueen asukkaat valtansa alle.
Justinuksen mukaan Karanosta seurasi kuninkaana Perdikkas I.
Tippurikvartetti
Tippurikvartetti (KRÅCD 16) on Klamydian vuonna 1994 julkaistu albumi, joka myi kultaa.
Tietojärjestelmäarkkitehtuuri
Tietojärjestelmän arkkitehtuuri kuvaa kohdealueensa rakenneosat, niiden ulospäin näkyvät ominaisuudet ja niiden väliset yhteydet ja riippuvuudet. Arkkitehtuuri muodostaa rungon järjestelmän suunnittelulle ja toteutukselle sekä ohjaa järjestelmän rakenteen kehittämistä järjestelmän elinkaaren ajan. Se toimii myös keskusteluvälineenä järjestelmän kehittämisen ja ylläpitämisen sidosryhmien (organisaation johto, käyttäjät, suunnittelijat, toteuttajat) välillä.
Näkökulmat
Arkkitehturoinnissa eli arkkitehtuuria kehittävässä työssä kohdealuetta lähestytään erilaisista näkökulmista kuten esimerkiksi toiminnallisuus, looginen rakenne, informaatio ja tekninen toteutus. Tällöin voidaan puhua esimerkiksi
Abstraktiotasot
Arkkitehtuurin kohdetta voidaan tarkastella myös eri abstraktiotasoilta. Tällöin laajimmillaan kohteena on koko organisaatio ja sen tietojen käsittely. Tarkennettaessa työskentelyä alemmalle tasolle, tarkastellaan yksittäistä ydinprosessia tai vastaavaa toimintokokonaisuutta. Tarkimmalla tasolla kohteena on yksittäinen järjestelmä.
Työn eteneminen
Arkkitehtuurityö etenee vaiheittain tarkentuen. Työ alkaa kohdealueen ja sen vaatimusten selvittämisellä. Tässä niin sanotussa asiayhteysvaiheessa IT-arkkitehdit selvittävät kohdealueen rajat ja lähtötiedot koko arkkitehtuurityölle. Tällöin vastataan kysymykseen miksi tehdään. Seuraavaksi selvitetään kohdealueen käsitteellinen rakenne. Tässä käsitteellisessä vaiheessa pyritään vastaamaan kysymykseen mitä kohdealueella tehdään. Seuraavaksi ratkaistaan loogisella ja välineriippumattomalla tasolla miten kohdealueen toiminnallisuus toteutetaan. Tässä loogisessa vaiheessa vaiheessa pyritään vastaamaan kysymykseen miten asiat kohdealueella tehdään. Lopuksi ratkaistaan millä teknisillä välineillä loogisesti kuvattu rakenne toteutetaan eli vastataan fyysisessä vaiheessa kysymykseen millä välineillä tehdään.
Arkkitehturoinnin etenemiselle ja sen määrämuotoistamiseksi on laadittu useita menetelmiä.
LÉ Tailte
LÉ Tailte on Irlannin laivaston purjekoululaiva. Se on Ranskassa valmistettu niin kutsuttu Dufours-jahti ja se ostettiin laivastolle 1979. Alus on sijoitettu Haulbowlineen.
Kuittua
thumb|250px|Kuittua Heinäveden kartalla. Kuittua on yksi Pohjois-Karjalassa sijaitsevan Heinäveden kunnan kylistä. Kylä sijaitsee läntisellä Heinävedellä.
Sköldvikin kartano
Sköldvikin kartano (ruots. Sköldvik gård) oli Porvoosta noin 11 kilometriä lounaaseen, Kilpilahden teollisuusalueen pohjoispuolella sijaitseva kartano, joka perustettiin 1700-luvulla. Asutusta paikalla on ollut ilmeisesti 1980‐luvulle saakka. Kartanon useiden omistajien joukossa ovat olleet muun muassa Wredet. Sköldvikin kartanon viimeinen tilanhoitaja, pehtoori, oli Göttfrid Pelander.
Kartanon 622 hehtaarin suuruisen alueen osti Neste vuonna 1962. Sköldvikin kartanon alueelle perustettiin Porvoon öljynjalostamo Suomen suurimmaksi öljynjalostamoksi ja Sköldvikin satama. Tätä aikaisemmin Suomeen oli perustettu Naantalin öljynjalostamo.
