cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
CMYK
Kukin neljästä osaväristä painetaan paperille erikseen. Värien voimakkuutta säädetään muodostamalla väreistä tiheässä olevia rasteripisteitä, jotka peittävät vain osan painettavasta paperipinnasta. Rasteroinnin avulla neljällä perusvärillä saadaan aikaan periaatteessa miljoonia erilaisia värisävyjä. Käytännössä paperille painettuina ihmissilmälle erottuvien erilaisten sävyjen määrä on enintään joitakin tuhansia.
Yleensä neliväripainossa valokuvat painetaan rasteroituina ja tekstit kompaktilla eli sadan prosentin väripinnalla. Teoriassa musta voidaan muodostaa käyttämällä sata prosenttia syaania, magentaa ja keltaista. Jotta väriaineet toimisivat käytännössä, joudutaan niiden puhtaudesta tinkimään. Kun yksi tai useampi väriaineista ei ole sataprosenttisen puhdas, osa valosta heijastuu imeytymisen sijasta. Tämän takia kolmivärinen musta on yleensä samean ruskea. Musta painetaan kuitenkin erillisellä mustalla osavärillä, jolloin painotulos on parempi.
Tyypillisin neliväripainon laatuongelma on kohdistusvirhe. Tällöin neljä osaväriä eivät painoprosessissa osu täsmälleen samaan kohtaan paperia, ja painotuloksesta tulee suttuinen ja "liikahtaneen" näköinen.
Jalkapallon Euroopan cupin kausi 1988–1989
Jalkapallon Euroopan cupin kausi 1988–1989 oli mestarijoukkueiden Euroopan cupin 34. kausi. Cupiin osallistui 31 joukkuetta, joista hallitseva mestari PSV Eindhoven pääsi suoraan toiselle kierrokselle. Joukkueet pelasivat cup-muotoisen kilpailun, jossa välieriin saakka kukin joukkuepari pelasi ottelun koti- ja vieraskentällä yhteistuloksen ratkaistessa jatkoon pääsemisen. Loppuottelu pelattiin Camp Noulla, Barcelonassa 24. toukokuuta 1989. Italialainen AC Milan voitti loppuottelussa romanialaisen Steaua Bukarestin maalein 4–0.
Kauden paras maalintekijä oli kymmenen maalia tehnyt AC Milanin Marco van Basten. Hän teki loppuottelussa kaksi maalia, kuten myös toinen alankomaalainen Ruud Gullit.
Sebastian Haseney
Sebastian Haseney (s. 27. elokuuta 1978) on saksalainen uransa lopettanut yhdistetyn hiihtäjä, joka on parempi hiihto- kuin mäkiosuudella.
Haseney on voittanut kaksi hopeamitalia hiihdon maailmanmestaruuskilpailujen joukkueyhdistetystä: Oberstdorfissa 2005 ja Sapporossa 2007. Ramsaussa 1999 hän sijoittui sprintissä kahdeksanneksi, Sapporossa 2007 normaalikilpailussa yhdeksänneksi. Liberecissä 2009 hän oli normaalimäen Gundersen-kilpailussa seitsemäs. Hänen paras sijoituksensa olympialaisissa on 6. sija 15 km kilpailussa vuoden 2002 talviolympialaisissa.
Maailmancupissa Haseney on voittanut kauden 2007–2008 loppuun mennessä kaksi sprinttikilpailua: Steamboat Springsissä kaudella 2000–2001 ja Val di Fiemmessä kaudella 2007–2008. Lisäksi hän on ollut kuusi kertaa toinen ja seitsemän kertaa kolmas. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli kaudella 2003–2004 kuudes ja kaudella 2006–2007 kahdeksas.
Kasvirasva
Kasvirasvat koostuvat eri suhteissa erilaisista rasvahapoista, jotka ovat joko tyydyttyneitä eli ilman kaksoissidoksia, kertatyydyttämättömiä eli niillä on yksi kaksinkertainen sidos tai monityydyttämättömiä, jolloin niillä on useita kaksinkertaisia sidoksia. Kookosrasvassa on 90 % tyydyttyneitä rasvahappoja, kun taas rypsiöljyssä tyydyttyneiden rasvahappojen osuus on alle 6 %.
Elintarvikeselosteissa "kasvirasva" on yleisnimi joka voi tarkoittaa kaikkia kasviperäisiä rasvoja. Jos rasva on kovetettu, siitä pitää mainita erikseen.
Tuu jo tangoon
Tuu jo tangoon on Frederikin vuonna 1978 julkaisema albumi. Levyltä löytyy joitakin tutuiksi tulleita kappaleita kuten ”Tuu jo tangoon” ja ”Rakkauden aika”, joka on suomennos Israelin Euroviisu-kappaleesta.
Kappale ”Pois luotas kiidän” on suomenkielinen versio Uriah Heepin kappaleesta ”Free Me”.
FS Dayot (1869)
Valmistus
Alus tilattiin Nantesin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin elokuussa 1867. Alus laskettiin vesille toukokuussa 1869 ja se otettiin palvelukseen huhtikuussa 1870.
Palvelus
Dayot poistettiin alusluettelosta 28. helmikuuta 1888.
Moskovium
Moskovium on synteettinen alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Mc ja järjestysluku 115. Sen aikaisempi väliaikainen nimi oli ununpentium ja väliaikainen kemiallinen merkki Uup. Venäläiset fyysikot loivat tämän alkuaineen Dubnassa 2003 nihoniumin ohella, samoin kuin amerikkalaiset Lawrence Livermore National Laboratory tutkimuslaitoksessa samana vuonna. IUPAC vahvisti löydön joulukuussa 2015 ja alkuaine sai nykyisen nimensä marraskuussa 2016. Ruotsalaisen Lundin yliopiston tutkijat raportoivat 27. elokuuta 2013 muodostaneensa moskoviumia pommittamalla amerikiumia kalsiumioneilla.
Isotoopit
Moskoviumilla ei ole pysyviä tai luonnossa esiintyviä isotooppeja. Muiden transuraanien tavoin kaikki moskoviumin isotoopit ovat radioaktiivisia. Alkuaineelle tunnetaan viisi isotooppia, joista pysyvin on 290Mc, jonka puoliintumisaika on noin 410 millisekuntia. Tämä isotooppi hajoaa alfasäteilyä emittoiden nihonium-286:ksi. Kaikkien muiden isotooppien puoliintumisajat jäävät alle puolen sekunnin.
Marie Décugis
}
Marie Décugis (7. elokuuta 1884 Dieppe – 4. toukokuuta 1969) oli ranskalainen tennispelaaja.
Décugis voitti Ateenan kesäolympialaisissa 1906 kultaa sekanelinpelissä aviomiehensä, Max Décugisin kanssa.
Sweetie
Sweetie on pomelon ja greipin risteytys. Sweetie muistuttaa ulkonäöltään greippiä, mutta sen kuori on aluksi väriltään vaaleanvihreä. Vähitellen kuori kuitenkin muuttuu vaaleankeltaiseksi. Sweetie on maultaan raikas ja aromaattinen, eikä se ole karvas kuten greippi.
Barbaarit (elokuva)
Barbaarit on Ruggero Deodaton ohjaama, italialais-amerikkalaista tuotantoa oleva fantasia- ja seikkailuelokuva vuodelta 1987. Elokuva ilmestyi Conan barbaarin (1982) innoittaman barbaarielokuvabuumin lopulla. Elokuva rakentuu lähes yksinomaan barbaareja esittävien veljesten Peter ja David Paulin ympärille. Tästä kertoo jo elokuvan mainoslause: ”Historian valtavimmat lihakset iskevät yhteen!”
