cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Martti Merra
Merra on toiminut Espoossa pitkään kokoomuslaisena kuntapoliitikkona ja sen jälkeen kaupungin virkamiehenä. Hänet valittiin Espoon kaupunginhallituksen puheenjohtajaksi vuonna 2011 ja vuonna 2012 hänet valittiin Espoon liikuntajohtajaksi.
Hän on toiminut myös jääkiekkokolumnistina Espoossa ilmestyvässä Länsiväylä-lehdessä.
Didrik von Essen
Suomen sisällissotaan von Essen osallistui sodan loppuvaiheessa toimimalla huhti–toukokuussa 1918 Helsingin 1. rykmentin komentajana. Hänet liitettiin toukokuussa 1918 Suomen armeijan upseeriluetteloon everstiluutnanttina. Sisällissodan jälkeen von Essen toimi vähän aikaa Helsingin Jääkäriprikaatin komentajana, mutta erosi sitten palveluksesta ja siirtyi takaisin liike-elämän pariin.
Von Essenin puoliso oli Saga Augusta Gustava Adelaide Armfelt, jonka isä oli valtiopäivämies August Magnus Gustaf Armfelt. Heidän poikansa oli Mannerheim-ristin ritari, eversti Hans von Essen, joka ansioitui Viipurinlahden taisteluissa kesällä 1944.
Brian Lashoff
Ura
Varaamaton pelaaja Lashoff pelasi juniorikiekkoa OHL:ssä Barrie Coltsissa ja Kingston Frontenacsissa. 1. lokakuuta 2008 hän teki tulokassopimuksen Detroit Red Wingsin kanssa vierailtuaan ensin joukkueen harjoitusleirillä.
Työsulkukauden 2012–2013 aikana Lashoff sai kutsun NHL:ään Jonathan Ericssonin loukkaannuttua 21. tammikuuta 2013. Hän teki NHL-debyyttinsä samana päivänä Columbus Blue Jacketsia vastaan ja teki ensimmäisen maalinsa toisessa erässä ohi maalivahti Sergei Bobrovskin.
11. toukokuuta 2013 Detroit lähetti Lashoffin auttamaan Grand Rapid Griffins -farmijoukkuetta pudotuspeleissä.
Kare Orko
Kare Risto Orko (19. joulukuuta 1940 Helsinki – 28. tammikuuta 2018 Helsinki) oli suomalainen liikemies, joka toimi Suomi-Filmin toimitusjohtajana vuosina 1984–2014. Hän oli elokuvatuottaja ja -ohjaaja Risto Orkon neljäs lapsi. Kare Orko kirjoitti ylioppilaaksi keväällä 1960 Munkkiniemen yhteiskoulusta. Teknillisessä korkeakoulussa opinnot jäivät kesken, kun työmaata isän johtaman Suomi-Filmin puolella alkoi aueta. Suomi-Filmin palkkalistolla Kare Orko oli ollut vuodesta 1955 saakka.”Viikkorahasysteemi vaihtui siihen, että saimme kuukausipalkan firmasta. Sen eteen joutui erilaisiin tilaisuuksiin autonkuljettajaksi ja ovipojaksi ja vaatteidenottajaksi”, Kare Orko muisteli vuonna 1998. Suomi-Filmin osakas Kare Orkosta tuli vuonna 1958 ja jäsen yhtiön hallitukseen 1965. Teknilliseksi johtajaksi hänet nimitettiin 1975, varatoimitusjohtajaksi 1980 ja toimitusjohtajaksi 1984. Orko työskenteli myös Suomi-Filmin uuden video-osaston päällikkönä vuodesta 1982 lähtien.
Orko oli Suomi-Filmin yhtiön hallituksessa vuoteen 2014 saakka ja osakkaana kuolemaansa asti.
Kiitotie
pienoiskuva|[[Helsinki-Vantaan lentoaseman kiitotie 15/33.]] Kiitotie eli kiitorata on maalentopaikalle määritetty suorakaiteen muotoinen alue, joka on kunnostettu ilma-alusten laskua ja lentoonlähtöä varten. Kiitotiet voivat olla kestopäällysteisiä (usein asfaltti tai betoni) tai päällystämättömiä (sora, nurmi tai hiekka).
John Nettles
John Vivian Drummond Nettles (s. 11. lokakuuta 1943 Manchester, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on englantilainen näyttelijä, joka parhaiten tunnetaan rooleistaan sarjoissa Bergerac sekä Midsomerin murhat.
Kiitotie
Kiitotierakenteet
Kiitoteitä pyritään rakentamaan lentokentille niin, että lentokoneet voivat lentoonlähdössä ja laskeutumisessa käyttää hyväksi vastatuulta kiitotien nousu- ja laskusuuntaa tarpeen mukaan vaihtaen. Vastatuuli on myötätuulta parempi erityisesti siksi, että lentokoneen siipien kantavuus kasvaa koneen ja ilman välisen nopeuseron (koneen ilmanopeus) kasvaessa, ja vastatuuleen koneen ilmanopeus on suurempi kuin myötätuuleen. Muita kiitoteiden suuntaa rajoittavia tekijöitä ovat muun muassa meluvaikutukset, joita nousevat ja laskevat lentokoneet aiheuttavat lähellä sijaitseville asutuskeskuksille.
Mia Puuska
Mia Marianne Puuska (o.s. Strömmer, s. 26. helmikuuta 1974 Tampere) on suomalainen moukarinheittäjä. Hän edusti Tampereen Pyrintöä. Vuosina 1992–1999 häntä valmensivat Merja Salonen-Piira ja Harri Huhtala ja vuodesta 2000 Tero Linja.
Kiitotie
Kiitotierakenteet
Kiitotiearkkitehtuureissa tyypillisiä sijoittelumalleja ovat:
Kiitotien sivussa on yleensä rullausteitä, joita pitkin lentokoneet siirtyvät terminaalirakennukselta kiitotielle ja toisin päin. Rullausteiden rakentamisessa voidaan säästää, jos on kyseessä sen verran harvaan liikennöity lentokenttä, että kiitotien suuntaisen rullaustien sijasta koneet voivat käyttää itse kiitotietä rullaukseen (esimerkiksi ennen lentoonlähtöä ajavat kiitotielle sen keskivaiheilta, sitten kiitotien toiseen päähän, ja kääntyvät siellä).
Kiitoteiden ja lentoasematerminaalin keskinäinen sijainti on merkittävä suunnitteluongelma pyrittäessä minimoimaan rullausaikoja, joina polttoaineenkulutus on merkittävä.
Kiitotien koko
Kiitotien pituus ja leveys vaihtelevat pienimpien kenttien 240 metriä pitkistä ja 8 metriä leveistä aina kansainvälisten kenttien 4 800 metriä pitkiin ja 80 metriä leveisiin. Yhdysvalloissa ja Kanadassa mitat ilmoitetaan jalkoina. Kiitotien pituuteen vaikuttavat liikennöivien koneiden tarpeiden lisäksi merkittävästi paikalliset olosuhteet, sillä lentokoneen ilmassa pysymiseen tarvitsemaan nosteeseen vaikuttaa nopeuden lisäksi myös muun muassa ilmanpaine. Siksi vuoriston ohuessa ilmassa koneet tarvitsevat pidempiä kiitoteitä kuin merenpinnan tasolla. Pisin siviililentokentän kiitotie (5 500 m) on Bamdan kentällä Tiibetissä. Yhdysvaltalaisessa lentotukikohdassa Area 51:llä on käytöstä poistettu kuuden mailin (9 656 m) kiitotie, jota tosin ei ole ilmeisesti milloinkaan käytetty kokonaisuudessaan.
