cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
National Football League
NFL-pelaajien palkat ja NFL:n palkkakatto
Palkkakattojärjestelmän vastustajien pääargumentti on näkemys NFL:n halusta maksimoida joukkueiden tuottavuus pelaajien palkkojen kustannuksella. Kasvavista lipputuloista, oheismateriaalin myynnistä ja stadionien tuotoista ei ole hyötyä pelaajille, ainoastaan joukkueiden omistajille. Lisäksi on pelätty lahjakkaiden urheilijoiden siirtymistä sellaisiin ammattilaislajeihin, joissa palkkakattoa ei ole. Palkkakattojärjestelmän yli kymmenvuotisen historian aikana tällaisia siirtymisiä on tapahtunut kuitenkin vain muutamia. Vasta-argumentteja heikentää myös se tosiasia, että suurimmat palkkatulot ohjautuvat pelaajille enimmäkseen heidän henkilökohtaisista sponsorisopimuksistaan, ei NFL:n peruspalkasta.
NFL ja NFL:n pelaajayhdistys NFLPA neuvottelivat 8. maaliskuuta 2006 uuden työehtosopimuksen, jolla jatkettiin edellistä sopimusta (ml. siihen liittyvää palkkakattojärjestelmää) vuoteen 2013 saakka. Vuonna 2011 tehtiin uusi sopimus, joka ulottuu aina kauden 2020 päätökseen.
Pelaajien numerointi
NFL:llä on tarkka järjestelmä pelaajien pelipaitojen numeroinnissa. Liigan otteluissa pelaajien numero ilmaisee heidän pelipaikkansa. Sääntö otettiin käyttöön 5. huhtikuuta 1973, jotta tuomareiden olisi helpompaa seurata pelaajia heidän pelipaikkansa mukaan. Numerointi helpottaa myös katsojia.
Numerot pelipaikkojen mukaan
Vuoteen 2004 asti laitahyökkääjät saivat käyttää vain 80-alkuisia numeroita. NFL muutti sääntöä, jotta merkittävien pelaajien pelinumeroita voitaisiin ”jäädyttää”, kuten muissakin joukkuelajeissa. Lisäksi joukkueissa oli usein laitahyökkääjiä ja sisempiä laitahyökkääjiä niin monta, että 80-alkuisia numeroita ei yksinkertaisesti ollut enää vapaana. Laitahyökkääjä Keyshawn Johnson aloitti trendin valitessaan numerokseen 19 vuonna 1996, koska New York Jetsillä ei ollut enää 80-alkuisia numeroita. Vuonna 2004 NFL:n draftissa kolme ensimmäisenä valittua laitahyökkääjää valitsivat numerokseen 11. Kauden 2005 alussa NFL:ssä pelasi jo 30 laitahyökkääjää, joiden numerot olivat 10 ja 19 väliltä.
Vuoden 2006 kakkosvaraus, New Orleans Saintsin keskushyökkääjä Reggie Bush, esitti NFL:lle anomuksen, jossa hän pyysi saada käyttää yliopistoaikojensa numeroa 5. Hänen anomuksensa hylättiin ja saman tien alkoi keskustelu numerointijärjestelmän muuttamisesta hieman joustavammaksi yliopistosarjojen tapaan.
Vaikka hyökkäyksen linjamiehistä senttereiden pitäisi käyttää numeroita 50–59, he useimmiten päätyvät numeroihin 60–79 joukkueiden linjamiesten ja tukimiesten korkean lukumäärän takia.
Uuden komissaarin valinta
NFL:n ja NFL:n pelaajayhdistyksen välisen työehtosopimusneuvottelujen jälkeen maaliskuussa 2006 Paul Tagliabue ilmoitti siirtyvänsä eläkkeelle komissaarin tehtävistä heinäkuussa 2006. Huhtikuussa 2006 NFL asetti työryhmän valmistelemaan uuden komissaarin nimeämistä. Työryhmä esitteli ehdokkaat NFL-joukkueiden omistajien yhteisissä kokouksissa ennen äänestystä. Komitea koostui seitsemästä NFL-omistajasta: Jerry Richardson (Carolina Panthers), Woody Johnson (New York Jets), Jerry Jones (Dallas Cowboys), Robert Kraft (New England Patriots), Al Davis (Oakland Raiders), Lamar Hunt (Kansas City Chiefs) ja Mike McCaskey (Chicago Bears). Kahdeksas jäsen oli komitean puheenjohtaja Dan Rooney, Pittsburgh Steelersin omistaja.
Hall of Fame eli NFL:n parhaat pelaajat
Pro Football Hall of Fame on oikeastaan NFL:n Hall of Fame eli museo Cantonissa, Ohion osavaltiossa. Museossa on esillä lajiin liittyviä historiallisia esineitä, mutta erityisesti kaikkien Hall of Fame -kunniamaininnan saaneiden pelaajien, valmentajien ja NFL-vaikuttajien pronssiset rintakuvat.
Erillinen valitsijakomitea asettaa joka vuosi ehdolle NFL:n historian parhaimpia pelaajia. Lopullisessa äänestyksessä valitaan vähintään kaksi, mutta ei enempää kuin kuusi uutta Hall of Famen jäsentä. Teoriassa jokainen pelaaja voidaan asettaa ehdokkaaksi sen jälkeen, kun hänen peliuransa päättymisestä on kulunut viisi vuotta. Ehdokkaaksi voidaan asettaa myös omistajia ja NFL:ssä merkittäviä toimijoita, kuten omistajia tai joukkueiden työntekijöitä.
Kyminlinnan seisake
Kyminlinnan seisake on rautatieliikennepaikka Kotkan Hovinsaaren pohjoispäässä sijaitsevassa Kyminlinnan kaupunginosassa. Seisake sijaitsee Kotkan radalla Kyminlinnan eritasoliittymän ja Kyminlinnan linnoituksen yhteydessä. Sillä pysähtyvät kaikki Kouvolan ja Kotkan sataman väliset lähijunat ja se on Karhulan, Korelan, Lankilan ja Kolkkalan kaupunginosien lähin rautatieseisake.
Historia
Kyminlinnan rautatieasema rakennettiin alkujaan Kotkan radan valmistumisen yhteydessä vuonna 1890. Alueella oli Rautatiehallituksen silloisen pääarkkitehdin Bruno Granholmin suunnittelema, kansallisromanttista tyyliä noudattanut asemarakennus, jonka miehitys lakkautettiin 1970-luvulla ja joka lopulta purettiin vuonna 1983. Kyminlinnassa on ollut myös ratapiha, nykyisin pelkäksi seisakkeeksi muuttuneella liikennepaikalla on pelkkä lasinen katos.
Jessica McDonald
right|thumb Jessica McDonald (s. 28. helmikuuta 1988) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Yhdysvaltain naisten maajoukkueessa kahdeksan maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia. McDonald kuului joukkueeseen, joka voitti vuonna 2019 MM-kultaa. Hän edustaa seuratasolla North Carolina Couragea.
Innsbruck
Kaupunki sijaitsee teiden risteyskohdassa, johon kertyy liikenne pohjoisesta Saksan eri osista ennen kuin se jatkaa Brennerin solaan päästäkseen Alppien toiselle puolelle.
Innsbruckissa sijaitsee kaksi yliopistoa (Leopold-Franzens Universität ja Medizinische Universität). Kaupungissa asuu noin kolmekymmentätuhatta opiskelijaa. Innsbruck on myös suosittu turistikaupunki. Kaupungin suosituimpia nähtävyyksiä ovat kaupungin keskustassa sijaitseva vanha kaupunki kävelykatuineen ja etenkin kultainen katto. Kaupungin keskustasta nousee hissi Hafelekarspitze-nimiselle huipulle, josta lähtee yksi Euroopan jyrkimmistä laskettelurinteistä Hafelekarrinne. Kaupungista on lyhyt matka myös useisiin muihin laskettelukeskuksiin.
Maantiede ja ilmasto
Innsbruck sijaitsee Itävallassa itäisillä Alpeilla. Innjoki virtaa sen halki, ja Silljoki laskee siihen kaupungin alueella. Kaupunkikeskustan pohjoispuolella kohoaa Alppeihin kuuluva Nordkettevuoristo, ja kunnan alueella on muun muassa Hafelekarspitzen vuori.
Innsbruckin kunnan pinta-ala on 104,91 neliökilometriä. Siitä metsää on selvästi eniten 43,15 neliökilometriä. Puistoja on 8,97 neliökilometriä, maatalousalueita 7,21 neliökilometriä, rakennelmia 4,48 neliökilometriä ja vettä 1,58 neliökilometriä.
Historia
Ensimmäinen maininta Innsbruckista on vuodelta 1180, jolloin se oli pieni kauppakaupunki, joka kuului Andechsin kreivien alaisuuteen. Innsbruckin merkitys alkoi kuitenkin pian kasvaa, sillä se sijaitsi sopivasti Italiasta Saksaan Brennersolan kautta kulkevalla reitillä. Kaupungin tunnukseksikin kehittynyt Innjoen silta rakennettiin alkujaan kauppareitille.
Napoleon I antoi vuonna 1806 Tirolin ja Innsbruckin Baijerin kuningaskunnalle. Innsbruckin lähellä käytiin vuonna 1809 neljä taistelua Tirolin kapinan aikana. Tirolilaisia johti Andres Hofer. Wienin kongressissa 1814–1815 Itävallan keisarikunta sai Tirolin hallintaansa, ja Innsbruckista tehtiin vuonna 1849 Tirolin osavaltion pääkaupunki.
Väestö
Innsbruckissa oli Itävallan tilastokeskuksen mukaan vuoden 2019 alussa 132 110 asukasta. Se on osavaltionsa suurin kaupunki, ja toiseksi suurimmassa kaupungissa Kufsteinissa oli vuonna 2017 noin 19 200 asukasta. Innsbruckin asukkaista vuonna 2017 noin 25,8 prosenttia oli ulkomaalaisia. Suurin ulkomaalaisryhmä oli saksalaiset, joita oli yli 8 500. Kaupungissa oli myös yli 5 000 asukasta entisistä Jugoslavian maista, yli 3 600 italialaista ja yli 2 900 turkkilaista.
Urheilu
Kaupungissa on pidetty talviolympialaiset vuosina 1964 ja 1976. Innsbruckissa järjestetään myös perinteikkään ja arvostetun Keski-Euroopan mäkiviikon kolmas osakilpailu. (Kokonaisuudessaan kiertueella hypätään neljä eri kisaa.) Vuonna 2008 osakilpailu jouduttiin siirtämään Bischofshofeniin kovan tuulen takia. Tämä tapahtui ensimmäistä kertaa mäkiviikon historiassa.
Demilitarisoitu alue (tietotekniikka)
Tietoturvassa demilitarisoitu alue (engl. demilitarized zone, DMZ) tarkoittaa fyysistä tai loogista aliverkkoa, joka yhdistää organisaation oman järjestelmän turvattomampaan alueeseen, esimerkiksi Internetiin. Demilitarisoidun alueen tarkoitus on lisätä ylimääräinen tietoturvataso organisaation lähiverkkoon.
Toimintaperiaate
Lähiverkon turvattomimmat laitteet ovat niitä, jotka palvelevat verkon ulkopuolisia käyttäjiä, esimerkiksi sähköposti- ja DNS-palvelimet. Nämä laitteet sijoitetaankin omaan aliverkkoonsa, jolloin muu verkko on suojassa, jos hyökkäys palvelimiin onnistuu. Demilitarisoidulla alueella sijaitsevat laitteet eivät voi muodostaa suoria yhteyksiä lähiverkon laitteisiin, mutta kylläkin muihin saman alueen laitteisiin ja verkon ulkopuolisiin käyttäjiin. Tämän vuoksi demilitarisoidun alueen laitteet pystyvät palvelemaan sekä sisäisiä että ulkoisia käyttäjiä lähiverkon vaarantumatta.
Palvelut, jotka sijoitetaan demilitarisoidulle alueelle
Yleensä ulkoisia palveluita tarjoavat laitteet sijoitetaan demilitarisoidulle alueelle. Näihin kuuluvat sähköposti-, DNS- ja verkkopalvelimet. Joissakin tapauksissa tarvitaan ylimääräisiä toimenpiteitä suurimman mahdollisen tietoturvan saavuttamiseksi.
Verkkopalvelimet
Verkkopalvelinten pitää joskus pystyä kommunikoimaan lähiverkon tietokannan kanssa. Koska tietokanta ei useimmiten ole yleisesti käytettävissä ja voi sisältää salaista tietoa, sen ei pitäisi olla demilitarisoidulla alueella. Verkkopalvelimen ja tietokannan välinen yhteys voidaankin johtaa toisen palvelimen kautta, jolloin järjestelmä on turvallisempi.
Sähköpostipalvelimet
Sähköpostin luottamuksellisen luonteen vuoksi sähköpostiviestejä ei kannata säilyttää demilitarisoidulla alueella. Sen sijaan viestit säilytetään verkon sisäisellä palvelimella, ja demilitarisoidun alueen sähköpostipalvelin vain välittää viestit sisäiselle palvelimelle ja sieltä pois.
Rakenne
Demilitarisoidun alueen sisältävän lähiverkon asentaminen voidaan tehdä monella tavalla. Kaksi yksinkertaisinta tapaa ovat yksinkertaisen palomuurin verkko ja kaksinkertaisen palomuurin verkko. Näitä rakenteita voi laajentaa.
Yksi palomuuri
Vähintään kolmen verkkokortin palomuuria käytettäessä on mahdollista luoda demilitarisoitu alue. Ulkoinen verkko muodostuu ISP:stä palomuuriin, sisäinen verkko luodaan toisella verkkokortilla, ja demilitarisoitu alue luodaan kolmannella. Palomuurin on pystyttävä käsittelemään sekä demilitarisoidulle alueelle että sisäiseen lähiverkkoon menevä liikenne.
Kaksinkertainen palomuuri
Turvallisempi tapa on rakentaa kahta palomuuria käyttävä verkko. Ensimmäinen palomuuri ohjelmoidaan käsittelemään sekä demilitarisoidun alueen että sisäisen verkon liikenne. Toinen palomuuri käsittelee vain sisäisen verkon liikenteen. Tämä rakenne on kalliimpi ja monimutkaisempi, mutta paljon turvallisempi.
DMZ-isäntä
Jotkut kotikäyttöön tarkoitetut reitittimet pystyvät käsittelemään ns. DMZ-isäntää. DMZ-isäntä on laite, jolla kaikki portit ovat auki, paitsi ne, jotka on määritelty toisin. Tämä ei kirjaimellisesti ole demilitarisoitua aluetta, koska se ei tuo tietoturvaa sisäisen verkon ja isännän välille. DMZ-isäntä pystyy siis ottamaan yhteyksiä verkon sisäisiin laitteisiin, mutta todellisissa DMZ-verkoissa palomuuri suodattaa sen liikenteen.
Monopoli
Monopoli on taloustieteessä tilanne, jossa markkinoilla on vain yksi tietyn palvelun tai tuotteen tarjoaja. Monopolille ominaista on siten kilpailun puuttuminen ja usein tästä johtuva epäluonnollisen korkea hintataso sekä täydelliseen kilpailuun verrattuna liian vähäinen tuotannon määrä. Useimmiten voittoa maksimoidessaan monopoliyritys rajoittaa tuotantoaan markkinahinnan nostamiseksi.
Monopoli määritellään useimmiten markkinoiden kautta: esimerkiksi tietyn maan markkinoilla jollakin myyjällä on monopoli, jos myyjä on maan ainoa myyjä, tai kyläkaupalla voi olla kylän kaupan monopoli, mutta ei koko kunnan kaupan monopolia. Toisaalta jollakin yrityksellä saattaa olla monopoli tietyn hyödykkeen tuottamisessa, mutta jos tarjolla on läheisiä substituutteja, yrityksellä ei ole välttämättä monopolivoimaa.
Jos markkinoilla on vain yksi ostaja mutta monta tuottajaa, kutsutaan markkinamuotoa monopsoniksi. Kartelli on taas tilanne, jossa useampi yritys muodostaa yhteenliittymän ja pyrkii toimimaan kuten monopoli. Tämä rikkoo täydellisen kilpailun periaatetta, minkä vuoksi kartellit on kielletty useimmissa maissa.
Monopolin muotoja
Yrityksellä voi olla monopoli markkinoilla useasta syystä. Monopolin olemassaolo on katsottu useissa maissa haitalliseksi, joten viranomaiset valvovat ja säätelevät niiden toimintaa. Suomessa yritysten kilpailua valvoo Kilpailuvirasto.
Laillinen monopoli
Lakisääteinen julkinen monopoli (oikeudellinen monopoli) syntyy tilanteessa, jossa valtio saattaa rajoittaa tarjontaa lainsäädännöllä. Usein laillinen monopoli on valtion itsensä harjoittamaa liiketoimintaa. Vaihtoehtoisesti yrityksillä saattaa olla esimerkiksi patentin vuoksi laillinen yksinoikeus johonkin markkinaan.
Lakisääteisen monopolin ylläpitäminen aiheuttaa yhteiskunnallisia kustannuksia, kun lakisääteisen monopolin omaava yritys joutuu puolustamaan monopoliaan turhin kustannuksin viestinnällä ja voimakkailla suoralla vaikuttamisella päättäjiin. Tällaisesta kokonaistaloutta vahingoittavasta hyödyntavoittelusta käytetään nimitystä välistäveto.
Mihail Ogonkov
Mihail Pavlovitš Ogonkov (, 24. kesäkuuta 1932 Moskova, Venäjän SFNT – 14. elokuuta 1979 Moskova, Venäjän SFNT) oli Neuvostoliittoa edustanut jalkapalloilija ja olympiavoittaja.
Monopoli
Laillinen monopoli
Tavalliset monopolit joutuvat reagoimaan potentiaalisiin kilpailijoihin parantamalla toimintaansa, mutta lakisääteiset monopolit yrittävät estää kilpailua lainsäädännön kautta.
Lakisääteisiä monopoleja käytetään joskus rahan keräämiseen valtiolle, mutta sama voi tehdä myös alaa verottamalla.
Mihail Ogonkov
Ogonkov kuului Neuvostoliiton miesten maajoukkueen kokoonpanoon Melbournen kesäolympialaisissa 1956, missä maa voitti kultaa. Seuratasolla hän voitti Neuvostoliiton mestaruuksia ja cup-mestaruuden. Ogonkov kuoli 47-vuotiaana kotonaan Moskovassa: ruumis löydettiin vasta kaksi viikkoa kuoleman jälkeen, ja kuolintapauksesta kirjoiteltiin lehdistössä.
Monopoli
Luonnollinen monopoli
Luonnollinen monopoli muodostuu tilanteessa, jossa yksi tuottaja pystyy toimimaan markkinoilla niin tehokkaasti, että muiden ei kannata tulla markkinoille. Tällöin yrityksellä on tuotannossa tavallisesti skaalaetu tai vaihtoehtoisesti markkinoille tulon kustannus voi olla hyvin korkea.
Monille infrastruktuuriin liittyville markkinoille muodostuu luonnollisia monopoleja. Esimerkiksi TV- ja radioverkolla, sähköverkolla, vesihuollolla tai rataverkolla on usein vain yksi tarjoaja. Suomessa tällainen liiketoiminta on usein valtion tai kuntien harjoittamaa.
Bilateraalinen monopoli
Bilateraalinen monopoli-nimitystä käytetään tilanteesta, jossa sekä ostajia että myyjiä on vain yksi. Tätä voisi verrata esimerkiksi työnantajien ja ammattiliittojen palkkaneuvotteluihin, jossa osapuolia kummallakin puolella vain yksi.
Monopolistinen kilpailu
Monopolistinen kilpailu tarkoittaa tilannetta, jossa yritykset pyrkivät erottelemaan tuotteensa, jotta pystyisivät toimimaan monopolina luomallaan markkinalla. Toiminnan tehokkuus riippuu siitä, kuinka läheisiä substituutteja yrityksen tuotteelle on olemassa.
Haittoja
Monopoli tuottaa allokatiivista tehottomuutta, tuotannollista tehottomuutta ja dynaamista tehottomuutta, mm. monopoliyrityksen toiminta, innovointi ja kustannustehokkuuden parantaminen jäävät heikommiksi.
Taloustieteellinen analyysi
Olettamalla yrityksen maksimoivan voittoa voidaan osoittaa, että monopolin on optimaalista rajoittaa tuotannon määrää hinnan nostamiseksi. Toisin sanoen yrityksen kannattaa käyttää hinnoitteluvoimaa. Tällöin yrityksen voitot kasvavat ja kuluttajien saama hyöty pienenee. Täydellisen kilpailun vallitessa yksittäiset yritykset eivät voi vaikuttaa markkinahintaan, joten tällainen toiminta ei ole mahdollista.
Monopolin voitto on sen kokonaistulot vähennettynä kokonaiskustannuksilla. Monopoli päättää tuotannon q määrän. Seuraavassa oletetaan monopolin tuntevan markkinoiden kysyntäfunktion p(q). Olkoon c(q) kustannusfunktio. Monopolin tulo on hinta kertaa määrä, joten voitto on:
Oletetaan funktiot derivoituviksi, jolloin voidaan ottaa derivaatta määrän suhteen:
Asettamalla ensimmäisen kertaluvun ehto nollaksi saadaan:
,
eli rajahyöty on yhtä kuin rajakustannus. Tämä on optimi, jos:
Tulos voidaan kirjoittaa muotoon:
jossa \epsilon on kysynnän hintajousto, joka on negatiivinen olettaen, että kyseessä ei ole Giffenin hyödyke. Kysynnän joustamattomalla alueella hinnan nosto on kannattavaa, koska vähemmällä tuotannolla saa enemmän tuloja. Hintaa ei kuitenkaan kannata nostaa loputtomasti, koska yleensä kysyntä muuttuu jossain vaiheessa joustavaksi. Mutta monopolin ei siis kannata laajentaa tuotantoaan kysynnän joustamattomalle alueelle. Tuloksesta nähdään, että monopolin asettama hinta on rajakustannuksia suurempi, koska joustavalla kysynnän alueella.
Kuinka puuttua monopoleihin?
Talousliberalismia kannattaneen professori Milton Friedmanin mukaan monopolien vastaiset lait aiheuttavat enemmän haittaa kuin hyötyä. Sen sijaan haitallisia monopoleja voidaan eliminoida poistamalla tulleja ja muuta sääntelyä, joka ylläpitää monopoleja.
Myös valtio on purkanut monopoleja. Standard Oil pilkottiin 34 osaan 15. toukokuuta 1911, kun Yhdysvaltain Korkein oikeus totesi sillä olevan monopoliasema.
Kalkalahti
Kalkalahti on kylä Karjalan tasavallan Kemin piirin Kuuseman kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Vienanmereen laskevan Kalkajoen suussa 50 kilometriä Kuusemasta linnuntietä pohjoiseen. Kylässä on 45 asukasta (vuonna 2013).
Kalkalahti on vanha pomorilaiskylä. 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa se kuului kyläkuntana Ponkaman volostiin. Vuonna 1905 Kalkalahdessa oli 66 taloa, kyytiasema, kirkko, koulu ja 476 asukasta.
Neuvostoaikana perustettiin Kemin piiriin kuulunut Kalkalahden kyläneuvosto. Vuonna 1933 Kalkalahdessa ja sen vieressä sijaitsevassa Konostrovin kylänosassa oli 312 asukasta, joista lähes kaikki olivat venäläisiä. Kalkalahden, Kriitinän ja Kuuseman kylähallintoalueet yhdistettiin 2000-luvun alun kunnallishallintouudistuksessa Kuuseman maalaiskunnaksi.
Kalkalahdella on historiallisen asutuksen status. Sen rakennusmuistomerkkeihin kuuluu joukko vanhoja asuintaloja ja aittoja. Kylän itäpuolella on hautausmaa erikoisine hautamuistomerkkeineen.
Pohjois-Pohjanmaan vuoden kylä
Pohjois-Pohjanmaan vuoden kylä on kunniamaininta, jonka myöntää Pohjois-Pohjanmaan Kylät ry. Yhdistyksen hallitus valitsee kylän yhdessä Pohjois-Pohjanmaan liiton, ProAgria Oulun ja Pohjois-Pohjanmaan ELY-keskuksen kanssa.
BASF
BASF SE on saksalainen kemian alan yhtymä ja maailman suurimpia kemikaaliyrityksiä. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Ludwigshafen am Rheinin kaupungissa Saksassa. Yhtiö toimii maailmanlaajuisesti yli 80:ssä maassa.
Talousjulkaisu Forbesin maailman suurimpien julkisesti noteerattujen yritysten Forbes Global 2000 -listalla yhtiö oli vuonna 2017 sijalla 93. Se luokiteltiin samalla listalla Saksan kahdeksanneksi suurimmaksi pörssiyritykseksi. Yhtiön osakekannan markkina-arvo oli 91 miljardia Yhdysvaltain dollaria (toukokuussa 2017) ja liikevaihto 63,66 miljardia dollaria (2016).
Kirjainlyhenne BASF, joka on rekisteröity tuotemerkki, on peräisin yrityksen alkuperäisestä nimestä Badische Anilin-und-Soda-Fabrik.
Yrityksellä on viisi liiketoimintasegmenttiä, jotka ovat Chemicals (kemikaalit), Performance Products (toiminnalliset tuotteet), Functional Materials & Solutions (funktionaaliset materiaalit ja ratkaisut), Agricultural Solutions (maatalouden ratkaisut) ja Oil & Gas (öljy & kaasu). Basfin tytäryhtiö Wintershall Holding AG harjoittaa öljyn ja maakaasun etsintää ja tuotantoa sekä maakaasun siirtoa ja jakelua. Keski- ja Itä-Euroopassa yritys toimii yhteistyössä Gazpromin kanssa. Se on osakkaana Nord Stream -hankkeessa.
Basf oli vuonna 2012 maailman 14. suurin autoteollisuuden osatoimittajayritys. Se toimittaa ajoneuvoihin pinnoitteita, jarru- ja jäähdytysnesteitä, erikoismuoveja ja akkumateriaaleja.
Basf Suomessa
Noin sata henkilöä työllistävä Basf Oy valmistaa Suomessa Riihimäellä rakennuskemikaaleja ja Haminassa paperiteollisuuskemikaaleja. Lisäksi Äetsässä toimiva Kemira Chemicals on valmistanut Basfille puutavaran homeenestoainetta Sinestoa. Lokakuussa 2018 kerrottiin Basfin rakentavan Harjavallan Torttilaan sähköautojen akkuja valmistavan tehtaan, joka valmistuu loppuvuodesta 2020. Tärkeitä raaka-aineita nikkeliä ja kobolttia se saa Harjavallan suurteollisuuspuistossa toimivalta Norilski nikelin tehtaalta.
Historiaa
pienoiskuva|vasen|upright|Friedrich Engelhorn Basfin perusti Friedrich Engelhorn huhtikuussa 1865 Saksan Mannheimissa. Yritys yritti hankkia tonttia tehtailleen Reinjoen ääreltä Mannheimista, mutta kun tonttia ei saatu, tehtaat rakennettiin joen vastarannalle Ludwigshafen am Rheiniin.
Yrityksen ensimmäisiin tutkimuskohteisiin kuului farkkuhousuista myöhemmin tunnettu keinotekoinen indigonsininen väri, joka korvasi kasveista tehdyn alkuperäisen väriaineen. Juuri ennen ensimmäistä maailmansotaa Haber-Bosch-prosessilla pystyttiin valmistamaan ammoniakkia. Keksinnön teki Fritz Haber, joka kehitti yhtiölle myös Zyklon B -tuholaismyrkyn. Vaikka ammoniakki tehtiin aluksi lannoitteita varten, sen sotilaallinen merkitys oli suunnaton ensimmäisen maailmansodan alettua ja Englannin estettyä guanon tuonnin Chilestä Saksaan. Saksan tykistö sai ajopanoksensa ilman luonnon omaa ammoniakkilähdettä Basfin avulla.
IG Farben
Carl Boschin johdolla Basf, Hoechst ja Bayer perustivat toisessa maailmansodassa sotarikoksista sittemmin tuomitun IG Farben -yhtiön. Yhtiö ei ainoastaan toimittanut myrkkykaasua tuhoamisleireille vaan pyöritti omaa keskitysleiriä Monowitzia Birkenaun liepeillä.
Lappdal
Lappdal on kylä Kemiönsaaren kunnassa. Kylä sijaitsee Kemiön pohjoislaidalla meren rannalla.
Lappdal on muodostunut Lappdalin yksinäistalon ympäristöön pieneen laaksoon meren rannalle. Lappdalin naapurikylät ovat Viksgård, Gesterby ja Albrektsböle. Valtaosa Lappdalin kyläalueesta on metsää ja korkeita kallioita. Kylän itälaidalla Telegrafberget kohoaa 60 metrin korkeuteen. Lappdalin kantatilan lisäksi kylässä on vain kesäasutusta, jota on rakennettu rannoille runsaasti.
Ylikylä (Kauhava)
Ylikylä on kylä Kauhavalla seututien 733 varrella. Ylikylän postinumeroalue on 62240 Huhmarkoski. Matkaa kaupungin keskustaan Ylikylästä on noin 10 kilometriä.
Ylikylässä on ollut koulu, mutta sen lakkauttamisesta päätettiin vuonna 2016.
Moskovan filharmoninen orkesteri
Moskovan filharmoninen orkesteri on Venäjän pääkaupungissa Moskovassa toimiva sinfoniaorkesteri. Samuil Samosud perusti sen vuonna 1951. Nykyisellä nimellään orkesteri on toiminut vuodesta 1953 lähtien.
Moskovan filharmonisen orkesterin pitkäaikaisin kapellimestari oli Kiril Kondrašin, jonka johdolla se ensiesitti esimerkiksi Dmitri Šostakovitšin neljännen ja kolmannentoista sinfonian.
Imeem
imeem oli Internetissä toimiva musiikkiin ja sosiaaliseen mediaan keskittyvä sivusto, joka aloitti toimintansa vuonna 2003. Sivustolla käyttäjät pystyivät katsomaan, kirjoittamaan ja jakamaan kaikkea digitaalista mediaa, kuten kuvia, ääniä ja videoita.
Sivustolla kävi yli 25 miljoonaa käyttäjää kuukaudessa ja yli 65 000 uutta käyttäjää joka päivä.
8. joulukuuta 2009 MySpace osti Imeemin, ja kaikki sen sisältö siirtyi osaksi Myspace Music:ia.
Shakin’ All Over
Shakin’ All Over on alun perin brittiläisen Johnny Kidd and the Pirates -yhtyeen vuonna 1960 julkaisema rock-kappale. Sen sävelsi ja sanoitti yhtyeen johtohahmo Johnny Kidd, ja se oli UK Singles Chart -listan ykkössijalla elokuussa 1960. Kappaleen esittäjät olivat Johnny Kidd (laulu), Alan Caddy (kitara), Brian Gregg (basso), Clem Cattini (rummut) ja Joe Moretti.
Helmiomenapuu
Helmiomenapuu eli japaninmarjaomenapuu, aiemmin marjaomenapensas (Malus toringo) on ruusukasveihin kuuluva koristekasvina viljelty pensaslaji, joka on kotoisin Japanista. Helmiomenapuun muunnos var. sargentii eli pikkuhelmiomenapuu on myös koristekasvi.
Shakin’ All Over
Alkuperäinen levytys ei ollut kovin suuri hitti Euroopan ulkopuolella. Sen sijaan "Shakin' All Over" menestyi Pohjois-Amerikassa The Guess Whon cover-versiona vuonna 1965. Se oli silloin sijalla 1 Kanadan levynmyyntilistalla ja sijalla 22 Yhdysvaltain Billboard Hot 100 -levynmyyntilistalla.
Australiassa äänite pääsi sikäläisen levynmyyntilistan ykkössijalle vuoden 1965 lopulla Normie Rowen esittämänä, jonka versio oli sitten "Que Sera Seran" yksi vuosikymmenen myydyimmistä singleistä Australiassa.
Helmiomenapuu
Helmiomenapuu on yhdestä kahteen metriä korkeaksi kasvava, leveä, oraoksainen pensas. Sen lehdet ovat ehyitä tai kolmiliuskaisia. Kukat ovat valkeita. Hedelmänä on yhden senttimetrin kokoinen perällinen omena, joka on kypsänä punainen.
Shakin’ All Over
Kappaleen säveltäjä, sanoittaja ja alkuperäinen esittäjä Johnny Kidd on sanonut: "'Kulkiessani poikaporukan kanssa meillä oli tapana katsella todella kuumia tipuja ja meillä oli tapana sanoa että joku tyttö sai 'kalvomme värisemään'. Meillä oli tapana osoitella tyttöä, jos hän oli oikein puoleensavetävä... Voin sanoa rehellisesti sanoa, että se inspiroi minua enemmän kuin mikään muu kirjoittamaan kappaleen 'Shakin All Over'.'"
Muut versiot
The Who -yhtye on esittänyt tätä kappaletta lukemattomia kertoja, joista tunnetuin on ehkä heidän Live at Leeds -levyllään kuultava versio vuodelta 1970.
Oman cover-versionsa kappaleesta ovat tehneet myös seuraavat yhtyeet ja artistit:
Louis Sparre
Elämäkerta
Sparre vietti varhaisen lapsuutensa äitinsä kanssa Gravellonassa, isän ollessa usein työmatkoilla. Kun äiti kuoli vuonna 1867, Sparre muutti isänsä luo Pariisiin ja myöhemmin isoäitinsä luo Karlskronaan. Pian hän kuitenkin muutti Tukholmaan ja aloittaessaan opinnot kirjautui samalla myös Ruotsin kuninkaallisen taideakatemian iltakouluun. Valmistumisen jälkeen hän muutti Pariisiin, jossa opiskeli Académie Julianissa vuosina 1887–1890. Siellä hän tutustui suomalaisista taiteilijoista muun muassa Albert Edelfeltiin, Akseli Gallen-Kallelaan, Emil Wikströmiin ja Eero Järnefeltiin. Sparre debytoi Pariisin salongissa vuonna 1888.
Louis Sparre oli vuodesta 1893 naimisissa marsalkka Carl Gustaf Emil Mannerheimin sisaren Eva Mannerheim-Sparren kanssa. Heidän lapsensa olivat Pehr Gustaf Ambjörn Sparre ja lentäjä Clas Sparre. Hänen suomenkielinen lempinimensä oli Pekka. Taiteilijana hän oli aktiivinen Ruotsissa, Suomessa ja Ranskassa.
Sparre tuli Suomeen vuonna 1889 Akseli Gallen-Kallelan seurassa. Hän ihastui maahan ja erityisesti Karjalan arkaaiseen kulttuuriin. Vuonna 1891 oli näytteillä kaksi hänen teostaan Pariisin salongissa. Samana vuonna hän päätti muuttaa Suomeen, jossa asui vuoteen 1908 saakka. Hän teki laajoja matkoja Suomessa ja kuvaili niitä maalauksissaan sekä kirjassa Kalevalan kansaa katsomassa: muistiinpanoja Kauko-Karjalan retkeltä vuonna 1892. Vuonna 1895 hän sai ensimmäisen palkinnon kilpailussa Vaasan kirkon alttaritaulusta.
Sparren pariskunnan kiinnostus taideteollisuutta ja huonekaluja kohtaan johti Iris-tehtaan perustamiseen vuonna 1897 ja taideteollisen piirustustoimiston perustamiseen 1901. Hän suunnitteli itse Iris-tehtaassa valmistetut huonekalut, mutta keramiikan ja kaakeliuunien valmistamisesta vastasi belgialais-englantilainen Alfred William Finch, jonka Sparre kutsui Suomeen. Sparren perheen muutettua Ruotsiin vuonna 1908 Louis luopui taideteollisuudesta ja keskittyi maalaamiseen ja grafiikan tekemiseen. Iris-tehdas lopetti toimintansa taloudellisten vaikeuksien takia jo vuonna 1902. Hän jatkoi matkustelua Euroopassa ja teki vuonna 1912 Anders Zornin kanssa matkan Egyptiin ja Pohjois-Afrikkaan.
Sparre ohjasi vuonna 1907 ensimmäisen suomalaisen elokuvan Salaviinanpolttajat yhdessä Teuvo Puron kanssa.
Sparre osallistui miekkailijana Tukholman Olympialaisiin 1912. Hän pysyi aktiivisena vanhuuteen asti ja piti vielä 99-vuotiaana taidenäyttelyn.
Gaz de France
Gaz de France (lyh. GDF) oli Ranskan valtion omistama, vuonna 1946 perustettu maakaasun maahantuonti- ja jakeluyhtiö. Euroopan energiamarkkinoiden avautumisen jälkeen Gaz de France laajensi toimintaansa myös sähkömarkkinoille. Ranskan lisäksi sillä oli merkittävää toimintaa muun muassa Belgiassa, Saksassa ja Britanniassa.
Gaz de France sulautui 22. heinäkuuta 2008 yhdyskuntapalveluita tuottavan ranskalaisen Suez-yrityksen kanssa uudeksi GDF Suez -yhtiöksi.
Richard Layard
pienoiskuva|Richard Layard vuonna 2006. Peter Richard Grenville Layard (s. 15. maaliskuuta 1934) on brittiläinen ekonomisti ja LSE:n taloustieteen emeritusprofessori.
Eräs Layardin teesejä on, että progressiivinen tuloverotus saattaa olla eräänlaista yhteiskunnallista haittaverotusta, koska se vähentää rikkauden mukanaan tuomia ulkoishaittoja. Suomessa hänen ajatuksiaan on lainannut muun muassa Osmo Soininvaara.
Vuodesta 2000 Layard on istunut Labourin elinikäisenä päärinä parlamentin ylähuoneessa nimellä paroni Layard.
Ashlyn Harris
alt=|pienoiskuva|Ashlyn Harris Ashlyn Harris (s. 19. lokakuuta 1985) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän on pelannut Yhdysvaltain naisten maajoukkueessa 14 maaottelua. Hän oli varamaalivahtina MM-kisoissa 2015 ja 2019 kun Yhdysvallat voitti kultaa. Hän oli voittamassa alle 19-vuotiaiden maailmanmestaruutta vuonna 2002 ja saavutti samassa ikäluokassa MM-pronssia 2004. Harris edustaa seuratasolla Orlando Pridea.
Harris on naimisissa Yhdysvaltain naisten jalkapallomaajoukkueessa pelaavan Ali Kriegerin kanssa.
Kanadanorapihlaja
Kanadanorapihlaja (Crataegus flabellata) on ruusukasveihin kuuluva puu- ja pensaslaji. Kasvi on alun perin kotoisin luoteisesta Pohjois-Amerikasta. Lisäksi se on levinnyt viljelykarkulaisena joissain Euroopan maissa, varsinkin Suomessa. Suomessa yleisesti viljelty aitaorapihlaja (Crataegus flabellata var. grayana, aiemmin myös Crataegus grayana) luokitellaan lajin muunnokseksi. Kanadanorapihlajan tyyppimuunnos (var. flabellata) muistuttaa muuten aitaorapihlajaa, mutta sen orapiikit ovat hieman pidemmät, lehtiruoti karvainen, heteitä on puolet vähemmän ja niiden ponnet ovat keltaisia.
Michał Korybut Wiśniowiecki
Michał Korybut Wiśniowiecki (31. toukokuuta 1640 – 10. marraskuuta 1673), Jeremi Wiśniowieckin poika, oli Puola-Liettuan kuningas 1669–1673.
Kuningas Juhana II Kasimirin luovuttua kruunusta hävityn sodan jälkeen Puolan aateli valitsi sotapäällikkö Wiśniowieckin pojan kuninkaaksi. Hän oli ensimmäinen puolalainen Puolan kuningas sitten Kasimir III Suuren, joka kuoli 1370.
Michał Wiśniowieckin valtakausi oli vähemmän menestyksekäs. Hän hävisi sodan turkkilaisille, jotka miehittivät Podilljan. Michał oli heikko hallitsija eikä kyennyt hillitsemään maan sisäisiä valtataisteluja.
Kjustendil
Kjustendil (, historiallisesti Велбъжд Velbăžd) on kaupunki on Länsi-Bulgariassa 22 kilometrin päässä Makedonian rajalta. Kjustendil on Kjustendilin alueen pääkaupunki.
Kjustendilin asukasluku on 44 111 (2011). Kjustendil sijaitsee Kjustendilin laakson eteläosassa noin 90 kilometrin päässä maan pääkaupungista Sofiasta lounaaseen.
Kaupunki tunnetaan lämpimistä mineraalilähteistään, joiden ympärille on syntynyt terveyskylpylöitä.
Main Hoon Na
Main Hoon Na on Farah Khanin ohjaama intialainen hindinkielinen toimintaelokuva vuodelta 2004. Se oli vuoden toiseksi menestynein Bollywood-elokuva.
Oppimisympäristö
Oppimisympäristö tarkoittaa fyysisistä, psyykkisistä ja sosiaalisista tekijöistä koostuvaa ympäristöä, jossa opiskelu ja oppiminen tapahtuvat. Oppiminen voi olla joko virallisen ja epävirallisen opetuksen seurausta tai arkioppimista.
Oppimisympäristö-sanaa käytetään usein myös tarkoittamaan yksittäistä oppimisalustaa, vaikka oppimisalusta tulisikin nähdä vain oppimisympäristön teknisenä osana. Hyvin usein oppijan oppimisympäristöä ajatellaan kapeasti, ottamatta huomioon kaikkia sen ulottuvuuksia.
Suomen perusopetuksen opetussuunnitelman perusteissa oleva kolmikantainen jako voidaan laajentaa seuraavasti :
Historia
Suomessa oppimisympäristöistä alettiin puhua 1990-luvun alussa. Asialla olivat lähinnä kasvatussosiologit, jotka tutkivat ihmisen oppimista koulun ulkopuolella. Oppimispsykologian puolelta Lave ja Wenger yrittivät vallankumousta kirjallaan: Lave, J. & Wenger, E. (1991). Situated Learning. Legitimate Peripheral Participation. New York: Cambridge University Press. Kirjassa on mm. kuvattu juovan ei-alkoholistin oppimisprosessia. Prosessin tulos on, että henkilöstä tulee ei-juova alkoholisti (henkilö menee AA-kerhoon, lopettaa juomisen ja myöntää olevansa alkoholisti). Suomessa komiteamietintö ”Oppimisen ilo - kansallinen elinikäisen oppimisen strategia” kuvaili avoimia ja uusia oppimisympäristöjä. Komiteamietintö korosti mm. sitä, että ihmisten oppimista elämän kaikissa vaiheissa ja kaikissa ympäristöissä olisi edistettävä. Koululla ei tulisi olla monopolia opettamiseen.
Suomessa alettiin 1990-luvun puolivälissä hyödyntää internetiä myös opinnollisiin tarkoituksiin. Edelläkävijät korostivat, etteivät he rakenna internetiin luokkahuoneita. Kun ei muuta sopivampaa termiä ollut käsillä niin he alkoivat puhua oppimisympäristöistä, vaikka oikeampi termi nykyisin olisi oppimisalusta. Myös opiskeluympäristön käsite otettiin esille oppijan aktiivisen toiminnan ympäristön erottamiseksi, jolloin oppimisympäristönä voitiin nähdä oppijan omassa mielessään tai päässään konstruoima malli ulkoisesta todellisuudesta. Kasvatussosiologit huomauttivat, että käsite oppimisympäristö kaventuu liikaa. Heidän mielestään oppimisympäristöjä oli muuallakin kuin vain netissä. Teknologiasta innostuneet opettajat, kouluttajat ja teknologit eivät kritiikistä piitanneet vaan alkoivat tehdä luomuksistaan ohjelmallisia versioita. Oppimisympäristö kaventui merkitsemään ohjelmaa, jonka avulla voitiin opettaa ja opiskella netissä. Ensimmäisiä ohjelmia olivat Alta Vista Forum ja Idemix. Myös projektit, jotka toimivat verkko-opetuksen saralla alkoivat käyttää itsestään nimitystä oppimisympäristö. Esimerkkinä mainittakoon vuonna 1996 toimintansa aloittanut Internetix Campus.
Tommola
pienoiskuva|Kerrostaloja Vuorikadulla. pienoiskuva|Omakotitaloja Kyminkadulla. Tommola on Heinolan kaupunginosa keskustan ja pohjois–eteläsuuntaisen Heinolan harjun kaakkoispuolella. Tommolan kohdalla leveänä virtaavan Kymijoen pohjoisrannalla sijaitsee kaupungin vanhainkoti Hopeasilta. Tommolassa on useita teollisuuslaitoksia, kuten Peltosen suksitehdas ja Heinolan saha. Tommolassa on yksi päiväkoti ja alakoulu. Lisäksi Tommolan palveluihin kuuluvat päivittäistavarakauppa K-Market ja pizzeria.
Tommolasta Heinolan keskustaan on matkaa 0,6–2,5 kilometriä. Alueeltaan varsin laajassa Tommolassa teollisuus- ja asuinalueet ovat erillään, ja asuntoalueet ovat rauhallisia. Asuntokanta koostuu pääasiassa kerrostalo- ja omakotitaloasutuksesta. Tommolasta on Sahanniemen kautta siltaa pitkin rautatien ja kevyen liikenteen yhteydet Rautsaloon.
Miihkali Perttunen
thumb|Alpo Sailo, Runonlaulaja Miihkali Arhippainen, 1973, Joensuu. Miihkali Arhipanpoika Ivanov-Perttunen (syystalvella 1815 – 3. syyskuuta 1899) oli tunnettu vienankarjalainen runonlaulaja ja tietäjä, maineikkaan Arhippa Perttusen poika. Hänet tunnetaan myös nimellä Miihkali Arhippainen. Vienankarjalaksi hänen nimensä on Arhippaini Miihkali.
Elämä
Miihkali Perttunen syntyi kirkonkirjojen mukaan Valtasenvaaran Arhipan talossa, Latvajärven kylässä, Vuokkiniemen piirissä vuonna 1815. On kuitenkin epäselvää, mikä oli hänen todellinen syntymäaikansa, sillä perinteisen vienalaisen tavan mukaan verotuksellisista syistä saatettiin lapselle ilmoittaa virheellinen syntymäaika.
Arhippa Perttunen oli valittanut Lönnrotille, miten "pojistani ei tule yhdestäkään laulajaa minun kuoltuani, kuten minusta isäni jälkeen. Ei enää pidetä vanhoista lauluista, niinkuin minun lapsuudessani, jolloin ne olivat tärkeitä, tehtiinpä työtä tahi kokoonnuttiin joutohetkiä kylässä viettämään." Ennustus ei käynyt toteen, sillä Miihkalista tuli taitava runonlaulaja, vaikkei sentään isänsä vertainen. Myös loitsuja Miihkali osasi.
Miihkali sokeutui vuonna 1865, ja tästä syystä hänen kutsumanimensä oli Sokie-Miihkali. Häntä laulattivat useat henkilöt, sekä runonkerääjät että matkamiehet, ja kertoman mukaan hän myös lauloi mieluusti kelle tahansa halukkaalle kuulijalle. Miihkalia laulattaneita runonkerääjiä olivat ainakin A. A. Borenius vuosina 1871 ja 1877, A. Berner vuonna 1872, M. Varonen vuonna 1886, J. V. Juvelius vuonna 1886, H. Meriläinen vuonna 1888 ja K. F. Karjalainen vuonna 1894. Yhteensä Miihkali esitti noin 81 runoa ja loitsua, joiden yhteenlaskettu säemäärä on noin 4 000, lähes viidennes Vanhan Kalevalan sisällyksestä. Borenius huomauttaa Miihkalin runoissa olleen vaikutteita joltakulta muultakin runonlaulajalta kuin isältään.
Miihkali Perttunen kuoli illalla 3. syyskuuta 1899 ja hänet haudattiin isänsä tavoin Latvajärven Kalmosaareen. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura pystytti hänen haudalleen muistokiven vuonna 1909.
Miihkalin puolison Palakan sisar Okahvie Mäkeläinen oli myös taitava runonlaulaja. Miihkalilta runontaito periytyi tiettävästi ainakin Anni Tenisovalle, mutta ei kuitenkaan kenellekään hänen omille tai veljiltään huollettavikseen jääneille lapsilleen, joita oli yhteensä kuusi kappaletta. Kuitenkin heistä Pekko Ivanovilla eli Saaren Pekolla tiedetään olleen tietäjän kykyjä.
Patsaita
Joensuun Ilosaaressa, Karjalantalon edustalla on Miihkali Arhippaisen patsas, jonka on veistänyt Alpo Sailo (suunniteltu 1946–47, pystytetty 1973) I. K. Inhan valokuvan perusteella.
Vuonna 1991 Arhippa Perttusen säätiö pystytti Vuokkiniemelle edellisen patsaan kopion.
Calamity Jane (albumi)
Calamity Jane on yhdeksäs Suomessa ilmestynyt Lucky Luke -sarjakuva-albumi. Albumin käsikirjoittaja on René Goscinny. Albumi julkaistiin suomeksi 1973 Soile Kaukorannan ja Heikki Kaukorannan suomentamana. Albumista on julkaistu suomeksi 5 uusintapainosta.
Juoni
Apasseille on myyty tuliaseita, ja Lucky Luke on tutkimassa asiaa ja on matkalla El Plomoon, joka vaikuttaa olevan asekaupan keskus. Matkalla hän tapaa Calamity Janen, joka lyöttäytyy Luken matkaan. Calamity Jane aikoo asettua saluuna-hotelliin asumaan, eikä paikan omistaja August Oyster pidä lainkaan ajatuksesta. Lopulta Calamity Jane tarjoutuu ostamaan koko rakennuksen pussillisella kultaa, mutta ensin Calamity Janen on voitettava Oysterin voimakkain mies, Baby-Sam, kädenvääntökisassa. Kuin ihmeen kaupalla Calamity Jane voittaa ja saa saluunan omakseen. August Oyster ei pidä siitä, sillä he tarvitsevat saluunaa; se on tärkeä osa asekauppaa, sillä kellarista johtaa salakäytävä luolaan, jossa aseita ja ammuksia säilytetään. Ilman saluunaa Oyster ei voi toimittaa aseita apasseille. Oyster yrittääkin rauhoitella apasseja ja koettaa polttaakin saluunan, jottei asekaupasta päästä selville. Lopulta Lucky Luke löytää luolan, jossa aseita säilytetään, ja nappaa Oysterin ja Baby-Samin. Myös apassien hyökkäys kaupunkiin torjutaan ja August Oyster ja Baby-Sam toimitetaan telkien taakse.
William Brouncker
thumb|William Brouncker. William Brouncker (1620 – 5. huhtikuuta 1684) oli yksi aikansa merkittävimmistä englantilaisista matemaatikoista.
Brouncker väitteli tohtoriksi Oxfordin yliopistossa vuonna 1647. Hän oli yksi Englannin kuninkaallisen tiedeakatemian Royal Societyn perustajajäsenistä ja sen ensimmäinen presidentti.
Ewet
Ewet (myös Bayikpe, Bubutubi, Éhoué, Éhvé, Ehwe, Eibe, Éoué, Éphé, Évé, Évhé, Éwés, Krepe, Krepi, Vhe, Wegbe ) ovat Afrikan etninen ryhmä, joka asuu Togon, Beninin ja eteläisen Ghanan alueella. Ewet puhuvat ewen kieltä. He ovat tulleet nykyiselle asuma-alueelleen idästä; heidän entinen kotimaansa on Oyo läntisessä Nigeriassa.
William Brouncker
Vuonna 1662 hänestä tuli kuningatar Katariinan neuvonantaja ja sitten Saint Catherine -nimisen sairaalan johtaja. Hänen matemaattinen työnsä käsitteli erityisesti paraabelien ja sykloidien kaaren pituuksien määrittämistä. Lisäksi hän kehitteli hyperbelisten integraalien laskemiseen liittyvän kvadratuurisäännön, jota varten luonnolliselle logaritmille tarvitaan esitys äärettömänä sarjana. Hän oli ensimmäisenä englantilaisena kiinnostunut yleistetyistä ketjumurtoluvuista ja jatkaen John Wallisin työtä kehitti yleistetyn ketjumurtolukukehitelmän luvulle pi.
Brounckerin kaava
Brounckerin kaava antaa yleistetyn ketjumurtolukukehitelmän luvulle π:
Uruguayn laivasto
Uruguayn merivoimat on Uruguayn asevoimien puolustushaara, jonka valvonnasta vastaa puolustusministeriö ja laivaston komentaja (esp. Comandante en Jefe de la Armada, COMAR) amiraali Juan H. Hernandez.
Merivoimat on jaettu neljään pääosaan:
Laivasto vastaa varsinaisista sotalaivoista, merijalkaväestä sekä laivaston ilmavoimien tukikohdista ja lentokoneista. Rannikkovartiosto hallinnoi kauppalaivastoa ja alusrekisteriä. Materiaaliosasto hankkii ja huoltaa kalustoa, hallinnoi merivoimien varikkoa sekä johtaa merialueen tutkimusta sekä sääpalvelua. Henkilöstöosasto vastaa henkilöstöhallinnosta sekä erityisesti johtaa merisotakoulun toimintaa.
Lisäksi merivoimien esikunta tukee komentajan johtamista.
Historia
Uruguayn merivoimat pitää perustamispäivänään kenraali Artigan kaapparikirjan luovutuspäivää 15. marraskuuta 1817. Se oikeutti Buenos Airesin alusten valtaamiseen tavattaessa. Pedro Campbellin johtamat noin 50 kuunaria ja prikiä valtasivat yli 200 alusta.
Vuonna 1981 rannikkovartiosto vastaanotti kolme Ranskassa suunniteltua Vigilante-luokan partiovenettä, jotka kuitenkin osoittautuivat sopimattomiksi suunniteltuihin tehtäviin.
Laivasto vastaanotti vuosina 1989–1991 kolme käytettyä Commandant Rivière -luokan alusta Ranskasta.
Kalusto
Laivaston alusten etuliitteenä on ROU. Lisäksi alukset on nimen lisäksi varustettu numeroin, joka osoittaa niiden sijoituksen eikä varsinaisesti identifioi aluksia. Alusten poistuessa palveluksesta numero siirtyy korvaavalle alukselle.
Lumilautailu talviolympialaisissa 2018
Lumilautailussa uutena lajina nähtiin big air, jonka tieltä väistyi viime olympialaisissa ollut parierikoispujottelu. Muut lajit olivat halfpipe, lumilautacross, parisuurpujottelu ja slopestyle.
Aikataulu
Seuraavassa listassa on kaikkien 10 lajin aikataulut.
Lihavoidut tapahtumat ovat loppukilpailuja.
Osallistuminen
Lumilautailussa avoimia paikkoja oli 258 (142 miehille ja 116 naisille). Yhdestä olympiakomiteasta oli mahdollista osallistua korkeintaan 26 urheilijaa, yhden sukupuolen maksimin ollessa 14. Yhteen lajiin oli mahdollisuus kuitenkin osallistua vain neljä saman olympiakomitean urheilijaa (big air ja slopestyle lasketaan tässä yhdeksi lajiksi). Osallistujamäärät jakautuivat lajeittain seuraavasti:
Karhulan kartonkitehdas
thumb Karhulan kartonkitehdas (Korkeakosken kartonkitehdas) on pienehkö Sonoco-yhtiöön kuuluva kartonkitehdas Kotkan Korkeakoskella, noin 3 km:n päässä Karhulasta. Tehtaan perusti Karhula Ångsågs Ab. joka rakensi höyrysahan. William Ruth osti tehtaat vuonna 1881 ja vuonna 1890 hän rakensi toisenkin sahan alemmaksi joen suuhun. Kemiallinen metsäteollisuus käynnistyi vuonna 1887, kun tehtaaseen rakennettiin puuhiomo ja vuonna 1891 käynnistyi kartonkitehdas. Yritys on toiminut sittemmin Karhula Osakeyhtiö- Ahlström-, Alcore- ja Sonoco-Alcore-nimillä.
Kartonkitehdas tuottaa hylsykartonkia keskimäärin 71 000 t/a kapasiteetin ollessa 90 000 t/a. Raaka-aineena käytetään keräyskuitua. Tehdas tunnetaan myös nimellä Korkeakosken kartonkitehdas.
Karhulassa raskaita hylsyjä tuotetaan vuonna 2007 kahdella tuotantolinjalla, joilla työskentelee 17 työntekijää. Toinen linjoista on lajissaan maailman suurin. Kevyitä hylsyjä tuotetaan neljällä linjalla 16 työntekijän voimin. Vuonna 2007 sata vuotta täyttänyt kartonkikone on useaan kertaan modernisoituna ja uusittuna Sonocon automatisoiduin kartonkikone.
Voimalaitos
Tehtaan tarvitsema lämpöenergia tuotettiin vuoteen 2008 saakka Warko-kattilalaitoksella, jossa oli 25 MW:n maakaasukattila. Nykyisin tehdas saa käyttöenergiansa Kotkan Energia Oy:n hyötyvoimalaitoksesta, joka polttaa syntypaikkalajiteltua jätettä.
Tehtaan rautatie
Tehtaalla on ollut myös oma rautatie, joka on ollut yhteydessä yksityiseen Karhulan–Sunilan rautatiehen. Rataosuus on purettu. Tehtaalla on ollut myös omaa vetokalustoa, jotka on myyty.
Aiheesta muualla
60.53278°N, 26.90972°W
Turun Linja-autoilijain Osakeyhtiö
Turun Linja-autoilijain Osakeyhtiö (TLO) perustettiin vuonna 1954 yksityisten turkulaisten liikennöitsijöiden osuuskuntana. Osuuskunta muuttui osakeyhtiöksi 1990-luvulla.
TLO perustettiin 26. syyskuuta 1954, ja perustajaosakkaina oli kaikkiaan 51 liikennöitsijää. Ensimmäisenä puheenjohtajana toimi liikennöitsijä Uuno Salonen. Vuoteen 1984 mennessä osakkaiden määrä oli yrityskauppojen seurauksena supistunut 25:een, ja osakasyrityksillä oli yhteensä 182 linja-autoa. Vuonna 1983 TLO:n jäsenyritysten autoilla tehtiin yhteensä 15,9 miljoonaa matkaa, mikä oli runsaat puolet koko Turun kaupungin sisäisestä henkilöliikenteestä. Turun kaupunki ei ole osallistunut TLO:n tai sen jäsenyritysten tukemiseen millään tavoin.
TLO ajaa Turun kaupungin joukkoliikennetoimiston tilaamaa sopimusliikennettä eli Föli-liikennettä linjoilla 6, 7, 100, 101, 201, 203, 206, 220, 221, 300, 301, 302, 303, 610, 700, 701, 703, 704, 705, 706, 707, 709, 801, 901, 902 ja 903. Yhtiö liikennöi myös Kaarinan linjolla K1–K6, Liedon linjoilla L1–L7 ja L14, Naantalin linjoilla N1–N13 sekä Raision linjoilla R1 ja R2. Yhtiö ajaa myös Paimion linjoja PA1–PA4.
Marraskuussa 2014 TLO laajensi kaukoliikenteeseen ostamalla Mikko Rindell Oy:n osuuden kotimaisesta halpabussiyhtiö OnniExpressistä. Kauppaan kuuluivat kaukoliikenteen vuorot Raisio–Turku–Helsinki, Turku–Pori ja Turku–Kuopio.
HMS Grafton (H89)
HMS Grafton (viirinumero H89) oli Britannian kuninkaallisen laivaston G-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin 5. maaliskuuta 1934 vuoden 1933 laivasto-ohjelmassa John I. Thornycroft and Companyltä Woolstonista, missä köli laskettiin 30. elokuuta 1934 telakkanumerolla 1126. Alus laskettiin vesille 18. syyskuuta 1935 ja valmistui 20. maaliskuuta 1936. Valmistuskustannukset olivat 248 485 puntaa ilman Amiraliteetin toimittamia ase- ja viestijärjestelmiä.