cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kefalári
Kefalári muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Κεφαλαρίου, Topikí Koinótita Kefalaríou), johon kuuluu varsinaisen Kefalárin kylän lisäksi Magoúlan kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 800. Aiemmin Kefalári kuului Árgoksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Árgos-Mykínesin kunnan Árgoksen kunnallisyksikköön.
2333 Porthan
2333 Porthan on tähtitieteilijä Yrjö Väisälän vuonna 1943 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Se on nimetty historiantutkija Henrik Gabriel Porthanin mukaan.
Porthanin likimääräinen läpimitta on 21 kilometriä. Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 2,65 kertaa niin kaukana kuin Maa, ja sen kierros Auringon ympäri kestää noin 4 vuotta ja 4 kuukautta.
Elokuun valaat
Elokuun valaat (The Whales of August) on Lindsay Andersonin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1987. Kahden iäkkään sisaruksen kenties viimeisestä yhteisestä kesästä kertova tarina perustuu David Berryn näytelmään, josta kirjailija itse teki elokuvasovituksen. Sisarusten rooleissa nähdään Bette Davis ja Lillian Gish ja muissa päärooleissa Vincent Price, Ann Sothern, Tisha Doughty ja Harry Carey Jr.
Elokuva jäi Lillian Gishin ja Ann Sothernin viimeiseksi roolityöksi ja brittiohjaaja Lindsay Andersonin toiseksi viimeiseksi ohjaukseksi.
Elokuun valaat kuvattiin Mainen osavaltion Cliff Islandilla.
Vastaanotto ja jälkimaine
Davisin ja Gishin odotettiin saavan rooleistaan Oscar-ehdokkuudet, mutta vain Ann Sothern oli ehdolla sivuosastaan. Elokuva esitettiin kilpailusarjan ulkopuolella Cannesin elokuvajuhlilla 1987, jossa näytökseen osallistunut Lillian Gish sai kymmenen minuutin suosionosoitukset.
The New York Timesin kriitikot valitsivat Elokuun valaat vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. Video-oppaassa vuodelta 1994 Esko Rautakorpi piti tarinaa charmikkaana ja elämänmyönteisenä, joskin hieman teatterimaisena. Hän antoi elokuvalle neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.
Ikaalinen
Ikaalinen on Suomen kaupunki, joka sijaitsee Pirkanmaan maakunnassa. Kunnassa asuu 0 ihmistä, ja sen pinta-ala on 0 km2, josta 0 km2 on vesistöjä. Väestötiheys on 0 asukasta/km2. Ikaalisten naapurikunnat ovat Hämeenkyrö, Jämijärvi, Kankaanpää, Parkano, Sastamala ja Ylöjärvi. Entisiä naapurikuntia ovat Kuru, Suodenniemi ja Viljakkala.
Ikaalisissa on käytössä entisen maalaiskunnan vaakuna. Sen on suunnitellut Pentti Papunen, ja se on vahvistettu vuonna 1956. Myös kauppalan vuonna 1961 vahvistettu vaakuna oli Papusen käsialaa.
Ikaalinen on tunnettu Ikaalisten Kylpylästä, kansainvälisestä jokakesäisestä Sata-Häme Soi -festivaalista sekä aikoinaan menestyneestä Ikaalisten Tarmo -pesäpallojoukkueesta. Ikaalinen on ollut ja on yhä koulutus-, kauppa- ja hallintopaikkakunta.
Ikaalisten seurakunta kuuluu Tampereen hiippakuntaan ja Hämeenkyrön rovastikuntaan.
Maantiede
thumb|left|Ikaalisten keskustaajama sijaitsee niemessä [[Kyrösjärvi|Kyrösjärven rannalla.]] Ikaalisten keskustaajama eli entinen kirkonkylä ja kauppala, nykyinen Vanhakauppalan kaupunginosa sijaitsee niemessä Kyrösjärven rannalla. Kunnan alue ylettyy itä-länsi -suuntaisena molemmin puolin järven pohjoispään ympärille. Kyrösjärvi samoin kuin koko kunnan alue on osa Kokemäenjoen vesistöä. Pääosa Ikaalisista kuuluu Kyrösjärven vesialueeseen, mutta eräät kunnan itäosan järvet laskevat Näsijärveen. Ikaalinen sijaitsee keskellä vanhaa Ylä-Satakuntaa, ja se kuuluikin vuosisatojen ajan, aina 1990-luvulle saakka, Satakunnan maakuntaan ja Turun ja Porin lääniin. Tällöin Tampereen kasvavasta vaikutuksesta johtuen Ylä-Satakunnan kunnat tulivat osaksi Pirkanmaan maakuntaa ja Hämeen lääniä. Alueen liikenne suuntautuu pääasiassa Tampereelle, ja seudulla puhutaan hämäläismurteiden ylä-satakuntalaista alamurretta. Ikaalisten naapurikunnista kaupunkeja ovat myös entiseen Suur-Ikaalisiin kuuluneet pohjoinen Parkano ja läntinen Kankaanpää. Muita suuria naapurikuntia ovat eteläinen Hämeenkyrö ja itäinen Ylöjärvi. Tampereelle on Ikaalisista matkaa runsaat 50 kilometriä.
Tilastokeskuksen väestönennuste (uusi 9/2012):
Kylät
Haapimaa, Heinistö, Heittola, Helle, Höytölä, Iso-Röyhiö, Jauhokuononmaa, Juhtimäki, Jyllinmaa, Kallionkieli, Kalmaankylä, Karhoinen, Karttu, Kiiala, Kilvakkala, Kolkko, Kovelahti, Kurkela, Leppäsjärvi, Leutola, Luhalahti, Läykkälä, Mansoniemi, Miettinen, Myllykarttu, Niemi, Pukara, Riitiala, Sammi, Sarkkila, Saukko, Sisättö, Sikuri, Sipsiö, Tevaniemi, Vahojärvi, Varessalmi, Vatsiainen, Vatula, Vehuvarpe, Viljala, Vähäröyhiö ja Välikylä.
Taajamat
Vuoden 2017 lopussa Ikaalisissa oli 7 119 asukasta, joista 4 203 asui taajamissa, 2 814 haja-asutusalueilla ja 102:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Ikaalisten taajama-aste on 59,9 %. Ikaalisten taajamaväestö jakautuu kahden eri taajaman kesken:
Kaupungin keskustaajama on lihavoitu.
Seurakunnat
Vuoden 2018 aluejaon mukaan Ikaalisissa on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat:
Itsenäisenä helluntaiseurakuntana Ikaalisissa toimii Ikaalisten helluntaiseurakunta.
Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Ikaalisten alueella toimii Tampereen ortodoksinen seurakunta.
Historia
pienoiskuva|oikea|100px|Ikaalisten kauppalan vaakuna (1961–1971) Eri puolilta Ikaalisten kaupunkia on tehty esinelöytöjä, jotka todistavat alueella olleen asutusta jo kivikaudella. Pysyvä asutus on tullut Ikaalisiin paikannimistöstä päätellen etelästä, muinaisen Sastamalan pitäjän ydinalueen Karkun ja Hämeenkyrön suunnasta. Perimätiedon mukaan Ikaalisista ja Parkanosta käytiin muinoin peninkulmien päässä Karkun kirkossa. Kyrösjärven vesistö ja Hämeenkangas olivat paljon käytettyjä kulkureittejä mahdollisesti jo toista tuhatta vuotta sitten. Jälkimmäistä pitkin kulki historiallinen Kyrönkankaantie Hämeestä Pohjanmaalle. Vesillä liikkumisen perinteitä pitivät yllä kirkkoveneet 1900-luvun alkuvuosikymmenille saakka, ja yksi ikaalislainen kirkkovene on lahjoitettu Seurasaaren ulkomuseoon Helsinkiin.
