cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Karl Magnus Emil Brummer
Brummerin vanhemmat olivat filosofian tohtori Wilhelm Fredrik Brummer ja Karolina Gustava Lovisa Lundenius ja puoliso 1869–1880 Katarina Dmitrijevna Krylovav. Brotherus pääsi ylioppilaaksi 1855 ja tuli aliupseeriksi Suomen kaartiin maaliskuussa 1857. Hänet siirrettiin saman vuoden lopulla vänrikkinä H. M. Preussin kuningas Friedrich Wilhelm III:n krenatöörirykmenttiin. Aliluutnantiksi Brummer ylennettiin 1862, jolloin hänet määrättiin Henkikaartin sapööripataljoonaan. Hän suoritti Nikolain yleisesikunta-akatemian kurssin 1863, jolloin hänet komennettiin Nikolain insinööriopiston konduktöörikomppaniaan. Samana vuonna Brummer tuli luutnanttina ensin 7. sapööripataljoonaan ja sitten opetusupseeriksi 2. kadettikouluun eli myöhempään 2. Pietarin sotaopistoon. Alikapteeniksi 1866 ylennettynä Brummerista tuli mainitun opetuslaitoksen matematiikan opettaja 1867. Kapteeniksi hänet ylennettiin 1869, everstiluutnantiksi 1872 ja everstiksi 1875. Brummer määrättiin sotilastopografian opettajaksi 2. Konstantinin sotakouluun 1872 ja 114. Novotoržokin jalkaväkirykmentin komentajaksi 1884, mistä tehtävästä hän siirtyi armeijan jalkaväen reserviin 1886. Hänet nimitettiin 1889 Kuopion läänin kutsuntapiirin sotakomissaariksi. Sotapalveluksesta hän erosi kenraalimajurina 1892 ja sotakomissaarin tehtävästä 1895.
Karl Magnus Emil Brummer ja hänen veljensä everstiluutnantti, valtiopäivämies Johan Gustaf Wilhelm Brummer merkittiin vuonna 1872 Suomen ritarihuoneeseen aatelissukuna 112. Karl Magnus Emil Brummer edusti aatelissäädyssä sukuaan valtiopäivillä 1885. Myös Brummerin poika, eversti Hans Henrik Brummer, oli valtiopäivämies.
Country Song
Country Song voi tarkoittaa:
Timo Sokura
Timo Sokura (s. 11. helmikuuta 1958 Lappeenranta) on suomalainen tanssija, koreografi ja teatterinjohtaja. Hän toimi Lappeenrannan kaupunginteatterin johtajana elokuusta 2015 kesäkuuhun 2019.
Ura
Sokuran ura esittävän taiteen parissa alkoi vuonna 1969 Lappeenrannan kaupunginteatterin oppilaskoulussa. Hän toimi Lappeenrannan kaupunginteatterin avustajana vuosina 1969–1977 ja perustamansa espoolaisen TOTEM-teatterin vakituisena vierailijana vuosina 1987–1992.
Vuosina 2004–2008 Sokura toimi Kemin kaupunginteatterin johtajana ja sittemmin viiden vuoden ajan Suomen kansallisoopperan tuottajana. Joulukuussa 2014 hänet valittiin 14 hakijan joukosta Lappeenrannan kaupunginteatterin johtajaksi elokuusta 2015 alkaen.
Sokura on toiminut myös opettajana ja juontajana sekä lukuisissa luottamustoimissa, kuten Suomen tanssitaiteilijain liiton ja Tanssin tiedotuskeskuksen puheenjohtajana.
Sokura sai opetus- ja kulttuuriministeriön Suomi-palkinnon vuonna 1997.
Matti Toivonen (taiteilija)
Matti Toivonen (s. 1936) on turkulainen taidemaalari. Hänen työnsä ovat akryyli- ja öljyväritöitä, jotka ovat naivistisia sekä surrealistisia. Toivonen itse pitää merkittävämpänä omana näyttelynään Wäinö Aaltosen museossa vuonna 1981 pidettyä yksityisnäyttelyä.
SSO
SSO voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Palapeli
thumb|250px|Palapelin kokoamista thumb|250px|Kolmiulotteinen palapeli Palapeli on peli, jossa tarkoituksena on koota palasiin hajotettu kuva tai muoto kokonaisuudeksi. Tavallisesti palapelin palat ovat pieniä ja toisiinsa yhteensopivia. Kussakin palassa on pieni osa lopullisesta kuvasta: palapelin kokoaja päättelee sen ja muodon perusteella palan sijainnin palapelissä. Valmis palapeli muodostaa täydellisen ja tavallisesti yhtenäisen kuvan.
Viljo Aho
Viljo Johannes Aho (2. marraskuuta 1932 Kanneljärvi – 23. helmikuuta 2013 Sysmä) oli suomalainen nyrkkeilijä.
Palapeli
Perinteinen palapeli valmistetaan maalaamalla jokin kuva tasaiselle alustalle ja leikkaamalla se palasiksi. Kunnia ensimmäisen palapelin valmistuksesta annetaan yleensä John Spilsburylle, lontoolaiselle kartantekijälle, joka valmisti palapelin noin vuonna 1760. Varhaiset palapelit valmistettiin puusta, nykyään useimmiten pahvista. Ennen leikkausta pahville liimataan suurennettu valokuva tai muu kaksiulotteinen kuva. Tavallisimmin palapelin kuvat esittävät maisemia tai rakennuksia.
Viljo Aho
Aho edusti Suomea Rooman 1960 olympialaisissa 67-kiloisten sarjassa. Hän voitti ensimmäisessä ottelussaan marokkolaisen Mehmed Atmanin tuomariäänin 4–1 mutta hävisi sitten espanjalaiselle Navarro Morenolle pistein 0–5 ja karsiutui jatkosta. Hän saavutti Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa pronssia vuonna 1957.
Seuratasolla Aho edusti Sysmän Sisua ja Lahden Ahkeraa. Hän voitti Suomen mestaruuden 71-kiloisten sarjassa vuonna 1961. SM-hopeaa hän saavutti vuonna 1960 ja SM-pronssia vuonna 1957.
Palapeli
Muunnelmia
Tuhannen palan palapelit koostuvat useimmiten 38x27 palasta, mikä tekee yhteensä 1 026 palaa. Lasten palapelien palojen lukumäärä vaihtelee tavallisimmin kymmenestä sataan.
Viljo Aho
Viljo Ahon veli Matti Aho kuului myös Rooman 1960 olympialaisten nyrkkeilyjoukkueeseen.
Dumari
Dumari on Tuomari Nurmion single vuodelta 2001. Singlen B-puolena on remix-versio kappaleesta Bum! Bum! Bum! Nurmio on säveltänyt ja sanoittanut kappaleet itse. Singlellä soittaa Nurmion lisäksi Riku Mattila ja Markku Hillilä. Mattila on lisäksi sovittanut ja tuottanut singlen kappaleet. Dumari-kappaleen laulu on rap-tyyliä ja sanoitus on osin stadin slangia. Singlen kappaleissa on yhdistelty garage rock elementtejä tietokoneohjelmoituun musiikkiin. Dumari-kappale on julkaistu myös Nurmion kokoelmalevyillä Tuhannen kapakan lauluja ja Dumari – raskauttavaa todistusaineistoa 1979–2009 ja siitä on uusi versio Nurmion albumilla Dumari ja Spuget.
Palapeli
Muunnelmia
Palapeli voi olla kaksipuolinen, mikä nostaa vaikeustasoa, koska kokoaja ei voi tietää kummin päin palat tulevat valmiiseen kuvaan.
Viime aikoina ovat yleistyneet myös pallopalapelit ja kolmiulotteiset eli 3D-palapelit. Ne on usein koottava tietyssä järjestyksessä, koska jotkut palat eivät enää sovi paikoilleen mikäli toisia on kiinnitetty liikaa. Jotkut valmistajat numeroivat palat, jotta kokoaminen on helpompaa.
Palapelejä on myös tietokoneohjelmina, samoin palapelejä ratkovia tietokoneohjelmia.
Palapelien tyypit
Nuppipalapelit ovat palapelejä joiden paloissa on nupit. Tavallisesti palaset eivät myöskään kosketa toisiaan vaan palat asetetaan taustalevyssä oleviin koloihin. Nuppipalapelit on suunnattu lapsille joiden hahmotuskyky ja motoriikka ei vielä ole riittävän kehittynyt tavanomaisten palapelien tekemiseen.
Ensipalapelit ovat palapelejä joissa on kahdesta kolmeen palaa. Tyypillisesti ensipalapelit myydään sarjoina joissa on useita erillisiä hahmoja jotka koostuvat kahdesta kolmesta tai neljästä palasta. Ensipalapelit on tarkoitettu pienille lapsille joiden hahmotuskyky ei vielä riitä suurempien palamäärien käsittelyyn.
Kehyspalapelit ovat palapelejä jotka kootaan taustalevylle kehyksen sisälle. Kehyspalapelien koko rajoittuu kohtuullisen pieneksi koska suurta kehystä on hyvin vaikea kuljettaa kustannustehokkaasti. Mitoiltaan pienehköt kehyspalapelit ovat kuitenkin äärimmäisen kustannustehokkaita koska ne voidaan pinota tiiviiksi pinoiksi toisin kuin laatikoihin pakatut palapelit. Myös kehyspalapelien säilyttäminen vaatii verrattain vähän tilaa koska tilaa vievää laatikkoa ei tarvita.
Muotopalapeleiksi kutsutaan palapelejä joiden ulkomuoto ei ole suorakaiteen muotoinen vaan noudattaa palapelin kuvan muotoja.
Jättipalapelien palat ja ulkomitat ovat poikkeuksellisen suuria. Tyypillisessä jättipalassa palan koko voi olla noin 10x10cm.
Tavanomaisena palapelinä voidaan pitää peliä joka on pakattu laatikkoon, jonka palat lukittuvat toisiinsa ja ulkomuoto on suorakaide.
Kalyan
Kalyan on kaupunki Maharashtran osavaltiossa Intiassa. Kaupungissa asui 1 193 512 ihmistä vuonna 2001 väestönlaskennan mukaan.
Punanapsija
Punanapsija (Lutjanus campechanus) on napsijoiden (Lutjinidae) heimoon kuuluva kalalaji. Sitä tavataan Atlantin valtamerellä. Punanapsija kasvaa tavallisesti noin 60 senttimetrin mittaiseksi. Se elää 30–130 metrin syvyydessä.
Fredrik Adolf Hällström
Fredrik Adolf Hällström (30. huhtikuuta 1787 Ilmajoki – 31. elokuuta 1861 Oulu) oli suomalainen insinöörieverstiluutnantti ja kanavanrakentaja.
Hällströmin vanhemmat olivat kappalainen Carl Hällström ja Anna Rein. Hän suoritti kameraalitutkinnon Turun yliopistossa ja oli 1813-1819 Ruotsissa Götan kanavan rakennustöissä vaaitsijana. Suomeen palattuaan hän työskenteli koskenperkaustoimikunnan vaaitsijana Kokemäenjoella. Hällström ylennettiin insinöörikapteeniksi 1822 ja siirrettiin 1824 Ouluun, johtamaan Pohjois-Pohjanmaan koskenperkaustöitä, missä tehtävässä hän työskenteli aina vuoteen 1853 asti. Insinöörimajuriksi Hällström ylennettiin 1837 ja -everstiluutnantiksi 1840. Tie- ja vesikulkulaitoksen vt. päällikkönä hän toimi 1846-1847. Hällström laati Pohjanmaan vesireittien suunnitelmien ohella muun muassa suunnitelman Päijänteen ja Puulaveden vesistöjen yhdistämisestä, joka toteutui 1850-luvun alussa Kissakosken kanavan myötä, samoin kuin ensimmäiset suunnitelmat Vääksyn kanavaa ja Kalkkisten kanavaa varten sekä 1827 alustavan suunnitelman Saimaan kanavasta. Hällström oli innokas musiikin harrastaja, joka toimi pitkään Oulun musiikkielämän parissa.
Hällströmin puoliso vuodesta 1820 oli Christina Elisabeth Hagström (k. 1887).
Bo Horvat
Bo Horvat (s. 5. huhtikuuta 1995 London, Ontario) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue New York Islandersissa. Pelipaikaltaan Horvat on keskushyökkääjä.
Canucks varasi Horvatin yhdeksäntenä pelaajana NHL:n vuoden 2013 varaustilaisuudessa. Kausina 2011–2014 Horvat pelasi OHL-joukkue London Knightsissä.
Kauden 2019–2020 ensimmäisessä kotiottelussa Canucks ilmoitti Horvatin nimeämisestä joukkueen kapteeniksi.
30. tammikuuta 2023 Canucks kauppasi Horvatin New York Islandersiin vaihdossa Anthony Beauvillieriin, Aatu Rätyyn ja ensimmäisen kierroksen varausvuoroon vuoden 2023 varaustilaisuuteen.
Siirron jälkeen Horvat teki Islandersin kanssa kahdeksanvuotisen ja yhteensä 68 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksn.
Sydän paikallaan (romaani)
Sydän paikallaan on kirjailija Hannu Salaman elokuussa 2010 ilmestynyt romaani. Salama sai kirjansa valmiiksi jo vuoden 2009 puolella, kertoi ryhtyneensä sen kirjoittamiseen, "kun en minä muutakaan osaa tehdä." Kirjansa nimen Salama sanoo viittaavan Vänrikki Stoolin: ”Älyä kyll’ ei Dufvalla lie liiaksi ollutkaan, pää huono oli”, arveltiin, ”mut sydän paikallaan.” Kirja ei ole moraliteetti, mutta sen tarkoituksena on muistuttaa, että lapsia ei pitäisi alistaa aikuisten ihanan elämän maksumiehiksi. Salaman näkemyksen mukaan näin kuitenkin tapahtuu kaikkialla maailmassa, "ihmisistä on tullut moraalittomia tietokoneiden jatkeita, jotka viihteen ylivalta on kietonut pauloihinsa".
Juoni
Romaanin päähenkilö ja minäkertoja on eläkeikäinen kirjailija Hans von Blixt ('blixt' ruots. salama), jota romaanissa kutsutaan myös Hanskiksi ja Handeksi. Tapahtumat vapusta kesän yli syksyyn sijoittuvat Itä-Helsinkiin, kaupungin vuokrayksiöön "kalliin asuinalueen ja Finnsomalian välissä" sekä muutamiin muihin paikkoihin, kuten Itäkeskukseen ja Tampereelle.
Kirjailija tapaa kahta naista, "rehellistä suhdetta" Riitasta ja etenkin Mikaelasta etsien ("eikä minusta ole rakastamaan sitä luupussia yhtään enempää kuin ketään muutakaan ja hyvä niin" ), kuljeskelee ja kuntoilee lähiseuduilla, törmää ohimennen veneilystä innostuneeseen poikaansa ja miniäänsä. Käy säännönmukaisesti aamiaisella ja iltapäiväkahvilla Itäkeskuksen ostoskeskuksella havainnoiden kanssakulkijoita ja ehdotellen nuorelle tarjoilijattarelle lähempää tuttavuutta. Kirjailija tekee matkan Tampereelle samalla kun on yrittänyt saada päätökseen moniosaista antiromaaniaan ja pitkää vastauskirjettä elämäkertakirjuriksi ryhtyneelle vanhalle kuolemaa tekevälle ystävälleen Allulle.
Kirjassa arvioidaan elämää taaksepäin keskittymällä menneiden vuosikymmenten henkilösuhteisiin ja kirjallisiin tapahtumiin, ennustellaan ihmiskunnalle kavalaa tulevaisuutta ja rienataan paitsi yhteiskunnan valkokaulusparemmistoa myös sen johtajistoa, "Arkadian natokiimaisia europellejä, entisiä missejä, ulkopoliittisia Touho-serkkuja ja puolustusministeriön Vänrikki Nappuloita". Osansa saarnoista saavat maailmanpolitiikka, ulko- ja sisäpolitiikka, kulttuuripiirit, Kekkonen ja Kekkoslandia, kirkko ja koko suomalainen elämäntapa, tämä "kännykkäteollisuutensa sivistämä Härmä".
Loppua kohden kirjailija alkaa epäillä menneiden muistelemisen mielekkyyttä: "Jälkiväsymys vei komiikan puolelle: 66-vuotias äijä pui sopeutumisvaikeuksiaan kuin kolmekymppinen Netta Muskett. Kun asiat kuitenkin olivat yksinkertaisia: elää ilman kuohuntaa, levottomuutta, ihmissuhdeongelmia tai 'luokkatietoisuutta', joko valheellisuudessa joka tähänkin asti on pitänyt yllä parisuhteita olioitten kesken joita ei luotu yksiavioisiksi, tai sitten yksikseen, vihdoinkin."
Salama sekoittaa kirjassaan omaelämäkerrallista, elettyä kokemusaineistoa sepitteelliseen kerrontaan. Kirjassa esitetyt näkemykset ovat melkein kuin hänen omiaan, mutta todellisuudessa kirjailija ei ole aivan niin kiukkuinen kuin kirjan kertoja Hans. "Hän saa kirjani sivuilla kiukutella niin paljon kuin lystää, ja minä voin viettää vähän seesteisempää eläkeläiskirjailijan elämää. On terapeuttista, että voin sanataiteen välityksellä purkaa tuntojani ja elettyä elämää fiktiivisten hahmojen kautta. (...) Kirjojeni Harri Salmisesta tai tästä Hans von Blixtistä on helpompi kirjoittaa kuin pusata tekstiä Hannu Salamasta. Fiktiohan piirtää paljon todempaa kuvaa minusta. (...) On hauskaa tehdä jäynää lukijoille, jotka posket punoittaen miettivät, kuka kukin kirjassa on, ja mikä on totta ja tarua."
Aiheesta muualla
Kirja-arvioita
Intian keskiselänne
Intian keskiselänne on kahden toisistaan loittonevan manner­laatan välissä sijaitseva keskiselänne Intian valta­meren pohjassa. Se on Atlantin keskiselänteen suora jatke, joka alkaa Etelä-Atlantin rajalta ja jatkuu siitä pohjoiseen Rodriguesin saarelle, missä selänne jakautuu kahtia. Toinen osa jatkaa pohjoiseen Adeninlahdelle, missä se yhtyy Itä-Afrikan hautavajoamaan. Toinen osa kääntyy kaakkoon kohti Macquariensaarta.
Yhdysvaltain presidentinvaalit 1832
Yhdysvaltain presidentinvaalit 1832 olivat järjestyksessään 12. Yhdysvaltain presidentinvaalit, jotka järjestettiin 2. marraskuuta – 5. joulukuuta 1832. Vaaleissa istuva presidentti Andrew Jackson demokraattisesta puolueesta voitti kansallisrepublikaanien Henry Clayn.
Tulokset
Yhdysvaltain presidentinvaalit 1832 ! colspan="2" rowspan="2" style="text-align:left;" | Presidenttiehdokas ! rowspan="2" colspan="1" style="text-align:left;" | Puolue ! rowspan="2" colspan="1" style="text-align:left;" | Kotiosavaltio ! rowspan="1" colspan="2" style="text-align:left;" | Kansanäänet ! rowspan="2" colspan="1" style="text-align:center;" | Valitsijamiesäänet ! Määrä ! %
Mäkihyppy talviolympialaisissa 1932
Kilpailupaikka
Kilpailu käytiin Lake Placidissa Intervales Ski-Hill -hyppyrimäessä. Mäki valmistui vuonna 1920, ja sitä laajennettiin vuonna 1927. Teräksestä valmistetun hyppyrimäen k-piste oli 61 metrissä.
Kilpailutapahtumat
Kilpailun järjestämistä vaikeutti lumipula, joka ei kuitenkaan estänyt kilpailua muualta tuodun lumen ansiosta. 10 000 katsojaa seurasi, kuinka kilpailijat suorittivat kaksi hyppyä. Hyppyjen pituuksien ja tyylipisteiden yhteistulos ratkaisi voittajan.
Ensimmäisen hyppykierroksen jälkeen johdossa oli norjalainen Hans Beck. Hänen 71,5 metriä kantanut hyppynsä oli pisteiden valossa koko kilpailun paras. Toisena oli edellisvuoden maailmanmestari, norjalainen Birger Ruud. Kolmantena oli ruotsalainen Sven Eriksson 65,5 metriä kantaneella hypyllään. Näiden kolmen takana mitaleista kykeni kilpailemaan ainakin neljä hyppääjää. Yhdysvaltain norjalaissyntyinen Mikkelsen hyppäsi pitkälle (68,0 m), mutta kaatui alastulossa ja loukkaantui.
Toisella hyppykierroksella Beck yritti varmistaa voittonsa riskittömällä hypyllä, joka kantoi 63,5 metriä. Ruud taasen antoi kaikkensa ja hyppäsi kilpailun toiseksi eniten pisteitä tuoneen hypyn, joka kantoi tasan 69 metriä. Tämä riitti Beckin ohittamiseen 1,1 pisteellä. Tiukan pronssikamppailun voitti Norjan Walberg, jonka onnistui ohittaa Ruotsin Eriksson 0,6 pisteellä. Yhdysvaltain Oimoen hyppäsi toisella kierroksella 67,5 metriin, mikä nosti hänet kotiyleisön edessä viidenneksi.
Lopputulokset
(k) = kaatunut hyppy
NHL 2001
NHL 2001 on EA Sportsin vuonna 2000 julkaisema NHL-pelisarjaan kuuluva NHL-peli. Peliin on myös julkaistu lisä-osaa nimeltään SM-Liiga 2001, joka tuo mukanaan SM-Liigan ja Ruotsin Elitserienin. Peli on PlayStation 2:n ensimmäinen NHL-peli ja samalla PlayStationin viimeinen.
Anniken Hauglie
Anniken Hauglie (s. 10. syyskuuta 1972 Oslo, Norja) on Norjan konservatiivipuolueen poliitikko. 1990-luvulla Anniken Haugie oli mukana opiskelijayhdistysliikkeessä. Hauglie valmistui Oslon yliopistosta vuonna 2000 pääaineenaan sosiologia. Hän on toiminut sosiaalialan neuvonantajana 2001–2010. Vuosina 2010–2015 Annike Hauglie kuului Oslon kaupunginvaltuustoon ja joulukuusta 2015 hän on ollut Norjan työ- ja sosiaaliasioiden ministeri.
Toivonen
Toivonen on suomalainen sukunimi.
Tunnettuja Toivosia
Listan henkilöt ovat suomalaisia, ellei toisin mainita.
Vieno
Vieno on suomalainen naisen ja miehen etunimi.
Turun ammattikorkeakoulu
alt=|pienoiskuva|Turun AMK:n Lemminkäisenkadun toimipiste Turussa. alt=|pienoiskuva|Turun AMK:n Salon toimipiste Salo IoT Campuksella alt=|pienoiskuva|Medisiina D Kupittaan kampuksella, yliopistollisen keskussairaalan tuntumassa Turussa. Turun ammattikorkeakoulu (lyh. Turun AMK, ) toimii Varsinais-Suomessa ja on yksi Suomen suurimmista ammattikorkeakouluista. Turun AMK aloitti toimintansa Turun väliaikaisena teknillisenä ammattikorkeakouluna syksyllä 1992. Vuonna 1830 perustettu Turun piirustuskoulu on nykyisin osa Turun AMK:n Taideakatemiaa. alt=|pienoiskuva|Turun AMK:n Taideakatemia toimii Linnankadun taidekampuksella
Vieno
1900-luvun alussa nimi oli käytössä sekä miehillä että naisilla, mutta sitä on alun alkaen pidetty enemmän naisen nimenä. Pojille sitä annettiin eniten silloisessa Turun ja Porin läänissä. Suosituimmillaan Vieno oli 1900–1920-luvuilla. Suomen almanakassa nimi on ollut vuodesta 1908.
Turun ammattikorkeakoulu
Nykyisin Turun ammattikorkeakoulu toimii kahdella paikkakunnalla ja tarjoaa opetusta neljällä eri koulutusalalla. Opiskelijoita tutkintoon johtavassa koulutuksessa on yli 11 000 ja henkilökuntaa noin 800.
Pääosa Turun AMK:n opiskelijoista tulee Varsinais-Suomesta, ja myös suurin osa valmistuneista työllistyy maakuntaan. Turun AMK:sta valmistuu vuosittain noin 2 000 opiskelijaa.
Ammattikorkeakoulututkintojen lisäksi Turun ammattikorkeakoulussa on mahdollista suorittaa ylempi ammattikorkeakoulututkinto neljällä alalla.
Turun AMK tarjoaa myös avoimen AMK:n koulutusta, täydennyskoulutuksia sekä tutkimus-, kehitys- ja innovaatiopalveluita (TKI) yrityksille ja muille organisaatioille.
Yksiköt
Turun ammattikorkeakoululla on yksiköitä seuraavissa kaupungeissa:
Entiset yksiköt
Turun ammattikorkeakoulu Oy
Turun ammattikorkeakoulun toiminta siirtyi vuoden 2014 alusta Turun ammattikorkeakoulu Oy:n ylläpidettäväksi. Turun ammattikorkeakoulu Oy:n omistajia ovat Turun kaupunki (91 %), Salon kaupunki (6 %) ja Turun yliopisto (3 %).
Turun ammattikorkeakoulun toimintaa johtaa rehtori-toimitusjohtaja. Turun ammattikorkeakoulun johdossa ovat toimineet:
Hallitus
Turun ammattikorkeakoulun hallituksen puheenjohtaja on Niko Aaltonen. Hallituksen muut jäsenet ovat kansanedustaja Eeva-Johanna Eloranta (varapuheenjohtaja), opiskelija Matias Sillanmäki, luokanopettaja Mervi Uusitalo-Heikkinen, yhteysjohtaja Matti Niemi, kumppanuuspäällikkö Mikko Siitonen, kaupunkikehitysjohtaja Mika Mannervesi, vararehtori Mika Hannula ja henkilöstöjohtaja Marja Salenius-Ranki. Hallituksen esittelijänä toimii Turun AMK:n rehtori-toimitusjohtaja Vesa Taatila ja sihteerinä palvelujohtaja Sami Savolainen.
Opiskelijakunta
Turun ammattikorkeakoulun opiskelijakuntana toimii Turun ammattikorkeakoulun opiskelijakunta (TUO).
Turun ammattikorkeakoulun avoin AMK
Avoimessa ammattikorkeakoulussa (avoin AMK) voi opiskella AMK-tutkintoihin kuuluvia opintojaksoja. Opiskelijaksi voi ilmoittautua kuka tahansa ikään tai pohjakoulutukseen katsomatta. Avoimessa AMK:ssa suoritetut opinnot voidaan usein hyväksilukea osaksi tutkintoa, jos avoimen ammattikorkeakoulun opiskelija hakee tutkinto-opiskelijaksi. Turun ammattikorkeakoulun avoimessa AMK:ssa voi suorittaa myös polkuopintoja eli opiskella tietyn alan ensimmäinen vuoden opinnot yhdessä tutkinto-opiskelijoiden opiskelijaryhmän kanssa.
Turun ammattikorkeakoulun alumnit ry
Turun ammattikorkeakoulun alumnit ry on yhdistys kaikille Turun AMK:sta valmistuneille ja AMK:n henkilökunnalle. Jäseniksi voivat liittyä kaikki Turun AMK:ssa tutkinnon suorittaneet tai henkilöt, jotka työskentelevät tai ovat työskennelleet ammattikorkeakoulussa tai opiskelijakunnassa.
Íklaina
Íklaina (myös Íklena) on Kreikan kylä, joka sijaitsee linnuntietä noin 10 kilometriä Pýloksen kaupungista pohjoiskoilliseen. Se kuuluu hallinnollisesti Pýlos-Néstoraksen kuntaan, Messenian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Aiemmin kylä kuului Pýloksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Pýlos-Néstoraksen kunnan Pýloksen kunnallisyksikköön. Kylä muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Ικλαίνης, Topikí Koinótita Iklaínis). Kylän väkiluku on 313 (vuonna 2011).
Mykeneläinen kaupunki
Íklaina on myös mykeneläisaikaisen kaupungin arkeologinen kohde, joka sijaitsee kylän lähellä ja on saanut siitä nimensä. Kaupunki on tutkijoiden mukaan ollut merkittävä paikallinen keskus myöhäisellä pronssikaudella noin 1600–1100 eaa. Paikalla on saattanut olla palatsikeskus. Rakennuksiin kuuluu muun muassa megaron, muita rakennuksia, kyklooppimuurilla tuettu pengerrys sekä ulkoilmapyhäkkö. Muihin löytöihin kuuluu mm. seinämaalauksia, keramiikkaa ja metalliesineitä. Íklainasta on löydetty myös mm. toistaiseksi vanhin tunnettu lineaari-B-kirjoitusta sisältävä savitaulu. Se on ajoitettu LH IIB/IIIA1 -kausille tai kauden LH IIIA2 alkuun eli noin vuosiin 1450–1350 eaa.
Íklainan arkeologisia kaivauksia on suorittanut Ateenan arkeologinen seura. Nestorin palatsin eli mykeneläisaikaisen Pyloksen arkeologinen kohde sijaitsee vain noin neljä kilometriä luoteeseen Íklainasta.
Yves Navarre
thumb|Yves Navarre ja [[Jean Le Bitoux mielenosoituksessa homojen ja lesbojen oikeuksien puolesta Pariisissa vuonna 1981.]] Yves Henri Michel Navarre (24. syyskuuta 1940 – 24. tammikuuta 1994) oli ranskalainen kirjailija, joka voitti Goncourt-palkinnon vuonna 1980. Hän oli homo ja kuvasi teoksissaan usein homoseksuaalisuuteen liittyviä teemoja. Hänen romaanejaan ovat muun muassa Goncourt-palkinnon tuonut Le Jardin d’acclimatation (1980) ja AIDSia käsittelevä Ce sont amis que vent emporte (1991).
Navarre syntyi Condomissa ja opiskeli Lillen yliopistossa. Hän julkaisi ensimmäisen romaaninsa vuonna 1971 ja oli lisäksi näytelmäkirjailija. Asuttuaan Kanadassa hän palasi Ranskaan hieman ennen kuin teki itsemurhan barbituraattien yliannostuksella Pariisissa tammikuussa 1994.
Royal Caribbean Group
thumb|250px|Risteilyvarustamo Royal Caribbean Internationalin risteilyalus [[Jewel of the Seas|Jewel of the Seas]] thumb|250px|Risteilyvarustamo Royal Caribbean Internationalin risteilyalus [[M/S Freedom of the Seas|Freedom of the Seas]] Royal Caribbean Group (vuoteen 2020 asti Royal Caribbean Cruises Ltd., RCCL) on norjalais-yhdysvaltalainen risteilyihin keskittynyt yhtiö, jonka päämaja sijaitsee Miamissa Yhdysvalloissa. Se on maailman toiseksi suurin risteilyvarustamo, kun taas suurin on Carnival Corporation & PLC. Marraskuussa 2008 RCCL:n omistuksessa oli viisi risteilijävarustamoa: Royal Caribbean International, Celebrity Cruises, Pullmantur Cruises, Azamara cruises ja CDF Croisières de France. Lisäksi yhtiön omistuksessa on puolet TUI Cruisesista. RCCL omisti myös 50 % Island Cruises -varustamosta, mutta osuus myytiin TUI Travel PLC:lle lokakuussa 2008.
Historia
Royal Caribbean Cruises Ltd. perustettiin vuonna 1997, kun vuonna 1968 perustettu Royal Caribbean Cruise Line ja vuonna 1988 perustettu Celebrity Cruises yhtyivät. Sulautumisen jälkeen kumpikin yhtiö piti omat merkkinsä, mutta Royal Caribbean nimettiin uudelleen Royal Caribbean Internationaliksi.
Marraskuussa 2006 RCCL osti Pullmantur Cruisesin, joka oli perustettu Madridissa Espanjassa. Tästä alkaen yhtiö laajensi suuresti uusien risteilyvarustamojen hankkimista. Azamara Cruises perustettiin vuonna 2007. CDF Croisières de France perustettiin ranskankielisille asiakkaille toukokuussa 2008.
Uusi risteilylinja, TUI Cruises, aloitti toimintansa vuonna 2009. Brändin kohderyhmänä ovat saksankieliset matkailijat. Se kuuluu puoliksi RCCL:lle ja puoliksi TUI AG:lle. TUI AG oli vuonna 2007 ostanut First Choice Holidays -varustamon osuuden Island Cruisesiin. Lokakuussa 2008 RCCL myi osuutensa Island Cruisesista TUI:lle.
Pethia manipurensis
Pethia manipurensis on särkien (Cyprinidae) heimoon kuuluva makean veden kalalaji. Lajia tavataan Intiasta. Se kasvaa yleensä korkeintaan 6,2 senttimetrin mittaiseksi. Laji kuvattiin tieteelle vuonna 2000. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN luokittelee lajin erittäin uhanalaiseksi lajiksi.
Viiden minuutin hiljaisuus
Viiden minuutin hiljaisuus on Kaija Koon albumi, joka julkaistiin vuonna 2004.
Albumin on masteroinut Svante Forsbäck.
Munkkitasku
Munkkitasku (Oenanthe albonigra) on aasialainen sieppojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on noin 17 cm, siipien kärkiväli 29–30,5 cm ja paino 23–28,5 g. Munkkitasku on selvästi kivitaskua suurempi. Sekä koiras että naaras ovat mustavalkoisia, koiraan puvun mustassa on heikko metallinhohto läheltä nähtynä. Nuori lintu muistuttaa vanhaa mutta sen tummat höyhenalat ovat himmeitä ja tummanruskeita.
Esiintyminen
Munkkitasku elää Irakin itäosista Iranin, Afganistanin ja Pakistanin kautta Intian pohjoisosiin sekä Arabian niemimaan itäosissa. Sen elinympäristön ala on 1–10 miljoonaa neliökilometriä. Laji lienee enimmäkseen paikkalintu, eikä sitä ole tavattu Suomessa.
Lisääntyminen
Pesintä tunnetaan varsin huonosti. Pesä on kallionkolossa tai halkeamassa, joskus korkealla jyrkänteen seinämässä, joskus myös vanhan rakennuksen kolossa. Naaras munii neljä tai viisi munaa. Molemmat emot huolehtivat poikasista.
Itä-Tyynenmeren keskiselänne
Itä-Tyynenmeren keskiselänne on kahden toisistaan loittonevan manner­laatan välissä sijaitseva keskiselänne Tyynen­meren pohjassa. Selänne nousee 1800–2700 m ympäröivää merenpohjaa ylemmäs. Se on osa maapallon ympäri kulkevaa keskiselänteiden ketjua, jossa syntyy uutta maankuorta. Keskiselänne kulkee Etelä-Amerikan rannikon länsipuolella yli 3000 km rannikosta. Kalifornianlahden suulla se yhtyy Tyynenmeren laatan ja Pohjois-Amerikan laatan väliseen rajaan.
Niemelä
Niemelä on suomalainen sukunimi. Se on tai on ollut sukunimenä muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Jukka Gustavson
Jukka Rainer Gustavson (s. 17. lokakuuta 1951 Sipoo) on suomalainen kosketinsoittaja, laulaja, säveltäjä ja sanoittaja. Suomiprogen pioneerina pidetty Gustavson tunnetaan erityisesti sähköurkurina, laulajana ja Wigwam-yhtyeen aikaisesta tuotannostaan.
Uran alku ja Wigwam
Gustavsonin ensimmäisiä yhtyeitä olivat porvoolainen Hollymakers ja Toj Limited, joita seurasi vuosina 1967–1969 The Roosters. Kesällä 1969 Gustavson liittyi Wigwamiin, joka oli alun perin perustettu Kristianin taustayhtyeeksi. Ronnie Österbergin, Mats Huldénin ja Nikke Nikamon trioon oli liittynyt laulajaksi englantilainen Jim Pembroke. Gustavson soitti Wigwamissa vuosina 1969–1974 ja oli mukana yhtyeen neljällä ensimmäisellä levyllä. Wigwamin vuoden 1974 Being-levyä on luonnehdittu joskus Gustavsonin ensimmäiseksi soololevyksi, sillä hän on säveltänyt ja sanoittanut suurimman osan sen materiaalista. Vuonna 1977 Gustavson vieraili Wigwamin Dark Album -levyllä ja on vieraillut Wigwamin joillakin paluukeikoilla. Hän palasi Wigwamin kokoonpanoon yhtyeen 50-vuotisjuhlakiertueella vuonna 2018.
Sooloura
Jukka Gustavson on julkaissut useita sooloalbumeita, joista ensimmäinen, Yksin yhdessä -baletin orkesterin kanssa levytetty ...jaloa ylpeyttä yletän... ylevää nöyryyttä nousen, julkaistiin vuonna 1978. Tämä kuten myös Gustavsonin toinen albumi Valon vuoksi (1979) on sävelletty Kansallisoopperan kokeelliseen balettiesityksen. Gustavsonin tärkein 1970-luvun lopun kokoonpano oli Sahti, joka ei koskaan levyttänyt, mutta jonka muusikoita soittaa Gustavsonin albumilla Toden toistoa (1981) sekä myöhemmin Hottoe-kokoonpanossa albumilla Toinen maisema (2006).
Kolmannen levynsä jälkeen Gustavson ei päässyt levyttämään yli kymmeneen vuoteen, eikä hän 1980-luvulla myöskään soittanut yhtään keikkaa. Henkensä pitimiksi hän työskenteli ensin postinjakajana Sipoossa, ja oikuttelevan mopon tehtyä tämän työn vaikeaksi hän työskenteli 35 vuotta siivoojana. “Se oli mukavan meditatiivista hommaa: samalla pystyi miettimään sävellysprobleemeja.” Tuohon aikaan hän teki musiikkia vaimonsa Leenan tanssiteoksiin Eriääri (1983), Syvyyden pinnalla (1985) sekä Väreilyä - synesteettinen synteesi (1988).
Vuonna 1992 julkaistiin Gustavsonin piano- ja syntetisaattoripohjainen Bluesion ja kolme vuotta myöhemmin meri-aiheinen teemalevy Kadonnut häviämättömiin. Vuosikymmenen lopulla Gustavson hankki briteistä käytetyt Hammond-urut, jotka ovat pääsoittimena pääosin instrumentaalilla jazz-soololevyllä Moments (1999), jonka kokoonpano myös keikkaili Moments-nimellä. Näihin aikoihin Gustavson alkoi keikkailla myös muissa kokoonpanoissa, kuten Sahti-levyn muusikoista koostuneessa Hot Toessa ja Jang Vans -nimellä aloittaneessa kokoonpanossa, jonka nimeksi vaihtui myöhemmin Jukka Gustavson Organ Fusion Band. Kokoonpanon ensimmäinen albumi Between Fire and Ice julkaistiin vuonna 2003. Yhtye soittaa myös yksin Gustavsonin nimissä julkaistulla levyllä Kiiltomato, kynttilänliekki, kuu ja aurinko (2005) sekä toisena yhtyeenä levyllä Community Jazz (2009). Jälkimmäisen levyn toisena yhtyeenä soittaa Björkenheim-Gustavson Quartet. Vuonna 2012 Gustavson julkaisi uusimman levynsä Root & Stalk & Flower Music jälleen Organ Fusion Bandin kanssa. Levyllä soittaa myös Esa Onttosen johtama jousiorkesteri.
Muut kokoonpanot
Muita levyttäneitä kokoonpanoja ja artisteja, joiden yhtyeissä Gustavson on soittanut ovat SF-Blues, Markus Nordenstreng, Hoedown, Björn Krause, Helge Tallqvist & Jukka Gustavson Band, Hiljaistenmiestenlaakso ja Strandberg Project. Lisäksi hän on vieraillut muun muassa muun muassa Maarit Hurmerinnan, T. T. Oksalan, Jussi Raittisen ja Remu Aaltosen albumeilla.
Yksityiselämä
Gustavsonin puoliso on tanssija-koreografi Leena Gustavson, jonka tanssiteoksiin hän on säveltänyt musiikkia. Hän on ollut teini-iästä lähtien kasvissyöjä. Gustavson ja hänen vaimonsa ovat kuuluneet vuodesta 1979 Jehovan todistajiin. Gustavsonin sisar on näyttelijä Marjorita Huldén ja veli Spitfires-yhtyeen laulaja-rumpali Mika-Rainer Gustavson.
Gustavsonille myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2014, jolloin hän lopetti 35-vuotisen leipätyönsä siivoojana. Hänellä havaittiin eturauhassyöpä vuonna 2021.
Diskografia
Wigwam
Soolotuotanto
Muita merkittäviä levytyksiä
Matti Aho (nyrkkeilijä)
Matti Olavi Aho (29. toukokuuta 1934 Kanneljärvi – 23. helmikuuta 1984 Helsinki) oli suomalainen nyrkkeilijä.
Aho edusti Suomea Rooman 1960 olympialaisissa 81-kiloisten sarjassa eli raskaassa keskisarjassa. Hän voitti ensimmäisessä ottelussaan irlantilaisen Colm McCoyn tuomariäänin 5–0 mutta hävisi sitten bulgarialaiselle Petar Spasoville pistein 0–5 ja karsiutui jatkosta. Hän saavutti Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa pronssia vuonna 1961.
Seuratasolla Aho edusti Sysmän Sisua, Viipurin Nyrkkeilijöitä ja Helsingin Poliisi-Voimailijoita. Hän voitti Suomen mestaruuden raskaassa keskisarjassa vuosina 1956, 1958 ja 1960 sekä raskaassa sarjassa vuosina 1957 ja 1961.
Matti Ahon veli Viljo Aho kuului myös Rooman 1960 olympialaisten nyrkkeilyjoukkueeseen.
Jääkiekon Euroopan-mestaruuskilpailut 1925
Jääkiekon Euroopan-mestaruuskilpailut vuonna 1925 olivat lajin kymmenennet Euroopan-mestaruuskisat, ja ne pelattiin Tšekkoslovakiassa Štrbské Plesossa ja Starý Smokovec issa 9.–11. tammikuuta.
Pimpri-Chinchwad
Pimpri-Chinchwad on kaupunki Maharashtran osavaltiossa Intiassa. Kaupungissa asui 1 012 472 ihmistä vuonna 2001 väestönlaskennan mukaan.
Maininki Sippola-Wilska
Sippola-Wilskan puoliso oli elokuvajärjestäjä Kaarlo Johannes Wilska. Heidän lapsensa ovat Lea, Lauri, Anna ja Eeva Sippola-Wilska.
Monotrete
Monotrete on pallokalojen suku, johon kuuluu seitsemän tai kahdeksan lajia. Ne siirrettiin omaksi suvukseen Tetraodon-suvusta 2000-luvun alussa. On myös lähteitä, joiden mukaan nämä lajit tai ainakin jotkut niistä kuuluvat edelleen Tetraodon-sukuun.
Suvun nimestä esiintyy myös muotoja Monotretus tai Monotreta - usein nämä ovat virheellisiä.
Kaikki Monotrete-suvun pallokalat elävät Kaakkois-Aasian suurten jokien vesistöissä: Mekong, Chao Phraya ja Mae Klong. Monia lajeja pidetään akvaariokaloina.
Lakshmibai
Lakshmibai (myös Lakshmi Bai tai Laxmi Bai, 1828 –1858) oli intialaisen Jhansin kaupunkivaltion kuningatar, yksi Sepoykapinan keskeisistä johtohahmoista.
Lakshmibai sai bramiinitytöksi epätavallisen kasvatuksen: hän oppi miekkailemaan ja ratsastamaan. Hän meni naimisiin Jhansin maharadžan kanssa mutta jäi leskeksi ennen kruununperillisen syntymää. Maharadža adoptoi pojan ennen kuolemaansa, mutta englantilaiset eivät hyväksyneet tätä vaan ottivat Jhansin suoraan hallintaansa siirtomaalakien mukaisesti. 22-vuotias leskikuningatar ei hyväksynyt tätä. Kun sepoykapina puhkesi, Lakshmibai julistettiin Jhansin sijaishallitsijaksi alaikäisen adoptiopoikansa nimissä. Lakshmi Bai taisteli mieheksi pukeutuneena ja sai surmansa taisteluissa.
Marmorikuula
Marmorikuula on pyöreä, yleensä lasista valmistettu pallo. Marmorikuulat ovat useimmiten lastenleikkeihin suunnattuja. Brittiläisessä kulttuurissa marmorikuulilla leikitään peliä jossa piirretyn ympyrän sisällä olevia kuulia yritetään nepata omalla kuulalla ulos ringistä. Perinnäistavan mukaan pelin voittaja saa pitää kaikki peliin osallistuneet marmorikuulat.
Jalkapallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2019
Loppuottelu pelattiin Parc Olympique Lyonnaisissa, Lyonissa 7. heinäkuuta.
Pelipaikat
Turnauksen pelipaikkakuntina toimivat Grenoble, Le Havre, Lyon, Montpellier, Nizza, Pariisi, Reims, Rennes ja Valenciennes. Maailmanmestaruuskilpailujen avausottelu pelattiin Parc des Princesilla Pariisissa ja finaali Parc Olympique Lyonnaisilla Lyonissa.
Kurinpito
Pelaaja sai automaattisesti pelikiellon saatuaan punaisen kortin, tai kaksi keltaista korttia kahdessa ottelussa; keltaisten korttien tilasto nollattiin puolivälierien jälkeen.
Karsinnat kesäolympialaisiin
1Kursivoitu joukkue oli isäntämaa.
Televisiointi
Suomessa turnauksen kaikki 52 ottelua näytettiin Ylen kanavilla.
Pakastin
Pakastin on kodinkone, jossa säilytetään ruokaa pakastettuna −18 celsiusasteessa tai kylmemmässä. Kuten jääkaappi, pakastinkin toimii lämpöpumpun avulla. Pakastaminen säilyttää ruokien monet ominaisuudet hyvin, mutta etenkin vanhat pakastimet saattavat kuluttaa paljon sähköä.
Sopiva pakasteiden säilytyslämpötila on −18 °C. Kun pakastetaan, pakastin jäähdytetään kylmemmäksi pakastuskytkimellä. Joissakin laitteissa pakastusautomatiikka palauttaa laitteen säilytyslämpötilaan pakastuksen jälkeen. Pakastimessa voi olla hälytysvalo tai -ääni varoittamassa lämpötilan noususta tai oven jäämisestä auki.
Pakastin on sulatettava käyttöohjeen mukaisin väliajoin sen sisäpintoihin kertyvän huurteen poistamiseksi. Joissakin laitteissa automaattisulatus kierrättää pakastimen sisällä kylmää ilmaa, joka sitoo kosteutta höyrystimen pintaan. Höyrystimen lämmitysvastus sulattaa ja kuivaa huurteen.
Pakastintyypit
Pakastimia on kahta muotoa; päältä aukevat säiliö- eli arkkupakastimet, sekä sivulta aukeavat kaappipakastimet. Kaappipakastin on usein integroitu jääkaapin kanssa jääkaappi-pakastimeksi eli kylmätorniksi.
Säiliöpakastin
Säiliö- eli arkkupakastinten tilavuus vaihtelee noin 100 ja 500 litran välillä. Suurimpien mallien leveys on yli puolitoista metriä. Säiliöpakastin vie kaappipakastinta enemmän lattiapintaa, vaatii enemmän tuuletustilaa ympärilleen, ja yläpuolelleen 50–60 senttimetriä tyhjää tilaa kannen avaamista varten. Vaikka kansi on noin 90 cm korkeudella, sitä ei voi kätevästi käyttää työ- eikä säilytystasona, koska kannen on oltava helposti avattavissa. Pakasteet ovat avoimessa tilassa päällekkäin, joten järjestyksen pito on vaikeampaa kuin erillisin hyllyin tai vetolaatikoin varustetussa kaappipakastimessa.
Kaappipakastin
Kaappipakastimet sopivat mitoitukseltaan keittiökalusteiden osaksi, jopa kokonaan integroituina muun kaapiston väristen ovien taakse. Lattiapintaa tarvitaan säilytystilavuuteen nähden vähän, ja oven avautumissuunta on vaihdettavissa sijoituspaikan mukaan. Hyllyjen tai vetolaatikoiden ansiosta pakasteita on helppo käsitellä ja järjestää. Pienimmät kaappipakastimet voidaan sijoittaa keittiön työtason alle, suurimmat ovat jopa parin metrin korkuisia.
Yhdistelmäkaapit
Yleisin kylmäkalusteyhdistelmä on korkea jääkaappi-pakastin, jossa alaosa on pakastinta ja kätevämmällä korkeudella sijaitseva yläosa jääkaappia. Jääkaappiosa on yleensä pakastinosaa tilavampi. Kylmäkompressoreja voi olla yksi yhteinen tai kaksi erillistä, jolloin pakastimen voi kytkeä pois päältä jääkaapin toiminnan häiriintymättä.
Päällekkäisten jääkaappi-pakastinten ohella ovat yleistymässä noin 90 cm leveät side-by-side-kaapit, joissa on vierekkäin täyskorkea jääkaappi ja täyskorkea pakastinkaappi, usein myös jääpalakone. Saman asian voivat ajaa vierekkäin sijoitetut korkeat erillislaitteet, joita käyttämällä voi rakentaa haluamansa 120 cm leveän yhdistelmän sopivankokoisista jääkaapeista, kaappipakastimista ja viileäkaapeista.
Jenkkikaappi on pienemmissä asunnoissa ja kesämökeillä suosittu puolikorkea kylmäkaluste, jossa alhaalla sijaitsevan tilavan jääkaapin päällä on erillisellä ovella varustettu pieni kaappipakastin.
Pienin pakastinvaihtoehto on jääkaapin sisällä oleva erillinen pakastelokero, joka soveltuu lähinnä muualla pakastettujen pakasteiden säilyttämiseen.
Pakastinten historiaa Suomessa
Jääkaapit tulivat Suomessa myyntiin vuonna 1928 ja yleistyivät 1950-luvulla. Vuonna 1958 pakastin esiteltiin Kotiliesi-lehdessä, mistä alkoi sen yleistyminen Suomessa.
Pakastimet yleistyivät etenkin maaseudulla, missä piti säilöä suuria satoja ja teurastuksen jälkeen lihaa. Suurimmillaan pakastimien hankinta oli 1970- ja 1980-luvuilla: vuonna 1971 vain joka kymmenes perhe omisti pakastimen, mutta kaksikymmentä vuotta myöhemmin sellainen oli 80 prosentilla kotitalouksista.
Aiheesta muualla
Refrigerator
Providence Grays
Providence Grays oli Major League Baseball -joukkue Rhode Islandin Providencesta. Joukkue pelasi National Leaguessa vuosina 1878-1885. Joukkue voitti liigan mestaruuden kahdesti ja vuonna 1884 se kukisti 1800 -luvun World Series -versiossa New York Metropolitansin, joka oli American Associationin mestari samana vuonna.
Puoliammattilaisjoukkue Rhode Islands perustettiin 1875. Kun National League päätti kauden 1877 jälkeen pudottaa Hartfordin joukkueen, valittiin Providence korvaamaan tämän paikan. Uusi joukkue perustettiin virallisesti 16. tammikuuta 1878, jäsenyyttä se haki 21. tammikuuta ja hyväksyttiin liigan jäseneksi 6. helmikuuta. Messer Street Groundsin remontti alkoi 1. huhtikuuta ja se saatiin valmiiksi 1. toukokuuta, vain viitisen minuuttia ennen kauden avausottelun alkua.
Joukkueen johtavia pelaajia mestaruuskaudella 1879 oli John Montgomery Ward, joka myöhemmin on valittu Baseball Hall of Fameen. Oletettavasti joukkue oli myös ensimmäinen, jossa pelasi afrikkalaista taustaa omaava pelaaja, William Edward White, Brown Universityn opiskelija.
23. lokakuuta 1884 Grays voitti New York Metropolitansin 6-0 ottelussa, jota pidetään ensimmäisenä virallisena liigojenvälisenä postseason kamppailuna. Joukkueen peliä johti ässäsyöttäjä Charles "Old Hoss" Radbourn. Wardin, Whiten ja Radbournen lisäsi Hall of Fameen ovat päässeet joukkueesta George Wright, Harry Wright ja Lip Pike
Taloudellisten ongelmien takia joukkue poistui liigasta kauden 1885 jälkeen.
Seuralla on nimissään MLB:n suurin nollapelivoitto. 21. elokuuta 1883 se voitti Philadelphia Philliesin 28–0.
Marienplatzin metroasema
Marienplatz on Münchenin S-Bahnin ja Münchenin metron tärkeä risteysasema, joka sijaitsee samannimisen aukion alla Münchenissä. Asemalle liikennöivät S-Bahnin linjat, , , , , ja , sekä U-Bahnin linjat  ja. Asema on yksi Münchenin vilkkaimpia, ja sitä käyttää jopa 30 000 matkustajaa tunnissa.
Historia
Rakennustyöt aloitettiin lokakuussa 1966, ja asema valmistui lokakuussa 1971 osana uutta S-Bahn-järjestelmää vuoden 1972 kesäolympialaisia varten. Asemalle ei tehty minkäänlaisia kunnostustöitä ennen vuotta 2003. Vuosina 2003–2006 levennettiin metron laitureita kasvavien matkustajamäärien vuoksi. Samalla laitureita korotettiin 4 cm, jotta metroon ja sieltä pois nouseminen olisi turvallisempaa.
Kerrokset
Marienplatzin asema on täysin maanalainen. Asemalla on neljä kerrosta:
S-Bahn
Kaikki S-Bahn-linjat käyttävät Marienplatzia, paitsi ja. Useimmat linjat pysähtyvät Marienplatzilla 20 minuutin välein, paitsi, ja , jotka pysähtyvät 10 minuutin välein ruuhka-aikana.
Metro
Metro käyttää Marienplatzia normaalisti 3-10 minuutin vuoroväleillä, paitsi ruuhka-aikana, jolloin vuoroväli on 2,5 minuuttia.
Sitterviadukt (SBB)
Sitterviadukt on Sveitsin valtion rautatieyhtiön (SBB) rautatiellä, Koillis-Sveitsissä, välillä Sankt Gallen–Winterthur sijaitseva silta vuodelta 1924. Silta ylittää Sitterjoen. Se sijaitsee Sankt Gallenin kaupungissa. Silta on 190 metriä pitkä ja 63 metriä korkea.
Philippe Starck
Ura
Starck opiskeli muotoilua yksityisessä pariisilaisessa École Camondo -oppilaitoksessa ja perusti vuonna 1968 ensimmäisen design-yrityksensä, joka erikoistui ilmalla täytettäviin tuotteisiin. Vuodesta 1975 Starck on suunnitellut sekä sisustuksia että tuotteita. Ura lähti nousuun 1982 hänen suunniteltuaan sisustuksen Ranskan silloiselle presidentille François Mitterrandille.
Monipuolisen Starckin suunnittelutyöt ulottuvat Microsoftille tehdystä optisesta hiirestä satoja miljoonia dollareita maksaviin luksusjahteihin ja olutpakkauksiin. Häneltä tilattiin myös suunnitelma Virgin Galactic -yhtiön ”avaruuslentoasemaksi” New Mexicossa.
Tuotesuunnittelua
pienoiskuva|upright=0.75|[[Juicy Salif]] Philippe Starckin tunnetuimpia ja myydyimpiä tuotteita on Alessille vuonna 1990 suunniteltu hämähäkkimäinen Juicy Salif -sitruspuristin.
Vuonna 2008 hän suunnitteli Zikmu Parrot -nimiset langattomat kaiuttimet Applen iPod- ja iPhone-laitteille. Neljää vuotta myöhemmin projekti jatkui langattomien Parrot Zik -kuulokkeiden myötä. Starck on suunnitellut myös koteloita LaCie-yhtiön kiintolevyille sekä rannekelloja Fossil-merkille. Vuonna 2002 Starck suunnitteli suhteellisen edullisen tuotesarjan yhdysvaltalaiselle Target-tavarataloketjulle.
Kalusteita ja sisustuksia
Kalusteita Starck on suunnitellut erityisesti italialaiselle Kartellille, usein polykarbonaatti-muovimateriaalista. Näihin kuuluvat läpinäkyvä Louis Ghost -tuoli, Ero|S| -tuoli, Bubble Club -sohva ja -nojatuoli sekä La Bohème -tuoli. Yhdysvalloissa hän on ollut mukana toisen maailmansodan aikaisen Navy Chair -tuolin uudelleenlanseerauksessa ja suunnitellut sen seuraksi muitakin kalusteita.
Philippe Starck on sisustanut useita ravintoloita eri puolilla maailmaa, kuten hongkongilaisen The Peninsula -hotellin 28. kerroksen ravintolan, jonka erikoisuutena ovat miestenhuoneen maisemaikkunaa vasten sijoitetut pisoaarit. Hänen varhaisimpia ravintolasisustuksiaan oli pariisilainen Café Costes 1984, josta syntyi samanniminen tuolimalli. Los Angelesissa Starckin sisustuksia on toteutettu moniin ravintoloihin.
Starckin sisustamiin hotelleihin lukeutuvat New Yorkin Royalton, Paramount ja Hudson, Miamin Delano Hotel ja Los Angelesin Mondrian Hotel. Lontoossa Starck on suunnitellut sisustuksen St. Martins Lane- ja Sanderson-hotelleihin.
Muita Starckin muotoiluprojekteja ovat tuulivoimalat Pramac-yhtiölle, Eurostar-junien sisustukset  sekä tokiolaisen Asahi-panimon oluttupa.
Ragheb Karchoud
Ragheb Karchoud (s. 14. heinäkuuta 1988) on tunisialainen judoka, joka on voittanut pronssia judon Afrikan kisoissa vuonna 2007. Hän saavutti myös pronssia Alle 20-vuotiaiden Afrikan-mestaruuskilpailuissa vuonna 2006, sekä sijoittui kolmanneksi poliisien MM-kisoissa Tripolissa vuonna 2008.
Joulukirkossa
Joulukirkossa on Kaija Koon albumi, joka julkaistiin vuonna 2005.
Björn Sieber
Sieber vuonna 2008.|thumb|right|250px Björn Sieber (5. maaliskuuta 1989 Voralberg – 26. lokakuuta 2012) oli itävaltalainen alppihiihtäjä. Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 Sieber sijoittui superalppiyhdistetyssä 13:nneksi ja suurpujottelussa 22:nneksi. Maailmancupissa Sieber sijoittui parhaimmillaan seitsemänneksi Banskon superalppiyhdistetyssä helmikuussa 2011. Nuorten MM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa suurpujottelussa ja pronssia supersuurpujottelussa.
Sieber kuoli 26. lokakuuta 2012 auto-onnettomuudessa. Häntä pidettiin yhtenä lupaavimmista alppihiihtäjistä Itävallassa.
Faarao Pirttikangas
Pekka Pirttikangas, taiteilijanimeltään Faarao Pirttikangas, on suomalainen laulaja-lauluntekijä.
Ura
Pirttikangas perusti vuonna 1998 Cosmo Jones Beat Machine -yhtyeen, jolloin hän esiintyi vielä nimellä Pekka Pirttikangas. Ennen Cosmo Jones Beat Machinea Pekalla oli yhtyeet Cruel ja Rama-Tuts. Cosmo Jones Beat Machinelta on ilmestynyt neljä albumia, yksi EP ja kaksi singleä.
Vuonna 2001 perustettiin "avaruusjatsia" soittava jazzyhtye Astro Can Caravan. Silloin Pirttikangasta ruvettiin kutsumaan Pharaoh Pirttikankaaksi joka viittaa saksofonisti Pharaoh Sandersiin. Yhtyeessä on vaikuttanut monia eri muusikoita Pekan lisäksi kuten Artturi Taira. Perustajajäsenistä mukana on ollut myös Otto Eskelinen sekä Tomi Kosonen.
Vuonna 2004 Pirttikangas vieraili Pharaoh Overlord-yhtyeen livelevyllä The Battle of the Axehammer kitaristina.
Vuonna 2008 Pirttikangas ja Mika Sonninen aloittivat oman radio-ohjelman nimeltään Pekan ja Mikan rytmikerho.
Vuonna 2013 Faarao Pirttikangas käynnisti yhteistyön Pekko Käpin kanssa jolloin syntyi musiikkiprojekti Faarao & Kakspäinen Narttu. Juhana Nyrhinen otettiin myös mukaan yhtyeeseen jolloin yhtyeen musiikissa yhdistyy kansanmusiikki, delta blues, gospel blues ja punk. Lisäksi Faarao on tehnyt duokeikkoja Pekon kanssa. Faarao ja Pekko ovat tehneet keikkoja myös Halme Prospektin kanssa mm. Porissa.