cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sakkola (Käkisalmen piiri)
Nykyinen Sakkolan kunta sijaitsee suurelta osin Suomen entisten Sakkolan ja Pyhäjärven (Vpl) kuntien alueilla ja käsittää myös kaistan Metsäpirttiä Taipaleenjoen pohjoispuolella. Keskustaama on Suvannonjärven pohjoisrannalla. Erillinen Sakkolan asema -niminen taajama sijaitsee Pietari–Hiitola-rautatien varrella, noin kymmenen kilometriä keskustaajamasta luoteeseen. Pietariin on noin 100 kilometriä, Käkisalmeen 40 km.
Halos (Delfoi)
Halos sijaitsi Delfoin Apollonin temppelin eteläpuolella lähellä paikkaa, jossa Apollon myytin mukaan surmasi lähdettä vartioineen Python-lohikäärmeen, ja joutui tämän jälkeen lähtemään Hyperboreaan sovittaakseen murhan. Mytologiassa teko symboloi siirtymistä ktoonisten jumalten kulteista valon ja taiteiden jumalan, Apollonin, kulttiin.
Sakkola (Käkisalmen piiri)
Keskustaajaman ja aseman välimailla on Venäjän ilmavoimien hävittäjälentokenttä, jonka toiminta on lakkautettu 2000-luvulla.
Halos (Delfoi)
Historiallisella ajalla, erityisesti hellenistisellä kaudella, paikalla olleella pienellä pyöreähköllä aukiolla suoritettiin erilaisia kulttirituaaleja. Eräs näistä oli Septerion, jossa Apollonin suorittama Pythonin murha esitettiin uudelleen joka kahdeksas vuosi. Plutarkhos kertoo, että paikan rituaalipuhdistuksen yhteydessä poika, jonka kummankin vanhemman tuli olla elossa, sytytti Pythonin asumusta symboloineen puisen rakennelman tuleen, ja lähti tämän jälkeen symboliselle puhdistautumismatkalle, alun perin Tempen solaan.
Sakkola (Käkisalmen piiri)
Asutuskeskukset
Kunnassa on nykyisin 12 asutuskeskusta, jotka lähes kaikki ovat maaseututaajamia:
Halos (Delfoi)
Haloksen pohjoisrajana toimi niin kutsuttu Polygonaalimuuri eli Apollonin temppelin etelänpuolinen tukimuuri. Haloksen ympärille pystytettiin ajan kuluessa useita votiivirakennuksia ja muistomerkkejä. Näihin lukeutuvat muun muassa aukion pohjoislaidalle Polygonaalimuurin eteen rakennettu Ateenalaisten stoa, sekä hellenistisellä kaudella pystytetty Attalos II:n patsas, josta on paikalla sen jalusta. Vuonna 1939 Haloksen paikalta löydettiin votiiviesinehauta. Kyseiset votiiviesineet olivat rikkoutuneet aikaisemmin, ja koska niiden uudelleenkäyttö oli tavan mukaan kiellettyä, ne oli haudattu maahan. Merkittävimpiin löytöihin lukeutuvat Apollonin ja Artemiin kullasta ja norsunluusta tehtyjen patsaiden osat. Ne ovat nykyisin Delfoin arkeologisessa museossa.
Charles Shyer
Charles Richard Shyer (s. 11. lokakuuta 1941 Los Angeles, Kalifornia Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, -käsikirjoittaja ja -tuottaja. Hänen tunnetuimpia elokuvia ovat Morsiamen isä (1991) ja Morsiamen isä 2 (1995). Lukuisten elokuvaohjauksiensa ohella hän on tehnyt töitä televisioon. Shyer oli vuonna 1981 ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi käsikirjoituksellaan elokuvaan Tyttö joka kävi intin (1980).
Pentti Kauhanen
Kauhanen kasvoi työväenluokkaisessa perheessä. Kolmevuotiaana hänestä tuli avainkaulalapsi äidin ja isän ollessa työssä metallitehtaassa, ja hän vietti lapsuus- ja nuoruusvuotensa Kallion kaduilla. Helsinki ja stadin slangi olivat hänelle aina sydäntä lähellä. Kauhasen isä Aaro Kauhanen oli Metallityöväen liiton aktivisti 1930-luvulta 1960-luvulle.
Armeijan käytyään Kauhasesta tuli ammattitaitoinen sähkömies ja hänet valittiin usein työpaikkansa luottamusmieheksi. 1950-luvun lopulla Kauhasen työnsaantimahdollisuudet vaikeutuivat, kun hän joutui työnantajien mustalle listalle "vaarallisena rettelöitsijänä ja lakkokiihottajana". 1960-luvun alussa hänestä tuli Suomen Demokraattisen Nuorisoliiton toimitsija ja vuosikymmenen lopulla SKDL:n kunnallissihteeri. Kaupunginvaltuustoon hänet valittiin siihen asti nuorimpana vuonna 1957. 1980-luvun Kauhanen toimi isännöitsijänä Herttoniemessä. Ansioistaan synnyin- ja kotikaupunkinsa hyväksi Kauhanen palkittiin Helsinki-mitalilla 1975. Hänen poikansa Erkki Johannes Kauhanen (s. 1952) on vaalinut isänsä perintöä paikallisen kulttuurin vaalijana.
Cesare Borgia
Cesare Borgia (13. syyskuuta 1475 Rooma, Kirkkovaltio – 12. maaliskuuta 1507 Vaiana, Navarran kuningaskunta) oli italialainen kardinaali, poliitikko ja kondottieeri. Hän oli Valencen herttua, paavi Aleksanteri VI:n avioton poika ja Lucrezia Borgian veli.
Nuoruus
Cesare Borgia syntyi Roomassa Borgian sukuun, joka oli alun perin kotoisin Valenciasta. Hänen isänsä oli espanjalainen kardinaali Rodrigo Borgia, joka vuonna 1492 valittiin paavi Aleksanteri VI:ksi. Borgian äiti Vannozza di Cattani oli italialainen aatelisnainen ja yksi monista Rodrigo Borgian rakastajattarista. Vannozza synnytti myös Borgian sisarukset Giovannin, Lucrezian ja Goffredon. Hänen isänsä kasvatti hänet katolisen kirkon palvelukseen. Borgia opiskeli lakia Perugiassa ja teologiaa Pisassa ennen kuin hän siirtyi Rooman Sapienza-yliopistoon. Vuonna 1490 Borgia nimitettiin Pamplonan piispaksi 15 vuoden iässä ja vuonna 1493 Aleksanteri VI nimitti hänet kardinaaliksi 18 vuoden iässä.
Borgian isoveli Giovanni palveli Kirkkovaltion armeijan päällikkönä, kunnes hän joutui salamurhan uhriksi vuonna 1497. Pian salamurhan jälkeen Borgia otti veljensä viran ja tehtävät. 17. elokuuta 1498 Ranskan kuningas Ludvig XII nimitti Borgian Valencen herttuaksi, mistä johtui hänen lempinimensä ”Valentino”. 10. toukokuuta 1499 Borgia avioitui Navarran kuningaskunnan hallitsijan Juhana III:n sisaren Charlotte d’Albret’n kanssa. Avioliitto kuului liittoon Borgian suvun ja Ranskan välillä. Borgialle oli vuonna 1500 syntynyt tytär Louise Borgia avioliitosta Charlotten kanssa sekä yksitoista aviotonta lasta useiden rakastajattariensa kanssa.
Ura
Vuonna 1499 Ludvig XII hyökkäsi Milanon kimppuun Pohjois-Italiassa. Borgia matkusti Ludvig XII:n kanssa Milanoon, jossa Gian Giacomo Trivulzio oli syössyt vallasta herttua Ludovico Sforzan. Ranskan voitot houkuttelivat Aleksanteri VI:n lähettämään Borgian tukahduttamaan kapinallismielisiä aineksia Romagnan maakunnassa Keski-Italiassa vuonna 1500. Borgian komennossa oli 10 000 sotilasta, mutta Ranska lähetti Kirkkovaltion joukkojen tueksi 300 ratsuväen ja 4 000 jalkaväen sotilasta. Borgia valloitti Imolan ja Forlìn Caterina Sforzalta, joka hallitsi kaupunkeja vanhimman poikansa Ottaviano Riarion nimissä. Borgia vei Sforzan vangiksi Castel Sant’Angeloon. Hän myös valloitti Pesaron Giovanni Sforzalta, Riminin Pandolfo IV Malatestalta ja Faenzan Astorre III Manfredilta. Borgia lupasi suojella Manfredia Roomassa, mutta vuonna 1501 hänet hukutettiin Tiberiin Borgian määräyksestä.
Vuonna 1501 Borgia perusti valloituksilleen Romagnan herttuakunnan. Vuonna 1502 hän valloitti Camerinon, Piombinon ja Urbinon. Hän myös osallistui ranskalaisten kanssa sotaretkelle Napolin kuningaskuntaa vastaan Etelä-Italiassa. Paavin rahalahjoitusten avulla Borgia otti palvelukseensa kondottieerit Oliverotto Euffreduccin, Gian Paolo Baglionin, Vitellozzo Vitellin sekä Orsinin veljekset Giulion ja Paolon. Euffreducci, Vitelli ja Orsinit kuitenkin juonittelivat Borgiaa vastaan. Borgia pidätti Euffreduccin ja Vitellin Senigalliassa ja teloitutti heidät.
Kuolema
Paavi Aleksanteri VI kuoli vuonna 1503, minkä jälkeen seuraava paavi Pius III pidätytti Borgian ja vei hänet vangiksi Castel Sant’Angeloon. Borgia kuitenkin pakeni Roomasta. Pius III:n kuoltua kardinaali Giuliano della Rovere valittiin paavi Julius II:ksi, joka määräsi Borgian vangittavaksi. Julius II takavarikoi Borgian valloitukset Keski-Italiassa Kirkkovaltion haltuun ja lähetti Gian Paolo Baglionin pidättämään hänet Perugian liepeillä. Vuonna 1504 Borgia lähetettiin maanpakoon Espanjaan. Hänet vangittiin Chinchilla de Montearagón linnaan, mutta myöhemmin hänet siirrettiin La Motan linnaan Medina del Campossa. Borgia pakeni jälleen vankeudesta ja liittyi lankonsa kuningas Juhana III:n joukkoihin Navarrassa. Vuonna 1507 Juhana III lähetti hänet valloittamaan Vaianan linnan Lerínin kreiviltä Loius de Beaumontilta, joka oli liitossa Navarraan hyökänneen Ferdinand Katolilaisen kanssa. Borgia kuitenkin kaatui vihollisen väijytyksessä. Hänen ruumiinsa riisuttiin alastomaksi ja jätettiin lojumaan maahan.
Borgian jäännökset haudattiin alun perin Santa Marian kirkkoon Vaianassa, mutta vuonna 1527 ruumis siirrettiin Calahorran piispan määräyksestä. Vuoteen 1945 saakka ruumis makasi kadun alla, kunnes työmiehet kaivoivat luurangon ja siirsivät sen Vaianan kaupungintaloon. Vuonna 1953 ruumis haudattiin muistokiven alle Santa Marian kirkon viereen. 11. maaliskuuta 2007, vuorokausi ennen Borgian kuoleman 500-vuotispäivää, ruumis siirrettiin takaisin Santa Marian kirkkoon Pamplonan arkkipiispan Fernando Sebastián Aguilarin luvalla.
Perintö
Cesare Borgia oli yhtenä Niccolò Machiavellin kirjan Ruhtinas hyvän ruhtinaan esikuvana. Leonardo da Vinci työskenteli Borgialle sotilasinsinöörinä ja -arkkitehtina sotakoneiden suunnittelussa.
Perttu Nousiainen
Perttu Lauri Nousiainen (s. 20. joulukuuta 1978) on suomalainen yrittäjä, keskustalainen poliitikko, Nuorisosäätiön hallituksen entinen puheenjohtaja ja Kuopion kaupunginvaltuuston entinen puheenjohtaja.
Poliittinen ura
Nousiainen oli Suomen Keskustanuorten puheenjohtaja 2003–2005. Hän kuului Kuopion kaupunginvaltuustoon vuodesta 2001, ja toimi sen puheenjohtajana vuosina 2003–2004. Hän oli myös Kuopion kaupunginhallituksen puheenjohtajana vuosina 2005–2007. Eduskuntavaaleissa 2003 hän sai Pohjois-Savon vaalipiirissä 2883 ääntä eikä tullut valituksi. Vuoden 2007 eduskuntavaaleissa hän sai enää 1200 ääntä eikä tullut valituksi.
Nousiainen on toiminut myös keskustalaisen Maaseudun Kukkasrahasto Säätiön asiamiehenä. Lisäksi hän on ollut Maaseudun Raittius- ja Sivistystyö -yhdistyksen puheenjohtajana ja Nuorisotyön tuki -yhdistyksen puheenjohtajana.
Nuorisosäätiö
Nousiainen nimettiin keskustalaisen Nuorisosäätiön hallitukseen 2010, ja vuonna 2013 hänestä tuli sen puheenjohtaja. Hänet erotettiin vuonna 2018. Nuorisosäätiön epäillään tehneen useita säätiölle epäedullisia liiketoimia vuodesta 2015. Lahdessa säätiö teki Mika Wileniuksen omistaman Salpausselän rakentajat -yrityksen kanssa järjestelyn, jossa säätiö sitoutui vuokralle rakennusyhtiön juuri ostamalle tontille sadaksi vuodeksi, rakennusyhtiö myi tontin edelleen sijoittajalle seitsemän miljoonan euron voitolla ja säätiö teki 37 miljoonan euron sopimuksen rakennusyhtiön kanssa kerrostalon rakentamisesta tontille. Vastaavia järjestelyjä säätiöllä oli myös Espoossa ja Seinäjoella. Säätiöllä oli liiketoimintaa myös Virossa. Nousiainen on yksi pääepäillyistä Nuorisosäätiöön liittyvässä talousrikosvyyhdessä. Hänet tuomittiin kesäkuussa 2021 Helsingin käräjäoikeudessa poissaolevana maksamaan kahdeksan miljoonan euron vahingonkorvaukset.
Nousiaista vastaan nostettiin marraskuussa 2021 syytteitä lahjuksen ottamisesta, törkeästä kavalluksesta ja törkeästä väärennöksestä. Hänen olinpaikkansa ei tuolloin ollut viranomaisten tiedossa.
Liikemiehenä
Vuonna 2012 Nousiaisen Greenport-yhtiö osti Runnin kylpylän kiinteistön Iisalmessa keskustalaiselta Lomayhtymältä 300 000 eurolla. Kylpylä teki vuodessa 900 000 euroa tappiota ja siinä aloitettiin 1,5 miljoonan euron remontti, jonka toteutti Salpausselän rakentajat. Vuonna 2015 kylpylä myytiin eurolla ja ostaja maksoi osan aiempien omistajien yritysten veloista. Rakennusliikkeestä tuli Nuorisosäätiön luottorakentaja.
Nousiainen oli Lahden Pelicans oy:n hallituksessa 2016–2018.
