cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Telinevoimistelu
Eritasonojapuut
thumb|left|150px|Eritasonojapuut Naistelinevoimistelussa nojapuut ovat eri tasossa toisiinsa nähden, ja siksi niitä usein nimitetään eritasonojapuiksi. Nojapuilla on tarkoituksena tehdä liikesarja, joka sisältää omaperäisiä liikeyhdistelmiä, monipuolisia otteen- ja aisanvaihtoja, korkeita lentovaiheisia liikkeitä, käännöksiä, voltteja, taakse- ja eteenpäin heilahtavia liikkeitä sekä työskentelyä aisan ala- ja yläpuolella. Sarjassa ei tule pitää taukoja, rytmin on säilyttävä hyvänä ja liikesarjan päättävän alastulon pitää olla näyttävä. Jos voimistelija kuitenkin putoaa kesken sarjan, hänellä on 30 sekuntia aikaa valmistautua loppusarjaan.
Satoru Yamagishi
Satoru Yamagishi (s. 3. toukokuuta 1983 Chiba, Japani) on japanilainen jalkapalloilija.
Telinevoimistelu
Eritasonojapuut
Yläaisa on noin 230 senttimetrin korkeudella matosta, ala-aisa noin 150 cm. Aisojen väli toisiinsa nähden on 140–170 senttimetriä. Mattojen korkeus on enintään 20 cm. Tietyissä luokissa voidaan käyttää myös 10 cm paksua lisäpehmustetta haluttaessa. Ylöstulossa on sallittua käyttää ponnistuslautaa.
Diego Portales
Diego José Pedro Victor Portales y Palazuelos ( 16. kesäkuuta 1793 Santiago de Chile - 6. kesäkuuta 1837 Valparaiso) oli chileläinen poliitikko ja yrittäjä. Elinaikanaan monien piirien inhoamaa miestä on pidetty myöhemmin Chilen yhtenäisyyden symbolina.
Elämänvaiheita
Diego Portales syntyi varakkaaseen kauppiasperheeseen ja opiskeli lakia ennen kuin otti osaa perheen kauppahuoneen toimintaan. Hän solmi avioliiton vuonna 1819 serkkunsa, Josefa Portales y Larrainin kanssa. Heille syntyi kaksi tytärtä, jotka kuolivat melko pian syntymänsä jälkeen. Hän jäi leskeksi vuonna 1821 eikä solminut uutta avioliittoa. Rakastajattarensa Constanza Nordenflichtin kanssa hän sai kolme lasta.
Oman kauppahuoneen Portales perusti vuonna 1821. Hänen onnistui hankkia Chilen hallitukselta monopoliaseman teen, tupakan ja erään alkoholijuoman, estancon, myyjänä. Kävi kuitenkin niin, että Chilen hallitus ei voinut valvoa Portalesille myönnettyä monopoliasemaa ja liikeyritys ajautui konkurssiin. Liikemiesuransa aikana Portales kiinnostui politiikasta ja liittyi konservatiiveihin. Hän nousi nopeasti konservatiivien johtoryhmään määrittelemään puolueen ohjelmaa ja ajatusmaailmaa.
Vuonna 1827 Portales oli mukana perustamassa lehteä nimeltä El Hambriento. Portales tuli tunnetuksi lehden satiirisena kirjoittajana joka teki pilaa aikansa liberaaleista. Hänen suosionsa kirjoittajana edisti hänen poliittista uraansa.
Konservatiivit vakiinnuttivat valtansa Chilessä vuonna 1829, sisällissodan jälkeen. Portales nimitettiin sekä ulko- että sisäasiainministeriksi. Eri ministerin tehtäviä hän hoiti aina kuolemaansa asti. Hänestä ei koskaan tullut nimellisesti Chilen presidenttiä, mutta hän johti maata käytännössä sen diktaattorina. Valtansa tueksi hän perusti kansalliskaartin ja hänen politiikkansa tuki suurmaanomistajia, suurkauppiaita ja kaivosten omistajia. Roomalaiskatolisuudesta tehtiin valtionuskonto. Järjestystä ja rauhaa korostanut politiikka sai Chilen talouden nousuun.
Pysyäkseen vallassa oli Chilen hallitus julistanut maan sotatilaan ja sotaa naapureita Perua ja Boliviaa vastaan suunniteltiin. Portalesia syytettiin julkisuudessa tyranniksi ja hänen yksityisasiansa tuotiin julkisuuteen. Vuonna 1837 Portales oli tarkastamassa rykmenttiä tietämättä, että häntä kohtaan oli suunnattu salaliitto. Salaliittolaiset vangitsivat ja surmasivat Portalesin ampumalla Valparaisossa.
Poliittinen ajattelu ja perintö
Ennen valtaantuloaan Portales kirjoitti, että politiikka ei häntä kiinnosta, mutta kunnon kansalaisena hän haluaa seurata mitä hallitus tekee. Demokratiaa hän piti eteläamerikkalaisissa valtioissa absurdina ajatuksena, sillä kansalaisilta puuttuu sen vaatima kansalaiskunto. Monarkiaa Portales ei kannattanut, mutta oli tyytymätön vallitsevaan tilanteeseen. Tarvittaisiin hyvien ja lujien miesten luoma keskusvalta.
Portales oli pettynyt Ranskan vallankumoukseen ja sen edustamaan ajatusmaailmaan. Hänen mukaansa yhteiskunnan vakaus ja rauha olivat epärealistisia ajatuksia tärkeämpiä. Hän halusi, että kansalaiset olisivat isänmaallisia ja pitäisivät lakia tärkeimpänä ohjenuoranaan.
Portalesin hallinnon ansiosta Chile oli vakaampi kuin naapurimaansa. Hänen hallintonsa edisti talouskasvua, mutta sen hyödyt menivät pääasiassa jo entuudestaan rikkaille.
Nykyään osa historioitsijoista pitää hänen hallintoaan Chilen kannalta myönteisenä asiana kun osa suhtautuu häneen kielteisesti. Sotilasdiktaattori Augusto Pinochet sanoi hallintonsa perustuvan Portalesin ajatuksille.
Telinevoimistelu
Puomi
thumb|Puomi Puomilla mitataan keskittymistä, ruumiinosien liikkeitä, notkeutta ja tasapainoa. Puomilla tehtävään liikesarjaan sisältyy sekä akrobaattisia että voimistelullisia liikkeitä ja näiden yhdistelmiä. Voimistelullisiksi liikkeiksi katsotaan erilaiset piruetit, hypyt ja tasapaino-osat. Hyvässä puomisarjassa voimistelija kykenee sitomaan liikkeet yhtenäiseksi sarjaksi taiteellisesti tulkiten ja käyttää tähän koko puomin pituutta. Liikehdinnässä tavoitellaan tyylikkyyttä, sujuvuutta ja rytminvaihteluita. Eduksi katsotaan, jos sarja sisältää omaperäisiä sommitelmia.
Naisten telinevoimistelussa käytettävä puomi on viisi metriä pitkä, kymmenen senttimetriä leveä ja 1,25 metriä korkea. Puomisarjan enimmäispituus on puolitoista minuuttia. Ylöstulossa on sallittua käyttää ponnahduslautaa.
