cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hänen olivat linnut (elokuva)
Juoni
Adelen talo on täynnä hänen mieheltään perimiään täytettyjä lintuja. Hän on mustasukkainen linnuistaan, eikä pidä tavasta jolla Alma hoitaa niitä. Adelen mielenterveys on vaakalaudalla: hän saa hulluuskohtauksia, joiden aikana hän samaistuu lintuihin niin voimakkaasti, että alkaa matkia niiden käyttäytymistä. Adelen oikkuihin tympiintynyt Alma ottaa lopputilin tuon tuosta, mutta palaa aina takaisin Adelen luo.
Takaumissa palataan aikaan, jolloin Birger eli. Adelen ja Birgerin avioliitto ei ollut onnellinen. Adelen suhde kälyihinsä Teodolindaan ja Elsaan on pahoin tulehtunut. Hänen appivanhempansa, nimismies Broms ja rouva Broms, olivat avioliiton aikana vielä elossa. Anopilleen Adele on käytännössä ilmaa. Teodolindan aviomiehen Holgerin kanssa Adele tulee hyvin toimeen ja tämä vierailee usein Adelen ja Alman luona.
Adelen mielenterveys heikkenee ja hän joutuu hoitoon. Tarinan lopussa hän on kuollut, hautakivessä on kuolinvuodeksi ilmoitettu 1947. Linnut jäävät Alman huomaan.
Adelen ja Alman keskustelut muodostavat suuren osan tarinaa. Niiden kautta tuodaan esiin myös Alman henkilöhistoriaa.
Julkaisut
Hänen olivat linnut sai ensi-iltansa MTV1:n Aitiopaikalla syksyllä 1976 ja teos on julkaistu DVD:nä sarjassa Suomiviihteen klassikot. Hänen olivat linnut on sarjan 18:s julkaisu.
Arthur Darvill
Thomas Arthur Darvill (s. 17. kesäkuuta 1982 Birmingham, Englanti) on englantilainen näyttelijä, joka tunnetaan yleisesti nimellä Arthur Darvill. Hänet tunnetaan parhaiten roolistaan Yhdennentoista Tohtorin kumppanina Rory Williamsina Doctor Who -tieteissarjassa.
Varhainen elämä
Darvillin äiti Ellie työskenteli naamioiden, nukkejen ja näyttelijöiden kanssa Cannon Hillin nukketeatterissa, joka oli Midlands Arts Centre -keskuksessa, ja kiersi ympäri Englantia ja maailmaa. Hän on ehkä parhaiten tunnettu Miksi-linnun nukenohjaajana ja äänenä esityksessä Playdays. Ennen siskonsa syntymää Darvill oli mukana joillakin kiertueilla, auttaen esityksen pystyttämisessä. Hänen isänsä soitti Hammond-urkuja useille artisteille, mukaan lukien Edwin Starr, Ruby Turner, Fine Young Cannibals ja UB40. Darvill kävi Bromsgroven koulua Worcestershiressa vuodesta 1993 vuoteen 2000.
Näyttelijänuran varhaisvaiheet
Darvill liittyi Stage2 Youth Theatre Companyyn kymmenvuotiaana. Hän oli sen jäsen 1991-2000 ja sai töitä CITV:stä 2000. Hän lopetti 2001 ja perusti oman teatteriyrityksensä nimeltään Fuego's Men alkaen esiintyä Midlandsin alueella. 18-vuotiaana Darvill muutti Lontooseen neljän nuortenteatterista tutun ystävän kanssa, joille kaikilla oli varmistunut paikka draamakoulusta. He asuivat White Cityn alueella yhdessä. Darvill opiskeli näyttelemistä Royal Academy of Dramatic Artissa.
IBM System/370
IBM System/370 eli S/370 on IBM:n suurtietokoneiden perhe, joka julkistettiin kesäkuussa 1970 ja toimitukset alkoivat tammikuussa 1971. S/370 on seuraaja IBM S/360 -sarjalle ja säilytti taaksepäin yhteensopivuuden sen kanssa. Myöhemmin IBM S/390 julkaistiin 1990-luvulla.
Arthur Darvill
Näyttelijänuran varhaisvaiheet
Darvill esitti Robia 2007 monologissa Stacy, performanssissa, jota The Times kuvaili "mukaansatempaavaksi". Myöhemmin samana vuonna hän esiintyi Vaudeville Teatterin tuotannossa Uinti haiden kanssa Christian Slater, Helen Baxendale ja Matt Smithin kanssa, josta sai Lontoon paras tulokas -ehdokkuuden. 2008 Darvill teki televisiodebyyttinsä ITV:n rikossarjassa Hän tappaa poliiseja. Samana vuonna hän näytteli Edward "Tip" Dorritia BBC:n sarjassa Pikku Dorrit.
IBM System/370
S/370 käytti "monoliittista keskusmuistia", joka perustui mikropiireille ferriittirengasmuistin sijaan. Sarjalla oli noin 20 vuoden elinkaari, jonka aikana lisättiin parannuksia kuten virtuaalimuisti. Tietokoneeseen oli saatavilla muun muassa MVS (nykyisin z/OS) ja VM/370 (nykyisin z/VM).
Muun muassa GCC-kääntäjän "Bigfoot"-versio on tukenut alustaa, mutta sen tuki on päättynyt kun taas  on aktiivisesti ylläpidetty. Toinen haara GCCMVS on olemassa, joka tukee MVS-alustaa.
Lešukonskoje
Lešukonskoje on Lešukonskojen kunnallispiirin keskuksena toimiva kylä Venäjän Arkangelin alueen koillisosassa. Kylä sijaitsee Mezenjoen sivuhaaran Vaškajoen läntisellä eli vasemmalla rannalla lähellä kohtaa, jossa Vaškajoki liittyy päävirtaan.
Arthur Darvill
Muita töitä
Darvill on aloittanut useita radio- ja ääniprojekteja, muun muassa Doctor Who äänikirjan. Joulukuussa 2011 hän esitti Keith Moonia BBC Radio 4:n ohjelmassa Molempien päiden polttaminen. Vuonna 2012 hän ääninäytteli Gulliveria Radio 4:n Gulliverin matkoissa ja Samia lyhytelokuvassa Pingviini.
Lešukonskoje
Alueen pääkaupunki Arkangeli on linnuntietä noin 250 kilometrin päässä lännessä, mutta kulkuyhteydet sinne ovat huonot. Lešukonskojen kylän lähistöllä on ympäristöstään erillinen pala maantietä Mezenjoen lounaispuolella. Mezenin toiselle puolelle ja kauemmas johtavan maantielle pääsee lautalla Mezenin vastarannalta Smolenetsista. Suora ympärivuotinen maantietieyhteys länteen kuitenkin puuttuu; eteläkaakkoon vievä, Komin tasavallan kautta kulkeva maantie on osin päällystämätön ja pitkä. Kylässä on jokisatama; lyhyempi yhteys alukeskukseen on kesäkaudella vesitse pienen Mezenin rannikkokaupungin kautta, jonne pääsee vastarannalta maanteitse. Lešukonskojen länsireunalla sijaitsee lentokenttä, josta on yhteyslentoja Arkangeliin.
Lešukonskojen kylässä asui vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 4 406 henkeä. Koko Lešukonskojen piirissä asukkaita oli 7 158.
Arthur Darvill
Muita töitä
Darvill antoi haastattelun ja oli lokakuun 2012 Gay Timesin kannessa.
Huhtikuun 19. 2013 Darvill sijaisti Guy-miespääosaa musikaaliin Once, vastanäyttelijänään Joanna Christie. Kaksikko esiintyi myös vuoden 2013 Tony-palkintogaalassa jakamassa palkinnon parhaasta maisemasuunnittelusta.