Airbus A380:n (A380-863F) lentoonlähdössä maksimipainolla kiitotien pituusvaatimus on 10 050 jalkaa eli 3 063,24 metriä. Boeing 747-8F -rahtikoneen lentoonlähdössä maksimipainolla kiitotien pituusvaatimus on 10 700 jalkaa eli 3 261,36 metriä. Laskeutumisessa Airbus A380:n kiitotien pituusvaatimus on 6 750 jalkaa eli 2 057,40 metriä. Boeing 747-8F -rahtikoneen kiitotien pituusvaatimus laskeutumisessa on 7 850 jalkaa eli 2 392,68 metriä. Näissä laskeutumisessa tarvittavien kiitotien pituuksissa ei ole huomioitu märkää kiitotietä, joka vaikuttaa kiitotien tarvittavaan pituuteen laskeutumisessa.
Kiitotien kapasiteetti
Yksi kiitotie pystyy 980 yhteenlaskettuun lähtöön ja saapumiseen 24 tunnin ajanjaksossa. Tämä ennätys on saavutettu yksikiitoteisellä Mumbain lentoasemalla 20. tammikuuta 2018. Vuonna 2017 Mumbain lentokentän kautta kulki 45,2 miljoonaa matkustajaa ja keskimäärin 930 lentoa vuorokaudessa, kapasiteetin ollessa 94-prosenttisesti käytössä. Lontoon Gatwickin lentoasemalla on käytössä vain yksi kiitotie ja sen kautta kulki 44 miljoonaa matkustajaa vuonna 2017.
Kiitoteiden numerointi
pienoiskuva|Suurten ja pienten lentokenttien kiitotiet noudattavat samoja numerointisääntöjä. Kuvassa [[Kumlingen lentokenttä|Kumlingen lentokentän kiitotie 15.]] Kiitoteiden numerointi tapahtuu kompassisuuntien mukaisesti, ja se muodostuu asteluvun kahdesta ensimmäisestä numerosta. Jos kiitotien kompassisuunta on esimerkiksi 172 astetta, numero on 17. Koska kiitotietä voidaan käyttää molempiin suuntiin, kummallakin suunnalla on oma numeronsa. Koska toinen suunta on siis 180 astetta suurempi, esimerkiksi edellisessä tilanteessa (172+180=352) suunta on 35. Kiitotien tunnus on näiden yhdistelmä: 17/35. Mikäli suunta on alle sadan asteen, ensimmäinen numero on nolla (esimerkiksi 04/22).
Mikäli lentoasemalla on kaksi samansuuntaista kiitotietä rinnakkain, numeroiden lisäksi käytetään myös kirjaimia, esimerkiksi 18L (L=left=vasen) ja 18R (R=right=oikea). Mikäli samansuuntaisia kiitoteitä on kolme, käytetään edellisten lisäksi C-kirjainta (C=center=keskimmäinen). Muutamilla suurimmilla kentillä samansuuntaisia kiitoteitä on vielä enemmän, jolloin ylimenevät kiitotiet erotellaan ensimmäisestä kolmesta numeroimalla ne 10 astetta tarkoituksellisesti väärin. Esimerkiksi 18L, 18C, 18R ja 19 voivat olla todellisuudessa neljä täsmälleen yhdensuuntaista kiitotietä.
Koska numero annetaan kompassisuunnan mukaan, ongelmia aiheutuu Kanadassa, sillä sen alueella sijaitsee magneettinen pohjoisnapa. Tästä syystä pohjoisessa Kanadassa kiitotiet numeroidaan karttapohjoisen mukaan.
Kiitotien merkintä
Lentokentällä kiitotien opasteena toimii valotaulu, jolle kiitotien numero on kirjoitettu valkoisilla numeroilla punaiselle taustalle. Kiitotiet merkitään myös sen pintaan tehtävillä valkoisilla maalauksilla
Aktiivinen kiitotie
Vaikka kentällä olisi useita kiitoteitä, niistä käytetään kerrallaan yleensä vain muutamaa. Tällaisia nimitetään aktiivisiksi kiitoteiksi. Aktiivisen kiitotien valinnassa yleensä tärkein kriteeri on tuulen suunta, sillä lentoonlähtöjen ja laskujen tulisi tapahtua vastatuuleen. Myös muut tekijät, muun muassa melumääräykset, voivat vaikuttaa valintaan.
Mia Puuska
Puuska voitti moukarinheiton suomenmestaruuden Kalevan kisoissa vuosina 1996, 1999, 2000 ja 2001. SM-hopeaa hän saavutti vuosina 1995, 1997, 1998 ja 2003.
Puuska edusti Suomea kansainvälisellä tasolla yleisurheilun EM-kisoissa Budapestissa 1998, Sydneyn kesäolympialaisissa 2000 ja yleisurheilun MM-kisoissa Edmontonissa 2001, mutta ei selviytynyt yhdessäkään kisassa loppukilpailuun saakka. Hän kärsi urallaan loukkaantumisista sekä muista terveysongelmista ja joutui lopettamaan kilpauransa allergiaperäisen astman vuoksi vuonna 2004 todettuaan ettei pysty sairautensa takia harjoittelemaan täysipainoisesti Ateenan kesäolympialaisia varten.
Puuska paransi kuudesti naisten moukarinheiton Suomen-ennätystä ja oli ensimmäinen moukaria yli 60 metriä heittänyt suomalaisnainen. Viimeisen Suomen ennätyksensä 69,63 m hän heitti 24. maaliskuuta 2001 Potchefstroomissa, Etelä-Afrikassa. Ennätyksen rikkoi Krista Tervo kesäkuussa 2019.
Puuska kirjoitti yhdessä Tiia Hautalan kanssa vuonna 2007 kirjan Vieläkös te urheilette? (ISBN 9789524646550, Pilot-Kustannus Oy).
John Nettles
Ura
1960-luvun alussa, opiskellessaan Southamptonin yliopistossa historiaa ja filosofiaa, Nettles kiinnostui ensi kertaa näyttelemisestä. Yliopiston jälkeen hän liittyi Royal Court Theatreen tehden lukuisia teatterirooleja, jotka tosin usein olivat pieniä sivuosia. 1970-luvun taitteessa hän esiintyi Northcott Theatressa Exeterissa ja sai samoihin aikoihin ensimmäisen valkokangasroolinsa Jerry Lewisin ohjaamassa elokuvassa Kahden kelmin kepposet. Vuosina 1971–1972 hän esitti tohtori Ian Mackenzien osaa draamasarjassa Ashtonin perhe, jonka jälkeen hän teki useita pienempiä rooleja televisiosarjoissa.
Esiintyessään Royal Shakespeare Companyssa Stratford-upon-Avonissa Nettlesille tarjottiin siihenastisen uransa suurinta roolia Jim Bergeracina Jerseyn Kanaalisaarelle sijoittuneessa poliisisarjassa Bergerac. Sarjaa kuvattiin vuosina 1981–1991 yhteensä 87 jakson verran. Bergeracin päätyttyä Nettles palasi teatterin pariin esiintyen muutaman kauden Royal Shakespeare Companyssa.
Seuraava Nettlesin suuri rooli oli ylikomisario Tom Barnabyn osa rikossarjassa Midsomerin murhat. Caroline Grahamin romaaneihin perustuvaa sarjaa on kuvattu vuodesta 1997. Hän on myös tuttu selostajaääni useasta dokumenttisarjasta.
Palkinnot
John Nettles sai Brittiläisen imperiumin ritarikunnan arvonimen vuonna 2010.
Tunku Mahmud Sallehuddin
Tunku Mahmud Sallehuddin (s. 30. heinäkuuta 1942) on Malesian Kedahin osavaltion sulttaani. Hän nousi 29:nneksi Kedahin sulttaaniksi vuonna 2017 edeltäjänsä Abdul Halimin kuoltua. Sulttaani Sallehuddin on edeltäjänsä Abdul Halimin puoliveli. Heidän isänsä oli Kedahin 27. sulttaani Badlishah.
Olivia Chance
pienoiskuva|Olivia Chance Olivia Juliet Bridget Chance (s. 5. lokakuuta 1993 Tauranga) on uusiseelantilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Uuden-Seelannin naisten maajoukkueessa ennen vuoden 2023 MM-kilpailujen alkua 43 maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia. MM-kilpailuissa 2019 hän pelasi Uuden-Seelannin kaikki kolme ottelua avauskokoonpanossa. Hän pelasi ensimmäisen naisten maaottelunsa vuonna 2011.
Chance edustaa seuratasolla skotlantilaista Celticiä, johon hän siirtyi kesällä 2021. Hän on pelannut myös Yhdysvalloissa, Islannissa, Englannissa ja Australiassa. Englannissa hän edusti Evertonia, Bristol Cityä ja Sheffield Unitedia.
Delirious?
Delirious? on brittiläinen gospel-yhtye, joka soittaa modernia pop/rock sävytteistä gospel-musiikkia. Yhtye on saanut alkunsa seurakuntansa ylistysyhtyeenä. Nykyään yhtye on hyvin suosittu ympäri maailmaa, ja heidän levyjään on myyty Amerikassa enemmän kuin esimerkiksi Robbie Williamsin levyjä. Maailmanmenestyksestä huolimatta kristillinen sanoma on edelleen vahvasti musiikissa mukana. Yhtyeen solisti on Martin Smith ja kitaristi Stuart Garrard. Muita jäseniä ovat Paul Evans, Jonathan Thatcher ja Timothy Jupp.
Katie Bowen
pienoiskuva|Katie Bowen Kate Elizabeth "Katie" Bowen (s. 15. huhtikuuta 1994 Auckland) on uusiseelantilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Uuden-Seelannin naisten maajoukkueessa ennen vuoden 2023 MM-kilpailujen alkua 92 maaottelua ja tehnyt niissä kolme maalia. MM-kilpailuissa 2019 hän pelasi Uuden-Seelannin kaikki kolme ottelua alusta loppuun. Hän pelasi ensimmäisen naisten maaottelunsa 16-vuotiaana.
Bowen edustaa seuratasolla australialaista Melbourne Cityä. Hän on pelannut Yhdysvalloissa FC Kansas Cityn, Utah Royalsin, Kansas City Currentin ja North Carolina Couragen joukkueissa.
Basso continuo
Basso continuo (tai vain continuo) on barokin ajan teosten osuus, joka soi yleensä koko musiikkikappaleen ajan ja joka luo sille harmonisen ja rytmisen pohjan. Soittajia, jotka esittävät tämän osuuden nimitetään basso continuo -ryhmäksi. Continuoryhmä on barokkiyhtyeen kivijalka ja vastaa nykyaikaisen rytmimusiikin "komppisektiota". Basso continuo -osuus on teoksen matalimmalta soiva osuus ja koko ryhmä soittaa yhteistä stemmaa, kukin omalla instrumentillaan.
Basso continuo -ryhmän kokoonpano on yleensä esittäjien päätettävissä. Aikanaan se vaihteli paljonkin toisaalta saatavilla olevien muusikoiden ja soittimien mukaan ja toisaalta esitettävän musiikin mukaan. Nykyään pyritään kokoamaan nimenomaan esitettävään musiikkiin parhaiten sopiva kokoonpano. Yleensä ryhmään kuuluu ainakin yksi sointusoitin, esimerkiksi cembalo, urut, luuttu tai harppu. Sen lisäksi mukana useimmiten yksi tai useampi matala melodiasoitin, kuten sello, viola da gamba tai fagotti. Soitinten valintaan vaikuttaa esimerkiksi se, onko esitettävä musiikki maallista vai hengellistä. Karkeasti yleistäen voidaan sanoa, että edellisessä käytetään useammin cembaloa ja jälkimmäisessä urkuja.
Continuosoittoon kuuluu olennaisesti improvisaatio, sillä nuotteihin on merkitty ainoastaan numeroitu bassomelodia. Sointusoittajan tehtävä on tiettyjen sääntöjen ja käytäntöjen perusteella tulkita tämä pikakirjoitus niin, että syntyy diskanttisoittajia tukeva harmoniapohja. Cembalolla karaktääriä säädellään erityisesti arpeggioiden nopeudella ja laajuudella sekä soitettavien äänten määrällä. Uruilla äänten pituus ja määrä ovat tärkeimpiä ilmaisukeinoja.
Nokia C2-00
Nokia C2-00 on matkapuhelinvalmistaja Nokian valmistama kesäkuussa 2010 julkaistu kahdella SIM-korttipaikalla varustettu matkapuhelin, joka oli suunnattu kehittyville markkinoille. Sen hintaluokka oli 40–50 euroa ilman veroja.
Vakhtang VI
thumb|250px|Vakhtang VI:n muotokuva
Vakhtang VI (, 1675–1737 ) oli Persian nimellisenä vasallina hallinnut itäisen Georgian eli Kartlin kuningas. Hän oli Erekle II:n ohella maan 1700-luvun historian huomattavin hallitsija, joka tasapainotteli Persian vaatimusten ja itsenäisyyden välillä. Hän kuului Bagrationi-hallitsijasukuun.
Vakhtang nousi setänsä Giorgi IX:n sijaishallitsijaksi vuonna 1703 ja jatkoi veljensä Kaikhosron tilalla vuosina 1709–1711. Kun hänen olisi pitänyt kääntyä islamiin saadakseen šaahilta luvan nousta valtaistuimelle, hän kieltäytyi ja joutui pysymään Isfahanissa kuningas Iesen hallitessa Kartlia. Vuonna 1716 hän kuitenkin vastahakoisesti kääntyi ja palasi Georgiaan, mutta otti yhteyttä venäläisiin ja pyysi keisarikunnalta interventiota. Tsaari Pietari Suuri lähetti retkikunnan Kaukasiaan vuonna 1722. Hän ei kuitenkaan halunnut suututtaa turkkilaisia ja vetäytyi, minkä jälkeen Vakhtang joutui pakenemaan Tbilisistä Venäjälle, missä hän kuoli vuonna 1737. Retkikunnan epäonnistumista seurasi Georgiassa vuosien 1723–1735 raaka osmanimiehitys, joka tunnetaan nimellä osmanloba.
Vakhtang oli tunnettu lainsäätäjä, oppinut ja runoilija. Hänen hallintoaan luonnehtivat pitkään kaivatut uudistukset ja hänen vuosina 1707–1709 laatimansa lakikokoelma (dasturlamali). Hän lähetti setänsä ja opettajansa Sulkhan-Saba Orbelianin Ranskaan pyytämään Ludvig XIV:ltä apua persialaisia vastaan. Hän perusti myös maan ensimmäisen kirjapainon.
Poltergeist
Poltergeist (saks. polter 'melu' + geist 'henki', suomeksi myös räyhähenki tai meluhenki, vanhoissa kirjatuissa tapauksissa myös piru ) on paranormaalina pidetty ilmiö, jolle on tunnusomaista esineiden liikkuminen ja erilaiset ääni-ilmiöt, jotka tapahtuvat ilman havaittavaa tai pääteltävissä olevaa aiheuttajaa. Ääniä on kuvattu tapauksissa erilaisiksi, kuten sahaaviksi, raapiviksi tai koputuksiksi. Esineet voivat liikkua hyvin nopeasti mutta äänettömästi, elleivät törmää tai putoa.
Selityksiä
Ilmiölle voidaan usein löytää niin sanottu keskushenkilö, jonka läsnäollessa ilmiöitä tapahtuu. Hänen ei tarvitse olla ilmiön välittömässä tapahtumapaikassa, vaan hän voi olla esimerkiksi huoneiston muussa huoneessa. Paranormaalin selityksen mukaan hän on tällöin ilmiön aiheuttava energianlähde tai kokoaja, mutta ei tee tätä tietoisesti.
