cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Gert Steegmans
Vuonna 2008 Steegmans voitti Vuelta a Mallorca -kilpasarjaan kuuluneen Trofeo Calvia -kilpailun. Pariisi–Nizza-ajossa hän voitti sateisessa säässä ajetun, pieneen nousuun päättyneen ensimmäisen etapin. Hän voitti myös kilpailun toisen osuuden oltuaan paras neljän miehen kärkiryhmästä. Toukokuussa hän voitti Dunkerquen neljän päivän ajon toisen etapin. Lisäksi hän voitti vuonna 2008 kilpailut Profronde van Fryslan, Halle-Ingooigem ja Memorial Rik van Steenbergen sekä Ranskan ympäriajon 21. etapin. Pariisi–Bryssel-klassikossa hän sijoittui Robbie McEwenin jälkeen toiseksi.
Steegmans edusti Katjuša-tallia kauden 2009. Hän voitti helmikuussa Trofeo Mallorca -kilpailun sekä toisen etapin Vuelta a Andalucíassa. Vuoden 2010 hän kilpaili Team RadioShack -joukkueessa. Hän oli kolmas Pariisi–Tours-klassikossa. Kaudeksi 2011 hän palasi Quick Step -talliin. Hän voitti maaliskuussa Nokere Koerse -kilpailun. Kausina 2012–2014 hän edusti Omega Pharma-Quick Step -joukkuetta ja viimeisenä ammattilaisvuonnaan 2015 Trek Factory Racingia.
Ravilja Salimova
Ravilja Nadžipovna Prokopenko (o.s. Salimova,, 8. elokuuta 1941 Surxondaryon alue, Uzbekistanin SNT – 1. heinäkuuta 2019 Taškent, Uzbekistan) oli uzbekistanilainen, pelaajana Neuvostoliittoa edustanut, koripalloilija, maailman- ja euroopanmestari.
Salimova, myöhemmin Prokopenko, voitti Neuvostoliiton naisten maajoukkueessa maailmanmestaruuden Perussa 1964 ja Tšekkoslovakiassa 1967 sekä Euroopan mestaruuden Ranskassa 1962, Unkarissa 1964, Romaniassa 1966 ja Italiassa 1968. Prokopenko kuoli Taškentissa 77-vuotiaana 1. heinäkuuta 2019.
Arkkienkeli Mikaelin kirkko (Episkopí)
Arkkienkeli Mikaelin kirkko eli Rotónta (Ροτόντα < Rotunda) on bysanttilaisaikainen ortodoksinen kirkko Plataniáksen Episkopín kylässä Kreetan saarella Kreikassa. Se on omistettu arkkienkeli Mikaelille.
pienoiskuva|vasen|Arkkienkeli Mikaelin kirkko. Kirkko on rakennettu 500-luvun jälkimmäisellä puoliskolla Kreetan ensimmäisellä bysanttilaisella kaudella, mikä tekee siitä yhden Kreetan vanhimmista säilyneistä kirkoista. Kreetan toisella bysanttilaisella kaudella kirkko toimi Kíssamoksen hiippakunnan katedraalina eli piispanistuimena.
Kirkossa on suuri pyöreä, kerroksittainen kupoli, mistä se on saanut rotunda-nimensä. Kirkko on koristeltu seinämaalauksilla, joita on useissa kerroksissa, ja mosaiikkilattioilla. Varhaisimmat seinämaalaukset ovat 600-luvulta. Toinen, ihmishahmoja vailla oleva maalauskerros on ikonoklasmin ajalta ja kolmas kirkon pyhiä esittävä kerros toiselta bysanttilaiselta kaudelta. Mosaiikkilattiat ovat heti kirkon rakentamisen ajoilta, ja niissä esiintyy muun muassa viinin- ja muratinlehtiä ja kaloja.
Profeetat
Profeetat oli suomalainen superduo, jonka muodostivat suomirap-artistit Elastinen ja Cheek. Duo on julkaissut kuusi singleä: Sinuhe, Yhtäccii, Jokainen kyynel, EYO, Pipefest ja Lohikäärmeet. Yhtyeen kappaletta Yhtäccii on kritisoitu sen seksistiseksi ja misogyniseksi tulkitun sanoituksen vuoksi. He ovat esiintyneet Emma Gaalassa, loppuunmyydyllä Hartwall Arenalla ja useilla kotimaisilla festareilla kuten Ruisrockissa ja Suomipop Festivaaleilla. Profeettojen lavashow'ssa käytetään videokuvaa, isoja screenejä, pyrotekniikkaa ja useita valoja. Profeetat kertoivat 13. syyskuuta 2017 pidetyn Elämä lapselle -konsertin olleen heidän viimeisensä. Heiltä ilmestyi vielä loppuvuodesta 2017 albumi/DVD+Blu-ray (Profeetat kävi täällä), mutta sen jälkeen yhtye lopetti.
Miratiivi
Miratiivi tai admiratiivi on kieliopillinen verbin tapaluokka (modus), joka ilmaisee odottamatonta tai uutta tietoa.
Miratiivi esiintyy muun muassa tiibetin, turkin, slevin ja länsi-apassin kielissä.
Arvo Perälä
Arvo Perälä (11. maaliskuuta 1917 – 16. toukokuuta 2003) oli vanhoillislestadiolainen saarnaaja. Hän oli ammatiltaan räätäli. Vuonna 1941 hän avioitui Fanni Kyyrösen kanssa. Pian avioitumisen jälkeen pariskunta muutti Saloisiin, jossa he asuivat perheineen pitkään. Perälä asetettiin puhujaksi vuonna 1946. 1960-luvulla Perälä joutui autokolariin, jossa hän loukkaantui ja sairasteli sen jälkeen pitkään. Hän kärsi autokolarin seurauksena pääkivusta ja oli ajoittain sen vuoksi työkyvytön ja sairaalahoidossa. Autokolarissa saamiensa vammojen vuoksi Perälä vietti 1960-luvun lopulla paljon aikaa kotona. Sinä aikana hän kirjoitti kirjan "A ja O", joka käsittelee ilmestyskirjan profeetallista sanomaa. Vanhoillislestadiolaisuudessa Arvo Perälä muistetaan erityisesti lopunaikoja käsittelevistä saarnoista. Arvo Perälä oli Raahen rauhanyhdistyksen johtokunnassa pitkän aikaa ja toimi myös sen puheenjohtajana. Hän toimi Saloisten kunnan luottamustehtävissä. Hän oli monia vuosia SRK:n johtokunnassa ja työvaliokunnassa. Vanhuudessa Perälä kärsi kasvohalvauksesta, joka vaikeutti puhumista.
UTC+9.30
thumb|right|400px|Koko vuoden ajan UTC+9:30:a käyttävät alueet kirkkaankeltaisella ja normaaliaikana käyttävät alueet oranssilla. UTC+9.30 on aikavyöhyke, joka on 9 tuntia ja 30 minuuttia UTC±0-aikavyöhykettä edellä. Sitä käytetään vain Keski-Australiassa. Se on käytössä Pohjoisterritoriossa ympäri vuoden, ja Etelä-Australian osavaltiossa ja Broken Hillin kaupungissa normaaliaikana.
Valkoinenlammi (Virrat)
Valkoinenlammi on Pirkanmaalla Virroilla Karttiperän kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,2 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 500 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Tarjanneveden alueella (35.41), jonka Keihäsjärven valuma-alueeseen (35.415) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 192,6 metriä mpy.
