cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lauriina
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Lauriina-nimisiä naisia on syyskuuhun 2021 mennessä tilastoitu noin 380–390.
Lauriinalla ei ole nimipäivää almanakassa.
Georges de Rham
Georges de Rham (10. syyskuuta 1903 – 9. lokakuuta 1990) oli sveitsiläinen matemaatikko. Hän on vaikuttanut suuresti differentiaalitopologian kehitykseen.
Suppilopilvi
thumb|300px|Kylmä-ytiminen suppilopilvi
Suppilopilvi on tornadon tai trombin, pyörremyrskyn esiaste. Suppilopilvi on kumpupilven alas osoittava kartiomainen tai neulamainen uloke, joka pyörii pystysuunnassa. Suppilopilvet liittyvät monesti tornadoja kehittäviin, Suomessa hyvin harvinaisiin supersolu-ukkosiin. Toiset suppilopilvet liittyvät kylmään rintamaan, ja ovat supersolujen pyörteitä heikompia. Ne esiintyvät osittain pilvisellä taivaalla. Kylmien suppilopilvien esiintyessä ilmakehä on epävakaa ja kyllin kostea, niin että pyörteitä syntyy, mutta ei sateita.
Rauno Tuuna
Rauno Uolevi Tuuna (22. joulukuuta 1929 – helmikuu 2007 ) oli raumalainen iskelmälaulaja, säveltäjä ja sanoittaja, jonka tunnetuin kappale on ”Rauma, Rooma, Pariisi”.
Hän voitti vuonna 1986 Vuoden Merimieslauluesitys – Kotkan Ruusu –kiertopalkinnon. Ainoan albuminsa Tuuna julkaisi vuonna 1980. Levyllä häntä säestää raumalainen yhtye Hariolax. Levyltä löytyy myös kolme Hariolaxin laulusolistin Jukka Koiviston sävellystä.
Plzeňský Prazdroj
thumb|Panimon portti Pilsenissä Plzeňský Prazdroj, a. s. on Tšekin suurin panimoalan yritys ja yksi Itä- ja Keski-Euroopan suurimmista. Sen omistaa nykyään japanilainen juoma-alan yritys Asahi Group. Yhtiön tärkeimmät tuotemerkit ovat Pilsner Urquell, Gambrinus, Radegast, Velkopopovický Kozel, Saris ja Smädny mnich.
Yhtiön toiminta alkoi nimellä Burgessin panimo vuonna 1839, ja 5. lokakuuta 1842 panimolla valmistui maailman ensimmäinen pilsener Pilsenin kaupungissa. Vuonna 1999 panimoyritys siirtyi SABMillerin omistukseen ja vuonna 2017 myytiin Asahi Groupille osana toimenpiteitä, jotta kilpailuviranomaiset hyväksyivät SABMillerin myynnin Anheuser-Busch InBeville.
SOPHIE
Sophie Xeon (17. syyskuuta 1986 - 30.tammikuuta 2021), joka tunnettiin nimellä Sophie (kirjoitettuna pelkillä isoilla kirjaimilla) oli skotlantilainen musiikkituottaja ja laulunkirjoittaja. Sophien värikäs, kokeellinen ote popmusiikkiin oli osaltaan tuomassa hyperpop-nimistä mikrogenreä julkisuuteen 2010-luvulla. Hän käytti paljon muokattua lauluääntä, ja vaikutteita undergroundin tanssimusiikkityyleistä musiikissaan.
Sophie pysytteli uransa alussa anonyymina, mutta julkisti myöhemmin tiedon siitä, että oli korjannut sukupuolensa naiseksi. Hänen varhaiset singlensä Bipp (2013) ja Lemonade (2014) herättivät huomiota, ja ne koottiin myöhemmin kokoelmalle Product (2015). Sophien varsinainen ensialbumi Oil of Every Pearl's Un-Insides ilmestyi 2018, ja se sai Parhaan Elektronisen Musiikin/Tanssimusiikin palkinnon Grammy-ehdokkuuden.
Vapautettu Jerusalem
thumb|Jerusalemin valloitus ensimmäisen ristiretken aikana, italialaisesta käsikirjoituksesta. Vapautettu Jerusalem on Torquato Tasson (1544–1595) vuonna 1581 kirjoittama italiankielinen eeppinen runoelma.
Runoelmassa kerrotaan lavean sepitteellisesti ensimmäisen ristiretken tapahtumista, jolloin ranskalaisen ritarin ja ylimyksen Godefroy de Bouillonin johtamat kristityt taistelivat muslimeita eli saraseeneja vastaan, jotta piiritetty Jerusalem saataisiin vapautetuksi.
Kirjan teksti koostuu kahdestakymmenestä eripituisesta runoelmasta, jotka puolestaan koostuvat kahdeksanrivisistä säkeistöistä.
Teos sijoittuu tyylillisesti renessanssin ritarirunouteen ja -kirjallisuuteen sekä tietenkin italialaisen eeppisen runouden lajiin. Tasso käyttää paljon hyväkseen tapahtumia ja henkilöitä, jotka ovat mukana myös Ludovico Arioston teoksessa Raivoisa Roland (Orlando furioso). Runoissa on lisäksi vahvoja vaikutteita Homeroksen ja Vergiliuksen teoksista, erityisesti kerrottaessa piiritystekniikasta ja sodankäynnin taidosta.
Aihetta on käsitelty useasti myös oopperoissa, ja varsinkin ”Armide” on sävelletty useasti. Säveltäjien joukosta mainittakoon Jean-Baptiste Lully, Christoph Willibald Gluck, Gioacchino Rossini, Joseph Haydn sekä Antonín Dvořák.
Pauli Kajavo
Kajavon vanhemmat olivat kauppias Aleksei Krestjaninoff ja ravintoloitsija Maria Lydia Appelgren ja puoliso vuodesta 1933 konttoristi Lissi Selma Percklén. Kajavo tuli ylioppilaaksi Torniossa 1926. Hän toimi posti- ja lennätinhallituksen radiokonttorin radioneuvojana 1932–1934 ja sitten Yleisradiossa vastaavassa tehtävässä vuoteen 1936. Opiskeltuaan radiotekniikkaa Teknillisessä korkeakoulussa hän valmistui radiotekniikan diplomi-insinööriksi 1939 ja hänestä tuli Yleisradion suunnitteluinsinööri. Talvisotaan osallistunut Kajavo haavoittui ja tuli sodan jälkeen vuonna 1941 Helvarin palvelukseen. Hän toimi yrityksen lähetinosaston päällikkönä 1941–1945 ja sitten kymmenen vuotta lähetin- ja elektroniikkalaitteiden suunnittelu- ja tuotanto-osaston päällikkönä. Kajavo oli keskeisesti mukana kehittämässä Helvarin radiolaitteita siten vaikuttamassa radioteollisuuden kehittymiseen Suomessa. Vuonna 1954 Kajavo nimitettiin Helvarin toimitusjohtajaksi. Hänen johdollaan Helvar suuntautui myös televisiotuotantoon, joskin luopui siitä myöhemmin 1960-luvulla, keskittyen sähkötarviketuotantoon ja valaistuselektroniikkaan. Kajavon toimitusjohtajan työ yhtiössä päättyi 1967, mutta hän toimi vielä Helvarin johtokunnan konsulttina, siirryttyään Suomen Radioteollisuusyhdistyksen toimitusjohtajaksi. Teollisuusneuvoksen arvon Kajavo sai 1967.
Sota-aikana Kajavo suunnitteli Yleisradion työpajassa ULA-alueella toimivan kannettavan radiopuhelimen, joita valmistettiin 120 kappaletta puolustusvoimien käyttöön.
In Through the Out Door
In Through the Out Door on rockyhtye Led Zeppelinin vuonna 1979 julkaistu albumi. Se nauhoitettiin Tukholmassa, Ruotsissa Polar Studiosissa, jossa ABBAkin on levyttänyt. Hurriganes on myös nauhoittanut Fortissimo sekä Rockin' Hurriganes-albuminsa vuosina 1981 ja 1982 samassa studiossa. Levy jäi Zeppelinin viimeiseksi julkaisuksi ennen rumpali John Bonhamin kuolemaa vuonna 1980 ja tätä seurannutta yhtyeen hajoamista.
Albumin tunnetuin kappale lienee "All My Love", jonka Robert Plant omisti pojalleen, joka oli pari vuotta aiemmin kuollut vatsatulehdukseen. Myös kappaleet "In the Evening" ja "Fool in the Rain" ovat melko suosittuja. Kappale "Wearing and Tearing" oli nauhoitettu näissä studiosessioissa, mutta ei enää mahtunut albumille, joten se julkaistiin postuumisti Codalla vuonna 1982.
Kuten lähes kaikki Led Zeppelinin albumit, myös In Through the Out Door nousi listaykköseksi sekä Britanniassa että Yhdysvalloissa, jossa se myi kuusinkertaista platinaa (6 miljoonaa kappaletta) ja pysyi listaykkösenä yhteensä seitsemän viikkoa.
Kappaleet
A-puoli B-puoli
Naskuttajanlampi
Naskuttajanlampi on Keski-Suomessa Jyväskylässä Parkkolan kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,0 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 500 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Muuratjärven valuma-alueella (14.28), jonka Patajärven valuma-alueeseen (14.284) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 165,4 metriä mpy.
Ysaline Bonaventure
Ysaline Bonaventure (s. 29. elokuuta 1994 Rocourt) on belgialainen tennispelaaja. Hän on ollut parhaimmillaan kaksinpelissä WTA-listan sijalla 109 heinäkuussa 2019 ja nelinpelissä sijalla 57 helmikuussa 2016. Bonaventure on voittanut urallaan kaksi WTA-turnausta nelinpelissä sekä yhdeksän ITF-turnausta kaksinpelissä ja 13 ITF-turnausta nelinpelissä.
Bonaventure edusti Belgiaa Fed Cupissa ensimmäisen kerran vuonna 2012. Hän voitti nelinpelissä Rio de Janeiron ja Katowicen WTA-turnaukset vuonna 2015.
Athabasca-kielet
thumb|Na-dené-kielten levinneisyys ennen eurooppalaisten saapumista.Athabasca-kielet (vaihtoehtoisia kirjoitusasuja athapaskalaiset kielet, athapaski ) on laaja ryhmä toisilleen etäisesti sukua olevia Pohjois-Amerikan intiaaniryhmien käyttämiä kieliä. Athabasca-ryhmään kuuluu enemmän kieliä kuin mihinkään muuhun Pohjois-Amerikan ryhmään. Athabascat tarkoittaa näitä kieliä puhuvia heimoja ja ihmisiä. Englannin kielessä käytettävä Athabaskan tai Athabascan-nimitys tulee Kanadassa sijaitsevan Athabascajärven cree-nimestä. Athabascat kuuluvat laajempaan Na-dené-kieliryhmään. Pohjoiset athabascat elivät Pohjois-Amerikan suberktisella kulttuurialueella, jolla metsästettiin ja kalastettiin.
Kielet
Pohjoiseen athabasca-kieliryhmään kuuluu 31 kieltä, joita puhutaan Alaskan sisämaassa, Luoteis-Kanadan sisäosissa Yukonissa, Luoteisterritorioissa ja Brittiläisessä Kolumbiassa, Albertassa, Saskatchewanissa ja Manitobassa. Useat athabasca-kielet ovat Luoteisterritoriossa virallisia kieliä, muun muassa dene suline, dogrib eli tłįchǫ, gwich'in ja slavey.
Tyynenmeren rannikon ryhmään kuuluu seitsemän kieltä, joita puhutaan eteläisessä Oregonissa ja Kalifornian pohjoisosissa. Erillään pohjoisista ja rannikkokielistä on kuusi eteläistä athabasca-kieltä, joita puhutaan joissakin Yhdysvaltojen eteläisissä osavaltioissa ja Luoteis-Meksikossa. Tähän ryhmään kuuluu apašši- ja navajo-heimoja.
Athabasca-kielet voidaan jaotella myös yhdeksään alaryhmään:
Näistä 1-7 ovat pohjoisen (alueellisesti) athabasca-kieliä. Kwalhioqua-tlatskanaita on usein pidetty osana Tyynenmeren rannikon ryhmää, mutta Michael Kraussin tutkimusten mukaan se ei muistuta Tyynenmeren rannikon ryhmän kieliä.
Eyak- ja athabasca-kielet muodostavat toisilleen sukua olevien kielten ryhmän nimeltään (englanniksi) Athabaskan-Eyak. Näille etäistä sukua on tlingitin kieli, ja nämä kolme muodostavat na-dené-kielten ryhmän.
Dagmar Krause
Dagmar Krause (s. 4. kesäkuuta 1950 Hampuri) on saksalainen laulaja, joka aloitti uransa 1970-luvun alussa progressiivisissa rockyhtyeissä Slapp Happy ja Henry Cow, mutta on 1980-luvulta alkaen tullut tunnetuksi sooloartistina muun muassa Bertolt Brechtin, Kurt Weillin ja Hanns Eislerin laulujen tulkkina. Hän on toiminut myös jazzyhtyeiden solistina.
Hampurissa syntynyt Krause aloitti laulajanuransa Reeperbahnin klubeissa. Hän tapasi siellä Anthony Mooren ja Peter Blegvadin, ja kolmikko perusti Slap Happy -yhtyeen. 1970-luvun alkuvuosina yhtye asettui Lontooseen, jossa Krause siirtyi Henry Cow -yhtyeeseen. Sen hajottua 1980 Krause perusti kitaristi Fred Frithin ja rumpali Chris Cutlerin kanssa kolme albumia levyttäneen Art Bears -yhtyeen. Vuosina 1983–1984 Krause oli mukana News from Babel -yhtyeessä.
Dagmar Krausen sooloura sai alkunsa yhtyetoiminnan rinnalla vuonna 1978, kun hänet kiinnitettiin Lontoossa Brechtin ja Weillin Mahagonny-musiikkinäytelmän laulajakaartiin. Hänen karhea ja väräjävä alttonsa sopi erinomaisesti Brechtin, Weillin ja Eislerin Weimarin tasavallan ajan saksalaismusiikkiin, jota hän levytti englanniksi muun muassa albumeille Supply and Demand (1986) ja Tank Battles (1989).
Matsudaira-klaani
pienoiskuva|Klaanin tunnus. Matsudaira-klaani oli japanilainen daimioklaani, joka julistautui Minamoto-klaanin perillisiksi. Se syntyi alun perin Matsudairan kylässä, Mikawan provinssissa. Klaani lähti huimaan nousuun 1500-luvulla, kun sitä johtanut Tokugawa Ieyasu, syntymänimeltään Matsudaira Motoyasu, perusti Tokugawa-shōgunaatin. Hän perusti omalle sukuhaaralleen Tokugawa-klaanin, mutta muut klaanin sukuhaarat pitivät Matsudaira-nimen, ja useat heistä nimitettiin shōgunaatin daimioiksi.
Thomas Shardelow
Thomas Frederick ”Tommy” Shardelow (11. marraskuuta 1931 Durban, Etelä-Afrikan dominio, Brittiläinen imperiumi – 3. heinäkuuta 2019) oli eteläafrikkalainen ratapyöräilijä ja olympiamitalisti.
Shardelow saavutti tandemajon ja joukkuetakaa-ajon hopeaa Helsingin kesäolympialaisissa 1952. Hän kilpaili olympiatasolla myös Melbournessa 1956.
Myös maailmanennätyksiin ja 25 kansalliseen mestaruuteen yltänyt Shardelow kuoli 87-vuotiaana 3. heinäkuuta 2019.
Nokian Panimo
Pirkanmaan Uusi Panimo (1991–2003)
Vuonna 1991 Nokialla perustettiin Pirkanmaan Uusi Panimo eli PUP Oy. Yritys syntyi protestina Sinebrychoffille, joka sulki Pyynikin panimon ja lopetti Amiraali-brändin. Kun Tampereelta ei löytynyt uudelle panimolle tonttia, yritys siirrettiin Nokialle. Yhtiö keräsi alkupääomaa osakeannilla vuoden 1992 alussa. Se järjesti osakeannit myös kahtena seuraavana vuonna. Yhtiö keräsi anneillaan 3 900 osakeenomistajaa.
Panimo valmisti vuosina 1997-2000 muun muassa Linda-siideriä, jonka etiketissä esiintyi viulisti Linda Lampenius. Siideristä koitui panimolle ongelmia, sillä sitä ei valmistettu käymisteitse, kuten Suomen laki vaatii siiderin valmistettavan. Myöhemmin panimo valmisti myös Matti Nykäsen nimikkosiideriä.
Nokian Panimo (2004–2007)
Keväällä 2004 panimon hallitus vaihtui ja yhtiön nimeksi muutettiin Nokian Panimo. Heinäkuussa uutena toimitusjohtajana aloitti Marcus Kanerva, ja syksyllä tuotevalikoimaa ja markkinointia uudistettiin. Uutena tuotteena esiteltiin muun muassa Nightwish-olut.
Vuonna 2005 Nokian Panimon liikevaihto oli 2 miljoonaa euroa.
Tappiota perustamisestaan lähtien tehnyt Nokian Panimo ajautui konkurssin partaalle vuoden 2007 Nokian vesikriisin seurauksena.
Nokian Panimo (2008–)
thumb|270px|Nokian Keisari Dark Helmikuussa 2008 oluenkuluttajia ja olutseuroja edustava Olutliitto kannusti oluenystäviä suosimaan Nokian Panimon tuotteita, joka sai myyntiin ensimmäiset oluteränsä reilun parin kuukauden tauon jälkeen. Yhtiön pelastajaksi nousi Evli Pankin perustajiin kuulunut Henrik Andersin, joka osti panimosta keväällä 2008 enemmistöosuuden, noin 70 prosenttia. Matti Heikkilä aloitti yhtiön toimitusjohtajana. Andersin kertoi, että yhtiö alkaa keskittyä erikoisoluisiin. Nokian Panimo alkoi rakentaa omaa vedenpuhdistusjärjestelmää.
Vuonna 2011 panimon vuosituotanto oli yli miljoona litraa. Tuotteita myytiin pulloittain tai yksittäisinä tölkkeinä kaupoissa ympäri Suomen. Hanatuotteita myytiin Pirkanmaalla parissa paikassa, Helsingissä hanaravintoloita oli 60.
Keväällä 2013 Nokian Panimon osakkeet siirrettiin arvo-osuusjärjestelmään. Loppuvuonna yhtiö aloitti toimitilojensa laajentamisen.
Vuonna 2014 yhtiön tuotanto oli noin 2,6 miljoonaa litraa, oluen osuus tuotannosta oli yli 2,5 miljoonaa litraa. Panimon liikevaihto oli yli 4 miljoonaa euroa ja sen tulos runsaat 400 000 euroa. Liikevaihto nousi edelliseen vuoteen verrattuna lähes 700 000 euroa. Panimo lopetti vahvojen oluiden valmistamisen vuoden lopussa, sillä niiden myyminen oli vaikeaa. Kuluttajille vahvoja oluita sai myydä vain Alkossa. Päätöksen seurauksena Nokian panimo lahjoitti pullotuslinjastonsa Pyynikin käsityöläispanimolle ja investoi uuteen tölkityskoneeseen.
Keväällä 2019 Nokian Panimo kasvatti muun muassa Keisari-tuoteperhettä Wiener-lagerilla ja Stout-oluilla.
Huhtikuussa 2020 Nokian kaupunkikehityslautakunta hyväksyi Nokian kaupungin ja Nokian Panimon välisen asemakaavan käynnistämissopimuksen. Sopimuksella siirrettiin Nuijamiestentien liittymän paikkaa, jolloin panimon tonttineliöt kaksinkertaistuivat. Kesäkuussa Nokian Panimon yhteyteen avattiin kesäterassi ja Keisari Kauppa, jossa myytiin juomien lisäksi fanituotteita ja paikallisia elintarvikkeita. Syyskuussa panimo järjesti Nokialla Oktoberfest-tapahtuman ja kertoi suunnittelevansa siitä jokasyksyistä perinnettä.
Huhtikuussa 2021 Nokian Panimon toimitusjohtajana aloitti Janne Paavola.
Nokian Panimon juomia
Nokian Panimo valmistaa muun muassa Keisari-oluita, siidereitä ja virvoitusjuomia.
Oluet
Vuonna 2020 yhtiön valikoimissa oli seuraavat oluet:
Siiderit
Vuonna 2020 yhtiön valikoimissa oli seuraavat siiderit:
Virvoitusjuomat
Vuonna 2020 yhtiön valikoimissa oli seuraavat virvoitusjuomat:
Mikawa
Mikawa saattaa viitata johonkin seuraavista:
Hui helinää
Hui helinää oli vuonna 1989 esitetty Pirkka-Pekka Peteliuksen ja Pedro Hietasen neliosainen minisarja, joka oli jatkoa aiemmin esitetylle sketsisarjalle Hei hulinaa. Sarja oli hyvin samantyyppinen edeltäjänsä kanssa, sillä molempien sarjojen sketsit esitettiin aina samassa studiossa ja ohjelmien rakenne pysyi samanlaisena. Suorina lähetyksinä esitetyt jaksot sisälsivät sketsejä, joista osa oli improvisoituja ja osa vanhoja sketsejä radion Yömyöhä-ohjelmasta. Pedro Hietanen esitti sketseissä yleensä juontajaa, joka haastatteli studiossa Peteliuksen esittämiä hahmoja. Sketsien välissä esitettiin eri artistien musiikkivideoita, joiden aikana maskeeraaja Sirpa Lipponen meikkasi ja puvusti Peteliuksen seuraavaa sketsiä varten. Kesällä 1991 Hei hulinaa- ja Hui helinää -sarjojen sketseistä esitettiin vielä tunnin mittainen koostejakso Hoi hölinää.
Alex Winter
pienoiskuva|Alex Winter Cannesin elokuvajuhlilla 1999. Alexander ”Alex” Winter (s. 17. heinäkuuta 1965 Lontoo) on englantilainen näyttelijä ja ohjaaja.
Winterin tanssijavanhemmat Ross Winter ja Gregg Mayer kannustivat poikaansa tanssijanuralla, ja tämä kävi Lontoossa tanssitunneilla 4–7-vuotiaana. Perheen muutettua Lontoosta Missouriin Alex päätyi elokuvatuotannon laitokselle New Yorkin yliopistossa.
Vuonna 1995 Winter meni naimisiin Sonia Y. Dawsonin kanssa ja heille syntyi poika vuonna 1998.
NHL-kausi 1937–1938
Kausi 1937–1938 oli National Hockey Leaguen historian 21. kausi. Sen aikana kahdeksan joukkuetta pelasi kukin 48 ottelua. Loppuottelusarjassa Chicago Black Hawks kukisti Toronto Maple Leafsin otteluvoitoin 3–1 ja vei Stanley Cupin.
Runkosarja
Bill Dwyerilta ei löytynyt tarvittavaa pääomaa joukkueensa pitämiseksi itsellään, joten NHL otti New York Americansin kokonaan komentoonsa.
NHL:n toinen tähdistöottelu, Howie Morenzin muisto-ottelu, pelattiin 2. marraskuuta 1937. Se tuotti yli 11 000 dollaria, mistä muiden lahjoitusten ohella muodostettiin yli 20 000 dollarin rahasto Morenzin perhettä varten. Ennen pelin alkua Howie Morenzin pelipuku ja -varusteet huutokaupattiin. Viidensadan dollarin voittohuudon teki Joseph Cattarinich. Pelipuku annettiin Howie Morenz Jr.:lle. Itse pelissä NHL-tähdet voittivat Montreal Canadiensin ja Maroonsin pelaajista koostuneen joukkueen maalein 6–5.
Charlie Conacher nimettiin Toronto Maple Leafsin kapteeniksi. Pelatessaan Montrealissa 18. marraskuuta Canadiensia vastaan hän loukkasi olkapäänsä. Toistuvilla loukkaantumisilla oli yhä suurempi vaikutus niin Conacherin henkiseen kuin fyysiseenkin kuntoon, ja lääkäri kehotti häntä lopettamaan jääkiekkouransa. Loppukauden Conacher jättikin pelaamatta, mutta seuraavalla kaudella hän palasi kaukaloihin. Toronto Maple Leafsissä hän ei kuitenkaan enää koskaan pelannut.
Puolustajien Ching Johnson ja Hap Day myötävaikutuksella New York Americans pelasi paljon paremmin kuin aikaisemmilla kausilla. Yksi joukkueen menestyksen avaintekijöistä oli uusi maalivahti Earl Robertson.
Aluksi King Clancyn valmentama Montreal Maroons ajautui viimeiselle sijalle, ja toimitusjohtaja Tommy Gorman päätti itse astua valmentajan saappaisiin. Hänen johdollaan suoritukset olivat entistäkin surkeampia, eivätkä ottelut kiinnostaneet kannattajia. Joukkueen huonoista otteista huolimatta kauden kohokohta oli 11–7-voitto paikallisvastustaja Montreal Canadiensista. Gorman ei kuitenkaan kyennyt elvyttämään joukkuetta, ja Maroonsin tappioputki oli eräässä vaiheessa kahdeksan ottelun pituinen.
Yhdysvaltojen divisioonassa kiekkoilleen Detroitin kausi oli järkyttävän huono. Vuoden 1937 Stanley Cup -voiton jälkeen joukkue juuttui divisioonansa peränpitäjäksi. Kaudella oli kuitenkin valoisakin hetkensä, kun Carl Liscombe teki NHL-historian nopeimman hattutempun (ennätyksen on myöhemmin rikkonut Bill Mosienko). Liscombe teki kolme maalia yhden minuutin ja 52 sekunnin sisällä Chicagoa vastaan käydyssä kamppailussa, joka päättyi Detroitin voittoon maalein 5–1.
17. maaliskuuta 1938 Nels Stewart teki 300. NHL-maalinsa 5–3-häviössä New York Rangersille.
Loppusijoitukset
Lyhenteiden selitys: O = Ottelut, V = Voitot, H = Häviöt, T = Tasapelit, RM = Rangaistusminuutit
Huom: Pudotuspeleihin selviytyneet joukkueet on lihavoitu.
Pistepörssin parhaat
Lyhenteiden selitys: O = Ottelut, M = Maalit, S = Syötöt, P = Pisteet, RM = Rangaistusminuutit
Pudotuspelit
Vuosi oli täynnä yllätyksiä, sillä Toronto Maple Leafs voitti Boston Bruinsin ja New York Americans tyrmäsi Rangersin. Todellisen tuhkimotarinan tarjosi kuitenkin Chicago Black Hawks. Joukkue ylsi hädin tuskin pudotuspeleihin, ja siitäkin oli kiittäminen Stanley Cup -voittaja Detroit Red Wingsin ällistyttävää romahtamista Yhdysvaltojen divisioonan heikoimmaksi joukkueeksi. Monet ajattelivat vähäisellä hyökkäysvoimalla ja arveluttavalla puolustuskalustolla varustetun Black Hawksin olevan helppo uhri Montreal Canadiensille. Ensimmäisessä puolivälieräottelussa Canadiens voittikin Chicagon Toe Blaken tehdessä hattutempun. Toisessa pelissä Mike Karakas puolestaan torjui kaikki Montrealin laukaukset, ja vaikka kolmannessa ottelussa Georges Mantha näyttikin johtavan Canadiensin voittoon erikoisella maalillaan, Earl Seibert esti Black Hawksin häviön viime hetken osumallaan. Tämän jälkeen Chicago päätti ottelusarjan jatkoaikavoittoon.
Seuraava vastustaja oli New York Americans, joka voitti Chicagon ensimmäisessä pelissä 3–1. Toinen ottelu oli maalivahtien taistelu, osapuolinaan Mike Karakas ja Earl Robertson. Näytti jo siltä, että Americans oli matkalla ensimmäiseen Stanley Cup -finaalisarjaansa, kun Nels Stewart teki maalin vain muutama sekunti ennen pelin päättymistä. Tuomari Clarence Campbell kuitenkin hylkäsi maalin, koska Eddie Wiseman oli hänen mukaansa maalivahdin alueella. Lopulta Cully Dahlstrom teki Chicagon pelastaneen maalin.
Ratkaisevassa ottelussa New Yorkissa Chicagon Alex Levinsky teki johto-osuman, mutta punavalo ei syttynyt. Asiaa tutkittaessa paljastui, että kannattajat olivat pidelleet maalituomarin kättä siten, että hän ei pystynyt antamaan merkkiä maalista.
Vaikka Americans tulikin lähelle, se ei kyennyt tasoittamaan peliä. Näin Black Hawks selviytyi loppuotteluihin Toronto Maple Leafsia vastaan. Viimeisessä Americansia vastaan käydyssä pelissä Mike Karakas mursi isovarpaansa. Tämän takia Chicago kutsui Paul Goodmanin farmijoukkueestaan. Hän ei kuitenkaan olisi ehtinyt ajoissa Torontoon ensimmäistä peliä varten. Niinpä Black Hawks yritti saada Karakasta puettua. Yritys ei onnistunut, sillä murtunut varvas oli liian turvonnut. Chicagolla ei siten ollut maalivahtia. Valmentaja Bill Stewart ehdotti New York Rangersin Dave Kerrin käyttöä, mutta Toronton manageri Conn Smythe vastusti tätä kiivaasti.
George Estman
Estman saavutti joukkuetakaa-ajon olympiahopeaa Helsingissä 1952. Hän kilpaili olympiatasolla myös Lontoossa 1948.
NHL-kausi 1937–1938
Pudotuspelit
Tällä välin Alfie Mooren juomapaikasta selvillä ollut Mush March meni kyseiseen kapakkaan ja kertoi hänelle, että Black Hawks tarvitsi maalivahtia. Moore vakuuttui, ja niinpä juopunut maalivahti tuotiin Maple Leaf Gardensiin. Epäilyksistään huolimatta Bill Stewart suostui hänen käyttämiseensä, ja Moorelle annettiin kahvia sekä kylmä suihku. Vaikka Conn Smythe esitti vastalauseensa, NHL-komissaari Calder antoi luvan Mooren peluuttamiseen. Ensimmäisen häntä kohtaan ammutun laukauksen Moore livautti sisään mutta ei päästänyt maaliakaan sen jälkeen, ja Chicago voitti ottelun 3–1. Seuraavaan peliin Moore ei kuitenkaan saanut osallistua, sillä Paul Goodman oli saatavilla. Tuloksena oli Chicagon 5–1-häviö. George Parsons ja Gordie Drillon  tekivät kumpikin kaksi maalia.
Kolmas ja neljäs peli järjestettiin Chicago Stadiumilla. Ennätykselliset 18 497 katsojaa seurasi kolmatta ottelua paikan päällä. Mike Karakaksen isovarpaan turvotus oli hellittänyt, ja hän sai käyttöönsä teräksisellä varvassuojalla varustetun erikoisluistimen. Hän olikin pätevä piristysruiske, kun Chicago löi Toronton 2–1. Neljännen pelin Chicago voitti 4–1 ja vei nimiinsä Stanley Cupin 17 000 katsojan silmien edessä. Carl Voss teki ottelun voittomaalin. Näin valmentaja Bill Stewartin johdolla näki päivänvalon yksi NHL-historian suurimmista yllätyksistä. Omistaja Frederic McLaughlin oli onnensa kukkuloilla. Vaikka hän ei kehittänytkään unelmoimaansa täysin yhdysvaltalaista Stanley Cup -voittajajoukkuetta, oli 50 prosenttia tämän mestariryhmän pelaajista syntynyt Yhdysvalloissa.
H’rystyna Stui
H’rystyna Petrivna Stui (, s. 3. helmikuuta 1988 Ivano-Frankivsk) on ukrainalainen pikajuoksija.
Sisäratojen EM-kilpailuissa 2011 Stui sijoittui 60 metrin juoksussa viidenneksi. Kesäuniversiadeissa 2011 hän sijoittui 100 metrin juoksussa toiseksi ja voitti 4 × 100 metrin viestijuoksussa Ukrainan joukkueessa kultaa. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui 200 metrillä seitsemänneksi ja 4 × 100 metrin viestissä Ukrainan joukkueessa kolmanneksi. Helsingin EM-kilpailuissa 2012 hän sai 200 metrillä hopeaa ajalla 23,17 s.
Stui karsiutui 200 metrin alkuerissä Pekingin MM-kilpailuissa 2015. Hän karsiutui alkuerissä 100 metrillä Rio de Janeiron olympialaisissa 2016, 60 metrillä Birminghamin MM-hallikilpailuissa 2018 ja 100 metrillä Berliinin EM-kilpailuissa 2018.
Stui on juossut 60 metriä aikaan 7,21 s Pariisissa 6. maaliskuuta 2011, 100 metriä aikaan 11,20 s Lutskissa 3. kesäkuuta 2014 ja 200 metriä aikaan 22,66 s Lontoossa 6. elokuuta 2012.
Sirkkalampi (Jyväskylä)
Sirkkalampi on Keski-Suomessa Jyväskylässä Parkkolan kylän lähellä sijaitseva lampi.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Muuratjärven valuma-alueella (14.28), jonka Patajärven valuma-alueeseen (14.284) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 149 metriä mpy.
HMS Warrior (1905)
HMS Warrior oli Britannian kuninkaallisen laivaston Warrior-luokan panssariristeilijä.
Palvelus
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Kotilaivastoon, kunnes se siirrettiin 1913 Välimeren laivastoon. Alus otti osaa Saksan keisarikunnan laivaston risteilijöiden SMS Goebenin ja SMS Breslaun etsimiseen Välimereltä.
Vesilentokoneiden emälaiva HMS Engadine otti aluksen hinaukseen. Uppoava alus jouduttiin kuitenkin hylkäämään ja touvi irrotettiin, kun Engadine oli pelastanut Warriorilta elossa olleet 743 miehistönjäsentä.
Rihla
Rihla ( = ura, naarmu ) tarkoittaa arkikielessä nykyään tavallisimmin tuliaseen piipun sisäpinnalla kulkevaa loivasti kiertyvää uraa, rihlakuurnaa, joiden tehtävänä on saattaa luoti tai muu ammuttava kappale pyörimään lentonsa aikana pituusakselinsa ympäri tarkkuuden parantamiseksi.
Rihloja on käsiaseiden piipussa useimmiten neljästä kahdeksaan, mutta myös muita ratkaisuja sovelletaan.
Isokaliiperi, pikkukaliiperi ja nimelliskaliiperi
Piipun reiän halkaisijaa mitattuna rihlakuurnan pohjalta vastakkaisen puolen rihlakuurnan pohjaan nimitetään isokaliiperiksi ja piipun reiän halkaisijaa mitattuna rihlakuurnien väliin jäävän rihlapalkin harjasta vastakkaisen puolen rihlapalkin harjaan pikkukaliiperiksi.
Piipun reiän ilmoitettu halkaisija (esim. 7,62 mm) on puolestaan nimelliskaliiperi (ks. kaliiperi) riippumatta reiän todellisesta halkaisijasta. Yhdysvalloissa usein nimelliskaliiperiksi merkitään isokaliiperi ("across the grooves"), muualla maailmassa pikkukaliiperi.
Historia
Rihlaus keksittiin Saksassa, Augsburgissa vuonna 1498. Nürnbergiläinen August Kötter kehitti sen nykymuotoonsa vuonna 1520, mutta se yleistyi vasta 1800-luvulla Minie-musketin ja patruunalaukauksen myötä. Rihlat voidaan valmistaa takomalla nk. tuurnaa vasten tai jyrsimällä. Rihloja tiedetään valmistetun lastuamatta puristamalla rihlat pakottava metallikappale piippuaihion reiän läpi. Tämä menetelmä ei ole tiettävästi yleistynyt.
Alun perin rihlat otettiin käyttöön suustaladattavissa aseissa uudelleenlatauksen helpottamiseksi, sillä muutaman laukauksen jälkeen mustan ruudin palojätteet tekevät piipun seinämiin kertyessään uuden luodin työntämisen piipun perälle raskaaksi ja lopulta käsivoimin mahdottomaksi. Erityisesti sotilaskäytössä tämä oli vakava ongelma ja sitä yritettiin kiertää mm. käyttämällä karkeasti alimittaisia luoteja, mikä kuitenkin heikensi sekä tehoa että etenkin tarkkuutta dramaattisesti. Aluksi rihlauksesta tehtiin suora (suorarihlaus), jolloin rihlakuurnat tarjosivat ruudin palojätteille tilaa jonne puristua uuden luodin tieltä, helpottaen siten latausta. Vasta myöhemmin rihlaus alettiin vetää loivasti kiertyväksi, jotta saatiin aikaan rotaatiovakavointi samoin, kuin nuolia valmistettaessa oli tehty "aina"; nuolen sulitus kiinnitetään nimittäin nuolivarteen useimmiten hieman vinoon, jolloin se saa ilmavirran vaikutuksesta nuolen pyörimään lennon aikana ja parantaa siten osumatarkkuutta kompensoimalla mm. puisen nuolivarren elämisestä, sulituksen epäsymmetrisyydestä, kärjen kiinnityksen toispuolisuudesta yms. yhteisvaikutuksesta aiheutuvaa virhettä.
Ominaisuudet
Rihlojen lukumäärä kiväärikaliiperin aseissa on yleensä neljästä kuuteen, ja ne on tehty koko piipun mitalle. Poikkeuksena haulikkoa varten tehty erillinen, rihlattu supistusholkki. Välimatkaa, jonka aikana yksi rihla tekee täyden kierteen piipussa kutsutaan rihlannousuksi. Rihlojen syvyys käsiaseessa on yleensä välillä 0,1–0,3 mm ja nousu noin yksi kierros 20–30 cm:n matkalla. Pitkä luoti tarvitsee yleensä vakautuakseen lyhyen rihlannousun. Liian tiheä rihlannousu saattaa aiheuttaa ylivakautumiseksi kutsutun ilmiön, jolloin luoti ei muuta aksiaalikulmaansa lentoradan kulman mukaan. Tällöin se joutuu lentoradallaan etenemissuutaansa nähden vinoon asentoon, mikä on tuhoisaa sekä tarkkuuden että tehon kannalta. Myös painetaso ja aseen kulumisalttius saattavat nousta, piippu kuparoitua normaalia nopeammin ja tarkkuus siten kärsiä.
Rihlat eivät ole välttämättä poikkileikkaukseltaan tavallisinta suorakaidetta tai harvinaisempaa kolmiota tms. säännöllistä muotoa muistuttavia: tunnetaan muun muassa polygonaalirihlaus, jonka voi ajatella syntyvän, kun lähes kuusi- tai kahdeksankulmion muotoisella reiällä varustettua piippuaihiota kierretään rihlannousun verran.
Vaikka kiväärikaliiperin aseet parantuivat tarkkuudeltaan huomattavasti rihlauksen käyttöönoton jälkeen, on tapahtunut myös päinvastaista kehitystä. Muun muassa panssarivaunuissa on käytössä sileäputkisia tykkejä, joista ammutaan pyrstövakavoituja ammuksia. Tarkkuus ja läpäisy ovat hyviä ja ensimmäinen laukaus esimerkiksi vihollisvaunua kohtaan voidaan ampua noin 3 000 metrin päästä tai jopa kauempaa. Sileällä putkella voidaan saavuttaa rihlattua putkea suurempia lähtönopeuksia, mikä tässä yhteydessä merkitsee pidempää pyyhkäisyalaa ja parempaa panssarinläpäisykykyä erityisesti alikaliiperi- ja nuoliammuksilla sekä panssarikranaateilla.
Rikostutkinnan yhteydessä esimerkiksi henkirikoksissa luodista tutkitaan rihlojen jättämät urat mikroskooppisesti, sillä ne ovat teollisesta valmistuksesta huolimatta aseen kulumisen seurauksena aina jonkin verran yksilöllisiä. Näissä nk. ballistisissa tutkimuksissa pyritään siis löytämään luotia vastaava ase rihlojen perusteella tai joskus jäljittämään ostaja patruunaerän perusteella.
Kullanhuuhdonta
Kullanhuuhdonnan yhteydessa rihloiksi kutsutaan rännin pohjalla olevia poikittaisia esteitä, jotka pysäyttävät kullan rännin pohjalle ja sieltä edelleen vaskoolilla eroteltavaksi.
PGM-19 Jupiter
thumb|200px|[[Yhdysvaltain ilmavoimat|Yhdysvaltain ilmavoimien Jupiter IRBM]] Jupiter (ohjus) (PGM-19 Jupiter; alkujaan SM-78) on keskimatkan ohjus, jonka kehitti Yhdysvallat Redstone-raketista lisäämällä siihen jatkorakettivaiheita. Se oli kolmas Yhdysvaltojen keskimatkan ohjuksista, ensimmäinen oli Thor, jos ei SM-65 Atlas I: ta poislueta. Jupiterin kantomatka oli 2 400 km, siinä oli usean megatonnin taistelukärki ja sen CEP-osumatarkkuus oli 1 800 metriä.
Celia (nimi)
Celia on naisen etunimi, jota voidaan pitää Cecilia-nimen muunnelmana. Toisen selityksen mukaan Celian lähtömuotona olisi taivasta merkitsevä latinan sana coelum.
Bayley
Pamela Rose Martinez (s. 17. kesäkuuta 1989) on yhdysvaltalainen showpainija ja työskentelee WWE:ssä nimellä Bayley. Hän on tällä hetkellä Raw brändissä ja on lisäksi Damage CTRL-ryhmän johtaja. Bayleyllä on pisin WWE Smackdown Women’s Championship hallussapito ennätys, 380 päivää.
Celia (nimi)
Suomessa Celia-nimen tiedetään olleen käytössä jo vuonna 1857. Digi- ja väestötietoviraston etunimitilastoon on toukokuuhun 2021 mennessä kirjattu noin 230 tämännimistä henkilöä.
PGM-19 Jupiter
Jupiterin käyttö
thumb|90px|Explorer 7:n laukaisu Juno II:lla
Jupiter-raketin polttoaineena käytettiin happea ja RP-1:tä (eräs kerosiinijaloste). Yhdysvalloilla oli Jupiter-ohjuksia 30 Italiassa ja 15 Turkissa. Vuosina 1961 ja 1962 sattui kaksi onnettomuutta, joissa salama iski italialaiseen tukikohtaan sijoitettuun Jupiter-ohjukseen. Molemmissa tapauksissa ydinkärjet aktivoituivat osittain. Muutaman salamaniskun jälkeen amerikkalaiset rakensivat Jupiter-laukaisualustojen ympärille ukkosenjohdattimia.
Bayley
Uran alku 2008-2012
Martinez oli osallistunut 11-vuotiaasta asti Big Time Wrestling-organisaation esityksiin. Huhtikuussa 2008 ollessaan 18 vuotias hän aloitti ammatillisen painiuran BTW:ssä osallistumalla päävalmentajana olleen Jason Stylesin harjoituksiin. Ensimmäinen ottelu oli jo saman vuoden syyskuussa ja hän paini kehänimellä Davina Rose. Rose paini Big Time Wrestlingissä vuosina 2008–2012. Viimeisinä vuosina hän kävi myös painimassa NWA Championship Wrestling from Hollywood, Pro Wrestling Destination ja Shine Wrestling promootioissa. Lisäksi hän paini Shimmer Women Athletes-organisaatiossa, jossa hän paini yksilönä ja tiiminä.
NXT (2012-2016)
thumb|left|150px|Bayley NXT:ssä 2014 Joulukuussa 2012 Martinez allekirjoitti sopimuksen WWE:n kanssa ja tammikuussa2013 Martinez debytoi NXT brändissä ja otti kehänimekseen Bayley. Ensimmäisten vuosien aikana hän ei saanut isompaa menestystä mestaruusotteluista huolimatta. Lopulta vuoden 2015 elokuun NXT TakeOver: Brooklyn-tapahtumassa Bayley onnistui voittamaan ensimmäistä kertaa mestaruus Sasha Banksilta. Uusintaottelu käytiin pari viikkoa myöhemmin NXT TakeOver: Respect-tapahtumassa 60 minuutin Iron man-otteluna, joka oli ensimmäinen kerta naisten keskuudessa. Bayley voitti Banksi 3-2. Lopulta Bayley hävisi mestaruutensa 223 päivän jälkeen NXT TakeOver: Dallas-tapahtumassa Asukalle. Viimeisen ottelunsa NXT:lle Bayley paini Asukaa vastaan uusintaottelussa elokuussa 2016 NXT TakeOver: Brooklyn II-tapahtumassa, jonka hän hävisi.
Raw (2016-2019)
Bayley siirtyi pääsarjaan Raw brändiin elokuun lopussa 2016. Bayley pääsi heti haastamaan naisten mestaria Charlottea useaan kertaan, mutta ei onnistunut voittamaan häntä. Bayley onnistui saamaan lopulta WWE Raw Women’s Championship mestaruus Banksin avustamana helmikuussa 2017. Bayley menetti mestaruuden Alexa Blissille Payback-tapahtumassa 76 hallinnan jälkeen, eikä ole onnistunut voittamaan mestaruutta toista kertaa. Vuonna 2018 Bayley liittoutui Sasha Banksin kanssa ja perustivat The Boss 'n' Hug Connection' joukkueen, mutta voittivat vasta seuraavana vuonna ensimmäisen kerran Women’s Tag Team Championship-mestaruuden kuuden joukkueen eliminointiottelussa Elimination Chamber-tapahtumassa. Hallittuaan 49 päivää mestaruutta, heidän voitti The IIconics Wrestlemania 35:ssa.
Smackdown (2019-2021)
Seuraavana vuonna 2020 Bayley ja Banks saivat myös haltuunsa uudestaan naisten joukkuemestaruuden ja tämän jälkeen Bayley auttoi Banksia saamaan naisten Raw:n mestaruuden itselleen. Lopulta he hävisivät joukkuemestaruuden Payback-tapahtumassa on elokuussa Nia Jaxilla ja Shayna Baszlerille. Tämän jälkeen Banks ja Bayley riitaantuivat ja Banks voitti luovutuksella Smackdown-mestaruuden Hell in the Cell-tapahtumassa. Tämä päätti Bayleyn hallintakauden 380 päivään. Heinäkuussa 2021 Money in the Bank-tapahtumassa Bayleyn oli tarkoitus kohdata Bianca Belair mestaruusottelussa, mutta vähän ennen ottelua Bayley oli loukannut itsensä harjoituksissa ja joutui jäämään sivuun 9 kuukauden ajaksi.
Damage CTRL (2022-)
Bayley palasi takaisin vuoden 2022 SummerSlamissä yhdessä Iyo Skyn ja Dakota Kain kanssa. Yhdessä he muodostivat ryhmän Damage CTRL. Vuoden 2023 Wrestlemaniassa ryhmä pääsi ottelemaan Becky Lynchiä ja kahta Hall of Famen jäsentä Litaa ja Trish Tratusia vastaan, jonka Damage CTRL hävisi.
PGM-19 Jupiter
Jupiterin käyttö
Jupiter-rakettia käytettiin laukaisemaan monia Yhdysvaltojen ensimmäisiä Explorer-sarjan satelliitteja ja epäonnistuneita kuuluotaimia. Sillä laukaistiin myös apinoita koelennoille. Tunnetuimmat Jupiterit lienivät Jupiter A ja C. Satelliitin laukaisuun käytetty Juno/Juno I oli Jupiter C, jossa oli yksi lisävaihe. Juno II oli Jupiter-ohjuksesta kehitety kantoraketti.
Jupiterin polttoainetankkia ja moottoreita käytettiin Saturnus 1 -rakettien osina.
Nelu Orian (albumi)
Nelu Orian on Electrecordin Romaniassa vuonna 1971 julkaisema muun muassa romanien kansanmusiikkia sisältävä LP-albumi. Se sisältää 12 musiikkikappaletta, joista kuusi on doinaa, loput învîrtităa ja horaa. Yhtyeen solistina on harmonikkataituri Nelu Orian ja sen taustalla on Orchestra de Musicǎ popularǎ a Radioteleviziunii, jonka johdossa vaihtelevat George Vancu, Radu Voinescu ja Victor Predescu. Taustalla kuullaan orkesterissa muun muassa viuluja ja symbaalia
Rainbow Six
Tom Clancy’s Rainbow Six on ensimmäisen persoonan taktinen ammuntapelisarja, joka pohjautuu Tom Clancyn romaaniin Iskuryhmä Rainbow (Rainbow Six, 1998). Siinä esiintyy kuvitteellinen YK:n alaisuudessa toimiva monikansallinen terrorismin vastainen yksikkö Rainbow.
Ensimmäinen peli oli Red Storm Entertainmentin kehittämä, ja se tehtiin yhtä aikaa kirjan kanssa. Se myös myötäili väljästi kirjan juonta tehtävästä toiseen. Peliin tehtiin myöhemmin useita jatko-osia ja lisäosia. Ubisoft on ostanut Red Stormin ja kehittää sarjaa tällä hetkellä.
Rainbow Six ja sen jatko-osat määrittivät taktisen ammunnan lajin, jossa pelaajan on pakko keskittyä enemmän huomaamattomuuteen, tiimityöskentelyyn ja taktiikkaan kuin suoraviivaiseen räiskintään. Tuoreimmissa julkaisuissa sarja tosin on kehittynyt enemmän ”valtavirtaa” kohti ja yrittää saada laajempaa pelaajayhteisöä etääntyen näin alkuperäisestä konseptistaan, joka teki siitä alun perin suositun.
Cloetta Suomi
1899–1989 (mm. Hellas)
Turkulainen siirtomaakauppias Rudolf Gardberg osti makeistehtaan vuonna 1910. Tehdas maksoi 25 322 markkaa ja sen uudeksi nimeksi tuli kreikankielinen Hellas. Se toimi aluksi Turun Kärsämäen kylässä.
Vuosisadan alussa makeisia myytiin irtokappaleina. Kartonki­pakkauksiin siirtymisessä Hellas oli alan edelläkävijä. 1920-luvun alussa makeisrasioilla ei ollut aina omia tuotenimiä, vaan hinnastossa saattoi lukea "nelikulmainen rasia, naisten kuvilla". 1920-luvun lopussa tuotteille alettiin kuitenkin rakentaa brändejä nimien avulla. Suomalaisia makeisia markkinoitiin suuren maailman suurten asioiden avulla, Hellas myi vuosina 1926–1930 esimerkiksi Auto-suklaata. Hellaksen valikoimiin kuului muun muassa toistakymmentä erilaista pastillia. Niistä vanhimpia oli vuosina 1912–1931 valmistettu Parantola.
Vuonna 1940 Huhtamäki osti Huhtamäki-Hellaksen takaisin ja perusti yhtiöilleen yhteisen holdingyhtiön, jonka nimeksi tuli Huhtamäki-Yhtymä. Huhtamäki-Hellas taas sai uuden nimen Suklaatehdas Hellas.
Jatkosodan aikana Heikki Huhtamäki lahjoitti yhtymän osake-enemmistön Suomen Kulttuurirahastolle. Osa aikalaisista epäili lahjoituksen syyksi verojen kiertoa, mutta yhtymä maksoi veronsa. Kesällä 1943 kansanhuoltoministeriön sokerikiellon vuoksi makeisten valmistus Suomessa loppui. Hellas mietti niiden tilalle korvaavia tuotteita. RaNa-tuotteisiin eli ravinto- ja nautintoaineisiin kuuluivat esimerkiksi kuivatuista porkkanoista valmistetut ja sakariinilla maustetut Namimurut. Vaikka Hellaksella ei ollut myytäviä makeisia, lehtimainoksissa muistutettiin niistä: ”Kunhan kauppareitit tulevaisuudessa aukeavat siirtomaa­tavaroillekin, ilmestyvät Hellaksen suklaat ja makeiset jälleen markkinoille.” Ensimmäinen ostokortilla myyty Hellaksen pastilli oli Raila, jota alettiin myydä vuonna 1945. Vuonna 1946 esiteltiin Pinimint.
1920–1950-luvuilla Hellaksen pakkaussuunnittelusta vastasivat muun muassa Sirkka Salmi-Ahola, Kirsti Joutsi-Laine, Valma Hakanen ja Maila Loukamo. Säännöstelyvuosina tuotepakkauksissa oli Huhtamäki-Hellaksen tunnus, Huhtamäen H-kirjain, minkä jälkeen siirryttiin Hellaksen kaunokirjoituksella kirjoitettuun H-kirjaimeen.
Hellaksen tunnetuimpia tuotteita olivat Ipnoksen 1930-luvulla kehittämä Figarol sekä Hellaksen 1970-luvulla kehittämät Katarol ja Stop.
Vuonna 1987 Hellas liitettiin Huhtamäen Hollannista ostamaan Leafiin.
Erkki Railon johtaman yhtiön myynti kasvoi hyvin ja sen tulos oli kannattavaa. Vuonna 1988 tulos alkoi kuitenkin hiipua ja Erkki Railo sai lähteä. Amerikan Leafia kasvatettiin yritysostoilla. Leafin tuotevalikoima haluttiin säilyttää monipuolisena, mutta organisaatiota kevennettiin. Vuonna 1989 tulos oli jälleen tyydyttävä.
1989–2012 (Leaf)
Vuonna 1989 Hellas vaihtoi nimensä Leafiksi.
1990-luvun alussa tuotantoa keskitettiin. Leaf oli päässyt vuonna 1983 alkaneiden yritysostojen ansiosta maailman kymmenen suurimman makeisvalmistajan joukkoon, ja makeisten valmistuksesta oli tullut Huhtamäen ylivoimaisesti suurin toimiala. Huhtamäki laajensi Leaf-ryhmää yritysostoilla sekä Euroopassa että Yhdysvalloissa, esimerkiksi ruotsalaiselta Procordialta ostettiin useita Ruotsissa, Norjassa ja Tanskassa toimivia yhtiöitä. Vuonna 1991 Leaf-ryhmän 3,2 miljardin markan liikevaihdosta kaksi kolmannesta tuli Yhdysvalloista. .
Vuonna 1992 Huhtamäki vaihtoi Marli-juomatehtaansa Rettigin Merijaliin, joka yhdistettiin Leafiin ja Leaf sai itselleen sen makeismerkit Sisun, Leijonan, Mynthonin ja Lauantaipussin. Se perusti myös yhteisyrityksen Puolaan hollantilaisen Hendri-Gras B.V. -yhtiön kanssa, joka oli aiemmin toiminut Leafin tuotteiden jakelijana Puolassa ja joka oli uuden yrityksen vähemmistöosakas.
Vuonna 1993 Leaf osti ruotsalaisen F Ahlgrens Tekniska Fabrik AB:n ja sai kaupan mukana tuotemerkit Ahlgrens Bilar ja Läkerol, joka on yksi maailman tunnetuimmista pastillimerkeistä. Huhtamäki myi Leafin yhdysvaltalaiset yksiköt vuonna 1996 Hershey Foods Corporationille. Leaf Poland -yhteisyritys aloitti makeistuotteiden valmistuksen Varsovassa.
Vuonna 1996 Leafin liikevaihto oli 4,3 miljardia markkaa ja sillä oli 12 maassa 22 makeistehdasta, joista kahdeksan oli Yhdysvalloissa ja loput Euroopassa. Leaf aloitti yhteistyön tanskalaisen kauppahuone East Asiatic Company EAC:n kanssa Leafin makeisten markkinoinnista Aasiassa. Donrussin korttitehdas myytiin pois sen tuottamien tappioiden vuoksi. Leafin Amerikan liiketoiminnat myytiin Yhdysvaltain johtavalle makeisyritykselle Hersheylle, joka myi Leafille liiketoimintansa Euroopasta: suklaakonvehteja valmistavan Gubor Schokoladen Saksasta ja sokerimakeisia valmistavan Spelarin Italiasta. Tervaleijonien ja muiden kovien pastillien valmistus siirrettiin Oulun vuonna 1915 perustetusta karkkitehtaasta Turkuun, jonne perustettiin myös kansainvälinen pastillien tuotekehityskeskus.
Keväällä 1998 Leafin toimitusjohtajaksi nimitettiin Kalle Tanhuanpää, kun hänen edeltäjänsä Keijo Suila siirtyi Finnairin pääjohtajaksi.
Vuonna 2004 CSM myi kaikki makeisdivisioonansa CVC Capital Partners -sijoitusyhtiölle. Leaf oli kuuden yhtiön joukossa, koko divisioonan vuotuinen liikevaihto oli noin 750 miljoonaa euroa, ja se työllisti 4 300 henkeä. Leaf työllisti Turussa ja Aurassa 750 henkilöä. Seuraavana vuonna makeisdivisioona päätyi konsortiolle, johon kuului kaksi pääomasijoitusyhtiötä, CVC Capital Partners ja Nordic Capital, sekä makeisyhtiöiden toimiva johto. Alankomaalaisen makeisdivisioonan nimeksi tuli Leaf International B.V. Vuosien 2005 ja 2006 aikana Turun tehtaan tuotanto siirrettiin Leafin tuotantolaitoksiin ja sopimusvalmistajille Tanskaan, Slovakiaan, Ranskaan, Ukrainaan ja Tšekkiin.
2012– (Cloetta)
Vuonna 2012 Leaf fuusioitui ruotsalaisen makeisvalmistaja Cloettan kanssa. Uuden yhtiön nimeksi tuli Cloetta AB, mutta yhtiön toimitusjohtajaksi valittiin Leaf-konsernin toimitusjohtaja Bengt Baron ja Leafin omistajat saivat myös osake-enemmistön, 57,6 prosenttia. Auran tehtaan toiminta lopetettiin vuoden 2013 alussa. Kesäkuussa 2013 Leaf Suomi Oy vaihtoi nimekseen Cloetta Suomi Oy.
Vuonna 2015 Cloetta Suomen toimitusjohtajaksi valittiin Ville Perho. Hänen edeltäjänsä David Nuutinen siirtyi Cloetta-konsernin johtoon.
Vuonna 2017 Cloetta osti irtokarkkiyhtiö Candykingin. Candyking myi päivittäistavarakaupoille konseptoitua irtomakeiskokonaisuutta. Yrityskaupassa Cloettalle siirtyi myös Parrots-brändi, jonka alla myydään kuivattuja hedelmiä ja pähkinöitä.
Vuonna 2018 kymmenessä Lidl-myymälässä alettiin myydä Cloettan irtokarkkeja.
Tuotemerkit
Cloettan johtavat brändit Suomessa ovat Jenkki (1951), Läkerol, Sisu (1928) , Mynthon, Malaco, Tupla ja Lakrisal
Vuonna 2017 Cloettan myydyimmät irtokarkit Suomessa olivat:
Bruatorpsån
Bruatorpsån on Ruotsissa Kalmarin läänissä virtaava 4 kilometriä pitkä joki, joka kuuluu Bruatorpsånin vesistössä sen 41 kilometriä pitkään pääuomaan. Joen valuma-alueen pinta-ala on 430 neliökilometriä ja se laskee Itämeren pääaltaan Kalmarinsalmeen Torsåsin kunnassa.
Vesivoima
Joessa on yksi Kulebon vesivoimalaitos, joka tuottaa sähköä 0,1 megawattin teholla noin 0,4 gigawattituntia vuodessa.
Mikawan provinssi
thumb|300px|Mikawan sijainti Japanin provinssikartalla [[1868.]] Mikawan-provinssi oli Japanin entinen provinssi, joka vastaa nykyisen Aichin prefektuurin itäistä puoliskoa. Sen rajanaapureita olivat Owarin, Minon, Sihanon ja Tōtōmin provinssit.
Provinssi oli alun perin Tokugawa Ieyasun hallinnassa ennen kuin hän siirtyi Kantōhon. Okazaki toimi alueen tärkeimpänä linnoituskaupunkina, vaikkakin myös Yoshidan linna oli välillä merkittävässä asemassa. Sittemmin aluetta hallitsi useat eri daimiot.
Asutuskassa
Asutuskassa oli Suomessa aiemmin kunnan hoidossa ollut lainakassa tilattoman väestön asuttamisen edistämiseksi.
Asutuskassaan kertyi rahaa ensisijaisesti valtion tätä tarkoitusta varten myöntämistä varoista.
Säännökset
Maalaiskuntien asutuskassoille asutusrahastosta myönnetyt varat oli käytettävä sillä tavalla ja siihen tarkoitukseen kuin näiden kassojen johtosäännöissä määrättiin.
Kassan varojen käyttö
Kassan varoja saatiin käyttää yksityisen, kunnan ja seurakunnan maan asuttamiseen siten, että kassasta annettiin lainoja seuraaviin tarkoituksiin:
Valtionmaiden asuttamiseen saatiin kassan rahoja käyttää siten, että lainoja annettiin d- ja e-kohdissa mainittuihin tarkoituksiin valtion mailla olevilla viljelys- ja asuntotiloilla, jotka oli perustettu tai perustettiin eräiden lakien mukaisesti.
Maanostolainat
Siltä henkilöltä, jolle voitiin myöntää kassasta maanostolaina, vaadittiin, että: