cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Marvel Cinematic Universe: Neljäs vaihe
Ms. Marvel (2022)
Vuoden 2019 D23-messuilla Marvel Studios paljasti Kamala Khaniin / Neiti Ihmeeseen keskittyvän minisarjan olevan kehityksessä, Bisha K. Alin toimiessa sarjan pääkäsikirjoittajana. Syyskuussa 2020 Iman Vellani valittiin pääosan esittäjäksi. Kuvaukset alkoivat marraskuussa 2020, Trilith Studiosin tiloissa, Atlantassa, Adil El Arbin, Bilall Fallahin, Meera Menonin ja Sharmeen Obaid-Chinoyn ohjatessa sarjan jaksot. Kuvaukset sijoittuivat myös New Jerseyyn ja päättyivät Thaimaassa 2021. Ms. Marvel koostuu kuudesta jaksosta, joista ensimmäinen julkaistaan 8. kesäkuuta 2022 ja loput viikoittain 13. heinäkuuta 2021 asti.
Sarjan tapahtumat johdattavat kaksi vuotta Endgamen jälkeen ja johdattavat The Marvelsin (2023), jossa Kamala myös esiintyy, tapahtumiin. Elokuvissa Spider-Man: Homecoming (2017) ja Spider-Man: No Way Home esiintynyt Yhdysvaltain vahingonhallintaosasto (DODC) esiintyy myös sarjassa, Arian Moayedin palatessa No Way Homesta näyttelemään agentti P. Clearyä. Larson tekee päätösjakson lopussa cameon Carol Danversinä / Kapteeni Ihmeenä.
She-Hulk: Attorney at Law (2022)
Asianajaja Jennifer Waltersista tulee vihreä ja suurikokoinen supersankari Hulktar, mikä johtaa hänen tulemiseensa superihmisten lakiosaston keulakuvaksi.
Vuoden 2019 D23-messuilla Marvel Studios paljasti Hulktariin keskittyvän minisarjan olevan kehityksessä. Marraskuussa 2019 Jessica Gaon paljastettiin toimivan sarjan pääkäsikirjoittajana. Syyskuussa 2020 Tatiana Maslany valittiin pääosan esittäjäksi. Kuvaukset alkoivat Los Angelesissa ja Trilith Studiosin tiloissa, Atlantassa, huhtikuussa 2021, Kat Coiron ja Anu Valian ohjatessa sarjan jaksot. Kuvaukset päättyivät elokuussa 2021. She-Hulk: Attorney at Law koostuu yhdeksästä jaksosta, joista ensimmäinen julkaistiin 18. elokuuta 2022 ja loput viikoittain 13. lokakuuta 2022 asti.
Sarjan tapahtumat alkavat jonkin aikaa Shang-Chi and the Legend of the Ten Ringsin tapahtumien jälkeen. Mark Ruffalo, Tim Roth, Benedict Wong ja Charlie Cox palasivat aiemmista MCU-medioista tuttuihin rooleihinsa Bruce Bannerinä / Hulkina, Emil Blonskyna / Kuvotuksena, Wongina, ja Matt Murdockina / Daredevilinä.
Televisiospesiaalit
Kaikki neljännen vaiheen televisiospesiaalit julkaistiin Disney+:aan.
Werewolf by Night (2022)
Joukko hirviönmetsästäjiä kokoontuu johtajansa kuoltua Bloodstonen kartanoon kilpailemaan voimakkaasta pyhäinjäännöksestä, mutta kohtaavat siellä vaarallisen hirviön.
Elokuussa 2021 Marvel Studios oli kehittämässä halloween-televisiospesiaalia Disney+:aan. Sen raportoitiin keskittyvän Ihmissuteen yössä. Gael García Bernal valittiin marraskuussa Jack Russellin / Ihmissuden yössä esittäjäksi. Kuvaukset alkoivat Trilith Studiosin tiloissa, Atlantassa, maaliskuussa 2022,  ja päättyivät huhtikuun 2022 lopussa, Peter Cameronin ja Heather Quinnin käsikirjoittaessa spesiaalin, ja Michael Giacchinon ohjatessa sen. Spesiaali julkistettiin virallisesti syyskuussa 2022 nimellä Werewolf by Night, ja se julkaistiin 7. lokakuuta 2022.
Spesiaalin tapahtumien tarkkaa sijoittumista MCU:n aikajanaan ei ole määritelty. Giacchinolla on kuitenkin ”tietynlainen ajatus” siitä miten spesiaali sopii siihen, vaikka ei ole keskustellut asiasta Marvel Studiosin kanssa.
The Guardians of the Galaxy Holiday Special (2022)
150px|thumb|upright|James Gunn, Guardians of the Galaxy -elokuvien ja The Guardians of the Galaxy Holiday Specialin ohjaaja. Galaksin Vartijat päättävät piristämää Peter Quilliä järjestämällä tälle unohtumattoman joulun ja löytämällä hänelle Maasta täydellisen joululahjan.
Joulukuussa 2020 Disneyn Investor Day -tapahtumassa paljastettiin, että James Gunn kehittelee Guardians of the Galaxystä Disney+:aan julkaistavaksi Guardians of the Galaxy -aiheista jouluspesiaalia, elokuvien päänäyttelijöiden palatessa rooleihinsa. Spesiaalin kuvaukset alkoivat helmikuussa 2022 ja päättyivät huhtikuussa 2022, Guardians of the Galaxy Vol. 3:n (2023) kuvausten aikana. The Guardians of the Galaxy Holiday Special julkaistiin 25. marraskuuta 2022.
Spesiaalin tapahtumat sijoittuvat Thor: Love and Thunderin (2022) ja Guardians of the Galaxy Vol. 3:n välille.
I Am Groot kausi 1 (2022)
Jokainen lyhytelokuva seuraa pikku-Grootiin seikkailuja, kun hän kasvaa ja joutuu ongelmiin epätavallisten olentojen kanssa.
Joulukuussa 2020 Disneyn Investor Day -tapahtumassa paljastettiin, että Disney+:aan on tekeillä pikku-Grootiin keskittyvä sarja lyhytanimaatioita. Lyhytelokuvien tuotanto alkoi elokuussa 2021, Kirsten Leporen ohjatessa ja käsikirjoittaessa ne, I Am Grootin ensimmäinen tuotantokausi koostui viidestä lyhytelokuvasta, jotka julkaistiin Disney+:aan 10. elokuuta 2022. Toisen tuotantokauden lyhytelokuvat tullaan julkaisemaan syyskuussa 2023, osana MCU:n viidennettä vaihetta.
I Am Grootin lyhytelokuvista yksi sijoittuu Guardians of the Galaxyn (2014) sekä Guardians of the Galaxy Vol. 2:n väliin ja loput Vol. 2:n lopun ja sen lopputekstikohtauksen väliin. Cooper palasi sarjassa ääninäyttelemään Rocketia.
Näyttelijät ja hahmot
Lyhenteiden merkitykset
Marvel Studios: Legends kausi 1 (2021–2022)
Sarja julkistettiin joulukuussa 2020 ja sen kerrottiin kertovan sankareiden, roistojen tai esineiden merkittävimpiä hetkiä ajalta Marvel Cinematic Universessa ajalta ennen neljännen vaiheen elokuvia tai televisiosarjoja. Marvel Studios: Legends alkoi Disney+:ssa 8. tammikuuta 2021. Neljännen vaiheen jaksot keskittyvät Wanda Maximoffiin, Visioniin, Haukkaan, Talvisotilaaseen, Helmut Zemoon, Sharon Carteriin, Lokiin, Tesseraktiin, Mustaan Leskeen, Peggy Carteriin, Kostajat-hankkeeseen, Ravagereihin, Kymmeneen Renkaaseen, Haukansilmään, Tohtori Outoon, Wongiin, Purppuranoitaan, Thoriin, Jane Fosteriin, Valkyyriaan, Bruce Banneriin, T’Challaan, Shuriin, Dora Milajen jäseniin, Draxiin ja Mantikseen, kerraten näiden merkittävimmät vaiheet näiden esiintymisiä omissa Disney+-sarjoissa ja elokuvissa. Draxiin ja Mantikseen keskittyvät jaksot poistettiin pian julkaisunsa jälkeen, koska ne sisälsivät The Guardians of the Galaxy Holiday Specialiin liityviä juonipaljastuksia, mutta ne palautettiin myöhemmin takaisin. Legendsin toinen tuotantokausi taas keskittyy MCU:n viidenteen vaiheeseen.
Marvel Studios: Assembled (2021–2023)
Helmikuussa 2021 julkistettiin dokumenttisarja Marvel Studios: Assembled. Jokainen sen jaksoista keskittyy yhteen MCU:n elokuvaan tai televisiosarjaan ja kurkistaa näyttelijöiden sekä muun tuotantoryhmän kulissien taakse. Dokumenttisarja alkoi 12. maaliskuuta, kun WandaVisionin kulissien taakse kurkistava spesiaali julkaistiin. Myös The Falcon and the Winter Soldier, Loki, Black Widow, What If...?, Shang-Chi and the Legend of the Ten Rings, Hawkeye, Eternals, Moon Knight, Doctor Strange in the Multiverse of Madness,  Ms. Marvel, Thor: Love and Thunder, She-Hulk: Attorney at Law, ja Black Panther: Wakanda Forever saivat omat dokumenttispesiaalinsa.
Werewolf by Nightista julkaistiin 4. marraskuuta 2022 itsenäinen dokumenttispesiaali nimeltä Director by Night, jonka markkinoitiin olevan yksi ”Marvel Studios Special Presentations” -spesiaaleista.
Brittney Wilson
Brittney Meriah Wilson (s. 26. maaliskuuta 1991 Chilliwack, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen näyttelijä, joka on ollut neljä kertaa Young Artist -ehdokkaana.
Konstantinopolin piiritys (717)
Konstantinopolin piiritys vuonna 717 oli umaijadien yritys valloittaa Bysantin pääkaupunki Konstantinopoli. Bysanttilaiset käyttivät onnistuneesti hyväkseen kreikkalaista tulta. Arabiarmeijat olivat yrittäneet Konstantinopolin valtausta ensimmäisen kerran vuosina 674–678.
Brittney Wilson
Ura
Näyttelyn ohella Wilson on tehnyt muutamia dubbausrooleja animesarjoihin kuten Hamtaro ja Inuyasha. Varsinaisia äänirooleja hän on tehnyt muun muassa Polly and the Pockets -sarjaan, josta Wilson sai Young Artist -ehdokkuuden, sekä Johnny Test, jossa hän ääninäytteli sarjan päähahmon siskoa Mary Testiä.
Wilson on myös toiminut laulajana ja on pyrkimässä levytysuralle.
Tonnikala
Tonnikala (Thunnus thynnus) on tonnikalojen tribuksen suurin laji ja samalla makrillien heimon suurin laji. Tonnikala voi elää jopa 25-vuotiaaksi. Sen uintinopeus voi olla 80 kilometriä tunnissa.
Koko ja ulkonäkö
Tonnikala kasvaa useimmiten 2–4,5 metriä pitkäksi ja noin 500 kg:n painoiseksi. Painoennätys on 680 kiloa.
Sen selkä on tummanmerensininen ja kyljet hopeanharmahtavat. Kiduskannet ovat vaaleansinisiä. Etummainen selkäevä on keltainen, muut evät ja eväkkeet ovat mustia tai tummanharmaita.
Levinneisyys
Tonnikalaa tavataan läntisellä ja itäisellä Atlantilla, Välimerellä ja Mustassameressä. Tonnikalaa viljellään suuria määriä kaupallisesti Japanin rannikolla Tyynessämeressä.
Tonnikala elää pieninä parvina välivedessä, merenpinnasta 500–1 000 metrin syvyyteen.
Ravinto
Tonnikala syö makrilleja, liitokaloja, sillejä, kalmareita, ankeriaita ja äyriäisiä.
Lisääntyminen
Tonnikalan kutuaika koittaa kesäkuussa, jolloin ne muodostavat valtavia parvia. Itäisen tonnikalakannan kutualue on Välimeressä ja läntisen kannan kutualue Meksikonlahdessa. Itä-Atlantin tonnikalat ovat sukukypsiä 4-vuotiaina, ja Länsi-Atlantin tonnikalat puolestaan 8-vuotiaina.
Tonnikala ruokana
Raa'an tonnikalan lihan väri vaihtelee vaaleanpunaisesta tummanpunaiseen. Lihasta suuri osa (n. 25 %) on proteiinia ja siinä on paljon hyödyllisiä omega-3-rasvahappoja. Paistettaessa lihan väri muuttuu harmaaksi. Tonnikalaa syödään paljon eritoten Japanissa, missä sitä käytetään useimmiten sushiin tai sashimiin. Säilyketonnikala ei oikeastaan ole tonnikalaa, vaan niille läheistä sukua olevaa boniittia.
Saaliit
Tonnikalan todelliset vuosittaiset saaliit ovat arviolta 50 000 tonnia, kun ilmoitetut saaliit ovat 32 000 tonnia. Vuotuisesta tonnikalasaaliista 40 prosenttia saadaan luoteiselta Tyyneltämereltä, lähinnä Japanin rannikolta (kasvatettuna), 19 prosenttia Koillis-Atlantilta, 6 prosenttia Luoteis-Atlantilta ja 35 prosenttia Välimereltä. Suurimmillaan tonnikalasaaliit olivat 1950- ja 1960-luvuilla.
Kalastusmenetelmät
Tonnikalaa kalastetaan monella eri menetelmällä, kuten pitkälläsiimalla, kurenuotalla, sulkupyydyksillä (rannikoilla), siimalla ja vavalla. Laji on suosittu urheilukalastuksen kohde.
Taloudellinen merkittävyys
Tonnikalan liha on erittäin arvostettua, ja sen ostajina ovat profiloituneet erityisesti Kaukoidän maat. Suurimmat markkinat ovat Japanissa, jonka osuus markkinoista on 80 prosenttia. Tonnikalan hinta Tsukijin kalatorilla Tokiossa Japanissa tuoreesta, kokonaisesta kalasta on ollut jopa ennätykselliset 300 000 euroa. Ennätyshinta maksettiin 342 kilon painoisesta sinieväisestä tonnikalasta, jota pidetään parhaan sushin raaka-aineena ja kyseisen kalan ostivatkin yhdessä tokiolainen ravintola ja hongkongilainen sushibaariketju.
Liikakalastus
Tonnikalaa liikakalastetaan runsaasti sekä normaalin kalastuksen että ryöstökalastuksen takia, siksi laji on melkein sukupuuton partaalla. IUCN:n mukaan itäisen Atlantin tonnikalakannat ovat erittäin ja läntisen Atlantin kannat äärimmäisen uhanalaisia.
CITES
CITES-jäsenmaa Monaco esitti vuonna 2009, että tonnikala liitettäisiin CITES-sopimuksen Appendix I -listaan, johon listattujen lajien kauppa kielletään kaikissa sopimuksen solmineissa maissa. Tätä nykyä CITES ei suojaa tonnikalaa lainkaan. Aiemmat pyynnin rajoitusyritykset ovat kaatuneet erityisesti Ranskan ja Italian vastustukseen. Qatarissa järjestettyjen CITES-neuvottelujen päätös tonnikalan suojelusta kaatui suurien tonnikalaa pyydystävien maiden, erityisesti Japanin vastustukseen.
V (vuoden 2009 televisiosarja)
V on yhdysvaltalainen scifi-televisiosarja vuodelta 2009.
Tuotanto
Sarja perustuu Kenneth Johnsonin luomaan 1980-luvun televisiosarjaan V. Uutta V-sarjaa on kehittänyt tuottaja Scott Peters. Sarjan ensimmäinen jakso esitettiin Yhdysvalloissa ABC-kanavalla 3. marraskuuta 2009 ja sarjan päätösjaksoksi jäänyt toisen kauden viimeinen jakso esitettiin 15. maaliskuuta 2011. ABC peruutti sarjan 13. toukokuuta 2011. Suomessa sarja alkoi MTV3:lla 12. lokakuuta 2010.
Tarina
Ulkoavaruudesta tulleet Vierailijat saapuvat Maapallolle valtavilla lentävillä aluksilla. Heidän johtajansa Anna vakuuttaa Vierailijoiden olevan rauhan asialla, mutta he aikovat oikeasti valloittaa planeetan. Terrorismin vastaiseen yksikköön kuuluva FBI-agentti Erica Evans saa selville suunnitelman ja liittyy Vierailijoita vastustavaan liikkeeseen, johon kuuluvat myös mm. katolinen pappi Jack Landry ja Annalle selkänsä kääntänyt Vierailija Ryan. Tilanne vaikeutuu entisestään, kun Erican poika Tyler alkaa tapailla Annan tytärtä Lisaa ja Anna haluaa saada Tylerin ja muita ihmisiä vakoojikseen.
Destin
Destin on miehen etunimi, joka alkuperä on todennäköisesti ranskankielisessä sanassa destin, "kohtalo". Se äännetään ranskaksi ja englanniksi.
Vuosaari-lehti
Lehden päätoimittajana toimi aina vuoteen 2000 asti kirjailija, ent. kaupunginvaltuutettu ja opettaja Esko Honkanen. Toimittaja Aarne Taussi jäi eläkkeelle vuonna 1981 ja hänen tilalleen tuli Eskon poika Eero Honkanen, joka toimii nykyään lehden päätoimittajana.
Idean itähelsinkiläisen lehden julkaisemisesta sai "Vuosaaren keisari" Martti Ilveskorpi, joka ehdotti Esko Honkaselle lehden perustamista. Lehti perustettiinkin ja Urheilu- ja Askarteluseura ry (sittemmin Vuosaari-Kilta) aloitti sen julkaisun. Vuonna 1993 julkaisuoikeudet siirtyivät lehteä tukemaan perustetulle Vuotieto Oy:lle, jossa olivat mukana Vuosaari-Säätiö, Vuosaari-Seura ja Vuosaari-Kilta. Nykyään lehden kustantaa lehden toimittajien oma yhtiö.
Lehden palstoilla on käsitelty eri näkökulmista niin politiikkaa, rakentamista, lukijoiden mielipiteitä kuin urheiluakin. Paljon palstatilaa ovat saaneet myös taide- ja kulttuuriasiat, esimerkiksi runot ja novellit, mikä on melko poikkeuksellista pienelle ilmaisjakelulehdelle. Vuonna 1984 Helsingin kaupungin paikallislehtikilpailussa lehti saavuttikin kunniamaininnan ansiokkaasta työstään Vuosaaren ja vuosaarelaisuuden hyväksi.
Lehden linja on ollut maltillinen, mutta kaupunginosan kehittämiseksi se on tarjonnut asukkaiden ja päättäjien välisen keskustelufoorumin. Välillä lehti on ilmaissut selkeästi kielteisen kantansa esimerkiksi joihinkin Vuosaarta koskeviin rakennushankkeisiin, kuitenkin puolustuspuheenvuoron vastapuolelle jättäen. Vuosaari-lehti on helpottanut asukkaiden osallistumista alueen suunnitteluhankkeisiin kertomalla suunnitteluprosessien eri vaiheista.
Minna Karhunen
Minna Helena Karhunen (s. 3. heinäkuuta 1967 Riihimäki) on suomalainen poliitikko, Kansallisen Kokoomuksen entinen kansanedustaja ja Karkkilan entinen kaupunginjohtaja. Vuosina 2009–2014 hän toimi Järvenpään kehitysjohtajana. Vuodet 2015–2019 hän toimi Etelä-Suomen aluehallintoviraston ylijohtajana ja maaliskuusta 2019 alkaen Kuntaliiton toimitusjohtajana.
Karhunen valittiin ensimmäisen kerran eduskuntaan eduskuntavaaleissa 1991 Uudenmaan läänin vaalipiiristä. Ennen kansanedustajuutta hän oli työskennellyt toimittajana Hyvinkään Uutisissa, Nykypäivässä ja Uudessa Suomessa. Hänet valittiin jatkokaudelle 1995 vaaleissa. Eduskunnassa Karhunen oli varsinaisena jäsenenä neljässä valiokunnassa, liikennevaliokunnassa valtiopäivillä 1991–1994 ja 1996–1997, ympäristövaliokunnassa valtiopäivillä 1991–1994, tulevaisuusvaliokunnassa valtiopäivillä 1993–1994 sekä maa- ja metsätalousvaliokunnassa valtiopäivillä 1996–1997.
Kahden kansanedustajakauden jälkeen Karhunen ei asettunut enää ehdolle eduskuntaan. Hän jatkoi hallintotieteen opintojaan ja valmistui hallintotieteen maisteriksi. Hän työskenteli myös Uudenmaan liiton vs. edunvalvontapäällikkönä ja Hyvinkään-Riihimäen talousalueen aluekeskuksen projektipäällikkönä. Vuoden 2005 alusta hän toimi Karkkilan kaupunginjohtajana, kun hänen edeltäjänsä Kari Korkiakoski oli siirtynyt Joutsenon kaupunginjohtajaksi. Vuosina 2009−2014 Karhunen toimi Järvenpään kaupungin kehitysjohtajana. Vuosina 2015−2018 hän toimi Etelä-Suomen aluehallintoviraston ylijohtajana. Vuonna 2018 hän aloitti Kuntaliiton toimitusjohtajana.
Karhunen toimi Hyvinkään kaupunginvaltuuston jäsenenä vuosina 1989–2001 ja oli myös kaupunginhallituksen jäsen. Hän toimi myös molempien puheenjohtajana, valtuuston johdossa vuodesta 1991 vuoteen 1992 ja hallituksen johdossa vuodesta 1995 vuoteen 2001. Hän toimi myös Hyvinkään Kokoomuksen puheenjohtajana vuosina 1993–1994.
Shekhar Mehta
Chandrashekhar "Shekhar" Mehta (20. kesäkuuta 1945 – 12. huhtikuuta 2006 Lontoo ) oli ugandalais-kenialainen rallikuljettaja.
Mehta oli sukujuuriltaan aasialaisperäinen ugandalainen. Hän syntyi Ugandassa maaviljeljäperheeseen ja muutti Keniaan vuonna 1973 pakoon Idi Aminin hirmuhallintoa. Samana vuonna hän voitti Safari-rallin ensimmäistä kertaa. Hänen vaimonsa Yvonne Mehta oli yksi hänen kartanlukijoistaan.
Mehta voitti Safari-rallin viisi kertaa Datsunilla. Mehtan kansainvälinen ralliura sijoittui vuosien 1973-1987 välille. Parhaimmillaan hän oli rallin MM-sarjassa viides (vuonna 1981). Hän voitti Safari-rallin viidesti. Hän lopetti uransa vuonna 1987 Rallye des Pharaons -rallissa Egyptissä tapahtuneen erittäin vakavan onnettomuuden jälkeen.
Kilpauransa jälkeen Mehta toimi muun muassa FIA:n MM-rallivaliokunnan puheenjohtajana. Mehta kuoli vanhojen vammojen komplikaatioihin liittyneeseen sairauteen 60-vuotiaana Lontoossa.
Zao (yhtye)
Zao (IPA: ˈzeɪoʊ, ) on yhdysvaltalainen yhtye kotoisin Greensburgista, Pennsylvaniasta ja yksi metalcore-suuntauksen aloittajayhtyeistä. Vuonna 1993 Parkersburgissa, West Virginiassa perustetussa Zaossa on soittanut useita muusikoita, ja yksikään alkuperäisjäsen ei enää soita yhtyeessä.
Yhtye on levyttänyt yhtiöille Solid State Records, Ferret Records ja Tooth & Nail Records. Zao on uransa aikana julkaissut 9 täyspitkää studioalbumia, 3 ep:tä, kahden levyn DVD-dokumenttivideon ja tehnyt useita konserttikiertueita. Yhtye on saavuttanut rajallisen mutta maailmanlaajuisen ihailijajoukon ja on samalla asettanut normit metalcore-suuntaukselle. Yhtye sai valtavirran huomiota vuoden 2004 albumillaan The Funeral of God.
Kristinusko on vaikuttanut suuresti Zaon tuotantoon: koska perustajajäsenet väittivät harjoittavansa vahvaa suhdetta Jumalaan, Zaota pidettiin vakaumuksellisena, kristillisenä yhtyeenä. Tämä muuttui yhtyeen uran aikana: keulahahmo Jesse Smith muutti vähitellen näkemystään yhtyeen päämäärän suhteen ja ei pitänyt Zaoa enää täysin kristillisenä. Uuden laulajan Dan Weyandtin liityttyä Zaoon sanoitukset muuttuivat jyrkästi: Weyandt ei pitänyt kristinuskon eteenpäin viemistä tarkoituksena, vaan viestitti mieluummin, että hän eli Jumalan ansiosta, ja että tämä auttoi häntä henkikohtaisissa ongelmissa. Koska vain puolet yhtyeen jäsenistä sanovat olevansa kristittyjä, Zao ei pidä itseään enää kristillisenä yhtyeenä vaan ryhmänä avoinmielisiä artisteja. Kuitenkin yhtyeen MySpace-sivulla olevassa haastattelussa Zaon manageri sanoo, että kaikki jäsenet ovat kristittyjä. Kitaristi Scott Mellinger kuvasti yhtyeen näkemystä uskontoon sanomalla: "Me emme myy Kristusta. Me vain seuraamme Häntä!" Kirjoitti yhtye jatkossa kristillisistä aiheista sanoituksissaan tai ei, Zao sanoo soittavansa mielellään Cornerstone Festivalissa, joka on täysin kristillinen tapahtuma.
Löyttylammi (Hämeenlinna)
Löyttylammi on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa Könnölän kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 0,8 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 400 metriä ja sen rannat ovat soistuvaa metsämaata Lampi on autio, mutta sinne tulee kärrypolku yhdystieltä 13661.
Tietokoneasentaja
Tietokoneasentaja on sähköalan ammattitutkinto, jonka suorittanut hallitsee IT-laitteistot, verkot ja ympäristöt kokonaisvaltaisesti. Tutkintoon kuuluu pakollisena Tukesin STM-3, tietokonetekniikka ja tietoliikenne/lähiverkkojen kaapelointi, valinnaisiin osiin kuuluvat muun muassa lähiverkon työasemajärjestelmät/palvelimet sekä reititinverkot ja niiden liittäminen julkisiin verkkoihin.
Tutkinnon suorittamiseksi tulee olla aiempi sähköalan perustutkinto tai usean vuoden aiempi työkokemus alalta. Nykyisin tutkintoon kuuluu myös useita sertifiointeja, muun muassa Microsoftin MCP ja F-Securen erilaiset asiantuntijasertifioinnit.
Lidköpingin kunta
thumb|262px|Lidköpingin kunnan alueella sijainneet pitäjät. thumb|250px|right|Torgbron Lidköpingissä.
Lidköpingin kunta on Länsi-Götanmaan läänissä sijaitseva Ruotsin kunta. Maakuntajaossa se kuuluu Länsi-Götanmaahan. Kunnan keskustaajama on Lidköping.
Kunnan maapinta-ala on 698,63 neliökilometriä (1.1.2016) ja asukasluku 40 460 henkeä (31.12.2021).
Lidköpingin kunnan nähtävyyksiin kuuluu muun muassa Läckön linna. Vänernin rannalla sijaitsee Lidköpingin satama.
Kuntajaon kehitys
Nykyinen kunta koostuu vanhasta Lidköpingin kaupungista ja 31 entisestä maalaiskunnasta. Vuoden 1952 kuntauudistuksessa muodostettiin seitsemän "suurkuntaa": Lidköpingin kaupunkiin uudistus ei vaikuttanut.
Kuntaliitokset Lidköpingin kuntablokissa suoritettiin jo vuonna 1969, jolloin edellä mainitut seitsemän maalaiskuntaa ja kaupunki yhdistettiin. Tuolloin lakkautettiin myös vuonna 1919 perustettu Järpåsin taajaväkinen yhdyskunta. Uusi kunta oli muodollisesti Lidköpingin kaupunki, kunnes se vuonna 1971 muutettiin Lidköpingin kunnaksi Ruotsin siirtyessä yhtenäiseen kuntamuotoon.
Väestönkehitys
Kunnan väestö taustan mukaan on esitetty seuraavassa taulukossa.
Hieman vanhempien vuoden 2009 lopun tietojen mukaan kunnassa asui 217 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 0,6 prosenttia kunnan väestöstä.
Vielä vanhempien vuoden 1984 lopun tietojen mukaan 3,7 prosenttia kunnan asukkaista oli ulkomailla syntyneitä. Tuolloin kunnassa asui 267 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 0,8 prosenttia kunnan väestöstä.
Vuoden 2010 tietojen mukaan 20 vuotta täyttäneiden kuntalaisten mediaaninettotulot olivat 190 089 kruunua. Vuodelta 2007 olevan tiedon mukaan kuntalaisten nettovarallisuuden mediaani oli 104 000 kruunua.
Vuoden 2011 lopussa kunnan väestö jakautui eri ikäryhmiin seuraavasti:
Taajamat
Kunnassa on 7 taajamaa, joiden osuus kunnan väestöstä vuoden 2010 lopussa oli 75,9 prosenttia. Taajamien ulkopuolella asui tuolloin 9 171 asukasta. Seuraavassa on lueteltu kunnan alueella sijaitsevat taajamat väkilukuineen:
Kunnan keskustaajama on lihavoitu.
Entiset taajamat
Ruotsissa on tilastoitu taajamaväestö aikaisemmin myös vuosina 1960, 1965, 1970, 1975, 1980, 1990, 1995, 2000 ja 2005. Jonakin tai joinakin näistä vuosista kunnassa on ollut myös seuraavan luettelon mukaiset taajamat, jotka eivät enää ole taajamia:
Luettelossa mainituista taajamista Råda, Stenhammar ja Tofta ovat sittemmin kasvaneet yhteen Lidköpingin taajaman kanssa.
Pientaajamat
Yli 200 asukkaan taajamien lisäksi kunnassa on vuoden 2010 tietojen perusteella myös seuraavat 50–199 asukkaan pientaajamat:
Entiset pientaajamat
Ruotsissa on tehty tilastoja pientaajamista aikaisemmin myös vuosina 1990, 1995, 2000 ja 2005. Seuraavat paikkakunnat ovat olleet pientaajamia jonakin tai joinakin vuosina vuosien 1995, 2000 ja 2005 aikana, mutta ne eivät olleet pientaajamia vuonna 2010:
Kunnanvaltuusto
Ruotsissa valitaan joka neljäs vuosi edustajat valtiopäiville, aluevaltuustoihin ja kunnanvaltuustoihin. Kunnallisvaaleissa Lidköpingin kunta on jaettu seuraaviin vaalipiireihin: Seuraavassa taulukossa on esitetty valtiopäivillä edustettuina olevien puolueiden saamat valtuustopaikat Lidköpingin kunnanvaltuustossa vuodesta 1973 lähtien.
Piirit
thumb|right|250px|Kartta Lidköpingin kunnan piireistä.
Vuodesta 2016 alkaen kunta on jaettu seuraaviin piireihin:
Seurakunnat
Vuoden 2012 aluejaon mukaan kunnassa on seuraavat Ruotsin kirkon seurakunnat:
Historialliset seurakunnat
Seuraavassa luettelossa on mainittu kaikki nykyisen kunnan alueella sijainneet seurakunnat. Jos seurakunta on lakkautettu, niin sen perässä on asteriski (*). Mahdolliset suluissa lukevat nimet ovat seurakunnan vaihtoehtoisia tai vanhempia nimiä. Jos nimen perässä lukee kbfd, niin kyseessä "kirkonkirjapiiri", joka ei ole muodostanut omaa seurakuntaa, vaikka ne seurakuntiin rinnastetaankin.
Évora
Évora on kaupunki Alentejon alueella, Portugalissa. Sen pinta-ala on 1 307 neliökilometriä ja asukasluku noin 56 600. Kaupunki on Évoran piirin pääkaupunki ja jakautuu yhdeksääntoista kaupunginosaan. Kaupungin tämänhetkinen pormestari on Carlos Pinto de Sá. Kaupungissa sijaitsevat sekä Évoran tuomiokirkko että Évoran yliopisto.
Évoran historiallinen keskusta kuuluu Unescon maailmanperintöluetteloon.
Aiheesta muualla
left|thumb|245px|Évora
Jäniksen vuosi (täsmennyssivu)
Jäniksen vuosi viittaa seuraaviin:
Alinen Piimäsjärvi
Alinen Piimäsjärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Kuloveden alueeseen. Järvi on osa Piimäsjärven valuma-alueesta, jonka laskujoki Kärppälänjoki laskee Kärppälänlahdessa Kuloveteen Kärppälässä.
Maantiede
Järven pinta-ala on 3,7 hehtaaria ja avoveden alueen pituus on 400 metriä ja leveys 300 metriä. Järvi kuuluu kosteikkoon, jonka pituus on 800 metriä ja leveys 600 metriä. Järveen eli suolle laskee kolme tulo-ojaa, joista yksi on Ylisen Piimäsjärven laskuoja. Kosteikon luusua sijaitsee sen koillisrannalla, josta saa alkunsa Viiterinoja, joka muuttuu alajuoksulla Kärppälänjoeksi.
Historia
Vuoden 1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Alanen Piimäsjärvi". Sen vedenpinnan korkeutta on laskettu vuonna 1867. Nykyään järvi on hyvin matala.
Ennen laskemistaan järvi oli suurempi kuin Ylinen Piimäsjärvi ja sillä oli kolme lahtea, jotka työntyivät koilliseen, kaakkoon ja lounaaseen. Lahdet täyttivät nykyisen järven kosteikkojen kolme haaraa. Järven mittoja voidaan arvioida Kalmbergin kartastosta vertaamalla kartan mittoja sen mittakaavaan. Mikäli kartta on piirretty oikein, olisi järvi ollut koillis-lounas- suunnassa 1,4 kilometriä ja kaakkois-koillissuunnassa 1,2 kilometriä pitkä.
Field
Field on englanninkielinen sukunimi, joka tarkoittaa peltoa tai kenttää. Vuonna 2023 Suomen väestötietojärjestelmässä oli 26 elävää Field-nimistä henkilöä.
Ampumahiihdon maailmancup 2018–2019 – naisten viesti
Ampumahiihdon maailmancupin 2018–2019 naisten viesti alkoi 16. joulukuuta 2018 Hochfilzenissa, Itävallassa ja se päättyy 16. maaliskuuta 2019 Östersundissa, Ruotsissa.
FS Flandre (1864)
Flandre oli Ranskan laivaston vuonna 1864 vesillelaskettu Provence-luokan ironclad.
Valmistus
Alus tilattiin Cherbourgin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin 21. tammikuuta 1861. Alus laskettiin vesille 12. kesäkuuta 1864 ja se otettiin palvelukseen toukokuussa 1865.
Palvelus
Saksan–Ranskan sodassa alus oli Ranskan Itämeren laivastossa.
Alus poistettiin Cherbourgissa alusluettelosta 12. marraskuuta 1886 ja se romutettiin vuonna 1887.
I Am Not
I Am Not (tyyliteltynä I am NOT) on eteläkorealaisen Stray Kidsin debyytti-EP. Sen julkaisi JYP Entertainment digitaalisena ja fyysisenä versiona 26. maaliskuuta 2018. Albumi myi 54 733 fyysisistä kappaletta samassa kuussa.
Albumista julkaistiin kaksi fyysistä versiota: “I Am” ja “Not” versiot.
Marin tasavallan lippu
thumb|250px|Marin tasavallan lippu thumb|250px|Marin tasavallan lippu vuosina 2006–2011 thumb|250px|Marin tasavallan lippu vuosina 1992–2006 Marin tasavallan lippu on Venäjään kuuluvan Marin tasavallan tunnus. Nykyinen lippu on jo kolmas, ja sen Marin tasavallan parlamentti hyväksyi 1. heinäkuuta 2011. Siinä on valkoisella pohjalla karhuvaakuna ja tangonpuoleisessa reunassa punaruskea ornamenttikuvio.
Alkuperäinen lippu otettiin käyttöön 3. syyskuuta 1992, ja lipun myöhempi versio 30. marraskuuta 2006. Lipun mittasuhteet ovat 2:3. Tämä lippu on jaettu kolmeen vaakaraitaan väreiltään sininen, valkoinen ja tummanpunainen. Valkoinen raita on muita raitoja hieman korkeampi. Keskellä on marilainen ristikuvio.
Lipun keskellä olevalle kuviolle on useita tulkintoja:
Smith
Smith on yleisin englanninkielinen sukunimi. Yhdysvalloissa vuoden 1990 väestönlaskennassa nimi on sukunimenä yli prosentilla väestöstä. Nimen saksankielinen vastine on Schmitt.
Nimen merkitys on suomeksi "seppä". Se tulee germaanisesta lyömistä tai iskemistä merkitsevästä sanasta.
Kuuluisia Smithejä
John on Ison-Britannian yleisin etunimi ja Smith yleisin sukunimi, vertaa: Matti Meikäläinen
Japanin Grand Prix 2018
Japanin Grand Prix 2018 (virallisesti Formula 1 2018 Honda Japanese Grand Prix) oli Formula 1 -kauden 17. osakilpailu, joka ajettiin 7. lokakuuta Suzukan moottoriradalla Japanissa.
Matti Aro
Matti Aro (12. maaliskuuta 1906 Helsinki – 14. elokuuta 1991 Helsinki) oli suomalainen teatterinjohtaja ja ohjaaja. Aroa on luonnehdittu stanislavskilaiseksi realistiksi, ja hän on tunnettu suomalaisten klassikkonäytelmien ohjaaja.
Ura
Aro valmistui ylioppilaaksi Helsingin Normaalilyseosta vuonna 1927. Hän opiskeli Helsingin yliopistossa vuosina 1927–1930 ja sen jälkeen Suomalaisessa Näyttämöopistossa, josta valmistui vuonna 1934. Vuosina 1939–1943 Aro toimi Ylioppilasteatterin ohjaajana ja johtajana. Jorma Nortimon (1933–1936), Jouko Paavolan (1936–1938) ja Matti Aron peräkkäisiä johtajakausia on luonnehdittu 1930-luvun Ylioppilasteatterin kolmen suuren ohjaajan aikakaudeksi. Aro on muistelmissaan kertonut jättäneensä 1930-luvulla ammattiteatterin ja siirtyneensä Ylioppilasteatteriin, jossa hän oli arvioinut voivansa kehittää omaa teatteri-ilmaisuaan vapaammin. Toisaalta Aro nosti johtajakaudellaan teatterin ensi-iltamäärän lähelle ammattiteattereille tyypillisiä lukemia.
Toisen maailmansodan jälkeen Aro oli Jyväskylän teatterin johtaja vuosina 1949–1953, Lahden teatterin johtaja vuosian 1953–1955, Suomen Teatterikoulun vara- ja väliaikainen rehtori vuosina 1955–1961, Helsingin Kansanteatteri-Työväenteatterin johtaja vuosina 1961–1965 sekä Helsingin Kaupunginteatterin apulaisjohtaja vuodesta 1965.
Aro palkittiin vuonna 1958 Pro Finlandia -mitalilla sekä vuonna 1981 Ida Aalberg -mitalilla.
Vuosina 1959–1961 Aro toimi Suomen Teatterikoulun va. rehtorina, kun rehtori Wilho Ilmari oli virkavapaalla. Näiden kahden vuoden aikana Aro johti koko koulun perusopetusta "ilmariaanisessa" hengessä, ja hän opetti itsekin suuria tuntimääriä. Hänen opetusaineisiinsa kuului muun muassa teatterihistoria.
Matti Aron puoliso oli näyttelijä-ohjaaja Impi Aro. Heidän tyttärensä Maria Aro ja Minna Aro ovat näyttelijöitä.
Vihtori Kivimäki
Jaakko Vihtori Kivimäki (26. elokuuta 1881 Peräseinäjoki – 2. helmikuuta 1961 ) oli suomalainen opettaja ja poliitikko, joka toimi Maalaisliiton puoluesihteerinä vuosina 1917–1924.
thumb|pysty=1.4|Jyväskylän seminaarin opiskelijoita vuonna 1904, Vihtori Kivimäki toisena oikealta. Kivimäki syntyi peräseinäjokelaiseen talonpoikaisperheeseen ja valmistui opettajaksi Jyväskylän seminaarista vuonna 1904. Hän toimi kansakoulunopettajana Peräseinäjoen Haapaluomalla vuosina 1904–1920, Lapuan Ojutkankaalla 1922–1923, Vihannin kirkonkylässä 1923–1925 ja Lopen Läyliäisissä vuodesta 1929. Hän oli myös Peräseinäjoen kunnanvaltuuston puheenjohtaja 1917–1920, Peräseinäjoen kunnallisen paloapuyhdistyksen toimitusjohtaja ja rahastonhoitaja 1912–1920 sekä Peräseinäjoen kirkkovaltuuston jäsen ja virkaatekevä kanttori.
Kivimäki nimitettiin Maalaisliiton puoluesihteeriksi 1. kesäkuuta 1917 alkaen, kun huhtikuun puoluekokous oli tehnyt päätöksen vakinaisen puoluesihteerin palkkaamisesta. Hän toimi seuraavien seitsemän vuoden ajan välillä päätoimisena, välillä sivutoimisena puoluesihteerinä, sillä puolueen maksama palkka ei aina riittänyt toimeentuloon. Ahkerana tunnettu Kivimäki vahvisti Maalaisliiton keskushallinnon ja kentän välisiä yhteyksiä. Hän auttoi käynnistämään tai vakiinnuttamaan toiminnan Etelä-Suomeen perustetuissa uusissa piirijärjestöissä, kun puolueen toiminta laajennettiin kaikkiin vaalipiireihin. Puoluesihteeriyden ohella Kivimäki oli vuonna 1919 Ilkka-lehden tilapäisenä päätoimittajana sekä vuonna 1923 Maalaisliiton Vaasan läänin eteläisen piirin puheenjohtajana.
Joulukuu
thumb|200px|Joulukuu. 15. vuosisadan ranskalaisen rukouskirjan ja kalenterin [[Les Très Riches Heures du Duc de Berryn kuvitusta joulukuun kohdalla.]]
Joulukuu on gregoriaanisessa ja juliaanisessa kalenterissa vuoden kahdestoista ja viimeinen kuukausi.
Kuukaudessa on 31 päivää. Joulukuuta edeltää marraskuu ja seuraa seuraavan vuoden tammikuu. Suomessa joulukuu on etelässä syyssateiden laantumisen, pimeiden ja harmaiden päivien sekä lumipeitteen saapumisen aikaa. Suomen merialueilla joulukuu on keskiarvollisesti yhdessä marraskuun kanssa vuoden myrskyisin kuukausi. Pohjoisessa se on jo täyttä kaamoksista keskitalvea pakkaskeleineen ja hankineen. Suomessa joulukuun alkuperäinen nimi on ollut talvikuu, mutta 1600-luvulla nimi vaihdettiin kristilliseksi joulukuuksi.
Joulukuu Suomessa
Joulukuun keskilämpötilat Suomessa vaihtelevat lounaissaariston yhdestä plusasteesta Lapin runsaaseen kymmeneen pakkasasteeseen. Vantaalla joulukuun keskilämpötila on noin −3 astetta, Lahdessa ja Tampereella noin −4,5 astetta, Seinäjoella ja Lappeenrannassa noin −5 astetta, Oulussa noin −7 astetta ja Sodankylässä noin −12 astetta. Etelä-Suomessa päivälämpötilat vaihtelevat joulukuussa nollan molemmin puolin. Pohjois-Suomessa ne taas laskevat kuun aikana huimasti siten, että kuun alussa päivälämpötilat ovat noin −5 asteen tietämillä ja kuun lopulla noin −10 asteen tietämillä. Useimmilla paikkakunnilla joulukuu on vuoden kolmanneksi kylmin kuukausi tammi- ja helmikuun jälkeen, lounaissaaristossa maaliskuu on keskimäärin hieman joulukuuta kylmempi. Vuosittaiset erot ovat Suomen ilmasto-oloissa huomattavat nimenomaan talviaikaan.
Vuoden lyhin päivä talvipäivänseisaus on 21. joulukuuta tai 22. joulukuuta. Tällöin napapiirin pohjoispuolella aurinko ei nouse lainkaan horisontin yläpuolelle, eli siellä on kaamos. Lapissa joulukuu on kylmä ja talvinen, pysyvä lumipeite on saatu jo aiemmin syksyllä. Sitä vastoin Etelä-Suomessa pysyvä lumi saadaan vasta tämän kuukauden aikana, etelärannikolla keskimäärin vasta joulun aikoihin. Pohjois-Suomessa on joulukuussa enimmäkseen kylmää ja jopa kireää pakkasta. Etelä-Suomessa puolestaan joulukuut eivät useinkaan ole veljeksiä: toisinaan on talvista ja kylmää, toisinaan lämpöasteita ja vesisadetta yötä päivää. Joulukuussa sademäärät jatkavat vähenemistään, mutta auringonpaistetunteja saadaankin joulukuussa todella vähän koko Suomessa. Joulukuu onkin marraskuun tapaan harmaa ja pimeä kuukausi, tosin hieman edeltäjäänsä kylmempi.
Eteläisellä pallonpuoliskolla
Eteläisellä pallonpuoliskolla joulukuu on alkukesää ja vuoden valoisin kuukausi. Kesäpäivänseisaus osuu kuun 21. tai 22. päivälle. Etelänavalla aurinko ei laske lainkaan koko joulukuun aikana. Esperanza Basella joulukuu on vuoden lämpimin kuukausi. Matalin keskilämpötila on –2,1 astetta ja korkein on +3,2 astetta. Keskiarvo on noin +0,4 astetta, ja korkein joulukuussa Esperanza Basella mitattu lämpötila on +25,0 astetta. Ushuaiassa Tulimaassa keskilämpötila on noin +9,1 astetta. Australian Melbournessa on keskilämpötila on noin +19,2 astetta. Darwinissa joulukuussa on helteistä, sillä keskilämpötila on siellä noin +28,9 astetta.
Joulukuusta yleensä
Kuukauden latinankielinen nimi december tulee kymmentä merkitsevästä sanasta decem, sillä vanhassa roomalaisessa kalenterissa vuosi alkoi maaliskuun alusta ja joulukuu oli siten kymmenes kuukausi. Englanniksi joulukuu on December ja ruotsiksi december. Saksaksi joulukuu on Dezember, espanjaksi diciembre ja italiaksi dicembre. Suomen kielessä nimitys joulukuu on tullut kirjalliseen käyttöön 1600-luvulla, mutta Agricolan teksteissä 1500-luvulla samaisen kuukauden nimi on talvikuu.
Christoph Bernhard
Christoph Bernhard (1628–1692) oli saksalainen säveltäjä ja musiikkiteoreetikko.
Bernhard ilmeisesti opiskeli teologiaa, oikeustiedettä ja musiikkia Danzigissa. Vuodesta 1649 hän työskenteli Dresdenissä Saksin vaaliruhtinaan palveluksessa. Hän jatkoi samaan aikaan opiskelua Heinrich Schützin johdolla. Lisäksi hän suoritti lyhyesti opintoja Roomassa. Vuonna 1655 Bernhard pääsi varakapellimestariksi Dresdenissä, ja vuonna 1663 hän sai kanttorin työn Hampurissa. Vuonna 1670 Schütz tilasi Bernhardilta hautajaissävellyksen, joka pari vuotta myöhemmin esitettiin vanhemman säveltäjän hautajaisissa.
Bernhard saavutti aikanaan arvostusta etenkin saksan- ja latinankielisillä hengellisillä vokaaliteoksillaan. Nykyään hänet muistetaan ennen kaikkea teoreettisesta kirjoituksistaan, joihin kuului Tractatus compositionis augmentatus. Kyseistä teosta levitettiin laajalti 1600-luvun jälkipuoliskolla. Siinä Bernhard tarkasteli musiikkia kolmessa kategoriassa: stylus gravis (Palestrinan ja muiden klassinen polyfonia), stylus luxurians communis (Monteverdin tyyli) ja stylus luxurians theatralis (resitatiivi).
Zella-Mehlis
Zella-Mehlis on kaupunki Saksassa Schmalkalden-Meiningen piirikunnassa (Landkreis) Thüringenissä. Kaupungissa oli joulukuussa 2013 noin 10 800 asukasta.
Alaston aurinko
Alaston aurinko (, 1957) on Isaac Asimovin kirjoittama tieteiskirja, joka on samalla hänen kirjoittamansa Robotti-sarjan toinen osa. Alaston aurinko on edeltäjänsä Teräsluolien tavoin etsivätarina, jonka päähenkilönä jatkaa etsivä Elijah Baley.
Zella-Mehlis
Kaupungin ohi kulkee moottoritie A 71 ja Erfurtin ja Schweinfurtin välinen rautatie.
Alaston aurinko
Juoni
Tarina alkaa siitä kun avaruuslaiset pyytävät Maapallolta apua avaruuslaisten maailmassa, Solariassa, tapahtuneen murhan selvittämiseksi.
Zella-Mehlis
Historia
Zella ja Mehlis ovat aiemmin olleet itsenäisiä paikkakuntia. Mehlis muodostui Itämeren ja Välimeren välisen kauppatien varrella, joka on ollut käytössä jo esihistoriallisina aikoina. Zella on alun perin ollut piispa Blasiuksen luostarin (Reinhardsbrunn) takamaata. Zellasta tuli vuonna 1645 kauppala (Marktflecken).
Alaston aurinko
Juoni
Elijah Baleyn maine on kiirinyt laajalti avaruuslaisten maailmoissa hänen selvitettyään tohtori Sartonin murhan, joten solarialaiset pyytävät nimenomaan Elijah Baleyta tutkimaan murhaa, hänen suureksi kauhukseen, mutta Maapallolla ei ole muuta vaihtoehtoa kuin hyväksyä mahtavien avaruuslaisten pyyntö. Tämä on myös Maapallolle ainutlaatuinen tilaisuus päästä tutkimaan avaruuslaisten yhteiskuntia ja maailmoja, jonne Maapallon asukkailta on ollut kielletty pääsemästä tuhanteen vuoteen, joten Elijah saa tehtäväkseen tarkkailla ja tehdä huomioita avaruuslaisten maailmoista ja niiden yhteiskunnista. Avaruuslaismaailmoista mahtavin, Aurora, on myös kiinnostunut Solarian tapahtumista ja he epäilevät solarialaisten salailevan jotakin. Tämän vuoksi Aurora hyväksyy Elijah Baleyn lähettämisen Solariaan, mutta vain sillä ehdolla, että Solaria hyväksyy R. Daneel Olivaw'n auttamaan Elijah Baleyta tutkimuksissa.
Zella-Mehlis
Historia
1600-luvulla kummallakin paikkakunnalla pidettiin useita noitaoikeudenkäyntejä. Mehlis sai 1894 kaupunkioikeudet, 1918 syntyi Zella-Mehlis.
Alaston aurinko
Juoni
Solaria on väkiluvultaan kaikkein pienin avaruuslaisten maailma ja viidestäkymmenestä avaruuslaismaailmasta viimeisenä asutettu. Sen asukkaat säätelevät tarkasti Solarian väkiluvun 20 000 asukkaaksi ja geenimuuntelun ansiosta Solarialaiset, kuten muutkin avaruuslaiset elävät satoja vuosia vanhaksi.
Solariassa on kehittynyt hyvin erikoinen yhteiskunta. Lähes kaikki solarialaiset ovat erakoita. Solarialaiset eivät yleensä tapaa ihmisiä kasvoista kasvoihin ja pitävät fyysistä tapaamista barbaarisena ja epämiellyttävänä, jotkut solarialaiset eivät kestä edes ajatusta olla samassa tilassa toisen ihmisen kanssa. Kommunikointiin käytetäänkin tämän vuoksi pitkälle kehitettyjä hologrammeja. Koska jokaisen Solarialaisen hyvinvoinnista pitää huolta tuhannet robotit (jokaista ihmistä kohti Solariassa on keskimäärin 20 000 robottia), ei Solarialaisten tarvitse tehdä työtä lainkaan. Jokainen heistä asuu omalla laajalla tilallaan rikkaammin kuin rikkaimmatkaan Maapallon ihmiset ja robotit täyttävät heidän kaikki materiaaliset tarpeensa. Suurin osa solarialaisista työskentelee lähinnä harrastuspohjalta esimerkiksi taiteen tai tieteen parissa.
Solarialaiset tapaavat toisiaan kasvoista kasvoihin vain, jos se on aivan välttämätöntä, esimerkiksi jos he tarvitsevat lääkäriä tai kun avioparin on tarkoitus pariutua. Silloinkin heidät yleensä valtaa pakokauhu toisen ihmisen läsnäolosta. Avioparit valitaan geenistön mukaan. Solarialaiset lisääntyvät vain kun on tarvetta ja heti synnyttyään lapsi sijoitetaan yhteiskunnan kasvatettavaksi. Kasvun alkuvaiheessa lasten sallitaan leikkiä ja kommunikoida kasvokkain, mutta teini-iässä heidän odotetaan alkavan käyttää ainoastaan hologrammia kanssakäymiseen. Aikuistuttuaan hänelle osoitetaan Solariasta oma tila, jossa robotit pitävät huolen hänen hyvinvoinnistaan.
Solarian erikoinen yhteiskunta tekee Elijah Baleyn murhatutkimuksesta äärimmäisen hankalan. Perillä Baley huomaa, että hänen tutkimuksensa on hologrammien varassa, eikä häntä päästetä tutkimaan tämän mahdottomalta vaikuttavan murhan murhapaikkaa tai murhatun ruumista (joka on jo krematoitu) ja solarialaiset eivät tapaa toisia ihmisiä kasvokkain juuri koskaan. Baleyn on vaikea ymmärtää tämän vieraan yhteiskunnan toimintaa ja ihmisten motiiveja, jotka ovat ensiarvoisia apuja murhatutkimuksessa Maapallolla. Monet solarialaiset myös pelkäävät kuollakseen kontaktia toisiin ihmisiin, eivätkä voisi edes kuvitella tapaavansa ketään ihmistä kasvoista kasvoihin.
Rikostutkimusta hankaloittaa myös se, että robotit ohjelmointinsa mukaan siivoavat kaikki rikoksen jäljet, ellei niitä välittömästi kielletä koskemasta mihinkään. Lopulta Baley solmii irralliset langat yhteen ja ratkaisee murhan käyttäen apunaan juuri solarialaisten fyysisen läsnäolon pelkoa.
Ylinen Piimäsjärvi
Ylinen Piimäsjärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Kuloveden alueeseen. Järvi on osa Piimäsjärven valuma-alueesta, jonka laskujoki Kärppälänjoki laskee Kärppälänlahdessa Kuloveteen Kärppälässä.
Maantiede
Järven pinta-ala on 21,0 hehtaaria ja sen pituus on 950 metriä ja leveys 250 metriä. Järven luusua sijaitsee järven koillisrannalla, josta saa alkunsa 700 metriä pitkä laskuoja Aliseen Piimäsjärveen.
Järven rantaviiva on 2,4 kilometriä pitkä ja ranta on puoliksi moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa ja puoliksi peltomaata. Rannalla sijaitsee yksi maatila ja 12 loma-asuntoa.
Tuskan tanssi
Tuskan tanssi on suomalaisen laulaja Maarit Hurmerinnan 8. studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1988.
Välipuistorock
Välipuistorock oli Lapuan Laurilan Puistossa järjestettävä musiikkifestivaali. Tapahtuma järjestettiin ensimmäisen kerran 16. heinäkuuta 1988. Tapahtuman järjestää Ämyri ry, jonka perustamispöytäkirjan allekirjoittivat 10. kesäkuuta 1988 Tapani Latva-Teikari, Veli-Matti Karhu ja Mauri Kotala, mutta käytännössä Ämyri ry:n perustivat yhtyeet (ensimmäisen Välipuistorockin ‘88 esiintymisjärjestyksessä) Allied Forces, Crimson, Fuzzbunnies, Harpyija, Jane, Lost Boys, Paha Tapa, Rolls, Sabotaasi ja Strangers Life. Vuosina 1988–1992 Välipuistorock järjestettiin Laurilan Puistossa ja vuosina 1993–1994 Kiviristin kentällä. Seitsemän ensimmäistä Välipuistorock-tapahtumaa olivat yksipäiväisiä ilmaiskonsertteja.
Moi dix Mois
Moi dix Mois on japanilainen yhtye. Perustaja Mana oli suositun Malice Mizer -yhtyeen kitaristi ja toinen perustajajäsenistä. Hän tekee kaikki kappaleet ja sanoitukset itse. Yhtye onkin itse asiassa Manan sooloprojekti. Mana on kuvaillut Moi dix Mois’n musiikkia puhtaaksi sekoitukseksi metallia ja klassista musiikkia. On kuitenkin hyvin vaikea yhdistää Moi dix moisin musiikki yhteen genreen, sillä se sisältää muun muassa industrial metallin ja sinfonisen metallin elementtejä yhdistettynä toisiinsa.
Historia
Yhtyeen ensimmäinen levy, Dix infernal, julkaistiin 19. maaliskuuta 2003. Runsas vuosi myöhemmin, 20. heinäkuuta 2004 julkaistiin Nocturnal Opera. Minialbumi Beyond the Gate julkaistiin 1. maaliskuuta 2006. Vuotta myöhemmin 28. maaliskuuta 2007 ilmestyi levy nimellä Dixanadu. Uusin levy ilmestyi 15. joulukuuta 2010 nimellä D+Sect. Yhtye julkaisi 11. heinäkuuta 2012 kokoelma-albumin Reprise.
Moi dix Mois on julkaissut myös kaksi DVD:tä: Dix Infernal – Scars of Sabbath (16. joulukuuta 2003) ja Invite to Immorality – Moi dix Mois Europe Live Tour 2005 (27. kesäkuuta 2005).
Välipuistorock
Välipuistorock 1990
Vuodesta 2001 vuoteen 2007 asti Välipuistorock oli kaksipäiväinen ja se järjestettiin joko elokuun ensimmäisenä tai toisena viikonloppuna. Alueen rakenteelliset ratkaisut vaihtelivat, mutta useimmiten esiinnyttiin kahdella lavalla.
Moi dix Mois
Historia
Moi dix Mois julkisti 19. heinäkuuta 2007 syksyisen Euroopan-kiertueensa, ja siihen sisältyi myös konsertti Helsingin Tavastia-klubilla 11. lokakuuta.
Välipuistorock
Välipuistorock 1990
Välipuistorock järjestettiin edellisvuoden tappiosta huolimatta myös vuonna 2008 perinteisellä paikallaan Lapuan Laurilan Puistossa. Suurin muutos oli tapahtuman siirtäminen elokuun alusta heinäkuun alkuun ja alueen pienentäminen. Välipuistorock 2008 tapahtumassa esiinnyttiin yhdellä lavalla. Esiintyjien määrä oli pienempi kuin edellisvuosina, joten tapahtuma järjestettiin yksipäiväisenä. Välipuistorockin järjestäjistössä tapahtui myös muutoksia kun Ämyri ry:n puheenjohtajana pitkään toiminut Raimo Santala jäi tapahtuman järjestäjäjoukosta pois.
Välipuistorock 2009 järjestettiin Lapuan kulttuurikeskus Vanhassa Paukussa perjantaina 7. elokuuta 2009 20. kerran, joten tapahtuma vietti juhlavuottaan. Lapuan kaupunki myönsi avustusta tapahtumalle 14 000 euroa. 20. Pää- ja Ämyrilavalla nähtiin illan aikana 10 esiintyjää: Negative, Don Johnson Big Band, Pelle Miljoona Unabomber!, Nicole, Smokesuit, Komedia Vulgaria, Hole in One, Liquid Society, Karkaasu, Julian Toilet.
Moi dix Mois
Historia
Moi dix Mois:in jäsenet ilmoittivat 19.5.2014, että kitaristi K on kuollut. Yllättävässä tiedotteessa ei mainittu kuolemaan johtaneita syitä, eikä muita yksityiskohtia, paitsi että K olisi kuollut perheensä luona.
Korvalammi (Kärppälä)
Korvalammi, tai myös Karvalammi , on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Kuloveden alueeseen. Järvi on osa Piimäsjärven valuma-alueesta, jonka laskujoki Kärppälänjoki laskee Kärppälänlahdessa Kuloveteen Kärppälässä.
Välipuistorock
Välipuistorock 2001
Järjestettiin Laurilan Puistossa 10.–11.8.2001.