cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kabylia
Maantiede
Kabylia on osa Algerian Tell-Atlaksen vuoristoa. Kabyliassa vuoristoseutu alkaa kohota Mitidjan tasangolta lännessä kohti Tunisian rajaa idässä. Lähellä Välimerta maasto kohoaa ylätasangoksi, josta eroosio on muovannut useita samansuuntaisia muodostelmia, kuten Arbaa n-Ath-Iratenin, Collon ja Edughin massiivit. Useista vuorijonoista korkein on Djurdjura, jonka korkein huippu Lalla Khadidja kohoaa 2 308 metrin korkeudelle merenpinnasta. Lähellä merta on hyvin jyrkkiä rotkoja, kuten Palestro ja Kerrata.
Kabylia voidaan itsessään jakaa pienempiin alueisiin. Niin sanottu Suur-Kabylia (Grande Kabylie) käsittää esimerkiksi Djurdjuran vuorijonon. Sen itäpuolella on Vähä-Kabylia (Petite Kabylie), joka käsittää Baborin vuorijonon.
Alueen pohjoisosaan saapuu kosteita ilmamassoja Atlantin valtamereltä, jotka tuottavat runsaita sateita. Kabylia kuuluukin Algerian sateisimpiin paikkoihin. Sateet, kosteus ja suotuisa maaperä ovat johtaneet runsaiden metsien kasvuun. Metsien yleisiä lajeja ovat esimerkiksi rautatammi, korkkitammi, Quercus afares ja Quercus canariensis. Yli 1 500 metrin korkeuksilla metsät alkavat kasvaa setrejä.
Historia
thumb|Kabyyliperhe vanhassa valokuvassa. thumb|Kabylian autonomiaa ajavia mielenosoittajia. Antiikin aikana nykyisen Kabylian alue ilmeisesti säästyi pääosin alueen suurvaltojen, kuten Karthagon ja Rooman otteelta. Keskushallinnon valta on ulottunut vain muutamiin rannikon asutuskeskuksiin.
Arabit saapuivat alueelle 800-luvulla ja alkoivat levittää islamia. Alueen historiasta keskiajalla tiedetään kuitenkin vain vähän. Todennäköisesti alue oli keskusvaltaan nähden autonominen. 1500-luvulla alue tuli tunnetummaksi Barbarossan veljesten harjoittaman merirosvouden tukialueena. Turkkilaiset saivat haltuunsa Algerin, jolle johtavia kulkureittejä Kabylia hallitsi. Kabyliassa vaikutti useita eri ryhmittymiä, joista historiallisissa lähteissä mainitaan esimerkiksi Labbèsin ja Kukon kuningaskunnat. Eri ryhmät liittoutuivat eri aikoina turkkilaisia vastaan tai heidän puolestaan. Turkkilainen valta alueella oli kokonaisuudessaan muodollinen.
Ranskalaiset valtasivat Algerin vuonna 1830. Turkkilaiset varuskunnat vedettiin alueelta ja Kabyliasta tuli näin käytännössä kokonaan itsenäinen, joskin anarkinen alue. Alueella oli ranskalaisten saapuessa noin 1 400 kylää, jotka jakaantuivat 120 heimoon. Heimot liittoutuivat keskenään muodostaen suurempia heimoliittoja. Ranskalaiset valtasivat Djidjellin vuonna 1851 ja Djurdjuran vuonna 1857. Vuonna 1871 kabylialaiset ottivat osaa ranskalaisten vastaiseen kapinaan, mikä johti ankariin rankaisutoimenpiteisiin ja maiden takavarikoimiseen. Paikallinen kylähallinto alkoi korvautua ranskalaisella hallinnolla. Toisaalta alueen asukkaita alkoi muuttaa suuressa mittakaavassa Ranskaan, josta siirtotyöläiset lähettivät suuria summia takaisin kotialueelleen.
Ranskaan muuttaneiden alueen asukkaiden keskuudessa muodostettiin monia poliittisia ryhmiä. Osa niistä ajoi Algerian itsenäisyyttä. Belkacem Krimin johtama pieni joukko ryhtyi aseellisiksi lainsuojattomiksi. Hänen joukkonsa muodostivat vuonna 1954 puhjenneen kapinan ydinryhmän. He ja muut kabylialaiset, kuten Ait Ahmad ja Muhammad Boudiaf olivat avainasemissa myös Algerian sodanpuhkeamisen taustalla. Huomattava osa ranskalaisia vastaan taistelleista tavallisista algerialaisista oli peräisin Kabyliasta.
Väestö
Kabylian nimi viittaa kabyylien maahan. Huomattava osa alueen asukkaista puhuu edelleen berberikieliä.
Steroidit
thumb|398x398px|[[Kolesteroli on tyypillinen steroidi ja steroidihormonien esiaste ihmisessä. Kuvassa merkittynä steroidirakenteen hiilien 1-27 numerointi sekä hiilirenkaiden A-D nimeäminen. ]] Steroidit ovat nelirenkaiseen sykliseen hiiliketjuun perustuvia yhdisteitä, jotka liukoisuusominaisuuksiensa puolesta luetaan lipideihin. Kemiallisen rakenteensa vuoksi se eroaa huomattavasti rasvahappojen ja glyserolin estereistä, jotka ovat toinen keskeinen biokemiallinen lipidiryhmä. Steroidihormoneiksi kutsutaan steroideja, jotka toimivat myös hormoneina.
Toisin kuin peptidihormoneja, steroidihormoneja ei varastoida solussa varastorakkuloihin. Rasvaliukoisina steroidihormonit kulkeutuvat vapaasti solukalvon lävitse verenkiertoon. Verenkierrossa ne tyypillisesti sitouvat kuljetusproteiineihin. Verenkierrosta ne siirtyvät sisään kohdesoluihin niin ikään vapaasti solukalvon lävitse sitoutuakseen solunsisäiseen reseptoriin solulimassa tai solun tumassa ja vaikuttavat sitä kautta geenien ilmentymiseen.
Steroidihormoneilla on hitaasti ilmenevien geenien transkriptiovaikutuksen lisäksi nopeasti, jopa muutamassa minuutissa, ilmeneviä vaikutuksia.
Tärkeimpiä steroideja
Steroideja on sekä luonnollisia että synteettisiä ja ne voidaan jakaa eri ryhmiin.
Steroidihormonien biosynteesi ihmisessä
Kaikki ihmisen steroidihormonit tuotetaan kolesterolia lähtöaineena käyttäen. Steroidisynteesi tapahtuu steroidihormoneja erittävissä umpirauhasissa.
Steroidihormoneja tuottavia umpirauhasia ovat lisämunuaiskuori, sukurauhaset sekä naisilla istukka. Lisämunuaiskuori tuottaa yli 50 erilaista kortikosteroidia, jotka vaikutustensa perusteella jaetaan kahteen ryhmään, gluko- ja mineralokortikoideihin. Sukurauhasissa ja istukassa tuotetaan sukupuolihormoneja, joita ovat mm. naisilla kuukautiskiertoon ja raskauteen vaikuttava keltarauhashormoni eli progesteroni sekä toissijaisiin sukupuoliominaisuuksiin vaikuttavat testosteroni, estradioli sekä muut androgeenit ja estrogeenit.
Steroidisynteesin ensimmäinen tapahtuma on kolesterolin muuntaminen pregnonoloniksi. Tämä tapahtuu mitokondriossa monimutkaisessa P450-entsyymin syntetoimassa reaktiosarjassa, jossa kolesterolin C-17 -hiileen liittynyttä hiiliketjua lyhennetään. Pregnonolonista tuotetaan edelleen kaikki steroidihormonit erilaisissa hydroksylaatio- ja hapetusreaktioissa, joissa steroidin nelirenkaiseen rakenteeseen lisätään happiatomeja. Lisäksi C-17 -hiileen liittynyttä hiiliketjua voidaan lyhentää edelleen.
