cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tekoturkis
Vaikutukset ympäristöön ja eläimiin
Yleisesti ottaen keinomateriaalien on todettu kuormittavan ympäristöä aitoja turkiksia enemmän. Tuotannosta syntyvät hiilidioksidipäästöt ovat kuitenkin huomattavasti turkista pienemmät. Synteettisen kuidun valmistus kuluttaa öljyä, joka on uusiutumaton luonnonvara.
Petokset
Pistokokeissa on paljastunut, että monet hupuissa ja kauluksissa käytettävät karvat, joiden sanotaan olevan keinokuitua, ovat todellisuudessa aitoa turkista. On arveltu, että valmistajat eivät merkitse aidon turkiksen käyttöä vaatteisiin, koska moni asiakas ei suostu ostamaan aitoa turkista. Kauppaketjut ovat voineet myös itse tulla valmistajien huijaamiksi. Valmistajien harjoittama huijaaminen johtuu siitä, että esimerkiksi supikoiran aito turkki tulee halvemmaksi kuin keinokarva, sillä suurin osa vaatteista on valmistettu Kiinassa, jossa turkiseläinten pitoa tai kohtelua ei säädellä minkäänlaisella lainsäädännöllä.
Euroopan unionin lainsäädännön mukaan tuotteesta on selvittävä, mikäli se sisältää tekstiilien lisäksi eläinperäisiä osia. Virheellisistä tai valheellisista merkinnöistä ei kuitenkaan seuraa valmistajille sakkoja, joten merkinnöissä on usein puutteita.
Karl Böhm
thumb|Kuva 1947. thumb|Karl Böhmin muistolaatta Wienissä. Karl Böhm (28. elokuuta 1894 Graz – 14. elokuuta 1981 Salzburg) oli huomattava itävaltalainen kapellimestari. Ennen musiikille antautumistaan hän väitteli lakitieteen tohtoriksi.
Bruno Walter kiinnitti Böhmin Baijerin valtionoopperaan Münchenissä vuonna 1921. Sen jälkeen hän toimi vuodesta 1927 Darmstadtissa, vuodesta 1931 Hampurissa ja vuodesta 1934 Dresdenin Semper-oopperassa ja Dresdenin Staatskapelle -orkesterin ylikapellimestarina. Vuonna 1943 hän siirtyi Wienin valtionoopperaan. Böhm toimi myös Wienin filharmonikkojen ja Lontoon sinfoniaorkesterin vierailevana kapellimestarina.
Böhm kantaesitti Dresdenissä Richard Straussin oopperat Die schweigsame Frau (1935) ja Daphne (1938). Hänen ohjelmistonsa muita keskeisiä säveltäjiä olivat Mozart, Beethoven, Brahms, Wagner ja Bruckner.
Karl Böhm on näyttelijä Karlheinz Böhmin (s. 1928) isä.
Audio Video Interleave
Video for Windows oli ensimmäinen merkittävä Windowsin videomuoto. Microsoft kehitti sen 1990-luvun alussa käytettäväksi Windows 3.1 -käyttöjärjestelmässä. Mac-puolella taas Apple kehitti omaa formaattiaan QuickTimea, joka oli melko samantyylinen kuin AVI-muotokin eli pelkkä ”kirjekuori”, johon voidaan tallentaa erilaisia videomuotoja. AVI yleistyi joitakin vuosia sitten erityisesti vertaisverkoissa yhdistettynä DivX- tai XviD-pakkaukseen ja MP3-ääneen.
Teknisiltä ominaisuuksiltaan AVI on varsin vanhentunut ja sitä tuetaan aina Windows 95:stä lähtien.
Guayas
Guayas on maakunta Ecuadorissa. Se on nimetty maakunnan läpi virtaavan Guayasjoen mukaan. Maakunnan pääkaupunki on Guayaquil, joka on Ecuadorin suurin kaupunki. Guayas on pinta-alaltaan Ecuadorin neljänneksi suurin maakunta. Sen pinta-ala on noin 20 902 km².
Grönlantilaiset
Grönlantilaiset ovat Grönlannin inuiitteja, jotka voidaan jakaa asuinalueen mukaan kolmeen ryhmään: kalaallit, tunumiitit ja inughuitit. Suurin osa Grönlannin inuiiteista on kalaallit-inuiitteja. Vuonna 2022 Grönlannin asukkaista oli grönlantilaisia 89 % eli 51 349 henkilöä. Vuonna 2013 noin 20 000 grönlantilaista asui Tanskassa.
Ensimmäiset inuiitit saapuivat Grönlantiin Kanadasta vuonna 3000–2000 eaa. Viimeisin inuiittien saapumisaalto tapahtui vielä ennen vuotta 1000.
Yhdistyneiden kansakuntien päivä
thumb|Yhdistyneiden kansakuntien lippu Yhdistyneiden kansakuntien päivä on 24. lokakuuta vietettävä vuosipäivä, jota vietetään Yhdistyneiden kansakuntien (YK) perustamisen kunniaksi. Sanottuun päivään mennessä vuonna 1945 oli riittävän suuri määrä jäsenvaltioita vahvistanut YK:n perustamissopimuksen niin, että se tuli voimaan. Useissa maissa se on nykyisin myös liputuspäivä ja osa kansainvälistä YK-viikkoa, jota vietetään aina 20.–26. lokakuuta, alkoi viikko 20. lokakuuta tai ei.
Grönlantilaiset
Perinteisiin grönlantilaisten elinkeinoihin on kuulunut mursujen ja jääkarhujen metsästys merijäällä, mutta jää on vuosien kuluessa heikentynyt eikä meri jäädy yhtä helposti kuin aiemmin. Metsästyksen vaikeutuminen on omalta osaltaan aiheuttanut inuiittiyhteisöissä myös sosiaalisia ongelmia.
Yhdistyneiden kansakuntien päivä
Suomalaisissa kalentereissa YK:n päivä on ollut merkittynä vuodesta 1968, ja vakiintuneeksi liputuspäiväksi vuodesta 1987 lähtien.
Grönlantilaiset
Monet grönlantilaiset työskentelevät kalastusalalla, mutta myös palvelualoilla, hotelli- ja ravintola-alalla, liikennöinnissä ja rakennusalalla. Noin kaksi kolmasosaa heistä on työllistynyt julkiselle sektorille. Ammattikoulutukseen hakeutuminen on kasvattanut suosiotaan grönlantilaisten keskuudessa.
Yhdistyneiden kansakuntien päivä
Vuodesta 2008 lähtien YK:n päivä on Suomessa samalla Suomen ekumeenisen neuvoston julistama Rauhan, ihmisoikeuksien ja kansainvälisen vastuun rukouspäivä.
Kymppikerho
Kymppikerho tarkoittaa ihmisiä, jotka ovat harrastaneet seksiä lentokoneessa lennon aikana.
Suomenkielinen nimitys tulee siitä, että useimmat matkustajalentokoneiden reittilennot lennetään nykyisin yli kymmenentuhannen metrin korkeudessa merenpinnasta. Alkuperäinen englanninkielinen nimitys mile high club, 'mailin kerho', viittaa aikaisempien liikelentokoneiden suihkuseurapiiriväen matkustamiseen muutaman kilometrin lentokorkeudessa.
Teko
Lentokoneseksissä tyypillisesti kaksi henkilöä, jotka eivät välttämättä ole tunteneet toisiaan aikaisemmin, harrastavat seksiä ilmassa olevan lentokoneen vessassa. Vessa on lentokoneseksin suosituin paikka, sillä se on yksityinen. Seksi muiden matkustajien silmien edessä voi olla laitonta, mutta vessassa katseilta piilossa harrastettu seksi on vain kiellettyä. Joillekin kielletyn hedelmän maku tekee siitä kiinnostavaa.
Lentokoneseksi voi olla epämukavaa. Lentokoneen vessa on ahdas, pahanhajuinen ja likainen paikka. Henkilökunta pystyy myös avaamaan oven ulkopuolelta havaittuaan kahden matkustajan livahtaneen vessaan yhdessä ja tekevän jotain kiellettyä.
Historia
Seksiä on haluttu harrastaa yläilmoissa jo ennen lentokoneiden keksimistä. Englantilaisen Brooksin herrakerhon kirjoissa on maininta vuodelta 1785 vedonlyönnistä, jossa eräs lordi löi vetoa siitä, että hän onnistuisi harrastamaan seksiä kuumailmapallossa tuhat jaardia maanpinnan yläpuolella.
Ensimmäisenä kymppikerhoon "liittyneenä" ja sen perustajana pidetään autopilotin keksijä Lawrence Sperryä. Sperry myönsi harrastaneensa seksiä naisen kanssa vuonna 1916, kun hänen lentoveneensä syöksyi veteen New Yorkin lähistöllä. Pariskunta löydettiin vedestä alastomina, kumpikaan ei loukkaantunut kovin vakavasti, ja lentokone oli lentänyt vain 500 jalan (noin 150 metrin) korkeudessa.
Yleisyys
Singapore Airlines kertoi 1990-luvulla että kaikista sen koneiden järjestyshäiriöistä kolmasosa johtui seksistä.
Virgin Atlantic -lentoyhtiön vuonna 2002 lentokoneidensa vessoihin asentamat vaipanvaihtopöydät löysivät käyttäjiä myös seksin harrastajista, minkä seurauksena pöydät menivät hajalle jo muutamassa viikossa.
Kondomivalmistaja Durexin teettämässä kansainvälisessä kyselytutkimuksessa vuonna 2005 kaksi prosenttia kaikista vastaajista kertoi harrastaneensa seksiä lentokoneessa. Yhdysvaltalaisista vastaajista näin kertoi neljä prosenttia. Vuonna 2010 tehdyssä kyselytutkimuksessa lentokoneseksiä kertoi harrastaneensa kolme prosenttia vastaajista.
Vuonna 2011 tehdyssä kyselytutkimuksessa 33 prosenttia amerikkalaismiehistä kertoi haluavansa harrastaa seksiä lentokoneessa, ja vuonna 2010 tehdyssä kyselytutkimuksessa lähes kolmasosa briteistä sanoi samaa. Naisilla lentokoneseksi ei ole ollut fantasialistan kärjessä.
Jacques Amyot
pienoiskuva|Jacques Amyot. [[Léonard Gaultier|Léonard Gaultier’n tekemä muotokuva.]] Jacques Amyot (ransk: [amjo]; 30. lokakuuta 1513 – 6. heinäkuuta 1593) oli ranskalainen renessanssiaikainen piispa, antiikintutkija ja kääntäjä.
ASF
Advanced Systems Format on Microsoftin kehittämä videontallennusmuoto, joka on kehitetty pääasiassa verkosta streamattavaan videoon. Ainoastaan ensimmäisen version määritelmä on saatavissa eikä Microsoft halua sitäkään käytettävän ilman lupaa. Uudemmissa versioissa tunnistetietoja on muutettu, jotta tietoja ei voi lukea vanhan version perusteella, vaikka perusmuoto onkin sama. ASF on verrannollinen esimerkiksi AVI-formaattiin siinä, että se ei määrittele itse äänen eikä kuvan pakkaustapaa, vaan ainoastaan säiliömuodon, jonka sisään tieto talletetaan.
Jacques Amyot
Amyot opiskeli Pariisin yliopistossa ja Bourgesissa ja valmistui latinan ja kreikan professoriksi. Valmistumisen jälkeen hän matkusti Vatikaaniin tutkimaan Plutarkhoksen tekstejä ja samalla matkalla hän osallistui myös Trenton kirkolliskokouseen. Palattuaan Ranskaan hänet nimitettiin Henrik II:n poikien opettajaksi. Näistä pojista Henrik III myönsi hänelle Pyhän Hengen ritarikunnan jäsenyyden.
Paavi Pius V nimitti hänet Auxerren piispaksi, jossa hän jatkoi piispan töidensä ohella käännösten tekemisiä. Hän kiinnitti erityisesti huomiota Plutarkhoksen tekstien kääntämiseen ja muut kirjoittajat olivat hänelle toissijaisia. Amyotin käännösten kieli ja tyyli tekivät hänestä suositun ja vaikutusvaltaisen. Montaigne ylisti hänen kielenkäyttöä ja Shakespeare käytti hänen töitään lähteenä roomalaisnäytelmiinsä (Antonius ja Kleopatra, Coriolanus ja Julius Ceasar).
Oren Lavie
Oren Lavie (s. 1976) on israelilainen laulaja, säveltäjä, näytelmäkirjailija ja ohjaaja. Hänen musiikkivideonsa kappaletta "Her Morning Elegance" varten sai Grammy-ehdokkuuden vuonna 2009. Maaliskuussa 2009 Lavie julkaisi esikoisalbuminsa The Opposite Side of the Sea.
ASF
ASF-tiedostoilla on tiedostopääte .wma tai .wmv, jos niissä on Windows Media -koodattua audiota tai videota. Mikäli koodaus on jokin toinen, loppuliitteenä tulisi olla .asf.
Mathias Johannis
Mathias Johannis (West) (k. 1549) oli Rauman kappalainen ja kaupunginpedagogi. Häntä pidetään ruotsalaisen vuoden 1541 kirkkokäsikirjan ja messun suomentajana. Suomennos, Westhin koodeksi, on valmistunut noin 1546 mutta julkaistu vasta 1893 teoksen Suomen kielen muistomerkkejä ensimmäisessä osassa. Sen lisäksi hän suomensi mahdollisesti myös Urbanus Rhegiuksen oppaan sairaiden lohduttamiseen (alkuteos 1537), joka sisältyy samaan koodeksiin. Käsikirjoituksen tekstit ovat kuitenkin eri käsialoja.
Waka Flocka Flame
Ura
Waka Flocka Flamen debyyttialbumi Flockaveli julkaistiin 5. lokakuuta 2010. Albumi sijoittui kuudennelle sijalle Yhdysvaltain Billboard 200 -listalla myyden 37 000 kappaletta Yhdysvalloissa. Albumin ensimmäinen single "O Let's Do It" julkaistiin jo 25. joulukuuta 2009. Se sijoittui 62. sijalle Billboard Hot 100 -listalla. Albumin toinen single "Hard in da Paint" julkaistiin kesällä 2010. Albumin kolmas single, Drumma Boyn tuottama, "No Hands" julkaistiin 17. elokuuta 2010. Singlellä vierailevat Roscoe Dash ja Wale ja se sijoittui Billboard Hot 100 -listan 13. sijalle. "No Hands" on myynyt myös kultaa Yhdysvalloissa. Albumin neljäs ja viimeinen single "Grove St. Party" julkaistiin helmikuussa 2011. Se sijoittui Billboard Hot 100 -listan 74. sijalle. Kappaleella vierailee Kebo Gotti.
Waka Flocka Flamen ja Gucci Manen yhteisalbumi Ferrari Boyz julkaistiin 9. elokuuta 2011. Albumilta on julkaistu singleinä albumin nimikkokappale "Ferrari Boyz" sekä kappale "She Be Puttin' On". Albumi sijoittui Billboard 200 -listan 21. sijalle ja sitä myytiin yhteensä 16 000 kappaletta Yhdysvalloissa.
Waka Flocka Flamen toinen sooloalbumi Triple F Life: Friends, Fans and Family julkaistiin 12. kesäkuuta 2012. Albumin ensimmäinen single "Round of Applause" julkaistiin 14. lokakuuta 2011. Sillä vierailee kanadalainen rap-artisti/laulaja Drake ja sen on tuottanut yhdysvaltalainen tuottaja Lex Luger. "Round of Applause" on ylittänyt platinarajan Yhdysvalloissa. Albumin toinen single "I Don't Really Care" julkaistiin maaliskuussa 2012. Singlellä vierailee laulaja Trey Songz. Kolmas "Get Low" -single julkaistiin kesäkuussa 2012. Sillä puolestaan vierailevat Nicki Minaj, Tyga ja Flo Rida.
Anna Preussilainen
Preussin herttuatar Anna eli Anne von Hohenzollern (1576 – 1625) oli Preussi n herttua Albrecht Friedrich in ja Marie Eleonore von Jülich-Kleve-Bergin tytär. Anna oli perheen ensimmäinen lapsi, ja herttuaisän kuoltua peri hän tämän arvon. Anna avioitui vaaliruhtinas Juhana Sigismundin kanssa vuonna 1594, ja pari sai useita lapsia. Annan ja Juhanan tyttärestä Brandenburgin Maria Eleonoorasta tuli myöhemmin Ruotsin kuningatar.
Pykälikönlampi
Pykälikönlampi on Etelä-Pohjanmaalla Ähtärissä Mäkikylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,1 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 500 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Niemisjoen valuma-alueella (35.47), jonka Palojoen valuma-alueeseen (35.476) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 188,7 metriä mpy.
Robben Island
Robben Island on Etelä-Afrikassa Kapkaupungin edustalla sijaitseva saari. Se sijaitsee 13 kilometrin päässä Kapkaupungista. Saarella toimi vankila, jossa pidettiin apartheidin aikana poliittisia vankeja. Heistä kuuluisin, Etelä-Afrikan myöhempi presidentti Nelson Mandela, vietti saarella 18 vuotta. Eteläafrikkalaisten lisäksi saarella oli myös namibialaisia vankeja, joista kuuluisin oli Herman Andimba Toivo ya Toivo.
Robben Islandilla oli asutusta jo kivikaudella, jolloin meri oli alempana ja saarelle pääsi mantereelta kävellen. 1600-luvulta asti saarta on käytetty eristyspaikkana. Saari sai nimensä, kun alankomaalaiset nimesivät sen saarella tavattujen hylkeiden (robben) mukaan. Saarella oli leprasairaala vuoteen 1931 ja sotilastukikohta vuoteen 1960 saakka.
Vankila suljettiin ja vuonna 1991 ja siitä tehtiin museo. Saari lisättiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 1999.
U3
U3 voi tarkoittaa seuraavia:
Palolampi (Ähtäri)
Palolampi on Etelä-Pohjanmaalla Ähtärissä Mäkikylän lähellä sijaitseva lampi.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Niemisjoen valuma-alueella (35.47), jonka Palojoen valuma-alueeseen (35.476) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 185,7 metriä mpy.
Sinimailanen
Sinimailanen (Medicago sativa) eli alfalfa, joskus myös luserni, on valkuaisainepitoinen hernekasvi.
Sinimailasen alalaji on sirppimailanen (Medicago sativa ssp. falcata), joka voi risteytyä sinimailasen kanssa.
Ulkonäkö ja koko
Sinimailasen varren pituus on 50–70 cm, ja sillä on voimakkaat juuret – pääjuuri voi olla yhdeksän metriä pitkä. Kasviyksilössä voi olla 5–25 vartta, joissa on useita haaroja. Lehdet ovat kolmilehdykkäisiä. Sinimailaselle kasvaa heinä-elokuussa pallomaiset siniset-sinivioletit kukat. Siemen on pieni, munuaisen muotoinen, väriltään kellertävän ruskeasta oliivin vihreään. Se on yleinen rehukasvi.
Levinneisyys ja kasvuolosuhteet
Sinimailanen on alkujaan kotoisin Välimeren alueelta, sitä tavataan luonnonvaraisena Espanjassa, Pohjois-Afrikassa ja Lähi-idässä. Se on levinnyt kaikkialle Eurooppaan Islantia lukuun ottamatta, Australiaan, Etelä-Afrikkaan, laajoille alueille Aasiassa ja joihinkin Pohjois- ja Etelä-Amerikan osiin. Sitä voidaan kasvattaa alueilla, joissa vuorokauden keskilämpötila kasvukaudella on yli 5°C. Paras tuotto saadaan, kun lämpötila on yli 25°C; kasvu heikkenee jyrkästi, jos lämpötila on yli 30°C tai alle 10°C.
Sinimailanen menestyy myös kuivissa ja vähäravinteisissa oloissa, sillä se sitoo ilmasta tarvitsemansa typen ja syvä juuristo auttaa selviämään kuivissakin oloissa. Typpeä sitovana ja laajajuurisena se myös parantaa maaperän laatua. Ihanteellinen kasvupaikka sinimailaselle on lämmin rinnemaa, josta pintavesi valuu pois. Mailanen sopii parhaiten vuoroviljelyyn, jossa lohkolla kasvatetaan välillä muita kasveja.
Suomessa sinimailasen viljelyn ongelmia ovat sen talvehtiminen ja puutteet viljelytekniikassa.
Käyttö
Sinimailasta käytettiin ja kasvatettiin hevosten rehuksi jo ennen ajanlaskun alkua. Kiinalainen Han-dynastian keisari Wudi (140–87 eaa.) hankki nykyisessä Uzbekistanissa sijaitsevasta Ferganan laaksosta (ks. Ferganan alue) kookkaita sotahevosia, joiden tärkeä rehu sinimailanen oli.
Käyttö rehuna
Sinimailasta useissa maissa tärkeimpänä lypsykarjan rehuna. Sitä käytetään Pohjois-Amerikassa paljon energiaa ja valkuaista tarvitsevien hevosten rehuna. Se ei sovi laidunkasviksi, sillä se on erityisen herkkä tallaantumiselle.
Suomessa sinimailasta viljellään lähinnä seoskasvustona. Seoskasvustossa sen kilpailukyky kärsii typpilannoituksesta, koska typpeä sitomattomien kasvu paranee. Seoskasvatus lisää viljelyvarmuutta, jolloin voidaan turvallisemmin kokeilla missä mailanen viihtyy. Seoskumppaneina on usein timoteitä, natoja, raiheiniä tai apilaa. Seoksella saadaan myös parannettua rehun maittavuutta, säilöntäominaisuuksia ja etenkin mailasen kohdalla kuitua ja sokeria rehuun. Seoskasvatus suojaa sinimailasta myös keväthalloilta, joille se on arka.
Käyttö ihmisravintona
Sinimailasta voi idättää. Idut sisältävät muun muassa A-, C-, E- ja K-vitamiineja.
Herra Martti
Herra Martti (,, käytetään myös nimeä Martti Olavinpoika; kuoli 1580-luvulla, mahdollisesti 1585) oli Tukholman suomalaisen seurakunnan ensimmäinen nimeltä tunnettu pappi ja myöhemmin Ruotsin hovisaarnaaja. Hänet muistetaan parhaiten mahdollisesti vuonna 1548 tekemästään Kristofferin maanlain suomennoksesta, joka oli ensimmäinen suomennettu lakikirja.
Sinimailanen
Sinimailanen kerää kultaa
2000-luvun vaihteessa tutkijat huomasivat, että sinimailanen erottaa luonnostaan kasvualustastaan kultaa. Lisäksi se säilöö kullan nanohippuina, jotka sopivat mainiosti nanoelektroniikan käyttöön.
Herra Martti
Tukholman suomalainen seurakunta oli perustettu uskonpuhdistuksen yhteydessä vuonna 1533, ja Martti mainitaan asiakirjoissa sen kappalaisena ensi kerran vuonna 1545. Hänet on mainittu suomalaissyntyiseksi, ja hänen on arveltu saaneen pappisvihkimyksensä jo ennen uskonpuhdistusta. Martin tiedetään omistaneen vaimonsa perimän talon Tukholman Kindstugatanilla. Hän sai vuonna 1550 kirkkoherranviran Roslagenin Börstilistä ja toimi vuosikymmenen puolivälissä Frösåkerin rovastina. Vuosina 1558–1577 Martti toimi Rauman kirkkoherrana Suomessa. Vuonna 1578 hänestä tuli kuningas Juhana III:n hovisaarnaaja, missä tehtävässä hän oli pääsiäiseen 1585 saakka. Katolisuutta lähentynyt Juhana halusi henkilökohtaiseksi sielunhoitajakseen apostolisen suksession saaneen papin. Martti toimi hovisaarnaajan viran ohella vuosina 1581–1584 myös Strängnäsin Ösmon kirkkoherrana.
Sinimailanen
Sinimailanen kerää kultaa
Kasvit käyttävät juuriaan ravinnon hankintaan. Ne erottavat maaperästä veden ja mineraalien lisäksi raskasmetalleja. Kansainvälinen tutkijaryhmä selvitti kasvien kykyä imeä metalleja kasvualustastaan tutkimalla sinimailasta. Pian he huomasivat, että sinimailanen todella kerää alustastaan kultaa nanohippuina, jotka ovat kooltaan 5–15 nanometriä.
Elektroniikkateollisuus on jo pitkään käyttänyt hyväkseen kullan lämmön- ja sähkönjohtokykyä sekä sitä, ettei se hapetu helposti. Kasvien tuottamilla kultahipuilla olisi kysyntää, sillä nanokokoisten hippujen kemiallinen valmistus on hankalaa.
Herra Martti
Martin laatimaan käännökseen perustuen Ljungo Tuomaanpoika laati vuonna 1601 uuden suomennoksen maanlaista, joka julkaistiin painettuna vasta 250 vuoden kuluttua, vuonna 1852.
Sinimailanen
Sinimailanen kerää kultaa
Stanfordin yliopiston tiedote vuodelta 2020 kertoo, että amerikkalaiset ja meksikolaiset tutkijat yrittävät parhaillaan löytää keinon kullan erotteluun. Ensimmäiseksi kokeillaan ”linkoamista” sentrifugilla.
Herra Martti
Eräiden arvioiden mukaan Martti olisi kuitenkin vuonna 1580 vain kopioinut Jaakko Suomalaisen eli Jacobus Finnon jo aiemmin laatiman suomennoksen.
Jill Clayburgh
thumb|Jill Clayburgh Jill Clayburgh (30. huhtikuuta 1944 – 5. marraskuuta 2010) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muiden muassa elokuvista Eronnut nainen (1978), Yritetään yhdessä, aloitetaan alusta (1979) ja Bertoluccin kuu (1979). Clayburgh näytteli muun muassa televisiosarjassa Dirty Sexy Money Letitia Darlingia.
Clayburgh syntyi juutalaiseen perheeseen New Yorkissa ja opiskeli Sarah Lawrence Collegessa. Hän oli varsin suosittu paitsi yleisön myös kriitikoiden keskuudessa; hän sai muun muassa kaksi Oscar-ehdokkuutta.
Clayburgh meni vuonna 1979 naimisiin David Raben kanssa. Heillä on kaksi lasta: tytär Lily Rabe, joka on myös näyttelijä, sekä poika Michael Rabe. Clayburgh kuoli leukemiaan sairastettuaan yli 20 vuotta.
Darcy Rose Byrnes
Darcy Rose Byrnes (s. 4. marraskuuta 1998 Burbank, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja. Hänet tunnetaan parhaiten rooleistaan Abby Newman elokuvassa Tunteita ja tuoksuja ja Kauniit ja rohkeat, Penny Scavo elokuvassa Täydelliset naiset, Prinsessa Amber elokuvassa Sofia the First ja Elena and the Secret of Avalor, Ikki elokuvassa The Legend of Korra ja Maricela pelissä Spirit Riding Free.
Hän oli kotiopetuksessa Tunteita ja tuoksuja -ohjelmien aikana, ja sitten hänet testattiin lukiosta varhain. Koska hän oli liian nuori ollakseen kokopäiväinen perustutkinto-opiskelija, hän ilmoittautui 8-viikkoiseen Shakespeare-ohjelmaan Lontoon Royal Academy of Dramatic Artissa.
La Roque-Gageac
La Roque-Gageac [la.ʁɔk.ɡa.ʒak] on Ranskan kunta Uuden-Akvitanian alueella Dordognen departementissa. Kunnan asukasluku vuonna 2014 oli 458. La Roque-Gageac kuuluu departementissaan Sarlat-la-Canédan kantoniin Sarlat-la-Canédan arrondissementissa. Sen naapurikuntia ovat koillisessa Vitrac, kaakossa Domme, lounaassa Cénac-et-Saint-Julien ja luoteessa Vézac.
Dordogne-joen varrella sijaitseva La Roque-Gageac kuuluu kauneimpien ranskalaiskylien järjestöön Les Plus Beaux Villages de France. Siihen kuuluu yhdeksän muutakin Dordognen kylää, muun muassa naapurikunta Domme.
La Roque-Gageacin suojainen ja etelään avautuva sijainti tekee sen ilmastosta lähes välimerellisen, ja kunnassa onkin trooppinen puutarha. Muita nähtävyyksiä ovat renessanssiajalta periytyvä Tarden kartano sekä jokiristeilyihin käytettävät vanhat rahtiproomut.
Luettelo Yhdysvaltain presidenttien ulkomaanmatkoista (2010–nykyaika)
Tämä on luettelo Yhdysvaltain presidenttien ulkomaanmatkoista 2010 - nykyaika. Tässä artikkelissa on luettelo Yhdysvaltain presidenttien ulkomaanmatkoista Barack Obamasta alkaen hänen virkakautensa loppuun vuoteen 2017.
Luettelo on osa artikkelikokonaisuutta, joka on sivulla Luettelo Yhdysvaltain presidenttien ulkomaanmatkoista. Sivulla ovat linkit Yhdysvaltain presidenttien muilla vuosikymmenillä tekemiin ulkomaanmatkoihin. Luettelo on kronologinen eli vuodesta 2010 nykyhetkeen.
Luettelo Barack Obaman ulkomaanmatkoista
Barack Obama teki presidenttikaudellaan 52 ulkomaanmatkaa.
Viktor Suvorov
thumb|Viktor Suvorov Viktor Andrejevitš Suvorov (Ви́ктор Суво́ров; oikea nimi Vladimir Bogdanovitš Rezun, Влади́мир Богда́нович Резу́н, s. 20. huhtikuuta 1947) on ukrainalaissyntyinen entinen neuvostoliittolainen, joka loikkasi vuonna 1978 Isoon-Britanniaan, josta haki poliittista turvapaikkaa. Suvorov on ollut ennen lännessä alkanutta kirjallista uraansa mahdollisesti Neuvostoliiton sotilastiedustelun GRU:n palveluksessa.
Suvorovin teosten kaunokirjallisesta luonteesta huolimatta ne on usein mielletty autenttisiksi kuvauksiksi neuvostotiedustelun toiminnasta.
Suvorov sydämistyi Ilkka Remeksen Pedon syleily -romaanin kohdista, jotka muistuttavat Suvorovin Akvaario -romaania, ja suunnitteli Remeksen haastamista oikeuteen plagioinnista.
Marozia
thumb|upright=0.85|Marozia 1800-luvun piirroksessa. Marozia (myös Marotia, Mariuccia tai Marusia, oik. Maria) oli italialainen ylhäisönainen ja senaattori, jolla oli suuri vaikutusvalta paavinistuimeen ”pornokratiaksi” kutsuttuna aikana 900-luvun alussa, erityisesti vuosina 928–932. Marozia järjesti usean paavin valinnan, viimeisimpänä oman poikansa Johannes XI:n. Marozian syöksi vallasta hänen nuorempi poikansa Alberik II vuonna 932. Kaikkiaan kuusi Marozian jälkeläistä kohosi paaviksi.
Elämä
Marozia syntyi Roomassa mahdollisesti vuoden 892 aikoihin. Marozia on deminutiivimuoto nimestä Maria. Marozian vanhemmat olivat senaattori ja korkea virkamies Theophylactes sekä tämän puoliso Theodora, jotka olivat paavi Sergius III:n lähimpiä liittolaisia. Marozia oli väitetysti Sergius III:n rakastajatar ja synnytti tälle vuoden 908 aikoihin vain 15-vuotiaana pojan, josta myöhemmin tuli paavi Johannes XI. Tiedot Sergiuksen isyydestä perustuvat historioitsija Liutprand Cremonalaisen merkintöihin ja paavien elämäkertoja sisältävään Liber Pontificalis -teokseen, joiden luotettavuus on epävarma. Marozian ensimmäisenä aviomiehenä oli vuodesta 909 Spoleton herttua ja Camerinon rajakreivi Alberik I. Liitosta syntyi ainakin yksi poika, Alberik II. Isänsä kuoltua vuoden 920 aikoihin Marozia otti käyttöön naispuolista senaattoria ja patriisia tarkoittaneet arvonimet senatrix ja patricia.
Ensimmäisen puolisonsa Alberikin kuoltua vuonna 928 Marozia nai Toscanan rajakreivi Guidon. Paavina oli tuolloin Marozian äidin entinen rakastaja Johannes X, joka yritti irtautua Marozian vaikutusvallasta. Uuden aviomiehensä sekä poikapuolensa avulla Marozia syöksi samana vuonna Johannes X:n vallasta ja vangitutti tämän. Johannes X kuoli hieman myöhemmin vankeudessa tuntemattomalla tavalla. Marozia käytännössä hallitsi Roomaa ja kontrolloi paavinistuinta seuraavat neljä vuotta. Hän järjesti lyhytaikaiseksi paaviksi ensin Leo VI:n ja sitten Stefanus VII:n, sillä hänen vanhin poikansa oli vielä liian nuori virkaan. Vuonna 931 Marozian pojasta tuli viimein paavi Johannes XI. Johanneksen vuonna 932 tekemää päätöstä lähettää kaksi piispaa legaatteinaan osallistumaan Konstantinopolin patriarkka Theofylaktoksen vihkiäisseremoniaan on pidetty merkkinä siitä, että Marozia pyrki parantamaan paavin suhteita Bysantin valtakuntaan voidakseen naittaa tyttärensä Berthan yhdelle keisari Romanos I:n pojista.
Toistamiseen leskeksi jäänyt Marozia nai kesällä 932 edellisen puolisonsa Guidon velipuolen, Italian kuningas Hugon. Tämä avioliitto oli kuitenkin hyvin epäsuosittu Rooman asukkaiden keskuudessa, sillä se näytti merkitsevän kaupungin ajautumista vieraaseen valtaan ja lisäksi oman lankonsa naimista pidettiin sopimattomana. Joulukuussa 932 Marozian nuorempi poika Alberik II kääntyi äitiään vastaan ja kaappasi tältä vallan nostattamalla Roomassa kansannousun. Aseistautunut väkijoukko tunkeutui Castel Sant’Angelon linnaan ja vangitsi Marozian sekä Johannes XI:n. Kuningas Hugo onnistui pakenemaan ja asettui maanpakoon. Johannes XI vapautettiin myöhemmin, mutta Marozia vietti loppuelämänsä vankeudessa. Hän lienee kuollut vuoden 938 aikoihin.
Marozian sisko Theodora nuorempi oli paavi Johannes XIII:n äiti ja myös merkittävä vallankäyttäjä.
Who Do We Think We Are
Who Do We Think We Are on brittiläisen Deep Purple -yhtyeen helmikuussa 1973 julkaistu seitsemäs studioalbumi. Albumilla esiintyy vielä niin sanottu Mark II -kokoonpano: Ritchie Blackmore (kitara), Ian Gillan (laulu), Roger Glover (bassokitara), Jon Lord (kosketinsoittimet) ja Ian Paice (rummut). Gillanin mielestä yhtye oli kuitenkin juuttunut paikoilleen ja kadottanut kipinänsä, joten hän jätti yhtyeen albumin kiertueen jälkeen kesäkuussa 1973. Samalla myös Glover lähti yhtyeestä. Mark II -kokoonpano palasi kuitenkin yhteen vuonna 1984.
Albumi levytettiin kiireisenä aikana Roomassa ja Frankfurtissa vuonna 1972. Äänityksiä vaikeuttivat yhtyeen jäsenten, erityisesti Blackmoren ja Gillanin, huonot välit. Tilanne vaikutti myös levyn materiaaliin, etenkin sanoituksiin, jotka ovat usein sävyltään katkeria.
Who Do We Think We Are menestyi kaupallisesti heikommin kuin edeltäjänsä Machine Head, eikä se ollut esimerkiksi Yhdysvalloissa kymmenen myydyimmän albumin joukossa. Albumi oli kuitenkin listaykkönen Ruotsissa ja Norjassa.
Taustaa
Deep Purplen edellinen studioalbumi Machine Head oli ilmestynyt maaliskuussa 1972. Sitä pidetään yhtenä Deep Purplen onnistuneimmista levyistä, ja se menestyi hyvin ja nousi Britanniassa listaykköseksi ja Yhdysvalloissa sijalle seitsemän.
91 Aegina
91 Aegina on suuri ja poikkeuksellisen tumma päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi Édouard Stephan 4. tammikuuta 1866. 91 Aegina oli hänen toinen ja viimeinen löytämänsä asteroidi. Asteroidi nimettiin Aiginan, kreikkalaisen mytologian hahmon, mukaan.
Who Do We Think We Are
Taustaa
Kesään 1972 mennessä Deep Purple oli kiertänyt maailmaa ja tehnyt levyjä kolmen vuoden ajan lähes tauotta. Kova työtahti alkoi vaatia veronsa. Stressiä yritettiin purkaa pääasiassa alkoholilla, ja sekä Ritchie Blackmore että Ian Gillan sairastuivat maksatulehdukseen. Roger Glover pyörtyi lavalla pariin otteeseen, ja Jon Lordia vaivasivat selkäkivut. Lisäksi yhtyeen henkilösuhteissa oli ollut ongelmia jo vuodesta 1971, jolloin esimerkiksi Gillanin ja Blackmoren välillä alkoi olla erimielisyyksiä. Blackmore ei myöskään pitänyt Gloverin soittotyylistä. Kokoonpanomuutoksiin ei kuitenkaan vielä ryhdytty.
Albumin työstö
Levyn äänittäminen oli riitaista, sillä Gillanin ja Blackmoren välit olivat huonommat kuin koskaan. Blackmore väitti, että Gillanin laulutyyli rajoitti hänen soittoaan, kun taas Gillan ei hyväksynyt Blackmoren näkemystä, jonka mukaan kitara oli Deep Purplen tärkein osa.
Lauri Pietarinpoika Tammelinus
Lauri Pietarinpoika Tammelinus eli Laurentius Petri Aboicus (1605 Turku – 1671) oli suomalainen pappi. Hän toimi Loimaan kappalaisena vuodesta 1637 ja Tammelan kirkkoherrana vuodesta 1648. Hän julkaisi suomeksi saarnateoksia sekä riimikronikan Ajantieto Suomenmaan menoist ja uscost (1658)..
Who Do We Think We Are
Albumin työstö
Gillan alkoi toimia Deep Purplen ohella sivuprojekteissa, joita hän oli aiemmin kaavaillut vain mielessään. Kesällä 1972 hän alkoi panostaa omaan Cherkazoo-nimiseen hankkeeseensa. Se oli ”eläimiä, avaruutta ja musiikkia käsittelevä kuvitteellinen matkakertomus”, josta oli tarkoitus tehdä myös elokuvasovitus. Elokuva jäi tekemättä, mutta Cherkazoo jäi nimenä elämään. Vuonna 1972 järjestettiin sessiot, joihin osallistuivat Deep Purplen jäsenet Roger Glover ja Jon Lord sekä joukko yhtyeen ulkopuolisia muusikoita. Gillan keskeytti kuitenkin projektin, kun oli aika palata äänittämään Deep Purplen uutta levyä.
Ensimmäinen yritys Roomassa
Yhtyeen seuraava albumi oli tarkoitus nauhoittaa Italiassa, liikkuvaa Rolling Stones Mobile Studiota käyttäen. Heinäkuussa 1972 Deep Purplelle vuokrattiin Rooman ulkopuolelta kartano, johon kuuluivat myös uima-allas, kokki ja suuri viinikellari. Näiden ylellisyyksien ja tiukan aikataulun takia yhtye ei saanut studiossa aikaan juuri mitään. Ensimmäinen päivä oli tuotteliain, vaikka yhtyeellä oli silloin käytössään vain liikkuva studio eivätkä instrumentitkaan olleet vielä saapuneet. Rakennuksessa oli vain mikrofoneja ja vanha piano. Niinpä nauhoitetut kappaleet olivat huumorimielessä tehtyjä: Lordin ”Smelly Botty” ja Gillanin vulgaari kabaree-esitys Conway Twittyn laulusta ”It’s Only Make Believe”. Blackmore ei osallistunut näihin sessioihin, koska hän ei halunnut leikkiä musiikin kustannuksella ja vältteli yhtyeen muita jäseniä. Myös varsinaisten äänityssessioiden aikana hän mieluummin istui tuottaja Martin Birchin kanssa studiossa kuin vietti aikaa muiden soittajien kanssa. Ainoat Roomassa levytetyt kappaleet olivat ”Woman from Tokyo” ja ”Painted Horse”, joista vain ensimmäinen päätyi albumille.
Lauri Pietarinpoika Tammelinus
Tammelinin poika oli pappi, sananlaskujen kerääjä Gabriel Tammelin ja pojanpoika piispa Laurentius Tammelin.
Renée Saint-Cyr
Renée Saint-Cyr (alkujaan Marie-Louise Eugénie Vittore; 16. marraskuuta 1904 – 11. heinäkuuta 2004) oli ranskalainen näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi rooleistaan televisiossa ja lukuisissa elokuvissa, mutta esiintyi myös teatterissa.
Who Do We Think We Are
Ensimmäinen yritys Roomassa
Deep Purplen edelliset albumit olivat syntyneet jammailemalla. Ideoita kehitettiin yhdessä niin pitkälle, että ne olivat kaikkien mielestä valmiita. Enää jammailu ei onnistunut, sillä soittajien välit olivat liian huonot. Kappaleet levytettiin enimmäkseen samassa muodossa kuin ne oli sävelletty, eivätkä toiset edes kuulleet Blackmoren kitaraäänityksiä. Soittajien keskinäinen suvaitsevaisuus oli ollut tärkeää edellisen albumin Machine Headin onnistumisen kannalta, mutta nyt se oli poissa.
Renée Saint-Cyr
Alun alkaen Saint-Cyr pyrki luomaan uran laulajana; hän jopa voitti marseillelaisen konservatorion ensimmäisen palkinnon.
Who Do We Think We Are
Ensimmäinen yritys Roomassa
Yhtye ei voinut hellittää työtahtiaan löytääkseen kipinän uudestaan, sillä kalenteri oli varattu vuodeksi täyteen konsertteja. Deep Purple matkusti 9. elokuuta ensimmäistä kertaa Japaniin, missä se esiintyi kaksi kertaa Osakassa sekä kerran Tokiossa. Konserteista koostettiin tuplalivealbumi Made in Japan, joka ilmestyi joulukuussa 1972. Japanin-konserttien jälkeen oli vuorossa Amerikan-kiertue niin ikään hajoamispisteessä olevan Fleetwood Macin kanssa.
Renée Saint-Cyr
Kuollessaan Saint-Cyriltä puuttui vain nelisen kuukautta sadan vuoden iästä. Hän oli elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja Georges Lautnerin äiti.
Who Do We Think We Are
Viimeistely Frankfurtissa
Lokakuussa 1972 Deep Purple matkusti Länsi-Saksan Frankfurtiin jatkamaan äänityksiä, jotka olivat jääneet kesken kolme kuukautta aikaisemmin. Basisti Roger Glover on kertonut nauhoituksista ja yhtyeen silloisesta tilanteesta:
Gillanin ja Blackmoren riidat olivat alkaneet jo vuonna 1971, ja Who Do We Think We Aren äänitysten aikaan riitely oli edennyt niin pitkälle, että tilanteeseen oli löydettävä ratkaisu. Niinpä Frankfurtin äänitysten aikaan Gillan ilmoitti eroavansa yhtyeestä. Hän kertoi uutisen managereille, kun Deep Purple teki vuoden kuudetta ja viimeistä Amerikan-kiertuettaan. Joulukuun 9. päivänä Virginian Alexandriassa Gillan kirjoitti hotellihuoneessaan kirjeen, jossa hän kertoi tyytymättömyytensä yhtyeeseen. Hänen mukaansa Deep Purple oli jämähtänyt paikoilleen ja kadottanut kipinänsä. Managerit kuitenkin pyysivät Gillania pysymään yhtyeessä niin kauan, että sovitut konsertit pystytään järjestämään normaalisti. Blackmorellakin oli suunnitelmia. Hän oli pari vuotta aiemmin soittanut Ian Paicen ja Thin Lizzy -yhtyeen Phil Lynottin kanssa ja oli halukas viemään erityisesti tätä ”Baby Face” -nimistä projektia eteenpäin. Myös Lord suunnitteli lähtöä Deep Purplesta.
Musiikki
On sanottu, että Who Do We Think We Aren materiaalista pystyy aistimaan yhtyeen silloisen tilanteen: musiikki on paikoin karskia ja sanoitukset katkeria. Smoke on the Water – Deep Purplen tarina -kirjan kirjoittaja Dave Thompson toteaa, ettei albumissa ole juurikaan Deep Purplelle ominaisia piirteitä ja suurin osa lauluista on ”rockia vain paperilla”. Kaikki albumin kappaleet merkittiin yhtyeen yhdessä tekemiksi. Suurin osa sanoituksista on Gillanin kirjoittamia, mutta Glover avusti toisinaan niiden tekemisessä.
Albumi on äänitetty hyvin pelkistetysti. Rummuilla on neljä erillistä raitaa ja laululla sekä soittimilla yksi raita kullakin. Sen vuoksi levylle jäi myös ylimääräisiä raitoja, joille ei ole nauhoitettu mitään.
Kappalemateriaali
Albumin ensimmäinen kappale on ”Woman from Tokyo”. Työstövaiheessa Gillan kuuli kappaleen kitarariffin, minkä jälkeen nimi vain tuli hänen mieleensä. Hän ja Glover kirjoittivat sanoitukset, joihin he saivat idean Deep Purplen tuolloin ajankohtaisesta Japanin-vierailusta. Seuraavassa, ”Mary Long” -nimisessä kappaleessa Gillan kritisoi Mary Whitehousea ja Frank Pakenhamia, jotka halusivat suojella 1970-luvun alun Britanniaa moraaliselta rappiolta. ”Mary Long” oli myös albumin ainoa kappale, joka päätyi tuoreeltaan yhtyeen konserttiohjelmistoon – sitä esitettiin Euroopan-kiertueella 1973. ”Super Trouper” on saanut nimensä konserttipaikkojen valonheittimistä, ja se kertoo yksinäisyydestä musiikkibisneksessä. Glover sai inspiraation riffiin Freddie Kingin kappaleesta ”Going Down”.
”Smooth Dancer” -kappaleen sanoituksessa Gillan piikittelee Blackmorea. Esimerkiksi ensimmäisellä rivillä mainittava ”Black suede” viittaa Blackmoren pukeutumistyyliin. Sanoituksessa Gillan pyytää Blackmorea palaamaan asiallisempiin väleihin ja kieltäytyy alistumasta tämän valtaan. Gillan on myöntänyt, että hän purki vihaansa Blackmorea kohtaan parhaimmalla osaamallaan tavalla – sanoitusten kautta. Blackmore ei kuitenkaan tuntunut ymmärtävän ”Smooth Dancerin” vihjailua, mikä raivostutti Gillania entisestään. Musiikillisesti ”Smooth Danceria” on verrattu Sweet-yhtyeen materiaaliin sekä Deep Purple in Rock -albumin avauskappaleeseen ”Speed King”.
B-puolen aloittaa ”Rat Bat Blue”, joka kertoo tytön iskemisestä. Se oli Gloverin mielestä albumin paras kappale, ja myös Gillan piti siitä. Sitä seuraa blues-kappale ”Place in Lane”, jota Dave Thompson kuvaa ”pelkäksi levyntäytteeksi”. Sen oli kuitenkin tarkoitus korvata konserteissa ”Lazy” yhtyeen taitojenesittelykappaleena. Sanoitus sai innoituksensa Gloverin lukemasta scifi-novellista, mutta Gillanin lopullinen sanoitus kertoo oravanpyörästä, jossa hän tunsi yhtyeen kanssa olevansa. Albumin viimeinen kappale on ”Our Lady”, josta Lord sanoi ennen levyn julkaisua, että se saattaa järkyttää monia erilaisuudellaan. Hänen mukaan kappaleessa on erikoista se, että se on hyvin hidas, keskittyy lähinnä sävellykseen eikä siinä ole sooloja – ”se on vain normaali kappale, mikä on Deep Purplelle epätavallista”.
Roomassa nauhoitettu ”Painted Horse” ei lopulta päätynyt albumille, koska Blackmore ei pitänyt Gillanin sanoituksesta. Gillan kieltäytyi kirjoittamasta sitä uudelleen, jolloin Blackmore kieltäytyi ottamasta kappaletta levylle. ”Painted Horse” julkaistiin lopulta singlen b-puolena vuonna 1977, samoihin aikoihin kuin Gillan suunnitteli tekevänsä siitä uuden version Scarabus-albumilleen. Se on mukana myös vuonna 2000 ilmestyneessä Who Do We Think We Aren remasteroidussa CD-versiossa.
Nimi ja kansikuva
280px|thumb|right|Rumpali Ian Paice keksi albumin nimen. Albumin nimen keksi rumpali Ian Paice, jonka mukaan yhtyeelle lähetetyt vihaiset kirjeet alkoivat yleensä sanoilla: ”Keitä Deep Purplen jäsenet oikein kuvittelevat olevansa?” Yhtyettä oli arvosteltu samalla tavalla myös Paicen tuhottua rumpusettinsä televisiolähetyksessä. Roger Glover on sittemmin kertonut, että nimi viittaa lisäksi yhtyeen identiteettiin. Hädin tuskin kolme vuotta aikaisemmin Deep Purple oli ollut vielä suhteellisen tuntematon yhtye. Who Do We Think We Aren aikaan yhtye oli maailmankuulu, mutta sekasortoisessa tilanteessa.
Levyn kansikuva on yhtyeen johtoportaan suunnittelema. Siinä on NASAn satelliitin ottama kuva ja otokset yhtyeen jäsenten kasvoista, jotka leijailevat maisemassa. Kansikuvaa on pidetty vain osittain onnistuneena, ja esimerkiksi halvannäköiseksi arvosteltu pallonmuotoinen levyn nimi jätettiin pois remasteroidusta CD-versiosta. Amerikan- ja Japanin-painoksissa kansi on hieman erilainen. Kuvaa on suurennettu, ja se on sävyltään brittipainosta haaleampi. Lisäksi yhtyeen ja levyn nimi on kirjoitettu sinisellä keltaisen sijaan.
Alkuperäisen vinyylipainoksen kannet ovat avattavat, niin sanottua gatefold-mallia. Sisäkannessa on kuvia yhtyeestä kertovista lehtileikkeistä, jotka olivat peräisin yhtyeen omasta leikekirjasta. Yksi niistä on suomalaisen Pointti-lehden numeron 2/72 otsikko: ”Deep Purple. Suomeen?”
Julkaisu ja vastaanotto
pienoiskuva|Alkuperäisen Britannian-painoksen vinyylietiketti.
Myynti
Who Do We Think We Are julkaistiin sekä Britanniassa että Yhdysvalloissa helmikuussa 1973. Länsi-Saksassa ja Ranskassa albumi oli ilmestynyt jo tammikuussa. Britanniassa ja muualla Euroopassa levy-yhtiönä toimi yhtyeen oma Purple Records, Yhdysvalloissa ja Japanissa Warner Bros. Records. Jotkin painokset erosivat hienokseltaan Britannian-versiosta. Esimerkiksi Kreikan-versiossa laulujen sanat oli painettu takakanteen. Argentiinassa levy julkaistiin espanjankielisellä nimellä Quien nos creemos que somos.
Britanniassa albumi nousi listalle 17. helmikuuta 1973, vain kuusi viikkoa joulukuussa julkaistun livealbumi Made in Japanin jälkeen. Who Do We Think We Are oli parhaimmillaan sijalla neljä ja pysyi listalla kaikkiaan yksitoista viikkoa. Yhdysvalloissa levy ylsi Billboard 200 -listan sijalle viisitoista, kun sitä edeltänyt Machine Head oli päässyt sijalle seitsemän. Livealbumi Made in Japanin julkaisua viivytettiin Yhdysvalloissa, jotta Who Do We Think We Are ehdittäisiin noteerata. Konserttitallenne menestyi siellä lopulta studiolevyä paremmin ja ylsi kymmenen kärkeen. Parhaiten Who Do We Think We Are menestyi Norjassa ja Ruotsissa, missä se nousi listaykköseksi. Albumi myi kultalevyyn oikeuttavan määrän Yhdysvalloissa ja Ranskassa.
Albumin ensimmäinen CD-painos ilmestyi vuonna 1987. Vuonna 2000 julkaistiin albumin remasteroitu CD-versio, jossa oli myös bonuskappaleita sekä Roger Gloverin kirjoittamat kansitekstit.
Kriitikkojen vastaanotto
Albumi ei ole yleisesti yhtä arvostettu kuin jotkin Deep Purplen aikaisemmat levyt. Esimerkiksi Dave Thompson kertoo kirjassaan Smoke on the Water – Deep Purplen tarina, että Who Do We Think We Are ”ei missään vaiheessa erottunut edukseen bändin muiden levyjen rinnalla, ja äskettäin julkaistun Made in Japan -levyn rinnalla se vaikutti entistäkin huonommalta”. Hänen mielestään levyllä ei ole pelkästään musiikillisia puutteita, vaan myös sen nimi on surkea.
Yhtyeen jäsenistä rumpali Ian Paice sanoi albumin ilmestyttyä, että Who Do We Think We Are on askel eteenpäin. Se on hänen mukaansa melodisempi ja sähköisempi kuin aikaisemmat levyt, mutta perusta on kuitenkin pysynyt samana. Myös Jon Lord oli tyytyväinen lopputulokseen. Roger Glover kertoi vuonna 2000, että hänen mielipiteensä albumista ovat ristiriitaiset.
Suomessa Musa-lehden numerossa 3/1973 albumin arvosteli Waldemar Wallenius. Hänen mukaansa mikään ei ole yksitoikkoisempaa kuin yksitoikkoinen jytä ja että koko Deep Purple on mennyt hieman liian köyhäsisältöiseksi. Wallenius kirjoitti kaipaavansa ”vähän inspiroivampaa stuffia” kuin Deep Purplen albumit. Wallenius pohtii, kuinka pystyisi hienotunteisesti sanomaan, että Who Do We Think We Are ei ole Deep Purplen paras LP ja että hän ei suosittele sitä ostettavaksi. Hän antaa albumille kaksi tähteä viidestä.
Golden Baseball League
Golden Baseball League (GBL) on itsenäinen ammattilaisbaseballsarja, jossa pelaa kahdeksan joukkuetta Kanadan ja Yhdysvaltojen länsirannikolta. Vuonna 2004 perustettu liiga ei kuulu Pohjois-Amerikan ylä- eikä alasarjoihin, mikä tekee sarjasta itsenäisen, ja siten pelaajilla on mahdollisuus siirtyä sarjasta kummalle tahansa tasolle. Liigasta on siirtynyt MLB:hen yli 60 pelaajaa. GBL:n Pelaajien keskipalkka on baseballin alasarjojen tasoa.
Who Do We Think We Are
Kriitikkojen vastaanotto
Jan M. Ekbladin toimittamassa kirjassa Deep Purple – Syvän purppuran vuodet 1967–2004 Heikki Heino sanoo, että Who Do We Think We Are on olosuhteisiin nähden yllättävän hyvä albumi, vaikkei kokonaisuutena ylläkään kolmen edellisen studiolevyn tasolle. ”Woman from Tokyo” on hänen mielestään yksi Deep Purplen upeimmista kappaleista. Kirjan lopussa Tero Honkasalo on tehnyt levystä erillisen arvostelun. Siinä hän kertoo, että Who Do We Think We Are on yhtyeen albumeista vahvin kokonaisuus, jossa ei ole selkeää huippukohtaa mutta ei varsinaisia rimanalituksiakaan. Hän arvostaa myös levyn sarkastisia sanoituksia, ja albumi poistaa hänen mukaansa ”stressin ja muut luulovaivat”. Deep.purple.fi-sivuston Petri Myllylä sanoo Who Do We Think We Aren olevan ”lepsu ja köykäinen levy”, jonka ”suuntana on tavallaan sen suunnattomuus”. Albumin harvoina onnistuneina hetkinä Myllylä pitää kappaleita ”Woman from Tokyo” ja ”Mary Long”, kun taas ”Place in Line” ja ”Our Lady” ”saivat taatusti aikanaan juuri loistavan Made in Japan -tuplan hankkineet fanit nostamaan levyn pois soittimestaan.”
Julkaisun jälkeen
thumb|right|Basisti Roger Glover ja solisti Ian Gillan jättivät yhtyeen kesäkuussa 1973. Myöhemmin he kuitenkin liittyivät siihen uudelleen. Kuva on [[Bulgariasta kesäkuulta 2013.]] Jo levyn työstövaiheessa Deep Purplen managerit olivat kutsuneet Jon Lordin ja Roger Gloverin luokseen Lontooseen, sillä yhtyeen loppu tuntui olevan lähellä. Tony Edwards ja John Coletta pyysivät yhtyeen jäseniä tekemään kaikkensa, jotta vihdoinkin voittoa tuottava yhtye ei hajoaisi. Ian Paice saatiinkin helposti jatkamaan, ja myös Ritchie Blackmoren mielestä olisi ollut sääli heittää vuosien työ hukkaan. Hän asetti kuitenkin ehdoksi basistin vaihdon, jota hän oli suunnitellut jo pitkään, sillä hän halusi yhtyeeseen Gloveria blues-tyylisemmän muusikon. Siitä ei kuitenkaan kerrottu Gloverille, vaan hänet ajettiin vähitellen pois yhtyeestä. Blackmore, Lord ja Paice olivat aiemmin toimineet hyvin samanlaisella tavalla yhtyeen alkuperäistä laulajaa Rod Evansia ja basisti Nick Simperia kohtaan. Heidät oli erotettu Gillanin ja Gloverin tieltä vuonna 1969.
Albumin julkaisua seurasi lyhyt kiertue, jonka aikana yhtyeen jäsenten välit olivat erittäin huonot. Esimerkiksi Blackmore ja Gillan eivät olleet vuoteen keskustelleet mistään muusta kuin enintään lyhyesti saman illan esityksestä. Gillan matkusti muusta yhtyeestä erillään, vetosi vasta ilmenneeseen lentopelkoonsa ja kulki autolla oman roudarinsa kanssa. Glover puolestaan ihmetteli, miksi häneen ja hänen ideoihinsa suhtaututtiin niin kylmästi. Lopulta hän sai kuulla, että häntä oltiin erottamassa yhtyeestä, minkä jälkeen hän ilmoitti eroavansa itse.
Golden Baseball League
Liiga on jaettu pohjoiseen ja eteläiseen divioonaan, joissa molemmissa pelaa neljä joukkuetta. Runkosarjan jälkeen molempien divisioonien parhaat joukkueet kohtaavat loppuottelusarjasta, jossa mestaruuden voittaa ensin kolme ottelua voittanut joukkue.
Who Do We Think We Are
Julkaisun jälkeen
Kiertueen loputtua Japanin Osakassa 29. kesäkuuta 1973 Gillan ja Glover lähtivät Deep Purplesta. Blackmore kertoi Gloverille, että häntä ei haluttu erottaa henkilökohtaisista syistä, vaan yhtyeen parasta ajatellen. Tämän jälkeen Glover oli vihainen lähinnä Lordille ja Paicelle siitä, että he olivat myöntyneet Blackmoren vaatimukseen. Seuraavana aamuna kokoonpanosta otettiin viimeinen valokuva hotellin edessä. Jon Lord ja manageri Tony Edwards pyysivät vielä Gloverin vaimoineen lomalle Tahitille, jotta hänen kanssaan voitaisiin keskustella ja pyytää anteeksi. Glover kuitenkin sairastui ja joutui palaamaan kotiin jo kolmen päivän jälkeen, ja Lontoossa hän pysyi seuraavat kolme kuukautta sisätiloissa. Myöhemmin hän aloitti uransa musiikkituottajana. Gillan vetäytyi musiikkimaailmasta muutamaksi vuodeksi.
Deep Purple ei hajonnut kokonaan, vaan jäljelle jääneet muusikot kokosivat uuden kokoonpanon vielä vuoden 1973 aikana. Yhtyeeseen tulivat uusiksi jäseniksi solisti David Coverdale ja basisti-laulaja Glenn Hughes.
Kokoonpano
Muusikot
Muut
Painoksia
thumb|right|Yhdysvaltain-painos eroaa kansikuvaltaan hieman brittipainoksesta.