Permanto
thumb|left|Permanto-ohjelma alkamaisillaan Permantoalue on neliön muotoinen. Sivun pituus on 12 metriä. Naiset suorittavat ylemmissä luokissa permantosarjan musiikkisäestyksellä. Säestyksen pitää olla instrumentaalinen eli laulua ei sallita. Permantosarjan (uusien sääntöjen mukaan) ”ihanneaika” on yksi minuutti, mutta ajanottoa ei virallisesti ole. Suorituksen aikana voimistelija tekee akrobaattisia volttisarjoja, jotka hän yhdistää tanssilliseen liikehdintään ja voimistelullisiin hyppyihin sekä piruetteihin. Voimistelija liikkuu sarjan aikana tasapuolisesti alueella. Eduksi katsottavia elementtejä ovat notkeus, omaperäisyys, esteettisyys ja taiteellisuus. Permantoaluetta ei saa ylittää, mutta rajalinjalle on sallittua astua. Alemmissa luokissa ei käytetä musiikkia ja kaikilla on sama eli pakollinen sarja, mutta ylemmissä luokissa sarjat ovat erilaisia. Alemmissa luokissa, kuten b–d, sarjat tehdään vain yhteen suuntaan, mutta luokissa e ja f ja maajoukkueen joillakin linjoilla permantosarjat voidaan tehdä ristiinkin.
Walter M. Linnaniemi
Linnaniemen vanhemmat olivat Joensuun lyseon venäjän kollega Axel Johan Julius Axelson ja Helena Sofia Axelson o.s. Sundwall, professori Johan Matthias Sundwallin tytär. Linnaniemi kirjoitti ylioppilaaksi Joensuun lyseosta vuonna 1894. Hän valmistui vuonna 1901 filosofian kandidaatiksi, 1903 filosofian maisteriksi ja vuonna 1908 filosofian lisensiaatiksi.
Adriana Carmona
Adriana Carmona Gutiérrez (s. 3. joulukuuta 1973 Puerto La Cruz) on venezuelalainen taekwondoin ja olympiamitalisti. Hän voitti hopeaa MM-kisoissa 1993 ja pronssia Ateenan olympialaisissa 2004. Carmona sai olympiapronssia myös Barcelonan olympialaisissa 1992, mutta tuolloin laji oli mukana vain näytöslajina. Hän on voittanut Pan-Amerikan kisoissa kolme mitalia, joista yksi on kultainen ja kaksi hopeisia. Taekwondon Pan-Amerikan-mestaruuskilpailuissa hän on saavuttanut yhden kullan, kaksi hopeaa ja yhden pronssin.
Telinevoimistelu
Miesten telinevoimistelu
Miesten telinevoimistelussa kilpaillaan kuudella telineellä, jotka kansainvälisessä suoritusjärjestyksessään ovat permanto, hevonen, renkaat, hyppy, nojapuut ja rekki. Kilpailussa kilpaillaan erikseen jokaisen telineen voitosta, kuusiottelun voitosta sekä joukkuekilpailussa.
Walter M. Linnaniemi
Linnaniemi oli vuosina 1913–1921 entomologian apulaisena ja vuodesta 1921 vuoteen 1923 maanviljelys- ja metsäzoologian ylimääräisenä professorina Helsingin yliopistossa. Helsingin yliopistosta Linnaniemi siirtyi Turun yliopistoon sen ensimmäiseksi eläintieteen professoriksi. Linnaniemi jäi eläkkeelle vuonna 1943, jolloin hänen seuraajakseen Turussa valittiin Kaarlo Johannes Valle. Linnaniemi toimi myös Turun eläin- ja kasvitieteellisen seuran puheenjohtajana vuosina 1923-1938.
Satoru Yamagishi
Jalkapallomaajoukkue
Hän edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 2006-2008.
Telinevoimistelu
Permanto
Miehillä permantoalue on samanlainen kuin naisilla eli neliönmuotoinen 144 neliömetrin kokoinen ala. Alueen ulkopuolelle ei saa mennä, mutta rajalinjalle saa astua. Sarjan aikana koko permantoaluetta tulee käyttää tasapuolisesti. Miehet suorittavat permantosarjan ilman musiikin säestystä. Sarja saa pisimmillään kestää 70 sekuntia. Ajan ylityksestä vähennetään sen kestosta riippuen 0,1, 0,3, 0,5 tai 0,8 pistettä. Ajanotto aloitetaan, kun voimistelija tekee ensimmäisen liikkeensä ja päättyy, kun voimistelija suorittaa sarjan lopussa perusasennon jalat yhdessä.
Pääosin permantosarjaan sisältyy volttisarjoja, joita yhdistävät akrobaattiset ja voimistelulliset osat, esimerkiksi käsinseisonnat sekä notkeus- ja tasapaino-osat. Tavoitteena on näin rytminen ja harmoninen kokonaisuus. Permannolla vaadittavia ominaisuuksia ovat erityisesti jalkojen ja vartalon kimmoisuus sekä nopeusvoima, ja myös volttisarjojen hahmotuskyky, joka vaatii kehittynyttä avaruudellista liiketajua.
Hevonen
thumb|Poika hevosella Hevonen on 160 senttimetriä pitkä, 105 senttimetriä korkea (matosta) ja 35 senttimetriä leveä, nahkapäällysteinen, korotettava teline. Hevonen on varustettu kahdella 12 senttimetriä korkealla kaarella, joiden etäisyys toisistaan on 40–45 senttimetriä.
Hevosella voimistelijalta vaadittavia ominaisuuksia ovat erityisesti käsivarsien ja hartioiden voimakestävyys ja lantion liikkuvuus. Hevosella tehtävä liikesarja sisältää mylly- ja heilurityyppisiä vauhtiliikkeitä, joissa ei ole pysähdyksiä. Tavallisia liikkeitä ovat myllyt, pihdit ja helikopterit, joita tehdään erilaisissa noja-asennoissa. Voimaosat ovat kiellettyjä, mutta ohimenevät käsinseisonnat, esimerkiksi alastulossa, ovat sallittuja. Telineen eri osia on tarkoitus käyttää tasapuolisesti.
thumb|[[Hermann Weingärtner renkailla Ateenan olympialaisissa 1896.]]
Renkaat
Renkaat ovat kaksi katosta 50 senttimetrin etäisyydellä toisistaan roikkuvaa, köyteen kiinnitettyä rengasta. Renkaiden läpimitta on 18 senttimetriä, ja ne roikkuvat 2,55 metrin korkeudella matosta. Renkailla vaaditaan ylävartalon lihaksia, erityisesti hartioiden seudun ja käsivarsien suurta voimaa.
Rengassarjan on tarkoitus koostua heilahdus-, voima- ja staattisista osista tasapuolisesti. Liikkeet suoritetaan joko riipunnassa tai nojan ja käsinseisonnan kautta. Nykyajalle tyypillisiä rengasliikkeitä ovat vauhti- ja voimaosien yhdistelmät suorin käsin. Pysyvissä osissa tavoitteena on, etteivät renkaat heiluisi.
Hyppy
Miesten telinevoimistelun hyppy on hyvin pitkälle samanlainen kuin naisilla. Hyppyteline on miehillä 135 senttimetrin korkeudella lattiasta, ponnahduslaudan pituus on 120 senttimetriä. Kullakin hypyllä on sen vaikeuden mukaan lähtöpistearvo. Yleensä kilpailutilanteessa hyppykertoja on kaksi, jotka suoritetaan peräkkäin. Lisäksi hyppyjen pitää olla erilaisia, mikä on määritelty tarkemmin FIG:n säännöissä. Hyppyjen vaikeusluokat alkavat 2,0 pisteestä ja päättyvät 7,2 pisteeseen.
Nojapuut
Nojapuut ovat kaksi 3,5 metrin mittaista puuaisaa, joiden etäisyys toisistaan on 42–52 senttimetriä. Aisat, jotka ovat 175 senttimetrin korkeudella voimistelumatosta, on jaloillaan tuettu rauta- tai puualustaan. Nojapuilla voimistelijalta vaadittavia ominaisuuksia ovat rytmikyky ja vartalon hallinta, joita tarvitaan erityisesti heilahdusliikkeissä.
Nojapuusarjaan sisältyvät heilahdus- ja lento-osat. Ne suoritetaan noja- ja riipunta-asennoissa. Tavallista on, että heilahdusliikkeitä seuraa välittömästi käsinseisonta. Liikesarjan on sallittua sisältää vain kolme pysyvää osaa tai pysähdystä.