Alex Turcotte
Seuraura
Turcotten kasvattajaseura on Detroit Honeybaked. Hän voitti kaudella 2014–2015 seuran U13-junioreiden sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin tehoilla 13+19=32, joilla Turcotte jakoi koko HPHL U13-juniorisarjan pistepörssin toisen sijan Chicago Missionin Luke Toporowskin ja John Johnsonin kanssa edellään vain Little Caesarsin Ty Smilanic. Kaudeksi 2015–2016 hän siirtyi Chicago Young Americansiin. Turcotte jakoi tehoilla 16+17=33 koko HPHL U14:n pistepörssin voiton Chicago Missionin Luke Toporowskin ja Compuwaren Michael Mancinellin kanssa. Kaudeksi 2016–2017 hän siirtyi Chicago Missioniin, jossa Turcotte voitti koko HPHL U15:n piste- ja syöttöpörssin tehoilla 11+24=35.
Saginaw Spirit varasi Turcotten 27. pelaajana OHL:n varaustilaisuudessa 2017. Hän ei kuitenkaan siirtynyt CHL:ään, jotta Turcotte voisi pelata jatkossa Yhdysvaltain yliopistosarjoissa. Hän vietti vuodet 2017–2019 Yhdysvaltain maajoukkueen kehitysohjelman mukana pelaten mm. USHL-junioriliigaa. Kauden 2018–2019 alussa Turcotte joutui sivuun lonkkavamman vuoksi. Hän palasi kaukaloihin marraskuussa, mutta Turcotte loukkasi kuitenkin lonkkansa uudelleen heti paluuottelunsa ensimmäisessä erässä. Hän ottelun kuitenkin loppuun, mutta oli tämän sivussa kuitenkin kaksi kuukautta. Turcotte pelasi kauden aikana lopulta 37 ottelua tehden 62 tehopistettä. Hänen ottelukohtainen pistekeskiarvonsa 1.68 oli US NTDP:n kaikkien aikojen yhden kauden kuudenneksi paras. Turcotte pelasi kauden aikana myös CCM/USA Hockey All-American Prospects Gamessa.
Maaliskuussa 2020 Turcotte teki kolmivuotisen NHL-tulokassopimuksen Los Angeles Kingsin kanssa. Hänen oli määrä siirtyä loppukevääksi AHL-joukkue Ontario Reignin vahvuuteen, mutta pian tämän jälkeen koronaviruspandemia päätti kuitenkin AHL-kauden ennen Turcotten debyyttiä. Syyskuussa Kings lainasi hänet sekä neljä muuta Kingsin tulokassopimuspelaajaa; Tyler Maddenin, Akil Thomasin, Aidan Dudasin ja Jacob Inghamin kaudeksi 2020–2021 toistaiseksi voimassa olevilla sopimuksilla Saksan DEL-liigan Eisbären Berliniin. Yhteistyön taustalla oli molemmat seurat omistava Anschutz Entertainment Group -yhtiö. Lokakuussa Eisbären uutisoi Turcotten ja Maddenin kuitenkin matkustavan Los Angelesiin loukkaantumisten vuoksi. Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailujen jälkeen hänet nimettiin loukkaantuneiden listalle alavartalovamman vuoksi, kunnes kuntouduttuaan Kings lähetti Turcotten helmikuussa 2021 Ontario Reignin AHL-joukkueen vahvuuteen.
Maajoukkueura
Turcotte pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2020 ja 2021, joista jälkimmäisessä turnauksessä hän toimi Yhdysvaltain varakapteenina. Välieräottelussa Suomea vastaan Turcotte sai syöttöpisteen Arthur Kaliyevin tekemään 4–3-voittomaaliin, joka syntyi vain 1.16 minuuttia ennen varsinaisen peliajan päättymistä. Turcotte teki myös ottelun avausmaalin. Finaaliottelussa Kanadaa vastaan hän teki Yhdysvaltain avausmaalin, joka jäi joukkueen 0–2-voittoon päättyneen ottelun voittomaaliksi ja se ratkaisi Yhdysvalloille maailmanmestaruuden. Turcotte valittiin myös Ruotsia vastaan pelatun alkulohkon ottelun päätteeksi joukkueensa ottelun parhaaksi pelaajaksi.
Turcotte pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2018 ja 2019, joista ensimmäinen turnaus päättyi hopeaan ja jälkimmäinen pronssiin. Vuoden 2018 turnauksessa hänet valittiin Valko-Venäjää vastaan pelatun alkulohkon ottelun päätteeksi Yhdysvaltain ottelun parhaaksi pelaajaksi. Vuoden 2019 turnauksessa Turcotte valittiin Venäjää vastaan pelatun alkulohkon ottelun päätteeksi joukkueensa ottelun parhaaksi pelaajaksi.
Tuuli Kaskinen
Tuuli Kaskinen (s. 1978) on suomalainen tutkija. Hän on työskennellyt Demos Helsingin toiminnanjohtajana vuosina 2013-2017 sekä konsultatiivisen työn johtajana vuodesta 2019 alkaen. Demos Helsingissä hän on muun muassa vetänyt Ilmastotalkoita ja startup-yritysten Peloton-projektia.
Alex Turcotte
Maajoukkueura
Turcotte pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2017, jolloin hän voitti kultaa.
Tuuli Kaskinen
Kaskinen on toiminut pitkään ympäristöjärjestö Dodossa, jossa hän on muun muassa ollut perustamassa ilmastoasioista käsittelevää Ilmari-kouluvierailuhanketta ja Sinsibere-kehitysyhteistyöhanketta Maliin sekä järjestänyt Megapolis-tapahtumia. Aiemmin Kaskinen on työskennellyt Suomen luonnonsuojeluliiton energiakoordinaattorina, EU-koordinaattorina , energia-asiantuntijana ja ilmastoasiantuntijana.
Kaskinen on Fortum Oyj:n sidosryhmien neuvottelukunnan jäsen, Turun yliopiston Tulevaisuuden tutkimuslaitoksen johtokunnan jäsen , Käsi- ja taideteollisuusliitto Taito ry:n hallituksen jäsen ja Helsingin kaupunginosayhdistysten liitto Helkan hallituksen jäsen. Hän on ollut myös valtion Energiansäästötoimikunnassa, ERA17 – Energiatehokkaan rakentamisen aika -toimikunnassa ja hallituksen tulevaisuusselontekoa valmistelleessa työryhmässä.
Kaskinen on valmistunut kauppatieteiden maisteriksi Turun kauppakorkeakoulusta, pääaineenaan kansainvälinen liiketoiminta.
Alex Turcotte
Pelityyli
Jatkoaika.com -verkkolehden toimittaja Lassi Alasen mukaan Turcotte loistaa erityisesti monipuolisuutensa vuoksi ja hän on hyvä kaikilla osa-alueilla. Alasen mukaan Turcotten ensimmäiset potkut ovat aina erittäin teräviä ja hänen luistelunopeutensa on erittäin hyvällä tasolla. Alasen mukaan Turcotte pelaa nyky-NHL:ään sopivaa nopeatempoista jääkiekkoa ja hänen peliälynsä on erittäin korkealla tasolla, ja hän tekee ratkaisut nopeasti. Alasen mukaan Turcotte on pääasiallisesti pelintekijä, mutta kehitysohjelmajoukkueen mukana hän pelasi maalineduspelaajana ja suoriutui uudesta roolistaan erinomaisesti. Alasen mukaan Turcotte ei ole kentän isokokoisin pelaaja, mutta hän ei pelkää pelata tarvittaessa fyysisesti. Turcotte suojaa kiekkoa erinomaisesti kulmauksissa ja ajaa tarvittaessa voimalla myös maalille. Turcotte on yleisesti saanut paljon ylistystä kahden suunnan pelaamisestaan, jota edesauttavat hänen luistelunopeutensa ja korkea intensiteettinsä.
Kara Musa Paššan moskeija
Kara Musa Paššan moskeija on entinen moskeija Réthymnon kaupungissa Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Réthymnon vanhassakaupungissa Arkadíou ja Víktoros Ougkó -katujen risteyksessä.
Tuuli Kaskinen
Kaskisen puoliso on tutkija Aleksi Neuvonen.
Alex Turcotte
Pelityyli
Alasen mukaan Turcotten monipuolisuus tarkoittaa myös sitä, että hänellä ei ole selkeitä heikkouksia. Alasen mukaan Turcotte ei ole kaikista paras maalintekijä, mutta hänen laukauksensa on kehittynyt selvästi viimeisen vuoden aikana. Alasen mukaan Turcotten pituutta voidaan myös pitää lievänä heikkoutena, mutta tosiasiassa sillä ei ole ollut mitään vaikutusta hänen pelaamiseen, sillä Turcotte voittaa siitä huolimatta suurimman osan kaksinkamppailuistaan ja on vaikea pideltävä maalinedustalla.
Kara Musa Paššan moskeija
pienoiskuva|vasen|Kara Musa Paššan moskeijan lähdekaivo-sisäänkäynti. Moskeija on rakennettu kaupungin osmanivalloituksen vuonna 1646 jälkeen ja omistettu nimellään valloittajan laivastoa tuolloin komentaneelle paššalle. Varhaisemmin venetsialaisvallan aikana samalla paikalla oli Pyhälle Barbaralle (Agía Varvára) omistettu luostari.
Tuuli Kaskinen
Teokset
Kaskinen on kirjoittanut myös raportteja ympäristöministeriölle, eduskunnan tulevaisuusvaliokunnalle, Kepalle ja Demos Helsingille.
Alex Turcotte
Muuta
Alexin isä Réal Jean "Alfie" Turcotte pelasi omalla urallaan hyökkääjänä pudotuspelit mukaan lukien yhteensä 117 NHL-ottelua Montreal Canadiensissa, Winnipeg Jetsissa ja Washington Capitalsissa. Alfie oli Montreal Canadiensin ensimmäisen kierroksen varaus (17. varaus) vuodelta 1983. Hän loi pääsarjauraa myös Saksassa, Sveitsissä ja Itävallassa sekä kuului Yhdysvaltain vuoden 1986 MM-joukkueeseen. Myös Alexin sedät Jeff sekä serkut Tanner ja Tara Turcotte ovat pelanneet jääkiekkoa. Alex Turcotten isoisä Réal Turcotte pelasi hyökkääjänä Michiganin yliopistojoukkueessa sekä myöhemmin toimi samaan aikaan WHL-seura Nanaimo Islandersin pääomistajana, päävalmentajana ja toimitusjohtajana.
Kara Musa Paššan moskeija
Moskeijarakennuksessa on suuri kupoli sekä kolme pienempää kupolia. Moskeijaan on kuulunut minareetti, josta on jäljellä rauniot. Rakennuksen lähellä on myös kupolilla varustettu lähdekaivo, jonka kupolin alla on sisäänkäynti moskeijapihalle.
UTC+8.30
UTC+8.30 on aikavyöhyke, joka on 8 tuntia ja 30 minuuttia UTC±0-aikavyöhykettä edellä. Se ei ole tällä hetkellä minkään alueen tai valtion käytössä, mutta sitä on käytetty Koreassa. Etelä-Koreassa se oli käytössä vuosina 1954–1961. Pohjois-Korea otti käyttöönsä UTC+8.30 vuonna 2015, mutta siirtyi takaisin UTC+9:hen vuonna 2018.
Darryl Dawkins
Darryl Dawkins (11. tammikuuta 1957 Orlando, Florida – 27. elokuuta 2015 Allentown, Pennsylvania) oli yhdysvaltalainen koripalloilija. Vahvana donkkaajana tunnettu Dawkins sai muusikko Stevie Wonderilta lempinimen ”Chocolate Thunder”. Dawkinsin pirstaloitua korilevyn kahdesti NBA-kaudella 1979–1980 sarja alkoi ensin rangaista pelaajia korilevyn hajottamisesta virheillä sekä sakoilla ja otti lopulta käyttöön joustavat korirenkaat.
Dawkins pelasi NBA:ssa 14 kautta vuosina 1975–1989. Philadelphia 76ers varasi hänet NBA:han vuoden 1975 varaustilaisuudessa viidennellä vuorolla.
Dawkins kuoli sydänkohtaukseen Pennsylvanian Allentownissa 58-vuotiaana 27. elokuuta 2015.
Zdeněk Hřib
Zdeněk Hřib (s. 21. toukokuuta 1981 Slavičín ) on tšekkiläinen piraattipuolueen poliitikko, joka toimi Prahan pormestarina vuosina 2018–2023.
Hřib valittiin Prahan pormestariksi 15. marraskuuta 2018, jolloin 39 kaupunginvaltuuston 65 jäsenestä tuki häntä. Hän on pormestarikaudellaan saanut julkisuutta autoritaaristen valtioiden vastustajana. Hän on nimennyt Venäjän suurlähetystön läheisyydessä sijaitsevan aukion murhatun venäläisen oppositiopoliitikon Boris Nemtsovin mukaan. Toinen Venäjä-teemainen paikka, jonka nimeämiseen hän vaikutti on Anna Politkovskajan katu. Kiinan kanssa hän päätyi kiistoihin halutessaan poistaa Prahan ja Pekingin ystävyyssopimuksesta maininnan, jonka mukaan Praha ei tunnusta Taiwania. Ystävyyssopimus kaatui Kiinan kieltäydyttyä muutoksesta, jonka seurauksena Praha solmi uuden sopimuksen Taiwanin pääkaupungin Taipein kanssa. Hřib on myös vastustanut yhteistyötä Kiinan kanssa johtuen uiguurien kohtelusta. Hänen pormestarikaudellaan Praha on jatkanut Tiibetin lipun nostamista salkoon. Hřibin mukaan Kiinan kanssa käytyjen kiistojen taustalla vaikuttaa, että edellinen kaupunginhallitus antoi liikaa periksi Kiinalle ja politisoi ystävyyskaupunkisopimuksen.
Vuonna 2020 Hřib asetettiin väliaikaisesti poliisisuojelukseen. Tšekkiläinen Respekt-sanomalehti vihjaili suojelun johtuvan venäläisestä salamurhahankkeesta. Lehden mukaan venäläisen diplomaattipassin omistava mies matkusti viikkoja sitten Prahaan mukanaan risiiniä. Kremlin tiedottaja kiisti tiedon todenperäisyyden eikä Hřib kertonut syytä poliisisuojelullensa.
Pedersören käräjätalo
Pedersören käräjätalo otettiin käyttöön sen valmistuttua vuonna 1787, ja se on ainoa alkuperäisellä paikallaan oleva käräjätalo Suomessa. Käräjätaloa kutsutaan myös nimellä Pietarsaaren käräjätalo. Käräjätalossa pidettiin oikeuden istuntoja vuoteen 1967 asti.
Rakennuksessa on karoliininen pohjakaava, joka käsittää keskellä olevan käräjähuoneena toimineen salin ja samanlevyisen porstuan, keittiö ja kaksi kamaria. Luoteiskamari toimi nimismiehen huoneena ja koilliskamari Pietarsaaren pitäjän ja maalaiskunnan (Pedersöre) toimistona. Hirsiset sisäseinät on myöhemmin rintapaneloitu alaosasta ja tapetoitu yläosasta. Kattopinnat on maalattu valkoisiksi. Katto on alun perin ollut aumattu. Porstuassa oli käräjäväkeä varten kiinteät penkit. Pääsisäänkäynnin edessä oleva kuisti on rakennettu myöhemmin.
Käräjätalo on Pietarsaarenseudun seurakuntayhtymän omistuksessa, joka ylläpitää taloa sekä sen siustusta. Talon historian vaalimiseksi perustettiin vuonna 2014 yhdistys nimeltä Föreningen Pedersöre tingshusmuseum rf.
Euroopan Formula 2 -sarja
pienoiskuva|[[Jochen Rindt ajamassa Formula 2 -luokan Lotusta vuonna 1970.]] Euroopan Formula 2 -sarja (European Formula 2 Championship) oli Formula 2 -luokan sarja, jota ajettiin vuodesta 1967 vuoteen 1984. Sarja esiteltiin vuonna 1967, jolloin mestaruuden voitti Jacky Ickx. FIA oli sarjan säännöissä huomioinut kokeneempien kuljettajien osallistumisen ja luokitellut kuljettajat pystyivät osallistumaan kilpailuihin, mutta eivät voineet kilpailla sarjan mestaruudesta.
1960- ja 1970-luvulla kuljettajat kilpailivat Formula 2:ssa samaan aikaan kun he ajoivat Formula 1 -sarjan kilpailuja.
Sarjan korvasi International Formula 3000 kaudesta 1985 alkaen.
Toijala (täsmennyssivu)
Toijala tarkoittaa seuraavia asioita:
Marit Myrmæl
Marit Myrmæl (s. 20. tammikuuta 1954 Trondheim) on norjalainen maastohiihdon olympiamitalisti. Hän edusti aktiiviurallaan Meldal IL -seuraa, ja on pituudeltaan 168 cm.
Myrmæl sijoittui maailmancupissa toiseksi Falunin 20 kilometrillä maaliskuussa 1982 ja kolmanneksi La Bressen 5 kilometrillä saman vuoden tammikuussa. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui kaikkiaan kahdeksan kertaa. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli neljäs kaudella 1981–1982.
Myrmæl voitti Norjan-mestaruuden 5 kilometrillä 1976, 10 kilometrillä 1979 sekä 20 kilometrillä 1977 ja 1979. Hän voitti maastojuoksun Norjan-mestaruuden 10 kilometrin matkalla 1978. Aktiiviuransa jälkeen hän työskenteli Norjan olympiakomiteassa ja muissa urheilujärjestötehtävissä.
Muistolehto
Muistolehto on hautausmaalla sijaitseva tuhkatuille vainajille tarkoitettu hautauspaikka, jossa tarkoituksena on, että yksittäisen vainajan tuhkan sijainti on korkeintaan hautausmaan ylläpitäjän tiedossa ja hautaus tapahtuu omaisten poissa ollessa. Hautauskäytännöissä on eroja muistolehtojen välillä, mutta käytännöt saattavat vaihdella myös samoissa muistolehdoissa. Tuhka voidaan haudata joko nopeasti maatuvan uurnan kanssa tai ilman. Tuhka voidaan myös sirotella esimerkiksi yhteiseen kuoppaan muiden vainajien kanssa tai kasvillisuuden sekaan. Muistolehdoissa on tavallisesti vainajien nimitiedot sekä syntymä- ja kuolinpäivämäärät sisältäviä laattoja, mutta muistolehtoihin on mahdollista haudata myös anonyymisti. On myös olemassa kokonaan anonyymeja muistolehtoja, kuten lapsille tarkoitetut hietakehdot.
Muistolehdoksi voidaan nimittää myös vainajien muistamiseen tarkoitettua paikkaa, joka ei ole hautausmaakäytössä.
GU Piscium b
GU Piscium b on suoraan kuvattu kaasujättiläinen, joka kiertää M-tyypin tähteä GU Piscum 155 valovuoden päässä Maasta. Planeetan löysin Université de Montréalin kansainvälinen tutkijaryhmä, joka yhdisti havaintoja useilta eri observatorioilta. Sen kiertoaika tähden ympäri on noin 160 000 vuotta.
Dragon Quest (pelisarja)
Dragon Quest (nimellä Dragon Warrior Yhdysvalloissa vuoteen 2005 asti) on Enixin (nykyisen Square Enixin) luoma tietokoneroolipelisarja. Sarjan pelejä on ilmestynyt lukuisille alustoille, ja vuoteen 2006 mennessä niitä on myyty maailmanlaajuisesti yli 40 miljoonaa kappaletta. Sarjan ensimmäinen peli yhdisti Ultima-pelisarjasta tunnetun ylhäältäpäin kuvatun liikkumisen Wizardry-pelisarjasta tunnettuun ensimmäisen persoonan taisteluun ja käytännössä loi japanilaisen roolipelien lajityypin.
Yhdysvaltalainen nimi juonsi juurensa Dragon Quest -nimen käyttöoikeuskiistoista. Roolipeliyritys SPI julkaisi 1980-luvulla Dragon Quest -roolipeliä, kunnes meni konkurssiin. Yrityksen osti TSR, joka sitten julkaisi sitä vaihtoehtona Dungeons & Dragonsille. Vuonna 2003 Square Enix osti käyttöoikeudet nimeen, ja Dragon Warrior oli historiaa.
Dragon Quest ei ole yhtä suosittu Japanin ulkopuolella, jääden Final Fantasyn ja muiden roolipelisarjojen varjoon. Euroopassa on julkaistu vain pelit Dragon Quest VIII ja Dragon Warrior Monsters.
Dragon Ballin luoja Akira Toriyama on suunnitellut pelisarjan hahmot ja hirviöt, muun muassa sarjan maskotin, Slimen.
Koichi Sugiyama on tunnettu Dragon Questin pelimusiikkisäveltäjänä.
Wilhelm Wien
Wilhelm Carl Werner Otto Fritz Franz Wien (13. tammikuuta 1864 – 30. elokuuta 1928) oli saksalainen fyysikko, jolle myönnettiin Nobelin fysiikanpalkinto 1911. Hän tutki infrapunasäteilyä, ja määritti niin sanotun mustan kappaleen säteilyä kuvaavan Wienin siirtymälain, joka kertoo millä aallonpituudella minkäkin lämpöinen kappale säteilee suurimmalla intensiteetillä infrapuna-alueella eli lämpösäteilynä.
Elämä
Wien syntyi Preussin Gaffkenissa, joka kuuluu nykyisiin Venäjään. Hän oli maanomistajan poika, jonka olisi voinut olettaa saavan elantonsa suvun tiluksilta. Wien kuitenkin lähti taloudellisen epävarmuuden ja oman kiinnostuksensa takia yliopistouralle. Hän opiskeli Göttingenin ja Berliinin yliopistoissa ja pääsi vuonna 1883 Hermann von Helmholtzin laboratorioon. Wien väitteli tohtoriksi vuonna 1886. Sen jälkeen hän piti taukoa tieteellisellä urallaan ja palasi auttamaan kotitilansa hoidossa, koska hänen isänsä oli sairastunut vakavasti. Hän vietti kuitenkin yhden lukukauden Helmholzin tutkimusryhmässä. Kun isän maat oli myyty, Wien palasi Helmholzin laboratorioon. Helmholz oli tällä välin siirtynyt johtajaksi Valtion fysikaalis-tekniseen tutkimuslaitokseen (Physikalisch-Technische Reichsanstalt), missä Wienkin työskenteli vuoteen 1896 asti.
Wien nimitettiin Giessenin yliopiston professoriksi 1899. Seuraavana vuonna hän siirtyi Würzburgin yliopistoon Wilhelm Röntgenin seuraajaksi. Vuosina 1913–1914 hän oli yliopiston rehtori. Hän seurasi Röntgeniä myös Münchenin yliopiston professoriksi vuonna 1920, ja sielläkin hän toimi rehtorina vuosina 1925–1926.
Wien avioitui vuonna 1898 Luise Mehler of Aix-la-Chapellen kanssa ja he saivat neljä lasta. Heidän ainoa poikansa Karl Wien opiskeli luonnontieteitä, tutki jäätikköjen liikeitä ja harrasti vuorikiipeilyä. Hän sai surmansa jäävyöryssä 1937.
Merkitys
Wienin vuonna 1883 julkaisema laki aallonpituuden muuttumisesta kappaleen lämpötilan mukaan tunnetaan edelleen nimellä Wienin siirtymälaki. Seuraavana vuonna hän julkaisi lämpötilaan ja entropiaan liittyvän lain, jonka yhteydessä hän määritteli mustaksi kappaleeksi kutsutun ideaaliesineen, joka absorboisi kaiken säteilyn. Myöhemmin todettiin, että Wienin tulos päti vain lyhyille aallonpituuksille (suurille taajuuksille), mutta Max Planck saattoi sen pohjalta kehittää yleisemmän säännön kvanttifysiikkaan.
Wien tutki Eugen Goldsteinin löytämiä anodisäteitä. Hän osoitti niiden muistuttavan katodisäteitä mutta olevan positiivisesti varautuneita ja koostuvan elektronia painavammista hiukkasista. Nykyisin näitä hiukkasia kutsutaan protoneiksi. Wienin tutkimuksissaan käyttämä menetelmä johti 20 vuotta myöhemmin massaspektroskopian keksimiseen.
Tunnustukset
Wien sai fysiikan Nobelin vuonna 1911. Hänet kutsuttiin Berliinin, Göttingenin, Itävallan, Ruotsin, Norjan ja Yhdysvaltojen tiedeakatemioiden jäseneksi.
Hiroshiman ja Nagasakin pommitukset
Hiroshima ja Nagasaki ovat kaksi japanilaista kaupunkia, joita kumpaakin vastaan Yhdysvallat hyökkäsi atomipommilla elokuussa vuonna 1945 (Hiroshima 6. elokuuta ja Nagasaki 9. elokuuta). Ne ovat ainoat kohteet ihmiskunnan historiassa, joita vastaan ydinpommia on käytetty sodassa. Iskujen katsotaan olleen merkittävä tekijä toisen maailmansodan päättymisessä.
Pommit pudotettiin varta vasten muodostetun 509. pommitus- ja kuljetuslentorykmentin B-29 Superfortress -pommikoneista. Rykmentti oli sijoitettu Tinianin saarelle Mariaaneille. Hyökkäykseen osallistui aina kolme konetta, itse pommikone, mittauskone ja valokuvauskone. Niiden edellä kohteissa kävivät säätiedustelukoneet, sillä pommit piti pudottaa selkeällä säällä.
Ensimmäinen pudotettiin Hiroshimaan Enola Gay -nimisestä koneesta, jota ohjasi lentorykmentin komentaja, eversti Paul Tibbets. Pommi pudotettiin 9 450 metrin korkeudesta, ja se räjähti 6. elokuuta 1945 kello 8.15 (JST) pudottuaan vapaasti 550 metrin korkeuteen. Pommin teho oli noin 13 TNT-kilotonnia, mikä on nykyisiin ydinaseisiin verrattuna varsin vähän, mutta se tappoi välittömästi noin 75 000 ihmistä. Tämän Little Boy -nimisen pommin paino oli 4 000 kiloa, ja siinä käytettiin uraani-235-isotooppia. Vastaavaa pommia ei ollut koskaan ennen testattu.pienoiskuva|vasen|200px|Hiroshiman ja Nagasakin kaupungit kartalla.
Nagasakin yllä 9. elokuuta 1945 räjäytetty pommi (Fat Man) oli täysin toisenlainen, sillä siinä käytettiin fissioituvana aineena plutoniumia. Tämäntyyppinen pommi oli jo kerran räjäytetty 16. heinäkuuta Trinity-kokeessa New Mexicossa. Pommi painoi 4 545 kiloa, ja se pudotettiin Bockscar-nimisestä B-29-koneesta, jota ohjasi majuri Charles Sweeney. Pommin teho oli noin 20 kilotonnia ja räjähdyskorkeus sama 550 metriä. Pommi räjähti kello 11.02 (JST). Nagasakin mäkisen maaston ansiosta tuhovaikutus jäi jonkin verran Hiroshimaa pienemmäksi, mutta sielläkin pommi tappoi noin 73 900 ihmistä. Pommituksissa käytettiin juuri B-29 Superfortress -pommikoneita, koska ainoastaan ne kykenivät lentämään Mariaaneilta Japaniin ja takaisin. Pudotuskorkeus oli aiempaa alempi (jopa noin 0,5 kilometriä), sillä se oli 8 800 metriä.
Yhdysvaltain päätöstä käyttää atomipommia on arvosteltu jälkeenpäin. Jopa myöhempi presidentti Dwight D. Eisenhower ja kenraali Douglas MacArthur ovat jälkeenpäin sanoneet Japanin olleen käytännössä lyöty. Japani olisi neuvotellut sodan lopettamisesta ja sen ehdoista, mutta Potsdamin julistus määritteli ehdot Japanin antautumisen hyväksymiselle, mikä sitoi myös Yhdysvaltoja.
Pommien käytön tukijat väittävät ihmishenkiä ennemminkin säästetyn, sillä tavanomaisissa pommituksissa ja Yhdysvaltain maihinnousussa olisi todennäköisesti kuollut enemmän ihmisiä. Samoin on väitetty, että Japanin pääministeri kenraali Hideki Tōjō olisi määrännyt liittoutuneiden 100 000 sotavankia teloitettavaksi jos maihinnousu Japanin pääsaarille tapahtuu; väite on todistamaton, koska japanilaiset tuhosivat elo–syyskuussa 1945 systemaattisesti sodanaikaiset arkistonsa.
Hiroshiman ja Nagasakin pommit näyttivät, miten voimakas ase atomipommi on: yksi pommikone kykeni tuhoamaan kokonaisen kaupungin, kun siihen aiemmin tarvittiin satojen koneiden hyökkäys ja jopa yli 20 prosentin kalusto- ja miehistötappiot sitä suoritettaessa.
Lento kohti Hiroshimaa ja atomipommin pudottaminen
pienoiskuva|Little Boy pienoiskuva|Enola Gay miehistöineen.
Hiroshiman pommin pudotti Tinianin saarelta lähtenyt, eversti Paul Tibbetsin äitinsä mukaan Enola Gayksi nimeämä Boeing B-29 Superfortress -kone. Mittauskoneena oli Great Artiste (suom. Suuri Taituri) ja valokuvauksen hoiti kone #91, Necessary Evil (suom. Tarpeellinen Paha).
Kohteena ollut kaupunki Hiroshima oli tavallinen japanilainen satamakaupunki, joka oli ollut vanhastaan merkittävä varuskuntakaupunki. Siellä oli myös merkittävää sotavarusteluun liittyvää tehdastuotantoa. Amerikkalaiset välttivät kaupungin pommittamista ennen atomipommin käyttöä, sillä he halusivat tutkia pommin aiheuttamia tuhoja. Lisäksi kaupungin lähettyvillä ei ollut tiedustelutietojen mukaan liittoutuneiden sotavankileiriä.
Japanin yllä kävi ennen Tibbetsin konetta kolme tiedustelukonetta, joiden saamien tulosten perusteella suositeltiin Hiroshimaa.
Hiroshiman räjähdyksen aiheutti aiemmin testaamaton uraanipommi Little Boy (”Pikkupoika”), jonka massa oli 4 000 kilogrammaa ja voima 15 kilotonnia. Pommi oli kolme metriä pitkä ja 71 senttimetriä leveä. Siinä oli sisällä tykki, joka ampui uraanimöhkäleen uraanirenkaiden sisässä olevaan koloon, niin että uraanimassa tuli kriittiseksi ja pommi räjähti. Pommi oli pitkulainen, hieman tavanomaista lentopommia muodoltaan muistuttava. Räjäytysmekanismi oli kolmivaiheinen: ensin oli sekuntiajastin, sitten neljä barometria, joista kahden oli oltava samaa mieltä ensin sytytyksen edetessä kohti finaalipistettä. Lopuksi oli lyhytaaltotutka, joka mittasi etäisyyttä maanpinnasta. Koska ydinlataus laukaistiin sähköisesti, eli sähköisellä sytytyksellä, tarvitsi se virtalähteekseen 24 voltin pariston. Nykymittapuiden mukaan Hiroshiman pommi ei ollut kovin turvallinen, sillä teoreettisesti katsoen oli mahdollisuudet subkriittisten uraanipalojen ennenaikaiseen yhtymiseen, mikä olisi aiheuttanut fission liian aikaisin ja tappanut koneen miehistön.
Miehistö veti suojalasit silmilleen hieman ennen pommin räjähdystä. Pommi irtosi kiinnikkeistään kello 08.15, ja huomattavasti kevyempänä kone hypähti noin kolme metriä korkeammalle. Pommi näytti hetken aikaa vaappuvan ilmassa ennen kuin alkoi pudota. Pommi lensi ilmassa yhdeksän kilometriä. 43 sekunnin kuluttua pommin ujeltaessa kohti maata sen ilmanpainevipu toimi.
Kun pommi oli pudotettu, koneen ohjaaja Tibbets käänsi koneen takaisinpäin ja syöksyyn, että päästäisiin mahdollisimman kauas pommin räjähdyksen tieltä. Seuraavaksi näkyvä välähdys sokaisi, vaikka miehistöllä oli suojalasit päällä. Pommi räjäytettiin tarkoituksella ilmassa noin 560 metrin korkeudessa kello 8.16, jolloin ihmiset olivat kodeissaan. Toinen kone kierteli jonkin aikaa Hiroshiman yllä kuvaamassa, jolloin sen miehistö näki tuhon valtavuuden ja oli kauhuissaan siitä. Tulipaloja syttyi joka puolella.
Atomipommin vaikutus kaupunkiin
pienoiskuva|left|180px|Hiroshima ennen pommia. pienoiskuva|left|180px|Atomipommin jälkeen. Pommi osui noin 300 metrin päähän kohteestaan Aioin sillasta, mutta näin pienellä etäisyyden erolla ei ollut tässä merkitystä. Pommin räjähdyskohdalla oli Shiman sairaala.
Kun pommi räjähti, välähti kirkas, sinivalkoinen valo ja kuultiin ukkosen jyrähdystä muistuttava ääni.
Pommi tappoi heti noin 75 000 ihmistä ja tuhosi 90 prosenttia kaupungista. Noin kolmasosa kuolleista oli sotilaita. Pommin aiheuttama tuho kaupungissa oli valtava. Ensin tuli sokaiseva välähdys ja valtava kuumuus. Jonkin ajan kuluttua paineaalto kaatoi ihmisiä ja tuhosi rakennuksia. Lopuksi radioaktiivinen säteily tappoi monia niistä, jotka selvisivät hengissä räjähdyksestä.
pienoiskuva|vasen|280px|Hiroshima atomipommin jäljiltä. pienoiskuva|vasen|280px|Pommin tuhoympyrät. Complete = täydellinen, severe = paha, moderate = kohtalainen ja light = vähäinen tuho. Hiroshiman 5 PSI:n tuhoympyrä, jossa 50 % kuolee, oli 1,67 kilometrin etäisyydellä. Tämä vastaa täydellistä tuhoa. Ihmiset selvisivät yleensä hengissä 3,2 kilometrin päässä.
Yleisesti ottaen pommi teki tulella ja paineaallolla pahaa tuhoa noin 2–2,5 kilometrin säteellä. Monet selvisivät tällä alueella hengissä.
Varjovaikutukset olivat tavallisia, tummat kuviot paloivat puhki ja kasvojen toinen puoli saattoi palaa. Laajalla alueella tapahtui hiiltymistä tyypillisesti tulipalloon päin olleilla paljailla pinnoilla, sillä räjähdysenergia vapautui lyhyessä ajassa. Vielä neljän kilometrin päässä puhelinpylväät hiiltyivät 240 asteessa, mutta tavallisempaa tämä oli 1,65–2,4 kilometrin päässä. Puiden lehdet muuttuivat ruskeiksi vielä 2,4 kilometrin päässä. Iho paloi vielä 3,5–4 kilometrin päässä. Tyypillinen paloetäisyys oli 2,3 kilometriä. Tulipallon läpimitta oli lopulta yksi kilometri.
pienoiskuva|290px|Hiroshiman pommin vaikutukset kartalla. Punaisella merkitty alue kuvaa tulipalojen laajuutta.
Laajeneva tulipallo käynnisti paineaallon. Shiman sairaalan kivipylväät upposivat paineen voimasta maahan. Paine räjähdyksen alla oli 4,5–6,7 tonnia neliömetriä kohden. Betonirakennukset tuhoutuivat noin 500 metrin päässä ja tiilirakennukset vielä 1,5 kilometrin päässä. Tuho oli täydellinen 750 metrin säteellä ja kaikki rakennukset tuhoutuivat kokonaan. Pahoja tuhoja oli 1,5 kilometriin asti, ja siitä kahteen kilometriin saakka kohtalaista. 1,8–2 kilometrin päässä rakennusvauriot olivat vakavia. Kolmen kilometrin päässä tuho oli osittaista. Mutta puurakennuksia ei pystytty täällä jälkikäteen korjaamaan. Paineaalto eteni kolmen kilometrin päähän alle kuudessa sekunnissa. Paineaallon jälkeen tuli ulospäin puhaltava tuuli, jonka nopeus 1,5 kilometrin päässä oli 90 metriä sekunnissa. Tuuli kuljetti avomaalla ihmisiä ja ihmisiin pirstaleita, jotka vammauttivat ja tappoivat. Paineaalto ja tuuli sortivat rakennuksia. Niinpä paine tappoi lähes kaikki noin 1,5 kilometrin säteellä.
Paineaalto ja tuuli kaatoivat rakennuksia vielä 3,5 kilometrin päässä. Tällä etäisyydellä puurakennukset olivat myöhemmin korjattavissa. Ilmassa lenteli tuulen mukana tappavan tehokkaasti esineitä. Ikkunoita särkyi ja seiniä halkeili 12 kilometriin asti. Sienipilvi, joka nousi 13 kilometrin korkeuteen, näkyi jopa 600 kilometrin päähän.
Lentokoneesta katsoen kaupunki näytti pyörteiseltä ja pölyn seasta välähti liekkejä. Pölykerroksen halkaisija oli yli viisi kilometriä. Pommin synnyttävästä pilvestä satoi maahan mustaa, radioaktiivista, tappavaa sadetta. Pommin ylöspäin nouseva tulipallo synnytti pian räjähdyksen keskipisteeseen päin puhaltavan tuulen, joka kiskoi puita juurineen.
Pommin tuhoa lisäsi tulimyrsky. Se syntyi, kun suuri määrä paineaallon rikkomia puutaloja syttyi tuleen noin 20 minuutin kuluttua pommin räjähdyksestä. Osin tulipalot syttyivät pommin lämmöstä, osittain paineaallon rikkomista liesistä ja niin edelleen.
Näin kävi monissa palopommituksissakin: kohoava kuuma ilma sai aikaan sen, että paloalueelle syntyi tulimyrsky, joka levitti tulta laajemmalle kuin alun perin oli ollutkaan. Näin tapahtui muun muassa Hampurissa sotatoimi Gomorran yhteydessä. Hiroshiman tulimyrsky kesti noin kaksi vuorokautta.
Noin 11 neliökilometriä kaupungista paloi.
Pommin alkusäteily tappoi alle 1,3–1,4 kilometrin päässä kuukauden kuluessa, mutta 1,8 kilometrin päässä alkusäteily oli merkityksetön. Alkusäteily aiheutti tajuttomuuden noin 800 metrin päässä maanpintakeskipisteestä, mutta tällä alueella tappoivat enemmän paineaalto ja kuumuus.
Välitöntä tuhoa seurasi hitaammin puhkeava säteilysairaus, ”atomirutto”, joka kauempana räjähdyskeskipisteestä puhkesi myöhemmin. Kymmeniätuhansia kuoli säteilyyn muutaman viikon kuluessa räjähdyksestä. Säteily aiheutti ripulia, hiusten irtoamista ja ihoon violetteja läiskiä.
Noin 0,8 kilometrin päässä suurin osa säteilyn uhreista kuoli kuukauden kuluessa. 90 prosenttia ihmisistä noin kilometrin päässä räjähdyksen maanpintakeskipisteestä kuoli. 1,3 kilometrin päässä ihmisistä kuoli kaksi kolmasosaa. 1,5 kilometrin päässä kuoli noin kolmasosa–puolet yleisesti ottaen. Ulkona oli hyvin vaarallista olla vielä kahden kilometrin päässä. Avomaalla kuoli puolet vielä 2,25 kilometrin päässä, ja rakennuksissa puolet kuoli 800 metrin päässä. Betonirakennuksissa olleista puolet kuoli vielä 100–200 metrin päässä, vaikka ulkona selvisi hengissä sillä etäisyydellä vain muutama prosentti. 2,0 kilometrin päässä kuoli noin neljäs–viidesosa. 2,5–5 kilometrin päässä oli shokkiaallon paine noin 0,75–2 PSI. Tällä alueella kolme neljäsosaa selvisi vammoitta, ja vain pari prosenttia kuoli. Ihmiset selvisivät yleensä hengissä, jos etäisyys räjähdyspaikasta oli yli kolme kilometriä. 3,5 kilometrin päässä kuolleisuus oli enää ulkona 1/200, eikä sisällä kuollut kukaan.
Hiroshiman 90 000 rakennuksesta noin 60 000 tuhoutui kokonaan ja noin 18 000 osittain. 180 Hiroshiman 200 lääkäristä kuoli tai haavoittui. Sairaanhoitajia oli 1 780, joista kuoli tai haavoittui 1 654. 55 sairaalasta tai ensiapuasemasta jäi toimintakuntoon vain kolme. Palovammoja sai 25 prosenttia uhreista. Räjähdyksen keskipisteen lähellä olleessa Hiroshiman linnassa olleista ihmisistä jäi henkiin 10 prosenttia.
Heti sodan jälkeen Yhdysvallat pyrki muun muassa salaamaan radioaktiivisuuden aiheuttamaa säteilysairautta, muttei onnistunut tässä täysin.
Ihmisiä kuoli eniten säteilyyn Hiroshimassa ja Nagasakissa noin viikossa, monia 3–4 viikon kuluessa räjähdyksestä. Kahden kuukauden kuluttua suorat säteilykuolemat loppuivat. Kilpirauhassyöpä, harmaakaihi ja leukemia yleistyivät.
Hiroshimassa oli räjähdyshetkellä noin 255 200 asukasta, koska paljon ihmisiä oli evakuoitu pois.
Hiroshimassa oli 90 000 rakennusta 26 neliökilometrin alalla. Räjähdys ja tulipalot tuhosivat näistä 13,75 neliökilometriä eli noin 60 000 taloa.
Pommi tuhosi vain 26 prosenttia Hiroshiman teollisuudesta. Se tappoi noin 20 000 sotilashenkilöä.
Uhreista 20 prosenttia kuoli säteilyyn, 25 prosenttia palovammoihin ja noin puolet muihin vaikutuksiin.
Vuoden loppuun mennessä oli kuollut 140 000. Viiden vuoden kuluessa säteilysairauksiin ja muihin jälkivaikutuksiin oli kuollut yhteensä 200 000–250 000. Kaupungissa oli kaikkiaan noin 350 000 asukasta räjähdyshetkellä.
Hiroshimassa kuoli heti 70 000 ja 80 000 haavoittui. Yhden kilometrin säteellä kuoli väestöstä 95 prosenttia. Joulukuuhun mennessä pommi oli tappanut jälkivaikutuksillaan 130 000–150 000, ja vuoteen 1950 mennessä 200 000. Yhteensä pommi vaikutti 310 000–320 000 ihmiseen.
Nagasakissa kuoli heti 40 000 ja haavoittui 20 000. Joulukuuhun 1945 mennessä Nagasakin pommi tappoi yhteensä 60 000–80 000 ja vuoteen 1950 mennessä 100 000. Täällä pommi vaikutti 270 000–280 000 ihmiseen.
Nagasakin atomipommitus
pienoiskuva|Nagasaki atomipommin jäljiltä. pienoiskuva|Nagasakin kaupunki ennen atomipommia. pienoiskuva|Nagasakin kaupunki pommin jälkeen. 9. elokuuta 1945 Nagasakiin pudotettiin Trinity-kokeessa testatun ”The Gadgetin” tyyppinen, noin 20 kilotonnin imploosiopommi, jonka paino oli noin 4 600 kilogrammaa ja joka sai lempinimekseen Fat Man (”Lihava mies”). Pommi oli hieman Little Boyta pidempi – 3,25 metriä – mutta sen paksuus oli 1,52 metriä ja muodoltaan se oli kuin muna, jonka perässä oli laatikkomainen siivekerakennelma. pienoiskuva|vasen|Fat Man
Pommin pudotti Charles Sweeneyn ohjaama B-29 nimeltään Bockscar. Pommituslennolla oli vaikeuksia. Aluksi toinen konetta saattavista, mittalaitteita mukanaan kuljettavista koneista eksyi pilveen. Sitä odotettiin turhaan 40 minuuttia, mikä kulutti polttoainetta. Operaation ensisijainen kohde oli Kokuran kaupunki, mutta pilvipeite esti kohteen pommittamisen. Bockscarin polttoainesäiliön pumppu meni rikki, ja yli 2 000 kilogrammaa polttoainetta menetettiin, mikä lyhensi lentoaikaa. Bockscar joutuikin palatessaan turvautumaan varalaskupaikkaan Okinawalla muiden koneiden palatessa Tinianille.
Lennettyään kolme kertaa Kokuran kaupungin yli kone suuntasi vaihtoehtoiseen kohteeseen Nagasakiin. Aluksi myös Nagasakin yllä oli pilviä, mutta ne rakoilivat viime hetkellä. Tämä mahdollisti visuaalisesti kohteen pommittamisen. Pommi pudotettiin noin kolme kilometriä kaupungin keskustasta – aiotusta kohteesta – luoteeseen olevalle teollisuusalueelle. Se räjähti 43 sekuntia myöhemmin 469 metrin korkeudessa. Nagasakin pommi (22 kilotonnia) aiheutti tuhoa vähemmän kuin Hiroshiman pommi, vaikka se oli voimakkaampi, sillä maasto oli mäkisempää. Kumpuileva maasto toisaalta suojasi, toisaalta keskitti ja voimisti räjähdyksen voimaa suppealla alueella, jonka koko oli noin 11 neliökilometriä. Tämän pommituksen valokuvauskoneessa oli mukana Kuninkaallisten ilmavoimien edustajat Leonard Cheshire ja William Penney. Bockscarin tutkaupseerina oli luutnantti Jacob Beser, joka oli ollut Enola Gaynkin lennolla. Hän on siis maailman ainoa kahteen ydinasehyökkäykseen osaa ottanut. Pommi tuhosi eniten rakennuksia noin 3,8 kilometrin alalla Urakamin laaksossa. Pommi tappoi heti noin 35 000–70 000 ihmistä ja vammautti 41 000. Nagasakin pommin suurempi voima näkyi sen tuhoalueessa. Paineaalto tuhosi rakennuksia ainakin vielä 2,4 kilometrin päässä. Graniitti muuttui karkeaksi 1,5 kertaa kauempana kuin Hiroshimassa ja hiiltymistä tapahtui 3,35 kilometrin päässä. Tulipaloja oli 3,2 kilometrin päässä keskipisteestä. Ihmisiä paloi Nagasakissa 4,2 kilometrin päässä, Hiroshimassa 2,4 kilometrin päässä. Tiiliä siirtyili paikoiltaan keskimäärin kolmen kilometrin päässä, mutta joissain tapauksissa jopa 4,9 kilometrin päässä.
Nagasakin pommi tuhosi paikan teollisuusalasta 68,3 prosenttia, eli paljon enemmän kuin Hiroshiman pommi.
Atomipommin vaikutus ihmisiin
pienoiskuva|220px|Kimonon tummemmat kuviot ovat palaneet ihoon.
Kaupungin keskusta syttyi pommin kuumuuden takia tuleen. Pommin tuhoalueella henkiin jääneet muistuttivat palovammojen takia kauhukertomusten hahmoja: iho paloi valtaville rakoille, nahkaa roikkui ja uhreilla oli valtava jano. Paineaalto saattoi kuoria vaatteet pois. Ihmiset huusivat ”vettä!” viimeisiksi sanoikseen. Elävillä oli valtavia tuskia palohaavojen ja paineaallon aiheuttamien vammojen takia. Monilta paineaalto kuori vaatteet pois. Joiltakin paloi päälaki mustaksi. Monien sukupuolta oli vammojen takia vaikea tunnistaa. Vammautuneilta saattoi puuttua leuka ja jotkut raahasivat paineaallon kuorimaa ihoa perässään. Paineaalto repi uhreilta ihon ja kuumuus puhkaisi silmät. Vaatteet paloivat kiinni ihoon. Kimonojen kuviot syöpyivät ruumiiseen. Tuli levisi puutaloissa räjähdysmäisen nopeasti. Romahtaneissa taloissa loukkuun jääneet ihmiset huusivat apua, kunnes tuli poltti heidät. Monet läntisillä alueilla juoksivat veteen helpotusta saadakseen, mutta hukkuivat. Kuolemaisillaan olevia ihmisiä makasi maassa. Kuolevissa kuhisi toukkia. Elävät lapset huusivat kuolleiden äitiensä sylissä. Ruumiita oli joka puolella. Ruumiit alkoivat pian mädätä ja löyhkätä, joten ruumiita polttohaudattiin röykkiöittäin useita päiviä. Kuolleita kasattiin ja ruumiskasat sytytettiin tuleen öljyllä.
Hengissä säilyneillä harvoilla alueen lääkäreillä ja sairaanhoitajilla oli jättiurakka. Sairaaloista ja tilapäisistä kouluihin perustetuista ensiapupisteistä loppuivat lääkkeet nopeasti.
Välittömästi kuolleiden lisäksi säteilysairaus alkoi tappaa. Tuohon aikaan sitä sanottiin ”atomirutoksi”. Sen oireita olivat ripuli, hiusten lähtö ja iholla olevat violetit läiskät.
Japanilainen Tsutomu Yamaguchi on ainoa ihminen, joka selvisi hengissä molemmista iskuista. Hän kuoli vuonna 2010 ollessaan 93-vuotias.
Jälleenrakentaminen
Hiroshima jälleenrakennettiin toisen maailmansodan jälkeen. Kaupunki sai lahjoituksena suuren määrän raitiovaunuja. Kaupungissa onkin nykyään Japanin laajamittaisin raitiovaunuverkosto. Vuonna 1949 Japanin parlamentti julisti Hiroshiman rauhankaupungiksi kaupungin pormestarin Shinzō Hamain aloitteesta. Kaupungista tuli suosittu rauhaa ja yhteiskunnallisia kysymyksiä käsittelevien konferenssien pitopaikka. Hiroshiman rauhantutkimuslaitos perustettiin vuonna 1998 Hiroshiman yliopiston yhteyteen.
Nagasakissa on nykyisin huomattavaa lentokone-, silkki- ja puuvillateollisuutta, useita terästehtaita sekä yliopisto. Asukkaita Nagasakissa oli vuonna 2006 noin 455 000 (2006).
Atomipommitusten jälkipuinti
Hiroshiman ja Nagasakin pommit herättivät loputtoman keskustelun siitä, oliko aiheellista käyttää atomipommia japanilaisia kaupunkeja vastaan.
Japanin antautuminen
Keväällä käydyn Iwo Jiman taistelun jälkeen alkoivat Japanin tavanomaiset lentopommitukset, jotka olivat hyvin tuhoisia. Niissä käytettiin palopommeja. Tokion pommitukset olivat luultavasti historian pahin pommitus. Ne olivat tietoista totaalista sotaa. Palavien puutalojen tulimyrsky tappoi yli 100 000 siviiliä. Jo vuodenvaihteessa oli selvää, ettei Japani kestäisi sotaa kovin kauan. Japanin hallinnossa kilpailivat sotaa kannattavat ”haukat” ja sitä vastustavat ”kyyhkyt”.