cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bradfordin katsomopalo
Katsomo
Pääkatsomo oli rakennettu rinteeseen, joten siinä ei ollut urheilukatsomoissa yleisiä katsomon alapuolisia kulkuteitä. Rinteen ja katsomon välissä oli kuitenkin avoin tila, jonne lattialautojen väleistä oli vuosien varrella päässyt paljon roskia.
Tribal-luokka (fregatti)
Suunnittelu
Luokan alukset olivat standardiuppoumaltaan 2 300 tonnia ja 2 700 tonnia täysin kuormattuna. Niiden kokonaispituus oli 109,7, leveys 12,9 ja syväys 4,0 metriä.
Aiskhylos
Paluu Sisiliaan ja kuolema
Oli syy mikä oli, Aiskhylos jätti Ateenan vielä kerran, ja palasi Sisiliaan vuonna 458/457 eaa. Tällä käynnillään hän asettui Gelaan. Siellä hän myös kuoli vuonna 456 eaa. ollessaan 69-vuotias. Perimätiedon mukaan Aiskhylos kuoli varsin merkillisellä tavalla, nimittäin niin, että kotka pudotti hänen päähänsä kilpikonnan. Kotka nähtävästi luuli kirjailijan kaljua päätä kiveksi ja halusi saada kilpikonnan rikki. Tarinan mukaan muuan oraakkeli olisi vuotta aiemmin ennustanut, että Aiskhylos saisi surmansa ilmasta tulevasta iskusta.
Pau Claris
”Katalonian tasavalta” julistettiin 16. tammikuuta 1641 itsenäiseksi mutta Ranskan suojelemaksi. Itsenäisen tasavallan ajatus tukahtui alkuunsa, kun Clarisin piti hakea turvaa Barcelonan kreiviltä ja Ranskan Ludvig XIII:ltä uhkaavaa Barcelonan piiritystä vastaan. Ranskalais-katalonialaiset joukot löivät Espanjan armeijan Montjuicin taistelussa 26. tammikuuta 1641. Claris kuoli äkillisesti noin kuukautta myöhemmin.
Olle Boström
Olle Boström (s. 19. marraskuuta 1990) on ruotsalainen suunnistaja ja viestisuunnistuksen MM-mitalisti.
Bradfordin katsomopalo
Katsomo
Paloviranomaiset olivat vuonna 1981 kehottaneet jalkapalloseuraa parantamaan katsomon paloturvallisuutta. Palon jälkeen löytyi jäänteitä sanomalehdestä, joka oli vuodelta 1968. Katsomossa oli betoniperustus, ylhäällä takaosassa puupenkit ja muualla metallirunkoiset muovi-istuimet. Puisten kattorakenteiden päällä oli kattohuopa.
Tammy ja suuri maailma
Tammy ja suuri maailma (eng. Tammy and the Bachelor) on vuonna 1957 kuvattu romanttinen komediaelokuva, joka perustuu Cid Ricketts Sumnerin romaaniin Tammy Out of Time. Elokuvan pääosia esittävät Debbie Reynolds, Leslie Nielsen, Walter Brennan, Mala Powers, Sidney Blackmer, Mildred Natwick, Fay Wray, Philip Ober, Craig Hill ja Louise Beavers. Elokuvan on ohjannut Joseph Pevney. Elokuvan musiikista on jäänyt elämään Jay Livingstonin ja Ray (Raymond) Evansin valssi Tammy, jonka levyttivät suomeksi mm. Vieno Kekkonen ja Kalevi Korpi Reino Helismaan suomenkielisin sanoin.
Ragnar Lundberg
Ragnar Lundberg (22. syyskuuta 1924 – 10. heinäkuuta 2011 ) oli ruotsalainen seiväshyppääjä ja pika-aitajuoksija.
"Ragge" Lundberg sijoittui Lontoon 1948 olympialaisissa päälajissaan seiväshypyssä viidenneksi tuloksella 410 cm. Brysselin EM-kilpailuissa 1950 hän voitti seiväshypyssä kultaa tuloksella 430 cm ja sai 110 metrin aitajuoksussa hopeaa ajalla 14,7 s. Tämän jälkeen hän keskittyi jälleen seiväshyppyyn ja saavutti Helsingin 1952 olympialaisissa parhaana eurooppalaisena pronssia tuloksella 440 cm. Bernin EM-kilpailuissa 1954 hän saavutti hopeaa samalla tuloksella (440 cm) voittajan, suomalaisen Eeles Landströmin kanssa. Melbournen 1956 olympialaisissa Lundberg sijoittui viidenneksi tuloksella 425 cm ja Tukholman EM-kilpailuissa 1958 kymmenenneksi tuloksella 420 cm.
Olle Boström
Kolmena viimeisenä juniorivuotenaan Boström voitti nuorten MM-kilpailuista kahdesti viestikultaa, kerran viestihopeaa sekä pronssia keskimatkalta. Ensimmäisissä aikuisten MM-kilpailuissaan Savoiessa 2011 hän sijoittui pitkällä matkalla kuudenneksi ja voitti viestipronssia. Viestissä hän suunnisti keskimmäisen osuuden Anders Holmbergin aloittessa ja David Anderssonin lopettaessa viestin.
Bradfordin katsomopalo
Katsomo
Viranomaisohjeiden mukaan ihmisten olisi pitänyt pystyä poistumaan katsomosta 2,5 minuutissa. Uloskäytävät olivat katsomon yläosassa ja näiden hämärien käytävien leveys oli noin 2,5 metriä. Toinen poistumismahdollisuus oli kiivetä kentän ja katsomon välisen seinämän yli. Katsomoa ei ollut jaettu osiin aitauksilla, joita usein käytetään estämään huligaanien liikkumista.
Palo
Palon syttymissyystä ei ole täyttä varmuutta, mutta oletettavasti katsomon yläosassa kolmannella penkkirivillä lähellä päätyä istuneelta jalkapallofanilta putosi palava tupakka tai tulitikku. Pahaksi onneksi se putosi penkin alla olleeseen polystyreenikuppiin. Savu havaittiin pian ja tulta yritettiin sammuttaa polkemalla, mutta tuli levisi puisten lattiaritilöiden alla oleviin roskiin ja sytytti puiset istuimet.
Palo syttyi kello 15.40. Järjestystä valvoneet poliisit havaitsivat savun ja alkoivat tyynesti ohjailla ihmisiä loitommaksi. Koska lattiaritilöitä ei saatu nostettua ylös, etsittiin jauhesammuttimia. Sammuttimet oli kuitenkin viety piiloon etteivät huligaanit voisi tyhjentää niitä toisten katsojien päälle ja käyttää tyhjää sammutinta ohjaamattomana lentävänä esineenä.
Savua tuli aluksi vähän eikä poliiseilla ollut kovaäänisiä ohjeiden antamiseen. Monet katsojat eivät siksi ymmärtäneet lähteä heti pois paikalta. Kun hämminki katsomossa lisääntyi, lopetettiin pelaaminen kolme minuuttia ennen ensimmäisen puoliajan loppua tasatilanteessa 0–0.
Koska palo alkoi katsomon yläriveiltä, tulella oli lyhyt matka nousta puupylväitä pitkin puisiin kattorakenteisiin. Puurakenne säilyttää lujuutensa palossa pitkään, joten sortumisvaaraa ei ollut. Ongelma oli siinä, että tuli alkoi levitä nopeammin kuin ihminen juoksee. Koska ottelu televisioitiin, oli jälkeenpäin helppo todeta, että koko katsomo oli liekkimerenä neljässä minuutissa. Ihmisrynnäkössä moni tallautui jalkoihin ja monet saivat pahoja palovammoja liekkimuurista. Monet kuolivat tai loukkaantuivat, koska eivät olleet heti lähteneet pois katsomosta.
Palossa kuoli 52 katsojaa, 211 kuljetettiin sairaalaan, heistä 78 oli pahoin loukkaantuneita. Viikon kuluttua menehtyi sairaalassa pahoin palanut mies, joka oli 53:s kuolonuhri. Palon kuolonuhrien lukumäärä oli lopulta 56 ihmistä.
Myöhemmin ottelun lopputulokseksi vahvistettiin pelin keskeytyshetken 0–0-tasatilanne.
Tribal-luokka (fregatti)
Suunnittelu
Alukset olivat ensimmäisiä suurehkoja Britannian kuninkaallisen laivaston aluksia, joissa varsinaiseen propulsiojärjestelmään kuului kaasuturbiinit. Niihin asennettiin niin sanottu COSAG-järjestelmä, joka asennettiin myös rinnan valmistettuihin County-luokan hävittäjiin. Propulsiojärjestelmänä oli perinteinen 12 000 hevosvoiman höyryturbiini, joka yksin kykeni tuottamaan alukselle yli 20 solmun nopeuden. Lisävoimaksi oli asennettu 7 500 shp:n G-6-kaasuturbiini, jonka avustamana nopeus kasvoi 28 solmuun. Pelkällä kaasuturbiinilla saavutettiin 21 solmun nopeus. Järjestelmän etuna oli höyrykoneen hyvä hyötysuhde polttoaineenkulutuksen ja nopeuden välillä eli risteilytehokkuus ja kaasuturbiini mahdollisti tarvittaessa lisävoiman saannin. Koneisto mahdollisti riittävän tehon saavuttamisen pienemmällä kattilamäärällä, joten aluksilla oli vain yksi höyrykattila. Kattilamäärän pienennys säästi tilaa ja pienensi miehistön määrää. Järjestelmä mahdollisti myös aluksen nopeamman liikkeelle lähdön. Yhdestä kattilasta huolimatta aluksille jouduttiin asentamaan kaksi savuhormia, koska kaasuturbiini tarvitsi omansa, mikä vei kansitilaa.
Aiskhylos
Paluu Sisiliaan ja kuolema
Gelan asukkaat osoittivat Aiskhylokselle suurta kunnioitusta, ja pystyttivät hänelle hienon hautamuistomerkin, johon kirjoitutettiin hänen itse elegisessä distikonissa laatimansa hautakirjoitus. Siinä Aiskhylos mainitsee vain uransa sotilaana ja Marathonin taistelun, ei lainkaan tointaan kirjailijana:
Tribal-luokka (fregatti)
Suunnittelu
Alusten tykkiaseistuksena oli kaksi 4,5 tuuman tykkiä yksiputkisina Mk V -asennuksina. Toinen tykkitorneista oli sijoitettu juuri komentosillan eteen etukannelle ja toinen takakannelle. Ne oli otettu romutetuista C-luokan hävittäjistä ja niihin oli asennettu ennen asennusta uudet tähtäimet ja latausjärjestelmät. Uusiokäyttö johtui lähinnä kustannusten laskupaineesta ja nopeasti saannista. Tykkien korotuskulma oli ainoastaan 50 astetta, mikä rajoitti niiden käyttöä ilmatorjuntaan. Tulenjohtojärjestelmänä oli MRS3, joka oli asennettu sillan yläpuolelle ja taakse. Siihen oli liitetty tyypin 903 maalinseurantatutka.
Aiskhylos
Näytelmät
pienoiskuva|200px|Aiskhyloksen säilyneiden tragedioiden vuoden 1552 laitoksen kansilehti.
Tribal-luokka (fregatti)
Suunnittelu
Kolmas toteutettu innovaatio oli helikopterin vaatimien tilojen valmistus ja helikopterin sijoittaminen aluksille. Tämän seurauksena aluksille asennettiin vain yksi Limbo Mk10 -sukellusveneentorjuntaheitin, mutta toisen heittimen menetyksen korvasi paremmin kuin hyvin Westland Wasp-helikopterin aseistus ja sen suurempi kantama. Kaikuluotaimina aluksella olivat tyyppien 177, 170 ja 162 -järjestelmät. Operatiivisten tutkien lisäksi aluksella oli merenkulkututka tyyppiä 978, joka oli sijoitettu päämastoon rakennetulle hyllylle.
Aiskhylos
Näytelmät
Aiskhyloksen sanotaan kirjoittaneen 90 näytelmää. Niistä vain seitsemän on säilynyt nykyaikaan kokonaisina. Aiskhyloksen tragedioille on tyypillistä toiminnan ja henkilöiden suoraviivaisuus sekä voimakas uskonnollinen tunne, mikä muistuttaa kreikkalaisen teatterin tiiviistä kytköksistä uskontoon ja uskonnollisiin juhliin. Näytelmien pääteemana on usein jumalien voima.
Aiskhylos teki teatteriin useita uudistuksia. Hän muun muassa lisäsi tragediaan toisen näyttelijän aikaisemman yhden näyttelijän ja kuoron lisäksi. Tämä mahdollisti dialogin käyttämisen näytelmissä.
Säilyneet näytelmät
Aiskhyloksen säilyneet seitsemän näytelmää ovat:
Kaikki Aiskhyloksen säilyneet tragediat on suomennettu. Oresteia on ainoa antiikin näytelmätrilogia, joka on säilynyt kokonaisena. Se on suomennettu kahdesti, Elina Vaaran suomennoksena vuonna 1961 ja Kirsti Simonsuuren suomennoksena vuonna 2003.
Kadonneet näytelmät
Aiskhyloksen kadonneisiin näytelmiin kuuluvat:
Tyyli ja kieli
Aiskhyloksen tyyli on ylevää ja suurellista. Hänen kielensä on täynnä vanhahtavia ilmaisuja, metaforia ja erikoisia yhdistelmiä, ja näin se on eepillisempää kuin Sofokleen tai Euripideen kieli. Sen voi nähdä sopivan paremmin heerosten suuhun sekä ilmaisemaan voimakkaita tunteita ja kuvaamaan kaikenlaisia kauheuksia, kuin kuvaamaan ihmismielen toimintaa erilaisten ristiriitaisten motiivien ajamana. Vastaavasti Aiskhyloksen näytelmien henkilöhahmot ovat yleviä ja majesteettisia, jumalia ja heeroksia. Suurellisuudessa Aiskhyloksen on joskus arvosteltu menneen liiallisuuksiinkin asti, ja jotkut valittivat, ettei hänen kielensä ole inhimillistä. Toisaalta Aiskhyloksen tavallisemmat hahmot, kuten vartiomies Agamemnonissa tai Oresteen vanha imettäjä Hautauhrintuojissa, käyttävät asemaansa sopivampaa kieltä, joka oli lähempänä arkielämää.
pienoiskuva|upright=1.1|[[Agamemnonin murha. Kuvitusta Aiskhyloksen Oresteiaan.]] Tyylinsä vuoksi Aiskhyloksen näytelmien herättämät tunteet olivat luonteeltaan enemmän uskonnollisia kuin moraalisia. Hänen henkilöhahmonsa olivat yliluonnollisia sekä toiminnassa että kärsimyksessään, eivätkä näin aina sopineet opettamaan käytännöllistä moraalia. Näytelmät tuottivat uskonnollista kunnioitusta ja pelkoa jumalten voimaa kohtaan, ja esittivät ihmiset kokonaan näille alamaisina. Toisaalta ihmiset näyttäytyvät väistämättömän kohtalon pelinappuloina tai jumalten välisten kamppailuiden uhreina. Aiskhylos opettaa jumalten tahtoon nöyrtymistä ja tämän tahdon vastustamisen turhuutta ja huonoja seurauksia, mutta toisaalta päättää näytelmänsä joskus onnellisesti muistuttamalla kaitselmuksesta ja siitä, että hyville käy hyvin ja pahoille huonosti.
Aiskhyloksen jumalmaailma on homeerinen. Homeroksen tavoin Zeus on hänellä kaikkeuden ylin hallitsija, kaiken lähde ja keskipiste. Kaikki muut jumalat ovat hänen alamaisiaan, ja kaikki voima ja auktoriteetti saavat alkunsa hänestä. Jopa Kohtalo näyttäytyy joskus samana kuin Zeuksen tahto. Ainoastaan Zeus kykenee toimimaan juuri niin kuin itse haluaa. Aiskhyloksen voimakas usko jumalalliseen johdatukseen sekä kansojen että yksilöiden kohtaloissa on joskus liitetty hänen kokemuksiinsa persialaissodissa.
Aiskhyloksen näytelmistä on huomautettu, että niissä on vain vähän selkeää juonta tai ei varsinaista juonta laisinkaan. Vaikuttaa kuin hän olisi ollut kyvykkäämpi tai ainakin kiinnostuneempi luomaan näytelmiensä suuret linjat kuin täyttämään ne juonenkuljetuksen yksityiskohdilla. Sellaisten näytelmien kuin Persialaiset ja Seitsemän Thebaa vastaan tarkoitus vaikuttaa olleen ennemmin eeppinen kuin dramaattinen, ja ennemmin kunniakkaiden taistelujen elävöittäminen katsojille ja näiden tunnetilan kohottaminen esityksen ja henkilöhahmojen luonteiden ylevyydellä, kuin katsojien viehättäminen tai säikäyttäminen taidokkailla juonenkäänteillä.
Filosofialtaan Aiskhyloksen sanotaan eräässä perinteessä olleen pythagoralainen. Tälle hänen näytelmänsä eivät tarjoa suoraa tukea, mutta Aiskhyloksen ja Pythagoraan luonteenlaaduissa voi kenties havaita jotakin samankaltaisuutta.
Sofokleen kerrotaan esittäneen Aiskhyloksen kyvyistä mielenkiintoisen huomion: hänen mukaansa Aiskhylos teki asiat oikein tietämättä sitä, toisin sanoen hän oli nero tietämättä sitä itse, ja työskenteli tuntematta ammattinsa taiteellisia lakeja tai ainakaan välittämättä niistä.
Uudistukset
Aiskhylosta voidaan hyvällä syyllä pitää kreikkalaisen tragedian varsinaisena luojana. Askel sellaisten aiempien tragediakirjailijoiden kuin Thespis, Khoirilos ja Frynikhos alkeellisemmista näytelmistä Aiskhylokseen on paljon suurempi kuin Aiskhyloksesta Sofokleehen; se voidaan nähdä askeleena tragedian lapsuudesta jos ei vielä täyteen kypsyyteen niin ainakin nuoruuteen. Monet Aiskhyloksen seuraajien tekemistä muutoksista ja edistysaskeleistakin voidaan nähdä sellaisina, jotka olivat luonnollista seurausta Aiskhyloksen tekemistä uudistuksista, tai joita hän oli jo ounastellut. Kreikkalaiset itsekin katsoivat, että Aiskhylos oli tragedian isä, siinä missä Homeros oli eeppisen runouden ja Herodotos historian isä.
Tärkein Aiskhyloksen tekemistä uudistuksista oli se, että hän toi näyttämölle toisen näyttelijän, siinä missä aiemmin näytelmissä oli ollut vain yksi näyttelijä ja kuoro. Tämä toi mukaan kokonaan uuden ulottuvuuden, näyttelijöiden välisen dialogin. Aristoteles katsoi, että Aiskhylos samalla antoi näytelmissä jopa pääosan näyttelijöiden väliselle dialogille, ja vähensi kuoron osuutta niin, että se jäi täydentäväksi ja toissijaiseksi. Aiskhyloksen seuraajat omaksuivat tämän uudistuksen, aivan samoin kuin Aiskhylos itse omaksui myöhemmin Sofokleelta kolmannen näyttelijän lisäämisen näytelmiin.
Aiskhyloksen myötä sai alkunsa tapa esittää yhdellä kertaa trilogia, jonka kaikki kolme tragediaa liittyivät aiheensa puolesta toisiinsa. Näin jokainen näytelmistä muodosti ikään kuin yhden näytöksen trilogian kokonaisuudessa. Jo ennen Aiskhylosta näytelmäkilpailuissa oli ollut tapana esittää kolme tragediaa trilogiana, mutta Aiskhylos oli ensimmäinen, joka teki tragedioita, jotka toisaalta kukin muodostivat itsenäisen kokonaisuuden, mutta kuitenkin toimivat myös yhdessä harmonisena ja juoneltaan yhteenkuuluvana kokonaisuutena. Ainoa säilynyt esimerkki tällaisesta on Oresteia, joka on ylipäätään ainoa säilynyt tragediatrilogia. Kolmea tragediaa seurasi kilpailuissa perinteisesti yksi satyyrinäytelmä, ja Aiskhylos vaikuttaa hallinneen niihin kuuluvan huumorin yhtä hyvin kuin tragedioiden vakavamman draaman.
Jälkimaine ja vaikutus
pienoiskuva|upright=1.1|[[Homeros, Aiskhylos, Vergilius ja Horatius. Great Hall, Hill Bark.]]
Aiskhyloksen näytelmien uudelleenesityksiä järjestivät erityisesti hänen poikansa Euforion nuorempi ja Bion. Näistä Euforion voitti vuonna 431 eaa. tetralogiallaan Sofokleen ja Euripideen. Tämän lisäksi hänen sanotaan saaneen neljä voittoa isänsä näytelmillä, joita ei ollut esitetty vielä koskaan aiemmin, ainakaan Ateenassa. Osa tällaisista näytelmistä oli kenties esitetty aiemmin Sisiliassa. Aiskhyloksen sisarenpoika Filokles voitti Sofokleen Kuningas Oidipuksen, hänkin todennäköisesti enonsa näytelmällä. Kaikesta tästä sai alkunsa eräänlainen Aiskhyloksen tragediakoulukunta, joka vaikutti pitkään, ainakin 300-luvulle eaa. saakka.
Aristofanes oli selvästi suuri Aiskhyloksen ihailija, ja jakoi myös tämän poliittisen ja moraalisen ajatusmaailman. Hän piti Aiskhylosta ylivoimaisena tragediakirjailijoiden joukossa, ja laittoi Sofokleenkin myöntämään Aiskhyloksen oikeuden ykkössijaan. Erityisesti Aristofaneen mielipiteet tulevat esille komediassa Sammakot.
Ranskan opiskelijamielenosoitukset 2006
Ranskalaiset opiskelijat alkoivat järjestää mielenosoituksia ja lakkoja helmi- ja maaliskuussa 2006 vastustaakseen maan hallituksen kaavailemaa ja jo 16. tammikuuta 2006 hyväksymää uutta työlainsäädäntöä, jonka oli tarkoitus koskettaa erityisesti nuorten ensimmäisiä työsuhteita. Lopulta hallitus päätti muuttaa ankaran painostuksen myötä lain sisältöä.
250px|right|thumb|Anti-CPE-mielenosoitus Clermont-Ferrandissa [[7. maaliskuuta 2006 : kulkueen lähtö]]
Uutta työlainsäädäntöä vastaan ja sen puolesta
Ranskan hallituksen säätämä uusi laki ensimmäisistä työsuhteista nimettiin protestoijien suussa ja ranskalaisissa tiedotusvälineissä CPE:ksi (Contrat première embauche, lausutaan ranskaksi 'see-pee-öö', suom. "sopimus ensimmäisestä työsuhteesta"). Sen tarkoituksena oli tehdä muun muassa alle 26-vuotiaiden työntekijöiden irtisanominen helpommaksi. Uuteen lakiin sisältyi erityinen kohta, jonka mukaan työnantajat olivat voineet irtisanoa nuoren työntekijän kahden ensimmäisen työvuoden aikana ilman erityistä syytä ja lyhyellä tai ilman varoitusaikaa.
Lakia vastustaneiden opiskelijoiden joukko järjestäytyi anti-CPE-protestiliikkeeksi (ransk. le mouvement anti-CPE), ja he sanoivat, että uudistus olisi vaarantanut nuorten työtekijöiden kokeman sosiaalisen turvallisuuden tunteen ja asettanut heidät suureen taloudelliseen epävarmuuteen. Heidän mukaansa laki olisi pahentanut maassa vallitsevaa korkeaa nuorisotyöttömyyttä, koska lain tullessa voimaan työnantajat olisivat voineet kohdella nuoria työntekijöitä "kuin käytettyjä nenäliinoja". Samassa yhteydessä he syyttivät hallitusta myös uuden luokkajaon ja prekariaatin luomisesta.
250px|right|thumb|Virkavalta määräsi suljettavaksi Place de la Sorbonnen [[18. maaliskuuta. Tämä paikka on ollut symboli ranskalaisille opiskelijamielenosoituksille huhtikuun 1968 tapahtumista lähtien.]]
Uudistuksen kannattajat sanoivat, että Ranskan liian tiukasti säännellyt työmarkkinat tekevät yrityksille epähoukuttelevaksi työllistää ihmisiä, mikä on johtanut Ranskan korkeaan työttömyyteen.
Uutta työnlainsäädäntöä nuorten työllistämisedellytysten parantamiseksi ehdotettiin ensimmäistä kertaa loka-marraskuussa vuonna 2005 Ranskan lähiöiden väkivaltaisuuksien jälkeen, koska työn puutteen on tulkittu olevan Ranskan nuorison ongelmien ja heidän aiheuttamiensa sosiaalisten häiriöiden perussyy. Nuorten työttömyys on Ranskassa 23 prosenttia keskimäärin, ja lähempänä 50 prosenttia vähemmän koulutettujen nuorten joukossa.
Nuorille ihmisille tilanne onkin erityisen vaikea, koska heillä ei ole samanlaisia mahdollisuuksia vakaaseen työuraan ja taloudelliseen turvallisuuteen kuin aiemmalla sukupolvella. On ennustettu, että heikot työmahdollisuudet nostavat jännitteitä taloudellisesti hyvinvoivien ja syrjäytyneempien luokkien välillä todennäköisesti jatkossakin.
Ranskalaiset jakautuivat varsin dramaattisesti uuden työlainsäädännön kannattajiin ja vastustajiin, ja Ranskan pääministeri Dominique de Villepinin suosion arvioitiin olevan lain esittelyn jälkeen reilusti alle 50 prosenttia, eräiden mittausten mukaan noin 40–45 prosenttia. Presidentti Jacques Chirac tuki lakia varsin matalalla profiililla, joten suurimmat protestit kohdistuivat pääministeri de Villepiniin.
Kompromissina osa ihmisistä ehdotti, että Ranskan työelämään tehtävien muutosten tulisi koskettaa kaikkia ikäluokkia, mutta tämän uskotaan olevan poliittisesti liian vaikeaa tällä hetkellä.
Opiskelijoiden ja ammattiliittojen mielenilmauksia
250px|right|thumb|Ihmisiä [[Pariisin anti-CPE -mielenilmausmarssilla 18. maaliskuuta 2006]] 250px|right|thumb|Opiskelijoita [[Pariisin anti-CPE -mielenilmausmarssilla 18. maaliskuuta 2006]]
Opiskelijat protestoivat uutta lakia vastaan ja eri sukupolvien välisten tasa-arvoisten työmahdollisuuksien puolesta näyttävästi. Opiskelijoiden protestit saivat solidaarista kannatusta myös ammattiliitoissa, ja Ranskassa olikin useina päivinä opiskelijamielenosoitusten lisäksi koko työväkeä edustavia mielenilmauksia ja tukilakkoja, mikä aiheutti häiriöitä erityisesti paikallisessa ja kansallisessa liikenteessä, jonkin verran myös kansainvälisessä lentoliikenteessä.
Constantin Brâncuși
Constantin Brâncuși (19. helmikuuta 1876 Hobița, Romania – 16. maaliskuuta 1957 Pariisi, Ranska) oli romanialainen kuvanveistäjä. Brâncusi oli eräs modernin abstraktin kuvanveistotaiteen edelläkävijöistä. .
Ranskan opiskelijamielenosoitukset 2006
Opiskelijoiden ja ammattiliittojen mielenilmauksia
Suurimmissa opiskelijoiden ja työväen yhteisissä mielenilmausmarsseissa Pariisissa oli jopa useita kymmeniä tuhansia osallistujia, yhteensä liikehdinnässä oli mukana satojatuhansia ihmisiä.
Ammattiliitot olivat valmiita neuvottelemaan laista hallituksen kanssa, mutta opiskelijat kieltäytyivät pääasiassa kaikista myönnytyksistä. Kuten aina Ranskassa, niin tälläkin kertaa protestit olivat kiihkeimmillään Pariisissa, jossa muun muassa Pariisin yliopisto (Sorbonne) oli muutaman päivän opiskelijoiden valtaama ennen poliisin väliintuloa.
Constantin Brâncuși
Tuotanto
Kaksijakoisuutta on myös siinä, että Brâncuși teki kaikki veistoksensa käsin. Hän uskoi perinteiseen käsityöläisyyteen ja rehelliseen veistämiseen. Hiotut muodot on kuitenkin viimeistelty näyttämään koneellisesti tehdyiltä, ja hän saattoi valattaa kiviveistoksen pronssiin, jolloin siitä katosi mahdollisesti jäljellä oleva materiaalin ja työstön tuntu. Brâncușin taiteessa on nähty vaikutteita muun muassa Auguste Rodinilta, italialaiselta Medardo Rossolta (1858-1928) ja Paul Cézannelta. Sitä on verrattu futuristien taiteeseen ja Bauhausin muotoiluun.
Ranskan opiskelijamielenosoitukset 2006
Opiskelijoiden ja ammattiliittojen mielenilmauksia
Pariisissa pidettyihin mielenosoituksiin liittyi joissakin tapauksissa myös puolittain järjestäytyneitä aktivistijoukkioita, jotka eivät olleet opiskelijoita ja joiden tavoitteina oli yleensä vain erilaisen sekasorron ja anarkismin levittäminen esimerkiksi kauppojen ikkunoita rikkomalla, autoja polttamalla ja sekä poliisia että opiskelijamielenosoittajia ärsyttämällä ja väkivaltaisesti käyttäytymällä. Nämä ryhmät olivat vastuussa ainakin osasta dramaattisista ja tiedotusvälineiden usein liiallisesti korostamista vahingonteoista, rikoksista ja väkivaltaisuuksista.
Constantin Brâncuși
Uran varhaisvaiheet
Brâncuși syntyi maanviljelijäperheeseen. Yhdeksänvuotiaana hän lähti töihin läheiseen kaupunkiin ja muutti 13-vuotiaana Craiovaan, jossa työskenteli ruokakaupassa usean vuoden ajan. Brâncușin täytettyä 18 hänen veistotöistään vaikuttunut työnantajansa kustansi hänelle koulutuksen Craiovan käsityökoulussa (Craiova Şcoala de Meserii). Koulussa Brâncuși teki puutöitä sekä opetteli lukemaan ja kirjoittamaan. Hän valmistui vuonna 1898.
Ranskan opiskelijamielenosoitukset 2006
Opiskelijoiden ja ammattiliittojen mielenilmauksia
250px|right|thumb|Anarkistien tuhoamaa omaisuutta [[Pariisissa 18. maaliskuuta 2006.]]
Constantin Brâncuși
Työskentely Pariisissa
Vuonna 1903 Brâncuși matkusti Müncheniin ja Pariisiin. Pariisissa hän työskenteli kaksi vuotta Antonin Mercién työpajassa École des Beaux-Artsissa ja sai kutsun Auguste Rodinin työpajaan. Brâncuși ihaili Rodinia, mutta hän lähti pois jo kahden kuukauden kuluttua perustelunaan se, että suurten puiden alla ei kasva mitään.
Ranskan opiskelijamielenosoitukset 2006
Opiskelijoiden ja ammattiliittojen mielenilmauksia
Yleensä ottaen mielenilmaukset säilyivät kuitenkin hyvin rauhallisina ja väkivallattomina kaikissa Ranskan yliopistokaupungeissa. Erityisen huomattavaa opiskelijaliikehdintää oli Pariisin lisäksi myös Dijonissa, Marseilles'ssa, Metzissä, Rennesissä ja Toulousessa. Mielenilmauksia ja marsseja koordinoitiin usein internetin avulla, erityisesti blogien kautta.
Constantin Brâncuși
Työskentely Pariisissa
Seuraavina vuosina hän teki useita versioita Nukkuvasta muusasta ja Suudelmasta pelkistäen ja abstrahoiden muotoja entisestään. Brâncușin teokset saivat kuuluisuutta Ranskassa, Romaniassa ja Yhdysvalloissa. Keräilijät ostivat hänen teoksiaan ja kriitikot ylistivät niitä. Vuonna 1920 hän herätti pahennusta asettamalle esille Prinsessa X-veistoksen Riippumattomien salonkiin. Fallinen muoto sai aikaan skandaalin, ja teos poistettiin näyttelystä. Näihin aikoihin hän alkoi työstää myös veistosten jalustoja samalla intensiteetillä kuin itse veistoksia.
Brâncuși alkoi työstää Lintu avaruudessa-nimellä tunnettujen veistosten sarjaa 1920-luvulla. Teokset perustuivat hänen aiempiin Maiastra-teoksiinsa. Seuraavien 20 vuoden aikana hän teki aiheesta yli 20 versiota marmoriin ja pronssiin. Aerodynaaminen muoto ei suoraan muistuta lentävää lintua, mutta siinä on liikettä ylöspäin ja lentämiseen liittyvää virtaviivaisuutta.
Brancusin ystäviin Pariisissa kuului taiteilijoita ja älymystön edustajia kuten Ezra Pound, Guillaume Apollinaire, Eric Satie, Pablo Picasso, Marcel Duchamp, Henri Rousseau ja Fernand Léger.
Ranskan opiskelijamielenosoitukset 2006
Tilanteen poliittinen kehittyminen
Tapahtumasarjan viimeisinä päivinä ranskalaiset kääntyivät entistä selvemmin uutta lakia vastaan, L'Express- ja Paris-Match -lehtien teettämien mielipidetiedustelujen mukaan 70 prosenttia ranskalaisista oli protestoijien puolella tätä CPE-lakia vastaan.
Vanhempien päivä
Vanhempien päivä on kansainvälinen vuosipäivä, jota vietetään vanhempien kunniaksi. Yhdistyneet kansakunnat on julistanut 1. kesäkuuta joka vuosi kansainväliseksi vanhemmuuden päiväksi, jolloin vanhempien epäitsekästä sitoutumista ja uhrauksia sekä heidän tärkeää asemaansa lasten suojelemisessa arvostetaan eri puolilla maailmaa.
Ranskan opiskelijamielenosoitukset 2006
Tilanteen poliittinen kehittyminen
Lain vastustusta pidettiin kuitenkin myös "vanhojen hyvien aikojen muisteluyrityksenä" ja vasemmistolaisena agitaationa sekä kannatuksennostoyrityksenä, koska Ranskan sosialistisella oppositiolla ei ole ollut kovin paljon suoraa poliittisia valtaa, koska keskustaoikeistopuolueilla on vahva enemmistö Ranskan parlamentissa. Tosin myös äärioikeisto oli Jean-Marie Le Penin johdolla lakia vastaan: "Olen sitä mieltä, että CPE-laki on huono yhteiskunnallemme."
Vanhempien päivä
Etelä-Koreassa vanhempien päivä on 8. toukokuuta. Samana päivänä on ollut aikaisemmin pelkkä äitienpäivä, mutta myöhemmin se muutettiin. Vaikkei kyseessä olekaan kansallinen pyhäpäivä, niin sitä juhlitaan silti aktiivisesti. Vietnamissa puolestaan päivä on 7. heinäkuuta.
Constantin Brâncuși
Brâncușin kuolema ja teosten myöhemmät vaiheet
Brâncușin kuollessa 81-vuotiaana hänen tuotantoonsa sisältyi 1200 valokuvaa ja 215 veistosta. Hänet haudattiin Montparnassen hautausmaalle Pariisiin. Hänen teoksiaan on nykyisin MoMassa New Yorkissa ja Romanian kansallismuseossa Bukarestissa. Myös Philadelphian taidemuseossa on suuri kokoelma hänen veistoksiaan. Rekonstruoitu Brâncușin Pariisin työhuone on avoinna yleisölle Pompidou-keskuksen lähellä Rue Rambuteaun varrella. Romanian sosialistisen hallituksen torjuttua Brâncușin tarjouksen hän testamenttasi osan kokoelmistaan Ranskan valtiolle sillä ehdolla, että hänen työhuoneensa entistetään tilaan jossa se oli hänen kuollessaan.
Ranskan opiskelijamielenosoitukset 2006
Tilanteen poliittinen kehittyminen
250px|right|thumb|[[Kiinalainen New Tang Dynasty TV raportoi Pariisin anti-CPE -mielenilmausmarssista 18. maaliskuuta 2006]]
Mbomou
Mbomou on yksi Keski-Afrikan tasavallan prefektuureista. Sen pääkaupunki on Bangassou. Mbomoun pinta-ala on 61 150 neliökilometriä ja siellä on vuoden 2003 väestönlaskennan mukaan 164 009 asukasta.
Ranskan opiskelijamielenosoitukset 2006
Tilanteen poliittinen kehittyminen
Pääministeri Dominique de Villepin ei kuitenkaan pitkään aikaan osoittanut merkkejä, että hän muuttaisi mieltään. De Villepin lausui tapahtumasarjan alku- ja keskivaiheissa: "Tämän lain kanssa on olemassa kolme asiaa, jotka ovat mahdottomia. Ensimmäinen, on sen poisvetäminen, koska se olisi kuin, että sanoisimme, että antaudumme uhkavaatimusten ja yksipuolisten ehtojen asettamisen logiikan edessä. Tätä äänestäjämme eivät selvästikään halua, eivätkö he antaisi anteeksi meille sitä. Toinen, on sen jäädyttäminen, koska hyvin yksinkertaisesti, se on vastoin meidän perustuslakiamme. Ja kolmas asia, joka on mahdotonta, on lain "käpälöinti", koska jos menettäisimme koko työlakiuudistuksemme tasapainon, riistäisimme siltä kaikki mahdollisuudet onnistua." (suomennettu englanninkielisestä Wikipediasta)
Constantin Brâncuși
Brâncușin kuolema ja teosten myöhemmät vaiheet
Vuonna 2002 Danaide-niminen veistos myytiin Yhdysvalloissa 18.1 miljoonalla dollarilla, mikä oli korkein veistoksesta huutokaupassa maksettu hinta. Toukokuussa 2005 yksi veistos sarjasta Lintu avaruudessa rikkoi ennätyksen, kun siitä maksettiin 27,5 miljoonaa dollaria Christie'sin huutokaupassa. Helmikuussa 2009 Christie's myi Madame L.R.-veistoksen jälleen ennätyksellisellä 37,2 miljoonan dollarin hinnalla.
Vanhempien päivä
Yhdysvalloissa vanhempien päivää vietetään heinäkuun neljäntenä sunnuntaina. Presidentti Bill Clinton sääti päivän vietosta lain vuonna 1994, tarkoituksena tukea vanhempien roolia lasten kasvatuksessa.
Ranskan opiskelijamielenosoitukset 2006
Tilanteen poliittinen kehittyminen
Opiskelijoiden puhemiehenä toiminut Xavier Pascal sanoi puolestaan, että "ilman lain poisvetämistä mahdolliset neuvottelut eivät tule kysymykseenkään".
Mbomou
Mbomoun naapurit ovat Haute-Kotto, Basse-Kotto, Haut-Mbomou ja Kongon demokraattinen tasavalta. Prefektuurin läpi virtaa Chinkojoki. Etelärajan muodostavat Mbomou- ja Ubangijoet, ja länsirajalla virtaa Kotto.
Ranskan opiskelijamielenosoitukset 2006
Tilanteen poliittinen kehittyminen
250px|right|thumb|[[Bordeaux'n yliopisto 1:n opiskelijaliikehdintää 21. maaliskuuta 2006]]
Ammattiliitot uhkasivat pääministeri de Villepiniä ja Ranskan hallitusta muutamaan kertaan yleislakolla. Eräitä hyvin suuria työseisauksia ja mielenosoitusmarsseja pidettiin niin sanottuna 'neljäntenä toimintapäivänä' eli tiistaina 28. maaliskuuta. Le Monde -lehden verkkoversio kertoo, että Ranskan sisäministeriö ilmoitti kyseisille marsseille osallistuneen noin 880 000 ihmistä koko maassa. Ammattiliittojen mukaan osallistujamäärä oli todellisuudessa yli kaksinkertainen tuohon arvioon verrattuna.
Henkinen pahoinvointi
Henkinen pahoinvointi on moni-ilmeistä kärsimystä, joka syntyy yksilön ja ympäristön välisestä epäsuotuisasta ja mielenterveyttä heikentävästä vuorovaikutuksesta. Henkinen pahoinvointi ei kuitenkaan tarkoita sairautta. Henkisen pahoinvoinnin vastakohta on henkinen hyvinvointi.
Ranskan opiskelijamielenosoitukset 2006
Tilanteen poliittinen kehittyminen
Presidentti Jacques Chirac allekirjoitti ja vahvisti kiistellyn lain voimaantulon 31. maaliskuuta, mutta hän ehdotti, että heti tämän jälkeen säädettäisiin uusi laki, jossa kahden vuoden koeaika lyhennettäisiin vuoteen ja jonka mukaan koeaikanakin irtisanomiseen pitäisi aina kertoa syy. Tämä presidentin kaksijakoinen suhtautuminen lakiin ei kuitenkaan hillinnyt protesteja, koska suuri osa lain vastustajista tulkitsi nämä Chiracin lausunnot kannustavaksi syyksi jatkaa viikoittaisia marsseja ja työnseisauksia.
Salama Hirvonen
Hirvosen vanhemmat olivat sanomalehdentoimittaja Vihtori Simonen ja Anna Maria Sohlman. Hän pääsi ylioppilaaksi 1928 ja valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1934.
Ranskan opiskelijamielenosoitukset 2006
Tilanteen poliittinen kehittyminen
Tiistaina 4. huhtikuuta Ranskassa oli jälleen suuria rauhanomaisia mielenosoitusmarsseja, ja tällä kertaa osallistujia oli noin kolme miljoonaa, joista 700 000 ihmistä marssi Pariisissa. Pian tämän mielenosoituksen jälkeen maanantaina 10. maaliskuuta presidentti Chirac ilmoitti, että pääministeri de Villepin ja Ranskan parlamentin enemmistö on päätynyt siihen, että lakia tullaan pikaisesti muuttamaan ja että nuorten työllisyystilannetta pyritään parantamaan työmarkkinapoliittisilla toimenpiteillä. Vaikka opiskelijat ilmoittivat valmiutensa jatkaa protesteja, he ilmaisivat tyytyväisyytensä tapahtuneeseen käänteeseen, ja opiskelijamielenosoitukset päättyivät tähän.
Salama Hirvonen
Hirvonen oli tamperelaisen Aamulehden toimituksen jäsen ja lehden sunnuntailiitteen toimittaja 1935–1937, ja sen jälkeen hän oli Uuden Suomen toimituskunnan jäsenenä vuodesta 1938 vuoteen 1975, jolloin hän jäi eläkkeelle. Hän kirjoitti Uuteen Suomeen myös elokuva-arvosteluja ja pakinoita nimimerkillä Jaana.
Hemminki
Hemminki on suomalainen miehen etunimi.
Hemminki on suomalainen muunnos pohjoismaisesta nimestä Hemming, joka esiintyy myös sukunimenä, mutta jonka merkitys on epäselvä. Yksi mahdollinen merkitys on 'nahka'.
Suomen almanakassa nimi on ollut vuodesta 1708 lähtien vaihdellen kirjoitusasuissa Hemmingus, Hemingus ja Hemming. Vuodesta 1890 lähtien se on ollut muodossa Hemminki.
Vuoden 2019 loppuun mennessä Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan Hemminki-nimisiä on Suomessa ollut kirjoilla 952 miestä ja ainakin kaksi naista, ja Hemming-nimisiä 1 681 miestä ja ainakin kaksi naista.
Hemminki on myös sukunimi. Sellaisena se esiintyy Pohjanmaalla. Toukokuussa 2020 Suomessa oli 605 henkilöä, joiden sukunimi oli Hemminki.
Seppo Vento
Seppo Kalevi Vento (13. kesäkuuta 1930 Vesanto – 9. helmikuuta 2021 Joensuu ) oli suomalainen päätoimittaja. Hän oli sanomalehti Karjalaisen päätoimittaja 1965 –1992.
Vento valmistui yhteiskuntatieteiden maisteriksi Yhteiskunnallisesta korkeakoulusta vuonna 1958. Hän oli Lahti-lehden toinen toimittaja 1958–1959, päätoimittaja 1959–1960, Karjalaisen 2. toimittaja 1960–1965 ja päätoimittaja vuodesta 1965 eläkkeelle jäämiseensä 1992 asti. Hän toimi myös Pohjois-Karjalan sanomalehtimiesyhdistyksen puheenjohtajana. Hänet irtisanottiin 1992. Hän oli mukana myös politiikassa Joensuun kaupunginhallituksen puheenjohtajana ja eduskuntavaaliehdokkaana 1975.
Niilo Skalm
Niilo Skalm (k. 1563) oli Piikkiön kihlakunnan tuomari 1561–1563 ja Vehmaan 1563. Hän oli Juhana-herttuan uskollisimpia kannattajia. Hänet mestattiin 1563, kun Turun linna oli antautunut. Kyösti Wilkuna on kirjoittanut viisinäytöksisen historiallisen murhenäytelmän Niilo Skalm (1922).
Kirkkomusiikki (lehti)
Kirkkomusiikkilehti on kirkollisen musiikin ajankohtaislehti, joka ilmestyy neljä kertaa vuodessa. Lehti palvelee kirkkokuorolaisia, kanttoreita ja kaikkia kirkkomusiikin harrastajia.
Lehteä julkaisee Suomen Kirkkomusiikkiliitto ry (SKML). Vuoteen 2022 asti lehden julkaisijoina toimivat yhdessä Suomen Kirkkomusiikkiliitto ry, Suomen Kanttori-urkuriliitto ry:n ja Lasten ja nuorten keskus ry. Lehden päätoimittajana työskentelee Suomen Kirkkomusiikkiliitto ry:n toiminnanjohtaja Reko Tammi.
Historia
Kirkkomusiikkilehden ensimmäinen numero ilmestyi tammikuussa 1925 ja sen päätoimittajana oli Hannes Haapio ja julkaisijana Kanttori-urkuriyhdistyksen hallitus.
Markus Vilén
Markus Ensio Vilén (s. 19. joulukuuta 1983 Helsinki) on suomalainen pika-aitajuoksija. Hän edustaa Viipurin Urheilijoita ja häntä valmentaa Kai Kyllönen.
Vilén karsiutui Kingstonin 2002 junioreiden MM-kilpailujen 110 metrin aitajuoksun alkuerissä. Hän on edustanut Suomea aikuisten maaotteluissa vuodesta 2004 lähtien sijoittuen parhaimmillaan toiseksi hallimaaottelun 60 metrin aitajuoksussa. Kalevan kisoissa hän on saavuttanut 110 metrin aidoissa kultaa Tampereella 2008, hopeaa Kajaanissa 2010 sekä pronssia Vaasassa 2004 ja Lappeenrannassa 2007. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän on saanut 60 metrin aidoissa kultaa Joensuussa 2008, hopeaa Mustasaaressa 2009 ja pronssia Tampereella 2006.
Runeberg (suku)
Runeberg on Ruotsissa ja Suomessa vaikuttanut sivistyssuku. Suvun kantaisä oli ruotsalainen Jämtlandin rykmentin rakuuna Erik Larsinpoika Rönberg (eli Runneberg), joka asui 1600-luvun lopulla Jämtlandin Rävsundissa, Pilgrimstadin torpassa. Osa hänen pojanpojistaan asettui 1700-luvulla asumaan Suomeen. Runeberg-suvun suomalaisen haaran kantaisä on maanmittari Ludvig Anton Runeberg (1725–1803), kansallisrunoilija Johan Ludvig Runebergin isoisä. Myöhemmät Suomessa tunnetut Runebergit ovat enimmäkseen J. L. Runebergin jälkeläisiä.
Vladimír Špidla
Vladimír Špidla (s. 21. huhtikuuta 1951, Praha) oli Tšekin pääministeri (ČSSD) heinäkuusta 2002 heinäkuuhun 2004, jonka jälkeen hänet nimitettiin komissaariksi Euroopan komissioon, jossa hän työskenteli tasa-arvoasioissa.
Špidla opiskeli historiaa Kaarlen yliopistossa Prahassa. Hän valmistui 1976. Tämän jälkeen hän työskenteli erilaisissa töissä, preservaattorina, meijerityöläisenä, sahalla, varastomiehenä ja kotiapulaisena, koska ei täyttänyt vaadittavia poliittisia vaatimuksia.
Samettivallankumouksen jälkeen Špidla liittyi kotikaupunkinsa Jindřichův Hradecin politiikkaan ja uudelleenperustettuun sosiaalidemokraattiseen puolueeseen. Vuonna 1992 hänestä tuli ČSSD:n presidiumin jäsen ja huhtikuussa 2001 puhemies. Vuonna 1996 hänet valittiin parlamenttiin. Hän toimi varapääministerinä ja työllisyys- ja sosiaaliministerinä Miloš Zemanin hallituksessa heinäkuusta 1998 heinäkuuhun 2002.
Špidla nousi pääministeriksi 12. heinäkuuta 2002 koalitiohallituksessa ČSSD:n ja pienten "kristillisen ja demokraattisen liiton, tšekkoslovakien kansanpuolueen" (KDU-ČSL) ja vapausliitto-demokraattisen unionin (US-DEU) kesken. Hän käytti myös presidentin valtuuksia helmikuusta 2003 maaliskuun alkuun presidentin toimikauden päätyttyä, ennen kuin parlamentti ehti valita uuden.
Špidla erosi pääministerin tehtävistä 26. heinäkuuta 2004 puolueensa huonon europarlamenttivaalimenestyksen sekä puolueensa kannatuksen menetyksen vuoksi. Häntä seurasi sisäministeri ja varapääministeri Stanislav Gross, jonka hallitus ei kuitenkaan juuri muuttunut edellisestä. Špidla nimitettiin Euroopan komissioon 22. marraskuuta 2004.
Špidlaa pidetään puolueessaan vasemmistosiipeen kuuluvana, vaikkakin vahvasti kommunistivastaisena. Hän eurooppasuuntautunut ja tukee integraation jatkamista. Špidlaa pidetään rehellisenä ja korkeamoraalisena, mutta kuivana teknokraattina, joka ei kyennyt ilmaisemaan visioitaan kansalle, eikä pystynyt pitämään puoluettaan kurissa. Hänen nimitystään komissioon pidettiin kultaisena kädenpuristuksena, jonne hän sai paeta Tšekin politiikan taisteluja.
Špidla on naimisissa toista kertaa. Hänellä on kaksi lasta molemmista avioliitoista. Špidla puhuu sujuvasti saksaa ja ranskaa, mutta huonommin englantia.
Eläinsuojelu
pienoiskuva|255x255px|Eläinsuojelulain mukaan sen tarkoitus on suojella eläimiä kivulta, mutta käytännössä vaatimusta mahdollisimman kivuttomasta lopetuksesta ei sovelleta esimerkiksi kalastukseen. Kalat tuntevat kipua kidusten kuivuessa.
Eläinsuojelu tarkoittaa eläinten suojelua kärsimykseltä ja kivulta sekä eläinten hyvinvoinnin ja hyvän kohtelun edistämistä.
Ulkomailla
Natsi-Saksassa eläinsuojelu oli laajalle levinnyttä, ja kansallissosialistinen puolue teki useita lakiesityksiä eläinsuojelun eteen. Useat natsijohtajat, mukaan lukien Adolf Hitler ja Hermann Göring, olivat eläinsuojelun tukijoita. Saksassa nykyisin voimassa olevat eläinsuojelulait pohjautuvat natsi-Saksan lakeihin, mutta niissä muun muassa eläinsuojelurikkeistä annetut rangaistukset ovat lievempiä kuin natsi-Saksassa.
Suomessa
Suomessa eläinsuojelun pääperiaatteet on määritelty eläinsuojelulaissa.
Jokaisella ihmisellä on lakisääteinen velvollisuus huolehtia eläinsuojelun toteutumisesta. Eläinsuojelun toteutumista valvovat eläinsuojeluviranomaiset, kuten kunnan ja läänineläinlääkärit, poliisi ja terveystarkastajat. Monilla paikkakunnilla toimii lisäksi vapaaehtoisia eläinsuojeluvalvojia.
Loppuvuodesta 2009 kunnat ovat voineet palkata pelkästään valvontatehtäviin keskittyviä virkaeläinlääkäreitä. Muutoin valvonnasta vastaavat mm. vastaanottoa harjoittavat kunnaneläinlääkärit, jotka saattavat olla asiakassuhteessa valvomiinsa tuotantotiloihin. Vuonna 2015 Suomessa oli 66 valvontaeläinlääkäriä.
Syksyllä 2013 Suomeen perustettiin määräaikaisena myös eläinsuojeluasiamiehen virka, jota hoiti Sari Salminen. Asiamies oli maa- ja metsätalousministeriössä toimiva itsenäinen viranomainen, jonka tehtäviin kuului vaikuttaa ja valistaa eläinten hyvinvoinnin puolesta. Työhön sisältyivät tuotantoeläimet, lemmikit, koe-eläimet ja luonnonvaraisten eläinten kohtelu. Virkaa ei jatkettu vuoden 2015 jälkeen, mikä johtui osin maa- ja metsätalousministeriöön kohdistuvista säästöistä.
Vapaaehtoiseen eläinsuojelutoimintaan kuuluu olennaisena osana löytöeläintoiminta. Suomessa paikallisten eläinsuojeluyhdistysten kattojärjestönä toimii SEY Suomen Eläinsuojeluyhdistysten liitto.
Epäilyyn perustuvat eläinsuojelutarkastukset
Vuonna 2015 Suomessa tehtiin epäilyyn perustuvia eläinsuojelutarkastuksia yli kuusituhatta, mikä oli yli 900 enemmän kuin vuonna 2014. Vajaa puolet tarkastuksista johti viranomaistoimenpiteisiin. Noin 31 prosentilla tarkastuksista annettiin asianomaiselle määräys korjata puutteet määräajassa, tai kielto jatkaa eläinsuojelusäädösten vastaista menettelyä. Kiireellisiin toimenpiteisiin johtavia vakavia laiminlyöntejä havaittiin 9 prosentilla tarkastuskäynneistä (lemmikkitarkastuksista 11 prosentilla, tuotantoeläintarkastuksissa 3 %:lla).
Eläinlajeittain tarkasteltuna tarkastuksia kohdistui enemmän lemmikkieläimiin (4 200), kuin tuotantoeläimiin (3 600). Lemmikkieläinten tarkastuksissa yli puolet tarkastetuskohteista olivat koiria, toiseksi suurin eläinryhmä olivat kissat. Tuotantoeläinlajien osalta tarkastuksen kohteina olivat useimmiten naudat, hevoseläimet ja lampaat.
Puolueiden suhtautuminen eläinsuojeluun
Animalia ja SEY teettivät eduskuntapuolueille kesäkuussa 2016 eläinsuojelukyselyn, jossa kysyttiin muun muassa pitäisikö eläintuotantotiloilla ja teurastamoilla ottaa käyttöön kansalaisille avoin, säännöllinen ja tehokas valvonta. Kaikki Sipilän hallitukseen kuuluvat puolueet vastustivat tehokkaampaa eläinsuojeluvalvontaa; perussuomalaiset ja keskusta olivat täysin eri mieltä ja kokoomus osittain eri mieltä. Muista puolueista myös RKP oli täysin eri mieltä, vasemmistoliitto, vihreät ja SDP taas tehokkaamman valvonnan kannalla. Kristillisdemokraatit ei vastannut kyselyyn.
Perussuomalaiset oli ainoa puolue, joka vastusti tuotantoeläinten kivunlievityksen parantamista, kuten sitä, että porsaiden kastrointi ilman kivunlievitystä kielletään. Se oli myös ainoa puolue, joka vastusti emakkohäkkien kieltämistä. Emakkohäkissä eläin ei pysty liikkumaan, eikä kääntymään ympäri. Turkistarhauksen lakkauttamista kokonaan kannattivat vain vihreät ja vasemmistoliitto. Ne olivat ainoita, jotka kannattivat kaikkia eläinsuojelulakiin esitettyä 10 parannusta. Kokoomus kannatti kuutta ehdotusta, sitä torjuvampia olivat SDP, RKP ja keskusta. Perussuomalaiset oli eläinsuojeluvastaisin puolue.
Eläinsuojelu ja eläinten oikeudet
Eläinsuojelutoiminta sekoitetaan monesti eläinoikeusliikkeeseen, joka ajaa eläinten oikeuksia. Eläinsuojelulla tarkoitetaan lain vähimmäisvaatimusten täyttämistä, kun taas eläinten oikeuksien puolustajat pyrkivät ajamaan eläimille lain asettamia vaatimuksia laajempia oikeuksia.
Monet eläinten oikeuksien puolustajat pitävätkin Suomen lakia riittämättömänä, sillä lain sallimien eläintenpitomuotojen, kuten turkistarhauksen tai lihateollisuuden voidaan katsoa olevan tarpeettoman kärsimyksen aiheuttamista eläimille, mikä on yksiselitteisesti kielletty eläinsuojelulain yleisissä periaatteissa.
Ikuinen silmukka
Ikuinen silmukka on ohjelmoinnissa ohjelma, joka jatkaa suoritustaan ikuisesti, jos sitä ei muuten keskeytetä.
tai vastaava for-silmukalla
Käyttöjärjestelmissä jotka eivät käytä moniajoa tai joiden moniajo on yhteistyötyyppistä, ikuisen silmukan käyttö saattaa johtaa järjestelmän lukkiutumiseen, varsinkin jos ohjelman keskeyttäminen on estetty. Nykyisten käyttöjärjestelmien estävässä moniajossa ohjelman voi yleensä keskeyttää.
Ikuisen silmukan tyypillinen sovellus on odottava silmukka (busy-wait loop): ohjelmassa prosessoidaan tietoa kunnes jokin silmukan ulkopuolinen tekijä muuttaa tietyn muuttujan arvoa. Esimerkiksi:
Ragna Ljungdell
Ragna Elisabeth Ljungdell-Erlandsson (4. toukokuuta 1905 Helsinki – 2. marraskuuta 1975 Lund, Ruotsi) oli Ruotsissa vaikuttanut suomalainen kääntäjä, lausuja ja kirjallisuudentutkija.
Ragna Ljungdellin vanhemmat olivat Ruben ja Elin Ljungdell. Hän meni 1943 naimisiin ruotsalaisen eversti Per Adolf Erlandssonin kanssa mutta liitto päättyi avioeroon.
Ljungdell oli Ruotsin tunnetuimpia lausuntataiteilijoita ja teki tunnetuksi suomenruotsalaisten runoilijoiden tekstejä Ruotsissa. Hän tutustui nuoruudessaan Karjalankannaksen ruotsinkielisessä runoilijayhdyskunnassa muun muassa Elmer Diktoniukseen, Ralf Parlandiin, Tito Collianderiin ja Gunnar Björlingiin.
Ljungdell julkaisi tutkimuksia runoudesta ja käänsi ruotsin kielelle Helvi Hämäläisen ja Elvi Sinervon teoksia.
Teoksia
Nimellä Ragna Ljungdell:
Teekkari
thumb|[[Fuksi|Teekkarifukseja matematiikan peruskurssin luennolla Teknillisessä korkeakoulussa.]]
Teekkari on teknillisten yliopistojen opiskelijoista käytetty nimitys. Myös monialayliopistojen teknillisten aineiden opiskelijoita ja nykyisen opintorakenteen mukaisia tekniikan kandidaatteja kutsutaan teekkareiksi.
Teekkarikulttuuri
Teknillisissä yliopistoissa ja tiedekunnissa vallitseva teekkarikulttuuri tunnetaan termeistä, joista osan voi löytää myös muualta yliopistomaailmasta: muun muassa teekkarilakki, wappu, jäynä, kiltatoiminta, speksi, sitsit, ekskursiot, teekkarihaalari ja tempaukset.
thumb|Vappuinen teekkarikaste [[Tammerkoski|Tammerkoskessa. Kuva vuodelta 2007.]] pienoiskuva|220x220px|Koneinsinöörikillan ja Sähköinsinöörikillan fukseja vetämässä köyttä Tela-Weeraa vastaan syksyllä 2015.|alt=Fukseja vetämässä köyttä Teknillisissä yliopistoissa järjestetään vuoden mittaan paljon erilaisia tapahtumia ja juhlia. Ensimmäisen vuoden opiskelijat eli ”fuksit” keräävät merkintöjä näistä tapahtumista fuksipistevihkoon. Tietyn pistemäärän kerättyään fuksi on oikeutettu painamaan teekkarilakin päähänsä seuraavana vappuna. Pisteitä keräämättömät fuksit saavat tupsulakkinsa vasta äitienpäivän jälkeisenä maanantaina. Tampereella on erityinen perinne kastaa tuoreet teekkarit nosturilla hyiseen Tammerkoskeen ja Lappeenrannassa käydään pulikoimassa Saimaassa. Oulussa fuksit uivat Oulujoen sivuhaarassa Åströminpuistossa. Vaasassa tekniikan fuksit kylpevät kaupungintalon vieressä olevassa suihkulähteessä.