cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Venginvaara
Venginvaara kuului 1900-luvun alussa Paatenen volostin Särkijärven kyläkuntaan. Vuonna 1905 siellä oli viisi taloa ja 31 asukasta. Neuvostoaikana kylä kuului Särkijärven kyläneuvostoon. Vuonna 1933 siellä oli 35 asukasta, jotka kaikki olivat karjalaisia.
Kylä koostuu puutarhapalstojen ympäröimistä omakotitaloista. Sen nähtävyyksiin kuuluu joukko vanhoja talousrakennuksia.
E. E. Smith
thumb|[[Amazing Stories, Volume 3 Number 5, August 1928. Kansikuva: Frank R. Pau. Kansikuva edustaa Smithin lehdessä julkaistua kertomusta "The Skylark of Space".]] E. E. "Doc" Smith (2. toukokuuta 1890 - 31. elokuuta 1965) oli yhdysvaltalainen tieteiskirjailija. Häntä on kutsuttu avaruusoopperan isäksi. Hänen tunnetuimpia sarjojaan olivat Skylark-sarja ja Lensmen-sarja.
Family D'Alembert -sarja
Yhdessä Stephen Goldinin kanssa - sarjan teoksista vain 1. on osittain Smithin kirjoittama, muut ovat Goldinin kirjoittamia ja perustuvat Smithin kertomukseen.
Jos mä oisin sä
thumb|250px|Cheek "Jos mä oisin sä" -musiikkivideolla. "Jos mä oisin sä" on ensimmäinen single suomalaisen rap-artisti Cheekin viidenneltä levy-yhtiön julkaisemalta studioalbumilta Jare Henrik Tiihonen. Single julkaistiin 15. huhtikuuta 2009.
Kappale sai ensiesityksensä jo aikaisemmin YleX-radiokanavalla 8. huhtikuuta. Siihen tehty musiikkivideo puolestaan näytettiin ensimmäisen kerran The Voice -kanavan Heräämö-ohjelmassa 21. huhtikuuta.
The Voice -radiokanava nimesi kappaleen yhdeksi ehdokkaaksi järjestämässään Suomen virallinen kesähitti 2009 -kilpailussa antaen näin Cheekille mahdollisuuden puolustaa Liekeissä-kappaleen vuoden 2008 voittoa.
Listamenestys
Single nousi suoraan listaykköseksi sekä Suomen virallisella single että -latauslistalla viikolla 17. Suomen diskolistalla kappale aloitti viikolla 16 sijalla 35. ja nousi kärkipaikalle viikolla 22.
Jos mä oisin sä oli Suomen 8. myydyin single vuonna 2009. Julkaisu oli singlelistalla yhteensä 17 viikkoa, joista kaksi ensimmäisenä. Latauslistalla ykkösviikkoja kertyi neljä.
Allit
Allit voi tarkoittaa seuraavia:
Valkea
Valkea voi tarkoittaa seuraavia:
Gerald Frederick Kicanas
pienoiskuva Gerald Frederick Kicanas (s. 18. elokuuta 1941 Chicago, Illinois) on yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Chicagon arkkihiippakuntaan John Patrick Cody 27. huhtikuuta 1967. Hänet nimitettiin Chicagon vihkipiispaksi sekä Belan titulaaripiispaksi 24. tammikuuta 1995, ja piispaksi vihkiminen seurasi 20. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Joseph Louis Bernardin, jota avustivat Alfred Leo Abramowicz ja Timothy Joseph Lyne.
Kicanas sai 30. lokakuuta 2001 nimityksen Tucsonin koadjuuttoripiispaksi Arizonaan, ja hänet asetettiin tähän virkaan 15. tammikuuta 2002. Hänestä tuli 7. maaliskuuta 2003 Tucsonin piispa.
Jouni Kemppainen
Jouni Kemppainen on suomalainen toimittaja ja viestintäalan ammattilainen, koulutukseltaan filosofian maisteri. Vuodesta 2016 hän on toiminut Maaseudun Tulevaisuuden päätoimittajana.
Kemppainen on kotoisin Huittisista. Äitinsä puolelta hänellä on karjalaisia sukujuuria Viipurin läänin Pyhäjärveltä, isänsä kautta puolestaan Savosta. Hän aloitti vuonna 1983 historian opinnot Turun yliopistossa ja luki myös viestintää ja kasvatustiedettä. Nykyään hän asuu Kirkkonummella.
Kemppainen on aiemmin työskennellyt toimittajana vuodesta 1984 lähtien, ensin Turun Sanomissa, sitten 20 vuotta Yleisradiossa, televisiouutisten taloustoimittajana 1994–1999, sen jälkeen Yle Uutisten toimituspäällikkönä ja 2006–2014 uutispäätoimittajana. Marraskuusta 2014 Kemppainen työskenteli Elinkeinoelämän keskusliiton viestintäjohtajana. Hänelle on myönnetty pitkästä media-alan työstään Suomen Valkoisen ruusun ritarimerkki joulukuussa 2018 sekä Sotaveteraaniliiton ansiomitali sotaveteraanityön hyväksi tehdystä työstä maaliskuussa 2019.
Kemppainen oli vuoden 2019 europarlamenttivaaleissa sitoutumattomana ehdokkaana Keskustan listalta. Hän kertoi ehdokkuutensa perusteeksi halun puolustaa maaseutua ja vastustaa populismia. Kemppainen on ottanut kantaa myös kotimaisen ruoantuotannon, ilmastonmuutoksen torjunnan sekä maaseudun elinvoimaisuuden puolesta. Hän myös kannattaa metsänomistajille hiilensidonnasta maksettavia korvauksia ja tahtoo Euroopan unionilta toimia fossiilisten polttoaineiden käytön vähentämiseksi. Kemppainen sai 9107 ääntä ja ei tullut valituksi.
Väinö Salmi
Väinö Salmi (17. helmikuuta 1916 – 1997) on suomalainen Karhulassa asunut valimon työnjohtaja ja kirjailija.
Usvjatyn piiri
thumb|200px|Usvjatyn piirin sijainti Pihkovan alueen kartalla. Usvjatyn piiri on paikallinen itsehallintoalue Pihkovan alueella Venäjällä. Alueen eteläosassa Valko-Venäjän rajalla sijaitsevan piirin pinta-ala on 1 106 neliökilometriä ja asukkaita on 5 598 henkeä (2010).
Vuonna 1927 perustetun piirin hallinnollinen keskus on Usvjatyn kaupunkimainen taajama (ven. Усвяты, 2 961 as.). Lisäksi siihen kuuluu kolme maalaiskuntaa:
Seudun pääelinkeino on maidon ja lihan tuotantoon erikoistunut maatalous. Lisäksi toimii kaksi puunjalostuslaitosta, kirjapaino ja elintarviketehdas.
Manuel Onwu
Seurajoukkueura
Onwu pelasi ensimmäisen ottelunsa Primera Divisiónissa 11. maaliskuuta 2012 Athletic Bilbaota vastaan. Otteluja kertyi kauden 2011–2012 aikana neljä, mutta maaleja ei vielä yhtään. Seuraavalla kaudella hän kuitenkin teki ensimmäisen maalinsa – kauden ensimmäisessä ottelussaan – 10. marraskuuta 2012 Espanyolin verkkoon 77:nnellä minuutilla tultuaan kentälle kymmenen minuuttia aiemmin.
George James Rassas
pienoiskuva George James Rassas (s. 26. toukokuuta 1942 Baltimore) on yhdysvaltalainen piispa. Hänet vihki papiksi Chicagon arkkihiippakuntaan John Patrick Cody 2. toukokuuta 1968. Hänet nimitettiin Chicagon vihkipiispaksi sekä Reperin titulaaripiispaksi 1. joulukuuta 2005, ja piispaksi vihkiminen seurasi 2. helmikuuta 2006. Pääkonsekraattorina toimi Francis Eugene George, jota avustivat Gerald Frederick Kicanas ja José Antonio Eguren Anselmi.
