cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mark Hughes (jalkapalloilija)
Ura pelaajana
Walesin maajoukkueessa Hughes pelasi 72 ottelua ja teki niissä 16 maalia vuosina 1984–1999.
Meriitit pelaajana
Ura managerina
Vuonna 1999 Hughes nousi Walesin jalkapallomaajoukkueen peräsimeen jatkaen samalla peliuraansa. Wales kuului Euroopan heikoimpiin maajoukkueisiin, mutta 72 maaottelua pelanneen Hughesin opein se taisteli paikasta EM-kisoihin 2004. Wales oli karsintalohkonsa toinen Italian jälkeen ja pääsi jatkokarsintoihin. Ensimmäinen osaottelu Moskovassa päättyi 0–0 ja odotukset olivat korkealla. Cardiffin Millennium Stadiumilla reilut 73 000 katsojaa joutui kuitenkin todistamaan Walesin 0–1 tappiota, kun Vadim Evseev teki ottelun ainoaksi jääneen maalin 21. minuutilla.
Syyskuussa 2004 Hughes jätti maajoukkuevalmentajan tehtävät ja siirtyi Blackburn Roversin päävalmentajaksi erotetun Graeme Sounessin tilalle. Hughesin johdolla Blackburn onnistui säilymään Valioliigassa ja eteni FA Cupissa välieriin ensi kertaa yli 40 vuoteen. Kaudella 2005–2006 Blackburnin hyvä menestys jatkui ja joukkue oli yllättäen Valioliigassa kuudes ja pääsi mukaan UEFA Cupiin.
Kaudella 2007–08 Blackburn Rovers pelasi jälleen hienon kauden. Lokakuussa Valioliigan kuukauden valmentajaksi valittu Hughes ja Rovers päätyivät lopulta sijalle 7. Kesäkuun alussa 2008 moni Rovers-kannattaja joutui todistamaan Hughesin aikakauden loppumista, kun mies allekirjoitti kolmivuotisen sopimuksen kohuseura Manchester Cityn kanssa.
Debyyttikaudellaan Hughes luotsasi Cityn Valioliigassa kymmenenneksi. Kesällä 2009 seura käytti runsaasti rahaa siirtomarkkinoilla ja odotukset olivat kovat. Peli ei kuitenkaan kulkenut omistajien toivomalla tavalla ja vaikka seura kaatoi joulukuussa 2009 Chelsean ensi kertaa viiteen vuoteen, sai Hughes potkut tehtävistään 19. joulukuuta voitollisen Sunderland-ottelun jälkeen.
Elokuussa 2010 Hughes palasi valmennustehtäviin, kun kauden 2009–2010 yllättäjäseuroihin lukeutuva Fulham FC palkkasi hänet Roy Hodgsonin seuraajaksi. Hughesin johdolla Fulham jatkoi hyviä otteitaan ja sijoittui kauden 2010–2011 päätteeksi kahdeksanneksi, mikä oli seuran toiseksi paras sijoitus Valioliigassa. Fulham selvisi myös UEFA:n fair play -joukkueena Eurooppa-liigaan. Menestyksestä huolimatta Hughes jätti seuran kauden päätteeksi. Hughes kertoi eronsa syyksi halun edetä valmennusurallaan.
Tammikuun alkupuolella 2012 Hughes allekirjoitti 2,5-vuotisen sopimuksen Valioliigassa sijalla 17 majailleen Queens Park Rangersin kanssa. Hughesin johdolla QPR onnistui säilyttämään paikkansa Valioliigassa. Syksyllä 2012 joukkueen otteet olivat todella heikkoja ja lontoolaisseura juuttui liigan jumboksi. Marraskuun loppupuolella seurajohto sai tarpeekseen ja erotti Hughesin tehtävästään. QPR ei voittanut syksyn 12 pelaamastaan ottelusta ainoatakaan Hughesin alaisuudessa.
Maaliskuun puolivälissä 2018 Hughesista tuli kauden loppuun ulottuvalla sopimuksella Valioliigan putoamiskamppailuun vajonneen Southamptonin päävalmentaja. Hughesin johdolla Soton voitti kaksi kahdeksasta kauden viimeisestä ottelustaan ja säilytti sarjapaikkansa kolmen pisteen turvin. Kausi 2018/19 lähti heikosti liikkeelle ja Soton voitti vain yhden kauden 15 ensimmäisestä ottelustaan. Hughes sai potkut seurasta joulukuun alussa 2018.
Karsinnat jalkapallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailuihin 2017
Karsinnat jalkapallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailuihin 2017 käynnistyivät keväällä 2015. Lopputurnaukseen osallistuu 16 maata, jonne karsinnoista selvisi 15 maata isäntämaa Alankomaiden lisäksi. Karsintoihin osallistui 46 valtiota.
Lohko 2
Joukkueiden sijoitukset määrättiin keskinäisten otteluiden maalieron perusteella.
Epävarma kohtalo
Epävarma kohtalo perustuu Marcia Davenportin samannimiseen romaaniin East Side, West Side (1947), jonka pohjalta Isobel Lennart laati elokuvan käsikirjoituksen. Elokuvan tuotti Voldemar Vetluguin, ja sen tuotanto- ja levittäjäyhtiönä oli Metro-Goldwyn-Mayer.
Juoni
Epävarma kohtalo kertoo elegantista yläluokkaan kuuluvasta newyorkilaisesta avioparista, jonka onnen tuhoaa viettelevä malli. Tämä johtaa juonitteluihin ja lopulta murhaan...
Tuotanto
Tuotantoyhtiö MGM osti Marcia Davenportin romaanin elokuvaoikeudet 200 000 dollarilla vuonna 1947. Elokuvan esituotannon aikana muun muassa Greer Garsonia, Fred MacMurrayta, Claudette Colbertia, Arlene Dahlia ja Mary Astoria harkittiin pääosiin.
Epävarma kohtalo kuvattiin lähinnä New Yorkin Manhattanilla vähän yli 1,7 miljoonan dollarin budjetilla. Elokuvan kuvaukset olivat alkaneet 11. heinäkuuta ja päättyneet elokuun puolessa välissä 1949.
Epävarma kohtalo jäi Gale Sondergaardin viimeiseksi elokuvaksi kahdeksikymmeneksi vuodeksi; hän teki seuraavan elokuvansa vasta vuonna 1969. Syynä oli Sondergaardin ja hänen aviomiehensä Hollywoodin mustalle listalle joutuminen.
Julkaisu ja vastaanotto
Epävarma kohtalo sai Yhdysvaltain ensi-iltansa New Yorkissa 22. joulukuuta vuonna 1949, ja maanlaajuiseen teatterilevitykseen elokuva pääsi 10. helmikuuta 1950. Suomessa elokuva sai ensi-iltansa 8. kesäkuuta vuonna 1951. MGM:n merkintöjen mukaan Epävarma kohtalo tuotti yhteensä 2 540 000 dollaria kotimaan ja ulkomaiden teatterilevityksissä. MGM sai voittoa 31 000 dollarin verran.
Maiju Suotama
Maiju Suotama (o.s. Kujala, s. 24. helmikuuta 1986 Imatra) on suomalainen vapaaottelija.
Kaukovainion suuralue
Kaukovainion suuralue on yksi Oulun 23:sta suuralueesta. Suuralue käsittää Oulun kaupungin eteläiset kaupunginosat Kaukovainion ja Hiirosen, ja se sijaitsee Oulujoen eteläpuolella, rajoittuen keskustan, Oulunsuun, Maikkulan, Kaakkurin ja Höyhtyän suuralueisiin. Suuralueella asuu noin 6 800 asukasta, ja siellä on yhteensä 1 903 työpaikkaa. Ruokakuntia on yhteensä 3 805 (1.1.2012).
Maiju Suotama
Suotama on kautta aikain toinen suomalaisnainen, joka on osallistunut vapaaotteluun ammattilaissäännöin, joka sallii myös maassa olevan vastustajan lyömistä. Hän aloitti vapaaottelun harjoittelemisen 19-vuotiaana, harrastettuaan sitä ennen nyrkkeilyä ja potkunyrkkeilyä. Lapsena hän on harrastanut myös klassista balettia. Suotama edustaa MMA Imatra -seuraa. Aiemmin hän on edustanut MMA Lappeenrantaa.
Kaukovainion suuralue
Palvelut
Peruspalvelut on keskitetty pääasiassa Kaukovainion keskukseen.
Maiju Suotama
Ammattilaisura
Suotama otteli ammattilaisena ensimmäisen kerran vuonna 2009. Hänen nimekkäin vastustajansa on ollut Miesha Tate, jonka hän kohtasi 13. elokuuta 2010 yhdysvaltalaisen Strikeforce-organisaation tapahtumassa Phoenixissä. Suotama otteli Tatea vastaan itselleen normaalia (115–125 paunaa) painavammassa 135 paunan painoluokassa. Hän hävisi tasaisen ottelun tuomariäänin, oltuaan ennakkoasetelmissa selvä altavastaaja.
Suotama on esiintynyt amerikkalaisessa vapaaotteluaiheisessa televisiosarjassa Strikeforce Challengers. Hänet on nähty myös suomalaisella Jim-kanavalla tositelevisiosarjassa Sali.
Kaukovainion suuralue
Liikenne
Alueen tärkeimmät liikenneväylät ovat Poikkimaantie ja Joutsentie sekä valtatiet Vt 4 ja Vt 22.
Maiju Suotama
Ottelutyyli ja harjoittelu
Suotama arvioi vahvuudekseen matto-ottelun ja ratkaisukykynsä matossa, mutta nyrkkeilytaustainen ottelija kertoo panostavansa harjoittelussaan paljon myös pystyotteluun. Suotaman harjoitteluvastustajina toimivat yleensä kevyiden painoluokkien miehet.
Viimeisimmät ottelut
Suotama kohtasi maaliskuussa 2011 Emma Watsonin Fight Festival 30 -tapahtumassa. Hän voitti Watsonin ensimmäisessä erässä tyrmäyksellä.
Carelia Fight 7 -tapahtumassa syyskuussa 2011 Suotama kohtasi Ieva Slezaiten. Hän tyrmäsi Slezaiten ensimmäisessä erässä.
Alkuvuodesta 2012 Suotamalta peruuntui kaksi ottelua, ensin ottelu Brasilian Juliana Carneiro Limaa vastaan maaliskuussa 2012 ja edellistä kuukautta myöhemmäksi suunniteltu ottelu Lena Ovchynnikovaa vastaan.
Suotaman ottelutauko syksyn 2011 jälkeen kesti lopulta kuusi vuotta. Hän teki paluun syyskuussa 2017 Carelia Fight 13 -tapahtumassa, jossa kohtasi Hatice Ozyartin. Suotama voitti ottelun takakuristuksella ensimmäisessä erässä. Saman vuoden joulukuussa hän tyrmäsi Katarzyna Saduran Puolassa käydyssä LFN 8 -tapahtumassa.
Muut lajit
Vapaaottelun ohella Suotama on kilpaillut muun muassa lukkopainissa ja brasilialaisessa jujutsussa. Vuonna 2018 hän voitti lukkopainin Euroopan-mestaruuden alle 60-kiloisten sarjassa. Hän saavutti mestaruuden voitettuaan Romaniassa järjestetyissä kilpailuissa Unkarin Nyisztor Timean, Ruotsin Bezan Mahmudin ja Ruotsin Eva-My Perssonin kaikki pisteillä. Brasilialaisessa jujutsussa hän on saavuttanut Suomen-mestaruuden vuonna 2019.
Yksityiselämä
Maiju Suotama on naimisissa Joni Suotaman kanssa, joka toimii myös hänen vapaaotteluvalmentajanaan.
Yrjö Sariola
Yrjö Veikko Sariola (1. kesäkuuta 1932 Laukaa – 10. syyskuuta 2016 Jyväskylä ) oli Lapuan hiippakunnan piispa vuosina 1974–1995. Hän oli koulutukseltaan teologian tohtori.
Yrjö Sariola oli evankelis-luterilaisen kirkon sisäistä ja ulkoista yhteyttä luonut piispa, jolle oli tärkeätä jumalanpalveluselämän kehittäminen.
Reinhold Bachler
Bachler aloitti arvokisauransa Oslon MM-kilpailuissa 1966 sijoittumalla suurmäessä 12:nneksi ja normaalimäessä 19:nneksi. Grenoblen olympialaisissa 1968 hän saavutti normaalimäen kilpailussa Jiří Raškan jälkeen hopeaa ja sijoittui suurmäessä kuudenneksi. Vysoké Tatryn MM-kilpailuissa 1970 hän oli suurmäessä yhdeksäs ja normaalimäessä 37:s. Sapporon olympialaisissa 1972 hän sijoittui normaalimäessä 29:nneksi ja suurmäessä 24:nneksi. Innsbruckin olympialaisissa 1976 Bachler oli suurmäessä viides ja normaalimäessä kuudes.
Yrjö Sariola
Lapsuus ja nuoruus
Yrjö Sariola syntyi 1. kesäkuuta 1932 pankinjohtaja Veikko Alfred Sariolan ja kansakoulunopettaja Elsa Sariolan o.s. Stenroth viidenneksi lapseksi Laukaan Pellosniemen pappilassa, jossa asui Elsa-äidin isä, kirkkoherra Oswald Stenroth.
Sariola kävi Cygnaeuksen koulussa kansakoulun ja jatkoi Jyväskylän lyseoon. Sota-aikana hän vietti paljon aikaa isovanhempien luona Laukaassa.
Reinhold Bachler
Bachler hyppäsi 1960-luvun lopulla Vikersundissa siihen mennessä kaikkien aikojen pisimmän hypyn 154 metriä.
Yrjö Sariola
Lapsuus ja nuoruus
Sariola oli mukana jatkosodan jälkeen 1945 Jyväskylässä alkaneessa hengellisessä herätyksessä, jonka johtohahmo oli Martta Oesch. Vaihe vaikutti merkittävästi ammatin valintaan.
Kirjoitettuaan ylioppilaaksi Jyväskylän lyseosta 1951. Hän opiskeli sen jälkeen Helsingin yliopiston teologisessa tiedekunnassa ja valmistui 1957 teologian kandidaatiksi. Opiskeluajan hän asui Domuksen ylioppilaskodissa Malminkadulla ja osallistui opiskeluajan hengelliseksi kodikseen tulleen evankelisen ylioppilasliiton toimintaan.
Reinhold Bachler
Uransa jälkeen Bachler toimi valmentajana vuoteen 2000 saakka.
Yrjö Sariola
Piispa
Työn alkuvaihetta värittivät kaksi hiippakunnan alueella tapahtunutta kymmeniä ihmishenkiä vaatinutta onnettomuutta: Lapuan patruunatehtaan räjähdys 1976 ja Virtain vanhainkodin palo 1979. Molemmissa tapauksissa piispa Sariola oli mukana surutyössä ja siunaamisissa.
Yhteyksien luoja vapaisiin suuntiin
Sariolan Suomen Vapaakirkon 100-vuotisjuhlissa 1979 pitämä tervehdys oli lähtölaukaus evankelis-luterilaisen kirkon ja vapaiden suuntien välisiin oppikeskusteluihin. Piispainkokous hyväksyi samana syksynä Sariolan tekemän aloitteen neuvotteluista Vapaakirkon kanssa. Hän johti kirkon neuvotteluvaltuuskuntaa. Neuvotteluja käytiin 1983–1984, ja niiden lopputuloksena julkaistiin päätösasiakirja: "Loppukommunikea Suomen evankelis-luterilaisen kirkon ja Suomen Vapaakirkon virallisista neuvotteluista 1983 – 1984”. Vastaavat neuvottelut käytiin kirkon puolelta Sariolan johdossa myös helluntaiherätyksen kanssa, joista syntyi asiakirja: "Päätösasiakirja Suomen evankelis-luterilaisen kirkon ja Suomen helluntaiherätyksen virallisista neuvotteluista 1987-1989".
Jumalanpalveluselämän kehittäjä
Merkittävän kokonaiskirkollisen työn Sariola teki jumalanpalveluksen uudistamisessa. Hän oli käsikirjakomitean jäsen 1973–1980 ja puheenjohtaja 1988–1997, jona aikana valmisteltiin laaja uudistus jumalanpalveluksen kaavaan ja muihin kirkollisiin toimituksiin. Kirkolliskokous hyväksyi evankeliumikirjan 1999, Jumalanpalvelusten kirja 2000 ja Kirkollisten toimitusten kirja 1–3 2003. Työskentelyyn osallistuminen antoi aiheen kirjoittaa eläkepäivinään kirjan Jumalanpalveluksen käsikirja..
Jumalanpalvelusuudistuksen myötä otettiin messu-termi takaisin käyttöön tarkoittaen ehtoollisjumalanpalvelusta. Sariola näki, että saarna ja ehtoollinen ovat messun keskipisteitä. Messu on seurakunnan elämän keskus, josta seurakunta on kutsuttu kantamaan yhteisesti vastuuta.
Musiikkia ja musiikin teologiaa
Sariola hyödynsi soittotaitoaan ja musiikillista osaamista myös viranhoidossa. Usein kesken saarnan hän saattoi laulaa tai laittoi seurakunnan veisaamaan. Monet kerrat hän soitti seurakuntasalien flyygelillä seurakuntalaisille esimerkiksi Sibeliusta tai Chopinia.
Sariola soitti paljon kamarimusiikkia eri taiteilijoiden kanssa. Hänen kanssaan esiintyivät muun muassa Seppo Laamanen, Hannu Kiiski ja oma poika Olavi Sariola.
Yksityiselämä
Yrjö Sariola avioitui 1957 lastentarhanopettaja Anna-Maija Sariolan (o.s. Ahva) kanssa. Heidän lapsensa ovat Heikki, Olavi, Jukka ja Ilkka.
Sariola oli kova penkkiurheilija, mikä näkyi jopa työtehtävien lomassa. Helluntaiherätyksen kanssa käytyjen neuvottelujen aikaan hän oli niin innostunut suomalaisen menestyksestä, että helluntaiherätyksen neuvottelija oli todennut: ”Ei meillä helluntaiherätyksessä päästä tuollaiseen hurmokseen kuin luterilainen piispa.”
Toinen työlle vastapainoa tuonut toiminta oli kalastus. Hän harrasti sitä erityisesti kesänviettopaikassa Virroilla, jossa verkot ja katiskat olivat joka kesä käytössä uistelun ohella.
Oskar Olsen
Oskar Viktor Olsen (17. lokakuuta 1897 Oslo – 8. joulukuuta 1956 Oslo) oli norjalainen pikaluistelija ja olympiamitalisti. Hän saavutti Chamonix’n olympialaisissa 1924 hopeaa 500 metrin matkalla ja sijoittui kuudenneksi 1500 metrin kilpailussa. Hän osallistui myös vuoden 1928 olympialaisissa 500 metrin kilpailuun.
Sebastian (kirja)
Sebastian (1996, WSOY) on Mika Wickströmin nuortenkirja.
Kirja kertoo suomenruotsalaisesta Johanista, jonka ylioppilaskirjoitukset lähestyvät ja pojan mielenterveys alkaa järkkyä. Kirjassa on kolme osaa; Epäilys, Vieras ja Pimeä.
Kirjan tapahtumat sijoittuvat nykypäivään.
Päähenkilöt
Johan on 18-vuotias poika. Hänen perheensä on arvostettua suomenruotsalaista yrittäjäsukua. Johan on kolmesta lapsesta nuorin, ja koulussa hän tekee töitä vain vanhempiensa vuoksi, vaikka kiitosta ei heru. Johanilla ei ole yhtään kunnianhimoa ja hän on vain ylitunnollinen ja nöyrä. Hän yrittää olla mahdollisimman näkymätön koulussa. Silti Johania kiusataan, eikä hänellä ole kuin yksi ystävä, Heikki.
Sebastianilla on ääni, mutta ei kasvoja eikä suuta. Vain Johan kuulee hänen äänensä. Sebastian häiritsee Johania, syyttää häntä ja riitelee hänen kanssaan. Hän kuvittelee omistavansa Johanin ja antaa Johanille jatkuvasti ohjeita, joista hän ärsyyntyy. Sebastian on kuitenkin useimmiten oikeassa. Hän yrittää olla Johanin ystävä. Sebastian ei jätä Johania rauhaan, koska Sebastian on osa Johania, kuin siamilainen kaksonen. Johan on Sebastian, he ovat yhtä.
Juoni
Johanin elämä kulkee kohti ylioppilaskirjoituksia, ja häneltä odotetaan vähintään kuutta laudaturia. Johanin päätä särkee kuitenkin lähes koko ajan, eikä lukemisesta tule enää mitään. Hän kuulee usein Sebastianin äänen, joka puhuu Johanille. Sebastian yllyttää Johania murtautumaan läheiseen eläinkauppaan ja päästämään eläimet vapaiksi luontoon. Johan ei lämpene ajatukselle, vaikka sääliikin eläinparkoja häkeissään.
Ensimmäinen osa keskittyy kertomaan Johanin kouluasioista, jotka eivät ole kovin tärkeitä juonen kannalta. Johan menestyy kokeissa hyvin, mutta esimerkiksi matematiikassa hän osaa ratkaista kaikki vaikeat yhtälöt, vaikka tekee yhteenlaskuvirheitä.
Johan on ihastunut Kristiinaan, jolle antaa joskus tukiopetusta. Johan joutuu kuitenkin pettymään, mutta tyttö unohtuu nopeasti.
Burma (kissa)
Burma (myös burmankissa tai burmakissa) on kaakkoisaasialaislähtöinen, ihmisen kehittämä kissarotu. 1930-luvulla laivastolääkäri Joseph Thomson toi Burmasta Yhdysvaltoihin ruskean kissan, Wong Maun, joka on burmankissojen esiäiti. Wong Mau astutettiin ruskeanaamioisella siamilaisuros Tai Maulla, mistä burma-rotu sai alkunsa. Länsimaisen burman jalostukseen on siis käytetty siaminkissaa. Burmaa ei pidä sekoittaa pyhään birmaan, joka on vanha alkuperäisrotu – pyhiä birmoja on ollut buddhalaisissa temppeleissä ainakin 1400-luvulta alkaen. Alkujaan burmat olivat ruskeita, mutta jalostuksen myötä niitä on nykyään useanvärisiä. Suomeen burma tuli 1960-luvulla.
Sebastian (kirja)
Juoni
Ajan kuluessa Johan menee yhä enemmän sekaisin, mutta hänen vanhempansa sulkevat silmänsä pojan skitsofrenialta.
Burma (kissa)
Burma on keskikokoinen ja elegantti kissa, joka on luonteeltaan eloisa, seurallinen ja oppivainen. Sillä on lyhyt ja kiiltävä vartalonmyötäinen turkki. Burma on ruumiinrakenteeltaan linjakas ja solakka. Lihaksisto on kuitenkin voimakas, ja kissa on painavampi kuin ulkonäöstä voisi päätellä. Burman rinta on vahva ja pyöreä, raajat ovat ohuet ja tassut soikeat.
Värit
Rodussa esiintyy useita värejä: creme, punainen, suklaa, lila, sininen ja ruskea sekä kilpikonnamuunnokset ruskea-, sini-, suklaa- ja lilakilpikonna. Niissä kaikissa vartalon alapuolen väri on vaaleampi kuin selän ja jalkojen. Kuvioita ei sallita missään värissä.
Aksai Chin
thumb|250px|Aksai Chinin sijainti Kashmirin alueella Aksai Chin (myös Aksayqin, Akesaiqin tai Akesai Qin on Kiinan miehittämä kiistelty alue Tiibetin ylängön luoteisosassa Kashmirin alueella. Alueen pinta-ala on noin 37 250 neliökilometriä. Kiinalaiset joukot miehittivät vuonna 1959 Aksai Chinin alueen Ladakhista. Kiinan mukaan Ladakhiin kuuluva Aksai Chin on osa Tiibetiä, jonka itsenäisyys loppui, kun kiinalaiset valtasivat sen.
Aksai Chinin ilmasto on melko kuiva. Alueella sataa enimmäkseen kesäkuussa, heinäkuussa ja elokuussa.
Viersen
Viersen on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa, läntisessä Saksassa. Se sijaitsee noin kahdeksan kilometrin päässä Mönchengladbachista. Kaupungin asukasluku vuoden 2016 lopussa oli 76 384 ja pinta-alaltaan se on 91,1 neliökilometrin suuruinen.
Nykyinen Viersenin kaupunki muodostettiin 1. tammikuuta vuonna 1970, kun Vierseniin liitettiin kaupungit Dülken ja Süchteln. Vuoden 1974 loppuun saakka Viersen oli piiritön kaupunki, eli kaupunki, joka ei kuulunut mihinkään piirikuntaan.
Płock
Płock on kaupunki Puolan keskiosassa. Siellä on 126 255 asukasta. Kaupungin pääasiallinen tulonlähde on öljynjalostus. Družba -öljyputki Venäjältä Saksaan kulkee kaupungin kautta. Uutistoimisto Permin mukaan öljyputkessa havaittiin vuoto 12.10.2022. Mariaviittikirkon (puolalainen, katolisesta kirkosta eronnut lahko) piispanistuin on Płockissa.
Płock oli vuosina 1975–1998 Płockin voivodikunnan hallinnollinen keskus.
Aiheesta muualla
pienoiskuva|vasen|210px|Mariaviittikirkko
Kyōko Iwasaki
Iwasaki voitti kultaa 200 metrin rintauinnissa Barcelonan olympialaisissa 1992 vain 14 vuoden ja kuuden päivän ikäisenä. Lisäksi hän voitti pronssia samasta lajista vuoden 1995 universiadeissa.
Peutz–Jeghersin oireyhtymä
Peutz–Jeghersin oireyhtymä (PJS) on autosomissa dominantisti periytyvä harvinainen polyyppitauti. Sille ominaisia ovat mahalaukun ja suoliston hamartomatoottiset polyypit, jotka usein muuttuvat pahanlaatuisiksi. Oireyhtymään liittyykin erittäin korkea syöpävaara – elinikäinen sairastumisriski on noin 93 %. Paksu- ja peräsuolen syövät sekä mahasyöpä eivät ole ainoat syöpätaudit, joiden riskiin oireyhtymä vaikuttaa. Myös esimerkiksi rinta-, haima- ja munasarjasyöpien vaarat ovat kasvaneet.
Tavallisesti potilailla esiintyy tummia pisamia muistuttavia pigmenttiläiskiä varsinkin suun alueella ja huulissa. Näitä muutoksia voidaan tavata myös muualla. Ensimmäiset pigmenttiläiskät kehittyvät monesti jo potilaan ensimmäisen elinvuoden aikana. Niiden määrä kasvaa pikkuhiljaa.
DHA
DHA on roskapostittajien käyttämä tekniikka, jonka avulla he keräävät toimivia sähköpostiosoitteita.
Tekniikkaa käytettäessä roskapostittajat lähettävät postia järjestelmällisesti muodostettuihin osoitteisiin. Sähköpostiosoitteiden käyttäjätunnusosa on muodostettu esimerkiksi generoimalla kaikki alle 15 merkkiä pitkät kirjainten ja numeroiden yhdistelmät tai käyttämällä eri etu- ja sukunimien yhdistelmiä. Jokainen käytetty sähköpostiosoite, jota sähköpostipalvelin ei ilmoita olemattomaksi tulkitaan toimivaksi osoitteeksi. Kerättyjä osoitelistoja myydään tavallisesti toisille roskapostittajille.
Suomen asiain komitea
Suomen asiain komitea oli valmistelukunta, joka ministerivaltiosihteerin apuna käsitteli hallitsijan ratkaistaviksi meneviä Suomen suuriruhtinaskunnan asioita vuosina 1811–1826 ja 1857–1891.
Tausta
Suomen asiain komitean juuret ovat niin sanotun Vanhan Suomen asioita valmistelleessa komiteassa, jonka valtiosihteeri Mihail Speranski korvasi Suomen asiain komissiolla vuonna 1809. Vuonna 1811 tämä huonosti toiminut komissio oli tullut tiensä päähän, ja Speranski halusi perustaa uuden Suomen asiain komitean ja Suomen valtiosihteerin viran. Perusteena tälle muutokselle käytettiin muuttunutta Suomen asemaa. Suomi ei enää ollut kuvernementti vaan ”valtio”, jolta tulisi paljon asioita suoraan keisarin ratkaistaviksi.
Suomen asiain komitean ensimmäisenä puheenjohtajana toimi kreivi Gustaf Mauritz Armfelt, joka oli Venäjän tsaari, Suomen suuriruhtinas Aleksanteri I:n suosiossa. Komitean ensimmäisiä jäseniä olivat kreivi Johan Fredrik Aminoff, vapaaherra Carl Johan Walleen ja todellinen valtioneuvos Jacob Wilhelm Hisinger. Komitean toimitussihteerinä toimi vapaaherra Lars Gabriel von Haartman. Valtiosihteeriksi valittiin Robert Henrik Rehbinder.
Merkitys
Suomen asiain komitean työ oli ratkaisevassa asemassa Suomen autonomian kannalta. Asioiden esittely ennen Suomen valtiosihteeriä hoidettiin Venäjän valtiosihteerin kautta. Tämä tarkoitti Suomen asioiden keskittymistä Venäjälle. Suomen asioiden komitea erotti Suomen asiat keisarikunnan muista asioista.
Ányos Jedlik
Ányos Jedlik (11. tammikuuta 1800 – 13. joulukuuta 1895) oli unkarilainen luonnontieteilijä, fyysikko ja keksijä, benediktiinimunkki ja opettaja. Hänet kastettiin Istvániksi, mutta otti munkkinimekseen Ányos. Hänen tieteellisen uransa mahdollisti Itävalta-Unkarin opetuspolitiikan saralla eräs valistunut keisarillinen uudistus, joka vahvisti mm. benediktiinien opetusoikeudet.
Pauli Hanhiniemen Perunateatteri
Pauli Hanhiniemen Perunateatteri oli vuosina 1994–2005 toiminut suomalainen rock-yhtye. Yhtyeen tunnetuimpia kappaleita ovat muun muassa ”Kaikille joskus käy niin”, "Mitä sais olla?", ”Perso elämälle”, ”Siipeen jos sain”, ”Vieraslista”, ”Joki”, "Irwin ja Badding", ”Yksinkertaista”, ”Sano mulle jotakin”, "Ois ollut hyvä tajuta", "Rakkaus on", "Moottorisaha ja 100A" sekä "Pidetään sadetta".
Ányos Jedlik
Jedlik rakensi maailman ensimmäisen ilman vakimagneettia toimivan sähkömoottorin 1827–1828. Se toimi tasavirralla, pyörivänä osanaan sähkömagneetti, jolla oli kommutaattori. Se oli nykyaikaisen sähkömoottorin ensimmäinen luotettavasti ja todistettavasti toimiva malli.
Prisoner
Prisoner tai The Prisoner voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Työmies (savuke)
350px|thumb|Työmies-aski. Työmies oli helsinkiläisen Tupakkatehdas Fennian valmistama savuke, jota tuotettiin vuosina 1902–1984.
Historiaa
Kreikkalainen liikemies Achilles K. Christides perusti Tupakkatehdas Fennian vuonna 1899 ja aloitti Työmies-savukkeen valmistuksen 1902. Merkki muodostui niin suosituksi, että Fennia keskittyi pian yksinomaan sen valmistukseen. Tehdas muutti Valter Jungin ja Emil Fabritiuksen suunnittelemaan ja Koskikaran korttelissa Ruoholahdenkadun ja Köydenpunojankadun kulmassa Helsingissä sijaitsevaan rakennukseen 1913.
”Kansan savukkeena” tunnettua Työmiestä markkinoitiin muun muassa taloudellisena: Polttaessanne Työmies-savukkeita olette taloudellinen, sillä tupakanpaljouteen nähden vastaa kotelo Työmies-savukkeita hyvinkin 2–3 koteloa savukkeita paperi-imukkeella. (Suomen sosialidemokraatti, toukokuu 1932)
Syksyllä 1945, jolloin ylellisyystarvikkeet olivat kortilla, saattoi 4 pinokuutiometriä halkoja hakannut metsätyömies ostaa ”metsätyömaiden tehopakkauksen”, joka sisälsi kahvia, sokeria ja Työmies-tupakkaa.
Varsinkin Helsingin olympialaisten myötä Suomeen saapui ulkomaisia suodatinsavukkeita ja kotimainen tuotanto kääntyi hiljalleen laskuun. Työmies-tupakkaa valmistettiin vuosikymmenten ajan aina vuoteen 1984 saakka, jolloin lääkintöhallitus kielsi sen valmistamisen sellaisenaan korkeiden terva- ja nikotiinipitoisuuksien vuoksi.
Mainoksessa vuodelta 1960 Työmies-savuketta kuvataan näin: ”Miehisten miesten jämerä savuke. Työmies on aina täyttä tupakkaa. Palaa vain silloin kuin itse haluatte.”
Geoidi
Geoidi on Maan tai taivaankappaleen muotoa kuvaava malli. Geoidi on se painovoimakentän potentiaalin tasa-arvopinta, joka parhaiten yhtyy levossa olevaan meren keskivedenpintaan joko globaalisti tai paikallisesti. Tasa-arvopinta (l. ekvipotentiaalipinta) tarkoittaa tässä yhteydessä, että pinnan kaikilla pisteillä on sama painovoiman potentiaalienergia ja geoidin pinta on kohtisuorassa painovoimavektoria vastaan.
Todellisuudessa keskimerenpinta eroaa geoidista muun muassa veden lämpötila- ja suolaisuusvaihteluiden, ilmanpainevaihteluiden sekä vallitsevien tuulien ja merivirtojen vuoksi.
Koska maapallon massa on epätasaisesti jakautunut, syntyy painovoimapoikkeamia ja geoidin pinta on epäsäännöllinen. Tietyillä alueilla geoidin pinta on siis kauempana maapallon massakeskipisteestä kuin joillain toisilla. Suhteessa maapallon pinnan paikalliseen etäisyyteen maapallon keskipisteestä, nämä vaihtelut ovat kuitenkin hyvin pieniä (alle 110 metriä). Vaihtelun suhteellisen pienuuden ansiosta maanmittauksessa geoidia yleensä approksimoidaan vertausellipsoidilla, joka on matemaattisesti yksinkertaisempi geometrinen malli.
Paikalliset geoidit, esimerkiksi paikallinen keskimääräinen merenpinta, voivat olla eri korkeuksilla. Ortometristen korkeuksien vertauspinta on paikallinen geoidi.
Vuoksikorjaus
Geoidille nimi voidaan tarkentaa riippuen siitä, miten se huomioi vuoksikorjauksen
Tutkimus
Geoidin aaltoilua eli undulaatiota tutkitaan kansainvälisesti satelliittien avulla. ESAn GOCE on vuonna 2009 laukaistu gravitaatiota ja geoidia mittaava satelliitti. Suomessa geoidia tutkii muiden muassa Maanmittauslaitoksen Paikkatietokeskus.
Rizla
thumb|100px|Rizla pakkauksen kääre vuodelta 1881. Rizla on savukepaperimerkki ja maailman suurin savukepaperivalmistaja. Yhtiö on perustettu vuonna 1796.
...En Their Medh Riki Fara...
...En Their Medh Riki Fara... on Falkebachin ensimmäinen albumi, joka julkaistiin vuonna 1996. Levyn kappaleista löytyy death metal-vaikutteita, mutta jo seuraavalla levyllä musiikki muuttui "kevyempään" suuntaan. Levyn ensimmäinen painos oli rajattu 250 kappaleeseen, sen julkaisi No Colours Records.
Albumista on julkaistu kuvavinyylipainos, jossa on bonus-kappaleena "The Heralder", kuvavinyylipainos oli rajattu 500 kappaleeseen. Kyseisestä kappaleesta on tehty uudempi versio, "Heralder", joka löytyy Heralding - The Fireblade -albumilta. Uudempi versio on kuitenkin lyhyempi (5:12) kuin alkuperäinen "The Heralder" (9:05).
Heinolan terveyskeskus
Heinolan terveyskeskus on Heinolan keskustan tuntumassa, noin 350 metriä Heinolan torin pohjoispuolella toimiva kunnallinen terveysasema.
Terveyskeskuksen päivystyksen ollessa suljettu öisin, kiireellistä hoitoa antaa ja lääkäripäivystystä tarjoaa Päijät-Hämeen keskussairaalan yhteydessä Lahdessa toimiva Akuutti24-yhteispäivystys.
Eugenie (prinsessa)
Yorkin prinsessa Eugenie (Eugenie Victoria Helena; s. 23. maaliskuuta 1990) on Yhdistyneen kuningaskunnan kuninkaan Charles III:n veljen prinssi Andrew’n nuorempi tytär. Prinsessa Eugenie on kruununperimysjärjestyksessä yhdentenätoista.
Prinsessa Eugenie meni naimisiin yökerhon omistajan ja tapahtumajärjestäjän Jack Brooksbankin kanssa 12. lokakuuta 2018. Häät pidettiin Windsorin linnan Pyhän Yrjön kappelissa. Helmikuussa 2021 he saivat poikalapsen. Vauva on kuningatar Elisabet II:n yhdeksäs lapsenlapsenlapsi. Toistaiseksi on vielä epäselvää, tuleeko lapsi saamaan kuninkaallisen arvonimen. Pari sai jälleen uuden poikalapsen toukokuussa 2023.
Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvosto
Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvosto on yksi Yhdistyneiden kansakuntien päättävistä elimistä. Turvallisuusneuvosto on YK:n elimistä ainoa, jonka päätöksenteko sitoo kaikkia jäsenmaita, mikä tekee turvallisuusneuvostosta korkeimman auktoriteetin kansainvälisellä areenalla.
Lähtökohdat
Turvallisuusneuvoston toiminta määräytyy YK:n peruskirjan mukaan ensisijaisesti maailmanrauhan ja turvallisuuden suojelemisessa. Neuvoston päätehtävä on tutkia kansainvälisiä kriisejä koskevia tilanteita, arvioida niiden uhkia ja päättää niihin reagoimisesta ensisijaisesti rauhanomaisin keinoin. Turvallisuusneuvosto päättää sotilaallisen voiman käytöstä kansainvälisen oikeuden periaatteiden mukaisesti ennen kuin kriisiin voidaan vastata tai puuttua voiman käytöllä ulkopuolelta. Turvallisuusneuvosto päättää näin ollen YK:n rauhanoperaatioiden käynnistämisestä konfliktialueella. Turvallisuusneuvoston pääasiallinen tehtävä on taivutella kiistojen osapuolet noudattamaan neuvoston katsomia päätöksiä konfliktien laajenemisen välttämiseksi. Neuvoston pyrkimys on saada sodassa keskenään olevat jäsenvaltiot tukemaan päätöksiä ensisijaisesti rauhanomaisin keinoin kuten talouspakotteiden avulla.
Turvallisuusneuvosto on myös mukana YK:n pääsihteerin vallinnassa. Neuvoston pysyvät jäsenvaltiot antavat suosituksen YK:n yleiskokoukselle heidän ehdokkaasta pääsihteeriksi ja siltä pohjalta yleiskokous äänestää pääsihteerin valinnasta. Turvallisuusneuvoston jäsenvaltiot voivat veto-oikeudella kuitenkin estää pääsihteerin valinnan ja estää myös hänen valintansa mahdolliselle jatkokaudelle. Turvallisuusneuvosto yhdessä yleiskokoukseen kanssa on päättämässä Kansainvälisen tuomioistuimen tuomareiden nimittämisessä. Turvallisuusneuvoston pysyvät jäsenvaltiot esittelevät ehdokkaansa yleiskokoukselle, joka tekee lopullisen päätöksen tuomareiden valinnasta. Neuvosto voi estää yleiskokouksen tuomarinimitykset veto-oikeudella samalla tavalla kuin pääsihteerin valinnassa.
Turvallisuusneuvoston toiminta
Turvallisuusneuvoston on sääntöjensä mukaisesti kokoonnuttava 14 päivän välein. Turvallisuusneuvosto voidaan kutsua kokoon jopa päivittäin mikäli kansainvälinen tilanne niin vaatii.
Turvallisuusneuvoston kaikkien jäsenmaiden pysyvillä edustajilla on läsnäolovelvollisuus YK:n päämajassa ympärivuorokauden, jotta heidät saadaan nopeasti istuntoon mikäli neuvosto joutuu kokoontumaan nopeasti.
Turvallisuusneuvostoa johtaa puheenjohtaja joka valitaan neuvoston pysyvien tai kiertävien jäsenvaltioiden edustajien joukosta englanninkielisen aakkosjärjestyksen mukaisesti yhden kuukauden ajaksi.
Kiertävien jäsenvaltioiden valinta tapahtuu kukin maan omista maantieteellisistä ryhmistä siten, että Afrikan mailla on kolme, Aasian ja Tyynenmeren mailla kaksi, Latinalaisen Amerikan ja Karibian mailla on kaksi, Itä-Euroopan mailla yksi ja Länsi-Euroopan mailla kaksi edustajaa. Länsi-Euroopan ryhmään kuuluu myös Kanada, Australia ja Uusi-Seelanti. Arabimaat ovat edustettuina Afrikan tai Aasian ryhmissä.
Mikäli turvallisuusneuvosto käsiteltäväksi tuodaan kansainvälistä rauhaa tai turvallisuutta uhkaavaa tilannetta koskeva asia on neuvoston ensi sijaisesti etsittävä asialle rauhanomaista ratkaisua.
Turvallisuusneuvosto voi itse myös ryhtyä selvittämään tilannetta tai nimittää siihen ulkopuolinen erityisedustaja jonka tehtävänä on saada rauhanomainen ratkaisu osa puolten välille. Lisäksi turvallisuusneuvosto voi myös esittää YK:n pääsihteeriä kriisin välittäjäksi.
Aseellisen konfliktin seurauksena turvallisuusneuvosto voi antaa tulitaukomääräyksen ja lähettää paikan päälle kansainvälisiä rauhanturvaajajoukkoja sekä määrätä talouspakotteita tai valtuuttaa kansainvälisen yhteisön käyttämään sotilaallisista voimaa tilanteen rauhoittamiseksi.
YK:n jäsenvaltio, jonka toimet ovat vaatineet turvallisuusneuvoston väliintuloa, voidaan periaatteessa sulkea pois yleiskokouksesta tai jopa erottaa kokonaan YK:sta.
Veto-oikeuden rajoitukset
Ainoastaan pysyvillä viidellä jäsenvaltioilla on veto-oikeus turvallisuusneuvoston päätöslauselmiin eli resoluutioihin.
Turvallisuusneuvoston pysyvillä jäsenmailla on oikeus estää minkä tahansa päätöksen syntyminen veto-oikeudellaan neuvostossa. Turvallisuusneuvostossa käsitellään tyypillisesti myös esityksiä, jotka eivät mene yleensä läpi neuvostossa, koska jokin pysyvä jäsenmaa on ilmoittanut ennakkoon vastustavansa asiaa.
Vaihtuvilla jäsenmailla ei ole veto-oikeutta neuvoston päätöksiin, mutta niillä on äänioikeus kun asioista äänestetään neuvoston istunnoissa.
Turvallisuusneuvoston jäsenvaltiot
Turvallisuusneuvoston ensimmäisen istunto järjestettiin 17. tammikuuta 1946 Church Housessa Lontoossa.
Neuvoston pysyviksi jäseniksi tulivat toisen maailmansodan voittajavaltiot. Kiinan tasavallan, Taiwanin syrjäytti YK:ssa ja samalla neuvostossa kommunistien hallitsema Kiinan kansantasavalta 1971. Neuvostoliiton paikan sai seuraajavaltio Venäjä 1991.
Neuvostoliitto alkoi boikotoida turvallisuusneuvoston istuntoja 10. tammikuuta 1950 alkaen protestiksi Kiinan tasavallan edustusta kohtaan. Tämän vuoksi Neuvostoliitto ei ollut käyttämässä veto-oikeuttaan Korean tilanteen suhteen, mikä mahdollisti Yhdysvaltojen johtamien YK-joukkojen väliintulon Korean sodassa Etelä-Korean puolella.
Pysyvää jäsenyyttä ovat tavoitelleet maailmansodan häviäjämaiden jälkeläiset Saksa (YK:n kolmanneksi suurin rahoittaja) ja Japani (YK:n toiseksi suurin rahoittaja). Muita pysyviksi jäsenmaiksi haluavia ovat Intia (maailman toiseksi väkirikkain maa) ja Brasilia (Latinalaisen Amerikan taloudellisesti ja väestöllisesti suurin maa).
Käytännössä niiden alueelliset kilpailijat vastustavat tätä. On myös puhuttu Euroopan unionin yhteisestä edustajasta, jolloin Ranskan ja Britannian paikat voitaisiin yhdistää ja myös Saksa pääsisi tätä kautta mukaan neuvoston päätöksentekoon. Brexitin jälkeen tämä kuitenkin vaikuttaa epätodennäköiseltä.
Monet haluavat myös Afrikalle oman edustajansa neuvostoon. Tällöin todennäköisimmät vaihtoehdot Afrikan edustajiksi olisivat Etelä-Afrikka, joka on Afrikan taloudellisesti kehittynein valtio tai Nigeria, jolla on Afrikan maista suurin väkiluku. Myös islamilaisen maailman yhteisestä edustajasta on käyty keskusteluja; arabia on yksi YK:n virallisista kielistä.
Vaihtuvat jäsenmaat
Pysyvien jäsenmaiden lisäksi neuvostossa on kymmenen vaihtuvaa jäsentä, jotka edustavat jokaista maailman mannerta. Vaihtuvilla jäsenmailla ei ole veto-oikeutta. Vaihtuvien jäsenmaiden kausi on kaksivuotinen, mutta maiden valinta on limitetty siten, että kokoonpano vaihtelee vuosittain. Suomi on kuulunut turvallisuusneuvoston vaihtuvien jäsenmaiden joukkoon kahteen otteeseen vuosina 1969–1970 ja 1989–1990. Vuosina 2018–2021 vaihtuvat edustajat ovat:
[[Tiedosto:Map of UN security council members.svg|thumb|260px|Montako kertaa eri maita on äänestetty turvallisuusneuvostoon:
]]
Turvallisuusneuvoston toiminnan arvostelua
Turvallisuusneuvostoa on kritisoitu kyvyttömyydestä saada aikaan päätöksiä. Turvallisuusneuvoston uudistamisesta on käyty keskustelua. Uudistamisen oleellisimpana osana pidetään pysyvien jäsenmaiden määrän lisäämistä. Nykyiset pysyvät jäsenmaat eivät enää vastaa voimatasapainoa, sillä niiden kokoonpano on yhä lähes sama kuin silloin, kun se koottiin toisen maailmansodan voittajista, eroina vain että vuonna 1971 pysyvän jäsenmaan paikka siirtyi Kiinan tasavallalta Kiinan kansantasavallalle ja vuonna 1991 Neuvostoliiton hajottua sen pysyvän jäsenmaan paikan peri Venäjä. Näin ulkopuolelle ovat jääneet esimerkiksi Saksa ja Japani niiden Suurvalta-statuksesta huolimatta.
Takehara
Takehara on Japanin kaupunki Chūgokun alueella Hiroshiman prefektuurissa. Se sijaitsee Seton sisämeren rannikolla Hiroshiman itäpuolella. Kaupungissa on 26 999 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 118,23 neliökilometriä.
Takeharasta tehtiin kaupunki 3. marraskuuta 1958 Takeharan ja Tadanoumin maaseutukaupunkien yhdistyessä. Ōkunoshiman saari, jossa oli keisarillisen Japanin armeijan myrkkykaasulaitos, kuuluu Takeharaan.
Kaupunki sijaitsee strategisella paikalla Seton sisämerellä. Se tuli tunnetuksi Muromachi-kauden satamakaupungina ja myöhemmin kukoisti suolateollisuuden keskuksena Edo-kauden jälkipuolella. Viime aikoina kaupunkia on markkinoitu ”Akin provinssin pikku Kiotona", ja sen historiallinen vanhakaupunki on valittu maan 100 kauneimman kaupunkimaiseman joukkoon.
Takeharaa palvelee JR Nishi-Nihonin Kure-linja.
Kulttuuri
Takehara on tapahtumapaikkana anime-sarja Tamayuralle.
Kostajat (yhtye)
Kostajat on suomalainen yhtye. Yhtyeen johtohahmot ovat Otra Romppanen ja O-E Makkonen. Muita yhtyeessä soittaneita ovat mm. Antero Timonen, Arto Mylläri, Rene Lukinmaa, Teho Majamäki, Jake Romppanen, Joppe Vento, Laiska Lajunen ja Tommi Kanerva. Yhtye on julkaissut kolme levyä,  Kostajat  Riemu-levymerkin kautta vuonna 2000,  Pimeää ainetta  Zerga recordsin kautta vuonna 2002 ja  Kosminen Urg  omakustanteena vuonna 2009.
Constrictor
Constrictor on rock-muusikko Alice Cooperin albumi vuodelta 1986. Cooperin glam metal-aikakauden katsotaan alkaneen Constrictorista, josta se jatkui vuoteen 1991 asti, jolloin ilmestyi Cooperin viimeinen glam metal-albumi Hey Stoopid!. Myös Cooperin comebackin (joka huipentui 1989 albumilla Trash) katsotaan alkaneen Constrictorista. Albumi sisältää yhden artistin suurimmista hiteistä, "He's Back (The Man Behind The Mask)".
Laganin piiri
Laganin piiri on hallinnollinen alue Kalmukian tasavallan itäsosassa Kaspianmeren rannalla Venäjällä. Se rajoittuu pohjoisessa Kalmukian naapurialueeseen Astrahanin alueeseen, idässä Kaspianmereen, etelässä Dagestanin tasavaltaan ja lännessä Harğazrin piiriin. Piirin hallinnollinen keskus on Laganin kaupunki. Piirin pinta-ala on 4 685 km². Vuonna 2002 piirissä oli 20 007 asukasta. Piiri on perustettu 25. tammikuuta 1935.
Aquaman (animaatiosarja)
Aquaman on Filmationin tuottama yhdysvaltalainen piirrossarja, joka perustuu DC Comicsin supersankariin Vesimieheen. Alun perin sarjaa esitettiin The Superman/Aquaman Hour of Adventure ohjelmassa vuosina 1967-1968. Myöhemmin syksyllä 1968 ohjelmaa esitettiin omana puolituntisena sarjana, jossa Vesimies puolusti Atlantista erinäisiltä rikollista. Vesimiehen ohella sarjassa seikkaili myös Vesipoika.
Viholliset
Sarjassa esiintyi muutama sarjakuvassakin esiintynyt roisto, kuten Black Manta, Fisherman ja Starro.
Marrella splendens
Marrella splendens oli keskisellä kambrikaudella noin 515 miljoonaa vuotta sitten elänyt selkärangaton merieläin. Se on Kanadan kalliovuorilla sijaitsevan Burgess Shalen fossiiliesiintymän ylivoimaisesti yleisin laji ja siitä tunnetaan yli 15 000 yksittäistä fossiilia.
Aquaman (animaatiosarja)
DVD-julkaisut
Warner Bros. Home Video julkaisi 23. lokakuuta 2007 The Adventures of Aquaman: The Complete Collection kaksi levyisen DVD:n, joka sisältää kaikki 36 jaksoa.
Marrella splendens
Marrella oli pieni, alle kahden senttimetrin pituinen eläin. Sen ruumis jakaantui 24–26 jaokkeeseen, joista kuhunkin liittyy kaksi paria ulokkeita. Näistä alempi pari toimi jalkoina ja ylemmät ovat olleet kiduksia. Marrellalla oli kaksi paria tuntosarvia ja silmät pään alapinnalla. Se oli luultavasti raatoja ja jätteitä syönyt pohjaeläin.
Taksonomisesti Marrella kuuluu niveljalkaisiin, mutta se poikkeaa niin kaikista nykyisin tunnetuista niveljalkaisten ryhmistä kuin jo sukupuuttoon hävinneistä fossiililöydöksistäkin. Sillä on liikaa tuntosarvia, liian vähän jalkoja ja liian vähän jaokkeita jalkaparia kohti, jotta se olisi trilobiitti. Toisaalta sillä ei ole äyriäisille tyypillisiä raajoja suun ympärillä. Myös jalkojen rakenne eroaa äyriäisistä.
Hannu Paloviita
thumb|250px|Hannu Paloviita [[Helsingin kirjamessut|Helsingin kirjamessuilla 2013.]] Hannu Paloviita (s. 11. marraskuuta 1957 Ylöjärvi) on suomalainen kustantaja.
Paloviita opiskeli matematiikkaa, fysiikkaa ja tähtitiedettä. Hän oli vuonna 1987 perustamassa Like-kustannusyhtiötä (silloin nimellä Lieke) yhdessä muun muassa Mika Siltalan ja Timo Ernamon kanssa ja oli sen toimitusjohtaja. Hän myi Liken Otavalle 2005 neuvoteltuaan ensin muun muassa Bonnierin kanssa. Vuonna 1999 Paloviita oli perustamassa Voima-lehteä muun muassa Tuomas Rantasen kanssa.
Paloviita on Rosebud Booksin toimitusjohtaja. Rosebud on vähemmistöosakkaana Into-kustantamossa, Voima-lehdessä ja Le Monde Diplomatiquen suomenkielisessä julkaisussa.
Paloviita avasi syyskuussa 2021 uuden Rosebud-ketjun kirjakaupan nimellä Sivullinen Helsingissä Kaisa-talossa Kaisaniemenkadulla. 1 300-neliöinen kirjakauppa on 40 000 nimikkeellään avautuessaan Suomen suurin. Kauppa toimii vähintään kolme vuotta, pitempäänkin, jos asiakkaita riittää.
Pushkar
Pushkar on kaupunki ja pyhiinvaelluskohde Rajasthanin osavaltiossa Intiassa. Pushkar sijaitsee noin 14 kilometriä luoteeseen Ajmerin kaupungista. Pushkar sijaitsee Pushkarjärven rannalla. Lähin lentoasema, Jaipurin kansainvälinen lentoasema, sijaitsee noin 150 kilometrin päässä kaupungista. Ajmerin kaupungissa on lähin rautatieasema.
Kaupungin väkiluku on kehittynyt seuraavasti: 11 506 (vuonna 1991), 14 791 (2001) ja 21 626 asukasta (2011).
Pushkar on tunnettu erityisesti kamelimarkkinoistaan. Jo noin 150 vuoden ajan kaupunkiin on kerääntynyt kameleita, hevosia ja muita kotieläimiä omistajineen syksyisin, tavallisesti marraskuussa. Perinne jatkuu, ja nykyisin markkinoista on tullut turistinähtävyys. Siihen liittyy useita muita tapahtumia, esim. pyhiinvaeltajia, jotka kylpevät pyhässä järvessä, käärmeenlumoajia, nuorallatanssijoita, eri lajien kilpailuja, mm. parhaimmista viiksistä. Tapahtuma kestää paria viikkoa, ja turistien määrä on noussut viime vuosina muutamaan sataan tuhanteen.
Lahnuksen rautatie
thumb|Lahnuksen rautatien matkustajajuna saapumassa Jokirannan seisakkeelle; vaunuina avovaunu LRJ 82 ja perimmäisenä Uudenkaarlepyyn rautatien matkustajavaunun jäljennös. thumb|Lahnuksen rautatien viimeisen ajopäivän miehitystä: junan konduktööri, Lahnuksen asemapäällikkö ja veturinkuljettajana toiminut radan isäntä.
Lahnuksen Rautatie oli Pohjois-Espoon Lahnuksessa vuosina 1969 - 2012 sijainnut yksityinen raideleveydeltään 600 mm:n kapearaiteinen harrastusrautatie.
Rautatie muodosti 500 metrin pituisen ympyrän. Sen rakensi Yleisradion autokorjaamon päällikkö Carl-Johan Bäcksbacka vuosina 1969–1972 ostettuaan lahtelaisesta romukaupasta kapearaiteisen höyryveturin jäännökset.
Radan historiaa
Tämä Lokomon vuonna 1937 numerolla 122 valmistama veturi oli hankittu uutena Huittisten varavankilan rautatielle; viimeisen tätä vankilaa palvelleen höyryveturipätevän kuljettajan jäätyä eläkkeelle veturi oli siirretty vuonna 1948 Pelson varavankilaan, jossa palveli ennestään aivan samanlainen sisarveturi, Lokomo 123/1937. Vuonna 1958, viimeisenkin kuljettajan jäätyä eläkkeelle, molemmat veturit poistettiin käytöstä ja myytiin Fauni Ltd:lle Järvenpäähän, jossa ne sijoitettiin Peikkometsä–nimisen huvipuiston pihaan.
Huvipuistoyritys meni konkurssiin vuonna 1971 ja veturit myytiin huutokaupalla. Toisen eli numeron 123 osti Lasten Päivän Säätiö ja se sijoitettiin Linnanmäelle kiipeilytelineeksi, 122 kiersi lahtelaisen romukaupan kautta Lahnuksen rautatielle. Veturi kunnostettiin autotallissa kotikeinoin, ja sitä ajettiin 50 metrin pituisella radalla aluksi paineilmalla.
Veturi pääsi takaisin kattilarekisteriin 6.4.1973 ja sai nimen Emma. Se varustettiin tämän uudelleen rakennuksen yhteydessä myös höyryjarrulla, alun perin siinä oli vain vipujarru.
Lopulta veturi saatiin katsastettua höyrylle ja ratakin piteni. Kevyitä kiskoja ja ratapölkkyjä sekä vaihteita kerättiin ympäri Etelä-Suomea, muun muassa Karjaalta ja Tervakoskelta. Lopulta rata muotoutui Bäcksbackan tontin kiertäväksi ympyräksi. Riihimäen kaupunki suostui vuokraamaan hänelle lasten leikkipaikkana olleen entisen Riihimäen–Lopen rautatien matkustajavaunun numero 7, Tervakosken tehtaat myivät hänelle moottoriveturin ja Nokia Oy avoimen puutavaravaunun; muilta teollisuusradoilta löytyi akseleita, telejä ja muuta tarpeellista.
Bäcksbackan ystävä ja oppipoika P. Tapio J. Koskinen rakensi autotallissaan radalle vanhojen piirustusten mukaisen kaksiakselisen konduktöörivaunun, ja VR:n varastoista löytyi moottoriveturiin uusi, entisen mallinen puukaasutin jo poistetun tilalle. Moottoriveturi sai nimen Emil.
Lahnuksen radan toiminta oli tappiollista alusta loppuun saakka talkootyöstä ja sponsoroinnista huolimatta. Monet helsinkiläiset Museorautatie Forssa - Humppila ry:n jäsenet kävivät 1970-luvulla talkoissa Lahnuksen radalla: se oli lähellä oleva harrastuskohde, ja Minkiöllä elettiin tuolloin eräänlaista suvantovaihetta toiminnassa; vasta vuodesta 1978 toiminta sielläkin virkistyi.
Yksityinen kapearaiteinen rautatie pääkaupunkiseudulla kiinnosti myös tiedotusvälineitä. Aikakauslehdet ja televisiokin kerran vierailivat radalla tekemässä juttujaan; Emma-veturi herätti erityisen myönteistä huomiota.
Vuosina 1973–1988 radalla oli säännöllistä matkustajaliikennettä höyryveturein kesäsunnuntaisin. Vuosina 1989–1991 oli enää satunnaista tilausliikennettä. Niistä viimeinen oli syksyllä 1991 ollut Finnairin Autokerhon vammaisille lapsille järjestämä traditionaalinen Peikkoralli.