Elokuvavuosi 1933
Tässä artikkelissa käsitellään vuoden 1933 aikana julkaistuja elokuvia ja elokuvamaailman merkittäviä tapahtumia.
Leni Riefenstahl ohjasi ensimmäisen elokuvansa kansallissosialisteille. Der Sieg des Glaubens oli propagandistinen dokumenttielokuva vuoden 1933 natsipuolueen Nürnbergin puoluepäiviltä.
Muriki
Muriki (Brachyteles arachnoides) on hämähäkkiapinoihin kuuluva nisäkäslaji. Sitä tavataan uhanalaisena Etelä-Amerikasta.
Koko ja ulkonäkö
Murikin ruumis voi kasvaa 46–78 cm pitkäksi. Lajin häntä on hyvin pitkä ja voi saavuttaa noin 75–85 cm:n pituuden. Laji voi painaa 8–10 kg. Urokset ovat hieman naaraita kookkaampia. Ruumis on naamaa lukuun ottama villaisen karvan peittämä. Murikin väritys vaihtelee vaaleanharmaasta kullanruskeaan. Naama on väriltään musta. Murikin kädet ovat pitkät.
Levinneisyys ja elintavat
Murikia tavataan Brasiliasta etelärannikolta Minas Geraisin, São Paulon, Rio de Janeiron ja Paranán osavaltioista. Lajin elinympäristöä ovat ainavihannat trooppiset metsät ja erityisesti sitä tavataan vuoristoalueilta. Se liikkuu korkeiden puiden latvuskerroksissa. Murikit ovat päiväaktiivisia ja elävät useiden kymmenien yksilöiden perheryhmissä. Koiraat elävät perheryhmissään koko elämänsä, mutta naaraat jättävät ryhmän noin viiden vuoden iässä. Muriki on kasvinsyöjä ja sen ravintoa ovat kasvien lehdet, kukat, hedelmät ja siemenet. Murikit ovat moniavioisia ja sekä koiraalla että naaraalla voi olla useita parittelukumppaneita. Kädellisille poikkeavasti naaras valitsee parittelukumppaninsa ja naaras parittelee joka toinen vuosi. Naaraan raskausaika kestää 7–8 kuukautta ja naaras synnyttää yhden poikasen, joka syntyy useimmiten touko-syyskuussa. Vain naaras hoitaa poikasta.
Muriki luokitellaan äärimmäisen uhanalaiseksi. Lajin kannan kooksi arvioidaan 1 100–1 200 yksilöä ja kannan kehityssuunta on vähenevä. Tärkeimmät uhat kannalle ovat elinympäristön häviäminen rannikkometsien hakkuiden vuoksi ja metsästys. Pienikokoiselle kannalle ovat uhkana myös petoeläimet kuten taira.
Tuukka Tiihonen
Tuukka Tiihonen on suomalainen näyttelijä ja teatteriopettaja. Hän on näytellyt sivurooleja muutamissa suomalaisissa elokuvissa ja televisiosarjoissa, kuten Salatut elämät, Ganes, Tukka auki, Siskonpeti ja Sunnuntailounas. Hän on riihimäkeläisen improvisaatioryhmä VSOP:n jäsen.
Teatteriopettajana Tiihonen toimii Tikkurilan teatteri- ja sirkuskoulussa. Tiihonen on valmistunut Teatterikorkeakoulusta vuonna 2014. Hän asuu Vantaalla.
F32 (kappale)
F32 on Kristiina Braskin single, joka julkaistiin digitaalisesti 10. lokakuuta 2011. Kappaleella Brask osallistui kymmenen vuoden tauolta palanneeseen Syksyn sävel -kilpailuun 29. lokakuuta 2011.
Kappaleen on säveltänyt Matti Mikkola yhdessä Street Kobran kanssa. Sanoituksen takaa löytyy muun muassa Arttu Wiskarille tekstejä tehnyt Janne Rintala.
Nguyễn Tấn Dũng
Nguyễn Tấn Dũng (s. 17. marraskuuta 1949) toimi Vietnamin pääministerinä vuosina 2006–2016. Dũng astui pääministeriksi presidentti Nguyễn Minh Triếtin kaudella ja jatkoi tehtävässä myös Truong Tan Sangin aloitettua presidentin virassa heinäkuussa 2011. Hän toimi 29. syyskuusta 1997 kesäkuuhun 2006 varapääministerinä ja sai 92 % kansalliskokouksen äänistä ainoana ehdokkaana. Hän on nuorin pääministeri 20 vuoteen. Pääministerillä on rajoitetusti valtaa, ja eniten valtaa maassa omaa kommunistisen puolueen pääsihteeri Nông Ðức Mạnh.
Dũng on toiminut keskuspankin kuvernöörinä eteläisessä Cà Maun maakunnassa. Hänellä on sotilastausta, ja hän taisteli Etelä-Vietnamia vastaan Vietnamin sodassa. Hän on suorittanut oikeustieteellisen tutkinnon. Hänet valittiin keskuskomitean politbyrooseen kahdeksannessa, yhdeksännessä ja kymmenennessä puoluekokouksessa. Ennen pääministeriksi nimittämistään hän vastasi taloudesta, joka on viime vuosina kasvanut 7,5 % vuosivauhtia.
Aleksandr Timošinin
Aleksandr Ivanovitš Timošinin (, 20. toukokuuta 1948 Moskova, Venäjän SFNT – 26. marraskuuta 2021) oli Neuvostoliittoa edustanut soutaja ja olympiavoittaja.
Timošinin avioitui uimahyppyjen olympiamitalisti Natalja Lobanovan kanssa. Heidän poikansa Vladimir Timošinin ja pojantyttärensä Julija Timošininina sekä Vladimirin vaimo Svetlana Timošininina olivat uimahyppyjen arvokisamitalisteja.
Pluto (okeanidi)
Pluto oli kreikkalaisessa mytologiassa Okeanoksen ja Tethyksen tytär, yksi okeanideista. Toisaalta kerrotaan, että hän olisi joko Himanteen tai Kronoksen tytär.
Pluto sai joko Zeuksen tai Tmoloksen kanssa pojan, Tantaloksen.
Ilhéu da Fonte da Areia
Ilhéu da Fonte da Areia on yksi Madeiraan kuuluvan Porto Santon saaren edustalla sijaitsevista pikkusaarista.
Antti Räty
Antti Räty (22. elokuuta 1825 Sortavalan mlk – 15. marraskuuta 1852 Nurmijärvi), etunimi myös muodoissa Anders ja Andreas, oli suomalainen runoilija ja suomentaja. Hänet tunnetaan parhaiten suositun Genoveva-kirjan ensimmäisenä suomentajana, mutta Räty kirjoitti myös runoja, joita julkaistiin pääasiassa lehdissä.
Henkilöhistoria
Antti Räty syntyi 1825 Kuokkaniemen kylässä Sortavalan pitäjässä. Hänen vanhempansa olivat suutari Anders Räty ja Fredrika Juliana Räty (o.s. Henritius). Perhe muutti pian Pietariin, jossa poika pääsi käymään koulua. Vanhempien kuolema ja köyhyys pakottivat hänet kuitenkin lopettamaan koulunkäynnin ja palaamaan takaisin Sortavalaan.
Räty pääsi Sortavalassa Henrik Renqvistin, rukoilevaisuuden herätysliikkeen johtajan, apulaiseksi ja suomensi tämän uskonnollisia kirjoituksia. Hän harrasti myös maallisempaa runoilua ja tarjosi 1847 runojaan ja runojen suomennoksia Carl Axel Gottlundin toimittamaan Suomi-lehteen. Runoja julkaistiinkin, mutta ilmeisesti Gottlund oli korjannut niiden kieltä savolaisempaan suuntaan. Samana vuonna ilmestyi Rädyn suomentamana myös muualla Euroopassa suosittu Johann Christoph von Schmidin uskonnollinen teos Genoveva, joka nousi vuosikymmenien ajaksi yhdeksi rakastetuimmista kirjoista kansan keskuudessa. Räty käänsi vielä neljä muutakin von Schmidin teosta, joista ei tullut yhtä suosittuja.
Vuonna 1848 Räty muutti Viipuriin, josta hän Pietari Hannikaisen suosittelemana sai työtä kansakoulunopettajana. Räty ei kuitenkaan viipynyt Viipurissa kauan – mikä saattoi johtua hänen alkoholiongelmistaan – vaan siirtyi jo saman vuoden syksyllä Helsinkiin. Sieltä hänen tiensä kävi Nurmijärvelle Huunan tilalle, jossa hän vietti viimeiset vuotensa lastenopettajana.
Työnsä ohessa Räty jatkoi käännöstöitä ja kuului Suomalaisen Kirjallisuuden Seuraan. Vuonna 1849 ilmestyi hänen suomentamanaan Alexandre Dumas’n Kertomus Wilhelmi Tellistä ja Sveitsinmaan vapauttamisesta. Kirja oli osaltaan vaikuttamassa 1850 annettuun kieliasetukseen, joka kielsi julkaisemasta suomen kielellä muuta kuin uskonnollista tai taloudellista kirjallisuutta.
Vuonna 1850 Viipurin Suomalaisen Kirjallisuuden Seura julkaisi kokoelman Lauluja Suomen neitoisille, joka sisälsi Rädyn sanomalehdissä ilmestyneitä runoja ja käännöksiä. Kolme vuotta myöhemmin Rädyn runoja ilmestyi myös Pieni Kanteletar -kokoelmassa, mutta Räty oli sitä ennen jo ehtinyt kuolla 1852 alkoholisminsa seurauksena vain 27-vuotiaana.
Kirjallisuushistorioissa Räty saatetaan mainita varhaisena suomenkielisenä runoilijana, mutta muuten hän on jäänyt paljolti unohduksiin. Julius Krohnin (1954: 409) luonnehdinnan mukaan Räty oli runollisilta taidoiltaan ”sangen mitätön”, vaikka hänen kielensä olikin ”sujuva, selvä runollinen ja ylipäätään puhdas”. Joka tapauksessa Räty oli osaltaan edistämässä suomenkielisen kirjallisuuden nousua 1800-luvulla.
Risto Johnson
thumb|Maa jota ei ole -teoksen takakannessa Johnson on [[Yhdysvaltain demokraattinen puolue|demokraattipuolueen entisen tunnuseläimen aasin selässä.]] Risto Johnson (16. tammikuuta 1952 Pello – 10. heinäkuuta 2001 Kalifornia Yhdysvallat) oli suomalainen valtiotieteen maisteri ja Yleisradion pitkäaikainen taloustoimittaja sekä Yhdysvaltain kirjeenvaihtaja.
Johnson aloitti uransa Yleisradion palveluksessa 1971 Kokkolassa alueradion toimittajana. Hän siirtyi pian tv:n uutistoimituksen palvelukseen aloittaen siellä vakinaisena toimittajana 1973.
Johnson toimi taloustoimittajana tv:n uutistoimituksessa sekä ajankohtaisohjelmissa. Hän oli myös taloustoimituksen esimiehenä ja vuosina 1994–1997 Yleisradion Yhdysvaltain-kirjeenvaihtajana. Johnson kuoli äkillisesti ollessaan työmatkalla Yhdysvalloissa heinäkuussa 2001.
Paha Juttu
Paha Juttu on Ari ja Mikko Hyppösen ohjelmoima tekstiseikkailupelisarja. Vuonna 1987 aloitettu sarjan ensimmäinen osa julkaistiin seuraavana vuonna Floppy Magazine-diskettilehdessä. Jatko-osat Paha Juttu II, Paha Juttu III ja Pahan Jutun poika julkaistiin samana vuonna. Pelien koodi ja mekaniikat monimutkaistuivat uusien osien myötä. Paha Juttu -pelien julkaisu siivitti F-Secure -yrityksestä tunnetut Hyppösen veljekset tietotekniikka-alalle ja olivat Mikko Hyppösen ensimmäiset julkaistut ohjelmat.
Pelit
Paha Juttu -pelisarjaan kuuluvat:
Pelaaminen
Paha Juttu -sarjan pelit ovat tekstiseikkailupelejä. Ne on toteutettu splitscreen-tekniikalla, jossa ruudun yläosassa näkyy pelimaailma ja alaosassa syötetyt komennot ja niihin saadut tekstivastaukset. Tekstikomennot on toteutettu suomen kielellä, mikä on suomen kieliopin takia hankalaa ja siksi harvinaista ajan peleissä. Peli ottaa vastaan yksinkertaisia komentoja kuten "katso patja". Varsinkaan pelisarjan ensimmäinen peli Paha Juttu ei ole vielä kovin monimutkainen ja sen voi pelata läpi lyhyessäkin ajassa. Pelisarjan uudemmissa osissa on jo enemmän ominaisuuksia.
Ensimmäisessä osassa pelaaja ohjaa 17-vuotiasta Keijoa, joka herää makuuhuoneessaan ilman tarkkoja muistikuvia eilisillan tapahtumista. Takaraivossa on kuitenkin tunne siitä, että kaikki ei ole hyvin. Tutkimalla huonetta pelaaja ratkaisee kadonneiden tohveleiden ja naarmutetun taulun arvoituksen. Pelin absurdina loppuratkaisuna huoneessa olevan kasettisoittimen sisältä löytyy kuutio, jonka sisään on kätkeytynyt koira. Ensimmäisessä pelissä on "24 Kb grafiikkaa, 7 Kb muuttujia 12 Kb digitoitua sound-dataa ja 1.3% konekieltä." Pelissä olevassa cheat-modessa pelaaja voi vaihtaa tekstin väriä, kirjoittaa omaa tekstiä tai vaikka tyhjentää koko ruudun, "aivan kuten Zorkissa".
Pelisarjan toisessa osassa Paha Juttu II: The loost caverns päähenkilö Keijo on vuoden vanhempi ja aloittaa jälleen huoneessan ilman tarkempia muistikuvia edellisillan tapahtumista. Peli on teknisesti melko samanlainen kuin ensimmäinen osa. Lähinnä cheat-modea on paranneltu ja se toistaa kaikki Commodore-BASIC v2:n käskyt. "34 kB grafiikkaa, 7 kB muuttujia, 8 kB ohjelmakoodia ja 1.4% konekieltä."
Kolmannessa osassa Paha Juttu III: The Pauli papers päähenkilö Keijo on nyt 19-vuotias ja ainoa muistikuva on Pauli-niminen mies. Erillinen cheat-mode on poistettu ja korvattu "interaktiolla Paulin kanssa". Samoin tekijöiden mukaan "reduktio auditiivisella saralla on ONNISTUTTU korvaamaan visuaalisin tekniikoin (=ei musiikkia)." Pelissä on "24 kB grafiikkaa, 7 kB muuttujia, aika vähän digitoitua sound-dataa ja 1.5% konekieltä."
Pahan Jutun poika: The quest for the eteernal kertoo 16-vuotiaan Keijon nuoruudesta. Aiemmista osista poiketen peli alkaa matematiikantunnilta. Tuusulaan sijoittuvassa pelissä pelaajan on tarkoitus päästä koulusta kotiin "mikron" luokse. Pelissä on reaaliaikaisesti piirtyvä kartta ja hahmoa ohjataan funktionäppäimillä. Vaikka pelissä on kartta, tekijät suosittelevat silti pitämään lokia pelaajan tekemistä valinnoista ja liikkumisesta. Mukana on myös help-toiminto. Pelissä on "12 kB grafiikkaa, 7 kB muuttujia, aika vähän digitoitua sound-dataa ja 0.7% konekieltä."
