cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Michael Dummett
Paluu filosofiaan
Dummettin ensimmäinen kirja Frege: Philosophy of Language julkaistiin lopulta 1973. Teos oli merkittävä vedenjakaja Gottlob Fregen filosofian tutkimisessa. Dummett julkaisi 1981 uuden painoksen kirjasta nimellä The Interpretation of Frege’s Philosophy, jossa oli enemmän viittauksia Fregen töihin. Niiden välillä Dummett julkaisi lisäksi teokset Elements of Intuitionism ja tutkimuskokoelman Truth and Other Enigmas. Dummett sai 1979 Oxfordin yliopiston logiikan Wykeham-professorin viran, jota hän piti vuoteen 1992, jolloin hän jäi eläkkeelle.
Dummett julkaisi uransa aikana myös lukuisia kirjoja muistakin aiheista. Hän oli kiinnostunut tieteiskirjallisuudesta ja korttipeleistä sekä niiden historiasta. Dummett julkaisi 1980 tarot-kortteja käsitelleen teoksen The Game of Tarot: From Ferrara to Salt Lake City, jossa hän esitti, että tarot-kortit olivat keskiajalla normaaleja pelikortteja ja okkultismi liitettiin niihin vasta 1700-luvulla. Dummettin muita julkaisuja olivat vaalijärjestelmiä käsitelleet Voting Procedures ja Principles of Electoral Reform, joissa hän esitti oman vaalijärjestelmän, ja maahanmuuttoa käsitellyt On Immigration and Refugees.
Työstään filosofiassa Dummett palkittiin useasti. Tieteenfilosofian Lakatos-palkinnon hän sai 1994, logiikan ja filosofian Rolf Schock -palkinnon 1995 ja analyyttistä filosofiaa käsitelleistä teoksistaan Lauener-palkinnon 2010. Dummett aateloitiin 1999 työstään filosofian ja rodullisen tasa-arvon puolesta.
Dummett kuoli joulukuussa 2011.
Gastronomia
Gastronomia tarkoittaa ensiluokkaisista raaka-aineista valmistettujen ruokien tuntemusta ja niiden valmistamista. Termi merkitsee kirjaimellisesti "vatsan sääntelyn taito tai laki" (, gaster, 'vatsaan';, nomos, 'lakeja, jotka määräävät'). Gastronomian sanastoon kuuluu runsaasti ranskankielisiä termejä, sillä ruoan arvostuksen ja sen ensiluokkaisen valmistustaidon juuret ovat Ranskassa.
Erityisen huolellisesti ja taidokkaasti valmistettu ruoka on nimeltään gourmet. Hyvän ruoan luonnontieteellistä tutkimusta kutsutaan molekyyligastronomiaksi, ja siihen pohjautuvaa ruoanlaittoa molekyylikokkaukseksi.
Elizabeth Warden
thumb|Elizabeth Hyacinthin luona Elizabeth Warden, lempinimeltä Liz (o.s. Hawksworth) on kuvitteellinen hahmo brittiläisessä komediasarjassa Pokka pitää. Elizabethia näyttelee Josephine Tewson.
Elizabeth on Hyacinth ja Richard Bucketin naapuri. Elizabeth on naimisissa ja hänen aviomiehensä työskentelee Saudi-Arabiassa. Pariskunnalla on tytär nimeltä Gail, joka opiskelee yliopistossa. Elizabethin luona asuu hänen vaimostaan eronnut veljensä Emmet. Molemmat yrittävät parhaansa mukaan vältellä Hyacinthiä, yleensä huonolla menestyksellä. Hyacinth kutsuu usein Elizabethin kahville, mutta Elizabethilla on kahvikuppineuroosi, joka ilmenee vain Hyacinthin luona. Elizabeth päätyy aina tavalla tai toisella läikyttämään kahvia tai pudottamaan kupin lattialle ja muuttuu hermoraunioksi yrittäessään välttää sitä. Hyacinth ei koskaan vaikuta vihaiselta, vaikka on oikeasti enemmän huolissaan arvoastioistaan kuin Elizabethista. Toisinaan Hyacinth huomauttaa Elizabethin vaatteista ja siitä, ettei hän käytä hattua.
Singaporen luterilainen kirkko
Singaporen luterilainen kirkko on luterilainen kirkkokunta Singaporessa. Sillä on 2 847 jäsentä. Se on Luterilaisen maailmanliiton jäsen.
Jauhokoisa
Jauhokoisa (Ephestia kuehniella, syn. Anagasta kuehniella) on koisien heimoon kuuluva pikkuperhonen. Se on yleinen viljatuotteita turmeleva tuhohyönteinen. Jauhokoisa lentää öisin ja päivisin se istuu hämärissä ja varjoisissa paikoissa seinillä ja katoissa siivet suljettuina.
Aikuinen jauhokoisa on vaaleanharmaa, tummemman harmaiden juovien kuvioima. Vartalo on noin 12 mm pitkä, siipien kärkiväli 16–20 mm. Toukka kasvaa 2 cm pitkäksi, se on harvakarvainen ja väriltään muuten melkein valkea, mutta pää on musta. Toukka syö jauhoja ja erittää hämähäkin seittiä muistuttavaa rihmaa, joka aiheuttaa jauhojen paakkuuntumista. Aikuinen perhonen ei syö mitään.
Mosambikin saari
Moçambiquensaari on saari Mosambikissa muutaman kilometrin päässä rannikosta Mosambikin kanaalin ja Mossurilin lahden välissä. Saari sijaitsee Nampulan maakunnassa Pohjois-Mosambikissa. Mantereelta on saarelle silta. Saari sijaitsee Bazaruton saariston ja Quirimbasin saariston välissä.
Saaren pohjoisosassa on São Sebastião de Moçambique, portugalilaisten 1500-luvulla rakentama linnoitus.
Saari on noin kolme kilometriä pitkä ja 300–400 metriä leveä, ja sen väkiluku on noin 60 000.
Saarella on käytetty 1500-luvulta alkaen samoja rakennusmateriaaleja, tekniikoita ja koristelutapoja, joten sen arkkitehtuuri on tyyliltään yhtenäistä. Siinä yhdistyvät paikalliset perinteet ja portugalialiset vaikutteet, sekä jossain määrin myös intialaisten ja arabien vaikutus. Se otettiin vuonna 1991 Unescon maailmanperintöluetteloon
Hyundai Accent WRC
Hyundai Accent WRC oli eteläkorealaisen Hyundain Accent-mallin perustunut WRC-luokan ralliauto, jonka kehitystyöstä vastasi englantilainen, Milton-Keynesissä toimiva Motor Sport Developments Ltd (MSD). Auton kehitystyö aloitettiin vuonna 1999 ja auton ensiesiintyminen MM-ralleissa oli Monte Carlon rallissa vuonna 2000. Autosta rakennettiin kolme eri kehitysversiota, mutta kaiken kaikkiaan tulokset eivät olleet sillä tasolla, mitä Korean päämajassa oli toivottu ja koko WRC-projekti lakkautettiin kesken kauden 2003. Hyundain autot eivät olleet mukana enää kauden neljässä viimeisessä rallissa. Parhaaksi suoritukseksi jäi Alister McRaen ajama neljäs sija kauden päättäneessä Britannian MM-rallissa 2001.
Sissikapteeni
Sissikapteeni  on Reino Lehväslaihon kirjoittama sotaromaani.
Syvärin sissit
Syvärin sissit  on Reino Lehväslaihon kirjoittama sotaromaani.
Poventsan korpit
Poventsan korpit  on Reino Lehväslaihon kirjoittama sotaromaani, joka ilmestyi vuonna 1977.
Syksyllä 1943 sissikomppania saa tehtäväkseen räjäyttää huoltotukihdon Vienanmeren kanavalla. Venäläiset tekevät kuitenkin vastaiskun jo operaation alussa.