Rekki
thumb|Rekki Rekki on teräksestä valmistettu 2,4 metriä pitkä vaakasuora tanko, joka sijaitsee 250 senttimetrin korkeudella voimistelumatosta. Tangon läpimitta on 2,8 senttimetriä.
Aurelio Vidmar
Aurelio Vidmar (s. 3. helmikuuta 1967 Adelaide) on australialainen entinen jalkapalloilija.
Telinevoimistelu
Rekki
Rekillä käytetään erilaisia otteita suoritettavista liikkeistä riippuen. Nämä otteet ovat myötäote (rystyset voimistelijaan päin), nurinriipunta (myötäote, mutta jalat on pujotettu käsien välistä), vastaote (kädet on käännetty sisäänpäin niin, että rystyset osoittavat voimistelijasta poispäin), kierto-ote (vastaote, jossa kädet on käännetty 180 astetta ulospäin) sekä vuoro-ote (toinen käsi myötäotteella ja toinen vastaotteella).
Aurelio Vidmar
Jalkapallomaajoukkue
Vidmar debytoi Australian maajoukkueessa 1991. Hän on pelannut 44 maaottelua ja tehnyt niissä 17 maalia.
Telinevoimistelu
Menestyneimmät telinevoimistelumaat
Vielä 1948 Lontoon olympialaisissa Suomi oli paras telinevoimistelumaa. Sen jälkeen lajin valtias oli Neuvostoliitto ja 1960 Rooman kisoista lähtien myös Japani. Myöhemmin myös Saksan demokraattinen tasavalta ja Romania kykenivät horjuttamaan näiden kahden maan ylivoimaa. Neuvostoliiton hajottua ovat varsinkin Venäjä ja Romania kyenneet säilyttämään mahtiasemansa, mutta uusina mahtimaina ovat mukaan tulleet Kiina ja varsinkin naisvoimistelussa Yhdysvallat, joka 1996 Atlantassa vei joukkuekilpailun olympiakullan.
Samuel R. Delany
Samuel Ray "Chip" Delany, Jr. (s. 1. huhtikuuta 1942 New York) on palkittu amerikkalainen tieteiskirjailija ja kirjallisuuskriitikko. Vuodesta 2001 Delany on toiminut englannin kielen ja luovan kirjoittamisen professorina philadelphialaisessa Temple Universityssä. Akateemisessa maailmassa hänet tunnetaan kirjallisuuskriitikkona. Hänet on nimetty yhdeksi tieteiskirjallisuuden Grand Mastereista.
Elämä
Delany syntyi ja kasvoi New Yorkin Harlemissa ja kävi Bronx High School of Science -koulua. Hänen äitinsä Margaret Delany oli kirjastovirkailija New Yorkin kaupunginkirjastossa ja isällä oli menestyvä hautaustoimisto, Levy and Delany Funeral Home, 7th Avenuen varrella Harlemissa. Delany ja runoilija Marilyn Hacker, johon hän oli tutustunut Bronx High School of Science'issä, avioituivat 1961. Liitto kesti 19 vuotta ja heillä on yksi tytär, Iva.
Vuosina 1962–1968 hän julkaisi yhdeksän tieteisromaania. Delany aloitti tieteisnovellituotantonsa poikkeuksellisesti vasta vakiinnutettuaan asemansa romaanikirjailijana. Novelli ”Kyllä, ja Gomorra” (1967) voitti Nebulan ja myöhemmin hän sai toisen Nebulan ja Hugo-palkinnon. Vuonna 1969 Delany aloitti kirjallisuusarvostelijan uransa. Hän myös toimitti vaimonsa kanssa spekulatiivisen fiktion alkuperäisvalikoimia.
Delanyn kymmenes, myydyin romaani Dhalgren julkaistiin 1974. 1970-luvun lopulla ja 1980-luvulla hänen merkittävin kirjallinen hankkeensa oli Return to Nevèrÿon -sarja. Delany on julkaissut useita omaelämäkerrallisia teoksia elämästään mustana, homoseksuaalisena kirjailijana, mukaan luettuna Hugo-palkittu The Motion of Light in Water.
Vuodesta 1988 Delany on toiminut professorina useissa yliopistoissa. Hän oli yhdentoista vuoden ajan vertailevan kirjallisuuden professorina Massachusettsin yliopistossa, Amherstissa, puolitoista vuotta englannin kielen professorina Buffalon yliopistossa ja siirtyi vuonna 2001 Temple Universityn englannin kielen laitokselle, jossa hän edelleen (2006) työskentelee. Lisäksi hän on tehnyt useita vierailevia professuureja. Delany on myös julkaissut useita kirjoja, jotka sisältävät kritiikkejä, haastatteluita ja esseitä, sekä myyntimenestyksen Times Square Red, Times Square Blue (1999), joka kertoo Times Squaren alueelle suunnitelluista muutoksista ja niiden vaikutuksista New Yorkin työväenluokkaisten homomiesten elämään.
Novellikokoelmia
(Driftglass ja Distant Stars sisältävät Hugo- ja Nebula-palkitun novellin Time Considered as a Helix of Semi-Precious Stones. Aye, and Gomorrah, and other stories on kokoelma Delanyn lyhytproosaa koko hänen tuotannostaan, lukuun ottamatta Nevèrÿon-sarjaa ja Atlantista.)
Iltahelokki
Iltahelokki (Oenothera biennis) on Pohjois-Amerikassa alkuperäisenä kasvava helokkien sukuun kuuluva horsmakasvi. Se on levinnyt Eurooppaan ja myös Suomeen.
Ulkonäkö ja koko
thumb|vasen|200px|Iltahelokin kukkia. Iltahelokki kasvaa 40–100 senttimetriä korkeaksi. Sen karvainen varsi on pysty ja tanakka. Lehdet ovat pitkänsoikeat suikeat. Iltahelokin kukissa on pitkä pohjus. Kukat ovat keltaiset ja melko suuret, terälehdet ovat 1,5–3 cm pitkiä. Hedelmänä on nelisärmäinen kota, joka on 2–4 cm pitkä.
Ribuloosi-1,5-bisfosfaatti
Ribuloosi-1,5-bisfosfaatti eli RuBP (C5H12O11P2) on ribuloosisokerin johdos, jossa 1- ja 5-asemiin on esterisidoksella liittynyt fosfaattiryhmä. Yhdiste on tärkeä fotosynteesissä.
Fotosynteesi
Fotosynteesin pimeäreaktioissa eli Calvinin syklissä ribuloosi-1,5-bisfosfaatti reagoi hiilidioksidin kanssa. Reaktiota katalysoi rubiscoentsyymi eli ribuloosi-1,5-karboksylaasioksygenaasi. Välivaiheena muodostuu erittäin epästabiili 2-karboksi-3-arabinitoli-1,5-bisfosfaatti, joka hajoaa hydrolyyttisesti kahdeksi 3-fosfoglyseriinihappomolekyyliksi, jotka muokataan glyseraldehydi-3-fosfaatiksi. Jos happikonsentraatio on solussa huomattavasti suurempi kuin hiilidioksidipitoisuus muodostuu ribuloosi-5-fosfaatista kahden 3-fosfoglyseriinihappomolekyylin sijasta yksi 3-fosfoglyseriinihappomolekyyli ja fosfoglykolihappoa.
Osa näin muodostuneesta glyseraldehydi-3-fosfaatista päätyy glukoneogeneesin ja useiden muiden reaktioiden kautta ribuloosi-5-fosfaatiksi, josta fosforibuloosikinaasi muokkaa ribuloosi-1,5-bisfosfaattia.
Joaquim Dos Santos
pienoiskuva|Joaquim Dos Santos vuonna 2012. Joaquim Dos Santos on yhdysvaltalainen Annie-palkittu animaatio-ohjaaja ja animaattori, joka tunnetaan ohjauksistaan Justice League Unlimitedin ja Avatarin parissa.
