cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Terveydenhuolto
Terveydenhuolto Suomessa
Ns. TSS-oikeudet eli taloudelliset, sosiaaliset ja sivistykselliset oikeudet nostettiin Suomessa perustuslain tasolle 1995 toteutetussa perusoikeusuudistuksessa. Säännöksen perusteella julkisen vallan on myös turvattava jokaiselle riittävät sosiaali- ja terveyspalvelut sekä edistettävä väestön terveyttä. Julkisen vallan on myös tuettava perheen ja muiden lapsen huolenpidosta vastaavien mahdollisuuksia turvata lapsen hyvinvointi ja yksilöllinen kasvatus. Voimassa oleva sosiaali- ja terveydenhuollon lainsäädäntö määrittelee sen, miten palvelujen saatavuudesta on huolehdittava.
Eräiden palvelujen turvaamista on pidetty niin tärkeänä, että yksilölle on säädetty ns. subjektiivinen oikeus saada palvelu. Tällainen palvelu on esimerkiksi kiireellinen sairaanhoito. Kunnalla on velvollisuus kaikissa tilanteissa varata riittävä määräraha näitä palveluja varten.
Suuri osa sosiaali- ja terveyspalveluista on kuitenkin määrärahasidonnaisia. Tämä tarkoittaa sitä, että yksilöllä on oikeus palveluun kunnan varaamien määrärahojen rajoissa. Palveluja voidaan tällöin kohdentaa esimerkiksi niitä kaikkein eniten tarvitseville. Yleisenä periaatteena voidaan kuitenkin pitää sitä, että palvelun tarve on aina arvioitava yksilöllisesti eikä palvelua voida evätä pelkästään määrärahan puutteeseen vedoten.
Vastuu sosiaali- ja terveydenhuollon järjestämisestä on kunnilla. Lainsäädäntö velvoittaa kunnat järjestämään sosiaali- ja terveyspalveluja asukkailleen, mutta ei sääntele yksityiskohtaisesti toiminnan laajuutta, sisältöä eikä järjestämistapaa.
Kunnat voivat järjestää palvelut itsenäisesti omana toimintanaan, olemalla jäsenenä kuntayhtymässä tai ostamalla palvelut muilta kunnilta tai yksityisiltä palveluntuottajilta. Toiminnassa voi olla kuntakohtaisia eroja paikallisten olosuhteiden ja väestön tarpeiden mukaan. Tämä korostaa kunnallisten luottamushenkilöiden ja muiden päättäjien vastuuta siitä, että palvelujen taso ja laatu vastaavat kunnan asukkaiden tarpeita.
Terveydenhuoltopalvelut voidaan jakaa perusterveydenhuoltoon ja erikoissairaanhoitoon. Perusterveydenhuoltoon kuuluvat esimerkiksi terveyskeskuksesta tai työterveyshuollosta saadut palvelu. Erikoissairaanhoitoon kuuluvat palvelut ovat erikoislääkärijohtoisia; näitä palveluja on saatavissa esimerkiksi poliklinikoilla, sairaaloissa ja yliopistollisissa keskussairaaloissa.
Lainsäädäntötasolla pyritään niin sanotulla sote-uudistuksella perusterveydenhuollon ja erikoissairaanhoidon yhdistämiseen, yhteistyön lisäämiseen ja yhteiseen järjestelmään - alueellista tai seutukunnallista mallia suunnitellaan.
Lääkäripula
Lääkäreitä ei kouluteta suomessa riittävästi, vaikka Suomessa on lääkäripula, joka vaivaa etenkin kunnan terveyskeskuksia. Tilanne on johtanut muun muassa siihen, että hyvätuloiset saavat pienituloisia huomattavasti enemmän terveyspalveluja. He saavat parempaa hoitoa myös julkisella puolella, koska pääsevät yksityislääkäreiden kirjoittamilla lähetteillä esimerkiksi leikkauksiin muita helpommin.
Historiaa
Vuoden 1964 sairausvakuutuslaki ja 1972 kansanterveyslaki paransivat huomattavasti Suomen terveydenhuoltoa. Kunnille alettiin maksaa valtionosuuksia terveydenhuollon järjestämiseksi ja lääkäreitä alettiin kouluttaa lisää Lääkäriliiton vastustuksesta huolimatta. "Terveyskeskukset" eli kunnalliset terveysasemat olivat 1980-luvulla jopa ilmaisia. Myöhemmin terveyskeskukset muuttuivat jälleen maksullisiksi.
Kehittäminen
Porter & Teisberg ehdottavat Yhdysvaltojen terveydenhuollon organisaation uudistamiseksi kahdeksaa päälinjaa, jotka on käsitelty Suomen psykiatriyhdistyksen piirissä 2008 ja todettu myös Suomessa käyttökelpoisiksi:
Maksuttomuus
Lasten terveydenhuollossa maksuttomuus aiheuttaa epäjatkuvalla tavalla ylimääräistä kysyntää ja siten antibioottien sopimatonta käyttöä ja resurssien kohdentumista enemmän terveisiin lapsiin tarvitsevimpien sijaan. Pienikin maksu, esimerkiksi kaksi dollaria, lievittää näitä ongelmia vaikkei juurikaan aiheuta ihmisille taloudellisia ongelmia. Maksuttomuus voi kuitenkin olla perusteltua kustannustehokkaimmille toimille kysynnän lisäämiseksi.
Ammatit ja palvelut
Terveydenhuollossa toimivia ammattihenkilöitä ovat esimerkiksi kätilöt, lääkärit, psykologit ja sairaanhoitajat sekä lähi- ja perushoitajat, röntgenhoitajat, laboratoriohoitajat eli bioanalyytikot ja fysioterapeutit.
Terveydenhuoltopalveluja ovat muun muassa ehkäisevä hoito, rokotukset, reseptimääräykset lääkkeille ja niiden käytön valvonta, leikkaukset, diagnoosit, seurannat ja lapsen syntymisessä auttaminen.
Vuoden 2006 talviolympialaisten mitalitaulukko
Vuoden 2006 talviolympialaisissa oli mukana urheilijoita 80 eri maasta, jotka kilpailivat 84 olympiatapahtumassa. Mitalitaulukon ykkössijan saavutti Saksa.
Hubert Luthe
Hubert Luthe (22. toukokuuta 1927 Lindlar – 4. helmikuuta 2014 Essen ) oli saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Kölnin arkkihiippakuntaan Josef Frings 2. heinäkuuta 1953. Hän sai 28. lokakuuta 1969 nimitykset Kölnin vihkipiispaksi sekä Egabron titulaaripiispaksi. Piispaksi vihkiminen seurasi 14. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Joseph Höffner, jota avustivat Johann Wilhelm Cleven ja Augustinus Frotz. Luthe nimitettiin Essenin piispaksi 18. joulukuuta 1991 ja asetettiin virkaan 2. helmikuuta 1992. Hän jäi eläkkeelle 75-vuotispäivänään 22. toukokuuta 2002.
EditPad
EditPad on Just Great Softwaren tekemä tekstieditori, joka on saatavilla Windowsille ja Linuxille. EditPad hallitsee yli 80 ohjelmointikielen syntaksin värjäyksen. Muita toimintoja ovat säännöllisiä lausekkeita ymmärtävä etsi ja korvaa, välilehdet sekä kahden tekstin vertailu.
EditPadista on saatavilla kaksi versiota: maksullinen EditPad Pro ja ei-kaupallisessa käytössä ilmainen EditPad Lite. EditPad Pron kokeiluversio on ladattavissa osoitteesta http://www.editpadpro.com/.
The Gazette
The GazettE, aiemmin "Gazette" on japanilainen visual kei -yhtye, joka on perustettu vuonna 2002. Yhtye muutti nimensä kirjoitustavan Gazettesta the GazettE:ksi vuonna 2006 ilmestyneen albumin NIL myötä. Nimenvaihdoksen syynä on yhtyeen halu saada kirjoitettu nimi näyttämään logolta.
Yhtyeen historia
Maaliskuussa 2002, Ruki, Uruha, ja Reita, Aoi ja Yune perustivat bändin nimellä Gazette. Levy-yhtiö Matinan kirjoille päästyään he julkaisivat ensimmäisen singlensä ”Wakaremichi”, jonka musiikkivideo julkaistiin saman vuoden huhtikuussa. Marraskuuhun mennessä he olivat julkaisseet kaksi muuta singleä ja toisen musiikkivideonsa.
Alkuvuodesta 2003 yhtyeen rumpali Yune erosi ja hänet korvattiin nykyisellä rumpalilla Kailla. Pian sen jälkeen bändi allekirjoitti sopimuksen PS Company labelin kanssa, ja toukokuussa he julkaisivat ensimmäisen EP:nsä nimeltä "Cockayne Soup". He aloittivat ensimmäisen kiertueensa Hanamuke-nimisen bändin kanssa ja kiertueen aikana bändit tekivät yhdessä kaksi laulua, mistä seurasi toinen kiertue vidollin kanssa. Sen jälkeen bändit esiteltiin yhdessä Marraskuun Cure -lehdessä, joka keskittyy visual kei -bändeihin. Joulukuun alussa the GazettE konsertoi yhdessä Deadmanin kanssa. 28. Joulukuuta bändi esiintyi Fool’s Mate lehden Beaty-fool’s-festivaaleilla, joka myös julkaistiin DVD:nä.
16. tammikuuta vuonna 2004 bändi levytti sooloesiintymisen Shibuya-Ax:ssä. Esiintyminen myös julkaistiin DVD:llä nimellä Tokyo saihan ~Judgement Day~. 30. maaliskuuta samana vuonna julkaistiin minialbumi "Madara", joka ylsi toiseksi Oriconin Indie-listalla. Madaraa seurasi toukokuussa DVD, joka sisälsi kuusi musiikkivideota, sekä ”Studiossa”-dokumentin. Samassa kuussa Gazette oli esitelty Shoxxin lehdessä Expert Rush III, katalogissa joka käsitteli itsenäisiä visual kei -artisteja. Toinen live-DVD, Heisei Banka, julkaistiin heinäkuussa. Loka- ja marraskuun aikana bändi oli kiertueella Kra- ja BIS-nimisten bändien kanssa. Heidän debyyttialbuminsa, DISORDER, julkaistiin lokakuussa ja pääsi sillä top 5:n joukkoon Oriconin listalla. Bändi vietti vuoden 2004 lopun ja vuoden 2005 ahkerasti kiertueilla, julkaisten samalla toisen minialbumin Gama:n syyskuussa. Vuoden 2005 joulukuussa bändi julkaisi ensimmäisen label-singlensä, Cassiksen.
Helmikuussa 2006 julkaistun, toisen täysmittaisen NIL-nimisen albumin myötä bändi muutti nimensä japanilaisista merkeistä länsimaisiin kirjaimiin. Samalle vuodelle he tekivät toiselle kiertueelle, jonka viimeinen konsertti, "Grand Finale", pidettiin Nippon Budokanissa. Heinäkuussa the GazettE esiintyi Beethovenhallessa, Bonnissa, Saksassa. Kyseinen tapahtuma oli heidän ensimmäinen Aasian ulkopuolinen konserttinsa, joka oli yhdistetty paikallisen anime- ja mangatapahtuman Animagic:in kanssa.
Kolme uutta singleä julkaistiin pian, toisen studioalbumin STACKED RUBBISH:in perässä heinäkuussa 2007. Se ylsi toiseksi Oriconin listalla ensimmäisenä päivänä julkaisun jälkeen. Debyyttialbumia seurasi promootiokiertue heinäkuusta syyskuuhun 2007. Lokakuussa Gazette aloitti ensimmäisen Euroopan kiertueensa esiintyen Englannissa, Suomessa, Ranskassa ja Saksassa.
DVD:t
HALLOWEEN NIGHT 17 THE DARK HORROR SHOW SPOOKY BOX 2 アビス -ABYSS- LUCY -ルーシー- LIVE AT 10.30 AND 10.31 TOYOSU PIT TOKYO (2018)
Teräsmies (animaatiosarja)
Teräsmies (Superman: The Animated Series) on DC Comicsin supersankari Teräsmieheen perustuva Annie- ja Daytime Emmy -ehdokkuuden saanut animaatiosarja. Se alkoi 6. syyskuuta 1996 ja päättyi 12. helmikuuta 2000. Sarjan oli kirjoittanut Alan Burnett ja Paul Dini ja tuottanut Warner Bros. Animation. Suomessa tämä Teräsmiehen piirrossarja esitettiin Nelosella vuonna 1998.
Sarja
Sarjassa keskityttiin Krypton-planeetalta kotoisin olevan Teräsmiehen seikkailuihin uskomattoman voimakkaana rikosten torjujana, joka puolustaa Metropolista useilta superrikollisilta, joita ovat Lex Luthor, Brainiac, Metallo, Lelumies, Parasiitti, Lobo, Darkseid, Jax-Ur, Mala, Livewire, Bizarro ja Mxyzptlk. Teräsmiehen salainen henkilöllisyys on Clark Kent, joka on lempeäkäytöksinen reportteri Daily Planetilla, jossa hän työskentelee reportteriparinsa Lois Lanen ja valokuvaaja Jimmy Olsenin kanssa.
Ensimmäisen tuotantokauden jälkeen sarja esitteli vierailevina sankareina muita sarjakuvasankareita, kuten Salaman, Batmanin, Terästytön, Robinin, Vihreän Lyhdyn ja Vesimiehen.
Teräsmies-sarjan oli myös tarkoitus olla omanlaisensa alkuteema kuten Batmanilla, mutta tekijöiden mukaan heiltä loppui aika kesken. Tämän myötä he kokosivat sarjan alkuteeman jaksojen pätkistä. Myös muutaman hahmot oli mallinnettu oikeiden näyttelijöiden mukaan. Muun muassa Lex Luthor sai näköisyytensä Telly Savalasilta, muita ovat sarjakuvista tuttu Jack Kirby, jonka näköisyyden sai Dan Turpin, sekä Clark Kentin äiti Martha Kent muistutti hyvin paljon näyttelijätär Shirley Jonesia.
Metropolis
Teräsmiehen suojelema kaupunki on kuvailtu monikulttuurisena kaupunkina, jota harvat suurkaupungit pystyvät kilpailemaan sen urbaani moderniuden, pilvenpiirtäjien ja laajojen moottoriteiden kanssa. Kaupungissa on vain kerrottu asuvan miljoonia ihmisiä, jotka vaaran koittaessa luottavat Teräsmieheen.
Daily Planet
Maailman kuulu suurkaupunkilehtiä julkaiseva Daily Planet on rakennukseltaan ja katolla olevan suuren kultaisen pallon myötä Metropolisin tunnistetuimpia rakennuksia. Lehden päätoimittajana toimii Perry White, joka oli nuoruudessaan lehden menestyneimpiä toimittajia. Daily Planet on voittanut uskomattomilla uutisillaan kaikki tärkeimmät palkinnot.
Merkittävimmät työntekijät ovat muun muassa Clark Kent, joka uutisten kirjoittamisen lisäksi löytää ja kuulee paremmin rikostapahtumien paikoista. Lois Lane on voittanut useita palkintoja ja hänelle on myös myönnetty Pulitzer-palkinto erinomaisesta journalistisuudesta hankkiessaan uutisensa uhkarohkeasti olemalla muun muassa paikan päällä esimerkiksi keskellä rikoksen tapahtumaa. Menestyksensä myötä Loista on pyydetty muihin uutislehtiin, mutta hän on päättänyt pysyä uskollisesti Daily Planetilla. Nuori Jimmy Olsen vietti lapsuutensa itsemurhaslummialueella, josta hänet palkattiin freelanceriksi valokuvaamaan Daily Planetille kuvia lehden uutisia varten. Hän on usein Lois Lanen mukana ja erityisesti silloin, kun kyse on slummialueiden tutkimisesta. Muita merkittäviä työntekijöitä ovat Daily Planetin juorukolumneja julkaiseva Angelca Chen, joka toimii myös televisio-ohjelman Metropolis Todayn juontajana. Lisäksi lehden toimitukseen palkattiin Ron Troupe, jolla on Kentin ja Lanen tavoin kyky saada erinomaisia uutisia julki ja myös hän on kiinnostunut Teräsmieheen liittyvien uutisten julkaisuista. Muun muassa sarjakuvataiteilija Kyle Rayner työskenteli hetken aikaa Daily Planetilla lehden sarjakuvien parissa.
LexCorp
Lex Luthorin omistama monialayritys, joka työllistää yli puolet Metropolisin asukkaista heidän huomaatatta. Yhtiö käyttää varojaan päälle päin hyviin ja hyödyllisiin tarkoituksiin, kuten museon ja armeijan teknologian kehityksen rahoittamiseen. LexCorp muun muassa valmisti Lexo-Skel Suit 5 000 taisteluasun, jota yritettiin myydä Kaznian terroristeille.
S.T.A.R. Labs
Tieteeseen ja teknologiaan perustuva tutkimuslaitos, joka sijaitsee syrjäisellä alueella, jossa edistyneet tiedemiehet kehittävät uusia keksintöjä edistääkseen ihmisten elämää. Erityisesti tunnetuin työntekijä on professori Hamilton, joka auttaa Teräsmiestä taistelemaan rikollisia vastaan kehittämällä hänelle muun muassa asuja, jotka estävät kryptoniitin säteilyn vaikutusta.
Poliisivoimat
Teräsmiehen ollessa poissa tai kiireelisen suuren luokan rikoksen torjumisessa Metropolisin poliisi yksikkön erikoisjoukon luutnantti Maggie Sawyerin johdolla Metropolisin poliisit hoitavat ylimääräiset rikolliset pois tieltä. Maggien parina oli pitkään kovista otteistaan tunnettu poliisi Dan Turpin, jonka Darkseid myöhemmin surmasi.
Intergang
Superrikollisten lisäksi Metropolisissa pitää valtaa oma rikollisjärjestö Intergang, jota johtaa Bruno Mannheim. Se on gangsteriliitto, joka yrittää vallata omalla tavallaan Metropolisin, ja se myös teki yhteistyötä Darkseidin kanssa päästäkseen eroon Teräsmiehestä, joka ainoana esti sitä valtaamasta Metropolista.
Jaksoluettelo
Katso luettelo jaksoista
Vastaanotto ja arvostelu
Sarja on listattu IGN-sivuston tammikuussa 2007 laatiman listan kymmenenneksi parhaaksi sarjakuvaan perustuvaksi animaatiosarjaksi. Vuonna 2009 IGN-sivuston laatiman sadan parhaan animaatiosarjan listan mukaan Teräsmies oli sijalla 36.
Wizard Magazine listasi vuonna 2001 Teräsmiehen sijalle 20 laatimassaan kautta aikain sadan parhaan animaatiosarjan listalla.
ConTEXT
ConTEXT on Windowsin muistion kaltainen ilmainen tekstieditori. Se on suunnattu erityisesti ohjelmoijille. ConTEXT on suhteellisen pieni ja kevyt editori.
Luke Fox
Luke Fox (sukunimi esiintyy myös kirjoitusasussa Foxe; 20. lokakuuta 1586 Kingston upon Hull, Englanti – 15. heinäkuuta 1636) oli englantilainen arktisten alueiden tutkimusmatkailija. Hänen päätarkoituksenaan oli löytää luoteisväylä Atlantilta Tyynellemerelle.
Luke syntyi vuonna 1586 Kingston upon Hullin kaupungissa Yorkshiressä. Hän meni naimisiin Anne Barnardin kanssa vuonna 1613. Tiettävästi heille ei syntynyt lapsia. Nuoruudestaan saakka Luke oli kiinnostunut navigoinnista ja luoteisväylän löytämisestä. Hän kartoitti suuren osan Hudsoninlahtea, Foxen altaan, Foxenkanavan ja Foxenniemimaan, mutta ei onnistunut löytämään etsimäänsä reittiä. Fox nimesi kaikkiaan 27 maantieteellistä paikkaa, joista monet kantavat edelleen hänen nimeään.
Hautalammi (Hämeenlinna)
Hautalammi on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa Könnölän kylässä sijaitseva umpilampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 9,0 hehtaaria ja se on 550 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Se sijaitsee harjumuodostuman painanteessa, joka saattaa olla suppa. Sen rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Lammen pohjoisrannalla sijaitsee kaksi taloa, mutta rannoille on rakennettu myös noin kymmenen vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet viereiseltä yhdystieltä 13661. Hämeenlinnan ja Hattulan välinen kuntaraja ohittaa lammen sen kaakkoispuolelta.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Räikälänjoen valuma-alueeseen, johon Alajoen valuma-alue kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 119,6 metriä mpy. Lampi on umpilampi, minkä takia sillä ei ole tulo- eikä laskuojia.
Yenimahalle
Yenimahalle on piirikunta Turkin Ankaran maakunnassa ja Ankaran kaupungissa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Yenimahallen väkiluku oli 687 093.
Formiaatti
thumb|Formiaatti thumb|Klooriformiaatin rakenne Formiaatti, (HCOO−), on muurahaishapon (HCOOH) ioni. Yhdisteitä, joissa anionina on formiaatti-ioni sanotaan formiaateiksi. Formiaatti-ioneja syntyy muurahaishapon protolysoinnin yhteydessä:
Formiaatteja on mahdollista käyttää suolojen sijasta maantien suolauksessa. Formiaatit ovat kalliimpia aineita, mutta niiden käytön arvellaan tulevan halvemmaksi yhteiskunnalle kuin vastaavat kloridi-yhdisteet, koska kloridi-yhdisteiden aiheuttamat syöpymisvahingot vähenevät.
Jos formiaatin perusrakenteessa vety (H) on korvattu kloorilla (Cl) niin tällaisista yhdisteistä käytetään nimeä klooriformiaatti.
Lähteet
Formiate
The Last Vegas
thumb|The Last Vegas The Last Vegas on yhdysvaltalainen hard rock -yhtye.
Ääni
The Last Vegas tavoittelee soittotyylillään 1970-luvun hard rockia.
Teenage Mutant Ninja Turtles: The Score
Teenage Mutant Ninja Turtles: The Score on vuoden 2014 Teenage Mutant Ninja Turtles elokuva-albumi, jonka on säveltänyt Brian Tyler. Sen julkaisi Atlantic Records.
Mehun-sur-Yèvre
Mehun-sur-Yèvre on kunta Ranskassa Cherin departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee Yèvre joen varrella, noin 15 kilometriä Vierzonin kaupungista kaakkoon.
Mehun-sur-Yèvre on vanha keskiaikainen linnoitettu kaupunki. Kaupungin puolustuslinna Château de Mehun on mainittu ensimmäisen kerran 800-luvulla. Nykyään se on raunioitunut. Se oli 1400-luvulla kuninkaallinen linna, missä Ranskan kuningas Kaarle VII piti hoviaan. Linnan tornissa on museo, Le Musée Charles VII, joka on omistettu Kaarle VII:n hallituskaudelle. Kaupungin vanhasta muurista on yhä jäljellä kelloportti, Porte de l’Horloge. Se on rakennettu 1200-luvun alussa ja kello on 1400-luvulta.
Kaupunki kuuluu Berryn historialliseen maakuntaan, jolla on pitkät perinteet posliinin valmistuksesta. 1800-luvulla kaupunkiin perustettiin Pillivuytin posliinitehdas, joka on nykyään Ranskan suurin.
Godkänd pirat
Godkänd pirat on ruotsalaisen Magnus Ugglan vuonna 1981 julkaistu livealbumi. Albumin kappaleet on nauhoitettu Ugglan vuoden 1980 kiertueella. Levy on Ugglan ensimmäinen ja tähän mennessä ainoa livealbumi.
Albumin kansikuvan on ottanut Ugglan veli, Gabriel Uggla.
Kappaleluettelo
Kappaleet ovat Magnus Ugglan kirjoittamia, ellei toisin mainita.
Muusikot
Kappaleessa Sommartid:
With His Hot and Blue Guitar
Johnny Cash with His Hot and Blue Guitar on countrymuusikko Johnny Cashin esikoisalbumi, joka julkaistiin 11. elokuuta 1957. Se sisältää muun muassa hänen menestyssinglensä ”I Walk the Line”, ”Cry Cry Cry”, ”So Doggone Lonesome” ja ”Folsom Prison Blues”. Albumin tuotti Sam Phillips ja sen julkaisi Sun Records.
Albumista julkaistiin uusi versio 23. heinäkuuta 2002. Uusintapainoksessa on viisi ylimääräistä kappaletta, joista kolme oli albumin alkuperäisten kappaleiden erilaisia versioita.
Iso Rastaslammi
Iso Rastaslammi, tai vain Rastaslammi , on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa Rimmilän kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 2,5 hehtaaria ja se on 350 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Se sijaitsee maaston painanteessa, joka on soistunutta metsämaata. Lammessa on yksi luotomainen saari. Sen rantaviivan pituus on 850 metriä ja sen pohjoisrannan ylärinteessä sijaitsee kolme vapaa-ajan asuntoa.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Räikälänjoen valuma-alueeseen, johon Alajoen valuma-alue kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 134,1 metriä mpy. Lampeen on johdettu suon läpi kaitettu Pienestä Rastaslammista kaivettu yhdysoja. Isosta Rastaslammista jatkaa Taipaleensuon läpi Takajärven Rastaslahteen laskeva Rastaslamminoja.
Rikkakasvi
Rikkakasvit eli rikkaruohot ovat kasveja, jotka kasvavat paikoissa, joissa niiden ei haluta kasvavan. Viljelysmailla rikkakasvit ovat yleensä viljelyä haittaavia ja vaikeasti torjuttavia kasveja. Rikkaruohot ovat ruohovartisia kasveja, mutta rikkakasveihin sisältyvät myös puuvartiset kasvit eli esimerkiksi pensaat.
Monet rikkakasvit ovat alkujaan kasvaneet vain suppealla alueella maailmassa, mutta ihminen on tahtomattaan tullut levittäneeksi niitä laajalle. Monien tavallisten rikkakasvien siemenet muistuttavat viljelyskasvien siemeniä siinä määrin, että niitä on vaikea näistä erottaa. Niitä kulkeutuu myös ajoneuvojen pyöriin ja ihmisten kenkiin tarttuneina.
Rikkaruohot voidaan jakaa siemenrikkaruohoihin, jotka ovat yksivuotisia, ja juuririkkaruohoihin, jotka ovat monivuotisia. Edelliset lisääntyvät vain siemenistä, mutta ne leviävät herkästi kaikkialle. Juuririkkaruohot eivät yhtä helposti leviä uusille kasvupaikoille, mutta sieltä, missä niitä jo kasvaa, niitä on erityisen vaikea saada hävitetyiksi.
Haitat ja hyödyt
Rikkakasveista aiheutuu viljelyksille ja karjataloudelle monenlaisia haittoja. Ne imevät maasta vettä ja viljelyskasveille tarkoitettuja lannoitteita. Jos ne kasvavat viljelyskasveja korkeammiksi, ne voivat estää niiltä myös valon saannin. Ne voivat myös tukkia peltotöissä käytettyjä työkoneita. Monet niistä edistävät myös tuhohyönteisten leviämistä. Lisäksi muutamat rikkakasvit ovat viljelyskasvien lähisukulaisia ja voivat risteytyäkin niiden kanssa pilaten siemensadon. Jos rikkakasveja ei torjuta, ne voivat helposti syrjäyttää paikalta viljelyskasvit kokonaan. Varsinkin puutarhaviljelyksessä sato saatetaankin menettää kokonaan, jos niitä ei torjuta. Osa rikkakasveista sisältää karjalle myrkyllisiä aineita ja on siten haitallisia laiduntaville eläimille aiheuttaen erilaisia sairauksia ja myrkytyksiä eläimille, jos ne syövät kyseisiä kasveja.
Toisaalta rikkakasveista saattaa kyllä olla joissakin asioissa hyötyäkin, mikäli niitä kasvaa vain vähän. Muutamat niistä kelpaavat rehuksi tai lääkekasveiksi. Useita voidaan kukkiensa vuoksi pitää kauniinakin. Esimerkiksi komealupiinia monet pitävät kauniina, mutta monet taas haluavat hävittää sen heti. Yleensä rikkakasveista aiheutuvat haitat ovat kuitenkin hyötyjä suuremmat.
Torjunta
Rikkaruohoja voidaan torjua kemiallisesti, mekaanisesti ja biologisesti. Rikkakasvien vanhin torjuntakeino on käsin kitkeminen. Niiden leviämistä pyritään estämään myös erilaisten siementen lajittelukoneiden avulla. Nykyään niiden torjumiseksi kuitenkin käytetään myös runsaasti torjunta-aineita. Rikkakasvien hävittämiseen tarkoitettuja torjunta-aineita sanotaan herbisideiksi. Suomessa esiintyvistä rikkakasveista haitallisimpana pidetään yleisesti hukkakauraa, jonka torjumisesta on Suomessa ja useissa muissakin maissa säädetty erityinen laki.
Rikkaruohoja voidaan torjua myös kuumakäsitelyllä Noin sata-asteinen vesi tuhoaa rikkakasvit noin neljäksi viikoksi. Kuumaan veteen lisätään maissisokeria jotta neste vaahtoaisi, jolloin vaahto ehtii vaikuttaa kasviin pitempään kuin pelkkä neste. Kuumavesi-maissisokerikäsittely on glyfosaatilla myrkyttämistä kalliimpaa, koska Suomen olosuhteissa kuumavesikäsittely täytyy tehdä kolmesti kesässä.
Clyde River
Clyde River, (tavumerkeillä ᑲᖏᖅᑐᒑᐱᒃ) on pikkukylä Kanadassa Nunavutin territoriossa, Qikiqtaalukin alueella. Kylä sijaitsee Baffininsaaren koillisrannalla, joka on Kanadan arktisten saarten suurin ja itäisin saari. Kylän väkiluku on 820 (2006). Clyde River sijaitsee tiettömällä alueella, ja ainoat liikenneyhteydet ovat vuosittaisen yhteysaluksen lisäksi lentokoneet. Kylän läheisyydessä sijaitsee Clyde Riverin lentoasema.
Hyönteiset
Hyönteiset (Insecta) on lajimäärältään suurin biologinen luokka. Hyönteisiä tunnetaan yli miljoona lajia, ja ne kattavat yli puolet kaikista tunnetuista eliölajeista. Vielä tuntemattomia hyönteislajeja uskotaan olevan paljon enemmän, siten että nykyisin elävien lajien kokonaismäärä olisi jopa kuudesta kymmeneen miljoonaa. Hyönteiset kuuluvat niveljalkaisten (Arthropoda) pääjaksoon.
Ruumis
Hyönteisten tunnusmerkillisin piirre on niiden kolmeen osaan jakautunut vartalo. Vartalon osat ovat pää, keskiruumis ja takaruumis. Päässä on tuntosarvet ja kolme paria suuosia, keskiruumiissa kolme jaoketta ja takaruumiissa on alkujaan ollut 12 jaoketta, mutta joillain lajeilla takaruumiin jaokkeet ovat heikosti kehittyneet, surkastuneet tai kokonaan hävinneet.
Pää erottuu selvästi keskiruumiista ja on usein hyvin liikkuva. Päässä on silmät, jotka ovat yleensä verkkosilmät, pari tuntosarvia ja kolme paria suuosia eli ylä- ja alaleuat sekä alahuuli. Suuosien toiminta riippuu ruoan hankintavasta, ja ne voivat olla purevat, nuolevat-imevät, pistävät-imevät tai imevät.
Verkkosilmät ovat pään sivuilla. Vaikka ne ovatkin liikkumattomat, niiden näkökenttä on laajempi kuin selkärankaisilla silmien muodon ja rakenteen ansiosta. Silmät ovat puolipallomaiset, ja niiden pinnassa on lukuisia keilamaisia pikkusilmiä. Jokainen näkökeila on oma kokonaisuutensa, jossa on kupera kitiinilinssi ja sen alla neljä keilalinssiä. Näkökeilojen määrä vaihtelee runsaasti: Pselaphus-suvun kovakuoriaisilla niitä on vain 20, kun Mordella-lajeilla niitä on 25 000. Verkkosilmien lisäksi hyönteisillä on usein pistesilmiä, joita tavallisesti on kolme.
Tuntosarvet ovat muodostuneet jaokkeista. Niiden määrä ja muoto vaihtelevat runsaasti. Tyvijaoke on yleensä muita jaokkeita paksumpi ja pidempi. Tuntosarvissa on useimmiten tunto- ja hajuaistinelimet.
Keskiruumis jaetaan kolmeen jaokkeeseen. Niistä ensimmäisessä on eturaajat, toisessa keskiraajat ja siivellisillä hyönteisillä Etusiivet ja kolmannessa takaraajat ja -siivet. Jaokkeet ovat kehittyneet eri tavalla, ja niiden keskinäinen koko vaihtelee. Raajoissa on tyypillisesti lonkka, reisirengas, reisi, sääri, nilkka ja kynsijaoke. Etu- ja takaraajat eroavat usein erikoistumisen takia: eturaajoja käytetään esimerkiksi saaliin pitämiseen tai kaivamiseen ja takaraajoja esimerkiksi hyppäämiseen tai uimiseen.
Siivet ovat kehittyneet kitiinisestä ulkoisesta tukirangasta eli eksoskeletonista. Siipiin ei yleensä kiinnity lihaksia suoraan, vaan siipien liike saa alkunsa keskiruumiin värähtelystä. Siipiä on lähtökohtaisesti kaksi paria, siis yhteensä neljä kappaletta, mutta niistä osa on voinut muuttua lentämisen kannalta sopimattomaan muotoon (esimerkiksi kovakuoriaisilla, kaksisiipisillä) tai ne saattavat puuttua kokonaan (kuten kirpuilla). Siivellisyys vaihtelee paitsi lahkoittain myös lajitasolla; on esimerkiksi kovakuoriais- ja perhoslajeja, joissa vain koirailla on siivet.
Takaruumiissa on tavallisesti 11 varsinaista jaoketta ja kärkijaoke eli telsoni. Etujaokkeet voivat laskostua taaempien alle tai sulautua keskiruumiseen. Lähimpänä peräaukkoa olevat jaokkeet voivat olla muuntautuneet monenlaisiin tarkoituksiin: niitä voidaan käyttää suvunjatkamiseen, ne voivat olla surkastuneet tai kätkeytyneet edellisten jaokkeiden alle.
Elintoiminnot
Hyönteisten verensokeri on selkärankaisista poiketen trehaloosi. Verenkierto on avoin. Sydämen, joka sijaitsee eläimen takaruumiissa selkäpuolella, ympärillä olevat rakenteet keräävät ruumiinnesteen eli hemolymfan ilmaputkien ympäriltä, ja sydän pumppaa nesteen lyhyitä ”valtimoita” pitkin virtaamaan vapaasti eläimen kudoksissa. Hyönteisten pienen koon takia hengityselimistö on vaatimaton, sillä happi pääsee pienimmillä lajeilla kaikkiin kudoksiin pelkän diffuusionkin avulla. Isommillakaan lajeilla ei silti esiinny keuhkoja, vaan hyönteisen kitiinikuoren lävistävät ilmaputket eli trakeat, joiden kautta happi pääsee syvemmällä eläimessä sijaitseviin kudoksiin.
Hermosto on alkeellinen. Pään sisällä sijaitseva hermosolmu toimii aivoina. Keskushermorunko kulkee eläimen vatsapuolella ja siihen liittyy muutamia muita suurempia hermosolmuja.
Kokoennätyksiä
Hyönteisten koko vaihtelee mikroskooppisen pienestä useiden kymmenien senttimetrien pituiseen.
Kivihiilikaudella, noin 360 miljoonaa vuotta sitten, hyönteiset kasvoivat suuremmaksi kuin nykyaikana. Aikakauden fossiileista tunnetaan esimerkiksi Meganeura-sudenkorento, jonka siipien kärkiväli oli yli 70 senttimetriä. Pisimpänä nykyisin elävänä hyönteisenä pidettiin aiemmin Borneossa ja Australiassa tavattavaa Acrophylla titan -sauvasirkkalajia. Suurimman mitatun yksilön ruumiin pituus on ollut 32,8 senttimetriä ja jalat mukaan luettuna yksilö oli lähes puolen metrin mittainen. Vuonna 2008 löydettiin kuitenkin sauvasirkkalaji, Phobaeticus chani, jonka ruumis on 35,7 cm pitkä ja jalkojen kärkiväli 56,7 cm. Myös sen sukulaislajit Phobaeticus serratipes ja Phobaeticus kirbyi voivat kasvaa lähes samanpituisiksi. Pisin kovakuoriainen on 17 cm, joissakin lähteissä 19 cm:n mittainen herkuleskuoriainen (Dynastes hercules).
Suurin siipien kärkiväli, 31 cm, on uusiguinealaisella Ornithoptera alexandrae -perhosella. Tosin lähes samaan siipiväliin yltävät on myös keskiamerikkalainen Thysania agrippina -yökköslaji ja australialainen herkuleskehrääjä (Coscinocera hercules). Suurin siipien pinta-ala on kaakkoisaasialaisella atlaskehrääjällä (Attacus atlas).
Painavimmasta hyönteisestä ei olla yksimielisiä, mutta useimmin sellaiseksi mainitaan afrikkalainen Goliathus-suvun goljatkuoriainen, joka voi toukkana painaa 90–100 grammaa. Muita hyvin painavia hyönteisiä ovat Megasoma acteon, Megasoma actaeon, Macrodontia cervicornis, titaanijäärä (Titanus giganteus) sekä jättijäärä (Xixuthrus heros). Eräs uusiseelantilainen wetasirkka, Deinacrida heteracantha, voi painaa 71 grammaa.
Pienikokoisin toistaiseksi tunnettu hyönteinen on pohjoisamerikkalainen, alle neljäsosamillimetrin pituinen, Dicopomorpha echmepterygis -kiilupistiäislaji.
Suomessa tavattavista hyönteisistä kookkaimmat perhoset ovat pääkallokiitäjä, syreenikiitäjä, isoapollo ja siniritariyökkönen. Suurimpia kovakuoriaislajeja ovat Hydrophilus piceus -vesiäinen, jättisukeltaja, Meloe-suvun toukohärät, erakkokuoriainen, karvari ja sarvikuonokas. Suorasiipisistä kookkaimpia ovat niitty-, idän- ja lehtohepokatti sekä satunnaisesti tavattava idänkulkusirkka, pistiäisistä herhiläinen ja jättipuu- ja ampiaispuupistiäinen sekä nivelkärsäisistä sauvalude ja vuorikaskas. Vaaksiaiset ovat isoimpia Suomessa esiintyviä kaksisiipisten lahkon edustajia. Korennoista kookkaimpia ovat ukonkorennot.
Tietoisuus
Eläinetiikkaan ja moraalifilosofiaan perehtyneen filosofi Elisa Aaltolan mukaan tutkimukset ovat osoittaneet, että hyönteisillä on mieli, tietoisuus ja kyky oppia. Ne osaavat ennakoida ja välttää tunnetasolla epämiellyttäviä asioita. Se viittaa siihen, että ne tuntevat kipua.
Tutkimusten mukaan hyönteisten pienet aivot eivät tarkoita sitä, että niillä ei olisi kehittynyttä mieltä. Aivosolujen määrän sijaan hyönteisten aivojen neuronipolkujen, eli -yhteyksien suuri määrä mahdollistaa pitkälle kehittyneet kognitiiviset taidot. Esimerkiksi torakoiden on havaittu osaavan käyttää jopa työkaluja: ne käyttävät joitakin materiaaleja apunaan saalistamisessa tai esimerkiksi kaivamisessa. Hyönteisten on myös havaittu seuraavan toisten hyönteisten käyttäytymistä. Ne oppivat toisiltaan esimerkiksi saalistustaitoja.
Hyönteiset osaavat myös tunnistaa muut yhteisönsä jäsenet: niillä on siis sosiaalinen ymmärrys muista ja se on hyvin kehittynyt. Tällainen kyky saattaa viitata ymmärrykseen omasta asemasta suhteessa toisiin, mikä taas saattaa viitata itsetietoisuuteen. Hyönteisten uskotaan osaavan jopa simuloida ulkoista todellisuutta ja suunnata toimintaansa sen mukaan mahdollisimman tehokkaasti. Hyönteiset pystyisivät siis suuntaamaan tietoisesti toimintaansa, eli ne eivät toimi vain viettien, vaistojen tai reaktioiden varassa. Mielen omaavat oliot voivat itse vaikuttaa omaan reagointitapaansa. Ne pystyvät itse suuntaamaan omaa reaktiotansa, muokkaamaan omaa toimintaansa ja oppimaan.
Elintavat
Ylivoimainen enemmistö hyönteisistä elää elämänsä erakkona. Muun muassa muurahaiset, ampiaiset, mehiläiset ja termiitit muodostavat kuitenkin hyvin järjestyneitä yhdyskuntia, joissa on nähtävissä erilaisia sosiaaliluokkia ja jopa eräänlaisia ”ammatteja”.
Hyönteisten ravinnonlähteet kattavat lähes kaiken mahdollisen. Osa lajeista elää kasvisravinnolla, kun taas osa saalistaa ravinnokseen muita eläimiä, yleensä muita selkärangattomia. Jotkin käyttävät ravinnokseen sienirihmastoja, lahoavaa kasviperäistä materiaalia tai vaikkapa kuolleiden eläinten raatoja. Muutamat ryhmät ovat erikoistuneet ulosteiden, sarvien, höyhenten ja muiden eläinperäisten jätteiden hävittämiseen. Jotkin ryhmät käyttävät ravinnokseen muiden eläinten verta.
Merkittävä osa hyönteisistä elää tavalla tai toisella muiden eliölajien loisina. Erityisesti, ainakin 10 % kaikista tunnetuista hyönteislajeista on parasitoideja. Tällöin hyönteisen toukkavaihe elää toisessa eliössä loisena ja kehityksensä päätteeksi tarkoituksellisesti tappaa isäntänsä. Tunnetuimpia parasitoideja ovat erilaiset loiskärpäset ja loispistiäiset. Parasitoidien merkitys hyönteiskantojen kasvun säätelyssä on luultavasti suuri varsinaisiin saalistajiin, kuten lintuihin ja kaloihin, verrattuna.
Lisääntyminen ja muodonvaihdos
Lähes kaikki hyönteiset ovat yksineuvoisia. Lisäksi neitseellinen lisääntyminen on yleistä. Suurin osa hyönteisistä lisääntyy munimalla. Munat lasketaan yleensä emon ruumissa tapahtuneen hedelmöityksen jälkeen, mutta esimerkiksi eräät torakat, nivelkärsäiset ja kaksisiipiset synnyttävät jälkeläisensä toukkina.
Munimistavat vaihtelevat hyönteislajeilla melko paljon. Jotkin lajit munivat yksittäisiä munia, ja monilla lajeilla munat ovat vahan tai hyytelön sisällä suojassa. Torakkanaaras puolestaan suojaa munia kiinnittämällä ne omaan tai jonkin muun hyönteisen ruumiiseen. Erityisesti pistiäiset rakentavat jälkeläistensä suojaksi pesiä, joissa on pieniä osastoja tai kennoja. Niissä toukat kehittyvät täysikasvuisten yksilöiden ruokkimana.
Munasta kuoriutuva toukka eroaa enemmän tai vähemmän täysikasvuisesta yksilöstä. Apterygota-alaluokan siivettömiltä alkukantaisilta hyönteisiltä puuttuu muodonvaihdos, ja niillä onkin suora yksilönkehitys. Osittaisen muodonvaihdoksen käyvillä lajeilla toukka eli nymfi muistuttaa aikuista yksilöä, mutta se on pienempi ja siivetön. Täydellisen muodonvaihdoksen käyvillä lajeilla toukkavaiheen jälkeen on kotelovaihe. Kotelosta kuoriutuu täysimuotoinen yksilö.
Toukka kehittyy asteittain täysikasvuiseksi hyönteiseksi. Osittaisessa muodonvaihdoksessa se tapahtuu useiden nahanluontien kautta ja täydellisessä muodonvaihdoksessa äkillisesti useiden toukka-asteiden ja kotelon kautta. Nahanluonnin aikana toukka lopettaa syömisen ja on erittäin herkkä ympäristön vaikutukselle. Vanha toukkanahka alkaa revetä niskasta, ja eläin vapautuu siitä kouristuksenomaisesti liikkuen. Nahanluonti ei vaikuta pelkästään toukan ulkonäköön, vaan sen seurauksena erimerkiksi ilmaputkijärjestelmässä ja ruoansulatuskanavassa tapahtuu suuria muutoksia.
Aikuisen yksilön elinaika on useimmiten lyhyt, mutta toukka- ja kotelovaiheen pituus vaihtelee merkittävästi. Eräät lajit kehittyvät niin nopeasti, että vuodessa ehtii syntyä useita sukupolvia.
Ihminen ja hyönteiset
Useat hyönteislajit käyttävät ravinnokseen viljelykasveja tai jopa elintarvikkeita, jolloin niitä pidetään tuholaisina. Tyypillisiä tuholaislajeja ovat esimerkiksi kirvat, kulkusirkat ja monien perhoslajien toukat. Toisaalta muilla hyönteisillä parasitoidina eläviä hyönteislajeja käytetään biologisessa tuholaistorjunnassa. Myös ihmisellä esiintyy loisena viihtyviä hyönteisiä, kuten täit ja kirput. Monet hyönteiset myös levittävät tauteja eli toimivat sairauden aiheuttavan eliön vektorina. Tällaisia tauteja esiintyy niin ihmisellä ja muilla eläimillä kuin kasveillakin. Ihmisen kannalta merkittävin hyönteislevitteinen sairaus on malaria, johon kuolee vuosittain 1–2 miljoonaa ihmistä ja sairastuu satakertainen määrä. Muita hyönteisten mukana leviäviä tauteja ovat esimerkiksi keltakuume, denguekuume, unitauti, Chagasin tauti, jokisokeus sekä laaja joukko muita eläin- ja kasvitauteja.
Suomen runsaslajisimmat hyönteisryhmät
Suomesta on tavattu vuoteen 2007 mennessä noin 21 000 hyönteislajia. Lajimäärältään viisi suurinta lahkoa ovat:
Öljysora
Öljysora on tiepäällyste. Öljysora valmistetaan runkoaineesta, sideaineesta ja vedenkestävyyttä parantavasta lisäaineesta. Kiviaineksena käytetään yleensä 0–16 mm tai 0–18 mm mursketta ja sideaineena bitumiöljyä.
Öljysoraa ei tielle levitettäessä tarvitse lämmittää kuten asfalttia, vaan se levitetään tielle tasaisena kerroksena kylmiltään ja jyrätään siihen saman tien tiiviiksi. Pienempiä routahalkeamia paikkaillaan usein valuttamalla halkeamiin jähmettyvää bitumia. Jos päällyste on pahoin vaurioitunut, se voidaan karhia, eli repiä, tasoittaa ja tiivistää päällyste uudelleen, sekä lisätä massaa tarvittaessa.
Öljysora keksittiin jo vuonna 1901 ja sen keksijä oli englantilainen maanmittari Edgar Purnell Hooley.
Levon Ter-Petrosjan
Levon Hakobi Ter-Petrosjan, s. 9. tammikuuta 1945) oli itsenäisen Armenian ensimmäinen presidentti 1991–1998.
Ter-Petrosjan syntyi Aleppossa Syyriassa syyrianarmenialaiseen kommunistiperheeseen, joka siirtyi 1946 Neuvosto-Armeniaan. Ter-Petrosjan valmistui 1968 Jerevanin yliopistolta ja täydensi opistojaan Leningradissa idäntutkimuksen instituutissa. Hän sai tohtorinarvon 1987. Hän työskenteli Manouk Abeghianin mukaan nimetyssä kirjallisuusinstituutissa sekä Maštoottien muinaisten käsikirjoitusten instituutissa Matenadaranissa.
Hänen poliittinen uransa alkoi 1960-luvulla ja helmikuussa 1988 hän johti Karabah-komiteaa, jonka tavoitteena oli yhdistää Vuoristo-Karabah Armeniaan. Viranomaiset pidättivät sen johtajat joulukuussa 1988 ja heidät pidettiin vangittuna seuraavan vuoden toukokuun loppuun. Ter-Petrosjan oli tämän jälkeen panarmenialaisen kansallisen liikkeen johtajistossa ja myöhemmin sen puheenjohtajana.
Elokuussa 1989 hänet valittiin tasavallan korkeimpaan neuvostoon. 4. elokuuta 1990 hänestä tuli Armenian SNT:n Korkeimman neuvoston puheenjohtaja, eli valtionpäämies.
Hänet valittiin maan presidentiksi 16. lokakuuta 1991 ja uudelleen 22. syyskuuta 1996. Uudelleenvalinnan yhteydessä oppositio esitti syytöksiä vaalivilpistä, mutta kansainväliset tarkkailijat tukivat maan johtoa. Hänen kannatuksensa laski myöhemmin kun häntä alettiin syyttää Neuvostoliiton jälkeisestä maan talouden romahduksesta. Erityisesti Armenian vallankumouksellinen liitto (Dašnatsutjun) arvosteli häntä, ja puolue kiellettiin ja sen johtajat vangittiin sen perusteella että johtajat olivat ulkomaalaisia maan lakien vastaisesti.
Ter-Petrosjan kannatti eräitä myönnytyksiä Azarbaidžanille Vuoristo-Karabahin kiistassa rauhansopimuksen saavuttamiseksi, mutta hallituksen ministerit, etenkin pääministeri Robert Kotšarjan kieltäytyivät hyväksymästä kansainvälisten välittäjien neuvottelemia myönnytyksiä. Vuonna 1998 Ter-Petrosjan erosi virastaan Vuoristo-Karabahin kiistan takia.
Syyskuussa 2007 Ter-Petrosjan puhui julkisesti ensimmäisen kerran lähes kymmeneen vuoteen ja arvosteli seuraajaansa Kotšarjania korruptiosta ja ilmoitti ehdokkuudestaan vuoden 2008 vaaleissa. Hän sai virallisten tulosten mukaan 21,5 % äänistä ja sijoittui toiseksi hallituksen tukeman presidenttiehdokkaan pääministeri Serž Sargsjanin jälkeen. Ter-Petrosjan kieltäytyi hyväksymästä tulosta ja syytti hallitusta tuloksen väärentämisestä.
Bernard Dowiyogo
Bernard Annen Auwen Dowiyogo (14. helmikuuta 1946 – 9. maaliskuuta 2003) oli naurulainen poliitikko, joka toimi maan presidenttinä yhteensä seitsemän kertaa vuosien 1976 ja 2003 välillä.
Dowiyogo valittiin Naurun parlamentin jäseneksi vuonna 1973, ja presidentiksi ensimmäistä kertaa 1976. Hän oli ensimmäinen ehdokas, joka voitti maan itsenäistymisestä vuonna 1968 saakka presidenttinä toimineen Hammer DeRoburtin, ja Dowiyogo toimi presidenttinä kaksi vuotta. Seuraavan kerran hän toimi presidenttinä vuosina 1989–1995.
1980-luvulla Dowiyogo kritisoi Ranskaa ja Yhdysvaltoja atomiaseiden testauksesta Tyynenmeren alueella.
1990-luvun lopun poliittisen kaaoksen aikana Dowiyogo oli Naurun presidenttinä viisi kertaa hyvin lyhyitä aikoja, vuosina 1996, 1998–1999, 2000–2001, tammikuussa 2003 ja uudestaan tammikuusta kuolemaansa asti maaliskuussa 2003. Hänen lyhin presidenttikautensa oli tammikuussa 2003, jolloin hän toimi presidenttinä vain kahdeksan päivää (9.–17. tammikuuta). Hänet tällöin korvannut René Harris oli presidenttinä vain päivän, minkä jälkeen Dowiyogo palasi valtaan 18. tammikuuta.
Dowiyogo kuoli diabeteksestä johtuneisiin sydänongelmiin George Washingtonin yliopistollisessa sairaalassa Washingtonissa.
Marceau-luokka
Marceau-luokka oli Ranskan laivaston kolmen aluksen muodostama ironclad-taistelulaivaluokka.
Laila Järvinen
Laila Emilia Järvinen (o.s. Pesonen, 17. helmikuuta 1895 Viipuri – 28. joulukuuta 1969 Helsinki) oli kääntäjä ja kuvataiteilija, joka muistetaan etenkin Tove Janssonin ja Astrid Lindgrenin kirjojen suomentajana.
Järvisen vanhemmat olivat viipurilainen tukkukauppias Pekka Pesonen ja Emilia Pesonen (o.s. Mölsä). Hän kirjoitti ylioppilaaksi 1915 ja opiskeli sen jälkeen Taideteollisessa Keskuskoulussa 1915–1918 sekä Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1919. Hän oli koulutukseltaan piirustuksenopettaja, muttei koskaan harjoittanut tätä ammattia. Järvisen aviomies oli varatuomari Kauno Järvinen, ja pariskunnalla oli kolme lasta.
Järvisen ensimmäinen suomennos oli saksalaisen Artur W. Justin matkakirja Siperiaan – vapaaehtoisesti vuonna 1932. Just oli tutustunut Järviseen Moskovassa, jossa tämä asui perheineen jonkin aikaa miehensä työn vuoksi, ja ehdottanut, että tämä kääntäisi kirjan ja etsisi sille suomalaisen kustantajan. Kustantajaksi valikoitui WSOY, joka alkoi nopeasti tilata Järviseltä lisää käännöksiä. Järvisen suomentajan ura kesti 36 vuoden ja 77 käännöksen ajan. Tunnetuimmaksi hän tuli Tove Janssonin ja Astrid Lindgrenin teosten suomentajana: Janssonilta hän suomensi kahta lukuun ottamatta kaikki muumikirjat, Lindgreniltä muun muassa Peppi Pitkätossu -sarjan ja Melukylän lapset -sarjan. Lisäksi hän suomensi englantilaisia lasten- ja nuortenkirjallisuuden klassikkoja, kuten Enid Blytonin Seikkailu-sarjan sekä Eve Garnettin Kulmakujan perheen. Hänen viimeiseksi käännöstyökseen jäi osallistuminen Tuhannen ja yhden yön tarinat -teossarjan suomentamiseen 1968.
Suomentajan työnsä ohessa Järvinen loi uraa taidemaalarina. Hän osallistui ensimmäiseen taidenäyttelyynsä 1928 ja osallistui viipurilaisten taiteilijoiden yhteisnäyttelyyn Tukholmassa 1948. Hän myös täydensi taideopintojaan kahdella opintomatkalla Pariisiin vuosina 1928 ja 1951. Järvisen huomattavimmat taideteokset ovat kolme alttaritaulua, jotka hän maalasi Äyräpään, Saaren ja Paavolan kirkkoihin. Näistä jäljellä ovat vain kaksi jälkimmäistä, sillä Äyräpään kirkko tuhoutui Talvisodassa.
Euroopan unionin puheenjohtajuus
Lissabonin sopimuksen myötä otettiin käyttöön kolmen peräkkäisen puheenjohtajamaan muodostamat niin sanotut puheenjohtajakolmikot eli triot. Kukin kolmikko aloittaa työskentelynsä edellisen kolmikon lopetettua, eikä kolmikon kokoonpano siis muutu kesken sen kauden. Kolmikot tekevät yhdessä 18 kuukautta kattavan pitkäaikaisen suunnitelman omat kautensa kattavien ohjelmien lisäksi, ja he tekevät muutoinkin yhteistyötä.
Historia
Euroopan unionin neuvoston taustalla on vuonna 1952 perustettu Euroopan hiili- ja teräsyhteisön ministerineuvosto. Vuonna 1958 siitä muodostettiin Rooman sopimuksen myötä Euroopan talousyhteisön neuvosto. Tämän neuvoston ensimmäistä kokousta 25. tammikuuta 1958 johti Belgian ulkoministeri Victor Larock. Talousyhteisön neuvoston kiertävä puheenjohtajuus on nykyisen neuvoston puheenjohtajuuden suora edeltäjä.
Kun Lissabonin sopimus astui voimaan, se perusti virallisesti Eurooppa-neuvoston ja sen puheenjohtajan viran. Tätä ennen Eurooppa-neuvosto oli ollut epävirallinen ja puhetta siinä johti EU:n neuvoston puheenjohtajamaan pääministeri tai muu hallituksen päämies. Siten neuvoston puheenjohtajamaalla oli myös tehtävänä edustaa unionia sen ulkopuolella. Eurooppa-neuvoston puheenjohtajan ja korkean edustajan virkojen tullessa pysyviksi 2009 nämä tehtävät päättyivät.
Yhdistyneen kuningaskunnan ilmoittaessa eroaikomuksistaan Eurooppa-neuvosto päätti 2016 poistaa maan neuvoston tulevien puheenjohtajamaiden listalta. Kaikkia sitä seuraavien maiden järjestystä aikaistettiin puolella vuodella, ja vastaliittynyt Kroatia lisättiin alkuvuodelle 2020.
Tehtävät
Neuvoston suhteita muihin toimielimiin edustaa vastaavasti puheenjohtajamaa. Tämä on erityisen tärkeää käytettäessä lainsäädäntövaltaa, johon osallistuvat neuvoston lisäksi Euroopan parlamentti ja Euroopan komissio, joiden edustajien kanssa neuvoston puheenjohtajamaa neuvottelee trilogitapaamisissa. Hyväksytyn lain allekirjoittaa neuvoston puheenjohtajamaan ministeri yhdessä parlamentin puhemiehen kanssa.
Puheenjohtajamaalla ei ole enää juurikaan ulkoisia edustustehtäviä, vaan Lissabonin sopimuksen jälkeen niitä ovat hoitaneet pääsääntöisesti Eurooppa-neuvoston puheenjohtaja ja unionin korkea edustaja.
Ampumahiihdon maailmancup 2018–2019 – naisten normaalimatka
Ampumahiihdon maailmancupin 2018–2019 naisten normaalimatkan kilpailu alkoi 6. joulukuuta 2018 Pokljukassa, Sloveniassa ja se päättyy 12. maaliskuuta 2019 Östersundissa, Ruotsissa.
Nukun radio päällä
Nukun radio päällä on suomalaisen laulaja Maarit Hurmerinnan 6. studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1983.
Pamela Hayden
Pamela Hayden (s. 28. marraskuuta 1953) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä ja stand up -koomikko.
Ura
Hayden tunnetaan useista äänirooleistaan animaatiosarja Simpsoneissa, jossa hän esittää pääasiassa lapsihahmoja. Tärkein hänen rooleistaan sarjassa on Bart Simpsonin luokkatoveri ja ystävä Milhouse Van Houten, muita rooleja ovat Jimbo Jones, Rod Flanders, Sarah Wiggum, Miss Springfield ja Janey. Uransa alkuvaiheessa hän esiintyi televisiosarjoissa, kuten Hill Street Blues ja Designing Women. Ensimmäisiä äänirooleja Hayden teki vuonna 1984.
Simpsonien ohella Hayden tunnetaan muun muassa Lloyd in Spacesta. Hän on antanut äänensä myös videopeleihin, kuten The Simpsons: Road Rage, Spyro: Enter the Dragonfly ja The Simpsons Game.
Batman: Year One
Batman: Year One on 18. lokakuuta 2011 suoraan DVD:lle julkaistu animaatioelokuva. Se perustuu Frank Millerin ja David Mazzucchellin tekemään sarjakuvaan Batman: Ensimmäinen vuosi. Elokuvan ohjasivat Sam Liu ja Lauren Montgomery. Käsikirjoituksesta vastasi Tab Murphy. Elokuvan pääosissa ovat muun muassa Bryan Cranston, Benjamin McKenzie, Eliza Dushku ja Alex Rocco.