cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Eurovision laulukilpailu 2004
Finaali (15. toukokuuta)
Finaalin voitti vasta toista kertaa osallistuneen Ukrainan edustaja Ruslana itse säveltämällään kappaleella "Wild Dances". Energisellä koreografialla esitetty kappale sisälsi elementtejä modernista dance-musiikista ja Karpaattien seudun kansanmusiikista. Toiseksi sijoittui Serbian ja Montenegron Željko Joksimovi&in esittämä ja niin ikään itse säveltämä "Lane moje", haikea slaavilaissävelmä, jonka esitykseen perinteiset soittimet toivat oman säväyksensä ja kolmanneksi Kreikan Sakis Rouvasin tanssishow’lla höystetty latinopopkappale "Shake it". Muita huomionarvoisia tuloksia olivat Turkin ska-rock-kappaleen sijoittuminen neljänneksi, vedonlyöntitilastojen hännillä olleen Saksan bluesin sijoittuminen kärkikymmenikköön sekä Irlannin jääminen toiseksi viimeiseksi Westlife-yhtyeessä vaikuttaneen Brian McFaddenin säveltämällä, vedonlyöntilistojen kärkipäässä olleella balladilla. Mielenkiintoisena ilmiönä pidettiin myös Alankomaiden sävelmän sijoittumista: semifinaalissa laulu sijoittui kuudenneksi 146 pisteellä, mutta finaalissa pisteitä tulikin vain 11, jotka riittivät 20. sijaan.
Semifinaali
Finaaliin päässeet maat on merkitty vaaleanvihreällä taustavärillä. Automaattiset finalistit Puola, Ranska ja Venäjä jättivät näyttämättä semifinaalin eivätkä maat myöskään osallistuneet äänestykseen.
Finaali
Tummanvihreällä on merkitty kilpailun voittaja Ukraina. Se on myös lihavoitu sekä kilpailun muu kärkikymmenikkö (pois lukien 4 suurta rahoittajamaata) kursivoitu, koska ne pääsivät ensi vuonna automaattisesti finaaliin. Euroviisujen neljä suurinta rahoittajamaata on merkitty vaaleanvihreällä sekä automaattisesti tämän vuoden finaalissa olleet edellisvuoden 10 parasta maata suurten rahoittajamaiden ulkopuolelta keltaisella.
Äänestyskoostumus
Jokainen maa antoi kymmenelle mielestään parhaalle kappaleelle pisteet 12, 10, 8, 7, 6, 5, 4, 3, 2 ja 1. Finaalissa kaikki maat käyttivät puhelinäänestystä; semifinaalissa Puola, Ranska ja Venäjä eivät äänestäneet lainkaan ja Monacon pisteet otettiin kahdeksanhenkiseltä vararaadilta. EBU julkaisi kilpailun jälkeen kussakin maassa semifinaalissa ja finaalissa annetut puhelinäänimäärät:
Hans Scherbart
Hans Scherbart (16. joulukuuta 1905 – ?) oli saksalainen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti.
Luftëtari Gjirokastër
Klubi Sportiv Luftëtari Gjirokastra on jalkapalloseura Gjirokastërin kaupungista. Seura pelaa kaudella 2018–2019 Albanian korkeimmalla sarjatasolla Kategoria superioressa. Luftëtari Gjirokastër on perustettu vuonna 1929. Kotiottelunsa se pelaa Stadiumi Gjirokastralla.
Sätra brunn (virkistyspaikka)
pienoiskuva|Sätra brunnin kirkko pienoiskuva|Uusi kylpylärakennus Sätra brunn on vuonna 1700 avattu kylpylä Salan kunnassa Västmanlandin lääni Ruotsissa. Sätra brunn on yksi Ruotsin vanhimmista terveyskylpylöistä. Alueella on sata rakennusta.
Sätra brunnin omistaja vuodesta 2002 alkaen on Sätra Brunn taloudellinen yhdistys. Liiketoiminta koostuu pääasiassa konferensseissa, kylpylästä ja majoituksesta, jota varten on noin 130 huonetta ja ravintola. Laitoksen sisällä on myös kesäkirkko. Alueella toimii myös yrityksiä vuokratiloissa, esimerkiksi taide ja käsityö yrityksiä, kesäkahvila, eläinlääkäri ja taidegalleria. Alueella järjestetään konsertteja, historiallisia kierroksia ja markkinoita. Satra Brunn on myös suosittu paikka juhannuksen viettoon.
Bob the Robot
pienoiskuva|Bob the Robotin logo Bob the Robot on vuonna 2013 perustettu helsinkiläinen mainostoimisto. Maaliskuusta 2022 asti se on ollut osa The North Alliancen luovien toimistojen verkostoa. Bob the Robotin toimitilat ovat Helsingin Sörnäisissä.
Historia
Bob Helsingin perustivat vuonna 2002 Kari Eilola, Jon Granström, Anu Igoni, Jukka Kurttila, Marko Parkkinen ja Petri Pesonen. Vuonna 2013 Bob Helsingin ja Robot Creative Agencyn yhdistymisestä syntyi Bob the Robot.
Art director Granström palkittiin vuonna 2005, copywriter Pesonen vuonna 2008, art director Igoni vuonna 2012 ja Kari Eilola vuonna 2019 Grafian Vuoden huiput -kilpailussa platinahuipulla.
Vuonna 2014 perustettiin Bob the Robotin sisaryhtiö Pictures Helsinki, joka keskittyi videosisältöjen tuotantoon ja suunnitteluun.
Bob the Robot voitti Vuoden toimisto -palkinnon isojen toimistojen sarjassa vuonna 2017 ja uudelleen seuraavana vuonna 2018.
Maaliskuussa 2022 Bob the Robot liittyi osaksi The North Alliancen luovien toimistojen verkostoa.
Giuseppe Andrich
pienoiskuva Giuseppe Andrich (s. 28. maaliskuuta 1940) on italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Belluno e Feltren hiippakuntaan Gioacchino Muccin 28. kesäkuuta 1965, ja hänet nimitettiin Belluno-Feltren piispaksi 29. toukokuuta 2004. Piispaksi vihkiminen seurasi 27. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi kardinaali Angelo Scola, jota avustivat kardinaali Paolo Romeo ja arkkipiispa Pietro Brollo.
Loiri
Loiri on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Kurjat (täsmennyssivu)
Kurjat tai Les Misérables voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Lisäksi aiheesta on tehty useita televisiosarjoja.
Etelä-Afrikan jääkiekkomaajoukkue
Etelä-Afrikan jääkiekkomaajoukkue edustaa Etelä-Afrikkaa kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa. Maa liittyi Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n jäseneksi vuonna 1937. Maassa oli vuonna 2021 noin 450 rekisteröityä miesjääkiekkoilijaa ja yhdeksän jäähallia.
Joukkue otti ensi kertaa osaa maailmanmestaruuskisoihin vuonna 1961 C-sarjassa, ja se on sittemmin noussut viisi kertaa 2. divisioonaan ja pudonnut viidesti takaisin 3. divisioonaan.
Sijoitukset maailmanmestaruuskisoissa vuodesta 1966 alkaen
Kotikisojen järjestämisvuosi on kirjoitettu vahvennettuna.
Marcus Aemilius Lepidus
Marcus Aemilius Lepidus oli yleinen nimi eräässä roomalaisessa suvussa usean sukupolven ajan. Kuuluisin heistä on toiseen triumviraattiin osallistunut Marcus Aemilius Lepidus.
Jacques Laperrière
Joseph Hughes "Jacques" Laperrière (s. 22. marraskuuta 1941 Rouyn, Quebec, Kanada) on entinen, NHL:n parhaaksi puolustajaksikin valittu kanadanranskalainen jääkiekkoilija. Hän edusti Montreal Canadiensia.
Kategoria e Parë
Kategoria e Parë on Albanian jalkapalloilun toiseksi korkein sarjataso. Kaudella 2017–2018 sarja oli jaettu kahteen lohkoon, joissa kummassakin pelasi kymmenen joukkuetta. Kummankin lohkon viisi parasta etenevät jatkolohkoihin. Jatkolohkoja on kaksi. Jatkolohkojen voittajat pääsevät seuraavaksi kaudeksi korkeimmalle sarjatasolle Kategoria superioreen. Voittajat kuitenkin pelaavat vielä erillisen loppuottelun, jossa ratkaistaan sarjan voittaja. Alkulohkojen viisi huonointa pelaavat kaksi erillistä jatkolohkoa, joiden viimeiset putoavat suoraan sarjatasoa alemmas. Jatkolohkojen toiseksi viimeiset karsivat paikasta erillisessä jatkokarsinnassa.
Martinlaakso
Martinlaaksossa on kolme suurta mäkeä: Raappavuori, korkealle kohoava Laajavuori ja Kivivuori. Ne ovat pohjana valtaosalle alueen kadunnimistä. Vihertien nimi johtuu talosta, jonka maista tontit lohkottiin; Grönkullan talo sijaitsee Lyhtykujalla. Kivimäen nimi johtuu vastaavasti Stenbackan talosta, joka sijaitsee Ylästöntien länsipäässä.
Asemakaava perustuu ulkosyöttöiseen katuverkkoon ja laajaan sisäiseen jalankulkuverkkoon, jonka varrelle sijoittuvat puistot ja palvelut. Pääkatu Martinlaaksontie on leveä ja lehtevä bulevardi.
James Salter
Salter lähti West Pointiin vuonna 1942, valmistui 1945 ja palveli 12 vuoden ajan Yhdysvaltain ilmavoimissa. Hän oli Korean sodan veteraani. Ensimmäinen romaani The Hunters julkaistiin vuonna 1956, ja siitä on tehty myös Robert Mitchumin tähdittämä elokuva.
Martinlaakso
Martinlaakson historiaa
Martinlaakso on rakennettu Martinkylän (Mårtensby) maarekisterikylän takametsään. Kylän kantatalot olivat saaneet täältä maakaistaleet isojaossa 1700-luvulla. Vanha Martinkylä sijaitsee Vanhan Nurmijärventien varrella, ja siellä on ollut maataloja jo 1500-luvulla.
James Salter
Salterin muihin tunnettuihin teoksiin kuuluu novellikokoelma Dusk and Other Stories, jolla kirjailija voitti vuonna 1989 PEN/Faulkner-palkinnon. Hänet valittiin Yhdysvaltain taiteiden ja kirjallisuuden akatemiaan vuonna 2000.
Martinlaakso
Martinlaakson historiaa
Myös Espoossa ja Sipoossa oli Martinkylä, Mårtensby. Siksi päätettiin, että Espooseen tulee Martinsilta, Vantaalle Martinlaakso ja Sipooseen jää Martinkylä.
Martinlaaksossa oli 1990-luvulla kehityshanke, jolloin parannettiin katuja ja puistoja ja taloyhtiöille myönnettiin edullisia perusparannuslainoja. Tällöin useimpiin kerrostaloihin tehtiin julkisivu- ja parvekekunnostuksia ja muita perusparannuksia. Eri kerrostaloja kunnostettiin eri tavoin, jolloin taloista tuli yksilöllisiä ja kaupunginosan ilmeestä tuli vaihteleva. Julkisivujen betonilaatat ja kivimurske vaihtuivat tiileen ja rappaukseen. Uudempaa rakentamista ovat Kauppiaitten kauppaoppilaitos ja konserttisali Martinus (1987), Raikukuja 14:n palvelutalo (1994), Raikukuja 1:n kerrostalo (1999) ja Raappavuorenpolku 1:n palvelutalo (1999).
Laajaniityntiellä sijainneen Työ­terveys­laitoksen talon paikalle valmistui uudet kerrostalot 2007. Samoin Martinlaakson rautatieaseman itäpuolella ollut liike- ja toimistotalo on purettu. Sen tilalle valmistui uusi punatiilinen kauppakeskus (Arkkitehtitoimisto Petri Rouhiainen 2011). Sen eteläkulmassa kohoaa 14-kerroksinen asuintorni (Skanska, Arkkitehtitoimisto Petri Rouhiainen 2012), jonka pihaterassi on 12. kerroksen korkeudessa. Näiden pohjoispuolelle Kivivuorentien varrelle on rakennettu uusia punatiilipintaisia kerrostaloja (Sato ja SRV 2012). Rautatieaseman pohjoisen sisäänkäynnin yhteyteen rakennettiin Laajaniitynaukio, joka on World Design Capital -muotoiluhanke (2012). Lisää asuntoja on rakennettu purettujen Laajavuoren koulun ja Martinkeskuksen tonteille. Martinlaakson koulua on laajennettu.
Liikenneyhteydet
250px|thumb|Martinlaakson linja-autoasema (2009). [[Martinlaakson rautatieasema sijaitsee aivan linja-autoaseman vieressä.]] Martinlaakson rata valmistui ensin Martinlaaksoon asti 1975, jolloin M-juna alkoi kuljettaa asukkaita Helsinkiin 20 minuutissa: matka-aika Martinlaaksosta Helsinkiin piteni 21 minuuttiin Vantaankosken aseman valmistuttua 2.9.1991. Kaupunginosassa on kaksi rautatieasemaa: Martinlaakso (1975) ja Vantaankoski (1991). Liityntäpysäköintipaikkoja löytyy Vantaankosken asemalta ja Kivivuorentien varrella sijaitsevan Martinlaakson ostarin kattopaikoituksesta.
Kehärata Vantaankoskelta Kivistön ja Helsinki-Vantaan lentoaseman kautta pääradalle ja edelleen Tikkurilaan on valmistui vuoden 2015 heinäkuussa. Rata yhdistää toisiinsa 200 000 asukasta ja 200 000 työpaikkaa.
Martinlaaksosta liikennöi runkolinja 400 Helsinkiin ja runkolinja 520 Matinkylään. Martinlaaksosta on bussiliikennettä myös Espooseen ja eri puolille Vantaata, muun muassa Leppävaaraan, Espoon keskukseen ja Tikkurilaan. Hämeenlinnanväylällä on Martinlaakson pikavuoropysäkki.
Palveluja ja yritystoimintaa
Alueella toimii kaksi alakoulua: suomenkielinen Kivimäen koulu ja ruotsinkielinen Mårtensdals skola. Martinlaakson koulu laajeni yhtenäiskouluksi, joten sisäilmaongelmien vaivaama Laajavuoren koulu purettiin keväällä 2016 ja sen tontille on rakennettu kerrostaloja. Alueella toimivat myös Martinlaakson lukio ja Kauppiaitten kauppaoppilaitos. Päiväkotejakin on useampia. Muita kaupungin palveluja ovat Martinlaakson kirjasto, uimahalli, terveyskeskus ja neuvola. Kulttuuritalo Martinuksessa järjestetään konsertteja ja tanssiesityksiä.
Martinkeskus (1970) oli aikanaan Pohjoismaiden suurin kauppakeskus. Se sulkeutui ja purettiin vuonna 2016. Aseman viereen on valmistunut uusi kauppakeskus, Martinlaakson ostari vuonna 2011. Lisäksi Laajavuorenkujalla on K-Supermarket (1975) ja toinen K-Supermarket (nykyinen K-Market) on valmistunut Louhelaan 2012.
Vantaankosken aseman ympäristössä Martinkyläntien varrella sijaitsee Martinlaakson yritysalue, jonne on sijoittunut muutamia suuryrityksiä. Sanomalassa painetaan valtakunnan päälehtiä Helsingin Sanomia ja Hufvudstadsbladetia. Martinlaakson voimalaitos vastaa merkittävästä osasta Vantaan energiahuoltoa. Passeja valmistavan digitaalisen turvallisuuden yrityksen Gemalton Suomen toimipiste muutti Viinikkalasta Martinlaaksoon, Hansaprintin vanhoihin tiloihin vuonna 2013. Murata Electronics Oy valmistaa erilaisia antureita esimerkiksi autoteollisuudelle, Pöyry Oyj on kansainvälisestikin merkittävä suunnittelu- ja konsulttitalo. Thermo Fisher Scientific valmistaa laboratoriotekniikkaa. Vantaankosken aseman ympäristöön on kaavoitteilla lisää yritysten toimitiloja.
Kuuluisuuksia
thumb|200px|[[Mika Häkkisen aukio|Mika Häkkisen mukaan nimetty aukio sijaitsee Martinlaaksossa. Muistopaalu on sittemmin siirretty Vantaan vauhtikeskukseen, lentoaseman lähistölle Kiilan kaupunginosaan.]] Martinlaaksossa on asunut kaksi tunnettua Formula 1 -kuljettajaa: Mika Häkkinen ja Mika Salo. Häkkinen vietti lapsuutensa Raiviosuonmäki 6:ssa, Salo kadun toisella puolella Raiviosuonmäki 3:ssa. Häkkiselle on myös nimetty aukio Martinlaaksoon. Myös Virve Rosti, Annikki Tähti ja Jorma Hynninen ovat martinlaaksolaisia. Samoin metalliyhtye Amorphis on kotoisin Martinlaaksosta.
Torvald Appelroth
Torvald Appelroth (28. heinäkuuta 1902 Porvoo – 12. maaliskuuta 1984 Helsinki) oli suomalainen miekkailija.
Appelroth oli yhdessä Lauri Kettusen kanssa ensimmäinen suomalainen olympialaisissa kilpaillut suomalaismiekkailija osallistuessaan Amsterdamin 1928 olympialaisten miekkailuun. Hän karsiutui alkukierroksilla sekä floretti- että kalpakilpailussa. Kotimaassa hän edusti Helsingin Miekkailijoita ja voitti Suomen mestaruuden säilällä 1929, kalvalla 1931 sekä floretilla 1931 ja 1932.
Kilpauransa jälkeen Appelroth on toiminut muun muassa Suomen miekkailun olympiatoimikunnan puheenjohtajana 1951–1952, Suomen Miekkailuliiton puheenjohtajana 1950–1952 ja 1963–1965 sekä pitkään Helsingin Miekkailijain puheenjohtajana. Hänen poikansa Lars Appelroth ja tyttärensä Birgitta Appelroth (myöhemmin Malén) ovat edustaneet Suomea miekkailun MM-kilpailuissa.
Saattaja Aura II
Saattaja Aura II (aiemmin Halland, Bore II, Seagull ja Aura) oli Suomen merivoimien saattaja.
Höyrylaivaosakeyhtiö Bore
Ensimmäisinä vuosinaan alus oli Höyrylaiva osakeyhtiö Boren matkustaja-aluksena Göteborgin ja Lyypekin välillä nimellä Halland. Alus oli 1928 peruskorjattavana Finnbodan telakalla Tukholmassa, minkä jälkeen se nimettiin uudelleen Bore II:ksi. Alus asetettiin matkustajaliikenteeseen välille Helsinki-Tukholma. Aluksella oli 61 matkustajapaikkaa hyteissä.
Alus joutui 1929 telakalle Crichton-Vulcanin telakalle Turkuun, mistä vapauduttuaan se myytiin 1930. Uusi omistaja Hans von Rettig teki aluksesta huvipurren ja nimesi aluksen Seagulliksi.
Suomen merivoimat
Alus lahjoitettiin 1936 Suomen tasavallan presidentille Per Evind Svinhufvudille huvialukseksi nimellä Aura. Alus liitettiin 1939 Suomen merivoimiin saattajaksi nimellä Aura II. Aluksen päällikkönä sodassa oli luutnantti Esra Terä. Aura II upposi 13. tammikuuta 1940 Ahvenanmerellä ollessaan suojaamassa saattuetta. Syvyyspommi räjähti heittimeensä, kun alus oli jahtaamassa Neuvostoliiton laivaston sukellusvenettä Štš-324:ää. 26 miehistön jäsentä menehtyi ja vain 15 selvisi hengissä. Heidät pelastettiin vartiolaiva Tursakselle.
Päätalopäivät
Päätalopäivät on Kalle Päätalo-seura ry:n järjestämä kulttuuritapahtuma Taivalkoskella Koillismaalla. Tapahtuma kehittyi Taivalkosken kotiseutupäivistä Joki-Jussin päivistä, jotka alkoivat vuonna 1974. 1980 ne muuttuivat Päätalosavotaksi ja 1981 Päätaloviikoksi. Päätalopäiviä vietetään viikon lopussa kolmipäiväisenä. Päivillä vaalitaan menestyskirjailija Kalle Päätalon (1919–2000) muistoa ja perintöä. Suosittuja ovat "pyhiinvaellusmatkat" Päätalon lapsuudenkotiin Kallioniemeen ja muihin hänen kirjoissaan mainittuihin kohteisiin. Tapahtumaan osallistuu yleensä runsaat 5000 henkeä. Ohjelmassa on lisäksi mm. lukijatapahtumia, jäsentapaamisia, näytelmiä, näyttelyitä, konsertteja, seminaareja, työnäytöksiä ja kilpailuja. Taivalkoskella toimii myös Päätalo-instituutti.
Villi yö
Villi yö on vuonna 1991 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen romanttinen komediaelokuva, jonka on ohjannut Bryan Gordon sekä käsikirjoittanut John Hughes. Sen pääosia esittävät Frank Whaley ja Jennifer Connelly.
Hughes valitsi Bryan Gordonin ohjaamaan elokuvan nähtyään yhden Gordonin lyhytelokuvista. Elokuva kuvattiin Atlantassa sijaitsevassa Target-vähittäiskaupassa. Elokuva tuotti lippuluukuilla yli 11 miljoonaa dollaria ja se sai pääosin negatiivisia arvosteluita kriitikoilta.
Angolan portugali
Angolan portugalia käyttää 60 % Angolan asukkaista eli noin 7,5 miljoonaa ihmistä. Ethnologuen mukaan äidinkielenään sitä puhuu kuitenkin vain 87 000 ihmistä, joista 30 000 on Brasiliasta kotoisin. Angolassa puhutaan portugalia, koska Angola oli Portugalin siirtomaa vuosina 1576-1975.
Angolan portugalia lähinnä oleva portugalin murre on brasilianportugali. Suurin osa Angolan portugalin sanastosta on samaa kuin muissa murteissa, mutta joitakin eroja on. Myös Angolan portugali jakautuu useisiin pienempiin murteisiin, joista osa on saanut vaikutteita afrikkalaisista kielistä.
Bill Wyman
Bill Wyman (syntyjään William George Perks, s. 24. lokakuuta 1936 Lewisham, Lontoo, Britannia) on brittiläinen rockmuusikko, joka tunnetaan parhaiten The Rolling Stonesin entisenä basistina. Häntä pidettiin rauhallisena ja yhtyettä tasapainottavana voimana. Rolling Stonesissa lähes alusta saakka vaikuttanut Wyman erosi yhtyeestä vuonna 1991 ja on sen jälkeen esiintynyt ja levyttänyt satunnaisesti Bill Wyman’s Rhythm Kings -kokoonpanon kanssa. Wyman on kirjoittanut lukuisia kirjoja.
Lapsuus ja nuoruus
William ”Bill” Perks syntyi 24. lokakuuta 1936 Lewishamissa, Lontoossa. Lapsena hän soitti isänsä kanssa urkuja ja aloitti pianotunnit kymmenvuotiaana.
Perks palveli merivoimissa ja kiinnostui siellä rock and roll -musiikista Chuck Berryn, Elvis Presleyn ja Fats Dominon innoittamana. Hän myös ystävystyi siellä Lee Whymaniin, jolta tämä myöhemmin keksi itselleen uuden sukunimen. Englantiin palattuaan Perks ryhtyi puusepäksi ja opettelemaan omatoimisesti bassokitaran soittoa.
Rolling Stonesin ajat
thumb|left|upright|Bill Wyman vuonna 1965. thumb|left|upright|Bill Wyman soittaa bassokitaraa hänelle tyypilliseen tapaansa, soitin lähes pystysuorassa asennossa. Kuva Rolling Stonesin kiertueelta vuodelta 1975. Wyman teki The Rolling Stonesin jäseniin vaikutuksen kahdella studioon tuomallaan Vox-vahvistimella ja soittotaidollaan koesoitossa, jossa yhtye haki uutta basistia eronneen Dick Taylorin tilalle. Hiljattain sukunimensä Perks hylännyt Wyman ei täysin vaikuttunut yhtyeen jäsenten olemuksesta ja musiikista. Wyman oli sovinnainen ja siististi pukeutunut mies, mikä loi suuren kontrastin muihin jäseniin. Tästä huolimatta hän tunsi, että Mick Jaggerin, Keith Richardsin ja Brian Jonesin välillä oli kipinää ja jännitettä, joka ohitti heidän hurjat elämäntapansa. Wymanista tuli yhtyeen jäsen. Rolling Stones nousi maailmanlaajuiseen suosioon vuonna 1964 julkaisemansa esikoisalbuminsa myötä ja teki vuosien aikana lukuisia hittejä. Wyman, joka oli useita vuosia Rolling Stonesin muita jäseniä vanhempi, tunnettiin rauhallisena ja yhtyettä tasapainottavana voimana.
1970-luvun alussa Wyman alkoi turhautua asemaansa Rolling Stonesissa. Hänen kirjoittamistaan kappaleista vain yksi, ”In Another Land”, oli valittu studioalbumille. Lisäksi ”Downtown Suzie” ilmestyi myöhemmin julkaisemattomia kappaleita sisältävällä kokoelmalla Metamorphosis, mutta laulun alkuperäinen nimi oli vaihdettu kysymättä Wymanin lupaa. Wyman ei myöskään saanut nimeään laulujen tekijätietoihin, vaikka hän oli muun muassa säveltänyt pianolla ”Jumpin’ Jack Flashin” riffin.
Wyman julkaisi ensimmäisen Monkey Grip -nimisen sooloalbuminsa toukokuussa 1974. Levy oli äänitetty Rolling Stonesin Goats Head Soup- ja It’s Only Rock ’n’ Roll -albumien välisenä aikana. Se ylsi Yhdysvalloissa top 100:een, ja erinomaisten arvostelujen tukemana Britannian top 40:een. Sen sijaan singlet ”Monkey Grip Glue” ja ”White Lightnin’” eivät saavuttaneet listamenestystä.
Wymanin toinen sooloalbumi, Stone Alone, ilmestyi huhtikuussa 1976, vain viikkoja ennen Rolling Stones -albumi Black and Blueta. Levy sisälsi vahvoja vaikutteita diskomusiikista, mutta albumilla oli muunkinlaista materiaalia, kuten country rockia edustava ”What’s the Point”. Lisäksi reggae-kappale ”Soul Satisfying” osoitti Rolling Stones -jäsenten kiinnostuksen jamaikalaiseen musiikkiin. Stone Alone jäi Britanniassa listojen ulkopuolelle ja Yhdysvalloissa se ylsi niukasti top 200:een. Se oli Wymanin viimeinen Billboard-listalle päässyt albumi. Levy sai kuitenkin esikoisalbumin tavoin hyvät arvostelut. Siltä ilmestyivät singlet ”If You Wanna Be Happy” ja ”Apache Woman”, jotka jäivät samalla Wymanin viimeisiksi soolojulkaisuiksi viiteen vuoteen.
Vuonna 1981 Wyman solmi levytyssopimuksen A&M Recordsin kanssa. Musiikkiala oli muuttunut viiden vuoden aikana punkin ja uuden aallon myötä. Wyman, joka ei ollut koskaan ollut vakuuttunut tulkinnoistaan, ymmärsi nyt, että rajoittuneellakin laulutaidolla saattoi pärjätä. Kesäkuussa Wyman julkaisi suurimman hittinsä ”(Si, si) Je suis un rock star”, joka nousi Britanniassa listan 14:nnelle sijalle. Mikäli Mick Jaggerin ja David Bowien ”Dancing in the Street” -duettoa ei lasketa mukaan, ”(Si, si) Je suis un rock star” on Rolling Stones -jäsenten menestynein soolokappale. Sitä seurannut diskotyylinen ”Come Back Suzanne” jäi listojen ulkopuolelle, mutta maaliskuussa 1982 ”A New Fashion” ylsi Britannian top 40:een. Muutamaa viikkoa myöhemmin ilmestyi studioalbumi Bill Wyman, joka sisälsi vaikutteita uuden aallon musiikista ja synthpopista. Sitä on pidetty singlehittien ympärille rakennettuna eheänä kokonaisuutena. Levy ylsi Britannian listan sijalle 55.
1980-luvun puolivälissä Wyman järjesti konsertteja, joilla kerättiin rahaa brittimuusikko Ronnie Lanelle tämän taistelussa MS-tautia vastaan. Tähän konserttikokoonpanoon Willie & The Poor Boys kuuluivat myös Jimmy Page, Chris Rea, Charlie Watts, Kenney Jones ja Paul Rodgers. Yhtye julkaisi vuonna 1985 albumin, joka sisälsi versioita rock and roll- ja rhythm and blues -klassikoista. Niihin lukeutui ”Baby Please Don’t Go”, joka ylsi Yhdysvaltain Mainstream Rock -listan sijalle 35. Itse albumi oli korkeimmillaan Billboard-listan 96:nnella sijalla. Willie & The Poor Boys koottiin uudelleen vuonna 1992, jolloin se Gary Brookerilla vahvistettuna soitti konsertin Ruotsissa. Samana vuonna julkaistiin Wymanin studioalbumi, Stuff, joka ilmestyi rajoitettuna painoksena Japanissa ja Argentiinassa.
Wyman erosi Rolling Stonesista vuonna 1991; Keith Richards ja Mick Jagger hyväksyivät eron vuonna 1993 antamansa kahden vuoden harkinta-ajan jälkeen. Wyman on sanonut Rolling Stonesista eroamisen syyksi sen, että yhtye vei hänen kaiken aikansa eikä hänellä ollut tilaisuutta keskittyä harrastuksiinsa, kuten arkeologiaan, eikä perhe-elämäänsä. Myös hänen lentopelkonsa oli kehittynyt useiden vuosien ajan. Yhtyeessä vuodesta 1975 kitaraa soittaneen Ron Woodin mukaan Wyman olisi ollut halukas säveltämään enemmän materiaalia Rolling Stonesille, mutta tätä mahdollisuutta hänelle ei annettu.
Rolling Stonesin jälkeen
thumb|right|Entiset Rolling Stones -jäsenet Wyman ja [[Mick Taylor vuonna 2008. Kuva on Rhythm Kingsin keikalta, jolla Taylor vieraili.]] The Rolling Stones -yhtyeestä eroamisen jälkeiset kaksi–kolme vuotta olivat Wymanille musiikillisesti hiljaista aikaa, sillä hän oli kaivannut erityisesti perhe-elämäänsä. Vuonna 1997 hänen kokoamansa Bill Wyman’s Rhythm Kings julkaisi ensimmäisen albuminsa, Struttin’ Our Stuff. Edelleen toiminnassa oleva yhtye on erikoistunut erityisesti 1920-luvun jälkeiseen amerikkalaiseen musiikkiin; jazziin, bluesiin, rhythm and bluesiin, swingiin, countryyn, souliin ja rock and rolliin. Wyman on todennut, että yhtyeellä on vapaus esittää kaikkia mahdollisia genrejä. Yhtyeen julkaisemiin albumeihin lukeutuu vuonna 2004 ilmestynyt Just for a Thrill, jolla vierailee muun muassa George Harrison.
Kun Rhythm Kings aloitti esiintymiset, sen konserteista julkaistiin paljon äänenlaadultaan keskinkertaisia bootlegeja. Tällaista toimintaa välttääkseen Wyman on julkaissut internetsivuillaan lukuisia Rhythm Kings -livelevyjä Bootleg Kings -nimen alla.
Lokakuussa 2012 Wyman näyttäytyi Rolling Stonesin kanssa ensimmäisen kerran kahteenkymmeneen vuoteen, kun yhtye juhlisti Crossfire Hurricane -elokuvansa ensi-iltaa. 25. ja 29. marraskuuta Lontoon O2-areenalla järjestetyissä konserteissa Wyman soitti yhtyeen kanssa sen vanhat hitit ”It’s Only Rock ’n’ Roll (But I Like It)” ja ”Honky Tonk Women”.
Kesällä 2015 Wyman julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa 33-vuoteen, kun Back to Basics ilmestyi. Se sisälsi vaikutteita Tom Waitsin, Leonard Cohenin ja J.J. Calen musiikista.
Yksityiselämä
Wymanin ensimmäinen vaimo oli Diane Perks (o.s. Cory), jonka kanssa Wyman meni naimisiin vuonna 1959. Liitto päättyi avioeroon kymmenen vuotta myöhemmin. Wyman on kertonut, että avioliitto oli onneton, joten hänellä oli tapana iskeä muita naisia yhtyekaverinsa Brian Jonesin kanssa. Vuosina 1967–1983 Wyman eli avoliitossa Astrid Lundströmin kanssa. Vuonna 1989 53-vuotias Wyman vei vihille 19-vuotiaan poptähti Mandy Smithin, mutta jo seuraavan vuoden marraskuussa Wyman ilmoitti liiton olevan ohi. Avioero maksoi Wymanille lähes miljoona dollaria. Huhtikuussa 1993 Wyman solmi kolmannen avioliittonsa Suzanne Acostan kanssa.
Wymanilla on viimeisimmästä avioliitostaan Suzanne Acostan kanssa kolme yhteistä tytärtä; Katharine, Jessica ja Matilda. Tämän lisäksi Wymanilla on ensimmäisestä avioliitostaan poika, Stephen. Stephen on ollut isänsä tavoin tekemisissä musiikin kanssa, ja hän soitti syntetisaattoria tämän vuoden 1982 nimikkoalbumilla.
Vuonna 2006 Maxim-lehti valitsi Bill Wymanin kymmenenneksi Living Sex Legends -listallaan. Lehti arvioi hänen harrastaneen seksiä yli tuhannen naisen kanssa. Keith Richards on kommentoinut, että Wymanilla oli pakkomielle saada naisia tai muuten hän ei pystynyt nukkumaan koti-ikävän vuoksi. Richardsin mukaan Wyman romahti täysin, mikäli hän ei löytänyt seuraa.
Maaliskuussa 2016 Wymanin uutisoitiin sairastavan eturauhassyöpää. Edustajan mukaan sairaus havaittiin ajoissa, joten Wymanin oletettiin toipuvan täysin.
Harrastukset
Wyman on amatööriarkeologi, ja hän on julkaissut aiheesta kirjan. Hänen kirjoittamiin kirjoihin lukeutuvat myös lukuisat musiikkiin – erityisesti Rolling Stonesiin – liittyvät teokset. Vuodesta 2007 hän on ollut oman nimikkometallinpaljastimensa puolestapuhuja. Wyman tunnetaan myös lahjakkaana valokuvaajana.
Jalkapallossa Wyman kannattaa lontoolaista Crystal Palacea.
Torbjörn Lassenius
Lars Torbjörn Lassenius (s. 4. elokuuta 1931 Helsinki) on suomalainen lääkäri ja entinen kymmenottelija.
Henkilöhistoria
Lasseniuksen vanhemmat olivat Lars Ragnar Lassenius ja Greta Elisabet Lindqvist. Hän avioitui vuonna 1958 Ilmi Maria Uiton kanssa. Lassenius tuli ylioppilaaksi 1950 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1961. Valmistuttuaan Lassenius toimi lääkärinä muun muassa Volvon palveluksessa Ruotsissa kymmenen vuotta. Hänen Ruotsissa syntyneet kolme tytärtään jäivät sinne asumaan, hän itse asuu Porvoossa.
Urheilu-ura
Lassenius voitti EM-hopeaa kymmenottelussa Bernissä 1954 tuloksella 6 424. Vuonna 1956 Melbournen olympialaisissa hän oli seitsemäs (tulos 6 565). Lassenius edusti Porvoon Akillesta ja HIFK:ta. Hän pelasi myös koripalloa Helsingin Arsenalin joukkueessa.
Saint-Père-sur-Loire
Saint-Père-sur-Loire on kunta Ranskassa Loiret’n departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee Loirejoen varrella, noin 45 kilometriä Orléansin kaupungista itään.
pienoiskuva|vasen|Vanha rautatiesilta ja Sully-sur-Loiren linna Saint-Pèren kirkko tuhoutui toisen maailmansodan pommituksissa heinäkuussa 1944. Uusi kirkko rakennettiin vuosina 1957-1959 kylän keskustaan. Vanha kirkko sijaitsi joen rannalla. Loirejoen ylittävä vanha rautatiesilta on muutettu kevyen liikenteen sillaksi, jota pitkin pääsee vastarannalla olevaan Sully-sur-Loiren kuntaan.
Brachmia
Brachmia on Gelechiidae-heimoon kuuluva hyönteisten – täsmällisemmin perhosten – suku. Siihen kuuluu 88 lajia.
Igor Elisejev
Igor Elisejev on venäläinen ammattilaislentopalloilija, joka pelasi kauden 2008 lopun suomalaisessa Pielaveden Sampossa, lentopallon SM-liigassa. Hän on rooliltaan yleispelaaja. Elisejev edusti ennen Sampoon tuloaan pietarilaista Spartakia, ja hän oli legendaarisen Vjatšeslav Platonovin viimeisimpiä valmennettavia.
Krar
Krar on Etiopiassa ja Eritreassa käytettävä lyyra. Siinä on tavallisesti viisi tai kuusi kieltä. Kraria käytetään sekä soolo- että säestyssoittimena.
Noodles
Kevin Wasserman (s. 4. helmikuuta 1963 Los Angeles, Kalifornia), taiteilijanimeltään Noodles, on The Offspring -yhtyeen soolokitaristi.
Wasserman toimi Dexter Hollandin ja Greg Kieselin käymän lukion vahtimestarina, josta hänet värvättiin bändiin 80-luvulla. Noodles soittaa suurimman osan The Offspringin kappaleiden teknisistä osioista, vaikkakin yhtyeen keulakuva Dexter Holland onkin arvostetumpi kuin Noodles. Noodles on helppo erottaa bändin riveistä suurikokoisten silmälasiensa ja mustan, harmaantuneen tukkansa takia. Kertoman mukaan hänen hiuksensa alkoivat harmaantua hänen ollessaan vain 18-vuotias. Noodles on myös värisokea.
Noodlesilla on myös kaksi omaa kitaramallia. Kokonaan ilmastointiteipin "värinen" Ibanez NDM1 ja musta Ibanez NDM2.
Noodles elää avioliitossa Jackie Patrice Wassermanin kanssa. Heillä on tytär Chelsea Nicole Wasserman.
Väärentäjä
Väärentäjä on vuonna 2007 valmistunut itävaltalais-saksalainen elokuva, jonka on ohjannut Stefan Ruzowitzky. Elokuva kertoo tositarinan toisen maailmansodan Operaatio Bernhardista, jossa natsit yrittivät horjuttaa liittoutuneiden taloutta syytämällä järjestelmällisesti markkinoille väärennettyjä puntia ja dollareita.
Väärentäjä perustuu slovakianjuutalaisen kirjasinsuunnittelija Adolf Burgerin muistelmiin. Burger vangittiin 1942 jäätyään kiinni kirkollisten asiakirjojen väärennöksistä, joiden avulla hän yritti pelastaa juutalaisia pakkosiirrolta. Hän joutui myöhemmin työskentelemään Sachenhausenin rahanväärennösyksikössä.
Väärentäjä palkittiin 2007 parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkinnolla (Itävallan ehdokas).
Tausta
Operaatio Bernhardissa SS-Sturmbannführer Bernhard Krüger perusti Himmlerin käskystä Sachsenhausenin keskitysleirille leirin vangeista koostuvan rahanväärennösyksikön, jota myöhemmin täydennettiin muilta leireiltä tuoduilla vangeilta. Vangit valmistivat lähes täydellisesti väärennettyjä 5, 10, 20, ja 50 punnan seteleitä lähes yhdeksän miljoonaa kappaletta. Leirillä painetun rahan arvo oli yhteensä 134 610 810 puntaa. Operaatio Bernhardin tarkoitus oli horjuttaa Ison-Britannian taloutta kasvattamalla maan inflaatiota. Rahat aiottiin pudottaa lentokoneista Britannian yllä, mutta suunnitelmasta luovuttiin sen epävarmuuden vuoksi. Raha käytettiin sen sijaan strategisten tarvikkeiden hankkimiseen ulkomailta sekä Saksan ulkopuolella toimivien agenttien palkkioihin. Punnan jälkeen oli tarkoitus edetä dollareihin, mutta rahanväärennösyksikön vankien viivytystoimien johdosta väärien dollareiden tuotanto jäi pieneksi.
Operaatio Bernhardia pidetään tuloksiltaan historian suurimpana rahanväärennysoperaationa.
Portugalin ralli 2013
thumb|Andreas Mikkelsen sijoittui kuudenneksi. Portugalin ralli 2013 (virallisesti 47. Vodafone Rally de Portugal 2013) oli Rallin MM-sarjan kauden 2013 neljäs osakilpailu, joka ajettiin 11–14. huhtikuuta.
Bryce Courtenay
Arthur Bryce Courtenay (14. elokuuta 1933 Johannesburg, Etelä-Afrikka – 22. marraskuuta 2012 Canberra, Australia) oli Etelä-Afrikassa syntynyt australialaistunut kirjailija. Hän muutti 1958 Australiaan ja työskenteli 35 vuotta mainosalalla enne kuin julkaisi vuonna 1989 ensimmäisen kirjansa Yksi kaikkia vastaan.
Courtenayn monille kielille käännetyt romaanit ovat olleet hyvin suosittuja, erityisesti Yksi kaikkia vastaan (The Power of One, 1989), joka on käännetty yhdeksälle kielelle. Hän käsittelee useissa teoksissaan Etelä-Afrikkaan liittyviä aiheita. Teoksiin kuuluu myös trilogia, jonka tapahtumaympäristö on Tasmania, ja omaelämäkerrallinen teos, jossa hän kuvaa poikansa aidskuolemaa. Hänen romaaniensa suosiota ei vähentänyt se, että eräät merkittävät kriitikot tyrmäsivät hänen teoksensa. Courtenay kävi kriitikoiden kanssa sekä kirjallisia että julkisia kiistoja, ja hän vähätteli "kirjallisia" kirjailijoita, kriitikkoja ja tutkijoita, koska he hänen mukaansa tyrkyttämillään teoksilla vieroittivat nuoria lukemisesta.
Rastilan metroasema
Rastilan metroasema on yksi Helsingin metron maanpäällisistä asemista. Se sijaitsee Puotilan ja Vuosaaren asemien välissä Vuosaaren metrosillan itäpuolella. Asema palvelee Rastilan ja Meri-Rastilan asuinalueita Itä-Helsingin Vuosaaressa. Myös Rastilan leirintäalue sijaitsee aseman lähistöllä.
Rastilan asema avattiin 31. elokuuta 1998 Vuosaaren metroradan valmistuttua. Asema sijaitsee kahden ratakilometrin etäisyydellä Puotilan metroasemasta ja 1,2 ratakilometrin päässä Vuosaaren metroasemasta. Laituri on 138 metriä pitkä, ja koko laiturihalli on leveydeltään 19 metriä. Aseman veroton kustannusarvio oli 52,6 miljoonaa markkaa. Aseman lopulliset rakennuskustannukset vuoden 2007 rahassa olivat 12,1 miljoonaa euroa.
Taide
Aseman kallioseinään laiturin länsipäähän on kiinnitetty Timo Heinon 32 metriä pitkä veistosseinämä Nonstop.
Depersonalisaatio
Depersonalisaatio on dissosiaatiota, jossa henkilö kokee itsensä epätodelliseksi. Termiä käytettiin ensimmäistä kertaa vuonna 1898.
Depersonalisaatiota saattaa ilmetä useissa psyykkisissä ja somaattisissa sairauksissa, mutta sen kaltaisia kokemuksia saattaa esiintyä satunnaisina myös terveillä ihmisillä. Toistuviin depersonalisaatiotiloihin ei aina välttämättä liity muita mielenterveyden ongelmia, vaan kyseessä on erillinen depersonalisaatiohäiriö.
Traumatisoitumisen yhteydessä tapahtuva rakenteellinen dissosiaatio voi sisältää depersonalisaation kokemuksia esim. "Se tapahtui, mutta ei minulle”, vaikeutta tunnistaa itseään peilistä tai vaikeutta kokea jokin kehon osa itseen kuuluvaksi.
Depersonalisaatioon liittyy varsin usein myös derealisaatio, ympäristön kokeminen epätodelliseksi. Myös trauman aiheuttamissa takaumissa ympäristö koetaan epätodellisena, kun traumaan juuttuneen persoonallisuuden osa elää edelleen menneisyydessä.
Nicolaus Cusanus
Cusanus syntyi kauppiasperheeseen ja opiskeli katolisen kirkon lainsäädäntöä (kanonista lakia) yliopistossa. Hän teki menestyksekkään uran paavin lainopillisena avustajana. Hänet nostettiin kardinaaliksi 1448 ja Brixenin piispaksi 1450.
Omana aikanaan Nicolaus Cusanus sai mainetta kristillistä mystiikkaa, ennen kaikkea Pyhän kolminaisuuden luonnetta koskevista kirjoituksistaan.
Nicolaus Cusanus antoi panoksensa myös matematiikkaan kehittäen suhteellisen liikkeen käsitettä ja äärettömän merkitystä. Hän käytti koveria linssejä pitkänäköisyyden korjaamiseen.
Wherry Lines
Wherry Lines on Yhdistyneen kuningaskunnan rataverkon Norwichista itään lähtevä rataosa. Se koostuu kolmesta haarasta: kaksi haaroista kulkee Great Yarmouthiin ja kolmas Lowestoftiin. Sitä liikennöi Greater Anglia.
Linjan ensimmäinen osuus Norwichista Reedhamin kautta Great Yarmouthiin avattiin vuonna 1844. Vuonna 1847 siihen liitettiin rata Reedhamista Lowestoftiin. Rata Norwichista Aclen kautta Great Yarmouthiin tuli osaksi Wherry Linesia vuonna 1882.
pienoiskuva|vasen|Juna tulossa [[Berney Armsin rautatieasema|Berney Armsin asemalle.]]
Valkeinen (Ähtäri)
Valkeinen on Etelä-Pohjanmaalla Ähtärissä Ähtärin kirkosta viiden kilometrin päässä koillisessa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 145 hehtaaria eli 1,5 neliökilometriä. Se on 2,1 kilometriä pitkä ja 1,0 kilometriä leveä. Sen järvenselkä on avoin ja saareton. Sen rannat ovat alavaa kangasmaastoa, jossa ei ole mainittavia mäkiä. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 4,4 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0044 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 3,0 metriä ja suurin syvyys on 6,9 metriä. Syvin kohta sijaitsee aivan keskellä järveä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Ähtärinjärven alueella (35.43), jonka Hankaveden–Väliveden alueeseen (35.432) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 168,7 metriä mpy. Järvi saa pääosan vedestään omasta lähiympäristöstään, missä metsiin ja Kylkisuolle on kaivettu kuivatusojia. Vaikka Niemisjoki virtaa läheltä ohi, ei järvi laske siihen vaan se laskee Peurakankaan muodostaman 1,5 kilometriä leveän kannaksen yli Väliveteen Jatapuroa pitkin. laskuojalle tulee pudotusta 15,2 metriä.
Chilen escudo
Chilen escudo oli Chilen rahayksikkö vuosina 1960–1975. Se jakautui sataan centésimoon.
Chilen rahayksikkönä toimi vuodesta 1851 lähtien Chilen peso. Vuoden 1960 alussa otettiin käyttöön Chilen keskuspankin liikkeelle laskema escudo, joka vastasi tuhatta pesoa. Yhdysvaltain dollarin virallinen kurssi oli aluksi 1,05 escudoa.
Virallisen kurssin asemasta otettiin vuonna 1962 käyttöön vaihtelevat pankki- ja välittäjäkurssit. Escudon arvo suhteessa Yhdysvaltain dollariin laski tasaisesti ja romahti vuoden 1973 sotilasvallankaappauksen jälkeen. Lokakuun 1973 valuuttauudistuksen jälkeen pankkikurssi oli 280 ja välittäjäkurssi 850 escudoa dollarilta. Vuoden 1975 syyskuussa dollari maksoi noin 6 500 escudoa.
Arvonsa menettänyt escudo korvattiin syyskuussa 1975 uudella Chilen pesolla. Se vastasi tuhatta escudoa.
Tuovi Hirvisuo
Ura
Hirvisuon vanhemmat olivat liikkeenjohtaja Vihtori Riku Hirvisuo ja Hilja Johanna Mäkinen. Kaupunginjohtaja Tapio Hirvisuo oli hänen veljensä. Hän opiskeli Suomen Näyttämöopistossa vuosina 1928–1930. Hirvisuo työskenteli kiinnitettynä näyttelijänä Suomen Kansallisteatterissa 1930–1932 ja Viipurin Kaupunginteatterissa 1932–1938. Toisen maailmansodan aikana hän vieraili Lahden Teatterissa ja Viipurin Kaupunginteatterissa.
Hirvisuon näyttämötaiteellisia tehtäviä olivat muun muassa Anu karjalaisnäytelmässä Anu ja Mikko ja myyjätär Irja Agapetuksen komediassa Syntipukki. Naispäärooli hänellä oli muun muassa näytelmissä Olen 26-vuotias, Luvattomia tunteja ja Rose-Marie.
Muuta
Tuovi Hirvisuo avioitui Pentti Olavi Honkasen kanssa 1937.
Preston Lacy
Preston Lacy (s. 14. elokuuta 1969 Carthage, Missouri) on mukana Jackassissä, jossa hänet nähdään yleensä jahtaamassa Wee-Mania. Preston kärsii vaikeasta ylipainosta.
Hiroshiman neidot
thumb|Naisen atomipommin räjähdyksessä Hiroshiman yläpuolella saamia palovammoja. Hänen kantamastaan kimono-asusta kuviot ovat polttosäteilyn seurauksena syöpyneet hänen ihoonsa. Hiroshiman neidot ovat 25 japanilaisesta kouluikäisestä tytöstä koostuva joukko. Tytöt kärsivät vakavia vammoja Hiroshimaan 6. elokuuta, 1945 pudotetun fissiopommin aiheuttaman lämpöaallon seurauksena. He tekivät 1955 suurta julkisuutta synnyttäneen matkan Yhdysvaltoihin, jossa heitä hoidettiin kirurgisesti. Tytöillä oli kasvoissaan ja käsissään palovammojen aiheuttamia suuria arpia eli keloideja. Vammojen seurauksena useilla kädet jäivät pysyvästi kouramaisiin asentoihin.
Päätalo-instituutti
Päätalo-instituutti on Taivalkoskella toimiva Kallioniemi-Säätiön ylläpitämä Pohjois-Suomen kirjoittajakoulutus- ja kulttuurikeskus. Kallioniemi-Säätiön tarkoituksena on sanataiteellisen koulutuksen edistäminen, kirjailija Kalle Päätalon (1919-2000) henkisen ja kirjallisen perinnön vaaliminen sekä koillismaalaisen kotiseutu- ja kulttuurityön tukeminen. Säätiö on saanut nimensä Päätalon lapsuudenkodin Kallioniemen mukaan.
Instituutissa hoidetaan Kalle Päätalon arkistoa ja Satuarkistoa. Myös Taivalkosken kotiseutumuseon hoito kuuluu instituutin tehtäviin.
Plasmiini
thumb|250px|Malli plasmiinin rakenteesta Plasmiini eli fibrinaasi tai fibrinolysiini on proteaaseihin kuuluva entsyymi, joka hydrolysoi useita proteiineja, erityisesti veren hyytymistä aiheuttavia fibriinejä. Plasmiinin aktivoijilla ja inhibiittoreilla on tämän vuoksi tärkeä rooli joko veren hyytymisen ehkäisyssä tai edistämisessä. Plasmiinin EC-numero on EC 3.4.21.7.
Rakenne ja toiminta
Plasmiini hajottaa entsyymien arginiinin ja lysiinin välisiä peptidisidoksia ja eräitä esterisidoksia. Paitsi fibriiniä entsyymi kykenee hydrolysoimaan myös eräitä muita proteiineja esimerkiksi kaseiinia, fibronektiiniä, laminiinia, kininogeeniä ja proinsuliinia. Reaktiossa välivaiheena on asyylientsyymi-intermediaatti.
Call to Power II
Call to Power II (yleisesti CtP2) on Activisionin kehittämä ja alun perin 2000 Windowsille julkaisema Call to Power-strategiapelisarjan videopeli.
Pizarro-luokka
Pizarro-luokka oli Espanjan laivaston kahdeksan miinanlaskukykyisen tykkiveneen muodostama alusluokka.
Call to Power II
Juoni
Kuten alkuperäisessä pelisarjassa, myös Call to Power alkaa 4000 eaa. Pelin tavoitteena on nostaa oma kansakunta maailman johtoon tieteen, diplomatian tai sotilaallisen voiman avulla. Pelin aikana perustetaan kaupunkeja ja parannetaan niitä erilaisilla parannuksilla ja rakennuksilla. Kaupungit ovat tieteellisen ja kaupallisen kasvun perusta sekä eri yksiköiden rakennuspaikka. Tiede edistyy erilaisten keksintöjen (kuten merenkäynti tai kommunismi hallitus) avautuessa.
Pizarro-luokka
Alukset
Luokan alusten suunnittelun perusteena olivat Eolo-luokan alukset. Alusten rakennustyöt viivästyivät maan talousvaikeuksien vuoksi ja siten ne valmistuivat vasta 1947-1951. Alukset luokiteltiin uudelleen fregateiksi 1958 ja puolet aluksista modernisoitiin 1959-1960.
Call to Power II
Uudistukset
Alkuperäisestä sarjasta erottuakseen pelin kehittäjät tekivät Call to Power 1:seen uudistuksia, jotka ovat jakaneet pelaajakunnan kahtia. Nämä ovat lähes muuttumattomina mukana myös Call to Power II:ssa.
TUL:n jalkapallomestaruuskilpailut 1933
TUL:n jalkapallomestaruuskilpailu 1933 oli 14:ttä kertaa järjestetty Suomen Työväen Urheiluliiton jalkapallomestaruuskilpailu. Sen voitti viipurilainen Talikkalan Toverit, jolle saavutus oli toinen TUL:n mestaruus.
Uusittujen sääntöjen mukaan liitossa oli kuusi mestaruusluokan joukkuetta; Helsingin Kullervo, Kotkan Työväen Palloilijat, Talikkalan Toverit, Tampereen Pallo-Veikot, Turun Toverit ja Vaasan Toverit. Muilla oli mahdollisuus haastaa jokin mestaruusluokan joukkueista ja saada sen paikka mestaruuskilpailussa. Mikäli samalla joukkueella oli useampia haastajia, pelasivat ne aluksi keskenään. Jokaisessa TUL:n piirissä saattoi olla vain yksi mestaruusluokan joukkue.
TPV oli ainoa kolmesta haastetusta joukkueesta, joka hävisi ottelunsa. Tampereella pelatussa loppuottelussa Talikkalan Toverit voitti Tampereen Kisatoverit maalein 2–1.
Castor Paul Msemwa
Castor Paul Msemwa (13. helmikuuta 1955 – 19. lokakuuta 2017) oli tansanialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Njomben hiippakuntaan 7. kesäkuuta 1987 ja nimitettiin Tunduru-Masasin hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi 7. joulukuuta 2004. Piispaksi vihkiminen seurasi 30. tammikuuta 2005. Pääkonsekraattorina toimi Polycarp Pengo, jota avustivat Norbert Wendelin Mtega ja Magnus Mwalunyungu.
25. elokuuta 2005 Msemwasta tuli Tunduru-Masasin piispa.
Terry Coleman
Terry (Terence Francis Frank) Coleman (13. helmikuuta 1931 Bournemouth, Dorset, Britannia) on brittiläinen toimittaja ja kirjailija. Hän on kirjoittanut romaaneja, elämäkertoja ja runoja sekä historiaa käsitteleviä kirjoja. Hänen oletetaan viettäneen jonkin aikaa Australiassa, sillä hän on kirjoittanut menestysromaanin Etelän risti (Southern Cross, 1979), jonka tapahtumaympäristö on Australia.
Coleman työskenteli muun muassa Daily Mailissa, The Independentissä ja ulkomaantoimittajana Lontoon The Guardianin.
Jude Thadaeus Ruwa’ichi
15. tammikuuta 2005 Ruwa’ichi sai nimityksen Dodoman hiippakunnan piispaksi, ja 19. helmikuuta hänet asetettiin virkaansa. 10. marraskuuta 2010 Ruwa’ichi nimitettiin Mwanzan arkkihiippakunnan arkkipiispaksi, jonka virkaan hän tuli asetetuksi 9. tammikuuta 2011.
Leonardo Pulcini
thumb|Leonardo Pulcini vuonna 2018. Leonardo Pulcini (s. 25. kesäkuuta 1998 Rooma) on italialainen autourheilija. Pulcini on vuoden 2016 EuroFormula Open -sarjan mestari. Kaudella 2017 hän kilpaili GP3-sarjassa Arden International -tallissa. Pulcini ajoi heti ensimmäisessä startissa Espanjassa toiseksi. Loppukaudella hän ei saavuttanut pisteitä kuin Unkarin sprinttikilpailun nopeimmasta kierroksesta. Pulcini ajoi Abu Dhabin pitkässä kilpailussa kolmantena mutta rengasrikko toiseksiviimeisellä kierroksella pakotti Pulcinin keskeyttämään kilpailun. Kaudella 2018 Pulcini kilpaili Campos Racing-tallissa.
John Bel Edwards
John Bel Edwards (s. 16. syyskuuta 1966 Amite City, Louisiana, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän on toiminut tammikuusta 2016 alkaen Louisianan 56. kuvernöörinä. Edwards oli aiemmin osavaltion edustajainhuoneen jäsen. Hän nai vaimonsa 1989 ja heillä on kolme lasta. Uskonnoltaan Edwards on katolinen.
Edwards vastustaa aborttia ja kannattaa vapaampia aseenkanto-oikeuksia. Kuvernöörinä toimiessaan hän on koventanut laittoman abortin suorittamisesta annettavia rangaistuksia ja kriminalisoinut aborttipillerien postittamisen Louisianassa
Daidalos
pienoiskuva|upright=0.8|Charles Paul Landon, Daidalos ja Ikaros, 1799. Daidalos oli kreikkalaisessa mytologiassa taidetyön myyttinen edustaja. Daidalos rakensi kuningas Minoksen pyynnöstä Kreetalle labyrintin, johon hirviö Minotauros suljettiin. Kuningas kuitenkin pelkäsi, että Daidalos tekisi vastaavanlaisen labyrintin jollekin muulle hallitsijalle ja telkesi Daidaloksen ja hänen poikansa Ikaroksen labyrinttiin.
Keksijä Daidalos oli aiemmin rakentanut Minoksen puolison, Auringon tytär Pasifaen pyynnöstä keinolehmän, jossa Pasifae voisi piilossa Minokselta yhtyä kiihkeästi rakastamaansa uhkeaan sonniin. Yhtymisestä syntyi ihmissyöjähirviö Minotauros, jolla oli sonnin pää ja miehen ruumis. Häpeäntahran paljastumisen pelossa Minos rakennutti Daidaloksella mutkikkaan labyrintin, johon menneet eivät löydä tietä ulos ja telkesi Minotauros-hirviön labyrinttiin. Daidalos ja Ikaros pakenivat labyrintista Daidaloksen suunnittelemilla siivillä. Siivet muodostuivat vahalla käsiin kiinnitetyistä sulista, joten ilma-alus käytti ihmisvoimaa.
Daidalos neuvoi Ikarosta: "Älä lennä liian lähelle aurinkoa tai vaha, jolla sulat ovat kiinni, sulaa. Äläkä myöskään lennä liian matalalla tai siivet kastuvat". Ikaros yritti totella, mutta aikansa lennettyään hän unohti isänsä neuvot ja lensi yhä ylemmäs, kunnes joutui liian lähelle aurinkoa. Aurinko sulatti sulkia liittävän vahan ja Ikaros putoaa hänestä nimensä saaneeseen Ikarianmereen lähelle Vähän-Aasian rannikkoa hukkuen. Daidalos lensi Ikarian saarelle ja kun Ikaroksen ruumis ajautui rannalle, hän hautasi poikansa.