cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ADAC GT Masters
thumb|225px|[[Sachsenringin osakilpailu vuonna 2010.]]
ADAC GT Masters on urheiluautosarja, jonka on perustanut Stéphane Ratel Organisation (SRO). Sarja käynnistyi vuonna 2007, ja sitä tukee Saksan autourheiluliitto ADAC.
Pääasiassa sarjan kilpailut ajetaan Saksassa. Sarjassa ajetaan GT3-luokituksen autoilla.
Nicole Bricq
pienoiskuva|upright=1.5|Nicole Bricq en 2013. Nicole Bricq (o.s. Vaysseère) (10. kesäkuuta 1947 La Rochefoucauld, Charente, Ranska – 6. elokuuta 2017 Poitiers) oli ranskalainen poliitikko, ministeri, senaattori ja Ranskan kansalliskokouksen jäsen.
Elämäkerta
Nicole Bricq suoritti opintonsa Bordeaux’n Montesquieu -yliopistossa. Hän opiskeli yksityisoikeutta ja valmistui maisteriksi vuonna 1970.
Aluksi Nicole Bricq lähti aluepolitiikkaan ja toimi vuosina 1986–1989 Île-de-Francen alueneuvostossa. Hän olikin jo vuonna 1980 nimetty Sosialistisen (PS) puolueen Pariisin alueen federaation pääsihteeriksi. Hän oli ollut pitkään Jean-Pierre Chevènement'n johtaman PS-puolueen vasemmistosiiven jäsen ja tästä seurasi valinta aluehallintoon. Aluehallinnossa hän toimi kulttuurivaliokunnan puheenjohtajana.
Vuosina 1988–1990 hän työskenteli neuvonantajana puolustusministerinä tuolloin toimineen Jean-Pierre Chenènement’n kabinetissa. Hänen välinsä kuitenkin rikkoutuivat ministerin kanssa, sillä hän vastusti Persianlahden sotaa, joskin heillä oli jo aiemminkin ollut erimielisyyttä esim. Eurooppa-politiikasta. Hän ryhtyi toimimaan Sosialismi et démocratie -liikkeessä, jonka vetäjänä toimi Dominique Strauss-Kahn. Vuosina 1992–1993 Nicole Briqc toimi neuvonantajana ympäristöministeri Ségolène Royalen kabinetissa.
Kansan tahdosta
Nicole Bricq tuli vuoden 1997 Kansalliskokouksen vaaleissa valituksi parlamentaarikoksi. . Valinta oli mielenkiintoinen ja jännittävä, sillä valittavana olivat Nicole Bricqin lisäksi uudelleenvalintaa tavoitteleva Union pour un Mouvement Populairen edustaja, joka oli Meaux’n pormestari Jean-François Copé ja äärioikeistolainen Kansallista liittoumaa edustava Marie-Christine Arnautu.
Vuonna 2001 hänet valittiin Meaux'n kaupunginvaltuustoon opposition edustajana.
Vuonna 2002 Bricq hävisi Kansalliskokouksen vaaleissa aiemmalla kilpailijalleen Jean-François Copèlle ja sai vaalin toisella kierroksella vain noin 41 % annetuista äänistä.
Nicole Bricq oli kahdesti senaattorina, vuosina 2004–2012 ja 2013–2017. Hänen elämänsä päättyi kotona sattuneeseen tapaturmaan.
Ministerinä
Kun François Hollande valittiin Ranskan tasavallan presidentiksi vuonna 2012, Bricq kutsuttiin ympäristöministeriksi Jean-Marc Ayraultin ensimmäiseen hallitukseen. Pesti oli kovin lyhyt ja kesti vain kuukauden, koska Bricq oli öljyteollisuudelle liian voimakastahtoinen nainen, josta isot firmat halusivat eroon.
Bricq nimitettiin uuteen tehtävään hallituksessa ja hänestä tuli ulkomaankauppaministeri, mutta hallituskin oli jo ehtinyt vaihtua ja nyt kyseessä oli Jean-Marc Ayraultin toinen hallitus. Ympäristöministerinä Bricq oli vaikuttanut lähes kaksi vuotta tehtävän päättyessä 3. maaliskuuta 2014.
McLaren F1
McLaren F1 on silloisen McLaren Carsin (nykyisin McLaren Automotive) maantiekäyttöön valmistama urheilu/superauto, joka vuonna 1992 tuotannon alkuvaiheessa maksoi noin 640 000 silloista Englannin puntaa (noin 1 150 000 Yhdysvaltain dollaria). F1 on kolmen istuttava Coupé, jossa kuljettaja istuu keskellä ja yksi matkustaja kuljettajan molemmin puolin. Autossa on BMW:n suunnittelema ja valmistama 6064 kuutiosenttimetrin V12-moottori, joka tuottaa 627 hevosvoimaa (461 kW).
Kilpailua varten autosta tehtiin GTR-malli.
Suunnittelu ja valmistus
pienoiskuva|Kolmen istuimen järjestely auton sisällä. Gordon Murray suunnitteli auton tiekäyttöön ja aikomuksena oli tehdä vain ja ainoastaan tiekäyttöön tarkoitettu auto. Myöhemmin auton valmistumisen jälkeen ilmeni asiakkaita, jotka halusivat kilpailla sillä ja GTR-malli kehitettiin. GTR-mallin kilpailumenestyksen myötä tehtiin LM-malli, jota valmistettiin viisi kappaletta.
Autossa on epätavallinen istuinjärjestely, jossa kuljettaja on keskellä ja etummaisena ja kahden matkustajan penkit ovat kuljettajan molemmin puolin taaempana. Tavaratila on molemmin puolin autoa matkustajien istuimien takana. Auton polkimien ja ohjauspyörän asento säädettiin tehtaalla asiakkaan toivomusten mukaisesti ennen toimitusta. Eteen/taakse-säätöä lukuun ottamatta ajo-asento on kiinteä.
Autossa käytetään hiilikuitua ja ovet aukeavat ylöspäin eikä sivuille kuten tavallisissa henkilöautoissa. Jokaisen F1:n valmistus vie kolme ja puoli kuukautta valmistaa kun taas vertailuna luksus-henkilöautot voidaan massatuottaa päivässä.
Moottorin 103 hevosvoimaa litraa kohden on korkea määrä vapaasti hengittäville moottorille. Moottori käyttää muuttuvaa ventiilien ajoitusta. Moottorissa ei ole vauhtipyörää. Autossa on kuusivaihteinen manuaalinen vaihteisto. Autossa ei ole tehostettuja jarruja, lukkiutumattomia jarruja, luistonestoa eikä ohjaustehostinta.
Vaihteiston suunnitteli kalifornialainen kilpa-autojen vaihteistoja suunnitteleva Pete Weismann Traction Products -yrityksessä. Weismannin suunnittelemaan vaihteistoon käytettiin BMW 5-sarjan vaihteiston osia ja vaihteiston kuori valmistetiin alumiinista.
Tuotantomäärät
McLaren F1:n tuotanto saatettiin päätökseen toukokuussa 1998. Kaikkiaan 100 autoa valmistettiin edeltäneen kuuden vuoden aikana mallien jakaantuessa seuraavasti:
Kilpailukäytössä
McLaren F1 GTR on tieversion pohjalta kehitetty kilpa-auto, joka voitti Le Mansin 24 tunnin ajon vuonna 1995. Kilpailussa oli seitsemän GTR-autoa, jotka ottivat yleiskilpailun sijat 1., 3., 4., 5. ja 13., sekä GT-luokan neljä ensimmäistä sijaa. Auto voitti samana vuonna Global GT Championship -sarjan (BPR Global GT Series). Auto menestyi myös muissa kestävyysajoissa.
