cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sundbyberg
Sundbybergin kunta on Tukholman läänissä sijaitseva Ruotsin kunta. Maakuntajaossa se kuuluu Uplantiin. Kunnan keskustaajama on Sundbyberg.
Kunnan maapinta-ala on 8,69 neliökilometriä (1.1.2016) ja asukasluku 53 564 henkeä (31.12.2021).
Sundbybergin naapurikuntia ovat Solna, Tukholma ja Sollentuna.
Pinta-alaltaan Sundbyberg on Ruotsin pienin kunta, mutta sen väestötiheys on Ruotsin toiseksi korkein. Tietoja kunnan peltopinta-alasta vuonna 2007 ei ole saatavilla.
Kuntajaon kehitys
Sundbyberg erotettiin omaksi kauppalaksi Bromman maalaiskunnasta vuonna 1888. Vuonna 1927 kauppalasta tuli kaupunki. Vuonna 1949 siihen liitettiin Lilla Albyn entinen taajaväkinen yhdyskunta Solnan kaupungista ja Duvbon entinen taajaväkinen yhdyskunta Spångan maalaiskunnasta. Kuntauudistuksen valmisteluna Solnasta ja Sundbybergistä muodostettiin 1960-luvun puolivälissä Solnan–Sundbybergin kuntablokki, mutta kuntaliitosta ei koskaan tehty. Sundbybergin kaupungista tuli Sundbybergin kunta vuonna 1971, jolloin Ruotsissa siirryttiin yhteen kuntamuotoon.
Vaakuna
Kuntavaakuna on otettu Sundbybergin kaupungilta. Myös Duvbon taajaväkisellä yhdyskunnalla oli oma vaakuna.
Väestönkehitys
Kunnan väestö taustan mukaan on esitetty seuraavassa taulukossa.
Hieman vanhempien vuoden 2009 lopun tietojen mukaan kunnassa asui 1 088 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 2,9 prosenttia kunnan väestöstä. Vielä vanhempien vuoden 1984 lopun tietojen mukaan 14,0 prosenttia kunnan asukkaista oli ulkomailla syntyneitä. Tuolloin kunnassa asui 1 597 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 5,8 prosenttia kunnan väestöstä.
Vuoden 2010 tietojen mukaan 20 vuotta täyttäneiden kuntalaisten mediaaninettotulot olivat 207 648 kruunua. Vuodelta 2007 olevan tiedon mukaan kuntalaisten nettovarallisuuden mediaani oli 18 000 kruunua.
Vuoden 2011 lopussa kunnan väestö jakautui eri ikäryhmiin seuraavasti:
Taajamat
Kunnassa on 1 taajama, jonka osuus kunnan väestöstä vuoden 2010 lopussa oli 100,0 prosenttia. Taajamien ulkopuolella asui tuolloin 0 asukasta. Kunnan koko taajamaväestö kuuluu Tukholman taajamaan, josta tässä kunnassa asui 38 633 asukasta.
Koko Tukholman taajamassa on 1 372 565 asukasta, ja se kuuluu osittain myös Botkyrkan kuntaan, Danderydin kuntaan, Haningen kuntaan, Huddingen kuntaan, Järfällan kuntaan, Nackan kuntaan, Sollentunan kuntaan, Solnan kuntaan, Tukholman kuntaan ja Tyresön kuntaan.
Kunnanvaltuusto
Seuraavassa taulukossa on esitetty valtiopäivillä edustettuina olevien puolueiden saamat valtuustopaikat Sundbybergin kunnanvaltuustossa vuodesta 1973 lähtien.
Kaupunginosat
thumb|right|250px|Kuvanveistäjä Carl Fagerbergin taideteos Familjelycka Sundbybergin toriaukion suihkulähteessä.
Piirit
thumb|right|250px|Kartta Sundbybergin kunnan piireistä.
Vuodesta 2016 alkaen kunnassa on yksi piiri, Sundbybergin piiri.
Seurakunnat
Vuoden 2012 aluejaon mukaan kunnassa on seuraavat Ruotsin kirkon seurakunnat:
Historialliset seurakunnat
Seuraavassa luettelossa on mainittu kaikki nykyisen kunnan alueella sijainneet seurakunnat. Jos seurakunta on lakkautettu, niin sen perässä on asteriski (*). Mahdolliset suluissa lukevat nimet ovat seurakunnan vaihtoehtoisia tai vanhempia nimiä. Jos nimen perässä lukee kbfd, niin kyseessä "kirkonkirjapiiri", joka ei ole muodostanut omaa seurakuntaa, vaikka ne seurakuntiin rinnastetaankin.
Dekeeni
1-dekeenin ominaisuudet
Huoneen lämmössä ja paineessa, nestemäinen 1-dekeeni on väritön, ja se syttyy helposti, sillä 1-dekeenin leimahduspiste on 46 °C (c.c.) ja itsesyttymislämpötila 210 °C.
Käyttö
1-dekeeniä käytetään voiteluaineiden lähtöaineena. Siitä valmistetaan katalyyttisesti oligomeerejä, kuten dimeerejä, trimeerejä, tetrameerejä ja pentameerejä. Katalyyttinä käytetään booritrifluoridia ja alkoholeja tai vettä. Näitä kutsutaan usein nimellä poly–α-olefiinioligomeereiksi. Niillä on hyvä kuumuudenkestävyys ja ne eivät haihdu helposti. Niitä käytetään muun muassa teollisuudessa, autoissa ja lentokoneissa.
H. P. Lovecraft
Howard Phillips Lovecraft (20. elokuuta 1890 – 15. maaliskuuta 1937) oli yhdysvaltalainen prosaisti ja runoilija, joka kirjoitti etupäässä fantasia- ja kauhukirjallisuutta. Eläessään Lovecraft ei saavuttanut suurta menestystä, mutta nykyään häntä pidetään eräänä kaikkien aikojen merkittävimmistä kauhukirjailijoista. Suuren osan tuotannostaan Lovecraft julkaisi pulp-lehti Weird Talesissa sekä erilaisissa harrastajakustanteissa.
Lovecraft kirjoitti vuodesta 1917 kuolemaansa saakka ennen kaikkea novelleja. Hänen tunnetuimpia luomuksiaan ovat fiktiivinen Arkhamin kaupunki, ”hullu arabi” Abdul Alhazred, okkulttinen kirja Necronomicon sekä ”suurten muinaisten ylipappi” Cthulhu. Novelleja yhdistäviä teemoja on ihmisen merkityksettömyys suuressa, välinpitämättömässä maailmankaikkeudessa. Lovecraftin kuoltua muut kirjailijat kehittivät hänen tarinoidensa ympärille niin sanotun Cthulhu-taruston.
Lovecraft kävi laajaa kirjeenvaihtoa muiden kauhu- ja fantasiakirjailijoiden kanssa ja auttoi aloittelevia kirjailijoita. Lovecraftilla oli siten suuri epäsuora vaikutus myöhempään kauhukirjallisuuteen.
Lapsuus ja nuoruus
pienoiskuva|vasen|Lovecraft vanhempiensa kanssa vuonna 1892. Howard Phillips Lovecraft syntyi 20. elokuuta 1890 Rhode Islandin Providencessa. Hän oli yläluokkaisen mutta köyhtyneen suvun jälkeläinen, kauppamatkustaja Winfield Scott ja Sarah Susan Phillips Lovecraftin ainut lapsi. Howard oli kolmivuotias, kun hänen isänsä sairastui psykoosiin Chicagossa, jossa hän oli kauppamatkalla. Seuraavat viisi vuotta Winfield Lovecraft vietti Butler Hospitalissa Providencessa. Mielen järkkymisen syynä oli luultavasti kuppa. Winfield Lovecraft kuoli, kun Howard oli kahdeksanvuotias. Kokemus traumatisoi perheen äidin, joka oireili psyykkisesti vielä vuosia myöhemmin.
