cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Van Halen
Menestys jatkuu kevyemmällä suunnalla (1986–1990)
Vuonna 1986 julkaistiin albumi 5150, jolta nousivat suuriksi hiteiksi kosketinpohjaiset "Why Can’t This Be Love", "Dreams", "Love Walks In" ja rock-tyylisempi "Best of Both Worlds". Tuolloin yhtyeen musiikki oli paljon enemmän pop-orientoitunutta, joka keräsi osittain menetettyjen fanien tilalle kokonaan uuden kuulijakunnan. Musiikillisesti yhtye oli laajentanut alaansa ja 1984 -albumin luoma huippusuosio sai jatkoa myös tällä albumilla sekä sitä seuranneella 1986 Tour -kiertueella. Kiertuetta pidettiin aiempien tapaan energisenä ja hauskana; Siitä on myös tehty tallenne Live: Without a Net, joka nauhoitettiin New Havenissa, jossa yleisöä oli vaikka muille jakaa. Karismaattisen Rothin jälkeen yhtye muuttui myös herkemmäksi, etenkin Hagarin ja Eddien osalta, kuten esimerkiksi kappaleet "Why Can’t This Be Love", "Love Walks In" ja "Dreams" osoittavat. Vaikkakaan Hagar ei saavuttanut kaikkien Van Halen -fanien jakamatonta arvostusta, yhtyeen kaupallinen suosio Yhdysvalloissa silti vain vahvistui. Levy oli The Billboard 200 -listan ykkösenä kolme viikkoa. Tämä oli ensimmäinen kerta, kun Van Halenin albumi nousi Billboardin kärkeen. Albumi on myynyt yli 6 miljoonaa kappaletta pelkästään Yhdysvalloissa, joten albumi on yhtyeen myydyimpien levyjen listalla sijalla kolme.
Hagarin liityttyä yhtyeeseen oli vanhat Rothin aikaiset kappaleet jätetty muutamia kappaleita lukuun ottamatta täysin pois keikkojen ohjelmasta, sillä Hagar ei halunnut niitä jostain syystä laulaa tai soittaa. Tämä ei miellyttänyt etenkään vanhasta tuotannosta pitäneitä faneja, mutta yhtyeen saatua laulajavaihdoksen myötä vastaavasti uutta kuulijakuntaa, yhtyeen aikaisemmin alkanut menestys jatkui.
Vuonna 1988 julkaistiin yhtyeen toinen albumi Hagarin kanssa, OU812, jolta nousivat hiteiksi balladit "When It’s Love", "Feels So Good", rock-klassikko "Black and Blue" ja akustinen "Finish What Ya Started". Albumi oli Billboard 200 -listan ykkösenä peräti neljä viikkoa. Eddien ja Alexin isä oli kuollut edellisenä vuonna, joten hänen muistokseen levy omistettiin hänelle. Albumin nimi toimi eräänlaisena nokitteluna David Lee Rothille, jonka ensimmäisen sooloalbumin nimi oli "Eat 'em And Smile". OU812 viittasi siis tuohon albumiin (OU812 = "Ou You Ate One Too").
Grammy-palkinto ja ensimmäinen livealbumi (1991–1994)
Vuonna 1991 julkaistu For Unlawful Carnal Knowledge tuotti yhtyeelle sen ensimmäisen Grammy-palkinnon Best Hard Rock Performance -kategoriassa. Albumi myi oikein hyvin Kanadassa ja Yhdysvalloissa ja oli Billboard 200 -listan ykkösenä kolme viikkoa. Albumi myi Yhdysvalloissa kolminkertaista platinaa eli yli kolme miljoonaa kappaletta. Nyt yhtye oli palaamassa vanhahtavaan ja hieman energiseen Van Halen -tyyliin. Albumilta löytyvät mm. hard rock -hitit "Poundcake", "Runaround", "Top of the World", jossa mukana lauloi Eddien hyvä ystävä Steve Lukather, ja "Right Now", jossa Eddie soittaa pianoa. Eddien rauhallisen kitarasoolokappaleen ja livehitin "316" nimi tulee Eddien ainoan lapsen, Wolfgangin syntymäpäivästä (16.3.), joka Amerikassa kirjoitetaan järjestyksessä 3/16. Eddie on kertonut, että hänen vaimonsa odottaessa heidän lastaan, oli hän näppäillyt kitarallaan vaimonsa vatsan vierellä kyseistä kappaletta ja vauva oli alkanut samaan aikaan potkia. Tämän vuoksi Eddie päätti nimetä kappaleen 316:ksi. Itse kappaletta hän oli soittanut muun muassa keikoillakin jo vuodesta 1986, mutta levylle tämä lyhyt instrumentaali pääsi siis vasta 1991 kyseisellä nimellä.
Vuonna 1991 For Unlawful Carnal Knowledge Tourin aikana Van Halen teki ilmaiskonsertin Dallasissa hyvityksenä aiemmin peruuntuneelle Dallasin keikalle.
Vuonna 1993 julkaistiin yhtyeen ensimmäinen live-albumi Live: Right Here, Right Now. On sinänsä yllätys että yhtyeeltä ei aikaisemmin ollut julkaistu live-levyä, sillä yhtyeen esiintymisiä oli kehuttu jo yhtyeen alkuaikoina.
Uusi laulajanvaihdos (1995–1998)
Vuonna 1995 julkaistiin yhtyeen kymmenes studioalbumi Balance. Se menestyi hyvin erityisesti Can't Stop Lovin' You -kappaleen ansiosta. Albumi oli viikon Billboard 200 -listan kärjessä.
Sammy Hagarin ja Eddie Van Halenin väleille kävi 1990-luvun puolivälissä samoin kuin Rothin ja Eddien väleille kymmenen vuotta aikaisemmin ja lopulta Hagar jätti Van Halen -leirin taakseen epäselvissä olosuhteissa kesällä 1996. Juorut kertovat, että Hagar oli Havaijilla vaimonsa kanssa, kun Eddie halusi hänet studioon. Kun Sammy ei ilmestynyt, niin hänet erotettiin yhtyeestä. Roth kutsuttiin takaisin laulamaan kahdelle uudelle kappaleelle, jotka tulivat samana vuonna ilmestyneelle kokoelmalevylle, mutta MTV Video Music Awardsien backstagella syntynyt riita lopetti uuden yhteistyön lyhyeen. Myöhemmin kävi ilmi, että muu yhtye oli harjoitellut ja jopa tehnyt jonkinlaisen sopimuksen toisenkin laulajan kanssa Rothin tästä tietämättä, vaikka hän yhä oli ollut yhtyeen virallinen laulaja. Samana vuonna Van Halen -debyyttialbumi myi Yhdysvalloissa jo timanttia eli yli kymmenen miljoonaa kappaletta. Lopulta yhtyeen uudeksi laulajaksi palkattiin Extreme-yhtyeessä kannuksensa ansainnut Gary Cherone, mutta niin hänen kanssaan tehty albumi Van Halen III (1998) kuin sitä seurannut kiertuekin menestyivät heikosti. Tällä kiertueella Van Halen kävi ensimmäistä kertaa muun muassa Australiassa, Uudessa-Seelannissa sekä myös Suomessa, esiintyen Helsingin Jäähallissa 27. toukokuuta 1998. Koska Gary Cherone oli jo ennen yhtyeeseen liittymistään ollut kova VH:n fani, otettiin keikkojen settilistaan pitkästä aikaa myös useampia Rothin aikaisia vanhoja kappaleita Hagarin aikaisten ja uuden levyn kappaleiden lisäksi. Kiertuetta varjosti kuitenkin lukuisat (20) peruutukset erinäisistä syistä johtuen ja yhtyeen kulta-ajat alkoivat jo muutenkin olla takanapäin. Lisäksi vielä heikohko levymyynti aiheutti seuraavana vuonna lopulta sen, että levy-yhtiö erotti Cheronen yhtyeestä, vaikkakin muut yhtyeen jäsenet olisivat olleet valmiit jatkamaan yhteistyötä hänen kanssaan.
2001–2011
2000-luvun alun Van Halen eli hiljaiseloa, kun Eddie Van Halenilta diagnosoitiin syöpä kielestä vuonna 2001. Vuoden 2002 aikana tuli melkoinen uutispommi VH:n faneille, kun Hagar ja Roth ilmoittivat lähtevänsä yhteiselle kiertueelle. Kiertue ei kuitenkaan lopulta oikein onnistunut, sillä Hagar sekä Roth ajautuivat riitoihin keskenään. Vuonna 2004 Hagar oli palannut yhtyeeseen ja yhtye julkaisi tuplakokoelman The Best of Both Worlds, johon he tekivät kolme uutta kappaletta. Michael Anthony ei tosin soittanut bassoa näissä kolmessa uudessa kappaleessa. Syy tähän oli se, että hän oli jostain syystä joutunut Eddien epäsuosioon ja Eddie soittikin itse bassot uusiin kappaleisiin. Tulevalla kiertueella Anthony tuli kuitenkin soittamaan vielä bassoa. Yhtye palasi siis samana vuonna lavoille Hagarin kanssa tarkoituksenaan tukea samalla uutta kokoelmaa, mutta kiertue sai varsin vaisun vastaanoton ja varsinkin Eddie Van Halenin terveydentila ja mahdolliset päihdeongelmat herättivät keskustelua yhtyeen fanien keskuudessa.
Vuonna 2006 Sammy Hagar teki kesäkiertueen Michael Anthonyn kanssa ilman Van Halenin veljeksiä. Samana vuonna Hagar ja Anthony lähtivät soolouralle yhtyeestä. Anthonyn ero yhtyeestä oli virallinen viimeistään 8. syyskuuta 2006, kun Eddie kertoi Howard Sternin radio-ohjelmassa, että Michael Anthony ei enää kuulu yhtyeeseen ja että hän voisi Eddien puolesta tehdä mitä huvittaa. Korvaajaksi kaiken kokeneelle basistille Eddie "värväsi" oman, tuolloin 15-vuotiaan poikansa Wolfgangin. Jälkeenpäin Anthonyn eroamiseen on sanottu olevan monia syitä, kuten esimerkiksi se, että vuoden 2004 kiertueesta hän ansaitsi paljon vähemmän kuin yhtyeen muut jäsenet.
8. tammikuuta 2007 Van Halen listattiin arvostettuun Rock and Roll Hall of Fameen. Helmikuun alussa yhtye ilmoitti virallisesti palaavansa yhteen kokoonpanossa, jossa soittaisivat Eddie, Alex, Dave sekä käytännössä uutena jäsenenä kitaristista basistiksi vaihtunut Wolf. Yhtyeen oli tarkoitus pitää 40 show’ta käsittävä kesäkiertue Pohjois-Amerikassa, mutta noin kuukauden päästä tästä Eddie ilmoitti menevänsä jälleen vieroitushoitoon toipumaan alkoholismistaan.
Myöhemmin keväällä Eddie pääsi terveenä ulos vieroituksesta ja kesän lopulla yhtye vihdoin vahvisti 25 keikkaa sisältävän kiertueensa alkavan syyskuun 27. päivä Charlottesta, Pohjois-Carolinasta. Kovan kysynnän vuoksi vuoden loppupuolelle mentäessä kiertueen keikkojen määrää oli kasvatettu ja alkuperäinen, joulukuuhun ajoittunut viimeinen esiintymispäivämäärä siirtynyt huhtikuulle. Yhtye saavutti myös kahden kuukauden keikkailun jälkeen ehdokkuuden "People's Choice Awards":ssa "parhaimmasta comebackista". Kiertue kuitenkin keskeytyi helmikuun loppupuolella, jolloin yhtye ilmoitti Eddien menevän "eräänlaisiin tutkimuksiin", jotta hän sen jälkeen voi taas palata vahvana takaisin lavoille. Monet olettavat tauon syynä olleen Eddien retkahtamisen taas viinaan.
Yhtye palasi takaisin lavoille huhtikuussa esiintyen Tiger Jam XI:ssä pääsoittajana. Tauon aikana Edwardin kitarasoundeja oli hieman muuteltu kiertueen alkuperäisistä, mikä myös selkeästi paransi koko yhtyeen esiintymistä. Yhtye soitti keskeneräisen kiertueensa viimeisen keikan lopettaen 2. kesäkuuta Grand Rapidsiin, Michiganiin. Kiertueen (syksy, talvi, kevät) vihdoin loppuessa oli keikkamäärä noussut jo 75:een, eikä kiertue käsittänyt kuin USA:n ja muutamia keikkoja Kanadassa. Kiertue oli myös yhtyeen historian tuottoisin tulojen noustessa yli 93 miljoonaan dollariin ja lähes miljoona ihmistä näki sen. Välittömästi menestyksekkään paluukiertueen jälkeen yhtye ilmoitti katsovansa jo eteenpäin ja suuntaavansa kohti uusia haasteita. 3. heinäkuuta Van Halen esiintyi hieman yllättäen Quebecissa Kanadassa "Festival d'été de Québec" eli "Quebec Summer Festival":lla, mikä oli myös ensimmäinen kerta pitkään aikaan kun yhtye soitti ulkoilmakeikan.
Van Halen kuitenkin vietti koko kesän hiljaiseloa, lukuun ottamatta Eddien loppukesäistä kihlautumista tiedottaja/tyttöystävänsä Janie Liszewskin kanssa. Myös syksy eteni yhtyeen osalta matalalla profiililla. Guitar World -lehden joulukuun numerossa Eddie vastasi yhtyeen uudesta musiikista tiedusteltaessa että sen ilmestyminen oli ajankohdaltaan vielä epäselvää. Syinä tähän olivat hänen mukaansa lähinnä hänen poikansa ja yhtyeen basistin Wolfgangin käynnissä oleva viimeinen kouluvuosi sekä Eddien tulevat kesähäät seuraavan vuoden kesäkuussa. Sen jälkeen uran oli määrä oli jatkua.
A Different Kind of Truth, Eddien kuolema ja yhtyeen uran loppu (2012–2020)
Van Halen julkaisi 14 vuoden levytauon jälkeen uuden albumin A Different Kind of Truth vuonna 2012. Samalla yhtye aloitti kiertueen ja kiersi ympäri Yhdysvaltoja, mutta keskeytti kiertueen toistaiseksi erimielisyyksien takia. Vuonna 2015 yhtye lähti 38 keikan mittaiselle Pohjois-Amerikan-kiertueelle. Van Halenin viimeiseksi jäänyt konsertti pidettiin 4. lokakuuta 2015 Los Angelesissa.
Syyskuussa 2019 David Lee Roth antoi soolokiertueensa aikana haastattelun, jossa puhui Van Halenin tulevaisuudesta. Roth totesi, että yhtyeen tulevaisuus on erittäin epävarma ja hänen mielestään yhtye ei ole enää ole olemassa. Sammy Hagar kuitenkin sanoi toukokuussa 2020 antamassaan haastattelussa uskovansa toisin sanoen, että Van Halen lakkaa olemasta vasta kun Eddie tai Alex Van Halen kuolevat. Hagar paljasti toivovansa, että yhtye kohoaa rivinsä kokoonpanolla ja tekee kiertueen omalla unelmakokoonpanollaan, jossa olisivat olleet mukana hän, Van Halenin veljekset, Roth ja Michael Anthony.
