cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Idän pikajunan arvoitus
Suomennokset
Idän pikajunan arvoitus on suomennettu kahdesti: Leena Karro 1937 (tarkistettu suomennos 1977), Jaakko Kankaanpää (2017).
Omistuskirjoitus
Kirjan omistuskirjoituksena on: ”M.E.L.M.:lle, Arpachiyah, 1933”
”M.E.L.M.” on Christien toinen aviomies arkeologi Max Edgar Lucien Mallowan (1904–1978). Christie omisti neljä kirjaansa hänelle – muut olivat Kuolema lähettää viestin (1931), Come Tell Me How You Live -muistelmateos (1946) sekä Kohtalon portti (1973), viimeinen kirja jonka Christie koskaan kirjoitti.
Christie ja Mallowan vihittiin lyhyen kihlauksen jälkeen 11.9.1930, ja kuherruskuukauden he viettivät Italiassa. Sen jälkeen Mallowan työskenteli vielä muiden kaivauksilla (Reginald Campbell Thompson – katso Lordin kuoleman omistuskirjoitusta), kunnes hän sai koottua varat omaa kaivausmatkaa varten. Rahoittajina olivat British Museum ja British School of Archeology Irakissa. . Kaivausretki alkoi 1933 ja kohteena oli Arpachiyah Ninivestä luoteeseen, josta ”muutaman turhauttavan viikon jälkeen ... löytyi huomattava määrä kauniisti koristeltua keramiikkaa ja veistoksia”. Tällä kaivausretkellä Christie, itse vain harrastelija, avusti ammattilaisia heidän työssään. Hänen työnään oli pitää kirjaa löydöistä, ja hän osoittautui taitavaksi keramiikka-astioiden palasten puhdistajaksi ja niiden rekonstruoijaksi. Hän kuitenkin myös löysi aikaa kirjoittamiseen: ensimmäiset versiot romaaneista Idän pikajunan arvoitus, Mykkä todistaja ja Kuin muuttolintu Christie kirjoitti kaivausten aikana. Vaikka kaivaukset onnistuivat hyvin, Mallowan ei enää vuoden 1933 jälkeen työskennellyt Irakissa huononevien poliittisten olojen takia. Hän jatkoi sen jälkeen kaivauksia Syyriassa.
Vuoden 1974 elokuva
Vuonna 1974 valmistui Sidney Lumetin ohjaama rikoselokuva Idän pikajunan arvoitus romaanin pohjalta.
Vuoden 2017 elokuva
Vuonna 2017 valmistui Kenneth Branaghin ohjaama samanniminen elokuva.
TV-elokuva (2001)
2001 valmistui yhdysvaltalainen televisioelokuva Murder on the Orient Express. Sen ohjasi Carl Schenkel ja Poirotia esitti Alfred Molina.
Hercule Poirot -televisiosarja (2010)
Hercule Poirot -televisiosarjaan tehtiin romaanista kaksituntinen jakso vuonna 2010. Poirot’ta näytteli siinä David Suchet.
Sarjakuva
Ranskassa julkaistiin sarjakuvaversio romaanista vuonna 2003 nimellä Le Crime de l'Orient-Express. Sen kirjoitti François Rivière ja kuvitti Solidor (Jean-François Miniac). Englanninkielinen käännös (Murder on the Orient Express) julkaistiin vuonna 2007 (ISBN 0-00-724658-7).
PC-peli
21. marraskuuta 2006 The Adventure Company julkaisi kirjaan pohjautuvan PC-seikkailupelin. Pelin ääninäyttelijänä toimii David Suchet Hercule Poirotin roolissa.
Aiheesta muualla
Убийство в Ориент Експрес Assassinat a l'Orient Express (pel·lícula) オリエント急行殺人事件 (1974年の映画) Mord på Orientekspressen (film)
Port Said
Port Said on kaupunki Egyptissä Suezin kanavan Välimeren puoleisessa päässä.
Historia
thumb|vasen|Egyptiläinen kaupunginosa vanhassa postikortissa. Port Saidin perustaminen liittyi Suezin kanavan kaivuutöiden aloitukseen. Suezin kanavan rakennustöt aloitettiin vuonna 1859. Rakennustöiden aloittamista kediivi Sa'idille oli suositellut hänen ranskalainen ystävänsä Ferdinand de Lesseps. Hankkeen rahoittivat ranskalaiset ja egyptiläiset sijoittajat. Kanavan suulle perustettu kaupunki nimettiin kediivin mukaan. Kaupungin paikka ei ollut lyhyin mahdollinen reitti Punaisellemerelle, mutta meren syvyys sen kohdalla sopi erityisen hyvin kanavahanketta varten. Suurin osa nykyisen kaupungin alueesta oli alun perin meren alla. Paikalla oli vain pieni Manzalajärven Välimerestä hiekkasärkkä. Sitä täytettiin satamaa ruopattaessa saadulla mudalla ja hiekalla, sekä merivettä kestävillä tekokivillä. Kivet painoivat 22 tonnia kappale ja niillä rakennettiin kaksi valtavaa aallonmurtajaa. Aallonmurtajat valmistuivat vuonna 1868 ja Suezin kanava aukesi vuonna 1869. Kaupungin väkiluku oli noin 10 000. Kaupunki koostui perinteisestä egyptiläistyylisestä osasta ja eurooppalaisen ruutukaavan mukaisesta osasta.
Port Saidista oli Suezin kanavan laivaliikenteen ansiosta 1800-luvun loppuun meneessä kasvanut maailman suurin hiilenottopaikka. Vuonna 1904valmistui myös rautatieyhteys Kairoon ja Ismailiaan, mikä teki Port Saidista myös Aleksandrian jälkeen maan toiseksi tärkeimmän sataman. Sen kautta vietiin esimerkiksi puuvillaa ja riisiä. Kaupunkiin rakennettiin myös kalanjalostamo. Gamal Abdel Nasser kansallisti Suezin kanavan vuonna 1956, mitä seurasi Suezin kriisi. Port said kärsi merkittäviä vahinkoja ilmaiskuissa ja 5. marraskuuta ranskallaisten ja brittien tekemässä maihinnousussa. Maat joutuivat kriisin päätteeksi vetäytymään Egyptistä kansainvälisen painostuksen takia. Sodan jälkeen kaupungin vauriot korjattiin, mutta raivostunut väkijoukko kaatoi Ferdinand de Lessepsin suuren pronssipatsaan eurooppalaisten maan asioihin sekaantumisen symbolina. Suezin kanava suljettiin usean vuoden ajaksi kuuden päivän sodan seurauksena vuonna 1967. Kanava avattiin uudelleen Anwar Sadatin kaudella vuonna 1975. Sadatin politiikkaan kuulunut "avautuminen" kaupungin kehittämiseen ja uuden verovapaan teollisuusalueen perustamiseen.
Säämiskä
Nykyisin säämiskäksi sanottu kiillotus- ja puhdistusliina on usein synteettistä mikrokuitua. Myös luonnonsäämiskällä on etunsa, joten sitä myydään yleisesti esimerkiksi autoliikkeissä ja huoltoasemilla.
Port Said
Talous ja liikenne
Egypti saa huomattavan osan valtion tuloista Suezin kanavan käytöstä perittävistä maksuista. Port Saidin teollisuuden tuotteita ovat esimerkiksi autojen akut ja renkaat, tekstiili ja kosmetiikka. Muita merkittäviä aloja ovat julkaisutoiminta, tietotekniikka ja rakennusala. Kaupungissa on satama ja telakka, sekä rautatieyhteys Ismailiaan.
Säämiskä
Säämiskää käytetään myös hiilellä tehtyjen piirustusten ja pastellimaalausten korjailuun sekä sävyjen vaalentamiseen. Säämiskää käytetään myös yleisesti ilmailussa, erityisesti purjekoneiden kuivaamiseen ja siten liitoluvun parantamiseen.Uimahyppääjät käyttävät säämiskäpyyhettä kuivatessaan itsensä, koska säämiskä kuivuu nopeasti, kun vesi väännetään siitä pois.
Saarinen (Jämsä)
Saarinen on Koskenpäällä Jämsän pohjoisosassa sijaitseva seitsemäntoista hehtaarin laajuinen järvi. Etäisyys Jämsän keskustasta on noin 28 kilometriä pohjoisluoteeseen ja Tampereelta 95 kilometriä koilliseen.
Maantiede
Saarisen pituus on 650 metriä ja sen rannat ovat metsäisiä. Lähistöllä sijaitseviin rannoiltaan mutkitteleviin järviin verrattuna Saarinen on varsin neliömäinen, järven lounaisosassa on saari ja kaakkoisosassa niemi. Saarisen pohjoisrannalle virtaa laskuoja pohjoisesta Kettusuon suunnasta, luoteisrannalta lähtee noin 300 metriä pitkä laskuoja länteen Koveroisen itärannalle. Saarisen koillispuolella sijaitsee Puonnasjärvi, etelässä on Iso Rautavesi ja Uuttana. Saarisen ja Uuttanan välissä sijaitsee Leväslammi.
Saarinen kuuluu Vataanjoen valuma-alueeseen, joka on kolmannen jakovaiheen vesistöalue Iso Rautaveden alueella, joka puolestaan on toisen jakovaiheen vesistö Jämsän reitin valuma-alueella. Päävesistönä on Kymijoen vesistö. Vataanjoen alueen suurin vakavesi Koijärvi sijaitsee Koveroisten länsipuolella, sen pinta on 60 senttimetriä Saarista alempana.
Broadway Tower
oikea|pienoiskuva|250x250px|Broadway Tower vuonna 2007. Broadway Tower on lähellä Broadwayn kylää Worcestershiren kreivikunnassa Cotswoldsin kukkulajonon toiseksi korkeimmalla kohdalla sijaitseva torni Englannissa. Sen pohja on 1 024 jalkaa (312 metriä) merenpinnan yläpuolella, mutta itse torni on korkeudeltaan 65 jalkaa (20 metriä) korkea. Tornin on suunnitellut arkkitehti James Wyatt ja se valmistui vuonna 1798.
37 (luku)
37 (kolmekymmentäseitsemän) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 36 ja seuraa luku 38.
Matematiikassa
Alla vasemmalla on sisäkkäisiä kuusikulmioita ja oikealla sisäkkäisiä kuusisakaraisia tähtiä. Kumpikin kuvio koostuu 37 pisteestä. *  * * * *           * *  * * * * *     * * * * * * * * * * * * *     * * * * * * * * * * * *     * * * * * *  * * * * *     * * * * * * *   * * * *           * *                      *
Suomi kesäolympialaisissa 1968
Suomi saavutti kesäolympialaisissa 1968 yhteensä neljä mitalia, joista yksi oli kultaa ja kaksi hopeaa ja yksi pronssia. Kisojen mitalitilastossa Suomi sijoittui 24. sijalle.
Yrjö Kaukiainen
Yrjö Martti Aleksander Kaukiainen (s. 4. huhtikuuta 1940 Längelmäki) on historiantutkija ja Suomen kenties tunnetuin merihistorioitsija. Hän toimi Helsingin yliopiston taloushistorian apulaisprofessorina 1975–1992 ja professorina 1992–1998 sekä Euroopan historian professorina 1998–2005.
Mathura
Mathura on Krishnalle omistettu hindujen pyhä kaupunki, sitä väitetään Krishnan syntymäpaikaksi. Mathurasta kerrotaan jo Mahabharatassa.
Rocky IV
Rocky IV on Sylvester Stallonen käsikirjoittama, ohjaama ja tähdittämä yhdysvaltalainen nyrkkeilyaiheinen draamaelokuva vuodelta 1985. Elokuva on Rocky-elokuvasarjan neljäs elokuva ja 300 473 716 Yhdysvaltain dollarin kokonaistuotollaan niistä taloudellisesti menestynein, sekä kaikkien aikojen menestynein urheiluaiheinen elokuva.
Elokuvan vastaanotto kriitikoiden keskuudessa oli jokseenkin ristiriitainen, mutta huikean lipunmyyntisuosion johdosta elokuvasarja sai jatkoa vuonna 1990 viidennellä elokuvalla Rocky V.
Elokuvan tarina seuraa nyrkkeilyn raskaansarjan maailmanmestari Rocky Balboan suunnitelmia vetäytyä eläkkeelle, mutta kun hänen ystävänsä Apollo Creed menehtyy Neuvostoliiton mestari Ivan Dragon kanssa kehässä kamppaillessaan, Rocky haastaa Dragon otteluun ja päättää kostaa ystävänsä kuoleman.
Elokuvan tarina
thumb|left|200px|[[Ivan Dragon rooli oli Dolph Lundgrenille vasta hänen näyttelijänuransa toinen.]] Nyrkkeilyn raskaansarjan maailmanmestariksi palannut Rocky Balboa (Sylvester Stallone) suunnittelee vetäytyvänsä eläkkeelle. Samaan aikaan Neuvostoliiton mestari Ivan Drago (Dolph Lundgren) saapuu valmentajiensa sekä vaimonsa Ludmillan (Brigitte Nielsen) kanssa Yhdysvaltoihin. Raskaansarjan maailmanmestariksi havittelevan Dragon uskotaan olevan kykenevä voittamaan kenet tahansa, mutta itsevarma Apollo Creed (Carl Weathers) haluaa todistaa tämän perättömäksi ja haastaa Dragon ottelemaan. Apollo pyytää entistä vastustajaansa ja hyvää ystäväänsä Rockya valmentajakseen tulevaa ottelua varten. Apollo on jo yli neljäkymmentävuotias mutta ei halua hyväksyä, että hänen uransa raskaansarjan ottelijana on jo ohitse. Ajatus ottelemisesta tauon jälkeen huolestuttaa Rockya, mutta hän päättää suostua ystävänsä pyyntöön. Ottelua edeltävässä lehdistötilaisuudessa itsevarmuuttaan uhkuva Apollo pilkkaa Dragoa ja vakuuttaa pitävänsä neuvostoliittolaiselle vastustajalleen nyrkkeilyn oppitunnin.
Ottelu käydään muutamaa viikkoa myöhemmin Las Vegasissa; Creed astelee kehään hyvin juhlallisin elkein, mutta jo ottelun alkumetreillä tilanne kääntyy vakavaksi. Apollo ottaa vastaan Dragon räjähtävän voimakkaita lyöntejä kerta toisensa jälkeen, ja Rocky sekä Apollon toinen valmentaja Duke Evers (Tony Burton) yrittävät saada Apolloa keskeyttämään ottelun. Hän ei suostu keskeytykseen ja sanoo Rockylle, ettei tämä saa missään olosuhteissa mennä keskeyttämään ottelua. Toisessa erässä Apollo on edelleen kirkkaasti alakynnessä, mutta Rocky ei halua keskeyttää ottelua kunnioittaakseen Apollon toivetta. Tämä kuitenkin kostautuu, sillä ylivoimaisen Dragon voimakkaiden iskujen edessä voimaton Apollo menehtyy vammoihinsa kesken ottelun.
X.500
X.500 on hakemistopalvelun protokolla. Sen yksinkertaistettu vaihtoehto on Lightweight Directory Access Protocol eli LDAP.
Rocky IV
Elokuvan tarina
Syylisyyttä poteva Rocky suivaantuu Dragolle ja haastaa tämän ottelemaan kostaakseen Apollon kuoleman. Vaimonsa Adrianin estelyistä huolimatta Rocky matkaa Moskovaan valmentajiensa ja Adrianin veljen Paulie Penninon (Burt Young) kanssa. Otteluun valmistautumisen suhteen Rocky ja Drago ovat täysin eri luokissa. Ivan suorittaa harjoituksiaan huippuvalmentajien kanssa steroideja käyttäen, kun taas Rocky harjoittelee Siperian syrjäisessä kylässä muun muassa lenkkeillen metsässä, pilkkoen halkoja ja kiskoen perässään painavaa rekeä syvässä ja upottavassa lumihangessa. Myös Adrian saapuu seuraamaan Rockyn harjoittelua, minkä johdosta Rocky saa uutta virtaa harjoitteluunsa.
Ottelun käynnistyessä neuvostoliittolainen yleisö on välittömästi Dragon puolella, kun taas Rocky saa niskaansa valtavan määrän solvauksia. Ottelun alku ei lupaa Rockylle hyvää, sillä myös hän vaikuttaa jäävän toiseksi ylivertaiselta vaikuttavan Dragon lyöntien edessä. Toisessa erässä osat kuitenkin vaihtuvat, ja Rocky onnistuu lyömään Dragoa voimakkaalla lyönnillä suoraan kasvoihin, mikä hiljentää neuvostoliittolaisen yleisön kehän ympärillä. Ottelu jatkuu äärimmäisen tasaväkisenä, ja Rocky onnistuu pitämään puolensa voimakkaan vastustajansa paineen alla. Periksiantamaton Rocky onnistuu kamppaillessaan hiljalleen saamaan jopa paikallisyleisön puolelleen, ja ottelun 15. ja viimeisessä erässä hän lopulta tyrmää Dragon. Ottelun päätteeksi Rocky pitää neuvostoliittolaiselle yleisölle puheen, joka sulattaa loputkin paikallisyleisön puolelta osoittamaan suosiotaan Rockylle valtavin aplodein.
Kuvaaminen
Stallone kävi lähellä kuolemaa elokuvan kuvauksissa. Hänen vastanäyttelijänsä Lundgren löi niin lujan iskun, että se aiheutti myöhemmin samana iltana Stallonen sydämen turpoamisen. Hänet vietiin ensiapuun ja hän selvisi tapahtuneesta säikähdyksellä. Lundgren oli käyttäytynyt aggressiivisesti myös aiemmin. Käsikirjoituksen mukaisesti hän viskoi Apollo Creediä esittänyttä Carl Weathersa kehän kulmaan, mutta hänen heittonsa oli niin raju, että Weathers suuttui ja oli jo lähellä jättää kuvaukset omalta osaltaan kesken. Neljän päivän päästä Stallone sai Weathersin palaamaan ja ohjasi Lundgrenia olemaan rauhallisempi elokuvaa kuvattaessa.
Musiikki
Elokuvassa soitettua musiikkia sisältänyt soundtrack-albumi Rocky IV: Original Motion Picture Soundtrack ilmestyi samanaikaisesti itse elokuvan kanssa 27. marraskuuta 1985. Alun perin albumi julkaistiin Scotti Bros. -levymerkillä vinyylilevyformaatissa, kunnes Scotti Bros. julkaisi albumin CD-levynä vuoden 1992 maaliskuussa. Vuonna 2010 Intrada Records julkaisi Vince DiColan elokuvaan säveltämää musiikkia, jota ei aiemmin oltu julkaistu äänitteenä.
X.500
Versiot
Viimeisin versio standardista on versio 10/19, joka tuli voimaan 14.10.2019.
Rocky IV
Musiikki
Albumi oli elokuvan tavoin menestyksekäs julkaisu; se sisälsi kaksi Top 5 -singleä, Survivorin "Burning Heartin" ja James Brownin "Living in American". Myös Robert Tepperin esittämä "No Easy Way Out" saavutti pienimuotoista listamenestystä nousten Top 40 -hitiksi. Ilmestyessään albumi nousi Yhdysvalloissa Billboardin albumilistalla kymmenen parhaan joukkoon ja ylitti myös platinalevymyynnin Yhdysvalloissa.
X.500
Versiot
X.500-standardisarjassa on useita muitakin standardeja, kuten esimerkiksi varmenteissa käytettävä X.509-standardi.
Rocky IV
Musiikki
Muihin Rocky-elokuvien musiikkiin verrattuna albumi ei sisällä lainkaan Bill Contin säveltämää musiikkia.
Sure - Suomen Restonomiliitto ry
Sure – Suomen Restonomiliitto ry (ent. Suomen restonomit) on lokakuussa 2000 perustettu akavalainen tutkintopohjainen restonomien edunvalvonta- ja palveluorganisaatio, johon voivat liittyä restonomitutkinnon, restonomi (ylempi AMK) -tutkinnon tai vastaavan ulkomaisen tutkinnon suorittaneet tai sitä opiskelevat. Restonomiliitto on restonomien yhteisö, ja sen tavoitteena on kehittää matkailu- ja ravintola-aloja korkeakoulutettujen osaamista hyödyntämällä.
Sureo - Restonomiopiskelijaliitto ry
Restonomiliitolla on opiskelijoihin keskittyvä itsenäinen yhdistys Sureo - Restonomiopiskelijaliitto ry, jonka tehtävänä on ajaa restonomiopiskelijoiden asiaa. Opiskelijat järjestäytyvät valtakunnallisesti Restonomiopiskelijaliittoon paikallisten restonomiyhdistysten kautta. Restonomiopiskelijaliitto tekee restonomiopiskelijoiden vaikuttamistyötä ja valvoo heidän etujaan ammatillisena opiskelijajärjestönä.
Tiksi
Tiksi on kaupunkimainen taajama ja satamapaikkakunta Laptevinmeren rannalla Sahan tasavallan pohjoisosassa Venäjällä. Tiksi on Bulunin ulusin eli Bulunin piirin hallinnollinen keskus. Tiksi on yksi Laptevinmeren tärkeimmistä satamista ja eräs Koillisväylän satamista. Siellä on myös lentoasema. Vuoden 2010 väestönlaskennassa taajaman väkiluvuksi saatiin 5 063 henkeä, joka oli yli puolet koko piirin 9 054 asukkaasta. . Tiksissä on toiminut vuodesta 2010 alkaen Siperian meteorologinen mittausasema, jonka toiminnassa muun muassa Ilmatieteen laitos on mukana.
Sahan tasavallan pääkaupunkiin on vesitse (Lenaa pitkin) 1 270 kilometriä.
Neuvostoliitto karkotti Tiksiin etnisiin vähemmistöihin kuuluvia ihmisiä, muun muassa inkerinsuomalaisia, toisen maailmansodan aikana.
Asukasluvun kehitys:
Magister equitum
Magister equitum (ratsuväen mestari tai ratsumestari) oli Rooman tasavallan aikana erikoisvirka, jonka diktaattori nimitti astuessaan virkaan. Magister equitum toimi diktaattorin lähimpänä apulaisena. Magister equitumilla oli preettorin käskyvalta eli imperium.
Tunnetuin magister equitum oli luultavasti Marcus Antonius, joka toimi tässä virassa Julius Caesarin ensimmäisen diktaattorikauden aikana.
Brett Leason
Brett Leason (s. 30. huhtikuuta 1999 Calgary Alberta Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija. Leason edustaa NHL-seura Anaheim Ducksin organisaatiota. Capitals varasi Leasonin toisella kierroksella 56. varausvuorolla vuoden 2019 varaustilaisuudessa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä ja hän laukoo oikealta. Leason on pelannut urallaan 20 NHL-runkosarjaottelua. Näissä hän on tehnyt kaksi maalia ja kaksi syöttöä eli neljä tehopistettä. Tilastot päivitetty 13. joulukuuta 2021.
Kauneuden kohde
Kauneuden kohde (The Object of Beauty) on Michael Lindsay-Hoggin käsikirjoittama ja ohjaama yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 1991. Sen pääosia näyttelevät Andie MacDowell ja John Malkovich.
Juoni
Elokuvassa Lontoon hienostohotelliin jumiutunut, maailmaa kiertävä yhdysvaltalainen pariskunta alkaa olla puilla paljailla eikä hotellilaskun maksamiseen löydy rahaa. Mies työskentelee raaka-ainemeklarina, ja muuan kaakaolasti on pysähtynyt lähtömaan vallankumouksen takia. Hän saa idean ansaita rahaa realisoimalla naisystävänsä aviomieheltään saaman Henry Mooren pienoisveistoksen, joka kuitenkin yllättäen katoaa ja sekaannus on valmis. Kolmas tärkeä henkilö on kuuromykkä ja vähävarainen huonesiivooja (Rudi Davies).
Vastaanotto
Chicago Sun-Timesin elokuvakriitikko Roger Ebert kuvasi elokuvaa tapakomediaksi, jonka henkilöhahmoja tuskin olisi edes olemassa ilman heidän yhteiskuntaluokkiaan määritteleviä elämäntyylejä. Tarinan pohjavirtana on hänestä henkilöhahmojen oppiminen luottamaan ja rakastamaan toisiaan. Ebert antoi elokuvalle kolme ja puoli tähteä neljästä. Video-oppaassa vuodelta 1994 Olavi Similä antoi elokuvalle kolme tähteä viidestä ja luonnehti sitä hyvin näytellyksi, brittiläisen henkeväksi mutta tyhjänpäiväiseksi salonkikomediaksi. Helsingin Sanomien Helena Yläsen mielestä Kauneuden kohde tarjoaa ”fiksua viihdettä, joka ei tekeydy tärkeäksi”. Hänestä elokuvan pohjimmainen teema on täydellisyyden tavoittelu. Ylänen näki elokuvassa yhtymäkohtia Max Ophülsin aatelistarinaan Salaperäiset korvarenkaat (1953). Hän moitti eniten elokuvan käännösvirheeltä vaikuttavaa suomalaisnimeä.
Cliff Richard
Cliff Richard (oikealta nimeltään Harry Rodger Webb; s. 14. lokakuuta 1940 Lucknow, Brittiläinen Intia) on brittiläinen pop- ja rocklaulaja. The Shadows toimi Cliff Richardin taustayhtyeenä 1950- ja 1960-lukujen taitteessa. The Shadows alkoi menestyä instrumentaaliyhtyeenä 1960-luvun alussa ja yhteistyö Richardin kanssa hiipui. Richard on myös edustanut Isoa-Britanniaa kahdesti Eurovision laulukilpailussa, vuosina 1968 (2. sija) ja 1973 (3. sija).
Kristillinen vakaumus ja pehmeämpi musiikin esittämistapa on johtanut siihen, että hänen imagonsa on enemmän pop- kuin rock-imago. Cliff Richard on ainoa taiteilija, joka on esiintynyt Ison-Britannian singlelistoilla kaikkina kuutena vuosikymmeninä (1950-2000-luvuilla). Cliff Richard on myynyt urallaan yli 250 miljoonaa levyä. Brittiläisillä listoilla hänellä on ollut 20 singleä, albumia ja EP-levyä jotka ovat nousseet TOP 20:n joukkoon, enemmän kuin yhdelläkään muulla artistilla.
Uran alku
thumb|250px|Cliff Richard ja The Shadows Cliff Richard on syntynyt Intiassa. Hänen perheensä muutti Kalkuttaan Cliffin ollessa vuoden ikäinen. Webbin perhe muutti Britanniaan vuonna 1947 ja lopulta Cheshuntin kaupunkiin vuonna 1951. Harry Webbistä tuli rock and roll -yhtye Driftersin laulaja. Yhtye otti käyttöön nimen "Cliff Richard and the Drifters". Yhtyeen muut jäsenet olivat Ian "Sammy" Samwell, Terry Smart ja Norman Mitham. Richard solmi levytyssopimuksen EMI-levy-yhtiön kanssa ilman yhtyettä vuonna 1958. Hän lauloi EMI-yhtiössä vuoteen 2004 asti. Richard levytti ensimmäisen singlensä 24. heinäkuuta 1958 Drifters-yhtyeen kanssa. B-puolen "Move it" -kappaleesta tuli menestys, ja se nousi Britannian listoilla toiselle sijalle.
Uransa alussa Cliff Richardia markkinoitiin brittiläisenä vastineena Elvis Presleylle. Richard omaksui Presley-tyylisen pukeutumisen ja hiustyylin. Vuosina 1958 ja 1959 ilmestyivät kappaleet "High Class Baby" ja "Living Lovin Doll", jossa Drifters oli palannut Richardin taustalle. Yhtyeen jäsenet olivat vaihtuneet, uudet jäsenet olivat Jet Harris, Tony Meehan, Hank Marvin ja Bruce Welch. Yhtye otti uuden nimen "The Shadows", sillä Yhdysvalloissa oli jo saavuttanut mainetta The Drifters -niminen yhtye. Shadows levytti ilman Cliff Richardia instrumentaalikappaleen "Apache" vuonna 1960, jota on sanottu brittiläisen rockkitaramusiikin syntyhetkeksi. He saavuttivat viisi ykkössijaa Britannian listoilla.
Menestyksen vuodet
Richardin viides single "Living Doll" oli menestys. Kappaleista "Travelin' Light", "Please Don't Tease", "I Love You", "Theme for a Dream" tuli hyvin suosittuja, ja ne vahvistivat Richardin asemaa mainstreampopin esittäjänä. Cliff Richard levytti myös ilman Shadowsia. Listoille nousseet singlet vuodesta 1962 lähtien olivat: "It's All in the Game", "Constantly", "The Minute You're Gone" ja "Wind Me Up (let me go)". Cliff Richard ja The Shadows olivat kiertueella Yhdysvalloissa 1960 ja vastaanotto oli pääosin hyvä. Yhtye esiintyi myös The Ed Sullivan Show -televisio-ohjelmassa. Englannissa Cliff ja The Shadows olivat syy EMI-yhtiön kasvavaan kiinnostukseen rockmusiikkia kohtaan ja ylipäänsä musiikkityylin kasvavaan suosioon. Cliff ja the Shadows esiintyivät lukuisissa elokuvissa, huomattavimmat elokuvat olivat Nuoret hurjat, Summer Holiday, Wonderful Life ja Mini-pommia metsästämässä.
Muutoksen vuodet
The Beatles -yhtyeen menestys ei vaikuttanut Cliff Richardin uraan samalla tavoin kuin monien muiden brittiläisten rock-artistien. Beatlesin läpimurto Yhdysvalloissa avasi ovet myös muille brittiartisteille, mutta Richard ei vielä 1960-luvulla onnistunut saavuttamaan suosiota Amerikassa.
Toinen tärkeä muutos oli Richardin kääntyminen kristityksi vuonna 1964. Cliff Richard oli jo lopettamassa uraansa, mutta kristityt ystävät neuvoivat häntä jatkamaan. Richard levytti jonkin verran hengellistä musiikkia. Hän levytti vielä Shadowsin kanssa.
Cliff Richardin ensimmäinen oikea näyttelijän rooli oli elokuvassa Two a Penny 1968. Hän myös edusti kahdesti Yhdistynyttä kuningaskuntaa Eurovision laulukilpailussa, molemmilla kerroilla menestyksellä. Hänen ensimmäinen, "Congratulations" 1968 oli kansainvälinen menestys ja hän sijoittui toiseksi Espanjan Massielin jälkeen. Vuonna 1973 hän tuli kolmanneksi kappaleella "Power to All Our Friends".
Vuonna 1968 Shadows-yhtye hajosi ja Richard jatkoi levyttämistä ilman yhtyettä. 1970-luvulla Richard esiintyi televisio-ohjelmissa, kuten It's Cliff. Vuonna 1972 hän teki ensimmäisen duettonsa Olivia Newton-Johnin kanssa. Hän esiintyi elokuvassa Take Me High 1973.
Paluu listoille
Vuoden 1976 albumi I'm Nearly Famous sisälsi kappaleen "Devil Woman", josta tuli Richardin ensimmäinen todellinen hitti Yhdysvalloissa. Vuonna 1979 kappaleesta "We Don't Talk Anymore" tuli ykköshitti Britanniassa ja USA:n listalla se nousi kymmenennelle sijalle.
Cliff Richard lyötiin ritariksi 25. lokakuuta 1995. Vaikka Bob Geldof aateloitiin aikaisemmin, Cliff Richard on ensimmäinen rocktähti, joka sai arvonimen "Sir".
Von Bahr
Von Bahr on Ruotsin ritarihuoneeseen kirjoitettu aatelissuku numero 1648. Suku on lähtöisin Stralsundista, missä oikeustieteen tohtori Benedictus Bahr toimi kaupunginkamreerina ja lukion rehtorina. Hänen 1650-luvulla syntynyt poikansa Henric liittyi vapaaehtoisena Ruotsin armeijaan vuonna 1673, mutta joutui pakenemaan 1678 Ruotsiin. Matkalla hän kuitenkin jäi tanskalaisten käsiin ja suljettiin Kristianopeliin vankilaan, mistä ruotsalaisjoukot hänet pelastivat. Henric Bahr kohosi 1689 Stralsundin rykmentin luutnantiksi sekä 1701 majuriksi. Hänet aateloitiin vuonna 1719 nimellä von Bahr.
Henry Huntly Haight
thumb|right|Henry Huntly Haight Henry Huntly Haight (20. toukokuuta 1825 – 2. syyskuuta 1878) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän syntyi Rochesterissa, valmistui Yalen yliopistosta ja oli varsinaiselta ammatiltaan lakimies. Hän toimi Kalifornian osavaltion järjestyksessä kymmenentenä kuvernöörinä vuosina 1867–1871.
Kušan-valtakunta
Kušan- tai Kušana-valtakunta oli jue zhi -paimentolaiskansan perustama valtakunta, joka hallitsi ajanlaskun alun jälkeisinä kolmena vuosisatana suuria alueita Intian niemimaan pohjoisosista, nykyistä Afganistania ja osia Keski-Aasiaa. Kušanien ehkä tunnetuin hallitsija oli Kaniška, ja valtakunnalla oli huomattava vaikutus buddhalaisuuden leviämisessä. Lopulta kušanit alkoivat menettää alueitaan Persian sasanideille ja intialaiselle Gupta-valtakunnalle. Lopullisesti kušanat hävisisivät hefthaliittien hyökkäyksissä 400-luvulla.
Henry Huntly Haight
Haight kuoli San Franciscossa 53-vuotiaana ja tuli haudatuksi Oaklandin Mountain View Cemeteryyn. Vastoin yleistä väärinkäsitystä, San Franciscon Haight Streetia ei nimetty hänen, vaan hänen setänsä mukaan.
Kušan-valtakunta
Historia
thumb|300px|left|Kušan ja antiikin suuret valtakunnat Kušan-valtakunta sai alkunsa kiinalaisten historioitsijoiden jue zhi -nimellä tuntemasta paimentolaiskansasta. Kansan alkuperäinen asuinalue oli nykyisen Sinkiangin tienoilla, josta kiinalaisten lähteiden mukaan muut paimentolaiskansat ajoivat heidät pois. Jue zhit liikkuivat kohti länttä ajaen tieltään ensin skyytit ja edeten jo aikaisemmin heikentyneen Kreikkalais-baktrialaisen kuningaskunnan alueelle tuhoten sen vuonna 125 eaa. Kuningaskunnan tuhon jälkeen jue zhit jäivät ilmeisesti joksikin aikaa aloilleen. Heillä oli kaksi mahdollista etenemissuuntaa etelässä ja lännessä. Lännessä Persiaa hallitsi sotilaallisesti voimakas Parthia, kun taas etelässä Hindukušin solia hallitsivat indokreikkalaiset ja paikalliset hallitsijat. Eteneminen länteen ei onnistunut, sillä vaikka jue zhit saavuttivat parthialaisista joitakin voittoja heidän ei onnistunut murtaa parthialaisten puolustusta. Sen sijaan ensimmäisellä vuosisadalla ajanlaskun alun jälkeen he hyökkäsivät Hindukušin solien läpi murskaten Intian indoparthialaiset, indoskyyttiläiset ja indokreikkalaiset valtakunnat. Jue zhien uusi valtakunta tunnettiin sittemmin heidän vahvimman klaaninsa mukaan Kušan- tai Kušana-valtakuntana.
Kušan-valtakunta kukoisti etenkin ensimmäisellä vuosisadalla eläneen kuningas Kaniškan ja hänen jälkeläisiensä valtakaudella. Omana aikanaan Kušan-valtakunta oli Parthian, Rooman ja Kiinan ohella yksi neljästä suuresta valtakunnasta. Valtakunnalla ei pitkään ollut merkittäviä vihollisia. Intiassa sen voimakkaimman kilpailijan muodostivat indoparthialaiset, jotka onnistuivat jopa väliaikaisesti valtaamaan Pohjois-Intian ja Kabulin laakson. Kun heidät oli lopulta voitettu, muu Intia oli jakaantunut heikkoihin pieniin valtakuntiin, jotka eivät uhanneet kušanien valtaa. Toisaalla parthialaiset sotivat samaan aikaan Roomaa vastaan, eivätkä he näin halunneet sotia itärajallaan.
Kušan-valtakunta alkoi hajota 200-luvun alussa. Valtakunta menetti alueita kahdelle uudelle valtatekijälle kahdella eri suunnalla. Sasanidit olivat uusi mahti Persiassa ja he liittivät itseensä Kušan-valtakunnan alueet Baktriassa ja osia Pohjois-Intiasta. 300-luvulla alkoi levitä myös intialainen Gupta-valtakunta, joka laajeni aina Magadhasta Itä-Intiassa Hindukušin juurille. Heikentyneet kušanit vetäytyivät vähitellen helposti puolustettavalle Afganistanin vuoristoalueelle, jota he hallitsivat Persian vasalleina. Lopullisesti he saivat tuhonsa 400-luvulla hefthaliiteiksi kutsutun paimentolaiskansan levitessä Intiaan luoteesta samaa reittiä, jota jue zhit olivat aikanaan käyttäneet.
Kulttuuri
thumb|200px|vasen|Kušanihallitsija [[Kaniška kuvattuna kolikossa. Hallitsija on kuvattu ratsastajakansoille tyypillisessä asussa teknisesti hieman hellenistisiä esikuviaan kömpelömmin lyödyssä kolikossa. ]] thumb|200px||Naista esittävä veistos Kušan-valtakunnan aikaisesta [[Taksilasta ensimmäiseltä vuosisadalta jaa.]] Kušanien alkuperäisestä kulttuurista tiedetään suhteellisen vähän. He puhuivat ilmeisesti jotakin vanhaa iranilaista kieltä ja heidän uskontonsa lienee muistuttanut iranilaista muinaisuskoa. Kušan-valtakunta omaksui monia piirteitä sitä edeltäneiltä kansoilta ja valtakunnilta. Sen hallitsijat käyttivät esimerkiksi lainattuja arvonimiä, kuten persialasita šahanšah, intialaista randžadhiradžah, kiinalaista taivaan poika ja mahdollisesti jopa roomalaista arvonimeä caesar. Kušan-valtakunta hallitsi myös keskeistä kulkureittiä Keski-Aasian ja Kiinan välillä ja sen kauppareittejä. Valtio rikastui etenkin Roomaan suuntautuneella kaupalla, mikä käy ilmi esimerkiksi runsaasti lyödyistä kultakolikoista. Rahoissa ja piirtokirjoituksissaan kušanit käyttivät iranilaista baktrian kieltä, johon oli yhdistetty kieleen sovellettu kreikkalainen kirjaimisto.
Kušanit suosivat indokreikkalaisten edeltäjiensä tapaan buddhalaisuutta ja etenkin hallitsija Kaniška esiintyy usein buddhalaisessa perimätiedossa. Kušan-valtakunnalla olikin huomattava merkitys buddhalaisuuden leviämisessä Keski-Aasiaan ja Kiinaan, sekä Mahajana-koulukunnan synnyssä. Buddhalaisuudella oli puolestaan tärkeä osuus Gandhara-taiteessa, joka sovitti yhteen hellenististä ja intialaista visuaalista kulttuuria. Uskonnon harjoittaminen oli synkreettistä, ja esimerkiksi kušanien kolikoissa esiintyy buddhalaisten teemojen ohella kreikkalaisia, roomalaisia ja iranilaisia jumaluuksia.
Celia Cruz
pienoiskuva|Celia Cruz vuonna 1957. Celia Cruz (21. lokakuuta 1924 Havanna – 16. heinäkuuta 2003 New Jersey) oli kuubalainen salsa-laulaja. Hän vietti suurimman osan elämästään Yhdysvalloissa.
Celia Cruz aloitti laulamisen jo lapsena. Hänen ensimmäiset levytyksensä tehtiin Venezuelassa vuonna 1948. Vuonna 1950 Cruz liittyi La Sonora Matanzera -yhtyeeseen, jossa hän oli vuoteen 1965 saakka. Cruz muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1960. Vuonna 1962 hän meni naimisiin trumpetisti Pedro Knightin kanssa. Vuonna 1974 Cruz julkaisi Johnny Pachecon kanssa albumin Celia y Johnny, joka myi kultaa ja valittiin vuonna 2013 Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Recording Registry -kokoelmaan. . Tämän jälkeen Cruz esiintyi muun muassa Fania All-Stars -yhtyeen kanssa. Vuonna 1991 hän esitti kuubalaisen pop-muusikko Martikan kanssa kappaleen ”Mi tierra”. Cruz kuoli aivokasvaimeen 16. heinäkuuta 2003. Laulajan kuoleman jälkeen julkaistiin vielä hänen viimeinen albuminsa, Regalo del Alma. Se ilmestyi helmikuussa 2004.
Hirvas (Karjalan tasavalta)
Hirvas  on maalaiskunta ja sen keskustaajama Karjalan tasavallan Kontupohjan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Suunujoen ja Pionernyi-kanavan rannalla 53 kilometriä Kontupohjasta luoteeseen. Taajamassa on 1 200 ja kunnassa 1 800 asukasta (vuonna 2012).
Maantiede ja asutus
Hirvaksen kunnan pinta-ala on 1 955,3 neliökilometriä. Se rajoittuu koillisessa Kontupohjan piirin Käppäselän, kaakossa Tedjärven ja etelässä Kentjärven ja Petrovskin kuntiin sekä lännessä Suojärven piirin Naistenjärven ja luoteessa Porajärven kuntiin. Pinta-alasta 79,6 % on metsää ja 18,8 % vesistöjä.
Seudun maisemaa leimaavat luoteis-kaakkoissuunnassa kohoavat harjut, joiden välissä on järviä, jokia ja soita. Tärkeimmät joet ovat Suunujoki, Semsjoki (ven. Semtša), Bolšaja Vinka ja Talpus. Järviä ovat Sandaljärvi, Päljärvi, Suunujärvi, Lavalampi, Kuivajärvi (Suhoje), Kodanlampi ja Elmus. Kunnan alueella sijaitsee kolme luonnonmuistomerkkeinä suojeltua suoaluetta.
Keskustaajaman lisäksi kuntaan kuuluvat Raiguban ja Elmuksen asutukset sekä Antipinskajan, Jouhojan (ven. Jevhoja), Jyrkänmäen (Jurkostrov), Juustjärven, Tiutian, Koikarin, Lintujärven, Lismajärven (Ližmozero), Pyhäniemen, Sagarvojan (Krasnaja Retška), Sununsuun (Ussuna) ja Valkeamäen (Belaja Gora) kylät. Sadan–kahdensadan asukkaan keskuksia ovat Tiutia, Jyrkänmäki ja Elmus. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kunnan asukkaista 68 % on kansallisuudeltaan venäläisiä, 22 % karjalaisia, 4 % valkovenäläisiä, 1 % ukrainalaisia ja 1 % suomalaisia.
Historia
Seudun kanta-asukkaat ovat pääosin lyydiläisiä, osin varsinaiskarjalaisia, aunuksenkarjalaisia ja venäläisiä. Lintujärvi oli 1500–1600-luvuilla eteläisimmän Lapin pogostan keskus. . Tiutia on kuuluisa marmorilouhoksistaan.
Hirvaksen taajama on syntynyt vuonna 1931 Kontupohjan vesivoimalaan kuuluvan padon ja siihen liittyvän uittokourun rakentamisen yhteydessä. Vuodesta 1940 lähtien siellä toimi sotilaslentokenttä. Jatkosodassa vuosina 1941–1944 alue oli Suomen miehittämä. Neuvostoaikana Hirvaksella oli kaupunkimaisen taajaman status (vuodesta 1950).
Liikenne, talous ja palvelut
Kunnan kautta kulkee Pietarin ja Murmanskin välinen valtatie M18 sekä Kontupohjan, Juustjärven, Porajärven ja Suojärven välinen maantie. Hirvakseen johtaa maantie Suojun asemalta. Taajamasta ja kylistä on linja-autoyhteydet Kontupohjaan.
Talous perustuu kaivosteollisuuteen ja sähköntuotantoon. Tärkeimmät yritykset ovat liuskekiveä louhiva Karelmineral ja Päläjärven vesivoimalaitos. Maataloutta edustavat Kontupohjan maatalousyrityksen kolme karjatilaa, kahdeksan yksityistilaa, kolme kalanviljelylaitosta, kaksi mehiläistarhaa sekä asukkaiden palstaviljelmät.
Keskustaajaman palveluihin kuuluu kaksi lastentarhaa, keskikoulu, kulttuuri- ja vapaa-ajankeskus, kirjasto, pieni poliklinikka, yleinen sauna, posti, pankki, joukko kauppoja ja leipomo. Eräitä palveluja on myös Tiutiassa ja Jyrkänmäessä. Hirvaksessa on vuonna 2007 valmistunut ortodoksinen kirkko.
Nähtävyydet ja matkailu
Seudulta on löydetty lukuisia muinaisia asuinpaikkoja. Jyrkänmäen, Lismajärven Suurisaaren ja Pienisaaren sekä Niinisaaren kylillä on historiallisen asutuksen status. Rakennusmuistomerkkejä ovat Niinisaaren, Sununsuun ja Valkeamäen kirkot, Jorššin ja Lismajärven Pienisaaren tsasounat sekä Suurisaaren vanhat asuintalot. Niinisaaren vuonna 1620 rakennettu puukirkko on valtakunnallinen suojelukohde. Historiallisiin kohteisiin kuuluvat Pienisaaren karsikkometsä, Valkeamäen marmorilouhos sekä Venäjän kansalaissodassa ja toisessa maailmansodassa kaatuneiden hautapaikat. Muita nähtävyyksiä ovat Suunujoen kanjoni ja Hirvaksen hylätty lentokenttä. Nautjärven (ven. Navdozero) rannalla on kalastus- ja metsästysmaja. Läheisyydessä sijaitsevat korkea Porokoski sekä myös Hirvas-niminen koski että sen läheinen tulivuoripuisto. .
Timmy Hansen
thumb|225px|Hansen vuonna 2018 Kenneth Timmy Hansen (s. 21. toukokuuta 1992 Lidköping) on ruotsalainen autourheilija. Hän kilpailee kaudella rallicrossin MM-sarjassa Hansen Motorsport -tallin Peugeot 208:lla.
Hansenin isä on 14-kertainen rallicrossin Euroopan-mestari Kenneth Hansen, ja nuorempi veli Kevin Hansen on myös rallicrosskuljettaja.
Kilpaura
Hansen aloitti kilpauransa kartingista, jossa hän voitti viimeisellä kaudellaan 2008 Ruotsin mestaruuden. Seuraavalla kaudella Hansen siirtyi pikkuformuloihin Formula BMW:hen, jossa kilpaili kahden kauden ajan, sijoittuen jälkimmäisellä sarjassa kolmanneksi.
Hansen on voittanut neljä MM-osakilpailua, ja sijoittui sarjassa hopealle kaudella 2015.
Yue Luping
Yue Luping on kiinalainen kuvataiteilija.
Yuen pippurista tekemä teos sensuroitiin, koska siinä on koodattuna numerosarjaan "jasmiinivallankumous". Vuoden 2011 arabikevät on saanut paljon huomiota kiinalaisten keskuudessa, ja puolue pyrkii sensuroimaan kaiken siihen viittaavan. Jasmiinivallankumous on sensuroitu myös Kiinan internetissä.
Yue on joutunut kuulusteluihin, ja hänen suunnittelemansa näyttely, johon piti osallistua 30 taiteilijaa, on kielletty.
Viennensis (diokeesi)
Viennensis, myöhemmin Septem provinciae , oli Rooman valtakunnan diokeesi, joka käsitti Gallian eteläosat nykyisessä Ranskassa.
Diokeesi perustettiin keisari Diocletianuksen noin vuonna 293 tekemän uudistuksen aikoihin, ja se oli näin yksi alkuperäisestä 12 diokeesista. Se sai nimensä Viennan kaupungista (nyk. Vienne) ja kuului Gallian prefektuuriin. Diokeesi korvattiin keisari Theodosius I:n aikaa seuranneen, vuonna 395 tapahtuneen Rooman valtakunnan jaon aikoihin Septem provinciaen diokeesilla, joka sai nimensä seitsemästä provinssistaan. Se oli osa Länsi-Roomaa ja kuului myös Gallian prefektuuriin.
Provinssit
Diokeesi jakaantui seuraaviin provinsseihin (kaikkien muutosten tarkkaa ajoitusta ei tunneta):
Selitykset ja huomautukset:
Noel Furlong
J. J. "Noel" Furlong (25. joulukuuta 1937 Dublin – 27. kesäkuuta 2021 ) oli irlantilainen pokerinpelaaja. Furlong voitti vuoden 1999 World Series of Pokerin (WSOP) pääturnauksen. Hän on amatööripelaaja ja liikemies, jolla on kaksi suurta mattoja valmistavaa tehdasta.
Furlong aloitti pokerin pelaamisen vuonna 1984. Vuonna 1989 hän sijoittui WSOP:n pääturnauksessa kuudenneksi. Vuoden 1999 mestaruuden ykköspalkinnon (miljoona dollaria) lisäksi, hän oli samana vuonna WSOP:n 3 500 dollarin no limit hold'em -turnauksessa seitsemäntenä.
Vuoden 2006 loppuun mennessä Furlongin turnausansiot ylittivät 1,1 miljoonaa dollaria. Ennen Andrew Blackin WSOP:n viidettä tilaa vuoden 2005 WSOP:ssa, Furlong oli eniten rahaa turnauksissa voittanut irlantilainen.
Päivä kerrallaan (YUP:n kappale)
Päivä kerrallaan on suomalaisen yhtyeen YUPin kappale ja single, joka julkaistiin 27. syyskuuta 2004. Sen korkein listasijoitus oli 7. Singlellä on lisäksi Jarkko Martikaisen ja Valtteri Tynkkysen kuvaama ja Risto Pohjosen leikkaama videodokumentti "YUP studiossa". Dokumentin pidempi versio on mukana marraskuussa 2004 ilmestyneellä DVD:llä Helppoa katseltavaa.
Musiikkivideolla esiintyy näyttelijä Pamela Tola ja musiikkivideon on ohjannut Dome Karukoski.
Loukás Papadímos
Loukás Papadímos (, s. 11. lokakuuta 1947 Ateena, Kreikka) on kreikkalainen kansantaloustieteilijä ja Kreikan entinen pääministeri. Hän jätti eroilmoituksen 11. huhtikuuta 2012, mutta jatkoi pääministerinä toukokuun 2012 vaaliin saakka.
Elämä ja ura
Papadímos on väitellyt tohtoriksi MIT:stä 1978 ja toimi makrotaloustieteen tutkijana ja opettajana Columbian yliopistossa 1975–1984. Hän sai nimityksen Kreikan keskuspankin pääekonomistiksi 1985 ja pääjohtajaksi 1994. Hän on työskennellyt Euroopan keskuspankin johtajana 2002–2010.
Papadímoksen autossa räjähti 25. toukokuuta 2017 kirjepommi. Papadímos loukkaantui räjähdyksessä vakavasti, mutta ei hengenvaarallisesti.
Varpaan kärkinivel
Varpaan kärkinivel muodostuu mediaalisen ja distaalisen varvasluun välille. Myös varpaiden distaalinen jänneluu osallistuu nivelen muodostukseen. Varpaan kärkiniveltä kutsutaan kavioeläimillä kavioniveleksi.
Gadžijevo
85px|thumb|right|Gadžijevon kaupungin vaakuna thumb|270px|Gadžijevon kaupungista thumb|230px|left|[[Kuvšinskaja Salman kulttuuritalo Gadžijevon hallintopiirissä.]] Gadžijevo on noin 11 000 asukkaan suljettu kaupunki ja hallintopiiri  Aleksandrovskin kaupunkipiirikunnassa Murmanskin alueella Venäjällä, Kuolanvuonon suusta länteen erkanevan Saitavuonon rannalla 32 km Murmanskista pohjoiseen.
Gadžijevossa on Venäjän pohjoisen laivaston tukikohta, jonka perustamisen myötä asutus sai alkunsa vuonna 1957. Se tunnettiin tuolloin nimellä Jagelnaja Guba (Ягельная Губа) samannimisen lahden mukaan, jonka rannalla tukikohta sijaitsee. Vuonna 1967 nimi muutettiin Gadžijevoksi. Vuonna 1981 paikkakunta sai suljetun kaupungin statuksen ja uuden nimen Skalistyi (Скалистый); siihen viitattiin kuitenkin koodinimellä Murmansk-130. Skalistyi-nimi virallistettiin vuonna 1994, mutta muutettiin takaisin Gadžijevokisi 1999.
Vuosina 2004-2008 Skalistyi oli hallinnollisesti kaupunkipiirikunta, jonka asutuskeskuksia olivat Gadžijevon kaupunki sekä Saitavuonon (Saida Guba), Olenja Guban ja Kuvšinskaja Salman taajamat. Vuonna 2008 se yhdistettiin uuteen suurempaan, koko Kuolanvuonon länsirannan kattavaan Aleksandrovskin kaupunkipiirikuntaa. Tähän kuuluvat myös Poljarnyin ja Snežnogorskin suljetut kaupungit. Aleksandrovskin puitteissa entinen Skalistyi asutuskeskuksineen muodostaa nyt Gadžijevon hallintopiirin (adminstrativnyi okrug Gadžijevo).
Saitavuonoon on Kurtšatov-instituutin johdolla ja saksalaisten rahoituksella rakennettu ydinsukellusveneiden käytöstä poistettujen reaktoreiden väliaikaisvarastointilaitos, joka aloitti toimintansa 2006. Paikalla on tilaa 120 reaktoriyksikölle; säilytysaika on 75 vuotta.
Aiheesta muualla
69.25528°N, 33.35306°W
Inger Støjberg
Inger Beinov Støjberg (s. 16. maaliskuuta 1973 Hjerk) on tanskalainen poliitikko ja perustamansa Tanskademokraattien puheenjohtaja. Hän kuului aiemmin Venstre-puolueeseen ja oli vuosina 2021–2022 sitoutumaton. Hän toimi tasa-arvoministerinä 2009–2010, työministerinä 2010–2011 ja maahanmuuttoministerinä 2015–2019, joista vuosina 2015–2016 myös asuntoministerinä. Vuosina 2019–2020 hän oli puolueensa varapuheenjohtaja. Hän istui kansankäräjillä vuosina 2001–2021.
Støjberg suoritti maisterin tutkinnon (MBA) Aalborgin yliopistossa 2013.
Kansankäräjät äänesti 2. helmikuuta 2021 äänin 141-30 (enemmistön saamiseksi tarvitaan 90 ääntä) sen puolesta, että Støjbergiä vastaan aloitettaisiin virkasyyteoikeudenkäynti Tanskan virkasyytetuomioistuimessa .Joulukuussa 2021 Støjberg tuomittiin virkamiestuomioistuimessa 60 päivän ehdottomaan vankeuteen laittomasta väärinkäytöksestä ja hallinnollisesta epäkohdasta ministerivastuulain ja Euroopan ihmisoikeussopimuksen (8 artikla) nojalla.
Syynä oli Støjbergin maahanmuuttoministerinä vuonna 2016 antama määräys erottaa turvapaikanhakijapariskunnat toisistaan, mikäli toinen osapuoli oli alaikäinen. Støjbergin mukaan toiminnan tarkoituksena oli estää lapsiavioliittoja. Tuomion seurauksena Støjberg erotettiin parlamentista.
Drizzt Do’Urden
Drizzt Do’Urden Daermon N’a’shezbaernon on R. A. Salvatoren Forgotten Realms -romaaneissa esiintyvä drow eli musta haltia.
Elämäkerta
Drizzt Do’urden syntyi Menzoberranzanissa, Do’urdenin huoneen kolmantena poikana. Drowien yleisen tavan mukaan kolmas poikalapsi uhrataan jumalattar Llothille. Drizztin veli Dinin pelasti kuitenkin tietämättään Drizztin hengen surmaamalla vanhemman veljensä Drizztin syntymän aikaan. Näin Drizzt olikin Do’urdenin toinen eikä kolmas poika. Myöhemmin Drizzt aloitti soturikoulutuksensa isänsä Zaknafein Do’urdenin opissa. Zaknafeiniä pidettiin yleisesti Menzoberranzanin parhaana soturina, ja Drizzt oli perinyt hänen kykynsä ja kehittyi nopeasti. Taistelutaitojen lisäksi Zaknafein kertoi Drizztille myös moraalista ja omastatunnosta. Drizzt omaksui nopeasti myös nämä opit, sillä hänen oli aina ollut vaikea sietää oman kansansa verenhimoisuutta ja julmuutta. Niinpä mennessään drowien taisteluakatemiaan Melee-Magthereen hän oli ikäluokkansa priimus. Zaknafeinin opetusten ansiosta hän ei kuitenkaan uskonut mestarien valheita drowien ylemmyydestä ja kaikkien muiden kansojen pahuudesta. Koulusta palattuaan hänet lähetettiin maanpinnalle joukossa, jonka oli määrä tappaa maanpinnan haltioita. Drizzt kuitenkin pelasti yhden haltialapsen, ja kun Matriarkka Malice Do’urden sai kuulla tästä hän päätti uhrata Drizztin Llothille. Zaknafein kuitenkin uhrautui Drizztin puolesta. Tätä Drizzt ei voinut enää kestää vaan päätti lähteä Menzoberranzanista. Kaupungin laidalla hän törmäsi Masoj Hun’etiin, joka yritti estää häntä. Drizztille ei jäänyt muuta vaihtoehtoa kuin surmata Masoj. Drizzt otti tältä patsaan, jolla on voima kutsua maaginen pantteri Guenhwyvar.
Uumenenalan tunneleissa Drizzt joutui muuttumaan ”Metsästäjäksi” selviytyäkseen hengissä. Metsästäjä on täysin vaistojen varassa toimiva verenhimoinen olento. Tässä tilassa ollessaan Drizzt on lähes voittamaton taistelussa. Metsästäjältä Drizztin kuitenkin pelasti syvämaahinen Belwar Gissengulp, jonka kanssa Drizzt ystävystyi. He löysivät itselleen hyvän kodin eräästä laaksosta.
Sitten Matriarkka Malice kuitenkin lähetti zin-carlan, Zaknafeinin henkiinherätetyn ruumiin tappamaan Drizztin. Taistelussa Drizztiä vastaan Zaknafein sai kuitenkin hetkeksi takaisin ruumiinsa hallinnan ja heittäytyi happojärveen.
Tämän jälkeen Drizzt päätti että hänen on pakko paeta maanpinnalle. Maanpinnalle saavutuaan hän tapasi sokean mannunvartijan Montolio De’Broucheen, joka opetti Drizztille maanpinnan kielen ja kaiken muunkin maanpinnan luonnosta ja elämästä. Montolio oli kuitenkin vanha ja kuoli, joten Drizzt oli jälleen yksin.
Drizzt vaelsi kaupungista toiseen, mutta kaikki käännyttivät hänet pois hänen rotunsa huonon maineen vuoksi, kunnes hän saapui kaikkein syrjäisimpään paikkaan Kymmeneen kaupunkiin Jäätuulen laaksossa. Hänelle ei myönnetty pääsyä kaupunkiin, mutta Bryn Shanderin puhemies Cassius tarjosi hänelle tehtävää Kaupunkien ulkoreunojen vartijana. Hän tapasi tundralla nuoren tytön nimeltä Catti-Brie, joka näki Drizztin kansan maineen ohi suoraan hänen sydämeensä. Myöhemmin myös tytön kasvatti-isä Bruenor Sotavasara hyväksyi Drizztin ystäväkseen. Jäätuulen laaksoon Drizzt asettui asumaan ja tapasi siellä myös kaksi uutta ystävää: Wulfgarin ja Regisin. Pikkuhiljaa myös kaupunkilaiset alkoivat nähdä Drizztin tekojensa, eikä kansansa julman maineen, valossa. Jäätuulen laaksossa Drizzt muun muassa auttoi Wulfgaria taistelussa lohikäärme Jäänsurmaa vastaan sekä Kymmentä kaupunkia Akar Kesselin armeijan tuhoamisessa.
Akar Kesselin örkkiarmeijaa vastaan käydyn taistelun jälkeen Drizzt lähtee ystäviensä kanssa Bruenorin johdolla etsimään kääpiöiden kadonnutta kaivosta Mithrilsalia. He löytävät kaivoksen, mutta lohikäärme Synkänhohto ja pahat harmaakääpiöt ovat vallanneet sen. Ystävykset pakenevat ja luulevat Bruenorin kuolleen. Myös Regis kaapataan ja Drizzt, Catti-Brie ja Wulfgar lähtevät pitkälle pelastusmatkalle, jossa he kohtaavat ensi kertaa Drizztin arkkivihollisen Artemis Entrerin. Matkalta palattuaan he löytävät Bruenorin, joka on koonnut kääpiöarmeijan. Drizzt auttaa heitä valtaamaan Mithrilsalin takaisin.
Myöhemmin Drizzt kokee lisää uskomattomia seikkailuja, jotka kasvattavat hänen mainettaan ja hänet aletaan hyväksyä yhä laajemmin. Drizzt puolustaa Mithrilsalia oman kansansa hyökkäykseltä ja palaa Menzoberranzaniin, josta pelastuu Catti-Brien ja Entrerin yllättävällä avustuksella. Hän metsästää merirosvoja kalparannikolla ja taistelee mahtavaa demonia Errtua vastaan. Viimeisimmissä kirjoissa (Metsästäjän miekat-trilogiassa)Drizzt kumppaneineen taistelee Obould-Monen nuolen kokoamaa mahtavaa örkkiarmeijaa vastaan. Ja vasta tämä taistelu saa Drizztin ymmärtämään, että hän rakastaa Catti-Brietä.