cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sadri Maksudi Arsal
Poliitikko
Vuonna 1917 bolševikkien julistettua kaikkien kansallisuuksien itsemääräämisoikeuden kokoontui Ufaan Idel-Uralin valtuuskunta, eräänlainen eduskunta, jonka puheenjohtajaksi Maksudi valittiin. Hänen aloitteestaan perustettiin myös Sisä-Venäjällä ja Siperiassa asuvien islamilaisten Kansallis-sivistyksellinen vapausliike -niminen järjestö. Maksudi tuli myös sen järjestön puheenjohtajaksi. Bolševismin saatua kyllin lujan otteen islamilaisten kansallinen liike hajotettiin, ja Maksudi joutui 1918 pakenemaan Suomeen, mistä hän löysi oleskelupaikan Tampereelta, paikallisen tataarin Imad Samaletdinin kotoa.
Maanpaossa
thumb|upright|Sadri Maksudi [[Bey Turkin-vuosinaan.]]
Suomesta Maksudi jatkoi matkaansa 1919 Pariisin rauhankonferenssiin, jossa hän vetosi Sisä-Venäjällä ja Siperiassa asuvien turkkilaisten poliittisten oikeuksien puolesta. Ensimmäisen maailmansodan voittajavaltiot eivät tosin osoittaneet myötätuntoa. Maksudi nimitettiin kuitenkin Sorbonnen yliopiston yhteydessä toimineeseen laitokseen turkkilais-tataarilaisten kansojen historian professoriksi.
Muutaman vuoden kuluttua uusi Turkin valtio kutsui hänet Ankaran yliopistoon oikeustieteen professoriksi. Turkissa Maksudi toimi myös kansanedustajana kolmen vaalikauden ajan. Turkin uudistusten yhteydessä hän joutui usein neuvottelemaan, varsinkin vuosien 1928 ja 1938 sivistyksellisistä, kielellisistä ja yhteiskunnallisista muutoksista. Myöhemmin hän sai myös Istanbulin yliopiston kunniaprofessorin arvon.
Maksudi tunsi hyvin myös Suomen historian, Kalevalan ja suomen kielen nousun sivistyskieleksi. Hän olisi vielä vanhoilla päivillään halunnut vierailla Suomessa, mutta aie ei toteutunut, sillä Sadri Maksudi Arsal kuoli helmikuussa 1957 Istanbulissa.
Kirjasjärvi (Suodenniemi)
Kirjasjärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kauvatsanjoen valuma-alueen Märkäjärven alueeseen.
Uinti kesäolympialaisissa 1952
Uinti oli mukana vuoden 1952 kesäolympialaisissa Helsingissä kahdennentoista kerran olympiatasolla. Kisoissa uitiin yhteensä 11 uintimatkaa. Miehet kilpailivat kuudessa ja naiset viidessä lajissa. Kilpailupaikkana toimi Helsingin uimastadion ja Hämeenlinnan maauimala.
Kirjasjärvi (Suodenniemi)
Maantiede
Järven pinta-ala on 76,9 hehtaaria ja sen pituus on 1,6 kilometriä ja leveys 1,3 kilometriä. Sillä on kaksi pitkää lahtea, jonka pohjukat ovat ruohottumassa ja kasvamassa umpeen. Ainoa merkittävä tulojoki on kanava Märkäjärvestä, joka pitää järvien pinnan samalla korkeudella. Järven luusua sijaitsee järven lounaisrannalla, josta saa alkunsa 2,2 kilometriä pitkä Taipaleenjoki, joka yhtyy Oksjokeen juuri ennen Leppälammia.
Uinti kesäolympialaisissa 1952
Uintikilpailut käytiin 25. heinäkuuta – 2. elokuuta ja niiden taso oli kova. Laji oli kehittynyt Lontoosta selvästi, sillä jokaisessa lajissa rikottiin olympiaennätys. Miesten kilpailuja hallitsi Yhdysvallat ja naisissa paras maa oli Unkari.
Kirjasjärvi (Suodenniemi)
Maantiede
Järven rantaviiva on 5,2 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa ja peltoa. Rannoilla on viisi maatilaa ja joukko loma-asuntoja.
Uinti kesäolympialaisissa 1952
Järjestelytoimikunnassa aiheutti pientä vastustusta kansainvälisen uimaliiton päätös olla antamatta kisaisännille täyttä vastuuta lajin organisoinnista.
Kirjasjärvi (Suodenniemi)
Historia
Ennen 1800-luvun loppua seudulla oli suurempi Märkäjärvi, jonka vedenpintaa laskettiin noin kaksi metriä. Vedenlaskun seurauksena ja järvenpohjan epätasaisuuksista johtuen järvestä kuroutui viisi erillistä allasta: Märkäjärvi (länsiosassa Pikkujärvi), Makkosselkä, Kirjasjärvi, Alinen Maajärvi ja Ylinen Maajärvi. Märkäjärven pohjoispuolella ollut pienempi järvi (nykyään Vähäjärvi) kuivatettiin kokonaan. Maajärvi, joka muodosti tuolloin erillisen järvialtaan, maatui kahdeksi järveksi. Vesijättömaiden järvestelyt on kuvattu Märkäjärven artikkelissa.
Uinti kesäolympialaisissa 1952
Miehet
Miesten 100 metrin vapaauinnissa rikottiin olympiaennätys jo välierissä, kun Yhdysvaltain Clarke Scholes ui ajan 57,1. Välierissä koettiin myös suuri yllätys, sillä oman alkueränsä voittanut ja ennen kisoja maailman nopeimpana uimarina pidetty Richard Cleveland ei selviytynyt loppukilpailuun, jossa Scholes voitti olympiakultaa ja Japanin Hiroshi Suzuki sijoittui toiseksi samalla ajalla. Ruotsin Per-Olof Östrand teki 400 metrin vapaauinnissa olympiaennätyksen jo alkuerissä ja paransi tätä vielä välierissä, mutta Ranskan Jean Boiteux ui myöhemmin vielä paremman ajan 4.33,1. Finaalissa Boiteaux oli jälleen nopein ja rikkoi uudestaan olympiaennätyksen ajalla 4.30,7. Toiseksi sijoittui lajin ennakkosuosikki Ford Konno ennen Östrandia. Australialainen maailmanennätysmies John Marshall karsiutui välierissä ja japanilainen 1 500 metrin matkan maailmanennätyksen haltija Hironashin Furunashi jäi finaalin viimeiseksi. Boiteaux'n isä innostui poikansa voitosta niin, että hyppäsi mestaruuden ratkaisun jälkeen täysissä pukeissa altaaseen onnittelemaan poikaansa.
Kisojen ainoalla rintauintimatkalla 200 metrillä nähtiin uuden perhostyylin esiinmarssi. Lähes kaikki kilpailijat uivat perhostyylillä, eikä ainoakaan perinteisellä rintauinnilla uinut kilpailija päässyt finaaliin saakka. Perhosuinti erotettiinkin olympialaisten jälkeen omaksi lajikseen. Vanha olympiaennätys rikottiin rintauinnissa peräti 18 kertaa, finaalissa kuudesti. Voittajaksi nousi Australian John Davies. Vapaauintiviestissä voittotaistelu käytiin Yhdysvaltain ja Japanin välillä. Japani aloitti vahvemmin ja oli ensimmäiset osuudet johdossa. Kolmannella osuudella Ford Konno otti Toru Goton yli kahden sekunnin johdon lähes kiinni. Viimeisellä osuudella James McLane ui loistavasti ja nosti maansa kultaan ohittaen Japanin Teijiro Tanikawan. Voittoaika oli uusi olympiaennätys 8.31,1. Pronssitaistelussa nähtiin myös ratkaisu viimeisellä osuudella, kun Ranskan Jean Boiteaux jätti taakseen Ruotsin Olle Johanssonin.
Naiset
Naisten sadan metrin vapaauinnissa rikottiin olympiaennätys jo alkuerissä, kun Unkarin Judit Temes ui ajan 1.05,5. Tiukassa finaalissa hän jäi kuitenkin kolmanneksi edellään maannaisensa Katalin Szoke ja Alankomaiden Johanna Termeulen. Szoke voitti todella täpärästi, sillä kuudenteenkin sijaan jäi vain puoli sekuntia eroa. Vielä viisi metriä ennen maalia johtanut eteläafrikkalainen Joan Harrison jäi neljänneksi.
Naisten rintauintimatkalla perinteiset rintauimaritkin pärjäsivät, sillä toiseksi sijoittunut Unkarin Novák ui perinteistä rintauintia, kun voittaja, Unkarin Éva Székely käytti perhostyyliä. Finaalista näytti muodostuvan jopa unkarilaisten kolmoisvoitto, mutta brittiläinen Helen Gordon ohitti Klára Killermanin viime vedoilla. Vapaauintiviestissä nähtiin uintien ainoa maailmanennätys, kun finaalia lähdöstä maaliin johtanut Unkari ui ajan 4.24,4. Kisojen monipuolisin naisuimari Novák hoiti oman osuutensa loistavaan aikaan 1.05,1. Yhdysvallat ja Alankomaat taistelivat hopeamitalista, jonka jälkimmäinen voitti, vaikka Yhdysvallat oli ollut parempi alkuerissä.
Mikko Ronkainen
Mikko Ronkainen (s. 25. marraskuuta 1978 Muurame) on entinen suomalainen freestylehiihtäjä, lajinaan kumparelasku.
Kumparelaskussa Ronkaisen kirkkaimmat saavutukset ovat olympiahopea Torinon olympialaisista 2006, kaksi maailmanmestaruutta vuosilta 2001 ja 2003 sekä maailmancupin kokonaiskilpailun voitto kaudelta 2000–2001. Ronkainen lopetti huippu-uransa vuonna 2007. Hän kuitenkin osallistui keväällä 2008 pidettyihin kumparelaskun SM-kilpailuihin sijoittuen neljänneksi. Toukokuussa 2009 hän ilmoitti tekevänsä paluun tavoitteenaan Vancouverin olympialaiset 2010. Vancouverissa hän sijoittui 14:nneksi. Ronkainen lopetti uransa kauden 2009–2010 jälkeen.
Seuratasolla Ronkainen edusti Jyväskylän Freestyleseuraa. Häntä valmensi Pekka Lehtikallio.
Ronkainen on naimisissa ja hänellä on kolme lasta. Ronkaisella on myös nimikkorinne laskettelukeskus Riihivuoressa, joka sijaitsee Muuramessa.
Tatu Ylönen
Tatu Ylönen (s. 1968) on Secure Shell -salausprotokollan kehittäjä. Lisäksi hänet tunnetaan SSH Communications Securityn perustajana sekä suuromistajana. Ylönen toimii perustamansa yhtiön hallituksen jäsenenä ja on toiminut kausittain myös yhtiön toimitusjohtajana.
Hän valmistui Teknillisestä korkeakoulusta diplomi-insinööriksi vuonna 1992. Ylönen jatkoi opintojaan tekniikan lisensiaatiksi vuonna 1994.
Yritykset
Jo opiskeluaikana Ylönen perusti New Generation Software -yhtiön, joka on nykyään osa Novo Groupia.
Ylönen kehitti Secure Shell -protokollan vuonna 1995 omaan käyttöönsä, mutta vielä samana vuonna hän perusti SSH Communications Securityn. Muutaman vuoden päästä yhtiön asiakkaaksi tuli Sun Microsystems, minkä jälkeen yhtiön maine levisi.
Uudempia hänen omistamiaan yrityksiä on Clausal Computing.
Muu toiminta
Ylönen on monien IETF-standardien (RFC) kirjoittaja. Secure shell on nykyisin Internetin perusprotokollia.
Tatu Ylönen sai Suomalainen insinöörityö -palkinnon vuonna 2000. Vuonna 1992 hänen lopputyönsä voitti Tietojenkäsittelytieteiden Seuran Pro Gradu -palkinnon.
Lauri Heino
Lauri Aleksanteri Heino (24. elokuuta 1918 Somero – 3. helmikuuta 2001 Somero) oli suomalainen sotilas ja Mannerheim-ristin ritari. Sotilasarvoltaan hän oli ylikersantti.
Trent
Trent on yksi Englannin tärkeimmistä joista. Se alkaa Penniineiltä Staffordshiressa ja virtaa Midlandsin läpi kunnes liittyy Ouseen muodostaakseen Humberin estuaarin, joka purkautuu Pohjanmereen. Joki on 274 kilometriä pitkä, ja sen valuma-alue on 10 440 neliökilometriä.
Lauri Heino
Lauri Heino palvelu jatkosodassa panssarivaunun kuljettajana Panssariprikaatissa, ensin T-26-vaunun ja myöhemmin T-34-vaunun ajajana. Hänen ansioihin luetaan useiden vihollispanssarivaunujen pelastaminen Panssariprikaatin käyttöön, mukaan lukien prikaatin ensimmäinen T-34-vaunu. Heino nimitettiin Mannerheim-ristin ritariksi Panssaripataljoonan komentajan, everstiluutnantti Sven Björkmanin tekemän nimitysesityksen ja kenraalimajuri Taavetti Laatikaisen ja kenraalimajuri Ruben Laguksen puollon perusteella. Nimitys tapahtui 21. marraskuuta 1943 numerolla 123. Nimitysperusteluissa mainitaan muun muassa osallistuminen taisteluihin suurta henkilökohtaista rohkeutta osoittaen sekä vihollisvaunujen evakuointi omaan käyttöön. Myöhemmin Heino kunnostautui muun muassa Talin–Ihantalan taistelussa.
Trent
Joki on siitä erikoinen, että vastoin useimpia Englannin jokia se virtaa puolet pituudestaan pohjoiseen. Joella havaitaan myös melko harvinainen ilmiö, vuorovesiporras. Ilmiö havaitaan lähinnä keväällä, ja sen aallonkorkeus on metrin luokkaa. Tavallinen vuorovesi-ilmiö on havaittavissa joessa 80 kilometrin matkalla Cromwellin suluille eli viiden kilometrin päähän Newarkista.
Lauri Heino
Sodan jälkeen Heino toimi liikkeenharjoittajana. Hän osallistui myös Someron kunnallispolitiikkaan Someron kunnavaltuuston jäsenenä vuosina 1965–1968.
Trent
Joen ylävirta on varsin vähävetinen, ja siihen yhtyy monia suurempia sivujokia, kuten Churnet, Dove ja Derwent, jotka tuovat vettä Peak Districtin alueelta.
Lauri Heino
Lauri Heino kuoli vuonna 2001. Hänet on haudattu Someron uudelle hautausmaalle. pienoiskuva|270px|Lauri Heinon, hänen vaimonsa ja kahden poikansa hauta Someron hautausmaan uudella osiolla.
Trent
Joen tuntumassa sijaitsevia kaupunkeja:
Anna Tallberg
Anna Tallberg (s. 14. helmikuuta 1996) on suomalainen kouluratsastaja. Hän asuu Tanskassa ja valmentautuu Daniel Bachmann Andersenin opetuksessa kilpaillen kansainvälisellä tasolla hevosellaan Grevens Zorro (s. 2010).
Anna Tallbergin kaksoissisko Emma on myös kouluratsastaja. Heidän äidinäitinsä Tutu Sohlberg kilpaili olympialaisissa kouluratsastuksessa ja isänisä Peter Tallberg purjehduksessa.
Havanganjärvi
Havanganjärvi on Pirkanmaalla Virroilla Vaskivedellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 173 hehtaaria eli 1,7 neliökilometriä. Se on 4,2 kilometriä pitkä ja 1,0 kilometriä leveä. Järvi sijaitsee luode-kaakko-suunnassa ja se on kaakkoispäässä leveämpi kuin luodepäässä. Järven kummallakin rannalla on korkeita mäkiä, jotka näkyvät järvelle. Lounaispuolella kohoavat pohjoispäässä Isomäki 40 metrin korkeuteen, Vehmasvuori lähes 40 metrin korkeuteen ja eteläpäässä Tyrkönvuori ja Raiskinkallio lähes 60 metrin korkeuteen. Järven koillispuolella kohoaa järven keskivaiheella peltojen takana Penkkimäki 45 metrin korkeuteen ja Kortesuonmäki 35 metrin korkeuteen. Pohjoispäässä sijaitsee vielä Mattilanvuori, joka kohoaa kauempana 55 metrin korkeuteen. Järven luoteispää on matalaa ja ruovikkoista ja sen rannat ovat suomaata ja kosteikkoa.
Järvessä on kartan mukaan kuusi saarta. Viisi saarista sijaitsevat suurimman Isosaaren kanssa yhdessä järven kaakkoispuoliskossa. Isosaari on yli 300 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Sen pinta-ala on 3 hehtaaria. Muut neljä saarta ovat Heikinkari, Vesikorvenkari, Selkäkari ja yksi kartassa nimetön saari (Mäntykari). Järven luoteispuoliskossa sijaitsee Huvisaari. Järvelle on ilmoitettu kaksi erilaista syvyysarvoa, jotka ovat 30 metriä tai 29 metriä mpy. Järven pohjoisosa on matalmpi kuin sen eteläosa.
Vedenlaatu
Järven valuma-alueella on metsämaata, peltomaata ja tulo-ojan Havanganojan valuma-alueella on suota, turvetuotantoalueita ja metsää. Järven lähialue on maatalousvaltaista haja-asutusaluetta, missä on myös runsaasti loma-asutusta. Järven vedenlaatua seurataan veloitetarkkailuna turvetuotannon aiheuttamien haittavaikutuksien varalta. Pihtinevan tuotantoalueen kuivatusvesiä on johdettu Isonevalle, joka on suodattanut itseensä suurimman ravinnekuormituksen. Jos Isoneva otetaan turvetuotannon piiriin, muuttuu tilanne Havanganjärven osalta.
Järven vedenväri on ruskeaa ja sen vesi on runsashumuksista. Humusta joutuu veteen lähinnä tulo-ojien tuomana. Veden happamuustaso on laskenut hieman johtuen veden puskurikyvyn lievästä heikkenemisestä. Kesällä 2016 veden happamuustaso laski alusvedessä arvon pH 6,0 alle. Päällysvedessä pH-arvot olivat lähempänä normaalia, sillä vedenpinnan tuntumassa levien yhteyttäminen nosti pH-arvoja. Veden ravinnekuormitus on viime vuosien aikana lievästi kohonnut. Tämä ilmenee levien määrän selvänä lisääntymisenä. Kokonaisfosforipitoisuus on lievästi kohonnut ja kokonaistyppipitoisuus on pysynyt luontaisen humusjärven tasolla. Veden happitilannetta voidaan pitää tyydyttävänä. Päällysvedessä happitilanne on hyvä, sillä yleensä järven happipitoisuudet ovat myös olleet hyviä. Sekä kesällä että jään alla talvella hapen kylläisyysaste kuitenkin laskee 70–75 prosenttiin. Alusvedessä happipitoisuus putoaa vielä tästäkin selvästi. Kesällä alusveden kylläisyysaste on keskimäärin 46 % ja talvella 22 %. Alusveden tilanne laskee happitalouden tasoa hyvästä tyydyttävään. Havanganjärvi soveltuu edellä luetelluista syistä tyydyttävästi virkistyskäyttöön.
Eläimistö ja kasvisto
Järvessä elää ainakin hauki, kuha, siika, lahna, särki, ahven, kuore, muikku, made, kiiski, ankerias ja kivisimppu. Järvellä kalastetaan verkoilla, uistelemalla ja pilkkimällä. Yleisimmät saalislajit ovat hauki, ahven ja kuha. Myös jokirapua esiintyy hieman. Järvellä ei ole tehty lintulajien selvitystyötä. Paikallisten mukaan vesiluntujen määrä on runsasta ja järvellä harrastetaan vesilintujen metsästystä.
Kasvillisuusselvityksen mukaan pääosa kasvistosta on tyypiltään runsasrainteisen järven lajeja ja ravinnepitoisuudesta riippumattomia lajeja. Järviruoko, järvikorte, siimapalpakko, uistinvita, ulpukka ja isolumme. Uimarannan läheltä on löydetty vaalealahnanruohoa ja Huvisaaren eteläpäässä kasvaa järvikaislaa ja kahdella paikalla leveäosmankäämiä.
Järven historiaa ja sen kunnostushanke
Järven laskuojassa on sijainnut säännöstelypato 1800-luvulta asti, jolla on säädelty järvessä olevaa vedenmäärä myllyä, höylää ja sahaa varten. Näiden toiminta on loppunut 1970-luvulla myllyn ja 1980-luvulla sahan ja höylän osalta. Padon puurakenteita on uusittu 1990-luvulla. Koska järveä ei enää aktiivisesti säännöstellä, laskee järven etenkin kesäisin varsin alhaalle. Vuonna 2013 saatiin lupa korvata säännöstelypato kahdella kiinteällä pohjapadolla, joka muotonsa perusteella säätelee laskuojan virtaamia. Näin toivotaan keskivedenkorkeuden nousevan pysyvästi. Hanke valmistui vuonna 2015. Mittausten mukaan keskivedenkorkeus onkin noussut 14 senttimetriä ja alimpien korkeudet 53 senttimetriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Tarjanneveden alueella (35.41), jonka Havanganjärven valuma-alueeseen (35.416) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 105,1 metriä mpy. Järvi sijaitsee Tarjanneveden alueen latva-alueilla, minkä takia sen läpi virtaa vähän vettä. Se on valuma-alueensa pääjärvi, johon laskee suoraan tai välillisesti kuusi yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea. Huomattavin niistä on Iso Valkeajärvi (50 ha), joka laskee siihen kaakosta lyhyttä ojaa myöten. Pohjoisempaa tulee Pirttijärven (7 ha) laskuoja Pahaoja, joka yhtyy ensin Korvenojaan ja tämä heti Havanganojaan, mikä laskee Havanganjärven luoteispäähän. Havanganoja alkaa Ylä-Havangasta, joka kokoaa yläjuoksulla alueiden ojia. Iso Koirajärvi (2 ha) laskee soiden kautta Havanganojaan ja Karttiperän Kalliojärvi (2 ha) ja Pitkäjärvi (1,5 ha) laskevat järveen Luomanojan kautta.
Järven laskuoja on Tyrkönoja, joka laskee Pohjalammien läpi Vaskiveden Tyrkönlahteen.
Björnstorpin linna
thumb|300px|Björnstorpin linna Lundissa.
Björnstorpin linna on linna Lundin kunnassa, Skånen maakunnassa, Ruotsissa. Se edustaa romanttista rokokoo-tyyliä. Linna rakennettiin vuonna 1752, ja sitä uudistettiin 1860- ja 1870-luvuilla. Nykyinen ulkoasu on ruotsalaisen arkkitehti Helgo Zettervallin käsialaa.
Ryder Hesjedal
Ryder Hesjedal (s. 9. joulukuuta 1980 Victoria, Kanada) on uransa lopettanut kanadalainen maasto- ja maantiepyöräilijä. Hänen sukunsa on kotoisin Norjasta.
Maastopyöräily
Hesjedal sijoittui maastopyöräilyn MM-kilpailuissa toiseksi alle 23-vuotiaiden maastoajossa Vailissa 2001. Yleisessä sarjassa hän sai maastoajossa hopeaa Luganon 2003 MM-kilpailuissa 46 sekuntia Filip Meirhaeghelle hävinneenä. Joukkueviestissä hän on saanut Kanadan joukkueessa kultaa Vailissa 2001 ja Kaprunissa 2002 sekä pronssia Åressa 1999. Maailmancupissa hän voitti Les Getsin osakilpailun 2002.
Maantiepyöräily
Hesjedal kilpaili Rabobank-tallin amatöörijoukkueessa vuosina 2002–2003. Hän aloitti ammattilaisuransa US Postal Service -tallissa 2004 ja jatkoi samassa organisaatiossa, uudelta nimeltään Discovery Channel, myös kauden 2005. Vuonna 2006 hän edusti sveitsiläistä Phonak Hearing Systems -tallia ja 2007 yhdysvaltalaista Health Net -joukkuetta. Kausilla 2008–2015 hän edusti yhdysvaltalaistallia, joka vuonna 2015 tunnettiin nimellä Cannondale-Garmin. Vuonna 2016 hän siirtyi Trek-Segafredo-joukkueeseen.
Hesjedal sijoittui Espanjan ympäriajossa 2009 toiseksi Murciaan päättyneellä kymmenennellä etapilta hävittyään neljän ajajan loppukirissä Simon Gerransille. Muutamaa päivää myöhemmin hän voitti vuoren huipulle päättyneen 12. osuuden kukistettuaan loppukirissä irtiottokumppaninsa David Garcían. Samalla hänestä tuli ensimmäinen suuren ympäriajon etapin voittanut kanadalaispyöräilijä. Amstel Gold Racessa 2010 hän sijoittui Philippe Gilbertin jälkeen toiseksi.
Hesjedalista tuli ensimmäinen suuren ympäriajon voittanut kanadalainen, kun hän voitti Italian ympäriajon 2012 ohitettuaan viimeisenä etappina ajetussa aika-ajossa Joaquim Rodríguezin 16 sekunnilla. vuoden 2014 Espanjan ympäriajossa hän voitti La Camperonaan päättyneen, vuoristossa ajetun 14. etapin ohitettuaan irtiotossa olleen Oliver Zauggin alle 200 metriä ennen maalia.
Hesjedal myönsi lokakuussa 2013 käyttäneensä dopingia yli vuosikymmen aiemmin.
S/S Frigga
S/S Frigga oli ruotsalainen höyrylaiva, joka törmäsi 23. joulukuuta 1916 Rauman edustalla Valkeakarin lähellä merimiinaan ja upposi tunnin verran ajelehdittuaan. Laivan miehistöstä pelastui 13. Lämmittäjänä toiminut Rudolf Edvin Sandström kuoli jo heti miinan räjähtäessä. Miinan oli laskenut saksalainen sukellusvene UC-27 toista kuukautta aikaisemmin 10. marraskuuta 1916. Friggassa ei ollut lastia törmäyshetkellä, vaan se oli lähtenyt tyhjänä Rauman satamasta.
Rauman sukelluskerhon sukeltajat löysivät Friggan hylyn kesällä 2011. Hylky on noin 20 metrin syvyydessä pahoin hajonneena mutta esineistö on hyvin säilynyt.
S/S Frigga oli rakennettu Oskarshamnin telakalla Ruotsissa vuonna 1878. Laivan pituus oli 41 metriä, leveys 7,3 metriä ja vetoisuus 386 bruttorekisteritonnia.
Pieni Lehijärvi (Joutsa)
Pieni Lehijärvi on Keski-Suomessa Joutsassa Taka-Ikolan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 1,2 hehtaaria, se on 150 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 400 metriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Ristiselän alueella (14.23), jonka Rutajoen valuma-alueeseen (14.236) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 145,1 metriä mpy.
Paavo Latva-Rasku
Paavo Sakari Latva-Rasku (s. 5. toukokuuta 1944 Ilmajoki) toimi Lapuan kaupunginjohtajana vuosina 1993–2012. Sitä ennen hän toimi Salon kaupungin tutkimus- ja suunnittelusihteerinä 1971–1973 sekä sivutoimisesti Salo-Uskelan seurakunnan suunnittelusihteerinä 1972–1973, Kannuksen kunnan- ja kaupunginjohtana 1973–1989 ja Vaasan läänin seutukaavaliiton seutukaavajohtajana 1989–1992.
Jäätyään elokuun lopussa 2012 eläkkeelle Latva-Rasku on toiminut perustamansa Lapuan Renessanssi Oy:n toimitusjohtajana. Hän sai kaupunkineuvoksen arvonimen vuonna 2001 ja Suomen kulttuurirahaston H. G. Porthan -mitalin vuonna 2004.
Laurent Binet
Laurent Binet (s. 19. heinäkuuta 1972 Pariisi) on ranskalainen opettaja ja kirjailija.
Tausta
Laurent Binet suoritti opintonsa kotikaupungissaan Pariisissa. Suoritettuaan kirjallisuuden opinnot Pariisin yliopistossa, hän suoritti myös aggregaatiton, eli opettajakoulutuksen. Kymmenen vuoden ajan valmistumisensa jälkeen hän toimi lukion opettajana Pariisin pohjoisen esikaupungin Saint-Denisin koulussa, mutta opetti samalla myös sen yliopistossa. Tämän lisäksi Binet on toiminut lehtorina Pariisin VIII, Pariisin III ja Pariisin VII – Denis Diderot yliopistoissa. Kuitenkin ennen toimimistaan opettajana Ranskassa hän opetti ranskan kieltä Slovakian Košicen kenraali Milan Rastislav Stefánikin mukaan nimetyssä sotilasakatemiassa.
Hän aloitti kirjallisen tuotantonsa vuosituhannen alussa julkaisemalla vuonna 2000 teoksen Forces et Faiblesses de nos muqueuses. Vuonna 2004 hän julkaisi teoksen La Vie professionelle de Laurent B'', jossa hän kertoo toiminnastaan Pariisilaisissa ja ympäristön peruskouluissa.
Vuonna 2010 Binet julkaisi historiallisen romaani HHhH (Himmlers Hirn heißt Heydrich. eli Himmlerinaivoja kutsutaan Heydrichiksi), joka kertoo Operaatio Anthropoidista, jossa kaksi Tšekkoslovakialaista vastarintataistelijaa lähetettiin Lontoon toimesta surmaamaan Reinhard Heydrich, Gestapon johtaja ja natsien salaisen palvelun johtaja. Teos on kuvitteellinen fiktio, joka liittyy ongelmalliseen todellisuuteen. Kun kirja ilmestyi 2. maalikuuta 2010, niin se palkittiin Prix Goncour du premier roman -palkinnolla.
Binet’n seuraava kirja La Septtème Fonction du langage julkaistiin syksyllä 2015 ja se kuvaa kuvitteellista salaliittoa, jonka uhriksi joutui ranskalainen filosofi Roland Barthes. Tämä teos sai puolestaan Prix du roman Fnac ja Prix Interallié palkinnot.
Julkisuus
Teosta HHhH myytiin sen ilmestyttyä runsaasti, Ranskassa 250 000 kappaletta, Espanjassa 40 000 kappaletta, Tšekin tasavallassa 12 000 kappaletta sekä 150 000 Hollannissa ja Britanniassa. Kirja on käänetty noin noljallekymmenelle kielelle. Se oli myös arvostelusmenestys ja esimerkiksi kirjailijat Mario Vargas Llosa, Bret Easton Ellis ja Martin Amis suosittelivat teoksen lukemista. Se myös valittiin vuonna 2012 New York Timesin sadan merkittävän teoksen listalle.
Maanselkä (vedenjakaja)
Maanselkä on eri vesistöalueita erottava korkeahko vedenjakaja-alue. Tavallisimmin Maanselällä tarkoitetaan Pohjois-Suomen kautta kulkevaa vedenjakajaa, joka erottaa toisistaan Itämereen ja Jäämereen laskevat vesistöt. Tämä Maanselkä jatkuu Suomessa myös Kuusamon ja Kainuun alueella, jossa se erottaa Jäämeren lahteen, Vienanmereen laskevat vesistöt Oulujoen ja Pielisen valuma-alueeseen kuuluvista vesistöistä.
Koillis-Suomessa nimitystä maanselkä käytetään myös vedenjakajista yleensä. Niinpä maanseläksi voidaan kutsua myös esimerkiksi Vuoksen ja Oulujoen vesistöt erottavaa maanselkää Kainuun ja Pohjois-Karjalan välillä. Siellä on myös samanniminen Maanselän kylä. Pielisen ja Pohjois-Savon vesistöjä erottava pohjois-eteläsuuntainen vedenjakaja-alue on myös maanselkä.
Tú y Yo
Tú y Yo on ranskalaisten dancelaulaja Lylloon sekä R&B-laulaja Matt Houstonin kappale. Sen julkaisi Lyprod Records Lylloon viidentenä ja Houstonin yhdeksäntenä singlenä sekä yhteisenä EP:nä 12. marraskuuta 2012. Kappaleeseen liittyvä virallinen musiikkivideo julkaistiin 1. joulukuuta 2012. Kappale onnistui pääsemään listoille Belgiassa ja Ranskassa.
Kappalelista
EP
Maas
Maas on 925 kilometrin pituinen Pohjanmereen laskeva joki Euroopassa. Se saa alkunsa Koillis-Ranskasta, virtaa itäisen Belgian halki koilliseen ja laskee Alankomaiden eteläosassa yhteiseen estuaariin Reinin kanssa.
Belgiassa Maas virtaa Sillon industriel -teollisuusalueen läpi. Joen alajuoksulla Alankomaissa sen varrella ei ole merkittäviä kaupunkeja. Maasin varrella olevia paikkakuntia ovat Ranskassa Charleville-Mézières, Belgiassa Namur ja Liège ja Alankomaissa Maastricht, Roermond, Venlo, Beesel, Maasbracht, Dilsen, Elsloo ja Meerssen.
Vuoden 1648 Westfalenin rauhaan saakka Maasjoki oli Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan länsiraja. Toisen maailmansodan aikana vuonna 1944 Maasjoen ja sen siltojen hallinnasta käytiin kaksi suurta taistelua: Operaatio Market Garden ja Ardennien taistelu.
250px|thumb|left|Maas [[Maastrichtissä.]] 750px|thumb|left|Maas [[Ardennit|Ardenneilla.]]
Germaine Tailleferre
300px|thumb|Germaine Tailleferre ja Mario Hacquard Germaine Tailleferre (19. huhtikuuta 1892 – 7. marraskuuta 1983) oli ranskalainen säveltäjä ja säveltäjäryhmän Les Six ainoa naispuolinen jäsen. Germaine Tailleferre (oik. Germaine Taillefesse) syntyi Parc Saint-Maurissa, Ranskassa vuonna 1892. Hän vaihtoi sukunimensä Tailleferreksi jo nuorena loukatakseen isäänsä, joka oli kieltäytynyt tukemasta tyttären musiikkiopintoja. Hän opetteli pianonsoittoa kotona äitinsä johdolla ja sävelsi itsekseen lyhyitä kappaleita, kunnes pääsi opiskelemaan Pariisin konservatorioon. Siellä hän tapasi muun muassa Darius Milhaud'n, Georges Auricin ja Arthur Honeggerin.
Tailleferre menestyi opinnoissaan ja tutustui pian Montmartren ja Montparnassen taiteellisiin piireihin. Ryhmä Les Six muodostui puolivahingossa eikä pysynyt koossa kauan. Hänen musiikillisina esikuvinaan ja tukijoinaan olivat muun muassa Claude Debussy, Igor Stravinski, Erik Satie ja erityisesti Maurice Ravel, jonka luona hän vietti paljon aikaa. Vuonna 1925 Tailleferre meni naimisiin amerikkalaisen Ralph Bartonin kanssa ja muutti Yhdysvaltoihin. Hän palasi Ranskaan aviomiehensä kanssa vasta vuonna 1927 ja erosi vähän myöhemmin.
1920- ja 1930-luvuilla Tailleferre sävelsi piano- ja elokuvamusiikkia. Toisen maailmansodan puhjettua hän pakeni Espanjan läpi Portugaliin ja sieltä laivalla Pennsylvaniaan, Yhdysvaltoihin. Sodan jälkeen hän palasi taas Ranskaan ja sävelsi paljon orkesteri- ja kamarimusiikkia sekä muita teoksia, muun muassa neljä balettia sekä neljä täyspitkää ja useita lyhyempiä oopperoita. Suurin osa musiikista julkaistiin vasta taiteilijan kuoleman jälkeen. 1960-luvulla Tailleferre sävelsi paljon elokuvamusiikkia ja ryhtyi vuonna 1976 säestäjäksi lasten musiikkiluokalle. Hän jatkoi säveltämistä aina kuolemaansa, 7. marraskuuta vuonna 1983 asti.
Kari Rydman
Elämä ja ura
Yhtä suosituimmista lauluistaan, Elämä on kaunis, Rydman on luonnehtinut seuraavasti: ”Runo joka Larin-Kyöstiltä jäi kirjoittamatta, laulu jota Merikanto ei tehnyt eikä Tapsa Rautavaara laulanut; niinpä minun piti se tehdä vuonna -65. Pitkään minä vähän häpesin tätä rallia, olenhan sentään sinfoniantekijä.” Vuonna 1963 erästä illanviettoa varten sävelletty Kanttorin jenkka on Rydmanin mukaan parodinen muunnelma Johann Sebastian Bachin kolmannen brandenburgilaisen konserton teemasta, mutta kappaletta ei uskallettu levyttää tuoreeltaan Hannu Salaman jumalanpilkkaoikeudenkäynnin vuoksi.
Kari Rydman sai Pro Finlandia -mitalin vuonna 1997. Vuonna 1977 Rydman ja Martti Pokela saivat Jussi-patsaat Heikki Partasen elokuvaan Antti Puuhaara säveltämästään musiikista. Rydmanille myönnettiin Suomen Leijonan komentajamerkki vuonna 2022.
1970-luvulta lähtien Rydman on tullut Valkeakoskella tunnetuksi paikallislehti Valkeakosken Sanomien pakina- ja kolumnivieraana. Hänen poikansa oli tiedevaikuttaja Jan Rydman, jonka poika eli Karin pojanpoika on poliitikko Wille Rydman.
Sävellyksiä
Kamarimusiikkia
Yksinlauluja
Sekakuorolauluja
Carina Ari
Carina Ari (synt. Maria Karina Viktoria Jansson: 14. huhtikuuta 1897 Tukholma, Ruotsi – 24. joulukuuta 1970 Buenos Aires, Argentiina) oli ruotsalainen tanssija, koreografi ja kuvanveistäjä.
Elämä ja ura
Vuonna 1918 Ari irtisanoutui ja muutti Kööpenhaminaan opiskelemaan koreografiaa Venäjän vallankumousta paenneen Mihail Fokinin alaisuudessa. Yksityisiin oppitunteihin hän sai rahaa eräältä mesenaatilta. Ari palasi Tukholmaan vuonna 1919 ja ryhtyi itse opettamaan. Seuraavana vuonna hän lähti ruotsalaisen tanssijaryhmän mukana Pariisiin, jossa he esiintyivät nimellä "Les Ballets súedois" kolmen vuoden ajan.
Ari palasi jälleen Tukholmaan vuonna 1923 ja alkoi tehdä koreografioita. Vuonna 1925 hän avioitui Pariisissa tutustumansa kapellimestari Desiré-Émile Inghelbrechtin kanssa. Tämä oli nimetty Opéra-Comiquen musikaaliseksi johtajaksi vuotta aiemmin. Ari pääsi kyseiseen teatteriin tanssimaan itse suunnittelemiaan esityksiä, ja kesällä 1927 hän suunnitteli balettiesityksen Élysée-palatsiin. Seuraavana vuonna hän sai kunnian suunnitella Pariisin oopperaan baletin, jonka kantaesityksessä hän tanssi itse.
Vuonna 1930 Ari ja Inghelbrecht siirtyivät Algerin oopperaan. Inghelbrecht otti nopeasti lopputilin, koska ei pitänyt konservatiivisesta ilmapiiristä, Ari pysyi hieman pidempään. Vuonna 1932 hän palasi miehensä luokse Pariisiin ja kolme vuotta myöhemmin Tukholmaan, kunnes muutti jälleen Pariisiin 1938. Siellä hän tanssi viimeisen kerran julkisesti vuonna 1939. Pian tämän jälkeen avioliitto päättyi eroon, kun Inghelbrecht oli aloittanut suhteen toisen naisen kanssa.
Lomalla kylpyläkaupunki Aix-les-Bainsissa Ari tapasi hollantilaisen miljonäärin Jan Moltzerin, joka oli perinyt Bols-viinatehtaan. Moltzer siirsi liiketoimintansa toisen maailmansodan alla Argentiinaan, ja pari muutti Buenos Airesiin. Moltzer kuoli äkillisesti vuonna 1951 ja Ari peri suuren osan hänen omaisuudestaan.
Tanssiuransa jälkeen Ari kouluttautui kuvanveistäjäksi opiskellen muun muassa New Yorkissa. Hän erikoistui rintakuviin, ja muun muassa hänen taiteilemansa Dag Hammarskjöld on esillä Yhdistyneiden kansakuntien päämajassa. Ari kuoli vuonna 1970 reisiluun murtuman aiheuttamiin komplikaatioihin ja hänet haudattiin Jan Moltzerin viereen Alankomaiden Haarlemiin.
Muisto
Carina Ari testamenttasi omaisuutensa nimeään kantavalle säätiölle, joka jakaa stipendejä, tukee uransa päättäneitä tanssijoita ja rahoittaa tanssin tutkimusta.
Kugaaruk
Kugaaruk (, tunnetaan myös nimellä Arviligjuaq) on pikkukylä Kanadassa, Nunavutin territoriossa, Kitikmeotin alueella. Kylän tunnettiin ennen vuotta 2000 nimellä Pelly Bay. Kylän väkiluku on 688 (2006). Kylä sijaitsee tiettömällä alueella, ja ainoat liikenneyhteydet ovat vuosittaisen yhteysaluksen lisäksi lentokoneet. Kylän läheisyydessä sijaitsee Kugaarukin lentoasema.
Kugaarukissa on mitattu Kanadan kylmin viimaindeksi, −78 °C.
Historia
thumb|left|Kugaarukin kivikirkko. Ennen eurooppalaisten saapumista alueelle, alueen inuiitit elivät paimentolaista elämää, asuen igluissa ja nahkaisissa teltoissa, liikkuen riistaeläinten perässä. Vuonna 1935 lähetystyötä tekevä katolilaisen kirkon isä Pierre Henri saapui alueelle ja rakensi alueen kivistä pienen kappelin ja talon, mutta huomasi pian ettei kivi soveltunut lämmönhukkansa vuoksi rakennusmateriaaliksi, joten hän muutti asumaan perinteiseen igluun ja käytti alkuperäisasukkaiden vaatetusta. Vuonna 1941 hän rakensi kivisen kirkon kylään ja säilyi tärkeänä vaikuttajana kylässä aina vuoteen 1965. Vuonna 1968 Kanadan valtio toi kylään 32 valmiiksi rakennettua asuntoa, alueen asukkaiden käyttöön.
Aksiooma
Aksiooma on matematiikassa peruskäsitteiden epäsuora määritelmä, jota käytetään päättelyssä muiden tulosten todistamiseen.
Matematiikassa mikä tahansa ristiriidaton lausejoukko voidaan asettaa aksioomajärjestelmäksi. Toivottavaa on, että aksioomia ei voida johtaa toisista aksioomista vaan että aksioomajoukko on pienin mahdollinen peruskäsitteiden määrittelemiseen riittävä lausejoukko.
Tunnettu ja matematiikan kehitykseen vaikuttanut aksiooma on euklidisen geometrian paralleeliaksiooma eli yhdensuuntaisuusaksiooma: annetun pisteen kautta voidaan piirtää täsmälleen yksi annetun suoran suuntainen suora. Tämän aksiooman epäiltiin pitkään olevan seurausta muista geometrian aksioomista. Myöhemmin on todistettu, ettei näin ole, ja kehitetty geometrioita, joissa paralleeliaksiooma ei ole voimassa. Tällainen epäeuklidinen geometria ei esimerkiksi sisällä lausetta "kolmion kulmien summa on 180 astetta".
Hitoshi Matsumoto
Ura koomikkona
Matsumoton komediaura alkoi hänen liityttyään vuonna 1982 lapsuudenystävänsä Masatoshi Hamadan kanssa japanilaisen mediakonsernin Yoshimoto Kogyon koulutusohjelmaan. He perustivat yhdessä Downtown-komediaduon. Heidän ensimmäinen televisio-ohjelmansa Yoji Desu Yōda alkoi ilmestyä vuonna 1987. Ohjelman myötä Downtownista tuli tunnettu nimi.
Downtownin seuraava suuri televisio-ohjelma Downtown no Gaki no Tsukai ya Arahende!! saavutti suuren suosion Japanissa.
Bubastites
Bubastites ( tai Boubastitēs nomos), egyptiläisittäin Imet-khenti, oli muinaisen Egyptin nomos eli maakunta tai hallintopiiri. Se sijaitsi Ala-Egyptissä ja oli numeroltaan kyseisen alueen 18. nomos.
Nomoksen alkuperäisen egyptinkielisen nimen suomennos on ”Etelän prinssi”. Nimestä esiintyy tutkimuksessa lukuisia erilaisia lukutapoja ja translitteraatioita, jo mainitun lisäksi myös muun muassa Imti-khenti, Im-khent, Amti-khenti ja Am-khent. Tutkimuksessa nomokseen viitataan usein tunnuksella L18.
Maantiede
Bubastiteen nomos oli yksi Ala-Egyptin kahdestakymmenestä nomoksesta, ja se oli numeronsa mukaisesti alueen 18. nomos. Nomos sijaitsi Niilin suiston kaakkoisosassa Niilin itäisimmän eli Pelusiakos-suuhaaran varrella. Sen länsipuolella sijaitsivat Athribiteen (L10) ja Leontopoliten (L11) nomokset, ja itäpuolella Heroopoliteen (L08) ja Arabian (L20) nomokset.
Nomoksen pääkaupunkina (mētropolis) esiintyy yleensä Bubastis eli egyptiläisittäin Baset tai Per-Bast(et).
Historia
Bubastiteen nomos oli olemassa egyptiläisellä nimellään Egyptin faaraodynastioiden kaudella, ja se oli on yksi Ala-Egyptin kahdeksasta vanhimmasta tunnetusta nomoksesta. Se erotettiin omaksi alueekseen Heliopoliteen nomoksesta (U13). Kreikkalaisen nimensä se sai hellenistisellä kaudella eli ptolemaiosten aikana, jolloin se nimettiin tuolloisen pääkaupunkinsa mukaan. Nimi oli käytössä Egyptin kreikkalais-roomalaisena aikana. Tutkimuksessa nomoksesta käytetään usein tunnusta L18, jolla siihen voidaan viitata nimenmuutoksista riippumatta.
Nomoksen pääjumala oli Bastet eli Bast, jonka kreikkalaiset yhditivät Artemiihin. Tämä esiintyy nomoksen jumalana myös faarao Senusret I:n niin kutsutussa Valkoisessa kappelissa.
Ilkka Koivula
Ilkka Koivula (s. 16. maaliskuuta 1966 Ranua) on suomalainen näyttelijä. Hän valmistui Teatterikorkeakoulusta vuonna 1990 teatteritaiteen maisteriksi.
Ilkka Koivula on näytellyt Oulun kaupunginteatterissa, Tampereen Työväen Teatterissa, Lahden kaupunginteatterissa, Rauman Kaupunginteatterissa ja Turun Kaupunginteatterissa sekä useissa suomalaisissa sekä kansainvälisissä elokuvissa.
Koivula näytteli Akseli Koskelaa Timo Koivusalon elokuvissa Täällä Pohjantähden alla ja Täällä Pohjantähden alla II.
Ilkka Koivula asuu Nokialla ja on eronnut vaimostaan näyttelijä Merja Koivulasta. Heillä on kolme lasta. Ilkka Koivula ja näyttelijä Pertti Koivula ovat veljeksiä.
Koivula toimii laulusolistina ja huuliharpistina The Practice -nimisessä rhythm and blues -yhtyeessä.
Kakarinlampi (Joutsa)
Kakarinlampi on Keski-Suomessa Joutsassa Etu-Ikolan kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,4 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Ristiselän alueella (14.23), jonka Rutajoen valuma-alueeseen (14.236) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 145,7 metriä mpy.
Tuomo Melasuo
Tuomo Melasuo (s. 9. syyskuuta 1948 Turku) on suomalainen Algerian, Pohjois-Afrikan ja läntisen Välimeren alueen tutkija. Ennen eläköitymistään hän toimi TAPRI:n tutkimusjohtajana sekä rauhan- ja konfliktintutkimuksen professorina Tampereen yliopistossa. Hän on myös poliittisen historian dosentti Turun yliopistossa.
Tieteellinen ura
Melasuo on työskennellyt vuodesta 1985 TAPRIssa (Tampereen rauhan- ja konfliktintutkimuskeskus) erilaisten tutkimusprojektien parissa, keskittyen viime vuosina TAPRIn Välimeri-projektin hoitamiseen. Välimeri-projektin merkeissä Melasuo on toiminut myös Euroopan ja Välimeren maiden kulttuurien väliseen dialogiin keskittyvän Anna Lindh -säätiön Suomen yhteyshenkilönä vuodesta 2004 lähtien. Melasuo on toiminut myös pitkään Unescon yhteiskuntatieteellisen tutkimusohjelman MOST:n johtoryhmässä edustaen Länsi-Eurooppaa ja Pohjois-Amerikkaa.
Melasuon keskeisempiä mielenkiinnon kohteita ovat:
Kunnianosoituksia
Tuomo Melasuolle myönnettiin 2002 Chevalier de l'ordre des Palmes Académiques -arvonimi, joka on merkittävä Ranskan valtion myöntämä kunnianosoitus Ranskaa ja ranskalaista kulttuuria tunnetuksi tekeville henkilöille.
Vuonna 2008 Melasuolle tehtiin 60 ikävuoden kunniaksi juhlakirja Building Peace by Intercultural Dialogue, jossa hänen tutkimuksenkohteitaan ja uraansa käsiteltiin monelta kannalta.
Taina Kopra
Taina Kopra (s. 27. helmikuuta 1967 Tampere) on suomalainen sirkustirehtööri. Hän on Sorin Sirkuksen taiteellinen johtaja ja vastuuopettaja. Kopra on perustanut vuodesta 1985 alkaen toimineen Sorin Sirkuksen, joka on yksi sirkustaiteen perusopetuksen laajan oppimäärän mukaista opetusta antavista nuorisosirkuksista. Kopra toimii myös Sorin Sirkuksen Joulushow-esitysten ohjaajana.
Kopra päätyi sirkuksen pariin telinevoimistelutaustansa kautta, kun hän alkoi vetää sirkuskerhoa yhdessä kumppaninsa Jouni Kivimäen kanssa. Kopra on opiskellut sirkusalaa tanskalaisessa The Commedia Schoolissa. Hän oli Tampereen yliopiston näyttelijätyön laitoksella vierailevat opettajana 2016–2017 alanaan fyysisen teatterin perusteet ja neutraali maski.
1990 alussa Kopra oli mukana tekemässä ensimmäisiä opetussuunnitelmia sirkustaiteen perusopetuksen avuksi. Hän oli myös perustamassa Turun sirkuskoulutusta ja vaikutti yhdessä Markku Aulangon kanssa siihen, että Turun sirkuskoulutuksen painotus on sirkuksen opettamisessa. Kopra on palkittu työstään vuonna 2002 Kalle Kaiharin kulttuurisäätiön palkinnolla Hän sai vuonna 2019 lastenkulttuurikeskus Pirkanmaan Taikalampun Vuoden lastenkultturitoimijan palkinnon. Vuonna 2015 Tampereen kaupunki palkitsi hänet kultaisella ansiomitalilla.
Amnátos
Amnátos on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Réthymnon kuntaan, Réthymnon alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 156 (vuonna 2011).
pienoiskuva|vasen|[[Arkádin luostari.]] Amnátoksen kylä sijaitsee noin 18 kilometriä itäkaakkoon Réthymnon kaupungista. Se on rakennettu noin 330 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Kylän nimi on todennäköisesti esikreikkalaista alkuperää, ja tunnetaan nykyisessä muodossaan jo eräästä antiikin aikaisesta piirtokirjoituksesta. Nykyinen kylä on ollut olemassa viimeistään venetsialaisvallan aikana, mikä näkyy sen vanhoista venetsialaisista taloista, joista merkittävin on Sanguinazzon kartano. Kylä mainitaan ensimmäisen kerran väestönlaskennassa vuonna 1577. Venetsialaiset tunsivat kylän nimimuodossa Amnato.
Amnátos muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Αμνάτου, Topikí Koinótita Amnátou), johon kuuluvat varsinaisen Amnátoksen kylän lisäksi kylät Kapsalianá ja Píkris sekä Arkádin luostari (Moní Arkadíou). Koko yhdyskunnan väkiluku on 218.
Aiemmin kylä kuului Arkádin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Réthymnon kunnan Arkádin kunnallisyksikköön.
Xi’an Y-7
Xi’an Y-7 on kiinalaisen Xi’an Aircraft Industrial Corporationin valmistama kaksimoottorinen lyhyen matkan kuljetuslentokone, joka pohjautuu neuvostoliittolaisiin Antonov An-24- ja An-26-koneisiin. Ensimmäisten Y-7-koneiden valmistaminen alkoi vuonna 1967 tai 1968, ja konetyypin ensilento oli 25. joulukuuta 1970. Y-7 oli vielä vuonna 2015 ainakin nimellisesti tuotannossa, mutta niitä ei vuosituhannen vaihteen jälkeen ole juuri valmistettu. Kaikkiaan Y-7-koneita on rakennettu alle 150.
Xi’an Y-7:n pohjalta on kehitetty Xi’an MA60, jossa on muun muassa uudet moottorit. Se on ollut tuotannossa vuodesta 2000.
Historia
Kiinan kommunistinen hallitus sai vuonna 1966 neuvoteltua Neuvostoliitolta luvan aloittaa Antonov An-24:n valmistaminen lisenssillä. Tyyppi sai Kiinassa mallinimen Y-7, ja sitä valmisti Xi’anin lentokonetehdas. Suunnittelu alkoi huhtikuussa 1966 ja ensimmäisten koneiden valmistaminen vuonna 1967 tai 1968. Tyypin ensilento tehtiin loppuvuodesta 1970. Rakennetut koneet vastasivat käytännössä neuvostoliittolaista An-24RV:tä, jossa toisen potkuriturbiinimoottorin naselliin oli lisätty pieni suihkumoottori korvaamaan APU-generaattori ja tuomaan lisätehoa lentoonlähdössä.
Kulttuurivallankumouksen aiheuttama yhteiskunnallinen epävakaus hidasti Y-7:n kehitystyötä. Kiinan ja Neuvostoliiton välirikko oli samoihin aikoihin myös pahimmillaan, minkä seurauksena tuotantolisenssi peruttiin ja kehitystyötä jouduttiin jatkamaan Kiinassa itsenäisesti. Y-7:lle haettiin tyyppihyväksyntää vuonna 1977, mutta sitä ei myönnetty, sillä koneen 2 550 hevosvoiman moottoreita pidettiin alitehoisina. Myös seuraava yritys vuonna 1979 päättyi tyyppihyväksynnän epäämiseen. Vuonna 1980 ensilentonsa teki paranneltu versio, joka oli varustettu 2 900 hevosvoiman WJ-5A-1-moottoreilla. Tämä versio sai lopulta tyyppihyväksynnän tammikuussa 1984.
Venyneen kehitystyön vuoksi Y-7 oli jo käyttöön tullessaan vanhentunut. Xi’anin lentokonetehdas aloittikin 1980-luvun puolivälissä yhdessä hongkongilaisen HAECO-yhtiön kanssa projektin, jossa kehitettiin länsimaisella avioniikalla varustettu versio Y-7:stä. Uuteen Y-7-100-koneeseen tuli myös uudistetut sisätilat sekä wingletit siipien kärkiin. Ohjaamomiehistö oli kolmehenkinen alkuperäisen Y-7:n viiden hengen sijaan, ja matkustajapaikkojen määrä kasvoi 52:een. Y-7-100 oli suunnattu pääasiassa vientimarkkinoille. Siitä kehitettiin myös rahtikone Y-7-100C ja moottoriteholtaan rajoitettu Y-7-200, jonka tarkoituksena oli pidentää moottorien käyttöikää. Se oli kuitenkin alitehoinen, ja malli näki käyttöä vain vähän, jos lainkaan.
Vuonna 1988 ensilentonsa teki Y-7:n rahtiversio Y-7H, joka oli suunniteltu takaisinmallintamalla Kiinaan hankittuja Antonov An-26 -koneita. Koneessa oli kokonaan paineistettu runko, 3 050 hevosvoiman WJ-5E-moottorit, paranneltu avioniikka ja lastausrampilla varustettu takaovi. Y-7H tuli Kiinan asevoimien käyttöön vuonna 1992, ja siitä valmistettiin myös siviiliversiota Y-7H-500 ja vientiin suunnattua versiota Y-7H-300.
Y-7:n viimeinen kehitysversio oli vuonna 1993 ensilentonsa tehnyt ja vuonna 1998 tyyppihyväksytty Y-7-200A. Sen runkoa oli hieman pidennetty, jotta matkustajia mahtuisi 56–60. Lisäksi siinä oli Pratt & Whitneyn moottorit ja nelilapaiset Hamilton-potkurit, joiden ansiosta kone oli edeltäjiään hiljaisempi ja taloudellisempi. Ohjaamomiehistö oli kaksihenkinen. Y-7-200A ja sitä seurannut Y-7-200B jäivät kuitenkin prototyyppiasteelle.
Y-7 oli vielä vuonna 2015 ainakin nimellisesti tuotannossa, mutta niitä ei vuosituhannen vaihteen jälkeen ole juuri valmistettu. Kaikkiaan koneita valmistettiin alle 150: alkuperäisiä Y-7-koneita 62, Y-7-100-koneita noin 50 ja Y-7H-koneita joitakin kymmeniä. Koneista suurin osa toimitettiin Kansan vapautusarmeijan ilmavoimille.
Versiot
pienoiskuva|[[China Northern Airlinesin Y-7-100:n ohjaamo.]]
Onnettomuudet
Alla olevaan taulukkoon on listattu kaikki tiedossa olevat Xi’an Y-7:lle sattuneet onnettomuudet, jotka ovat johtaneet koneen tuhoutumiseen tai hylkäämiseen.
Apóstoloi
Apóstoloi (transl. myös Apóstoli; ”Apostolit”) voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:
Ginny Holder
Ginny Holder on englantilainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa Holby Cityn sairaala -televisiosarjassa Thande Abebe-Griffiniä ja Murha paratiisissa -teleisiosarjassa Darlene Curtisia, joka vuonna 2018 oli toistuva hahmo ja vuodesta 2022 yksi päähahmoista.
Kasjanov
Kasjanov, Kasjanova on venäläinen sukunimi esimerkiksi seuraavilla henkilöillä:
Foolihappo
thumb|250px|right|Tetrahydrofolaatti on luonnossa esiintyvien folaattien sekä myös synteettisesti valmistetun foolihapon biologisesti aktiivinen muoto.
B9-vitamiinit ovat eliöissä luontaisesti esiintyviä biologisesti aktiivisen tetrahydrofolaatin esiasteita, joita kutsutaan folaateiksi. Ihmisen synteettisesti valmistamaa B9-vitamiinia kutsutaan foolihapoksi. Kaikki B9-vitamiinit ovat vesiliukoisia orgaanisia yhdisteitä.
Monista kasveista, eläimistä, sienistä, bakteereista ja arkeista on löydetty yhteensä 100 erilaista folaattia. Ihmisen tuottamaa synteettistä foolihappoa ei esiinny luonnossa ainakaan merkittävissä määrin. Foolihappo kostuu 6-metyylipteridiinistä, 4-aminobentsoehaposta ja L-glutamiinihaposta.
Monet kasvit, sienet, bakteerit ja arkit pystyvät tuottamaan itse folaatteja, jolloin ne eivät tarvitse niitä ravinnostaan. Folaatit tai foolihappo ovat kuitenkin välttämättömiä ravintoaineita ihmisille ja muille sellaisille eläimille, joiden suolistomikrobit eivät pysty huolehtimaan elimistön folaatintarpeesta. Märehtijöiden suolimikrobit tuottavat usein runsaasti folaattia, mutta folaattilisät saattavat silti parantaa esimerkiksi lehmien terveyttä ja lisätä maidontuottoa.