Suomeksi Sköldvik on virallisesti Kilpilahti, mutta Porvoon maalaiskunnan, joka liitettiin Porvoon kaupunkiin ruotsinkielisyyden vuoksi Kilpilahdesta puhutaan myös suomenkielessä edelleen Sköldvikinä.
Mattias Ritola
Mattias Kenneth Ritola (s. 14. maaliskuuta 1987 Borlänge) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SHL-joukkue Leksands IF:ssä. Hän on pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Ritola on pelityyliltään kahden suunnan hyökkääjä. Hän on pelannut aiemmin myös NHL:ssä yhteensä 43 runkosarja- ja kaksi playoff-ottelua tehopistein 4+5=9.
Seuraura
Leksands IF:n miesten joukkue nousi Elitserieniin kaudeksi 2005–2006, jolloin myös Ritola pelasi tulokaskautensa Elitserienissä. Hän teki 30 runkosarja- ja kahdeksassa karsintasarjan ottelussa kolme syöttöpistettä. Osan kaudestaan hän pelasi Leksandin J20-joukkueessa. Leksandin Elitserien-joukkue putosi kauden päätteeksi takaisin HockeyAllsvenskaniin. Kaudella 2006–2007 Ritola pelasi Leksandin J20-joukkueessa sekä saman sarjan IFK Arboga IK:ssa ja sarjatasoa alempana, I-divisioonan Borlänge HF:ssä.
Toukokuussa 2010 Ritola teki kolmivuotisen jatkosopimuksen Red Wingsin kanssa, mutta joukkue asetti hänet jo ennen kauden 2010–2011 alkua siirtolistalle, josta Tampa Bay Lightning otti Ritolan lokakuussa. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan NHL:ssä tehden 31 runkosarja- ja yhdessä pudotuspeliottelussa tehopisteet 4+4=8. Ritola pelasi ison osan kaudestaan Tampa Bayn farmijoukkueessa Norfolk Admiralsissa ja oli AHL:n kevään 2011 pudotuspeleissä neljällä syötöllään joukkueen paras syöttäjä Matt Fornataron kanssa.
Ritola aloitti kauden 2011–2012 NHL:ssä ja pelasi viisi runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Tämän jälkeen Tampa Bay lähetti hänet farmijoukkueeseen, jolloin Ritola jätti NHL:n ja palasi Ruotsiin. Hän teki kevääseen 2013 asti ulottuvan pelaajasopimuksen Elitserien-joukkue MODO Hockeyn kanssa marraskuussa 2011. Kesken kauden 2014–2015, lokakuussa 2014 Ritola palasi kevääseen 2016 asti ulottuvalla sopimuksella Leksands IF:ään. Hän voitti kevään 2015 Kvalserienissä joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +4, mutta Leksand putosi kauden päätteeksi kuitenkin Allsvenskaniin.
Kaudeksi 2016–2017 Ritola siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Sveitsin National League A:n Fribourg-Gottéroniin.
Maajoukkueura
Ritola pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2006. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2005, jolloin Ruotsi voitti pronssia. Ritola pelasi myös U-18 Junior World Cupissa vuonna 2004 voittaen pronssia.
Platt Adams
Vuoden 1908 olympialaisissa hän sijoittui sekä kolmiloikkakilpailussa että vauhdittomassa korkeushypyssä viidenneksi. Adams kilpaili myös kiekonheitossa, mutta hänen sijoitustaan ei tiedetä.
Vuonna 1912 hän voitti kultaa vauhdittomasta korkeushypystä tuloksella 163 ja hopeaa vauhdittomasta pituushypystä tuloksella 336. Kolmiloikassa hänen sijoituksensa oli viides, ja korkeushypyssä hän sijoittui sijalle 23.
Barcelona
Barcelona (kat., esp. ) on kaupunki Koillis-Espanjassa ja Katalonian pääkaupunki. Se on Espanjan toiseksi suurin kaupunki – sen asukasluku vuonna 2016 oli noin 1,6 miljoonaa. Kaupungin Ciutat de Barcelona ja sitä ympäröivän 35 muun kunnan muodostaman Suur-Barcelonan (Àrea Metropolitana de Barcelona) asukasluku on noin 3,2 miljoonaa (2013). Barcelonan maakunnan, joka muodostuu 310 kunnasta, väkiluku on noin 5,5 miljoonaa (2012).
Barcelonan kutsumanimi on Ciutat Comtal eli kreivikaupunki. Lisäksi käytössä on lyhennetty muoto Barna.
