cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Luettelo Suomen avaruustoiminnasta
Paz
Paz on espanjalainen tiedustelusatelliitti, jonka suunnitteli ja rakensi Airbus Space Systems (Spain) eli entinen Astrium España ja samalla entinen EASD CASA. Satelliittia operoi laukaisun jälkeen INTA Hisdesat-yhtiön kautta. DA-Design toteutti osan sen SAR-tutkasta. Laukaisun piti tapahtua vuoden 2017 lopulla (alun perin tavoite oli vuosi 2013): satelliitti toimitettiin Vandenbergin laukaisukeskukseen Kaliforniaan marraskuun lopussa. Laukaisu tapahtui 22. helmikuuta 2018.
PerXeverance
NASA laukaisi 30. heinäkuuta 2020 Mars-luotaimen, jonka laskeutujassa on Mars-ajokki, jonka Marsin kaasukehää mittaavat laitteet ovat Vaisalan ja Ilmatieteen laitoksen toteuttamia.
Phobos-1
Phobos-1 oli neuvostoliittolainen Mars-luotain, jonka laukaisu 7. heinäkuuta 1988 oli myös "Suomen ensimmäinen avaruusluotaimen laukaisu".
Suomalaiset osallistuivat seuraaviin instrumentteihin: ASPERA, DION, LIMA-D. Pääosapuoli oli Ilmatieteen laitos. VTT osallistui ASPERA-laitteen tekniseen toteutukseen.
Phobos-2
Phobos-2 oli neuvostoliittolainen Mars-luotain, jonka laukaisu oli 21. heinäkuuta 1988.
Phoenix
NASAn Phoenix on Marsiin laskeutuva miehittämätön avaruusalus (laskeutuja). Alus laukaistiin 3. elokuuta 2007 Cape Kennedystä Delta II-kantoraketilla. Laskeutuja saapui Marsin pinnalle 25. toukokuuta 2008.
Ilmatieteen laitos toteutti sen ilmanpaineen eli Marsin kaasunpaineen mittausanturit, jotka perustuvat Vaisalan paineantureihin jne.
Planck
Planck on ESAn kosmologiaa tutkiva satelliitti, joka on rungoltaan Herschelin sisaralus. Satelliitti laukaistiin Herschel-satelliitin kanssa Guyanan avaruuskeskuksesta 14. toukokuuta 2009. Sen nominaalinen missio päättyi vuonna 2014 jäähdytysaineen kuluttua loppuun. Satelliitti toimi hieman suunniteltua pitempään.
Helsingin yliopiston Fysikaalisten tieteiden laitoksen johdolla Elektrobit Microwave eli entinen Ylinen Electronics kehitti Low Frequency Instrumentin mikroaaltovastaanottimia. Työn viimeisteli SF Design, josta tuli Ylisen omistaja syksyllä 2006, ja joka tuli hieman myöhemmin osaksi DA-Design Oytä.
Planckin LFI on panokseltaan aikoinaan Suomen suurin avaruustieteen laitteenrakennusprojekti. Planckin Suomen osuus oli LFI 70 GHz instrumentti. LFI kehitettiin VTT MilliLabin johdolla.Sen rakensi Ylinen Electronics (ent. Elektrobit Microwave, nykyisin osa DA-Design Oy-yritystä). Projektiin osallistui myös muita suomalaisia yrityksiä muun muassa sen laadunvarmistusta ohjasi (PA Management) AL Safety Design Oy. Laite toimitettiin Alcatel Alenia Spacelle (myöhemmin Thales Alenia Space) ja integroitiin satelliittiin joulukuussa 2006.
Pleiades 1 ja 2
Pleiades-järjestelmä koostuu kahdesta CNESin toteuttamasta kaukokartoitussatelliitista, jotka rakensi EADS Astrium (Airbus Defence and Space) ja Alcatel Space-yhtiöt (Thales-Alenia Space). Patria Aerostructures rakensi satelliittien aurinkopanelien hiilikuitulujitetut muovirakenteet. Pléiades 1 laukaistaan 17. joulukuuta 2011 ja toinen 2. joulukuuta 2012 Sojuz-kantoraketeilla Kourousta. Satelliittien toteutus maksoi yli 300 miljoonaa euroa.
Polar
Polar oli NASA:n tiedesatelliitti, jonka laukaistiin avaruuteen 24. helmikuuta 1996 ja joka teki mittauksia kevääseen 2008 asti. Sen suomalainen osuus oli sähkökenttäinstrumenteissa, jotka toteutti Oulun yliopisto.
PROBA
PROBA on ESA:n ja Belgian toteuttama piensatelliitti, jonka massa on 94 kg. Sen laukaisu tapahtui 22. lokakuuta 2001 Sriharikotasta, Intiasta, Intian avaruusjärjestön omistaman Antrix-yhtiön PSLV-C3-kantoraketilla 600 km korkealle naparadalle.
Suomalainen DEBIE-niminen avaruusmikrometeoroidein ja avaruusromun mittauslaite oli Metorexin (nykyisin Oxford Instruments Analytical), Patrian ja Space Systems Finlandin toteuttama.
Radioastron
Venäjän avaruusjärjestö näyttää toteuttavan Neuvostoliiton 1980-luvun puolivälissä aloittaman Spectrum-sarjaan kuuluvan radioastronomista tutkimusta tekemän Radioastron-avaruusaluksen. Laukaisu tapahtui 18. heinäkuuta 2011.
Insinööritoimisto Ylinen (vuonna 2011 osa DA-Design-yritystä) suunnitteli ja rakensi sen 22 GHz:n mikroaaltovastaanottimen yhdessä TKK:n radio- ja avaruustekniikan laboratorion (2011 osa Aalto-yliopistoa) kanssa jo 1990-luvun alussa. Se, onko suomalainen mittalaite satelliitin kyydissä vai onko se vaihdettu yhdysvaltalaiseen, ei ole selvää.
Rosetta
Rosetta on ESA:n tiedeavaruusluotain, joka laukaistiin 2. maaliskuuta 2004 Ariane 5 -raketilla Kourousta. Laukaisu myöhästyi ongelmien takia vuodella jolloin jouduttiin luopumaan alkuperäisestä tavoitteesta luodata komeetta Wirtanen.
Suomalainen runkorakenne ja tehojärjestelmän laitteet olivat Patrian ja sen alihankkijoiden toteuttamia. Ilmatieteen laitoksella on monia tiedelaiteosallistumisia sekä luotaimessa että komeettalaskeutujassa.
Rosettalla pyritään selvittämään komeettojen alkuperää, niiden yhteyttä tähtienväliseen aineeseen ja aurinkokuntamme syntyyn. Mittalaitteina on muun muassa kaukokartoitusinstrumentteja, massaspektrometri, radioluotain pinnan ominaisuuksien selvittämiseen jne. Sen laukaisun siirtyminen vuoden 2003 alusta pakotti vaihtamaan kohteen komeetta Churyumov-Gerasimenkoksi, jonka se kohtasi marraskuussa 2014. Philean laskeutuminen komeetalle 12.11.2014 oli dramaattinen, mutta laskeutujan mittalaitteet keräsivät tuloksia ja Rosetta-luotain jatkaa komeetan kaukokartoitusta kuukausien ajan.
RXTE
Rossi X-ray Timing Explorer on NASA:n röntgensatelliitti, jonka laukaisu tapahtui 30. joulukuuta 1995, silloin nimellä XTE, johon lisättiin Rossi jälkikäteen. Suomessa rakennettu röntgeninstrumentti on Metorexin kaupallisesti amerikkalaiselle tiederyhmälle toteuttama.
SAX
SAX oli italialainen tiedesatelliitti, jonka laukaisu oli 30. huhtikuuta 1996. Sen toinen nimi on BeppoSAX. Tehtävä on päättynyt. Suomalaisia röntgeninstrumenttien osia (röntgenikkunoita kaasutäytteisiin detektoreihin) tehtiin Metorex-yrityksessä (nykyään Oxford Instruments).
Sentinel-1A
ESAn ja EU:n GMES- eli Copernicus-kaukokartoitusjärjestelmän ensimmäinen, 3. huhtikuuta 2014 laukaistu, kaukokartoistussatelliitti Sentinel-1A on SAR-tutkasatelliitti. Suomalainen DA-Design teki merkittävän osan sen synteettisen apertuurin tutkan (SAR) tekniikasta ja teki vastaavat osakokonaisuudet myös Sentinel 1B-satelliittiin ja ilmeisesti myös vuonna 2015 tilattaviin Sentinel 1C- ja Sentinel 1D-satelliitteihin.
Sentinel-2A
ESAn ja EU:n Kopernikus (ex-GMES; Copernicus) kaukohavainnointijärjestelmän Sentinel 2A-satelliitin elektroniikkajärjestelmän RIU-yksikkö on Patrian toteuttama. Sentinel 2A laukaistiin 23. kesäkuuta 2015.
Sentinel-2B
Sentinel 2B satelliitti laukaistiin Kourousta 7. maaliskuuta 2017 Vega-raketilla. Sen elektroniikkajärjestelmän RIU-yksikkö on Patrian/RUAG Space Finland-yhtiön toteuttama.
Sentinel-3A
ESAn ja EU:n GMES- eli Copernicus-kaukohavainnointijärjestelmän kolmannen satelliittisarjan Sentinel-3 ensimmäinen versio Sentinel 3A laukaistiin 16.2.2016. Sen aurinkopaneeleissa on Patrian toteuttamat hiilikuiturakenteet.
Sentinel-3B
ESAn ja EU:n Copernicus-kaukohavainnointijärjestelmän kolmannen satelliittisarjan Sentinel-3 toinen kappale Sentinel 3B laukaistiin 26.4.2018 Venäjältä Rockot-kantoraketilla. Sen aurinkopaneeleiden rakenteet ovat Patrian toteuttamia.
Sentinel 6
Sentinel 6 on EU:n, ESAn, EUMETSATin ja NASAn yhteinen merenpinnan korkeutta mittaava kaukokartoitussatelliitti, joka laukaistiin amerikkalaisella Falcon 9-kantoraketilla 21. marraskuuta 2020 Yhdysvaltojen avaruusjoukkojen Vandenbergin tukikohdasta, Kaliforniasta. Suomalainen Huld (ex-Space Systems Finland) toteutti sen ohjelmistoja
SmallGEO
SmallGEO on ESAn kehittämä pienikokoinen (tuhannen kg painoluokassa) geosynkronisen radan tietoliikennesatelliitti. Space Systems Finland tekee sen ohjelmistojen testausta. Sarjan ensimmäinen satelliitti Hispasat 36W-1 laukaistiin kiertoradalleen 28. tammikuuta 2017 Kouroun laukaisukeskuksesta venäläisellä Sojuz-kantoraketilla.
SMART-1
SMART-1 on ESA:n teknologiasatelliitti, joka tutkii Kuuta. Luotain laukaistiin 28. syyskuuta 2003 Ariane 5 - kantoraketilla Kourousta. Aluksessa on suomalainen Ilmatieteen laitoksen rakentama SPEDE-plasmainstrumentti ja Helsingin yliopiston XSM-röntgeninstrumentti, jonka rakensi Oxford Intenational-yritys.
SMOS
SMOS on ESA:n ja CNESin toteuttama maan kosteutta ja merien suolaisuutta (SMOS=Soil Moisture and Ocean Salinity) mittaava satelliitti. Elektrobit Microwave (v. 1985–1999 Ylinen Electronics, v. 2000–2006 Elektrobit Microwave, v. 2006 SF-Design Oy, vuodesta 2007 lähtien DA-Design Oy) ja TKK (Aalto-yliopisto) kehittivät satelliitin radiometrin. Tamperelainen Modulight Oy toteutti satelliitin sisäisen kokeellisen optisen tietoliikennelinkin. Satelliitin laukaisu tapahtui 2. marraskuuta 2009.
SOHO
SOHO on ESA:n tiedesatelliitti, joka laukaistiin avaruuteen 1. joulukuuta 1995 NASA:n Atlas II -kantoraketilla Floridasta. SOHO-avaruusalus on 3-akselistabiloitu avaruusalus, joka kiertää Aurinkoa 1,5 miljoonaa kilometriä lähempänä kuin Maa sijaiten Maa–Aurinko-akselilla olevalla ns. Lagrangen L1-pisteessä. Avaruusalus painoi laukaistaessa 1850 kg, josta hyötykuormaa on 650 kg. Avaruusaluksen laatikkomaisen rungon koko on lähes 3,7 m * 2,4 m * 2,3 m. SOHO koostuu hyötykuormamoduulista (PLM, payload module), johon on asennettu kaikki tieteelliset laitteet, ja palvelumoduulista (SVM, service module), joka sisältää aluksen järjestelmät (ml. kärkiväliltään 9.3 m olevat aurinkopaneelit).
SOHOssa on lukuisia mittalaitteita, joilla tutkitaan Aurinkoa. Kiinnostuksen kohteita ovat muun muassa auringon sisäosat ja seismologia, purkaukset ja niiden aikaansaamat partikkelit, pilkut, korona ja aurinkotuuli sekä sen käyttäytyminen avaruudessa. SOHOn instrumenteilla on havaittu myös muun muassa komeettoja ja pystytty selvittämään niiden rakennetta ja koostumusta (mm. vesipitoisuutta). Alus toimii edelleen vuoden 2018 lopussa.