GTR-mallia valmistettiin vuosina 1995–1998 28 kappaletta, joissa on pieniä eroja. Osa oli rakennettu neljän tunnin kilpailuja varten ja osa 24 tunnin kilpailuja varten. Vuonna 1996 BPR GT -sarja rajoitti moottoritehon 600 hevosvoimaan ja tuhannen kilongramman minimipainoon, jonka seurauksena autosta tehtiin sata kiloa kevyempi kun myös moottorin tehoa rajoitettiin sääntöjen mukaiseksi.
Maailman nopein auto
thumb|260px|Yksi [[Ralph Laurenin kolmesta F1:stä. Näyttely Bostonin taidemuseossa 2005.]] F1-maantieauto piti hallussaan usean vuoden ajan "maailman kaikkien aikojen nopeimman sarjavalmisteisen auton" titteliä. Huippunopeus mitattiin ulkopuolisella taholla, sen ollessa 240,14 mailia tunnissa (386,39 km/h). Myös kiihtyvyys 0–100 km/h oli maailmanennätysluokkaa, 3,2 sekuntia. Ennätykset on kuitenkin n. 10 vuoden jälkeen rikottu. Se on silti edelleen maailman nopein sarjavalmisteinen vapaastihengittävällä moottorilla varustettu auto.
McLaren F1:n kaltaisia muita autoja ovat em. lisäksi muun muassa Ferrari F50, Enzo Ferrari ja Bugatti EB110.
Yonne
Yonne oli yksi 83 departementista, jotka syntyivät Ranskan vallankumouksen yhteydessä 4. maaliskuuta 1790. Yonne muodostettiin osista Burgundin, Champagnen ja Orléanais'n provinsseja.
Departementista on kaksi kylää päässyt Ranskan kauneimpien kylien järjestön Les Plus Beaux Villages de France jäseniksi: Noyers ja Vézelay.
Fanny Kuitunen
Fanny Amanda Kuitunen (24. heinäkuuta 1884 Kangasniemi – 15. helmikuuta 1967 ) oli suomalainen kommunisti, joka oli 1920-luvulla maanalaisesti toimineen Suomen Kommunistisen Puolueen johtavia organisaattoreita Tampereen seudulla. Kuitunen toimi SKP:n yhteyshenkilönä aina vuoteen 1928 saakka, jolloin hänet pidätettiin niin sanotun ”suuren kommunistijutun” yhteydessä ja tuomittiin kahden vuoden vankeuteen.
Elämä
Etelä-Savossa syntynyt Kuitunen joutui isänsä kuoltua huutolaiseksi nelivuotiaana. Vuosisadan vaihteessa hän muutti Tampereelle, ja lähti työväenliikkeen toimintaan vuonna 1905. Marraskuun suurlakon aikana hän oli Tampereen suurlakkokomiteassa silittäjien ammattiosaston edustajana. Vuonna 1907 Kuitunen liittyi Tampereen työväenyhdistyksen palvelijattarien ammattiosastoon. Ammattiyhdistystoiminnastaan huolimatta Kuitunen oli itse yrittäjä, sillä hänellä oli pitkään silitysliike Satakunnankadulla. Vuoden 1917 maaliskuun vallankumouksen jälkeen Kuitunen oli työväenneuvoston jäsen, ja sisällissodan aikana hän toimi Tampereella punaisten hallinnossa. Tampereen taistelun päätyttyä Kuitunen ilmeisesti onnistui välttämään vangitsemisen.
Vuonna 1919 Kuitunen lähti mukaan maanalaisen SKP:n toimintaan solmimalla puolueeseen suhteet Hanna Malmin kautta. Vuosina 1919–1920 Kuitunen ja Matilda Kaihosalo rakensivat Tampereen seudulle puolueorganisaation J. H. Lumivuokon ja Aino Pesosen ohjeistuksella. He vastasivat myös uusien jäsenten rekrytoinnista ja arvioivat, ketkä olivat sopivia puolueorganisaattoreiksi. Kuitunen onnistui peittämään tapaamiset silitysliikkeensä kautta, jolloin häntä tarkkailut Etsivä keskuspoliisi ei pystynyt päättelemään olivatko liikkeessä käyneet henkilöt asiakkaita vai puolueen jäseniä. Kuitusen ja Kaihosalon värväämiä henkilöitä oli muun muassa entinen punakaartin komppanianpäällikkö Gunnar Keltamäki, josta Pietarissa saamansa koulutuksen jälkeen tuli Hämeen ja Satakunnan piiriorganisaattori.
Kuitunen edusti jopa kommunisten keskuudessa radikaalia laitaa, joka uskoi aseellisen vallankumouksen syntyvän lähiaikoina. Kuitunen oli mukana myös Suomen Sosialistisen Työväenpuolueen naisosaston toiminnassa, ja vuodesta 1925 lähtien hän johti SKP:n Tampereen piirin naisjaostoa. Vuoden 1927 eduskuntavaaleissa hän oli Sosialistinen työväen ja pienviljelijöiden vaalijärjestön ehdokkaana. Vaalien jälkeen hän nousi Tampereen kaupunginvaltuustoon eduskuntaan valitun Lauri Myllymäen tilalle. Kuitunen pidätettiin lopulta huhtikuussa 1928, jolloin EK vangitsi parikymmentä kommunistia eri puolilla maata. Tampereella pidätettiin Kuitusen lisäksi myös toinen kaupunginvaltuutettu Arvo Lamminen. Muita olivat muun muassa Väinö Vuorio, Arvo ”Poika” Tuominen ja Yrjö Enne. Syyskuussa 1928 Turun hovioikeus tuomitsi Kuitusen kahden vuoden kuritushuonerangaistukseen valtiopetoksen valmistelusta.
Matti Hoviseppä
Matti Hoviseppä (s. 1947) on suomalainen valtiotieteen maisteri, freelancetoimittaja ja kirjailija. Hoviseppä oli työssä postissa ja alkoi sitten opiskella valtio-oppia Turun yliopistossa valmistuen valtiotieteen maisteriksi 1982. Hän oli Kansan Uutisten Varsovan kirjeenvaihtajana 1986–1990 ja sitä ennen lehden Turun aluetoimittajana. Hoviseppä on asunut pysyvästi Varsovassa vuodesta 1997 alkaen toimien Yleisradion ja useiden suomalaisten sanomalehtien avustajana. Hän on julkaissut myös romaaneja, aforismeja, runoja ja novelleja.
Bruno Bettelheim
Bettelheim uskoi autismin johtuvan siitä, että lapsen huoltaja tai hoitaja kohtelee häntä huomattavan tylysti, koska toivoo, ettei lasta olisi olemassa. Bettelheim esitteli teoriaansa useissa artikkeleissa ja julkaisi vuonna 1967 aiheesta kirjan The Empty Fortress – Infantile Autism and the Birth of the Self. Bettelheimin teoria nimettiin myöhemmin "jääkaappiäititeoriaksi", ja psykiatrit kautta maailman alkoivat uskoa siihen. Identtisillä kaksosilla tehdyt tutkimukset todistivat myöhemmin Bettelheimin teorian vääräksi.
Bettelheimin elämä
Bettelheim opiskeli Wienin yliopistossa Saksan kieltä ja kulttuuria, taidehistoriaa sekä filosofiaa. Isänsä kuoltua Bettelheim keskeytti opintonsa 12 vuodeksi hoitaen isältään perimää puutavarayritystä. Bettelheim palasi myöhemmin opintojensa pariin ja hänen tohtorinväitöskirjansa, jonka aiheena oli luonnonkauneus ja moderni estetiikka, hyväksyttiin vuonna 1937. Seuraavana vuonna Bettelheimin joutui yhdeksitoista kuukaudeksi Dachaun ja Buchenwaldin keskitysleireille. Vapauduttuaan hän siirtyi Yhdysvaltoihin. Hän halvaantui helmikuussa 1990 ja teki itsemurhan hoitokodissa saman vuoden maaliskuussa. Hän oli 86–vuotias.
Kiistanalaisuus
Bettelheimin kuoleman jälkeen useat hänen potilaansa syyttivät häntä väkivaltaisuudesta ja alistamisesta. Samalla kävi ilmi, että hän oli Yhdysvalloissa valehdellut taustastaan, mukaan lukien koulutuksensa. Bettelheim valittiin vuonna 1944 Sonia Shankman Orthogenic School -hoitolaitoksen johtajaksi, vaikka hänellä ei ollut todellisuudessa minkäänlaista psykiatrian, psykologian tai edes psykoanalyytikon koulutusta. Bettelheimistä kirjan kirjoittaneen Richard Pollakin mukaan Orthogenic Schoolin ihmeellisen hyvät hoitotulokset johtuivat pitkälti siitä, että Bettelheimin diagnoosit olivat ylipäätänsä hyvin löyhiä.
Phuket
Phuket on Thaimaan saari maan lounaisrannikolla Andamaanienmeressä. Se muodostaa lähisaarten kanssa Phuketin provinssin, yhden Thaimaan provinsseista (changwat). Provinssin pinta-ala on 543 neliökilometriä ja siellä on arviolta 537 900 asukasta (vuonna 2017).
Saaren pohjoispäässä toimii Phuketin kansainvälinen lentoasema.
Maantiede
thumb|left|150px|Phuketin kolme piiriä eli amphoeta Phuket on Thaimaan suurin saari, ja se sijaitsee Andamaanienmeressä Malakan niemimaasta länteen. Se on 49 km pitkä. Saari on enimmäkseen vuoristoista vuorten kulkiessa saaren länsiosassa pohjoisesta etelään. Phuketin vuoret muodostavat eteläpään vuorijonolle, jonka pituus on 440 km Kran kannaksesta. Vuoriston korkein kohta on Khao Phra Mi (1 138 m), mutta saaren korkein kohta on Mai Tha Sip Song 529 metriä merenpinnan yläpuolella. Metsä peittää 70 prosenttia saaresta. Läntisellä rannalla on useita hiekkaisia rantoja, idässä puolestaan mutaisempia rantoja. Lähellä eteläisintä kärkeä on Laem Promthep, suosittu auringonlaskun näköalapaikka.
Naapuriprovinsseja ovat Phang Nga ja Krabi.
Hallinnolliset alueet
Phuket on jaettu kolmeen piiriin (amphoe), jotka puolestaan on jaettu 17 kuntaan (tambon) ja 103 kylään (muban).
Talous
Tinakaivostoiminta on ollut saaren tärkein tulonlähde 1600-luvulta lähtien. Useita kiinalaisia työskenteli kaivoksilla ja heidän vaikutuksensa Phuketin kulttuurissa näkyy yhä. Tinan hinnan alennettua kaivostoiminta on kuihtunut. Nykyään Phuketin talous nojaa kahteen elinkeinoon: kumipuuviljelmiin (jotka tekevät Thaimaasta yhden maailman suurimmista kumin tuottajista) ja turismiin.
1980-luvun jälkeen Phuketista on tullut Thaimaan yksi tärkeimmistä turistien houkutuksista ja useimmat länsirannikon hiekkarannat ovat kehittyneet turistikeskuksiksi, joista suosituimpia ovat Patong, Karon ja Kata. Patongin alue tunnetaan etenkin vilkkaasta yöelämästään ja seksiturismistaan.
Historia
Phuketin historian merkittävin tapahtuma oli burmalaisten hyökkäys 1785, jonka jälkeen kuningas Taksin löi heidät takaisin. Brittiläisen Itä-Intian kauppakomppanian kapteeni Sir Francis Light lähetti ohi mennessään tiedon paikalliselle hallintoväelle Burman joukkojen valmistautumisesta hyökkäykseen. Kunying Jan, äskettäin kuolleen kuvernöörin vaimo, ja hänen sisarensa Mook kokosivat joukot, ja kuukauden mittaisen hyökkäyksen jälkeen Burman joukkojen oli vetäydyttävä 13. maaliskuuta 1785. Näistä kahdesta naisesta tuli paikallisia sankarittaria ja he saivat Rama I:ltä kunnioittavat nimet Thao Thep Kasatri ja Thao Sri Sunthon.
Kuningas Chulalongkornin vallan aikana Phuketista tuli hallinnollinen keskus tinaa tuottaville eteläisille provinsseille. Vuonna 1933 Phuketin monthon purettiin, ja saaresta tuli oma provinssinsa (changwat).
Saaren vanhoja nimiä ovat Ko Thalang ja Jung Ceylon, englanninkielinen väännös malesialaisesta nimestä Tanjung Salang.
Vuoden 2004 Intian valtameren maanjäristyksessä Phuket kärsi suuria vaurioita ja noin 250 ihmisen vahvistettiin kuolleen Phuketin rannikolla.
Väestö
Vuonna 2017 provinssissa oli arviolta 537 900 asukasta (vuonna 2017). Noin 35 % väestöstä on kiinalaisia (14 % koko maan väestöstä) ja 35 % muslimeja (4 % koko maassa). Suurin uskontokunta on buddhalaisuus.
Saaren pääkaupunki on Phuket, mutta suurin kaupunki on Patong.
Symbolit
Provinssin sinetti esittää provinssin kahta sankaritarta, joiden nimet ovat Thao Thep Kasattri ja Thao Sri Sunthon.
Provinssin puu on Pterocarpus indicus (engl. Burmese Rosewood) ja provinssin kukka on Bougainvillea.
Pac-Man Championship Edition
Eroavuudet Pac-Manistä
HD-grafiikan ja Live-tuloslistojen lisäksi peli eroaa muun muassa seuraavilla tavoilla perinteisestä Pac-Manistä:
Pelin saatavuus
Peli on ladattavissa vain Xbox 360:lle Xbox Live Marketplacelta hintaan 800 Microsoft Points. Peli on myös Arcade-pelille harvinaisesti saatavilla levyllä. Feeding Frenzy on yksi viidestä pelistä Xbox Live Arcade Compilation Discillä. Muut ovat Boom Boom Rocket, Luxor 2, Feeding Frenzy ja UNO.
Saavutukset
Pelissä on Arcade-pelille normaalit 12 saavutusta, joista tulee 200 GS. Saavutusohjepalveluissa peli on arvioitu vaikeudeltaan helpoksi tai helpohkoksi keskitasoksi.
MTV Sub
MTV Sub on suomalainen kaupallinen televisiokanava, jonka ohjelmisto on viihdepainotteista. MTV Sub on osa MTV Oy:tä, jonka muita kanavia ovat MTV3 ja MTV Ava sekä C More -maksukanavat. MTV Oy:n omistaa noin vuodesta 2020 alkaen pohjoismainen televisioyhtiö TV4 Media, entiseltä nimeltään Bonnier Broadcasting, ja tämän puolestaan ruotsalainen teleoperaattori Telia Company.
Historia
Subin tarina alkoi, kun MTV Oy perusti vuonna 1999 maksuttoman suomalaisen kaapelikanavan, TVTV!:n. Kanava aloitti lähetyksensä 1. helmikuuta 2000, ja se esitti lähinnä MTV3-kanavan toiveuusintasarjoja, kuten Teho-osastoa, NYPD Blueta, Simpsoneita, M*A*S*Hia ja L.A. Law’ta. Kotimaista tarjontaa edustivat Joonas Hytönen Show sekä Jyrki, jotka lähetettiin samaan aikaan MTV3-kanavan kanssa. Helsingissä TVTV!:n lähetys alkoi HTV:n kaapeliverkossa vasta 14. heinäkuuta 2000. TVTV!:n tunnusmusiikit olivat Toni Wirtasen säveltämiä.
TVTV!:n tarina päättyi vuonna 2001. MTV Oy päätti yhdistää TVTV!:n ja alun perin digitaaliseksi paikalliskanavaksi suunnitellun CityTV:n, jolloin kanavan nimeksi tuli Subtv. Muita nimiehdotuksia olivat SoulTV ja C6 sekä edellä mainittu CityTV. Uusi kanava aloitti toimintansa analogisessa verkossa 15. elokuuta 2001 ja digitaalisessa verkossa 27. elokuuta. Sub HD aloitti lähetykset 22. toukokuuta 2017.
left|230px|thumb|Subtv:n entinen tunnus vuosina 2005–2008.
Sub on nykyään Suomen kolmanneksi suurin kaupallinen media, joka tavoittaa n. 3,1 miljoonaa suomalaista viikoittain. Kanavan kohderyhmä on 1. tammikuuta 2011 alkaen 10-44-vuotiaat suomalaiset. Vuoden 2005 omistusjärjestelyissä MTV Oy päätyi ruotsalaisen Bonnierin ja Proventuksen omistukseen. Vuonna 2007 Bonnier osti Proventuksen osuuden MTV:stä. Heinäkuussa 2018 Telia osti Bonnierilta MTV Oy:n osana Bonnier Broadcasting -yksikön kauppaa.
Kanavailme
Vuonna 2011 Subin kanavailme uudistui jälleen. Ilmassa leijuneiden, eriväristen pyörivien pyöristettyjen kuutioiden rinnalle lisättiin myös kuutioita, jotka käyttäytyvät eri tavoin. Joskus kuutiot kaatuivat, tai sitten yksi kuutioista tuhosi muut kuutiot ja itsensä. Kuutiot esiintyivät nyt harmaassa tilassa. Kanavauudistuksessa myös Subin kuutio sai uusia väriteemoja, jotka olivat muun muassa vihreä, sininen, oranssi ja punainen. Tunnuksesta oli erilaisia versioita, jotka olivat muun muassa Kontu, Purjehdus, Altaalla ja Angkor Wat. Seuraava kanavailme tuli käyttöön 3. marraskuuta 2013, koko MTV Oy:n uudistusten yhteydessä. 15. toukokuuta 2018 Sub uudisti kanavailmeensä jälleen, mutta logo pysyi samana. Kanavailmeen toteutti Valve Group.
Katolinen kirkko Norjassa
Katolinen kirkko Norjassa toimii osana maailmanlaajuista katolista kirkkoa paavin ja hänen kuuriansa hengellisessä ohjauksessa.
MTV Sub
Subin ohjelmisto
Subin ohjelmisto koostuu ulkomaisista ja kotimaisista komedia-, draama- ja tosi-tv-sarjoista sekä elokuvista. Sub esittää myös talk show -viihdettä, julkkis- sekä lifestyle-ohjelmia. Vaikka suurin osa ohjelmistosta on ulkomaisia sarjoja, Sub on näyttänyt myös muun muassa kotimaista versiota Big Brotherista. Vuoden 2014 jälkeen Sub ei ole enää esittänyt kotimaista versiota Big Brotherista.
Katolinen kirkko Norjassa
Organisaatio ja jäsenmäärä
Katolinen kirkko Norjassa on jakautunut kolmeen hiippakuntaan, Oslon hiippakuntaan etelässä, Trondheimin alueprelatuuri Keski-Norjassa ja Tromssan alueprelatuuri Pohjois-Norjassa. Vuonna 2016 Oslon hiippakunnalla oli noin 135 000 jäsentä, Trondheimin prelatuurilla vajaa 14 000 ja Tromssan prelatuurilla noin 6 600 jäsentä. Tuolloin kirkon jäsenmäärä oli kaksinkertaistunut alle kymmenessä vuodessa, lähinnä työperäisen maahanmuuton seurauksena. Vuonna 2012 mainittiin, että suurin ryhmä Norjan katolilaisista, kolmasosa, ovat puolalaiset, jotka myös selittävät suurimman osan kasvusta. Norjan isoissa kaupungeissa vietettäviin puolankielisiin sunnuntaimessuihin osallistuu useita tuhansia. Tuolloin Oslon hiippakunnan täytyikin hankkia vuosittain uusia pappeja Puolasta. Myös pienemmillä paikkakunnilla oli alettu viettää yhä enemmän puolankielisiä messuja.
MTV Sub
Subin ohjelmisto
Vapusta 2018 lähtien Subilla on arkisin esitetty lastenohjelmia. Kanavan historian katsotuimpia lähetyksiä ovat olleet Big Brother -ohjelmien finaalit sekä MTV3:n Idols-ohjelman finaalin jatke, Idols Extra.
Katolinen kirkko Norjassa
Organisaatio ja jäsenmäärä
Vuonna 2020 katolisella kirkolla oli jäseniä Norjan tilastokeskuksen mukaan yhteensä 165 254 henkeä.
MTV Sub
Subin ohjelmisto
Kanavan ohjelmista suurimman keskikatsojamäärän oli vuoteen 2013 saakka saanut vuoden 2009 Big Brother -finaali, jota katsoi 29. marraskuuta 2009 keskimäärin 779 000 yli 10-vuotiasta katsojaa. Sittemmin ennätys meni Julkkis Big Brotherin ensimmäisen tuotantokauden aloituslähetykselle, jota katsoi 3. syyskuuta 2013 keskimäärin 793 000 katsojaa. Lähetystä katsoi parhaimmillaan 900 000 katsojaa. 10. joulukuuta vuonna 2016 ennätyksen rikkoi Ison-Britannian The X Factorin ensimmäinen finaalilähetys, jota seurasi suorana Suomessa 1 036 000 katsojaa. Subin kaikkien aikojen katsojaennätys rikottiin heti seuraavana päivänä, kun Ison-Britannian The X Factorin toista finaalilähetystä seurasi peräti 1 324 000 suomalaista suorana.
Kanavajuonnot
Elokuusta 2001 vuoteen 2003 kanavalla ei ollut juontoja. Vuodesta 2003 lähtien ohjelmien välissä kuultiin juontoja. Vaikka juontajat esiintyivät pääasiassa vain ääntensä kautta, heidät nähtiin ruudussa alkuun vuosina 2003–2005 akvaarion läpi kuvattuna ja sittemmin vuosina 2005–2008 siluettina. Juontajat esiintyivät etunimillään. Juontajina toimivat muun muassa Ilona Kivinen, Martti Lindholm ja Jesse Ristilä.
16. tammikuuta 2008 alkaen kanavajuontoja alettiin lähettää suorana Kulttuuritehdas Korjaamolta Helsingin Töölöstä. Entisistä kanavajuontajista jatkoi Jesse Ristilä, kun taas uusina aloittivat Riikka Piironen sekä Manne Maalismaa, joka on aiemmin työskennellyt Yle TV2:n kuuluttajana. Helmikuussa 2010 kanavajuontojen kuvauspaikka siirtyi Ilmalassa sijaitsevaan studioon.
Samuel Beckett
Samuel Barclay Beckett (13. huhtikuuta 1906 Dublin – 22. joulukuuta 1989) oli irlantilainen kirjailija, joka sai Nobelin kirjallisuuspalkinnon vuonna 1969. Beckettin romaanit, näytelmät ja runot ovat minimalistisia ja syvästi pessimistisiä. Hänen tunnetuin työnsä on näytelmä Huomenna hän tulee, jota on esitetty usein Suomessakin.
MTV Sub
Subteksti
Subteksti aloitti toimintansa joulukuussa 2001 ja lopetti vuonna 2013, jolloin kaikki MTV:n televisiokanavat alkoivat käyttää yhteistä Teksti-tv:tä.
Samuel Beckett
Elämänvaiheet
Beckett opiskeli ranskaa, italiaa ja englantia Dublinin Trinity Collegessa vuosina 1923–1927. Kandidaatin tutkinnon suoritettuaan hän muutti Pariisiin työskennelläkseen englannin kielen opettajana. Pariisissa hän tapasi James Joycen, josta tuli Beckettin pitkäaikainen ystävä. Beckett auttoi Joycea muun muassa kirjoittamaan Finnegans Waken (1939) ottamalla ylös Joycen muistiinpanoja, ja käänsi kirjasta myös osia ranskaksi. Beckett myös puolusti Joycen työtä ensimmäisessä julkaistussa kirjoituksessaan Dante...Bruno.Vico..Joyce, joka ilmestyi Joyce-aiheisessa esseekirjassa Our Exagmination Round His Factification for Incamination of Work in Progress (1929). Myöhemmin Beckettin ja Joycen välit viilenivät Beckettin katkaistua seurustelusuhteen Joycen tyttäreen Luciaan tämän sairastuttua skitsofreniaan.
Vuonna 1931 Beckett palasi Dubliniin suorittamaan maisterin tutkinnon, jonka hän sai tehdyksi samana vuonna. Beckett teki myös debyyttinsä runoilijana, kun Whoroscope (1931), 98 säkeen monologi julkaistiin. Beckett sai runolla tunnustusta, kun se palkittiin pienellä kirjallisuuspalkinnolla. Toinen vuonna 1931 Beckettiltä julkaistu teos oli esseekokoelma Proust. Beckett elätti itsensä opettamalla ranskaa Trinity Collegessa seuraavaan vuoteen saakka, jolloin hän erosi työstään omistautuakseen kokonaan kirjoittamiselle, ja lähti kiertämään Eurooppaa.
Toisen maailmansodan puhjettua Beckett asui jälleen Irlannissa, mutta palasi Pariisiin liittyäkseen Ranskan vastarintajoukkoihin, minkä takia hän joutui natsien vainoamaksi. Beckett pakeni Dechevaux-Dumesnilin kanssa Etelä-Ranskan maaseudulle, missä he oleskelivat lähes kaksi ja puoli vuotta. Beckett sai elantonsa työskentelemällä maanviljelijänä, jonka turvin hän kirjoitti toisen romaaninsa Watt (1953). Watt oli myös Beckettin toistaiseksi viimeinen alun perin englanniksi kirjoitettu romaani. Tämän jälkeen Beckett ryhtyi kirjoittamaan ranskaksi, joskin hän teki englanninkieliset käännökset kirjoistaan itse. Beckett perusteli vaihdosta halustaan kirjoittaa "ilman tyyliä", tarvetta eleganttiin ilmaisuun.
Sodan jälkeen Beckett työskenteli hetken Irlannin Punaiselle Ristille Pariisissa. Vuosina 1946–1949 hän kirjoitti proosatrilogian, joka koostui romaaneista Molloy, Malone meurt ja L'Innommable. Vuonna 1949 kirjoitettu näytelmä En attendant Godot (1954) puolestaan teki Beckettista maailmankuuluisuuden ja yhden absurdin teatterin merkittävimmistä kirjoittajista. Godotin jälkeen Beckettiltä julkaistiin radiokuunnelmien lisäksi useita näytelmiä, joista merkittävimmät lienevät Fin de partie (1957) ja Krapp's Last Tape (1959).
Vuonna 1961 Beckett ja Suzanne Dechevaux-Dumesnil vihittiin Englannissa. Samana vuonna julkaistiin Beckettin viimeinen pitkä romaani Comment c'est, jonka jälkeen hän jatkoi uraansa kirjoittamalla teatterinäytelmien lisäksi radioon ja televisioon, pääosin englanniksi. Alan Schneider, joka ohjasi useimmat yhdysvaltalaiset tuotannot Beckettin näytelmistä, ohjasi myös Beckettin ainoan elokuvakäsikirjoituksen Film (1963), jonka pääosassa nähtiin Buster Keaton. Vuonna 1969 Samuel Beckettille annettiin Nobelin kirjallisuuspalkinto, joskin hän kieltäytyi osallistumasta palkintoseremoniaan, ja hänen on huhuttu antaneen suuren osan palkintorahoistaan kollegoilleen. Samuel Beckettin merkittävimpiä töitä 1970-luvulla olivat näytelmät Company (1979) ja All Strange Away (1979), sekä runokokoelma Mirlitonnades (1978).
Näytelmät
thumb|Huomenna hän tulee.
World Trade Center (1973–2001)
World Trade Center (puhekielessä myös WTC tai Kaksoistornit) oli New Yorkissa Yhdysvalloissa sijainnut pilvenpiirtäjäkompleksi, joka tuhoutui syyskuun 11. päivän terrori-iskuissa vuonna 2001. Amerikanjapanilaisen arkkitehti Minoru Yamasakin suunnittelemaan rakennuskompleksiin kuului kaikkiaan seitsemän rakennusta, joissa työskenteli noin 50 000 ihmistä. New Yorkin World Trade Center oli eri puolilla maailmaa sijaitsevista World Trade Centereistä tunnetuin ja se oli ennen tuhoutumistaan yksi New Yorkin tunnetuimpia maamerkkejä.
Samalle paikalle rakennettiin uusi World Trade Center-kompleksi, jonka korkein rakennus on nimetty One World Trade Centeriksi.
Kaksoistornit WTC1 ja WTC2
thumb|left|250px|WTC-tornien kaaviokuva
New Yorkin World Trade Center oli kuuluisa kahdesta valtavasta pilvenpiirtäjästään, kaksoistorneista. Tornit olivat maailman korkeimmat pilvenpiirtäjät vuosina 1972–1974, kunnes Willis Tower (Sears Tower) syrjäytti ne. Torneissa oli 110 maanpäällistä kerrosta, tornit olivat 417 ja 415 metriä korkeat ja ne peittivät kuuden ja puolen hehtaarin alueen Manhattanin länsilaidalla. <ref name="John World Trade Center 1 (WTC1 tai Pohjoistorni) ja 2 (WTC2 tai Etelätorni) tornit valmistuivat vuosina 1970 ja 1971 ja sortuivat terrori-iskussa 11. syyskuuta 2001, seurauksena noin yli 2 750 kuolonuhria. New Yorkin World Trade Centerissä oli aikaisemmin syttynyt tulipalo 13. helmikuuta 1975 ja räjähtänyt pommi 26. helmikuuta 1993.
Tornissa toimi Windows on the World-ravintola.
Tornien rakennejärjestelmä
Kaksoistornien rakenne oli poikkeuksellinen. Rungon päärakenne oli julkisivun putkiprofiileista hitsattu, joka sivulla 59 pilarista ja vaakapalkeista muodostuva verkkomainen ristikkorakenne. Julkisivu muodosti jäykän piirin rakennuksen ulkokehälle. Sisemmän rungon muodostivat teräsbetoni ja 47 teräspilaria. Ulkokehä otti vastaan tuulikuormat, sisäkehä vain pystysuoria voimia.
Välipohjien kannattimena olivat 33-tuumaiset teräsristikot, laattana teräsbetoninen liittolaatta. Ristikoiden liitoksessa ulkokehään käytettiin joustavia kumivaimentimia tuulikuormien aiheuttamien muodonmuutosten vuoksi. Liittolaatassa pohjana oli profiloitu teräslevy, päällä 4 tuumaa (noin 100 mm) betonia.
Teräsosat oli alun perin suojattu keskimäärin 20 mm (½–¾ tuuman) vahvuisella ruiskutettavalla vermikuliitti-paloeristeellä, sisärungossa osin kipsilevyin. Eriste oli virheellisesti ruiskutettu primer-käsitellylle teräspinnalle, mikä vähensi eristyksen kiinnipysyvyyttä. Ruiskueristettä oli 1990-luvulla lisätty useimpiin kerroksiin, vahvuudeksi uusituilla osilla tuli 25–38 mm (1–1½ tuumaa). Tällä vahvuudella oikein suoritetulla paloeristyksellä laskennallinen palonkestoaika olisi ollut kaksi tuntia.
Rakennukseen oli 1990-luvulla asennettu sprinklerijärjestelmä suurimpaan osaan tiloista. Hätäpoistumisteinä oli kolme ydinosassa sijainnutta portaikkoa.
World Trade Centerin pommi-isku 1993
Pommi-isku oli 26. helmikuuta 1993 tapahtunut pommi-isku New Yorkin World Trade Centerin (WTC) maanalaisissa kerroksissa. Iskun tehneiden terroristien tarkoituksena oli vaurioittaa World Trade Centerin kaksoistornien tukipilareita aiheuttaen tornien sortumisen ja tuhansien ihmisten kuoleman. Kaksoistornit eivät kuitenkaan vaurioituneet, mutta isku aiheutti kuuden ihmisen kuoleman ja haavoitti yli tuhatta ihmistä. World Trade Centerin pommi-isku oli New Yorkin pahin terrori-isku ennen syyskuun 11. päivän iskuja.
New Yorkin WTC:n tuhoutuminen ja uuden keskuksen rakentaminen
thumb|left|Lentokoneiden osumakohdat torneissa
New Yorkin World Trade Centerin rakennukset WTC1 ja WTC2, sekä WTC7 tuhoutuivat syyskuun 11. päivän iskussa vuonna 2001 terroristien ohjatessa kaksi matkustajakonetta törmäämään torneihin. Lennoilla oli määränpäänä Los Angeles Kaliforniassa. Ensimmäinen kaapattu matkustajalentokone, American Airlinesin lento 11:n Boeing 767 törmäsi Pohjoistornin pohjoispuoleen kello 8.46 paikallista aikaa (Suomen aikaa kello 15.46). Useat televisiokanavat näyttivät suoraa kuvaa onnettomuuspaikalta. Törmäyksen syystä ei aluksi ollut varmuutta, mutta seuraavan United Airlinesin lennon 175 törmätessä Etelätorniin kello 9.03 paikallista aikaa, tekojen tahallisuus alkoi olla ilmeistä. Molemmissa torneissa syttyi tulipaloja. Virallisten tietojen mukaan törmäysiskuissa vapautunut liike-energia ja syntyneet tulipalot aiheuttivat tornien rakenteessa muodonmuutoksia, jotka johtivat rakennusten sortumiseen. Ensimmäisenä kello 9.59 romahti Etelätorni yhden tunnin ja 20 minuutin palon jälkeen. Pohjoistorni romahti 30 minuuttia myöhemmin tunnin ja 42 minuutin palon jälkeen. Kuolonuhreja aiheutui runsaat 2 750 henkeä. Viranomaisten selvityksiä kritisoivien ”9/11 Truth” -aiheisten kansalaisjärjestöjen taholta on esitetty muun muassa, että iskuihin syyllistyi Yhdysvaltain hallinnon sisäisiä voimia ja rakennukset tuhottiin räjäyttämällä niiden rakenteita.
Samalle paikalle aloitettiin vuonna 2006 uuden One World Trade Centerin rakentaminen, entinen Freedom Tower. Rakennustöistä vastaavan arkkitehtitoimisto Skidmore, Owings & Merrillin mukaan rakennustöiden oli määrä valmistua jo 2008, mutta se valmistui vasta vuonna 2014. Edellisen WTC:n paikalla on lisäksi rakenteilla kolme muuta korkeaa rakennusta, Two World Trade Center, Three World Trade Center ja Four World Trade Center, joiden valmistumisen uskottiin aiemmin venyvän 2030-luvulle. Kuitenkin nykyisen arvion mukaan viimeisenä valmistuva Two World Trade Centerin arvioidaan valmistuvan vasta 2018. 7 World Trade Center valmistui jo 2004.
World Trade Center mediassa
thumb|New Yorkin palomies katsoo sortuneen etelätornin jäänteitä.
World Trade Centerin terrori-iskuista kertova elokuva World Trade Center julkaistiin vuonna 2006. Eräässä Marvelin sarjakuvassa Hämähäkkimies ja muut Marvelin supersankarit auttavat WTC-tornien terrori-iskujen uhreja ja ottavat asiaan kantaa. Vuoden 1981 elokuvassa Pako New Yorkista päähenkilö soluttautuu vankilaksi muutetulle Manhattanille laskeutumalla WTC-tornien katolle liitokoneella. Vuoden 2010 elokuvassa Remember Me kuvataan syyskuun 11. päivää, kun päähenkilö (Robert Pattinson) on toisessa torneista terrori-iskujen aikaan.
Televisiosarjan The Lone Gunmen ensimmäisessä jaksossa Yhdysvaltain hallinnon alainen järjestö kaappaa Boeing 727 -matkustajakoneen kauko-ohjauksella törmäämään WTC-torniin. Aikomuksena on syyttää muslimiterroristeja iskusta ja aloittaa sota. Jakso esitettiin ensimmäisen kerran 4. maaliskuuta 2001. Vuoden 2008 dokumenttielokuva Man on Wire ja vuoden 2015 3D-näytelmäelokuva The Walk kertovat ranskalaisesta Philippe Petit'sta ja hänen luvattomasti vuonna 1974 tekemästään nuorallakävelystä kaksoistornien väliin viritettyä vaijeria pitkin.
Ennen kaksoistornien tuhoutumista niitä käytettiin elokuvissa ja televisiosarjoissa usein kertomaan katsojalle, että tapahtumapaikkana on New York. Syyskuun 11. päivän terrori-iskujen jälkeen monet televisiosarjojen jaksot poistettiin televisiosta kaksoistornien poismuokkaamista varten, ja jotkut jaksot otettiin kokonaan pois televisiosta. Tornit on muokattu pois myös vanhojen elokuvien myöhemmissä uudelleenjulkaisuissa. Monien syyskuun 11. päivän terrori-iskujen aikaan tekeillä olleiden elokuvien julkaisuja lykättiin kaksoistornien poismuokkaamiseksi, kuten vuoden 2002 elokuvassa Spider-Man – hämähäkkimies.
Pinkertonin etsivätoimisto
thumb|Pinkertonin etsivätoimiston tunnus. Pinkertonin etsivätoimisto on yhdysvaltalainen etsivätoimisto, jonka Allan Pinkerton perusti vuonna 1850. Allan Pinkerton oli Yhdysvaltojen presidentin Abraham Lincolnin henkivartija ja tuli kuuluisaksi paljastettuaan juonen, jonka tarkoituksena oli salamurhata tällöin vielä presidenttiehdokkaana ollut Lincoln. Pinkertonin perustama etsivätoimisto oli ensimmäinen yksityinen etsivätoimisto. Ensimmäisen toimiston hän perusti Chicagoon.
Yhdysvaltain sisällissodan aikana Pinkertonin etsivätoimisto toimi pohjoisvaltioiden agenttien ”tiedotuspalvelimena”. Sodan jälkeen Pinkertonin agentit kunnostautuivat ottamalla kiinni enimmäkseen Wells Fargon ja Union Pacificin arvotavarakuljetuksia ryöstäneitä rosvoja ja rosvoliigoja.
Pinkertonin ”etsivät” syyllistyivät usein mielivaltaisuuksiin hoitaessaan rikkaiden maanomistajien etuja muun muassa pelottelemalla pientilallisia. Etsiviä palkattiin vakoilemaan ammattiliittoja agent provocateur -roolissa eli väärinkäytöksiin yllyttäen. 1890-luvulla etsivätoimiston haaraosastoja perustettiin New Yorkiin, Bostoniin, Philadelphiaan, St. Pauliin, Kansas Cityyn ja Denveriin.
Etsivätoimistolla oli laaja arkisto kirjeenvaihtoa ja tietoa, jota kerättiin 1850–1893. Se luovutettiin seremonioiden kera Yhdysvalloille vuonna 2000. Pinkertonin etsivinä toimineista kuuluisimpia on rikoskirjailija Dashiell Hammett, jolle Pinkerton toimi kuvitteellisen ”Continental”-etsivätoimiston esikuvana.
Yrityksellä oli alkuaikoinaan tunnuksenaan avoin silmä ja teksti ”We never sleep” (”Emme nuku koskaan”), joiden taustalla oli yksityisetsivien käyttämä lausahdus ”private eye”.
Pinkerton liittyi Nasdaqiin vuonna 1990 ja listautui New Yorkin pörssiin 1996. Securitas-konserni osti sen osake-enemmistön vuonna 1999.
Joseph Stein
Joseph Stein (30. toukokuuta 1912 – 24. lokakuuta 2010 ) oli yhdysvaltalainen libretisti. Hän nousi kansainväliseen kuuluisuuteen musikaalikäsikirjoituksillaan, joiden joukossa ovat Viulunsoittaja katolla (1964) ja Zorba (1968).
Stein syntyi New Yorkissa juutalaiseen perheeseen. Bronxin kaupunginosassa varttunut Stein valmistui maisteriksi Columbian yliopistosta 1937 ja aloitti pitkän uransa Broadwaylla vuonna 1948. Hän voitti kaksi Tony-palkintoa ja oli lisäksi ehdolla kolmesti.
Sorronsuo
Sorronsuo on Lohjan Immulan kaupunginosassa sijaitseva suojeltu suo. Se kuuluu valtakunnalliseen soidensuojeluohjelmaan ja Natura 2000 -ohjelmaan. Suon arvokkaimmat osat ovat lettorämettä, mutta myös karumpia suotyyppejä esiintyy.
Sorronsuon sammallajisto on erityisen arvokas, ja suolla esiintyy yli 20 rahkasammallajia, muun muassa uhanalainen rannikkorahkasammal ja Uudellamaalla uhanalainen pohjanrahkasammal. Muita tärkeitä esiintymiä ovat tupasluikka, jäkki, äimäsara ja villapääluikka sekä laaja esiintymä alueellisesti uhanalaista lettovillaa.
Suolta on aiemmin otettu turvetta, ja se on suurelta osin ojitettu, mutta lettokasvillisuus on säilynyt lähteiden ansiosta.
Mag Tuired
Mag Tuired (myös Mag Tuiredh, Magh Tuireadh tai Moytura) on Irlannin kelttiläisessä mytologiassa myyttinen tasanko, jolla tarujen mukaan käytiin muinaisaikoina kaksi tärkeää taistelua.
Ensimmäinen taistelu käytiin Fir Bolgien ja Tuatha Dé Danannin eli jumalten heimon välillä. Tuatha Dé Danann voitti Fir Bolgit ja sai Irlannin haltuunsa, mutta Tuatha Dé Danannin kuningas Nuada menetti taistelussa kätensä. Koska hänestä tuli raajarikko, ei hän enää saanut olla kuningas. Nuadan seuraajaksi valittiin Bres, joka oli isänsä puolelta fomorien sukua. Bresin valtakausi oli kuitenkin epäonnistunut, sillä hän ei osoittanut riittävää jalomielisyyttä eikä hänellä ollut muitakaan kuninkaan ominaisuuksia. Dian Céchtin poika Miach teki Nuadalle hopeisen käden ja Bres syöstiin vallasta. Bres meni sen jälkeen pyytämään apua isänsä kansalta ja johdatti sitten suuren armeijan Mag Tuiredin toiseen taisteluun Tuatha Dé Danannia vastaan. Tuatha Dé Danannin joukoissa oli Lugh, yksi tärkeimmistä kelttiläisistä jumalista, joka johti jumalat voittoon surmaamalla Balorin, fomorien kuninkaan. Taistelu merkitsi fomorien uhan loppua.
Salongan kansallispuisto
Salongan kansallispuisto on Kongon demokraattisessa tasavallassa sijaitseva Afrikan suurin trooppisen sademetsän suojelualue.
Se sijaitsee Kongo-joen keskialueella, minkä seurauksena vesi pääsee tälle eristyneelle alueelle tarjoten suojapaikan monille kotoperäisille ja uhanalaisille lajeille. Tällaisia ovat mm. bonobot (kääpiösimpanssit), Zairen riikinkukot, panssarikrokotiilit sekä metsänorsut. Esimerkiksi erittäin uhanalaisia bonoboja elää ainoastaan Kongossa ja tämä kansallispuisto on ainoa suojelualue, missä niitä elää.
Tämä trooppinen metsä listattiin Unescon maailmanperintökohteeksi vuonna 1984.
Who’s That Girl
Who’s That Girl on yhdysvaltalaisen poplaulajan Madonnan ensimmäinen soundtrack ja järjestyksessään neljäs äänite. Se julkaistiin Who’s That Girl -elokuvaa varten, jonka pääosaa Madonna itse näytteli. Albumi julkaistiin 21. heinäkuuta 1987.
Toisin kuin elokuvasta, Who’s That Girl -albumista tuli kansainvälinen menestys. Albumin ensimmäinen single, Who’s That Girl, nousi listojen kärkisijoille useissa maissa, muun muassa Yhdysvalloissa ja Isossa-Britanniassa. Toisena singlenä julkaistiin Causing a Commotion, mutta siitä ei kehkeytynyt ensimmäisen kaltaista jättimenestystä. Vielä huonommin menestyi kolmas single, Look of Love, joka julkaistiin Pohjois-Amerikan ulkopuolella ja jonka saavutuksiin voidaan lukea vain pääsy Ison-Britannian top10-listalle.
Vaikka Madonna oli albumin päätähti esittäessään suurimman osan albumin kappaleista ja albumi yleisesti mainitaan Madonnan tuotannoksi, se on oikeasti eri esittäjiä -albumi viiden muun musiikkiesityksen vuoksi. Duncan Fauren ”24 Hours” ja Michael Davidsonin ”Turn It Up” on myös julkaistu albumilta singleinä.
Andrew Luck
Andrew Austen Luck (s. 12. syyskuuta 1989 Washington, D.C.) on pelaajauransa päättänyt yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan pelinrakentaja. Hän pelasi vuodesta 2012 lähtien seitsemän kautta NFL-liigan Indianapolis Coltsissa.
Luck oli NFL:n varaustilaisuuden ensimmäinen varaus vuonna 2012. Hän sijoittui yliopistourallaan Stanfordin yliopistossa kahdesti toiseksi äänestyksessä parhaan yliopistopelaajan Heisman Trophy -palkinnosta.
NFL-ura
NFL-joukkue Indianapolis Coltsin valitsi Stanfordin yliopiston joukkueessa pelanneen Luckin vuoden 2012 NFL:n varaustilaisuudessa ensimmäisenä pelaajana. Luckin varaaminen käytännössä varmistui, kun Colts ilmoitti vapauttavansa vuoden 1998 ykkösvarauksen, legendaarisen Peyton Manningin sopimuksestaan. Luck olisi luultavasti ollut kärkivaraus jo vuotta aiemmin, jolloin hän olisi luultavasti mennyt Carolina Panthersin joukkueeseen Cam Newtonin sijaan, mutta tällöin päätti jatkaa vielä vuoden Stanfordissa.
Useista loukkaantumisista kärsinyt Luck ilmoitti elokuussa 2019, juuri ennen uuden NFL-kauden alkua, että hän lopettaa peliuransa.
Muuta
Luckin isä Oliver Luck pelasi myös ammattilaisena, toimien viiden kauden ajan sittemmin kuopatun Houston Oilersin pelinrakentajana vuosina 1982–1986.
Allonne (Deux-Sèvres)
Allonne on Ranskan kunta Deux-Sèvresin departementissa Uuden-Akvitanian hallintoalueella. Se sijaitsee Niortin pohjois- ja Parthenayn lounaispuolella. Kunnan pinta-ala on 23,0 neliökilometriä ja siellä on arviolta 665 asukasta (vuonna 2016).
Terttu Lyytikäinen
Terttu Birgitta Castrén (o.s. Lyytikäinen 30. syyskuuta 1916 Norrbotten – 7. lokakuuta 2000)    oli vuoden 1935 Miss Suomi.
Lyytikäinen sai Miss Suomen tittelistä palkinnoksi matkan Brysseliin Miss Maailma -kisoihin. Hän matkusti rahtialuksella Belgiaan kovassa myrskyssä. Hän ei sijoittunut Miss Maailma -kisoissa. Hän ei käyttänyt huulipunaa eikä meikkejä, vaan halusi olla luonnollisen kaunis. Miss Suomi -voiton jälkeen Lyytikäinen siirtyi Suomi-Filmiin töihin. Hän teki elokuvissa pieniä avustajan rooleja ja teki työtä myös filmilabrassa. Sen jälkeen hän työskenteli pankissa ja vuonna 1938 hän meni naimisiin Paavo Castrénin kanssa. Pari sai neljä lasta: Pirkko, Eero, Anja ja Päivi. Terttu jäi leskeksi vuonna 1977 liki 40 avioliittovuoden jälkeen.
Bulgarian kuningaskunta
Bulgarian kuningaskunta oli valtio, joka perustettiin 5. lokakuuta 1908, kun Bulgarian ruhtinaskunta muutettiin kuningaskunnaksi. Ruhtinas Ferdinand I:stä tehtiin Bulgarian tsaari maan itsenäisyysjulistuksessa.
Hallinto
pienois|vasen|Tsaari Ferdinand I Bulgarian itsenäisyysjulistuksessa, 22. syyskuuta 1908. Ferdinand I nimitti maaliskuussa vuonna 1911 Ivan Geshovin johtaman hallituksen. Vasil Radoslavov toimi Bulgarian pääministerinä vuodet 1913–1918. Kesäkuussa vuonna 1918 hänen tilalleen nimitettiin Alexander Malinov. Ferdinand I luopui ensimmäisen maailmansodan lopulla kruunusta poikansa Boriksen hyväksi.
Maailmansodan jälkeen Bulgaria oli poliittisesti epävakaa ja korruptoitunut maa. Aleksandăr Stambolijski, joka toimi pääministerinä vuodet 1919–1923, tukahdutti kovin ottein kommunistien johtaman yleislakon talvella 1919–1920. Hänen johtamansa koalitiohallitus koostui pienten konservatiivipuolueiden ministereistä ja se toteutti Stambolijskin johtaman agraaripuolueen (BZNS) politiikkaa. Stambolijskin hallitus kaatui 8.–9. kesäkuuta vuonna 1923 vallankaappauksessa, jonka jälkeen valtaan nousi Aleksandăr Tsankovin johtama oikeistohallitus.
Syyskuussa vuonna 1923 kommunistit järjestivät vallankaappausyrityksen, jonka Tsankovin hallitus kuitenkin kukisti. Bulgarian kommunistipuolue, joka oli noussut edellisissä vaaleissa maan toiseksi suurimmaksi puolueeksi, kiellettiin seuraavana vuonna. Vuonna 1925 kommunistit järjestivät terrori-iskun, jossa kuoli kenraali, minkä jälkeen he räjäyttivät kirkon, jossa kenraalin hautajaisia vietettiin. Iskussa kuoli yli 200 ihmistä, loukkaantuneita oli yli 400, mutta tsaari Boris III selvisi hengissä.
Kommunistit, jotka olivat siirtyneet toimimaan laillisiin järjestöihin ja perustaneet vuonna 1927 työväenpuolueen, saivat uuden puolueen listoilta 31 kansalliskokouspaikkaa vuoden 1931 vaaleissa. Seuraavana vuonna hallitus poisti kaikki työväenpuolueen edustajat kansalliskokouksesta, ja vuonna 1934 työväenpuoluekin kiellettiin. Vallankaappauksella 19. päivänä toukokuuta vuonna 1934 pääministeriksi noussut Kimon Georgiev kielsi työväenpuolueen lisäksi kaikki muutkin puolueet, hajotti kansalliskokouksen, kielsi ammattiyhdistykset, sääti lehdistölle tiukan sensuurin ja järjesti uudelleen koulutuslaitoksen.
Tsaari Boris III, jonka vaikutusvaltaa Georgiev oli vähentänyt, kaatoi armeijan upseerien tuella hallituksen tammikuussa vuonna 1935 ja otti itselleen diktaattorin oikeudet. Vuoden 1938 vaaleissa kommunistit saivat jälleen uuden puolueen listoilta edustajia kansalliskokoukseen. Toisen maailmansodan puhjettua Bulgaria pysyi aluksi puolueettomana ja torjui vuonna 1940 Neuvostoliiton sopimustarjouksen. Se liittyi kuitenkin akselivaltoihin vuonna 1941 ja alkoi karkottaa maasta ja miehittämiltään alueilta juutalaisia. Juutalaisia ehdittiin karkottaa 20 000, ennen kuin poliittisten ja kirkollisten johtajien esittämät protestit saivat karkotukset päättymään vuonna 1943. Tsaari Boris III kuoli yllättäen 28. elokuuta 1943, minkä jälkeen uudeksi tsaariksi kruunattiin Boriksen nuori poika Simeon. Bulgarian saksalaismielinen hallitus otti vallan. Puna-armeijan miehitettyä maan uusi hallitus muodostettiin kommunistien johdolla, ja Bulgarian puhdistaminen kommunismin vastustajista alkoi.
Sodat
pienoiskuva|Bulgarian kuningaskunnan korkein sotilasneuvosto vuonna 1910. Olemassaolonsa aikana Bulgarian kuningaskunta oli lähes jatkuvasti sodassa muiden maiden kanssa, minkä takia siitä käytettiin lempinimeä ”Balkanin Preussi”. Usean vuoden ajan Bulgarialla oli miljoonan miehen vahvuinen armeija.
Marilyn Monroen diskografia
Tässä artikkelissa on luettelo elo­kuva­näyttelijä ja laulaja Marilyn Monroen levyttämistä ja elo­kuvissaan laulamista kappaleista.