cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Auran Vannas
Auran Vannas, lyhenne AuVa, on Aurassa toimiva urheiluseura, joka on perustettu vuonna 1928. Tällä hetkellä seurassa toimii aktiivisesti neljä jaostoa: yleisurheilu, suunnistus, lentopallo ja sulkapallo. Lentopallossa seura sai miesten edustusjoukkueen kokoon kuuden vuoden tauon jälkeen kaudeksi 2011-2012 ja se pelaakin 2-sarjassa. Naisten joukkue pelaa Lounaisessa aluemestaruussarjassa (entinen 3-sarja) ja ikämiesten joukkue harrastemielessä Auranmaa-sarjaa.
Aiheesta muualla
Seuran kotisivut
Mariano Anastasio Moreno García
Mariano Anastasio Moreno García (s. 7. syyskuuta 1938) on Argentiinassa toimiva espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hän kuuluu augustinolaisiin. Hänet vihki papiksi Vicente Enrique y Tarancón 9. heinäkuuta 1964. Hänet nimitettiin Cafayaten alueprelatuurin johtoon 17. marraskuuta 2007, ja piispaksi vihkiminen seurasi 9. maaliskuuta 2008. Pääkonsekraattorina toimi Adriano Bernardini, jota avustivat Mario Antonio Cargnello ja Cipriano García Fernández.
Alison Sealy-Smith
Ura
Sealy opiskeli psykologiaa Mount Allison yliopistossa New Brunswickissa Kanadassa. Valmistuttuaan hän siirtyi työskentelemään teatterin pariin. Vuonna 1997 Sealy palkittiin Dora Mavor Moore -palkinnolla vuonna 1997 roolisuorituksesta näytelmässä Djanet Sears. Sitä ennen hän tuli tunnetuksi Kanadassa Street Legal -televisiosarjasta, jossa hän esiintyi vuosien 1987–1994 aikana. Lisäksi vuonna 1992 Sealy korvasi X-Menissa Iona Morrisin, joka toimi sarjan ensimmäisissä jaksoissa Stormin äänenä. Sittemmin Sealy on esiintynyt niin televisiosarjoissa kuin elokuvissa.
Dwight Jones
Isona laitahyökkääjänä tai sentterinä pelannut Jones pelasi Münchenissä 1972 olympiahopealle kiistellyn loppuottelun jälkeen jääneessä Yhdysvaltain joukkueessa. Jones pelasi NBA:ssa vuodet 1973–1983 ja tämän jälkeen vielä kauden Italiassa.
Jones kuoli 64-vuotiaana 25. heinäkuuta 2016.
Kameruninturturikyyhky
Kameruninturturikyyhky (Streptopelia hypopyrrha) on länsiafrikkalainen kyyhkylintu. Sen elinympäristö käsittää alueen Nigeriasta Pohjois-Kameruniin ja Tšadin lounaiskolkkaan. Lajia on tavattu myös Senegalissa, Gambiassa ja Togossa, mutta sen status näissä maissa on epäselvä. Lajin holotyypin kuvaili Anton Reichenow Benuejoelta Adamawasta 1910.
Lukinkalvonalainen verenvuoto
pienoiskuva|Aivojen CT-kuvassa näkyy subaraknoidaalivuoto vaaleana alueena keskellä. Lukinkalvonalainen verenvuoto (SAV), joka tulee sanasta subaraknoidaalivuoto, on aivokalvon alainen verenvuoto. SAV on potilaan henkeä uhkaava sairaus joka vaatii aina välitöntä sairaalahoitoa. Aivoissa on kolme kalvoa, joista yhden (araknoideakalvon eli lukinkalvon) alaiseen tilaan vuotaa verta. Noin 1 000 suomalaista sairastuu joka vuosi SAV:hen. Alle 30-vuotiailla SAV on poikkeuksellinen, keski-ikä sairastuneilla miehillä on runsaat 50 vuotta.
SAV:n oireet
Koska veri vuotaa aivokalvojen alle eikä suoraan aivokudoksen sisään, niin oireet poikkeavat selvästä aivoverenvuodosta. Ominainen oire on nopeasti alkava voimakas ja jatkuva päänsärky. Myös oksentelu ja pahoinvointi, silmien valonarkuus sekä niskan jäykkyys liittyvät usein oireisiin. Kouristeluita ja tajuttomuutta saattaa myös esiintyä. Halvausoireet ovat harvinaisempia oireita. Oireiden voimakkuus vaihtelee laajasti aina syvästä tajuttomuudesta hyväkuntoiseen potilaaseen.
SAV:n syyt
SAV:n syynä on synnynnäisesti oleva heikko kohta aivovaltimossa. Valtimon sisällä oleva korkea paine aiheuttaa verisuonen seinämän heikkoon kohtaan pullistuman. Pullistuma voi olla valtimossa useita vuosia, monesti koko elämän, eikä se aiheuta mitään oireita. Joissain tilanteissa se saattaa kuitenkin revetä, jolloin veri leviää aivokalvon alle. Likimäärin 100 000 suomalaisella on aivovaltimoissa pieni pullistuma, mutta suurimmalle osalle se ei aiheuta mitään oireita.
Verenpainetauti, tupakointi tai runsas alkoholin käyttö nostavat SAV:n vaaraa. Henkilöitä, joilla on valtimon pullistuma aivoissa, kehotettiin aikoinaan välttämään fyysisiä ponnisteluita ja muita tilanteita, joissa verenpaine saattaa nousta. Nykyään tiedetään pullistuman useimmiten puhkeavan levossa, joten ruumiillisten ponnistuksien välttäminen ei ole tarpeellista.
Noin joka viidennellä SAV-potilaalla on suvussaan verosuonipullistumia tavallista enemmän. Jos kahdella lähisukulaisella on pullistuma, niin terveiden sukulaisten aivoverisuonien kuvausta suositellaan 30–60 vuoden iässä. Jos kuvissa löytyy pullistuma, leikataan se vuodon torjumiseksi.
SAV:n hoito
SAV vaatii välitöntä hoitoa. Vaiva havaitaan tietokonekerroskuvauksella, joten potilas on toimitettava sairaalaan kuvattavaksi. Jos SAV todetaan, on potilas lähetettävä sairaalaan, jossa neurokirurginen leikkaus on mahdollista suorittaa. Potilaista noin neljännes kuolee seuraavan vuoden sisällä vuodosta, mutta SAV:sta toivutaan myös täysin, ja onnistuneen leikkauksen jälkeen ei uusiutumisvaara ole oletettu.
Luettelo YK:n pakkausnumeroista 1201–1300
Alla on esitetty YK:n asettamat kemikaalien sekä teollisten valmisteiden pakkaus- ja kuljetusmerkinnät aineille, joiden YK-numerot ovat 1201–1300.
Hallintoriita
Hallintoriita on julkisoikeudelliseen oikeussuhteeseen perustuva erimielisyys. Se ratkaistaan hallintolainkäytön periaatteiden mukaisesti, vaikka kohteena ei olekaan hallintopäätös, johon haetaan muutosta. Hallintoriita on menettelykeino silloin, kun hallintoviranomaisella ei ole toimivaltaa ratkaista oikeusriitaa hallintopäätöksellä. Tällöin päätös on vain viranomaisen kannanotto asiassa.
Tyypillisiä hallintoriita-asioita ovat edunpalautus- ja korvausasiat, esimerkiksi julkisyhteisöjen väliset riidat maksujen suorittamisesta. Hallinto-oikeuden päätös on usein tarpeen myös, jos peritään takaisin viranomaisen myöntämää avustusta tai korvausta. Hallintoriidassa vaaditaan tavallisesti suoritustuomiota tai asiantilan vahvistavaa vahvistustuomiota.