Solar Orbiter
Solar Orbiter aurinkoluotain laukaistiin kohti Lagrangen L1-pistettä 10. helmikuuta 2020 amerikkalaisella Atlas V-raketilla Floridasta. Suomalainen Patria toteutti sen teho-elektroniikka-alijärjestelmän, joka on Suomen avaruusteollisuuden suurimpia projekteja. Hankkeen toteutuksen aikana, syksyllä 2014, kyseinen Patrian yksikkö siirtyi sveitsiläiseen RUAG-konsernin omistukseen.
Stardust
Stardust on NASAn komeettaluotain, joka tutki Wild-2 -komeettaa (lausutaan Wilt). Se kaappasi näytteitä 2. tammikuuta 2004, jotka tuotiin Maahan. Laukaisu tapahtui 7. helmikuuta 1999 Delta II-raketilla Kennedy Space Centeristä, Floridasta. Aluksen näytekapseli laskeutui maahan 15. tammikuuta 2006.
Aluksen CIDA (Comet and Interstellar Dust Analyzer)- massaspektrometrissa on suomalainen tietokoneohjelmisto, jonka toteutti Ilmatieteen laitos.
SWARM
ESAn kaukokartoitusohjelman SWARM-satelliittiparvi on mitannut laukaisustaan, 22. lokakuuta 2013, alkaen Maan magneettikenttää. Patria toteutti osan kolmen satelliitin elektroniikasta.
TanDEM-X
TanDEM-X on saksalainen kaukokartoitussatelliitti, TerraSAR-X:n sisar. Se laukaistiin Baikonurista 21. kesäkuuta 2010. Insinööritoimisto Ylinen/Elektrobit/DA-Design valmisti sen SAR-tutkan vahvistinkomponentteja.
TerraSAR-X
TerraSAR-X on saksalainen tutkasatelliitti, ts. kaukokartoitussatelliitti. Se laukaistiin Venäjältä 15. kesäkuuta 2007. DA-Design Oy valmisti satelliitin SAR-tutkan vahvistinkomponentit.
TWINS
TWINS, Two Wide-Angle Imaging Neutral-atom Spectrometers, on NASAn pientehtävä. Siinä ei rakenneta satelliitteja vaan kaksi TWINS-magnetosfääri-instrumenttia, jotka lentävät kahdella Yhdysvaltain liittovaltion satelliitilla. Niitä kutsutaan NASAn terminologiassa nimillä TWINS-A ja TWINS-B. TWINS-A laukaistiin kesällä 2006. TWINS-B laukaistiin ilmeisesti 13. maaliskuuta 2008 Trumpet F/O-satelliitin (USA 200) mukana. VTT rakensi niiden pyöritysmekanismit.
Venus Express
Venus Express on ESAn Venus-luotain, joka laukaistiin 9. marraskuuta 2005 venäläisellä Sojuz-kantoraketilla Kazakstanista. Sen missio Venuksen kiertoradalla päättyi 17. joulukuuta 2014. Sen teholähteet olivat samanlaiset kuin Mars Expressissä ja Rosettassa. Patria toteutti sen tehonjakolaitteet ja Ilmatieteen laitos rakensi osan sen ruotsalaisesta ASPERA-4-plasmainstrumentista.
XMM-Newton
"X-ray Multi Mirror Mission" eli XMM-Newton on ESA:n röntgensatelliitti, jonka laukaisu tapahtui joulukuussa 1999.
Suomalaisen Patria Aerostructures-yhtiön toteuttama XMM:n komposiittirakenteinen röntgenteleskoopin runko on suurimpia avaruusaluksen komposiittirakenteita. Patria toimitti satelliittiin myös teleskoopin lämmönsäätöjärjestelmään kuuluvan laitteiston (MTCU).
Kehitteillä olevat kansainväliset hankkeet
Näitä hankkeita ei ole vielä laukaistu matkaan. Suomalaiset osallistuvat tällä hetkellä yli 20 avaruuslennon kehitykseen.
ALTIUS
ALTIUS on ESAn kehittämä ilmakehää tutkiva kaukokartoitussatelliitti, johon tulee VTT:n Fabry-Perot spektometriin perustuva mittalaite. Turkulainen ASRO toimittaa ko. mittalaitteen ohjauseletroniikkaa
AMSAT Phase 3E eli P3E ja AMSAT P5-A
Suomalaiset radioamatöörit osallistuvat saksalaisen radioamatöörisatelliitti AMSAT P3E:n kehittämiseen. Tässä valmistellaan amatöörimarsluotaimen AMSAT P5-A:n kehittämistä. Suomessa suunnitellaan ja rakennetaan satelliitin ja suunnitellaan luotaimen S/X-kaistan kaksitoimista transponderia.
ATHENA
ATHENA on ESAn suuri röntgensatellitti, joka laukaistaan avaruuteen 2030-luvun alussa. Helsingin yliopisto ja VTT kehittävät siihen SQUID (Superconducting Quantum Interference Device) -teknologiaan perustuvaa signaalielektroniikkaa.
EarthCARE
EarthCARE on ESAn pilviä, aerosoleja ja maan säteilylämpötasetta mittava kaukokartoitussatelliitti, joka piti monien myöhästymisten jälkeen laukaista avaruuteen vuonna 2016. Patria toteutti siihen elektroniikkayksikön. Laukaisu on lykkäytynyt elokuulle 2019.
Euclid
Euclid on ESAn pimeää energiaa etsivä tiedesatelliitti, joka laukaistiin heinäkuussa 2023. Helsingin yliopisto valikoitui vuonna 2012 yhdeksi Euclid-mission tiedekeskuksista. Space Systems Finland kehittää sen FGS ASW-ohjelmistoja.
ExoMars 2020
ExoMars on ESAn Mars-missio, jossa tavoite on lähettää Mars-luotain sekä vuonna 2016 että vuonna 2020. Alun perin vuodelle 2018 tarkoitettua toisen aluksen laukaisua on lykätty vuoteen 2020. Laukaisussa lähetetään mukana Mars-kulkija. Ilmatieteen laitos toteuttaa tähän laskeutujaan METEO-P/H-mittalaitteen (Pressure and humidity in-situ observations). (Tilanne 2019.)
Lunar Glob Lander
GLOB on venäläinen kuulaskeutuja-alus, joka laukaistaan avaruuteen vuonna 2015. Ilmatieteen laitos toteuttaa siihen LINA-instrumentin tietokoneen.
Mars 2020
Ilmatieteen laitos toimittaa painemittalaitteita NASAn Mars 2020 -kulkijan espanjalaiseen tieteelliseen MEDA-mittalaitteeseen. (Tilanne 2019.)
MetOp-C
MetOp on kolmen satelliitin sarja, ensimmäiset kaksi ovat toiminnassa. Kolmas, MetOp-C on EUMETSATin tilaama sääsatelliitti, joka laukaistaan vuonna 2018. Patria rakensi kolmen METOP-satelliitin italialaisen GOME-2-otsoni-instrumentin tehoyksiköt ja Space Systems Finland ohjelmoi satelliittien lento-ohjelmiston. Satelliitti on valmis ja odottaa laukaisua, joka tehdään kun edellisistä satelliiteista jompikumpi poistuu käytöstä.
MetOp Second Generation
Ensimmäiseen MetOp-SG -satelliittiin Space Systems Finland valmistaa kahden mittauslaitteen ohjausohjelmiston. Laitteet ovat Radio Occultation Instrument, joka mittaa ilmakehän kosteus-, paine- ja lämpötilaprofiileja GPS-signaalia hyväksikäyttäen, ja 3MI -radiometri, joka mittaa ilmakehän aerosoleja, pilvisyyttä, valtamerten tilaa ja maanpinnan heijastuskerrointa mitaten heijastuvaa auringonvaloa eri aallonpituuksilla. Lisäksi Space Systems Finland toimittaa datan kalibrointiin tarkoitetun ohjelmiston Sentinel-5 -instrumenttia varten.
MetNet
MetNet on Suomen ja Venäjän yhdessä kehittämä pieni Marsiin laskeutuva pinta-asemaprototyyppi. Venäjällä kehitystyötä tekee Babakinin avaruuskeskus. Suomessa Ilmatieteen laitos johtaa kehitystyötä. 2000-luvulla spekuloitiin, että ensimmäinen yksittäinen laskeutuja laukaistaan Marsiin ehkä jo 2011. Vuonna 2017 julkaistun artikkelin mukaan aluksen laukaisu voi tapahtua aikaisintaan 2020-luvun alussa, koska sen mittalaitteita testataan ESAn Mars-ohjelmien lennoilla 2020-luvun alussa.
MTG
MTG on ESAn kehittämä EUMETSATin kolmannen sukupolven geostationaarisen radan sääsatelliitti. Space Systems Finland toteuttaa sen intrumenttien ohjelmistoja eli "Instrument Control Unit"in ohjelmistot, jotka kontrolloivat seuraavia mittalaitteita: Flexible Combined Imager (FCI) ja Infra-Red Sounder (IRS)). Yritys toteuttaa myös MTG-satelliitin Sentinel-4-intrumentin datankäsittely ohjelmiston "L1bPP".
Picasso
Picasso (Pico-Satellite for Atmospheric and Space Science Observations ) on belgialaisvetoinen ESAssa kehitetty nanosatelliitti, johon VTT on kehittänyt VISION-spektrometrin. Alun perin satelliitti piti laukaista vuonna 2016. Maaliskuun 2020 laukaisu on sekin siirtynyt.
PLATO
PLATO on ESAn eksoplaneettoja kartoittava tiedemissio. Satelliitti laukaistaan vuonna 2026. Space Systems Finland voitti sen ohjelmistojen tarjouskilpailun vuoden 2018 alussa.
Sentinel-3B ja -3C
ESAn ja EU:n GMES-kaukohavainnointijärjestelmän kolmas satelliitti Sentinel-3 (Sentinel 3A ja Sentinel 3B jne. satelliitit) omaa aikanaan aurinkopaneelit, joissa on Patrian toteuttamat hiilikuiturakenteet.
Lions Punainen Sulka
Punainen Sulka on Suomen lionsklubien hyväntekeväisyyskeräysten rekisteröity tavaramerkki, jota ne ovat käyttäneet valtakunnallisissa kampanjoissaan vuodesta 1972 alkaen.
Tunnus on tiettävästi kotoisin Japanista, jossa sitä on käytetty vapaaehtoisen auttamisen vertauskuvana. Suomeen symboli tuli Ruotsin kautta, jossa lionsklubit käyttivät sitä ensimmäisen kerran vuonna 1965, ja jolla kerättiin 13 milj. skr. asuntojen saamiseksi vammaisille.
Sittemmin sitä ovat hyväntekeväisyyskeräyksissään käyttäneet kaikkien Pohjoismaiden lionsklubit. Suomen lionsklubit ovat Punainen Sulka- ja muissa keräyksissään lahjoittaneet nykyrahassa yli 46 miljoonaa euroa kotimaamme ja maailman apua tarvitsevien auttamiseen. thumb|Punainen Sulka Röda Fjädern Red Feather|306x306px Suomen lionsklubien Punainen Sulka -keräykset.
Punainen Sulka 1972
Suomen lionsklubien ensimmäisen suurkeräyksen kohteeksi valittiin syöpäsairaat ja syövän torjunta. Keräyksen tulos oli 5 223 684 mk. Kaikki varat lahjoitettiin Suomen Syöpäyhdistykselle ja sen maakunnallisille yhdistyksille. Yli puolet varoista ohjattiin paikallisosastoille mm. potilaskotien perustamiseen. Kroonikkovalistus, opaskirjat ja sopeutumisvalmennuskurssit olivat merkittäviä tuen saajia.
Kampanjan tuloksena myös viranomaiset tarkistivat asennoitumistaan syövän takia invalidisoituneita kohtaan. He saivat saman aseman kuin muut invalidit. Myös syöpäpotilaiden valmennuskursseihin suhtauduttiin entistä myönteisemmin.
Punainen Sydän 1975
Vuonna 1975 lionstoiminta Suomessa täytti 25 vuotta. Juhlavuonna Suomen lionsklubit järjestivät suurkeräyksen sydäntautien torjuntaan. Yhteistyökumppanina oli Suomen Sydäntautiliitto ja sen sydäntautien tutkimus- ja ennaltaehkäisytoiminta. Klubien tempauksia tukivat Sydäntautiliiton ja sen 140 paikallisyhdistyksen Sydän-sunnuntai-tapahtumat. Keräystulos oli 10,9 milj. mk. Yhtenä keräyksen seurauksena eduskunta päätti perustaa verenpaine-toimikunnan, jonka tehtävänä oli laatia ohjelma sydän- ja verisuonitautien hoidon tehostamiseksi. Punaisen Sulan tuotoilla laadittiin mm. verenpainemittaus- ja koulutusohjelma terveyden- ja sairaanhoitajille. Myös tutkimus- ja seulontaprojektit saivat rahoitusta.
