cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kuusjärvi (Ylöjärvi)
Vesistösuhteet
Jakaman–Kuusjärven alueella on seitsemän yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, jotka laskevat suoraan tai välillisesti Kuusjärveen. Ne ovat Keskinen-Poikelus (8 ha), Alinen-Poikelus (8 ha) ja Ylinen-Poikelus (3 ha), sitten vielä Kalliojärvi (8 ha), Iso Salmijärvi (4 ha), Ahvenlammi (2 ha) ja Vuorijärvi (1 ha).
Ichirō Suzuki
thumb|right|Ichirō Suzuki kesäkuussa 2009. Ichirō Suzuki (鈴木 一朗) (s. 22. lokakuuta 1973) on japanilainen baseballpelaaja, joka edustaa Major League Baseballin New York Yankeesia. Hänellä on hallussaan useita liigan lyöntiennätyksiä ja ensimmäisellä MLB-kaudellaan 2001 hänet valittiin sekä vuoden tulokkaaksi että vuoden arvokkaimmaksi pelaajaksi.
Kuusjärvi (Ylöjärvi)
Vesistösuhteet
Järven lasku-uoma Kuuskoski lähtee sen itäisimmän järvenosan pohjoisrannasta ja laskee alle 300 metrin pituisena Jakamaan (126 ha), jonka vedenpinta on 4,0 metriä alempana. Jakama laskee vuorostaan Näsijärven Kukkulanselän Parkkuunlahteen.
Ichirō Suzuki
MLB-ura
Oikeana kopparina pelaava Suzuki pelasi lähes 12 kauden ajan Seattle Marinersin joukkueessa, kunnes hänet vaihdettiin heinäkuussa 2012 New York Yankeesin joukkueeseen, toiselle puolelle Yhdysvaltoja. Ensimmäisen ottelunsa Yankeesin paidassa Suzuki pelasi entistä joukkuettaan vastaan Safeco Fieldillä, Marinersin kotikentällä.
Antium
Rakennukset ja löydökset
Temppelit
Antium tunnettiin Fortunalle omistetusta temppelistään, joka oli yksi Latiumin vauraimmista. Siksi Augustus käytti sen aarteita rahoittaakseen Perusian sotaansa Lucius Antoniusta vastaan. Temppelin sijaintia ei tunneta.
Kaupungissa oli myös Asklepiokselle (lat. Aesculapius) omistettu temppeli paikalla, jossa jumalan sanottiin rantautuneen matkallaan Epidauroksesta Roomaan. Se sijaitsi oletettavasti lähellä satamaa. Nykyinen lähellä sijaitseva Nettunon kaupunki on todennäköisesti saanut nimensä Neptunukselle omistetusta temppelistä.
Satama
Antiumin vanha satama tunnettiin nimellä Caeno (Ceno). Sen sijaintia ei tunneta, mutta sijaintipaikaksi on joskus ehdotettu nykyistä Nettunoa. Uusi satama, joka sijaitsi heti kaupungin etelälaidalla, oli Neron rakennuttama. Sitä suojasi kaksi aallonmurtajaa, joista lännenpuoleisen suoraan niemenkärjestä lähteneen aallonmurtajan pituus oli 850 metriä ja idänpuoleisen aallonmurtajan pituus 700 metriä. Satama sijaitsi nykyisen Anzion satamalahden lounaispuolella niin, että sen idänpuoleinen aallonmurtaja on tullut osaksi nykyisen sataman etelänpuoleista aallonmurtajaa. Suuri osa satama-altaasta on nykyisin täyttynyt hiekalla. Sen sisäänkäynti oli 68 metriä leveä ja avautui kaakkoon. Sataman laidalla oli sarja rakennuksia, luultavasti horreumeja.
Neron huvila pienoiskuva|Neron huvilan raunioita nykyisen Anzion rannassa. pienoiskuva|Neron huvilasta löydetyn [[Fasti Antiates majores -kalenterin ennallistus.]]
Rannalla länteen sataman lännenpuoleisesta aallonmurtajasta on suuren keisarillisen huvilan rauniot. Se ajoittuu Neron ja Hadrianuksen kausien väliselle ajalle. Rakennuksessa oli pylväikön ympäröimä eksedra sekä useita pengertasanteita ja cryptoporticuksia ja teatteri. Raunioista on löydetty useita veistoksia, kuten Belvederen Apollo (löydettiin 1489) ja Borghesen miekkailija eli Borghesen gladiaattori (löydettiin ennen vuotta 1611). Eräs mielenkiintoinen huvilasta tehty löytö on maalattu seinäkalenteri Fasti Antiates majores.
Muut rakennukset
Kaupungista on löydetty myös muun muassa teatteri, circukseksi arveltu rakennus sekä yksityishuviloiden jäänteitä. Nykyinen Villa Spigarelli on rakennettu suoraan roomalaisaikaisen huvilan päälle. Kaupunkiin tuli akvedukti, joka toi sinne vettä lähteestä luoteesta noin neljän kilometrin päästä.
LibreOffice
LibreOffice on käännetty suomen lisäksi yli sadalle kielelle, ja se on asennettavissa kaikkiin yleisesti käytössä oleviin käyttöjärjestelmiin, joihin lukeutuvat Microsoft Windows, macOS ja Linux. Monet Linux-jakelut, kuten Debian, Ubuntu, Fedora Linux, Mandriva, openSUSE ja CentOS, sisällyttävät LibreOfficen omaan ohjelmistovalikoimaansa.
LibreOfficen kehitystyötä koordinoi riippumaton The Document Foundation -säätiö.
LibreOfficen osaohjelmat
LibreOffice koostuu kuudesta ohjelmasta:
Historia
OpenOfficen yhteisö päätti syyskuussa 2010 irtautua Oraclesta ja perustaa riippumattoman säätiön jatkamaan hanketta nimellä LibreOffice. Tämä uusi yhteisö on ehdottanut, että Oracle voisi liittyä hankkeeseen jäseneksi ja luovuttaa OpenOffice.org-tuotemerkin.
LibreOfficen kehitys aloitettiin OpenOfficen versiosta 3.2, ja versionumerointikin jatkuu suoraan siitä. LibreOfficen ensimmäinen vakaa versio 3.3.0 julkaistiin 25. tammikuuta 2011.
29. tammikuuta 2020 julkaistu versio 6.4 parantaa suorituskykyä ja edelleen parantaa yhteensopivuutta. 75 prosenttia muutoksista on peräisin henkilöiltä yrityksissä kuten Collabora ja Red Hat.
900px|pienoiskuva|center|Aikajanassa ovat kuvattuina StarOffice- ja OpenOffice.org-ohjelmistojen tärkeimmät seuraajat. Sininen: Apache OpenOffice. Vihreä: LibreOffice.
Kehitystyö ja julkaisutahti
Syntyessään LibreOffice peri 15 vuotta vanhan laajan ja monimutkaisen koodikannan, jonka kehitys oli käynyt jähmeäksi osin siksi, että liian isojen muutosten pelättiin tuovan esiin piileviä ongelmia. LibreOfficen kehittäjäyhteisö päätti ruveta uudistamaan koodikantaa rivakasti silläkin uhalla, että varhaisten julkaisuversioiden vakaus tästä kärsisi. Kehitystyössä on omaksuttu periaate, että ongelmiin törmääminen voi loppujen lopuksi olla hyväkin asia, koska silloin ne voidaan korjata. Käytännössä ohjelmistoa pyritään kehittämään pienin askelin mutta aiempaa ketterämmin ja yhteisölähtöisesti.
Koko ajan saatavilla on kaksi vakaata versiota – niistä vanhempi erityisesti varovaisille käyttäjille, sillä ensimmäisiä julkaisuversioita suositellaan ensisijaisesti kokeilunhaluisille käyttäjille. Kunkin version virallinen tuki umpeutuu noin yhdeksän kuukauden kuluttua alkuperäisestä julkaisusta, kun uudemman version arvioidaan kypsyneen riittävän vakaaksi kaikkein varovaisimmillekin käyttäjille, mutta esimerkiksi Linux-jakelut tai riippumattomat kehittäjät voivat tarjota tietoturvapäivityksiä vanhempiinkin versioihin.
Goudiry
Goudiry on kaupunkikunta ja Goudiryn departementin hallinnollinen keskus Tambacoundan alueella Senegalissa. Se sijaitsee 117 kilometriä Tambacoundasta koilliseen. Kunnassa on 6 200 asukasta (vuonna 2013, väestönlaskenta).
Maantiede ja asutus
Goudiryn kunnan pinta-ala on 23 neliökilometriä. Maisemaa leimaavat sadekauden jälkeen hitaasti kuivuvat entiset jokilaaksot. Ilmasto on sudanilais-sahelilainen.
Kuntaan kuuluu kymmenen kaupungiosaa: Abattoir, Afia, Centre, Darou Salam, Fergo, Gourel Nguet/Houdallaye, Place du marché, Pont, Poste ja Route de Tamba. Asukkaista valtaosa on fulbeja. Lisäksi on bambaroita, soninkeja, wolofeja ja jahankoja. Vallitseva uskonto on islam. Katolisia on prosentin verran.
Historia
Goudiry sijaitsee historiallisella Boundoun alueella. Se on saanut alkunsa vuonna 1914 perustetusta rautatieasemasta, joka nimettiin lähellä sijainneen fulbekylän mukaan. Goudiryn kunta ja departementti on perustettu vuonna 2008.
Liikenne ja talous
Goudiryn kautta kulkee Dakarin–Nigerin rautatie sekä Dakarin ja Malin rajan välinen maantie N1. Matkaa rajalle Kidiraan on 60 kilometriä.
Kunnan pääelinkeinot ovat kauppa, maatalous ja käsityöammatit. Kaupankäynti keskittyy elintarvikkeisiin, teollisuustuotteisiin ja karjaan. Tärkeimmät viljelykasvit ovat maapähkinä, hirssi ja maissi. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, hevoset ja aasit. Käsityöläiset ovat seppiä, puuseppiä, kutojia, räätäleitä, muurareita, leipureita ym. Virkamiehiä ja muita palkansaajia on 17 % työvoimasta.
Matkailu
Matkailu alueelle on vähäistä. Majoituspalveluihin kuuluu leirintäalue mökkeineen.
Männäisten ruukki
Ruukki käytti ruotsalaista rautamalmia ja lähialueen metsistä saatua puuhiiltä. Ruukin alueelle rakennettiin myös Haudon vesisaha. Lähiseudun talonpojat vastustivat ruukin tuloa koska pelättiin että ruukin puuhiilen tarve kuluttaa alueen metsävarat loppuun. Kalannissa ja muualla lähiseudulla valmistettiin tähän aikaan suuressa mittakaavassa puuastioita myyntiä varten ja tähän tarvittiin metsistä kaadettua puuta.
Avtozavodskaja linja
Avtozavodskaja-linja on Nižni Novgorodin metron ensimmäinen linja. Linja avattiin 20. marraskuuta 1985.
Männäisten ruukki
Af Ugglasin aikana 1780-luvulla Männäisten ruukin masuuni, tuotantorakennukset ja ruukinpato uudistettiin kokonaan. Vuosina 1787–1788 rakennettiin Laitilan puolelle Ugglas-fästin nimellä tunnettu pato joka oli lähes 50 metriä pitkä, 7 metriä leveä ja kaksi metriä korkea. Lisäksi Laitilan Lukujärven ja Pitkäjärven väliseen puroon rakennettiin viisi kilometriä pitkä kanava ruukin vedensaannin turvaamiseksi. Myös Sirppujokeen rakennettiin viisi patoa ja se perattiin vesiliikenteen helpottamiseksi. Ruukilla oli oma lastauspaikka Torlahdessa Sirppujoen suulla. Tänne tuotiin malmi Ruotsista ja se kuljetettiin edelleen lotjilla ylös Sirppujokea masuunille. Masuunin tuottama takkirauta vietiin takaisin Ruotsiin jossa siitä poistettiin mellottamalla ylimääräinen hiili ja näin saatiin takomakelpoista kankirautaa.
Avtozavodskaja linja
Linjan pituus on 14,5 kilometriä ja siinä on yksitoista asemaa.
Männäisten ruukki
Muita af Ugglasin uudistuksia olivat Haudon koskeen 1790 rakennettu kankivasarapaja sekä ruukilta Kalannin kirkolle johtava suora puistotie jonka rakentamiseen käytettiin masuunikuonaa.
Suomen sodan rauhasopimus vaati että Ruotsissa asuvien ruotsalaisten oli myytävä Suomessa ollut omaisuutensa. Ruukin omisti näihin aikoihin Samuel af Ugglasin Ruotsissa elänyt poika ratsumestari Pehr Gustav af Ugglas joka myi ruukin omaisuuden eri ostajille. Varsinaisen ruukinkartanon osti 1817 silloinen tilanhoitaja Gabriel Ytterberg. Raudanvalmistus päättyi koska Ruotsista ei voinut enää tuoda malmia, eikä Suomesta ollut  saatavalla riittävästi malmia. Entiset ruukin rakennukset muutettiin maatalouskäyttöön.
Ruukin rakennuksista ovat hävinneet vain masuuni ja muutamat työväen asuintalot. Myös Ugglas-fastin pato purettiin jo 1817.
Lähteet
60.82364°N, 21.54742°W
Northern Realms
Northern Realms on suomalainen kustannusosuuskunta, joka suunnittelee ja kustantaa roolipelejä. Northern Realmsin tavoitteena on kehittää Suomalaista indie-roolipeli-yhteisöä. Tähän tavoitteeseen pyritään kehittämällä ja julkaisemalla omia pelejä sekä auttamalla muita roolipelien suunnitteljoita julkaisemaan pelejä.
Historia
Kustannusosuuskunta on virallisesti perustettu 2013 Oulussa. Ennen osuuskunnan virallista perustamista Northern Realmsin jäsenet ovat vuonna 2011 julkaisseet ensimmäisen roolipelinsä: Bliaron - Kalthanien perintö. Bliaronin julkaisun myötä myös ajatus kustantamon perustamisesta alkoi muotoutua. Lopulta kun osuuskunta muodostettiin valittiin sen nimeksi Northern Realms, jonka taustalla on ajatus pohjoismaisen pelisuunnittelun edistämisestä.
Julkaisut
Northern Realms on julkaissut 7 teosta.
Tulevat julkaisut
Northern Realms on julkistanut useita roolipelihankkeita, jotka ovat suunnitteilla. Seuraava suunniteltu julkaisu on Grim Noir -roolipeli, joka on suunniteltu julkaistavaksi vuonna 2020. Grim Noir on GUMSHOE-sääntöjärjestelmää käyttävä roolipeli, joka keskittyy mysteerien ratkomiseen film noir -hengessä. Grim Noir julkaistaan englanninkielisenä. Toinen julkistettu julkaisuprojekti on Grim Harvest -niminen roolipeli, mutta sille ei ole arvioitua julkaisupäivämäärää.
Valittu kansa
Valittu kansa tarkoittaa ihmisryhmää, jonka Jumala on valinnut erityisasemaan. Vanhassa testamentissa Jumala valitsi Abrahamin jälkeläiset valituksi kansaksi, jotka saivat asua itsenäisenä kansana omassa maassaan. Nykyään juutalaisen valitun kansan jäsenenä pidetään juutalaisesta äidistä syntyneitä, juutalaista uskontoa noudattavia ihmisiä. Kristinuskon piirissä valittuna kansana on pidetty kristittyjä.
