cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
HudBay Minerals
HudBay Mineralsin historia
21. marraskuuta 2008 HudBay Minerals ja Lundin Mining Corporation julkistivat aikomuksensa yhdistää toimintonsa ja muodostaa uusi kanadalainen kaivostoiminnan johtava yhtiö. Fuusio kuitenkin epäonnistui, sillä se aiheutti HudBay Mineralsin osakkeiden arvon putoamisen lähes puoleen.
9. tammikuuta 2009 HudBay Minerals tiedotti lakkauttavansa kaivostoiminnan huoltoa lukuun ottamatta Chisel North Mine -kaivoksella sinkin hinnanlaskun ja kohonneiden kustannusten vuoksi. Kaivos lopetti toiminnan helmikuun lopulla. Kaivos sijaitsee Snow Laken kylässä Manitobassa, ja lakkauttaminen koski noin sataa kylän noin 800 asukkaasta.
Kaivostoiminta
HudBay Mineralsilla on toimintaa kahdessa maanalaisessa kaivoksessa Manitobassa. Trout Lake Mine ja uudempi 777 Mine sijaitsevat lähellä Flin Flonin kaupunkia. Kaivokset tuottavat sinkkiä ja kuparia sekä pieniä määriä kultaa ja hopeaa. Suljettu Chisel Lake Mine tuotti korkealaatuista sinkkimalmia pienellä tuotantoteholla.
Daniel L. McFadden
Daniel L. McFadden (s. 29. heinäkuuta 1937) on yhdysvaltalainen ekonometrian asiantuntija, joka sai taloustieteen Nobel-palkinnon vuonna 2000. Palkinto myönnettiin siitä, että McFadden oli kehittänyt teoriaa ja menetelmiä, joilla analysoidaan diskreettejä valintoja. Hän toimii professorina Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä.
McFaddenin ja James Heckmanin yhteistyö, joka johti Nobelin palkinnon saamiseen vuonna 2000, on jatkunut jo kolme vuosikymmentä. He ovat tutkineet työn taloustiedettä eli työmarkkinoiden toimintaa. He ovat soveltaneet työmarkkinoiden analyysiin fysiikasta ja muista luonnontieteistä tuttuja kokeellisia tutkimusmenetelmiä.
Mustanmeren hauta
Mustanmeren hauta (The Odessa sea, 2018) on Clive Cusslerin jännitysromaani. Kirjan suomensi Irmeli Ruuska vuonna 2018.
Juoni
Tarina alkaa ensimmäisen maailmansodan loppusuoralla Bosporin salmessa jossa venäläinen hävittäjä taistelee turkkilaisia vastaan lopulta tuhoutuen. Siitä hypätään 1950-luvulle kun neuvostoliittolainen Tupolev Tu-4 pommittaja ydinase kyydissään tuhoutuu myrskyssä Mustallamerellä. Tarinan roistot löytävät koneen hylyn ja nostavat ydinaseen joka onkin kunnostuskelpoinen.
Pitt ja Giordino ovat menossa tutkimusaluksella etsimään kadonnutta Ottomaanien laivaston purjesotalaivaa kun he saavat hätäkutsun; he tulevat eräälle rahtilaivalle josta korjaavat talteen yhden pahasti loukkaantuneen miehen; kaikki muut ovat kuolleita ja yllättävä räjähdys upottaa haaksirikkoisen. Huomiota herättää voimakas rikkivedyn haju haaksirikkopaikalla.
Pittin maissa ollessa hänen ryhmänsä tukialus kaapataan ja miehistö vangitaan; alusta aiotaan käyttää hinaamaan ammusproomu Sevastopolin ulkopuolelle missä se olisi räjäytetty rikkivetykeskittymässä jolloin purkautuva myrkkykaasu olisi peittänyt koko kaupungin; Pitt onnistuu pääsemään kauko-ohjaukseen kytketylle alukselle helikopterilla ja estää joukkotuhon; venäläinen sotalaiva räjäyttää ammusproomun vielä pinnalla, ja siitä seuraa vain raju pintaräjähdys, mutta onnen kautta sen voima ei ylety rikkivetykeskittymään.
Tästä alkaa seikkailu pitkin maailmaa ja se huipentuu Baltimoren sataman suulla jossa Pitt onnistuu estämään viime hetkellä kadonneesta pommikoneesta nostetun ydinaseen räjähdyksen rikkivetykeskittymässä, mistä olisi seurannut valtava joukkotuho.
Lopuksi hanketta käynnissä pitänyt hollantilainen liikemies onnistuu mutkikkaan juonen avulla surmaamaan Venäjän presidentin jonka käskystä oli ammuttu alas matkustajakone jossa liikemiehen perhe oli, ja liikemies itsekin kuolee ilmasta-pintaan-ohjuksen räjähtäessä; hän puristaa kuollessaan kädessään sulanutta jäännettä kasterististä joka oli hänen vaimonsa kaulassa tämän kuollessa.
Tarinalle antaa maustetta hitaasti kehittyvä mutta kirjan päättäviin häihin huipentuva romanssi bulgarialaisen poliisin ja Europolin etsivä Ana Belovan välillä.
Le Faouët
Le Faouët voi tarkoittaa seuraavia:
Tumppi Varonen
Tumppi Varonen (oikealta nimeltään Tuomo Vilhelm Valokainen, s. 7. syyskuuta 1956 Helsinki) on suomalainen muusikko, kirjailija ja entinen kunnallispoliitikko. Varonen teki ensimmäiset levytyksensä Problems?-yhtyeessä 1970-luvun lopulla. Sen jälkeen hän on vaihtelevasti toiminut Pelle Miljoonan yhtyeissä ja omassa Problems?-yhtyeessään. Pelle Miljoona & 1980 -yhtyeen levyttämä Ari Taskisen säveltämä ja sanoittama ja Tumpin laulama Tahdon rakastella sinua on yksi suomirockin tunnetuimmista kappaleista, kuten myös Ei tää lama päähän käy ja Mun tie. Pääasiassa hän on toiminut laulajana, rumpalina ja basistina. Tumppi Varonen on toiminut myös lähihoitajana Käpylän kuntoutuskeskuksessa. Vuosina 2008 ja 2012 hänet valittiin kaupunginvaltuutetuksi Helsingissä SDP:n listalta.
Vaikuttanut yhtyeissä
thumb|Tumppi Varonen Problemsin keikalla Suolirockissa Sumiaisissa heinäkuussa 2011.
Marián Hossa
Marián Hossa (s. 12. tammikuuta 1979 Stará Ľubovňa, Tšekkoslovakia) on uransa keväällä 2017 lopettanut slovakialainen ammattilaisjääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Hän pelasi NHL:ssä Ottawa Senatorsissa, Atlanta Thrashersissa, Pittsburg Penguinsissa, Detroit Red Wingsissä ja Chicago Blackhawksissa. Hossa on kolminkertainen Stanley Cup -voittaja. Hän joutui lopettamaan vakavan ihosairauden ekseeman johdosta, kun hänen ihonsa ei kestänyt pelivarusteissa hikoilua. Hossan NHL-ura alkoi kaudella 1997–1998. Hän pelasi yli 1300 runkosarjaottelua ja teki 1134 (525+609) pistettä.
Seuraura
Hossa teki pääsarjadebyyttinsä kaudella 1996–1997 Dukla Trenčínissä Slovakian Extraligassa. Hän pelasi kauden aikana 46 runkosarjaottelua ja teki 44 tehopistettä, 25 maalia ja 19 syöttöpistettä. Ottawa Senators varasi Hossan NHL:ään numerolla 12 varaustilaisuuden 1997 ensimmäisellä kierroksella. Hän aloitti NHL-uransa jo seuraavalla kaudella: hän pelasi kaudella 1997–1998 seitsemän runkosarjaottelua, joissa hän antoi yhden maalisyötön.
Suurin osa kaudesta 1997–1998 kului kuitenkin Portland Winterhawksissa juniorisarja WHL:ssä. Hossa teki Winter Hawks -pelaajista eniten maaleja sekä runkosarjassa että pudotuspeleissä, 45 maalia 53:ssa runkosarjaottelussa ja 13 maalia 16:ssa pudotuspeliottelussa. Hän oli voittamassa keväällä 1998 sekä WHL:n mestaruutta President's Cupia että Canadian Hockey Leaguen mestaruutta Memorial Cupia. Hossa oli Memorial Cup -turnauksen toiseksi tehokkain pelaaja maanmies Andrej Podkonickýn jälkeen. Kauden päätteeksi hänet valittiin WHL:n läntisen konferenssin, Canadian Hockey Leaguen ja Memorial Cup -turnauksen tähdistökentälliseen sekä palkittiin Jim Piggott Memorial Trophylla WHL:n vuoden tulokkaana.
Hossa vakiinnutti paikkansa Ottawa Senatorsin kokoonpanossa kaudella 1998–1999, jolla hän pelasi 60 NHL:n runkosarjaottelua ja teki 30 tehopistettä, 15 maalia ja 15 syöttöpistettä. Kauden päätteeksi hänet valittiin NHL:n tulokkaiden tähdistökentälliseen. Kaudesta 1999–2000 alkaen hän oli viitenä kautena peräkkäin Senatorsin kolmen parhaan pistemiehen joukossa, 1999–2000 kolmanneksi paras pistemies Radek Bonkin ja Daniel Alfredssonin jälkeen, 2000–2001 toiseksi paras pistemies Aleksei Jašinin jälkeen ja 2001–2002 kolmanneksi paras pistemies Alfredssonin ja Bonkin jälkeen. 70:n pisteen rajan ensimmäisen kerran kaudella 2000–2001 ylittänyt (75 tehopistettä, 32 maalia ja 43 syöttöpistettä, 80:ssä ottelussa) Hossa ylitti 80:n pisteen rajan kausilla 2002–2003 ja 2003–2004, ja oli molemmilla joukkueensa paras pistemies ja maalintekijä ennen Alfredssonia. NHL:n maalipörssissä hän oli kaudella 2002–2003 45:llä maalillaan neljäs (antoi lisäksi 35 maalisyöttöä) ja kaudella 2003–2004 hän ylsi tehoilla 36 maalia ja 46 syöttöpistettä NHL:n pistepörssissä sijalle viisi ja maalipörssissä sijalle kuusi.
Elokuussa 2005 Senators kauppasi Hossan ennen uuden kauden alkua Atlanta Thrashersiin yhdessä puolustaja Greg de Vriesin kanssa vaihdossa Dany Heatleyyn. Kauden 2004–2005 peruuttaneen työsulun aikana hän pelasi Dukla Trenčíssä Slovakian liigassa ja Mora IK:ssa Ruotsin Elitserienissä. Ensimmäisellä kaudellaan Thrashersissa Hossa teki 92 tehopistettä, 39 maalia ja 53 syöttöpistettä, 80:ssä ottelussa, jotka riittivät seuran sisäisessä pistepörssissä sijalle kolme Ilja Kovaltšukin ja Marc Savardin jälkeen ja sen sisäisessä maalipörssissä sijalle kaksi Kovaltšukin jälkeen. NHL:n pistepörssissä hän oli sijalla yksitoista. Kaudella 2006–2007 Hossa keräsi tähänastisen uransa ennätyspisteet, sata pistettä, 43 maalia ja 57 syöttöpistettä, 82:ssa runkosarjaottelussa. Hän oli Thrashersin paras pistemies ja maalintekijä, NHL:n pistepörssissä hän oli sijalla kuusi ja maalipörssissä jaetulla sijalla viisi.
250px|thumb|Marián Hossa [[Atlanta Thrashersissa vuonna 2007.]] Heinäkuussa 2008 Hossa siirtyi vapaana agenttina Detroit Red Wingsiin. Detroit eteni kaudella 2008–2009 lopulta Stanley Cupin finaalehin asti ja vastaan asettui toistamiseen Pittsburgh Penguins. Hossa oli epäonninen ja hävisi jälleen mestaruuden, kun entinen seura Penguins juhli Stanley Cupia. Runkosarjassa hän oli joukkueensa kolmanneksi paras pistemies Pavel Datsjukin ja Henrik Zetterbergin jälkeen sekä joukkueensa paras maalintekijä tehtyään 71 tehopistettä, 40 maalia ja 31 syöttöpistettä, 74:ssä ottelussa. NHL:n maalipörssissä hän oli jaetulla sijalla viisi. Hossa nimettiin kauden päätteeksi NHL:n toiseen tähdistökentälliseen.
Ennen kauden 2009–2010 alkua Hossa solmi 12-vuotisen, 62,8 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen Chicago Blackhawksin kanssa. Samalla kaudella Hossa onnistui viimein voittamaan Stanley Cupin, kun Blackhawks voitti loppuotteluissa Philadelphia Flyersin otteluvoitoin 4–2. Hän oli pudotuspeleissä 2010 joukkueensa kuudenneksi eniten pisteitä tehnyt pelaaja tehtyään 15 tehopistettä, kolme maalia ja 12 syöttöpistettä, 22:ssa ottelussa. Hossasta tuli tuona vuonna NHL-historian ensimmäinen pelaaja, joka on edustanut Stanley Cupin loppuotteluissa kolmea eri seuraa kolmella peräkkäisellä kaudella. Hossan kohdalla sanonta "kolmas kerta toden sanoo" piti paikkaansa, koska hän oli vuosien 2008 ja 2009 finaaleissa hävinneessä, mutta vuonna 2010 voittaneessa joukkueessa.
Marian Hossa voitti NHL-uransa toisen Stanley Cupin kaudella 2012–2013 Chicago Blackhawksin riveissä.
Maajoukkueura
Hossa edusti Slovakiaa kahdeksissa maailmanmestaruuskilpailuissa, vuoden 2004 jääkiekon maailmancupissa sekä kolmissa talviolympialaisissa, Salt Lake Cityssä 2002, Torinossa 2006 ja Vancouverissa 2010. Torinossa Hossa oli turnauksen pistepörssin jaetulla sijalla kolme tehtyään kuudessa ottelussa yhteensä kymmenen pistettä, viisi maalia ja viisi syöttöpistettä, ja Vancouverissa turnauksen pistepörssin sijalla kaksi maanmies Pavol Demitran jälkeen tehtyään seitsemässä ottelussa yhdeksän tehopistettä, kolme maalia ja kuusi syöttöpistettä.
Muuta
Myös Mariánin veli Marcel on ammattilaisjääkiekkoilija. Marcel Hossa on pelannut urallaan muun muassa NHL:ssä ja KHL:ssä. Mariánin ja Marcelin isä on jääkiekkovalmentaja František Hossa.
Uransa jälkeen vuonna 2020 Hossa valittiin Hockey Hall of Fameen.
Ārons Bogoļubovs
Ārons Bogoļubovs (s. 30. joulukuuta 1938 Leningrad) on latvialainen judoka, joka edusti Neuvostoliittoa.
Bogoļubovs osallistui Tokion olympialaisiin 1964, jossa hän saavutti olympiapronssia alle 68 kilogramman sarjassa. Välierässä hän hävisi sveitsiläiselle Eric Hännille.
Euroopan-mestaruuskilpailuissa Bogoļubovs voitti 68 kilogramman sarjan Genevessä 1963 ja Berliinissä 1964 sekä oli pronssilla 70 kilogramman sarjassa Luxemburgissa 1966.
Kulmahiomakone
thumb|250px|right|Kulmahiomakone hiomalaikalla varustettuna thumb|Katkaisulaikka
Kulmahiomakone (”rälläkkä”) on pääasiassa hiomiseen ja leikkaamiseen käytettävä työväline, jossa käytetään yleensä pyöriviä laikkoja tai teriä. Kulmahiomakoneelle on tunnusomaista, että terän pyörimisakseli on poikittain koneen pituussuuntaan nähden.
Konetta voidaan käyttää esimerkiksi metallien, puun, betonin ja kiven hiomiseen ja leikkaamiseen. Jos kulmahiomakone varustetaan teräsharjalla, sitä voidaan käyttää muun muassa metallipintojen puhdistukseen hapettumista, maalista ja muista kiinteistä epäpuhtauksista.
Kulmahiomakoneita käytetään esimerkiksi konepajoilla, rakennustyömailla ja teollisuudessa. Käyttövoimana voi toimia sähkö, paineilma tai polttoaine (bensiini).
Terä murtuu helposti, joten sitä ei saa taivutella. Leikattaessa metallia laikan pyörimissuunta on myötäpäivään, mutta leikattaessa tiiltä tai betonia pyörimissuunta on parempi vastapäivään, jotta leikkauksesta syntyvä pöly lentää poispäin tekijästä.
kulmahiomakonetta käytettäessä tulee työturvallisuuden takia aina käyttää kuulosuojaimia ja suojalaseja.
Rälläkän laikoista
On olemassa eurooppalainen standardi hiomatuotteille ja rälläkän laikkojen sinänsä tärkeille merkinnöille ]: EN 12413. Lisäksi on valmistajien oma yhdistys Osa, joka on laatinut lisätestejä laikkojen kestävyydelle
Merkittäviä valmistajia, joilla on pelkkää hinnastoa monipuolisempi luettelo, ovat muun muassa Tyrolit, Pfred , Lucas , Rhodius sekä aikaisemmin nimellä Kustavin laikka toiminut Oy Pureva Ab. pienoiskuva|Jyrsin ja saha toimii eri idealla kuin katkaisulaikka. Laikan valinnassa ja vertailussa on pahimpana ongelmana ettei ole olemassa “parasta” laikkaa. Otetaan esimerkiksi laikka A (kapea, pehmeä sideaine) ja B (paksumpi, kova sideaine). Jos laikkaa B käytetään esim heikkotehoisessa akkurälläkässä lujan teräksen leikkaamiseen, on tuloksena lähinnä lämpöä. Kun käytetään laikkaa A tehokkaassa koneessa rakenneteräksen leikkaamiseen, syntyy eniten kallista pölyä.
Laikka A toimii heikkotehoisessakin rälläkässä koska sopivasti kuluva sideaine päästää esille teräviä hioma-aineen siruja. Mekanismi on erilainen kuin jyrsinnässä tai sahaamisessa, jossa kovin työkalu yleensä tuottaa hyvän tuloksen.
Jotta ei verrattaisi omenoita ja appelsiineja, löytyy laikoista niiden rakennetta kuvaava koodi. Siinä selitetään koodin rakenne, miten se käytännössä näkyy ja miten sen avulla voi hahmottaa laikkojen välisiä eroja.
Rakennekoodi
Edellä mainituissa oppaissa on kuvattu koodi täsmällisesti, oheisessa kuvassa on sivuttu rälläkän laikoissa yleisintä rakennetta. Valitettavasti rakenteen tiheyttä kuvaava koodi on yleensä jätetty pois. Avoin rakenne voi olla hyödyksi kun hiotaan paljon likaa, maalia yms sisältävää materiaalia.
Koodia kannattaa etsiä BF merkinnän avulla, rälläkän laikat ovat aina vahvistettuja. Alkuun pääsee toisella säännöllä: aina A (paitsi Civelle C (latinalaisittain lausuttuna K)) sillä metallin hionnassa yleisin hionta-aine on alumiinioksidi. Yleisimmin esiintyvät karkeudet ovat välillä 20–60 mesh. Hioma-aineen sitovan hartsin kovuus on yleisimmin välillä N–Q, mutta valitettavasti asteikko on suhteellinen (vaikuttaa siltä, että mitä isompi valikoima valmistajalla on muita tuotteita, sitä kapeammalle alueelle rälläkän laikkojen kovuus asettuu ja päinvastoin).
pienoiskuva|laikan yleisimmät koodit.
Käytännössä eri valmistajat käyttävät mm. koodeja:
Monet valmistajat sotkevat koodeihin mukaan omia mallinumeroitaan tai sinänsä standardoituja muotokoodeja 41 (suora), 42 (taivutettu katkaisulaikka) tai 27 (taivutettu hiontalaikka).
Laikkojen paksuus
pienoiskuva|pysty|Kulmahiomakoneen käyttöä. Rhodius valmistaa 0,6 mm paksua ja halkaisijaltaan 125 mm katkaisulaikkaa. Koosta 1,0 mm alkaen alkaa eri paksuuksia olla yleisesti saatavilla. Katkaisulaikaksi käy 3-millimetrinen, jonka halkaisija on 125 mm. Heikkotehoisilla koneilla laikan ohuus parantaa leikkaustehoa. Tehokkaissa ja painavissa koneissa kovin ohut laikka on arka särkymään. Hiomalaikat ovat paksumpia, tyypillisesti noin 6 mm. Osa valmistajista myy noin 3-millisiä erikoislaikkoja sekä katkaisuun että hiontaan. Yleensä katkaisulaikalla on kiellettyä tehdä hiontaa.
Inox
Inox tarkoittaa ruostumattoman teräksen työstöön sopivaa laikkaa. Useimmin kyse on siitä, että laikassa ei ole liikaa rautaa, rikkiä tai klooria. Em aiheet huonontavat perusmateriaalin korroosion kestoa ja aiheuttavat ruostetta. Kannattaa huomata että jos Inox-laikalla yhtään hiotaan mustaa rautaa, ei laikka ole enää Inox, vaan aiheuttaa pistesyöpymiä tai -ruostetta ruostumattomaan teräkseen.
Ei rautametallit
Alumiinille ja kuparimetalleille käytetään myös alumiinioksidia hiovana aineena. Laikan rakennetta pitää muuttaa jotta laikka ei tukkeudu terästä pehmeämmästä perusaineesta. Tällaiset laikat ovat yleensä merkitty: ALU.
Muut hioma-aineet
Zirkoniumia (koodi ZA) on käytetty pitkään valujen työstössä.
Uudempaa tekniikkaa ovat erilaiset keraamit (CA). Näiden hinta on korkea, mutta poistettu ainemäärä tulee yleensä saman hintaiseksi kuin useammalla tavallisella laikalla. Tällaisia laikkoja valmistaa ainakin Tyrolit, Rhodius ja 3M.
Turvallisuus
Lähes neljännes kaikista sähkötyökalujen kanssa sattuneista työtapaturmista sattuu kulmahiomakoneen kanssa työskennellessä. Tämä käy ilmi Saksan lakisääteisten tapaturmavakuutusten pohjalta laaditusta tilastosta. Suomessa rälläkkä on kolmanneksi yleisin työtapaturman aiheuttaja.
Kovin vaarallinen laite rälläkkä ei onneksi ole. Kuolemaan johtaneita työpaturmia on Suomessa analysoitu Totti-järjestelmässä vuodesta 1985 lähtien, tosin viime aikoina ei enää kaikkia. Vajaan 900 turman joukosta löytyy haulla “hioma” 4 tapausta. Näistä kaksi on aiheutunut paksun hiomakiven rikkoutumisesta (toisessa CNC-koneeseen jäi väärä arvo ja liian suuri nopeus rikkoi kiven, toinen oli “huonoa tuuria”). Kolmas tapaus oli rälläkän kipinäsuihkun aiheuttaman tulipalon jälkiseuraus. Viimeinen tapauksista on sinänsä klasikko: väärä laikka suojuksettomassa koneessa joka pyöri aivan liian lujaa suhteessa ylikokoisen laikan kestokyvyn.
Laikkojen kierrätys pienempään koneeseen
Tuntuisi ekologiselta ja taloudelliselta siirtää isosta 230 mm:n laikkaa käyttävästä koneesta kulunut laikka pienempään, esim 180 mm:n laikalle tarkoitettuun koneeseen. Valmistajat yleensä kieltävät tällaisen kierrätyksen, vaikka se olisi mahdollista. pienoiskuva|Kehänopeus samassa ja nopeammissa koneissa laikan kulumisen funktiona.Tyypillinen nopeus isolle koneelle on 6 500 rpm, pieni kone voi pyöriä lähes kaksinkertaisella kierrosnopeudella. Kuvassa on piirretty kehänopeuden muutos laikan halkaisijan mukaan. Tyypillisessä käyttötilanteessa siis edetään oikeata vasemmalle. Fix suora on nopeudella 6 500 rpm laskettu kehänopeus. Multikäyrän tilanteessa on laikka vaihdettu 8 500 rpm kiertävään 180 mm:n laikkaa käyttävään koneeseen ja myöhemmin 12 000-kierroksen rpm 125 mm:n koneeseen. Kehänopeus pysyy siis alle normaalin maksimiarvon 80 m/s. Arkipäiväisempänä yksikkönä kyseinen nopeus on lähes 300 km/h.
Kun tilannetta mietitään pidemmälle ja tutkitaan miten keskeiskiihtyvyys käyttäytyy, huomataan että laikan kuormitus yli kaksinkertaistuu alkuperäisestä. Vaikka alun perin kokon 125 mm tehty laikka kestää tämän kuormituksen, voi eri tavalla optimoitu iso laikka toimia tällaisessa tapauksessa vaarallisesti. Kiihtyvyyden yksikkö on kuviossa tuhatkertainen maan painovoiman kiihtyvyys (kilo G [kG]) eikä massan yksikkö. Huippukiihtyvyys 98 000 m/s2 vastaa jo bioanalytiikan käytössä olevaa tavanomaista sentrifugin kiihtyvyyttä.pienoiskuva|Keskeiskiihtyvyys samassa ja nopeammissa koneissa laikan kulumisen funktiona.
Terveen järjen mukaan ei ole estettä käyttää pienentynyttä laikkaa toisessa koneessa mikäli sekä suojukset sopivat paikalleen eikä alkuperäistä kierroslukurajoitusta ylitetä.
Rälläkän kehityksestä
Jotta voisi ottaa kantaa “alkurälläkkään”, pitäisi päättää mitä rälläkällä tarkoitetaan. Kehitys on kulkenut paineilmakäyttöisistä hiomakoneista sähkökäyttöisiin katkaisulaikkaa käyttäviin koneisiin. Varhaisia Black&Decker malleja on jo 1940-luvulta mutta niistä ei ole suorituskykytietoja.
Euroopassa sähkökäyttöisen rälläkän on tuonut markkinoille Ackermann & Schmitt GmbH vuonna 1954 ja oleellisesti saman oloista mallia DL-14 on valmistettu 1980-luvulle asti.
Taulukkoon on kerätty sähkökäyttöisiä koneita, joissa voi käyttää katkaisulaikkaa. Halkaisija 180mm on korvautunut nykyään lähes täysin mitalla 230 mm. * ) Ackermann & Schmitt GmbH
** ) kolme eri mallia: 2700, 5000 ja 8500 rpm [pg:n arkistoimasta alkuperäisestä käyttöohjeesta]
*** ) Kertooko vuoden 2020 vuokrausilmoitus enemmän vuokraajasta vai vuokrattavasta (vai kuluttajansuojasta - mm laikansuojus puuttuu)? Laite on aito usa-tuote ja käyttää 15A 120V AC, massa on epävarma mutta suuri. Vanhimmat ovat mallia 4071.
Taulukkoon kaivataan tietoja 80- ja 90-luvun rälläköistä, joissa on jo karalukko tai turvakytkin. Jos tiedät tarkkoja tietoja malleista joihin on juuri tullut em turvaominaisuuksia, ole hyvä ja täydennä tietoja.
Etymologiasta
Vertailevaa kielentutkimusta voi harrastaa vaihtamalla Wikipedian kielen. Muissa kielissä rälläkällä ei ole vakiintunutta lempinimeä, niitä on useita tai ne perustuvat tuotenimeen (Flex). Onomatopoeettisesti kulmahiomakone pitää käydessään (tai viimeistään pysähtyessään ehjäkin laakerointi tuottaa) rallattavaa tai rällättävää ääntä.
Kulmahiomakone eroaa kulmavaihteiston osalta suoravetohiomakoneesta, rälläkkä on nasevampi nimi. Myöskään autoja ei luokitella sen mukaan miten päin niiden moottori on suhteessa etenemissuuntaan.
Axenstar
Historia
Kitaristi Peter Johansson ja basisti Magnus Ek perustivat Axenstarin vuonna 1998. Laulajaksi otettiin "Mr.Eddie", rumpaliksi Johan Burman (Chemical Co-operation) ja kitaristina toimi Magnus Söderman (Lost Souls). Tuolloin yhtye soitti vain cover-kappaleita ja kulki nimellä Powerage. Vuonna 1999 Poweragen kokoonpano muuttui. 2001 nimensä Axenstariksi muuttaneen yhtyeen muodostivat laulaja Magnus Eriksson, kitaristit Thomas Eriksson ja Peter Johansson, basisti Magnus Ek ja rumpali Pontus Jansson. Tällä kokoonpanolla Axenstar levytti debyyttialbuminsa Perpetual Twilight lokakuussa 2002 sekä kaksi seuraava albumiaan Far From Heavenin toukokuussa 2003 ja The Inquisitionin 2005. Kolmannen albumin julkaisun jälkeen molemmat vanhoista kitaristeista lähtivät Axenstarista ja heidän tilalleen otettiin Joakim Jonsson. Jälleen uudella kokoonpanolla, ja uuden levy-yhtiön alaisuudessa, Axenstar levytti uusimman albuminsa, The Final Requiem, keväällä 2006.
Lemmas
Lemmas on suomalainen taruolento. Se on suloinen nymfi, joka osasi hoitaa haavoja ja lieventää kipuja. Lemmasta kutsuttiin myös nimityksellä Lemmas Laukan Hattaria – Suo muron murottaria. Hän hämmensi soista ja rämeistä nostettua malmia, kun sitä keitettiin.
Harjasärmäputki
Harjasärmäputki on ruohovartinen kasvilaji, joka voi kasvaa noin metrin korkuiseksi. Varsi on kasvutavaltaan pysty ja siinä on selviä harjanteita. Lehdet ovat muutamaan kertaan parilehdykkäiset sekä hienoliuskaiset, ja lehdyköiden kärjet ovat valkoiset. Lehtitupet ovat lyhyitä. Harjasärmäputken kukinto on sarja, joka koostuu monista pienistä sekä valkoisista kukista. Kukkien terälehdet ovat valkoisia tai joskus osittain vaaleanpunaisia. Harjasärmäputken hedelmä on lohkohedelmä, jonka hedelmykset ovat viisisärmäisiä.
Harjasärmäputki kasvaa kosteilla paikoilla suosien kalkkipitoisia kasvupaikkoja. Suomessa harjasärmäputki on eteläinen laji, jota tavataan Suomessa etelärannikolla sekä Ahvenanmaalla.
Panu (romaani)
Panu: kuvauksia kristinuskon ja pakanuuden lopputaistelusta Suomessa on Juhani Ahon historiallinen romaani vuodelta 1897. Sen on julkaissut WSOY.
Teos kertoo vanhan suomalaisen uskonnon ja kristinuskon yhteentörmäyksestä. Teoksen päähenkilöitä ovat Korpivaaran Isäntä Panu ja naapuripitäjän uusi pappi. Papin tehtävänä on käännyttää korpiseutujen ihmiset kristinuskoon. Panu taas haluaa kaikin keinoin pitää kiinni omasta uskostaan ja samalla vallastaan alueella. Panun poika Jouko joutuu molempien puolien painostamaksi ja joutuu tekemään raskaita valintoja.
Sakari Warsell
Sakari Pellervo Warsell (s. 16. toukokuuta 1943 Korpilahti) on suomalainen radiotoimittaja ja muusikko.
Työura
Warsell toimi vuonna 1961-1962 Suomussalmen kunnan Pesiönlahden kansakoulun va. opettajana. Vuonna 1971-1973 Sakari Warsell oli Hankasalmen kansalaisopiston rehtori. Opisto käsitti Hankasalmen ja Konneveden kunnat. Vuosina 1974–2006 Warsell oli Yleisradiossa toimituspäällikkönä ja toimittajana. Hän tuotti ja toimitti lähinnä populaarimusiikkiohjelmia. Warsell toimitti laajoja sarjoja musiikkielämämme merkkihenkilöistä (muun muassa sarjat Musiikki ja minä sekä Suomalaisen viihteen veteraaneja). Hän myös juonsi sunnuntaiaamuista Suomi soi - ohjelmaa.
Muusikon ura
Itseoppineena muusikkona Sakari Warsell lauloi ja soitti kitaraa ja koskettimia eri kokoonpanoissa 1960-luvulla lähinnä Jyväskylässä. Warsell on myös säveltänyt lähinnä laulumusiikkia. Vuonna 1972 hänet palkittiin Nuorison taidetapahtuman sävellyskilpailussa lied-sävelmästä ”Mårupin kirkko” Anja Samoojan runoon. Vuonna 1973 Warsell oli kymmenen parhaan joukossa Yleisradion lied-sävellyskilpailussa teoksella ”Huuto” (Federico Garcia Lorca, suom. Matti Rossi). Warsell oli yksi niinsanotun uuden hengellisen musiikin uranuurtajista sävelmillä ”Herra on minun paimeneni” ja ”Minä korotan ääntäni”. Nämä Raamatun psalmeihin tehdyt sävellykset levytti Logos-kvartetti vuonna 1969 Kansan Raamattuseuran kustantamina. Laulut olivat sangen suosittuja. Mm. arkkipiispa emeritus Jukka Paarma toivoi kerran haastattelunsa päätteeksi radiossa soitettavaksi tätä ”paimenpsalmia”. Psalmin 23 on levyttänyt muun muassa tenori Hannu Jurmu Luiz Ramirezin ja Amici Musici -orkesteriin johdolla.
Sakari Warsell on säveltänyt myös iskelmiä. Vuonna 1977 hänen jenkka-baion-sävelmänsä ”Illalla sillalla” sijoittui Eurovision laulukilpailun kotimaisessa karsinnassa neljännelle sijalle. Laulun on levyttänyt Finntrio vuonna 1977. Warsellilla on Teoston rekisterissä noin 50 sävellystä.
Los Toucanos -yhtye perustettiin 1960-luvulla Jyväskylässä. Yhtye on toiminut näihin saakka. Warsellin lisäksi yhtyeessä soittavat Erkki Pitkänen (laulu ja kitara), Yrjö Ihalainen (basso) ja Pertti "Jallu" Huohvanainen (rummut).
Warsell on eronnut ja hänellä on kaksi lasta.
Kalle Keskinen
Kalle Jaakko Sakari Keskinen (s. 6. toukokuuta 1980 Ylihärmä) on suomalainen tapahtumapromoottori ja uransa lopettanut ralliautoilija.
Promoottorin työt
Keskisen järjestämistä musiikkitapahtumista merkittävin on ollut rock-yhtye Bon Jovin Helsingin olympiastadionilla 16. kesäkuuta 2008 järjestetty konsertti, joka on yksi suurimmista Suomessa järjestetyistä isoon stadionkonserttiluokkaan luettavista konserteista noin 44 000 katsojalla.
Keskinen tuli suurelle yleisölle tunnetuksi tuomalla Hartwall Areenalle kahteen konserttiin amerikkalaisen räppärin 50 Centin marraskuussa 2006. Keskinen on järjestänyt myös seuraavien maailmantähtien Suomen konsertteja: Bon Jovi, Britney Spears, Backstreet Boys, Bryan Adams, Jay-Z, Guns N’ Roses, Avicii, Kanye West ja Snoop Dogg. Hänen ensimmäinen festivaalinsa on Seinäjoen Vauhtiajot – Race & Rock, jota hän on järjestänyt vuodesta 2004. Vuonna 2013 Suomen neljänneksi suurin festivaali, ja sen autourheilutapahtuma valittiin Suomen parhaaksi. Tapahtuma keräsi 59 200 kävijää kesällä 2014. Heinäkuussa 2018 Seinäjoen Vauhtiajojen täyttäessä 15 vuotta festivaalissa oli 60 000 vierasta sen eri tapahtumissa.
Tammikuussa 2008 uutisoitiin Kalle Keskisen perustavan SK Festivals Oy -nimisen festivaaleja ja ulkoilmatapahtumia järjestävän yrityksen yhdessä Seppo "Sedu" Koskisen kanssa. Yhteistyö on kuitenkin jo päättynyt.
Talousrikokset ja liiketoimintakielto
Hovioikeus on huomauttanut, ettei varojen siirroissa Keskisen eri yhtiöiden välillä ollut kyse tietoisesta järjestelyistä velkojien vahingoksi tai henkilökohtaisen hyödyn tavoittelemisesta.
Kalle Keskinen sai 8. toukokuuta 2018 nimenkirjoitusoikeuden takaisin liiketoimintakiellon päätyttyä. Tällöin hän jatkoi Loud N’ Live Promotionsin toimitusjohtajana.
Yksityiselämä
Kalle Keskinen sai vuoden 2015 alussa syytteet törkeistä kirjanpitorikoksista sekä törkeistä velallisen epärehellisyyksistä, joista syyttäjä vaati Keskiselle vankeusrangaistusta. Oikeus langetti Keskiselle kaksi vuotta ja neljä kuukautta ehdotonta vankeutta sekä liiketoimintakiellon, joka oli voimassa 1. tammikuuta 2020 asti. Keskinen tuomittiin menettämään 75 000 euroa hyötynä valtiolle ja korvaamaan yritystensä Speed Festivals Oy:n ja Speed Promotion & Agency Oy:n konkurssipesille yli 300 000 euroa.
Tammikuussa 2021 Keskinen tuomittiin Etelä-Pohjanmaan käräjäoikeudessa 60 päiväsakkoon rattijuopumuksesta, liikenneturvallisuuden vaarantamisesta, kulkuneuvon kuljettamisesta oikeudetta sekä huumausaineen käyttörikoksesta. Hänen tuloillaan se teki 3 600 euroa. Lisäksi hänelle määrättiin 80 euron suuruinen rikosuhrimaksu ja 105 euron maksu päihdetutkimuksista. Tuomio on lainvoimainen, eikä Keskinen valita siitä. Keskinen oli maaliskuussa 2020 Seinäjoella yleisellä tiellä Nurmossa ajanut ojaan. Keskisen verestä löytyi useita lääkeaineita sekä kannabista ja kokaiinia.
The Heist (albumi)
The Heist on yhdysvaltalaisen hip-hop artisti Macklemoren ja tuottaja Ryan Lewiksen muodostaman duon ensimmäinen studioalbumi, joka julkaistiin 9. lokakuuta 2012. Albumi voitti parhaan rap-albumin Grammy palkinnon ja vuoden albumin Grammy-palkinnon vuoden 2013 Grammy-gaalassa.
Matti Pennanen (valtiopäivämies)
Matti Pennanen (1847 – 12. marraskuuta 1892 Kesälahti ) oli suomalainen maanviljelijä ja liike- ja valtiopäivämies.
Maanviljelijä, kunnallismies ja liikemies Matti Pennanen Kesälahdelta oli talonpoikaissäädyssä Kiteen tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1888. Hän oli valtiopäivillä rautatievaliokunnan varajäsen.
Pohjoismaiden kristillisdemokraattiset nuoret
Pohjoismaiden kristillisdemokraattiset nuoret (, KDUN) on vuonna 1970 perustettu Pohjoismaiden kristillisdemokraattisten poliittisten nuorisojärjestöjen kattojärjestö. Järjestön muodostavat norjalainen Kristelig Folkepartis Ungdom, ruotsalainen Kristdemokratiska ungdomsförbundet, suomalainen Kristillisdemokraattiset Nuoret sekä Ung fyri Miðflokkin färsaarilta.
Järjestön puheenjohtajana on toiminut vuonna 2021 Annika Lyytikäinen.
Noginsk
Noginsk on kaupunki Venäjällä Moskovan alueella Kljazmajoen rannalla. Sen asukasluku on 99 762 (2010).
thumb|left|210px|Loppiasen mukaan nimetty kirkko Noginskissa thumb|left|210px|Tihvinän Jumaläidin kirkko Noginskissa thumb|left|210px|Näkymä kaupungin keskusaukiolle thumb|right|240px|Noginskin kaupungintalo thumb|left|210px|Kaupungin rautatieasema
Teollisuus ja liikenne
Noginskin tärkeimpiä tuotteita olivat ennen puuvilla, silkki ja villa, mutta nykyään kaupungin teollisuus tuottaa ennen muuta keramiikka, kalaa ja kalasäilykkeitä, panimotuotteita sekä rakennustarvikkeita.
Noginsk on tärkeä maantietavaraliikenteen solmukohta. Kaupunkiin ollaan rakentamassa uutta moottoritietä, joka toimisi rahtiliikenteen vaihtoehtona Gorkin moottoritielle Kiinasta Eurooppaan.
Vihtori Penttilä
Vihtori Penttilä (Kylä-Mattila) (26. toukokuuta 1825 – 8. joulukuuta 1867) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Penttilän isä oli Juho Kylä-Mattila ja puolisot Mariana Lovisa Penttilä ja Kaisa Liisa Penttilä. Penttilä oli talonpoikaissäädyssä Ylä-Satakunnan alisen tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1867. Hän oli valtiopäivillä valitsijamies ja säädyn yksityisen valitusvaliokunnan jäsen.
Gex (pelisarja)
Gex on Crystal Dynamicsin kehittämä tasohyppelypelien sarja, joissa ohjataan samannimistä gekkoa.
Urheilupuiston koulu (Mikkeli)
Urheilupuiston koulu on Mikkelin keskustan liepeillä Nuijamiehen kaupunginosassa sijaitseva peruskoulun yläkoulu. Se sijaitsee Mikkelin urheilupuiston länsipuolella. Yli 400 oppilaan ja 50 opettajan koulu toimii Mikkelin kaupungin eteläisen alueen yläkouluna.
Historiaa
Urheilupuiston koulu aloitti syyskuussa 1879 Mikkelin Yksityisenä Suomalaisena Tyttökouluna, jossa oppilaita oli 16. Vuonna 1926 koulu siirtyi valtiolle ja sai nimen Mikkelin Tyttökoulu.
Talvisodan pommituksissa tyttökoulun puinen, torin laidalla sijainnut rakennus tuhoutui tammikuussa 1940. Vuonna 1949 koulu muuttui 9-luokkaiseksi Mikkelin Tyttölyseoksi, jolloin siihen asti yksityisinä toimineet jatkoluokat otettiin valtion omistukseen. Nykyiset koulurakennukset ovat 1950-luvun alusta. Kun koulu täytti 75 vuotta 1953, perustettiin Mikkelin tyttölyseon seniorit -yhdistys yhdyssiteeksi koulun entisten ja nykyisten oppilaiden ja opettajien välille.
2010-luvun lopulla Urheilupuiston koulun toiminta siirtyi parakkikouluun Marskin aukion pysäköintipaikalle koulurakennuksen sisäilmaongelmien vuoksi tehtävän ison remontin takia. Toisaalta kaavailtiin koulun lakkauttamista ja purkamista. Marskin aukion parakkikoulun lisäksi toimintaa on Päämajakoululla, Esedulla, Puupolilla ja Mikkelin yliopistokeskuksen tiloissa.
A Complex of Cages
Levy on toinen färsaarelaisen Jón Aldarán kanssa tehty albumi. A Complex of Cages -levyllä Aldarán rooli on kasvanut roimasti edelliseen levyyn verrattuna, sillä lukuun ottamatta kappaletta "Solitude Pith" kaikki sanoitukset ovat miehen käsialaa. Neljännellä albumilla kosketinsoittaja Kasper Mårtenson ei ole enää mukana kokoonpanossa, vaan hänet on korvannut Antti Myllynen.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 14.
Commandant Rivière -luokka
Commandant Rivière -luokka oli Ranskan laivaston yhdeksän 1950- ja 1960-lukujen vaihteessa valmistetun fregatin muodostama alusluokka. Alukset oli suunniteltu merentakaisten alueiden valvontaan rauhan aikana ja sukellusveneidentorjuntakykyisiksi saattajiksi sodan aikana.
Portugalin laivastolle valmistettiin neljä samankaltaista alusta João Belo -luokkana.
Suunnittelu
Luokan pääaseistuksena oli kolmeen yksiputkiseen torniin asennettua 100 millimetrin tykkiä, joista yksi etukannella ja kaksi takana. Vesijäähdytteiset myös ilmatorjuntaan soveltuvat automaattitykit kykenivät ampumaan pinta-maaliin 13,5 kg ammuksen 12 000 metriin ja ilmamaaliin 6 000 metriin. Tulinopeus tykillä oli 60 laukausta minuutissa. Neliputkinen 305 millimetrin sukellusveneentorjuntaheitin oli asennettu etukannelle tykkitornin taakse kansirakenteiden etupuolelle. Se kykeni ampumaan 230 kg syvyyspommin 3 000 metriin tai maakohteita ammuttaessa 100 kg ammuksen 6 000 metriin. Sukellusveneidentorjuntatorpedoita varten oli asennettu kaksi kolmen torpedoputken sarjaa. Alusten aseistuksen täydensivät kaksi 30 millimetrin pikatykkiä.
Aluksilla oli majoitustilat 80 miehen kommando-osastolle sekä sen tarvitsemille kahdelle maihinnousuveneelle, jotka kumpikin kykenivät kuljettamaan maihin 25 miestä.
Aiemmista Le Corse - ja Le Normand -luokista poiketen alukset oli varustettu 16 000 hevosvoiman dieselmoottorein. Tähän oli syynä vaatimuksena olleet pitkät toimintamatkat merentakaisilla alueilla. Koneet mahdollistivat 26 solmun huippunopeuden.
Chrysler 300C
Chrysler 300C on Fiat Chrysler Automobilesin tuottama suuri full-size-luokan henkilöauto. Sitä valmistetaan nykyään Kanadassa.
Ensimmäinen sukupolvi (2005-2010)
thumb|Chrysler 300C SRT-8 edestä Ensimmäisen sukupolven Moottorivaihtoehdot olivat 2.7l V6, 3.0CRD V6, 3.5l V6, 5.7l HEMI V8 ja 6.1l HEMI SRT-8. 300C tunnetaan suuresta maskista, matalista sivuikkunoista sekä lyhyestä perästä. Eurooppaan valmistettavat 300C:t valmistetaan Itävallan Grazissa, Magna-Steyrin tehtaalla.
thumb|Chrysler 300C SRT-8 takaa.
Piirteet
300C Touring -malli tunnettiin myös Dodge Magnumina ja 300C:ssä on yhteneväisiä piirteitä myös Dodge Chargerin kanssa. 300C:n alustassa on yhtäläisyyksiä myös (W211, 2002–2009) Mercedes-Benz E-sarjan kanssa.
Vikatilastot
A-Katsastuksen vuoden 2015 vikatilaston mukaan kahdeksan vuotta vanhoista 300C-malleista katsastuksessa oli hylätty peräti 43,20 prosenttia. Automalli oli tilaston toiseksi viimeisellä sijalla ennen Dodge Caliberia, jolla vastaava hylkäyssuhde oli noin kolme prosenttia korkeampi. Vuotta vanhemmissa autoissa 300C-mallin hylkäyssuhde parani hieman noin 37 prosenttiin, mistä huolimatta malli piti edelleen sijansa tilaston toiseksi viimeisenä. Yleisimmät hylkäyksiin johtaneet syyt olivat seisontajarrun, etuakseliston ja ohjauslaitteiden ongelmat.
Chryslerin jälkimarkkinoinnista Suomessa vastanneen AutoFennican mukaan amerikkalaisautojen erilaiset suunnitteluperusteet olivat yksi syy korkeaan hylkäyssuhteeseen. Katsastusasemilla ei maahantuojan mukaan ole ollut tietoa amerikkalaisautojen erilaisista suunnitteluperusteista, kuten maahantuojan mukaan luonnostaankin väljemmistä nivelistä.
Toinen sukupolvi (2011-)
thumb|Chrysler 300C
FS Commandant Bory (F726)
Valmistus
Alus tilattiin Lorientin laivastontelakalta, missä köli laskettiin toukokuussa 1958. Se laskettiin vesille vielä saman vuoden lopulla 11. lokakuuta ja otettiin palvelukseen 5. maaliskuuta 1964.
Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta 1. syyskuuta 1996.
Metra (ruuvitehdas)
Metra Oy oli vuosina 1939–1963 toiminut metallialan yritys.
1960-luvun alussa yhtiö päätyi Fiskarsin omistukseen. Vanha Metra fuusioitiin Fiskarsiin 1963.
Fiskars otti Metra-nimen uudelleen käyttöön vuonna 1987, kun se hankki nostokoneyhtiön nimeltä Bronto Skylift ja nimesi sen Metraksi. Muutaman vuoden päästä tämä Metra nimettiin jälleen Bronto Skyliftiksi. Metra-nimi puolestaan annettiin Lohjan ja Wärtsilän fuusiossa vuonna 1990 syntyneelle uudelle yhtiölle, Metra Oy:lle, josta vuonna 2000 tuli Wärtsilä.
Salpakangas
Salpakangas on Yli-Okeroisissa Hollolan kuntakeskus. Se sijaitsee valtatie 12:n varrella ja on perustettu kuntakeskukseksi 1960-luvun lopulla, jolloin valtatie 12 oikaistiin kulkemaan Vesalan ja Soramäen kautta suoraan Lahden Metsä­kankaalle päin. Nimi Salpakangas on annettu 1960-luvun lopulla ja se viittaa Salpausselkään. Aiemmin alue oli Okeroisten kylän osa. Okeroisista on lohkaistu Lahdelle Riihelä ja nyt Hollolaan kuuluvaa osaa Okeroisista kutsutaan Ala-Okeroisiksi, mikä on hyvien yhteyksien päässä olevaa maaseutua.
Perustaminen
Hollolassa käytiin linjakeskustelua Salpakankaan perustamiseksi Okeroisiin. Lahdessa vallinneiden käsitysten mukaan Hollola oli ainoastaan Lahden alueen kasvusta hyötyvä alue ja Lahden seudun kasvu 300 000 asukkaan keskukseksi 1960-luvun maalta kaupunkeihin suuntautuneen muuttoliikkeen ansiosta edellyttäisi sitä, että Hollola luovuttaisi maa-aluettaan viidennen kerran Lahdelle siten, että Hollolan kunnan ja Lahden kaupungin raja kulkisi Kukonkoivussa ja että Hollola perustaisi kasvukeskuksensa Sairakkalaan lähemmäs Hämeen­koskea.
Rakentaminen alkoi valtatie 12:n varrelta siten, että Salpakankaan teollisuusalue perustettiin valtatie 12:n pohjoispuolelle ja Kartanon asuinalue sen eteläpuolelle Yli-Kartanoon. Kartanon länsiosasta tuli Hedelmätarha.
Salpakankaan teollisuusalue
Salpakankaan teollisuusalueen ensimmäisiin yrityksiin kuuluu leipomo Pulla-Pojat, minkä vuoksi valtatie 12:n ja Ala-Okeroistentien risteystä kutsutaan myös Pulla-Poikien risteykseksi.
Salpakankaan asuinalueet
Salpakankaalle muodostui useita asutusalueita. Valtatatie 12:n pohjoispuolelle Vesalaan matalien kerrostalojen Soramäki, siitä pohjoiseen Isolle-Tiilijärvelle asti Tiilikankaan pientaloalue Keski-Tiilijärven ja Hälvälän väliin. Pienen Tiilijärven ja Keski-Tiilijärven länsipuolelle rakennettiin Tiilijärvi-niminen matalien kerrostalojen ja pientalojen alue, joka päättyy suon laidassa olevaan peruskoulun urheilukenttään Kankaalla. Tien pohjoispuolella harju laskeutuu alas ja päättyy (Yli-)Kartanoon valtatien eteläpuolella ja sen pohjoispuolella Hollolan ensimmäiseen teollisuusalueeseen, joka päättyy Tiirismaahan.
Valtatie 12:n eteläpuolella ja Riihimäelle johtavan Kantatie 54:n itäpuolella on taas Vanhatalo, Hedelmätarha ja Kartano. Kangas maantieteellisesti ulottuu Vanhantalon ja Hedelmätarhan väliseltä alueelta, missä on peruskoulun erityisluokkia ja Hollolan lukio valtatie 12:n poikki Isolle-Tiilijärvelle.
Käytännössä kuitenkin Kankaaksi kutsutaan enää vain pääasiassa valtatien pohjoispuolista osaa koska Vanhantalon pienataloalue jatkuu rivitaloilla ja siitä itään päin alavalla maalla on jo korkeiden kerrostalojen Hedelmätarha.
Yli-Kartano
Yli-Kartano on Ala-Okeroistentien itäpuolella ja valtatie 12:n eteläpuolella olevalla rinteellä oleva kerrostaloalue, joka on yksi Salpakankaan varhaisimmista asutusalueista aivan Lahden rajalla. Siellä oli Siwa-lähikauppa ja Hollolan kunnan päiväkoti. Alueelta on lakkautettu Lahden Seudun Osuuspankin (nykyään Päijät-Hämeen Osuuspankki) konttori, joka oli perustettu alkuvaiheessa ostoskeskukseen. Yli-Kartanon Hollolan kunta kirjoittaa nykyään muodossa Ylikartano. Puhekielessä Yli-Kartanoon viitataan usein pelkästään Kartanona. Myös nimitys Känkälänmäki elää puheenparsissa.
Hedelmätarha
Hedelmätarha on Yli-Kartanoon kuulunut alue, josta oli tullut välirauhan aikana puutarha. Alueelle rakennettiin 1970-luvulla korkeita kerrostaloja.
Vanhatalo
Vanhatalon alue sijaitsee Kantatie 54n itäpuolella ja valtatie 12 eteläpuolella oleva Vanhatalo on pientaloaluetta. Alueella oli Hollolan lukio (vuoteen 2014 asti), Hollolan kirjaston entinen rakennus sekä peruskoulu ja peruskoulun erityisopetusluokkia.
Valtatie 12:n pohjoispuoliset alueet
Kukonkoivusta Tampereen suunnasta Lahtea lähestyttäessä valtatie 12:n linjaus kulkee Salpakankaalle päin Vesalan kautta. Vesalassa Hollolan kirkonkylään johtavan tien varrella on 2000-luvulla toteutettu pientaloalue, josta ovat pyörätieyhteydet varsinaiselle Salpakankaalle Soramäen kautta.
Soramäki
Soramäki sijaitsee harjulla, ja sinne on rakennettu 1970-luvulla matalia tiilisiä kerrostaloja, joita toteuttamassa oli Salpausselän Säästöpankki. Tästä johtuu Soramäestä vanhinta valtatie 12:n linjausta pitkin Salpakankaan keskustaan kulkevan Kolmenässäntien nimi (SSS – Salpausselän Säästöpankki).
Soramäen näkyvin tunnusmerkki oli myöhemmin konkurssiin mennyt Esko Järvisen suksitehdas, joka on purettu ja jonka tontille on rakennettu kerros- ja rivitaloja, Hollolan paloasema sekä pieni Soramäen ostoskeskus. Paloaseman takana on Hollolan kunnan entinen teknillinen varikko, jonka toiminta on siirretty Terveystien varrelle. Varikko toimi kymmenen vuoden ajan Hollolan työttömät ry:n ylläpitämänä kierrätyskeskuksena. Soramäessä on pieni ostoskeskus valtatie 12:n pohjoispuolella.
Soramäen eteläpuolella on Tiilikankaan koulu. Koulun länsipuolella Tiilikankaantien länsipuolella on suo.
Tiilikangas
Myöhemmin aluetta laajennettiin pohjoiseen Tiilikankaalle aina Isolle Tiilijärvelle asti suon itäpuolelta sen pohjoispuolella olevaan kangasmetsään. Tiilikangas on rivitalo- ja pientaloaluetta Isolle-Tiilijärvelle saakka, jonka etelärannalla on yleinen uimapaikka. Tiilikankaan poikki kulkee itä-länsi-suuntainen ulkoilureitti, joka on talvella hiihtokäytössä. Alueen länsipuolella sijaitsee Hälvälän ampumarata.
Tiilijärvi
Soramäen ja Tiilikankaan itäpuolella on Vähä Tiilijärvi ja Keski-Tiilijärvi. Järvien itäpuolella on jälleen kangasmetsää, johon on 1970-luvulla toteutettu rivitalo- ja pientaloasutusta Isoon-Tiilijärveen pohjoisessa ja Soisalmen suohon saakka idässä.
Kangas
Soisalmen suon eteläpuolella ja Tiilijärventien itäpuolella sijaitsee nykyisen Kankaan alue (virallisesti Kangas on laaja alue, joka ulottuu valtatie 12:n eteläpuolelle Vanhantalon ja Hedelmätarhan alueiden väliin. Se on Salpakankaan ydinaluetta ja siellä on Hollolan kunnantalo, ostoskeskus, peruskoulu, uimahalli ja Tiirismaan terveyskeskus ja palvelutalot sekä kolme elintarvikekauppaa neljästä. Kunnanvirasto on vuodelta 1978, sitä ennen Hollolan kunnan hallinto sijaitsi Lahdessa.
Salpakankaan teollisuusalue
Kankaan itäpuolella on suuri entinen sorakuoppa ja Salpakankaan Lahden rajalle ulottuva teollisuusalue. Salpakankaan teollisuusalueelta sulki Foxxconn toisen Lahden seudulla olevan tehtaansa. Se oli yksi merkittävimmistä Hollolan työllistäjistä. Hollolan ja Lahden tehtaiden työntekijöistä noin puolet on siirtynyt Kempille, Uponorille Nastolaan ja muihin muovialan yrityksiin. Hehtaarin laajuisista käyttämättä jääneistä tiloista on noin puolet vuokrattu.
Rakentaminen
Kaiken kaikkiaan Salpakankaan taajaman osissa asuu noin 10 000 asukasta, mikä muodostaa noin puolet Hollolan asutuksesta. 1990-luvulla Salpakankaan ydinosan kehittämistä on jatkettu tiilivuoratuilla kerros- ja palvelutaloilla, missä palvelutalon asujille etuna on Tiirismaan terveyskeskuksen läheisyys. Ensimmäisen korkean palvelutalo Huilin jälkeen rakennettiin uuden pääkirjaston ja Terveystien väliin uusi palvelutalo.
Hollolan seurakunta on rakentanut Salpakankaalle uuden kirkko- ja seurakuntakeskusrakennuksen 1970-luvulla Siporex-harkoistarakennetun tilalle. Rakennus valmistui maamerkiksi Valtatie 12:n varteen keväällä 2010.
Palvelut
Salpakankaan palvelualoilla on alkanut vaikuttaa Renkomäen voimakkaan kehityksen vaikutus. Erikoiskauppaa, kuten huonekaluliike-, suutari-, tietokone-, lukkoseppä- tai muita palveluita on vaikea ylläpitää Salpakankaalla Renkomäen ja Lahden vähittäiskaupan kehittymisen vuoksi. Kuitenkaan tämä ei ole vaikuttanut urheiluliikkeisiin, joita on kaksi.
Bagdadin paristo
Bagdadin paristo on yhteisnimitys esineille, jotka löydettiin Khuyut Rabbouan kylästä läheltä Bagdadia vuonna 1936. Esineet ovat päästään asfaltilla tukittuja saviruukkuja, joiden keskellä on kuparinen sylinteri ja rautasauva. Esineet on ajoitettu noin vuoteen 200 eaa.
Esineet tulivat laajempaan tietoon vuonna 1938, kun saksalainen Wilhelm König, Irakin kansallismuseon johtaja, löysi esineet museon kokoelmista ja julkaisi Saksaan palattuaan kirjoituksen, jossa hän spekuloi mahdollisuudella, että esineet olisivat muinaisia paristoja. Königin mukaan niitä olisi mahdollisesti käytetty kultausten tekemiseen elektrolyysin avulla. Menetelmällä tuotettuja esineitä ei kuitenkaan aikakaudelta tunneta.
On väitetty, että esineistä tehdyillä kopioilla olisi kokeissa pystytty saamaan aikaan elektrolyysi. Kokeista ei kuitenkaan ole julkaisuja, eikä niitä ole kyetty toistamaan.
Vallitseva näkemys on, että ruukuissa on säilytetty papyrukselle kirjoitettuja tekstejä.
Esineet ryöstettiin Irakin kansallismuseosta Irakin sodan aikana vuonna 2003.
FS Protet (F748)
Protet (runkonumero F748) oli Ranskan laivaston 1964 palvelukseen otettu Commandant Rivière -luokan fregatti, joka poistettiin palveluksesta syyskuussa 1992.
Valmistus
Alus tilattiin Lorientin laivastontelakalta, missä köli laskettiin syyskuussa 1961. Se laskettiin vesille 7. joulukuuta 1962 ja otettiin palvelukseen 1. toukokuuta 1964.
Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta 1992.
Australianisojalka
Australianisojalka (Megapodius reinwardt) on pieni isojalkojen (Megapodius) sukuun kuuluva lintu.
Kuvaus
Australianisojalat ovat kanan näköisiä lintuja, joilla on pieni pää ja isot jalat. Ne kasvavat 35–47 senttimetrin pituisiksi. Urosten paino voi olla jopa 850–1200 grammaa ja naaraan paino voi olla 560–1200 grammaa.