Kehitys ja julkaisu
Paha Juttu -pelit ovat tehneet veljekset Ari ja Mikko Hyppönen heidän ollessaan vielä nuoria. Ensimmäinen Paha Juttu koodattiin vuonna 1987 ja julkaistiin seuraavana vuonna.
Pahan Jutun ensimmäinen peli on pelattavissa Suomen pelimuseon näyttelyssä VICE-emulaattorilla. Näyttelyssä on nähtävillä myös alkuperäisiä kehitystyökaluja, FD-levyke, karttoja, lähdekoodilerppuja, D/A-muunnin ja konekielimonitori.
KaPa
KaPa voi tarkoittaa seuraavia urheiluseuroja:
Ida Lien
Ida Lien (s. 5. huhtikuuta 1997 Drammen) on norjalainen ampumahiihtäjä. Hän voitti kultaa maailmanmestaruuskilpailuissa 2021 naisten viestissä. Normaalimatkalla hän oli yhdestoista. Minskin EM-kilpailuissa 2020 hän saavutti hopeaa pikakilpailussa ja pronssia sekaviestissä.
Lien kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Nové Městossa kaudella 2019–2020. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti oltuaan seuraavalla kaudella 30:s Kontiolahden normaalimatkalla. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan yhdeksäs Östersundin pikakilpailussa maaliskuussa 2021. Parhaimmillaan hän on ollut neljäs Hochfilzenin pikakilpailussa joulukuussa 2021.
Malminiitty
Taloista suuri osa on 1960–1970-lukujen taitteessa rakennettuja VVO:n omistamia betonikerrostaloja, jotka ovat väriltään yhtenäisen valkoisia ja kellarikerroksen kohdalta siniharmaita. Ikkunoiden vaakalinja korostuu keltaisin, punaisin ja sinisin julkisivupellein, joilla on tavoiteltu funktionalistista vaikutelmaa. Suurimmassa osassa taloja on seitsemän kerrosta. Mukaan mahtuu kuitenkin myös VAV:n asuntoja ja asunto-osakeyhtiöitä. Lähiön itäreunassa on 1980-luvulla valmistuneita rivitaloja.
Alueen maisemassa erottuvat kerrostalojen lisäksi selkeästi myös 47-metrinen Hiekkaharjun vesitorni.
Historia
Lähiöön kohdistui valmistuessaan paljon muuttoa maaseudulta, ja alue yhdistettiin pitkään nuorisojengeihin ja järjestyshäiriöihin. 1980-luvun alussa aluetta pidettiin yhtenä Vantaan huonomaineisimmista lähiöistä. Alue tunnettiin aluksi nimellä Uusiniitty.
2010-luvulla lähiöön on valmistunut myös modernimpaa arkkitehtuuria edustavia kerrostaloja. Vuonna 2015 noin kilometrin päähän Malminiitystä avattu Leinelän rautatieasema paransi merkittävästi alueen liikenneyhteyksiä. Asemalla pysähtyvät I- ja P-junat, jotka kulkevat eri reittejä Helsinkiin.
Palvelut
Malminiityn palveluita ovat muun muassa päiväkoti ja hoitokoti. Lisäksi noin puolen kilometrin päässä Simonkylän keskustan liikekeskuksessa on apteekki, grilli, ruokakauppa, kioski ja kukkakauppa. Malminiityn asuinalueen länsipuolella sijaitsee Simonkylän yläkoulu ja itäpuolella Hiekkaharjun alakoulu. Malminiityssä on myös 9-väyläinen frisbeegolf-rata. Malminiityn vieressä olevaa metsäaluetta Simonkylänpuistoa on kutsuttu hyväksi lähiluontoalueeksi. Puistossa on lenkkipolku kuntopisteineen sekä talvisin hiihtolatu ja pulkkamäki.
Siamilaiset kaksoset
thumb|Siamilaiset kaksoset [[Daisy ja Violet Hilton (1900-luvun alkupuoli, Iso-Britannia)]] thumb|Siamilaiset vasikkakaksoset lasipurkkiin säilöttyinä. Dupuytren, patologisen anatomian museo, Université Pierre et Marie Curie, Pariisi Siamilaisiksi kaksosiksi kutsutaan kaksosia, jotka jakavat ruumiinosia tai ovat muutoin kiinni toisissaan, esimerkiksi kylkien välisellä kudoksella. Joskus he saattavat jakaa jopa sisäelimiä. Ilmiötä esiintyy ihmisten lisäksi muidenkin eläinten parissa, kuten kuvan vasikoiden tapauksessa.
Matti Pesonen
Lapsuus
Matti Pesonen syntyi Säämingin kunnan Varparannan kylässä Gabriel ja Agatha Pesosen (os. Liukko) kolmantena lapsena. Perhe muutti vuonna 1871 Jyväskylään, missä Matti aloitti koulunkäynnin seminaarin mallikoulussa. Hänen isänsä toimi viipurilaisen Hackman-yhtiön lastauspaikan hoitajana Vaajakoskella vuodet 1872-77, minkä jälkeen perhe muutti takaisin Sääminkiin. Syksyllä 1885 Gabriel Pesonen sai hoitoonsa Hackmanin puutavaravaraston Helsingin Sörnäisissä. Perhe muutti nykyisen Hämeentien varrella sijainneeseen kauppias J. R. Lindforsin taloon. Matti Pesonen jatkoi koulunkäyntiä Helsingin Normaalilyseossa. Hän sai uskonnollisessa lapsuudenkodissaan kristillisen kasvatuksen ja herännäisyys muodosti sen arvomaailman, joka viitoitti hänen toimiaan jatkossakin.
Opettaja, kansanedustaja ja toimittaja
Pesonen kirjoittautui Helsingin yliopiston filosofisen tiedekunnan historiallis-kielitieteelliseen osastoon keväällä 1891 ja valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi vuonna 1894. Seuraavana vuonna hän avioitui Ellen Irene Malmivaaran kanssa. Pesonen työskenteli uskonnon opettajana useissa helsinkiläisissä oppikouluissa vuosina 1897-1908. Suurlakkosyksynä vuonna 1905 hän oli näkyvästi mukana perustuslaillisten toiminnassa. Tultuaan vuonna 1907 valituksi eduskuntaan hän oli liittynyt nuorsuomalaisten perustuslaillisia tavoitteita korostavaan siipeen, joka oli ryhmittynyt alkukesällä 1907 perustetun Suomalainen Kansa -nimisen sanomalehden ympärille. Pesonen kuului lehden toimituskuntaan ja toimi sen avustajana aina lehden vuonna 1911 tapahtuneeseen lakkauttamiseen asti. Pesonen toimi Kuopion läänin läntisestä vaalipiiristä valittuna kansanedustajana kaksi kautta, vuosina 1907–1908 Nuorsuomalaisen Puolueen ja vuosina 1922–1924 Kansallisen Kokoomuspuolueen edustajana. Vuosina 1908–1935 hän toimi Helsingin suomenkielisten kansakoulujen tarkastajana. Lisäksi Pesonen kuului Helsingin kaupunginvaltuustoon. Hän sai 1932 kouluneuvoksen arvonimen.
Pesonen toimi aktiivisesti sekä herännäisyyden että heimoaatteen asialla. Herättäjäjuhlien juhlapuhujana hänellä oli kunnia esiintyä ensimmäisen kerran vuonna 1909 ja vuoden 1917 jälkeen 30 vuoden ajan. Suomalais-ugrilainen kulttuurikongressi oli heimoaatteesta kummunnut näkyvä tilaisuus, jonka järjestelyihin Matti Pesonen säännöllisesti osallistui vuosina 1921-36.