Yksityiselämä
Darvill soitti teinivuosinaan kitaraa sekä koskettimia ja perusti indie-bändin nimeltä Edmund, nimetty Edmund Pevensien, Darvillin Narnia-tarinoiden suosikkihahmon mukaan. Darvill nauttii ruoanlaitosta sekä teatterissa ja konserteissa käymisestä. Hän keräilee täytettyjä eläimiä. Vanhat Doctor Who -vastanäyttelijät Karen Gillan ja Matt Smith ovat edelleen Darvillin hyviä ystäviä.
Alalian meritaistelu
Alalian meritaistelu oli kreikkalaisten taistelu yhdistynyttä etruskien ja puunilaisten laivastoa vastaan vuonna 535 eaa. Kreikan laivasto koostui 60 kolmisoudusta, ja vastapuolella oli 120 laivaa. Etruskien ja Karthagon liitto oli ainutlaatuinen ja sen tarkoitus oli kreikkalaisten vaikutusvallan vähentäminen. Historioitsija Herodotos on kirjannut sodan tapahtumat teoksiinsa.
Taistelu päättyi kreikkalaisten tappioon, mutta sitä seuranneet taistelut he voittivat. Tämän jälkeen Kreikka saattoi perustaa siirtokuntia läntiselle Välimerelle. Korsika oli kreikkalaisten, mutta Sardinia säilyi Karthagon omistuksessa. Karthago aloitti laajan merirosvouksen, joka oli suunnattu Kreikkaa vastaan.
Alavuden Urheilijat
right|thumb|Alavuden Urheilijoiden logo
Alavuden Urheilijat eli AU on Alavudella toimiva urheilun yleisseura. Sen lajeihin kuuluvat nykyisin hiihto, paini, painonnosto, uinti, voimistelu ja yleisurheilu.
Alavuden Urheilijoita ovat edustaneet muun muassa yleisurheilijat Erik ja Kaisa Gustafsson, Eeles Landström, Satu Levelä, Heikki Pippola ja Teija Saari sekä painijat Tuomo Mäntylä ja Antti Vainionpää. Tällä hetkellä seuran nimekkäimpiä urheilijoita ovat korkeushyppääjä Mari Sepänmaa ja painija Antti Hakala.
Alavuden Urheilijat voitti suunnistuksen Jukolan viestin vuonna 1975.
Hökkelikylä
thumb|Hökkelikylää [[Etelä-Afrikka|Etelä-Afrikan Sowetossa. Kuva vuodelta 2005.]]
Hökkelikylä on epävirallinen asuinalue, joka koostuu väliaikaisista rakennuksista. Hökkelikylä sijaitsee usein kaupungin laidalla ja sen asukkaat ovat yleensä rakentaneet kotinsa itse. Hökkelikylissä ei yleensä ole juurikaan julkisia palveluita. Hökkelikylät ovat enimmäkseen kehitysmaiden ilmiö.
Myös Suomessa on aiemmin, paikoin 1900-luvulle asti, ollut pienimuotoista hökkeliasutusta; maaseudulla muodostui tilattoman väestön kuten itsellisten asuttamia mökkien ja hökkelien ryhmiä yhteismaalla kylien reunamilla.
Hökkelikylien asumisolosuhteet, kulkuyhteydet ja mukavuudet vaihtelevat suuresti. Enimmäkseen asunnot ovat erittäin puutteellisia ja terveysriskit ovat suuria. 1970-luvulle asti hökkelikyliä pidettiin haitallisina ilmiöinä, joiden leviäminen tuli estää. Nyttemmin niihin on alettu suhtautua sallivammin ja niiden merkitys kaupungistumiskehityksen osana on tunnustettu. Joillekin maalta muuttaneille hökkelikylät ovat ainoa tapa muuttaa kaupunkiin ja ennen pitkää ehkä pois hökkelikylästä. Hökkelikylien purkaminen on yleensä vain siirtänyt sen asukkaat entistä kauemmaksi kaupungin keskustasta. Hökkelikylillä on kuusi pääasiallista tehtävää: ne vastaanottavat muuttajia kaupunkiin, tarjoavat asumismahdollisuuden köyhimmille, työpaikkoja pienessä mittakaavassa, sosiaalisen turvaverkon, kannustavat ihmisiä auttamaan itseään ja tarjoavat mahdollisuuden asua kaupungin työpaikkojen läheisyydessä.
Aasiassa hökkelikylistä käytetään nimityksiä bustee ja kampong, Afrikassa bidonville ja shantytown, Latinalaisessa Amerikassa taas favela ja rancho.
Galapagosinkyyryhaikara
Galapagosinkyyryhaikara (Butorides sundevalli) on Galápagossaarilla elävä pienehkö haikaralaji. Aiemmin lajin yksilöitä pidettiin kyyryhaikaroina, joita myös elää saaristossa. Se ei kuitenkaan ehkä vielä ole kehittynyt omaksi lajikseen.
Koko ja ulkonäkö
Galapagosinkyyryhaikara kasvaa noin 35 sentin pituiseksi ja 193–235 gramman painoiseksi. Siipiväli on 63 senttiä. Koiraat ovat hieman naaraita suurempia. Ne ovat myös värikkäämpiä etenkin pesintäaikaan. Väritykseltään ne ovat kauttaaltaan tuhkanharmaita. Jalat ovat normaalisti hopeanväriset, mutta muuttuvat oransseiksi lisääntymisaikaan. Nuorten yksilöiden väritys on enimmäkseen ruskea. Niillä on myös viiruja rinnassa, tumma päälaki ja selkä musta. Galapagosinkyyryhaikaran ja kyyryhaikaran nuoria yksilöitä on mahdoton erottaa toisistaan. Sen sijaan aikuisilla yksilöillä on eroja. Galapagosinkyyryhaikarat ovat tummempia kuin kyyryhaikarat. Niillä on myös joitain pieniä eroja käytöksessä ja pesivillä pareilla värinmuutoksessa. On myös tavattu aikuisia galapagosinkyyryhaikaroita, joilla on juovikas kaula ja vihreä selkä. Tällaiset yksilöt voivat olla risteymiä, muunnoksia tai merkki alkavasta lajiutumisesta.
Levinneisyys ja elinympäristö
Galapagosinkyyryhaikaraa tavataan nimensä mukaisesti Ecuadoriin kuuluvilla Galápagossaarilla ja vain siellä. Sitä tavataan kuitenkin kaikkialla saaristossa. Lajia esiintyy rannikon laavakallioilla, mangrovemetsistä, suolavesilaguuneista ja vuorovesivyöhykkeeltä. Kannan koko on tuntematon. Laji ei ole uhanalainen ja se on yleinen pääosin suojellulla alueella. Mahdollisia uhkia ovat laiton kalastus, mangrovemetsien hävitys katkarapuviljelmille ja tulokaspedot.
Tampereen islamin yhdyskunta
Tampereen islamin yhdyskunta (aiemmin Islamin Ystävällinen Yhdyskunta) on islamilainen, Suomessa 16. helmikuuta 1998 rekisteröity uskonnollinen yhdyskunta. Yhdyskunnalla on 2 rukoushuonetta Tampereella, keskustassa ja Hervannan kaupunginosassa. Vuonna 2017 sillä oli 1 567 jäsentä. Yhdyskunta järjestää esimerkiksi arabian kielen ja Koraanin opetusta.
Galapagosinkyyryhaikara
Elintavat
thumb|210px|left|Galapagosinkyyryhaikara kalastamassa Galapagosinkyyryhaikarat eivät ole arkoja ja päästävät ihmisenkin jopa jalanmitan päähän, joka voi johtua pedottomasta ympäristöstä. Ne ovat kuitenkin hyvin reviiritietoisia ja elävät enimmäkseen yksin. Reviiri käsittää suoraviivaisesti 300–500 metriä rantaviivaa. Pesä on aina koiraan reviirillä ja naaras saa tulla sinne vain lisääntymisaikaan, mutta säilyttää tällöinkin reviirinsä. Koiras sittemmin häätää poikasensa ja naaraan alueeltaan. Mikäli lajitoveri tulee reviirille, sen isäntä saattaa kohottautua ja lähteä häätämään tunkeilija pois. Ne ovat myös melko paikkauskollisia eivätkä lähde reviiriltään kuin lisääntymisen tai ravinnontarpeen vuoksi. Ne oleskelevat enimmäkseen maassa ja lentävät vain erittäin harvoin. Galapagosinkyyryhaikaroiden lento on lyhyttä, matalaa ja suoraa. Lennossa niiden jalat laahustavat takana ja värikkäät jalkapohjat näkyvät selvästi. Lajilla on vain vähän vihollisia. Alkuperäislajeista niihin kuuluu keisarifregattilintu. Haikarat voivat menettää hitaasti syötäviä saaliita, kuten rapuja laavalokeille, galapagosinhiirihaukoille ja fregattilinnuille.
