cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nationalismi
Synty
Johann Gottfried von Herder otti nationalismi-termin yleiseen käyttöön 1770-luvulla. Häntä pidetään kulttuurisen nationalismin perustajana. Herder sekä esimerkiksi Johann Gottlieb Fichte ja Friedrich Jahn korostivat saksalaisen kulttuurin ainutlaatuisuutta ja ylivertaisuutta. Herder uskoi, että jokaisen kansakunnan luovuuden lähde on sen Volksgeist, 'kansanhenki', joka ilmenee sen lauluissa, myyteissä ja legendoissa. Kulttuurinen nationalismi vallitsi tyypillisimmillään varsinkin 1800-luvun Saksassa. Sen myöhempiä ilmentymiä ovat esimerkiksi Yhdysvaltain musta nationalismi sekä intialainen nationalismi.
Poliittisen nationalismin ajatus syntyi Ranskan vallankumouksessa vuonna 1789. Siihen asti maat oli käsitetty ”valtakuntina”, ”ruhtinaskuntina” tai ”kuningaskuntina”. Maan asukkaat olivat ”alamaisia”, joiden poliittinen identiteetti muodostui kuuliaisuudesta hallitsijalle tai hallitsijadynastialle, mutta ei millekään kansalliselle identiteetille tai isänmaallisuudelle. Ranskan vallankumoukselliset nousivat kuningasta vastaan kuitenkin ”Ranskan kansan” nimissä. Heidän ajatuksiinsa vaikuttivat Jean-Jacques Rousseaun kirjoitukset ja uusi kansan itsehallinnon doktriini. Poliittinen nationalismi syntyi siis vallankumouksellisena ja demokraattisena oppina, joka heijasti ajatusta siitä, että ”kruunun alamaisista” pitäisi tulla ”Ranskan kansalaisia”, ja että kansakunnasta pitäisi tulla oma herransa.
Nationalismi nousi kahdesta päälähteestä. Siihen liittyi romantiikalle tyypillinen tunteen ja identiteetin ylistys. Nationalismiin liittyi myös – tuolloin liberaalina pidetty – kansansuvereniteetin vaatimus, jossa oikeutetun valtion tulee perustua pikemminkin kansakuntaan kuin esimerkiksi hallitsijasuvun tai Jumalan valtaan. Sekä romanttinen ”identiteettinationalismi” että liberaali ”kansannationalismi” olivat tuolloin erityisesti keskiluokan liikkeitä.
Sakkaraasi
thumb|250px|Sakkaraasien toimintaperiaate Sakkaraasit (latinaksi saccharum=sokeri) ovat sakkaroosia eli ruokosokeria pilkkovia entsyymejä. Sakkaraasi pilkkoo sakkaroosin fruktoosiksi ja glukoosiksi. Sakkaraasi pilkkoo myös maltoosia glukoosiksi. Sakkaraaseihin kuuluvat sakkaraasi-isomaltaasi (EC 3.2.1.10), invertaasi (EC 3.2.1.26) ja sakkaroosiglukosidaasi (EC 3.2.1.48).
Nationalismi
Synty
Samanlaisia nationalistisia ajatuksia syntyi muuallakin Euroopassa Napoleonin valloittamien kansojen havitellessa itsenäisyyttä. Italiassa ja Saksassa, jotka olivat jo kauan olleet jaettuna useisiin valtioihin, valloitus auttoi muodostamaan ensi kertaa kansallisen yhtenäisyyden tunteen uudella nationalismin kielellä, joka perittiin Ranskasta. Nationalistiset ajatukset levisivät 1800-luvulla myös Etelä-Amerikkaan, missä Simón Bolívar johti vallankumouksia, joista syntyivät Espanjasta itsenäiset Etelä-Amerikan valtiot.
Sakkaraasi
Saccharase
Nationalismi
Nousu hallitsevaksi opiksi
Nationalismi nousi kahdensadan vuoden ajaksi maailman menestyksekkäimmäksi ja vastustamattomimmaksi poliittiseksi opiksi, minkä seurauksena Euroopan rajat piirrettiin 1800-luvulla uusiksi. Nationalistisia kapinoita puhkesi Turkin, Itävallan ja Venäjän monikansallisissa valtakunnissa, Italiassa, tšekkien ja unkarilaisten piirissä sekä Saksassa. Italiasta tuli yhtenäinen valtio vuonna 1861 ja Saksasta 1871.
Aluksi nationalismi oli nousevan keskiluokan vaalima ideologia, jota tukivat vahvat armeijat kuten Preussin armeija. 1800-luvun lopulla nationalismista oli tullut jo laaja kansanliike, johon kuului kansallislippujen heiluttelu, kansallislaulut, isänmaallinen runous ja kirjallisuus, julkiset seremoniat ja kansalliset juhlapäivät. Nationalismista tuli massojen politiikan kieli, minkä teki mahdolliseksi peruskoulutuksen kasvu, lukutaidon yleistyminen ja sanomalehtien leviäminen. Samalla nationalismin luonne alkoi muuttua. Se oli alun perin liittynyt liberaaleihin ja edistyksellisiin liikkeisiin, mutta nyt sitä alkoivat omia konservatiiviset ja taantumukselliset poliitikot. Nationalismi alkoi merkitä sosiaalista koheesiota, järjestystä ja vakautta, etenkin nousevan sosialismin haasteen edessä. Nationalismi pyrki sulauttamaan voimistuvan työväenluokan kansakuntaan ja näin säilyttämään vakiintuneen yhteiskuntajärjestyksen. Isänmaallinen kiihko ei enää syntynyt poliittisen vapauden tai demokratian kaipuusta vaan entisaikojen kansallisen kunnian ja sotilaallisten voittojen muistelusta. Sellainen nationalismi muuttui yhä voimakkaammin kansalliskiihkoiseksi ja muukalaisvihamieliseksi. Jokainen kansakunta korosti omia ainutlaatuisia tai ylempiarvoisia ominaisuuksiaan samalla kun muut kansakunnat nähtiin vieraina, epäluotettavina tai uhkaavina. Tämä uusi nationalistinen ilmapiiri ruokki kolonialistista laajenemista 1870- ja 1880-luvuilla, mikä seurauksena vuosisadan lopulla suurin osa maailmaa oli eurooppalaisten hallussa. Osaltaan sen luomasta kansainvälisestä kilpailusta ja epäluulosta alkoi myös ensimmäinen maailmansota vuonna 1914.
Pan-nationalismi nousi 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa. Erityisen vahvoja olivat panslavismi, joka tavoitteli kaikkien slaavikansojen yhdistymistä, sekä aggressiivinen pangermanismi, joka havitteli Suur-Saksaa sekä saksalaisten hallitsemaa Eurooppaa. Saksalainen ekspansiivinen kansalliskiihko huipentui kansallissosialistien rotuopeissa.
Pienten kansallisvaltioiden synty Euroopan imperiumien hajotessa
thumb|420px|Euroopan kartalla vuonna 1923 punaisin ääriviivoin ja tekstein merkittynä uudet kansallisvaltiot, jotka syntyivät hajonneiden monikansallisten imperiumien tilalle. Kansallisvaltio oli 1900-luvun alkuun mennessä alettu nähdä valtion ihannemuotona. Uudet valtiot muodostuivat kansallisuuden oletuksesta ja niiden elinkelpoisuuttakin arvioitiin niiden ”kansallisen heräämisen asteen” perusteella.
Euroopan suurissa imperiumeissa Itävalta-Unkarissa, Saksassa, Venäjällä, Isossa-Britanniassa ja Osmanien valtakunnassa oli 1800-luvun aikana kasvanut kansallisia liikkeitä. Ne kehittivät kansallisia hallintokoneistoja ja pyrkivät lisäämään maansa itsehallinnollisia oikeuksia. Imperiumin reunalla elävä oma kansa alettiin nähdä erilaisena kuin imperiumin ydin, ja sen osallisuutta asioihinsa haluttiin lisätä. Kansallisuuden ja kansallisen koheesion merkkinä oli yleensä yhteinen kieli. Välittömään itsenäisyyteen tähtäsi kuitenkin vain harva kansallinen liike, sillä imperiumit olivat vahvoja ensimmäiseen maailmansotaan asti. Itsenäisyys kansallisvaltion muodossa kuului aluksi lähinnä vain Serbian, Norjan, Puolan ja Irlannin kansallisten liikkeiden ohjelmiin. Esimerkiksi Suomessa itsenäistymisen ajatus ilmeni vasta ensimmäisen maailmansodan aikana. Maan kansallista kehitystä oli useimmiten tarkoitus johtaa sen kansallisesti tietoinen eliitti, kunnes kansa saavuttaisi tarpeellisen henkisen kypsyyden ja kansallisen tietoisuuden.
Liberaalit kansalliset liikkeet eri maissa eivät edellyttäneet etnistä yhdenmukaisuutta valtion tai itsehallintoyksikön muodostamiselle, mutta konservatiivisemmat kansallisuusliikkeet korostivat yhteistoimintaa vain etnisyyden sisällä. Etenkin unkarilaiset halusivat valta-aseman omassa valtiossaan. Suomessa liberaaleja nationalisteja olivat nuorsuomalaiset ja konservatiivisia vanhasuomalaiset.
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen perustettiin Keski- ja Itä-Euroopan kansallisvaltiot. Pariisin rauhankonferenssissa Yhdysvaltain presidentti Woodrow Wilson ajoi kansallisia itsehallintoja. Saksan, Itävalta-Unkarin ja Venäjän imperiumit hajotettiin ja muodostettiin kahdeksan uutta valtiota mukaan lukien Suomi. Uudet maat suunniteltiin kansallisvaltioiksi, joiden rajat määräytyivät kansojen rajojen mukaisesti. Sodan jälkeen kuitenkin Saksassa, Italiassa ja Japanissa oli katkeruutta, ja näissä valtioissa valtaan tulivat fasistiset tai autoritääriset liikkeet. Ne lupasivat palauttaa kansallisen kunnian laajentumishaluisella politiikalla. Tätä nationalistista politiikkaa seurasi toinen maailmansota 1939.
Suomalainen nationalismi
thumb|upright|[[J. V. Snellman, Suomen kansakunnan "rakentaja".]]
Käsitteet Suomi, suomalaiset, Suomen kansa ja suomalainen kansakunta yleistyivät 1700-luvulla. Poliittisena ilmiönä suomalainen nationalismi syntyi 1800-luvulla Venäjän vallan aikana, kun Suomesta oli tullut vuonna 1809 suuriruhtinaskunta. Uusi poliittinen kansallisuuskäsitys alkoi vähitellen saada sijaa maan väestön ajattelussa. Julkisessa keskustelussa alkoi syntyä uusi tapa perustella kansallisen valtion olemassaoloa. Suomen kansan kielelliset ja kulttuuriset traditiot katsottiin valtiollisen tulevaisuuden perustaksi. Nuori sivistyneistö rakensi 1800-luvulla määrätietoisesti suomalaista kansakuntaa ja valtiota luomalla kansallista filosofiaa, historiankirjoitusta, romaanitaidetta ja runoutta. Fennomaanit halusivat kohottaa suomen kielen sivistys- ja valtakielen asemaan Suomessa.
Newmont Goldcorp
Newmont Goldcorp (aik. Newmont Mining) on yhdysvaltalainen kaivosyhtiö, joka muodostunut vuonna 2019 kun Newmont Mining tarjoutui ostamaan Goldcorpin tammikuussa 2019. Newmont Miningista tuli kaupan myötä maailman suurin kullantuottaja. Newmont Mining oli ennen kauppaa yksi maailman suurimmista kullan tuottajista ja oli maailman toiseksi suurin kullan tuottaja Barrick Goldin jälkeen. Newmont Miningin perusti William Boyce Thompson.
Nationalismi
Suomalainen nationalismi
Vuonna 1910 alkanut venäläistämisaalto sai suomalaisten passiivisen vastarinnan ja laittoman aktivismin viriämään. Jotkut alkoivat haaveilla irtiotosta Venäjästä, joko palaamalla Ruotsin yhteyteen tai saavuttamalla täysi itsenäisyys.
Newmont Goldcorp
Newmont Goldcorp on ainoa kullantuottaja S&P 500 -indeksissa.
Nationalismi
Suomalainen nationalismi
Kun Suomi oli itsenäistynyt joulukuussa 1917, kansallisuusaate sai uuden funktion yleisisänmaallisuutena. Esille nousi kielikysymys eli aitosuomalaisen liikkeen halu parantaa suomen kielen asemaa ruotsiin nähden itsenäisessä Suomessa. 1930-luvun puolivälissä kansallinen ajattelutapa ja kansallinen asenne yleistyi ja se tuli sovinnollisemmaksi kielikysymyksen ratkettua.
Sionismi
Juutalainen kansallisuusaate eli sionismi syntyi 1800-luvulla reaktiona yleiseen kansalliseen heräämiseen ja juutalaisten vainoihin. Juutalaisten vapautumisesta huolimatta assimiloituminen Euroopan uusissa kansallisvaltioissa etenkin Itä-Euroopassa osoittautui ongelmalliseksi, sillä juutalaiset eivät kokeneet asuinmaidensa historiaa, kieltä, kulttuuria ja verenperintöä samanlaiseksi muiden kanssa. Massaliike sionismista tuli 1900-luvulla antisemitismin vahvistuessa myös Länsi-Euroopassa. Palestiinaan alkoi jo 1800-luvulla muuttaa juutalaissiirtolaisia, ja sionismin pohjalta sinne perustettiin vuonna 1948 Israelin valtio.
Leviäminen Afrikkaan ja Aasiaan
Nationalismin doktriini levisi 1900-luvulla myös Aasiaan ja Afrikkaan, missä kansat nousivat kolonialismia vastaan. Toisen maailmansodan jälkeen eurooppalaisten siirtomaat alkoivat itsenäistyä, kun nationalistiset liikkeet joko neuvottelivat siirtomaille itsenäisyyden tai ne kävivät voittoisia itsenäisyyssotia. Kehittyvissä maissa syntyi samalla omia muunnelmiaan nationalismista. Kiinassa, Vietnamissa ja joissain Afrikan maissa nationalismiin liittyi marxilaisuus, ja nationalismi nähtiin poliittisen tavoitteen lisäksi myös yhteiskunnallisen vallankumouksen osana. Muissa kehittyvissä maissa nationalismi on vastustanut länsimaita, ja se on torjunut liberaalin demokratian sekä vallankumouksellisen sosialistisen käsityksen kansakunnasta. Tämä on näkynyt selkeimmin uskonnollisen nationalismin ja uskonnollisen fundamentalismin nousussa.
Arabinationalismi kehittyi toisen maailmansodan jälkeen radikaaliksi uudeksi nationalismiksi. Se tähtäsi tasavaltaan ja käytti retoriikassaan marxilaisia oppeja, vaikka säilyttikin kunnioituksen islamin uskontoa kohtaan. Arabiliitto perustettiin vuonna 1945 arabien yhteenkuuluvuutta korostavaksi järjestöksi.
Globalisaatio nationalismin vastustajana
Globalisaation nousu 2000-luvun taitteessa haastoi nationalismin monin tavoin. Globalisaation myötä kansallisvaltioiden mahdollisuus toimia itsenäisinä taloudellisina yksikköinä heikentyi. Kulttuurinen globalisaatio heikentää myös kansallisvaltion kulttuurista omaleimaisuutta, kun lisääntynyt maailmanlaajuinen muuttoliike on lisännyt modernien yhteiskuntien etnistä monimuotoisuutta ja vähentänyt niiden kulttuurisen yhteenkuuluvuuden tunnetta. Monet kokevat itsensä nykyisin ”maailmankansalaisiksi” eivätkä kansallisvaltion kansalaiseksi. Samalla nationalismi on voimistunut esimerkiksi Kiinassa, Intiassa ja Venäjällä taloudellisen nousun taustavoimaksi. Nationalismi on aikaisemmin kukoistanut pelon, epävarmuuden ja yhteiskunnallisen dislokaation ilmapiirissä, jollaista globalisaatio sekä maailman taloudelliset, kulttuuriset ja poliittiset muutokset voivat aiheuttaa. Nykyajan Euroopassa onkin syntynyt useita oikeistoradikaaleja ja äärioikeistolaisia nationalistisia puolueita, jotka hyödyntävät maahanmuuttoon liittyviä huolia. Ne ovat lisänneet kannatustaan voimakkaasti 2000-luvulla. Pääministeripuolueiksi asti ovat nousseet Unkarin Fidesz ja Puolan Laki ja oikeus. Suomen eduskuntapuolueista kansallismieliseksi itsensä määrittelee perussuomalaiset. Euroopan parlamentissa nationalistiset puolueet ovat jakaantuneet neljään ryhmään, joita ovat Euroopan konservatiivien ja reformistien ryhmä, Vapauden ja suoran demokratian Eurooppa, Kansakuntien ja vapauden Eurooppa ja Euroopan kansanpuolue.
Analyysiä
Monet nationalismia analysoineet ovat katsoneet, että nationalismi on ollut erilaista Länsi- ja Itä-Euroopassa. Hans Kohn jakoi vuonna 1944 nationalismin läntiseen ja itäiseen nationalismiin. Muut tutkijat ovat kehitelleet samantapaisia ajatuksia. Yleensä nähdään, että ”lännessä”, kuten Englannissa, Ranskassa ja Yhdysvalloissa nationalismi kehittyi valmiiksi olemassa olleiden kansallisvaltioiden ympärille, eikä niissä sen takia koettu tarpeelliseksi määritellä kansakuntaa etnisyyden kautta. Keski- ja Itä-Euroopassa nationalismi on perinteisesti tähdännyt uusien valtioiden luomiseen etnisesti ja kulttuurisesti yhtenäisten väestöjen ympärille. Kohn arvotti ”itäisen” nationalismin kielteisesti, koska se johti hänen mukaansa helpommin suvaitsemattomuuteen ja ääri-ideologioihin. Myöhemmin Kohnia on arvosteltu siitä, että hän vähätteli läntisen nationalismin piirissä esiintynyttä vastaavaa suvaitsemattomuutta.
Vastoin yleisesti vallinnutta käsitystä Benedict Anderson katsoo, että nationalismi ei syntynyt Euroopassa, vaan Yhdysvalloissa ja Latinalaisessa Amerikassa vallankumousten yhteydessä 1700-luvun lopulla ja 1800-luvun alussa.
Arturo Duque Villegas
Arturo Duque Villegas (27. marraskuuta 1899 – 26. heinäkuuta 1977) oli kolumbialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 20. maaliskuuta 1926 ja nimitettiin Ibaguén hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Vatarban titulaaripiispaksi 7. toukokuuta 1949. Piispaksi vihkiminen seurasi 7. elokuuta.
Trichochaeta scapularis
Trichochaeta scapularis esiintyy luonnonvaraisena Indonesiassa.
Xiaomi Redmi Note 6 Pro
Xiaomi Redmi Note 6 Pro on Xiaomin 23. marraskuuta 2018 julkaisema älypuhelin, jossa on esiasennettuna Android 8.1 (Oreo) Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.
Muotoilu
Xiaomi Redmi Note 6 Pro -älypuhelimessa on 6,3-tuumainen näyttö Full HD 2,1:1-resoluutiolla.
Fyysiset osat
Laitteesta löytyy 1,8 gigahertsin 8-ydin prosessori. Laitteessa on 6 gigatavua RAM-muistia ja 64 gigatavua sisäistä muistia. Puhelimen muisti on laajennettavissa enintään 256 gigatavun microSD-kortilla.
Kamerat ja multimedia
Laitteessa on kaksi takakameraa, pääkamera on 12 megapikseliä ja toinen on 5 megapikseliä. Laitteessa on myös kaksi etukameraa, pääetukamera on 20 megapikseliä ja toinen on syvyysetukamera.
Videokuvaus voidaan tehdä 1080p (Full HD) -resoluutioilla 30fps.
Ohjelmisto
Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 8.1 (Oreo) Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.
Lähteet
https://www.phonearena.com/phones/Xiaomi-Redmi-Note-6-Pro_id11056
Sammon vartijat
Sammon vartijat on Timo Parvelan 2007–2009 kirjoittama kirjasarja. Kirjat on kustantanut Tammi. Sammon vartijat on fantasiaa, joka jatkaa siitä, mihin Kalevala jäi.
Tuliterä
Ahti ja Ilmari ovat kaverukset, joiden isät ovat kadonneet täsmälleen samaan aikaan. Kaikki alkaa kuitenkin siitä, kun Ahti saa käsiinsä Väinämöisen vanhan kanteleen. Ahti on todella ihastunut Saana-nimiseen tyttöön, johon yrittää tehdä vaikutuksen soittamalla kannelta juhlissa. Kaikki kuuntelijat kuitenkin nukahtavat paitsi Ahti ja Saanan äiti. Saanan äiti kaappaa Ahdin ja lähtee tämän kanssa yhdessä kohti kaivosta.
Samaan aikaan toisaalla ammattivaras Jokkeri on jäänyt Tuonelan joutsenet -nimisen moottoripyöräjengin vangiksi. Jokkeri onnistuu kuitenkin pakenemaan, ja hän lähtee etsimään tuota mystistä kannelta, josta Tuonelan joutsenten johtaja kertoi. Jokkeri onnistui myös varastamaan johtajan miekan. Seppä Ilmarisen takoman Tuliterän.
Jokkeri murtautuu Ilmarin pihavarastoon toivoen löytävänsä kanteleen. Ilmari on kuitenkin viisas ja on virittänyt ansan, johon Jokkeri jää. Ilmari kuitenkin huomaa yhden asian: kantele on poissa. Jokkeri lupaa auttaa Ilmaria, ja yhdessä he lähtevät juhliin.
Juhlissa väki on jo vironnut, ja Ilmari menee Saanan luokse. Saana sanoo muistavansa ainoastaan Ahdin soiton. Saanan äiti on kuitenkin myös kadonnut. Saana, Jokkeri ja Ilmari saavat mukaansa myös rehtorin, joka kertoo Ilmarin ja Ahdin olevan Sammon vartijoita ja Saanan äidin olevan itse Loviatar, joka haluaa kadonneet sammon sirpaleet itselleen. Joukko pääsee livahtamaan kaivokseen Jokkerin sisaren Ainon avustuksella. Heillä on nyt kaksi tehtävää: pelastaa Ahti ja etsiä Ilmarin sisko Anni, joka on jo samana päivänä mennyt kaivokseen. Matkalla Aino saa osuman hiiden tikarista ja pyörtyy. Muut löytävät Ahdin, mutta Loviatar saa Ahdin lähtemään mukaansa. Joukko pakenee kilpaa sortuvan kaivoksen mukana ja pelastuu. Anni onnistuu pelastamaan elottoman Ainon.
Luostarikortteli
Luostarikortteli oli yksi Turun neljästä keskiaikaisesta kaupunginosasta. Muut kaupunginosat olivat Turun tuomiokirkon välittömässä läheisyydessä sijaitseva Kirkkokortteli, tuomiokirkosta kaakkoon sijaitseva Mätäjärven kortteli ja joen vastakkaiselle rannalle kasvanut Aninkaisten kortteli. Luostarikorttelin keskiaikainen kaupunkirakenne säilyi 1800-luvun alkuun asti: Turun palon jälkeen se korvattiin uudella ruutukaavalla.
Sammon vartijat
Tiera
Kirja jatkuu suoraan edellisen kirjan tapahtumista. Ystävykset ovat kokoontuneet Ahdin keittiöön ja miettivät, millä saisivat selville seuraavan sirpaleen sijainnin. He tajuavat sirpaleen sijaitsevan Lemmenjoella Lapissa. He pakkaavat Jokkerin asuntoauton ja lähtevät matkaan. Matkalla autosta loppuu bensa, ja he joutuvat jäämään yöksi autoon. Saana ja Ilmari päättävät kuitenkin jäädä vahtiin ja tekevät nuotion auton viereen. Aamuyöllä Saana ja Ilmari lähtevät metsään hakemaan lisää puita, mutta he eksyvät ja tajuavat hiidenhurttien saartaneen heidät. Metsään ilmestyy kuitenkin jätti, joka pelastaa ystävykset. Samaan aikaan Jokkeri herää autossa ja lähtee etsimään Saanaa ja Ilmaria. Heidät löydettyään Jokkeri ja jätti esittelevät toisensa, ja he saavat tietää jätin nimen olevan Tiera.
Luostarikortteli
Ilmaisut ”täl pual jokke” ja ”tois pual jokke” viittaavat juuri tähän keskiaikaiseen korttelijakoon. Luostarikorttelin sijainti Vartiovuoren ja Aurajoen välissä, lähellä Tuomikirkkoa, sijoitti sen kaupungin syntysijoille, tälle puolelle jokea.
Sammon vartijat
Tiera
Porukka jää Tieran kylään "vangeiksi" sillä, Tiera haluaa tietää heidän matkansa syyn. Jokkeri suunnittelee pakenemista, mutta alkaakin kaikkien ihmetykseksi viihtyä kylässä. Samaan aikaan Loviatar ja Ahti ovat Tuonelassa ja Loviatar tuntuu salaavan jotain. Jokkeri haastaa Tieran jousiammuntakilpailuun palkintona joukkion kohtalo. Tiera suostuu, mutta Tieran vaimo Tellervo ei ole asian kannalla. Anni, Ilmari ja Saana lähtevät muiden huomaamatta leiristä etsimään Antero Vipusta, tietäjistä suurinta. Jokkeri voittaa vedon, mutta kukaan ei tunnu olevan asiasta sikseen. Pian he kertovat vapaaehtoisesti Tieralle tehtävästään, ja Tiera päättää liittyä joukkioon. He menevät erään joen yli, ja samalla rehtori saa osuman kyyn hampaista. He etsivät käsiinsä Kiputytön, joka parantaa rehtorin Ainon avulla.
Luostarikortteli
Luostarikorttelin nimi viittaa Kaskenmäen rinteessä sijainneeseen dominikaanikonventtiin. Tämän Pyhän Olavin konventin toiminta loppui reformaatioon ja vuonna 1537 sattuneeseen tulipaloon, jonka jälkeen se hävisi kaupunkikuvasta. Kaupunginosan ja katujen nimissä luostarin muisto kuitenkin säilyi vuosisadat.
Sammon vartijat
Tiera
Ahti tapaa äitinsä. Joukkio saa selville viimeisen sirpaleen kätkön ja taistelee henkeen ja vereen hiisiä vastaan saadakseen sen. Rehtori kuolee taistelussa, mutta kertoo ennen kuolemaansa yllättävän asian: kantele on viimeinen sirpale. Joukko on taistelun jäljiltä voimaton. Pian vettä pitkin saapuu vene, jonka pohjalla on ihmisiä.
Luostarikortteli
Korttelin rakenne
Luostarikorttelia halkoi yksi kaupungin neljästä tärkeästä sisääntuloväylästä: Hämeenlinnasta tuleva Hämeenkatu. Lähempänä jokirantaa kulki kapeampi väylä, Luostarin jokikatu, josta erkani Luostarin välikatu. Molemmat kadut johtivat kaupungin torille, joka sijaitsi nykyisen Vanhan suurtorin kohdalla. Luostarin välikadun linja jatkui naapurikorttelin eli Kirkkokorttelin kautta Tuomikirkolle asti. pienoiskuva|Gangiuksen kartta 1634. pienoiskuva|Tillbergin kartta vuodelta 1818, kopio vuoden 1808 kartasta. Keskiajan lopulla Luostarikortteli käsitti vajaa sata tonttia. Maanmittari Johan Tillbergin laatimassa Turun kaupunkimittauksessa ja siihen liittyvässä kartassa vuodelta 1808 näkyy kaupungin kasvu. Tuolloin Luostarikortteliin kuului kaikkiaan 183 tonttia.
Sammon vartijat
Louhi
Joukko tunnistaa ihmiset. Ahti, Saana, Anni, Ilmari ja Ahdin äiti makaavat elottomina veneen pohjalla. He ovat kuitenkin vielä elossa, mutta hyvin heikossa kunnossa. Heidän herättyään joukko eroaa Tierasta ja lähtee takaisin ihmisten pariin. He tutustuvat kaupungissa Kyllikkiin. Toisaalla Tieran kylässä Tiera kuolee.
Luostarikortteli
Luostarikorttelin vaiheita
Isovihan aikana Turku oli kahdeksan vuotta venäläismiehityksessä (1713–1721). Kun Uudenkaupungin rauhan jälkeen turkulaisia palasi Ruotsista, suuri osa kivitaloista oli purettu. Jälleenrakennus oli hidasta ja matkakuvaus kertoo harmaasta ja matalasta kaupungista vielä 15 vuotta myöhemmin.
Sammon vartijat
Louhi
Karhut hyökkäävät joukon kimppuun. Anni pettää ystävänsä ja vie kanteleen Louhelle. Muu joukko saa avukseen kalastajan, joka muistuttaa hyvin paljon rehtoria. He murtautuvat Louhen piiloon, mutta Jokkeri haavoittuu. Anni, Ilmari ja Ahti tapaavat isänsä jälleen, ja he kaikki pakenevat. Ahti saa Saanalta suudelman.
Luostarikortteli
Luostarikorttelin vaiheita
1700-luvun lopun taloudellisella nousukaudella kaupunkiin kohosi yhä enemmän uusia rakennuksia. Luostarikorttelissa suurin osa rakennuskannasta uudistui viidessä vuosikymmenessä. Katukuva kävi värikkäämmäksi, kun punamullan rinnalle tulivat öljymaalit, joihin tosin oli varaa vain harvoilla.
Sammon vartijat
Louhi
Kirjan lopussa Saana lähtee etsimään isäänsä ja hyvästelee Ahdin ja muun saattueen. Kirjan lopussa olevista runoista voi myös päätellä, että Ahti aloittaa oman elämänsä kaukana Tieran kylästä, Aino jää kylään antamaan oppia ihmisille, Jokkeri ja Tellervo rakastuvat ja saavat kaksospojat, Ilmari ryhtyy kylään uudeksi sepäksi yhdessä isänsä kanssa ja Anni jää myös kylään asumaan.
Luostarikortteli
Luostarikorttelin vaiheita
Luostarikorttelin tarina päättyi Turun paloon syyskuussa 1827. Uudessa ruutukaavassa vanhan korttelijaon korvasivat nykyiset numeroidut kaupunginosat. Osa Luostarikorttelin rakennuksista säästyi palolta, sillä ne olivat suojassa tulimyrskyltä Vartiovuoren takana. Alueella toimii Luostarinmäen museokortteli.
Luostarikorttelin tontteja
Johan Tillbergin vuonna 1808 tekemän kartan mukaan Luostarikortteli käsitti tuolloin noin 180 numeroitua tonttia. Luostarinmäen palolta säästyneitä tontteja ja taloja käsitellään artikkelissa Luostarinmäen museokortteli kohdassa Luostarinmäen talot ja pihapiirit. Osa tonteista ja taloista oli 1800-lukuun mennessä saanut vakiintuneen nimen joko tontilla pitkään asuneen suvun tai muun tonttiin liittyvän asian mukaan. Tässä on listattu joitakin tällaisia tontteja. Nimien lähteenä on käytetty Dahlströmin topografista kortistoa. Suluissa oleva numero viittaa Tillbergin kartan numerointiin.
Noasaurus
Noasaurus (nimen merkitys: ”luoteis-Argentiinan lisko”) on sukupuuttoon kuollut abelisaureihin kuuluva lihaa syöneiden teropodidinosaurusten suku. Se eli 71–66 miljoonaa vuotta sitten myöhäisellä liitukaudella Maastricht-vaiheella. Noasauruksen fossiileja on löydetty Argentiinasta.
Nimi
pienoiskuva|vasen|Noasauruksen kallon rekonstruktio. Kallosta tunnetaan vain yläleuan osa ja silmäkuopan takaosan luu, joten rekonstruktio on suurimmaksi osaksi hypoteettinen, ja perustuu [[Masiakasauruksen kalloon.]] Noasaurus tarkoittaa ”luoteis-Argentiinan liskoa”. Noa on lyhenne espanjan kielen sanasta ”noroeste Argentina”, joka tarkoittaa luoteis-Argentiinaa. Saurus tulee kreikan kielen sanasta ”sauros”, joka tarkoittaa liskoa. Nimi annettiin Saltan maakunnassa, luoteis-Argentiinassa sijaitsevan alueen mukaan, josta Noasauruksen jäänteet löydettiin.
Lajiepiteetti leali on annettu Don Fidel Lealin mukaan, jonka omistamalta maapalstalta fossiilit löydettiin.
Koko ja ulkonäkö
Noasauruksen pituus oli arviolta 2,4 metriä, korkeus lonkan kohdalta 0,6 metriä ja paino 15 kilogrammaa.
Noasauruksen löytöhetkellä ajateltiin, että sillä oli jalassa suurentunut kynsi, samalla tapaa kuin dromaeosaureilla ja valesirppikynsillä oli yleisesti sirppikynnet. Vuonna 2010 tehdyssä tutkimuksessa kuitenkin tiedotettiin, että kynnen oikea paikka on itse asiassa kädessä.
Fossiililöydöt
Noasauruksesta on löydetty osittainen kallo ja muita jäänteitä, mukaan lukien sormi ja takajalan luita. Jäänteet löydettiin Saltan maakunnassa, luoteis-Argentiinassa vuosien 1975–1977 välisenä aikana. Jäänteet löysi José Bonaparten johtama ryhmä. Noasauruksen holotyyppi koostuu kallosta ja selkänikamista.
Patricia Quinn
pienoiskuva|Patricia Quinn Patricia Stephens (o.s. Quinn; s. 28. toukokuuta 1944 Belfast ) on brittiläinen näyttelijä, joka tunnetaan muiden muassa rooleista elokuvassa The Rocky Horror Picture Show (1975) ja BBC:n sarjassa Minä, Claudius (1976).
Elämä
Patricia Quinn syntyi Belfastissa Pohjois-Irlannissa.
Quinnilla on yksi poika, Quinn Hawkins ensimmäisestä avioliitostaan Don Hawkinsin kanssa. Nykyään poika on asianajajana Lontoossa ja hänellä on neljä poikaa (Boy, Charles, Jesse ja Harry). Patricia meni uudestaan naimisiin vuonna 1995 näyttelijä Robert Stephensin kanssa, mutta liitto päättyi samana vuonna Stephensin kuolemaan.
Quinnin veljenpojat Jonny Quinn ja Bradley Quinn ovat Pohjois-Irlantilaisen yhtyeen, Snow Patrolin rumpali sekä valokuvaaja.
Hemi
Hemi voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Friant-luokka
Friant-luokka oli Ranskan laivaston kolmen 1890-luvulla valmistetun aluksen muodostama panssarikansiristeilijäluokka.
Tumaco
Tumaco on kolumbialainen rannikkokunta, joka sijaitsee Kolumbian lounaisosassa, Nariñon departementissa. Se koostuu Tumacon, Viciosan ja El Morron saarista. Se rajoittuu lännessä Tyyneen valtamereen ja etelässä Ecuadoriin. Etäisyys Pastoon on 304 kilometriä. Tumacossa sijaitsee La Floridan lentokenttä. Alueen hallinnon virallisten laskelmien mukaan Tumacossa on 199 659 asukasta. Tumacossa useat elävät köyhyydessä. Alueella ei ole myöskään kunnollisia terveyspalveluja, hygieniahuoltoa tai liikenneväyliä. Koulutusmahdollisuudet ovat vähäiset. Sadat ihmiset ovat joutuneet lähtemään mailtaan käynnissä olevan konfliktin takia.
Talous
Tumacon talous koostuu pääasiassa maanviljelystä. Siellä tuotetaan esimerkiksi kaakaota. Muita elinkeinoja ovat kalastus, metsätalous ja matkailu.
Matkailu
thumb|left|Playa del Bajito. Tumaco on ollut yksi perinteisiä matkailukohteita Kolumbiassa. Heikentynyt turvallisuustilanne vähensi turismia hetkeksi. Kolumbian hallituksen päätös lähettää joukkoja Tumacoon vuoden 2015 lopulla sai turistit palaamaan Tumacoon. Turistit vierailevat usein esimerkiksi Sanquiangan kansallispuistossa, Playa el Morrolla tai Playa Bocagrandella, joissa voi nauttia hiekkarannoista, luonnosta ja tutkia alueen eläimistöä.
Väestö
Tumacon väestöstä enemmistö on afrokolumbialaisia. Tumacossa asuu myös paljon alkuperäisväestöön kuuluvia.
Ilmasto
Tumacossa vallitsee trooppinen ilmasto. Keskimääräinen lämpötila on 25-26 lämpöastetta. Kuivinakin kausina sataa paljon. Vuosittainen sademäärä on 2292 millimetriä.
Kulttuuri
Tumacossa järjestetään vuosittain festivaalit, jolloin esitellään käsityö- ja ruokakulttuuria. Monet kalaruoat kuuluvat Tumacon erikoisuuksiin.
Tunnettuja tumacolaisia
Jalkapalloilija Léider Preciado ja miss Kolumbiaksi kruunattu ja Miss international -kauneuskilpailut voittanut Stella Márquez ovat kotoisin Tumacosta.
Krysoiini S
Krysoiini S (C12H9N2NaO5S) eli resorsiininkeltainen (englanniksi resorcine yellow) eli tropaeoliini on keltainen elintarvikeväri, jonka tunnus on E 103. Se on atsoväri A06/CI 14270. Sen käyttö on kielletty Euroopan unionissa ja myös muissa maissa elintarvikkeena.
Barrick Gold
Barrick Gold on kanadalainen kaivosyhtiö, joka on maailman toiseksi suurin kullantuottaja. Barrickin on perustanut kanadalainen yrittäjä Peter Munk vuonna 1983 Barrick tuotti 6,12 miljoonaa unssia kultaa vuonna 2015. Malmin keskimääräinen kultapitoisuus oli 1,88 grammaa kultaa tonnissa. Kullan lisäksi Barrick tuottaa kuparia, jonka tuotanto oli 511 miljoonaa paunaa vuonna 2015. Barrickilla on kaivosoperaatioita Argentiinassa, Australiassa, Kanadassa, Chilessä, Dominikaanisessa tasavallassa, Papua Uusi-Guineassa, Perussa, Saudi-Arabiassa, Yhdysvalloissa ja Zambiassa. Yli 75 prosenttia kullan tuotannosta sijaitsee Amerikoissa.
Syyskuussa 2018 Barrick Gold ilmoitti yhdistyvänsä afrikkalaisiin kultakaivoksiin keskittyneen Randgoldin kanssa.
Operaatiot
pienoiskuva|oikea|Hemlo, Kanada
Indie
Sanaa käytettiin ensin musiikissa tarkoittamassa pienten, kaupallisuutta vieroksuvien levy-yhtiöiden tuottamia levytyksiä. Sittemmin sanan merkitys on laajentunut kuvaamaan kaikenlaisia elämäntyylejä, jotka vieroksuvat mainstream- eli valtavirtakulttuuria. Indie rinnastetaan lehtien julkaisussa ja monilla muillakin aloilla underground-aatteeseen, mutta indie on laajempi ja epäyhtenäisempi suuntaus. Yhdysvalloissa oli säännöllisesti ilmestyneitä underground-lehtiä laajimmillaan 1960–1970-luvuilla useita tuhansia.
Suomessa merkittäviä indiekulttuurin edistämiseen keskittyneitä sivustoja musiikin puolella olivat levyvirasto.net ja Indie.fi, sekä elokuvien puolella Findie ry., Indietaivas ja Pixoff.
Isosirri
Isosirri (Calidris canutus) on kurppien heimoon kuuluva lintulaji.
Koko ja ulkonäkö
Vanhin suomalainen muuttomatkalla rengastettu isosirri on ollut 7 vuotta 11 kuukautta 15 päivää vanha. Euroopan vanhin on ollut brittiläinen vähintään 25 vuoden 1 kuukauden ikäinen yksilö.
Levinneisyys
Isosirri pesii Kanadan, Grönlannin, Euroopan ja Venäjän pohjoisimmissa osissa. Maailman populaation kooksi arvioidaan noin 1,5 miljoonaa yksilöä. Suomessa tavataan lähinnä Siperian isosirrejä läpimuuttajina. Isosirrit talvehtivat Atlantin ja Tyynenmeren rannikoilla. Eurooppalaiset yksilöt muuttavat valtavissa parvissa Välimerelle ja Pohjois-Afrikkaan, kanadalaiset Etelä-Amerikkaan jopa Argentiinaan asti. Arktisten isosirrien parvet muuttavat Etelä-Suomen yli touko–kesäkuun vaihteessa. Syysmuutto tapahtuu vanhojen lintujen osalta heinä–elokuussa ja nuorten lintujen osalta elo–syyskuussa.
Elinympäristö
Isosirrit viihtyvät tundramaisemassa, ja ruokailevat lieterannoilla.
Lisääntyminen
pienoiskuva|Isosirrin muna. Isosirrin matala, lehdillä ja sammalilla vuorattu pesä on maassa lähellä vettä. Se munii 3–4 munaa ja hautoo niitä kolme viikkoa. Molemmat vanhemmat osallistuvat hautomiseen, mutta naaras lähtee paluumuuttoon ennen kuin poikaset ovat lentokykyisiä. Poikaset ovat pesäpakoisia ja oppivat lentämään noin kuukauden ikäisinä. Koiras jättää poikaset oman onnensa nojaan ennen kuin ne ovat lentokykyisiä, ja lähtee muuttomatkalle.
Ravinto
Isosirrit syövät hyönteisiä, nilviäisiä, matoja, pieniä rapuja ja muita selkärangattomia.
Hohe Tauern
Vuoristossa on 1981 perustettu Hohe Tauernin kansallispuisto. Alueella on jäätiköitä ja järviä, sekä jokia, joita hyödynnetään tehokkaasti vesivoimassa.
Hapleginella orientalis
Hapleginella orientalis on Hapleginella-sukuun ja Chloropidae-heimoon kuuluva eläinlaji. Tieteellisen nimen sille antoi ensimmäisenä Cherian vuonna 1999. Sillä ei ole alalajeja.
Luettelo pikkuplaneetoista: 25001–26000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen 25001:stä ja päättyen 26000:een. Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Pomenia
Pomenia on Petronella Grahnin luoma satumaailma, joka sai alkunsa Grahnin omille lapsilleen keksimistä iltasaduista. Ensimmäinen Pomenian satukirja Keijun taikapöly julkaistiin omakustanteena v. 2015. Pomeniasta oli alun perin suunnitteilla mobiilipeli, mutta peliyhtiö ajautui vaikeuksiin juuri ennen pelin suunniteltua julkaisua ja peli jäi julkaisematta. Sittemmin Pomenian tarinasta on tehty animaatiosarja- ja elokuvasopimus eurooppalaisen tuotantoyhtiön kanssa. Pomenia-kirjasarja perustuu Petronella Grahnin kertomuksiin ja hän myös kuvittaa kirjat. Toisena kirjoittajana on toiminut Päivi Tuulikki Koskela.
Kumma-kustannus julkaisi ensimmäisen Pomenia-kirjan syksyllä 2020. Sarjassa on julkaistu alle kouluikäisille suunnattuja kuvakirjoja ja saturomaaneja kouluikäisille. Kirjojen lisäksi Pomenia-aineistoon kuuluu pedagogista materiaalia kuten tunnetaitokortteja ja lautapeli. Marraskuussa 2020 Mitä Suomi lukee -listalla lasten ja nuorten kirjojen kategoriassa Taikapölyn salaisuus oli viidenneksi myydyin ja Taikamaailman suuri seikkailu seitsemänneksi myydyin teos.
Tutkimusmatka
thumb|[[Viikingit|Viikinkien tutkimusmatkojen reittejä.]] Tutkimusmatka tai tutkimusretki on matka, joka tehdään tiedon saamiseksi. Ihminen on tehnyt tutkimusmatkoja itselleen tuntemattomille seuduille jo muinaisista ajoista lähtien. Uusia seutuja on usein etsitty purjehtien. Mantereiden kuten Afrikan sisäosia on tutkittu jalkaisin ja jokia pitkin. 1900-luvun lopulla alkoivat avaruuden tutkimusmatkat.
Historia
thumb|[[Marco Polon oletettu reitti Venetsiasta Kiinaan ja takaisin.]] Muinaiset foinikialaiset tutkivat ahkerasti Välimeren seutuja, ja karthagolainen Hanno Merenkulkija purjehti Afrikan länsirannikkoa pitkälle etelään. Myös antiikin kreikkalaiset tekivät useita tutkimusmatkoja.
Keskiaikaisia tutkimusmatkailijoita olivat esimerkiksi Amerikassa käynyt viikinki Leif Erikinpoika, Kiinassa käynyt venetsialainen Marco Polo, arabi Ibn Battuta ja kiinalainen Zheng He.
thumb|[[Fernão de Magalhãesin maailmanympäripurjehduksen reitti 1500-luvun alussa.]] Aikaa 1400-luvulta 1500-luvun lopulle kutsutaan löytöretkien ajaksi, sillä silloin eurooppalaiset tutkimusmatkailijat kuten Kristoffer Kolumbus, Bartolomeu Dias, Vasco da Gama ja Fernão de Magalhães löysivät purjehdusmatkoillaan useita eurooppalaisille aiemmin tuntemattomia maita ja laajensivat tunnettua maailmaa.
Luoteisväylää Euroopasta Pohjois-Amerikan yli Aasiaan alettiin etsiä 1500-luvulla.
thumb|[[James Cookin tutkimusmatkat Tyynellämerellä 1700-luvulla.]] 1600- ja 1700-luvulla muun muassa hollantilainen Abel Tasman ja englantilainen James Cook tekivät tutkimusmatkoja Oseaniaan ja löysivät muun muassa Australian, Uuden-Seelannin ja Polynesian saariston.
Afrikan tuntemattomiin sisäosiin alettiin tehdä tutkimusmatkoja 1700-luvun lopulta alkaen. Tunnettuja Afrikan-tutkijoita 1800-luvulla olivat esimerkiksi brittiläiset David Livingstone ja Henry Morton Stanley.
Napaseuduille alettiin tehdä tutkimusmatkoja 1800-luvulla, ja vuosina 1909 ja 1911 saavutettiin pohjois- ja etelänavat.
Avaruuteen suuntautuvat tutkimusmatkat kuten kuulennot alkoivat 1960-luvulla.
Joitain tutkimusmatkoja
thumb|[[Lewisin ja Clarkin tutkimusretki Yhdysvalloissa 1804–1806.]]
C’est le dernier qui a parlé qui a raison
C’est le dernier qui a parlé qui a raison on Aminan esittämä kappale, joka edusti Ranskaa vuoden 1991 Eurovision laulukilpailussa Italian Roomassa.
Awakening
Awakening on ruotsalaisen Narnia-yhtyeen esikoisalbumi. Yhtyeen muodostivat tässä vaiheessa Christian Liljegren ja Carl Johan Grimmark kahdestaan. Liljegren lauloi, ja Grimmark soitti lähes kaiken albumin materiaalin yksin. Nauhoitukset tehtiin Topz Recording Studiolla Jönköpingissä syyskuusta 1996 tammikuulle 1997. Albumi julkaistiin vuonna 1998 saksalaisen Nuclear Blast -levy-yhtiön kustantamana Euroopassa. Japanin painoksen julkaisi Pony Canyon.
Albumin avausraidan, "Break the Chains", introna on pätkä Marc-Antoine Charpentier'n sävellyksestä "Te Deum", mikä tunnetaan myös Eurovision laulukilpailujen tunnussävelmänä.
Apulaisprofessori
Apulaisprofessori on Suomessa professorien vakinaistamispolkuun (engl. tenure track) kuuluva uravaihe, joka voi vastata vakinaistamispolun ensimmäistä vaihetta (engl. assistant professor) tai toista vaihetta (engl. associate professor). Näiden vaiheiden jälkeen apulaisprofessorista voi ylentyä seuraavalle tasolle, joko assistant professor -tasolta associate professor -tasolle tai associate professor -tasolta professoriksi (engl. Associate Professor tai Full Professor). Vakinaistamispolut otettiin käyttöön Suomen yliopistoissa vuodesta 2010 alkaen. Suomen nykyiset apulaisprofessuurit sijoittuvat hierarkkisesti yliopistonlehtorin tai yliopistotutkijan ja varsinaisen professorin väliin.
Apulaisprofessori oli käytössä yliopiston virkana myös aiemmin, vuoteen 1998, jolloin apulaisprofessoreista tuli professoreja. Apulaisprofessorin viran vaatimukset olivat lähes samat kuin professorinkin viran. Apulaisprofessorit nimitti kuitenkin virkaansa yliopisto, kun taas professorit nimitti Suomen tasavallan presidentti. Aiemmin apulaisprofessoria vastasi apulaisen virka, joka oli käytössä vuoteen 1949. Tuolloin määrättiin, asetuksella, että apulaisella tuli olemaan apulaisprofessorin nimi ja arvo. Vuoden 1963 asetuksella muutettiin apulaisen virat apulaisprofessorin viroiksi.
Carl Erik Soya
Carl Erik (C. E.) Soya, oik. Carl Erik Soya-Jensen, käsikirjoittajana Soya (1896 Kööpenhamina, Tanska – 1983 Rudkøbing, Tanska) oli tanskalainen kirjailija ja teatterikriitikko. Hän kirjoitti kritiikkiä Ekstra Bladetiin
Saksalaisten miehittäessä Tanskaa toisen maailmansodan aikana Soya joutui 1943 pidätetyksi teoksen En gæst vuoksi. Hän pakeni Ruotsiin ja asui sitten Espanjassa. Hän kirjoitti näytelmiä, muun muassa näytelmän Loinen (Parasiterne, 1929), jossa hän paljastaa ihmisten halpamaisuuden. Hänen Pukki-romaaniensa pohjalta on tehty elokuvia.
Chrysler Hemi -moottori
Hemi(spheric) tarkoittaa puolipallon muotoisia palotiloja ottomoottorissa. Niiden todettiin parantavan hyötysuhdetta ja tehoa. Hemi-moottorit oli suunniteltu vain kilparadoille sekä toisen maailmansodan aikana lentokoneisiin ja panssarivaunuihin. Maailmansodan loputtua Chrysler alkoi asentaa niitä myös henkilöautoihin. Rakenne sinänsä ei ole ainutlaatuinen, sillä samanlaista ratkaisua on käytetty muun muassa Tatra T603:n moottorissa ja nimeä "Hemi" on joissain yhteyksissä käytetty muidenkin valmistajien vastaavista sovelluksista. Yleisesti nimitys kuitenkin liittyy Chryslerin tuotteisiin.
Chryslerin valmistama Hemi-moottorilla varustetut autot esiteltiin jo 1951. Chrysler Imperial ja New-Yorker. ko. moottoreista oli otettu 180 Hp sen tilavuus oli 331,1 cu.in. = 5,42 litraa. Puristussuhde 7,5–1. Suuren tehonsa ja hyvän hyötysuhteen ansiosta moottori oli suhteellisen pieniruokainen normaalikäytössä, Chrysler kasvatti ko. moottorin kokoa jaksoittain 1956 354 cu.in. ja 1957 se oli 392. 1958 oli viimeinen mallivuosi `Early - Hemillä`. 300 sarja joka alkoi 1955 C 300 Mallilla joka oli 300 Hp teholtaan kehittyi vuosi vuodelta ja oli v. 1958 392 cu.in tilavuudeltaan ja tuottaen 380 Hp kaasutinversiona ( 2 x 4 Barrel = kurkkua) 5200 RPM/min ja myös oli saatavana Fuel Injection versio 390 Hp 5200 RPM/min.Molemmat mallit oli 300 mallisen auton moottoreita. Imperial ja New-Yorker malleissa oli `ainoastaan` 345 Hp 4600 RPM/min. Hemi - moottori oli 1958 ns. Early Hemi.
1959 Näiden tilalle tuli 413 cu.in `wedge`. Hemi tuli takaisin 60-luvulla, ja se oli 426 cu.in tilavuudeltaan ja se oli aivan eri tehopaketti kuin Early Hemi. Hemi-moottori on saatavilla DaimlerChryslerin Dodge-, Chrysler- ja Jeep-merkkeihin. Uuden Hemi-moottorin valmistus alkoi vuonna 2002.
Myös Chrysler corporation käytti Early-Hemejä mm. Dodge kuorma-autoissa 50-luvulla.
Maineikkain 426 Hemi esiteltiin vuonna 1964 kilpamoottorina NASCAR-autoihin. Vuosina 1966–71 moottoria oli kuitenkin mahdollista saada myös liikennekelpoisiin Chrysler-yhtymän autoihin hieman tehottomampana versiona.
Nykyaikaiset HEMI-moottorit
Chrysler päätti lähteä retrohuumaan mukaan ensin Chrysler PT Cruiserilla ja myöhemmin tehdasvalmisteisella Hotrod-autolla, Plymouth Prowlerilla. Todellisen huomion kuitenkin takasi Hemi-moottorin paluu kolmen vuosikymmenen jälkeen. Tällainen asennettiin Chrysler 300C-autoon. Samalla myös takavetoiset autot palasivat Chryslerin valikoimaan. Uusi Hemi-moottori ei ole aivan esikuvansa kaltainen: palotilat ovat hieman ovaalinmuotoiset, ja moottori on järjestetty lepuutusjärjestelmällä, eli matalilla kierroksilla moottori käyttää vain neljää sylinteriä. Kierroksia lisättäessä tarvitaan enemmän tehoja, jolloin kaikki kahdeksan sylinteriä saavat toimintakäskyn tietokoneelta. Samanlaista järjestelmää kehitteli myös GM:n Cadillac 80-luvulla bensiininsäästöhaaveena, mutta se ei toiminut käytännössä. Nykyään lähes jokaiseen Chrysler-yhtymän tuotteeseen on saatavilla optiona HEMI-moottori.
Sotilasvirkamies
Sotilasvirkamies on palvelusarvo, joka rinnastetaan ensimmäisessä luokassa ylikersanttiin, toisessa luokassa luutnanttiin ja kolmannessa luokassa yliluutnanttiin.
Palvelusarvoja käytetään silloin kun henkilön sotilasarvo ei vastaa hänen tehtäväänsä.
Sodan aikana esimerkiksi VR Yhtymä Oy:n henkilökunnasta ne, jotka vastaisivat sotilaallisten kuljetusten järjestämisestä, kuuluisivat sotilasorganisaatioon, mutta ne, joilla ei olisi sotilaskoulutusta tai tehtävään liittyvää sotilasarvoa, nimitettäisiin sotilasvirkamiehiksi.
Samoin ne lääkärit, jotka eivät olisi käyneet lääkintä-RUK:ta, mutta vastaisivat lääkintätoiminnan johtamisesta, nimitettäisiin sotilasvirkamiehiksi.
Rauhan aikana sotilasvirkamiehiä nimitetään lähinnä kriisinhallintajoukkoihin tai erikoisupseerin virkoihin, jos nimitettävällä ei ole soveltuvaa reserviupseerikoulutusta.
Sotilasvirkamiehen arvoluokka määräytyy hänen siviilikoulutuksensa ja palvelussuhteensa perusteella.
Sotilasvirkamies, jolla on ylempi korkeakoulututkinto, nimitetään kolmanteen luokkaan. Alemman korkeakoulututkinnon tai ammattikorkeakoulututkinnon suorittanut sotilasvirkamies nimitetään toiseen luokkaan. Ensimmäiseen luokkaan kuuluvat muut sotilasvirkamiehet.
Lisäksi ensimmäiseen luokkaan kuuluvat suorittamastaan tutkinnosta riippumatta kaikki ne sotilasvirkamiehet, jotka eivät ole työ- tai virkasuhteessa vaan toimivat tehtävässä vapaaehtoisesti tai ase- tai työvelvollisina.
Sotilasalivirkamies
Aikaisemmin Suomen puolustusvoimissa oli käytössä palvelusarvona erikseen myös sotilasalivirkamies. Toisen maailmansodan aikana suurella osalla muiden muassa vakinaisista lentokonemekaanikoista oli palvelusarvona sotilasalivirkamies.
Geoff Courtnall
Geoff Courtnall (s. 18. elokuuta 1962 Victoria, Brittiläinen Kolumbia) on uransa lopettanut kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä, joka pelasi suurimman osan urastaan St. Louis Bluesin ja Vancouver Canucksin NHL-joukkueissa. Geoff Courtnallin veli Russ Courtnall pelasi myös mittavan NHL-uran ja toinen veli Bruce Courtnall pelasi muutaman vuoden juniorikiekkoa Victoriassa. Courtnallin pojat Adam ja Justin pelasivat myös jääkiekkoa. Adam pelasi Kanadassa yliopistosarjaa vuoteen 2012 ja Justin pelasi Bostonin yliopistossa ja tämän jälkeen AHL ja ECHL-sarjoissa vuoteen 2016.
Geoff Courtnallia ei koskaan varattu NHL:aan mutta pelattuaan kolme kautta WHL-liigaa kotimaisemissaan, hän solmi vapaana agenttina sopimuksen Boston Bruinsiin heinäkuussa 1983. Tulokaskaudellaan hän pelasi 74 ottelua farmiliiga AHL:ssa ja vain viisi ottelua NHL:ssa erittäin marginaalisessa roolissa. Seuraavalla kaudella NHL-otteluita kertyi 64 kappaletta ja niissä 28 pistettä. Bostonissa Courtnall pelasi kaikkiaan viidellä kaudella ennen treidaamistaan Edmonton Oilersiin maaliskuussa 1988 osana kauppaa, jossa Boston luopui maalivahti Bill Ranfordista ja hankki Andy Moogin. Edmontonissa Courtnall pelasi vain kauden loppuun ja seuraavana kesänä Oilers treidasi hänet Washington Capitalsiin vastineeksi Greg Adamsista.
Washingtonissa Courtnall pelasi kaksi kautta, kunnes heinäkuussa 1990 Capitals treidasi hänet St. Louis Bluesiin saaden vastineeksi Mike Lalorin ja Peter Zezelin. Bluesissa Courtnall ehti pelaamaan 66 peliä ennen isoa kauppaa, jossa Blues luopui hänen lisäkseen Robert Dirkistä, Sergio Momessosta ja Cliff Ronningista saaden Vancouverista vaihdossa Dan Quinnin ja Garth Butcherin. Lisäksi Blues ja Canucks sopivat myöhemmin määriteltävästä kompensaatiosta, jos tietyt ehdot toteutuisivat. Kaupan myötä Courtnall pääsi takaisin Brittiläiseen Kolumbiaan ja pelasi Canucksin paidassa viisi kautta. Kaudelle 1995–1996 Courtnall solmi vapaana agenttina sopimuksen St. Louis Bluesin kanssa, jossa pelasi seuraavat viisi kautta päättäen uransa keväällä 2000. Viimeisellä kaudellaan Courtnall pääsi pelaamaan vain kuudessa ottelussa tehden niissä kaksi maalia ja neljä tehopistettä.
Courtnallin uran paras kausi oli 1988–1989 Washingtonissa, jolloin hän teki 79 ottelussa 42 maalia ja 80 tehopistettä ja istui 112 jäähyminuuttia.
Rantakurvi
Rantakurvi (Xenus cinereus) on pieni kahlaaja, joka on Suomessa esiintymisalueensa länsirajalla. Suomessa pesii noin 20 paria ja kanta on laskenut viime aikoina. Ensimmäiset havainnot Suomessa on tehty 1800-luvun lopulla.
Koko ja ulkonäkö
Rantakurvi on päältä vaaleanharmaa, selässä musta V-kuvio. Alapuolelta kuviottoman valkea, keltaiset jalat lyhyet. Pitkä musta nokka kaareutuu loivasti ylöspäin. Lennossa siivillä selvät valkoiset kolmiot, vertaa punajalkavikloon. Pituus 22–27 cm, siipien kärkiväli 36–45 cm, paino 50–95 g. Kutsuääni on ’vy-vy-vy’, muistuttaen pikkukuovin ääntä.
Vanhin suomalainen rengastettu rantakurvi on ollut 16 vuotta 2 päivää vanha. Se on samalla Euroopan vanhin rantakurvi.
Rantakurvin kuvaili ja nimesi tieteelle Johann Anton Güldenstädt 1775.
Levinneisyys
Rantakurvi pesii Suomessa erittäin harvalukuisena ja taantuvana Pohjanlahden pohjukassa. Venäjällä, Siperiassa ja Pohjois-Aasiassa asuu 160 000–1,2 miljoonaa yksilöä. Euroopan puoleisella Venäjällä niistä pesii noin 10 000 paria. Se talvehtii Itä-Afrikassa, Etelä-Aasiassa ja Australiassa. Suomessa myös muuttoaikainen vieras pääosin touko-elokuussa Etelä- ja Itä-Suomessa.
Ympäristöministeriön päätöksellä (n:o 1209/95) lähes kaikille Suomen pesimälintulintulajeille on määritelty ohjeellinen arvo. Rantakurvin ohjeellinen arvo on 3868€.