Yhtyeen kitaristi ja johtohahmo Eddie Van Halen menehtyi 65-vuotiaana keuhkosyöpään 6. lokakuuta 2020, joka merkitsi samalla yhtyeen uran päättymistä. Marraskuussa 2020 hänen poikansa ja yhtyeen basisti Wolfgang vahvisti asian Howard Sternin radio-ohjelmassa todeten, että "ei ole Van Halenia ilman Eddie Van Halenia". Hän myös vahvisti, että Van Halen oli suunnitellut yhteiskiertuetta kolmen laulajan, eli David Lee Rothin, Sammy Hagarin ja Gary Cheronen kanssa, ennen Eddien sairastumista. Wolfgangin mukaan Eddie oli innoissaan suunnitelmasta esiintyä kolmen laulajan kanssa.
Live-esiintymiset
Van Halenin live-esiintymiset ovat aina olleet yhtyeen valttikortti. Basisti Michael Anthonyn taustalaulu täydensi yhtyeen solistien ääntä, ja alkuaikoina Rothin energinen hyppely ja naisten vikittely, joilla hän otti lavan haltuunsa, tekivät yhtyeestä omanlaisensa. Etenkin yhtyeen alkuaikoina Roth panosti musiikilliseen esiintymiseensä paljon samalla viihdyttäen yleisöä erilaisilla liikkeillään ja tempuillaan. 1980-luvun edetessä hänen panostuksensa laulamiseen keikoilla hieman hiipui viihdyttämisen rinnalla, mihin osittain saattoivat olla syynä myös viina ja huumeet, mutta itse yhtyeen kuten Rothinkin suosio vain vahvistui. Kaikilla yhtyeen soittavilla jäsenillä oli keikan aikana oma "soolohetkensä", jotka ajan saatossa aina muuttuivat hieman. Myös esiintymis- ja soittotaito karttuivat ja mm. Eddie Van Halenin kitarasoolot keikoilla alkoivat tasaisesti venyä niiden ollen parhaimmillaan jopa 12–15-minuuttisia. Sammy Hagarin aikana live-esiintymiset jatkoivat vauhdikasta linjaa esiintymisten painottuessa silti enemmänkin musiikkiin kuin itse keikkaan kaikkine vaiheineen.
Michael Anthony ja rumpali Alex Van Halen "pelasivat" yhteen erinomaisesti, ja yhdistettynä Eddie Van Halenin kitaransoittoon tämä oli jotakin, mitä varsinkin 1970–1980-lukujen taitteessa ihmisten oli vaikea uskoa. Myös Alexin "Flaming Gong" eli liekehtivä gong-lautanen hänen takanaan oli uskomaton näky yhdistettynä Michael Anthonyn kärrynpyöriin sekä Eddien liukumiseen esiintymislavaa pitkin samalla soittaen. Ajan myötä esiintymisistä jäi pikkuhiljaa pois kaikenlainen hyppeleminen ja riehuminen, mutta keikat olivat uran loppuun saakka omanlaisensa tapahtuma. Aina kehutuista live-esiintymisistä huolimatta yhtye ei ole julkaissut kuin yhden virallisen live-albumin, Live: Right Here, Right Now 'n vuonna 1993.
Van Halen Suomessa
Van Halen on käynyt Suomessa kertaalleen 27. toukokuuta 1998 VH III Tourinsa aikana soittamassa Helsingin Jäähallissa yhtyeen silloisen laulajan Gary Cheronen kanssa. Keikalla soitettiin yhtyeen tuoreimpia (VH III -albumin) kappaleita sekä melko tasapuolisesti Rothin ja Hagarin aikakausien tuotoksia.
Tristan Keuris
Tristan Keuris (3. lokakuuta 1946, Amersfoort – 15. joulukuuta 1996, Amsterdam) oli alankomaalainen säveltäjä.
Keuris opiskeli vuosina 1962–1969 Ton de Leeuwin johdolla Utrechtin konservatoriossa. Hän itse opetti myöhemmin sävellystä ja musiikinteoriaa Groningenissa, Utrechtissa, Hilversumissa ja Amsterdamissa.
Keuris sai kansainvälistä tunnustusta mm. sinfoniallaan (1974), joka voitti vuoden 1975 Matthijs Vermeuler -palkinnon. Muuhun tuotantoon kuuluu esimerkiksi lukuisia orkesteriteoksia, vokaalimusiikkia sekä kamarimusiikkia, kuten saksofonikvartetto ja kaksi jousikvartettoa.
Keurisille myönnettiin vuonna 1982 Hilversumin kulttuuripalkinto. Hän kuoli 50-vuotiaana Amsterdamissa.
Päivärinne (Siilinjärvi)
Päivärinne on asuinalue Siilinjärvellä. Päivärinne sijaitsee noin kahden kilometrin päässä kunnan keskustasta itään. Päivärinnettä on rakennettu pääasiassa 1990-luvulta lähtien. Alue koostuu lähinnä omakoti- ja rivitaloista.
Päivärinne sijaitsee Leppäkaarteen pohjoispuolella ja pohjoisessa se rajoittuu kantatiehen 75. Lännessä Päivärinne rajoittuu Siilinjokeen ja idässä Tynnöriseen. Päivärinteen halki kulkee Laitilantie, joka on alueen pääkatu joka kulkee kantatie 75:n valoristeyksestä Leppäkaarteeseen.
Palvelut
Alueella on päiväkoti ja kaksi koulua: Päivärinteen alakoulu, jossa on vuosiluokat 1. ja 2. sekä Siilinpään erityiskoulu. Alueella sijaitsee Siilinjärven ABC-liikennemyymälä. 15.12.2011 uutisoitiin, että Tokmanni aikoo rakentaa noin 4 000 neliön tavaratalon Päivärinteelle. Lisäksi suunnitelmaan kuuluisi 450 kerrostaloalue sekä ABC:n laajennus. Päivärinteen koulusta lähtee myös hiihtolatu Honkamäen kautta Jynkänmäelle. Alueen keskellä on puisto, jossa on leikkipuisto.
Luonto
Alueen erottaa muista kunnanosista yleensä metsä. Leppäkaarteen ja Päivärinteen välillä sijaitsee rehevöitynyt entinen mäntymetsä, Honkamäen ja Päivärinteen erottaa myös samankaltainen, puistomainen metsä, jossa kulkee paljon polkuja ja lisäksi hiihtolatu. Simonsalon erottaa Päivärinteestä valtatie, ja Siilinpäästä joki, puistometsä ja pelto. Alue on entistä peltoa, joka on nyttemmin metsitetty (lehtoa) ja sittemmin rakennettu asuinalueeksi.
Matti Korhonen (jalkapalloilija)
Matti Korhonen (s. 17. toukokuuta 1938) on entinen suomalainen jalkapalloilija.
Maalivahtina pelannut Korhonen edusti urallaan Helsingin Palloseuraa 1959–1963 ja 1967 sekä Rosenlewin Urheilijoita 1964–1966. Hän voitti Helsingin Palloseurassa Suomen Cupin 1962. Kaikkiaan Korhonen pelasi viiden kauden aikana 67 pääsarjatason ottelua.
Korhonen pelasi maajoukkueessa vuosina 1962–1963 kaksi A- ja kolme B-maaottelua.
Forssan rautatieasema
Forssan rautatieasema (lyh. Fr, ratakm 22+400) oli Forssan keskustassa sijainnut kapearaiteisen Jokioisten rautatien liikennepaikka ja eteläinen päätepiste. Liikennepaikka avattiin yleiselle liikenteelle vuonna 1898, ja se oli käytössä Jokioisten rautatien lakkauttamiseen eli vuoteen 1974 saakka, jonka jälkeen liikennepaikan kiskotus ja rakennukset purettiin.
Forssan liikennepaikka oli rautatien keskusliikennepaikka, ja siellä sijaitsi myös rautatieyhtiön konttori. Forssa oli myös yhdysliikenneasema, sillä Jokioisten rautatien ratalinjalta oli suora yhteys Forssan sähkörataan vuosina 1899–1973.
Asemarakennus
Forssan asemarakennus oli rakennettu Valtionrautateiden viidennen luokan asemarakennuksen piirustuksia soveltaen, ja myöhemmin Forssan asemarakennuksen piirustuksia käytettiin rakennettaessa asemarakennukset Haminan yksityisrautatielle Metsäkylään ja Liikkalaan.
Rakennusta laajennettiin ensimmäisen kerran jo muutaman vuoden kuluttua sen valmistumisesta. Rakennukseen tehtiin myös huomattavia muutos- ja uusimiskorjauksia vuonna 1933, jolloin rakennuksen pohjapinta-ala kasvoi 264 neliömetriin.
Asemarakennus purettiin vuonna 1976.
Tavarasuoja
Tavarasuoja rakennettiin alun perin yhtä aikaa asemarakennuksen kanssa, ja sitä laajennettiin vuonna 1923. Rakennuksen edessä oli alun perin puinen lastauslaituri, joka korvattiin suurelta osin betonisella laiturirakennelmalla vuonna 1944. Tavarasuoja purettiin vuonna 1982.
Veturitalli
Liikennepaikalle rakennettiin alun perin kaksipilttuinen veturitalli, mutta se laajennettiin kolmipilttuiseksi jo vuonna 1899. Tallia laajennettiin lisää vuonna 1923, ja vuonna 1924 tallin yhteyteen muurattiin tiilirakenteinen vaununkorjaushalli. Veturitalliin saatiin myös pyöräsorvi 1960-luvulla toimintansa lopettaneelta Loviisa–Vesijärven rautatieltä. Pyöräsorvi on nykyisin Jokioisten Museorautatien kokoelmissa Minkiön asemalla. Tallirakennus purettiin vuonna 1982.
Ratapiha
Vuodesta 1898 alkaen Forssan ratapiha käsitti pääraiteen ja kaksi sivuraidetta. Lännestä tuleva pääraide jatkui aseman ohitse itään ja kääntyi ratapihan itäpäässä kohti etelää ja Forssan tehtaille. Kuormausraiteiston laajennus valmistui vuonna 1931, ja vuonna 1935 ratapihan sivulle rakennettiin kenttärataa 250 metrin verran eri varastojen ja kuormauspaikan välisen liikenteen helpottamiseksi. Vuonna 1936 Osuusliike Tammi rakennutti oman raiteen ratapihalta varastolleen. Viimeisen laajennuksen toteuttivat vuonna 1969 rautatieharrastajat, kun ratapihalta rakennettiin pistoraide tallille, jossa säilytettiin Hyvinkään–Karkkilan rautatien veturia numero 5.
Forssan liikennepaikka nykyisin
Kaikki liikennepaikan raiteet purettiin vuonna 1974 ja viimeisetkin rakennukset 1980-luvulla. Nykyisin Forssan veturitallin paikalla sijaitsee viihdeuimala Vesihelmi, ja asemarakennus on sijainnut 1970-luvun lopulla rakennetun virastotalon, silloisen poliisiaseman, pääsisäänkäynnin paikalla.
Kesä Balkanilla
Kesä Balkanilla on Pekka Haaviston vuonna 1999 julkaisema kirja, jossa hän kuvaa arviointityötä Kosovon sodan ympäristötuhoista.
Luettelo Finnish Dance Chartin ykkösistä vuonna 2006
Luettelo Finnish Dance Chart -listan kärkipaikkaa hallussaan pitäneistä artisteista ja singleistä vuonna 2006.
Justin Sullivan
Justin Sullivan (s. 8. huhtikuuta 1956 Jordans, Buckinghamshire, Englanti) on englantilainen laulaja ja lauluntekijä. Hän toimii laulajana, sanoittajana ja kitaristina New Model Army -rockyhtyeessä, jonka hän perusti vuonna 1980 yhdessä basisti Stuart Morrow’n kanssa kotikaupungissaan Bradfordissa.
Sullivanin vanhemmat olivat kveekareita, isän suku kanadanirlantilaisia ja äidin peräisin Lontoosta. Hänen synnyinkylänsä Jordans on yksi kveekareiden varhaisimmista keskuksista Englannissa. Vuonna 1976 Sullivan muutti Bradfordiin, missä New Model Army sai myöhemmin alkunsa. Hän on kautta vuosien osallistunut aktiivisesti monenlaisiin hyväntekeväisyys- ja avustuskampanjoihin muun muassa englantilaisten kaivostyöläisten, antifasistien, kodittomien, huumevieroitusklinikoiden ja turvapaikanhakijoiden puolesta.
New Model Armyn lisäksi Sullivan on jäsen Red Sky Covenissa, pitkäikäisessä keikkakokoonpanossa, jonka esitykset ovat omalaatuinen yhdistelmä akustista livemusiikkia, runonlausuntaa ja stand up -komiikkaa. Vuonna 2003 Sullivan debytoi soolouralla albumillaan Navigating by the Stars.
Kaarlo Terhi
Kaarlo (Karl) August Terhi (sukunimi aik. Hammar; 26. maaliskuuta 1872 Salo – 21. maaliskuuta 1921 Helsinki) oli suomalainen raittiusmies, kuoronjohtaja, laulunopettaja, toimittaja ja kirjailija. Terhi kirjoitti sanat muun muassa Uusmaalaisten lauluun, johon Jean Sibelius teki sävellyksen. Laulu ensiesitettiin vuonna 1912.
Kaarlo Terhi kävi Jyväskylän seminaarin ja suoritti laulunopettajatutkinnon Helsingin musiikkiopistossa. Hän toimi opettajana, oli jonkin aikaa myös sanomalehtimiehenä mutta ryhtyi sitten vapaaksi kirjailijaksi.
Terhi oli mukana raittiusliikkeessä toimien raittiusseurojen esimiehenä ja kuorojen johtajana. Hän esiintyi myös juhlarunoilijana yleisissä raittiuskokouksissa. Hän julkaisi kaksi omaa runokoelmaa ja kirjoitti satiireja Tuulispää-lehteen Laulajapojan nimellä. Terhi oli myös Suomen Kansa- ja Koitto-lehtien toimitusten jäsenenä.
Vuonna 1909 Terhi toimitti työväenlauluja sisältäneen kirjan yhdessä Seth Heikkilän, Hilja Pärssisen ja A. R. Koskisen kanssa.
Ilkka Pikkarainen
Ilkka Juhani Pikkarainen (s. 19. huhtikuuta 1981 Sonkajärvi) on suomalainen jääkiekkoilija. Pikkarainen on isokokoinen (188 cm/100 kg) oikealta laukova laitahyökkääjä. Hän esiintyi ensi kertaa Suomen A-maajoukkueessa Euro Hockey Touriin kuuluvassa Karjala-turnauksessa marraskuussa 2006.
Ura
Sonkajärvellä syntynyt ja Kalliosuon Sisussa (KallSi) jääkiekon pelaamisen aloittanut Pikkarainen sai nimeä ensi kertaa HIFK:n A-junioreissa, joiden mukana saavutti SM-hopeaa. Hän pelasi lähinnä Carlo Grünnin ja Ville Viitaluoman kanssa ja keräsi niin jäähyminuutteja kuin tehopisteitäkin. Hän teki SM-liigadebyyttinsä HIFK:n paidassa kaudella 2000–2001, jolloin pelasi neljä ottelua ilman tehopisteitä. Seuraavalla kaudella Pikkarainen sai enemmän vastuuta ja sekä teki että syötti yhdeksän maalia. Lupaavat esitykset johtivat kesällä 2002 NHL-varaukseen. New Jersey Devils varasi hänet seitsemännellä kierroksella numerolla 218. Ennen siirtymistään Pohjois-Amerikkaan Pikkarainen pelasi vielä yhden kauden HIFK:ssa, ja teki 47 pelissä 11+12=23 tehopistettä.
Kauden jälkeen Pikkarainen matkasi Pohjois-Amerikkaan, missä hän pelasi kolme kautta pelaamatta kuitenkaan yhtään NHL-ottelua. Parhaalla kaudellaan farmiliiga AHL:n Albany River Ratsissa Ilkka Pikkarainen keräsi 71 pelissä 12+12=24 tehopistettä. Kun paikka NHL:ssä ei auennut, Pikkarainen palasi kaudeksi 2006–2007 SM-liigaan ja HIFK:hon. Pikkaraisen kausi alkoikin oikein hyvin ja tehot 9+8=17 ensimmäisissä 20 pelissä toivat mukanaan kutsun maajoukkueeseen. Koko kauden saldoksi muodostui uran ennätyspistemäärä SM-liigassa, 17 maalia ja 37 tehopistettä.
Kausi 2007–2008 oli Pikkaraiselle rikkonainen, sillä hän joutui loukkaantumisen takia jättämään väliin 16 ottelua syyskaudella. Kuntouduttuaan Pikkarainen pääsi tästä huolimatta jälleen pukemaan maajoukkuepaidan päälleen Euro Hockey Tourin Moskovan turnauksessa.
2. heinäkuuta 2009 Devils ilmoitti kiinnittäneensä Pikkaraisen. Kaudella 2009–2010 Pikkarainen pelasi NHL:ssä 31 ottelua. Kauden aikana hän pelasi myös kuusi ottelua vuokralla KHL-liigassa Moskovan TsSKA -seurassa. Kaudeksi 2010–2011 hän siirtyi Elitserieniin Timrå IK:hon. Timråssa Pikkarainen pelasi kahdella kaudella. Joulukuussa 2011 hänet lainattiin muutamaksi päiväksi EHC Wolfsburgiin, joka pelasi joulutauolla Spengler Cupissa. Tammikuun 2012 alussa Pikkarainen ja Timrå purkivat sopimuksensa ja Pikkarainen siirtyi tämän jälkeen Pelicansiin. Keväällä 2014 Turun Palloseura ilmoitti tehneensä Pikkaraisen kanssa kevääseen 2015 ulottuvan sopimuksen. Syyskauden alussa 2018–2019 Pikkaraisen ilmoitettiin siirtyneen DEL2-liigassa pelaavaan Ravensburg Towerstarsiin. 31. tammikuuta 2019 ilmoitettiin Pikkaraisen siirtymisestä Kuopion KalPaan.
La Rosaleda
Estadio La Rosaleda on jalkapallostadion, joka sijaitsee Málagassa Espanjassa. Se toimii Espanjan pääsarjajoukkueen Málaga Club de Fútbolin kotikenttänä. Ensimmäinen ottelu stadionilla pelattiin CD Malacitanon ja AD Ferroviarian välillä.
1982 MM-kilpailuiden ottelut stadionilla
Stadionilla pelattiin alkulohkon kuusi otteluita Neuvostoliiton, Skotlannin ja Uuden-Seelannin välillä.
Deutsche Bank Park
Deutsche Bank Park (aiemmin Commerzbank-Arena), tunnettu myös nimellä Waldstadion, on jalkapallostadion Frankfurtissa, Saksassa. Se on Bundesliigaseura Eintracht Frankfurtin kotistadion. thumb|250px|right|Deutsch Bank Park Waldstadion avattiin vuonna 1925 ja toisen maailmansodan aikana sitä käytettiin myös poliittisten puheiden pitopaikkana. Stadion on kuitenkin nykyään lähes kokonaan uusittu lähinnä vuoden 2006 jalkapallon MM-kilpailuita varten. Uusitulle stadionille mahtuu kansallisten sarjojen jalkapallo-otteluihin 52 300 katsojaa. Bundesliigan otteluiden lisäksi muun muassa Maanosaliittojen Cupin finaali vuonna 2005 pelattiin stadionilla.
Vuoden 2006 jalkapallon MM-kilpailuissa FIFA WM-Stadion Frankfurt -nimellä toimineella stadionilla pelattiin viisi ottelua. Neljä näistä oli alkulohko-otteluita ja yksi puolivälieräottelu.
Aiheesta muualla
50.06857°N, 8.64546°W
Kyösti Pietiläinen
Kyösti Pietiläinen (30. elokuuta 1945 Kymi – 25. kesäkuuta 2017 Addis Abeba, Etiopia ) oli todennäköisesti pisimpään Ranskan muukalaislegioonassa palvellut suomalainen. Legioonassa hänen nimensä oli Karl Peters.
Ura
Kyösti Pietiläinen toimi muun muassa merimiehenä 26-vuotiaaksi saakka kiertäen maapallon viisi kertaa, kunnes hakeutui Ranskan muukalaislegioonaan vuonna 1972. Ennen legioonaan siirtymistä hänen muita ammattejaan olivat sekatyömies, satamajätkä ja tukkijätkä. Pietiläinen palveli muukalaislegioonassa muun muassa kouluttajana, sotapoliisina, taisteluryhmänjohtajana, laskuvarjojääkärinä, bordellinjohtajana sekä iskuryhmänjohtajana. Legioonalaisuransa aikana hän taisteli muun muassa Zairen Kolwezissa, Tšadissa, Djiboutissa, Belgian Kongossa ja Ruandassa. Lisäksi Pietiläinen oli mukana entisen Jugoslavian alueen rauhanturvaamisoperaatioissa. Pietiläisen sotilasarvo kotiutuessa oli ylikorpraali (Caporal-Chef), mikä on ainoastaan Legioonalle ominainen arvo (vastaa korpraalin ja kersantin välistä sotilasarvoa ja myönnetään yleensä vasta pitkän palveluksen jälkeen).
Pietiläinen jäi legioonasta eläkkeelle vuonna 2000 palveltuaan yli 28 vuotta. Hän asui pitkään Etiopiassa, Addis Abebassa ja oli naimisissa etiopialaisen Elsan kanssa. Hän kirjoitti legioonalaisen urastaan muistelmateoksia. Muistelmista saa harvinaisen tarkan, kaunistelemattoman kuvan Muukalaislegioonan toimintatavoista rivisotilaan kannalta nähtyinä, sillä myös taistelutavat kuvataan yksityiskohtaisesti. Kirjoja on toisaalta myös väitetty osittain tai täysin fiktiivisiksi, ja Pietiläisen osallistuminen esim. Ranskan Ruanda-operaatioon on kyseenalaistettu.
Julkaisut
Kyösti Pietiläinen on yhdessä sisarenpoikansa Petri Pietiläisen kanssa kirjoittanut seuraavat elämänvaiheitaan ja erityisesti muukalaislegioonan aikaansa kuvaavat teokset: Kyösti Pietiläinen on yhdessä Juhan-Ville Kaarnakarin kanssa kirjoittanut seuraavat teokset: Kyösti Pietiläinen on yhdessä Seppo Porvalin kanssa kirjoittanut seuraavat teokset:
Josh Lucas
Josh Lucas (myös Joshua Lucas, oikealta nimeltään Joshua Maurer, s. 20. kesäkuuta 1971 Little Rock, Arkansas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän valmistui Washingtonin osavaltion Gig Harborin lukiosta vuonna 1989 ja päätti unohtaa collegen näyttelemisen vuoksi. Lukiosta valmistumisen jälkeen hän on näytellyt yli kolmessakymmenessä elokuvassa ja televisiosarjassa.
Lucasilla on rooli Arto Halosen ohjaamassa ja käsikirjoittamassa elokuvassa The Guardian Angel – Suojelusenkeli, joka ilmestyy vuonna 2018. Elokuva on tositapahtumiin perustuva psykologinen trilleri, joka perustuu Tanskassa vuonna 1951 tapahtuneeseen hypnoosimurhaan. Josh Lucas näyttelee Bjørn Schouw Nielsenia, jonka epäillään hypnotisoineen pankkiryöstön ja kaksi murhaa tehneen miehen.
Esko Oikarinen
Esko Johannes Oikarinen (s. 13. kesäkuuta 1949 Kajaani) on suomalainen lakimies, joka toimi Rovaniemen hovioikeuden presidenttinä.
Grigori Ugrjumov
thumb|250px|Aleksanteri Nevskin juhlallinen saapuminen Pihkovaan, 1793. thumb|250px|Iivana Julman Kazanin valloitus. thumb|250px|Jan Usmarin voimainkoetus, 1796–1797. Grigori Ivanovitš Ugrjumov (11. toukokuuta (J: 30. huhtikuuta) 1764 Moskova – 28. maaliskuuta (J: 16. maaliskuuta) 1823 Pietari) oli venäläinen klassismin aikakauden taidemaalari.
Grigori Ugrjumov opiskeli Pietarin taideakatemiassa vuosina 1770–1785 ja Roomassa vuosina 1785–1790. Hän maalasi etupäässä historiallisia sankariaiheita (muun muassa Aleksanteri Nevskin juhlallinen saapuminen Pihkovaan, Iivana Julman Kazanin valloitus ja Jan Usmarin voimainkoetus Venäläisen taiteen museossa). Ugrjumov tunnetaan myös muotokuvamaalarina. Hän toimi taideakatemian opettajana vuodesta 1791. Vuonna 1797 hänet valittiin taideakatemian akateemikoksi, vuonna 1800 professoriksi ja vuonna 1820 rehtoriksi.
Ahmo
Ahmon urheilukeskus ei sijaitse Ahmon asuinalueella, vaan noin kahden kilometrin päässä lännessä. Välissä ovat Savon rata, Räisälä ja Ahmonlampi.
Tuovi Koskinen
Tuovi Koskinen (9. lokakuuta 1897 – 25. kesäkuuta 1960) oli suomalainen jalkapalloilija.
Puolustajana pelannut Koskinen edusti urallaan Viipurin Susia ainakin vuosina 1923–1928 ja 1931–1934. Kaikkiaan hän pelasi vuonna 1930 alkaneessa mestaruussarjassa kolmen kauden aikana 24 ottelua. Koskinen pelasi maajoukkueessa vuosina 1923–1928 yhteensä yhdeksän maaottelua.
Luettelo Bulgarian kaupungeista
thumb|Bulgarian kartta Tämä on osittainen luettelo Bulgariassa sijaitsevista kaupungeista.
Hr. Ms. Zwaardvis (S806)
Valmistus
Alus tilattiin 24. joulukuuta 1965 Rotterdamsche Droogdok Maatschappijilta Rotterdamista, missä köli laskettiin 14. heinäkuuta 1966. Alus laskettiin vesille 2. heinäkuuta 1970 ja otettiin palvelukseen 18. elokuuta 1972.
Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta 1995.
Bulqizën piirikunta
Bulqizën piirikunta oli yksi Albanian 36:sta piirikunnasta vuoteen 2000 saakka, jolloin se lakkautettiin. Se kuului Dibërin prefektuuriin, joka vastaa nykyistä Dibërin maakuntaa. Piirikunnan pinta-ala oli 718 neliökilometriä ja vuoden 2001 väestönlaskennassa siellä oli 42 985 asukasta.
Sosialistinen puolue
Sosialistinen puolue voi tarkoittaa seuraavia puolueita: Sosialistinen puolue voi tarkoittaa myös seuraavia puolueita, joiden nimen osa termi on:
Trials 2: Second Edition
Trials 2 on suomalaisen RedLynxin kehittämä ja julkaisema ajopeli. Peli on julkaistu Windows-alustalle vuonna.
Pelaaminen
Pelissä on läpäistävissä yli 60 rataa moottoripyörällä. Tavoitteisiin kuuluu mm. ajaa mahdollisimman nopeasti, keulia mahdollisimman pitkälle tai tehdä voltteja mahdollisimman paljon. Päivitysten myötä peli on myös suomenkielinen.
Pelin uudistuksiin kuuluu lisätty ennätyslista-ominaisuus.
Vastaanotto
Peli sai IGN:n arvostelussa arvosanaksi 8.0/10.
Furuholm
Furuholm on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Elokuvakäsikirjoitus
thumb|200px|Käsikirjoitus elokuvasta [[Kummisetä II, esillä Torinossa.]] Elokuvakäsikirjoitus on käsikirjoittajan kirjoittama suunnitelma siitä, millainen elokuvan tulee olla. Vallitsee monenlaisia käsityksiä siitä, onko käsikirjoitus itsenäinen teos, kuten esimerkiksi näytelmä. Usein käsikirjoitus ei ole pysyvä, vaan sitä voidaan muokata sitä mukaa, kun koetaan tarpeelliseksi. Valmiita käsikirjoituksia filmataan joskus useampaan kertaan, tällöin uuden valmistuvan elokuvan terminä on remake. Elokuvakäsikirjoituksella voi siis olla myös samanlainen teosluonne kuin näytelmätekstillä. Käsikirjoituksia on myös useita erilaisia, muun muassa kuvakäsikirjoitus.
Elokuvakäsikirjoituksen rakenne
Käsikirjoituksen rakenne vaihtelee suuresti tarkoituksen ja tekijän mukaan. Se voi olla suorasanainen kertomus tai sovitun formaatin mukaan tarkasti muodostettu ohje. Erilaisten käsitteiden ilmaisemiseksi on vakiintunut tiettyjä termejä, joista osa on käytössä monissa eri kielissä, mutta osa puolestaan on kielikohtaisia.
Käsikirjoitus sisältää tavallisesti kullekin kohtaukselle määriteltynä seuraavat asiat.
Television monikameraohjelman käsikirjoituksen rakenne
Televisiossa monikameratuotannossa käytettävän käsikirjoituksen muoto on aina kaksipalstainen, koska vasemmalle palstalle pitää jäädä runsaasti tilaa kuvamerkinnöille. Yleensä palstoitus tehdään seuraavasti:
Juoni
Käsikirjoituksen tarina eli se, mitä elokuvassa tulee tapahtumaan, voi pohjautua käsikirjoittajan omaan ideaan tai olla tulkinta jonkun muun tarinasta. Elokuvia on tehty perinteisesti kirjojen pohjalta tai jonkun henkilön tai historiallisen tapahtuman pohjalta. Uudempia elokuvan pohjia ovat videopelit ja sarjakuvat. Elokuva voi kuitenkin olla myös täysin itsenäinen teos.
Maksimilian II
Maksimilian II (31. heinäkuuta 1527 Wien – 12. lokakuuta 1576 Regensburg ) oli Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari vuosina 1564–1576. Hän oli myös Böömin kuningas vuodesta 1562 ja Unkarin kuningas vuodesta 1564.
Maksimilian harjoitti liberaalia politiikkaa uskonnon suhteen, joten hänen valtakautensa oli rauhallinen jakso katolisten ja protestanttien välisissä kiistoissa. Hän oli humanisti ja taiteiden suojelija, mutta epäonnistui useimmissa ulkopoliittisissa pyrkimyksissään.
Maksimilianin vanhemmat olivat keisari Ferdinand I ja Böömin Anna. Hänen setänsä oli keisari Kaarle V, jonka pojan, Filip II:n olisi normaalisti pitänyt periä isänsä asema keisarina. Kuitenkin vuoden 1553 sopimuksen mukaan Maksimilian korvasi Filipin keisarillisen kruunun perijänä.
Ferdinandin asema Unkarin kuninkaana oli kiistanalainen, sillä ottomaanien tukema Transilvanian ruhtinas János Zsigmond oli kruunattu Unkarin kuninkaaksi jo vauvana. Vuonna 1565 solmitussa rauhassa János Zsigmond kuitenkin suostui tunnustamaan Maksimilian II:n Unkarin kuninkaaksi ja Transilvanian aseman Unkarin alusmaana.
Vuonna 1548 Maksimilian nai Kaarle V:n tyttären, serkkunsa Marian (1528–1603). Heille syntyi yhteensä kuusitoista lasta, joista vain seitsemän eli aikuisikäiseksi.
Kaarasjoen vanha kirkko
Kaarasjoen vanha kirkko on kirkko Norjan Kaarasjoella Finnmarkin läänissä.
Kirkko on rakennettu vuonna 1807. Sen on suunnitellut Daniel Stroch. Se on rakennettu puusta ja on muodoltaan ristikirkko. Kirkossa on 140 istumapaikkaa.
Uusi Kaarasjoen kirkko valmistui vuonna 1974.
Mr. Crowley
Mr Crowley on Ozzy Osbournen vuonna 1980 ilmestyneen Blizzard of Ozz -levyn kuudes kappale. Se on saanut nimensä brittiläisen Aleister Crowleyn mukaan. ”Mr Crowley” on yksi Osbournen tunnetuimmista ja suosituimmista kappaleista. Sen ovat tehneet Ozzy Osbourne, Randy Rhoads ja Bob Daisley.
Aavikkojäniskenguru
Aavikkojäniskenguru (Lagorchestes asomatus) on sukupuuttoon kuollut kengurulaji, joka eli ilmeisesti Australian keskiosissa. Lajista tiedetään erittäin vähän.
Aavikkojäniskengurusta on löydetty vain yksi ruumis vuonna 1932 Australian Pohjoisterritoriosta Mt Mackayn ja Mackay-järven välistä. Ruumiista säilöttiin ainoastaan sen kallo, ja tämä on ainoa todistus lajin olemassaolosta ja sen sukupuuttoon kuolemisesta. Tosin paikallisten kertomusten mukaan laji saattoi olla elossa vielä 1960-luvun alussa. Sukupuuton syinä pidetään ensisijaisesti vieraslajeja, kuten kissoja ja kettuja, mutta mahdollisesti myös tulipaloilla oli vaikutusta.
Delvinën piirikunta
Delvinën piirikunta oli yksi Albanian 36:sta piirikunnasta vuoteen 2000 saakka, jolloin se lakkautettiin. Se kuului Vlorën prefektuuriin, joka vastaa nykyistä Vlorën maakuntaa. Piirikunnan pinta-ala oli 367 neliökilometriä ja vuoden 2001 väestönlaskennassa siellä oli 10 859 asukasta.
Piirikuntaan kuuluivat seuraavat kunnat: Delvinë, Finiq, Mesopotam ja Vergo. Pääkaupunkina toimi Delvinë.
Espoon Honka
Espoon Honka oli espoolainen koripallojoukkue. Suomen mestaruuden Honka voitti historiansa aikana yhteensä seitsemän kertaa. Joukkue ei saanut lisenssiä Korisliigaan kaudeksi 2011–2012 hoitamattomien velvoitteiden takia.
Henkilökohtaiset palkinnot
Korisliigan vuoden pelaaja
Korisliigan SM-finaalien paras pelaaja
Korisliigan vuoden puolustuspelaaja
Korisliigan vuoden ulkomaalaisvahvistus
Korisliigan vuoden valmentaja
Ed Powers
Powers on myös juontanut seksiaiheista radio-ohjelmaa Bedtime Stories. Pitkä ura alalla on tuonut hänelle paikan AVN Hall of Famessa.
Andrea Feldman
Andrea "Whips" Feldman (1. huhtikuuta 1948 – 8. elokuuta 1972) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja Warholin supertähti. Hän oli syntyjään New Yorkista ja esiintyi useissa Andy Warholin elokuvissa ennen kuin teki itsemurhan 24-vuotiaana.
Luettelo Kaavin julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Kaavin julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Kaavin kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Andrea Feldman
Feldman oli newyorkilaiskahvila Max's Kansas Cityn legendaarisen takahuoneen vakioasiakkaita, missä hän usein esitti ekshibitionistisen "Showtime"-tanssinumeron. Hän kärsi myös anoreksiasta sekä amfetamiiniriippuvuudesta.
Elokuussa vuonna 1972 Feldman kutsui joukon entisiä poikaystäviään (joiden joukossa oli muun muassa runoilija Jim Carroll) perheensä New Yorkissa sijainneen asunnon ulkopuolelle, josta he joutuivat pahaa-aavistamattomina todistamaan kuinka hän teki itsemurhan hyppäämällä alas 14. kerroksen ikkunasta. Eri lausuntojen mukaan Feldman piteli kuollessaan käsissään Coca-Cola-tölkkiä ja rukousnauhaa, toisten mukaan taas Coca-Cola-tölkkiä ja raamattua. Hän jätti jälkeensä itsemurhaviestin, jonka sisältöä ei ole kokonaisuudessaan paljastettu julkisuuteen.
Kolme kuukautta Feldmanin itsemurhan jälkeen elokuvateattereihin saapui Warholin elokuva Himo, jossa Feldman oli esiintynyt ennen kuolemaansa.
Luettelo Burkina Fason kaupungeista
Tämä on luettelo Burkina Fasossa sijaitsevista kaupungeista.
Three Dog Night (albumi)
Three Dog Night on yhdysvaltalaisen rock-yhtyeen Three Dog Nightin debyyttialbumi, joka julkaistiin lokakuussa 1968. Albumi pääsi samana vuonna Billboardin listoilla sijalle #11.
Pekka Kosonen
Pekka Kosonen (s. 30. joulukuuta 1946) on entinen suomalainen jalkapalloilija.
Puolustajana pelannut Kosonen edusti urallaan Lahden Reipasta mestaruussarjassa 1965–1977 ja Lahden Palloseuraa alemmilla sarjatasoilla 1978–1981. Hän voitti Reippaassa kaksi Suomen mestaruutta 1967 ja 1970 sekä Suomen Cupin viidesti perättäin vuosina 1972–1976. Kaikkiaan Kosonen pelasi 13 kauden aikana 208 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki 16 maalia.
Kosonen pelasi maajoukkueessa vuosina 1971–1972 yhteensä yhdeksän maaottelua.
Matjaž Vrhovnik
Matjaž Vrhovnik (s. 6. toukokuuta 1972 Ljubljana, Slovenian ST) on Jugoslaviaa ja Sloveniaa urallaan edustanut slovenialainen alppihiihtäjä.
Vrhovnik sijoittui kolmanneksi pujottelun maailmancupin kokonaiskilpailussa kaudella 1999–2000. Hän voitti Adelbodenin osakilpailun, oli toinen Kitzbühelissä sekä kolmas Chamonix'ssa ja Bormiossa. Nämä olivat hänen uransa ainoat palkintokorokepaikat.
Arvokilpailuissa Vrhovnik oli parhaimmillaan seitsemästoista Naganon olympiapujottelussa 1998. Hän lopetti uransa keväällä 2003.
Papua-Uuden-Guinean kansalliskirjasto
Papua-Uuden-Guinean kansalliskirjasto on Papua-Uuden-Guinean kansallisen kirjastopalvelun ylläpitämä kirjasto Papua-Uuden-Guinean pääkaupungissa Port Moresbyssä. Kansalliskirjasto ja Papua-Uuden-Guinean julkisista kirjastoista vastaava kansallinen kirjastopalvelu on perustettu vuonna 1975.
Käytännössä Papua-Uuden-Guinean kansalliskirjasto toimii rakennuksessa, johon aiempi emämaa Australia lahjoitti varat Papua-Uuden Guinean itsenäistymislahjana. Vuonna 1978 tämä kansalliskirjaston ja -arkiston yhteinen uudisrakennus otettiin käyttöön. Se sijaitsee Papua-Uuden-Guinean yliopiston (University of Papua New Guinea) Michael Somaren kirjaston ohella yliopiston Waiganin kampuksella.
Kansallisen kirjastopalvelun taustalla oli vuonna 1936 Papua-Uudessa-Guineassa perustettu Yleisten kirjastojen palvelu. Hallinnollisesti Papua-Uuden-Guinean kirjastopalvelu - ja sen toimintoihin lukeutuva kansalliskirjasto - on maan opetusministeriön alaisen (julkisten) kirjastojen ja arkistoistojen viraston (, OLAB) osa. Tämän viraston perustamista, tehtäviä ja organisointia käsittelevä säädös annettiin vuonna 1993.
Kansalliskirjaston tehtäviin kuuluu muun muassa kerätä ja kehittää kattavaa Papua-Uuteen-Guineaan ja sen väestöä käsittelevää aineistokokoelmaa; antaa maan parlamentille ja hallitukselle kirjastopalveluja; edistää lukutaitoa, lukemista ja tiedon jakamista perustamalla julkisia kirjastoja, mobiileja kirjastopalveluja, maaseudun kirjastopalveluja ja muilla tavoin; sekä toimia kirjastoasioissa yhteistyössä koti- ja ulkomaisten viranomaisten ja instituutioiden kanssa.
Papua-Uuden-Guinean vähintään 15-vuotiaista asukkaista oli YK:n kehitysohjelma UNEPin mukaan lukutaitoisia 64,2 prosenttia vuonna 2015.
Pierre Kalulu
Pierre Kazeye Rommel Kalulu Kyatengwa (s. 5. kesäkuuta 2000 Lyon, Ranska) on ranskalais-kongolainen jalkapallopuolustaja, joka pelaa oikeana laitapuolustajana ja keskuspuolustajana eli topparina. Hän edustaa Ranskan alle 21-vuotiaiden maajoukkuetta ja italialaista AC Milania. Kalulu on 180 senttimetriä pitkä, hän painaa 80 kg ja on oikeajalkainen. AC Milanissa hänellä on sopimus vuoteen 2027 asti. Kalulu on pelannut Serie A:ssa 75 ottelua, joissa hän on tehnyt kolme maalia. Kesäkuussa 2023 Transfermarkt arvioi Kalulun arvon olleen noin 30 miljoonaa euroa. Hänellä on ollut kaksi loukkaantumista, vuosina 2021 sekä 2023.
Lyon
Kalulu siirtyi Saint Priestista Olympique Lyonin junioriakatemiaan vuonna 2010. Vuonna 2018 hän siirtyi jo Olympique Lyonin reservijoukkueeseen. Helmikuussa 2020 hänet kutsuttiin Ligue 1:n otteluun Amiensia vastaan, mutta hän ei pelannut ottelussa.
AC Milan
Kesällä 2020 Kalulu siirtyi AC Milaniin 1,2 miljoonan euron siirtokorvauksella ja sopimuksella vuoden 2025 kesään asti. Debyyttinsä hän teki Eurooppa-liigan lohko-ottelussa Sparta Prahaa vastaan joulukuussa 2020. Serie A:ssa hän teki debyyttinsä Parmaa vastaan, kun hän tuli loukkaantuneen Matteo Gabbian tilalle jo viidennellä peliminuutilla myös joulukuussa 2020. Ensimmäisen maalinsa hän teki heti seuraavassa sarjaottelussa Genoaa vastaan 83. peliminuutilla. Kaudella 2021-2022 Kalulu pelasi 28 sarjaottelua, joissa hän teki yhden maalin Empolia vastaan. Hän myös pelasi ottelussa Sassuoloa vastaan, joka varmisti Italian mestaruuden AC Milanille.
Maajoukkueura
Kalulu on pelannut monissa Ranskan nuorten maajoukkueissa, viimeisimpinä kisoina hän pelasi alle 21-vuotiaiden euroopanmestaruuskisoissa 2021, jolloin Ranska putosi Alankomaille 2-1 neljännesvälierissä. Yhteensä Kalulu on pelannut 15 ottelua ja tehnyt kaksi maalia Ranskan alle 21-vuotiaiden maajoukkueelle Pohjois-Makedoniaa vastaan kotona ja vieraissa. Kalulu edusti myös Ranskaa Tokion 2020 olympialaisissa, jolloin hän pelasi kaikki kolme lohko-ottelua Japania, Meksikoa, sekä Etelä-Afrikkaa vastaan. Silloin Ranska sijoittui sijalle 13.
Muuta
Kalululla on kolme veljeä: Aldo Kalulu, (s. 1996 ) Gédéon Kalulu (s. 1997 ) sekä Joseph Kalulu (s. 2004 ) Heistä kaikki pelaavat jalkapalloa.
Saavutukset
Päivitetty 2. kesäkuuta 2023.
AC Milan
Radio Nippon
Radio Nippon (, Kabushiki-gaisha Āru Efu Rajio Nippon) on paikallinen AM-radioasema Jokohama-Kanagawan prefektuurissa Japanissa. Aseman taajuus on 1422kHz. Kanava aloitti lähetykset 24. joulukuuta 1958.
HOK-Elanto
Helsingin Osuuskauppa Elanto (HOK-Elanto) on osuuskunta, joka syntyi vuoden 2004 alussa, kun Helsingin Osuuskauppa (HOK) ja Osuusliike Elanto yhdistivät toimintansa. Osuuskunnalla on 583 210 jäsentä (81,2 prosenttia toimialueen talouksista) ja 6 277 työntekijää. Se on S-ryhmän suurin osuuskauppa ja Suomen laajimmin omistettu yritys.
Vuoden 1984 osuuskauppojen rakenneuudistuksessa Helsingin Osuuskauppaan liitettiin hyvinkääläinen Osuuskauppa Teho, järvenpääläinen Osuuskauppa Ahomaa ja mäntsäläläinen Osuusliike Väinölä.
Toiminta
Vuonna 2013 osuuskaupan liikevaihto oli 1 916,4 miljoonaa euroa ja HOK-Elanto maksoi jäsenilleen bonusta yhteensä 71,5 miljoonaa euroa. Lisäksi maksettiin osuuspääoman korkoa 1,9 miljoonaa euroa.
Noin 80 prosenttia HOK-Elannon liikevaihdosta on peräisin Suomessa valmistetuista tuotteista. Sillä on Avainlippu-tunnus.
Toimipaikat
HOK-Elanto toimii Espoon, Helsingin, Hyvinkään, Järvenpään, Keravan, Mäntsälän, Nurmijärven, Tuusulan ja Vantaan alueella, eli pääkaupunkiseudulla (lukuun ottamatta kielellisistä syistä Varuboden-Oslan alueeseen kuuluvaa Kauniaista) sekä Keski-Uudellamaalla. Toimipaikkoja on noin 300:
Hallinto
HOK-Elannon toimitusjohtajana ja hallituksen puheenjohtajana toimii Veli-Matti Liimatainen.
Edustajisto käyttää HOK-Elannossa jäsenistölle kuuluvaa ylintä päätösvaltaa niissä asioissa, jotka sille on määrätty lain ja sääntöjen puitteissa. Edustajiston tehtäviin kuuluu muun muassa päättää osuuskaupan säännöistä, vahvistaa edellisen vuoden tilinpäätöksen ja päättää ylijäämän käytöstä sekä valitsee hallintoneuvoston jäsenet ja tilintarkastajat. Lisäksi edustajiston jäsenet voivat tehdä hallitukselle aloitteita osuuskaupan toimialaan liittyvistä asioista. HOK-Elannon jäsenet valitsevat neljän vuoden välein keskuudestaan edustajistoon 60 jäsentä ja saman verran varajäseniä. Edelliset HOK-Elannon edustajistovaalit on järjestetty vuonna 2016.