cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Alicante
Alicante on Espanjan samannimisen maakunnan pääkaupunki Valencian itsehallintoalueella. Se sijaitsee Välimeren rannalla ja on tärkeä satamakaupunki. Alicantesta kulkee laivayhteys Baleaareille sekä Oraniin Algeriaan ja sitä palvelee kansainvälinen Alicante-Elchen lentoasema.
Vuonna 2021 kaupungin asukasluku oli 337 304. Metropolialueella Alicante–Elx/Elche asuu noin 725 000 ihmistä.
Valencian itsehallintoalueen viralliset kielet ovat katalaanin paikallinen murre valencia ja espanja.
Alicante on yksi Espanjan nopeimmin kasvavista kaupungeista. Sen talous perustuu turismiin, viinin tuotantoon, palveluihin ja hallintoon. Vientituotteita ovat viini, oliiviöljy, vihannekset ja hedelmät. Alueella on lisäksi kevyttä teollisuutta: elintarvike-, nahka-, jalkine-, tekstiili- ja keramiikkateollisuutta.
Alueen ruokaerikoisuuksia ovat turrón nougat sekä hunaja- ja mantelimakeiset ja horchata maakastanja-juoma. Paikallisesta bomba-riisistä tehty alkuperäinen paella ja monenlaiset riisi- sekä kalaruuat ovat tyypillisintä alicantelaista ruokakulttuuria.
Nähtävyyksiä:
Paikallinen juhlapäivä on Pyhän Johanneksen (Johannes Kastajan) tulet, Las Hogueras de San Juan, jota vietetään 24.6. ilotulituksin, paraatein ja kokoin ja on suurin juhannusjuhla Costa Blancalla.
Varhaishistoria
Alueella on ollut asutusta jo kivikaudella n. 7 000 vuotta sitten. Metsästäjä-keräilijät asettuivat asumaan Benacantil-kukkulan rinteille. Heistä muodostui alkuperäinen ibeeri-väestö. Kreikkalaiset ja karthagolaiset perustivat Alicanten kaupungin 324 eaa. nimellä Akra Leuke (valkoinen vuori/niemi). Vuonna 201 eaa. roomalaiset valloittivat sen ja antoivat kaupungille nimen Lucentum. Hannibalin sanotaan nousseen siellä maihin sotanorsujensa kanssa. Roomalaisten jälkeen kaupunkia hallitsivat 400–700-luvuilla germaaniperäiset visigootit.
Vuodesta 718 vuoteen 1247 kaupunkia hallitsivat Al-Andalus-nimisen valtakunnan perustaneet maurit, jotka kutsuivat sitä nimellä Medina Al Laqant. Alfonso X valloitti kaupungin 1247 ja liitti sen Kastiliaan nimityksellä "Vila Nova" (uusi kylä) erotuksena "Vila Vella", entisestä 'vanhasta' muslimikylästä. Vuonna 1296 Jaime II liitti sen Valencian kuningaskuntaan, Aragonian alaisuudessa. Ferdinand II antoi sille kaupungin aseman vuonna 1490.
Alicanten kukoistuksen aika oli 1400–1500-luvuilla, jolloin osana Valencian kuningaskuntaa siitä tuli tärkeä riisiä, viinejä, oliiviöljyä, appelsiineja ja villaa vievä kauppasatama. Väestö kolminkertaistui n. 5 000 asukkaaseen. Felipe III karkotti vuosien 1609 ja 1614 välillä tuhansia moriskoja, joilla oli yhteyksiä rannikkoa ryösteleviin berberi-merirosvoihin. Tämä aiheutti pulaa ammattitaitoisista käsityöläisistä ja maanviljelijöistä ja johti maatalouden romahtamiseen sekä maa-aateliston köyhtymiseen.
1700- ja 1800-luku
Ranskalaiset piirittivät kaupunkia Espanjan perimyssodassa 1709 ja Pyreneitten niemimaan sodassa 1812 ja myöhemmin ensimmäistä tasavaltaa kannattaneet Cartagenan federalistit 1873. Kaupankäynti laantui koko 1700- ja 1800-luvun ja talous selvisi kenkä- ja kalateollisuuden sekä appelsiinin- ja mantelinviljelyn avulla. Asukasmäärä ylitti 20 000 vuonna 1797.
Rautatieyhteys Madridiin saatiin 1858 ja 1885 Murciaan. Kaupunki alkoi laajentua ja kaupunginmuuri purettiin 1860-luvulla. 1800-luvun lopulla ja ensimmäisen maailmansodan aikana sataman toiminta vilkastui uudelleen merkittävästi. Asukasmäärä ylitti 50 000 vuonna 1900.
1900-luku
Italialaiset pommittivat kaupunkia toukokuussa 1938 ja 300 siviiliä kuoli. Espanjan sisällissodassa Alicante oli viimeinen kaupunki, joka antautui huhtikuussa 1939 Francon joukoille. Asukasmäärä ylitti 100 000 rajan vuonna 1950. Turismin kasvu 1950-luvun lopulla ja 1960-luvulla näkyi rakentamisessa ja talouden nousussa. Ensimmäiset pilvenpiirtäjät rakennettiin 1960-luvun ja 1970-luvun alussa. Alicante-Elchen lentoasema avattiin vuonna 1967. Yliopisto perustettiin ja jalkapallostadion avattiin 1979. Asukasmäärä ylitti 250 000 vuonna 1981. FIFA World Cup pidettiin 1982. Kevyt raitiotie TRAM rakennettiin 1999–2003.
2000-luku
Asukasmäärä ylitti 280 000 vuonna 2001. Alicante on ollut Volvo Ocean Race maailmanympäri purjehduskilpailun lähtösatama vuodesta 2008 lähtien. Asukasmäärä ylitti 330 000 vuonna 2008.
Ilmasto
Alicantessa vallitsee välimerenilmasto. Vuorokauden ylin keskimääräinen lämpötila vaihtelee vuoden mittaan 17–31 °C:n välillä ja keskimääräinen alin lämpötila 6–21 °C:n välillä. Lämpimintä on elokuussa ja viileintä tammikuussa. Kuivinta on kesäkuusta elokuuhun, jolloin keskimääräinen kuukausittainen sadanta on alle 20 millimetriä. Sateisinta on syyskuussa, jolloin sataa noin 60 millimetriä. Vuosittainen sadanta on noin 310 millimetriä.
Damiris Dantas
pienoiskuva|Damiris Dantas vuonna 2019.
Damiris Dantas (s. 17. marraskuuta 1992) on brasilialainen koripalloilija. Hän pelaa kaudella 2018-2019 Atlanta Dream -joukkueessa Yhdysvaltain wnba-liigaa ja Brasilian maajoukkuessa. Hänet varattiin vuoden 2012 varaustilausuudessa ensimmäisen kierroksen 12. varauksena Minnesota Lynxiin.
Pelityyli
Dantasin pelipaikka on sentteri ja hän on 191 cm pitkä.
N’Golobougou
N’Golobougou on maalaiskunta ja sen keskuskylä Koulikoron alueen Dioïlan piirissä Malissa. Se sijaitsee 40 kilometriä Dioïlasta etelään. Kunnassa on 21 800 ja kylässä 1 900 asukasta (vuonna 2009, väestönlaskenta).
N’Golobougoun kunnan pinta-ala on 213 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Dioïlan piirin Dégnékoron, idässä Bancon, etelässä Massiguin ja lännessä Kémékafon kuntiin.
Kuntaan kuuluu 24 kylää. Asukkaat ovat etupäässä fulbeja ja djulia. Vallitseva uskonto on islam.
N’Golobougoun kautta kulkee Koulikoron ja Norsunluurannikon rajan välinen maantie RN30. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, maapähkinä, bataatti, puuvilla ja seesami. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. N’Golobougoussa pidetään viikoittain suuret markkinat.
Kondor
Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta 28. kesäkuuta 1944
Greif
Greif oli Saksan laivaston tyypin 23 torpedovene toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin laivastontelakalta Wilhelmshavenista, missä köli laskettiin 5. lokakuuta 1925. Alus laskettiin vesille 15. heinäkuuta 1926 ja valmistui 15. heinäkuuta 1927.
Palvelus
Toisen maailmansodan alkaessa alus oli 5. torpedovenelaivueessa ja osallistui syyskuussa 1939 länsivallin miinakenttien laskuun Pohjanmerellä. Saksan hyökätessä Norjaan se kuului Kristiansandin eteläosiin ja Arandaliin suunnattuun ryhmä 4:ään Luchsin ja Seeadlerin kanssa. Alus upotti 10. huhtikuuta 1940 sukellusvene HMS Truantin laukaisemasta torpedosta pahoin vaurioituneen risteilijä Karlsruhen torpedoimalla.
Aerion
Aerion Corporation oli amerikkalainen lentokonevalmistaja pääpaikkanaan Reno, Nevadassa.
Greif
Palvelus
Alus upotettiin 24. toukokuuta 1944.
Aerion
Projektit sisälsivät mm. 8-12 paikkaisen AS2-ääntä nopeamman liikelentokoneen, avainsuunnittelutuen tarjoutuessa Lockheed Martinilta. Marraskuussa 2015 Aerion asetti tavoitteekseen saavuttaa FAA-sertifioinnin 2021 ja saapua palvelukseen 2023, mutta marraskuussa 2017 korjattiin käyttöönottovuodeksi 2025.
Aerion SBJ
Aerion SBJ oli konsepti ääntä nopeammaksi liikelentokoneeksi, jonka suunnitteli Aerion Corporation. Tuotantoon päästyään, se olisi mahdollistanut käytännöllisen ja tauottoman matkan Euroopasta Pohjois-Amerikkaan ja takaisin yhdessä työpäivässä. Tavoitehintana oli 80 miljoonaa dollaria (vuoden 2007 dollareina), kehityskulujen vaihdellessa 2,5:stä 3 miljoonaan dollariin. Sveitsiläinen ExecuJet ja Lyonin Indigo ovat yhtiön myyntiedustajia ympäri maailman Pohjois-Amerikkaa lukuun ottamatta. Yhtiön väittämä sisälsi 50 aiesopimusta asiakkailta, jokainen 250 000 dollarin ennakkomaksulla. Palvelukseen saapumisen piti tapahtua vuoden 2017/18 paikkeilla seuraten yhteisyrityksen perustamista ja pauhaavaa julkistuspäätöstä, kuitenkin marraskuun 2013 kuluessa yhtiö tiedotti, että se odottaa lentokokeiden suorittamisen alkavan 2019 ja ensimmäisen lentokone tulee markkinoiden tarjolle 2021.
In 2014 muotoilu päivitettiin Aerion AS2:ksi, pituuden ja suurimman lentoonlähtöpainon kasvatettua vastaamaan asiakkaiden vaatimuksia.
Pienoismalli ja tekniset tiedot
thumb|right|pienoismalli Aerion SBJ-koneesta Yleiset ominaisuudet:
Bavarian Nordic
Bavarian Nordic A/S on tutkimukseen perustuva tanskalainen bioteknologiayritys ja lääkeyhtiö, joka kehittää ja valmistaa rokotteita erilaisten tartuntatautien ehkäisyyn ja hoitoon. Yhtiö työllistää noin 430 työntekijää, joista noin 300 työskentelee yhtiön pääkonttorissa Kvistgårdissa, Hellerupisssa. Yhtiöllä on myös kehityskeskukset Münchenin alueella Saksassa sekä Morrisvillessä, Pohjois-Carolinassa. Yhtiö tunnetaan erityisesti isorokko-rokotteistaan. Yhtiö on myös kehittänyt rokotteita ebolaa ja apinarokkoa vastaan. Yrityksen perusti vuonna 1994 liikemies Asger Aamund. Aamund toimi hallituksen puheenjohtajana ja osaomistajana vuoden 2015 alkuun. Yhtiö on listattu Kööpenhaminan pörssissä.
Leonor Varela
Leonor Varelan isä Francisco Varela oli yhteistyöstään Humberto Maturanan kanssa tunnettu neurotieteilijä. Leonor syntyi Santiago de Chilessä, mutta perhe vietti pääosan hänen lapsuudestaan ulkomailla paettuaan sotilasvallankaappauksen jaloista. Hän kävi koulunsa paljolti Ranskassa, ja jäi sinne opiskelemaan perheen palattua Chileen.
Uransa alulla Varela näytteli muun muassa chileläisessä televisiosarjassa Tic Toc ja pienessä roolissa vuoden 1998 Rautanaamio-elokuvassa.
Varelalla on puolisonsa, tuottaja Lucas Akoskinin kanssa vuonna 2012 syntynyt poika.
Kroatian parlamenttivaalit 2016
Kroatian parlamenttivaalit 2016 järjestettiin 11. syyskuuta 2016 Kroatiassa. Vaaleissa valittiin 151 edustajaa Kroatian parlamenttiin. Vaaleissa eniten paikkoja sai Kroatian demokraattinen liitto. Vaaleissa annettiin lähes kaksi miljoonaa ääntä, ja äänestysprosentti oli noin 52,6.
II/JR 38 (talvisota)
II/JR 38 eli Jalkaväkirykmentti 38:n toinen pataljoona perustettiin YH:n julistamisen (14.10.1939) jälkeen Kuopiossa.
Varustaminen
II/JR 38 pyrittiin varustamaan määrävahvuuksien mukaan, puolustusvoimien kalustopulasta johtuen niitä ei varsinkaan kaluston osalta saavutettu.
Komentaja
II/JR 38:n komentajana toimi kapteeni Kalle Kainuvaara.
Keskittäminen
II/JR 38 keskitettiin muun rykmentin mukana Laatokan Karjalaan Uuksu-Koirinoja-Impilahti alueelle 18.-19.10.1939 välisenä aikana.
Rauha 13. maaliskuuta 1940
Suomen ja Neuvostoliiton välisen talvisodan taistelut taukosivat 12. maaliskuuta tehdyn Moskovan rauhan perusteella seuraavana päivänä 13. maaliskuuta klo 11.
Pataljoona vetäytyi koko muun IV Armeijakunnan mukana uudelle valtakunnanrajalle tehdyn rauhansopimuksen mukaisesti 15. maaliskuuta klo 10 ja 25. maaliskuuta klo 20 välisenä aikana. Rauhansopimuksessa vetäytymismatkaksi oli määritelty vähintään 7 kilometriä vuorokaudessa.
Joukkojen kotiuttamista ei aloitettu vielä tämänkään jälkeen vaan asteittain siten, että ensin lomautettiin mm. maatalousväestöä lähestyvien kevättöiden vuoksi. Aluksi ei myöskään puhuttu kotiuttamisesta vaan lomauttamisesta, jotta miesten nopea uudelleen kutsuminen palvelukseen olisi ollut mahdollista. Lomauttamiset alkoivat vanhimmista ikäluokista 15. huhtikuuta ja päättyivät pääosin kesäkuun puoleenväliin mennessä.
Elämältä kaiken sain
Elämältä kaiken sain voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Seeadler
Seeadler oli Saksan laivaston tyypin 23 torpedovene, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin laivastontelakalta Wilhelmshavenista, missä köli laskettiin 5. lokakuuta 1925. Alus laskettiin vesille 15. heinäkuuta 1926 ja valmistui 15. maaliskuuta 1927.
Palvelus
Alus upotettiin 14. toukokuuta 1942
Kari Tamminen (aikido-opettaja)
Kari Tamminen (1955 Hausjärvi – 23. kesäkuuta 2016 ) oli suomalainen aikido-opettaja ja sisäasiainministeriön asetuksen mukainen voimankäyttökouluttaja.
Historia
Poikavuosinaan Kari Tamminen harrasti telinevoimistelua, nyrkkeilyä ja karatea. Aikidon harjoittelun hän aloitti Meido-Kanissa 7. syyskuuta 1971. Tamminen suoritti ensimmäisen danin Toshikazu Ichimura -senseille 1978. Vuonna 2007 hänelle myönnettiin 6. dan.
Aikidon opettaminen
Kari Tamminen toimi aikidoseuran pääohjaajana Sandokaissa (Kerava), Salo Aikido Dojolla (Salo), Salo Aikido Dojo Marttilassa (Marttila), sekä maaliskuusta 2008 alkaen myös Hokuto Dojolla (Littoinen) ja Turku Aikaissa Shaolin Dojolla (Turku). Lisäksi hän ohjasi vuosittain lukuisia aikidoleirejä. Lokakuussa 2014 hän ilmoitti lopettavansa aikidon opettamisen.
Toiminta Suomen Aikidoliitossa
Suomen Aikidoliiton tehtävissä Kari Tamminen toimi jo 1970-luvulla, jolloin hän oli talouspäällikkö. Sittemmin hän toimi pitkään teknisen valiokunnan jäsenenä. Teknisen valiokunnan puheenjohtajaksi Tamminen valittiin vuoden 2008 alusta lukien. Hän oli myös Suomen Aikidoliiton kunniajäsen.
Fanny Holmberg
Fanny Holmbergin isosisko Ella Holmberg on myös liigatason salibandyn pelaaja.
Wavre
Wavre on kaupunki Valloniassa Belgiassa ja se on Vallonian Brabantin provinssin pääkaupunki. Kaupungin pinta-ala on 41,80 km² ja väkiluku on 33 277 asukasta. Kaupunki on ranskankielinen.
Historia
Historiallisesti Wavre muistetaan Wavren taistelusta, joka oli samaan aikaan Waterloon taistelun kanssa ja taistelu kuului keskisimpiin Napoleonin sadan päivän hallinnon ajan taisteluihin. 1800-luvulla kaupunkiin tuli runsaasti teollisuutta. Kaupunki kärsi pahoin toisessa maailmansodassa. Vuonna 1995 kaupungista tuli silloin muodostetun Vallonian Brabantin provinssin pääkaupunki.
Johanna Hagström
Karin Johanna Hagström (s. 27. maaliskuuta 1998 Falköping, Ruotsi) on ruotsalainen maastohiihtäjä, joka edustaa Ulricehamns IF SK -seuraa.
Hagström sijoittui neljänneksi Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 perinteisen hiihtotavan sprintissä. Planican MM-kilpailuissa 2023 hän oli perinteisen sprintissä kymmenes.
Hagström teki maailmancup-debyyttinsä tammikuussa 2017, ja ylsi palkintokorokkeelle ensimmäisen kerran helmikuussa 2019 sijoittueessaan kolmanneksi vapaan tyylin sprintissä Cognessa. Helmikuussa 2021 hän sijoittui Ulricehamnin vapaan hiihtotavan sprintissä toiseksi. Kaudella 2021–2022 Hagström sijoittui Rukan perinteisen hiihtotavan sprintissä toiseksi. Tour de Ski -kiertueella hän sijoittui Oberstdorfin perinteisen hiihtotavan sprintissä toiseksi.Kaudella 2022–2023 hän sijoittui Rukan perinteisen hiihtotavan sprintissä toiseksi ja Davosin vapaan hiihtotavan sprintissä kolmanneksi. Sprintticupissa hän oli neljäs.
Hagström sai Lillehammerin nuorten olympialaisissa 2016 kultaa perinteisen hiihtotavan sprintissä ja hopeaa suksicrossissa. Hiihdon nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa 2018 hän saavutti pronssia naisten 4 × 3,3 km viestissä Ruotsin joukkueessa. Oberwiesenthalin nuorten MM-kilpailuissa 2020 hän saavutti hopeaa alle 23-vuotiaiden vapaan hiihtotavan sprintissä.
T’ari (kirjain)
T'ari (asomtavruli Ⴒ, nuskhuri ⴒ, mkhedruli ტ) on 21. kirjain georgian kolmessa kirjaimistossa.
T'ari äännetään yleensä.
Cádiz
Cádiz on kaupunki Lounais-Espanjassa Andalusian itsehallintoalueella. Cádiz on Cádizin maakunnan pääkaupunki. Kaupungissa on noin 113 066 asukasta (2022). Metropolialueen (Cádiz–Jerez) asukasluku on noin 600 000 (2013).
Alueen muut tärkeät kaupungit ovat San Fernando, Puerto de Santa Maria, Chiclana de la Frontera ja Puerto Real.
Historia
Kaupunki on yksi Euroopan vanhimpia. Foinikialaiset perustivat sen nimellä גדר (Gadir). Perinteisesti kaupungin perustaminen ajoitetaan vuoteen 1100 eaa., mutta 900 eaa. vanhempia löytöjä ei ole tehty. Kreikkalaisen legendan mukaan Herakles (Herkules) perusti Cádizin surmattuaan Geryonin. 500 eaa. kaupunki joutui karthagolaisille ja 200-luvulla eaa. roomalaisille, jotka antoivat sille nimen Gades. Kaupunki oli maurien hallussa 711–1262.
Sir Francis Drake tuhosi Espanjan laivaston kaupungin satamassa huhtikuussa 1587. Sota-amiraali Robert Blake piiritti Cádizia 1655–1657.
1700-luvulla Cádiz ohitti Sevillan aseman kauppamonopolina Amerikan kanssa. Espanjan parlamentti Cortes toimi Cádizissa Napoleonin sotien aikana ja taisteli Espanjan kuninkaaksi julistettua Napoleonin vanhempaa veljeä Joseph Bonapartea vastaan. Espanjan perustuslaki julistettiin 1812 Cádizissa.
Yöelämä
Cadiz tunnetaan vilkkaasta yöelämästään, erityisesti karnevaalien aikaan. Vanhassa kaupungissa on paljon pieniä baareja, jotka ovat yleensä auki aina pikkutunneille asti. Punta de San Felipen alueella Paseo de Almerante Pascual y Pery -nimisellä kadulla on paljon yökerhoja sekä kadun yläpuolella on avoin alue, jossa on usein paljon ihmisiä öisin.
Karnevaalit
thumb|Playa Victoriathumb|La Caleta Cadizin karnevaalit ovat yhdessä Santa Cruz de Tenerifen kanssa Espanjan kuuluisimmat ja myös maailmanlaajuisesti tunnetut. Kaupungin väkiluku kasvaa karnevaalien aikaan suuresti. Karnevaalit ovat varsinaisesti helmikuun 15. ja 25. päivän välillä mutta juhliin valmistaudutaan koko vuoden ajan. Karnevaalien tärkeintä ohjelmaa esittävät erilaiset paikalliset lauluryhmät eli "chirigotat", joista parhaat palkitaan karnevaalien päätösgaalassa Manuel de Falla -teatterissa. Chirigotat laulavat yleensä humoristisesti kritisoiden erilaisia alueen ilmiöitä.
Myös pukeutumiseen uhrataan paljon aikaa ja vaivaa. Kaikenlaiset hupiasut ovat tyypillisiä.
Turismi
thumb|Chirigota-lauluryhmä Turismi on nykyään yksi Cadizin alueen tärkeimmistä elinkeinoista. Aurinkoinen ja lämmin sää, yhdet Espanjan hienoimmista hiekkarannoista ja kaupungin rikas historia ovat kaupungin vetonauloja.
Tärkeimmät rannat ovat Playa Victoria ja Playa La Caleta, joista Victoriaa voitaisiin sanoa kaupungin päärannaksi. Se kulkee noin 3 kilometriä kaupungin länsireunaa pitkin. La Caleta taas sijaitsee vanhassa kaupungissa.
Turisti pääsee halutessaan Cádizista nopeasti lautalla Afrikan mantereelle, Marokon Tangeriin.
Battlefield Online
Battlefield Online oli ilmainen ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Sen kehittivät Neowiz Games, Electronic Arts ja EA DICE. Peli oli uusi versio Battlefield 2:sta, mutta pelimoottori oli Battlefield 2142:n modifoitu Refractor 2. Pelin palvelimet suljettiin 21. toukokuuta 2013.
Doug Anderson
Douglas Anderson (20. lokakuuta 1927 Edmonton – 8. tammikuuta 1998 Victoria) oli kanadalainen jääkiekkoilija. Hänen pelipaikkansa oli keskushyökkääjä.
Pelaajaura
Anderson debytoi ammattilaistasolla vuonna 1947. Hän voitti Stanley Cupin vuonna 1953 Montreal Canadiensin paidassa. Anderson lopetti uransa WHL-kauden 1962–1963 jälkeen.
Kaatuneiden saksalaisten sotilaiden muistomerkki ja hauta
Kaatuneiden saksalaisten sotilaiden muistomerkki ja hauta, alkujaan Vapaussodan muistomerkki, Hyvinkään Asemanpuistossa on 21. huhtikuuta 1921 pystytetty muistomerkki. Se on valmistettu hyvinkääläisen Oskari Väänäsen kiviveistämössä. Muistomerkki pystytettiin sisällissodan aikaisen Hyvinkään valtauspäivän muistoksi valtauksen kolmantena vuosipäivänä.
Stenbäck
Stenbäck on ruotsinkielinen sukunimi. Se on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Kaatuneiden saksalaisten sotilaiden muistomerkki ja hauta
Kaatuneet saksalaiset kuuluivat 3. huhtikuuta 1918 Hangossa maihin nousseeseen Itämeren divisioonaan, jota johti kenraalimajuri Rüdiger von der Goltz.
Linda Törnqvist
Linda Törnqvist (s. 28. syyskuuta 1996) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on naisten Salibandyliigassa edustanut Porvoon Salibandyseuraa kausina 2011–2017 ja 2018–2021. Hän on voittanut Suomen-mestaruuden vuonna 2021 sekä saavuttanut SM-hopeaa vuonna 2019 ja SM-pronssia vuonna 2017. Kauden 2017–2018 hän pelasi Sveitsin liigassa Unihockey Berner Oberlandin joukkueessa. Hän on pelannut liigan runkosarjassa yhteensä 191 ottelua, joissa hän on tehnyt 34 maalia ja saanut 54 syöttöpistettä. Pudotuspelejä hänellä on ennen kauden 2021–2022 loppuottelusarjaa 62, joissa hän on tehnyt kolme maalia ja antanut 17 maalisyöttöä.
Kaatuneiden saksalaisten sotilaiden muistomerkki ja hauta
Muistomerkin paljastustilaisuudessa olivat juhlapuhujina pastori Israel ja Saksan lähetystösihteeri Kuchler.
Muistomerkin materiaali on gabro, ja sen korkeus on 2,60 m. Kivessä on haudattujen nimet sekä valtauspäivä:
''VAPAUSSOTA BEFREIUNGSKRIEG 19 21/4 18
Fritz Kalms R. jäg. Btl. 3 Friedrich Holtkamp 3 G.Ul.Rgt Johannes Bock 3 G.Ul.Rgt Wilhelm Köhlke 3 G.Ul.Rgt Karl Beckmann 3 G.Ul.Rgt Erich Paul 3 G.Ul.Rgt Otto Fröhbrodt 3 G.Ul.Rgt Karl Knapp 3 G.Ul.Rgt Paul Witt 3 G.Ul.Rgt Konrad Köhler 3 G.Ul.Rgt Arthur Kollat 3 G.Ul.Rgt Ervin Karl 3 G.Ul.Rgt Gustav Backhaus 3 G.Ul.Rgt Alfred Purfürst Karab. Rgt. Fritz Dierbach Pion. Btl. 2.
SAKSALAISIA VAPAUSSANKAREITA DIE DEUTSCHEN FREIHEITSHELDEN
Lasiahvenet
Lasiahvenet (Ambassidae, joskus myös Chandidae ) on ahvenkaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan indopasifiselta merialueelta ja Oseaniasta.
Lajit ja anatomia
Lasiahvenlajit ovat melko läheistä sukua robaloille (Centropomidae) ja luettiin aikaisemmin kuuluvaksi samaan heimoon. Heimoon kuuluu 8 sukua ja noin 41 lajia. Suurin osa lasiahvenista on pienikokoisia ja jäävät alle 10 cm:n pituiseksi. Lasiahventen heimon suurin laji juovalasiahven (Parambassis gulliveri) voi kasvaa 26–30 cm pitkäksi. Ruumiinrakenteeltaan lajit ovat litteähköjä kaloja ja selkäeviä on kaksi. Tyypillinen piirre on myös voimakkaasti haarautunut pyrstöevä. Lasiahventen suomut ovat ohuet ja kalat ovat usein osittain läpinäkyviä tai väriltään hopeanhohtoisia.
Levinneisyys
Lasiahventen heimon kahdeksasta suvusta seitsemää tavataan makeista vesistä Kaakkois-Aasiasta ja Oseanian saarilta. Osa näistä elää myös murtovesissä. Yksi suku on mereinen ja sitä tavataan Afrikan itärannikolta. Kaakkois-Aasiassa eräitä lasiahvenia kalastetaan, koska ne ovat yleisiä ja halpoja proteiininlähteitä ja niitä käytetään myös kalansyötteinä. Muutamia lajeja, kuten lasiahventa (Parambassis ranga), pidetään myös akvaariokaloina.
Ciudad Real
Ciudad Real eli 'kuninkaallinen kaupunki' on kaupunki Kastilia-La Manchan itsehallintoalueella Espanjassa ja Ciudad Realin maakunnan pääkaupunki. Se sijaitsee noin 200 kilometriä Madridista etelään. Kaupungin asukasluku on 74 054 (2016).
Kaupungin perusti Kastilian kuningas Alfonso VI voitettuaan Las Navas de Tolosan taistelun maureja vastaan. Kaupungin lähellä on linnoituksen raunioita ja paikka, jossa käytiin vuonna 1195 Alarcosin taistelu almohadien ja Kastilian Alfonso VIII:n välillä.
Kaupungissa tuotettuja teollisuustuotteita ovat sahatavara ja paperi, keramiikka ja tekstiilit.
Ciudad Realissa pysähtyvät Madridin ja Sevillan sekä Málagan välillä kulkevat AVE-suurnopeusjunat.
Kaupungin eteläpuolelle valmistui vuoden 2008 lopussa suuri kansainvälinen lentoasema, Aeropuerto Central Ciudad Real, joka sai ensimmäisenä lentoasemana Espanjassa yhteyden AVE-rataverkostoon. Lentoaseman käyttö on toistaiseksi ollut hyvin vähäistä. Molemmat lentoasemalle aikataulun mukaista liikennettä harjoittaneet yhtiöt (Ryanair ja Vueling) ovat lopettaneet lentonsa Ciudad Realiin (lokakuu 2011). Vuoden 2014 ilmakuvissa lentoaseman kiitotie on merkitty poistetuksi käytöstä.
Brett Climo
Brett Climo (s. 26. syyskuuta 1964 Sydney) on australialainen näyttelijä. Hän on esiintynyt pääasiassa australialaisissa televisiosarjoissa vuodesta 1983 lähtien. Suomessa hänet tunnetaan parhaiten rooleistaan televisiosarjoissa Lentävät lääkärit, Lumisen virran mies ja Kotiin takaisin.
Hävittäjä-ässä
thumb|Ensimmäiselle hävittäjä-ässälle, ranskalaiselle Adolphe Pégoudille, myönnetään Croix de guerre ("Sotaristi") kunniamerkki.
Hävittäjä-ässä on sotilaslentäjä, joka on saavuttanut vähintään viisi ilmavoittoa. Ässä-sanaa käytettiin tässä merkityksessä ensimmäisen kerran Ranskassa ensimmäisen maailmansodan aikana vuonna 1914, kun ranskalaiset sanomalehdet kutsuivat l’aceksi Adolphe Pégoudia. Hän oli ensimmäinen lentäjä, joka ampui alas yli viisi saksalaista konetta.
Ilmavoiton käsite on vaihdellut. Joskus esimerkiksi alas ammuttuja tähystys- ja sulkupalloja on laskettu ilmavoitoiksi. Myös maahan tuhottujen koneiden on joskus katsottu kuuluvan alasammuttuihin. Ässinä on yleensä pidetty vain ohjaajia. Vasta Vietnamin sodassa Yhdysvallat tunnusti ässiksi myös kaksipaikkaisten hävittäjälentokoneiden aseupseerit ja yhdessä tapauksessa ilmeisesti myös ilmataistelun johtajan, joka ei lentänyt lainkaan.
Viimeisin vahvistettu hävittäjä-ässä on iranilainen Jalil Zandi Irakin–Iranin sodassa (1980–1988).
Saksa
Luftstreitkräfte
Iso-Britannia
Royal Air Force
Australia
Australian ilmavoimat
Toinen maailmansota
Toinen maailmansota oli vuosina 1939–1945 käyty maailmanlaajuinen konflikti, jonka pääasialliset osapuolet olivat Saksan, Italian ja Japanin johtamat akselivallat sekä Britannian, Kiinan tasavallan, Neuvostoliiton, Ranskan ja Yhdysvaltain johtamat liittoutuneet.
Japani
Ristin merkki nimen lopussa merkitsee Tyynenmeren sodassa kaatunutta.
Suomi
Suomen ilmavoimat
Agraarisosialismi
Agraarisosialismi on sosialismin haara, jonka kannattajien keskeinen tavoite on viljelymaan kollektiiviseen yhteisomistukseen perustuva talousjärjestelmä. Tähän voidaan pyrkiä esimerkiksi jakamalla maaomistukset pienviljelijöiden tai talonpoikien muodostamien kollektiivien haltuun. Agraarisosialismi on läheistä sukua agraarianarkismille ja se voidaan myös nähdä agraarianarkismin eräänä haarana.
Agraarisosialismin kannattajien esillä pitämät teemat liittyvät etenkin maatalouteen ja pienviljelyyn. Viljelijöiden päätösvaltaa saatetaan haluta ulottaa esimerkiksi viljeltävien kasvilajien valintaan. Myös päätöksenteon paikallisuus on agraarisosialismissa usein keskeinen periaate, ja poliittista järjestelmää saatetaan haluta uudistaa itsehallinnollisten ja egalitarististen kyläyhteisöjen suuntaan.
Agraarisosialismi liittyy usein kehittyvien maiden sosialistisiin liikkeisiin, sillä sen kannatus perustuu haja-asutusalueilla elävien ja maanviljelystä elantonsa saavien henkilöiden tukeen. Toisaalta esimerkiksi Meksikossa 1800-luvun lopulla vaikuttanut agraarisosialismi nautti kannatusta myös urbaaneilla alueilla ja arvomaailmaltaan patrioottisen väestönosan keskuudessa. Agraarisosialistit perustelivat aatesuuntaansa kaupunkilaiselle tai konservatiiviselle väestölle sillä, että tasa-arvoa edistävien poliittisten uudistusten myötä myös vähäosainen väestö alkaa tuntea ylpeyttä maastaan.
Flegyas
thumb|200px|Flegyas kuljettaa Danten ja Vergiliuksen virran yli. Flegyas oli kreikkalaisessa mytologiassa lapiittien kuningas ja Areen ja Khrysen poika. Hän oli Iksionin ja Koroniksen isä ja siten flegyanilaisten, boiotialaisen kansanheimon myyttinen kantaisä.
Hänen tyttärensä Koronis oli Apollonin rakastettu, ja tuli raskaaksi tälle. Koronis kuitenkin ihastui Iskhykseen ja makasi tämän kanssa, minkä Apollonin häntä vartioimaan asettanut korppi ilmoitti jumalalle. Raivostunut Apollon surmasi Koroniin polttamalla rovoilla, mutta pelasti lapsen, Asklepioksen, liekeistä. Joidenkin lähteiden mukaan surmatyön teki Apollonin sisar Artemis ja lapsen pelasti Hermes. Tästä suuttuneena Flegyas poltti Apollonin temppelin, josta rangaistuksena Apollon surmasi hänet.
Toisen version mukaan Flegyas olisi ollut tyranni, joka itse olisi maannut tyttärensä ja siten saanut Apollonin vihan yllensä.
Apollodoros antaa vielä kokonaan erilaisen kuolinsyyn Flegyaalle, jonka mukaan Lykos ja Nykteus olisivat surmanneet hänet.
Flegyas kuvataan useassa eri lähteessä manalassa. Vergilius kuvaa hänet varoittavana esimerkkinä jumalia kunnioittamattoman ihmisen kohtalosta. Statius kertoo tämän olevan nälissään valtavien kivenjärkäleiden puristuksissa, ja Megairan kiduttavan tätä juhla-aterialla. Dante puolestaan kuvaa Flegyaan toimivan lautturina viidennen pyörön rajana toimivalla Styks-virralla, jonka yli hän vie Vergiliuksen ja Danten.
Ruaste
Ruaste on vuonna 1995 perustettu rockmusiikkia soittava yhtye.
Ruaste on julkaissut kaksi demoa, yhden nettilevyn, neljä EP-levyä ja kaksi pitkäsoittoa. Yhtyeen levy-yhtiö on ollut Violent Journey Records vuodesta 2009 lähtien. Yhtye on itse kertonut vaikuttajikseen muun muassa yhtyeet Klamydia ja Kylähullut.
Perustaminen, alkuajat, demosessiot ja hajoaminen
Aluksi kokoonpanossa oli Jansku rummuissa, Maza kitarassa, Tomppa kitarassa ja Timppa laulajana. Vähän myöhemmin Niksu liittyi mukaan soittamaan bassoa. Muutamien treenien jälkeen kokoonpanossa tapahtui pieni muutos: Jansku vaihtoi kitaraan ja Tomppa rumpuihin.
Vuoden 1996 talvella yhtye teki ensimmäisen demonsa Kesä ja kärpäset. Demo äänitettiin ja miksattiin Helapuiston nuorisotiloissa Hervannassa. Kesällä Ruaste teki ensimmäisen keikkansa samassa paikassa.
Uudelleen perustaminen, pitkäsoitot ja live-esiintymiset
Kesällä 2005 Jansku kuunteli vanhoja demoja sekä treeneiltä äänitettyjä nauhoja ja päätti tehdä uudemmat versiot kappaleista. Näin syntyi nettilevy, joka kantoi nimeä Aito ja alkuperäinen. Mukaan tuli myös muutama aivan uusi kappale. Levyllä Jansku soitti kitaraa ja rumpuja ja Niksu soitti soolot, bassot ja lauloi. Maza soitti muutamaan kappaleen sooloja.
Vuonna 2005 Jansku teki muutaman uuden laulun ja syntyi Talvi-EP. EP tehtiin samalla kokoonpanolla kuin Aito ja alkuperäinen. Keväällä 2006 syntyi uusia kappaleita ja yhtye julkaisi Elämää-EP:n, jolla oli mukana myös Juhlajätkät-televisiosarjan tunnusmusiikki. Saman vuoden kesällä Ruaste järjestäytyi kokonaan uusiksi. Niksu lauloi ja soitti bassoa, Jansku ja Maza soittivat kitaraa ja Timpe soitti rumpuja. Syksyllä yhtye alkoi pikkuhiljaa uuden materiaalin äänittämisen ja teki Joulu-EP:n. Yhtye aloitteli myös ensimmäisen pitkäsoiton äänityksiä.
Byron Janis
pienoiskuva|Byron Janis vuonna 1962 Byron Janis (s. 24. maaliskuuta 1928) on yhdysvaltalainen pianisti. Hän syntyi Pennsylvaniassa itäeurooppalaistaustaisten juutalaisvanhempien poikana.
Janis sai opetusta Adele Marcusilta, Josef Lhévinnelta ja Rosina Lhévinnelta. Hän saavutti alun perin mainetta Rahmaninovin toisella pianokonsertolla, jonka tulkinta sai Vladimir Horowitzin ottamaan hänet oppilaakseen.
Ruaste
Uudelleen perustaminen, pitkäsoitot ja live-esiintymiset
Kone käy -levy julkaistiin vuonna 2007. Levyllä oli mukana muun muassa Costello Hautamäki Popedasta. Pitkäsoittoa seurasi Ruaste-EP vuonna 2008. Sitten yhtye julkaisi toisen pitkäsoittonsa Nuottiöljyy, joka julkaistiin kesällä 2009. Nuottiöljyy-levyllä vierailivat muun muassa Jarkko Ahola (Teräsbetoni), Jussi Aaltonen (Mustat Enkelit), Elias Viljanen (Sonata Arctica) ja Vesku Jokinen (Klamydia).
Byron Janis
Rahmaninovin ohella Janis on uransa aikana tulkinnut muiden muassa Mozartin, Beethovenin, Guionin, Chopinin ja Prokofjevin teoksia. Hän on Ranskan Kunnialegioonan ja Ordre des Arts et des Lettresin komentaja.
Kytäjän kirkko
thumb|275px|Sankarivainajien muistomerkki Tähtien lailla muistonne loistaa taivaalla Isänmaan vapaan
Kytäjän kyläkirkko on Hyvinkään seurakunnan pieni kirkko Hyvinkäällä Kytäjän kylässä. Museoviraston mukaan kirkko on "viehättävä esimerkki arkkitehtuuriltaan korkeatasoisesta paikallisen yhteisön rakennuttamasta kyläkirkosta". Museovirasto on määritellyt sen valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi.
Vaaleaksi rapatusta tiilestä 1939 rakennetun kirkon suunnitteli arkkitehti Väinö Vähäkallio, Kytäjän kartanon silloinen omistaja. Kirkon pinta-ala on 326 neliötä, istumapaikkoja kirkossa on 180. Kirkko on muodoltaan suorakaiteinen satulakattoinen pitkäkirkko. Sisäänkäynnin yllä on kampaniilityylinen kellotorni, jonka esikuva tulee italialaisista maalaiskirkoista. Tyyliltään kirkko edustaa klassismia. Hyvinkään seurakunnalle kirkko luovutettiin 1962. Alttaritaulun paikalla on krusifiksi. Saarnatuolin seinämässä on Kaapo Wirtasen Apostolit-maalaus, jonka malleina Wirtasella oli kytäjäläisiä miehiä, muun muassa Väinö Vähäkallion talvisodassa kaatunut poika Kai Väinö Vähäkallio. Kirkon vieressä on pieni hautausmaa ja veteraanien muistomerkki.
Ella Holmberg
Ella Holmberg (s. 9. joulukuuta 1996) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Ruotsalaisten luotsiasema
pienoiskuva|Ruotsalaisten luotsiasemarakennus vuonna 2000. Ruotsalaisten luotsiasema oli entisessä Rymättylän kunnassa, nykyisessä Naantalin kaupungissa Ruotsalaisen saaren etelärannalla toiminut luotsiasema, joka lopetti toimintansa noin vuonna 1957. Sen viimeisin luotsiasemarakennus valmistui vuonna 1892 ja se on suojeltu osayleiskaavassa seudullisesti merkittävänä rakennuksena. Museoviraston ja Merenkulkulaitoksen vuosina 1996–2000 tekemän merenkulun rakennusperinnön inventointien perusteella Museovirasto määritteli vuonna 2009 Ruotsalaisen luotsiaseman Suomen merkittävimpiin kuuluvaksi merenkulun rakennusperintökohteeksi. Vartiotuvan historiallista merkitystä ilmentää sen sijainti maisemassa. Vartiotupa ja rakennusryhmä on myös hyvä esimerkki aikansa vartiotuvasta ja 1800- ja 1900-lukujen taitteen luotsiasemamiljööstä.
Ella Holmberg
Naisten Salibandyliigassa Holmberg on edustanut Porvoon Salibandyseuraa kausina 2011–2015 ja 2016–2022. Hän on voittanut Suomen-mestaruuden vuonna 2021 sekä saavuttanut SM-hopeaa vuonna 2019 ja SM-pronssia vuonna 2017. Mestaruuskeväänä 2021 hän oli pudotuspelien pistepörssin ykkönen ja paras maalintekijä. Kauden 2015–2016 hän pelasi Sveitsin liigassa Zug Unitedin joukkueessa.
Ruotsalaisten luotsiasema
Ruotsalaisen saari on historiallisesti merkittävä luotsipaikka ja saaren monet talot olivat jo 1700-luvulla luotsitalonpoikia. Luotsiasema sijaitsi 1800-luvulla lähellä nykyistä yhteysaluslaituria. Tämä luotsiasema tuhoutui tulipalossa ja uusi asema rakennettiin vuonna 1884, mutta näkyvyydeltään huonoon paikkaan, jonka vuoksi se jäi pois käytöstä jo 1892. Luotsiasemaan kuului vain hirsitupa, joka siirrettiin vuonna 1896 lähettyville Kuivaisiin osaksi uutta asuinrakennusta Mäkilää, joka rakennettiin parituvaksi. Myöhemmin rakennusta on laajennettu ja se on osayleiskaavassa suojeltu kulttuurihistoriallisesti ja maisemallisesti merkittävänä. Alun perin luotsiasemat sijaitsivat Ruotsalaisen kylässä, mutta 1892 rakennettu Kuivaisten kylässä, vaikka ne ovatkin samalla saarella.
Ella Holmberg
Ella Holmbergin pikkusisko Fanny Holmberg on myös liigatason salibandyn pelaaja.
Ruotsalaisten luotsiasema
Nykyinen luotsiasemarakennus valmistui vuonna 1892 noin 800 metriä länteen aikaisemmista luotsiasemista. Rakennus edustaa tyypillistä 1800-luvun lopulla Saaristomerelle rakennettua vartiotupaa, jonka lisäksi samankaltaisia on säilynyt muun muassa Kustavin Isokarissa ja Lypertössä eli Lypyrtissä, sekä Luvian Säpissä. Ruotsalaisten vartiotupa on harkkokiviperustainen yksikerroksinen hirsirakennus, jonka päällä on kookas tähystystorni. Rakennuksessa oli kolme huonetta: tupa, joka oli luotsimiesten vahtihuone, kamari, joka oli oltermannin huone ja eteinen sekä kuisti. Ulkovuoraukseltaan rakennus on pääosin vaakasuuntaisesti puoliponttilaudoitettua, mutta päätykolmiossa on pystylaudoitus. Rakennus on satulakattoinen ja sen ikkunat ovat neliruutuisia. Rantaan rakennettiin vuonna 1951 varasto, joka sittemmin muutettiin saunaksi. Varaston vieressä sijaitsivat purjehuone ja puuvaja. Rakennuksen tilajako ja ulkomuoto on edelleen sama, samoin pihapiirin ryhmitys on alkuperäinen. Sen sijaan sisätilat eivät ole alkuperäisiä, koska tulipalo tuhosi ne. Vartiotuvassa päivysti kaksi luotsia, joista toinen oli tähystysvuorossa ja toinen lähtövuorossa. Luotsitoiminta kesti Ruotsalaisissa lähes sadan vuoden ajan, 24 tuntia vuorokaudessa. Luotsaustoiminta loppui noin vuonna 1957, jonka jälkeen asema vuokrattiin merenkulkuhallituksen henkilökunnan kesäasunnoksi.
Lähteet
60.36556°N, 21.75028°W
Banco
Banco on maalaiskunta ja sen keskuskylä Koulikoron alueen Dioïlan piirissä Malissa. Se sijaitsee 65 kilometriä Dioïlasta kaakkoon. Kunnassa on 33 000 ja kylässä 3 200 asukasta (vuonna 2009, väestönlaskenta).
Bancon kunta rajoittuu etelässä Dioïlan piirin Niantjilan ja Massiguin, lännessä N’Golobougoun, pohjoisessa Dégnékoron ja Jékafon sekä idässä Diébén ja Sikasson piirin Tellan ja Dembelan kuntiin. Maisemaa leimaa tasanko ja muutamat kukkulat. Idässä virtaa Bagoéjoki. Seutu kuuluu Sudanin vyöhykkeeseen.
Kuntaan kuuluu 32 kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita. Muutamissa kylissä asuu fulbeja.
Seudun liikenneyhteydet ovat heikot varsinkin sadekaudella. Väestön pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja pienimuotoista kaupankäyntiä.
Doğubeyazıt
Doğubeyazıt on piirikunta Turkin Agrin maakunnassa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Doğubeyazıtin väkiluku oli 119 807.
Bartholdus Vhaël
Vhaëlin vanhemmat olivat oululainen kauppias, raatimies Gabriel Vhaël ja Elisabet Danielsdotter Kröger. Hän pääsi ylioppilaaksi 1684 ja hänet vihittiin papiksi 1689. Vhaëlista tuli Oulun triviaalikoulun ylempi kollega 1689 ja Vaasan triviaalikoulussa hän oli konrehtorina 1692 ja laulunopettajana 1694.
Vuonna 1694 Vhaël nimitettiin Pohjanmaan jalkaväkirykmentin (Joh. von Campenhausenin rykmentti) rykmentinpastoriksi Riikaan Latviaan ja hän tuli Ilmajoen kirkkoherraksi 1699. Isovihan aikana Vhaël pakeni 1714 Ruotsin Länsipohjaan mutta joutui vuonna 1717 venäläisten vangiksi Ylitornion Hietaniemessä. Hänet määrättiin Vaasan kirkkoherraksi 1717 ja Pohjanmaan lääninrovastiksi 1719. Sodan päätyttyä Vhaël palasi 1721 Ilmajoen kirkkoherran virkaan. Vuonna 1723 Vhaël valittiin valtiopäivämieheksi, ja hän kuoli valtiopäivien aikana Tukholmassa tammikuussa 1723.
Vhaël on tunnettu myös vuonna 1714 kirjoittamastaan runosta Waikia Walitus-Runo, jota pidetään siihenastisen suomenkielisen runouden etevimpänä suorituksena.
Tampereen stadion
Tampereen stadion (myös Ratinan stadion) on Tampereella Ratinan kaupunginosassa sijaitseva yleisurheilu- ja jalkapallostadion, joka avattiin vuonna 1965. Stadionin kapasiteetti on 16 800 katsojaa.
Ratinan stadion on Museoviraston mukaan valtakunnallisesti merkittävä rakennettu kulttuuriympäristö. Se on suojeltu rakennustaiteellisin ja maisemallisin perustein. Stadion on sijoitettu Ratinanniemelle kohtaan, jossa Tammerkoski laskee Pyhäjärveen, ja se muodostaa niemen julkisivun ydinkeskustaan päin. Stadionin rakentaminen liittyi Helsingin olympialaisiin, mutta sen nykyinen asu ja rakenteet on toteutettu Timo Penttilän piirustusten mukaan 1963–1966. Rakenteet ovat Bertel Ekengrenin insinööritaidon näyte.
Historia
Sodan jälkeen esitettiin uusi suunnitelma urheilukeskuksesta. Ehdotusta puolsi Tampereen Urheilutalosäätiö, mutta kaupunginhallituksen asettama toimikunta totesi, ettei ahtaalle Ratinanniemelle voitu sijoittaa kaikkia suunniteltuja rakennuksia. Sen sijaan kompleksin, joka sisältäisi urheilukentän, pienoisstadionin katsomoineen ja puku- ym. suojineen, sisäradan, koripallohallin, uimahallin sekä jokusen voimistelu- ja voimailusalin, tulisi riittää. Urheilukentän katetulle katsomolle toimikunta asetti vaatimuksen 5 000 istumapaikasta ja 20 000-paikkaisesta avokatsomosta. Se tulisi myös varustaa irrotettavilla istuimilla niin, että jos kaikki katsomotilat käytettäisiin istumatiloina, katsojia mahtuisi kentälle 15 000. Toimikunnan katselmuksen jälkeen käynnistettiin toinen suunnittelukilpailu.
Kaupunginvaltuusto hyväksyi 1951 kilpailun voittaneen Yrjö Lindegrenin suunnitelman. Seuraava vuosi 1952 oli olympiavuosi, ja kisoja silmällä pitäen oli luonnollista, että ensimmäiseksi rakennettaisiin alueen kenttä ja katsomo. Ruoho keskikentälle oli kylvetty jo 1949.
Tilapäiset fasiliteetit eivät täyttäneet suuria vaatimuksia, mutta kentällä kuitenkin pelattiin kaksi karsintasarjan sekä kolme alkusarjan ottelua. Karsintasarjassa paremmuutta mitattiin otteluissa Tanska–Kreikka (7 000 katsojaa) sekä Italia–USA (10 000). Alkusarjan ottelut olivat tasapeliin 5–5 päättynyt maali-ilottelu Jugoslavia–Neuvostoliitto (17 000), pohjoismainen ottelu Ruotsi–Norja (4 200) sekä uusi koetus Jugoslavian ja Neuvostoliiton välillä 22. heinäkuuta, joka päättyi Jugoslavian voittoon 3–1.
Stadionsuunnitelma uusittiin vuonna 1955 ja uusi kaava todettiin erittäin onnistuneeksi. Katsomon katsottiin olevan rakennusjärjestyksessä kaikkein tärkein. Ilman sitä Tampereelle ei olisi mahdollista saada arvokilpailuja. Sen valmistuminen sai kuitenkin odottaa aina vuoteen 1966 saakka. Kun rakennustöiden aloittamisesta sitten piti päättää vuonna 1960, tuli esiin jälleen uusia kysymyksiä. Näistä suurin koski stadionin sijaintipaikkaa, joka oli alkanut mietityttää. Useat tahot esittivät, ettei stadionia rakennettaisikaan Ratinaan vaan Kaupin urheilupuistoon. Ajatuksen kannattajat perustelivat näkemystään sillä, että Ratina oli liian ahdas paikka, jonne ei mahtuisi pysäköintipaikkoja. Tästä seurasi mittavaa viivytystä ja niin Ratinan stadion valmistui vasta vuonna 1966.
Peruskorjaus ja uudistaminen
Stadionin peruskorjaus valmistui vuonna 2004. Ratinassa järjestettiin yleisurheilun Kalevan kisat 24.–27. heinäkuuta 2008. Kesäkuussa 2012 stadionilla järjestettiin Tanssipidot-tapahtuman pääjuhlakonsertti, Velisinfonia. Joulukuussa 2013 järjestettiin jääkiekon Liigan ulkoilmaottelu, jossa kohtasivat tamperelaisseurat Tappara ja Ilves.
Ratinan nurmella kotiottelunsa pelasi entinen tamperelainen veikkausliigajoukkue Tampere United. Kyseessä oli Veikkausliigan suurin stadion TamUn pelatessa liigassa. Ratinan soveltuvuudesta jalkapallokäyttöön on keskusteltu, koska juoksuratojen takia katsojat ovat varsin kaukana kenttätapahtumista.
Ratinan stadion oli vuosina 2016–2020 yleisurheilun Suomi–Ruotsi-maaottelun Suomen-otteluiden pitopaikkana.
Ominaisuudet
pienoiskuva|Stadion vuonna 2021. Uusitun stadionin yleisökapasiteetti on 16 800 katsojaa. Stadionilla on kansainväliset vaatimukset täyttävä kenttävalaistus ja moderni tulostaulu. Sen sijaan kentän 1970-luvulta peräisin oleva vastuspohjainen lämmitysjärjestelmä on käyttötarkoitukseensa riittämätön. Konserttitapahtumissa kenttäalueen ollessa käytössä, stadionille mahtuu 30 000 henkilöä.
Ennätykset
Stadionin yleisöennätykset ovat ajalta ennen peruskorjausta, jolloin seisomakatsomot mahdollistivat suuremman kapasiteetin. Suurin Ratinassa vieraillut yleisö on 24 000 henkeä Euroopan cupin ottelussa Ilves–Juventus vuonna 1984. Kotimaisten otteluiden ennätys on 15 000 ottelussa Ilves–KPV vuodelta 1983. Peruskorjauksen jälkeen yleisöennätys on Mestarien liigan 3. karsintakierroksen ottelusta TamU–Rosenborg, 15. elokuuta 2007, jolloin stadion myytiin loppuun eli 16 800 katsojaa (stadionilla ilmoitettu yleisömäärä).
Musiikin puolella Iron Maidenin konsertti stadionilla 19. heinäkuuta 2008 saavutti 30 000 katsojaa ja AC/DC:n konsertti 1. kesäkuuta 2010 jopa yli 32 500 katsojaa.
Tampereen stadionilla on tehty kaksi maailmanennätystä, kumpikin keihäänheitossa. Jorma Kinnunen heitti uudeksi keihäänheiton maailmanennätykseksi 92,70 m 18. kesäkuuta 1969 ja Tiina Lillak 74,76 m 13. kesäkuuta 1983.
Arlon
Arlon on kunta ja Luxembourgin provinssin pääkaupunki Belgiassa lähellä Luxemburgin rajaa. Kunnan pinta-ala on 118,64 km² ja väkiluku on 26 367 asukasta. Kunnassa sijaitsee yksi Belgian tärkeimmistä arkeologisista museoista.
Uni (kirjain)
Uni (asomtavruli Ⴓ, nuskhuri ⴓ, mkhedruli უ) on 23. kirjain georgian kolmessa kirjaimistossa.
Sani äännetään yleensä, mutta svanissa sen äännearvo voi olla myös.
Bell P-39 Airacobra
Bell P-39 Airacobra on Bell Aircraft Corporationin valmistama yksipaikkainen ja -moottorinen, alatasoinen hävittäjä ja hävittäjäpommittaja, joka oli yksi Yhdysvaltain pääasiallisista hävittäjäkoneista toisen maailmansodan alussa. Koneita rakennettiin 9 584. Niistä oli P39Q-mallia 4 905 kappaletta, ja näistä 3 291 lähetettiin Neuvostoliittoon Lend-Lease-ohjelman puitteissa. Useat Neuvostoliiton huippuässistä lensivät tyypillä.
Koneen hinta oli tuolloin noin 46 000 dollaria, mikä ei sisältänyt potkuria ja radiota. Yhdysvaltojen käytössä kone oli merkittävä Uuden-Guinean ja Australian pohjoisosan puolustuksessa Japanin etenemisen pysäyttämiseksi. Muut tyypit korvasivat koneen länsiliittoutuneilla, mutta useat neuvostoliittolaiset lentäjät pitivät koneesta niin paljon, että tyyppi säilyi käytössä miltei sodan loppuun asti, vaikka laivueille tarjottiin jo suorituskykyisempiä tyyppejä. Tyypillä lentäneitä ässiä olivat muun muassa yhdysvaltalaiset William ”Bill” Fiedler, John W. Mitchell sekä neuvostoliittolaiset Aleksandr Pokryškin ja Grigori Retshkalov (56 henkilökohtaista ja 6 jaettua pudotusta).
Alkuperä ja suunnittelun taustaa
Bell-yhtiön pääsuunnittelija Robert J. Woods ja hänen avustajansa Harland M. Poyer näkivät 37 mm:n Oldsmobile T-9 -tykin esittelyn vuonna 1935. He päättivät suunnitella uuden hävittäjän, joka olisi aseistettu tällä tykillä. Woods myös ymmärsi voimakkaan aseen rekyylin ongelmat ja katsoi sen synkronoinnin ampumaan potkurikehän läpi liian vaaralliseksi. Hän päätyi sijoittamaan tykin koneen nokalle ampumaan potkurin navan läpi, mikä puolestaan johti moottorin sijoittamiseen rungon keskiosaan. Samalla laskutelineeksi valittiin nokkapyöräteline tuohon aikaan tavallisen kannuspyörän sijaan. Moottorista voima siirrettiin potkurille akselilla ja nokkaan sijoitetulla kierrosluvun alennusvaihteella, jonka läpi tykin putki kulki.
Bellin prototyyppi Model 4 lensi Wright Fieldin kentällä Ohiossa 1938. Nimeksi vaihdettiin XP-39. Kone oli samalla yksi valmistajien ehdottamista moderneista hävittäjistä Yhdysvaltojen armeijan ilmavoimille. Ilmavoimat eivät tällöin vielä olleet oma puolustushaaransa. Muita olivat YP-38 eli tuleva Lockheed P-38 Lightning sekä YP-39 eli Republic Lancer, joka oli Thunderbolt-tyypin edeltäjä. Curtiss P-40 oli jo tuotannossa. XP-39:n moottori oli turboahdettu Allison V-1710-17. Teho oli rajoitettu 1 150:een hevosvoimaan. Prototyypissä ei ollut aseistusta eikä panssarointia. Suorituskyky oli hyvä nopeuden ollessa 624 km/h 6 000 metrin korkeudessa ja nousuaika 6 000 metriin viisi minuuttia.
Muutoksia
Koneen rooliin hävittäjänä vaikutti puolustusajattelu, jossa arveltiin, ettei Yhdysvaltojen tarvitsisi pelätä pommituksia sijaintinsa vuoksi. Näin Bell-hävittäjän rooliksi määriteltiin maavoimien tukitehtävät sekä tärkeimmäksi periaatteeksi hyvä suorituskyky matalalla. Moottoriksi vaihdettiin mekaanisella yksivaihteisella ja -vaiheisella ahtimella varustettu Allison V-1710-39, teholtaan 1 090 hv. Kokeilukone XP-39:n suorituskyky laski. Huippunopeus oli 600 km/h 4 500 metrin korkeudessa ja nousuaika 6 000 metriin 7 minuuttia 30 sekuntia. Koneen ketteryys kuitenkin parani ja suorituskyky matalalla oli lähes yhtä hyvä kuin alkuperäisellä prototyypillä. Huhtikuussa 1939 USAAC (Us Army Aircorps) tilasi 13 konetta ahtamattomilla moottoreilla nimellä YP-39.
Tuotanto
pienoiskuva|Bell P-39Q Airacobra Kokeilutuotannon koneisiin tuli aseistukseksi 37 mm:n tykki sekä kaksi 12,7 mm:n ja kaksi 7,62 mm:n tahditettua konekivääriä rungossa. Tyyppinimeksi piti tulla uusi P-45, mutta poliittisista syistä kone nimettiin ”vanhaksi” P-39-tyypiksi. Ensimmäistä alatyyppiä P-39 C valmistettiin 20 kappaletta. Koneeseen vaadittiin muutoksia ajateltuja tukitehtäviä varten. Muutosten tuloksena oli alatyyppi P-39 D, joka oli ensimmäinen varsinainen massatuotantomalli.