Ilmiöt voivat olla kovinkin rajuja.
Spiritualistisen selityksen mukaan poltergeist on esiin pyrkivä henki tai sielu, joka haluaa ottaa yhteyttä ihmiseen.
Poltergeist tulee kuitenkin erottaa spiritismistä, joka perustuu aktiiviseen yritykseen ottaa yhteyttä edesmenneiden sieluihin tai henkiin, joita voidaan pyytää todistamaan läsnäolonsa esineitä liikuttamalla tai antamalla läsnäolijoille vastauksia merkeillä, kuten koputukset. Myöskään kummittelu ei kuulu poltergeist-ilmiöön. Vaikka havaitut ilmiöt voivat olla yhteneviä, kummittelu liittyy selkeämmin kiinteään paikkaan kuten rakennus tai rakennuksen alue ja havainto toistuu samankaltaisena.
Skeptikoiden mukaan poltergeistit ovat huijauksia, väärin tulkittuja luonnollisia tapahtumia, hallusinaatioita tai mielikuvitusta.
Ilmiön historia
Vanhimmat räyhähenkeen viittaavat kirjatut kertomukset ovat peräisin jo antiikin Roomasta, ja sen jälkeen muistiin merkittyjä poltergeisteja on lähes joka aikakaudelta. Skeptikoiden mukaan keskushenkilöt ovat kuitenkin saaneet vaikutteet toimintaansa lukemalla tai kuulemalla vastaavista tapauksista ja niiden aiheuttamasta huomiosta.
Tunnetuin poltergeistien tutkija lienee englantilainen Harry Price. Tunnetuin hänen tutkimansa tapaus on Borleyn pappila 1930-luvulla. Toinen kansainvälisesti maineikas poltergeistiksi uskottu on 1810-luvun Bellin noita. Myös Rosenheimin poltergeist herätti laajaa kansainvälistä huomiota vuosina 1967–1968.
Suomessa jonkin verran maineikkaita ovat vuoden 1946 Mäkkylän kummitus, joka sai sen aikaisessa lehdistössä huomiota, ja 1800-luvun lopun Martinin pirut, josta saatiin oikeudessa valaehtoisia todistuksia. Tyypillisen poltergeist-tarinan, Salkko-Niilan tapauksen, on Inarijärven eteläpuolelta kirjaansa Lapin muisteluksia taltioinut myös Samuli Paulaharju. Tarina on julkaistu myös Lauri Simonsuuren toimittamassa Myytillisä tarinoita -kokoelmassa.
Matthew Manningin tapaus herätti runsaasti huomiota Isossa-Britanniassa. Hänet pääteltiin keskushenkilöksi 11-vuotiaana vuonna 1966. Ilmiöön liittyi esineiden äänetöntä liikkumista. Alkuperäinen ilmiö päättyi muutamassa viikossa, mutta ilmiö palasi hyvin vaihtelevana 1970. Ilmiöitä tapahtui myös sisäoppilaitoksessa jota hän kävi ja monille niistä oli useita myös aikuisia todistajia.
Valse Triste / Osasto 11
Valse Triste / Osasto 11 on Valse Tristen ja Osasto 11:n split-albumi, joka julkaistiin 27. tammikuuta 2011 levymerkillä Lahna Records.
Rakesh Sharma
thumb|Rakesh Sharma Rakesh Sharma (s. 13. tammikuuta 1949 Patiala, Punjab, Intia) on lentäjä ja Intian ensimmäinen avaruuslentäjä.
Sharma on Intian ilmavoimien lentäjä. Hänet valittiin 20. syyskuuta 1982 Intian avaruusjärjestön haussa kosmonauttikoulutukseen, jonka hän sai Tähtikaupungissa Moskovan lähellä. 3. huhtikuuta 1984 hän lensi Sojuz T-11 -avaruusaluksella avaruuteen palaten Sojuz T-10 -aluksella 22. huhtikuuta 1984. Lento kesti vajaat kahdeksan vuorokautta.
Vuonna 1987 hän jätti aktiivipalveluksen. Hän toimi useita vuosia Hindustan Aeronautics -yhtiön koelentäjänä. Vuonna 2001 hän siirtyi eläkkeelle.
Sharma on naimisissa ja perheessä on kaksi lasta.
Luettelo pikkuplaneetoista: 163001–164000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen 163001:stä ja päättyen 164000:een. Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Jäänmurtaja Sisu
thumb|250px|Sisu ja Urho Sisu ja sen suomalainen sisaralus Urho sekä ruotsalaiset sisaralukset Atle, Frej ja Ymer ovat jäänmurtajia, jotka pystyvät avustamaan kauppa-aluksia kaikissa Itämeren jääolosuhteissa. Tämän vahvan murtajan kastoi Sisuksi Katajanokan jäänmurtajalaiturissa eduskunnan puhemies V. J. Sukselainen. ”Sisu olkoon nimesi ja onni matkallasi”, totesi puhemies Sukselainen hyisessä viimassa ja kumautti samppanjapullon laivan kylkeen.
Alus
Tämä Urho-luokan murtaja on muuten sisarlaivansa kaltainen, paitsi että tilat, jotka Urhossa on varattu valtion edustustiloiksi, on Sisussa rakennettu merenkulun opiskelijoiden opetustiloiksi. Yhdistämällä aluksen ruokasali ja sen vieressä oleva luentosali saadaan 40 hengen yhteistila.
Opettajille ja opiskelijoille on varattu ylimääräistä hyttitilaa. Hyttitilat suunniteltiin 54 hengen miehistölle, jonka kaikki jäsenet asuvat yhden hengen hyteissä. Päällystön hyteissä on oma WC/pesuhuone. Aluksella, joka on 80-prosenttisesti kotimainen, on myös kirjasto, kuntosali, kaksi saunaa ja uima-allas. Kun Sisu on jäänmurtotöissä, sen miehistö työskentelee kuusi tuntia ja lepää kuusi tuntia. Näin työskennellään 20 päivää, jonka jälkeen pidetään 10 päivää vapaata.
Koneisto
Sisun voimansiirto on dieselsähköinen. Pääkoneina on viisi Wärtsilän Turun tehtaan lisenssillä valmistamaa Pielstick 12 PC 2-5V V-mallista dieselmoottoria. Näiden 12-sylinteristen moottorien sylinterien halkaisija on 400 mm ja iskun pituus 460 mm. Jokainen moottori pyörittää tasavirtageneraattoria, joiden tuottama teho syötetään neljälle potkurimoottorille. Täydellä teholla ajettaessa teho jakautuu siten, että kaksi potkuria perässä saavat 60 % ja kaksi keulapotkuria 40 % kokonaistehosta.
Päägeneraattorit, potkurimoottorit, apugeneraattorit ja koneiden valvontalaitteet on valmistanut Strömberg. Aluksen konehuone toimii miehittämättömänä, vain valvontakeskuksessa on miehitys.
Aluksen vaiheita
Jäänmurtaja Sisu lähti ensimmäiselle matkalleen Perämerelle 3. helmikuuta 1976 päällikkönään Heikki Leisio ja konepäällikkönään Lars P. Ramstedt.
Vuonna 1982 Sisu muutettiin Wärtsilän Turun telakalla raskasöljykäyttöiseksi. Muutostyö maksoi 3,8 miljoonaa markkaa, mutta hinnan laskettiin säästyvän yhden ajokauden aikana pienentyneinä polttoainekustannuksina. Joulukuussa 1988 valmistui Sisun komentosillan muutostyö Wärtsilä Meriteollisuuden Kotkan korjaustelakalla.
Talvi 1989–1990 oli niin leuto, että jäänmurtajat Sisu, Tarmo, Varma ja Hanse pysyivät Helsingissä ja Turussa kesälepopaikoillaan. Samoin kävi talvella 1994–1995, jolloin Sisu, Urho, Voima ja Hanse pysyivät koko talven laitureissaan.
Vuonna 2002 Sisuun asennettiin Eutelsatin VSAT online -satelliittiviestintäjärjestelmä, koska NMT 450 -verkko poistui käytöstä.
Erno Rosenberg
Erno Rosenberg (s. 14. huhtikuuta 1985) on uransa päättänyt suomalainen jalkapalloilija, joka edusti Valkeakosken Hakaa (FC Haka) pelaten Hakan reservijoukkueessa Koskenpojissa Kolmosessa kaudella 2009. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
FJK:n kasvatti Rosenberg pelasi ensimmäisen ottelunsa Hakan edustusjoukkueessa ottelussa AC Allianssia vastaan kaudella 2005. Kauden aikana 180-senttinen keskikenttäpelaaja oli mukana myös Hakan euro-otteluissa Pjunik Jerevania ja Vålerengaa vastaan. Seuraavalla kaudella Rosenberg pelasi 15 liigaottelua ja hänen odotettiin nousevan lähivuosina tärkeään rooliin seurassaan. Rosenberg ja Haka purkivat kuitenkin kauden 2007 jälkeen sopimuksen, joka olisi jatkunut vielä seuraavan vuoden. Osapuolet tulivat siihen tulokseen, että Rosenbergille olisi parempi pelata jossain muussa seurassa runsaammalla peliajalla.
Tammikuussa 2008 Rosenberg teki vuoden sopimuksen Ykkösessä pelaavan FC Hämeenlinnan kanssa.
Kaudeksi 2009 Rosenberg palasi taas tuttuun ympäristöön Valkeakoskelle Hakaan, jossa Rosenbergin joukkue oli Kolmosessa pelaava reservijoukkue Koskenpojat (Valkeakoskelaisen VaKP:n edustusjoukkue, joka toimi yhteistyössä Hakan kanssa ja osana Hakaa). Rosenberg on pelasi vahvan alkukauden nousua havittelevan Koskenpoikien riveissä, ja näytti siltä ettei Rosenbergin ura olisi missään nimessä vielä lopullisesti ollut hautautumassa alasarjojen syövereihin.
Nykyisin Rosenberg asuu Kanta- Hämeessä ja vaikuttaa pankkialalla.
Meran István Tekesinpoika
Meran István Tekesinpoika oli unkarilainen aatelinen, joka toimi Transilvanian voivodina vuonna 1280. Hänet nimitti tehtäväänsä Unkarin kuningas Ladislaus IV.
Betsy Hassett
pienoiskuva|Betsy Hassett Betsy Hassett (s. 4. elokuuta 1990 Auckland) on uusiseelantilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Uuden-Seelannin naisten maajoukkueessa ennen vuoden 2023 MM-kilpailujen alkua 143 maaottelua ja tehnyt niissä 14 maalia. MM-kilpailuissa 2019 hän pelasi Uuden-Seelannin kaikissa kolmessa ottelussa. Hän pelasi ensimmäisen naisten maaottelunsa vuonna 2008.
Hassett edustaa seuratasolla kotimaassaan Wellington Phoenixiä. Hänen aiempia seurojaan ovat saksalaiset Sand ja Werder Bremen, englantilainen Manchester City, norjalainen Amazon Grimstad, alankomaalainen Ajax sekä islantilaiset KR Reykjavík ja Stjarnan.
Marcelo Bielsa
Marcelo Bielsa (s. 21. heinäkuuta 1955) on argentiinalainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja. Toukokuusta 2023 lähtien hän on toiminut Uruguayn jalkapallomaajoukkueen päävalmentajana.
Ura pelaajana
Bielsa kasvoi Rosariossa ja kuului Newell's Old Boysin kannattajiin. Hänen perheensä oli aktiivisesti mukana Argentiinan politiikassa ja oikeustieteissä, joten Marcelo päätti rikkoa perinteen ja rueta jalkapalloilijaksi. Peliura Newell's Old Boysissa jäi kuitenkin varsin lyhyeksi, sillä hän pelasi seurassa vain 25 ottelua. Liikunnanopettajaksi opiskellut Bielsa päätti jatkaa uraansa jalkapallon parissa valmentajana.
Ura valmentajana
Bielsa aloitti valmennusuransa Newell's Old Boysin organisaatiossa juniorivalmentajana ja nousi vuonna 1990 seuran edustusjoukkueen päävalmentajaksi. Hän johdatti seuran Argentiinan mestariksi 1990/91 ja jatkoi menestykulkua seuraavalla kaudella johtaen seuran Copa Libertadoresin finaaliin, jossa se hävisi brasilialaiselle São Paulolle 2–1. Samana vuonna hän voitti seuran kanssa myös Clausuran.
1992 Bielsa siirtyi meksikolaisen FC Atlasin, muttei onnistunut kahden kautensa aikana saavuttamaan suurempia meriittejä. 1994–95 hän toimi Club Américan päävalmentajana, kunnes palasi kotimaahansa. 1998 hän johdatti Club Atlético Vélez Sársfieldin Argentiinan Clausuran voittoon.
1998 Bielsa debytoi valmentajana myös Euroopassa siirtyen RCD Espanyolin peräsimeen. Pesti jäi kuitenkin lyhyeksi, kun hänestä tuli MM-kisojen 1998 jälkeen Argentiinan maajoukkueen päävalmentaja.
Bielsan johdolla Argentiinan eteni MM-kisoihin 2002, mutta tie katkesi jo alkulohkovaiheeseen maan jäätyä kolmanneksi Ruotsin ja Englannin taakse. Bielsa sai kuitenkin jatkaa tehtävissään ja johdatti Argentiinan Copa Américan hopealle 2004 ja Olympiakultaan 2004. Temppu oli historiallinen, sillä olympiavoitto meni Etelä-Amerikkaan ensimmäistä kertaa sitten 1928 olympialaisten. Argentiinalle olympiakulta oli ensimmäinen 52 vuoteen. Menestyksestä huolimatta Bielsa päätti jättää maajoukkuevalmentajan tehtävät syyskuussa 2004.
Bielsa oli kolmisen vuotta sivussa valmennustehtävistä, kunnes siirtyi elokuussa 2007 Chilen maajoukkueen uudeksi päävalmentajaksi. Bielsan johdolla Chile on pelannut hyvin matkallaan MM-lopputurnaukseen 2010. Lokakuussa 2008 Chile voitti historiansa ensimmäistä kertaa Argentiinan 1–0. Ottelun jälkeen Argentiinan luotsi Alfio Basile jätti tehtävänsä. Hyvien karsintojen jälkeen Chile varmisti MM-lopputurnauspaikkansa 12 vuoden tauon jälkeen. Bielsasta tuli Chilessä suosittu, ja hänet olisi haluttu pitää maajoukkueen peräsimessä vuoteen 2015 saakka.
Heinäkuussa 2011 Bielsa palasi valmennustehtäviin baskiseura Athletic Bilbaon uutena päävalmentajana. Bielsan johdolla Athletic eteni Copa del Reyn loppuotteluun toistamiseen kolmen vuoden sisällä. Myös eurokentillä tuli menestystä, kun Athletic pelasi 35 vuoden tauon jälkeen eurocupin finaalissa. Eurooppa-liigan mestaruus jäi kuitenkin haaveeksi, kun Club Atlético de Madrid oli Bukarestin illassa vahvempi maalein 3–0. Bielsan miehistö joutui pettymään myös kauden päättäneessä Copa del Reyn finaalissa, kun FC Barcelona oli parempi maalein 3-0. Bielsa otti vastuun tappiosta ja piti omia taktisia valintojaan syynä lopputulokseen. Kausi 2012/13 sujui Bilbaolta kehnosti ja joukkue jäi La Ligassa vasta sijalle 12. Kauden jälkeen baskiseura purki Bielsan sopimuksen.
