cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Finntroll
Visor om Slutet ja jäsenien menetyksiä
Finntrollin jäsenille Raimorannan kuolema oli musertava ja he harkitsivat jopa yhtyeen lopettamista. He päättivät kuitenkin jatkaa Raimorannan muiston vuoksi ja myös hänen vanhempiensa pyynnöstä. Raimorannan tilalle valittiin Mikael "Routa" Karlbom.
Vreth ja Ur Jordens Djup
Vuoden 2006 alussa laulaja Tapio Wilska erotettiin yhtyeestä erimielisyyksien takia. Tämän johdosta saman vuoden kevääksi suunniteltu Euroopan kiertue jouduttiin perumaan, kunnes yhtyeeseen löytyisi uusi laulaja. Vuonna 2006 yhtyeen laulajaksi valittiin Mathias Lillmåns, alias Vreth.
30. maaliskuuta 2007 Finntroll julkaisi uuden albuminsa Ur Jordens Djup. Tämä levy toi uuden laulajan myötä Finntrollin soundiin tummempia vivahteita mm. black metalista. Levyä sanoittamassa oli yhtyeen alkuperäinen laulaja Jan Jämsen. Levy sai enimmäkseen hyvää palautetta faneilta tuodessaan vaihtelua Finntrollin soundiin. Yhtye teki myös uuden musiikkivideon kappaleeseen "Nedgång".
Marraskuussa 2008 Finntrollin levyjä julkaistiin uusintapainoksina. Uudet erät tehtiin levyistä:
Nifelvind
Levy jatkoi Ur Jordens Djupilla alkanutta tummempaa Finntrolin sävyä, jossa korostuvat folk metalin rinnalla black metal -vaikutteet. Albumi sai enimmäkseen myönteistä palautetta, mutta Nifelvindin ero yhtyeen vanhempaan tuotantoon on puhuttanut joitakin faneja. Nifelvindillä ei kuulla esimerkiksi "En Mäktig Härin" -tapaisia folk-vaikutteisia kappaleita, vaan levy on pääosin modernimpi kuin edeltäjänsä. Jämsen onkin sanonut, että yhtye on etsinyt sanoituksiinsa moderneja vastineita vanhoille taruille ja hahmoille. Yhtyeen imago on myös muuttunut. Jäsenet kuvailevat Nifelvindillä esiintyvää Finntrollia pirulliseksi tivoliyhtyeeksi. Levyä onkin arvosteluissa kuvailtu aiempaa kierommaksi ja ovelammaksi.
Blodsvept ja Nattföddin 10-vuotisjuhlakiertue
22. maaliskuuta 2013 julkaistiin kuudes albumi, Blodsvept. Kappaleesta "Häxbrygd" tehtiin musiikkivideo.
Huhtikuussa 2020 ilmestyi Markus Laakson kirjoittama ja Liken kustantama Ensiferumista, Moonsorrow’sta, Finntrollista, Turisaksesta ja Korpiklaanista kertova kirja Folk Metal Big 5.
Kokoonpano
thumb|250px|Finntroll konsertissa Masters of Rock festivaaleilla vuonna 2007.
Diskografia
Studioalbumit
Livealbumit
EP:t
Demot
Hans Prinzhorn
thumb|upright|Hans Prinzhorn (1904) thumb|Prinzhorn synnyintalo Hemerissä. Hans Prinzhorn (6. kesäkuuta 1886 Hemer, Westfalen – 14. kesäkuuta 1933 München, Saksa) oli saksalainen psykiatri ja taidehistorioitsija.
Prinzhorn opiskeli Wienin yliopistossa taidehistoriaa ja filosofiaa ja valmistui 1908. Hän muutti Englantiin opiskelemaan äänenkäyttöä, sillä hänellä oli aikomus ryhtyä laulajaksi. Myöhemmin hän opiskeli lääketiedettä ja psykiatriaa ja toimi ensimmäisen maailmansodan aikana armeijan lääkärinä.
Vuonna 1919 Prinzhornista tuli Karl Wilmannsin avustaja Heidelbergin yliopiston psykiatriseen sairaalaan. Hän sai tehtäväksi laajentaa Emil Kraepelinin alulle panemaa potilaiden töiden taidekokoelmaa. Kun hän lopetti työt sairaalassa 1921, kokoelmassa oli jo yli 5 000 teosta noin 450 "tapaukselta".
Prinzhorn julkaisi 1922 ensimmäisen ja merkittävimmän teoksensa Bildnerei der Geisteskranken ('mielisairaiden taideteoksia'), jonka runsas kuvitus sisälsi esimerkkejä kokoelmasta. Hänen kollegansa suhtautuivat teokseen varauksellisesti, mutta taidealalla oltiin innostuneita. Jean Dubuffet oli erittäin innostunut teoksista, ja tuolloin syntyi käsite L'Art brut, ITE-taide.
Kirja liikkuu pääasiassa psykiatrian ja taiteen, sairauden ja itseilmaisun rajamailla. Se edustaa ensimmäisiä yrityksiä analysoida psyykkisesti sairaiden teoksia.
Työskenneltyään lyhyitä aikoja parantoloissa Zürichissä, Dresdenissä ja Wiesbadenissa hän avasi 1925 psykoterapeuttisen vastaanoton Frankfurtiin, mutta menestys ei ollut kehuttava. Hän jatkoi kirjojen kirjoittamista, ja hänen eläessään niistä julkaistiin kuusi. Hänen toiveensa saada pysyvä työpaikka jossakin yliopistossa ei toteutunut. Ammatillisten epäonnistumisten aiheuttaman pettymyksen ja kolme epäonnistunutta avioliittoa koettuaan hän muutti asumaan tätinsä luokse Müncheniin ja vetäytyi julkisuudesta. Hän ansaitsi elantonsa luennoimalla, muun muassa Yhdysvalloissa, josta hänelle tuli uusikin kutsu, johon hän ei kuitenkaan masennuksen vuoksi vastannut, ja kirjoittamalla esseitä. Hän kuoli 1933 Münchenissä kuumetautiin.
Pian Prinzhornin kuoleman jälkeen Prinzhornin kokoelma varastoitiin yliopiston ullakolle. Vuonna 1938 siitä esiteltiin muutamia näytteitä natsien propagandanäyttelyssä Rappiotaide (Entartete Kunst). Vuonna 2001 kokoelma sai omat vakituiset tilat Heidelbergin yliopiston entisestä kappelista.
Filmografia
Elokuva kuvaa Prinzhornin kokoelman historiaa ja kertoo skitsofreniapotilaiden sisäisistä ristiriidoista heidän taiteensa kautta.
RN Giuseppe Cesare Abba
RN Giuseppe Cesare Abba  oli Italian kuninkaallisen laivaston Pilo-luokan hävittäjä, joka oli ensimmäisessä maailmansodassa hävittäjänä ja toisessa maailmansodassa torpedoveneenä.
Valmistus
Alus tilattiin Sestri Ponentesta Cantieri navali Oderolta, missä köli laskettiin 19. elokuuta 1913. Alus laskettiin vesille 25. toukokuuta 1915 ja liitettiin laivastoon puolitoista kuukautta myöhemmin 6. heinäkuuta.
Palvelus
Alus luokiteltiin 1. lokakuuta 1929 torpedoveneeksi. Alus muutettiin vuosina 1953-1954 nopeaksi miinanraivaajaksi, jolloin sen aseistukseksi tuli 102 millimetrin tykki ja 2-4 kappaletta 20 millimetrin ilmatorjuntatykkejä. Samalla alukselle asennettiin tutka. Se poistettiin alusluettelosta 1. syyskuuta 1958.
Tatiana Guderzo
Guderzo oli mukana myös Ateenan olympialaisissa 2004, jolloin hän saavutti sijat 21 (aika-ajo) ja 26 (maantieajo). Lontoon olympialaisissa 2012 hän oli aika-ajossa 21:s ja maantieajossa 30:s, Rio de Janeirossa 2016 maantieajossa 14:s.
Guderzolla on kolme hopeaa nuorten alle 23-vuotiaiden pyöräilyn Euroopan mestaruuskisoista. Aika-ajossa hän oli toinen Moskovassa 2005 ja Heerlenissä 2006 sekä maantiepyöräilyssä Valkenburgissa vuonna 2006.
Naisten "Italian ympäriajossa" Guderzo oli toinen vuonna 2013, kolmas 2010, neljäs 2008 ja 2011, viides 2007, kuudes 2015, seitsemäs 2006, 2009 ja 2012 sekä kahdeksas 2021. Hän sijoittui toiseksi Trofeo Alfredo Binda - Comune di Cittiglio -kilpailussa 2012, voitti Giro dell'Emilia Internazionale Donne Eliten 2017 ja oli kolmas Donostia San Sebastián Klasikoassa 2021.
Guderzo kilpailee myös ratapyöräilyssä. Hän on saavuttanut joukkuetakaa-ajossa MM-pronssia 2018. Hän on voittanut joukkuetakaa-ajon Euroopan-mestaruuden 2016 ja 2017 sekä saanut EM-pronssia 2014.
Kihniön rautatieasema
Kihniön rautatieasema on lakkautettu rautatieliikennepaikka Kihniössä rataosuudella Pori–Haapamäki. Asema avattiin viiden kilometrin päähän kirkonkylältä 1. marraskuuta 1937. Asemarakennus oli valmistunut kolme vuotta aiemmin Thure Hellströmin suunnitelmien mukaisesti. Tavaraliikenne Kihniöön aloitettiin Porin suunnasta jo vuonna 1935. Radan rakennusvaiheessa aseman nimenä oli Mäkikylä, mutta se muutettiin Kihniöksi huhtikuussa 1936. Kihniön ja Kurun välinen yhdystie 3350 ylitti radan lähellä asemaa.
International Formula 3000
International Formula 3000 (Formula 3000 International Championship) oli FIA:n sarja, jossa kilpailtiin Formula 3000 -luokan autoilla. Sarja järjestettiin nimellä Formula 3000 European Championship vuonna 1985, nimellä Formula 3000 Intercontinental Championship vuosina 1986 ja 1987, ja nimellä Formula 3000 International Championship vuodesta 1988 vuoteen 2004.
Sarja oli vuosina 1985–2004 merkittävin astinsarja Formula 1 -luokkaan nousemiseen. F3000-sarja kiersi F1-sarjan kanssa kaikki Euroopan GP-kilpailut, ja näin kuljettajat olivat koko ajan valvovien tallipäälliköiden silmien alla. Useat nuoret kuljettajat nousivat Formula 3000:n kautta F1-talleihin. F3000 alkoi 2000-luvulla hiipua ja viimeisellä kaudella oli vaikeuksia saada riittävästi autoja lähtöruutuihin. Kauden 2004 päätteeksi F3000-sarja lopetettiin, jolloin tilalle tuli GP2-sarja.
Kilpailijat
Yksikään sarjan mestareista ei voittanut Formula 1 -luokan maailmanmestaruutta. Vain kolme sarjan mestareista onnistui voittamaan Formula 1 -sarjan osakilpailun ja neljä mestareista ei noussut Formula 1 -sarjaan lainkaan. Formula 1 -sarjaan nousseista kuljettajista mestareiksi ylsivät Fernando Alonso ja Damon Hill, kun taas esimerkiksi Jenson Button ja Kimi Räikkönen ohittivat sarjan kokonaan (nousivat suoraan Formula 3 ja Formula Renault -sarjoista).
Formula 1 -sarjaan nousseilla kuljettajilla on osakilpailuvoittoja yhdeksän (Montoya 7, Alesi 1, Panis 1). Sarjan mestareista Jörg Müller, Bruno Junqueira ja Björn Wirdheim eivät nousseet koskaan Formula 1 -sarjaan kilpakuljettajaksi.
Ryppylahorusokas
Ryppylahorusokas (Pluteus plautus) on kellomainen, vaalea lahorusokaslaji. Sen jalka ja malto ovat valkosia. Sienen heltat ovat valkoiset ja muuttuvat vanhemmiten punertaviksi. Sieni ei kelpaa ruokapöytään, sillä se saattaa olla myrkyllinen. Se kasvaa harvinaisena laholla lehtipuulla.
Indianapolis Olympians
Indianapolis Olympians oli vuosina 1949–1953 toiminut NBA-seura.
Historia
Seura perustettiin vuonna 1949 Indianapolis Jetsin tilalle. Jets kärsi talousongelmista, jolloin Kentuckyn yliopiston entiset pelaajat ostivat seuran. Seura nimettiin Olympiansiksi, sillä Kentuckyn pelaajat olivat voittaneet olympiakultaa Lontoon olympialaisissa. Ensimmäisellä NBA-kaudella seura voitti läntisen divisioonan. Pudotuspeleissä seura eteni divisioonan loppuotteluihin, joissa Anderson Packers voitti seuran otteluvoitoin 2–1. Tammikuussa 1950 yliopistokoripallossa tuli esille sopupeliskandaali, jonka johdosta Olympiansin pelaajat Ralph Beard ja Alex Groza saivat elinikäiset kilpailukiellot NBA:han. Kausina 1950–1953 Olympians eteni aina divisioonansa välieriin, mutta putosi joka kerta jatkosta. Kilpailukieltojen ja loukkaantumisten rasittamana seura lopetti toimintansa vuonna 1953.
Lautapelikulttuuri Suomessa
Lautapelikulttuuri Suomessa on 2000-luvulla muodostunut niin kutsuttujen ”uusien lautapelien” ympärille. Uudet lautapelit pohjautuvat enemmän taitoon kuin tuuriin eikä niitä ole suunnattu vain lapsille. Uusien lautapelien harrastajat ovat usein nuoria aikuisia, joilla on taustaa video- tai roolipeleissä.
Demografia
Vuoden 2015 pelaajabarometrin mukaan noin 75 prosenttia suomalaisista pelaa lauta- ja seurapelejä. Aktiivisia lautapelaajia, jotka pelaavat vähintään kerran kuussa tai useammin, oli 25,9 prosenttia suomalaisista. Kerran viikossa pelasi 5,6 prosenttia. Suosituinta pelaaminen oli 20–39-vuotiaiden keskuudessa. Naiset olivat hieman miehiä aktiivisempia pelaajia.
Historia
Suomen markkinoiden ensimmäinen lautapeli ilmestyi 1862. Huvimatka Aavasaksaan on heitä noppaa ja etene -tyylinen peli, jossa tutustutaan Suomen nähtävyyksiin. Ajanvietteen lisäksi ajan pelit olivat opettavaisia: Sampo-peli kertoi Kalevalasta. 1800–1900-lukujen vaihteessa julkaistiin pelejä ajankohtaisista tapahtumista, kuten Punaisten ja valkoisten taistelu Suomessa 1918.
1960-luvulla lautapelit siirtyivät marketteihin, mutta yhä harvempia pelejä julkaistiin. Ulkonäköön alettiin kiinnittää huomiota, kun aiemmin pelejä oli julkaistu kirjekuorissa jopa ilman pelinappuloita.
Ennen 1980-lukua suomalainen lautapelikulttuuri perustui suurelta osin peleihin, jotka oli suunnattu lapsille ja heidän vanhemmilleen. Suosittuja pelejä olivat erilaiset korttipelit sekä klassikkolautapelit kuten Afrikan tähti, Kimble ja Monopoly. 1980-luvulla markkinoille alkoi tulla enemmän liikkuvia osia sisältäviä pelejä, mutta peleissä menestyminen pohjautui edelleen tuuriin. Myös rooli-, miniatyyri- ja strategiapelit saapuivat Suomeen, mutta niiden harrastajia oli vähän. Videopelaaminen alkoi kuitenkin kasvattaa suosiotaan, mikä johti pelaamisen hyväksyttävyyden ja arvostuksen kasvuun 1990-luvulla.
