cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pieniä tutkielmia
Pitkäikäisyydestä ja lyhytikäisyydestä
Pitkäikäisyydestä ja lyhytikäisyydestä (De longitudine et brevitate vitae) käsittelee sitä, mitkä eläimet ovat pitkä- ja mitkä lyhytikäisiä, ja mistä erot johtuvat.
Nuoruudesta ja vanhuudesta
Nuoruudesta ja vanhuudesta, elämästä ja kuolemasta, hengittämisestä (De juventute et senectute, De vita et morte, De respiratione) on usein erotettu kolmeksi erilliseksi tutkielmaksi, mutta ne voidaan nähdä myös yhtenä teoksena. Ne käsittelevät hengittämistä ja sydäntä elintoimintojen keskuksena. Aristoteles selvittää elämän ja kuoleman olevan seurausta tämän järjestelmän toiminnasta tai toimimattomuudesta. Samalla hän käsittelee ikääntymistä.
Elina Jokipii
Elina Jokipii (s. 1971 Tampere) on suomalainen valokuvataiteilija. Hän on opiskellut Tampereen yliopiston kirjallisuustieteen draamalinjalla ja myöhemmin valokuvausta Britanniassa, jossa hän asuu ja työskentelee. Hän on valmistunut brittiläisen taideyliopiston Royal College of Art valokuvataiteen linjalta. Jokipii on pitänyt näyttelyitä Suomessa, Ruotsissa, Islannissa ja Britanniassa. Hän on toiminut vierailevana opettajana City of Westminster Collegessa vuodesta 2002 lähtien.
Jokipiin tarkoituksena oli pitää vuonna 1994 välivuosi, ja hän lähti Britanniaan au pairiksi, mutta jäi sinne ensin työhön ja sitten opiskelemaan.
John Kibowen
John Kibowen (s. 21. huhtikuuta 1969 Changach, Kenia) on kenialainen kestävyys- ja maastojuoksija, joka kuuluu kalenjin-heimon keiyo-haaraan.
Kibowenin ensimmäiset kansainväliset arvokisat olivat Ateenan MM-kisat 1997, joissa hän karsiutui 1 500 metrin juoksun alkuerissä. Samana vuonna hän oli IAAF:n GP-finaalissa neljäs mailin juoksussa. Vuonna 1998 hän voitti maastojuoksun maailmanmestaruuden lyhyellä matkalla Marrakechissä järjestetyissä MM-kisoissa. Samana vuonna hän oli voittamassa maantieviestijuoksun MM-kultaa ja sijoittui GP-finaalissa 1 500 metrillä neljänneksi. Hän ei kilpaillut vuonna 1999 loukkaantumisten takia, mutta 2000 hän voitti toisen maastojuoksun MM-kultansa voittamalla Vilamouran MM-kisoissa lyhyen matkan kilpailun. Vuonna 2001 hän oli Oostenden maastojuoksun MM-kisoissa lyhyellä matkalla seitsemäs, mutta Edmontonin MM-kisoissa hän voitti pronssia 5 000 metrin juoksussa ajalla 13.05,20. Saman vuoden syyskuussa hän juoksi GP-finaalissa yhdeksänneksi 3 000 metrin juoksussa.
Kibowen voitti MM-hopeaa 2003 Lausannessa maastojuoksun MM-kisojen lyhyellä matkalla. Samana vuonna hän sijoittui neljänneksi Pariisin MM-kisoissa 5 000 metrillä ajalla 12.54,07 ja toiseksi IAAF:n yleisurheilufinaalissa 3 000 metrillä ajalla 7.38,21. 2004 Brysselin maastojuoksun MM-kisoissa hän oli lyhyellä matkalla kolmaskymmenestoinen. Ateenan olympialaisissa hän oli 5 000 metrillä kuudes. Vuonna 2005 Kibowen sijoittui Helsingin MM-kisoissa 5 000 metrillä kuudenneksi ja IAAF:n yleisurheilufinaalissa samalla matkalla kahdeksanneksi. Fukuokan maastojuoksun MM-kisoissa 2006 hän oli pitkällä matkalla kahdestoista ja oli samalla voittamassa joukkuekilpailun MM-kultaa.
Kansai denryoku
Kansai denryoku eli Kepco  on vuonna 1951 perustettu japanilainen voimayhtiö, joka toimii Kansain alueella. Se tuottaa, siirtää ja jakelee sähköä eri puolilla Japania noin 13 miljoonalle asiakkaalle. Yhtiöllä on 165 voimalaa, joiden voimanlähteenä ovat vesivoima, ydinvoima, lämpövoima ja uudistuvat energianlähteet.
thumb|Yhtiön pääkonttori Osakassa. Kepcon pääkonttori sijaitsee Osakassa ja sillä on kolme ydinvoimalaa Fukuin prefektuurissa :
Kurskin kuvernementti
thumb|250px|Kuvernementin kartta. Kurskin kuvernementti (myös lääni, ) oli hallintoalue Venäjällä vuosina 1796–1928. 1900-luvun alussa sen pinta-ala oli 46 458 neliökilometriä. Asukkaita oli 2 371 000 henkeä (vuonna 1897). Kuvernementin hallinnollinen keskus oli Kurskin kaupunki.
thumb|left|120px|Kuvernementin vaakuna. Vuonna 1779 perustettiin Kurskin käskynhaltijakunta, joka vuonna 1796 muutettiin kuvernementiksi. Se rajoittui pohjoisessa Orjolin, idässä Voronežin, etelässä Harkovan ja Pultavan sekä lännessä Tšernigovin kuvernementteihin.
Kansai denryoku
Kepco sai vuonna 2021 ensimmäisenä ydinvoimayhtiönä Japanissa luvan käyttää Mihaman ydinvoimalaitoksen kolmosreaktoria yli 40 vuoden käyttöiän. Fukushiman ydinvoimalaonnettomuuden jälkeen pitkä käyttöikä on ollut mahdollista vain kiristyneiden turvallisuusvaatimusten täyttämisen jälkeen.
Kurskin kuvernementti
Vuonna 1914 Kurskin kuvernementtiin kuului 15 kihlakuntaa, joiden keskuksina toimivat Belgorod, Dmitrijev, Fatež, Graivoron, Korotša, Kursk, Lgov, Novyi Oskol, Obojan, Putivl, Rylsk, Staryi Oskol, Štšigry, Sudža ja Tim. Muita kaupunkeja olivat Bogatyi, Hotmyžsk ja Miropolje. Asukkaista oli vuoden 1897 väestönlaskennan mukaan 77,3 % venäläisiä ja 22,2 % ukrainalaisia.
Vuonna 1925 osa Kurskin kuvernementista yhdistettiin Ukrainan neuvostotasavaltaan. Kuvernementti lakkautettiin vuonna 1928 ja sen alue liitettiin Keskisen mustanmullan alueeseen. Kurskin alue perustettiin vuonna 1934.
Kansai denryoku
Kepcolla on sijoituksia myös Suomeen rakenteilla oleviin Ilmattaren tuulivoimapuistoihin. Yhtiö omistaa 15 % Piiparinmäen sekä 49 % Alajärven (Louhukangas ja Möksy) tuulivoimapuistosta.
Skandaalit
Yhtiö on ollut osallisena korruptioskandaalissa Japanissa. Yhtiö otti vastaan lahjuksia Takahaman varapormestarilta vuosikymmenien ajan yli kolmen miljoonan euron edestä. Skandaali aiheutti lopulta sekä hallituksen puheenjohtajan vaihdon (2019) että toimitusjohtajan vaihdon (2020).
Julius Hirsch
Julius Hirsch (s. 7. huhtikuuta 1892, julistettu kuolleeksi 8. toukokuuta 1945 ) oli saksalainen jalkapalloilija, jonka pelipaikka oli vasen laitahyökkääjä. Hänen seurojaan olivat Karlsruher FV ja SpVgg Greuther Fürth. Saksan jalkapallomaajoukkueessa Hirsch pelasi seitsemän A-maaottelua ja oli mukana myös vuoden 1912 Tukholman olympialaisissa. Hän oli Saksan maajoukkueen ensimmäinen juutalaistaustainen pelaaja.
Elämä
Hirsch aloitti jalkapalloilun Karlsruher FV:ssä vuonna 1902 ja esiintyi seuran edustusjoukkueessa ensimmäistä kertaa 17-vuotiaana. Hänen aikanaan Karlsruher saavutti yhden Saksan mestaruuden sekä kolme Etelä-Saksan aluemestaruutta. Hirsch muodosti joukkueen vaarallisen hyökkäyskolmikon yhdessä kahden muun maajoukkuepelaajan Fritz Fördererin ja Gottfried Fuchsin kanssa. Hän taisteli myös vapaaehtoisena ensimmäisessä maailmansodassa ja palkittiin ansioistaan rautaristillä. Peliuransa jälkeen Hirsch toimi juniorivalmentajana sekä työskenteli isänsä omistamassa tekstiilitehtaassa, joka valmisti muun muassa erilaisia urheiluvälineitä.
Vuonna 1933 Hirsch erosi entisen seuransa Karlsruher FV:n jäsenyydestä kuultuaan asetuksesta, jonka mukaan kaikki juutalaiset aiotaan erottaa eteläisen Saksan urheiluseuroista. Toisen maailmansodan alla vuonna 1939 hän otti avioeron suojellakseen saksalaista puolisoaan ja lapsiaan natsien vainoilta. Maaliskuussa 1943 Hirsch vietiin Auschwitzin keskitysleirille, jossa hänet oletettavasti surmattiin kaasukammiossa vain joitakin päiviä keskitysleirille saapumisen jälkeen. Hirschin kuolinpäiväksi julistettiin myöhemmin 8. toukokuuta 1945, eli sama päivä, jolloin natsi-Saksa antautui. Hänen kaksi lastaan joutuivat Theresienstadtin keskitysleirille vuonna 1945, mutta he selvisivät hengissä.
Star Trek: Enterprise
Star Trek: Enterprise ( ja 3. ja 4. tuotantokaudella Star Trek: Enterprise on viides Star Trek -universumiin sijoittuva televisiosarja. Sen tekijät ovat Brannon Braga ja Rick Berman. Sarjassa seurataan tähtilaiva Enterprise NX-01:n seikkailuja 10 vuotta ennen kuin aikaisemmista sarjoista tuttu Yhdistyneiden planeettojen liitto (United Federation of Planets) perustettiin. Enterprise NX-01 on ensimmäinen Maan alus, joka pystyy saavuttamaan poimuajonopeuden 5.
Julius Hirsch
Elämä
Vuonna 2013 Karlsruhen kaupunki nimesi kadun Julius Hirschin mukaan.
Star Trek: Enterprise
Enterprisen ensiesitys Yhdysvalloissa oli 26. syyskuuta 2001. Pilottijakson Ensimmäinen tehtävä tapahtumat sijoittuvat vuoteen 2151, eli 90 vuotta elokuvan Star Trek – ensimmäinen yhteys 2060-luvulle sijoittuvien tapahtumien jälkeen ja noin 90 vuotta ennen alkuperäisen Star Trek -televisiosarjan tapahtumia.
UPN lopetti Enterprisen huonojen katsojalukujen takia 2.2.2005, mutta salli kuitenkin 4. tuotantokauden tuottamisen loppuun asti. Viimeinen jakso esitettiin 13. toukokuuta 2005. Kaikkiaan sarjaa tehtiin 98 jaksoa. Se oli ensimmäinen sarja sitten alkuperäisen Star Trekin, jonka televisioyhtiö lopetti eivätkä tuottajat. Se jäi myös viimeiseksi sarjaksi 18 vuotta kestäneessä yhtämittaisessa Star Trek -televisiosarjojen tuotannossa, jonka aloitti Star Trek – uusi sukupolvi vuonna 1987.
Suomessa Star Trek: Enterprisen ensiesitys oli MTV3 Scifi -kanavalla 1. huhtikuuta 2009 – 14. elokuuta 2009.
Tuotanto
Rick Berman, Star Trek: Voyager -televisiosarjan tuottaja ilmoitti toukokuussa 2000, että Voyagerin viimeisen kauden jälkeen alkaisi uusi Star Trek -sarja. Bermanin ja Brannon Bragan kehitellessä sarjaa – jonka työnimenä oli pelkästään Sarja V – julkisuuteen ei päässyt sen enempää tietoja.
Railroad Tycoon
Sid Meier's Railroad Tycoon (lyhyemmin Railroad Tycoon) on Sid Meierin kehittämä ja MicroProsen julkaisema taloussimulaattori ja strategiapeli. Peli on julkaistu vuonna DOSille ja seuraavana vuonna Amigalle, Atari ST:lle, Macintoshille ja NEC PC-9801:lle.
Star Trek: Enterprise
Tuotanto
Helmikuussa 2001 Paramount palkkasi Herman Zimmermanin ja John Eavesin sarjan tuotannonsuunnittelijoiksi ja kuukautta myöhemmin Michael Okudan, niin ikään pitkäaikainen Trek-veteraani. Huhtikuun lopulla ilmoitettiin, että Michael Westmore, Star Trekin maskeeraustaiteilija TNG:stä lähtien työskentelisi myös sarja parissa. Pääkuvaajaksi palasi Marvin V. Rush, joka oli työskennellyt useissa Star Trek -sarjoissa Uuden sukupolven 3. tuotantokaudesta lähtien. Visuaalisista efekteistä vastaisi Ronald B. Moore, joka oli aiemmin ollut mukana TNG:ssä ja Voyagerissa.
Railroad Tycoon
Peli sijoittuu rautateiden alkuaikojen kilpailuun Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa.
Pelin kulku
Pelin alussa on valittavissa neljä eri karttaa (suluissa karttojen alkuvuodet):
Star Trek: Enterprise
Tuotanto
Rick Berman kertoi televisiosarjan nimestä: ”Niin, tiedättehän, aina Uudesta sukupolvesta lähtien Star Trekin nimenä on ollut Star Trek kaksoispiste jotain [...] Ajattelimme – sillä halusimme tehdä sarjasta todella erilaisen – että olisi ehkä hauskaa olla jakamatta sarjan nimeä noin. Ja luulen, että jos joku sana sanoo Star Trek käyttämättä noita sanoja niin se on Enterprise.”
Pilottijakson Ensimmäinen tehtävä kuvaukset alkoivat 14.5.2001 Paramountin näyttämöillä 8, 9 ja 18. Kolme päivää myöhemmin Tom Nunan, UPN:n televisiosarjojen tuottaja, ilmoitti lehdistötilaisuudessa virallisesti Enterprise-sarjasta. Tilaisuudessa esitettiin video Star Trek -franchisen historiasta ja Nunanin mielestä edelliset sarjat todistivat, että myös Enterprise tulisi menestymään.
Railroad Tycoon
Pelin kulku
Jokaista karttaa voi pelata sadan vuoden ajan. Karttojen eroina on maantieteellisten erojen lisäksi myös erot kuljetettavien rahtien laadussa ja tuotantoketjuissa. Eroja on myös käytettävissä olevassa vetokalustossa, esimerkiksi TGV-junia ei ole käytettävissä muualla kuin Euroopassa (ei edes Britteinsaarilla). Pelinäkymässä kartat on kuvattu suoraan ylhäältäpäin, eikä kolmiulotteisia näkymiä ole ollenkaan.
Jokaisella kartalla on kolme tietokoneen ohjaamaa kilpailevaa rautatieyhtiötä. Näiden aggressivisuus pelaajaa kohtaan riippuu valitusta vaikeustasosta. Vaikeimmalla vaikeustasolla tietokone pyrkii saartamaan pelaajan radan siten, ettei pelaaja pääse laajentamaan rataverkkoaan kannattavasti (eri yhtiöiden radat eivät voi mennä ristiin).
Star Trek: Enterprise
Tuotanto
Enterprisen pilottijakso esitettiin 26.9.2001 UPN-kanavalla ja sitä seurasi arviolta 12,54 miljoonaa katsojaa.
Railroad Tycoon
Pelin kulku
Pelaajan tehtävä on valita aluksi kaksi kaupunkia, joiden välille rakennetaan rautatie. Alkupääomaa on kartasta riippuen joko miljoona Yhdysvaltain dollaria tai Englannin puntaa. Tämä riittää kohtuullisen pitkään rataan sekä veturiin ja vaunuihin. Rahaa saadaan matkustajien lipputuloista ja rahtimaksuista, joita pelaaja ei voi säätää. Rahdin ja matkustajien määrä riippuu kaupunkien koosta. Rahtimaksut perustuvat reitin pituuteen ja junan siihen käyttämään matka-aikaan. Lyhyet junat kulkevat nopeammin mutteivät voi kuljettaa paljoa rahtia.
Star Trek: Enterprise
Tuotanto
Monet entiset Star Trek -näyttelijät ohjasivat Enterprisen jaksoja:
1. ja 2. tuotantokausi
Ensimmäiset kaksi tuotantokautta keskittyvät kuvaamaan (lähi)avaruuden tutkimista. Miehistö joutuu tilanteisiin, jotka ovat tuttuja aikaisemmista Star Trek -sarjoista, mutta nyt miehistön toimia eivät rajoita ohjeet ja säännöt, jotka olivat olennainen osa aikaisempia sarjoja. Star Trek: Enterprise kuvaa sen sijaan, miten nuo muiden sarjojen itsestäänselvyydet syntyivät tai keksittiin. Näitä ovat esimerkiksi luutnantti Reedin kehittämä voimakenttä ja kapteeni Archerin pohdiskelut sekaantumisesta paikallisiin kulttuureihin, mikä myöhemmin sitten muotoutuu päädirektiiviksi.
Railroad Tycoon
Vaikeustasot
Pelissä on neljä vaikeustasoa. Niistä riippuvat sekä tietokoneen aggressiivisuus että karttojen maastonmuotojen vaikutus radan rakentamiseen. Helpoimmalla vaikeustasolla tietokone ei sanottavasti häiriköi pelaajan tavoitteita, eivätkä maantieteelliset haitat ole vakavia.
Star Trek: Enterprise
1. ja 2. tuotantokausi
Ihmiskunnan ensikosketuksesta vulkanilaisten kanssa (Star Trek – ensimmäinen yhteys -elokuva) on kulunut 90 vuotta ja tänä aikana vulkanilaiset ovat valvoneet ja avustaneet ihmiskunnan kehitystä mutta vain sen mukaisesti, mikä heidän mielestään on sopivaa ihmiskunnan kehitystasolle. He eivät jaa teknistä tietämystään, jotta ihmiset eivät lähtisi tutkimaan avaruutta, sillä heidän mielestään ihmiset ovat liian irrationaalisia ja tunteiden hallitsemia eivätkä siksi pystyisi toimimaan oikeaoppisesti tähtienvälisessä yhteiskuntajärjestyksessä. Kun Enterprise vihdoin pääsee lähtemään, vulkanilaiset ovat aina jossain kulman takana. Tämä aiheuttaa useissa jaksoissa konflikteja, sillä Enterprisen miehistö ei pidä vulkanuslaisten tavasta tarkkailla heidän toimiaan.
Railroad Tycoon
Vaikeustasot
Sitä vastoin vaikeimmalla vaikeustasolla tietokone usein rakentaa kilpailevan ratalinjan pelaajan jo valtaamaan kaupunkiin, josta on seurauksena hintakilpailu (Rate War). Vaikeimmalla vaikeustasolla myös maastonmuodot aiheuttavat erittäin paljon ongelmia, jopa jokilaaksosta poispääsy ilman suuria nousuja radan pituusprofiilissa on miltei mahdotonta. Vaikeimmalla vaikeustasolla suurten kaupunkialueiden muuttuminen slummeiksi on myös mahdollista.
Loving Annabelle
Loving Annabelle on Katherine Brooksin ohjaama elokuva vuodelta 2006. Se perustuu tyttö­koulu­elokuva­klassikkoon Mädchen in Uniform. Musiikista vastaa Aurah. Elokuvan kuvaukset on tehty Marymount High Schoolissa.
Railroad Tycoon
Pelin tavoite
Pelaajan taloustaidoista riippuu pelin lopputulos. Tavoitteena on saada mahdollisimman hyvä tuotto mahdollisimman pienillä menoilla. Tätä kuvaamassa on myös taulukko pelaajan "eläkkeelle siirtymisen jälkeisestä työurasta", jossa matalin on kulkukauppias ja korkein tavoite Yhdysvaltain presidentti.
Pelin rajoitteet
Alkuperäisessä Railroad Tycoonissa on muutamia rajoituksia:
Loving Annabelle
Rooleissa
Lähde:
Railroad Tycoon
Jatko-osat
Alkuperäinen Railroad Tycoon on saanut kolme jatko-osaa:
Loving Annabelle
Juoni
Annabelle Tillman (Erin Kelly) on senaattorin tytär, jonka vanhemmat lähettävät hänet katolilaiseen sisäoppilaitokseen hänen oltuaan toistuvasti koulussa häiriköivä ongelmaoppilas. Koulun asuntolan valvoja on koulun opettaja Simone Bradley (Diane Gaidry) joka opettaa runoutta. Samassa asuntolassa asuvat myös Kristen, Cat ja Colins. Alusta lähtien Bradleyn ja Annabellen välille syntyy jännitettä, etenkin kun Annabelle kieltäytyy riisumasta buddhalaisia rukousnauhojaan, ja Äiti Emaculata (Ilene Graff) joutuu pakottamaan hänet riisumaan ne. Kun Bradley kysyy miksi Annabellen täytyy tehdä kaikki niin vaikeaksi, Annabelle vastaa ”Ensimmäinen henkilö, jota rakastin, antoi ne minulle.”
Kipinät alkavat pian sinkoilla Bradleyn ja Annabellen välillä, etenkin kun Bradley ottaa Annabellen rantahuvilaansa iltapäivisin. Koulun lukukauden ollessa päättymässä Simone ja Annabelle eivät enää pysty hillitsemään itseään ja he alkavat harrastamaa seksiä. Seuraavana aamuna Cat menee kertomaan Äiti Emaculatalle että Annabelle ja Bradley eivät ole tulleet aamiaiselle. Äiti Emaculata lähtee Bradleyn huoneeseen, josta löytää Annabellen ja Bradleyn pukemassa päälleen kun he ovat nukkuneet liian pitkään ja ovat vasta heräneet. Hän vaatii että Simone tulee selittämään asian hänen toimistoonsa, ja siellä Simone tunnustaa kaiken, ja kertoo Äiti Emaculatalle rakastavansa Annabellea.
Railroad Tycoon
Vastaanotto
Amiga Format -lehti antoi pelille arvosanan 92% arvostelussaan.
Loving Annabelle
Juoni
Kun Annabelle myöhemmin näkee ulkona auton, jossa on Yhdysvaltojen valtion auton rekisterikilvet. Hän lähtee nopeasti etsimään Bradleytä, ja kun hän löytää tämän ovat virkamiehet viemässä häntä ulos. Annabelle saa pysäytettyä heidät ja laitettua buddhalaiset rukousnauhansa Simonen käteen ennen kuin hänet viedään.
Star Trek: Enterprise
3. tuotantokausi
3. tuotantokaudella sarjan nimeksi tuli Star Trek: Enterprise ja tunnussävelmää uudistettiin.
Shimoda
Shimoda on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Tōkain alueella Shizuokan prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin itäosassa Tyynenmeren rannikolla Izun niemimaan eteläkärjessä. Shimodassa on 22 481 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 104,38 neliökilometriä.
Loving Annabelle
Juoni
Vaihtoehtoisessa lopussa DVD:llä näytetään kun Annabelle ajaa kohti tuntematonta määränpäätä. Hän pysähtyy tienvarsikauppaan ja ostaa uusimman sanomalehden. Lehden otsikko kertoo, että kaikista koulun lesboseksiskandaaliin liittyvistä syytteistä on luovuttu. Annabelle näytetään pysäköineen tien sivuun, sitten hän lähtee Bradleyn rantahuvilaa, jossa Bradley arvatenkin odottaa häntä.
Star Trek: Enterprise
3. tuotantokausi
Alhaisten katsojalukujen takia sarjan tuottajat etsivät 3. tuotantokaudella uutta suuntaa sarjalle. He analysoivat aikaisempia Star Trek -elokuvia ja kehittivät lopulta tarinan, jossa Maa joutuu vaaraan, sillä menestyneimmät Star Trek -elokuvat Star Trek – ensimmäinen yhteys ja Star trek IV: kotiinpaluu käyttivät samaa aihetta. Tarina alkoi 2. kauden viimeisessä jaksossa Delfoin laajenne, jossa salaperäinen luotain leikkaa suuren viillon Floridasta Venezuelaan ja tappaa seitsemän miljoonaa ihmistä. Enterprise kutsutaan takaisin Maahan ja se varustetaan sota-alukseksi. Miehistöä täydentävät MACOt, joukko eliittisotilaita. Superaseen tekijöiksi paljastuvat xindit, joiden kotiplaneetta on jossain Delfoin laajenteeksi kutsutulla alueella. Enterprise lähtee etsimään xindien kotiplaneettaa ja estämään uuden hyökkäyksen Maata vastaan. "Azati I" -jaksossa miehistö saa selville, että kehänrakentajilla, poikkiulottuvuudellisella lajilla, on teknologiaa, jonka avulla he voivat tutkia vaihtoehtoisia aikalinjoja. He tietävät, että 2500-luvulla Liiton laivasto Enterprise-J:n johtamana tulee tuhoamaan heidät. He halusivat xindien tuhoavan Maan siinä toivossa, että se estäisi Liiton synnyn. Kauden päätösjaksossa Viimeinen hetki Enterprisen onnistuu tuhota kehänrakentajat ja xindi-aseen. Heidän onnistuu myös palauttaa Delfoin laajenne takaisin normaaliin avaruuteen. Jakson lopussa Enterprise päätyy salaperäisesti keskelle 2. maailmansotaa.
Shimoda
Shimodalla oli tärkeä osa Japanin avautumisen historiassa 1850-luvulla, sillä se on toinen Kanagawan sopimuksella ulkomaanliikenteelle avatuista satamista. Kaupungissa solmittiin vuonna 1855 Shimodan sopimus, joka avasi kaupankäynnin Japanin ja Venäjän välillä. Kaupunkioikeudet Shimoda sai vuonna 1971. Nykyisin se tunnetaan kuumien lähteiden ja uimarantojen takia tokiolaisten suosimana lomakaupunkina. Shimodaa palvelee Izukyū-rautateiden Izu-kyūkō-linja.
Star Trek: Enterprise
4. tuotantokausi
Kauden aloitti 8.10. ja 15. 10.2004 kaksiosainen "Myrskyrintama", joka oli jatko-osa "Viimeinen hetki" -jaksolle. Näissä jaksoissa temporaalista kylmää sotaa käsittelevä juoni päättyi, sillä katsojat eivät olleet pitäneet siitä tarpeeksi. Xindi-juoni päättyy 3. jaksossa "Kotona" ja siinä käsitellään pääasiassa kapteeni Archerin eettisesti ja moraalisesti kyseenalaisia toimia Delfoin laajenteessa. 4. kauden muut jaksot keskittyivät kuitenkin ennen kaikkea kuvaamaan asioiden ja aiheiden taustoja, jotka olivat tuttuja tai itsestäänselvyyksiä aikaisemmissa sarjoissa.
Sarjan lopettamisesta ilmoitettiin ennen 4. kauden viimeisen jakson kirjoittamista, joten kirjoittajilla oli mahdollisuus kirjoittaa sarjalle päätösjakso. Viimeinen jakso Näillä matkoilla esitettiin 13. toukokuuta 2005. Sen vierailevina tähtinä olivat Jonathan Frakes ja Marina Sirtis, jotka heidän Uuden sukupolven rooleissa William Riker ja Deanna Troi seuraavat holokannella tapahtumia, jotka lopulta johtivat Liiton syntymiseen. Kehystarinan tapahtumat sijoittuvat TNG:n 7. kauden jaksoon Pegasus. Koko Star Trekin historian aikana harva jakso on saanut osakseen niin rajua kritiikkiä kuin tämä jakso. Suurin kritiikki kohdistuu jakson perusasetelmaan, jonka takia koko jakso latistuu pelkäksi holokansiseikkailuksi jostain aiemmasta Star Trek -sarjasta. Tämän takia monet näyttelijöistä pitävätkin kaksiosaista tarinaa Demonit ja Terra Prime sarjan oikeana päätöksenä.
Yhdysvaltain laivastoakatemia
Yhdysvaltain laivastoakatemia (virallisesti United States Naval Academy, myös Annapolis, urheilumedia käyttää nimitystä Navy eli "Laivasto") on kadettikoulu, joka kouluttaa upseereita Yhdysvaltain laivastolle ja merijalkaväelle. Se sijaitsee Annapolisissa Marylandin osavaltiossa Chesapeakenlahden rannalla.
Laivastoakatemia on perustettu vuonna 1845. Sen entisistä oppilaista on tullut useita astronautteja, presidentti Jimmy Carter ja entinen presidenttiehdokas, senaattori John McCain. Akatemiaa johtaa superintendentti (tarkastaja), joka on suoraan vastuussa laivasto-operaatioiden komentajalle. Vuodesta 2010 superintendentti on ollut vara-amiraali Michael H. Miller.
Railroad Tycoon
Vastaanotto
Mikrobitin Petri Teittinen antoi pelin DOS-versiolle 96 pistettä sadasta.
Yhdysvaltain laivastoakatemia
Opiskeltavat aineet
Jatkotutkintoja ei suoriteta laivastoakatemiassa, vaan Naval War College ja Naval Postgraduate School -oppilaitoksissa. Oppilaskunta eli kadettiprikaati jaetaan kahteen rykmenttiin, jotka kukin koostuvat kolmesta pataljoonasta. Jokaisessa pataljoonassa on viisi komppaniaa, mistä tulee yhteensä 30 komppaniaa. Prikaatia johtaa viimeisen vuosikurssin kadetti eli "prikaatinkomentaja", joka valitaan johtamistaitojen ja opintomenestyksen perusteella. Hän on vastuussa kadettien koulutuksesta prikaatin komendantille, joka on arvoltaan kommodori.
Persona 2
Persona 2 on japanilainen Atluksen roolipelien muodostama duologia. Duologian pelit ovat lisänimiltään Innocent Sin ja Eternal Punishment. Pelit toimivat jatko-osana pelille Revelations: Persona.
Pelaaminen
Ensimmäisen Persona-pelin pelaamisesta Persona 2 eroaa seuraavilla tavoilla:
Innocent Sin
Innocent Sinin juoni sijoittuu kolme vuotta edellisen pelin jälkeen. Tapahtumapaikkana toimii yli miljoonan asukkaan metropoli nimeltä Sumaru. Pelin hiljainen protagonisti on Tatsuya Suou (pelaaja voi kuitenkin antaa hänelle uuden nimen), joka opiskelee Seitsemän Sisaruksen lukiossa (Seven Sisters High School).
Tatsuya ja sekä opiskelija nimeltä Lisa Silverman saapuvat Sumarun vankilan lähelle Kasugayaman lukiossa opiskelevan Eikichi Mishinan pyynnöstä. Yhtäkkiä he kolme tapaavat Filemonin ja saavat kyvyn käyttää persoonaa. Eikichin toverit kokeilevat kutsua Jokerin, hovinarriksi pukeutuneen miehen, jonka huhutaan toteuttavan toiveita. Mutta jos joku epäonnistuu tai ei kykene esittämään sitä, Jokeri vie hänen "ihanteellisen energiansa" ja muuttaa sen tämän varjominäksi (Shadow Self). Jokeri tekee tämän Eikichin tovereille väittäen Tatsuyan, Lisan ja Eikichin tehneen hänelle jotain kauheaa vuosia sitten ja haluaa kostaa.
Seitsemän Sisaruksen lukioon leviää huhu, että lukion tunnus olisi kirottu ja lisäksi sinne alkaa ilmestyä demoneita. Persoonankäyttäjät tapaavat toimittaja Maya Amanon sekä edellisestä pelistä tutun Yukinon Mayuzumin, joka toimii Mayan valokuvaajana. Tatsuyan ja muiden tavoin hekin jäljittävät Jokeria ja demonien hyökätessä Maya huomaa olevansa myös persoonankäyttäjä. Taisteltuaan jonkin aikaa he saapuvat kellotorniin, jossa kerran opettaja nimeltä Akinari Kashihara oli tehnyt itsemurhan. Tornissa he tapaavat jälleen Jokerin ja lukion rehtori paljastuu hänen kannattajakseen.
Löytyään rehtorin, persoonankäyttäjät etsivät tietoa kirousta koskevasta huhusta yökerho Zodiacista. Paljastuu, että huhun levityksen takana oli Kasugayaman lukion oppilaskunnan puheenjohtaja, joka myös varasti lukion tanssiaisten aikana opiskelijoilta ihanteellista energiaa ja varastoivan sitä kristallikalloon. Hävittyään taistelun Tatsuyan ryhmää vastaan Yasuo kertoo kuuluvansa Naamioituneeseen piiriin (Masked Circle), Jokeria palvelevaan kulttiin. Kultin neljä ylintä jäsentä, "Johtajat" (Executives), keräävät ihanteellista energiaa muualta omiin kristallikalloihinsa.
Myöhemmin paljastuu että Tatsuya, Lisa, Eikichi ja Maya olivat tunteneet 10 vuotta sitten Kashiharan pojan, Jun Kurosun. Junin isäksi naamioitunut sekä Takahisa Kandorin toimia edellisessä pelissä manipuloinut Nyarlathotep oli uskotellut hänelle Mayan kuolleen tulipalossa ja siten saanut tämän ryhtymään Jokeriksi. Adolf Hitlerin hahmossa ja todelliseksi muuttamansa Hitlerin eliittijoukon, Viimeisen Pataljoonan (Last Batallion), avulla Nyarlathotep aktivoi Jokerin viemällä ihanteellisella energialla Sumarun alla olleen avaruusalus Xibalban, joka kuului ihmisten evoluutiota edistäneille avaruusolioille. Hävittyään taistelun Tatsuyan ryhmää vastaan ja menetettyään voimansa, Jun palaa järkiinsä. Yukino luovuttaa hänelle oman persoona-voimansa ja Jun liittyy muiden joukkoon estäkseen Nyarlathotepin suunnitelmat.
Viimeisen taistelun jälkeen kaikki tapahtunut paljastuu osaksi Filmeonin ja Nyarlathotepin koetta, joka testaisi voivatko ihmiset tulla täydellisiksi vai tuhoavatko he itsensä. Mutta sitten Maya joutuu Kohtalon keihään (Spear of Destiny) lävistämäksi ja tämä täyttää Maian oraakkelin ennustuksen, jossa vastineeksi tiettyjen ihmisten tulemisesta valaistuneemmiksi muu maailma tuhoutuu. Ainoastaan Sumaru ja Xibalba säästyvät. Mutta Filemon kertoo persoonankäyttäjien voivan tiukasti keskittymällä hävittää aikajatkumosta heidän ensitapaamisensa. Tämä puolestaan aiheuttaa sen, että he oikeasti unohtavat kaiken yhdessä kokemansa. He hyväksyvät tämän, mutta Tatsuya päättää säilyttää omat muistonsa.
Eternal Punishment
Maya tutkii nimeä "JOKER" käyttävän sarjamurhaajan tapausta. Eräänä päivänä hän ja hänen huonetoverinsa Ulala Serizawa sekä Tatsuyan isoveli, rikosetsivä Katsuya Suou, tapaavat JOKERin Seitsemän Sisaruksen lukiossa, jossa tämä oli tappanut rehtorin. JOKER väittää tietävänsä "toisesta puolesta", jossa Maya oli ollut persoonankäyttäjä. Maya, Ulala ja Katsuya herättävät persoonansa. Tämän jälkeen he menettävät tajuntansa ja tapaavat Filemonin, joka kertoo antaneensa tämän voiman heille.
JOKERin päästyä pakoon Katsuya raportoi tapahtuneesta esimiehilleen ja kerää tietoa JOKERiin liittyvistä huhuista mieheltä nimeltä Baofu, joka on myös persoonankäyttäjä. Hän paljastaa tietoa, joka vihjaili JOKERin olevan Morimoton mielisairaalasta paennut Tatsuya Sudou (alkuperäistä Jokeria palvellut Kuningas Leijona). Tieto oli peräisin tämän isältä, Tatsuzou Sudoulta, joka tämän sinne alun perin lähetti. Baofu mukanaan Mayan joukko aloittaa Tatsuya Sudoun etsinnän ja saavan selville tämän palanneen mielisairaalaan. Sudou sanoo saaneensa voimiensa tulleen huhujen sekä päässään kuulemansa äänen kautta. Hänen onnistuu paeta tälläkin kertaa.
Masuyo Shiraishi
Jalkapallomaajoukkue
Shiraishi debytoi Japanin maajoukkueessa kesäkuussa 1981. Hän on pelannut neljä maaottelua.
Persona 2
Eternal Punishment
Mayan ryhmä yhdessä heidän toimiaan tarkkailleen Tatsuyan kanssa löytävät Sudoun seuraavan kerran Taivasmuseosta, jossa hän otti Jun Kurosun panttivangikseen. Hän aktivoi museoon asettamansa pommit sytyttäen paikan tuleen, mutta Tatsuya auttaa Mayan ystävineen pakoon ilmalaivalla. Sudou seuraa heitä, mutta Tatsuyan avulla Maya ja muut lopulta tappavat hänet.
Tatsuya katoaa, mutta muut päättävät ottaa selvää Tatsuzou Sudoun suunnitelmista. Kesken tutkinnan Ulalaan langetettu kirous uhkaa muuttaa hänet uudeksi JOKERiksi. JOKER saadaan kuitenkin sinetöityä pois hänestä. Pian tämän jälkeen selviää, että ensimmäisestä Persona-pelistä tutut Kei Nanjo ja Eriko Kirishima tutkivat Tatsuzoun johtaman Uuden Maailmanjärjestyksen toimintaa ja epäilevät ennustaja Chizuru Ishigamin kuuluvan siihen. Hekin päättävät liittyä Mayan ryhmään.
Ryhmä löytää merenalaisista rauniosta Uuden Maailmanjärjestyksen piilopaikan, jossa he tapaavat myös Tatsuzoun sihterinä toimivan ja kuolleista nousseen Takahisa Kandorin. Chizurun ja Kandorin hävittyä taistelun Mayan ryhmää vastaan paljastuu, että kaikki tapahtunut oli alkuperäisen aikajatkumon tapahtumien tavoin Nyarlathotepin aikaansaannosta. Nyarlathotep oli käyttänyt hyväksi sitä, ettei Tatsuya ollut unohtanut niitä tapahtumia ja pyrki palauttamaan Mayan ja muiden muistot tuhoutuneesta, alkuperäisestä aikajatkumosta, tuodakseen sen takaisin. Tatsuya puolestaan vain lainasi ruumista, joka kuului hänen versiolleen uudesta aikajatkumosta, löytääkseen keinon Nyarlathotepin lopulliseen kukistamiseen.
Lopulta persoonankäyttäjät kohtaavat Nyarlathotepin tajunnan ja alitajunnan välisessä tilassa ja voittavat hänet. Mutta Filemonin tavoin Nyarlathotep oli osa ihmiskunnan sydäntä, eikä voinut siksi kadota lopullisesti. Hänet ainoastaan karkotettiin väliaikaisesti jonnekin tuntemattomaan paikkaan. Nyt molempien aikajatkumoiden Tatsuyan oli irtauduttava toisistaan ja palattava omiin maailmoihinsa. Alkuperäisen aikajatkumon Tatsuya joutuisi myös unohtamaan siteensä toisiin persoonankäyttäjiin ikuisiksi ajoiksi.
Meissen
Meissen on kaupunki Saksin osavaltiossa, itäisessä Saksassa. Se kuuluu Dresdenin hallintopiiriin ja toimii Meissenin piirikunnan keskuskaupunkina. Vuoden 2016 lopussa kaupungin asukasluku oli 27 984. Sen pinta-ala on 30,9 neliökilometriä.
Maantieto
Meissen sijaitsee Elbejoen varrella, noin 25 kilometriä luoteeseen Dresdenistä ja noin 100 kilometriä itään Leipzigista. Sen naapuruskuntia ja -kaupunkeja ovat Coswig, Diera-Zehren, Käbschütztal, Klipphausen, Niederau, Triebischtal ja Weinböhla.
Historia
Meissenin alue alkoi kehittyä ja kasvaa kuningas Henrik I Linnustajan perustettua vuonna 929 alueelle Misnian linnan. Meissenin hiippakunta perustettiin vuonna 968 ja Meissenista tuli siten piispankaupunki. Viralliset kaupunginoikeudet sille myönnettiin vuonna 1205.
Kaupungin tuomiokirkon rakennustyöt käynnistettiin vuonna 1250. 1400-luvulla Meisseniin rakennettiin Arnold von Westfalenin suunnittelema Albrechtsburgin linna. Vuonna 1710 kaupunkiin avattiin yksi Euroopan ensimmäisistä posliinitehtaista. Tehdas on edelleen toiminnassa, ja posliinista on muodostunut kaupungin tunnetuin symboli.
Heavenly Vulva (Christ’s Last Rites)
Heavenly Vulva (Christ's Last Rites) on Archgoatin kolmas EP-levy. Se julkaistiin vuonna 2011 levymerkillä Debemur Morti Productions.
Dubrawka
thumb|Dubrawka. [[Jan Matejkon maalaus.]] Dubrawka syntyi Böömin herttuan Boleslavin ja Biogatan tyttärenä noin vuonna 925. Hän kuoli vuonna 977. Dubrawka avioitui Meißenin maakreivin Günther von Merseburgin kanssa ja sai hänen kanssaan pojan, Ekkehardin, josta tuli myöhemmin Thüringenin herttua. Puolisonsa kuoleman jälkeen Dubrawka avioitui Puolan ruhtinaan Mieszko I:n kanssa. Ennen häitä Mieszkon oli kuitenkin otettava vastaan kristillinen kaste ja jätettävä vanha pakanallinen uskontonsa käännyttyään kristinuskoon. Tällä avioliitolla yhdistettiin slaavien Böömin ja Puolan herttuakunnat yhdeksi poliittiseksi kokonaisuudeksi. Dubrawkan ja Mieszkon avioliitosta syntyi Puolan ensimmäinen kuningas Bolesław I Rohkea, ja tytär Świętosławan kerrotaan pohjoismaisen saagan mukaan avioituneen Tanskan kuninkaan Sven Kaksiparran kanssa. Oletettavasti Böömin herttua Vladivoj oli myös heidän poikansa.
Pjotr Krasnov
Pjotr Nikolajevitš Krasnov (22. syyskuuta (J: 10 syyskuuta) 1869 Pietari — 17. tammikuuta 1947 Moskova) oli venäläinen kenraaliluutnantti ja eräs valkoisen armeijan johtajista Venäjän sisällissodassa.
Krasnov valmistui Pavlovskin sotilaskoulusta vuonna 1888 ja palveli myöhemmin tsaarin henkivartiostossa. Ensimmäisen maailmansodan aikana Krasnov komensi kasakkaprikaatia ja -divisioonaa ja elo–lokakuussa 1917 kolmatta ratsuväkiarmeijakuntaa.
Lokakuun vallankumouksen puhjettua marraskuun alussa 1917 Aleksandr Kerenski nimitti Krasnovin komentamaan armeijaa, joka oli lähetetty rintamalta Pietariin bolševikkivallankumousta kukistamaan (ns. Kerenskin–Krasnovin kapina). Krasnov kuitenkin lyötiin ja hän joutui vangiksi. Neuvostovallan edustajat päästivät hänet vapaaksi saatuaan häneltä lupauksen, ettei hän jatkaisi taistelua vallankumousta vastaan.
Krasnov pakeni Donin seudulle ja hänet valittiin toukokuussa 1918 Donin kasakoiden atamaaniksi. Saksan tukema Krasnov onnistui karkottamaan neuvostovallan Donin alueelta ja aikoi marssia kohti Moskovaa, mutta kärsi jälleen tappion. Saksan tappion jälkeen Krasnov etsi uusia liittolaisia ympärysvalloista. Tammikuussa 1919 Krasnovin oli pakko tunnustaa inhoamansa kenraali Anton Denikinin johtoasema valkoisessa armeijassa.
Niin sanotun Vapaaehtoisarmeijan johdon kanssa syntyneiden kahnausten vuoksi Krasnov erosi armeijasta 19. helmikuuta 1919 ja siirtyi Saksaan, jossa jatkoi antibolševististä toimintaa. Krasnov oli mukana perustamassa Venäläisen totuuden veljestöä, joka toimi maan alla Venäjällä. Maanpaossa Krasnov kirjoitti useita Venäjään ja maan lähihistoriaan sijoittuvia romaaneja, mm. vuonna 1922 ilmestyneen "Kaksoiskotkasta punalippuun", joka ilmestyi suomeksi trilogina vuosina 1924-1926.
Toisen maailmansodan aikana Krasnov toimi yhteisyössä Natsi-Saksan kanssa ja organisoi valkoisista emigranteista ja venäläisistä sotavangeista muodostettavia joukkoja. Marraskuussa 1944 hän kuitenkin kieltäytyi liittymästä kenraali Andrei Vlasovin johtamaan Venäjän vapautusarmeijaan. Sodan lopussa Krasnov ja tämän joukot antautuivat Britannian armeijalle Itävallassa. Heille luvattiin, ettei heitä valkoisina emigrantteina luovutettaisi Neuvostoliittoon. 28. toukokuuta 1945 Krasnov kuitenkin luovutettiin Neuvostoliittoon Operaatio Keelhaulin yhteydessä. Hänet tuomittiin kuolemaan ja hirtettiin yhdessä Andrei Škuron kanssa.
Chileläinen kenraali Miguel Krasnov on Pjotr Krasnovin veljenpoika.
Luettelo Sveitsin liittoneuvoston jäsenistä
Sveitsin liittovaltion seitsemän jäsentä (saks.: Schweizerischer Bundesrat; ransk.: Conseil fédéral suisse; ital.: Consiglio federale svizzero; retor.: Cussegl federal svizzer) muodostavat Sveitsin liittovaltion hallituksen ja toimivat maan valtionpäämiehinä. Jokainen seitsemästä liittoneuvoston jäsenestä johtaa Sveitsin liittovaltion hallinnon osastoa.
Liittovaltion jäsenet valitaan neljän vuoden toimikaudeksi liittokokouksen molemmissa kamareissa, jotka kokoontuvat yhdessä liittokokoukseksi. Jokainen neuvoston jäsen valitaan henkikohtaisesti salaisella äänestyksellä ehdottomalla äänten enemmistöllä. Neuvoston liittovaltion edustajaksi valittua henkiä pidetään liittovaltion neuvoston jäsenenä, vaikka hän kieltäytyisi vaaleista.
Näin ollen viisi henkiä, jotka tekivät niin ja eivät koskaan ottaneet virkaa, on lueteltu erillisessä taulukossa. Samasta syystä päätaulukossa kirjataan vain vaalien päivämäärä eikä päivä, jona neuvoston jäsenet ottivat tehtävänsä.
Nelivuotiskaudeksi, liittovaltion neuvoston jäsenille ei voi esittää epäluottamuslausetta, eikä heitä voida asetaa virkasyytteeseen. Uudelleenvalinta on mahdollista ilman määrä aikaa. Parlamentti on päättänyt olla valitsematta uudelleen samat jäsenet vain neljä kertaa ja vain kahdesti (vuosina 2003 ja 2007). Käytännössä jäsenet toimivat siihen asti kunnes he päättävät erota tai siirtyä eläkkeelle, yleensä kolmen tai viiden toimikauden jälkeen.
Ted Dekker
Ted Dekker (s. 24. lokakuuta 1962) on Indonesiassa syntynyt yhdysvaltalainen kirjailija. Hänen teoksistaan on suomennettu muun muassa Kehä-trilogian kirjat Mustaa, Punaista ja Valkoista sekä Kolm3 ja Silmänräpäys.
Viattomat
Viattomat voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Sciuscià – viattomat
De Sican elokuvien perusteemoja oli köyhyys, ja tässä elokuvassa näkökulma siihen on lapsuus. Tarinassa kaksi roomalaista poikaa Giuseppe ja Pasquale tienaavat amerikkalaisten sotilaiden kenkiä kiillottamalla. Pojilla on tavoitteena hankkia hevonen. Elokuvan alkuperäinen nimi Sciuscia on kenkien kiillotusta tarkoittavan englanninkielisen sanan Shoeshine väännös.
RS-24 Jars
pienoiskuva|261x261px RS-24 Jars tai Topol-MR (Naton koodinimi SS-27 Mod 2) on Venäjän vuonna 2010 käyttöön ottama mannertenvälinen ohjus. Se on vastasiirto ohjustentorjuntajärjestelmille. Tämä mannertenvälinen ohjus on Topol-M-ohjusta raskaampi ja sen uskotaan kantavan kantavan ainakin 4x150-250 kt ydinkärkeä. Ohjus korvaa 1970-luvulta peräisin olevat SS-18:n ja SS-19:n.
Kehittely
Ohjusta testattiin keväällä 2007, jolloin se lensi 5 500 kilometriä osuen lopuksi kohdealueelle.
25. joulukuuta 2007 ohjusta testattiin uudelleen onnistuneesti. Ohjus laukaistiin Plesetskin kosmodromilta Pohjois-Venäjältä 7 000 kilometrin päähän Kamtšatkan niemimaalle.
Fredrik Stoor
Fredrik Stoor (s. 28. helmikuuta 1984 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen jalkapalloilija, joka edustaa englantilaista Fulham FC:tä. Stoor pelaa puolustajana ja on 183 senttimetriä pitkä.
Hänen isänsä ja äitinsä ovat syntyperältään suomalaisia – molemmat kasvoivat Vaasassa, äiti Margaret Stoor Kotirannassa ja isä Esa Siekkinen Palosaaressa. Fredrik syntyi kuitenkin Tukholmassa, jonne hänen vanhempansa olivat muuttaneet työn perässä vuonna 1979. Koska hänen vanhempansa olivat vaihtaneet ennen vuotta 1984 Ruotsin kansalaisiksi, tuli myös Fredrikistä automaattisesti ruotsalainen. Hän olisi mahdollisesti voinut saada 1. kesäkuuta 2003 voimaan tulleen lain myötä Suomen kaksoiskansalaisuuden ja valita edustaa Suomen jalkapallomaajoukkuetta. Keskustelua valinnasta ei kuitenkaan käyty.
HMS Heather (K69)
Valmistus
Alus tilattiin 19. syyskuuta 1939 Belfastista Pohjois-Irlannista Harland and Wolffilta, missä köli laskettiin 22. toukokuuta 1940 telakkanumerolla 1073. Alus laskettiin vesille 17. syyskuuta ja valmistui reilua kuukautta myöhemmin 1. marraskuuta.
Fredrik Stoor
Stoor on edustanut vuodesta 2008 lähtien Ruotsin maajoukkuetta ja on pelannut kahdeksan ottelua ilman yhtäkään tehtyä maalia.
HMS Heather (K69)
Palvelus
Alus myytiin romutettavaksi 1947
Iomega Zip
Zip on Iomegan kehittämä levykeasema ja suurikapasiteettinen levyke, jolle mahtuu 100 tai 250 megatavua tietoa. Zip-levyke oli datan siirtoon, varastointiin ja etenkin varmuuskopiointiin käytetty muistiväline, joka oli yleisessä käytössä 1990-luvun lopulla. Nykyään tallentavat optiset asemat, USB-muistitikut ja ulkoiset kiintolevyt ovat syrjäyttäneet sen.
Iomegan Zip-asemia oli tarjolla sekä ulkoisina että sisäisinä. Ulkoinen asema kytkettiin joko kirjoitinporttiin tai SCSI-liitäntään. Sisäinen asema voitiin kytkeä emolevyn IDE-liitäntään.
Zip-asemien kehitys päättyi 2002 esiteltyyn 750 megatavun asemaan, joka käytti USB 2.0 -liitäntää.
Adrian Quist
thumb|right|Adrian Quist Adrian Karl Quist (4. elokuuta 1913 – 17. marraskuuta 1991) oli australialainen tennispelaaja. Hän on kuulunut Newportin International Tennis Hall of Fameen vuodesta 1984 lähtien.
Quist voitti miesten kaksinpelin mestaruuden Australian avoimissa vuosina 1936, 1940 ja 1948. 1936 ja 1940 vastustajana oli Jack Crawford, 1948 John Bromwich.
Nelinpelin mestaruuden voittaneeseen pelipariin Quist kuului kymmenen kertaa Australian avoimissa, kerran Ranskan avoimissa, kahdesti Wimbledonissa ja kerran Yhdysvaltain avoimissa.
Quist kuoli syöpään sydneyläisessä sairaalassa marraskuussa 1991 ollessaan 78 vuoden ikäinen.
HMS Heartsease (K15)
HMS Heartsease (viirinumero K15) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1940 valmistunut Flower-luokan korvetti toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin 19. syyskuuta 1939 Belfastista Pohjois-Irlannista Harland and Wolffilta, missä köli laskettiin 14. marraskuuta 1939 telakkanumerolla 1063. Alus laskettiin vesille 20. huhtikuuta 1940 ja valmistui reilua kuukautta myöhemmin 4. kesäkuuta.
Palvelus
Alus luovutettiin 1942 Yhdysvalloille, joka liitti sen laivastoonsa nimellä USS Courage.
USS Courage (PG-70)
Yhdysvaltain laivasto vastaanotti aluksen 18. maaliskuuta 1942 ja se otettiin palvelukseen 3. huhtikuuta nimellä USS Courage ensimmäisenä päällikkönään luutnantti C. S. Barker Jr. Alus lähti 24. huhtikuuta saattueen mukana Pohjois-Irlannista Lough Foylestä Bostoniin, jonne se saapui 5. toukokuuta. Alus liitettiin Karibialle sijoitettuun laivasto-osastoon ja se lähti 19. toukokuuta Bostonista partiomatkalle Guantanamonlahdelle sekä suojaamaan Karibian alueen saattueita aina 21. lokakuuta saakka.
Charlestonissa tehdyn huollon jälkeen alus palasi Karibialle 25. tammikuuta 1943. Se suojasi 13.-28. helmikuuta saattueen Recifeen, mistä palatessa saattue joutui sukellusvenehyökkäykseen. Aluksen miehistö pelasti 42 eloonjäänyttä torpedoidulta SS Thomas Ruffinilta. Alus suojasi saattueita Trinidadista Recifeen sekä kerran Rio de Janeiroon, kunnes se palasi 9. helmikuuta 1944 Charlestoniin huollettavaksi.
Telakalta vapauduttuaan alus siirtyi 1. huhtikuuta 1944 Bostoniin suojaamaan Bostonin ja Argentian välisiä saattueita, kunnes se 10. kesäkuuta lähti partiomatkalle Grönlannin vesille. Alus suojasi 21. kesäkuuta - 16. elokuuta saattueita Narsarssuakin ja Grondalin välillä ollen sijoitettuna Reykjavikiin 29. heinäkuuta - 14. elokuuta, mistä vapauduttuaan alus palasi Bostonin ja Argentian väliselle reitille tehden vain yhden matkan Grönlantiin. Alus siirrettiin huoltoon Bostonissa 11. lokakuuta, mistä se palasi saattuetehtäviin 12. joulukuuta.
Alus lähti 24. tammikuuta 1945 Argentiasta ja se ilmoittautui Reyakjavikissä 31. tammikuuta sääpalveluun ja lentokoneiden pelastusalukseksi. Uudessa tehtävässään se oli 11. huhtikuuta saakka, jolloin se siirrettiin huoltoon Bostoniin. Alus lähti 1. elokuuta Bostonista Harwichiin, jonne se saapui 15. elokuuta. Yhdysvaltain laivasto poisti aluksen palveluksesta 22. elokuuta ja se palautettiin Britannian kuninkaalliselle laivastolle seuraavana päivänä.
Matías Almeyda
Matías Jesús Almeyda (s. 21. joulukuuta 1973 Azul, Buenos Aires, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija.
Almeyda lopetti jalkapallon pelaamisen vuonna 2005 mutta ilmoittikin keväällä 2007 jatkavansa uraansa ja allekirjoittaneensa sopimuksen Lynin kanssa. Aikaisemmin hän oli pelannut muun muassa Italiassa ja Espanjassa. Viimeksi hän pelasi kotimaansa River Platessa vuosina 2009–2011.
Argentiinan maajoukkueessa Almeyda pelasi 40 ottelua ja niissä yhden maalin vuosina 1996–2003. Vuoden 2002 MM-kilpailuissa hän pelasi yhdessä ottelussa 63 minuuttia.
Saavutukset
Maajoukkue
Seurajoukkueet
Henkilökohtaiset
Totuudenkaltaisuus
Totuudenkaltaisuus on tieteenfilosofiassa mitta, jonka avulla voidaan verrata sitä, kumpi kahdesta kilpailevasta epätodesta teoriasta muistuttaa enemmän totuutta (eli koko totuuden sisältävää teoriaa) ja edustaa näin parempaa lähtökohtaa totuuden tavoittelulle. Termiä on käytetty erityisesti kriittisessä rationalismissa ja tieteellisessä realismissa.
Totuudenkaltaisuus tulee erottaa tietoteoreettisesta todennäköisyydestä. Teorian todennäköisyys mittaa sitä, missä määrin teoria vaikuttaa olevan totta, kun taas totuudenkaltaisuus mittaa sitä, missä määrin teoria on samanlainen kuin totuus. Ero on seurausta siitä, että kaikki asiat jotka ovat totta eivät kuitenkaan ole itse totuus.
Totuudenkaltaisuus on hyödyllinen lähinnä teoreettiselta kannalta, koska jotta totuudenkaltaisuus voitaisiin todella määrittää, se vaatisi totuuden itsensä tuntemista. Riittävän totuudenkaltaisuuden määritelmän löytäminen mahdollistaisi kuitenkin sen, että tieteestä voidaan puhua edistyvänä hankkeena.
Ongelma ja käsitteen historia
Totuutta pidetään usein tavoitteena tieteellisessä tutkimuksessa. Fallibilismin syrjäytettyä aiemman infallibilistisen käsityksen tieteellisestä tiedosta, tavoitteesta tuli kuitenkin ongelmallinen. Sen mukaan kaikki teoriamme ovat enemmän tai vähemmän virheellisiä ja osoittautuvat ennen pitkää sellaiksi tieteen edistyessä: teoriamme ovat siis epätosia, mikäli totuus tulkitaan samaksi kuin täydellinen totuus. Luonnontieteiden kehittyminen myös osoitti 1900-luvun kuluessa yhä enenevässä määrin, että aiemmat uskomuksemme ja teoriamme ovat olleet, tiukasti otettuna, epätosia.
Fallibilistisen ajattelun mukaan tieteen historia olisi siis lähinnä teorioiden kumoamisen historiaa. Ongelmaksi muodostuu näin se, kuinka tällöin voitaisiin puhua tieteen edistymisestä? Toisaalta olisi mahdollista katsoa, ettei tiede edes pyri totuuteen, eli hylätä tieteellinen realismi.
Totuudenkaltaisuuden ajatuksella on pyritty ratkaisemaan edellinen ongelma. Mikäli ajatus osoittautuu päteväksi, on mahdollista sekä hyväksyä fallibilismi, katsoa tieteen pyrkivän totuuteen (tieteellinen realismi), että katsoa tieteen edistyvän kohti totuutta (tietoteoreettinen optimismi).
Ajatus totuudenkaltaisuudesta perustuu tiukan totuus-epätotuus-dikotomian hylkäämiseen. Sen mukaan jotkut epätodet teoriat voivat olla enemmän tosia kuin toiset epätodet teoriat, jotkut todet teoriat samoin todempia kuin toiset todet teoriat, ja mahdollisesti myös jotkut epätodet teoriat enemmän tosia kuin jotkut todet teoriat. Tiede voi siis edistyä korvaamalla epätodet teoriat vähemmän epätosilla teorioilla.
Totuudenkaltaisuus-ajatuksen juuret ovat antiikin akateemisessa skeptisismissä, muun muassa Karneadeen ja Ciceron ajattelussa ja käsitteissä pithanon ja veri simile. Ajatusta käsitteli myös kirkkoisä Augustinus teoksessaan Contra Academicos. Termin nykyaikaiseen tieteenfilosofiseen keskusteluun tuonut Karl Popper suhtautui alun perin totuuden käsitteeseen skeptisesti, ja katsoi, että tiedettä voidaan tehdä ilman sen käyttöä. Vasta tutustuttuaan Alfred Tarskin semanttiseen totuuskäsitykseen, hän hyväksyi termin tieteeseen. Popper puolusti teorioiden totuudenkaltaisuutta sitä W. V. O. Quinen ajatusta vastaan, että suhde ”lähempänä kuin” on määritelty vain luvuille, ei teorioille.
Totuudenkaltaisuudesta käytetään englanniksi sekä termejä truthlikeness että verisimilitude. Suomessa totuudenkaltaisuutta ovat tutkineet ennen kaikkea Ilkka Niiniluoto, Risto Hilpinen ja Raimo Tuomela. Niiniluodon mukaan totuudenkaltaisuus on välttämätön osa kriittistä tieteellistä realismia.
Määritelmä
Popperin ensimmäisen totuudenkaltaisuuden määritelmän mukaan teorian T2 totuudenkaltaisuus on suurempi kuin teorian T1, jos ja vain jos niiden totuutta ja epätotuutta voidaan verrata ja niihin pätevät:
Totuus- ja epätotuussisällöillä tarkoitetaan teoriasta johdettavissa olevien tosien ja epätosien lauseiden määrää.