cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Fermaatti (kuoro)
Fermaatti on Kalajoella 1979 perustettu nuorisokuoro, jota on koko ajan johtanut opettaja, dir. cant. Soili Autio. Fermaatin taustalla oli Kalajoen seurakunnan 1960-luvulla perustama kuoro.
Kuoron kokoonpano uusiutuu joka vuosi. Iältään kuoron jäsenet ovat 11–20-vuotiaita. Nykyisessä kokoonpanossa on 41 tyttöä.
Fermaatti-kuoron ohjelmisto koostuu mm. vanhoista latinankielisistä kirkkolauluista ja muusta hegellisestä musiikista, negrospirituaaleista, Suomen ja muiden maiden kansanlauluista, ns. kevyestä musiikista sekä klassisista kuoroteoksista. Pääpaino on kuitenkin tämän päivän suomalaisten nykysäveltäjien musiikissa. Minna-Liisa Kaattari on kuoron vakituinen säestäjä.
Fermaatti on julkaissut 6 äänitettä:
Snowy
Snowy on joki Kaakkois-Australiassa. Se saa alkunsa Snowy Mountainsilta ja virtaa Uuden Etelä-Walesin ja Victorian läpi etelää kohti.
1950-luvulla toteutetussa Snowy Mountainsin vesivoimahankkeen myötä Snowy-jokeen rakennettiin Jindabyne-pato, jonka avulla 99 % Snowyn vesistä siirrettiin virtaamaan Murray- ja Murrumbidgee-jokiin. Elokuussa 2002 Snowyssä virtaava vesimäärää nostettiin noin 4 % sen alkuperäisestä virtauksesta.
Televisiosarjan Lumisen virran mies nimi viittaa Snowy-jokeen.
We’re Not Ready Yet
We’re Not Ready Yet on Beats and Stylesin albumi, joka julkaistiin 1. syyskuuta 2004. Albumin ensimmäisenä singlenä julkaistiin ”Dance, Dance, Dance!”, jossa laulaa MC Sholar.
Albumi ylsi toisella listaviikollaan Suomen virallisen listan sijalle 21.
Vennäinkylä
Vennäinkylä on kylä Leningradin alueen Seuloskoin piirin Kuivaisin kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Pietarin, Metsäpirtin ja Käkisalmen välisen maantien varrella kolme kilometriä Kuivaisista etelään. Kylässä on runsaat sata asukasta (vuonna 2010).
Lempaalan luterilaisen seurakunnan alueella sijainnut Vennäinkylä on nimensä mukaisesti ollut aina venäläisten asuttama. Nykyään se koostuu omakotitaloista ja kolmesta kaksikerroksista asuintalosta. Kylässä sijainnut maatalousyritys Avloga on lopettanut toimintansa.
Lähteet
60.29972°N, 30.45528°W
Radio Mega
Radio Mega oli oululainen radioasema, jonka taajuusalue oli Oulun seudulla 103,1 MHz (3kW) ja Raahessa 100,7 MHz (1kW). Se soitti pääasiassa rockia, joka oli suunnattu 25–55-vuotiaille. Radio Mega lähetti selostuksen Oulun Kärppien jokaisesta koti- ja vierasottelusta, jotka selosti Ari Stenius. Myös AC Oulun vieraspelit kuultiin Megalta. AC Oulun pelien selostajana toimi Sebastian Waheeb. Tunnetuin Radio Megan toimittaja lienee ollut entinen kansanedustaja Lyly Rajala.
Oulun ensimmäiset kaupalliset paikallisradioasemat perustettiin vuonna 1988. Toinen asemista oli Radio Mega ja toinen Radio Kaiku, joka kuitenkin lopetti toimintansa vuonna 1991. Sittemmin Radio Mega oli osa SBS Finland -yhtiötä, jonka omisti kansainvälinen monimediakonserni ProSiebenSat.1 Media AG.
RCA
RCA voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Melodifestivalen 1960
Melodifestivalen 1960 (tuolloin tunnettu nimellä Eurovisionsschlagern - Svensk final) oli Ruotsissa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Ruotsin edustuskappale vuoden 1960 Eurovision laulukilpailuun. Kilpailu pidettiin avoimena sävellyskilpailuna, johon lähetettiin noin 1100 kappaletta. Niistä kahdeksan valittiin karsinnan semifinaaliin.
Karsinnan semifinaali pidettiin 28. joulukuuta 1959. Semifinaalissa valittiin neljä kappaletta karsinnan finaaliin. Ei ole tiedossa, miten finalistit valittiin, eikä semifinaalin tarkempi tulos myöskään ole tiedossa. Karsinnan finaali pidettiin 2. helmikuuta 1960 Cirkuksessa Tukholmassa. Finaalissa jokaisen kappaleen esitti kaksi eri esittäjää, ensin suuren ja sitten pienen orkesterin säestyksellä. Finaalissa voittajan valitsivat neljä musiikin asiantuntijoista koostunutta alueraatia, joista kussakin oli kolme jäsentä. Kukin raadin jäsen antoi jokaiselle kappaleelle arvosanan välillä 1-10. Karsinnan voitti kappale Alla andra får varann, jonka karsintafinaalissa esittivät Östen Warnerbring ja Inger Berggren. Jo ennen karsintafinaalia oli kuitenkin päätetty, että Ruotsin edustuskappaleen kansainvälisessä Eurovision laulukilpailussa esittäisi Siw Malmkvist.
Sulkeuma (metallurgia)
Sulkeuma on metallisulaan sen käsittelyssä syntyvä tai jäävä partikkeli, joka sisältää metallisen komponentin lisäksi jotain kevyttä alkuainetta, kuten happi, rikki, typpi, boori, fosfori jne. Yleisiä ovat esimerkiksi oksidi-, sulfidi- tai nitridisulkaumat teräksessä.
Sulkeumat ovat metallituotteessa usein haitallisia ja siksi niitä sanotaankin epäpuhtauksiksi. Ne voivat aiheuttaa sitkeyden alenemista, pinnanlaadun heikkenemistä tai terän kulumista lastuavassa työstössä. Sulkeumia voidaan käyttää myös hyödyksi esimerkiksi lastuamisessa, jossa runsaalla määrällä sulfidisulkeumia saadaan lastunmuodostusta parannettua ja voitelua lisättyä.
Sulkeumien koostumusta analysoimalla saadaan tietoa metallin valmistuksesta, sillä sulkeumien koostumus heijastaa sulan käsittelyä. Esimerkiksi titaanimikroseostus näkyy sulkeumien kohonneina titaanipitoisuuksina.
Kiteinen aine
pienoiskuva|[[Osmiumkiteitä]] Kiteinen aine on kiinteässä olomuodossa olevaa ainetta, jossa atomit tai molekyylit ovat järjestyneet säännölliseen, toistuvaan aineelle tyypilliseen kiderakenteen mukaiseen järjestykseen. Kiteinen aine ei tyypillisesti koostu yhdestä kiteestä, vaan monista pienistä "kiteistä" eli rakeista, joita erottavat raerajat. Kiinteän aineen toinen esiintymismuoto on amorfinen aine, jossa rakenneyksiköiden järjestyminen rajoittuu atomien lähimpiin sidoksiin.
Kiteen pinnat ovat määrätyssä asennossa kiteessä olevien kideakseleiden keskukseen nähden. Useimmat alkuaineet ja niiden yhdisteet voivat muodostaa kiteitä. Kiteytyminen voi olla nopeaa tai kestää miljoonia vuosia. Tämä taas riippuu kiteytyvästä aineesta ja sen fyysisistä ominaisuuksista, kuten myös vallitsevista kiteytymisolosuhteista.
Kiteinen aine syntyy, kun nestemäisessä olomuodossa olevaa ainetta jäähdytetään kiinteäksi aineeksi riittävän hitaasti, jolloin atomien tai molekyylien liike-energia pienenee niin, että aineen osaset voivat järjestäytyä säännölliseen hilaan, jossa sidosten lukumäärä maksimoituu ja potentiaalienergia minimoituu. Nopea jäähtyminen tuottaa yleensä pieniä kiteitä ja hidas jäähtyminen suuria kiteitä. Kaasun kiteytymistä kutsutaan härmistymiseksi.
Yhdellä aineella voi olla useita kiteisiä rakenteita ja amorfinen kiinteä rakenne. Kiteisellä aineella on tyypillisesti terävä sulamislämpötila eli se muuttuu nesteeksi pienellä lämpötilan muutoksella. Saman aineen eri faaseilla, kiteisillä ja amorfisella faasilla on toisistaan poikkeavia fysikaalisia ominaisuuksia.
Kiteytymistä käytetään kemiallisena erotusmenetelmänä, jonka avulla voidaan saada puhtaita kiinteitä yhdisteitä. Erottamisessa tärkeää on, että jäähdytys ei tapahdu liian nopeasti, koska tällöin kidehilat syntyvät liian nopeasti ja voivat sulkea sisäänsä myös epäpuhtauksia. Tästä voidaan pitää esimerkkinä kidetankoprosessia, jota käytetään joidenkin metallien äärimmäisten puhtaiden muotojen aikaansaamiseen.
Ad extirpanda
thumb|280px|"Tapa, jolla inkvisition tuomitsemat poltettiin roviolla." Kuvan tapahtumat sijoittuvat [[Lissaboniin. Tuntemattoman tekijän kaiverrus 1600-luvulta.]] Ad extirpanda oli paavi Innocentius IV:n antama bulla, paavillinen käskykirje, joka antoi katolisen kirkon inkvisitiolle luvan hankkia harhaoppisina pidetyiltä tunnustus kiduttamalla. Innocentius antoi bullan 15. toukokuuta 1252. Se oli reaktio Lombardiassa tapahtuneeseen paavin asiamiehen murhaan, josta katolinen kirkko syytti etelä-Ranskan kataareja.
Innocentius IV ei aloittanut itse inkvisitiota, mutta antamansa Ad extirpanda mahdollisti sen satoja vuotta kestäneen kiduttamisen. Innocentius asetti joitakin rajoituksia, kuten kidutus piti lopettaa mikäli uhri oli vaarassa kuolla tai menettää jonkin raajoistaan. Lisäksi kidutusta ei saanut käyttää kuin kerran ja sitä ohjaavan inkvisiittorin tuli olla varma epäilystään. Innocentius halusi, ettei kerettiläisiä kohdeltaisi sen paremmin kuin varkaita tai murhaajia, mutta hän piti tunnustamisen hankkimista tärkeänä, sillä tällöin kidutus olisi hänen mukaansa lainmukaista. Hän kuitenkin lisäsi, että "pakon edessä jokainen laki saa väistyä".
Rajoituksista huolimatta katolisen kirkon inkvisitiolaitos kovensi vuosien varrella otteitaan. Vangittujen omaisuus takavarikoitiin katoliselle kirkolle. Kerettiläisiksi epäillyt, jotka eivät tunnustaneet harhaoppisuuttaan ja väittivät olevansa kristittyjä, vangittiin ja heitettiin tyrmään, jossa he saattoivat virua pitkiä aikoja samalla kun inkvisiittorit keräsivät todisteita heitä vastaan. Esimerkiksi Espanjan inkvisitiolaitos kidutti muun muassa kerettiläisinä pitämiään islamista kristinuskoon kääntyneitä moriskoja herkästi ja välillä myös ilman todisteita. Inkvisiittorit suosivat moriskojen kohdalla kidutusta, koska se näytti olevan ainoa paikka, jossa moriskot sanoivat sen mitä inkvisiittorit halusivat kuulla.
Inkvisition käyttämä strappadon kaltainen kidutuskeino aiheutti usein uhreilleen sijoiltaan menneitä käsivarsia ja murtumia ranteisiin. Toinen paljon käytetty keino oli vesikidutus, jossa penkkiin sidotun uhrin suuhun kaadettiin vettä aiheuttaen tälle tukehtumisen vaaran sekä laajasti turvonneen vatsan. Vaikka kiduttajat pyrkivät välttämään kuolemantuottamista kidutuksen aikana, kidutettavia silti ajoittain kuoli ja lisäksi moni saattoi tehdä itsemurhan joko ennen kidutusta sen pelossa tai jälkeenpäin sen traumatisoimana. Lisäksi monet inkvisition edessä kerettiläisyytensä tunnustaneet teloitettiin valtion toimesta. Teloittamisesta aiheutuneet kustannukset kirkko korvasi valtiolle maksamalla sille osan omaisuudesta, jonka se oli takavarikoinut teloitetulta.
Katolinen kirkko luopui virallisesti kiduttamisesta vasta vuonna 1816.
Hellogoodbye
Hellogoodbye on yhdysvaltalainen pop-yhtye. Se perustettiin Huntington Beachilla, Kaliforniassa vuonna 2001. Yhtyeellä on kiinnitys Drive-Thru Recordsiin.
Hellogoodbyen ensimmäinen täysmittainen albumi ''Zombies! Aliens! Vampires! Dinosaurs!'' (2006) ja varsinkin sen single "Here (In Your Arms)" olivat kansainvälisiä menestyksiä. Single sijoittui mm. Yhdistyneen kuningaskunnan listojen neljännelle sijalle ja on saanut radiosoittoa myös Suomessa.
Maaselki
Maaselki on taajama Leningradin alueen Seuloskoin piirin Kuivaisin kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Silantojärven (ven. Силанде, Silande) rannalla 17 kilometriä Kuivaisista länteen. Taajamassa on 2 100 asukasta (vuonna 2010).
Maaselki mainitaan ensimmäisen kerran Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa vuonna 1499/1500. Myöhemmin se oli Lempaalan luterilaiseen seurakuntaan kuulunut inkeriläiskylä. 1800-luvulla seudulla toimi lasitehdas, josta taajama on saanut nykyisen venäläisen nimensä. Vuonna 1926 perustettiin Maaselkin suomalainen kyläneuvosto, jonka alueella asui 877 suomalaista ja 166 venäläistä. Suomalaiset karkotettiin muualle Neuvostoliittoon 1930-luvun lopussa.
Taajama koostuu viisi- ja kolmekerroksisista asuintaloista, omakotitaloista sekä erillisestä metsänhoitoalueen asutuksesta. Siellä toimii rakennustarvike-, puunjalostus- ja elintarviketeollisuutta. Palveluihin kuuluvat lastentarha, koulu ja poliklinikka. Maaselkistä on linja-autoyhteys Vaskelan asemalle ja Pietariin. Taajamassa on myös vuonna 2001 käyttöön otettu Inkerin kirkon Toksovan seurakunnan kappelirakennus.
Lähteet
60.38556°N, 30.24056°W
Leo Kaprio
Leo Arthur Kaprio, vuoteen 1935 Molander (26. kesäkuuta 1918 Tuusula – 14. elokuuta 1999 Helsinki ) oli suomalainen lääkäri, joka toimi pitkään kansainvälisissä hyvinvoinnin ja terveydenhuollon johto- ja asiantuntijatehtävissä ja sai professorin arvonimen.
