cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bernhard Heikkilä
Heikkilä toimi kansanedustajana kuuden vuoden ajan, toukokuusta 1924 lokakuuhun 1930. Hänet valittiin eduskuntaan kolmissa vaaleissa, 1924, 1927 ja 1929, Turun läänin eteläisestä vaalipiiristä ja hän oli eduskunnan kulkulaitosvaliokunnan ja maatalousvaliokunnan jäsen. Hän vaikutti poliittisella urallaan myös Ruskon kunnallispolitiikassa, kunnanvaltuuston jäsenenä ja puheenjohtajana, sekä toimi presidentin valitsijamiehenä presidentinvaalissa 1931. Heikkilälle myönnettiin kunnallisneuvoksen arvonimi vuonna 1930.
Heikkilä oli varsinaiselta ammatiltaan maanviljelijä, jona hän työskenteli Ruskolla vuodesta 1900. Hän oli myös maallikkotuomari, lautamies, ja sai herastuomarin arvonimen. Hän toimi myös muun muassa Lounais-Suomen maanviljelysseuran, vakuutusyhtiö Tarmon ja Uuden Auran hallintoneuvostojen puheenjohtajana sekä Maataloustuottajain Varsinais-Suomen piiriliiton ja Maatalousseurojen keskusliiton johtokuntien jäsenenä.
Heikkilän isä oli talollinen Jooseppi Artig ja äiti Ida Josefiina Samuelintytär. Hänen puolisonsa oli Hulda Katariina Uotila, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1907. Bernhard Heikkilä kuoli joulukuussa 1931, 49-vuotiaana.
Kilometri tunnissa
Kilometri tunnissa (tunnus km/h) on nopeuden SI-järjestelmän lisäyksiköistä johdettu yksikkö. Nopeus on tietyssä ajassa kuljettu matka – siten nopeuden yksikkö on matkan yksikkö (kilometri tai metri) jaettuna ajan yksiköllä (tunti tai sekunti). Esimerkiksi ajoneuvojen nopeudet ja tieliikenteen nopeusrajoitukset ilmoitetaan yleisesti kilometreinä tunnissa. Britanniassa ja Yhdysvalloissa ne ilmoitetaan kuitenkin maileina tunnissa.
Toinen yleisesti etenkin fysiikan laskelmissa käytetty nopeuden yksikkö on metri sekunnissa (tunnus m/s).
Yleiskielisessä tekstissä kilometri tunnissa voidaan lyhentää myös km/t.
Ken Caminiti
Kenneth Gene ”Ken” Caminiti (21. huhtikuuta 1963 – 10. lokakuuta 2004) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Hän oli Major League -tason kolmantena pesämiehenä vuosina 1987–2001, yksittäisistä joukkueista pisimpään Houston Astrosissa.
Caminiti pelasi San Diego Padresissa voittaessaan kolme Gold Glovea vuosina 1995–1997. Hän oli All-Star-pelaajana 1994 ja 1996–1997 sekä National Leaguen Most Valuable Player vuonna 1996.
Caminiti myönsi vuonna 2002 käyttäneensä ammattilaisuransa aikana anabolisia steroideja. Pitkäaikaiset alkoholi- ja huumausaineongelmat johtivat hänen ennenaikaiseen kuolemaansa 41-vuotiaana.
James Gourlay
James Gourlay (s. 1956) on brittiläinen tuubisti. Hän syntyi Skotlannissa ja liittyi siellä kymmenvuotiaana koulunsa vaskiorkesteriin. Hän ennätti opiskella tovin Royal College of Musicissa ennen kuin liittyi 18-vuotiaana Birminghamin kaupungin sinfoniaorkesteriin. Neljä vuotta myöhemmin hän pääsi BBC:n sinfoniaorkesteriin ja siinä kymmenen vuotta soitettuaan Zürichin oopperan orkesteriin, jossa hän oli toiset kymmenen vuotta.
Douglas Wakiihuri
Douglas Wakiihuri (s. 26. syyskuuta 1963 Mombasa) on kenialainen kestävyysjuoksija, joka keskittyi maratonille.
Wakiihuri voitti maratonjuoksun vuoden 1987 yleisurheilun MM-kisoissa. Seuraavana vuonna Wakiihuri sijoittui Soulin olympialaisten maratonilla toiseksi Gelindo Bordinin jälkeen. Vuoden 1990 kansainyhteisön kisoissa Wakiihuri voitti maratonin. Vuonna 1989 hän voitti Lontoon maratonin, vuonna 1990 New Yorkin maratonin ja vuonna 1995 maratonin maailmancupin henkilökohtaisen kilpailun. Wakiihuri oli ensimmäinen kenialainen maratonin maailmanmestari, kansainyhteisön kisojen voittaja ja olympiamitalisti.
Wakiihuri muutti vuonna 1983 Japaniin harjoittelemaan.
Jääriäiset
Jääriäiset (Pogonocherus) on sarvijäärien heimoon kuuluva kovakuoriaissuku. Suvun lajimäärä vaihtelee eri lähteissä. Maailmanlaajuisesti sukuun kuuluu noin 26 lajia. Suomessa suvun edustajia on tavattu 3 lajia.
Red McCombs
Billy Joe "Red" McCombs (19. lokakuuta 1927 Spur, Texas – 19. helmikuuta 2023, San Antonio, Texas ) oli Red McCombs Automotive Groupin perustaja ja toinen Clear Channel Communicationsin perustajista.
Hän omisti San Antonio Spursin, Denver Nuggetsin ja Minnesota Vikingsin. Hän pääsi vuoden 2005 Forbes 400 -listalle yhtenä varakkaimmista yhdysvaltalaisista. McCombs keskeytti opiskelunsa siirtyessään autokauppiaaksi. Hän omisti 50 autoliikettä, joista ensimmäisen hän avasi 25-vuotiaana.
Tomi Haaparanta
Tomi Haaparanta (s. 1967) on suomalainen graafinen suunnittelija ja kirjainsuunnittelija. Haaparanta on opiskellut graafista suunnittelua Taideteollisessa korkeakoulussa Helsingissä sekä Dublinin National College of Art and Designissa. Haaparanta on suunnitellut 1990-luvulta lähtien kirjaintyyppejä useille yrityksille, muun muassa Linotypelle, Monotypelle, Elisalle ja ITC:lle. Vuonna 2004 Haaparanta perusti oman yrityksensä, Suomi Type Foundryn, joka myy hänen fonttejaan. Haaparanta toimi Taideteollisessa korkeakoulussa ylioppilaskunta TOKYOn puheenjohtajana 1989-1990.
Setä Tuomon tupa
Setä Tuomon tupa on Harriet Beecher Stowen 1800-luvun puolivälissä kirjoittama Yhdysvaltain orjuutta käsittelevä esikoisromaani. Tarina kertoo Tuomo-nimisen orjan kohtalosta eri isäntien alaisuudessa. Kirja aiheutti paljon kiistelyä Yhdysvalloissa ja sen on sanottu vaikuttaneen orjuuden lakkauttamiseen.
Spartathlon
Spartathlon on Kreikassa järjestettävä ultrajuoksukilpailu, jonka reitti on 246 kilometrin matka Ateenasta Spártiin, joka sijaitsee antiikin Spartan paikalla.
Setä Tuomon tupa
Romaani julkaistiin ensin National Era -nimisessä sanomalehdessä 5. kesäkuuta 1851 alkaen. Kirjaksi se painettiin 20. maaliskuuta 1852. Kirja myi ensimmäisen vuotensa aikana 300 000 kappaletta pelkästään Yhdysvalloissa ja oli 1800-luvun myydyin romaani. Kirjan vaikutus oli niin suuri, että kun Abraham Lincoln tapasi Beecher Stowen Yhdysvaltain sisällissodan alussa, hänen kerrotaan huudahtaneen: "Te siis olette se pieni nainen, joka kirjoitti tämän suuren sodan aiheuttaneen kirjan!"
Spartathlon
Spartathlonin reitti on tehty Feidippides-nimisen viestimiehen kulkeman reitin perusteella. Feidippides lähetettiin vuonna 490 eaa. Ateenasta Spartaan hakemaan apua taistelussa Persiaa vastaan. Herodotoksen Historiateoksen perusteella Feidippides saapui perille Spartaan seuraavana päivänä. Lokakuussa 1982 Royal Air Forcen upseeri John Foden halusi testata neljän kollegansa kanssa, oliko kertomuksessa kuvailtu juoksu mahdollinen. Kaksi heistä saapui perille alle 36 tunnissa, ja joukko järjesti ensimmäisen virallisen Spartathlonin seuraavana vuonna.
Setä Tuomon tupa
Juoni
thumb|Simon Legree hakkaa setä Tuomoa Vanhan orjan Setä Tuomon isäntä Shelby joutuu rahapulassaan myymään tämän orjamarkkinoilla. Tuomo saa hyvän isännän St. Claren ja ystävystyy tämän tyttären kanssa, sillä molemmat ovat hartaita kristittyjä. Tyttö kuolee pian sairauteen ja isä lupaa tytölle tämän kuolinvuoteella, että vapauttaa setä Tuomon. Isä ehtii kuitenkin kuolla ennen kuin voi täyttää lupauksensa.
Spartathlon
Nykyisen Ateenasta Spártiin juostavan juoksukilpailun aikaraja on 36 tuntia. Järjestäjät valvovat juoksun etenemistä väliaika-asemilla, joihin on ennätettävä tietyssä määräajassa, tai juoksu keskeytetään. Suomalainen Seppo Leinonen teki vuonna 2006 historiaa juostessaan maaliin viidennentoista kerran, joka oli tapahtuman ennätys. Sittemmin ennätys on rikottu ja nykyisin eniten maaliin juostuja Spartathloneja on saksalaisella Hubert Karlilla, joka vuonna 2014 juoksi maaliin kahdeksannentoista kerran.
Setä Tuomon tupa
Juoni
Miehen itsekäs leski ei välitä lupauksesta vaan myy Tuomon orjamarkkinoilla. Ostaja on raakalainen Simon Legree, joka hakkaa Tuomon, kun tämä ei suostu ruoskimaan toista orjaa. Lopulta Legree pieksee vanhuksen hengiltä, kun Tuomo ei suostu kertomaan, mihin karanneet orjat ovat menneet. Kuolemaisillaan oleva Tuomo antaa tappajille anteeksi. Auttajat tulevat myöhässä.
Spartathlon
Suomalaiset Spartathlonissa
Vuonna 2014 maaliin saapui ennätykselliset 11 suomalaista, muun muassa kaikki neljä juoksuun startannutta suomalaista naisjuoksijaa. Heidän joukossaan oli 22-vuotias Noora Honkala, joka on Spartathlonin historian nuorin naispuolinen maaliin selviytynyt juoksija.
Setä Tuomon tupa
Juoni
Kirjassa on rinnakkain tarina Elisa ja Yrjö Harriksen pakomatkasta Kanadaan ja sieltä edelleen Liberiaan. Yrjö on karannut Shelbyltä jo aiemmin ja Elisa karkaa myyntinsä jälkeen, koska pelkää menettävänsä poikansa.
Spartathlon
Suomalaiset Spartathlonissa
Suomalainen miesjuoksija on sijoittunut Spartathlonissa kolmen parhaan joukkoon kahdesti. Erikoinen sattuma on, että molemmilla kerroilla kolmas sija on jaettu. Seppo Leinonen sijoittui vuonna 1992 kolmanneksi yhdessä yhdysvaltalaisen Roy Pirrungin kanssa ajalla 27.56.32. Vuonna 2004 Janne Kankaansyrjä jakoi kolmannen sijan itävaltalaisen Martin Jurin kanssa ajalla 27.19.15.
Vuonna 2018 Teija Honkonen sijoittui ensimmäisenä suomalaisnaisena Spartathlonissa naisten osalta kolmen parhaan joukkoon oltuaan kolmas. Vuonna 2021 Noora Honkala sijoittui myös kolmanneksi.
Vaatimukset osallistumiselle
Jokaisen kilpailuun osallistuvan on täytettävä yksi seuraavista vähimmäisvaatimuksista (miehillä ja naisilla erilliset) :
Joku edellä mainituista vaatimuksista pitää olla suoritettuna kolmen vuoden sisällä kilpailusta. Esimerkiksi vuoden 2019 Spartathloniin hyväksyttiin siis vuosina 2017–2019 tehdyt suoritukset.
Spartathlonin vuosittainen osallistujamäärä on rajoitettu 390 henkilöön ja tarvittaessa osallistujien osalta suoritetaan arvonta. Juoksijat, joilla on vähittäisvaatimusta vähintään 25 % parempi tulos, saavat osallistumisoikeuden suoraan ilman arvontaa (eli tällöin vaatimuksina esimerkiksi miehillä 24 tunnin juoksu vähintään 225 kilometriä, naisilla 24 tunnin juoksu vähintään 212,5 kilometriä, jne.).
Younoussi Touré
Younoussi Touré (1. tammikuuta 1941 Niodougou, Niafunkén piiri – 17. lokakuuta 2022 ) oli malilainen poliitikko. Hän toimi maan pääministerinä vuosina 1992–1993.
Touré kävi koulunsa Niafunkéssa, Sévarén ja Katibougoun normaalikouluissa ja Askia Mohamedin lyseossa Bamakossa. Hän opiskeli taloustiedettä Dakarin yliopistossa ja Ranskan pankkikorkeakoulussa. Toure työskenteli Malin keskuspankin pääjohtajana vuosina 1983–1984 ja sen jälkeen Länsi-Afrikan keskuspankin BCEAO:n asiantuntijana.
Presidentti Alpha Oumar Konaré nimitti Tourén pääministeriksi kesäkuussa 1992. Hän joutui eroamaan opiskelijalevottomuuksien takia huhtikuussa 1993. Hänen seuraajakseen tuli Abdoulaye Sékou Sow.
Touré on toiminut Union pour la république et la démocratie -puolueen puheenjohtajana. Hänet valittiin Malin kansalliskokouksen varapuheenjohtajaksi vuonna 2007. Vuoden 2012 vallankaappauksen jälkeen hän toimi kansalliskokouksen puheenjohtajana.
Touré oli naimisissa entisen ministerin Alimata Traorén kanssa.
Balbaridae
Balbaridae on sukupuuttoon kuollut harvaetuhampaisten lahkoon kuuluva pussieläinheimo, jonka fossiileja on löydetty Australian keski- ja pohjoisosista.
Heimo ilmestyi fossiiliaineistossa myöhäisellä oligoseenilla, ja se hävisi ennen mioseenin loppua. Sukupuuton aiheutti mahdollisesti kilpailu kenguruiden (Macropodidae) kanssa samaan aikaan kun ilmasto viileni ja ympäristö muuttui.
Kuvaus
Balbaridae-lajeilla oli suurentuneet yläkulmahampaat. Ne olivat melko pieniä; painon on arvioitu vaihdelleen suunnilleen välillä 1–16 kilogrammaa.
Luokittelu
Balbaridae luokiteltiin alun perin kenguruiden alaheimoksi Balbarinae vuonna 1982. Muiden kenguruiden ajateltiin kehittyneen Balbarinae-alaheimosta. Vuonna 1999 Balbarinae erotettiin omaksi heimokseen Balbaridae, ja sen ehdotettiin olevan kaikkien muiden Macropodiformes-ryhmien sisarryhmä.