Tampereen islamin yhdyskunta
Tampereen islamin yhdyskunta on Suomen islamilaisen neuvoston jäsenjärjestö.
Galapagosinkyyryhaikara
Elintavat
Galapagosinkyyryhaikarat ovat melko hiljaisia. Loukkaantuneina tai vihaisina ne päästävät kimeän "keyow" tai "keuk" äännähdyksen. Niillä on myös erityinen käheä reviiriääni, jolla ne yrittävät häätää tunkeilijaa. Koiraiden äänivalikoimaan kuuluu myös "skow", jota ne käyttävät naaraan houkuttelemisessa. "Cooing" on taas tärkeässä osassa kummankin sukupuolen soidinrituaaleissa. thumb|200px|left|Kalan napannut galapagosinkyyryhaikara. Kuvassa myös [[Grapsus grapsus-lajin taskurapu.]]
Tampereen islamin yhdyskunta
Yhdyskunnan uskontunnustus kuuluu: Uskon yhteen ainoaan Jumalaan, Hänen Enkeliinsä, Hänen kirjoihinsa, viimeiseen päivään, Hänen profeettaansa Muhamediin, sekä kaikkiin muihin Hänen profeettoihinsa.
Galapagosinkyyryhaikara
Ravinto
Galapagosinkyyryhaikaran pääravintoa ovat kalat ja ravut, mutta myös liskot, katkaravut, hyönteiset ja pienet linnut. Ne usein nappaavat ravuilta vain jalan, ja niiden on havaittu pyydystävän 2-3 rapua minuutissa. Satunnaisesti ne ryöstävät myös peippojen ja matkijoiden pesistä munia ja poikasia. Saalistusalueina toimivat tyrskyvyöhyke, vuorovesivyöhyke, puut, veneet ja maa. Saalistaessaan ne yleensä pysyvät liikkumattomina, usein kyyryssä odottaen tilaisuutta iskeä saaliin kimppuun. Ne voivat myös etsiä ruokaa haravoimalla jaloillaan maata. Galapagosinkyyryhaikaroilla on tyypillisesti oma suosikkipaikkansa saalistaa ja myös omat suosikkisaaliit ja ruokailutavat.
Lisääntyminen
Galapagosinkyyryhaikaran lisääntymistavoista tiedetään vähän. Ne ovat yksiavioisia. Pesintä voi tapahtua mihin aikaan vuodesta, mutta yleisimmin runsaiden sateiden jälkeen eli syyskuusta maaliskuuhun. Soidinmenot eivät ole yhtä monimutkaisia ja lentopitoisia kuin lähisukulaisilla. Koiraat tekevät ympyrä- ja takaa-ajolentoja kosiomenoissa ääntelyn ohella. Naaraan saapuessa koiras alkaa kurkotella, kumarrella ja kuherrella. Naaras jää metrin päähän ja alkaa tehdä samaa. Ne myös tökkivät toisiaan nokillaan, sukivat siipiään, rintojaan ja selkiään. Nämä kosiomenot eivät kuitenkaan ole pakollisia.
Molemmat vanhemmat osallistuvat pesänrakennukseen. Pesä sijaitsee koiraan reviirillä. Se rakennetaan oksista lähelle vettä mangroveen, pensaaseen tai kiven alle. Pesä on matala, halkaisijaltaan 30-40 senttiä. Pesänrakennukseen voi kulua kaksi viikkoa ja vanhemmat parantelevat pesää pesintäajan aikana. Mikäli ruokaa on paljon pesiä voi olla kaksi tai kolmekin. Poikueita voi syntyä jopa kolme vuodessa. Munia on yhdessä poikueessa yleensä 1-3. Molemmat vanhemmat hautovat ja poikaset kuoriutuvat 21–22 päivän kuluttua. Syntyessään ne ovat vaaleanharmaita. Vanhemmat ruokkivat niitä oksentamalla niille ruokaa. Lentokykyisiä ne ovat 34–35 päivän ikäisinä ja lähtevät pesästä kahden viikon jälkeen. Vanhemmat ruokkivat niitä jonkin aikaa vielä pesästä lähdön jälkeenkin.
Tuoksulamppu
thumb|Tuoksulamppu ja pullo eteeristä öljyä Tuoksulamppu eli tuoksulyhty on polttimo, jota käytetään eteeristen öljyjen tuoksun levittämiseksi huoneilmaan. Lampun vesikuppiin laitetaan vettä ja 3–7 tippaa eteeristä öljyä tai eri öljyjen sekoitusta. Lampun sisälle, vesisäiliön alle sytytetään lämpökynttilä, jonka liekin lämpö vapauttaa vedestä aromaattisia ainesosia ilmaan.
Tuoksulamppu voi olla keraaminen, lasinen tai sähköinen.
Dorothy Poynton-Hill
Dorothy Poynton-Hill (o.s. Poynton, myöh. Teuber, 17. heinäkuuta 1915 Salt Lake City – 18. toukokuuta 1995 Riverside) oli yhdysvaltalainen uimahyppääjä ja kaksinkertainen olympiavoittaja.
Poynton-Hill voitti olympiahopeaa Amsterdamin olympialaisissa 1928 3 metrin ponnahduslaudalta vain 13-vuotiaana. Los Angelesin ja Berliinin olympialaisissa hän voitti olympiakultaa 10 metrin kerroshypyistä. Lisäksi hän saavutti pronssia Berliinistä 3 metrin ponnahduslaudalta.
Poynton-Hill lopetti urheilu-uransa vain 21 vuoden ikäisenä, minkä jälkeen hän pyöritti perustamaansa vesiurheiluseuraa (Dorothy Poynton Aquatic Club) Los Angelesissa. Hänet valittiin myöhemmin International Swimming Hall of Fameen. Hän kuoli Kalifornian Riversidessa 79-vuotiaana vuonna 1995.
Markku Erholtz
Markku Erholtz (s. 16. heinäkuuta 1976) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelasi viimeksi oululaisessa Kiekko-Laserissa Suomi-sarjaa. Hän erosi erimielisyyksien takia Vaasan Sportista syksyllä 2009. Kiuruvedeltä syntyisin oleva Erholtz on Raahe Teräs-Kiekon kasvatti ja pelannut ala-sarjoissa muun muassa Raahe-Kiekon, Nivala Cowboysien, Kokkolan Hermeksen, KooKoon, Jukurien ja TuTon riveissä. SM-liigassa Erholtz on pelannut kaudella 2007–08 HPK:n riveissä.
Saavutukset
Mikkelin Jukurit 2000–01, 2001–02 Vaasan Sport 2008–09
Tomi Haustola
Tomi Haustola (s. 18. huhtikuuta 1982 Suolahti) on suomalainen stand up -koomikko ja käsikirjoittaja.
Stand up
Haustola on tullut tunnetuksi YLE n Naurun Tasapaino (2014) sekä Nelosen Stand up! (2016, 2017) ohjelmista. Hän oli myös mukana yli 11000 lippua myyneellä Naurun Tasapaino On The Road sekä loppuunmyydyllä Noin Viikon Stand up -kiertueilla. Haustola teki historiaa olemalla ensimmäinen suomalainen stand up -koomikko, jonka livealbumi on julkaistu Spotifyssä.
Haustola keikkailee aktiivisesti ympäri Suomea tehden julkisia ja yksityisiä esiintymisiä. Hän on tullut tunnetuksi esittävästä tyylistään, jossa hän yhdistelee ennalta kirjoitettua materiaalia ja spontaania yleisöimprovisaatiota keskenään. Hänen huumorinsa kohdistuu usein häneen itseensä, parisuhteeseen sekä arkisiin huomioihin.
Käsikirjoittaminen ja TV-työt
Stand upin lisäksi Haustola toimii käsikirjoittajana ja vakituisena vieraana Yle TV2:n Noin viikon studio ohjelmassa.
Tämän lisäksi hän on kirjoittanut kahdesti Venla palkittua Noin viikon uutiset -ajankohtaissatiiria (2014-2017), Stadi vs. Landea (2018) sekä Kuplaa (2018)
Haustola on tehnyt yleisölämmittelyjä useisiin tuotantoihin kuten muun muassa MTV3:n Tähdet Tähdet (2014, 2015) Nelosen Hyvät ja Huonot uutiset (2014) ja Dancing on Ice (2013).
Akateeminen ura
Haustola on koulutukseltaan tietotekniikan diplomi-insinööri. Hän valmistui Tampereen teknillisestä yliopistosta 2010, jossa hän jatkoi tutkijana vuosina 2010-2012. Haustola on julkaissut tieteellisiä julkaisuja liittyen mm. mobiilin 3D-sisällön laatuun ja sen kokemukseen. .
Yksityiselämä
Haustola on tunnustanut olevansa suuri amerikkalaisen showpainin ja stand upin fani, käyttäen vapaa-aikansa omin sanoin: "hyvin pitkälti jomman kumman katsomiseen". Hän asuu tällä hetkellä Helsingissä.
Flavia Maximiana Theodora
thumb|Flavia Maximiana Theodora Flavia Maximiana Theodora oli Rooman keisari Maximianuksen tytär tai tytärpuoli. Hän meni naimisiin Constantius Chloruksen kanssa sen jälkeen kun tämä oli eronnut ensimmäisestä vaimostaan Helenasta.
Perhe
Constantius Chloruksen kanssa Theodora sai kuusi lasta:
Naamiokottarainen
Naamiokottarainen (Acridotheres burmannicus), myös Sturnus burmannicus, on kaakkoisaasialainen varpuslintu. Sen elinympäristö ulottuu Myanmarista Etelä-Kiinaan ja Indokiinaan. Siitä tunnetaan kaksi alalajia. Lajin holotyypin kuvaili Thomas C. Jerdon Burman Thayetmyosta 1862.
Taulukauppiaat
Taulukauppiaat on vuonna 2010 ensi-iltansa saanut Juho Kuosmasen ohjaama suomalainen elokuva. Elokuvan pääosassa nuorta autonkuljettajaa näyttelee ensikertalainen Teppo Manner. Elokuvan toisen tuottajan Auli Mantilan huomattiin pitkän pohdinnan jälkeen sopivan parhaiten toiseen pääosaan, taidemaalari Luukkosen rooliin. Tauluja markkinoivana kauppamiehenä nähdään muusikko ja harrastajanäyttelijä Tuomas Airola.
Elokuva voitti ykköspalkinnon Cannesissa Cinéfondationin nuorten elokuvantekijöiden sarjassa. Elokuva sai myös viisi Jussi-ehdokkuutta vuoden parhaasta elokuvasta, ohjauksesta, käsikirjoituksesta, lavastuksesta ja naispääosasta.
Hankkio
pienoiskuva|Etu-Hankkion katu. Hankkio on kaupunginosa Tampereella kaupungin itäosassa. Naapurikaupunginosia ovat Messukylä, Ristinarkku, Linnainmaa, Vehmainen, Haihara, Kaukajärvi ja Viiala. Hankkion kaupunginosa rajoittuu etelässä Kangasalantiehen (entinen valtatie 12) ja pohjoisessa Tampere–Haapamäki-rataan.
Kaupunginosa on nimetty Hankkion tilan mukaan, joka oli entinen Messukylän pappilan torppa. Aikoinaan tilalla toimi kauppapuutarha. Hankkio siirtyi Tampereen kaupunkiin Messukylän kuntaliitoksen yhteydessä vuoden 1947 alussa. Kaupunginosa kaavoitettiin vuonna 1960 teollisuus- ja omakotialueeksi. 1990-luvulla valmistunut Tampereen itäinen ohitustie halkaisi kaupunginosan ja katkaisi Hankkionkadun, jolloin kadun osat nimettiin uudelleen Etu-Hankkion kaduksi ja Keski-Hankkion kaduksi.
Mwambutsa IV
thumb|upright|[[Israelin presidentti Jitzhak Ben-Zvi ja Mwambutsa IV joulukuussa 1962.]] Mwambutsa IV Bangiriceng (1912 – 26. huhtikuuta 1974) oli Burundin kuningas eli Mwemi.
Mwambutsa IV tuli kuninkaaksi jo kolmevuotiaana, isänsä kuningas Mutaga IV Mbikijen kuoltua 30. marraskuuta 1915. Uuden kuninkaan ollessa alaikäinen hänen puolestaan hallitsi kuningataräiti, kuningatar Ririkumutima. Täydet valtaoikeudet kuningas sai saavutettuaan täysi-ikäisyyden 28. syyskuuta 1929.
Etniseltä taustaltaan kuningas oli ganwa. Kyseinen etninen ryhmä on perinteisesti hallinnut Burundia ja heidän katsotaan kuuluvan tutseihin. Omasta mielestään heidät tulisi kuitenkin tunnustaa omaksi ryhmäkseen.
Burundi koki Mwambutsa IV:n hallituskaudella merkittäviä muutoksia. Hänen syntyessään se oli osa Saksan Itä-Afrikkaa, I maailmansodan jälkeen se siirtyi Belgian hallintaan ja maa itsenäistyi sen alaisuudesta 1. heinäkuuta 1962. Kansainliiton ja Yhdistyneiden kansakuntien mandaatilla Burundia hallinneet belgialaisviranomaiset eivät antaneet kuninkaasta kovin korkeaa käsitystä. Heidän mukaansa kuningas oli huonosti koulutettu, ja kiinnostunut naisista ja alkoholista.
Kuningas ehdotti 20. tammikuuta 1959 Belgian siirtomaaministerille, että Ruanda- Urundin mandaatti jaetaan kahteen osaan, Burundiin ja Ruandaan. Tähän suostuttiin ja molemmissa maissa alkoi itsenäistymiskehitys.
Sisäpoliittisesti Burundi eli itsenäistymisensä jälkeen levotonta aikaa. Kolme pääministeriä murhattiin ja yrittäessään säilyttää rauhan kuningas joutui vaihtamaan pääministeriä useinkin miellyttääkseen hutuja sekä tutseja. Mwambutsa IV:n hallituskausi päättyi, kun hänen poikansa Ntare V syrjäytti hänet 8. heinäkuuta 1966. Syrjäytetty kuningas eli loppuelämänsä Sveitsissä.
Maan kansallissankari ja Burundia kohti itsenäisyyttä johtanut pääministeri Louis Rwagasore oli Mwambutsa IV:n poika.
Mwambutsa IV:n jäänteet kaivettiin ylös Sveitsissä hänen hautauspaikaltaan vuonna 2012, jotta ne palautettaisiin Burundiin haudattavaksi uudelleen valtiollisin menoin. Oikeustaistelun jälkeen Mwambutsan perhe päätti haudata Mwambutsan jäänteet uudelleen Sveitsiin vuonna 2016 kuninkaan toiveiden mukaisesti
O. A. Kallio
Oskar Albin Kallio, sukunimi alk. Käyhkä (18. huhtikuuta 1874 Mikkeli – 1. huhtikuuta 1940 Tampere) oli suomalainen lyseon lehtori ja kirjallisuustutkija.
Kallion äiti oli Ida Maria Käyhkä. Hän pääsi ylioppilaaksi Mikkelin lyseosta 1894 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1898, lisensiaatiksi 1901 ja tohtoriksi 1903. Kallio oli historian ja suomenkielen lehtorina Savonlinnan reaalilyseossa 1904–1911 ja Tampereen klassillisessa lyseossa 1911–1940.
Kallio oli Valvojan toimituksen jäsen 1900–1902 ja Savolaisen toimituksen jäsen 1907–1911. Hän oli perustamassa Tampereen historiallista seuraa ja toimi seuran varapuheenjohtajana 1924–1940. Hän oli myös Aamulehden kirjallisuusarvostelijana 1920–1940.
Kallio oli naimisissa kaksi kertaa;
Andamaanienkottarainen
Andamaanienkottarainen (Sturnia erythropygia), myös Sturnus erythropygius, on aasialainen varpuslintu. Sen elinympäristö käsittää Andamaanit ja kaksi Nikobaareihin kuuluvaa saarta, Car Nicobarin ja Katchallin. Siitä tunnetaan kolme alalajia. Lajin holotyypin kuvaili Edward Blyth Nikobaareilta 1846.
Pol-e Čarkin vankila
Pol-e Čarkin vankila on vankila lähellä Afganistanin pääkaupunkia Kabulia. Vankila tunnettiin erityisesti kommunistihallinnon kaudella teloituksista ja kidutuksista. Sittemmin vankilassa on pidetty esimerkiksi Talibanin jäseniä.
Pol-e Čarkin vankilaa alettiin rakentaa presidentti Muhammad Daud Khanin kaudella ja se valmistui vuoden 1975 paikkeilla. Vankila perustui tuolloin nykyaikaiseen länsisaksalaiseen malliin ja se suunniteltiin alun perin 5 000:lle vangille.
Kommunistien Khalq-ryhmittymän valtaannousun jälkeen Pol-e Čark alkoi tulla tunnetuksi uuden hallinnon tyrannian vertauskuvana. Kommunistit toteuttivat vankilassa teloituksia ja kidutuksia. Erityisen monia teloitettiin saur-vallankumousta seuranneiden muutaman vuoden aikana. Hafiz Allah Aminin hallinnon vuoden 1979 selvityksen mukaan vankilassa oli teloitettu noin 12 000 henkilöä. Vankeja vankilassa oli kaksinkertainen määrä sen kapasiteettiin verrattuna. Vankilassa oli erityiset siivet poliittisille vangeille, naisvangeille ja ulkomaalaisille vangeille.
Vuonna 1980 valtaan noussut Babrak Karmalin hallinto yritti ottaa etäisyyttä Khalq-ryhmän aikaan, ja useimmat vankilan vangit armahdettiin. Osa vankilasta tuhoutui Afganistanin sisällissodan aikana. Sitä käytettiin edelleen vankilana Burhan al-Din Rabbanin kaudella. Talibanin joukot valtasivat vankilan syyskuussa 1996 ja sen käyttö jatkui heidän alaisuudessaan. Taliban-hallinto kukistui Yhdysvaltojen hyökättyä Afganistaniin vuonna 2001 ja vankilaan on sittemmin suljettu Talibanin jäseniä. Vuonna 2019 vankeja oli noin 10 000 ja heistä noin viidennes oli Talibanin jäseniä. Vankilan vangit ovat valittaneet laitoksen huonoista oloista. Vankilassa on järjestetty esimerkiksi nälkälakkoja ja ajoittain on puhjennut myös mellakoita.
Lasse Gjertsen
Lasse Ib Gjertsen (s. 19. heinäkuuta 1984 Larvik) on norjalainen animaattori, ”www-julkkis”, muusikko ja kuvaaja, joka tunnetaan YouTubessa nimellä lassegg. Hänet tunnetaan parhaiten videoistaan ”Hyperactive” ja ”Amateur”, jotka on tehty ”hyperactive”- eli stop-motion-periaatteella. Hänen tunnetuin videonsa ”Amateur” on katsottu yli 15 miljoonaa kertaa. Hän on myös tehnyt musiikkivideon norjalaiselle popyhtye Katzenjammerille.
Gjertsenin videoita on esitetty muun muassa Cannesissa (tosin ilman Gjertsenin itsensä suostumusta) ja Grimstadin lyhytelokuvafestivaaleilla.
Ohjelmat
Muokkausohjelmat, joita Lasse käyttää animaatioissaan/musiikissaan.
Alasdair Gray
Alasdair Gray (28. joulukuuta 1934 – 29. joulukuuta 2019 ) oli skotlantilainen kirjailija ja taiteilija, jonka tunnetuimmat teokset ovat Lanark (jota hän kirjoitti 30 vuotta) sekä surrealistisen pornografinen tajunnanvirtateos 1982, Janine.
Pikku-Musta
thumb|[[Merisotakoulun pihaa, kuvassa vasemmalla päärakennus.]] Pikku Mustasaari, rinnakkaisnimeltään Pikku-musta, on Suomenlinnan kaupunginosaan kuuluva saari Helsingin edustalla Suomenlahdessa. Pikku Mustasaari on pienin kolmesta Mustasaaresta. Se sijaitsee Ison Mustasaaren ja Länsi-Mustan välissä, joihin molempiin se on yhdistetty silloilla. Näitä saaria yhdistävä tie kulkee Pikku Mustasaaren etelärantaa pitkin. Pikku Mustasaaressa olevien rakennusten osoitteet alkavat Suomenlinna D, minkä jäljessä on rakennuksen osoitenumero.
Alasdair Gray
Gray alkoi kirjoittaa Lanarkia jo vuonna 1954, ja sen jälkeen hän kirjoitti sitä epäsäännöllisesti koko 1960- ja 1970-luvut. Se kertoo Glasgow’sta ja sen tummasta versiosta Unthankista. Teosta verrattiin nopeasti James Joycen Odysseukseen, ja se teki Graystä sekä hänen pienestä kustantajastaan Canongate Booksista tunnetun. Grayn seuraavat teokset olivat vuonna 1985 ilmestynyt 1982, Janine ja vuonna 1992 ilmestynyt Mary Shelleyn Frankensteinin uusintaversio Poor Things, josta hän sai muun muassa The Guardianin kirjapalkinnon.
Gray sai Poor Things -kirjaan tekemien taidokkaiden kuviensa ansiosta huomiota myös kuvataiteilijana. Hän sai tämän jälkeen tilauksia monista muraali- ja muotokuvatöitä. Grayn julkisiin töihin kuuluu muun muassa Hillheadin metroasemalle tehty muraali.
Pikku-Musta
Saarta nimitettiin 1700-luvun puoliväliin saakka Svartö kalfiksi eli Mustasaaren vasikaksi. Tuolloin saaren nykyisin täyttömaasta koostuva eteläisin osa oli vielä valtaamatta mereltä. Saaren linnoitussuunnitelma valmistui vuonna 1751. Rakentaminen aloitettiin samana vuonna.
Nykyään Pikku-Mustasaarella toimii Merisotakoulu.
Nimike
Nimike, item, on systemaattinen ja standardi tapa identifioida, koodata ja nimetä fyysinen tuote, tuotteen osa tai komponentti, materiaali tai palvelu. Nimikkeeksi laskettava kokonaisuus riippuu kunkin yrityksen, yhteisön tai muun tahon, esimerkiksi armeijan, toimintatavoista. Mukaan voidaan lukea edellä mainittujen lisäksi muun muassa tarvikkeet, lomakkeet, pakkaukset, asennustarvikkeet, muotit, kiinnittimet ja sulautetut ohjelmistot. Myös tuotantokäytössä olevat tietokoneet ja työstökoneiden NC-ohjelmat nimikoidaan usein. Tuotetiedonhallinta ja sen kehittäminen perustuu pitkälti hyvin rakennetun ja hallitun nimikkeistön (items) varaan. Tehokkaan tuotetiedonhallinnan kannalta on olennaista, että nimikkeistö on yhtenäinen, yrityksen oman tai vaihtoehtoisesti jonkun laajemman standardin mukainen, ja että nimikkeistön rakenne ryhmittelee nimikkeet eri luokkiin ja alaluokkiin tarkoituksenmukaisella tavalla.
Nimikkeistöä hallitaan pääasiassa tuotetiedonhallintajärjestelmässä, mutta nimikkeitä tarvitaan myös toiminnanohjauksessa, CAD-järjestelmissä sekä jälkimarkkinoinnin järjestelmissä. Tämän vuoksi hyvin rakennettu ja hallittu nimikkeistö toimii perustana tehokkaalle jälkimarkkinoinnille, valmistus- ja suunnitteluverkoston väliselle kommunikaatiolle sekä tarjoomanhallinnalle.
Nimike voidaan kuvataan kolmella elementillä: Yksilöivä tunniste, ominaisuudet ja rakenne. Nimikkeellä on aina nimikekoodi ja lisäksi tietty luokittelu, kuvaukset, ominaisuudet/attribuutit sekä relaatiot muihin nimikkeisiin ja objekteihin. Esimerkiksi yläluokka kynä voi sisältää alaluokan kuulakärkikynä. Kaupallisten nimikkeiden osalta puhutaan usein myös "tuotteista" ja "tuoteryhmistä". Yksittäiset kuulakärkikynät erottaa toisistaan ominaisuuksien (esim. kärjen tyyppi, mustesäiliön koko) ja nimikekoodin perusteella. Suosituksena on, että nimikekuvaukset muodostuisivat automaattisesti ominaisuuksien-/ attribuuttien perusteella. Näin nimikekuvauksista saataisiin globaalisti ymmärrettäviä ja helpommin käsiteltäviä.
On myös hyvä hahmottaa, että nimikkeellä on usein myös rakenne, eli se rakentuu toisista nimikkeistä. Rakenne voi olla monitasoinen, sillä rakenteen nimikkeillä saattaa itselläänkin olla rakenne (esim. traktori -> moottori -> sylinteri).
Carmelo Ferraro
thumb|right|Carmelo Ferraro pienoiskuva Carmelo Ferraro (s. 12. syyskuuta 1932 Santa Croce Camerina) on italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihki papiksi Siracusan arkkihiippakuntaan Ettore Baranzini 3. heinäkuuta 1955. Hänet nimitettiin Pattin hiippakunnan johtoon 30. maaliskuuta 1978, ja piispaksi vihkiminen seurasi 13. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Salvatore Pappalardo, jota avustivat Angelo Rizzo ja Sebastiano Rosso. Ferraro asetettiin virkaansa 27. toukokuuta.
Joseph Crétin
Joseph Crétin (10. joulukuuta 1799 Montluel – 22. helmikuuta 1857) oli ranskalaissyntyinen yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin diakoniksi 4. toukokuuta 1823 ja papiksi 20. joulukuuta 1823. Hänet nimitettiin Saint Paulin hiippakunnan johtoon Minnesotaan 23. heinäkuuta 1850, ja piispaksi vihkiminen seurasi 26. tammikuuta 1851. Pääkonsekraattorina toimi Alexandre-Raymond Devie, jota avustivat Etienne Marilley ja Georges-Claude-Louis-Pie Chalandon.
Crétin kuoli 57-vuotiaana virassa, ja hänen seuraajakseen Saint Paulin piispana nimitettiin Thomas Langdon Grace.
Ólafur Rafnsson
Ólafur Rafnsson (7. huhtikuuta 1963 – 19. kesäkuuta 2013 Geneve, Sveitsi) oli islantilainen urheiluvaikuttaja ja koripalloilija.
Ólafur toimi vuodesta 2010 kuolemaansa asti FIBA Europen puheenjohtajana. Hän toimi myös Islannin olympiakomitean puheenjohtajana. Koripalloilijana hän voitti Islannin mestaruuden vuonna 1988. Ammatiltaan Ólafur oli juristi. Rafnsson kuoli Sveitsin Genevessä 19. kesäkuuta 2013 50 vuoden iässä ollessaan juhlistamassa FIBAn uuden toimitalon avajaisia.
James Pond 2
James Pond 2: Codename: RoboCod, (myös nimellä Super James Pond ja lyhyesti RoboCod), on vuonna julkaistu tasohyppelypeli. Peli on osa James Pond -sarjaa. Se julkaistiin alun perin Amigalle, Atari ST:lle ja Sega Mega Drivelle. Nykyään se on muun muassa ladattavissa PlayStation Networkissa.
Peli on suoraviivaisempi tasohyppely kuin edeltäjänsä. Agenttikala James Pond on oppinut kävelemään evillään. Hän voi metallihaarniskansa avulla venyä ylöspäin loputtomiin ja osittain suojautua vihollisilta kilven alle. Pond voi myös roikkua ja liikkua sivusuunnassa katossa.
Vastaanotto
Brittiläinen lehti ACE antoi pelin Amiga-versiolle pisteitä 938/1000.
Amiga Format -lehti antoi pelille arvosanaksi 91% arvostelussaan.
Mega-lehti puolestaan listasi sen sijalle 20 luetellessaan parhaita Mega Drive -pelejä.
Turun juutalainen seurakunta
Turun juutalainen seurakunta on Turussa toimiva 6. maaliskuuta 1919 rekisteröity uskonnollinen yhdyskunta ja toinen Suomen juutalaisista seurakunnista.
José Maria Sanchez-Silva
José María Sánchez-Silva (11. marraskuuta 1911 Madrid – 15. tammikuuta 2002) oli espanjalainen lastenkirjailija ja lehtitoimittaja. Hän on saanut H. C. Andersenin palkinnon vuonna 1968. Hänen kirjoittamia romaaneja ovat muun muassa Marcelino Pan y Vino (1952), josta Ladislao Vajda ohjasi Cannesin elokuvajuhlilla palkitun samannimisen elokuvan, ja Adiós, Josefina (1962, suomennettu nimellä Poika ja Valas, WSOY).
HMS Belos (1885)
HMS Belos oli Ruotsin laivaston vuonna 1885 vesillelaskettu sukellusveneiden pelastusalus.
Valmistus
Bergnings AB Neptun tilasi aluksen Göteborgista Lindholmenin telakalta. Alus laskettiin vesille 1885. Ruotsin laivasto lunasti aluksen vuonna 1940 ja se liitettiin laivastoon seuraavana vuonna.
Palvelus
Alus osallistui vuonna 1943 sukeltajien emälaivana uponneen sukellusvene HMS Ulvenin etsintöihin. Alukselta lähtenyt sukeltaja Alvar Eriksson paikansi kadonneen aluksen. Alus oli laivaston palveluksessa aina 1960-luvun alkuun, jolloin uusi HMS Belos korvasi sen.
Heinäkuun kriisi
thumb|360px|Euroopan puolustusliitot vuonna 1914: Saksan, Itävalta-Unkarin ja Italian [[kolmiliitto ruskealla, Ison-Britannian, Ranskan ja Venäjän kolmoisentente vihreällä.]] Heinäkuun kriisiksi kutsutaan Itävalta-Unkarin ja Serbian välille heinäkuussa 1914 arkkiherttua Frans Ferdinandin salamurhan jälkeen syntynyttä kriisiä, joka johti ensimmäisen maailmansodan syttymiseen.
Sarajevon laukaukset
thumb|Gavrilo Princip ampuu arkkiherttua Frans Ferdinandin. Tuntemattoman piirtäjän piirros itävaltalaisesta sanomalehdestä. Heinäkuun kriisi sai alkunsa niin sanotuista Sarajevon laukauksista 28. kesäkuuta 1914, jolloin Sarajevossa Bosniassa tarkastusmatkalla ollut Itävalta-Unkarin kruununprinssi, arkkiherttua Frans Ferdinand ja hänen vaimonsa Sophie joutuivat salamurhan uhriksi. Murhaaja oli bosnialainen opiskelija Gavrilo Princip, joka kuului kiihkokansallismielisten serbien Musta käsi -nimiseen maanalaiseen järjestöön. Operaation taustalla oli Serbian sotilastiedustelun johtaja Dragutin Dimitrijević, joka oli samalla myös Musta käsi -järjestön johtaja salanimellä "Apis". Serbian pääministeri Nikola Pašić oli kuullut murhasuunnitelmasta etukäteen ja yrittänyt varoittaa Itävallan hallitusta, mutta hänen peitellysti muotoiltua varoitusviestiään ei ollut ymmärretty. Vaikka Serbian hallitus ei ollut vastuussa arkkiherttuan murhasta, Itävallassa se yhdistettiin pian tekoon.
Itävalta-Unkarin armeijan pääesikunnan päällikkö Franz Conrad von Hötzendorf ja ulkoministeri Leopold von Berchtold näkivät nyt tilaisuuden ratkaista Serbian ongelma lopullisesti. Conrad oli jo aiemmin kannattanut ehkäisysotaa Serbiaa vastaan ja saanut lokakuussa 1913 Saksan keisari Vilhelm II:lta lupauksen, että Saksa tukisi Itävalta-Unkaria mahdollisessa sodassa Serbiaa vastaan. Heinäkuun alussa 1914 Berchtold matkusti vielä Berliiniin varmistamaan asian, ja Vilhelm toisti lupauksen Saksa täydestä tuesta, koska piti sitä välttämättömänä Saksan tärkeimmän liittolaisen säilymisen kannalta. Saksan hallitus tosin halusi rajoittaa mahdollisen konfliktin vain Itävalta-Unkarin ja Serbian väliseksi, kun taas pääesikunta oli valmis tukemaan Itävalta-Unkaria varauksettomasti. Itävallan hallitus ja sotilasjohto olivat myös valmiit sotaan, mutta Unkarin pääministeri István Tisza antoi hyväksyntänsä vasta kun hänelle luvattiin, että tavoitteena ei ollut liittää Serbian alueita valtakuntaan, mikä olisi lisännyt maan serbiväestön osuutta.
Itävalta-Unkarin uhkavaatimus Serbialle
Uhkavaatimuksessa Serbiaa vaadittiin lopettamaan kaikki kampanjansa Itävalta-Unkaria vastaan, erottamaan niihin osallistuneet virkamiehet, hajottamaan nationalistiset järjestöt ja sallimaan Itävalta-Unkarin viranomaisten osallistuminen murha-attentaattia koskeneisiin tutkimuksiin. Serbian vastaus saapui 25. heinäkuuta. Siinä maan hallitus ilmoitti suostuvansa kaikkiin ehtoihin paitsi kahteen: mahdottomiksi katsottiin keiden tahansa virkamiesten erottaminen Itävalta-Unkarin niin vaatiessa sekä Itävalta-Unkarin viranomaisten osallistuminen serbialaisten järjestöjen hajottamiseen ja oikeustoimiin niiden jäseniä vastaan. Serbian hallituksen mukaan nämä vaatimukset loukkasivat maan suvereniteettia. Se ehdotti sen sijaan asian käsittelyä pysyvässä välitystuomioistuimessa tai Euroopan suurvaltojen kesken. Itävalta-Unkarin hallitus katsoi kuitenkin Serbian vastauksen epätyydyttäväksi ja sen vastaanotettuaan katkaisi diplomaattisuhteet Serbiaan sekä aloitti osittaisen liikekannallepanon.
Sodanjulistukset
Iso-Britannia oli ehdottanut kansainvälisen konferenssin koollekutsumista tilanteen selvittämiseksi ja Venäjä lisäneuvotteluja Itävalta-Unkarin ja Serbian välillä. Itävalta-Unkarin hallitus halusi kuitenkin sodan ja ulkoministeri Berchtold pyysi keisari Frans Joosef I:ä antamaan sodanjulistuksen ennen kuin entente-maat ehtisivät tehdä seuraavan siirtonsa kiistan rauhanomaiseksi ratkaisemiseksi. Samaan aikaan kolmiviikkoiselta risteilyltä palannut Vilhelm II pyysi Saksan ulkoministeriötä neuvomaan Itävalta-Unkaria olemaan julistamatta sotaa ja tyytymään korkeintaan Belgradin tilapäiseen miehitykseen, mutta hänen pyyntönsä saapui liian myöhään. Itävalta-Unkari julisti sodan Serbialle 28. heinäkuuta ja alkoi pommittaa Belgradia seuraavana päivänä. Vastauksena Venäjä määräsi 29. heinäkuuta osittaisen ja seuraavana päivänä täysimittaisen liikekannallepanon.
Saksan hallitus luopui tässä vaiheessa toivosta, että sota voitaisiin rajoittaa Itävalta-Unkarin ja Serbian väliseksi. Se esitti 31. heinäkuuta Venäjälle uhkavaatimuksen, jossa vaadittiin liikekannallepanon peruuttamista 24 tunnin kuluessa, ja Ranskalle toisen, jossa vaadittiin 18 tunnin kuluessa maalta vakuutusta puolueettomuudesta Saksan ja Venäjän välisen sodan aikana. Kumpaankaan uhkavaatimukseen ei vastattu, joten 1. elokuuta Saksa julisti sodan Venäjälle. Samana päivänä sekä Saksa että Ranska määräsivät liikekannallepanon. Kaksi päivää myöhemmin Saksa julisti sodan Ranskalle ja hyökkäsi seuraavana yönä Ranskaan Belgian kautta. Tämä veti myös Ison-Britannian mukaan konfliktiin, sillä vaikka se ei ollut sitoutunut lähtemään sotaan sen enempää Ranskan kuin Venäjänkään puolesta, se oli luvannut taata Belgian koskemattomuuden. Maailmansodan alkamisen viimeistelivät Britannian sodanjulistus Saksalle 4. elokuuta, Itävalta-Unkarin Venäjälle 5. elokuuta, Serbian Saksalle 6. elokuuta, Ranskan Itävalta-Unkarille 10. elokuuta ja Britannian Itävalta-Unkarille 12. elokuuta.
Samsung Galaxy A5 (2016)
Samsung Galaxy A5 (2016) on Samsungin joulukuussa 2015 julkaisema älypuhelin.
Näyttö
Samsung Galaxy A5 (2016) -älypuhelimessa on 5,2-tuumainen täysteräväpiirtonäyttö. Näyttö on Corning Gorilla Glass 4 -lasia.
Paino ja mitat
Laite painaa 155 grammaa ja sen mitat ovat 144,8 x 71 x 7,3 millimetriä.
Muisti
Laitteessa on 2 gigatavua RAM-muistia ja 16 gigatavua sisäistä muistia. Lisäksi tallennustilaa voidaan laajentaa enintään 128 gigatavun microSD-kortilla.
Akku
Akun kapasiteetti on 2 900 milliampeerituntia tässä laitteessa.
Kamerat
Takakameran tarkkuus on 13 megapikseliä. Etukameran tarkkuus on 5 megapikseliä.
Videokuvaus voidaan tehdä 1080p (täysteräväpiirto) -resoluutiolla 30 fps.
Jääkiekon C1-sarjan maailmanmestaruuskilpailut 1995
Jääkiekon C1-sarjan maailmanmestaruuskilpailut 1995 pelattiin Bulgarian Sofiassa 20. - 26. maaliskuuta.
Sijoitusottelut
Valko-Venäjä nousi B-sarjaan. Jugoslavia ja Bulgaria putosivat D-sarjaan.
Hannu Leidén
Hannu Leidén on Havana Black -yhtyeen laulaja ja lauluntekijä. Hän on myös osakkaana Suomenlinnassa toimivassa SeaWolf Studiossa ja tuottaa muiden yhtyeiden levyjä.
HMS Belos (1961)
HMS Belos oli Ruotsin laivaston sukellusveneiden pelastusalus.
Valmistus
Alus laskettiin vesille 1971 Kalmarin telakalta. Laivasto lunasti aluksen, jolloin se siirrettiin Karlskronan laivastontelakalle muutettavaksi sukeltajien emälaivaksi sekä sukellusveneiden pelastustehtäviin. Se otettiin palvelukseen 29. toukokuuta 1963.
Palvelus
Alus modernisoitiin 1981, jolloin sille valmistui mahdollisuus sijoittaa miehittämätön sukellusvene Sjöugglan. Alus oli palveluksessa vuoteen 1993, jolloin uusi HMS Belos korvasi sen.
Suuri unikirja
Suuri unikirja on Artemidoros Daldislaisen 100-luvulla kirjoittama unien tulkinnan opas. Artemidoksen mukaan unet ovat yksilöllisiä ja valveilla ollessa tapahtuneet asiat vaikuttavat unien symboliikkaan. Näin hän osoittaa olevansa tietoinen siitä, että uneksiva mieli käyttää vertauskuvia.
Historia
Artemidoroksen itsensä mukaan hän keräsi aineiston teokseensa pitkillä matkoilla Kreikassa, Italiassa ja Aasiassa, seuraamalla sekä arvostettuja että halveksittuja unista ennustajia ja kuuntelemalla vanhoja tarinoita unista ja niiden toteutumisesta.
Sisältö
Artemidoroksen teos käsittää viisi kirjaa. Kolme ensimmäistä kirjaa on osoitettu eräälle Cassius Maximukselle, ja ne oli tarkoitettu toimimaan yksityiskohtaisena johdatuksena sekä ennustajille että suurelle yleisölle. Kirjoissa esitetään erilaisia unien ja niiden aiheiden jaotteluja. Kirjat neljä ja viisi oli kirjoitettu Artemidoroksen pojalle, jonka nimi oli myös Artemidoros. Ne oli tarkoitettu tämän omaan käyttöön, kun tämä oli aloittelemassa uraansa unien tulkitsijana. Kirjat oli kirjoitettu teoksen jatkoksi, koska Artemidoros katsoi sen kaipaavan täydennystä.
Kirja I sisältää 82 lukua. Se jaottelee alussa enneunia eri tyyppeihin. Näitä ovat omakohtaiset ja toiskohtaiset unet, joissa toimijana tai toiminnan kohteena on joko unen näkijä itse tai joku muu; yhteisunet, joissa unen näkijä toimii yhdessä jonkun muun kanssa; julkiset unet, jotka koskevat julkisia paikkoja; sekä kosmiset unet, jotka koskevat esimerkiksi taivaankappaleita.
Tämän jälkeen Artemidoros käsittelee yleisiä periaatteita unien tulkitsemisessa. Hän sanoo, ettei omakohtainen uni välttämättä liity itseen, vaan esimerkiksi eri ruumiin osat viittaavat eri asioihin; muun muassa pää liittyy isään ja jalat orjaan. Samoin esimerkiksi unien hyvyyden ja pahuuden tulkitseminen ei sekään ole suoraviivaista: jotkut unet ovat hyviä ja pahoja sekä sisäisesti että ulkoisesti (merkitykseltään); toiset taas ovat sisäisesti hyviä ja ulkoisesti pahoja, tai päinvastoin.
Tämän jälkeen Artemidoros käsittelee ihmisruumiin anatomiaa ja inhimillistä toimintaa, kuten syntymistä ja varttumista, ruumiin osia ja muuttumista; sekä kaikenlaisten taitojen ja ammattien oppimista, harjoituksia ja kilpailua, peseytymistä, ravintoa, seksiä ja nukkumista. Esimerkiksi seuraava kuvaus antaa hyvän esimerkin unien tulkinnan perustumisesta analogioihin, sillä Artemidoroksen mukaan unista ennustaminen on samankaltaisuuden vertailua:
Kirja II sisältää 70 lukua. Se jatkaa ensimmäisen kirjan tapaan erilaisista toiminnoista, kuten pukeutuminen ja kauneudenhoito. Tämän jälkeen kirja käsittelee luonnollisen maailman asioita ja tapahtumia, kuten tuli, sääilmiöt, eläimet, jumalat ja lentäminen. Eläimistä käsitellään muun muassa nisäkkäitä (kotieläimiä ja villejä), merieläimiä, matelijoita ja lentäviä eläimiä. Eri eläimet voivat symboloida monenlaisia erilaisia asioita, esimerkiksi:
Kirja III sisältää 66 lukua. Se käsittelee kaikenlaisia sekalaisia asioita, kuten nopan pelaaminen, varastaminen, erilaiset eläimet, velka, mielipuolisuus, pelkääminen, meren pinnalla käveleminen sekä erilaisten esineiden ja ammatinharjoittajien näkeminen.
Kirja IV sisältää 84 lukua. Se käsittelee unien tulkitsemisen tekniikkaa. Artemidoros painottaa, että unien tulkitsijan tulee tuntea unen näkijän tausta, kuten ammatti, terveys, asema, tavat ja ikä, sekä paikallisia tapoja. Tulkitsijan tulee arvioida unen sisällön uskottavuutta, eikä tätä voida tehdä ilman tietoa unen näkijästä. Tulkitsijan tulisi tietää, mitä unen näkijä itse tuntee kuhunkin unen osatekijään liittyen.
Kirja V esittää 95 Artemidoroksen keräämää toteutunutta enneunta. Nämä on tarkoitettu aineistoksi hänen pojalleen unien tulkitsijan ammatinharjoitusta varten. Eräs toteutuneista unista on seuraavanlainen:
Bramiinikottarainen
Bramiinikottarainen (Sturnia pagodarum), myös Sturnus pagodarum, on aasialainen varpuslintu. Sen elinympäristö käsittää Intian niemimaan, Länsi-Nepalin, Itä-Afganistanin ja Pakistanin etelä- ja itäosia. Lajin holotyypin kuvaili Johann Friedrich Gmelin Malabarista ja Coromandelista Intian eteläosasta 1789.
thumb|left|250px|Bramiinikottarainen Bharatpurissa
Antonio Segni
Antonio Segni  oli italialainen poliitikko ja oikeustieteen maisteri. Hän edusti kristillisdemokraattista puoluetta (Democrazia Cristiana).
Koiran sydän
Koiran sydän on neuvostokirjailija Mihail Bulgakovin vuonna 1925 kirjoitettu satiirinen teos, joka on julkaistu kokoelmassa Kohtalokkaat munat: Satiireja ja muistelmia. Tarinan pohjalta on tehty samanniminen neuvostoliittolainen elokuva vuonna 1988, ohjaajana Vladimir Bortko.
Antonio Segni
Segni toimi aluksi oikeustieteen professorina useissa yliopistoissa. Toisen maailmansodan aikana hän osallistui Sardinian vapautuskomitean toimintaan ja oli vuodesta 1944 Sardinian edustaja Italian perustuslakia säätävässä komiteassa. Segni toimi muun muassa maa- ja metsätalousministerinä, opetusministerinä, puolustusministerinä, sisäministerinä ja ulkoministerinä useissa eri hallituksissa vuosina 1946–1962 ja Italian pääministerinä kahteen otteeseen vuosina 1955–1957 ja 1959–1960.
Eino Salokas
Eino Edvard Salokas, sukunimi vuoteen 1906 Silvander (2. joulukuuta 1887 Perniö – 6. toukokuuta 1957 Helsinki) oli suomalainen rehtori ja historiantutkija.
Salokkaan vanhemmat olivat rovasti Frans Edvard Silvander ja Elli Liljefors. Rehtori Martti Salokas Oli hänen veljensä. Eino Salokas pääsi ylioppilaaksi 1907 ja valmistui filosofian maisteriksi 1913, lisensiaatiksi 1923 ja tohtoriksi 1928.