Tengu
thumb|300px|[[Hokusain kuva miekkaa (tachia) käsittelevästä linnunmuotoisesta tengusta]] thumb|Utagawa Kuniyoshin maalaus Norsu ottaa kiinni lentävän tengun Tengut ovat japanilaisessa mytologiassa esiintyviä henkiolentoja. Tengua tarkoittavien kanjien käännös on yleisesti luettavissa kuitenkin ”taivaalliseksi koiraksi”. Ulkomuodoltaan tengut ovat joko puoliksi ihmisiä ja puoliksi variksia tai punakkanaamaisia, isonenäisiä vuorten erakkoja. Tenguilla on kieroutunut huumorintaju, ja ne pystyvät muuttamaan muotoaan halutessaan. Niiden uskottiin tekevän paljon piloja ihmisille, mutta tengujen suosikkiuhreina pidettiin buddhalaisia munkkeja. Tengut näkivät paljon vaivaa pyhien miesten viettelemiseksi harhaan. Uskottiin jopa että ne sitoivat munkkeja puunlatvoihin täyttääkseen heidän mielensä ahnein ja ylpein ajatuksin. Ne myös saattoivat valmistaa lannasta juhla-aterian munkeille.
Tengujen ominaisuuksia
Ennen Japanin keskiaikaa tengut nähtiin pääsääntöisesti demonisina olentoina. Ennen 1000-lukua ne nähtiin lähinnä vuorilla, puissa tai kivissä asuvina henkinä. Myöhemmin syntyi myös käsitys, jonka mukaan ihmiset saattavat jälleensyntyä tenguina. Yleisesti kuitenkin uskottiin tengujen syntyvän suurista munista ja asuvan syrjäisillä vuoristoseuduilla. Vaikka tengulla oli siivet, ei olento lentänyt niillä, vaan vaihtoi paikkaa haihtuen ilmaan ilmestyen heti taas toisessa paikassa. Tengun uskottiin supikoiran ja ketun tavoin voivan ottaa ihmismuodon, mutta tällöinkin varjo saattoi paljastaa olennon todellisen hahmon. Tengu ei myöskään puhu suullaan, vaan tengun puhe on joko telepaattista, tai sitten tengu puhuu välikappaleen, kuten ihmisen kautta. Keskiaikaan mennessä tengut olivat kehittyneet pahantahtoisista kiusanhengistä hahmoiksi, jotka saattoivat yliluonnollisilla voimillaan joko kiusata tai auttaa ihmistä. Kuitenkin tengujen ilkikurinen suhtautuminen buddhalaisiin munkkeihin osoittaa niiden luonnonuskoista alkuperää. Tengut usein esiintyivätkin šintopapin mustaan kuppimaiseen hattuun pukeutuneena. Tengujen joukkoon kehittyi myös hierarkia, jossa lintumaiset korppi-tengut olivat alin ryhmä. Ne pysyivät arvaamattomina henkinä, jotka saattoivat tehdä veijarimaisia kolttosia tai olla erityisen pahantahtoisia ja kostonhimoisia niitä ärsyttänyttä ihmisryhmää kohtaan. Tengut saattoivat esimerkiksi sytyttää tulipaloja, kaataa puita ihmisten päälle tai siepata pikkulapsia. Toinen ryhmä oli ihmishahmon ottavat tengut, jotka kuitenkin saattoivat olla sekä hyvän- että pahansuopia. Kolmas joukko olivat yamabushi-hahmoiset punanaamaiset ja isonenäiset tengut. Näitä kutsuttiin kohona-tenguiksi. Yamabushi-tengut olivat buddhalaisuuteen kaikkein myötämielisimmin suhtautuvia, ja ne saattoivat rangaista pahoja ja palkita hyviä ihmisiä. Sōjōbō (tengujen kuningas) oli hyvä esimerkki tengu-hahmon kehityksestä japanilaisessa kansan- ja uskomusperinteessä.
Tenguihin uskotaan joissain japanilaisissa vuoristokylissä vieläkin. Ulos saatetaan jättää riisiä ja papumuhennosta tengujen ruuaksi ja jos joku kylän lapsista katoaa, tenguja pyydetään rummuttaen palauttamaan lapsen kotiin.
Tengujen legendaariset asetaidot
thumb|300px|left|Tengu leijan kaltaisena hirviönä, taiteilija [[Toriyama Sekien piirros Gazu hyakki yakō]] 1400-luvulla tengut alkoivat kiusata muitakin kuin pappissäätyisiä. Kuten pahaenteiset esi-isänsä tiangout, myös tengut yhdistettiin sotaan tai sotimiseen. Legendat jopa kertovat tengujen ylivertaisista taistelu- ja aseidenkäsittelytaidoista.
Tämä maine lienee osittain lähtöisin bushi Minamoto no Yoshitsune kuuluisasta legendasta. Yoshitsunen ollessa nuori poika ja tunnettu nimellä Ushiwaka-maru Taira-klaani salamurhautti hänen isänsä, Yoshitomon. Taira-klaanin päämies Taira no Kiyomori salli lapsen elää sillä ehdolla, että hänet karkotettaisiin Kuraman vuoren temppeliin munkiksi. Kuitenkin eräänä päivänä Sōjō-ga-danin laaksossa Ushiwaka-maru kohtasi Sōjōbōn. Henki opetti pojalle kenjutsua, jotta poika voisi kostaa Taira-klaanille.
Alun perin tengujen tempaukset ja toiminta on ajateltu demonisiksi teoiksi, joiden tarkoitus on johtaa maailmaa kohti kaaosta ja sotaa, mutta Yoshitsunen kaltaisen kuulun legendaarisen soturin tarina loi tengujen aikaisempiin hirviömäisiin luonteenpiirteisiin sympaattisempia sävyjä ja esitti tengut kunniallisuuden arvostajina.
Yksi kuuluisimmista on nō-näytelmä Kurama tengu,joka kuuluu Yoshitsunen kroniikkaan eli (in). Kurama tengussa Ushiwaka-maru on ainoa henkilö, joka ei osoita vastenmielisyyttä temppeliin saapunutta outoa yamabushia kohtaan. Vieras on itse asiassa on valepukuinen Sōjōbō, joka ystävystyy pojan kanssa ja alkaa tämän opettajaksi auttaakseen poikaa tämän ahdingossa.
Kaksi tarinaa 1800-luvulta toistavat samaa teemaa. Tarinassa Sōzan chomon kishū tengu kaappaa pojan kolmeksi vuodeksi mukaansa vuorille. Poika palaa tengun luota ihmisten ilmoille mukanaan taiottu tuliase, joka osuu aina maaliinsa. Toinen tarina Inaba-provinssista kertoo käsistään kömpelöstä tytöstä, jonka tengu yllättäen riivaa. Tengun tavoitteena on uudelleensynnyttää kenjutsu-taito takaisin maailmaan. Tengu ilmestyy nuoren samurain uneen, ja lopulta tengun riivaama tyttö opettaa nuoren samurain erinomaiseksi miekkamieheksi.
40 unohtumatonta laulua (Kari Vepsä)
40 unohtumatonta laulua on vuonna 2007 julkaistu Kari Vepsän kokoelma-CD, johon on koottu hänen tuotantoaan vuosien varrelta.
Magnar Dalen
Dalen aloitti kilpahiihdon 7-vuotiaana Mogutten-nimisessä seurassa, mutta vaihtoi teini-ikäisenä ampumahiihtoon ja voitti siinä 18-vuotiaana nuorten Norjan mestaruuden sekä nuorten MM-viestipronssia. Hän oli lähellä päästä Calgaryn olympialaisiin 1988, mutta putosi täpärästi joukkueesta ja päätti lopettaa urheilu-uransa.
Valmentamisen lisäksi Dalenilla on kokemusta myös maastohiihdon välinehuollosta. Vuosina 1988–1995 hän toimi Ruotsin hiihtomaajoukkueen huoltopäällikkönä ja vuosina 1995–1998 samassa tehtävässä Norjan maajoukkueessa. Vuosina 1998–2002 hän oli Ruotsin maajoukkueen päävalmentaja. Häntä pidetäänkin nimenomaan erinomaisena suksivoitelijana.
Suomen hiihtomaajoukkueen päävalmentajana Dalen toimi vuosina 2006–2014. Vuonna 2010 Dalen sai Suomen urheilugaalassa Vuoden valmentaja -palkinnon.
Rucouskiria
Rucouskiria Bibliasta oli Mikael Agricolan kirjoittama rukouskirja. Se painettiin vuonna 1544. Kirja sisälsi Raamatusta ja perinteisistä katolisista sekä uudemmista hartauskirjoista koottuja ja suomennettuja rukouksia. Raamatun ulkopuoliset rukoukset olivat peräisin muun muassa Missale Aboensesta, Tuomas Kempiläisen teoksesta Kristuksen seuraamisesta, sekä Lutherin ja Erasmus Rotterdamilaisen teoksista. Ne olivat hengeltään melko katolisia ja ainoastaan pintapuolisesti sovitettuja luterilaisuuteen.
Rucouskiria sisälsi myös Agricolan oman esipuheen, jossa hän puolusti suomen kielen käyttöä kirjassa, sekä kalenterin, jossa oli myös astrologista, astronomista ja lääketieteellistä tietoa. Kirjassa oli 877 sivua ja 17 puupiirroskuvaa.
Ratchet & Clank: Size Matters
Ratchet & Clank: Size Matters (Japanissa Ratchet & Clank 5) on Ratchet & Clank pelisarjaan kuuluva tasohyppelypeli. Peli julkaistiin vuonna 2007 PlayStation Portable:lle ja PlayStation 2:lle. PlayStation 2 -versio julkaistiin suomeksi tekstitettynä.
Edison Flores
Edison Michael Flores Peralta (s. 14. huhtikuuta 1994 Lima) on perulainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on keskikenttäpelaaja. Flores edustaa Perun Primera Divisiónissa pelaavaa Universitariota.
Montrealin pöytäkirja
Montrealin pöytäkirja otsonikerrosta heikentävistä aineista on kansainvälinen sopimus, jolla pyritään otsonikerroksen suojeluun vähentämällä otsonikatoa aiheuttavien aineiden valmistusta ja käyttöä. Se hyväksyttiin 16. syyskuuta 1987, ja se astui voimaan 1. tammikuuta 1989, kun sen oli allekirjoittanut 29 valtiota sekä Euroopan yhteisö.
Boom Gaspar
thumb|Boom Gaspar Kenneth E. Gaspar (s. 4. helmikuuta 1953 Waimanalo Havaiji Yhdysvallat), paremmin tunnettu nimellä Boom Gaspar, on yhdysvaltalainen muusikko. Hän on soittanut koskettimia Pearl Jamissa vuodesta 2002 alkaen. Ennen Pearl Jamia hän soitti useammissa paikallisissa kokoonpanoissa.
Montrealin pöytäkirja
Sittemmin sopimusta on täydennetty kuusi kertaa: Lontoossa 1990, Kööpenhaminassa 1992, Wienissä 1995, Montrealissa 1997, Pekingissä 1999 ja Kigalissa 2016. Montrealin pöytäkirjaa on luonnehdittu yhdeksi onnistuneimmista kansainvälisistä ympäristösopimuksista. Siitä tuli tuli ensimmäinen aidosti globaali ympäristösopimus, kun Itä-Timor viimeisenä allekirjoitti osallistumisensa 16.9.2009.
Montrealin pöytäkirjaa edelsi vuonna 1985 solmittu Wienin yleissopimus, jossa sovittiin lähinnä otsonikerroksen tutkimukseen liittyvästä yhteistyöstä. Montrealin pöytäkirjassa sovittiin konkreettisista toimenpiteistä, joihin Wienin yleissopimuksen pohjalta ryhdyttäisiin. Siihen liittyy myös rahoitusjärjestelmä, Multilateral Fund for the Implementation of the Montreal Protocol, jonka tarkoitus on auttaa kehitysmaita suoriutumaan niille asetetuista päästötavoitteista.
Vaikutus
thumb|300px|Otsonia tuhoavien aineiden pitoisuuksien kehitys ilmakehässä Yleisesti ottaen pöytäkirjan päästötavoitteiden toteutus on sujunut hyvin. Montrealin pöytäkirjan astuttua voimaan useimpien otsonia tuhoavien aineiden käyttö on joko lakannut tyystin tai ainakin vähentynyt. Sopimuksen voittokulkua selittää se, että CFC-yhdisteille on ollut varsin helppo löytää korvaavia aineita teollisuuden käyttöön.
Toisaalta CFC-yhdisteitä on korvattu muun muassa HCFC-yhdisteillä, jotka ovat otsonikerrokselle vaarattomampia (mutta kuitenkin haitallisia) ja pahentavat lisäksi kasvihuoneilmiötä. Niiden käyttö pyritään lopettamaan vuoteen 2030 mennessä.
Montrealin pöytäkirjan jälkeen freoneista siirryttiin HFC-yhdisteisiin ja edelleen HFO-yhdisteisiin. HFO-yhdisteet eli vetyfluoriolefiinit hajoavat myrkyllisiksi ”ikuisuuskemikaaleiksi”, PFAS-yhdisteiksi. Muun muassa eristemuoveista ja suurista lämpöpumpuista karkaa niiden elinkaaren aikana HFO-kaasuja. Esimerkiksi uusien autojen ilmastoinneissa kylmäaineena on HFO-1234yf-niminen aine, jonka hajoamistuote TFA on PFAS-yhdiste. Ilmasta PFAS-aineet päätyvät vesistöihin, pohjavesiin, maaperään ja ennen pitkää ruokaan. Suomessa on mitattu kasvaneita PFAS-pitoisuuksia kaloista ja kananmunista. Näiden yhdisteiden on todettu heikentävän ihmisen immuunijärjestelmää ja niiden epäillään aiheuttavan vaurioita sisäelimille ja hormonitoiminnalle.
Uli Forte
Uli Forte (s. 15. syyskuuta 1974) on sveitsiläissyntyinen italialainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja.
Ura
Maaliskuussa 2012 Forte palasi valmennustehtäviin Grasshoppersin päävalmentajana. Forte luotsasi seuran Sveitsin cupin mestariksi 19 vuoden tauon jälkeen keväällä 2013, kun Grasshoppers kukisti finaalissa FC Baselin rangaistuspotkukilpailun jälkeen. Kauden jälkeen Forte siirtyi BSC Young Boysin päävalmentajaksi. Forte johdatti Young Boysin parhaimmillaan Sveitsin liigassa toiseksi kaudella 2014/15. Joukkueen pudottua Mestarien liigan karsinnoissa AS Monacolle, erotti seurajohto Forten elokuussa 2015.
Toukokuun puolivälissä 2016 Fortesta tuli Sveitsin liigassa putoamista vastaan taistelleen FC Zürichin päävalmentaja. Forte ei onnistunut nostamaan seuraa pois putoamisviivan alapuolelta, vaan FCZ:n kohtalona oli putoaminen liigasta. Kausi päättyi kuitenkin voitonjuhliin, kun FCZ kukisti Sveitsin cupin finaalissa FC Luganon, joka oli säilyttänyt sarjapaikkansa juuri FCZ:n edellä. Kauden jälkeen FCZ teki Forten kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. Kaudella 2016/17 Forte luotsasi Zürichin Challenge Leaguen mestariksi ja joukkue nousi takaisin pääsarjaan.
Helmikuussa 2018 Forte sai yllätyspotkut Zürichistä, kun joukkue oli vuodenvaihteen tauon jälkeen saavuttanut kolmesta ottelusta vain neljä pistettä. Forte palasi kaudeksi 2019/20 Grasshoppersin päävalmentajaksi. Hän sai kuitenkin potkut tehtävistään jo helmikuussa 2020 heikkojen tulosten vuoksi.
Elokuussa 2021 Fortesta tuli Yverdon-Sportin päävalmentaja. Hän luotsasi Yverdon-Sportia yhden kauden ajan, kunnes kesäkuussa 2022 teki sopimuksen 2. Bundesliigaan pudonneen Arminia Bielefeldin kanssa. Forte sai kuitenkin potkut jo elokuussa, kun Arminia oli hävinnyt neljä ottelua.
BBC Sessions
BBC Sessions voi viitata useiden musiikkiartistien ja -yhtyeiden BBC:lle tekemistä äänityksistä koottuihin albumeihin. Näitä ovat julkaisseet muun muassa:
Bernardino Machado
Machado valittiin parlamenttiin ensimmäistä kertaa vuonna 1882. Vuonna 1910 hänestä tuli Portugalin ulkoministeri. Hän toimi myös maansa pääministerinä vuosina 1914 ja 1921.
Świętochłowice
Świętochłowice [ˌɕvʲɛ̃tɔxwɔˈviʦɛ]  on 54 182 asukkaan kaupunki (2009) Puolan eteläosassa Sleesian voivodikunnassa.
Kaupunkiin perustettiin vuonna 1943 Auschwitzin alaleiri, jossa kuoli vuoden 1945 aikana noin 2 500 ihmistä. Leiri avattiin uudelleen sodan jälkeen kommunistien vankileiriksi.
Kotiseutuoikeus
Kotiseutuoikeus on Ahvenanmaan maakunnassa käytössä oleva oikeus, jonka perusteella vain kotiseutuoikeuden omaava henkilö on oikeutettu äänestämään maakuntapäivävaaleissa, omistamaan tai hallinnoimaan kiinteää omaisuutta tai harjoittamaan elinkeinoa. Kotiseutuoikeutta ei kuitenkaan vaadita Ahvenanmaalle muuttavilta.
Ahvenanmaan itsehallinto ja kotiseutuoikeus pohjautuvat vuonna 1921 Kansainliiton tekemään kompromissipäätökseen, jossa maakunnan hallinto annettiin Suomelle edellyttäen, että se takasi paikalliselle väestölle sen ruotsin kielen, kulttuurin, paikalliset tavat ja itsehallintojärjestelmän.
Kotiseutuoikeuden saavat kaikki alaikäiset, joiden toisella vanhemmalla on se. Hakemuksen perusteella kotiseutuoikeuden voivat saada sellaiset henkilöt, jotka täyttävät seuraavat ehdot:
Vaadittu Ahvenanmaalla asuttu aika lyhenee 3 vuoteen, mikäli hakijalla on aikaisemmin ollut kotiseutuoikeus, vähintään toisella hänen vanhemmistaan on sellainen, hän on aikaisemmin asunut Ahvenanmaalla yhtäjaksoisesti 5 vuotta tai 7 vuotta katkonaisesti. Kotiseutuoikeuden voi menettää mikäli menettää Suomen kansalaisuuden tai asuu yhtäjaksoisesti Ahvenanmaan ulkopuolella yli 5 vuotta.
Henkilöt, joilla on Ahvenanmaan kotiseutuoikeus ja jotka ovat asuneet maakunnassa ennen 12. syntymäpäiväänsä, on vapautettu asevelvollisuudesta.
The Video Years
The Video Years on Twisted Sister -yhtyeen vuonna 2007 julkaisema DVD.
Englantilainen avaus
Englantilainen avaus  on shakkiavaus, joka alkaa tavallisesti siirrolla:
Tämä on neljänneksi suosituin valkoisen aloitus. Valkoinen kontrolloi siirrollaan keskustaruutua d5. Vaikka monilla englantilaisen avauksen muunnelmilla on oma luonteensa, avaus usein transponoituu muiksi avauksiksi, esimerkiksi 1.d4-avauksiksi.
Englantilainen avaus on saanut nimensä epävirallisesta shakin maailmanmestarista Howard Stauntonista (1810-1874), joka pelasi avausta useita kertoja 1843 ottelussaan Pierre St. Amantia vastaan. Avaus joutui pois suosiosta (erityisesti Paul Morphyn myötävaikutuksesta), mutta nykyään sitä pidetään solidina avauksena. Muun muassa Botvinnik, Karpov ja Kasparov käyttivät avausta maailmanmestaruusotteluissaan. Bobby Fischer yllätti vuoden 1972 MM-ottelussaan Boris Spasskyä avaten 1.c4 – hän oli tullut tunnetuksi kuningassotilaalla alkavasta avausrepertuaaristaan.
Transponoituvuus
Jos valkoinen pelaa varhaisen d4-siirron, peli transponoituu yleensä kuningatargambiitiksi tai intialaiseksi puolustukseksi. Esimerkiksi siirtojen jälkeen peli on muuntunut alla olevan kuvan mukaiseksi Grünfeldin puolustukseksi, joka yleensä saavutetaan siirtojärjestyksessä 1.d4 Rf6 2.c4 g6 3.Rc3 d5.
Huomattavaa on kuitenkin, että valkoinen voi kolmannessa siirtoparissa pelata 3.e4, tehden mustalle mahdottomaksi pelata Grünfeldiä, ja enemmän tai vähemmän pakottaa puolustamaan kuningasintialaisella puolustuksella siirrolla 3...d6. Tätä tilannetta vastaava asema on esitetty seuraavassa kuvassa.
Musta ei voi myöskään pakottaa Grünfeldiä siirroilla koska valkoinen voi pelata Seuraavassa kuvassa on tätä tilannetta vastaava asema.
Siirron d4 sijaan, valkoinen voi pelata myös Rf3 ja sivustoida kuningaslähetin (siirroin g3 ja Lg2), jolloin avaus transponoituu Rétin avaukseksi. Myös siirtojen 1.c4 c6 jälkeen valkoisella on mahdollisuus pelata puolalaista avausta pelaamalla 2.b4!?, joka voi olla yllättävää mustalle jos hän ei tiedä avausteoriaa.
Monet valkoisen transponoituvuusmahdollisuudet tekevät englantilaisesta avauksesta mustalle hankalan puolustettavan, ja mustan täytyykin olla tarkka, mitä siirtojärjestystä käyttää. Jos musta haluaa esimerkiksi pelata kuningatargambiittia, tarkin siirtojärjestys on 1...e6 2.d4 d5 (valkoinen voi myös pelata edelleen Rétiä siirroilla 2.Rf3 d5 3.b3). Jos musta pelaa 1...Rf6 2.Rc3 e6, valkoinen voi välttää kuningatargambiitin pelaamalla 3.e4.
ECO-koodit
ECO-koodeissa englantilainen avaus on sijoittunut koodien A10-A39 väliin:
Ratchet & Clank 3
Ratchet & Clank 3 (myös nimellä Ratchet & Clank: Up Your Arsenal) on Insomniac Gamesin kehittämä ja Sony Computer Entertainmentin marraskuussa 2004 julkaisema Ratchet & Clank -pelisarjan kolmas osa.
Pelaaminen
Ratchet & Clank 3:ssa pelaaja ohjaa pääosin edeltäjäpeleistä tuttuja Ratchettia ja Clank-robottia. Peli sisältää laajan valikoiman uusia aseita. Aseita ovat muun muassa Nitro Launcher ”Nitropommi”, Flucks Rifle ”Sniper” ja Qwack O Ray, joka on tehty muistuttamaan edeltäjistä tuttuja ”Morph O Rayta” ja ”Sheepinatoria”. Laitteista tähän peliin on luotu muun muassa Hypershot ”Hyperlaukaisin”, jossa on yhdistetty edeltäjistä tuttujen ”Swingshotin” ja ”Dynamon” toiminnot yhteen ja samaan härveliin. ”Tyhraguise” muuntaa Ratchetin pienikokoiseksi Tyhranoid-olennoksi, joka muistuttaa ensimmäisessä pelissä olevaa ”Hologuisea”. Pelin merkittävä muutos edeltäjään on se, että joillakin planeetoilla pelaajan täytyy läpäistä tiettyjä haasteita. Haasteissa täytyy esimerkiksi kääntää tietty määrä maassa olevia muttereita samalla kun viholliset yrittävät päihittää Ratchetia.
Ratchetin päämajana toimii Starship Phoenix -niminen suuri avaruusalus, jossa hän voi muun muassa vaihtaa panssaria panssarinvaihtokoneella ja suorittaa erilaisia haasteita, joissa täytyy kukistaa tietty määrä Gadgetronin robotteja. Pelissä on ympäri galaksia piilotettu edeltäjän tapaan tuttuja Platinapultteja, joilla voi ostaa erilaisia lisäominaisuuksia aseisiin. Tämän lisäksi pelissä on ympäri galaksia piilotettuja erilaisia pokaaleja, joita voi keräämisen jälkeen tarkastella avaruusaluksen pokaalihuoneessa.
Pelaajan täytyy joissain vaiheissa pelata Iso-Alilta saamiaan Kapteeni Qwarkin elämään ja sankaritekoihin perustuvia Vid-Comic-videopelejä, joissa pelaajan täytyy läpäistä taso ja sen vastus 2D-tyyliin. Pelaaja kohtaa kahdesta edeltäjäpelistä tuttuja Gadgebotteja, jotka voivat auttaa Clankia esimerkiksi tuhoamalla esineitä tai vihollisia, jotka ovat Clankille liian vaikeita hoidella. Peli ei sisällä edeltäjästä tuttuja Gadgebotteja BridgeBot, MuscleBot ja HammerBot. Pelaaja pystyy joissakin kohdissa pelaamaan edeltäjien tapaan jättiläis-Clankilla, jolla täytyy tuttuun tapaan murskata kaikenlaisia suuria kohteita ja vihollisia.
Ratchet & Clank 3:ssa on edeltäjästä tuttu aseiden kehittymissysteemi, mutta tällä kertaa aseiden ensimmäisen kehittymisen jälkeen tulevia kehityksiä ei tarvitse ostaa myymälöistä, vaan ne tulevat ensimmäisen kehityksen tapaan käyttämällä asetta mahdollisimman paljon. Nanotekniikan kehityksessä on perusidealtaan samat systeemit kuin edeltäjässä, mutta tällä kertaa nanotekniikan määrä ilmoitetaan numeroilla varustetuilla mittareilla. Peli sisältää uusia erilaisia olemuksia, kuten hyönteistä muistuttava Buginoid, Ratchetin smokkiasu Tuxedo sekä Old School Ratchet, jossa Ratchetilla on yllään Ratchet & Clankista tutut vaatteet. Pelaaja voi ostaa olemuksia ympäri galaksia löytyvillä platinapulteilla.
Edeltäjän tapaan peli sisältää Arena Battlen eli ”Areenataistelun”, mutta edeltäjästä poiketen pelissä on vain yksi paikka, jossa suoritetaan Areenataisteluja. Areenataisteluihin luokittuu muun muassa haaste, jossa täytyy läpäistä ns. esterata, jossa täytyy vältellä lasertykkejä, ampua vastaantulevia vihollisia ja vältellä laattoja, joista tulee aika-ajoin tulta. Pelin merkittävin muutos edeltäjään on se että tällä kertaa pelaaja voi pelata moninpelejäkin. Moninpeleissä pelaaja voi pelata kaveriaan vastaan muun muassa ottelun, jossa täytyy päästä ensimmäisenä toisen pelaajan tukikohtaan tuhoamaan sen sisällä oleva tietokonelaitteisto. Pelaajat voivat määrätä, mitkä aseet ovat käytettävissä ja saatavilla kaksintaisteluissa.
Peli sisältää edeltäjän tapaan Insomniac-museon, jonne pääsee Starship Phoenixilta pokaalihuoneessa olevasta ovesta ja sen takana olevasta teleportista, jonne pelaaja pääsee löytäessään kaikki pokaalit.
Juoni
Alkutilanteessa Ratchet ja Clank pelaavat shakkia asunnossaan Megapoliksella. Uutislähetyksestä he huomaavat, että Tyhrranoidit ovat hyökänneet Veldin-nimiselle planeetalle, joka on Ratchetin koti. Hyökkäyksen takana on ilkeä superkonna nimeltään tohtori Nefarious. Ratchet lähtee Clankin kanssa Solana-galaksiin pelastamaan omaa kotiplaneettaansa.
Pelastettuaan Veldinin galaktinen presidentti Phyronix ottaa kaksikkoon yhteyttä kaksikkoon ja kertoo että vain yksi on kyennyt voittamaan Nefariousin menneisyydessä. Hänen uskotaan asuvan Florana-planeetalla, jossa hän paljastuu kapteeni Qwarkiksi, josta on tullut planeetalla asuvien alkuasukkaiden pomo. Voitettuaan Qwarkin presidentin tytär, Sasha Phyronix ottaa kaksikkoon yhteyttä ja pyytää heitä tuomaan Qwarkin Galaksin rangereiden päämajaan, tähtialus Feenixille. Myös Qwarkin apulaisena toimiva yksisilmäinen Skrunch-niminen apina tulee mukaan. Feenixillä Qwark laitetaan miehistön tiloissa sijaitsevaan häkkiin, jossa hänet yritetään saada takaisin järkiinsä apinoiden ja lukuisten Floranalla johdattamiensa apureiden palvelemisesta. Kaksikko matkustaa Marcadia-planeetalle, jossa heidän täytyy torjua Tyhrranoidien hyökkäys pääkaupunkiin. Siellä he löytävät Qwark Vid-Comic-pelin, jonka pelattuaan Qwarkin muisti palautuu. Myöhemmin Qwark on muodostanut aiemmista peleistä tutuista Ratchetin apureista ”Q-Force”-ryhmän, joka auttaa Qwarkia päihittämään tohtori Nefariouksen. Qwark määrää Ratchetin ja Clankin tehtävälle Aquatos-planeetalle Nefariousin toimistoon, josta Clank löytää Tyhrranoidien kotiplaneetan sijainnin.
Tuhottuaan Tyhrranoid-emon Tyhrranosiksella, Ratchet ja Clank saavat raportin tohtori Nefarioukselta, joka uhoaa ettei kukaan pystyisi kukistamaan häntä. Iso-Al saa selville asetehtaasta Daxx-planeetalla. Daxxilla he saavat selville Biblioterator-nimisestä laitteesta, joka on viety Obanin kuujärjestelmään. He myös kuulevat Courtney Gears nimisen pop-laulajan esittämän kappaleen, jossa kerrotaan että kaikki orgaaniset olennot pitäisi muuttaa roboteiksi. Clank kysyy Courtneylta tietoja Nefariousista, jonka kanssa hän uskoo tämän liittoutuneen. Gears kuitenkin kidnappaa Clankin Ratchetin huomaamatta ja vie tämän Nefariouksen luo, joka tarjoaa tälle kumppanuutta huonolla menestyksellä. Nefarious korvaa Clankin sekä Ratchetin että pelin pelaajan tietämättä Klunkilla, joka on Clankin kopio. Tämän jälkeen Ratchet ottaa yhteyttä Skiddiin, joka vakoilee Courtney Gearsia Obanin kuujärjestelmässä. Pian Courtney Gears kuitenkin kaappaa Skiddin ja muuttaa tämän robotiksi, jonka Ratchet näkee videonauhalta. Ratchet onnistuu kukistamaan Gearsin ja vie Skiddin turvaan.
Sasha kertoo kaksikolle, että Nefariousin Leviathan-risteilijä on Zeldrinin avaruussatamassa, jonne he matkustavat Qwarkin kanssa. He kohtaavat Nefariousin, mutta tämä käynnistää risteilijän itsetuhon ja pakenee. Ratchet, Klunk ja Skrunch onnistuvat pakenemaan, mutta Qwark jää risteilijään sen tuhoutuessa. Feenixillä Q-Force suree Qwarkin kuolemaa. Kaksikko saa Vid-comicista selville Nefariousin seuraavan kohteen olevan Metropolis. Ratchet etenee kohti Metropolista etsimään Nefariousta, kunnes kesken matkan Nefarious transformoi Biobliterator-laitteella kaikki Metropoliksen asukkaat ja Tyhrranoid-armeijan roboteiksi, minkä seurauksena ne ovat kestävempiä kuin parivaljakko. Kaksikon saavutettua Nefariouksen luo Ratchet huomaa, että Clank on vangittu ja että robotti, jota hän luuli Clankiksi, onkin Klunk. Nefarious pakenee ja jättää Klunkin tuhoamaan Ratchetin. Ratchet onnistuu tuhoamaan Klunkin ja lyöttäytyy jälleen yhteen Clankin kanssa.
Tuhotun Leviathan-risteilijän luota kaksikko löytää pakokapselista nauhoitteen, jossa heille selviää että Qwark lavasti kuolemansa ja on yhä elossa. He löytävät myös datalevyn, jonka he vievät Alille. Vid-comicista kaksikko saa vihjeen Qwarkin salaisesta piilopaikasta Thranin asteroidivyöltä. Kaksikko matkustaa sinne jossa Qwark kieltäytyy taistelemasta Nefariousia vastaan. Kaksikon pysäytettyä hyökkäyksen Feenixille, he saavat datalevystä selville Biobliteratorin olevan latauksessa Koros-planeetalla, ja sen seuraavan kohteen olevan Veldin. Clank tuhoaa Biobliteratorin valtavalla ionitykillä. Sasha raportoi, että Nefariouksella on toinen edistyneempi Biobliterator komentokeskuksessa planeetta Mylonilla.
Kaksikon saapuu Mylonille ja löydettyään Nefariouksen ja päihitettyään tämän taistelussa, Lawrence muuttaa Biobliteratorin robotiksi ja teleporttaa Nefariousin ja itsensä Biobliteratorin sisälle, joka on lähellä tuhota parivaljakon. Kesken taistelun kapteeni Qwark tulee yllätykseksi aluksellaan auttamaan kaksikkoa. Lopuksi Nefariouksen kone tuhoutuu ja loppujen lopuksi hän ja Lawrence teleporttaavat vahingossa asteroidille. Peli päättyy kun Ratchet ja hänen ystävänsä katsovat elokuvateatterissa uusinta osaa elokuvasarjasta Secret Agent Clank.
Kehitys
Ratchet & Clank: Up Your Arsenal oli koko pelin kehitysnimi, kun Insomniac Team aloitti sen suunnittelemisen. 115 hengen tiimi halusi suunnitella pelistä merkittävästi edeltäjäpeleistä erottuvan pelin. Insomniac uskoi, että yksi tärkeimmistä osioista kehitysprosessissa oli tiukat testit. Työskentelemällä tiiviisti Sonyn kanssa ja kuuntelemalla Ratchet & Clank -sarjan faneja tiimi keräsi palautetta ja teki parannuksia peliin. He kokivat että heidän pitää luoda peli, jolla olisi useita eri lajityyppejä joihin lukeutuisi tasohyppely, toiminta ja sivuvieritys lajit. Samaan aikaan, kun Naughty Dog kehitti Jak 3 -peliä, oli se läheisesti sidoksissa Insomniacin kanssa. Naughty Dogin Jak & Daxter ja Ratchet & Clank -sarjoilla on samat lajityypit ja molemmista sarjoista molempien pelit on aina julkaistu samaan aikaan. Insomniacin työntekijä, Ryan Schneider sanoi että ”Vertauksellisesti voidaan esittää, että Insomniac haluaa tarkastella sitä, miten Tiger Woods, Michael Jordan ja Kobe Bryant osaavat toimia kun kyse on heidän ammatistaan. Emme todellakaan katso sitä miten vertailisimme peliä muihin urheilijoihin tai peleihin, me vain yritämme tehdä parhaamme ja nostaa urheilun määrää.”
Vastaanotto
Ratchet & Clank 3 esiteltiin ensimmäisen kerran E3 2004 -messuilla, jossa siitä oli pelattava demo. Sen lyhyisyyden ja vähäisen sisällön takia 1UP.com ei pystynyt luokittelemaan peliä parhaaksi toimintapeliksi E3-messuilla. Julkaisun jälkeen peli sai arvostelijoilta todella paljon kehuja. Esimerkiksi GameSpy antoi sille arvosanaksi viisi tähteä ja totesi, että ”kaikkien täytyy ostaa tämä peli välittömästi”. IGN uskoi pelin olevan helpompi kuin sen edeltäjä Ratchet & Clank: Going Commando, GameSpot taas ajatteli sen muistuttavan liikaa edeltäjäänsä. X-Play sanoi, taas että ”erinomaisen pelattavuuden ja uusien toimintojen sekoitus tekevät siitä todella hyvin menestyvän pelin ja yhden vuoden parhaimmista peleistä”, antaen pelille täydet viisi tähteä. Metacriticin tiedostojen mukaan 12 arvostelijaa antoivat pelille suurimman arvosanan mitä voi antaa. Vuonna 2005 Ratchet & Clank 3 pääsi Greatest Hits -sarjaan. Samalla pelin julkaisusta lähtien peliä oltiin myyty jo pelkästään Yhdysvalloissa yhteensä 2,15 miljoonaa kappaletta. IGN listasi pelin 12:ksi parhaiten myydyksi peliksi listalle ”The Top 25 PS2 Games of All Time”.
Lähteet
Ratchet & Clank
Katherine Esau
Katherine Esau (3. huhtikuuta 1898 Jekaterinoslav, Venäjän keisarikunta – 4. kesäkuuta 1997 Santa Barbara, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen kasvitieteilijä.
Esau syntyi Ukrainassa saksalaisten mennoniittojen tyttäreksi. Venäjän vallankumouksen jälkeen perhe siirtyi Saksaan ja sieltä edelleen Kaliforniaan, jossa Esau sai tohtorinarvonsa vuonna 1931.
Esau tunnetaan varsinkin ansioistaan kasvianatomian tutkijana sekä pioneerina elektronimikroskoopin käytössä kasvivirusten tutkimisessa. Hän opetti useita oppilassukupolvia kasvien anatomiasta ja toiminnoista, ja loi myös hyvin laajan tieteellisten tekstien ja tutkimusten aineiston. Hänen kirjansa Plant Anatomy ja Anatomy of Seed Plants ovat alan merkkiteoksia. Hänen mukaansa on nimetty Katherine Esau -palkinto.
Esau valittiin vuonna 1957 Yhdysvaltain kansallisen tiedeakatemian jäseneksi sen historian kuudentena naispuolisena tutkijana, ja hänelle myönnettiin vuonna 1989 National Medal of Science. Hän eli 99-vuotiaaksi.
Vaihtolämpöisyys
Vaihtolämpöinen on eliö, jonka lämpötila muuttuu ympäristön mukaan. Vaihtolämpöiset eivät pysty säilyttämään aineenvaihduntareaktioissa muodostunutta lämpöä ja niiden liikkeet ja toiminnot hidastuvat kylmässä ja lopulta ne voivat pysähtyä kokonaan.
Vaihtolämpöisiä ovat kaikki muut eläimet paitsi linnut ja nisäkkäät, jotka ovat tasalämpöisiä.
Yhdyskunnissa elävillä vaihtolämpöisillä eläimillä on paremmat mahdollisuudet selvitä kylmästä talvesta. Esimerkiksi mehiläiset voivat värisyttää siipiä tiiviinä pallona ja säilyttää näin pesässä suhteellisen korkean lämpötilan.
Kim Lönnholm
Kim Lasse Lönnholm (s. 4. lokakuuta 1961 Helsinki) on suomalainen muusikko. Hänet tunnetaan muun muassa Broadcast-yhtyeen laulusolistina Edu Kettusen kanssa sekä sooloartistina. Lönnholm on vieraillut myös muun muassa Kirkan levyillä. Hän on myös vieraillut parissa Kummeli-jaksossa. Kim otti osaa Suomen Euroviisukarsintoihin 1989 kappaleella ”Minä olen muistanut” ja sijoittui seitsemänneksi. ”Minä olen muistanut” oli vuoden 1989 soitetuin kappale ja samanniminen albumi myi tuplaplatinaa. Myös Lönnholmin toinen albumi Minulla on koti, joka julkaistiin seuraavana vuonna, menestyi hyvin. Tämän jälkeen hänen uransa kuitenkin hiipui vähitellen ja myöhemmin hänen ääntään on voinut kuulla lähinnä muiden artistien taustakuoroissa.
Lisäksi Kim Lönnholm on tehnyt mainosmusiikkia ja esiintynyt Jore Marjarannan kanssa.
Termodynamiikka
Termodynamiikka tieteenä syntyi 1700- ja 1800-lukujen aikana. Yksi varhaisimmista termodynamiikan kehittäjistä oli Sadi Carnot, joka pyrki parantamaan varhaisten höyrykoneiden tehokkuutta Termodynamiikan ensimmäinen ja toinen pääsääntö saivat nykyisen sisältönsä Lordi Kelvinin, Rudolf Clausiuksen ja William Rankinen töissä. Nimeä termodynamiikka käytti ensimmäisenä Lordi Kelvin vuonna 1849.
Termodynamiikka on laaja tieteenala, joka jakautuu useisiin haaroihin. Eri haarat jakavat samat perusteoreemat ja -käsitteet, mutta ne eroavat toisistaan lähestymistavoissaan ja sovellusalueissaan. Usein erotellaan kaksi lähestymistapaa: klassinen termodynamiikka tarkastelee aineen makroskooppisia ominaisuuksia ja niistä mittaamalla saatavaa tietoa, kun taas tilastollinen termodynamiikka lähtee liikkeelle aineen mikroskooppisten rakenneosasten, atomien ja molekyylien, kvanttimekaanisista ominaisuuksista, ja pyrkii selittämään aineen makroskooppiset ominaisuudet niiden pohjalta. Termodynamiikkaa sovelletaan lähes kaikilla fysiikan, kemian ja tekniikan aloilla. Sillä on keskeinen rooli esimerkiksi lämpökemiassa, energiatekniikassa, meteorologiassa ja tiiviin aineen fysiikassa.
Historia
Termodynamiikka sai alkunsa 1800-luvun alussa. Se liittyi höyrykoneen kehittämiseen. Alussa termodynaaminen tutkimus keskittyi kokeellisiin mittauksiin eikä ottanut kantaa aineen rakenneosiin. Sir Benjamin Thompson tulkitsi jo 1700-luvun lopussa lämmön aineen liikkeeseen perustuvaksi, mutta hänen ajatuksensa otettiin energian käsitteen avulla käyttöön termodynamiikan tutkimuksessa vasta 1800-luvun alussa. William Thomson, tutummin lordi Kelvin, kehitti termodynamiikan teoriasta yhtenäisemmän. Tätä termodynamiikka on nimetty myös klassiseksi termodynamiikaksi, koska se perustuu kemialliseen makroskooppiseen reaktioon tai muutokseen puuttumatta näihin tapahtumiin liittyvien yhdisteiden molekulaarisiin ominaisuuksiin. Tilastollinen fysiikka tuo lisäselvyyttä reaktioiden ja muutosten tarkastelussa mikroskooppisella tasolla.
== Peruskäsitteitä ==
Termodynamiikan pääkäsite on systeemi. Systeemi on osa, jonka todellinen tai kuviteltu raja erottaa ympäristöstä. Systeemit luokitellaan avoimiksi, suljetuiksi ja eristetyiksi sen mukaan, kulkeeko aine ja energia systeemin ja ympäristön välillä vai ei.
Systeemi on avoin, milloin sekä aine että energia voivat kulkea systeemin ja ympäristön välillä.
Systeemi on suljettu, milloin vain energia voi kulkea systeemin ja ympäristön välillä.
Systeemi on eristetty, milloin energia ja aine eivät voi kulkea systeemin ja ympäristön välillä.
Systeemin Tila on systeemin termodynaamisten muuttujien tila.
Systeemin tilamuuttujat ovat:
Mikäli yksi tilanmuuttuja muuttuu, niin vähintään yhden toisenkin tilanmuuttujan arvo muuttuu.
Nollas pääsääntö: tasapaino
Säännön poikkeuksellinen nimeäminen johtuu siitä, että sääntö otettiin käyttöön vasta 1900-luvulla, jolloin ensimmäinen ja toinen pääsääntö oli jo otettu käyttöön. Aiempien sääntöjen nimeämistä ei haluttu muuttaa, joten se nimettiin nollanneksi, sillä sitä pidettiin niin perustavanlaatuisena, ettei sitä sopinut asettaa jo olemassa olleiden sääntöjen perään.
Ensimmäinen pääsääntö: energian säilyminen
dU = δQ + δW, jossa U on systeemin sisäenergia, Q on systeemiin tuotu lämpömäärä ja W on systeemiin tehty työ. Tämä on nykyinen IUPAC:in mukainen merkintätapa.
Ensimmäinen pääsääntö koskien suljettua systeemiä on sama kuin energiaperiaate. Tietty määrä mekaanista työtä vastaa tiettyä määrää lämpöä, minkä osoittaa lämmön mekaaninen ekvivalentti.
Tämän vuoksi ikiliikkuja on mahdoton, koska esimerkiksi kitkan voittamiseksi systeemissä olisi synnyttävä koko ajan lisää energiaa.
Toinen pääsääntö
Toinen pääsääntö rajoittaa energian muuttamista työksi, osoittaa muutoksen suunnan ja toteaa entropian kasvun väistämättömyyden.
Clausiuksen teoreema ilmaisee termodynaamisen järjestelmän vapaaehtoisen ('spontaanin') muutoksen suunnan ja eristetyn järjestelmän tasapainotilan:
"Lämpö ei voi koskaan siirtyä kylmemmästä lämpimämpään ilman, että samanaikaisesti tapahtuu jotain muuta siihen liittyvää muutosta." (, 1856).
Mikään ei estä järjestystä kasvamasta - entropiaa pienenemästä - hetkellisesti, mutta koska epäjärjestyneiden tilojen todennäköisyys on valtavasti suurempi kuin järjestyneiden (hiukkaset voivat järjestyä "epäjärjestykseen" monilla tavoin, "järjestykseen" vain yhdellä tavoin), etenee kehitys todennäköisyyslaskennan lakien mukaan suuressa mittakaavassa, ts. suurella määrällä tapahtumia aina kohti todennäköisintä, epäjärjestyneintä lopputilaa.
Kolmas pääsääntö: entropian nollapiste
Tämän vuoksi absoluuttista nollapistettä ei voi saavuttaa.
Intensiivi- ja ekstensiivisuureet
Monet termodynaamiset suureet voidaan luokitella joko intensiivi- tai ekstensiivisuureiksi sen mukaan miten ne skaalautuvat suhteessa systeemin kokoon:
Hanka Kupfernagel
thumb|200px|Hanka Kupfernagel Hoogerheiden kilpailussa 2007 Hanka Kupfernagel (s. 19. maaliskuuta 1974 Gera) on saksalainen maantie- ja maastopyöräilijä.
Kupfernagel on voittanut cyclocrossin maailmanmestaruuden vuosina 2000, 2001, 2005 ja 2008. Lisäksi hän on sijoittunut MM-hopealle 2002, 2003, 2006, 2009 ja 2010 sekä MM-pronssille 2004. Lajin Euroopan mestari hän on vuosilta 2003, 2004 ja 2008 sekä EM-hopeamitalisti vuodelta 2006.
Maantiepyöräilyssä Kupfernagel on voittanut aika-ajon maailmanmestaruuden Stuttgartissa vuonna 2007. MM-pronssia hän saavutti vuonna 1998 niin aika- kuin maantieajossakin. Sydneyn olympialaisissa 2000 hän sijoittui maantieajossa hopealle. Maantieajon Euroopan mestaruuden Kupfernagel voitti vuonna 1996 sekä UCI:n ranking-listan vuosina 1997–1999. Lisäksi hän on junioreiden maantieajon maailmanmestari vuodelta 1992.
Sipi Savolainen
Olli Sipi Samuli Savolainen (s. 27. marraskuuta 1971 Rääkkylä) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä, joka pystyi pelaamaan keskellä tai laidalla.
Savolainen oli Myllykosken Pallon kasvatti. Hän debytoi seuran edustusjoukkueessa I divisioonassa kaudella 1988. Savolainen oli mukana voittamassa I divisioonaa vuonna 1991. Hän pelasi ensimmäisellä ja ainoalla pääsarjakaudellaan 15 ottelua, joissa hän teki yhden maalin. Kaudeksi 1993 Savolainen siirtyi MyPan reservijoukkueeseen pelaamaan II divisioonaa. Syksyllä hän lähti Yhdysvaltoihin opiskelemaan liiketaloutta James Madisonin yliopistoon. Savolainen kävi yliopistoa vuoteen 1996 saakka, pelaten kesäisin Suomessa Kakkosta Inkeroisten Purhassa. Hän pelasi myöhemmin samalla sarjatasolla myös Mikkelin Kissoissa sekä FC Hämeenlinnassa.
Savolainen on edustanut Suomen poikamaajoukkueita yhteensä 17 kertaa. Hän työskentelee nykyään Walki Oy:ssä linjaorganisaatiotoimessa.
Bitmap Brothers
thumb|250px|right|[[Speedball|Speedball I (1988)]] thumb|250px|right|[[Xenon II (1989)]] thumb|250px|right|[[Cadaver (videopeli)|Cadaver (1990)]] thumb|250px|right|[[Magic Pockets (1991)]] Bitmap Brothers on brittiläinen, Lontoosta käsin toiminut tietokonepelien tekijätiimi, joka toimi vuosina -. Se tunnetaan erityisesti vuosina 1988-1993 16-bittisille kotitietokoneille julkaisemistaan peleistä.
Bitmap Brothersin ensimmäinen peli oli vuonna 1988 Amigalle ja Atari STlle julkaistu pystysuunnassa vierivä avaruusräiskintä Xenon. Tästä tiimin ensimmäisestä pelistä tuli heti menestys ja se sai kehuja erityisesti teknisestä toteutuksestaan (esimerkiksi Petri Teittisen arvostelussa, C=lehdessä, 2/1988). 1980-luvun lopussa ja 1990-luvun alussa julkaistut Bitmap Brothersin pelit tehtiin aina ensin Amigalle ja Atari ST:lle, ja käännettiin sitten useimmissa tapauksissa joukolle muita tietokoneita ja pelikonsoleita. Seuraava julkaisu oli samana vuonna tehty Speedball, joka oli futuristinen ja hieman rugbya muistuttava väkivaltainen joukkueurheilupeli.
Nämä kaksi ensimmäistä peliä saivat myöhemmin jatko-osat, joiden vastaanotto oli vielä ykkösosiakin innostuneempi (Xenon II, 1989 ja Speedball 2, 1990). Vuonna 1990 ilmestyi myös isometrinen toimintaseikkailupeli, Cadaver, jossa pelaaja ohjasi luolastossa kulkevaa kääpiösoturia. Taistelun sijaan pelin pääpaino oli ongelmanratkaisussa. Vuonna 1991 ilmestyi Gods, antiikin Kreikkaan sijoitettu tasohyppelypeli. Muiden ansioiden ohella pelissä oli mukana pelaajan omaan menestykseen mukautuva vaikeustaso. Vielä samana vuonna julkaistiin Magic Pockets tasohyppely, jossa pääosassa ollut pikkupoika heitteli taskustaan pieniä tuulipyörteitä ja muita sääilmiöitä vihollisten niskaan. Vuonna 1993 ilmestyi Chaos Engine, yläsuunnasta kuvattu ammuntapeli, joka haki inspiraationsa steam punk -tematiikasta, joka tarkoittaa viktoriaanisen ympäristön ja science fictionin sekoitusta. Chaos Enginelle ilmestyi vielä vuonna 1996 jatko-osa.
Vähälle huomiolle jäänyttä Chaos Enginen jatko-osaa lukuun ottamatta Bitmap Brothersin Amigalle ja Atari ST:lle tehdyt pelit saivat poikkeuksetta vastaan erittäin hyvät arvostelut ja yleisömenestyksen. Pelien julkaisijana oli ollut Image Works ja myöhemmin Renegade. Pelikonsolikäännöksiä levitti Konami. Pelien musiikista vastasivat David Whittaker (Xenonit ja Speedball 1) sekä Richard Joseph (Cadaver, Speedball 2, Gods, Magic Pockets, Chaos Engine). Peleissä Xenon 2, Speedball 2, Gods ja Magic Pockets käytettiin Rhythm King -levy-yhtiön artistien kaupallista musiikkia, jonka Whittaker ja Joseph olivat sovittaneet Amigalle pitkiä sampleja käyttämällä. Pelien grafiikasta vastasi usein Mark Coleman, ohjelmoijana toimi useimmiten Mike Montgomery.
Amiga-kauden jälkeen ryhmän parhaat päivät olivat kuitenkin takanapäin. PC-maailmassa Bitmap Brothers yritti hakea menestystä pelillä Z, mutta se ei lunastanut siihen kohdistettuja suuria odotuksia - joskaan sitä ei pidetty epäonnistuneenakaan, vaan se sai hyviä arvosteluja. Peli oli reaaliaikainen strategiapeli, jossa genren aiempien edustajien matkimisen sijaan panostettiin omintakeisempaan peli-ideaan.
Vuodesta 2002 lähtien yhtiö julkaisi versioitaan vanhoista peleistään Game Boy Advancelle ja Pocket PC:lle. Ryhmän toiminta lakkasi lopullisesti vuonna 2003.
Stonesoft
Stonesoft Oyj on suomalainen, maailmanlaajuisesti toimiva tietoturva-alan yritys, joka perustettiin vuonna 1990. Sen liikevaihto oli vuonna 2011 30,6 miljoonaa euroa ja sen tulos noin miljoona euroa tappiollinen. Yrityksen henkilöstömäärä on 222. Stonesoftin toimitusjohtaja on Ilkka Hiidenheimo ja sen pääkonttori sijaitsee Helsingissä. Tuotekehityksessä yritys työllistää noin sata henkilöä Helsingissä, Ranskan Sophia Antipolisissa ja Puolan Krakovassa. Stonesoftin asiakkaisiin kuuluu yli 6 500 keskisuurta tai suurta yritystä ympäri maailmaa.