Katoaminen ja paluu Suomeen
Nousiaisen tiedetään asuneen syksystä 2019 alkaen useita kuukausia Tallinnan Piritassa Pirita Marina Hotel & Spa -hotellissa, jonka viereiselle tontille Nuorisosäätiön oli aiemmin ollut tarkoitus rakentaa kerrostaloja. Poistuttuaan hotellista 3. maaliskuuta 2020 Nousiainen oli kadoksissa. Joidenkin huhujen mukaan hän olisi hukkunut Tallinnan edustalla, toisten mukaan hän olisi ollut ulkomailla koska joutuisi pakoilemaan ainakin vuoteen 2028, jolloin epäillyt talousrikokset vanhenevat. Marraskuussa 2021 Nousiaisen katoamista tuloksetta selvittäneet Helsingin Sanomien toimittajat Marko Junkkari ja Tommi Nieminen pitivät mahdollisena, että Nousiainen on voinut ajautua itseään kovempiin piireihin, joiden peliä hän ei hallinnut eikä enää selviytynyt. Marraskuun 8. päivänä julkaistussa jutussa toimittajat luonnehtivat häntä ”lupsakaksi supliikkimieheksi”. 24. marraskuuta 2021 Helsingin Sanomat kertoi tavoittaneensa Nousiaisen Verbieristä Sveitsistä, ja Nousiainen lensi Suomeen vielä samana iltana.
Syyteneuvottelussa Nousiainen tunnusti syyllistyneensä törkeään veropetokseen, kavaltaneensa varoja Nuorisosäätiöltä ja väärentäneensä säätiön hallituksen pöytäkirjan sekä ottaneensa lahjuksia Leimarakentajat- ja Salpausselän Rakentajat -yhtiöiltä. Törkeä veropetos liittyi siihen, että Nousiainen oli käyttänyt hallinnassaan olleita keskustataustaisia Maaseudun Raittius- ja Sivistystyö- sekä Nuorisotyön Tuki -yhdistyksiä omana bulvaaninaan kiertääkseen veroja muun muassa niin ikään keskustataustaisten TA-Yhtymän ja Joutsen Median osakekaupoista saaduista voitoista.
30. elokuuta 2022 Nousiainen tuomittiin kahdesta törkeästä lahjuksen ottamisesta elinkeinotoiminnassa, kahdesta törkeästä kavalluksesta, törkeästä väärennyksestä ja törkeästä veropetoksesta neljän vuoden ja neljän kuukauden vankeusrangaistukseen, menettämään rikoshyötynä saamansa 2,9 miljoonaa euroa valtiolle ja korvaamaan vahingokorvauksena Nuorisosäätiölle 21,3 miljoonaa euroa sekä muille asianomistajille 9 miljoonaa euroa. Lisäksi Nousiainen menetti sotilasarvonsa.
Hangasjärvi
Hangasjärvi voi tarkoittaa seuraavia:
Fermat’n pieni lause
Fermat'n pienen lauseen mukaan kaikilla alkuluvuilla p ja kaikilla kokonaisluvuilla a on voimassa
Toisinaan lause esitetään seuraavassa muodossa: jos p on alkuluku ja a on kokonaisluku joka ei ole p:n monikerta, niin tällöin
Tätä teoreemaa kutsutaan Fermat'n pieneksi lauseeksi erotuksena Fermat'n suuresta lauseesta. Fermat'n pieni lause on perustana Fermat'n alkulukutestille.
Historiaa
Kiinalaiset matemaatikot keksivät hypoteesin (toisinaan kutsuttu nimellä kiinalainen hypoteesi,) jonka mukaan p on alkuluku jos ja vain jos
.
On laajasti uskottu, että kiinalainen hypoteesi keksittiin noin 2000 vuotta ennen Fermat'n keksintöä. On huomattavaa, että vaikka hypoteesi on osittain väärä, tunsivat jo antiikin matemaatikot väitteen.
I See You
I See You on englantilaisen indie pop -yhtye The xxn kolmas studioalbumi, jonka julkaisi Young Turks 13. tammikuuta 2017. Kappaleille "On Hold" ja "I Dare You" on julkaistu musiikkivideot.
Tausta
Yhtyeen laulaja Jamie Smith kertoi albumin muistuttavan hänen julkaisemaa In Colour - albumia vuonna 2015.
Yhtye julkaisi 10. marraskuuta 2016 tiedotteen albumin julkaisupäivän ja kansikuvan Twitterissä. Samana päivänä julkaistiin myös albumin ensimmäinen single, On Hold. Yhtye lähti vuonna 2017 albumin julkaisun jälkeen "I See You Tour" - kiertueelle, joka kesti tammikuusta heinäkuuhun.
Arvostelut
Albumi sai positiivista palautetta kriitikoilta:
Reasons
Reasons on vuonna 2003 ilmestynyt Angelit-yhtyeen viides ja toistaiseksi viimeisin studioalbumi. Se on musiikillisesti monipuolisin ja myös kaupallisin Angeleitten levyistä. Albumilla on muun muassa ambientia sekä drum'n'bass-rytmejä. Singlenä levyltä julkaistiin kappale Luovus.
Itä-Savo (sanomalehti)
Itä-Savo on Savonlinnassa ilmestyvä sanomalehti. Levikkialuetta ovat Savonlinnan seutu ja Itä-Savon alue eli Enonkosken, Rantasalmen, Savonlinnan ja Sulkavan kunnat. Lehden levikkialueeseen kuuluvat myös Pohjois-Karjalasta Kitee sekä Etelä-Karjalan Parikkala. Lehden levikki on noin 9 933 kpl, ja kokonaislevikki 11 465 kpl. Painetun lehden lukijamäärä on laskussa. Vuonna 2010 lukijamäärä oli 43 000 ja vuonna 2017 määrä oli laskenut 32 000:een. Vuoden 2020 painetun lehden lukijamäärä oli 24 000.
Itä-Savo muuttui kuusipäiväiseksi kesäkuun alusta 2018. Ilmestymispäivien vähentäminen vaikuttaa muuhunkin alueelliseen tiedonvälitykseen, sillä Itä-Savon jakelumuutosten johdosta Helsingin Sanomat luopui paperilehden sunnuntaijakelusta. Helsingin Sanomat on ollut yhteisjakelussa Itä-Savon kanssa.
Lehden levikki on niin ikään laskenut jyrkästi, ja samaan aikaan toimittajia on vähennetty. Kokonaislevikin kehitys:
Lehden päätoimittaja on Keskustapuolueen entinen paikallispoliitikko Jaana Rautio-Teijonmaa. Vuoden 2012 lopusta päätoimittajana toiminut Tiina Ojutkangas siirtyi Keskipohjanmaa-lehden määräaikaiseen kehityshankkeeseen tammikuun alussa 2018. Sitä edellinen päätoimittaja Tuomo Yli-Huttula siirtyi Finanssialan keskusliiton viestintäjohtajaksi. Yli-Huttula toimi lehden päätoimittajana vuoden 2008 alusta, kun edellinen päätoimittaja Kyösti Pienimäki siirtyi lehden pääkirjoitustoimittajaksi.
Lehteä julkaisee Kaakon Viestintä Oy, joka kuuluu Keskisuomalainen-konserniin.
Historia
Lehti on perustettu 1907 nimellä Savolainen. Lehti oli vanhasuomalaisen puolueen äänenkannattaja. Vuonna 1917 nimeksi vaihtui Itä-Savo. Lehti siirtyi kansanpuolueen kautta nuorsuomalaisen puolueen työn jatkajaksi perustetun edistyspuolueen lehdeksi. Vuonna 1927 lehti julistautui maalaisliiton äänenkannattajaksi. Linjavalinnan syynä oli se, että maalaisliitto oli sivuuttanut Itä-Savon alueella edistyspuolueen maaseutuväestön tärkeimpänä edustajana. Itä-Savo julistautui puolueettomaksi tammikuussa 2002, viimeisenä suomalaisena seitsenpäiväisenä sanomalehtenä.