Giovanni Spadolini
Giovanni Spadolini (21. kesäkuuta 1925 – 4. elokuuta 1994) oli italialainen poliitikko, lehtimies ja historioitsija. Hän oli vuodesta 1961 Firenzen yliopiston nykyajan historian professori. Lehtimiehen uran hän aloitti kirjoittamalla artikkeleita useihin tunnettuihin lehtiin, kuten esimerkiksi Il Mondo, La Stampa ja Il Messaggero ja oli ennen täysiaikaisesti politiikkaan siirtymistä muun muassa Corriere della Sera-lehden johtaja vuosina 1968-72 kunnes hänet valittiin Italian senaattiin vuoden 1972 vaaleissa. Hän toimi puolustusministerinä, opetusministerinä ja kulttuuriministerinä useissa eri hallituksissa ja viimein Italian pääministerinä vuosina 1981–1982. Hän oli myös senaatin puheenjohtaja vuosina 1987–1994. Hän edusti Italian tasavaltalaista puoluetta (Partito Repubblicano Italiano, PRI), joka on pieni liberaalipuolue. Spadolini oli ensimmäinen pääministeri sitten vuoden 1945, joka ei kuulunut kristillisdemokraatteihin.
Lautapelikulttuuri Suomessa
Historia
pienoiskuva|Touko Tahkokallion suunnittelema lautapeli [[Eclipse (lautapeli)|Eclipse (2011) pelattavana.]]
Giovanni Spadolini
Hän toimi myös kuukauden ajan virkaatekevänä tasavallan presidenttinä toukokuussa 1992 presidentti Francesco Cossigan erottua kaksi kuukautta ennen virkakautensa päättymistä ja ennen kuin uuden presidentin Oscar Luigi Scalfaron toimikausi alkoi.
Lautapelikulttuuri Suomessa
Historia
Tärkeä käänne uusien lautapelien suosion kasvamisessa ja lautapelikulttuurin muodostumisessa oli Lautapelit.fi:n julkaisema suomenkielinen versio (2004 ) Carcassonnesta. Siitä tuli Menolipun (suomennos 2004 ) ja Catanin uudisasukkaiden (suomennos 2004 ) ohella yksi niistä peleistä, joilla uusia ihmisiä esiteltiin harrastukseen. Harrastuksen suosion kasvun myötä myös suomalaisia suunnittelijoita tuli alalle. Kansainvälisesti tunnetuimpia suomalaisen suunnittelemia lautapelejä on vuonna 2011 ilmestynyt Touko Tahkokallion Eclipse.
Suomen kirjastoihin lautapelit tuotiin lainattavaksi ensi kerran 2010-luvun alussa. Helsingin kaupunginkirjaston kokoelmissa oli vuonna 2016 noin 2 500 lautapeliä. Helmet-kirjastoissa lainattiin vuonna 2015 yli 15 000 kertaa lautapelejä.
Suomen ensimmäinen lautapelikahvila, Taverna, avattiin Tampereelle vuonna 2016. Vuonna 2018 myös Helsinkiin avattiin lautapelikahvila, Cafe Boardgame.
Tapahtumat
Suomen lautapeliseura järjestää vuosittain kaikille avoimen Lautapelaamaan!-tapahtuman sekä useita muita coneja eli harrastajatapahtumia.
Palkinnot
Suomen leluyhdistys alkoi jakaa vuonna 1994 Vuoden peli- ja Vuoden lastenpelipalkintoja. Vuonna 1999 lisättiin Vuoden strategiapeli -kategoria. Vuonna 2017 ryhmä lautapelibloggaajia perusti oman Pelaajien valinta -palkinnon. Yksi syy uuden palkinnon jakamiseen oli tyytymättömyys Vuoden peli -palkinnon finalisteihin.
Sinbadin uudet seikkailut
Sinbadin uudet seikkailut (engl. The 7th Voyage of Sinbad) on Nathan H. Juranin ohjaama brittiläis-yhdysvaltalainen fantasiaseikkailuelokuva vuodelta 1958. Pääosissa ovat Kerwin Mathews, Torin Thatcher, Kathryn Grant, Richard Eyer ja Alec Mango.
Elokuvan erikoistehosteista vastaa Ray Harryhausen. Tämän elokuvan myötä Harryhausen siirtyi hirviöelokuvista fantasiaan. Elokuvasta tuli sekä kaupallinen menestys että arvostelumenestys. Se oli myös Harryhausenin ensimmäinen värielokuva, ja siinä nähtävää Sinbadin ja luurangon välistä taistelua pidettiin Britanniassa liian pelottavana.
Sinbadin uudet seikkailut on ensimmäinen kolmesta Columbia Picturesin tuottamasta Sinbad-elokuvasta. Kaksi jälkimmäistä osaa ovat Sinbad, merten sankari (The Golden Voyage of Sinbad, 1973) ja Sinbad ja tiikerinsilmä (Sinbad and the Eye of the Tiger, 1977).
Elokuva perustuu arabialaisissa Tuhannen ja yhden yön saduista tunnetun Sindbad Merenkulkijan seikkailuihin. Elokuvan alkuperäisnimestä huolimatta siinä kuvattu Sinbadin retki ei perustu niinkään hänen seitsemänteen matkaansa, vaan tarinassa on enemmän yhteistä Sinbadin kolmannen ja viidennen retken kanssa.
Juoni
Kun paha velho Sokurah on kutistanut prinsessa Parisan, Sinbadin täytyy ottaa tehtäväkseen etsiä hirviöiden saari parantaakseen prinsessan ja estääkseen sodan. Retkellään Sinbad kohtaa muun muassa jättimäisen Rok-linnun, lohikäärmeen ja kyklooppeja.
Taipaleen ortodoksinen seurakunta
pienoiskuva|upright|[[Viinijärven Jumalanäidin Tihvinän ikonin kirkko kesällä 2010.]] Taipaleen ortodoksinen seurakunta on Liperin, Outokummun, Polvijärven, Nurmeksen, Juuan ja Rautavaaran kuntien alueella toimiva ortodoksinen seurakunta. Seurakunnassa on noin 2 500 jäsentä. Keskuspaikka on Viinijärvellä, jossa on Taipaleen kylä. Seurakunta on noin 450 vuotta vanha. Seurakunnan perustamiaika on jäänyt epäselväksi. Liperin kappeli mainitaan ensimmäisen kerran ruotsalaisissa veroluetteloissa vuonna 1589, joten perustamisaika on sitä varhaisempi. Seurakunnassa, Taipaleen kirkossa alettiin vuonna 1858 ensimmäisenä Suomessa toimittaa jumalanpalveluksia säännöllisesti suomen kielellä.
Nurmeksen ortodoksinen seurakunta liittyi Taipaleen ortodoksiseen seurakuntaan 1.1.2021 ja siitä muodostettiin Nurmeksen ortodoksinen kappeliseurakunta.
Seurakunnalla on 13 pyhäkköä:
Seurakunnan kirkkoherra on Paavo Ratilainen, lisäksi on kaksi pappia sekä kaksi kanttoria. Seurakunnassa toimii ortodoksinen kirkkokuoro.
Taipaleen ortodoksinen seurakunta kuuluu Kuopion ja Karjalan hiippakunnan neljän itäisen seurakunnan muodostamaan Neloset-yhteistyöryhmään.
Temple Sinai (Oakland)
Temple Sinai on reformijuutalainen synagoga Oaklandissa Yhdysvalloissa. Vuonna 2006 aloitettiin laajennusprojekti, johon seurakunnan jäsenet lahjoittivat yli 12 miljoonaa dollaria. Työt aloitettiin 2008 ja uusi kappeli valmistui kesällä 2010
Lause (täsmennyssivu)
Lause voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Kapin niemimaa
thumb|Satelliittikuva Kapin niemimaasta. Kapin niemimaa on 75 kilometriä pitkä kallioinen niemimaa Etelä-Afrikan lounaisosassa. Sen eteläpäässä sijaitsevat Hyväntoivonniemi ja Cape Point ja pohjoispäässä Pöytävuori ja Kapkaupunki.
Suuri osa niemimaasta kuuluu Pöytävuoren kansallispuistoon.
CoCom
CoCom eli Coordinating Committee for Multilateral Export Controls oli länsiliittouman perustama tuonti- ja vientialan järjestö, joka perustettiin viiden vuoden aikana toisen maailmansodan jälkeen  juuri kylmän sodan alkuvaiheissa ja jonka päämääränä oli säädellä huipputeknologian vientiä SEV:n ja Varsovan liiton maihin. CoCom lopetettiin kylmän sodan jälkeen 31. maaliskuuta 1994, ja se korvattiin Wassenaarin sopimuksella.
Laki ja säännöt
Yhdysvalloissa CoComin toiminta perustui 1960-luvulla säädetyn AECA-lain (Arms Export Control Act) nojaan, jota valvottiin Yhdysvaltain ulkoministeriön ITAR-osaston kautta (International Traffic in Arms Regulations). Tämä organisaatio toimii yhä edelleen.
Jäsenet
CoComin ulkopuolelle jäivät seuraavat valtiot, jotka kuitenkin tekivät sen kanssa yhteistyötä: Irlanti, Itävalta, Ruotsi, Suomi, Sveitsi ja Uusi-Seelanti.
Suomi ja CoCom
Suomi ulkopoliittisesti puolueettomana maana ei osallistunut Neuvostoliiton vastaiseen teknologiavientikieltoon, mutta vientikieltoluetteloa ylläpiti yksityinen Suomen Metalli-, Kone- ja Sähköteknisen Teollisuuden Keskusliitto, koska Suomen valtio ei voinut puolueettomuutensa vuoksi hallinnoida neuvostovastaisen vientikieltojärjestön toimintoja. Käytännössä vientikiellossa oleville laitteille tai tuotteille, joissa oli käytetty vientikielto-osia, ei myönnetty kauppa- ja teollisuusministeriön alaisesta lisenssivirastosta vientilupaa.
Rikkomukset
Vuosina 1982–1984 japanilainen Toshiba ja norjalainen Kongsberg toimitti kahdeksan tietokoneohjattua potkurien työstökonetta Neuvostoliittoon, joka oli CoComin vastainen. Yhdysvaltain viranomaiset katsoivat kaupan laittomaksi sillä perusteella, että ne paransivat neuvostosukellusveneiden kulkua. Yhdysvaltain kongressi antoi Toshiballe sanktiot ja esti yhtiön joidenkin vientituotteiden viennin Yhdysvaltoihin.
Keltalahorusokas
Keltalahorusokas (Pluteus aurantiorugosus syn. Pluteus leoninus) on kullankeltainen kuperalakkinen tai laakea lahorusokaslaji. Sen heltat ovat vaaleat ja vanhemmiten punertavansävyiset. Sienen jalka on valkoinen tai kellansävyinen. Se kasvaa laholla lehti- ja havupuulla eikä ole aivan harvinainen. Lahorusokkaita ei pidetä ruokasieninä.
Vaterin ampulla
thumb|300px|Kaavakuva sappi- ja haimateistä. Vaterin ampulla sijaitsee pohjukaissuolen nystyn kohdalla. Vaterin ampulla tai hepatopankreaattinen ampulla  on anatominen laajentuma, joka muodostuu sapenjohtimen (ductus choledochus) ja haimatiehyen (ductus pancreaticus) yhtymäkohtaan. Vaterin ampulla avautuu pohjukaissuolen seinämään, jossa sen avautumiskohtaa kutsutaan pohjukaissuolen nystyksi (papilla duodeni major). Pohjukaissuolen nystyssä sijaitsee Oddin sulkijalihas (sphincter Oddi), jonka läpi sapenjohdin ja haimatiehyt kulkevat. Oddin sulkijalihas säätelee sapen ja haimanesteiden pääsyä suoleen.
Historia
Vaterin ampulla on saanut nimensä saksalaisen patologin ja anatomian tutkijan Abraham Vaterin (1684–1751) mukaan. Vater julkaisi ensimmäisenä ihmisenä ampullan kuvauksen vuonna 1720.
Lähteet
Brodawka Vatera
Mimamsa
Mimamsa tai Purva Mimamsa (, ”tutkiminen”) on yksi hindulaisen filosofian kuudesta ”oikeaoppisesta” astika-koulukunnasta. Sen perustaviin kirjoituksiin kuuluvat Jaiminin kirjoittamat Purva Mimamsa Sutrat (n. 200-100 eaa.)
Mimamsa edusti hindulaisessa filosofiassa voimakkaimmin Veda-eksegeesin perinnettä ja vedalaisten rituaalien painotusta (ortopraksia). Veda-kirjojen tulkinta oli koulukunnalle pääkeino dharman luonteen tutkimiseksi. Koulukunta oli asketismin ja mystisismin vastainen.
Purva Mimamsa, josta on käytetty myös nimeä Karma-Mimamsa, erotetaan Uttara Mimamsasta, josta on käytetty myös nimitystä Brahma-Mimamsa.
Campan
Campan on kunta Lounais-Ranskassa Hautes-Pyrénées'n departementissa Occitanien alueella. Se sijaitsee noin kuusi kilometriä Bagnères-de-Bigorren kaupungista kaakkoon.
Campan oli 1000-luvulla Hautes-Pyrénées'n kolmanneksi väkirikkain kaupunki, jossa asui lähes 4 500 asukasta. Kaupungin asukkaat saivat silloin elantonsa metsässä, marmorilouhoksista ja rodunjalostuksesta. Nykyään matkailu on yksi tärkeimmistä elinkeinoista. Kunnan nähtävyyksiä ovat 1500-luvulta peräisin oleva katettu karjamarkkinapaikka La halle. Samalta vuosisadalta on myös Saint-Jean-Baptisten kirkko.
Tolterodiini
Tolterodiini on muskariinireseptoria salpaava antikolinerginen lääkeaine, jota käytetään tihentyneen virtsaamistarpeen ja virtsanpidätyskyvyttömyyden hoitoon. Se metaboloituu CYP2D6-entsyymin kautta ja on entsyymin geneettisen polymorfian vuoksi altis metaboliaeroille. Tolterodiinia ei suositella käytettäväksi muiden CYP2D6-entsyymin kautta hajoavien lääkkeiden, eikä myöskään CYP3A4:n kautta hajoavien, kanssa.
TZ-45
TZ-45 on massasulkuinen konepistooli, jonka suunnittelivat kaksi italialaista veljestä nimeltään Tonon ja Zorzoli Giandoso vuonna 1944. TZ-45 otettiin rajoitettuun tuotantoon vuonna 1945 Italiassa. Aseelle ei ollut paljon tarvetta, sitä käytettiin vain lähinnä maan sisäisissä turvallisuustehtävissä. Asetta valmistettiin vain noin 6 000 kappaletta. Saksa sai asetta muutaman kappaleen sotasaaliiksi toisessa maailmansodassa. Asetta tarjottiin myyntiin ulkomaille toisen maailmansodan jälkeen, mutta ainoastaan Myanmar osoitti mielenkiintoa sitä kohtaan. Asetta valmistettiin Myanmarissa pieni määrä vuosina 1952-55 nimellä BA-52.
Ominaisuudet
Aseessa oli ohuesta putkesta valmistettu teleskooppiperä. Piipun suussa oli kaksi poikittaista leikkausta, jotka toimivat suujarruna. Aseen kahvaan oli kiinnitetty varmistin, jonka muodosti lipaskuilun takaseinään asennettu L|L-kirjaimen muotoinen vipu.
Hugo Hertzberg
Hugo Hertzberg oli liikemies ja pankinjohtaja 1920-luvulla. Hänen perustamansa Etelä-Pohjanmaan Pankki meni konkurssiin vuonna 1931 suuren kohun saattelemana.
Hertzbergin vanhemmat olivat kirkkoherra, rovasti Reinhold Hertzberg ja Valborg Haebeth Tryykori. Hän suoritti lukion koulussa Svenska klassiska lyceum i Åbo. Avioliiton hän solmi vuonna 1897 Maria Gabriella Reinin kanssa. Maria Rein oli Thiodolf Reinin tytär.
Hertzberg kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1882. Hän oli sen jälkeen perustamassa Helsinkiin kirjapainoa Lilius & Hertzberg, joka teki melko vaativia painotöitä esimerkiksi 1918 itsenäistyneelle Viron valtiolle. Hertzberg erosi kirjapainon johdosta vuonna 1907, jolloin hänestä tuli Suomen Kauppapankin Helsingin haarakonttorin ensimmäinen johtaja. Samalla Hertzberg pyöritti myös meklariliike Hertzberg & Co:ta. Osa tästä yrityksestä muutettiin vuonna 1917 Etelä Suomen Pankki Osakeyhtiöksi. Tämän vaiheen aikana Hertzbergiä syytettiin lehdistössä koronkiskonnasta. Pankki fuusioitiin vuonna 1927 Liittopankkiin. Tämän jälkeen Hertzberg oli Suomen Kauppapankin johtaja, mutta vuonna 1928 hän perusti Lapualle Etelä-Pohjanmaan Pankki Oy:n. Sillä oli parhaimmillaan kuusi sivukonttoria, joista Hertzberg itse johti Helsingin konttoria. Pankki meni konkurssiin lokakuun 1931 lopussa niin, että osakkaat menettivät kaiken sijoittamansa ja tallettajatkin 24 % saatavistaan. Pankin asioita selviteltäessä tuli esille monia väärinkäytöksiä, jotka eivät kuitenkaan olleet Hertzbergin syytä. Tästä huolimatta lehdistö kaatoi epäselvyydet Hertzbergin syyksi, ja hänen maineensa ryvettyi. Hän myös menetti konkurssissa koko omaisuutensa. Hän vetäytyi liiketoiminnasta eläkepäiville Porvooseen.
Rakhigarhi
29.28861°N, 76.11306°W
Rakhigarhi (Rakhi Garhi) oli muinainen kaupunki Luoteis-Intiassa. Se kuului Induskulttuuriin. Keskus oli ehkä tuon ajan suurin etelä-Aasiassa.
Sijainti
Paikka on Hisarin piirikunnassa Haryanan osavaltiossa. Se sijaitsee 150 km:n päässä Delhistä. Paikka sijaitsee 27 km etäisyydellä Chaggar-Hakra-joesta.
Koko
Kaupunki oli Induskulttuurin kaupungiksi suuri, ehkä suurin. Se ulottuu yhdeksän kummun alueelle. Paikan ala on ainakin 350 ha, ehkä jopa 550 ha. Se kuuluukin samaan kokoluokkaan kuin tunnetummat, aiemmin löydetyt Mohenjo-Daro ja Harappa.
Aiemmin keskuksen luultiin olleen vain 80-124 ha luokkaa.
Historia
Paikasta on löydetty Harappa-kulttuuria edeltävää Sothin-Siswalin esineistöä. Tämä oli maanviljely-kyläkulttuuria. Sothin esimuotoutumisvaihe alkoi täällä ajoitsuten mukaan noin 4400 eaa. Kaupunki oli olemassa viimeistään vuonna 3000 eaa. Tällöin alettiin tehdä Hakran keramiikkaa. Keramiikka muistuttaa Kalibanganin ja Banawalin keramiikkaa.
Löydöt
Rakhigarhi oli tyypillinen, murra suuri Harappa-kulttuurin taajama asuinkortteleineen, teineen, viemäreineen jne. Kirjoitusta sieältäviä Indus-sinettejä on tehty mm hopeasta, marmorista ja terrakottasta. Poltetusta tiilistä tehtyjen talojen oletetaan olleen rikkauden taloja. Kaupungista on löydetty alttareita, jotka viittaavat tuliseremonioihin.
Geenitutkimus
Rakhigarhista löydettyjen luurankoen geenejä tutkitaan. Tällä koetetaan selvittää mikä kansa siellä asui. . Erään haudatun naisen DNA on geenien mukaan pääosin vanhaa iranilaista tyyppiä, mutta mukana on keskimäärin 1/3 Andamaanien geenejä. Niinpä DNA vastaa osin nykyintialaisten DNA:ta. Geeneissä ei silti näy jälkiä indoiranilaisista arjalaisista. DNA ei myöskään vastaa monia alle 10000 vuotta vanhoja Iranin viljelijäkakansoja Se on lähempänä varhaisia paimentolaisia ja metsästäjiä.
Niinpä tutkimus vahvistaa ajatusta, jotta Indus-kulttuuri olisi ollut ei-arjalainen. Muttei se täysin kumoa arjalaistenkaan läsnäoloa.
Oksibutyniini
Stereokemia
Oksibutyniinillä on kiraliakeskus ja 2 enantiomeeriä. Lääkkeet ovat rasemaatteja.
Erene Bwakineti
Erene Bwakineti (s. 2. heinäkuuta 1982) on kiribatilainen maajoukkuetason jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Maajoukkueura
Bwakineti on edustanut maataan vuodesta 2011 alkaen. Hän pelasi vuoden Tyynenmeren kisoissa kolme ottelua ja teki joukkueelleen 1–4-kavennusmaalin ottelussa, jonka Kiribati lopulta hävisi Tahitille maalein 1–17.
Corpus vasorum antiquorum
Corpus vasorum antiquorum (CVA) on antiikin aikaisten keramiikkavaasien kokoomateos. Sitä on julkaistu vuodesta 1922 lähtien, ja sen tarkoitus on julkaista tunnetut vaasit maittain ja museoittain. Pääpaino on antiikin Kreikan keramiikassa.
Korpuksessa on julkaistu (vuonna 2020) lähes 400 osaa. Suomen kokoelmat käsittävä osa on Corpus vasorum antiquorum Finland (2003).
Historia
Corpus vasorum antiquorum on kansainvälinen tutkimus- ja yhteistyöprojekti. Sen laittoi alulle ranskalainen arkeologi Edmond Pottier, joka otti vuonna 1919 tavoitteeksi kaiken antiikin aikaisen keramiikan julkaisemisen yhtenä korpuksena. Pottier toimi kuraattorina Louvressa, jossa oli tuohon aikaan maailman suurin kokoelma antiikin aikaista keramiikkaa. Ensimmäisenä julkaistiin sen kokoelmia käsittelevä osa vuonna 1922.
Pottierin alkuperäinen tavoite osoittautui liian kunnianhimoiseksi. Vuonna 1956 korpuksen sisältöä päätettiin rajata niin, että se käsittelee ennen kaikkea antiikin kreikkalaista keramiikkaa sekä siihen liittynyttä keramiikkaa. Nykyisin kokoomateosta toimittaa yhdessä 24 eri osallistujatahoa. Suojelijana toimii Union Académique Internationale Brysselissä. Uusien osien julkaiseminen jatkuu edelleen.
Julkaistujen osien digitointiprojekti laitettiin alulle vuonna 2000. Varsinainen digitointityö alkoi vuonna 2002 ja myös se jatkuu edelleen.
Osat
Vuonna 2020 korpuksessa oli julkaistu noin 395 osaa noin 150 kokoelmasta 31 eri maassa (joista 28 on edelleen olemassa). Yhteensä on julkaistu yli eri vaasia.
Pirjo Puustjärvi
Pirjo Helena Puustjärvi, o.s. Savolainen (s. 17. tammikuuta 1955 Saarijärvi) on juristi, joka toimi Outokummun kaupunginjohtajana.
Puustjärvi syntyi toimitusjohtaja Reijo Savolaisen ja kirjanpitäjä Elma Kemppaisen perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1976 on apulaisjohtaja Heikki Puustjärvi. Laulaja Anna Puu on heidän tyttärensä. Pirjo Puustjärvi tuli ylioppilaaksi 1974. Hän valmistui ylioppilasmerkonomiksi 1976 ja oikeustieteen kandidaatiksi Turun yliopistosta 1984. Puustjärvi toimi Pohjois-Karjalan Säästöpankin rahoituspäällikkönä 1986–1990, Outokummun kaupunginsihteerinä 1990–1997 ja Outokummun kaupunginjohtajana 1997–2008. Helsingin oikeusaputoimiston yleinen edunvalvoja hänestä tuli vuonna 2009.
Saffaridit
Saffaridit olivat persialaistaustainen dynastia nykyisen Iranin ja Afganistanin alueella vuosien 861 ja 1003 välillä. Hallitsijasuvun perustaja oli Ja'qub ibn al-Laith al-Saffar, joka sai ensin vallan Sistanissa laajentaen valtakuntaansa Afganistaniin ja Iranin ylängölle. Hänen seuraajansa 'Amr ibn al-Laith al-Saffarin kaudella saffaridien valtakunta romahti epäonnistuneella sotaretkellä Transoxianan samanideja vastaan. Saffaridit hallitsivat vielä Sistania samanidien vasalleina vuoteen 1003, jolloin alue liitettiin ghaznavidien valtakuntaan.
Historia
thumb|vasen|'Amr ibn al-Laith al-Saffarin kaudella lyöty kolikko. thumb|Ja'qub ibn al-Laith al-Saffarin hauta lähellä [[Dezfulia.]] Saffaridit saivat alkunsa nykyisen Iranin ja Afganistanin rajalla sijainneesta Sistanin maakunnasta 860-luvun alussa. Dynastian perustajana pidetään Ja'qub ibn al-Laith al-Saffaria, jonka nimi saffar viittaa hänen alkuperäiseen ammattiinsa kupariseppänä. Uransa alkuvaiheessa hän komensi epävirallista asejoukkoa ja lopulta hän nujersi kilpailijansa Sisitanissa nousten itse maakunnan tosiasialliseksi hallitsijaksi vuonna 861 halliten Zaranjn kaupungista käsin.
Noustuaan valtaan Ibn al-Laith teki sotaretken Zunbil-valtakuntaa vastaan, joka oli tarjonnut turvapaikan hänen poliittisille vastustajilleen. Zunbil-hallitsijat olivat pitkään estäneet islamin leviämisen omille alueilleen, mutta Ibn al-Laith voitti heidät lähellä nykyistä Kandaharia käydyssä taistelussa vuonna 865. Jahdatessaan pakenevia Zunbil-ylimyksiä hän valtasi nykyisen Afganistanin ydinalueet, kuten Ghaznin, Kabulin ja Bamejanin. Afganistanista Ibn al-Laith jatkoi valloitusretkiään kukistaen Heratin vuonna 870/871 ja edelleen Badghisin maakunnan pohjoisessa. Valloitusretket kasvattivat saffaridien voimaa huomattavasti ja pian kukistuivat myös kalifaatin itäiset provinssit, kuten Khorasan, Kerman, Fars ja Khuzestan.
Muodollisesti Ibn al-Laith oli Bagdadissa hallinneen abbasidikalifien alainen, mutta todellisuudessa tämän kanssa toimittiin pakon edessä. Kalifi al-Mu'tazzin oli tunnustettava hänet valtaamiensa alueiden kuvernööriksi. Suhteet kalifiin rikkoutuivat lopulta kokonaan ja Ibn al-Laith uhkasi jopa vallata Bagdadin. Kalifi al-Mu'tamidin onnistui kuitenkin voittaa saffaridien joukot Tigriksen varrella käydyssä taistelussa vuonna 876. Tappio ei merkinnyt saffaridien heikentymistä, mutta Ibn al-Laith kuoli kolme vuotta myöhemmin.
Ibn al-Laithin seuraaja oli hänen veljensä 'Amr ibn al-Laith al-Saffar, joka turvautui veljeään enemmän taitavaan diplomatiaan ja suhteet kalifiin parantuivat. Arabilähteet mainitsevat 'Amrin lähettäneen Bagdadiin vuonna 896 Hindukušin vuoristoon tehdyiltä sotaretkiltä voitonmerkeiksi otettuja epäjumalankuvia. 'Amr syyllistyi kuitenkin myös suureen virhearvioon. Rafi' ibn al-Harthama-niminen seikkailija oli nostanut kapinan saffarideja vastaan. Kapinan keskus oli Khorasanissa, mutta ibn al-Harthaman joukot voitettiin vuonna 896. Menestyksensä innoittamana 'Amr alkoi vaatia hallintaansa Transoxianaa, jota hallitsivat kalifin alaisuudessa samanidien persialainen dynastia. 'Amr väitti alueen kuuluneen osaksi Khorasania, johon hänellä oli nyt sen vallattuaan oikeus. Kalifi myöntyi jälleen pakon edessä 'Amrin vaatimukseen ja tämä johti kalifin luvalla joukkonsa samanidiruhtinas Isma'il ibn Ahmadia vastaan. Samanidit ja saffaridit ottivat yhteen lähellä Balkhia vuonna 900. Taistelu päättyi saffaridien tappioon ja 'Amrin vangitsemiseen. Teoriassa kalifia vastaan näin kapinoineet samanidit lähettivät vangitun 'Amrin kahleissa Bagdadiin, jossa kalifi riemuitsi mahdollisuudesta päästä eroon saffarideista. 'Amr teloitettiin vuonna 902
Saffardien dynastian suuri valtakunta romahti 'Amrin teloituksen jälkeen, mutta hallitsijasuku sinnitteli vielä Sistanissa samanidien vasalleina. Viimeinen Sistanin saffaridihallitsija Ḵalaf kukistui ghaznavidihallitsija Mahmud Ghaznilaisen hyökkäyksessä vuonna 1003.
Iandumoema smeagol
Iandumoema smeagol on lukkeihin (Opiliones) kuuluva hämähäkkieläin, jota tavataan Brasiliasta. Se on nimetty J. R. R. Tolkienin Hobitti eli sinne ja takaisin- ja Taru sormusten herrasta-kirjoissa esiintyvän Klonkun eli Sméagolin mukaan.
Elintavat
Laji elää koko elämänsä maanalaisissa luolissa. Täysikasvuiset yksilöt elävät lähes koko elämänsä paikallaan mutta poikaset liikkuvat aktiivisesti. Laji käyttää ravinnokseen selkärangattomia ja viihtyy veden äärellä.
Pohjukaissuolen nysty
Pohjukaissuolen nysty eli Vaterin papilla on pohjukaissuolen seinämässä noin 7–10 cm mahanportin alapuolella sijaitseva nysty, jonka kautta sapenjohdin (ductus choledochus) ja haimatiehyt (ductus pancreaticus) laskevat suoleen. Tiehyiden yhtymiskohdan laajentumaa kutsutaan Vaterin ampullaksi. Pohjukaissuolen nystyssä sijaitsee Oddin sulkijalihas (sphincter Oddi), joka säätelee sapen ja haimanesteiden pääsyä suoleen.
Haimatiehyellä voi joillakin henkilöillä olla toinenkin laskukohta, jota kutsutaan pieneksi pohjukaissuolinystyksi (papilla duodeni minor). Se sijaitsee hieman ison pohjukaissuolinystyn edessä ja yläpuolella. Sinne laskevaa haimatiehyen osaa kutsutaan lisähaimatiehyeksi (ductus pancreaticus accessorius).
She’s Not There
She’s Not There on englantilaisen rockyhtye The Zombiesin esikoissingle. Kappaleen sävelsi ja sanoitti yhtyeen urkuri Rod Argent. Single sijoittui syyskuussa 1964 Britannian singlelistan sijalle 12. ja Billboard Hot 100 -singlelistan sijalle 2. Marraskuussa 1977 Carlos Santanan levyttämä versio samasta kappaleesta nousi Britannian singlelistan sijalle 11.
Rolling Stone listasi kappaleen sijalle 297. 500 Greatest Songs of All Time -listallaan.
Kaappaus Bermudan kolmiossa
Kaappaus Bermudan kolmiossa on 11. maaliskuuta 1977 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen katastrofielokuva. Elokuvan ohjasi Jerry Jameson ja tuotti Universal Pictures -tuotantoyhtiö. Elokuvan pääosissa näyttelevät Jack Lemmon, Lee Grant ja Brenda Vaccaro.
Vilen Künnapu
pienoiskuva|Vilen Künnapu vuonna 2009. Vilen Künnapu (s. 1948) on virolainen arkkitehti, arkkitehtuuriteoreetikko ja professori. Künnapun tuotanto edustaa virolaisen nykyarkkitehtuurin kansainvälisesti arvostetuinta kärkeä.
Kaappaus Bermudan kolmiossa
Elokuva on kolmas osa Airport-katastrofielokuvien sarjassa, jonka aiemmat osat ovat Kiitorata (Airport, 1970) ja Jättiläinen taivaalla (Airport 1975, 1974). Neljäntenä valmistui vielä Airport ’80 – Concorde (1979).
Vilen Künnapu
Tuotanto
Opiskeluaikoinaan Künnapu kuului poikkitaiteelliseen Soup 69 -ryhmään, jonka töissä yhdistyivät spirituaalisuus, pop-taide ja teknologinen futurismi. Künnapu on 1970-luvulta alkaen kehittänyt postmodernia arkkitehtuuriteoriaa ja toteuttanut mm. neuvostososialistisia kollektiivitiloja postmoderniin tyyliin. Hänen viimeaikaisia töitaan on kuvattu energiakeskipistearkkitehtuuriksi, joissa postmoderni estetiikka yhdistyy uskonnolliseen mystiikkaan. Tuoreimpia töitä ovat Tartossa Etanatorni ja sen viereen rakennettava Ahhaa-tiedekeskus.
Kaappaus Bermudan kolmiossa
Vastaanotto
Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano kutsui elokuvaa kliseiseksi mutta siedettäväksi ja antoi sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”. Katso-lehden Markku Tuuli antoi elokuvalle kolme tähteä viidestä. Hän piti tv-ohjaajana tunnetun Jerry Jamesonin ensimmäistä teatterielokuvaa sujuvana työnä mutta käsikirjoitusta niin tavanomaisena, että elokuvaa luulee välillä parodiaksi.
Tipaton tammikuu
Tipaton tammikuu on suomalainen perinne, jolloin ihmiset päättävät olla käyttämättä alkoholia tammikuun aikana. Perinne on lähtöisin alkoholinkäyttönsä hallitsevien ihmisten keskuudesta. Perinteisesti suomalaiset käyttävät joulun ja uudenvuoden vieton aikaan runsaasti alkoholia ja sen takia jotkut pyrkivät pitämään jonkin asteista "taukoa" alkoholin käytöstä tammikuun aikana.
Tipaton tammikuu järjestettiin Suomessa tiettävästi jo vuonna 1942, jolloin Propaganda-Aseveljet-järjestö markkinoi Tipaton tammikuu -kampanjan ja sen toiminnan seurauksena joulukuussa 1942 eduskunnan puhemies Väinö Hakkila julisti vapaaehtoisen kampanjan raittiin tammikuun viettämiseksi.
Vuonna 2008 tipatonta tammikuuta vietti noin 25 prosenttia väestöstä. Tipattoman tammikuun viettämisen suosio kasvaa vuosi vuodelta.
Brittiläinen maksan terveyttä edistävä British Liver Trust on muistuttanut, että kuukauden tauko ei pelasta maksaa alkoholin haitoilta – muutaman raittiin päivän viettäminen joka viikko olisi tehokkaampi tapa.
Corpus vasorum antiquorum Finland
Corpus vasorum antiquorum, Finland, fascicule 1 (myös Corpus vasorum antiquorum Finlandiae I) on suomalaisissa kokoelmissa olevat antiikin aikaiset keramiikkavaasit kokoava teos. Se on osa kansainvälisesti toimitettua kokoomateosta Corpus vasorum antiquorum.
Teoksen on toimittanut Leena Pietilä-Castrén, ja sen toteuttamiseen on osallistunut joukko nuorempia tutkijoita sekä opiskelijoita. Teos on toimitettu englanniksi. Siinä on 143 sivua sekä 91 kuvasivua, joissa on 267 kuvaa.
Kesäparalympialaiset 2024
Kesäparalympialaiset 2024 ovat Pariisissa, Ranskassa 28. elokuuta – 9. syyskuuta 2024 järjestettävät XVII kesäparalympialaiset.
Antiikki & Design
Antiikki & Design (vuodesta 1993 Antiikki ja 1995−2014 Glorian Antiikki) on antiikkiesineisiin ja sisustamiseen keskittyvä lehti. A-lehdet perusti lehden vuonna 1993 nimellä Antiikki, ja vuonna 1995 se siirtyi Sanoma Magazinesille, jolloin lehden nimi muuttui Glorian Antiikiksi. Se kuului Gloria-lehtiperheeseen, kunnes kesäkuussa 2014 Sanoma Media Finland myi lehden Fokus Medialle. Lehden nimeksi vaihdettiin Antiikki & Design tammikuussa 2015. Lehden päätoimittaja on Mirva Saukkola.
Lehtolahorusokas
Lehtolahorusokas (Pluteus romellii) on lahorusokkaisiin kuuluva kupera- tai laakealakkinen tummanruskea lahorusokaslaji. Sienen heltat ovat aluksi keltaiset ja myöhemmin punertavat. Sen jalka on sitruunanvärinen ja tyvestä kullankeltainen. Sieni ei kelpaa syötäväksi. Se kasvaa harvinaisena laholla lehtipuulla.
Sinbad ja tiikerinsilmä
Sinbad ja tiikerinsilmä (engl. Sinbad and the Eye of the Tiger) on Sam Wanamakerin ohjaama brittiläis-yhdysvaltalainen fantasiaseikkailuelokuva vuodelta 1977. Pääosissa ovat Patrick Wayne, Taryn Power, Margaret Whiting, Jane Seymour ja Patrick Troughton. Elokuvan erikoistehosteista vastaa Ray Harryhausen.
Sinbad ja tiikerinsilmä on kolmas ja viimeinen Columbia Picturesin tuottamista Sinbad-elokuvista. Kaksi aiempaa osaa ovat Sinbadin uudet seikkailut (engl. The 7th Voyage of Sinbad, 1958) ja Sinbad, merten sankari (engl. The Golden Voyage of Sinbad, 1973).
Elokuva perustuu arabialaisissa Tuhannen ja yhden yön saduissa esiintyvän Sindbad Merenkulkijan seikkailuihin.
Juoni
Sinbadin on toimitettava apinaksi muutettu prinssi Ademaspain maahan, jotta hänet voitaisiin palauttaa takaisin ihmismuotoon. Matkallaan hänen on taisteltava pahaa noitaa Zenobiaa, hänen poikaansa ja heidän taikuuttaan sekä useita häijynnäköisiä hirviöitä vastaan.
Monroen piirikunta (Ohio)
Monroen piirikunta on piirikunta Ohiossa, Yhdysvalloissa, joka on nimetty silloisen ulkoministeri James Monroen mukaan. Sen väkiluku oli 15 180 vuonna 2000 ja sen hallinnollinen keskus on Woodsfield.
Sinbad ja tiikerinsilmä
Juoni
Vuoden 1984 videoesitteessa elokuvaa esitellään: ”Aito seikkailufilmi sinulle, joka pidät villeistä taistelukohtauksista ja värikkäistä efekteistä. Näe Sinbad, historian suurin seikkailija fantastisessa filmissä, joka on täynnä Ray Harryhausenin kuuluisia hirviöitä ja erikoisia tehokeinoja. Jännittävä elokuva, joka kuitenkin sopii koko perheelle.”
Monroen piirikunta (Ohio)
Maantiede
Monroen naapuripiirikuntia ovat Washington etelässä, Noble lännessä, Belmont pohjoisessa ja Länsi-Virginian puolella Marshallin, Wetzelin sekä Tylerin piirikunnat.
Väestö
Piirikunnassa oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 14 642 ihmistä. Etniset ryhmät jakautuvat valkoisiin, joita on 98,0%, mustiin (0,5%), alkuperäisamerikkalaisiin (0,2%) ja aasialaisiin (0,1%).
Kotitalouden mediaanitulo on 38 811 dollaria ja köyhyysrajan alapuolella oli 18,1% väestöstä 2007–2011 välisenä aikana.
Ann-Catrin Nordman
Ann-Catrin Nordman (s. 9. kesäkuuta 1970) on aktiiviuransa lopettanut suomalainen kestävyysjuoksija. Hän edusti koko urheilu-uransa ajan IFK Mariehamnia ja hänen valmentajinaan toimivat Per-Erik Lindqvist ja Allan Korpi. Kalevan kisoista Nordman saavutti uransa aikana kaksi mitalia; hopeaa 5 000 metrin juoksussa vuonna 1997 sekä pronssia samalta matkalta vuonna 1996. Ulkoradoilta hän saavutti lisäksi SM-pronssia puolimaratonilta vuonna 1996. Sisäratojen SM-kisoista Nordman voitti neljä mitalia; hopeaa 1 500 metrin juoksussa vuonna 1994 sekä 3 000 metrin juoksussa kaksi kultaa (vuosina 1994 ja 1997) ja hopeaa vuonna 1996.
Kansainvälisissä kilpailuissa Nordman on edustanut Suomea kahteen otteeseen. Vuonna 1994 hän oli Suomen edustajana Helsingissä järjestettyjen EM-kisojen maratonilla ja vuonna 1995 hän edusti Suomea puolimaratonin MM-kilpailuissa. Molemmat kisaurakat päättyivät hänen kohdaltaan keskeyttämiseen.
Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 2000 jälkeen.
Syklopentolaatti
Syklopentolaatti on muskariinireseptoria salpaava antikolinergi, joka muistuttaa farmakologisilta ominaisuuksiltaan atropiinia. Sillä on lyhyehkö vaikutusaika, ja sitä käytetään silmälääketieteessä paikallisesti mydriaattina eli silmäterän laajentajana, sekä sykloplegisenä lääkeaineena eli sädelihaksen lamauttajana.
Lahohäiväkkä
Lahohäiväkkä (Bolbitius reticulatus) on limainen, harmaa- tai harmaanruskea sienilaji, jonka lähisukulainen on keltahäiväkkä. Sen heltat ovat nuorena vaaleanpunertavat, vanhemmilla sienillä likaisenruskeat. Jalka on valkoinen ja siinä on jauhoa. Se kasvaa lahoilla lehtipuilla harvinaisena. Pääisäntiä ovat haapa ja pyökki.
Lahohäiväkkä on Suomessa silmälläpidettävä laji.
Moldoveanu
Moldoveanu on Făgărașvuoristossa sijaitseva vuori, joiden korkeus on 2 544 metriä. Se on Romanian korkein vuori.
Moldoveanu sijaitsee Argeșin ja Brașovin piirikuntien rajassa.
Gelos
Gelos on kunta Lounais-Ranskassa Pyrénées-Atlantiquesin departementissa Uuden-Akvitanian alueella. Se on Paun eteläinen esikaupunki.
Kunnassa on kansallinen hevossiittola. Sen perusti Napoleon I vuonna 1808 Navarran parlamentin taloustuomioistuimen presidentin entiseen kesäpalatsiin. Se on yksi alueen harvoista 1700-luvun rakennuksista. Nykyään hevossiittolasta saadaan Ranskan parhaimmistoon kuuluvia ratsuja.
Vanajan vaakuna
thumb|150px|Vanajan vaakuna (1957–1966) Vanajan kunnanvaakuna on saanut aiheensa Hämeen maakunnan tunnuseläimestä ilveksestä. Maakunnan asutus alkoi aikanaan Vanajan seudulta, minka vuoksi vaakunaan on otettu maakunnan vaakunaeläimen ilveksen pää.
Vaakuna ehti olla virallisessa käytössä vajaan kymmenen vuotta. Se siirtyi Wanaja-seuran isännöimäksi kotiseutuvaakunaksi vuonna 1967, kun Vanaja liittyi osaksi Hämeenlinnaa.
Ottavio Panaro
Ottavio Panaro (s. 20. marraskuuta 1965 Acqui Terme, Italia) on italialainen Aku Ankka-sarjakuvien tekijä. Panaron ensimmäinen sarjakuvatarina oli Zio Paperone principe da 1 cent, jota ei ole vielä julkaistu Suomessa. Toistaiseksi Suomessa on julkaistu 113 Panaron tekemää sarjakuvatarinaa. Yhteensä Panaro on tuottanut 234 sarjakuvatarinaa. Muista Disneyn sarjakuvataiteilijoista Panaro on tehnyt sarjakuvatarinoita yhteistyössä eniten Carlo Panaron kanssa, 32. Ottavio Panaro ei kuitenkaan ole sukua Carlo Panarolle heidän identtisistä sukunimistään huolimatta.
Aikateríni Stefanídi
Aikateríni ”Katerína” Stefanídi (, etunimi usein muodossa Ekateríni, s. 4. helmikuuta 1990 Cholargós) on kreikkalainen seiväshypyn maailmanmestari, kaksinkertainen Euroopan-mestari ja olympiavoittaja.
Stefanídi saavutti hopeaa Zürichin EM-kilpailuissa 2014 tuloksella 460 cm. Prahan sisäratojen EM-kilpailuissa 2015 hän saavutti hopeaa tuloksella 475 cm. Portlandin sisäratojen MM-kilpailuissa 2016 hän sai pronssia tuloksella 480 cm. Hän voitti Euroopan-mestaruuden Amsterdamissa 2016 tuloksella 481. Hän voitti samana vuonna olympiakultaa Rio de Janeirossa tuloksella 485. Hän voitti sisäratojen Euroopan-mestaruuden Belgradissa 2017 tuloksella 485.
Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa Lontoossa 6. elokuuta 2017 Stefanídi voitti kovatasoisen kilpailun tuloksella 491 cm. Hän saavutti pronssia Birminghamin sisäratojen MM-kilpailuissa 2018 tuloksella 480. Hän voitti Euroopan-mestaruuden Berliinissä 2018 tuloksella 485. Hän oli neljäs Glasgow'n EM-hallikilpailuissa 2019. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän sai pronssia tuloksella 485. Vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa hän sijoittui neljänneksi. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän oli viides tuloksella 470 cm. Samana vuonna hän saavutti hopeaa Münchenin EM-kilpailuissa tuloksella 475 cm. Istanbulin EM-hallikilpailuissa 2023 hän sijoittui neljänneksi.
Stefanídin ennätys ulkoradoilla on 491 cm ja sisäradoilla 490 cm.
Leonard Wood
Leonard Wood (9. lokakuuta 1860 Winchester, New Hampshire – 7. elokuuta 1927) oli yhdysvaltalainen lääkäri ja sotilas, joka toimi Yhdysvaltain maavoimien esikuntapäällikkönä, Kuuban sotilaskuvernöörinä ja Filippiinien kenraalikuvernöörinä.