Barbaarien taloudellinen menestys jäi vaatimattomaksi, ja aikalaisarviot olivat kielteisiä. Paulin veljekset tekivät elokuvassa ensimmäisen päärooliinsa, mikä toi heille huonoimman uuden tähden Golden Raspberry -ehdokkuuden. Myöhemmissä arvioissa elokuvaa on kuitenkin ylistetty sen tahallisesta ja tahattomasta huumorista, ja erityisesti Paulien roolisuoritus nauttii kulttimainetta. Värikkäät ja omaperäiset lavasteet ja puvustus saivat kehuja jo tuoreeltaan.
Juoni
Ragnik-heimon perintökalleus on mystinen jalokivi, jonka ansiosta heillä on hallussaan maailman ilo, musiikki ja tarinat. Sirkuskaravaania muistuttava heimo vaeltaa ympäri maailmaa isäntiään viihdyttäen. Heimon kuningatar Canary on adoptoinut orvot kaksosveljekset Kutchekin ja Goren, samoin orpotyttö Karan. Onnelliset ajat päättyvät, kun maagista rubiinia himoitseva paha kuningas Kadar armeijoineen hyökkää karavaanin kimppuun, tappaa useimmat heimolaiset ja ottaa Kutchekin, Goren ja Canaryn vangeiksi.
Canary lupautuu Kadarin jalkavaimoksi, mikäli tämä lupaa, etteivät Kutchek ja Gore kuole hänen tai hänen miestensä toimesta. Pojat nähdessään hovin velhotar China ennustaa heidän tappavan kuninkaan. Lupaustaan kirjaimellisesti tulkitseva Kadar päättää koulia veljeksistä gladiaattoreita ja pakottaa heidät tappamaan toisensa. Pojat erotetaan ja kummallekin kerrotaan toisen kuolleen. Vuosikausia veljekset raatavat helvetillisessä kaivoksessa kypäräpäisen jättiläisen ruoskiessa heitä säälittä. Näin heistä varttuu lihaksikkaita barbaareja, jotka vihaavat kaikkia kypäräpäisiä. Lopulta on ottelun aika, ja Kutchekille ja Gorelle puetaan kypärät päähän. Taistelun tuoksinassa kypärät kuitenkin irtoavat, jolloin veljekset tajuavat tilanteen ja pakenevat yhdessä.
Läheisestä metsästä Kutchek ja Gore löytävät ragnik-heimon rippeet. Heimo ei pääse pois metsästä, sillä yksi heidän vankkureistaan on jumiutunut köynnöksiin ja jokaisen katkaistun köynnöksen tilalle kasvaa aina kaksi uutta. Paikalta löytyy myös Ismene-neito, jonka ragnikit päättävät hirttää Kutchekin ja Goren kanssa. Veljekset katkaisevat köydet niskalihaksiaan jännittämällä ja vakuuttavat ragnikit viattomuudestaan. Seuraa onnellinen jälleennäkeminen ja koston suunnittelu.
pienoiskuva|vasen|pysty|Lohikäärme. Barbaariveljekset livahtavat Ismenen kanssa Kadarin haaremiin, jossa Canaryä pidetään piikikkäässä häkissä. Alastomia naisia nähdessään Kutchek ja Gore alkavat mylviä voitonriemuisesti, jolloin haaremineidot heräävät ja alkavat lemmiskellä barbaariveljesten kanssa. Canary kertoo piilottaneensa rubiinin suolle, missä sitä vartioi lohikäärme, jonka voi surmata ainoastaan pyhillä aseilla. Veljekset suuntaavat niiden kätköpaikkaan mutta joutuvat kiinnijäämisen pelossa jättämään kasvattiäitinsä häkkiin.
Ismene ja veljekset surmaavat pyhiä aseita vartioivan hirviön ja suuntaavat uusine varusteineen suolle. Sillä välin China nousee kapinaan Kadaria vastaan ja alkaa etsiä rubiinia omien miestensä kanssa. Lohikäärme syö heidät kaikki. Hieman myöhemmin sankarit saapuvat suolle, jolloin lohikäärme hyökkää heidän kimppuunsa. Veljekset viiltävät pedon vatsan auki ja tunkeutuvat hirviön räikeästi valaistuihin sisuksiin, mistä he löytävät Chinan ja maagisen jalokiven. Ismene ottaa rubiinin ja lähtee palauttamaan sitä ragnikeille, kun taas veljekset jäävät odottamaan Kadarin tuloa.
Kadar pakottaa Canaryn johdattamaan armeijansa jalokiven alkuperäiselle kätköpaikalle. Suolla asuvat örkit tappavat monia Kadarin miehistä. Nähdessään jalokiven kadonneen Kadar tappaa Canaryn ja lähtee veljesten perään. He kohtaavat ahtaassa solassa, jossa käydyn taistelun päätteeksi Kadar saa surmansa. Ismene puolestaan paljastaa ragnikeille olevansa heimon kauan sitten adoptoima Kara, ja hänet valitaan uudeksi kuningattareksi. Lopussa heimo saa viimein vankkurinsa irti ja lähtee yhdessä Kutchekin ja Goren kanssa vaeltamaan jälleen.
Näyttelijät
pienoiskuva|pysty=1.2|Elokuvan päähenkilöt: barbaariveljekset Kutchek ja Gore ([[The Barbarian Brothers|Peter ja David Paul) sekä Ismene (Eva LaRue).]] Alla oleva lista näyttelijöistä ei ole täydellinen, vaan siinä on vain kaikkein keskeisimpien roolien esittäjät.
Jyri Hänninen
Jyri Hänninen (s. 19. toukokuuta 1971 Lappeenranta) on suomalainen liiketalouden opettaja, yrittäjä ja entinen yleisurheilija.
Barbaarit (elokuva)
Tuotanto
Vuonna 1982 ilmestyneet Conan – barbaari, Voittamaton kostaja ja Julma miekka menestyivät taloudellisesti hyvin, ja seuraavina vuosina ilmestyi suuri joukko niiden innoittamia miekka ja magia -elokuvia. Barbaarit ilmestyi barbaarielokuvabuumin lopulla ja oli lajin viimeisiä merkittäviä edustajia. Useimpien Conan barbaari -jäljitelmien tavoin Barbaarit hylkää esikuvansa vakavan sävyn. Siinä on vaikutteita myös postapokalyptisistä elokuvista, joita 1980-luvun ensimmäisellä puoliskolla tehtiin Italiassa paljon.
Jyri Hänninen
Koulutukseltaan Hänninen on kauppatieteiden maisteri ja kasvatustieteiden kandidaatti. Hän on toiminut vuodesta 2000 Lappeenrannan kaupunginvaltuuston jäsenenä (kok.). Vuosina 2004–2021 hän toimi Lappeenrannan kaupunginhallituksen jäsenenä. Vuodesta 2021 hän on ollut Lappeenrannan kaupunginvaltuuston ensimmäinen varapuheenjohtaja.
Yleisurheilussa hänen parhaita saavutuksiaan ovat kolmiloikan halli-Suomen-mestaruus 1998, SM-hallikisojen hopea 2000 ja Kalevan kisojen pronssi 1996. Aikuisten maaottelussa hän edusti Suomea kolmesti.
Barbaarit (elokuva)
Tuotanto
Hollywood Reporter uutisoi marraskuussa 1985, että James R. Silke oli viimeistelemässä The Barbarians -nimisen elokuvan käsikirjoitusta ja etsi serbialaisohjaaja Slobodan Šijanin kanssa sopivia kuvauspaikkoja. Seuraavan vuoden heinäkuussa Variety tiedotti, että Šijanin sijaan uudeksi ohjaajaksi tulisi italialainen Ruggero Deodato. Päärooleihin valittiin Peter ja David Paul, jotka Yhdysvalloissa tunnettiin ”The Barbarian Brothersin” nimellä. Barbaarit oli kehonrakentajina julkisuuteen nousseiden kaksosten ensimmäinen päärooli. He olivat kuitenkin jo aiemmin tehneet pieniä rooleja TV-sarjoissa ja esiintyneet erilaisissa viihdeohjelmissa. Paulit valittiin elokuvaan Playgirl-lehden artikkelista, jossa he esiintyivät barbaareiksi pukeutuneina. Elokuvan tekijät vaikuttuivat näkemästään, ja Silke tuli tapaamaan veljeksiä. David Paulin mukaan suuri osa juonesta oli todellisuudessa heidän käsialaansa, vaikka heitä ei merkittykään käsikirjoittajiksi. Paulit saapuivat Italiaan kuukautta ennen kuvausten alkua opettelemaan miekkailua ja ratsastusta. He opettelivat myös hieman italiaa. Roistoa esitti Richard Lynch, jonka nimi oli mainosjulisteissa ylimpänä.
Kuvaukset alkoivat Roomassa 4. elokuuta ja siirtyivät viikkoa myöhemmin Abruzzon vuorille. Yhteensä kuvauksiin oli varattu 8 viikkoa, ja lokakuun 22. niiden uutisoitiin päättyneen ”hiljattain”. Boxofficen mukaan kuvaukset päättyivät kuitenkin vasta helmikuussa 1987 tai hieman aiemmin. Barbaarien budjetti oli 2,5 miljoonaa dollaria. Elokuva kuvattiin Italiassa, mutta tuotantoyhtiö Cannon Films oli yhdysvaltalainen ja näyttelijät puhuvat englantia. Elokuvan komedialliset ainekset olivat pitkälti Paulien kuvauspaikalla improvisoimia, sillä alkuperäinen käsikirjoitus oli heidän mielestään huono ja tarvitsi huumoria toimiakseen. Deodato piti veljesten tempuista ja rohkaisi heitä jatkamaan. David Paul tosin satutti itsensä heti ensimmäisellä kuvausviikolla, kun hän yritti hypätä puun yli ja sai ison mustelman pakaraansa. Vammansa vuoksi hän ontui koko kuvausten ajan, ja Deodato syytti Paulia elokuvansa pilaamisesta. Yleisesti ottaen Deodato ja Paulit tulivat kuitenkin hyvin toimeen kielimuurista huolimatta, ja kuvauspaikalla oli hyvä ilmapiiri. David Paulin mukaan Barbaarit oli ylivoimaisesti hauskin elokuva, jota hän oli tekemässä.
Pino Donaggio sävelsi elokuvan syntetisaattorivoittoisen ääniraidan. Osa kappaleista on samoja kuin niinikään vuonna 1987 julkaistun Gor – tuhon tähti -elokuvan ääniraidalla.
Julkaisu
Barbaarien ensi-ilta oli Yhdysvalloissa 20. maaliskuuta 1987 ja Italiassa 24. huhtikuuta. Yhdysvalloissa laajamittainen teatterijulkaisu tapahtui 15. toukokuuta, jolloin elokuvaa esitettiin 89 salissa. Ensimmäisenä viikonloppunaan elokuva keräsi 238 842 dollaria. Cannon Filmsin talousvaikeuksien vuoksi elokuvaa ei juuri mainostettu Yhdysvalloissa. Yhteensä Yhdysvaltain-lipputulot olivat noin 800 000 dollaria. Kansainvälisistä lipputuloista ei ole tietoa, mutta David Paulin mukaan elokuva menestyi Havaijilla ja Euroopassa hyvin. Barbaarien jälkeen Paulien ura kääntyi kuitenkin laskusuhdanteeseen, ja heidän myöhemmät elokuvansa tehtiin pienellä budjetilla.
Barbaarit ei Suomessa päässyt teatterilevitykseen, mutta se ilmestyi Showtimen julkaisemana VHS-kasettina, jonka mainoslauseena oli: ”Historian valtavimmat lihakset iskevät yhteen!” Elokuvasta oli lyhennetty kahta kohtausta yhteensä 9 sekuntia: ensimmäisessä pikkupoika puree Kadarilta kaksi sormea irti ja toisessa veljeksien heittämät miekat lävistävät Kadarin ruumiin. Nelonen esitti elokuvan kesällä 2008.
Remasteroitu blu-ray-versio ilmestyi joulukuussa 2020. Lisämateriaalina oli kommenttiraita, jossa elokuvahistorioitsijat Troy Howarth ja Nathaniel Thompson vertailevat Barbaareja muihin elokuviin ja kertovat tuotantoon ja näyttelijöihin liittyviä tarinoita.
Aikalaisarviot
Barbaarit oli vuonna 1988 ehdolla huonoimpien uusien tähtien (Peter ja David Paul) sarjassa Razzie-palkinnon saajaksi. Aikalaisarviossa Los Angeles Timesin Michael Wilmington ennusti Paulin veljesten örähtelyn ja ”idioottimaisen” vuoropuhelun nousevan vuosien saatossa kulttimaineeseen. Wilmington hämmästelee myös veljesten lihaksia, jotka saavat jopa Conan barbaarin vaikuttamaan heiveröiseltä. Käsikirjoitus on epäonnistunut, mutta Wilmington ylistää elokuvan ulkoasua. Ilmeisen pienestä budjetista huolimatta Deodato avustajineen on onnistunut luomaan ylellisyyden tuntua sekä Asfalttisoturista muistuttavaa ”epäsovinnaista loistoa”, ja vain harvat elokuvat ”näyttävät näin hyvältä ja kuulostavat näin tyhmältä”.
Jälkimaine
Horror and Science Fiction Films -kirjasarjan kirjoittaja Donald C. Willis (1997) kuvailee Barbaareja ”rutiininomaiseksi miekka ja magia -toiminnaksi”, joka tarjoaa katsojalleen ”hölmöä hupia”. Päähenkilöt ovat hyväluonteiset ja dialogi humoristista, eikä elokuva elättele suuruudenhulluja kuvitelmia omasta arvostaan, vaan sen ”virkistävän tärkeilemätön” sävy muistuttaa olutmainoksista. VideoHound’s Golden Movie Retriever kuvaili VHS-kasettia ”typerällä tavalla hauskaksi” ja antoi sille yhden tähden.
Scott Ashlinin mukaan Barbaareissa kiteytyy moni vuoden 1987 tienoilla kuolemaa tehnyt ilmiö: barbaarivillitys päättyi, samoin menestyselokuvien jäljittelyyn perustunut italialainen B-elokuvatuotanto. Lisäksi Cannon Group oli ajautumassa taloudellisiin vaikeuksiin. Ashlinin mukaan camp-henkisiä barbaarielokuvia on paljon, mutta Barbaarit eroaa niistä sikäli, että se onnistuu olemaan aidosti hauska. Tämä on pitkälti barbaariveljesten ansiota: toisin kuin monissa huolimattomasti käsikirjoitetuissa elokuvissa, ”kaksosten älykkyysosamäärä ei nouse tai laske juonen vaatimusten mukaan”, vaan he ovat johdonmukaisen tyhmiä. Peter ja David Paulin välinen kemia toimii niin hyvin, että heitä on Ashlinin mukaan on mahdoton kuvitella toisenlaiseen rooliin. Todennäköisesti veljesten kinasteluun ja älyttömillä tempauksilla kilvoitteluun kyllästyisikin melko pian, ”mutta tämän yhden kerran, tässä yhdessä elokuvassa, se toimii”.
Jalkapallon Euroopan cupin kausi 1989–1990
Jalkapallon Euroopan cupin kausi 1989–1990 oli mestarijoukkueiden Euroopan cupin 35. kausi. Cupiin osallistui 32 joukkuetta, ja ne pelasivat cup-muotoisen kilpailun, jossa välieriin saakka kukin joukkuepari pelasi ottelun koti- ja vieraskentällä yhteistuloksen ratkaistessa jatkoon pääsemisen. Loppuottelu pelattiin Praterstadionilla, Wienissä 23. toukokuuta 1990. Italialainen AC Milan voitti loppuottelussa portugalilaisen Benfican maalein 1–0. Mestaruus oli AC Milanin toinen perättäinen ja kaikkiaan neljäs. Italialaisjoukkueet voittivat vuonna 1990 ainutlaatuisesti kaikki kolme eurocupia.
Barbaarit (elokuva)
Jälkimaine
Blu-ray-julkaisu on saanut kehuja. Matthew Hartmanin mukaan elokuva on Cannon Groupin 1980-luvun elokuvista suurimmalla budjetilla tehtyjä ja ”luultavasti” myös parhaita. Brian Orndorf puolestaan kiittää Paulin veljesten ”kemiaa ja leikkisyyttä” sekä remasteroinnin laatua. Blu-rayn vähäinen lisämateriaali sen sijaan sai moitteita sekä Hartmanilta että Orndorfilta.
Jalkapallon Euroopan cupin kausi 1989–1990
Kauden parhaat maalintekijät olivat kuusi maalia tehneet, välieriin yltäneen Olympique Marseillen Jean-Pierre Papin ja puolivälierissä pudonneen PSV Eindhovenin Romário.
Barbaarit (elokuva)
Suomalaisia arvioita
Tähtivaeltajan vuonna 1992 julkaistussa barbaarielokuva-retrospektiivissä Nalle Virolainen nostaa Barbaarit lajinsa parhaimmistoon. Mukana on sekä tahallista että tahatonta komediaa, ja ”hölmö juoni – – jaksaa uudestaan ja uudestaan yllättää katsojansa epäloogisilla mutkillaan”. Koska päähenkilöt ovat sirkustaiteilijoita, puvustajat ja lavastajat ovat voineet toteuttaa mielikuvitustaan vapaasti. Virolainen kehuukin Barbaarien ”kauniita lavasteita, naisia, pukuja, aseita ja koruja” sekä tyylikkään näköisiä roistoja. Ennen kaikkea elokuvaa kannattelevat kuitenkin Paulin veljekset, ”koko lajityypin barbaarisimmat barbaarit”, joiden roolisuoritus on kautta linjan ”täysin eläimellinen”.
Elitistin arviossa Ilja Rautsi ylistää elokuvan huumoriarvoa: ”Se on tökerösti tehty, ei kerro mistään, kukaan siinä ei osaa näytellä ja se on itsetarkoituksellisen väkivaltainen, naisvihamielinen kokoelma idioottimaisia kohtauksia töksähtelevästi yhteen leikattuna. Kaiken tämän lisäksi elokuvassa on myös aika lailla miekkoja, kirveitä, verta, lihaksia ja tissejä. Siinä olivat siis hyvät puolet, huonoja on vaikea keksiä kun koko tujaus kestääkin vain 83 minuuttia. Barbaroitukaa! – – The Barbarians tuli sekä ’barbaaribuumin’ että 80-luvun loppupuoliskolla. Sitä voi siis myös haikein silmin katsoa eräänlaisena hyvästinä aikakaudelle, jona näin tajutonta kamaa pääsi syntymään. Tässä on jälleen yksi vahva näyttö luovien mutta täysin lahjattomien ihmisten arvosta elokuvamaailmassa. Juuri tällaisella roskalla on arvoa, sillä ei ihan kuka tahansa kykene luomaan mitään näin totaalisen typerää.”
Königsforst
Königsforst on saksalaisen minimal techno -artisti Gasin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1999. Albumin vinyyliversio sisältää kaksi kappaletta, joita ei ole julkaistu CD-versiolla. Kuten kaikissa Gasin studioalbumeissa, myös Königsforstissa kappaleet ovat nimettömiä.
Frankfurtin pörssi
thumb|330px| Frankfurtin pörssin salia (Deutsche Börse Eschbornin pääkonttorista). Frankfurtin pörssi on pörssi Frankfurt am Mainin kaupungissa ja sen naapurikaupungissa Eschbornissa Saksassa.
Frankfurin pörssi on maailman suurimpia arvopaperipörssejä. Se on osa Deutsche Börse AG (Saksan pörssi) -yhtiötä. Frankfurtin pörssi on suurin Saksan pörsseistä ja merkittävä toimija myös Euroopan markkinoilla.
Tammikuussa 2016 Deutsche Börse oli (Frankfurtin pörssissä) listattujen yhtiöiden yhteenlasketulta markkina-arvoltaan (1 563 mrd.) maailman yhdeksäneksi suurin pörssi. Eurooppalaisista pörsseistä suurempia kuin Deutsche Börse (Frankfurtin pörssi) ovat Lontoon pörssi ja Euronext.
Frankfurtin pörssin (Deutsche Börsen) osakeindeksejä ovat DAX, DAXplus, CDAX, DivDAX, LDAX, MDAX, SDAX, TecDAX, VDAX ja EuroStoxx 50.
Tukki (puu)
thumb|240px|[[Tukinuittoa Venäjällä. Valokuva vuosilta 1905-1915.]]
Tukki tarkoittaa puun rungosta katkaistua, sahaukseen kelpaavaa osaa, joka on yleensä vähintään 3,1 metrin pituinen ja latvaläpimitaltaan vähintään 15 senttimetriä. Tätä ohuempia sahaukseen käytettäviä rungonosia kutsutaan pikkutukeiksi tai parruiksi.
Suomen oloissa tukkipuuksi kelpaavat lähinnä mänty sekä kuusi sekä toisinaan lehtipuista rauduskoivu ja hieskoivu. Tukkimetsä on arvokkaampaa kuin kuitupuumetsä, josta saatava läpimitaltaan pienempi kuitupuu käytetään selluloosan valmistukseen tai polttopuuksi. Tukeista sahataan tavallisesti lautoja tai hirsiä. Tukkien lastauspaikkaa sanotaan lanssiksi. Trooppisissa maissa puun kasvu on nopeampaa, ja tukeiksi käytettäviä puulajeja on runsaasti.
Suomessa kasvavista puulajeista mänty elää pitkäikäisimmäksi, ja hyvälaatuisia tukkipuita voidaan kasvattaa hyvinkin yli 100-vuotiaiksi. Kuusen lahoamisriski kasvaa Etelä-Suomessa selvästi iän myötä, joten kuusen kasvattaminen yli 100-vuotiaaksi ei ole yleensä kannattavaa. Lehtipuut elävät harvoin yli 100-vuotiaiksi. Lahottajasienet alkavat vaivata lehtipuita usein jo 50 vuoden iässä.
thumb|240px|Timberjack 1070D -[[harvesteri.]]
HMS Mignonette (K38)
HMS Mignonette (viirinumero K38) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1941 valmistunut Flower-luokan korvetti toisessa maailmansodassa.
Haukkavaara–Pekonlahti-rata
Haukkavaara–Pekonlahti-rata oli suomalainen vuonna 1927 lakkautettu 750 mm:n kapearaiteinen rautatie, joka sijaitsi luovutetussa Karjalassa Hiitolassa. Seitsemän kilometriä pitkää rataa pitkin kuljetettiin sahatavaraa A. Ahlström Oy:n Pekonlahden sahalta Haukkavaarassa sijainneelle saman yhtiön omistamalle lautatarhalle. Täältä sahatavara toimitettiin eteenpäin Haukkavaaran kautta kulkenutta Sortavala–Viipuri-rautatietä pitkin.
Pakanamaan kartta
Pakanamaan kartta on Neil Hardwickin kirjoittama ja ohjaama muistinmenetyksen ja ekoterrorismin teemoilla pelaava kuusiosainen televisiosarja vuodelta 1991. Sarja kertoo kuvaussihteeri Helena Koskisesta (Mari Rantasila) ja studio-ohjaaja Tapani Helanderista (Vesa Vierikko), jotka tapasivat Englannissa kuvausmatkalla. Sarja alkaa siitä, kun Helena saa vakavan muistinmenetykseen johtavan aivovamman työtapaturmassa ja näyttelijä Risto Kareinen myy salakuuntelulaitteen sisältävän rannekellon virolaisen rokkiyhtyeen venäläiselle managerille sadalla markalla.
Haukkavaara–Pekonlahti-rata
Radalla oli käytössä ainakin yhdysvaltalainen Dickson-höyryveturi (1083/1899, 0-6-4T), joka myytiin radan lakkauttamisen jälkeen 1927 Läskelän rautatielle. Radalla oli lisäksi pieni Krauss-höyryveturi, valmistajanumeroltaan 2644. Sama veturi oli ollut aiemmin Hietalahden satamaratatyömaalla. Ennen Pekonlahden radalle siirtoa veturin raideleveys kavennettiin 1000 millimetristä 750 millimetriin. Puutavaran kuljetukseen käytetyt vaunut olivat yksinkertaisia telejä, joita oli aina kaksi kiinteästi kytkettynä peräkkäin, muodostaen täten yhden vaunun. Radalla oli käytössä myös pari henkilövaunua, joilla kuljetettiin lautatarhan työläisiä. pienoiskuva|Radan Dickson-höyryveturi, jonka pyöräjärjestys oli harvinainen 0-6-4T.
Pakanamaan kartta
Rooleissa
Sarjan rooleissa esiintyvät muiden muassa seuraavat näyttelijät:
Great Teacher Onizuka
Great Teacher Onizuka (tunnetaan myös lyhenteellä GTO) on alun perin japanilaisen mangakan Tōru Fujisawan piirtämä ja käsikirjoittama mangasarja, johon pohjautuen on tehty myös tv-anime, elokuva sekä draamasarja.
Tarina
22-vuotiaalla Eikichi Onizukalla ei ole vakituista työtä eikä muutenkaan kummempaa käsitystä tulevaisuudestaan. Hänellä on paperit huonomaineisesta "kolmannen luokan" yliopistosta, Eurasiasta. Ottaen huomioon, kuinka koulujen nimet painavat ihmisten mielissä, Eurasian yliopiston käyneillä ei katsota olevan mahdollisia akateemisiin virkoihin.
Juoni lähtee käyntiin, kun Onizuka tutustuu nuoreen lukiolaistyttöön ja ihastuu, mutta saa loppujen lopuksi selville tytön seurustelevan vanhan ja kaljuuntuneen opettajan kanssa. Silloin Onizuka päättää, että hänestä tulee Great Teacher Onizuka - kaikkien aikojen paras opettaja.
Manga
GTO-manga ilmestyi Japanissa vuodesta 1997 vuoteen 2001 tuotantoyhtiö Kodanshan painamassa Shounen Magazinessa. Sarja painettiin myöhemmin 25 mangakirjaksi.
Manga on ilmestynyt tähän mennessä Saksassa, Ranskassa, Italiassa, Puolassa, Indonesiassa, Yhdysvalloissa ja Ruotsissa.
Live Action
Vuoden 1998 aikana esitettiin Japanilaisella Fuji TV -televisiokanavalla ihmisnäyttelijöiden tähdittämää Great Teacher Onizuka -draamasarjaa. Yhteensä sarjaa esitettiin kaksitoista 45 minuutin mittaista jaksoa. Onizukan ja Azusan rooleissa nähtiin Takashi Sorimachi ja Nanako Matsushima. Takashi myös lauloi sarjan introkappaleen Poison.
28. elokuuta 1999 esitettiin vielä tv-spesiaalijakso, ja samana vuonna ilmestyi Japanissa elokuviin täyspitkä GTO-elokuva.
03. Heinäkuuta 2012 esitettiin uusi Great Teacher Onizuka -draamasarja. Uusi versio eri näyttelijät.
Anime
43-osainen animesarja esitettiin Fuji TV:ssä vuosina 1999 ja 2000, tuottajanaan Studio Pierrot.
Shonan Junai Gumi OVA
5-jaksoinen sarja, joka sijoittuu Shonan Junai Gumi (early years of GTO) mangaan. Kertoo Onizukan sekä Danman kouluajoista.
Suomukat
Suomukat (Lathraea) on näivekasvien (Orobanchaceae) heimoon kuuluva pieni kasvisuku. Sukuun luetaan nykyisin kuuluvaksi neljä lajia, joiden lisäksi muutamien sukuun kuvattujen lajien taksonominen asema on toistaiseksi epäselvä.
Suomukat ovat yleisväritykseltään vaaleanpunertavia lehtivihreättömiä kasveja. Suomukat ovat monivuotisia ja niillä on vankka sekä suomuinen juurakko. Varsi on paksu, möyheä sekä kasvutavaltaan pysty ja siinä on suomumaisia lehtiä. Suomukoiden kukinto on tiivis, yksipuoleinen, nuokkuva ja tähkää muistuttava terttu. Kukkien teriö on kaksihuulinen; ylähuuli on punertava ja alahuuli on kolmiliuskainen. Emit ovat yksivartaloisia. Kukkien verhiö on neliliuskainen. Kukkien tyvellä on mesiäinen. Hedelmä on pähkylä, joissa on öljyinen elaiosomi.
Suomessa ja Ruotsissa tavataan vain yhtä suomukoiden sukuun kuuluvaa lajia: pähkinäsuomukka eli suomukka (Lathraea squamaria).
Lucky Luke (animaatiosarja)
Lucky Luke on Hanna-Barberan tuottama yhdysvaltalais-ranskalainen animaatiosarja, jonka tekemisessä olivat mukana myös alkuperäisen sarjakuvan ja hahmon luonut Morris sekä Gilberte Goscinny. Sarjaa tuotettiin yhteensä 26 jaksoa, jotka esitettiin Yhdysvalloissa vuosien 1983–1984 aikana.
Taustaa
Sarja on ensimmäinen Lucky Lukesta tehty animaatiosarja ja kaikki sen jaksot perustuvat Morrisin sarjakuviin. Useimpiin jaksoihin on kuitenkin tehty paljon muutoksia ja muun muassa Rantanplan on lisätty mukaan moniin seikkailuihin, joissa hän ei ollut sarjakuvien puolella. Daltonit myös tekevät paljon cameorooleja tarinoissa, joiden sarjakuvaversioissa he eivät esiintyneet lainkaan. Sarjakuvien tapaan, jokainen jakso loppuu Lucky Luken ratsastaessa auringon laskuun.
Juoni
Lucky Luke on yksinäinen cowboy, joka matkaa pitkin preeriaa uskollisen hevosensa Jolly Jumperin ja lännen tyhmimmän koiran Rantanplanin kanssa. Useimmiten Lucky Luke joutuu jahtaamaan konnamaisia Daltonin Veljeksiä, jotka pakenevat vankilasta yhä uudestaan ja uudestaan. "Luke" tapaa sarjassa myös muita vihollisia ja ystäviä, muun muassa Calamity Jane, Jesse James, Billy the Kid sekä Waldo Bagmintonin ("Arkajalan").
Äänirooleissa
Englanninkielisissä äänirooleissa:
Suomenkielisissä äänirooleissa:
Luettelo jaksoista
Jaksoista Daltonin muori, Daltonit lumipyryssä ja Daltonit tekevät parannuksen koostettiin myös puolentoista tunnin elokuva: Lucky Luke - Daltonin veljekset pakomatkalla.
Kupumelonikaktus
Kupumelonikaktus (Melocactus conoideus) on melonikaktusten sukuun kuuluva laji.