Keväällä 2014 spekuloitiin pitkään Bielsan siirtymisellä Olympique Marseillen päävalmentajaksi. Lopulta ranskalaisseuran puheenjohtaja vahvisti 2. toukokuuta, että Bielsasta tulee kesällä 2014 seuran uusi päävalmentaja kaksivuotisella sopimuksella. Kaudella 2014/15 Bielsa luotsasi Marseillen liigassa neljänneksi, mikä toi seuralle paikan Eurooppa-liigaan. Kesällä 2015 seura menetti avainpelaajistaan André-Pierre Gignacin, André Ayew'n ja Dimitri Payet'n. Liigakausi sai kehnon alun, kun SM Caen voitti Marseillen 1–0. Vuoteen 2017 ulottuneen jatkosopimuksen tehnyt Bielsa erosi yllättäen tehtävästään avausottelun jälkeen.
6. heinäkuuta 2016 Bielsa allekirjoitti valmennussopimuksen SS Lazion kanssa. Kaksi päivää myöhemmin El Loco ilmoitti kuitenkin eroavansa seuran palveluksesta. Hän perusteli pikaista lähtöään seurajohdon petettyä annetut lupaukset pelaajahankinnoista. Bielsa katsoi, ettei voi luotsata joukkuetta menestykseen ilman vahvistuksia.
Helmikuussa 2017 kerrottiin, että Bielsa aloittaa heinäkuussa ranskalaisseura Lille OSC:n päävalmentajana. Hänen sopimuksensa kattaa kauden 2017/18. Bielsa oli seuran uuden puheenjohtaja Gérard Lopezin hankinta palauttamaan LOSC takaisin mestaruuskamppailuun, mutta toisin kävi. Lillen syyskausi oli vaikea, eikä Bielsa saanut joukkueen peliä toimimaan. Heikkojen tulosten myötä luottamus Bielsan ja seurajohdon välillä heikkeni, ja Bielsan lähdettyä omatoimisesti Chileen kesken kauden, seurajohto hyllytti hänet valmennustehtävästään marraskuussa 2017. Joulukuun puolivälissä seurajohto purki Bielsan sopimuksen.
Kesäkuussa 2018 Englannin Mestaruussarjan Leeds United ilmoitti solmineensa Bielsan kanssa kaksivuotisen sopimuksen. Bielsan johdolla Leeds taisteli kaudella 2018/19 noususta Englannin Valioliigaan. Leeds oli koko kauden ajan yhtä kierrosta lukuun ottamatta kolmen kärjessä ja 33 kierrosta 46:sta kahden parhaan joukossa eli kiinni suoran nousijan paikassa. Joukkue voitti kuitenkin vain neljä kauden kymmenestä viimeisestä sarjaottelusta ja jäi lopulta Mestaruussarjassa kolmanneksi, kuusi pistettä suorasta noususta. Nousukarsinnoissa Bielsan Leeds kärsi tappion viidenneksi sijoittuneelle Derbylle yhteismaalein 4–3. Loppukauden pettymyksestä huolimatta Bielsan vahvistettiin jatkavan seurassa myös kaudella 2019/20.
Kaudella 2019/20 Bielsa luotsasi Leedsin jälleen taistelemaan noususta Valioliigaan. Kauden keskivaiheilla Leeds oli vaikeuksissa ja joulukuun puolivälistä helmikuun puoliväliin Leeds voitti vain kaksi kymmenestä sarjaottelustaan. Kauden jatkuttua koronaviruksen aiheuttaman tauon jälkeen uudelleen kesäkuussa 2020, Leeds palasi vahvasti voittojen tielle ja Bielsan johdolla joukkue varmisti paluunsa Valioliigaan 16 vuoden odotuksen jälkeen. Bielsan johdolla Leeds sijoittui kaudella 2020/21 Valioliigassa yhdeksänneksi. Toinen kausi oli haasteellisempi ja eritoten puolustuspelaamisen haasteiden kanssa taistellut Leeds vajosi Valioliigan tyvipäähän. Lopulta seurajohto erotti Bielsan helmikuun lopussa 2022 Leedsin ollessa liigassa sijalla 16.
Toukokuussa 2023 Bielsasta tuli Uruguayn jalkapallomaajoukkueen päävalmentaja.
Le Chant du loup
Baudry kertoo pyrkineensä elokuvallaan nostamaan esiin Euroopan haavoittuvaisuuden. Hän kertoo halunneensa tarkastella, kuinka Eurooppa vastaisi sotatoimeen, joka kohdistuu Euroopan unionin mutta ei NATOn jäsenmaahan. Baudry arvioi, että jos Venäjä hyökkäisi Suomeen, muut EU-maat tuskin auttaisivat Suomea, ja koska Suomelta puuttuu myös Naton pelote, voisi Suomen kohtalona olla Ukrainan tie. Baudryn mukaan ainoastaan ydinasevalta kykenee tarjoamaan sellaisessa tilanteessa riittävän vastuksen. Baudry väittää myös, että kriisitilanteissa nojataan mekanismeihin, kuten ydinpelotteeseen, joiden käytöstä ei todellisuudessa tiedetä kovin paljoa.
Ranskan presidentinkanslian ja ulkoministeriön edustajat ovat luonnehtineet elokuvaa osin epärealistiseksi mutta poliittista päätöksentekoa kuvatun huolellisesti. Iltalehden mukaan elokuvan strategisen asetelman todenmukaisuuden allekirjoittivat useat ranskalaiset diplomaatit ja turvallisuusasiantuntijat. Ranskalaisen diplomaatin mukaan myös se, että kriisitilanteessa Ranska lähettäisi Suomelle jonkinlaista apua, on realistinen oletus.
Barbados olympialaisissa
Barbados osallistui olympialaisiin ensimmäisen kerran Méxicon 1968 kesäolympialaisissa ja on ollut sen jälkeen mukana kaikissa kesäolympialaisissa lukuun ottamatta Moskovan 1980 kisoja, joita se boikotoi. Se on saavuttanut olympialaisissa yhden pronssimitalin. Talviolympialaisiin maa ei ole osallistunut.
Barbadoksen olympiajoukkueen ainoa mitalisti on pikajuoksija Obadele Thompson, joka sijoittui 100 metrin juoksussa pronssille Sydneyn 2000 olympialaisissa. Ensimmäinen barbadoslainen olympiamitalisti oli kuitenkin James Wedderburn, joka saavutti pronssia 4 × 400 metrin viestijuoksussa Rooman 1960 olympialaisissa edustaessaan Länsi-Intian liittovaltiota.
Porraspeli
alt=Pihapeli|pienoiskuva|Porraspeli Porraspeli on heittopeli, jossa heitetään bolan kaltaisia narupalloja tikasmaiseen porraspeliin roikkumaan tavoitellen ennaltasovittua pistemäärää (virallisissa säännöissä 21). Tyypillinen pelaajamäärä on 2-4 pelaajaa tai joukkuetta.
Säännöt
Pelin tarkoitus on kerätä tasan 21 pistettä heittämällä narupalloja porraspeliin niin, että ne jäävät roikkumaan portaisiin eli tankoihin. Pelin voittaa pelaaja tai joukkue, joka ensimmäiseksi saavuttaa tasan 21 pistettä pistelaskun päätteeksi.
Virallinen heittomatka on 4,5 metriä. Ylin porras on arvoltaan kolme pistettä, keskimmäinen porras kaksi pistettä ja alimmainen porras yhden pisteen. Kaikki kolme narupalloa ylimpään portaaseen saanut joukkue saa lisäksi bonuspisteen. Yhden kierroksen maksimipistemäärä on 10. Pisteet lasketaan vasta, kun kaikki pelaajat/joukkueet ovat heittäneet omat narupallonsa porraspeliin ja vain vaakatankoihin riippumaan jääneistä narupalloista saa pisteitä.
Pelin ensimmäisen kierroksen aloittaja on yhdellä heitolla parhaan pisteen saanut pelaaja/joukkue. Seuraavan kierroksen aloittaa aina edellisellä kierroksella eniten kerännyt pelaaja/joukkue. Toisena heittää seuraavaksi eniten pisteitä kerännyt pelaaja/joukkue.
Ensimmäinen pelaaja/joukkue heittää kolme narupalloa yksitellen peliä kohti yrittäen saada ne roikkumaan portaista. Heittotyyli on vapaa.
Toinen pelaaja/joukkue jatkaa heittäen omat narupallonsa peliä kohti. Pelaaja/joukkue voi omien pisteiden keräämisen lisäksi yrittää vähentää ensimmäisen heittäjän pisteitä tiputtamalla kyseisen joukkueen narupalloja pelistä.
(Kolmen pelaajan/joukkueen versiossa kolmas jatkaa toisen jälkeen samalla idealla)
Kun kaikki ovat heittäneet, lasketaan pisteet riippumaan jääneistä narupalloista ja merkitään ne ylös. Seuraavan kierroksen aloittaa eniten kierroksella pisteitä kerännyt pelaaja/joukkue, jonka jälkeen jatkaa toiseksi eniten pisteitä saanut.
Peliä jatketaan, kunnes joku pelaajista voittaa saamalla tasan 21 pistettä pistelaskun päätteeksi. Jos pelaaja/joukkue heittää yli 21 pistettä, he tippuvat edellisen kierroksen päättyessä olleeseen pistelukuun.
Historia
Porraspeli syntyi vuonna 2016 yrittäjien Joni Kauppinen ja Risto Hirvonen toimesta ja mallisuojattiin Suomeen samana vuonna. Kaupalliset versiot valmistetaan Suomessa, tarkemmin Lappeenrannassa ja Kerimäellä. Narupalloina toimivat kierrätetyt golfpallot eli golfharrastajien tuntemana järvipallot.
Kyrie
thumb|200px| Kyrie (vokatiivimuoto sanasta, herra) on katolisen ja useimpien läntisten kirkkojen perinnettä seuraavien kirkkokuntien messujen alussa oleva osa, jonka sanat ovat:
eli
Kyrie lauletaan messussa messun johdanto-osassa synnintunnustuksen, synninpäästön (ja kiitosrukouksen) jälkeen, ja se kuuluu messun ordinarium-osiin, joten sen teksti ei vaihtele kirkkovuoden mukaan. Sävelletyt kyriet noudattavat yleensä tekstin mukaista ABA-rakennetta ja monissa kirkoissa Kyrien sävelmä vaihtelee kirkkovuoden ajankohdan mukaan, esimerkiksi Ruotsin kirkon käsikirjassa.
Kyrie, Herra, armahda -huudahdus on alkuaan kuulunut esirukouksen yhteyteen, se oli seurakunnan osallistuminen diakonin litaniatyyppisessä rukouksessa tuomiin rukouspyyntöihin. Litania kuului idän kirkkojen liturgiaan 300-luvulla. 400-luvulla se levisi länteen ja Herra, armahda - huudahtukseen lisättiin Christe, eleison, Kristus, armahda. Litania jätettiin pois arkipäivisin ja siten Kyrie muodostui omaksi liturgiseksi osaksi. Se voidaan laulaa kuusi-, yhdeksän- tai kaksitoistakertaisena, useimmiten silloin esilaulajan/lauluryhmän ja seurakunnan vuorotellessa.
1970-luvulta alkaen on joissain kirkoissa syntynyt vaihtoehto, jossa Kyrie yhdistetään synnintunnustukseen. Näin on menetelty Katolisen kirkon messukirjassa 1970. Useissa luterilaisissa kirkoissa, myös Suomen ev. lut. kirkon ja Ruotsin kirkon käsikirjassa on elvytetty vanhakirkollisen perinteen mukainen Kyrie-litania, Se on ollut kauan unohduksissa, mutta se on löydetty uudelleen viime vuosisadan jälkipuolen jumalanpalvelusuudistuksessa. Kyrie-litania on messun ordinarium osan Herra, armahda -laulun alkuperäinen, esirukouksen tapainen muoto.
Sanctus
Sanctus on messun osa ja keskeinen kristillinen hymni. Sanctus tarkoittaa pyhää. Se on messun ehtoollisrukoukseen, eukaristiseen rukoukseen kuuluva Pyhä-hymni. Sanctus on messun vanhinta ainesta ja messun pysyvä osa eli ordinarium-osa. Hymnin alkuosa ilmaisee palvovaa ylistystä.
Sanctus lauletaan eukaristisen rukouksen keskellä heti prefaatiorukouksen jälkeen. Hymnin latinankielinen teksti on otettu Jesajan kirjasta (6:3), missä profeetta kuvaa näkyään Jumalan enkelien ympäröimästä valtaistuimesta. Hymnin loppuosa "Siunattu olkoon hän" (Matt. 21:9) on ylistystä messussa läsnä olevalle Kristukselle. Se tunnetaan myös nimellä Benedictus (lat. benedictus = siunattu) ja joskus katsotaan omaksi hymnikseen.
Sanctus kuuluu messun ordinarium-osiin ja sen teksti ei siten muutu kirkkovuoden mukana.
Katolisen kirkon käyttämä suomenkielinen tekstiː
Pyhä, pyhä, pyhä Herra Jumala kaikkivaltias.
Interkosmos
Interkosmos oli Neuvostoliiton sosialistisille maille rakentama avaruusohjelma, joka tunnetaan kosmonauttilennoista. Siihen kuului myös tieteellisiä miehittämättömiä avaruuslentoja.
Sosialististen maiden lisäksi Interkosmokseen osallistuivat Syyria, Ranska ja Intia.
Interkosmos-satelliitit
Intekosmos-satelliitit olivat neuvostoliittolaisia satelliitteja, joihin muut SEV-maat osallistuivat. Osassa niistä satelliittien tieteelliset laitteet tulivat kokonaisuudessaan esim. Tšekkoslovakiasta.
Satelliitit
Suomi ja Interkosmos
Neuvostoliitto esitti 1980-luvun alussa Suomelle ehdotuksen Interkosmos-ohjelmaan osallistumisesta. Virallista tarjousta ei tehty, mutta epävirallisia ehdotuksia tehtiin vuodesta 1981 alkaen useita, muun muassa ministeri Kalevi Sorsalle ja tieteen keskustoimikunnan puheenjohtaja Kai Otto Donnerille heidän vieraillessaan Moskovan lähellä sijaitsevassa Tähtikaupungissa. Myös kosmonautti Vitali Sevastjanov nosti asian esille vieraillessaan Suomi-Neuvostoliitto-Seuran kokouksessa, minkä jälkeen seura pyysi valtioneuvostoa toimimaan asian hyväksi. Suomi torjui kaikki tarjoukset, sillä maan poliittinen johto pelkäsi niihin suostumisen rinnastavan Suomen itäblokin maihin ja vahingoittavan sen kansainvälistä kuvaa puolueettomana maana. Ulkoministeriön kielteisen vastauksen laati ulkoasiainneuvos Markus Lyra. Lisäksi Suomen tiedepiireissä pelättiin, että kaikki avaruustutkimukseen tarkoitettu rahoitus keskitettäisiin kosmonautin koulutukseen, joka olisi pelkkä julkisuustempaus ilman tieteellistä arvoa. Suomalaiset tieteilijät perustivat vuonna 1984 jopa salaisen työryhmän pohtimaan, miten hankkeelta voitaisiin välttyä. Ryhmään kuuluivat ainakin professorit Martti Tiuri, Risto Pellinen ja Pekka Jauho.
Vaikka Suomi ei vakavasti harkinnut ohjelmaan osallistumista, mahdollista avaruuslentäjäksi koulutettavaa kuitenkin alustavasti etsittiin ilmavoimien MiG-hävittäjälentäjien joukosta. Yksi ehdotetuista oli koelentäjä Jyrki Laukkanen. Ehdotus välitettiin ilmavoimien koelentueelle, mutta kukaan koelentäjistä ei ollut kiinnostunut lähtemään Neuvostoliittoon kolmen vuoden kosmonauttikoulutukseen, ja he ilmoittivat, ettei osallistumisesta olisi ilmavoimille tai koelentämiselle hyötyä.
Rebekah Stott
pienoiskuva|Rebekah Stott Rebekah Ashley Stott (s. 17. kesäkuuta 1993 Papamoa) on uusiseelantilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Uuden-Seelannin naisten maajoukkueessa ennen vuoden 2023 MM-kilpailujen alkua 89 maaottelua ja tehnyt niissä neljä maalia. MM-kilpailuissa 2019 hän pelasi Uuden-Seelannin kaikki kolme ottelua alusta loppuun. Hän pelasi ensimmäisen naisten maaottelunsa vuonna 2012.
Annalie Longo
pienoiskuva|Annalie Longo vuonna 2017. Annalie Antonia Longo (s. 1. heinäkuuta 1991) on uusiseelantilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Uuden-Seelannin naisten maajoukkueessa ennen vuoden 2023 MM-kilpailujen alkua 127 maaottelua ja tehnyt niissä 15 maalia. MM-kilpailuissa 2019 hän tuli vaihtopelaajana kentälle Uuden-Seelannin kaikissa kolmessa ottelussa. Hän pelasi ensimmäisen naisten maaottelunsa 15-vuotiaana.
Longo edustaa kotimaassaan Canterbury United Pridea. Hän on pelannut Australiassa Sydney FC:n ja Melbourne Victoryn joukkueissa.
Helmut Recknagel
Helmut Recknagel (s. 20. maaliskuuta 1937 Steinbach-Hallenberg) on Itä-Saksaa edustanut mäkihyppääjä, maailmanmestari ja olympiavoittaja.
Recknagelin uran menestyksekkäimmät vuodet ajoittuivat 1950- ja 1960-luvulle, jolloin hän oli maailman huipulla. Hän voitti olympiakultaa, kolme MM-mitalia ja kolme kertaa Keski-Euroopan mäkiviikon.
Voittaessaan olympiakultaa Squaw Valleyssa 1960 Recknagelista tuli ensimmäinen ei-pohjoismaalainen mäkihypyn olympiavoittaja. Zakopanen MM-kisoissa 1962 hän voitti suurmäen kultaa ja hänestä tuli ensimmäinen arvokisoissa 100 metrin rajan ylittänyt mäkihyppääjä, kun hänen toisen hyppynsä pituus oli 103 metriä. Kolmannella hyppykierroksella myös kaksi muuta hyppääjää ylitti tuon rajan. Innsbruckin olympialaisissa 1964 Recknagel sijoittui pienessä mäessä kuudenneksi ja suurmäessä seitsemänneksi.
Recknagel loi mäkihyppytyylin, jossa käsiä pidettiin ilmalennon aikana suorana edessä.
Fégui
Fégui on kaupunkikunta ja sen ainoa taajama Kayesin alueen Kayesin piirissä Malissa. Se sijaitsee Faléméjoen rannalla noin 90 kilometriä Kayesista länteen. Kunnassa on 3 900 asukasta (vuonna 2009).
Féguin kunta rajoittuu pohjoisessa Kayesin piirin Tafacirgan ja Sonyn ja etelässä Falémén kuntiin sekä lännessä Senegaliin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen.
Asukkaat ovat etupäässä soninkeja. Lisäksi on fulbeja, bambaroita ja maureja.
Seudun pääelinkeino on maatalous. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, maapähkinä, riisi ja hirssi. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja vähäisessä määrin hevoset. Lisäksi harjoitetaan pienimuotoista kaupankäyntiä.
Kunnassa toimii alakoulu, koraanikoulu ja lukutaitokeskus. Terveyspalvelut käsittävät sairastuvan, synnytyslaitoksen ja apteekin. Vesihuoltoon kuuluu kaksi porakaivoa, vesitorni ja joukko vesiposteja.
Kustaa Pihlajamäki
Kustaa Kustaanpoika Pihlajamäki (17. huhtikuuta 1902 Nurmo – 10. helmikuuta 1944 Helsinki) oli suomalainen painija ja kaksinkertainen olympiavoittaja. Pihlajamäkeä voidaan pitää yhtenä kaikkien aikojen parhaista kevyiden sarjojen painijoista.
Pihlajamäen vanhemmat olivat maanviljelijä Kustaa Pihlajamäki ja Maria Matilda Tervala. Pihlajamäki oli todellisesta painisuvusta, hänen veljensä Paavo ja Arvi olivat molemmat Suomen mestareita ja serkku Hermanni olympiavoittaja. Tuoreimmista painijoista Juha Ahokas on Pihlajamäelle sukua. Pihlajamäen puoliso vuodesta 1926 oli Maija Kaunismäki.
Pihlajamäki oli siviiliammatiltaan poliisi, vuodesta 1925 ylikonstaapeli Helsingin poliisilaitoksessa. Siirryttyään Pohjanmaalta Helsinkiin hän edusti Helsingin Kilpa-Veljiä ja Helsingin Poliisi-Voimailijoita. Pihlajamäki kuoli vain 41-vuotiaana umpilisäkkeen puhkeamisesta seuranneeseen vatsakalvontulehdukseen.
Tafacirga
Tafacirga on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Kayesin piirissä Malissa. Se sijaitsee Senegaljoen rannalla noin 115 kilometriä Kayesista länteen. Kunnassa on 9 100 ja keskuskylässä 800 asukasta (vuonna 2009).
Tafacirgan kunta rajoittuu idässä Kayesin piirin Sonyn ja etelässä Féguin kuntiin, lännessä Senegaliin ja pohjoisessa Mauritaniaan. Senegaljoen lisäksi kunnan rajalla virtaa sen sivujoki Falémé. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen.
Kuntaan kuuluu kuusi kylää. Niistä suurin on 3 500 asukkaan Goundiamou. Asukkaat ovat etupäässä soninkeja. Lisäksi on fulbeja ja bambaroita. Vallitseva uskonto on islam.
Seudun pääelinkeino on maanviljely. Lisäksi harjoitetaan karjanhoitoa, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä.
TUI fly Belgium
TUI fly Belgium on belgialainen lentoyhtiö. Se on perustettu vuonna 2003 nimellä TUI Airlines Belgium. Vuonna 2005 se liitettiin TUI AG -konserniin, jonka yhteydessä nimeksi vaihtui Jetairfly. Alkuperäinen nimi palautettiin 2016 TUI:n brändien yhdistämisprojektissa, ja myöhemmin nimi muuttui nykyiseen muotoonsa. TUI fly Belgiumin kotikenttä on Brysselin lentoasema.
TUI-konserniin kuuluvat lisäksi TUI Airways Yhdistyneessä kuningaskunnassa, TUI fly Netherlands Hollannissa, TUI fly Nordic Pohjoismaissa, TUI fly Deutschland Saksassa sekä Corsair International Ranskassa.
Laivasto
thumb|Jetairflyn Embraer 190-100 Heinäkuussa 2016: