cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lahij
Historia
Lahij oli historiallisesti Lahijin sulttaanikunnan pääkaupunki. Osmanien valtakunta vaikutti Jemenissä 1500-luvulta vuoteen 1635, jolloin valtaan nousivat zaidilaiset imaamit. Vuonna 1728 'Abdall-heimon Salih bin Salim kapinoi imaameja vastaan tehden itsestään Lahijin hallitsijan. Lahijin halltisijat pitivät hallussan myös Adenia, joka vuonna 1839 luovutettiin briteille. Lahijin hallitsijoista tuli sittemmin brittien suojeluksen alaisia, mutta vähintään muodollisesti he hallitsivat Lahijia aina brittivallan päättymiseen saakka vuonna 1967.
Meksikonkaivupyton
Meksikonkaivupyton, meksikonkääpiöpyton, teräväpääpyton, loxocemuspyton eli keskiamerikanvälkekäärme (Loxocemus bicolor) on käärmelaji, jota tavataan Meksikossa ja Keski-Amerikassa. Se on sukunsa ja heimonsa ainoa laji.
Ulkonäkö ja koko
Meksikonkaivupyton on keskikokoinen käärme, yleensä alle metrin pitkä, mutta suurimmat yksilöt saavuttavat 1,5 metrin pituuden. Käärmeellä on lieriömäinen, lihaksikas ruumis. Sen silmät ovat pienet ja pupillit pystysuorat ja elliptiset. Meksikonkaivupytonilla on pieni suu ja lyhyt häntä.
Levinneisyys ja elinympäristö
Meksikonkaivupyton elää matalilla ja kohtalaisilla korkeuksilla lounaisessa Meksikossa, Guatemalassa, Hondurasissa, El Salvadorissa, Nicaraguassa ja luoteisessa Costa Ricassa. Sen elinympäristöön kuuluvat kosteat ja kuivat trooppiset metsät.
Lahij
Historia
Jemenin sisällissodan aikana alueella ja itse kaupungissa on käyty taisteluja huthien vastaisen liittouman ja Arabian niemimaan al-Qaidan välillä.
Väestö
Lahijin asukasluku oli vuoden 2004 väestönalskennan mukaan 25 881. Sen asukkaat ovat pääasiassa sunnalaisia muslimeja.
Meksikonkaivupyton
Elintavat
Meksikonkaivupyton elää osittain maan alla. Se kaivaa päivisin koloja löysässä maaperässä tai mätänevissä lehdissä ylöspäin kääntyneellä kuonollaan. Öisin ja sateisina päivinä se hakeutuu maanpinnalle.
Luokittelu
Meksikonkaivupytonin luokittelusta on kiistelty kauan. Suku luettiin aiemmin joko pytonkäärmeisiin, jättiläiskäärmeisiin tai välkekäärmeisiin, mutta nykyään sen katsotaan muodostavan oman heimonsa Loxocemidae. Molekyylitutkimukset ovat osoittaneet, että meksikonkaivupyton on läheisintä sukua pytonkäärmeille ja välkekäärmeille.
Tshering Tobgay
thumb|upright|Tshering Tobgay Tshering Tobgay (s. 19. syyskuuta 1965) on bhutanilainen poliitikko. Hän kuuluu Kansandemokraattisen puolueen perustajiin. Puolue voitti vuoden 2013 parlamenttivaalit ylivoimaisesti, ja Tobgay nimettiin pääministeriksi. Hän on opiskellut Yhdysvalloissa Harvardin Kennedy Schoolissa, josta valmistui vuonna 2004.
Vuoristojäätikkö
thumb|right|220px|[[Alpit|Alppien Aletschgletscher on tyypillinen vuoristojäätikkö.]] Vuoristojäätikkö (laaksojäätikkö) on yleensä virtamainen jäätikkö, joka valuu vuorten rinteiltä alas. Tämän tyyppisiä ovat esim. Norjan Jostedalsbreen ja Svartisen sekä Alppien Aletschgletscher, ja Kashmirin alueen Siachenin jäätikkö. Vuoristojäätikön virtausta pitää yllä eniten alustaan sulanut vesi ja jään muovautuvuus suurissa paineissa, jotka syntyvät paksun jääkerroksen paineesta. Vuoristojäätiköitä on erityyppisiä, mutta niiden perusperiaate on aina sama. Monien vuoristojäätiköiden virtaus on nopeaa, koska jyrkkä rinne ja painovoima vaikuttavat tehokkaasti jäähän. Myös vuoren edustalla olevat vuorenjuurijäätiköt ovat yksi vuoristojäätiköiden alalaji. Sen sijaan laajemmat lakijäätiköt eivät ole varsinaisia vuoristojäätiköitä.
Amerikanliito-orava
Amerikanliito-orava (Glaucomys sabrinus) on yksi kolmesta Glaucomys-suvun oravalajista; kyseessä on ainoa Pohjois-Amerikassa tavattava liito-oravalaji. Laji elää havu- ja sekametsissä suurimmassa osassa Kanadaa, Alaskaa ja Nova Scotiaa sekä etelässä Pohjois-Carolinan vuorilla, Utahissa, Washingtonin osavaltiossa, ja Oregonissa. Väritykseltään laji on vaaleahkon ruskea, vatsan ollessa muuta ruumista vaaleampi. Amerikanliito-oravan pituus on 25 - 37 senttimetriä. Laji on taitava liitäjä, maanpinnalla amerikanliito-orava liikkuu kömpelösti. Ravintonaan amerikanliito-orava käyttää kasvien eri osia, sieniä, linnunmunia, hyönteisiä ja linnunpoikasia. Laji lisääntyy useimmiten kerran vuodessa, pesä sijaitsee jäkälällä tai muulla pehmeällä materiaalilla vuoratussa kolossa. Laji vaihtaa pesää useasti ja talvella useampi yksilö saattaa jakaa yhteisen pesän. Toisin kuin monet muut oravat, amerikanliito-orava on puhtaasti yöeläin.
Esiintyminen
Amerikanliito-oravan lähisukulaista Humboldtin liito-oravaa pidettiin ennen amerikanliito-oravan alalajina mutta geenitutkimuksen avulla on osoitettu kyseessä olevan oma lajinsa. Kooltaan Humboldtin liito-oravat ovat tummempia ja pienempiä kuin amerikanliito-orava.
Amerikanliito-oravasta tunnetaan kaksi alalajia joista G. s. coloratus alalajia tavataan Appalakkien vuoristossa, toinen tunnettu alalaji on G. s. fuscus jonka esiintymisaluetta on Länsi-Virginia, kumpikin alalajeista on uhanalaisia.
Koko ja ulkonäkö
Yöelämään sopeutuneena lajina amerikanliito-oravan silmät ovat suuret ja lajilla on yöeläimille tyypilliseen tapaan pitkät viiksikarvat, lajin häntä on litteä toimien peräsimenä liidon aikana. Aikuiset amerikanliito-oravat ovat pituudeltaan 25 - 37 cm, painon ollessa 110 - 230 grammaa.
Liitäminen
vasen|pienoiskuva|Amerikanliito-orava liidossa Liito-oravat eivät varsinaisesti lennä vaan liitävät käyttäen jalkojen välissä sijaitsevaa ihopoimua apuna käyttäen. Liito-oravat liitävät puiden latvasta toiseen joko alkuvauhdilla tai paikaltaan ponnistamalla. Lajin on oletettu käyttävän kolmiomittausta arvioidessaan etäisyyttä laskeutumispaikkaan, tähän viittaisi lajin tapa kumartua sivulta toiselle ennen hyppyä. Ilmassa liito-orava muodostaa jalkojensa avulla X-kirjaimen muodon, liuku tapahtuu alle 30 asteen kulmassa. Liito-oravat ohjailevat taitavasti lentoaan väistellen esteitä ja tehden jopa 90 asteen käännöksiä liidon aikana. Juuri ennen laskeutumista liito-oravat nostavat häntänsä jarruttaakseen mistä seuraa laskuvarjoilmiö ja vauhdin hidastuminen. Laskeutumisen aiheuttaman energian loppuosan ottavat vastaan eläimen raajat, heti laskeuduttuaan liito-oravat juoksevat välittömästi rungon toiselle puolelle tai puun latvaan saalistajien välttämiseksi. Vaikka laji onkin taitava lentäjä, maanpinnalla se liikkuu kömpelösti, vaaran sattuessa ne ennemmin piiloutuvatkin kuin pyrkivät karkuun.
Ravinto
Amerikanliito-oravan pääasiallisen ruokavalion muodostavat erilaiset sienet vaikka ne syövät myös jäkälää, hyönteisiä, lintujen munia ja poikasia sekä kukkia. Amerikanliito-oravat kykenevät myös löytämään tryffeleitä mätänevän ja maatuvan puuaineksen seasta, ne kykenevät myös muistamaan paikkoja joista tryffeleitä on aiemmin löytynyt.
Oraville tyypilliseen tapaan amerikanliito-orava varastoi ruokaa huonon ravintotilanteen varalle. Varastopaikkoina toimivat puunkolot sekä oravien pesät, useimmiten laji varastoi jäkälää sekä siemeniä.
Ekologia
Amerikanliito-orava levittää syömiensä sienien itiöitä.
Elintavat
pienoiskuva|Amerikanliito-orava pienoiskuva|Uuden keinopesän asennusta Amerikaliito-oravat pesivät pääsääntöisesti puunkoloissa, suosien paksuja puita sekä kuolleita puunrunkoja. Laji myös rakentaa lehtipesiä ja saattaa myös pesiä maanalla. Pesäkoloksi käy esimerkiksi tikankolo, aikuisena laji vaihtaa usein pesää. Talvella laji saattaa suojautua yhteispesiin joissa voi olla jopa 4 - 10 yksilöä, yhteispesä on tärkeässä asemassa ruumiinlämmön ylläpitämisessä koska laji ei horrosta talvella.
Amerikanliito-oravat liukuvat useimmiten 5 - 25 metrin matkoja vaikkakin jopa 45 metrin ja pidempiäkin liukuja on todistettu. Naaraiden liu'ut ovat noin 5 metriä urosten liukuja lyhyempiä. Liukukulmaksi on mitattu 26.8 astetta ja liitosuhteeksi 1.98.
Lajin tunnistamisen aikaan käsitys oli että amerikanliito-orava parittelee kerran vuodessa. Viime aikoina Etelä-Ontariossa on ensimmäistä kertaa todistettu myös kahden poikueen vuosia. Tämän havainnon vahvisti myöhemmin toinen tutkijaryhmä Kanadan New Brunswickissa.
Etelä-Ontariossa on havaittu myös geneettisiä todisteita lajin risteytymisestä samaan sukuun kuuluvan etelänliito-oravan (Glaucomys volans) kanssa.
Saalistus
Amerikanliito-oravat ja punaoravat muodostavat tärkeän osan täpläpöllön (Strix occidentalis) ja idänkirkupöllösen (Megascops asio) saaliista. Muita lajia saalistavia eläinlajeja ovat muut suuret linnut kuten amerikanhuuhkaja ja erilaiset haukat, amerikannäätä, kanadanilves, punakettu sekä kotikissa.
Nimitykset
Nisäkäsnimistötoimikunta on ehdottanut, että perinteinen nimitys "amerikanliito-orava" siirrettäisiin tarkoittamaan lajin läheistä sukulaista etelänliito-oravaa (Glaucomys volans), jolloin lajin Glaucomys sabrinus uudeksi nimeksi tulisi "kanadanliito-orava".
Melonta kesäolympialaisissa 1936
right|100px Berliinin kesäolympialaisissa 1936 kilpailtiin melonnassa ensimmäistä kertaa olympialaisten historiassa. Berliinissä kilpailtiin yhdeksässä eri ratamelonnan lajissa, kaikki miehille. Laskoluokat eli kokoontaitettavien kajakkien luokat (F-1 ja F-2) olivat ainoan kerran olympiaohjelmassa. Itävalta ja isäntämaa Saksa olivat näiden olympialaisten vahvimmat melontamaat.
Arokierijä
pienoiskuva|[[Idänotakilokki (Salsola tragus)]] Arokierijä tai -kieriäinen on kuivunut kasvi, joka leviää maanpintaa pitkin pyörien tuulen mukana. Kierijä muodostuu, kun kuoltuaan kasvi irtoaa juurestaan ja lähtee levittämään siemeniään. Kierijä voi muodostua myös kuihtuneesta kukinnosta. Arokierijät ovat tyypillisiä kuivilla arotasangoilla eri puolilla maailmaa. Ne tunnetaan hyvin varsinkin Yhdysvaltojen keski- ja länsiosista, missä esiintyy monia revonhäntäkasveihin kuuluvia arokierijälajeja. Erikoisuutensa vuoksi tunnetaan jerikonruusu ja peikonmähkä, sillä kasvit eivät välttämättä ole kuolleita, vaan äärimmäisessä lepotilassa kuivina palloina.
Suomessa tavatuista kasvilajeista arokierijälajeja ovat esimerkiksi unkarinpernaruoho (Sisymbrium altissimum) ja idänotakilokki (Salsola tragus). Unkarinpernaruoho leviää Helsingissä merenrannoilta luodoille jäätä pitkin pyörien.
Vivi-Anne Hultén
Hultén saavutti naisten yksinluistelussa olympiapronssia Garmisch-Partenkirchenissa 1936. Lake Placidissa 1932 hän oli viides. MM-kilpailuista Hultén saavutti yhden hopean ja kolme pronssia sekä EM-kilpailuista kaksi pronssia. Kultamitalit menivät kyseisissä kilpailuissa joko norjalaiselle Sonja Henielle tai brittiläisille Cecilia Colledgelle ja Megan Taylorille. Ruotsin mestaruuden Hultén voitti viisi kertaa.
Hultén avioitui suomalaistaustaisen painonnostaja Gene Theslofin kanssa, jonka kanssa hän oli myös esiintynyt ammattilaisnäytöksissä. He muuttivat myöhemmin Yhdysvaltoihin, missä Vivi-Anne menehtyi vuonna 2003 91 vuoden iässä.
Jarmo Muiniekka
Jarmo Muiniekka toimi Kiuruveden kaupunginjohtajana vuosina 2013–2022. Muiniekka valittiin kaupunginjohtajaksi huhtikuussa 2013. Päätös syntyi kaupunginvaltuustossa äänin 28–7. Virallisesti hän aloitti työnsä syyskuussa 2013 Erkki Strömmerin jäätyä eläkkeelle. Muiniekka jäi tehtävästään eläkkeelle maaliskuussa 2022. Hänen seuraajakseen valittiin Juha-Pekka Rusanen.
Muiniekka on koulutukseltaan yhteiskuntatieteiden maisteri. Ennen siirtymistään Kiuruveden kaupunginjohtajaksi hän on toiminut muun muassa Pohjois-Savon liiton hallintojohtajana ja vuosina 1993–2002 Ilomantsin kunnanjohtajana.
Chicago Stags
Chicago Stags oli vuosina 1946–1950 toiminut NBA-seura. Seura pelasi parhaimmillaan sarjan loppuotteluissa.
Historia
Seura perustettiin vuonna 1946. Joukkueen ensimmäiseksi päävalmentajaksi palkattiin yliopistovalmentaja Harold Olsen. Sarjan ensimmäisellä kaudella Stags sijoittui konferenssinsa ensimmäiseksi St. Louis Bombersin kanssa. Tämän takia pelattiin ylimääräinen ottelu, jonka Chicago voitti. Koska tuolloin konferenssien voittajat kohtasivat toisensa heti pudotuspeleissä, ei voitosta ollut joukkueella hyötyä. Ensimmäisellä pudotuspelikierroksella Chicago voitti Red Auerbachin valmentaman Washington Capitolsin voitoin 4–2 ja eteni loppuotteluihin. Joukkue hävisi kolme ensimmäistä ottelua Philadelphia Warriorsille ja lopulta koko ottelusarjan voitoin 4–1. Kauden jälkeen Chicago hankki tähdistöjoukkueeseen valitun Stan Miasekin. Kausi 1947–1948 sujui joukkueelta edelliskautta huonommin ja lopputuloksena oli 28 voittoa ja 20 tappiota. Koska sarja oli tasainen, olivat myös Baltimore Bullets ja Boston Celtics samoissa pistelukemissa. Tämän takia Chicago pelasi molempia joukkueita vastaan yhden pelin. Stags voitti Washingtonin, mutta hävisi Baltimorelle, jolloin seura sai pudotuspeleissä vastaansa Boston Celticsin. Chicago eteni välieriin voitettuaan Celticsin otteluvoitoin 2–1, mutta välierissä joukkue hävisi Baltimorelle suoraan voitoin 2–0.
Ennen seuraavaa kautta Stags kutsui afroamerikkalaisia pelaajia try-outille ja lopulta kuusi pelaajaa palkattiin joukkueeseen. Stags olikin ensimmäisiä joukkueita, johon palkattiin värillisiä pelaajia. Seuran kahtena viimeisenä kautena joukkue eteni aina pudotuspeleihin, mutta putosi divisioonan välierissä pois. Kauden 1949–1950 jälkeen seuran toiminta lopetettiin, koska kaupungissa joukkueeseen ei osoitettu tarpeeksi kiinnostusta. Stagsilla oli vielä muun muassa Bob Cousyn pelioikeudet, jotka luovutettiin lopulta Boston Celticsille.
Arizona Robbins
Hahmo
Robbinsin perhe muutti paljon ympäri Yhdysvaltoja, sillä Robbinsin isä, eversti Daniel Robbins oli Yhdysvaltain merijalkaväessä. Robbins meni isänsä kanssa aina muuttaessa uuteen paikkaan ensimmäisenä rullaluistelemaan, joka helpotti muutosta. Tästä johtuen Robbins rakastaa rullaluistelua ja jopa rullaluistelee ympäriinsä töissä.
Robbins nimettiin Pearl Harbourin USS Arizona-aluksen mukaan, jossa Robbinsin isoisä pelasti 19 miestä ennen kuolemaansa. Robbinsin veli, Timothy liittyi armeijaan, jossa hän menehtyi nuorena. Robbins tiesi nuoresta asti olevansa lesbo, jonka hänen perheensä hyväksyi välittömästi hänen tullessa kaapista.
Robbins on lastenkirurgi, mutta myöhemmin hän kouluttautuu Nicole Hermanin ohjauksella myös sikiökirurgiksi. Robbins toimi Seattle Gracen sairaalan lastenkirurgian ylilääkärinä. Hän välittää valtavasti lapsipotilaistaan, mutta suhtautuu työhönsä enemmän järjellä kuin tunteella, ja saattaa jutella vakavienkin tapausten yhteydessä kollegojen kanssa aivan muista asioista. Tämä on aiheuttanut hänelle konflikteja työhön tunteellisemmin suhtautuvien kollegoiden kanssa, jotka kokevat Robbinsin tunteettomaksi.
5. tuotantokausi
Arizona ylennetään lastenkirurgian ylilääkäriksi hänen edeltäjänsä tri Jordan Kenleyn kuoltua sydänkohtaukseen kesken leikkauksen. Kenleyn työn lisäksi hän saa hoitaakseen myös Kenleyn entisiä potilaita, mm. Jackson Prescott -nimisen pojan. Alettuaan hoitaa Jacksonia Arizona tekee yhteistyötä Miranda Baileyn kanssa. Arizona ja Bailey eivät tule juurikaan toimeen, koska Arizona muuttaa Kenleyn tekemää hoitosuunnitelmaa tavalla, jota Bailey ei hyväksy. Lopulta Bailey kuitenkin myöntää Arizonan olleen oikeassa. Arizona tukee Baileyn suunnitelmaa siirtyä yleiskirurgian puolelta lastenlääkäriksi, ja alkaa lopulta kilpailla Baileystä kirurgian päällikön Richard Webberin kanssa, joka haluaisi pitää Baileyn yleiskirurgian puolella.
Arizonalle tulee ristiriitoja Baileyn sekä Alex Karevin kanssa myös siitä, että hän suhtautuu työhönsä vähemmän tunteellisesti kuin nämä. Arizona pysyy hyväntuulisena hoitaessaan vakavasti sairaita lapsipotilaita, ja alkaa kysellä Alexilta ihmissuhdeasioista heidän hoitaessaan vaikeaa tapausta. Arizona kertoo nähneensä niin paljon lapsia arkuissa, että näkee niistä jo painajaisia, ja on siksi päättänyt pysyä töissä optimistisena.
Kazuyoshi Oimatsu
Kazuyoshi Oimatsu (, 30. lokakuuta 1911 Tonami – 24. maaliskuuta 2001) oli japanilainen taitoluistelija.
Rémy Cabella
Rémy Cabella (s. 8. maaliskuuta 1990 Ajaccio) on ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa kaudella 2015-2016 Ligue 1:n Olympique de Marseillea lainalla Englannin Valioliigan Newcastle Unitedista.
Kazuyoshi Oimatsu
Oimatsu osallistui Lake Placidin vuoden 1932 ja Garmisch-Partenkirchenin vuoden 1936 talviolympialaisiin. Lake Placidissa hänen sijoituksensa oli yhdeksäs ja Garmisch-Partenkirchenissa 20:s. Osallistuminen kilpailuun Lake Placidissa yhdessä toisen miesyksinluistelijan Ryūichi Obitanin kanssa oli Japanin ensiesiintyminen olympialaistaitoluistelussa.
MM-kilpailuissa Oimatsu sijoittui vuonna 1932 seitsemänneksi ja vuonna 1936 15:nneksi. Euroopan-mestaruuskilpailuissa Oimatsu sijoittui vuonna 1936 yhdeksänneksi.
Rémy Cabella
Seurajoukkueura
Ajacciossa Korsikalla syntynyt Cabella aloitti ammattilaisuransa vuonna 2009 Montpellier HSC:ssä. Hän kävi vuonna 2010 yksivuotisella lainalla tuolloin pääsarjassa Ligue 1:ssä pelanneessa AC Arlesissa. Hän palasi vuonna 2011 takaisin Montpellier’hen ja voitti seuran kanssa sensaatiomaisesti mestaruuden kaudella 2011-12 ennen suuresti kauteen satsannutta PSG:tä. Mestaruus oli Montpellier’n historian ensimmäinen. Seuraavana vuonna Cabella pelasi joukkueensa kanssa Mestareiden liigaa, jossa tie jäi kuitenkin alkulohkoon. Toukokuussa 2014 Cabella ilmoitti haluavansa siirtyä isompaan seuraan kesän 2014 aikana.
Arizona Robbins
5. tuotantokausi
Arizona tutustuu apulaislääkäri Callie Torresiin. Huomatessaan Callien olevan masentunut erojen ja johtajan paikan menettämisen takia hän pitää Callielle kannustavan puheen ja päätyy lopulta suutelemaan tätä. Callie pyytää Arizonaa treffeille pian tämän jälkeen, mutta Arizona kieltäytyy kuultuaan, että Callie on seurustellut aikaisemmin vain yhden naisen kanssa, ja arvelee tämän olevan vielä kokeiluvaiheessa naissuhteissa. Pian hän huomaa kuitenkin olleensa väärässä Callien suhteen, ja pyytää puolestaan tätä treffeille. Callie suostuu lyhyen harkinnan jälkeen, ja pari alkaa seurustella.
Arizona tapaa sattumalta Callien isän tämän tultua sairaalaan katsomaan tytärtään. Kuultuaan Callien seurustelevan nyt naisen kanssa Callien isä järkyttyy, arvelee Callien olevan vakavissa ongelmissa ja aikoo viedä Callien pois Seattlesta. Callie loukkaantuu isänsä reaktiosta ja kieltäytyy lähtemästä, jolloin Callien isä laittaa välit poikki ja tyhjentää perheensä rahoilla eläneen Callien tilin. Callie joutuu taloudellisiin vaikeuksiin, mikä aiheuttaa ongelmia hänen ja Arizonan suhteeseen, kun Callie yrittää peitellä tilannettaan. Pari saa kuitenkin lopulta selvitettyä asian.
Rémy Cabella
Maajoukkueura
Nuorten maajoukkueessa esiintynyt Cabella valittiin Didier Deschampsin alustavaan ryhmään vuoden 2014 MM-kisoihin. Hän teki maajoukkuedebyyttinsä 27. toukokuuta 2014 Norjaa vastaan tultuaan vaihdosta kentälle Yohan Cabayen tilalle. Cabella putosi lopullisesta ryhmästä, mutta nousi sinne takaisin Clément Grenierin loukkaantumisen myötä. Hän sai pelinumerokseen niin ikään loukkaantuneelta Franck Ribéryltä vapautuneen seiskan.
Arizona Robbins
6. tuotantokausi
Arizona tapaa uudelleen Callien isän tämän tultua sairaalaan aikomuksenaan saada Callie eroamaan Arizonasta. Callie suuttuu kuultuaan isänsä aikeista. Arizona saa lopulta selvitettyä tilanteen menemällä puhumaan Callien isän kanssa, ja saa tämän vakuutettua rehellisyydestään ja rakkaudestaan Callietä kohtaan. Hän kertoo isänsä ja isoisänsä olleen sotilaita, ja isän nimenneen hänet sota-alus USS Arizonan mukaan. Arizonan mukaan hänen isänsä hyväksyi hänen erilaisuutensa ymmärrettyään Arizonan arvostavan yhä isänmaallisuutta ja muita samoja arvoja kuin muukin perhe. Hän sanoo Callien olevan myös yhä sama henkilö kuin ennen suhdettaan Arizonan kanssa. Keskustelun jälkeen Callien isä hyväksyy viimein Arizonan.
Eric Weinstein
pienoiskuva|Eric Weinstein. Eric Ross Weinstein (s. lokakuu 1965) on yhdysvaltalainen matemaatikko, taloustieteilijä, intellektuelli ja sijoitusyhtiö Thiel Capitalin (erään Peter Thielin sijoitusyhtiöistä) toimitusjohtaja.
Arizona Robbins
6. tuotantokausi
Arizonalla on syntymäpäivä samana päivänä kuin yhdellä hänen lapsipotilaistaan. Saatuaan tietää asiasta Callie suunnittelee Lexie Greyn kanssa Arizonalle yllätysjuhlat, vaikka Mark varoittaakin sen olevan huono idea. Kaikki meneekin lopulta pieleen, kun Arizonan potilaana ollut poika kuolee juuri ennen juhlia, ja Arizona purskahtaa itkuun nähtyään juhlijat. Hän poistuu paikalta, mutta saa kuitenkin sovittua Callien kanssa.
Eric Weinstein
Weinstein syntyi Los Angelesissa. Vuonna 1985 hän valmistui kandidaatiksi ja maisteriksi Pennsylvanian yliopistosta matematiikan alalla. Tohtorin tutkinnon hän suoritti matemaattisesta fysiikasta Harvardin yliopistossa 1992. Hän on työskennellyt tutkijana muun muassa Jerusalemin heprealaisessa yliopistossa, Massachusetts Institute of Technologyssa sekä Harvardin yliopistossa.
Julkisuudessa Weinstein tunnetaan parhaiten siitä, että hän lanseerasi termin Intellectual Dark Web (IDW), johon yhdistettyjä henkilöitä ovat muun muassa Joe Rogan, Christina Hoff Summers, Jordan Peterson ja Weinsteinin veli biologi Bret Weinstein. Weinsteinilla on myös 2019 perustettu Youtube-kanava, The Portal, jolla hän on julkaissut käymiään keskusteluja mm. Peter Thielin ja Werner Herzogin kanssa.
Arizona Robbins
6. tuotantokausi
Callien ja Arizonan suhde voi hyvin kunnes Callie saa tietää, ettei Arizona halua lapsia kuten hän. Callie ja Arizona riitelevät asiasta ja päätyvät lopulta eroon. Kauden viimeisessä jaksossa sairaalaan saapuu edesmenneen potilaan leski Gary Clark, joka syyttää Derekiä vaimonsa kuolemasta ja alkaa ampua ihmisiä. Kun Callie ja Arizona jäävät jumiin samalle osastolle ampumisen aikana, he riitelevät asioista, kunnes eräs potilas alkaa tarvita välitöntä leikkausta. Callie ja Arizona menevät potilaan kanssa erilliseen huoneeseen hoitamaan tilannetta ilman leikkausta. Kun Clark tulee huoneen ovelle, Arizona itkee halaten paremmin voivaa potilaasta, kun Callie antaa Clarkille tarvikkeita ja apua tämän ampumahaavaan. Kun Callie ja Arizona pääsevät ulos sairaalasta, he molemmat ovat valmiita kompromissiin lapsien suhteen, ja he päättävät palata yhteen.
Aiheesta muualla
ABC - Grey's Anatomy - Arizona Robbins Greyn anatomian virallisella sivulla
Sara Hagström
Sara Hagström (s. 25. maaliskuuta 1995) on ruotsalainen suunnistaja. Riian MM-kilpailuissa 2018 Hagström sijoittui keskimatkalla kuudenneksi ja Sarpsborgin MM-kilpailuissa 2019 pitkällä matkalla yhdeksänneksi. Doksyn MM-kilpailuissa 2021 Hagström voitti Ruotsin joukkueessa sprinttiviestin ja viestin maailmanmestaruuden. Flims Flaaxin MM-kilpailuissa 2023 Hagström voitti Ruotsin viestijoukkueessa maailmanmestaruuden.
Suunnistuksen EM-kilpailusta Hagströmillä on kulta viestistä 2022, hopea viestistä Ticinossa 2018 ja hopea sprinttiviestistä Neuchâtelissa 2021.
Venlojen viestissä Hagström on ollut IFK Göteborgin voittaneessa joukkueessa 2022 ja 2023.
Sara Hagström on hiihtäjä Johanna Hagströmin isosisko.
Malaspinan jäätikkö
thumb|right|200px|Malaspinan jäätikkö [[Alaskassa on monesta jäävirrasta jäänsä saava piedmont-jäätikkö.]]
Malaspinan jäätikkö on Alaskassa sijaitseva vuorilta valunut vuorenedustajäätikkö. Se on tarkemmin neljän laaksojäätikön yhdistelmä. Jään virtauskuvio näkyy erittäin selvästi joissain ilmakuvissa ja satelliittikuvissa. Jää nousee silti painanteesta ylös, koska siihen virtaava uusi jää pursottaa sitä ylös.
IG-88
IG-88 on kuvitteellinen salamurhaajarobotti George Lucasin luomassa Tähtien sota -trilogiassa.
IG-88 on IG-sarjan salamurhaajadroidi, jonka kehitti Holowan Laboratories. IG-88 muistuttaa magnavartijadroidia, jota kenraali Grievous käytti kloonisotien aikana ja IG-Lancerdroidia jota palkkionmetsästäjä Durge käytti. IG-88:asta tuli myöhemmin yksi galaksin pahamaineisimmista salamurhaajista, mutta se oli kuitenkin vain peite sen suunnitelmille aloittaa droidien vallankumous.
Vain neljä, identtistä tämän mallista droidia valmistettiin. Originaalidroidin aktivoituessa se kääntyi laboratorion työntekijöitä vastaan, ja tappoi heidät. Tämän jälkeen se asensi oman mielensä muihin IG-88-droideihin, ja ne pakenivat tutkimuskeskuksesta. Droidin tappojen takana on mahdollisesti sen mielen epätäydellinen kehittyminen. Droidimalli oli mallin IG-86 seuraaja.
Muita Tähtien sodan tappajadroideja
List of Star Wars characters Prisjägare i Star Wars
Katie Taylor
Katie Taylor (s. 2. heinäkuuta 1986 Bray) on irlantilainen amatöörinyrkkeilyn olympiavoittaja, maailmanmestari, Euroopan-mestari, entinen jalkapalloilija ja nykyinen ammattinyrkkeilijä. 162 senttimetriä pitkä Taylor kilpaili amatöörinä 60-kiloisten sarjassa eli kevytsarjassa ja ammattilaisena ylemmässä höyhensarjassa.
Ura nyrkkeilijänä
Taylor saavutti olympiakultaa kevytsarjasta vuoden 2012 kesäolympialaisista Lontoosta voittaen finaalissa Venäjän Sofija Otšigavan. Hän toimi olympialaisten avajaisissa myös Irlannin lipunkantajana. MM-kilpailuista Taylorilla on viisi kultaa ja yksi pronssi, kaikki kevytsarjasta.
Vuoden 2015 Euroopan kisoista Taylor voitti kultaa kevytsarjasta. EM-kilpailuista hänellä on kuusi kultaa ja EU-mestaruuskilpailuista viisi kultaa.
Rio de Janeiron kesäolympialaisissa 2016 Taylor arvottiin suoraan puolivälieriin, jossa hän hävisi hajaäänituomiolla (37–39, 38–38*, 39–37) suomalaiselle Mira Potkoselle ja putosi harvinaislaatuisesti kokonaan mitalisijoilta. Taylor ilmoitti marraskuussa 2016 siirtyvänsä ammattilaiseksi ja kohtaa ensimmäisessä ylemmän höyhensarjan ammattilaisottelussaa puolalaisen Karina Kopinskan 26. marraskuuta 2016 Lontoossa.
Ura jalkapalloilijana
Taylor on myös pelannut jalkapalloa Irlannin korkeimmalla sarjatasolla. Hän kuului myös Irlannin naisten jalkapallomaajoukkueeseen vuosina 2006–2009. Taylor teki 11 pelaamassaan maaottelussa kaksi maalia. Pelipaikaltaan hän oli keskikenttäpelaaja ja hyökkääjä.
Aiheesta muualla
| luettelo ammattinyrkkeilyotteluista boxrec.comissa
Hilda Hongell
Elämäkerta
Hongell suunnitteli kaikkiaan 98 rakennusta Maarianhaminaan ja sen lähiympäristöön vuosina 1889–1912, jolloin kaupungissa vallitsi vilkas rakentamiskausi Maarianhaminan kylpylän 1889 tapahtuneen perustamisen jälkeen. Rakennukset olivat pääasiassa kaupunkitaloja ja maatilojen rakennuksia. Hän käytti rakennuksissaan koristeellista sveitsiläistyyliä. Hongellin suunnittelemista rakennuksista 44 on säilynyt nykypäiviin.
Hongell oli naimisissa rakennusmestari Sanfrid Hongellin kanssa, ja heille syntyi kuusi lasta. Esikoispoika Olof Hongell (1898–1919) oli Suomen ensimmäisiä lentäjiä ja kolmas poika Göran Hongell (1902–1973) tunnettu lasiesineiden suunnittelija.
Gunnar Wasastjerna
Gunnar Evert Wasastjerna (18. marraskuuta 1900 Helsinki – 17. syyskuuta 1980 Tornio) oli suomalainen ylilääkäri, lääkintöneuvos ja muistelmakirjailija.
Wasastjernan vanhemmat olivat lääketieteen lisensiaatti, valtiopäivämies Evert Viktor Wasastjerna (1862–1941) ja Hanna Maria Grenman. Hän pääsi ylioppilaaksi 1919 ja valmistui lääketieteen kandidaatiksi 1924, voimistelunopettajaksi 1927 ja lääketieteen lisensiaatiksi 1930.
Laukolan majurien juttu
Laukolan majurien juttu oli 1920-luvulla Suomen sotaväen päällikkönä toimineen Aarne Sihvon ja tykistössä majureina palvelleiden Laukolan veljesten Waldemar ja Ilmari Laukolan välillä käyty kunnianloukkausoikeudenkäynti joka sai myös laajempaa poliittista merkitystä.
Tapaus johti lopulta siihen että sotaväen ylipäällikkönä toiminut Aarne Sihvo haastoi Laukolan veljekset oikeuteen kunnianloukkauksesta. Oikeusjuttu sai myös laajempaa kantavuutta kun muun muassa sotaväen ylipäällikkönä aiemmin toiminut kenraali Karl Fredrik Wilkama asettui veljesten puolelle. Presidentti Relanderia painostettiin erottamaan Sihvo virastaan mutta tämä hanke ei kuitenkaan onnistunut.
Laukolan veljekset olivat ehtineet aloittaa lääketieteen opintonsa jo ennen sotilasuraansa ja he toimivatkin myöhemmin lääkäreinä. Ilmari Laukolasta tuli naistentautien erikoislääkäri ja Valdemar Laukola sai erikoislääkärin oikeudet kirurgisissa taudeissa 1937.
Urho Kekkonen viittasi Laukolan majurien juttuun vuonna 1928 kirjoittamassaan tunnetussa pakinassa Minä olin diktaattori.
Émile Mercier
Émile Mercier oli ranskalainen jousiampuja ja olympiamitalisti. Hän voitti pronssia Pariisin olympialaisissa 1900 50 metrin Au Chapelet-kilpailussa.
NBA:n arvokkain pelaaja
NBA:n arvokkain pelaaja on vuosittain jaettava palkinto, joka myönnetään NBA:n arvokkaimmalle pelaajalle. Palkinto on jaettu kaudesta 1955–1956 lähtien. Arvokkaimmaksi pelaajaksi valittu henkilö saa Maurice Podoloffin mukaan nimetyn pokaalin. Valinnan tekee urheilu- ja televisiotoimittajista koostuva paneeli, minkä lisäksi valintaan vaikuttaa katsojien internet-äänestyksen tulos.
Ensimmäinen palkinnon voittanut ulkomaalainen oli Hakeem Olajuwon, joka sai myöhemmin Yhdysvaltain kansalaisuuden. Käytännössä ensimmäinen ei-yhdysvaltalainen pelaaja oli kuitenkin kanadalainen Steve Nash, joka voitti palkinnon vuonna 2005. Eniten MVP-valintoja on saavuttanut Kareem Abdul-Jabbar, joka valittiin sarjan arvokkaimmaksi pelaajaksi kuusi kertaa.
Valinnat
thumb|right|[[Bob Cousy voitti palkinnon kaudella 1956–1957.]] thumb|right|[[Kareem Abdul-Jabbar voitti palkinnon ennätykselliset kuusi kertaa.]] thumb|right|[[Michael Jordan valittiin arvokkaimmaksi pelaajaksi viisi kertaa.]] thumb|right|Dirk Nowitzki on ensimmäinen eurooppalainen, joka on voittanut palkinnon.
Voittajat maittain: (1956-2023)
Marlo Koponen
Marlo Koponen (s. 13. joulukuuta 1986 Imatra) on suomalainen entinen jääkiekkopuolustaja. Hän pelasi urallaan SM-liigaa Saimaan Pallossa, KooKoossa ja Mikkelin Jukureissa yhteensä 180 runkosarjaottelua tehopistein 3+12=15 ja yhden playout-ottelun ilman tehopisteitä. Koponen loi pääsarjauraa myös kahdella kaudella Tanskassa, jossa hän saavutti molempina kausinaan Metal Ligaenin hopeaa Gentofte Starsissa vuonna 2017 ja Herning Blue Foxissa vuonna 2018. Suurimman osan urastaan Koponen vietti kuitenkin Mestiksessä, jossa hän voitti Mestaruuden KooKoossa vuonna 2014 sekä Imatran Ketterässä vuosina 2019 ja 2021, joista jälkimmäisellä kaudella Koponen toimi joukkueen kapteenina. Hänet palkittiin samalla kaudella myös pudotuspelien arvokkaimpana pelaajana Håkan Hjerpe -palkinnolla. Koponen saavutti myös hopeaa KooKoossa vuonna 2015 sekä pronssia TUTO Hockeyssa vuonna 2013. Hän voitti Ketterässä myös Suomen Cupin vuosina 2018, 2019 ja 2021, joista viimeisimmän joukkueen kapteenina. Koponen oli pelityyliltään peruspuolustaja.
Koponen lopetti pelaajauransa loukkaantumisten vuoksi helmikuussa 2022, jolloin hän siirtyi samalla myös Ketterän Mestis-joukkueen apuvalmentajaksi.
Ura
Koponen on Saimaan Pallon kasvatti ja pelannut juniorina myös itävaltalaisessa Wiener Eislöwenissä sekä Yhdysvalloissa Dallas Ice Hawksin ja Coppell Cowboysin joukkueissa. Kaudella 2007–2008 hän pelasi ensimmäiset miesten pelinsä Mestis-joukkue Heinolan Kiekossa, jossa Koposen tulokaskausi toi 31 runkosarjaottelussa viisi syöttöpistettä. Kauden jälkeen hän palasi try-out -sopimuksella kasvattajaseuransa SaiPan SM-liigajoukkueeseen. Koponen teki liigadebyyttinsä kauden 2008–2009 avauskierroksella 11. syyskuuta 2008 vieraissa Oulun Kärppiä vastaan. Hänet merkittiin SaiPan nelospuolustajapariin Simo Pulkin viereen. Lokakuussa Koponen sai joukkueeseen jatkosopimuksen kevääseen 2010 saakka. Kaikkiaan hän pelasi tulokaskaudellaan 47 runkosarjaottelua tehopistein 0+3=3.
Kaudella 2009–2010 Koponen jäi pienempään rooliin ja haki pelituntumaa myös yhteistyöjoukkueesta Mikkelin Jukureista muutaman Mestis-kamppailun verran. Hän teki SM-liigassa 37 ottelussa tehot 0+1=1. Tammikuussa 2010 Koponen teki kaksivuotisen jatkosopimuksen SaiPan kanssa.
Kaudella 2010–2011 Koponen pelasi SaiPassa vain 19 runkosarjaottelua tehopistein 0+2=2. Hän pelasi ison osan kaudestaan lainalla Jukureissa, joita Koponen vahvisti kauden loppuun asti. Hän voitti kauden päätteeksi Mestis-hopeaa. Saman vuoden huhtikuussa Koponen purki yhteisymmärryksessä sopimuksensa SaiPan kanssa ja teki kesäkuussa vuoden mittaisen sopimuksen TUTO Hockeyn kanssa. Maaliskuussa 2012 hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen seuran kanssa.
Koponen kuului kaudella 2012–2013 TUTOn suurimpiin onnistujiin hyvän oman pään pelaamisensa ansiosta. Hänen kauden ainoa maalinsa syntyi kevään 2013 pudotuspeleissä. Koponen jakoi lukemalla +21 koko Mestiksen tehotilaston voiton Jukurien Turo Asplundin kanssa ja voitti Jari Hirsimäki -palkinnon. Hän voitti kauden päätteeksi myös Mestis-pronssia. Kaudeksi 2013–2014 Koponen siirtyi 1+1-vuotisella KooKoohon. Hän nousi joukkueen varakapteeniksi ja voitti kauden päätteeksi Mestiksen mestaruuden. Toukokuussa 2014 KooKoo käytti Koposen sopimuksessa olleen option ja teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen hänen kanssaan.
Kaudella 2014–2015 Koponen voitti KooKoon sisäisen tehotilaston sekä runkosarjassa lukemalla +24 että pudotuspeleissä lukemalla +10. Hän voitti kauden päätteeksi Mestis-hopeaa. Toukokuussa 2015 Koponen teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen SM-liigaan nostetun KooKoon kanssa. Hän onnistui tekemään liigauransa avausmaalin lopulta kauden 2015–2016 toisella kierroksella uransa 105. SM-liigaottelussaan 12. syyskuuta 2015 Saimaan Palloa vastaan. Koponen teki kauden aikana kaikkiaan 45 runkosarjaottelussa tehot 2+2=4, jotka on hänen SM-liigan yhden kauden ennätyksensä.
Koponen oli kauden 2015–2016 jälkeen ilman sopimusta, kunnes hän palasi kauden 2016–2017 kynnyksellä KooKoohon kuukauden mittaisella sopimuksella paikkaamaan Julius Nyqvistin ja Robin Jacobssonin loukkaantumisia. Lyhyen sopimuksensa päätyttyä Koponen siirtyi marraskuussa loppukauden sopimuksella Tanskan Metal Ligaenin Gentofte Starsiin. Hän voitti siellä kauden päätteeksi hopeaa. Kesäkuussa 2017 Koponen teki joukkueen kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kaudella 2017–2018 hän oli Starsin tehokkain puolustaja tehoilla 2+15=17, kunnes tammikuussa 2018 Koponen vaihtoi loppukaudeksi samassa liigassa pelaavaan Herning Blue Foxiin. Hän voitti kauden päätteeksi hopeaa.
Kaudeksi 2018–2019 Koponen palasi kotiseudulleen Etelä-Karjalaan ja siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Mestis-joukkue Imatran Ketterään. Hänet nimettiin joukkueen varakapteeniksi. Koponen voitti kauden päätteeksi Mestiksen mestaruuden. Hän voitti myös Suomen Cupin. Joulukuussa 2018 Ketterä lainasi Koposen alustavasti viikon mittaisella sopimuksella hänen aiempaan seuraansa Mikkelin Jukureihin, jotka nostettiin SM-liigaan kaksi vuotta aiemmin. Koponen paikkasi pääasiassa Teemu Suhosen ja Valtteri Hietasen poissaoloja. Hän sai siellä tililleen lopulta 19 runkosarjaottelua tehden neljä syöttöpistettä. Kaudella 2019–2020 Koponen oli viidellä osumallaan Ketterän eniten maaleja tehnyt puolustaja Joel Olkkosen ja Aku Alhon kanssa. Hänet valittiin Mestiksen marraskuun kuukauden kentälliseen. Koponen voitti kauden aikana myös Suomen Cupin. Toukokuussa 2020 hän teki Ketterän kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Koponen nimettiin kaudeksi 2020–2021 Ketterän kapteeniksi. Hän johdatti joukkueen kauden päätteeksi Mestiksen mestaruuteen. Heinäkuussa 2021 Koponen teki Ketterän kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kaudella hän johdatti joukkueen Suomen Cupin voittoon. Koponen kuitenkin kärsi loukkaantumisista ja pelasi runkosarjassa vain kymmenen ottelua, kunnes helmikuussa 2022 hän päätti lopettaa pelaajauransa. Koposen uutisoitiin samalla siirtyvän Ketterän apuvalmentajaksi Tuomo Rovon johtamaan valmennustiimiin.
Aleksanterin-koulu (Põltsamaa)
Aleksanterin-koulu oli Põltsamaassa Virossa vuodesta 1888 vuoteen 1906 toiminut ylemmänasteinen kaupunkikoulu. Koulu rahoitettiin virolaisen kansallisen liikkeen aktiivien järjestämällä rahankeruulla ja alun perin tarkoituksena oli perustaa ensimmäinen vironkielinen ylemmänasteinen koulu. Koulun pääkomiteassa toimivat monet aikansa kansallisen liikkeen merkittävimmistä vaikuttajista. Lopulta hanke ajautui kuitenkin liikkeen sisäisiin kiistoihin ja lopulta vuonna 1888 avattu koulu oli laajaksi pettymykseksi venäjänkielinen. Koulun toiminta lopetettiin vuonna 1906.
Historia
Ajatus Aleksanterin-koulun perustamisesta syntyi virolaisen kansallisen liikkeen keskuudessa Vilsandimaalla 1860-luvulla. Ajatuksen mukaan Venäjän keisari Aleksanteri I:n kunniaksi nimetty koulu avattaisiin maaorjuuden lakkauttamisen 50-vuotismuistoksi ja koulun oli tarkoitus olla ensimmäinen vironkielinen ylemmänasteinen koulu. Loppukesällä 1869 koulun perustamiseksi saatiin rahankeräslupa Aleksanteri II:lta. Keruuta varten perustettiin Aleksanterin-koulun pääkomitea Tartossa ja sen alaiset apukomiteat eri puolilla virolaisten asuttamaa aluetta. Pääkomitean jäseniä olivat esimerkiksi sen puheenjohtaja Jakob Hurt, Carl Robert Jakobson, Johann Voldemar Jannsen, Friedrich Reinhold Kreutzwald ja Johann Köler. Hurtin mukaan koulu oli tarpeellinen, jotta virolainen nuoriso ei erkanisi kansastaan. Kodin ja koulun kielen tuli olla sama, jotta virolaiset pysyisivät virolaisina myös koulun käytyään. Koulun rahoittamisesta tuli merkittävä kansallisen mobilisaation väline. Aleksanterin-koulun rahankeräyksen yhteensä 146 paikallistoimikuntaa järjestivät rahan keräämiseksi esimerkiksi myyjäisiä, juhlia ja konsertteja. Talolta talolle kierteli myös hankkeen aktiiveja.
Lopulta vuonna 1888 Põltsamaalla avautunut Aleksanterin-koulu oli hyvin erilainen, kuin mitä hanketta ajaneet olivat alun perin ajatelleet. Avautunut Aleksanterin-koulu oli venäjänkielinen kaupunkikoulu, vaikkakin viro oli yksi pakollisista oppiaineista. Tyytymättömyys lopputulokseen oli laajaa. Venäjän Itämeren provinssien korkein kouluviranomainen Mihail Kapustin kommentoi tyytymättömyyttä, esittäen että Aleksanteri II:n tarkoituksena oli alun perinkin perustaa koulu virolaisille, eikä niinkään vironkielistä koulua. Venäläismielinen Jakob Kőrv yhtyi näkemykseen lehdessään Valgus. Jakobsonin aikanaan perustama Sakala kirjoitti koulun avajaisista katkeraan sävyyn. Kouluhanke nousi uutisiin myös Suomessa. Uusi Suometar kirjoitti Hurtin erottamiseen liittyen "Saksalaiset Virolaisten vastustajat mahtavat nyt riemuita, kun Virolaisten leirissä on vihan ja riidan tuli irti". Aleksanterin-koulu toimi sittemmin vuoteen 1906 saakka, jolloin Venäjän viranomaiset sulkivat sen "vallankumouksellisen toiminnan" takia.
Helge Skog
Helge Alexander Skog (2. maaliskuuta 1904 Kruunupyy – 4. heinäkuuta 1962 Alaveteli) oli suomenruotsalainen runoilija.
Walter Winans
Walter W. Winans (5. huhtikuuta 1852 Pietari, Venäjä – 12. elokuuta 1920 Barking, Iso-Britannia) oli yhdysvaltalainen ampuja, kuvanveistäjä ja olympiavoittaja. Winans kilpaili kaksissa olympialaisissa. Lontoossa 1908 hän kilpaili viidessä eri ammuntakilpailussa. Hän oli 50 jaardin vapaapistoolikilpailun 38., 25 jaardin pienoiskiväärikilpailun katoavien maalien kilpailun 19. ja liikkuvien maalien kilpailun 10. ja 100 metrin hirvimaalin kertalaukauskilpailun kuudes. Olympiakultaa hän saavutti 100 metrin hirvimaalin parilaukauskilpailussa. Neljä vuotta myöhemmin Tukholmassa 1912 hän kilpaili kuudessa ammuntakilpailussa. Hän sijoittui kymmenen parhaan joukkoon 30 metrin olympiapistoolissa (8.), 30 metrin olympiapistoolin joukkuekilpailussa (4.) ja 100 metrin hirvimaalin kertalaukauskilpailun joukkuekilpailussa Yhdysvallat oli toinen. Winans kilpaili Tukholmassa myös kuvanveistossa, jonka hän voitti pronssipatsaalla An American trotter. Winans on ainoa yhdysvaltalainen urheilija, joka on saavuttanut mitalin sekä taidelajeissa että tavallisissa olympialajeissa.
Sorry Not Sorry
Sorry Not Sorry on yhdysvaltalaisartisti Demi Lovaton kappale. Se julkaistiin hänen kuudennen, Tell Me You Love Me-studioalbumin johdantosinglenä 11. heinäkuuta 2017. Kappaleen ovat sanoittaneet Lovato, Sean Douglas, Trevor Brown, William Zaire Simmons ja Oak Felder, joista viimeisin myös tuotti sen Downtown" Trevor Brownin sekä Zaire Koalon kanssa. Kappaleen akustinen versio on liitetty Tell Me You Love Men erikoispainokseen.
"Sorry Not Sorry" oli kaupallinen menestys, sen päästyä singlelistan kymmenen parhaan joukkoon Australiassa, Irlannissa, Isossa-Britanniassa, Latviassa, Unkarissa, Uudessa-Seelannissa ja Yhdysvalloissa. Lisäksi se pääsi kahdenkymmenen parhaan joukkoon El Salvadorissa, Hondurasissa, Kanadassa, Kreikassa, Malesiassa, Norjassa, Panamassa, Portugalissa ja Tšekissä. Kappale myi Australiassa kaksinkertaista, Kanadassa kolminkertaista ja Yhdysvalloissa viisinkertaista platinaa.
Mainostaakseen kappaletta Lovato esitti sen livenä julkaisua seuranneissa kotibileissä. Sen lisäksi hän on esittänyt kappaleen livenä muun muassa Good Morning Americassa, The Tonight Show Starring Jimmy Fallonissa, The Ellen DeGeneres Showssa, sekä vuoden 2017 MTV Video Music Awardsissa ja American Music Awardsissa. Kappale sai ehdokkuuden vuoden 2017 MTV Video Music Awardsissa kategoriassa "Kesän paras kappale" sekä uudemman kerran vuoden 2018 MTV Video Music Awardsissa kategoriassa "Paras pop kappale".
Herman Sohlberg
Herman Leonard Sohlberg (17. joulukuuta 1887 Oulu – 25. heinäkuuta 1962 Helsinki) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Entelodontit
Entelodontit (Entelodontidae tai Entelodontoidea) on sukupuuttoon kuolleiden sikaa muistuttaneiden sorkkaeläinten ryhmä. Vaikka niitä pidetään usein ”sikoina”, ne muodostavat oman ryhmänsä. Ne ovat vain kaukaista sukua nykyisille sioille vaikka kehittyivätkin yhteisestä kantamuodosta, joka eli noin 45 miljoonaa vuotta sitten. Suurin osa entelodonteista oli suuria metsästäjiä ja raadonsyöjiä. Viimeinen laji Daeodon shoshonensis kuoli sukupuuttoon noin 16 miljoonaa vuotta sitten.
Luokittelu
Entelodontteja pidettiin kauan sikaeläiminä, mutta uudet tutkimukset ovat osoittaneet niiden olleen lähempää sukua valaille ja virtahevoille kuin sioille. Ennen yläheimoon Entelodontoidea luokiteltiin Entelodontidaen lisäksi myös heimot Mixtotheriidae ja Cebochoeridae. Nyt ne luokitellaan yläheimoon Dichobunoidea, ja Entelodontidae on yläheimon ainoa heimo.
Lähde (täsmennyssivu)
Lähde voi tarkoittaa seuraavia:
Suomalainen sukunimi:
Seppo Hassi
Seppo Hassi (s. 2. heinäkuuta 1961 Hyvinkää) on ollut Vaasan yliopiston matematiikan professori vuodesta 2001.
Hassi valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi vuonna 1983 ja väitteli filosofian tohtoriksi vuonna 1991. Ennen nimittämistään professoriksi Vaasan yliopistoon Hassi työskenteli Helsingin yliopiston tilastotieteen laitoksella assistenttina ja yliassistenttina vuodesta 1985 ja tuntiopettajana Teknillisessä korkeakoulussa. Hassi on Helsingin yliopiston matematiikan dosentti.
Jalometallityöntekijäin Liitto
Liitto kuului keskusjärjestö Suomen Ammattijärjestöön vuosina 1907–1930, Suomen Ammattiyhdistysten Keskusliittoon vuosina 1930-1960, uuteen SAJ:hin 1960-luvulla ja uuteen SAK:hon 1970-luvulla.
SAK:n eheyttämissopimukseen perustuen Jalometallityöntekijäin liiton ylimääräinen edustajakokous hyväksyi Metallityöväen liiton kanssa neuvotellun yhdentämissopimuksen ja se fuusioitui Metalliliittoon 1. joulukuuta 1974 alkaen.
Edvīns Bietags
87 kilogramman painoluokassa kilpaillut Bietags oli vuoteen 2015 mennessä Latvian ainoa painin olympiamitalisti. Hän saavutti olympiahopeaa Berliinissä 1936 ja Euroopan mestaruuden Roomassa 1934.
Cà Mau (maakunta)
thumb|Maakunta Vietnamin kartalla Cà Mau on maakunta Vietnamin eteläisimmässä kärjessä,  Đồng Bằng Sông Cửu Longin alueella. Sen pääkaupunki on Cà Mau. Huhtikuussa 2009 maakunnassa oli noin 1,2 miljoonaa asukasta. Maakunnan pinta-ala on 5 332 km² Maakunnassa on monia lintujen suojelualueita.
Maakunnan lentoliikennettä palvelee Cà Maun lentoasema, josta on yhteys maan suurimpaan kaupunkiin, Hồ Chí Minhiin.
Hietasen rautatieasema
Hietasen rautatieasema on lakkautettu rautatieliikennepaikka Savon radalla Mikkelissä. Se avattiin liikenteelle 1. lokakuuta 1889 samaan aikaan Savon radan kanssa. Asemarakennus rakennettiin vuosina 1887–1889 Oulun radan pysäkin tyyppipiirustusten mukaisesti. Sitä laajennettiin poikkipäädyllä 1908 ja myöhemmin vielä kuistilla. Asema muutettiin miehittämättömäksi 1. lokakuuta 1970. Tavaraliikenne lakkautettiin 1976, mutta sitä jatkettiin vielä 1980-luvulla ja ratapihaa käytettiin tavaravaunujen säilytykseen vuoteen 2000 asti. Henkilöliikenne lakkautettiin 4. kesäkuuta 2000 ja liikennepaikka lakkautettiin kokonaan vuonna 2001.
Vallila Interior
Oy Vallila Interior Ab on suomalainen sisustustekstiilien ja -tuotteiden suunnitteluun ja tukkumyyntiin sekä projektisisustamiseen erikoistunut perheyritys. Vallila Interiorin perusti sveitsiläinen Otto Berner vuonna 1935 Vallilan kaupunginosaan Helsinkiin. Vuonna 1962 Vallilassa aloitti uransa Otto Bernerin poika Rudolf Berner. Vuonna 1989 Vallila Interiorin toimitusjohtajaksi siirtyi Rudolf Bernerin tytär Anne Berner. Hän siirtyi yrityksen hallituksen puheenjohtajaksi vuonna 2012. Anne Berner on Vallila Interiorin pääomistaja.
Yrityksen toimitusjohtajana toimii Anne Bernerin veli Mathias Berner. Vallilalla on oma, kaksi kertaa vuodessa uudistuva tekstiili- ja sisustustuotekokoelma. Vallila Interior toimii myös sisustuskumppanina erilaisissa julkitilaprojekteissa niin kotimaassa kuin ulkomailla. Lisäksi Vallila Interior edustaa Suomessa kymmeniä sisustusalan brändejä kalusteissa, valaisimissa, tapeteissa sekä tekstiileissä. Vallilan edustusbrändeihin kuuluu esimerkiksi Designers Guild, jota Vallila edustaa sekä Suomessa että Venäjällä. Vallila Interiorin liikevaihto vuonna 2015 oli 31 miljoonaa euroa, ja yritys työllistää 125 henkeä. Vallila-konserniin kuuluu emoyhtiö Vallila Interior sekä liiketoimintayhtiöt Vallila Collection ja Vallila Contract.
Toukokuussa 2021 kerrottiin, että Vallila Interiorin, Finlaysonin ja Makia Clothing Oy:n omistus keskitetään uuteen emoyhtiöön nimeltä Manna & Co. Näiden lisäksi uusi yhtiö on ostanut 20 prosenttia Sasta-yhtiöstä, ja mukaan tulee myös Finlaysonin tytäryhtiö Reino & Aino. Kunkin yhtiön keskeiset osakkaat jatkavat emoyhtiön omistajina, ja järjestely toteutetaan osin osakevaihdolla.
Tuotteiden suunnittelu ja tuotanto
Vallilan sisutustekstiileistä ja -tuotteista koostuva kokoelma uudistuu kaksi kertaa vuodessa. Kankaat suunnitellaan Suomessa. Vallilan henkilökuntaan kuuluu neljä vakituista kuosisuunnittelijaa: Tanja Orsjoki, Matleena Issakainen, Riina Kuikka ja Saara Eklund. Myös eri alojen taiteilijat ovat suunnitelleet Vallilalle kuoseja, muun muassa Zoltan Popovits, Howard Smith ja Lauri Tähkä. Vallilan kokoelmiin on kuulunut myös valokuvaaja Philip Lászlón sekä Caj Bremerin valokuvateosten sekä Erik Bruunin teosten pohjalta suunniteltuja kuoseja. Vuonna 2014 Vallilan kokoelmaan tulivat myös yhteistyössä Fazerin sekä Ateneumin taidemuseon kanssa toteutetut kuosit. Suomalaisen Työn Liitto on myöntänyt Vallila Interiorin sisustuspalvelulle ja suunnittelulle Avainlipun sekä suunnittelulle Design From Finland -merkin.
Tuotteista vain jotkin Vallilan tapetit tehdään Suomessa, muuta muuten tuotteet valmistetaan ulkomailla. Vallilan verhot valmistetaan Turkissa.
Historia
Oy Vallila Interior Ab aloitti toimintansa tekstiilikutomona ja toimi aluksi nimellä Vallilan Silkkitehdas Oy. Se valmisti muun muassa ohuita vuori- ja puserokankaita sekä pöytäliina- ja korsettikankaita. Vuonna 1939 Otto Berner rakennutti yritykselle uudet tilat Nilsiänkadulle Vallilaan. Rakennuksen suunnitteli arkkitehti Matti Finell. Tilat ovat edelleen Vallila-konsernin pääkonttorin käytössä.
Vuonna 1962 Otto Bernerin poika Rudolf Berner siirtyi johtoon. Vallila Interior siirtyi kankaiden maahantuojaksi ja tukkumyyjäksi erikoistuen verhokankaisiin. Suunnittelijaksi palkattiin Suomeen muuttanut amerikkalaistaiteilija Howard Smith.