Hallintoriidan perussäännös on hallintolainkäyttölain 69 pykälä. Hallintoriita-asia saatetaan vireille hakemuksella. Tällaisia asioita käsittelevä yleinen viranomainen on jokin hallinto-oikeus, jonka ratkaisuun voi hakea muutosta korkeimmasta hallinto-oikeudesta.
BBC World Service
BBC World Service eli BBC:n ulkomaanpalvelu on Britannian yleisradioyhtiö BBC:n kansainvälisistä radiolähetyksistä vastaava yksikkö. Se lähettää ohjelmaa 33 eri kielellä ja sillä on 150 miljoonaa säännöllistä kuuntelijaa radion ja internetin kautta. Toisin kuin BBC:n kotimaahan tarkoitetut palvelut, World Serviceä ei rahoiteta lupamaksuilla vaan se saa rahoituksensa parlamentilta.
BBC World Service perustettiin vuonna 1932, tuolloin nimellä Empire Service. Alkuvuosina se lähetti ainoastaan englanniksi, mutta toisen maailmansodan lähetessä alkoivat arabian ja espanjankieliset lähetykset, vastapainoksi Saksan propagandalähetyksille.
Historia
Vuosina 1940–1997 BBC:n ulkomaanpalvelussa toimi myös suomenkielinen toimitus, joka lähetti päivittäin uutisia ja muuta ohjelmaa Suomeen lyhytaaltolähetyksinä.
Eräänlaisena julkisena salaisuutena kylmän sodan aikana tiedettiin BBC:n pitävän suomenkielistä palvelua yllä Britannian ulkoministeriön käskystä siltä varalta, että Neuvostoliiton naapurina elävälle Suomelle ”käy huonosti”. Tuossa tilanteessa BBC:n suomenkieliset lähetykset olisivat auttaneet puolueettoman uutistiedon saamista Suomessa. Muihin Pohjoismaihin suunnatut lähetykset BBC lopetti vuonna 1957, mutta suomenkielinen lähetystoiminta jatkui vielä neljä vuosikymmentä.
BBC:n suomenkieliset lähetykset olivat suosituimpia 1950–1960-luvulla, jolloin Yleisradio ei lähettänyt kovin paljon ulkomaista populaarimusiikkia. Tätä puutetta paikkasivat muun muassa Sirkka Ahosen toimittama Kello kahdentoista tanssihetki ja 1960-luvun puolivälissä Erkki Toivasen ja Sirpa Räsäsen ohjelmat svengaavasta Lontoosta.
Jeff Saibene
Jeff Saibene  (s. 13. syyskuuta 1968) on luxemburgilainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. Elokuusta 2022 lähtien hän on toiminut Neuchâtel Xamaxin päävalmentajana.
Ura pelaajana
Kotimaassaan Union Luxembourgin joukkueessa 1985 uransa aloittanut Saibene siirtyi 1986 Belgiaan Standard Liègen joukkueeseen, jossa ura ei kuitenkaan ottanut tulta alleen ja kolmen kauden aikana hän pelasi vain seitsemän ottelua. 1989 Saibene siirtyi FC Aarauhun. Hän pelasi vuosia Sveitsissä edustaen Aarauta kahteen otteeseen. 1999 hän palasi kotimaahansa pelaten FC Swift Hesperangessa kolme kautta. Hän lopetti uransa vuonna 2002.
Luxemburgin maajoukkueessa Saibene pelasi vuosina 1986–2001 kaikkiaan 64 maaottelua onnistumatta kertaakaan maalinteossa.
Ura valmentajana
Saibene aloitti valmennusuransa Luxemburgin maajoukkueen apulaisvalmentajana vuonna 2001. Allan Simonsenin jätettyä päävalmentajan tehtävänsä vuonna 2004 myös Saibene jätti tehtävänsä. Vuonna 2006 hän siirtyi FC Thunin apulaisvalmentajaksi ja Heinz Peischlin potkujen jälkeen maaliskuussa 2007 Saibene nousi loppukaudeksi Thunin päävalmentajaksi.
Aarau-pestinsä jälkeen Saibene toimi Luxemburgin U21-maajoukkueen päävalmentajana, kunnes siirtyi maaliskuussa 2011 FC St. Gallenin peräsimeen. Saibenen johdolla St. Gallen voitti kaudella 2011/12 Challenge Leaguen mestaruuden ja nousi takaisin pääsarjaan, josta se oli keväällä 2011 pudonnut. Luxemburgilaisen alaisuudessa St. Gallen menestyi hyvin ja kaudella 2012/13 kolmossija toi paikan Eurooppa-liigaan. Parempaa menestystä ei enää Saibenen alaisuudessa tullut, kausi 2013/14 päättyi seitsemänteen sijaan ja kaudella 2014/15 sijoitus oli pykälää parempi. Elokuussa 2015 Saibene oli pisimpään samassa seurassa työskennellyt Sveitsin liigan päävalmentaja. Ennätys ei kuitenkaan pelastanut luxemburgilaista potkuilta, jotka seura hänelle antoi syyskuun alussa 2015.
Kuukausi St. Gallenista saamiensa potkujen jälkeen Saibene palasi FC Thunin päävalmentajaksi. Saibene luotsasi Thunin kaudella 2015/16 Sveitsin liigassa kuudenneksi. Maaliskuussa 2017 Saibene jätti Thunin ja siirtyi Saksan 2. Bundesliigan DSC Arminia Bielefeldin päävalmentajaksi. Saibenen johdolla Arminia säilytti sarjapaikkansa pisteen erolla karsintaviivaan. Kaudella 2017/18 Saibene johdatti Arminian 2. Bundesliigassa neljänneksi, mikä oli joukkueen paras sijoitus sitten 2000-luvun alun. Eroa nousukarsintaan jäi lopulta kahdeksan pistettä. Kaudella 2018/19 menestys oli jälleen heikompaa ja sarjan alempaan keskikastiin pudonnut Arminia erotti Saibenen joulukuussa 2018.
Kesällä 2019 Saibene allekirjoitti kaksivuotisen sopimuksen Saksan 3. Ligaan pudonneen FC Ingolstadtin kanssa. Hän sai potkut heikkojen esitysten vuoksi maaliskuussa 2020.
Lokakuussa 2020 Saibenesta tuli FC Kaiserslauternin päävalmentaja. Kaiserslauternin tulokset 3. Ligassa olivat heikkoja ja Saibene erotettiin jo tammikuussa 2021.
Kesäkuussa 2021 Saibene palasi valmennustehtäviin kotimaahansa Racingin päävalmentajaksi. Saibene luotsasi Racingin Luxemburgin cup-mestariksi kaudella 2021/22. Saibene jätti tehtävänsä menestyksestä huolimatta kauden jälkeen.
Elokuussa 2022 Saibene palasi valmentamaan Sveitsiin, kun hänestä tuli Challenge Liigassa putoamiskamppailuun vajonneen Neuchâtel Xamaxin päävalmentaja.
Pedro Daniel Martínez Perea
pienoiskuva Pedro Daniel Martínez Perea (s. 5. maaliskuuta 1956 Mendoza) on argentiinalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Mendozan arkkihiippakuntaan 17. joulukuuta 1981 ja inkardinoitiin San Rafaelin hiippakuntaan vuonna 1986. Martínez Perea sai 7. joulukuuta 2009 nimityksen San Luisin koadjuuttoripiispaksi, ja piispaksi vihkiminen seurasi 19. maaliskuuta 2010. Pääkonsekraattorina toimi Héctor Rubén Aguer, jota avustivat Alfonso Delgado Evers, Jorge Luis Lona, Eduardo Maria Taussig ja Juan Alberto Puiggari.
Martínez Pereasta tuli 22. helmikuuta 2011 San Luisin piispa.
Kalmari (täsmennyssivu)
Kalmari voi tarkoittaa seuraavia:
Anselmi Nurmela
Anselmi Mikael Nurmela (s. 22. marraskuuta 1996 Emmen, Alankomaat) on suomalainen jalkapalloilija, joka pelaa puolustajana Veikkausliigan AC Oulussa. Nurmela debytoi Veikkausliigassa kaudella 2017 RoPS:in riveissä ja hän on pelannut myös Viron Meistriliigassa. Nurmelan isä on entinen jalkapalloilija ja A-maajoukkueen valmentaja Mika Nurmela.
Seurajoukkueet
Anselmi Nurmelan pelaajaura aikuisten tasolla alkoi kaudella 2013, kun hän nousi vain 16-vuotiaana Ykkösessä pelanneen AC Oulun kokoonpanoon. Nurmelan debyyttiottelussa nähtiin kentällä isä ja poika, kun myös Mika Nurmela pelasi AC Oulun keskikentällä. Varsinainen läpimurtokausi oli kuitenkin kausi 2014. Nurmela vakiinnutti paikkansa AC Oulun kokoonpanossa ja pelasi yhteensä 25 Ykkösen ottelua. Hän teki jatkosopimukset myös kausista 2015 ja 2016. Nurmela jatkoi AC Oulun runkopelaajana puolustuksessa ja keskikentällä, ja pelasi kaudella 2015 yhteensä 19 ja kaudella 2016 yhteensä 22 Ykkösen ottelua. Kausina 2013–2016 Nurmela pelasi yhteensä 69 Ykkösen ottelua ja teki niissä viisi maalia.
Nurmela siirtyi kaudeksi 2017 Veikkausliigassa pelanneeseen RoPS:iin. Nurmela debytoi Veikkausliigassa 29. huhtikuuta 2017 ottelussa RoPS–PS Kemi. Nurmela pelasi kaudella 2017 yhteensä 29 liigaottelua, joista 24 avauskokoonpanossa. Ensimmäisen ja ainoan liigamaalin Nurmela teki 10. syyskuuta 2017 Ilvestä vastaan. RoPS oli kaudella 2017 Veikkausliigassa seitsemäs. Nurmela siirtyi kaudeksi 2018 Meistriliigan ja Viron mestaruuden edellisellä kaudella voittaneeneen FC Floran riveihin. Nurmela pelasi kaudella 2018 yhteensä 11 Viron liigan ottelua sekä Floran reservijoukkueessa Viron kakkostasolla Esiliigassa. Flora oli kaudella 2018 Meistriliigassa kolmas. Kaudella 2019 Nurmela pelasi yhteensä 14 liigaottelua, joissa hän teki kaksi maalia. Flora voitti kaudella 2019 Mestriliigan ja Viron mestaruuden. Nurmela pelasi kahden kauden aikana yhteensä 25 Viron liigan ottelua.
Fabio Aru
Fabio Aru (s. 3. heinäkuuta 1990 Villacidro, Sardinia) on italialainen maantiepyöräilijä, ajajatyypiltään mäkimies ja etappiajaja. Hän aloitti ammattilaisuransa Astana Teamissa elokuussa 2012. Kausilla 2018–2020 hän edusti UAE Team Emiratesia ja vuodesta 2021 lähtien Team Qhubeka Assosia.
Aru voitti Italian ympäriajossa 2014 Montecampioneen päättyneen vuorietapin 21 sekunnin erolla Fabio Duarteen ja oli kokonaiskilpailun lopputuloksissa kolmas. Saman vuoden Espanjan ympäriajossa hän voitti kaksi etappia ja oli kokonaiskilpailussa viides. Italian ympäriajossa 2015 hän voitti Cerviniaan päättyneen 19. etapin 28 sekunnin erolla Ryder Hesjedaliin ja Sestriereen päättyneen 20. etapin 18 sekuntia ennen Hesjedalia. Hän sijoittui kokonaiskilpailussa toiseksi minuutin ja 53 sekuntia Alberto Contadorille hävinneenä. Lisäksi hän voitti nuorten kilpailun lähes kahden tunnin erolla Davide Formoloon.
Anselmi Nurmela
Maajoukkue
Anselmi Nurmela debytoi ikäluokkansa (1996) maajoukkueessa 17-vuotiaana 3. joulukuuta 2013 Tubizessa pelatussa ottelussa Belgia–Suomi. Hän pelasi oman ikäluokkansa maajoukkueessa 16 ottelua.
Fabio Aru
Aru voitti Espanjan ympäriajon 2015. Hän nousi kokonaiskilpailun johtoon ensimmäisen kerran 11. etapin jälkeen viiden etapin ajaksi. Lopullisesti hän siirtyi kilpailun johtoon toiseksi viimeisen etapin jälkeen ja voitti kilpailun lopulta 57 sekunnin erolla Joaquim Rodrígueziin. Hän voitti maantieajon Italian-mestaruuden 2017. Saman vuoden Ranskan ympäriajossa hän voitti La Planche des Belles Filles'iin päättyneen viidennen etapin.
Anselmi Nurmela
Maajoukkue
Alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa Nurmela debytoi 20-vuotiaana 24. maaliskuuta 2017 Espanjan Murciassa pelatussa ottelussa Hollanti–Suomi. Nurmela kuului Suomen joukkueeseen vuoden 2019 alle 21-vuotiaiden EM-kisojen karsintaotteluissa. Nurmela pelasi yhteensä kahdeksan nuorten maaottelua.
Fabio Aru
Saavutuksia
Lähteet: Cycling Archives, Cyclingbase , Pro Cycling Stats
The Great Lost Kinks Album
The Great Lost Kinks Album on The Kinksin vuonna 1973 julkaistu kokoelma-albumi. Materiaali koostuu ennenjulkaisemattomista kappaleista sekä muista harvinaisuuksista vuosilta 1966–1970.
Kappaleet
A-puoli B-puoli
Ernst Busch
Ernst Busch (6. heinäkuuta 1885 – 17. heinäkuuta 1945) oli saksalainen sotamarsalkka toisen maailmansodan aikana.
Nuoruus
Ernst Busch oli syntynyt Essen-Steelessä Saksassa. Hän liittyi Preussin armeijaan vuonna 1904 ja otti osaa ensimmäiseen maailmansotaan länsirintamalla. Hän jäi armeijaan sodan jälkeen ja vuonna 1930 hänet ylennettiin everstiluutnantiksi ja hän sai komentoonsa 9. jalkaväkirykmentin.
Toinen maailmansota
Busch palveli Wilhelm Listin alaisena Puolan offensiivissa 1939 ja seuraavana vuonna länsirintamalla hän johti 16. armeijaa. Hän ansaitsi palveluksestaan rautaristin ritariristin tammenlehvillä ja miekoilla. Hän otti seuraavaksi osaa operaatio Barbarossaan. 8. syyskuuta 1941 hänen 16. armeijansa valtasi Demjanskin ja otti osaa Leningradin piiritykseen. Venäläisten vastahyökkäyksistä huolimatta hänen miehensä pitivät rintamalinjan Staraja Russassa. Tämän uroteon johdosta hänet nimitettiin sotamarsalkaksi. Hän komensi Saksan keskustan armeijaryhmää 1943 ja 1944. Vuoden 1944 katastrofaalisen tappion jälkeen Adolf Hitler erotti hänet ja nimitti tilalle marsalkka Walther Modelin. Hänet kutsuttiin uudestaan palvelukseen vuonna 1945.
Viimeiset vaiheet
Busch sai komentoonsa armeijaryhmän ja taisteli länsirintamalla Kurt Studentin laskuvarjojoukkojen kanssa brittikenraali Bernard Montgomeryn joukkoja vastaan. Hän yritti pysäyttää tämän etenemisen Saksaan. Busch antautui briteille 3. toukokuuta 1945. Hän kuoli englantilaisten sotavankeudessa heinäkuussa 1945.
Madagaskarinturturikyyhky
pienoiskuva|Nesoenas picturata Madagaskarinturturikyyhky (Streptopelia picturata) on Intian valtameren saarilla elävä kyyhkylintu. Sen elinympäristö käsittää Madagaskarin, Komorit ja Seychellit sekä eräät pienemmät saaret. Lajista tunnetaan viisi alalajia. Sen holotyypin kuvaili Coenraad Jacob Temminck Mauritiukselta 1813.
Spitakin maanjäristys
Spitakin maanjäristys, usein myös Armenian maanjäristys, sattui Armeniassa 7. joulukuuta 1988 kello 11:41:24 (UTC+4). Se oli voimakkuudeltaan MS 6,8 ja tuhosi muun muassa Spitakin kaupungin kokonaan. Kaikkiaan järistyksessä kuoli lähes 25 000 ihmistä.
Spitakin maanjäristyksestä Aleksandr Kott on tehnyt draamaelokuvan nimeltä Spitak.
Tsukasa Hosaka
Tsukasa Hosaka (3. maaliskuuta 1937 Kofu – 21. tammikuuta 2018 Kofu ) oli japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue
Tsukasa Hosaka edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1960–1964. Hän osallistui muun muassa kesäolympialaisiin 1964.
Çelebi (arvonimi)
thumb|340px|[[Osmanien interregnumin aikana toisiaan vastaan sotineet prinssit Musa Çelebi ja Suleiman Çelebi.]] Çelebi ( = kirjailija, kirjoittaja, runoilija, tietäjä, oppinut) oli Osmanien valtakunnassa käytössä ollut arvonimi.
Etymologia
Täyttä varmuutta siitä, mitä kautta sana Çelebi periytyi osmanien käyttöön ei ole. Sen on ehdotettu lainatun syyrian sanasta șělîbha ("ristin palvoja"), jolla kuvattiin nestoriolaisia lähetyssaarnaajia 1200-1300-luvuilla. Toinen mahdollisena pidetty alkusana olisi arabiankielinen djalab, joka oli termi valikoidulle osalle orjia, joista tuli työntekijöitä hallinnollisiin tehtäviin. Kolmas selitys on kreikankielinen kaunopuheista tai kaunisäänistä tarkoittava sana kalliepis (χαλλιεπης), jota käytettiin Bysantissa korkeassa asemassa olevista. Neljännen teorian mukaan sana olisi periytynyt kurdin kielestä, sekä jumalaa tarkoittavasta sanasta theleb että jaloa herraa ja myös kiertelevää trubaduuria tarkoittaneesta termistä thelebi.
Käyttö
Osmanien tavan mukaan arvonimi liitettiin kiinteäksi osaksi kantajansa nimeä, eikä se ollut periytyvä. Arvonimi otettiin käyttöön 1300-luvun lopulla ja se annettiin erityisesti runoilijoille ja kirjanoppineille. Yleensä myös veljeskuntien ja järjestöjen johtajat saivat Çelebin arvonimen. 1700-luvun alkuun tultaessa Çelebia käytettiin vähemmän ja se alkoi korvautua Efendillä, joskin molempia saatettiin joskus käyttää yhtäaikaa samasta henkilöstä. Valtakunnan ensimmäisen sadan vuoden aikana se oli myös prinsseille myönnetty nimitys. Esimerkiksi jokainen sulttaani Bayezid II:n pojista saivat nimensä osaksi Çelebin. Noustuaan valtaistuimelle 1413 yksi heistä, Mehmed Çelebi muutti perinnettä ja esitteli prinssin arvonimeksi Lähi-idässä laajemmin käytössä olleen Shehzaden ("shaahin poika"). 1800-luvulla myös Shehzade alkoi korvautua Efendillä.
Derviššeistään tunnetulla suufilaisella Mevlevi-munkkiveljeskunnalla Çelebi on yhä käytössä. Mevlevien johtajana on tällä hetkellä Faruk Hemdem Çelebi. Veljeskunnan käytössä arvonimi Çelebi tarkoittaa "täysin valmistunutta" tai "uskoon täysin vihkiytynyttä". Erään mevlevien aiemman johtajan Çelebi Efendin nimi koostui kokonaan arvonimistä.
Çelebi on myös Turkissa, Anatoliassa sijaitseva kaupunki ja piirikunta. Sieltä kotoisin olleita merkittäviä henkilöitä kutsuttiin nimellä Çelebi-Zade, jolloin suffiksi -zade viittaa maantieteelliseen paikkaan, josta henkilö on lähtöisin. Tässä tapauksessa Çelebi-Zade tarkoittaa Çelebiläistä, joka oli esimerkiksi 1700-luvun historioitsijan ja runoilijan Ismail Asim Efendin lisänimi.
Soluviljely
right|thumb|160px|Viljelyn värjätyt [[Epiteelikudos|epiteelisolut: keratiini (punainen) ja DNA (vihreä)]]
Soluviljely tarkoittaa prokaryoottisten tai eukaryoottisten solujen kasvatusta hallituissa olosuhteissa. Soluviljelyn historian kehitys ja menetelmät ovat pitkälti olleet samankaltaisia kuin kudos- ja elinviljelyn.
Elävien solulinjojen erottaminen alkuperäisestä kudoslähteestään keksittiin 1800-luvulla, ja 1900-luvun puoleenväliin mennessä eläinsoluviljely alkoi olla jo yleinen laboratoriotekniikka.
Historia
1800-luvulla englantilainen fysiologi Sydney Ringer kehitti suolaliuoksia, joissa oli natrium-, kalium-, kalsium- ja magnesiumkloridia siinä määrin, että eläimen ruumiin ulkopuolella oleva sydän pystyi vielä sykkimään. Kudosviljely syntyi vuonna 1885, kun Wilhelm Roux poisti osan kanasikiön hermostolevyn ja piti sitä lämpimässä suolaliuoksessa muutaman vuorokauden. Ross Granville Harrison, joka työskenteli ensin Johns Hopkinsin yliopiston lääketieteellisessa tiedekunnassa ja sitten Yalen yliopistossa, julkaisi tutkimustensa tulokset vuosina 1907–1910 ja näin loi kudosviljelyn metodiikan.
Soluviljelytekniikat kehittyivät huomattavasti 1940–1950-luvuilla virologiatutkimusten tueksi. Virusten kasvattaminen soluviljelyissä on mahdollistanut niiden jalostamisen rokotteita varten. Jonas Salkin kehittämä poliorokote oli yksi ensimmäisistä sarjavalmisteisista tuotteista, joiden valmistuksessa käytettiin soluviljelytekniikkaa. Tutkijat John Franklin Enders, Thomas Huckle Weller ja Frederick Chapman Robbins kehittivät metodin, jonka avulla he kasvattivat poliovirusta apinan maksan soluviljelmässä. He voittivat työstä vuonna 1954 Nobelin lääketieteen palkinnon, ja Salk kehitti poliorokotteen.
Menetelmä
Soluviljelyssä tutkija valmistelee tutkittavasta kudoksesta joko ohuita kudossuikaleita eli eksplantaatteja tai irrottaa kudoksesta yksittäisiä soluja. Yksikin solu saattaa riittää viljelmän tekoon. Soluviljelmän voi valmistaa niin eläin- kuin kasvisoluistakin. Kudossuikale tai yksittäiset solut asetetaan maljalle, jonka olosuhteet pyrkivät matkimaan kudosten ja solujen luonnollista elinympäristöä. On erityisen tärkeää, että elatusnesteen koostumus muistuttaa mahdollisimman läheisesti luonnollisen solunulkoisen nesteen koostumusta. Viljelmän ympäristön happi- ja hiilidioksipitoisuuksien, lämpötilan ja happamusasteen on pysyttävä koko viljelyn ajan samana. Monet solut tarvitsevat lisääntyäkseen myös kiinnitysalusta n kasvatusmaljan pohjalle.
Soluviljelyn aikana kasvatettavat solut muodostavat solukon koko kasvutilaan. Kasvun pysäyttää solulle tyypillinen kasvun tiheysinhibitio. Solut eivät tavallisesti selviä viljelmässä kuin rajallisen ajan. Viljelmän eliniän ajan tutkijat voivat tehdä soluista uusia viljelmiä, tutkia solujen toimintaa viljelmässä ja manipuloida niitä: he voivat esimerkiksi ruiskuttaa soluihin vieraita yhdisteitä, muokata geenejä, poistaa tai siirtää soluelimiä toisiin soluihin tai aiheuttaa soluun virustartunta.
Pete Lovely
Lovely voitti vuoden 1957 Laguna Secan kilpailun Ferrarilla. Hänen kilpailu-uransa kesti yli 50 vuotta. Hän jatkoi ajamista historiallisissa ajoissa.
Heinrich Fasching
Fasching jäi eläkkeelle 7. lokakuuta 2004.
Jalkaväkirykmentti 61 (jatkosota)
Jalkaväkirykmentti 61 oli Vaasan ruotsinkielisessä suojeluskuntapiirissä muodostettu ruotsinkielinen rykmentti, joka muun muassa osallistui Kannaksen torjuntataisteluihin kesällä 1944. Rykmentti perustettiin reservirykmenttinä. Rykmenttiin sijoitettiin myös ruotsalaisia vapaaehtoisia. Myös rykmentin kolmannen pataljoonan komentajana toimi ruotsalainen vapaaehtoinen, majuri Sven Hedengren. Suurhyökkäyksen aikana rykmentin komentajana toimi everstiluutnantti Alpo Marttinen. JR 61 saavutti mainetta Tienhaaran taistelussa 22. - 25. kesäkuuta 1944 saavuttamallaan torjuntavoitolla.
Wakatake (1922)
Valmistus
Alus tilattiin Kawasakin Kōben telakalta, missä köli laskettiin 13. joulukuuta 1921. Alus laskettiin vesille 24. heinäkuuta 1922 ja otettiin palvelukseen 30. syyskuuta.
Palvelus
Vuonna 1938 aluksen etummainen savuhormi varustettiin savuohjaimella ja aluksen painolastimäärää kasvatettiin, jolloin uppouma kasvoi 1 113 tonniin. Samanaikaisesti aluksen nopeus laski 31 solmuun. pienoiskuva|Aluksen tuhoutuminen ilmapommituksessa Tyynenmeren sodan alkaessa alus kuului Kuren laivastoalueen alaiseen 13. hävittäjäviirikköön, jonka muut alukset olivat Kuretake ja Sanae. Viirikön tehtävänä oli sukellusvenetorjunta Japaninmerellä, Bungonsalmessa ja Kuyshun länsirannikolla. Alus liitettiin 10. huhtikuuta 1942 viirikön mukana vasta muodostettuun Lounaisen alueen laivaston 1. pinta-alussaattajaviirikköön, jonka osana alus suojasi saattueita laivaston alueella.
Alus oli 30. maaliskuuta 1944 Palaulla, kun se joutui Yhdysvaltain laivaston TF38:n lentokoneiden hyökkäyksen maaliksi. Se tuhoutui hyökkäyksessä pyrkiessään suojaan Babelthaupin saaren edustalta.
Jonathan Richman
Elämäkerta
Richman aloitti soittamisen ja säveltämisen 1960-luvun puolivälissä. Vuonna 1969 hän muutti Velvet Undergroundin (ehkä tärkein musiikillinen esikuva) kotikaupunkiin New Yorkiin, jossa hän yöpyi ensimmäiset kaksi viikkoa yhtyeen managerin sohvalla. Hän työskenteli sekalaisissa töissä ja yritti luoda musiikkiuraa, mutta epäonnistuttuaan palasi Bostoniin.
Bostonissa Richman perusti vuonna 1970 The Modern Lovers -yhtyeen. Vuonna 1972 yhtye teki Los Angelesissa demonauhoituksia John Calen johdolla, mutta nauhoituksista ja esiintymisistä huolimatta levytyssopimusta ei tullut. Yhtye hajosi vuonna 1973. Pienen tauon jälkeen Richman alkoi valmistella soolotöitään ja kokosi samalla nimellä yhtyeen uusista muusikoista. Alkuperäiset demonauhat julkaistiin vuonna 1976 albumina The Modern Lovers, ja seuraavana vuonna ilmestyi uuden yhtyeen kanssa äänitetty Jonathan Richman and the Modern Lovers.
Richmanin kulttisuosio on kestänyt läpi vuosikymmenten. Viime vuosina hänen näkyvyyttään ovat kasvattaneet useat vierailut Conan O'Brienin show'ssa sekä rooli elokuvassa Sekaisin Marista. Richmania on myös toisinaan kutsuttu punkin kummisedäksi, ja hän onkin innoittanut monia artisteja ja yhtyeitä.
Red Bull Air Race World Championship -kausi 2014
Red Bull Air Race World Championship -kausi 2014 oli Red Bull Air Race World Championship -sarjan yhdeksäs kausi ja ensimmäinen vuosina 2011–2013 pidetyn kilpailutauon jälkeen. Kauden kahdeksasta kilpailusta ensimmäinen järjestettiin Abu Dhabissa 28. helmikuuta – 1. maaliskuuta ja viimeinen Itävallan Spielbergissä 25.–26. lokakuuta.
Lentäjät ja lentokoneet
pienoiskuva|[[Hannes Arch Spielbergin osakilpailussa kaudella 2014.]]
Challenger Class
Challenger Classissa kaikilla lentäjillä oli käytössään Extra 330LX.
Kilpailukalenteri
Kausi alkoi Abu Dhabin osakilpailulla 28. helmikuuta – 1. maaliskuuta. Sitä seurasivat kilpailut Rovinjissa, Putrajayassa, Gdyniassa, Ascotissa, Dallasissa ja Las Vegasissa. Kauden päätti Spielbergin osakilpailu, joka korvasi alun perin Kiinaan kaavaillun kilpailun.
* – Kilpailupäivä peruttiin kovan tuulen vuoksi, ja pisteet jaettiin aika-ajotulosten perusteella.
Master Class
Pisteet kahdeksalle parhaalle 12–9–7–5–4–3–2–1.
Challenger Class
Pisteet viidelle parhaalle 10–8–6–4–2. Jokainen lentäjä osallistui vähintään kolmeen ensimmäisistä seitsemästä osakilpailusta. Näistä seitsemästä kilpailuista kolme parasta tulosta laskettiin mukaan kokonaispisteisiin, ja seitsemän kilpailun jälkeen kuusi parasta lentäjää pääsi mukaan kahdeksanteen kilpailuun, joka ratkaisi kärkikuusikon lopulliset sijoitukset.
Finaali
Kärkikuusikon sijoitukset kauden päättäneessä Spielbergin kilpailussa, joka määritti myös lopulliset sijoitukset sarjassa.
Manuel Díaz
Manuel Dionisio Díaz Martínez (8. huhtikuuta 1874 Havanna – 20. helmikuuta 1929 Rochester, New York) oli kuubalainen säilä- ja florettimiekkailija ja säilän yksilökilpailun sekä floretin joukkuekilpailun olympiakultamitalisti vuoden 1904 olympialaisista. Diaz osallistui floretin joukkuekilpailuun yhdysvaltalais-kuubalaisessa sekajoukkueessa.
Cipriano García Fernández
pienoiskuva Cipriano García Fernández (s. 23. joulukuuta 1931 Santibáñez de Tera, Espanja) on Argentiinassa toiminut espanjalaissyntyinen roomalaiskatolinen piispa. Hän kuuluu augustinolaisiin. Hänet vihittiin papiksi 15. heinäkuuta 1956 ja nimitettiin Cafayaten alueprelatuurin johtoon 28. toukokuuta 1991. Piispaksi vihkiminen seurasi 11. elokuuta. Tilaisuuden pääkonsekraattori oli Moisés Julio Blanchoud, jota avustivat Ubaldo Calabresi ja Elmer Osmar Ramón Miani.
García Fernández jäi eläkkeelle 26. tammikuuta 2007.
Koiviston I hallitus
Koiviston I hallitus oli Suomen tasavallan 51. hallitus, jonka muodostivat SDP, Keskusta, RKP, SKDL ja TPSL. Hallitukselle kertyi 784 hallituspäivää 22. maaliskuuta 1968 – 14. toukokuuta 1970.
Suomessa vakiintuneen käytännön mukaan hallitus erosi aina presidentinvaalin yhteydessä, vaikka lainsäädäntö ei tällaista menettelyä edellyttänytkään. Niinpä edellinen pääministeri Rafael Paasio jätti hallituksensa eronpyynnön vuoden 1968 presidentinvaalin jälkeen ja valtiovarainministerinä vuoden 1967 loppuun saakka toiminut, hiljattain Suomen Pankin pääjohtajaksi tullut Mauno Koivisto kokosi uuden hallituksen entiselle kansanrintamapohjalle. Jatkuvuutta osoitti keskeisten ministerien – ulkoministeri Ahti Karjalainen, oikeusministeri Aarre Simonen, sisäasiainministeri Antero Väyrysen sekä valtiovarainministerien Eino Raunio ja Ele Alenius – jatkaminen tehtävissään. Ulkopoliittisen ripittäytymisen tehnyt SDP:n vahva mies Väinö Leskinen nousi hallitukseen yhdeksän vuoden tauon jälkeen.
Hallituksen puolustusministerinä jatkoi Keskustan oikeistosiipeen kuulunut, vanhakantaisen isänmaallinen Sulo Suorttanen, joka oli jatkosodan aikana kuulunut suomalaiseen SS-pataljoonaan. Presidentti Urho Kekkonen ei julkisesti puuttunut Suorttasen nimitykseen, mutta Anita Hallaman vuonna 2001 julkaistuista muistelmista ilmeni, että presidentti oli pahoittanut asiasta syvästi mielensä. Kekkosen oma suosikki puolustusministeriksi olisi ollut hänen luottomiehensä, Suojelupoliisin päällikkö Arvo Pentti. Neuvostoliitto ei ottanut kantaa Suorttasen valintaan ministeriksi, vaikka se muutoin oli käyttänyt ”natsikorttia” sumeilematta valtapiirissään. Toisaalta L. A. Puntilan mukaan Moskova oli samoissa hallitusneuvotteluissa estänyt SDP:n tannerilaiseen siipeen kuuluneen Olavi Lindblomin valinnan pääministeriksi.
Koiviston ensimmäisen hallituksen merkittäviin saavutuksiin kuului tulopoliittinen kokonaisratkaisu. Ratkaisun oli suunnitellut valtakunnansovittelija Keijo Liinamaan vuonna 1967, ja se hyväksyttiin vain vähän aikaa hallituksen muodostamisen jälkeen. Siirtyminen kokonaisratkaisun mukaiseen indeksittömään järjestelmään vaati hintojen ja palkkojen säännöstelyvaltuuksien palauttamista hallitukselle: eduskunta hyväksyi tämän ilman viivytyksiä. Hallituksen toimikaudella toteutettiin tai pantiin alulle myös joukko tärkeitä sosiaalipoliittisia uudistuksia, kuten kansaneläkkeen perhe-eläkkeet, yrittäjien ja maatalousyrittäjien eläkejärjestelmät (YEL ja MYEL) sekä uusi alkoholilaki, johon liittyi keskioluen myynnin vapauttaminen vuoden 1969 alussa. Lääkkeeksi maatalouden kasaantuneeseen ylituotanto-ongelmaan otettiin lehmien teurastuspalkkiot ja peltojen "paketointi", mikä merkitsi sitä, että valtio maksoi korvausta viljelijälle, joka jätti peltonsa viljelemättä. Tämä oli johdonmukaista maatalouspolitiikkaa, mutta se osoittautui poliittiseksi pommiksi, joka räjähti Keskustan käsiin vuoden 1970 eduskuntavaaleissa.
Työministeri Viljo Virtanen siirtyi vuoden 1970 alussa Mikkelin läänin maaherraksi ja hänen tilalleen tuli kansanedustaja Veikko Helle. Kansliaministeri Jussi Linnamo siirtyi helmikuun alussa 1970 pankkitarkastusviraston ylijohtajaksi ja hänen tilalleen tuli kansanedustaja Margit Eskman.
Koiviston I hallitus on niin sanotulla piinaindeksillä mitattuna talouspolitiikaltaan onnistunein hallitus Suomessa vuosina 1951–1997 yli 300 päivää istuneista hallituksista. Piinaindeksi on hallituksen vallassaoloaikana tapahtuneen inflaation muutoksen, työttömyyden muutoksen ja kokonaistuotannon kasvun muutoksen summa. Talouden kasvuvauhti oli Koiviston I hallituskauden lopulla lähes 10 prosenttia.
Royal Rumble (2007)
Royal Rumble (2007) oli 20. vuosittainen Royal Rumble showpaini pay-per-view (PPV) -tapahtuma, minkä tuotti World Wrestling Entertainment (WWE). Se järjestettiin 28. tammikuuta, 2007 AT&T Centerissä San Antoniossa, Texasissa ja tapahtumassa esiinyivät painijoita komesta eri WWE:n brändistä: RAW'sta, SmackDown!sta, ECW'stä. Tapahtumassa ensimmäistä kertaa ECW brädistä osallistui painijoita Royal Rumble ottelun. Vuodesta 1993 asti, Royal Rumblen voittaja ansaitsee maailman mestaruusottelun WrestleManiaan. Tapahtumassa käytiin viisi ottelua, mistä päätapahtumana nähtiin Royal Rumble ottelu, minkä voittaja oli The Undertaker.
Taustaa
190px|thumb|Mr. Kennedy kohtasi Royal Rumblessa Batistan. "Pääfeudi" RAW brändistä, mikä eteni Royal Rumbleen oli John Cenan ja Umagan välillä, jotka taistelivat WWE -mestaruudesta. Edellisessä pay-per-viewissä, New Year's Revolutionissa, Cena voitti Umagan, mikä oli hänelle ensimmäinen häviö WWE:ssä ja säilytti mestaruuden. Seuraavassa RAW'ssa, Umagan manageri, Armando Alejandro Estrada vaati uusintaottelua, mihin Cena suostui. Myöhemmin tuona iltana Umaga sekaantui Cenan ja The Great Khalin väliseen otteluun ja pieksi Cenan. 15. tammikuuta, RAW'ssa Cenalle ja Umagalle järjestettiin sopimus tilaisuus. Estrada sai valita missä ottelu tyypissä he kohtaisivat ja hän valitsi Last Man Standing ottelun. Cena allekirjoitti ja hyökkäsi Umagan ja Estradan kimppuun. 22. tammikuuta RAW'ssa, Cenan pudottua Royal Rumblesta, Umaga hyökkäsi hänen kimppuun ja Cena loukkaannutti pernansa.
Pathfinder-Plus
Pathfinder Plus oli NASAn miehittämätön lentokone, joka saavutti ainakin 24,445 kilometrin korkeuden. Se toimi osin aurinkoenergialla. Vuonna 2002 se toimi hetken tv-lähetysten ja langattoman viestinnän linkin alustana 20 000 metrin korkeudesta. Se soveltui hyvin erilaisten tieteellisten laitteiden alustaksi.
Royal Rumble (2007)
Taustaa
SmackDown! brändistä pääfeudi oli Batistan ja Mr. Kennedyn välillä, jotka taistelivat World Heavyweight -mestaruudesta. 5. tammikuuta SmackDown!ssa, Beat the Clock Sprint turnaus aloitettiin. Turnauksessa painijat ottelevat 1 vs. 1 otteluissa ja nopeimmassa ajassa voittanut voittaa #1 haastajuuden Batistan World Heavyweight -mestaruudesta. Mr. Kennedy voitti Chris Benoitin melkein viidessä minuutissa, mikä oli show'n paras aika. Seuraavalla viikolla, Mr. Kennedy sekaantui The Undertakerin ja The Mizin väliseen otteluun, mikä maksoi Undertakerille ykkös haastajuuden maailman mestaruuteen. 19. tammikuuta SmackDown!ssa, The Undertaker kohtasi Kennedyn ja, jos hän voittaa, hän tulisi kohtaamaan Royal Rumblessa Batistan. Matsin aikana, Kennedy löi Batistaa, joka oli kehän ulkopuolella. Batista kosti Kennedylle hyökäten ja se aiheutti diskauksen 'Takerille.
Pathfinder-Plus
Aiheesta muualla
NASA_Pathfinder
Royal Rumble (2007)
Taustaa
ECW brändistä Royal Rumbleen kehittynyt feudi oli Bobby Lashleyn ja Testin välillä, jotka taistelivat ECW -mestaruudesta. Rob Van Dam voitti online äänestyksen Sabua ja Tesiä vastaan ja ansaitsi mestaruus mahdollisuuden 2. tammikuuta ECW'ssä, Lashelyä vastaan, mikä päättyi ei-tulokseen. Van Damille annettiin toinen mahdollisuus seuraavalle viikolle. Otteluun kuitenkin sekaantui Test, joka hakkasi molemmat. 16. tammikuuta, Lashley kohtasi Triple Threat ottelussa Testin ja RVD:n, minkä voitti Lashley, mutta Test kuitenkin hakkasi hänet ottelun jälkeen. Tämän jälkeen Lashleyn ja Testin välille määrättiin matsi Royal Rumbleen ECW -mestaruus panttina. Viikko tämän jälkeen, Lashley voitti Testin toisessa titteli ottelussa.
Royal Rumble sisääntulot ja eliminoitumiset
Punainen <font color="#FFEEEE">██ ja "Raw" tarkoittaa Raw supertähteä, sininen <font color="#EEEEFF">██ ja "SD!" tarkoittaa SmackDown! supertähteä, purppura <font color="#E7DDEE">██ ja "ECW" tarkoittaa ECW supertähteä. thumb|The Undertaker, vuoden 2007 Royal Rumble ottelun voittaja. ^ Kanen teki 11. esiintymisen Royal Rumble ottelussa, mikä rikkoi Rikishin ennätyksen.
^ King Booker oli jo eliminoitu, mutta meni takaisin rinkiin ja eliminoi Kanen.
^ Visceran eliminoimiseen osallistui 8 miestä, mikä on eniten Royal Rumblen historiassa. Tämä rikkoi vuoden 1994 ennätyksen, jolloin Visceran (silloin Mabel) pudotti 7 painijaa.
^ The Undertaker oli ensimmäinen, jokaoli voittanut tullessa kehään viimeisenä eli 30.
Lähteet
Royal Rumble (2007)
Saburō Kawabuchi
(s. 3. joulukuuta 1936 Osaka, Japani) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue
edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1958–1965. Hän osallistui muun muassa Kesäolympialaisiin 1964.
James Norman Hall
James Norman Hall (22. huhtikuuta 1887 Colfax, Iowa – 6. heinäkuuta 1951 Tahiti) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Yhdessä ystävänsä Charles Nordhoffin kanssa hän kirjoitti HMS Bountylla vuonna 1789 tapahtuneesta kapinasta trilogian, jonka ensimmäinen osa, Kapina laivassa, julkaistiin vuonna 1932. Trilogian kaksi muuta osaa ovat Meren voittajat (1933) ja Pitcairn's Island (1934).
Yleisluistelun Suomen-mestaruuskilpailut 1914
Suomen luistelumestaruudesta kilpailtiin Viipurissa 7.-8. maaliskuuta 1914. Vain kolme Helsingfors Skridskoklubbin miesluistelijaa otti osaa kilpailuun. Julius Skutnabb voitti mestaruuden ja luisteli 10 000 metrillä uuden Suomen ennätyksen.
Miesten yleismestaruus
<br style="clear:both;"/>
SVUL:n mestaruus
<br style="clear:both;"/>
One on One: Dr. J vs. Larry Bird
Dr. J and Larry Bird Go One on One (tunnettu myös nimellä One on One) on Eric Hammondin kehittämä ja Electronic Artsin vuonna 1983 Apple II:lle julkaisema koripalloaiheinen urheilupeli.
Pelin jatko-osa Jordan vs Bird julkaistiin IBM PC:lle, Sega Mega Drivelle, Commodore 64:lle ja Nintendo Entertainment Systemille vuonna 1988.
One on One oli ensimmäinen lisensoitu urheiluvideopeli, jossa pelaajat esitettiin tunnistettavina oikeilla nimillään ja ominaisuuksillaan. 1UP.comin Essential-artikkelisarjassa pelille annetaan kunnia edelläkävijänä, jolle nykyiset lisensoidut urheilupelit ovat velkaa suosiostaan.
Gill Sans
thumb|Gill Sans Gill Sans on Eric Gillin vuonna 1926 suunnittelema humanistinen sans serif -kirjaintyyppi, jossa on myös geometristen sans serif -kirjainten piirteitä. Monotype julkaisi kirjaintyypin vuonna 1928. Gill Sans on edelleen hyvin suosittu monipuolisuutensa ja luettavuutensa vuoksi.
Gill Sansin esikuvana oli Gillin opettajan Edward Johnstonin Lontoon metrolle vuonna 1918 suunnittelema opasteiden kirjaintyyppi, Johnston. Gillin kirjainten suhteet ovat kuitenkin klassisempia. Myös R- ja q-kirjainten muoto on omintakeisempi. Gill Sansin laihemmat leikkaukset sopivat hyvin leipätekstiin, lihavammat puolestaan otsikoihin ja julisteisiin.
Eero Saarnio
Eero Voldemar Saarnio (18. huhtikuuta 1926 – 7. huhtikuuta 2006) oli suomalainen jalkapalloilija.
Puolustajana pelannut Saarnio edusti urallaan Kotkan Työväen Palloilijoita 1946–1950. Kaikkiaan hän pelasi kolmen kauden aikana 52 mestaruussarjan ottelua, joissa hän teki neljä maalia. Saarnio edusti Suomen maajoukkuetta vuosina 1946–1949 seitsemässä maaottelussa. Saarnion pelaajaura loppui vakavaan selkävammaan syksyllä 1950. Myöhemmin hän toimi muun muassa kenttävahtimestarina.
Saarnio voitti KTP:n joukkueessa kaksi TUL:n mestaruutta. Saarniolle on myönnetty TUL:n kultainen mestarimerkki.
Making Gender
Aineisto
Teoksessa käsitellään sekä Ortnerin henkilökohtaisesti tekemiä etnografisia tutkimuksia muun muassa Nepalissa asuvan šerpa-kansan parissa sekä muiden feminististen antropologien tutkimuksia ja niiden tuloksia yli kahden vuosikymmenen ajalta.
Teoreettinen viitekehys
Ortnerin teos on feministisen ja postkolonialistisen antropologian esimerkkiteos, jossa sorrettujen sekä alistettujen ihmisryhmien ääni ja näkökulma yritetään tuoda esiin ja kuuluviin. Teos on myös postmodernistinen, sillä sen yhtenä pääajatuksena on kyseenalaistaa aiempien antropologisten tutkimusten antama yleismaailmallinen kuva ihmisistä, sukupuolesta ja seksuaalisuudesta sekä antropologian miehinen vinouma, joka vaikuttaa tieteenalan yleensä ei-kyseenalaistettuihin periaatteisiin.
Shōzō Tsugitani
(s. 5. kesäkuuta 1940) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue
edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1961-1965. Hän on osallistunut mm. Kesäolympialaisissa 1964.
Ihmiset suviyössä
Ihmiset suviyössä on Frans Eemil Sillanpään kirjoittama romaani vuodelta 1934. Sen on julkaissut Otava. Sillanpää luonnehti romaaniaan "eepilliseksi sarjaksi". Elokuvaversion valmistumisvuonna romaanista julkaistiin viides painos. Kirjan ensimmäinen virke tiivistää paljon oleellista:
Valentin Vaala on vuonna 1948 ohjannut kirjaan perustuvan elokuvan Ihmiset suviyössä.
Kuretake (1922)
Kuretake oli keisarillisen Japanin laivaston Wakatake-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Palvelus
Tyynenmeren sodan alkaessa alus kuului Kuren laivastoalueen 13. hävittäjäviirikköön, jonka muut alukset olivat Wakatake ja Sanae. Viirikön tehtävänä oli sukellusvenetorjunta Japaninmerellä, Bungonsalmessa ja Kuyshun länsirannikolla. Alus liitettiin 10. huhtikuuta 1942 viirikön mukana vasta muodostettuun Lounaisen alueen laivaston 1. pinta-alussaattajaviirikköön, jonka osana alus suojasi saattueita laivaston alueella.
Yhdysvaltain laivaston sukellusvene USS Razorback upotti aluksen 30. joulukuuta 1944 65 merimailia Formosan saaresta kaakkoon.
Kai Kantola
Kai Hannes Kantola (s. 11. syyskuuta 1987 North York, Ontario, Kanada) on amerikansuomalainen entinen jääkiekkoilija. Hän oli lähtökohtaisesti pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä, mutta Kantola osasi pelata myös keskellä. Hänet tunnettiin pelityyliltään voimahyökkääjänä. Kantola laukoi oikealta. Hän syntyi Kanadassa ja sai kiekko-oppinsa pääasiassa Yhdysvalloissa, mutta Kantola pelasi lähes koko ammattilaisuransa ajan SM-liigassa. Hän pelasi Tampereen Ilveksen, Espoo Bluesin, KooKoon, Helsingin IFK:n, Kalevan Pallon ja Turun Palloseuran joukkueissa yhteensä 601 runkosarjaottelua tehopistein 132+148=280, 36 playoff-ottelua tehopistein 8+5=13 ja kymmenen liigakarsintaottelua tehopistein 3+6=9. Kantola kuului sekä Ilveksessä että KalPassa joukkueensa kapteenistoon. Hän saavutti KalPassa Spengler Cupin voiton vuonna 2018. Kantola pelasi urallaan myös yhden kauden monikansallisen ICE Hockey Leaguen EHC Linzissä.
Riitiala
Riitialan kyläseura
Riitialan seudulla on yli 30 vuoden ajan toiminut kyläseura Riitialan seudun kylät ry. Kyläalue kattaa Ikaalisten Riitialan, Heittolan, Höytölän, Kiialan, Särkiperän, Tuhkurin ja Paununperän kylät ja alueet. Kyläseuran alueen yhdistykset toimivat keskenään tiiviissä yhteistyössä. Alueen monisatavuotiset kantakylät Kyrösjärven rantamailla ovat nähtävyyksiä.
Kai Kantola
Junioriura ja yliopistovuodet
Kantola syntyi suomalaisille vanhemmille Ontarion North Yorkissa, lähellä Torontoa. Hän aloitti siellä jääkiekkoilun, kunnes Kantola muutti perheineen omien sanojensa mukaan noin 6-7-vuotiaana Yhdysvaltoihin Pohjois-Carolinan Raleighiin ja siirtyi East Coast Eaglesin joukkueeseen. Kantola pelasi siellä kevääseen 2003 saakka, jonka jälkeen hän vietti kauden 2003–2004 vaihto-oppilaana Suomessa, Lahden Kiekkoreippaan B-nuorissa.
Try-outin kautta Ilvekseen
Kesäkuussa 2010 Kantola siirtyi kahden viikon mittaiselle tryoutille SM-liigajoukkue Tampereen Ilvekseen. Hänen annettiin antaa näyttöjä aina elokuun loppuun, jonka jälkeen Kantola sai vuoden mittaisen jatkosopimuksen joukkueeseen. Aamulehden mukaan Ilves löysi hänet Facebookin välityksellä. Kantola on lisäksi joukkueen silloisen apuvalmentaja Pekka Kangasalustan vaimon pikkuserkku. SM-liigan tulokaskausi 2010–2011 toi Kantolalle 56 runkosarjaottelussa tehot 5+8=13 sekä viidessä playoff-ottelussa tehot 1+1=2. Joulukuussa 2010 hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Ilveksen kanssa.
Kaudella 2011–2012 Kantola teki runkosarjassa 12 tehopistettä. Hän oli kauden aikana myös yli kuukauden sivussa jalkavamman takia, jonka Kantola sai joulukuussa 2011. Ilves jäi runkosarjassa viimeiseksi ja ajautui liigakarsintoihin, joiden pistepörssin Kantola voitti tehoilla 2+4=6. Hänet palkittiin Ilveksen kauden päättäjäisissä joukkueen parhaita pelaajia valitessa pronssi-palkinnolla. Maaliskuussa 2012 Kantola teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Ilveksen kanssa.
Kausi 2012–2013 ja pitkä pelikielto
Viikko Kärppiä vastaan pelatun ottelun jälkeen Kantolalle asetettiin pitkä, yhdeksän ottelun mittainen pelikielto. Päätösharkinnassaan kurinpitoryhmä piti rangaistusta ankaroittavana seikkana sitä, että Kantola oli katsonut oikeudekseen käyttää omankäden oikeutta jäällä sekä sitä, että Kantola löi pelitilanteen ulkopuolella tappeluhalutonta ja jäässä makaavaa vastustajan pelaajaa. Rangaistusta ankaroitti myös se, että Kantola aloitti tappelun täysin tarkoituksenhakuisesti vailla mitään kunnioitusta jääkiekon ja SM-liigan sääntöjä kohtaan sekä välinpitämättömästi teon kohteena olevan pelaajan turvallisuudesta ja pelin sekä pelaajan kunnioitusta. Ennen tätä hän ehti myös kärsiä väliaikaisesta pelikiellostaan kaksi ottelua.
Kaudella 2012–2013 Kantola oli jälleen runkosarjassa viimeiseksi sijoittuneen Ilveksen parhaimmistoa sekä joukkueen kolmanneksi paras pistemies tehtyään 37 runkosarjaottelussa tehot 11+11=22. Kaudella 2013–2014 Kantola nousi Ilveksen varakapteeniksi. Hän oli tehoilla 19+14=33 joukkueen paras maalintekijä ja Kantola jakoi sisäisen pistepörssin toisen sijan Sami Sandellin kanssa.