cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Katrin Nabholz
Katrin Nabholz (s. 3. huhtikuuta 1986 Basel) on sveitsiläinen jääkiekkoilija, joka pelasi keskushyökkääjänä. Hän saavutti Sveitsin maajoukkueessa olympiapronssia Sotšissa 2014 ja MM-pronssia Yhdysvalloissa 2012. Sotšin olympiaturnauksessa hän toimi joukkueen varakapteenina. Nabholz edusti Sveitsiä myös Vancouverin olympialaisissa 2010. MM-kilpailuissa hän pelasi vuoden 2012 turnauksen lisäksi vuosina 2007 Kanadassa, 2008 Kiinassa, 2009 Suomessa, 2011 Sveitsissä sekä joukkueensa varakapteenina Kanadassa 2013.
Teatro alla Scala
thumb|Teatro alla Scalan julkisivua. Kuva vuodelta 2010. thumb|Oopperatalon sali. thumb|Teatro alla Scala [[Piazza della Scalan laidalla 1960-luvun postikortissa.]] Il Teatro alla Scala (usein La Scala) on kuuluisa oopperatalo Milanossa, Italiassa. Nykyisellä paikallaan La Scala on järjestyksessä toinen teatteri. Ensimmäinen muinainen Teatteri Ducale tuhoutui tulipalossa karnevaaligaalan jälkeen 1776.
Uusi teatteri rakennettiin Santa Maria alla Scalan kirkon paikalle, josta myös nykyinen teatteri sai nimensä. Teatteri valmistui 3. elokuuta 1778 nimellä Nuovo Regio Ducal Teatro alla Scala. Avajaisia juhlisti Salierin L’Europa riconosciuta.
Svartsjön linna
Aiemmat rakennukset
Svartsjössä on aikojen saatossa sijainnut useita kuninkaallisia rakennuksia. Keskiajalla siellä sijaitsi kivirakennus, jossa viettivät aikaansa useat merkittävät henkilöt, kuten herttuat Erik ja Valdemar vuonna 1310. Svartsjöstä tuli kuninkaankartano, kun kuningas Maunu Eerikinpoika otti sen haltuunsa vuonna 1345. Myöhemmin Kustaa Vaasa rakennutti vanhasta kivitalosta linnoitetun talon. Eerik XIV ja Juhana III laajennuttivat siitä rakennuksesta renessanssilinnan, jossa oli pyöreä sisäpiha. Linna valmistui vuonna 1580, mutta tuhoutui tulipalossa vuonna 1687. Linnan rakennusmateriaalit kuljetettiin Tukholmaan Tre Kronorin linnaa varten. Perustukset ovat kuitenkin edelleen näkyvissä nykyisestä linnasta vähän etelään päin.
Katrin Nabholz
Nabholz pelasi Sveitsin naisten pääsarjassa 14 kautta edustaen pääasiassa ZSC Lionsia. Hän voitti sarjan mestaruuden viidesti vuosina 2011–2013 sekä 2016 ja 2017.
Svartsjön linna
Nykyinen linna
Nykyisen Svartsjön linnan keskiosan rakennutti kuningas Fredrik I vuosina 1734–1739. Linnan suunnittelusta vastasi arkkitehti Carl Hårleman ja se toimi kuningatar Ulriika Eleonooran metsästyslinnana. Rokokoolinnan esikuvina olivat ranskalaiset linnat. 1770-luvulla leskikuningatar Loviisa Ulriikan asutettua linnaa sitä pidennettiin molemmilta sivuilta arkkitehti Carl Fredrik Adelcrantzin suunnitelmien pohjalta.
Hermann Hreiðarsson
Hermann Hreiðarsson (s. 11. heinäkuuta 1975 Vestmannasaaret, Islanti) on islantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Mestaruussarjassa pelaavaa Coventrya.
Svartsjön linna
Nykyinen linna
Loviisa Ulriikan kuoltua vuonna 1782 linna sai rappeutua yli sadan vuoden ajan. Vuonna 1891 linna muutettiin vankilaksi, jona se toimi vuoteen 1966 saakka. Linnassa oli yli 300 peltiseinäistä ja kalteriovista vankiselliä, mutta vankilasisustus poistettiin 1970-luvulla. Vuosina 1994–2002 Ruotsin valtio entisöi linnaa arkkitehtitoimisto Tallius Myhrmanin johdolla. Entisöintityöt maksoivat noin 36 miljoonaa Ruotsin kruunua. Restaurointitöiden aikana linna sai takaisin vaalean keltaisen värinsä, joka sillä oli uutena rakennuksena 1730-luvulla. Myös yksi vankiselleistä rekonstruoitiin muistuttamaan siitä aikakaudesta linnan historiassa.
Hermann Hreiðarsson
Seurajoukkueissa
Hermann aloitti uransa Islannin pääsarjassa IBV:n joukkueessa. Hermann pelasi seurassa vuoteen 1997, jonka jälkeen hän siirtyi Crystal Palaceen. Hän pelasi seurassa vielä yhden kauden, jonka jälkeen hän siirtyi The Football Leaguen Brentfordiin, jossa hän voitti mestaruuden ja teki kuusi maalia. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi Valioliigaan Wimbledoniin.
Teatro alla Scala
La Scalan näyttämöä valaisivat alun perin 84 öljylamppua, minkä lisäksi teatterin muissa tiloissa oli tuhat lamppua. Tulipalon vaaran vähentämiseksi joihinkin huoneisiin oli varastoitu satoja vesisankoja. Aikanaan öljylamput korvattiin kaasulampuilla, jotka vaihtuivat sähkövaloihin vuonna 1883.
Hermann Hreiðarsson
Seurajoukkueissa
Seuraavat vuodet 2000–2003 Hermann vietti Ipswich Townissa, jossa hän pelasi 102 ottelua ja teki kaksi maalia. Seuraavaksi hän siirtyi Valioliigaan Charlton Athleticin joukkueeseen, jossa hän vietti seuraavat neljä vuotta.
Jitzhak Ben Israel
thumb|Jitzhak Ben Israel
Hermann Hreiðarsson
Seurajoukkueissa
25. toukokuuta 2007 Hermann kirjoitti kahden vuoden sopimuksen Portsmouthin kanssa. 29. syyskuuta 2007 Hermann teki ensimmäisen maalinsa Portsmouthin 7–4-voitossa Readingista. Seuraavalla viikolla 7. lokakuuta hän onnistui maalinteossa Fulhamia vastaan. Hreiðarsson sai hienon päätöksen kaudelleen 17. toukokuuta 2008, kun Portsmouth kaatoi Cardiff Cityn FA Cupin loppuottelussa Wembleyllä 1–0. Hreiðarsson teki kaudella 2008–2009 kaksi maalia kahdessa ottelussa, Liverpoolia ja Manchester Cityä vastaan.
Maajoukkue
Hermann teki maajoukkuedebyyttinsä Islannin paidassa Kyprosta vastaan kesällä 1996. Hermannista on tullut joukkueen runkopelaajia ja hän on pelannut 80 ottelua ja tehnyt niissä viisi maalia.
Hän on edustanut Islantia vuosien 2004 ja 2008 EM-kilpailujen karsinnoissa. Tämän lisäksi hän pelasi vuosien 2006 ja 2010 MM-kisojen karsinnoissa.
Jitzhak Ben Israel
Jitzhak Ben Israel (‎, s. 26. heinäkuuta 1949) on israelilainen kenraali, poliitikko ja Israelin avaruusjärjestön puheenjohtaja. Shimon Peresin tultua valituksi presidentiksi Ben Israel nousi varasijalta Knessetiin Kadima-puolueen edustajana 25. kesäkuuta 2007.
Hermann Hreiðarsson
Saavutuksia ja palkintoja
Portsmouth
Jitzhak Ben Israel
Hän on saanut useita palkintoja asejärjestelmien kehittämisestä.
Teatro alla Scala
Nykyinen julkisivu on peräisin vuoden 1907 korjauksesta. Toisen maailmansodan aikana La Scala kärsi vaurioita lentopommeista. Sodan jälkeen La Scala korjattiin ja avattiin uudelleen 11. toukokuuta 1946 kapellimestari Arturo Toscaninin johdolla.
La Scalassa on myös museo, Museo teatrale alla Scala, jonne on pääsy teatterin aulasta. Museossa on nähtävillä kokoelma maalauksia, piirroksia, patsaita, pukuja ja muuta materiaalia oopperaan liittyen.
La Scalan esityskausi alkaa perinteisesti 7. joulukuuta pyhän Ambrosiuksen päivänä. Ambrosius on Milanon suojeluspyhimys. Jokainen esitys päättyy ennen keskiyötä, minkä vuoksi pitkät oopperaesitykset alkavat tavanomaista aikaisemmin. Pääsylipun haltijaa ei päästetä sisälle esityksen aloittamisen jälkeen.
La Scalan perinteisiin kuuluu esittää Beethovenin hautajaismarssi tyhjälle salille oopperan johtajan kuoleman jälkeen. Perinne alkoi 1957.
Hannu Aravirta
Kari Hannu Juhani "Ara" Aravirta (s. 26. maaliskuuta 1953 Savonlinna) on suomalainen jääkiekkovalmentaja ja entinen jääkiekkoilija. Hän on valmentanut viimeksi SM-liigaseura Lahden Pelicansia. Pelaajaurallaan Aravirta pelasi hyökkääjänä, ja edusti aktiiviurallaan Turun Tovereita, Savonlinnan Pallokerhoa, Oulun Kärppiä, Södertälje SK:ta ja Kiruna AIF:ia. Urallaan Aravirta voitti yhden SM-pronssin.
Aravirta on toiminut valmentajaurallaan JYPin, Helsingin Jokereiden, Helsingin IFK:n, Oulun Kärppien ja Lahden Pelicansin päävalmentajana. Suomen jääkiekkomaajoukkueen päävalmentajana Aravirta on voittanut kolme MM-hopeaa, yhden MM-pronssin ja yhden olympiapronssin. Lisäksi hän on toiminut joukkueen kakkosvalmentajana voittaen yhden MM-kullan, yhden MM-hopean ja yhden olympiapronssin.
Aravirta on aateloitu Suomen Jääkiekkoleijonaksi numerolla 182. Aravirta on naimisissa Kaisu Aravirran kanssa, ja parilla on lapset Henna ja Jukka Aravirta, jotka ovat aikuisia.
Aravirta toimi vuosina 2012–2017 MTV Sportin jääkiekkoasiantuntijana MM-kisalähetyksissä.
Pelaajana
Hannu Aravirta oli pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän aloitti pelaamisen vasta 11-vuotiaana Savonlinnassa SaPKo:n juniorijoukkueissa. Aravirta siirtyi A-juniori-ikäisenä pelaamaan Turkuun TuTon riveihin yhdeksi kaudeksi. Hän pelasi 1-divisioonatasolla TuTossa 1973–1974 A-nuorten joukkueessa ja palasi takaisin Savonlinnaan kaudeksi 1974–1975 SaPKon pelatessa 1-divisioonassa. Seuraaville kausille Aravirta siirtyi Ouluun pelaamaan Kärpissä kaksi kautta 1-divisioonassa, kunnes kaudelle 1977–1978 Kärpät nousi SM-liigaan. Yhden pääsarjatasolla vietetyn kauden jälkeen Aravirta siirtyi pelaamaan Ruotsiin kolmeksi seuraavaksi kaudeksi: Södertäljessä 1978–1980 ja Kirunassa 1980–1981.
Hannu Aravirta pelasi SM-liigatasolla 93 ottelua tehden niissä pisteet 27+21=48. Divisioonatasolla mies pelasi yli piste per ottelu -keskiarvolla tehden 126 ottelussa tehot 78+73=151.
Valmentajana
SM-liigan joukkueista Aravirta on valmentanut JyP HT:tä (1988–1993), Jokereita (1993–1996, 2009), HIFK:ta (2003–2005), Pelicansia (2006–2009, 2013–) sekä Oulun Kärppiä (apuvalmentajana 1983–1985 ja 1987–1988, päävalmentajana 2010–2013). Hän on voittanut SM-liigassa valmentajana kaksi mestaruutta, kolme hopeaa ja kaksi pronssia. Hänet valittiin SM-liigan parhaaksi valmentajaksi vuonna 1989. Viimeisimmästä tehtävästään Jokereiden päävalmentajana hän sai potkut keskiviikkona 25. marraskuuta 2009. Jokerit oli tuolloin SM-liigassa viimeisenä. Tammikuussa 2010 Aravirta nimitettiin Elitserien-seura Modon päävalmentajaksi.
Suomen jääkiekkomaajoukkueen valmennusportaassa Aravirta aloitti vuonna 1992, kun hänestä tuli Leijonien kakkosvalmentaja. Kakkosvalmentajana hän voitti maailmanmestaruuden, MM-hopean ja olympiapronssin. Maajoukkueen päävalmentajaksi Aravirta siirtyi vuonna 1998. Päävalmentajan paikalla hän luotsasi Leijonat kolme kertaa MM-hopealle, kerran MM-pronssille ja kerran olympiapronssille. Aravirta lopetti tehtävässä vuonna 2003. Aravirta valmensi Suomen jääkiekkomaajoukkuetta 194 ottelussa, mikä on suurin ottelumäärä Suomen valmentajana. Vuosiksi 2004–2006 hän teki paluun maajoukkuevalmennukseen, kun hän astui Suomen alle 20-vuotiaiden maajoukkueen peräsimeen. Pikkuleijonien kanssa Aravirta voitti kaksi MM-pronssia.
Timothy Williamson
Timothy Williamson (s. 6. elokuuta 1955 Uppsala, Ruotsi) on brittiläinen filosofi. Hän tutkii filosofista logiikkaa, kielifilosofiaa, tietoteoriaa ja metafysiikkaa. Vuodesta 1981 Williamson on ollut aktiivinen filosofian luennoitsija Oxfordin yliopistossa. Sitten hänestä tuli Edinburghin yliopiston professori. Vuonna 2000 Williamson ryhtyi Oxfordin yliopiston professoriksi.
Leijonat laivassa
Leijonat laivassa (, alaotsikoltaan Kapina neljästä kultatynnyristä) on vuonna 1912 valmistunut italialainen mykkäelokuva. Luigi Maggin ohjaaman elokuvan pääosia esittävät Mario Bonnard ja Gigetta Morano.
Juoni
Purjealus lähtee Afrikasta kuljettamaan leijonia eurooppalaiseen eläintarhaan. Impressaario Johnsonin ahdistelema leijonankesyttäjä Jeannette rakastuu laivan kapteeniin Jackiin. Mustasukkainen Johnson löytää ruumaan piilotetut kultatynnyrit ja yllyttää miehistön kapinaan. Jack ja Jeannette vetäytyvät ruumaan jossa he sytyttävät tulipalon ja päästävät leijonat vapaaksi. Merimiehet kiipeävät mastoihin ja Jack ja Jeannette pelastautuvat veneellä.
Tuotanto
Ambrosio Filmin tuottama Leijonat laivassa on yksi aikansa ”sensaatiofilmeistä”, joissa jännitystä luotiin villieläinten avulla. ”Mitä enemmän leijonia ja mitä enemmän ne karjuvat, sitä paremmin elokuva menestyy”, totesi yhdysvaltalainen kriitikko. Ambrosio teki 1910-luvun alussa useita Arrigo Frustan käsikirjoittamia ”leijonaelokuvia”, joissa pääosia esittivät sirkustaiteilija Alfred Schneiderin eläimet. Elokuvan naispuolinen päähenkilö on Mario Caserinin ohjaaman Nelly la domatricen (1912) tavoin ”moderni nainen”, jolle edes leijonankesyttäjän ammatti ei ole vieras.
Aikalaiskritiikki kiitti elokuvaa jännitäväksi ja hyvin kuvatuksi. Sitä esitettiin Suomessa loppuvuodesta 1912.
Davis Cup 2008
Davis Cup 2008 oli 97:s miesten maajoukkueiden välinen tennisturnaus. Davis Cupin maailmanlohkossa pelasi 16 joukkuetta ja yli sata joukkuetta otti osaa maanosalohkoihin. Argentiinan Mar del Platassa 21.–23. marraskuuta pelatussa loppuottelussa Espanja voitti Argentiinan ja saavutti näin kolmannen Davis Cup -voittonsa.
Säynätsalon kirjasto
Säynätsalon kirjasto on Jyväskylän Säynätsalon pitäjässä toimiva yleinen kirjasto. Se on nykyään Jyväskylän kaupunginkirjaston lähikirjasto ja osa Keski-Suomen maakunnan kirjastojen vuonna 2013 muodostamaa kirjastokimppaa eli Keski-kirjastoja.
Säynätsalon ensimmäinen kirjasto perustettiin vuonna 1926 arkkitehti Wivi Lönnin koulurakennukseksi suunnittelemaan seurojentaloon. Vuonna 1952 Säynätsalon kunnankirjastolle valmistuivat uudet tilat Alvar Aallon suunnitteleman Säynätsalon kunnantalon siipirakennukseen. Säynätsalon vuosina 1949-1952 rakennettu kunnantalo luetaan Aallon keskeiseen tuotantoon. Se on ensimmäisiä Aallon 1950-luvun arkkitehtuuria kuvastaneista punatiilisistä rakennuksista. Rakennus on kokonaistaideteos, jossa punatiilen ja suomalaisen puun käyttö sekä pelkistetty muotoilu herättävät ihailua.
Kirjaston käytössä oli helmikuusta 1952 lähtien 175 neliömetrin laajuiset tilat. Aalto suunnitteli kirjastolle kuten muuallekin Säynätsalon kunnantaloon myös uniikkeja valaisimia ja kalusteita. Vuonna 1981 kirjaston tilat laajenivat kaksinkertaisiksi arkkitehtitoimisto Mikko Lintulan suunnittelemien peruskorjauksen yhteydessä, kun aiemmat liiketilat kirjaston alapuolelta kunnostettiin kirjastokäyttöön. Vuosina 1996-1997 kirjastossa tehtiin uusia peruskorjauksia arkkitehti Ulla Teittisen suunnitelmien pohjalta.
Säynätsalon kirjaston ohella Säynätsalossa toimi kaksi lainausasemaa 1950-luvun alkupuolella (Muuratsalon ja Lehtisaaren kansakoulu), mutta ne lakkautettiin vuonna 1954. Säynätsalon kunta liittyi osaksi Jyväskylää vuoden 1993 alussa. Tällöin Säynätsalon kirjaston asema vaihtui kunnankirjastosta yhdeksi Jyväskylän kaupunginkirjaston lähikirjastoista.
Hyperion
Hyperion tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Kari Palonen
Vuosina 1998–2003 sekä 2008–2012 Palonen toimi akatemiaprofessorina. Hän johti Jyväskylän yliopistossa Poliittinen ajattelu ja käsitemuutokset -yksikköä (2006–2011), joka oli yksi Suomen Akatemian tutkimuksen huippuyksiköistä. Hän on ollut Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 2005.
Tutkimus
Palonen on yksi kansainvälisesti tunnetuimpia suomalaisia valtio-opin tutkijoita. Erityisen suosittu hän on Saksassa, jonka poliittinen historia on toiminut virikkeenä Palosen ajattelulle. Monet Palosen teoksista ovat ilmestyneet myös saksaksi.
Palonen on tutkinut erityisesti politiikan käsitettä käsitehistoriallisesta näkökulmasta. Hänen työnsä lähtökohta on Max Weberin politiikka-analyyseissa ja poliitikko-jaotteluissa. Kieli, sanat ja käsitteet ovat hänelle samaan aikaan sekä työkalu että tutkimuksen kohde. Paljolti hänen ansiostaan Jyväskylän politiikan tutkimuksen koulukunta on suuntautunut filosofisesti ja semanttisesti.
Palonen näkee politiikan kentän olennaisesti puoluepolitiikkaa ja hallintoa laajempana alueena ja on kirjoittanut niin nimeämisen, ajan kuin jalkapallonkin poliittisuudesta. Politiikan käsitteen Palonen on jakanut neljään erilaiseen, toisiinsa liittyvään merkitysulottuvuuteen: policy (toimintaohjelma jonkin poliittisen tavoitteen toteuttamiseksi), polity (poliittinen yhteisö), politikointi (politiikan tekeminen), politisointi (asian tekeminen poliittiseksi).
Henkilö
Tieteellisen tutkimuksen lisäksi Palonen tunnetaan värikkäistä, anarkistisesti sävyttyneistä mielipiteistään. Hänellä on ollut pitkään käytössä niin kutsuttu neljän A:n sääntö: ei armeijaa, avioliittoa, alkoholia tai autoa. Näiden asioiden lisäksi Palonen välttää muun muassa lentokoneella lentämistä. Lentämisen sijaan Palonen harrastaa junamatkailua, jossa voi yhdistää tieteellisen työn, Eurooppaan tutustumisen ja eri maiden aktikvariaattien tutkailun.
Palonen on asunut ja tehnyt tutkimustyötä Suomen lisäksi muun muassa Saksassa, Ranskassa, Iso-Britanniassa ja Ruotsissa.
Sivert Høyem
thumb|Sivert Høyem (2016) Sivert Høyem (s. 22. tammikuuta 1976 Sortland) on norjalainen rocklaulaja.
Høyem tuli tunnetuksi Madrugada-yhtyeestä. Hän on ollut mukana sen toiminnassa alusta alkaen. Yhtyeen debyyttialbumi ilmestyi vuonna 1999, ja se on tehnyt myös kansainvälisen läpimurtonsa.
Høyem on julkaissut sooloartistina albumit Ladies and Gentlemen of the Opposition (2004) ja Exiles (2006). Hän on kiertänyt myös Sivert Høyem and the Volunteers -yhtyeensä kanssa.
Carlos Roberto Reina
Carlos Roberto Reina Idiáquez (13. maaliskuuta 1926 – 19. elokuuta 2003) oli hondurasilainen poliitikko, joka edusti Hondurasin liberaalipuoluetta (PLH). Hän toimi maansa presidenttinä vuosina 1994–1998.
Reina oli lakimiehen poika ja opiskeli oikeustiedettä Hondurasin kansallisessa yliopistossa. Hän täydensi opintojaan Euroopassa Cambridgen ja Sorbonnen yliopistoissa. 27-vuotiaana hän oli nuoriso-oikeuden tuomari ja tutustui näin katulapsien tilanteeseen. Reinan presidenttikaudella alettiin tutkia 1980-luvun ihmisoikeusrikkomuksia ja korruptiota.
Reina oli poliittisesti aktiivinen jo teini-ikäisenä ja joutui vuonna 1944 kuudeksi kuukaudeksi vankilaan osoitettuaan mieltään Tiburcio Carías Andinon hallintoa vastaan. Hän oli poliittisena vankina myös vuosina 1963 ja 1968 sotilashallinnon aikana. Siviiliammatiltaan Reina oli oikeustieteen professori ja sanomalehden kustantaja. Hänet valittiin parlamenttiin vuonna 1965 ja presidentiksi 1993. Vaalikampanjassaan hän lupasi puhdistaa maan korruptiosta ja pienentää armeijan roolia. Hän lopetti pakollisen asepalveluksen, mikä auttoi maata pois pitkään jatkuneesta armeijan sekaantumisesta politiikkaan. Vuonna 1996 hänen taloaan pommitettiin.
Perheen mukaan Reina teki itsemurhan elokuussa 2003 usean viikon sairastelun jälkeen.
Lampijärvi (Vesilahti)
Lampijärvi on Pirkanmaalla Vesilahdella sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Kuloveden alueeseen. Järvi on osa Sarkolanjoen valuma-alueesta, jonka laskujoki Lanajoki laskee Sarkolanlahdessa Kuloveteen Sarkolassa.
Maantiede
Järven pinta-ala on 12,9 hehtaaria ja sen pituus on 550 metriä ja leveys 350 metriä. Järveen laskee kaksi suo-ojaa ja sen luusua sijaitsee järven kaakkoisrannalla, josta saa alkunsa 1,9 kilometriä pitkä laskuoja Suonojärveen.
Järven rantaviiva on 1,8 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Lounaisosassa on suota. Lähellä on kaksi tilaa, mutta ei loma-asuntoja. Järven läheltä kulkee tie.
Pikkuimarteet
Pikkuimarteet ovat monivuotisia sekä matalakasvuisia saniaisia, joilla on suikertava juurakko. Lehdet kasvavat juurakosta yksittäin, ja lehtiruoti on lehtilapaa pidempi. Lehtiruoti on väriltään musta ja sen tyvellä on muutamia, vaaleita sekä kalvomaisia suomuja. Lehtilapa on suunnilleen tasasivuisen kolmion muotoinen ja kolmeen kertaan parilehdykkäinen. Lehdykät ovat ohuita, vaaleanvihreitä ja sahalaitaisia. Itiöpesäkkeet ovat pyöreitä ja suojuksettomia.
Suomessa tavataan kolmea sukuun kuuluvaa lajia, metsäimarretta (Gymnocarpium dryopteris), idänimarretta (Gymnocarpium continentale) sekä kalkki-imarretta (Gymnocarpium robertianum), joista metsäimarre on selvästi yleisin.
Pikkuimarteiden (Gymnocarpium) suvun tieteellinen nimi tulee kreikankielisestä sanasta karpos (suom. hedelmä), johon on liitetty eteen gymno (suom. alaston), ja nimi viittaa suojuksettomiin itiöpesäkkeisiin.
Lajeja
Risteymiä:
Jani Hartikainen
Jani Hartikainen (s. 16. syyskuuta 1975 Nurmes) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli Kuopion Palloseuran monivuotinen kapteeni ja pelasi yleensä keskuspuolustajana tai keskikentällä. Hartikainen siirtyi KuPSiin kauden 1999 jälkeen Nilsiän Pallo-Haukoista.
Hartikaisella on pitkähkön uransa aikana ollut mahdollisuuksia siirtyä muihin Veikkausliigaseuroihin, mutta hän on pysynyt seuralleen uskollisena. Kansainvälisen uran kannalta hänet löydettiin kuitenkin hieman liian myöhään. Hartikainen sai monille KuPS-vuosilleen kruunun kevään 2006 Liigacupin mestaruuden myötä. Joukkueensa luottopelaaja Hartikainen pelasi kaikissa joukkueensa liigapeleissä kausilla 2005 ja 2006.
Hän solmi vuoden jatkosopimuksen marraskuussa 2007 ja uuden kauden 2008 päätteeksi. Kausi 2009 oli Hartikaisen kymmenes ja viimeinen seurassa.
Gibbons
Gibbons on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
World Green Building Council
World Green Building Council (WGBC) on kansallisten Green Building Councileiden maailmanlaajuinen verkosto, joka on omistautunut edistämään rakennetun ympäristön kestävyyssiirtymää. WGBC on sitoutunut edistämään vihreän rakentamisen politiikkaa, teknologiaa ja käytäntöjen kehittämistä, jotka edistävät kestävää rakentamista ja rakentamista.
WGBC perustettiin vuonna 1999, ja sillä on tällä hetkellä yli 70 jäsenjärjestöä, jotka edustavat yli 32 000 jäsenorganisaatiota maailmanlaajuisesti. Suomalainen Green Building Council Finland on WGBC:n jäsenorganisaatio. WGBC:n keskeisiä tavoitteita ovat rakennusten hiilijalanjäljen pienentäminen, uusiutuvien energialähteiden käytön edistäminen sekä rakennuksen asukkaiden terveyden ja hyvinvoinnin parantaminen.
Järjestön missio ja toiminta
WGBC:n missio on yhdistää paikallisia järjestöjä kansainväliseksi liikkeeksi. Järjestö tavoittelee toimialalle "systeemistä muutosta" ilmastotoiminnan, terveellisyyden ja kiertotalouden mukaisesti.
WGBC:n toiminta jakautuu viiteen maantieteelliseen alueeseen: Afrikka, Amerikat, Tyynenmeren Aasia, Eurooppa sekä Lähi-Itä ja Aasia. Euroopan verkoston jäsenenä on parikymmentä Green Building Councilia ja kahdeksan yritysjäsentä, jotka rahoittavat toimintaa suoraan. Verkosto edistää vertaisoppimista ja yhteistyötä sekä toteuttaa vaikuttamistyötä EU:ssa.
WGBC tarjoaa myös erilaisia ​​resursseja ja työkaluja rakennusalan ammattilaisille, poliittisille päättäjille ja muille sidosryhmille kestävien rakennusten ja yhteisöjen kehittämisen tukemiseen. Näitä ovat ohjeet, sertifikaatit ja koulutusohjelmat, jotka auttavat edistämään kestäviä rakennuskäytäntöjä ja -tekniikoita.
Suomen Majakkaseura
Suomen Majakkaseura – Finlands Fyrsällskap ry on vuonna 2003 perustettu yhdistys, jonka tarkoituksena on edistää Suomen historiallisten majakkarakennusten sekä muiden merenkulun turvalaitteiden, kuten loistojen ja pookien, suojelua ja säilyttämistä. Seura myös edustaa Suomea kansainvälisessä alan harrastajien yhteisössä.
Antti Paatero
Antti Heikki Ilmari Paatero (s. 3. maaliskuuta 1943 Helsinki) on suomalainen sisustusarkkitehti, joka tunnetaan etenkin tasavallan presidentin virka-asunnon Mäntyniemen skandinaavisen viileästä sisustuksesta, jossa on käytetty useita eri lajeja puuta ja kiveä.
Suomen Majakkaseura
Seura jakaa vuosittain Vuoden Loistavin Teko -tunnustuksen yhteisölle tai henkilölle, joka on ansioitunut merenkulun kulttuuriperinteen säilyttämisessä.
Gustavsvärn
Vuodesta 2005 lähtien seura on kunnostanut ja entisöinyt Gustavsvärnin linnoitus- ja majakkasaarella sijaitsevaa sumusireeninhoitajan asuinrakennusta, joka on vuokrattu Metsähallitukselta. Kesäkaudella seuran talkoolaiset tarjoavat matkailijoille opastusta linnoitussaaren historiasta.
Antti Paatero
Paatero opiskeli itse Taideteollisessa oppilaitoksessa, ja opetti siellä 1970–1971 ympäristönsuunnittelua ja 1973–1988 sisustus- ja valaistussuunnittelua. Hän on työskennellyt eri arkkitehtitoimistoissa ja toiminut myös omassa sisustusarkkitehtitoimistossaan.
Suomen Majakkaseura
Märket
pienoiskuva|Rapistunut [[Märketin majakka kunnostamistyön ensimmäisenä vuonna.]]
Antti Paatero
Paatero on suunnitellut sisustuksen moneen julkiseen tilaan, muun muassa Mikkelin ja Rauman kaupungintaloihin, Houtskarin ja Klaukkalan kirkkoihin ja Espoon ja Klaukkalan seurakuntakeskuksiin sekä Helsingin oopperataloon.
Suomen Majakkaseura
Märket
Vuonna 2007 seura käynnisti projektin Märketin luodolla sijaitsevan Märketin majakan pelastamiseksi ja kunnostamiseksi. 30 vuoden kylmillään olon aikana majakka oli sääolosuhteiden vaikutuksesta ehtinyt rapistua pahaan kuntoon. Miehitystä pidetään talkoovoimin kesäkauden aikana, ja talkoolaiset tarjoavat opastusta luodolle saapuville matkailijoille.
José María Velasco Ibarra
José María Velasco Ibarra (1893–1979) oli ecuadorilainen poliitikko, joka valittiin viisi kertaa maansa presidentiksi. Hän opiskeli Quitossa ja Pariisissa ja toimi useissa julkisissa viroissa ennen asettumistaan konservatiivien ehdokkaaksi vuonna 1933. Kongressi ei hyväksynyt Velascon talousuudistusta, ja hän vastasi ottamalla diktaattorin valtuudet, heittämällä oppositiojohtajat vankilaan ja sensuroimalla lehdistöä. Hänet syrjäytettiin sotilasvallankaappauksella 1935.
Asian ytimessä
Asian ytimessä on tammikuussa 2019 MTV3-kanavalla alkanut toimittaja Jaakko Loikkasen keskusteluohjelma, jossa hän haastattelee ajankohtaisia vieraita.
Keväällä 2023 ohjelmaa juontaa Jan Andersson Loikkasen ollessa vanhempainvapaalla.
Gustaf Palmgren
Carl-Gustaf Palmgren (15. toukokuuta 1904 Helsinki – 2. heinäkuuta 1978 Helsinki ) oli Suomen Puolustusvoimien eversti ratsuväen aselajissa.
Palmgren kävi kadettikoulun 1922–1924 ja palveli kouluttajana, adjutanttina ja eskadroonanpäällikkönä Uudenmaan rakuunarykmentissä 1924–1933. Tämän jälkeen hän palveli esikuntaupseerina ja esikuntapäällikkönä Ratsuväkiprikaatissa 1933–1941. Sotakorkeakoulun hän kävi 1935–1937. Sodan aikana hän toimi mm. Ryhmä Oinosen ja Ratsuväkiprikaatin esikuntapäällikkönä. Sodan jälkeen hän oli sotilasasiamiehenä Tukholmassa 1945–1948. Pataljoonankomentajana hän palveli 1948–1954 JR 4:ssä ja sittemmin 4. prikaatissa. Kyseisen prikaatin komentajaksi hänet nimitettiin vuosiksi 1954–1956 (myöhemmin Uudenmaan prikaati. Vuosina 1956–1961 hän johti Oulun sotilaspiiriä ja 1961–1964 Pohjois-Suomen sotilaslääniä.
Ylennykset: kornetti 1924, luutnantti 1926, ratsumestari 1931, majuri 1939, everstiluutnantti 1941, eversti 1954.
Maailmancup
Maailmancup eli maailman cup (lyhenne MC ) on eri urheilulajeissa järjestettävä maailmanlaajuinen cup- tai sarjamuotoinen kilpailu.
Robert Burås
thumb|right|Robert Burås Robert Solli Burås (12. elokuuta 1975 – 12. heinäkuuta 2007) oli norjalainen kitaristi ja lauluntekijä. Hän tuli alun perin tunnetuksi yhtyeestä Madrugada, joka julkaisi ensialbuminsa vuonna 1999.
Burås kuului vuonna 2005 My Midnight Creeps -nimisen yhtyeen perustajajäseniin. Hän oli mukana yhtyeen albumeilla My Midnight Creeps (2005) ja Histamin (2007).
Burås löydettiin kuolleena kotoaan Oslosta heinäkuussa 2007. Tapaukseen ei poliisin mukaan liittynyt epäilyttäviä olosuhteita.
Hietalahden pesäpallostadion
Hietalahden pesäpallostadion on Vaasan Hietalahdessa sijaitseva pesäpallostadion. Se on rakennettu vuoden 1988 Itä–Länsi-ottelua varten. Tuolloin kenttä sai myös tuhannen hengen katetun pääkatsomon, jossa on kuppi-istuimet. Kokonaiskapasiteetti on 4500. Stadion oli Suomen ensimmäinen pesäpallokenttä, jossa oli katettu katsomo ja se valittiin vuoden stadioniksi vuonna 1986. Alustana kentällä on hiekkatekonurmi, joka asennettiin sinne vuonna 2004. Kotikenttänään stadionia käyttää nais- ja tyttöpesäpallon erikoisseura Vaasan Mailattaret sekä Vaasan Mailan juniorit. Vaasan Maila pelasi stadionilla useita kausia myös miesten pääsarjaa. Kentällä on valaistus ja talvella sitä käytetään luistelukenttänä.
Itä-Länsi 1988 ja yleisöennätys
Historian 54. Itä–Länsi-ottelu pelattiin Vaasassa vuonna 1988. Itä voitti ottelun lukemin 4–3. Ottelussa pesäpallostadionin takana komeili myös Kaarlen kentältä lainassa ollut suuri tulostaulu ja lisäkatsomoilla Itä–Lännessä istumaan mahtui 7 000 katsojaa. Ottelussa syntyi myös Hietalahden pesäpallostadionin yleisöennätys, 7 090 katsojaa. Se oli jonkin aikaa myös Helsingin ulkopuolella pelattujen Itä–Länsi-otteluiden yleisöennätys.
Uusi hiekkatekonurmi
Kentän pohjatyöt aloitettiin vuonna 2003, kun Vaasan kaupunki antoi takauksen Vaasan Mailan 150 000 euron lainalle. Varsinainen tekonurmi asennettiin 13. toukokuuta 2004 ja seuraavana päivänä maton palat liimattiin yhteen. 17. toukokuuta kentälle leikattiin ja liimattiin rajaviivat. Hiekan levityksen jälkeen hiekkatekonurmen avausottelu Mailan ja Alajärven Ankkureiden välillä pelattiin 30. toukokuuta 2004.
James Charles
James Charles Dickinson (s. 23. toukokuuta 1999 Bethlehem, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen tubettaja ja meikkitaiteilija. Hän aloitti YouTube-kanavansa vuonna 2015 tekemällä meikkitutoriaaleja. Vuonna 2016 hänestä tuli CoverGirlin ensimmäinen miespuolinen lähettiläs.
Hän on voittanut urallaan useita palkintoja: yhden Kids’ Choice -palkinnon, kaksi People's Choice Awards-palkintoa , yhden Streamy Awards-palkinnon , yhden Shorty Award-palkinnon ja yhden Teen Choice Awards-palkinnon.
Åsa Lindhagen
Åsa Maria Lindhagen (s. 15. toukokuuta 1980 Norrtälje) on ruotsalainen ympäristöpuolueen poliitikko. Hän on toiminut Ruotsin rahoitusmarkkinaministerinä (2021) ja tasa-arvoministerinä (2019–21) sekä istunut valtiopäivillä (2018–19).
James Charles
Varhaisvaiheet
Charles syntyi 23. toukokuuta 1999 Bethlehemissä New Yorkin osavaltiossa. Hänellä on nuorempi veli Ian Jeffrey, joka on malli. Charles meni Bethlehemin High Schooliin, josta hän valmistui vuonna 2017. Kuvaillessaan high school -kokemustaan hän sanoi: ”Minua kiusattiin paljon, mutta sivuutin sen”. Charles alkoi meikkaamaan sen jälkeen, kun hänen ystävänsä oli pyytänyt meikkiä koulun tansseihin. Myöhemmin, kun hän oli opetellut tekemään erilaisia meikkejä, hän teki siitä ammatin itselleen.
Åsa Lindhagen
Vuosina 2014−2018 Lindhagen työskenteli Tukholman sosiaalitoimen kunnallisneuvoksena.
James Charles
Ura
Charles aloitti YouTube-kanavansa vuonna 2015 tekemällä meikkitutoriaaleja. Vuonna 2016 twiitti, jossa oli hänen valmistumiskuva, tuli viraali. Saman vuoden lokakuussa, kun Charles oli vain 17-vuotias hänestä tuli kosmetiikkabrändi CoverGirlin ensimmäinen miespuolinen lähettiläs. Hän aloitti Sister Apparel -vaatemalliston ja meikkikokoelman Sister Collection, joka tehtiin kosmetiikkabrändi Morphe Cosmeticsin kanssa.
Åsa Lindhagen
Koulutukseltaan Åsa Lindhagen on tuotantotalouden diplomi-insinööri Linköpingin yliopistosta.
James Charles
Ura
Vuoden 2019 alussa Charlesilla oli yli 10 miljoonaa tilaajaa. Hänen tammikuun 2019 vierailu Birgminghamiin aiheutti tungoksen kaupungin keskustassa. James teki australialaisen räppäri Iggy Azalean kanssa meikkituotteen mainostaakseen uutta singelä ”Sally Walker”. Huhtikuussa 2019 Charles ilmoitti ”Sister Tour”-kiertueesta, jossa hänen oli tarkoitus kiertää ympäri Yhdysvaltoja, se kuitenkin peruttiin, kun vaikuttaja Tati Westbrook toi esille erilaisia väitteitä Charlesista.
Charles juonsi ensimmäisen kauden ”Instant Influencer”-sarjaa, mitä esitettiin hänen YouTube-kanavalla. Ohjelma voitti Streamy Award-palkinnon. Maaliskuussa 2021 hän ilmoitti, että ei juonna sarjan toista kautta, mutta ei kertonut asialle syytä. Lokakuussa 2020 Charles esiintyi pienimuotoisesti vaikuttaja Larrayn musiikkivideolla ”Canceled”.
James on tehnyt useita videoita muiden julkisuuden henkilöiden ja vaikuttajien kanssa, kuten Kim Kardashianin, Kylie Jennerin, Lil Nas X:n, Keshan, Madison Beerin, Doja Catin, JoJo Siwan, Charli D’Amelion, Addison Raen, Trixie Mattelin, Avani Greggin, Bretman Rockin ja Plastique Tiaran.
Tammikuussa 2021 hän teki coverin Olivia Rodrigon kappaleesta Drivers Licence.
Julkisuuskuva
Uransa alussa Charles kiinnitti huomiota nuorena meikkitaiteilijana. Varietyn Todd Spangler kutsui häntä ”YouTuben tunnetuimmaksi kauneusvloggaajaksi”, Caitlin McBride kirjoitti, että hän ”johti meikkivallankumousta miesten keskuudessa”, The Guardianin Amelia Tait kirjoitti, että hänen online-alustansa oli ”kiistatta vallankumouksellinen. Teen Vogue vittasi Charlesiin vuonna 2019 ”yhtenä tunnetuimmista YouTube-meikkitaiteilijana ja kauneuden vaikuttajana”, Vogue Australian Noelle Faulknet kirjoitti, että ”hän on yksi kiinnostavin tubettaja”.
Charles kutsuu fanejaan nimellä ”Sisters”. Hän on maininnut Jaclyn Hillin ja Nikkie de Jagerin suurimmiksi idoleikseen. Hän on sanonut, että meikki on hänen mielestä ”luova lähtökohta ja taidemuoto”. Charlesiin on kohdistettu useita väitteitä koko hänen uransa ajan.
Vuoden 2021 alussa useat 15-17-vuotiaat pojat syyttivät häntä pyytämättömien alastonkuvien lähettämisestä ja painostamisesta seksiviestien lähettämiseen alaikäisille. 1. huhtikuuta 2021 Charles julkaisi 14 minuutin pituisen videon otsikolla ”holding myself accountable”, jossa hän ilmoitti lähettäneensä seksuaalisia viestejä ”kahdelle eri ihmiselle, molemmat alle 18-vuotiaita”, tosin kieltäytyi tietämästä, että he olivat molemmat tuolloin alaikäisiä. Charles kutsui menneisyyttään ”huolimattomaksi” ja ”epätoivoiseksi” sekä totesi, että ”tilanteessa mukana oleville kavereille haluan sanoa, että olen pahoillani. Olen pahoillani, että flirttailin kanssasi ja olen todella pahoillani, jos tein olosi epämukavaksi. Sitä on täysin mahdoton hyväksyä”. Myöhemmin samassa kuusa Morphe julkaisi lausunnon, jonka mukaan heidän olisi katkaistava liikesuhteita Charlesiin ja Youtube jäädytti hänen kanavansa väliaikaisesti.
Toukokuussa 2021 käydyssä oikeudenkäynnissä Kelly Rocklein väitti, että hän työskenteli laittomasti liikaa työskennellessään Charlesin tuottajana 2018. Kanne väittää myös, että hänet irtisanottiin virheellisesti työpaikalta loukkaantumisen takia, hänelle ei maksettu vähimmäispalkkaa (joissakin tapauksissa ei yhtään) sekä ei maksettu vahingonkorvausta henkisestä kärsimyksestä. Charles kiisti nämä väitteet.
Yksityiselämä
Charles on homoseksuaali. Hän tuli kaapista ulos vanhemmilleen ollessaan 12-vuotias. Vastatessaan hänen sukupuoleen liittyviin kysymyksiin hän vastasi: ”Olen varma itsestäni ja sukupuolestani. Olen onnellinen miehenä, mutta samaan aikaan rakastan meikkiä. Minulla on yleensä myös rakennekynnet.” Vuodesta 2019 hänen nettovarallisuuden on arvioitu olevan 12 miljoonaa dollaria. Vuonna 2020 hän osti 7 miljoonan dollarin kartanon Los Angelesista.
Käsinukke
Käsinukke on kankaasta tehty nukke, jonka sisällä pidetään kättä näyttelemisen helpottamiseksi. Käsinukkeja käytetään lapsille suunnatuissa nukketeatterinäytöksissä.
Maailman tunnetuin nukketeatteriin perustuva tv-sarja on The Muppet Show, josta tehtiin myöhemmin myös elokuva. Suomessa tunnetuin hahmo on Ransu Karvakuono.
Eric Malmberg
Erik Vilhelm Malmberg (8. helmikuuta 1888 Göteborg – 6. huhtikuuta 1951 Malmö) oli ruotsalainen elokuvaohjaaja ja näyttelijä.
Ura
Malmberg aloitti uransa mykkäelokuvassa Opiumhålan vuonna 1911. Hän ohjasi teoksen ja näytteli yhden rooleista. Kaikkiaan Malmberg ohjasi vuosien 1911 ja 1912 aikana seitsemän elokuvaa, joissa hän myös näytteli. Elokuvien miespääosat näytteli yleensä Victor Arfvidson. Malmbergin ura ohjaajana jatkui 1933, jolloin hän ohjasi teoksen Hiljaisuuden talo. Teosta pidetään yhtenä Ruotsin elokuvahistorian suurista fiaskoista. Kaikkiaan Malmberg jäi ohjaajana marginaaliin.
Näyttelijänä Malmberg oli ennen kaikkea sivuroolien tekijä. Vuonna 1929 hänellä oli rooli kahdessa varhaisessa äänielokuvassa: Konstgjorda Svensson ja Säg det i toner. Elokuvanäyttelijän ura jatkui 1939 George Schnéevoigtin draamassa Cirkus. Viimeisen roolinsa Malmberg teki 1949 Rolf Husbergin elokuvassa Havets son.
Elokuvauransa ohella Malmberg työskenteli puheteatterissa. Vuonna 1945 hänellä oli vävyn rooli Ingmar Bergmanin ohjaamassa näytelmässä Pelikanen. August Strindbergin kirjoittama näytelmä esitettiin Malmön kaupunginteatterissa.
Komi
Komi tarkoittaa seuraavia:
Javier Delgado
Delgado aloitti ammattilaisena vuonna 1994 Danubion joukkueessa. Sen jälkeen hän on kiertänyt paljon seuroja eri maissa, lähinnä Uruguayssa ja Argentiinassa. Hänen pelinumeronsa nykyisessä seurassaan Deportivo Calissa on 20. Hän liittyi joukkueeseen vuonna 2008.
Delgado pelasi Uruguayn maajoukkueessa 14 ottelua vuosina 1996–2005. Hän osallistui vuosien 1997 ja 2004 Copa Américaan, joista jälkimmäisessä Uruguay sijoittui kolmanneksi.
Madrugada
thumb|Madrugada esiintymässä 2008. Madrugada on norjalainen rockyhtye. Se perustettiin Stokmarknesissa vuonna 1995.
Madrugadan ensimmäinen albumi Industrial Silence ilmestyi vuonna 1999. Neljännen studioalbumin, The Deep Endin äänitykset saatiin päätökseen loppuvuodesta 2004, ja levy julkaistiin Norjassa 28. helmikuuta 2005, muualla Euroopassa 31. maaliskuuta sekä lopulta Yhdysvalloissa 11. huhtikuuta.
Madrugadan ensimmäinen ja tähän mennessä ainoa livelevy Live at Tralfamadore julkaistiin vuonna 2005. Yhtye voitti saman vuoden lopussa Spellemannprisenin kolmessa eri kategoriassa.
Madrugadan aktiiviset jäsenet ovat laulaja Sivert Høyem ja basisti Frode Jacobsen. Aiempiin jäseniin lukeutuvat rumpalit Jon Lauvland Pettersen ja Simen Vangen sekä kosketinsoittaja Mikael Lindqvist. Kitaristi Robert Burås löydettiin kuolleena kotoaan Oslosta 12. heinäkuuta 2007. Hän oli 31-vuotias; tapaukseen ei liittynyt "epäilyttäviä olosuhteita". Kitaristi oli kuulunut yhtyeen vakituiseen kokoonpanoon kuolemaansa saakka.
Madrugadan jäsenillä on ollut myös muita projekteja. Høyem on julkaissut kaksi sooloalbumia, ja Burås julkaisi My Midnight Creeps -yhtyeen kanssa kaksi albumia vuosina 2005 ja 2007. Madrugadan seuraavan studioalbumin ilmestymisajankohta ei ole tiedossa.
Uusin albumi on ilmestynyt Norjassa tammikuussa 2008. Albumin nimi on Madrugada ja tuli hyvin suosituksi heti ilmestymisen jälkeen Norjassa.
Kokoelma-albumi tuli myyntiin joulukuussa 2010 nimellä The Best Of Madrugada. Tupla-cd sisältää 27 Madrugada-klassikkoa mukanaan myös ennenjulkaisematon All This Wanting To Be Free.
Add Violence
Add Violence on yhdysvaltalaisen industrial rock -yhtyeen Nine Inch Nailsin kuudes EP-levy, jonka Trent Reznorin levy-yhtiö The Null Corporation julkaisi 19. heinäkuuta 2017.
Viiden jälkeen
Viiden jälkeen on syksyllä 2019 MTV3-kanavalla alkanut ajankohtaisohjelma, jota juontavat muun muassa Baba Lybeck ja Joanna Kuvaja. Puolitoistatuntinen suora lähetys esitetään joka arkipäivä kello 16.55–18.25, ja siinä käsitellään päivän puheenaiheet studiovieraiden kera.
São Rafael (1898)
Valmistus
Alus tilattiin Ranskasta Le Havren telakalta. Alus laskettiin vesille 5. heinäkuuta 1898.
Erich Weinert
thumb|250px|[[Magdeburgin kulttuuritalo nimettiin ”Erich Weinertin saksalais-neuvostoliittolaisen ystävyyden taloksi” 25. heinäkuuta 1953.]] Erich Bernhard Gustav Weinert (4. elokuuta 1890 Magdeburg – 20. huhtikuuta 1953 Berliini) oli saksalainen kommunistinen kirjailija.
São Rafael (1898)
Palvelus
Alus tulitti kolmipäiväisen Lissabonin kapinan aikana lokakuussa 1910 risteilijöiden Dom Carlos I ja Adamastorin kanssa Lissabonissa olleita kuningasmielisiä joukkoja. Portugalin ensimmäinen tasavalta julistettiin 5. lokakuuta kuninkaan paettua maasta.
Erich Weinert
Elämä
Weinert oli sosiaalidemokraattisen perheen poika, joka vaikutti Weimarin tasavallan aikana runoilijana ja satiirikkona ja oli Työläis-vallankumouksellisten kirjailijoiden liiton perustajajäsen. Hän opiskeli kuvataiteita Berliinissä ja valmistui piirustuksenopettajaksi 1912. Samana vuonna hän liittyi armeijaan ja palveli ensimmäisessä maailmansodassa upseerina.
São Rafael (1898)
Palvelus
Alus poistettiin alusluettelosta vuonna 1924.
Erich Weinert
Elämä
Sodan jälkeen Weinert oli perustamassa Die Kugel -nimellä tunnettua magdeburgilaista taiteilijayhteisöä, joka toimi vuosina 1919–1923. Weinert työskenteli muun muassa opettajana Magdeburgissa ja kabareenäyttelijänä Leipzigissa. Hänestä tuli Saksan kommunistisen puolueen jäsen vuonna 1929. Weinert lähti perheineen maanpakoon Kansainliiton valvomalle Saarin alueelle, kun Saksan kansallissosialistinen työväenpuolue nousi valtaan 1933. Saarista Weinert siirtyi Pariisin kautta Neuvostoliittoon vuonna 1935, kun alue liittyi kansanäänestyksellä takaisin natsi-Saksaan. Hän oli tasavaltalaisten kansainvälisen prikaatin jäsen vuosina 1935–1937 Espanjan sisällissodassa, jossa toimi rintamakirjeenvaihtajana.
Toisen maailmansodan aikana Weinert oli tiiviissä yhteistyössä Neuvostoliiton kanssa, jolle tuotti sotapropagandaa. Hänet valittiin Vapaan Saksan kansalliskomitean puheenjohtajaksi vuonna 1943. Järjestö koostui saksalaisista sotavangeista ja vasemmistolaisista emigranteista. Se levitti Neuvostoliitolle myötämielistä propagandaa, muun muassa ”Vapaa Saksa” -nimistä viikkolehteä.
Union Buildings
Union Buildings on rakennuskompleksi, jota käyttää Etelä-Afrikan hallitus ja presidentti. Se sijaitsee Meintjieskopin kukkulalla, Arcadian esikaupunkialueella, Pretoriassa. Rakennuskompleksin suunnitteli Herbert Baker ja se valmistui vuonna 1913.
Rakennus on Etelä-Afrikan poliittisen elämän keskus ja se on yksi Pretorian ja koko maan tärkeimmistä symboleista. Presidenttien virkaanastujaiset järjestetään Union Buildingsillä.
Erich Weinert
Elämä
Weinert palasi Saksaan vakavasti sairaana vuonna 1946. Hän toimi jonkin aikaa Saksan kansankoulutuksen keskushallinnon varapuheenjohtajana Neuvostoliiton miehitysvyöhykkeellä.
Tuotanto
Saksan demokraattisessa tasavallassa Weinertia kunnioitettiin vallankumouksellisena runoilijana. Saksan sosialistinen nuorisojärjestö FDJ jakoi Erich Weinertin mitalia nuorille taiteilijoille. Itä-Saksan kansanarmeijan (NVA) orkesteri sai Weinertilta nimensä (Ensemble der NVA Erich Weinert).
Weinertin runot ovat kieleltään yksinkertaisia ja vahvasti poliittisesti latautuneita. Eräs hänen kuuluisimpia runojaan on Der heimliche Aufmarsch, joka tunnetaan paremmin laulusovituksena. Runossa kehotetaan työläisiä ja maanviljelöitä tarttumaan kivääreihin ja tuhoamaan ”fasistiset ryövärijoukot”, jotka suunnittelevat hyökkäystä Neuvostoliittoon. Taistelun jälkeen ”vanhan yhteiskunnan jäänteistä nousee sosialistinen maailmantasavalta”.
Berliinin Prenzlauer Bergissä kulkee Weinertin mukaan nimetty katu (Erich-Weinert-Straße).
Suolaista sadetta
Suolaista sadetta on suomirockyhtye Eppu Normaalin Sadan vuoden päästäkin -albumin kappale, joka julkaistiin singlenä 23. huhtikuuta 2004. Kappaleen on säveltänyt yhtyeen kitaristi Mikko ”Pantse” Syrjä, ja sanat on tehnyt yhtyeen laulaja Martti Syrjä. Single päätti yhtyeen 11 vuoden mittaisen levytystauon, sillä uutta materiaalia oli kuultu viimeksi vuonna 1993 julkaistulla Studio Etana -albumilla.
”Suolaista sadetta” debytoi Suomen virallisen singlelistan kakkossijalla, jolla se myös pysyi yhteensä 11 viikkoa. Yhteensä single oli listalla 13 viikon ajan
”Suolaista sadetta” -kappaleesta kuvattiin myös Eppu Normaalin historian ensimmäinen musiikkivideo, jonka ohjasi Petri Kyttälä. Kappale oli mukana yhtyeen 29. lokakuuta 2004 julkaistulla Sadan vuoden päästäkin -studioalbumilla, jonka promootiotarkoitukseen single alun perin myös julkaistiin. Kappale on mukana myös elokuvassa Vares - yksityisetsivä. ”Suolaista sadetta” -singleä seurasivat albumilta myös kolme muuta singlejulkaisua: ”Ei sankariainesta”, ”Sadan vuoden päästäkin” ja ”Olin vain tuuli”.
Spacebus
Spacebus on eurooppalainen tietoliikennesatelliittiperhe, jonka kehitti alun perin ranskalainen Aérospatiale-yhtiö.
Alku
Aérospatialen Guy Lebègue keksi Spacebus-myyntinimen tälle tuotteelle tehden viittauksen Airbus-lentokoneen "bussinimeen". Satelliitin hinta on samaa suuruusluokkaa kuin matkustajalentokoneen.
Spacebus-yhteistyösopimuksen allekirjoittivat 9. joulukuuta 1983 Henri Martre, joka oli Aérospatialen toimitusjohtaja, sekä Hans Vogels, joka oli MBB:n hallituksen puheenjohtaja.
Spacebusit
Yli kuusikymmentä Spacebus-runkoista tietoliikennesatelliittia on myyty. Ensimmäinen oli SB1000 Arabsat vuonna 1981. Esimerkiksi 4000C3 eli AMC 12-satelliitti on Thales Alenia Space -yhtiön tähän perheeseen kuuluva tuote, jonka suunniteltu käyttöikä on 15 vuotta. Satelliittien massa on kasvanut 1100-5000 kg. Uusimpien versioiden teho on 16 kW. Satelliitit toimivat geostationaarisella kiertoradalla. Satelliittien versioiden numerointi on samanlainen kuin Yhdysvalloissa on tapana: Spacebus 1000 painaa noin 1000 kg jne.
Spacebus 100
Vuonna 1981 Arabsatin ensimmäinen tietoliikennesatelliitti sai myöhemmin myös nimen Spacebus 1000.
Spacebus 300
Viidelle satelliittitelevisio-ohjelmia välittävälle satelliitille annettiin Spacebus 300-nimi. Ne toteutettiin ranskalais-saksalaisena yhteistyönä. Satelliittien teho oli 4300 W. Nämä laukaistiin kahdella Ariane-raketilla, Ariane 2:lla ja Ariane 4:llä (2 satelliittia).
Spacebus 2000
Tämä satelliittiperhe tuli mahdolliseksi, kun Ariane 4-kantoraketti tuli käyttöön.
Asiakaskanta laajeni:
10 kaikkiaan 11 satelliitista laukaistiin Ariane 4-kantoraketilla, joista kaksi menetettiin Vol 69:n laukaisun epäonnistumisessa 24.1.1994, ja yksi Atlas II-kantoraketilla. Eutelsat oli tuolloin Arianespacen pääosakas.
Spacebus 3000
2000-6000 kiloinen Spacebus 3000 liittyy Ariane 5-kantoraketin käyttöön. Vuonna 1991 Saksan ja Ranskan yhteistyötä laajennettiin perustamalla "Satellite Alliance", johon tuli kolme lisäjäsentä: Alcatel Espace, Alenia ja Space Systems/Loral.
Spacebus 3000A
Ensimmäiset satelliitit olivat toisen sukupolven Arabsat-satelliittit. Uusia asiakkaita tuli Aasiasta:
Laukaisut tehtiin Ariane 3, Ariane 5 ja Pitkä Marssi kantoraketeilla.
Spacebus 3000B2
Uusia asiakkaita:
Laukaisuista pääosa tehtiin Ariane 4-raketeille, mutta Atlas, Ariane 5 ja Delta IV laukaisuja tehtiin.
Spacebus 3000B3
Uudet asiakkaat:
Spacebus 3000B3S
Luxembougilainen SES Astra - Astra 1K.
Spacebus 4000B2
Uusi asiakas on norjalainen Telenor
Spacebus 4000B3
4 laukaisua Ariane 5:llä ja yksi Pitkä Marssi raketilla.
Spacebus 4000C1
Korea Telecom.
Käyttöön otettin Sea Launchin Zenit-kantoraketti.
Viattoman sininen taivas
Viattoman sininen taivas (Himlen är oskyldigt blå) on ruotsalainen draamaelokuva vuodelta 2010. Sen on käsikirjoittanut ja ohjannut Hannes Holm, ja pääosissa näyttelevät Bill Skarsgård, Peter Dalle ja Josefin Ljungman.
Elokuva perustuu tositapaukseen vuodelta 1975, kun poliisi paljasti amfetamiinia valmistavan Sandhamn-liigan, joka piti pääpaikkanaan Ruotsin kuninkaallisen pursiseuran omistamaa ravintolaa ja hotellia.
Spacebus
Spacebus 4000C2
Kolme uutta tilaajaa Kiinan kansantasavallasta:
Viattoman sininen taivas
Näyttelijät
Peter Dalle oli ehdolla parhaan miessivuosan Guldbagge-palkinnon saajaksi ja elokuvaaja Göran Hallberg parhaan kuvauksen sarjassa samassa kilpailussa.
Elokuva ensiesitettiin Suomessa Yle Fem -kanavalla 6.10.2013. Se on esitetty myös 7.9.2014 ja 19.6.2015.
Spacebus
Spacebus 4000C4
Asiakkaana kanadalainen Ciel Satellite.
Laukaisuista kaksi tehdään Sea Launchin Zenitilla ja yksi Protonilla.
Express-4000
6. joulukuuta 2007 Thales Alenia Space ja venäläinen NPO Prikladnoi Mekhaniki (ven: НПО ПМ), Krasnojarsk solmivat sopimuksen uuden tietoliikennesatelliitin toteutuksesta. Sen nimi on Express-4000 ja se kehitetään Spacebus 4000:sta. Tietoliikennelaitteet tulevat Thales Alenia Spacelta, satelliittirunko tehdään Venäjällä.
Kaamosjazz
pienoiskuva|Saariselän tunturikappelista on upeat talviset maisemat. Kaamosjazz on Euroopan unionin pohjoisin ja yksi Suomen vanhimmista jazztapahtumista, joka järjestetään vuosittain Saariselällä ja Inarissa. Kaamosjazzin tarjonta sisältää iltakonsertteja, jameja sekä saamelaismusiikkipainotteisen illan Saamelaiskulttuurikeskus Sajoksessa. Vuoden 2017 Kaamosjazz järjestetään 23.-26. marraskuuta.