cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Taloussprii
Suosion hiipuminen ja myynnin lopettaminen
T-spriin juomista vähensivät keskiolutlain voimaantulo vuonna 1969, viinakortin poisto ja asunnottomien tulojen kasvu, joiden seurauksena korvikekäyttäjät alkoivat siirtyä halpojen väkevien viinien pariin. T-sprii poistettiin markkinoilta kesällä 1972, ja viimeiset pullot myytiin saman vuoden juhannusaattona. Sen korvasi Sinol, jota myös on juotu korvikealkoholina.
Luonnollinen suku
Luonnollinen suku on henkilöitä tarkoittavien sanojen suku kielissä, kuten saksassa, joiden kieliopillisiin sukuihin kuuluvat feminiini ja maskuliini. Saksan kielessä lähes kaikilla henkilöitä tarkoittavilla sanoilla on luonnollinen suku, toisin sanoen miehiä tarkoittavilla maskuliini ja naisia tarkoittavilla feminiini. Saksan maskuliinin epämääräinen artikkeli on ein ja määräisen der, feminiinin epämääräinen eine ja määräinen die. Esimerkiksi sanotaan der Mann (mies) ja die Frau (rouva, nainen). Säännöstä on poikkeuksia, esimerkiksi das Mädchen (tyttö, kolmas suku, neutri, jonka epämääräinen artikkeli on ein ja määräinen das, sillä kaikki -chen -loppuiset substantiivit ovat neutreja) ja die Schildwache (vartiosotilas).
Muilla kuin henkilöitä tarkoittavilla sanoilla ei ole luonnollista sukua, kun niillä ei ole sukupuolta. Vieraskielisen, joka opettelee kyseisenlaista kieltä, on siksi opeteltava useimpien sanojen suvut ulkolukuna.
Norjan laivaston hävittäjät
Tämä on luettelo Norjan laivastossa palvelleista hävittäjistä. Aluksista ensimmäinen oli 1896 Saksassa valmistettu KNM Valkyrjen. Kolme seuraavaa Draug-luokan alusta valmistettiin vuosina 1908-1913 Hortenissa laivastontelakalla.
Luonnollinen suku
Osasta niistä kielistä, joissa aikaisemmin on ollut maskuliini ja feminiini, nämä ovat kadonneet. Ruotsissa tämä on tapahtunut niin, että ne ovat sulautuneet yhteen ja neutri jäänyt erilliseksi (ett-suku), englannissa niin, että koko sukujärjestelmä on kadonnut. Myös näissä kielissä tehdään kuitenkin yksikön kolmannen persoonan pronominissa (hän) ero miesten ja naisten välille, ruotsissa miehestä han ja naisesta hon, englannissa miehestä he ja naisesta she. Maskuliinin ja feminiinin katoaminen on näissä kielissä johtanut siihen, että sana voidaan määrittää maskuliiniksi tai feminiiniksi vain sukupuolen perusteella. Tämän takia näitä pronomineja käytetään ruotsissa ja englannissa ainoastaan henkilöistä, esineistä englannissa sanotaan it ja ruotsissa det. Sen sijaan saksassa hän-sanoja (miehestä er, naisesta sie), käytetään vieläkin myös esineistä, maskuliineista er ja feminiineistä sie. Neutrien vastaava pronomini on es.
Norjan laivaston hävittäjät
thumb|right|Draug-luokan nimikkoalus KNM Draug thumb|right|USS Thomas, joka nimettiin myöhemmin KNM St. Albansiksi
Debian
Debian GNU/Linux on suosittu Linux-jakelupaketti. Debian perustuu Linux-ytimeen (myös GNU Hurd -ytimeen perustuva versio on kehitteillä). Debianin kehityksen alkupuolella se liittoutui läheisesti GNU-projektin kanssa, minkä vuoksi Debian käyttää nimessään muotoa ”GNU/Linux”.
Debian koostuu periaatteessa ainoastaan vapaasti lisensoiduista ohjelmista, joskin käytännössä mukaan paketoidaan myös muilla tavoilla lisensoituja ohjelmia. Debian-hanke on kehittänyt myös arvostetun Advanced Packaging Tool (APT) paketinhallintatyökalun.
Historia
pienoiskuva|200px|vasen|Debianista johdettujen jakeluiden sukupuu. Debianin perusti Ian Murdock vuonna 1993. Hän laati julkilausuman, jossa hän vaati sellaisen Linux-jakelun luomista, jota ylläpidettäisiin samalla avoimella asenteella kuin Linuxia ja GNU-hanketta. Murdock muodosti nimen ”Debian” omasta ja silloisen vaimonsa Debran etunimistä. Vuoden 1993 lopussa GNU-projektin johtaja Richard Stallman otti Murdockiin yhteyttä, koska GNUn oma Hurd-ydin ei näyttänyt valmistuvan ajoissa ja Stallman etsi sopivaa Linux-distribuutiota GNUn kumppaniksi. Murdock oli suopea GNUn ideaaleille ja omaksui Stallmanin ehdottaman ”GNU/Linux” -termin korostaakseen GNU-projektin ja Linux-yhteisön yhtenäisyyttä. Tuohon aikaan Murdock pelkäsi yhteisöjen erkanevan erityisesti GNU C Libraryn (glibc) forkkautumisen myötä.
Debian-hanke eteni aluksi hitaasti, ja sen ensimmäiset 0.9-alkuiset versiot ilmestyivät vuosina 1994 ja 1995. Ensimmäiset muille kuin i386-suoritinarkkitehtuurille tehdyt versiot ilmestyivät 1995, ja ensimmäiset 1.x-alkuiset versiot julkaistiin 1996. Hankkeen johtajaksi Ian Murdockin tilalle tuli samana vuonna Bruce Perens.
Bruce Perens lähti hankkeesta vuonna 1998 ennen Debian 2.0:n julkaisua. Se oli ensimmäinen glibc:hen perustuva Debian. Hankkeelle valittiin uudet johtajat, ja pian julkaistiin kaksi muuta 2.x-versiota, joissa kummassakin oli tuki entistä useammalle arkkitehtuurille ja entistä laajempi pakettivalikoima. Tänä aikana kehitettiin myös APT-työkalu ja Debianista alettiin laatia versiota, joka käyttää Hurd-ydintä. Ensimmäiset Debianiin perustuvat mutta itsenäiset Linuxit Corel Linux ja Stormixin Storm Linux ilmestyivät vuonna 1999. Niitä ei enää nykyisin kehitetä, mutta ne aloittivat Debianiin perustuvien käyttöjärjestelmien esiinmarssin.
Vuoden 2000 lopussa hanke muutti pakettien järjestelyä ja julkaisemista ottamalla käyttöön testaushaaran. Vuonna 2000 kehittäjät pitivät ensimmäisen Debconf-kokouksen, joka sittemmin järjestettiin vuosittain. Debianin vuonna 2002 ilmestynyt versio yli kaksinkertaisti Debianin pakettien lukumäärän ja tuki viittä uutta suoritinarkkitehtuuria. Hankkeen kymmenvuotisjuhlia vietettiin ympäri maailman 16. elokuuta 2003.
Projekti on pyrkinyt koko jakelun toistettavaan käännökseen. Maaliskuussa 2018 93% Debian 10 (Buster) -julkaisun paketeista oli käännettävissä toistettavasti.
Versiossa 12 asennusmediasta tarjotaan versiota, jossa on mukana ei-vapaata firmwarea. Nämä ovat tarpeen, jotta tietokoneen laitteet kuten verkkoyhteys ovat käytettävissä, mutta nämä ovat laitevalmistajan lisenssiehdoilla julkaistuja ja Debianissa ei siksi näitä ole ollut mukana aiemmin.
Paketinhallinta
Debian tunnetaan vakautensa lisäksi erityisesti paketinhallintajärjestelmästään, joka pohjautuu deb-paketteihin. Järjestelmää hallitaan dpkg- (Debian Package Manager) ja APT-ohjelmilla, joiden avulla päivittäminen käy helposti. APT-työkalun suosiosta kertoo se, että se on muokattu toimimaan myös RPM-paketinhallintajärjestelmässä. APT-työkalulla voi tutkia, onko järjestelmän nykyisiin paketteihin tullut päivityksiä, ja asentaa mahdolliset päivitykset automaattisesti. Myös kokonaan uusien pakettien asennus ja vanhojen pakettien poisto on yksinkertaista. Työkalujen toimintaan voi vaikuttaa komentoriviparametrein.
Esimerkkejä Debianin paketinhallintatyökaluista:
Versiot
Debian GNU/Linuxin saa ilmaiseksi Internetistä. Debianissa on kolme kehityshaaraa: stable, unstable ja testing. Stable on vakaa julkaisu. Siihen julkaistaan lähinnä tietoturvapäivityksiä, jotka sovitetaan ohjelmien vanhoihin versioihin.
Muun muassa Ubuntu pohjautuu Debianin testing-haaraan. LTS jatkaa vakaan julkaisun tukea vähintään viiteen vuoteen vapaaehtoisten henkilöiden ja yritysten toimesta.
Eri julkaisujen tunnukset ovat peräisin Toy Story -elokuvista:
Buster
Buster-julkaisussa on useita päivityksiä:
Tuetut suoritin- eli prosessoriarkkitehtuurit
Debian GNU/Linux on virallisesti saatavilla seuraaville suoritinarkkitehtuureille:
Lisäksi Debian on saatavilla seuraaville suoritinarkkitehtuureille, mutta tuki niille ei toistaiseksi riitä viralliseen asemaan tai ne ovat lakkautettuja:
Eri ytimille saatavia versiota, ei virallisen version asemaa:
Debian Live
Debian Live -järjestelmä on versio, jonka voi käynnistää suoraan ulkoiselta tallennusvälineeltä (CD, DVD, USB-muisti) tai verkon kautta ilman kiintolevylle suoritettavaa asennusta. Tätä järjestelmää voi käyttää Debianin kokeiluun ennen varsinaista asennusta tai sitä voi käyttää myös tietokoneen käynnistyslevynä. Valmiita Debian Live CD-levykuvia löytyy rescue- ja standard-levyille (tekstipohjainen käyttöliittymä) sekä GNOME-, KDE-, Xfce- ja LXDE-työpöytäympäristöillä i386- ja amd64-arkkitehtuureille. Kiintolevyasennuksen voi suorittaa käyttämällä CD:n sisältämää Debian-asenninta. Mukautettuja CD-levykuvia voi valmistaa live-helperin avulla. Live-helperillä voi tehdä CD-levykuvien lisäksi myös koneen käynnistäviä DVD-levyjä, levykuvia USB-muistitikuille tai verkkokäynnistyslevykuvia. Live-magic on livehelperin graafinen käyttöliittymä. Ging on taasen Debian GNU/kFreeBSD Live-CD.
Debianista johdettuja käyttöjärjestelmiä
Debianista on johdettu useita jakeluhaaroja, jotka käyttävät Debianin pakettienhallintaa. Yksi suosituimmista Debianiin perustuvista jakeluista on Ubuntu ja sen rinnakkaisversiot Kubuntu, Xubuntu ja Edubuntu. Myös Linux Mint on pohjimmiltaan Debian-johdannainen.
Muita Debian-pohjaisia järjestelmiä ovat:
Hall–Héroult-menetelmä
Hall–Héroult-menetelmä on teollisuuden eniten käyttämä alumiinin valmistusmenetelmä. Alumiinioksidi (Al2O3) pelkistetään 940–980 °C:n lämpötilassa alkuainealumiiniksi kryoliitti-liuoksessa (Na3AlF6), jossa on myös alumiinifluoridia. Liuokseen johdetaan sähkövirtaa siten, että hiilianodit reagoivat alumiinioksidin kanssa, jolloin syntyy sulaa alumiinia ja hiilidioksidia. Sula alumiini valuu pohjalle, josta se poistetaan. Alumiini viedään valimoon, jossa alumiinisulaan lisätään seosaineita parantamaan sen ominaisuuksia. Alumiinista poistetaan myös epäpuhtauksia kuten oksideja ja kaasuja. Alumiini valetaan esimerkiksi harkoiksi.
Historia
Ennen Hall–Héroult-prosessin keksimistä alumiinia yritettiin valmistaa monella eri tavalla. Sir Humphrey Davy yritti 1800-luvun alussa valmistaa alumiinia elektrolyysillä tässä kuitenkaan onnistumatta. Tämän jälkeen Hans Christian Ørsted kehitti menetelmän, jossa alkuainealumiinia valmistettiin kuumentamalla alumiinikloridia vakuumissa natriumin tai kaliumin läsnä ollessa. Ørsted saikin aikaan ensimmäisen alumiinipalan vuonna 1825. Vuonna 1854 ranskalainen opettaja Henri Sainte-Claire Deville kehitti menetelmää eteenpäin ja sai valmistettua ensimmäisen alumiiniharkon. Menetelmä oli kuitenkin epäkäytännöllinen. Alumiinikloridia oli erittäin vaikea käsitellä, ja natriumin tai kaliumin valmistaminen elektrolyysillä oli kallista. Tämän takia alumiinista tehdyt korut olivat jopa kultakorujakin arvokkaampia. Alumiiniharkot kelpasivat myös näyttelyesineiksi vuoden 1855 maailmannäyttelyyn. Vielä 1800-luvun loppupuolella alumiinin eristäminen vapaana alkuaineena oli hyvin kallista. Alumiini oli tuolloin kalliimpaa kuin kulta tai platina. Alumiinin jalostaminen oli niin työlästä, että vielä 150 vuotta sitten Ranskan keisari Napoleon III:n kerrotaan teettäneen kaikkein arvokkaimmille vierailleen aterimet alumiinista. Valmistuskulut vanhoilla menetelmillä pienenivät ajan kuluessa, mutta kun alumiinia käytettiin Washington-monumentin kärkikolmiossa, se oli edelleenkin kalliimpaa kuin hopea.
Menetelmän kehittyminen
Vuonna 1997 Amerikan kemian yhdistys (ACS) nimesi Hall–Héroult-prosessin ”a National Historic Chemical Landmark” -arvonimellä. Tämä oli tunnustus tärkeän menetelmän kehittämisestä kaupalliseen alumiinin tuotantoon.
Menetelmä
thumb|Hall–Héroult-laitteisto.
Hall-Héroult menetelmässä tapahtuvat seuraavanlaiset yksinkertaistetut reaktiot hiili-elektrodeilla:
Katodi:
Anodi:
Kokonaisreaktio:
Todellisuudessa enemmän CO2:a muodostuu anodilla kuin häkää (CO):
Alumiinimetallia ei voida tuottaa elektrolyysin avulla alumiinisuolan vesiliuoksesta, koska oksonium-ionit hapettavat helposti alkuainealumiinin. Vaikka sulaa alumiinisuolaa voitaisiin käyttää vesiliuoksen sijaan, alumiinioksidin sulamispiste on 2 072 °C, joten elektrolyysin käyttö on epäkäytännöllistä. Hall–Héroult-prosessissa alumiinioksidia, Al2O3, liuotetaan synteettisesti valmistettuun kryoliittisulatteeseen, Na3AlF6, sulamispisteen alentamiseksi, mikä helpottaa elektrolyysiä.
Puhtaan kryoliitin sulamispiste on 1 009 ± 1 °C. Kun pieni prosenttiosuus alumiinioksidia liuotetaan siihen, sen sulamispiste putoaa noin 1 000 °C:een. Sen lisäksi että kryoliitilla on matala sulamispiste, sitä käytetään menetelmässä elektrolyyttinä mm. koska se liuottaa alumiinioksidia hyvin, johtaa sähköä, hajoaa elektrolyyttisesti korkeammassa jännitteessä kuin alumiinioksidi ja sillä on pienempi tiheys kuin sulalla alumiinilla elektrolyysissä vallitsevissa lämpötiloissa.
Alumiinifluoridia AlF3 lisätään yleensä elektrolyyttiin. NaF/AlF3-suhdetta elektrolyytissä kutsutaan kryoliitti-suhteeksi ja se on puhtaassa kryoliitissa 3. Teollisessa tuotannossa AlF3:a lisätään siten, että kryoliitti-suhde on 2–3. Tällä saadaan laskettua sulamispistettä edelleen, jolloin alumiinin elektrolyysi voi tapahtua lämpötilassa 940–980 °C. Alumiinin tiheys on 2,3 g/ml lämpötilassa 950–1 000 °C. Elektrolyytin tiheyden tulisi olla alle 2,1 g/ml jotta sula alumiini erottuu elektrolyytistä ja asettuu elektrolyysikennon pohjalle. AlF3:n lisäksi muita aineita, kuten litiumfluoridia, saatetaan myös lisätä elektrolyyttiin muuttamaan sen eri ominaisuuksia (sulamispistettä, tiheyttä, sähkönjohtavuutta jne.)
Tämä sula seos elektrolysoidaan johtamalla 100–300 kA:n tasavirta alle 5 V:n jännitteellä sen läpi. Tämä aiheuttaa nestemäisen alumiinimetallin pelkistymisen hiilikatodilla, kun taas alumiinioksidin happi reagoi hiilen kanssa hiilianodilla tuottaen enimmäkseen hiilidioksidia.
Kennon käyttö
Elektrolyysikennoja käytetään tehtaissa 24 tuntia vuorokaudessa, jottei kennojen sula materiaali kiinteydy. Lämpötilaa kennoissa ylläpidetään sähköresistenssin avulla. Hiilestä koostuvan anodin hapettuminen lisää kennon energiatehokkuutta, mutta johtaa sen kulumiseen ja hiilidioksidin muodostumiseen.
Kiinteä kryoliitti on tiheämpää kuin kiinteä alumiini huoneenlämmössä, mutta nestemäinen alumiini on raskaampaa kuin sula kryoliitti noin 1 000 °C:ssa. Alumiini vajoaa elektrolyysikennon pohjalle josta sen säännöllisesti kerätään lapon avulla joka päivä, joka toinen päivä tai joka kolmas päivä, jotta vältytään pakolta käyttää suuren lämpötilan kestäviä pumppuja ja venttiilejä. Alumiinioksidia lisätään kennoihin kun alumiini on poistettu niistä. Eri kennoista kerätty alumiini sulatetaan yhteen, jotta saadaan valmistettua mahdollisimman tasalaatuinen tuote. Tämän jälkeen alumiinista valmistetaan esim. metallilevyjä. Menetelmällä saadaan tuotettua 99.5–99.8% puhdasta alumiinia.
Kennot tuottavat kaasuja anodilla. Kaasut ovat pääosin anodin kulutuksesta muodostunutta hiilidioksidia ja kryoliitista sekä sen lisäaineesta (AlF3) muodostunutta vetyfluoridia (HF). Moderneissa tuotantolaitoksissa vapautuneet fluoridit johdetaan takaisin elektrolyyttiin melkein kokonaan ja käytetään sitten jälleen elektrolyysissä. Karannut HF voidaan neutralisoida sen natriumsuolaksi, NaF:ksi. Vapautuneet hiukkaset otetaan kiinni sähkösuodattimilla tai muilla suodattimilla. CO2 yleensä vapautetaan sellaisenaan ilmaan.
Elektrodit
Kennojen elektrodit ovat pääosin koksia, joka on puhdistettu korkeassa lämpötilassa. Pikeä tai tervaa käytetään sidosaineena. Yleensä elektrodien materiaaleina käytetyt koksi ja piki ovat öljyteollisuuden sivutuotteita ja niiden tulee olla kyllin puhtaita jottei epäpuhtauksia päädy elektrodeista sulaan alumiiniin tai elektrolyyttiin.
On olemassa kaksi pääasiallista teknologiaa Hall–Héroult-prosessin käytössä: Söderberg ja esihehkutus. Söderberg anodeja käyttävissä kennoissa on 1 anodi per kenno. Anodi on tätä ympäröivässä kehikossa ja kun anodin pohja kuluu hiilidioksidiksi elektrolyysissä, menettää anodi massaansa. Anodimateriaali on amorfinen ja se vajoaa hitaasti kehikossaan. Lisää materiaalia tuodaan säännöllisesti anodin päälle koksista ja piestä tehtyjen brikettien muodossa. Briketit sulavat ja muuttuvat elektrolyysistä karkaavan lämmön vaikutuksesta elektrolyysin vaatimaksi puhtaaksi hiileksi. Tämä brikettien sulaminen ja muuntuminen vapauttaa Söderberg anodeja käyttävissä kennoissa enemmän syöpävaarallisia PAH-yhdisteitä ja muita haitallisia päästöjä kuin esihehkutettuja anodeja käyttävissä kennoissa. Osittain tästä syystä esihehkutetut anodit ovat tulleet yleisemmiksi alumiiniteollisuudessa. Lisää alumiinioksidia tuodaan elektrolyyttiin Söderberg anodin sivuilta kun elektrolyyttiseoksen pinnalla oleva kovettuma on ensin rikottu.
Esihehkutetuissa anodeissa on vähemmän pikeä kuin Söderberg anodeissa koska niiden tarvitsee olla vähemmän kiinteitä. Käyettyjen esihehkutettujen anodien jäänteitä käytetään uusien esihehkutettujen anodien valmistamiseen. Esihehkutetut anodit valmistetaan joka samassa tehtaassa kuin missä elektrolyysi tapahtuu tai sitten ne ostetaan tehtaaseen muualta.
Kennon altaan sisäpuoli on vuorattu koksista ja piestä valmistetulla katodimateriaalilla. Myös katodit hajoavat elektrolyysin aikana, mutta paljon hitaammin kuin anodit. Tämän vuoksi katodien valmistusmateriaalien ei tarvitse olla niin puhtaita, eikä niitä tarvitse huoltaa yhtä usein kuin anodeja. Kennon katodi tyypillisesti vaihtetaan 2–6 vuoden välein.
Anodiefekti
Anodiefektillä tarkoitetaan tilannetta jossa anodin pinnalle muodostuu liikaa kaasukuplia, jotka kerrokseksi yhtyessään lisäävät elektrolyysikennon resistenssiä, koska tällöin elektrolyytti koskettaa pienempiä alueita anodista. Nämä anodin ja elektrolyytin alueet kuumenevat sähkövirran keskittyessä kulkemaan vain niiden kautta ja kaasu laajenee entisestään kuumetessaan. Tällöin aiempaakin pienemmät alueet anodista ovat kosketuksissa elektrolyyttiin. Seurauksena on kennon tehon ja alumiinin tuoton väheneminen. Lisäksi efektin seurauksena muodostuu merkittävästi tetrafluorometaania (CF4), hieman heksafluoroetaania (C2F6) ja tavallista enemmän häkää. (CF4) ja (C2F6) ovat CFC-yhdisteitä, mutteivat haitallisia otsonikerrokselle. Sen sijaan ne ovat voimakkaita kasvihuonekaasuja. Anodiefekti on ongelma lähinnä Söderberg anodeja käyttävissä kennoissa, ei esihehkutettuja anodeja käyttävissä kennoissa.
Taloudelliset vaikutukset
Hall–Héroult-prosessin kehittämisen merkitys alumiinin tuotannolle on ollut valtava. Alumiinin tuottaminen Hall–Héroult-prosessilla auttoi yhdessä halvemman sähköenergian kanssa halventamaan alumiinista tehtyjen tuotteiden hintoja. Alumiinin halpenemisen vuoksi esimerkiksi Hugo Junkersilla oli mahdollisuus käyttää hyödyksi alumiinia ja alumiini-magnesium metalliseosta lentokoneiden valmistuksessa. Toisaalta Hall–Héroult-prosessi mahdollisti myös Howard Lundin kehittelemät alumiiniset kalastusvavat. Nykyään alumiinia hyödynnetään myös esimerkiksi virvoitusjuomatölkeissä.
Haarakolibrit
Haarakolibrit (Doricha) on kolibrien heimoon kuuluva lintusuku. Sukuun kuuluu kaksi neotrooppisella alueella elävää lajia.
LSD (yhtye)
LSD on superyhtye, jossa ovat mukana laulaja-lauluntekijät Labrinth ja Sia sekä DJ Diplo. He julkaisivat toukokuussa 2018 kappaleen ”Genius” ja noin viikko sen jälkeen kappaleen ”Audio”. Yhtyeen esikoisalbumi Labrinth, Sia & Diplo Present... LSD julkaistiin Columbia Recordsin kautta huhtikuussa 2019.
Labrinth
Labrinth on brittiläinen laulaja ja rap-artisti. Hän on tullut tunnetuksi yhteistöistään Nicki Minajin, Rihannan, Ed Sheeranin ja The Weekndin kanssa.
Sia
Sia on australialainen laulaja, lauluntekijä ja tuottaja. Hänet tunnetaan muun muassa soolokappaleistaan ”Cheap Thrills”, ”Chandelier” ja ”Elastic Heart”. Niiden lisäksi hän on tehnyt musiikkia esimerkiksi Beyoncélle ja Rihannalle.
Diplo
Diplo on yhdysvaltalainen DJ ja tuottaja. Hän nousi julkisuuteen tuotettuaan brittiläisen M.I.A:n esikoisalbumin vuonna 2004 ja tämän suosiota keränneen kappaleen ”Paper Planes” vuonna 2007. Sen jälkeen hän on tehnyt yhteistyöprojekteja muun muassa Major Lazerin ja Mark Ronsonin kanssa.
Simo Rouvali
Simo Rouvali (s. 13. marraskuuta 1975 Naantali) on suomalainen entinen jääkiekkoilija, joka edusti koko SM-liigauransa ajan Turun Palloseuraa vuosina 1994–1999. Hän pelasi SM-liigan runkosarjassa yhteensä 207 ottelua tehoin 30+40=70. Jäähyminuutteja kertyi 178. Rouvali pelasi urallaan myös puolustajana.
Ura
Rouvali oli TPS:n oma kasvatti. Hän pelasi ensimmäiset miesten pelinsä kaudella 1994–1995, jolloin noin puolet kaudesta kului I-divisioonajoukkue Kiekko-67:ssä ja puolet Rouvali pelasi SM-liigaa TPS:ssä. Hän pelasi SM-liigan runkosarjassa 19 ottelua tehoin 4+1=5 ja pudotuspeleissä viisi ottelua ilman tehopisteitä. Rouvali voitti Suomen-mestaruuden keväällä 1995.
Kausi 1995–1996 oli Rouvalille ensimmäinen kokonainen SM-liigassa. Hän teki yhden kauden piste-ennätyksensä tekemällä 44 ottelussa tehot 10+11=21. Rouvalin kausi päättyi SM-hopeaan keväällä 1996. Kaudella 1996–1997 TPS pelasi myös European Hockey Leaguessa. Joukkue ja Rouvali voittivat Euroopan mestaruuden, kun TPS voitti kotonaan Moskovan Dynamon lukemin 5-2. Rouvalin kausi SM-liigassa päättyi hopeaan toisen kerran keväällä 1997.
Enrico de Rossi
Enrico de Rossi (14. marraskuuta 1805 Napoli – 1897?) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 19. joulukuuta 1829 ja valittiin Casertan hiippakunnan johtoon 17. tammikuuta 1856. Piispaksi vihkiminen seurasi 22. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Girolamo d'Andrea. De Rossi osallistui Vatikaanin ensimmäiseen kirkolliskokoukseen. Hän erosi tehtävistään piispana 12. kesäkuuta 1893, ja samana päivänä hänet nimitettiin Antiochia in Pisidian titulaariarkkipiispaksi.
Simo Rouvali
Ura
Kaudella 1998–1999 Rouvali teki uransa toiseksi parhaat pisteet tehoilla 5+13=18 ja hän voitti keväällä 1999 toisen Suomenmestaruutensa.
Halvaantuminen
12. kesäkuuta 1999 Rouvali oli mestaruuteen päättyneen kauden jälkeen viettämässä vapaa-aikaansa Samppalinnan maauimalassa, Turussa. Hän hyppäsi pää edellä uima-altaan matalasta päästä veteen ja löi sukeltaessaan päänsä altaan pohjaan. Rouvalin selkäranka vioittui neljännen ja viidennen nikaman kohdalta, jonka seurauksena hän sai neliraajahalvauksen. Samalla Rouvalin SM-liigaura päättyi vain 23-vuotiaana.
Järveläinen
Järveläinen on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Gibellina
Gibellina on kunta Italiassa Sisilian länsiosassa olevassa Trapanin maakunnassa.
Bio Huvimylly
Bio Huvimylly oli elokuvateatteri Raahessa. Se oli toiminnassa samalla paikalla vuosina 1937–2011. Huvimylly oli Raahen ainoa elokuvateatteri. Alkuperäinen, suojeltu rakennus on yhä olemassa, ja se on tarkoitus kunnostaa kulttuurikäyttöön vuoteen 2026 mennessä.
Gibellina
pienoiskuva|vasen|Grande Cretto Gibellina tuhoutui täysin Belicejoen laaksossa tapahtuneessa voimakkaassa maanjäristyksessä vuonna 1968. Tuhoutunut kylää ei kunnostettu Uusi kylä, Gibellina Nuova, päätettiin rakentaa yli kymmenen kilometrin päähän vanhasta kylästä. Vanhan kylän raunioista kuvanveistäjä Alberto Burri teki yhden maailman suurimmista veistoksista. Maataideteos nimeltä Grande Cretto on betonista tehty labyrintti.
Bio Huvimylly
Historia
Bio Huvimyllyn rakennustyöt alkoivat syyskuun vuoden 1936 loppupuolella ja rakennus valmistui maaliskuussa 1937. Suunnittelija on jäänyt tuntemattomaksi. Rakennus vastaa malliltaan 1930-luvulla elokuvateattereille suositeltua mallia. Se rakennettiin kuitenkin niin sanotulle välitontille, ei kulmatontille.
1960-luvulla paikkamäärää vähennettiin talouden vuoksi. Pienempi paikkamäärä pienensi elokuvista maksettavia kopiovuokria. Se myös toi niin sanotun pienteatterilisän. 1960-luvulla rakennus sai myös sisävessat. Alkuperäisen rakennuttajan Kaarlo Siposen kuoltua vuonna 1962 rakennus siirtyi perikunnan hoidettavaksi. Vuonna 1973 Velikalle Siponen osti teatterin. Myöhemmille omistajilleen teatteri siirtyi vuonna 2004.
Elokuvateatteri on säilynyt varsin hyvin alkuperäisenä rakennuksena, tosin sisäpuolella on melkein kaikki uusiutunut. Teatteri sai uudet istuimet, Dolby-stereot ja helmiäisvalkokankaan. Alun perin sisäänkäynti oli kadun puolelta pääovista ja uloskäynti takaa valkokankaan vasemmalta puolelta. Parvekekatsomosta poistuttiin rakennuksen vasemmalla puolella olevia tikkaita pitkin. Sittemmin sekä ulos- että sisäänkäynti on tapahtunut pääovista kadun puolella.
Alun perin elokuvateatterissa oli yli 300 paikkaa, mutta sittemmin niitä vähennettiin muun muassa paloturvallisuussyistä. Lopullinen paikkamäärä oli 230. Huvimyllyssä oli myös parvekekatsomo ja aitiopaikat.
Ametistikolibrit
Ametistikolibrit (Calliphlox) on kolibrien heimoon kuuluva lintusuku. Sukuun kuuluu neljä neotrooppisella alueella elävää lajia.
Bio Huvimylly
Toiminnan päättyminen
Bio Huvimyllyn vuokrasopimus päättyi marraskuussa 2011. Tontin omistanut Soveliuksen Apurahasäätiö ei jatkanut vuokrasopimusta rakennuksen omistajan kanssa. Museovirasto on Bio Huvimyllyn säilyttämisen kannalla. Teatteriin on kuitenkin suunniteltu uutta toimintaa, ja kesällä 2022 Raahen kaupungille jätettiin toimintasuunnitelma Bio Huvimyllyn tulevaisuudesta. Huhtikuussa 2023 Huvimyllyssä järjestettiin konsertti. Rakennuksessa ei kuitenkaan ole esimerkiksi lämmitystä.
Epirubisiini
Epirubisiini (C27H29NO11) on antrasykliineihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää lääketieteessä useiden eri syöpien hoitoon.
Ominaisuudet ja käyttö
Huoneenlämpötilassa epirubisiini on punaoranssia kiteistä ainetta. Yhdiste on optisesti aktiivinen ja sen ominaiskiertokyky metanoliliuoksessa on +274. Epirubisiini on doksorubisiinin epimeeri.
Haittavaikutukset
Tyypillisiä epirubisiinin haittavaikutuksia ovat muutokset verenkuvassa esimerkiksi trombosytopenia, luuydintoksisuus eli myelosuppressiivisuus ja huonovointisuus. Veriarvot yleensä palautuvat normaaliksi kolmen kuukauden kuluttua hoidon lopettamisesta. Antrasykliineille tyypillisesti epirubisiini on myös sydäntoksisuus, joskin tämä vaikutus ei ole yhtä voimakas kuin daunorubisiinilla tai doksorubisiinilla.
Synteesi
Epirubisiini on puolisynteettinen yhdiste ja doksorubisiinin johdannainen. Sen tuottamiseen on useita menetelmiä, jotka kaikki lähtevät valmistamalla epirubisiinin daunosamiiniosasta trifluoriasetyloidun johdannaisen. Eräs menetelmä perustuu siihen että johdannaisen sokerinosan hydroksyyliryhmä voidaan hapettaa ketoryhmäksi ja pelkistää selektiivisesti natriumboorihydridin avulla. Trifluoriasetyyliryhmän hydrolyysin seurauksena muodostuu epirubisiinia.
Róbert Petrovický
Róbert Petrovický (s. 26. lokakuuta 1973 Košice, Tšekkoslovakia) on slovakialainen pelaajauransa lopettanut jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän toimii Lausanne HC:n alle 20-vuotiaiden joukkueen päävalmentajana.
Ura
Petrovickýn pelatessa Slovakiassa hän oli hyökkäävä keskushyökkääjä, joka teki paljon tehopisteitä. Kaudella 1991–1992 hän teki HK Dukla Trenčínin joukkueessa 46 ottelussa 61 tehopistettä ja voitti sarjan mestaruuden. Hän pelasi samalla kaudella nuorten MM-kilpailuissa hyvin, mikä teki hänestä superlupauksen. NHL-seura Hartford Whalers varasi Petrovickýn yhdeksäntenä pelaajana vuoden 1992 varaustilaisuudessa. Myöhemmin samana vuonna hän matkusti Pohjois-Amerikkaan. Hän jäi kuitenkin kauas hänen kohdistetuista odotuksista.
Petrovický pelasi Whalersissa kaksi kautta, joista jälkimmäinen meni lähes kokonaan AHL:ssä farmijoukkue Springfield Indiansissa, jossa hän teki 74 ottelussa 82 tehopistettä. Kaudeksi 1995–1996 hän siirtyi Dallas Starsiin, jossa hän pelasi vain viisi ottelua. Hän pelasi kaudella kolmessa farmijoukkueessa. Kaudeksi 1996–1997 Petrovický siirtyi St. Louis Bluesiin, jossa hän teki 44 ottelussa 19 tehopistettä. Seuraavan kauden hän pelasi kokonaan Worcester IceCatsissa, jossa hän oli 61 tehopisteellään joukkueen toiseksi paras pistemies Michal Handzušin jälkeen.
Kaudeksi 2001–2002 Petrovický siirtyi sveitsiläiseen HC Ambrì-Piottaan, jossa hän teki 38 ottelussa 48 tehopistettä. Kaudeksi 2003–2004 hän siirtyi SCL Tigersiin, jossa hän pelasi vain 24 ottelua. Tämän jälkeen hän siirtyi ZSC Lionsiin, jossa hän teki 50 pistettä ollen joukkueen toiseksi paras pistemies Randy Robitaillen jälkeen. Kaudella 2005–2006 hän pelasi vain 19 ottelua. Kausi 2006–2007 jäi Petrovickýn viimeiseksi seurassa.
Petrovický aloitti kauden 2007–2008 Tšekin Extraligassa HC Vítkovicessä, mutta siirtyi 11 pelatun ottelun jälkeen Allsvenskanissa pelaavaan Leksandsiin. Seuraavan kauden hän aloitti jälleen Vítkovicessa, josta siirtyi Leksandsiin. Kaudeksi 2009–2010 hän palasi neljän ottelun ajaksi kasvattaseuraansa HK Dukla Trenčíniin, josta hän siirtyi kesken kauden KHL:ssä pelaavaan Dinamo Riikaan. Hän teki 34 pelaamassaan ottelussa 20 tehopistettä.
Lokakuussa 2010 Petrovický siirtyi SM-liigassa pelaavaan KalPaan loppukauden kattavalla sopimuksella. Siihen sisältyi marraskuun maajoukkuetaukoon kestävä molemminpuolinen optio. Petrovický jatkoi KalPassa option jälkeenkin, kun hän jatkoi sopimustaan marraskuussa 2010. Hän pelasi 13 ottelua tehopistein 2+5=7, kunnes Petrovický purki sopimuksensa omasta aloitteestaan joulukuussa 2010. Hän teki joulukuussa loppukauden mittaisen sopimuksen Dinamo Riian kanssa ja teki runkosarjassa 20 ottelussa vaisut tehot 1+2=3. Pudotuspeleissä Petrovický pelasi 11 ottelua ja teki niissä kolme tehopistettä. Kaudeksi 2011–2012 hän siirtyi Tšekin Extraligan HC Kometa Brnoon.
Maajoukkueura
Petrovický edusti Tšekkoslovakiaa alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa vuonna 1991 (joukkue voitti kultaa) ja nuorten MM-kilpailuissa vuonna 1992. Hän edusti ensimmäistä kertaa Slovakiaa arvoturnauksessa vuoden 1994 Lillehammerin olympialaisissa, joissa hän teki kahdeksassa ottelussa seitsemän tehopistettä. Hän pelasi vuonna 1995 1. divisioonan MM-kilpailuissa. Petrovický edusti Slovakiaa vuoden 1998 Naganon olympialaisissa, joissa hän teki neljässä ottelussa kolme tehopistettä.
Petrovický pelasi vuoden 2001 MM-kilpailuissa. Hän pelasi jo kolmannet peräkkäiset olympialaisensa vuonna 2002 Salt Lake Cityssä. Samana vuonna hän oli voittamassa Slovakian historian ensimmäistä kultamitalia Ruotsin MM-kisoissa, joissa hän teki kaksi tehopistettä. Hän oli Slovakian kapteeni vuoden 2008 Kanadan MM-kisoissa. Hän teki kisoissa tehopisteet 4+2=6 viidessä ottelussa.
Muuta
Petrovickýn pikkuveli Ronald on myös jääkiekkoilija, joka on pelannut yli 300 NHL-ottelua. Hänen poikansa Rayen pelaa Mestistä Joensuun Kiekko-Pojissa.
Paholaiskolibrit
Paholaiskolibrit (Calothorax) on kolibrien heimoon kuuluva lintusuku. Sukuun kuuluu kaksi neoarktisella alueella elävää lajia.
Les Leston
Alfred Lazarus Fingleston, paremmin tunnettu nimellä Les Leston (16. joulukuuta 1920 Bulwell, Nottinghamshire – 13. toukokuuta 2012), oli brittiläinen moottoriurheilija, joka ajoi kolme Formula 1 -osakilpailua.
Luettelo Islannin kunnista
right|300px|thumb|Islannin kuntajako Tämä on luettelo Islannin kunnista toukokuun 2022 kuntaliitosten jälkeen. Maa on jaettu yhteensä 64 kuntaan.
Ivar Thomé
thumb|Ivar Thomé Ivar Alfred Thomé (11. joulukuuta 1882 Alajärvi – 1. helmikuuta 1918 Vihti) oli suomalainen arkkitehti, Valter Thomén veli ja työtoveri. Hän kuoli sisällissodan alkupäivinä joukkosurmassa Vihdin Nummelassa.
Nuoruus
Thomé kuului poikkeuksellisen lahjakkaaseen veljessarjaan, jossa Verner Thomé oli taidemaalari, William Thomé Thomén metsäkonttorin, myöhemmin Thomesto, perustaja, ja Valter Thomé jo näyttöä antanut arkkitehti. Veljesten isä oli aluemetsänhoitaja Johan Henrik Thomé, joka oli valmistunut Evon metsäopiston ensimmäiseltä kurssilta. Isän virkatyön vuoksi perhe asui isän virkatalossa Mustakorven torpassa Alajärvellä, jossa pojat varttuivat. Sukutarinan mukaan isänpuoleisen suvun esi-isä oli päätynyt Skotlannista merimiehenä Ruotsiin, ja hänen jälkeläisistään monet hakeutuivat virkamiehiksi, yksi Suomeen. Veljessarjan isä Johan Henrik syntyi 1839 ja valmistui metsänhoitajaksi. Hän avioitui 1871 serkkunsa Agnes Wallinin kanssa 1864. Perheeseen syntyi neljä poikaa ja neljä tyttöä. Perheen lapset saivat alkuun opetusta kotona, jossa heitä opetti pääasiassa äidin naimaton sisar Helena Wallin ja hänen ohellaan isä.
Perhe oli ruotsinkielinen, mutta täysin suomenkielisessä ympäristössä lapset oppivat suomen, tosin pohjalaisella murteella. Kaikki pojat lähetettiin aikanaan Ouluun ruotsinkieliseen lyseoon Svenska lyceum i Uleåborg, Ivar vuonna 1892. Koulumenestys oli hänellä koulun loppuun suorittaneista veljeksistä huonoin, Verner keskeytti lyseon. Ivar aloitti arkkitehtiopinnot Helsingissä, mutta koska uuden lain nojalla oli vaara joutua kutsuntoihin eikä nuoren miesten lakkoilu tuottanut tulosta, hän siirtyi 1904 Ruotsiin, jossa hän jatkoi opintoja Tukholman teknillisessä korkeakoulussa. Kun tilanne kutsuntojen osalta muuttui Ivar palasi Suomeen.
Ura
Ivar valmistui arkkitehdiksi 1907. Valter Thomé oli toiminut jo vuosia arkkitehtina, ja Ivar tuli hänen toimistoonsa apulaiseksi. Vuonna 1911 he perustivat yhteisen toimiston Arkitekturbyrå Valter & Ivar Thomé taloon, jonka nykyinen osoite on Eteläranta 12. Veljeksistä Valter oli suurten linjojen mies, joka suunnitteli asemakaavoja ja julkisivuja, Ivar taas arkkitehtina yksityiskohtiin paneutuva esteetikko. Toimisto piirsi erityisesti pankkeja ja apteekkeja, ja Ivarin vastuulla oli pankkisalien ja apteekkien sisustus. Lisäksi hän piirsi pientaloja ja suunnitteli liikemerkkejä, teollisten tuotteiden pakkauksia ja jopa leluja, joita oli esillä vuoden 1908 teollisuusnäyttelyssä. Veljekset Ivar ja Verner pitivät yhteisnäyttelyn vuonna 1910 Ateneumissa, mutta Ivarin työt eivät saaneet kovin lämmintä vastaanottoa, Verner taas todettiin nousevaksi kyvyksi. Ivar voitti 1913 kesäasuntojen suunnittelukilpailun ja menestyi 1914 työväen asuntojen suunnittelukilpailussa. Hän jäi kuitenkin sekä arkkitehtina että taiteilijana veljiensä Valterin ja Vernerin varjoon. Valter ja Ivar Thomén toimistoa työllisti Serlachius Mäntässä, jonne he suunnittelivat useita rakennuksia ja asemakaavan. Toinen heitä työllistänyt suuryritys oli Ahlström, ja he toimivat yrityksen pääarkkitehteina Varkaudessa, Noormarkussa ja Karhulassa.
Ivar oli veljeksistä nuorin, ja hän oli käytökseltään tasapainoisin ja hillityin, "hyvä ja hiljainen luonne", kuten William Udd sanoi. Ivar avioitui veljeksistä ensimmäisenä, vuonna 1911 Sigrid Rotkirchin kanssa, jonka isä oli korkea rautatievirkamies. He saivat kolme lasta.
Valter Thomé osti 1913 Kirkkonummelta Medvastön ratsutilan, mutta vielä saman vuoden aikana muut veljet tulivat tilan omistajiksi muodostetun osakeyhtiön kautta, jonka isännöitsijäksi tuli alkuun Ivar. Veljesten vakituiset asunnot olivat kuitenkin Helsingissä, Ivarin perhe asui Pursimiehenkatu 27:n suuressa jugendtalossa. thumb|[[Stockmannin Helsingin keskustan tavaratalo|Stockmannin tavaratalon suunnittelukilpailun voittanut Valter & Ivar Thomén työ. Sen pohjalta piirustukset teki Sigurd Frosterus.]] Vernerin ja Ivarin toimisto sai ajan myötä mainetta ja menestyi. He voittivat aikakauden merkittävimmän suomalaisen arkkitehtikilpailun, Heikinkadun (Mannerheimintien) varteen rakennettavan Stockmannin tavaratalon. Toiseksi tuli Sigurd Frosterus. Suunnitelmissa oli myös Vanhan ylioppilastalon purkaminen, ja hahmotelma sen tilalle tulevasta rakennuksesta oli jo tehty. Se hanke kuitenkin hautautui, koska ylioppilaskunta ei halunnut purkaa vanhaa rakennusta. Frosteruksen vastuulle tuli aikanaan suunnitella tavaratalo Thoméiden suunnitelman pohjalta.
Kun työt vähenivät, Valter ja Ivar piirsivät Medvastön tilalle 22-vuotiaana kuolleen sisarensa Agnes Maria Thomén muistolle omistettavan lastenkodin, Maja Thomés Barnhem å Medvastö. Sen talouden pohjaksi he olivat perustaneet rahaston. Piirustukset oli päivätty tammikuulle 1918. Se oli heidän viimeinen työnsä ja jäi toteuttamatta. Ivar oli jo edellisenä syksynä hakeutunut Hämeenlinnaan kaupunginarkkitehdiksi, kun Verner suunnitteli oman toimiston perustamista Pietariin.
Kuolema
Kolme Thomén veljestä, William, Valter ja Ivar, lähtivät Helsingistä 30. tammikuuta 1918 pyrkimään kohti pohjoista rintaman taakse valkoisten riveihin. Ryhmässä oli heidän lisäkseen arkkitehti Väinö Hollo, metsänhoitaja Frans Wegelius, metsäylioppilas Erik Castrén ja lainopin ylioppilas Väinö Vuoristo. Arkkitehti J. S. Sirén ei perhesyistä lähtenyt mukaan vastoin alkuperäistä suunnitelmaa. Aseistettu ryhmä jäi kiinni Nummelassa, ja heidät vietiin työväentalo Rientolaan. Hyvinkääläisen radikaalipunaisen Lauri Karan johtama joukko surmasi ryhmän 1. helmikuuta maltillista työväenliikettä edustavan Edvard Helteen voimakkaasta vastustuksesta huolimatta. Ruumiit haudattiin samaan suohautaan Koivissiltaan, johon oli samana päivänä haudattu toinen valkoisten ryhmä. Kaikki ruumiit siirrettiin myöhemmin Helsinkiin, ja Thomét haudattiin 1. maaliskuuta Hietaniemen hautausmaalle. Ystävät teettivät haudalle jykevän muistomerkin.
Thomén veljeksistä kirjan kirjoittanut Marko Paavilainen sanoo, että toisin kuin aikalaislähteissä oli kirjoitettu, Thoméiden ryhmää ei pahoinpidelty Rientolassa eikä heitä kidutettu surmapaikalla, mikä ilmenee ruumiinavaukset tehneiden lääkärien selostuksista.
Tanskan miehitys
thumb|Tanskalaisista kootun SS-yksikön Schalburgin armeijakunnan päämaja Tanskan miehitys on Tanskan historian ajanjakso toisessa maailmansodassa, joka alkoi Saksan vallatessa maan 9. huhtikuuta 1940 ja päättyi Saksan antautumiseen 5. toukokuuta 1945. Miehitys kesti siis yli viisi vuotta. Muista Saksan valtaamista alueista poiketen pääosa Tanskan hallinnosta jatkoi toimintaansa kuten ennen valtausta aina vuoteen 1943. Tanskan hallitus ja kuningas eivät poistuneet sodan aikana maasta, vaan tanskalainen hallinto jatkoi pääosin toimintaansa lakkauttamiseensa saakka 1943.
Färsaaret, Islanti ja Grönlanti
Tanskan valtauksen jälkeen brittijoukot nousivat maihin Färsaarilla estääkseen saksalaisia hyödyntämästä saaria. Islanti, jonka päämiehenä oli Tanskan hallitsija, joutui samoin brittijoukkojen miehittämäksi. Myöhemmin Islannin hallinta siirrettiin Yhdysvalloille, joka siirron aikana oli vielä puolueeton. Islanti sai täyden itsenäisyyden jo ennen Tanskan miehityksen päättymistä 1944.
Yhdysvallat lupautui Tanskan valtauksen aikana puolustamaan Grönlantia mahdollisen miehityksen varalta. Sopimus sisälsi mahdollisuuden rakentaa tukikohdan saarelle.
Protektoraattihallinto 1940–1943
Tanskalaisten mielipiteet jakautuivat suhtautumisessa Saksaan ja saksalaisiin. Pieni osa oli avoimen natsimielisiä ja toiset etsivät taloudellista etua käymällä miehittäjien kanssa kauppaa ja osan muodostaessa vastarintaryhmiä pääosan jatkaessa kuitenkin elämäänsä kuten ennen miehitystä. Tanskan hallituksen yhteistyöhalukkuuden seurauksena Saksan hallinto ilmoitti kunnioittavansa Tanskan itsemääräämisoikeutta ja alueellista hallintoa sekä puolueettomuuta.
Hallituksen kokoonpano pysyi lähes muuttumattomana ja parlamentti jatkoi toimintaansa lähes samoin kuin ennen miehitystä. Tanskan valtionhallinto jatkoi sisäpoliittisesti kuten aiemmin. Poliisi ja oikeuslaitos säilyivät tanskalaisten valvonnassa ja monista muista maista poiketen kuningas Kristian X pysyi maassa ja sen valtionpäämiehenä. Myös Tanskan armeija jatkoi toimintaansa itsenäisenä.
Vastarinnan lisääntyminen
Tanskan ja Saksan hallinnon yhteistyö loppui elokuussa 1943. Maahan julistettiin poikkeustila, ja Tanskan armeija riisuttiin aseista. Saksa alkoi koventaa otettaan maasta. Syksyllä 1944 Saksan armeija pidätti 2 000 tanskalaista poliisia ja lähetti heidät keskitysleirille syytettyään heitä yhteistyöstä vastarintaliikkeen kanssa.
Vastarinta alkoi kasvaa vahvemmaksi. Sabotaaseja tehneiden vastarintaliikkeiden lisäksi tanskalaiset alkoivat lakkoilla. Kymmeniä lakkolaisia surmattiin, ja vastarintaliike otti hengiltä noin 400 tanskalaista ilmiantajaa. Ilmiantajien murhista yli puolet tehtiin sodan viimeisinä kuukausina vuonna 1945.
Kun liittoutuneet vapauttivat Tanskan 5. toukokuuta, saksalaiset eivät tehneet vastarintaa. Sen sijaan tanskalaiset Saksaa tukeneet ja Saksalle vastarintaa tehneet ottivat muutaman kerran yhteen.
Ludvig Faddejev
Ludvig Dmitrijevitš Faddejev oli venäläinen matemaatikko ja teoreettinen fyysikko. Hän on yksi modernin matemaattisen fysiikan kehittäjistä.
Francesco Cuccarese
thumb|right|Francesco Cuccarese
Viki Raaska
thumb|right|Raaska (kesk.) tekemässä haastattelua. Vihtori (Viki) Raaska (1. huhtikuuta 1903 Äyräpää – 4. marraskuuta 1960 ) oli suomalainen insinööri ja radiotoimittaja.
Raaskan vanhemmat olivat maanviljelijä Heikki Raaska ja Anna Kapanen. Hän suoritti oppikoulun 1920 ja valmistui insinööriksi Mittweidassa Saksassa 1925.
Francesco Cuccarese
Cuccarese sai 6. kesäkuuta 1987 nimityksen Casertan hiippakunnan johtoon ja arkkipiispan henkilökohtaisen tittelin.
Espanjanrusakko
Espanjanrusakko (Lepus castroviejoi) on keskikokoinen jänislaji. Sitä tavataan vain Pohjois-Espanjassa Cantabrianvuorilla.
Espanjanrusakko painaa noin 2,9 kiloa.
Francesco Cuccarese
21. huhtikuuta 1990 Cuccarese nimitettiin Pescara-Pennen arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 4. marraskuuta 2005.
Kivelä
Kivelä voi tarkoittaa seuraavia:
Adobe FreeHand
Adobe FreeHand (aiemmin Aldus FreeHand ja Macromedia FreeHand MX) oli graafiseen suunnitteluun käytetty tietokoneohjelma. Se käytti tekniikkanaan vektorigrafiikkaa ja sopi sekä sähköiseen että painettuun julkaisuun. Ohjelmaa kehitti aluksi Aldus ja myöhemmin Macromedia, mutta Adoben ostettua Macromedian vuonna 2005 myös FreeHand siirtyi Adobelle. Adobe ilmoitti vuonna 2007, ettei se jatka ohjelman kehittämistä, vaan ohjelman korvaa Adoben oma vektorisuunnitteluohjelma Illustrator.
Vektorigrafiikka käyttää tallennustilaa säästeliäämmin kuin bittikartat ja sitä voidaan suurentaa ilman laadun heikentymistä. Ohjelmalla pystyi tekemään esitteitä, mainoksia ja muita vastaavia painotöitä. Ohjelman tukema PostScript- ja monisivuisten PDF-tiedostojen tulostus oli ammattilaisten käyttämä painotöissä, ja HTML-tallennus mahdollisti nettisivujen tekemisen. Ohjelmassa oli kattava tuki standardiksi muodostuneelle alun perin Macromedian ja sittemmin Adoben kehittämälle Flash-formaatille. Flash antoi mahdollisuuden tehdä tiedostokooltaan pieniä vektorimuotoisia kuvia ja animaatioita nettisivuille.
Richard Peto
Richard Peto (s. ) on brittiläinen tilastotieteilijä ja epidemiologi, sekä Oxfordin yliopiston lääketieteellisen tilastotieteen ja epidemiologian emeritusprofessori (emeritus). Hänelle myönnettiin vuonna 2000 Suomessa tieteen akateemikon arvo.
Pak Song-chol (yleisurheilija)
pienoiskuva|Pak Song-chol Lontoon olympiamaratonilla vuonna 2012.Pak Song-chol (s. 10. marraskuuta 1984 Etelä-Hwanghae) on pohjoiskorealainen kestävyysjuoksija. Hän voitti Pjongjangin maratonin miesten kilpailun vuosina 2007 sekä 2008 ja lisäksi sijoittui siinä toiseksi vuonna 2010. Hän kilpaili myös vuoden 2009 yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa Berliinissä. Olympialaisiin Pak on osallistunut kahdesti. Vuoden 2008 kesäolympialaisissa Pekingissä hän jäi maratonissa 40. ja kesäolympialaisissa 2012 Lontoossa 52. sijalle. Lontoossa hän toimi Pohjois-Korean lipunkantajana.
Salvatore Bocchetti
thumb|Salvatore Bocchetti Spartak Moskovan ottelussa vuonna 2013.
Salvatore Bocchetti (s. 30. marraskuuta 1986 Napoli) on italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän pelasi kotimaansa sarjojen lisäksi useita vuosia Venäjän valioliigassa. Hän kuului Italian joukkueeseen maailmanmestaruuskilpailuissa 2010.
Bocchetti edusti Italian Serie A:ssa Ascolia, Genoaa, Milania ja Hellas Veronaa sekä alemmilla sarjatasoilla muitakin joukkueita. Venäjän valioliigassa hän edusti Rubin Kazania ja Spartak Moskovaa. Hän pelasi Serie A:ssa 76 ottelua, joissa hän teki yhden maalin, maaliskuussa 2010 Palermoa vastaan. Hän pelasi Venäjän valioliigassa 147 ottelua, joissa hän teki 14 maalia. Hän voitti Rubin Kazanin joukkueessa Venäjän cupin vuonna 2012 ja Spartak Moskovan joukkueessa Venäjän liigamestaruuden vuonna 2017.
Bocchetti pelasi Pekingin olympialaisissa 2008 Italian puolivälieriin yltäneessä joukkueessa kaikki neljä ottelua avauskokoonpanossa. Hän pelasi Italian A-maajoukkueessa viisi maaottelua vuosina 2009–2010. Hän kuului Italian joukkueeseen MM-kilpailuissa 2010 mutta ei saanut turnauksessa peliaikaa.
Aarne Hyvärinen
Aarne Hyvärinen (s. 16. marraskuuta 1940) on suomalainen kirjailija.
Hyvärinen palkittiin J. H. Erkon kirjoituskilpailussa vuonna 1966.
Algerian cup
Algerian cup on Algerian jalkapallon kansallinen cup-kilpailu. Sitä on pelattu lokakuusta 1962 lähtien. Eniten voittoja ovat keränneet USM Alger ja ES Sétif, joilla molemmilla on tilillään kahdeksan cup-mestaruutta. Cup toimii alusta alkaen pudotuspelin tavoin.
Severnaja Keltma
Severnaja Keltma on Vienanjoen vesistöön kuuluvan Vytšegdan sivujoki Komin tasavallan Ust-Kulomin piirissä Venäjällä. Sen pituus on 155 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 7 960 neliökilometriä.
Severnaja Keltman ja Kaman sivujokeen Južnaja Keltmaan laskevan Džuritš-joen välille rakennettiin vuosina 1785–1822 Katariinan kanava (ven. Severo-Jekaterininski kanal). Vähäisen käytön takia se suljettiin jo vuonna 1838.
Junrey Balawing
Junrey Balawing (12. kesäkuuta 1993 – 28. heinäkuuta 2020) oli maailman lyhyin mies: Hän oli vain 59,93 senttiä pitkä. Balawing sai tittelin tullessaan täysi-ikäiseksi 12. kesäkuuta 2011. Siihen saakka lyhyin oli ollut Khagendra Thapa Magar. Balawing kuoli 27-vuotiaana heinäkuussa 2020.
Veitsiluodon kirkko
Veitsiluodon kirkko on Kemin seurakunnan kirkko ja seurakuntakeskus Hepolan kaupunginosassa Kemissä.
Kirkon suunnittelusta järjestettiin kutsukilpailu, joka päättyi 15. maaliskuuta 1950. Osallistujina olivat arkkitehdit Arvo Murama, Olli Pöyry, Heikki Siren ja Veikko Larkas. Ensimmäiselle sijalle nousi Larkaksen ehdotus Orga pro nobis, jonka mukaan kirkko toteutettiin. Rahoitusongelmien vuoksi betonirunkoisen, tiilirakenteisen pitkäkirkon rakennustyöt päästiin aloittamaan vasta kesällä 1955. Kirkko valmistui syksyllä 1957 ja sen vihki Oulun hiippakunnan piispa Olavi Heliövaara 29. syyskuuta 1957.
Etumerkki (matematiikka)
Etumerkki on matematiikassa reaaliluvun positiivisuuden ja negatiivisuuden osoittava merkki. Mikäli luku on positiivinen, luvun etumerkki on + (plus). Negatiivisen luvun etumerkki on − (miinus). Nollalla ei ole etumerkkiä. Negatiivisen luvun etumerkki on aina merkittävä näkyviin lukua kirjoitettaessa, mutta positiivisella luvulla tämä ei ole välttämätöntä. Etumerkitön reaaliluku on siis nolla tai positiivinen. Jonkin luvun kertominen luvulla −1 aiheuttaa luvun etumerkin vaihtumisen.
Kirjallisuutta
Minus Più Plus Plustecken צוגאב און אראפנעם צייכנס
Korsikanrusakko
Korsikanrusakko (Lepus corsicanus) on keskikokoinen jänislaji. Sitä tavataan Italiassa, mutta tarkkaa levinneisyyttä ei tunneta. Korsikalle laji levisi ihmisen mukana 1300-1600-luvulla.
Korsikanrusakko on 55–60 cm pitkä ja painaa keskimäärin 2,2 kg. Sillä on mustanharmaa selkä, punertavanharmaat kyljet ja valkoinen vatsa.
Korsikanrusakko on sopeutunut elämään välimerenseudun macchia-pensaikossa, lehtimetsässä, laitumilla ja metsäaukeilla. Sitä tavataan myös rannan hiekkadyyneillä. Tavallinen rusakko viihtyy monipuolisemmin erilaisissa ympäristöissä.
Luettelo suomalaisista elokuvatapahtumista
Tämä on luettelo elokuvajuhlista ja muista elokuvatapahtumista Suomessa.
Rush (Anna Abreun albumi)
Rush on Anna Abreun neljäs studioalbumi. Se julkaistiin 30. maaliskuuta 2011 Sony Musicin kautta. Albumi nousi julkaisuviikollaan suoraan Suomen virallisen listan sijalle 1. myyden kultalevyyn oikeuttavan määrän, 10 000 kappaletta. Loppuvuoteen 2013 mennessä albumia oli myyty 11 940 kappaletta.