Lehtiyhteistyö
Itä-Savo julkaisee pääasiallisesti paikallista materiaalia ja uutisia sekä osittain saman konsernin muiden lehtien tekemiä lukemistojuttuja. Kesäkuun alussa 2018 lehden muuttuessa kuusipäiväiseksi Itä-Savo alkoi julkaista launtaisin Sunnuntai-lukemistoliitettä. Lehden toimitus sijaitsee Savonlinnan linja-autoaseman kiinteistössä. Aiemmin lehdellä on toimitus myös Parikkalassa, mutta nykyisin siellä ei ole yhtään vakituista toimittajaa.
Lehti painetaan Kaakon Viestinnän painossa Kouvolassa.
Lars von Haartman
Henkilöhistoria
Lars von Haartman syntyi 24. maaliskuuta 1919 sukukartanossa Askaisten Lempisaaressa. Hänen isänsä oli vapaaherra Lars Gabriel von Haartman ja äitinsä Hellen Maria Kumlin. Isän suku oli ruotsinkielistä aatelistoa, ja isoisoisä kuuluisa Lars Gabriel von Haartman. Hänen puolisonsa (1964) oli tekstiilitaiteilija Brita Maria Fortelius.
Haartman oli kiinnostunut linnuista jo nuorena ja 1930-luvulla hän lähti opiskelemaan eläintiedettä Helsingin yliopistoon, ja vuonna 1941 hän aloitti Lempisaaressa kirjosiepon pesimäbiologian tutkimuksen joka jatkui yli puoli vuosisataa. Hän rengasti pöntöistä pesiviä emolintuja ja poikasia tavallisilla alumiinirenkailla sekä värirenkailla.
Haartman valmistui filosofian kandidaatiksi 1943, lisensiaatiksi 1945 ja tohtoriksi 1953. Hän työskenteli assistenttina Helsingin yliopiston eläintieteen laitoksen ruotsinkielisellä osastolla 1944–1959, eläintieteen dosenttina 1947–1968 ja 1982–1984 ja eläintieteen professorina 1968–1982. Väitöstyön aiheena oli lounaissuomalainen saaristolinnusto. Haartman julkaisi suuren teoksen varpuslintujen pesinnästä, joka pohjautui hänen käsin analysoimiin kymmeniin tuhansiin pesäkortteihin. Myöhemmin hän käytti aineistoa kirjassa Pohjolan linnut värikuvin I–II. Haartman kirjoitti myös monia ekologiaan, etologiaan ja evoluution liittyviä julkaisuja.
Haartman toimi luottamustehtävissä Societas pro Fauna et Flora Fennica -yhdistyksen sihteerinä ja varapuheenjohtajana, Suomen Tiedeseuran varapuheenjohtajana ja puheenjohtajana sekä Suomen Lintutieteellisen Yhdistyksen varapuheenjohtajana ja puheenjohtajana 1963-1969. Hän oli Ornis Fennica -aikakausjulkaisun päätoimittaja 1972–1976. Hänellä oli useita johtotehtäviä myös kansainvälisessä lintutieteellisessä toiminnassa, muun muassa Helsingissä pidetyn Kansainvälisen lintutieteellisen kongressin pääsihteerinä 1958, Berliinin kongressin varapresidentti 1978 ja Moskovan kongressin presidentti 1982.
Haartmanin viimeisiä suuria maastotöitä oli Saaristomeren pohjoisosan saarten pesimälinnuston laskentatyö yhdessä Mikael von Numersin kanssa vuosina 1982–1993. Osa tutkimusalueesta oli samaa kuin hänen väitöskirjatyössään.
Taiteilijana ja taiteen vaalijana
Haartman teki runoja, vesivärimaalauksia, hiilipiirroksia ja esseitä. Haartman julkaisi neljä runokokoelmaa, joista kaksi ensimmäistä on käännetty englanniksi. Haartman toimi myös taidearvostelijana Hufvudstadsbladetissa vuosina 1963–1968 ja Yleisradiossa. Haartmanin kotipaikassa Lempisaaressa vieraili myös taiteilijoita, kirjailijoita ja runoilijoita.
Vuonna 2004 hänen leskensä Brita von Haartman lahjoitti Suomen kansallismuseolle taiteilija August Mannerheimin (1805–1876) merkittävän taidekokoelman, jota he olivat vaalineet vuosikymmenien ajan.
Algee Smith
Algee Smith (s. 7. marraskuuta 1994 Saginaw, Michigan) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja. Hänen tunnetuimpia roolejaan ovat Ralph Tresvant minisarjassa The New Edition Story, Larry Reed rikosdraamassa Detroit ja Chris McKay teinidraamasarjassa Euphoria.
Bloomington (Minnesota)
Bloomington on kaupunki Hennepinin piirikunnassa Minnesotan osavaltiossa Yhdysvalloissa. Vuoden 2018 arvion mukaan kaupungissa asui 85 578 asukasta. Sen pinta-ala on 89,8 neliökilometriä. Bloomington on kasvanut kiinni naapurikaupunki Minneapolisiin, ja se on käytännössä kaksoiskaupunki Minneapolis-Saint Paulin lähiö.
pienoiskuva|Ostoskeskus [[Mall of America sisältä.]] Bloomingtonissa on Yhdysvaltojen suurin ostoskeskus, Mall of America. Siellä käy vuosittain 42 miljoonaa asiakasta.
PhotoFiltre
PhotoFiltre on kevyt ja yksinkertainen kuvanmuokkausohjelma, jolla on helppo tehdä ja muokata kuvia. Ohjelma tukee BMP, GIF, JPEG, PNG, RLE, TGA ja TIFF -tiedostoja.
Sotapäällikkö
Sotapäällikkö johtaa yhteisönsä, valtionsa tai liittoutumansa sodankäyntiä.
Clausewitzin määritelmät
Kirjassaan Sodankäynnistä (1832) Carl von Clausewitz määrittelee aineksia, joita sotapäälliköltä vaaditaan.
Luvussa sotilaallinen nerous Clausewitzin mukaan sotapäälliköltä vaaditaan soturihenkeä, jota esiintyy etenkin raaoissa soturikansoissa. Raakalaiskansat ovat kuitenkin yleensä niin primitiivisiä, että suurten sotapäällikköjen kohoaminen niiden keskuudesta on Clausewitzin mielestä perin harvinaista. Hänen mukaansa kansan sotilaallisen nerouden yleistaso määräytyy sen yleisen henkisen kehitysasteen mukaan.
Monodelphis brevicaudata
Monodelphis brevicaudata on Etelä-Amerikan koillisosien metsissä elävä tasaisen ruskea opossumilaji, joka kuuluu päästäisopossumien sukuun. Se on 11–14 cm:n pituinen, hännän pituuden ollessa 4,5–6,5 cm.
Lajia tavataan Brasiliassa, Kolumbiassa, Ranskan Guayanassa, Guyanassa, Surinamessa ja Venezuelassa.
Monodelphis brevicaudata on huono kiipeilijä ja elää mieluummin metsän pohjakerroksessa. Päiväksi se suojautuu lehdistä kyhättyyn pesään onttoon puunrunkoon tai koloon. Öisin se etsii ravinnokseen siemeniä, versoja ja hedelmiä, mutta myös hyönteisiä, haaskoja ja pieniä jyrsijöitä, jotka se tappaa voimakkaalla puraisulla pään taakse.
Naaras voi synnyttää mihin aikaan vuodesta tahansa, ja poikasia voi olla jopa 14. Koska pussia ei ole, poikasten on tarrattava emon nisiin ja turkkiin. Hieman vartuttuaan ne ratsastavat emon selässä.
Nisäkäsnimistötoimikunta on ehdottanut lajille uutta suomenkielistä nimeä guayananpäästäisopossumi.
Raymond Mason
thumb|Raymond Mason Raymond Mason (s. 2. maaliskuuta 1922 Birmingham – 14. helmikuuta 2010 Pariisi, Ranska) oli brittiläissyntyinen kuvanveistäjä. Hän lähti vuonna 1946 opiskelemaan Pariisiin, Ranskaan, jossa asui loppuelämänsä ajan.
Mason oli arvostettu taiteilija kummassakin maassa. Hänestä tehtiin vuonna 2002 Brittiläisen imperiumin ritarikunnan upseeri.
Masonin töitä on julkisesti näytillä Yhdysvalloissa saakka, ja hän on ollut edustettuna muun muassa Venetsian biennaalissa ja Pompidou-keskuksen näyttelyssä. Teos Forward! (1991) tuhoutui liekeissä Birminghamin Centenary Squarella 17. huhtikuuta 2003.
Sommittelu
thumb|300px|Esimerkki sommitteluanalyysistä [[Ilja Repinin maalaukseen Volgan lautturit.]] thumb|300px|Sommitteluanalyysi [[Gustave Courbetin maalaukseen.]]
Sommittelu eli kompositio (lat. compositio) tarkoittaa taideteoksen kokonaisrakennetta, sitä kuinka esimerkiksi muodot ja värit on tietyssä teoksessa ryhmitelty. Sommittelusta kolmiulotteisilla elementeillä esimerkiksi kuvanveistossa tai arkkitehtuurissa käytetään sanaa plastinen sommittelu.
Sommittelu on kuvallisten elementtien järjestämistä mielekkääksi kokonaisuudeksi kuvapinnalla. Sitä voi verrata dramatisointiin esittävissä taiteissa.
Sommittelu-termillä tarkoitetaan myös hyvää sommittelua, eli kuvan eri osien järjestämistä, ryhmittelyä tai asettamista siten, että osat muodostavat yhtenäisen, kiinnostavan tai tarkoituksenmukaisen kokonaisuuden. Yleisen näkemyksen mukaan taideteos on esteettisesti miellyttävä, kun sen osat luovat tasapainoisen vaikutelman. Harmonia on saavutettu, jos sommitelma vaikuttaa vakaalta, eikä synny tarvetta lisätä tai poistaa mitään.
Sommittelun avuksi on eri aikoina luotu erilaisia malleja, kuten esimerkiksi kontraposto tai kultainen leikkaus. Sommittelun opettamista varten on laadittu erilaisia sommitteluoppeja.
Mihin sommittelua tarvitaan?
Useat eri ammattiryhmät tarvitsevat sommittelua jokapäiväisessä työssään. Alun perin maalaustaiteen tarkoituksia varten laadittuja komposition keinoja sovelletaan muun muassa taidegrafiikassa, kuvanveistossa, arkkitehtuurissa, asemakaavasuunnittelussa, graafisessa suunnittelussa, typografiassa, valokuvauksessa, elokuvan kuvauksessa ja videokuvauksessa. Ammatti-ihmisten lisäksi sommittelun perusteiden osaaminen auttaa eri taiteenlajien harrastajia kehittämään kuvallista ilmaisukykyä.
Kuvalliset perustekijät
thumb|200px|Viivan suunnat
Piste
Harmoninen sommitelma voi syntyä yhdestä ainoasta pisteestä, koska se rinnastetaan ympäröivään tilaan. Piste voi olla sommitelman itsenäinen osa, mutta vasta silloin sommitelmaan syntyy tilan ja liikkeen vaikutelma, kun siihen saadaan vähintään kahden elementin jännite. Erikokoiset, yksittäiset piirteet antavat syvyysvaikutelman.
Vaakasuora
Viiva on kahden pinnan leikkauskuvio tai liikkuvan pisteen ura. Yksinkertaisin suora viiva on horisontaalinen eli vaakasuora viiva. Sen peruspiirteitä ovat kylmyys, laakeus ja litteys, rauhallisuus sekä pysyvyys. Tasapaino liitetään myös vaakaviivaan.
Pystysuora
Vaakasuoralle viivalle päinvastainen on vertikaalinen eli pystysuora viiva. Se koetaan korkeaksi, nousevaksi ja juhlalliseksi, lämpimäksi sekä liikkuvaksi.
Lävistäjä
Kolmas suorien viivojen perustyyppi on diagonaalinen eli lävistäjän suuntainen vino viiva. Sillä on taipumus dramaattisuuteen, vilkkauteen ja toimintaan. Suorien viivojen vastakohta on käyrä viiva, joka voi olla dynaaminen ja vaihteleva.
Muut ominaisuudet
Viivaan voi myös sisältyä eri liikkeitä: nouseva, laskeva, kiertävä, lähestyvä, pakeneva, hidastuva ja nopeutuva. Kaareva viiva on pehmeä. Viivan ilmaisukeinoja ovat: viivan suunta, tiheys, sijainti, muoto, tummuus, paksuus, määrä, katkot, rytmi ja vauhti.
Pinta
Peruspinnan eri osilla on eri huomioarvo. Mikäli peruspinta jaetaan neljään osaan, oikealla ylhäällä on suurin huomioarvo, toiseksi suurin ylhäällä vasemmalla, sen jälkeen alaoikealla ja vähäisin alavasemmalla. Merkittäviä tekijöitä ovat peruspinnan lävistäjät, joilla on todettu olevan tiettyä liikevoimaa. Sommittelussa huomio voidaan siirtää pois kulmista jättämällä ne aiheellisesti köyhemmiksi, jolloin esimerkiksi viivojen avulla katse voidaan kuljettaa kuvapinnan tärkeimpiin osiin. Pinnan yläosa on kevyt ja alaosa on raskas. Vasempaan reunaan liitetään keveys, oikea on taas raskas ja aktiivinen. Keskikohta on rauhallinen.
Massa
Volyymilla tarkoitetaan tilavuutta, kolmiulotteisuutta, kappaletta tai massaa. Sillä on kolme ulottuvuutta: pituus, korkeus, ja syvyys.
Rytmi
Visuaalinen rytmi on samankaltaisten asioiden kuten viivojen, muotojen, värien ja valöörien säännöllistä toistamista. Se on kuvapintaa koossapitävä voima, joka yhdistää sommitelman eri osat toisiinsa.
Kun toistuminen tapahtuu säännöllisesti puhumme sidotusta rytmistä. Vapaassa rytmissä toistuminen tapahtuu epäsäännöllisesti. Mekaaninen rytmi on koneen jättämä jälki tai sellaisen tarkka jäljittely. Staattiset tekijät luovat järjestystä ja tasapainoa, dynaamiset toimintaa, jännitystä ja vaihtelua.
Tasapaino
Sommittelun tasapaino toteutuu silloin, kun se koetaan vakaaksi. Tasapainotila voi olla joko staattinen eli paikallaan pysyvä tai dynaaminen eli jännitteinen. Symmetria luo staattisuutta tasapainoa, joka pysäyttää ja pakottaa paikoilleen. Sidottu rytmi, staattinen tasapaino ja symmetria ovat sukulaisia keskenään, samoin vapaa rytmi, dynaamisuus ja jännitteisyys. Tasapainoton sommitelma on disharmoninen. Se tuntuu epävakalta ja syntyy tarve muuttaa jotain.
