cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nikolai Gumiljov
Viimeiset vuodet ja kuolema
Vallankumouksen jälkeen ensimmäisinä vuosina Lenin hyväksyi ja suosi taiteilijoiden uusia kokeiluja. Aleksandr Blok, Nikolai Gumiljov ja muut merkittävät taiteilijat olivat salaisen poliisin Tšekan tarkkailtavina. Poliittiset erimielisyydet kasvoivat taiteilijoiden ja kommunistipuolueen viranomaisten välillä vuosien kuluessa. Gumiljov ei salannut kommunisminvastaisia mielipiteitään eikä halunnut liittyä bolševikkien kirjallisiin ryhmiin. Gumiljov perusti yleisvenäläisen kirjailijaunionin vuonna 1920. Tšeka vangitsi hänet vastavallankumouksesta syytettynä 3. elokuuta 1921. Kaikkiaan 61 osallista, muiden muassa Gumiljov, teloitettiin arviolta 24. elokuuta 1921. Tarkkaa päivämäärää ja paikkaa ei tiedetä.
Metsärautatie
thumb|270px|Metsärautatie [[Comandăussa, Romaniassa 1996]] Metsärautatie on metsäteollisuuden tarpeisiin rakennettu, useimmiten kevytrakenteinen ja kapearaiteinen rautatie. Metsärautatiet helpottavat puutavaran kuljettamista laajoilta ja vaikeakulkuisilta metsäalueilta teollisuuslaitoksille, erityisesti sahoille, joko suoraan taikka tuomalla puutavara satamiin tai pääratojen varteen.
Varhaiset metsäradat olivat hevosvetoisia, mutta myöhemmin vetokalustona toimivat yleensä pienet höyry- tai polttomoottoriveturit. Toisen maailmansodan jälkeen autoistuminen teki lopun useimmista länsimaiden metsäradoista kuljetusten siirtyessä maanteille. Itäisessä Euroopassa on kuitenkin säilynyt useita metsärautateitä, joskin useimmilla niistä on enää vain museoliikennettä.
Seppo Jokinen
Seppo Sakari Jokinen (s. 13. huhtikuuta 1949 Tampere) on suomalainen rikoskirjailija.
Ura
Jokinen kävi keskikoulun Tampereen klassillisessa lyseossa ja lähti armeijan jälkeen 1970 Australiaan lähes neljäksi vuodeksi. Hän työskenteli 30 vuoden ajan Tampereen kaupungin tietotekniikkakeskuksessa, kunnes jäi vapaaksi kirjailijaksi vuonna 2006.
Jokinen tunnetaan tamperelaista, alkujaan Hervannassa, nyttemmin Rautatienkadulla asuvaa komisario Sakari Koskista käsittelevistä rikosromaaneistaan. Jokinen on julkaissut vuodesta 1996 lähtien kirjan vuosittain.
Vuonna 2010 Jokinen vaihtoi kustantamoa Karistosta osuuskuntamuotoiseen suomalaisten dekkarikirjailijoiden omistamaan Crime Time -kustantamoon. Jokinen on Crime Timen perustajajäsen. Crime Time pyrkii julkaisemaan Jokisen kirjoja myös englanniksi. Ensimmäisenä julkaistiin Hukan enkelit (Wolves and Angels, Ice Cold Crime, 2012) Yhdysvalloissa.
Muuta
Jokisen dekkarisarjan pohjalta on tehty televisiosarja Koskinen (2021).
Seppo Jokinen kirjoitti yhdessä näytelmäkirjailija-ohjaaja Panu Raipian kanssa Tampereen Komediateatterissa kesäkuussa 2022 ensi-iltansa saaneen näytelmän nimeltään Komisario Koskinen ja pahanpuhujat. Tarina on uusi eikä perustu aikaisempiin Jokisen kirjoihin. Juonen keskiössä on Tammelantorin mustamakkarakioskista löytynyt ruumis. Koskista esittää Tommi Raitolehto, Ulla Lundelinia Kaisa Hela, Risto Pekkiä Jari Ahola ja Veli-Pekka Simoa Tuukka Huttunen.
Sign of the Times
Stylesin mukaan kappale kertoo äidistä, joka saa hetki lapsensa syntymän jälkeen tietää kuolevansa pian. Sen ovat kirjoittaneet Styles, Jeff Bhasker, Tyler Johnson, Ryan Nasci, Mitch Rowland ja Alex Salibian. Bhasker myös tuotti kappaleen.
Kappale nousi singlelistan ensimmäiselle sijalle Isossa-Britanniassa. Yhdysvalloissa se saavutti neljännen sijan.
Alomantia
Alomantia tarkoittaa suolan avulla ennustamista. Suolan avulla ennustamiseen sanotaan olevan kaksi tapaa. Suolaa voidaan heittää tuleen, jonka jälkeen tehdään ennustuksia siitä nousevan savun kuvioista. Voidaan myös heittää suolaa tasaiselle pinnalle ja tehdä tulkinta syntyneestä kuviosta.
Alain Perrin
Ura valmentajana
Vaatimattomaksi jääneen peliuransa jälkeen Perrin aloitti valmentamisen 1983 AS Nancyn juniorivalmentajana. Kymmenvuotisen juniorivalmentajan uransa jälkeen hän siirtyi 1993 ESTAC Troyes'n päävalmentajaksi. Perrin nosti seuran kuudessa kaudessa konferenssitasolta Ligue 1:een. Troyes'ssa saavuttamansa menestyksen myötä Perrin pestattiin Olympique de Marseille'n päävalmentajaksi 2002.
Perrin hankki Marseille'hen Norsunluurannikolta kotoisin olevan hyökkääjän Didier Drogban Ranskan jalkapallohistorian suurimmalla siirtosummalla. Perrin sai potkut seurasta tammikuussa 2004 huonon menestyksen seurauksena.
Huhtikuussa 2005 Portsmouth FC palkkasi Perrinin uudeksi päävalmentajaksi ja Perrin valmensi englantilaisseuraa saman vuoden syksyyn saakka, kunnes sai potkut seuran huonon menestyksen vuoksi Englannin Valioliigassa.
Florida Keys
thumb|420px|Yläkuvassa Florida Keysin sijainti Floridan eteläkärjessä. Alakuvassa lähikuva saariketjusta, [[Key West korostettuna.]]
Alain Perrin
Ura valmentajana
Toukokuusta 2006 saakka Perrin on valmentanut FC Sochaux'ta. Perrinin johdolla Sochaux voitti seurahistorian toisen Coupe de Francen. Sochaux kaatoi kuumassa finaalissa Olympique de Marseillen. Edellisestä Sochaux'n cup-voitosta oli kulunut 70 vuotta.
Florida Keys
Florida Keys on 190 kilometriä pitkä Yhdysvalloille kuuluva saariketju Floridan eteläkärjessä Floridansalmessa.
Alain Perrin
Ura valmentajana
Toukokuun 30. päivänä 2007 ranskalaismediat uutisoivat Perrinin siirtymisestä Olympique Lyonnais'n päävalmentajaksi. Perrin seurasi tehtävät aikaisemmin jättänyttä Gérard Houllieria.
Florida Keys
Maantiede
thumb|[[Islamoradan palmuja.]] Florida Keysiin kuuluu yli 1 700 saarta. Kaikkien saarten yhteinen maapinta-ala on 356 neliökilometriä. Vain pieni osa saarista on asutettuja.
Saaret jaetaan alaryhmiin, jotka ovat pohjoisesta länteen Upper Keys, Middle Keys, Lower Keys ja Outlying Islands. Outer Keys käsittää saaret, joille pääsee vain veneellä.
Alain Perrin
Ura valmentajana
Kesäkuussa 2008 Lyonin seurajohto ilmoitti yllättäen, ettei se jatka Perrinin sopimusta tuplamestaruudesta huolimatta.