Jääpallon SM-sarja 1938
Jääpallon Suomen mestaruus 1938 ratkaistiin kaksilohkoisessa sarjassa. Lohkojen voittajat pelasivat mestaruusottelun ja kakkoset kohtasivat pronssikamppailussa. Edellisestä kaudesta sarjaa laajennettiin 12 joukkueen kaksilohkoiseksi sarjaksi aiemman kahdeksan sijasta. Länsilohkon ykköseksi selvisi HIFK ja idässä WP-35. Ensimmäistä kertaa loppuottelussa pelasi joukkue Helsingin ja Viipurin ulkopuolelta. Helsingin IFK voitti mestaruuden 2-1 voitolla. Sudet jäi ensimmäisen kerran koko seurahistoriansa aikana mitalisijojen ulkopuolelle.
Itälohko
Karsinnat kahdesta paikasta Itäsarjaan: Ylä-Vuoksen Palloseura - Joensuun Palloseura 8–3, Mikkelin Palloilijat - Viipurin Ilves 0–8, Viipurin Ilves - Savonlinnan Pallokerho 3–2, Savonlinnan Pallokerho - Ylä-Vuoksen Palloseura 3–1. Ilves ja SaPKo saivat paikan sarjassa.
Länsilohko
Ennen kauden alkua suoritetut karsinnat länsisarjaan pääsystä: Porin Kärpät - Vaasan IFK 3–9 ja Kronohagens IF - Porin Kärpät 5–1. VIFK ja KIF saivat paikan sarjassa.
Uusinta putoamisesta: KIF - Akilles 0-2 KIF ja LUM putosivat sarjasta. Tilalle nousivat YVPS ja HPS.
Loppuottelu
27.2.1938 Helsinki
Mestarijoukkue
HIFK:n joukkue: Adrian Michalewicz, Paul Vasiljeff, Frans Karjagin, Walter Svanström, Torsten Svanström, Leo Karjagin, Erik Åberg, Ernst Grönlund, Olof Strömsten, Harald Sundqvist, Hans Byman ja Odert Forsstedt.
Palvelusisäänkäynti
Palvelusisäänkäynti on tila asuinkerrostalossa huoneiston ja porrashuoneen, rivi- ja pientaloissa huoneiston ja sisäänkäynnin välissä. Tähän ovien rajaamaan tilaan on mahdollisuus toimittaa tilauksia asukkaan poissa ollessa ilman pääsyä itse asuinhuoneistoon.
Palvelusisäänkäynnin käyttö perustuu sähköiseen lukitusjärjestelmään, joka sallii sähköisen avaimen käytön kotiin toimitettavia tuotteita tilattaessa. Tilaaja hallitsee itse sähköistä avainta ja muuttaa sitä tarvittaessa. Hän voi myös määritellä aikaikkunan jonka sisällä toimitus tapahtuu. Sähköisen avaimen käyttö on perinteisiin avaimiin nähden merkittävästi turvallisempaa, sen korvaaminen uudella on edullista, nopeaa ja yksinkertaista ja sen jakaminen on helppoa. Palvelusisäänkäynti on mitoitettu yleisimmille kotiintoimituksille. Se voidaan varustaa haluttaessa kylmälaitteilla elintarviketoimituksia varten.
Hilary Baumann Hacker
Hilary Baumann Hacker (10. tammikuuta 1913 New Ulm – 6. marraskuuta 1990) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 4. kesäkuuta 1938 ja nimitettiin Bismarckin hiippakunnan johtoon 29. joulukuuta 1956. Piispaksi vihkiminen seurasi 27. helmikuuta 1957. Pääkonsekraattorina toimi William Otterwell Brady, jota avustivat Francis Joseph Schenk ja James Joseph Byrne.
Hacker osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän erosi tehtävistään Bismarckin piispana 28. kesäkuuta 1982.
Muhammad Hassanein Heikal
Muhammad Hassanein Heikal (23. syyskuuta 1923 Kairo, Egypti – 17. helmikuuta 2016 Kairo, Egypti) oli egyptiläinen journalisti, jota pidettiin alallaan yhtenä arabimaailman kuuluisimmista ja vaikutusvaltaisimmista. Hän työskenteli Egyptin valtiolliselle sanomalehti Al-Ahramille. Hänen nimensä yhdistettiin etenkin Gamal Abdel Nasseriin.
Elämäkerta
Heikal syntyi Kairossa 23. syyskuuta 1923 ja opiskeli Kairon yliopistossa. Hän työskenteli Egyptian Gazette -lehdelle toimittajana vuonna 1943, Rosal Yussefille seuraavasta vuodesta eteenpäin ja Akher Saalle vuosina 1953–1956. Al-Ahramin toimitukseen hän liittyi vuonna 1957. Gamal Abdel Nasser oli noussut Egyptin johtoon vuonna 1954 ja Heikal nousi hänen ystävänään johtavaksi Egyptin ja alueellisen politiikan asiantuntijaksi ja artikuloi Nasserin arabisosialistista ideologiaa. Etenkin Heikalin perjantaikolumneista tuli suosittuja. Toisaalta häntä syytettiin myös Nasserin autoritaarisen ja yksilönvapauksia rajoittaneen politiikan tukemisesta.
Nasser kuoli äkillisesti vuonna 1970, ja hänen seuraajansa Anwar Sadat erotti vuonna 1974 Heikalin Al-Ahramin toimituksesta. Hänelle tarjottiin kuitenkin paikkaa presidentin neuvonantajana, josta hän kieltäytyi. Vuonna 1981 Sadat pidätytti Heikalin satojen muiden tapaan, mutta Sadat sai surmansa islamistien iskussa vielä samana vuonna ja häntä seurannut Hosni Mubarak vapautti Heikalin. Heikal julkaisi uransa aikana 49 kirjaa, joissa kritisoitiin esimerkiksi Sadatia ja sittemmin myös Mubarakia. Hän esiintyi heikkenevästä terveydestään huolimatta usein televisiossa kertoen politiikasta ensin Al-Jazeeralla ja sittemmin CBC:llä.
Heikal kuoli 17. helmikuuta 2016 Kairossa. Abdel Fattah al-Sisi kutsui Heikalia ”journalismin ikoniksi” ja diplomaatti Mustafa el-Fiqi ”kansakunnan autenttiseksi muistiksi”.
Dervissit
pienoiskuva|Pyörivä tanssi on vain turkkilaisen mevlevi-suuntauksen käyttämä rituaali. Kullakin veljeskunnalla on omat rituaalinsa Dervissit (derviššit) ovat islamilaisia hartaudenharjoittajia, jotka kuuluvat johonkin suufilaiseen veljeskuntaan (tariqa). Veljeskuntia alkoi syntyä 1100-luvulla. Veljeskuntaan pyrkivien tulee alistua sen šeikin johtoon ja omaksua veljeskunnan hengelliset ajatukset.
Dhikr
Dervissien pääasiallinen uskonnollinen rituaali on dhikr, joka tarkoittaa jonkin Jumalaa ylistävän formulan toistamista tavoitteena päästä uskonnolliseen hurmokseen. Dhikr kehittyi Koraanin resitaatiosta lyhyiksi toistettaviksi formuloiksi, kuten lā ilāha illa ʾllāh (ei ole muuta Jumalaa kuin Jumala), Allahu akbar (Jumala on suurin) tai al-ḥamdu līʾllāh (ylistys Jumalalle). Suufilaisten veljeskuntien rituaalit pyrkivät hypnoottiseen tilaan ja ekstaattiseen transsiin myös fyysisten harjoitusten, esimerkiksi pyörivän tanssin avulla. Rituaalit olivat kullekin ryhmälle erityisiä, ja ulottuivat Jumalan nimien toistamisesta veriuhreihin, miekkatansseihin, tulen tai käärmeiden käsittelyyn, keskinäiseen ruoskimiseen ja moneen muuhun.
