cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Djerba
Historia
1500-luvulla saari päätyi osmanien ja kristittyjen välisten taisteluiden kohteeksi. Saari oli annettu turkkilaisille tukikohdaksi kristittyjä vastaan ja Espanjan Pedro Navarro teki epäonnistuneen valtausyrityksen vuonna 1511. Vuonna 1550 saaresta tuli tunnetun merirosvo Turgut Reisin tukikohta. Turkkilaisten valtakaudella Djerbaa hallittiin vaihtelevasti Algerista, Tunisista ja Tripolista. Lopullisesti siitä tuli osa Tunisiaa Hammuda beyn valtakaudella 1631–59. Saaren asukasluku tällä kaudella oli noin 30 000 – 40 000. Tunisian turkkilaisten alaiset hallitsijat alkoivat nimittää Djerbaa johtamaan šeikkejä tai kaideja, joiden asemasta tuli lopulta periytyvä ja tiettyjen sukujen hallitsema. 1700-luvulla arabian kieli alkoi yleistyä saarella ja varhaisempi ibadilaisuus menetti asemansa maliki-koulukunnalle. 1800-luvulla Tunisian valtasivat ranskalaiset ja nykyisin saari on osa itsenäistä Tunisiaa.
Talous
Maanviljelyä harjoitetaan lähinnä Djerban keski- ja itäosissa, jossa vettä saatetaan pumpata pohjavedestä. Saarella kasvatetaan esimerkiksi hedelmiä ja kasviksia. Saarella on lisäksi noin 400 000 oliivipuuta, mutta nykyisin suuri osa niistä on liian vanhoja tuottaakseen oliiveja. Niiden lisäksi on noin 570 000 taatelipalmua, mutta niitäkään ei kastella eivätkä ne ole kovin hedelmällisiä. Yksi tärkeimmistä elinkeinoista on kalastus, minkä lisäksi huomattava osa miespuolisesta väestöstä käy töissä mannermaalla. Perinteisten käsityöammattien merkitys on vähentynyt, mutta saarella tuotetaan edelleen esimerkiksi kankaita kangaspuilla. Korujen valmistus oli perinteisesti juutalaisten ammatti ja suuri osa heistä on puolestaan muuttanut maasta. Turismin merkitys on kasvanut kansainvälisen lentokentän valmistuttua saarelle.
Väestö
thumb|Häämenoja. Djerban asukasluku vuonna 2004 oli yhteensä 139 517. Noin puolet paikallisista puhuu berberiä ja lähes kaikki osaavat arabiaa. Samaan tapaan noin puolet saaren väestöstä harjoittaa ibadilaisuutta ja loput ovat sunnimuslimeja. Paikallista ibadilaisuuden muotoa kutsutaan wahbislaisuudeksi. Djerban saarella on historiallisesti ollut myös suurehko juutalainen yhteisö. Vuonna 1946 heitä oli 4 900, mutta suuri valtaosa heistä on muuttanut sittemmin Israeliin. Saaren merkittävimmät asutuskeskukset ovat sen hallinnollinen keskus Houmt-Souk, sekä Kara Kabira ja Hara Saghira. Muuten saaren asutus on rakennettu harvaan.
Aiheesta muualla
33.8°N, 10.85°W
Kågedalenin piiri
Kågedalenin piiri sijaitsee Skellefteån kunnassa Ruotsissa. Sen väkiluku on.
Aiheesta muualla
thumb|left|Skellefteån kunnan piirit
Ziryab
thumb|350px|Ziryabin puutarha Ziryab, oikealta nimeltään Abu Hasan Ali Nafi, (789-857) oli Al-Andalusin maineikkain kurdilainen muusikko, joka esitteli emiiri Abd ar-Rahman II:n hovissa filosofisia, tähtitieteellisiä, astrologisia ja lääketieteellisiä keksintöjään sekä vaikutti Cordoban kalifaatin hallinnon uudistamiseen. Lisänimensä Ziryab (arab. mustarastas tai musta satakieli) hän sai afrikkalaisperäisen ulkomuotonsa, puhetaitonsa ja lauluäänensä vuoksi.
Tausta
Ziryab oli syntynyt Mesopotamiassa Mosulin lähi-alueella ja sai koulutuksensa Bagdadissa isäntänsä, kuuluisan hovimuusikon Ishak al-Mawsilin luona. Kalifi Harun al-Rashid ihastui nuorukaiseen kuultuaan tämän soittoa ja kuninkaalle sepitettyä laulua. Tästä mustasukkaisena Ziryabin opettaja ja isäntä Ishak pakotti entisen suojattinsa valitsemaan maastalähdön tai kuoleman.
Ziryab matkasi länteen pitkin Pohjois-Afrikkaa. Hän viipyi hetken Kairouanissa emiiri Ziyadat Allah I:n (817–38) hovissa, mutta arvosteltuaan tätä vuonna 821 yhdessä laulussaan sai jatkaa pakomatkaansa.
Ziryab Córdobassa
Ziryab siirtyi Córdobaan emiiri Abd ar-Rahman II:n hoviin 822, jossa hänen kuukausittainen palkkansa oli 200 dinaaria. Lisäksi hän sai 3000 dinaaria vuodessa sekä jokaisesta muslimijuhlasta erikseen korvattavan 1000 dinaaria ja kahdesta vuosittaisesta muusta juhlasta 500 dinaaria kummastakin. Palkkaukseen kuului vielä tarvikkeita 40 000 dinaarin edestä sekä Ziryabin neljälle muusikkopojalle kullekin 20 dinaarin kuukausikorvaus. Lisäksi säädettiin, että hän sai paikan emiirin pöydästä,” jotta hänen laulunsa hyvin kuuluisi". Menestys sai myös kateutta aikaiseksi ja runoilija Al-Ghazzali sepitti muusikosta satiirin.
Ziryab perusti Córdobaan konservatorion vuonna 822, josta ainakin kolmekymmentä nuorta naista valmistui hovimuusikoiksi. Hän opetti laulajille oikeaa hengitystä sitomalla turbaanin rintakehän ympäri ja ääntämystä laittamalla puupalan hampaiden väliin. Hän lisäsi luuttuun viidennen kielen ja valmisti plektran kotkan kynsisä; hänen tiedetään osanneen ulkoa yli tuhannen laulun sanat ja sävelet ja hän loi yhä edelleen Pohjois-Afrikan musiikissa vaikuttavat nouba-musiikin kirjoittamisen standardit. Hänen musiikillinen ajattelunsa kuuluu yhä espanjalaisessa musiikissa ja Paco de Lucia onkin nimennyt yhden albumeistaan hänen mukaansa.
Chikugon provinssi
thumb|Chikugon sijainti Japanin provinssikartalla (1868). Chikugo oli Japanin provinssi, joka kattoi nykyisen Fukuokan prefektuurin Kyūshūn saarella. Sitä ympäröivät Hizenin, Chikuzenin, Bungon ja Higon provinssit.
Sengoku-kaudella provinssi jakaantui kahteen läänitykseen, joista eteläistä osaa hallitsi Tachibana-klaani ja pohjoista Arima-klaani.
Ziryab
Tietojen luotettavuus
Jesus de Prado Plumed on kyseenalaistanut osan Ziryabin musiikillisista keksinnöistä ja olettanut, että suuri osa aikakauden musiikin kehityksestä on pantu Ziryabin nimiin narratiivisin perustein eli hyvän tarinan aikaansaamiseksi. Tiedossa ei ole, missä määrin Ziryabin lukuisat muut keksinnöt voidaan selittää samalla tavalla. Tiedot Ziryabin elämästä perustuvat melkein kokonaan vain yhteen lähteeseen, 1600-luvulla kirjoitettuun al-Maqqarin historiateokseen.
Pravind Jugnauth
Pravind Jugnauth johtaa isänsä seuraajana myös isä-Jugnauthin vuonna 1982 perustamaa MSM-puoluetta (Militant Socialist Movement)
Happosade
thumb|Happosateiden aiheuttamia metsätuhoja Jizeravuorilla Puolassa vuonna 2006. thumb|[[Hiilivoimalat ovat merkittäviä happosateiden aiheuttajia.]] Happosade on sadetta, joka sisältää merkittävästi rikkihappoa tai typpihappoa.
Ihmisen vaikutuksesta happoja syntyy esimerkiksi kun teollisuuden päästöjen rikkioksidit ja typpioksidit reagoivat ilmassa olevan vesihöyryn kanssa. Happoja syntyy myös luonnollisia teitä, kuten tulivuorten päästöistä ja mätänevistä kasveista.
Happosateet lisäävät vesistöjen happamuutta. Happosateet vaikuttavat haitallisesti muun muassa järviin, jokiin, metsiin, maaperään, kaloihin ja muihin eläimiin sekä rakennuksiin.
Hapot voivat sataa maahan satojen kilometrien päässä lähtöpaikastaan. Esimerkiksi Norjan happosateet ovat lähtöisin Englannista ja Skotlannista, Itä-Kanadan happosateista puolet tulee Yhdysvalloista, ja Japaniin happosateet tulevat Koreasta ja Kiinasta.
Maltanristi
right|thumb|140px|Maltanristi thumb|200px|right|Pyhän Johanneksen veljeskunnan tunnusmerkki
Maltanristi eli Amalfin risti on kuvio, joka tunnetaan etenkin johanniittain ritarikunnan (Pyhän Johanneksen hospitaalin sääntökunnan) sekä siihen läheisesti liittyvän Maltan ritarikunnan käyttämänä symbolina. Alkujaan 1000-luvulla se oli Etelä-Italiassa sijainneen pienen valtion, Amalfin, tunnus. Symboli on kahdeksankärkinen symmetrinen kuvio, jonka kahdeksan kärkeä ovat pareittain liittyneet tyvestään yhteen. Sen muoto perustuu ensimmäisen ristiretken aikaisiin risteihin.
Maltanristi on vielä nykyäänkin käytössä Pyhän Johanneksen hospitaalin sääntökunnan tunnuksena, mutta myöhemmin se on otettu käyttöön myös useiden maiden kunniaritarikuntien merkeissä, muun muassa Britanniassa ja Ruotsissa. Maltanristi esiintyy heraldisena kuviona myös vaakunoissa, esimerkiksi Saksan Mecklenburg-Strelitzin piirikunnan vaakunassa ja Australian Queenslandin osavaltion lipussa.
Maltalla maltanristi kuuluu kansallissymbolien joukkoon ja esiintyy maan kauppalaivaston lipussa sekä vuonna 2008 käyttöön otetuissa yhden ja kahden euron kolikoissa.
Huuma
Huuma (myös Lauantai-illan Huuma) on suomalainen MTV3:n televisio-ohjelma, jonka ensimmäistä versiota esitettiin Suomessa vuosina 2005–2009. Ohjelmaan toisen version lähetykset alkoivat syyskuussa 2019.
Formaatti perustuu maailmalla palkittuun englantilaiseen viihdeohjelmaan Ant & Dec’s Saturday Night Takeaway. Ohjelmaa on esitetty Britanniassa vuodesta 2002 alkaen. Sarja on palkittu useita kertoja sekä kotimaassaan että kansainvälisesti. Se on voittanut muun muassa Kultaisen ruusun maailman parhaana viihdeohjelmana vuonna 2004.
Ensimmäinen versio (2005–2009)
Ohjelmaa juonsivat aluksi Lorenz "Lore" Backman ja Jaakko "Jaska" Saariluoma apunaan Niina Herala (myöh. Backman). Saariluoma jäi pois ohjelmasta teatteri- ja muiden työkiireidensä vuoksi syksyllä 2007, ja hänen korvaajakseen juontajaksi tuli Heikki Paasonen. Tammikuussa 2009 Huumaan tuli uusi juontaja, Pikku-Niina. Keväällä 2009 MTV3 uutisoi, että Huuma jäisi tauolle kesäksi, mutta yllättäen ohjelmaa ei jatkettukaan enää syksyllä 2009.
Huuman eri osina saatettiin nähdä muun muassa Herrasmieshuijarit, Heikki vs Lore, Pikku-Niina, Voita mainoskatko sekä puhelinkilpailu. Hip hop -artisti Elastinen kertoi vuonna 2018, että myös häntä oltiin haastateltu sarjan juontajaksi, ja että hän oli ollut lähellä tulla valituksi.
Toinen versio (2019–)
Toukokuussa 2019 Huuman ilmoitettiin tekevän paluun MTV:lle syksyllä 2019. Toisen version ensimmäinen jakso esitettiin 14. syyskuuta, ja ohjelman juontajina toimivat Jenni Kokander, Roope Salminen ja Ernest Lawson. Ohjelmassa on mukana myös Janne Kataja ja joka viikko vaihtuva vieraileva kuuluttaja. Kuuluttajina ovat olleet Jukka Hildén, Marja Hintikka, Kirsi Alm-Siira, Kape Aihinen, Sami Yaffa, Jarkko Tamminen, Kalle Lamberg, Kiti Kokkonen, Joonas Nordman ja Mikko Penttilä.
Juontajat
Entiset: Nykyiset:
Niimi
Niimi on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūgokun alueella Okayaman prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin luoteisosassa Takahashijoen yläjuoksulla Chūgokuvuorilla ja Kibin ylängöllä. Se rajautuu lännessä Hiroshiman ja pohjoisessa Tottorin prefektuuriin. Lähes koko kaupungin alue on metsäistä vuoristoa; sen keskusta sijaitsee pienellä tasangolla Takahashijoen varrella. Niimissä on 29 060 asukasta (marraskuussa 2019) ja sen pinta-ala on 793,29 neliökilometriä.
Niimi kehittyi keskiajalla Kioton Tō-jin temppelin läänityksenä ja myöhemmin Edo-kaudella jokisatamana ja Seki-klaanin linnanaluskaupunkina. Edo-kaudella sen pohjoisosassa Chiyan seudulla harjoitettiin raudan valmistusta magnetiittihiekasta tatara-uunein. Kun kaupunkiin johtava rautatielinja avattiin vuonna 1928, sinne perustettiin sementtitehdas ja myöhemmin sinne syntyi muun muassa kalkin ja kalsiumkarbonaatin valmistusta. Tärkeitä elinkeinoja ovat myös metsätalous, maanviljely ja wagyū-karjan kasvatus. Kaupunkiin on sijoittunut myös korkeateknologista teollisuutta. Niimi sai kaupunkioikeudet vuonna 1954, kun silloiseen Niimin maaseutukaupunkiin liitettiin seitsemän ympäristön kuntaa. Kaupunki laajeni huomattavasti vuonna 2005, kun siihen yhdistettiin Ōsan, Shingōn, Tessein ja Tettan maaseutukaupungit.
Niimin nähtävyyksiä ovat esimerkiksi Rashōmonin suuri kalkkikivimuodostelma ja muut kalkkikiviluolat, kuten Ikuran rotkossa sijaitseva Ikuran luola ja Makin luola. Koigakubon suo on nimitetty kansalliseksi luonnonmuistomerkiksi. Kaupungin alueelle Takahashijoen sivujokiin on rakennettu useita patoja. Niimiä palvelevat JR Nishi-Nihonin Geibi-linja, Hakubi-linja ja Kishin-linja.
HMS Volage (R41)
Valmistus
Alus tilattiin 1. syyskuuta 1941 8. hätälaivueessa J. Samuel White and Companyltä Cowesista Isle of Wightilta, missä köli laskettiin 31. joulukuuta 1942. Alus laskettiin vesille 15. joulukuuta 1943 ja valmistui 26. toukokuuta 1944 varustettuna pohjoisille merialueille.
Palvelus
pienoiskuva|vasen|Alus osuttuaan miinaan Alus osui 22. lokakuuta 1946 miinaan Korfun kanavassa. Se korjattiin Maltalla, jonka jälkeen alus siirrettiin 1949 Britteinsaarille reserviin. Alus muutettiin valmistajan telakalla sukellusveneentorjuntafregatiksi, mistä se palasi palvelukseen 1954 liitettynä Dartmouthin koulutuslaivueeseen. Vuonna 1956 alus siirrettiin reserviin Portsmouthissa. Alus sijoitettiin poistolistalle ja myytiin 28. lokakuuta 1972 BISCOlle romutettavaksi. Alus hinattiin romutettavaksi Poundsille Portchesteriin myöhemmin samana vuonna.
Lövångerin piiri
Lövångerin piiri sijaitsee Skellefteån kunnassa Ruotsissa. Sen väkiluku on.
Aiheesta muualla
thumb|left|Skellefteån kunnan piirit
Sotilasmusiikki
Sotilasmusiikki tarkoittaa musiikin osa-aluetta, jota soitetaan sotilaallisissa tarkoituksissa. Musiikkia on käytetty vuosisatoja. Sillä on pyritty sekä pelottamaan vastustajaa että parantamaan omien joukkojen toimintaa.
Kehitys ja alkuperä
Joseph Jordania esitti, että ihmismusiikin alkuperäinen tarkoitus (äänekäs, rytminen laulun yhdistettynä tömistykseen ja rummutukseen erinäisillä esineillä) oli aikaansaada erityinen muuntunut tajunnantila, taistelutranssi, jossa varhaiset hominidit ja ihmiset unohtivat yksilön ja toimivat kollektiivisen identiteetin mukaisesti.
Tässä tilassa pelolla ja kivulla oli vähäisempi merkitys. Lisäksi he olivat uskonnollisesti omistautuneet ryhmän edulle, jopa siinä määrin, että itsensä uhraaminenkin oli mahdollista. Yksittäiset sotilaat saattavat kuunnella äänekästä musiikkia ennen taisteluoperaatiota valmistaakseen itseään tulevaan toimintaan.
Marssimusiikki
Marssimusiikin ajatus on lainattu Ottomaanien valtakunnalta 1500-luvulta. Ottomaanien uskotaan ottaneen käyttöön ensimmäiset sotilas­soitto­kunnat 1200-luvulla. Janitsaarien soittokunnat mehterit lienevät olleet ensimmäisiä sotilassoittokuntia. Musiikille luonteenomaisia merkkejä olivat vaskirumpujen, torvien (boru), kellojen, triangelien ja lautasten (zil) ja muiden perinteikkäiden soittimien yhdistelmät. Ottomaanien marssimusiikilla katsotaan olleen vaikutus Euroopan klassisen musiikin säveltäjiin, kuten Joseph Haydn, Wolfgang Amadeus Mozart ja Ludwig van Beethoven.
Marssilaulut
Marssilaulut ovat tyypillisesti patrioottisia ja joskus nostalgisia lauluja, joita lauletaan marsseilla. Poikkeuksetta laulut ovat rytmikkäitä marssin tahtiin sopivia sävellyksiä. Yhdys­valtain sisällis­sodasta tunnettuja marsseja ovat muun muassa "Marching Song of the First Arkansas" ja "John Brown's Body". "P'tit quinquin" oli suosittu Saksan–Ranskan sodan aikana 1870. Tunnettuja suomalaisia marsseja ovat "Porilaisten marssi", "Jääkärimarssi" ja "Hakkapeliittojen marssi".
Merkkisignaalit
Merkkisignaalit ovat lyhyitä sävelmiä, joilla viestitään joko ennakolta suunnitellusta toiminnasta tai ennalta-arvaamattomasta tapahtumasta sotilastukikohdassa, taistelukentällä tai laivassa, esimerkiksi klassinen ratsu­väen hyökkäyskomennus.
Fanfaarit
Fanfaarit koostuvat ennalta harjoitelluista rytmisistä yhteissoitoista, joilla pyritään seremonioissa kunnioittamaan arvostettua henkilöä.
Rumpu
Kannettava rumpu käy tahdittamaan marssia. Kiinalaiset joukot käyttivät tàigu-rumpuja motivoimaan, tahdittamaan joukkojaan ja merkinantoon. Esimerkiksi Qin ja Lun välisessä sodassa 684 eaa. rummuilla oli merkitys sotilaiden mielialoihin, mikä vaikutti merkittävän taistelun tulokseen.
Trumpetti
Aikaisimmat trumpetit oli tarkoitettu yksinomaan sotilaskäyttöön, ja torvet jatkavat tätä perinnettä.
Säkkipilli
Kirjallisia lähteitä säkkipillien käytöstä on vuodelta 1396 North Inch of Perthin taistelusta. Vaikka säkkipilli luultavimminkin olikin alun perin keksitty rauhanomaisen musiikin esittämistä varten, myös sotilaalliset versiot olivat mahdollisia. Myös irlantilaiset sovelsivat säkkipillejä jo vuonna 1586.
Älykkyys
Älykkyys tarkoittaa kykyä oppia uusia asioita ja soveltaa opittua nopeasti, ratkaista ongelmia, käyttäytyä joustavasti ja tarkoituksenmukaisesti uusissa tilanteissa sekä ymmärtää ja käsitellä abstrakteja käsitteitä.
Älykkyyttä mitataan älykkyystesteillä, jotka antavat testattavan älykkyysosamäärän.
Määrittely ja olemus
Älykkyyttä on ollut vaikea määritellä tiiviisti. Linda Gottfredsonin määritelmän (1997) mukaan älykkyys on ”psyykkinen ominaisuus, joka sisältää muun muassa kyvyn päätellä, suunnitella, ratkoa ongelmia, ajatella abstraktilla tasolla, ymmärtää monimutkaisia ajatusrakennelmia ja asioiden välisiä yhteyksiä sekä oppia nopeasti kokemuksen perusteella.”
Vaikka älykkyystutkimukseen liittyy paljon kiistelyä ja epävarmoja tutkimustuloksia, älykkyyttä pidetään yhtenä psykologian vankimmin ja perusteellisimmin tunnetuista ilmiöistä. Psykologeille älykkyystestit ovat yksi tärkeimmistä työvälineistä. Ne ovat psykologisista testeistä luotettavimpiaa ja ennustevoimaisimpia, sillä älykkyystestituloksilla on voimakkaita ja johdonmukaisesti toistuvia yhteyksiä moniin erilaisiin muuttujiin eri aloilla. Älykkyystesteissä menestyminen selittää esimerkiksi 9–16 prosenttia väestön koulutuseroista.
Älykkyyden lajit
Jotkut jakavat älykkyyden eri lajeihin. Ihmisillä on havaittu olevan toisiinsa vertailtaessa eritasoisia älyllisiä kykyjä esimerkiksi abstraktin päättelykyvyn, muistin, kielellisen lahjakkuuden, sanavaraston tai avaruudellisen hahmotuskyvyn suhteen. Psykologi Howard Gardnerin ”moniälykkyysteoriassa” esitetään olevan olemassa kahdeksan erityyppistä, toisistaan riippumatonta älykkyyttä.
Jotkut jakavat älykkyyden ”joustavaan” ja ”kiteytyneeseen” älykkyyteen. Joustavalla älykkyydellä tarkoitetaan kykyä tehdä nopeasti päätelmiä ja ratkaista ongelmia, ja sitä pidetään riippumattomana tiedoista ja kulttuuritaustasta. Kiteytyneellä älykkyydellä tarkoitetaan elämän varrella omaksuttuun tietoon perustuvaa kykyä oppia uusia asioita ja toimia aiemman kokemuksen perusteella.
Vaikka ihmiset eroavatkin jossain määrin toisistaan ”älykkyysprofiileiltaan”, eri älykkyyden lajien testitulokset ovat vahvassa yhteydessä toisiinsa. Tätä tekijää kutsutaan yleisälykkyydeksi eli g-tekijäksi.
Mittaaminen
thumb|170px|Ravenin matriisitehtävä, jossa testattavan pitää täydentää alin rivi ylempien rivien mallin mukaisesti. Älykkyyttä mitataan älykkyystesteillä. Niissä määritettyä älykkyystasoa kuvataan älykkyysosamäärällä (ÄO). Keskimääräiseksi ÄO:ksi on määritelty 100, ja ÄO noudattaa normaalijakaumaa. Älykkäin kaksi prosenttia väestöstä saavuttaa yli 130 pisteen ÄO:n, ja kaksi prosenttia jää alle 70:n.
Nykyisin käytetään yleisimmin WAIS-testiä, jolla saadaan arvio testattavan yleisälykkyydestä. Yksinkertaisempia ja joukkotestaukseenkin soveltuvia ovat Ravenin matriisi -tehtäväsarjat, jotka mittaavat abstraktia päättelyä geometristen kuviosarjojen avulla ja korreloivat voimakkaasti yleisälykkyyden kanssa. Suomessa käytetään aikuisten tutkimiseen vuonna 2005 julkaistua WAIS-III-testiä.
Älykkyystestejä on arvosteltu siitä, että ne mittaavat vain testeissä suoriutumista eivätkä anna merkityksellistä tietoa todellisen elämän kannalta. Testeillä mitatun yleisälykkyyden on kuitenkin havaittu korreloivan hyvin monenlaisten muuttujien kanssa, kuten oppimiskyvyn, koulumenestyksen ja koulutuksen pituuden, vaativissa työtehtävissä menestymisen, sosioekonomisen aseman, terveydentilan ja eliniän kanssa. Älykkyyden on myös havaittu olevan yhteydessä aivojen rakenteeseen ja toimintaan liittyviin tekijöihin.
Älykkyyden mittauksen historiaa
Kiinnostus vertailevaan psykologiaan syntyi Charles Darwinin evoluutioteorian myötä 1800-luvun lopulla. Matemaatikko ja luonnontieteilijä Francis Galton oli ensimmäinen, joka alkoi selvittää älykkyyseroja psykologisluonteisilla testeillä (mental tests). Galton uskoi, että älykkyys on perinnöllistä, ja hän käsitti älykkyyden ennen kaikkea hyväksi havaintokyvyksi. Tämän oletuksen mukaisesti hän testasi Lontoossa 1884 yli 9 000 näyttelyvierasta, joilta tutkittiin pään kokoa, reaktioaikoja, havaintokynnystä ja visuaalista muistia. Toisin kuin Galton oli olettanut, tieteenharjoittajia ei voinut erottaa tavallisesta näyttelyvieraasta. Galton kuitenkin kehitti korrelaation laskemisen ja loi näin perustaa psykometriikalle.
Lasse Peltonen (jalkapalloilija)
Lasse Herman Peltonen (s. 3. joulukuuta 1970 Lahti) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa oli oikea laitahyökkääjä.
Älykkyys
Älykkyyden mittauksen historiaa
Älykkyystestejä alettiin kehittää Ranskassa 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa, kun siellä otettiin käyttöön yleinen oppivelvollisuus. Oppilaita oli paljon ja heidän kyvyissään oli suuria eroja, joten heitä ei voinut jakaa luokkiin ainoastaan iän perusteella. Hallitus ei myöskään luottanut opettajien arvioihin, koska heidän pelättiin suosivan rikkaiden ja yläluokkaisten perheiden lapsia. Ranskan opetusministeri määräsi Alfred Binet'n työtovereineen kehittämään testin, jolla oppimisvaikeuksia voitaisiin selvittää objektiivisesti.
Binet'n testissä oli joukko tehtäviä, jotka vaativat päättelyä ja ongelmanratkaisua. Taustaoletus oli, että oppimiskyvyn erot johtuivat eroista lasten kehityksessä. Niinpä lapsen kyvykkyyttä kuvattiin älykkyysiällä: jos lapsi selviytyy esimerkiksi tehtävistä, joissa seitsenvuotiaat keskimäärin onnistuvat, hänen älykkyysikänsä on seitsemän vuotta. Testin avulla voitiinkin ennustaa koulumenestystä melko hyvin. Binet ei kuitenkaan juuri pohtinut, mistä lasten väliset erot johtuivat, ja hän suorastaan vastusti ajatusta synnynnäisestä älykkyydestä. Älykkyysiän käsite ei sopinut aikuisten testaamiseen, joten saksalainen psykologi William Stern muutti sen älykkyysosamääräksi.
Älykkyyden mittaamisessa nykyisin eniten käytettävät testit kehitti David Wechsler 1950-luvulla. Niitä on sen jälkeen uudistettu ja joista on tehty eri-ikäisille sopivia muunnelmia.
Lasse Peltonen (jalkapalloilija)
Vuonna 2001 Peltonen siirtyi sarjatasoa alemmas FC Hämeenlinnaan. Kausi päättyi onnistumiseen seuran noustessa liigaan ja Peltosen tehdessä yhteensä 14 maalia, joista neljä loppusarjassa. Hän pelasi vielä yhden pääsarjakauden Hämeenlinnassa, kunnes ammattilaisura päättyi nilkkavammaan vuoden 2002 lopussa. Hän pelasi Veikkausliigassa yhteensä 103 ottelua, joissa teki 8 maalia. Pelaajauransa jälkeen Peltonen on toiminut FC Lahden liigajoukkueen joukkueenjohtajana vuosina 2011–2013. Hän on myös suorittanut B-valmentajatutkinnon.
Älykkyys
Aivojen rakenteen ja koon merkitys
Aivokuoren harmaan aineen määrän on arveltu olevan yhteydessä yleisälykkyyteen. Harmaa aine on vastuussa aivojen tiedonkäsittelykapasiteetista. Myös valkean aineen muodostamien yhteyksien määrän aivoalueiden välillä on havaittu korreloivan älykkyyden kanssa. Valkean aineen määrä liittyy hermosolujen tietoa välittävien haarakkeiden paksuuteen ja niiden myeliinituppien kokoon.
Lasse Peltonen (jalkapalloilija)
Koulutukseltaan Peltonen valmistui Tampereen yliopistosta yhteiskuntatieteiden kandidaatiksi sekä kasvatustieteen maisteriksi. Hän on ammattiltaan luokanopettaja. Peltonen on toiminut myös vuodesta 2012 Hollolan kunnanvaltuutettuna sekä Päijät-Hämeen maakuntavaltuutettuna.
Peltonen valittiin Muonion kunnanjohtajaksi maaliskuussa 2017. Hän toimi tehtävässä heinäkuun 2019 loppuun.
Älykkyys
Aivojen rakenteen ja koon merkitys
Aivojen koon ja älykkyysosamäärän korrelaatio on 0,24, joka on heikohko positiivinen korrelaatio.
Joidenkin nerokkaana pidettyjen miesten aivoja on tutkittu heidän kuolemansa jälkeen ja etsitty sieltä heidän nerokkuutensa salaisuutta. Saksalainen Oskar Vogt löysi venäläisen vallankumousjohtaja V. I. Leninin aivokuorelta tavanomaista enemmän pyramidaalisoluja. Fyysikko Albert Einsteinin aivoista on löydetty useitakin osia, joiden on väitetty olleen kooltaan tai rakenteeltaan poikkeuksellisia, kuten aivokuoren otsa- ja päälakilohkot. Kumpaankin tapaukseen on suhtauduttu epäillen. Yleinen käsitys on, että ihmisen älykkyydestä ei kyetä tekemään päätelmiä tutkimalla hänen aivojensa rakennetta.
Älykkäiden ihmisten aivoverkostojen on toiminnallisella magneettikuvauksella tehdyissä aivotutkimuksissa todettu toimivan hyvin integroituneena kokonaisuutena, jossa tieto liikkuu tehokkaasti eri osien välillä. PET-laitteella tehdyissä tutkimuksissa on havaittu, että älykkäiden ihmisten aivot tekevät vähemmän työtä älykkyystestin aikana kuin vähemmän älykkäiden ihmisten aivot. Tämän pohjalta on esitetty niin sanottu aivojen tehokkuushypoteesi, jonka mukaan älykkäiden ihmisten aivoilla on parempi ”hyötysuhde” kuin vähemmän älykkäillä. Älykäs ihminen siis osaa käyttää tehtävien ratkaisuun tehokkaita strategioita, jolloin hänen tarvitsee ponnistella vähemmän, tai hänellä on tiedonkäsittelyetua, joka tulee hänen nopeasta oppimis- ja harjaantumiskyvystään.
Muisti ja älykkyys
Oregonin yliopiston tutkimuksessa (joustava) älykkyys korreloi voimakkaasti (r=0,66) sen kanssa, montako objektia henkilön lyhytkestoiseen muistiin mahtui, muttei sen kanssa (r=-0,05), miten tarkasti hän muisti niiden (kuva)objektien yksityiskohdat.
Valokuvamuisti ei näyttäisi olevan yhteydessä korkeaan älykkyyteen. Tosin päinvastainen tulos saatiin tutkimuksessa, jossa käytiin läpi 150 suurhenkilöä. Näistä 58:n muistia kuvattiin ja 24:llä se oli valokuvamuisti, 27 muulla eritäin hyvä ja 7:llä tavanomainen tai huono. Tutkijat katsoivat tämän tukevan aiempia tuloksia muistin ja älykkyyden yhteydestä.
Periytyvyys
Älykkyyteen vaikuttaa hyvin suuri joukko geenejä, mahdollisesti jopa tuhansia. Älykkyystutkimuksen tutkituimpia ongelmia on älykkyyden periytyvyyden kysymys ja se, kuinka suuri osa älykkyydestä selittyy ympäristötekijöillä. Ongelmaa on selvitetty etenkin kaksostutkimuksilla. Niissä on havaittu, että eri perheisiin ja eri kasvuympäristöihin adoptoitujen identtisten kaksosten älykkyyden korrelaatio on lähes yhtä voimakas kuin yhdessä kasvaneiden välillä. Tätä pidetään vahvana näyttönä perintötekijöiden osuudesta älykkyyteen, ja älykkyyden periytyvyyden kehittyneiden maiden aikuisilla arvioidaankin olevan 50–80 prosenttia. Kehitysmaissa, missä ympäristötekijät vaihtelevat enemmän, periytyvyys saattaa olla pienempi.
Vuonna 2018 julkaistussa kansainvälisessä tutkimuksessa löytyi 1 271 merkitsevää pistemutaatiota aivojen kehitykseen ja neuronien kommunikaatioon liittyvissä geeneissä. Kyseiset mutaatiot selittivät 7–10 prosenttia koehenkilöiden älykkyystestimenestyksestä ja 11–13 prosenttia heidän koulutustason välisistä eroista.
Älykkyyden kehitys ihmispopulaatioissa
Älykkyystesteihin osallistuneiden ihmisten tulosten keskiarvo parani 1900-luvulla ainakin länsimaissa vuosikymmenestä toiseen keskimäärin 0,30 pisteellä vuodessa. Tätä älykkyystutkija James R. Flynnin mukaan nimettyä Flynnin ilmiötä on selitetty muun muassa koulutuksen ja ravinnon saatavuuden ja laadun parantumisella. Flynn on kuitenkin havainnut myöhemmissä tutkimuksissaan, että kyseinen kehitys on kääntynyt päinvastaiseksi etenkin suomalaisten varusmiesten kohdalla, joiden älykkyysosamäärä laski keskimäärin 0,25 pistettä vuodessa vuosina 1997–2009. Tarkastelujakso alkoi vuonna 1988, mutta älykkyyden keskimääräistä laskua ei tapahtunut vielä vuosina 1988–1997. Jos kehitys jatkuu ennallaan, suomalaisten varusmiesten älykkyysosamäärä laskee noin 7 pistettä vuoteen 2048 mennessä. Tutkimuksessa saatiin Norjaa ja Tanskaa koskevasta aineistosta samansuuntaisia tuloksia.
Myös vuonna 2005 julkaistussa tutkimuksessa havaittiin, että tanskalaisten miesten älykkyysosamäärä nousi vuodesta 1959 aina 1990-luvun loppua kohti, minkä jälkeen alkoi lasku 1990-lukua edeltäneelle tasolle. Otoskoko oli 500 000.
Länsimaisten ihmisten älykkyys on erään tutkimuksen mukaan laskenut jo viktoriaaniselta aikakaudelta lähtien. Geneetikko Gerald Crabtreen mukaan ihmislajin älykkyys on laskusuunnassa ja ihmislajista tulee jatkuvasti vähemmän älykäs. Crabtreen mukaan Antiikin kreikkalainen olisi älykäs nykyihmisten joukossa.
Älykkyyden laskusuunnan syyksi esitetään ihmislajin degeneroitumista, joka tarkoittaa ihmislajin älykkyyteen vaikuttavien geenien rappeutumista. Älykkyyteen vaikuttaa 2 000–5 000 geeniä.
Älykkyyden kehittäminen
Ihmisyksilöiden älykkyyttä on yritetty kehittää esimerkiksi tehostamalla ympäristövirikkeitä tai harjoittelemalla vaativia kognitiivisia tehtäviä. 1990-luvulla suosioon nousi ”Mozart-efekti”, jossa uskottiin Mozartin musiikin kuuntelun parantavan lasten älykkyyttä. Tällaisten täsmäinterventioiden toimivuudesta ei kuitenkaan ole saatu vakuuttavaa tieteellistä näyttöä. Jonkin tehtävän harjoittaminen parantaa kyllä kyseisen asian hallintaa, mutta siirtovaikutuksia älykkyyteen ei ole havaittu. Myöskään erityisillä ruokavalioilla tai ravintolisillä ei ole havaittu älykkyyttä kehittävää vaikutusta. Eräässä meta-analyysissä havaittiin kuitenkin koulutusvuosien määrän lisääntymisen nostavan hiukan älykkyysosamäärää.
Väestön jalostaminen älykkäämmäksi
1900-luvun alussa suosituksi tulleessa eugeniikassa oli tavoitteena jalostaa väestöä rohkaisemalla parhaiden yksilöiden lisääntymistä ja rajoittamalla huonoimpien lisääntymistä. Älykkyyteen liittyvän eugeniikan puolestapuhujan William Shockley mukaan ihmiskunnan tulevaisuus oli uhattuna, koska matalamman älykkyysosamäärän omaavat ihmiset saivat enemmän jälkeläisiä kuin ne, joilla oli korkea älykkyysosamäärä. Tämä johtaisi ihmiskunnan älykkyysosamäärän alenemiseen ja sivilisaation alasajoon. Shockleyn mielestä ihmisille, joilla oli matala älykkyysosamäärä tai jotka kantoivat geneettisiä sairauksia, tuli maksaa, jotta he suostuisivat sterilisaatioon.
Älykkyyteen keskittyvä eugeniikka on 2000-luvulla voimissaan Kiinassa, missä etsitään älykkyysgeenejä systemaattisesti ja tarjotaan sitten vanhemmille mahdollisuutta valita tulevalle lapselleen kaikkein älykkäimmät perintötekijät.
Eläinten älykkyys
Vaikka ihmisen aivot eivät olekaan eläinkunnan suurimmat, ihmisellä on muihin eläimiin verrattuna enemmän hermosoluja sekä nopeammat hermoimpulssit ja enemmän ratayhteyksiä otsalohkojen ja aivojen muiden osien välillä. Näitä eroja pidetään syynä ihmisen poikkeuksellisiin kognitiivisiin kykyihin. Joillakin eläinlajeilla havaittuja älykkäitä toimintoja ovat esimerkiksi työkalujen käyttö, viestintä, yhteistyö ja toisten auttaminen. Eläimet tekevät näitä asioita kuitenkin ihmiseen verrattuna vähemmän älykkyyttä osoittavalla tavalla. Älykkäimpiin eläimiin kuuluvat simpanssit, delfiinit, norsut ja jotkin linnut.
Aleksanteri Hyvä
pienoiskuva|Aleksanteri Hyvä kuvattuna puolisonsa Anan kanssa Sucevițan luostarin freskossa. Aleksanteri Hyvä oli Moldavian ruhtinas vuosina 1400–1432. Hän oli Roman I Muşatin poika ja hän nousi valtaistuimelle Iugan jälkeen. Hän oli Vlad II Draculan appi.
Sisäpolitiikka
Aleksanteri Hyvä kehitti Moldavian virkavaltaista järjestelmää mm. luomalla "Voivodien neuvoston". Hänen kaudellaan muutettiin verotuslakeja ja lisättiin Lvivin (1408) ja Krakovan (1409) kauppiaiden etuoikeuksia. Hän muutti kauppareittien kulkua, rakensi useita niitä suojaavia uusia linnoituksia ja laajensi Moldavian satamia.
Suhteet ulkomaihin
Aleksanteri Hyvän päähuolenaihe oli puolustaa maataan mahtavia vihollisarmeijoja vastaan. Hän solmi liittoja Valakian ja Puolan kanssa pääasiassa Unkaria vastaan. Vuonna 1402 hän antoi vasallivalan Puolan kuninkaalle Vladislaus II:lle.
Aleksanteri Hyvä osallistui kahteen taisteluun Saksalaista ritarikuntaa vastaan: Grunwaldissa 1410 ja Marienburgissa 1422. Hänen joukkonsa taistelivat niissä Puolan ja Liettuan puolella.
Myrtle Bachelder
Myrtle Claire Bachelder (13. maaliskuuta 1908 – 22. toukokuuta 1997 ) oli yhdysvaltalainen kemisti, joka toimi Los Alamosissa Manhattan-projektin aikaan.
Bachelder ja hänen ryhmänsä toimi saapuvan uraanin puhtauden ja rakenteen mittaamisessa. Hänen löytönsä röntgensäteilyyn ja uraanin rakenteeseen tunnustettiin sodan jälkeen.
Häät
thumb|Vihkimistilaisuus [[Kiuruveden kirkko|Kiuruveden kirkossa]] Häät eli vihkiäiset on juhla avioliittoon vihittäessä. Häämenot vaihtelevat paljon eri kulttuurien välillä.
Häät eri uskonnoissa
Eri uskonnoissa on omanlaisensa hääperinteet, mutta uskontojen sisällä on usein myös paljon kansallista vaihtelua. Eriuskoisten väliset häät voivat sisältää piirteitä kummankin osapuolen oman uskonnon häätavoista. Tiettyjen uskontojen hääseremoniat voivat olla melko vapaamuotoiset, kuten baha'in tai unitaristien. Hääseremoniaan voivat vaikuttaa lisäksi tilaisuuden pappi ja hääpari vanhempineen.
Kristilliset häät
Kristillisissä häissä pappi vihkii parin. Kristinuskon mukaan Jumala on asettanut avioliiton miehen ja naisen välille. Kristillisessä hääseremoniassa sulhanen ja morsian vihitään Jumalan kasvojen edessä ja seurakunnan todistaessa avioliittoon. Kirkossa järjestettävät tilaisuudet kuten kristilliset häät ovat jumalanpalveluksia, eivätkä ole luonteeltaan yksityistilaisuuksia, vaan seurakunnan kokoontumisia ja näin kaikille avoimia. Myös kuvaaminen on sallittua kaikille.
Kristittyjen häät pidetään yleensä kirkossa, mutta ei palmusunnuntain ja pääsiäisen välisenä aikana. Morsiamen perhe maksaa yleensä hääkulut, ja häät voivat olla muodolliset tai epämuodolliset, tai yksinkertaiset tai ylelliset. Hääseremoniaa seuraa häävastaanotto ja hääjuhla, joihin kuuluu ateria ja musiikkia. Morsian pukeutuu yleensä valkoiseen ensimmäisissä häissään. Muodollisissa häissä tai kuninkaallisissa häissä morsiamella voi olla pitkä laahus, hansikkaat ja huntu. Vapaamuotoiset häät voidaan pitää missä vain, eikä niihin aina kuulu musiikkia. Kristityssä hääseremoniassa lausutaan myös häävala.
Hinduhäät
thumb|Hindujen häät ovat hyvin värikkäät ja koristeelliset. Koska Intia on monimuotoinen maa niin kansallisesti kuin elintasoltaankin, myös maan hindujen häätavoissa on paljon vaihtelua. Häät ovat yleensä ylelliset. Tilaisuus järjestetään yleensä morsiamen kotona, usein suuressa teltassa, joka on sisustettu kukilla, värikkäillä koristeilla ja koruilla. Myös puutarhassa, pihalla, suljetulla kadulla tai aukiolla voidaan häät järjestää. Morsian pukeutuu sariin. Vieraita on paljon ja heille tarjoillaan ruokaa kolmen päivän ajan.
Ennen hääseremoniaa sulhanen saapuu perheineen ja ystävineen morsiamen kaupunkiin ja hänelle järjestetään tervetuloseremonia. Aterian jälkeen sulhanen ja morsian seisovat koristellulla lankulla ja papit pitävät huntua heidän välissään. Papit laulavat häälauluja ja vieraat heittelevät heidän päälleen riisiä ja jyviä. Huntu poistetaan ja hääparin kaulaan pujotetaan santelipuuseppeleet. Morsiamen isä luovuttaa tyttärensä sulhaselle. Morsian hieroo santelipuutahnaa sulhasen otsalle ja sulhanen tekee punaisen merkin morsiamen otsalle koko avioliiton ajaksi. Riisiä ja ghee-voita uhrataan tuleen ja pappi lausuu mantroja. Hääpari lausuu häävalat jumalien edessä ja ottaa seitsemän rituaalista askelta, jotka kuvaavat heidän yhteistä taivaltaan elämän halki. Morsiamen vanhemmat antavat sulhaselle lahjoja ja hääpari kiedotaan puuvillaan ja heille toivotetaan onnea. Morsian pesee kätensä, minkä jälkeen hääpari rukoilee itselleen menestystä, rikkautta ja dharmaa. Sulhanen pujottaa kukkaseppeleen morsiamen kaulaan, ja kumpikin pukeutuu myös kulta- tai hopeaketjuun, joka symboloi kahden suvun yhdistymistä.
Juutalaiset häät
thumb|left|150px|Juutalaisen hääseremonian lopuksi sulhanen polkee rikki lasin. Juutalaisten häätavat eroavat toisistaan eri maissa, sillä juutalaisia asuu eri puolilla maailmaa ja he edustavat erilaisia suuntauksia. Osa rituaaleista esiintyy kaikissa suuntauksissa. Rabbi lukee aluksi rukouksen ja siunaa sen jälkeen kihlauksen. Hääpari maistaa viiniä, joka symboloi pyhitystä. Sulhanen pujottaa morsiamen sormeen sormuksen ja lausuu hepreaksi siihen liittyvän tekstin. Hääseremonian lopuksi sulhanen polkee rikki kankaaseen kiedotun lasin, ja seremonian jälkeen häävieraat toivottavat hääparille onnea. Ortodoksijuutalaisessa seremoniassa luetaan ja allekirjoitetaan avioliittosopimus.
Islamilaiset häät
Muslimit eivät yleensä pidä häitään moskeijoissa, sillä islamilainen avioliitto perustuu siviilisopimukseen, ja miesten ja naisten tulee olla erillään. Joissain muslimikulttuureissa ei hääseremoniaa pidetä lainkaan, sillä avioliitto katsotaan solmituksi sopimuksen allekirjoitushetkellä. Avioliitot voidaan vahvistaa myöhemmässä vastaanotossa ja juhla-aterialla, jotka järjestetään miehille ja naisille usein erikseen. Jos häät pidetään moskeijassa, häitä johtaa ma'dhun. Hääseremoniassa morsian ja sulhanen joskus pitävät toisiaan kädestä ja heidän ylleen lasketaan huntu. Koraanin alkuosaa luetaan, minkä jälkeen morsian lupaa itsensä miehelleen Koraanin ja Profeetan mukaisesti. Seremonian johtaja pyytää hääparia lupaamaan toisilleen uskollisuutta, rehellisyyttä ja tottelevaisuutta sekä toivottaa heille onnea. Hääparin ylle heitellään makeisia ja riisiä heidän lähtiessään, ja he saavat makeisia tai kananmunia lahjaksi.
Shintolaiset häät
thumb|Japanilainen hääpari kimonoissaan Shintolaiset häät järjestetään usein hääpalatsissa tai joskus pyhäkön lähellä. Hääseremoniahuoneessa on pyhäkkö ja alttari. Seremoniassa on länsä kaksi pappia ja nuorta naista. Morsian pukeutuu perinteiseen kimonoon, jonka hän vaihtaa toiseen häävastaanottoa varten. Hääpari istuu papin edessä sukulaistensa ja ystäviensä läsnä ollessa. Hääseremonia on lyhyt ja arvokas, ja pappi lausuu rukouksia hääparin onnelle. Pappi heiluttaa puhdistautumisen symboliksi haraigushi-puunoksaa. Kaikki nauttivat sakea, riisiviiniä, joka edustaa suojelevan kamin esiin kutsumista.
Sikhihäät
Perinteiset sikhien häät alkavat kun sulhanen ratsastaa kotoaan morsiamen kotiin ystäviensä ja sukulaistensa saattamana. Hääseremonia pidetään sikhitemppelissä tai morsiamen kotona juuri ennen auringonnousua. Tilaisuudessa lauletaan hymnejä, joita yleensä esitetään aamun kunniaksi. Hääseremonia kestää usein koko päivän. Morsian pukeutuu punaisiin ja käyttää asussaan kultakoristeita. Sulhanen pitää kasvonaamiota ja tummanpunaista turbaania. Seremonian johtaja muistuttaa hääparia sikhien aviovelvollisuuksista. Pari lausuu häävalat yhteiseen huiviin pukeutuneina. Heidät julistetaan mieheksi ja vaimoksi, ja morsiamen isä pujottaa heidän kaulaansa kukkaseppeleet. Pari pitää kiinni yhteisestä nauhasta ja kävelee neljä kertaa sikhien pyhän kirjan Granthin ympäri. Lopuksi lauletaan ja rukoillaan yhdessä.
Uuspakanalliset häät
thumb|150px|left|Uuspakanallinen vihkiminen Uuspakanalliset häät pidetään mahdollisuuksien mukaan ulkosalla. Seremonian aluksi rajataan pyhä tila, yleensä ympyrä, kunnioitetaan neljää klassista alkuainetta, sekä toivotetaan paikallaolijat tervetulleiksi. Jumalilta ja jumalattarilta pyydetään siunausta hääparin tulevaisuudelle. Hääparin oikeat kädet sidotaan yhteen, he vannovat valat, ja heidän kätensä irrotetaan sen merkiksi, että he ovat yhdessä vapaasta tahdostaan. Hääpari vaihtaa sormuksia ja hyppää yhdessä luudanvarren yli, joka symbolisoi heidän vanhan ja uuden elämänsä rajaa. Häiden jälkeen pidetään juhlat.
Baha'ilaiset häät
Baha'ilainen hääpari antaa kahden todistajan edessä lausunnon "Me noudatamme totisesti Jumalan tahtoa". Hääseremoniakseen he voivat valita perinteisen tai itse laaditun. Hääasujenkin valinta on vapaa, mutta morsian pukeutuu yleensä valkoisiin. Koska ennaltamäärättyjä häärituaaleja ei ole, hääohjelmassa seremonia usein selitetään vieraille, tai hääpari tekee sen itse. Häissä luetaan usein Baha'in tai muiden uskontojen kirjoituksia. Häissä myös lauletaan ja soitetaan sekä kerrotaan runoja. Joskus häiden yhteydessä lausutaan häävalat tai allekirjoitetaan häätodistus.
Muut uskonnot ja kulttuurit
Yhdistymiskirkon häissä vihitään joskus jopa tuhansia pareja yhdessä tilaisuudessa, joka voidaan järjestää esimerkiksi suurella stadionilla. Pohjois-Amerikan eskimot eivät järjestäneet häitä, vaan morsian vain muutti sulhasensa kotiin. Pohjois-Amerikan amissien häitä järjestetään marraskuisin tiistaina ja torstaina. Kolme ja puoli tuntia kestävä ja ulkoisesti vaatimaton seremonia järjestetään morsiamen kotona. Havaijilla järjestetään yhä perinteisiä häitä niin paikallisille kuin turisteillekin. Havaijilaisissa perinnehäissä hääpari pukee kaulaansa kukkaseppeleet eli leit. Morsian pukeutuu muumuu-leninkiin. Seremoniaan kuuluu hääparin kietominen yhteen kankaaseen, nenien hierominen vastakkain ja käsien pitely. Myös hula-tanssi kuuluu perinteiseen havaijilaiseen hääseremoniaan.
Länsimaiset häät
thumb|200px|Häiden jälkeen nautitaan usein suurta hääkakkua. Länsimaisia häitä vietetään Euroopan juutalais-kristillisissä maissa, sekä maissa joihin länsieurooppalainen vaikutus on levinnyt siirtomaavallan myötä, kuten Amerikkaan, Australiaan ja joihinkin Afrikan maihin. Länsimaiset häät pidetään yleensä kirkossa tai synagogassa, mutta myös esimerkiksi hotelleissa, juhlasaleissa, yksityiskerhoilla, julkisilla paikoilla, kodeissa, ulkosalla tai laivoilla.
Hääseremonia voi olla muodollinen tai epämuodollinen. Muodollisissa häissä morsian pukeutuu yleensä puhtautta symboloivaan valkoiseen tai kermanväriseen hääpukuun. Viime aikoina myös muunväriset hääpuvut ovat yleistyneet. Aikoinaan Alankomaissa ja Espanjassa käytettiin mustiakin hääasuja, joita saatettiin käyttää uudelleen hautajaisissa. Morsian voi pitää myös huntua, joka peittää hänen kasvonsa. Sulhanen pukeutuu smokkiin tai mustaan pukuun. Epämuodollisissa häissä pukeutuminen on vapaampaa.
Sulhasta voi avustaa häissä hänen valitsemansa bestman. Morsiamen avustajana ja tukena toimii kaaso. Morsiamen apuna toimii myös liuta nuoria morsiusneitoja.
Länsimainen häävala on peräisin antiikin Roomasta, Italiasta ja Kreikasta. Häävalassa morsian ja sulhanen lupaavat sitoutua toisiinsa. Jatkuvuutta symboloiva vihkisormus pujotetaan morsiamen vasemman käden nimettömään. Vihkimisen jälkeen sulhanen ja morsian suutelevat.
Morsian kantaa morsiuskimppua, joka on tehty perinteisesti tuoksuvista yrteistä ja kukista suojaamaan pahojen henkien manauksilta. Morsiamella on tapana heittää morsiuskimppu morsiusneidoilleen, ja sulhanen heittää morsiamen sukkanauhan miesvieraille. Morsiuskimpun kiinni saaneen uskotaan pääsevän seuraavana naimisiin.
Charlotte (Yhdistyneen kuningaskunnan prinsessa)
Prinsessa Charlotte (s. 2. toukokuuta 2015 Lontoo) on prinssi Williamin ja hänen puolisonsa herttuatar Catherinen tytär ja toinen lapsi. Hän on kuningas Charles III:n lapsenlapsi ja kolmantena kruununperimysjärjestyksessä.
Häät
Länsimaiset häät
Vastanaineiden päälle heitellään riisiä, joka symboloi rikkautta ja hedelmällisyyttä. Häiden jälkeen seuraa häävastaanotto ja ruokailu, jolla nautitaan hääkakkua. Hääkakun päällä on usein hääparia esittävä koriste. Häissä tanssittavat häävalssit ja muut tanssit saavuttivat suosiota etenkin kuninkaallisten ja yläluokkien häiden innoittamana, kun myös tavallinen rahvas alkoi tanssia häissään hääparin omaksi tarkoitettua tanssia. Häistä pari jatkaa yhteiselle kuherruskuukaudelle.
Charlotte (Yhdistyneen kuningaskunnan prinsessa)
Prinsessa Charlottella on kaksi sisarusta, isoveli prinssi George ja pikkuveli prinssi Louis.
Häät
Suomalaiset häät
thumb|Perinnehäät [[Jomala|Jomalan kunnassa Ahvenanmaalla]]
Suomalaiset häät kautta aikojen
Suomessa hääperinteet ovat poikenneet paikkakunnittain ja myös suvuttain ja säädyttäin suuresti toisistaan. Häätapoja ja hääkulttuuria on satoja vuosia tallentunut kansanrunouteemme, jota on tutkittu 1800-luvulta asti.
Mitä rikkaampia ja koulutetumpia vihille menevät ovat olleet, sitä paremmin tiedot heidän häistään ovat tallentuneet. Varallisuus ja koulutus on myös vaikuttanut siihen, miten paljon myös muista maista tulleita hääperinteitä hääjuhlissa on noudatettu. Suomalainen sananlasku "Häissä syödähän surutta, eletähän huoletonna" kertoo sekä uskomuksista että siitä, miten hääjuhlissa tuli olla paljon tarjottavaa. Yleensä häät ovat järjestäneet morsiamen vanhemmat.
thumb|left|Suomalaiset häät [[Koivistolla Karjalan kannaksella 1938]]
Käsitys, että nykyiset suomalaiset häät ovat amerikkalaista perua, ei pidä paikkaansa. Suomalaiset hääperinteet ovat kehittyneet jo kauan ennen kuin eurooppalaiset siirtolaiset muuttivat Amerikkaan. Esimerkiksi Etelä-Pohjanmaalla monipuolinen hääkulttuuri kukoisti jo 1700-luvulla, jolloin ongelmana olivat erityisesti kuokkavierailut ja rahahäät, mikä tarkoitti sitä, että niissä myytiin miltei loputtomasti alkoholia. Suomeen saadut vaikutteet ovat siten lähinnä karjalaisia ja ruotsalaisia, koska Ruotsin lakeja ja tapoja on meillä noudatettu pitkään. Myöhemmät vaikutteet ovat Englannista ja Ranskasta.
Sotavuosien niukkuus on vaikuttanut moniin käsityksiin häistä, samoin kuin 1970-luvulla vallinnut minimalistinen kausi, jolloin häitä voitiin viettää hyvinkin huomaamattomasti. Kuitenkin Suomessa aina 1930-luvulle asti häät ovat olleet suuria juhlia, joita saatettiin valmistella jopa vuosia. Mikäli varoja oli, tarjoilut olivat ylenpalttiset ja häitä juhlittiin päiviä, jopa viikkoja ja kaikki oli viimeisen päälle hiottua. Morsiamet valmistivat köyhemmissä perheissä itse kapionsa, mutta rikkaat saattoivat palkata kymmenpäisiä morsiuskökköläisiä niitä tekemään. Tosin alempien luokkien ja köyhälistön parissa saattoi morsiuskökkä eli naisväki, joka valmisti kapioita, kokoontua ruokapalkalla talkoovoimin kapioita tekemään. Morsiamen ei tarvinnut tehdä arjen askareita morsiusaikanaan, joten hän saattoi jopa vuodeksi keskittyä kapioiden tekoon, joita tuli olla paljon. Häälahjoja annettiin niin morsiamen kuin sukulaisenkin häävieraille, jopa kuokkimaan tulleille. Tästä syystä morsiamen tehtävänä saattoi olla useammankin sadan kirjaillun nenäliinan ja sukkaparin tai muun lahjan valmistaminen.
2000-luvulla hääjuhlaperinne on moninaistunut. Yhtäältä häät voivat olla kuukausien ajan suunniteltu suuri juhla, jonka kustannukset nousevat kymmeniin tuhansiin euroihin. Toisaalta monet seurakunnat ovat alkaneet järjestää säännöllisin väliajoin yhteisvihkimistilaisuuksia, niin sanottuja hääyötilaisuuksia, joiden yhteydessä hääparit voivat mennä naimisiin pienimuotoisesti mutta kuitenkin juhlavasti. Ensimmäinen hääyötilaisuus järjestettiin Vantaalla Pyhän Laurin kirkossa vuonna 2009.
Siviilihäät Suomessa
Suomessa noin 50 prosenttia vihkimisistä on maistraatin suorittamia. Ensimmäisen kerran yli puolet vihkimisistä tehtiin maistraateissa vuonna 2014. Uusimmissa maistraateissa on juhlavia vihkihuoneita. Siviilivihkimisen toimittaa laamanni, käräjätuomari tai henkikirjoittaja.
Todistajien läsnä ollessa vihkijä lausuu vihittäville: ”Avioliiton tarkoituksena on perheen perustaminen siihen kuuluvien yhteiseksi parhaaksi sekä yhteiskunnan säilymiseksi. Avioliitto on tarkoitettu pysyväksi, jotta perheen jäsenet voisivat yhdessä luoda onnellisen kodin.” Kihlakumppaneilta kysytään erikseen seuraavaa (ensin mieheltä): ”Näiden todistajien läsnä ollessa kysyn Teiltä (nimi): tahdotteko ottaa tämän (nimi) aviovaimoksenne (aviomieheksenne) rakastaaksenne häntä myötä- ja vastoinkäymisissä?” (Vastaus: Tahdon) ”Vastattuanne näin myöntävästi teille esitettyyn kysymykseen totean teidät aviopuolisoiksi.” Jos sormuksia vaihdetaan, lausutaan: ”Ottakaa (nimi) liittonne merkiksi sormus mieheltänne (vaimoltanne).” Lopuksi ilmoitetaan: ”Teidät on nyt vihitty avioliittoon. Puolisoina olette keskenänne yhdenvertaiset. Osoittakaa avioliitossanne toinen toisillenne rakkautta ja keskinäistä luottamusta sekä toimikaa yhdessä perheen hyväksi”.