cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Luettelo Oskar Merikannon sävellyksistä
Sävellykset jousisoittimelle ja pianolle
Esityskokoonpano on viulu ja piano, ellei toisin ole merkitty
Antti Raiski
Raiskin musiikkiopinnot alkoivat jo peruskouluiässä, jolloin hän sai viulun ensimmäiseksi instrumentikseen. Musiikkiopistossa soittimeksi vaihtui trumpetti. Laulaminen alkoi kiinnostaa Raiskia karaoken kautta, ja vuonna 1997 hän yritti ensimmäistä kertaa Tangomarkkinoille. Esikarsinnat läpäistyään Raiski pääsi Raision semifinaaliin. Hän oli viiden parhaan joukossa jo vuonna 1999, ja seuraavana vuonna hänet valittiin tangokuninkaaksi. Raiski pääsi voittonsa myötä levyttämään ensisinglensä ”Rosalita”. Syksyn sävel -kilpailuun hän osallistui vuonna 2000 tangolla ”Lähdön hetki”. Voittonsa jälkeen Raiski on keikkailun lisäksi työskennellyt rakennusalan yrittäjänä. Hän asuu Lohjalla ja valmistui K-kauppiaaksi marraskuussa 2019.
Luettelo Oskar Merikannon sävellyksistä
Oskar Merikannon nimissä liikkuvia sävellyksiä ja epämääräisiä viittauksia
Tarkemmat yksityiskohdat löytyvät teosluettelosta.
Sovitukset muiden säveltäjien teoksista
Sovitukset on järjestetty alkuperäisen säveltäjän nimen mukaan.
Johann Sebastian Bach Sovitus uruille 1903, kadoksissa. Sovitus uruille 1915, julkaistu 2017. [ET 1475] Sovitus uruille 1915, julkaistu 2017. [ET 1476] Sovitus uruille 1915, julkaistu 2017. [ET 1477] Sovitus uruille 1915, julkaistu 2007. [ET 181] Sovitus uruille 1915, julkaistu 2007. [ET 1479]
Ernst Borenius
Henrik Borenius
Ole Bull
Karl Collan
Edouard Du Puy
Juhana Ennola
P. J. Hannikainen
Georg Friedrich Händel Sovitus uruille 1901. Kadoksissa.
Robert Kajanus
Halfdan Kjerulf
Axel von Kothen
Toivo Kuula
Rudolf Lagi
Gabriel Linsén
Franz Liszt
Sofie Lithenius
Jean-Baptiste Lully
Hans Matthison Hansen
Felix Mendelssohn Bartholdy
Fredrik Pacius
Robert Schumann
Jean Sibelius
Elemér Szentirmay
August Söderman
Richard Wagner
Témpi (kunta)
Témpin kylä ja kunta ovat saaneet nimensä kunnan alueella sijaitsevasta Témpin eli Tempen solasta. Témpin kunta syntyi, kun Ampelákia, Gónnoi, Káto Ólympos, Makrychóri ja Néssonas yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Kunnan osat
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Témpin kunta muodostuu viidestä kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Autosotamies
Autosotamies on Suomen puolustusvoimien koulutushaara ja sotamiestä vastaava sotilasarvo. Autosotamiehet palvelevat nykyisin kuusi tai kaksitoista kuukautta. Kuusi kuukautta palvelevat huoltomiehinä tai b-kuljettajina. Kaksitoista kuukautta palvelevat koulutetaan ajamaan kuorma-auton tai raskaan perävaunun yhdistelmää. Autosotamiehet palvelevat autojoukoissa ja erillisissä autokomppanioissa, kuten 1. erillinen autokomppania tai 4. erillinen autokomppania.
Kaksitoista kuukautta suorittaneella kuljettajalla on mahdollisuus saada puolustusvoimilta tutkintotodistus, jolla voi hakea yhdistelmäkorttia siviiliin.
Chinese Democracy Tour
Chinese Democracy World Tour on hard rock -yhtye Guns N’ Rosesin Euroopan-kiertue 2001 sekä maailmankiertue vuosina 2002/2003, 2006 ja 2009/2010. Kiertueen tähän mennessä olleet keikat ovat olleet loppuunmyytyjä ja saaneet hyvät arvostelut. Kiertue on rikkonut myös monia katsojaennätyksiä päihittäen muun muassa Lady Gagan. Guns N’ Roses esiintyi Suomessa Helsinki Live Festivalilla 5. kesäkuuta 2010.
Euroopankiertue 2001
Kappalelista
Marvin Dienst
pienoiskuva|Marvin Dienst vuonna 2015.Marvin Christopher Dienst (s. 24. helmikuuta, 1997 Worms ) on saksalainen moottoriurheilija.
Chinese Democracy Tour
Euroopankiertue 2001
1. tammikuuta 2001 – House of Blues, Las Vegas, Nevada
Pääsetti:
Marvin Dienst
Ura
Dienst aloitti uransa Karting-sarjoista vuonna 2007 sijoittuen kyseisenä vuonna Champions Cup Super Mini -luokan kolmanneksi. Hän voitti samana vuonna myös Saksan ADAC Kart Masters -luokan mestaruuden. Vuonna 2009 Dienst sijoittui kolmanneksi Saksan ADAC KF3-luokassa. Vuonna 2011 kilpaili Saksan Junior Kart Championship -luokassa sijoittuen viidenneksi.
Chinese Democracy Tour
Euroopankiertue 2001
Encoret:
15. tammikuuta 2001 – Rock in Rio, Rio de Janeiro, Brazil
Marvin Dienst
Ura
Vuonna 2012 Dienst aloitti kilpauransa Formula BMW Talent Cup -sarjassa voittaen sarjan mestaruuden. Vuonna 2013 Dienst siirtyi ADAC Formel Masters -sarjaan keräten yhden voiton ja kahdeksan palkintosijaa sijoittuen sarjan viidenneksi. Vuonna 2014 Dienst jatkoi sarjassa saavuttaen kolme voittoa, kaksi paalupaikkaa ja seitsemän palkintosijaa sijoittuen loppupisteissä neljänneksi. Vuonna 2015 Dienst kilpaili uudessa ADAC Formula 4 -sarjassa saavuttaen kahdeksan voittoa, seitsemän paalupaikkaa ja 14 palkintosijaa voittaen sarjan mestaruuden.
Chinese Democracy Tour
Euroopankiertue 2001
Soittajat
2001 Kiertue oli uuden Guns N'Rosesin alkuperäisen kokoonpanon ensimmäinen ja viimeinen konserttikiertue. Kiertueen monia konsertteja peruttiin, mm. Suomen konsertti. Konserttikiertueella esitettiin ensimmäistä kertaa monia bändin uusia kappaleita (Oh My God, Chinese Democracy, Silkworms ja Street of Dreams (The Blues).
Keikat
2002/2003
Peruutettu
Nokia 3120 Classic
Nokia 3120 Classic on matkapuhelinyhtiö Nokian kehittämä 3G -matkapuhelin vuodelta 2008.
Bobby Orr
Junioriaika
Nuoren Bobbyn kyvyt jääkiekossa havaittiin jo varhain, ja Boston Bruinsin valmentaja Wren Blair nimesi 12-vuotiaan juniorin Ontarion jääkiekkoliiton junioriliigan Generalsin joukkueeseen. NHL:n heikoimpiin seuroihin tuolloin lukeutunut Bruins oli levittänyt laajan kykyjenetsintäverkon löytääkseen lupauksia tulevaisuuden joukkueen rakentamiseksi. Bobby joutui pelaamaan itseään selvästi vanhempien pelaajien, 18-, 19-, ja jopa 20-vuotiaiden joukossa.
Hän johdatti kolmantena kautenaan Generalsin Ontarion alueen mestaruuskilpailuihin. Viimeisenä kautenaan hän teki keskimäärin kaksi pistettä ottelussa. Kokenut torontolainen lakimies Alan Eagleson neuvotteli Orrin ensimmäisen sopimuksen Boston Bruinsin kanssa.
Ammattilaisura
Boston Bruinsissa hän muodosti keskushyökkääjä Phil Espositon ja maalivahti Gerry Cheeversin kanssa kolmikon, joka johti joukkueen kahdesti Stanley Cupin voittoon. Orr ylti vuonna 1970 Stanley Cupin voiton lisäksi Norris Trophy-, Art Ross Trophy-, Hart Trophy- ja Conn Smythe Trophy -palkinnot ainoana pelaajana lajin historiassa. 23-vuotiaana häntä alettiinkin kutsua supertähdeksi.
Orr teki pelipaikallaan historiaa voittamalla puolustajana niin NHL:n syöttötilaston kuin pistepörssinkin. Hänen syöttöennätyksensä säilyi rikkomattomana 1980-luvun alkuun, jolloin Wayne Gretzky rikkoi sen. Orr johti kotimaansa Kanada-cupin voittoon syksyllä 1976 ja tuli valituksi parhaaksi pelaajaksi turnauksessa, jossa kaikki parhaat kiekkoilijat ensi kertaa kohtasivat. Neuvostoliiton ja Kanadan ensimmäinen kohtaaminen Summit Series -sarjassa syksyllä 1972 oli mennyt häneltä sivu suun loukkaantumisen takia. Uransa ehtoopuolen Bobby Orr pelasi Chicago Black Hawksissa ilman mainittavaa menestystä. Hän joutui lopettamaan uransa toistuvien polvivammojen vuoksi 31-vuotiaana.
Bobby Orr teki NHL-urallaan 270 maalia ja 645 syöttöä 657 ottelussa. Uransa päättyessä hän oli johtava puolustaja tehopisteiden lukumäärässä liigan historiassa. Ainoastaan hyökkääjäsuuruudet Wayne Gretzky, Mario Lemieux, Newsy Lalonde, Joe Malone ja Mike Bossy ovat tehneet häntä enemmän tehopisteitä ottelua kohden, kun huomioon otetaan pelaajat, jotka ovat pelanneet yli kaksi ottelua NHL:ssä. Lisäksi Bobby Orr on edelleenkin ainoa puolustaja, joka on kyennyt voittamaan NHL:n pistepörssin.
Orr on yksi niistä kuudesta puolustajasta, jotka ovat saavuttaneet 100 tehopistettä yhden NHL-kauden aikana. Tosin Orr ylsi tähän peräti kuudella kaudella, Paul Coffey viidesti, muut kerran.
Pelitapa
Orr menestyi ammattilaiskiekossa varsin eurooppalaisin opein, ja esimerkiksi väkivaltaisuus puuttui lähes tyystin hänen otteistaan. Mies itse totesi ainakin puoliksi tosissaan suurimmaksi saavutuksekseen läpi uran ehjänä säilyneen hammaskaluston. Neuvostovalmentaja Anatoli Tarasov nimesi Orrin jääkiekon todelliseksi kymmenottelijaksi tämän monipuolisuuden ansiosta. Puolustajana Bobby Orr oli pikemminkin kiekonriistäjä kuin taklaaja. Orrin tavaramerkkejä olivat kovat ja matalat laukaukset, jotka torjuttuinakin olivat omiaan aiheuttamaan vaarallisia maalinedustatilanteita.
Orr laukoikin uransa aikana keskimäärin enemmän kuin kukaan muu pohjoisamerikkalainen pelaaja tai kukaan muu puolustaja, kun huomioon otetaan enemmän kuin yhden NHL-ottelun pelanneet pelaajat. Orr johti tilastoa edelleen tammikuussa 2022 hänen keskiarvonsa ollessa ohittamaton 4,65 laukausta ottelua kohden. Fyysisesti hänen vahvuutensa olivat voimakkaat jalat, ja luistelijana hän olikin aivan omaa luokkaansa. Liikkuvat puolustajat Brad Park, Paul Coffey, Denis Potvin ja Ray Bourque sekä heidän pelitapansa voidaan nähdä Orrin kahden suunnan työskentelyn perintönä lajille.
Riesigk
Riesigk on Saksan entinen kunta ja nykyinen Oranienbaum-Wörlitzin kaupungin osa Saksi-Anhaltin osavaltion Landkreis Wittenbergin piirissä. Oranienbaum-Wörlitz muodostettiin usean kunnan kuntaliitoksen myötä 1. tammikuuta 2011. Tällöin Riesigkissä oli 203 asukasta ja sen pinta-ala oli 6,13 neliökilometriä. Riesigk sijaitsee Elben eteläpuolella. Paikkakunta tunnettiin alkujaan nimellä Riswig.
Kunnan nähtävyyksiin kuuluvat 1700-luvun lopun uusgoottilainen kirkko ja lähellä sijaitseva Dessau-Wörlitzin puutarha, joka kuuluu Unescon maailmanperintöluetteloon.
Aiheesta muualla
pienoiskuva|vasen|Riesigkin uusgoottilainen kirkko
Bill Curbishley
Bill Curbishley on englantilainen musiikkituottaja, joka tunnetaan parhaiten työstään englantilaisen rock-yhtye The Whon taustalla.
Ura
Curbishley aloitti uransa Track Recordsilla, jossa hänen suojatteinaan olivat The Whon lisäksi Marc Bolan, Thunderclap Newman ja The Crazy World of Arthur Brown. Curbishley tuotti The Whon musikaali-elokuvan Tommyn (1975), vankilaelokuva McVicarin (1980) ja Buddy's Songin (1991). Näissä kaikissa näytteli The Whon laulaja Roger Daltrey.
Curbishleyn yhtiö Trinifold laajeni ja otti manageroitavakseen tunnettuja artisteja kuten Robert Plantin ja Judas Priestin. Vuonna 1994 Curbishley aloitti kitaristi Jimmy Pagen manageirna. Hän oli oleellinen osa vanhan Zeppelin-työparin Pagen ja Plantin saattamisessa uudelleen yhteen. Kaksikon seuranneesta albumista, videosta ja kiertueista tuli menestkysiä.
The Sanctuary Group osti Trinifoldin 2002, mutta Curbishley jatkoi sen johdossa. Trinifold on edellä mainittujen lisäksi julkaissut musiikkia myös Chicagolta, Kenny Rogersilta, Faith Hilliltä sekä UB40:ltä. Viime aikoina Curbishley on keskittynyt enenevissä määrin elokuvien tuottamiseen. Hän tuotti elokuvan The Railway Man ja on tällä hetkellä mukana tuottamassa Keith Moonin ja Roger Daltreyn elämästä kertovaa elokuvaa.
Bill Curbishley on jalkapallomanageri Alan Curbishleyn vanhempi veli.
Makijivka
Makijivka on Itä-Ukrainassa Donetskin alueella sijaitseva terästeollisuus- ja kaivoskaupunki. Vuoden 2021 alun väkilukuarvio oli 340 337 (353 918 vuonna 2013), eli se on Donetskin alueen kolmanneksi väkirikkain kaupunki Donetskin ja Mariupolin jälkeen. Sen keskus sijaitsee vain 14 km:n päässä Donetskista. Koska käytännössä Makijivka on kasvanut yhteen Donetskiin, sitä voidaan pitää myös Donetskin suurkaupunkialueen koillisena lähiönä. Heinäkuusta 2020 lähtien Makijivka on kuulunut Ukrainan aluehallinnollisessa jaossa (de jure) Donetskin alueen Donetskin piiriin. Käytännössä kuitenkin kaupunki on vuodesta 2014 sijainnut Venäjän laajamittaisella sotilaallisella tuella ylläpitämällä itäisen Ukrainan kapinallisalueella, ja ollut vapaan Ukrainan kontrollin ulkopuolella.
Vuonna 1969 seudulta löydettiin pronssikaudelta peräisin olevia hautaveistoksia, pronssikypärä ja rautainen miekka. Makijivkan asutuksen perustamisajankohdaksi mainitaan useissa lähteissä vuosi 1777, mutta sittemmin löydetty kirjallinen maininta jo vuodelta 1690, joka on tulkittu uudeksi perustamisvuodeksi. Hiilen kaivostoiminta paikkakunnalla alkoi 1800-luvulla. Teollisuusmies I. Ilovaisky laajensi 1860- ja 1870-luvuilla pieniä kaivoksia, ja yhdisti ne myöhemmin yhdeksi suureksi kaivokseksi. 1890-luvun lopulla käynnistettiin teräksen tuotanto. Alue on liitetty Donin kasakoiden alueen läntisimpään osaan, vuonna 1897 väestönlaskennan aikaan se kuului ukrainalaisvaltaiseen (61,7 %) Taganrogin piirikuntaan. Paikkakunta yhdistettiin 1920 viereiseen Dmytrijevskiin, josta tuli kaupunki 1925. Vuosina 1931-1933 kaupungin nimi oli Dmytrijevsk-Stalinsk, sitten Makijivka.
Neuvostoliiton aikana ja teollisuuden lisääntyessä paikkakunnan väestö venäläistyi. Vuonna 2001 kaupunkipiirin väkiluku oli 431 023 (kaupungissa 389 589), josta venäläisiä oli 50,8 prosenttia, ukrainalaisia 45,0 %, valkovenäläisiä 1,1 %, tataareja 1,1 %, georgialaisia 0,3 % ja kreikkalaisia 0,3 %.
Itä-Ukrainan sodan alkuvaiheessa venäläisjoukot ottivat Makijivkan haltuunsa 13. huhtikuuta 2014. Siitä lähtien kaupunki on ollut Venäjän tuella ylläpidetyn kapinallisen nukkehallinnon eli ns. Donetskin kansantasavallan alueella.
Pihlajaniemenjärvi
Pihlajaniemenjärvi on Pirkanmaalla Hämeenkyrössä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Lavajärven valuma-alueeseen.
Maantieto
Järvi sijaitsee Hämeenkankaalla Pinsiönkankaan pohjoispuolella Pentinmaalla. Järvi on 450 metriä pitkä, 250 metriä leveä ja sen pinta-ala on 8,1 hehtaaria. Järveen laskee pari suo-ojaa ja Lepojärven laskuoja. Rantaviivaa on 1,6 kilometriä, joka on pääasiassa soistuvaa metsämaata. Pohjoisrannoille on rakennettu vapaa-ajan asuntoja. Lähin maatila on Pihlajaniemi, joka sijaitsee järven lounaispuolella. Järvessä on yksi saari, jossa on myös asunto. Järvelle pääsee asukkaiden mökkitietä pitkin, johon on lähellä tienhaara valtatieltä 3. Järveä sivuaa korkeajännitelinja.
Historiaa
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi oli kirjoitettu Pirttijärvi. Se lienee erehdys, sillä hieman alajuoksullepäin sijaitsee myös Pirttijärvi. Hämeenkyrön pitäjänkartassa noin 1840-luvulta järvestä jää puolet pois kartan reunan vuoksi. Järven nimestä erottuu kuitenkin P-kirjaimen yläosa.
Cosmographia
thumb|Cosmographian kansilehti. Cosmographia on Sebastian Münsterin teos, joka ilmestyi vuonna 1544. Cosmographiassa julkaistiin luultavasti ensimmäinen painettu versio suomenkielisestä Isä meidän -rukouksesta. Suomennos erosi huomattavasti Mikael Agricolan käännöksistä.
ASB Classic
ASB Classic on Aucklandissa, Uudessa-Seelannissa vuosittain järjestettävä tennisturnaus. Turnaus järjestettiin ensimmäisen kerran joulukuussa 1985 (vuoden 1986 WTA-kalenterissa), ja siinä pelaavat vain naiset. Turnaus kuuluu WTA International -sarjaan.
Ester Ståhlberg
Ester Ståhlberg (ent. Hällström, o.s. Elfving, 17. helmikuuta 1870 Vaasa – 21. heinäkuuta 1950 Helsinki) oli suomalainen kirjailija, opettaja ja toimittaja ja tasavallan presidentti Kaarlo Juho Ståhlbergin puoliso vuodesta 1920 lähtien. Hän teki lastensuojelutyön parissa merkittävää työtä ja perusti vuonna 1922 sisällissodan lapsiuhreja auttaakseen Suomen Pelastakaa lapset -järjestön. Ensimmäisen presidentin puolisona hän puolestaan loi perinteitä presidentinlinnan seuraelämälle ja oli pehmentämässä jäykän miehensä sosiaalisia suhteita. Ståhlberg kirjoitti lisäksi novelleja, romaaneja ja tietokirjallisuutta. Hänen läpimurtoteoksensa oli vuonna 1922 julkaistu Sunnuntai, joka oli aikanaan varsin suosittu. Merkittävimpänä teoksena pidetään kuitenkin Mathilda Wreden elämäkertaa.
”Ensimmäinen nainen”
Ester Hällström sai vuonna 1918 viran kouluhallituksesta sotaorpojen huoltajana, ja vuodet 1918–1919 hän työskenteli sosiaalihallituksessa. Hän vastasi lastensuojeluosastolla sotaorpojen huollosta. Hän tapasi Helsingissä lastensuojelusuunnitelmaa laadittaessa myös hiljattain leskeksi jääneen K. J. Ståhlbergin, joka oli ollut Hällströmin nuoruudenaikainen ystävä ja perhetuttu.
Kun Ståhlberg valittiin kesällä 1919 Suomen tasavallan ensimmäiseksi presidentiksi, ”ensimmäisen naisen” edustustehtäviä hoitivat hänen tyttärensä. Ståhlberg kirjoitti kosintakirjeen ystävänsä Eero Erkon vaimon Maissin sisarelle, jolta presidentti sai kuitenkin rukkaset. Sen jälkeen hän kirjoitti Ester Hällströmille, ja he menivät naimisiin 7. kesäkuuta 1920 perhepiirissä Hällströmin kotona. Ståhlbergin lapset aiemmasta avioliitosta suhtautuivat aluksi vihamielisesti uuteen äitipuoleensa. Lapset arvioivat myöhemmin omaa käyttäytymistään kohtuuttomaksi, ja he alkoivat arvostaa äitipuoltansa viimeistään vuonna 1930 tapahtuneen Ståhlbergien kyyditystapauksen jälkeen. He uskoivat, että kyyditys päättyi ilman fyysisiä vammoja Ester Ståhlbergin sosiaalisen luonteen ansiosta.
Lastensuojelutyö
Ester Ståhlberg jatkoi ensimmäisenä naisena työtänsä lastensuojelun parissa. Hän perusti vuonna 1922 sisällissodan lapsiuhreja auttaakseen Save The Children Federationin Suomen osaston, Koteja kodittomille lapsille -yhdistyksen. Ståhlberg toimi järjestön puheenjohtajana 1922–1940. Järjestöstä muodostui myöhemmin Suomen Pelastakaa Lapset. Koteja kodittomille lapsille auttoi sotaorpoja löytämään kasvatuskoteja sekä järjesti kesäsiirtolaita ja -koteja kaupunkilaislapsille.
Ståhlbergin järjestö kilpaili 1920-luvulla kenraali Mannerheimin nimeä kantavan liiton kanssa. Ståhlberg ei pitänyt Mannerheimin toimintaa pyyteettömänä, vaan hän uskoi, että Mannerheim pyrki horjuttamaan K. J. Ståhlbergin asemaa presidenttinä lisäämällä omaa vaikutusvaltaansa kansalaisjärjestötoiminnassa. Paikallistasolla järjestöjen välinen työnjako vakiintui varsin nopeasti, ja niiden välitkin lieventyivät 1930-luvulla poliittisten ristiriitojen laannuttua. Ståhlbergin johdolla Pelastakaa Lapset -järjestöstä tuli valtakunnallinen sosiaalialan kansalaisjärjestö. Hän toimi sen lisäksi vuosina 1920–1929 Kansainvälisen lastenavun Suomen toimikunnassa.
Kirjallinen ura
thumb|Ståhlbergit Helsingin rautatieasemalla lokakuussa 1930 palattuaan [[K. J. Ståhlbergin kyyditys|kyyditysmatkalta.]] Ståhlberg kirjoitti koko aikuiselämänsä kaikkea artikkeleista romaaneihin ja tietokirjoihin. Hänen läpimurtoteoksensa oli vuonna 1922 ilmestynyt romaanimuotoinen kertomus Sunnuntai. Se kertoo nuorena kuolleesta Eero-pojasta ja kuvaa ihanteellista äidinrakkautta. Sunnuntai oli aikanaan varsin suosittu.
Pääosa Ståhlbergin teoksista ei ole kestänyt aikaa, ja hänen tuotantoansa luonnehtii särmätön ja moralisoiva kerrontatapa. Hänen merkittävin teoksensa lienee vuonna 1938 julkaistu kaksiosainen Mathilda Wreden elämäkerta. Ståhlbergin päiväkirjat puolestaan julkaistiin 1980-luvulla. Hän kirjoitti ruotsiksi, mutta hän tuotti tavallisesti itse myös suomenkielisen version. Hänen teoksiaan on käännetty lisäksi viroksi, hollanniksi, italiaksi, ranskaksi, saksaksi ja tanskaksi. Ståhlberg oli kirjallisuuskentällä myös muuten aktiivinen, sillä hän osallistui Suomen PEN -järjestön toimintaan ja toimi Aamu-aikakauslehden päätoimittaja 1926–1930.
Viimeiset vuodet
Ester Ståhlberg kuoli vuonna 1950, ja hänen miehensä K. J. Ståhlberg vuonna 1952. Heidät on haudattu Hietaniemen hautausmaan sukuhautaan, jossa lepää myös Ståhlbergin ensimmäinen vaimo Hedvig.
Perhe-elämä
Ester Elfving meni vuonna 1893 naimisiin apteekkari Karl Hällströmin kanssa. Hällströmit asuivat ensin Forssassa, sitten Viipurissa ja lopuksi Pitäjänmäellä Helsingin lähellä. He eivät saaneet omia lapsia, mutta heillä oli kaksi ottolasta. Ensin he adoptoivat vuonna 1898 syntyneen tanskalaisen Eeron ja sitten vuonna 1908 syntyneen Lean. Ester Hällström oli avioliiton aikana kotirouvana, mutta hän oli silti aktiivinen paikallistoimija. Forssassa asuessaan hän kuului Tammelan pitäjän suomalaisten koulujen johtokuntaan ja toimi myös sen puheenjohtajana.
Hällströmien viimeinen avioliittovuosi oli surullinen. Ottopoika Eero kuoli vuonna 1916 pian sen jälkeen, kun oli päässyt ylioppilaaksi. Perheen isä Karl Hällström kuoli seuraavana vuonna.
Uskonto
Kirjailijana Ståhlberg koki, että olisi mielellään kirjoittanut aiheesta, mutta presidentin puolisona näki, ettei se ollut hänen asemassaan mahdollista.
Abrakadabra (albumi)
Abrakadabra on Mikko Kuustosen vuonna 1992 julkaistu studioalbumi.
Monodia
Monodia on harmonialla säestettyä yksiäänistä laulua, joka kehittyi renessanssipolyfoniasta. Monodiassa musiikin harmonia ei muodostunut enää kuoron eri äänien laulamista melodioista vaan siitä tuli itsenäinen musiikillinen elementti, jonka tarkoituksena oli tukea varsinaista melodiaa. Monodia oli keskeinen barokin aikaisen musiikin keksintö, ja sen kehittyminen loi edellytykset resitatiivi laulutyylin kehitykselle ja siten mahdollisti oopperan syntymisen.
Matti ja Teppo (albumi)
Matti ja Teppo on Matin ja Tepon ensimmäinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1972.
Rastafari
thumb|Rastamies [[Barbados|Barbadokselta. Rintamerkeissään hänellä on rastafarismiin liittyviä symboleja kuten Haile Selassien kuva, kannabiksen lehtiä, sekä Etiopian lipun panafrikkalaiset värit: vihreä, kultainen ja punainen.]] Rastafari (myös rastafarismi, rastafaria, rastafari-liike ) on 1930-luvulla Jamaikalla syntynyt uskonto ja elämäntapa, joka perustuu afrikkalaisuuteen ja Kuningas Jaakon Raamattuun. Sen uskonkappaleisiin kuuluvat etenkin Etiopian keisarin Haile Selassien jumaluus, Etiopia ja muu Afrikka luvattuna maana, sekä mustien amerikkalaisten paluumuutto Afrikkaan. Rastafari sai alkunsa 1900-luvun alussa Jamaikalla suositun afrikkalaisen nationalismin ja Etiopian arvostuksen pohjalle. Haile Selassien kruunauksen vuonna 1930 nähtiin toteuttavan Raamatun ennustukset, ja jotkut alkoivat pitää häntä kaikkien afrikkalaissyntyisten vapahtajana.
Monen rastafarin eli rastan elämäntapaan kuuluu kannabiksen poltto hengellisistä syistä, puhdas ruoka ja rastatukka. Myös yhteisöllisyys ja luonto ovat rastafareille tärkeitä. Moni tunnettu reggae-muusikko on rastafari – heistä tunnetuin on Bob Marley, joka toi uskontoaan esille myös lauluissaan. Reggaen suosion myötä rastafari levisi myös länsimaihin niin uskontona kuin elämäntapanakin. Rastafariuskoisia on maailmassa arviolta noin miljoona. Jamaikalla rastafareja on arvioitu nykyisin olevan alle satatuhatta.
Historia
thumb|160px|Marcus Garvey, jonka oppeihin rastafarilaisuus osin perustuu. Rastafariliikkeen perustan loivat jamaikalaiset Alexander Bedward (1859–1930) ja Marcus Garvey (1887–1940). Siirtomaavaltaa vastustanut Bedward saarnasi Jamaikalla afrojamaikalaista revival-kristillisyyttä ja uutta maailmanjärjestystä, jossa mustat ottaisivat valkoisten paikan hallitsijoina. Garvey julisti afrikkalaista nationalismia ja kehotti kaikkia afrikkalaistaustaisia ihmisiä yhdistymään yhdeksi kansakunnaksi. Garveyn ennustus ”Katsokaa Afrikkaan, missä musta kuningas kruunataan...” osoittautui profeetalliseksi. Vuoden 1930 marraskuussa Etiopian kuninkaaksi kruunattiin aatelinen ras Tafari, joka otti hallitsijanimekseen Haile Selassie. Pian jamaikalaiset saarnaajat yhdistivät hänet ennustuksiin ja alkoivat pitää häntä afrikkalaissyntyisten ihmisten vapahtajana ja todellisena hallitsijana: saarnaajasta riippuen joko Kristuksena, Vapahtajana, Jumalan poikana tai Jumalana. Tunnetuin näistä saarnaajista oli Leonard Howell. Hän perusti pääkaupunki Kingstonin lähelle Pinnacle-nimisen maatilan, jonne hän muutti asumaan seuraajiensa kanssa. Pinnaclen yhdyskunta oli merkittävä rastafarilaisuuden kehityksessä, ja sieltä on peräisin muun muassa kannabiksen poltto uskonnollisessa merkityksessä sekä luultavasti myös rastafareille ominainen hiustyyli. Viranomaiset hajottivat Pinnaclen yhteisön vuonna 1954. Tämän seurauksena rastafarilaisuus levisi Länsi-Kingstonin slummialueille, missä se sai nopeasti kannatusta.
Jamaikan virkavalta vainosi yhteiskunnan perusarvot haastavia rastafareja väkivaltaisesti 1950-luvulla, ja joitain liikkeen johtajia tuomittiin vankeuteen tai kuolemaan. Vuonna 1960 maan hallitus tilasi liikkeestä yliopistollisen raportin, jonka ennakkoluuloja hälventävän sisällön seurauksena rastafarien vainot vähenivät ja hallitus teki Afrikassa tunnusteluja rastafarien paluumuutosta Afrikkaan.
Haile Selassie vieraili Jamaikalla vuonna 1966, ja häntä vastassa lentokentällä oli 100 000 jamaikalaista ja 10 000 rastafaria. Selassie ei vierailunsa aikana kieltänyt omaa jumalallisuuttaan Jamaikan viranomaisten toiveista huolimatta.
1960-luvulla rastafariliike politisoitui musta ylivalta -aatteen vaikutuksesta. 1970-luvun vaaleissa rastafarien vaikutus oli jo merkittävä, ja kumpikin Jamaikan pääpuolue liehitteli heitä vaalikampanjoissaan. Haile Selassien kuolema vuonna 1975 ei vaikuttanut liikkeeseen, sillä rastafarit eivät uskoneet Selassien todellisuudessa kuolleen. 1970-luvun näkyvin rastafari oli reggae-muusikko Bob Marley, joka toi liikkeelle runsaasti uusia kannattajia myös ulkomailla. Hänen kuolemansa myötä 1981 rastafariliike menetti joitain kannattajia, mutta siitä oli siihen mennessä tullut jo vakiintunut osa jamaikalaista kulttuuria ja yhteiskuntaa.
Periaatteet
Rastafareilla ei ole virallista teologiaa, ja uskoa koskeva yksilönvapaus on hyvin laaja. Tutkija Leonard Barrettin mukaan (1977) rastafarismin kuusi yhteistä perusperiaatetta ovat:
Michael N. Jagessarin mukaan (1991) rastafarismiin kuuluu:
Haile Selassie
thumb|Haile Selassie, rastafarien Vapahtaja. Rastafarien uskonelämän keskipiste on Etiopian keisari Haile Selassie (1892–1975). Rastafarit uskovat hänen olevan Raamatussa kuvattu tuleva messias, Jeesuksen toinen tuleminen tai itse Jumala. Rastafarit käyttävät hänestä muun muassa nimityksiä Jah ja Jah Rastafari. Haile Selassie (alkuperäiseltä nimeltään ras Tafari) kruunattiin Etiopian keisariksi vuonna 1930. Etiopialaisen perimätiedon mukaan hän oli Israelin Kuningas Salomon jälkeläinen suoraan alenevassa polvessa. Koska hänestä käytettiin nimiä Kuningasten kuningas, Herrojen herra ja Juudan heimon leijona, jamaikalaiset yhdistivät hänet välittömästi Raamatun ennustuksiin. Haile Selassie syrjäytettiin Etiopiassa vallasta vuonna 1974 ja hän kuoli seuraavana vuonna. Rastafarien mukaan Jumala ei kuitenkaan voi kuolla, joten he katsoivat Haile Selassien vain vaihtaneen olomuotoa. Myöskään se, että Haile Selassien ruumista ei voitu täysin varmasti tunnistaa, antoi rastafareille mahdollisuuden kieltää tapahtunut.
Haile Selassie ei itse ollut rastafari vaan kristitty ja Etiopian ortodoksisen kirkon muodollinen päämies. Kun häneltä kysyttiin 1966 milloin hän aikoo ilmoittaa rastafareille, ettei hän ole Jumala, hän oli vastannut: ”Kuka minä olen häiritsemään heidän uskoaan?”. Etiopian ortodoksisen kirkon mukaan Selassie kuitenkin kielsi olevansa Jumala ja kehotti kirkkoa johdattamaan rastafarit huomaansa Karibialta ja Yhdysvalloista käsin. Yksi kirkkoon myöhemmin liittyneistä oli Bob Marley. Selassie kertoi myös Kanadassa 1967 CBC:lle sanoneensa rastafareillekin selkeästi olevansa vain kuolevainen.
Jumala ja Jeesus
Rastafarien mukaan Jumala on henki, joka ilmenee keisari Haile Selassiessa. Pelastus tulee Jeesukseen uskon kautta. Jeesus oli kuningas Daavidin jälkeläinen, ja Daavidin suku jatkuu nykyisin Etiopiassa. Rastafarit uskovat Haile Selassien olevan Kristuksen toinen tuleminen. Rastafarien mukaan Jeesus tulisikin kuvata taiteessa afrikkalaisen näköisenä.
Etiopia
Rastafarit näkevät Etiopian Siionina, kaikkien mustien omana kotimaana. He uskovat juurtensa olevan osin Etiopiassa. Heidän mukaansa orjia tuotiin aikoinaan Länteen Etiopiasta asti, ja keisari Lalibelan aikana moni Salomon hallitsijasuvun tukija karkotettiin maasta, ja osa heistä päätyi Karibialle.
Rastafarit lukevat Raamatun luomiskertomuksesta, että Eedenin puutarhan Gihonjoki virtasi Etiopian läpi. He lukivat myös Mooseksesta ja hänen etiopialaisesta vaimostaan, sekä muista kertomuksista, joissa Afrikka ja Etiopia esiintyvät. Afrikkalaisiin teki myös vaikutuksen se, että Etiopia ainoana afrikkalaisena maana ei koskaan ollut valkoisen vallan alla. Etiopian arvostus sai afrikkalaiset niin Afrikassa kuin Karibiallakin perustamaan omia kirkkojaan ja antamaan niille etiopialaisia nimiä. Rastafarismi syntyi tämän olemassa olevan Etiopian arvostuksen pohjalle, kun vuonna 1930 Haile Selassie kruunattiin Etiopiassa Salomon 3000-vuotisen hallitsijasuvun jatkajaksi, joka palauttaisi afrikkalaiset omaan maahansa.
Paluumuutto Afrikkaan
Rastafarien tavoitteena on paluumuutto Afrikkaan ja Etiopiaan. Nykyisin rastafarit käsittävät paluumuuton enemmänkin kulttuurisena ja symbolisena paluuna, afrikkalaisten juurien ja ylpeyden vaalimisena sekä läntisten arvojen hylkäämisenä.
Joitain Jamaikan rastafareja alkoi muuttaa Etiopiaan Haile Selassien Jamaikan-vierailun jälkeen 1966. Selassie oli varannut heille aiemmin 500 hehtaarin alueen Shashamanesta. Vuonna 1974 Selassie syrjäytettiin, ja uusi hallinto takavarikoi maat, minkä seurauksena moni rasta muutti pois. Rastoille palautettiin 1990-luvulla 40 hehtaaria, ja alueella asuu nykyisin noin 600 muualta tullutta rastaa. Heillä ei kuitenkaan ole Etiopian kansalaisuutta eikä laillista oikeutta asumaansa maahan, ja he katsovat olevansa hallituksen unohtamia ja syrjimiä. Rastafarit elävät Etiopiassa omissa oloissaan, sillä heidän ja paikallisten uskonto ja tavat eroavat toisistaan. Jotkut rastafarit ovat muuttaneet myös muihin Afrikan maihin kuten Ghanaan ja Etelä-Afrikkaan, missä sopeutuminen on helpompaa. Jotkut paikalliset pitävät rastoja mukavina ihmisinä mutta samalla tyhjäntoimittajina, jotka ovat houkutelleet paikalliset lapsetkin polttamaan kannabista. Etiopialaiset eivät myöskään itse arvosta Haile Selassieta samalla tavoin kuin rastafarit.
Babylon
Rastafarit kutsuvat sortavaa ja epäoikeudenmukaista läntistä ja valkoista yhteiskuntaa Babyloniksi. Nimi juontaa juurensa juutalaisten Babylonin vankeudesta. Rastafarit syyttävät Babylonia monista hengellisistä paheista kuten Jumalan alkuperäisen viestin vääristämisestä, ja siksi rastat torjuvatkin monet läntisen kulttuurin vaikutuksista.
Livity
Rastafarit kutsuvat omaa olemisen tapaansa, kokonaisvaltaista käytänteiden ja käsitysten kokonaisuutta, nimityksellä livity (suom. esimerkiksi olenta). Se on rastan tapa elää arkeaan ”puhtaasti, luonnonmukaisesti ja tiedostavasti”. Koska livity voidaan nähdä dogmaattisen uskonnon käsitteen korvikkeena, joka painottaa ajattelun vapautta ja henkisen elämän jokapäiväisyyttä, monet rastat kutsuvatkin rastafariaa mieluummin elämäntavaksi kuin uskonnoksi.
Juhlat ja kokoontumiset
Yhteisöllisyys on rastafarissa tärkeää, ja rastat järjestävät paljon kokoontumisia jäsenten mielialan kohottamiseksi ja innoituksen saamiseksi. Viikoittaisissa kokouksissa keskustellaan tulevista tapahtumista, yhteisön ongelmista ja hallinnon toiminnasta. Keskustelut johtavat usein demokraattisiin ratkaisuihin. Kuukausittain järjestettävät tapaamiset ovat hengellisempiä, ja niissä tanssitaan, rummutetaan ja syödään yhdessä. Rastojen tärkein kokoontuminen on nyabinghi. Se on uskonnollinen seremonia, joka tuo rastat lähemmäs Jumalaansa, ja se on myös yhteisöllisyyttä lujittava tapahtuma. Nyabinghissä soitetaan rumpuja, luetaan runoutta ja poltetaan kannabista, jotta saavutetaan uskonnollinen tunnelma. Tapahtumalla on tarkat säännöt, eikä ulkopuolisia tulijoita suvaita.
Niin nyabingheissä kuin arkisissakin rastatapaamisissa harjoitetaan usein dialogia, jota kutsutaan nimellä reasoning. Reasoningin tavoitteena on päästä yhteisymmärrykseen jostain käsillä olevasta asiasta, usein uskonnollisesta kysymyksestä, intensiivisen ajatusten vaihdon kautta. Siihen kuuluu tyypillisesti marihuanan polttaminen keskustelun innoittamiseksi.
Rastafarien tärkeimpiä juhlapäiviä ovat:
Musiikki
Rastafari yhdistetään nykyisin usein reggaemusiikkiin ja etenkin sen tunnetuimpaan esittäjään Bob Marleyyn, joka tekikin musiikillaan rastafaria maailmanlaajuisesti tunnetuksi. Reggae on kuitenkin vasta 1970-luvulla syntynyttä protestimusiikkia, eikä siksi kuulu rastafarin perustaan.
Rastafari tuli Jamaikan populaarimusiikkiin jo reggaen edeltäjien skan ja rocksteadyn myötä. Vuonna 1959 Prince Buster tuotti yhden ensimmäisistä ska-kappaleista ”Oh Carolina”, jossa afrikkalaisvaikutteista rytmiä soittivat Count Ossie ja Mystic Revelation of Rastafari. Kappale yhdisti ensimmäisenä afrikkalaisperäisen taiteen ja Jamaikan musiikkiteollisuuden. Rastafaria ja Jamaikan populaarimusiikkia on aina yhdistänyt musta työväen- ja alaluokkaisuus, ja ”Oh Carolinan” myötä niiden historiat kietoituivat yhteen, vaikka maan musiikkialan johtajat yrittivätkin sitä torjua. Moni tunnettu artisti alkoi pian viljellä rastafariaiheita sanoituksissaan, kuten Delroy Wilson, Justin Hinds and the Dominoes, The Skatalites, The Ethiopians, Bongo Man, Vernon Allen ja vuoden 1966 jälkeen myös The Wailersin Peter Tosh. Vuonna 1970 reggae oli jo pääasiassa rastafarien musiikkia, jossa kaikui rastafarihenkisyys ja musta tietoisuus. Rastafarisuuntauksista ennen kaikkea vuonna 1968 perustettu Twelve Tribes of Israel suosi reggaeta oleellisena osana rastaelämää.
Kannabis
Kannabis eli ganja on keskeinen rastafarien uskonnollisessa ajattelussa ja yhteisessä kokemuksessa. Rastat löytävät kehotuksen kannabiksen käyttöön useista Raamatun kohdista. Heille ganja on pyhä sakramentti ja jumalanpalvelus sekä mietiskelyn apuväline. Ganjan polttaminen on heille myös poliittinen kannanotto Babylonia vastaan, sillä kannabiksen käyttö on Jamaikalla laitonta. Kaikki rastat eivät kuitenkaan polta kannabista.
Ruokavalio ja terveys
Rastafarien ruokavalio perustuu Vanhaan testamenttiin, jossa kehotetaan pitämään ruumis puhtaana. Rastafarien ruokavaliosta käytetään nimitystä I-tal, joka viittaa luonnollisuuteen ja puhtauteen. Rastafarien ruokavalio perustuu tuoreisiin ja paikallisesti tuotettuihin vihanneksiin ja hedelmiin, sillä ne tulevat suoraan maaperästä ja ovat siksi hyviä. Rastafarit syövät harvoin lihaa, maitotuotteita tai kananmunia, eivätkä koskaan sianlihaa. He voivat syödä kalaa, mutta eivät yli 30-senttisiä kaloja, sillä petokaloina ne symbolisoivat Babylonia. Suolaa ei juurikaan käytetä ruoanlaitossa, eivätkä rastafarit syö prosessoituja ja keinotekoisia ruokia. Kookosöljyn käyttö on yleistä. Rastafarit eivät juo alkoholia tai kahvia, vaan yrttiteetä. Alkoholin ja kahvin kieltojen noudattaminen on kuitenkin paikoitellen vaihtelevaa.
Rastatukka
thumb|Rastafari dreadlockseissaan. Rastatukka perustuu Vanhan testamentin [[nasiirilakiin, jossa edellytetään tukan ja parran kasvattamista merkkinä sitoutumisesta Jumalalle. Dreadlockit muistuttavat myös rastafarin tärkeän symbolin leijonan harjaa. ]] Rastafarit kasvattavat pitkän rastatukan. Takkutukka ja -parta ovat Vanhan testamentin 4. Mooseksen kirjassa säädetyn nasiirilain mukainen merkki liitosta Kaikkivaltiaan kanssa:
Leikkaamattomat ja kampaamattomat hiukset edustavat rastafareille myös luonnollisuutta vastapainoksi Babylonin keinotekoisuudelle sekä ylpeyttä heidän mustista piirteistään Babylonin valkoisen kauneusihanteen sijaan.
Rastafarit myös kuvaavat hiuksiaan ”psyykkisiksi antenneiksi”, jotka yhdistävät heidät Jumalaan ja hänen mystiseen voimaansa. Rastafarit uskovat rastatukan ravistelun vapauttavan henkistä voimaa, joka lopulta kaataa Babylonin. Nimi ”dreadlocks” (suom. 'kauhukutrit') tulee osittain siitä, kuinka rastatukka herättää kauhua babylonialaisissa.
Levinneisyys ja suuntaukset
BBC arvioi rastafariuskoisia olevan nykyisin yhteensä noin miljoona. Jamaikan rastafarien määrää on vaikea arvioida. Jotkut arvioivat heidän määräkseen 70–100 000. Vuoden 2001 väestönlaskennassa 24 020 jamaikalaista ilmoitti itsensä rastafariksi. Rastafarien uskonnosta irrallisen ulkoisen rastafarielämäntavan noudattaminen on myös suosittua ympäri maailmaa. Jamaikan ulkopuolella asuvia rastafariliikkeeseen identioituvia ihmisiä onkin vaikea luokitella. Eri etnisiä ryhmiä edustavista rastoista suurin osa painottaa uskonnollisten oppien sijasta liikkeen ”sosiaalisia, poliittisia ja kulttuurisia ideoita” sekä rastaelämäntapaa. Lisäksi on suuri joukko ihmisiä, jotka ovat pikemminkin reggae-musiikin ihailijoita kuin rastafareja.
Rastafarin kolme pääsuuntausta (mansions) ovat Nyahbinghi Order, Twelve Tribes of Israel ja Bobo Shanti.
Suuntauksista vanhin on Nyahbinghi Order, joka nimettiin Ugandan kuningattaren Nyahbinghin mukaan. Etiopia ja Haile Selassie ovat Nyahbinghi-suuntauksessa keskeisemmässä asemassa kuin muissa rastafarisuuntauksissa. Nyahbinghiläiset syövät vain luonnonmukaista ruokaa ja välttävät suolan käyttöä. He osallistuvat säännöllisesti omiin groundation-kokoontumisiinsa.
Twelve Tribes of Israelin perusti vuonna 1968 Vernon Carrington. Häntä pidetään liikkeen parissa enkelinä, joka on mainittu Raamatussa. Liikkeen jäsenet uskovat olevansa Israelin kahdentoista heimon jälkeläisiä, ja Carrington koki tehtäväkseen Israelin kymmenen kadonneen heimon yhdistämisen. Twelve Tribes of Israel on rastafarin pääsuuntauksista vapaamielisin ja uskoo myös muiden kuin mustien ihmisten pelastumiseen. Jäsenet jaetaan kahteentoista alaryhmään syntymäkuukauden mukaan, ja jokaista ryhmää edustaa eri väri. Reggaetähti Bob Marley kuului Twelve Tribes of Israeliin ja tuki sitä rahallisesti. Liittyessään seurakuntaan Marleylle annettiin heimonimekseen Joosef, ”hän, joka johtaa kansansa vapauteen”.
Bobo Shantin perusti vuonna 1958 Prince Emanuel Charles Edwards. Se on muista suuntauksista erkaantunut liike, joka toimii Jamaikalla vain Bull Bayssa ja on muodostanut sinne omia lakejaan noudattavan yhteisön. Elantonsa yhteisö saa olkihattujen ja luutien valmistuksesta. Suuntaus kannattaa mustaa ylivaltaa: nimi Shanti tulee ghanalaisesta heimosta ja Bobo merkitsee mustaa. Liike pitää perustajaansa Edwardsia, Marcus Garveyta ja Haile Selassieta ”Pyhänä Kolminaisuutena”. Jäsenet käyttävät värikkäitä turbaaneja ja pitkiä kaapuja, ja naiset peittävät käsivartensa ja jalkansa. Jäsenet noudattavat Mooseksen lakia kuten sapattia. He paastoavat kahdesti viikossa ja kuukauden ensimmäisenä päivänä.
Kolmen isoimman pääsuuntauksen lisäksi rasta-liikkessä vaikuttaa myös lukuisia pienempiä mansioneita. Näistä maininnan arvoisia ovat muun muassa School Of Vision sekä The Church Of Haile Selassie I, joka sai Jamaikalla vuonna 2013 virallisen kirkkokunnan statuksen. Haile Selassie I Churchillä on toimintaa myös Jamaikan ulkopuolella, kuten New Yorkissa ja Lontoossa.
Rastafarit Suomessa
Suomessa on 1980-luvulta lähtien toiminut Rastafari Selassie Keskus, joka julkaisi vuosina 1989–1993 lehteä Pohjolan leijona ja sen jälkeen samannimistä suomen- ja englanninkielistä julkaisua. Keskus on vuodesta 1998 lähtien ollut rastafari-liikkeen kattojärjestön jäsen. Rastafari Selassie Keskus ei ole enää toiminnassa eikä lehtiä enää ilmesty. Arviot suomalaisten rastafarien lukumäärästä vaihtelevat alle sadasta pariin sataan.
Suomalainen rastafaria on piilossa oleva kulttuuri-ilmiö, eikä sillä ole muutamia satunnaisia reggae-kytkentöjä lukuun ottamatta juuri minkäänlaista julkisuuskuvaa. Siitä huolimatta Suomesta löytyy sekä suomalais- että siirtolaistaustaisia ihmisiä, jotka ovat ottaneet alun perin jamaikalaiseen elämänkäsitykseen ja elämäntapaan liittyvät käsitykset pysyväksi osaksi omaa identiteettiään ja jotka kutsuvat itseään rastafareiksi. Useimmat suomalaiset rastat eivät miellä rastafariaa vain uskonnoksi vaan enemmänkin elämäntavaksi. Vaikka heidän mielestään rastafari on yhtäältä uskonto tai ainakin sitä muistuttava asia, toisaalta he vierastavat joitain uskonnon käsitteeseen liittyviä mielleyhtymiä kuten dogmaattisuutta. Suomalaiset rastat eivät olekaan tähän mennessä rekisteröityneet uskonnolliseksi yhdyskunnaksi.
Suomalaiset rastat kuvailevat Suomea myös voimavarakseen ja innoituksen lähteekseen ja heitä voidaankin pitää monilta osin myös jopa suomimyönteisinä sekä hyvin kansallisromanttisinakin ihmisinä. Suomalaisille rastoille Etiopia on samaan aikaan utopia ja merkittävin kytkös sinne löytyykin lähinnä esihistoriasta eli opista Afrikasta ihmisen alkukotina. Samaan aikaan kuitenkin vaikka suomalaiset rastat kunnioittavatkin suomalaisuutta ja suomalaisia juuriaan, se ei silti kuitenkaan tarkoita automaattisesti samaistumista suomalaiseen nyky-yhteiskuntaan.
Paluumuuttoa suomalaisille rastafareille on pääsääntöisesti edustanut muutto Suomessa omakotitaloon tai maatilalle, jossa voi elää mahdollisimman omavaraisesti ikään kuin babylonista erillään. Moni heistä silti kuitenkin myös haaveilee pyhiinvaellusmatkasta Etiopiaan. Vaikkakin paluumuutto Etiopiaan ei ole suomalaisessa rastaliikkeessä määräävä tekijä, myös Suomesta, kuten muualtakin maailmasta on kuitenkin tapahtunut ja tapahtuu kaiken aikaa paluumuuttoa myös Etiopiaan. Sekä Shashamannessa, Etiopiassa sekä muualla Afrikan mantereella asuu tälläkin hetkellä useita alkujaan suomalaisia rastoja. Päivittäisessä elämässä suomalaisen rastan on myös tehtävä kompromisseja koska esimerkiksi täydellistä ital food -ruokavaliota on vaikea noudattaa suomalaisen yhteiskunnan keskellä. Osa suomalaisista rastoista on myös parisuhteessa ei-rasta-kumppanin kanssa, jolloin esimerkiksi ehkaisyä, kuukautistabuja ja paluumuuttoa koskevissa asioissa on jouduttu etsimään uusia ratkaisuja.
Sukupuolten väliset suhteet
Rastafari on perinteisesti patriarkaalinen liike. Miehet johtavat sitä ja vastaavat rituaalien suorittamisesta, yhteisölle tiedottamisesta sekä perheen ja yhteisön suojelemisesta. Miehen ja naisen asema perustuvat Raamattuun, jossa naiset ovat sivuosassa. Rastafarimiehet ottavat myös varoitusmerkkinä sen, että ensimmäinen Raamatussa mainittu nainen Eeva mainitaan kielteisessä yhteydessä. Rastafarien mukaan miehen onkin joko suojeltava naista synniltä tai estettävä häntä korruptoimasta miestä.
Rastafari sai alkunsa alaluokkaisten miesten kulttina, josta naiset halusivat pysyä erossa. Tämä jätti jälkensä rastojen käsitykseen naisista sitoutumisvastaisina. Kitzingerin mukaan (1969) rastafari on suora vastaus Jamaikan talonpoikaisväestön tyypilliselle matriarkaalisuudelle.
Vain mies voi kutsua naisen rastafariksi, eikä nainen voi johtaa rastafarirituaalia. Useimmille rastoille ainakin peruspilareiltaan viitteellisen Nyahbinghi Orderin mukaan mies on rastaperheen pää, ”Kingman” ja nainen ”Kuningatar”. Naisen on perheessä turvauduttava miehen henkiseen johdatukseen, eikä nainen ei voi kokea rastafarin ”ylimpiä korkeuksia” ilman perheenpäätä. Nainen ei saa käyttää miehen vesipiippua, hänen on peitettävä päänsä rukoillessaan ja hänen pitää olla tottelevainen miestään kohtaan. Rastafarinaiset ovat yleensä sopeutuneet rooliinsa ilman vastalauseita, ja liikkeen suosio jamaikalaisnaisten keskuudessa on kasvanut vuosien varrella. Nyahbinghi Orderin mukaan kuukautisten aikaan nainen on likainen, eikä hän saa tehdä ruokaa miehelleen. Toisaalta myöskään mies ei saa kokata kuin itselleen mikäli hänella on kehossaan haava. Nyahbinghi Order julistaa myös ehdottoman esimerkillisen yksiavioisuuden puolesta.
Rastafari-perinteessä ei ole olemassa varsinaista avioliittokäytäntöä. Kun rastamies ja nainen elävät yhdessä, heidän katsotaan tällöin olevan mies ja vaimo.
Rastafarit tuomitsevat homoseksuaalisuuden Vanhan testamentin pohjalta jyrkästi, ja vielä 2000-luvullakin tunnettujen rastareggaelaulajien sanoituksissa homoseksuaaleille toivotaan usein väkivaltaista kuolemaa.
Rotusuhteet
Alkuvuosikymmeninä rastafari suhtautui hyvin kielteisesti valkoisiin, mutta viimeisten 30 vuoden aikana suhtautuminen on lientynyt sitä mukaa kun valkoisia on tullut mukaan liikkeeseen. Ennen Bob Marleya ja 1970-lukua ei valkoisia rastoja ollut, eivätkä rastat saaneet mennä naimisiin tai olla sukupuolisuhteissa valkoisten kanssa. Nykyisin rotujenväliset avioliitot ovat yleisiä rastojen keskuudessa.
Juha-Pekka Alanen
J-P Alanen on suomalainen kitaristi ja tuottaja. Hän on muun muassa soittanut Celesty- sekä Altaria-yhtyeissä sekä vieraillut ja tuottanut esimerkiksi punk rock- yhtye The Knobin albumeilla.
Hugo Speer
Hugo Speer (s. 17. maaliskuuta 1968 Harrogate, Iso-Britannia) on englantilainen näyttelijä. Hän on näytellyt elokuvissa Housut pois!, Tulkki, Deathwatch ja Kuningatar soturi. Lisäksi hän on näytellyt TV-sarjoissa Isä Brown ja hänen laumansa, Murha paratiisissa ja Midsomerin murhat. Speer oli BBC:n sarjassa The Musketeers kapteeni Trevillen roolissa.
Fryygialaismyssy
pienoiskuva|[[Rooman valtakunta|Roomalainen patsas 100-luvulta, joka esittää vankia fryygialaismyssy päässä.]] Fryygialaismyssy on punainen, suippo villamyssy, jota Rooman valtakunnassa käytettiin vapautettujen orjien tunnuksena nimellä pilleus ja Ranskan suuressa vallankumouksessa vuosina 1789–1799 vallankumouksen ja jakobiinien tunnuksena. Smurffeilla on fryygialaismyssy.
Siinä välissä myssyllä ei halki vuosisatojen ollut mitään erityisempää merkitystä; se vain oli olemassa yhtenä monien joukossa. Se oli kohtalaisen suosittu kylmillä seuduilla lämpimyytensä vuoksi.
Ranskan suuri vallankumous
pienoiskuva|Ranskan vallankumouksellisia fryygialaismyssyissä. Merimiehet ja työläiset alkoivat käyttää myssyä päähineenään 1600–1700-luvuilla. Eräs jakobiiniklubin historiaa tunteva jäsen huomasi, että tähän työläispäähineeseen liittyi heidän kannaltaan sopiva vertauskuvallinen sivumerkitys. Siispä klubi teki fryygialaismyssystä jäsentunnuksensa: myssyyn liitettiin pyöreä trikolorikokardi, ja nopeasti päähineestä tuli koko vallankumouksen symboli.