Elämäntapa ja vaikutus
Dervissit asuvat veljeskunnan asuntoloissa tai ovat maallikkoveljiä, mutta molemmissa tapauksissa he ovat tulleet yleensä alemmista yhteiskuntaluokista. Keskiajalla dervissiyhteisöillä oli tärkeä poliittinen asema muslimimaissa, mutta nykyään ne ovat usein hallitusten valvomia, ja virallinen islam hyljeksii niiden teologisia näkemyksiä. Kerjäläisdervissejä kutsutaan fakiireiksi.
J. W. Juvelius
Johan Wilhelm Juvelius (10. syyskuuta 1863 Pyhäjoki – 12. tammikuuta 1927 Turku) oli suomalainen lyseon lehtori ja kansanrunouden sekä kirjallisuuden tutkija.
Henkilöhistoria
Juveliuksen vanhemmat olivat lääninmaanmittari Johan Henrik Juvelius ja Ida Maria Åkerman. Hän pääsi ylioppilaaksi 1882 ja valmistui filosofian maisteriksi 1886 sekä tohtoriksi 1906. Juvelius teki 1886 muinaistieteellisen tutkimusmatkan Venäjän Karjalaan ja hän teki myös opintomatkoja Saksaan, Sveitsiin ja Ruotsiin.
Bereznik
Bereznik (, joskus myös ) on kunnallispiirin keskuksena toimiva kaupunkityyppinen taajama Venäjän Arkangelin alueen Vinogradovin piirissä, Vienanjoen läntisellä eli vasemmalla rannalla. Valtatie M8 Arkangeliin kulkee taajaman läpi; matkaa aluekeskukseen on maanteitse noin 270 kilometriä. Taajamaan ei ole rautatieyhteyttä, mutta siellä on jokisatama. Satelliittikuvan perusteella taajaman kaakkoispuolella on myös maapohjainen kiitotie lentoliikennettä varten.
J. W. Juvelius
Henkilöhistoria
Juvelius toimi Raahen alkeiskoulun apulaiskollegana 1888–1893, Turun suomalaisen tyttökoulun kollegana 1893–1911 sekä Turun suomalaisen lyseon lehtorina 1911. Juvelius oli Suomen kouluviraston eläkekassan johtokunnan jäsen vuodesta 1915. Raahessa asuessaan Juvelius oli Raahen kaupunginvaltuuston sihteeri 1888–1893 ja Raahen Sanomain vastaava toimittaja 1888–1889.
Juvelius oli naimisissa kaksi kertaa, 1889–1902 Helmi Teresia Gestrinin (k. 1902) kanssa ja vuodesta 1903 Edit Emilia Björklundin kanssa. J. W. Juveliuksella oli seitsemän sisarusta, joista tunnettuja ovat kirjailija Valter Juva (1865–1922), vankilanjohtaja V. O. Juvelius (1869–1937), lähetyssaarnaaja ja diakoni Ester Juvelius (1876–1962), näytelmäkirjialija ja suomentaja Veera Roos (1882–1961) sekä kirjailija Siiri Juva (1886–1974).
Bereznik
Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Vinogradovin piirissä asui 16 753 henkeä, joista Bereznikin taajamassa 6 018.
William Otterwell Brady
William Otterwell Brady (1. helmikuuta 1899 Fall River – 1. lokakuuta 1961) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 21. joulukuuta 1923 ja nimitettiin Sioux Fallsin hiippakunnan johtoon 10. kesäkuuta 1939. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi John Gregory Murray, jota avustivat James Edwin Cassidy ja Urban John Vehr.
Forough Farrokhzad
pienoiskuva|Forough Farrokhzad Forough Farrokhzad (5. tammikuuta 1935 Teheran – 13. helmikuuta 1967) oli iranilainen runoilija ja elokuvantekijä. Hän on yksi tunnetuimmista persiankielisistä naisrunoilijoista. Hän toimi 1950- ja 1960-luvulla modernien iranilaisnaisten äänenä tutkien avioliittoinstituutiota ja eronneen naisen asemaa omista lähtökohdistaan.
Forough Farrokhzad syntyi keskiluokkaisen teheranilaisperheen kolmanneksi lapseksi; sisaruksia syntyi yhteensä seitsemän. Hän opiskeli teini-iässä pukuompelua ja maalaamista ammattikoulussa. Kuusitoistavuotiaana hän avioitui serkkunsa Parviz Shapourin kanssa suvun vastustuksesta huolimatta ja sai vuoden kuluttua pojan nimeltä Kamyar. Pari erosi jo parin vuoden kuluttua, ja Forough Farrokhzad jätti pojan tämän isän sukulaisten kasvatettavaksi voidakseen elää itsenäisesti ja omistautua runoudelle.
Pian Farrokhzad julkaisi 44 runoa sisältäneen esikoiskokoelmansa Asir (1954), mutta sairastui psyykkisesti ja joutui mielisairaalaan. Heinäkuussa 1956 hän lähti ensimmäiselle ulkomaanmatkalleen, yhdeksän kuukautta kestäneelle Euroopan-kierrokselle. Sen kestäessä julkaistiin hänen toinen kokoelmansa Divar.
Vuonna 1958 ilmestyi Farrokhzadin kolmas kokoelma Esian. Hän aloitti suhteen kiistellyn kirjailija-elokuvaohjaaja Ebrahim Golestanin kanssa. Myös Forough Farrokhzad kiinnostui elokuvanteosta, ja 1962 sai ensi-iltansa hänen ainoaksi jäänyt dokumenttielokuva leprapotilaiden yhteisöstä, englanninkieliseltä nimeltään The House Is Black. Se sai useita kansainvälisiä elokuvapalkintoja. Elokuvan keskeinen elementti on tekijän oma kertojanääni, jolla hän lausuu omia runojaan ja säkeitä Koraanista.
Farrokhzadin neljäs runokokoelma Tavallodi Digar ilmestyi 1964. Se sisälsi runoja kuuden vuoden ajalta.
Farrokhzad kuoli auto-onnettomuudessa 32-vuotiaana 1967. Hänen viides kokoelmansa ilmestyi postuumisti.
East Gwillimbury
East Gwillimbury on 21 069 asukkaan (2006) kaupunki Ontarion provinssin kaakkoisosassa Kanadassa. East Gwillimbury sijaitsee Yorkin piirikunnassa ja kuuluu Toronton metropolialueeseen sekä niin sanottuun Kultaisen hevosenkengän alueeseen, joka on tiheästi asuttua ja teollistunutta urbaania aluetta.
Kaupunki muodostettiin yhdistämällä East Gwillimburyn kunta, Holland Landingin, Queensvillen, Sharonin ja Mount Albertin kylät yksiportaisen East Gwillimburyn kaupungin hallinnon alle. Kaupungin nimesi Ylä-Kanadan ensimmäinen varakuvernöörin John Graves Simcoen vaimonsa Elizabeth Simcoen (omaa sukua Gwillim) kunniaksi.
Historia
Ylä-Kanadan varakuvernööri Simcoe suunnitteli 1700-luvun loppupuolella reittiä Yorkista (nykyinen Toronto) Georgian Bayssä sijaitsevaan laivastotukikohtaan. reitin varrella sijainnut East Gwillimburyn kartoitus ja ensimmäinen kaava tehtiin vuonna 1800. Monet ensimmäisistä asukkaista olivat brittiläisiä lojalisteja sekä kveekareita, jotka pakenivat Yhdysvalloissa kokemaansa vainoa ja saivat harjoittaa vapaasti uskontoaan uudella alueella. Asutus keskittyi viidelle erilliselle asuialueelle, Holland Landing, River Drive Park, Queensville, Sharon ja Mount Albert.
Uuden Venäjän kuvernementti
Uuden Venäjän kuvernementti oli Venäjän keisarikunnan kuvernementti vuosina 1764–1783 ja uudelleen, entistä laajempana vuosina 1797–1802. Kuvernementtikaupunkina oli aluksi Krementšuk (1764–1783), vuosina 1797–1802 Novorossijsk (nykyinen Dnipro). Vuonna 1802 laaja Uuden Venäjän kuvernementti pilkottiin pienempiin osiin, useammaksi uudeksi kuvernementeiksi.
thumb|left|Uuden Venäjän kuvernementin alueen laajeneminen ennen vuotta 1800.
Kuvernementin alue laajeni vuosien kuluessa. Vuonna 1800 kuvernementti oli paikallishallintoa varten jakautunut 12 kihlakuntaan (ujezd).
Uuden Venäjä kuvernementin hajoamisen jälkeen
Esimerkiksi vuosina 1822–1874 Venäjän keisarikunnan eteläosissa, pitkälti aiemman Uuden Venäjän kuvernementin alueen kattaen, sijaitsi Uuden Venäjän ja Bessarabian kenraalikuvernementti, eli Uuden Venäjän aluepiiri (Novorossijski i Bessarabskoje general-gubernatorstvo, Novorossijski krai). Se jakautui useisiin kuvernementteihin tai alueisiin (oblast). Aluepiirin johtajalla oli kenraalikuvernöörin arvo. Eräs tunnetuimpia kenraalikuvernöörejä oli vuosina 1823–1854 tehtävää hoitanut Mihail Vorontsov.
Ruotsalaisen Nordisk familjebok -tietosanakirjan toinen laitos (1916) käyttää nimitystä ”Etelä- eli Uusi-Venäjä” kuvaamaan tuolloisen neljän kuvernementin (Bessarabian, Hersonin, Taurian ja Jekaterinoslavin kuvernementit) käsittämää aluetta.
Särkijärvi (Paatene)
Särkijärvi on kylä Karjalan tasavallan Karhumäen piirin Paatenen kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee samannimisen järven rannalla 26 kilometriä Paateneesta luoteeseen. Kylässä on 19 asukasta (vuonna 2012).
Särkijärvi mainitaan Paatenen pogostaan kuuluneena volostina vuonna 1597. Tuolloin siellä oli viisi taloa. 1900-luvun alussa Särkijärvi lähikylineen muodosti Paatenen volostiin kuuluneen kyläkunnan, johon kuuluivat saman kyläryhmän Hirviniemi ja Mäntyniemi sekä Honkaniemi, Jukkolahti, Kilgamsaari eli Markkisensaari, Kuusiniemi, Laazari, Loskinniemi, Nesterinvaara, Petrisenvaara, Pokonvaara, Pölkkylä, Salkovaara, Tšiassalmi, Venginvaara, Vitsajärvi ja kolme Samsonvaaran kylää. Särkijärvellä oli 28 taloa, 201 asukasta ja koulu.
1920-luvulla perustettiin Seesjärven piiriin kuulunut Särkijärven kyläneuvosto, jossa oli vuonna 1933 viisitoista kylää. Asukkaita kyläneuvostossa oli 1205, joista lähes kaikki olivat karjalaisia. Myöhemmin kyläneuvoston keskus siirrettiin Salkovaaran taajamaan.
Electric Cabaret
Electric Cabaret on dance-duo Infernalin neljäs studioalbumi. "Downtown Boys" oli ensimmäinen single, joka julkaistiin albumilta, ja seuraavat "Whenever You Need Me" ja "Electric Light". Albumi julkaistiin 11. elokuuta 2008 Euroopassa. Albumi oli myynyt kolmen viikon jälkeen kultaa Tanskassa ylittämällä 25 000 myydyn levyn määrän.
Alphonse James Schladweiler
Alphonse James Schladweiler (18. heinäkuuta 1902 Milwaukee, Wisconsin – 3. huhtikuuta 1996) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Saint Paulin arkkihiippakuntaan 9. kesäkuuta 1929 ja nimitettiin New Ulmin hiippakunnan johtoon 28. marraskuuta 1957. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. tammikuuta 1958. Pääkonsekraattorina toimi William Otterwell Brady, jota avustivat James Joseph Byrne ja Hilary Baumann Hacker. Schladweiler asetettiin virkaansa 30. tammikuuta.
Schladweiler osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän jäi eläkkeelle 23. joulukuuta 1975.
Salminen Savonlinnassa
Savonlinnan kesäisissä maisemissa kuvatuissa haastattelujaksoissa kuullaan Matti Salmisen ajatuksia laulajien pinnallepääsystä ja kovasta kilpailusta. Ohjelman kuvauksen aikoihin Salminen kertoo hallitsevansa 15 oopperaroolia muun muassa Taikahuilun Sarastron ja Kuningas Filipin.
Dokumentin loppupuolella leikataan ristiin Savonlinnan oopperajuhlien päätösgaalassa juhlivien laulajien kuten Taru Valjakan, Matti Lehtisen ja Kim Borgin sekä torilla 42 vuotta työskennelleen kalakauppias Kala-Helmin ajatuksia oopperasta ja laulajien työstä.
Ohjelma on kuvattu vuonna 1973 Savonlinnan oopperajuhlien aikaan Savonlinnassa ja lähiympäristössä 16 mm:n negatiivivärifilmille, mutta siitä valmistettiin vain mustavalkoinen kopio. Kuvasuhde on 4:3. Ohjelman kesto on 41’09”
Tietoa muualla
https://areena.yle.fi/1-2736463
Inside Amy Schumer
Inside Amy Schumer on yhdysvaltalainen komediasarja, jonka on luonut sarjan pääosaa näyttelevä Amy Schumer. Sarjan ensimmäinen jakso esitettiin amerikkalaisella Comedy Central -kaapelikanavalla 30. huhtikuuta 2013.
Sarja sai Peabody-palkinnon vuonna 2015, ja samana vuonna se palkittiin parhaan sketsisarjan Primetime Emmy -palkinnolla. Sarjan neljäs tuotantokausi esitettiin Yhdysvalloissa vuonna 2016. Kanava tilasi sarjasta myös viidennen tuotantokauden, mutta elokuussa 2016 Schumer kertoi, että uusia jaksoja ei tehdä lähiaikoina, koska hän haluaa keskittyä stand-up-uraansa.
Suomessa sarja julkaistiin kokonaisuudessaan Yle Areenassa 7. huhtikuuta 2017.
Juoni
Jokainen jakso sisältää useita osioita, kuten sketsejä, katuhaastatteluja ja stand up -komiikkaa. Amy Schumer esiintyy ohjelman jokaisessa osiossa. Jakso päättyy Amy Goes Deep -osioon, jossa Amy Schumer haastattelee tunnettua tai vähemmän tunnettua henkilöä ilman tabuja.
Fiat Palio
Fiat Palio on Fiatin vuosina 1996–2017 valmistama pieni henkilöautomalli. Palio ja sen sedan-korinen sisarmalli Siena oli suunnattu erityisesti kehittyviin maihin, ja niiden pohjalta kehitettiin myöhemmin hieman suurempi malli, Fiat Albea. Vuonna 2011 esiteltiin täysin uusi toisen sukupolven Palio, mutta alkuperäinen malli säilyi edelleen tuotannossa vuoteen 2016 saakka. Vuonna 2017 Palion korvaajaksi esiteltiin Fiat Argo.
Fiat Palio I (1996–2016)
Fiat Palio tuli ensimmäisenä markkinoille Brasiliassa vuonna 1996 samaan aikaan sedan-sisarensa Sienan kanssa. Lava-automalli Fiat Strada perustuu Palion ja Sienan tekniikkaan.
Toinen kasvojenkohotus tuli vuonna 2004, ja tälläkin kertaa auton ulkonäkö uudistettiin perusteellisesti. Myös sisusta koki joitain muutoksia.
Kolmannen kasvojenkohotuksensa Palio koki vuonna 2008. Ulkoasua muutettiin uudempia malleja, Bravoa ja Cromaa muistuttavaksi.
Vuonna 2015 farmarimallin nimeksi tuli pelkkä Fiat Weekend, kun Palio-nimi pudotettiin pois.
Fiat Palio II (2011–2017)
Toisen sukupolven Fiat Palio esiteltiin vuoden 2011 lopussa. Sen ainoa korimalli oli viisiovinen hatchback. Moottoreina olivat 1,0-, 1,4- (85 hv) ja 1,6-litraiset (115 hv) bensiinimoottorit. 1,6-litraisen moottorin yhteyteen oli saatavissa Dualogic-robottivaihteisto.
John Clayton Nienstedt
pienoiskuva John Clayton Nienstedt (s. 18. maaliskuuta 1947 Detroit, Michigan) on yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Detroitin arkkihiippakuntaan 27. heinäkuuta 1974 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Altonin titulaaripiispaksi 12. kesäkuuta 1996. Piispaksi vihkiminen seurasi 9. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Adam Joseph Maida, jota avustivat James Aloysius Hickey ja Edmund Casimir Szoka.
Nienstedt sai 12. kesäkuuta 2001 nimityksen New Ulmin piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 6. elokuuta. Hänet nimitettiin 24. huhtikuuta 2007 Saint Paulin ja Minneapolisin koadjuuttoriarkkipiispaksi, ja hänestä tuli 2. toukokuuta 2008 sen arkkipiispa.
Aarne Salonius
Aarne Henrik Salonius (20. huhtikuuta 1884 Kankaanpää – 16. elokuuta 1930 Rauman saaristo) oli suomalainen klassillisen filologian tutkija ja Helsingin yliopiston kreikan kirjallisuuden professori.
Saloniuksen vanhemmat olivat nimismies Frans Fritiof Salonius ja Edla Wilhelmina Juselius. Hän pääsi ylioppilaaksi 1901 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1906 sekä lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1911.
Salonius oli Viipurin klassillisen lyseon latinan– ja kreikankielen lehtorina 1911–1921 ja Helsingin suomalaisen normaalilyseon latinan ja kreikan kielen vanhempi lehtori 1921–1929. Hän toimi Helsingin yliopistossa dosenttina 1920–1929 ja kreikan kirjallisuuden professorina 1929–1930.
Aarne Salonius oli naimisissa vuodesta 1929 laulajatar Helmi Sigrid Frilanderin kanssa.
William Francis Medley
pienoiskuva William Francis Medley (s. 17. syyskuuta 1952 Loretto, Kentucky) on yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Louisvillen arkkihiippakuntaan Thomas Cajetan Kelly 22. toukokuuta 1982. Hänet nimitettiin Owensboron hiippakunnan johtoon 15. joulukuuta 2009, ja piispaksi vihkiminen seurasi 10. helmikuuta 2010. Pääkonsekraattorina toimi Joseph Edward Kurtz, jota avustivat Thomas Cajetan Kelly ja John Jeremiah McRaith.
Chan Cheong Jan
Chan Cheong Jan (s. 28. joulukuuta 1969 Seremban) on malesialainen säveltäjä ja pianisti. Hän opiskeli Kiotossa, jossa hän sai kasvatustieteen kandidaatin (1994) ja maisterin (1996) arvot sävellyksessä ja musiikkipedagogiikassa. Vuonna 2002 hän sai tohtorinarvon etnomusikologiassa ja musiikkipedagogiikassa Osakan yliopistosta. Chan on muun muassa soittanut pianoa jazztriossa It in Kuala Lumpur. Hän on työskennellyt musiikintutkijana, ollut mukana järjestämässä ensimmäistä kansallista musiikinopetuskonferenssia Kuala Lumpurissa (2002) ja opettanut Universiti Putra Malaysian kuoroa Seri Kembanganissa.
Chan on luennoinut sävellyksestä ja musiikkipedagogiikasta Universiti Putra Malaysiassa vuodesta 1996. Hän on myös johtanut siellä tutkimusprojekteja.
Kruzenštern
Kruzenštern on venäläinen nelimastoinen parkkilaiva. Se on parkki Sedovin jälkeen maailman toiseksi suurin purjelaiva, joka edelleen purjehtii.
Kruzenštern rakennettiin Telenborgin telakalla Saksassa 1926. Laivalle annettiin nimi Padua, ja se kuului hampurilaisen Laeiszin varustamon Flying-P-Liner-purjealusten sarjaan. P-kirjaimella alkavien alusten sarjaan kuuluivat myös purjelaivat Pangani, Potosi, Pamir, Petschili, Peking, Pommern, Preussen ja Passat. Toisen maailmansodan jälkeen Saksa joutui luovuttamaan laivan Neuvostoliitolle sotakorvauksena. Uuden nimensä, Kruzenštern, laiva sai amiraali Ivan Kruzenšternin mukaan vuonna 1946.
Venäjän laivasto luopui vanhoista purjelaivoista vuonna 1996, ja siitä lähtien Kruzenštern on venäläisen lähteen mukaan toiminut Baltian kalastuslaivaston valtiollisen akatemian koululaivana, mutta läntisten tietojen mukaan se on Venäjän valtiollisen meriakatemian alus, ja sen kotisatama on Kaliningrad.
Alus vieraili Oulussa kesäkuussa 2011. Se on ottanut osaa lukuisiin The Tall Ships' Races -kilpailuihin ja vieraili Helsingissä heinäkuussa 2013. Raahessa alus vieraili elokuussa 2016, jolloin siihen pääsi tutustumaan Lapaluodon satamassa.
Laivan oli tarkoitus vierailla Ahvenanmaalle syyskuussa 2017, samaan aikaan kun Venäjä ja Valko-Venäjä järjestävät Zapad 2017 -sotaharjoitukset, mutta Suomen Pääesikunta kielsi vierailun. Mukana olisi ollut 164 kadettia. Pääesikunta ei kommentoi kieltoa, mutta Ruotsin maanpuolustuskorkeakoulun turvallisuuspolitiikan asiantuntijan Tomas Riesin mukaan aluksen pääsy Ahvenanmaalle olisi vastoin alueen demilitarisoitua asemaa.
Paul Joseph Swain
Ennen kääntymystään Swain oli metodisti. Hän sai Vietnamin sodasta Bronze Starin.
Kyrönmaan lukio
Kyrönmaan lukio (aik. Isonkyrön yhteiskoulu (1924–1975) ja Isonkyrön lukio (1975–2002)) on Isossakyrössä toimiva toisen asteen oppilaitos. Koulussa aloitti syksyllä 2014 liikuntapainotteinen urheilulinja. Linja tarjoaa lajivalmennusta salibandyssä, ja muiden lajien valmennus järjestetään oppilaan oman valmentajan johdolla. Syksyllä 2021 urheilulinjan ohelle perustettiin kulttuurilinja. Kulttuurilinja tarjoaa opintoja mm. musiikissa, kuvataiteessa ja luovassa kirjoittamisessa. Urheilulinjan ja kulttuurilinjan lisäksi Kyrönmaan lukio painottaa kansainvälisyyttä ja yrittäjyyttä.
Kyrönmaan lukio on mukana myös Etelä-Pohjanmaan virtuaalilukiossa ja Opinlakeudessa. Syksystä 2014 alkaen Kyrönmaan lukio on tarjonnut myös muutamia Vaasan yliopiston kursseja lähiopetuksena.
Historia
Vuonna 1924 perustettu Isonkyrön yhteiskoulu sai lukioluvan vuonna 1957. Koulu kunnallistettiin peruskouluun siirtymisen yhteydessä vuonna 1975 ja muutettiin Isonkyrön yläasteeksi ja lukioksi. Vuonna 2002 lukion nimi vaihtui nykyiseen Kyrönmaan lukioon. Koulun tilat ovat valmistuneet vuonna 2004.
Urheilulinja
Syksystä 2014 alkaen Kyrönmaan lukio on tarjonnut lisäpainotuksen urheilijoille urheilulinjalla, joka antaa opiskelijoiden harjoitella kouluaikana viisi tuntia viikossa koko lukuvuoden ajan. Lukio tarjoaa ohjattua lajivalmennusta salibandyssa. Muiden lajien edustajat harjoittelevat itsenäisesti oman valmentajansa johdolla.
Fyysisen ohjatun valmennuksen tunneilla saadaan myös tietoa urheilijan ruokavaliosta, psyykkisestä valmennuksesta jne.
Etelä-Suomen Spanielikerho
Etelä-Suomen Spanielikerho - Syd-Finska Spanielklubben ry  on vuonna 1947 perustettu Suomen vanhin spanielirotuja harrastava alueellinen koiraharrastusyhdistys. Yhdistys toimii Helsingin seudun ja Uudenmaan Kennelpiirien alueilla ja sen tarkoitus on edistää puhdasrotuisten spanielien käyttöä ja tunnetuksi tekemistä toimialueellaan. Yhdistyksellä on jäseniä noin 100 (2016) ja se on Suomen Kennelliiton, Suomen Spanieliliiton ja Helsingin Seudun Kennelpiirin jäsen.
Historia
Yhdistys aloitti toimintansa 22.10.1947 nimellä Suomen Spanielikerho ry. – Finska Spanielklubben rf. toimialueenaan koko Suomi. Koirien jalostus oli yhdistyksen tärkeimpiä tehtäviä sen ensimmäisinä toimintavuosina. Uusia koiria tuotiin maahan laajentamaan jalostukseen käytettävää koirakantaa. Näyttelytoiminta alkoi 1951 ja jatkui aina 1990-luvulle asti. 1950-luvun alussa toiminta laantui ja jäsenmäärä laski. Ester Selesten aloittaessa puheenjohtajana vuonna 1954 alettiin miettimään uusia toimintamuotoja jäsenmäärän lisäämiseksi. Yhdistys alkoi järjestämään säännöllisesti kerhoiltoja, joihin kutsuttiin eri alojen koira-asiantuntijoita luennoimaan. 1954 alettiin pitämään koulutuksia nuorille koirille sekä näyttelykoulutuksia. Vuodesta 1961 yhdistys on järjestänyt taipumuskokeita 1-2 kertaa vuodessa. Paikallisten spanielikerhojen syntyessä eri puolille maata, perustettiin vuonna 1964 Suomen Spanieliliitto – Finlands Spanielförbund ry, joka otti hoitaakseen rotujärjestön tehtävät. Yhdistys jatkoi nimellä Etelä-Suomen Spanielikerho - Syd-Finska Spanielklubben ry:n ja alkoi toimia alueellisena spanielikerhona. Vuonna 1966 alettiin järjestämään MEJÄ-kokeita ja vuonna 1970 MEJÄ-mestaruuskokeita. 1970-luvulla kerhon toiminta jatkui vilkkaana. Kerho julkaisi omaa lehteä. Suurimmillaan kerhon jäsenmäärä oli 80- ja 90-luvun vaihteessa, jolloin se oli 900.
Kiertopalkinnot
Yhdistys perusti vuonna 1973 lähes 20 vuotta puheenjohtajana olleen Ester Selesten stipendirahaston. Tri Ester Selesten kiertopalkinto myönnetään vuosittain ansioituneelle spanielikasvattajalle. Mauno Koivula lahjoitti yhdistykselle vuonna 1987 kiertopalkinnon Maunon Malja. Se annetaan vuosittain henkilölle, joka on merkittävästi työskennellyt yhdistyksen MEJÄ-kokeiden järjestelytehtävissä.
Maorin kieli
Vuoden 2018 tilastojen mukaan 185 955 ihmistä ilmoitti puhuvansa maoria. Maorin kielen puhujat muodostivat siis 4 % Uuden-Seelannin väestöstä, mikä tekee siitä Uuden-Seelannin toiseksi puhutuimman kielen englannin jälkeen. Australian vuoden 2011 väestölaskennan mukaan maassa asui hieman yli 130 000 maoria, joista 6,3 % ilmoitti puhuvansa maorin kieltä.
Historia
1980-luvulla maorit vetosivat Uuden-Seelannin hallitukseen ja Waitangin sopimukseen, jonka mukaan kruunun tulee suojella maorin kieltä, joka on maorien kansallisaarre. Tämän johdosta alettiin valmistella lakia kielen aseman turvaamiseksi. Maorista tuli virallinen kieli vasta vuonna 1987. Samaan aikaan perustettiin useita maorin järjestöjä kielen suojelemiseksi. .
Maori Television aloitti toimintansa vuonna 2004.
Uudessa-Seelannissa tehtyjen kyselyiden mukaan internet ja sosiaalinen media ovat auttaneet kielen elvytyksessä ja rohkaisseet ihmisiä opettelemaan kieltä. [[Tiedosto:TeReoMaori2013.png|thumb|right|Maorin puhujat vuoden 2013 väestönlaskennassa.
]]
Voijärvi (Paatene)
Voijärvi on kylä Karjalan tasavallan Karhumäen piirin Paatenen kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee samannimisen järven pohjoisrannalla 56 kilometriä Paateneesta luoteeseen. Kylässä on 318 asukasta (vuonna 2012).
Maorin kieli
Konsonantit
Lähde:
Voijärvi (Paatene)
Kylä koostuu puutarhapalstojen ympäröimistä omakotitaloista sekä muutamista usean perheen asuintaloista. Palveluihin kuuluvat koulu, lääkintäasema ja kauppa. Lähistöltä on löydetty kivikautisia asuinpaikkoja.
Karjalan tasavallassa on myös toinen Voijärvi sekä samanniminen entinen kylä ja kunta. Se sijaitsee Belomorskin piirin Sosnavitsan kunnassa.
Maorin kieli
Konsonantit
Foneemin yleisin äännearvo on, mutta joidenkin puhujien puheessa myös , joka oli historiallisesti yleisempi realisaatio.
Foneemit saattavat nopeassa puheessa ääntyä soinnillisina. saattavat palatalisoitua tai velarisoitua; ennen vokaaleja  saattaa ääntyä affrikaattana, etenkin sanan viimeisessä tavussa.
ääntyy useimmiten yksitäryisenä,. Joskus sen äännearvo voi olla myös tai, joista jälkimmäinen oli yleinen Eteläsaaren murteessa vielä 1800-luvulla.
Vokaalit
Lähde:
Maorissa on viisi vokaalia, ja ne voivat esiintyä joko lyhyinä tai pitkinä. Vokaalin pituus on foneemisesti merkittävä. Vokaalien pienen määrän takia niiden äännearvot vaihtelevat suuresti. Lauseenloppuiset vokaalit, erityisesti lyhyet, redusoituvat usein nopeassa puheessa.
Foneemi oli aiemmin takavokaali, mutta Uuden-Seelannin englannin vaikutuksesta sen äännearvo on nykyään.
Pitkät vokaalit ovat pituudeltaan noin kaksinkertaisia lyhyisiin verrattuna. Joskus niitä pidetään lyhyiden vokaalien muunnelmina, ja joskus taas itsenäisinä foneemeinaan. Ensin mainittua analyysiä tukee pitkien vokaalien prosodinen käyttäytyminen samalla tavalla diftongien kanssa sekä se, että esimerkiksi imperatiivimorfeemilla e on kolmimoraisten sanojen edellä nollavariantti; esimerkiksi e noho ’istu’, e tū ’nouse’; mutta patua ’lyö’, kīa ’sano’. Tällöin esimerkiksi sanan kīa foneemianalyysi olisi.
Jälkimmäistä analyysiä tukee lyhyiden ja pitkien vokaalien välinen laadullinen ero; esimerkiksi lausutaan.
Maorissa on myös diftongeja, joista yleisimmät ovat ; vaikka teoriassa mitkä tahasa vokaaliyhdistelmät ovat mahdollisia, siitä on epäselvyyttä, mitkä niistä ovat tosiasiallisia diftongeja.
Fonotaksi
Maoria analysoidaan usein morien avulla. Yksimoraisessa tavussa on konsonantti ja vokaali, kun taas pitkä vokaali tai diftongi tekevät tavusta kaksimoraisen. Tavurakenne on (C)V(V), eli ainoastaan vokaali on pakollinen, eikä tavun lopussa eli koodassa voi esiintyä konsonanttia. Tämän takia esim. englannista tulleissa lainasanoissa konsonanttiklustereiden väliin sijoitetaan vokaali: milk → miraka (maito).
Kirjoitusjärjestelmä
thumb|right|Kaksikielinen kyltti [[Aucklandissa. Isompi teksti maoriksi ja alempana pienempi teksti englanniksi.]] Maorin nykyisin käytössä oleva, latinalaista aakkostoa hyödyntävä kirjoitusjärjestelmä kehittyi 1800-luvun alkupuolella kristillisten lähetystyöntekijöiden työnä. Ensimmäinen maorinkielinen teksti julkaistiin 1815. . Raamattu käännettiin maoriksi vuonna 1858. Siihen kuuluu viisitoista kirjainta, joista kaksi on digrafeja: a e h i k m n o p r t u w ng wh. Kirjaimista a, e, i, o ja u vastaavat vokaaleja, ja pitkiä vokaaleja merkitään vokaalikirjaimen yläpuolisella pituusmerkillä: ā, ē, ī, ō, ū. Konsonanttimerkit h, k, m, n, p, r, t ja w vastaavat äänteitä. Digrafi ng äännetään ja wh äännetään.
Sanasto
Esimerkkejä maorinkielisistä sanoista suomenkielisine vastineineen:
Lukusanat 1–10 maoriksi:
Persoonapronominit
Maori tekee eron inklusiivin ja eksklusiivin välille me-pronominien kohdalla: kun sekä puhuja että kuulija kuuluvat me-ryhmään, käytetään inklusiivista me-pronomia ja mikäli ei, niin pronomini on eksklusiivinen. Lisäksi maorin pronomineissa on kolme lukua: yksikkö, kaksikko ja monikko.
Maorin kielen viikko
Uudessa-Seelannissa vietetään joka vuosi maorin kielen viikkoa (eng. Maori Language Week / mao. Te Wiki o te Reo Māori). Tuolloin Uudessa-Seelannissa järjestetään ohjelmaa ja tapahtumia, joilla halutaan vahvistaa kielen asemaa ja näkyvyyttä yhteiskunnassa. Yksi näkyvä juhlinnan muoto ovat paraatit isoimmissa kaupungeissa. Viikon tunnuslauseena on perinteisesti ollut "Kia Kaha te Reo Māori" eli "tehdään maorin kielestä vahva". Vuonna 2021 maorin kielen viikkoa juhlittiin 13.–19. syyskuuta.
Klooriprofaami
Klooriprofaami (C10H12ClNO2) on karbamaatteihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään kasvien kasvua säätelevänä aineena ja herbisidinä eli rikkakasvien torjuntaan.
Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa klooriprofaami on kellertävä tai ruskehtava kiteinen aine. Se liukenee vain niukasti veteen, mutta paremmin orgaanisiin liuottimiin kuten asetoniin, ksyleeniin, dikloorimetaaniin ja alifaattisiin hiilivetyihin.
Klooriprofaami estää kasvien solunjakautumisessa mitoosia. Lisäksi yhdiste häiritsee fotosynteesiä, oksidatiivista fosforylaatioita ja mikrotubuluksien kehittymistä. Ihmiselle klooriprofaami ei ole erityisen myrkyllistä, mutta voi aiheuttaa hengitettynä kurkkukipua ja ärsytystä, nieltynä huonovointisuutta ja iholla allergisen reaktion.
I. W. Hasselblatt
Ivar Wilhelm Hasselblatt (20. huhtikuuta 1864 Vaasa – 6. lokakuuta 1948 Vaasa) oli suomalainen asianajaja ja pormestari.
Hasselblatt toimi asianajajana 1888–1889 ja hän oli Vaasan pormestari 1899–1934. Hasselblatt oli karkotettuna Siperiaan Taraan Tobolskin kuvernementissa 1914–1917. Hän sai laamannin arvonimen 1934.
Ivar Hasselblatt oli naimisissa vuodesta 1889 Alma Emilia Chydeniuksen kanssa.
Savtschenko
Savtschenko on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Superior (Wisconsin)
Superior on kaupunki ja Douglasin piirikunnan hallinnollinen keskus Wisconsinin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Se sijaitsee osavaltion luoteisosassa Yläjärven länsirannalla. Kaupungissa on 27 200 asukasta (vuonna 2010).
Yläjärveen laskevien Saint Louis ja Nemadji -jokien rajoittaman kaupungin pinta-ala on 144,13 neliökilometriä. Se muodostaa Duluthin kanssa yhtenäisen kaupunkialueen, josta käytetään nimitystä Twin Ports. Kaupungin kosteaa mannerilmastoa leudontaa Yläjärven läheisyys.
Vuonna 1854 perustetun kaupungin väkiluku oli suurimmillaan yli 40 000 vuonna 1910, minkä jälkeen se alkoi vähitellen laskea. Vuodesta 1990 lähtien asukasmäärä on pysynyt lähes samana. Asukkaista yli 90 % on eurooppalaista alkuperää. Suurimmat etniset ryhmät ovat saksalaiset, norjalaiset, ruotsalaiset, irlantilaiset, puolalaiset ja suomalaiset (6,9 % vuonna 2000).
Kaupungin kautta kulkevat valtatiet 2 ja 53. Superiorin ja Duluthin satama on Suurten järvien tärkein. Superioriin on myös rautatieyhteys. Liikenteen lisäksi tärkeitä työnantajia ovat öljynjalostamo ja muu jalostusteollisuus. Kaupungissa toimii Wisconsinin yliopiston kampus.
Superiorin kaupunkikuvaa leimaa Yläjärveä kohti viettävä tasanko. Kaupungin nähtävyyksiin kuuluvat 1896 rakennettu museolaiva SS Meteor, Barker’s Islandin ranta-alue ja museona toimiva Fairlawnin kartano.
Okrat
Okrat (Abelmoschus) on malvakasvien heimoon kuuluva suku, jossa on yksitoista lajia.
Okrat ovat kotoisin trooppiselta alueelta Itä-Afrikassa, Etelä- ja Kaakkois-Aasiassa, Madagaskarissa ja Koillis-Australiassa. Suku on aiemmin yhdistetty hibiskuksiin (Hibiscus). Lajit ovat yksi-, kaksi- tai lyhytikäisiä monivuotiskasveja, joiden kaarna on lujarakenteista. Sen vuoksi joitakin okralajeja on käytetty myös kuitukasveina. Lehdet ovat vaahteran lehtiä muistuttavia, sormiliuskaisia. Tropiikin kuivilla alueilla eräät lajit selviävät kuivan kauden läpi suuren mukulan ansiosta, vaikka maanpinnan yläpuoliset kasvinosat kuolevat. Kukat muistuttavat hibiskusten kukkia ja ovat väriltään keltaisia, vaaleanpunaisia, oranssinvärisiä tai punaisia. Useita lajeja käytetään koristekasveina. Niitä voidaan viljellä yksivuotisina kesäkukkina.
Okran lisäksi tunnetuimpiin okrien suvun edustajiin kuuluu aibika, joka voi kasvaa lähes 2,5 metrin korkuiseksi. Sen varsia peittävät pienet, sukamaiset karvat. Lehdet ovat 3–7-sormisia ja jopa 45 senttimetriä pitkiä. Kukat ovat valkoisia – keltaisia ja niiden keskusta on purppuranpunainen. Kukat sijaitsevat yksittäin tai pienissä tertuissa. Kota kasvaa noin 8 senttimetriä pitkäksi.
Riihimäen sairaala
Riihimäen sairaala eli Kanta-Hämeen keskussairaalan Riihimäen yksikkö (RYKS) (ent. Riihimäen aluesairaala) on Kanta-Hämeen sairaanhoitopiiriin kuuluva sairaala Riihimäen Kirjauksella.
Historia
Riihimäen ensimmäinen kunnansairaala perustettiin 1918. Sairaalaa varten ostettu yksityistalo osoittautui ajan myöhtä epäkäytännölliseksi ja liian pieneksi ja tilanahtaus alkoi haitata erityisesti 1930-luvulla. Vuonna 1951 valmistui arkkitehti Veikko Larkasen suunnittelema sairaalarakennus.
Kun uusi sairaalalaki tuli voimaan 1957, jaettiin yleissairaalat keskus-, alue- ja paikallissairaaloiksi. Vuotta aiemmin perustettiin myös Riihimäen seudun sairaalaan kuntainliitto, johon osakkaiksi tulivat myös Hausjärvi, Loppi ja Janakkala. Riihimäen seudun sairaala hyväksyttiin aluesairaalaksi vuoden 1961 alusta.
Kun vuonna 1951 valmistunut sairaala Riihimäellä oli jatkuvasti täynnä, sen laajentamista suunniteltiin ensin samalla paikalla. Kuitenkin vuonna 1967 lahjoitti Riihimäen kaupunki tarkoitukseen kymmenen hehtaarin kokoisen tontin Kirjauksen kaupunginosasta. Uuden sairaalarakennuksen rakennustyöt alkoivat syksyllä 1967 ja sairaala valmistui 1970. Uusi sairaalarakennus oli myös Veikko Larkasen suunnittelema ja käsitti 64 sisätautien ja kirurgian, 32 naistentautien sekä 24 synnytysosaston hoitopaikkaa. Sairaalan matalaan kampamaiseen siipiosaan tulivat tutkimusosastot ja seitsenkerroksiseen rakennusosaan vuodeosastot.
Uuden sairaalarakennuksen valmistuttua vanha sairaalarakennus jäi Riihimäen paikallissairaalaksi. Siitä tuli myöhemmin terveyskeskus, johon rakennettiin arkkitehtitoimisto Veikko Voutilaisen suunnittelema laajenusosa, joka valmistui 1987.
Riihimäen aluesairaalan kuntainliiton toimintapäättyi 1990, kun sairaala siirtyi osaksi Kanta-Hämeen sairaanhoitopiiriä.
Palvelut
Nykyisin Riihimäen sairaalassa toimii muun muassa päiväsairaala, useiden erikoisalojen poliklinikat sekä Riihimäen seudun terveyskeskuksen perusterveydenhuollon vastaanotot, mukaan lukien kiirellisen hoidon yksikkö. Erikoissairaanhoidon palveluista RIihimäellä toimii myös neurologinen kuntoutusosasto.
Riihimäen sairaala sijaitsee moottoritieliittymän läheisyydessä ja linja-autolla pääsee sairaalalta Riihimäen paikallisliikenteen linjoilla 1, 4 ja 9 keskustaan. Sairaalan edustalla on myös pysäköintipaikkoja, joilla pysäköinti on sallittu neljäksi tunniksi. Sairaalan henkilökunnalta voi myös tarvittaessa pyytää lupalappua pidempää pysäköintiaikaa varten.
Kaya (1919)
Kaya oli keisarillisen Japanin laivaston Momi-luokan hävittäjä maailmansotien välillä.
Valmistus
Alus tilattiin Yokosukan laivastontelakalta, missä köli laskettiin 23. joulukuuta 1918. Alus laskettiin vesille 10. kesäkuuta 1919 ja otettiin palvelukseen 28. maaliskuuta 1920.
Tony Plana
pienoiskuva|Tony Plana Jose Antonio ”Tony” Plana (s. 19. huhtikuuta 1953 Havanna ) on kuubalaissyntyinen yhdysvaltalainen näyttelijä sekä teatteri- ja elokuvaohjaaja. Vuosina 2006–2010 hän näytteli ABC:n Ruma Betty -televisiosarjassa Betty Suarezin isää Ignacio Suarezia.
Costești
Costești on usean eri paikan nimi Romaniassa tai Moldovassa.
Ritva Savtschenko
Ritva Savtschenko (s. 17. heinäkuuta 1945 ) oli 1991-2005 Elintarviketyöläisten Liiton puheenjohtaja. Hän on koulutukseltaan filosofian maisteri.
Perimetr
Perimetr on Neuvostoliiton aikainen ydinpuolustusjärjestelmä, joka takaa vastaiskun ydinsodan sattuessa. Järjestelmä on vieläkin toiminnassa. Kyseessä on ”kuolleen miehen kytkin” -tyyppinen järjestelmä, joka laukaisee ydinaseet automaattisesti, jos maahan tehdään ydinisku ja komentohierarkia on tuhoutunut.
Patagoniansypressi
Patagoniansypressi (Fitzroya cupressoides) on sypressikasvien heimoon (Cupressaceae) kuuluva havupuulaji. Se on patagoniansypressien suvun (Fitzroya) ainoa laji. Patagoniansypressi kasvaa luonnossa Etelä-Amerikan eteläosan länsirannikon lauhkean vyöhykkeen sademetsissä. Puita hakattiin laajalti 1600-luvulta alkaen, ja niiden kasvualueen arvioidaan olevan enää 15 prosenttia alkuperäisestä. IUCN on luokitellut lajin erittäin uhanalaiseksi.
Kuvaus
Patagoniansypressi on suurikokoinen puu. Laji voi kasvaa yli 60 metriä korkeaksi ja rungon halkaisijaltaan kolmimetriseksi. Oksat ovat usein päädyistään riippuvia. Kaarna on punertavaa, säikeistä ja halkeilee suikaleina.
Patagoniansypressin tiheissä oksakimpuissa on usein runsaasti pieniä käpyjä. Laji on yleensä kaksikotinen, joten hedekävyt ja emikävyt kasvavat tavallisesti eri puuyksilöissä. Myös yksikotisia yksilöitä esiintyy. Hedekävyt kasvavat yksittäin lehtihangoissa lähellä versojen kärkeä. Ne muodostuvat 15–24 hedelehdestä, jotka kasvavat säteittäin kolmen kiehkuroina. Siemeniä tuottavat emikävyt kasvavat yksittäin lyhyiden versojen kärjissä. Ne ovat pyöreitä, noin 6–8 millimetriä halkaisijaltaan ja koostuvat yleensä yhdeksästä käpysuomusta, jotka kasvavat säteittäin vuorottaisina kolmen kiehkuroina. Kolme alinta käpysuomua ovat steriilejä, eivätkä tuota siemeniä. Kävyt kypsyvät yhden kasvukauden aikana. Siemenet ovat munanmuotoisia ja niillä on kaksi tai kolme lenninsiipeä.