Isän kuoleman jälkeen Lovecraftia kasvattivat hänen äitinsä, kaksi tätiään Lillian Delora Phillips Clark ja Annie Emeline Phillips Gamwell sekä isoisänsä Whipple Van Buren Phillips, jonka ylellisessä viktoriaanisessa talossa perhe asui. Lovecraftia pidettiin lapsinerona: hän oppi lukemaan kolmevuotiaana ja kirjoittamaan kuusi- tai seitsemänvuotiaana. Viisivuotiaana hän luki Tuhannen ja yhden yön tarinat ja alkoi sen innoittamana leikkiä Abdul Alhazred -nimistä arabia, josta myöhemmin tuli hänen tarinoidensa hahmo. Hieman myöhemmin hän innostui antiikin Kreikan mytologiasta luettuaan Thomas Bulfinchin Age of Fable -kirjan sekä lasten versiot Iliaasta ja Odysseiasta. Ensimmäisen novellinsa ”The Noble Eavesdropper” Lovecraft kirjoitti vuonna 1896 tai hieman myöhemmin, mutta tarina ei ole säilynyt. Isoisä rohkaisi kirjallisuusharrastusta kertoilemalla keksimiään goottilaisia tarinoita, mikä synnytti Lovecraftissa elinikäisen mielenkiinnon weird fictionia kohtaan.
Kahdeksanvuotiaana Lovecraft tutustui Edgar Allan Poen tuotantoon ja alkoi kirjoittaa niiden innoittamia tarinoita mutta poltti 18-vuotiaana suurimman osan varhaistuotannostaan. Hänen äitinsä pelasti joitakin tarinoita, muun muassa ”Luolan pedon” (1905) ja ”Alkemistin” (1908). ”Alkemistin” jälkeen Lovecraft ei kirjoittanut fiktiota ennen vuotta 1917.
Lovecraft oli lapsena yksinäinen ja sairaalloinen. Osa hänen sairauksistaan oli ilmeisesti psyykkisiä. Terveysongelmiensa vuoksi Lovecraft kävi koulussa vain satunnaisesti, mutta hän luki vapaa-ajallaan paljon ja kartutti siten laajan yleissivistyksen. Kahdeksanvuotiaana hän kiinnostui kemiasta, tähtitieteestä ja muista luonnontieteistä. Lovecraft aloitti tiedetoimittajan uran perustamalla kaksi lehteä, joita hän julkaisi epäsäännöllisesti vuodesta 1899 vuoteen 1909. Ensimmäinen oli vuonna 1899 julkaistu The Scientific Gazette (32 numeroa) ja toinen The Rhode Island Journal of Astronomy (69 numeroa). Aluksi hiilipaperijäljennöksinä tehdyt painokset olivat hyvin pieniä. Myöhemmin hän monisti lehtiä hektografilla 15–25 kappaletta. High schoolissa Lovecraft menestyi hyvin ja löysi ikäisiään ystäviä.
Lovecraftin isoisä kuoli vuonna 1904. Hänen liiketoimensa olivat jo jonkin aikaa sujuneet huonosti, mutta kuolinpesän arvo oli silti noin 25 000 dollaria, mistä nuori Lovecraft sai kymmenesosan. Perikunta hoiti liiketoimia epäpätevästi, ja köyhtyneen perheen oli muutettava pienempään asuntoon. Muutto masensi kovasti Lovecraftia, joka ilmeisesti harkitsi itsemurhaa. Vuonna 1908 hän sai hermoromahduksen eikä tämän takia saanut opintojaan päätökseen. Vuosina 1908–1913 Lovecraft eli äitinsä kanssa käytännössä erakkona. Elämäkerturi S. T. Joshin mukaan heidän välilleen muodostui ”sairaalloinen viha-rakkaus-suhde”, jota Lovecraftin isän kuoleman jättämät traumat tulehduttivat. Lovecraft ei vuosikymmenen vaihteessa opiskellut tai työskennellyt mutta perehtyi omatoimisesti tähtitieteeseen ja kirjoitti runoja.
Uran alku
pienoiskuva|pysty|Lovecraft vuonna 1915. Lovecraftin ensimmäinen painettu teksti ilmestyi vuonna 1906, jolloin The Providence Sunday Journal julkaisi hänen tähtitiedettä koskeneen lukijakirjeensä. Samana vuonna Lovecraft alkoi kirjoittaa kuukausittaista tähtitiedeaiheista kolumnia The Pawtuxet Valley Gleaneriin, joka oli pieni maaseudulla ilmestynyt aikakauslehti. Myöhemmin Lovecraft kirjoitti satunnaisia kolumneja The Providence Evening Newsiin (1914–1918) ja The Asheville (N.C.) Gazette-Newsiin (1915).
Abha
Abha on kaupunki Saudi-Arabian lounaisosassa. Se on Asirin provinssin pääkaupunki. Kaupunki sijaitsee 80 kilometriä Punaiseltamereltä itään ja 850 kilometriä Riadista lounaaseen. Abha sijaitsee al-Hijāz vuoriston länsilaidalla noin 2 200 metriä merenpinnan yläpuolella ja kumpareet ympäröivät kaupunkia. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kaupungissa asui 236 157 ihmistä.
H. P. Lovecraft
Uran alku
Kesällä 1903 Lovecraft sai äidiltään lahjaksi kaukoputken. Elokuussa 1906 tiedelehti Scientific American julkaisi hänen kirjeensä, jossa hän kertoi havainneensa, että komeettojen radat olivat rypästyneet tiettyyn osaan tähtitaivasta. Lovecraft arvioi, että se oli merkki ison tuntemattoman kappaleen vetovoimasta ja ehdotti, että observatoriot etsisivät Neptunuksen takaista planeettaa koordinoidusti. Lovecraft antoi planeetalle nimen Yuggoth ja kirjoitti aiheesta vuosia myöhemmin novellin ”Kuiskaus pimeässä”. Kun Pluto löydettiin vuonna 1930, hän muistutti ystävilleen, että oli ennustanut sen olemassaolon.
Abha
Kaupungin lähellä Wadi Abhan laaksossa on puutarhoja, peltoja ja puroja. Lähistöllä on metsiä ja kaupunkia ympäröivillä harjanteilla on linnoituksia. Kaupunki siirtyi ensimmäisen maailmansodan jälkeen 1920 ottomaanivallasta Abd al-Aziz ibn Saudin johdolla puritaanimuslimeiksi katsottujen wahhabien valvontaan.
Korkeamman sijaintinsa johdosta ilma on viileämpää, luonto vihreää ja ilma on utuisempaa kuin pääosassa Saudi-Arabiaa. Abha on suosittu pakopaikka kesäpaahteilta niin monille saudeille kuin Persianlahden maiden arabeillekin. Vuoden mittaan vuorokauden ylin lämpötila vaihtelee 20–31 °C:n välillä ja vuorokauden alin lämpötila 7–17 °C:n välillä. Viilein kuukausi on joulukuu ja lämpimin kesäkuu. Vuosittainen sadanta on noin 230 millimetriä. Sateisimmat kuukaudet ovat maalis- ja huhtikuu, joiden aikana sataa lähes 100 millimetriä.
H. P. Lovecraft
Uran alku
Lovecraftin uudet ystävät kehuivat hänen nuoruutensa tekstejä ja kehottivat häntä palaamaan kertomakirjallisuuden pariin. Kesällä 1917 Lovecraft kirjoittikin kauhunovellit ”Sukuhauta” ja ”Dagon”, joka oli Lovecraftin ensimmäinen julkaistu teos. Siitä pitäen hän kirjoitti proosaa harvakseltaan mutta säännöllisesti. Hän alkoi myös käydä laajaa kirjeenvaihtoa muiden kirjallisuudenharrastajien kanssa. Vuoteen 1922 saakka runous ja esseet pysyivät kuitenkin hänen pääasiallisena itseilmaisun muotonaan.
