cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
J. Eskil Hindersson
thumb|[[Turun synagoga.]] thumb|[[Turun keskuspaloaseman julkisivu Eerikinkadulla.]] thumb|[[Kerttulin koulu.]] thumb|upright|Mustainveljesten portaat johtavat Mustainveljestenkujalta Samppalinnanvuorelle. Johan Eskil Hindersson (12. kesäkuuta 1869 – 1941) oli suomalainen arkkitehti. Hän työskenteli 1890-luvun alussa rakennusmestarina Helsingissä. Sen jälkeen hän toimi arkkitehtina vuosisadan vaihteen Kuopiossa puurakennusten suunnittelijana vuoteen 1904 saakka. Hindersson oli myös Turun kaupunginarkkitehti, ja hänet mainitaan yhdeksi johtavaksi suomalaiseksi jugendkauden arkkitehdiksi.
Leif Wagerin diskografia
Tämä on Leif Wagerin diskografia.
Itäinen maakunta
Itäinen maakunta on usean maakunnan nimi:
Muita:
Aro-Yhtymä
Aro-Yhtymä Oy on suomalainen perheyritys, jonka tunnetuinta toimintaa on vuosikymmeniä ollut henkilöautojen ja hyötyajoneuvojen vähittäiskauppa, vuoteen 2014 asti myös maahantuonti, Autokeskus-yhtiön ja muiden tytäryhtiöiden kautta. Aro-Yhtymän toinen perinteinen toimiala on koko ajan ollut kattomateriaalien valmistus tytäryhtiö Katepal Oy:ssä Lempäälässä.
Autoliiketoiminta
Aro-Yhtymä oli 1980-luvun taitteessa Suomen suurin automaahantuoja. Vuonna 2014 päättyneen automaahantuonnin merkkejä olivat Chrysler, Dodge ja Plymouth (vuodesta 1934), Datsun ja Nissan (1962–2006) , General Motorsin amerikkalaisautot (1982–1991) , Subaru (1982–1994) sekä Jeep (?–2014) , Fiat, Alfa Romeo ja Lancia (2009–2014).
Konsernin suurimmalla yhtiöllä, autokauppaketju Autokeskuksella on myymälät Helsingin Konalan lisäksi viidessä Etelä-Suomen kaupungissa, ja se edustaa 2020-luvun alussa automerkkejä BMW, Citroën, Ford, Kia, Nissan, Peugeot, Škoda ja Toyota.
Kattomateriaalit
Katepal perustettiin vuonna 1949, ja neljä vuotta myöhemmin valmistuivat uudet isommat tehtaat Lempäälään: bitumituotetehdas, kemiallinen tehdas, muovitehdas ja pakkaamo. Vuosina 1968–1985 Katepal oli osakkaana suomalaisten kattohuopavalmistajien yhteisessä vientiorganisaatiossa Oy Roofing Ab:ssa. Vientitoimintaa oli pääasiassa Ruotsiin ja Neuvostoliittoon, mutta myös Tanskaan ja Norjaan. Katepalin aloitteesta Suomen eristystöitä tekevät ammattiliikkeet yhdistyivät Tasokattajat-nimiseksi yhteistyöketjuksi, joka nykyisin toimii nimellä Katepal Kattajat.
1980-luvulla Katepal kasvoi nopeasti muun muassa kattolaattojen käytön lisääntyessä omakotirakentamisessa. Tuotteiden tukirakenteissa alettiin käyttää yhä enemmän epäorgaanisia lasi- ja polyesterikuituja. Värivalikoimaa laajennettiin ja Katepal eteni kattamistuotteista ääneneristystuotteisiin, jotka saivat kysyntää myös Ruotsista ja Yhdysvalloista.
Suomen 1990-luvun alun lamavuosina Katepal uskaltautui investoimaan uuteen kattolaattojen automaattiseen leikkauslinjaan ja syntyi uusi kattolaattamalli Katrilli. Vientitoiminta laajeni 1990-luvulla Etelä-Koreaan, Venäjälle, Norjaan ja pariinkymmeneen muuhun maahan. 2000-luvun alussa Katepal siirtyi myös kuluttajatuotteiden osalta puhalletusta bitumista paremmin säätä kestäviin kumibitumimassoihin, ja energianlähde vaihtui raskaasta polttoöljystä maakaasuun.
Thumeries
thumb|150px|Thumeries'n vaakuna thumb|Château Blanc Thumeries’ssä. Thumeries on kunta Pohjois-Ranskassa Nordin departementissa. Vuonna 2014 siellä oli 3 970 asukasta. Kaupunginjohtajana on vuodesta 2014 Jean-Claude Collerie.
Elokuvaohjaaja Louis Malle on syntynyt kaupungissa.
Alain Badiou
thumb|Alain Badiou. Alain Badiou (s. 17. tammikuuta 1937 Rabat, Marokko) on ranskalainen vasemmistolainen filosofi ja poliittinen aktivisti. Hänen filosofiansa on saanut vaikutteita toisaalta matematiikasta ja toisaalta muun muassa Jacques Lacanin psykoanalyyttisista teorioista.
Elämä ja ura
Badiou toimi 1960- ja 1970-luvulla aktiivisesti muun muassa maolaisissa ja muissa vasemmistolaisissa liikkeissä. Hän perusti vuonna 1985 johtamansa ryhmän, joka kutsuu itseään nimellä ”L'organisation politique”.
Badioun filosofinen pääteos on L´être et l'évènement (1988), jossa hän käsittelee olemassaolon mahdollisuuksia ja lainaa joukko-opin käsitteitä.
Vuonna 1993 Badiou julkaisi opiskelijoille suunnatun kirjan Etiikka: Essee pahan tiedostamisesta, jossa käsitteli nykyaikaisen suvaitsevuusetiikan ongelmia. Kirjasta tuli hyvin suosittu Ranskassa.
Teoksessa Apostoli Paavali: Universalismin perustaja (1997) Badiou käsittelee apostoli Paavalia ja määrittelee tämän vallankumoukselliseksi ajattelijaksi. Etiikassa Badiou korostaa sitoutumisen tarvetta poliittisessa toiminnassa. Hänen mukaansa on hylättävä radikaalin toiseuden olemassaolo ja ymmärrettävä tämä myös suhteessa omaan subjektiviteettiin. Hän mukailee Lacanin ajatusta, jonka mukaan ihminen ei ole itsessään harmoninen kokonaisuus. Badioun mukaan etiikka on sekä partikulaarista että universaalia ja aidosti eettinen toiminta nousee sitoutumisesta. Slavoj Žižek on viitannut Badioun luomaan Tapahtuman käsitteeseen (Événement) useasti. Molemmat näkevät Tapahtuman hetkenä, jossa subjekti muodostuu ja jolle uskollisuus leimaa subjektin olemista. Badioun filosofian poliittinen osa onkin nimenomaan Tapahtuman etsimistä, luomista ja sille avoimena pysymistä.
Sotapojan heilat
Sotapojan heilat on Aarne Tarkaksen ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen sotilasfarssi vuodelta 1958.
Juoni
Elokuva alkaa ja päättyy alokkaiden simputuskohtauksella. Jälkimmäisellä kerralla siitä pitävät huolen uudet ryhmänjohtajat, jotka elokuvan alussa olivat itse simputettavia alokkaita.
Alokas Esko Puustisella (Pöysti) on sata kirjeystävää, tällä hän varmistaa saavansa päivittäin postia kasarmille. Hän on myös kertonut jokaiselle syntymäajakseen eri päivän ja saa näin kirjeystäviltään päivittäin syntymäpäiväkakkua. Alokastoverit Kervinen ja Toivo päättävät tehdä Puustiselle jäynän ja kutsuvat kaikki kirjeystävät yhtä aikaa varuskuntaan häntä tapaamaan. Myös toinen elokuvan päähenkilöistä, Tommi Rinteen esittämä alokas Matti Kervinen, joutuu kiipeliin. Palatessaan puntikselta hän menettää vaatteensa uituaan ensin salmen ylitse varuskunta-alueelle ja pudottettuaan kiireessä vaatemytyn rannalle, josta kiertovartio ne ottaa talteen. Pohtiessaan, miten selvityisi tilanteesta, Kervinen kohtaa kirjeystäviään metsään pakosalle lähteneen Puustisen. Kervinen tunnustaa osallisuutensa jäynään, mutta Puustinen ei kanna kaunaa, sillä hän oli jo ollut aikeissa lopettaa kirjeenvaihtotouhut.
Julkaisu
Ensi-ilta oli Helsingissä 15. elokuuta 1958 Rexissä ja Tuulensuussa. Elokuva oli viimeinen Fennada-Filmin seitsemän sotilasfarssin sarjasta. Sarja päättyi, vaikka Sotapojan heilat oli vuoden 1958 kolmanneksi katsotuin kotimainen elokuva. Aarne Tarkas kyllä tarjosi Fennadalle Vatsa sisään, rinta ulos! -käsikirjoitusta seuraavana keväänä, mutta Fennadan johtaja Mauno Mäkelä torjui sen. Suomen Filmiteollisuus sen sijaan tarttui tarjoukseen, Tarkaksen ohjaamana siitä tuli vuoden 1959 paras yleisömenestys. Sotapojan heilat julkaistiin vuonna 2004 neljän elokuvan dvd:nä Fennadan sotaelokuvat.
Vastaanotto
Monissa aikalaisarvioissa elokuvan vastaanotto oli suopea, vaikka lajityyppiin yleisesti suhtauduttiin varauksella. Ossi Kastell (Kauppalehti) kirjoitti: ”Suomalaiseksi sotilasfarssiksi Sotapojan heilat on harvinaisen luonteva, leveän kasarmihuumorin kyllästämä elokuva”.
Toiset kuitenkin suhtautuivat kriittisesti, ja elokuva nähtiin vain armeijan propagandavälineenä, kuten Modest Savtschenko (Kansan Uutiset), joka epäili, että sotilasfarssien perimmäinen tarkoitus ”on – – nuorisomme totuttaminen ajatukseen, että sotapalvelus on loppujen lopuksi aika hauska velvollisuus”. Heikki Eteläpää (Ilta-Sanomat) piti elokuvan moraalista viestiä kyseenalaisena: ”Ns. moraaliltaan Sotapojan heilat haiskahtaa vähän kyseenalaiselta, se tuntuu tahtovan sanoa, että AUK:ssa mukavan lupsakoistakin sotamiehistä tulee järjestään mitä kostonhaluisimpia ja pikkumaisimpia korpraaleja.”
The K2
The K2 on televisioyhtiö tvN:n esittämä eteläkorealainen draamasarja. Sen päärooleissa ovat Ji Chang-wook, Im Yoon-ah, Song Yoon-ah ja Jo Sung-ha.
Alison Isadora
Alison Isadora (s. 1962 Port Chalmers ) on uusiseelantilaissyntyinen säveltäjä. Hän opiskeli poliittista filosofiaa ja musiikkia Wellingtonin Victoria-yliopistossa ennen kuin muutti vuonna 1986 Alankomaihin. Uudessa asuinmaassaan hän sai opetusta viulunsoitossa Vera Bethsiltä sekä sävellyksessä Gilius van Bergeijkilta ja Theo Loevendielta Haagin kuninkaallisessa konservatoriossa. Valmistuttuaan vuonna 1994 hän vielä täydensi opintojaan performanssin alalla Amsterdamin DasArtsissa.
Shaun Wright-Phillips
Shaun Cameron Wright-Phillips (s. 25. lokakuuta 1981 Lontoo, Englanti) on uransa lopettanut englantilainen jalkapalloilija, joka pelasi laitahyökkääjänä. Hän edusti kotimaassaan Manchester Cityä, Chelseaa, ja Queens Park Rangersiä ja siirtyi uransa viime vuosiksi pelaamaan Yhdysvaltain Major League Socceriin. Hän on pelannut myös Englannin maajoukkueessa. Hän on entisen huippupelaajan Ian Wrightin ottopoika ja Bradley Wright-Phillipsin velipuoli, hänen sukujuurensa ovat peräisin Grenadalta ja Jamaikalta. Hän on tunnettu nopeudestaan, kovista laukauksistaan, upeista keskityksistään ja nopeista ratkaisuistaan.
Alison Isadora
Isadora on toiminut monissa esiintyvissä ryhmissä eri maissa esittävänä säveltäjänä tai säveltävänä esiintyjänä. Hän on paitsi säveltänyt, myös tehnyt musiikillisia teatteriesityksiä, audiokävelyitä ja installaatioita. Hän on teoksissaan hyödyntänyt muun muassa tarinankerrontaa ja yleisön osallistumista sosiaalisten teemojen käsittelyssä. Musiikkikouluttajana Isadora on perehdyttänyt tanssin, koreografian ja teatterin opiskelijoita ääneen ja sävellykseen Arnhemin ArtEZ-taideyliopistossa. Isadora oli kaudella 2016–2017 Creative New Zealandin Jack C. Richards -nimikkosäveltäjä Uuden-Seelannin musiikkikoulussa ("Te Kōkī").
Isadora on myös toiminut viulistina muun muassa Mondriaan Strings -kokoonpanossa. Vuonna 1991 hän oli miehensä, Jan-Bas Bollenin kanssa perustamassa HEX Ensemblea, jossa toimi vuoteen 1998. Isadora on saanut monia tunnustuksia, kuten Haagin kuninkaallisen konservatorion sävellyspalkinnon (1994) ja Otagon yliopiston Mozart-stipendin (2001). Hänen kustantajansa on Donemus.
Shaun Wright-Phillips
Seurajoukkueura
15-vuotiaana Wright-Phillipsiä pidettiin liian pienikokoisena Nottingham Forestissa ja hän siirtyi Manchester Cityyn, jossa pelasi vuosina 1999–2005. Kaudella 2004–2005 hän teki 11 liigaosumaa. Hän pelasi Cityssä kuuden kauden aikana 153 liigaottelua, joissa teki 26 maalia. Heinäkuussa 2005 hän siirtyi 21 miljoonan punnan hinnalla Chelseaan viiden vuoden sopimuksella. 166 senttimetrin mittaista Wright-Phillipsiä käytettiin Chelseassa avauskaudella pääasiassa vaihtomiehenä. Hän pelasi Chelsean mestaruuteen päättyneellä kaudella kaikkiaan 27 valioliigaottelussa.
Myös Valioliigakaudella 2006–2007 Wright-Phillips joutui tyytymään pääosin vaihtomiehen rooliin. Kauden loppupuolella Chelsean tuolloinen manageri José Mourinho peluutti laituria useammin, ja tulosta alkoi syntyä. Wright-Phillipsin ensimmäiset valioliigamaalit Chelsean paidassa näkivät päivänvalon kotiottelussa West Ham Unitedia vastaan, kun hän onnistui kahdesti maalinteossa. Sitä ennen hän oli tehnyt maaleja niin Mestarien liigassa kuin muissakin cup-kilpailuissa. Chelsea voitti molemmat kansalliset cup-kilpailut 2007 ja Wright-Phillips pelasi kaikissa Chelsean FA Cupin otteluissa sekä kolmessa liigacupin ottelussa, ei kuitenkaan finaalissa.
Wright-Phillips oli useiden siirtohuhujen kohteena kesällä 2007. Englantilaislaiturin perässä olivat muun muassa Aston Villa, Tottenham ja West Ham. Wright-Phillips jäi lopulta Chelseaan. Valioliigakauden 2007–2008 käynnistyessä Wright-Phillips oli noussut Chelsean avauskokoonpanoon. Kausi alkoi hänen kannaltaan hyvin: hän jakoi maalisyöttöjä ja millintarkkoja keskityksiä. Mestarien liigassa hän pelasi viisi ottelua, viimeksi ensimmäisellä pudotuspelikierroksella, Chelsean matkalla hävinneeksi finalistiksi. Hän pelasi Liigacupin loppuottelussa, jonka Chelsea hävisi Tottenhamille, mutta sen jälkeen manageri Avram Grant ei enää valinnut häntä pelaavaan kokoonpanoon.
Elokuussa 2011 Shaun Wright-Phillips teki sopimuksen lontoolaisseura Queens Park Rangersin kanssa. Hän pelasi kahden seuraavan kauden aikana Valioliigassa kaikkiaan 52 ottelua, joissa teki yhden maalin. Kaudella 2013–2014 hän pelasi mestaruussarjassa vain 11 ottelussa. Seuraavalla kaudella hän pääsi Valioliigassa kentälle neljässä ottelussa.
Wright-Phillips siirtyi MLS:n New York Red Bullsiin vapaalla siirrolla kesällä 2015. Avauskaudellaan hän pelasi sarjassa 12 ottelua ja teki yhden maalin.
Maajoukkueura
Maajoukkuedebyyttinsä Wright-Phillips teki vuonna 2004 Ukrainaa vastaan tehden maalin heti avausottelussaan. Ensimmäisen arvokilpailujen karsintaottelunsa hän pelasi MM-karsintaottelussa Azerbaidžania vastaan lokakuussa 2004. Vikkelä pallotaituri pelasi Englannin maajoukkueessa satunnaisesti. Syksyllä 2007 hän murtautui Englannin A-maajoukkueen avauskokoonpanoon viidessä EM-karsintaottelussa, joissa teki maalin Israelia ja Viroa vastaan. Ainoan arvoturnauksensa hän on pelannut MM-kilpailuissa 2010, jolloin hän tuli kolmessa ottelussa vaihtopelaajana kentälle. Viimeisimmän maaottelunsa hän pelasi saman vuoden lokakuussa. Kaikkiaan hän on pelannut 36 A-maaottelua, joissa hän on tehnyt kuusi maalia.
Kalevan kisat 1961
Kalevan kisat järjestettiin vuonna 1961 Mikkelissä 12.–13. elokuuta. Kilpailupaikka oli Mikkelin urheilupuisto. Kalevan maljan voitti Helsingin Kisa-Veikot. Suomen Urheiluliiton ja Työväen Urheiluliiton yhteistoiminta oli katkennut edellisenä vuonna ja TUL piti omat mestaruuskilpailunsa samana viikonloppuna.
Toimihenkilöarkisto
Toimihenkilöarkisto (THA) on Helsingissä toimiva toimihenkilöammattijärjestöjen päätearkisto. Akavan, Toimihenkilökeskusjärjestö STTKn ja Toimihenkilö- ja virkamiesjärjestöjen keskusliiton TVK:n ja niiden monien jäsenjärjestöjen arkistot ovat siellä tutkijoiden käytettävissä. Toimihenkilöarkistossa on asiakirjoja yli seitsemältäsadalta järjestöltä. Aineiston yhteismäärä on yli 2 000 hyllymetriä. Vanhimmat asiakirjat ovat 1860-luvulta, uusimmat 2000-luvun alusta.
Toimihenkilöarkisto aloitti toimintansa vuonna 1988. Arkistoa ylläpitää Toimihenkilöarkistoyhdistys, jonka jäseniä ovat Akava ja STTK. Arkisto saa toimintaansa valtionavustusta lain yksityisten arkistojen valtionavusta (127/2006) perusteella.
Arkistolla on myös muita tehtäviä kuin asiakirjojen säilyttäminen ja tutkimuskäyttöön antaminen. Toimihenkilöarkisto kouluttaa toimihenkilöjärjestöjä arkistonhoidossa ja ohjaa ja neuvoo järjestöjä arkistoinnin ja asiakirjahallinnan kysymyksissä.
Atari Jaguar
pienoiskuva Atari Jaguar oli Atarin marraskuussa julkaisema pelikonsoli. Konsoli oli kaupallinen pettymys, joka ajoi Atarin lopullisesti konsolivalmistajien markkinoilta.
Teknisesti konsoli oli 16-bittisiin kilpailijoihinsa kuten Sega Mega Driveen ja SNES:iin nähden ylivoimainen. Hintakin oli kohtuullinen ja aluksi konsoli myikin hyvin. Sitä kuitenkin arvosteltiin huonoista peleistä ja niukasta valikoimasta. Pelikehittäjät syyttivät Jaguaria vaikeaksi alustaksi, joka osaltaan johtui laitteistossa olleista pahoista bugeista. Kuluttajat valittivat Jaguarin liiallisesta monimutkaisuudesta, sillä sen ohjaimessa oli yli 15 nappia. PlayStationin, Nintendo 64:n ja Sega Saturnin julkistukset olivat kituvan konsolin viimeinen naula arkkuun.
Tässä vaiheessa Atari yritti viimeisenä keinonaan esittää Jaguarin olevan markkinoiden ainoa 64-bittinen konsoli. Laitteessa oli useita suorittimia, joista 64-bittisyys koski vain grafiikkapiiriä.
Konsolille kehitettiin kaikkiaan vain kourallinen pelejä ja Atari lopetti tuen lopulta vuonna.
Bam (järvi)
Bam on järvi Burkina Fasossa lähellä Kongoussin kaupunkia. Järvi on kuivumassa, mikä merkitsee uhkaa läheisen kylän ruoantuotannolle.
Sukulaissana
Kielitieteessä sukulaissanat ovat sanoja, joilla on sama alkuperä. Esimerkiksi suomen pesä, unkarin fészek ja nenetsin pyidya ovat keskenään sukulaissanoja uralilaisen kantakielen kautta.
Sukulaissanat eivät välttämättä muistuta toisiaan niin paljon, että ne olisivat sukukielten puhujille tunnistettavia. Sukulaissanat erottaa kuitenkin lainasanoista se, että sukulaissanoilla on yhteinen kantamuoto, josta on muissakin sanoissa havaittujen säännöllisten äänteenmuutosten kautta kehittynyt kunkin tytärkielen sana. Esimerkiksi unkarin sana fészek alkaa [f]-ääntellä, ja tämä äännelaki koskee kaikkia unkarin sanoja, joiden kantamuoto alkoi äänteellä [p].
Sukulaissanojen semanttinen sisältö saattaa vaihdella huomattavasti. Eräs esimerkki on englannin sana black "musta", jolla on venäjän kielessä sukulaissana белый (belyj) "valkoinen" ja jotka ovat kummatkin peräisin indoeurooppalaisen kantakielen sanasta *bhel "palaa, hohtaa". Germaanisessa kantakielessä sana esiintyy muodossa *blakaz "roihunnut", joka viittaa mustaan puuhiileen.
Legendary Tales
Legendary Tales on heavy metal -yhtye Rhapsodyn debyyttialbumi, joka ilmestyi vuonna 1997. Ainoastaan Land of Immortals on pysynyt albumin kappaleista yhtyeen konserttien vakiokappaleena.
Aiemmin demoilla on julkaistu kappaleet 2, 3, 7 ja 9, tosin Rage of the Winter nimellä Invernal Fury, ja Lord of the Thunder nimellä Alive and Proud.
Tanssikielto Suomessa
Tanssikielto oli voimassa Suomessa sotavuosina 1939–1944 ja lievennettynä sotien jälkeen vielä vuoteen 1948 saakka. Suomi oli ainoa toiseen maailmansotaan osallistunut maa, jossa tanssikielto oli käytössä. Myös vuonna 2021 oli koronaviruspandemiasta johtuva tanssikielto.
Tanssikielto sota-aikana
Tanssikielto tuli voimaan talvisodan alussa 7. joulukuuta 1939, koska tanssien järjestämistä pidettiin sopimattomana samaan aikaan kun miehiä kaatui rintamalla. Välirauhan aikana vuonna 1940 kielto kumottiin osaksi niin, että tanssia sai olla yhden tunnin verran muun ohjelmiston ohella. Tanssikielto kumottiin kokonaan 26. kesäkuuta 1940, mutta se astui uudelleen voimaan jatkosodan alettua 28. kesäkuuta 1941. Kielto oli sitten voimassa aina syksyyn 1944 saakka. Lokakuussa 1944 kieltoa lievennettiin taas niin, että tanssia sai tunnin verran muun iltamaohjelman päätteeksi. Tanssikieltorajoitukset kumottiin suurimmaksi osaksi 30. joulukuuta 1944, mutta ravintoloissa tanssiminen jäi vielä kielletyksi. Lopullisesti tanssikieltorajoitukset poistuivat 9. syyskuuta 1948.
Tanssikiellon voimassa ollessa tanssiminen oli sallittu ainoastaan häiden yhteydessä, jolloin hääpari sai tanssia yhden valssin muiden katsellessa. Kieltoa pyrittiin kiertämään muun muassa pitämällä tansseja tanssikurssien nimikkeellä sekä järjestämällä ns. nurkkatansseja yksityisasunnoissa, ladoissa ynnä muissa sopivissa paikoissa.
Tanssikiellon rikkojia tuomittiin sakkoihin ja nurkkatanssien järjestäjille saatettiin antaa vankeusrangaistuksiakin. Poliisi teki ratsioita nurkkatansseihin, ja monille tanssilavoille vedettiin piikkilankaakin luvattomien tanssien estämiseksi.
Rukouspäiviä ja eräitä muita pyhäpäiviä koskeneet kiellot
Julkisten huvien, muun muassa tanssien, järjestäminen oli vuoteen 1968 saakka kielletty hallituksen määrääminä rukouspäivinä, neljänä sunnuntaina vuodessa, edellisestä illasta kello 18:sta lähtien varsinaisen rukouspäivän iltaan kello 18:aan saakka, sekä joulupäivänä, pitkäperjantaina ja pääsiäispäivänä edellisestä illasta kello 18:sta lähtien varsinaisen juhlapäivän iltaan kello 18:aan saakka. Kielto sai varsinkin 1950-luvulta lähtien osakseen kasvavaa arvostelua, mikä johti toisinaan mellakkoihinkin. Vuonna 1968 säädetyllä lailla se kumottiin rukouspäiviä edeltävien lauantaiden (ns. rukouslauantaiden) osalta mutta jäi edelleen voimaan itse rukouspäivinä kello 8:n ja 18:n välillä sekä lisäksi entiseen tapaan jouluna ja pääsiäisenä. Muina sunnuntaina ja kirkollisina juhlapäivinä kielto oli voimassa kello 8–12. Lääninhallituksella oli kuitenkin oikeus myöntää kiellosta poikkeuslupia. Tässä muodossa kielto kumottiin vuonna 1984, minkä jälkeen se oli voimassa enää vain pyhäpäivinä kello 8–12.
Tanssikielto koronarajoitusten aikana
Tanssikielto tuli voimaan ravintoloiden sisätiloihin 5. maaliskuuta 2021, koska tavoitteena oli hillitä epidemian kiihtyminen. Tuolloin asiakkaat ohjattiin istumapaikoille. Myös karaoken laulaminen esiintymislavalla oli kiellettyä, mutta laulaminen oli sallittua vain istumapaikalla. Tanssikielto poistettiin osittain 8. kesäkuuta 2021, alueiden epidemiatilanteesta riippuen. Lopullisesti tanssikieltorajoitukset poistuivat 1. lokakuuta 2021.
Ludwig von Bertalanffy
Ludwig von Bertalanffy (19. syyskuuta 1901, Wien – 12. kesäkuuta 1972, New York) oli saksalais-kanadalainen biologi ja filosofi. Hän oli yksi keskeisimmistä yleisen systeemiteorian kehittäjistä. Teorialla on sovellutuksia mm. biologiassa, taloudessa, psykologiassa ja väestötieteissä.
Sodsai Rungphothong
Sodsai Rungphothong (, s. 12. toukokuuta 1950 Thaimaa) on thaimaalainen laulaja. Hän esiintyy elokuvissa "Sao Ngam Mueng Phichit" ja "Rak Nong Phorn".
David Julius
David Julius (s. 4. marraskuuta 1955) on yhdysvaltalainen fysiologi, joka tunnetaan työstään kivun molekyylimekanismeista. Hän on professori Kalifornian yliopistossa San Franciscossa ja voitti vuoden 2010 Shaw -palkinnon bio- ja lääketieteessä sekä vuoden 2020 Breakthrough Prize in Life Sciences -palkinnon. Hänelle myönnettiin lääketieteen Nobel-palkinto vuonna 2021 yhdessä Ardem Patapoutianin kanssa.
Ruskamittari
Ruskamittari (Agriopis aurantiaria) on keltainen, loppusyksyn yöperhonen. Se lukeutuu viimeisiin ennen talvea lentäviin perhoslajeihin.
Koko ja ulkonäkö
Koiras on keltainen, jokseenkin kookas, mutta hento perhonen. Etusiipien pohjaväri on lämpimän keltainen ja ruskehtavien pisteiden kirjomat. Siipien poikki kulkee kaksi suoraa, ruskeaa, vaihtelevasti erottuvaa poikkiviirua, joista ulompi tekee siiven etureunan puolella jyrkän porrasmaisen mutkan ulospäin. Ulomman poikkiviirun ja siiven ulkoreunan välissä on rivi epämääräisiä täpliä, jotka värimuodolla f. fasciata muodostavat yhtenäisen ruskean vyön. Siiven ulkoreuna on kaareva. Takasiivet ovat kellertävän valkoiset ja niissä erottuu kahden ruskean poikkiviirun lisäksi keskitäplä. Perhonen lepää leveässä, kolmiomaisessa asennossa. Siipiväli on 33–42 mm.
Naaras on monien loppuvuoden mittarilajien tapaan hyvin lyhytsiipinen ja lentokyvytön. Naarasperhosen ruumis ja siiventyngät ovat ruskeat ja takaruumiissa on mustia täpliä. Raajat ovat pitkät, ja niiden nivelkohdat ovat valkoiset. Naaras on noin 11 mm pitkä.
Lajilta tunnetaan harvinainen, siiviltään yksivärisen violetinruskea värimuoto f. fumipennaria.
Erikoisen ulkonäkönsä ja lentoaikansa vuoksi ruskamittarin voi sekoittaa vain läheistä sukua olevaan pakkasmittariin (Erannis defoliaria).
Levinneisyys ja lentoaika
Ruskamittari on pääasiassa eurooppalainen laji, jonka levinneisyys ulottuu läntisestä Euroopasta Lähi-itään ja Kaukasukselle. Suomessa ruskamittaria tavataan vain eteläisessä Suomessa sekä länsirannikkoa pitkin pohjoiseen suunnilleen Vaasan korkeudelle saakka. Lajilla on jonkin verran vaellustaipumusta, ja siitä onkin lisäksi muutama yksittäinen havainto pohjoisempana. Lajin yleisyys vaihtelee vuosittain huomattavan paljon. Perhoset aloittavat lennon syys-lokakuun vaihteessa ja lento jatkuu marraskuulle.
Elinympäristö ja elintavat
Kaikenlaisissa elinympäristöissä viihtyvä laji. Koiraat lentävät öisin etsimässä puiden rungoilla odottavia naaraita. Sopivalla paikalla laji voi olla varsin runsaslukuinen. Koiras lentää valolle. Täysikasvuinen toukka koteloituu maahan. Muna talvehtii.
Ravintokasvi
Toukka syö monia eri lehtipuita ja -pensaita.
Philips 68070
Philips 68070 (SCC68070) oli Motorola 68000 -suorittimeen pohjautuva mikrokontrolleri. Sitä käytettiin Philipsin CD-i-multimediasoittimessa.
Huolimatta nimestään se ei kuulu Motorolan 68000-suoritinperheeseen, eikä Motorola koskaan tuottanut 68070-suoritinta.
Suoritinta valmisti Philips Semiconductors.
Kankaanpään Suunnistajat
Kankaanpään Suunnistajat on pohjoissatakuntalainen suunnistuksen erikoisseura Kankaanpäästä. Seuran pääasiallisena lajina on kesäsuunnistus. Lisäksi Kankaanpään Suunnistajat toimii niin pyörä-, hiihto-, ampuma- ja tarkkuussuunnistuksen parissa. Seura on myös laatinut MOBO-suunnistusratoja.
Kankaanpään Suunnistajat panostaa etenkin nuorisotoimintaan ja harrastajien lisäämiseen. Lisäksi seura pyrkii edistämään kunto- ja harrastesuunnistusta. Se järjestää kesäkaudella viikoittaisia kuntosuunnistuksia, joihin muutamana kertana vuodessa liittyy myös yösuunnistus. Kankaanpään Suunnistajat järjestää myös erilaisia kilpailuja ja suunnistustapahtumia.
Kankaanpään Suunnistajat on ollut järjestämässä Jukolan viestiä kahdesti. Ensimmäisen kerran vuonna 1975 (tällöin järjestäjä oli Kankaanpään Urheilijoiden suunnistusjaosto) sekä toisen kerran 2004 Jämijärvellä yhdessä Ikaalisten Nousevan Voiman kanssa. Lisäksi se järjesti vuonna 2014 Nuorten Jukolan. Suunnistuksen pitkän matkan SM-kilpailuja seura on järjestänyt vuonna 2002 Laviassa ja vuonna 2020 Siikaisten Sisun kanssa Siikaisissa.
Seuran urheilijoista pyöräsuunnistaja Pekka Niemi on voittanut useita lajin EM- ja MM-mitaleita.
Iceman (yhtye)
Iceman oli kolmen miehen J-pop-yhtye, jonka jäsenet olivat Daisuke Asakura (kosketinsoitin) Kenichi Ito (kitara) ja Michihoro Kuroda (pääsolisti).
Vuosina 1996–1999 he julkaisivat 6 albumia, useahkon musiikkivideon, live-videoita ja myös jopa videopelin. Heillä oli uniikki ja vaihteleva ääni; joskus hard electronic rock (Shining Collection), joskus pehmo-pop (Edge of the season), ja myös techno (Caution).
Iceman on luultavasti parhaiten tunnettu "Shining Collection" -kappaleesta, jota oli käytetty Gravitation anime OVAssa. Kappale on saanut myös huomiota Japanin ulkopuolella, kiitos kappaleen käytöstä animessa.
Suurimman osan Icemanin musiikista kirjoitti Daisuke Asakura, lukuun ottamatta muutamaa poikkeusta, jotka kirjoitti Kenichi Ito. Vaikka Michihiro Kuroda olikin pääsolisti, Kenichi Ito ja Daisuke Asakura olivat myös hyvin tärkeitä useiden kappaleiden esityksissä.
Yhtyeen huhuttiin hajonneen joskus vuonna 2000, kun Michihiro Kuroda jätti yhtyeen päästäkseen soolouralle. Yhtyeen hajoaminen virallistettiin vuonna 2001.
Linosa
Linosa on Italialle kuuluvista Pelagisista saarista pohjoisin ja toiseksi suurin. Saari on tuliperäinen ja sijaitsee Välimeressä 30 kilometriä Lampedusan saaresta koilliseen. Linosa on osa Lampedusa e Linosan kuntaa. Saaren pinta-ala on 5,4 neliökilometriä ja siellä on noin 420 asukasta. Linosan tärkeimmät elinkeinot ovat kalastus, maanviljely ja matkailu.
Linosan saari on vuosisatojen saatossa tunnettu monilla nimillä. Plinius nuorempi kutsui sitä nimellä Aethusa. Myöhemmin niminä ovat olleet Lenusa, Larniusa ja Algusa.
Igbo
Igbo eli ibo voi tarkoittaa:
Myötäjäiset
Myötäjäiset ovat morsiamen perheen sulhasen perheelle antama lahja (useimmiten rahaa), jonka he antavat eräänlaisena häälahjana perheelle.
Linosa
Maantiede
Saari sijaitsee Sisiliansalmessa ja meri saaren ympärillä on 500 metriä syvää. Saarelta on matkaa Lampedusalle 30 kilometriä, Afrikan rannikolle, Mahadiaan 165 km, Sisilian Licataan 167 km, Pantellerian saarelle 121 km ja Maltalle 118 km. Saarelle on kolme tulivuorta: Monte Vulcano (195 m), Monte Rosso (186 m) ja Monte Nero (107 m).
Myötäjäiset
Esiteollisessa Suomessa tyypillisimmin myötäjäisinä on annettu lehmä. Myötäjäisten katsottiin olevan ennakkoperintöä, jolloin naispuolisten perijöiden perintö-oikeus on tullut katetuksi myötäjäisillä.
Vielä 1950-luvun Suomessa tyypillisiä myötäjäisiä olivat liinavaatteet eli kapiot. Morsiamen piti ommella itselleen kapioita, jotka laitettiin erityiseen kapioarkkuun. Aiemmin, kun kankaatkin kudottiin kotona käsin, kapioiden valmistus aloitettiin jo tyttöjen lapsuudessa. Myöhemmin morsian valmisti kapionsa yleensä kihlausaikanaan, usein äitinsä avustuksella. Kapioiden laatu kertoi morsiamen käsityötaidosta. Kapioihin kuuluivat vuodeliinat (lakanat ja tyynynliinat), lautasliinat laukkuineen, tarvittavat pyyhkeet sekä kylpemiseen että keittiökäyttöön ja muut keittiötekstiilit, kuten pannulaput ja leipomaliinat. Arvostetuin materiaali oli pellava, jota kasvatettiin yleisesti Suomenkin maaseudulla ainakin toiseen maailmansotaan asti. Kaikki tekstiilit pyrittiin nimikoimaan morsiamen tulevilla nimikirjaimilla.
Linosa
Maantiede
Saari on 195 metriä korkea.
Ilmasto
thumb|230px|Tyypillinen linosalainen talo.
Myötäjäiset
Myötäjäiset ovat yhä merkittävässä roolissa monissa maissa, esimerkiksi Intiassa. Liian pienet myötäjäiset voivat johtaa avioliiton purkamiseen. Myötäjäisten suuruudesta miniä voi kuulla pitkäänkin. Nykyaikana myötäjäisinä on rahan lisäksi kodinkoneet, autot ja muu arvotavara.
Historia
thumb|[[Vladimir Makovski Myötäjäisten valinta (1897—1898)]] Kristillisessä kulttuurissa myötäjäiset selitettiin sillä, että aviomies elättää vaimon. Ajan mittaan myötäjäiset alkoivat olla potentiaalisten kosijoiden omaisuuden houkutteleva tekijä. Erityisen kiinnostuneita myötäjäisistä olivat sulhasen vanhemmat, joiden luokse heidän poikansa tuleva vaimo oli tarkoitus muuttaa. Keskiajalla lapsiavioliittojen (14-16 vuotta) vuoksi enemmän tai vähemmän varakkaissa perheissä myötäjäisiä alettiin kerätä kirjaimellisesti heti tytön syntymän jälkeen. Jos tyttö kuoli (lapsikuolleisuus oli korkea), se siirtyi muille tytöille. Myötäjäisten keräämisen suoritti pääasiassa tytön äiti. Myöhemmin morsian itse alkoi olla mukana keräysprosessissa. Tavallinen myötäjäissetti koostui kotitaloustavaroista, pääasiassa käsintehdyistä sängyistä, tyynyistä, kudotuista tyynynpäällisistä, lakanoista, huovista, matoista, verhoista, erilaisista astiastoista, kristalliesineistä, hopeaesineistä sekä koruista, kullasta jne. Tällaista omaisuutta säilytettiin yleensä yhdessä tai useammassa arkussa ja laatikossa, joilla oli käytännöllistä ja taiteellista arvoa ja jotka morsian myös otti mukaansa. Myöhemmin niihin lisättiin merkittäviä rahasummia ja arvopapereita (tämä koski erityisesti uuden ajan pankkiirien ja rahoittajien tyttäriä).
Linosa
Talous
thumb|230px|Kalastajien veneitä Linosassa.
Myötäjäiset
Myötäjäiset Suomen lain mukaan
Myötäjäisistä säädettiin vuoden 1734 lain naimakaaren 16. luvussa, ja laki koski sellaisia avioliittoja, jotka oli solmittu ennen 1. tammikuuta 1930, jolloin vuoden 1929 avioliittolaki tuli voimaan. Myötäjäisiksi sanottiin laissa sitä omaisuutta, joka annettiin lapsille taikka muille perillisille etenevässä polvessa heidän mennessään avioliittoon taikka erotessaan vanhempiensa kodista, nautittavaksi antajan elinaikana, mutta palautettavaksi antajan pesään tämän kuoltua. Myötäjäisten vastaanottajan tuli olla antajan perillinen, mutta vanhemmilla ei kuitenkaan ollut mitään pakkoa antaa myötäjäisiä, vaan asia riippui kokonaan heidän omasta harkinnastaan.
Omaisuuden myötäjäisiksi luovuttamisen ehtona oli se, että se oli antajan kuoleman jälkeen palautettava antajan pesään tämän perillisten kesken jaettavaksi. Myötäjäiset eivät siis olleet saajalleen lahja, vaan ainoastaan ikään kuin ennakolta saatu perintöosuus.
Ardem Patapoutian
Ardem Patapoutian (, s. 1967 Beirut, Libanon) on armenialaista alkuperää oleva amerikanlibanonilainen molekyylibiologi ja neurotieteilijä. Hän on tutkijana Scripps Researchissa La Jollassa, Kaliforniassa.
Hän sai Kavlin neurotieteen palkinnon 2020. Hänelle myönnettiin lääketieteen Nobel-palkinto vuonna 2021 yhdessä David Juliusin kanssa.
Mayo (Irlanti)
Mayo, tunnetaan myös nimellä Mayo Abbey (iiriksi Maigh Eó), on pikkukylä Irlannin Mayon kreivikunnassa. Se sijaitsee noin 16 kilometriä etelään kreivikunnan pääkaupungista Castlebarista ja noin 10 kilometriä länteen Claremorrisesta. Kylässä asui vuonna 2009 noin 1 210 asukasta.
Pyhä Colmán perusti Mayo luostarin kylän lähelle, perustamisvuoden arvioidaan olleen noin vuonna 670. Noin 300 vuotta myöhemmin viikingit perustivat Dublinin kuningaskunnan.
Irlanti (saari)
thumb|Irlannin saari ([[Media:Ireland physical large.png|tarkempi kartta).]] Irlanti on Euroopan kolmanneksi suurin saari. Se sijaitsee Atlantin valtameressä.
Hallinnollisesti saari jakaantuu Irlannin tasavaltaan, joka muodostaa viisi kuudesosaa saaren pinta-alasta, sekä saaren koillisosassa sijaitsevaan Pohjois-Irlantiin, joka on osa Yhdistynyttä kuningaskuntaa. Perinteisesti saari jakaantuu neljään historialliseen maakuntaan, jotka ovat Connacht, Leinster, Munster ja Ulster, joka vastaa suunnilleen nykyistä Pohjois-Irlantia.
Saaren pinta-ala on 84 421 km² ja sen väkiluku noin 6,9 miljoonaa (2020). Näistä 5,1 miljoonaa asuu Irlannin tasavallassa ja loput 1,8 miljoonaa Pohjois-Irlannissa. Saaren suurin kaupunki on Dublin, jonka alueella on yhteensä 1,1 miljoonaa asukasta.
Historia
Varhaisimmat tiedot Irlannista ovat peräisin Ptolemaiokselta. Kivi- ja pronssikaudella Irlannin saarta asuttivat tuntemattomat väestöt. 500-luvulla eaa. alkuperäisväestöön alkoi sekoittua kelttiläisiä heimoja. Kristinusko alkoi levitä saarelle 300-luvulta lähtien, ja uskonnon vakiinnutti sittemmin suojeluspyhimyksen aseman saanut Pyhä Patrik. Valtiolliset olot olivat hajanaiset ja jakaantuneet erilaisiin heimo- ja klaaniyhteisöihin. Valtaa pitivät käytännössä osakuninkaat, vaikka ns. ylikuningaskin oli olemassa. 700-luvulta lähtien saarella alkoi viikinkien vaikutus. Viikinkien tärkeimpiä tukikohtia olivat nykyinen Irlannin tasavallan pääkaupunki Dublin, Waterford ja Limerick. Vuonna 1171 Englannin kuningas Henrik II sai paavilta Irlannin lääninherruuden ja ryhtyi alistamaan maata.
Henrik VIII ryhtyi Englannin uskonpuhdistuksen jälkeen toteuttamaan puhdistusta myös Irlannissa, mutta saaren asukkaat pysyivät sinnikkäästi katolilaisina. Väestö ryhtyi paavin sekä Espanjan kuninkaan Filip II:n tukemana kapinoihin. Suurin kapina tapahtui vuosina 1597–1603 Tyronen jaarli Hugh O’Neillin johdolla. Englantilaiset kukistivat kapinan verisesti, minkä jälkeen irlantilaisten maita alettiin takavarikoida. Pohjois-Irlannin alueelle Ulsteriin asutettiin runsaasti skotlantilaisia uudisasukkaita. Toinen suuri kapina alkoi vuonna 1641, mutta Oliver Cromwell kukisti sen tiukasti. Kuningas Vilhelm III laati säälimättömiä pakkolakeja, joiden johdosta kolme neljäsosaa maasta ajautui englantilaisten lordien haltuun. Irlantilaisia pakeni kiihtyvällä tahdilla saarelta, erityisesti Amerikkaan.
Vuonna 1916 joukko äärikatolilaisia kapinallisia ryhtyi kapinaan Saksasta saamine aseineen ja Sinn Féin -liike julisti Irlannin tasavallaksi Dublinissa. Brittiläiset kuitenkin kukistivat kapinan jälleen kerran ja teloittivat liikkeen johtajan Roger Casementin. Vuonna 1919 irlantilaisten itse perustama parlamentti julisti maan itsenäiseksi tasavallaksi. Presidentiksi nimettiin Éamon de Valera. Brittiläiset vastasivat tähän lähettämällä maahan sotajoukkoja. Konflikti eteni sissisodaksi Irlannin tasavaltalaisarmeijan IRA:n johtamana.
Vuonna 1920 astui Lloyd Georgen johdolla voimaan uusi home rule -laki, jonka mukaan Irlannin saaren kahdeksan pohjoista kreivikuntaa (nyk. Pohjois-Irlanti) liitettiin Britanniaan. Kaksi vuotta myöhemmin Irlannin parlamentissa hyväksyttiin ratkaisu, jonka mukaan Pohjois-Irlanti sai home rulen, ja loppuosa Irlannista, Irlannin vapaavaltio, sai dominion oikeudet. Vuonna 1923 Irlannista tuli kansainliiton jäsen ja ensimmäiseksi presidentiksi tuli William T. Cosgrave. Britannia hyväksyi Fianna Fáilin parlamentin vuoden 1937 valtiosäännön vasta vuonna 1945. Vuonna 1949 Irlanti julistautui täysivaltaiseksi tasavallaksi. Pohjois-Irlannin kysymys hiertää yhä Irlannin ja Yhdistyneen kuningaskunnan välejä.
Politiikka
thumb|Irlannin neljää historiallista maakuntaa kuvaava lippu, jota usein käytetään yhteyksissä, joissa Irlanti esiintyy yhtenäisenä toimijana. Vaikka Irlanti on jaettu kahden valtion kesken, toimii se monissa yhteyksissä omana, yhtenäisenä entiteettinä. Esimerkiksi monissa urheilulajeissa, kuten rugbyssä, curlingissa ja hurlingissa Irlanti kilpailee yhteisellä maajoukkueella. Samaten muun muassa rugbyn, hurlingin ja gaelilaisen jalkapallon pääsarjat kattavat koko saaren. Myös saaren suurimpien uskontokuntien katolisuuden ja presbyteerisyyden kirkot kattavat koko saaren alueen. Irlannin tasavallan asukkaista 86 prosenttia ja Pohjois-Irlannin asukkaista 44 prosenttia on katolisia.
Kulttuuri
Kulttuuri on koko saaren alueella varsin yhtenäinen, eivätkä alueelliset erot erityisesti noudattele poliittisia rajoja. Irlanti tunnetaan maailmalla hyvin musiikistaan, niin perinteisestä kansanmusiikistaan kuin nykyaikaisista maailmankuuluista artisteistaan ja yhtyeistäänkin.
Riku Oksa
Riku Oksa on Suomessa aikoinaan Zoom-lehdessä ja Super Pokkareissa ilmestynyt seikkailusarjakuva. Sarjan tekijät olivat "Tibet" (oikea nimi Gilbert Gascard) ja André-Paul Duchâteau. Vuoden 1961 jälkeen Rick Master on seikkaillut yli 70 sarjassa.
Sarjan päähenkilö on sanomalehtimies ja yksityisetsivä Riku Oksa, jonka henkinen sukulaisuus Tintti-sarjakuviin on selvä.
Amurin alue
Amurin alue eli Amurin oblasti on Venäjän federaation hallinnollinen alue (subjekti) Venäjän Kaukoidässä Aasiassa. Pinta-alaltaan Amurin alue on hieman Suomea suurempi.
Maantiede
thumb|left|210px|Näkymä Zejan luonnonpuistosta
Amurin alue rajoittuu pohjoisessa Sahaan, idässä Habarovskin aluepiiriin, kaakossa Juutalaisten autonomiseen alueeseen, etelässä ja lounaassa Kiinaan sekä lännessä Tšitan alueeseen.
Amurin alueen pohjoisosa kuuluu Stanovoi- ja Jablonvyivuoristoihin. Pinta-alasta yli puolet on metsää. Joista merkittävimpiä ovat Kiinan vastaisen rajan muodostava Amur, ja sen sivujoet Zeja ja Bureja. Zejan keskijuoksulle on padottu 225 kilometriä pitkä Zejan tekoallas. Amurin alueen luoteisin osa kuuluu Lenan huomattavan sivuhaaran Oljokman ja sen sivujoen Njukžan valuma-alueeseen.
Amurin alueella on useita merkittäviä luonnonsuojelualueita. Näistä tunnetuimpia ovat Zejan luonnonpuisto, Norskin luonnonpuisto, alava Hingano-Arharinskajan kosteikkoalue ja sen sisään sijoittuva Hinganin luonnonpuisto, sekä Orlovskin suojelualue.
Historia
Amurin alue kuului vuodesta 1926 Kaukaisen idän maakuntaan. Amurin alue muodostettiin 20. lokakuuta 1932, mutta se oli osa Kaukaisen idän maakuntaa aina vuoteen 1953 asti, jolloin maakunta lakkautettiin.
Igbon kieli
pienoiskuva|Puhuttua igboa Igbo eli ibo on Länsi-Afrikassa puhuttava nigeriläis-kongolainen kieli. Puhujat, jotka pääosin ovat igboja, asuvat entisen Biafran alueella, Nigeriassa. Kielellä on yhteensä noin 27 miljoonaa puhujaa, mikä tekee siitä maailman 52. suurimman kielen. Igbolla on useita murteita ja sen lähimmät sukulaiskielet ovat mm. ika ja ogbah.
Kielellä on virallisen vähemmistökielen asema Nigeriassa ja Päiväntasaajan Guineassa. Igboa käytetään laajalti eri medioissa kuten TV:ssa, radiossa ja lehdistössä.
Amurin alue
Väestö
Asukasluvun kehitys:
Igbon kieli
Igboa on kirjoitettu latinalaisilla aakkosilla. Raamattu on käännetty kokonaisuudessaan igboksi vuonna 1906.
Amurin alue
Suurimmat kaupungit
Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan asukkaista 66,8 prosenttia oli kaupunkilaisia ja maaseutuasukkaiksi luokiteltiin 33,2 prosenttia Amurin alueen väestöstä. Alueen kaupunkeja ovat pääkaupunki Blagoveštšensk (214 390 as.), Belogorsk (68 249 as.), Svobodnyi (Свободный, 58 778 as.), Tynda (Тында, 36 275 as.), Zeja (Зея, 24 986 as.), Raitšihinsk (Райчихинск, 20 534 as.), Šimanovsk (19 815 as.), Zavitinsk (Завитинск, 11 481 as.) ja Skovorodino (Сковородино, 9 564 as.).
Väestön etninen koostumus
Enemmistö väestöstä on venäläisiä. Vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan alueen väestöstä oli venäläisiä 92 prosenttia (831 004), ukrainalaisia 3,5 prosenttia (31 475), valkovenäläisiä 0,9 prosenttia (7 827), tataareja 0,5 prosenttia (4 898), armenialaisia 0,4 prosenttia (4 045) ja muita 2,6 prosenttia (23 595), joista 0,2 prosenttia (1 447) ei ilmoittanut kansallisuuttaan. Alueen alkuperäisiä asukkaita oli hyvin vähän, eniten oli evenkejä 1 501.
Igbon kieli
Konsonantit
Lähde:
Amurin alue
Hallinto
Amurin alue jakaantuu hallinnollisesti 20 piiriin ja 9 kaupunkialueeseen. Alueen pääkaupunki on Amurin varrella sijaitseva Blagoveštšensk. Aluetta johtavat hallinnon päämies ja aluekokous.
Igbon kieli
Vokaalit
Lähde:
Amurin alue
Hallinto
Useita kaupunkialueita ympäröi kaupungin mukaan nimetty piiri. Amurin alueen muita piirejä ja niiden hallintotaajamia ovat:
Igbon kieli
Vokaalit
Igbo on tonaalinen kieli, jossa tavujen äänenkorkeus eli tooni vaikuttaa sanan merkitykseen. Igbossa on kaksi toonia: matala ja korkea. Äänenkorkeuden merkitsemiseen ei kielessä ole vakiintunutta käytäntöä; usein sitä ei merkitä lainkaan.
Amurin alue
Hallinto
Presidentti Putin erotti 2007 alueen kuvernööri Leonid Korotkovin, jota syytettiin asemansa väärinkäyttämisestä ja petoksista. Hän nimitti tilalle Nikolai Kolesovin kesäkuussa 2007. Presidentti Medvedev erotti lokakuussa 2008 Kolesovin, joka oli kerännyt yli kymmenen rikosjuttua asemansa väärinkäyttämisestä, korruptiosta ja petoksista. Hänen seuraajakseen tuli vuonna 2008 Oleg Kozhemyako, joka hallitsi aluetta vuoteen 2015 asti. Hänen erottuaan hän nimitti Alexander Kozlovin virkaatekeväksi kuvernööriksi. Vasili Orlov on toiminut alueen kuvernöörinä vuodesta 2018.
Talous
thumb|250px|right|RusGidron Burejan vesivoimala on eräs Amurin alueen merkittävimmistä voimalaitoksista Tärkeimmät teollisuudenalat ovat kaivos-, metsä-, koneenrakennus-, sähkötekninen ja elintarviketeollisuus. Kaivosteollisuus tuottaa kultaa ja kivihiiltä. Maataloudessa viljellään viljaa ja kasvatetaan nautakarjaa ja poroja. Lisäksi harjoitetaan turkistarhausta.
Vesivoima muodostaa merkittävän osan alueen energiantuotannosta; vesivoimaloista suurimpia ovat RusGidron Burejan (2010 MW) ja Zejan vesivoimalat (1330 MW).
Alueen läpi kulkevat Siperian ja Baikalin-Amurin radat. Maanteistä alueelle ja koko Kaukoidän federaatiopiirille keskeisiä ovat alueen kautta kulkevat valtatiet Amur (Tšita–Skovorodino–Never–Magdagatši–Šimanovsk–Svobodnyi–Belogorsk–Zavitinsk ja edelleen Birobidžan–Habarovsk) ja M56 (Kiinan raja–Skovorodino–Tynda–Sahan tasavallan Nerjungri–Aldan–Jakutsk, josta jatko Magadaniin Kolyman valtatienä). Lisäksi alueen pääkaupungin Blagoveštšenskin ja Amur-valtatien välillä on useita maantieyhteyksiä.
Mathis der Maler
Mathis der Maler ("Maalari Mathis") on Paul Hindemithin vuosina 1934–1935 säveltämä ooppera. Hindemith on laatinut oopperan libreton itse. Oopperan kantaesitys oli 28. toukokuuta 1938 Zürichissä.
Oopperan päähenkilö on taidemaalari Mathis, jolla on vastine tosielämässä: saksalainen taidemaalari Matthias Grünewald (1460–1528), alkuperäiseltä nimeltään Mathis Nithart. Aiheen valinta kuvastaa Hindemithin kiinnostusta uskonpuhdistuksen aikaan. Libretto sijoittuu Saksan talonpoikaissodan aikaan (1524–1525) ja se käsittelee taiteilijan ilmaisunvapautta tukahduttavassa yhteiskunnallisessa ilmapiirissä. Oopperan aiheella voidaan nähdä olevan yhteys Hindemith omaan elämään: on luultavaa, että natsien valtaannousu Saksassa sai Hindemithin pohtimaan taiteilijan asemaa yhteiskunnassa.
Hindemith on tehnyt oopperassa käytetystä sävelmateriaalista myös Mathis der Maler -sinfonian (1933), joka on eräs Hindemithin suosituimmista teoksista.
Ilmastonmuutokseen sopeutuminen
Ilmastonmuutokseen sopeutuminen on ilmaston lämpenemisestä odotettavissa oleviin vaikutuksiin ja jo tapahtuneisiin ilmastomuutoksiin mukautumista ja varautumista ihmisen ja luonnon toimesta. Sopeutumisessa voidaan minimoida haittoja ja hyödyntää etuja. Ilmastonmuutokseen sopeutuminen eroaa ilmastonmuutoksen hillitsemisestä, mikä on ilmaston lämpenemisen ehkäisemistä siitä aiheutuvien seurausten vähentämiseksi.
Sopeutumiskeinoja arvioidaan muun muassa taloudellisen tehokkuuden ja hinnan, joustavuuden, kiireellisyyden, reiluuden, tarvittavien luonnonvarojen sekä terveysvaikutusten ja turvallisuuden mukaan. Sopeutumiskeinojen hyödyllisyys voi vaihdella alueittain. Esimerkiksi tulviin ja rantojen eroosioon sopeutuminen on vaikeampaa kehitysmaissa kuin kehittyneissä maissa.
Ilmaston lämpenemisen vaikutukset
Muutokseen voidaan varautua kahdella tavalla: ennakoivasti tai reaktiivisesti. Esimerkki ennakoivasta sopeutumisesta on rakentamisen välttäminen alueilla, joita tulvat tai hirmumyrskyt uhkaavat. Reaktiivista sopeutumista on varautuminen tulvien ja hirmumyrskyjen aiheuttamiin vahinkoihin. Tutkijoiden mukaan ennakoiminen on taloudellisesti halvelmpi vaihtoehto.
Suomi
Suomi laati ensimmäisena maana maailmassa kansallisen ilmastonmuutokseen sopeutumisstrategian jo vuonna 2005. Vuonna 2014 laadittiin uusi vuoteen 2022 ulottuva suunnitelma. Tuorein Kansallinen ilmastonmuutokseen sopeutumissuunnitelma 2030 julkaistiin helmikuussa 2023. Valtionneuvoston selonteossa strategiassa todetaan, että sopeutumisuunnitelma on osa ilmastolain mukaista ilmastopolitiikan suunnittelujärjestelmää.
Euroopan unioni
Eurooppa-neuvosto hyväksyi vuonna 2021 EU:n uuden strategian ilmastonmuutokseen sopeutumiseksi. Aikaisempi strategia oli vuodelta 2013.
Nevel-2
Nevel-2 on Nevelin kaupungissa Venäjän Pihkovan alueen eteläosassa sijaitseva rautatieasema. Asema on Venäjän rautateiden tärkeä kauttakulku- ja risteysasema Pietarista etelään Valko-Venäjälle ja Ukrainaan vievän radan varrella, lähellä Valko-Venäjän rajaa. Aseman kautta liikennöi päivittäin kymmeniä junavuoroja eri puolille Venäjää, Valko-Venäjää, Ukrainaa, Liettuaa ja Keski-Eurooppaa.
Venäjän rautateiden aluejaossa asema kuuluu läntiseen Lokakuun rautateiden toimialueeseen. Kaupungissa on myös Nevel-1-rautatieasema, joka sijaitsee aluksi koilliseen vievällä, Velikije Lukiin johtavalla rataosuudella.
Metsämaan kirkonkylä
Metsämaan kirkonkylä on kirkonkylä ja entinen taajama Metsämaalla Loimaalla. Vuosina 1976–2005 se oli osa Loimaan kuntaa, johon Metsämaan kunta liitettiin vuonna 1976, ja vuodesta 2005 se on ollut ollut osa Loimaan kaupunkia. Metsämaan kirkonkylä sijaitsee valtatien 9 pohjoispuolella ja valtatien 2 eteläpuolella Kojonjoen varrella. Kirkonkylän kautta kulkee valtatiet 9 ja 2 yhdistävä yhdystie 2294, jonka lisäksi Hirvikoskelta kylään vie yhdystie 2292. Kirkonkylä on Metsämaan kunnan entinen kuntakeskus, ja siellä sijaitsee Metsämaan kirkko.
Vuoden 1960 väestönlaskennassa Metsämaan kirkonkylä muodosti 314 asukkaan taajaman, jonka pinta-ala oli 3,2 neliökilometriä. Vuoden 1970 väestönlaskennassa taajaman väkiluku oli laskenut 265 asukkaaseen ja pinta-ala 2,69 neliökilometriin. Vuoden 2011 taajamarajauksessa Metsämaan kirkonkylä ei enää muodosta taajamaa, kun edellytyksenä tilastollisen taajaman muodostumiselle on yli 200 asukkaan taajaan asuttu alue.
Varsinaisten taajamien ulkopuolella Metsämaan kirkonkylä muodosti vuonna 2005 yli 40 asukkaan kyläalueen, joka sijoittui osaksi kaupunkiseutujen lievealueiden ulkopuolista syrjäistä maaseutua, mutta jonka väestö oli kasvanut yli 0,2 % vuodessa. Tällaisen kyläalueen se oli muodostanut myös jo vuonna 1980 tehdyssä kylärajauksessa. Kyläalueen palveluihin kuuluivat vielä vuonna 2005 koulu ja kauppa.
Suhteessa kyläjakoon Metsämaan kirkonkylän taajaan rakennettu alue eli nykyinen kyläalue ja aiempi taajama sijoittuu pääosin Kallion kylään ja pienemmältä osaltaan Metsämaan kylään. Metsämaan kirkko sijaitsee kylien rajalla Kallion kylän puolella, puolessa välissä Kallion ja Metsämaan kylien historiallisia kylätontteja.
Imed Ben Younes
Imed Kacem Ben Younes (, s. 16. kesäkuuta 1974) on tunisialainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.