Vuoden 1936 eduskuntavaaleissa Matti Pesonen asettui IKL:n ehdokkaaksi ja teki vaalityötä Mikkelin ja Joensuun alueilla. Hän kannatti kansallista eheyttämistä, luokkarajojen umpeen luomista ja kristillistä elämänkatsomusta. Eduskuntaan Pesosta ei valittu.
Viktor Vilhelm Raipola
Viktor Vilhelm Raipola (1834–1905) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Matti Pesonen
Opettaja, kansanedustaja ja toimittaja
Hänen aloitteestaan Uusi Testamentti käännettiin liivin kielelle vuonna 1937. Keväällä 1941 WSOY julkaisi Matti Pesosen suomennoksen unkarinkielisestä saarnakokoelmasta nimellä Hänen nimensä on ihmeellinen. Pesonen oli vuodesta 1908 Hengellisen Kuukausilehden toimittaja, sittemmin vastaava toimittaja, ja vuonna 1925 lyhytikäisen Fenno-ugria-lehden päätoimittaja. Hän kuului myös Teologisen aikakauskirjan ja Suomalainen Kansa -lehden toimituskuntiin.
Kirjallinen tuotanto
Pesonen julkaisi muistelmateokset Ystävien parissa: muistoja varhaisesta nuoruudesta vanhuuden rajoille (1952) ja Ystäviä läheltä ja kaukaa: muistelmia (1954).
Siamilaiset kaksoset
Nykyaikana suurin osa siamilaisista kaksosista syntyy kehitysmaissa köyhiin oloihin, sillä rikkaissa länsimaissa sikiön poikkeavuudet voidaan havaita varhaisessa vaiheessa ultraäänitutkimuksilla ja suorittaa abortti.
Viktor Vilhelm Raipola
Lautamies, talollinen Raipola Hämeenkyröstä oli talonpoikaissäädyssä Ikaalisten tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1877–1878. Hän oli valtiopäivillä jäsen säädyn yksityisessä valitusvaliokunnassa.
Siamilaiset kaksoset
Ilmiön syyt
Ilmiö on harvinainen ja esiintyy yleensä samanmunaisilla kaksosilla. Hedelmöityttyään munasolu alkaa jakautua muodostaakseen alkion. Samanmunaisilla kaksosilla samasta munasolusta jakautuukin kaksi alkiota, mutta toisiinsa kiinnittyneillä kaksosilla tämä jakautuminen ei ole täydellistä. Joidenkin arvoiden mukaan tämän vaillinaisen jakautumisen mahdollisuus on 1:200 000.
Mahdollisia ongelmia
Nykyään siamilaiset kaksoset pyritään erottamaan toisistaan mahdollisimman varhain tilasta johtuvien ongelmien, muun muassa mahdollisen hengenvaaran, takia. Erottaminen onnistuu parhaiten silloin, kun kaksoset eivät jaa sisäelimiä. Ongelmallisia ovat erityisesti keskenään sydämen tai osia aivoista jakavat siamilaiset kaksoset. Selviämismahdollisuudet ovat 5 %–25 %.
Joissakin tapauksissa toinen kaksosista jää kohdussa kehittymättömäksi. Tämän seurauksena se jää kokonaiseksi kehittyneen ihmisen vartaloon kiinni elämään täysin riippuvaisena loisena. Joissakin tapauksissa kehittymättömällä kaksosella ei ole esimerkiksi päätä, raajoja ja sydäntä mutta sillä on kuitenkin yhteinen verenkierto kehittyneemmän kaksosen kanssa. Tällaisissa tapauksissa loinen aiheuttaa isäntänsä sydämelle huomattavaa rasitusta. Toisissa tapauksissa taas sikiö jää kaksosensa sisään, eikä sitä välttämättä edes haivaita, kunnes se kasvaa niin suureksi, että aiheuttaa vaivoja isännälleen. Yleensä tällaisella loisella ei ole aivoja tai sisäelimiä, eikä se kykenisi itse selviämään ilman isäntäänsä.
Craniopagus parasiticus on tila, jossa ihmisen päässä on kiinni toinen pää ilman kehittynyttä muuta vartaloa. 19. helmikuuta 2005 egyptiläiseltä Manar Magedilta poistettiin 13 tuntia kestäneessä leikkauksessa päälaen vasemmalla puolella kiinni ollut toinen pää, joka pystyi toisinaan hymyilemään ja räpyttelemään silmiään. Manar kuoli aivojen infektioon 25. maaliskuuta 2006, vain 13 kuukautta onnistuneen leikkauksen jälkeen.
Eettiset kysymykset
Siamilaisia kaksosia pyritään usein erottamaan toisistaan, ja useissa tapauksissa joko toinen tai molemmat menehtyvät erottamisleikkauksessa.
Muun muassa vuonna 2000 Britanniassa valitustuomioistuin määräsi vanhempien mielipiteen vastaisesti Jodie- ja Mary-nimisistä, lantiosta toisistaan kiinni olevista vauvoista Maryn uhrattavaksi, koska hän lääkärien lausuntojen mukaan kulutti Jodien voimia, ja täten molemmat olisivat kuolleet noin puolen vuoden kuluttua. Tavallisesti kaksoset itse päättävät kohtalostaan, mutta esimerkiksi kyseisessä tapauksissa asianomaiset eivät itse kyenneet ottamaan kantaa asiaan. Mary menehtyi erottelun yhteydessä, mutta Jodie jäi eloon ja on nykyään -vuotias.
Kulttuuri
Varsinkin ennen vanhaan monien muiden ulkoisesti poikkeavien ihmisten tapaan myös siamilaiset kaksoset löysivät itselleen työpaikan sirkuksesta tai muista kummajaisnäytöksistä. Esimerkiksi Bunkerin veljekset työskentelivät Yhdysvaltoihin muutettuaan P.T. Barnumin kiertävässä sirkuksessa. Joissain kolmannen maailman maissa, kuten Intiassa, siamilaisia kaksosia ja muita epämuodostuneita palvotaan jumalaisina olentoina.
Sweatmaster
Sweatmaster oli turkulainen garage rock -yhtye.
Yhtye on kiertänyt Suomen lisäksi myös muun muassa Saksassa, Hollannissa, Belgiassa, Englannissa, Ruotsissa, Tanskassa, Norjassa, Espanjassa, Sveitsissä, Ranskassa ja Venäjällä.
Sweatmasterin musiikillisena esikuvana voidaan pitää muun muassa Roky Ericksonia. Helsingin Sanomien arvostelussa todettiin myös, että yhtye "vaalii MC5:n, The Stoogesin, Led Zeppelinin ja Black Sabbathin perinteitä".
Yhtye on ollut erityisesti suomalaisten rock-kriitikkojen suosiossa, ja kolme yhtyeen albumia on valittu vuoden parhaaksi kotimaiseksi rockalbumiksi vuosina 2002, 2005 ja 2007.
Sweatmaster on nauttinut myös albumien myyntilistamenestyksestä Suomessa debyyttialbumia lukuun ottamatta.
Yhtye kertoi 13. huhtikuuta 2011 verkkosivuillaan lopettavansa uransa vuoden 2011 esiintymisten jälkeen.
CD-Singlet
Single nousi Suomen singlelistalle sijalle 17, ja oli listalla viikon.
Kiira (etunimi)
Kiira on suomalainen naisen etunimi. Kiira on samaa alkuperää kuin kansainvälisemmät nimet Kira ja Kyra, joita myös käytetään Suomessa.
Nimen eri muodoista Kiraa käytetään etenkin venäjänkielisissä, Kyraa englanninkielisissä maissa. Kaikki kolme muotoa ovat feminiiniversioita persialaisesta miehen etunimestä Kûrush. Kûrush saattaa merkitä "kauaskatseista", tai nimi voi olla johdos "aurinkoa" merkitsevästä persian sanasta khur. Nimen kreikkalainen versio Kyros (Κυρος) puolestaan saattaa liittyä kreikan "valtiasta" merkitsevään sanaan kyrios (κυριος).
Vuoden 2019 loppuun mennessä Suomessa on rekisteröity noin 1 530 Kiira-nimen ja noin 40 Kyra-nimen saanutta naista. Kira-nimi puolestaan on annettu 1 170 naiselle ja alle 15 miehelle. Vuodesta 2015 lähtien Kiiran nimipäivä on 12. elokuuta.
Leipzigin Gewandhaus-orkesteri
thumb|Orkesterin nykyinen kotipaikka, vuonna 1981 valmistunut Uusi Gewandhaus. Leipzigin Gewandhaus-orkesteri on saksalainen orkesteri, jota pidetään mahdollisesti maailman vanhimpana yhä toimivana sinfoniaorkesterina.
Orkesterin konsertit pidettiin ensin yksityistiloissa, mutta vuonna 1781 se sai salikseen Gewandhausin. Orkesterin kuuluisin johtaja oli säveltäjä Felix Mendelssohn Bartholdy. Vuosina 1895–1922 sitä johti Arthur Nikisch.
Kapellimestari Kurt Masur johti Gewandhaus-orkesteria vuodesta 1970 vuoteen 1996. Itä-Saksan hajoamiseen johtaneiden mielenosoitusten aikana vuonna 1989 Kurt Masur nousi kansallissankarin asemaan, kun hän oli avannut Gewandhausin ovet suojellakseen mielenosoittajia mellakkapoliiseilta.
Kakkosen kausi 2002
Kakkonen on Suomen jalkapallon kolmanneksi korkein sarjataso. Kaudella 2002 sarja pelattiin neljässä lohkossa kaksinkertaisena sarjana. Lohkovoittajat pelasivat keskenään karsinnan, jonka voittanut osapuoli kohtasi Ykkösen putoamissarjojen kuudennen joukkueen ja hävinnyt osapuoli viidennen joukkueen. Lohkojen kaksi viimeistä putosivat suoraan Kolmoseen.
Leipzigin Gewandhaus-orkesteri
Vuonna 2008 Gramophone-lehti nimesi orkesterin 17. parhaaksi sinfoniaorkesteriksi maailmassa.
Kakkosen kausi 2002
Nousukarsinta
Ensimmäinen vaihe
Toinen vaihe
HIFK, FC Viikingit ja Närpes Kraft säilyttivät paikkansa Ykkösessä. OLS nousi Ykköseen.
Parhaat maalintekijät
Etelälohko
Itälohko
Parhaat (Pepe Willberg/Fazer Finnlevy)
Parhaat on suomalaisen laulaja Pepe Willbergin kokoelma-albumi vuodelta 1989. Sen julkaisi Fazer Finnlevy ainoastaan CD-versiona.
Kaksi vuotta aiemmin Willbergiltä tuli ensimmäinen Parhaat -niminen kokoelma, mikä on Overdiscin julkaisema.
Bellin halvaus
Bellin halvaus on nimetty professori Charles Bellin mukaan.
Etiologia
Bellin halvauksen syytä ei tunneta tarkoin, mutta nykyään sen on ymmärretty liittyvän herpes simplex -virusinfektioon. Toiseen, vakavampaan kasvohermohalvaukseen, Ramsay-Hunt -oireyhtymään sairastumiselle altistavat ainakin vyöruusu eli herpes zoster ja borrelioosi. Jos halvaus on täydellinen ja potilas on kykenemätön sulkemaan silmäänsä tai liikuttamaan suutaan sairaalla puolella, tautia saatetaan lääkitä kortikosteroideilla.
Diagnoosi
Bellin halvaus on poissulkudiagnoosi. Korvatulehdus, sylkirauhasen sairaudet, borrelioosi ja Ramsay-Huntin oireyhtymä on suljettava pois. Eräitä, yleensä Bellin halvauksen poissulkevia piirteitä ovat: Toistuvat halvaukset, hitaasti etenevä halvaus ja kasvojen nykiminen. Bellin halvauksen alku on hyvin äkillinen, yleensä kaikki oireet ilmaantuvat 24 tunnin kuluessa. Joillain potilailla esiintyy myös korvakipua. Bellin pareesi on perifeerisenä kasvohalvauksena koko kasvopuoliskon halvaus, pelkkä suupielen roikkuminen viittaa aivoperäiseen syyhyn, esimerkiksi aivoverenkiertohäiriöön.
Hoito
Suurin osa Bellin halvauksen saaneista toipuu ennalleen viikkojen kuluessa. Avoimeksi jäävää silmää kostutetaan silmätipoilla. Potilaille ohjeistetaan usein kasvolihasten jumppaa nopeuttamaan paranemista. Varhaisessa vaiheessa aloitetulla kortikosteroidilääkityksellä voidaan myös auttaa taudin paranemisessa. Joillakin toipumisprosessi saattaa olla huomattavasti hitaampi; osalla toipuneista sairastettu Bellin halvaus aiheuttaa kroonisia komplikaatioita, kuten kasvojen epämuodostuman tai ageusian eli makuaistin menetyksen.
Tunnetuimpiin Bellin halvaus -potilaisiin kuuluu Kanadan pääministeri Jean Chrétien, jonka kasvot jäivät nuoruudessa taudin johdosta pysyvästi vasemmanpuoleiseen halvaukseen.
Delta Cephei
Delta Cephei on Kefeuksen tähtikuviossa oleva kirkkaudeltaan muuttuva, sykkivä tähti. Se on kefeidien prototyyppi. Delta Cephein kirkkaus vaihtelee välillä 3,6–4,3. Tähden sykkimisjakso on 5,36634 päivää. Koska tähden pintalämpötila muuttuu, sen spektriluokka muuttuu välillä F5–G3.
Matt McGrath
Matthew John ”Matt” McGrath (28. joulukuuta 1875 Nenagh, Tipperaryn kreivikunta, Irlanti – 29. tammikuuta 1941 New York, Yhdysvallat) oli irlantilaissyntyinen yhdysvaltalainen poliisi, moukarinheittäjä ja olympiavoittaja. McGrath voitti viimeisen olympiamitalinsa 48-vuotiaana, ja hän on vanhin olympialaisten yleisurheilumitalisti. McGrath voitti seitsemän Yhdysvaltain-mestaruutta sekä moukarin- että painonheitossa.
Muutto Yhdysvaltoihin
McGrath syntyi Irlannissa ja muutti Yhdysvaltoihin teini-ikäisenä 1890-luvulla. Hän liittyi 1902 New Yorkin poliisiin ja sai vuonna 1905 urhoollisuusmitalin pelastettuaan itsemurhaa yrittäneen henkilön Harlemjoesta.
Urheilu-ura
McGrath nousi maailman huipulle moukarinheitossa vasta 27-vuotiaana. Ensimmäisen maailmanennätyksensä hän heitti vuonna 1907. Tulos oli 52,90 metriä. Hän sai pitää ennätystä muutaman kuukauden, kunnes John Flanagan vei sen takaisin itselleen. Ensimmäisen Yhdysvaltain mestaruutensa hän voitti vuonna 1908. Sen ansiosta hän pääsi edustamaan Yhdysvaltoja myös vuoden 1908 olympialaisiin, joissa hän sijoittui hopealle tuloksella 51,18 metriä.
thumb|McGrath vuoden 1912 olympialaisissa. McGrath voitti toisen Yhdysvaltain-mestaruutensa 1910 ja heitti lokakuussa 1911 maailmanmennätyksen 57,10 metriä. Vuonna 1912 McGrath voitti jälleen Yhdysvaltain-mestaruuden ja pääsi edustamaan Yhdysvaltoja vuoden 1912 olympialaisiin. Tukholmassa hän oli moukarinheitossa ylivoimainen. Hänen voittotuloksensa oli 54,74 metriä, joka säilyi olympiaennätyksenä 24 vuoden ajan. Hänen kuudesta heitostaan lyhin oli noin 4,5 metriä pidempi kuin hopeamitalistin pisin heitto. Voittotulos rikkoi Flanaganin neljä vuotta vanhan olympiaennätyksen 2,82 metrillä.