Ulkonäkö ja koko
Kupumelonikaktuksen varsi on voimakkaasti painuneen pallon muotoinen tai puolipallomainen, enintään kymmenen sentin korkuinen. Varressa on 11–14 matalaa uurretta. Piikit ovat tummanruskeat, harmahtavat. Areolissa on yksi noin kahden senttimetrin pituinen keskipiikki ja 8–11 säteittäispiikkiä, jotka ovat suoria tai hiukan käyristyneitä ja jopa 35 mm pitkiä. Kefalio voi saavuttaa neljän senttimetrin korekuden, ja siinä on tummanpunaisia sukasia ja runsaasti valkoista villakarvaa. Kukat ovat sinipunaisia tai magentanpunaisia ja sentin levyisiä. Hedelmä on enintään 18 mm pitkä.
Levinneisyys
Kupumelonikaktus on kotoisin Brasilian Bahian osavaltiosta, sen kaakkoisosasta. Se on kotiseudullaan vakavasti uhattu kasvupaikkojensa tuhoamisen vuoksi.
Laser Radial
Laser Radial on yhden hengen purjejolla. Sillä on samanlainen runko ja samanlaiset varusteet kuin Laser Standardissa, mutta lyhyempi alamasto ja siten pienempi purjepinta (5,76m²; Laser Standardissa 7,06m²). Pienemmän purjeen ansiosta sillä voivat purjehtia henkilöt, jotka ovat liian kevyitä purjehtimaan Laser Standardilla.
Metanolitalous
thumb|250px|Metanoli thumb|250px|Dimetyylieetteri Metanolitalous on energian käytön ja jakelun malli, jossa erityisesti liikennepolttoaineiden tuotanto, varastointi ja jakelu keskittyy metanoliin. Metanolin lisäksi metanolitaloudessa voidaan hyödyntää myös metanolin johdannaisia, kuten dimetyylieetteriä. Metanolitalous ei pyri korvaamaan sähkönsiirtoverkkoa eikä rajaa ensisijaisia energialähteitä, vaikka metanolitalouden tarve pohjautuu fossiilisten polttoaineiden korvaamiseen kestävämmillä energialähteillä. Todennäköisesti lupaavimpia käyttökohteita metanolille ja dimetyylieetterille ovat maantieliikenteessä polttomoottoreilla kulkevat ajoneuvot. Metanoli soveltuu hyvin ottomoottoreissa ja dimetyylieetteri dieselmoottoreissa käytettäväksi.
Biometanoli
Biometanoli tarkoittaa biomassasta valmistettua metanolia. Biometanolin valmistukseen ei tarvitse käyttää ravinnoksi kelpaavia kasveja tai kasvien osia.
Metanolitalouden tarve
Fossiilisten polttoaineiden ehtyminen on herättänyt tiedeyhteisöt, poliitikot ja yritykset pohtimaan fossiilisten liikennepolttoaineiden korvaamista muilla. Esimerkiksi vetytaloutta on esitetty vaihtoehdoksi, mutta vedyn käytössä on tuotantoon, varastointiin ja siirtoon liittyviä kysymyksiä, joita ei kaikkia ole tyydyttävästi ratkaistu. Myös sähköajoneuvojen käyttöön perustuva ratkaisu näyttää epävarmalta ja riittämättömältä. Metanolitalous ratkaisee useimmat vetytalouden pulmista. On myös esitetty booria käytettäväksi korkean energiatiheyden polttoaineena samaan tapaan kuin metanolia metanolitaloudessa, mutta boorin käytössä on yhä ratkaisemattomia ongelmia. Metanoli ja etanoli ovat polttoainekäytössä monissa suhteissa samankaltaisia, mutta metanolin tuotannon helppous ja huokeus tekee siitä erityisen houkuttelevan vaihtoehdon. Bioetanolin korkeat tuotantokustannukset hidastavat sen käyttöönottoa.
Metanolitalouden etuja
thumb|250px|Puhdasta metanolia käytettiin Indianapolis 500 -autokilpailujen ainoana sallittuna polttoaineena 40 vuoden ajan. Metanoli yksinkertaisimpana alkoholina on helposti tuotettavissa useilla eri prosesseilla ja eri raaka-aineista. Ylivoimaisesti yleisin metanolin tuotantoon käytetty raaka-aine on maakaasu, jonka muunnoksessa metanoliksi hyötysuhde on korkea. Metanoli on normaalipaineessa ja lämpötilassa neste, jota ei tarvitse kuljetuksessa paineistaa eikä jäähdyttää. Metanolin korkea puristuskestävyys ja palamisen puhtaus tekevät metanolista erinomaisen vaihtoehdon kipinäsytytteisen ottomoottorin polttoaineeksi. Moottoripolttoaineena metanoli myös parantaa ilmanlaatua verrattuna bensiiniin. Metanoli on myös ylivertaisen paloturvallinen verrattuna moottoribensiiniin. Metanoli on muutenkin turvallinen ja ympäristöystävällinen polttoaine. Metanolilla on lukuisia muitakin sovelluksia kuin käyttö liikennepolttoaineena. Etanoliin verrattuna metanolin tuotanto on yksinkertaista, sillä ihmisravinnoksi sopivia kasveja ei tarvita raaka-aineiksi eikä valmistusprosessissa tarvita mikrobeja. Metanoli soveltuu myös sähkön tuotantoon polttokennolla. Biomassasta tuotetun metanolin käyttöä lisäämällä voidaan vähentää kasvihuonekaasupäästöjä. Kuten etanolikin, myös metanoli on luonnollinen ja luonnossa hajoava kemikaali. Vaikka metanoli maaperään joutuessaan voikin saastuttaa pohjavettä, metanoli biohajoavana on bakteerien ravintoa. Metanolin saastuttamaa maaperää onkin menestyksellisesti puhdistettu bakteereilla.
Metanolitalouden toteutettavuus
thumb|250px|Metanolia polttoaineenaan käyttävä Mercedes-Benz Necar-3. thumb|250px|Dimetyylieetteriä on menestyksellisesti käytetty dieselmoottoristen ajoneuvojen polttoaineena. Metanolitalouden toteutettavuudessa ei ole erityisiä ratkaisemattomia ongelmia. Metanoli on erinomainen moottoripolttoaine. Suomessa ryhdyttiin valmistelemaan siirtymistä metanolin käyttöön jo vuonna 1943. Metanolin varastointi ja kuljetus nestesäiliöissä on verrattavissa dieselöljyn tai bensiinin vastaavaan. Metanolia on käytetty hyvällä menestyksellä ajoneuvojen polttoaineena sekä puhtaana että bensiiniin sekoitettuna. Jakeluverkosto on toteutettavissa samoin kuin muille nestepolttoaineille. Kaliforniassa 15 vuotta kestänyt koe metanolikäyttöisillä autoilla osoitti metanolin käyttökelpoisuuden tieliikenteessä. Metanolia valmistetaan tavallisesti maakaasusta, mutta fossiilisten polttoaineiden hinnan noustessa myös biomassan jalostus metanoliksi muuttuu kannattavaksi. Robert Zubrinin mukaan maakaasusta valmistettu metanoli on jo nyt taloudellisesti kilpailukykyinen polttoaine. Kiina on muita edellä metanolin hyödyntämisessä liikennepolttoaineena. Intiassa on havahduttu metanolitalouden mahdollisuuksiin maan energiaomavaraisuuden parantajana. Metanolipolttoaineen vaikutuksia ilmanlaatuun pidetään merkittävinä. Metanolin suosio on kasvanut myös muualla maailmassa. Metanolilla käyvän ottomoottorin pakokaasujen haitallisimmat yhdisteet ovat formaldehydi ja hiilimonoksidi, mutta niihin tehoava katalysaattoritekniikka on jo kehitetty. Metanolin ja ilman seos kestää bensiiniseosta paremmin puristusta ja jo pelkästään korkeamman puristussuhteen avulla metanolikäyttöisen ottomoottorin hyötysuhde saadaan korkeammaksi kuin bensiinikäyttöisen. Ottomoottorin hyötysuhdetta voidaan kohottaa myös pakokaasun takaisinkierrätyksen avulla, kun takaisinkierrätystä käytetään ottomoottorissa osittain tai kokonaan tavanomaisen virtauksen rajoituksen sijasta. Metanolipolttoaineella pakokaasun takaisinkierrätys onnistuu paremmin kuin bensiinillä. Metanolin rinnalle dieselmoottorien polttoaineeksi on ajateltu dimetyylieetteriä, joka on monissa suhteissa parempi dieselpolttoaine kuin dieselöljy. Dimetyylieetteriä voidaan valmistaa metanolista. Parempaan valmistuksen hyötysuhteeseen päästään erillisessä tuotantoprosessissa. Euroopassa metanolin käyttöä moottoripolttoaineena jarruttaa lähinnä eurooppalainen lainsäädäntö. Yhdysvalloissa on katsottu, että flex-fuel-idean mukaisen monipolttoainestandardin käyttöönotto nopeuttaisi metanolin ja myös muiden alkoholipolttoaineiden yleistymistä. Vaikka metanoli ja dimetyylieetteri eivät sovellukaan erityisen hyvin lentopolttoaineiksi, paremmin tarkoitukseen sopivia hiilivetypolttoaineita voidaan tuottaa metanolista.