Punainen Sulka 1984
Vuonna 1984 lionsjärjestö kiinnitti yleisön huomion sotainvalidien ja –veteraanien sosiaaliseen ja taloudelliseen tilanteeseen järjestämällä kolmannen Punainen Sulka kampanjansa. Kampanjan avasi pääministeri Kalevi Sorsa, joka puheessaan totesi sen tarpeen ja toivoi mahdollisimman monen suomalaisen ostavan punaisen sulan. Tuloksena oli, että lionsklubit keräsivät 80 % koko 20 milj. mk:n keräystavoitteestaan ensimmäisen viikon aikana. Keräyksen kokonaistuotto oli lopulta 26,6 milj. mk. Varoilla kunnostettiin 800 asuntoa. Lisäksi sotainvalidi- ja veteraanijärjestöjen kautta jaettiin 11,6 milj. mk veteraani- ja sairaskotihankkeisiin, kuntoutukseen, virkistykseen ja veljesapuun
Punainen Sulka 1990
Vuonna 1990 Suomen lionstoiminta täytti 40 vuotta. Sen kunniaksi lionsklubit järjestivät keräyksen vammaisten hyväksi. Keräystuotto oli 24,4 milj. mk. Tuotosta 60 % jaettiin vammaisjärjestöjen valtakunnallisille hankkeille, Invalidiliitolle, Näkövammaisten liitolle, Sotainvalidien keskusliitolle, Suomen MS-yhdistykselle ja Kuurojen huoltosäätiölle. Kaikkiaan apua saaneita järjestöjä oli 32. Paikallisiin hankkeisiin jaettiin 40 % tuotosta.
Pohjolan Punainen Sulka
Pohjoismaiden lionsjärjestöt ovat tehneet yhteistyötä 1950-luvulta alkaen. Vuonna 1999 ne järjestivät historiansa ensimmäisen yhteisen varainkeräyskampanjan, Pohjolan punaisen Sulan. Kampanjan kohteena olivat ikäihmiset. 80 % tuotosta päätettiin jakaa kansallisesti ja 20 % käytettiin yhteispohjoismaisesti vanhuusiän sairauksien tutkimukseen.
Kampanjan tulos Suomessa oli 32,6 milj. mk, joka muodosti yli 50 % kaikissa Pohjoismaissa yhteensä kerätystä summasta. Yhteistyössä Puolustusvoimien kanssa myös varusmieskeräyksen tuotto kohdistettiin tähän kampanjaan. Hyödynsaajina olivat veteraanijärjestöt (50 %) ja vanhustyötä tekevät järjestöt, Vanhustyön keskusliitto, Vanhus- ja lähimmäispalvelun liitto, Folkhälsan ja Alzheimer-keskusliitto. Yhteispohjoismaisiin vanhuusiän sairauksien tutkimuksiin käytettiin 20 % kaikissa Pohjoismaissa yhteensä kerätyistä varoista.
Punainen Sulka 2006
Punainen Sulka 2006 keräyksen kohteena olivat lapset ja nuoret. Kampanjan tuotto oli 3,8 milj. €. Varoja saivat Nuorten ystävät ry, Suomen Settlementtinuorten liitto ry., Barnavårdsföreningen i Finland, Suomen Lasten ja Nuorten Säätiö, Kirkon lapsi- ja nuorisotyö, Kotitapaturmien ehkäisykampanja, Lastensuojelun Keskusliitto ry. sekä lionsklubien toteuttama Lions Quest – elämisen taitoja nuorille – ohjelma.
Punainen Sulka 2017
Punainen Sulka 2017 – keräyskampanjan kohteena ovat Suomen nuoret. Keräystavoite on 5 milj. € Keräys on Suomen lionsklubien lahja vuonna 2017 sata vuotta täyttävälle itsenäiselle Suomelle. Sillä kunnioitetaan myös samana vuonna 100 vuotta täyttävää kansainvälistä Lions-järjestöä. Kampanjalla Suomen Lions-klubit sitoutuvat vähintään 2017 tekoon Suomen nuorten hyväksi. Keräyskumppaneita ovat Partio, Tukikummit ry, Lasten- ja nuorten säätiö, Aseman lapset ry, Ehyt ry, Näkövammaisten liitto ja Yeesi ry. Tukea saavat myös Suomen Lions-liiton omat nuoriso-ohjelmat, Lions Quest, Vastuu on meidän ja nuorisovaihto. 25 % varoista jaetaan paikallisesti.
Erkki Aalto
Erkki Tauno Aalto (22. marraskuuta 1904 Jämsä – 27. huhtikuuta 1984 Espoo) oli suomalainen diplomi-insinööri, vesivoimalaitosrakentaja ja Rautatiehallituksen pääjohtaja.
Erkki Aalto valmistui ylioppilaaksi vuonna 1925 ja diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1930. Hän toimi aluksi Oy Consulting Ab:n palveluksessa suunnittelijana ja työpäällikkönä vuosina 1930−1934 ja sen jälkeen Rouhiala Oy:n pääkonstruktöörinä vuosina 1934−1937. Vuonna 1937 Aalto siirtyi Yhtyneet Paperitehtaat Oy:n palvelukseen rakennusosaston johtajaksi, josta hän siirtyi vuonna 1943 Pohjolan Voima Oy:n toimitusjohtajaksi. Hän osoitti Pohjois-Suomen vesivoimavarojen rakennusmahdollisuuden ja hänen johdollaan rakennettiin muun muassa Jumiskon voimalaitos ja Isohaaran vesivoimalaitos Kemijokeen sekä useita suuria Etelä- ja Keski-Suomen vesivoimaloita. Rautatiehallituksen pääjohtajana hän toimi vuosina 1957−1966 ja ajoi tarmokkaasti rautateiden sähköistämistä, joka käynnistyi kuitenkin vasta hänen seuraajansa Esko Rekolan kaudella. Yritysjohtajana Aaltoa luonnehdittiin energiseksi, aloitekykyiseksi ja perusteellisiakaan uudistuksia kaihtamattomaksi, vaikkakin usein omavaltaiseksi ja esiintymiseltään kulmikkaaksi.
Syksyllä 1965 eduskunnan valtiovarainvaliokunta kiinnitti huomiota rautatiehallituksen osoittamaan piittaamattomuuteen eduskunnan budjettipäätöksiä kohtaan VR:n veturihankintojen yhteydessä. Saman vuoden joulukuussa VR:n rikosetsivät kävivät eduskunnassa kuulustelemassa joitakin kansanedustajia Rautatiehallituksesta kadonneeksi ilmoitetun ääninauhan löytämiseksi. Nauhaan oli tallennettu erään Rautatiehallituksessa pidetyn kokouksen kulku. Tämän tapauksen vuoksi eduskunta katsoi, että sen perustuslaillista koskemattomuutta oli loukattu ennenkuulumattomalla tavalla ja erityisesti SDP:n kansanedustaja Eino Raunio alkoi vaatia Aallon erottamista. Silloinen pääministeri Johannes Virolainen, jonka tehtäväksi tuli Aallon irtisanominen, joutui vaikeaan välikäteen, koska Aallon tiedettiin kuuluvan presidentti Urho Kekkosen lähipiiriin. Niinpä Virolainen kehotti Aaltoa anomaan virkavapautta Rautatiehallitusta koskevien tutkimusten ajaksi ja varautumaan siihen, ettei hän enää voisi palata työhönsä. Virkaatekeväksi pääjohtajaksi määrättiin valtioneuvoston kanslian kansliapäällikkö Esko Rekola. Oikeuskansleri Jaakko Enäjärven tutkimukset asiassa johtivat lopulta siihen, että hän kehotti kesäkuun 14. päivä 1966 tutkimusraporttinsa perusteella Helsingin hovioikeuden kanneviskaalia nostamaan syytteen Aaltoa vastaan jatketuista, osaksi tahallisista virkarikoksista. Aalto erotettiin rautatiehallituksen pääjohtajan virasta heinäkuun alussa 1966.
Erkki Aalto siirtyi vielä eläkevuosinaan politiikkaan. Liityttyään 1970-luvulla Perustuslailliseen kansanpuolueeseen hän asettui kansanedustajaehdokkaaksi vuosien 1975 ja 1979 eduskuntavaaleissa tulematta kuitenkaan kummallakaan kerralla valituksi. Vuodet 1977−1980 hän kuului PKP:n edustajana Espoon kaupunginvaltuustoon. Vuoden 1978 presidentinvaaleissa Aalto oli PKP:n ehdokkaan Ahti M. Salosen valitsijamiehenä.
Mylonáksen rotko
Mylonáksen rotko (myös transl. Milonáksen/Milonán rotko) eli Ágios Ioánniksen rotko (Φαράγγι του Αγίου Ιωάννη / Άη Γιάννη, Farángi tou Agíou Ioánni / Ái Giánni) on rotko Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Lasíthin alueyksikössä noin 18 kilometriä itään Ierápetran kaupungista.
Zimbabwen lintu
thumb|Zimbabwen lintu. Zimbabwen lintu on Zimbabwen kansallissymboli. Suur-Zimbabwesta löydettyihin veistoksiin pohjautuvaa symbolia on käytetty muun muassa Zimbabwen lipussa, vaakunassa ja rahoissa.
Linnun esikuvana on Suur-Zimbabwen tunnetuimmat esinelöydöt, eli kahdeksan suurta lintua, jotka ovat veistetty noin kaksi metriä korkeiden monoliittien huipulle. Ne oli tehty kiilleliuskeeseen tai vuolukiveen. Niitä ei ole tehty minkään tunnetun taiteellisen perinteen tapaan, ja todennäköisesti ne olivat useamman tekijän tekemiä. Linnut olivat alun perin Suur-Zimbabwen kukkulalinnoituksen itäisessä osassa, ja ne saattoivat symbolisoida kuninkaita. Lintuja ei suoranaisesti ole yhdistetty mihinkään tiettyyn lajiin, mutta ne muistuttavat hieman liitokotkaa, joka on merkittävä lintu šonien kulttuurissa.
Kahdeksasta linnusta vain yksi on nykyään Zimbabwen ulkopuolella. Cecil Rhodes sai yhden linnuista ja sijoitti sen Groote Schuurin tilalleen Kapkaupunkiin, missä se sijaitsee edelleen. Neljä kokonaista lintua ja yksi osittainen lintu lähetettiin myös Rhodesille Etelä-Afrikkaan, mutta nämä palautettiin Zimbabwelle maan itsenäistymisen jälkeen 1981. Eräs saksalainen lähetystyöntekijä sai osia yhdestä linnusta ja myi ne Berliinin kansatieteen museolle. Venäläisjoukot veivät ne toisen maailmansodan lopulla Berliinistä Leningradiin, mistä ne palautettiin Saksaan kylmän sodan lopulla. Kansatieteen museo luovutti toukokuussa 2003 osat Zimbabwen presidentille Robert Mugabelle. Kahdeksas lintu on sen sijaan ollut aina Zimbabwessa.
Zimbabwen liput
thumb|250px|Zimbabwen lippu
Christopher Oldfather
Christopher Oldfather on yhdysvaltalainen pianisti. Hän on omistautunut vuosikymmenten ajan 1900-luvun ohjelmiston esittämiselle ja pitänyt myös monia kantaesityksiä. Hän debytoi resitalistina Carnegie Hallissa vuonna 1986 ja on siitä lähtien toiminut vapaana muusikkona. Hän on urallaan esiintynyt muun muassa Moskovassa ja Tokiossa. Hän on perehtynyt myös cembalonsoittoon, ja hän on yksi johtavista 1900-luvun cembalo-ohjelmiston tulkitsijoista. Hän on esiintynyt muun muassa San Franciscon sinfoniaorkesterin solistina ja tehnyt yhteistyötä kapellimestari Robert Craftin kanssa; häntä kuullaan useilla Craftin levytyksillä.
Oldfather sai kaksi Grammy-ehdokkuutta vuonna 1990 Elliott Carter -levytyksestään duona viulisti Robert Mannin kanssa.
Pelon palkka (vuoden 1977 elokuva)
Pelon palkka (Sorcerer tai Wages of Fear) on William Friedkinin tuottama ja ohjaama jännityselokuva vuodelta 1977. Käsikirjoituksen on sovittanut Walon Green vuonna 1950 ilmestyneestä Georges Arnaud’n romaanista Le salaire de la peur, jonka pohjalta syntyi myös Henri-Georges Clouzot’n vuoden 1953 samanniminen elokuva.
Tarinassa neljä miestä pestautuu henkensä kaupalla kuljettamaan kahta nitroglyseriinillä lastattua kuorma-autoa öljy-yhtiön tuotantokentälle tiettömän taipaleen taakse nimettömäksi jäävässä Etelä-Amerikan maassa.
Vastaanotto
Sekä aikalaiskriitikot että tavallinen yleisö pitivät Pelon palkkaa pettymyksenä Friedkinin edellisten elokuvien Kovaotteiset miehet ja Manaaja jälkeen. Elokuvan maine on kuitenkin myöhemmissä arvioissa parantunut.
Video-oppaassa vuodelta 1994 Esko Rautakorpi piti Pelon palkkaa melkoisen jännitteettömänä ja Tangerine Dreamin musiikkia outona. Hän antoi elokuvalle kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Etelä-Kasai
Etelä-Kasai oli Kongon demokraattiseen tasavaltaan kuuluva alue, joka julistautui itsenäiseksi 1960 naapurimaakunta Katangan tavoin.
Muutamaa viikkoa ennen Kongon itsenäistymistä 30. kesäkuuta 1960 paikalliset julistivat rikkaan kaivosalueen itsenäiseksi. Elokuun 8. päivä luba-kansan heimopäällikkö Albert Kalonji julisti perustetuksi Etelä-Kasain kaivosvaltion (État minier du Sud-Kasaï) pääkaupunkinaan Bakwanga. Kalonji antoi itselleen arvonimen muluba-kansan korkein päällikkö ja sen kohtaloon liittyneiden heimojen haastamaton suojelija (Chef Suprême du Peuple Muluba et Protecteur Incontesté des Tribus Associées à son sort).
Vuoden 1961 huhtikuussa kokoontui merkkihenkilöiden kokous, joka kruunasi Kalonjin isän perinteisellä kuningastittelillä Mulopwe. Uusi kuningas luopui sitten kruunusta ja luovutti sen pojalleen, josta tuli Albert I.
Nelikuukautisten veristen taisteluiden jälkeen Kongon armeija valloitti alueen ja pidätti Kalonjin 30. joulukuuta 1961. Hän kuitenkin pääsi pakenemaan ja johti hallitustaan lokakuuhun 1962.
Mobutu Sese Sekon aikana Etelä-Kasai jaettiin Itä-Kasain ja Länsi-Kasain maakuntiin (nyk. jaettu edelleen Kasaihin ja Luluaan) itsenäisyyspyrkimysten heikentämiseksi.
Chris Merritt
Chris Merritt on yhdysvaltalainen tenori. Hän syntyi Oklahoma Cityssä ja valmistui Oklahoma Cityn yliopistosta, josta hän myös sai kunniatohtorin arvon. Merritt on vieraillut useissa maailman johtavista oopperataloista New Yorkissa, Lontoossa, Pariisissa, Milanossa, Hampurissa, Münchenissä, Wienissä, Amsterdamissa, Venetsiassa, Roomassa, Barcelonassa ja Buenos Airesissa.
Merritt on tulkinnut muiden muassa Wolfgang Amadeus Mozartin, Giuseppe Verdin, Giacomo Puccinin, Gioacchino Rossinin, Arnold Schönbergn ja György Ligetin teosten rooleja.
Sipoonlahden koulu
Sipoonlahden koulu Söderkullassa on ensimmäinen yhtenäiskoulu Sipoossa. Koulun opetus kattaa esiopetuksen ja luokat 1-9. Syksyllä 2009 Söderkullan Opintiellä sijainneen Etelä-Sipoon koulun (alakoulu)  toiminta sulautui uuteen Sipoonlahden yhtenäiskouluun, kun uudet tilat valmistuivat Neiti Miilin tielle. Koulun oppilasmäärä oli syksyllä 2016 vähän alle 600.
Neiti Miilintiellä sijaitsevan koulurakennuksen laajennus ja saneeraus tapahtui kahdessa osassa ja valmistui 2020. Kouluun rakennettiin uutta tilaa ja entinen osa saneerattiin samanlaiseksi moderniksi opetustilaksi. Koulussa toimii oppikyliä joustavissa enimmäkseen luokattomissa tiloissa.
Kouluun voidaan ottaa noin 1300 oppilasta. Uuden koulun suunnittelussa on otettu vahvasti huomioon uusi oppimiskäsitys. Oppimistilat ovat monimuotoisia ja joustavia.
Koulun laaja pihapiiri on osa oppimisympäristöä ja sulautuu muihin lähipalveluihin. Piha oli Vuoden Ympäristörakenne 2020 -kilpailun finalisti.
Syksystä 2020 lähtien samassa rakennuksessa toimii myös ruotsinkielinen Söderkulla skola.
Syksystä 2021 lähtien koulurakennuksessa aloitti kielikylpytoiminta Nikkilässä sijaitsevan Leppätien kielikylpykoulun ohjauksessa.
My Homies
My Homies on rap-artisti Scarfacen neljäs studioalbumi, joka ilmestyi 24. helmikuuta 1998. Kappale "Sleepin' In My Nikes" oli jo julkaistu Seagramin Souls On Ice albumilla. Kappale "Boo, Boo" julkaistiin myöhemmin rap-artisti Devin the Duden, The Dude albumilla. Screwed & Chopped versio ilmestyi 3. maaliskuuta 1998. Albumi saavutti Yhdysvalloissa 6. huhtikuuta 1998 RIAAn hyväksymän kultalevyn rajan.
Jennifer Lane
Jennifer Lane on yhdysvaltalainen oopperalaulaja, äänialaltaan mezzosopraano. Hänen ohjelmistonsa kattaa teoksia varhaisesta barokista nykysäveltäjien tuotantoon. Hän on esiintynyt festivaaleilla eri puolilla maailmaa ja tehnyt yhteistyötä sellaisten kapellimestareiden kuin Michael Tilson Thomasin, Mstislav Rostropovitšin, William Christien, Nicholas McGeganin, Andrew Parrottin, Christopher Hogwoodin, Marc Minkowskin, Helmut Rillingin sekä Robert Shawin kanssa. Lane on tehnyt kymmenittäin levytyksiä. Hän toimi vuosina 1996–2005 Stanfordin yliopiston henkilökunnan jäsenenä.
Pelon palkka
Pelon palkka (Le Salaire de la peur) on Henri-Georges Clouzot’n ohjaama jännityselokuva vuodelta 1953. Ohjaaja käsikirjoitti elokuvan yhdessä Jérome Geronimin kanssa, ja sen pohjana on Georges Arnaud’n romaani Le salaire de la peur (1950). Elokuvan pääosia näyttelevät Charles Vanel, Folco Lulli, Peter van Eyck ja Yves Montand.
Pelon palkasta tuli ilmestymisensä jälkeen ensimmäinen elokuva, joka voitti sekä Cannesin että Berliinin elokuvajuhlien pääpalkinnon.
Manuel Fulcheri y Pietrasanta
Manuel Fulcheri y Pietrasanta (18. toukokuuta 1874 – 30. kesäkuuta 1946) oli meksikolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Méxicon arkkihiippakuntaan 17. joulukuuta 1898 ja nimitettiin Cuernavacan hiippakunnan johtoon 6. toukokuuta 1912. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi José Mora y del Rio, jota avustivat Leopoldo Ruiz y Flóres ja Vicente Castellanos y Núñez. Fulcheri y Pietrasanta asetettiin virkaansa 19. joulukuuta.