Janina Hettich-Walz
Janina Hettich-Walz (o.s. Walz (s. 16. kesäkuuta 1996) on saksalainen ampumahiihtäjä.
Hettich-Walz saavutti sekaviestin hopeaa EM-kilpailuissa 2019. Hän hiihti Pokljukan MM-kilpailuissa 2021 toisen osuuden hopeaa saaneessa Saksan naisten viestijoukkueessa. Hän saavutti vuoden 2022 EM-kilpailuissa hopeaa takaa-ajossa ja sekaviestissä sekä pronssia pikakilpailussa.
Hettich-Walz kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Oslossa maaliskuussa 2019 ja saavutti heti ensimmäiset maailmancup-pisteensä oltuaan takaa-ajokilpailussa 32:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran ollessaan kymmenes yhteislähdössä Hochfilzenissä joulukuussa 2020. Parhaimmillaan hän on sijoittunut viidenneksi Antholzin normaalimatkalla tammikuussa 2021.
Verkkokauppa.com
Verkkokauppa.com on suomalainen verkossa toimiva vähittäiskauppa ja pörssiyhtiö, joka myy tietotekniikkaa, viihde-elektroniikkaa, kodinkoneita sekä monipuolisesti kotiin, pihaan ja vapaa-aikaan liittyviä tuotteita. Verkkokaupan lisäksi yhtiöllä on neljä myymälää, jotka sijaitsevat Helsingissä, Pirkkalassa, Raisiossa ja Oulussa.
Historia
Verkkokauppa.comin tarina alkoi 11.3.1992, kun 16-vuotias Samuli Seppälä alkoi myydä käytettyjä tietokoneen osia vanhempiensa kellarista käsin Bulletin Board Systemin (BBS) välityksellä. Kauppaa tehtiin aluksi tietokoneista kiinnostuneiden kesken, ja pian liiketoiminta laajeni modeemien maahantuontiin Yhdysvalloista.
Verkkokaupan tukena toimi varastonmyymälä Espoossa vuoteen 1996 asti, jonka jälkeen yhtiö avasi ensimmäisen myymälänsä Espooseen. Vuonna 1997 yhtiö rekisteröi arctecho.com -domainin käyttöönsä, ja tänä päivänäkin yhtiön käytössä oleva Verkkokauppa.com -domain rekisteröitiin myöhemmin vuoden 1998 aikana.
Myymäläverkoston rakentaminen
Verkkokauppa.comin myymälä sijaitsi 1990-luvun ajan Espoon alueella muutamassakin eri osoitteessa. Yhtiö alkoi rakentaa myymäläverkostoaan 2000-luvulla, ja Espoon myymälä siirtyi Helsinkiin kauppakeskus Ruoholahteen elokuussa 2004. Toinen myymälä avattiin Pirkkalaan elokuussa 2006, kolmas myymälä Ouluun marraskuussa 2008.
Helsingin Ruoholahdessa sijaitsevan myymälän tilat eivät skaalautuneet yhtiön nopeasti kasvaviin tarpeisiin, joten uusi myymälä avattiin Helsingin Jätkäsaareen 11.11.2011. Kyseinen myymälä on Pohjois-Euroopan suurin kulutuselektroniikkamyymälä, ja sen yhteydessä toimivat yhtiön päävarasto, toimistotilat sekä kioski. Rakennuksen näköalatasanteelta löytyy Mig 21 -hävittäjä, ja myymälän edessä pissaava Bad Bad Boy -patsas on yksi kuvatuimmista nähtävyyksistä Helsingissä.
Vuoden 2017 aikana Pirkkalan ja Oulun myymäläkonseptit päivitettiin ja myymälät remontoitiin vastaamaan kasvua. Maaliskuussa 2018 Verkkokauppa.com avasi neljännen myymälänsä Raisioon.
Helsingin pörssiin listautuminen ja investoinnit
Verkkokauppa.com muutti yhtiömuotonsa julkiseksi osakeyhtiöksi joulukuussa 2012. Kasvutarinassa kääntyi uusi sivu huhtikuussa 2014, kun yhtiö listautui Nasdaqin First North -pörssilistalle. Vuosien saatossa muutoksen tuulet ovat puhaltaneet myös tuotevalikoiman saralla, ja Verkkokauppa.com on laajentanut valikoimaansa mm. polkupyöriin, palloiluvälineisiin ja designvalaisimiin.
Maaliskuussa 2018 Samuli Seppälä lopetti toimitusjohtajan tehtävässä keskittyäkseen yhtiön hallitustyöskentelyyn, ja yhtiön nykyinen toimitusjohtaja Panu Porkka aloitti tällöin tehtävässään. Kesäkuussa 2020 yhtiö otti seuraavan harppauksen kasvutarinassaan ja listautui Helsingin pörssin päälistalle.
Helmikuussa 2022 Verkkokauppa.com ilmoitti ostavansa e-villen liiketoiminnan n. 5,3 miljoonan euron hintaan vahvistaakseen omien tuotemerkkien valikoimaansa. Verkkokauppa.com kertoi tiedotteessaan, että e-ville.com -verkkokauppa jatkaa yritysoston myötä toimintaansa ja palvelee asiakkaitaan kuten ennenkin.
Verkkokauppa.com on tehostanut vuoden 2022 varrella myös logistiikkatoimintojaan ja rakennuttanut automatisoidun logistiikkakeskuksen Helsingin myymälän varastotilojen yhteyteen. Syksyllä 2022 yhtiö avasi noutolokerikon Helsingin myymälään mahdollisimman nopean toimituskokemuksen varmistamiseksi.
Liiketoiminta
Verkkokauppa.comin ydintuotekategorioita ovat tietotekniikka, viihde-elektroniikka ja kodinkoneet. Vuosien varrella yhtiö on kasvattanut merkittävästi tuotevalikoimaansa, ja tänä päivänä valikoimasta löytyy ydinkategorioiden lisäksi mm. lelu-, peli-, urheilu- ja lastentarvikkeita sekä valaisimia. Tuotteiden lisäksi valikoimaan kuuluvat asennuspalvelut.
Yhtiön tuotevalikoima koostuu kansainvälisistä ja kotimaisista tuotemerkeistä sekä yhtiön omista private label -tuotemerkeistä, joita ovat mm. GZR-sähköpyörät, ProCaster-televisiot, Ströme-pienkoneet ja Anton Oliver -grillit.
Verkkokauppa.comilla on oma verkossa ja myymälöissä toimiva Outlet-kauppa, jonka kautta yhtiö myy asiakkaiden palauttamia tuotteita alennetuin hinnoin. Outlet-tuotteiden hinnat määräytyvät tuotteiden kuntotarkastuksessa määritellyn kuntoluokan perusteella.
Tunnuslause
Vuosina 1992–2009 Verkkokauppa.comin tunnuslause oli ”Osta viisaammin. Osta nopeammin”. Vuodesta 2010 alkaen tunnuslauseena on toiminut ”Todennäköisesti aina halvempi”.
Verkkokauppa.com Ahvenanmaalla 2010–2012
Verkkokauppa.ax toimi Ahvenanmaalla hyödyntäen saarten asemaa EU:n veroalueen ulkopuolella. Yksinkertaistetusti arvonlisäveroa ei kanneta veroalueen ulkopuolelta Suomeen tuoduista tuotteista, joiden arvo jää alle 45,45 euron (Suomen alv 23 %).