Ura
Dos Santos pääsi animaation pariin Michael Changin kautta ja myöhemmin nousi ohjaamisen pariin työskennellessään Justice Leaguen parissa storyboardien tekijänä. Hän ohjasi spin-offsarjan Justice League Unlimitedin puoliksi yhdessä Dan Riban kanssa, jonka aikana hän tuli tunnetuksi näyttävien toimintakohtien myötä. Sarjan päätyttyä Dos Santos pääsi työskentelemään Avatarin pariin toistamiseen Changin ja erään toisen henkilön kautta, joka työskenteli toisessa Nickelodeonin animaatiosarjassa Timmy ja haltijakummit. Aluksi Dos Santosille tarjottiin erään kokeen myötä storyboardaajan roolia, jonka hän otti vastaan. Sittemmin hän nousi sarjan kolmannen totantokauden aikana sarjan ohjaajaksi. Siirron myötä Dos Santos palkittiin parhaasta ohjauksesta vuoden 2009 Annie-gaalassa Avatarin jaksosta "Sozinin komeetta, osa 3: Kohti tuhoa". Vuonna 2009 hän otti vastuun alun perin internetissä ja sittemmin Adult Swimilla esitetyn G.I. Joe: Resolute -lyhytsarjan ohjaamisesta.
Yksityiselämä
Dos Santos on naimisissa ja harrastaa vapaa-ajallaan brasilialaista jujutsua.
Auringonsäde/Pommisuoja
Auringonsäde/Pommisuoja on Ville Leinosen kuudes sooloalbumi, joka julkaistiin 7. syyskuuta 2011. Levy jakaantuu kahteen osaan, jotka ovat Auringonsäde ja Pommisuoja. Auringonsäde on tunnelmaltaan hauraampi ja herkempi kun taas jälkimmäinen Pommisuoja on raskaampi ja uhkaavampi. Leinonen palasi tällä levyllä tyylillisesti kokeilevampaan ja elektronisempaan soittoon, jota kuultin hänen ensimmäisellä Raastinlauluja -levyllä. Hän itse hehkutti levyn olevan huomattavasti parempi edelliseen Majakanvartijan uni -levyyn verrattuna ja siksi tämän levyn mainosvideolla poltetaankin kyseinen levy.
Gene Sharp
Gene Sharp (21. tammikuuta 1928 North Baltimore, Ohio, Yhdysvallat – 28. tammikuuta 2018 Boston, Massachusetts, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen politiikan tutkija ja kirjailija, joka tutki väkivallatonta vastarintaa ja edisti sen käyttöä. Hän perusti Albert Einstein -instituutin vuonna 1983. Hänelle myönnettiin Right Livelihood -palkinto väkivallattomuuden edistämisestä vuonna 2012.
Kuntoutusohjaus
Kuntoutusohjaus on kuntoutujan ja hänen lähiympäristönsä tukemista, neuvontaa ja ohjausta sekä kuntoutujan toimintamahdollisuuksiin liittyvistä palveluista tiedottamista, jotta turvataan kuntoutusprosessin tarkoituksenmukainen eteneminen. Kuntoutusohjaus lisää konkreettisin toimin kuntoutujan ja/tai pitkäaikaisesti sairaan mahdollisuuksia itsenäiseen selviytymiseen, hyvinvointiin ja elämänhallintaan. Nykyisin koulutusta kuntoutuksen ohjaajaksi annetaan neljässä ammattikorkeakoulussa.
Taustaa
Sosiaali- ja terveydenhuollon asiakkailta – kuntoutujilta, potilailta – odotetaan yhä enemmän selviytymistä omissa elämäntilanteissaan ammattihenkilöiden antamien neuvojen ja ohjeiden varassa. Varsinaiset hoidolliset tai huollolliset toimenpiteet pyritään puristamaan mahdollisimman intensiivisiksi, jolloin omatoimisuutta tukevaan ohjaukseen, jollaista kuntoutusohjauskin on, halutaan panostaa entistä enemmän.
Kuntoutusohjaus sijoittuu monien muiden ”ohjausammattien” joukkoon. Samaa ohjaus- ja neuvontatehtävää tekevät kaikkien palvelukontaktien yleistä vaikutusta tehostaen työhallinnon ammatinvalinnanohjaus ja urasuunnittelu ja muu neuvonta, eri sosiaali- ja terveyspalveluissa työskentelevät palveluohjaajat, kuntoutuspalvelujärjestelmän kuntoutusneuvojat jne. Kuntoutusohjaajien omaksi alueeksi on noin 30 vuoden mittaisen kehityksen aikana muodostunut vammaisten ja pitkäaikaissairaiden elämänhallinnan yksilöllinen tukeminen. Tehtävät vaihtelevat sisällöltään sen mukaan millaisesta sairaudesta/vammasta on kyse, millainen kuntoutujan ja hänen lähiyhteisönsä tilanne on ja millainen palvelu- ja etuusverkosto hänellä on käytettävissään. Kuntoutusohjauksesta säädetään kansanterveyslaissa (66/1972), erikoissairaanhoitolaissa (1062/1989) ja vammaispalvelulaissa (380/1987). Tämän lisäksi eräiden vammaisjärjestöjen, lähinnä aistivammaisten, kuntoutusohjauksen rahoituksesta vastaa Sosiaali- ja terveysjärjestöjen avustuskeskus.
Kuntoutusohjauksen teoriasta
Kuntoutusohjauksella tuskin voi olla erityistä teoriaa, koska ohjauksen, neuvonnan ja sosiaalisen vuorovaikutuksen taustatekijät ja tavoitteet ovat hyvin erilaisia ja monitasoisia. Yksi kuntoutusohjauksen teoreettinen säie on edellä jo mainittu ”hvvinvointikansalaisuuden” kehitys, jota usein on ironisoitu puhumalla itsepalveluyhteiskunnasta. Kuntoutusohjaus on pakotettu ottamaan vastaan haasteen opastaa kansalaisia yhä monimutkaisemmaksi muodostuneessa arkielämässä silloin kun heidän elämäänsä on alkanut hallita jokin sairaus tai vammautumisen aiheuttamat vaikeudet. Tässä ohjaustehtävässä ovat suureksi avuksi tieto yhteiskunnan toimintavoista yhdistettynä oikeaan arvioon asiakkaan valmiuksista toteuttaa realistisia suunnitelmiaan. Tässä yhteydessä voi hyvin viitata 1990-luvun alun eurooppalaisiin pohdintoihin ”uuden työyhteiskunnan” mekanismeista. Ulrich Beck kirjoitti silloin puhuessaan riskiyhteiskunnasta:
Tyypillinen poliittinen haave oli Britannian Työväenpuolueen sosiaalista oikeudenmukaisuutta turvaamaan ideoima ajatus ”älykkäästä hyvinvointivaltiosta”, jonka piti hyvien lakien ja kohtuullisten aktivointikäytäntöjen myötä tuottaa paras mahdollinen yhteiskunta.
Toinen teorian ja käytännön laita, joka leimaa kuntoutusohjausta ja sen päivittäistä työtä, on lääketieteen mahdollisuuksien ja välineiden lähes loputtomalta näyttävä kasvu. Kuntoutusohjaus joutuu kohtaamaan hoito- ja kuntoutustarpeiden ja hoito- ja kuntoutusmahdollisuuksien välisen ristiriidan. Ohjauksen yksi tehtävä on vähentää tätä ristiriitaa lisäämällä yhtäältä kuntoutujien ja heidän lähiyhteisönsä tietoa ja valmiuksia, mutta myös toisaalta edistää palvelujärjestelmän eri osien keskinäistä yhteistyötä ja koordinaatiota.
Vuoden asuntovaikuttaja
Vuoden asuntovaikuttaja on Rakennuslehden ja Suomen asuntotietokeskuksen jakama palkinto
Microsoft Developer Network
Microsoft Developer Network (lyh. MSDN) on osasto Microsoftilla ohjelmiston kehittäjille, tuottajille, tutkijoille sekä testaajille. Osaston tehtävänä on myös ylläpitää suhteita muiden yritysten ohjelmistokehitysosastoihin.
Stensvikin tiilitehdas
thumb|Kahvi-Kaisan talo
Stensvikin tiilitehdas oli suomalainen tiilien ja ojitusputkien valmistaja. Kauppaneuvos Feodor Tschetschulinin vuonna 1861 perustama tehdas toimi vuoteen 1939. Tehtaan huippuaikaa oli 1860-luvun loppu ja 1870-luvun alku.
Stensvikin tiilitehdas eli Stensvik Tegelbruk työllisti enimmillään 120 ihmistä ja tuotti kolmisen miljoonaa tiiltä vuodessa. Tehtaan valmistamista tiilistä on rakennettu muun muassa Uspenskin katedraali.
Stensvikin tiilitehdas sijaitsi Espoon Kivenlahdessa nykyisen ostoskeskuksen paikalla. Tehtaan työntekijöiden lapsille rakennettiin koulu vuonna 1881. Puutalo on säilynyt, ja nykyisin se on asuinkerrostalojen ympäröimänä. Sitä kutsutaan Kahvi-Kaisan taloksi.
Työhevonen
thumb|250px|Parivaljakko metsätöissä Työhevonen on hevostyyppi, joka soveltuu erilaisiin työtehtäviin, kuten kuormien vetämiseen ja peltotöihin. Työhevosella on oltava voimaa, ja sen täytyy kestää fyysistä rasitusta myös vaihtelevissa sääoloissa. Lisäksi sillä on oltava rauhallinen ja oppivainen luonne.
Semstvo
175px|thumb|right|Semstvot huolehtivat myös paikallispostin kulusta. [[Petroskoin kihlakunnan semstvon postimerkki vuodelta 1901.]] Semstvo (myös maasäädyt, ) oli alueellinen itsehallintojärjestelmä Venäjällä vuosina 1864–1918. Semstvon synty liittyy Aleksanteri II:n maareformiin, jonka yhteydessä maaorjuus lakkautettiin vuonna 1861. Semstvolaitoksen tehtävänä oli huolehtia alueiden taloudellisista kysymyksistä kuten teiden, koulujen ja sairaaloiden ylläpidosta. Käytännössä aateli piti hallinnollista valta-asemaa. Semstvot eivät olleet käytössä rajamaakunnissa eivätkä myöskään Suomessa. Semstvojen edustajakokouksella 1900-luvun taitteessa oli myös liberaaleja poliittisia tavoitteita. Lokakuun vallankumouksen jälkeen neuvostohallitus lakkautti semstvolaitoksen.
Työhevonen
Tyypillinen työhevonen on raskasrakenteinen kylmäverinen. Tällaisia rotuja ovat esimerkiksi perchenhevonen ja maailman suurin hevosrotu shirehevonen. Useiden työhevosrotujen kohdalla on jalostuksessa painotettu juuri hevosen kokoa, eikä näiden hevosten juoksukestävyys ole kovinkaan hyvä. Nykyisin, kun työhevosten tarve on vähentynyt, monia rotuja on ryhdytty jalostamaan kevyemmiksi. Suomenhevosen jalostuksessa on kuitenkin huomioitu hevosen kävelynopeus jo silloin, kun kaikki maatilojen työt tehtiin vielä hevosvoimin. Välimatkat olivat pitkiä, minkä vuoksi oli tärkeää, että hevonen veti tyhjän reen ripeästi tukkimetsään sen lisäksi, että jaksoi vetää raskaan kuorman sieltä pois. Kantakirjauskokeessa työhevossuunnalle tarjottavan suomenhevosen on vedettävä kärryillä 500 kg:n kuormaa kilometrin matka alle 10 minuutissa.
Semstvo
Semstvojen muodostaminen
left|thumb|[[Aleksanteri II (Venäjä)|Aleksanteri II: n antama asetus kuvernementtien ja ujestien semstvolaitoksesta vuodelta 1864]] Vuodesta 1826 Venäjän alueellista hallintoa johtivat tsaarin nimittämät kuvernöörit. Keisari Nikolai I järjesti asian siten, että valitsi tähän tehtävään pääasiassa siviilikenraaleita, joiden toimintaa vuorostaan valvoi Keisarillisen kanslian III osasto eli salainen poliisi. Krimin sota päättyi Venäjän nöyryytykseen, ja sen jälkeen keisari Aleksanteri II suoritti lukuisia uudistuksia kuten maaorjuuden lakkauttamisen 1860-luvulla. Tähän liittyi paikallishallinnon uudistaminen ja semstvolaitoksen synnyttäminen. Semstvot koostuivat aatelista, porvarillisista suurmaanomistajista ja talonpoikaisen yhteisomistuksen edustajista.
Työhevonen
Hevosen työt
Hevonen oli ennen koneellistumista useimpien maatalojen ainoa voimanlähde. Sen avulla muokattiin maa, niitettiin, haravoitiin, ajettiin heiniä, kuljetettiin tavaroita, vedettiin metsästä puut ja käytiin kirkossa. Hevosella saatettiin kulkea pitkiäkin, jopa 10–20 kilometrin matkoja.
Jotta hevosta voidaan käyttää erilaisiin töihin, täytyy sitä kouluttaa. Vähitellen hevonen oppii tietyt tehtävät niin hyvin, ettei "hevosmiehen" tarvitse kuin vähän vihjata hevoselle, niin se tietää mennä oikeaan paikkaan oikealla tavalla. Esimerkkinä voidaan ottaa maan kääntäminen auralla, jolloin hevonen oppii menemään lähes itsestään oikeaa uraa pellolla. Hevonen oppii myös kulkemaan hitaasti tai nopeasti tarpeen mukaan.
Semstvo
Toimiala ja kehitys
Semstvolaitos keräsi ympärilleen liberaalia sivistyneistöä, narodnikkeja sekä muita poliittisten uudistusten kannattajia. Vuonna 1903 liberaalit perustivat kaksi perustuslakia vaatinutta salaista järjestöä ja Pietarissa vuonna 1904 pidetty semstvojen edustajainkokous laati poliittisen uudistusohjelman, jonka se esitti hallitukselle. Vuoden 1905 vallankumoustapahtumien jälkeen semstvojen liberaalit sulautuivat kadetteihin ja oktobristeihin. Vuoden 1906 perustuslain mukaan semstvot saivat valita 40 edustajaa Venäjän keisarikunnan valtiopäivien ylähuoneena toimineeseen valtakunnanneuvostoon.
Ensimmäisen maailmansodan aattona semstvolaitos toimi 43:ssa euroopanpuoleisen Venäjän kuvernementissa. Vuonna 1912 sen alaisuudessa työskenteli 40 000 alkeiskoulua, noin 2 000 sairaalaa sekä muita laitoksia, joiden palveluksessa oli noin 150 000 henkilöä. Yhteensä 254 miljoonan ruplan budjetista 30 % käytettiin koulutukseen, 26 % terveydenhoitoon, 6,3 % maatalouden ja paikallisen taloudellisen toiminnan kehittämiseen ja 2,8 % eläinlääkintäpalveluihin. Sodan aikana perustettiin semstvojen ja kaupunkien liitot, joiden yhteistyöelin Zemgor koordinoi armeijan huoltoa sekä huolehti haavoittuneista ja pakolaisista.
Vuoden 1917 vallankumoukset
Helmikuun vallankumouksen jälkeen semstvohallintojen puheenjohtajat nimitettiin väliaikaisen hallituksen paikallisiksi edustajiksi. Järjestelmä laajeni 19 uudelle alueelle ja samalla perustettiin myös volostien semstvot. Lokakuun vallankumouksen jälkeen neuvostohallitus lakkautti semstvolaitoksen vuonna 1918, mutta valkoisten hallitsemilla alueilla se toimi vielä Venäjän kansalaissodan ajan.
Siiri Lehmonen
Siiri Alina Lehmonen (22. huhtikuuta 1923 Viitasaari – 18. huhtikuuta 1993 Viitasaari) oli suomalainen poliitikko, SKDL:n kansanedustaja (1958–1979) Vaasan läänin itäisestä ja Keski-Suomen läänin vaalipiiristä. Hän oli neljästi presidentin valitsijamies sekä Viitasaaren kunnanvaltuuston varapuheenjohtaja. Lehmonen toimi aktiivisesti myös Suomen Kommunistisessa Puolueessa ja Suomen Naisten Demokraattisessa Liitossa. Lehmoselle myönnettiin kunnallisneuvoksen arvonimi vuonna 1981.
Aunuksen ryhmä
Aunuksen ryhmä oli Suomen armeijan sotatoimiyhtymä jatkosodassa. Ryhmä perustettiin 1. maaliskuuta 1942 hyökkäysvaiheen päätyttyä lakkautetun Karjalan armeijan joukoista. Ryhmä lakkautettiin 18. heinäkuuta 1944.
Perustaminen
Yksiköt perustamishetkellä:
Ч
Ääntäminen
Ч ääntyy tavallisesti joko soinnittomana palato-alveolaarisena affrikaattana /ʧ/, soinnittomana liudentuneena palatoalveolaarisena affrikaattana /tʲʆ/ tai soinnillisena palatoalveolaarisena affrikaattana /ʤ/. Sen äännearvo on bulgariassa /ʧ/, makedoniassa /ʧ/, marissa /ʧ/ tai äänteen /ɲ/ jälkeen /ʤ/, serbiassa /ʧ/, ukrainassa /ʧ/, valkovenäjässä /ʧ/ ja venäjässä /tʲʆ/.
David Firisua
David Firisua (s. 12. heinäkuuta 1981) on salomonsaarelainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa seuratasolla uusiseelantilaista Mangere Unitedia. Firisua on pelannut Salomonsaarten maajoukkueessa viisi ottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. Hän oli mukana muun muassa vuoden 2002 MM-kisojen karsinnoissa, joissa hän pelasi kolme ottelua ja teki maalin Cookinsaaria vastaan.
Al Khabtin piirikunta
Al Khabtin piirikunta sijaitsee Al Mahwitin maakunnassa Jemenissä. Vuonna 2003 sen asukasluku oli 64 033.
Isak Saba
thumb|upright=0.6|Isak Saba (1906) Isak Mikal (Mikkel) Saba (15. marraskuuta 1875 Uuniemi – 1. kesäkuuta 1921) oli saamelainen opettaja ja poliitikko. Saba keräsi saamelaisten kansanperinnettä ja kertomuksia.
Hän oli Ruijan työväenpuolueen edustaja Norjan Suurkäräjillä vuosina 1906–1912. Vuodesta 1916 hän toimi opettajana Vuoreijassa.
Saba on ehkä kuuluisin siitä, että hän on sanoittanut saamelaisten kansallislaulun, Sámi soga lávlla eli Saamen suvun laulu.
Talo
pienoiskuva|Yksinkertainen saksalainen asuintalo 1700-luvun alkupuolelta pienoiskuva|Asuinkerrostalo [[Dhakassa]] pienoiskuva|Lamellikerrostaloja [[Malmössä]] pienoiskuva|Rivitaloja [[Baltimoressa]] Talo on yleiskielessä rakennus, joka on tarkoitettu asuin-, toimisto-, liike- tai muuhun vastaavaan käyttöön. Tässä artikkelissa taloa käsitellään ensisijaisesti asumiseen tarkoitettuna rakennuksena eli asuintalona tai asuinrakennuksena. Talossa oleva asunto voi koostua yhdestä tai useammasta huoneesta.
Talot voidaan jakaa erilaisiin tyyppeihin. Pientalot ovat asuintaloja, joissa eri asuntoihin kuuluvia tiloja ei ole päällekkäin. Pientalot voidaan luokitella edelleen erillispientaloihin eli omakotitaloihin ja kytkettyihin pientaloihin, joita ovat paritalot, rivitalot ja ketjutalot. Kerrostalot ovat sitä vastoin taloja, joissa asuntoja on rakennettu päällekkäin useaan kerrokseen. Kerrostalot voidaan luokitella pienkerrostaloihin, joissa ylimmän asunnon sisäänkäynti on korkeintaan toisessa maanpäällisessä kerroksessa, ja korkeisiin kerrostaloihin.
Talojen rakennusaineina on historiallisesti käytetty etenkin puuta, tiiltä ja kiveä. Alkeellisia asumuksia olivat nelikulmaiset tai pyöreät majat. Tärkeä keksintö talojen historiassa oli pystysuora seinä, joka kehittyi majan sisäpuolella kulkevasta, asunnon tiiviiksi tehneestä suojuksesta. Seinien varaan rakennettiin katto.
Talotyyppejä
Asuintalot voidaan jaotella pientaloihin ja kerrostaloihin. Pientaloissa eri asuntoihin kuuluvat tilat eivät sijaitse päällekkäin. Kerrostaloissa huoneistoja on sitä vastoin päällekkäin useammassa kerroksessa. Tilastokeskus luokittelee asuintalot lisäksi käytön mukaan asuinrakennuksiin ja vapaa-ajan asuinrakennuksiin, jotka ovat pääasiassa yksityiskäytössä olevia kesämökkejä ja muita vapaa-ajan asuntoja.
Pientalossa jokaiseen asuntoon kuuluu yleensä oma piha. Pientalot voidaan luokitella edelleen erillispientaloihin ja kytkettyihin pientaloihin. Erillispientalossa (omakotitalo, erillistalo) eri huoneistoihin kuuluvia tiloja ei ole rakennettu kiinni toisiinsa. Kytketyissä pientaloissa huoneistot on sen sijaan rakennettu suoraan toisiinsa kiinni tai niitä yhdistää toisiinsa jonkinlainen rakenne, kuten esimerkiksi autosuoja. Kytketyt pientalot, joissa on vain kaksi huoneistoa, ovat paritaloja. Useamman huoneiston kytketyt pientalot ovat joko rivitaloja, joissa huoneistot ovat kiinni toisissaan, tai ketjutaloja, joissa huoneistot on yhdistetty toisiinsa jonkinlaisella rakenteella. Tilastokeskus luokittelee paritalot erillisiin pientaloihin.
Kerrostaloja voidaan luokitella eri tyyppeihin esimerkiksi korkeuden tai typologian mukaan. Pienkerrostaloja ovat matalat kerrostalot, joissa ylimmän huoneiston sisäänkäynti sijaitsee korkeintaan toisessa kokonaan maanpäällisessä kerroksessa. Muut kerrostalot ovat korkeita kerrostaloja. Korkeaa, tornimaista kerrostaloa voidaan kutsua tornitaloksi, erittäin korkeaa kerrostaloa myös pilvenpiirtäjäksi. Lisäksi kerrostalot voidaan jakaa viiteen perustyyppiin:
Kaavoituksessa käytetään tarkkoja termejä, kuten esimerkiksi asuinpientalojen korttelialue tai rivitalojen ja muiden kytkettyjen asuinrakennusten korttelialue. Samaten kerrosluvusta käytetään erityisiä merkintöjä, esimerkiksi I, I½, ½II, VIII.
Taloista käytetään usein myös valmistusaineen mukaisia nimityksiä: betonitalo, hirsitalo, kivitalo, savitalo ja tiilitalo. Nimitys voi perustua myös rakennustapaan: elementtitalo, harkkotalo.
Talotyyppien historiaa
Antiikin roomassa halutuin rakennusyyppi oli sisäpihaa ympäröivä yksikerroksinen talo. Sama rakennusmalli levisi Välimerelle, Espanjalaisten mukana Latinalaiseen Amerikkaan, ja sitä tavattiin myös Kiinassa ennen kommunistiaikaa. Maaseudulla ja varhaisissa kaupungeissa talossa tehtiin töitä ja asuttiin, ja samassa talossa asui ydinperheen lisäksi laajemmin sukulaisia ja palveluskuntaa. Alankomaissa 1600-luvulla kehitys johti kodin ja työpaikan eriytymiseen, ja vähitellen ydinperheen kaupunkitaloihin, ja nämä reunustivat vieri vieressä kaupunkien katuja. Sama rakennustyyli levisi myös Britanniaan.
Talon osat
Perustus on talon maata vasten tuleva osa. Perustuksia on olemassa monenlaisia, oikea laji valitaan lähinnä maapohjan kantavuuden ja routivuuden perusteella.
Seinä on tilaa jakava ja usein myös kantavana rakenteena toimiva pystysuora rakenneosa. Myös avattavia väliseiniä on olemassa. Väliseiniä voidaan sekä rakentaa lisää tai purkaa yleensä melko vapaasti. Kantavan seinän purkamiseen tarvitaan lupa. Rakennetta pitää yleensä jäykistää ainakin kattopalkilla, joskus myös pilareilla.
Katto suojaa tilaa päältä päin. Rakennustekniikassa katto jaotellaan eri osiin: vesikate, vesikattorakenteet, yläpohja, sisäkattorakenteet ja sisäkattopinnat.
Talon rakentaminen
Talonrakennus alkaa suunnittelusta ja lupien hakemisesta. Sen jälkeen rakennuspaikka raivataan ja sinne vedetään tarvittava infrastruktuuri kuten sähköt ja vesi. Talo voidaan rakentaa perinteisellä tavalla itse eli "pitkästä tavarasta" tai talopakettina.
Talon historiaa Suomessa
thumb|right|300px|[[Savupirtti ja aitta Lappeenrannan Tyysterniemessä. Aarne Pietisen valokuva vuodelta 1939.]] Erotuksena muunlaisista asumuksista kuten kodasta tai majasta, talo on tarkoittanut suoraseinäistä jykevämpää rakennusta, jonka seinät ovat yleensä hirsiset. Talo on saanut nimensä talaasta, eräisiin muinaisiin taloihin kuuluneesta pylväiden päässä olevasta lavasta, jolla on esimerkiksi kuivattu heinää.
Vanhimmat rakennukset olivat ilmeisesti kotia. Kuitenkin jo kivikaudella Suomessa on tehty myös isokokoisia rakennuksia hirsisalvostekniikan avulla. Seinät oli osittain tuettu maa-aineksella, tai osittain kaivettu maan sisään. Talot olivat jopa kymmeniä metrejä pitkiä, rivitalomaisia usean perheen tai yhden sukuklaanin asumuksia. Hirsisalvostekniikan perinne on väliin ilmeisesti kuitenkin katkennut, jonka vuoksi siirryttiin käyttämään kotaa, ja myös uutta tulokasta majaa. Uudelleen hirsitalot tulivat käyttöön metallikausilla. Talon uuden tulemisen jälkeen majaa on käytetty enää tilapäisasumuksena, ja kotaa puolestaan keittopaikkana, jossa on tehty ruokaa erityisesti kesällä.
Talot olivat pitkään maalattiaisia. Seinät ovat voineet olla esim. hirttä, lautaa, turvetta tai savea. Vanhimmissa taloissa on ollut joko nuotiopaikka keskellä lattiaa, tai ruoka on valmistettu erillisessä keittokodassa. Uunit ja savupiiput yleistyivät vasta keskiajalla.
Talo-sanan käyttö on jossain vaiheessa laajentunut tarkoittamaan kokonaista maatilaa kaikkine rakennuksineen, tai talonomistajan omistamaa kaikkea maa-alaa. Termi talollinen kuvastaa maatilan omistusta, ei asumuksen tyyppiä. Torpparin taloa kutsutaan torpaksi, sillä termi kertoo henkilön asuvan vuokramaalla. Mäkitupalaisen talo on mäkitupa, vaikkei se välttämättä mitenkään eronnut vaatimattoman talollisen asumuksesta, talosta.
Muita merkityksiä
Asuinrakennus-merkityksen ohella talo-sanaa käytetään useassa muussa merkityksessä:
1) Yleensä rakennusta tarkoittava talo-sana on usein yhdyssanan osana:
2) Taloksi kutsutaan maatilaa rakennuksineen ja asuinrakennusta talousrakennuksineen; puhutaan esimerkiksi talonväestä.
4) Taloksi kutsutaan myös talon muotoisia esineitä
Џ
Ääntäminen
Џ on makedoniassa ja serbiassa soinnillisen palatoalveolaarisen affrikaatan /ʤ/ merkki. Bulgariassa, ukrainassa ja valkovenäjässä äännettä merkitään kirjainten д ja ж yhdistelmällä дж ja marissa kirjaimella ч, joka ääntyy soinnillisena liudentuneen alveolaarisen nasaalin /ɲ/ jälkeen. Venäjässä ei äännettä ole.
Ц
Ц on kyrillinen kirjain. Se sisältyy abhaasin, altain, baškiirin, bulgarian, burjaatin, evenkin, hakassin, jakuutin, kalmukin, karakalpakin, kazakin, kumykin, makedonian, marin, mongolin, osseetin, ruteenin, serbian, tšuvassin, tuvan, ukrainan, uzbekin, valkovenäjän ja venäjän aakkosiin.
Ääntäminen
Ц ääntyy tavallisesti soinnittomana alveolaarisena affrikaattana /ʦ/, liudentuneena soinnittomana alveolaarisena affrikaattana /ʦʲ/ tai soinnittomana alveopalataalisena affrikaattana /ʨ/. Sen äännearvo on bulgariassa /ʦ/ tai /ʦʲ/, makedoniassa /ʦ/, marissa /ʦ/, serbiassa /ʦ/, ukrainassa /ʦ/ tai /ʦʲ/, valkovenäjässä /ʦ/ tai /ʨ/ ja venäjässä /ʦ/.
Orinansavotta
Orinansavotta (myös Orinansavota, ) on kaupunkimainen taajama ja kaupunkikunta Leningradin alueen Hatsinan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Orinanjärven pohjoispuolella 35 kilometriä Hatsinasta etelään. Taajamassa on 3 700 ja kunnassa 6 000 asukasta (vuonna 2011).
Maantiede ja asutus
Orinansavotan kunnan pinta-ala on 195,03 neliökilometriä. Se rajoittuu lännessä Hatsinan piirin Possatan, pohjoisessa Siiverskan ja idässä Viiritsan kuntiin sekä etelässä Leningradin alueen Lugan piiriin. Pinta-alasta 80,4 % on metsää, 11,5 % maatalousmaata ja 4,7 % asuinaluetta.
Pinnanmuodostukseltaan alue on kaakkoon viettävää loivasti kumpuilevaa moreenitasankoa. Siellä virtaavat Ortesjoen sivujoet Orlinka ja Rakitinka, Jaštšeran sivujoki Lutinka sekä Orinanjärveen laskeva Divenka. Vesistöistä suurin on 2,2 neliökilometrin laajuinen Orinanjärvi (ven. Orlinskoje). Hyötykaivannaisiin kuuluvat dolomiitti, hiekka, savi, turve ja sapropeeli. Kunnassa sijaitsee 777 hehtaarin laajuinen Rakitinkan rauhoitusalue.
Orinansavotan taajaman lisäksi kuntaan kuuluu Stroganovon asemanseudun asutus sekä 10 kylää: Iisaro (ven. Izora), Jänikselä (Zaitsevo), Kurkela (Kurgino), Lamppula, Läsänmäki (Ljazevo), Orinankylä (Orlino), Ostrova (Ostrov), Protasovka, Saasari tai Saaseri (Zaozerje) ja Simankkova (Simankovo). Keskustaajaman jälkeen suurin asutuskeskus on noin 1 500 hengen Lamppula. Lähes puolet kylien taloista on pietarilaisten omistuksessa. Kunnan alueella sijaitsee lisäksi kolme laajaa puutarha-aluetta, joissa on yhteensä 5 500 puutarha- ja huvilapalstaa.
Historia
Novgorodin Vatjan viidenneksen Kaprion kihlakuntaan kuulunut Orinan (Orlinon) pogosta mainitaan ensimmäisen kerran vuoden 1499/1500 verokirjassa. Ruotsalaisten vallattua Inkerin 1600-luvun alussa se autioitui täydellisesti, ja tilalle muutti uudisasukkaita Suomesta. Inkerinsuomalaiset kuuluivat Koprinan luterilaiseen seurakuntaan, jolla oli vielä 1700-luvun vaihteessa kappeli Lamppulassa. Myöhemmin seudulla asui myös vanhauskoisia venäläisiä.
Kunnan keskustaajama on syntynyt 1800-luvun alussa perustetun Ritingin lasitehtaan ympärille. Sen yhteydessä toimi koulu, kirjasto, teatteri sekä Koprinan seurakuntaan kuulunut luterilainen kirkko, jossa pidettiin jumalanpalveluksia suomeksi ja saksaksi. Laboratoriolasia ja -laitteita valmistanut tehdas kansallistettiin vuonna 1919, ja vuonna 1927 Orinansavota sai kaupunkimaisen taajaman statuksen. Toisen maailmansodan aikana seutu oli saksalaisten miehittämä.
Liikenne, talous ja palvelut
Kunnan läpi kulkee Pietarin, Lugan ja Pihkovan välinen rautatie, jonka länsipuolella on Pietarin, Pihkovan ja Valko-Venäjän rajan välinen valtatie M20. Rautatiellä on varsinkin kesäaikaan vilkasta paikallisjunaliikennettä Pietarin Baltian asemalta Lugaan. Stroganovon asemalta haarautuu Orinansavotaan sivurata, jolla on vain tavaraliikennettä. Tärkein maantieyhteys johtaa Siiverskaan, johon on linja-autoreitit Orinansavotasta, Iisarosta ja Simankkovasta. Siiverskan Polssovan lounaispuolella on käytöstä poistettu pienkoneiden kiitotie.
Yli puolet työvoimasta käy päivittäin töissä kunnan ulkopuolella, lähinnä Pietarissa. Paikallisista elinkeinoista tärkeimpiä ovat liikenne (18,5 %), maatalous (16,0 %), kauppa (15,5 %) ja erilaiset julkiset palvelut Kunnassa toimii maidon ja lihan tuotantoon erikoistunut maatalousyritys Orlinskoje, 37 yksityistilaa, lähes 1 800 asukkaiden palstaviljelmää sekä Siiverskan Pielilään sijoittunut Venäjän maatalousakatemian tutkimusinstituutti. Lamppulassa keskuspaikkaansa pitävävällä maatalousyrityksellä on karjatilat Lamppulan ja Polssovan lähellä. Teollisuutta edustaa pesusieniä valmistava, Orinansavotassa toimiva Tekos-industrija. Orinansavotan lasitehdas on vararikon partaalla ja käytännössä lopettanut tuotantonsa. Taajamaan suunnitellaan TehnoEnergoPromin muuntajatehdasta.
Kunnan keskustaajaman julkisiin palveluihin kuuluvat lastentarha, keskikoulu, kulttuuri- ja urheilukeskus, kirjasto, pieni poliklinikka ja postikonttori. Entinen sairaala on lopettanut toimintansa. Taajamassa on joukko kauppoja, ruokala ja kaksi kahvilaa. Eräitä palveluja on myös Lamppulassa ja muissa kylissä. Orinankylässä on ortodoksinen kirkko, Saasarissa tsasouna ja Lamppulassa vanhauskoisten rukoushuone.
Nähtävyydet ja matkailu
Orinansavotan taajaman nähtävyyksiä ovat vuonna 1801 perustettu lasitehdas, jonka rakennuksista suurin osa on raunioina, muutama vanha asuinrakennus sekä asuintalona toimiva entinen luterilainen kirkko, jonka alkuperäisestä asusta on jäljellä hyvin vähän. Kunnan rakennusmuistomerkeistä suurin osa on Lamppulan kylässä, joka on tunnettu puuleikkauksin koristelluista vanhoista asuintaloistaan. Orinankylässä on entisen Stroganovin kartanon puistoalue, jolla sijaitsee vuonna 1809 rakennettu Kristuksen kirkastumisen kirkko. Orinanjärven rannat ovat pietarilaisten suosima virkistäytymiskohde. Matkailupalveluja ei kunnassa ei ole.
Ш
Ш on kyrillinen kirjain. Se sisältyy bulgarian, jakuutin, makedonian, marin, serbian, ukrainan, valkovenäjän ja venäjän aakkosiin. Jakuutin kielessä se tosin esiintyy vain venäjän kielestä lainatuissa sanoissa.
Ääntäminen
Ш ääntyy tavallisesti soinnittomana palato-alveolaarisena frikatiivina /ʃ/. Sen äännearvo on bulgariassa /ʃ/, makedoniassa /ʃ/, marissa /ʃ/, serbiassa /ʃ/, ukrainassa /ʃ/, valkovenäjässä /ʃ/ ja venäjässä /ʃ/.
Feodor Tschetschulin
Feodor Tschetschulin (11. marraskuuta 1818 Tornio – 1. heinäkuuta 1871 Helsinki) oli suomalainen tiilitehtailija, laivanvarustaja ja kauppias. Hänen mukaansa on nimetty Espoon Ruukinhuhdalta Kiviruukinaukiolle johtava alikulku, Tschetschulininportti.
Suomen Varjoliitokerho
Suomen Varjoliitokerho ry on Suomen ensimmäinen pelkästään varjoliitoon keskittyvistä kerhoista. Se on perustettu vuonna 1991 ja aktiivisia lentäjiä kerhossa on noin 15. Kerho harjoittaa toimintaa kesäisin pääasiassa Joensuun ja Kiteen lentokentillä sekä talvella Pyhäselän jäällä. Rinnelentoa harrastetaan länsituulella Mustavaaralla sekä talvisin itätuulella Kolilla.
Neiti Näpsä
thumb|200px|Neiti Näpsä [[Don Rosan taiteilemana.]] Sirkku Nenonilla Näpsä (engl. Emily Quackfaster) eli Neiti Näpsä tai Neiti Natunen on kuvitteellinen hahmo Disneyn sarjakuvissa. Näpsä on Roope Ankan sihteeri, joka työskentelee rahasäiliöllä. Hahmon loi taiteilija Carl Barks vuonna 1961 ja hän esiintyi ensi kerran tarinassa Midaan kosketus. Neiti Näpsästä on erilaisia taiteilijoiden näkemyseroja. Useiden italialaisten Ankka-taiteilijoiden tarinoissa hän on pitkä ja hänellä on keltaiset hiukset.
Don Rosan mukaan Neiti Näpsä on ollut Roopen sihteerinä jo vuodesta 1909, jolloin Roopen siskot palkkasivat hänet. Tuolloin Näpsällä oli mustat hiukset, mutta sarjan nykyhetkessä ne ovat harmaat.
Lähteet
Bewohner Entenhausens