Vanhatestamentillista näkemystä jotain tietystä ryhmästä Jumalan valittuna kansana on käytetty myöhemminkin. Transvaalin presidentti ja Nederduitsch Hervormde Kerkin perustajajäsen Paul Kruger esimerkiksi katsoi, että afrikaanerien muodostama volk oli valittu kansa, jonka Suuri vaellus oli "pako Egyptin orjuudesta": exodus Kapmaasta brittien ikeestä buuritasavaltojen luvattuun maahan.
Jaan Mahlapuu
Jaan M. Mahlapuu (9. marraskuuta (J: 28. lokakuuta) 1894 Valga – 2. elokuuta (J: 20. heinäkuuta) 1917 Riika) oli virolainen hävittäjälentäjä, joka palveli Venäjän keisarikunnan ilmavoimissa ensimmäisessä maailmansodassa. Hänet tunnetaan ensimmäisen maailmansodan ainoana virolaisena hävittäjä-ässänä. Lähteestä riippuen hänen kerrotaan ampuneen alas viisi tai kuusi viholliskonetta.
Elämä
Mahlapuu syntyi Valgassa 9. marraskuuta 1894. Hän oli kuusilapsisen rautatieläisperheen esikoinen, ja koulut käytyään hän menikin veturivarikolle töihin. Sodan sytyttyä hän ilmoittautui vapaaehtoiseksi armeijaan, jossa hän pääsi ilmavoimiin. Hänet lähetettiin taitojensa vuoksi Pihkovaan mekaanikkokoulutukseen. Siellä hänen onnistui saada siirto lentokouluun. Hän valmistui elokuussa 1916 ja sai jefreitterin arvon. Hänet lähetettiin 12. hävittäjälentueen mukana rintamalle Riikaan.
Mahlapuu aloitti taistelulennot praporštšik Garlinskin parina 25. elokuuta 1916. Ensimmäisellä lennollaan kaksikko sai saksalaiskoneen ajettua takaisin omien linjojensa taakse. He saivat 4. syyskuuta pysäytettyä toisenkin viholliskoneen ja myös ammuttua sitä kohti. Mahlapuu lensi elokuussa 1916 kaikkiaan viisi ja syyskuussa 13 lentoa. Hänet ylennettiin vanhemmaksi aliupseeriksi ja hänelle myönnettiin Pyhän Yrjön risti. Lokakuun loppuun mennessä hän oli jo vääpeli ja kokenut eturintaman taistelulentäjä, mutta hänellä ei ollut vielä yhtään ilmavoittoa.
Yksi syy heikkoon taistelumenestykseen oli kalusto. Lentue käytti kaksipaikkaisia Nieuport 10 -hävittäjiä, jotka oli muutettu yhden henkilön käytettäväksi. Koska konekivääriä ei voitu sykronoida potkurin kanssa, se oli sijoitettava yläsiiven päälle, josta lentäjä ei saanut korjattua asetta, jos se jumittui. Näin kävi Mahlapuulle 22. lokakuuta 1916, kun hän pääsi taistelemaan viholliskoneen kanssa, mutta konekivääri jumittui. Ongelmia aiheutti myös kylmä sää, joka sai öljyn jäätymään kaasuttimissa.
Vuoden 1916 lopulla lentue sai uusia Nieuport 11 -hävittäjiä. Ensimmäisen vahvistetun ilmavoittonsa Mahlapuu sai 25. helmikuuta 1917, mutta siitä ei ole säilynyt tarkempia tietoja. Kaksi viikkoa myöhemmin, 11. maaliskuuta, hän ampui alas saksalaisen pommikoneen, joka lensi kohti Riian tavara-asemaa. Mahlapuu sai onnittelut suuriruhtinas Aleksandr Mihailovitšilta, ja hänet ylennettiin praporštšikiksi.
Kevään tullessa ja sään lämmetessä lentotoiminta lisääntyi, ja Mahlapuu lensi välillä jopa useita lentoja päivässä. Touko-kesäkuussa hän sai pysäytettyä useita viholliskoneita. Heinäkuun 1917 lopulla lentue sai jälleen uusia koneita, ja Mahlapuu oli niiden lentäjien joukossa, jotka pääsivät lentämään uusia Nieuport 21 -hävittäjiä. Hänelle oli ehtinyt kertyä 45 lentotuntia yli 40 lentotehtävällä.
Mahlapuu lähti 2. elokuuta 1917 kello 8.35 pysäyttämään viholliskonetta. Heti lentoonlähdön jälkeen hänen koneensa joutui syöksykierteeseen ja syöksyi maahan. Mahlapuu kuoli maahansyöksyssä. Hän ehti ampua alas kuusi (joidenkin lähteiden mukaan viisi) viholliskonetta, ja hän oli ensimmäisen maailmansodan ainoa virolainen hävittäjä-ässä.
Diorama
Diorama tarkoittaa seuraavia asioita:
Hypobromihapoke
Hypobromihapoke (HBrO) on yksi bromin happihapoista. Se on hyvin heikko happo ja suhteellisen pysymätön. Yhdistettä voidaan käyttää hapettimena, valkaisuaineena ja desinfiointiaineena.
Ominaisuudet
Hypobromihapoketta on liian epästabiili, jotta se tunnettaisiin puhtaana. Se tunnetaankin ainoastaan vesiliuoksena, jotka nekin hajoavat helposti valon vaikutuksesta. Hypobromihapoke on hyvin heikko happo ja sen happovakion arvo on huoneenlämpötilassa 1,6·10-9. Hypobromihapoke on vahva hapetin, mutta hapettimena hypokloorihapoketta heikompi.
Valmistus ja käyttö
Hypobromihapoketta voidaan valmistaa johtamalla bromia elohopeaoksidin vesisuspensioon tai hopeanitraatin vesiliuokseen. Bromi disproportioituu bromidi- ja hypobromiitti-ioneiksi ja elohopea(II)bromidi tai hopeabromidi saostuu veteen liukenemattomana. Liuosta voidaan väkevöidä tislaamalla alipaineessa. Toinen tapa valmistaa väkevämpiä hypobromihapokeliuoksia on suorittaa reaktio elohopeaoksidin kanssa käyttäen liuottimena trikloorifluorimetaania, jolloin muodostuu bromimonoksidia, joka erotetaan ja hydrolysoidaan hypobromihapokkeeksi.
Hypobromihapokkeen vesiliuosta käytetään voimakkaana bakteereja tappavana desinfiointiaineena ja vesien puhdistukseen. Yhdiste reagoi alkeenien kanssa muodostaen bromialkoholeja.
Brigid Brophy
Brigid Antonia Brophy, Lady Levey (12. kesäkuuta 1929 Lontoo, Englanti – 7. elokuuta 1995 Louth, Lincolnshire, Englanti), oli brittiläinen kirjailija.
Brophyn isä oli irlantilainen kirjailija John Brophy. Perhe asui Lontoossa mutta vieraili usein Irlannissa, josta Brigid sai paljon vaikutteita. Varhaiskypsän tytön sanotaan lukeneen James Joycen Finnegan’s Waken yhdeksänvuotiaana. Brigid Brophy menestyi opinnoissaan Oxfordin yliopistossa, mutta hänet erotettiin kurinpidollisista syistä. Siellä hän perusti eläinten suojelua ajavan aktivistiryhmän. Oxfordin jälkeen hän teki toimistotöitä samalla kun hän aloitti kirjailijanuraansa. Hän työskenteli Oxfordissa klassisten kielten opettajana. Hän oli naimisissa taidehistorioitsija Michael Leveyn kanssa. Hän kuoli 1995 sairastettuaan pitkään MS-tautia.
