cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Eusébio
Eusébio da Silva Ferreira (25. tammikuuta 1942 Lourenço Marques, Mosambik – 5. tammikuuta 2014 ) oli portugalilainen jalkapalloilija. Paremmin hänet tunnetaan taiteilijanimellään Eusébio. Hän pelasi suurimman osan urastaan portugalilaisessa Benficassa. Eusébio valittiin vuonna 1965 vuoden eurooppalaiseksi jalkapalloilijaksi. Vuoden 1966 jalkapallon MM-kisoissa hänet valittiin turnauksen parhaaksi pelaajaksi, ja hän voitti myös turnauksen maalikuninkuuden.
Ura seurajoukkueissa
thumb|left|Eusébion patsas [[SL Benfica|Benfican stadionin, Estádio da Luzin, ulkopuolella.]]
Tulenheimon hallitus
thumb|350px|Tulenheimon hallitus viimeisessä istunnossaan joulukuussa 1925, edessä tasavallan presidentti [[Lauri Kristian Relander.]] Tulenheimon hallitus oli Suomen tasavallan 12. hallitus. Se oli Maalaisliiton ja Kokoomuksen muodostama porvarillinen vähemmistöhallitus, joka toimi 276 päivää välillä 31. maaliskuuta – 31. joulukuuta 1925. Pääministeri Antti Tulenheimo oli siviiliviraltaan Helsingin yliopiston rikosoikeuden professori hän ja toimi myöhemmin yliopiston rehtorina ja kanslerina sekä Helsingin kaupunginjohtajana.
Hallitusohjelmassaan Tulenheimon hallitus lupasi tukea tuonaikaisen Suomen pääelinkeinoa maataloutta sekä yhä kasvavaa teollisuutta. Myös luvattiin sosiaalisiin uudistuksiin ja sivistyselämän kehittämiseen kiinnittää huomiota sekä ryhtyä toimenpiteisiin väkijuomien salakuljetuksen ja käyttämisen estämiseksi. Erityiseksi tehtäväkseen hallitus katsoi armeijan olojen parantamisen.
Eusébio
Ura seurajoukkueissa
Eusébio murtautui nopeasti Benfican kokoonpanoon ja sai lempinimet ”Musta helmi” ja ”Musta pantteri”. Hän oli mukana voittamassa seuralle toista peräkkäistä Euroopan cupia 1962. Hän teki 5–3 päättyneessä finaalissa kaksi maalia. Benfica eteni vielä tämän jälkeen finaaliin 1963, 1965 ja 1968, mutta hävisi ne kaikki. 1960-luvulla Eusébiota kehuttiin usein maailman toiseksi parhaaksi jalkapalloilijaksi Pelén jälkeen. Benfican riveissä Eusébio pelasi aina vuoteen 1975 asti. Sinä aikana hän voitti Benficassa 11 Portugalin mestaruutta ja pelasi 301 liigaottelua, joissa hän teki 317 maalia. Niiden lisäksi pelasi lukuisia otteluita Euroopassa ja kansallisissa cupeissa. Kaikkiaan hänen saldonsa Benficassa oli 727 maalia 715 ottelussa.
Tulenheimon hallitus
Tulenheimon hallitus kaatui sen tehtyä laivaston määrärahoista luottamuskysymyksen. Eduskunta esti hallituksen ajaman laivasto-ohjelman toteuttamisen, minkä jälkeen pääministeri Antti Tulenheimo esitti hallituksensa eronpyynnön. Oman traagisen lisänsä laivastosta ja ylipäänsä Suomen puolustusvalmiudesta käytyyn julkiseen keskusteluun antoi heikkokuntoisen, Venäjän laivastolta perityn torpedovene S2:n uppoaminen tuhoisin seurauksin Pohjanlahdella 5. lokakuuta 1925.
Eusébio
Ura seurajoukkueissa
Benfican jälkeen Eusébio pelasi useissa eri joukkueissa vuosina 1975–1979. North American Soccer Leaguessa hän pelasi kolmessa eri joukkueessa – Boston Minutemenissä, Toronto Metros-Croatiassa ja Las Vegas Quicksilverissä. Lisäksi hän teki lyhyet vierailut myös meksikolaiseen CF Monterreyhin ja portugalilaisiin SC Beira-Mariin sekä União Tomariin. Eusébio päätti uransa New Jersey Americansissa vuonna 1979.
Tulenheimon hallitus
Tulenheimon hallituksen toimikauden pysyvimpiä saavutuksia olivat työntekijöiden lakisääteisen tapaturmavakuutuksen laajentaminen kaikkia työntekijöitä koskevaksi ja sen nojalla maksettavan korvauksen korottaminen. Lisäksi eduskunta hyväksyi vihdoin vuosia kiistellyn ns. Lex Pulkkisen eli lain puutavarayhtiöiden laittomasti hankkiman maaomaisuuden palauttamisesta.
Eusébio
Ura maajoukkueessa
Eusébio nousi Portugalin maajoukkueeseen 1961. Vuoden 1966 jalkapallon MM-kisoissa hän johdatti Portugalin aina välieriin, jonka se hävisi Englannille niukasti 2–1. Eusébio valittiin turnauksen parhaaksi pelaajaksi ja hän oli myös kisojen paras maalintekijä 9 maalilla. Portugali voitti MM-pronssia voittamalla Neuvostoliiton 2–1 ottelussa, jossa Eusébio teki ensimmäisen maalin. Vuoden 1966 kisojen jälkeen Portugali ei enää päässyt arvokisoihin ennen Eusébion maajoukkueuran päättymistä 1973. Hän pelasi yhteensä 64 maaottelua, joissa hän teki 41 maalia.
Pelaajauran jälkeen
Uran jälkeen Eusébio sai useita huomionosoituksia. Hänet äänestettiin 1900-luvun yhdeksänneksi parhaaksi pelaajaksi IFFHS:n äänestyksessä, ja Pelé nimesi hänet FIFA 100 -listalle 2004. Portugalin jalkapalloliitto valitsi hänet Portugalin Kultaiseksi pelaajaksi UEFA:n 50-vuotisjuhlien yhteydessä.
Junior Malanda
Bernard ”Junior” Malanda-Adje (28. elokuuta 1994 Bryssel – 10. tammikuuta 2015 Porta Westfalica) oli belgialainen jalkapalloilija. Keskikentällä pelannut Malanda siirtyi kesällä 2013 Bundesliigan VfL Wolfsburgiin kotimaansa pääsarjan Zulte Waregemista.
Malanda kuoli olleessaan matkustajana liikenneonnettomuuteen joutuneessa autossa.
Arpeggio
Arpeggio [] (’kuin harppu’) eli murtosointu on musiikillinen termi, jolla tarkoitetaan, että jonkin soinnun äänet soitetaan erikseen toinen toisensa jälkeen (usein matalammasta korkeampaan) sen sijaan, että ne soitettaisiin yhtä aikaa.
Arpeggio voi olla tehostuskeinona musiikissa. Esimerkiksi loppusoinnun voi soittaa hitaasti arpeggiona, vaikka kappaleessa ei muuten murtosointuja käytettäisikään. Toisaalta koko kappale voi perustua arpeggioihin kuten esimerkiksi monet pianolle sävelletyt etydit ja preludit.
Nuottikirjoituksessa arpeggiot kirjoitetaan yleensä tavanomaisilla nuoteilla, mutta tehostuskeinona esiintyessään arpeggiot kirjoitetaan usein myös piirtämällä pystysuunnassa oleva aaltoileva paksu viiva arpeggiona soitettavan soinnun eteen.
1980-luvun kotitietokoneilla tehdyssä musiikissa käytettiin arpeggioksi kutsuttua efektiä, jotta saataisiin aikaan soinnulta kuulostavia ääniä käyttämättä kuitenkaan enempää kuin yhtä äänikanavaa. Arpeggio-efektissä murtosointuja soitettiin niin nopeasti, että ne kuulostivat yhdeltä soinnulta. Näin pyrittiin kiertämään äänikanavien vähäisestä määrästä johtuvia säveltämistä koskevia rajoituksia.
