cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Spanish Town
Maantiede
thumb|vasen|Entinen edustajakokouksen rakennus ja nykyinen kaupungintalo. Spanish Town sijaitsee Jamaikan keskiosan eteläosassa Rio Cobre-joen varrella St. Catharinen piirikunnassa. Matkaa Jamaikan pääkaupunki Kingstoniin idässä on 16 kilometriä.
Historia
Englantilaiset valtasivat Jamaikan vuonna 1655. Myöhemmin se toimi englantilaisen Jamaikan pääkaupunkina vuodesta 1655 vuoteen 1872 saakka, jolloin pääkaupunki siirtyi nykyiseen pääkaupunki Kingstoniin. Nimen Spanish Town kaupunki sai sitä aikaisemmin hallinneiden espanjalaisten mukaan. Vuonna 1762 rakennettiin Jamaikan kuvernöörin asunto, eli niin sanottu King's House. Vanha edustajakokouksen rakennus valmistui samoin vuonna 1762. Amiraali George Rodneyn voitettua Jamaikan valloittamista kaavailleet ranskalaiset pyhimysten taistelussa huhtikuussa 1782 hänelle pystytettiin patsas Spanish Townissa.
Mendaxinus seredouensis
Mendaxinus seredouensis on Mendaxinus-sukuun ja lyhytsiipiset-heimoon (Staphylinidae) kuuluva eläinlaji. Tieteellisen nimen sille antoi ensimmäisenä Gildenkov vuonna 2013. Sillä ei ole alalajeja.
Spanish Town
Historia
Pääkaupungin siirryttyä Kingstoniin suuri osa Spanish Townista ja sen historiallisesta keskuksesta jäi heitteille. 2000-luvulla tosin aloitettiin hankkeita kaupungin ehostamiseksi. Hurrikaani Ivan aiheutti mittavia vahinkoja kaupungissa vuonna 2004.
Väestö
Spanish Townin asukasluku oli vuonna 2011 147 152.
BS Leiden
BS Leiden (tunnettu myös sponsorinimellään Zorg en Zekerheid Leiden, lyh. ZZ Leiden) on alankomaalainen koripalloseura Leidenin kaupungista.
Pekka Pyyhtiä
Pekka Antero Pyyhtiä (28. joulukuuta 1930 Jääski – 1997) oli suomalainen Lahdessa asunut nuortenkirjailija.
Pyyhtiä työskenteli myymälänhoitajana, myyntimiehenä, konttorinhoitajana ja lehtiavustajana. Hän kirjoitti myös pakinoita ja oli Salpausselän kirjailijoiden yhdistyksen johtokunnan sihteerinä vuosina 1973–1978.
Pyyhtiä kirjoitti 1970-luvulla kolme nuorten seikkailukertomusta jotka pohjautuivat hänen omiin lapsuuden ja nuoruuden ajan vaiheisiinsa.
Miika (profeetta)
pienoiskuva|Miika-aiheinen venäläinen [[ikoni, 1700-luku.]] Profeetta Miika on kuudes ns. pienemmistä profeetoista, joita on kaikkiaan 12. Hän polveutui Juudan suvusta ja syntyi noin vuonna 778 eaa. Moresetin kaupungissa Jerusalemin eteläpuolella. Hän eli ja vaikutti seuraavien Juudan kuninkaiden aikana: Jootam (Yotam, 742–735 eaa.), Ahas (Ahaz, 735–715 eaa.) ja Hiskia (Hizqiyah, 715–687 eaa.).
Ortodoksinen kirkko viettää profeetta Miikan muistopäivää vuosittain elokuun 14. päivä. Miikan nimi on lyhennetty muoto Mikaelista, joka tarkoittaa: "Kuka on Jumalan kaltainen?".
Luettelo pikkuplaneetoista: 26001–27000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen 26001:stä ja päättyen 27000:een. Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Veda Ann Borg
pienoiskuva|Veda Ann Borg vuonna 1940.Veda Ann Borg (11. tammikuuta 1915 – 16. elokuuta 1973) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän syntyi Bostonissa, Massachusettsissa; hänen isänsä oli ruotsalainen.
Borg teki elokuvadebyyttinsä vuonna 1936. Hän ennätti uransa aikana esiintyä lukuisissa elokuvissa, mutta tuli tunnetuksi myös televisiosta.
Borg oli vuosia naimisissa Andrew V. McLaglenin kanssa, kunnes erosi. Hän kuoli syöpään Hollywoodissa 58-vuotiaana.
Aachenin taistelu
Aachenin taistelu oli toisen maailmansodan aikana lokakuussa 1944 käyty taistelu Aachenin kaupungin hallinnasta Saksassa saksalaisten ja yhdysvaltalaisten joukkojen välillä. Amerikkalaiset saartoivat kaupungin, jossa käydyt taistelut kestivät itse kaupungissa 14. lokakuuta alkaen puolustajien antautumiseen saakka 21. lokakuuta.
Tausta
thumb|vasen|Saksalaisia puolustajia Aachenin suunnalla. Aachen on historiallinen Kaarle Suuren pääkaupunki lähellä Saksan länsirajaa. Aachenin taisteluin aikoihin länsirajalla kulki niin sanottu Länsivalli. Aachenin kohdalla rajalla on ulkoneva mutka, jonka takia Länsivalli kiersi kaupunkia pohjoisessa, lännessä, etelässä ja itäpuolella. Kaupungin puolustamiseen vaikutti niin sanottu innoitusmentaliteetti. Etenkin Adolf Hitler halusi tarrautua jokaiseen saksalaiseen kaupunkiin ja etenkin historiallisina pidettyihin kohteisiin. Hermann Göring kuvaili Hitlerin halunneen puolustaa Aachenia "tarpeen vaatiessa niin pitkään, että se tuhoutuisi maan tasalle". Aachen toimisi esimerkkinä muille saksalaisille kaupungeille.
Aachenin piiritys
Yhdysvaltojen VII armeijakunta eteni kohti Aachenia kenraalimajuri J. Lawton Collinsin johdolla ilmaantuen sen lähistölle yllättäen saksalaiset 11. syyskuuta 1944. Collins alkoi joukkoineen saartaa kaupunkia toivoen tämän johtavan saksalaisten vetäytymiseen. Näin olisi vältytty mahdollisesti raskailta kaupunkitaisteluilta. 1. jalkaväkidivisioona hyökkäsi kaakosta oikealla sivustallaan 3. panssaridivisioona. Ne kärsivät tosin huollon ja ampumatarvikkeiden pulasta edettyään Aachenin tuntumaan aina Normandiasta saakka. Courtney Hodgesin 1. armeijan miesylivoima Aachenin suunnalla kasvoi 9. armeijan ryhmittäydyttyä 12. armeijaryhmän vasempaan sivustaan. Kalustoa saatiin huollettua ja rintamalle saapui ampumatarvikkeita. 1. jalkaväkidivisioona eteni kohti kaakosta kohti pohjoisesta hyökkäävää 30. jalkaväkidivisioonaa sulkien Aachenin saartorenkaan kokonaan 16. lokakuuta.
Kaupungissa oli syyskuussa amerikkalaisten ilmaantumisen jälkeen syntynyt paniikki sen puolustajien ja virkamiesten alkaessa paeta itään kohti Kölniä. Hitler antoi käskyn koko kaupungin siviiliväestön evakuoinnista, koska heidän pelättiin ottavan amerikkalaiset vastaan toivoen pitkään jatkuneiden pommitusten loppua. Paikalle saapuneen Normandiasta vetäytyneen 116. panssaridivisioonan komentaja kenraalimajuri Gerhard Graf von Schwerin peruutti kuitenkin Aachenin natsien aluepäällikön antaman evakuointikäskyn. Schwerin ilmoitti tästä myös amerikkalaiskomentaja Collinsille. Kun natsijohdolle valkeni, että välitöntä valtausvaaraa ei ollutkaan, puoluevirkailijat alkoivat jälleen toteuttaa evakuointia. Schwerin joutui piilottelemaan tappiomielialan lietsonnasta ja maanpetoksesta syytettynä. Myöhemmin Hitler tosin antoi hänelle anteeksi. 116. panssaridivisioonan lisäksi 12. syyskuuta Aacheniin oli alettu koota itärintamalta saapuneen 12. kansankrenatööridivisioonan joukkoja.
Taistelu kaupungissa
thumb|vasen|Yhdysvaltain asevoimien video taisteluista. Aachenin taistelun alkaessa Aachenia puolusti eversti Gerhard Wilckin 18 000 miehen sekalainen joukko jalkaväkeä, Waffen-SS-joukkoja, linnoituspataljoonia ja jalkaväkeen siirrettyjä merivoimien matruuseja. Hieman ennen saartorenkaan sulkeutumista saapui vielä yksi SS-pataljoona, 246. jalkaväkidivisioonan tykistö, 219. rynnäkkötykkiprikaati ja taistelupioneereja. Suuri osa 160 000 asukkaasta oli evakuoitu, mutta jäljellä oli edelleen noin 40 000 siviiliä. Saksalaiset menettivät Wilckin mukaan muutaman tukenaan olleet rynnäkkötykit miltei heti. Heillä oli kuitenkin esimerkiksi tehokkaita raskaita 120 mm raketinheittimiä. Panssarivaunuja vastaan käytettiin panssarinyrkkejä. Kaupungin taloja oli linnoitettu.
Yhdysvaltain ilmavoimien IX taktinen osasto aloitti Aachenin kaksi päivää kestäneet ilmapommitukset 11. lokakuuta. Lentokoneiden pommituksia opastettiin maasta käsin, mutta käytännössä maaleja ei voinut osoittaa tarkasti. Kaupunki kärsi joka tapauksessa mittavat vahingot. Aachenin katedraalin vahingoittaminen oli erikseen kielletty. Taistelut itse kaupungissa alkoivat 14. lokakuuta 1. divisioonan kahden pataljoonan edetessä pohjoisesta ja koillisesta. Etujoukoissa etenivät panssarit ja panssaritorjuntavaunut tukenaan jalkaväen ryhmiä. Amerikkalaisten Sherman-panssarivaunuihin oli asennettu ylimääräinen raskas konekivääri, joka osoittautui erityisen hyödylliseksi Aachenin katutaisteluissa kerrostaloista tulittavia saksalaisia vastaan. Edetessä panssarivaunut avasivat ensin tulen rakennusten kellareihin, niiltä katutasoon ja edelleen ylempiin kerroksiin. Saksalaisten tiedettiin vaihtavan asemiaan kellareiden kautta. Jalkaväki iski kellareihin sirpale- ja fosforikranaatein. Singoilla ja räjähteillä avattiin kulkureittejä rakennusten seiniin, koska tämä oli turvallisempaa, kuin suoraan ovesta kulkeminen. Tykistö ja kranaatinheittimet olivat sen sijaan usein varsin tehottomia, sillä ne räjähtivät usein rakennusten katossa aiheuttaen vain pieniä vahinkoja niiden sisällä. Tykistön tuki oli myös vaarallista omille sotilaille. Tehokkainta oli käyttää raskasta tykistöä, kuten 155 mm "Long Tom" -tykkejä hyvin lähellä sijaitseviin maaleihin.
30. ja 1. divisioona kärsivät raskaita tappioita, mutta ne olivat viimein 16. lokakuuta kohdanneet toisensa Aachenin koillispuolella. 18. lokakuuta Hitler antoi julistuksen, jossa hän vaati, että "jokaista saksalaista kotia puolustetaan viimeiseen asti". Eversti Wilck päätti kuitenkin antautua miehineen 21. lokakuuta.
Seuraukset
thumb|Saksalaisia sotavankeja taistelujen jälkeen. Saksalaisessa propagandassa Joseph Goebbels selitti Aachenin menetystä ajan voittamisella. Aachenin taistelun vielä kuluessa Omar Bradley, Dwight D. Eisenhower ja Bernard Montgomery olivat tavanneet Brysselissä. Eisenhower päätti keskittää 1. armeijan sillanpään valtaamiseen Reinillä Kölnin eteläpuolella. Taktiikka johti päätökseen edetä Hürtgenin metsän kautta.
Steve Corino
pienoiskuva|Steve Corino Steve Eugene Corino (s. 29. toukokuuta 1973, Winnipeg, Manitoba) on kanadalais-yhdysvaltalainen showpainija. Nykyisin Corino asuu Philadelphiassa. Hän on paininut ECW:ssä ja monessa indy-promotiossa. Corino on myös vierallut Suomessa PWF:ssa.
Vasil Kiryjenka
Vasil Vasilevitš Kiryjenka (, s. 28. kesäkuuta 1981) on valkovenäläinen rata- ja maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena 2006−2020.
Kiryjenka voitti pisteajon maailmanmestaruuden ratapyöräilyn MM-kilpailuissa 2008. Saman vuoden Italian ympäriajossa hän voitti useita nousuja sisältäneen 19. etapin yli neljän ja puolen minuutin erolla Danilo Di Lucaan.
Italian ympäriajossa 2011 hän voitti Sestriereen päättyneen 20. etapin yli neljän ja puolen minuutin erolla José Rujanoon. Maantiepyöräilyn MM-kilpailuissa 2012 hän saavutti aika-ajossa pronssia. Espanjan ympäriajossa 2013 hän voitti Peña Cabargaan päättyneen 18. etapin 28 sekuntia ennen Chris Anker Sørenseniä. Italian ympäriajossa 2015 hän voitti 59,4 kilometrin pituisen aika-ajoetapin 12 sekunnin erolla Luis León Sánchezin. Richmondin MM-kilpailuissa 2015 hän voitti aika-ajon kultaa, kuten myös saman vuoden Bakun Euroopan kisojen aika-ajossa. Dohan MM-kilpailuissa 2016 hän saavutti aika-ajossa hopeaa. Joukkueaika-ajossa hän on saavuttanut MM-pronssia Team Skyn joukkueessa 2013 ja 2017. Hän voitti Euroopan kisojen aika-ajon myös Minskissä 2019.
Konetekniikka
Konetekniikka on laaja tekniikan ala, johon kuuluvat kaikki mekaaniseen työhön tarkoitetut koneet ja laitteet. Koneensuunnittelu on oppiaine, jossa tutkitaan konetekniikan sovelluksia.
thumb|left|250px|...robotit... Mekaanisuus erottaa konetekniikan esimerkiksi elektroniikasta, jossa haluttu työ on sähköistä. Myös esimerkiksi sähkötekniikka kuului Suomessa 1900-luvun alkuun asti akateemisessa opetuksessa konetekniikkaan. Mekatroniikka on 1990-luvulla syntynyt oppiaine, jossa puolestaan yhdistyvät mekaniikka ja elektroniikka.
Konetekniikkaa opetetaan useissa ammattikorkeakouluissa ja teknillisissä yliopistoissa. Kone- ja tuotantotekniikan insinöörit työllistyvät yksityiselle ja julkiselle sektorille. Työtehtäviin kuuluu muun muassa tuotekehitystä, koneensuunnittelua, tutkimusta, logistiikkaa, tuotantoa, myyntiä ja opetusta.
Konetekniikan alue
thumb|right|250px|...raketit... thumb|right|250px|...kaikenlaiset koneet... Konetekniikkaan kuuluvat muun muassa:
Konetekniikan tieteellinen perusta:
Koneensuunnittelu
Koneensuunnitteluoppi, jota opetetaan koneinsinööreille, pyrkii järjestelmällisesti hallitsemaan konetekniikan alueeseen kuuluvien laitteiden suunnittelun siten, että koneita pystytään suunnitelmien mukaan valmistamaan, (missä lisävaatimuksena ovat järkevät kustannukset ja teollinen valmistustekniikka,) ne ovat toimivia, ergonomisia, turvallisia ja kierrätettävissä. Koneensuunnittelussa ja valmistusteknisten kuvien tuottamisessa käytetään avuksi tietokoneavusteista suunnittelua (CAD). Tuotteen tietojen, kuten valmistuskuvien hallinnassa ja versioinnissa käytetään avuksi ohjelmatyökaluja, joita kutsutaan PDM-ohjelmiksi.
Teollisissa yrityksissä koneensuunnittelu sisältyy tuotekehitysprosessiin, jota yrityksissä ohjataan laatujärjestelmän avulla. Ensimmäistä kehitysversiota uudesta koneesta sanotaan prototyypiksi.
Targum
Targum on arameankielinen käännös heprealaisesta Raamatusta Tanakista, joka vastaa suunnilleen kristittyjen Vanhaa testamenttia. Aramea oli satojen vuosien ajan juutalaisten yhteisöjen arkikieli; tämä kansankielinen käännös mahdollisti Raamatun tekstien laajamittaisen opettamisen ja keskustelun niistä.
Targumin vanhimmat löydöt ovat peräisin 100-luvulta eaa.
Scaphisoma pocsi
Scaphisoma pocsi on Scaphisoma-sukuun ja lyhytsiipiset-heimoon (Staphylinidae) kuuluva eläinlaji. Tieteellisen nimen sille antoi ensimmäisenä Löbl vuonna 1981. Sillä ei ole alalajeja.
Mary Curtis Verna
Mary Curtis Verna (myös Curtis-Verna; o.s. Curtis; 9. toukokuuta 1921 Salem, Massachusetts – 4. joulukuuta 2009) oli yhdysvaltalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano.
Curtis Verna opiskeli Hollinsin yliopistossa (Virginia) ja Juilliard Schoolissa ennen muuttamista Italiaan, jossa opiskeli Ettore Vernan johdolla. Vernan kanssa hän solmi myöhemmin ensimmäisen avioliittonsa. Milanon Teatro Liricossa tekemänsä debyytin jälkeen Curtis Verna esiintyi sopraanopääosissa maailman johtavissa oopperataloissa. Hän lauloi muun muassa Münchenissä, Wienissä, Monte Carlossa, Lissabonissa, Barcelonassa, Lontoossa, Buenos Airesissa ja eri puolilla Yhdysvaltoja. Ensimmäisen esiintymisensä Yhdysvalloissa Verna teki vuonna 1952, ja Metropolitan-oopperassa hän lauloi vuosina 1957–1966. Roolien joukossa olivat Aida ja Leonora.
Curtis Verna aloitti Washingtonin yliopiston musiikkikoulun laulun laitoksen johtamisen vuonna 1969. Tästä tehtävästä hän jäi eläkkeelle vuonna 1991. Kuollessaan 88-vuotiaana vuonna 2009 hän oli ollut yli neljänkymmenen vuoden ajan naimisissa Giuseppe Basilen kanssa.
Efate
Efate eli Éfaté on Tyynellä valtamerellä sijaitsevan Vanuatun saarivaltion asutetuin saari. Se kuuluu Shefan maakuntaan. Saarella asui vuoden 2009 väestönlaskennan mukaan 65 829 asukasta. Kaksi kolmasosaa Efaten asukkaista asuu Vanuatun pääkaupungissa Port Vilassa. Efaten pinta-ala on noin 915 neliökilometriä, ja se on Vanuatun saarista kolmanneksi suurin.
Efate on vulkaaninen ja siellä on usein maanjäristyksiä. Saarella kasvaa trooppista sademetsää. Efaten korkein kohta on 647 metriä korkea Mount Macdonald.
Einar Már Guðmundsson
Einar Márin ensimmäinen kirja oli runokirja. Hänen vuonna 1993 ilmestynyt romaaninsa Kaikkeuden enkelit (Englar alheimsins, suomeksi 1995) sai vuonna 1995 Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinnon. Palkintosumma, 350 000 Tanskan kruunua, vastasi noin 273 000:ta markkaa.
Natalia Sánchez
Natalia Sánchez Molina (s. 27. maaliskuuta 1990 Madrid) on espanjalainen näyttelijä, laulaja ja malli. Hänen tunnetuin roolinsa on Teté Capdevila televisio­sarjassa Serranon perhe. Hän myös lauloi sarjasta alkunsa saaneessa Santa Justa Klan -yhtyeessä.
Ura
Sánchezin ensimmäinen elo­kuva oli Clara & Elena (2001), viimeisin La Ira (2009). Ennen rooliaan Serranon perheessä hän vieraili muun muassa sarjoissa Compañeros (2002) ja Javier ya no vive solo (2003).
Yksityiselämä
Sánchez on pari­suhteessa näyttelijä Marc Clotetin kanssa ja he saivat tyttö­lapsen tammi­kuussa 2019.
Jared Newson
Jared Newson (s. 26. syyskuuta 1984) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan pieni laitahyökkääjä.
Newson on pelannut ammattilaisena muun muassa NBA:n kehitysliigassa, Saksan pääsarjassa ja Korisliigassa, jossa hän Joensuun Katajaa edustaen on yltänyt kolmesti SM-hopealle ja voittanut kahdesti Suomen cupin.
Käkisalmen läänin vaakuna
pienoiskuva|225x225px|[[Karl Bomansson|K. A. Bomanssonin mukaelma Käkisalmen läänin vaakunasta vuodelta 1889.]] Käkisalmen läänin vaakuna oli vuosina 1580–1721 Ruotsin hallintoalueena olleen Käkisalmen läänin heraldinen tunnus. Vaakunan pääelementtinä esiintyi sen useista muunnelmista huolimatta kolmitorninen linnanmuuri ja kaksi palavaa kranaattia.
Vaakunan historiaa
Vanhastaan Novgorodin tasavaltaan ja myöhemmin Venäjään kuulunut Laatokan länsipuolelta nykyiseen Pohjois-Karjalan maakuntaan ulottunut alue tuli ensimmäisen kerran Ruotsin vallan alle vuonna 1580 pitkänä vihana tunnetun sodan aikana. Ruotsi muodosti miehittämästään alueesta Käkisalmen herttuakunnan, valloituksista ylpeän Ruotsin kuningas Juhana III:n ottaessa itselleen Suomen, Käkisalmen ja Inkerinmaan suuriruhtinaan arvonimen. Käkisalmen herttuakunnan vaakunaksi tuli "valkoinen palava linna, jossa kolme pyörötornia ja niiden välissä kaksi muuria, alapuolella virta ja yläpuolella kaksi palavaa kranaattia sinisessä kentässä." Vaakunan palava linna ja kranaatit kuvasivat Käkisalmen linnan valloitusta, jossa ruotsalaisjoukkoja komentanut Pontus De la Gardie "ampui kaupungin tuleen hehkuvilla luodeilla." Herttakunnan vaakunalippua kannettiin muiden Ruotsin maakuntien tapaan Juhana III:n hautajaisissa vuonna 1594.
Ruotsi joutui luovuttamaan miehittämänsä herttuakunnan takaisin Venäjälle Täyssinän rauhassa vuonna 1595, jolloin herttuakunnan vaakunakin jäi pois käytöstä. Ruotsi kuitenkin miehitti alueen uudestaan vuonna 1611 ja sai sen lopullisesti hallintaansa Stolbovan rauhassa vuonna 1617, jolloin aiempi vaakunakin palasi uudelleen käyttöön. Uudelleen vallotuksen jälkeen Käkisalmen lääni katsottiin kuitenkin nyt herttuakunnan sijaan kreivikunnaksi, jolloin myös vaakunan päällä käytetty kruunu vaihtui krevillisestä herttualliseksi. Samoihin aikoihin vaakunasta alettiin käyttämään mallia, jossa sen linnaa ei enää kuvattu palavana.
Ruotsi menetti Käkisalmen läänin eteläosat Venäjälle Uudenkaupungin rauhassa vuonna 1721 ja läänin jäljelle jääneet osat liitettiin Savonlinnan ja Kymenkartanon lääniin. Tällöin myös läänin vaakuna menetti merkityksensä, vaikkakin sitä käytettiin yhä satunnaisesti osana alueen kihlakuntien sinettejä. Muun muassa Käkisalmen kaupunki käytti sinetissään läänin vaakunan kolmitornista linnaa vuoteen 1729 saakka. Ruotsalaisvalloitukseen viitanneen aiheen ei kuitenkaan katsottu olevan enää sovelias, jonka takia kaupungille suunniteltiin uusi vaakuna, jossa kaksitornisen linnanportin yläpuolella kuvattiin Käkisalmen linnan vuonna 1710 Venäjälle vallanneen Pietari Suuren monogrammi. Käkisalmen kaupunki otti kuitenkin käyttöönsä alun perin Karjalan maakunnalle suunnitellun vaakunan, jolloin suunniteltu porttivaakuna vahvistettiin Turun rauhassa Venäjään liitetyn Savonlinnan kaupungin vaakunaksi vuonna 1788.
Suomen tultua osaksi Venäjää vuonna 1809 ja niin sanotun Vanhan ja Uuden Suomen yhdistyttyä vuonna 1812, alettiin entistä Käkisalmen lääniä satunnaisesti pitämään muusta Karjalasta erillisenä maakuntana. Käkisalmen läänin vaakuna esiintyy maakuntavaakunoiden joukossa muun muassa K. A. Bomanssonin vuoden 1889 teoksessa Finlands stats- och landskapsvapen ja vuonna 1894 valmistuneessa keisari Aleksanteri II:n muistomerkin jalustassa Helsingin Senaatintorilla.
Birgitta Stenberg
Vuonna 2009 Stenbergin omaelämäkerrallinen romaani Kärlek i Europa (1981) pääsi mukaan kirjaan Tusen svenska klassiker, johon koottiin tuhat Ruotsissa julkaistujen kirjojen, elokuvien, äänilevyjen ja tv-ohjelmien klassikkoa.
Ura
Stenberg syntyi Tukholmassa mutta kasvoi Visbyn kaupungissa Gotlannin saarella. Hän matkusteli jo nuoresta lähtien eri puolilla Etelä- ja Keski-Eurooppaa ja asui 1940–1950-luvun vaihteessa myös Pariisissa. Ruotsiin palattuaan Stenberg julkaisi esikoisromaaninsa Mikael och Poeten vuonna 1956. Hän kirjoitti urallaan myös viisi omaelämäkerrallista romaania, joista tunnetuin on 1983 ilmestynyt Apelsinmannen. Se käsittelee Stenbergin esikoisromaanin tavoin muun muassa 1950-luvun alkuvuosien Kejneskandaalia, jossa tukholmalainen pappi syytti tunnettuja poliitikkoja sekaantumisesta homoprostituoituja välittävään liigaan. Uutta yleisöä Stenberg sai 1990-luvulla, kun hän loi Billy-lastenkirjasarjan (suom. Perttu), jota julkaistiin kaikkiaan 15 kirjan verran. Kuvituksen teoksiin laati virolaissyntyinen taiteilija Mati Lepp.
1950-luvulla Stenberg työskenteli CIA:n rahoittaman antikommunistisen Congress for Cultural Freedom -kulttuurijärjestön Ruotsin-osaston julkaiseman Kulturkontakt-lehden päätoimittajana. Hän oli toimittajana ja kolumnistina myös anarkosyndikalistisen SAC-ammattiliiton Arbetaren-lehdessä. Lisäksi Stenberg kirjoitti vuosikymmenten aikana lukuisia teatteri-, elokuva- ja kuunnelmakäsikirjoituksia.
Yksityiselämä
Stenberg on omaelämäkerroissaan kertonut avoimesti muun muassa 1960-luvun amfetamiininkäytöstään. Hänet tunnettiin myöhemmin avoimen huumepolitiikan ja joidenkin huumausaineiden laillistamisen kannattajana. Stenberg oli biseksuaali. Hänen ensimmäinen aviopuolisonsa oli vuodesta 1974 lähtien Håkan Lagergren, joka kuoli 1991. 2000-luvun alussa Stenberg kertoi elävänsä suhteessa naimisissa olevan parin kanssa. Vuonna 2013 hän solmi avioliiton itseään 21 vuotta nuoremman Kerstin Bjärkstedtin kanssa.
Stenbergin elämästä kertova dokumenttielokuva Alla vilda tuli ensi-iltaan 2012. Hän kuoli kotonaan maksasyöpään 82-vuotiaana elokuussa 2014.
Windows Server 2019
Julkaisuversiot
Microsoft julkaisee Windows Server 2019:sta kolmea pääversiota: Essentials, Standard ja Datacenter.
Nullarborin tasanko
Nullarborin tasanko on laaja, kuiva ja lähes puuton tasankoalue Australian eteläosassa. Sana nullarbor on johdettu latinan sanasta null (ei mitään) ja arbor (puu). Aboriginaalit kutsuvat aluetta nimellä Oondiri, joka tarkoittaa vedetöntä. Nullarborin tasanko on myös maailman suurin kalkkikivikappale: sen pituus on noin 1 200 kilometriä, ja se ulottuu itä–länsi-suunnassa Etelä-Australian osavaltiosta Länsi-Australian osavaltioon.
Historia
Eurooppalaiset uudisasukkaat päättivät ylittää aavikon huolimatta Nullarborin luontaisista esteistä. Vaikka Edward John Eyre kuvasi tasankoa äärettömäksi poikkeamaksi, läiskäksi luonnon kasvoilla ja paikaksi johon joutuu vain painajaisissaan, tuli hänestä vuonna 1841 ensimmäinen eurooppalainen, joka on ylittänyt tasangon.
Eyre lähti matkalleen Fowler's Baystä Etelä-Australiasta 17. marraskuuta 1840 yhdessä tutkimusmatkailija John Baxterin ja kolmen aboriginaalioppaan kanssa. Retkikunta joutui palaamaan takaisin Fowler's Bayhin, kun kolme retkikunnan kuormahevosista menehtyi nestehukkaan.
Retkikunta aloitti uuden yrityksen 25. helmikuuta 1841. Retkikunta saapui 29. huhtikuuta Caigunaan. Ruoan ja juoman puute aiheutti kapinan, ja kaksi aboriginaaleista surmasi Baxterin ja pakeni mukanaan retkikunnan elintarvikkeet. Eyre ja kolmas aboriginaali Wylie jatkoivat matkaa hankkien ruokaa aboriginaalien tavoin. Onnekseen he tapasivat Rossiterissa ranskalaisia valaanpyytäjiä, joilta he saivat elintarvikkeita. Retkikunta saapui määränpäähänsä kesäkuussa 1841.
Riisselja–Ikla-rata
Riisselja–Ikla-rata oli vuosina 1923–1975 Viron rataverkkoon kuulunut kapearaiteinen rautatie, joka alkoi Pärnun ja Mõisakülan välisellä rataosuudella sijaitsevalta Riisseljan asemalta ja päättyi Iklaan Riianlahden rannalle aivan Viron ja Latvian rajalle. Radan pituus oli 49 kilometriä.
Nullarborin tasanko
Ydinkokeita
Spinifex-aboriginaalit pakotettiin muuttamaan kotialueiltaan, kun britit aloittivat ydinasekokeet Maralingassa 1950-luvulla. Aboriginaalit ovat saaneet korvauksia menetetyistä maista, ja useat ovat palanneet takaisin kotiseutunsa lähistölle. Osa alueen asukkaista ei kuitenkaan koskaan lähtenyt koealueen lähistöltä, sillä alueen eristäytyneisyyden vuoksi heitä ei voitu varoittaa kokeista.
Riisselja–Ikla-rata
Rakentaminen
Rautatien rakentaminen alkoi 1910- ja 1920-luvun vaihteessa. Sen alkukohdaksi valittiin Tallinna–Mõisaküla-radan Riisseljan asema, koska jo vuonna 1919 sieltä erkani Iklan suuntaan kahden kilometrin mittainen haararata. Vuonna 1920 aloitettiin olemassa olevan radan korjaus ja pidentäminen Orajõelle asti. Rakennustyöt kestivät kolme vuotta, ja rata avattiin liikenteelle 22. tammikuuta 1923. Vuonna 1925 rataa jatkettiin Orajõelta Iklaan. Toisen maailmansodan aikana saksalaiset rakensivat yhdysradan Iklasta Latvian puolella sijaitsevaan Ainažiin.
Nullarborin tasanko
Kulttuurillinen merkitys
Nullarborin ylittäminen on monille australialaisille kokemus Australian takamaista. Tienvarsien huoltamot ja levähdyspaikat myyvät tarroja ja kangasmerkkejä, jotka kertovat kantajansa ylittäneen aavikon. Tarrat ovat yleinen näky pitkiä matkoja tekevissä ajoneuvoissa.
Nullarborin ylittäminen oli nykyistä vaativampaa ennen 1950-lukua, sillä tuolloin tiet olivat päällystämättömiä sora- ja hiekkapolkuja. Teiden ja polkujen varsilla on edelleen nähtävillä rekkojen ja autojen hajonneita renkaita todisteina teiden vaaroista. Kansantarut ja kaupunkitarinat kertovat varoittavia esimerkkejä pitkän matkan ajoista ilman riittävää lepoa, ja rekkakuskeista jotka menettävät järkensä keskellä tasangon tyhjyyttä.
Kun päällystetty tie Nullarborin tasangon halki valmistui, liikenteeseen on ilmaantunut lukuisia eläkeläisten matkailuautoja ja -vaunuja. Yleensä eläkeläiset, joita paikallisesti kutsutaan harmaiksi nomadeiksi, liikkuvat yleensä neljän tai useamman auton ryhmissä. Tie on myös suosittu pyöräilykohde, joskin pyöräilijöitä kehotetaan äärimmäiseen varovaisuuteen, sillä he joutuvat jakamaan kapean tien jopa 40 metrin pituisten maantiejunien kanssa.
Nullarborin matkailullinen merkitys kasvoi, kun pitkänmatkan linja-automatkojen määrä alueella lisääntyi 1900-luvun lopulla. Vuodesta 1985 lähtien taloudelliset syyt kuten halvat lentolippujen hinnat ja kallis polttoaine kuitenkin aiheuttivat talousongelmia useille linja-autoyhtiöille. Yhtiöt joutuivat laskemaan hintojaan pystyäkseen kilpailemaan matkustajista, mutta vuonna 2005 eräs suurimmista yhtiöistä joutui lopettamaan Adelaiden ja Perthin välisen linjan.
Maantiede
Nullarborin alueen uskotaan olevan entistä merenpohjaa. Alueen uskotaan nousseen merestä noin 20–25 miljoonaa vuotta sitten mannerlaattojen liikkeiden myötä. Siitä lähtien tuulten ja sateiden aiheuttama eroosio on kuluttanut alueen lähes tasaiseksi.
Alueen kasvillisuus käsittää lähinnä matalakasvuisia pensaita. Nykyisin suuri osa tasangosta on kansallispuistoa. Alueella on myös runsaasti meteoriittien jäämiä, jotka ovat säilyneet hyvin kuivassa ilmastossa. Lukuisia meteoriitteja on löydetty Mundrabillan lähettyviltä, jotkin näistä ovat painoltaan useita tonneja.
Ilmasto
Nullarborin tasangolla vallitsee aavikkoilmasto ja erittäin kuivat olosuhteet. Päivällä keskilämpötila on +48.5 °C, kun yöllä lämpötila saattaa pudota nollan alapuolelle. Vuotuinen sademäärä Cookissa on 179,7 millimetriä.
Liikenne
Yhteydenpito mantereen itä- ja länsiosien välillä oli yksi itä–länsi-suuntaisen aavikon ylittämisen tuloksista. Kun Eyre todisti että tasangon ylittäminen oli mahdollista, aloitettiin lennätinlinjan rakentaminen. Linja valmistui kahden vuoden työn jälkeen vuonna 1877, ja se käsitti kahdeksan vahvistinasemaa. Linja oli käytössä lähes viisikymmentä vuotta, ja sen jäänteitä on yhä näkyvillä.
Trans-Australian Railway -rautatielinja halkoo Nullarborin tasankoa Kalgoorlien ja Port Augustan välillä. Rautatien rakentaminen aloitettiin 1917, jolloin kaksi rakennusryhmää aloittivat yhtä aikaa radan rakentamisen molemmista päistä. Ryhmät kohtasivat toisensa Ooldeassa, asumattomassa paikassa jossa oli saatavilla vettä. Liikenne alkuperäisellä radalla oli usein hidasta ja jopa vaarallista: lämpötilanvaihteluiden vuoksi rataan muodostui hellekäyriä, jotka saattoivat suistaa junan raiteilta. Kiskot ja ratapölkyt hautautuivat aavikon hiekkaan sekä sään että junien painon vaikutuksesta.
Kokonaan uudelleenrakennettu linjaus avattiin liikenteelle 1969. Uudelleenrakentaminen oli osa projektia, jonka tarkoituksena oli standardoida eri osavaltioissa käytetyt raideleveydet, jotta yhdysliikenne eri osavaltioiden ja rautateiden välillä olisi mahdollista. Ensimmäinen uutta rataosuutta käyttänyt juna saavutti Perthin 27. helmikuuta 1970.
Rataosuutta käyttää Indian Pacific -pikajuna, joka kulkee Perthistä Sydneyhin Adelaiden kautta.
Eyre Highway yhdistää Länsi-Australiassa sijaitsevan Norsemanin Port Augustaan valmistui 1941. Aluksi tie oli hädin tuskin ajopolku, mutta tie päällystettiin vaiheittain seuraavan kolmenkymmenen vuoden aikana. Viimeinen osuus päällystettiin vuonna 1976. Valtatie seurailee aavikon eteläreunaa, kun taas rautatie kulkee alueen halki.
Alueen tasaisuuden vuoksi Trans-Australia Railway pitää hallussaan maailman pisimmän suoran rataosuuden ennätystä. Radan pisimmän suoran pituus on 478 kilometriä, ja se on täysin suora. Eyre Highway pitää hallussaan Australian pisimmän päällystetyn tiesuoran ennätystä: pisin suora osuus on 146,6 kilometrin mittainen.
Asutus on muodostunut pääasiassa rautatien ja valtatien varsille. Valtatien varsilla paikalliset asukkaat saavat elantonsa pääasiassa matkailusta ja elintarvikehuollosta. Valtatien varren pikkukylät sijaitsevat yleensä 100–200 kilometrin välein.
Walcheren
right|thumb|200px|Walcherenin sijainti. Walcheren on Zeelandin maakunnassa Alankomaissa Schelden suistossa oleva maa-alue, joka on entinen saari ja nykyään kiinni Zuid-Bevelandissa.
Kunnat
Walcherenin alueella on kolme kuntaa :
Lionsklubi
thumb|Lions-työlle omistettu muistomerkki järjestön logoineen [[Aachenissa, Saksassa]] Lions Clubs International (LCI) on kansainvälinen palvelujärjestö. Siihen kuuluu 47 000 paikallisjärjestöä ja 1,4 miljoonaa jäsentä noin 200 maassa. Kansainvälinen päämaja on Oak Brookissa, Illinoisin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Lions-nimen kirjaimet viittaavat englanninkielisiin sanoihin Liberty, Intelligence, Our Nations’ Safety, ja suomenkielisiin sanoihin Luovuta Isänmaasi Onnellisempana Nouseville Sukupolville.
Toiminta-ajatus ja tavoitteet
Sekä kansallisen että kansainvälisen järjestön hallinto on pohjimmiltaan edustuksellista lähtien paikallisesti toimivista klubeista. Ne valitsevat keskuudestaan piiriedustajat, jotka valitsevat edelleen kansalliset edustajat ja lopulta nämä vuorostaan kansainväliset vastuunkantajat.
Toimintamuotoja
Järjestön tunnuslauseena on "Me palvelemme".
Lionsit tekevät työtä ehkäistävissä olevan sokeuden poistamiseksi, ja he osallistuvat moniin paikallisyhteisöilleen ja kansakunnilleen tärkeisiin hankkeisiin. Järjestö hankkii rahaa hyväntekeväisyyteen erilaisilla tempauksilla. Tempauksista yleisöltä saadut rahat tilitetään lyhentämättömänä hyväntekeväisyyteen, kun taas klubin omaan toimintaan ja hallintoon menevät varat se kerää jäseniltään. Tyypillisesti hyväntekeväisyyteen tilitetyistä rahoista 25 % osoitetaan kansainvälisiin järjestön yhteishankkeisiin, 25 % kansallisiin kohteisiin ja 50 % paikallisiin vaihteleviin kohteisiin..
Kansainvälisellä tasolla Lionsit toimivat yhteistyössä monien Yhdistyneiden Kansakuntien alaorganisaatioiden kanssa. Toimintaa on ainakin ECOSOCin, FAOn, UNESCOn, UNICEFin ja WHOn kanssa.
Lions-toiminta Suomessa
Suomen Lions-toiminta sai alkunsa, kun LC Helsinki-Helsingfors perustettiin 14. elokuuta 1950. Suomessa toiminnan "kummina" pidetään kanadansuomalaista Arne Ritaria. Vuonna 2022 Suomessa toimivia lionsklubeja oli 819 jakautuneina 14 alueelliseen piiriin. Kansainvälisessä järjestössä Suomi tunnetaan Monikertaispiiri MD-107-Suomi -nimellä, jonka klubit yhdessä muodostavat Suomen Lions-liitto Ry:n. Jäseniä Suomessa vuonna 2022 oli n. 18 200. Miesklubeja vuonna 2022 oli 539, yhteisklubeja (joissa voi olla mies- että naisjäseniä) oli 130 ja naisklubeja 150. Lions-toiminnan alla organisoituvaa nuorten toimintaa, eli ns. Leoklubeja Suomessa oli 12.
Kansallisista hyväntekeväisyyshankkeista esimerkkinä voitaneen mainita ns. Punainen Sulka -kampanjat, joilla on kerätty varoja mm. syöpätyöhön, sotaveteraanien ja -invalidien, vammaisjärjestöjen ja vanhusten hyväksi. Paikallistason tyypillisiä kohde-esimerkkejä ovat mm. lasten- ja vanhustenkotien auttaminen, stipendien jako kouluissa, paikallisten urheilu- ym. seurojen tukeminen, sairaaloihin tarvittavien kalustohankintojen tukeminen, sotaveteraanien auttaminen, vanhusten kotien kunnostaminen - mitä tahansa klubit keskuudessaan päättävät tai saavat aktiviteetti-ideoita tietoonsa.
Lick It Up
Lick It Up on yhdysvaltalaisen rock-yhtye Kissin yhdestoista studioalbumi. Albumin ovat tuottaneet Michael James Jackson sekä yhtyeen laulaja ja rytmikitaristi Paul Stanley ja laulaja ja basisti Gene Simmons.
Lick It Up julkaistiin Mercury Records -levymerkillä 18. syyskuuta 1983, ja yhtyeen kotimaassa Yhdysvalloissa albumi nousi Billboardin albumilistalla korkeimmillaan sijalle 24. Albumi oli yhtyeen maskittoman aikakauden ensimmäinen julkaisu, ja musiikillisesti albumi rakentui pitkälti raskaampaan rockmusiikkiin, jota yhtye oli levyttänyt jo edellisellä studioalbumillaan Creatures of the Night. Albumin nimiraita ”Lick It Up” on edelleen yksi Kissin konserttien vakionumeroista: yhtye on esittänyt kappaletta sen julkaisun jälkeen yli tuhannessa konsertissa. Se on myös ylivoimaisesti eniten konserteissa soitettu maskittoman aikakauden kappale.
Lick It Up on Kissin viimeinen studioalbumi, jolla yhtyeeseen vuonna 1982 liittynyt soolokitaristi Vinnie Vincent soittaa. Hän oli ehtinyt ennen yhtyeestä poistumistaan soittaa nimettömästi niin sanotusti ”haamusoittajana” myös Creatures of the Nightilla. Hän erosi yhtyeestä albumia seuranneen Lick It Up Tour -maailmankiertueen jälkeen, ja hänen tilalleen yhtyeeseen liittyi Mark St. John. Maailmankiertueen aikana Kiss esiintyi myös ensimmäistä kertaa urallaan Suomessa konsertoiden Helsingissä ja Oulussa vuoden 1983 marraskuussa.
Väriterapia
thumb|Ihmisen kehon chakrojen värimalli. Väriterapia on hoitomuoto jossa katsotaan, että ihmisen kehossa on energiatasoja fyysisellä, henkisellä ja tunnetasolla. Näitä energiatasoja pyritään tasapainottamaan ja energisoimaan värien avulla. Väriterapian vaikuttavuutta ei ole tutkittu kattavasti lääketieteellisin tutkimuksin, ja sitä pidetään uskomuslääkintänä.
Värejä ja valoja kohdistetaan joko suoraan tai välillisesti tiettyihin ihmisruumiin aku- ja chakrapisteisiin. Kohdistusvälineinä voivat olla jalokivet, kynttilät, huivit, kylpysuolat tai värilliset lasilinssit. Väriterapia yhdistetään usein aromaterapiaan ja vesihoitoihin.
Franz Josef Popp
Franz Josef Popp (14. tammikuuta 1886 Wien – 29. heinäkuuta 1954 Stuttgart) oli itävaltalainen insinööri. Hän oli BMW:n ensimmäinen toimitusjohtaja. Sai nimityksen 1. lokakuuta 1917, ratkaisevalta osin suorakuutosen BMW IIIa -lentokonemoottorin menestyksekkään tilaussaannin ansiosta (Fokker D.VIIF).
Aikuisen naisen joulukalenteri
Aikuisen naisen joulukalenteri on suomalainen joulukalenterisarja, joka esitettiin joulukuussa 2018 Yle TV1 -kanavalla ja Yle Areenassa. Pääosassa on Mari Perankosken esittämä 47-vuotias hedelmöityshoitobiologi Maria Månsson, jonka pyrkii luomaan läheisilleen täydellisen joulun, mutta yritykset epäonnistuvat toistuvasti. Sarjan tapahtumat sijoittuvat Turkuun.
Sarjan käsikirjoittanut ja tuottanut Anna-Maija Halonen sai idean aikuisille naisille suunnatusta joulukalenterista vuonna 2015 työpaikkalounaalla. Pian idean saamisen jälkeen alkoi tarinan kehittely, jonka apuna Halonen käytti muun muassa Facebookissa ollutta jouluaiheista ryhmää.
Jaksot
1 Keskikatsojamäärä ensiesityspäivänä televisiossa
JustJin
JustJin on japanilaisen laulajan Jin Akanishin toinen studioalbumi. Se julkaistiin 6. marraskuuta 2013.
Diaprysius serullazi piraudi
Diaprysius serullazi piraudi on Diaprysius-sukuun ja Leiodidae-heimoon kuuluva eläinlaji. Tieteellisen nimen sille antoi ensimmäisenä Jeannel vuonna 1910. Se on lajin Diaprysius serullazi alalaji.
Matti Pellonpää -palkinto
Matti Pellonpää -palkinto on vuonna 1999 perustettu elokuva-alan palkinto. Se jaetaan vuosittain Saarijärven elokuvakerhon järjestämässä elokuvatapahtumassa isänpäivän tienoilla. Palkinnolla pyritään edistämään kunnianhimoisen valkokangaselokuvan katsomista ja elokuvakulttuurin kehittymistä.
Kanariansalvia
Kanariansalvia (Salvia canariensis) on salvioiden suvun monivuotinen huulikukkaiskasvi. Se on kotoisin Kanariansaarilta.
Kukat
Kanariansalvia kukkii kesästä alkutalveen. Kukat ovat väriltään purppuranpunertavasta sinipunaiseen.
Levinneisyys
Kanariansalviaa kasvaa kaikilla Kanariansaarilla sekä Afrikan luoteisrannikolla. Kanariansalvia kasvaa hyvin vettä läpäisevässä maassa. Se on sopeutunut kuivaan ja ei tarvitse juurikaan ravinteita. Muualla maailmassa sitä kasvatetaan kuivilla alueilla koristekasvina, koska se ei tarvitse kovin paljon vettä.
Anthony Ervin
Anthony Lee Ervin (s. 26. toukokuuta 1981 Burbank, Kalifornia) on yhdysvaltalainen uimari ja 50 metrin vapaauinnin olympiavoittaja vuosilta 2000 ja 2016.
Ervin voitti 50 metrin vapaauinnin olympiakultaa kesäolympialaisissa 2000, Australian Sydneyssä, jakaen kullan saman ajan 21,98 uineen Gary Hallin kanssa. Hän voitti myös olympiahopeaa samoissa kilpailuissa miesten 4 × 100 metrin vapaauintiviestistä.
Toukokuussa 2005 Ervin myi Sydneyn kultamitalinsa eBay-internethuutokaupassa 17 100 Yhdysvaltojen dollarin hintaan. Myynnin tuoton hän lahjoitti UNICEFille, vuoden 2004 Intian valtameren maanjäristyksen uhreja varten.
Ervinillä oli kymmenen kuukauden ajan hallussaan 50 metrin vapaauinnin maailmanennätys lyhyellä radalla. Hän rikkoi Mark Fosterin vanhan ME-ajan 23. maaliskuuta 2000, Minneapolisissa. Foster kaappasi ennätyksen uudelleen itselleen tammikuussa 2001.
Ervin voitti Fukuokan MM-kilpailuissa 2001 kultaa 50 metrin vapaauinnissa ajalla 22,09 ja 100 metrin vapaauinnissa ajalla 48,33. Lontoon olympialaisissa 2012 hän sijoittui 50 metrin vapaauinnissa viidenneksi. Saman vuoden Istanbulin lyhyen radan MM-kilpailuissa hän sai kultaa 4×100 metrin vapaauintiviestissä ja sekauintiviesteissä, jonka alkuerissä hän ui, sekä pronssia 50 metrin vapaauinnissa.
Barcelonan MM-kilpailuissa 2013 Ervin saavutti hopeaa 4×100 metrin vapaauintiviestissä.
2016 Rion olympialaisissa 35-vuotias Erwin ui 50 metrin vapaauinnissa olympiakultaa 16 vuoden tauon jälkeen ajalla 21,40. Hän sai kultaa myös 4×100 metrin vapaauintiviestissä, jonka alkuerässä hän ui.
The Guardian – meripelastaja
The Guardian – meripelastaja (The Guardian) on vuonna 2006 valmistunut yhdysvaltalainen Andrew Davisin ohjaama elokuva, jonka pääosissa näyttelevät Ashton Kutcher ja Kevin Costner. Elokuva perustuu Yhdysvaltain rannikkovartioston meripelastajien toimintaan. Elokuvan Suomen ensi-ilta oli 27. lokakuuta 2006.
Jeffree Star
pienoiskuva|Jeffree Star vuonna 2010. Jeffree Star (s. 15. marraskuuta 1985 Orangen piirikunta, Kalifornia), alkuperäiseltä nimeltään Jeffrey Steininger, on yhdysvaltalainen yrittäjä, malli, meikkitaiteilija, tubettaja sekä laulaja-lauluntekijä. Star on saavuttanut suosionsa androgyynimallina ja tuomalla markkinoille oman kosmetiikkaketjunsa, sekä miljoonia seuraajia saaneen Youtube-kanavansa ansioista.
Musiikkiura
Jeffree Star käytti yhteisöpalvelua MySpacea edistämään sekä musiikkiaan että vaatesuunnittelijan uraansa. Starin MySpaceen lataamat muotikuvat keräsivät usein yli 50 000 kommenttia.
Zlin (lentokonetehdas)
thumb|200px|Zlin 42M Zlin (Zlinská Letecká Akciová Společnost) oli Tšekkoslovakiassa toiminut lentokonetehdas. Se erikoistui koulukoneisiin ja taitolentokoneisiin.
Jeffree Star
Musiikkiura
Starin toinen EP-levy Cupcakes Taste Like Violence julkaistiin joulukuussa 2008, ja ensimmäinen studiolevy Beauty Killer Syyskuussa 2009.
Star on työstänyt useita kappaleita, jotka hän on itse kirjoittanut. Starin musiikkityylejä ovat elektro sekä pop. Hänen kappaleitaan ovat ”Beauty Killer”, ”Lollipop Luxury”, ”Louis Vuitton”, ”Miss Boombox”, ”Eyelash Curlers and Butcher Knives” ja ”Plastic Surgery Slumber Party”.
Jeffree Star Cosmetics
Star perusti vuonna 2014 oman kosmetiikkayrityksen ”Jeffree Star Cosmetics”. . Jeffree julkaisee omalla Youtube-kanavallaan kosmetiikkaan liittyvää sisältöä, kuten meikkiarvosteluita. Kanavalla on yli 14 miljoonaa seuraajaa.
Tyyli
Jeffreen pukeutumistyyliä on kuvailtu dramaattiseksi. Hän pukeutuu usein naisellisesti ja käyttää pääasiassa luksusmerkkien vaatteita. Jeffree myös keräilee Hermes Birkin laukkuja joita hänellä on kokoelmassaan kymmeniä kappaleita. Jeffree omistaa myös paljon muiden luksusmerkkien harvinaisuuksia.
Zlin (lentokonetehdas)
Yhtiö aloitti vuonna 1933, kun ryhmä lentäjiä päätti alkaa valmistaa Zlínin kaupungin tehtaissa liitolentokoneita. Johtoon tuli Jan Kryspin. Vuonna 1934 Bata-konserni, joka on 2000-luvun alussa tunnettu muun muassa kengistään, perusti Bata A.S. Zlin-lentokonetehtaan.
Frantisek Majer suunnitteli yhtiön ensimmäisen purjelentokoneen, joka oli Z-X.
8. heinäkuuta 1935 yhtiön nimi muutettiin muotoon Zlinská Letecká Akciová Společnost. Bata rakensi yhtiölle Otrokoviceen uuden tehtaan.
Uudessa tehtaassa alettiin valmistaa moottorilentokoneita, esimerkiksi Zlin Z-XII ja Zlin Z-XIII. Siihen mennessä, kun Münchenin sopimuksella Englanti, Ranska ja Saksa päättivät keskenään Tšekkoslovakian kuuluvan Saksalle, tehdas oli valmistanut viittä lentokonemallia.
Djurgårdens IF
Djurgårdens Idrottsförening on urheiluseura Ruotsin pääkaupungista Tukholmasta. Sillä on toimintaa useissa lajeissa, joissa sen joukkueet ovat Ruotsin huipputasolla.
Djurgården perustettiin 12. maaliskuuta vuonna 1891 kahvilassa Alberget-kadulla Tukholma Djurgårdenissa. Alussa seura keskittyi pääasiassa talvilajeihin, yleisurheiluun ja palloilulajeihin, missä seura on myöhemmin yltänyt parhaisiin saavutuksiinsa.
Ibiza
pienoiskuva|Ibiza (Majorcasta länteen) [[Baleaarit|Baleaareilla.]] pienoiskuva|Ibizan lippu
Ibiza ( [], [] tai []) on Espanjalle kuuluva saari Baleaareilla, Välimerellä. Ibizan pinta-ala on 569,59 neliökilometriä. Saaren katalaaninkielinen nimi on Eivissa. Ibiza on espanjankielinen nimi, ja sitä käytetään myös useimmissa muissa kielissä. Saaren suurimpia kaupunkeja ovat Ibiza, Santa Eulària des Riu ja San Antonio. Saaren asukasluku oli vuonna 2008.
Maantiede
Ibizan maisema on karua ja kivikkoista. Rantaviiva on rikkonainen ja sillä on monia hiekkarantoja. Sademäärät ovat vähäiset. Silti noin puolet saaresta, varsinkin sen koillisosa, on metsän peitossa. Viljelykasveista yleisimmät ovat männyn lisäksi oliivit, viikunat ja mantelit.
Historia
Foinikialaiset perustivat saarelle sataman vuonna 654 ennen ajanlaskun alkua. Heidän jälkeensä tulivat kreikkalaiset ja Karthagon kaupunki. Puunilaissodissa ibizalaiset neuvottelivat hyvät ehdot roomalaisten kanssa ja saari säästyi hävitykseltä, minkä takia saarella on säilynyt varsin hyvin jäännöksiä kartagolaisesta rakennuskulttuurista. Katalaanit valloittivat saaren vuonna 1235. Siitä asti saarella on ollut jonkinlainen itsehallinto. Espanjalaiset kielsivät välillä katalaanin kielen käyttämisen myös Ibizalla, mutta 1970-luvun loppupuolelta alkaen katalaanin kielellä on ollut taas virallinen asema.
Kulttuuri
Ibizan biodiversiteetti ja kulttuuri on julistettu Unescon maailmanperintökohteeksi. Sen luonnon kauneus ja valo on houkutellut saarelle monia elokuvantekijöitä ja kuvataiteilijoita. Esimerkiksi suomalainen Anita Snellman asettui saarelle asumaan vuonna 1955.
Viihde
Saari on kesäaikaan suosittu nuorten juhlijoiden, etenkin house- ja trance-musiikin ystävien keskuudessa. Ibiza on myös homoseksuaalien suosiossa, ja Ibizan kaupungissa on lukuisia homoklubeja ja -hotelleja.
Andrew V. McLaglen
Andrew Victor McLaglen (28. heinäkuuta 1920 Wandsworth, Lontoo, Britannia – 30. elokuuta 2014 Friday Harbor, San Juanin piirikunta, Washington, Yhdysvallat ) oli brittiläissyntyinen elokuva-, televisio- ja teatteriohjaaja. Hän sai vuonna 1991 työstään lännenelokuvien parissa myönnettävän Golden Boot -palkinnon.
McLaglen ohjasi muun muassa lukuisia Gunsmoke-sarjan jaksoja. Elokuvatuotantoon kuuluu ennen kaikkea lännenelokuvia, kuten Pertti Avolan mahtipontiseksi ja taantumukselliseksi luonnehtima Chisum (1970). McLaglen on ohjannut myös sotaelokuvia, kuten Villihanhet (The Wild Geese, 1978) ja Merten sudet (The Sea Wolves, 1980).
Yksityiselämä
Lontoossa syntynyt Andrew McLaglen oli näyttelijä Victor McLaglenin poika. Isän siirryttyä näyttelijäksi Yhdysvaltoihin perhe seurasi parin vuoden kuluttua perässä. Hän oli kookas, yli kaksimetrinen. Hän oli naimisissa neljä kertaa, vuosia näyttelijäkollegansa Veda Ann Borgin kanssa, kunnes erosi.
Johanna Hulkko
Johanna Hulkko (s. 1969 Oulu) on suomalainen kirjailija ja luovan kirjoittamisen ohjaaja.
Koulutukseltaan Hulkko on filosofian maisteri. Hän on kirjoittanut aikuisten romaaneja, lasten- ja nuortenkirjoja sekä kuvakirjoja. Hulkko on myös käsikirjoittanut Uusi päivä -televisiosarjaa.
Vuonna 2009 Hulkko sai Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkinnon esikoisromaanistaan Säkeitä Pietarista. Vuodesta 2013 alkaen hän on kirjoittanut Geoetsivät-lastenkirjasarjaa. Hulkko sai sarjan ensimmäisestä osasta Geoetsivät ja rahakäärön arvoitus Arvid Lydecken -palkinnon vuonna 2014. Kirjasarjan toinen osa Geoetsivät ja vaeltava aave (2013) oli Lasten LukuVarkaus -palkintoehdokkaana vuonna 2014.
Hulkko asui Oulussa vuoteen 1989 ja Tampereella vuosina 1989–1999. Vuodesta 1999 hän on asunut Nokialla.
Aragorn
pienoiskuva|Aragorn piirrettynä. Aragorn on yksi päähenkilöistä J. R. R. Tolkienin fantasiaromaanissa Taru sormusten herrasta.
Menneisyys
Aragorn kohtasi Rivendellissä haltianeidon, jonka kauneus mykisti Aragornin. Aluksi hän luuli naista itse haltianeito Lúthieniksi, joka oli ollut kaikista elävistä olennoista kaunein ja luopunut kuolemattomuudestaan rakkaudesta kuolevaiseen ihmismieheen Bereniin. Neito oli Elrondin tytär Arwen, joka oli palannut isoäitinsä Galadrielin luota Lothlórienista. Elrond ei kuitenkaan hyväksynyt Aragornin ja Arwenin rakkaussuhdetta.
Aragorn lähti Rivendellistä ja vaelsi ympäri Keski-Maata. 2956 hän tapasi velho Gandalf Harmaan ja he ystävystyivät. Aragorn palveli Rohanin kuningasta Thengeliä ja Gondorin käskynhaltijaa Ecthelion II:ta salanimellä Thorongil, "Tähden kotka". Ecthelionin palveluksessa hän hyökkäsi Umbariin ja tuhosi Merirosvojen laivaston. Hän surmasi Merirosvojen päällikön ja palasi Gondorin sotilaiden kanssa Pelargiriin. Hän ei kuitenkaan halunnut Gondorin pääkaupunkiin Minas Tirithiin, vaan lähetti Ecthelionille jäähyväiskirjeen ja katosi. Gondorin ihmiset pitivät tätä suurena harmina ja murehtivat suuresti "Thorongilin" katoamista.
2980 Aragorn ja Arwen kihlasivat toisensa Cerin Amrothin kukkulalla Lothlórienissa. Elrond kuitenkin sanoi, että Aragorn saisi mennä Arwenin kanssa naimisiin vasta sitten, kun hänestä olisi tullut Gondorin ja Arnorin kuningas.
Taru sormusten herrasta
3018 Gandalf kertoi hobitti Frodo Reppulin lähtevän Konnusta Valtasormuksen kanssa. Aragorn uskoi Gandalfin suojelevan Frodoa, mutta kun haltia Gildor kertoi Gandalfin kadonneen ja Nazgûlien etsivän Sormusta, Aragorn meni Briin kylään. Hän tapasi Frodon ja hänen ystävänsä ja auttoi heidät pakoon Sormusaaveilta.