Kaprion vanhemmat olivat lääkäri Arthur Josef Teodor Molander ja Karin Tarén ja puoliso vuodesta 1943 Aini Maria Korhonen. Kaprio tuli ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta yhteiskoulusta 1936 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1945. Public Health -maisterintutkinnon hän suoritti Johns Hopkinsin yliopistossa Baltimoressa Yhdysvalloissa 1948 ja väitteli alan tohtoriksi Harvardin yliopistossa Yhdysvalloissa 1956. Kaprio teki sotien jälkeen opintomatkoja ja työskenteli Yhdysvaltojen ohella Kanadassa ja Keski-Euroopassa. Hän toimi Väestöliiton kansanterveystoimiston päällikkönä 1940-luvun lopussa ja Uudenmaan läänin apulaislääninlääkärinä 1950-luvun vaihteessa. Kaprio oli lääkintöhallituksen kansanterveysosaston päällikkö 1952–1956 ja Maailman terveysjärjestön palveluksessa vuodesta 1956, ensin Lähi-idässä ja sitten Kööpenhaminassa vuodesta 1962. Sieltä hänet kutsuttiin järjestön päämajaan Geneveen ja hänestä tuli terveyspalveluista vastaavan osaston päällikkö. Vuosina 1967–1985 Kaprio oli järjestön Euroopan osaston johtaja Kööpenhaminassa ja vielä sen jälkeen järjestön pääjohtajan neuvonantaja. Hän tutki väestöpolitiikkaa, maaseudun ja ympäristön terveydenhuoltoa ja terveydenhuollon hallintoa. Professorin arvonimi myönnettiin Kapriolle 1972. Hän oli aktiivinen Rooman Klubissa, Lääkärit ydinsotaa vastaan -järjestössä ja Pugwash-liikkeessä.
Hänen poikansa on lääkäri, epidemiologian professori Jaakko Kaprio.
Kadonnut prinssi
Kadonnut prinssi on brittiläinen televisioelokuva tai kahdessa osassa esitetty minisarja, joka ensiesitettiin vuonna 2003. Kuningas Yrjö V:n ja kuningatar Maryn poissa julkisuudesta pidetystä kuopuksesta, nuorena kuolleesta prinssi Johnista (1905–1919) kertovan sarjan on käsikirjoittanut ja ohjannut Stephen Poliakoff.
Juoni
Prinssi John kärsii epileptisistä kohtauksista ja autismin kaltaisesta kehityshäiriöstä. Minisarja kuvaa kuningasperheen, etenkin kuningatar Maryn ja isonveljen prinssi Georgen suhdetta pikku Johniin keskellä poliittista myllerrystä ensimmäisen maailmansodan vuosina. Keskeisessä roolissa on myös Johnin lastenhoitaja Charlotte Bill.
Vastaanotto
Kaksiosainen draamasarja sai Britanniassa paljon katsojia, julkaistiin VHS- ja DVD-tallenteina ja uusintaesitettiin tammikuussa 2004, tammikuussa 2006 ja marraskuussa 2009. Nykyisin sitä esittää satunnaisesti BBC:n kaapelikanava UK History.
Miranda Richardson sai sarjasta Golden Globe -ehdokkuuden. Lisäksi Richadson ja Gina McKee olivat ehdokkaina parhaan naisroolin Bafta-palkinnon saajiksi. Sen lisäksi sarja oli ehdolla parhaasta leikkauksesta (Clare Douglas), musiikista (Adrian Johnston) ja kuvauksesta (Barry Ackroyd). Yhdysvaltojen ensiesityksen lokakuussa 2004 jälkeen sarja voitti parhaan minisarjan Emmy-palkinnon.
Suomessa Kadonnut prinssi on esitetty Yle Teemalla 2005 ja 2011.
Daylight Dies
Daylight Dies on Pohjois-Carolinassa vuonna 1996 perustettu yhdysvaltalainen metalliyhtye, jonka tyylilaji on melodinen death metal ja doom metal.
Daylight Dies sai vuonna 2002 levytyssopimuksen Relapse Recordsilta. Samana vuonna ilmestyi yhtyeen ensimmäinen täysimittainen albumi No Reply. Yhtye kiersi Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Irlannissa, Belgiassa, Alankomaissa, Yhdysvalloissa ja Kanadassa Katatonian ja Lacuna Coilin kanssa.
Loppuvuodesta 2005 Daylight Dies solmi levytyssopimuksen Candlelight Recordsin kanssa. Maaliskuussa 2006 ilmestyi albumi Dismantling Devotion. Kesäkuussa 2006 yhtye ilmoitti tekevänsä lokakuun 20. ja marraskuun 19. välisenä aikana kiertueen Katatonian ja Moonspellin kanssa. 9. elokuuta 2006 julkaistiin musiikkivideo kappaleelle "Lies That Bind".
Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2021 – miesten 30 km yhdistelmäkilpailu
Hiihdon maailmanmestaruuskilpailujen 2021 miesten 30 km yhdistelmäkilpailu järjestettiin 27. helmikuuta 2021.
Tulokset
Kilpailu järjestettiin kello 13.30.
Paulo Vanzolini
pienoiskuva|oikea Paulo Emílio Vanzolini (s. 25. huhtikuuta 1924, São Paulo – 28. huhtikuuta 2013, São Paulo ) oli brasilialainen säveltäjä. Hänet tunnetaan sambojensa ohella tieteellisestä tutkimustyöstään eläintieteen, varsinkin herpetologian parissa.
Illinoisin 21. vapaaehtoisjalkaväkirykmentti
'''Illinoisin 21. vapaaehtoisjalkaväkirykmentti''' oli Unionin vapaaehtoisyksikkö Yhdysvaltain sisällissodan aikaan. Se perustettiin Mattoonissa, Illinoisissa 15. toukokuuta 1861 osana Illinoisin armeijaa ja liitettiin liittovaltion armeijaan 28. kesäkuuta. Rykmentti toimi sisällissodan aikana useiden eri armeijoiden alaisina. Se menetti sodan aikana yhteensä 272 miestä, joista valtaosa (238 miestä) menetettiin Chickamaugan taistelussa. Rykmentti lopetettiin sisällissodan päätyttyä 16. joulukuuta 1865. Rykmentin johtajina toimivat everstit John W. S. Alexander (kuoli taistelussa 20. syyskuuta 1863) ja Ulysses S. Grant (ylennettiin prikaatikenraaliksi 7. elokuuta 1861).
Rykmentin perustaminen
Illinoisin 21. vapaaehtoisjalkaväkirykmentti koottiin ensimmäisen kerran Mattoonissa, Illinoisissa 9. toukokuuta 1861. 15. toukokuuta rykmentti muodostettiin osavaltion palvelukseen 30 päivän sopimuksella ja johtajaksi määrättiin kapteeni Ulysses S. Grant. Rykmentti koostui tuolloin 10 komppaniasta; komppania A Maconin piirikunnasta, B Cumberlandista, C Piattista, D Douglasista, E Moultriesta, F Edgardista, G Claysta, H Clarkista, I Crawfordista ja K Jasperista. 28. kesäkuuta rykmentti määrättiin kolmeksi vuodeksi liittovaltion palvelukseen. Samalla sen komentajaksi nimitettiin kapteeni Pitcher, kun Grantista tehtiin eversti.
Sotatoimissa
Rykmentti määrättiin 3. heinäkuuta Irontoniin, Missouriin. Ennen saapumistaan Irontoniin 9. elokuuta rykmentti suojasi Hannibal and St. Josephin rautatietä Missourissa. Irontonissa rykmentti liitettiin Department of the Missouri -divisioonan alaisuuteen. 21. elokuuta rykmentti osallistui Fredericktownin taisteluun. 29. tammikuuta 1862 rykmentti marssi Greenvilleen, jossa se palveli maaliskuuhun asti. Maaliskuussa rykmentti siirrettiin Kaakkois-Missourin armeijan alaisuuteen ja 3.–10. maaliskuuta se marssi Black-jokea pitkin Reeve's Stationille, josta se jatkoi matkaansa 31. maaliskuuta – 21. huhtikuuta Doniphaniin ja Pocahontasiin, Arkansasiin. 1. huhtikuuta rykmentti joutui pieneen taisteluun Putnam Ferryllä. 30. huhtikuuta rykmentti lähti marssimaan kohti Jacksonportia, jonne se saapui 4. toukokuuta. Seuraavien päivien aikana rykmentti siirrettiin Mississippin armeijan 4. divisioonan 2. prikaatin alaiseksi. 10.–21. toukokuuta rykmentti marssi Cape Girardeauun, Missouriin, josta se jatkoi matkaansa Hamburg Landingiin, Tennesseehen 21.–24. toukokuuta. Toukokuun lopussa rykmentti osallistui Corinthin piiritykseen.
thumb|300px|21. vapaaehtoisrykmentti osallistui 19.–20. syyskuuta 1862 [[Chickamaugan taisteluun.]] 31. toukokuuta rykmentti lähti Boonevilleen, jonne se saapui ennen kesäkuun puoliväliä. 29. kesäkuuta rykmentti marssi kohti Jacintoa ja Ripleytä, jonne se saapui 4. heinäkuuta. Rykmentti vietti aikaansa Corinthissa aina 14. elokuuta asti, jonka jälkeen se ajoi takaa kenraali Braxton Braggin joukkoja Alabaman läpi Nashvilleen ja Louisvilleen aina syyskuun loppuun asti. Tämän jälkeen rykmentti siirtyi kuukaudeksi Ohion armeijan 9. divisioonan 32. prikaatin tueksi. 1.–16. lokakuuta se jatkoi Braggin takaa-ajamista Kentuckyssa ajautuen 8. lokakuuta taisteluun tämän kanssa lähellä Perryvilleä. 14. lokakuuta rykmentti saapui Stanfordiin, josta se kaksi päivää myöhemmin lähti marssimaan kohti Nashvilleä. Täältä rykmentti siirtyi Ohion armeijan Third Army Corpsin 9. divisioonan 31. prikaatin alaisuuteen. Myöhemmin rykmentti siirrettiin Cumberlandin armeijan Right Wing 14th Army Corpsin 1. divisioonan 2. prikaatin alaisuuteen. Rykmentti oli Nashvillessa aina joulukuun 26. päivään asti, jonka jälkeen se marssi neljä päivää Murfreesboroon. Joulu-tammikuun vaihteessa 1862–1863 rykmentti osallistui Stones Riverin taisteluun. Taistelun jälkeen rykmentti liitettiin Cumberlandin armeijan 20th Army Corpsin 1. divisioonan 2. prikaatiin alaisuuteen ja rykmentti oleskeli Murfreesboroissa aina kesäkuuhun 1863 asti. Tänä aikana rykmentti teki lyhyen tiedusteluretken kaupungin ulkopuolella maaliskuun alussa.
24. kesäkuuta – 7. heinäkuuta 1963 rykmentti osallistui Tullahoman sotaretkeen. 24. heinäkuuta rykmentti saapui Liberty Gapiin, jossa se vietti kolme yötä. Lähdettyään täältä rykmentti kierteli keski-Tennesseetä aina 16. elokuuta asti, jonka jälkeen se liittyi Chickamaugan sotaretkeen. Kolme päivää myöhemmin rykmentti osallistui Chickamaugan taisteluun ja menetti 238 sotilasta, heidän joukossaan eversti Alexander. Lokakuun lopulla tapahtuneen Chattanoogan piirityksen jälkeen rykmentti siirrettiin osaksi Cumberlandin armeijan 4th Army Corpsin 1. divisioonan 1. prikaatia. 26.–29. lokakuuta rykmentti osallistui Tennessee-joen uudelleenavaamiseen. Tämän jälkeen rykmentti määrättiin Bridgeportiin, jossa se oli aina tammikuun 26. päivään 1864 asti. Sieltä miehet siirrettiin Ooltewahiin, Tennesseehen. Samalla rykmentin veteraanit lomautettiin seuraavaan kesäkuun 4. päivään asti. Täksi ajaksi rykmenttiin jääneet sotilaat palvelivat Ohion 101. jalkaväkirykmentissä. Veteraanien palattua rykmentti siirtyi 4th Army Corpsin 1. divisioonan 2. prikaatin alaiseksi. Rykmentti osallistui toukokuusta syyskuuhun Atlantan sotaretkeen.
10. kesäkuuta – 2. heinäkuuta rykmentti osallistui useisiin sotilasoperaatioihin Kenesaw Mountainilla, joista tunnetuimpana Kennesaw Mountainin taistelu. Kaksi päivää myöhemmin rykmentti saapui Ruff's Stationille, josta se jatkoi matkaansa seuraavana päivänä Chattahoochie-joelle. 19.–20. heinäkuuta rykmentti oli Peachtree Creekillä. 22. heinäkuuta – 25. elokuuta rykmentti osallistui Atlantan piiritykseen. 25.–30. elokuuta rykmentti matkasi Jonesboroughiin, jossa se osallistui seuraavana päivänä alkaneeseen Jonesboroughin taisteluun. Elokuun aikana rykmentti ajoi takaa kenraali John Bell Hoodiia Alabamassa, ja vietti syyskuun alussa joitakin päiviä  Lovejoy Stationilla. Marras-joulukuussa rykmentti osallistui Nashvillen sotaretkeen, jossa he ottivat osaa 30. marraskuuta Franklinin ja 15.–16. joulukuuta Nashvillen taisteluun. Nashvillen taistelun jälkeen rykmentti ryhtyi jälleen ajamaan kenraali Hoodin joukkoja takaa. Hoodin takaa-ajon päätyttyä 28. joulukuuta rykmentti marssi Huntsvilleen, Alabamaan, jossa se oli aina maaliskuun 13. päivään asti. Rykmentti osallistui eri operaatioihin etelä-Tennesseessä huhtikuun 11. päivään asti, jonka jälkeen se siirtyi takaisin Nashvilleen. Kesäkuussa rykmentti määrättiin Department of Texasin alaiseksi ja 17.–25. kesäkuuta rykmentti marssi New Orleanssiin, josta se siirtyi Indianolaan, Texasin 12.–15. heinäkuuta.
Rykmentin lopettaminen
Indianolan jälkeen rykmentti siirrettiin San Antonioon, jossa se palveli aina joulukuuhun asti. 16. joulukuuta rykmentti hajotettiin ja sen sotilaat marssivat 18. joulukuuta Camp Butleriin, jossa heille maksettiin viimeiset palkat ja heidät vapautettiin armeijan palveluksesta.
Vekaranjärven varuskunta
Vekaranjärven varuskunta on Kouvolan Valkealassa, Vekaranjärvellä toimiva varuskunta. Vekaranjärvellä toimii Karjalan Prikaati.
Varuskunnan joukot
Muut alueella toimivat joukot ja toimijat ovat:
Myös Pahkajärven ampuma-alue kuuluu varuskuntaan.
Varuskunnan päällikkönä on tammikuusta 2023 alkaen toiminut Karjalan Prikaatin komentaja prikaatikenraali Jyri Raitasalo.
Arkkitehtuuri
Varuskunta-alueen rakentaminen alkoi syksyllä 1964. Arkkitehtina toimi Osmo Lappo (s. 1927) ja varuskunnan arkkitehtuuri kuuluu betonikonstruktivismiin (vrt. muun muassa Helsingin virasto-Pasila).
Vekaranjärven varuskunta on yksi tyypillisistä korpivaruskunnista.
Liseeni
thumb|[[Karl Gustavin kirkko|Karl Gustavin kirkon julkisivulaudoitus on jäsennelty liseeneillä.]] Liseeni on rakennustaiteessa pilasterin näköinen koristepaksunnos seinässä, mutta siinä ei ole jalustaa eikä kapiteelia. Liseenit voidaan tehdä esimerkiksi muuraamalla tai puuseinään laudasta.
Gavdopoúla
Gavdopoúla on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kreetan saariin ja sijaitsee Välimereen kuuluvassa Libyanmeressä Kreetan eteläpuolella ja Gávdoksen luoteispuolella. Saaren pinta-ala on 1,775 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti saari kuuluu Gávdoksen kuntaan, Chanián alueyksikköön ja Kreetan alueeseen.
New England Journal of Medicine
The New England Journal of Medicine (NEJM) on Massachusetts Medical Societyn julkaisema vertaisarvioitu lääketieteellinen lehti. Se on yksi maailman suosituimmista alan vertaisarvioiduista yleislehdistä ja vanhin yhtäjaksoisesti julkaistu lääketiedelehti.
Gavdopoúla
Maantiede
Gavdopoúla sijaitsee Välimereen kuuluvassa Libyanmeressä Kreetan saaren lounaisrannikon edustalla noin 30 kilometrin päässä Kreetasta ja noin kahdeksan kilometriä luoteeseen suuremmasta Gávdoksen saaresta. Saari muodostaa yhdessä Gávdoksen kanssa Gávdoksen kunnan, joka kuuluu Chanián alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Suurempi Gávdoksen saari sijaitsee seitsemän kilometrin päässä Gavdopoúlasta kaakkoon. Pinta-alaa Gavdopoúlalla on 1,775 neliökilometriä. Saari on luoteis–kaakkoissuuntainen, ja pituutta saarella on kolme kilometriä ja leveyttä puolestaan enintään 750 metriä. Gavdopoúlan lounaisrannikko on jyrkkää; seinämät nousevat 30–70 metrin korkeuteen merenpinnasta. Saaren koillisrannikko sen sijaan on kivikkoinen. Noin 85 prosenttia saaresta on alavaa ja loivasti viettävää selännettä. Suuria korkeuseroja saarella ei ole, vaan korkeudet vaihtelevat 40–100 metrin korkeuteen merenpinnasta. Saaren korkein kohta kohoaa 113 metrin korkeuteen merenpinnasta. Gavdopoúlan eteläosa on topografialtaan tasaista. Gavdopoúla yhdessä Gávdoksen saaren kanssa muodostaa Natura 2000 -verkoston piiriin kuuluvan suojelualueen Nísoi Gávdos kai Gavdopoúla, jolla on kokoa 62,9 km². Saari on suojeltu myös Kreikan metsälailla.
New England Journal of Medicine
Alun perin neljännesvuosittain ilmestyneen lehden perusti tohtori John Collins Warren 1812 nimellä The New England Journal of Medicine and Surgery and the Collateral Branches of Science. Vuonna 1828 sitä alettiin julkaista viikoittain ja nimeksi tuli The Boston Medical and Surgical Journal. Nykyinen nimi otettiin käyttöön sata vuotta myöhemmin.
Lehti julkaisee pääkirjoituksia, alkuperäistutkimusta käsitteleviä tutkielmia, laajalti lainattuja vertaisarvioituja artikkeleita, kirjeenvaihtoja ja tapausselostuksia. Se sisältää myös erikoisosion nimeltä ”Images in Clinical Medicine” (”Kliinisen lääketieteen kuvia”).
Gavdopoúla
Kasvillisuus
Gavdopoúlan kasvillisuus on eteläiselle Välimerelle tyypillistä. Lisäksi kasvillisuudessa on vaikutteita Pohjois-Afrikasta, sillä moni kasvilaji elää Gavdopoúlalla tai muilla lähisaarilla, kuten Kreetalla, levinneisyysalueensa pohjoisrajalla. Tällaisia kasvilajeja ovat esimerkiksi Entosthodon commutatus -sammallaji, Caryophyllales-lahkoon kuuluva Frankenia corymbosa, maltsojen sukuun kuuluva Atriplex mollis, sipulien sukuun kuuluva Allium longanum, parsojen sukuun kuuluva Asparagus horridus ja heinäkasvien heimoon kuuluva Castellia tuberculosa.
New England Journal of Medicine
Julkaisun tekijöitä ovat olleet muun muassa Oliver Wendell Holmes, Hans Zinsser ja Lewis Thomas. Yksi lehden varhaisimmista toimittajista, Jerome V. C. Smith, jätti lehden 1857 ryhtyäkseen virkaansa Bostonin pormestarina.
Lehdellä on yleensä kliinisen lääketieteen julkaisuista korkein vaikuttavuuskerroin. Vuonna 2006 se oli 51, ja kyseessä oli Journal Citation Reports -julkaisun mukaan ensimmäinen kerta, kun tutkimuslehden vaikuttavuuskerroin ylitti 50:n.
Gavdopoúla
Kasvillisuus
Pääasiassa saaren kasvillisuus on phryganaa, eikä se ole kovin monimuotoista. Gavdopoúlan kasvillisuuteen vaikuttavat tuuli, kuivuus, merestä tulevat pärskeet sekä laidunnustoiminta. Gavdopoúlalle tehtiin vuonna 1998 matka, jonka aikana eräs kasvitieteilijä löysi saarelta 95 eri kasvilajia. Vuosina 1998, 1999, 2009 ja 2010 tehtyjen kasvillisuustutkimusten perusteella saarelta löydettiin yhteensä 186 putkilokasvilajia. Lajeista vähintään 22 on sellaisia, joita ei tavata lainkaan läheisellä Gávdoksen saarella. Näitä lajeja ovat esimerkiksi maltsojen sukuun kuuluvat Atriplex mollis ja Atriplex halimus, pukinpensaiden sukuun kuuluva egyptinpukinpensas sekä parsojen sukuun kuuluva Asparagus horridus, jotka kaikki ovat pensasmaisia halofyyttikasveja. Saaren phrygana koostuu siellä täällä kasvavista matalista pensaista sekä niiden seassa olevista ruohokasveista. Gavdopoúlan phryganan lajeja ovat esimerkiksi mastiksipistaasi, sykerötimjami, oleanterikasvien heimoon kuuluva Periploca angustifolia, huulikukkaiskasvien heimoon kuuluva Kreikan presidentin asetuksella suojeltu kuputeurikka, päivännoutokasvien heimoon kuuluva Fumana thymifolia ja kellokanervien sukuun lukeutuva Erica manipuliflora. Phrygana-kasvillisuuden lisäksi saaren rannikolla, kuten monien erityisesti pienten Egeanmeren saarten rannikoillakin, kasvaa halo-nitrofyyttisiä pensaita (halo-nitrophytic schrubs), kuten Atriplex halimus sekä pohjoisafrikkalaiset Atriplex mollis ja Frankenia corymbosa. Frankenia corymbosa -lajia voi Gavdopoúlalla tavata kuitenkin myös phryganan seasta.
New England Journal of Medicine
Avoin pääsy
NEJM tarjoaa kuuden kuukauden viiveellä ilmaisen pääsyn tutkimusartikkeliensa verkkoversioihin. Arkisto ulottuu vuoteen 1993 asti. Viive ei koske vähiten kehittyneissä maissa olevia lukijoita, jotka voivat käyttää sisältöä vapaasti maksutta henkilökohtaiseen käyttöön.
NEJM:llä on kaksi podcastia. Ensimmäinen tarjoaa lehteen kirjoittavien lääkäreiden ja tutkijoiden haastatteluja, toinen taas tekee yhteenvetoja kunkin numeron sisällöstä. Muuta tarjontaa ovat esimerkiksi videoituja lääketieteellisiä toimenpiteitä esittävä ”Videos in Clinical Medicine” sekä viikoittainen kuvahaaste.
Gavdopoúla
Kasvillisuus
Pitkittynyt kuivuus ja tuuli on heijastunut myös Gavdopoúlan sammallajeihin. Saarella kasvaa kolmea eri maksasammallajia sekä pesäkekärkisiä lehtisammallajeja, joista erityisesti Pottiaceae-heimon edustajat kasvavat saaren sisäosissa. Muiden heimojen sammallajeja elää Gavdopoúlan rinteillä ja rannikon jyrkänteillä.
Gavdopoúlan itäisen rannikon jyrkänteiden suurien kivenlohkareiden alueella vallitsee saaren ainoat pysyvästi kosteat mikrohabitaatit, jotka ovat syntyneet, kun linnut tallaavat kosteata savimaata ja samalla rikastavat sitä guanolla. Tällä alueella kasvaa sammalia sekä sanikkaisia, kuten Anogramma leptophylla. Läntisen rannikon jyrkänteillä kasvaa vähän kasvilajeja. Siellä kasvaa esimerkiksi kapristen sukuun kuuluva Capparis orientalis ja sarjakukkaiskasvien heimoon kuuluva Crithmum maritimum. Gavdopoúlan länsirannikolla eteläkärjen tuntumassa on voimakkaasti syöpyneitä karstisia kalkkikivirinteitä, jossa ei ole kasvillisuutta merenpinnasta useiden metrien korkeuteen, sillä alue saa suolapärskeitä merestä.
Gavdopoúlalla harjoitettava laidunnus vaikuttaa saaren kasvillisuuteen ja eläinten mukana saarelle on kulkeutunut esimerkiksi lutukka, kierumatara, kiiltomalva, paloyrttien sukuun kuuluva Phlomis fruticosa ja porrojen sukuun kuuluva Ballota pseudodictamnus. Saaren foinikiankataja, meriokakataja ja oliivi ovat mahdollisesti kulkeutuneet Gavdopoúlalle lintujen mukana.
Kelttojen sukuun kuuluvat Crepis tybakiensis ja Crepis cretica ja helmililjojen sukuun kuuluva Muscari spreitzenhoferi kasvavat Gavdopoúlalla ja ovat Kreetan alueen kotoperäisiä lajeja. Teucrium alpestre on huulikukkaiskasvien heimoon kuuluva vain Gavdopoúlan ja Kreetan saarilla tavattava kasvilaji. Hyasinttikasvien heimoon kuuluvaa Bellevalia brevipedicellata -lajia tavataan Gavdopoúlan lisäksi vain Gávdoksella ja Kreetan lounaisosassa. Orakkolaji Ononis verae on Kreikan presidentin asetuksella suojeltu, ja se kasvaa ainoastaan Gavdopoúlalla ja Gávdoksella sekä Kreetan rannikolla näiden saarten kohdalla. Kasvi kuuluu myös IUCN:n uhanalaisten lajien punaiseen listaan (1993). Samaan listaan kuuluvat myös harvinaiset asterikasvien heimoon kuuluvat Chlamydophora tridentata ja Lamyropsis cynaroides, joita niin ikään saarella tavataan. Auringonkukkien sukulaista Filago aegaea ssp. aristata -kasvia tavataan sen sijaan Gavdopoúlan ja Gávdoksen lisäksi ainoastaan Jooniansaarilla, Kreetalla, Kyproksella ja Egeanmeren itä- ja eteläosissa. Nokkoskasveihin kuuluva Parietaria cretica kasvaa Gavdopoúlan lisäksi myös muun muassa Gávdoksella, Egeanmeren alueella ja Sisiliassa. Kreetantulppaani on Egeanmeren alueen kotoperäinen laji ja sitä tavataan myös Gavdopoúlalla. Se on myös suojeltu Kreikan presidentin asetuksella.
Eläimistö
Gavdopoúlan vesillä tavataan esimerkiksi munkkihylkeitä, merikilpikonnia ja pullokuonodelfiinejä. Gavdopoúlan ja Gávdoksen muodostamalla Natura 2000 -alueella elää liskolajin Cyrtopodion kotschyi ja käärmelajin Telescopus fallax alalajeja, jotka ovat kotoperäisiä ja suojeltu Kreikan presidentin asetuksella. Kaikkiaan saarella tavataan 13, tai toisen lähteen mukaan 14, eri kotilolajia, joista Deroceras gavdosensis on vain Gavdopoúlalla ja Gávdoksella tavattava kotilolaji. Albinaria virginea gavdopoulensis -kotilolaji on saanut nimensä saaren mukaan, ja siitä tavataan saarella kahta erilaista muotoa. Vaarantuneeksi luokiteltu Mastus amenazada on Gavdopoúlan saaren kotoperäinen laji. Nykyisin Gavdopoúlaa käytetään laidunnukseen, sillä sinne tuodaan myöhään talvella ja varhain keväällä Kreetan Sfakiásta vuohia ja lampaita etsimään ruokaa.
Ilmasto
Gavdopoúlalta ei ole olemassa ilmatieteellisiä tilastoja, joten saaren ilmaston on oletettu olevan hyvin samankaltainen kuin Gávdoksella ja Kreetan lounaisrannikolla. Saarella on oletettu vallitsevan välimerenilmasto. Saarella sataa enintään noin 400 millimetriä vuodessa ja sateet rajoittuvat talviaikaan. Näin ollen Gavdopoúla yhdessä muiden Kreetan eteläpuolisten saarten kanssa on yksi Eurooppaan kuuluvan Välimeren alueen kuivimmista alueista. Pakkasta saarella ei ole koskaan.
Geologia
Suurin osa saaren paljaana olevasta peruskalliosta kuuluu Pindos–Ethian geotektoniseen vyöhykkeeseen. Kallioperän karbonaattisarjat (carbonate series) muodostuvat hiekkakiven flyssikerroksista (flysch), joissa on kalsiittista sideainetta, sekä kovasta kristallisoituneesta kalkkikivestä. Saaren kalkkikivi on peräisin myöhäisliitukaudelta. Flyssikerrokset ovat rajoittuneet saaren luoteisosaan. Gavdopoúlan itä- ja kaakkoisrannikolla on kalkkikivestä koostuvia rantatörmiä, jotka ovat muodostuneet neogeenikaudella. Saaren maaperä on ohut ja etenkin eteläosassa ravinteiltaan köyhää. Maaperä muodostuu kalkkipitoisesta hyvin ohutkerroksisesta kallioperämaannoksesta (lithic leptosol). Tällaisessa maannoksessa kivennäismaata on ainoastaan 1–10 senttimetrin kerros. Kallioperämaannos on enimmäkseen kulunut syrosem- tai rendzina-maannokseksi, joissa on hyvin vähän orgaanista materiaalia seassa. Poikkeuksen muodostavat pistaasipensaiden alustat, joihin on kerääntynyt suuria määriä humusta. Gavdopoúlalla on neogeenikaudella syntyneitä karstitaskuja.
Historia
pienoiskuva|[[Venetsian tasavalta|Venetsian vallan ajalta peräisin oleva Kreetan kartta, jossa Gavdopoúla korostettuna.]]
Gavdopoúlan eteläosan Kéramoksesta on löydetty merkkejä minolaisen kulttuurin aikaisesta asutuksesta. Saari on saattanut olla asutettuna satunnaisesti minolaiselta kaudelta aina 1800-luvun lopulle saakka. Historian aikana saari on tunnettu nimillä Gozzopoulo (tai Gkotzòpoulo) ja Antigotzo (tai Antigkòtzo). Saaresta tuli Lontoon sopimuksella vuonna 1913 osa Kreikkaa.
Vuonna 1998 suunniteltiin, että koko Gavdopoúla tasoitettaisiin kuuden metrin korkuiseksi. Tasoittamisesta saatavilla maa-aineksilla oli tarkoitus laajentaa saarta. Gavdopoúlasta aiottiin satamaa, jossa olisi noin 12 kilometriä tilaa ankkuroitua. Suunnitteilla oli myös hallinto-, varasto- ja teollisuusrakennusten rakentaminen saarelle. Kreikan ympäristöministeriö väitti, ettei se tiennyt asiasta mitään ja asiaa käsiteltiin Euroopan unionin tasollakin. Lopulta maaliskuussa 1999 suunnitelmista luovuttiin. Satamahanke olisi tuhonnut saaren ekosysteemin kokonaan.
Gavdopoúlan saari kuului vuoden 2010 loppuun saakka Gávdoksen kyläkuntaan ja Chanián prefektuuriin. Vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaan Gávdoksen kyläkunnasta tuli kunta ja Chanián prefektuurin korvasi Chanián alueyksikkö, joihin saari nyt kuuluu. Aikaisemmin saari on lisäksi ollut osa historiallista Sélinon maakuntaa eli eparkiaa.
I-kieli (sanaleikki)
I-kieli on sanaleikki, jossa sanan jokainen vokaali muutetaan [i]-äänteeksi.
Esimerkiksi lause ”Osaatko puhua i-kieltä?” muuttuu muotoon ”Isiitki pihii i-kiilti?”
Leikkiä voi kokeilla melkein mihin tahansa kieleen, mutta parhaiten se toimii vokaalipainotteisissa kielissä, kuten suomen kielessä. Leikki tunnetaan myös Ruotsissa.
Varsala
Varsala on kylä Leningradin alueen Seuloskoin piirin Kuivaisin kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee A120-maantien varrella puoli kilometriä Kuivaisista pohjoiseen. Kylässä on 15 asukasta (vuonna 2010).
Lempaalan luterilaiseen seurakuntaan kuuluneessa kylässä asui vuoden 1926 väestönlaskennan mukaan 26 suomensuomalaista, 16 inkerinsuomalaista ja 13 venäläistä. Suomalaiset karkotettiin muualle Neuvostoliittoon 1930-luvun lopussa. Omakotitaloista koostuvan kylän lähistöllä on nykyään puutarhapalsta-alueita sekä teollisuusalue.
Lähteet
60.32389°N, 30.445°W
Euroopan unionin virkamiestuomioistuin
Euroopan unionin virkamiestuomioistuin oli Euroopan unionin yksi tuomioistuimista, jonka toiminta lakkasi 1.9.2016. Sen tehtävä oli ratkaista ensimmäisenä oikeusasteena unionin henkilöstön riita-asioita, joihin kuuluvat sekä työsuhde- ja sosiaaliasiat. Tuomioistuin käsitteli noin 140 tapausta vuodessa. Sen tuomiovallan piiriin ei kuulunut kuitenkaan kansallisten virastojen henkilöstö.
Virkamiestuomioistuimeen kuului seitsemän tuomaria ja muutamia tilapäisiä tuomareita. Varsinaisen tuomarin kauden pituus oli kuusi vuotta, joka voitiin toistaa. Tuomarit nimitti Euroopan unionin neuvosto. Vapaa virka oli ensin julkisessa haussa, jonka jälkeen unionin tuomiostuimen nykyisitä ja entisitä jäsenistä ja muista oikeusoppineista koostuva seitsenhenkinen komitea antoi lausuntonsa neuvostolle. Virkamiestuomioistuimen tuomarit valitsivat joukostaan presidentin kolmen vuoden kaudelle, joka voitiin myös uusia.
Virkamiestuomioistuin käsitteli tapauksensa yleensä kolmen tuomarin jaostoissa. Joissakin tapauksissa se voi myös toimia yhden ja viiden tuomarin jaostoissa tai vaikeissa tapauksissa myös kaikki tuomarit käsittävässä täysistunnossa.
Virkamiestuomioistuimen presidentti oli ennen lakkautustaan belgialainen Sean Van Raepenbusch, vuodesta 2011 lähtien.
SVCD
thumb|200px SVCD (Super Video Compact Disc) on optinen digitaalinen tallennusväline. Se on suunniteltu VCD:n (Video CD) seuraajaksi ja onkin sen kanssa hyvin samankaltainen.
Ominaisuudet
SVCD mahdollistaa vähintään 35 minuutin tallentamisen tavalliselle CD-levylle. Parhaimmalla laadulla videon bittivirta on korkeintaan 2600 kbit/s ja äänen 384 kbit/s. Maksimipituutta videolle ei ole määritelty, mutta pidempi video vaatii luonnollisesti alhaisemman bittivirran käyttämistä ja tarkoittaa siten huonompaa kuvanlaatua. SVCD:n resoluutio on PAL/SECAM-formaatissa 480×576 ja NTSC-formaatissa 480×480.
Kuvanlaadussa SVCD sijoittuu VCD:n ja DVD:n välimaastoon. SVCD mahdollistaa kuvan lisäksi joko kaksi stereo tai neljä mono ääniraitaa sekä korkeintaan neljä eri tekstitysraitaa. Tämän lisäksi SVCD tukee useita muitakin ominaisuuksia, kuten valikoita, kappaleita (chapters), soittolistoja sekä yksinkertaisia kuvaesityksiä, joissa voi olla myös ääniraita.
SVCD-levyjä voidaan toistaa useimmilla DVD-soittimilla sekä tietokoneilla sopivan toisto-ohjelman avulla. Formaatin eroista johtuen DVD:hen verrattuna, kaikissa soittimissa SVCD-levyt eivät kuitenkaan toimi.
Malaijit
Malaijit ovat Kaakkois-Aasiasta lähtöisin oleva etninen ryhmä. Malaijit asuvat pääasiassa Malesian, Indonesian, Brunein, Filippiinien ja Itä-Timorin alueella. Malaijien oma kieli on malaiji, jolla on virallinen asema Malesiassa, Singaporessa ja Bruneissa. Polynesialaiset ja mikronesialaiset kansat ovat sukua malaijeille. Malaijeja arvioidaan olevan 20–30 miljoonaa. Sana ”malaiji” tulee malaijin kielen malaijia tarkoittavasta melayu-sanasta. Ennen 1400-lukua suurin osa malaijeista oli hinduja, mutta sen jälkeen pääosa malaijeista on ollut muslimeja.
George Shuba
thumb|George Shuba George Shuba (13. joulukuuta 1924 Ohio – 29. syyskuuta 2014 Youngstown, Ohio ) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Hän syntyi Ohiossa slovakialaiseen maahanmuuttajaperheeseen.
Shuba pelasi Brooklyn Dodgersissa vuosina 1948–1955.
Leo Magnus Schwanck
Leo Magnus Schwanck (7. maaliskuuta 1883 Helsinki – 22. huhtikuuta 1941 Helsinki) oli Suomen Puolustusvoimien eversti tykistön aselajissa.
Schwanckin vanhemmat olivat eversti Carl Theodor Schwanck ja Olga Maria Schwanck (o.s. Wittfooth). Hänen setänsä oli jalkaväenkenraali Leopold Edvard Schwanck.
Palvelus Venäjän armeijassa
Schwanck kävi Haminan kadettikoulun ja ensimmäisessä maailmansodassa hän palveli itärintamalla.
Palvelus Ukrainan armeijassa
Venäjän lokakuun vallankumouksen jälkeen Schwanck liittyi Ukrainan armeijaan Kaarlo Kivekkään johtamaan divisioonaan.
Heinäkuussa 1918 Schwanck palasi Suomeen Kivekkään, Harry Alfthanin ja 14 muun suomalaisen kanssa Suomeen. Schwanck, Kivekäs ja Alfthan pääsivät vanhoina Haminan kadettikoulun oppilaina suoraan Puolustusvoimien palvelukseen 5. elokuuta 1918.
Kalevan kisat 1936
Kalevan kisat järjestettiin vuonna 1936 Turussa 22.–23. elokuuta. Kalevan maljan voitti Helsingin Kisa-Veikot. Viisiottelu oli ohjelmassa viimeistä kertaa. Sen lajit olivat pituushyppy, keihäänheitto, 200 m juoksu, kiekonheitto ja 1 500 m juoksu. 3 000 metrin estejuoksu (5. heinäkuuta), kymmenottelu (4.–5. heinäkuuta) ja 25 000 metrin juoksu (13. syyskuuta) kilpailtiin Tampereella.
Leo Magnus Schwanck
Palvelus Suomen Armeijassa
Suomeen tullessaan Schwanck sai everstiluutnantin arvon, jonka hän oli saanut myös Ukrainan armeijassa. Hän sai ensitöikseen komentoonsa Jääkäripatteriston. Kenttätykistörykmentti 3:n komentajana hän toimi 27. syyskuuta – 18.09.1924 Lappeenrannassa ja Riihimäellä.
Vuosina 1927-1938 hän johti Tykistön koeampumakenttää Utissa.
Yksityiselämä
Schwanck meni naimisiin Antonina Feodoroffin kanssa. Schwanck on haudattu Taivassalon hautausmaalle.
Everything Is Everything
Everything Is Everything on Beats and Stylesin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 5. lokakuuta 2005.
Yhtye on kertonut kappaleiden käsittelevän henkilökohtaisempia, ja äänimaailman olevan edeltäjiään orgaanisempi.
Untamala
thumb|[[Pyhän Pietarin kirkko (Laitila)|Untamalan kirkko.]] thumb|Kylänraittia Kirkkotanhuan luona. thumb|Untamalan museo. Untamala on vanha kyläkeskus ja taajama luoteisessa Laitilassa. Tyypiltään se on raittikylä, joka syntyi harjulle, vesiväylän varrelle. Nykyisin kylää halkoo valtatie 8. Kylässä on nykyisin kyläkirkko, kylätalo ja kotiseutumuseo sekä kahvila, joka on auki kesäisin. Untamalan koulussa on luokat 1–6. Untamala lienee saanut nimensä muinaisesta germaanisesta miehen nimestä, josta esimerkiksi Kalevalassa tunnetaan muoto Untamo ja kansanperinteessä myös Untamoinen. Asukkaita Untamalassa on n. 380.
Untamalassa on toiminut 2000-luvulla avattu Untamalan arkeologinen opastuskeskus, joka on esitellyt yleisölle arkeologien työtä ja Lounais-Suomen esihistoriaa. Opastuskeskus sijaitsee vanhaan kivinavettaan remontoiduissa tiloissa mäellä, jolla sijaitsee roomalaisen rautakauden kalmisto. Vuodesta 2010 opastuskeskus on ollut säästösyistä suljettuna.
Untamala on valittu Suomen vuoden kyläksi vuonna 2006.
Historia
Untamalan korkeimmat kohdat kohosivat Litorinamerestä noin 4 000 vuotta sitten. Ensimmäiset merkit ihmistoiminnasta ajoittuvat kivikauden loppuun. Kylän paikalla on asuttu yhtäjaksoisesti yli 2 000 vuotta, ja kirjallisissa lähteissä se esiintyy vuodesta 1413 lähtien. Historian merkit näkyvätkin hyvin eri ajanjaksoilta.
Esihistoria
Harjulla sijaitsee yksi Suomen tunnetuimmista rautakautisista hautapaikoista eli kalmistoista. Ne on ajoitettu roomalaisaikaan, jonka mukaan on saanut myös nimen: Untamalan tyypin kummut. Untamala on esihistoriallisilta löydöiltään poikkeuksellisen rikas. Siellä on 16 kiinteää muinaisjäännöstä ja viisi muuta hajalöytöpaikkaa. Kylä on myös säilyttänyt tiiviin raittikylän rakenteensa poikkeuksellisen hyvin.
Kirkollinen historia
Kirkonseutu kertoo kristinuskon varhaisvaiheista Laitilassa 1200–1300-luvuilla. Keskiaikaisen kirkon paikalle on rakennettu nykyinen kyläkirkko vuonna 1785. Nykyiseen asuunsa Pyhän Pietarin kirkko on korjattu vuonna 1870.
Kirkkomaalla sijaitsee varhaiskeskiaikainen kristillinen hautamuistomerkki, Kalevanpojan viikatteentikku.
Kulttuuriympäristö
Museovirasto on vuonna 2009 määritellyt Untamalan raittikylän valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi.
Alasaksa
Alasaksa eli alasaksi on pohjoisessa Saksassa sekä Alankomaiden koillisosissa puhuttava kieli. Vaikka useat saksalaiset maallikot uskovat nykyalasaksin olevan saksan murre tai murreryhmä, sillä on huomattavasti enemmän yhteisiä piirteitä hollannin ja friisin kanssa. Yläsaksasta poiketen alasaksissa, hollannissa ja friisissä ei ole esimerkiksi toteutunut niin sanottua toista germaanista äänteensiirtymää.
left|thumb|Alasaksan nykyinen levinneisyysalue.
Keskiajalla alasaksin puhujia asui paitsi Pohjois-Saksassa lähes koko Itämeren alueella sekä Hollannissa. Alueen lingua francana keskialasaksa jätti huomattavia jälkiä kaikkiin Itämeren seudun kieliin; muun muassa suomesta on tunnistettu useita alasaksilaisia lainasanoja. Etenkin mannerskandinaavisissa kielissä vaikutus on silmiinpistävä: suuri osa ruotsin arkikielisestä sanastosta on alun perin lainattu alasaksista. Esimerkkejä tästä ovat språk 'kieli', alltid 'aina', byxa 'housu(t)', besluta 'päättää', stolt 'ylpeä', fråga 'kysyä', konst 'taide', vetenskap 'tiede', klok 'älykäs' ja köpa 'ostaa'.
Uskonpuhdistuksen aikaan Raamattu käännettiin erikseen alasaksaksi. Hansaliiton heikkenemisen myötä alasaksan merkitys väheni, ja se väistyi virallisissa yhteyksissä yläsaksan tieltä vaiheittain noin 1500-luvun puolestavälistä alkaen. Saksan yhdistyessä 1870-luvulla yläsaksasta tuli Saksan virastokieli.
Vuonna 1994 Euroopan unioni tunnusti alasaksin alueelliseksi kieleksi. Saksassa alasaksi on virallisesti tunnustettu alueellinen kieli kahdeksassa pohjoisessa osavaltiossa, jotka ovat: Schleswig-Holstein, Hampuri, Ala-Saksi, Bremen, Nordrhein-Westfalen, Mecklenburg-Etu-Pommeri, Saksi-Anhalt sekä Brandenburg, kun taas Alankomaista ei ole mainittu alueellisia rajoituksia. Lisäksi Schleswig-Holsteinissa sillä on toisen virallisen kielen asema pohjoisfriisin ja tanskan kanssa. Kieltä puhutaan myös Hessenin pohjoisosassa.
Brașov (piirikunta)
Brașov on piirikunta Romanian Transilvaniassa. Piirikunnan pääkaupunki on Brașov. Sen pinta-ala on 5 363 km² ja siellä on noin 550 765 asukasta (vuonna 2014).
Maantiede
Piirikunnan pinta-ala on yhteensä 5 363 km². Alueella kohoavat Karpaatit ja niihin kuuluva Făgărașvuoristo. Alueen läpi virtaa Oltjoki.
Brașovin piirikunta rajautuu idässä Covasnan piirikuntaan, lännessä Sibiun piirikuntaan, pohjoisessa Mureşin ja Harghitan piirikuntiin sekä etelässä Argeşin, Dâmboviţan ja Prahovan piirikuntiin.
Väestö
Piirikunnan asukkaista romanialaisia on 87,4 %, unkarilaisia 7,8 %, romaneja 3,5 % ja saksalaisia 0,6 %.