Florida Keys
Maantiede
Saariketjun ensimmäinen saari sijaitsee 24 kilometriä Miamin kaupungista etelään. Saariketjun länsipäässä ovat asumattomat Dry Tortugas -saaret. Eniten asutusta on Key Westin saarella.
Alain Perrin
Ura valmentajana
Marraskuussa 2008 Perrin palasi valmennustehtäviin siirtyen Ligue 1:den hännille juuttuneen AS Saint-Étiennen päävalmentajaksi. Perrinin johdolla seura onnistui säilyttämään paikkansa sarjassa, mutta tulokset olivat silti vaisuja. Kausi 2009/10 alkoi myös vaisusti ja Perrin sai lopulta joulukuun puolivälissä 2009 potkut tehtävistään.
Florida Keys
Maantiede
Florida Keysin saaret ovat korallisaaria. Jotkin niistä ovat rengasmaisia atolleja, ja joidenkin ympärille on syntynyt hiekkasaaria. Saariketjua ympäröi koralliriutta Florida Reef, joka on maailman kolmanneksi laajin koralliriutta. Saariston luonto on hyvin monimuotoinen koralliriutan ja metsien ansiosta. Saaristossa on Dry Tortugasin kansallispuisto, ja ympäröivillä vesillä on Florida Keys National Marine Sanctuary -suojelualue.
Alain Perrin
Ura valmentajana
Heinäkuussa 2010 Perrin siirtyi qatarilaisseura Al-Khorin valmentajaksi. Perrin valmensi Al-Khoria kaksi kautta. Kesäkuussa 2012 hän siirtyi Qatarin olympiajoukkueen päävalmentajaksi. Hän jätti tehtävänsä joulukuun lopulla 2013 ja siirtyi Al-Gharafan päävalmentajaksi. Menestys seurassa jäi heikoksi ja Perrinillä oli erimielisyyksiä seurajohdon kanssa. Hän jätti tehtävänsä jo helmikuussa 2013.
Maaliskuussa 2013 Perrinin ura jatkui Umm-Salalin päävalmentajana. Perrinin pesti seurassa päättyi heikkojen esitysten vuoksi potkuihin lokakuun alussa 2013.
Florida Keys
Maantiede
thumb|[[Overseas Highway yhdistää 43 saarta.]] Miamista Key Westiin kulkeva 182 kilometriä pitkä Overseas Highway kulkee 42 sillan yli. Saarista 43 on yhteydessä toisiin saariin siltojen kautta. Pisin silta on Seven Mile Bridge.
Alain Perrin
Ura valmentajana
Helmikuun lopulla 2014 Perrinistä tuli Kiinan jalkapallomaajoukkueen päävalmentaja. Perrinin johdolla Kiina eteni 11 vuoden tauon jälkeen jatkoon Aasian mestaruuskisojen alkulohkosta vuoden 2015 kisoissa. Tie katkesi kuitenkin puolivälierätappioon Australialle. EAFF Itä-Aasian Cupissa 2015 Kiina sijoittui toiseksi Etelä-Korean vietyä mestaruuden. Perrin sai potkut tehtävästään tammikuussa 2016 kehnosti sujuneiden MM2018-karsintojen takia.
Florida Keys
Historia
Saarten ensimmäisiä asukkaita olivat calusa- ja tequestaintiaanit. Yhtenä ensimmäisistä eurooppalaisista saaria tutki Juan Ponce de León, joka tuli Floridaan noin vuonna 1513.
Alain Perrin
Ura valmentajana
Lokakuun lopussa 2018 Perrin palasi valmentajaksi kotimaahansa, kun hänestä tuli Ligue 2:n jumboksi juuttuneen AS Nancyn päävalmentaja. Perrinin johdolla Nancy nousi jumbosijalta pois ja varmisti sarjapaikkansa toiseksi viimeisen kauden jälkeen. Seurajohto vahvisti ennen viimeistä kierrosta, että Perrin jättää seuran kauden jälkeen.
Florida Keys
Historia
Key West kasvoi aikoinaan Floridan suurimmaksi kaupungiksi, sillä se oli lähellä Kuubaa ja Bahamaa sekä sijaitsi New Orleansiin vieneen kauppareitin varrella. Saarten lähivesillä tapahtuneiden haaksirikkojen vuoksi saarten tärkeimpiä elinkeinoja oli laivanhylkyjen materiaalin kerääminen. Tämä elinkeino alkoi hiipua 1900-luvun alussa kun haaksirikot vähenivät. Nykyisin saariston tärkeimpiä elinkeinoja ovat turismi ja kalastus.
Vuonna 1910 saaret yhdistettiin rautatiellä.
Saaristossa esiintyy usein hurrikaaneja, jotka ovat saarten mataluuden vuoksi usein tuhoisia. Vuoden 1935 hurrikaani oli kaikkien aikojen pahimipa. Se surmasi yli 500 ihmistä ja pysäytti saaret yhdistäneen rautatieliikenteen. Rautatien paikalle rakennettiin myöhemmin valtatie.
Aiheesta muualla
24.66694°N, -81.54417°W
Mustijärvi (Kangasala, Onkijärvi)
Mustijärvi on Pirkanmaalla Kangasalla Suinulan osa-alueella sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 5,6 hehtaaria ja se on 450 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Se sijaitsee Tampere-Haapamäki-rautatien ja valtatien 9 vieressä, siitä noin 100 metriä etelään. Järven ympäristö on alavaa maastoa lukuun ottamatta etelästä esille työntyvää niemeä, joka on kuin harju. Niemi jakaa järven kahteen osaan, joita yhdistävät toisiinsa kapea salmi. Järven rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä ja se rannat ovat metsämaata. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Rannalle on rakennettu kaksi vapaa-ajan asuntoa, mutta kauempana on muuta haja-asutusta. Niille tulee tiet valtatieltä ja yhdystieltä 3403 alkavalta tieltä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Vesijärven valuma-alueella (35.73), jonka Vesijärven lähialueeseen se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 132,1 metriä mpy. Siihen on johdettu muutama lyhyt metsäoja. Sen laskuoja lähtee järven itäpäästä ja laskee Suinilan läpi ja se päätyy lopulta kolmen kilometrin päässä Vesijärven Havisevanlahteen.
Miinafregatti Ladoga
Minin oli Venäjän keisarikunnan laivaston panssarifregatti.
Valmistus
Aluksen hankintasopimus allekirjoitettiin 20. elokuuta 1862. Köli laskettiin Itämeren telakalla Pietarissa. Alus laskettiin vesille 12. syyskuuta 1967 ja valmistui 1878.
Kalmukin kieli
Kalmukin kieli eli kalmukki (aikaisemmin myös oiraatti; kalmukiksi хальмг келн, halmg keln) on etupäässä Venäjällä asuvien kalmukkien puhuma mongolikieli. Sillä on virallinen asema Kalmukian tasavallassa.
Miinafregatti Ladoga
Valmistus
Sotalaivojen kehitys purje­laivoista yksinomaan konevoimaisiksi oli juuri tätä alusta aloitettaessa voimakkaassa murrosvaiheessa. Uudisrakenteen takiloinnin suunnitellut englantilainen insinöörikommodori Cowper Phipps Coles vaati, että aluksissa oli oltava täysi takilointi.
Kalmukin kieli
Levinneisyys ja puhujamäärä
Kalmukit asuvat Venäjällä Volgan alajuoksun eteläpuolella sijaitsevassa Kalmukian tasavallassa, Astrahanin, Volgogradin, Rostovin ja Orenburgin alueilla, Stavropolin aluepiirissä, Siperiassa, Kirgisiassa ja Kazakstanissa. Pieniä kalmukkiryhmiä on myös Yhdysvalloissa ja Ranskassa. Kirgisiassa asuvista kalmukeista käytetään joskus nimeä Sartin kalmukit ja heitä arvioidaan olevan 3800. Etenkin Kiinassa asenteet kieltä kohtaan ovat olleet negatiivisia, vaikka esimerkiksi lapset oppivat kieltä vanhemmiltaan.
Atomium
Atomium on insinööri André Waterkeyn sekä arkkitehtien André ja Jean Polak suunnittelema monumentti, joka rakennettiin Brysselin vuoden 1958 maailmannäyttelyä varten. Se on raudan kiderakenteen 165-miljardikertainen suurennos, kaikkiaan 102 metriä korkea. Alkuperäisen suunnitelman mukaan monumentti piti pystyttää vain puoleksi vuodeksi, mutta sittemmin siitä on tullut kuuluisa turistinähtävyys.
Kalmukin kieli
Levinneisyys ja puhujamäärä
Vuonna 1989 Venäjällä laskettiin olevan 165 800 kalmukkia ja 156 300 kalmukin kielen puhujaa. Kirgisiassa kalmukkeja oli 5 050 henkeä ja Kazakstanissa 1 100. Venäjän kalmukeista 93,1 % ilmoitti äidinkielekseen kalmukin ja 6,8 % venäjän. Toisena kielenään venäjää puhui 86,9 %.
Miinafregatti Ladoga
Valmistus
Rakennussuunnitelma muuttui moneen kertaan. Töiden aloitusvaiheessa pituutta ja kantavuutta päätettiin lisätä. Myöhemmin korvetti kasvoi fregatiksi ja päätettiin, että se muutetaan kasemattialuksesta tornialukseksi. Perusteena olivat Kronstadtissa maailmanympärimatkansa aikana vierailleen Yhdysvaltain laivaston monitori USS Miantonomohin ja Englannissa Italian kuningaskunnan laivastolle rakennetun korvetti RN Affondatoren hyviksi todetut meri- ja taisteluominaisuudet.
Atomium
Monumentti koostuu yhdeksästä halkaisijaltaan 18-metrisestä teräksella katetusta pallosta, sekä niitä yhdistävistä putkikäytävistä. Pallot on sijoitettu toisiinsa nähden siten, että ne muodostavat kärjellään seisovan kuution, jonka yksi avaruuslävistäjä on pysty­suorassa; kahdeksan palloa on tämän kuution kärki­pisteissä ja yksi sen keski­pisteessä. Tämä vastaa täsmälleen sitä, miten kiteessä yhden alkeis­kopin muodostavat atomit ovat sijoittuneet toisiinsa nähden raudassa tai muussa sellaisessa aineessa, jolla on tilakeskinen kuutiollinen kiderakenne.
Kalmukin kieli
Levinneisyys ja puhujamäärä
Venäjän vuoden 2002 väestönlaskennassa rekisteröitiin 174 000 kalmukkia ja 153 600 kalmukin kielen puhujaa. Peräti 99,6 % kalmukeista ilmoitti osaavansa venäjää. Kalmukiassa asuvista kalmukeista 90,8 % puhuu kalmukkia. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Venäjällä on 80 500 kalmukin puhujaa.
Miinafregatti Ladoga
Valmistus
Konetehoa nostettiin 3 000 indikoituun hevosvoimaan ja aseistukseksi asennettiin alkuperäistä suuremmat 381 mm tykit. Panssarilevyjen vahvuutta tosin pienennettiin ennen asentamista, koska huolellinenkaan valvonta ei estänyt liikapainoa.
Atomium
Pystysuorassa yhdysputkessa kulkee hissi, jolla pääsee ylimmäiseen palloon ja vinoissa putkissa menee portaita sekä liukuportaita. Ylimmässä pallossa on Belgium Taste -ravintola.
Kalmukin kieli
Historia ja murteet
thumb|Kappale evankeliumitekstiä todo bitšig -kirjoituksella. Kalmukkien esi-isiä ovat mongoleihin kuuluneet oiraatit, jotka 1300-luvun lopulla perustivat itäiseen Keski-Aasiaan itsenäisen Zungarin kaanikunnan. Oiraateilla oli oma kirjakieli ja kirjoitusjärjestelmä, jota kalmukit käyttivät 1900-luvulle saakka. 1600-luvun alussa halhamongolien ja turkkilaisten kansojen ahdistamat oiraatit solmivat Venäjän kanssa sopimuksen, jonka perusteella he siirtyivät ensin Irtyš, Om ja Išim -jokien varsille ja sittemmin nykyisille asuinseuduilleen Volgan ja Donin alajuoksujen aroille. Vuosina 1664–1771 kalmukit, joita arvioidaan olleen noin 270 000 henkeä, muodostivat Venäjään vasallisuhteessa olleen Kalmukian kaanikunnan. Vuonna 1771 osa venäläisten ahdistamista kalmukeista (noin 125 000 henkeä) lähti takaisin Džungariaan, mutta enemmistö heistä sai surmansa matkalla. Volgan alajuoksulla kehittyi ajan mittaan erillinen kalmukkien kansa ja sen kieli.
Miinafregatti Ladoga
Valmistus
Alus rakennettiin lopulta vesillelaskukuntoon seuraavan suunnitelman mukaan: höyrykoneen lisäksi kolme pyöröpuumastoa, keulapuu ja täysi fregattitakila. Aluksen höyrykattilat olivat tuliputkityyppisiä ja niille rakennettiin kaksi leveää ja suhteellisen matalaa savupiippua. Pääaseina oli kuusi 381 mm tykkiä, joista kaksi oli alkuperäisen suunnitelman mukaan keulan panssaritraverssin takana ja loput neljä kahdessa panssaroidussa tykkitornissa. Kevyiden alusten hyökkäyksiä vastaan asennettiin vahva kevyempi, etupäässä 87 ja 64 mm tykkejä sekä neljä konekivääriä käsittänyt aseistus. Alus oli vesirajan yläpuolelta kauttaaltaan panssaroitu, vain komento­sillalla oli avoimet etu- ja sivusillat.
Atomium
Keväällä 2006 Belgia julkaisi kahden euron erikoisrahan, jonka kuvapuolelle oli lyöty kuva Atomium-monumentista.
Kalmukin kieli
Historia ja murteet
Kalmukki kuuluu mongolikielten itäiseen ryhmään. Sen lähin sukukieli on Luoteis-Kiinassa ja Länsi-Mongoliassa puhuttu oiraatti. Kieli jakautuu torgutin ja derbetin päämurteisiin, jotka puolestaan jakautuvat useisiin alamurteisiin. Niiden väliset erot ovat kuitenkin melko vähäisiä. Lisäksi erotetaan turkkilaisten kansojen keskuudessa vanhastaan asuneiden Issyk Kulin (Kirgisia), Orenburgin ja Uralin kalmukkien murteet, jotka ovat nykyään lähes kokonaan hävinneet.
Miinafregatti Ladoga
Valmistus
Aluksen valmistumisvaiheessa Englannissa tapahtunut onnettomuus vaikutti merkittävästi aluksen rakentamiseen. HMS Captain kaatui ja upposi myrskyssä 7. syyskuuta 1870. Onnettomuudessa hukkui myös aluksen suunnittelija insinöörikommodori C. P. Coles, jonka piirtämä myös Mininin takilointi oli. Vaikka tuhoutunut Captain oli varalaidaltaan alle puolet pienempi kuin Minin ja siinä oli korkeammat ja järeämmät tornit, miltei kaksi kertaa raskaammat 406 mm tykit sekä korkeammat ja painavammat mastot, jolloin sen vakavuusdiagrammi oli huomattavasti huonompi, silti venäläiset päättivät varmuuden vuoksi muuttaa Mininin toisenlaiseksi. Mastottomana alus olisi jäänyt muista jälkeen, rannikkopanssarilaivaksi siinä oli aivan liian kevyt panssarointi. Lopulta pitkien neuvottelujen jälkeen päädyttiin alkuperäistäkin kevyempään varustukseen.
Kalmukin kieli
Konsonantit
Lähde:
Atomium
Maisemanvapaus
Atomiumista otettujen kuvien julkaiseminen ilman lupaa oli kiellettyä aikaisemman Belgian maisemanvapautta koskevan lain rajoitusten takia. Pysyvistä kuvataiteen ja arkkitehtuurin teoksista otettujen kuvien ei-kaupallinen julkaiseminen on kuitenkin ollut mahdollista Belgiassa vuonna 2016 tulleen uuden lainkohdan takia.
Miinafregatti Ladoga
Valmistus
Aluksesta poistettiin isot tykit, tornit ja lähes koko panssarointi. Vain vesilinjaan jäi ns. panssarivyö. Tykeiksi asennettiin kasematteihin neljä 203 mm tykkiä ja erillisille alustoille kaksitoista 152 mm tykkiä. Kevyitä aluksia vastaan asennettiin neljä 87 mm tykkiä ja hiukan myöhemmin kevyttä aseistusta lisättiin kahdella Baranovskin järjestelmän 64 mm tykillä sekä Hotchkissin valmistamilla kahdella 47 mm ja neljällä 37 mm revolveritykillä.
Kalmukin kieli
Vokaalit
Lähde:
Kirjakieli
1600-luvun puoliväliin saakka kalmukkien esi-isät käyttivät mongolin klassista kirjakieltä. Vuonna 1648 Zaja-Pandita loi oiraattia varten uuden todo bitšig (”selkeä kirjoitus”) -nimisen kirjoitusjärjestelmän, jota kalmukit käyttivät vuoteen 1924 saakka. Kalmukiksi käännettiin tiibetistä, sanskritista, kiinasta ja mongolista buddhalaista uskonnollista, filosofista ja tieteellistä kirjallisuutta. Kirjakielellä laadittiin alkuperäisiä historiallisia ja juridisia teoksia, oppikirjoja ja kaunokirjallisuutta. Sitä käytettiin myös virallisissa asiakirjoissa ja kirjeenvaihdossa. Kieltä opetettiin buddhalaisluostareissa sekä ortodoksisen kirkon ja venäläisten viranomaisten avaamissa kouluissa.
Vuonna 1924 kalmukit siirtyivät lisämerkein täydennettyyn kyrilliseen kirjaimistoon. Vuonna 1930 otettiin käyttöön latinalainen aakkosto, mutta vuonna 1938 palattiin kyrilliseen kirjaimistoon, jota on täydennetty lisämerkeillä ә, һ, җ, ң, ө ja ү. Samalla luotiin uusi puhekieleen perustuva kielinormi, jossa esiintyy molempien päämurteiden aineksia. Kirjakielen käyttö lakkautettiin vuonna 1943, jolloin kalmukit karkotettiin Siperiaan ja Keski-Aasiaan. Sen viljely aloitettiin jälleen 1950-luvun lopulla. Vuosina 1957–1958 Kalmukian tasavalta perustettiin uudelleen ja kansa pääsi palaamaan kotiseudulleen.
Nykyään kieltä kirjoitetaan sekä kyrillisillä että todo bitšigilla.
Kalmukin nykyinen kirjaimisto
1990-luvun alussa hyväksytyissä Kalmukian kielilaissa (1991) ja perustuslaissa (1994) kalmukki sai tasavallan toisen virallisen kielen aseman venäjän kielen rinnalla. Kalmukiksi julkaistaan oppikirjoja, lastenkirjoja, alkuperäistä kaunokirjallisuutta sekä tietokirjoja. Kieltä käytetään opetusvälineenä muutamissa kouluissa ja muualla sitä opetetaan aineena. Kalmukiksi ilmestyy sanomalehti Halmg unn (”Kalmukian totuus”), kaksi paikallislehteä, kirjallisuuslehti Tejegin gerl (”Valo arolla”) ja lastenlehti Bair (”Ilo”). Tasavallan radio ja televisio lähettävät kalmukinkielistä ohjelmaa. Elistassa toimii kansallinen ammattiteatteri. Viime aikoina on pyritty popularisoimaan myös vanhaa todo bitšig -kirjoitusta.
Atomium
Aiheesta muualla
50.895°N, 4.34139°W
Miinafregatti Ladoga
Valmistus
Alus otettiin palvelukseen vuonna 1878, jolloin sen uppoama oli 5 940 tonnia, toimintasäde 800 tonnin hiilivarastoilla 2 000 merimailia. Merikokeissa mitattu suurin nopeus oli 14 solmua.
Sam Harris
Sam Harris (s. 9. huhtikuuta 1967) on yhdysvaltalainen kirjailija, filosofi ja neurotieteilijä. Hän on toimitusjohtaja ja toinen perustajista Project Reason -säätiössä, jonka tarkoitus on edistää sekularismia ja tieteellistä ajattelua yhteiskunnassa. Hänen kirjansa Uskon loppu sai vuonna 2005 PEN/Martha Albrand -palkinnon (First Nonfiction), ja hänen kirjoituksiaan on julkaistu lehdissä Los Angeles Times, The Times, Free Inquiry ja Playboy. Hän esiintyy myös dokumenttielokuvissa The God Who Wasn't There (2005) ja The Unbelievers (2013).
Miinafregatti Ladoga
Palvelus
Vuonna 1891 fregatti vieraili Brestissä, Ranskassa. Seuraavana vuonna alus teki viimeisen kaukopurjehduksensa eikä enää sen jälkeen poistunut Itä­mereltä. Vuonna 1898 alukselle vaihdettiin 4 000 hv kaksoispaisuntakone ja kevyemmät mastot entisten pyöröpuisten tilalle. Aluksesta tehtiin 1894 erikoiskoululaiva ja sitten 1900 tykistökoululaiva.
Sam Harris
Harris vietti lapsuutensa Los Angelesissa. Hänen isällään oli kveekaritausta ja hänen äitinsä on juutalainen sitcom-tuottaja Susan Harris, joka loi tv-sarjan Tyttökullat. Harrisin mukaan hänen kasvatuksensa oli sekularistinen.
Miinafregatti Ladoga
Palvelus
Kasematit poistettiin ja niiden paikalle rakennettiin kansitasolle hiukan kyljestä ulkonevat tykkilavat, joille alkuperäiset neljä 203 mm 30-kaliiperista tykkiä asennettiin kääntyville jalustoille. Tällöin kaksi 64 mm tykkiä jäivät paikoilleen, mutta muut vaihdettiin kuuteen 152 mm/45 ja kuuteen 75 mm/50 tykkiin, kahdeksaan 47 mm ja neljään 37 mm yksiputkiseen tykkiin ja neljään konekivääriin. Vuonna 1904 alus riisuttiin aseista ja telakoitiin.
Miinalaiva
Lopulta vuonna 1908 alus muutettiin miinalaivaksi. Alukselle asennettiin kaksi 47 mm tykkiä keskilaivaan, kaksi 75 mm tykkiä keulaan ja aivan keulaan kaksi konekivääriä. Perälle asennettiin miinakiskot ja entiseen kadettimessiin rakennettiin miinavarasto 800 miinalle. Keskimasto poistettiin ja kattiloiden tilalle asennettiin uudet, joilla alus pystyi kehittämään 12,2 solmun nopeuden. Tässä yhteydessä alkuperäiset kaksi savupiippua korvattiin yhdellä huomattavasti korkeammalla. Hiilivarasto supistui 365 tonniin, mutta toimintasäde 10 solmun nopeudella säilyi 1 520 merimailina.
thumb|Ladoga, Onega, Amur, Jenisei ja Hoper Helsingin edustalla. Syksyllä 1909 alus nimettiin uudelleen Ladogaksi. Vuonna 1914 ensimmäisen maailmansodan alkaessa se oli Venäjän keisarikunnan laivaston vanhin palveluksessa oleva alus.
thumb|Ladoga Helsingin edustalla joskus vuoden 1912 jälkeen. Elokuussa 1915 alus laski 540 kosketusmiinaa. Se oli palaamassa tukikohtaansa Örössä, kun alus ajoi Saksan keisarikunnan laivaston sukellusvene SM UC 4:n laskemaan miinaan. Se pääsi satamaan, jossa huomattiin hylyn tukkivan koko sataman. Alus onnistuttiin hinaamaan ennen uppoamistaan niin kauas merelle, ettei hylky haitannut tukikohdan käyttöä.
Hylky
Hiittisläiset ammattisukeltajat löysivät hylyn 1920-luvulla ja nostivat kaksi 47 mm tykkiä, konekiväärit ja erinäisiä muita painavia metalliesineitä. Tykit kunnostettiin sotaväen asepajassa Kataja­nokalla. Toinen niistä tuhoutui VMV 17:n mukana jatkosodassa, toinen romutettiin Asekoulussa Kokkolassa 1970-luvun puolivälissä.
Syyskesällä 1975 urheilusukeltajat saivat ensimmäiset havainnot hylystä. Alkukesällä 1976 turkulainen sukelluskerho Marlin Club löysi hylyn ja naarasi kiinni mastoon. Hylkyä tutkinut sukeltaja kertoi, että se oli iso ja näytti sotalaivalta. Aluksen nimi varmistui jo ensimmäisillä sukelluksilla, kun perästä löydettiin pronssisin kirjaimin tehty nimikilpi. Hylystä nostettiin huomattava määrä tavaraa Sotamuseolle.
thumb|Ladogan konetelegrammi, hylystä nostanut Marlin Club thumb|Ladogan höyryvihellin, hylystä nostanut sukeltaja Seppo Roininen Erikoisimpia olivat vanhat 78 kierroksen äänilevyt sekä täysin säilyneet umpioituihin lasipurkkeihin pakatut etikkavihannekset ja posliinikorkkisiin pulloihin pakatut virvoitusjuomat. Aluksen varsinaisista varusteista huomattavimpia ovat hyvin säilynyt sekstantti, konetelegrammi sekä yksi höyrypilleistä.
Aluksen molemmat mastot olivat vielä tuolloin pystyssä. Etumastossa oli märssykori, jonka yläpuolella erillisessä telineessä ollut kaarivalolla toiminut valonheitin oli jo löydettäessä niin huonossa kunnossa, että siihen ei voinut kajota. Kuvissa hyvin näkyvät etumaston kaksi raakapuuta ja perämaston puomi olivat jo irronneet, kun hylky löydettiin uudelleen.
Hylyn läheltä löytyi myös höyrybarkassi, jota oli ilmeisesti käytetty apuna hinattaessa miinaan ajanutta alusta pois väylältä. Se osoittautui olevan liian huonossa kunnossa muuten kuin piirrettäväksi ja kuvattavaksi. Lisäksi se on huomattavasti syvemmällä eli 45 metrissä. Barkassin kuuluminen Ladogaan tuli heti selväksi, koska aluksen oikeassa kyljessä on kaksi suurta venekurkea eli taavettia, joiden sijoittelu ja koko vastaavat barkassin mittoja. Alemmat miehistökannet ovat edelleen tutkimatta, samoin konetilat.
Merivoimien sukeltajat nostivat aluksesta sen kompassikaapin, joka on museoitu, sekä kannelle kiinnitetyn varppiankkurin, jonka Sotamuseo lahjoitti Merivoimien sukeltaja­kurssille ja joka on sijoitettu Upinniemen varuskunnan Kuntotalon luokse. Lisäksi samalla aluksesta nostettiin toinen sen jäljellä olleista keulatykeistä.
Hylky on ainoa säilynyt lajissaan eli ns. välikausialus, joka liikkui sekä purjeilla että koneilla. Hylky asetettiin sittemmin sukelluskieltoon siihen kohdistuneen ilkivallan takia. Vuonna 2006 sukelluslupia alettiin jälleen myöntää.
Rotten Sound
Rotten Sound on vuonna 1993 perustettu vaasalainen grindcore-yhtye, jonka musiikissa on myös vivahteita death metallista. Yhtyeen tyyli oli sen alkuaikoina erilainen kuin nykyään, ja he itse pitävätkin vuonna 2002 julkaistua Murderworks-albumia ensimmäisenä albuminaan.
Monien grindcore-yhtyeiden tapaan myös Rotten Sound on kantaa ottava yhtye, joka kritisoi sanoituksissaan länsimaalaista elämäntapaa: esimerkiksi Cycles-albumin sanoitukset käsittelevät muun muassa kulutusyhteiskuntaa ja globalisaatiota sekä ihmisten ahneutta.
Kokoonpano
Entiset jäsenet
Diskografia
Studioalbumit
Kokoelma-albumit
Singlet
EP:t
Split-albumit
Jamaika
Karibian kolmanneksi suurimman saaren keskellä kulkeva vuorijono jakaa saaren kosteaan ja rehevään pohjoispuoleen sekä kuivempaan eteläpuoleen. Hurrikaanit ja maanjäristykset aiheuttavat ajoittain tuhoja. Vesi on uurtanut monia luolia saaren paksuun kalkkikivikerrokseen. Maisema on muuttunut myös bauksiitinlouhinnan takia. Alumiinin raaka-aineeksi louhittu bauksiitti toi vaurautta maan itsenäisyyden alkuvuosina, mutta nykyisin valuuttatulot tulevat palvelusektorilta, lähinnä matkailusta.
Maantiede
Jamaika, jonka muodon sanotaan muistuttavan uivaa kilpikonnaa, on Karibianmeren kolmanneksi suurin saari. Sen levein kohta on itä-länsisuunnassa 235 kilometriä ja pohjois-eteläsuunnassa leveyttä on 35–82 kilometriä. Jamaikan pinta-ala on 10 911 neliökilometriä. Valtio muodostuu lähinnä pääsaaresta, mutta siihen kuuluu joitakin pieniä luotoja. Pääsaaren lounaispuolella on yli 160 kilometrin levyinen matalan meren alue Pedron matalikko, ja 51 kilometriä pääsaaresta kaakkoon sijaitsee Morant Cays. Jamaikan etäisyys Kuubaan on 145 kilometriä ja Haitiin 160 kilometriä. Floridaan matkaa kertyy noin 800 kilometriä: Kingstonista Miamiin on 920 km.
thumb|350px|Jamaikan pinnanmuodot ja kaupungit Jamaikan itäosassa sijaitsevat Blue Mountains -vuoret, jossa sijaitsee saaren korkein kohta Blue Mountain Peak (2 256 m), joka on vain 16 kilometrin päässä rannikkoalangosta. Sen rinne on yksi maailman jyrkimpiä. Saaren pinta-alasta yli puolet sijaitsee vähintään 300 metrin korkeudella merenpinnasta.
Jamaika sijaitsee Karibian litosfäärilaatalla ja alueella esiintyy noin 200 heikkoa maanjäristystä vuodessa, mutta voimakkaat maanjäristykset ovat harvinaisia. Vuonna 1692 maanjäristys upotti puolet Port Royalin kaupungista. Vuoden 1907 maanjäristys tuhosi suuria osia Kingstonista. Jamaikan saari on noussut merestä vulkaanisen toiminnan seurauksena miljoonia vuosia sitten. Suurin osa saaren maaperän kiviaineksesta on sedimentti- eli kerroskivilajeja, kuten kalkkikiveä. Kalkkikivikerros voi paikoin olla kilometrien paksuinen. Jamaikan maaperässä on runsaasti bauksiittia, jota käytetään alumiinin raaka-aineena. Jamaikalla on teollisesti louhittu bauksiittia 1950-luvulta lähtien. Louhinta on vaikuttanut saaren maisemaan, ja alumiinintuotannon sivukivestä syntyy jätteenä laajoja lammikoita punaista mutaa.
Ilmasto
thumb|300px|Doctors Cave Beach, Montego Bay, Jamaika.
Jamaikan ilmasto on erilainen eri puolilla saarta. Tuulenpuolella vallitsee trooppisten ylänköjen ilmasto, kun taas suojanpuolella on paljon kuivempaa. Lämpimät pasaatituulet tuovat idästä ja koillisesta sateita ympäri vuoden. Vuorten pohjoisrinteillä sataa yli 5 000 mm vuodessa, kuivemmilla etelärinteillä paikoin vain noin 750 mm. Merituuli-ilmiö tuo toisinaan rannikolle raikasta meri-ilmaa päivällä ja viileää maailmaa yöllä. Tuulen vaihteluita kutsutaan saarella toisinaan ”tohtorin tuuleksi” ja ”haudankaivajan tuuleksi”.
Hurrikaanikausi jatkuu virallisesti kesäkuusta marraskuuhun, useimmat hurrikaanit tavataan elo- tai syyskuussa. Hurrikaani Gilbert aiheutti tuhoja Jamaikalla vuonna 1988 ja vuonna 2004 tuli hurrikaani Ivan.
Luonto
Sademäärien vaihtelu saaren eri osissa vaikuttaa paljon saaren maisemaan. Pohjoisrannikolla on kukkuloita ja ylänkömaata, jotka ovat runsaan kasvillisuuden, niin sanotun pilvimetsän, peittämiä. Saaren itäosan Blue Mountain -vuori ja sen ympäristö ovat sademetsän peitossa. Eteläosan laajat rannikkoalangot ovat kuivia ja muistuttavat Afrikan savanneja ja välimeren seudun pensaikkomaita. Kaikkialla Jamaikassa on metsiä ja pensaikkomaita, mutta myös laitumia ja viljelysmaita, joiden puut eurooppalaiset ovat raivanneet pois vuosia sitten.
Vuosisatoja sitten Jamaikalle saapuneet eurooppalaiset toivat saarelle mukanaan useita uusia kasveja, kuten sokerin, sitruskasveja, banaanin ja kookospähkinän. Jamaikan saarella kasvaa yli 3 800 erilaista kukkivaa kasvia, kuten 200 erilaista orkidealajia. Monia Jamaikalla kasvavista kasveista ei löydy mistään muualta maailmassa. Tunnetuimpia saarella kasvavia puulajeja ovat mahonki ja kuubanhibiskus, joka on myös Jamaikan kansallispuu.
Jamaikalla on enemmän eläimistöä kuin monilla muilla Karibian saarilla, mutta eläimet ovat enimmäkseen pienikokoisia. Jamaikalla elää yli 252 erilaista lintulajia. Kaikkiaan lintulajeja on tavattu 326. Jamaikan kansallislintu, jamaikanpyrstökolibri (Trochilus polytmus) on yksi saaren 28 kotoperäisestä lintulajista. Se on yksi maailman pienimmistä linnuista. Jamaikalla asustaa myös useita eri sammakkolajeja, harvinainen keltainen käärme, useita etanalajeja, lepakoita ja liskoja. Saarella ei tavata suuria nisäkkäitä, mutta siellä elää marsun sukulaislaji, hutioihin kuuluva Geocapromys brownii.
Saarella on runsaasti hyönteisiä. Vaikuttavin saarella esiintyvä hyönteinen on varmasti tulikärpänen, joita voi nähdä öisin. Jamaikalla elää myös 100 erilaista perhoslajia, joista ritariperhosiin kuuluva Papilio homerus elää ainoastaan Jamaikalla. Sen uskotaan olevan läntisen pallonpuoliskon suurin perhoslaji ja toiseksi suurin koko maailmassa. Karibianmeressä elää kilpikonnia, rauskuja ja paljon erilaisia värikkäitä kaloja.
Luonnonsuojelu
Jamaikan luonnonsuojelualueita ovat Blue- ja John Cow -vuoret, Cockpit Country ja Pedro Bank. Blue- ja John Cow -vuoret ovat maantieteellisesti lähellä toisiaan, mutta niiden maaperä ja kasvillisuus ovat varsin erilaisia. Blue-vuoret ovat vulkaanista ja metamorfista kiveä, kun taas John Cow ja suurin osa muusta saaresta on sedimenttikiveä. Cockpit Countryssä on metsän peittämiä kalkkikivikukkuloita ja luolia. Siellä elää monia lintulajeja.
Historia
Jamaikan alkuperäiset asukkaat olivat arawak- eli taino-intiaaneja, jotka antoivat saarelle nimeksi Xaymaca eli lähteiden saari. Ensimmäisenä eurooppalaisena Jamaikalle saapui Kristoffer Kolumbus vuonna 1494 toisella matkallaan Atlantin yli. Espanja piti Jamaikaa siirtomaanaan vuosina 1509–1655 perustaen saarelle kaakao- ja kahviplantaaseja. Saarelle tuotiin mustia orjia Afrikasta. Vuonna 1655 Englanti valtasi Jamaikan espanjalaisilta ja teki siitä siirtomaansa. 1700-luvun aikana Jamaika kehittyi brittiläisen imperiumin tärkeimmäksi sokerin tuottajaksi ja Karibian orjakaupan keskukseksi. Orjakaupan kieltämisen jälkeen sokeriplantaasien työvoimaksi tuotiin intialaisia ja kiinalaisia työntekijöitä. Orjuus lakkautettiin 1830-luvulla, virallisesti 1834 ja lopullisesti 1838. Entisistä orjista tuli pientilallisia, joiden elinolot olivat surkeita. Vuonna 1865 puhkesi talonpoikaiskapina, joka kukistettiin verisesti.
Jamaika sai osittaisen itsehallinnon vuonna 1944. Saari sai vähitellen omaa päätäntävaltaa, vuonna 1958 siitä tuli osa brittiläistä Länsi-Intian liittovaltiota ja se itsenäistyi lopulta vuonna 1962. Itsenäisyyden alku sujui menestyksekkäästi, ja maassa kehitettiin alumiiniteollisuutta ja matkailua.
Yhteiskunnallinen kuohunta 1970-luvulta lähtien
Jamaikan talous kääntyi laskuun 1970-luvulla, ja vuoteen 1980 mennessä maa oli menettänyt jo neljänneksen bruttokansantuotteestaan. Varsinkin vuonna 1972 valtaan nousseen vasemmistolaisen People’s National Partyn (PNP) Michael Manleyn ensimmäisellä kaudella 1972–1980 kaksipuoluejärjestelmän puolueiden tukemien jengien väliset yhteenotot kärjistyivät aseellisiksi ja kokaiinikaupalla rikastuneiden jengien levottomuuksista pääkaupungissa Kingstonissa tuli säännöllisiä erityisesti vaalien aikaan. Talouden alamäki jatkui myös konservatiivisen JLP:n Edward Seagan pääministerikaudella 1980–1989.
Manley sai hallita toisen kauden 1989–1992. PNP:n P. J. Patterson oli pääministerinä 1992–2006. Vuosina 1998–2001 maassa oli jälleen talousongelmia ja väkivaltaisia levottomuuksia, jotka tukahdutettiin armeijan avulla. Vuonna 2006 Pattersonin seuraajaksi nousi PNP:n Portia Simpson-Miller. Vuoden 2007 parlamenttivaalit voitti JLP, ja Bruce Goldingista tuli pääministeri. Vuonna 2011 hänen seuraajakseen valittiin JLP:n Andrew Holness. PNP voitti loppuvuonna 2011 vaalit, ja 2012 pääministeriksi nousi toisen kerran Portia Simpson-Miller. Maaliskuussa 2016 pääministeriksi tuli niukan vaalivoiton jälkeen taas JLP:n Andrew Holness.
Portia Simpson-Miller ja Andrew Holness vuorotellen Jamaikan johdossa
Portia Simpson-Miller oli Jamaikan historian ensimmäinen naispuolinen pääministeri. Hän tuli ensimmäisen kerran pääministeriksi vuonna 2006 pääministeri P.C.Pattersonin vetäydyttyä eläkkeelle, jolloin Simpson-Miller tuli kansallispuolueen PNP:n johtoon ja pääministeriksi. Vuoden 2007 vaaleissa PNP kuitenkin kärsi niukan vaalitappion ja työväenpuolue JLP siirtyi valtaan.
Lokakuussa 2011 JLP:n johtaja ja pääministeri Bruce Golding astui syrjään ja hänen seuraajakseen valittiin Andrew Holness, joka oli ollut vuodesta 2007 Goldingin hallituksen opetusministeri. 39-vuotiaasta Holnessista tuli Jamaikan historian nuorin pääministeri ja hänen tehtäväkseen jäi johdattaa puolueensa kahden kuukauden päässä oleviin seuraaviin parlamenttivaaleihin. Hän oli myös ensimmäinen Jamaikan itsenäistymisen jälkeen syntynyt pääministeri.
Joulukuun 2011 parlamenttivaaleissa PNP sai kuitenkin suuren vaalivoiton; PNP sai 41 parlamentin 63 paikasta JLP:n saadessa vain 22 paikkaa .Portia Simpson-Miller palasi Jamaikan pääministeriksi ja Andrew Holnessin ensimmäinen pääministerikausi jäi kahden kuukauden mittaiseksi.
Sosialistisesta menneisyydestään huolimatta PNP-puolue laittoi kovilla säästötoimenpiteillä Jamaikan talouden hyvään kuntoon; talous kasvoi ja inflaatio oli vähäinen, mutta työttömyys säilyi korkena. Helmikuun 2016 parlamenttivaaleissa oppositiossa oleva JLP sai niukan vaalivoiton. JLP sai parlamenttiin 33 paikkaa ja PNP 30, joten pääministeri Simpson-Miller joutui väistymään. Maaliskuussa 2016 JLP:n johtajasta Andrew Holnessista tuli taas Jamaikan pääministeri. Erittäin niukan vaalivoiton seurauksena JLP:n enemmistö oli lopulta vain yksi paikka. Jamaikan paikallisvaaleissa marraskuussa 2016 JLP sen sijaan voitti selvästi.
Tammikuussa 2017 pääministeri Andrew Holness vieraili Israelissa ensimmäisenä Jamaikan pääministerinä.
Politiikka
Jamaika on perustuslaillinen monarkia. Maan valtionpäämies on kuningas Charles III, mutta hänen roolinsa on seremoniallinen, ja todellinen valta on pääministerin käsissä. Monarkkia edustaa kenraalikuvernööri, jonka monarkki nimeää pääministerin ehdotuksesta. Parlamentti on kaksikamarinen. Alahuoneessa on 63 suorilla vaaleilla valittua edustajaa. Senaatin 21 jäsentä on kenraalikuvernöörin nimittämiä. Niistä 13 hän nimittää pääministerin ja 8 oppositiojohtajan suosituksesta. Parlamenttivaalit järjestetään viiden vuoden välein.
Rastafarien kansanliikkeellä on myös poliittisen painostusjärjestön asema.
Jamaika kuuluu Kansainyhteisöön sekä Karibian maiden yhteistyöjärjestöön Caricomiin.
Aluejako
Jamaika jakaantuu kolmeen maakuntaan ja neljääntoista kuntaan. Maakunnat ovat saaneet nimensä Englannin kreivikuntien mukaan: Cornwall lännessä, Middlesex keskellä ja Surrey idässä. Niillä ei ole enää hallinnollista roolia. Myös kuntien nimissä näkyy englantilaisen kulttuurin ja kristinuskon vaikutus: Clarendon, Hanover, Kingston, Manchester, Portland, Saint Andrew, Saint Ann, Saint Catherine, Saint Elizabeth, Saint James, Saint Mary, Saint Thomas, Trelawny, Westmoreland.
Talous
thumb|left|150px|Jamaica Blue Mountain -kahvia. Jamaika on sekatalous. Sen tulotaso on keskiluokkainen, ja sen taloutta vaikeuttavat matala talouskasvu, korkea valtionvelka ja ulkoisten markkinashokkien vaikutus. Valtionvelka suhteessa bruttokansantuotteeseen on pienentynyt 2010-luvulla, ja se oli alle sata prosenttia tilikaudella 2018–2019. Vielä tilikaudella 2012–2013 valtionvelka oli 145,3 prosenttia bruttokansantuotteesta. Vuoden 2018 aikana talouskasvu oli puolestaan 1,9 prosenttia.
Maan talous on 1900-luvun lopulla alkanut keskittyä entistä enemmän palvelualaan, erityisesti matkailuun ja finanssipalveluihin. Valtio on 1980-luvulta lähtien vähentynyt rooliaan, ja talous on liberalisoitunut. Maatalous on edelleen yksi talouden kivijaloista, ja tärkein maataloustuote on sokeriruoko. Hedelmät ovat myös tärkeitä, mutta historiallisesti merkittävä banaani keskittyy enää sisämarkkinoihin. Blue Mountain -vuoren rinteillä yli 2 000 m:n korkeudessa kasvatetaan myös Jamaica Blue Mountain -kahvia, jota pidetään yleisesti maailman parhaana kahvina.
Vaikka Jamaika on maailman johtavia bauksiitin ja alumiinin tuottajia, kaivosteollisuuden osuus bruttokansantuotteesta ja työvoimasta on pieni. Bauksiittia kaivetaan Jamaikan keskiosista ja rautamalmia, kipsiä ja marmoria saaren itäosista. Tärkeimmät teollisuustuotteet ovat ruokatuotteet, kuten sokeri, rommi ja melassi, tekstiilit ja metallituotteet. Palveluala kattaa noin puolet bruttokansantuotteesta ja työvoimasta. Matkailu on erityisen tärkeätä, ja se on maan tärkein ulkomaalaisen valuutan lähde.
Jamaikan työvoima oli tammikuussa 2019 noin 1,3 miljoonaa henkilöä. Työttömyysaste oli 8,0 prosenttia, kun se oli lokakuussa 2017 ollut 10,4 prosenttia. YK:n kehitysohjelman mukaan Jamaika kuuluu korkean kehitystason maihin. Vuonna 2017 sen inhimillisen kehityksen indeksi oli 0,732. Jamaikassa on kuitenkin runsaasti myös köyhyyttä, ja tulot ovat epätasaisesti jakaantuneet. Nuorisotyöttömyys on korkea, ja monet joutuvat turvautumaan epävirallisin tuloihin. Tulot ovat tällöin epäsäännöllisiä, eikä niihin liity yhteiskunnan turvaverkkoa. Turvattomuutta hyödyntävät monet jengit ja rikollisverkostot.
Liikenneverkko ja yhteydet
Liikenne saarella on vasemmanpuoleista ja yleinen nopeusrajoitus kaupungeissa on 30 tai 50 km/h ja maanteillä 80 km/h. Tärkeimmät tiet kulkevat saaren ympäri, ja etelä- ja pohjoisrannikko yhdistävät kolme merkittävää väylää. Teiden kunto vaihtelee moderneista monikaistaisista maanteistä heikkolaatuisiin pikkuteihin.
Paikalliset linja-autot ovat halpa tapa matkustaa ympäri maata, mutta vuoroja ei ajeta kovin luotettavasti ja lähtöajat vaihtelevat runsaasti. Kuljettaja lähtee liikkeelle vasta, kun auto on täynnä. Linja-autoverkkoa täydentävät minibussit ja reittitaksit. Takseja maassa on runsaasti. Autoissa on punainen PPV-laatta, joka tarkoittaa, että ajoneuvo on julkisessa liikenteessä. Hurrikaani Gilbert vaurioitti vuonna 1988 Jamaikan rataverkostoa pahoin ja vaikutti näin matkustajaliikenteen lakkauttamiseen 1990-luvulla. Bauksiittia on tämänkin jälkeen kuljetettua kaivoksista rannikolle.
Jamaikalla on kolme kansainvälistä lentoasemaa, Norman Manleyn kansainvälinen lentoasema Kingstonin lähellä, Sangsterin kansainvälinen lentoasema Montego Bayn lähellä ja Ian Flemingin kansainvälinen lentoasema Ocho Riosin lähellä. Kingstonissa, Montego Bayssä, Ocho Riosissa ja Port Antoniossa ovat merkittävimmät merisatamat. Jamaika on yksi maailman suosituimmista risteilyalusten kohdemaista, ja siellä vierailee vuosittain yli miljoona risteilymatkustajaa.
Väestö
thumb|Jamaikalainen reggaeta harrastava rasta. Jamaikan tilastokeskuksen arvion mukaan maassa oli vuoden 2018 lopussa 2 726 667 asukasta. Muissa lähteissä asukasluku on arvioitu korkeammaksi, esimerkiksi UNdata-sivuston mukaan Jamaikan asukasluku vuonna 2018 olisi ollut 2,899 miljoonaa. Väestönkasvu vuonna 2015 oli 0,4 prosenttia.
Jamaikan väestöstä suurin osa on Afrikasta tuotujen orjien jälkeläisiä. Pieniä osuuksia on afrikkalaisten ja eurooppalaisten yhteisiä jälkeläisiä sekä eurooppalaisia, libanonilaisia, intialaisia ja kiinalaisia. Jamaikan virallinen kieli on englanti, jota puhutaan myös yleisesti kaupungeissa ja paremmin toimeentulevassa väestönosassa. Jamaikankreolia puhutaan myös yleisesti.
Enemmistö jamaikalaisista on protestantteja. Suurimmat ryhmät ovat seitsemännen päivän adventistit (12,0 prosenttia) ja helluntailaiset (11,0 prosenttia). Anglikaaninen kirkko oli ensimmäinen kristinuskon haara, joka levittäytyi Jamaikalle, muuta niitä kannattaa vain 2,8 prosenttia väestöstä. Jamaikalla on myös pieniä juutalais-, hindu-, muslimi- ja buddhalaisia yhteisöjä. Rastafari on tärkeä uskonnollinen ja kulttuurinen liike, vaikka sen kannattajia koko väestössä on vain vähän. Sillä on kuitenkin seuraajia erityisesti köyhimmissä yhteisöissä. Kaikki vakiintuneet uskonnot ovat ”kreolisoituneet” eli niihin on sekoittunut paikallisia ja afrikkalaisia aineksia. Erityisen paljon afrikkalaisuutta on rastafarismissa ja kuminassa ja muissa karibianafrikkalaisissa synkretistisissä liikkeissä. Lukutaitoisia aikuisista jamaikalaisista on 87 prosenttia. Maan imeväiskuolleisuus on 1,5 prosenttia. Jamaikassa vuonna 2014 arvioitu keskimääräinen eliniänodote naisilla on 75 vuotta ja miehillä 72 vuotta.
Kaikki ala-asteen jälkeiset opinnot ovat maksullisia. Koulunkäynti on pakollista kuuden vuoden ajan alkaen kuusivuotiaasta. Vuonna 2007 alakoulua kävi 85 % ikäluokasta, yläkoulua 77 % ikäluokasta. Vuonna 1946 perustetun Länsi-Intian yliopiston pääkampus on lähellä Kingstonia (muut suuret kampukset Barbadoksella ja Trinidadissa).
Kulttuuri
Jamaikan kulttuuri on afrikkalaisempaa kuin muilla Karibian alueen saarilla. Se oli pysähdyspaikka kolmioreitillä, jolla rahdattiin orjia Afrikasta Amerikkaan ja rommia ja sokeria Eurooppaan. Jamaikan vuorille karanneet orjat säilyttivät monia afrikkalaisia perinteitä. 1910- ja 1920-luvulla Jamaikalla syntyi Marcus Garveyn johtama ”Takaisin Afrikkaan” -liike, rastafarismi levisi seuraavalla vuosikymmenellä, ja reggae villitsi kansaa 1960- ja 1970-luvuilla, suurimpina niminä Bob Marley, Desmond Dekker, Toots & the Maytals, Jimmy Cliff ja Peter Tosh. Bob Marley oli jopa niin suosittu hahmo kotimaassaan, että hänellä oli vaikutusvaltaa Jamaikan politiikassa.
Jamaikan kansallispäivä on elokuun ensimmäisenä maanantaina.
Jamaikan lehdistö on vapaata ja kritisoi usein hallitusta. Sähköinen media on pääosin kaupallista. Maassa toimii kolme antenniverkon televisiokanavaa ja joukko kaapelikanavia.
Musiikki
Jamaikan kulttuurilla on tyypillinen karibialainen leima, ja afroamerikkalaisilla vaikutteilla on vahva vaikutus muun muassa musiikissa. Ska- ja reggae-musiikkityylit syntyivät Jamaikalla 1960-luvulla. Jamaikalainen Bob Marley vei reggaen maailmansuosioon. Hänen laulunsa tekivät myös rastafarismia ja karibialaisia ja afrikkalaisia tarinoita tunnetuiksi. Muita sen ajan suuria nimiä olivat Desmond Dekker, Toots Hibbert, Jimmy Cliff, ja Peter Tosh.
Urheilu
Yleisurheilun saralla Jamaikasta on tullut huomattavan paljon menestyneitä pikajuoksijoita, kuten esimerkiksi kaksinkertainen 200 metrin olympiavoittaja Veronica Campbell-Brown, kaksinkertainen 100 metrin olympiavoittaja Shelly-Ann Fraser-Pryce, 100 ja 200 metrin maailmanennätysmies Usain Bolt, Yohan Blake, Asafa Powell, Bert Cameron, Sloveniaan muuttanut Merlene Ottey, Britanniaan muuttanut Linford Christie sekä Kanadaan muuttaneet Donovan Bailey ja Ben Johnson. Muita suosittuja lajeja Jamaikassa ovat kriketti, jalkapallo ja koripallo. Maan suosituin urheilulaji on kriketti, jota jamaikalaiset pelaavat huipputasolla muiden Karibian maiden kanssa yhteisen Länsi-Intian saariston -joukkueen väreissä. Jamaikan jalkapallomaajoukkueen suurin saavutus on osallistuminen Ranskassa pidettyihin jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuihin vuonna 1998. Karibian Cupin maa on voittanut kuudesti ja Gold Cupin lopputurnaukseen se on osallistunut 9 kertaa, parhaimpana sijoituksena toinen vuonna 2015. FIFA-rankingissa Jamaika oli toukokuussa 2017 sijalla 74 ja maassa on 25 594 rekisteröityä jalkapalloilijaa.
Jamaika on osallistunut olympialaisiin vuodesta 1948 sekä vuodesta 1988 myös talviolympialaisiin. Eniten mitaleita ovat saavuttaneet pikajuoksijat Merlene Ottey (9) sekä Usain Bolt (8). Boltin kaikki mitalit ovat kultaisia
Yhdistys- ja vakuuskirja
Yhdistys- ja vakuuskirja vuodelta 1789 oli perustuslain tasoinen säädös, joka muutti vuoden 1772 hallitusmuotoa ja siten laajensi Ruotsin kuninkaan Kustaa III:n valtaoikeuksia.
Yhdistys- ja vakuuskirja poisti valtiopäiviltä aloiteoikeuden ja oikeuden päättää hyökkäyssodasta. Valtiopäivät säilyttivät kuitenkin oikeuden päättää veroista.