Zenerdiodi
Käyttö
Koska zenerdiodin zenerjännite voidaan valmistusvaiheessa asettaa melko hyvällä tarkkuudella, zenerdiodeja käytetään jännitereferensseinä erilaisissa säätöpiireissä, kuten regulaattoreissa. Lisäksi niitä käytetään ylijännitesuojina. Jännitereferenssikäytössä estosuuntaisen zenerin läpi syötetään virtaa sarjavastuksen kautta, jolloin zenerin ylitse vaikuttaa sen zenerjännite.
Ominaisuudet
Zenerdiodi on suunniteltu toimimaan tilanteissa, joissa tavallinen diodi yleensä tuhoutuisi. Suurilla negatiivisilla jännitteillä tavallinen diodi särkyy – sen ominaiskäyrä kääntyy jyrkkään laskuun, jolloin tapahtuu läpilyönti. Tämän saavat aikaan niin sanotut vyörypurkaus-  ja zener-ilmiöt. Zenerdiodissa tämä ilmiö ei aiheuta komponentin rikkoutumista vaan purkaus tapahtuu hallitusti, jos virta on rajoitettu.
Zenerjännitettä Uz vastaavaa nimellisvirtaa merkitään yleensä symbolilla In. Nämä molemmat suureet ilmoitetaan diodin teknisissä tiedoissa.
Zener-lämpötilakerroin on
Mitoitus
Toimintapiste mitoitetaan aina käyrän jyrkälle osalle, jotta zenerjännite Uz pysyy vakiona.
Toiminta
Zenerdiodin tavallisesta diodista poikkeava toiminta estosuunnassa perustuu sen p-n-liitoksen vahvaan seostukseen. Sellaisen tyhjennysalue on hyvin ohut ja siten sähkökenttä on voimakas jo pienillä (esimerkiksi 5 V) bias-jännitteen arvoilla, minkä vuoksi Zener-diodi ei tuhoudu läpilyönnissä, jos läpilyöntivirta rajoitetaan esimerkiksi vastuksella.
Zener-diodissa läpilyöntiin vaikuttaa kaksi erilaista mekanismia: vyörypurkaus ja Zenerin mukaan nimetty Zenerin ilmiö. Vyörypurkaus on merkitsevämpi yli 6 voltin diodeissa ja Zener-purkaus alle viiden voltin diodeissa. Välialueella molemmat purkausmekanismit vaikuttavat suunnilleen saman verran.
Vyörypurkaus
Vuotovirta muodostuu vähemmistövarauksenkuljettajista – p-tyypin alueella elektroneista – joita sähkökenttä kiihdyttää. Jos bias-jännite ylittää kynnysjännitteen, varauksenkuljettajat saavat sähkökentältä niin paljon liike-energiaa, että atomeihin törmäillessään ne kykenevät irrottamaan niistä lisää varauksenkuljettajia. Nämä niinikään saavat sähkökentältä riittävästi energiaa generoimaan törmäyksissä yhä uusia varauksenkuljettajia. Näin varauksenkuljettajien lukumäärä – siis virta – kasvaa eksponentiaalisesti, jollei sitä rajoiteta ulkoisesti esimerkiksi sarjavastuksella. Zener-diodissa vyörypurkaus tapahtuu kapealla tyhjennysalueella vaikuttavan voimakkaan sähkökentän vuoksi paljon alemmalla bias-jännitteellä kuin tavallisessa diodissa. Ilmiö muistuttaa maanvyöryä.
Zenerin ilmiö
Erittäin voimakkaasti seostetussa diodissa dominoi Zenerin ilmiö, jossa voimakkaan seostuksen vuoksi tyhjennysalue on niin ohut, että p-alueen vähemmistövarauksenkuljettajat (elektronit) kykenevät suurin joukoin tunneloitumaan sen läpi n-tyypin johtavuusvyölle jo ennen kuin vyörypurkaukseen tarvittava sähkökentän voimakkuus saavutetaan. Tässä tilanteessa diodin yli vaikuttava jännite ei enää kasva vaikka virtaa kasvatettaisiin.
A. L. Hintikka
Antti Leopold Hintikka, sukunimi vuoteen 1906 Hindikka, käytti kirjailijanimeä Johannes Rautakoura (15. marraskuuta 1891 Joensuu – 15. huhtikuuta 1968 Joensuu) oli Joensuussa ilmestyvän Karjalainen-lehden päätoimittaja ja kirjailija.
Hintikan vanhemmat olivat nahkurimestari Antti Hintikka ja Hilda Maria Tiihonen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1914 Joensuun lyseosta ja valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1919. Hintikka oli Karjalainen-lehden toimitussihteerinä 1918–1919 ja päätoimittajana 1919–1934 mutta alennettiin 1930-luvun alun kriiseissä ja toimi sen jälkeen toimitussihteerinä ja toimittajana 1934-54. Hän kirjoitti myös pakinoita Karjalaiseen nimimerkillä Saximies.
Hintikka oli Pohjois-Karjalan kansallisliiton sihteeri ja piirisihteeri 1920–1934 sekä Pohjois-Karjalan matkailijayhdistyksen puheenjohtaja tai sihteeri vuosina 1922–1948 ja yhdistyksen puheenjohtaja 1941–1948. Hän oli Joensuun kaupunginvaltuuston jäsen 1946–1947. Hän oli Pohjois-Karjalan sanomalehtimiesyhdistyksen perustajajäsen.
Teokset
Nimimerkillä Johannes Rautakoura:
She Said She Said
She Said She Said on brittiläisen rockyhtyeen The Beatlesin kappale yhtyeen vuoden 1966 albumilta Revolver. Kappaleen teki John Lennon George Harrisonin avustuksella. ”She Said She Saidin” sanat saivat inspiraatiota näyttelijä Peter Fondan kommenteista, kun hän otti LSD:tä The Beatlesin ja The Byrdsin kanssa elokuussa 1965.
Lätkä
Lätkä voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Dino Risi
thumb|right|Dino Risi Dino Risi (23. joulukuuta 1916 Milano – 7. kesäkuuta 2008 Rooma) oli italialainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja.
Milanossa syntynyt Risi oli yksi commedia all'italianan suurista nimistä. Alberto Lattuada kelpuutti Risin avustajakseen jo vuonna 1940, mutta haaveet pitkäaikaisemmasta urasta ohjaajana alkoivat nousta vasta toisen maailmansodan jälkeen.
Muutamia Risin keskeisistä elokuvista ovat Vaarallinen leski (Pane, amore e..., 1955), Rahattomia rakastuneita (Poveri ma belli, 1956), Vaikea elämä (Una vita difficile, 1961), Playboy (Il sorpasso, 1962) ja I mostri (1963). Vuonna 1974 hän ohjasi elokuvan Naisen tuoksu (Profumo di donna), jonka pohjalta Martin Brest ohjasi vuonna 1992 samannimisen amerikkalaisversion.
Risille myönnettiin vuonna 2002 Venetsian elokuvajuhlilla Kultainen leijona hänen koko tuotannostaan. Menestynyt elokuvaohjaaja julkaisi vuonna 2004 omaelämäkertansa I miei mostri. Hän oli naimisissa sveitsiläisen Claudian kanssa, ja myös hänen poikansa Marco Risi on toiminut ohjaajana. Risi oli kuollessaan 91-vuotias.
Kieli (täsmennyssivu)
Kieli tarkoittaa seuraavia asioita:
Sven Palmberg
Sven Bertil Palmberg (27. tammikuuta 1909 Warrington, Englanti – 12. marraskuuta 1993 Helsinki) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.
Palmbergin vanhemmat olivat toimitusjohtaja Bertil Palmberg ja Nanny Spoerry ja puoliso Margareta Ståhlhammar. Palmberg tuli ylioppilaaksi Porissa 1928 ja opiskeli Åbo Akademin kemiallis-teknillisessä tiedekunnassa Turussa, mutta siirtyi kesken opintojensa Saksan Darmstadtiin. Siellä hän ei kuitenkaan ehtinyt saada diplomi-insinöörin tutkintoaan valmiiksi ennen sodan alkamista. Suomeen palattuaan hän toimi Palmbergien sukuyhtiön Woikosken teknillisenä johtajana, johon tehtävään hänet oli nimitetty jo 1937. Yrityksen toimitusjohtajaksi hänet nimitettiin 1948, tytäryhtiö Teollisuuskemian toimitusjohtaja hän oli ollut vuodesta 1941. Palmbergin johtamana teollisuuskaasuihin erikoistunut Woikoski kasvoi voimakkaasti, sillä oli tuotantolaitoksia useilla paikkakunnilla Suomessa ja huomattava määrä asiakaspalveluyksiköitä. Vuonna 1970 teollisuusneuvoksen arvonimen saanut Palmberg johti Woikoskea vuoteen 1977. Tämän jälkeen yhtiön toimitusjohtajaksi tuli hänen poikansa Clas Palmberg, kun AGA:n aie Woikosken ostamisesta kariutui välimiesoikeudessa. Sven Palmberg tunnettiin paitsi yritysjohtajana, myös suvussa periytyneestä autoharrastuksestaan.
Koumaïra
Koumaïra on maalaiskunta ja sen keskuskylä Timbuktun alueen Niafunkén piirissä Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen sivuhaaran Bara Issan varrella 20 kilometriä Niafunkésta kaakkoon. Kunnassa on 14 800 asukasta (vuonna 2009).
Koumaïran kunnan pinta-ala on arviolta 476 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Niafunkén piirin Soboundoun, idässä Fittougan ja kaakossa N’Gorkoun kuntiin sekä lounaassa Moptin alueeseen. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Sen läpi virtaavat Nigerin haarajoet Bara Issa, Dioni, Koli-Koli ja Gabi, jotka muodostavat ajoittain kuivuvia järviä.
Kuntaan kuuluu 36 kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita, songhaita, fulbeja ja bozoja. Vallitseva uskonto on islam.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, käsityöammatit ja pienimuotoinen kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, hirssi ja durra. Kotieläimiä ovat naudat, vuohet, lampaat, aasit, hevoset, kamelit ja siipikarja. Kalastusta harjoittavat tulva-aikana bozot ja sorkot. Karjaa ja kalaa myydään Moptiin.
Kunnan liikenneyhteydet ovat heikot. Palveluihin kuuluu kahdeksan koulua ja terveysasema.
Maria Baškirtseva
Maria Konstantinovna Baškirtseva (24. marraskuuta 1858 Gavrontsi lähellä Poltavaa – 31. lokakuuta 1884 Pariisi) oli Ukrainassa syntynyt venäläinen päiväkirjankirjoittaja, taidemaalari ja kuvanveistäjä.
Elämä
Maria Konstantinovna Baškirtseva syntyi varakkaaseen aatelisperheeseen. Hän vietti lapsuutensa ulkomailla ja matkusteli äitinsä kanssa ristiin rastiin lähes koko Euroopassa. Hän sai yksityisopetusta ja opiskeli sen jälkeen maalausta Ranskassa Académie Julianissa, joka oli yksi harvoista naisia oppilaikseen hyväksyneistä taidekouluista. Académiehin tuli nuoria naisia kaikkialta Euroopasta ja Yhdysvalloista. Oppilaana oli myös Louise Breslau, joka oli ainoa, jota Baškirtseva piti kilpailijanaan. Baškirtsevan lyhyen elämän aikana syntynyt tuotanto oli merkittävä, ja yksi merkittävimpiä hänen teoksistaan oli pariisilaisten slummilasten muotokuva Kohtaaminen sekä Ateljee, jossa on kollegoja työnsä parissa. Merkittävän määrän Baškirtsevan töistä tuhosivat natsit toisen maailmansodan aikana.
thumb|right|Maria Baškirtsevan hauta [[Cimetière de Passyn hautausmaalla Pariisissa.]] Maria Baškirtseva kuoli tuberkuloosiin 25-vuotiaana, mutta ehti elää sen verran pitkään, että hänestä tuli 1880-luvun Pariisin älyllinen voimatekijä. Hän oli feministi ja kirjoitti vuonna 1881 salanimellä "Pauline Orrel" useita artikkeleita Hubertine Auclertin feministiseen lehteen La Citoyenneen. Hänen tunnettuja lausumiaan on esimerkiksi: ''Rakastakaamme koiria, rakastakaamme vain koiria! Miehet ja kissat ovat mitättömiä olentoja.''
Maria Baškirtseva on haudattu Ranskaan pariisilaiselle Cimetière de Passyn hautausmaalle. Hautamuistomerkkinä on taiteilijanateljee, joka on suojeltu historiallinen muistomerkki.
Päiväkirja
Baškirtseva aloitti päiväkirjan pitämisen 13-vuotiaana, ja juuri sen ansiosta hänet tunnetaan. Hänen kuvauksensa naistaiteilijoiden ponnistuksista julkaistussa päiväkirjassa, jotka paljastavat porvariston tarinan (revealing story of the bourgeoisie). Kirja on edelleenkin saatavana. Sitä siteerasi yhdysvaltalainen aikalainen Mary MacLane, jonka järkyttävän tunnustuksellinen päiväkirja sai herätteensä Baškirtsevan päiväkirjasta. Hänen kirjeenvaihtonsa kirjailija Guy de Maupassantin kanssa ilmestyi 1891.
Baškirtsevan syntymäpäivänä on viime aikoihin asti pidetty päivämäärää 11./23. marraskuuta 1860. Alkuperäisen päiväkirjakäsikirjoituksen löydyttyä Ranskan kansalliskirjastosta kävi ilmi, että perhe oli lyhentänyt ja karsinut päiväkirjaa. Myös hänen syntymävuotensa (1858 eikä 1860) oli hänen äitinsä väärentänyt. Alkuperäiseen käsikirjoitukseen perustuva lyhentämätön päiväkirja ilmestyi Ranskassa 16-osaisena.
Silvia Parera
Silvia Parera Carrau (s. 5. lokakuuta 1969, Mataró, Katalonia) on entinen espanjalainen uimari, joka edusti kotimaataan kolmissa kesäolympialaisissa, alkaen vuodesta 1988. Hänen paras suorituksensa olympialaisissa oli 10. sija 200 metrin sekauinnissa vuonna 1992.
Luettelo Pyhäjärven julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Pyhäjärven julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Pyhäjärven kaupungissa (vuosina 1993–1995 Pyhäsalmi) olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Robbie Williams: Classic Album Selection
Robbie Williams: Classic Album Selection on brittiläisartisti Robbie Williamsin kokoelma-albumi. Se julkaistiin 25. marraskuuta 2013. Kokoelma sisältää viisi Williamsin uran alkupuolen albumia; Life thru a Lensin, I’ve Been Expecting Youn, Sing When You’re Winningin, Escapologyn sekä Intensive Caren.
Parallelismi
Parallelismi voi tarkoittaa seuraavia:
Aelia Eudocia
pienoiskuva|Eudocia ikonissa, 900-luku. Aelia Licinia Eudocia oli (noin 401 – 460) oli Itä-Rooman keisari Theodosius II:n vaimo. Hän oli kotoisin Ateenasta ja hänen alkuperäinen nimensä oli Athenais.
Elämä
Eudocian isä oli sofisti Leontius jolta hän oli saanut koulutusta monilla eri aloilla kuten kirjallisuudessa ja retoriikassa. Ateena oli vielä tuolloin pakanuuden keskus. Johannes Malalas kertoo tarinan siitä kuinka Eudociasta tuli Theodosiuksen vaimo. Sen jälkeen kun Eudocian isä oli jättänyt tyttärensä perinnöttömäksi, lähti tämä Konstantinopoliin jossa hän aikoi valittaa asiasta keisarille. Keisarin sisko Pulcheria piti suuresti hienopuheisesta ja sivistyneestä Eudociasta ja esitteli tämän keisarille. Theodosius rakastui tyttöön heti ensisilmäyksellä. Theodosius ja Eudocia menivät naimisiin 7. kesäkuuta 421. Eudocia vaihtanut vanhan nimensä paremmin keisarinnalle sopivaksi Eudociaksi ja hänet oli myös kastettu. Pari sai yhden lapsen, tyttären Licinia Eudoxian.
Eudocia käytti vaikutusvaltaansa suojellakseen vainottuja pakanoita ja juutalaisia.
Vuonna 440 hän vetäytyi Jerusalemiin jossa hän omisti lopun elämästään runoudelle. Hän kuoli Jerusalemissa 20. lokakuuta 460. pienoiskuva|Eudocia konstantinopolilaisessa kolikossa. Lyöty 425–429 jaa.
Hakkapeliitta (lehti)
thumb|right|"Vaijennut miinanheittäjä länsirintamalta". Hakkapeliitta 49/1929. Hakkapeliitta oli Suomen Suojeluskunta -järjestön lehti vuosina 1925–1944. Se korvasi aikaisemman julkaisun Suojeluskuntalaisten lehti. Hakkapeliitta ilmestyi viikoittain ja sillä oli kymmeniätuhansia tilaajia. Hakkapeliittaa on pidetty Suomessa ilmestyneistä maanpuolustuslehdistä merkittävimpänä.
Hakkapeliitan toimitussihteerinä oli Tauno Karilas ja sen taiteellisesta ulkoasusta vastasi Erkki Tanttu. Viimeiseksi päätoimittajaksi jäi Yrjö Ylänne.
Suojeluskuntien päällikkö Lauri Malmberg antoi viimeisen päiväkäskynsä Hakkapeliitta-lehdessä 6. marraskuuta 1944.
Lehdessä ilmestyivät sarjakuvat Pölhölä ja Pöhköläinen ja Rymy-Eetu, sen monivärisistä kansikuvista vastasi Aarno Karimo.
Leeroy Thornhill
Leeroy Thornhill (s. 8. lokakuuta 1968 Lontoo) on brittiläinen elektronisen musiikin artisti ja The Prodigy -yhtyeen entinen jäsen. Hän toimi Prodigyssä pääasiassa live-esiintyjänä ja tanssijana.
Saruskurki
Saruskurki (Grus antigone) on suurikokoinen kurkilintu. Lajin nimesi Carl von Linné 1758.
Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on 120–155 cm ja se painaa keskimäärin 7,3 kg. Koiraat ovat kookkaampia. Intiassa pesivän saruskurjen koiraat voivat olla erittäin suuria: niiden korkeus voi olla jopa 2 metriä ja siivenkärkien väli 2,5 metriä. Saruskurki on hieman tavallista kurkea kookkaampi. Höyhenpuku on pääosin hopeanharmaa. Pää ja kurkku ovat kirkkaan punaruskeat ja päälaki vaaleanharmaa. Koivet ovat vaaleanpunaiset ja pitkähkö nokka on tumma. Lennossa voi havaita tummat siivenkärjet ja suoraksi ojennetun kaulan. Sukupuolet ovat saman näköiset. Nuori lintu on ruskehtavampi ja sen pää on vaalean ruskea. Lajista tunnetaan 4 alalajia.
Esiintyminen
Etelä- ja Kaakkois-Aasia sekä Australian Queensland. Laji tavattiin Queenslandissa ensimmäisen kerran 1964, jonka jälkeen se on vähitellen runsastunut ja laajentanut asuinaluettaan. Se kilpailee hyvällä menestyksellä kovasti saman näköisen australiankurjen kanssa. Maailman populaatio on jakaantunut seuraavasti: Intiassa (nimialalaji antigone) laji on taantunut, kanta alle 10 000 yksilöä; Australiassa (alalaji gilliae) laji lisääntyy, kanta yli 10 000 yksilöä; Kaakkois-Aasian (alalaji sharpii) populaatiot ovat taantuneet, kanta 1 500–2 000 yksilöä. Laji on aiemmin pesinyt myös Pakistanissa ja Filippiineillä mutta on kadonnut 1980- ja 1960-luvulla. Filippiineillä tavattu lintu oli pienikokoinen ja oma alalajinsa luzonica.
Laji on pääasiassa paikkalintu, joskin se voi muuttaa lyhyitä matkoja. Laji on vaarantunut, uhanalainen.
Elinympäristö
Kosteikot, jokien rannat ja suistot sekä alavat viljelysmaat.
Lisääntyminen
pienoiskuva|Grus antigone Pariside on elinikäinen. Laji pesii vuosittain. Pesä on maassa ja se on suuri kasvinosista kasattu keko. Naaras munii tavallisesti 2, joskus 3 munaa (vain kerran on tavattu 4-munainen pesä), joita molemmat puolisot hautovat, yhteensä keskimäärin 31 päivää. Koiras hautoo vähemmän aikaa ja vartioi enemmän reviiriä. Poikaset ovat pesäpakoisia ja oppivat lentämään noin 2 kuukauden ikäisinä. Poikaset pysyttelevät emojen seurassa vielä kuukausia.
Ravinto
Kaikkiruokainen. Pääasiassa se syö sammakoita, matelijoita, lintujen ja kilpikonnien munia, hyönteisiä, viljaa, papuja ja muita kasviksia.
Sigurd Jansen
Jansen toimi Norjan kapellimestarina Eurovision laulukilpailussa kuudesti, vuosina 1979–1984.
Kavantsaaren rautatieasema
Kavantsaaren rautatieasema oli rautatieliikennepaikka Viipuri-Joensuu rataosalla. Asema sijaitsi Antrean pitäjän Kavantsaaressa lähellä Kavantsaaren kartanoa. Paikkakunnalta kuljetettiin etenkin Viipuriin huomattavia määriä maitoa.
Historia
Alkuperäisen asemarakennuksen oli suunnitellut Knut Nylander Oulun radan tyyppipiirustusten mukaan. Vuoden 1918 sisällissodan Antrean rintaman taisteluiden aikana asemanseudulla toimi punaisten tukikohta. Huhtikuun lopussa asemarakennus tuhoutui sen edustalla olleesta ammusvarastosta levinneestä tulipalosta. Toinen asemarakennus valmistui Thure Hellströmin suunnittelemana samana vuonna. Jatkosodan aikana asema alennettiin pysäksiksi.
Dirhem
thumb|Aghlabidien dirhami, tekstinä Ibrahim ibn al-Aghlab ja al-Mamun Dirhem, dirhemi, dirheemi, dirham, on vanha itämainen, kalifien aikana lyöty hopearaha. Se on myös Turkissa käytetty vähäinen paino, noin 3,2 grammaa. Dirham on myös Marokon ja dirhami Yhdistyneitten arabiemiirikuntien rahayksikkö.
Stray Cats
thumb|Stray Cats keikalla Gijonissa 24. heinäkuuta 2004 Stray Cats, alk. Tom Cats on rockabilly-yhtye, jonka perustivat Brian Setzer, Lee Rocker (oikealta nimeltään Leon Drucker) ja Slim Jim Phantom (oikealta nimeltään James McDonnell) vuonna 1979.
Yhtyeen tunnettuja kappaleita ovat muun muassa Rock This Town, Runaway Boys, Stray Cat Strut, Rumble In Brighton, Look At That Cadillac, Blast Off, Baby Blue Eyes, Rev It Up And Go, You Don't Believe Me ja She's Sexy and 17.
Yhdysvalloista Britanniaan
Yhtyeen 1950-luvun musiikki ei sopinut silloiseen Amerikkaan, ja yhtye päätti lähteä Lontooseen.
Erään keikan jälkeen Lontoossa yhtye tapasi tuottaja Dave Edmundsin, joka tarjosi levytyssopimusta, ja Stray Catsin ensimmäinen albumi julkaistiin Britanniassa vuonna 1981. Hyvin menestynyt levy sisälsi kappaleet "Rock This Town", "Runaway Boys" "Stray Cat Strut" ja "Storm The Embassy"
Menestys Yhdysvalloissa
Yhtye teki EMI American kanssa levytyssopimuksen, ja vuonna 1982 ilmestyi Yhdysvalloissa Built For Speed, joka oli yhtyeen debyytti Atlantin länsipuolella. Levylle valittiin kahden ensimmäisen albumin kappaleita. Seuraavana vuonna yhtye julkaisi kolmannen albuminsa Rant N' Rave With The Stray Cats, joka sisälsi kappaleet "She's Sexy & 17" ja "I Won't Stand In Your Way" sekä "Look At That Cadillac".
Hajoamisia ja comebackeja
Stray Cats ”hajosi” vuonna 1986 albumin Rock Therapyn jälkeen. Yhtye yritti samana vuonna comebackia, mutta suosio jäi vaisuksi. 1980-luvun lopulla julkaistiin albumi Blast Off!, ja yhtye oli taas jonkin aikaa suosittu maailmanlaajuisestikin, mutta vuonna 1993 yhtye päätti pitää taukoa jälleen.
Jäsenten soolourien kautta menestynyt comeback
Stray Cats -yhtyeen jäsenet lähtivät omille teilleen. Brian Setzer perusti 1990-luvun lopulla Brian Setzer Orchestran, josta tuli pian hyvin suosittu, ja Leen ja Slimin perustama Swing Catskin sai myös hieman mainetta. Lisäksi he soittivat kokoonpanossa Phantom, Rocker & Slick. Myös Lee Rocker esiintyy ja on levyttänyt omiin nimiinsä Stray Catsin ohella.
Paluu konserttilavoille ja uusi levy
Yhtye juhlistaa vuonna 2019 40-vuotista taivaltaan uudella levyllä ja 26 konserttia käsittävällä kiertueella. Suomessa yhtye esiintyi Pori Jazzeilla Kirjurinluodon päälavalla 18.7.2019. Albumi "40" on yhtyeen ensimmäinen levy 25 vuoteen.
Pekka Holopainen (urheilutoimittaja)
Pekka Holopainen (s. 1966 Pori) on suomalainen toimittaja. Hän on työskennellyt Ilta-Sanomissa vuodesta 1990 lähtien.
Ensimmäiset viisi vuotta Holopainen oli lehden ulkomaantoimituksessa ja sen jälkeen kolmen vuoden ajan Ilta-Sanomien Tukholman kirjeenvaihtajana. Vuosina 2001–2003 hän työskenteli Lontoossa, jonka jälkeen Holopainen on ollut lehden urheilutoimituksessa. Hän on kirjoittanut myös kolumneja Veikkaaja-lehteen. Olympialaisissa Holopainen on ollut toimittajana kahdeksan kertaa sekä lisäksi muun muassa useissa jääkiekon, hiihdon ja yleisurheilun MM-kilpailuissa.
Hän on kirjoittanut Janne Ahosen elämäkerran Kuningaskotka, joka ilmestyi vuonna 2009, ja vuonna 2016 ilmestyneen Aino-Kaisa Saarisen elämäkerran Tahto – Aino-Kaisa Saarisen kahdet kasvot.
Senioripysäkki
Senioripysäkki tarjoaa ilmaista ryhmäkeskusteluapua yksinäisille, masentuneille, ahdistuneille tai muun tuen tarpeessa oleville yli 60-vuotiaille HelsinkiMission tiloissa Albertinkatu 33:ssa.
Tampereella ja Turussa toimintaa toteuttavat TampereMissio ja Tukenasi ry.
HelsinkiMissio on kehittänyt ryhmäterapian ammattilaisten avulla uuden ja kevyemmän Senioripysäkki-ryhmämenetelmän. HelsinkiMissio kouluttaa menetelmän mukaisesti ryhmänohjaajia eri puolilla Suomea. Koulutettavat työskentelevät niissä organisaatioissa, joille HelsinkiMissio myöntää sopimuksella oikeuden käyttää suojattua Senioripysäkki-nimeä. Senioripysäkki-ryhmiä toimii ympäri Suomea yli 30 paikkakunnalla.
Senioripysäkki aloitti toimintansa Helsingissä 2001.
Martti Liimo
thumb|Martti Liimo (numero 6) puolustaa [[Raimo Lindholmia.]] Martti Juhani Liimo (26. syyskuuta 1941 Tampere – 1. joulukuuta 1995 Helsinki) oli suomalainen koripalloilija.
Martti Liimo oli mukana Suomen menestyksekkäimmässä koripallomaajoukkueessa, joka osallistui Tokion 1964 olympialaisiin ja sijoittui Suomessa järjestetyissä EM-kisoissa 1967 kuudenneksi. Martti Liimo pelasi EM-kisoissa myös 1961, 1963 ja 1965 ja voitti PM-kultaa 1962 ja 1964. SM-kultaa hän voitti viidesti Helsingin Kisa-Tovereitten paidassa 1961–1965. Hänen pikkuveljensä Kari Liimo oli myös mukana kaikissa edellä mainituissa joukkueissa. Martti Liimo pelasi SM-sarjassa 15 kautta ja 283 ottelua, joissa hän teki 3827 pistettä keskiarvolla 13,5.
Senioripysäkki
Senioripysäkin ryhmämallia on tutkittu laajasti ja siitä on saatu hyviä tutkimustuloksia. Tulokset on julkaistu mm. teoksessa Marjovuo, Ari - Pitkälä, Kaisu - Routasalo, Pirkko (toim.) ''Ikääntyneiden yksinäisyys. Senioripysäkin ryhmäterapia psykososiaalisena kuntoutuksena.'' Geriatrisen kuntoutuksen tutkimus- ja kehittämishanke. Tutkimusraportti 8. Vanhustyön keskusliitto. Hki.
Martti Liimo
Martti Liimo pelasi yhteensä 124 maaottelua, joissa heitti 985 pistettä. Hänen yhden maaottelun ennätyksensä on 33 pistettä Etelä-Koreaa vastaan 1964. Hän pelasi myös Euroopan joukkueessa 1965 Krakovassa Euroopan cupin mestaria Real Madridia sekä vuotuisen FIBAn koripallofestivaalin sinä vuonna järjestänyttä Wisla Krakovaa vastaan.
Senioripysäkki
Samassa tutkimushankkeessa todettiin myös, että ikääntyneiden ryhmät vähensivät muiden sosiaali- ja terveyspalveluiden käyttöä enemmän kuin mitä ryhmien toteuttaminen maksaa.
9K115-2
9K115-2 Metis-M (GRAU) on vuonna 1992 käyttöön otettu venäläinen panssarintorjuntaohjus, josta käytetään myös Nato-raportointinimeä AT-13 Saxhorn. Ohjus on tarkoitettu motorisoitujen divisioonien panssarintorjuntakomppanioille.
Israelin armeijan välittämien tietojen mukaan Hizbollahilla olisi ollut myös näitä panssarintorjuntaohjuksia vuonna 2006 Libanonin sodan heinä-elokuun taisteluissa Israelia vastaan.
Bäckman
Bäckman tai Baeckman on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Luettelo Pyhännän julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Pyhännän julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Pyhännän kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Thrall (Warcraft)
Thrall (syntymänimeltään Go'el) on kuvitteellinen hahmo Warcraft-pelisarjassa. Pelin universumissa hän toimi alun perin Lauman sotapäällikkönä.
Nuoruus
Thrall syntyi örkkiklaanin Frostwolf päällikkön, Durotanin, ja tämän puolison, Drakan, pojaksi, ja sai alkuperäiseksi nimekseen Go'el. Hänet löydettiin vauvana Toisen sodan aikana, kun örkeille suunnattujen työleirien johtaja, Aedelas Blackmoore, murhasi hänen vanhempansa. Blackmoore itse antoi hänelle nimen Thrall, joka tarkoitti ihmisten kielellä "orjaa". Hän kasvatti Thrallin linnakkeessaan, Dunrholdessa, ja koulutti tästä gladiaattoria. Tänä aikana Thrall ystävystyi myös Taretha Foxtonin, gladiaattorihoitajan tyttären, kanssa.
Thrall eli vuosia kohtaamatta ainuttakaan lajitoverinsa. Eräänä päivänä leirille kuitenkin tuotiin toinen örkki, joka luuli Thrallin olevan itsensä tavoin vanki. Örkki koetti saada Thrallille tilaisuuden paeta kiinnittämällä huomion itseensä. Mutta koska Thrall ei vielä silloin ymmärtänyt kansansa omaa kieltä, hän ei ymmärtänyt tämän sanoja. Lopulta Thrall pakeni Durnholdesta Tarethan avulla. Mutta pian pakonsa jälkeen Thrall joutui vangiksi toiselle leirille, jossa hän sai kuulla rotunsa historiasta sekä vapaana säilyneestä Warsong-klaanista ja tämän päälliköstä nimeltä Grom Hellscreamista. Paettuaan leiriltä, Thrall löysi lopulta Sotalaulun örkit ja Gromin avustuksella hän pääsi takaisin oman klaaninsa, Hallasuden, luokse. Thrall alkoi opiskella shamanismia klaaninsa suurimman shamaanin ja Durotanin kuoleman jälkeen päällikkönä toimineen, Drek'Tharin, opettamana.
Muiden örkkien vapautus
Hallasusien testeissä Thrall tapasi Lauman entisen sotapäällikkön sekä Blackrock-klaanin johtajan, Orgrim Doomhammerin. Tuomiovasara ja Thrall toteuttivat suunnitelman, jolla vapauttivat loput työleireille vangitut örkit. Erästä leiriä vapauttaessaan Tuomiovasara haavoittui kuolettevasti ja antoi Thralille haarniskansa ja sotavasaransa, jonka oli nimennyt sukunsa mukaan. Pian sen jälkeen Thrall piiritti Durnholden linnoitukseen ja sai tietää Blackmooren katkaisseen Tarethan pään rangaistuksena Thrallin vapauttamisesta. Raivoissaan tästä Thrall käski örkkien hyökätä ja hän itse surmasi entisen orjuuttajansa. Tämän jälkeen Thrall ja uusi Lauma pakenivat Lordaeronista.
Matka Kalimdoriin
Joitakin vuosia tämän jälkeen Thrall näki enneunen jossa profeetta Medivh käski Thrallin tavata hänet ulkona. Medivh, joka oli vastuussa örkkien tulosta Azerothiin, käski Thralin koota Lauman ja purjehtia Kalimdoriin. Matkalla Kalimdoriin Thrall auttoi Darkspear-heimon peikkoja pakenemaan tuhoutuvalta saarelta. Kalimdoriin saavuttuaan Thrall auttoi taureeneja pakenemaan kentaureja Mulgoreen. Saatuaan avustusta taureeneilta Thrall ja hänen joukkonsa jatkoivat kohti Stonetalon Peakia kohdaten samalla Warsong-klaanin. Thrall määräsi nämä pohjoiseen hakkaamaan ikivanhaa metsää, jota asustivat yöhaltiat. Voittaakseen puolijumala Cenariuksen johtamat yöhaltiat, Warsongin örkit joivat demoni Mannorothin verta ja täten vaipuivat demonin tahdon alle, samanlaiseen tilaan kuin Ensimmäisessä sodassa.
Tämän jälkeen örkit etenivät syvemmälle metsään ihmisten kanssa ja liittoutuivat yöhaltioiden kanssa johtajinaan Elunen ylipapitar Tyrande Whisperwind sekä arkkidruidi Malfurion Stormrage. Viimeisessä taistelussa ihmiset, yöhaltiat sekä örkit taistelivat liittoutuneina pitääkseen maailmanpuu Noldrassilin poissa demonilordi Archimonden käsistä.
Durotarin perustaminen
Taistelun jälkeen Thrall ja örkit perustivat Durotarin valtion ja joutuivat vuoden jälkeen suuramiraali Daelin Proudmooren hyökkäyksen kohteeksi. Thrall, Rexxarin ja hänen kumppaniensa avulla onnistui kokoamaan tarpeeksi ison armeijan ja voittamaan amiraalin. Tämän jälkeen Thrall palasi johtamaan Laumaa, Orgrimmarin kaupunkiin.
World of Warcraft
Kun Sylvanas Windrunner halusi liittää Hylätyt osaksi Laumaa, Thrall suhtautui epäilevästi. Mutta taureenien arkkidruidi, Hamuul Runetotem, sai hänet muuttamaan mielensä. Jonkin ajan kuluttua hän matkusti myös Outlandiin etsimään mag'hareja, örkkejä, jotka eivät koskaan altistuneet Palavan Legioonan korruptiolle. Näiden joukossa oli myös Garrosh Hellscream, Gromin poika, joka liittyi Laumaan. Myöhemmin Garrosh alkoi kuitenkin pitää Durotarissa elämistä alennustilana sekä Liittoumaa heidän äärimmäisenä vihollisenaan.
Lich-kuninkaan kukistuttua, Thrall matkustaa Nagrandiin opiskelemaan lisää shamanismia. Ja sen vuoksi luovuttaa asemansa Lauman sotapäällikkönä Garroshille. Thrall rakastuu opettajaansa, nuoreen mag'har-shamaaniin nimeltä Aggra. Palattuaan Azerothiin hän liittyy Earthen Ringiin, shamaanien perustamaan seuraan, joka pyrkii korjaamaan Deathwingin paluun aiheuttamia vahinkoja. Thrallin rooli taistelussa Kuolonsiipeä vastaan kasvaa suuremmaksi, kun hän alkoi nähdä näkyjä Hämärän tunnista, joka tuhoaisi kaiken elämän Azerothista ellei Kuolonsiiven aikeita estettäisi. Ainoa keino estää se oli tuoda Muinaisten sodasta Dragon Soul, medaljonki johon Kuolonsiipi luovutti osan voimistaan. Maelstromin luona Thrall ja lohikäärmeaspektit lopulta tuhosivat Kuolonsiiven tällä medaljongilla. Thrallin todettua Luonnomullistuksen päättyneen, Alexstrasza totesi lohikäärmeaspektien kuolemattomuuden kadonneen sen myötä ja vihjaisi Aggran odottavan Thrallin lasta.
Liittouman ja Lauman sotien levitessä Pandariaan, Thrall ja Aggra he olivat saaneet poikalapsen nimeltä Durak. Thrall osallistui Orgrimmarin piiritykseen, jossa entistä hullummaksi tullut Garrosh syöstiin Lauman johtajuudesta. Hän sekä Liittouman korkea kuningas Varian Wrynn kiistelivät aluksi siitä, kumpi surmaisi Garroshin. Mutta hyväksyivät lopulta Taran Zhun ehdotuksen pitää Garroshille oikeudenkäynti Pandariassa. Thrall palasi örkkien johtajaksi, mutta luovutti sotapäällikön aseman peikkojen johtajalle, Vol'jinille. Oikeudenkäynnin aikana paljastui, että Aggra odotti Thrallille toista lasta.
Dark Portalin alettua muuttua punaiseksi vaihtoehtoisen aikajatkumon tapahtumien vuoksi, Thrall johtaa Lauman joukkoa vaihtoehtoiseen Draenoriin, jonne Garrosh oli paennut. Garrosh oli estänyt isäänsä ja muita örkkejä luomasta Mannorothin verta ja muodostanut näistä Rautalauman. Thrall löytää Garroshin ja haastaa tämän mak'goraan, örkkien kuolemanotteluun. Ottelu käytiin alueella, jossa todellisen aikajatkumon Outlandissa sijaitsi Garadar, ja se päättyi Garroshin kuolemaan.
Aiheesta muualla
Seznam postav ve světě Warcraftu Postacie ze świata Warcraft Lista över figurer i Warcraft
Tom Mueller
Tom Mueller on yhdysvaltalainen raketti-insinööri. Mueller oli SpaceX:llä mukana kehittämässä Dragon-avaruusaluksen propulsiojärjestelmää ja Merlin-rakettimoottoreita.
Ennen uraansa SpaceX:llä Mueller toimi 15 vuotta TRW:llä, missä hän oli vastuussa propulsio- ja polttotuotteiden osastosta sekä nesterakettimoottorien kehittämisestä.
Mueller harrasti raketteja myös vapaa-ajallaan. Hän testasi rakettimoottoreitaan Mojaven autiomaassa yhdessä muiden Reaction Research Society -aktiivien kanssa. Suurimmassa moottorissa oli noin 5,9 tonnia työntövoimaa. Mueller siirtyi SpaceX:lle moottorin viimeistelyvaiheessa eikä se siten edennyt missään vaiheessa koekäyttöön asti.
SpaceX:llä Mueller kehitti Merlin-rakettimoottorin. Merlinin ensimmäinen onnistunut lento oli Falcon 1:n neljäs lentoyritys syyskuussa 2008. Se oli samalla 40 vuoteen ensimmäinen lento uudella isolla nesterakettimoottorilla Yhdysvalloissa. Falcon 9:n ensilento oli Dragon Spacecraft Qualification Unit -lento kesäkuussa 2010.
Peng Dehuai
thumb|Peng Dehuai vuonna 1958. Peng Dehuai (24. lokakuuta 1898 Xiangtan, Hunan – 29. marraskuuta 1974 Peking) oli merkittävä kiinalainen sotilasjohtaja ja kommunistipoliitikko. Hän toimi Kiinan puolustusministerinä vuosina 1954–1959. Hänet syrjäytettiin, koska hän arvosteli suuri harppaus -talouskokeilua.
Peng sai Kiinassa virallisen kunnianpalautuksen Maon kuoleman jälkeen joulukuussa 1978. Nykyään Peng on Kiinan virallisessa historiankirjoituksessa arvostettu sotilasjohtaja ja poliitikko.
Naulain
thumb|250px|Paineilmanaulain. Huomaa [[paineilman syöttöön tarvittava letku.]] thumb|250px|Naulaimen [[naulat syöttökasetissaan.]]
Naulain eli naulapyssy on käsinkannateltava työkalu jolla lyödään nauloja puuhun, betoniin ja muihin materiaaleihin. Naulaimen käyttövoimana voi toimia sähkö, paineilma, propaani tai pienet räjähdepanokset. Naulaimella saavutetaan suurempi naulausnopeus kuin käsin naulaamalla ja naulaimen käyttöön riittää useimmissa tilanteissa yksi käsi, jolloin toinen käsi jää vapaaksi esimerkiksi naulattavan kappaleen kannatteluun.
Käyttövoiman mukaan tyypiteltyjä naulaimia ovat paineilmanaulain, impulssinaulain, sähkönaulain ja panosnaulain. Paineilmanaulaimiksi kutsutaan naulaimia, jotka saavat käyttövoimansa paineilmasta. Paineilma tuodaan naulaimeen joissain tilanteissa työtä häiritsevän letkun kautta. Paineilman tuottamiseen tarvitaan erillinen kompressori, joka tarvitsee sähköä. Impulssinaulaimet toimivat propaanilla ja sähköakulla. Ne eivät tarvitse käyttöä haittaavaa letkua eivätkä kompressoria ja ovat siten näppäriä liikuteltavia ja käytännöllisiä sähköttömillä työmailla. Panosnaulaimet toimivat myös ilman sähköä. Niitä käytetään esimerkiksi rakennuksen alajuoksun kiinnityksessä betonisokkeliin. Käyttötarkoituksen mukaan naulaimet voidaan jakaa esimerkiksi runkonaulaimiin, ulkovuorausnaulaimiin, huopakattonaulaimiin ja viimeistelynaulaimiin.
Naulaimissa käytettävät naulat on sidottu toisiinsa kammoiksi tai rulliksi, automaattisen naulojen syötön toteuttamiseksi. Nauloja on saatavilla eri kokoisina, eri teräslaaduista valmistettuna, eri tavoin ruostesuojattuina, erilaisin kannoin varustettuina ja eri tavoin toisiinsa sidottuna. Naulojen pituus on kuitenkin rajoitetumpi kuin käsin naulattavissa nauloissa, jotta naulaimien koko voidaan pitää kohtuullisena. Kampoihin naulat voidaan sitoa liimaamalla tai paperin tai muovin avulla. Rulliin naulat sidotaan teräslangoin tai muovinauhan avulla.
Kei Yasuda
Kei Yasuda (s. 6. joulukuuta 1980 Futtsu, Chiba) on japanilainen poplaulaja ja idoli. Hän liittyi vuonna 1998 Hello! Project -kollektiiviin kuuluvaan Morning Musume -yhtyeeseen toisen sukupolven jäsenenä yhdessä Mari Yaguchin ja Sayaka Ichiin kanssa. Morning Musumessa hän toimi Petitmoni-alaryhmässä ja myöhemmin yhtyeen varajohtajana.
”Valmistuttuaan” eli lähdettyään Morning Musumesta vuonna 2003 Yasuda jatkoi soolouralla Hello! Projectin yhteydessä.
Eläimiä suomalaismetsissä
Eläimiä suomalaismetsissä on suomalaisen laulajan Mikko Alatalon yhdeksäs albumi. Se julkaistiin Finnscandian Hi-Hat-levymerkillä vuonna 1981.
Vaikka tämä Alatalon ensimmäinen lastenlevy julkaistiin alun perin puolivitsinä, niin se myi lopulta 47 000 kappaletta eli melkein platinaa. Levy nimittäin sisälsi yhden tunnetuimmista suomalaisista lastenlauluista, "Känkkäränkkä"-kappaleen. Laulu kertoo ilkeästä pikkunoidasta, joka villitsee lapsia kiukutteluun ja kiusantekoon. Hahmo syntyi alun perin puheterapeutti ja lastenkirjailija Annami Poivaaran kynästä. Alatalo ja Rinne ovat tehneet samasta aiheesta myöhemminkin lauluja, joiden kautta noitahahmon maine on vain kasvanut.
Muita albumin kappaleita ovat mm. sukupuolivalistusta antanut "Mistä minä oon tullut?", Alatalon ja hänen Jaska-poikansa duetto "Isä, kerro mulle", vanha Danny Kaye -klassikko "Nakke Nakuttaja" ("Woody Woodpecker") sekä Pelle Miljoona -imitaatio "Reijo Rotta".
Interviisu-karsinnat voittanut Esko Koivumiehen säveltämä "Taitaa tulla kesä" laitettiin levylle kuriositeettina. Siitä teki Virossa Reet Linnan käännöksen "Kätte joudnud suvi".
XMM-Newton
pienoiskuva|298px|XMM-Newtonin malli [[Cité de l'espacessa, Toulousessa.]]
XMM-Newton on ESAn röntgensatelliitti, eli se on röntgenalueen avaruusteleskooppi. Lyhenne XMM (X-ray Multi-Mirrors) oli ennen laukaisua käytössä niin pitkään, että sekin on tälle avaruuslennolle vakiintunut nimi.
Satelliitti laukaistiin 10. joulukuuta 1999 Ariane 5 -kantoraketilla (lento numero 504 eli neljäs Ariane 5-laukaisu) ESAn tukikohdasta Etelä-Amerikasta Guyanan avaruuskeskuksesta.
Satelliitti
Satelliittin rata on soikea: perigeumi on 8 549,4 kilometriä ja apogeumi 112 568,1 kilometriä. Satelliitti kiertää Maan kahdessa vuorokaudessa, josta satelliitti joutuu viettämään kahdeksan tuntia van Allenin vyöhykkeen sisällä. Satelliitti menee tarvittaessa suojatilaan säteilyvyöhykkeiden sisällä. Röntgenmittaukset tehdään radan apogeumissa, ja data lähetetään Maahan perigeumissa.
Satelliitin massa oli laukaisuhetkellä 3 760 kg, josta 530 kg oli radankorjaukseen ja asennonsäätöön käytettävää ajoainetta. Satelliitin korkeus on 10 metriä. Tästä röntgenteleskooppi on 7,5 metriä pitkä. Rungon suurin läpimitta 4 x 4 metriä. Aurinkopaneelien kärkiväli on 16 metriä. Ne tuottavat 1 600 wattia sähköä tehtävän lopussa, jolloin aurinkokennojen tehokuus on laskenut. Satelliitti on kolmiakselistabiloitu.
Tieteellinen tavoite
XMM:n teleskoopit suunniteltiin ja rakennettiin saksalaisten Carl Zeissin ja Kayser-Threden sekä italialaisen Media Larion yhteistyönä. Niiden maanpäälliset testit suoritti Max Planck -instituutti. Teleskoopin kantava runko valmistettiin Suomessa Patrian tehtaalla Kuorevedellä. Se on suurin siviilisatelliitin hiilikuiturakenne.
Nick Oshiro
Nicholas "Nick" Oshiro (s. 3. maaliskuuta 1975) on industrial metal -yhtye Static-X:n rumpali. Hän on myös soittanut Seether -nimisessä hard rock -yhtyyessä, tosin vain vuosina 2002-2003.
Ura
Hän on kertonut käyvänsä vapaa-ajallaan aktiivisesti Static-X:n MySpace-sivulla ja kalastamassa.
Claudio von Planta
Claudio von Planta (s. 16. syyskuuta 1962) on sveitsiläinen kameramies ja ohjaaja.
Hänet tunnetaan parhaiten kameramiehenä Ewan McGregorin ja Charley Boormanin dokumenttisarjassa Tien päällä Ewan McGregor, jossa kaksikko ajoi moottoripyörillä Lontoosta New Yorkiin vuonna 2004. Sarjan tuottaja palkkasi hänet heti nähtyään Claudion työtodistuksen eikä heillä edes ollut muita vaihtoehtoja. Claudio sai kuitenkin pian tietää ettei hänen sveitsiläinen ajokorttinsa ollut sopiva ja hän joutui käymään ajotestissä, jonka reputti päivää ennen tiimin lähtöä. He sopivat, että Claudio kävisi testin uudestaan 2 viikkoa myöhemmin ja lentäisi tiimin luokse Eurooppaan.
Claudio työskenteli kameramiehenä mahdollisesti rankimmin tehdäkseen sarjasta totta, vaikkakin hän myös rikkoi pyöränsä useaan otteeseen matkalla. Mongoliassa hänen pyöränsä vahingoittui niin pahasti, että se täytyi lähettää edellä korjattavaksi ja hänelle täytyi ostaa korvaava pyörä siksi aikaa.
Niagara Falls (Yhdysvallat)
Niagara Falls on kaupunki Yhdysvalloissa, New Yorkin osavaltiossa, Niagaran piirikunnassa. Se sijaitsee Niagaran putousten vierellä, vastapäätä samannimistä kaupunkia Kanadan puolella. Kaupunki on perustettu 1892 ja vuonna 2006 kaupungissa oli 52 326 asukasta.
Ranskalaiset rakensivat nykyisen kaupungin paikalle linnoituksen 1745. Brittien haltuun alue joutui 1759. Vuonna 1806 paikalle perustettiin Manchesterin kylä. Nykyisen nimensä Niagara Falls sai vuonna 1848.
Kaupungissa sijaitsee Love Canalin asumalähiö, missä sattui 1970-luvulla ympäristöonnettomuus.
Niagara Falls ja sen ostoskeskukset on kanadalaisten suosima ostospaikka
Kinemacolor
thumb|Vuoden 1911 tekniikalla toteutettu Kinemacolor-ruutu Kinemacolor on eräs varhainen elokuvissa käytetty menetelmä toistaa värit.
Kinemacolorin kehittivät yhdysvaltalainen Charles Urban ja brittiläinen George Albert Smith Englannissa 1900-luvun alussa. He jatkoivat Edward R. Turnerin jo vuonna 1899 patentoimaa tekniikkaa tämän kuoltua äkillisesti. Turner kaavaili alun perin värijärjestelmää, joka käyttää kolmea värikomponenttia. Tämä puolestaan perustui James Clerk Maxwellin huomioon, että lähes mikä tahansa väri voidaan toistaa käyttämällä päävärejä. Urban ja Smith kohtasivat kuitenkin suuria vaikeuksia 3-komponenttijärjestelmän toteuttamisessa, joten vuonna 1906 he tyytyivät kahta värikomponenttia käyttävään järjestelmään, ja se sai ensiesityksensä kaksi vuotta myöhemmin. Sitä käytettiin sittemmin lähinnä dokumenteissa.
Kinemacolor-kamera kuljetti filmiä nopeudella 32 kuvaruutua/sekunnissa, toisin kuin silloiset mustavalkokamerat, joiden normaalinopeus oli 16 kuvaruutua/s. Kinemacolorissa nopeus oli kaksinkertainen, koska se tallensi samalle filmille kaksi värikomponenttia peräjälkeen. Filmin edessä oli kiekko, joka suodatti toiseen komponenttiin punaiset ja toiseen vihreät sävyt. Filmi projektoitiin samalla tavalla, jolloin syntyi värikuvan vaikutelma. Kinemacolor ei ollut missään nimessä virheetön. Kahden värikomponentin järjestelmille tyypillisellä tavalla koko värispektri ei ollut tallennettavissa, ja koska yhden kuvan värikomponentteja ei tallennettu samaan aikaan, vaan pienellä viiveellä, liikkuvien kohteiden värit toistuivat huonosti.
Luettelo Reisjärven julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Reisjärven julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Reisjärven kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Fittouga
Fittougan kunnan pinta-ala on 976 neliökilometriä. Se rajoittuu etelässä Niafunkén piirin N’Gorkoun, lännessä Koumaïran ja Soboundoun, pohjoisessa Banikane Narhawan ja idässä Gourma-Rharousin piirin Bambara Maoudén kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Sen läpi virtaa Bara Issa sivuhaaroineen, jotka muodostavat väliaikaisia järviä.
Kuntaan kuuluu 64 kylää. Asukkaat ovat etupäässä fulbeja, bambaroita, songhaita ja bozoja.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, käsityöammatit ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, hirssi, durra, maniokki, maapähkinä ja lehmänpapu. Kotieläimiä ovat naudat, vuohet, lampaat, aasit, hevoset, kamelit ja siipikarja. Bozot harjoittavat tulva-aikana kalastusta. Saraféréssa ja Garnatyssa pidetään viikoittaiset markkinat. Karjaa ja kalaa viedään myytäväksi Moptiin.