cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Antti Isotalo
Antti Heikinpoika Isotalo eli Isoo-Antti (30. elokuuta 1831 Alahärmä   – 8. elokuuta 1911 Alahärmä) oli härmäläinen maanviljelijä ja puukkojunkkari, joka syntyi Alahärmässä, Hanhimäen kylässä. Yhdessä Antti Rannanjärven kanssa hän johti Isoo-joukko-nimistä puukkojunkkarijoukkoa vuosina 1856–1867. Häntä on usein pidetty koko Härmän seudun puukkojunkkareiden kiistattomana johtajana, joka oli todennäköisesti aikansa tunnetuin eteläpohjalainen. alt=|pienoiskuva|upright|Kuvassa oikealla Antti Isotalo, vasemmalla Antti Rannanjärvi. Kuva: [[Julia Widgrén. Kuva on vuodelta 1869. ]] Isotalo oli jo eläessään legendaarisia rosvopäälliköitä, jotka olivat laajalti tunnettuja Härmän ulkopuolella.
Elämä
Antti Isotalo syntyi ja varttui Alahärmän Hanhimäen kylässä. Hänen isänsä oli Hanhimäen Heikki ja isoisänsä Jungarin Erkki. Asuinpaikkaan viittaavan Isotalo-lisänimen Antti sai 1850-luvun alussa ostettuaan eräältä sukulaiseltaan osan Isotalon maakirjatalosta.
Antti Isotalo oli luonteeltaan levoton. Hänen harrastuksiinsa kuului muun muassa hevosurheilu. Hän oli etevä kauppamies ja oli markkinoilla kuin kotonaan. Hänen ei tarvinnut kerätä joukkoa ympärilleen, vaan ihmisten kerrotaan kokoontuneen hänen ympärilleen omasta tahdostaan. Hän oli myös peloton ja hurja tappelija. Suuren kokonsa vuoksi häntä pyydettiin usein valvomaan järjestystä erilaisiin juhlatilaisuuksiin. Kokonsa ja voimiensa vuoksi hän pärjäsi tappeluissa ilman puukkoakin, ja hänen sanotaan olleen voimakas mies vielä lähes 80-vuotiaana vanhuksenakin.
Hauho
Hauho on entinen Suomen kunta ja vuonna 2009 tehdyn kuntaliitoksen jälkeen osa Hämeenlinnaa. Ennen lakkauttamistaan kunta sijaitsi hallinnollisesti Kanta-Hämeen maakunnassa ja Etelä-Suomen läänissä. Hauhon naapurikunnat olivat Hattula, Hämeenlinna, Lammi, Luopioinen, Pälkäne ja Tuulos. Entisiä naapurikuntia olivat Hattulaan vuonna 1971 liitetty Tyrväntö ja Hämeenlinnaan vuonna 1967 liitetty Vanaja.
Kunnassa oli ennen sen lakkauttamista 0 asukasta, ja kunnan pinta-ala oli 0 km², josta 0 km² oli vesistöjä. Väestötiheys oli 0 asukasta/km².
Hauholla on ollut vuodesta 1995 Suomen väestöllinen keskipiste, Weberin piste, joka siirtyy joka vuosi noin kilometrin etelään. Vuonna 2021 keskipiste sijaitsi Keson kylässä.
Liikenne
Hauhon poikki kulkevat Tampereen ja Lahden välinen valtatie 12 sekä valtatie 10:n Hämeenlinnasta itään oleva osuus. Lisäksi Hauhon länsiosassa kulkee Hämeenlinnan ja Pälkäneen välinen kantatie 57, joka oli 1960-luvulle saakka osa valtatie 3:a. Valta- ja kantateiden lisäksi Hauholta lähtevät seututiet Valkeakoskelle ja Luopioisiin. Lähin rautatieasema on Riihimäki–Tampere-radalla Hattulan Parolassa.
Historiaa
Hauholla on ollut asutusta jo kivikaudella, mistä todistavat asuinpaikkalöydöt Eteläisissä ja Perkiössä. Alueen nykyinen asutus periytyy rautakaudelta 500-luvun tienoilta. Rautakautisia kalmistoja on muun muassa Ilmoilassa ja Alvettulassa. Hauhon alueella on myös vanhoja uhrikiviä ja Hyypiövuoren muinaislinna. Jo 1400-luvulla mainitaan useimpien Hauhon nykyisten kylien nimet.
Luopioinen ja Tuulos erosivat Hauhosta itsenäisiksi seurakunniksi vuoden 1880 tienoilla.
Hauholaisilla talollisilla oli keskiajan lopulla erämaaomistuksia kaukana nykyisen Keski-Suomen alueilla Kivijärven, Viitasaaren, Laukaan ja Karstulan seuduilla. Kuningas Kustaa Vaasa lakkautti erämaaomistukset 1500-luvun puolivälissä. Elämästä Hauholla on säilynyt ylioppilas Eric Gustaf Ehrströmin matkapäiväkirja kesältä 1811, jolloin hän oli majoittuneena Hauhon pappilaan. Tuolloin kirkkokansa kulki kirkolle veneillä, sekä suurilla 12–13-airoisilla että pienemmillä. Ehrström ihmetteli, miksi nuoria poikia ja tyttöjä oli laitettu kirkonmenojen ajaksi jalkapuuhun. Selitykseksi annettiin, että he olivat juhannuspäivänä saarnan aikana viskelleet toisilleen kukkia. Hauho oli aikanaan tunnettu kunnassa harjoitetusta hevoskärryjen ja -rattaiden valmistuksesta.
Suomen sisällissodan loppuvaiheessa 28. huhtikuuta 1918 käytiin Hauhon taistelu.
Paavin panna
Varhaisimmat historialliset merkinnät Hauhosta ovat vuodelta 1329, jolloin kuningas Maunu Eerikinpoika määräsi kultakin suvulta maksettavan neljän turkisnahan kirkollisveron takavarikkoon, minkä johdosta paavi julisti hauholaiset pannaan maksamattoman veron tähden. Riita koski silloin Suomen piispalle Pentille maksettavaa palkkaa. Tästä tapauksesta muistuttavat Hauhon vaakunan neljä oravaa.
Pannan vuoksi alttarit ja kaikki pyhät kuvat peitettiin suru­vaipoin. Messu luettiin hiljaisuudessa tai ei ollenkaan, sillä pappi saattoi lukea vain kirkon ovelta muutamia sanoja syntejään katuville kansalaisille. Lapsia ei kastettu, eikä ruumiita siunattu pyhään maahan. Poikkeuksen tekivät papit ja kerjäläiset sekä kahta vuotta nuoremmat lapset. Avio­puolisot vihittiin liittoon hautausmaalla. Asukkaita oli kielletty ajamasta partaansa ja leikkaamasta tukkaansa. Toisiaan ei myöskään saanut tervehtiä. Hauholaiset taipuivat lopulta ja piispa sai taas veronsa, sillä elämä oli kirkollisessa mielessä pannan aikana kurjaa.
Seurakunta
Hauhon seurakunta kuuluu Tampereen hiippakuntaan ja siitä on erotettu Luopioinen ja Tuulos; edellinen vuonna 1880 ja jälkimmäinen vuonna 1882.
Luonnonmaantiedettä
thumb|225px|Alvettulanjoki Hauholla. Hauhon maisemissa vuorottelevat rikkonaiset vesistöalueet ja niiden väliset loivapiirteiset viljelyalueet. Huomattavimmat järvet ovat Iso Roinevesi (suurin syvyys 73 metriä), Pyhäjärvi, Hauhonselkä ja Ilmoilanselkä, jotka kuuluvat Kokemäenjoen vesistön Hauhon reittiin. Miltei kaikkien suurien järvien korkeus merenpinnasta on 84 metriä. Maasto vesireitin ympärillä koostuu moreeniselänteistä ja harjujaksosta. Muutamat mäet kohoavat yli 150 metriin merenpinnasta. Järvien rannoilla ja laaksoissa on savea ja hiesua, kunnan eteläosassa myös turvemaita.
Hauhon korkein maastonkohta on Mustilan ja Sappeen välisen Isomäen huipulla (171 m mpy.). Ilmoilanselän länsipuolella sijaitseva Vermasvuori (152 m mpy.) on ollut tunnettu näköalapaikka. Harjumuodostumista huomattavin on kirkonkylän kautta kaakosta luoteeseen kulkeva harjujakso, joka muodostaa kuitenkin vain harvoja selväpiirteisiä selänteitä. Toinen suurehko harjumuodostuma, Palssarinkangas, sijaitsee Hauhonselän lounaispuolella Hattulan rajalla.
Elinkeinot
Hauho on perinteisesti ollut maa- ja metsätalouspitäjä, ja näillä elinkeinoilla onkin edelleen suuri merkitys (23 % työpaikoista). Palvelujen osuus on 57 % ja jalostustoiminnan 17 % työpaikoista. Nykyisin Hauho on myös matkailupitäjä ja vapaa-ajan asuntoja on paljon järvien runsauden ansiosta.
Koulutus
Peruskoulun ala-asteet sijaitsevat Alvettulassa ja Eteläisessä; lisäksi Hauholla on peruskoulun yläaste. Vuonna 2007 kirkonkylän ja Hankalan ala-asteet lopettivat toimintansa ja niiden opetus siirtyi Hauhon kirkonkylän koulukeskukseen, jossa on luokat 1–9.
Vaakuna
Hauhon vaakunan suunnitteli Olof Eriksson ja se vahvistettiin vuonna 1951.
Ruokakulttuuri
Hauhon pitäjäruokia ovat 1980-luvulta alkaen olleet kaljavellin tapainen sahtikeitto sekä pepsakka eli uunissa kypsennetty puolukka-ruispuuro.
NW B
NW B oli itävaltaunkarilaisen Nesselsdorfer Wagenbaun (NW) vuosina 1902–1904 valmistama henkilöauto.
Auto oli esittelyaikanaan suunnittelijansa Hans Ledwinkan viimeinen työ ennen hänen siirtymistään höyrykoneita valmistavan yrityksen palvelukseen. B-mallin jälkeen NW:n autojen laatutaso laski, kunnes Ledwinka palasi vuonna 1905.
Teknisiä tietoja
Korimallit valmistettiin asiakastarpeen mukaan, joten henkilöluvut vaihtelivat.
Suihkepullo
Suihkepullo, aerosolipakkaus eli spray on pullo, jossa on vaikuttavaa nestemäistä ainetta ja ponnekaasua. Suihke tulee ulos pullosta ponnekaasun voimasta ja yhdistetyllä painonapilla/suuttimella suihkeen voi suunnata kohteeseen. Suihkepullo voi olla myös ponnekaasuton. Silloin vaikuttava nestemäinen aine tulee ulos painonapin painamisen voimalla. Sisällöstä riippuen pulloa täytyy ravistaa ennen käyttöä.
Aerosolipullon kehitteli norjalainen Erik Rotheim 1920-luvun puolivälissä. Rotheim patentoi keksintönsä helmikuussa 1926.
Käyttökohteita
Suomen suurin suihkepullojen käyttäjä on maaliyritys Maston, joka myy 2,5 miljoonaa pulloa vuodessa. Tyhjät pullot tulevat Saksasta sekä Virosta ja ne täytetään Suomessa.
Varastointi
Ponnekaasulla toimivaa suihkepulloa ei saa jättää auringonvaloon tai muuhun yli +50 °C lämpötilaan, sillä kuumuus lisää painetta pullossa ja se voi räjähtää.
Historiaa
Suihkepullon keksi norjalainen insinööri Erik Rotheim vuonna 1926 miettiessään kovia voiteita helpompaa tapaa voidella suksia. Ensimmäiset suihkepullot olivat paineen takia varmuuden vuoksi paksuseinäisiä ja siksi raskaita käyttää. Ne myös tyhjenivät kerralla. Kahta vuotta myöhemmin Rotheim aloitti yhteistyön Alf Bjercke -maalitehtaan kanssa, mutta pullon suutin meni helposti jumiin ja tuloksena oli sotkua. Rotheim myi keksimänsä spraypurkin patentin amerikkalaisille 17 000 dollarilla, nykyrahassa noin puolella miljoonalla eurolla.
Amerikkalaiset onnistuivat tekemään toimivan venttiilin ja paremmin auki pysyvän suuttimen vasta 1940-luvulla. Kun purkin sisältöä pystyi annostelemaan eri pituisin painalluksin, sen käyttökelpoisuus monien ammatti- ja kuluttajatuotteiden pakkauksena oivallettiin.
Zveri
Zveri (Звери, suomeksi "Eläimet") on venäläinen pop/rock-yhtye, jonka perusti vuonna 2002 laulaja Roman Bilyk, joka tunnetaan paremmin nimellä Roma Zver.
Mukaan lähtivät kitaristi Vladimir Khoruzhiy, basisti Kostya Labenkiy, kosketinsoittaja Kirill Antonenko ja rumpali Misha Kraev. Heidän esikoislevynsä "Golod" (Nälkä) julkaistiin vuoden 2003 helmikuussa, ja se sai hyvät arvostelut. Albumin kaikki laulut ovat harkinnalla ja tarkkaan tehtyjä. Muutamia hittejä olivat "Dlja tebja" (Sinun vuoksesi), "Prosto Takaja Sil'naja Ljubov" (Yhtä yksinkertaista kuin vahva rakkaus) ja "Dozhdi-Pistolety" (Vesiaseet, duetto Tatjana Bulanovan kanssa). Tämä julkaisu teki Zveristä kuuluisan Venäjällä.
Maaliskuussa 2004 Zveri julkaisi toisen levynsä, Rajony-Kvartaly (Tienoot, alueet) joka nostatti hysteriaa. Sitä myytiin todella paljon ja sitä seurasi promootiokiertue ympäri Venäjää. Kappaleet "Vsjo, chto kasajetsa" (Kaikki, millä on merkitystä) ja "Napitki Pokrepche" (Vahvemmat juomat) julkaistiin singlenä. Vuoden 2005 keväällä yhtye julkaisi remixlevyn albumien Golod ja Rajony, Kvartaly kappaleista. Kolmas albumi "Kogda my vmeste, nikto ne kruche" (Kun me olemme yhdessä, kukaan muu ei ole mahtavampi) julkaistiin vuoden 2006 maaliskuussa. Levyltä julkaistiin single "Do skoroi vstreche" (Tavataan pian).
Julkaisut
Studioalbumit:
Suomen ortodoksisen kirkon piispojen piispainkokous
Suomen ortodoksisen kirkon piispainkokous on kaikkien piispojen muodostama Suomen ortodoksisen kirkon kirkollinen hallintoelin, joka käsittelee ja ratkaisee mm.uskonoppia ja kanoneja koskevia hengellisiä asioita yhdessä kirkolliskokouksen ja kirkollishallituksen kanssa.
Röntgendiffraktio
thumb|250px|right|[[Diffraktometri|Röntgendiffraktometri Helsingin yliopiston Fysikaalisten tieteiden laitoksella. Punainen nuoli osoittaa röntgensäteilyn suunnan tyhjiöputkessa ennen kuin se osuu näytteeseen. Röntgenputkesta tuleva röntgensäteily leikataan raoilla sopivan kokoiseksi ennen kuin se osuu näytteeseen. Näytteen läpi mennyt siroamaton säteily pysähtyy primäärisäteen pysäyttimeen eikä pääse ilmaisimelle asti. Sironnut säteily eli näytteen röntgendiffraktiokuvio havaitaan kuvalevyilmaisimella.]] Röntgendiffraktio (lyhenne XRD, ) on ilmiö, jossa röntgensäteily diffraktoituu kiteestä. Säteilyn sirontakulma riippuu diffraktoivien tasojen välimatkasta. Siten röntgendiffraktio on myös materiaalitutkimuksen menetelmä, jolla saadaan tietoa kiteisten aineiden atomitason järjestyksestä, kiderakenteesta. Röntgendiffraktiota käytetään muun muassa mineraalien ja kemiallisten yhdisteiden tunnistamisessa sekä uusien materiaalien rakenteen tutkimuksessa.
Röntgendiffraktiomenetelmällä voidaan tarkoittaa jauhediffraktiomenetelmää, missä näyte on kiteistä jauhetta, tai se voi viitata röntgendiffraktioon yksittäiskiteestä. Molemmat menetelmät perustuvat samaan diffraktioilmiöön. Röntgenkristallografialla tarkoitetaan kiderakenteen tutkimista röntgendiffraktion avulla. Yleensä hyvin tarkkaa tietoa kiderakenteesta saa vain yksittäiskiteestä tehdyistä mittauksista.
Historia
thumb|right|150px|Max von Laue Wilhelm Röntgenin löydettyä röntgensäteilyn 1895 ei kestänyt kauan, että se jo löysi sovellutuksia, jotka perustuivat röntgensäteilyn absorptioon. Vuonna 1912 keksittiin uusi tapa käyttää röntgensäteilyä, kun Max von Lauen idean perusteella röntgensäteiden diffraktio kiteestä todennettiin kokeellisesti. Pian löydön jälkeen vuosina 1913 ja 1914 William Henry Bragg ja William Lawrence Bragg omalta osaltaan edistivät havainnon kehittämistä menetelmäksi. Laue sai löydöstä Nobelin fysiikanpalkinnon 1914 ja Braggit 1915. Laue-kuva tarkoittaa nykyään polykromaattisella röntgensäteilyllä otettua diffraktiokuviota yksittäiskiteestä. Braggien nimi taas jäi elämään Braggin laissa, johon röntgendiffraktion käyttö menetelmänä tänäkin päivänä suurelta osin perustuu.
Myöhemmin röntgendiffraktiomenetelmän kannalta tärkeitä henkilöitä ovat olleen muun muassa Peter Debye (Nobelin kemianpalkinto 1936), Paul Scherrer, ja vuonna 1962 Nobelin kemianpalkinnolla palkitut proteiinien röntgenkristallografian kehittäjät Max F. Perutz ja John C. Kendrew.
Röntgensäteilyn vuorovaikutus aineen kanssa
Röntgensäteily läpäisee helposti keveitä alkuaineita sisältäviä materiaaleja. Sitä käytetäänkin paljon lääketieteessä, missä läpivalaisu röntgenlaitteella paljastaa murtumakohdat luissa johtuen kudoksen ja luiden erilaisesta absorptiosta. Röntgendiffraktio ei kuitenkaan perustu alkuaineiden erilaisiin absorptiokertoimiin vaan niiden kykyyn sirottaa röntgensäteilyä. Atomien sirontatekijät f kertovat, miten atomit sirottavat säteilyä. Koska röntgensäteet vuorovaikuttavat lähinnä vain atomien elektronien kanssa, sirontatekijöiden suuruus riippuu lineaarisesti alkuaineen elektronien määrästä eli järjestysluvusta Z. Näin ollen röntgensäteilyä siroaa enemmän raskaista alkuaineista kuin keveistä. Toisin on esimerkiksi neutronidiffraktiossa, missä vastaavaa lineaarista riippuvuutta ei ole.
Sirontateoria
Röntgendiffraktiota voidaan tarkastella matemaattisesti joko kinemaattisen tai dynaamisen sirontateorian kautta. Kinemaattinen sirontateoria on yksinkertaisempi, mutta se perustuu useille yksinkertaistuksille, jotka eivät yleensä päde yksittäiskiteiden tapauksessa. Kinemaattisen teorian perusoletukset ovat:
Mittausgeometria
thumb|right|250px|Yksinkertaistettu kuva symmetrisestä läpäisygeometriasta. S on röntgensäteilyn lähde, O on näyte, D on ilmaisin, ja 2\theta on sirontakulma. Heijastusgeometriassa näytteen pinta on katkoviivan suuntainen. Lähde ja ilmaisin liikkuvat symmetrisesti näytteen suhteen. Kulmadispersiivisessä röntgendiffraktiomenetelmässä käytetään monokromaattista säteilyä. Jauhediffraktiomenetelmässä yleisimmät mittausgeometriat ovat röntgendiffraktometrillä mitatut symmetrinen läpäisy ja heijastus. Näissä menetelmissä jauhenäyte on puristettu laattamaiseksi. Läpäisygeometriassa sironneen säteilyn intensiteettiä havainnoidaan sirontakulman 2\theta funktiona yksiulotteisella ilmaisimella näytteen takaa ja heijastusgeometriassa samalta puolella kuin näytteeseen tuleva säteily. Myös epäsymmetrisiä menetelmiä voidaan käyttää, mutta silloin diffraktiokuvioon tehtävät korjaukset ovat hankalampia. Jauhenäyte voi olla myös sylinterin muotoinen. Yksittäiskiteitä tutkittaessa kide asetetaan goniometrin päähän.
Energiadispersiivistä röntgendiffraktiomenetelmää käytetään harvemmin kuin edellä kuvattua monokromaattisen säteilyn käyttöön perustuvaa menetelmää. Energiadispersiivisessä menetelmässä käytetään polykromaattista säteilyä ja tarkastellaan vakiosirontakulmaa. Tällöin tarvitaan energiaherkkä ilmaisin, esimerkiksi puolijohdeilmaisin tai analysaattorikide.
Millerin indeksit
Röntgendiffraktiossa diffraktiomaksimit, joita kutsutaan heijastuksiksi, numeroidaan Millerin indekseillä hkl. Heijastuksen Millerin indeksi hkl vastaa kiteessä heijastustasoa (hkl).
Braggin laki
Braggin laki kertoo, kuinka heijastuskulma riippuu heijastustasojen välimatkasta.
Käänteishila
Käänteishila on reaaliavaruuden hilan Fourier'n muunnos. Esimerkiksi tilakeskisen kuutiollisen hilan käänteishila on pintakeskinen kuutiollinen hila ja päinvastoin. Käänteishilan hilapisteiden etäisyydet ovat kääntäen verrannollisia reaaliavaruuden etäisyyksiin.
Ewaldin pallo
Ewaldin pallon avulla voidaan selvittää käänteisavaruuden hilasta mitkä heijastukset kiteestä ovat sallittuja käytetyllä säteilyn aallonpituudella.
Lähteet
Röntgendiffraktion teoriaa
Jälkipoltin
pienoiskuva|[[F/A-18 Hornet|F/A-18A Hornet käyttää jälkipoltintaan]] Jälkipolttimella tarkoitetaan lentokoneen työntövoiman lisäykseen käytettävää tekniikkaa, jossa polttoainetta ruiskutetaan lisää suoraan suihkumoottorin suihkuputkeen, jota kautta moottorin palamiskaasut poistuvat suurella nopeudella. Näin saadaan merkittävä työntövoiman lisäys (jopa 50 %), mutta polttoaineen kulutus kasvaa jyrkästi (polttoainevarannot hupenevat minuuteissa). Jälkipoltin on sotilaskoneissa, pääasiassa hävittäjälentokoneissa, käytetty tekniikka.
Historia
Jälkilämmitystä käytettiin jo James Wattin höyrykoneessa vuonna 1764. Frank Whittle patentoi "kahden lämpösyklin" moottorin vuonna 1936.
Tekniikkaa
Polttoaineen palaminen suihkuputkessa on mahdollista, koska suihkumoottorissa moottorin läpi kulkee enemmän ilmaa kuin polttoaineen palamiseen tarvitaan. Polttoaine syttyy virtaavan palamiskaasun suuren lämpötilan ansiosta. Lisäksi polttoaineseoksen syttyminen on varmistettu erillisellä sytytystulpalla. Jälkipolttimen voimakkaan kuumentumisen takia sen käyttöikä on lyhyt verrattuna moniin muihin lentokoneen osiin.
Käyttö
Lockheed SR-71 Blackbird -tiedustelukoneen Pratt & Whitney J58 -suihkumoottori oli ainoa, joka pystyi lentämään tuntikausia jälkipoltin päällä, mutta sen tyypillinen tiedustelulento vaati lukuisia ilmatankkauksia.
Pommikoneet ovat käyttäneet jälkipoltinta lentoonlähdössä, hävittäjät tilanteissa, jossa tarvitaan hyvin suurta nopeutta.
Jälkipoltosta tulevaan suihkuun voi syntyä tiivistysaaltoja suuren nopeuden vuoksi. Suurempi ongelma on koneen infrapunasignaalin merkittävä kasvu, joka helpottaa koneen ampumista alas infrapuna-ohjautuvilla ohjuksilla.
Supercruise
Hävittäjälentokoneissa on 1990-luvun lopulla siirrytty voimakkaampiin moottoreihin, joilla voidaan lentää jatkuvasti yliääninopeudella ilman jälkipoltinta.
Kalormen
Kalormen on kuvitteellinen maa C. S. Lewisin Narnia-kirjasarjassa. Se sijaitsee Narnian ja Arkkimaan eteläpuolella Suuren Aavikon takana. Kalormenin (Calormen) nimi tulee latinan sanasta "calor", joka tarkoittaa kuumuutta ja lopun "men" voi tarkoittaa pahuutta tai ihmistä. Kalormenin pääkaupunki on Tasban ja maan johtajasta käytetään arvonimeä Tisrok. Kalormen on hyvin sotaisa maa. Kalormenissa ylimystöllä eli tarkaaneilla on parhaat oikeudet(riippuen arvovallasta) ja orjilla huonoimmat. Kalormenilaiset muistuttavat ulkonäöltään ja pukeutumistyyliltään arabeja. Kirjassa Hevonen ja Poika nuori maanviljelijän ottopoika, joka yritetään myydä ottopojan ja tämän kuultuaan Sastra lähtee pakoon puhuvan hevosen ja myöhemmin tapaamansa toisen puhuvan hevosen ja tarkaanin kanssa Arkkimaahan, jossa käydään artikkelin yläösassa mainittu taistelu. Sastra paljastuukin kuninkaan pojaksi, jonka Aslan vuosia sitten lähetti Kalormeniin. Kirjan mukaan hän perii isänsä kruunun.
Kirjassa Narnian viimeinen taistelu Kalormenin joukot valtaavat lopulta Narnian. Kirjassa Hevonen ja poika Kalormen yrittää vallata Arkkimaata, mutta epäonnistuu surkeasti.
Glenn Roeder
Glenn Roeder (13. joulukuuta 1955 Woodford, Essex, Englanti – helmikuu 2021  ) oli englantilainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja.
Peliura
Roeder aloitti uransa Leyton Orientissa 1973. Hän pelasi seurassa 115 ottelua ennen siirtymistään Queens Park Rangersiin 1978. Roeder toimi joukkueen kapteenina sen selviytyessä FA Cupin finaaliin 1982. Roeder ei itse kuitenkaan voinut osallistua finaaliotteluaan saamansa pelikiellon vuoksi. 1983 Roeder siirtyi Newcastle Unitediin. Hän pelasi Newcastlessa kuusi vuotta ja 193 ottelua. Newcastlen jälkeen Roeder pelasi vielä Watfordissa ja Gillinghamissa.
Valmennusura
Roeder aloitti valmennusuransa Gillinghamin pelaajavalmentajana 1992. Alku valmennusuralle ei ollut lupaava, sillä Roederin luotsaama Gillingham voitti vain 13 kauden 51 ottelusta ja joukkue vältti vain vaivoin putoamisen sarjatasoa alemmaksi. Roeder sai kauden päätteeksi potkut. Kauden 1993–1994 alussa Roeder palasi vanhaan seuraansa Watfordiin päävalmentajaksi Steve Perrymanin lähdön jälkeen. Kaudella 1994–1995 Watford taisteli noususta valioliigaan, mutta jäi kalkkiviivoilla pois pudotuspeleistä. Seuraavalla kaudella tahti ei ollut yhtä kovaa ja helmikuussa 1996 Roeder sai potkut joukkueen valuttua ykkösdivisioonan häntäpäähän.
Roeder jatkoi valmennusuraansa West Hamissa nuorisojoukkueen valmentajana viiden vuoden ajan. Kesän korvalla 2001 Roeder nousi ykkösjoukkueen päävalmentajaksi Harry Redknappin salaperäisen lähdön jälkeen. Kausi 2001–2002 sujui loistavasti ja Roeder johdatti West Hamin seitsemänneksi valioliigassa.
Kautta 2002–2003 leimasivat Roederin epäonnistuneet hankinnat. Roeder hankki seuraan Tomas Repkan, David Jamesin ja Don Hutchinsonin. Jamesin ja Hutchinsonin kohtaloksi koituivat loukkaantumiset ja Repka sortui jatkuviin kurinpidollisiin ongelmiin. Lisähuola toivat Paolo Di Canion ja Frédéric Kanoutén henkilökohtaiset ongelmat. Kapea pelaajamateriaali aiheutti lopulta West Hamin putoamisen ykkösdivisioonaan kauden päätteeksi.
Roeder oli kesän 2003 sivussa päävalmentajan tehtävistä aivokasvaimen vuoksi. Roeder selvisi vakavasta taudista ja palasi töihin kauden 2003–2004 alkaessa. Kehno alkukausi kuitenkin tiesi Reoderille potkuja.
Roeder palasi valmennustehtäviin kesällä 2005 kun Newcastle United FC palkkasi hänet nuorisojoukkueen päävalmentajaksi. Roeder nousi joukkueen päävalmentajaksi helmikuussa 2006 kun Graeme Souness sai potkut. Roeder apunaan Alan Shearer käänsi joukkueen kelkan ja Newcastle sijoittui kauden 2005–2006 päätteeksi valioliigassa seitsemänneksi.
Roederista haluttiin tehdä päävalmentaja kaudeksi 2006–2007, mutta esteeksi muodostui UEFA Pro lisenssin puuttuminen. Newcastle puolusti Roederia vedoten aivokasvaimeen, joka keskeytti lisenssin suorittamisen. Roeder nimitettiin seuran päävalmentajaksi toukokuussa 2006.
Roederin ensimmäinen täysi kausi Newcastlen peräsimessä alkoi kehnosti eikä joukkue ole yltänyt suuriin saavutuksiin. Roeder sai balsamia haavoihin kun joukkue voitti kauden 2006–2007 UEFA Intertoto Cupin.
Roeder erosi Newcastlesta 6. toukokuuta 2007 seuran voitettua vain yhden kymmenestä pelaamastaan ottelusta.
Norwich City ilmoitti 30. lokakuuta 2007 lehdistötilaisuudessa nimittäneensä Glenn Roederin uudeksi managerikseen kolmen viikon etsinnän jälkeen. Roeder allekirjoitti kaksi ja puoli vuotta kestävän sopimuksen. Roederin ensimmäinen peli Norwichissa oli tasapeliin 2–2 päättynyt East Anglian paikalliskamppailu Ipswichia vastaan 4. marraskuuta 2007. Glenn Roederin sopimus purettiin 14. tammikuuta 2009 huonosti alkaneen kauden jälkeen ja Charltonille FA-Cupin uusintaottelussa kärsityn tappion jälkeen.
Imraguen
Imraguen voi tarkoittaa seuraavia:
Lisa Ann
Lisa Ann (oik. Lisa Anne Corpora, s. 9. toukokuuta 1972 Easton, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen entinen aikuisviihdenäyttelijä. Ann on työskennellyt myös eroottisena tanssijana, Penthousen mallina ja hänellä on hammashoitajan pätevyys.
Lisa Ann sai vuonna 2006 XRCO-palkinnon. Vuonna 2009 hän sai AVN-palkinnon ja pääsi AVN Hall of Fameen.
Ura
Ennen pornouraansa - vuodesta 1990 - Ann työskenteli eroottisena tanssijana rahoittaakseen hammashoitajan opintonsa.
Heinäkuussa 1993 Ann aloitti pornonäyttelijän uransa ja esiintyi 49 elokuvassa ennen kuin lopetti AIDSin pelossa esiintymisen vuonna 1997. Hän palasi takaisin tanssimisen pariin strippibaareihin, kunnes siirtyi takaisin pornoelokuviin vuonna 2002. Marraskuussa 2006 Ann perusti oman agentuurinsa Clear Talent Management, joka nimettiin noin puoli vuotta myöhemmin uudelleen Lisa Ann's Talent Managementiksi. Joulukuussa hänen yhtiönsä yhdistyi Lighthouse Talentin kanssa säilyttäen oman nimensä.
2. lokakuuta 2008 Ann sai mediahuomiota näyteltyään Yhdysvaltain republikaaninen puolueen varapresidenttiehdokasta Sarah Palinia parodioivassa pornoelokuvassa Who's Nailin' Paylin?. Ann näytteli Palinia myös vuonna 2009 Eminemin musiikkivideossa We Made You. Myöhemmin samana vuonna hän uusi roolinsa parodisessa pornoelokuvassa Letterman is Nailin Paylin.
Agranat-komissio
Agranat-komissio oli tutkijalautakunta, joka tutki Israelin poliittisen ja sotilaallisen johdon jom kippur -sodan (1973) edellä tekemiä virheitä. Israel oli onnistunut saavuttamaan vain täpärän torjuntavoiton Egyptin ja Syyrian yhteisestä hyökkäyksestä. Tutkijalautakunnan nimittäminen oli poliittisesti välttämätöntä, koska jom kippur -sodan alkupäivinä israelilaiset pelkäsivät häviävänsä sodan ja menettävänsä sen mukana valtionsa. Israelin johtajat eivät olleet lainkaan varautuneet sodan puhkeamiseen, vaikka jälkikäteen voitiin todeta, että selviä merkkejä arabien hyökkäysaikeista oli ollut näkyvillä jo pitkään.
Komission työn tuloksena ja sen suosituksesta Israelin puolustusvoimien esikuntapäällikkö erosi. Myös Golda Meirin hallitus joutui eroamaan.
Vesimittarit
Lajit
Vesimittarilajeja on maailmassa 713, joista Suomessa on tavattu yhdeksän. Niistä kuusi kuuluu Gerris-sukuun.
Maailman suurin vesimittari on Vietnamissa ja Kiinassa elävä Gigantometra gigas, jonka pituus on jopa yli 25 senttimetriä.
Elinympäristö
Vesimittareita elää niin seisovissa kuin virtaavissakin vesissä. Joitain Halobates-suvun pieniä lajeja elää lämpimien seutujen avomerelläkin.
Piirteet
Vesimittarin pinta on karvainen. Sillä on pyöreät verkkosilmät ja pitkähköt tuntosarvet, ja sen pitkässä ja paksussa imukärsässä on neljä jaoketta. Nymfi on muuten samannäköinen kuin aikuinen mutta pienempi, ja sen ruumiin mittasuhteet ovat erilaiset.
Liikkuminen
pienoiskuva|Vesimittareiden liikehdintää veden pinnalla. Vesimittari kelluu karvaisten ja pitkien raajojensa varassa veden pintakalvolla. Sen jalat painavat veden pintaan kuoppia. Liikkuessaan vesimittari soutaa jaloillaan ja etenee nykäyksittäin. Se työntää itseään eteenpäin keskimmäisillä raajoillaan. Takaraajoillaan se vakauttaa liukua ja ohjaa suuntaa.
Vesimittari kykenee hyppäämään veden pintakalvolta kuin kirppu. Pelästyessään vesimittari etenee viivasuoraan ja ruumis normaalia ylempänä nopeimmillaan puolitoista metriä sekunnissa.
Monilla aikuisilla vesimittareilla on siivet, ja ne pystyvät siirtymään uuteen paikkaan lentämällä. Joskus saman lajin joillakin yksilöillä on siivet mutta toisilla ei. Maalla vesimittari on kömpelö.
Vesimittarit liikkuvat niin yksittäin kuin suurissa parvissakin. Parvissa voi olla isoja aikuisia vesimittareita ja samannäköisiä pienempiä toukkia eli nymfejä.
Ravinto
Vesimittarit saalistavat vedenpinnalle pudonneita hyönteisiä, jotka ne havaitsevat veden värähtelyjen perusteella.
Lisääntyminen ja talvehtiminen
pienoiskuva|Parittelevat vesimittarit (luultavasti juovavesimittari Gerris lacustris) käyttävät pintajännitystä hyväkseen. Joidenkin lajien koiraat kutsuvat naaraita reviirilleen värisyttämällä veden pintaa ja puolustavat reviiriään muilta koirailta.
Parittelun jälkeen naaras munii kasveihin veden pinnalla tai veden pinnan alla. Vesimittarikoiras matkustaa joskus naaraan selässä. Niin se samalla auttaa naarasta sukeltamaan muniessaan syvemmälle, mikä on hyödyllistä munien selviytymisen kannalta.
Munat kuoriutuvat, ja jo alkukesällä alkaa näkyä uuden sukupolven nymfejä. Ensimmäiset niistä ehtivät tuottaa uuden sukupolven jo saman kesän aikana.
Aikuiset vesimittarit nousevat syksyllä maalle talvehtimaan. Talvehtivat yksilöt ovat usein pitkäsiipisiä. Vain pieni osa talvehtineista vesimittareista selviytyy kevääseen.
Linda Eerikäinen
Linda Pauliina Eerikäinen (aiemmin etunimenä Jenna ) on kuvitteellinen hahmo televisiosarjassa Salatut elämät, jossa häntä esittää Monika Lindeman. Linda on poliisi, joka tulee mukaan sarjaan tutkimaan Heikki Pohjosen murhaa. Linda oli mukana sarjassa kesäkuusta 2015 helmikuuhun 2018. Hän palasi sarjaan keväällä 2019, mutta poistui uudelleen vuonna 2021 näyttelijän raskauden vuoksi. Lindan uutisoitiin palaavan jälleen keväällä 2022.
Taustaa
Lindan äiti on Päivi Helenius ja isä Aaro Vaalanne. Lindan lapsuus oli vaikea hänen narsisti-isänsä takia. Päivi joutui hakemaan Aarolle lähestymiskieltoa, jotta tämä jättäisi heidät rauhaan. Linda oireili isänsä takia vuosia ollessaan lapsi, muun muassa näkemällä painajaisia öisin. Päivin ja Lindan päästyä yli Aarosta, Päivi löysi uuden miehen, ja Linda sai veljen, Antonin, joka kuitenkin kuoli nuorena. Linda tuli teini-ikäisenä raskaaksi silloiselle poikaystävälleen Paulille, joka kuitenkin teki itsemurhan Aaron painostamana. Linda ei pystynyt kasvattamaan lastaan yksin, vaan synnytti tyttären ja antoi tämän äitinsä kasvatettavaksi. Linda esitti vuosikaudet olevansa Violaksi nimetyn tyttärensä sisko.
Muutto Pihlajakadulle
Linda on ammatiltaan poliisi. Saapuessaan sarjaan hän selvitti Heikki Pohjosen murhaa. Hänet oletettiin Viola Heleniuksen siskoksi, mutta pian Pihlajakadulle muuttamisensa jälkeen viisitoista vuotta varjeltu totuus todellisesta suhteesta Violaan paljastui. Kun Viola lopulta antoi valheet anteeksi, Linda asettui Violan elämässä äidin rooliin.
Häät ja vankeusrangaistus
Linda alkoi seurustella Kari Taalasmaan kanssa, vaikka suhde useasti takkuileekin. Vaikeuksia aiheutti muun muassa Karin äiti Ulla, joka toistuvasti sotkeutui kaksikon asioihin. Lindan ja Karin luokse muuttivat myös Viola ja Karin poika Benjamin. Pariskunta päätti mennä naimisiin, mutta alttarilla vihkijäksi paljastui papiksi kouluttautunut Aaro-isä, ja häät keskeytyivät järkytykseen.
Vastoinkäymisistä huolimatta Kari ja Linda halusivat naimisiin, ja lopulta pariskunta avioitui asunnossaan. Hääonnen keskelle saapui suuri suru, kun Lindan veli Anton kuoli onnettomuudessa Karin työpaikalla autokorjaamolla. Yhteiseloa kiristi Karin tekemien rikosten lisäksi myös Aaro, joka päätti saada avioparin eroamaan. Aaro lähetti Lindalle avioerohakemuspaperit, jotka hän oli väärentänyt Karin allekirjoittamiksi. Linda haki terapiasta apua parisuhdeongelmiinsa ja vaikeaan isä-tytär-suhteeseensa. Terapeuttina toimi kuitenkin Aaron tuttu Pirita Salonius, jonka Aaro kiristi kehottamaan Lindaa antamaan anteeksi isälleen.
Kari yritti vakuuttaa Aaron olevan eroprosessin alullepanija, mutta kun tämä lavasti joutuneensa Karin pahoinpitelemäksi, Kari joutui vankilaan. Lopulta Linda uskoi Karin syyttömyyteen ja päätti selvittää veljensä Antonin kuoleman todelliset taustat. Tutkimustyössään Linda oli vähällä saada tietää, että Aaro oli nähty autokorjaamolla Antonin kuolinpäivänä, mutta ennen kuin hän ehti tavoittaa silminnäkijän, Aaro ilmiantoi tyttärensä poliisille ja kertoi Lindan ottamista lahjuksista. Linda menetti työnsä ja joutui vankilaan. Viola jäi Aaron huostaan.
Paluu ja suhde Jiriin
Vapautuessaan vankilasta Linda löysi uuden työn turvallisuuspäällikkönä Mustavaara-yhtiössä ja kohtasi Paulin veljen eli Violan sedän, Noel Axelssonin. Kävi ilmi, että Noelilla ja Lindalla oli aikaisemmin ollut suhde. Linda muutti aluksi isänsä ja tämän avovaimon Eva Tammisen luokse, mutta Lassen palatessa Pihlajakadulle he joutuivat siirtymään Jiri Viitamäen luokse. Lindan ja Jirin ystävyys kehittyi pian parisuhteeksi.
Saadakseen poliisin virkalupansa takaisin Linda lupautui mukaan hengenvaaralliseen peiteoperaatioon, jonka aikana hän joutui lavastamaan kuolemansa. Pian Linda vakiinnutti työnsä poliisina, kun operaatio onnistui ja tavoiteltu rikollisliigan johtaja saatiin kiinni.
Ero Jiristä ja totuuden paljastuminen Aarosta
Suhde Jiriin alkoi rakoilla Jirin entisen naisystävän Evan takia. Eva uskotteli, että Jiri olisi hänen yksivuotiaan tyttärensä Nadjan isä ja salaili sitä, että todellisuudessa isäksi oli isyystestissä paljastunut Aaro. Jiri joutui viettämään aikaa Evan kanssa hoitaessaan sekä Nadjaa että heidän tytärtään Nellaa, ja mustasukkainen, päihtynyt Linda päätyi pettämään Jiriä Karin kanssa. Jiri sai kuitenkin tietää syrjähypystä ja päätti parisuhteen. Eva, Nadja ja Nella muuttivat Jirin luo, ja Linda päätyi asumaan majatalo Amandaan. Tytär Viola päätti muuttaa omilleen.
Jiristä eroamisen jälkeen Linda yritti saada Karia takaisin, mutta tämä oli Sallan kanssa. Linda on päätynyt myös sänkyyn Sampon kanssa.
Syksyllä 2020 Lindan isä, Aaro Vaalanne, joutui ampumisen uhriksi. Aluksi syylliseksi epäiltiin Eva Tammista, mutta syyskauden 2020 päätösjaksossa oikeaksi ampujaksi paljastui Lindan äiti ja Aaron entinen naisystävä, Päivi Helenius. Linda ja Kari löysivät Aaron ja Päivin Taalasbiilistä. Päivi tuolloin paljasti Aaron tappaneen Anton Heleniuksen ja juonineen Lindan vankilaan. Päivi oli aikeissa tappaa Aaron, mutta Lindan ansiosta luopui lopulta aikeistaan. Päivi kuitenkin ampui itsensä.
Myöhemmin Linda valehteli poliiseille, että todellisuudessa Päivi olisi ollut Antonin kuoleman takana, suojellakseen Aaroa vankilalta. Lindan oli kuitenkin vaikea antaa isälleen anteeksi ja katkaisi välit tämän kanssa. Nykyään Linda ja Aaro ovat kuitenkin hyvissä väleissä.
Linda jatkoi edelleen työtään poliisina ja osallistuu työparinsa Mikin kanssa pelastusoperaatioon, kun Lauri Rossi oli vanginnut kartanoonsa Aaron, tämän naisystävän Jutan sekä Mustavaarat. Linda ampui Lauria olkapäähän, mutta tämä pakeni paikalta. Lauri saatin kuitenkin myöhemmin kiinni.
Muutto Lyoniin
Linda aloitti Sampo Kaukovaaran kanssa suhteen keväällä 2021. Sampo oli tuolloin töissä majatalo Amandassa, jonka omistaja, Salla Mattila, pelkäsi Lindan ja Karin lähentyvän ja palaavan yhteen, sillä Linda auttoi Karia tämän olutpanimon perustamisessa. Salla kiristi Sampoa pitämään kaksikon erillä toisistaan.
Linda suostui olemaan mallina Karin olutpanimon, Taalasbissen, mainoksessa, mutta halusi pysyä tunnistamattomana. Sampo kuitenkin peukaloi kuvia, jonka seurauksena mainoksiin päätyi kuva, jossa näkyi Lindan naama.
Linda alkoi pian suunnittelemaan muuttoa ulkomaille ja haki töitä Interpolista, Lyonista. Alun perin Sampon piti muuttaa Lindan kanssa, mutta kun Kari ja Linda saivat kuulla Sampon ja Sallan juonista, molemmat erosi kumppaneistaan. Linda ja Kari palasivat pian yhteen.
Kauden 2020–2021 päätösjaksossa Linda ja Kari olivat muuttamassa yhdessä Lyoniin. Kari kuitenkin lentokentällä päätti jäädä Suomeen, ja Linda muutti Ranskaan yksin.
Tuotanto
Linda Eerikäistä on esittänyt vuodesta 2015 alkaen Monika Lindeman. Lindeman on kertonut hakeneensa roolia alkuvuodesta 2015, ja hahmon ensiesiintyminen televisiossa nähtiin saman vuoden kesäkuussa. Hahmon oli alun perin tarkoitus olla mukana sarjassa vain kolme kuukautta. Lindeman on kuvannut näyttelytyötä ”suuressa tuotantokoneistossa” kiireiseksi ja haastavaksi, mutta myös hyväksi ja opettavaiseksi kokemukseksi.
Hahmolle kirjoitettu vankeusrangaistusjuonikuvio luotiin näyttelijän äitiysloman vuoksi, ja kuvauksissa Lindemanin raskautta piti peitellä monen eri tavoin. Lindeman synnytti esikoispoikansa vuonna 2017. Hahmo palasi takaisin sarjaan alkuvuodesta 2019.
Beniamin Bljumenfeld
pienoiskuva|Beniamin Bljumenfeld Beniamin Markovitš Bljumenfeld (, 24. toukokuuta 1884 Volkovysk – 5. maaliskuuta 1947 Moskova) oli venäläinen shakinpelaaja. Bljumenfeld syntyi nykyisen Valko-Venäjän Hrodnan alueella.
Hän sijoittui Pietarin turnauksessa vuonna 1905 jaetulle toiselle sijalle Akiba Rubinsteinin kanssa. Vuonna 1907 hän sijoittui jaetulle toiselle sijalle Moskovan turnauksessa.
Vuonna 1920 Bljumenfeld oli kahdeksas Moskovassa, kun Aleksandr Alehin voitti turnauksen. Vuonna 1925 Bljumenfeld tuli jaetulle toiselle sijalle Boris Verlinskin kanssa Moskovan-mestaruuskilpailuissa.
Bljumenfeldin mukaan on nimetty Blumenfeldin vastagambiitti (1.d4 Rf6 2.c4 c5 3.d5 e6 4.Rf3 b5)
SFS 6002 -sähkötyöturvallisuuskoulutus
SFS 6002 -standardi asettaa vaatimukset turvalliseen sähkölaitteistojen käyttöön ja niiden läheisyydessä työskentelyyn. Nämä vaatimukset koskevat kaikkea käyttöä, asennusta ja kunnossapitoa.
Perusperiaatteet
Suomessa sähkötöitä saavat tehdä työn vaativuudesta riippuen joko maallikot, opastetut henkilöt tai sähköalan ammattilaiset. Arvioinnista vastaa sähkötöiden johtaja tai hänen valtuuttamansa henkilö, kuten työnjohtaja tai projektinjohtaja.
Sähköurakointia aloittaessa toiminnanharjoittajan on huolehdittava yhteydenpidosta muiden henkilöiden kanssa ja opastaa heitä tarvittaessa. Sähkölaitteistoa ei saa kytkeä uudelleen jännitteiseksi pelkästään annettujen merkkien tai ennalta sovitun kellonajan perusteella.
Työkalujen, varusteiden ja laitteiden on täytettävä kansallisten standardien mukaiset vaatimukset.
Turvallisen työskentelyn takaamiseksi tulee sähkölaitteistoissa olla käytettävissä ajan tasalla olevat piirustukset ja muut dokumentit. Sähkötyön aikana esiintyvistä vaaroista on varoitettava tarvittaessa kilvillä.
Ensiapuvaatimus
Riittävällä määrällä sähkölaitteistoissa tai niiden läheisyydessä työskentelevillä henkilöillä tulee olla sopiva ensiapukoulutus.
Kuitenkin kaikille sähkötöitä tekeville sähköalan ammattihenkilöille, mukaan lukien työnjohto sekä töissä avustamaan opastetut henkilöt, on annettava ensiapukoulutus, joka voi olla joku seuraavista:
Käyttötoimenpiteet ja tarkastukset
Käyttötoimenpiteillä muutetaan sähkölaitteiston sähköistä tilaa. Käyttötoimenpiteitä on kahdenlaisia:
Toiminnan tarkastuksiin kuuluvat sähkölaitteiston mittaukset, testaukset suojalaitteiden kunnosta ja toimivuudesta sekä yleiset tarkastukset, jotka täyttävät standardien mukaiset vaatimukset. Mittauksen suorittajan tulee olla joko sähköalan ammattihenkilö, opastettu henkilö tai maallikko, joka on ammattihenkilön ohjaamana ja valvomana.
Testauksen suorittajaan pätee samat vaatimukset kuin mittaukseen. Suurjännitelaboratorioissa tehtäviä erityistesteja, joissa on paijaita jännittaisiä osia saa kuitenkin tehdä vain erikoiskoulutettu ja ammattitaitoinen henkilökunta.
Tarkastuksen suorittajan tulee olla sähköalan ammattihenkilö, joilla on kokemusta vastaavien asennusten tarkastamisesta. Tarkastuksia tulee suorittaa sähkölaitteille sopivin määrävälein ja niistä on pidettä asianmukaista pöytäkirjaa.
Työmenetelmät
Sähkötöiden teko tulee suunnitella ennen töiden aloitusta. Vastuun ottaa työstä riippuen joko käytönjohtaja tai sähkötöiden johtaja. Sähkölaitteiston käytöstä vastaava henkilö antaa valtuutuksen työn aloittamiselle, keskeytykselle ja lopettamiselle.
Työmenetelmät jaetaan kolmeen käytäntöön:
Jos jännitteettömänä työskentelyn, tai jännitteisten osien läheisyydessä työskentelyn vaatimuksia ei voida kokonaisuudessaan täyttää, noudatetaan silloin jännitetyötä koskevia vaatimuksia.
Työ jännitteettömänä
Ennen työn aloittamista on ehdottomasti varmistettava:
Työn valmistumisen ja tarkastuksen jälkeen jännitteen saa kytkeä sähkölaitteistoon vasta kun kaikki työskentely työkohteessa on lopetettu.
Jännitetyö
Jännitetyön tekemisen edellytykset tulee aina tarkistaa aina etukäteen sähköalan ammattihenkilöltä tai opastetulta henkilöltä, joilla kuuluu olla erityiskoulutus jännitetyön suorittamiseen. Ohjeiden antamisesta ja lupien myöntämisestä päättää sähkötöiden johtaja tai käytönjohtaja.
Työ jännitteisten osien läheisyydessä
Läheisyydessä tehtävää työtä on kaikki työ, jossa työntekija on joko lähialueen sisällä, tai ulottuu kehonsa osilla, työkaluilla, laitteilla ja varusteilla lähialueelle, muttei jännitetyöalueelle. Lähityön tekijöiden turvallisuus varmistetaan käyttämällä tilapäisiä eristesuojia tai riittävää etäisyytta jännitteisistä osista.
Lähityöt voidaan karkeasti jakaa kahteen osaan:
Kun jännitteisten osion läheisyydessä työskennellään, on tärkeää, että henkilökuntaa on riittävästi opastettu. Opastamisesta vastaa yleensä sähkötöiden johtaja tai käytönjohtaja. Opastamiseen kuuluu vähintään seuraavat asiat:
Kunnossapitokäytännöt
Kunnossapidon tarkoitus on pitää sähkölaitteisto vaaditussa kunnossa. Kunnossapito voi koostua ennakoivasta kunnossapidosta, jota tehdään tavanomaisen käytännön mukaisesti laitteiden rikkoutumisen ehkäisemiseksi ja laitteiden pitämiseksi hyvässä kunnossa tai korjaavasta kunnossapidosta, joka tehdään rikkoutuneen osan korjaamiseksi tai vaihtamiseksi.
Kunnossapitotyöt voidaan jakaa kahteen osaan:
Standardista poikkeaminen
Jos turvallisuusvaatimuksista poiketaan, on siitä laadittava kirjallinen selvitys ennen työn aloittamista. Selvityksessä tulee esittää:
Selvityksen laadinnasta vastaa työtä tekevän yrituksen sähkötöiden johtaja tai käytönjohtaja.
Imraguenit
Imraguenit ovat Mauritaniassa asuva etninen ryhmä. Heitä on noin tuhat ja suurin osa heistä elää kalastajina Banc d'Arguinin kansallispuistossa, Atlantin valtameren rannikolla. Berberinkielinen sana "imraguen" tarkoittaa kalastajia. Imraguenit puhuvat imraguenin kieltä.
Gustaf Georg Waldemar von Essen
Gustaf Georg Waldemar (Valdemar, Woldemar) von Essen (14. marraskuuta 1851 Helsingin pitäjä – 19. joulukuuta 1912 Helsinki) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Von Essenin vanhemmat olivat Fredrik Mauritz von Essen ja Elisabet Christina Lovisa Holm ja puolisot vuodesta 1881 Rosa Augusta Sofia Hjelt ja vuodesta 1899 Jenny Fogelberg (k. 1912). Von Essen oli Mustialasta valmistunut agronomi, joka viljeli Malmbyn sukutilaa Helsingin pitäjässä.
Von Essen oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1877–1878, 1885, 1888, 1891, 1894 ja 1897.
Dali (Kiina)
Dali (bai: Darl•lit) on piirikuntatason kaupunki Yunnanin maakunnan Dalin bai-kansan autonomisessa prefektuurissa Kiinan eteläosassa. Se on myös autonomisen prefektuurin päähallintopaikka. Kaupungin hallintokeskus sijaitsee linnuntietä noin 270 kilometriä maakunnan pääkaupunki Kunmingista länsiluoteeseen. Kaupunki sijaitsee hedelmällisellä maaperällä Cangshanin vuorista länteen ja Erhaijärven rannalla. Sitä ovat perinteisesti asuttaneet bai- ja yi-vähemmistöt. Kaupungin pinta-ala on 1 468 kilometriä ja väkiluku noin 652 000 (2010).
Dalin kaupungin hallintokeskus sijaitsee Xiaguanin suurkunnassa, johon bussit ja junat saapuvat "Daliin". Dalin vanhakaupunki, missä turistit käyvät useimmiten, sijaitsee Dalin nimisessä suurkunnassa, noin tunnin matka Xiaguanista.
Antigonis
Antigonis oli antiikin ajan Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen fyle eli ”heimo” tai ennemminkin äänestyspiiri, joka perustettiin hellenistisellä kaudella vuonna 307/306 eaa. Ateenalaiset kunnioittivat tuolloin Makedonian kuningasta Antigonos I Monoftalmosta nimittämällä tämän eponyymiksi heerokseksi ja antamalla tälle oman fylen. Samaan aikaan perustettiin fyle Demetrias. Fylet tunnettiin yhdessä ”makedonialaisina fyleinä”.
Fyleen kuului alun perin 15 demosta. Siihen siirrettiin jo olemassa olleita demoksia muista fyleistä; siihen sekä samankokoiseen Demetrias-fyleen siirrettiin yhteensä kolme demosta kustakin vanhasta fylestä, lukuun ottamatta Aiantis-fyleä, mikä korvattiin siirtämällä Leontis-fylestä kaksi ylimääräistä ja Aigeis-fylestä yksi ylimääräinen demos. Fylen numeroksi tuli I ja Demetrias-fylen numeroksi II, jolloin alkuperäisistä fyleistä I–X tuli fylet III–XII. Usein fyleen viitataan selkeyden vuoksi kuitenkin numerolla XI ikään kuin se olisi sijoitettu loppuun.
Trittyksillä ei ollut tässä vaiheessa enää erityistä merkitystä. Vuonna 224/223 eaa. fylen demosten määrä väheni 14, kun Kolonai siirrettiin uuteen Ptolemais-fyleen. Makedonialaiset fylet lakkautettiin vuonna 201/200 eaa. Ateenan ja Makedonian välisen sodan vuoksi. Tuolloin niiden demokset siirrettiin takaisin vanhoihin fyleihinsä (tai uuteen Attalis-fyleen).
Fylen jäseniin viitattiin nimityksellä Antigoneus tai Antigonidēs, monikossa Antigonidai.
Solvalla-Swinghill
pienoiskuva|Solvalla-Swinghill kesällä Solvalla-Swinghill on yksi Suomen talviurheilukeskuksista. Se sijaitsee Espoon Nuuksiossa.
Rinteet
Solvalla-Swinghillissä on kolme rinnettä. Niistä pisin on perherinne, jonka pituus on 450 metriä. Perherinteen loivassa yläosassa on mattohissi, jolloin sen viereen jää sata metriä pitkä lastenrinne. Lisäksi Solvalla-Swinghillissä on 300 metriä pitkä kilparinne. Rinteiden välissä on hoitamatonta aluetta, joka mahdollistaa rinteiden ulkopuolella laskemisen harjoittelun. Swinghillissä on neljä hissiä: naru-, matto-, sompa- ja ankkurihissi.
Alavan kirkko
Kirkon järkälemäinen ulkoasu jakaa mielipiteitä, jopa siinä määrin, että se on monen mielestä kaupungin rumimpia rakennuksia.
Kirkon remontissa 2014–2015 uusittiin ulkoelementit. Kirkko olisi muutenkin korjauksen tarpeessa, mutta rahapulan vuoksi muut remontit lykkääntyivät myöhemmäksi. Korjaustöitä valvoi Museovirasto. Tontin tasakattoiset asuinrakennukset puretaan.
Kirkko otettiin käyttöön jälleen maaliskuussa 2015. Sinne sijoitettiin kuvanveistäjä Pauno Pohjolaisen teos Keskustelu taivaan asujaimen kanssa ja Jenni Rutosen teos Kastepuu.
Arkkitehti Heikki Tegelmanin mukaan kirkko edustaa "arvokasta betonibrutalismia". Hän uskoo että kirkkoa rumaksi moittivat eivät vain ole tottuneet sentyyppiseen arkkitehtuuriin.
MicroVAX
pienoiskuva|oikea|MicroVAX 3600 (vasemmalla) ja tulostin. MicroVAX oli Digital Equipment Corporationin minitietokoneiden mallisarja, joka käytti VAX-malliston käskykantaa. Malliston ensimmäinen MicroVAX I -sarja julkaistiin vuonna 1984.
MicroVAX toteutti VAX-malliston 32-bittisen suoritinarkkitehtuurin kahdella VLSI-mikropiirillä. Aiemmissa malleissa suoritin oli toteutettu TTL-logiikkapiireillä.
Alustalle oli saatavilla MicroVMS- ja ULTRIX-käyttöjärjestelmät.