Sijainti ja maastonmuodot
Barcelona sijaitsee Välimeren rannikolla 120 kilometriä Pyreneiden vuoristosta etelään. Kaupunki levittäytyy tasangolle, jota reunustaa Llobregatjoki etelässä, Besòsjoki pohjoisessa ja Litoralvuoristoon kuuluva Collserolan vuorijono lännessä. Collserolan korkein huippu on 512 metriä korkea Tibidabo ja sen juurella on useita pienempiä kukkuloita, kuten Monterols, Putget, Carmel, Rovira ja Peira. Lisäksi keskustan lounaispuolella kohoaa 192 metriä korkea Montjuïcin kukkula.
Barcelona kuuluu Barcelonan maakuntaan ja sen naapurikaupunkeja ovat Santa Coloma de Gramenet, Badalona ja Sant Adrià pohjoisessa ja L'Hospitalet de Llobregat etelässä.
Nähtävyyksiä
thumb|left|upright|[[Sagrada Família|Sagrada Famílian katolinen kirkko on yksi Barcelonan merkittävimmistä nähtävyyksistä.]] thumb|left|upright|Barcelonan satama-aluetta thumb|left|upright|Näkymä [[Güellin puisto|Güellin puistosta Barcelonan keskustan yli merelle.]] Barcelonassa on lukuisia niin sanotun katalonialaisen modernistityylin rakennuksia. Modernistityyli on paikallinen vastine art nouveau- ja jugendstil-tyyleille. Suuntauksen syntymiseen ja kehitykseen ovat vaikuttaneet useat arkkitehdit, mutta kuuluisimpia ovat Antoni Gaudín luomukset. Kaupungin tunnetuin maamerkki on Gaudín 1800-luvun lopulla suunnittelema, yhä rakenteilla oleva Sagrada Família, katolinen kirkko. Gaudí suunnitteli myös Parc Güellin puistokompleksin. Gaudin työt ovat Unescon maailmanperintökohteita.
Barcelonan vanhakaupunki (Ciutat Vella) on Euroopan suurimpia keskiaikaisia keskustoja, ja siellä sijaitsee muun muassa Barcelonan goottilainen katedraali. Vanhakaupunki jakautuu useampaan eri naapurustoon, kuten Barri Gòtic, Raval ja Born. Barceloneta on ensimmäinen vanhan keskustan ulkopuolelle rakennettu kaupunginosa. Eixamplen eli laajennusosan rakentaminen alkoi 1850-luvulla. Gràcia ja monet muut ympäröivät pienet kaupungit liitettiin laajentuvaan Barcelonaan 1800-luvun loppupuolella, mutta ne ovat osittain säilyttäneet oman pikkukaupunkimaisen rakenteensa. 1950- ja 1960-luvuilla kaupunki kasvoi nopeasti muualta Espanjasta tulleen siirtolaisuuden ansiosta, ja sinne rakennettiin uusia lähiömäisiä kerrostaloalueita, kuten La Mina ja Poble Nou.
Sagrada Famílian ja keskustan keskiaikaisten osien lisäksi Barcelonan tärkeimpiin nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa Palau de la Música Catalana, Montjuïcin kukkula kaupungin eteläpuolella, länsipuolella sijaitseva Tibidabovuori huvipuistoineen ja kirkkoineen, Plaça de Catalunyalta venesatamaan johtava La Ramblan kävelykatu sekä venesataman tuntumassa sijaitseva rantakatu, Passeig Marítim. Historiallisten rakennusten lisäksi Barcelonassa on mielenkiintoista nykyarkkitehtuuria.
Montjuïcin rinteillä kohoaa myös kansallispalatsi, Palau Nacional, jonka ympärille on rakennettu messukeskus, Fira de Barcelona, jossa käy vuosittain erilaisissa kansainvälisissä messutapahtumissa jopa 3,5 miljoonaa vierailijaa. Montjuïcissa on vuoden 1936 Barcelonan peruuntuneita olympialaisia varten rakennettu urheiluareena Estadi Olímpic Lluís Companys. Vuoden 1992 toteutuneita olympialaisia varten toteutetut rakennukset, kuten Palau Sant Jordi, (arkkitehti Arata Isozaki, 1990) kattavat suuren osan Montjuïcin rinteistä, ja stadionin edustalla kohoava valkoinen televiestintäantenni (arkkitehti Santiago Calatrava) on yksi Barcelonan tunnusmerkeistä.
Espanjalainen kylä (Poble Espanyol) on Montjuïcin olympiastadionin laidalla sijaitseva, muurien ympäröimä kauppa- ja ravintolakompleksi, jonka tekee erityiseksi se, että nimensä mukaisesti muurien sisältä löytyy muun muassa pienoismalleja Espanjan eri alueiden tärkeimmistä nähtävyyksistä. Tämä muurien ympäröimä ”kylä” on jaettu pieniin kujiin, joiden varsilla olevat rakennukset on nekin rakennettu maan eri osien rakennustyylien ominaispiirteitä jäljitellen.
Museoista tärkeimpiä ovat Barcelonan arkeologinen museo, Picasso-museo sekä vuonna 2004 täysin restauroitu tiedekeskus (Museu de la Ciència). Lisäksi kaupungissa on paljon pieniä museoita, joista kenties erikoisimpia ovat suklaamuseo ja hologrammimuseo.
Barcelonassa on Güellin puiston lisäksi lukuisia muita puistoalueita, joista merkittävimpiä ovat Barcelonan keskuspuisto Parc de la Ciutadella, johon kuuluu muun muassa eläintarha; Parc del Laberint Hortan kaupunginosassa sekä Montjuïcin puistoalueet, niistä erityisesti kaktuspuisto.
Barcelonassa kävi vuonna 2011 noin 6,9 miljoonaa matkailijaa, joista 5,2 miljoonaa (76%) saapui ulkomailta.
Ilmasto
Kaupungissa vallitsee välimerenilmasto (Köppenin ilmastoluokitus Csa), jolle ovat tyypillisiä kuumat kesät ja leudot ja kosteat talvet. Suurin osa sateista tulee keväällä ja syksyllä.
Historia
thumb|left|Barcelonaa kuvaava maalaus vuodelta 1850.
Tarun mukaan Barcinon perusti karthagolainen Hamilkar Barka – Hannibalin isä. Roomalaiset perustivat iberiheimo laietaanien asutuksen lähettyville oman sotilasleirin. Roomalaisten vaikutuksen hiipuessa visigootit valloittivat kaupungin 400-luvulla, maurit 700-luvulla ja frankkien Kaarle Suuren poika Ludvig Hurskas vuonna 801. Maurien al-Mansur ryösti kaupungin 985. Sen jälkeen Barcelonaa hallinneet kreivit yhdistivät niin sanotun Marca Hispanican alueen, joka oli frankkien oman valtakuntansa suojaksi muodostama puskurivyöhyke frankkien ja maurien välillä.
Myöhemmin Barcelona saavutti itsenäisen kaupunkivaltion aseman taantuakseen Aragonian ja Kastilian kuningaskuntien yhdistyessä 1500-luvulla. Kaupunki tuhottiin pahoin itsenäisen Katalonian tasavallan jälkeen 1640–1652 ja toisen kerran Espanjan perimyssodan aikaan 11. syyskuuta 1714.
1800-luvulla kaupunki kasvoi teollisen vallankumouksen mukana; 1888 siellä pidettiin maailmannäyttely. Kaupungin kasvun kannalta tärkeä tapahtuma oli keskiaikaisten muurien purkaminen 1850-luvulla. Espanjan sisällissodassa kaupunki oli anarkistien tukikohta ja tasavaltalaisten puolella, kunnes Francon joukot valloittivat sen 1939.
Vuonna 1957 barcelonalaiset lakkoilivat menestyksellisesti raitiovaunulipun hinnankorotusta vastaan. Lakolla oli merkittävä poliittinen ja sosiaalinen vaikutus sotilasdiktatuurin ajan Espanjassa. 1970-luku merkitsi kaupungin elpymistä – katalonialaiset alkoivat vaatia poliittista autonomiaa ja suurempaa kulttuurista vapautta.
Syyskuussa 1962 suuret tulvat tappoivat yli 800 ihmistä kaupungin ympäristössä. Vähäisempiä tulvia esiintyy lähes joka syksy, joskus myös keväisin.
Vuonna 1992 Barcelona oli kesäolympialaisten isäntäkaupunki. Olympialaiset myönnettiin kaupungille vuonna 1986. Olympialaisilla on ollut suuri merkitys erityisesti matkailun kehittämisessä.
Aluejako
thumb|Barcelonan alueet ja kaupunginosat. Barcelona jaetaan kymmeneen alueeseen (districte) ja nämä alueet edelleen kaupunginosiin (barri).
Barcelonan alueet ja niihin kuuluvat kaupunginosat ovat: