cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
CLIL
CLIL-kasvatus on huomioitu entistä selkeämmin myös Euroopan neuvoston kielipolitiikan osaston kehittämishankkeissa, mm. koulun kielikasvatukseen kokonaisvaltaisesti paneutuvassa hankkeessa Languages of School Education - Policies and Standards. Sen painopistealueet ovat 1) ensikielen ja vieraiden kielten opetuksen yhteistyö, 2) CLIL-opetuksen kehittäminen ja 3) maahanmuuttajataustaisten oppilaiden kielikasvatuksen tukeminen.
Pontikka
Paitsi laitonta, pontikan valmistus on vaarallista. Laitteet voivat räjähtää, ja huolimattomasti valmistettu pontikka voi sisältää myrkyllisiä aineita, kuten metanolia.
Yosemiten kansallispuisto
Maantiede
Yosemiten kansallispuisto sijoittuu Sierra Nevadan vuoriston keskiosaan. 3 081 km²:n puistoalue käsittää tuhansia järviä ja lampia, 2 600 km virtoja, 1 300 km vaellusreittejä ja 560 km teitä. Se on tunnettu vaihtelevasta kasvillisuudestaan: muun muassa mammuttipetäjistä, huikeista vuoristonäkymistä sekä nopeasti vaihtuvasta säästä.
CLIL
Vuonna 2005 perustettiin Suomen vieraskielisen opetuksen yhdistys, SUVIKYKY ry tukemaan ja kehittämään CLIL-opetusta.
Yosemiten kansallispuisto
Maantiede
Mammuttipetäjiä kasvaa puistossa kolmella eri alueella.
Pontikka
Historia
Pontikkaa on luultavasti valmistettu niin kauan kuin tislaus on tunnettu ja valtio on kieltänyt alkoholin kotipolton tai verottanut alkoholia. Tislaustaito tunnettiin jo muinaisessa Egyptissä ennen ajanlaskun alkua. Kreikkalainen filosofi Aristoteles viittasi tislaukseen vuonna 350 eaa. Intiassa tiedetään tislatun viinaa vuosien 500–300 eaa. aikoihin. Alkoholin kaikkein varhaisimmista valmistuskielloista ei ole säilynyt tietoa, mutta jo muinaisessa Mesopotamiassa oli vaihtelevia alkoholikieltoja. Euroopassa jotkin maat olivat rajoittaneet viinan valmistusta tai alkaneet verottaa sitä vuoteen 1500 mennessä, ja sen seurauksena laittomasta pontikan valmistuksesta tuli yleistä kautta Euroopan.
Yosemiten kansallispuisto
Maantiede
Yosemitenlaakso on vain yksi sadasosa koko puistoalueesta, mutta suurin osa vierailijoista käy vain siellä. El Capitan, tunnettu graniittikallio, on yksi maailman suosituimmista kalliokiipeilykohteista. Toinen alueen tunnetuista vetonauloista on puolikkaan kupolin muotoinen graniittikallio Half Dome.
Pontikka
Suomessa
Kotipolttoisen viinan valmistustaito levisi Suomessa 1500-luvulta lähtien. Etenkin vanhoina aikoina pontikka tehtiin viljasta tai perunasta. Valtiovallan ajoittaiset yritykset rajoittaa sen valmistamista kohtasivat runsaasti vastarintaa.
Viinanpoltto oli ollut talonpoikien oikeus, kunnes kotipoltto kiellettiin Suomen suuriruhtinaskunnassa vuonna 1866. Kieltolain aikana 1919–1932 kotipoltto metsissä oli kannattavaa liiketoimintaa, vaikka poliisi jahtasikin salapolttajia ahkerasti. Kieltolain jälkeenkin pontikkaa tehtiin maaseudulla yleisesti 1960-luvulle saakka. Suomalaisina pontikkapitäjinä muistetaan erityisesti Kitee, Haapavesi, Kinnula, Pihtipudas ja Vöyri.
Yosemiten kansallispuisto
Nimen synty ja historia
Alueen ympärillä aikoinaan asunut Miwok-intiaaniheimo piti nykyisellä Yosemiten alueella elänyttä heimoa vaarallisena ja väkivaltaisena ja kutsui heitä nimellä Yosemite, joka tarkoittaa miwokin kielellä "he jotka tappavat". Yosemite-heimo itse käytti asuinalueestaan nimeä Ahwahnee. Laaksolle nimen antanut Mr. Bunnell luuli, että Yosemite tarkoittaa harmaakarhua.
Pontikka
Suomessa
Pontikan tislaus siirtyi Suomessa 1960-luvulta alkaen metsistä kaupunkeihin. Kun pientislausvälineitten myynti ja markkinointi kiellettiin, tislaaminenkin hiipui. Pontikan keitto on Suomessa 2010-luvulle tultaessa lähes tyrehtynyt, ja sitä harjoitetaan nykyään enää lähinnä harrastusmielessä. Pontikan valmistusta ei Suomessa enää pidetäkään alkoholipoliittisena ongelmana.
Valmistus
pienoiskuva|Pontikan eli amerikkalaisittain moonshinen keittopaikka [[Kentuckyssä Yhdysvalloissa vuonna 1911.]]
Yosemiten kansallispuisto
Nimen synty ja historia
Toisen, vahvistamattoman, tarinan mukaan eräs tutkimusmatkailija tuli Yosemiteen ja näki kaksi intiaaniheimoa taistelemassa. Yhtäkkiä toinen heimo huusi "Yosemite! Yosemite!". Matkailija luuli, että metsän nimi oli Yosemite, joten hän merkitsi metsän nimeksi Yosemite.
Pontikka
Valmistus
Pontikan raaka-aineena voidaan käyttää mitä tahansa saatavilla olevaa ruoka-ainetta, joka saadaan käymään. Perusraaka-aineena käytetään usein viljasta valmistettuja maltaita, mutta myös esimerkiksi peruna, marjat, hedelmät ja maito kelpaavat. Pontikkaa tehdään esimerkiksi Kroatiassa viinirypäleistä tai luumuista, Egyptissä ohrasta, Unkarissa luumuista, aprikooseista tai kirsikoista, Intiassa munuaispuun hedelmistä tai kookospähkinöistä, Iranissa rusinoista, Irlannissa viljasta tai sokerista, Keniassa maissista tai kirjodurrasta, Laosissa riisistä, Mongoliassa hevosenmaidosta, Myanmarissa palmupuun mahlasta, Norjassa sokerista, Portugalissa medronhopuun mahlasta, Venäjällä perunoista tai sokerista, Sudanissa taateleista, Ugandassa banaaneista tai sokeriruo’osta, ja Yhdysvalloissa maissista tai sokerista. Suomessa pontikka tehtiin etenkin entisaikoina viljasta tai perunasta.
Aluksi raaka-aineet pestään puhtaaksi bakteereista ja siemenet poistetaan, sillä ne pilaisivat juoman maun. Raaka-aineet murskataan, jotta nesteet vapautuvat. Ennen kuin juoma alkaa käydä, sokeri täytyy erottaa raaka-aineista. Tämä tapahtuu eri tavoin raaka-aineesta riippuen; esimerkiksi vilja idätetään maltaaksi. Jos raaka-aineena käytetään puhdasta sokeria, tätä erottelua ei tarvitse suorittaa. Seos keitetään oikeassa lämpötilassa, jotta sokeri erottuisi. Jäähtyneeseen seokseen lisätään hiiva, ja mäskin eli veden, hiivan, sokerin ja maltaiden seoksen annetaan käydä. Käymisen tuloksena sokerista tulee reaktiotuotteina etanolia ja hiilidioksidia. Näin saadussa oluessa tai viinissä on alkoholia yleensä 2–15 tilavuusprosenttia.
Yosemiten kansallispuisto
Eläimet Yosemitessä
Yosemitessä elää esimerkiksi mustakarhuja, ilveksiä, peuroja ja pöllöjä. Lisäksi alueella elää myös pieniä nisäkkäitä, kuten jäniksiä ja oravia. Yosemiten viimeinen tunnettu harmaakarhu tapettiin vuonna 1920, eikä alueella enää ole harmaakarhuja. Myös esimerkiksi kaliforniankondori, joka oli yleinen vielä ensimmäisten eurooppalaisten saapuessa alueelle, on sittemmin hävinnyt Sierra Nevadan vuoristosta kokonaan. Tarhattujen lintujen palautus luontoon on aloitettu vuonna 2017.
Pontikka
Valmistus
Kun seos on käynyt loppuun, pontikankeittäjä siivilöi sen tislauspannuun. Seosta lämmitetään niin, että alkoholi alkaa haihtua. Alkoholiyhdiste etanolin haihtumislämpötila on 78 celsiusastetta, joten se haihtuu ennen vettä, jonka haihtumislämpötila on 100 astetta. Etanolihöyry nousee putkia pitkin keräysastiaan. Tisleen voi jakaa neljään osaan eli leikkaukseen. Ensimmäisessä leikkauksessa on myrkyllistä asetonia ja metanolia, jotka pitää heittää pois. Toinen leikkaus ei ole myrkyllistä, mutta se on pahanmakuista. Kolmas leikkaus on tisleen paras ja käyttökelpoisin osa. Monta kertaa tislaamalla saatava pontikka voi olla jopa 95-prosenttista alkoholia.
Vaaroja
Tekijän täytyy suojata käymässä oleva seos vaarallisilta bakteereilta ja homeelta, mutta käymisessä syntyneen hiilidioksidin täytyy kuitenkin päästä vapautumaan ilmaan. Yksi pontikankeiton vaaroista onkin käymisastian räjähtäminen kun paine kasvaa liian suureksi.
Koska pontikankeitto on laitonta, se houkuttelee rikollisia, jotka eivät välitä tuotteen turvallisuudesta vaan ajattelevat vain voittoja. Välinpitämättömästi valmistettu pontikka aiheuttaakin tiheään joukkokuolemia eri puolilla maailmaa.
Koska pontikankeittovälineet ovat usein heikkolaatuisia ja tekijät osaamattomia, pontikka jää toisinaan myrkylliseksi, kun asetonia ja metanolia ei osata poistaa tisleestä. Niiden nauttiminen voi johtaa pahoinvointiin, sokeutumiseen ja kuolemaan. Tislauslaitteet voivat myös helposti vuotaa tai räjähtää. Jos pontikkapannu on suuri, räjähdys voi surmata kaikki lähelläolijat. Myös tislausvälineiden kontaminoituminen aiheuttaa vaaran pontikan juojalle. Jos välineinä käytetään säiliöitä, joissa on säilytetty myrkyllisiä kemikaaleja, ne voivat tehdä juomasta myrkyllistä.
Essex-luokka
Essex-luokka oli Yhdysvaltain laivaston lentotukialusluokka, johon kuului 24 alusta. Luokka mahdollisti Yhdysvaltain nopeiden lentotukialusosastojen muodostamisen Tyynelle valtamerelle toisessa maailmansodassa, mikä lopulta johti Japanin antautumiseen. Alukset muodostivat laivaston rungon myös pitkälle sodan jälkeiseen aikaan aina Vietnamin sotaan saakka.
Alukset olivat periaatteessa suurennettuja ja paranneltuja Yorktown-luokan aluksia, ja niiden valmistuksen mahdollisti laivastosopimusten voimassaolon päättyminen.
Suurin sodan aikana tehty muutos aluksissa oli kevyen ilmatorjunnan merkittävä lisääminen. Alkusarjan alukset oli varustettu kahdeksalla neliputkisella 40 millimetrin tykillä, mikä nopeasti lisättiin kymmeneen. Suurimmillaan tykkien lukumäärä oli kahdeksantoista neliputkista 40 millimetrin tykkiä ja 35 kaksiputkista 20 millimetrin tykkiä.
Alukset
Alun perin tilattiin 32 alusta, joista 6 (CV50-CV55) peruutettiin 27. huhtikuuta 1945 jo ennen rakentamisen aloittamista ja kaksi (CV35 ja CV46) 12. elokuuta 1945 kölinlaskun jälkeen. USS Oriskanyn rakennustyöt keskeytettiin 1946 ja se valmistui suihkukonevarusteltuna vasta 1950.
Neljä alusta on säilytetty ja avattu yleisölle museolaivoina.
Pääoma (Marx)
pienois|Das Kapital. Ensimmäisen painoksen kansilehti 1867. pienois|Das Kapital 1-3 julkaistiin [[Saksan demokraattinen tasavalta|Saksan demokraattisessa tasavallassa kolmena sinikantisena niteenä vuonna 1971. ]] Pääoma: Poliittisen taloustieteen arvostelua (Das Kapital: Kritik der politischen Ökonomie) on Karl Marxin kirjoittama laaja talouden teoriaa käsittelevä kirja, Marxin pääteos, joka on kapitalismin sekä sen taloudellisten toimintojen ja teorioiden kriittinen analyysi.
Teoksen ensimmäinen osa julkaistiin vuonna 1867. Toinen ja kolmas osa ilmestyivät postuumisti Friedrich Engelsin toimittamina vuosina 1885 ja 1894. Pääoman neljänneksi osaksi kutsutun ja vuosina 1862–1863 kirjoitetun Theorien über den Mehrwert toimitti Karl Kautsky vuosina 1905–1910 julkisuuteen.
Suomeksi Pääoman ensimmäinen osa ilmestyi vuosina 1913–1918 O. W. Louhivuoren kääntämänä, toinen osa vuonna 1950 Mauri Ryömän kääntämänä ja kolmas osa vuonna 1976 Antero Tiusasen kääntämänä.
Vuosien 1857–1858 taloudelliset käsikirjoitukset eli Grundrisse (Grundrisse der Kritik der politischen Ökonomie) sisältää Karl Marxin kirjoituksia, joissa hän valmisteli Pääoma-teostaan. Grundrisse ilmestyi suomeksi vuonna 1986 Antero Tiusasen kääntämänä.
Kaarlo Hartiala
Kaarlo Jakob Waldemar Hartiala, entinen Hartman (12. lokakuuta 1919 Hancock, Michigan, Yhdysvallat – 25. syyskuuta 2009) oli suomalainen fysiologian professori ja Turun yliopiston rehtori ja kansleri.
Hartialan vanhemmat olivat rovasti Rafael Hartman ja Hilja Maria Wargelin. Hänen puolisonsa vuodesta 1943 oli lääkäri Airi Inkeri Järvinen. Hartiala aloitti oppikoulun Joensuun lyseossa 1929 ja kirjoitti ylioppilaaksi Käkisalmen yhteislyseosta 1938. Lääketieteen lisensiaatiksi hän valmistui 1947 ja tohtoriksi 1951. Hän oli jo 1948–1950 opiskellut Yhdysvalloissa Rockefeller-säätiön apurahalla.
Hartiala nimitettiin Turun yliopiston ensimmäiseksi fysiologian professoriksi vuonna 1955. Professorina hän toimi aina eläkkeelle jäämiseensä vuonna 1984 saakka. Hartiala toimi Turun yliopiston rehtorina 1970–1975 ja kanslerina 1975–1984. Hartiala tuli tunnetuksi dopingaineiden vastaisen työn kärkihahmona. Hän oli muun muassa mukana luomassa eurooppalaisille olympiakomiteoille yhteistä lääketieteellistä komiteaa 1980-luvulla. Hän toimi Suomen olympiakomitean hallituksessa 1968–1976 ja sen valtuuskunnan puheenjohtajana 1976–1984. Sittemmin hän oli Euroopan olympiakomitean liittohallituksessa ja Kansainvälisen olympiakomitean lääketieteellisessä komissiossa. Työskentelystään niin urheilun kuin tieteenkin parissa hänet palkittiin useasti.
Suomen Urheilulääkäriyhdistys jakaa artialan mukaan nimettyä stipendiä nuorille liikuntalääketieteen tutkijoille.
Lakeland Magic
Lakeland Magic on lakelandilainen koripalloseura, joka pelaa NBA:n kehityssarjassa. Se toimii NBA-seura Orlando Magicin farmijoukkueena.
Vuosina 2008–2017 seura tunnettiin nimellä Erie Bayhawks.
James Stirling (arkkitehti)
thumb|Cambridgen yliopiston historian tiedekunta
James Frazer Stirling (22. huhtikuuta 1926 Glasgow – 25. kesäkuuta 1992 Lontoo ) oli brittiläinen arkkitehti. Hän oli yksi huomattavimmista postmodernismin arkkitehdeista.
Stirling opiskeli vuodesta 1945 vuoteen 1950 arkkitehtuuria Liverpoolin yliopistossa. Vuonna 1956 hän perusti yhdessä James Gowanin kanssa arkkitehtitoimisto Stirling & Gowanin. Kaksikon tiet erosivat vuonna 1963. Vuonna 1971 Michael Wilfordista tuli toimiston osakas. Wilford oli työskennellyt toimistossa jo vuodesta 1960 lähtien. Stirlingin kuoltua vuonna 1992 Wilford otti arkkitehtitoimiston ohjat käsiinsä.
Stirlingin maine oli 1970-luvulle tultaessa jo vakiintunut, mutta Britanniassa hän ei juurikaan saanut työtehtäviä. Niinpä hän alkoi laajentaa repertuaariaan teräksen ja betonielementtien käyttöön. Hän käytti niitä Skotlannin Andrewsin yliopiston ja Runcornin asuntolan (Cheshire, Englanti) rakennuksissa, mutta joutui silti ensi sijassa suuntautumaan ulkomaille, 198-luvulla erityisesti Yhdysvaltoihin. Näissä töissä hän kiinnitti suurta huomiota uusien rakennusten sopeuttamiseen entisten joukkoon.
Stirlingille myönnettiin vuonna 1978 Alvar Aalto -mitali. Yhden maailman arvostetuimmista arkkitehtipalkinnoista, Pritzker-palkinnon, Stirling sai vuonna 1981. Hänet lyötiin ritariksi vuonna 1992.
Sanctum
Sanctum voi viitata seuraaviin asiohin:
Seppo Pehkonen
Seppo Pehkonen (s. 11. toukokuuta 1945) on helluntailaistaustainen ns. Toronton siunaus -liikkeen pastori. Hän on filosofian tohtori pääaineena fysiikka. Pehkosen väitöskirja käsitteli kiinteän aineen diffuusioilmiötä. Hän on kuitenkin jättänyt luonnontieteen vuonna 1973 ja toiminut vuodesta 1977 eri herätysliikkeiden tehtävissä, erityisesti kristillisessä lähetystyössä.
Pehkonen on toimittanut Avainsanoma-lehteä, joka teki lähetystyötä Neuvostoliiton alueella. Myöhemmin hän on toimittanut Näky-lehteä. Hän on toiminut pastorina Helsingin Siion-seurakunnassa ja Saalem-seurakunnassa sekä Porvoon helluntaiseurakunnassa.
Vuodesta 1999 lähtien Pehkonen on toiminut pastorina Helsingin Cityseurakunnassa. Cityseurakunnat voidaan luokitella helluntailaisuudesta irtaantuneeksi tunnustuskuntiin sitoutumattomaksi uuskarismaattisuudeksi, ja niillä on yhteyksiä Toronton siunaus -liikkeeseen. Vuodesta 2007 on Pehkonen toiminut Keravan City-seurakunnan vt. pastorina ja 2008 vuoden alusta pastorina. Keväällä 2009 Helsingin Cityseurakunta ja Elämän Sana Helsinki yhdistyivät ja muodostivat Elämän Sana City -seurakunnan. Myöhemmin Elämän Sana City muutti nimensä takaisin Helsingin Cityseurakunnaksi.
Pehkonen toimi Helsingin karismaattisen Logos-raamattukoulun rehtorina vuoteen 2006 asti. Logos-raamattukoulu lopetti toimintansa vuonna 2006 liian vähäisen osallistujamäärän vuoksi.
Seppo Pehkonen on vuoden 2008 alusta nimitetty uudelleen Näky-lehden päätoimittajaksi.
Hakim Nouira
Hakim Nouira (s. 25. kesäkuuta 1972) on tunisialainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelasi suurimman osan urastaan tunisialaisessa Espérancessa, jossa hän saavutti useita mestaruuksia.
Niva (lehti)
thumb|175px|Nivan etusivu vuodelta 1904. Niva oli Pietarissa Venäjällä vuosina 1870–1918 ilmestynyt kuvitettu viikkolehti. Se oli aikanaan Venäjän laajalevikkisin aikakauslehti (vuonna 1900 lehden levikki oli 235 000 kappaletta). Julkaisijana toimi Adolf Marx ja myöhemmin Marxin kustannusliike. Vuosina 1894–1916 ilmestyi erillinen kaunokirjallinen liite. Vuodesta 1891 lähtien lehden liitteinä julkaistiin myös venäläisten kirjailijoiden koottuja teoksia.
Norberto Rivera Carrera
Norberto Rivera Carrera (s. 6. kesäkuuta 1942) on meksikolainen katolisen kirkon kardinaali. Kardinaalina hän on toiminut vuodesta 1998 ja Méxicon arkkipiispana vuodesta 1995.
Nuoruudessaan Carrera on opiskellut muun muassa filosofiaa ja teologiaa paikallisessa pappisseminaarissa ja myöhemmin myös Roomassa. Kyseisessä kaupungissa hän sai myös pappisvihkimyksensä vuonna 1966 paavi Paavali VI:lta. Myöhemmin hän palasi kotiseudulleen seminaarin opettajaksi, ja 1985 silloinen paavi Johannes Paavali II kohotti hänet Tehuacánin piispaksi.
Vuoden 2005 konklaavissa Carrera mainittiin yhtenä mahdollisena paavikandidaattina, mutta hän ei tullut valituksi. Hän osallistui kardinaalin asemassa uuden paavin valintaan, ja lopulta konklaavi päätyi saksalaiseen Joseph Ratzingeriin, joka otti paavilliseksi nimekseen Benedictus XVI:n.
Naisten 25 metrin urheilupistooli ammunnan maailmanmestaruuskilpailuissa 2010
Naisten 25 metrin urheilupistoolin maailmanmestaruudesta ammuttiin 9. elokuuta 2010. Henkilökohtaisen kilpailun voitti Venäjän Kira Klimova tuloksella 788,8 (584+204,8) ja joukkuekilpailun Venäjä tuloksella 1745.
Aikataulu
Suluissa Suomen aika (EEST)
Ennätykset
Ennen MM-kilpailuiden alkua voimassa olleet maailmanennätykset:
Joukkuekilpailu
Joukkuekilpailun tulokset määräytyivät peruskilpailun tulosten perusteella.
Silja Ahonen
Silja Ahonen (s. 1988) on rytminen voimistelija. Hän on vuoden 2011 rytmisen voimistelun suomenmestari ja Suomen voimistelumaajoukkueen jäsen. Hänen kasvattajaseuransa on Hämeenlinnan Voimisteluseura. Nykyään Ahonen ei kilpaile mutta valmentaa.
Rob Krier
Rob Krier (oikealta nimeltään Robert Krier, s. 10. kesäkuuta 1938 Grevenmacher) on luxemburgilainen arkkitehti, kaupunkisuunnittelija ja kuvanveistäjä.
Krier opiskeli arkkitehtuuria Münchenin teknillisessä yliopistossa vuodesta 1959 vuoteen 1964. Valmistuttuaan hän työskenteli Oswald Mathias Ungersin kanssa Kölnissä ja Berliinissä vuosina 1965–1970 sekä Frei Otton kanssa Berliinissä ja Stuttgartissa. Vuodesta 1973 vuoteen 1975 Krier työskenteli Stuttgartin yliopiston arkkitehtuurin laitoksella. Vuosina 1976–1998 hän oli arkkitehtuurin professori Wienin teknillisessä yliopistossa. Oman arkkitehtitoimistonsa Krier perusti vuonna 1976 ja piti sitä vuoteen 1994 saakka. Sen jälkeen hän on suunnitellut muun muassa yhdessä saksalaisen Christoph Kohlin kanssa.
Kyōsuke Hamao
Kyōsuke ”Mao” Hamao (, s. 25. kesäkuuta 1991 Tokio, Japani) on japanilainen näyttelijä, malli ja esiintyjä. Ikäisekseen Mao on saavuttanut paljon. Häntä on kuvailtu ”nuoreksi lupaavaksi esiintyjäksi”.
Mao tunnetaan esimerkiksi roolistaan elokuvassa Takumi-kun Series: Niji iro no Garasu (2009), jossa hän esitti toista pääosaa. Sen lisäksi hän on esiintynyt TV-sarjoissa ja lavalla musikaalissa The Prince of Tennis.
Mao pitää tenniksen pelaamisesta ja nimeää itsensä hyväksi siinä. Sen lisäksi hän harrastaa golfin peluuta ja satunnaisesti surffausta. Hän sanoo olevansa voimakkaasti tupakointia vastaan.
Likainen puolitusina
Juoni
Suomen armeijalle ollaan tuomassa säilytettäväksi jalkapallon muotoista pommia, jota tullaan käyttämään Suomessa kuvattavassa ulkomaisessa elokuvassa. Tämä niin kutsuttu ”pallopommi” kuitenkin katoaa kuljetuksen aikana, ja sitä etsimään lähetetään viisi kertausharjoituksiin myöhässä tullutta miestä – Aaro Vierumäki (Ilmari Saarelainen), jalkapalloilija Mape Liukkonen (Allan Tuppurainen), toimitusjohtaja Oskari Tertsunen (Tauno Karvonen), yövartija Piippola (Matti Ruohola), sekä rekkakuski Reiska Mellberg (Visa Mäkinen). Mukaan tulee myös Mellbergin mukana tullut liftari Pirjo (Titta Jokinen). Majuri Auerin (Kauko Helovirta) käskystä joukkoa johtaa vääpeli Kyllijoki, ”Kylli-Setä” (Tenho Saurén).
Ennen operaation alkua toimitusjohtaja Tertsunen löysi tietämättään pallopommin matkansa varrelta. Mape luulee palloa omakseen ja ottaa sen talteen. Likainen puolitusina kiertää kaupungin ja sen lähiympäristön Reiskan pakettiautolla tutkien jokaisen löytämänsä jalkapallon urheiluliikkeitä ja naisten jalkapallo-ottelua myöten, tietämättä että heidän etsimänsä jalkapallon muotoinen pommi on koko ajan heidän matkassaan. Turhien etsintöjen turhauttama Mape ”haistattaa pitkät koko pommille”, ja joukko palaa päämajaan, mikä on kaupungin erään hotellin huoneessa. Operaationjohtaja vääpeli Kyllijoki kuitenkin ilmoittaa löytäneensä pallon tällä aikaa, ja sen kunniaksi joukko järjestää juhlat, joissa juodaan limonadia ja syödään jäätelöä.
Karjalan palautus (kirja)
Karjalan palautus on Pro Karelian -yhdistyksen pääsihteerin,kauppatieteiden maisteri Veikko Saksin kirjoittama kirja, joka käsittelee Karjalan palautuskysymystä. Kirja on saanut julkisuutta myös Venäjällä Rossijskaja gazeta -lehdessä. Kirja sisältää taloudellisia suunnitelmia siitä, miten Karjalan palautus ei tulisi maksamaan Suomelle liikaa infrastruktuurimenoihin tarvittavina kustannuksina, vaan miten Karjalan palautus saataisiin Suomen valtiontaloudelle tuottavaksi investoinniksi.
Likainen puolitusina
Juoni
Elokuvan loppukohtauksessa majuri Auer palkitsee kertausharjoitukseen tulleet miehet mansikkaleivoskahveilla. Toimitusjohtaja Tertsunen lupautuu korvaamaan operaation aiheuttamat vahingot laittamalla ne ”Tertsusen firman piikkiin”. Kasarmin pihalla joukkoa vastaan pomppii jalkapallo, ja Mape ei voi olla näyttämättä jalkapalloilutaitojaan. Hänen banaanipotkunsa menee kenraalin ikkunasta sisään, ja kaikki pakenevat juosten paikalta vääpeli Kyllijokea ja majuri Auerta myöten.
Alapajevsk
Alapajevsk on kaupunki Sverdlovskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Uralin itäreunalla Alapaiha- ja Neiva-jokien yhtymäkohdassa 180 kilometriä Jekaterinburgista koilliseen. Kaupunki on Alepajevskin piirin keskus sekä Jekaterinburgista Seroviin ja Nižni Tagiliin johtavien rautateiden risteyspaikka. Asukkaita on 37 857 henkeä (vuonna 2015).
Likainen puolitusina
Arvioita
Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano antaa Likaiselle puolitusinalle tähtien sijasta pommin, mikä vastaa sanallista arviota ”täysin epäonnistunut tekele”.
Alapajevsk
Paikalla sijainnut Alapaihan kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1639. Vuonna 1704 paikkakunnalle ryhdyttiin rakentamaan metallitehdasta. Vuonna 1781 Alapajevskista tuli kaupunki.
Kaupungissa on metalli- ja koneenrakennusteollisuutta. Kotiseutumuseon lisäksi Alapajevskissa toimii siellä lapsena asuneelle säveltäjä Pjotr Tšaikovskille omistettu museo.
Karjalan palautus (kirja)
Venäjän Federaation virallisessa lehdessä Rossijskaja gazetassa, myös Suomesta usein kirjoittavan toimittajan Nadežda Sorokinan laatiman artikkeli oli otsikoitu Suomalaiset haluavat palauttaa Karjalan, suomalaiset revansistit haluavat palan venäläistä maata. Suomen valtion virallinen kanta on se, että rajakysymys on ratkaistu Moskovan välirauhansopimukseen 1944 perustuen Pariisin rauhansopimuksella 1947.
GP3 Monacon Grand Prix
GP3 Monacon Grand Prix oli GP3-sarjan osakilpailu, joka ajettiin vuonna 2012 Monacon katuradalla Monacossa.
Suomalaisista Aaro Vainio voitti ensimmäisen lähdön startattuaan kisaan paalupaikalta. Voitto oli Vainion uran ensimmäinen GP3:ssa.
Kilpailu oli alustavasti mukana ensimmäisen kerran kauden 2011 kisakalenterissa, mutta tilanpuutteen vuoksi se jouduttiin perumaan kun varikkoalueelta ei löytynyt tarpeeksi tilaa GP3-autoille.
Oe
Oe, Œ tai Ōe voi viitata ainakin seuraaviin:
Heikkilän koulu
Heikkilän koulu on Kirkkonummen Jolkbyssä sijaitseva ala-aste. Koulu on hyvinkin pieni, mutta toimii silti kahdessa eri rakennuksessa. Päärakennuksessa on 3–6 luokat ja sivurakennuksessa on 1–2 luokat. Koulussa on myös erityisopettaja. Koulussa on 171 oppilasta (2018).
Ostroh
Ostroh on läntisessä Ukrainassa Rivnen alueen eteläosissa sijaitseva historiallisesti merkittävä kaupunki. Se sijaitsee pohjoiseen laskevan Horynjoen varrella, joka on Dneprin tärkeän sivuhaaran Pripetin merkittävä haarauma.
Historiaa
thumb|left|210px|Muurein suojattu luostarialue on Ostrohin tärkeimpiä historiallisia rakennuskohteita. thumb|left|210px|Ostrohin linnan jäänteitä. thumb|left|160px|Ostrohin Raamatun nimilehti (vuodelta 1581).
Paikkakunta mainitaan historiallisissa kronikoissa jo vuonna 1100. Paikkakunta siirtyi 1300-luvun jälkipuoliskolla Liettuan suuriruhtinaskunnan osaksi. Kaupunki on saanut nimensä ortodoksisesta Ostrozkin (Ostrogski) ruhtinassuvusta, joka rakennutti sinne linnan ja luostarin. Kaupungista tuli tärkeä kultturin, uskonnon ja talouden keskus. Kaupunkioikeudet paikkakunta sai 1528. Kaupunkiin perustettiin 1570-luvulla ortodoksinen Ostrohin akatemia ja kirjapaino, jossa kirjanpainaja Ivan Fjodorovin johdolla painettiin muun muassa 1581 ensimmäinen sekä Vanhan että Uuden testamentin sisältänyt Raamattu kirkkoslaavilla (Ostrohin Raamattu). Kaupunki menetti kuitenkin seuraavan vuosisadan aikana keskeisen asemansa maan uskonnollisessa ja kulttuurielämässä valtakunnan eliitin puolalaistumisen ja katolistumisen myötä.
1600-luvun puolivälissä kaupungin linnoitus ja kirkko tuhottiin taisteluissa. Puolan vuoden 1793 jaossa paikkakunta siirtyi osaksi Venäjän keisarikuntaa.
Nykyään kaupungissa toimii muun muassa meijeri, olutpanimo, asvalttiasema ja tiilitehdas sekä ratakiskojen korjauspaja. Korkea-asteen opetus aloitettiin uudelleen vuonna 1994, ja kaupungissa on nykyään yksi Ukrainan yliopisto-opetusta antavista oppilaitoksista.
Hallinto ja väestö
Ostroh on hallinnollisesti suoraan aluehallinnon alainen. Asukasluvuksi arvioitiin vuoden 2011 alussa 15 528. Ostroh on maaseutuvaltaisen Ostrohin piirin (88 938 as.) hallintokeskus.
Kaikenlaisia karkulaisia
Kaikenlaisia karkulaisia oli Visa Mäkisen kolmas pitkän elokuvan ohjaus. Elokuvan ensi-ilta oli Porin Jaarli-teatterissa 20. elokuuta 1981.
Vastaanotto
Helsingin Sanomien Helena Ylänen piti elokuvaa pitkäpiimäisenä veijarihupailuna, jossa ammattikäsikirjoittaja Jussi Tuomisesta huolimatta ”ei ole huumoria, ei ole hulluutta, ei edes leikkiä. Kallista filmiä vain tuhlaantuu.” Video-oppaassa vuodelta 1994 Kari Hintikka kehotti kiertämään elokuvan kaukaa, vaikka se onkin hänestä Mäkisen parhaasta päästä. Hän antoi sille yhden tähden viidestä.
Kuubanlauluturpiaali
Kuubanlauluturpiaali (Ptiloxena atroviolacea) on Kuuban kotoperäinen varpuslintu. Sen elinympäristön ala on noin 107 000 neliökilometriä.
Keski-Veiksel-kausi
Keski-Veiksel-kausi on viime jääkauden keskivaihe Pohjois-Euroopassa noin 74 000–24 000 vuotta sitten.
Kauden alussa oli hyvin kylmä vaihe, jolloin jäätiköt levisivät laajalle Euroopassa, Suomenkin yli. Tämän "varhaisen pleniglasiaalin" jälkeen seurasi kylmien ja lämpimien vaiheiden vuorottelua noin 59 000–24 000 vuotta sitten kaudella, jota kutsutaan monesti nimellä happi-isotooppivaihe 3 (MIS 3, OIS 3). Lämpiminä kausina mm. Dordognen jokilaaksossa Ranskassa yleistyi saksanhirvi peuran kustannuksella. . Tämän kauden alussa oli Siperian pohjoisosissa lämpimämää kuin nyt. Nykyihmisen arvellaan levittäytyneen Eurooppaan jonain Keski-Veikselin lämpimänä kautena ja syrjäyttäneen neandertalinihmisen.
Ilmaston yleinen kehitys oli tällä kaudella viilenemään päin.
Ilmaston vaihtelu
Etelä-Bulgariassa oli keski-Veikselin kylminä kausina lähinnä kuivaa aroa ja jonkin verran puita. Kosteina kausina metsä levittäytyi laajemmalle, mutta silti oli paljon aroa.
Keski-Veikselin stadiaalit
Ennen Hengelo-interstadiaalia 45 000 vuotta sitten olleena kylmänä kautena mannerjään arvioidaan peittäneen lähinnä Ruotsin ja Norjan Skandit sekä Lapin suunnilleen Oulun korkeudelle asti. Polaariaavikko ulottui Itämeren eteläosiin, Etelä-Tanskaan ja Keski-Englantiin. Tämän eteläpuolinen arotundra ulottui Etelä-Ranskaan, Alpeille, Pohjois-Unkariin ja Pohjois-Italiaan asti.
Vuosikeskilämpötila laski Keski-Euroopassa, Ukrainassa, Balkanilla ja Pohjois-Euraasian nykyisellä taigalla sekä Beringiassa noin 5–10 °C, Joidenkin Alaskan seuduilla olevian Beringian alueiden keskilämpötilat olivat samoja tai korkeampia kuin nyt. GS12 on luultavasti sama kuin kylmä Hasselo-stadiaali. Beringia oli laajalti GS12:n aikaan 3–9 astetta viileämpi kuin jääkauden huippukaudella, Keski-Alaskassa noin 6 astetta viileämpi nimenomaan alenpien talvilämpötilojen takia. Euraasian vuotuinen sademäärä oli laajoilla alueilla 90–120 mm alempi kuin nyt. Metsää oli Euroopassa eniten Venäjällä, Valko-Venäjällä ja Ukrainassa
Keski-Veikselin interstadiaalit
MIS 3 -kauden alussa n. 45 000–35 000 vuotta sitten oli yksi tai useampia hyvin lämpimiä interstadiaaleja. Tällöin nykyihminen levittäytyi Eurooppaan. Pohjois-Amerikan mannerjäätikkö oli melko laaja. Pohjois-Siperia oli kauden alussa kesällä lämpimämpi, koska Maan akseli oli nykyistä enemmän kallellaan, ja toisaalta merenpinta alhaalla. Tämä mahdollisti vaivaiskoivun ja männyn kasvamisen aina nykyään arktisella Wrangelinsaarella asti, jossa noin 38 000 vuotta sitten eli jopa villasarvikuonoja.
Lämpimänä Hengelo-interstadiaalina n. 40 000 vuotta sitten mannerjäätikkö oli Ruotsin ja Norjan Skandeilla sekä Pohjois-Lapissa. Keski-Euroopassa Belgiaan asti kasvoi avointa puistoa ja tämän pohjoispuolisella jäättömällä alueella laajalti pensastundraa. Etelä-Ranskassa, Italiassa ja Balkanilla kasvoi laajalti lehtimetsiä.
Nykyistä lämpimämpää Arktiksessa
Suomessa Soklissa oli heinäkuussa 14,4 c, mikä oli lämpimämpää kuin nykyään. .
Keski-Veikselin lämpökautta sanotaan Venäjällä Karginskiy-vaiheeksi. Havumetsävyöhykkeen lehtikuusipitoinen "valkea taiga" esiintyi Zakharova Russokha -joen altaassa Karginskin ensimmäisessä lämpövaiheessa 50 000–45 000 vuotta sitten. Karginskiy-vaiheen lämpimässä maksimissa Malaya Kheta-vaiheessa noin 42 000–35 000 BP metsä eteni Taymyrin niemimaan itäosien alamailla nykyistä pohjoisemmaksi. Pohjoista metsää esiintyi vielä Karginskiyn viimeisessä vaiheessa 30 000–25 000 vuotta sitten.
Siperian jäätyneistä mammuteista ja muista eläimistä kolme on ajoitettu suunnilleen aikaan 42 000–37 000 vuotta sitten, jolloin oli Karginskiyn lämpöhuippu. Nämä ovat Selerikan hevonen, Shandrinin mammutti ja Dima. Myös Berezovkan mammutti kuoli radiohiiliajoitusten mukaan noin 48 000–40 000 vuotta sitten. Onko tämä systemaattinen ajoitusvirhe, kertooko se tuon ajan mammuttien suuremmasta kuolleisuudesta vai mammuttien suuremmasta määrästä silloin, ei osata sanoa.
Decima (pelimoottori)
Decima on Guerrilla Gamesin kehittämä pelimoottori, joka on kehitetty Killzone: Shadow Fall peliin. Moottoria on kehitetty eteenpäin Horizon Zero Dawn -peliä varten. Killzone Shadow Fall -pelissä yhtiö aloitti GPGPU-laskennan hyödyntämisen pelimoottorissa.
Moottoria on käytetty myös muiden yritysten peleissä Until Dawn ja Death Stranding.
Nikolai Sologubov
Erikoisena tapahtumana voidaan pitää Sologubovin menoa Yhdysvaltain joukkueen pukuhuoneeseen jääkiekon loppuottelussa Squaw Walleyn olympialaisissa vuonna 1960. Kisat pidettiin ohuessa ilmanalassa ja amerikkalaispelaajat näyttivät väsyneiltä, joten kielitaidoton Sologubov osoitti amerikkalaispelaajien tarvitsevan happea. Amerikkalaispelaajat noudattivat neuvoa ja nousivat 3–4-tilanteesta 9–4-voittoon.
Sologubov pelasi jääkiekon maailmanmestaruuskisoissa vuosina 1955–1961 ja 1963 sekä olympiakisoissa 1956 ja 1960. Hän pelasi jääkiekkoseuroissa TsSKA Moskova ja SKA Kalinin.
Real Friends
Real Friends on yhdysvaltalainen vuoden 2007 tammikuussa perustettu pop-punkyhtye Tinley Parkista, Illinoisista. Yhtye on julkaissut neljä EP:tä ja yhden studioalbumin. Tällä hetkellä yhtyeen levy-yhtiönä toimii Fearless Records.
Keralan takavedet
thumb|200px|Kartta [[Keralan takavesistä]] Keralan takavedet ovat toisiinsa liittyneiden murtovesikanavien, järvien, estuaarien ja jokien verkosto Keralan osavaltiossa eteläisessä Intiassa. Verkostoon sisältyy 1 500 kilometriä ihmisen ja luonnon tekemiä kanaaleja, jotka ovat yhteydessä viiteen suureen järveen (mukaan lukien Ashtamudi Kayal ja Vembanad Kayal). Vesistöön laskee 38 jokea, joista kaikki paitsi kolme saavat alkunsa Länsi-Ghatien vuorilta. Takavedet muodostuivat meren aaltojen ja jokien virtausten kuljettaman sedimentin myötä, joista muodostui saaria jokien suille Arabianmeren rannalle.
Real Friends
Historia
Kyle Fasel ja Dave Knox perustivat yhtyeen vuonna 2008. Dan Lambton liittyi pian yhtyeen solistiksi ja Eric Haines kitaristiksi. Brian Blake luki Twitteristä, että yhtye haki rumpalia ja otti yhteyttä. Loppuvuonna 2013 yhtye ilmoitti levytyssopimuksestaan Fearless Recordsin kanssa ja suunnitelmistaan julkaista studioalbumi seuraavana vuonna. Real Friends julkaisi ensimmäisen studio albuminsa, mikä kantoi nimeä "Maybe This Place Is The Same And We're Just Changing", 22. heinäkuuta 2014. Albumi debytoi Billboard 200 - listalla järjestysnumerolla 24.
Sergei Nemtšinov
Sergei Nemtšinov (s. 14. tammikuuta 1964, Moskova) on entinen venäläinen jääkiekkoilija. Hänet valittiin Neuvostoliiton ja Venäjän jääkiekon kunniagalleriaan vuonna 1990.
Saavutukset
Sergei Nemchinovin vierailun aikana Turkmenistaniin harjoitettiin intensiivisiä harjoituksia Turkmenistanin miesten kansallisen jääkiekkojoukkueen kanssa. Sitten hän aloitti Turkmenistanin maajoukkueen valmennushenkilöstön kanssa ja on jo laatinut suunnitelman Turkmenistanin jääkiekkoilijoiden valmistelusta vuoden 2020 IIHF: n maailmanmestaruuskilpailun divisioonalle III.
Arabia Petraea
Maantiede
Arabia Petraean provinssin pääalue sijaitsi nykyisen Jordanian alueella. Se käsitti myös nykyisen Israelin eteläosan Kuolleestamerestä etelään sekä ulottui Egyptiin Siinaille sekä Saudi-Arabian rannikolle. Nimestään huolimatta siihen kuului vain vähän nykyistä Arabian niemimaata. Arabia Petraean naapuriprovinssit olivat alun perin lännessä Aegyptus, luoteessa Judaea ja pohjoisessa Syria. Idässä ja etelässä Arabia Petraea rajautui Akabanlahteen ja Arabian aavikkoon. Provinssin pääkaupunkina toimi alun perin Petra ja myöhemmin Bostra.
Kaupunkeja
Arabia Petraean roomalaisaikaisia kaupunkeja ja muita asutuksia olivat muun muassa (suluissa latinankielinen nimi, mikäli eri):
Historia
Arabia Petraean provinssi perustettiin vuonna 106, kun keisari Trajanus liitti nabatealaisten valtakunnan Roomaan. Nabatealaisten kuningaskunta sijaitsi tärkeiden kauppareittien varrella, jota pitkin kulki muun muassa mausteita. Nabatealaiset mainitaan historiallisissa lähteissä ensimmäisen kerran vuonna 312 eaa. paimentolaisina. Myöhemmin nabatealaiset vaurastuivat ja perustivat useita kaupunkeja, muun muassa Petran ja Bostran.
Nabatealaisten alueen lisäksi Arabia Petraeaan liitettiin myös eteläosa aiemmasta Syrian provinssista. Samalla sen osaksi tuli osa Dekapoliin kaupungeista, ainakin sen itäisimmät kaupungit Dion, Filadelfeia ja Gerasa. Provinssi sai lisänimensä Petran kaupungista.
Provinssi oli olemassa perustamisestaan Rooman valtakunnan lopulle saakka, ja näin myös valtakunnan ollessa laajimmillaan Trajanuksen kauden lopussa vuonna 117. Jossakin välissä provinssin eteläosa kuitenkin liitettiin Syria Palaestinan provinssiin, jonka jälkeen Arabian provinssin alue oli näin aiempaa pienempi. Vuodesta 293 Arabian provinssi kuului Oriensin diokeesiin. 300-luvulla se tuli osaksi Oriensin prefektuuria. Rooman valtakunnan jaon jälkeen vuodesta 395 provinssi oli osa Itä-Roomaa ja kuului edelleen samoihin prefektuuriin ja diokeesiin.
Aleisk
Aleisk on kaupunki Altain aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Obiin laskevan Alei-joen rannalla 125 kilometriä Barnaulista lounaaseen. Kaupunki on Aleiskin piirin keskus. Sen läpi kulkee Barnaulin ja Semipalatinskin välinen rautatie (Aleiskajan asema). Asukkaita on 28 500 henkeä (vuonna 2008).
Arabia Petraea
Historia
Tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:
Sociedade Esportiva Palmeiras
Sociedade Esportiva Palmeiras, paremmin tunnettu pelkästään nimellä Palmeiras, on São Paulon kaupungissa Brasiliassa toimiva urheiluseura. Tunnetuksi se on tullut jalkapallojoukkueestaan.
Aleisk
Vuonna 1939 perustettu kaupunki on maatalousalueen keskus, jossa on lähinnä elintarviketeollisuutta.
Arabia Petraea
Historia
Arabian provinssin lisäksi roomalaiset tunsivat myös Saban kuningaskunnan nimellä Arabia Felix eli ”Onnellinen Arabia”.
Jack Walker (jääkiekkoilija)
John Phillip ”Jack” Walker (29. marraskuuta 1888 Whitefish River Valley, Ontario, Kanada – 16. helmikuuta 1950) oli kanadalainen jääkiekkohyökkääjä. Hän edusti NHL:n edeltäjäliigassa NHA:ssa Toronto Blueshirtsia vuosina 1912–1915 sekä NHL:ssä Detroit Cougarsia vuosina 1926–1928. Walker pelasi myös Seattle Metropolitansissa PCHA:ssa sekä Victoria Cougarsissa WCHL:ssä. Walker voitti uransa aikana Stanley Cupin kolmessa eri seurassa. Hänet nimitettiin Hockey Hall of Fameen vuonna 1960.
Purjelentokone
thumb|300px|[[DG Flugzeugbau DG-800 -purjelentokone lennolla.]] Purjelentokone (myös liitokone tai purjekone) on ilmaa raskaampi ilma-alus, jolla lennettäessä hyödynnetään nousevia lämpimiä ilmavirtauksia eli termiikkejä, rinnetuulia ja aaltovirtauksia.
Purjekoneet hinataan ilmaan yleensä moottorilentokoneen tai vintturin, joskus myös auton avulla. Ennen saatettiin käyttää vuoristoisella seudulla myös ihmisvoimin venytettyä kumiköyttä, jolla saatiin riittävä korkeus ja voitiin hyödyntää rinnetuulia. 1930-luvulla koulutukseen käytettiin tätä menetelmää muuallakin, lentojen kestot olivat tällöin vain kymmeniä sekunteja ja lento tapahtui lähellä maanpintaa. Tuolloin ei tunnettu kaksipaikkaisia liitokoneita ja oppilaan ensimmäinen yksinlento oli ensimmäinen liitolento.
Joissakin purjekonemalleissa on pieni moottori lentoonlähtöä tai pelkkää kotiinpaluuta varten. Jotta purjelentokoneen liito olisi moottorin sammuttamisen jälkeen mahdollisimman pitkä, moottori vedetään koneen rungon sisään nousun jälkeen. Samasta syystä on monien purjekoneiden nokassa sähkömoottorit, niin sanotut FES-, eli Front electric sustainer -järjestelmät, joissa propellin lavat taittuvat runkoa vasten. Itsestarttaavat tai paluumoottorilla varustetut koneet luokitellaan voimanlähteestä huolimatta purjekoneiksi. Moottoripurjelentokoneessa (MoPu) moottori ei ole sisäänvedettävä ja sen purjelento-ominaisuudet ovat yleensä heikohkot.
Ilmaa raskaamman ilmailun aloitus
thumb|Laskeutuva Horsa-liitokone. Alkeellinen purjelentokone on liitokone, joka lentää esim. katapultilla laukaistuna vuoren rinteeltä. Otto Lilienthalin liitokoneet olivat tätä tyyppiä. Lilienthalin koneet muistuttivat Leonardo da Vincin hahmottelemaa liitokoneen ideaa. Liitokone jalostui 1900-luvun lopulla riippuliitimiksi.
thumb|Vakioluokan purjekone LS-4.
Tyypit
Purjekoneita on sekä yksi- että kaksipaikkaisia ja moottoripurjekoneita. Koulukoneet, joilla koulutetaan uusia lentäjiä, ovat nykyään aina kaksipaikkaisia. Purjekoneet jaotellaan kilpailuluokkien mukaan seuraavasti :
Liito-ominaisuudet
Purjekoneiden liito-ominaisuudet ovat äärimmäisen hyvät. Tyypillinen lentokoneen liitokykyä kuvaava nostovoiman ja vastuksen suhde (L/D), eli liitoluku on moderneilla konetyypeillä yli 40 ja niin sanotuilla avoimen luokan koneilla jopa yli 60. Liitoluku kertoo matkan, jonka purjekone liitää kilometrin korkeudesta tasaisesti parhaan liitoluvun nopeudella. Tällaisiin suoritusarvoihin on päästy minimoimalla koneen aiheuttama aerodynaaminen vastus: pitkä ja kapea runko, pitkät siivet, optimoitu muototarkka siipiprofiili, sileä pinta, sisäänvedettävä laskuteline jne.
Hyvien liito-ominaisuuksien vuoksi purjekoneissa käytetään lentojarruja laskeutuessa. Lentojarrut heikentävät siiven nostetta, jolloin purjekone vajoaa nopeammin. Lentojarrujen säätelyllä purjekone voidaan tuoda helposti haluttuun laskeutumispisteeseen.
Mittaristo
thumb|upright=0.72|Tyypillinen purjekoneen mittaritaulu. Nykyaikaisen purjekoneen mittaristossa on yleensä nopeusmittari, korkeusmittari, mekaaninen ja sähköinen variometri (nousu- ja laskunopeusmittari) sekä kompassi. Yhä useammassa koneessa on myös GPS-vastaanotin. Suorituskykyisistä (ns. tehokone) purjekoneista löytyy lähes aina myös lennontallennin, jonka tallenteen nojalla voidaan vahvistaa ennätyksiä ja kilpailusuorituksia. Muusta lentoliikenteestä poiketen suomalaisissa ja muissa eurooppalaisissa purjekoneissa käytetään metrisiä mittareita (nopeusmittari km/h-, korkeusmittari m- ja variometri m/s-asteikoilla).
Valmistus
Liitokoneet olivat 1930-luvulla puuta ja kangasta kehittyen nykyisen kaltaiseen muotoonsa samaan aikaan. Kerhorakentaminen oli tapa hankkia lentokoneita halvemmalla 1950-luvulle asti. Eräissä maissa, muun muassa Puola, Ranska ja Neuvostoliitto, valtio subventoi purjelentoharrastusta ja kerhot saivat ilmaisia koneita. Tämä oli omiaan vähentämään kerhorakentamista. Metalli- ja vanerirakenteet yleistyivät 1950-luvulla. Lasikuiturakenteet valtasivat alaa 1960-luvun alusta alkaen.
Purjekoneet tehdään nykyään pääasiassa lasi- ja hiilikuidulla vahvistetusta lujitemuovista. Myös joitakin alumiinirakenteisia koneita on edelleen tuotannossa.
Saksa on purjekonevalmistuksen johtava maa, ainoastaan Puolassa, Liettuassa, Slovakiassa ja Etelä-Afrikassa on Saksan lisäksi mainittavaa purjekonevalmistusta. Saksalaisia tehtaita ovat: Alexander Schleicher GmbH & Co, DG Flugzeugbau GmbH (omistaa myös yhtiön Rolladen-Schneider Flugzeugbau GmbH) ja Schempp-Hirth GmbH. Suomessa purjelentokoneita on kehittänyt esimerkiksi Polyteknikkojen Ilmailukerho, jonka kehittämiä koneita ovat muun muassa PIK-3, PIK-5, PIK-16 Vasama ja PIK-20. Viimeksi mainittu voitti Räyskälän MM-kisoissa 1976 kolme ensimmäistä sijaa ja sitä valmistettiin kaiken kaikkiaan yli 400 yksilöä eri malleina.
Suomessa suurimman osan purjekoneista omistavat ilmailukerhot, joilta kerhon jäsenet vuokraavat koneensa. Myös koneiden huollot tehdään pääosin kerhojen jäsenistön voimin.
Siemens IT Solutions and Services
Siemens IT Solutions and Services on globaali, Siemens AG:n omistama IT-palvelutalo. Suomessa Siemens IT Solutions and Services Oy on toiminut itsenäisenä yhtiönä heinäkuusta 2010 asti. Yhtiö toimittaa tietotekniikan ulkoistuspalveluja ja ratkaisuja teollisuuteen, energia-alalle ja julkisen sektorin organisaatioille. Yhtiön historia Suomessa ulottuu aina vuoteen 1855, jolloin Siemens toimitti Suomeen ensimmäisen lennättimen.
Siemens ja ranskalainen IT-yhtiö Atos Origin ilmoittivat vuodenvaihteessa 2010 muodostavansa strategisen kumppanuuden, jonka myötä Siemens IT Solutions and Services siirretään Atos Originin omistukseen. Kaupan myötä syntyvällä uudella IT-yhtiöllä on yhteenlaskettuna arviolta 78 500 työntekijää maailmanlaajuisesti.
Siemens IT Solutions and Services Oy toimittaa IT-ratkaisuja, kuten toiminnanohjausjärjestelmiä ja niihin liittyviä ulkoistuspalveluja. Yhtiön asiakkaita ovat teollisuuden, energia-alan ja julkisen sektorin organisaatiot. Siemens toi SAP:n ensimmäisenä Suomeen vuonna 1994 ja se on toimittanut yhteensä yli 2000 SAP-projektia maailmanlaajuisesti.
Pasi Turunen
Pasi Turunen (s. 1966) on suomalaisen evankelisen Patmos Lähetyssäätiön toiminnanjohtaja (2017–), radiotoimittaja ja teologian maisteri. Patmos Lähetyssäätiö on yhteiskristillinen lähetys- ja kehitysapujärjestö. Turunen toimii raamatunopettajana Kristillisessä Mediakeskuksessa (Studio24), joka on Patmos Lähetyssäätiön mediatoiminnan keskus ja hän on työskennellyt Patmoksen radiotoimittajana vuodesta 1990 lähtien. Hänen ohjelmiaan kuullaan mm. Radio Patmoksessa ja Radio Deissä. Turunen on myös yksi Aito avioliitto -yhdistyksen perustajista.
Toimittajana, opettajana ja kirjailijana
Pasi Turunen on kirjoittanut useita kirjoja. Vartiotorni - Valtakunta uudessa valossa (Kuva ja Sana, 1995 / 2006 2.p.) tarkastelee Jehovan todistajia kriittisesti. Turunen on kirjoittanut myös vihkosen Homoseksualismi - Rakkautta ja Rajoja (Kuva ja Sana, 2002), jossa hän käsittelee kriittisesti parisuhdelakia. Hän on toimittanut yhdessä Petri Mäkilän kanssa Raamatun arvovaltaa käsittelevän teoksen Jumalan Sana ja kirjoitti Uskon puolesta -teoksen (Kuva ja Sana, 2011). Turunen korostaa kirjoituksissaan ja puheissaan sitoutumista historiallisissa uskontunnustuksissa muotoiltuun klassiseen kristinuskon tulkintaan.
Turunen osallistui keskustelijana Yle TV2:n Ajankohtaisen kakkosen homoiltaan lokakuussa 2010. Homoilta-ohjelma herätti julkisuudessa runsaasti keskustelua ja sittemmin ohjelma valittiin Vuoden journalistiseksi teoksi.
Hartauskirjoitusten ja -puheiden lisäksi Turunen ottaa omilla verkkosivuillaan kantaa kristinuskoa koskeviin teologisiin, filosofisiin ja eettisiin kysymyksiin.
YeDebub Biheroch Bihereseboch na Hizboch Kilil
thumb|SNNPR:n osavaltio sijaitsee lounaisessa Etiopiassa. YeDebub Biheroch Bihereseboch na Hizboch Kilil (,, toisinaan    ) on yksi Etiopian yhdeksästä etnisin perustein muodostetusta osavaltiosta.
Osavaltion pääkaupunki on Awasa. Vuoden 2012 heinäkuun virallisen tilaston mukaan osavaltion pinta-ala on 105 887 neliökilometriä ja asukasluku noin 17,4 miljoonaa. Väkiluku on arvio, joka perustuu vuonna 2007 tehtyyn väestönlaskentaan.
Yhdystie 5100
Yhdystie 5100 kulkee Kontiolahden Jakokoskelta Joensuun Heinävaaraan, ja se yhdistää Lieksantien eli kantatie 73:n ja Ilomantsintien eli kantatie 74:n.
Tie tunnetaan Mönnin-Selkien maisematienä. Tie kulkee Pielisjoen yli ja komeiden vaaramaisemien kautta, ja korkeimmilta paikoilta on komeat näköalat länteen Joensuun suuntaan.
Tien varrella on
Weywot (mytologia)
Weywot oli Tongva-intiaanien taivaan jumala, jonka loi Quaoar. Weywot hallitsi Tongva-ihmisiä, ja oli todella julma, mutta hänen pojat tappoi hänet.
PopPixie
PopPixie on Iginio Straffin luoman Winx-klubi-televisiosarjan spin-off -sarja, jossa seikkailevat Winx-klubista tutut pixiet.
Roman Mavlanov
Roman Mavlanov (ven. Рома́н Мавла́нов, s. 5. heinäkuuta, 1994 Moskova) on venäläinen moottoriurheilija. Mavlanov aloitti karting-uransa 13-vuotiaana. Vuonna 2011 Mavlanov kilpaili Eurocup Formula Renault -sarjassa saavuttamatta pisteitä. Samana vuonna hän ajoi Formula Renault Alps -sarjassa sijoittuen sarjan 13:ksi. Vuonna 2012 Mavlanov jatkoi Eurocup -sarjassa jääden jälleen ilman pisteitä. Samana vuonna hän ajoi myös toisen kauden Alps -sarjassa sijoittuen sarjan 15:ksi.
Rajametsä
Rajametsä tarkoittaa Ruotsissa metsää tai metsäaluetta, joka kokonsa ja vaikeakulkuisuutensa vuoksi on historiallisesti muodostanut rajan maakuntien, folklandien tai vastaavien välille. Maakuntalakien aikana rajametsät olivat oikeudellisessa mielessä ei-kenenkään-maata.
Ruotsalaisia rajametsiä ovat esimerkiksi Hålaveden, Kolmården, Skuleskogen, Tiomilaskogen, Tiveden ja Ödmården.
Avaruusluotain (lehti)
Avaruusluotain on Suomen avaruustutkimusseuran julkaisema jäsenlehti (ISSN 0356-021X), joka ilmestyy neljä kertaa vuodessa. Lehdessä kerrotaan seuran ja sen jäsenten toiminnasta sekä avaruustutkimuksesta yleensä.
Lehden vaiheita
Ensimmäinen seuran lehti ilmestyi 13. elokuuta 1960. Sen nimi oli "SAF-bladet". Lehti oli käsin kirjoitettu ja hektografilla kopioitu. 30. tammikuuta 1960: SAF-bladet oli jo koneella kirjoitettu ja monistettu. Tammikuussa 1963 lehden nimeen tuli mukaan myös suomen kieli. Maaliskuussa 1963 lehti oli kaksikielinen tiedote. Vuonna 1965 ilmestyi lehti erikseen suomeksi ja ruotsiksi: ATS-lehti ja ATS-bladet. Vuonna 1966 ATS-luotain ilmestyi vain suomeksi, mutta sen lisäksi ilmestyivät SAF-information ja ATS-tiedottaa. Vuonna 1968 Suomen avaruustutkimusseuran lehti sai nimen "ATS-luotain – SAF-pejlaren", joka vuonna 1972 sai nykyisen nimensä Avaruusluotain – Rymdpejlaren.