cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tutkaan hakeutuva ohjus
Tunnetuin THO on yhdysvaltalainen AGM-88 HARM. Teknisesti kehittyneempi, mutta HARMin syrjäyttämä samaan käyttötarkoitukseen rakennettu brittiläinen ohjus oli nimeltään ALARM. HARM otettiin sarjavalmistukseen maaliskuussa 1983. Niitä käytettiin ensimmäisen kerran Libyaa vastaan 1986 ja laajasti Persianlahdella 1991. Myös Euroopassa on valmistettu THO-tyyppisiä ohjuksia, joista ainakin Matran ja Hawker Siddeleyn yhteistyönä tuotettu AS.37 Martel.
Usein käytetään nimeä Anti Radar Missile, joka on harhaanjohtavaa. Kaikki nykyiset Anti Radiation Missile tyypit voidaan myös ohjelmoida muihinkin kohteisiin kuin tutkiin. Suuret esikunnat ja johtokeskukset sisältävät paljon radiolaitteita, jotka muodostavat otollisen kohteen radiolähetteidensä takia. Tarkoitus on silti sama: Vähentää puolustuksen mahdollisuuksia ja tehdä hyökkäys helpommaksi. Siksi ei ehkä pitäisikään käyttää nimeä tutkaan hakeutuva ohjus, vaan radiosäteilyyn hakeutuva ohjus.
Iso Koirajärvi (Ähtäri)
Maantietoa
Järven pinta-ala on 36 hehtaaria, se on 2 kilometriä pitkä ja 450 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 5,3 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Niemisjoen valuma-alueella (35.47), jonka Tyystänjoen valuma-alueeseen (35.475) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 192,5 metriä mpy.
Roland Lessing
Roland Lessing (s. 14. huhtikuuta 1978 Tartto) on virolainen ampumahiihtäjä. Hän edustaa seuratasolla Elva Skiclubia.
Lessing debytoi ampumahiihdon maailmancupissa vuonna 1998 Breznossa. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän sai oltuaan kahdestoista Östersundin pikakilpailussa 2005. Lessingin paras sijoitus maailmancupin osakilpailussa on toinen, jonka hän saavutti Pokljukan takaa-ajosta joulukuussa 2009. Tuo sijoitus on myös Lessingin maailmancup-uran ainoa palkintokorokesijoitus.
Lessing on osallistunut neljiin talviolympialaisiin peräkkäin vuosina 2002-2014. Hänen paras sijoituksensa on 45. vuoden 2002 kisoista Salt Lake Citystä. Hän on myös osallistunut kolmiintoista MM-kisoihin. Ensimmäisiin aikuisten MM-kisoihinsa Lessing osallistui jo vuonna 1999. Parhaimmillaan hän on ollut viidestoista normaalimatkalla Kontiolahdella 2015, seitsemästoista pikakilpailussa Östersundissa 2008 ja yhdeksäs viestissä Hanti-Mansijskissa 2003. Rulla-ampumahiihdon MM-kilpailuissa hän on saanut pronssia viestissä 2000 ja pikakilpailussa 2007.
Luz-Saint-Sauveur
Luz-Saint-Sauveur on kunta Lounais-Ranskassa Hautes-Pyrénées'n departementissa Midi-Pyrénées'n alueella. Se on kylpyläkaupunki, ja siellä sijaitsee laskettelukeskus Luz-Ardiden. Kunnan nähtävyyksiä on korkealla vuorenlla olevan linnan (Château Sainte-Marie) rauniot sekä Napoleon III:n rakennuttama monumentaalinen silta.
Bartolus de Sassoferrato
pienoiskuva|Bartolus de Sassoferrato Bartolus de Sassoferrato tai Bartolus Sassoferratolainen (1313 Sassoferrato, Umbria – 13. heinäkuuta 1357 Perugia) oli italialainen oikeustieteen professori ja roomalaisen oikeuden asiantuntija. Hän oli yksi keskiajan vaikutusvaltaisimmista juristeista Manner-Euroopassa. Hän kuului myöhäiskeskiajan kommentaattorien (tai postglossaattorien) koulukuntaan, jotka kehittivät oikeustiedettä roomalaisen oikeuden auktoritatiivisten tekstien pohjalta. Kuten muutkin kommentaattorit, myös Bartolus antoi varsinaisen tutkimustyönsä ohessa asiantuntijalausuntoja erilaisissa oikeudellisissa kysymyksissä ja tuotti valtavan määrän oikeudellista kirjallisuutta. Myöhempien sukupolvien arvostus tulee hyvin esille sanonnasta ”nemo bonus íurista nisi bartolista” eli kukaan ei ole kunnon juristi, jos hän ei ole bartolisti.
Elämä ja teokset
Bartolus syntyi Venturan kylässä lähellä Sassoferratoa Italian Marchessa. Hän opiskeli siviilioikeutta Perugian ja Bolognan yliopistoissa ja valmistui oikeustieteen tohtoriksi vuonna 1334. Vuonna 1339 hän aloitti oman opettajanuransa opettamalla ensin Pisan ja sittemmin Perugian yliopistoissa. Perugian kaupunki teki hänestä kunniakaupunkilaisen vuonna 1348. Vuonna 1355 keisari Kaarle IV nimitti hänen neuvonantajakseen (consiliarius). Perugiassa Baldus de Ubaldis ja tämä veljet Angelus ja Petrus olivat hänen oppilaitaan. Kuolema korjasi Bartolusin nuorena, hän saavutti vain 43 vuoden iän.
Huolimatta lyhyeksi jääneestä elämästään, Bartolus jätti jälkeensä merkittävän määrän kirjallista tuotantoa. Aina hänen päiviinsä saakka oltiin tyydytty kommentoimaan vain lyhyesti tunnetun lakitekstin Corpus Iuris Civilis hämäriä kohtia. Hän oli ensimmäinen, joka kirjoitti kommentit koko teokseen ja sen hämärimpiinkin kohtiin. Hän onnistui tässä tehtävässä niin oivallisesti, että hänen jälkeensä tulleet juristit pitivät häntä todellisena mestarinaan. Hänen teoksestaan puuttuivat vain Justinianus I:n Instituutioita käsittelevät kohdat. Hän kirjoitti myös useita tutkielmia hyvin spesifisistä aiheista. Näiden tutkielmien joukossa on hänen teoksensa, joista De fluminibus seu Tyberiadis sisältää noin 400 juridista käsitystä neuvoa (consilia), jotka on kirjoitettu yksityisestä pyynnöstä oikeudellisten neuvojen antamiseksi.
Ranskalainen Charles Dumoulin onkin kutsunut häntä "laintulkitsijoiden kuoronjohtajaksi".
Perintö
Bartolus oli tunnettu henkilö jo elinaikanaan, mutta häntä on pidetty suurimpana roomalaisen lain uudelleenlöytämisen ja uudelleentulkitsemisen juristina. Tämä ei ole todettavissa vain aiemmin todetusta, sillä Espanjassa vuosina 1427 ja 1433 sekä Portugalissa 1446 hänen kommenttejaan seurattiin hyvin tarkasti näiden maiden soveltaessa roomalaista lainsäädäntöä omaan lakiinsa.
Bartolusin maineen tähden hänen nimeään on käytetty hyvin useissa, usein jopa pedanteissa yhteyksissä, kun on haluttu kuvata italialaisessa näytelmässä lakimiestä. Hyvin tunnettu erimerkiksi on tohtori Bartolo Gioacchino Rossinin oopperassa Sevillan parturi sekä Mozartin oopperassa Figaron häät.
Kirjallisuutta
pienoiskuva|Opera omnia, 1581 (Milano, [[Fondazione Mansutti)]]
Keith Strickland
pienoiskuva|Keith Strickland Julian Keith Strickland (s. 26. lokakuuta 1953 Athens, Georgia) on yhdysvaltalainen multi-instrumentalisti ja lauluntekijä sekä yksi The B-52's -yhtyeen perustajajäsenistä.
Alun perin Strickland toimi yhtyeen rumpalina. Ricky Wilsonin kuoltua vuonna 1985 hän alkoi hoitaa kappaleiden kitaraosuudet. Lisäksi hän on soittanut koskettimia ja laulanut taustoja.
Stricklandilla on ollut myös elokuvarooleja. Hän on avoimen homoseksuaalinen.
Alpenglühen
Vaikka vuoria ei olisikaan lähettyvillä, voi itäinen taivaskin hohtaa samaan tapaan, kun aurinko heijastuu ilman hiukkasista. Hohtavan punaisen nauhan alla näkyy pimeämpi, melko selvärajainen vyöhyke, joka on maan oma varjo. Auringon laskiessa yhä alemmas maan varjo kohoaa, ja peittää lopulta hohtavan vyöhykkeen.
Mauro Paglioni
Mauro Paglioni on uruguaylainen jalkapalloilija.
Paglioni edusti Porin Pallo-Tovereita kahdeksassa ottelussa Mestaruussarjan kaudella 1987. Hän saapui seuraan Juha Tammisen kontaktien kautta yhdessä argentiinalaisen Nestor Alfonson kanssa. Paglioni ja Alfonso olivat ensimmäiset eteläamerikkalaiset jalkapalloilijat Porissa. Paglioni siirtyi kesken kauden italialaiseen Mantovaan. Vielä tämän jälkeen hänet tuomittiin Suomessa rattijuopumuksesta.
Jorma Etto
thumb|[[A. E. Järvinen (vas.) ja Jorma Etto vuonna 1962 Pohjoiset Kirjailijat ry:n perustamiskokouksessa.]] Jorma Heikki Etto (vuoteen 1940 Erving; 13. lokakuuta 1931 Rovaniemi – 15. joulukuuta 2016 Rovaniemi ) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija sekä kirjastonhoitaja.
Ura
Etto oli koulutukseltaan yhteiskuntatieteiden kandidaatti. Hän toimi muun muassa Rovaniemen kaupunginkirjaston johtajana vuosina 1961–1984 sekä pohjoissuomalaisen kulttuurilehti Kaltion päätoimittajana 1964–1965. Hänen tuotantoonsa kuuluu romaaneja, novellikokoelmia, runokokoelmia ja näytelmiä. Lisäksi hän on suomentanut lukuisia teoksia, muun muassa James Joycea ja Mark Twainia.
Eton varhaiset teokset olivat satiirin sävyttämiä, mutta sittemmin hänestä kehittyi pohjoisten aiheiden kuvaaja, Pohjolan asukkaiden puolestapuhuja. Hänen omimpana alanaan voidaan pitää näytelmiä, joista osa syntyi yhteistyössä Oiva Arvolan kanssa.
Eton tuotantoon kuuluu laajalti tunnettu runo ”Suomalainen” (runokokoelmasta Ajastaikaa, 1964), jota presidentti Urho Kekkonen siteerasi uudenvuodenpuheessaan ja Suomen itsenäisyyden 50-vuotisjuhlassa jäähallissa. Runo alkaa sanoilla:
Huomionosoituksia
Etolla on nimeään kantava katu (Jorma Eton tie) Rovaniemen keskustassa, hänen pitkäaikaisen työpaikkansa Rovaniemen kaupunginkirjaston (Lapin maakuntakirjaston) vierellä. Poikkeuksellisesti katu nimettiin jo nimensä kantajan eläessä.
Tshukudu
pienoiskuva|Banaanien kuljetusta tshukudulla. Tshukudu (tai chukudu) on käsin tehty kaksipyöräinen kulkuneuvo jota käytetään itäisessä Kongon demokraattisessa tasavallassa.
Ensimmäisen kerran niitä alettiin käyttää 1970-luvulla Mobutu Sese Sekon valtakaudella, kun Pohjois-Kivun köyhät maanviljelijät tarvitsivat kottikärryä nopeamman tavan kuljettaa tavaroita.
Gomassa tshukudut ovat tärkeä osa paikallista taloutta. Niitä ohjaavat kuriirit jotka ansaitsevat elantonsa kuljettamalla maataloustuotteita, rakennustarvikkeita ja polttopuuta.
Rakenne
Tshukudu muistuttaa ominaisuuksiltaan isokokoista potkulautaa. Ohjaaminen tapahtuu ohjaustangosta, ja vauhtia lisätään toisella jalalla maahan potkimalla. Kulkuneuvon päällä voi joko seistä tai istua polven varassa sille tarkoitetulla pehmusteella. Jarruttaminen tapahtuu painamalla jalalla takapyörää. Ylämäkeen mentäessä tai raskaan kuorman kanssa kulkuneuvoa kuljetetaan taluttaen.
Tshukudun runko valmistetaan eukalyptuspuusta ja pyörät kovemmasta mumba-puusta. Myös kierrätettyjä varaosia muista ajoneuvoista saatetaan käyttää. Tavaran kuljetukseen soveltuvan tshukudun valmistus kestää noin kolme päivää, ja niitä myydään sadan dollarin hintaan. Parhaimmillaan tsuhkudu voi kuljettaa jopa 800 kilogramman kuormaa.
Amada
Amada Promecam on suuri japanilainen metallilevyntyöstökoneiden valmistaja, joka on perustettu vuonna 1946. Sen yhdysvaltalainen tytäryhtiö on perustettu Seattlessa, Washingtonissa vuonna 1971. Yrityksellä on lukuisia toimipisteitä ympäri maailmaa.
Köpenick
thumb|Köpenickin kaupungintalo Dahme-joen rannalla. Köpenick on Saksan pääkaupungin Berliinin kaupunginosa (Ortsteil) kaupungin kaakkoisosassa. Se oli alun perin ollut itsenäinen kaupunki, mutta Berliinin kasvaessa se liitettiin siihen vuonna 1920. Köpenickin asukasluku on 67 148 (31.12.2020), sen pinta-ala on 34,92 km² ja väestöntiheys 1 923 asukasta/km².
Pieni Koirajärvi (Ähtäri)
Pieni Koirajärvi on Etelä-Pohjanmaalla Ähtärissä Mäkikylän lähellä sijaitseva järvi.
Köpenick
Maantiede
Köpenick sijaitsee Berliinin kaupungin kaakkoisosassa. Alueella sijaitsee lukuisia metsiä ja järviä, esimerkiksi Berliinin suurin järvi Müggelsee. Siellä sijaitsevat myös Berliinin korkeimmat luonnolliset kohdat, 115 metrin korkeuteen yltävät Müggelbergen kukkulat. Köpenickin historiallinen keskusta sijaitsee Dahme- ja Spree-jokien risteyksessä. Dahme-joen kanaaliverkoston kautta Köpenickistä on yhteys myös Oder-joelle ja edelleen Itämerelle.
Pieni Koirajärvi (Ähtäri)
Maantietoa
Järven pinta-ala on 4,1 hehtaaria, se on 450 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.
Köpenick
Maantiede
Köpenick koostuu seuraavista kaupunginosista: vanhakaupunki (Altstadt), Kietzer Vorstadt, Dammvorstadt, Pohjois-Köpenick (Köpenick-Nord), Amtsfeld, Kämmereiheide, Salvador-Allende-Viertel, Köllnische Vorstadt, Spindlersfeld, Wendenschloß sekä Kietzer Feld.
Historia
Ensimmäinen kirjallinen merkintä Köpenickistä on vuodelta 1210. Kaupungin nimi kirjoitettiin ensin muodossa Copanic ja myöhemmin Cöpenick - nykyistä kirjoitusasua "Köpenick" on käytetty vasta vuodesta 1931 alkaen. 1200-luvulla se toimi herttua Jacza von Köpenickin asuinpaikkana ja kaupungin uskotaan olleen vendien asuttama. Myöhemmin se siirtyi Pommerin hallintaan. Köpenick sai kaupunkioikeudet jo vuonna 1232, ja näin ollen se on vanhempi kuin esimerkiksi Berliinin kaupunki ja toiset varhaiset alueella sijainneet kaupungit, Spandau ja Cölln.
Vuosina 1677–1681 Brandenburgin silloinen kruununprinssi ja tuleva Preussin kuningas Fredrik I rakennutti vanhan metsästysmajansa paikalle Köpenickin linnan Dahme-joen rannalle. Linna on edelleen olemassa ja nykyään siellä sijaitsee Berliinin taideteollisuusmuseo Kunstgewerbemuseumin sivutoimipiste, jossa esitellään renessanssin, barokin ja rokokooajan koriste-esineitä ja huonekaluja.
Toisen maailmansodan jälkeen Köpenick jäi Neuvostoliiton miehitysvyöhykkeelle ja siten vuosina 1949–1990 Itä-Saksaan. Vuonna 2001 Köpenick ja Teltow muodostivat uuden Teltow-Köpenickin hallintoalueen.
Liikenneyhteydet
Köpenickissä sijaitsevat Berliinin S-Bahnin asemat Köpenick, Wuhlheide, Hirschgarten sekä Spindlersfeld. Lisäksi siellä liikennöivät raitiovaunut.
Felix Saarikoski
Felix Florentin Saarikoski (vuoteen 1906 Serenius) (21. kesäkuuta 1857 Kuopio – 4. heinäkuuta 1920) oli suomalainen senaattori, valtiopäivämies ja asianajaja.
Saarikoski valmistui ylioppilaaksi 1878, opiskeli oikeustiedettä Helsingin yliopistossa ja valmistui varatuomariksi 1892. Sen jälkeen hän toimi Tampereen maistraatin ja raastuvanoikeuden oikeusneuvosmiehenä 1891–1903, jona aikana hän edusti Tampereen kaupunkia porvarissäädyssä valtiopäivillä 1897.
Saarikoski valittiin Turun hovioikeuteen 1903, vapautettiin sortokauden päättyessä venäläismielisyytensä vuoksi maaliskuussa 1907, mutta palasi asessorin tehtävään uudelleen heinäkuussa 1908. Saarikoski myötäili kenraalikuvernööri A. F. Seynin johtamaa venäläistämispolitiikkaa, minkä vuoksi hänet nimitettiin senaattoriksi 21. tammikuuta 1910 oikeustoimituskunnan päälliköksi Markovin senaattiin ja edelleen 24. tammikuuta 1913 senaatin oikeusosaston varapuheenjohtajaksi. Tässä tehtävässä hän toimi aina tsaarivallan kukistumiseen asti 3. huhtikuuta 1917. Tunnustuksena palveluksistaan keisarikunnalle ja keisarille Saarikoski sai 1916 todellisen valtioneuvoksen arvon.
Ricky Wilson
Ricky Helton Wilson (19. maaliskuuta 1953 – 12. lokakuuta 1985) oli yhdysvaltalaisen The B-52's -yhtyeen alkuperäinen kitaristi.
Wilson syntyi Athensissa, Georgian osavaltiossa, ja oli yhtyetoverinsa Cindy Wilsonin veli. Hänen ennenaikaisen kuolemansa 32 vuoden iässä aiheuttivat AIDS:in mukanaan tuomat komplikaatiot.
Wilson oli avoimesti homoseksuaalinen.
Raymond Sackler
Raymond Sackler (16. helmikuuta 1920 – 17. heinäkuuta 2017) oli yhdysvaltalainen psykiatri, yrittäjä ja taiteen keräilijä. Hän kokosi suuren omaisuuden lääketeollisuudessa, ja lahjoitti miljoonia koulutus-, tiede- ja kulttuurilaitoksille.
Sackler kasvoi Brooklynissä, opiskeli lääketiedettä Glasgowissa ja Walthamissa, missä hän väitteli vuonna 1944. Hän työskenteli valmistuttuaan kahden veljensä Mortimer ja Arthurin tavoin lääketiedettä ja Credmoorin psykiatrisessa keskuksessa.
Vuonna 1952 Sacklerin veljekset ostivat pienen patenttilääkkeitä myyvän yrityksen nimeltä Purdue Frederick, myöhemmin Purdue Pharma. Sen tuotteet edistivät ruoansulatusta ja korvavaikun poistoa. Jokainen veljeksistä omisti kolmanneksen yrityksestä, ja Mortimer ja Raymond olivat yhdessä toimitusjohtajia.
Rataseläimet
Rataseläimet (Rotifera) on eläinkunnan pääjakso. Rataseläimet ovat tavallisemmin alle 2 mm:n pituisia ja läpikuultavia. Niitä elää kaikkialla maapallolla. Lajeja tunnetaan Suomesta yli 400.
Raymond Sackler
Sacklerien nimi on poistettu opioidikriisin vuoksi useiden museoiden tiloista. Näin ovat ilmoittaneet muun muassa British Museum, Tate, jonka Sackler Octagon -galleria nimetään uudelleen, samoin New Yorkin Metropolitan-museo ja Pariisin Louvre.
Kaksi hänen lastaan ja yksi lapsenlapsi ovat Purdue Pharman hallituksessa.
Rataseläimet
Rataseläinten ihon pinnalla on kiinteä panssari ja ruumiin takapäässä jalka, jolla eläin kiinnittyy alustaan. Suun ympärillä on kaksiosainen levy, jonka ripsikiehkurat ohjaavat ravintohiukkasia suuhun ja toimivat myös liikuntaelimenä. Rataseläimet ovat yksineuvoisia ja lisääntyvät munimalla. Niille on tyypillistä sukupolvenvuorottelu partenogeneettisesti lisääntyvän ja hedelmöittyvän sukupolven välillä.
Esiintyminen
Rataseläimet elävät sammalikoissa, maassa ja suolattomassa vedessä. Osa rataseläimistä on myös loisia. Pikkumatojen ja äyriäisten ravintona niillä on merkitystä sisävesien planktonissa. Kuivuneina rataseläimet kestävät äärimmäisiä olosuhteita ja voivat tällöin pysyä elossa 3–4 vuotta ja levitä tuulen mukana paikasta toiseen. Rataseläimiä on myös tavattu keinotekoisissa ympäristöissä, kuten akvaarioissa ja piha-altaissa.
Tom Wu
Tom Wu (s. 15. toukokuuta 1972) on brittiläinen näyttelijä. Hän syntyi Hongkongissa ja vietti lapsuutensa Lontoon Chinatownissa. Hän on itämaisten taistelulajien taitaja ja esiintynyt muun muassa elokuvissa Revolver, Shanghai Knights, Batman Begins sekä Bollywood-elokuvassa Ra.One.
Wun opiskelemia taistelulajeja ovat esimerkiksi Hung Ga ja Wing Tsung. Vuonna 1988 hän voitti kultamitalin ja kaksi pronssia kansainvälisessä Whu Shu -turnauksessa Kiinassa. Hän on brittiläisen vuonna 1995 perustetun Yellow Earth Theatren perustajajäsen.
Wu esitti Hundred Eyes -nimistä hahmoa Marco Polo -televisiosarjassa vuosina 2014–2016.
Savonlinna Opera Games
Savonlinna Opera Games (järjestävän seuran käyttämä kirjoitusasu Savonlinna OperaGames) on kansallinen, kolmipäiväinen esteratsastuskilpailu, joka järjestetään vuosittain heinäkuun alussa Savonlinnassa. Kilpailu on järjestetty vuodesta 1993 alkaen. Sen järjestää ratsastusseura Savonlinnan Ratsastajat Vuohimäen ratsastuskeskuksen alueella. Vuosittain tapahtumaan osallistuu noin 150 ratsastajaa ja 200 hevosta.
Nimikkokilpailuluokka Opera Games on estekorkeudeltaan 140 senttimetriä.
Emil Lask
Emil Lask (25. syyskuuta 1875 Wadowice – 26. toukokuuta 1915 Turza Mała) oli saksalainen uuskantilainen filosofi, joka kuului Badenin koulukuntaan. Hän oli Heinrich Rickertin oppilas. Lask kuoli ensimmäisessä maailmansodassa melko lähellä syntymäpaikkaansa.
Ketjumurtoluku
Äärellinen ketjumurtoluku on muotoa
John Edward Gray
John Edward Gray (12. helmikuuta 1800 Walsall, Staffordshire – 7. maaliskuuta 1875 Lontoo) oli englantilainen kasvi- ja eläintieteilijä.
Şuhut
Şuhut, tai Suhut on piirikunta ja kaupunki Turkin Afyonkarahisarissa. Vuoden 2020 väestönlaskennassa Şuhutin väkiluku oli 14 299.
John Edward Gray
Elämä
Hänen isänsä oli Samuel Frederick Gray (1766–1828), aikansa tunnettu farmakologi ja kasvitieteilijä. Hänen nuorempi veljensä George Robert Gray oli aikansa huomattavimpia ornitologeja. Grayn perhe muutti Lontooseen, missä John Gray opiskeli lääketiedettä. Kiinnostus kasveihin sai hänet kuitenkin muuttamaan opintojensa suunnan. Hän avusti isäänsä kirjoittamaan teoksen The Natural Arrangement of British Plants vuonna 1821.
Äänestyksessä häntä ei hyväksytty Linnean Society of Londonin jäseneksi. Kenties tämän johdosta hänen kiinnostuksensa suuntautui kasveista eläintieteeseen. Vuonna 1824 hän liittyi British Museumin eläintieteelliseen osastoon auttaakseen John George Childreniä matelijakokoelman luetteloinnissa. Vuonna 1840 hän peri Childrenin paikan museon intendenttinä, ja toimi siinä virassa aina jouluun 1874 saakka. Virassaan Gray osoitti suurta tarmoa ja kehitti osastostaan lopulta maailman arvostetuimman eläintieteellisen museon.
50-vuotisen uransa aikana British Museumissa John Gray kirjoitti lähes 500 artikkelia. Monissa niistä hän kuvaili tieteelle uusia eläinlajeja, muun muassa idänkaulustrappi oli hänen kuvailemansa kaulustrapin itäisempi rotu, joka noin 165 vuotta myöhemmin erotettiin omaksi lajikseen. Kokoelmiin saatiin näytteitä eri puolilta maailmaa lukuisien tutkijoiden lahjoittamina tai myyminä, ja ne käsittivät kaikki eläinkunnan haarat. Lintujen kuvailemisen hän yleensä jätti veljensä tehtäväksi.
Vuonna 1832 hänet hyväksyttiin Royal Societyn jäseneksi.
John Gray oli myös kiinnostunut postimerkkeilystä. 1. toukokuuta 1840 ilmestyi maailman ensimmäinen varsinainen virallinen postimerkki, Penny Black. John Gray osti niitä useita kappaleita vain säilyttääkseen ne, ja näin hänestä tuli maailman ensimmäinen tunnettu postimerkkien keräilijä.
Intianriisihaikara (Ardeola grayii) on nimetty John Grayn kunniaksi.
Ketjumurtoluku
oleva lauseke, jossa a0 on kokonaisluku ja a1, a2, …, an ovat positiivisia kokonaislukuja.
Ääretön ketjumurtoluku taas on muotoa
oleva lauseke, jossa luvuille ak pätevät samat rajoitukset kuin äärellisessä tapauksessakin. Ketjumurtolukua, jonka osoittajat poikkeavat ykkösestä kutsutaan yleiseksi ketjumurtoluvuksi. Tapausta, jossa osoittajat ovat ykkösiä voidaan selkeyden vuoksi kutsua vastaavasti yksinkertaiseksi ketjumurtoluvuksi. Oppikirjoissa kuitenkin yleensä pitäydytään yksinkertaisissa ketjumurtoluvuissa, ja puhuttaessa ketjumurtoluvuista tarkoitetaan lähes aina yksinkertaisia ketjumurtolukuja, ellei toisin mainita.
Luvun x ketjumurtolukuesityksessä esiintyvät luvut voivat joissakin tapauksissa muodostaa jaksollisen jonon vaikka x olisi irrationaaliluku jonka desimaalikehitelmä ei ole jaksollinen. Esimerkiksi tapauksessa x=\sqrt{2}
Toisaalta esim. luvun pii \pi ketjumurtolukuesitys ei noudata mitään ilmiselvää säännönmukaisuutta.
Kaarasjoki (joki)
Kaarasjoki ( ja ) on toinen Tenojoen suurista latvajoista. Kaarasjoki virtaa Norjassa samannimisen kunnan alueella ja johtaa suuren osan Finnmarksviddalle satavasta vedestä alas Tenojoen laaksoon. Kaarasjoki ja Inarijoki yhtyvät ja näin muodostavat Tenojoen Suomen rajan pinnassa, Utsjoen kunnan Karigasniemen kylän liepeillä.
Kanadan naisten jääkiekkomaajoukkue
thumb|oikea|250px|Kanadan joukkue talviolympialaisissa vuonna 2010. Kanadan naisten jääkiekkomaajoukkue edustaa Kanadaa kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa. Olympialaisissa ja maailmanmestaruuskilpailuissa se on ollut hallitseva joukkue Yhdysvaltojen ohella. Joukkueen päävalmentajan on toiminut Laura Schuler. Nykyinen valmentaja on Troy Ryan.
Kanadalla oli vuonna 2017 yli 87 000 naisjääkiekkoilijaa. Vuonna 2022 maassa oli jo liki 102 000 rekisteröityä naisjääkiekkoilijaa.
Apoptygma Berzerk
thumb|Stephan Groth [[Wave-Gotik-Treffen-tapahtumassa 2014.]] Apoptygma Berzerk on norjalainen yhtye, jonka perustivat vuonna 1989 Stephan Groth ja Jon Erik Martinsen. Yhtye aloitti uransa soittamalla elektronista musiikkia, johon olivat antaneet tyylillisesti eniten vaikutteita synthpop ja EBM. Yhtye julkaisi ensimmäisen levynsä Ashes to Ashes vuonna 1991 ja ensimmäisen pitkäsoittonsa Soli Deo Gloria vuonna 1994. Vuonna 2000 julkaistu levy Welcome to Earth merkitsi jonkinlaista muutosta yhtyeen tyylissä, sillä levyn äänimaailma oli huomattavasti aiempaa modernimpi ja sisälsi runsaasti vaikutteita trance-musiikista. Vuonna 2002 julkaistu levy Harmonizer jatkoi edeltäjänsä viitoittamalla tiellä. Vuonna 2005 julkaistu You And Me Against The World esitteli täysin uudenlaisen Apoptygma Berzerkin, sillä levyn musiikkia voi kutsua lähinnä rockiksi.
Voidfallen
Voidfallen on vuonna 2019 Helsingissä perustettu melodista death metallia soittava yhtye.
Apoptygma Berzerk
Stephan Grothilla on sivuprojekti nimeltä Fairlight Children.
Lylylampi (Soini)
Lylylampi on Etelä-Pohjanmaalla Soinissa Raitaperän kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 6,9 hehtaaria, se on 600 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Niemisjoen valuma-alueella (35.47), jonka Tyystänjoen valuma-alueeseen (35.475) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 208,8 metriä mpy.
Tron
Tron on vuonna 1982 valmistunut tieteiselokuva ja ensimmäisiä elokuvia, joissa käytettiin merkittävästi tietokonegrafiikkaa. Elokuvan ohjasi Steven Lisberger, ja se oli ehdolla kahden Oscar-palkinnon saajaksi (puvustus ja äänisuunnittelu).
Elokuvalle on julkaistu vuonna 2010 seuraaja Tron: Perintö.
Juoni
Kevin Flynn (Jeff Bridges) on nuori ja lahjakas ohjelmoija, joka työskenteli aiemmin yhtiössä nimeltä ENCOM. Nykyään hän omistaa Flynn’s-pelihallin ja käyttää vapaa-aikansa yrittäen hakkeroitua ENCOMin tietojärjestelmään parhaan hakkeriohjelmansa, Clun (Codified Likeless Utility), avulla. Yritys kuitenkin epäonnistuu ja ENCOMin järjestelmää pyörittävä Master Control -ohjelma (Master Control Program) eli MCP deresoi (tuhoaa) Clun. Tämän jälkeen MCP estää ENCOMin 7-ryhmän työntekijöiden pääsyn omiin projekteihinsa, ENCOMin johtajiin kuuluvan Ed Dillingerin (David Warner) väittäessä ohjelmoija Alan Bradleylle (Bruce Boxleitner) kyseessä olevan varotoimenpide uusien hakkerointiyritysten torjumiseksi. Todellisuudessa MCP oli kuitenkin kehittynyt tekoäly, joka oli kiristi Dillingeriä toimimaan tahtonsa mukaisesti ja halusi kasvattaa omaa kapasiteettiaan.
Alanin tyttöystävä, laserosaston insinööri Lora Baines (Cindy Morgan), päättelee Flynnin olevan hakkeri, jolloin hän ja Alan lähtevät tapaamaan tätä. Flynn kertoi heille olevansa Dillingerin julkaisemien pelien kuten Space Paranoidsin todellinen kehittäjä, kunnes Dillinger oli varastanut ideat ja esitellyt ne omimaan. Hän oli hakkeroinnillaan etsinyt MCP:n hallussa olevaa tiedostoa, jolla todistaa Dillingeriä vastaan. Flynn, Lora ja Alan päättävät murtautua ENCOMin tiloihin vapauttaakseen Alanin kehittämän turvallisuusohjelma Tronin, jonka tehtävä oli suojella järjestelmää ja torjua MCP:n toimintaa. Flynn kommunikoi laserosastolla suoraan MCP:n kanssa, joka lähettää laserilla Flynnin ENCOMin tietokoneiden sisällä olevassa digitaaliseen maailmaan, jossa ohjelmat ovat ihmisten näköisiä eläviä olentoja ja kutsuvat luojiaan ”käyttäjiksi”.
Tron tapaa ystävänsä Yorin ja pyytää tämän apua päästääkseen I/O-torniin, josta saisi yhteyden Alaniin ja sitä kautta tarpeellista tietoa MCP:n tuhoamiseen. Flynn löytää tiensä heidän luokseen ja he kaappaavat aurinkovoimasimulaattoriksi kutsutun junan kaltaisen ajoneuvon päästäkseen MCP:n ytimen luokse. Mutta Sarkin joukot tuhoavat sen, vangiten Flynnin ja Yorin ja luulleen tuhonneensa Tronin. Sark määrää oman komentoaluksensa tuhottavaksi, mutta Flynn pitää sen toiminnassa. Sark toimittaa vangitut ohjelmat MCP:lle, joka yrittää imeä ne itseensä, mutta Tron paljastaa selvinneensä ja kohtaa Sarkin levytaistelussa. Taistelu päättyy, kun Tron halkaisee Sarkin levyn kahtia ja haavoittaa hänen päätään. Mutta sitten MCP siirtää kaikki toimintonsa Sarkiin ja kasvattaa tämän jättikokoiseksi. Tron yrittää saada levynsä MCP:n sisään, mutta yritykset epäonnistuivat. Sitten Flynn hyppää MCP:n sisään ja häiritsee voimiensa avulla tätä niin, että Tron saa levynsä osumaan sinne. MCP ja Sark deresoituvat ja ohjelmat vapautuvat heidän valtansa alta.
Flynn materialisoituu takaisin todelliseen maailmaan ja tulostin tulostaa oitis todisteet siitä, että Dillinger oli varastanut hänen ideansa. Seuraavana aamuna Dillinger huomaa MCP:n tuhoutumisen ja ideavarkautensa paljastumisen. Flynnistä tulee ENCOMin uusi toimitusjohtaja, joka tervehtii Alania ja Loraa näiden uutena esimiehenä.
Arvioita
Video-oppaassa vuodelta 1994 Sam Inkinen sanoo Tronin juonta takeltelevaksi mutta efektejä kiinnostaviksi ja antaa elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Muu media
Elokuvaan liittyen on julkaistu myös vuoden 1982 videopeli Tron.
Teippi
thumb|200px|Teippi Teippi on liimalla päällystetty nauha, jota käytetään väliaikaiseen, tai joskus pysyvään yhteenliittämiseen. Yksipuolisella teipillä voi liittää kaksi pintaa, jotka ovat vierekkäin tai joista toinen on osittain toisen päällä, kun taas kaksipuolisella teipillä (liimaa molemmilla puolilla) voi liimata kaksi esinettä vastakkain.
Nämä teipit tehdään laittamalla liimaavaa emulsiota nauhalle tai filmille, josta tehdään sen jälkeen rulla. Valmistus tapahtuu usein laittamalla suuria määriä liima-ainetta rullalle ja leikkaamalla sen jälkeen teippirullat käytännöllisen kokoisiksi.
Historia
Ensimmäisen teipin keksi 1920-luvulla Richard Drew 3M-yhtiöstä (Minnesota Mining and Manufacturing Company). Alkuperäinen teippi oli paperipohjaista. Läpinäkyvät ja muut teipit syntyivät tämän keksinnön pohjalta. Kostuttamatta tahmean ja tahmeana pysyvän liiman myötä syntyi myös muita uutuustuotteita, kuten tarrat ja kontaktimuovit.
Pasi Tauriainen
Pasi Matti Tauriainen (s. 4. lokakuuta 1964 Rovaniemi) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan laitahyökkääjä.
Tauriainen on Rovaniemen Reippaan kasvatti. Tauriainen pelasi RoPS:n paidassa SM-sarjaa kaudet 1984–1989. Hän teki liigadebyytin 29. huhtikuuta 1984 ottelussa RoPS–MP. Ensimmäisen liigamaalinsa hän teki 20. toukokuuta 1984 ottelussa RoPS–Haka. Tauriainen siirtyi kaudeksi 1990 Helsingin Jalkapalloklubiin, jossa hän pelasi kauden 1995 loppuun asti.
Pääsarjapelejä Tauriaiselle kertyi 230 ja maaleja 53.
Tauriaisten jalkapalloperheeseen kuuluvat myös Pasin veljet Kimmo ja Vesa. Myös Pasin pojat Jimi ja Julius ovat jalkapalloilijoita.
Pelaajauransa jälkeen Pasi Tauriainen on keskittynyt liiketoimintaan toimimalla perustamansa Duosport-urheiluliikeketjun toimitusjohtajana. Myös hänen veljensä Kimmo työskentelee ketjun palveluksessa.
Von Wright
Suku on alun perin Skotlannista, jossa se sukuperinteen mukaan jo kuului aatelistoon. Jälkimmäinen tieto on kuitenkin epävarma. Nimi Wright tulee anglosaksin puuseppää tai kirvesmiestä tarkoittavasta sanasta wyrtha. Sukuun kuulunut George (Georg) Wright muutti 1600-luvun puolivälissä Narvaan, jossa toimi kauppiaana ja kuoli vuoden 1694 lopussa. Hänen poikansa oli Suuressa Pohjan sodassa ansioitunut Jämtlandin rykmentin eversti Henrik Wright, jonka pojat aateloitiin isänsä ansioiden johdosta Ruotsissa vuonna 1772 nimellä von Wright. Suku introdusoitiin Ruotsin ritarihuoneelle vuonna 1776 aatelisena sukuna numero 2077. Vanhimmasta pojasta, Savon ja Karjalan läänin maaherra Georg Henrik von Wrightistä (1723–1797) polveutui suvun ruotsalainen haara, joka sammui vuonna 1917. Suomen von Wrightit ovat nuoremman pojan, kapteeni Jonas Mauritz von Wrightin (1727–1813) jälkeläisiä. Hänen poikansa majuri Henrik Magnus von Wrightin lapsia olivat muun muassa tunnetut von Wrightin taiteilijaveljekset. Suomen Ritarihuoneeseen suku on immatrikuloitu aatelisena sukuna numero 149. Suomalainen sukuhaara on aikoinaan omistanut Haminalahden kartanon Kuopiossa.
Saarilampi (Soini)
Saarilampi on Etelä-Pohjanmaalla Soinissa Raitaperän kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,2 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 850 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Niemisjoen valuma-alueella (35.47), jonka Tyystänjoen valuma-alueeseen (35.475) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 193,6 metriä mpy.
Lothringenin risti
thumb|180px|Lothringenin risti Lothringenin risti on heraldinen risti. Se koostuu suorasta vertikaalisesta viivasta, jonka päältä kulkee kaksi suoraa horisontaalista viivaa. Aikaisemmin horisontaaliset viivat olivat yhtä pitkiä, mutta 1900-luvulla yleistyneessä versiossa ylempi poikkiviiva on alempaa lyhyempi. Tällöin se muistuttaa patriarkan ristiä.
Lothringenin risti on ollut käytössä muun muassa Vapaan Ranskan lipussa toisen maailmansodan aikana. Se on mukana myös Unkarin vaakunassa sekä Slovakian vaakunassa ja lipussa.
Heavy metal
pienoiskuva|Motörhead oli tunnettu NWOBHM-yhtye. Heavy metal (eli raskas metalli) on populaarimusiikkiin kuuluva musiikin tyylilaji, joka on sävyltään hyökkäävämpää ja raskassointisempaa kuin hard rock. Heavy metal voidaan käyttöyhteydestä riippuen määritellä metallimusiikin alalajiksi, mutta termejä käytetään usein myös synonyymeinä.
Nykyisin kun esitellään heavy metal varsinaisena puhtaana alalajinaan, puhutaan usein "perinteisestä" tai "klassisesta hevistä".
Historia
thumb|Uriah Heep|alt=
Synty
Heavy metal -tyylin kehittivät noin vuosina 1968–1970 nuoret yhtyeet, jotka olivat saaneet vaikutteita psykedeelisestä rockista ja blues rockista. Tunnetuimpia näistä yhtyeistä olivat brittiläiset Led Zeppelin, Deep Purple, Black Sabbath ja Uriah Heep. Heavy metal oli suosittua 1970-luvun alkupuolella, joskin silloin tyylilajista käytettiin kyseistä nimitystä vain satunnaisesti. Omaksi genrekseen sen vakiinnuttivat journalistit ja markkinamiehet vasta 70- ja 80-lukujen taitteessa. Käytetympi ilmaisu aluksi oli heavy rock, mikä samalla kuvasi yhteistä lähtökohtaa rock 'n' roll - musiikin kanssa, mutta korosti eroa samaan aikaan suosituksi tulleen purukumipopin sekä viihteellisen soft-rockin tai ns. keskitien popin kanssa.
Vuonna 1970 julkaistut Black Sabbathin albumit Black Sabbath ja Paranoid sekä Deep Purplen Deep Purple in Rock olivat tyylille tärkeitä merkkipylväitä. Black Sabbath oli kehittänyt erityisen raskaan soittotyylin ja yhtyettä pidetäänkin heavy metalliin kuuluvan synkän ja raskaan soundin yhtenä suurimpana kehittäjänä. Raskaaseen tyyliin vaikutti osaltaan se, että kitaristi Tony Iommi oli menettänyt osan sormenpäistään tehdashallionnettomuudessa, eikä hän kyennyt soittamaan perinteisesti vaan hänen täytyi virittää kitaransa matalammalle ja pitäytyä voimasoinnuissa. Deep Purple oli häilynyt eri tyylien välillä varhaisina vuosinaan. Kuitenkin vuoteen 1969 mennessä laulaja Ian Gillan ja kitaristi Ritchie Blackmore olivat vieneet yhtyeen kehityksen kohti heavy metal -ilmaisua.
Vuonna 1970 Black Sabbath ja Deep Purple saavuttivat suuria listamenestyksiä Yhdistyneessä kuningaskunnassa suosituilla kappaleillaan "Paranoid" ja "Black Night" perättäin. Samana vuonna kolme brittiläistä yhtyettä julkaisi heavy metal -tyylisen esikoisalbumin: Uriah Heep Very ’eavy... very ’umblen, UFO UFO 1:n ja Black Widow Sacrificen. Wishbone Ash esitteli kaksoisoolokitara ja rytmikitara -tyylin, jonka monet yhtyeet seuraavissa sukupolvissa omaksuivat. Wishbone Ashia ei kuitenkaan yleisesti luokitella metalliksi. Black Sabbathin, Uriah Heepin ja Black Widow’n käsittelemät okkultistiset aiheet tulivat metallimusiikissa suosituiksi. Myös Led Zeppelin alkoi käsitellä vastaavia asioita albumillaan Led Zeppelin IV, joka julkaistiin vuonna 1971.
Toisella puolen Atlantin valtamerta kehityssuunnanasettaja oli Grand Funk Railroad. Siitä on kirjoitettu, että se oli "kaupallisesti menestynein yhdysvaltalainen heavy metal -yhtye 1970-luvulta, kunnes se hajosi vuonna 1976. Se edusti 1970-luvun menestyskaavaa: jatkuvaa kiertue-elämää." Yhdysvalloissa ilmaantui myös muita metallimusiikkiin liitettyjä yhtyeitä, kuten Dust (ensimmäinen LP vuonna 1971), Blue Öyster Cult (Blue Öyster Cult, 1972) ja Kiss (Kiss, 1974). Saksassa Scorpions tuli esiin albumillaan Lonesome Crow vuonna 1972. Ritchie Blackmore sai huomiota taiturikitaristina Deep Purplen Machine Head -albumilla vuonna 1972. Blackmore kuitenkin jätti yhtyeen vuonna 1975 perustaakseen Rainbow'n. Nämä yhtyeet myös keräsivät itselleen suuria yleisömääriä tekemällä jatkuvasti kiertueita ja yhä näyttävämpiä lavaesityksiä.
Black Sabbathin jälkeen toinen selkeästi metallimusiikkiin yhdistettävä suuri yhtye on brittiläinen Judas Priest, joka debytoi albumilla Rocka Rolla vuonna 1974. Christen määritelmän mukaan: thumb|Judas Priest
Vaikka Judas Priestilla ei ollut top 40 -albumilistamenestyksiä Yhdysvalloissa ennen 1980-lukua, se oli monille ratkaiseva Black Sabbathin jälkeinen metalliyhtye: sen nopeat ja metalliset kaksoiskitarahyökkäykset olivat merkittäviä vaikuttajia myöhemmille yhtyeille.
Metallimusiikin suosio kasvoi vaikka se ei miellyttänyt monia arvostelijoita. Vastustusta herättivät metalliyhtyeiden tapa esiintyä ylikorostuneen näyttävästi sekä muut kaupalliset keinot. Metallialbumien myyntiluvut laskivat 1970-luvun loppua kohden toisin kuin punkin, diskon ja valtavirta rockin. Ensimmäisen sukupolven yhtyeet katosivat yksi toisensa jälkeen: Deep Purple oli hajonnut pian Blackmoren lähdön jälkeen vuonna 1975, ja Led Zeppelin lopetti toimintansa vuonna 1980.
1980-luku
Heavy metal tuli uudestaan muotiin 1980-luvulla NWOBHM-ilmiön (”New Wave of British Heavy Metal”) myötä, ja käsite ”heavy metal” yleistyi ja vakiintui. pienoiskuva|[[Iron Maiden oli keskeinen yhtye punkrock-vaikutteisessa New Wave of British Heavy Metal -suuntauksessa.]] NWOBHM-yhtyeisiin kuuluivat Iron Maiden, Motörhead, Saxon, Diamond Head ja Def Leppard uudistivat metallimusiikkia seuraamalla Judas Priestin mallia, ne karskiinnuttivat ilmaisua, vähensivät bluesaineksia ja painottivat nopeutuvia tahteja. Yhtyeet luopuivat blues-asteikon käytöstä ja sisällyttivät diatoniset moodit sooloihinsa. Tämä monimutkaisempi lähestymistapa levisi myöhemmin moniin metallin alalajeihin, ja eurooppalaisen klassisen musiikki ja jazzin (progressiivisen rockin välityksellä) ovat antaneet tärkeän panoksen metallimusiikkiin.
Musiikissa alkoi korostua soittotaidon virtuositeetti Eddie Van Halenin soolon myötä kappaleessa "Eruption" vuonna 1978. Ritchie Blackmore, Randy Rhoads ja Yngwie Malmsteen kehittivät virtuoosimaista kitaratyötä, mistä tuli yksi tyylisuunnan keskeisiä piirteitä.
NWOBHM nousi valtavirrastaan Iron Maidenin, Motörheadin ja Saxonin albumit saavuttaessa sijoituksia Britannian albumilistan top 10:ssä vuonna 1980. Seuraavana vuonna Motörheadista tuli ensimmäinen NWOBHM yhtye, joka saavutti Britannian listalla kärkisijan No Sleep ’til Hammersmith -albumillaan. Toiset NWOBHM-yhtyeet kuten Diamond Head ja Venom vaikuttivat merkittävästi metallimusiikin kehitykseen, vaikka eivät olleet yhtä menestyksekkäitä.
Metallimusiikin hallinta valtavirrassa päättyi 1990-luvun alussa, kun Nirvana ja muut grunge-yhtyeet tulivat suosituiksi. Tämä merkitsi vaihtoehtorockin läpimurtoa. Grunge-yhtyeet ottivat vaikutteita metallimusiikista mutta välttivät suosittujen yhtyeiden tapoja.
Heavy metal 2000-luvulla
Perinteinen heavy metal elpyi 2000-luvun puolivälissä uusien perinteisen, alkuperäisten 1970-luvun edelläkävijöiden tyyliä edustavien yhtyeiden tullessa pinnalle. Englanninkielisissä maissa on käytetty yhtyeistä kuten yhtyeistä kuten The Darkness ja Wolfmother. käsitettä "retro-metal". The Darknessin Permission to Landia (2003) on kuvailtu "pelottavan todenmukaiseksi jäljitelmäksi 1980-luvun metallia ja 1970-luvun glam rockia". Albumi saavutti kärkisijan brittiläisillä listoilla ja myi viisinkertaista platinaa. Wolfmotherin vuoden 2005 esikoisalbumi esitteli Deep Purple ja Led Zeppelin -vaikutteita. Muita uusia yhtyeitä ovat muun muassa The Illuminati, Witchcraft, The Sword, Witch ja irlantilainen The Answer. Uusien yhtyeiden lisäksi usean perinteisen yhtyeen kuten Black Sabbathin ja Judas Priestin paluut herättivät kiinnostuksensa klassiseen heavy metaliin.
Ominaispiirteet
Tyypillinen yhtyekokoonpano sisältää rumpalin, basistin, rytmikitaristin, soolokitaristin ja laulajan sekä joissakin tapauksissa kosketinsoittajan.
Heavy metal -musiikille ominaisia piirteitä ovat tekninen rumputyöskentely, raskaat rummut ja basso, sähkökitaroilla soitetut voimasoinnut särökitaran riffit, virtuoosimaiset kitarasoolot sekä voimakkaat ja usein melko korkealta lauletut laulusuoritukset. Laulutyylit vaihtelevat suuresti Judas Priestin Rob Halfordin ja Iron Maidenin Bruce Dickinsonin monioktaattisista lauluista Motörheadin Lemmy Kilmisterin tarkoituksella raakaan laulutyyliin. Tyylisuunnassa korostetaan yleisesti soittotaidon sekä aidon esiintymisen merkitystä. Vaikka laulumelodiat ovat tärkeitä, kappaletta määrittelee enemmän kitara ja soitetut riffit. Varhaisessa heavy metallissa kosketinsoittimet korvattiin usein toisella kitaralla.
1970-luvun alussa jotkut suositut rockyhtyeet, kuten Thin Lizzy, alkoivat suosia kahden kitaristin yhteissoittoa. Standardiksi kahden kitaran kokoonpanot tulivat 1980-luvulla yhtyeiden kuten Accept, Judas Priest ja Iron Maiden myötä. Yhtyeet sovittivat sävellykset kahdelle kitaralle tavalla, jolla nämä täydentävät toisiaan – esimerkiksi käyttämällä erilaisia sointukappaleita tai harmonisoitua melodiaa. Kaksoiskitaroiden tai kitaran ja kosketinsoittimien vuorovaikutus on edelleen yksi perinteisen metallin keskeinen piirre.
Käsitteen synty
Termin heavy metal alkuperästä on esitetty useita näkemyksiä. Alkuperäisen, 1800-luvulta peräisin olevan sanakirjamääritelmän mukaan, sillä viitattiin raskasmetalleihin niiden kemiallisessa tai metallurgisessa merkityksessä. Englantilaisessa sotilasslangissa ilmaus on tarkoittanut raskasta aseistusta. Ensimmäisen kerran termi heavy metal mainittiin rock-kappaleessa vuonna 1968, yhdysvaltalaisen Steppenwolfin kappaleessa Born To Be Wild. Ilmaulla ilmeisesti kuitenkin kuvataan moottoripyörien jylinää, eikä niinkään musiikillista raskautta. Erään käsityksen mukaan heavy metal -termi on otettu osaksi populaarikulttuuria beatnik-runoilija William S. Burroughsin vuonna 1962 ilmestyneestä Naked Lunch -kirjasta. Näkemys on kuitenkin virheellinen, sillä termiä ei kirjan sivuilla esiinny. Populaarimusiikkiin termin siirsivät rock-journalistit 1970-luvun alussa.
Erään teorian mukaan termin käsite sekoittui Heavy Metal -sarjakuvalehteen ja näin termin nimike olisi mahdollisesti levinnyt yleiseen tietoisuuteen. Jos tämä otetaan huomioon on heavy metal näin ollen terminä vanhempi kuin "hard rock", vaikka 70-luvulla termi "heavy rock" oli yleisemmässä käytössä, kun kuvailtiin sen ajan hard rock -yhtyeitä.
Heavy metalin ja hard rockin suhde
Heavy metal ja hard rock ovat musiikillisesti niin lähellä toisiaan, että ne usein tarkoittavat samaa metallimusiikin tyylilajia, joten näiden erittely on vaikeaa. Ratkaisu siihen, kumpi tyylilaji on kyseessä, onkin usein määrittelykysymys. Ratkaisuun vaikuttavat lähinnä musiikin ulkopuoliset merkit, kuten laulun sanoitukset tai pukeutuminen. Termien erittely on peräisin jo 1970-luvulta, jolloin rockmusiikki alkoi kehittyä yhä raskaammaksi. Yksi perinteisen heavy metalin tunnuspiirteistä on sen bluesvetoisuudesta kehittynyt raskaus sekä riffipohjaisuus. Raskautta voidaan myös tehostaa hyvin hitaalla tempolla. Hyvä esimerkki tästä on Robin Trower Band -kokoonpanon "Bridge of Sighs".
Eräät yhtyeet, kuten esimerkiksi yhdysvaltalaiset Blue Cheer ja Sir Lord Baltimore, sekä brittiläiset Led Zeppelin, Deep Purple ja Black Sabbath, soittivat 1960-luvun lopussa ja 1970-luvun alussa perinteistä bluesvetoista raskasta rockia, josta käytettiin termiä heavy metal. Usein nämä yhtyeet mainitaan esimerkkeinä ensimmäisestä heavy metal -aallosta. Toisaalta nämä yhtyeet ottivat musiikkiinsa runsaasti muita vaikutteita, jotka osaltaan edesauttoivat myöhempien metallin tyylien syntymisessä.
Hard rock on hieman kevyempää ja soundiltaan "lennokkaampaa", sillä se oli ainakin aluksi enemmän kiinni rockin rhythm and blues -juurissa, ja bluesin rakenteita käytetäänkin usein sellaisenaan. Jotkut nykyisen ajan kitaraharrastajat luonnehtivat puhtaan hard rockin soundia siten että kitarassa ei käytetä liikaa säröä ainakaan komppiosuuksissa kun taas heavy metallissa säröä voi olla keskivertoa enemmänkin. Käytännössä tämä tarkoittaa särön luomista pelkästään vahvistimen ja kitaran ominaisuuksilla käyttämättä säröefekti-pedaalia.
Hard rockin musiikin rakenne noudattaa usein selkeätä intro-säkeistö -kertosäe-väliosa-soolo-säkeistö-lopetus kaavaa ja kappaleet pidetään lyhyinä ja toteutukseltaan menevänä, jopa tanssittavana erityisesti jos kappaleissa on boogie-vaikutteita
Yksilöiden teknistä osaamista ei korosteta, vaan tavoitteena on hyvä yhteensoitto ja tiukka, iskevä kokonaisuus. 1970-luvulla läpimurtonsa tehneisiin hard rockin esittäjiin lukeutuivat muun muassa Status Quo, Aerosmith, Kiss, Thin Lizzy ja AC/DC. Uudempia ovat esimerkiksi Airbourne, Wolfmother sekä Danko Jones.
Erityisesti sanoitukset heavy metalissa mielletään tummanpuhuvammaksi kuin hard rockissa. Heavy metal käsittelee synkempiä aiheita, kuten paranormaaleja ilmiöitä, sotaa ja kauhuelementtejä. Myös monenlaisia muita fantasiateemoja käytetään paljon teksteissä. Hard rockissa sanoituksien teemana saattavat korostua enemmänkin romantiikka, seksuaalinen elämä, alkoholi, huumeet ja sosiaaliset kannanotot ja ne voivat olla humoristisia sekä monimielisiä.
Jordan (täsmennyssivu)
Jordan tarkoittaa seuraavia:
Sabiha Gökçen
Sabiha Gökçen (21. maaliskuuta 1913 Bursa, Turkki – 22. maaliskuuta 2001 Ankara, Turkki) oli Turkin ensimmäinen naislentäjä ja maailman ensimmäinen naissotalentäjä.
Lapsuus ja nuoruus
Hän oli yksi Mustafa Kemal Atatürkin adoptoimasta kahdeksasta lapsesta. Atatürk löysi Sabihan vuonna 1925 Bursassa. Sabiha joka oli alun perin bosniakki, halusi päästä opiskelemaan, joten maan isä Atatürk adoptoi hänet kuultuaan hänen surkeista elinoloistaan. Hän kävi kansakoulua Ankarassa ja sitten Istanbulin amerikkalaista tyttökoulua. Atatürk oli laatinut Turkille uuden sukunimilain, joka astui voimaan kesällä 1934. Saman vuoden joulukuussa Atatürk antoi Sabihalle sukunimen Gökçen (suomeksi gök tarkoittaa taivas). Kuusi kuukautta myöhemmin Sabihasta tuli lentäjä.
Lentäjän ura
Atatürk uskoi ilmailuun eräänä yhteiskuntaa uudistavana tienä. Hän perusti siviililentokoulun, joka sai nimen ”Türk Kuşu” (suom. ”turkkilainen lintu”) ja vei Sabihan sen avajaisseremoniaan 5. toukokuuta 1935. Nuori nainen innostui lentämisestä. Hän hankki lentolupakirjan ja osallistui purjelentokoulutukseen Neuvostoliitossa. Atatürk avitti hänet Turkin ilmavoimien akatemiaan, ja hänestä tuli ensimmäinen naissotilaslentäjä Turkissa. Hän lensi muun muassa pommikoneita ja osallistui useisiin sotaharjoituksiin.
Hänestä tuli ensimmäinen naissotalentäjä 1930-luvun jälkipuolella. 1930-luvun lopulla hänestä tuli ”Türk Kuşu”-lentokoulun pääkouluttaja, jossa toimessa hän jatkoi vuoteen 1955 asti. Hän lensi vuoteen 1968 asti. Hän kirjoitti muistelmateoksen ”A Life Along the Path of Atatürk”. Istanbulin uudempi kansainvälinen lentokenttä, joka sijaitsee Aasian puolella, on nimetty Sabiha Gökçenin mukaan (İstanbul Sabiha Gökçen Uluslararası Havalimanı, suom. Istanbulin Sabiha Gökçenin kansainvälinen lentoasema)
Amani Abeid Karume
pienoiskuva|Presidentti Amani Abeid Karume seremoniassa vuonna 2004 Amani Abeid Karume (s. 1. marraskuuta 1948) oli Sansibarin presidentti 2000–2010. Hän on Sansibarin ensimmäisen presidentin Abeid Karumen poika ja Chama Cha Mapinduzi (CCM) -puolueen jäsen.
Karume on työskennellyt pitkään Sansibarin hallinnossa ja pitänyt hallitusvirkoja 1970-luvulta asti. 1980-luvulla hän oli brittiläisen konsulttiyrityksen palveluksessa. Hän palasi politiikkaan vuonna 1990. Karume valittiin presidentiksi vuonna 2000 epämääräisesti järjestetyissä vaaleissa.
Lester Patrick Trophy
Lester Patrick Trophy on jääkiekon pohjoisamerikkalaisen ammattilaisliigan National Hockey Leaguen ja USA Hockey -organisaation vuodesta 1966 jakama palkinto, joka myönnetään merkittävästä jääkiekon hyväksi tehdystä työstä Yhdysvalloissa. Palkinnolle on antanut nimensä Lester Patrick (1883–1960), jääkiekkoilija ja New York Rangersin pitkäaikainen valmentaja, joka vaikutti suuresti pelin kehittymiseen nimenomaan Pohjois-Amerikassa. Palkinnon voittaja saa itselleen miniatyyriversion palkinnosta.