cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kansainvälinen maahockeyliitto
FIH perustettiin 7. tammikuuta 1924 Pariisissa. Paul Léauteyn perustaman järjestön taustalla oli maahockeyn pudottaminen vuoden 1924 olympialaisista, sillä lajilta puuttui kansainvälinen organisaatio. Liiton perustajajäsenet olivat Itävalta, Belgia, Espanja, Ranska, Sveitsi, Tšekkoslovakia ja Unkari. Vuonna 1982 FIH yhdistyi naisten maahockeyn kansainvälisen liiton IFWHA:n kanssa.
Liitto toimii yhteistyössä alueellisten järjestöjen kanssa. FIH:iin kuuluu nykyään 132 jäsenvaltiota, ja sen päämaja sijaitsee Sveitsin Lausannessa.
WestBam
WestBam (oikealta nimeltään Maximilian Lenz) (s. 4. maaliskuuta 1965, Münster, Länsi-Saksa) on yksi maailman tunnetuimmista DJ:stä ja elektronisen tanssimusiikin tuottajista. Hän on DJ Dickinä tunnetun Fabian Lenzin veli.
WestBam kuului ensimmäisen Berliinissä järjestetyn Love Parade -katujuhlan esiintyjiin vuonna 1989 ja pani veljensä sekä Marushan kanssa alulle Mayday-tapahtumien sarjan.
Levy-yhtiö Low Spirit on WestBamin perustama. Hän on myös esiintynyt Suomessa useita kertoja.
Marmande
thumb|250px|Marmande Marmande on kunta Lot-et-Garonnen departementissa Akvitanian hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 17 199 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Marmanden pinta-ala on 61 neliökilometriä.
Atlantin julistus
Atlantin julistus on Yhdysvaltain presidentti Franklin D. Rooseveltin ja Yhdistyneen kuningaskunnan pääministeri Winston Churchillin Newfoundlandin edustalla englantilaisella sotalaivalla 14. elokuuta 1941 allekirjoittama julistus, jossa he hahmottelivat liittoutuneiden päämääriä toisessa maailmansodassa sekä sodanjälkeistä maailmaa ja uutta järjestelmää turvallisuuden takaamiseksi. Yhdysvallat ei julistusta annettaessa ollut vielä sodassa.
Viisi kuukautta myöhemmin 1. tammikuuta 1942 Neuvostoliitto ja muut liittoutuneet, yhteensä 26 valtiota, yhtyi Atlantin julistuksen periaatteisiin. Atlantin julistus oli esikuvana Yhdistyneiden kansakuntien julistukselle.
Sisältö
Atlantin julistus sisälsi vision sodanjälkeisestä maailmasta, vaikka Yhdysvallat ei ollut edes vielä tullut mukaan sotaan. Julistuksen osallistujat toivoivat, että Neuvostoliitto noudattaisi julistusta myös natsi-Saksan uhmattua Molotov–Ribbentrop-sopimusta hyökkäämällä Neuvostoliittoon kesällä 1941.
Aargau
Aargau on yksi Sveitsin pohjoisista kantoneista. Aargaun pääkaupunki on Aarau. Kantonissa on vajaat 700 000 asukasta.
Maantiede
Aargau sijaitsee suurelta osin Aarejoen laaksossa, mistä se on saanut nimensäkin. Pohjoisessa kantonin rajana on Rein, Sveitsin ja Saksan rajajoki.
Aargau on yksi Sveitsin vähiten vuoristoisista kantoneista, Mittellandia, alankoaluetta Alppien pohjoispuolella ja Juravuoriston itäpuolella.
Historiaa
Aargaun alue oli Habsburgien hallinnassa vuoteen 1415. Aargau liittyi Sveitsin valaliittoon vuonna 1803.
Asukkaat ja hallinto
Aargau on saksankielinen: saksaa puhuu 87 prosenttia asukkaista. Suurin uskonnollinen ryhmä ovat katoliset (vuonna 2017 32 prosenttia). Protestantteja on 23 prosenttia. Kantonin vakituisista asukkaista 25 prosenttia on ulkomaalaisia (vuonna 2017). Kantonin vakituista asukkaista neljännes oli vuoden 2019 lopussa ulkomaalaisia.
Kunnat ja kaupungit
Aargaussa on 210 kuntaa (1.1.2020 alkaen), jotka muodostavat 11 hallintoaluetta. Aargaussa on 12 väkiluvultaan yli 10 000 asukkaan kuntaa eli kaupunkia (tilanne 31.12.2019):
Talous
Aargau on ollut Sveitsin vilja-aitta ja myös merkittävää karjanhoitoaluetta. Vuonna 2016 maa- ja metsätalous työllistivät enää kolme prosenttia aargaulaisista. Teollisuudessa oli 28 prosenttia ja palvelualoilla 69 prosenttia työpaikoista.
Aargaun kantonin osuus Sveitsin bruttokansantuotteesta oli vuonna 2015 viidenneksi suurin arvoltaan 40 miljardia frangia
Reinissä, Aaressa ja Limmatissa on yli 20 vesivoimalaa, ja kaksi (Leibstadt, Beznau) Sveitsin neljästä ydinvoimalasta on Aargaussa. Aargauta sanotaankin Sveitsin "energiakantoniksi".
Nähtävyydet
Aargaussa ovat Badenin ja Schinznachin kuuluisat rikkipitoiset kuumat lähteet.
Flynnin ilmiö
Flynnin ilmiö tarkoittaa älykkyyttä mitattaessa esiintyvää pitkän aikavälin kehitystä, jossa tulosten keskiarvo väestötasolla nousee ajan myötä. Havainto on nimetty uusiseelantilaisen filosofin ja älykkyystutkijan James R. Flynnin mukaan.
Ilmiön selitysyrityksiä ovat olleet muun muassa pienempi perhekoko, tehokkaampi koulutus, ravinnon kehittyminen, elinympäristön monimutkaistuminen ja heteroosi eli alleelien sekoittumisen tuomat hyödyt yksilönkehityksessä. Havainto saattaa ihmetyttää varsinkin ihmisiä, jotka uskovat älykkyystestien mittaavan ihmisyksilön absoluuttista, muuttumatonta älykkyyttä, koska se tarkoittaisi, että uudet sukupolvet ovat aina aiempia älykkäämpiä. Flynn itse ei usko tähän.
Vuonna 2001 Flynn ja ekonomi William T. Dickens esittivät mekanismin, jolla ympäristötekijöiden vaikutus älykkyysosamäärään voisi korostua takaisinkytkennän kautta artikkelissa ”Heritability estimates versus large environmental effects: The IQ paradox resolved”, joka julkaistiin Psychological Review -lehdessä.
Vuonna 2005 Colom ryhmineen esitti aineistoa, jossa espanjalaisten lasten älykkyysosamäärä kasvoi sitä enemmän mitä enemmän heidän ravintonsa parani.
Koulutuksen ja Flynnin ilmiön suhdetta puolestaan ovat tutkineet viime aikoina esimerkiksi Teasdale ja Owen (2005). He havaitsivat, että 500 000 tanskalaisen miehen ÄO-testauksissa vuosien 1959 ja 2004 välissä oli nousua 1990-luvun loppua kohti ja sitten lasku 1990-lukua edeltäneelle tasolle. He arvelivat, että tätä kehitystä edesauttoi samaan aikaan tapahtunut opiskelijamäärien väheneminen 16–18-vuotiaille tarkoitetuissa kolmivuotisissa edistyneemmän tason koulutusohjelmissa.
Itkettäjä
Itkettäjä eli yöitkettäjä on suomalaisessa kansanuskomuksessa pahansuopa olento, sairaus tai taika, joka saa vauvan itkemään usein öisin. Itkettäjän uskotaan tarttuneen lapseen jonkun ihmisen pahansuovan kateuden seurauksena.
Nérac
thumb|250px|Nérac Nérac on kunta Lot-et-Garonnen departementissa Akvitanian hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 6 787 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Néracin pinta-ala on 63 neliökilometriä.
Lycia (provinssi)
Lycia oli Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella.
Maantiede
Lycian provinssi käsitti vanhan Lyykian (lat. Lycia) maakunnan alueen Vähän-Aasian ja samalla nykyisein Turkin etelärannikon eli Välimeren puoleisen rannikon länsiosassa.
Kaupunkeja
Lycian roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa (suluissa latinankielinen nimi, mikäli eri):
Historia
Lycian provinssi perustettiin keisari Claudiuksen aikana vuonna 43/44. Se lakkautettiin välillä, ja oli jälleen itsenäinen Neron aikana ja vuoteen 74 saakka. Tuolloin se tuli osaksi Lycia et Pamphylian provinssia, kun se yhdistettiin Pamfylian (lat. Pamphylia) alueen kanssa.
Lycian provinssi oli jälleen olemassa myöhäisroomalaisella kaudella aikaisintaan vuonna 325 ja viimeistään noin vuodesta 395 lähtien, kun se erotettiin Lycia et Pamphylian provinssista. Tuolloin se kuului Oriensin prefektuuriin ja Asianan diokeesiin. Rooman jaon jälkeen provinssi oli osa Itä-Roomaa.
Näin tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:
Jju
Jju on Nigerian Kadunan osavaltiossa puhuttu nigeriläis-kongolainen kieli. Sitä puhui SIL Internationalin mukaan äidinkielenään 300,000 ihmistä vuonna 1982. Jjun läheisin sukulaiskieli on tyap.
Tyap
Tyap on Nigerian Kadunan osavaltiossa puhuttu nigeriläis-kongolainen kieli. Sitä puhui SIL Internationalin mukaan äidinkielenään 130,000 ihmistä vuonna 1993. Tyapin läheisin sukukieli on jju.
Yleisneuvosto (Ranska)
Yleisneuvosto on Ranskassa departementtien puitteissa toimiva alueellinen, neuvotteleva toimielin.
Yleisneuvostojen jäsenet valitaan suorilla kansanvaaleilla, yhden miehen listoilta ja kaksivaiheisessa vaalissa. Tällöin valitaan yksi edustaja kustakin kantonista, jotka ovat perusvaalipiirejä muissakin vaaleissa. Vaalit pidetään joka kolmas vuosi, mutta tällöin vaihtuu vain puolet neuvostojen jäsenistä.
Yleisneuvoston jäsenet valitsevat keskuudestaan pysyvän valiokunnan, jonka muodostavat neuvoston puheenjohtaja ja varapuheenjohtajat. Tämä pysyvä valiokunta käyttää toimeenpanovaltaa yleisneuvoston päätöksissä departementin alueella.
Nykyisin (2007) Ranskassa on 96 departementtia varsinaisella valtakunnanalueella sekä neljä merentakaista departementtia. Näiden yleisneuvostoissa on edustettuina yhteensä 3 978 kantonia ja siten yhtä monta jäsentä.
Tausta
Laki 22. joulukuuta 1789 sääti luotavaksi jokaiseen departementtiin 36 vaaleilla valittua edustajaa, joista muodostui departementtineuvosto. Koska Ranskan vallankumous oli nopeiden ja suurten muutosten aikaa, niin tämäkin neuvosto poistettiin käytöstä lainsäädännöllä 14. frimairevuonna 2 (4. joulukuuta 1793). Vastaava neuvosto, yleisneuvosto, perustettiin uudelleen lailla 20. pluviôse vuonna 8 (17. helmikuuta 1800). Nyt jäseniä ei valittu äänestämällä, vaan ne nimitti Ranskan hallitus. Uudelleen yleisneuvoston jäsenet alettiin valita vaaleilla vuonna 1833. Tällöin äänioikeus riippui verotettavien tulojen määrästä. Yleinen äänioikeus tuli yleisneuvoston jäsenten vaalissa voimaan 3. heinäkuuta 1848.
Alun perin yleisneuvoston puheenjohtaja valittiin joka vuosi uudelleen. Vuodesta 1871 lähtien puheenjohtaja on valittu vain uuden vaaleilla valitun yleisneuvoston kokoontuessa ensimmäiseen istuntoonsa.
Toimielimen ranskankielinen nimi conseil général on hivenen outo tässä yhteydessä käytettäväksi, mutta se selittyy sillä, että ennen vuoden 1982 hallinnon hajauttamista ja alueneuvostojen perustamista departementtien yleisneuvostot olivat korkeinta päätösvaltaa alueellisesti ja paikallisesti käyttäviä elimiä eli yleisiä (général).
Toimivalta
thumb|300px|left|Ranskan departementtien poliittinen jakauma 2008. Suurin ryhmä Sosialistipuolue Yleisneuvoston keskeiset toimivalta-alueet ovat:
Laki 13. elokuuta 2004 käsittelee paikallisia vapauksia ja vastuita, ja se on uusi aalto ranskalaisen yhteiskunnan desentralisaatiossa. Yleisneuvostoille tämä uusi aalto toi toimenpanovaltaa uusilla alueilla:
Le Passage (Lot-et-Garonne)
Le Passage on kunta Lot-et-Garonnen departementissa Akvitanian hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 8 827 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Le Passagen pinta-ala on 13 neliökilometriä.
Judaea (provinssi)
Judaea oli Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Palestiinassa ja käsitti alueen pääosin nykyisten Israelin ja Palestiinan valtioiden alueella.
Maantiede
Judaean provinssi käsitti suurin piirtein nykyisen Israelin pohjoisosan ja koko nykyisen Palestiinan. Sen alue vastasi osittain sille nimen antanutta historiallista Juudean aluetta, mutta oli kuitenkin sitä laajempi. Provinssi rajoittui etelässä suunnilleen Kuolleenmeren eteläpäästä Välimeren rantaan vedettävälle linjalle. Pohjoisessa se ulottui Galileanjärven eli Genesaretinjärven pohjoispuolelle sekä käsitti myös Dekapoliin aluetta järven itäpuolella nykyisten Syyrian ja Jordanian alueilla, sekä Jordan-joen itäpuolta samoin nykyisen Jordanian alueella. Siihen kuului myös jonkin verran nykyiselle Egyptille kuuluvaa Siinain aluetta. Provinssin hallinnollinen keskus oli Caesarea Maritima.
Kaupunkeja
Judaean roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa (suluissa latinankielinen nimi, mikäli eri):
Historia
Provinssi lakkautettiin vuonna 135 ja korvattiin Syria Palaestinan provinssilla. Noin vuonna 395 se jaettiin kolmeksi provinssiksi, jotka olivat Palaestina prima, Palaestina secunda ja Palaestina salutaris (Palaestina tertia).
Näin tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:
Pre-Dorsetin kulttuuri
Pre-Dorsetin kulttuuri (Esi-Dorsetin kulttuuri, esidorsetilaiset) oli Kanadan pohjoisosissa ja Arktisilla saarilla syntynyt paleoeskimojen kulttuuri, josta kehittyi myöhemmin Dorsetin kulttuuri. Esidorsetilaiset käyttivät poraa toisin kuin dorsetilaiset, ja moni muukin esidorsetin kulttuurin piirre jäi myöhemmästä Dorsetin kulttuurista pois.
Esidorsetilaiseen kulttuuriin kuului muun muassa vuolukivisiä lamppuja, liuskeesta hiottuja veitsiä, poria, mikroteriä, uurtimia ja kaapimia. Käytössä oli erilaisia kalastuskeihäitä, harppunoita, luusta tehtyjä nuolenkärkiä. Asunnossa poltettiin litteän kiven päällä rasvaa. Talot muistuttivat Independence I:n taloja kivilaattaväliseinineen.
Esi-Dorsetin kulttuuri vallitsi ehkä 2500/2000–800/500 eaa. Esidorsetilainen aika alkoi 4 000, varmemmin 3 800 vuotta sitten. Esi-Dorsetin kulttuuri esiintyi Pohjois-Kanadassa ja Arktisilla saarilla ulottuen Ellesmerensaarilta Banksin ja Victoriansaarille ja Keski-Labradoriin.
Varhaiset paleoeskimot jakautuivat moniin ryhmiin, eikä osata varmasti sanoa missä asuvat paleoeskimot synnyttivät Dorsetin kulttuuria edeltäneen Pre-Dorsetin kulttuurin. Pre-Dorsetin kulttuuri oli varhainen arktinen pientyökalukulttuuri, jollaisia olivat myös Alaskan Denbighin kulttuuri ja Pohjois-Grönlannin Independencen vuonosta löydetty kulttuuri. Dorsetin edeltäjäkulttuurin alkukulttuuriksi on myös väitetty Etelä-Grönlannin Saqqaqia ja joskus myös Independence I:täkin, vaikka ne ovat todennäköisemmin Pre-Dorsetille rinnakkaisia. Näillä varhaisemmilla kulttuureilla oli jousi ja nuoli, mutta niiden käyttö unohtui luultavasti sen takia, ettei niitä ei tarvittu vesipyynnissä.
Esidorsetilaiset levisivät 3 000 vuotta sitten Kanadan rannikolta etelään tundralla aina havumetsien rajalle asti. Niinpä alkujaan Siperiasta Alaskan kautta saapunut Dorsetin edeltäjäkulttuuri lienee ollut Dorsetin kulttuurin välitön edeltäjä. Siirtyminen esidorsetin ja Sarqaqin kulttuurista myöhempään Dorsetin kulttuuriin saattoi olla asteittainen, ja tapahtua 2900–2500 eaa. Toisten mielestä kulttuuri muuttui äkisti. Lisäksi Etelä-Labradorissa ja Newfoundlandissa esiintyi Esi-Dorsetin ja Dorsetin kulttuurinen vaihtumisaikoihin ”Groswaterin Dorsetin kulttuuri”. Varsinainen Dorsetin kulttuuri ilmestyi Baffinin saarille ja Labradoriin noin 2 700–2 600 vuotta sitten.
Romário
Romário de Souza Faria eli Romário (s. 29. tammikuuta 1966 Rio de Janeiro, Rio de Janeiron osavaltio, Brasilia) on entinen brasilialainen jalkapalloilija. Romáriota pidetään yleisesti yhtenä kaikkien aikojen parhaista hyökkääjistä ja maalintekijöistä. Hän voitti Brasilian joukkueessa maailmanmestaruuden vuonna 1994. Romário lopetti uransa vuonna 2008, mutta pelasi vuonna 2009 lyhyesti vielä brasilialaisen Américan riveissä toteuttaakseen isänsä unelman. 1. huhtikuuta 2009 Romario nimitettiin myös Américan markkinointijohtajaksi.
Seurajoukkueura
Romário aloitti ammattilaisuransa kotimaassaan Vasco da Gaman joukkueessa vuonna 1985. Hän nousi nopeasti tähdeksi seurassa. Vuonna 1988 Romário siirtyi Eurooppaan ja Alankomaiden suurseuroihin lukeutuvaan PSV:hen. PSV:n riveissä hän voitti kolme Alankomaiden pääsarjan Eredivisien mestaruutta ja kolme maalikuninkuutta. Vuonna 1992 Espanjan suurseura Barcelona hankki Romárion PSV:stä. Barcelonan riveissä hän voitti kaksi Espanjan pääsarjan Primera Divisiónin mestaruutta ja yhden maalikuninkuuden. Vuosina 1995–1999 hän pelasi vuorotellen kotimaassaan Flamengon riveissä ja Espanjassa Valencian riveissä. Vuoden 2000 jälkeen Romário pelasi kotimaassaan Vasco da Gaman ja Fluminensen riveissä sekä Qatarissa Al-Saddin, Yhdysvalloissa Miamin ja Australiassa Adelaide Unitedin riveissä.
Maajoukkueura
Brasilian maajoukkueessa Romário pelasi vuosina 1987–2005 70 ottelua ja teki niissä 55 maalia. Hän edusti Brasiliaa MM-kisoissa vuosina 1990 ja 1994. Vuoden 1994 kisoissa Romário teki viisi maalia ja voitti parhaan pelaajan palkinnon johdattaessaan Brasilian mestaruuteen. Hän saavutti Brasilian riveissä myös olympiahopeaa vuoden 1988 kesäolympialaisissa sekä kaksi Copa Américan voittoa ja yhden Confederations Cupin voiton.
Romário toimi Brasilian maajoukkueen päävalmentajan Dungan apulaisena 2008 kesäolympialaisissa Pekingissä.
Poliittinen ura
Vuonna 2010 Romário valittiin kongressin alahuoneeseen Rio de Janeirosta sosialistisen puolueen riveistä.
Sainte-Livrade-sur-Lot
Sainte-Livrade-sur-Lot on kunta Lot-et-Garonnen departementissa Akvitanian hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 5 865 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Sainte-Livrade-sur-Lotin pinta-ala on 31 neliökilometriä.
Diego Sanchez
thumb|Diego Sanchez Diego Sanchez, lempinimeltään "Dream", on yhdysvaltalainen vapaaottelija, joka ottelee UFC:n välisarjassa.
Vapaaottelu-ura
Sanchez harrasti painia high schoolissaan New Mexicossa ennen kuin aloitti vapaaottelun. Hän liittyi Jackson's Submission Fighting -ryhmään ja vapaaotteludebyyttinsä hän teki King of the Cage -vapaaottelusarjassa vuonna 2002. Myöhemmin hänestä tuli siellä välisarjan mestari.
Hän pääsi mukaan UFC:n Ultimate Fighter -realitysarjaan keskisarjalaisena ja voitti keskisarjalaisten osalta turnauksen. Hän kohtasi loppuottelussa Kenny Florianin, jonka hän voitti teknisellä tyrmäyksellä. Myöhemmin hän tiputti painonsa keskisarjasta kevyeen sarjaan, jossa ottelee nykyään.
Hän on kohdannut monia kovan luokan ottelijoita, muun muassa Joe Stevensonin, Kenny Florianin ja Clay Guidan. Sanchezin ottelusaldo on tällä hetkellä 25 voittoa ja seitsemän häviötä. Diego on myös kutsunut itseään nimellä "Nightmare" eli painajainen.
Tyyli
Sanchezilla on todella hyvät painitaidot ja hänellä on musta vyö gaidojutsussa, sekä ruskea vyö brasilialaisessa jujutsussa. Hänen alasvienti- ja lukotustaidot ovat todella hyvät ja niihin hän luottaa. Hänen ottelutaktiikkaan kuuluu siis mattoonvienti ja siellä lukotus tai tyrmäys. Diegon pystyottelutaidot ovat myös kehittyneet todella paljon vuosien varrella.
Titteliottelu
Diego kohtasi BJ Pennin kevyensarjan mestaruudesta 12. joulukuuta 2009, mutta hävisi kyseisen ottelun.
Ryersonin yliopisto
Ryersonin yliopisto (Ryerson University) on Kanadan Torontossa toimiva julkinen yliopisto. Se on nimetty metodistipappi Egerton Ryersonin (1803–1882) mukaan, joka perusti vuonna 1852 samalla paikalla sijainneen, opettajia kouluttaneen Toronton normaalikoulun. Nykyinen oppilaitos perustettiin 1948, ja se sai yliopisto-oikeudet 1993. Ryersonin kampus sijaitsee Toronton keskustan Garden District -alueella. 2010-luvun lopulla yliopiston opiskelijamäärä oli yli 45 000, ja se tarjosi yli sata eri koulutusohjelmaa.
Le Train Bleu
Le Train Bleu oli ranskalainen luksusluokan yöjuna Calais’sta Ranskan Rivieralle vuosina 1886–2003.
Ryersonin yliopisto
Historiaa
Yliopisto perustettiin vuonna 1948 nimellä The Ryerson Institute of Technology kokeiluluontoisena uutena oppilaitostyyppinä kouluttamaan nuoria eri ammatteihin sodanjälkeisessä Ontariossa. Sitä alettiin rakentaa samalle alueelle, missä olivat toimineet Egerton Ryersonin perustamat opettajankoulutuslaitos, taidekoulu ja maatalouslaboratorio. Monet niiden rakennuksista oli purettu sodanaikaisen sotilaskoulutuslaitoksen tieltä, joka sodan jälkeen oli alkanut kouluttaa sodasta palanneita veteraaneja. Ensimmäisen lukuvuoden opiskelijamäärä oli 250 ja oppiaineina muun muassa arkkitehtuuri, pukusuunnittelu ja valokuvaus.
Le Train Bleu
Historia
Yksityinen ranskalainen rautatieyhtiö Chemins de fer de Paris à Lyon et à la Méditerranée perusti Le Train Bleun viedäkseen englantilaisia aristokraatteja ja julkkiksia Etelä-Ranskaan. Junan virallinen nimi oli Calais-Mediterranée Express, mutta siitä käytettiin nimeä Le Train Bleu, koska siinä oli tummansinisiä makuuvaunuja.
Ryersonin yliopisto
Tunnettuja opettajia ja opiskelijoita
Kanadalainen poliitikko, NDP-puolueen johtaja Jack Layton opetti aikoinaan Ryersonissa. Kanadansuomalainen arkkitehti Jules Päiviö opiskeli Ryersonissa ja opetti siellä arkkitehtuuria 21 vuotta. Muita tunnettuja Ryersonin kasvatteja ovat Forbes-talouslehden maailman 70. vaikutusvaltaisimmaksi naiseksi vuonna 2012 listaama toimittaja Sue Gardner, valokuvataiteilija Edward Burtynsky, tieteiskirjailija Robert J. Sawyer, Miss Universum 2005 Natalie Glebova, näyttelijät Nina Dobrev, Jacqueline MacInnes Wood, Eric McCormack, Mena Massoud, Shay Mitchell, Hannah Simone ja Nia Vardalos sekä urheilutoimittaja Michael Landsberg.
Le Train Bleu
Historia
Ensimmäinen matka tapahtui 8. joulukuuta 1922. Toisen ja kolmannen luokan makuuvaunut tulivat käyttöön 1936, ja nyt Train Bleu vei Etelä-Ranskaan keskiluokkaa ja työväenluokkaa. Le Train Bleu kansallistettiin vuonna 1938, ja se sulautettiin SNCF:iin. Tällöin Le Bleu Train haudattiin, ja siitä tuli tavallinen yöjuna.
Junayhteys Etelä-Ranskaan keskeytettiin toisen maailmansodan aikana, mutta sodan jälkeen se otettiin jälleen käyttöön nimellä Le Train Bleu. Kaupallinen lentoyhteys Pariisista Nizzaan alkoi vuonna 1945 ja söi Le Blue Trainin asiakkaita. Vuoden 1978 jälkeen junaan liitettiin autovaunuja keskiluokan matkustajien houkutukseksi.
Yöjunat korvattiin 1980-luvun alussa huippunopeilla TGV-luotijunilla, jotka veivät matkustajia Pariisista Nizzaan viidessä tunnissa. Luksusluokan junien kultakausi Rivieralla loppui.
Reitti
Le Train Bleu lähti Gare Maritimen rautatieasemalta Calais’sta, johon englantilaisia matkustajia oli saapunut lautalla Englannin kanaalin yli. Calais’sta juna lähti kello 1.00 ja saapui illalla Pariisiin Gare du Nordin asemalle, ja sieltä se matkasi ympäri Périphériqueta Gare de Lyonille, josta tuli lisää matkustajia ja vaunuja. Juna lähti Pariisista illalla kohti Marseillea ja pysähtyi ennen matkan päätä Dijonissa, Chalonsissa ja Lyonissa.
Rivieralla juna pysähtyi seuraavissa kaupungeissa: St. Raphael, Juan-les-Pins, Antibes, Cannes, Nizza ja Monaco. Sen määränpää oli Menton lähellä Italian rajaa.
Juna ja sen käyttö
Suosituin ajankohta Le Train Bleulle oli marraskuun ja huhtikuun välillä, kun englantilaiset aateliset pakenivat Britannian talvea Ranskaan.
Le Train Bleussa oli ensimmäinen luokka, jossa oli makuuvaunu, joka oli Compagnie Internationale des Wagons-Litsin omistama. Ravintolavaunussa tarjoiltiin viiden ruokalajin illallinen. Makuuvaunut olivat tummansinisiä. Vaunuissa oli kymmenen makuuvaunupaikkaa.
Junan kuuluisimmat matkustajat olivat Edward VIII, Charlie Chaplin, Coco Chanel, Winston Churchill, F. Scott Fitzgerald, Evelyn Waugh ja W. Somerset Maugham.
1930-luvun laman aikana varakkaiden amerikkalaisten ja englantilaisten matkat lomalle Rivieralle vähenivät, kun Englannin punta devalvoitiin.
Muuta
Junan kultakautena Ballets russes teki monia balettiesityksiä junasta ja Agatha Christie kirjoitti siitä kirjan Sinisen junan arvoitus.
Vuonna 1963 ravintola nimeltään Le Train Bleu avattiin Gare de Lyonin asemalle Pariisiin kunnioittamaan tätä historiallista junaa.
Risto Päivinen
Risto Teuvo Matias Päivinen (s. 23. maaliskuuta 1952 Helsinki) on suomalainen metsänhoitaja, maatalous- ja metsätieteiden tohtori ja aiemman Joensuun yliopiston, nykyisen Itä-Suomen yliopiston metsänarvioimistieteen professori. Hän toimi pitkään Euroopan metsäinstituutin johtajana (2000–2014). Sittemmin hän on toiminut Tapio Oy:n neuvonantajana ja jatkanut myös metsäalan tutkimustyötä.
Päivinen kirjoitti ylioppilaaksi Lauritsalan yhteiskoulusta 1971. Hän valmistui Helsingin yliopistosta metsänhoitajaksi 1976, maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi 1980, lisensiaatiksi 1992 ja tohtoriksi 1987. Hänen väitöskirjansa (1987) oli Metsän inventoinnin suunnittelumalli.
Volkswagen
Volkswagen (VW) on Volkswagen AG:n valmistama automerkki.
Historiaa
Saksassa 1933 valtaan noussut Adolf Hitler oli luonut ajatuksen yksinkertaisesta ja ennen kaikkea jokaisen työtätekevän perheen ulottuvilla olevasta henkilöautosta. Automallin suunnittelulle määrättiin tarkat reunaehdot, muun muassa se, että valmis auto sai maksaa enintään 1 000 reichsmarkia. Auton ostoon oli siis mahdollisuus jokaisella työtätekevällä perheellä erityisen säästämisohjelman puitteissa tuon ajan Saksan taatuilla työsuhteilla ja palkkatasolla. Kansanautoajatukseen liittyi myös tavoite luoda maahan laaja autobahnien verkosto. Suunnittelija Ferdinand Porschella oli ollut mielessään samantyyppisen automallin luominen, ja hän sai maan vallanpitäjät kiinnostumaan ideastaan. Vuonna 1934 Porsche solmi Saksan autoteollisuusliiton kanssa sopimuksen Volkswagenin eli kansanauton kehittämisestä. Kolme vuotta myöhemmin valmistui ensimmäinen mallisarja VW 30.
Ensimmäisen Volkswagen-tehtaan rakentaminen aloitettiin vuonna 1938 Fallerslebenin kylässä. Työ saatiin valmiiksi seuraavana vuonna, ja autojen valmistaminen tehtaassa alkoi. Ensimmäinen malli oli Kdf-wagen, niin sanottu Kupla. Sodan syttyminen muutti alkuperäisiä suunnitelmia, ja tehdas tuotti autoja ainoastaan armeijalle. Liittoutuneet pommittivat tehdasta sodan aikana, ja se sai vaurioita.
Britit nimesivät toisen maailmansodan loppuvaiheessa 1945 miehittämänsä kaupungin Wolfsburgiksi. Kaupungissa ollut Volkswagen-tehdas toimi vielä sodan lopulla englantilaisten joukkojen ajoneuvokorjaamona. Sodan jälkeen englantilaiset aloittivat tehtaassa VW-kuplan valmistuksen uudelleen. Hitlerin aikana säästämisohjelmassa mukana olleille maksettiin korvaus, ja runsaasti sodan aikana tuotettuja Volkswagen Kübelwageneita ja Schwimmwageneita muutettiin Kupla-malleiksi vaihtamalla niihin tehtaalla kori.
Kuplasta tuli vuonna 1972 historian myydyin automalli, kun se ohitti Fordin T-mallin. Pahoissa talousvaikeuksissa ollut Volkswagen esitteli uuden automallinsa Golfin vuonna 1974. Auto poikkesi tehtaan aikaisemmasta tuotannosta huomattavasti, sillä siinä oli nestejäähdytteinen rivimoottori poikittain edessä ja etuveto. Yhtiö oli jo edellisenä vuonna esitellyt vastaavantyyppisen suuremman mallin Passatin, mutta Golfista tuli myyntimenestys. Kahdeksanteen sukupolveen ehtinyttä Golfia on valmistettu jo yli 35 miljoonaa kappaletta. Vuonna 1982 Volkswagen solmi yhteistyösopimuksen espanjalaisen Seatin kanssa. Myöhemmin se siirtyi kokonaan Volkswagenin emoyhtiön Volkswagen Groupin alaisuuteen.
Volkswagen esitteli vuonna 1996 uuden Kuplan, New Beetlen. Vuonna 2003 valmistettiin Meksikossa viimeinen vanhanaikainen kupla. Pian Golf ohitti kuplan valmistusmäärissä.
Volkswagen palasi 2005 aiempaan käytäntöönsä nimetä sedan-mallinen Golf Jettaksi, sen oltua välillä Vento ja sitten Bora. Vuodesta 2010 lähtien Jetta eriytettiin omaksi mallikseen, eikä se perustu enää Golfiin.
Suomessa
Saksalaisesta ”Kansanautosta” kirjoitettiin suomalaisessa lehdistössä jo 1930-luvun loppuvuosina. Volkswagenin tuonti Suomeen käynnistyi virallisesti vuonna 1950, mutta jo tätä ennen maahan oli tullut muutamia Volkswageneita niin sanottuina merimiesautoina parin vuoden ajan. Ensimmäisenä maahantuojana oli Autola Oy ja ensimmäiset sen maahantuomat 12 Volkswagen Kuplaa luovutettiin uusille omistajilleen Helsingin Senaatintorilla 9. kesäkuuta 1950. Autouutuudesta käytettiin parin ensimmäisen vuoden ajan nimitystä Kansanauto. Vuoden 1950 aikana Suomeen tuotiin yhteensä 119 Volkswagenia, joista oli Suomen ajoneuvorekisterissä 50 vuotta myöhemmin jäljellä enää yksi auto.
Autola Oy:n auto-osastosta muodostettiin vuonna 1952 uusi yhtiö VW-Auto. Vuonna 1953 Autola aloitti Volkswagenin ohella brittiläisen Rootes-yhtymän valmistamien Hillman-, Sunbeam- ja Commer-autojen tuonnin ja vuonna 1958 mukaan tuli vielä alankomaalainen DAF. Autola Oy liitettiin Wihuri-yhtymään vuonna 1955. Volkswagen herätti välittömästi suurta kiinnostusta, mutta henkilöautojen tuontisäännöstelyn vuoksi länsieurooppalaisia autoja ei saatu Suomeen läheskään kysyntää vastaavasti ja moni Volkswagenia toivonut ostaja joutui tyytymään itäeurooppalaiseen autoon. Vuoden 1954 lopussa Suomessa oli rekisterissä kuitenkin jo 3 946 Volkswagenia ja se oli kolmanneksi yleisin henkilöautomerkki Fordin ja Chevroletin jälkeen.
Henkilöautojen tuontisäännöstely päättyi Suomessa vuonna 1962, mikä tiesi hyviä aikoja Volkswagenille. Vuonna 1965 Suomessa rekisteröitiin ensimmäisen kerran yli 100 000 uutta henkilöautoa. Volkswagen Kupla muodosti tästä määrästä yksinään lähes viidenneksen runsaalla 17 000 kappaleella huolimatta siitä, että kyseessä oli jo melko vanhanaikainen ja suorituskyvyltään vaatimaton auto ja että Volkswagen oli esitellyt sen ohella jo muitakin henkilöautomalleja. Samaan aikaan Volkswagen Transporter oli Suomen toiseksi ostetuin pakettiauto Ford Transitin jälkeen. Suomalaiset osallistuivat Volkswageneilla menestyksekkäästi ralleihin ja rata-ajoihin, ja vuonna 1964 aloitti toimintansa Antti Aarnio-Wihurin ja Pauli Toivosen vetämä suomalainen Volkswagen-kilpatalli, joka toimi 1970-luvun alkuvuosiin saakka. Volkswagenin maahantuoja Autola Oy fuusioitiin Wihuri-yhtymään vuonna 1968. Vuoden 1969 lopussa Volkswagen oli Suomen yleisin henkilöautomerkki miltei 99 000 auton määrällään. Vuosina 1969–1970 Wihurin Heinolan tehtaassa koottiin yhteensä 48 Volkswagen Kuplaa, millä Wihuri osallistui tuolloin ajankohtaiseen keskusteluun suomalaisesta henkilöautotuotannosta.
1970-luku merkitsi Volkswagenille useita muutoksia Suomessa. Vanhojen ilmajäähdytteisten ja takavetoisten mallien tilalle esiteltiin uudet vesijäähdytteiset ja etuvetoiset mallit. Audi tuli Volkswagenin rinnalle Wihuri Oy:n Volkswagen-osaston tuontiohjelmaan vuonna 1975 ja maahantuojan nimi muutettiin Wihuri Oy Volkswagen-Audiksi. Samana vuonna päättyi perinteisen Kuplan maahantuonti, jolloin niitä oli tuotu Suomeen yhteensä runsaat 127 000 kappaletta. Volkswagenin uusiksi päämalleiksi tulivat vuonna 1973 esitelty Passat ja vuoden 1974 uutuus Golf, joiden myyntimäärät eivät kuitenkaan yhdessäkään nousseet lähellekään aikaisempia Kuplan suosiolukuja. Vuoden 1979 lopussa Fiat oli ohittanut Volkswagenin Suomen suosituimpana henkilöautomerkkinä, ja Volkswagen-henkilöautoja oli rekisterissä noin 103 000 kappaletta, mikä oli vain hieman enemmän kuin kolmantena olleen Toyotan määrä. Wihuri-yhtymä luopui Volkswagenin ja Audin maahantuonnista vuonna 1977 myydessään VW-auton Keskolle. Seuraavana vuonna yrityksen nimi muutettiin VV-Auto Oy:ksi. 2018 VV-Auto muuttui K-Auto Oy:ksi.
Mallisarjat
{| class="prettytable" | style="background:#CCCCCC; text-align:center;" | Valmistusvuodet | style="background:#CCCCCC; text-align:center;" | Mallisarja | style="background:#CCCCCC; text-align:center;" | Valmistusmaa | style="background:#CCCCCC; text-align:center;" | Huomionarvoista (sisarmerkin vastaavat mallit) | style="background:#CCCCCC; text-align:center;" | Kuva |- | style="background:#EEEEEE; text-align:center;" colspan="5"  |
Erittäin pienet autot
|- | 1998–2005 | Lupo |  | Volkswagenin ensimmäinen erittäin pieni malli (SEAT Arosa) | 100px |- | 2003–2021 | Fox |  | Lupon korvaaja | 100px |- | 2011– | Up |   | Foxin korvaaja, ensimmäinen Volkswagenin virallisesti Suomessa myymä erittäin pieni malli (SEAT Mii / Škoda Citigo) | 100px |- | style="background:#EEEEEE; text-align:center;" colspan="5"  |
Pienet autot
|- | 1975–1981 | Polo I | | Volkswagenin ensimmäinen pikkuauto (Audi 50) | 100px |- | 1977–1981 | Derby I | |  | 100px |- | 1981–1994 | Polo II |  |  | 100px |- | 1981–1985 | Derby II | | Vuodesta 1985 alkaen Polo Classic | 100px |- | 1994–2001 | Polo III |   | (SEAT Córdoba ja SEAT Ibiza) | 100px |- | 2001–2009 | Polo IV |         |  | 100px |- | 2006–2008 | CrossPolo | |  | 100px |- | 2009–2017 | Polo V |      | Polon viides sukupolvi | 100px | style="background:#EEEEEE; text-align:center;" colspan="5"  |
Alempi keskiluokka
|- | 1945–1946 | Typ 51 | | Rakennettu Kübelwagenin pohjalevylle | 100px |- | 1947–2003 | Typ 1 ”Kupla” |             | Yhteensä 21 529 464 kappaleella maailman eniten valmistettu automalli, pääasialliset valmistusmaat Saksa ja Meksiko. Suomessa Wihuri-yhtymä kokosi 50 Kuplavolkkaria, jotka myytiin Suomessa Volkswagenilla yhden markan voitolla.
Ylempi keskiluokka
|- | 1961–1973 | VW 1500/VW 1600 | |  | 100px |- | 1968–1974 | VW 411/VW 412 | |  | 100px |- | 1970–1974 | K 70 | | Malli NSU:n kehittämä | 100px |- | 1973–1980 | Passat B1 |  | (Audi 80) | 100px |- | 1980–1988 | Passat B2 |        |  | 100px |- | 1981–1985 | Santana |  | Epäonnistui Euroopassa, suurmenestys Kiinassa | 100px |- | 1988–1996 | Passat B3/B4 |  |  | 100px |- | 1995– | Santana 2000 |  | Kiinan myydyimpiä autoja | 100px |- | 1996–2004 | Passat B5 |  |  | 100px |- | 2005– | Passat B6/B7 |    | | 100px |- | 2011–2014 | Passat NMS | | Amerikkalainen Passat-versio | 100px |- | 2014– | Passat B8 | | | 100px |- | 2008–2017 | Passat CC 2008-2011
CC 2012-2017 | | Passatiin perustuva neliovinen coupé | 100px |- | 2017– | Arteon | | CC:n korvaaja |- | style="background:#EEEEEE; text-align:center;" colspan="5"  |
Edustusautot
|- | 2002–2016 | Phaeton | | Volkswagenin ensimmäinen edustusauto | 100px |- | 2016– | Phideon | | Volkswagen Phaetonin korvaaja Kiinan markkinoilla | 100px |- | style="background:#EEEEEE; text-align:center;" colspan="5"  |
Coupét ja cabrioletit
|- | 1949–1979 | Käfer Cabrio | | Kuplan avomalli, Karmannin ja Hebmüllerin valmistama | 100px |- | 1955–1974 | Karmann Ghia | |  | 100px |- | 1962–1969 | Karmann Ghia 1500 | |  | 100px |- | 1969–1975 | VW-Porsche 914 | | Porschen kanssa yhteistyönä valmistettu urheiluauto | 100px |- | 1974–1981 | Scirocco I | |  | 100px |- | 1979–1993 | Golf I Cabrio | | Maailman eniten myyty avoauto | 100px |- | 1981–1992 | Scirocco II | |  | 100px |- | 1988–1995 | Corrado | |  | 100px |- | 1993–2002 | Golf Cabrio | |  | 100px |- | 2003– | New Beetle Cabrio | |  | 100px |- | 2006– | Eos | |  | 100px |- |2008–2018 | Scirocco III | |  | 100px |- | style="background:#EEEEEE; text-align:center;" colspan="5"  |
Pienpakettiautot
|- | 2003– | Caddy | |  | 100px |- | style="background:#EEEEEE; text-align:center;" colspan="5"  |
Pakettiautot
|- | 1975–1995 | LT I | |  | 100px |- | 1996–2006 | LT II | |  | 100px |- | 2006– | Crafter | | Mercedes-Benz Sprinterin sisarmalli | 100px |- | style="background:#EEEEEE; text-align:center;" colspan="5"  |
Lava-autot
|- | 1950–1967 | Typ 2 Pristchenwagen |  | Volkswagenin ensimmäinen lava-auto, perustuu Typ 2:een | 100px |- | 1978–1991 | Caddy Rabbit Pick-up | 1980–1991  1979–1983 | I-sukupolven Golfiin perustunut lava-auto | 100px |- | 1982–1994 | Saveiro I | | Gol I:n lava-autoversio | 100px |- | 1989–1997 | Taro | | Toyotan kanssa yhteistyössä kehitetty lava-auto | 100px |- | 1994–2009 | Saveiro II | | Gol II:n lava-autoversio | 100px |- | 2009– | Saveiro III | | Gol III:n avolavaversio | 100px |- | 2010– | Amarok | | | 100px |- | style="background:#EEEEEE; text-align:center;" colspan="5"  |
Pientila-autot
|- | 2003– | Touran I | | Perustuu Golfin V-sukupolveen pidennetyllä akselivälillä | 100px |- | 2004–2009 | Golf Plus V | | Golfin kompakti tilamalli korotetulla katolla | 100px |- | 2006– | Suran | | Perustuu Foxiin, myydään Brasiliassa nimellä SpaceFox | 100px |- | 2010– | Touran II | | | 100px |- | 2014– | Golf Sportsvan | | Golf Plussan seuraaja | 100px |- | style="background:#EEEEEE; text-align:center;" colspan="5"  |
Tila-autot
|- | 1995–2010 | Sharan | | Sisarmallit Ford Galaxy (1995–2005) ja SEAT Alhambra | 100px |- | 2008– | Routan | | Chrysler Voyagerin sisarmalli | 100px |- | 2010– | Sharan II | | (SEAT Alhambra) | 100px |- | style="background:#EEEEEE; text-align:center;" colspan="5"  |
Maastoautot
|- | 1940–1945 | Kübelwagen | | Kuplan sotilasversio | 100px |- | 1942–1944 | Schwimmwagen | | Kübelwagenin amfibioversio | 100px |- | 1969–1979 | Kurierwagen | |  | 100px |- | 1979–1982 | Iltis | | Audin valmistama | 100px |- | style="background:#EEEEEE; text-align:center;" colspan="5"  |
Kuorma-autot
|- | 1998– | Volkswagen Delivery | | Tunnettu myös nimillä ”Volkswagen Nueva línea” ja ”Volkswagen Livianos” | 100px |- | 2005– | Volkswagen Constellation | | | 100px |}
Palkintoja
Volkswagen palkittiin Auto Bild -lehden tekemän Palvelu 1 -ostotutkimus 2010 kategoriassa Paras palvelu. Perustelujen mukaan Volkswagen on ”yleisvoittaja, joka on kokonaisuutena parhaiten uuden auton ostajaa palveleva automerkki vuonna 2010”.
Volkswagen Polo palkittiin vuoden 2010 New Yorkin autonäyttelyssä kategoriassa World Car of the Year 2010. Polo päihitti kisassa Mercedes-Benzin E-sarjan ja Toyota Priuksen. Vuonna 2009 ja 2013 samaisen tunnustuksen sai Volkswagen Golf.
Päästöhuijaus
Vuonna 2015 paljastui, että Volkswagen oli asentanut miljooniin myymiinsä autoihin tietokone-ohjelman, joka vääristelee auton tuottamia pakokaasupäästöjä mittaustilanteessa.
Sähköautot
Päästöhuijauksen jälkeen yhtiö on alkanut keskittyä sähköautoihin. Sähköautojen valmistus alkaa vuonna 2020 ja vuonna 2018 yhtiö antoi lausunnon, jonka mukaan yhtiö kykenee valmistamaan 50 miljoonaa sähköautoa.
Bernard Malivoire
Bernard Malivoire (s. 20. huhtikuuta 1938 Bergerac, Ranska) on ranskalainen entinen soutaja ja olympiavoittaja.
Malivoire voitti Helsingissä 1952 olympiakultaa perämiehellisessä kaksikossa yhdessä Gaston Mercier'n ja Raymond Sallesin kanssa. Malivoire toimi miehistön perämiehenä ja oli 14-vuotiaana kisojen nuorin olympiavoittaja.
Tonneins
thumb|250px|Tonneins Tonneins on kunta Lot-et-Garonnen departementissa Akvitanian hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 9 041 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Tonneinsin pinta-ala on 35 neliökilometriä.
Erasistratos
Erasistratos (,, s. noin 304 eaa. – k. vuosien 250–240 eaa. välillä) oli antiikin kreikkalainen lääkäri, joka oli syntynyt Keoksen saarella, mutta työskenteli Aleksandriassa. Hän oli etevä kirurgi ja ihmisen anatomia tutkija. Hänen kerrotaan olleen ensimmäinen, joka leikkeli ihmisruumista.
Erasistratos löysi suoliliepeen imusuonet ja osasi erottaa tuntohermot ja liikehermot toisistaan. Hän havaitsi ja ymmärsi hengityksen ja sydämenlyöntien mekanismin, mutta ei kuitenkaan käsittänyt verenkierron kokonaisuutta. Hänen mielestään keho koostui pienistä atomeista, jotka eivät toimineet yhteydessä toisiinsa. Erasistratoksen koulukunta oli elinvoimainen roomalaisajalle asti.
Gulf Oil
pienoiskuva|Gulfin [[huoltoasema Englannissa.]] Gulf Oil Corporation oli merkittävä yhdysvaltalainen öljy-yhtiö, joka perustettiin vuonna 1901. Yhtiö harjoitti muun muassa öljynetsintää ja -jalostusta, öljytuotteiden kauppaa ja huoltoasemaliiketoimintaa. Gulf-huoltoasemia oli sekä Yhdysvalloissa että lukuisissa muissa maissa, myös Suomessa. Gulf Oilin olemassaolo päättyi vuonna 1984, kun se sulautettiin Standard Oil of California -yhtiöön. Vastaanottavan yhtiön nimeksi tuli sulautumisen jälkeen Chevron ja se on nykyään Yhdysvaltain suurimpia yrityksiä.
Ennen fuusiota Gulf Oil oli luopunut huoltoasemistaan Euroopassa. Monessa maassa, muun muassa Ruotsissa ja Tanskassa Gulf-huoltoasemat siirtyivät Kuwait Petroleum Corporation -yhtiölle, joka sittemmin otti käyttöön Q8-tuotemerkin. Suomessa Gulf-huoltoasemat olivat siirtyneet jo 1970-luvulla E-öljyille ja Kesoilille.
Fuusion jälkeen Gulf-tuotemerkki jäi Chevronille, joka käytti sitä 1990-luvun alkupuolelle saakka, mutta on luovuttanut sen toisille yhtiöille.
Yhdysvaltain ulkopuolella Gulf-merkin käyttöoikeus on siirtynyt Gulf Oil International Ltd -nimiselle yhtiölle, joka kuuluu intialaiseen Hinduja-konserniin. Yhtiö on edelleenluovuttanut Gulf-tuotemerkin käyttöoikeuden useaan maahan, muun muassa Alankomaihin, Belgiaan, Britanniaan ja Ruotsiin. Näissä maissa on syntynyt uudestaan Gulf-huoltoasemien verkosto. Ruotsissa toimii jo yli sata Gulf-asemaa.
Gulf-huoltoasemat Suomessa
Gulfin voiteluaineet tulivat Suomessa myyntiin 1920-luvun alussa, ja vuonna 1937 Gulf Oil Corporation osti Suomalainen Nafta Oy:n liiketoiminnan. Vuonna 1929 perustettu Suomalainen Nafta oli Neuvostoliiton öljynvientiyhtiön Sojuznefteexportin perustama jakeluyhtiö ja ensimmäinen neuvostoliittolaista öljyä Suomeen tuonut yritys. Suomalainen Gulf Oil Company O.Y. merkittiin kaupparekisteriin toukokuussa 1937. Gulf peri ostamaltaan yhtiöltä polttoaineiden toimitussopimuksen Bensiinin Kuluttajain Oy:n huoltoasemille, mutta myös vakavat riidat, joita puitiin vielä pitkään sotien jälkeen, kunnes Bensiinin Kuluttajain Oy (myöhemmin Union) vaihtoi tavarantoimittajakseen Oy Trustivapaa Bensiini Ab:n. 1950-luvun alussa Gulf oli Suomen kolmanneksi suurin bensiinikauppias.
1960-luvulle tultaessa Gulf oli vakiinnuttanut asemansa keskikokoisena öljy-yhtiönä Suomessa ja vuonna 1963 yhtiö lyhensi nimensä muotoon Oy Gulf Oil Ab. Samaan aikaan Gulf laajensi muiden öljy-yhtiöiden tapaan huoltoasemaverkostoaan ns. tyyppiasemilla. Nopeasti ränsistyvien elementtiasemien vastapainoksi Gulf alkoi 1960-luvun loppupuolella rakennuttaa alkanutta avaruusaikaa henkineitä, arkkitehti Matti Suurosen suunnittelemia lujitemuovista valmistettuja huoltoasemia. Yksi tällainen on säilynyt entisen valtatie 3:n, nykyisen seututie 130:n varrella Lempäälässä. Gulfin asiakaslehti oli Gulf-Uutiset.
Vuonna 1967 Gulf menetti suurimman polttoöljyasiakkaansa, kun Keskusosuusliike Hankkija osti kilpailevan öljy-yhtiön Unionin osake-enemmistön ja siirtyi Nesteen tukkuasiakkaaksi. Gulfin tilannetta Suomessa ei auttanut sekään, että öljy-yhtiön tuotteilla saavutettiin maailmalla komeita autourheiluvoittoja, vaan päin vastoin yhtiön osuus Suomen polttoainemarkkinoista ohentui ohentumistaan. Lopulta helmikuussa 1973 Neste osti heikkoon kuntoon ajautuneen Oy Gulf Oil Ab:n ja jakoi sen 199 huoltoasemaa puoliksi omistamilleen E-öljyille ja Kesoilille. Muutamat asemansa omistaneet Gulf-yrittäjät kuitenkin protestoivat vaihtamalla toisiin öljy-yhtiöihin.
Suomessa Gulf-tuotemerkin käyttöoikeuden omistaa nykyään Us-Parts Finn-Am, joka lisensioi tuotemerkkiä edelleen itsenäisille huoltoasemayrittäjille vuodesta 2008 alkaen. Polttoaineen Gulf-asemille toimittaa Lämpöpuisto Oy. Lämpöpuiston omistaja on nykyään St1 Oy. Ensimmäinen uusi Gulf-huoltoasema oli Helsingin Merisatamassa sijaitseva veneasema.
Elokuussa 2014 Gulf-huoltoasemien määrä oli kymmenen. Niistä viisi oli veneasemaa.
Oggi ja torakat
Oggi ja torakat on Jean-Yves Raimbaudin luoma ja ranskalaisen elokuvayhtiö Gaumontin ja Xilam Animationin tuottama piirrossarja, jota on tehty vuosina 1999–2003, 2008–2009 ja 2012–2013. Sarjaan on tehty 269 seitsemänminuuttista jaksoa.
Sarja kertoo sinisen värisestä Oggi-nimisestä pulskasta kissasta, joka rakastaa syömistä ja television katselua. Hänen elämäänsä kuuluvat myös Dee Dee, Marky ja Joey -nimiset torakat, jotka tuottavat hänelle hullunkurisia tapaturmia. Sarjan keskeisimpiin hahmoihin kuuluu myös Oggin serkku Jack, joka on vihreä pitkä ja lihaksikas kissa.
Sarjassa on erilaista muihin piirrossarjoihin verrattuna, että siinä ei puhuta juuri lainkaan, joten jakson tapahtumia elävöittää suurimmaksi osaksi musiikki. Hahmot käyttävät usein puhumisen sijaan elekieltä.
Oggi
Oggi on sinisen värinen hieman pulska kissa, joka rakastaa syömistä ja television katselua. Hän joutuu usein tekemisiin kolmen torakan kanssa, jotka tekevät hänelle usein kepposia. Hänellä on sisko nimeltä Monica. Oggilla on viha-rakkaus-suhde torakoihin, yleensä hän vihaa niitä, mutta joissain jaksoissa on paljastunut, että Oggi sisimmissään rakastaa torakoita, esimerkiksi jaksossa So Lonely.
Torakat
Marky: Vihreä-harmaan värinen torakka, joka on pitkä ja hiukan hajamielinen ja vanhin.
Dee Dee: Oranssi-violetin värinen torakka, jolla on melkein aina nälkä hän on toisiksi vanhin.
Jack
Jack on väriltään vihreä kissa, joka on Oggin serkku. Hän yleensä joutuu ajoittain torakoiden tekemien kepposten kohteeksi. Hän on hyvin vahva ja kekseliäs, ja on rakentanut monenlaisia koneita. Hän on rakastunut Oggin siskoon Monicaan, Jack on myös Monican serkku.
Monica
Monica on Oggin sisko, joka kulkee yleensä rullaluistimet jalassa. Hän harrastaa monenlaisia urheilulajeja, kuten benji-hyppyä. Oggin serkku Jack rakastuu Monicaan ja yrittää tehdä häneen vaikutukseen.
Bob
Bob on isokokoinen koira, joka ei pidä Oggista. Hän on lihava, mutta silti vahva. Bob harrastaa muun muassa puutarhan hoitoa, nyrkkeilyä ja Oggin hakkaamista (silloin kun Oggi häiritsee häntä). Bob asuu Oggin naapurissa.
Olivia
Olivia on valkoinen tyttökissa, jonka ensiaskeleet nähtiin 4. kaudella. Olivia on Oggin tyttöystävä.
Elokuva
Oggi ja torakat -elokuva (Oggy et les Cafards, le film) sai ensi-iltansa Rankassa 7. elokuuta 2013.
Separaattori
Erottelulaite eli separaattori (< lat.) on yleisnimitys, jolla tarkoitetaan jonkin seoksen eri ainesosien erottamiseen käytettävää konetta. thumb|250px|right|Maitoseparaattori Kymenlaakson maakuntamuseossa [[Merikeskus Vellamossa Kotkassa.]]
Maidon erottelulaite
Maitoseparaattori on laite, joka erottaa kerman maidosta. Sen keksivät ruotsalainen Gustaf de Laval ja tanskalainen Nielsen yhtäaikaisesti vuonna 1878. Erottelulaite mahdollisti muun muassa teollisen meijeritoiminnan. Aikoinaan maatiloilla käytettiin myös käsikäyttöisiä erottelulaitteita.
Isotooppiseparaattori
Isotooppiseparaattorilla voidaan erotella jonkin alkuaineen isotooppeja pieniä määriä teknisiin tai tieteellisiin tarkoituksiin.
Magneettierottelija
Magneettierottelijaa käytetään malmien rikastuksessa erottamaan magneettiset osat toisistaan.
Polttoaineseparaattori
Erityisesti laivoilla käytetään erityistä separaattoria, jolla erotellaan puhdistettavasta polttoaineesta vettä ja mekaanisia epäpuhtauksia.
Öljynerotin
Poltto- ja muiden moottoreiden voiteluöljyä voidaan erotella omalla erottelulaitteellaan, jolloin öljyä ei vaihdeta, se kuluu tai palaa pikkuhiljaa. Hapettumisenestoainetta voidaan lisätä, jos öljyn TBN- (Total Base Number) tahi TAN- (Total Acid Number) arvo muuttuu liiaksi uuden öljyn vastaaviin verrattaessa.
Sentrifugi (lentäminen)
Erottelulaitteeksi kutsutaan leikillisesti myös sentrifugia eli linkoa, jolla koulutetaan hävittäjälentäjiä ja astronautteja sietämään suuria G-voimia.
Ruotilehti
thumb|Akaasian laakaruoti Ruotilehti on kasvin kasvulehti, jossa lehtiruoti muodostaa lehden pääosan ja lehtilapa on surkastunut. Ruotilehti on tavallisesti leveä ja litteä. Sen ulkonäkö ja toiminta muistuttaa usein lehtilapaa, jolloin siitä käytetään nimitystä laakaruoti eli fyllodio. Laakaruoteja on yleisesti esimerkiksi monilla trooppisilla akaasialajeilla.
Tartronihappo
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Tartronihappo on huoneenlämpötilassa kellertävää kiinteää ainetta. Yhdiste liukenee hyvin veteen ja polaarisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin. Kuumennettaessa tartronihappoa yli sen sulamispisteen yhdiste hajoaa polyglykoliksi ja hiilidioksidiksi. Tartronihapon liuokset ovat heikosti happamia ja se muodostaa metallien kanssa suoloja ja kelaatteja.
Tartronihappoa voidaan syntetisoida katalyyttisesti hapettamalla glyserolia. Välituotteina muodostuu dihydroksiasetonia ja glyseriinihappoa. Yhdiste voidaan hapettaa edelleen mesoksaalihapoksi. Muita tartronihapon valmistusmenetelmiä ovat malonihapon otsonolyysi tai käyttämällä lähtöaineena viinihappoa tai dietyylibentsyloksimalonaattia. Tartronihapon pääasiallinen käyttökohde on käyttö laboratoriokemikaalina. Sitä voidaan käyttää myös lääkeaineiden synteeseissä ja korroosionestoaineissa.
Ted Levine
Frank Theodore ”Ted” Levine (s. 29. toukokuuta 1957 Bellaire, Ohio, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen tunnetuimmat roolinsa ovat kauhuelokuvassa Uhrilampaat (1991), jossa hän esitti Jame ”Buffalo Bill” Gumbia sekä poliisipäällikkö Leland Stottlemeyerin rooli televisiosarjassa Monk ja kenraali Underwoodia Jalmari Helanderin elokuvassa Big Game (2014).