Ikaalinen itsenäistyi Hämeenkyröstä vuonna 1641 omaksi kirkkoherrakunnakseen, Ikaalisten Kyröksi. Tätä ennen Ikaalinen oli ollut Hämeenkyrön kappelina jo yli sadan vuoden ajan. Näin muodostuneeseen Ikaalisten pitäjään kuuluivat myös nykyiset Jämijärvi, Kankaanpää, Karvia, Kihniö, Parkano ja Honkajoki. Ikaalisten ensimmäinen kirkko lienee rakennettu jo keskiajalla. Sen tilalle valmistui 1640-luvulla nykyisen pohjoisen hautausmaan alueella sijainnut toinen kirkko, jonka tiedetään olleen särmikkäällä kuoriosalla varustettu pitkäkirkko. Kirkon eteläsivulla oli kaksi eteistä ja pohjoissivulla sakaristo. Nykyinen kirkko rakennettiin vuosina 1799–1801.
Suurina kuolonvuosina 1696–1697 kerrotaan Ikaalisissa kuolleen yli tuhat pitäjän asukasta, ja nälänhädän tuhoisia seurauksia lisäsi vähän myöhemmin puhjennut isoviha. Talven 1714 aikana sekä ruotsalaiset että venäläiset joukot kulkivat Ikaalisten kautta matkallaan Pohjanmaalle. Myös pikkuvihan aikana kolmisenkymmentä vuotta myöhemmin sotajoukkoja liikkui Ikaalisten seudulla. Näiltä ajoilta on peräisin Suomen suurin rahakätkö, joka löytyi pellosta Vatsiaisten kylästä vuonna 1966. Löytö sisälsi 127 kappaletta ruotsalaisia ”vaskiplootuja” vuosilta 1711–1740, yhteispainoltaan yli 211 kg.
1850-luvun lopulla Suomen taloudellinen kehitys kaipasi uusia kauppakeskuksia. Niinpä vuonna 1858 erotettiin Ikaalisten kunnasta yksi suuri tila Ikaalisten kauppalaksi. Perustamiskirja allekirjoitettiin 21. huhtikuuta 1858. Tuolloin perustettu kauppala käsitti vain sen alueen, jota nykyisin kutsutaan Wanhaksi kauppalaksi ja joka on nykyään Vanhakauppalan kaupunginosa. Alkuvaiheessa siellä oli vain muutamia kymmeniä asukkaita, jotka olivat pääosin hyvin toimeentulevia virkamiehiä ja muita ruotsinkielisiä säätyläisiä. Ikaalinen oli Suomen vanhin kauppala, mutta se jäi myös pienimmäksi. Alueella ei ollut tarvetta talouskeskukselle, ja läheinen suurkaupunki Tampere vei väkeä. Ikaalinen ei kehittynyt juuri lainkaan; 1920-luvulla Ikaalisten kunnan väkiluku oli noin 12 500, mutta kauppalan hädin tuskin 250. Ikaalisten kauppalan asemaa haittasi myös se, että se erosi muista kauppaloista siinä, että se oli epäitsenäinen kauppala. Kauppalalla oli vain rajoitettu itsehallinto-oikeus. Ikaalisten maalaiskunta verotti myös kauppalan asukkaat, joilla oli vastaavasti äänioikeus kunnallisvaaleissa sekä kauppalassa että maalaiskunnassa. Kauppalan omat verotulot olivat hyvin vähäiset, joten maalaiskunta myönsi vuosittain avustuksia mm. kunnallisteknisiin töihin. 1960-luvun lopulla Ikaalinen oli ainoa suomenkielinen kauppala, jonka valtuustossa porvaripuolueilla oli 3/4 enemmistö. Ikaalisten seurakunta käsitti sekä kauppalan että maalaiskunnan.
Sisällissodan aikana Ikaalisten kauppalasta muodostui yksi valkoisten tärkeimmistä tukikohdista Satakunnan rintamalla, ja seudulla käytiin helmi–maaliskuun aikana kiivaita taisteluja. Kyröskosken suunnalta tulleet punaiset yrittivät vallata kauppalan ja kirkonkylän. Kauppala oli jo joutumaisillaan saarroksiin, kunnes eversti Ernst Linderin johtamat valkoiset saivat 10. maaliskuuta 1918 Ikaalisiin saapuneiden pohjalaisten apujoukkojen tukemina punaiset työnnetyiksi takaisin Hämeenkyrön puolelle ja sieltä kohti Tamperetta.
Toisen maailmansodan jälkeen Ikaalisten kauppala alkoi yhä enemmän olla tarpeeton erikoisuus. Kun valtio alkoi vuoden 1960 jälkeen myöntää taas kaupunkioikeuksia kunnille ja kauppaloille, alettiin kaksois-Ikaalisissa hioa kuntaliitosta. Vuonna 1972 koko Ikaalisten kunta muutettiin itsenäiseksi kauppalaksi, joka sai vaakunakseen vanhan Ikaalisten maalaiskunnan vaakunan. Vanhan epäitsenäisen kauppalan väkiluku ennen yhdistymistä oli edelleen alle 800. Tätä loppuvaihetta kesti vain viisi vuotta, kun valtiovallan päätöksellä kaikista kauppaloista tuli kaupunkeja vuoden 1977 alusta. Viimeisimpien 30 vuoden aikana Ikaalinen on vähitellen teollistunut ja sen elinkeinorakenne muuttunut palveluvaltaiseksi.
Ikaalisiin asutettiin viime sotien jälkeen Kaukolan ja Pyhäjärven siirtoväkeä. pienoiskuva|[[Ikaalisten kirkko]] pienoiskuva|Wanhankauppalan portti
Koulutus
Ikaalisten käsi- ja taideteollisuusoppilaitos järjestää esinesuunnittelun ja valmistuksen (esimerkiksi erikoismetallityöt, soitinrakennus), tekstiilin ja vaatetuksen suunnittelun ja valmistuksen, graafisen suunnittelun sekä ympäristön suunnittelun ja rakentamisen koulutusta. Siellä on myös maan ainut aseseppälinja. Kihniössä aiemmin toiminut lasialan koulutus siirtyi Ikaalisiin syksyllä 2014.
Ikaalisissa järjestetään myös aikuiskoulutusta, jonka kaikkein tunnetuin koulutusohjelma on artistikoulutus, jossa yhdistetään taiteellinen ja kaupallinen koulutus. Tämä ohjelma täytti vähän aikaa sitten 10 vuotta ja vuosien kuluessa sieltä on valmistunut tangoprinssejä ja -prinsessoja ja muita artisteja.
Ikaalisissa toimii myös Ikaalisten yhteiskoulun lukio. Ylen lukiovertailun mukaan Pirkanmaan ykköslukio löytyy Ikaalisista, jossa opiskelijoista peräti 51,2 prosenttia jatkaa opintojaan korkeakoulutasolla heti ylioppilaslakin saatuaan.
Liikunta
Liikuntapaikat
Urheiluseurat
Ikaalisissa toimivat mediat
UutisOiva ja Radio SUN -paikallisradio.
Ruokakulttuuri
Ikaalisten pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla pariloitu silakka ja kehäjuusto.
Outaouais
Outaouais on hallinnollinen alue Quebecin provinssissa Kanadassa. Hallinnollisen alueen pinta-ala on 30 809 neliökilometriä ja väkiluku 382 604 (2016).
Qutaouaisin hallintokeskus on Gatineaun kaupunki (276 245 as, 2016).
Nicolas Slonimsky
Nicolas Slonimsky (27. huhtikuuta (J: 15 huhtikuuta) 1894 Pietari, Venäjän keisarikunta – 25. joulukuuta 1995 Los Angeles, Yhdysvallat) oli Yhdysvalloissa vaikuttanut venäläissyntyinen säveltäjä, musiikkitieteilijä ja kapellimestari.
Slonimsky syntyi Pietarissa ja muutti Yhdysvaltoihin 1923. Hän oli nykytaidemusiikin mestari ja johti muun muassa Edgard Varèsen Ionisationin sekä Charles Ivesin Three Places in New Englandin kantaesitykset. Hänen sävellyksenopettajansa olivat Eastman School of Musicissa Selim Palmgren ja Albert Coates.
Slonimsky niitti uransa aikana mainetta myös musiikkikirjailijana ja musiikkitieteilijänä. Hän oli vanhemmiten Frank Zappan hyvä ystävä.
Nicolas Slonimskyn omaan sävellystuotantoon kuuluu muun muassa Studies in Black and White pianolle, Gravestones-laulusarja, Minitudes-kokoelma pianolle sekä ainoaksi orkesteriteokseksi jäänyt My Toy Balloon. Hän eli 101-vuotiaaksi.
Denny Landzaat
thumb|Denny Landzaat Denny Landzaat (s. 6. toukokuuta 1976 Amsterdam, Pohjois-Hollanti, Alankomaat) on alankomaalainen jalkapalloilija, joka edustaa Eredivisiessä pelaavaa FC Twenteä.
Landzaat on Amsterdamin Ajaxin junioriakatemian kasvatteja. Vuonna 1996 Alankomaiden mestaruuden voittanut Landzaat on edustanut myös MVV Maastrichtia, Willem II:ta ja AZ Alkmaaria. Hän kuului Alankomaiden maajoukkueen vakiokalustoon ja oli mukana vuoden 2006 MM-kilpailuissa.
Valenciennes FC
Valenciennes FC on ranskalainen jalkapalloseura Valenciennesin kaupungista. Se on perustettu vuonna 1913.
Tasil
Tasil tai Tsil on kaupunki Syyrian eteläosassa historiallisen Hauranin alueella lähellä Israelin hallitseman Golanin ja Jordanian vastaista rajaa.
Maantiede
Tasil sijaitsee historiallisen Hauranin alueen länsiosassa noin 10 kilometrin päässä israelin hallitseman Golanin rajasta. Syyrian ja Jordanian raja sijaitsee myös noin 10 kilometrin päässä. Lähellä virtaa Jarmukjoki.
Kenneth Kaundan kansainvälinen lentoasema
Kenneth Kaundan kansainvälinen lentoasema (, aiemmin Lusakan kansainvälinen lentoasema) on Sambian pääkaupungin Lusakan lentoasema ja Zambian Airwaysin kotikenttä. Sen kaksi kiitotietä ovat pituuksiltaan 3 692 ja 823 metriä. Vuonna 1967 valmistunut lentoasema nimettiin uudelleen vuonna 2010 maan ensimmäisen presidentin Kenneth Kaundan mukaan.
Tasil
Historia
Gottlieb Schumacher kuvaili vuonna 1897 Tasilia suureksi kyläksi, joka käsitti noin 90 asuttua kivi- ja mutarakennusta sekä noin 300 asukasta. Asukkaat olivat kaikki muslimeja. Asuttujen rakennusten lisäksi kylässä oli runsaasti hylättyjä ja raunioituneita rakennuksia. Schumacher mainitsee kaupungin myös pienentyneen, koska läheinen vesilähde oli tyrehtymässä. Sen länsipuolella oli useita dolmeneja. Schumacher mainitsee myös kuulleensa paikallisia syytetyn varastelijoiksi ja esimerkiksi karavaanien välttelevän seutua. Hän mainitsee kuitenkin myös, ettei itse havainnut tällaisia rikkeitä.
Kenneth Kaundan kansainvälinen lentoasema
Lentoasemalla aloitettiin vuonna 2014 360 miljoonan dollarin kehitysprojekti, jonka rakentajaksi valittiin kiinalainen Jiangxi International. Projektissa on tarkoitus rakentaa uusi terminaalirakennus, VIP-terminaali, lennonjohtorakennus ja -torni, asematasoja, rullausteitä ja rahtirakennus. Kaksikerroksiseen terminaalirakennukseen tulee 22 checkin-tiskiä, 12 rajavalvonta- ja kuusi turvatarkastuskaistaa.
Tasil
Historia
Syyrian sisällissodan alkuvuosina Tasilia hallitsivat Bašar al-Assadin hallinnon vastaiset kapinalliset. Isis-järjestöön yhdistetty Jarmukin marttyyrien prikaati valtasi sen maaliskuussa 2016 al-Qaidaan liitetyn al-Nusran joukoilta. Isis menetti kaupungin takaisin myöhemmin samana vuonna ja valtasi sen jälleen vuonna 2017. Syyrian hallituksen joukot valtasivat sen vuorostaan Isis-taistelijoilta heinäkuussa 2018.
Crawford Long
thumb|right|Crawford Long
Crawford Williamson Long (1. marraskuuta 1815 Danielsville, Georgia – 16. kesäkuuta 1878 Athens, Georgia) oli yhdysvaltalainen kirurgi.
Long opiskeli Kentuckyn Transylvania Collegessa ja Pennsylvanian yliopistossa Philadelphiassa. Hän sai lääketieteellisen oppiarvon vuonna 1839. Long työskenteli New Yorkin sairaaloissa ennen paluutaan kotiosavaltioonsa Georgiaan. Siellä hän huomasi eetterin viihdekäyttäjien olleen kivuntunnottomassa tilassa. Vuonna 1842 hän käytti ensimmäisenä historiassa dietyylieetteriä anestesia-aineena poistaessaan kasvaimen potilaan kaulalta. Hän käytti eetteriä muidenkin potilaiden kohdalla ja julkaisi raportin menetelmästään vuonna 1849.
Marat (taistelulaiva)
Marat oli Venäjän keisarikunnan ja myöhemmin Neuvostoliiton laivaston Gangut-luokan taistelulaiva. Alus perustui Italian kuninkaallisen laivaston Dante Alighieriin, mutta sen panssarointi oli kevyempi ja se oli nopeampi. Alus nimettiin 1921 uudelleen ranskalaisen vallankumousjohtajan Jean-Paul Marat’n mukaan. Aluksen nimeksi palautettiin 1943 sen alkuperäisen nimi Petropavlovsk.
Valmistus
Alus tilattiin Pietarista Itämeren telakalta, missä köli laskettiin 3. kesäkuuta 1909. Alus laskettiin vesille 27. elokuuta 1911 ja otettiin palvelukseen 4. marraskuuta 1914.
Palvelus
Alus oli ensin sijoitettuna Helsinkiin, mistä se siirrettiin 1918 Kronstadtiin. Aluksen miehistö osallistui Kronstadtin kapinaan.
Suomessa Itämeren laivaston taistelulaivat vaikuttivat osaltaan vuoden 1927 laivastolain säätämiseen sekä panssarilaivojen Ilmarinen ja Väinämöinen hankkimiseen 1930-luvulla rannikkotykistöön perustuvan rannikkopuolustuksen tueksi.
Vuonna 1931 alus siirrettiin modernisoitavaksi Itämeren telakalle, missä aluksen kattilat muutettiin öljyä polttaviksi ja etumasto rakennettiin uudelleen tulenjohtolaitteille sopivaksi. Lisäksi etummainen savuhormi taitettiin taaksepäin ja merenkulkuominaisuuksia parannettiin etukannen korottamisella. Tykkien 12 tuuman putket vaihdettiin ja lisättiin ilmatorjuntaa kuudella tykkitornien katoille asennetuilla 45 millimetrin K-21 -tykillä ja kahdella Maxim-konekiväärillä. Alukselle sijoitettiin 3. tornin katolle myös KOR-1 lentovene.
Toisessa maailmansodassa Marat oli edelleen Itämerellä. Talvisodassa se tulitti suomalaisia rannikkopattereita 19. joulukuuta 1939, mutta Mannerheim-linjaan kuuluva Saarenpään linnake ampui sitä osuen todennäköisesti sen peräosaan.
Vuonna 1940 aluksen ilmatorjuntaa vahvennettiin asentamalla kuusi yksiputkista 3 tuuman 34-K ja kaksi kaksiputkista kolmen tuuman 81-K-tykkiä. Lisäksi asennettiin kuusi yksiputkista 37 millimetrin 70-K-tykkiä kahden 4,7 tuuman tykin tilalle. Konekiväärien määrä nostettiin 26 kappaleeseen.
Saksan ilmavoimien Junkers Ju 87 -syöksypommittajat pommittivat 23. syyskuuta 1941 aluksen hylyksi ja täysosuman tekee toisen maailmansodan menestynein soiliaslentäjä Hans-Ulrich Rudel tuhannen kilon pommilla. Marat kuitenkin jatkoi toimintaa kelluvana patterina. Petropavlovsk korjattiin 1950, minkä jälkeen se oli koululaivana nimellä Volhov, kunnes se romutettiin vuonna 1952.
Nye Borgerlige
Nye Borgerlige on tanskalainen puolue.
Nye Borgerlige on kertonut kannattavansa tiukempaa maahanmuuttopolitiikkaa ja libertaarista talouspolitiikkaa Tanskan kansanpuolueeseen verrattuna. Puolueen puheenjohtaja Pernille Vermund on syyttänyt kansanpuoluetta sosiaalidemokraattisesta talouspolitiikasta. Nye Borgerligen keskeiset teemat ovat tiukka maahanmuuttopolitiikka, verojen alentaminen sekä Euroopan unionista ja kansainvälisistä sopimuksista eroaminen.
Periaatteet ja politiikka
Nye Borgerlige harjoittaa liberaalia talouspolitiikka ja rajoittavaa maahanmuuttopolitiikkaa. Puolue sijoittuu poliittiseen oikeistoon. Periaateohjelmansa mukaan puolue yhdistää klassisen konservatiivisen arvopolitiikan porvarillisen talouspolitiikkaan vastustaen tanskalaisten itsemääräämisoikeutta rajoittavia yleissopimuksia ja valtiosopimuksia. Puolueen viisi periaatetta ovat vahva ja kulttuurinen arvoyhteisö, vähemmän valtiota – enemmän ihmisiä, jaettu vastuu yhteiskunnan heikoimmista, luonnonarvojen kohtuullinen suojelu, sekä vapaus, kansanvalta ja kansallinen itsemääräämisoikeus.
Historia
Vuoden 2019 kansankäräjävaaleissa puolue sai 2,4 % äänistä ja neljä edustajaa. Vuoden 2022 kansankäräjävaaleissa nosti ääniosuuttaan 3,7 prosenttiin ja sai kuusi edustajaa. Vaalien jälkeen puolueen ryhmän edustajien määrä putosi kuitenkin kolmeen: Mette Thiesen erosi puolueesta liittyen myöhemmin helmikuussa 2023 Tanskan kansanpuolueesen. Tammikuussa Mikkel Bjørn Sørensen erosi puolueesta liittyen niin ikään Tanskan kansanpuolueeseen. Helmikuussa 2023 uudeksi puheenjohtajaksi valittu Lars Bøje Mathiesen erotettiin johtokunnan toimesta jo 9. maaliskuuta 2023.
Organisaatio
Puolue on järjestäytynyt vaaliyhdistyksiin, joilla on käytössä jäsenmaksut. Jäsen voi vaikuttaa vaalipiirikohtaiseen ehdokasasetteluun sekä puoluekokoukseen valittaviin edustajiin. Puolueen johtokunta käyttää suurta valtaa hyväksyen ehdokkaat sekä vaaleihin että puoluekokouksiin. Johtokunta päättää vaalipiirien kärkiehdokkaista sekä asettaa ehdokkaat aluevaltuustoihin ja Euroopan parlamenttiin. Puolueen johtokunta voi päättää myös jäsenten erottamisesta.
Puolueella on nuorisojärjestö Nye Borgerliges Ungdom, jotka ovat myös emopuolueen jäseniä. Nuorisojärjestön puheenjohtaja toimii myös puoluehallituksen edustajana. Tammikuussa 2020 puolueella oli noin 6000 jäsentä ja jäsenmäärä nousi joulukuuhun 2021 jo 18 000:een. Maaliskuussa 2023 puolue ilmoitti menettäneensä 2000 jäsentä vuoden 2022 kansankäräjävaalien jälkeen.
Kerasiá (Arkadia)
Kerasiá, myös Arvanitokerasiá (Αρβανιτοκερασιά) ja Dóthe Kerasiá (Δώθε Κερασιά), on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Trípolin kuntaan, Arkadian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Kylän väkiluku on 130 (vuonna 2011).
Kerasiá eli Arvanitokerasiá (”Arvaniittien Kerasiá”) sijaitsee Skirítidan metsän laidalla noin 23 kilometriä etelään Trípolin kaupungista. Se on rakennettu noin 946 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Vain 1,5 kilometriä kylästä länteen sijaitsee Vlachokerasián (”Valakkien Kerasiá”) kylä. Kerasiá muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Κερασιάς, Topikí Koinótita Kerasiás).
Aiemmin kylä kuului Skirítidan kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Trípolin kunnan Skirítidan kunnallisyksikköön.
Hotel Babylon
Hotel Babylon on brittiläinen Tony Basgallopin luoma televisiosarja joka perustuu Imogen Edwards-Jonesin ja tuntemattoman hotellin johtajan yhdessä kirjoittamaan kirjaan Hotelli Babylon (alkup. Hotel Babylon). Sarjaa alettiin esittää Britanniassa BBC One -kanavalla 19. tammikuuta 2006 ja sarjan viimeinen jakso esitettiin 14. elokuuta 2009. Sarjaa tehtiin kaikkiaan neljä tuotantokautta. Sarjaa on esitetty kahdessakymmenessä maassa, mukaan lukien Suomessa Subilla.
Hotel Babylon sijoittuu fiktiiviseen viiden tähden hotelliin aivan Lontoon sydämessä. Sarjan ensimmäisen kauden tapahtumat perustuvat käyttäen Imogen Edwards-Jonesin teokseen. Sarjan päähenkilöitä näyttelevät muun muassa Tamzin Outhwaite (Rebecca Mitchell), Max Beesley (Charlie Edwards) ja Dexter Fletcher (Tony Casemore). Sarjassa hotellin vieraina esiintyivät muun muassa John Barrowman, Anthony Head, Danny Dyer, Paula Abdul, Joan Collins ja Honor Blackman.
Sarja muistuttaa NBC:n tuottamaa televisiosarjaa Las Vegas, joka sijoittuu myös huippuhotelliin ja kertoo sen henkilökunnasta.
Vastaanotto
Hotel Babylon on saanut hyviä arvioita, ja sen ensimmäisen kauden keskiarvo Metacriticissä on 7 arvostelun perusteella 74/100.
Kazys Bradūnas
thumb|right|250px|Bradūnas liettualaisessa postimerkissä vuodelta 2017 Kazys Bradūnas (11. helmikuuta 1917 – 9. helmikuuta 2009) oli liettualainen runoilija.
Bradūnas valmistui Vilnan yliopistosta, jossa hän opiskeli liettuan kieltä ja liettualaista kirjallisuutta. Hän vietti toisen maailmansodan jälkeiset vuodet evakkoleirillä Saksassa ja muutti vuonna 1944 Yhdysvaltoihin.
Bradūnas asui Baltimoressa ja Chicagossa ennen paluutaan synnyinmaahansa pitkästä aikaa vuonna 1995. Hän asui siitä lähtien Vilnassa.
Bradūnas loi huomattavan työuran Yhdysvaltain-vuosinaan. Hän toimitti liettuankielistä Draugas-lehteä ja oli mukana perustamassa Žemė-nimistä kirjallista liikettä. Liettuan kulttuuriministeriö myönsi hänelle vuonna 1993 Kansallispalkinnon.
Kerasiá
Kerasiá voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:
Masolammi
Masolammi on Pirkanmaalla Pälkäneellä Laipanmaan metsäalueella sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 2,2 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Se on muodostunut samalla tavalla kuin muutkin lähialueen pikkujärvet Ahvenainen, Musta-Sorsamo, Pikku-Sorsamo, Iso-Sorsamo, Kailajärvi, Pikku-Kaila, Masolammi ja Haisjärvi. Lammella ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 600 metriä ja sen rannat ovat suota.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Mallasveden ja Pälkäneveden alueella (35.71), jonka Sappeenjärvenojan valuma-alueeseen (35.716) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 131 metriä mpy. Järveen tule ympäristöstä ojia, mutta sillä on laskuoja Pikku-Sorsamoon. Vesireitin vedet laskevat lopuksi Sappeenjärven kautta Pälkäneveden Jouttesselän Hiukonlahteen.
Historiaa
Lähialueen pikkujärvien muodostumishistoria alkaa viimeisen jääkauden lopussa noin 10 000 vuotta sitten, kun mannerjäätikkö suli ja paikalle jäi Itämeren Yoldia-vaiheen aikainen saaristo, jonka vedenpinnan korkeus sijaitsi nykyisen 145–150 metrin korkeuskäyrällä. Vapautuneiden alueiden morenimaat huuhtoutuivat rannasta mereen ja aallokko jätti mäkien rinteille rantavoiminen paljastamia kalliopintoja. Lammen länsipuolella sijaitsevat Haukkavuori ja Särkikalliot olivat tällaisia muinaissaaria. Niiden laelta huuhtoutuivat moreenit rannan syvänteisiin. Merenpinta laski nopeasti ja järvet jäivät alueen lähekkäisten kallioisten moreenimäkien välisiin painaumiin, jotka tämän jälkeen alkoivat soistua.
Fantasy (DJ Bobon albumi)
Fantasy on DJ Bobon 26. helmikuuta 2010 julkaistu studioalbumi. Albumi sisältää kaksi levyä. Ensimmäinen levy sisältää 13 uutta kappaletta ja toinen levy sisältää "Greatest Hits Megamix" raidan.
DJ Bobo aloitti myös albumin nimeä kantavan kiertueen, jonka ensiesitys oli Europa-Parkin huvipuistossa 28. marraskuuta 2009.
Länsislaavilaiset kielet
pienoiskuva|Länsislaavilaisten kielten puhuma-alue Länsislaavilaiset kielet on yksi slaavilaisten kielten ryhmistä. Länsislaavilaisia kieliä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin, joihin on tarvittaessa lisätty muutamia lisämerkkejä. Länsislaavilaisista kielistä puhujamäärältään suurin on puola.
Kieliryhmään lasketaan kuuluvaksi seitsemän kieltä:
Tyhjiöpakkaus
Tyhjiöpakkaus on pakkaus (yleensä ruoka- tai vaatepakkaus), josta ilma on pyritty poistamaan mahdollisimman tarkoin, jotteivät ruokaa pilaavat mikrobit kuten home voisi elää pakkauksessa. Tyhjiöpakkauksen avulla ruuan säilyvyys voidaan jopa viisinkertaistaa.
Vaatteiden tyhjiöpakkaus säästää säilytystilaa, suojaa vaatteita lialta, pölyltä, kastumiselta, hyönteisiltä ja hajulta. Markkinoilla on pusseja, joista tehdään vaatteita varten olevia tyhjiöpakkauksia imemällä ilma pölynimurilla pois.
Some Several Moons
Some Several Moons on suomalaisen Wigwam-yhtyeen kymmenes ja viimeinen studioalbumi, joka julkaistiin toukokuussa 2005. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 28.
Ekstaasi (elokuva)
Ekstaasi (The Rapture) on Michael Tolkinin käsikirjoittama ja ohjaama yhdysvaltalainen independent-elokuva vuodelta 1991. Unenomaisessa tarinassa puhelinkeskusta hoitava tyttö etsii tylsälle työlleen vastapainoa irrallisista seksisuhteista, kunnes saa voimakkaan uskonnollisen herätyksen.
Vastaanotto
Helsingin Sanomien Mikael Fräntin mielestä Ekstaasi on suljettu uskonnollinen draama, josta ei tiedä onko se kriittinen allegoria fundamentalismista vai naiivi yritys todistaa uskoontulosta. Hänestä epävarma esikoisohjaus ei tee Ekstaasista onnistunutta uskonnollista elokuvaa, jollaisen tekeminen melkein vaatisi Robert Bressonia. Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano luonnehti Tolkinin esikoisohjausta erikoiseksi, provosoivaksi ja intohimoiseksi. Hän antoi elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
The New York Timesin kriitikot valitsivat Ekstaasin vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Stråhlman
Stråhlman on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Metal Gear Solid: Digital Graphic Novel
Metal Gear Solid: Digital Graphic Novel on vuonna 2006 julkaistu digitaalinen sarjakuva, joka perustuu Ashley Woodin kuvittamiin MGS-sarjakuviin.
Digitaalinen sarjakuva
Sarjakuvaa muokattiin PSP:lle siirryttäessä siten, että se sisälsi uusina ominaisuuksina äänitehosteita, animaatioita ja musiikkia. Sarjakuva kertoo kokonaan alkuperäisen Metal Gear Solidin tarinan pienin muokkauksin. Sarjakuvasta puuttuu ääninäyttely, mutta sarjan seuraavasta osasta, Metal Gear Solid 2: Digital Graphic Novelista, sen pitäisi löytyä.
Kurt Maetzig
Maetzig opiskeli sosiologiaa, psykologiaa ja lakialaa Pariisissa sekä insinööritaitoa, kemiaa ja taloustieteitä Münchenissä. Hän oli toisen maailmansodan aikana laittomaksi julistetun kommunistisen puolueen jäsen.
Maetzigin filmografiaan kuuluvat muun muassa:
Knowth
thumb|right|240px|Knowth: yleisnäkymä Knowth (irlanniksi Cnobha) on Irlannissa sijaitseva kivikautinen megaliittinen käytävähauta, joka on ajalle tyypillisen hautakummun sisässä. Knowth on County Meathissa Boynejoen laaksossa. Se on lähellä tunnettua Newgrangen käytävähautaa, ja myös Dowthin käytävähautaa ja on osa laajaa Bend of the Boynen megaliittialuetta, johon liittyy hautojen lisäksi pystykiviä ja niistä koottuja ympyröitä. Knowthin alueella oli heikompaa rakennusaktiivisuutta myöhemmällä neoliittisella kivikaudella, ja varhaisella pronssikaudella. Rautakaudella kummulle rakennettiin linnoitus.
Josef Sousedík
pienoiskuva|Josef Sousedík Josef Sousedík oli sähköasentaja, yrittäjä ja keksijä. Hänen nimissään on yli 50 sähkö- ja konetekniikkaan liittyvää patenttia. Tästä syystä häntä nimitetään ”Määrin Edisoniksi”.
Sousedík syntyi kuusilapsiseen perheeseen. Hänen isänsä oli ammatiltaan puuseppä.
Sousedík opiskeli oppisopimuksella sähköasentajaksi työn ohessa Thonelan ja Bubelan tehtailla. Syyskuussa 1912 hän aloitti sähköasentajan työt Bartelmus-Donátin tehtaassa Brnossa ja opiskeli samanaikaisesti teknillisessä koulussa. Tänä aikana hän tutustui muutamiin sähkötekniikan asiantuntijoihin, kuten Jozef Sumeciin.
Ensimmäisessä maailmansodassa Sousedík joutui taistelemaan Venäjän ja Italian vastaisilla rintamilla. Hän haavoittui Italiassa, minkä jälkeen hänet lähetettiin kotiinsa Vsetíniin. Tšekkoslovakian itsenäistyttyä 1919 hän osallistui Unkaria vastaan käytyihin taisteluihin.
Sousedík palasi kesällä 1919 takaisin opiskelemaan ja suorittamaan loppututkintonsa. Hän aloitti sähkölaitteiden kaupan ja korjauspajan vanhempiensa kotitalossa, mutta perusti pian oman sähkölaitteisiin erikoistuneen verstaan vanhalla sahalla Vsetín-Trávníkyssa. Sousedík kehitti sähkölaitteita ja sai useita alaan liittyviä patentteja. Näistä merkittävimpiä oli oikosulkumoottorin automaattinen käynnistin. Toiminta laajeni, ja vuonna 1934 yritys työllisti jo 200 henkilöä. Tällöin se fuusioitui Ringhoffer-Tatran kanssa, ja Sousedíkista tuli sen pääjohtaja. Hän suunnitteli ja patentoi uudenlaisen sähkömekaanisen voimansiirron Tatran ČSD M290.0 -pikajunaan.
Liiketoiminnan ulkopuolella Sousedík osallistui aktiivisesti Vsetínin poliittiseen, sosiaaliseen ja kulttuurilliseen elämään. Hän toimi kaupungin pormestarina yhteensä kymmenen vuotta.
Saksan miehitettyä Tšekkoslovakian Tšekin-puoleisen osan maaliskuussa 1939 Sousedík liittyi välittömästi vastarintaliikkeeseen. Hänen toimintansa liikkeessä paljastui joulukuussa 1944, ja hän joutui Gestapon pidättämäksi. Sousedík ammuttiin 15. joulukuuta kuulustelujen yhteydessä.
Jatsi
Jatsi voi tarkoittaa:
Musta-Sorsamo
Musta-Sorsamo on Pirkanmaalla Pälkäneellä Laipanmaan metsäalueella sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,5 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Se on muodostunut samalla tavalla kuin muutkin lähialueen pikkujärvet Ahvenainen, Musta-Sorsamo, Pikku-Sorsamo, Iso-Sorsamo, Kailajärvi, Pikku-Kaila, Masolammi ja Haisjärvi. Lammella ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 650 metriä ja sen rannat ovat metsämaata. Itärannan läheltä kulkee tie, joka tulee Rajalan kämpältä ja siten Sahalahden kylältä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Mallasveden ja Pälkäneveden alueella (35.71), jonka Sappeenjärvenojan valuma-alueeseen (35.716) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 124,8 metriä mpy. Järveen on johdettu yksi metsäoja ja siihen tulee Pikku-Sorsamosta laskuoja. Järven oma laskuoja laskee 750 metrin päässä Särkijärveen. Vesireitin vedet laskevat lopuksi Sappeenjärven kautta Pälkäneveden Jouttesselän Hiukonlahteen.
Historiaa
Lähialueen pikkujärvien muodostumishistoria alkaa viimeisen jääkauden lopussa noin 10 000 vuotta sitten, kun mannerjäätikkö suli ja paikalle jäi Itämeren Yoldia-vaiheen aikainen saaristo, jonka vedenpinnan korkeus sijaitsi nykyisen 145–150 metrin korkeuskäyrällä. Vapautuneiden alueiden morenimaat huuhtoutuivat rannasta mereen ja aallokko jätti mäkien rinteille rantavoiminen paljastamia kalliopintoja. Merenpinta laski nopeasti ja järvet jäivät alueen lähekkäisten kallioisten moreenimäkien välisiin painaumiin, jotka tämän jälkeen alkoivat soistua.
Ntop
Ntop on verkkoliikenteen analysointiväline. Interaktiivisessa käytössä se näyttää verkon tilan käyttäjän päätteellä. Se on saatavana sekä unix- että win32-pohjaisille käyttöjärjestelmäalustoille.
Saljut 6
Saljut 6 oli neuvostoliittolainen avaruusasema, joka oli toiminnassa vuodet 1977–1981.
Saljut 6 oli ensimmäinen avaruusasema, jossa oli kaksi telakointiporttia. Tämä mahdollisti aiempaa pitkäaikaisemman oleskelun avaruudessa. Sojuz-miehistökapselin ollessa telakoituneena asemaan, saattoi miehittämätön Progress-huoltoalus telakoitua toiseen.
Mariatorgetin metroasema
Mariatorgetin metroasema on Tukholman metron punaisen linjan asema Södermalmin kaupunginosassa Slussenin ja Zinkensdammin metroasemien välissä. Asemalta kulkevat junat 13 (Ropsten–Norsborg) ja 14 (Mörby centrum–Fruängen).
Vanguard 1
thumb|120px|Vanguard 1 Vanguard-kantoraketin kyydissä laukaisualustalla. Vanguard 1 tai Vanguard I (COSPAR ID: 1958-002B tai 1958-Beta 2 ) oli Yhdysvaltain laivaston ensimmäinen satelliitti. Se on vanhin Maata yhä kiertävä keinotekoinen satelliitti ja samalla vanhin Maata kiertävä avaruusromun kappale. Se oli neljäs onnistuneesti laukaistu satelliitti (neuvostoliittolaisten Sputnik-1:n, Sputnik 2:n ja yhdysvaltalaisen Explorer 1:n jälkeen) ja ensimmäinen aurinkopaneeleita käyttänyt satelliitti.
Satelliitin massa on 1,47 kg, ja sen alumiinikuoren halkaisija on 152 mm.
Satelliitti laukaistiin kolmivaiheisella Vanguard-kantoraketilla 17. maaliskuuta 1958 654 × 3 969 km:n kokoiselle elliptiselle radalle, inklinaatio 34,25 astetta, kiertoaika 134,2 minuuttia. Satelliitin 10 mW, 108 MHz elohopeaparistokäyttöinen radiolähetin lopetti toimintansa kesäkuussa 1958. Kuudesta aurinkopaneelista virtansa saavan 5 mW, 108,03 MHz:n radiolähettimen signaali kuultiin viimeksi toukokuussa 1964.
Vanguard 1:n avulla selvitettiin yläilmakehän tiheyttä, maapallon pallonmuotoisuutta ja satelliitin lämpöeristyksen vaikutusta satelliitin sisälämpötilaan.
Alun perin satelliitin arvioitiin pysyvän kiertoradalla 2 000 vuotta, mutta Auringon aktiivisuuden lisääntyessä Auringon säteilypaineen ja yläilmakehän aiheuttaman kitkan havaittiin vaikuttavan otaksuttua enemmän kiertorataa alentavasti. Vanguard 1:n oletetaan pysyvän kiertoradallaan 240 vuotta. Seuraava Vanguard-sarjan satelliitti oli sääsatelliitti Vanguard 2.
Chéri
Chéri (Chéri, 1920) on ranskalaisen kirjailijan Coletten romaani vuodelta 1920. Kirjan on julkaissut Eeva Lauran suomentamana Kustannustalo vuonna 1946 ja Marja Haapion suomentamana Gummerus vuonna 2000.
Chéri on Coletten tunnetuimpia teoksia. Hän käsittelee kirjassa juoruja herättänyttä suhdettaan poikapuoleensa Bertrand de Jouveneliin. Päähenkilöiksi hän valitsee jo uransa päättäneen ikääntyvän kurtisaanin Léan ja hemmotellun nuorukaisen Chérin. Tarina jatkuu vielä Coletten teoksessa Chérin loppu (La Fin de Chéri, 1926).
Romaanin pohjalta on tehty elokuva Chéri.
Pääsana
Pääsanaksi kutsutaan kielitieteessä sanaa, johon määritteet viittaavat. Lauseiden pääsanat saadaan esiin muun muassa konstituenttianalyysin avulla. Pääsanan synonyyminä on aiemmin ollut edussana, mutta näiden välille on myöhemmin pyritty tekemään eroa siten, että edussana on lausekkeen ydin, joka voi edustaa kokonaisuutta yksinkin, pääsana taas sana, josta jokin toinen sana, esimerkiksi määrite, tai lauseke riippuu.
Ice La Fox
thumb|right|Ice La Fox Ice La Fox (s. 29. helmikuuta 1983 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen pornonäyttelijä ja -malli työskennellen muun muassa Penthouselle. Hän aloitti elokuvauransa vuonna 2001 taiteilijanimellä Ice D'Angelo. Hän sai vuonna 2007 AVN-palkinnon parhaasta suuseksikohtauksesta elokuvassa Fuck (2006).
Ice La Foxin äiti Angela D'Angelo (s. 1961) on myös pornotähti.
Oath Bound
Oath Bound on tunnelmallista black metalia soittavan Summoningin kuudes studioalbumi. Levyn on julkaissut itävaltalainen Napalm Records vuonna 2006.
Äyriäiset
Äyriäiset (Crustacea) ovat niveljalkaisten pääjaksoon kuuluvia, kiduksilla hengittäviä eläimiä. Maapallolta äyriäisiä tunnetaan noin 50 000–67 000 lajia, Suomesta noin 350.
Ulkonäkö ja rakenne
Useimmilla äyriäisillä on kitiinin peittämä, jaokkeista koostuva vartalo, joka on jakautunut päähän, keskiruumiiseen ja takaruumiiseen. Niillä on kaksi paria tuntosarvia, sekä suussa yksi pari yläleukoja ja kaksi paria alaleukoja. Keskiruumiissa on vaihteleva määrä raajoja, joita käytetään liikkumiseen tai tarttumiseen. Ruoansulatus on kaksiaukkoinen, ruoansulatuskanava suora ja lyhyt. Hermosto on tikapuumallinen.
Tutkijat ovat jonkin verran erimielisiä siitä, voivatko äyriäiset kokea kipua.
Elintavat ja elinympäristö
Monet äyriäiset käyttävät eläinravintoa, mutta osa syö myös kasvinosia. Koska äyriäisten kitiinistä ja kalkista muodostuva kuori ei veny, on kasvavan äyriäisen aika-ajoin vaihdettava (”luotava”) se. Tämä on vaarallinen vaihe, sillä kuorettomana äyriäinen on suojaton.
Äyriäisistä valtaosa elää meressä, mutta monet äyriäiset ovat sopeutuneet makeaan veteen. Lisäksi on myös täysin kuivalla maalla eläviä lajeja (muun muassa monet siirat). Suurin osa lajeista elää itsenäisesti, mutta muutamat ovat parasiittisia ja elävät isäntäeläimiinsä kiinnittyneinä. Merirokot elävät aikuisvaiheensa alustaan kiinnittyneenä. Äyriäisnaaras kantaa usein muniaan mukanaan. Tyypillisesti äyriäisillä on kuoriutumisen jälkeen toukkavaihe, mutta ei aina (esimerkiksi ravut).
Luokittelu
thumb|oikea|400px|Äyriäisten kirjoa:Ylärivissä vasemmalta [[hankajalkaiset|hankajalkainen, siira (pieni), siimajalkaisia, taskurapu (ylempi), katka (alempi), vesikirppu. Alarivissä kilpikidusjalkainen, valastäi (katka), sirkkaäyriäinen, rapu, kalatäi, molukkirapu (nykyluokituksessa ei äyriäinen). Meyers Konversations-Lexikon, 1890–1895.]]
Ihminen ja äyriäiset
Joitakin äyriäislajeja käytetään ruoaksi. Näitä ovat muiden muassa joki-, tiikeri- ja täplärapu, hummeri, katkarapu, langusti ja taskurapu.
Äyriäiset voivat aiheuttaa ruoka-aineallergiaa.
Terhi-Anna Wilska
Terhi-Anna Wilska (s. 4. heinäkuuta 1967 Pori) on suomalainen kulutustutkija ja sosiologian professori Jyväskylän yliopistossa vuodesta 2009.
Wilska valmistui ylioppilaaksi 1986 ja kauppatieteiden maisteriksi 1992 Turun kauppakorkeakoulusta. Hän väitteli tohtoriksi Lancasterin yliopistossa Englannissa 1999. Wilskan väitöstutkimus käsitteli 1990-luvun alun laman vaikutusta nuorten aikuisten kulutukseen ja tuloihin. Wilska työskenteli Turun kauppakorkeakoulun taloussosiologian määräaikaisena professorina 2005–2006 ja 2008–2009 ja dosenttina 2006–2009. Hän toimi Jyväskylän yliopiston yhteiskuntatieteellisen tiedekunnan dekaanina vuodesta 2014. Wilska on Jyväskylän yliopiston hallituksen jäsen kaudella 2018–2021.
Wilska on tutkinut muun muassa kulutusta elämäntapoja ja digitalisaatiota. Hän on työskennellyt Nuorisotutkimusverkoston vastaavana tutkijana 2003–2004 ja Väestöliiton erikoistutkijana 2004–2005 ja 2008–2009 sekä Kuluttajatutkimuskeskuksessa 2008. Wilska vetää Suomen Akatemian rahoittamaa monitieteistä nuorten kulutustottumuksia selvittävää DigiConsumers-tutkimushanketta, joka on osa laajempaa Kulttuuri teknologisoituvassa yhteiskunnassa -ohjelmaa (2019-2025).
Wilskan isä oli professori Seppo Wilska. Hänen puolisonsa on yritysjohtaja Juha Koponen. Heillä on kolme lasta.
Baranofinsaari
Baranofinsaari (, joskus myös Baranov Island tai Sitka Island) on saari Alexanderin saaristossa Kaakkois-Alaskassa. Saaren alkuperäisasukkaat tlingitit kutsuvat saarta nimellä Sheet’-ká X'áat'l. Pinta-ala on 1 584,36 km². Baranofinsaaren asukasluku oli vuoden 2000 väestönlaskennassa 8 532.
Baranofinsaari on Alaskan kahdeksanneksi suurin saari ja koko Yhdysvaltain yhdeksänneksi suurin. Se on Alexanderin saariston vuoristoisin saari. Maailman saarista Baranofinsaari on 135. suurin. Saaren suurin kaupunki on yli 8 000 asukkaan Sitka, joka kattaa suurimman osa saaresta. Muita asutuskeskuksia ovat Port Alexander, Baranof Warm Springs, Port Armstrong ja Port Walker. Saarella on myös aavekaupunki Goddard.
Ensimmäisen länsimaisen asutuskeskuksen perusti saarelle 1799 Aleksandr Baranov, Venäläis-amerikkalaisen kauppakomppanian johtaja ja ensimmäinen kuvernööri. Alexanderin saaristo ja Baranofinsaari ovat saaneet nimensä hänen mukaansa. Baranof Island oli venäläisten hallinnollinen ja turkiskaupan keskus Alaskassa 1804–1867. 1900-luvun vaihteessa saarella oli pienimuotoista kaivosteollisuutta, joka keskittyi etenkin Sitkan ympärille saaren pohjoisosiin. Ruoanjalostus, valaanpyynti ja kettutarhat olivat yleisimmät elinkeinot. Ne kuitenkin loppuivat toiseen maailmansotaan mennessä. Vielä tänäänkin saarella on nähtävissä todisteita näistä elinkeinoista. Nykyään tärkeimmät elinkeinot ovat kalastus, kalastustuotteiden jalostus ja turismi. Saari on tunnettu karhuistaan ja sitkan hirvestä.
Sossu-possuilua Finlandiassa
Sossu-possuilua Finlandiassa on Sleepy Sleepersin johtohahmojen Sakke Järvenpään ja Mato Valtosen julkaisema kasetti, joka sisältää lyhyitä sketsejä ja musiikkia uusilla sanoilla.
Oliver Davis
Oliver Davis (s. 24. toukokuuta 1993 Los Angeles, Yhdysvallat) on kalifornialainen näyttelijä. Hän näytteli Alex Taggartia sarjassa Teho-osasto vuosina 2003–2005. Hän on näytellyt myös Jack Hamiltonia sarjassa Rodney vuosina 2004–2006.
Vaippafetisismi
Vaippafetisismi tarkoittaa fetististä suuntautumista vaippojen käyttöön vaikkei siihen ole lääketieteellistä tarvetta. Vaikka vaippafetisismistä puhutaan julkisuudessa verrattain harvoin, kyse on tosiasiassa yksi tavanomaisimmista ja yleisimmistä fetisismeistä.
Vaippafetissi on usein, mutta ei aina, luonteeltan seksuaalista. Sen ilmeneminen vaihtelee tavanomaisesta asustefetissistä valta- ja roolileikkiin.
Vaippafetisismiin joskus liittyvä osa-alue on aikuislapsen leikkiminen, joka englanninkielisissä yhteyksissä tunnetaan nimellä "adult baby". Tällöin kyseessä on roolileikki, jossa aikuinen ihminen näyttelee vaipoissa olevaa lasta.
Thesleff
pienoiskuva|Wilhelm Thesleff. Thesleff ['teslef] on Viipurin saksalainen kauppiassuku, skotlantilais-saksalaista alkuperää. Yksi sukuhaara on aateloitu ja introdusoitu Suomen ritarihuoneeseen aatelisena sukuna numero 182. Suomalaisen suvun saksalainen kantaisä Hans Thesleff saapui vuonna 1595 Lyypekistä Viipuriin. Länsi-Suomessa eläneen sukuhaaran jäsenet kirjoittavat nimen muodossa Theslöf.
Hans Thesleffin pojanpojasta polveutuu Stiernstedtin suku, kun Johan Stiernstedt aateloitiin 1697.
TV-resistori
TV-resistori oli turkulainen naivistista indie poppia soittava yhtye, joka on perustettu Naantalissa vuonna 1996. Yhtye julkaisi ensimmäisen EP-levynsä vuonna 2001 ja pitkäsoiton 2004. Vuonna 2011 yhtye ilmoitti jäävänsä tauolle.
Cassino
Cassino on kaupunki Italiassa Frosinonen maakunnassa Rooman ja Napolin välisen moottoritien ja junaradan varrella. Kaupungissa on vajaat 40 000 asukasta.
Cassino sijaitsee luostaristaan kuuluisan Monte Cassinon kukkulan juurella laaksossa, jossa virtaavat Gari- ja Rapidojoet.
Alue tunnetaan myös toisen maailmansodan yhdeksi käännekohdaksi muodostuneesta Monte Cassinon taistelusta.
Cassinon autotehdas on perustettu vuonna 1972. Vuonna 2016 siellä aloitettiin Alfa Romeo Giulian ja vuonna 2017 Alfa Romeo Stelvion valmistus. Tehdas työllistää noin 4300 henkeä.
The Duprees Sing
The Duprees Sing on Post Records -levy-yhtiön julkaisema kokoelma-albumi (luettelotunnus POST-1000) New Jerseyn Jersey Citystä kotoisin olevan The Duprees -lauluyhtyeen tuotannosta.
Vuonna 1962 yhtye sai levytyssopimuksen Coed Recordsilta. Ensimmäisiä julkaistuja kappaleita olivat muun muassa "You Belong to Me", "My Own True Love", "Take Me As I Am", "Where Are You" ja "Have You Heard", jotka ovat mukana tälläkin albumilla.
Äänitteet ovat monofonisia. Julkaisuvuotta ei ole mainittu. Kansitekstin on laatinut Dean Tyler.
Samassa sarjassa on julkaistu albumit:
The Duprees
Albumin kansiteksteissä on mainittu seuraavat yhtyeen jäsenet:
Kappaleet
Musiikkikustantamot: Ridgeway Music / BMI (1), Brandom Music / ASCAP (2, 8), Paxwin / BMI (3), Feist Music / ASCAP (4) Algonquin Music / BMI (5), Words and Music / ASCAP (6), Bourne Music / ASCAP (7).
Musiikkikustantamot: Remick Music / ASCAP (1), Paxwin / BMI (2, 4–7), Chappell Music / ASCAP (3), Bourne Music / ASCAP (8).
Kera
Kera voi viitata seuraaviin:
Uskonto Islannissa
Islannin tilastokeskuksen mukaan vuoden 2021 alussa noin 73,8 % islantilaisista oli kristillisten yhteisöjen jäseniä. Uskonnottomia ja määrittelemättömiä oli noin 22,6 %, ei-kristillisiä noin 3,6 %.
Kristinusko
Islannin väestöstä 229 700 eli 62,28 % on Islannin kansalliskirkon jäseniä. Toiseksi suurin kristillinen uskonnollinen yhteisö on Islannin katolinen kirkko, johon kuuluu 14 700 jäsentä eli 3,97 % väestöstä. Reykjavíkin vapaakirkkoon kuuluu 10 000 eli 2,72 % väestöstä, ja Hafnarfjörðurin vapaakirkkoon 7 300 eli 1,99 %. Näiden lisäksi maassa on useita pienempiä kristillisiä yhteisöjä.
Allting teki kristinuskosta Islannin virallisen uskonnon vuonna 1000. 1500-luvulla Islanti, joka oli osa Tanskaa, omaksui luterilaisen uskonnon ja Islannin viimeinen katolinen piispa Jón Arason teloitettiin vuonna 1550.
Uskonto ja lainsäädäntö
Islannin perustuslain mukaan Islannin kansalliskirkko on Islannin valtionkirkko.
Islanti kumosi rienauslakinsa vuonna 2015 piraattipuolueen aloitteesta sen jälkeen, kun Ranskassa tapahtui terrori-isku Charlie Hebdo -lehden toimitusta vastaan.
Vuonna 2018 Islannin edistyspuolue halusi kieltää lasten ympärileikkauksen lailla, jolloin siitä seuraisi kuusi vuotta vankeutta. Islannin juutalais- ja muslimiyhteisöt kristisoivat lakia uskonnonvapauden nojalla, ja kritiikkiin yhtyi myös Islannin kansalliskirkon piispa Agnes M. Sigurðardóttir. Lakia ei koskaan hyväksytty siitä seuranneen kansainvälisen vastareaktion ja kritiikin vuoksi. Islannin juutalaisten lukumääräksi arvellaan 250 ja muslimeiden 2 500.
Isidor Philipp
thumb|right|Isidor Philipp
Isidor Philipp (2. syyskuuta 1863 Budapest – 20. helmikuuta 1958 Pariisi) oli ranskalainen pianisti ja musiikkipedagogi.