Nykyisessä luokittelussa Balbaridae on läheistä sukua myskikengurulle (Hypsiprymnodon moschatus). Molekyylianalyysien perusteella myskikengurun kehityslinja erosi kenguruista noin 26,4 miljoonaa vuotta sitten. Myskikenguru ja Propleopinae-alaheimo on siirretty rottakenguruista (Protoroidae) uuteen Hypsiprymnodontidae-heimoon. Propleopinae-alaheimon asema on kuitenkin epäselvä, ja se pitäisi ehkä luokitella Balbaridae-heimon alaheimoksi.
Anton Berg
Anton Alexander Bernhard Berg (27. elokuuta 1876 Vaasa – 15. tammikuuta 1949 Turku) oli rautatievirkamies ja Turun rautatieaseman asemapäällikkö.
Bergin vanhemmat olivat kehruumestari Karl Berg ja Mathilda Sunn. Hän oli rautatievirkamies, joka toimi apulaisasemapäällikkönä, sittemmin asemapäällikkönä Turussa vuosina 1938–1944. Hänelle myönnettiin liikennetarkastajan arvonimi vuonna 1944.
Tsuzumi
thumb|Kotsuzumi eli pieni tsuzumi. Tsuzumi on pienikokoinen, tavallista taiko-rumpua korkeaäänisempi japanilainen rumpu. Tsuzumin runko on päistään maljamainen, keskikohdastaan kapeneva tiimalasia muistuttava ja molemmissa päissä on nahkaiset metalliselle kaarelle pingotetut rummunkalvot, joita pitää koossa kaksi sidosnarua. Tsuzumit muistuttavat rakenteeltaan japanilaista shime-daiko-rumpua ja länsiafrikkalaista tama-rumpua.
Kōtsuzumi ja ōtsuzumi
Nō-teatteriesitysten säestykseen käytetään vähimmillään kotsuzumi- ja ōtsuzumi-rumpuja. Kotsuzumi on näistä pienempi. Sen runko on noin 25 cm pitkä ja rummunkalvot hevosennahkaa. Kotsuzumia kannatellaan vasemmalla olkapäällä ja soitetaan oikealla kädellä.
Ōtsuzumi on matalaäänisempi ja sen tiimalasia muistuttava runko on noin 30 cm pitkä ja rummunkalvot lehmännahkaa. Ōtsuzumia soitetaan sylissä pitäen yhdellä tai kolmella oikean käden sormella.
Kotsuzumilla ja ōtsuzumilla säestetään perinteistä japanilaista musiikkia kuten nagauta-, hayashi-, taiko-, ja min'yō- eli kansanmusiikkiesityksiä.
Tsuzumi kuuluu myös olennaisena osana Nō- ja kabuki-teatteriin, jossa se on yksi säestävän hayashi-yhtyeen soittimista.
Tsuzumin soittaja kostuttaa soiton aikana rummun kalvoja hengityksellään säilyttääkseen haluttavan äänenvärin. Lisäksi tsuzumin säveltä voi nostaa tai laskea kesken soiton kiristämällä tai höllentämällä nyöritystä, joka pitää rummun kalvoja asemissaan.
Hyvinkään paloittelusurma
Murhan päätekijä oli Jarno Sebastian Elg (s. 1975). Elg oli ennen paloittelusurmaa tuomittu pahoinpitelyistä ja kesäkuussa 1992 tehdystä tuhopoltosta. Murhatyötä edeltävänä lokakuuna Elg oli myös tappanut oman ilmastointiteipillä sidotun koiransa lyömällä sitä saksilla ja metalliputkella. Koiran tappaminen oli ilmeisesti jonkinlainen kokeilu.
Tapauksen tutkinta aloitettiin marraskuussa 1998, kun Hyvinkään Kapulan kaatopaikalta löytyi Uudeltamaalta kotoisin olleen 23-vuotiaan miehen jalka.
Tapahtumien kulku
Kaikki menivät asemalta Hyvinkään Torikadulle kerrostaloasuntoon, missä tappajat kiduttivat teräaseilla ja alistivat erilaisilla sadistisilla teoilla uhriaan sekä lopuksi tukehduttivat tämän peittämällä hänen kasvonsa ilmastointiteipillä. Uhri oli alun perin vapaaehtoisesti lähtenyt joukon matkaan. Uhrin ruumista silvottiin ja sen kanssa tehtiin saatananpalvontaan liittyviä riittejä. Pitkitetyn surmatyön lopuksi uhri paloiteltiin sahalla. Paloitteluvaiheessa ryhmän 16-vuotias jäsen oli jo paennut paikalta. Elg ja Tervashonka veivät lopuksi ruumiinosat roskalaatikoihin.
Vuonna 2000 Alibille antamassaan haastattelussa Tervashonka kertoi tapahtumien kulun siten, että he olivat kaikki olleet kovassa humalassa ja uhri oli alkanut jossain vaiheessa möykätä, jolloin muut sitoivat hänet ilmastointiteipillä, johon hän oli muiden ajattelemattomuuden takia tukehtunut. Tervashonka myönsi paloittelun mutta kiisti kannibalismin. Hänen mukaansa kyseessä oli kuolemantuottamus eikä murha, eikä se liittynyt saatananpalvontaan mitenkään.
Oikeudenkäynti
Oikeudessa syytettiin ryhmän 16-vuotiasta jäsentä törkeästä pahoinpitelystä sekä Elgiä ja ryhmän kahta muuta jäsentä murhasta. Elg sai myös erikseen syytteen eläinrääkkäyksestä. Oikeuden edessä Elg peitteli hieman kasvojaan, mutta esiintyi ylimielisesti (muun muassa näytti televisiokameralle keskisormea ja pirunsarvi-käsimerkkiä). Hän kielsi olevansa saatananpalvoja ja sanoi olevansa satanisti. Oikeus käsitteli tapauksen suljetuin ovin Elgin ja Tervashongan edustajien tätä pyydettyä. Tapausta koskevat asiakirjat julistettiin salaisiksi 40 vuoden ajaksi.
Hyvinkään käräjäoikeus tuomitsi Elgin murhasta elinkautiseen 11. elokuuta 1999. Tervashonka tuomittiin täyttä ymmärrystä vailla ja nuorena henkilönä tehdystä murhasta kahdeksan ja puolen vuoden vankeuteen. Riskan murhasyyte hylättiin ja hänet tuomittiin törkeästä pahoinpitelystä kahdeksi vuodeksi ja kahdeksaksi kuukaudeksi vankeuteen. 16-vuotias poika vapautettiin syytteistä, koska hänen katsottiin toimineen Elgin painostuksen alaisena. Elg ja Tervashonka valittivat tuomioistaan. Helsingin hovioikeus ei muuttanut tuomioita.
Associated Press -uutistoimisto julkaisi lyhyen sähkeuutisen tapauksesta, jonka kautta uutinen levisi maailmalle.
Tervashonka
Terhi Tervashonka vapautui vankilasta ehdonalaiseen keväällä 2003 ja vaihtoi sukunimekseen Tukio.
Tukio surmasi 47-vuotiaan miehen Vaajakoskella 7. kesäkuuta 2007 iskemällä tätä vesurilla niskaan. Jyväskylän käräjäoikeus aloitti tapauksen käsittelyn 23. elokuuta 2007. Syyttäjä Tapani Salomaa vaati Tukiolle yli yhdeksän vuoden vankeusrangaistusta taposta. Tukiota syytettiin myös törkeästä pahoinpitelystä tai vammantuottamuksesta, sillä eräs toinen tapahtumapaikalla ollut mies sai vesurista vamman käteensä. Tukio kiisti tapon. Hänen puolustusasianajajan Henry Salevan mukaan Tukiolla oli tarkoitus osua vesurilla pöytään. Salevan mielestä kyseessä oli tapon sijasta törkeä kuolemantuottamus. Käräjäoikeus jatkoi käsittelyä 5. syyskuuta. Tuolloin pohdittiin sitä, pitäisikö Tukiolle suorittaa uusi mielentilatutkimus. Tukio ja syyttäjä vastustivat uutta tutkimusta, mutta Tukion asianajaja Saleva halusi uuden tutkimuksen, johon käräjäoikeus ei suostunut.
Jyväskylän käräjäoikeus tuomitsi 19. syyskuuta 2007 Tukion yhdeksäksi vuodeksi vankeuteen taposta ja törkeästä vammantuottamuksesta. Vaasan hovioikeus katsoi myös Terhi Tukion syylliseksi tappoon toukokuussa 2008, mutta kovensi käräjäoikeuden rangaistuksen 10 vuodeksi vankeutta. Tukio otti Tervashonka-sukunimen uudelleen käyttöönsä. Tervashonka karkasi heinäkuussa 2011 Vanajan avovankilasta Hämeenlinnasta työvuoronsa päätteeksi, mutta jäi kiinni elokuun alussa Pälkäneellä. Tervashonka toimi puistotyöntekijänä Hämeenlinnan kaupungille.
Doombringer
Doombringer on ruotsalaisen grindcoreyhtye Nasumin livealbumi vuodelta 2008. Albumi nauhoitettiin Japanin Osakassa tammikuussa 2004.
Hyvinkään paloittelusurma
Elg
Elokuussa 2011 Jarno Elg oli normaalilla kasvatuksellisella lomareissulla Vanajan vankilan avo-osastolta. Hän suuttui helsinkiläisessä ravintolassa ja iski kaksi muuta asiakasta ja paikalle hälytetyn järjestyksenvalvojan maahan. Poliisit ottivat hänet pian teon jälkeen kiinni.
Doombringer
Kokoonpano
+
Teknokulttuuri
Teknokulttuuri on neologismi, jonka ovat käsitteenä tehneet tutuksi Constance Penley ja Andrew Ross toimittamassaan samannimisessä esseekokoelmassa.
Teknokulttuurilla viitataan vuorovaikutussuhteisiin tekniikan, median, kulttuurin ja sosiaalisten suhteiden välillä. Käsitettä käytetään usein kuvastamaan nykyisen kulttuurin teknologista tilaa, jossa teknologisilla elementeillä on keskeinen osa kulttuurin toimivuudessa ja ilmiasussa. Teknokulttuurin tutkimuksen piiriin kuuluvat teknologian historian, teknologian, mediakulttuurin ja digitaalisen kulttuurin tutkiminen.
Teknokulttuurin käsite on laajalti käytössä akateemisessa maailmassa. Muun muassa Yhdysvalloissa, Kalifornian Davis-yliopistossa on ollut teknokulttuurin opinto-ohjelma ja Kanadassa, Länsi-Ontarion yliopistossa on koulutusohjelma Media, Information & Technoculture. Suomessa teknokulttuuriin liittyvää opetusta voi saada Turun yliopiston digitaalisen kulttuurin oppiaineessa tai Jyväskylän yliopiston digitaalisen kulttuurin maisteriohjelmassa
Marble House
thumb|300px|Marble House Rhode Islandin Newportissa. Marble House on kartanomainen rakennus Newportissa, Rhode Islandin osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Sen suunnittelusta on vastannut yhdysvaltalainen arkkitehti Richard Morris Hunt. Rakennuksen rakennustyöt aloitettiin vuonna 1888, ja ne saatiin päätökseen vuonna 1892. Rakennus tuli maksamaan noin 11 miljoonaa sen aikaista Yhdysvaltain dollaria.
Marble Housen rakennutti William Kissam Vanderbilt, tunnetun liikemiehen Cornelius Vanderbiltin pojanpoika. Rakennuksen valmistuttua Vanderbilt antoi sen puolisolleen Alva Belmontille syntymäpäivälahjaksi. Nykyisin Marble House toimii julkisena museona, ja sille on myönnetty National Historic Landmark -arvonimi.
Kynttilänpäivä
Kynttilänpäivä (kynttilämessu, ortodokseilla ja katolilaisilla Herran temppeliintuominen ) on kristillinen juhlapäivä, jota vietetään alkujaan 40 päivää joulusta, siis 2. helmikuuta, sen muistoksi, että Jeesus vietiin 40 päivän ikäisenä temppeliin ja Simeon siunasi hänet.
Tapauksesta kerrotaan Luukkaan evankeliumin 2. luvun loppupuolella. Sen mukaan Jeesus vietiin temppeliin Mooseksen lain säännösten vuoksi. Niiden taustalla oli toisaalta kertomus vapautumisesta Egyptin orjuudesta ja juutalainen pääsiäinen. Sen mukaan jokainen esikoinen kuuluu Jumalalle, ja hänet lunastetaan Jumalalta. Toisaalta taustalla olivat synnyttämiseen kuuluvat puhtaussäännökset.
Luukkaan evankeliumissa kerrotaan edelleen, että Pyhä Henki oli ilmoittanut Simonille, että hän tulee vielä eläessään näkemään Herran Voidellun. Nähtyään Jeesuksen, jonka hän tunnisti ennustetuksi Messiaaksi, hän lausui kiitosvirren, joka on tunnetaan Simeonin kiitosvirtenä. Toisaalta hän lausui myös Marialle ennustuksen: "... ja sinun omankin sydämesi läpi on miekka käyvä." Myös Hanna-niminen naisprofeetta ylisti tapauksen johdosta Jumalaa ja puhui siitä, mitä lapsesta oli ennustettu.
Tapahtuman taustalla on kertomus vapautumisesta Egyptin orjuudesta ja juutalainen pääsiäinen. Sen mukaan jokainen esikoinen kuuluu Jumalalle, ja hänet lunastetaan Jumalalta.
Kynttilänpäivää on vietetty 300-luvun puolivälistä saakka. Nimitys tulee siitä, että keskiajalla kynttilänpäivänä vihittiin vuoden aikana kirkossa käytettävät kynttilät. Tapa on yhä käytössä katolisessa, mutta ei protestanttisissa kirkoissa.
Ennen vuotta 1774 helmikuun 2. päivä oli Suomessa pyhäpäivä. Nykyään Suomen evankelisluterilainen kirkko viettää kynttilänpäivää tänä alkuperäisenä päivämääränään vain, jos se sattuu sunnuntaiksi, muussa tapauksessa sitä seuraavana sunnuntaina. Mikäli tämä päivä on laskiaissunnuntai, kynttilänpäivä siirtyy viikkoa aikaisemmaksi.
Lähteet
right|thumb|Kristuksen temppeliintuominen, Hans Holbein vanhemman maalaus vuosilta 1500-1501
Black Knight
Black Knight on vuonna 2001 ensi-iltansa saanut amerikkalainen komedia, jonka pääosaa näyttelee Martin Lawrence.
Juoni
Jamal Walker joutuu kesken työpäivänsä keskiaika-teemapuistossa ajassa taaksepäin 1300-luvun Englantiin. Maata hallitsee ilkeä kuningas, joka on syrjäyttänyt kuningattaren valtaistuimelta. Jamalista tulee kuninkaan turvallisuuspäällikkö, mutta hän loppujen lopuksi liittyy taistelemaan kuningasta vastaan Sir Knolten ja kauniin Victorian rinnalla.
Danny Simpson
Daniel ”Danny” Simpson (s. 4. tammikuuta 1987 Salford, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin mestaruussarjassa pelaavaa Bristol Cityä. 173 senttimetriä pitkä Simpson on pelipaikaltaan laitapuolustaja.
Simpson on Manchester Unitedin junioreita ja murtautui reservijoukkueeseen vuonna 2005. Edustusjoukkueessa hän teki ensiesiintymisensä liigacupin ottelussa Coventry Cityä vastaan 26. syyskuuta 2007. Tammikuussa 2006 Simpson lähetettiin lainalle Belgian kakkosliigassa pelanneeseen Royal Antwerpiin. Belgian visiitin jälkeen Simpson lainattiin yhdessä joukkuekaveri Jonny Evansin kanssa Sunderlandiin. Kaksikko pelasi Sunderlandissa menestyksekkään kevätkauden ja seura nousi Valioliigaan.
Syksyllä 2007 Simpson solmi ManUn kanssa vuoteen 2010 ulottuvan jatkosopimuksen. Hän pelasi kaudella 2007–2008 kolme ottelua sekä Englannin Valioliigassa että Mestarien liigassa, jotka United lopulta voitti.
Elokuussa 2009 Simpson lainattiin kuudeksi kuukaudeksi Newcastle Unitediin. Lainapesti oli menestys ja johti Simpsonin pysyvään siirtoon Newcastleen tammikuussa 2010. Newcastle nousi keväällä 2010 valioliigaan, jossa Simpson pelasi seuraavien kolmen kauden aikana kaikkiaan 84 ottelua. Hän siirtyi heinäkuussa 2013 Queens Park Rangersiin, joka nousi valioliigaan keväällä 2014. Hän siirtyi 1,75 miljoonan punnan siirtosummalla Leicester Cityyn elokuussa 2014.
Simpson pelasi 14 valioliigaottelua kaudella 2014–2015. Seuraavalla kaudella hän ei päässyt kentälle seitsemässä ensimmäisessä valioliigaottelussa. Tämän jälkeen hän pelasi kaikki liigapelit avauskokoonpanossa, yhden ottelun pelikieltoa lukuun ottamatta, Leicesterin voittaessa Valioliigan mestaruuden. Seuraavalla kaudella hän pelasi 35 ottelua Valioliigassa ja kuusi Mestarien liigassa. Kaudella 2017–2018 hän esiintyi 28 pääsarjaottelussa, mutta seuraavalla kaudella vain kuudessa, eikä hänen sopimustaan jatkettu. Syyskuun 2019 lopulla hän liittyi Mestaruussarjan Huddersfieldiin, jossa pelasi kauden aikana 24 liigaottelua. Keväällä 2021 hän teki sopimuksen saman sarjan Bristol Cityn kanssa.
HMCS Agassiz
HMCS Agassiz (viirinumero K129) oli Kanadan kuninkaallisen laivaston Flower-luokan korvetti toisessa maailmansodassa. Alus otettiin palvelukseen 23. tammikuuta 1941 ja suojasi Atlantilla saattueita. Sodan päätyttyä alus poistettiin palveluksesta 15. kesäkuuta 1945 ja myytiin romutettavaksi.
Valmistus
Alus tilattiin 14. helmikuuta 1940 Burrard Dry Dock Companyltä North Vancouverista Kanadasta, missä köli laskettiin 29. huhtikuuta 1940. Alus laskettiin vesille 15. elokuuta ja otettiin palvelukseen 23. tammikuuta 1941.
Palvelus
Alus saapui 13. huhtikuuta Halifaxiin, mistä se lähti 23. toukokuuta St. John'siin uudelleen muodostettuun Newfoundlandin saattajaosastoon. Kesäkuun alussa se suojasi saattueen Islantiin, minkä jälkeen se suojasi vuoden 1943 loppuun saattueita Pohjois-Atlantilla. Alus osallistui syyskuussa 1941 saattueen SC44:n suojaamiseen käyden taistelua sukellusveneitä vastaan. Taistelun aikana se pelasti torpedoidun sisaraluksensa HMCS Lévisin miehistön. Alus osallistui myös heinäkuussa 1942 saattueen ON115 suojaamiseen.
pienoiskuva|Agazzisin miehistö syömässä Liverpoolissa alus siirrettiin 5. tammikuuta 1943 telakalle, mistä se vapautui maaliskuun puolivälissä. Huhtikuussa alus liitettiin vasta muodostettiin Kanadan 1. saattajaryhmään. Alus saapui 16. joulukuuta 1943 New Yorkiin uuteen huoltoon, jonka aikana aluksen etukantta pidennettiin. Muutostyöt saatiin päätökseen 4. maaliskuuta 1944. St. Margaretinlahdella vietetyn koulutusjakson jälkeen alus liittyi läntisen saattajaosaston saattajaryhmä W-2:een, mistä se siirrettiin elokuussa W-7:ään.
Sodan lopun alus oli W-7:ssä. Se poistettiin palveluksesta 14. kesäkuuta 1945 Sydneyssä ja romutettiin 1946.
Päälliköt
Aluksenpäälliköinä olivat :
Puntarihaarukka
Puntarihaarukka eli rakki (englanniksi rakke, truss tai parrel) on purjealuksen osa, joka kiinnittää purjetta kannattelevan raakapuun keskeltä aluksen mastoon. Perinteisesti kyseessä on ollut vahva rautahela, mutta pienissä aluksissa on käytetty myös puisia.
Matti Haapoja
Matti Heikinpoika Haapoja (16. syyskuuta 1845 Isokyrö – 8. tammikuuta 1895 Turku) oli eteläpohjalainen murhaaja ja puukkojunkkari. Hänen tiedetään varmasti tehneen kolme murhaa, mutta niitä on väitetty olleen yhteensä jopa 22–25. Haapojasta tuli eläessään kuuluisa ja sanomalehdet käsittelivät hänen murhatöitään laajasti ja yksityiskohtaisesti.
Syntymä ja vaikea lapsuus
Matti Haapoja syntyi 1845 Etelä-Pohjanmaan Isossakyrössä. Hän eli lapsuutensa Isoonkyröön kuuluneessa Ylistarossa.
Matin isä Heikki Haapaoja oli usein käräjillä, ja hänet tuomittiin sakkoihin juopumuksesta, metsänhaaskauksesta ja rengin luvattomasta työhönotosta. Kotona Heikki Haapaoja oli myös väkivaltainen: hän saattoi juovuksissa alkaa riehua tuvassa ja ajaa perheen ulos talosta. Matti Haapoja kertoi muistelmissaan, kuinka isä oli rikkonut huonekalut kirveellä, ajanut perheensä pihalle ja kuinka lopulta kyläläiset olivat tainnuttaneet tämän. Heikki Haapaoja kuritti myös ilmeisesti häikäilemättömästi Mattia, joka sai ajoittain selkäänsä myös vanhimmalta veljeltään Juholta.
Maailmalle 11-vuotiaana
Matin isoveli Juho Haapoja alkoi hiljalleen saada lisää valtaa kotona, sillä tuohon aikaan oli tapana, että vanhin pojista sai talon haltuunsa. Matti joutui siksi lähtemään 11-vuotiaana maailmalle tienaamaan elantoansa. Hän kierteli ensin renkinä ja listautui sitten vuonna 1863 armeijaan nimellä Matts Kanon. Hän palveli kaksi vuotta Suomen kaartin reservikomppaniassa ja palasi sitten kotiseudulleen.
Kuuluisaksi vankikarkuriksi
Etelä-Pohjanmaalla vallitsi puukkojunkkarikausi, ja henkirikokset olivat tuolloin huomattavan yleisiä. Haapoja joutui 1860-luvun lopulla useita kertoja käräjille varkauksista ja väkivaltaisuuksista. Hän käyttäytyi muiden puukkojunkkareiden tapaan ja rehvasteli tekosillaan: ”Isontalon Antti on kuninkaana Härmässä, minun täytyy olla Ylistaron kuninkaana.”.
Suomalaisessa lehdistössä Haapojasta tuli maankuulu. Hänen seikkailujaan seurattiin tarkasti, ja hänelle rakennettiin jopa herrasmiesrosvon mainetta. Lehdistössä häntä verrattiin jopa saksalaisen rosvoromantiikan Rinaldo Rinaldini -nimiseen hahmoon. Markkinoilla Haapojasta kirjoitettiin arkkiveisuja ja kansantarinoissa hänestä kerrottiin uskomattomia tarinoita.
Karkotus Siperiaan ja paluu Suomeen
Haapoja anoi 1874 ensimmäisen kerran elinkautisvankeuden muuttamista Siperiaan karkottamiseksi. Senaatin oikeusosasto hyväksyi pyynnön, kun Haapoja uusi anomuksensa 1880. Siperiassa Haapoja karkasi vankilasta ja eli tämän jälkeen maankiertäjänä. Siperiassa hän teki myös rikoksia, joiden lukumäärää ei ole saatu selville. Henkirikoksia Haapoja teki vähintään neljä.
Suomessa Haapoja tappoi 1890 Helsingissä Maria Jemina Salonen -nimisen prostituoidun. Hän kuristi naisen kylmäverisesti eikä pystynyt kertomaan mitään motiivia teolleen. Teko herätti kuohuntaa, ja sen oikeudenkäyntiä seurattiin tarkasti ajan lehdistössä.
Murhaoikeudenkäynnin ajan Haapoja pidettiin Katajanokan vankilassa. Siellä hän tutustui vankien ystävänä tunnettuun Mathilda Wredeen. Wrede kirjoitti, että Haapoja olisi kääntynyt uskoon ja katuvan tekojansa. Tutkijat eivät ole yksimielisiä siitä, oliko Haapoja todella tullut uskoon vai huijasiko hän Wredeä. Haapojan uskoontuloa on epäilty, koska hän yritti syksyllä 1894 paeta Kakolasta ja haavoitti veitsellä kahta vartijaa, joista toinen kuoli myöhemmin.
Itsemurha vankilassa
Epäonnistuneen pakoyrityksensä jälkeen Haapoja juoksi täynnä olleeseen ruokalaan, jossa hän puukotti itseään seitsemän kertaa rintaan. Haapoja selvisi puukotuksista, mutta hän hirttäytyi tammikuussa 1895 sellissään naruun, jonka oli punonut sukista rispaamista langoista.
Haapojan ruumis annettiin lääketieteellisen käyttöön ja luurankoa säilytettiin pitkään Rikosmuseossa Helsingissä. Rikosmuseoon luuranko oli siirretty keskusrikospoliisin ensimmäisen päällikön Kosti Vasan aloitteesta. Haapoja haudattiin viimein Ylistaroon syyskuussa 1995.
Jälkimaine
Haapoja tunnetaan ehkä Suomen kuuluisimpana murhaajana. Tähän on vaikuttanut se, että hänen tekonsa osuivat suomenkielisen lehdistön kasvun aikaan. Hänen maineeseensa on vaikuttanut myös Siperian-kausi ja tietämättömyys Haapojan teoista tuona aikana. Kansantarinoissa ja -lauluissa hänen mainettaan on levitetty ansiokkaasti.
Haapojasta on tehty ainakin kolme näytelmää. Jussi Kylätasku on kirjoittanut hänen elämästään näytelmän Haapoja (1989)
Haapojasta tehtiin laulunsäe "Ei Suomi toista tunne, vertaistaan murhaajaa, joka hengen riisti, ryösti ja teki tuhojaan".
Lista Matti Haapojan uhreista
Kolme Matti Haapojan varmaa uhria olivat:
Lisäksi Haapoja todennäköisesti tappoi seitsemän muuta henkilöä:
Uhreja oli mahdollisesti enemmän, mutta vain nämä kymmenen pystyttiin liittämään Haapojaan.
Matti Haapoja myös haavoitti kuutta ihmistä:
Sami Kortemäki
Sami Kortemäki (s. 1975) on suomalainen graafinen suunnittelija ja kirjainmuotoilija. Kortemäki on opiskellut graafista suunnittelua Lahden Muotoiluinstituutissa ja Haagin KABK:ssa. Kortemäki on yksi hollantilais-suomalaisen typografiastudio Underwaren perustajista.
Hadži Dimitar Stadium
Hadži Dimitar Stadium on monikäyttöinen stadion Slivenissä Bulgariassa. Nykyään sitä käytetään enimmäkseen jalkapallossa OFC Sliven 2000:en kotikenttänä. Stadionille mahtuu 15 000 ihmistä.
Mittaaminen
Mittaaminen eli mittaus on kohteen määrän eli kvantiteetin määrittämistä. Määrän rinnalla voidaan puhua paljouden tai suuruuden määrittämisestä. Mittaamisen kohteena on aina jokin ominaisuus kuten pituus, paino, lämpötila tms., jonka määrä halutaan saada selville. Mittaamisen lähtökohta on mittauksen tarkoituksen ymmärtäminen. On tiedettävä, mitä tietoa mittaamisella voidaan saada ja mihin tarkoitukseen tietoa voidaan käyttää. Mittaus käynnistetään valitsemalla kohteen mittaamiseen soveltuva mittayksikkö. Kun tämän suuruudeksi asetetaan yksi ja selvitetään kuinka monta kertaa tämä mittayksikkö sisältyy mittauskohteeseen, saadaan lopputuloksena mittaamisen kohteen mittaluku määrätyksi. Hyvään mittaamiseen kuuluu, että mittaajalla on realistinen käsitys mahdollisten mittausvirheiden suuruudesta.
Mittauksen tarkoitus on paremman ymmärryksen saaminen mittauksen kohteena olevasta asiasta tai ilmiöstä. Parempi ymmärrys johtaa oikeampiin johtopäätöksiin ja toimenpiteisiin. Mittaus on aina perusluonteeltaan objektiivista eli mittaajan arvoista riippumatonta ja sen yleiset säännöt kaikille tieteen aloille samanlaiset. Yleinen mittausteoria kuvaa ne mittaamisen säännöt ja kriteerit, jotka ovat yhteisiä mittaamiselle kaikilla tieteenaloilla. [[Platina-Iridiumista valmistettu alkuperäinen metri. Tietokoneella tehty havainnekuva.|250px|thumb]]
Mittaamisen terminologia
Mittauksen käytännöt ja termit eroavat jossain määrin eri tieteenaloilla, koska mittaamisen kohteet ovat erilaisia. Luonnon­tieteissä kiinnostuksen ja mittaamisen kohteina ovat fyysiset ilmiöt. Yhteis­kunta­tieteissä pääkohteena on ihmisten mielipiteet ja asenteet. Taloudessa mitataan määriä, hintoja ja arvoja. Koska mittaaminen on eriytynyt tieteenaloittain, on syntynyt samaa tarkoittavia termejä ja niiden paljous voi aiheuttaa sekaannusta. Oheinen kuva pyrkii selkeyttämään asiaa luokittelemalla mittaustermien synonyymit kolmeen luokkaan. thumb|left|350px|Mittaustermit. Mittauksen kohde tarkoittaa yleisesti asiaa tai ilmiötä, josta halutaan saada määrätietoja. Mittaussuure tarkoittaa samaa ja samalla ilmaisee, että sen suuruus on selvittämisen kohteena. Taloudellisessa toiminnassa ollaan kiinnostuneita menestystekijöistä, jotka sellaisenaan kertovat toiminnan menestyksestä tai tekijöistä, jotka johtavat menestykseen. Kun kiinnostuksen kohde on laaja, siitä pyritään saamaan ymmärrystä mittaamalla siihen liittyviä muuttujia.
Fyysisten ilmiöiden mittaamiseen käytetään usein mittalaitetta. Mittalaite (mittauslaite, mittausväline, mittari) on laite, jolla mittauksen tulokset kiinnostavista suureista saadaan esille. Mittari on alkuperäisen määrittelyn mukaan itsetoimiva fyysinen mittauslaite, kuten sähkömittari, jonka avulla sähkön kulutus mitataan. Mittarilla tarkoitetaan mittalaitteen lisäksi mittaa, mittayksikköä tai kaavamuotoilua, jonka avulla mittaaminen suoritetaan. Mittarilla tarkoitetaan niitä sääntöjä, joiden mukaisesti mittauksen kohteen jollekin ominaisuudelle määritetään sitä kuvaava mittaluku.
Mittaamisen tulos on yleisesti lukuarvo, josta käytetään nimityksiä mittaluku, suureen arvo, muuttujan arvo ja tunnusluvun arvo. Mitattavat muuttujat voidaan jakaa jatkuviin muuttujiin ja epäjatkuviin (diskreetti) muuttujiin. Jatkuvan muuttujan mittaluku on tyypillisesti desimaaliluku, kun taas epäjatkuvan muuttujan mittaluku on tyypillisesti kokonaisluku, esimerkiksi lukumäärä. Käytetystä mitta-asteikosta riippuu minkälaisia matemaattisia operaatioita mittauksen tuloksena saaduilla mittaluvuilla voidaan suorittaa.
Operationalisointi
Operationalisointi tarkoittaa sellaisia määrittelyjä, joiden perusteella kiinnostuksen kohteesta voidaan mittaamalla saada määrätietoja. Luonnontieteissä mittaaminen on vakiintunutta ja siitä syystä käytettävissä on vakiintuneita mittayksiköitä. Yhteiskuntatieteissä ja taloudellisen toiminnan mittaamisessa kiinnostus kohdistuu usein asioihin tai ilmiöihin, joille ei ole olemassa valmista mittaria. Tällöin se pitää tapauskohtaisesti kehittää ja tätä prosessia kutsutaan operationalisoinniksi. Operationalisointi voi olla joskus hyvin vaikeaa, joskus jopa mahdotonta. Esimerkiksi väestön onnellisuuden tutkiminen edellyttää onnellisuuden käsitteen operationalisointia. Organisaatioiden johtaminen perustuu nykyään yleensä hajautettuun tulosvastuuseen. Tulosvastuun operationalisointia vaikeuttaa se, että tilanteen muuttumisen myötä operationalisointi on suoritettava yhä uudelleen. Väestön hyvinvoinnin käsitteen operationalisoimiseksi perustettiin kansainvälinen komitea, Stiglitzin komitea, joka 300-sivuisessa raportissaan pystyi vain hahmottamaan hyvinvoinnin mittaamisen periaatteita.
Hyvän mittaamisen kriteerit
Mittaamisessa tunnistetaan seuraavat kolme päävaihetta. thumb|350px|Mittaamisen kriteerit Hyvän mittaamisen ominaisuudet on määritelty yleisessä mittausteoriassa. Niistä tärkeimpiä ovat seuraavat viisi : Mittaamisen hyvät ominaisuudet eivät aina toteudu täysimääräisesti, vaan tavoitteena on toteuttaa tasapainoinen mittaus, jossa ominaisuuksia on riittävästi. Se, mikä on riittävää, on tilannekohtaisesti pääteltävä.
Mittauksen kohde ja sen tärkeys eli relevanssi
Ensimmäinen tehtävä mittauksen toteuttamisessa on mittauskohteen ja mittauksen tarkoituksen määrittely. Mittaamisen tarkoitus on määriteltävä selkeästi, jotta valittavan mittarin hyvyyttä tai huonoutta voidaan arvioida kriittisesti. Mittaamisen tarkoituksen määrittely kuvaa sen ilmiön, jota halutaan mitata. Pohdinta mittaustulosten relevanssista eli tärkeydestä on myös tärkeää. Mittaus on silloin relevanttia, kun siitä koituu hyötyä. Eli mittaamisen tulosta voidaan käyttää hyödyllisesti aiotussa tarkoituksessa.
Validiteetti
Validiteetti tarkoittaa, missä määrin mittari mittaa sitä, mitä sen ajatellaan mitattavan. Validilta mittarilta edellytetään, että se kuvaa mahdollisimman hyvin eli harhattomasti sitä ilmiötä, jota halutaan mitata. Mittarin heikosta validiteetista johtuva mittausvirhe on systemaattinen. Se on kuin epätarkka ase, joka antaa systemaattisesti epätarkkoja osumia. Epätarkkuus toistuu niin kauan kuin samaa mittaria käytetään mittaamiseen.
Mittarin validiteettia arvioitaessa käytetään usein termejä alkuperäismitta ja sijaismitta. Tällöin kysymys on siitä, kuinka harhattomasti mittariksi valittu sijaismitta kuvaa mitattavan kohteen alkuperäismittaa. Alkuperäismitta on mittauskohteen täysin validi mittari. Alkuperäismitoilla voidaan yleensä mitata vain perussuureita kuten pituutta, massaa, pinta-alaa jne. Yleensä toiminnan mittaamisessa joudutaan käyttämään sijaismittoja, koska mitattavan kohteen alkuperämittoja ei ole käytettävissä kuin poikkeustapauksessa. Sijaismitta on terminä hyvä, koska se itsessään muistuttaa siitä, että mittarin validiteetti ei ole täydellinen. Mittarin validiteetista joudutaan usein käytännössä tinkimään, kun tavoitellaan yksinkertaisuutta ja ymmärrettävyyttä. Tästä syystä on tärkeää tapauskohtaisesti arvioida mittarin validiteettia kriittisesti.
Luotettavuus eli reliabiliteetti
Mittausprosessin reliabiliteetti on sen luotettavuutta. Reliabiliteetti on mittaustapahtuman ominaisuus erotuksena mittarin ominaisuudesta. Luotettava mittaus tarkoittaa sovitun mukaista mittauksen toteutusta. Luotettavan mittauksen tuloksiin eivät vaikuta mittaamisen satunnaiset tekijät kuten mittaaja, mittausolosuhteet jne. Mittauksen epäluotettavuus aiheutuu mittaustapahtumaan liittyvistä satunnaisista häiriöistä ja vaihteluista. Mittaus on luotettavaa, jos samasta aineistosta suoritetut mittaukset antavat eri mittauskerroilla ja eri mittaajien suorittamana samat tulokset. Mittauksen luotettavuus voidaan varmistaa laatuajattelun mukaisesti hyvillä mittausohjeilla. Mittauksen luotettavuuden varmistamiseksi on tärkeää määritellä mittauksen toteutustapa niin yksikäsitteisesti, että toteutustapaa koskevien ohjeiden perusteella eri suorittajat saavat samasta aineistosta samat tulokset.
Ymmärrettävyys
Mittausprosessin tulisi olla mahdollisimman yksinkertainen ja ymmärrettävissä oleva. Käytäntö on osoittanut, että mittaustuloksia ei käytetä, jos mittaustulosten käyttäjä ei ymmärrä niiden syntymekanismia.
Edullisuus
Mittaaminen merkitsee aina kustannuksia. Hyvässä mittaamisessa hyödyt ovat kustannuksia suuremmat. Mittaus on väline välineiden joukossa ja sen on tuotettava lisäarvoa kuten kaikkien välineiden. Tämä kriteeri pätee kaikkiin välineisiin. Käytännössä mittauksen tuottaman arvon ja sen vaatiman uhrauksen osoittaminen on vaikeaa.
Mitattavien ominaisuuksien luonne
Mittauskohteena voi olla kvantitatiivisia eli määrällisiä ja kvalitatiivisia eli laadullisia ominaisuuksia. Kohteen kvalitatiiviset ja kvantitatiiviset ominaisuudet saavat erilaisen mittausratkaisun.
Esimerkiksi valmistusprosessin hyvyyttä voidaan kuvata valmisteisiin liitetyillä laatusanoilla virheetön ja virheellinen. Mittauksen kohteena ovat siis kvalitatiiviset eli laadulliset ominaisuudet virheettömyys ja virheellisyys. Mittaajan tehtävänä on selvittää kahden eri kvaliteetin paljous mittaamisen keinoin. Ratkaisu on luokittelu kahteen luokkaan ja sen jälkeen mitataan kvaliteetin paljous molemmissa luokissa. Oleellista tässä tapauksessa on, että mittaaja itse joutuu ratkaisemaan, miten käsite ”valmistusprosessin hyvyys” operationalisoidaan eli tehdään mitattavaksi suureeksi.
Luokitteluasteikko eli nominaaliasteikko
Tällä asteikolla mitattaessa kysymys on luokittelusta laatuerojen mukaan, sillä mittaustulokset luokitellaan ominaisuuksiensa mukaan yhteen toisensa poissulkevista luokista. (esimerkiksi nainen/mies tai moottoripyörä/polkupyörä/henkilöauto). Luokittelu­asteikosta käytetään myös nimitystä laatueroasteikko, mikä kuvaa asteikon perustarkoitusta luokitella laatuerojen mukaisiin luokkiin. Luokitteluasteikolla mitattaessa voidaan vain sanoa mihin luokkaan mittaustulos kuuluu ja mihin ei. Luokilla ei ole keskinäistä järjestystä eikä niiden välimatkaa tunneta. Mittaustuloksilla ei voi suorittaa matemaattisia operaatioita. Esimerkiksi asteikolla 1=mies ja 2=nainen saadaan selville kumpaankin luokkaan kuuluvien lukumäärät, mutta aineiston keskiarvolla ei ole käsitteellistä merkitystä.
Järjestysasteikko eli ordinaaliasteikko
Tällä asteikolla mitattaessa mittaustulokset (so. luokat) asetetaan järjestykseen jonkin ominaisuutensa mukaan. (esimerkiksi mineraalien kovuusluokka: pehmeä, normaali, kova tai sotilasarvot: kapteeni, majuri, everstiluutnantti, eversti). Järjestysasteikko on yksinkertaisimmillaan luokitteluasteikko, jossa luokkien välinen järjestys tunnetaan. Esimerkiksi Likert-asteikko muodossa 'täysin eri mieltä - jokseenkin eri mieltä - jokseenkin samaa mieltä - täysin samaa mieltä' on yksiselitteinen järjestysasteikko, jossa toiseen suuntaan samanmielisyys kasvaa ja toiseen vähenee.
Välimatka-asteikko eli intervalliasteikko
Nimessä oleva 'välimatka' tai 'intervalli' viittaa siihen, että välimatka-asteikon muuttujan arvot, joiden erotus on vakio, ovat säännöllisen välimatkan päässä toisistaan. Siirryttäessä edellisestä seuraavaan asteikon pisteeseen, siirrytään aina täsmälleen saman verran. Mitattavalla suureella on siis vakiosuuruinen mittayksikkö. Tyypillistä välimatka-asteikolla mittaamista on lämpötilan mittaaminen (esimerkiksi Fahrenheit-asteikko ja Celsius-asteikko). Mittaustuloksilla voidaan suorittaa rajoitetusti matemaattisia operaatioita. Keskilämpötila on keskimääräinen lämpötila. Koska asteikon nollapiste on sopimuksenvarainen, ei asteikolla voi saada mittaustuloksia, jotka voitaisiin matemaattisesti suhteuttaa toisiinsa. Lämpötila 20 astetta verrattuna 10 asteeseen ei tarkoita, että lämpötila olisi kaksi kertaa suurempi. Tällainen mittaustulos on tulkittava kokemuksen perusteella.
Suhdeasteikko eli relatiiviasteikko
Suhdeasteikolla mitattaessa on mittayksiköiden lisäksi käytettävissä luonnollinen nollapiste (absoluuttinen nollapiste), jolloin päästään mittaustulosten määrällisten suhteiden matemaattiseen vertailuun. Asteikon nimi tulee tästä määrällisten suhteiden vertailtavuudesta. Jos esimerkiksi saamme kahden kappaleen painon mittauksessa tuloksiksi 10 kg ja 20 kg, voimme sanoa, että jälkimmäinen on kaksi kertaa painavampi. Suhdeasteikko on mitta-asteikoista suorituskykyisin. Sen tuottamilla mittaluvuilla voidaan suorittaa eri tarpeita palvelevia matemaattisia operaatioita. Mittalukujen erilaisuudella, järjestyksellä, yhteen- ja vähennyslaskulla, kerto- ja jakolaskulla on mielekäs tulkinta. Tärkeä esimerkki suhdeasteikolla mittaamisesta on lukumäärän laskeminen.
Logaritminen asteikko
Muutamia suureita mitataan vakiintunesti logaritmisella asteikolla. Tällainen suure on periaatteessa mitattavissa suhdeasteikollakin, mutta koska sen arvot saattavat olla hyvin eri suuruusluokkaa, käytetään suhdeasteikon mukaisen mittaluvun asemesta sen logaritmia. Samaan tapaan kuin intervalli­asteikolla, on tällöinkin jokin sopiva vertailu­kohta valittava nollapisteeksi. Esimerkkejä logaritmisesta asteikoista ovat äänen voimakkuuden mittaus desibeleinä, maanjäristysten voimakkuuden mittaamiseen käytetty Richterin asteikko sekä tähtien magnitudit.
Morris L. West
Morris Langlo West (26. huhtikuuta 1916 St Kilda, Victoria, Australia – 9. lokakuuta 1999 Clareville, Sydney, Australia ) oli australialainen kirjailija.
West oli myyntimiehen poika. Suuressa katolisessa perheessä oli taloudellisia vaikeuksia, ja West meni isovanhempiensa kasvatettavaksi. Koulun päätyttyä hän aloitti 1934 työt opettajana ja opiskeli samalla Tasmanian yliopistossa. Opiskeluaikana hän erosi Christian Brothers Orderista, johon hän oli kouluaikana liittynyt. Syynä olivat sen selibaattivaatimus ja katolinen politiikka.
West asui myöhemmin ulkomailla mutta pysyi kuitenkin uskollisena Australialle. Hän kuoli työpöytänsä ääreen 1999. Keskeneräiseksi jääneen teoksen The Last Confession viimeisteli Angelo Loukakis, ja se ilmestyi 2000.
Jäänmurtaja Otso
Otso ja sen sisaralus Kontio ovat suomalaisia jäänmurtajia, joilla korvattiin kolme Karhu-luokan murtajaa: Karhu, Murtaja ja Sampo.
Murtajan vaiheita
"Olkoon nimesi Otso. Seuratkoon onni myötäsi." Näin lausui pääministeri Kalevi Sorsa tammikuun lopulla 1986 ja samppanjapärskeet kastelivat paitsi Otson keulan myös pääministerin palttoon. Uuden, maailman nykyaikaisimmaksi murtajaksi kehutun Otson kastajaiset ja luovutus Wärtsilän Helsingin telakalla sai uuden sävyn, kun Suomen Tietoliikenneteknisten Liitto ilmoitti vaatimuksistaan.
Otson valmistuessa oli meneillään kiivas väittely siitä pitääkö murtajissa olla kaksi radiosähköttäjää vai riittääkö yksi. Uusi murtaja joutuikin lähtemään ensimmäiselle matkalleen Kemiin ilman radiosähköttäjää eivätkä muut jäänmurtajat siksi vastanneet Otson kutsuihin. VHF-radioyhteydet rannikkoradioasemille ja lähellä olevien laivojen komentosillalle toimivat, samoin toimivat NMT-puhelinyhteydet.