Ensisijaisen energialähteen tarve
thumb|250px|Metanolista voi tehdä sähköä myös polttokennolla. Kuten vetytaloudessa vety, myös metanolitaloudessa metanoli on energiansiirron väline, samaan tapaan kuin sähköverkko on energiansiirron väline eikä varsinainen energianlähde. Jos metanolia valmistetaan maakaasusta, kivihiilestä tai biomassasta, pääosa tai kaikki valmistukseen tarvittava energia otetaan suoraan lähtöraaka-aineesta. Esimerkiksi Suomella on hyvät edellytykset tuottaa metanolia ja dimetyylieetteriä puusta. Kiina tuottaa tarvitsemansa metanolin pääasiassa kivihiilestä. Jatkossa voidaan olettaa, että fossiiliset raaka-aineet ja biomassa eivät riitä metanolitalouden ylläpitoon, vaan metanolia ryhdytään syntetisoimaan hiilidioksidista ja vedystä jonkin erillisen ja ensisijaisen energialähteen avulla. Tarvittava vety voidaan tuottaa esimerkiksi korkean lämpötilan elektrolyysissä. Tällöin kestävien energialähteiden merkitys korostuu. Vaihtoehdoiksi voivat tulla ydinfissio, ydinfuusio, aurinkoenergia, vesivoima, tuulivoima ja aaltovoima. Metanolin tuottamista katalyyttisesti hiilidioksidista suoraan auringonvalolla on jo kokeiltu menestyksellisesti, ja menetelmä on skaalattavissa laajaan tuotantoon. Primäärienergian tuotannon vaihtoehdot eivät kuitenkaan ole erityisesti metanolitalouden ongelmia, vaan sellaisia energiatalouden kysymyksiä, jotka on ratkaistava metanolitalouden mahdollisesta käyttöönotosta riippumatta.
Kannattajia
thumb|250px|[[George A. Olah]] Metanolitalouden puolesta ovat puhuneet ja kirjoittaneet ainakin Nobel-palkittu kemisti George A. Olah, Alain Goeppert, G. K. Surya Prakash, Roberta J. Nichols ja ydinvoima- ja avaruustekniikan alalla ansioitunut Robert Zubrin.
Empire Records – menoa ja musaa
Empire Records – menoa ja musaa on Allan Moylen ohjaama yhdysvaltalainen musiikki-/draamakomediaelokuva vuodelta 1995. Elokuvan pääosissa ovat Anthony LaPaglia, Robin Tunney, Rory Cochrane, Renée Zellweger, Ethan Embry ja Liv Tyler.
Juoni
Pikkukaupungin levykaupan henkilökunta tekee työtään rentoon tapaansa ja aidosti musiikista innostuen. Kaupan omistaja aikoo myydä putiikin suurelle levymyymäläketjulle, joka vaatii yhtenäisiä työasuja ja passittaa individualistit kilometritehtaalle. Kun yritys ostaa kauppa omaksi kasinovoitoilla epäonnistuu, on porukan sekä pelastettava myymälä että saatava kassasta puuttuvat rahat takaisin.
Tuotanto
Empire Records – menoa ja musaa kuvattiin Technicolor-menetelmällä New Jerseyn Atlantic Cityssä ja Pohjois-Carolinan Wilmingtonissa.
Elokuvan on käsikirjoittanut Carol Heikkinen ja tuottanut Paul Kurta, Tony Ludwig, Arnon Milchan, Michael G. Nathanson ja Alan Riche.
Julkaisu ja vastaanotto
Empire Records – menoa ja musaa julkaistiin kotimaassaan Yhdysvalloissa 22. syyskuuta 1995 rajoitettuun teatterilevitykseen. Laajempaan teatterilevitykseen elokuva pääsi 20. lokakuuta. Isossa-Britanniassa elokuva julkaistiin 28. kesäkuuta vuonna 1996. Warner Bros. toimi elokuvan levittäjänä.
Empire Records ei menestynyt ilmestyessään ja sai enimmäkseen negatiivista palautetta kriitikoilta. Elokuvalla on Rotten Tomatoes -sivustolla 24 prosentin "mätä"-arvosana, joka perustuu 21:een arvosteluun. Vaikka elokuva menestyikin huonosti, se on saanut kulttielokuvan asemaa; myös Rotten Tomatoes -sivustolla käyttäjistä 83 prosenttia nautti elokuvasta, vaikka kriitikoiden arvostelut olivatkin negatiivisia.
Elokuva voitti yhden ASCAP Film and Television Music -palkinnon laulusta “Til I Hear It From You” (Jesse Valenzuela, Robin Wilson ja Marshall Crenshaw).
DVD-julkaisut
Empire Records – menoa ja musaa julkaistiin DVD:lle Yhdysvalloissa ensimmäisen kerran 3. huhtikuuta vuonna 2001. Elokuva on julkaistu DVD:lle myös vuosina 2003, 2007, 2009 ja 2012.
Elaiosomi
pienoiskuva|[[Keltamon (Chelidonium majus) tummia siemeniä, joissa on vaaleita elaiosomeja.]]
Elaiosomi on kasvin hedelmässä tai siemenessä oleva lisäke, joka sisältää rasva-, proteiini- tai hiilihydraattipitoista ainetta. Elaiosomeja voidaan jaotella useisiin eri tyyppeihin sen mukaan, mistä rakenteista ne ovat syntyneet. Elaiosomien tarkoituksena on houkutella muurahaisia kuljettamaan kasvin hedelmiä tai siemeniä ja levittämään näin kasvia uusille alueille. Muurahaiset käyttävät elaiosomien sisällön ravinnokseen, mutta tulevat samalla levittäneeksi kasvia kuljettaessaan hedelmiä tai siemeniä pesälleen.
Elaiosomeja on useilla kasvilajeilla, ja elaiosomeja omaavia kasvilajeja on monissa eri kasviheimoissa. Elaiosomeja on esimerkiksi sinivuokolla (Hepatica nobilis), keltamolla (Chelidonium majus), kevätpiipolla (Luzula pilosa) ja nuokkuhelmikällä (Melica nutans).