Brophy tuli 1960- ja 1970-luvuilla tunnetuksi muun muassa ihmisoikeus- ja eläinoikeusaktivistina ja esiintyi usein tiedotusvälineissä. Hänen tuotantonsa on saanut vaikutteita Sigmund Freudin teorioista, Ronald Firbankin kirjallisesta tyylistä ja George Bernard Shaw’n estetiikasta. Hän esitti teoksissaan ja niiden ulkopuolella poleemisia mielipiteitä muun muassa koulujen uskonnonopetuksesta, sukupuolten tasa-arvosta ja nykyajan ihmissuhteista. Hänen esikoisnovellikokoelmansa The Crown Princess, and Other Stories (1953) sai osin erinomaisia arvosteluja, ja se sai Cheltenhamin kirjallisuusfestivaalien esikoiskirjailijapalkinnon.
Brophy kirjoitti romaaneja, novellikokoelmia, näytelmiä, lastenkirjan, journalistisia esseekokoelmia ja elämäkertoja. Brophy kirjoitti puolisonsa Michael Leveyn ja kriitikko Charles Osbornen kanssa kiistellyn teoksen Fifty Works of English and American Literature We Could Do Without (1967).
Mustamäe (Tallinnan asuinalue)
Mustamäe on asuinalue Mustamäen kaupunginosassa Tallinnassa. Sen pinta-ala on 441 hehtaaria ja väkiluku 51 417 henkeä (1.1.2018). Vuoden 2014 alussa asuinalueen väestöstä 51 prosenttia oli virolaisia.
Kompass Records
Kompass Records -levymerkki ja Kompass Records Oy -levy-yhtiö ovat Lasse Mårtensonin ja Christian Schwindtin vuonna 1976 perustamia. Levyttäneitä artisteja ovat muun muassa Lasse Mårtenson, J. Karjalainen ja Taisto Wesslin. Kompass Records julkaisi noin 80 albumia ja 35 singleä. Musiikki-Fazerille 1980-luvun lopussa myyty yhtiö sulautui 28.03.1990 pörssiyhtiö Fazer Musik Ab:hen.
Fazer Musik Ab:n uudeksi omistajaksi tuli 30.11.1994 kansainvälinen suuryritys Warner Music. Warner Music Finland Oy on uusi uudelleen nimetty yritys, johon omistaja sulautui. Warner myi vuonna 1998 äänitteiden vähittäismyynnin ja soitinmyynnin pois yrityksestä. Fazer lopetti tuotantoyhtiönä toukokuussa 1998, jolloin loppuivat myös Fazer Recordsin omat julkaisut.
Keiichirō Nagashima
Keiichirō Nagashima (, s. 20. huhtikuuta 1982 Ikeda, Hokkaidō, Japani ) on japanilainen pikaluistelija, olympia- ja MM-mitalisti.
Sormovskaja linja
Sormovskaja-linja on Nižni Novgorodin metron toinen linja. Linja avattiin 20. joulukuuta 1993.
Linjan pituus on 7,1 kilometriä ja siinä on viisi asemaa.
Rauno Pankola
Rauno Kalervo Pankola (28. syyskuuta 1930 – 21. marraskuuta 1986) oli suomalainen toimittaja ja matkakirjailija. Pankola kirjoitti juttuja muun muassa Seura-lehteen.
Rauno Pankola teki vaimonsa kanssa 56 000 kilometriä pitkän automatkan 32 Afrikan maan läpi Elmeriksi ristityllä Land Rover-maastoautolla. Automatka alkoi juhannuksena 1959 ja päättyi 2. tammikuuta 1961. Matka kulki aluksi Saharan halki Afrikan länsirannikolle ja sieltä Kapkaupunkiin. Täällä malariaan sairastunut rouva Pankola joutui palaamaan Suomeen ja Rauno Pankola jatkoi matkaa yksin Afrikan itärannikolle. Matkan aikana Pankola muun muassa tapasi Lambarénéssa tohtori Albert Schweitzerin ja nousi Kilimanjaron huipulle. Pankola kirjoitti matkasta kirjan Afrikan safari : autolla Afrikan ympäri. Seuraavaksi hän matkusti Australiaan ja kuvasi suomalaissiirtolaisten elämää siellä matkakirjassaan Australian safari.
Vuonna 1963 Pankola kuvasi ja tuotti joukon lyhyitä dokumenttifilmejä otsikolla Suomalaisia maailman turuilla. Dokumenteissa esiintyivät Mirva Arvinen, Taina Elg, Jukka Lampinen, Carita Järvinen, Tuulikki Paananen ja Kim Borg.
Kirovskajan metroasema (Nižni Novgorodin metro)
Kirovskaja on yksi Nižni Novgorodin metron asemista. Se avattiin 15. marraskuuta 1989.
Jive Records
Jive Records on Sony Music Entertainmentin omistama brittiläinen levy-yhtiö. Sen tunnetuimpia artisteja ovat esim. Usher, Britney Spears ja Justin Timberlake.
Bill Johnson
Bill Johnson -nimisiä henkilöitä ovat:
Osuuskauppa Maakunta
Osuuskauppa Maakunta on yksi S-ryhmään kuuluvista alueosuuskaupoista. Maakunta toimii 8 kunnassa itäisen Kainuun alueella. Maakunta perustettiin v. 1917 Paltamossa, jossa toimi ensimmäinen myymälä. Enimmillään toimipaikkoja oli v. 1966 65 kappaletta. Osuuskauppa on 1980-luvun toiminnan saneerausten jälkeen keskittynyt päivittäis- ja erikoistavarakauppaan sekä hotelli- ja ravintolatoimintaan, eikä sillä näin ollen ole varsinaisia rautakauppoja tai autokauppoja toisin kuin useilla muilla alueosuuskaupoilla. Maakunnalla on käytössä osuuskauppojen nykytrendistä poiketen oma slogan, logossakin näkyvä Kainuulaisten oma kauppa.
Sokos Prisma ABC
Mob
Mob tai MOB tarkoittaa muun muassa seuraavaa:
Osuuskauppa Maakunta
S-market
Sale
Sokos Hotels
Marx (Peter Singerin kirja)
Marx (Marx: A Very Short Introduction) on filosofi Peter Singerin vuonna 1980 ilmestynyt kirja, joka on lyhyt johdatus Karl Marxin ajatteluun. Teoksen on julkaissut suomeksi Into vuonna 2013 Teppo Eskelisen kääntämänä.
Kardinaalitetra
Kardinaalitetra (Paracheirodon axelrodi) on tetrojen heimoon kuuluva kala.
Lego Hero Factory
Lego Hero Factory on Lego Groupin tuottama lelusarja, joka tuli Suomeen kesällä vuonna 2010. Siitä on tullut myös televisiosarja Hero Factory, jota esitetään Nelosella perjantaiaamuisin.
Kardinaalitetra
Akvaariokalana kardinaalitetra vaatii pehmeää ja hapanta vettä, jonka pH-arvo 6–7. Se viihtyy lämpimämmissä (noin 25–30-asteisissa ) vesissä kuin sukulaisensa neontetra, eikä näitä kahta lajia tulisi yhdistää erilaisten lämpötilavaatimustensa takia samaan akvaarioon.
Lego Hero Factory
Sankarit
(Ilmestyivät vuoden 2011 keväällä) (Ilmestyivät vuoden 2011 syksynä)
Kardinaalitetra
Koko ja ulkonäkö
Kala on täysikasvuisena noin 4–5 cm pitkä ja hoikkavartaloinen. Se elää noin 5–10 vuotta. Se on saanut nimensä punaisesta (kardinaalien tunnusväri) raidasta kyljessä. Ylempänä on sinertävä raita, leveämpi ja kirkkaampi kuin neontetralla, ja lisäksi raita on suorempi kuin neontetran. Muuten vartalon väri on harmahtava.
Lego Hero Factory
Roistot
(Ilmestyivät vuoden 2011 keväällä) (Ilmestyivät vuoden 2011 syksynä)
Sankarit
(Ilmestyivät vuoden 2012 keväällä) (Ilmestyivät vuoden 2012 syksynä)
Kardinaalitetra
Alkuperä
Kardinaalitetra elää luonnossa Etelä-Amerikan joissa. Sitä on vaikea saada lisääntymään vankeudessa, joten suurin osa kaupan kardinaalitetroista on luonnosta pyydystettyjä.
Siili (Tallinnan asuinalue)
Siili on asuinalue Mustamäen kaupunginosassa Tallinnassa. Sen pinta-ala on 26 hehtaaria ja väkiluku 3 609 henkeä (1.1.2018). Vuoden 2014 alussa asuinalueen väestöstä 57 prosenttia oli virolaisia.
Kardinaalitetra
Käyttäytyminen ja lisääntyminen
Kardinaalitetra on parvikala; luonnossa yhdessä parvessa voi olla tuhansia yksilöitä.
Ravinto
Kardinaalitetra on hyönteissyöjä.
Lego Hero Factory
Roistot
(Ilmestyivät vuoden 2012 keväällä) (Ilmestyivät vuoden 2012 syksynä)
Park kulturyn metroasema (Nižni Novgorodin metro)
Park kultury on yksi Nižni Novgorodin metron asemista. Se avattiin 15. marraskuuta 1989.
Lego Hero Factory
Roistot
(Ilmestyivät vuoden 2013 keväällä) (Ilmestyivät vuoden 2013 kesällä)
Sankarit
(Ilmestyvät vuoden 2014 keväällä)
Roistot
(Ilmestyvät vuoden 2014 keväällä)
Alma Reville
pienoiskuva|Alma Reville vuonna 1955.Alma Lucy Reville (14. elokuuta 1899 Nottinghamshire, Englanti – 6. heinäkuuta 1982 Bel-Air, Los Angeles, Kalifornia) oli brittiläissyntyinen amerikkalainen apulaiselokuvaohjaaja, elokuvakäsikirjoittaja ja leikkaaja. Hän on tunnettu avioliitostaan elokuvaohjaaja Alfred Hitchcockin kanssa ("Lady Hitchcock").
Reville meni naimisiin Alfred Hitchcockin kanssa 2. joulukuuta 1926 Brompton Oratoryssa Lontoossa. Avioliitto kesti Hitchcokin kuolemaan (1980) asti. Reville oli kääntynyt katolilaisuuteen ennen heidän avioliittoaan. Alma oli yhden päivän puolisoaan nuorempi. Heillä oli yksi lapsi, tytär Patricia Hitchcock.
Alma Reville kuoli 82-vuotiaana, kaksi vuotta Hitchcockin jälkeen.
Kappeln
Kappeln on Pohjois-Saksassa Schleswig-Holsteinin osavaltiossa sijaitseva kaupunki. Kaupunki sijaitsee Itämeren lounaisrannikolla Schleswig-Flensburgin piirikunnassa. Kappeln on kaksikielinen, ja siellä on sekä saksan- että tanskankieliset koulut. Kappeln tunnetaan erityisesti sillinkalastuksesta sekä Schlein ylittävästä nostosillasta, ja kaupungissa järjestettävät sillimarkkinat on Kappelnin huomattava kansanjuhla. Kaupungin nimi juontuu Pyhän Nikolauksen kappelista.
Sääse
Sääse on asuinalue Mustamäen kaupunginosassa Tallinnassa. Sen pinta-ala on 61 hehtaaria ja väkiluku 9 045 henkeä (1.1.2018). Vuoden 2014 alussa asuinalueen väestöstä 50 prosenttia oli virolaisia.
Tasohyppely
oikea|pienoiskuva|[[Manic Miner julkaistiin Spectrumille vuonna 1983]] Tasohyppelypeli on videopelien lajityyppi, joka pääasiassa keskittyy pelaajan ohjaamaan pelihahmoon ja tämän kykyyn juosta ja hypätä esteiden välttämiseksi ja/tai vastustajien voittamiseksi. Vaikka tasohyppelypelit jaetaan klassisesti 2D- ja 3D-peleihin, näidenkin ryhmien sisällä on paljon hajontaa.
Yleisiä tasohyppelypelien elementtejä ovat muun muassa:
Varhaiset tasohyppelyt
Lajityypin ensimmäisenä pelinä pidetään Space Panic -peliä (1980). Pelissä ei ollut mahdollisuutta hypätä, vaan pelaaja kaivaa kuoppia ja käyttää tikapuita. Vuotta myöhemmin Nintendon julkaisemassa Donkey Kongissa (1981) hypättiin vierivien tynnyrien yli. Seuraavana vuonna Activisionin julkaisemassa Pitfallissa (1982) väistetään vieriviä tukkeja, jolloin ylihypätty kohde ei enää ole uhka.
Varsinkin kotikonsoleiden ilmestyessä tasohyppelyt tulivat varsin kuuluisiksi, sillä monet konsoliyhtiöiden maskottipelit (Nintendon Mario, Segan Sonic ja PC Enginen PC Kid) olivat tasohyppelypelejä. Näiden pelien katsotaan yleisesti sopivan kaikenikäisille, mutta poikkeuksia löytyy etenkin 3D-aikakauden tasohyppelyistä. Pelien teemat vaihtelevat laidasta laitaan. Usein myös lisenssipelien eli elokuviin tai tv-sarjoihin perustuvien pelien lajityypiksi valittiin tasohyppely.
Varhaisissa tasohyppelypeleissä ruutu ei usein vierinyt mihinkään suuntaan. Esimerkiksi Manic Minerissä (1983) ja Lode Runnerissa (1983) kerättiin liikkumattomien ja yhteen ruutuun mahtuvien pelialueiden sisältä esineitä, jotka kerättyään pelaaja pääsi seuraavaan ruutuun. Toinen mahdollisuus oli, että pelialue koostui useammasta ruudusta, mutta ruudut olivat paikallaan ja vaihtuivat ruutujen reunalle kuljettaessa (esimerkiksi Monty on the Run, 1985). Jo vuoden 1982 Pitfall sisälsi jonkinlaisen sivusuunnassa oikealle päin vierivän pelialueen ja vielä Super Mario Bros (1985) perustui yksisuuntaiseen maisemien vierittämiseen. Pian ruudun vieriminen mahdollistui joka suuntaan, jolloin pelialueista tuli entistä suurempia. Yksi tunnetuimmista tasohyppelyistä, Taiton Rainbow Islands (1987) erottui joukosta vierittämällä maisemaa vain pystysuunnassa. oikea|pienoiskuva|[[Commander Keen|Commander Keen 4 DOS:lla vuonna 1991]] Myös lautapeleissä on ollut hyppäämismekaniikka pitkään.
Mario, Sonic ja muut arkkityypit
Mario kuuluu klassisiin toimintapitoisiin, mutta pääasiassa rauhallisempiin tasohyppelypeleihin. Mega Man puolestaan on paljon toiminnallisempi ja se voidaan jossain määrin lukea jopa ampumapeliksi. Pelin ensimmäiset osat olivat saatavissa vain 8-bittiselle Nintendolle, mutta tietokoneilla vastaavanlainen pelisarja oli Turrican. Segan Sonic the Hedgehog (1991) oli aikoinaan dramaattinen poikkeus klassisesta tasohyppelystä, sillä se oli tempoltaan nopeampi kuin yksikään tasohyppelypeli siihen asti. Tietokoneille tehtiin Sonicista vaikutteita saanut peli Zool (1992). Varhaiset Ghosts n' Goblins (1985) ja Castlevania (1987) -pelit toivat tasohyppelypeleihin kauhuelementtejä.
Pelihahmojen ominaisuudet
Vihollisten nitistämiseen on tasohyppelypeleissä tarjolla hyvin erilaisia vaihtoehtoja. Suoraviivaista ampumista sisältää vain osa tasohyppelyistä. Yksi vaihtoehto ampumisen sijaan on vihollisen päälle hyppääminen kuten Super Marioissa. Pelissä Chuck Rock (1991) lihava luolamies mätkii vihollisia vatsallaan. Sonic-siili taas voi kieriä vihollisten päälle, jos vauhtia on tarpeeksi, ja Magic Pocketsin (1991) sankari muodostaa taskussaan pieniä hurrikaaneja, jotka lennättävät viholliset pois.
Yksi tapa saada peleihin vaihtelua on ollut hahmojen kontrolloinnin monipuolistaminen. Taiton pelissä New Zealand Story (1988) pelihahmo pystyi takavarikoimaan omaan käyttöönsä vihollisten lentolaitteet. Super Marioissa on käytetty myös monia keinoja, kuten hahmojen kykyä nostaa ja heittää tavaroita sekä erilaisia pukuja, jotka antavat hahmolle uusia ominaisuuksia ja kykyjä sekä ratsuja, joita hahmo voi käyttää hyväkseen. Pelissä James Pond 2: Robocod (1992) pelihahmo, evillään kävelevä kala, pystyi venymään pystysuunnassa äärettömän matkan, suojautumaan panssaripaitansa alle, lentämään kylpyammeella sekä roikkumaan katossa.
3D-grafiikka
1990-luvulla merkittävä murros oli kolmiulotteiseen grafiikkaan perustuvien pelien ilmaantuminen. Kolmiulotteiset tasohyppelypelit tapaavat olla paljon toimintapitoisempia ja esineiden keräilyyn keskittyviä, kuten Super Mario 64. Myöhemmistä tasohyppelypeleistä löytyy myös suoraan aikuisille tarkoitettuja pelejä kuten Alice, joka on synkkä versio lastensadusta Liisan seikkailut ihmemaassa, sekä Evil Twin. Myös pelit kuten Jak and Daxter sekä Ratchet and Clank on suunnattu paljon vanhemmille pelaajille kuin klassiset värikkäät tasohyppelyt. Uudet tasohyppely tuntuvat myös keskittyvän enemmän teknologian ja aseiden hyödyntämiseen, mikä saa ne ajoittain muistuttamaan enemmän ampumapelejä. oikea|pienoiskuva|[[Donkey Kong Country 2 (SNES)]]
Eräät ensimmäisen persoonan ammuntapelit mahdollistavat nk. rakettihypyn räjähteiden käytöllä. Temppu aiheuttaa yleensä pelaajalle myös jonkin määrän vahinkoa.
HMS Meadowsweet
HMS Meadowsweet (viirinumero K144) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1942 valmistunut Flower-luokan korvetti toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin 12. joulukuuta 1939 Charles Hill and Sonsilta Bristolista, missä köli laskettiin 12. elokuuta 1941. Alus laskettiin vesille 28. maaliskuuta 1942 ja valmistui vielä samana vuonna 8. heinäkuuta.
Palvelus
Alus myytiin 31. maaliskuuta 1951 kauppalaivastoon nimellä Gerrit W. Vinke.
Päälliköt
Aluksen päälliköinä olivat:
Golden Globe 2004
Golden Globe 2004 25. tammikuuta 2004
Paras draamaelokuva: Taru sormusten herrasta: Kuninkaan paluu
Paras musikaali- tai komediaelokuva: Lost in Translation
Paras draamasarja: 24
Paras musikaali- tai komediasarja: Konttori
Paras minisarja tai televisioelokuva: Angels in America
Golden Globe 2004 oli järjestyksessään 61. Golden Globe -palkintogaala, jossa jaettiin palkintoja vuoden 2003 elokuville ja televisiosarjoille. Gaala järjestettiin Beverly Hilton -hotellissa Los Angelesissa, Kaliforniassa, Yhdysvalloissa 25. tammikuuta 2004.
Voittajat ja ehdokkaat
thumb|150px|[[Peter Jackson palkittiin parhaan ohjauksen palkinnolla elokuvasta Taru sormusten herrasta: Kuninkaan paluu.]] thumb|150px|[[Sean Penn palkittiin parhaan draamaelokuvan miespääosan palkinnolla elokuvasta Menneisyyden ote.]] thumb|150px|[[Charlize Theron palkittiin parhaan draamaelokuvan naispääosan palkinnolla elokuvasta Monster – Aileen Wuornos.]] thumb|150px|[[Bill Murray palkittiin parhaan musikaali- tai komediaelokuvan miespääosan palkinnolla elokuvasta Lost in Translation.]] thumb|150px|[[Diane Keaton palkittiin parhaan musikaali- tai komediaelokuvan naispääosan palkinnolla elokuvasta Jotain annettavaa.]] thumb|150px|[[Tim Robbins palkittiin parhaan miessivuosan palkinnolla elokuvasta Menneisyyden ote.]] thumb|150px|[[Renée Zellweger palkittiin parhaan naissivuosan palkinnolla elokuvasta Päämääränä Cold Mountain.]]
Elokuvat
Voittajat on listattu ensimmäisenä ja lihavoitu.
Aiheesta muualla
IMDb: Golden Globes, USA: 2004
Neustadt in Holstein
Neustadt in Holstein on noin 15 200 asukkaan kaupunki Ostholsteinin piirikunnassa Schleswig-Holsteinin osavaltiossa Pohjois-Saksassa. Kaupunki sijaitsee Itämeren rannalla Lyypekinlahdella, noin 30 km Lyypekistä koilliseen.
Walter Parviainen
pienoiskuva|oikea|Walter Parviainen. Johan Walter Parviainen (5. marraskuuta 1869 Jyväskylä – 13. elokuuta [toisessa lähteessä 30. elokuuta] 1925 Säynätsalo) oli suomalainen lääkäri, toimitusjohtaja ja valtiopäivämies.
Parviaisen vanhemmat olivat kauppaneuvos Johan Parviainen ja Maria Charlotta Hedberg. Walter Parviainen oli naimisissa vuodesta 1917 Charlotte Dorothea Adèle von Heukingin kanssa. Hän pääsi ylioppilaaksi 1886 Jyväskylän lyseosta, opiskeli Helsingin yliopistossa ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1888, maisteriksi 1890, lääketieteen kandidaatiksi 1891, lääketieteen lisensiaatiksi 1894 sekä tohtoriksi 1897.
Parviainen toimi yksityislääkärinä Helsingissä ja Jyväskylässä. Lääkärit Walter Parviainen ja Oskar Boije perustivat 1904 Helsinkiin naistentauteihin ja synnytyksiin erikoistuneen Boijen sairaalan. Parviainen oli mukana sairaalan toiminnassa vuoteen 1911 saakka.
Parviainen oli isänsä perustaman Joh. Parviainen Oy:n toimitusjohtaja Säynätsalossa 1920–1925. Aiemmin yritystä johti Parviaisen veli Hugo Parviainen mutta hän kuoli espanjantautiin vuonna 1920. Walter Parviainen itse kuoli Säynätsalossa elokuussa 1925 sairauskohtaukseen ollessaan etsimässä sopivaa paikkaa suunnittelemalleen vanhainkodille. Paikalla on nykyisin vuonna 1927 pystytetty Walter Parviaisen muistokivi. Arkkitehti Wivi Lönnin suunnittelema vanhainkoti valmistui 1926 ja Parviaisen vaimo Charlotte Parviainen lahjoitti sen Säynätsalon kunnalle. Walter Parviaisen jälkeen Joh. Parviainen Oy:n toimitusjohtajaksi tuli hänen sisarensa Hanna Parviainen.
Jean Sibeliuksen orkesteriteos Andante festivo syntyi vuonna 1922, kun Sibelius lupasi Walter Parviaiselle juhlamusiikkia Säynätsalon tehtaiden 25-vuotisjuhlallisuuksiin.
Parviainen oli porvarissäädyssä Jyväskylän edustaja valtiopäivillä 1904–1905. Hän oli myös Jyväskylän kaupunginvaltuuston ja Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen.
György Gedó
György Gedó (s. 23. huhtikuuta 1949 Budapest) on entinen unkarilainen nyrkkeilijä ja olympiavoittaja.
Gedó osallistui neljiin olympialaisiin kevyimmässä eli alle 48-kiloisten sarjassa. Méxicon 1968 olympialaisissa hän hävisi avausottelussaan australialaiselle Joseph Donovanille kehätuomarin keskeytyksellä toisessa erässä. Münchenin 1972 olympialaisissa hän voitti kultaa. Hän voitti thaimaalaisen S. Surapongin luovutuksella kolmannessa erässä, australialaisen D.A. Talbotin pistein 5–0, neuvostoliittolaisen Vladimir Ivanovin pistein 3–2, brittiläisen Ralph Evansin pistein 5–0 sekä loppuottelussa pohjoiskorealaisen Kim U-Gilin pistein 5–0. Montréalin 1976 olympialaisissa hän voitti iranilaisen S. Bashirin tyrmäyksellä toisessa erässä ja mongolialaisen S. Batsukhin pistein 5–0 mutta hävisi puolivälierissä thaimaalaiselle Payao Pooltaratille pistein 1–4 ja päätyi sijoille 5–8. Moskovan 1980 olympialaisissa hän voitti ugandalaisen C. Lubulwan kehätuomarin keskeytyksellä ensimmäisessä erässä mutta hävisi puolivälierissä kuubalaiselle Hipolito Ramosille pistein 0–5 ja päätyi sijoille 5–8.
Gedó voitti Euroopan-mestaruuden 48 kilogramman sarjassa Bukarestissa 1969 ja Madridissa 1971. Katowicessa 1975 hän saavutti EM-pronssia.
Seuratasolla Gedó edusti Vasas Budapestia.
Zaozjornyi
Zaozjornyi tarkoittaa seuraavia maantieteellisiä paikkoja:
Protagonisti
Protagonisti ( < πρῶτος ’ensimmäinen’ + ἄγω ’toimin’) on draaman tai kertomuksen päähenkilö. Termi on lähtöisin antiikin Kreikan näyttämötaiteesta, jossa sillä tarkoitettiin näytelmän ensimmäistä ja johtavaa näyttelijää, pääosan esittäjää. Terminä protagonisti on sittemmin yleistynyt merkitsemään tarinan tai draaman päähenkilöä.
Tarinassa seurataan protagonistia, ja se kerrotaan usein hänen näkökulmastaan. Protagonistia ei kuitenkaan tule sekoittaa kertojaan. Protagonisti ja kertoja voivat olla sama henkilö, mutta tarinan kannalta se ei ole välttämätöntä.
Joissakin tapauksissa protagonisteja voi olla useampia. Jos protagonisteja on useampia, on heillä kuitenkin yleensä yhteinen päämäärä.
Protagonisti ei aina ole tarinan sankari. Tarina voidaan kertoa myös sellaisen henkilön kautta, joka ei ole ominaisuuksiltaan sankarillinen tai ei näennäisesti ole tapahtumien keskiössä. Tarina kuitenkin kertoo protagonistista ja on juuri hänen tarinansa, sillä tyypillisesti protagonistin teot vievät juonta eteenpäin. Hänellä on päämäärä tai tavoite, jota kohti hän pyrkii, ja tästä syntyy juonirakenteen jännite. Protagonisti on myös se tarinan henkilö, joka muuttuu ja kehittyy tarinan aikana.
Luettelo Jive Recordsin artisteista
Tämä on luettelo Jive Recordsin artisteista.
Her Greatest Love
Her Greatest Love (Isossa-Britanniassa nimikkeenä Redemption) on vuonna 1917 ensi-iltansa saanut J. Gordon Edwardsin ohjaama yhdysvaltalainen mykkä draamaelokuva, jonka pääosassa on Theda Bara. Her Greatest Love -elokuvan kautta Bara yritti päästä irti vamppirooleistaan. Elokuvassa hän näytteleekin "kilttiä tyttöä".
Luettelo Jive Recordsin artisteista
0-9
Usher
Protagonisti
Tarinan kuluessa protagonisti tavallisesti kohtaa vastustajan, antagonistin, joka edustaa tai luo vastuksia, jotka protagonistin on voitettava päästäkseen päämääräänsä. Antagonisteja voi olla tarinassa useita, kuten protagonistejakin.
Luettelo Jive Recordsin artisteista
I
Issa
Her Greatest Love
Adrian Johnson laati elokuvan käsikirjoituksen Ouidan (Marie Louise de la Ramée) vuonna 1880 ilmestyneestä romaanista Moths. Her Greatest Love kuvattiin työnimellä The Greatest Sacrifice sen tuotanto- ja jakeluyhtiön Fox Film Corporationin studioilla New Jerseyn Fort Leessä. Her Greatest Love sai Yhdysvaltain ensi-iltansa 2. huhtikuuta vuonna 1917. Elokuvan oletetaan olevan kadonnut.
Protagonisti
Protagonistin asemaan tarinassa liittyy vahvoja ennakko-odotuksia, minkä vuoksi kirjailijat ja käsikirjoittajat voivat joskus leikitellä niillä ja yllättää yleisönsä. Protagonisti voi esimerkiksi vaihtua kesken tarinan tai sitten tekijä saattaa johtaa lukijan tai yleisön huomion tahallisesti harhaan uskottelemalla, että tarinan päähenkilö on joku muu kuin ”aito” päähenkilö.
Her Greatest Love
Juoni
Koko yksinkertaisen elämänsä ajan Vera Herbert (Theda Bara) on ollut naiivi ja käynyt englantilaista koulua. Hän menee vierailemaan häijyn äitinsä, lady Dollyn (Marie Curtis), luokse. Lady Dolly asuu avoimesti lordi Juran (Glen White) kanssa, mikä aiheuttaa ihmisissä pahennusta. Myöhemmin Vera tapaa ja rakastuu oopperalaulaja Lucies Coreszeen (Harry Hilliard). Veran äiti, jolla on sosiaalisia tavoitteita, vaatii tytärtään avioitumaan venäläisen prinssi Zuroffin (Walter Law) kanssa. Vera tottelee äitiään ja avioituu prinssin kanssa. Pian Vera saa selville, että hänen aviomiehensä on antanut rakastajattarelleen, kreivitär Jeanne DeSonnazille (Callie Torres), suojapaikan saman katon alta. Vera ei kestä tätä, ja lähtee hoitajansa (Alice Gale) kanssa prinssin Siperiassa sijaitsevaan kartanoon, jonne heitä seuraavat Correze ja lordi Jura. Correze haluaa Veran ottavan avioeron prinssistä, jotta he voisivat avioitua. Keskustelun aikana prinssi astuu huoneeseen, mikä johtaa prinssin ja lordi Juran väliseen riitaan, joka johtaa sanoista väkivaltaan. Kaksinkamppailu surmaa molemmat miehet, ja Correze ja Vera ovat tällöin vapaita avioitumaan.
Protagonisti
Tyyppejä
Protagonistityyppejä ovat sankarin lisäksi myös antisankari ja traaginen sankari.
Luettelo Jive Recordsin artisteista
J
Jada Williams
Charlie Whiting
thumb|Charlie Whiting vuonna 2010. Charles Whiting (12. elokuuta 1952 – 14. maaliskuuta 2019 Melbourne Australia ) oli englantilainen kansainvälisen autoliiton FIA:n kilpailujohtaja. Hän toimi kilpailujohtajana Formula 1 -sarjassa vuodesta 1997 lähtien aina kuolemaansa saakka. Hän siirtyi kansainvälisen autoliiton FIA:n tekniselle osastolle jo vuonna 1988.
Elämäkerta
Whiting asui lähellä Brands Hatchin rataa ja kävi nuorena seuraamassa siellä kilpailuja. Hän opiskeli Borough Polytechnic Institutessa insinööriksi.
Whiting kuoli 14. maaliskuuta Melbournessa 66-vuotiaana keuhkoveritulpan seurauksena.
Qami
Qami (armen. Քամի) on venäläis-armenialaisen laulajan Sevak Khanagyanin esittämä kappale, jolla hän edusti Armeniaa vuoden 2018 Eurovision laulukilpailussa, Lissabonissa.
Kappale kilpaili Euroviisujen ensimmäisessä semifinaalissa, jossa se sijoittui viidenneksitoista ja täten karsiutui finaalista. thumb|left|250px|Khanagyan esittämässä kappalettaan Euroviisujen ensimmäisen semifinaalin harjoituksissa.
Mikko Kaakkuriniemi
Mikko Kaakkuriniemi (s. 1975) on suomalainen rumpali. Vakituisena jäsenenä hän soittaa rumpuja Mikko Kuustosen yhtyeessä. Hän on toiminut myös sessiorumpalina ja soittanut muun muassa Tuomo Prättälän, Quintessencen, Sami Saaren, Lauri Porran, Ari Koivusen, Acornin, Maarit Hurmerinnan ja Darkness Is My Canvasin levyillä.
Kaakkuriniemi soittaa Yamaha-rummuilla, Sabian-symbaaleilla, Aquarianin kalvoilla ja Balbex-kapuloilla.
Kertakäyttötuote
upright|pienoiskuva|Muovista valmistettu kertakäyttöruisku. upright|pienoiskuva|[[Nitriilikumista valmistettu käsine.]] Kertakäyttötuote on tuote, joka on suunniteltu joko kierrätettäväksi tai hävitettäväksi jätteenä ensimmäisen käyttökerran jälkeen. Useimmiten kertakäyttötuotteet ovat hygieniatuotteita, ruokailuvälineitä, kuten kertakäyttöastiat tai suojavälineitä, kuten suojavaatetus ja kertakäyttökäsineet, mutta kertakäyttötuote voi olla myös halpa versio kestokulutustuotteesta kuten kertakäyttögrilli tai kertakäyttökamera. Myös pakkaukset ja painetut sanoma- ja aikakauslehdet ovat usein kertakäyttöisiä, mutta niiden painopaperien kuituja voidaan kierrättää.
Kertakäyttötuoteina pidetään usein myös kulutusosia, kuten paristo, pölynimurin pussi tai valaisimen lamppu, jotka ovat kestokulutustuotteiden vaihdettavia kuluvia osia.
Kertakäyttöisyys ja ekotehokkuus
Kertakäyttötuote-termiä käytetään yleisesti opastamaan niin kuluttajia kuin tavaroiden tuottajia käyttämään ja suunnittelemaan kestävämpiä tuotteita. Kertakäyttötuotteiden välttäminen on koetaan itsestään selväksi ohjeeksi jätteiden vähentämisessä. Tuotesuunnittelussa tuotteen ekotehokkuutta tarkastellaan elinkaariajattelun kautta. Esimerkiksi sellaiset kysymykset kuin kumpi tuote on parempi, paperikassi vai muovikassi tai lasipullo vai muovipullo, ovat mielekkään vastauksen antamisen kannalta liian yleisiä.
Kertakäyttötuotteiden etuja
upright|pienoiskuva|Kertakäyttöinen parranajokone. Kertakäyttötuotteiden tärkeimpiä etuja ovat hygieninen turvallisuus sekä käytön nopeus, mukavuus ja edullisuus verrattuna toistuvasti käytettäviin tuotteisiin. Liiketoimintana suurin kertakäyttötuotteiden ryhmä ovat hygienisiä käyttöolosuhteita edellyttävät sairaalatarvikkeet ja kuluttajien terveyden- ja kauneudenhoitotuotteet, joita ei ole taloudellisesti järkevää eikä turvallista yrittää puhdistaa ja steriloida uudelleen käyttöön. Tällaiset tuotteet, kuten sidetarvikkeet ja lääkeruiskut on usein yksittäispakattu tuotteen steriilinä pitäviin pakkauksiin. Kuluttajan kertakäyttöisiä hygieniatuotteita ovat muun muassa hammastikut ja -langat, kosteuspyyhkeet, wc- ja talouspaperit, paperinenäliinat, kuukautissuojat, ehkäisyvälineet ja piilolinssit.
Monissa tuoteryhmissä kertakäyttöinen tuote on tuotu markkinoille kilpailemaan jatkuvakäyttöisen tuotteen kanssa käytön helppoudella ja mukavuudella. Esimerkiksi Bic lanseerasi vuonna 1981 parranajovälineet, joissa myös kahvaosa oli kertakäyttöinen, eivät vain vaihdettavat terät kuten siihen asti esimerkiksi Gilletten tuotteissa. Helppous ja mukavuus ovat tärkeimpiä etuja myös kertakäyttöastioiden käytössä kodin ulkopuolella tapahtuvaan tilapäiseen tarjoiluun, tai jatkuvaan käyttöön esimerkiksi työpaikkojen kahvi- ja lounastarjoilussa tai pikaruokaloissa.
Kertakäyttötuotteiden haittoja
upright|pienoiskuva|Kertakäyttösytytin. Kertakäyttötuotteet aiheuttavat merkittäviä jäteongelmia erityisesti laajamittaisessa ammattikäytössä, kuten sairaaloissa ja pikaruokaketjuissa. Myös kuluttajat ovat yhä tietoisempia kertakäyttötuotteiden, kuten muovikassien, vauvanvaippojen ja kuukautissuojien ympäristövaikutuksista ja haluavat tilalle uudelleenkäytettäviä ja kestävämpiä ratkaisuja. Siksi kertakäyttötuotteiden ympäristövaikutuksiin on alettu kiinnittää yhä enemmän huomiota hygienian ja käyttömukavuuden ohella. Suomessa tehdyissä selvityksissä esimerkiksi tietty sairaalan työasu kulutti kertakäyttöisenä 20 kertaa enemmän uusiutumattomia luonnonvaroja kuin vastaava kestokäyttöinen asu, tietty käsileikkausliina 4,7 kertaa enemmän. Pikaruokabisnes on jo vuosikymmeniä ollut kritiikin kohteena pakkausjätteensä määrästä ja laadusta. Muovipakkauksista on siirrytty puukuitupohjaisiin pakkauksiin, ja uutena tutkimuskohteena ovat erilaiset luonnossa hajoavat biomuovit.
Kertakäyttötuote kielikuvana
”Kertakäyttötuotteiksi” voidaan vähättelevässä mielessä kutsua nopeasti hajoavia vaatteita tai muita heikkolaatuisia tai lyhytikäisiksi suunniteltuja tuotteita (”kertakäyttövaate”, ”kertakäyttökulttuuri”). Myös kulttuurituotteita, joilla ei nähdä pysyvää taiteellista arvoa, kuten päivänkohtaisiin ilmiöihin perustuvia kirjoja tai elokuvia, voidaan moittia kertakäyttötuotteiksi. Sanalla voidaan viitata myös kirjojen yhä lyhyempään myyntiaikaan kirjakaupoissa ja elokuvien yhä nopeutuviin teatterikierroksiin.
Punaterärahkasammal
Punaterärahkasammal (Sphagnum divinum) on punarahkasammalryhmään kuuluva laji, jota tavataan Suomessa. Sitä kasvaa ympäri pohjoista pallonpuoliskoa. Se viihtyy monenlaisissa elinympäristöissä, kuten soiden laidoilla, metsitetyillä turvemailla ja kosteilla nummilla.
Tsarskoje Selon lyseo
pienoiskuva|Lyseon rakennus Tsarskoje Selon lyseo oli Venäjällä Tsarskoje Selossa (nyk. Puškin) sijainnut oppilaitos, joka oli toiminnassa vuosina 1811–1917. Vuonna 1843 lyseo siirrettiin Pietariin ja nimettiin uudelleen perustajansa keisari Aleksanteri I:n mukaan Keisarilliseksi Aleksanterin lyseoksi. Nykyisin lyseon rakennuksessa toimii vuonna 1949 avattu lyseon muistomuseo.