Abha
Abhassa talot on suurimmaksi osaksi tehty kivestä ja rakennettu käsin. Jotkut talot ovat yli 300 vuotta vanhoja ja edelleen asuttuja. Kaupunki on tunnettu toristaan, joka on auki päivittäin ja jossa myydään muassa vihanneksia, hedelmiä ja kahvipapuja.
H. P. Lovecraft
Avioliitto
pienoiskuva|vasen|pysty|Lovecraft ja Sonia Greene heinäkuussa 1921. Lovecraft tapasi tulevan vaimonsa Sonia Haft Greenen 4. heinäkuuta 1921 Bostonissa harrastelijatoimittajien kokouksessa. Seitsemän vuotta Lovecraftia vanhempi Sonia oli ukrainalaissyntyinen juutalainen. Hän oli jäänyt leskeksi 1916, ja hänellä oli ensimmäisestä avioliitostaan vuonna 1902 syntynyt tytär Florence. Lovecraft ja Sonia alkoivat käydä kirjeenvaihtoa, ja Sonia vieraili Providencessa aina kun töiltään ehti. Keväällä 1922 Lovecraft vieraili Sonian luona New Yorkissa, ja seuraavana kesänä he kirjoittivat yhdessä kauhutarinoita. Kevääseen 1924 mennessä heidän suhteensa oli muuttunut vakavaksi seurusteluksi, ja Sonia ehdotti avioliittoa, mihin Lovecraft vastasi heti myöntävästi. Pariskunta avioitui 3. maaliskuuta 1924. Heidän ystävänsä olivat osanneet odottaa avioliittoa, Lovecraftin tädit sen sijaan kuulivat asiasta vasta jälkikäteen. Häämatkalla Philadelphiaan Lovecraft haamukirjoitti Harry Houdinille novellin ”Faaraoiden vankina”.
Abha
Kaupungissa toimii vuonna 1999 perustettu Kuningas Khalidin yliopisto.
H. P. Lovecraft
Avioliitto
Pariskunta asettui Sonian asuntoon Brooklyniin. Florence ei pitänyt isäpuolestaan ja muutti samaan aikaan pois. Liitto oli alkuun onnellinen ja pariskunnan taloustilanne hyvä. Sonia työskenteli Ferle Hellerin vaatetusliikkeessä ja ansaitsi vuodessa noin 10 000 dollaria. Lovecraft puolestaan sai useita novellejaan myydyksi vuonna 1923 perustettuun Weird Talesiin, ja näytti siltä, että hän voisi jatkossa ansaita elantonsa kirjoittamalla. Myöhemmin vuonna 1924 Sonian taloustilanne heikkeni kuitenkin huomattavasti. Lähteestä riippuen hänet joko irtisanottiin tai hän erosi perustaakseen hattukaupan, joka kuitenkin teki konkurssin. Loppuvuodesta Sonian terveys romahti, ja hän joutui sairaalahoitoon.
Lovecraftille tarjottiin Weird Talesille kaavaillun sisarlehden päätoimittajuutta. Hän kuitenkin kieltäytyi, koska ei halunnut muuttaa Chicagoon. Hän yritti sen sijaan löytää itselleen palkkatyön New Yorkista, mutta se oli vaikeaa, koska hän oli jo 34-vuotias eikä hänellä ollut virallista koulutusta tai aiempaa työkokemusta. Vuodenvaihteessa 1925 Sonia siirtyi työn perässä Clevelandiin ja Lovecraft muutti yksiöön Red Hookissa. Lovecraftilla oli New Yorkissa useita ystäviä, kuten Frank Belknap Long ja Samuel Loveman. Hän alkoi kuitenkin tuntea itsensä yksinäiseksi ja masentuneeksi, eikä hän myöskään pitänyt kaupungin etnisestä monimuotoisuudesta. Lovecraftin inho kaupunkia kohtaan näkyy hänen New Yorkin -vuosinaan kirjoittamassaan novellissa ”Red Hookin kauhu”. Huhtikuussa 1926 Lovecraft palasi Providenceen tätiensä luokse. Sonia olisi halunnut seurata miehensä mukana kaupunkiin ja perustaa sinne vaateliikkeen. Providencen perinteiseen yläluokkaan kuuluneet tädit eivät kuitenkaan hyväksyneet Lovecraftin avioliittoa alempaan yhteiskuntaluokkaan kuuluneen Sonian kanssa. Pitkittynyt asumusero ja kirjeenvaihto eivät tyydyttäneet Soniaa, ja avioliitto päättyi eroon keväällä 1929. Avioero ei koskaan astunut virallisesti voimaan, koska Lovecraft ei suostunut allekirjoittamaan asiaankuuluvia papereita.
Lovecraft tapasi vaimonsa viimeisen kerran vuonna 1933. Sittemmin tämä hävitti Lovecraftilta saamansa kirjeet ja avioitui kolmannen kerran vuonna 1936.
Viimeiset vuodet
pienoiskuva|Talo, jossa Lovecraft asui toukokuusta 1933 kuolemaansa saakka. Lovecraftin viimeiset 11 elinvuotta olivat jokseenkin rauhallisia. Elämäkerturi S. T. Joshin mukaan Lovecraft löysi kuitenkin viimein paikkansa weird fictionin kirjoittajana ja ”yleisoppineena” (a general man of letters). Hän kävi erittäin laajaa kirjeenvaihtoa muun muassa Robert E. Howardin ja Clark Ashton Smithin kanssa. Hän myös otti suojateikseen nuorempia kirjailijoita, joista tunnetuimpia ovat August Derleth, Donald Wandrei, Robert Bloch ja Fritz Leiber. Suuren laman myötä Lovecraftin poliittiset mielipiteet maltillistuivat, ja hänestä tuli Franklin D. Rooseveltin ja maltillisen sosialismin kannattaja.
Lovecraft ei nuoruusvuosinaan käynyt Rhode Islandin, Massachusettsin ja Connecticutin ulkopuolella. Erakkoelämän päätyttyä hän alkoi kuitenkin matkustella innokkaasti. Hän kävi tutustumassa erilaisiin historiallisiin kohteisiin ja matkusteli laajalti pitkin Yhdysvaltojen ja Kanadan itärannikkoa. Lovecraft aloitti matkustelun jo 1920-luvulla. Pisimmän matkan hän teki 1931, jolloin hän kävi Miamissa ja Key Westissä saakka. Vuonna 1932 Lovecraft vieraili Keskilännessä ja New Orleansissa, missä hän tapasi E. Hoffmann Pricen. Vuosina 1933–1935 hän seikkaili ympäri Uutta-Englantia ja sen ympäristöä. Maaliskuussa 1934 ja kesällä 1935 Lovecraft vietti aikaa Floridassa ystävänsä R. H. Barlow’n luona. Matkustelu väheni vuonna 1936, jolloin Lovecraft oli jo vakavasti sairas. Hän kirjoitti monista matkoistaan matkakertomuksen, ja loppujenkin vaiheita pystytään seuraamaan hänen kirjeistään. Lovecraft matkasi pienellä budjetilla ja käytti aina halvinta kulkuvälinettä eli yleensä linja-autoa.
Lovecraft kirjoitti merkittävimmät teoksensa 1920-luvun lopulla ja 1930-luvun alussa. Niitä olivat esimerkiksi novelli ”Cthulhun kutsu” (1926) sekä pienoisromaani Hulluuden vuorilla (1931). Hänen vuonna 1931 kirjoittamansa Varjo Innsmouthin yllä ilmestyi 1936. Se oli ensimmäinen ja ainoa Lovecraftin teos, joka julkaistiin kirjana ennen hänen kuolemaansa. Erityisesti Lovecraftin nuoremmat kirjeystävät jäljittelivät hänen tekstejään innokkaasti jo hänen elinaikanaan.
Lovecraftin täti Lillian kuoli 1932, minkä jälkeen Lovecraft muutti asumaan toisen tätinsä luokse. Rakkaan tädin kuolema masensi Lovecraftia, jolla oli myös vaikeuksia myydä yhä pitemmäksi ja monimutkaisemmiksi muuttuvia tarinoitaan. Henkensä pitimiksi hän joutui tekemään yhä enemmän haamukirjoittajan töitä. Robert E. Howard teki vuonna 1936 itsemurhan, mikä hämmensi ja suretti Lovecraftia suuresti.
Kuolema
pienoiskuva|vasen|Lovecraftin hautakivi. Lovecraftin viimeisiä elinvuosia varjosti parantumaton syöpä, joka aiheutti kovia kipuja ja vaikeutti työskentelyä. Ensimmäiset oireet ilmaantuivat vuonna 1934, mutta Lovecraft sivuutti ne, kunnes oli liian myöhäistä. Myös Lovecraftin Annie-täti sairasteli 1930-luvun puolivälissä eikä siksi pystynyt huolehtimaan sukulaispojastaan kunnolla. 10. maaliskuuta 1937 Lovecraft suostui menemään sairaalaan, missä hän kuoli viisi päivää myöhemmin. Syöpädiagnoosi ja kuolema tulivat yllätyksenä useimmille Lovecraftin ystäville. Hänet haudattiin Phillipsien sukuhautaan Swan Pointin hautausmaalle, ja hänen nimensä lisättiin suvun muistomerkkiin. Hautajaisiin osallistui vain neljä henkilöä. Moni Lovecraftin newyorkilaisista ystävistä oli tosin matkalla, mutta hitaiden kulkuyhteyksien vuoksi he eivät ehtineet ajoissa paikalle.
Tieteestä kiinnostuneena miehenä Lovecraft piti viimeisistä vaiheistaan päiväkirjaa, johon hän lääkärin avustuksella teki yksityiskohtaisia merkintöjä voinnistaan. Lovecraft lopetti merkintöjen tekemisen vasta, kun ei kyennyt pitelemään kynää. Tapauksesta mainittiin paikallislehden muistokirjoituksessa, ja myöhemmin siitä kirjoittivat jopa The New York Times sekä Boston Globe.
Vuonna 1977 joukko ihailijoita pystytti Lovecraftille oman hautakiven, johon kirjoitettiin hänen nimensä, synnyin- ja kuolinpäivänsä sekä eräästä Lovecraftin kirjeestä poimitut sanat ”I AM PROVIDENCE” (”Minä olen Providence”).
Henkilökuva
Lovecraft oli 180 senttimetriä pitkä, laiha ja jopa alipainoinen mies. Hänellä oli kapeat kasvot ja ohut, kimeä ääni. Lovecraftin tunteneiden mukaan hän hymyili usein mutta nauroi vain harvoin. Hän tupakoi nuorena, mutta lopetti tavan 14-vuotiaana. Hän pidättäytyi alkoholista mutta joi runsaasti kahvia, mieluiten vahvasti sokeroituna. Uudenvuodenaattona 1933 hänen ystävänsä juottivat hänet salaa humalaan, jolloin normaalisti pidättyväinen Lovecraft käyttäytyi poikkeuksellisen vapautuneesti.
Lovecraftilla ei koskaan ollut vakituista palkkatyötä, ja hän elätti itsensä perinnöillä sekä satunnaisilla kirjoituspalkkioilla. Isältään Lovecraft peri 10 000 dollaria (1898), isoisältään 2 000 dollaria (1904), äidiltään 19 000 dollaria (1921) ja Lillian-tädiltään 2 000 dollaria (1932). Isän ja isoisän jättämästä perinnöstä huolehti Lovecraftin äiti, koska Lovecraft itse oli tuolloin alaikäinen. Suurimman osan elämästään hän eli köyhyydessä. Usein Lovecraft söi pelkästään leipää, juustoa sekä papuja ja muita säilykkeitä. Monesti Lovecraft söi säilykkeet kylminä, vaikka ne olisivat olleet vanhentuneita. Lisäksi tuolloisista säilykepurkeista liukeni metalleja, sillä sisäpinnan muovipinnoitteita ei vielä ollut keksitty. S. T. Joshin mukaan spartalainen elämäntapa kostautui myöhemmin, kun Lovecraft sairastui suolistosyöpään ja krooniseen munuaistulehdukseen. Hän ei pitänyt lääkäreistä ja hakeutui hoitoon vasta vuosia oireiden alkamisen jälkeen, jolloin syöpää ei enää voinut hoitaa.
Esikuvat
Lovecraftin varhaisin kirjallinen esikuva oli Tuhat ja yksi yötä. Hieman myöhemmin hän kiinnostui kreikkalaisesta mytologiasta. Kahdeksanvuotiaana hän löysi Edgar Allan Poen, joka vaikutti hänen varhaistuotantoonsa huomattavasti ja jota hän vuonna 1916 luonnehti ”proosan jumalaksi”. Myöhemmin suurimpina vaikuttajina toimivat Lordi Dunsany ja Arthur Machen. Lovecraft kirjoitti paljon sekä Poe- että Dunsany-pastisseja ja valitteli usein, ettei osannut kirjoittaa omalla äänellään. Lovecraftin mukaan Poe muokkasi goottilaisen romaanin perinnettä siten, että se mahdollisti myös psykologisen todellisuuden käsittelyn. Dunsanylta hän puolestaan sai Cthulhu-mytologian taustalla vaikuttavan ajatuksen fiktiivisestä jumaltarustosta. Nuoruudessaan Lovecraft kirjoitti myös joitakin Jules Vernen innoittamia tarinoita, mutta ne eivät ole säilyneet.
Goottilaiset novellit
The Encyclopedia of Science Fictionin (2020) mukaan Lovecraft oli 1900-luvun kirjailijoista kaikkein lähimpänä perinteistä goottilaista romaania. Hänen varhaiset tekstinsä olivat vahvasti Poe-vaikutteisia. Kauhutarinoiden toistuvia piirteitä ovat henkisesti ja ruumiillisesti rappeutuneet suvut, hajujen kuvailu sekä pyörtyilevät henkilöhahmot. S. T. Joshi pitää Lovecraftin yliluonnollisten kertomusten huipentumana romaania Charles Dexter Wardin tapaus (1927). Lovecraft ei vaivautunut kirjoittamaan sitä puhtaaksi, vaikka eräs kirjankustantaja jopa kyseli häneltä, olisiko hänellä tarjota julkaistavaksi romaania. Kirja ilmestyi vasta Lovecraftin kuoleman jälkeen, ja nykyään sitä pidetään eräänä hänen parhaista teoksistaan.
I Gotta Feeling
I Gotta Feeling on The Black Eyed Peasin toinen single heidän viidenneltä, The E.N.D. -studioalbumiltaan. Kappaleen tuotti ranskalainen DJ David Guetta ja se julkaistiin 21. toukokuuta 2009. Kappale debytoi sekä Canadian Hot 100 että Billboard Hot 100 -listan toisella sijalla 27. kesäkuuta 2009 alkaneella viikolla heti yhtyeen kappaleen "Boom Boom Pow" taakse, muodostaen yhtyeestä yhden niistä yhdestätoista artistista, jolla on ollut Billboard Hot 100 -listan kahdella ensimmäisellä sijalla samaan aikaan omat kappaleet. Myöhemmin kappale saavutti sekä Yhdysvaltain että 20 muun valtion singlelistan kärjen maailmanlaajuisesti. Kappaleen "I Gotta Feeling" musiikkirytmi on otettu Bryan Pringlesin kappaleesta "Take a Dive", joka tehtiin kymmenen vuotta ennen kappaletta "I Gotta Feeling". The Black Eyed Peas ei saanut aikaiseksi sopua tästä samanlaisuudesta johtuen Bryanin kanssa ja oikeus otti asian käsittelyyn.
H. P. Lovecraft
Fantasiat
Vuosina 1919–1927 Lovecraft kirjoitti useita Dunsany-vaikutteisia fantasiakertomuksia. S. T. Joshi pitää suuntauksen huipentumana romaania Tuntematon Kadath (1926–1927), jonka mukaan Lovecraftin fantasianovellit tapahtuvat unien maailmassa. Varhaisemmissa Dunsany-pastisseissaan Lovecraft toisaalta tekee selväksi, että hänen fantasianovellinsa sijoittuvat maapallon kaukaiseen esihistoriaan. Teoksessa Ulkomaisia fantasiakirjailijoita Niko Peltonen pitää Lovecraftin fantasioita melko heikkoina, ja ”ääntämiskelvottomien nimien paljous käy useimpien lukijoiden hermoille”. Sarjan parhaaksi novelliksi Peltonen nostaa ”Sarnathin tuhon”.
Tieteiskauhu
pienoiskuva|pysty|Pienoisromaanin [[Hulluuden vuorilla (1931) käsikirjoituksen ensimmäinen sivu.]] Lovecraftin tunnetuimmat tarinat liittyvät niin sanottuun Cthulhu-tarustoon, jonka perusteksti on vuonna 1926 kirjoitettu ja 1928 julkaistu ”Cthulhun kutsu”. Lovecraftin Cthulhu-novellit eivät muodosta jatkuvajuonista tarinaa, mutta niitä yhdistää joukko yhteisiä hahmoja, tapahtumapaikkoja ja elementtejä, joita ovat esimerkiksi fiktiivinen Arkhamin kaupunki, ”hullu arabi” Abdul Alhazred, okkulttinen kirja Necronomicon sekä ”suurten muinaisten ylipappi” Cthulhu. Lovecraftin myöhäiskauden tarinoissa korostuivat tieteisvaikutteet: esimerkiksi jumalan kaltaiset ”suuret muinaiset” osoittautuivat voimakkaiksi, edistyksellistä teknologiaa hyödyntäviksi avaruusolennoiksi. Lovecraftin tavaramerkiksi muodostunut tieteiskauhu sai alkunsa novellista ”Väri avaruudesta” (1927) ja huipentui pienoisromaaniin Hulluuden vuorilla (kirjoitettu 1931, julkaistu 1936). Lovecraft ei itse koskaan käyttänyt sanaparia Cthulhu Mythos, vaan sen keksi August Derleth hänen kuolemansa jälkeen.
Omaelämäkerralliset tekstit
Lovecraftin kirjeenvaihto oli hyvin laaja, joidenkin mukaan jopa hänen tuotantonsa keskeisin osa. Hänen arvioidaan kirjoittaneen elämänsä aikana 60 000–100 000 kirjettä. Lovecraft kävi kirjeenvaihtoa sekä sukulaistensa että kollegoidensa kanssa. Yksinomaan Robert E. Howardin kanssa käyty kirjeenvaihto käsittää noin 430 000 sanaa, joista runsas kolmannes oli Lovecraftin kynästä. Aktiivisimmillaan Lovecraft kirjoitti 6–8 kirjettä päivässä, ja niistä pisimmät olivat jopa 70-sivuisia. Kirjeistä noin kymmenesosa on säilynyt, ja niiden avulla on mahdollista seurata Lovecraftin vaiheita jopa päivästä päivään. Suurimman osan kirjeistään Lovecraft kirjoitti vuodesta 1914 alkaen, jolloin hän alkoi aktiivisesti osallistua amatöörikirjoittajien ja -julkaisijoiden piireihin. Kirjeissään Lovecraft käsitteli monenlaisia aiheita, kuten filosofiaa, kirjallisuutta, historiaa, taidetta, arkkitehtuuria ja erilaisia ajankohtaisia aiheita. Kirjeissä on myös paljon Lovecraftin kirjallisesta tuotannosta puuttuvaa huumoria ja nokkeluuksia.
Acácio da Silva
Acácio Mora da Silva (s. 2. tammikuuta 1961 Montalegre, Vila Realin piiri, Portugali) on portugalilainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena 1982–1994.
H. P. Lovecraft
Tietokirjallisuus
Lovecraft kirjoitti vuosina 1925–1927 pitkän kauhukirjallisuuden historiaa käsittelevän esseen Yliluonnollinen kauhu kirjallisuudessa. Sitä pidetään nykyään kauhukirjallisuuden historiantutkimuksen klassikkona.
Acácio da Silva
Da Silva voitti Züri-Metzgete-klassikon 1986 ennen Steve Baueria ja Adrie Van Der Poelia. 46 ajajaa sai saman ajan. Edellisvuonna da Silva oli voittanut Giro dell'Emilian. Hän voitti Ranskan ympäriajossa kaikkiaan kolme ja Italian ympäriajossa viisi etappia.
H. P. Lovecraft
Tyyli ja teemat
Lovecraft oli kirjailijana epätasainen, ja hänen tyyliään on usein arvosteltu runsassanaisesta ja raskassoutuisesta kerronnasta sekä jo Lovecraftin elinaikana vanhahtavasta kielestä. Tarinoiden vahvuutena on puolestaan pidetty niiden kuvauksia tuntemattoman pelosta ja ihmisen mitättömyydestä. Lovecraft nimitti kehittelemäänsä filosofiaa ja kirjallista suuntausta kosmiseksi kauhuksi. Sen keskeinen piirre on normaalin arkikokemuksen piiriin tunkeutuva subliimi, johon verrattuna ihminen tuntee itsensä pieneksi ja avuttomaksi. Vaikka Lovecraftin kauhutarinat kuvasivat näennäisen yliluonnollisia tapahtumia, hän pyrki antamaan niille luonnontieteellisen selityksen.
Jälkimaine ja perintö
pienoiskuva|pysty|Gage Prentissin Lovecraftia esittävä patsas [[Providencessa.]] Lovecraft oli kuollessaan lähes tuntematon. Hänen laaja kirjeenvaihtopiirinsä piti kuitenkin hänen muistoaan ja kirjallista perintöään yllä. August Derleth ja Donald Wandrei perustivat Arkham House -pienkustantamon, joka julkaisi vuonna 1939 The Outsider and Others -nimisen kovakantisen kokoelman Lovecraftin kertomuksia. Sittemmin Arkham House julkaisi myös muita Lovecraft-kokoelmia. Lovecraftin arvostus alkoi nousta 1960-luvun mittaan, jolloin hänen tuotantoaan alettiin julkaista pehmeäkantisina taskukirjapainoksina. Myös ensimmäiset Lovecraft-filmatisoinnit tehtiin tuolloin. 1970-luvulle tultaessa voitiin jo puhua suoranaisesta villityksestä, jonka myötä alkoi ilmestyä myös elämäkertoja ja muuta Lovecraft-tutkimusta. Myöhemmin suosiota siivittivät Lovecraftin kirjoihin perustuvat roolipelit vuodesta 1982, internet sekä 2000-luvulla tunnettujen kustantamoiden Lovecraft-kokoelmat.
Nykyään Lovecraft tunnetaan ennen kaikkea niin sanotun Cthulhu-taruston oppi-isänä. Sadat kirjailijat ovat sittemmin kirjoittaneet löyhiä jatko-osia Lovecraftin Cthulhu-novelleille. Aiheesta on tehty myös musiikkia, elokuvia ja erilaisia pelejä. Varhainen Lovecraft-tutkimus yritti selvittää, mitkä hänen tarinansa voidaan lukea Cthulhu-tarustoon kuuluviksi. Nykyään useimmat Lovecraft-tutkijat pitävät kuitenkin Cthulhu-tarustoa Derlethin kehitelmänä ja keskittyvät Lovecraftin tuotannon muihin piirteisiin, kuten niiden filosofisiin aineksiin.
Englanninkielisiä valikoimia
Arkham Housen julkaisemat neljä kokoelmaa sisältävät kaikki Lovercraftin kirjoittamat kauhutarinat korjattuina ja tarkistettuina versioina:
Eskola
Eskola on seuraavien maantieteellisten kohteiden nimi:
Henkilöitä
Eskola on nuori länsisuomalainen sukunimi, joka sisältää Eskil-nimen suomalaisen muodon Esko. Tunnettuja Eskola-nimisiä ovat:
Joulumusiikki
pienoiskuva|Bulgarialainen Detska Kitka -kuoro kansainvälisillä joulumusiikin festivaaleilla 2006. Joulumusiikki on musiikkia, jota esitetään tai kuunnellaan joulun aikaan. Joululaulujen lisäksi tällaista musiikkia ovat esimerkiksi monet taidemusiikin teokset kuten J. S. Bachin Jouluoratorio ja Pjotr Tšaikovskin baletti Pähkinänsärkijä.
Nummijärvi (järvi Kauhajoella)
Nummijärvi on Kauhajoella Nummijärven kylässä sijaitseva järvi, joka on eräs Karvianjoen alkulähteistä. Nummijärven pinta-ala on 4,783 km2 ja rantaviivaa sillä on 14,6 km. Nummijärven rannalla sijaitsee Nummijärvi Camping, jossa on muun muassa majoitus- ja ravintolapalveluita. Nummijärven rannalla on myös järjestetty vuodesta 1987 lähtien Nummirock-nimistä juhannustapahtumaa. Nummijärven rannalla sijaitsee myös Kauhajoen seurakunnan leirikeskus, Majaniemi.
Trollstigen
thumb|Trollstigen.
Vilkkaimpana aikana tiellä kulkee jopa 3 000 ajoneuvoa päivässä. Heinäkuun 2012 keskiarvo oli 1 860 ajoneuvoa päivässä. Kesä-, heinä- ja elokuussa 2012 tietä ajoi yhteensä 130 000 ajoneuvoa. Koko vuoden 2012 sesongin aikana 161 421 ajoneuvoa ohitti Soggebergetillä sijaitsevan laskentapisteen. Vuonna 2009 vastaava luku oli 155 230. Tien korkein kohta, Alnesreset, on 850 metriä meren pinnan yläpuolella.
Tieosuus on suljettu talvisin, ja se on tavallisesti auki toukokuun puolivälistä syksyyn, ensilumen saapumiseen saakka. Fylkesvei 63 on eteläpäässä auki koko talven Langdaliin asti. Siitä eteenpäin tietä avataan vähitellen, kun auraaminen huhtikuussa aloitetaan.
Historiaa
thumb|Stigfossen Trollstigen, tai Stigen, joksi sitä kutsuttiin ennen vuotta 1936, on vanha vuorenylityspaikka Valldalin ja Åndalsnesin välissä.
Ilkka Salo
Ilkka Salo (s. 1962), oik. nimeltään Ilkka Takkunen on suomalainen iskelmälaulaja, joka teki kolme levytystä vuonna 1983. Kaksi käännösiskelmää Se ikuista on ja Kun katsot noin yhdessä Mona Caritan kanssa. Kolmas Salon levytyksistä oli soolokappale Julie.
Trollstigen
Historiaa
Devollin maatilalla Romsdalissa oli vuodesta 1533 lähtien järjestetty suuret markkinat, ja tämä jokavuotinen tapahtuma oli suuri syy siihen, että valldalilaiset halusivat kiihkeästi saada kulkuyhteyden Stega-vuoren yli. Sunnmøren vouti kävi vuonna 1776 kirjeenvaihtoa pappi Ludolf Krohnin kanssa ja kertoi talonpoikien aloittaneen vuoren yli kulkevan tien kunnostamisen. Krohn arvioi työn maksavan 200 riikintaaleria talonpoikien talkoiden lisäksi. Vouti myönsi tiehen ja siltoihin tarvittavat avustukset. Vuosina 1776–1781 tien kulkukelpoisuutta parannettiin tuntuvasti. Nimismies puhui vuonna 1778 tiestä ainoana yleisenä tienä sisäisen Sunnmøren alueella. Ennen vanhaan paikalla meni vain polku. Vuosina 1905–1913 vuoren yli rakennettiin ratsutie, joka sekin kapeni jyrkimmässä kohdassa pelkäksi poluksi. Nykyisen ajotien rakentaminen aloitettiin jo vuonna 1916. Suurin osa alkuperäisestä polusta Slettvikanen ja Knutseran välillä näkyy selvästi ja on edelleen kulkukelpoinen. Tätä alkuperäistä polkua kutsutaan nimellä Kløvstien. Vuodesta 1935 ajotiellä on ollut silta joen yli. Tämä silta kulkee Stigfossenin vesiputouksen luona, mutta Kløvstien ylittää joen vasta laakson pohjassa.
Jokainen mutka on nimetty sitä rakentaneen työryhmän (tai työryhmän johtajan) mukaan. Alhaalta laskettuna: Otmar Østigård, Johan Voll (mutkat 2–4), Kjelstad, Anton Fiva, Lars Daniel Tafjord, Martin Uri (mutkat 8 ja 10), Arthur Langdal ja ylimmäisenä Volda-mutka (nykyään nimellä Bispesvingen).
Trollstigen oli Valldalin ainoa lautaton tieyhteys, kunnes Lingen ja Overån väliset tunnelit avattiin riksvei 650:llä vuonna 1975.
Vuorenhuippujen ympäröimä
Trollstigeniä ympäröi monta yli tuhat metriä korkeaa vuorta. Näistä tunnetuimmat ovat Stigbotnhornet ja Bispen. Hieman kauempana luoteessa kohoavat Dronninga ja Kongen. Koillisessa puolestaan sijaitsee kuuluisa Trolltindenen vuoristoalue, johon kuuluvat Trollklørne ja Trollveggenin takaosa. Stigrøralta alkaa merkitty polku Trollveggenin huipulle.
Kansallinen matkailutie
thumb|Trollstigen näköalapaikka thumb|Trollstigenin turistikeskus Trollstigen on yksi Norjan vierailluimmista turistinähtävyyksistä. Vuonna 2012 alueella vieraili yli 750 000 kävijää, ja se onkin maan kolmanneksi suosituin nähtävyys ja toiseksi suosituin luontonähtävyys. Tieosuus Geirangerin ja Trollstigenin välillä kunnostettiin kesinä 2005–2008 ottamaan vastaan suuren määrän turisteja. Trollstigenin alapäässä sijaitsevaa Trollstigfotenin näköalapaikkaa laajennettiin. Stigrøralle rakennettiin uusi turistikeskus, jossa on kahvila ja matkamuistomyymälä. Matkamuistoja myytiin aikaisemmin perinteisissä mökeissä, jotka purettiin uuden keskuksen myötä. Tie on yksi 18 valitusta tieosuudesta Norjan tiehallinnon (Statens Vegvesen) turistitieprojektissa (Turistvegprosjektet). Geiranger–Trollstigen-tieosuus sai kansallisen matkailutien statuksen 16. kesäkuuta 2012.
Hayanami
Hayanami (, hayanami, ’nopea aalto’) oli Keisarillisen Japanin laivaston Yūgumo-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin Maizurun laivastoarsenaalilta. Se laskettiin vesille 19. joulukuuta 1942 ja otettiin palvelukseen 31. heinäkuuta 1943.
Palvelus
Kesällä 1944 alus osallistui 32. hävittäjäviirikön mukana Mariaanien taisteluihin.
Tanskan NUTS-aluejako
Tanskan NUTS-aluejako on kolmetasoinen kansainvälisiin tilastointitarkoituksiin kehitetty aluejako. NUTS1-tasolla Tanska on yksi yksikkö, NUTS2-tasolla se jakaantuu 5 alueeseen ja NUTS3-tasolla se jakaantuu 11 yksikköön.
Paikalliset hallinnolliset yksiköt
NUTS-tasojen rinnalla Tanskassa on myös kaksi hallinnollisen yksikön (LAU) tasoa:
Golden Futsal Team
Golden Futsal Team (GFT) on vuonna 2002 perustettu Espoolainen futsalin erikoisseura, jonka miesten edustusjoukkue pelaa pääsarjatasolla Futsal-liigassa kaudella 2022-2023. GFT pelaa kotiottelunsa Opinmäen liikuntahallissa (Lillhemtintie 1, 02250 Espoo). GFT on Suomen toiseksi menestynein futsalseura Ilves FS jälkeen. GFT on voittanut Suomen mestaruuden kolmesti 2003-04, 2008-09, 2009-10. Futsal-liigan maratontaulukossa GFT on Ilveksen jälkeen toisena. GFT on voittanut myös Futsal Cupin kuudesti ja Super Cupin kolmesti. GFT perustettiin jatkamaan espoolaisen jalkapalloseura FC Hongan futsaltoimintaa.
GFT:n naisten joukkue pelaa myös Futsal-Liigassa. Mestaruuksia naiset ovat voittaneet kolme kertaa Liigassa ja kuudesti Cupissa, Super Cupissa ja Final Fourissa. Kahdella viimeisellä loppuun pelatulla kaudella GFT:n naiset ovat voittaneet Suomen mestaruuden (2017-18 ja 2018-19). Kaudella 2019-20 joukkue ehti voittaa Final Fourin ja Super Cupin ennen kuin kausi Naisten Futsal Liigassa keskeytettiin.
GFT on voittanut Suomen mestaruuden alle 21-vuotiaissa vuosina 2015-16, 2017-18 ja 2018-19. GFT lähti kaudelle 2018–19 myös junioreiden alle 19-vuotiaiden sarjaan, jossa GFT saavutti heti SM-hopeaa. Seuraavana vuonna kaudella 2019–20 U19-joukkue voitti kultaa ja myös seuraavalla kaudella 2020–2021 juniorit voittivat myös kultaa. Joukkueen juniorit (U21 ja U19) ovat keränneet viimeiseen seitsemään kauteen viisi mestaruutta ,kaksi hopeaa jayhden pronssin. Viimeisimmät mestaruudet tulivat peräkkäisinä kausina 2019–2020 & 2020–2021. Molempia nuorten joukkueita on valmentanut Kim Räisänen, joka toiminut myös  edustusjoukkueen päävalmentajana. Räisänen on myös aiemmin valmentanut Naisten Futsal liigan joukkueen Suomen mestaruuteen. Miesten valmentajana toimii Miika MendolinNaisten päävalmentaja toimii nykyään Johannes Axerud, joka on myös liigajoukkueen valmennys teamissa
Kaudella 2022-23 GFT:llä oli kolme joukkuetta Suomen pääsarjatasolla: Miesten Futsal Liigan joukkue, Naisten Futsal Liigan joukkue sekä Poikien U19 Liigan joukkue. Lisäksi seuralla on divisioonajoukkueet: GFT/2 Eteläisen alueen II div, GFT/AFG Eteläisen alueen Kolmosessa. Seuraan kuuluu myös kaksi harrastejoukkuetta, jotka pelaavat futsalia eteläisen alueen sarjoissa
Miesten edustusjoukkue kaudella 2022-2023
Maalivahdit:
Kenttäpelaajat:
Päävalmentaja: Miika Mendolin
Valmentaja: Johannes Axerud
Huoltaja:
Naisten edustusjoukkue kaudella 2022-2023
Maalivahdit:
Kenttäpelaajat: Päävalmentaja: Johannes Axerud Valmentaja: Petri Kettunen  Huoltaja: Iines Nurmi  Joukkueenjohtaja:Johanna Anetjärvi
GFT UEFA Futsal Cupissa
Golden Futsal Team on osallistunut kahdesti UEFA Futsal Cupiin, johon pääsevät kansallisten sarjojen mestarit. Kaudella 2003–2004 GFT jäi 1. kierroksen lohkossa viimeiseksi. Kaudella 2008–2009 GFT sai järjestettäväkseen cupin karsintakierroksen turnauksen. Turnauksen pelit pelattiin Pasilan Urheiluhallissa Helsingissä. GFT sijoittui neljän joukkueen lohkossa toiseksi.
Golden Futsal Team osallistui historiansa kolmannen kerran UEFA Futsal Cupiin kaudella 2009–2010. GFT isännöi 20.8.–23.8.2009 Tapiolan Urheiluhallissa pelattavaa turnausta, johon osallistuivat myös Roubaix AFS (FRA), Fair City Santos (SCO) ja Helvecia Futsal (ENG). GFT eteni turnauksen voittajana ensimmäiselle kierrokselle, jossa vastaan tulivat Action 21 (BEL), Skövde AIK (SWE) ja Athina´90 (GRE). Main Roundin turnaus pelattiin 30.9.–3.10.2009 Belgiassa.
GFT voitti turnauksessa yhden pelin, pelasi yhden tasan ja hävisi yhden. GFT jäi lohkon kolmanneksi ja putosi maalieron takia jatkosta. Elite Roundille etenivät Athina'90 ja Action 21.
GFT teki Belgiassa Suomen ennätyksen, sillä mikään suomalainen joukkue ei ole aikaisemmin saavuttanut 4 pistettä UEFA Futsal Cupin Main Roundin turnauksessa.
Organisaatio
GFT:n seurapresidenttinä toimii Raimo Kalliokoski.ja GFT:n varainhankinnasta vastaa Esa Markkanen.
Suomen Nivelyhdistys
Suomen Nivelyhdistys ry on vuonna 2000 perustettu valtakunnallinen nivelongelmaisten ihmisten järjestö. Toimintaan kuuluu edunvalvontaa, tiedotusta ja vertaistukea.
Yhdistys julkaisee neljä kertaa vuodessa ilmestyvää Niveltieto-lehteä, joka keskittyy nivelrikkoon ja sen hoitokeinoihin liikunnasta tekoniveliin.
Vertaistukitoiminnasta vastaavat paikalliset nivelpiirit, joilla on toimintaa on yli 40 paikkakunnalla. Vertaistukea internetissä tarjoaa keskustelupalsta Nivelklubi, jolla on tuhansia aktiivisia, rekisteröityneitä käyttäjiä. Suomen Nivelyhdistys ylläpitää myös puhelimitse toimivaa Nivelneuvontaa.
Yhdistys järjestää eri yhteistyötahojen kanssa asiantuntijaluentoja ja luentokiertueita, joiden tarkoituksena on levittää tietoa muun muassa nivelrikon itsehoidosta, konservatiivisesta hoidosta sekä ennaltaehkäisystä.
Suomen Nivelyhdistys on SOSTEn jäsenjärjestö.
Latino sine flexione
Latino sine flexione (taivutukseton latina) on kansainväliseksi apukieleksi tarkoitettu keinotekoinen kieli, jonka loi matemaatikko Giuseppe Peano vuonna 1903. Se on yksinkertaistettu versio latinasta, joka kuitenkin on säilyttänyt sen sanaston. Peano kirjoitti artikkelissaan De Latino sine Flexione, Lingua Auxiliare Internationale, että kansainväliset apukielet ovat turhia, koska latina on jo saanut kansainvälisen apukielen aseman. Peano kirjoitti artikkelin perinteisellä latinalla, mutta edetessään kirjoittamisessa hän vaiheittaisesti jätti taivutuksen pois, kunnes artikkelin lopussa hän ei taivuttanut sanoja enää ollenkaan. Latino sine flexionea on kutsuttu interlinguaksi, mutta sitä ei pidä sekoittaa paljon kuuluisamman interlinguan kanssa.
Soja Murto
Soja Leea Murto (s. 1975 Kotka) on imatralainen kansallispukualalla toimiva pienyrittäjä, joka valmistaa kansallispukuja, kankaita ja puvun osia, on kehittänyt kansallispukukankaita sekä osallistunut mallipukujen valmistukseen.
Koulutus ja toiminta
Murto on tekstiili- ja vaatetusalan artesaani. Hän on opiskellut Lappeenrannassa ja toiminut yrittäjänä vuodesta 2001 lähtien. Murto kutoo kansallispukujen kankaita ja –nauhoja sekä ompelee ja kirjoo kansallispukujen osia museoissa olevien esikuvien mukaan. Hän toimii aktiivisesti verkossa ja sosiaalisessa mediassa ja on verkostoitunut muiden kansallispukutoimijoiden kanssa. Hän on Suomen kansallispukuyhdistys Raita Ry:n hallituksen jäsen ja valtakunnallisen vuosittain 5.8. järjestettävän kansallispukujen tuuletuspiknikin pääjärjestäjä. Murto on ommellut rouva Jenni Haukiolle 1.12.2017 lahjoitetun Jääsken kansallispuvun.
Stena Bulk
pienoiskuva Stena Bulk on vuonna 1982 perustettu ruotsalainen varustamo, joka operoi noin sataa säiliöalusta. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Göteborgissa ja sen pääjohtajana toimii Erik Hånell.
Stockholms östra
Stockholms östra (, paikallisten keskuudessa usein Östra station, Tukholma itäinen tai Itäinen asema) on rautatieasema Ruotsin pääkaupungissa Tukholmassa. Se on Roslagsbananin, kapearaiteisen esikaupunkijunajärjestelmän eteläinen päätepiste. Asemarakennus sijaitsee Valhallavägenillä.
Arkkitehti Albin Starkin suunnittelema nykyinen asemarakennus on valmistunut 1932. Pyöreässä lippuhallissa on taidemaalari Evald Dahlskogin tekemät kattomaalaukset, jotka esittävät radanrakennusta. Asema sijaitsee Kuninkaallisen teknillisen korkeakoulun vieressä, ja asemalta on yhteys Tukholman metron punaisen linjan asemalle Tekniska högskolan.
Kantalahden piiri
Kantalahden piiri on hallintopiiri Murmanskin alueella Venäjällä, Vienanmeren Kantalahden perukassa ja välittömästi Suomen itärajan takana. Piirin hallintokeskus on Kantalahden kaupunki. Kantalahden piiri sai nykyisen nimensä ja statuksensa ("Муниципальный район") uudelleen vuonna 2007, sitä ennen se oli kaupunkipiirikunta ("Городской округ с подведомственной территорией").
Zelenoborskin kaupunkikunta
Yhteensä 8686 asukasta (2005?), jotka jakautuivat alla kuvatun mukaisesti. Huomaa, että uudemman, vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kaupunkikunnan väkiluku oli pienentynyt jo 7215:een.
Historiaa
Karjalan autonomiseen sosialistiseen neuvostotasavaltaan kuuluneet Kantalahden ja Koudan kunnat lakkautettiin ja niistä muodostettiin Kantalahden piiri vuonna 1927. Vuoden 1926 väestönlaskennassa piirissä oli 10 249 asukasta, joista karjalaisia oli 1 370 ja suomalaisia 102. Kantalahden kaupungissa oli tuolloin 6 610 asukasta. Vuonna 1938 piiri liitettiin Murmanskin aluetta edeltäneeseen Murmanskin aluepiiriin.
Alan Smithee
thumb|”Alan Smithee” on [[anagrammi sanoista ”the alias men”.]] Alan Smithee sekä Allen Smithee tai Adam Smithee ovat pseudonyymejä, joita Hollywoodin elokuvaohjaajat käyttivät vuodesta 1968 vuoteen 1999 sellaisissa tapauksissa, joissa he eivät halunneet omaa nimeään liitettävän elokuvaan. Death of a Gunslinger (1969) oli ensimmäisiä elokuvia, joissa ohjaajien Robert Tottenin ja Don Siegelin välisen kiistan vuoksi ohjaajaksi nimettiin Allen Smithee.
Jos ohjaaja pystyi todistamaan Directors Guild of American ja Association of Motion Picture and Television Producersin jäsenistä koostuvalle paneelille, että elokuva ei ollut enää taiteellisesti hänen käsissään, hän sai käyttää nimeä. Sopimus täytyi pitää salaisena. Pseudonyymiä ei voinut kuitenkaan käyttää virheidensä peittelemiseen.
Vuonna 1997 sai ensi-iltansa Arthur Hillerin ohjaama komedia An Alan Smithee Film: Burn Hollywood Burn, joka kertoo ohjaajasta, jonka oikea nimi on Alan Smithee, minkä vuoksi hän ei voi käyttää salanimeä. Ironiaa lisäsi se, ettei Arthur Hiller ollut tyytyväinen elokuvan leikkaukseen, joten hän halusi ja sai elokuvalleen luvan käyttää Alan Smitheetä ohjaajanimenä. Julkisuus elokuvan ympärillä johti siihen, että Directors Guild lopetti Alan Smithee -nimen käytön.
António de Oliveira Salazar
António de Oliveira Salazar (28. huhtikuuta 1889 Santa Comba Dão, Portugali – 27. heinäkuuta 1970 Lissabon, Portugali) oli Portugalin pääministeri vuosina 1932–1968. Salazar oli 1917–1928 poliittisen taloustieteen professori Coimbran yliopistossa, Portugalin sotilashallituksen valtiovarainministeri vuodesta 1928 ja 5. heinäkuuta 1932 alkaen kenraali Óscar Carmonan nimittämä pääministeri.
Salazar teki lopun Portugalin demokratiasta miltei puolen vuosisadan ajaksi. Hän pyrki kitkemään yhteiskunnasta ne tekijät, joiden uskoi johtaneen maan kaaokseen: poliittiset vapaudet ja demokratian. Salazarin diktatuurin alaisessa Portugalissa oli sallittu vain kirkolliset juhlat, kuten Fatiman ilmestyksen palvonta. Häntä kuvattiin ”messiaaksi”, jonka Fatiman neitsyt oli luvannut tulevan pelastamaan Portugalin. Se teki suuren vaikutuksen varsinkin maalaisväestöön. Fatima, jalkapallo ja fado pitivät kansan tyytyväisenä liki puolen vuosisadan ajan, kunnes Salazarin diktatuurin kulissit romahtivat vuonna 1974.
Elämä
Salazar syntyi 28. huhtikuuta 1889 Dãon viinilaakson alueella. Hänen vanhempansa olivat köyhiä ja syvästi uskonnollisia. Nuorena hän kävi katolista seminaaria ja noudatti tämänkin jälkeen seminaarin askeettisia periaatteita mutta ei koskaan hankkinut pappisvihkimystä. Kirkollisen uran sijasta Salazar aloitti vuonna 1910 oikeus- ja taloustieteen opinnot Coimbran yliopistossa. Samana vuonna Portugali julistettiin tasavallaksi. Salazar jatkoi yliopistossa opetustehtävissä ja toimi samalla katolisten älymystön muodostamassa liikkeessä. Hän arvosteli tasavaltaa voimakkaasti pitäen sitä epävakaana ja korruptoituneena. Salazar valittiin Portugalin parlamenttiin vuonna 1921 sitoutumattoman liikkeen edustajana.
Samoihin aikoihin Salazarin on kerrottu suunnitelleen avioliittoa erään yläluokkaisen naisen kanssa, joka tosin kieltäytyi. Konservatiivisesta arvomaailmastaan huolimatta Salazar ei koskaan mennyt naimisiin eikä hänellä ollut lapsia. Pääministeriksi nousunsa jälkeen Salazar tosin adoptoi pitkäaikaisen taloudenhoitajansa Doña Marian kaksi serkkutyttöä.