Vuoden 2013 alusta arvonlisäverolakia muutettiin siten, että arvon pitää jäädä alle 20,82 euron, ja siksi arvonlisäveroton myynti Ahvenanmaalta loppui.
Muuta
Amerikkalaisnuori Calvin Gosz lupasi marraskuussa 2009 vaihtaa nimekseen Verkkokauppa Gosz, myytyään entisen nimensä Verkkokauppa.comille eBayssa 5 000 dollarilla.
Nimikiista Walticin kanssa ratkesi Verkkokauppa.comin hyväksi Korkeimmassa oikeudessa vuonna 2016. Waltic ei saa käyttää tavaramerkkinä nimeä Veneilijanverkkokauppa.com.
Darija Blaško
Darija Blaško (s. 28. tammikuuta 1996 Novopolotsk, Valko-Venäjä) on ukrainalainen ampumahiihtäjä.
Johannes Linnankoski
pienoiskuva|[[Johannes Linnankosken nuoruudenkoti, kotimuseo Askolassa.]] pienoiskuva|Johannes Linnankosken työhuone kotimuseossa [[Askolassa.]]
Johannes Linnankoski (oik. Vihtori Johan Peltonen 18. lokakuuta 1869 Askola – 10. elokuuta 1913 Helsinki) oli suomalainen kirjailija. Hänen tunnetuin teoksensa on Laulu tulipunaisesta kukasta. Hänen kirjojensa kantavia teemoja ovat syyllisyyden, rangaistuksen ja sovituksen moraaliset ongelmat.
Lapsuus ja nuoruusvuodet
Peltosen kasvuympäristö oli uusmaalaisen Askolan talonpoikaisseutu. Hänen vanhempansa olivat Juho ja Maria Peltonen. Maanviljelijäperheessä oli seitsemän lasta, joista Vihtori oli nuorin. Vihtorin syntymän aikoihin hänen vanhempansa olivat vuokraviljelijöinä Maria Peltosen kotitilalla, mutta myöhemmin perhe rakensi uuden Niemenpelto-nimisen talon, joka toimii nykyisin Linnankosken museona Askolan Vakkolassa.
Uusimaa-lehden toimittajana
Peltosen päästyä asepalveluksesta syksyllä 1893 hänen entinen työnantajansa Werner Söderström tarjosi hänelle toimittajan paikkaa perusteilla olleesta Uusimaa-lehdestä. Peltonen kiersikin sitten Itä-Uudenmaan pitäjissä hankkimassa asiamiehiä, kirjeenvaihtajia ja uusia tilaajia lehdelle. Lehden toimitus sijaitsi Porvoossa, ja sen näytenumero ilmestyi 8. joulukuuta 1894. Peltonen otti lehdessä rohkeasti kantaa ajankohtaisiin kysymyksiin ja käsitteli muun muassa kielikysymystä sekä torppari- ja työväenkysymystä. Hän piti tekstinsä yksinkertaisen julistavina ja halusi herättää ihmisten vastuuntuntoa, siveellisyyttä ja totuuden etsintää.
Peltonen oli mukana perustamassa Porvooseen suomenkielistä oppikoulua, joka aloitti toimintansa syksyllä 1895 Porvoon Suomalaisen Yhteiskoulun nimellä (nykyisin Linnankosken lukio), sekä vuonna 1896 Porvoon Suomalaiset -yhdistystä, joka keskittyi suomalaisuuden edistämiseen ja suomen kielen käytön helpottamiseen. Muita hankkeita, joiden käynnistämisessä Peltonen oli mukana, olivat muun muassa Porvoon Kansallis-Osake-Pankin Porvoon sivukonttori, Suomalainen kauppaosakeyhtiö ja Uudenmaan läänin maanviljelysseura.
Kirjailijan uralle
pienoiskuva|150px|left|Esperantonkielinen painos novellista [[Taistelu Heikkilän talosta.]] Peltonen meni naimisiin 1899 Porvoon yhteiskoulussa opettajattarena toimineen neiti Ester Druggin kanssa, ja perheeseen syntyi neljä lasta. Näihin aikoihin Peltonen irtisanoutui Uusimaa-lehden palveluksesta, koska hän halusi keskittyä omiin kirjallisiin töihinsä. Peltonen muutti perheineen Porvoosta ja asui sitten useilla paikkakunnilla ympäri Suomea, kuten Lapinlahdella Alapitkän kylässä, Turun läänin Koskella, Salon seudulla, Halikossa ja Haukivuorella. Karinaisissa hän asui yli kaksi vuotta ja sieltä muuttaessaan 1902 hän alkoi käyttää Johannes Linnankoski -nimeä. Kesät perhe vietti joko Askolassa tai Nurmeksessa isän Erkki-veljen luona, joka toimi siellä kansakoulunopettajana.
Peltonen hankki näinä vuosina tuloja perheelleen suomennos- ja toimitustöillä, kuten yleistajuisilla tieto- ja oppikirjoilla. Varsinaisena tavoitteenaan hän piti kaunokirjailijan ammattia, johon hän valmistautui itseopiskelulla. Vuonna 1903 hän julkaisi ensimmäisen kaunokirjallisen teoksensa: Raamatusta aiheensa saaneen näytelmän Ikuinen taistelu, kuten kaikki tulevatkin teoksensa, Peltonen julkaisi salanimellä Johannes Linnankoski. Salanimi oli peräisin hänen kotiseutunsa paikannimestä. Esikoisteos sai hyvän vastaanoton ja Peltonen sai siitä Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran palkinnon. Salanimen takana oleva kirjoittaja ei paljastunut vielä pariin vuoteen.
Vuonna 1905 ilmestyi romaani Laulu tulipunaisesta kukasta, joka varsinaisesti nosti Linnankosken nimen kuuluisuuteen. Romaanin miljöönä oli kirjailijan kotiseutu, Askolan pitäjän Vakkolan kylä − esimerkiksi kirjassa kuvatun Kohisevan esikuvana oli Vakkolan koski. Vakkolan kylään oli sijoitettu myös samana vuonna ilmestyneen novellin "Taistelu Heikkilän talosta" tapahtumat.
Vuosi 1905 oli myös suurlakkovuosi ja Peltonen innostui taas yhteiskunnallisesta toiminnasta. Hän osallistui pari vuotta aktiivisesti vuonna 1906 perustetun Suomalaisuuden Liiton toimintaan.
Vuoden 1908 alkupuolella Peltonen matkusteli Euroopassa WSOY:n myöntämän apurahan turvin tutustuen taidenäyttelyihin, teatteriin ja museoihin. Heti matkalta palattuaan hän alkoi kirjoittaa uutta romaania, joka ilmestyi 1909 nimellä Pakolaiset. Aiheen romaaniin Peltonen oli saanut asuessaan muutamia vuosia aiemmin Lapinlahden Alapitkällä, Hovin talossa, jonne saapui eräänä päivänä talonostajia pitkän matkan takaa Hämeestä. Pakolaiset-romaania (1908) pidetään yhtenä Linnankosken parhaimmista teoksista. Siinä ilmenee hänen kypsä ja syvällinen ihmiskäsityksensä.
Paluu Askolaan
pienoiskuva|Jeftan tytär esitetään Yliopiston kulttuurikilpailujen teatteri-illalla. Peltosen perheen kiertolaiselämä päättyi 1909, kun hän osti Askolasta läheltä lapsuudenkotiaan Toivola-nimisen tilan. Askolassa Peltonen oli mukana nuorisoseuratoiminnassa, ohjasi harrastelijanäytelmiä ja piti käytöskursseja kyläläisille. Hän kirjoitti täällä vuonna 1911 ilmestyneet näytelmät Simson ja Delila sekä Jeftan tytär ja vuonna 1913 ilmestyneen novellikokoelman Sirpaleita.