cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nokian Työväen Teatteri
Nokian Työväen Teatterin ohjelmisto perustuu monipuolisuuteen. Teatteri haluaa uusia haasteita esimerkiksi musiikista, ja musiikkipitoisia näytelmiä onkin ollut viime vuosina runsaasti ohjelmistossa.
Villaleinikki
thumb|200px|Villaleinikki Villaleinikki (Ranunculus lanuginosus) on leinikkien sukuun kuuluva laji. Se on monivuotinen. Varsi on karvainen. Tyvilehdet ovat pyöreitä. Muut lehdet ovat muodoltaan kolmiliuskaisia ja liuskat ovat puikeita. Lehtien reuna on hammasmaisesti sahalaitainen. Kukkien väri on oranssinkeltainen. Hedelmä on pähkylä. Lajia esiintyy eniten Tanskassa, Saksaa ja Ranskan itäosissa. Suomessa sitä esiintyy satunnaisesti. Kasvi viihtyy kosteissa metsissä ja niityillä.
Nokian Työväen Teatteri
Sininen uni
Kesällä 2007 kesäteatteri teki yleisöennätyksensä: lähes 15 000 ihmistä ympäri Suomen kävi katsomassa Tapio Parkkisen käsikirjoittamaa ja ohjaamaa näytelmää Sininen Uni, joka oli koskettava musiikkipitoinen elämäkerta Tapio Rautavaarasta. Näytelmän suosiosta kertovat useat lisänäytökset, sekä päätös jatkaa esitystä myös kesällä 2008.
The Campfire Headphase
The Campfire Headphase on skotlantilaisen Boards of Canada -yhtyeen kolmas studioalbumi, jonka julkaisi Warp Records lokakuussa 2005. Albumia tehtiin yhtyeensä kolme vuotta, ja se sai ristiriitaisen vastaanoton.
Albumin äänimaailma on huomattavasti orgaanisempi kuin yhtyeen aiemmassa tuotannossa. Levyllä käytetään muun muassa raskaasti käsiteltyjä akustisia kitaroita ja tavanomaisempia kappalerakenteita.
Kappale "Oscar See through Red Eye" julkaistiin Internetissä 5. syyskuuta 2005 Bleep.comissa, joka on Warp Recordsin verkkokauppa. Toinen kappale "Dayvan Cowboy" julkaistiin iTunesin kautta 4. lokakuuta.
Huhtikuussa 2006 "Dayvan Cowboyn" musiikkivideo julkaistiin Warp Recordsin kotisivuilla. Videon ohjasi Melissa Olson.
Verkkokalvon irtauma
Verkkokalvon irtauma on tila, jossa silmän verkkokalvo lähtee irtoamaan paikaltaan. Seurauksena on etenevä puute näkökentässä ja hoitamattomana lopulta sokeus.
Verkkokalvon uskotaan irtautuvan vuosittain yhdellä ihmisellä noin 10 000:sta. Verkkokalvoirtauman riskiä kohottavat iäkkäillä henkilöillä erittäin yleinen lasiaiskalvon irtauma sekä silmien likitaitteisuus. Jälkimmäisissä tapauksissa irtauma sattuu usein nuorempana kuin muilla potilailla.
Laaja verkkokalvoirtauma edellyttää leikkaushoitoa, jonka tavoitteena on saada verkkokalvo kiinnitetyksi takaisin paikalleen. Suoritetun kaihileikkauksen on todettu lisäävän irtaumavaaraa. Verkkokalvon irtauma ei aiheuta kipua.
Leikkauksen jälkeen näöntarkkuuden palautuminen täysin ennalleen vaatii aikaa.
Oireet, joiden vuoksi on syytä hakeutua silmälääkäriin mahdollisimman pian
Verkkokalvon irtauman oireita lääketiedeseura Duodecimin terveyskirjaston mukaan ovat tumma yhtenäinen varjo näkökentässä ja viivojen vääristyminen. Myös salamointi ennen näitä oireita viittaa verkkokalvon irtoamiseen. Helsingin yliopistollisen keskussairaalan paperimonisteena potilaille leikkauksen jälkeen jakaman ohjeen mukaan myös nokisade jommankumman silmän näkökentässä on oire verkkokalvon irtaumasta kyseisessä silmässä. Vaarallisia silmäoireita verkkokalvoirtauman korjausleikkauksen jälkeen ovat tämän monisteen mukaan myös punoitus, rähmintä ja voimakas kipu.
Sairaalahoito ja jälkihoito kotona
Verkkokalvoirtauman hoito tapahtuu osin sairaalassa ja osin jälkihoitona potilaan kotona (ks. edellä viitatut Duodecimin ja HYKSin tietolähteet). Silmälääkäri lähettää heti sairaalaan todettuaan irtauman, ja sairaalassa suoritetaan leikkaus. Leikkausta on hyvä odottaa lääkärin antamien ohjeiden mukaisessa makuuasennossa niin suurelta osin kuin mahdollista. Leikkaus suoritetaan paikallispuudutuksessa tähystysleikkauksena ja kestää yleensä 1–2 tuntia. Potilas jää yleensä vähintään yhdeksi yöksi leikkauksen jälkeen sairaalaan.
Leikkauksen jälkeen määrätään asentohoitoa osin sairaalassa ja osin kotona. Potilas joutuu toistamaan tietyt makuuasennot tietyssä järjestyksessä ja aikarytmissä muutaman vuorokauden ajan. Asentohoidon asennot ja aikataulun määrittää leikkauksen suorittava lääkäri. Asentohoidon aikana vuoteessa on pysyteltävä lukuun ottamatta välttämätöntä ateriointia ja WC-asiointia. Lisäksi lääkäri saattaa määrätä hoitoon silmätippoja ja muita lääkkeitä. Sairauslomaa tarvitaan vähintään asentohoidon ajaksi, usein 3–6 viikkoa pitempäänkin. Ensimmäiseen kahteen viikkoon ei saa saunoa, eikä ensimmäiseen kolmeen viikkoon saa uida. Jos leikkauksen yhteydessä silmään on laitettu kaasua, jonka paineen ja nosteen on tehtävä auttaa verkkokalvo takaisin oikealle paikalleen, on potilaan myös vältettävä parin kuukauden ajan lentämistä ja vuoristomatkailua. Lisäksi moottoriajoneuvojen ajamista on vältettävä jonkin aikaa hoidon jälkeen. Varoaika riippuu hieman siitä, millä kaasulla potilas on hoidettu: rikkiheksafluoridi (SF6) 3–4 viikkoa, heksafluorietaani (C2F6) 4–5 viikkoa, oktafluoripropaani (C3F8) 5–6 viikkoa.
Baimak
Baimak (, baškiiriksi Баймаҡ) on kaupunki Baškortostanissa Venäjällä. Se sijaitsee Uralin itärinteellä Uraljoen vesistöön kuuluvan Tanalyk-joen yläjuoksulla 489 kilometriä Ufasta etelään. Kaupunki on Baimakin piirin keskus. Asukkaita on 16 900 henkeä (vuonna 2008).
Baimak on syntynyt vuonna 1913 perustetun vaskisulattamon asutuksesta. Kaupunki siitä tuli vuonna 1938. Nykyään kaupungissa on konepaja ja elintarviketeollisuutta.
Barrettin ruokatorvi
Barrettin ruokatorvi on osalle refluksitautia sairastavista kehittyvä tila, jossa ruokatorven alaosan limakalvo muuttuu suolen limakalvon kaltaiseksi. Muutos johtuu elimistön pyrkimyksestä suojata ruokatorvea mahalaukusta tulevalta hapolta. Barrettin ruokatorvi oireyhtymä tiedetään ruokatorven syövän riskitekijäksi. Barrettin ruokatorvi kehittyy 6–14 %:lle refluksitautia sairastavista henkilöistä. Barrettin ruokatorvesta jo kärsivien potilaiden elinikäinen sairastumisvaara syöpään on suunnilleen 0,5 %/vuosi.
Sumusireeni
thumb|250px|Nautofoni [[majakkalaiva Helsinki|majakkalaiva Helsingin keulamastossa.]]
Sumusireeni on merenkulun turvalaite, jonka sovelluksia käytetään myös yleishälyttiminä. Ennen vuosituhannen vaihdetta sumusireenejä oli erityisen paljon majakoilla ja majakkalaivoilla
Varsinaisesti sumusireeniksi kutsutaan joko käsikäyttöistä kampikoneistolla toimivaa tai erillistä mekaanisella/sähköisellä voimanlähteellä toimivaa laitetta, jossa on yleensä lieriönmuotoiseen runkoon sijoitettu sarja siipipyöriä, jotka pyöriessään suurella nopeudella kehittävät korkean ujeltavan äänen. Laitteeseen liittyy aina kiinteänä osana koosta riippuvainen kaikusuppilo, joka vahvistaa ja kohdistaa äänen.
Höyrykäyttöinen sumutorvi
Harvinaisimpia sumumerkkilaitteita olivat höyryllä toimivat torvimalliset laitteet; niitä käytettiin ensisijaisesti majakkalaivoissa; maakäytössä vastaavia laitteita oli asennettu mm. Hangon Rautatien käyttämiin Baldwin A4 -vetureihin, joita ulkomuotonsa johdosta kutsuttiin Suomessa "Villin Lännen vetureiksi"; näistä vetureista sanottiin, että kun sellainen toitotti höyrysireenillään Riihimäen ratapihalla, ääni kuultiin Hausjärvellä asti.
Myös höyryvihellintä on käytetty jossain määrin sumumerkin antamiseen.
Paineilmasumutorvi eli tyfooni
Paineilmalla toimiva sumutorvi on puolestaan laite, jonka olennainen osa on ilmavirtauksella eli puhalluksella toimiva torvi; puhalluksen kehittää erillinen ilmanpuristin, ja sitä säädeltiin yleensä mekaanisella kellokoneistolla, joka oli säädetty esimerkiksi antamaan kuuden sekunnin puhallus puolen minuutin välein. Ilmanpuristinta käytti yleensä polttomoottori. Tätä laitteistoa kutsutaan nimellä tyfooni; siitä on kehitetty edelleen nykyaikaiset sähkömoottorilla toimivat paineilmatorvet.
Sähköinen sumutorvi eli nautofoni
Sähköisesti toimivaa sumusireeniä kutsutaan nautofoniksi; sen toiminta perustuu määrätyn taajuiseen sähkövirtaan, joka saa erityisrakenteiset metallilevyt värähtelemään tavalla, joka kehittää erittäin voimakkaan ja puhtaan ujeltavan äänen. Laitetta käytetään yhä palo- ja yleishälyttimenä; korkealle talojen katoille sijoitetut, ulkoasultaan sientä muistuttavat yleishälytyssireenit ja paloasemien yhteydessä olevat kiinteät hälytyslaitteet toimivat samalla periaatteella kuin nautofoni; suurin ero tyfooniin verrattuna on se, että kun nautofoni tai vastaava sähkösireeni sammutetaan, sen ääni hiipuu ennen loppumistaan, kun taas tyfoonin ääni katkeaa kuin leikattuna ilmavirran loppuessa.
Sumutorvi yhdistettynä radiomajakkaan
Majakoiden nautofonit oli kytketty radiomajakkaan: kun radiomajakan lähetys muuttui nopeaksi, alkoi sumusireenin pitkä huuto; näin laivassa voitiin laskea etäisyys majakkaan kun ääni kulkee 300 metriä sekunnissa; siten esim. kuuden sekunnin viive merkitsi 1800 metrin etäisyyttä sireeniin.
Järjestelmä poistui käytöstä yhtaikaa radiomajakoiden kanssa; viimeinen toiminut oli Marhällanin majakka jonka nautofoni oli kytketty yhteen Korsön radiomajakan kanssa.
Ulkomailla sumusireeniä käytetään edelleen; muun muassa Eddystonen majakassa on perinteinen nautofoni.
Lundqvistin liiketalo
Lundqvistin liiketalo on Helsingissä Kluuvin kaupunginosassa Aleksanterinkadun ja Mikonkadun kulmassa sijaitseva liikerakennus. Lundqvistin talo sijaitsee Hamsterin korttelissa osoitteessa Mikonkatu 5 - Aleksanterinkatu 13. Rakennuksessa oli vuoden 2020 loppuun saakka Aleksi 13 -tavarataloketjun päätavaratalo. Lundqvistin liiketalo on monessa mielessä poikkeuksellinen. Rakennuksen arkkitehtuuri edustaa siirtymää kertaustyyleistä jugendiin, ja sen rakennustekniikka oli aikoinaan erittäin edistyksellinen.
Talo valmistui vuonna 1900 ja sen suunnitteli arkkitehti Selim A. Lindqvist. Sen tilalta purettiin kaksikerroksinen Lundqvistin puutalo. Sanotaan, että Lundqvist sai tontin ilmaiseksi sillä ehdolla, että hän rakentaisi paikalle ensin puutalon ja myöhemmin kivirakennuksen. Lundqvistin talo voidaan ensimmäisenä liikerakennuksena Suomessa rinnastaa Chicagon koulukunnan luomuksiin. Sen kantava runko ja jugend-tyyliset julkisivut on erotettu toisistaan. Lindqvist suunnitteli rakennuksen yhdessä rakennusmestari Elia Heikelin kanssa, ja se perustui uusien materiaalien eli raudan ja betonin käytölle. Talon rakenneratkaisut ovat innovatiivisia ja muodostavat vastakohdan kadun toisella puolella olevalle Pohjolan talolle, joka valmistui samaan aikaan mutta on Lundqvistin talosta poiketen linnamainen ja jyhkeä. Sisätiloja valaisevat suuret ikkunat, ja pohjaratkaisu on muunneltava, sillä kantavia seiniä on vain porrashuoneiden yhteydessä ja talon muissa osissa on kantavina rakenteina käytetty valurautapylväitä. Kattosiluetti on rikas ja julkisivu on verhoiltu punatiilillä ja graniitilla. Julkisivun Kehruu ja metsästys -aiheiset veistokset laati Robert Stigell.
Rakennukselle tehtiin kovakourainen peruskorjaus vuonna 1981. Rakennuksen edistyksellistä suunnittelua edustanut kantava runko korvattiin uudella, ja ullakkokerrokseen puhkaistiin uusia ikkunoita.
Aiheesta muualla
60.16917°N, 24.94583°W
Ebru Şam
Ebru Şam (s. 1990 Solingen) on missi ja näyttelijä. Hän syntyi ja varttui Saksassa, jonne hänen turkkilaissyntyiset vanhempansa olivat muuttaneet vuonna 1974. Şam valittiin 29. huhtikuuta 2009 Miss Turkiksi Istanbulin Türker İnanoğlu Maslakissa. Hän edusti Turkkia Miss Eurooppa -kilpailussa ja 12. joulukuuta 2009 Miss Maailma -kilpailussa Johannesburgissa. Vuodesta 2010 alkaen Şam on esiintynyt turkkilaisessa televisiosarjassa Adanalissa, jota näyttää Avrupa Türk TeleVision.
Knut Tore Apeland
Knut Tore Apeland (s. 11. joulukuuta 1968) on entinen norjalainen yhdistetyn hiihtäjä, joka kilpaili 1990-luvulla. Hän voitti kaksi olympiahopeaa yhdistetyn joukkuekilpailussa vuosina 1992 ja 1994. Lisäksi hän voitti yhden kullan ja kaksi hopeaa joukkuekilpailussa hiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa.
Apeland voitti yhdistetyn maailmancupin kaudella 1995–1996. Hän lopetti uransa keväällä 2000. Aikuisten Norjan mestaruutta Apeland ei urallaan onnistunut voittamaan, mutta oli kerran toinen ja viisi kertaa kolmas. Apeland edusti IL Rein -seuraa.
Peräaukon haavauma
Peräaukon haavauma tai anaalifissuura on peräaukossa sijaitseva haavauma tai halkeama. Sen aiheuttaa tavallisimmin ummetus, jossa uloste on niin kovaa, että ulostettaessa limakalvo venyy liikaa ja halkeaa. Myös jatkuva ripuli tai runsas pyyhkiminen sen yhteydessä saattaa aiheuttaa haavauman. Haavauma voi olla akuutti ja itsestään paraneva mutta saattaa myös muuttua krooniseksi. Krooninen haavauma saattaa vaatia jopa leikkaushoitoa.
Peräaukon haavauma aiheuttaa tyyppioireina kipua ja verenvuotoa.
Peräaukon haavaumia aiheutuu myös anaaliyhdynnästä.
The Mythical Man-Month
Kirjaa kutsutaan ohjelmistokehityksen raamatuksi, koska "jokainen lainaa sitä, muutama lukee sen ja harva noudattaa sitä".
Brooks kertoo kirjassa kokemuksistaan IBM S/360:n kehityksestä. Kirja on julkaistu vuonna 1975 ja korjattu painos 1982 ja hiukan laajennettuna vuonna 1995. Brooks on kirjoittanut aihetta käsittelevän kirjoituksen No Silver Bullet, joka sisältyy teoksen vuoden 1995 painokseen.
Brooks muun muassa erottelee ohjelman ja tuotteen:
Brooksin säännöt:
Brooksin mukaan ohjelmistoprojektin epäonnistumisen syitä ovat:
Lucien Vogel
Lucien Vogel (1886–1954) oli ranskalainen valokuvaaja ja päätoimittaja. Hän toimi uransa alkuvaiheessa usean lehden ulkoasusuunnittelijana. Vuonna 1911 hän oli perustamassa muotilehti La Gazette du Bon Tonia ja aloitti samaan aikaan yhteistyön Voguen julkaisijan Condé Nastin kanssa. Vogelin vaimosta Cosette de Brunhoffista tuli Ranskan Voguen päätoimittaja, kun se alkoi ilmestyä vuonna 1920. Vogue toimi itse lehden ulkoasusuunnittelijana 1922–1925. Hän perusti Vu-lehden 1928, mutta sen konservatiivset tukijat painostivat hänet myöhemmin pois lehdestä. Vogel työskenteli Free World -lehdelle muutettuuaan Yhdysvaltoihin. Hän palasi 1945 Ranskaan ja johti sen jälkeen Jardin des Modes -lehteä.
Marketta Kitkiöjoki
Marketta Kitkiöjoki (s. 1957 Kajaani) on suomalainen oikeustieteen kandidaatti ja varatuomari. Hän toimi uransa alkupuolella yleisenä oikeusavustajana, josta siirtyi kunnallishallinnon puolelle toimien aluksi kunnansihteerinä ja myöhemmin kunnanjohtajana. Vuodesta 2006 lähtien hän on ollut Sysmän kunnanjohtaja.
Ura
Kitkiöjoki valmistui oikeustieteen kandidaatiksi Turun yliopistosta ja sai varatuomarin arvon vuonna 1988. Hän työskenteli aluksi yleisenä oikeusavustajana Kemijärvellä, Sallassa, Savukoskella ja Pelkosenniemellä. Vuonna 1991 hänet valittiin Savukosken kunnansihteeriksi. Ennen siirtymistään Suomenniemen kunnanjohtajaksi vuonna 2002 Kitkiöjoki toimi yhden vuoden Savukosken va. kunnanjohtajana. Sysmän kunnanjohtajaksi hänet valittiin vuonna 2006.
Perhe
Kitkiöjoen ensimmäinen aviopuoliso oli syyttäjänä toiminut Paavo Kitkiöjoki, joka kuoli äkillisesti vuonna 2009. Pariskunnalla oli kolme lasta. Marketta Kitkiöjoki avioitui vuonna 2010 sysmäläisen yrittäjä Mika Järvisen kanssa. Järvinen oli tuolloin Sysmän kunnanhallituksen puheenjohtaja; vuonna 2019 Järvinen siirtyi Sysmän kunnanvaltuuston puheenjohtajaksi.
The Morrigan’s Call
The Morrigan’s Call on folk metal -yhtye Cruachanin viides studioalbumi, joka julkaistiin 17. marraskuuta 2006.
Seelit
220px|thumb|oikea|Baltialaiset heimot 1200-luvulla.Seelit (latv. sēļi) olivat historiallinen balttilainen heimo, jotka asuttivat oman muinaismaakuntansa muodostanutta Seloniaksi kutsuttua aluetta. He sulautuivat historiallisella ajalla latgalleihin. Seeleiltä tunnetaan kaksi muinaislinnaa, Dignajas ja Sēlpils, joissa molemmissa on tehty arkeologisia kaivauksia. Paikoilta on löydetty paitsi latgallilaisia, myös alueelle omaleimaisia koruja ja aseita.
Ray McAnally
Ray McAnally (30. maaliskuuta 1926 Buncrana, Donegalin kreivikunta – 15. kesäkuuta 1989 Wicklown kreivikunta, Irlanti) oli irlantilainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa elokuvista Linnake (1986) ja Minun elämäni (1989). Hänet tunnetaan myös minisarjoista A Perfect Spy (1987) ja A Very British Coup (1988).
Yksityiselämä
McAnally oli naimisissa näyttelijä Ronnie Mastersonin kanssa vuodesta 1951 kuolemaansa asti. Heillä on neljä lasta, kaksi poikaa ja kaksi tytärtä. Ray McAnally kuoli sydänkohtaukseen ollessaan 63-vuotias.
Balls
pienoiskuva|The Balls Ruisrockissa 1990. The Balls on vuonna 1988 perustettu helsinkiläinen blues-pohjainen rock-yhtye.
Vuonna 2008 kaksikymmenvuotista uraansa juhlinut yhtye on alkuperäisessä kokoonpanossa ja julkaisi vuonna 2009 uuden 7" singlen "Wild One". Viimeisin The Balls -julkaisu on vuonna 2005 yhtyeen keskeiset levytykset ja julkaisemattomia sisältänyt tupla-CD Fastlane Throught the History of Balls. Balls-yhtyeen runkokokoonpanoon kuulunut kitaristi Tipi Järvinen kuoli 3. joulukuuta 2007 sairauskohtaukseen.
Helsingin Sanomien Ilkka Mattila luonnehti The Ballsia alkuvaiheiltaan vanhakantaiseksi rhythm and blues -yhtyeeksi, joka vuoden 1995 albumillaan Jungle In A Barrel vaihtoi tuottaja Jukka Orman myötä tyyliään: ”Poissa ovat kuiva kuppilasointi ja ja rockkompit, ja tilalla on kaikuva, oudosti poksahteleva ja koliseva äänimatto, jonka seasta hahmottuu moderni mutta alkuvoimainen blues.”
Arkalochóri
Arkalochóri (myös Arkalohóri; ) on Kreikan kaupunki sekä samanniminen Minóa Pediádan kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Αρκαλοχωρίου, Dimotikí Enótita Arkalochoríou) ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Iraklionin alueyksikössä Kreetan alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 10 476 ja varsinaisen Arkalochórin kaupungin väkiluku 4 313 (vuonna 2011).
pienoiskuva|vasen|230px|Arkalochórin bysanttilainen arkkienkeli Mikaelin kirkko. Arkalochórin kaupunki sijaitsee Kreetan saaren keskiosissa noin 25 kilometriä Iraklionista kaakkoon. Kaupungin nimi on suomeksi ”Mäyräkylä”. Arkalochórin kunnallisyksikkö käsittää alueen, joka ulottuu saaren etelärannikolle saakka. Arkalochóri on Arkalochórin, Kástellin ja Viánnoksen hiippakunnan piispanistuin ja siellä sijaitsee hiippakunnan katedraali. Kaupungin lounaispuolella sijaitsee Arkalochórin luola, joka oli minolaisaikainen luolapyhäkkö. Sieltä on löydetty muun muassa niin kutsuttu Arkalochórin kirves, jossa on tuntematonta kirjoitusta.
Arkalochóri oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Minóa Pediádan kunnaksi yhdessä Kastéllin ja Thrapsanón kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Arkalochórin seutu kärsi tuhoja vuoden 2021 maanjäristyksessä.
Kunnallisyksikön osat
Arkalochórin kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
Elias Martin
Elias Martin (3. maaliskuuta 1739–25. tammikuuta 1818) oli ruotsalainen taidemaalari ja graafikko. Hän toimi maisemamaalauksen professorina Tukholman taideakatemiassa vuosina 1785–1814. Hän oli myös Suomenlinnassa, Viaporissa 1763–1765 piirustuksenopettajana. Hän oli taitava koloristi. Hänen kaupunkikuvissaan, linna- ja herraskartanonäkymissään sekä maisemissaan valaistus on kuvattu erityisen kauniisti. Hänen maalaustapansa oli raikas ja lyyrinen, mikä korostuu hienostuneesti hänen laveerauksissaan ja akvarelleissaan.
Elämänvaiheita
Hänen isänsä ja enonsa olivat arvostettuja jalopuuseppiä ja Elias oli nuorena isänsä verstaassa apulaisena. Piirustustaitojaan kohentaakseen hän työskenteli myös virkamaalari F. C. Schultzin työpajassa. Laivanrakentaja Fredrik Chapman palkkasi hänet 1763 Viaporiin laivaston koristepiirtäjäksi. Kenraali Augustin Ehrensvärd, joka muitten lahjojensa ohella oli myös kuvataiteilija, tutustutti Martinin kaiverrustekniikkaan. Nuorille upseereille Martin opetti piirtämistä.
Vuonna 1766 Martin lähti opiskelemaan maisemamaalausta ensin Pariisiin Joseph Vernet'n oppilaana ja sitten 1768 Lontooseen, minne hän kutsui nuoremman veljensä Johan Fredrikin Lontooseen graafikon oppiin ja kaivertamaan hänen töittensä kaivertajaksi. Kuningas Kustaa III kutsui molemmat veljekset 1780 ikuistamaan Ruotsin kansalle isänmaan näkymiä. Martin tunnetaan parhaiten värikkäistä ja eloisista Tukholma-kuvistaan. Töissä on jonkin verran viehättävää naivismia.
Filmaaminen
pienoiskuva|Käsien kohottaminen ja tuomarin katsominen kaatumisen yhteydessä voivat olla merkki filmaamisesta. Filmaaminen eli näytteleminen on urheilussa käytettävä termi, jolla tarkoitetaan tahallista kaatumista tai teeskenneltyä loukkaantumista tarkoituksena hankkia itselleen tai joukkuelleen etua.
Jalkapallossa tuomarin tarkoituksellinen harhauttaminen katsotaan epäurheilijamaiseksi käytökseksi, tapahtui se missä tahansa osaa kenttää, ja pelaajalle annetaan varoitus.
Puolustusvoimien tutkimuskeskus
Puolustusvoimien tutkimuskeskus (lyhenne PvTK tai PvTutkK) oli vuoteen 1999 asti toiminut Suomen puolustusvoimiin kuulunut sotilaslaitos. Se oli Pääesikunnan alainen ja tuotti tutkimuspalveluita puolustuslaitoksen ja maanpuolustuksen kehittämiseksi ja päätöksenteon tueksi.
Keskus toimi Ylöjärven Lakialassa.
Se yhdistettiin vuoden 1999 alussa Sähköteknillisen tutkimuslaitoksen kanssa osaksi Puolustusvoimien teknillistä tutkimuslaitosta.
Historia
Keskus toimi aikaisemmin nimellä Puolustuslaitoksen tutkimuskeskus (PlTutkK).
Metsäalppikello
Metsäalppikello (Soldanella montana) on sinikukkainen, esikkokasveihin (Primulaceae) kuuluva kasvi.
Puolustusvoimien tutkimuskeskus
Johtajia
Keskuksen johtajina toimivat seuraavat upseerit:
Metsäalppikello
Ulkonäkö ja koko
thumb|vasen|220px|Metsäalppikellon kukkia ja munuaismaisia lehtiä. thumb|vasen|220px|Metsäalppikellon kukkia hedelmäasteella. Monivuotinen metsäalppikello on vanakasvi, joka kasvaa 20–30 senttimetriä pitkäksi. Sen lehdet ovat talvehtivia ja pitkäruotisia. Päältä ne ovat tummanvihreitä, alta vaaleita tai sinipunaisia. Ehyt lehtilapa on pyöreän munuaismainen, kalju ja matalasti isonyhäinen. Kukinto on 2–5-kukkainen sarja. Vaaleansinipunaiset, kaksineuvoiset kukat ovat aluksi nuokkuvia, mutta hedelmäasteella pystyjä. Verhiö ja teriö ovat viisilehtisiä. Kellomainen teriö on 10–15 mm leveä, paljon verhiötä pitempi ja sen liuskat ovat liuskaisia. Suomessa metsäalppikello kukkii touko-kesäkuussa. Hedelmä on pitkä, pulleatyvinen ja liereäkärkinen kota.
Levinneisyys
Metsäalppikello kasvaa alkuperäisenä Keski- ja Itä-Euroopassa, missä sitä esiintyy Saksassa, Italiassa, Puolassa, Itävallassa, Tšekissä, Ukrainassa, Romaniassa ja Bulgariassa. Pohjoismaissa lajia tavataan ainoastaan Suomessa. Suomeen laji on levinnyt ihmisen tuomana viljelykasvina, mutta on mahdollisesti villiintynyt myös luontoon. Sitä tavataan paikoitellen Varsinais-Suomessa, Uudellamaalla, Kymenlaaksossa, Hämeessä ja Itä-Lapissa. Uusimman tulkinnan mukaan metsäalppikello ei kuitenkaan ole aidosti luonnonvaraistunut Suomessa, vaan kaikki lajin havainnot ovat puutarhakasviesiintymiä.
Elinympäristö
Metsäalppikello kasvaa luonnonvaraisena rehevissä korpimaisissa kuusikoissa.
Chilbudius
Chilbudius (k. 533) oli roomalainen sotilas. Hänet tunnettiin sisukkaana sotilaana, joka ei välittänyt rikkauksista, vaikka olikin keisari Justinianuksen läheinen. Hänet nimitettiin virkaan magister militum per Thracias vuonna 530. Hän sai tehtäväkseen kukistaa Tonavan yli hyökkäilevät barbaarit. Chilbudius ylitti Tonavan ja esti barbaarien hyökkäykset moneksi vuodeksi. Kolmen vuoden päästä hän menehtyi kuitenkin taistelussa slaaveja vastaan.
Chilbudiuksen kuoleman jälkeen eräs henkilö, joka jäi slaavien vangiksi väitti olevansa Chilbudius. Narses otti tämän Chilbudiuksen vangiksi vuonna 545 ja toi hänet Konstantinopoliin, jossa juoni paljastui.
Sonja Balun
Sonja Balun (s. 12. joulukuuta 1955) on itävaltalainen entinen taitoluistelija. Hän kilpaili vuoden 1972 talviolympialaisissa Sapporossa ja jäi naisten yksinluistelussa 17. sijalle. Hän osallistui myös useisiin taitoluistelun maailman- ja Euroopan-mestaruuskilpailuihin, mutta ei saanut niissä mitaleita. Balun meni naimisiin jääkiekkoilija Kurt Harandin kanssa.
Insomnia (yhtye)
Insomnia oli kiiminkiläinen thrash metal -yhtye, joka toimi aiemmin nimellä Mengele. Mengele perustettiin vuonna 1987. Yhtye vaihtoi nimeä, koska he kyllästyivät siihen, että ihmiset luulivat heitä uusnatseiksi. Insomnia ehti julkaista ennen hajoamistaan yhden EP-levyn nimeltään Insomnia. Vuonna 2002 yhtye teki paluun nimellä Wengele.
Mengele, pudasjärveläinen National Napalm Syndicate sekä jääliläinen Maple Cross olivat 1980-luvun lopussa Oulun läänin alueen merkittäviä thrash metal -yhtyeitä.
Wengele
Yhtye palasi takaisin kuvioihin alkuperäisellä kokoonpanolla vuonna 2002 nimellä Wengele. 2004 Wengele julkaisi viimeisimmän ja toistaiseksi ainoan tuotoksensa demon Promo '04, joka sisälsi kolme raitaa ja kesti noin 10 minuuttia.
Diskografia
Mengelen demo Abominable Thoughts on julkaistu myös kokoelmalla Thrashing Relics, jolta löytyy myös monien muiden Mengelen aikaisten thrash metal -yhtyeiden demoja.
Torpedo Sofia
Torpedo Sofia (  on bulgarialainen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Sofiasta. Seura pelaa bulgarian jääkiekon pääsarjassa.  Seura on pelaa ryhmässä B, joka on amatöörisarja.
Johann Heinrich Wedekind
thumb|Kearle XII thumb|Pietari Suuri Johann Heinrich Wedekind (15. elokuuta 1674 Rääveli (nyk. Tallinna) t. Lyypekki – 1736 ) oli Ruotsissa ja myöhemmin Pietari Suuren hovissa toiminut saksalainen muotokuvamaalari ja jäljentäjä.
Elämä
Wedekind oli Ernst Wilhelm Londicerin oppilas. 1698 hän meni Ruotsin hovin palvelukseen, seuraavana vuonna Lyypekkiin ja sitten Rääveliin, missä hän avioitui. Vuonna 1719 toimi maalarina ensisijaisesti Ruotsissa ja sai mainetta kuningas Kaarle XII:n, korkeiden sotilaiden ja tunnettujen julkisuuden henkilöiden muotokuvamaalarina. Hän oleskeli välillä Narvassa ja sai sitten 1720 tsaari Pietari Suurelta kutsun saapua Pietariin. Vuodesta 1732 hän toimi kadettikunnan piirtäjänä.
Sagadin kartano
pienoiskuva|250px|Sagadin kartano kesällä 2012.
Sagadin kartano sijaitsee Haljalan kunnassa Länsi-Virumaalla Pohjois-Virossa. Vuodesta 1987 kartano on ollut Viron metsähallituksen hallinnassa.
Sagadin historia
Ensimmäinen maininta kartanosta on vuodelta 1449. Vuoteen 1687 asti kartanon omistajia olivat Risebieter-, von dem Berge- ja Duwal-suvut, joiden jälkeen kartanon osti Gideon von Fock. Hänen sukunsa omistuksessa Sagadi pysyi lähes tauotta aina vuoteen 1919. Vuosina 1920–1974 kartanon päärakennuksessa oli koulu.
Fockien aikana kartanossa tehtiin suuria rakennustöitä. Vuosina 1749–1753 valmistui yksikerroksinen herrastalo, jonka julkisivu on Virossa harvinaista rokokoo-tyyliä. Vuonna 1793, Gideon Ernst von Fockin aikoina, päärakennusta laajennettiin siipien suuntaisesti ja sen julkisivu uusittiin uusklassiseen tyyliin. Vuonna 1894 takapuolelle rakennettiin parveke, jonka tyyli on uusrenessanssia. Talon edessä olevan aukion reunoilla olevat sivurakennukset ovat peräisin 1800–1900-lukujen vaihteesta.
Viron tasavallassa tehtiin vuonna 1919 maareformi. Kartanonherra Ernst Fock jäi kuitenkin kartanoon vuokralle, kunnes hän muutti perheineen Saksaan vuonna 1939. Maareformin yhteydessä kartanon herrastaloon sijoitettiin vuonna 1920 koulu, joka toimi vuoteen 1974 asti.
Nykyisin
Vuodesta 1987 Sagadin kartano on ollut Viron metsähallituksen (, RMK) hallinnassa. Metsäkeskuksessa on ollut muun muassa hotelli, matkustajakoti ja ravintola. Lisäksi siellä pidetään luontokoulua. Päärakennuksessa on kartanomuseo. Viron metsämuseo on kartanon vaunuvajassa.
Sagadin kartanossa on ranskalaistyylinen puisto, jossa on lampi. Puiston perusti kartanonrouva Eleonore Marie von Fock vuonna 1749. Vuonna 1790 sitä laajennettiin ja muutettiin englantilaistyyppiseksi metsäpuistoksi. Puistossa kasvaa jopa kynäjalava ja tammia, jotka ovat 33 metriä korkeita ja täten korkeimmat Virossa. 1980-luvulla aloitettujen kunnostustöiden yhteydessä puistoa kunnostettiin ja entisen hedelmätarhan tilalle perustettiin vuonna 1985 arboretum, jossa kasvaa yli sata puu- ja pensalajia. Arboretumin alue on 5,1 hehtaaria ja sinne istutetut ulkomaiset lajit ovat suvuittain ja opastauluin varustettuja.
Aiheesta lisää
59.53667°N, 26.08389°W
Baseball kesäolympialaisissa 1956
Baseball oli näytöslajina  1956 kesäolympialaisissa Melbournessa. Ottelussa kohtasivat Australia ja Yhdysvallat.
Ottelu pelattiin 1. joulukuuta. Ottelun pituus oli 6 vuoroparia ja amerikkalaiset aloittivat sisällä.
Juoksulista
Ottelun juoksulista:
Sexy People (The Fiat Song)
Sexy People (The Fiat Song) on italialaisen laulaja-lauluntekijä Ariannan kappale. Kappale julkaistiin CD:nä sekä digitaalisesti ladattavana 1. helmikuuta 2013. Kappale sisältää myös amerikkalaisräppäri Pitbullin esittämiä vokaaleja. Se käyttää pätkiä Ernesto De Curtiksen säveltämästä ja vuonna 1902 julkaistusta "Torna Surriento"-kappaleesta.
Kappaletta on käytetty Yhdysvalloissa Fiat 500-autojen mainostamiseen ja se on mukana myös vuonna 2013 julkaistussa Forza Motorsport 5:ssä.
Kappalelista
Digitaalinen lataus
Häivytään
"Häivytään" on rap-artisti Elastisen toinen single hänen kolmannelta studioalbumiltaan E.L.A.. Kappale julkaistiin vuonna 2007, ja siitä on julkaistu myös musiikkivideo. Videolla Elastinen saapuu autolla teollisuusalueelle. Oven avattuaan hän nousee ilmaan ja räppää videon ajan ilmassa leijuen. Videon lopussa Elastinen palaa autoon, joka nousee ylös kuin raketti.
Insei
Insei eli luostarihallinto oli hallintojärjestelmä Japanissa. Siinä keisari laskeutui valtaistuimelta mutta piti kuitenkin vaikutusvaltansa. Eläköityneitä keisareita yleensä kutsutaan termillä daijō tennō tai jōkō. Jos keisari valitsi liittyvänsä buddhalaiseen luostariin, hänestä tuli daijō hōō eli luostarikeisari. Daijō tennōita ja luostarikeisareita oli ennen ja jälkeen Heian-kauden, mutta insei-järjestelmällä tarkoitetaan yleensä keisari Shirakawan vuonna 1086 aloittamaa hallintoa Heian-kaudella.
Tausta
Ritsuryō-laki antoi valtaistuimestaan luopuneille keisareille mahdollisuuden käyttää jonkinasteista valtaa. Eronneista keisareista onkin varhaisia esimerkkejä, kuten keisarinna Jitō, keisari Shōmu ja keisari Uda 600-, 700- ja 800-luvuilla. Eronnut keisari Uda oli luultavasti ensimmäisiä insei-järjestelmän käyttäjiä, sillä hänen seuraajansa Daigo oli usein sairaana. 900-luvun lopussa Fujiwara-klaanin Hokke-suvulla oli poliittista valtaa sesshō ja kanpaku -järjestelmän kautta, ja keisari toimi pikemminkin keulakuvana.
Vuonna 1068 keisari Go-Sanjōsta tuli ensimmäinen Hokke-suvun ulkopuolelta valtaan noussut keisari lähes kahteen vuosisataan. Hän käytti itsenäistä valtaa, kun Hokke-suku keskittyi sisäisiin valtataisteluihin Fujiwara no Yorimichin ja hänen veljensä Fujiwara no Norimichin välillä. Hän onnistui ottamaan käyttöön useita lakeja ja asetuksia hallituskautensa aikana, heikentäen siten sijaishallitsijoiden asemaa. Sairaana hän luopui vallasta vuonna 1072 keisari Shirakawan hyväksi ja kuoli seuraavana vuonna. Vaikka hänellä ei ollutkaan aikaa käyttää itse valtaa eronsa jälkeen, hän oli heikentänyt sijaishallitsijoita ja tasoittanut tietä luostarikeisarijärjestelmälle.
Vuonna 1086 keisari Shirakawa luopui vuorostaan valtaistuimesta poikansa, vain neljävuotiaan keisari Horikawan hyväksi. Keisarin tavoite saattoi olla poikansa suojeleminen omaa pikkuveljeään vastaan, joka oli vakavasti otettava vallantavoittelija, mutta käyttämällä huomattavaa valtaa eronsa jälkeen hän käytännössä aloitti insei-järjestelmän ja heikensi edelleen ratkaisevasti sijaishallitsijoita.
Insei-järjestelmä
Eronnut keisari loi in no chō -osaston　 omaan suoraan hallintaansa. Luostarikeisareilla oli myös oma armeijansa, hokumen no bushi. Armeijan luominen johti Taira-klaanin valtaannousuun.
Heian-kauden loppua luonnehti sarja luostarikeisareita:
Samaan aikaan saattoi olla elossa useita eronneita keisareita. Maassa oli kuitenkin vain yksi hallitsija (keisari tai eronnut keisari), chiten. Chiten ei sinänsä käyttänyt valtaa varsinaisen keisarin sijaan, vaan hallitsi keisarillisen perheen patriarkkana. Kuitenkin Hōgen-kapina keisari Toban kuoleman jälkeen oli esimerkki keisarin ja eronneen keisarin välisestä taistelusta.
Go-Shirakawan hallinnon lopussa käytiin Genpei-sota ja Minamoto no Yoritomo nousi ensimmäiseksi shōguniksi.
Shōgunaattien aikaan
Kamakura-bakufun perustaminen merkitsi Kamakura-kauden alkua. Se ei kuitenkaan välittömästi päättänyt insei-järjestelmää. Vaikka Kamakura-bakufu otti hallintoonsa poliisivoimat ja käytti valtaansa Itä-Japanissa, keisarin ja eronneiden keisareiden valta säilyi ainakin nimellisesti. Hovi ja shōgunaatti olivat samanaikaisesti olemassa Edo-kauden loppuun saakka. Ainakin Kamakura-kauden alussa chitenillä oli huomattavaa valtaa monissa tärkeissä päätöksissä. Kun keisari Go-Toba, Go-Shirakawan pojanpoika ja chiten, yritti kaataa Kamakura-bakufua Jōkyū-kapinassa ja epäonnistui yrityksessään, hovin valta heikkeni merkittävästi.
Jōkyū-sodan jälkeenkin insei-järjestelmä oli yhä olemassa, ainakin muodollisesti, kahden vuosisadan ajan. Liikkeitä vallan palauttamiseksi valtaistuimella istuvalle keisarille oli, kuten keisari Go-Daigon Kemmu-restauraatio, mutta yleensä eronnut keisari toimi Kioton hovin päänä bakufun hyväksynnässä.
Edo-kaudelta on muutama esimerkki seuraajiaan valvovista eronneista keisareista, ja teknisesti näitä tapauksia pidetään myös insei-hallintona.
James Pond (videopeli)
James Pond: Underwater Agent on Vectordeanin kehittämä tasohyppelypeli, joka on julkaistu vuonna Amigalle, Atari ST:lle ja Sega Mega Drivelle.
Pelissä ohjataan agenttikala James Pondia erilaisissa tehtävissä veden alla. Jaksojen nimet ovat väännöksiä James Bond -elokuvien nimistä. Viimeisessä jaksossa vastassa on vihollinen nimeltä Dr. Maybe (vrt. Dr. No). Peli on tasohyppelymäinen, mutta Pond on melkein koko ajan vedessä, joten varsinaista hyppimistä ei pelissä hirveästi ole (vedenpinnan yläpuolella Pond voi sätkiä ja hypellä).
Marcel Balsa
Marcel Lucien Balsa (1. tammikuuta 1909 Creuse–11. elokuuta 1984 Maisons-Alfort) oli ranskalainen moottoriurheilija.
James Pond (videopeli)
Vastaanotto
Peli sai Amiga Format -lehden arvostelussa arvosanan 90 %.
Mikrobitin Jukka Tapanimäki antoi pelin Amiga-versiolle 84 pistettä sadasta.
Marcel Balsa
Ura
Balsa aloitti kilpa-ajamisen moottoripyörissä vasta 40 vuoden iässä johtuen toisesta maailmansodasta. Hän pärjäsi hyvällä menestyksellä Ranskan kilpasarjoissa ostamallaan Bugatti T51:llä. Balsa rakensi myös itse BMW-auton ja osallistui sillä erikoisautojen Formula 2 ja Jicey-BMW -sarjoihin. Kaudella hän pääsi Formula 1:sten Saksan GP:hen, joka päättyi kuitenkin keskeytykseen.
Henry Miller
Henry Valentine Miller (26. joulukuuta 1891 New York – 7. kesäkuuta 1980 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Miller tunnettiin aikansa kirjallisten normien rikkojana, joka yhdisti romaaneissaan henkilökuvausta, yhteiskuntakritiikkiä, filosofista pohdintaa, mystiikkaa, roisia seksuaalisuutta ja vapaata assosiaatiota. Hänen tunnetuimmat teoksensa ovat Kravun kääntöpiiri (1934), Musta kevät (1936), Kauriin kääntöpiiri (1939) ja Ruusuinen ristiinnaulitseminen -trilogia (1949–59), jotka perustuvat hänen kokemuksiinsa New Yorkissa ja Pariisissa.
Elämä
Erottuaan vaimostaan ja kyllästyttyään porvarilliseen elämäänsä synnyinkaupungissaan New Yorkissa Miller muutti 39-vuotiaana vuonna 1930 Pariisiin ryhtyäkseen vapaaksi kirjailijaksi. Millerin vietettyä joitakin vuosia Montparnassen boheemissa taiteilijakaupunginosassa syntyi vuonna 1934 läpimurtoteos Kravun kääntöpiiri. Tämän jälkeen Miller kirjoitti teokset Musta kevät, Kauriin kääntöpiiri ja Hiljaiseloa Clichyssä. Useat teoksista kiellettiin Yhdysvalloissa säädyttöminä ja pornografisina, minkä jälkeen päätökseen yhdyttiin useissa muissa maissa. Suomessa Pentti Saarikosken kääntämän Kravun kääntöpiirin ensimmäinen painos takavarikoitiin oikeuden päätöksellä vuonna 1962.
Miller pakeni 1940-luvulla toisen maailmansodan alta takaisin Yhdysvaltoihin, missä ilmestyivät muiden muassa Musta kevät, Marussin kolossi ja Ilmastoitu painajainen.
Millerin kolmiosainen kasvukertomus Ruusuinen ristiinnaulitseminen kuvaa päähenkilönsä varttumista taiteilijaksi New Yorkissa 1910- ja 1920-luvulla. Teemat vaihtelevat rivosta seksuaalisuudesta kristillis-buddhalaisiin filosofioihin, joista on vaikea etsiä alku- tai loppupäätä. Kirjat tunnetaan nimillä Sexus, Plexus ja Nexus.
Millerin porvarilliselle turvallisuushakuisuuden ja sovinnaisuuden vastainen asenne löi todella läpi 1960-luvulla, jolloin uusi sukupolvi oli halukas hylkäämään edeltäjiensä opit niin seksuaalisuuden kuin yleisen moraalin suhteen. Miller vietti vanhuutensa eräänlaisena tiedotusvälineiden maskottina, joka kirjoitti vielä kuolinvuoteellaan eroottisia kirjeitä nuorille rakastajattarilleen. Hänen viimeinen suuri rakkautensa oli nuori malli ja näyttelijä Brenda Venus.
Nadine Caster
Nadine Caster (s. 15. lokakuuta 1965 Martinique) on entinen ranskalainen pituushyppääjä.
Caster sijoittui Budapestin EM-kilpailuissa 1998 pituushypyssä yhdeksänneksi tuloksella 655 cm. Muissa arvokilpailuissa hän karsiutui loppukilpailusta: hän hyppäsi karsinnassa tuloksen 617 cm Helsingin EM-kilpailuissa 1994, 643 cm Göteborgin MM-kilpailuissa 1995 sekä 637 cm Ateenan MM-kilpailuissa 1997.
Caster voitti pituushypyssä Ranskan mestaruuden vuosina 1994–1996. Hän hyppäsi kesäkuussa 1995 Ranskan ennätyksen 694 cm parantaen Nadine Fourcaden kymmenen vuotta vanhaa ennätystä 15 senttimetrillä. Hän menetti ennätyksen Eunice Barberille heinäkuussa 1999.
Lewis Wallace
thumb|Lew Wallace 1855–1865 Lewis "Lew" Wallace (10. huhtikuuta 1827 Brookville, Indiana – 15. helmikuuta 1905 Crawfordsville, Indiana, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen kirjailija ja kenraalimajuri. Hänen tunnetuin romaaninsa on Ben-Hur – kertomus Kristuksen ajoilta (1880), josta on tehty useita elokuvia.
Wallace oli naimisissa Susan Arnold Elstonin kanssa vuodesta 1852 kuolemaansa saakka vuoteen 1905. Heillä oli yksi poika Henry Lane Wallace.
Lew Wallacen isästä tuli Indianan kuvernööri ja sen jälkeen edustajainhuoneen jäsen. Isän toinen puoliso (Lew'n äitipuoli) Zeralda G. Wallace oli tunnettu kirjailija ja äänioikeuden laajentamisen kannattaja.
Vuonna 1846 Lew Wallace osallistui vapaaehtoisena Meksikon–Yhdysvaltain sotaan. Aiempi sotilaselämä oli sopinut Wallacelle, ja hän perusti miliisin. Kun sisällissota alkoi, tästä joukko-osastosta tuli 11. Indianan jalkaväkirykmentin (11th Indiana Infantry Regiment) ydin. Hän johti yksikköään everstinä. Maaliskuussa 1862 hänet nimitettiin liittovaltion armeijan nuorimmaksi kenraalimajuriksi. Sodan päätyttyä hän palasi kotiin harjoittamaan lakimiehenammattia.
Sisällissodan jälkeen hän pyrki kahdesti kongressiin, mutta ei tullut valituksi. Presidentti Rutherford B. Hayes nimitti Lew Wallacen New Mexicon territorion kuvernööriksi. Alusta lähtien hän oli epäsuositun Santa Fe Ringin puolella; Santa Fe Ring oli korruptoitunut juonittelijoiden piiri. Wallace yritti selvittää niin kutsutun Lincolnin piirikunnan sodan (Lincoln County War) tarjoamalla armahduksen kaikille niille, jotka olivat olleet mukana tässä väkivaltaisessa gangsterien toiminnassa. Yksi henkilö jäi ilman armahdusta: Billy the Kid.
Valmista kamaa
Valmista kamaa on vuonna 1996 julkaistu Dave Lindholmin kokoelmalevy, jonka alaotsikko on Daven parhaat 1972–1996.
Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt, sanoittanut ja sovittanut Dave Lindholm, ellei toisin mainittu.
Lähteet
CD-levy LXCD 614 (Love Records/Siboney, 1996)
Börje Backström
Rolf Börje Backström (20. heinäkuuta 1908 Helsinki – 20. helmikuuta 1999 ) oli suomalainen kenraaliluutnantti.
Backström kävi kadettikoulun 1932–1934, taistelukoulun komentajakurssin 1953–1954 sekä sotakorkeakoulun 1957–1959. Uransa alkuvaiheessa hän palveli Uudenmaan rykmentissä. Sodassa hän toimi niin pataljoonaupseerina, komppanianpäällikkönä, pataljoonan komentajana ja taisteluosaston komentajana sekä väliaikaisena JR 24:n komentajana. Sodan jälkeen hän toimi Uudenmaan sotilaspiirissä 1945–1954, aliupseerikoulun johtajana 4. prikaatissa 1954–1955, esikuntapäällikkönä Uudenmaan prikaatissa sekä Pohjois-Savon prikaatin komentajana 1959–1961. Kadettikoulun johtajana hän toimi 1961–1966, minkä jälkeen hän toimi osastopäällikkönä Pääesikunnassa.
Ylennykset: Vänrikki 1934, luutnantti 1936, kapteeni 1940, majuri 1943, everstiluutnantti 1955, eversti 1959, kenraalimajuri 1967, kenraaliluutnantti 1993.
Sotajoki (Savukoski)
Sotajoki on joki Savukoskella. Se saa alkunsa Sotatunturilta ja on Nuortijoen lähdejoki. Sen pituus on noin 30 kilometriä.
Así Goniá
Así Goniá on Kreikan kylä sekä samanniminen Apokóronaksen kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Ασή Γωνιάς, Dimotikí Enótita Así Goniás) ja entinen itsenäinen kyläkunta. Se sijaitsee Chanián alueyksikössä Kreetan alueella. Kylän ja kunnallisyksikön väkiluku on 527 (vuonna 2011).
Así Goniá sijaitsee vuoristossa Kreetan länsiosan sisämaassa linnuntietä noin 37 kilometriä Chaniásta kaakkoon ja noin 21 kilometriä Réthymnosta lounaaseen. Sinne kuljetaan rotkon kautta. Kylä on ollut olemassa jo roomalaisena aikana ja mainitaan myös venetsialaisena aikana. Helposti suojattavan rotkon ansiosta kylä piti turkkilaisvallan aikana turkkilaiset loitolla ja se oli yksi Kreetan kansannousun tukikohdista vuonna 1867. Kylän perinteinen elinkeino on lampaiden paimentaminen. Eräs suuri paikallinen juhla on lampaiden siunaaminen paimenten suojelijan Pyhän Georgioksen päivänä 23. huhtikuuta.
Así Goniá oli itsenäinen kyläkunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Apokóronaksen kunnaksi yhdessä Arménoin, Fresin, Georgioúpolin, Kryonerídan ja Vámoksen kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Karita
Karita tai Carita on naisen etunimi. Nimi johtuu rakkautta tai lempeyttä tarkoittavasta latinan sanasta caritas.
Suomalaisen kalenterin mukaan Karitan nimipäivä on 17. helmikuuta. Sama päivä on suomenruotsalaisen kalenterin mukaan Caritan nimipäivä.
Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan nimi Karita on Suomessa vuoden 2019 loppuun mennessä annettu noin 2750 henkilölle, joista alle viisi on miehiä. Nimi Carita on annettu noin 8170 henkilölle, joista alle kymmenen on miehiä.
Kriketin SM-sarja 2010
SM 40
Vantaa nousee SM50 sarjaan kaudeksi 2011. Tampere karsii sarjapaikasta Vaasan kanssa.
Sarjakarsinta
Vaasa säilyi SM50 -sarjassa.
13. syyskuuta
13. syyskuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 256. päivä (257. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 109 päivää.
Lähteet
Katso myös: kalenteri ~ 12. syyskuuta, 14. syyskuuta
Kaunotar ja hirviö – Lumottu joulu
Kaunotar ja Hirviö – Lumottu joulu ( ja Beauty and the Beast 2) on Disney Television Animationin vuonna 1997 julkaistu animaatioelokuva. Se on jatkoa vuonna 1991 julkaistulle Kaunotar ja hirviö -elokuvalle.
Syyskuussa 1997 julkaistiin elokuvan soundtrack. Levyn säveltäjänä toimii Rachel Portman ja sanoittajana Don Black.
Walt Disney Studios Home Entertainment uudelleenjulkaisi Kaunotar ja Hirviö – Lumottu joulu -elokuvan Blu-ray-kokoelmapaketissa 26. lokakuuta 2016.
Julkaisu
Kaunotar ja Hirviö – Lumottu joulu julkaistiin suoraan videolle nopeasti Jafarin paluun ja muiden vastaavanlaisesti julkaistujen jatko-osien menestyksen myötä. Lumottu joulu oli Disneyn uuden Disney Television Animation -tytäryhtiön ensimmäinen julkaisu.
Pink Floyd
Pink Floyd on englantilainen rockyhtye. Sen levyjä on myyty maailmanlaajuisesti yli 250 miljoonaa kappaletta. Yhtye tunnetaan psykedeelis- ja progressiivissävytteisestä musiikistaan, pohdiskelevista sanoituksistaan ja näyttävistä konserteistaan.
Syd Barrettin kanssa (1965–1968)
Pink Floyd konsertoi alusta saakka aktiivisesti. Ensimmäisissä konserteissaan yhtye esitti lähinnä blues- ja R&B-standardeja. Lainakappaleista koostuneen settinsä lopuksi yhtye alkoi esittää pitkiä ja huumeista vaikutteita ottaneita psykedeelisiä improvisaatioita, mikä vei yhtyeen musiikkia kokeellisempaan avantgardistiseen suuntaan. Omalaatuinen tyyli toi yhtyeelle suosiota Lontoon musiikkipiireissä, ja vuonna 1967 yhtye sai EMIltä levytyssopimuksen. Ensimmäinen single ”Arnold Layne” ilmestyi maaliskuussa. Se nousi brittilistalla 20 suosituimman joukkoon, vaikka jotkin radiokanavat kielsivät transvestismista kertoneen kappaleen soittamisen.
Toinen single ”See Emily Play” menestyi vielä paremmin ja kohosi kymmenen suosituimman joukkoon. Samana vuonna ilmestyi yhtyeen ensimmäinen täyspitkä albumi. Kokeellinen The Piper at the Gates of Dawn nousi albumilistalla sijalle kuusi ja muodostui Pink Floydin lopulliseksi läpimurroksi.
Barrett käytti yhtyeen alkuvuosina runsaasti huumeita. Pian ensialbumin julkaisun jälkeen hän alkoi oireilla psyykkisesti ja yhtyeeseen otettiin konserttikitaristiksi David Gilmour. Barrettin oli aluksi tarkoitus jatkaa kappaleiden kirjoittamista ja äänittämistä, mutta hän jätti yhtyeen pian Gilmourin liittymisen jälkeen. Myös managerit hylkäsivät sekasortoisessa tilassa olleen yhtyeen.
Kuuluisin kokoonpano (1968–1981)
Barrettin lähdön jälkeen yhtye jatkoi toimintaansa Gilmour pääasiallisena kitaristinaan. Taiteelliseksi johtajaksi nousi basisti Roger Waters. Samalla yhtyeen tyyli alkoi kehittyä progressiiviseen suuntaan. Vuoden 1968 albumilla A Saucerful of Secrets oli vielä mukana Barrettin kirjoittama kappale. Se oli ensimmäinen Pink Floydin albumi, jonka kansitaiteen suunnitteli levynkansiin erikoistunut Hipgnosis-työryhmä. Vuonna 1969 ilmestyi Pink Floydin tekemä ääniraita More-elokuvaan ja myöhemmin samana vuonna kaksois-LP Ummagumma. Jälkimmäisen julkaisi progressiiviseen rockiin erikoistunut Harvest Records. Sekä konsertti- että studioäänityksiä sisältänyt albumi nousi Britanniassa listojen kärkipäähän ja saavutti ensimmäistä kertaa menestystä myös Yhdysvalloissa.
Vuoden 1970 albumi Atom Heart Mother oli Pink Floydin ensimmäinen listaykkönen kotimaassaan. Yhtyeen jäsenten lisäksi kappaleiden kirjoittamiseen osallistui säveltäjä Ron Geesin. Yhtye tuki albumia pitkällä kiertueella. Seuraavana vuonna ilmestyneellä Meddlellä yhtye käytti entistä enemmän hyväksi studion mahdollisuuksia. Vuoden 1972 Obscured by Clouds oli ääniraita Barbet Schroederin elokuvaan La Vallée. Myös se sisälsi paljon studioteknisiä kokeiluja.
pienois|Pink Floyd [[Dark Side of the Moon -konsertissa 1973.]] Vuoden 1973 albumi The Dark Side of the Moon muodostui Pink Floydin suosituimmaksi. Huolellisesti tuotetun albumin menestystä auttoi singlejulkaisu ”Money”. Albumi nousi Billboardin listan ensimmäiseksi ja pysyi listalla yhteensä 741 viikkoa. Brittilistalla se oli parhaimmillaan toinen. Albumin kappaleista tuli klassisen rockin radiokanavien vakio-ohjelmistoa ja taiteellisesti kunnianhimoisen rockin perusmalleja.