cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sisustus
Valo
Valaistus muodostuu yleisvalosta, kohdevaloista ja korostavista valoista. Kattovalaisin sekä mahdolliset sivu-, ylös- ja alasvalot antavat huoneeseen yleisvaloa. Kohdevaloja suunnataan pisteisiin joissa on nähtävä tarkasti, kuten työpöydille, ja lattiavalaisin voi valaista nojatuolin ympäristön antaen lukuvaloa. Korostavat valot ovat kohdevaloja himmeämpiä, ja niitä voi käyttää korostamaan sisustuksen yksityiskohtia, kuten kukkia, tauluja tai vitriinejä.
Valaistus on viihtyvyyden lisäksi myös turvallisuustekijä. Valaistuksen suunnittelussa on otettava huomioon riittävä valaistustaso esimerkiksi portaissa, pääsisäänkäynneillä, keittiön työpöydillä, kylpyhuoneen peilin edessä ja komeroissa. Samalla on vältettävä häikäisyä.
Valaistuksen toteuttamiseen voi käyttää erityyppisiä polttimoita: hehkulamppuja, loisteputkia, pienoisloisteputkia eli energialamppuja, halogeenilamppuja tai ledejä. Lamppuja voidaan himmentää tunnelman luomiseksi – himmennys säästää myös sähkönkulutusta.
Lamppujen värilämpötila määrää, kuinka oikein esimerkiksi ihmisihon, tekstiilien ja taulujen värit toistuvat. Puhtaimmin värit toistuvat värilämpötilaltaan 5 000–6 000 kelvinin päivänvalolampun valossa, mutta moni pitää niiden valoa liian sinisenä ja kylmänä kotioloihin, joissa on totuttu avotulen ja hehkulamppujen lämpimän kellertävään valoon. Kotivalaistuksessa suosituin värilämpötila on noin 3 000 kelviniä, joka saavutetaan esimerkiksi halogeenilampuilla. Halogeenilamput kuuluvat hehkulamppujen ryhmään ja myös ne menevät myyntikieltoon EU:ssa. Energiansäästölampuissa ja loisteputkissa värilämpötilan voi valita monista vaihtoehdoista, jotka eivät alemmissa hintaluokissa aina ole erityisen miellyttävän värisiä. Väärällä värilämpötilalla ja valon spektrillä eli värijakaumalla on vaikutusta myös näkemisen tarkkuuteen ja helppouteen.
Väri
Värin voi saada aikaan materiaalivalinnoilla tai maaleilla ja muilla pinnoitteilla. Värimieltymykset ovat hyvin yksilöllisiä, ja ihmiset reagoivat väreihin eri tavalla. Sisustusvärien yhdistelyssä voi käyttää esimerkiksi vastavärejä, komplementtivärejä, kontrasteja tai tiettyjä sävyperheitä.
pienois|300px|Itämaistyylinen, voimakasvärinen makuuhuone.
Kuviot ja pinnat
Erilaisia kuvioita ja pintoja on lukematon määrä. Luonnonmateriaalien pinta vanhenee yleensä kauniisti ja ne ovat ajattomia. Keinomateriaalien etu on niiden käytännöllisyys. Kuvioita voi käyttää antamaan rytmiä ja liikettä, syvyyttä ja luonnetta, tai yksityiskohtina, rajaajina, korostajina ja keskipisteenä. Kuvioiden suosiota määrittää usein muoti; joinakin aikoina on suosittu rikkaita ja rauhattomia kuvioita, mutta nykyaikana muotia ovat rauhallisemmat kuviot.
Pintamateriaalit
pienois|Moderni ruotsalainen keittiö, jossa on käytetty metallipintoja. Sisustuksen kohteena olevia pintoja asunnossa ovat seinät, katot, lattiat ja ikkunat.
Seinässä käytetään yleensä joko tapettia tai maalia; keittiössä ja kosteissa tiloissa myös kaakelia ja muita helposti puhdistettavia materiaaleja. Seinissä käytetään usein myös puista puolipaneelia tai puolipeilejä.
Lattianpäällysteistä kokolattiamattoa käytetään nykyisin Pohjoismaissa lähinnä julkisissa tiloissa. Kotitalouksissa suositaan kovempia ja helpommin puhdistettavia materiaaleja, kuten laminaattia, puulankkuja, parkettia, muovimattoa, korkkilevyjä, linoleumia tai erilaisia keraamisia laattoja.
Pintamateriaalilla voidaan luoda huoneeseen helposti tunnelmaa. Esimerkiksi laatat mielletään usein kovaksi ja kylmäksi pinnaksi kun taasen puu lämpimäksi ja pehmeäksi.
Sommittelu ja yksityiskohdat
Sommittelussa on kyse tavaroista, niin suurista huonekaluista kuin pienistä koriste-esineistäkin, ja niiden sijoittelusta huoneisiin. Huoneen koko ja muoto sanelevat usein parhaan tavan järjestellä isoimmat huonekalut. Usein verhot ja matot on mahdollista vaihtaa vuodenajan mukaan, ja pieniä koriste-esineitä on aina mahdollista siirrellä vaihtelun vuoksi. Sisustuksessa pyritään usein peittämään rumat tavarat kuten sähköjohdot pois näkyviltä.
Huonekalut
Olohuoneessa on tavallisesti oleskeluun sopivina pöytä ja sen ympärillä sohva ja tuoleja. Tuoleja voi olla myös yksittäin. Olohuoneessa on tavallisesti kirjahylly. Kirjahyllyssä voi olla avohyllyt tai lasivitriini, ja hyllyssä voi olla valoja. Erillinen kirjastohuone on Suomessa varsin harvinainen.
Makuuhuoneessa on sänky ja mahdollisesti tuoleja tai yöpöytiä.
Keittiössä varustuksena on tyypillisesti astianpesupöytä, liesi, jääkaappi ja mahdollisesti astianpesukone. Keittiön kaapistojen ovia voi vaihtaa sisustuksen ulkonäköä muuttamaan.
Eteisessä on yleensä vaatenaulakko tai muuta säilytystilaa ja mahdollisesti istuimia.
Tekstiilit
Tekstiilit voivat sisustuksessa toimia muun muassa kotien käyttötekstiileinä (verhot, vuodevaatteet), huonekalujen verhoilumateriaaleina, julkisten tilojen taiteena ja akustisina, kaikua vaimentavina pintoina.
Huoneen lattialla matto lisää huoneen kodikkuutta, vähentää lattian kylmyyttä, suojaa lattiapintaa ja vaimentaa esimerkiksi huonekalujen jalkojen tai askelten ääniä. Mattotyyppejä ovat muun muassa bokhara, itämainen matto, persialainen matto, kookosmatto, kelim ja räsymatto.
Koriste-esineet
Huonetta koristavat usein myös kukat ja pienet esineet hyllyillä tai pöydillä koristeena tai luomassa tunnelmaa. Pienesineistö kertoo usein myös asujasta jotakin.
Mediakeskus
Sisustukseen kuuluvia medialaitteita ovat muun muassa televisio ja kotiteatterikeskus. Stereoiden kaiuttimilla voi olla sisustuksellista merkitystä. Pieniä kokoja varten on olemassa erityisiä pöytiä ja isot kaiuttimet ovat usein lattiamallisia. Myös itse kaiuttimet ovat nykyään usein sisustuksellisia ja saatavissa erilaisilla pintavaihtoehdoilla. Televisio voidaan sijoittaa huoneessa pöydälle, kaappiin tai seinälle. Vahvistimet ja muut stereolaitteet sijoitetaan usein stereokaappiin.
Tyylejä
Sisustus edustaa yleensä jotain tiettyä tyyliä tai tyylisuuntaa. Sisustustaiteen merkittäviä historiallisia tyylisuuntia ovat olleet romaaninen tyyli, gotiikka, renessanssi, barokki, rokokoo, uusklassismi, kustavilaisuus, empire, biedermeier, jugend ja funktionalismi. Vuoden 1420 aikoihin Italiassa alkanut renessanssi oli suurista valtatyyleistä ensimmäinen. Sitä seurasivat merkittävinä sisustustyyleinä barokki 1600-luvun loppupuolella, rokokoo 1700-luvulla ja uusklassismi 1700-luvun lopulla. Vuosien 1830–1900 välillä tulivat suosituksi kertaustyylit, joissa historiallisia valtatyylejä ryhdyttiin toteuttamaan uudelleen. Kertaustyyleihin kuuluivat uusgotiikka, uusrenessanssi, uusbarokki ja uusrokokoo. 1900-luvun alkuvuosikymmeninä syntyi funktionalismi, joka suosii selkeitä linjoja ja jossa kalusteiden tulee vastata niiden toimintoa.
Joitain nykyisin suosittuja sisustustyylejä:
Sisustusalan koulutus
Sisustussuunnittelun koulutusta Suomessa järjestävät kansanopistot, ammattikoulut, yliopistot ja yksityiset koulutuskeskukset.
Sisustusalalle valmistavia koulutuksia ovat esimerkiksi verhoilu- ja sisustusalan perustutkinto (sisustaja), sisustajan koulutusohjelma; käsi- ja taideteollisuusalan perustutkinto (artesaani), suuntautumisvaihtoehtona sisustus; sisustusalan ammatti- ja erikoisammattitutkinto; sekä muotoilijan ammattikorkeakoulututkinto.
Uinti kesäolympialaisissa 2004
Vuoden 2004 kesäolympialaisissa, Kreikan Ateenassa, Ateenan uimastadionilla, uitiin yhteensä 32 uintimatkaa. thumb|250px|Ateenan uimastadion
Jon Bon Jovi
Jon Bon Jovi (oik. John Francis Bongiovi Jr., s. 2. maaliskuuta 1962 Perth Amboy, New Jersey, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen muusikko, lauluntekijä, tuottaja ja näyttelijä.
Hän on vuonna 1983 perustamansa rockyhtye Bon Jovin laulaja, keskeisin lauluntekijä ja musiikillinen johtohahmo. Bon Jovi on yhtyeineen myynyt yli 130 miljoonaa levyä, voittanut lukuisia musiikkialan merkittävimmistä palkinnoista ja nimitetty sekä Rock and Roll Hall of Fameen vuonna 2018 että lauluntekijöiden Songwriters Hall of Fameen vuonna 2009.
Vuonna 2012 Billboard sijoitti Bon Jovin 50. sijalle listallaan, joka käsitti sata musiikkialan vaikutusvaltaisinta henkilöä. Bon Jovi on yhtyeensä kanssa julkaissut yhteensä kolmetoista studioalbumia. Hän on levyttänyt myös sooloartistina: vuonna 1990 Bon Jovi kirjoitti ja julkaisi elokuvan Nuoret sankarit 2 soundtrackin Blaze of Glory, ja vuonna 1997 albumin Destination Anywhere. Musiikillisen uransa ohessa Bon Jovi on luonut myös menestyksekkään uran elokuva- ja televisionäyttelijänä. Hän on näytellyt muun muassa elokuvissa U-571 (2000) ja New Year’s Eve (2011), ja vieraillut muun muassa televisiosarjoissa Ally McBeal ja Sinkkuelämää.
Musiikki- ja elokuvaviihteen lisäksi Bon Jovi on tullut tunnetuksi poliittisesta aktiivisuudestaan ja hyväntekeväisyydestään. Hän on osallistunut 2000-luvulla Yhdysvaltain demokraattisen puolueen ehdokkaiden, kuten John Kerryn ja Barack Obaman, presidentinvaalikampanjoihin. Vuonna 2006 Bon Jovi perusti voittoa tavoittelemattoman The Jon Bon Jovi Soul Foundation -hyväntekeväisyyssäätiön, joka on muun muassa rahoittanut työtä köyhyyttä ja kodittomuutta vastaan.
Lapsuus ja nuoruus
John Francis Bongiovi Jr. syntyi 2. maaliskuuta 1962 Perth Amboyn kaupungissa New Jerseyssä. Hänen vanhempansa olivat molemmat sotilaita merijalkaväessä, missä he tutustuivat toisiinsa. Isä John Francis Bongiovi Sr. oli parturi, ja äiti Carol (o.s. Sharkey) Bongiovi oli floristi ja entinen Playboy-pupu. Hänellä on kaksi veljeä, Anthony ja Matthew Bongiovi. Perhe on hänen isänsä puolelta italialaista ja slovakialaista alkuperää, ja hänen äitinsä sukujuuret ovat saksalaiset ja venäläiset. Bon Jovi on myös kertonut olevansa Frank Sinatran verisukulainen. Lapsena hän sai vanhemmiltaan katolisen kasvatuksen.
Bongiovi ihaili nuorena paikallisia nousevia tähtiä kuten Bruce Springsteeniä ja Southside Johnny and the Asbury Jukes -yhtyettä. Hän soitti klubeissa jo 16-vuotiaasta alkaen. Bongiovi ja kosketinsoittaja David Bryan perustivat lukioikäisinä kymmenmiehisen rhythm and blues -yhtyeen nimeltä Atlantic City Expressway. Bongiovin muita yhtyeitä tuohon aikaan olivat The Rest, The Lechers ja John Bongiovi and the Wild Ones.
Bon Jovissa
Bongiovi äänitti ensimmäisen singlensä ”Runaway” vuonna 1982. Levy-yhtiöt eivät olleet siitä kiinnostuneita, mutta paikallinen radioasema ryhtyi soittamaan kappaletta paikallisten lupaavien artistien kappalekokoelman osana, ja siitä tuli paikallinen hitti. Kappaleensa menestyksen innoittamana Bongiovi ja David Bryan kokosivat yhtyeen, josta tuli Bon Jovi ja John Bongiovista sen laulaja. Yhtye sai vuonna 1983 New Yorkin -keikkansa jälkeen levytyssopimuksen PolyGramille. Samalla yhtiön toimitusjohtajan aloitteesta Bongiovin sukunimen kirjoitusmuodoksi tuli Bon Jovi.
Bon Jovi -yhtyeen esikoisalbumi Bon Jovi julkaistiin tammikuussa 1984. Voimaballadeja, kitarariffejä ja taitavia melodioita sisältänyt albumi myi kultaa. Seuraavien vuosien aikana yhtyeen suosio ja arvostus kasvoivat, kunnes Slippery When Wet (1986) nosti heidät suursuosioon. Vuonna 1990 yhtye siirtyi tauolle mutta jatkoi levyttämistä vuonna 1992 ja on jatkanut albumien julkaisua 2010-luvulle asti. Jon Bon Jovi on kirjoittanut yhtyeen hitit yhdessä sen kitaristin Richie Samboran kanssa.
Sooloura ja näyttelijänura
Yhtyeensä tauon aikana Jon Bon Jovi aloitti soolouran ja julkaisi albumit Blaze of Glory (1990) ja Destination Anywhere (1997). Hän näytteli elokuvassa Nuoret sankarit 2 (1990), josta hän voitti kappaleellaan ”Blaze of Glory” parhaan laulun Golden Globe -palkinnon. Hän näytteli 1990-luvulla myös pääosia elokuvissa Kultaiset aamut, siniset illat ja Petoksen näyttämö sekä niiden lisäksi joissain indie-elokuvissa. Televisiossa Bon Jovi näytteli vakituisena vierailijana Ally McBeal -sarjassa vuoteen 2002 asti sekä on vieraillut esimerkiksi sarjoissa 30 Rock, West Wing ja Sinkkuelämää.
Muu toiminta
Bon Jovi oli perustamassa ja omisti enemmistön arena football -jalkapalloseura Philadelphia Soulista.
Bon Jovi perusti vuonna 2006 Jon Bon Jovi Soul Foundation -säätiön, joka rahoittaa työtä köyhyyttä ja kodittomuutta vastaan. Hän on osallistunut hyväntekeväisyyteen myös esimerkiksi Special Olympicsin, Amerikan Punaisen Ristin, Elizabeth Glaser Pediatric AIDS Foundationin, Habitat for Humanityn, Covenant Housen ja Project H.O.M.E.:n kautta.
Bon Jovi on Yhdysvaltain demokraattisen puolueen jäsen ja poliittisesti aktiivinen. Hän on osallistunut 2000-luvulla demokraattiehdokkaiden kuten John Kerryn ja Barack Obaman presidentinvaalikampanjoihin. Presidentti Obama nimitti Bon Jovin vuonna 2010 Valkoisen talon yhdyskuntaneuvostoon.
Yksityiselämä
Bon Jovi avioitui high school -vuosien tyttöystävänsä Dorothea Hurleyn (s. 29. syyskuuta 1962) kanssa vuonna 1989. Hän matkusti Los Angelesista Las Vegasiin kesken yhtyeensä New Jersey Syndicate Tour -kiertueen muiden tietämättä, ja pari vihittiin 29. huhtikuuta Las Vegasin tunnetussa Graceland-kappelissa. Parilla on neljä lasta: tytär Stephanie Rose (s. 31. toukokuuta 1993) sekä kolme poikaa, Jesse James Louis (s. 19. helmikuuta 1995), Jacob Hurley (s. 7. toukokuuta 2002) ja Romeo Jon (s. 29. maaliskuuta 2004).
Rautatievaihde
Rautatievaihteet ovat rautatien raiderakenteessa osittain liikutettavista kiskoista muodostettuja mekanismeja, joiden liikkuvien kieliosien avulla voidaan ohjata junat ja muut raideliikenneyksiköt raiteelta toiselle.
Suomen rataverkolla vaihteita on yli 9 500 kappaletta. Vaihteiden lumensulatuslaitteistoista huolimatta hankalissa sääoloissa, kuten rankassa lumisateessa tai ankarassa pakkasessa vaihteiden liikkuvat kieliosat voivat juuttua ja siten estää junaliikenteen. Vaihteen liikkuvien osien syystä tai toisesta juuttuessa ei vaihde mene pääteasentoonsa. Kun vaihde ei ole pääteasennossaan, valvotussa tilassa, ei vaihdetta suojaaviin opastimiin turvallisuussyistä saada ajon sallivia opasteita.
Kääntäminen
Vaihteiden kääntämiseen on olemassa useita erilaisia kääntölaitteistoja. Tavallista käsikäyttöistä vaihdetta voidaan kääntää vain paikallisesti vaihteen vieressä olevan vaihteenasettimen avulla.
Sähkökääntölaitteella varustettua vaihdetta käytetään pääasiallisesti asetinlaitteelta käsin, mutta sitä voidaan käyttää asetinlaitteen käyttäjän antaman niin sanotun paikalliskäyttöluvan avulla myös paikallisesti ohjauspainikkeista. Vaihde voidaan kääntää myös erityisellä käsikammella, mihin kuitenkin tarvitaan paikalliskäyttölupa. Käsikampea käytetään vain vikatapauksissa kuten sähkökatkojen tai kauko-ohjausvian yhteydessä taikka kun kääntölaitetta ei ole vielä otettu käyttöön.
Mekaanisella kääntölaitteella varustettua vaihdetta käännetään pääsääntöisesti kampiasetinlaitteelta käsin. Vaihdetta on tiettyjen toimenpiteiden jälkeen mahdollista käyttää myös paikallisesti kääntövivulla.
Sähkökääntölaitteistolla varustetut vaihteet lukittuvat aina automaattisesti, kun junan, veturin, vaunun tai muun yksikön akseli oikosulkee vaihteen raidevirtapiirin. Tällöin vaihdetta ei voida turvallisuusriskin vuoksi käyttää asetinlaitteelta käsin, koska tällöin vaihde saattaisi kääntyä junan alla.
Lukitus
Kun vaihteita ei saada käyttää junan saapumisen vuoksi tai kun halutaan estää ilkivallasta aiheutuvat vahingot, vaihteet lukitaan joko kiinteällä varmistuslukolla, mekaanisesti tai sähköisesti. Sähköinen lukitus toteutetaan aina kulkutietä turvattaessa. Tärkeimpien vaihteiden asentoa myös valvotaan sähköisesti, ja poikkeamat valvonnassa aiheuttavat aina vaihdetta suojaavien opastimien asettumisen seis-asentoon.
Yksinkertainen vaihde
Vaihteita on käyttötarkoituksen ja -tarpeen mukaan erityyppisiä. Yleisin on tavallinen niin sanottu yksinkertainen vaihde, jossa yhden kieliparin avulla on muodostettu mahdollisuus joko kulkutien asettamiseen suoran tai poikkeavan (käyrän) raiteen kautta. Tällaisessa vaihteessa on siis kaksi eri kulkutievaihtoehtoa lähestyttäessä vaihdetta kielien suunnasta eli kuljettaessa vastavaihteeseen. Vastakkaisesta suunnasta tultaessa on vain yksi kulkutiemahdollisuus.
Yksinkertaisesta vaihteesta on useita eri versioita. Suomen rataverkolla yleisin on niin kutsuttu lyhyt vaihde, jossa vaihteen käyrällä raiteella sallitaan nopeudeksi 35 km/h. Pitkissä yksinkertaisissa vaihteissa sallitaan käyrällä raiteella suurempia nopeuksia, joista yleisimmät ovat 80 km/h, 110 km/h ja 140 km/h. Kerava–Lahti-oikoradan eteläpäähän on asennettu Pohjoismaiden pisimmät vaihteet, joissa käyrällä raiteella sallitaan nopeudeksi jopa 160 km/h. Nämä vaihteet ovat niin sanottuja suurnopeusvaihteita.
Muita yksinkertaisia vaihteita ovat kaarrevaihteet, joissa molemmat raiteet ovat joko samaan suuntaan tai eri suuntiin kaarevia. Kaarrevaihteita käytetään vähän, sillä niiden kunnossapito on kallista.
Risteysvaihde
Risteysvaihde on monimutkaisempi tekninen ratkaisu, jossa kaksi peräkkäistä yksinkertaista vaihdetta yhdistetään tilan säästämiseksi. Risteysvaihteita on kolmea eri päätyyppiä. Kaikissa Suomessa käytettävissä risteysvaihteissa sallitaan käyrällä raiteella nopeudeksi 35 km/h.
Suomen rataverkon vaihdekalusto
Väyläviraston hallinnoiman Suomen rataverkon raidelaitteiston on valmistanut pääasiassa Salon Teijossa toimiva Cogifer Teijo.
Jan Hörl
Jan Hörl (s. 16. lokakuuta 1998) on itävaltalainen mäkihyppääjä.
Hörl kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Innsbruckissa tammikuussa 2019 sijoittuen 29:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan yhdeksäs Rukalla marraskuussa 2019. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan kolmas Engelbergissä joulukuussa 2019. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti Wisłassa joulukuussa 2021. Hän sijoittui tammikuussa 2022 kolmanneksi mäkiviikon jälkeisessä Bischofshofenin kilpailussa. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli yhdeksäs.
Nora Rinne
Nora Rinne (o.s. Lähteenmäki, s. 26. heinäkuuta 1973 Tuusula) on suomalainen näyttelijä. Hän on valmistunut Teatterikorkeakoulusta teatteritaiteen maisteriksi vuonna 2007.
Näyttelijän työt
Rinne tunnetaan parhaiten Camilla Mustavaaran roolista MTV3:n saippuasarjassa Salatut elämät. Camilla tunnetaan kierona ja kylmäkiskoisena hahmona, joka tavoittelee aina ensimmäisenä omaa etuaan. Rinteen näyttelemä roolihahmo näkyi ruudussa joulukuusta 2001 lokakuuhun 2004 karatessaan helikopterilla omista häistään ja lähtemällä pois Helsingistä. Camillan oli määrä avioitua Ken Ojalan kanssa. Rinne työskenteli sarjan kuvauksissa toukokuusta 2001 maaliskuuhun 2004. Tammikuussa 2009 nähdyssä erikoisjaksossa Salatut elämät 10 vuotta Rinne esitti Camillaa, joka oli siihen aikaan ulkomailla. Elokuussa 2013 uutisoitiin Rinteen palaavan Salattuihin elämiin ja kuvaukset alkoivat samana syksynä. Hän vieraili vuosina 2014 ja 2015 vähän aikaa sarjassa, mutta palasi vakituisesti vuonna 2016 poistuen väliaikaisesti seuraavan vuoden huhtikuussa. Seuraavan kerran hahmo poistui sarjasta syyskuussa 2018, mutta palasi saman vuoden lokakuun lopussa. Rinne on esiintynyt sarjassa myös kolmoisroolissa, ensimmäisen kerran Camillan kaksossiskona, Satuna ja sitten jonkin aikaa myös heidän biologisena äitinään.
Poistuttuaan Salatuista elämistä Rinne on jatkanut uraansa teatterissa. Hän on tehnyt teatteria myös Norjassa. Rinne toimii ääninäyttelijänä Radio Suomen radioteatterisarjassa Tohtori Raimo – valtakunnan terapeutti, jossa imitoidaan tunnettuja suomalaisia.
Teatteritaiteen maisteriksi Rinne valmistui Teatterikorkeakoulusta vuonna 2007. Tämän lisäksi hän on opiskellut näyttelijäntyötä Teatterilaboratorio ECS:ssä Keravalla. Vuodesta 2019 lähtien Rinne opiskelee Teatterikorkeakoulussa teatteritaiteen tohtoriksi.
Yksityiselämä
Rinne kävi lukion Kellokosken lukiossa yhdessä siskonsa kanssa. Hän on naimisissa ja hänellä on miehensä kanssa kaksospojat. Rinteen sisar on käsikirjoittaja Miira Karhula.
Rinne on asunut myös Amsterdamissa tehden siivoojan töitä Hotel De Gerstekorrelissa.
20 Golden Greats (Buddy Holly & The Crickets)
20 Golden Greats on rock 'n' rollin pioneeriyhtye Buddy Holly & The Cricketsin kokoelmalevy vuodelta 1978 ja se sisältää äänityksiä vuosilta 1956–1958. Levyn on julkaissut yhdysvaltalainen MCA Records. Euroopan markkinoille levyä on valmistanut Saksassa Ariola Benelux B.V., jonka toimipaikka on sijainnut Haarlemissa.
Levykannen on suunnitellut Jan Fijnheer.
Kappaleet
Sivu 1
Sivu 2
Kaksoisjalkaiset
Kaksoisjalkaiset (Diplopoda) on laaja, tuhatjalkaisten alajaksoon kuuluva luokka. Siihen kuuluvia lajeja tunnetaan maailmasta noin 11 000, mutta kokonaismäärä saattaa olla jopa 80 000. Ryhmän varhaisin tunnettu fossiili lienee varhaisimpana ilmaa hengittävänä maaeläimenä pidetty, siluurikaudella 428 miljoonaa vuotta sitten elänyt Pneumodesmus newmani.
Nykyisin eläviin kaksoisjalkaisiin kuuluu muun muassa pallotuhatjalkaisten (Glomeridae) heimo.
Tuntomerkkejä
Kaksoisjalkaisten useista jaokkeista muodostuva ruumis on lieriömäinen tai litistynyt, ja useimmissa jaokkeissa on kaksi paria lyhyitä raajoja. Toisin kuin muilla tuhatjalkaisilla, kaksoisjalkaisten kuorta kovettaa siinä oleva kalkki. Ensimmäinen raajapari on surkastunut koukkumaisiksi, ja muutamassa alkupään jaokkeessa on vain yksi raajapari. Kaksoisjalkaisten pituus vaihtelee kahdesta millimetristä Archispirostreptus -lajien lähes 400 millimetriin. Raajapareja on lajista riippuen vajaasta paristakymmenestä Illacme plenipes-lajin 375 pariin. Silmät muodostuvat joukosta pistesilmiä, joita voi olla jopa 90 kappaletta. Muutamilta maan alla eläviltä lajeilla silmät puuttuvat kokonaan. Silmättömillä lajeilla on kuitenkin ihossaan jonkinlaisia valoreseptoreita. Kaksoisjalkaisten tuntosarvet ovat lyhyet ja muodostuvat kahdeksasta jaokkeesta. Erikoiset suuosat muistuttavat harvajalkaisten suuosia ja viittaavat näiden ryhmien yhteiseen alkuperään. Näissä suuosissa on yksi pari yläleukoja sekä levymäinen gnathochilarium.
Kaksoisjalkaiset liikkuvat hitaasti. Hengitys tapahtuu ilmaputkistolla, joka aukeaa kylkien hengitysaukkoihin. Verenkierto on avoin ja värittömän ruumiinnesteen liikkumisesta huolehtii putkimainen sydän.
Elintavat
Kaksoisjalkaiset elävät kosteassa maaperässä tai karikkeen joukossa ja käyttävät ravinnokseen pääasiassa kuollutta tai kuolevaa kasvimateriaalia. Jotkin lajit voivat myös vahingoittaa kasveja syömällä niiden juuria. Kasvatusten perusteella ainakin jotkin lajit suosivat ravintonaan vain tiettyjä kasvilajeja. Kalkkipitoisen kuorensa ylläpidon takia lajit suosivat elinpaikkoinaan kalkkipitoisia alueita, usein myös kulttuuriympäristöjä, ja osa lajeista on vaateliaita elinympäristönsä suhteen.
Kaksoisjalkaiset lisääntyvät suvullisesti, joskin muutamien lajien tiedetään kykenevän myös neitseelliseen lisääntymiseen. Parittelu on monimutkainen toimenpide, jonka etenee eri lajeilla eri tavoin. Tavallisimmin koiras kietoutuu naaraan ympärille ja siirtää spermapaketin seitsemännessä jaokkeessa olevilla erikoistuneilla raajoillaan, gonopodeilla, suoraan naaraan kolmannessa jaokkeessa olevaan sukuaukkoon. Kuitenkin esimerkiksi tupsutuhatjalkaisella (Polyxenus lagurus) koiras ohjaa naaraan alustalle laskemansa spermapaketin päälle. Ohjaaminen tapahtuu koiraan erittämien seittisäikeiden avulla. Munat hedelmöittyvät vasta munimisen yhteydessä ja monet lajit rakentavat munia varten erityisen pesän. Munista kuoriutuu aluksi liikuntakyvytön pupoidi. Siitä kuitenkin pian kuoriutuu ensimmäinen toukkavaihe, jolla on kolmesta neljään raajaparia ja jolla ei yleensä ole silmiä. Seuraavien nahanluontien myötä toukkavaiheiden raajojen lukumäärä kasvaa, ja toukan silmät kehittyvät. Toukkavaiheita voi olla jopa viisitoista ennen kuin yksilö on täysikasvuinen. Osalla lajeista koko elinkierto kestää vain vuoden, mutta suuremmilla lajeilla pelkän sukukypsyyden saavuttaminen voi kestää muutaman vuoden ja eläimen elinaika saattaa olla jopa kymmenen vuotta.
Saalistajilta kaksoisjalkaisia suojaavat niiden kalkkipitoinen kuori sekä kyljillä sijaitsevat rauhaset, joiden eritteet voivat olla pahanhajuisia, ihoa ja limakalvoja ärsyttäviä tai joillakin trooppisilla lajeilla suorastaan myrkyllisiä. Osa lajeista kykenee kiertymään palloksi.
Levinneisyys
Kaksoisjalkaisia tavataan kaikkialla maailmassa arktisimpia alueita lukuun ottamatta. Lajien määrä on suurempi lämpimän ilmaston vyöhykkeellä kuin viileässä ilmastossa, sillä esimerkiksi Ranskassa tavataan noin 250 lajia, mutta Pohjoismaissa yhteensä vain viitisenkymmentä.
Suomesta tunnetaan 28 kaksoisjalkaislajia, joista muutamaa tavataan ainoastaan kasvihuoneissa. Lajeista kalkkituhatjalkainen (Iulus scanicus) on luokiteltu vuoden 2010 kansallisessa uhanalaisarvioinnissa vaarantuneeksi (VU).
Luettelo Oulunkylän peruspiirin suojelluista rakennuksista
Tämä on luettelo Helsingin Oulunkylän peruspiirin suojelluista rakennuksista. Oulunkylän kaupunginosa jakautuu kahteen peruspiiriin, jotka ovat Oulunkylä (numero 404) ja Maunula (numero 400). Oulunkylän peruspiirissä on kolme osaa: vanhemmat Patola ja Veräjämäki sekä uusin tulokas, 1990-luvulla rakennettu Veräjälaakso.
Oskari Siiki
Oskari Mikael Siiki (s. 5. toukokuuta 1995 Turku) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Mestis-joukkue Kajaanin Hokissa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.
Seuraura
Siiki on Turun Palloseuran kasvatti. Hän oli kaudella 2010–2011 seuran C-nuorten paras pistemies ja maalintekijä runkosarjassa tehoilla 28+24=52, joilla Siiki sijoittui C-nuorten SM-sarjan pistepörssissä toiseksi ja maalipörssissä kolmanneksi. Hän oli myös tehoilla 15+7=22 koko pudotuspelien paras maalintekijä ja TPS:n paras pistemies. Siiki teki uuden C-nuorten SM-sarjan yhden kauden pudotuspelien maaliennätyksen, joka oli Ville Koskelan (14 maalia) hallussa kaudelta 2009–2010, mutta Petrus Palmu (17 maalia) kuitenkin rikkoi myöhemmin hänen ennätyksensä kaudella 2013–2014. Kaudella 2011–2012 Siiki oli TPS:n B-nuorten paras pistemies ja syöttäjä runkosarjassa tehoilla 13+23=36. Kevään 2012 pudotuspeleissä hän oli tehoilla 5+2=7 joukkueen paras pistemies Niklas Salon ja Artturi Lehkosen kanssa sekä paras maalintekijä Otto Niemisen kanssa. Siiki voitti kauden päätteeksi B-nuorten SM-pronssia.
Kaudella 2012–2013 Siiki debytoi TPS:n SM-liigajoukkueessa, jossa hän pelasi kaksi runkosarjaottelua. Siiki pelasi harjoiskaudella yhden European Trophy -ottelun, mutta ensimmäisen SM-liigaottelunsa hän pelasi 2. maaliskuuta 2013 vieraissa Tapparaa vastaan. Siiki sai ottelussa jääaikaa 5.18 minuuttia. Suurimman osan kaudestaan hän pelasi kuitenkin TPS:n A-nuorissa, joiden paras pistemies ja maalintekijä Siiki oli tehoilla 23+20=43. Hän jakoi koko A-nuorten SM-liigan maalipörssin kolmannen sijan Kärppien Saku Mäenalasen kanssa ja pistepörssin kymmenennen sijan Kärppien Janne Pälveen kanssa. Siikillä oli myös TPS:n paras teholukema (+17). Hänen runkosarjansa A-nuorissa alkoi hienosti, sillä Siiki iski kauden avausottelussa 12. syyskuuta 2012 kypärätempun JYPiä vastaan. Hänet valittiin A-nuorten SM-liigan lokakuun 2012 kuukauden nuoreksi pelaajaksi. Kauden 2013–2014 Siiki pelasi kokonaan A-nuorissa, eikä hän pelannut otteluakaan SM-liigassa.
Elokuussa 2015 TPS lainasi Siikin alustavasti koko kauden 2015–2016 kattavalla sopimuksella Mestis-joukkue TUTO Hockeyn riveihin. Hän pelasi siellä lopulta vain 11 ottelua tehden yhden syöttöpisteen, kunnes Siiki palasi lokakuun lopulla TPS:n vahvuuteen. Hän pelasi aluksi seuran A-nuorten mukana, mutta suurin osa Siikin syyskaudesta eteni kuitenkin TPS:n SM-liigajoukkueen vahvuudessa, jossa hän teki 20 runkosarjaottelussa tehot 3+2=5. Tammikuussa 2016 seura lainasi Siikin ja Matias Pullin loppukaudeksi Espoo Bluesiin, josta vaihdossa TPS:ään siirtyivät lainalle Kalle Kaijomaa ja Jussi Makkonen.
Kaudeksi 2016–2017 Siiki palasi taas TPS:n vahvuuteen. Tammikuussa 2017 hän teki joukkueen kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. Siirtotakarajalla, helmikuussa 2017 TPS lainasi hänet loppukaudeksi Mestis-joukkue Savonlinnan Pallokerhoon. Siiki voitti kauden päätteeksi Mestiksen mestaruuden. Kauden 2017–2018 hän aloitti kuukauden mittaisella lainasopimuksella SaPKossa. Siiki teki TPS:ssä SM-liigan yhden kauden maaliennätyksensä yhdeksällä osumallaan, mutta hän jäi joukkueessa kuitenkin pieneen rooliin, eikä mahtunut pudotuspeleissä kertaakaan kokoonpanoon. Kaudella 2018–2019 Siiki teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 5+6=11.
Siiki siirtyi kaudeksi 2019–2020 vuoden mittaisella sopimuksella TUTOn Mestis-joukkueeseen. Kaudeksi 2020–2021 hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Ruotsin kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolle HockeyEttaniin pudonneeseen Karlskrona HK:hon. Marraskuussa 2020 Siikin sopimus seuran kanssa kuitenkin purettiin perhesyistä. Helmikuussa 2021 hän siirtyi loppukauden kattavalla sopimuksella Suomi-sarjajoukkue HC Indians Kaarinaan.
Kaudeksi 2021–2022 Siiki siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella pelaamaan Mestistä Kajaanin Hokkiin. Joukkuetta valmensi hänelle SaPKosta tuttu Pasi Räsänen. Siiki nimettiin Hokin varakapteeniksi. Hän voitti tehoilla 28+26=54 koko Mestiksen maalipörssin (Jouni Rinne -palkinto) ja Siiki jakoi pistepörssin kolmannen sijan JoKP:n Aaron Millerin ja KeuPa HT:n Jaakko Heikkisen kanssa edellään vain Ketterän Henry Karjalainen ja JoKP:n Nicolas Werbik. Hän voitti myös Hokin sisäisen tehotilaston lukemalla +26. Siiki valittiin kauden päätteeksi sarjan toiseen tähdistökentälliseen.
Siiki siirtyi kaudeksi 2022–2023 vuoden mittaisella sopimuksella monikansallisessa Alps Hockey Leaguessa pelaavan itävaltalaisjoukkue EHC Lustenaun riveihin. Lokakuussa 2022 hänen sopimuksensa kuitenkin purettiin. Noin viikkoa myöhemmin Siikin vahvistettiin palaavan Hokin Mestis-joukkueeseen.
Maajoukkueura
Siiki on pelannut neljä nuorten ja 18 poikien maaottelua.
Muuta
Siiki on käynyt Aurajoen urheilulukion.
PFM-1
oikea|pienoiskuva| PFM-1 -harjoittelumiina, jonka voi tunnistaa siivessä olevasta merkistä "У". oikea|pienoiskuva| PFM-1 rakenne. PFM-1 (ven: ПФМ-1, lyhyt противопехотная фугасная мина - räjähtävä jalkaväkimiina NATO nimi: Green parrot (vihreä papukaija), joka tunnetaan myös nimellä perhosmiina) on Neuvostoliiton valmistama maamiina. Se on hyvin samanlainen kuin Yhdysvaltain armeijan Blu 43 maamiina. Molemmat ovat muodoltaan ja periaatteeltaan hyvin samankaltaisia räjähdettä lukuun ottamatta
Rakenne ja toiminta
Miinan pehmeän muovikuoren ja -sylinterin muodonmuutos pakottaa laukaisumännän osumaan sytyttimeen aiheuttaen räjähdyksen. Koska miinan muovinen kuori sylintereineen on yksi osa, varmistamattoman miinan käsitteleminen on erittäin vaarallista. Miina räjähtää yli 5 kg painosta. Vaikutus on yleensä ei-tappava, mutta se aiheuttaa vaikeita vammoja. Miinaan astuminen tuhoaa yleensä osan jalasta.
PFM-1: n ulkomuodon syynä on miinan kompakti rakenne. Lelumainen muoto ja kirkas väri ovat houkuttelevia lapsille. Muodon vuoksi länsimainen media väittää, että PFM-1 jalkaväkimiina on tarkoituksellisesti suunniteltu näyttämään lelulta. Tämän miinan suunnittelijat ovat aina kiistäneet. Miinan rungossa käytetään useita värejä parhaan naamioinnin saamiseksi. Kuitenkin 1980-luvun ensimmäiset Afganistanissa käytetyt PFM-1 miinat olivat Euroopasta tuotuja ja vihreitä, jotka näkyivät hyvin hiekanvärisessä maastossa.. Tämän vuoksi miinoja kutsuttiin myös vihreiksi papukaijoiksi aikaansaaden leluteorian.
Miinaa voidaan levittää  sekä ilmasta pudottamalla että käsin asettelemalla, jolloin  miinat sijoitetaan halkaisijaltaan noin  15-metrisen ympyrän kehälle.
Kun PFM-1-miina on viritetty, sitä ei voi varmistaa uudestaan tai purkaa. Virittynyt maastossa oleva miina tuhotaan pienellä räjähteellä, joka asetetaan miinan viereen. Miinan muunnoksen PFM-1S itsetuhoutuminen käynnistyy 40 tunnissa ja 85% miinoista tuhoutuu 80 tunnissa.
Sotilaallinen käyttö
PFM-1 henkilömiina oli käytössä pääasiassa Neuvostoliiton hyökkäyksessä Afganistaniin, mistä seurasi suuri määrä lapsiuhreja, koska lapset luulivat miinaa leluksi muotonsa ja värinsä takia. Miinan räjähtäessä se aiheutti usein tappavia käsi- ja päävammoja, mitä käytetään perusteena maamiinojen kieltämistä koskevassa kansainvälisessä kampanjassa.
Alice Merton
thumb|300px|Alice Merton SWR3 [[New Pop Festival|New Pop Festivaleilla 2017]] Alice Merton (s. 13. syyskuuta 1993 Frankfurt) on saksalais-kanadalais-englantilainen laulaja ja lauluntekijä.
Elämä
Merton on sekä Kanadan että Britannian kansalainen. Hän muutti Kanadasta Saksaan 16-vuotiaana. Hän ei alkuun tuntenut oloaan kotoisaksi uudessa kotimaassa, ja koti-ikävä sai hänet kirjoittamaan ensimmäisen kappaleensa ”Little Lighthouse”. Merton on kuitenkin saanut tottua muuttamaan, sillä hän on asunut muun muassa Britanniassa ja Yhdysvalloissa. Merton on opiskellut ja suorittanut tutkinnon Popakademiessa Mannheimissa. Hän on opiskellut myös klassista musiikkia.
Ura
Alice Merton pyrki saamaan levytyssopimuksen jonkin suuren levymerkin kanssa Saksassa, mutta päätyi managerinsa Paul Grauwinkelin kanssa toisenlaiseen ratkaisuun: He perustivat oman levymerkin nimeltä Paper Plane Records. Oman levymerkin alla heillä oli mahdollisuus julkaista musiikkia omilla ehdoillaan. Levymerkin nimen takana on osittain yksi Mertonin suosikkikappaleista, M.I.A.:n Paper Planes vuodelta 2007. Toisaalta nimi valikoitui siitä syystä, että paperilennokki on yksinkertainen – vain paperinpala – mutta se voi silti lentää pitkälle, jos sen kokoaa taitavasti. Se siis symboloi sitä, että Merton ja Grauwinkel uskovat siihen, että kova työ kantaa hedelmää, vaikka aloittaisi tyhjästä. Kaksikko julkaisi Paper Plane Recordsin kautta Mertonin ensimmäisen levytyksen, EP:n nimeltä No Roots vuonna 2017.
Musiikki
Mertonin ensimmäinen levyjulkaisu, EP No Roots sisältää neljä kappaletta, joista ensimmäinen on sekin nimeltään ”No Roots”. Tämä kappale on avain Mertonin musiikkiin, jonka kantava teema on juurettomuus. Kun Merton muutamia vuosia ennen EP:n julkaisua kävi vierailulla vanhempiensa luona Englannissa, hän meni rannalle ja pohti omaa juurettomuuttaan. Hän tuli siihen johtopäätökseen, että koti on siellä missä hänelle rakkaat ihmisetkin ovat.
Merton sanoo, että kappaleet kertovat hänen omasta elämästään ja kokemuksistaan, hän haluaa olla musiikissaan rehellinen itselleen. ”No Roots” -kappaleessa Merton laulaa, että hän kaivaa kuoppia maahan ja piilottaa niihin jotakin; ja näin hän on tehnytkin jokaisessa kaupungissa, jossa on asunut. Ja samoja aiheita Merton aikoo työstää myös esikoislevyllään, jonka pitäisi ilmestyä vuonna 2018.
Mertonin mukaan hänen valtavirrasta poikkeava popmusiikkinsa ehkä kuvastaa sekoitusta hänen omista musiikillisista vaikutteistaan. Teini-iässä ja lapsuudessa Merton kuunteli musiikkia laajalla skaalalla: siihen mahtui sekä klassista että jazzia. Hän kuunteli myös popmusiikkia, mutta ei niinkään silloin pinnalla ollutta musiikkia vaan vanhempaa poppia.
Meet the Beatles!
Meet the Beatles! on englantilaisen The Beatles -yhtyeen vuonna 1964 Yhdysvalloissa julkaistu albumi. Sen kappaleista usea on peräisin Britanniassa ja muualla Euroopassa julkaistulta albumilta With The Beatles ja myös kannen valokuva on sama.
Albumista tuli The Beatlesin läpimurto Yhdysvalloissa. Se nousi listaykköseksi helmikuussa, samoihin aikoihin, kun yhtye esiintyi The Ed Sullivan Show’ssa. Yhteensä albumi oli listan kärjessä 11 viikkoa.
Uusnoituus
thumb|Uuspakanoiden rituaali [[Englanti|Englannin Aveburyssä beltanen aikaan.]] Uusnoituus on nykyaikana harjoitettua noituutta. Uuspakanuus ja erityisesti Britanniassa 1940-luvulla syntynyt wicca, uusnoituuden suosituin muoto, ovat kasvattaneet suosiotaan erityisesti 1960- ja 1970-lukujen kulttuuristen muutosten myötä.
Natura 2000
pienoiskuva|Natura 2000 -suojelualueesta ilmoittava kyltti Belgiassa. pienoiskuva|Natura 2000 -suojelualue Slovakiassa.
Natura 2000 on Euroopan unionin hanke, jonka tavoite on tukea luonnon monimuotoisuutta. Hanke turvaa Euroopan unionin luontodirektiivissä määriteltyjen luontotyyppien ja lajien elinympäristöjä. Näitä luontotyyppejä on Euroopassa noin 200 ja lajeja noin 700.
Suomessa Natura-alueita on neljää tyyppiä:
Jokainen EU:n jäsenmaa laatii kansallisen luettelon luontodirektiivin mukaisista Natura-alueistaan. Jäsenmaat osallistuvat luetteloidensa arviointiin yhteistyössä Euroopan komission ja Euroopan ympäristökeskuksen luontokeskuksen kanssa. Arviointi suoritetaan kullekin luonnonmaantieteelliselle vyöhykkeelle erikseen. Lopullisen päätöksen tekee EU:n ministerineuvosto tai komissio.
Suomessa on 1 867 Natura 2000 -aluetta, joiden yhteenlaskettu pinta-ala on noin 50 000 neliökilometriä.
Ensimmäinen Natura 2000 -alueelle perustettu kaivos on Dundee Precious Metalsin Bulgariassa sijaitseva kultakaivos nimeltä Ada Tepe.
Opus latericium
thumb|250px|Hauta, jonka julkisivu on pinnoitettu opus latericium -tekniikalla, [[Via Appian varrella.]] Opus latericium (, tiili) oli Antiikin Roomassa käytetty muuriytimen pinnoitustekniikka, jossa opus caementicium -ydin vuorattiin tiilipinnoituksella siten, että tiilet aseteltiin niiden kapea sivu ulospäin. Alun perin termi tarkoitti kokonaan tiilirakenteista seinäpintaa, mutta keisariajalla, jolloin menetelmä levisi laajaan käyttöön, sen merkitys muuttui tähän muotoon. Menetelmä tunnetaan myös nimellä opus testaceum (, poltettu savi).
Panasonic Lumix DMC-G1
Panasonic Lumix DMC-G1 on Panasonicin valmistama ensimmäinen Micro Four Thirds -standardin mukainen järjestelmäkamera. Standardin uutuus oli vanhemmasta Four Thirds -standardista poiketen perinteisen optisen etsimen korvaaminen elektronisella, ja tämän mahdollistamana pienempi kennon ja objektiivin välinen etäisyys, mikä mahdollistaa kooltaan pienemmät objektiivit ja kamerat.
G1 esiteltiin photokina 2008 -näyttelyssä, ja sen myynti Euroopassa alkoi marraskuussa 2008. G1:stä seurasi video-ominaisuuksiltaan edistynyt GH1, sekä hyvin pienikokoinen GF1, joka elektronisen etsimen puuttumista ja video-ominaisuuksia lukuun ottamatta oli ominaisuuksiltaan vastaava. Vuonna 2010 G1:tä seurasi videotallennukseen kykenevä G2 sekä edullisempi G10.
Töölön tavara-asema
Töölön tavara-asemaksi kutsutaan Helsingin päärautatieaseman länsi- ja luoteispuolella sijainnutta rautatiealuetta. Siihen kuuluivat suuri ratapiha sekä varastorakennuksia, joista merkittävimmät olivat VR:n makasiinit. Tavara-asema aloitti toimintansa vuonna 1899, 37 vuotta sen jälkeen kun Suomen ensimmäinen rautatie Helsinki–Hämeenlinna-rata oli valmistunut. Tavara-asema toimi kaupungin tavaraliikenteen välityspisteenä ja työllisti ihmisiä kellon ympäri.
Ratapihan kautta liikennöivät muun muassa Töölön sokeritehtaan rautatie ja Katajanokalle asti ulottunut Helsingin satamarata. Vuoden 1952 kesäolympialaisia varten tavara-asemalle rakennettiin ”Olympialaituri”, matkustajia palvellut väliaikainen rautatieasema.
Suurin osa alueen rakennuksista purettiin vuosina 1953–1956, mukaan lukien tavara-aseman eteläpuolella sijainnut Helsingin konepaja veturitalleineen. Finlandia-talon edustalta purettiin huomattava määrä kiskoja ennen kesän 1975 Etykin huippukokousta. Tavara­rata­pihan poistamista suunniteltiin pitkään, ja muun muassa liikekeskustan laajentamista alueelle harkittiin. Alun perin laitakaupunkina pidetty alue oli muuttumassa arvokkaaksi keskikaupunkitilaksi, jossa tavaraliikenne oli rasite. Tavara-asema junanvaunuineen tunnettiin myös asunnottomien suosimana paikkana erityisesti 1960-luvulla.
1960-luvulta alkaen liikennettä ja varastointia alettiin siirtää Pasilaan, ja Töölön tavara-asema lakkautettiin vuonna 1989. Sittemmin ratapiha ja makasiinit purettiin. Makasiiniraunioksi kutsuttu viimeinen osa VR:n makasiineista purettiin kesällä 2018. Nykyään alueella sijaitsevat Kansalaistori, keskustakirjasto Oodi, Musiikkitalo, Makasiinipuisto, Töölönlahden puisto, Töölönlahdenkatu ja Alvar Aallon kadun toimistorakennukset, kuten Biofore-talo.
Mustavuori (Tampere)
Mustavuori on harju, joka sijaitsee Tampereen länsiosassa Villilän kaupunginosassa.
Mustavuori on osa Tampereen seudun poikki kulkevaa harjumuodostelmaa. Idästä päin harju kulkee Pyynikinharjun ja Pispalanharjun kautta Epilään, jossa se jakautuu kahteen suuntaan. Pohjoinen haara kulkee Epilänharjuna kohti Pohjanmaata. Eteläinen haara, johon Mustavuorikin kuuluu, kulkee Raholan kautta kohti Nokiaa.
Laskettelukeskus
Laskettelukeskus avattiin 19. helmikuuta 1967. Tampereen kaupunki päätti sulkea Mustavuoren laskettelukeskuksen syksyllä 2017. Tampereen kaupunki kuitenkin päätti etsiä vuonna 2018 yrittäjää laskettelurinteen, joko Mustavuoren tai Hervannan, ylläpitäjäksi. Kilpailun voitti Mustavuori Oy, joka halusi jatkaa Mustavuoren kehittämistä. Muotovirheen vuoksi vuonna 2019 pidetyn uuden kilpailutuksen tulos oli sama. Hervannan laskettelukeskuksen toiminta loppui keväällä 2019 ja Mustavuoren toiminta alkoi uudelleen syksyllä 2019.
Alamäkiajo
Kesäisin laskettelukeskuksen rinne on downhill-pyöräilijöiden käytössä. Tampereen alamäkipyöräilijät ovat ne itselleen rakentaneet, ja he myös vastaavat kunnossapidosta.
Kalliokiipeily
Mustavuoressa on lähes 30-metrinen kallioseinämä, jolla kalliokiipeilijät käyvät kiipeilemässä valmiiksi asennettujen porahakojen ja liimapulttien avulla.
Suomen Punainen Ristin logistiikkakeskus
Mustavuoren vieressä olevan Kalkunvuoren uumenissa sijaitsee SPR:n logistiikkakeskus. Se ylläpitää Suomen Punaisen Ristin kansainvälistä auttamisvalmiutta. Vuonna 2015 sieltä toimitettiin huopia, pressuja, telttoja, hygieniapakkauksia, saippuaa ja ruokaa 15 maahan yhteensä 1 525 260 kiloa.
Ensimmäisen maailmansodan aikaiset linnoitukset
Mustavuoren asuinalueella sijaitsee tiheä juoksuhautojen verkosto, jonka Venäjän armeija rakensi ensimmäisen maailmansodan aikana vuosina 1915–1917. Ne rakennettiin Tampereen suojaksi vastaanottamaan saksalaisten hyökkäystä Pohjanlahden suunnalta Porin radan kautta. Linnoitusvarusteiden lisäksi alueella on myös niihin kuuluva tykkitie. Linnoituksia ei käytetty ensimmäisen maailmansodan aikana, mutta osaa niistä käytettiin vuoden 1918 sodassa. Maastossa on jäänteitä korsuista, juoksuhaudoista ja ampuma-asemista. Jäänteet on rauhoitettu muinaismuistolain nojalla.
Liikenneyhteydet
Mustavuoren ohi kulkevat Tampereen joukkoliikenteen bussilinjat 15a ja 15b ja sekä yöaikaan 70Y. Lisäksi Mustavuori on saavutettavissa läheiseen Kalkun kaupunginosaan liikennöivää bussia 7 käyttäen, mutta tällöin kävelymatkaa on noin kilometri.
Paris Saint-Germain FC
Paris Saint-Germain FC eli PSG on samannimisen pariisilaisen urheiluseuran jalkapallojaosto. Joukkueen kotistadionina toimii Parc des Princes, johon mahtuu 48 527 katsojaa.
Seuran on omistanut vuodesta 2012 qatarilainen sijoitusyhtiö Qatar Sports Investments. Seuran puheenjohtajana toimii Nasser Al-Khelaifi. Sport Intelligencen tilaaman raportin mukaan PSG oli kaikki lajit ja joukkueet huomioiden vuoden 2014 kallein seura maailmassa, kun mittarina käytetään joukkueen pelaajien keskipalkkaa. PSG:n pelaajien keskimääräinen vuosipalkka on 7,42 miljoonaa euroa.
Euro-cupit
Paris Saint-Germain on pelannut Mestarien liigassa 12 kautena, parhaana saavutuksenaan loppuottelupaikka kaudella 2019–2020. Tuolloin se hävisi Lissabonissa pelatun loppuottelun saksalaiselle Bayern Münchenille maalein 0–1. Kaudella 1994–1995 PSG ylsi välieriin. Kausina 1997–1998, 2000–2001 ja 2004–2005 PSG jäi Mestarien liigassa alkulohkoon. Kaudesta 2012–2013 lähtien joukkue on kahdeksan peräkkäistä kertaa pelannut Mestarien liigassa ja päässyt joka kerta alkulohkostaan jatkoon. Näistä neljällä ensimmäisellä kerralla pariisilaiset hävisivät puolivälierissä ja kolmella seuraavalla kerralla jo neljännesvälierissä eli ensimmäisellä pudotuspelikierroksella, kunnes kaudella 2019–2020 joukkue pääsi loppuotteluun. Kolme kertaa PSG:n on pudottanut jatkosta espanjalainen FC Barcelona ja kolmasti jokin englantilainen joukkue, joskin kausina 2014–2015 ja 2015–2016 PSG pudotti englantilaisjoukkue Chelsean jatkosta neljännesvälierissä. Mestarien liigaa edeltäneessä mestarijoukkueiden cupissa Paris Saint-Germain pelasi vain kaudella 1986–1987 ja tuolloin se hävisi ensimmäisellä kierroksella tšekkoslovakialaiselle TJ Vítkovicelle.
Ainoan suuremman eurooppalaisen cup-kilpailun voittonsa Paris Saint-Germain on saavuttanut cup-voittajien cupissa kaudella 1995–1996. Tuolloin se voitti ensimmäisellä kierroksella norjalaisen Molden kahden osaottelun yhteismaalein 6–2, toisella kierroksella skotlantilaisen Celticin yhteismaalein 4–0, puolivälierissä italialaisen Parman yhteismaalein 3–2, välierissä espanjalaisen Deportivo de La Coruñan yhteismaalein 2–0 ja Brysselissä pelatussa loppuottelussa itävaltalaisen Rapid Wienin 1–0 Bruno N'Gottyn tehtyä ottelun ainoan maalin. Seuraavalla kaudella PSG voitti alkukierroksilla liechtensteinilaisen FC Vaduzin, turkkilaisen Galatasarayn, kreikkalaisen AEK Ateenan ja englantilaisen Liverpoolin ja selviytyi jälleen loppuotteluun, jonka se nyt hävisi espanjalaiselle FC Barcelonalle 0–1. Kaudella 1993–1994 Paris Saint-Germain ylsi cup-voittajien cupissa välieriin, joissa se hävisi englantilaiselle Arsenalille.
UEFA-cupissa Paris Saint-Germain ylsi parhaimmillaan välieriin kaudella 1992–1993. Tuolloin se pudotti jatkosta kreikkalaisen PAOK:in, italialaisen Napolin, belgialaisen Anderlechtin ja espanjalaisen Read Madridin hävittyään tälle ensimmäisen osaottelun 3–1 mutta voitettuaan maalein 4–1 kotiottelunsa, jossa Antoine Kombouaré teki ratkaisevan viimeisen maalin toisen jakson lisäajalla. Välierissä PSG hävisi italialaisseura Juventukselle yhteismaalein 3–1.
Eniten otteluita
Tilanne kauden 2017–2018 jälkeen.
Eniten maaleja
Tilanne kauden 2017–2018 jälkeen.
Kapteenit
PSG:n kapteenit vuodesta 1978.
Reid Motorsport
Reid Motorsport on brittiläinen pikkuformulatalli. Tallin johtajana toimii Anthony Reid. Talli perustettiin vuonna 2009, jolloin talli kilpaili Superleague Formula sarjassa valmistaen autot Sevilla FC, Galatasaray S.K. ja AC Milan joukkueille. Talli jatkoi sarjassa vuodet 2010-11 yhteistyössä Atech GP-tallin kanssa. Vuonna 2012 talli kilpaili Eurocup Formula Renault-sarjassa yhteistyössä Atech-tallin kanssa.
Epidauroksen stadion
Epidauroksen stadion oli antiikin aikainen kreikkalainen stadion Epidauroksessa Kreikassa. Sen arkeologinen kohde on osa Asklepieionin arkeologista aluetta, joka sijaitsee nykyisessä Epídavroksen kunnassa Peloponnesoksella ja on Unescon maailmanperintökohde.
pienoiskuva|vasen|Stadionin kunnostettua katsomoa. Stadion sijaitsi varsinaisen Asklepioksen temppelin lounaispuolella. Se rakennettiin noin vuonna 480–338 eaa. Stadionilla järjestettiin erilaisia urheilukilpailuja, jotka olivat joko osa potilaiden hoitoa tai joka neljäs vuosi Epidauroksessa järjestettyjä Asklepieia-juhlia. Stadionilla on järjestetty muun muassa stadion-juoksua, hyppylajeja, kiekon- ja keihäänheittoa, painia, nyrkkeilyä sekä pankration-otteluita. Myös teatteriesitykset ovat saattaneet olla stadionilla ennen Epidauroksen teatterin valmistumista.
Johannes Lahtela
pienoiskuva|Johannes Lahtela 2023 pienoiskuva|upright|Johannes Lahtela 2020 pienoiskuva|upright|Johannes Lahtela "Vikings" -sarjan kuvauksissa Irlannissa 2015 Johannes Lahtela (s. 1975 Helsinki) on suomalainen kirjailija ja yrittäjä.