Komodo
Komodo on saari Indonesiassa. Se on osa Nusa Tenggara Timurin provinssia ja sijaitsee Sapesalmessa, hieman Floresin saaresta länteen. Saarella on pari tuhatta asukasta ja sen pinta-ala on noin 390 neliökilometriä. Suurin osa saaren asukkaista on 1500-luvulla Floresin saarelta karkotettujen vankien jälkeläisiä, jotka ovat sekoittuneet sulawesiläisiin bugeihin. Saarella puhutaan austronesialaiseen kielikuntaan kuuluvaa komodon kieltä. Saaren väestö on pääosin islaminuskoista, mutta siellä on myös kristitty- ja hinduvähemmistö. Komodo on tullut kuuluisaksi maailman suurimmasta liskolajista, komodonvaraanista.
Saari muodostaa yhdessä Padarin ja Rinjan useiden ympäröivien pikkusaarten kanssa Komodon kansallispuiston. thumb|left|280px|Komodon sijainti
Adolph Green
pienoiskuva|Adolph Green vuonna 1998. Adolph Green (2. joulukuuta 1914 New York – 23. lokakuuta 2002 New York ) oli yhdysvaltalainen teatteri- ja elokuvakäsikirjoittaja ja sanoittaja. Hänet tunnetaan ennen kaikkea 1940-luvulta 2000-luvulle jatkuneesta yhteistyöstään Betty Comdenin kanssa. Comden ja Green käsikirjoittivat teatteri- ja elokuvamusikaaleja ja työskentelivät muun muassa Leonard Bernsteinin, Jule Stynen ja Cy Colemanin kanssa. Heidän elokuvamusikaaleihinsa kuuluvat muun muassa Ilo irti, Laulavat sadepisarat ja Iskelmäkaruselli.
Green palkittiin uransa aikana viidellä Tony-palkinnolla. Hänet valittiin Songwriters Hall of Fameen vuonna 1980.
Tutkielma totuudesta
Sisältö
Tutkielma totuudesta kertoo muun muassa syntiinlankeemuksesta poikkeavasti käärmeen näkökulmasta, käärmeen edustaessa gnostilaista jumalallisen viisauden periaatetta. Kirjoitus myös hyökkää oikeaoppisen, katolisen kirkollisen kristillisyyden ulkoisia tunnusmerkkejä vastaan.
Kirjoitus poikkeaa muista varhaiskristillisistä kirjoituksista esimerkiksi siinä, että sen mukaan marttyyrikuolema ei ole arvokas asia. Kirjoituksen mukaan se oli joidenkin mukaan elämän haaskaamista, eikä sillä ollut vaikutusta syntien anteeksiantoon tai pelastukseen. Samoin uskon julkinen tunnustaminen ei ollut tärkeää, jos se saattoi johtaa marttyyrikuolemaan:
ja
Feofan Prokopovitš
thumb|200px|Feofan Prokopovitš. 1700-luvun puolivälin [[parsuna.]] Feofan Prokopovitš (,, etunimi ennen munkiksi vihkimistä Jelisei tai Jeleazar, Елисей, Елеазар; (27. kesäkuuta (juliaaninen kalenteri: 17. kesäkuuta) 1677, toisten tietojen mukaan 19. kesäkuuta (9. kesäkuuta) 1681 Kiova, Kiovan suuriruhtinaskunta – 19. syyskuuta (8. syyskuuta) 1736 Pietari,  Venäjän keisarikunta) oli ukrainalaistaustainen venäläinen kirkonmies, yhteiskunnallinen vaikuttaja ja kirjailija. Hänet tunnetaan Pietari Suuren läheisenä avustajana.
Tausta ja koulutus
Feofan Prokopovitš syntyi kauppiaan perheeseen, jäi varhain orvoksi ja kasvoi Kiovan Mohyla-akatemian rehtorina toimineen enonsa holhouksessa. Hän opiskeli luostarikoulussa ja Mohyla-akatemiassa. 1690-luvun puolivälin tienoilla Prokopovitš lähti opiskelemaan Puolaan, jossa hän kääntyi uniaatiksi. Vuonna 1698 hän siirtyi Roomaan, jossa hän valmistui Athanasiuksen jesuiittakollegiosta. Ulkomailla opiskellessaan Prokopovitš tutustui eurooppalaiseen filosofiaan ja kirjallisuuteen sekä vakuuttui uskonnollisen fanatismin ja teokraattisen ajattelun vahingollisuudesta.
Kiovan Mohyla-akatemian opettaja
Vuonna 1701 Prokopovitš lähti jesuiittakollegiosta ja palasi vuonna 1704 Kiovaan opiskeltuaan mahdollisesti välillä Saksassa. Hänet otettiin jälleen ortodoksisen kirkon jäseneksi ja vuonna 1705 hän antoi munkkilupauksen. Vuosina 1705–1706 Prokopovitš opetti runousoppia Kiovan akatemiassa. Hänen renessanssin ja barokin estetiikkaan perustuva runousoppinsa vaikutti venäläisen kirjallisuuden kehitykseen 1700-luvun puoliväliin saakka. Samaan aikaan Prokopovitš kirjoitti akatemian oppilaiden esittämän historiallisen näytelmän Vladimir, jonka teemana on uskonnon ja valistuksen, kirkon ja maallisen vallan välinen kamppailu. Teos on omistettu hetmani Ivan Mazepalle, jonka kannattajiin Prokopovitš tuolloin kuului. Vuosina 1706–1707 Prokopovitš opetti retoriikkaa ja aloitteli uraansa saarnaajana. Vuosina 1707–1709 hän toimi filosofian professorina ja akatemian prefektinä pitäen myös luonnontieteiden kursseja. Dogmaattisuutta vastustaneen Prokopovitšin filosofia edustaa siirtymäkaudelle tyypillistä skolastiikan, renessanssin, uskonpuhdistuksen ja valistusajatusten sekoitusta.
Vuonna 1709 Prokopovitš piti ensimmäisen Pietari Suuren voitoille omistetuista puheistaan (ven. slovo), joka käännettiin myös latinaksi ja puolaksi. Samaan aikaan hän kirjoitti kolmella kielellä, latinaksi, kirkkoslaaviksi ja puolaksi, Pultavan taistelun voittajaa ylistävän runoelman Epinikion, joka muodosti perustan venäläisen eeppisen runon kehitykselle. Vuonna 1711 Prokopovitš osallistui saarnaajana Pietarin sotaretkelle, minkä jälkeen hänet nimitettiin Kiovan Bratskin luostarin igumeniksi. Vuosina 1711–1716 hän opetti akatemiassa teologiaa. Katolisuutta ja uniaattikirkkoa vastustaneen, mutta protestantismiin myönteisesti suhtautuneen Prokopovitšin teologia sai eräät kirkonmiehet syyttämään häntä harhaoppisuudesta.
Pietari I:n avustaja
thumb|200px|Feofan Prokopovitš. 1700-luvun puukaiverrus. Vuonna 1716 Prokopovitš saapui Pietari I:n kutsumana Pietariin, jossa hän jatkoi puheiden kirjoittamista ja laati myös historiallisia teoksia. Ajankohtaisissa oppositiota vastaan suunnatuissa kirjoituksissaan Prokopovitš selitti ja perusteli Pietarin tekemiä uudistuksia sekä valistuneen itsevaltiaan asemaa kirkollisen vallan yläpuolella. Samalla hän loi kirjallisuudessa pitkään säilyneen ihannoivan kuvan keisarista.
Vuonna 1718 Pietari I nimitti Prokopovitšin Pihkovan piispaksi tähän kohdistetuista kerettiläisyyssyytöksistä huolimatta. Saatuaan piispanviran Prokopovitš toimi keisarin läheisimpänä apulaisena kirkollisissa kysymyksissä. Hän perusteli muun muassa Moskovan patriarkaatin lakkauttamista teoksessaan Duhovnyi reglament (”Hengellinen ohjesääntö”, 1721). Pyhän synodin varapresidentin virassa Prokopovitš toimi sen todellisena johtajana. Vuonna 1725 hänet vihittiin Novgorodin arkkipiispaksi.