Jännite ja dynamiikka
Kuvapinta alkaa elää vasta silloin, kun sen osien välillä vallitsee vastakkaisia voimavarauksia. Jännite syntyy vastakohtien eri kontrastien rinnastuksesta ja vuorovaikutuksesta. Sommittelussa vastakohtapareja voivat olla esimerkiksi: yksi-monta, pieni-suuri, kevyt-raskas, vaalea-tumma, lepo-liike, avoin-suljettu. Kuvapinnan saa dynaamiseksi näiden vastakohtien avulla. Kun sijoittelua tehdään reunaan, se on voimakkaampi. Yksinäinen muoto on vahvempi kuin ryhmä.
Koko, muoto, asento-paikka, suunta
Muodon koko koetaan suhteessa ympäröiviin kuvioihin.
Muoto voi olla terävä, kulmikas tai pyöreä ja se on silmin havaittava tai käsin kosketeltava. Muoto voidaan esittää pinnassa kaksiulotteisena tai kolmiulotteisena tilassa.
Muodot voivat olla pinnassa vaaka- tai pystysuorassa, vinossa tai kaltevassa asennossa. Niiden sijainti on suhteessa ympäröiviin muotoihin esim. yläpuolella, alapuolella, vieressä ja takana. Muodot voivat olla myös ristikkäin, vinosti tai yhdensuuntaisesti toistensa kanssa. Kuvapinnassa ne voivat olla keskellä ja reunoilla.
Muoto voi sijaita pinnassa niin, että sillä on selvä liikesuunta. Liikerata saattaa suuntautua ylös, alas, vasemmalle, oikealle, vinosti, tai kiertää ympyrää tai spiraalia.
Lukumäärä, välimatka, tiheys
Kun muotoja on vain muutamia, on niiden sijoittaminen pintaan tai tilaan sommittelun kannalta ratkaisevaa. Kun muotoja on runsaasti, täytyy niitä ryhmitellä, jotta syntyisi jäsennelty kokonaisuus.
Muoto voidaan ryhmitellä joko tasaisin tai vaihtelevin välein. Lähekkäin olevat osaset muodostavat kokonaisvaltaisia hahmoja.
Tiheys määräytyy osasten paljoudesta kuvapinnassa tai tilassa. Painavassa, voimakkaammassa muodossa osaset ovat tiheämmässä kuin kevyessä muodossa.
Väri ja muut sommittelutekijät
Yllä mainittujen elementtien lisäksi värit ja valöörit vaikuttavat sommitelmaan. Eri väreillä on eri ominaisuuksia ja niillä saa aikaan erilaisia tilavaikutelmia. Punainen tuntuu olevan lähellä ja sininen taas kaukana. Valkoinen ja keltainen antaa tilaa ja musta taas supistaa sitä. Värien sävyt, valöörit, kylläisyydet ja kontrastit vaikuttavat siihen, miltä sommitelma näyttää.
Jos kuvassa on henkilö, hänen kulkusuuntansa tai katseen suunta on tärkeä sommittelutekijä.
Esimerkkejä sommitteluratkaisuista
Tiedosto:Theo van Doesburg Composition V.jpg|Theo van Doesburg, Asetelma (Kompositio V), 1916-1917. Lämpimät värit tuntuvat lähenevän ja kylmät loittonevan. Tiedosto:Morocco Africa Flickr Rosino December 2005 84514010 edited by Buchling.jpg|Harmoninen värikontrasti. Tiedosto:Ansel Adams - Farm workers and Mt. Williamson.jpg|Ansel Adams, 1943. Voimakkaat diagonaalit tuovat draamaa kuvaan. Tiedosto:Berthe Morisot 008.jpg|Berthe Morisot, 1873. Katseen suunta vaikuttaa sommitteluun.
Tiedosto:Hermes di Prassitele, at Olimpia, front.jpg|Praksiteleen Hermes. Kontraposto on antiikin kuvanveiston sommittelusääntö. Tiedosto:Spas_vsederzhitel_sinay.jpg|Kristus Pantokrator 500-luvulta. Ikoneissa korostuu geometrinen somittelutraditio.
Tiedosto:Kazimir Malevich - 'Suprematist Composition', 1916.jpg|Kazimir Malevitš, Suprematistinen sommitelma, 1916.
Tiedosto:Theo van Doesburg Composition XX.jpg|Theo van Doesburg, Composition XX, 1923. Modernissa taiteessa väri yhdistyy usein sommitteluun. Tiedosto:Hollegha-web-1-.jpg|Wolfgang Holleghan maalauksen sommittelu on vaistonvaraista. Tiedosto:AvantProjet-01.JPG|Arkkitehtuurissa sommittelu on keskeinen. </Gallery>
Horatiusten valan sommitteluanalyysejä
<Gallery> Tiedosto:David-Oath of the Horatii-1784.jpg|Jacques-Louis David, Horatiusten vala, 1784. Tiedosto:Schhoraces2.jpg Tiedosto:Schhoraces3.jpg Tiedosto:Schhoraces4.jpg Tiedosto:Schhoraces5.jpg Tiedosto:Schhoraces6.jpg </Gallery>
Kolmanneksen sääntö
left|thumb|200px|Kolmanneksen sääntö. thumb|200px|Kolmanneksen sääntöä on sovellettu maisemavalokuvaan. Kolmanneksen sääntö on kuvataiteilijoiden, kuten valokuvaajien, taidemaalareiden ja graafikoiden käyttämä yksinkertainen sommitteluohje. Kuva jaetaan yhdeksään yhtä suureen osaan pysty- ja vaakasuunnassa. Viivojen neljälle risteyskohdalle voidaan asettaa kuvan sommittelun kannalta tärkeitä tapahtumia. Näin voidaan saada kuvaan enemmän jännitettä, voimaa ja mielenkiintoa kuin sommittelukohtien asettamisella keskelle kuvaa.
Oikealla oleva valokuva havainnollistaa kolmanneksen sääntöä. Horisontti on kuvan alemman kolmanneksen viivalla ja puu sijaitsee risteyskohdassa, jota kutsutaan usein huomiopisteeksi. Kolmanneksen sääntö on visuaalinen, ei mekaaninen tai geometrinen ohje. Esimerkiksi tässä kuvassa taivaan ja maan raja on sommitteluviivalla, mutta vastaranta kokonaisuudessaan on tarpeeksi lähellä noudattaakseen kolmanneksen sääntöä. Kolmanneksen sääntöä voi noudattaa myös vaikka sommittelemalla horisontti alemman viivan yläpuolelle.
Monien mielestä kolmanneksen säännön soveltaminen valokuviin tekee niistä esteettisesti tyydyttävämpiä. Monien valokuvaajien mielestä kolmanneksen sääntö on pikemminkin vain summittainen ohje, koska tyydyttäviä valokuvia voidaan saada aikaiseksi myös jättämällä noudattamatta sitä.
Kultainen leikkaus
Kultainen leikkaus on vanha sommittelusääntö, jota sovelletaan kaikessa kuvailmaisussa. Seuraavassa esimerkkejä.
Sommittelu taidehistoriassa
Taiteen perinteessä sommittelun perinteisiä sääntöjä on sekä korostettu, että pyritty rikkomaan. Ikoni on maalaus, jossa noudatetaan tarkkoja sommittelun kaanoneita. Modernismin kuvataiteessa, kuten myös runoudessa ja säveltaiteessa korostettiin sommittelun merkitystä. Abstraktin taiteen pioneerit, kuten Hilma af Klint, Wassily Kandinsky, Kazimir Malevitš, Paul Klee ja Piet Mondrian kehittivät sommittelun ideoita.
Kandinsky toteaa kirjassaan Taiteen henkisestä sisällöstä: "Sana kompositio ([sommittelu]) kosketti minua henkisesti ja otin sen elämäni ja maalaamiseni päämääräksi. Se vaikutti minuun rukouksen tavoin ja täytti minut syvällä kunnioituksella."
Modernin taiteen edelläkävijät korostivat sommittelun elementtejä kehittämällä sitä vapaamuotoisemman abstraktin ekspressionistisen (kuten abstrakti ekspressionismi tai informalismi) että varsinkin geometrisen abstraktion puitteissa, kuten suprematismi, konstruktivismi, neoplastisismi tai minimalismi. Suomessa sommittelun sääntöjä kehitti Unto Pusa, jonka kirjan Plastillinen sommittelu sisältö tuli monelle tutuksi.
Moderni taide pyrki myös rikkomaan sommittelun sääntöjä. Impressionistit pyrkimällä luopumaan maalauksen tarkasta, kiinteästä sommittelusta. Monet taiteilijat rikkovat tietoisesti perinteisiä sommittelusääntöjä haluten näin haastaa katsojan pohtimaan ja näkemään tasapainoa ja harmoniaa uudella tavalla.
André Bauer
pienoiskuva|André Bauer R. André Bauer (s. 20. maaliskuuta 1969 Charleston) on yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko, joka on toiminut Etelä-Carolinan varakuvernöörinä 2003 - 2011.
Egmont
Egmont voi viitata seuraaviin asioihin:
André Bauer
Ennen valitsemistaan Etelä-Carolinan edustajainhuoneeseen vuonna 1996 Bauer oli toiminut liikemiehenä. Hän loukkaantui lento-onnettomuudessa 23. toukokuuta 2006 ja tuli saman vuoden lopussa valituksi uudelle kaudelle varakuvernööriksi täpärällä äänienemmistöllä.
Trumpin kampanajan aikana Bauer palkattiin CNN-televisiokanavalle osa-aikaiseksi kommentaattoriksi, kun kanava halusi palkata jonkun Trumpin kannattajan jolla oli kokemusta poliittisesta virasta. Hän työskenteli kanavalle 2016-2019.
Bauer on naimaton ja lapseton.
Frank Borzage
Frank Borzage [bɔːrˈzeɪɡi] (23. huhtikuuta 1894 Salt Lake City, Utah, Yhdysvallat – 19. kesäkuuta 1962 Los Angeles Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, joka tuli tunnetuksi rakkausaiheisista elokuvista.
Hänen tunnetuimpia ohjauksiaan ovat Seitsemännessä taivaassa (1927), Bad Girl (1931) ja Jäähyväiset aseille (1932).
Elämäkerta
Salt Lake Cityssä syntyneen Frank Borzagen isä Luigi oli kotoisin Itävalta-Unkarista ja äiti Maria Sveitsistä. Hän aloitti työnsä Hollywoodissa jo vuonna 1912 ja teki ensimmäisen ohjaustyönsä vuonna 1915. Hän oli vuosina 1916–1941 naimisissa näyttelijä Lorena B. Rogersin kanssa.
Jamora
Jamora on fuchs-turkkinen, japanilaiskuvioinen pienehkö kani, jonka ihannepaino on 1,91–2,40 kiloa. Alkujaan jamora on risteytys hermeliiniä, angoraa sekä japanilaisrotuista kania. Se on jalostettu Saksassa. Pohjoismaiseen standardiin jamora hyväksyttiin lokakuussa 2002.
Frank Borzage
Elämäkerta
Borzagen työskentely noin vuoden 1948 jälkeen oli melko satunnaista, ja hän kuoli 68-vuotiaana syöpään.
Jamora
Perusluonteeltaan jamorat ovat ehdottoman kilttejä, uteliaita ja miellyttämisenhaluisia. Jamora onkin luonteensa puolesta verrattavissa paremmin tunnettuun kääpiöluppaan. Kiltin luonteensa ansiosta jamorat ovat koulutettavissa estekaneiksi.
Frank Borzage
Alkuvuodet näyttelijänä ja ohjaajana (1912–1919)
Borzage tuli Hollywoodiin 1912 näyttelijäksi. Hän menestyi erittäin hyvin Thomas Incen elokuvissa – The Wrath of the Gods -elokuvan myötä hänestä tuli tähti. Hänen ensimmäinen ohjaustyönsä oli todennäköisesti The Pitch of Chance 1915. Alkuvuosina hän myös näytteli useissa ohjaamissaan elokuvissa. Borzagen arvellaan ohjanneen yli 50 mykkäelokuvaa, mutta suurin osa niistä on kadonnut.
Jamora
Jamoran turkkia ei tule leikata. Se pysyy kunnossa viikoittaisella harjaamisella, mutta nuoria kaneja, joilla on poikaskarva, tulee harjata useammin. Jamora vaihtaa karvansa toisin kuin angora. Pitkästä karvastaan huolimatta jamora ei sovi ulkokaniksi, sillä se kestää huonosti vetoa.
Frank Borzage
Menestyksen vuodet (1920–1940)
Borzagen ensimmäinen merkittävä ohjaustyö oli vuonna 1920 valmistunut Humoreski. Borzagen ensimmäinen menestyselokuva oli Seitsemännessä taivaassa, josta hän myös sai parhaan ohjauksen Oscar-palkinnon. Samaan aikaan kun Borzage kuvasi elokuvaa, F. W. Murnau kuvasi Auringonnousua samalle elokuvayhtiölle – elokuvilla oli jopa sama naispääosan esittäjä Janet Gaynor (joka sai parhaan naispääosan Oscar-palkinnon rooleistaan näissä kahdessa ja Borzagen Kadun enkeli -elokuvassa). Murnaulla oli suuri vaikutus Borzagen ohjaustyylin ja elokuvat ovatkin visuaalisesti hyvin samankaltaisia.
Jamora
Kuten kanit yleensä, jamora ei sovi lemmikiksi pienelle lapselle, sillä ne ovat hoidostaan ja ruokinnastaan todella tarkkoja ja sairastuvat melko helposti. Myös turkin oikeanlainen hoito vaatii tottuneita otteita.
Frank Borzage
Menestyksen vuodet (1920–1940)
Borzagen ensimmäinen äänielokuva oli Will Rogersin tähdittämä They Had to See Paris 1929. Kaksi vuotta myöhemmin hän ohjasi Bad Girl -elokuvan, josta hän sai toisen Oscar-palkintonsa. Sitä seurasi Jäähyväiset aseille (1932), jota pidetään erittäin onnistuneena romaanifilmatisointina. Hänen muita merkittäviä 1930-luvun elokuvia olivat Mikä nyt eteen, Pinneberg? (1934), Kolme toverusta (1938) sekä kolme Joan Crawfordin elokuva: Nainen jota rakastan (1938), Kiusauksen hetkellä (1938) ja Kahleet murtuvat (1940). Näin se alkoi (1940) on yksi harvoja natsismin vastaisia Hollywood-elokuvia ennen kuin Yhdysvallat liittyi sotaan
Jamora
Jalostuksen ja poikastuotannon kannalta jamora on melko hankala, sillä hyviä jalostysyksilöitä on vaikea löytää; eri linjaisia kaneja ei ole paljon. Sisäsiitos on siis todellinen ongelma. Jamora saa usein vain 2–3 poikasta, ja poikasia kuolee paljon.
Frank Borzage
Viimeiset vuodet (1941–1959)
Borzagen 1940-luvun elokuvat eivät ole niin kiinnostavia kuin 1920- ja 1930-luvuilla. Hänen 1940-luvun elokuvia ovat muun muassa Sotapesä tähdille (1943) ja Rakkauden sinfonia (1946). Borzagen viimeinen elokuva 1940-luvulla oli Kuun noustessa (Moonrise 1948). Borzagen tavallisesta tyylistä poiketen se on film noir -elokuva ja sitä pidetään hänen parhaimpana 1940- ja 1950-lukujen elokuvistaan. Elokuvan jälkeen Borzage ei ohjannut elokuvia lähes kymmeneen vuoteen.
Jamora
Ainoa värimuoto Suomessa tällä hetkellä on keltamusta japanilainen.
Frank Borzage
Viimeiset vuodet (1941–1959)
Borzage palasi elokuvan pariin 1950-luvun lopulla. Hän näytteli Jeanne Eagles -elokuvassa (1957) mykkäelokuvan ohjaajaa, joka muistuttaa häntä itseään. ja ohjasi kaksi elokuvaa: Idän ruusu (1958) ja Suuri kalastaja (1959), jotka eivät kuitenkaan menestyneet.
Palkinnot
Borzage sai kaksi kertaa parhaan ohjauksen Oscar-palkinnon:
Borzagella on tähti Hollywood Walk of Famella.
Riitta Konttinen
thumb|Professori emerita ja tietokirjailija Riitta Konttinen Helsingin Taiteiden yössä 2014 Kirsti Paula Riitta Konttinen (o.s. Kalliomaa, s. 12. maaliskuuta 1946 Hämeenlinna) on Helsingin yliopiston taidehistorian professori emerita ja tietokirjailija.
Hän on tehnyt pitkällä urallaan merkittävää työtä nostaen esille unohdettuja mutta uraauurtaneita naistaiteilijoita. Esimerkiksi teoksessaan ''Täältä tullaan! Naistaiteilijat modernin murroksessa'' (2017) hän esittelee konkreettisesti 136 merkittävää naistaiteilijaa, joista on kirjoitettu taidehistoriassa varsin vähän.
"Riitta Konttisen elämäntyö naistaiteilijoiden tutkijana on pioneerityötä, jonka merkitys on suuri suomalaisessa taidehistoriankirjoituksessa" kirjoittaa Kritiikin uutisissa taidehistorioitsija, taidekriitikko ja Vaasan kaupungin museoiden näyttelypäällikkö Maaria Salo.
Konttinen on saanut uransa aikana lukuisia palkintoja, ja vuonna 2008 hänelle myönnettiin elämäntyöstään Lauri Jäntin säätiön 30 000 euron suuruinen kunniapalkinto. Kerran viidessä vuodessa jaettava palkinto myönnettiin työstä taidehistorian tutkijana, tietokirjailijana ja tieteen kansantajuistajana. Lisäksi Konttisen teos Elämänvirrassa: Alvar ja Ragni Cawén (2015) oli ehdolla vuoden 2015 Vuoden tiedekirja -palkinnon saajaksi.
Ura
Konttinen valmistui ylioppilaaksi 1967, filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistossa 1975 ja lisensiaatiksi 1985. Hän väitteli tohtoriksi vuonna 1991 Helsingin yliopistossa.
Naistutkimus alkoi Suomessa vasta 1980-luvun puolivälissä, jolloin myös Helsingin yliopiston taidehistorian laitokselle perustettiin tutkimusryhmä Nainen, taide, historia. Taidehistorioitsija Konttinen liittyi mukaan ryhmään ja ryhtyi tutkimaan 1880-luvun suomalaisia naistaiteilijoita, koska kukaan muu ei ollut kirjoittanut heistä kirjaa. Hän löysi lukuisan määrän taidetta luovia naisia ja valitsi heistä viisi aiheeksi väitöskirjaansa Totuus enemmän kuin kauneus – naistaiteilija, realismi ja naturalismi 1880-luvulla (1991). Suomen Akatemian tutkijanakin hän keskittyi erityisesti 1800-luvun naistaiteilijoihin.
Konttinen on toiminut Suomen taideakatemian amanuenssina, Suomen Akatemian tutkijana 1987-1992, vanhempana tutkijana 1994-1996 ja akatemiatutkijana 2001. Lisäksi hän on työskennellyt Helsingin ja Oulun yliopistojen dosenttina sekä Helsingin yliopiston professorina 2003–2009.
Retussiruisku
Retussiruiskun keksi vuonna 1879 Abner Peeler. Ensimmäinen nykyisenkaltainen retussiruisku tuli myyntiin vuonna 1893. Nykyisin suurin osa ruiskuista valmistetaan Japanissa.
Retussiruisku toimii siten, että kompressorilla johdetaan ruiskuun korkealla paineella ilmaa. Ilmasuihku imee alipaineen avulla värin värisäiliöstä ja levittää sen ohuena sumuna kohteena olevalle pinnalle.
Retussiruiskumerkkejä ovat mm. Badger, Iwata ja Paasche sekä Richpen ja DeVilbiss.
Suomalaisia retussiruiskua käyttäviä kuvataiteilijoita ovat Markus Heikkerö ja Jaana Aalto. Muun muassa Simo Riikonen ja Jussi Säteri tekevät tällä tekniikalla tilaustöitä ajoneuvojen kylkiin.
Afrodite
220px|thumb|right| Kreikan hellenistisellä kaudella syntyneen Milon Venus -veistoksen oletetaan esittävän rakkauden ja kauneuden jumalatar [[Afroditea.]] thumb|[[William-Adolphe Bouguereaun näkemys Afroditen syntymästä. (La naissance de Venus, 1879).]] thumb|[[Enrique Simonetin Pariksen tuomio (1904). Jumalattaret vasemmalta oikealle Athene, Hera ja Afrodite. Afroditen vieressä maassa istumassa Eros.]] Afrodite on kreikkalaisessa mytologiassa rakkauden, kauneuden, sulouden, hedelmällisyyden ja seksuaalisuuden jumalatar. Roomalaisessa mytologiassa Afroditea vastaa Venus.
Afroditella oli kulttipaikkoja esimerkiksi Kytheran ja Kyproksen saarilla. Joissakin kulttipaikoissa, esimerkiksi Korintissa, harjoitettiin temppeliprostituutiota.
Syntymä
Afroditen syntymästä on kaksi kertomustraditiota:
Molemmissa traditioissa Afroditen syntymäpaikkana pidetään Kyprosta.
Etymologia
Antiikin aikana Afroditen nimi yhdistettiin kreikan sanaan afrós ’vaahto’, kuten Hesiodoksen kertomasta etiologisesta myytistä ilmenee. Sekä Frisk että Chantraine hylkäävät tämän kansanetymologian, mutta eivät pysty tarjoamaan mitään olennaisesti parempaakaan, vaikka luettelevatkin koko joukon tuoreempia ehdotuksia, joista suurin osa pitäytyy kreikkalaisissa tai ainakin indoeurooppalaisissa puitteissa. Nimeä ei kuitenkaan voi pitää indoeurooppalaisena, koska sille ei ole vahvistettavissa minkäänlaisia sukulaissanoja eli kognaatteja siltä puolelta. Näin ollen yksi mahdollisuus olisi pitää sanaa esikreikkalaisena substraattisanana.
On ilmeistä, että Afroditen palvonta on tullut idästä foinikialaisten välittämänä, mutta riitin alkuperä ei vielä välttämättä selitä nimen alkuperää. Historiateoksessaan Herodotos luo yhteyden Babylonian Mylitta-jumalattaren, Assyrian Ištarin, foinikialaisten Astarten ja kreikkalaisten Afroditen välille. Aivan ilmeisesti on kyse kulttuurien kohtaamisen aikaansaamasta paikallisten kulttien sekoittumisesta ja samankaltaistumisesta. Vanhimmat Afroditen kulttipaikat olivat Kíthiran saarella ja Kyproksessa. Kíthirassa oli ikivanha foinikialaisten perustama temppeli, ja kyproslaisten oman todistuksen mukaan heidän temppelitoimituksensa olivat peräisin Askalonista.