Jiri Veistola
Jiri Veistola (s. 21. maaliskuuta 1988 Vantaa) on suomalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija, joka pelasi viimeiseksi jääneellä kaudellaan Mestis-joukkue Espoo Unitedissa. Hän toimi joukkueen varakapteenina. Veistola on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä ja pelityyliltään kahden suunnan hyökkääjä, joka pelaa useimmiten "energiapelaajana" alemmissa ketjuissa. Hän laukoo oikealta.
Pelon palkka
Juoni
Tapahtumat sijoittuvat Etelä-Amerikkaan. Lähes tiettömän taipaleen takana sijaitsevalla öljykentällä on syttynyt mittava tulipalo, joka voidaan sammuttaa ainoastaan räjäyttämällä. Tämän myötä öljy-yhtiö palkkaa neljä miestä kuljettamaan kahta nitroglyseriinillä lastattua kuorma-autoa 300 mailin matkan vuoriston ja viidakon läpi öljykentälle. Tehtävää pidetään suostumuksena itsemurhaan, koska nitroglyseriini voi räjähtää pienestäkin tärähdyksestä. Neljä miestä suostuu tehtävään, koska heidän taloudellinen tilanteensa on heikko.
Manuel Fulcheri y Pietrasanta
Fulcheri y Pietrasanta sai 21. huhtikuuta 1922 nimityksen Zamoran piispaksi, ja hänet asetettiin uuteen virkaansa 25. kesäkuuta. Hän kuoli 72-vuotiaana virassa.
Jiri Veistola
Seuraura
Veistola on Jokereiden kasvatti. Hän voitti joukkueessa C-nuorten SM-pronssia vuosina 2005 ja 2006. Kaudella 2006–2007 Veistola toimi Jokereiden A-nuorten varakapteenina. Hän debytoi samalla kaudella myös miesten peleissä pelattuaan kaksi Mestis-ottelua alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa.
Pelon palkka
Vastaanotto
Pelon palkka voitti Berliinissä 1952 Kultaisen karhun ja Cannesissa 1953 Kultaisen palmun. Se palkittiin myös vuoden parhaan elokuvan Bafta-palkinnolla.
The New York Timesin kriitikot valitsivat Pelon palkan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Pelon palkka sai Suomessa teatteriensi-iltansa vuonna 1955. Se on esitetty Suomen televisiossa vuosina 1958, 1967, 2000 ja 2017.
Jiri Veistola
Seuraura
Kaudeksi 2007–2008 Veistola nostettiin Jokereiden SM-liigarinkiin. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan kuitenkin vielä A-nuorissa. Veistola pelasi kauden aikana SM-liigassa 14 runkosarjaottelua ja kolme playoff-ottelua. Hän ei tehnyt runkosarjassa ainuttakaan tehopistettä, mutta Veistola avasi maalitilinsä SM-liigassa pronssiottelussa 5. huhtikuuta 2008 Tapparaa vastaan. SM-pronssin vei kuitenkin Tappara lukemin 3–4. Hän pelasi kauden aikana miesten pelejä myös neljä Mestis-ottelua alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa. Myös kauden 2008–2009 Veistola pelasi lähinnä Jokereiden A-nuorissa. Otteluita SM-liigassa kertyi 11.
Pelon palkka
Vastaanotto
William Friedkin on ohjannut elokuvasta amerikkalaisen uusintaversion, joka sekin tunnetaan suomeksi nimellä Pelon palkka (1977).
Jiri Veistola
Seuraura
Veistola siirtyi kaudeksi 2009–2010 Mestis-joukkue KooKoohon, jossa ensimmäinen kokonainen kausi miesten peleissä toi 44 runkosarja- ja kymmenessä playoff-ottelussa tehot 9+5=14. Varsinkin pudotuspeleissä hyvänä alivoimapelaajana kunnoustautunut Veistola voitti kauden päätteeksi Mestis-pronssia. Kausi 2010–2011 hänellä päättyi käsimurtumaan välierissä, mutta kausi 2011–2012 Veistolalla päättyi polvivammaan jo 26. marraskuuta 2011 pelattuun otteluun hänen jouduttua LeKin Ville Laineen taklaamaksi. Veistola ehti pelata vain 22 runkosarjaottelua, mutta ne kuitenkin oikeuttivat hänet voittamaan kauden päätteeksi Mestis-pronssia.
Kaudeksi 2012–2013 Veistola siirtyi Kiekko-Vantaaseen, jonka kapteeniksi hän nousi. Veistola edusti kauden aikana Etelän joukkuetta Mestis Hockey Dayn tähdistöottelussa. Hän pelasi myös kahdeksan SM-liigaottelua lainalla kasvattajaseurassaan Jokereissa.
Toukokuussa 2013 Veistola siirtyi try-outille Tampereen Ilvekseen. Hän jäi kesäkuussa ilman sopimusta, mutta palasi elokuussa joukkueeseen toistamiseen try-outille. Tällä kertaa Veistolan koejakso toi lokakuussa loppukauden 2013–2014 kattavan sopimuksen. Kaikkiaan hänen ensimmäinen kokonainen SM-liigakautensa toi 47 runkosarjaottelussa tehot 6+7=13. Helmikuussa 2014 Veistola teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Ilveksen kanssa.
Kaudeksi 2016–2017 Veistola siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Mestikseen perustettuun Espoo Unitediin. Hänet nimettiin joukkueen varakapteeniksi. Veistola oli 15 osumallaan Espoo Unitedin paras maalintekijä. Hän myös voitti koko Mestiksen jäähypörssin 106 minuutillaan. Veistola voitti kauden päätteeksi Mestis-pronssia.
Maajoukkueura
Veistola pelasi alle 18-vuotiaiden U-18 Junior World Cupissa vuonna 2005, jolloin hän voitti pronssia. Veistola pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2005.
Noita (vuoden 1922 elokuva)
Noidan kuvaukset alkoivat ruotsalaisen Svensk Filmindustrin rahoituksella 1921. Christensen kuvasi sitä vain öisin. Elokuva tuli lopulta maksamaan melkein kaksi miljoonaa kruunua, ja se oli kallein Skandinaviassa tehty mykkäelokuva.
Noita herätti heti ilmestymisensä jälkeen kohua. Ranskassa ja Italiassa katolinen kirkko vastusti voimakkaasti elokuvan esittämistä. Elokuva joutuikin monissa maissa sensuurin kohteeksi, Suomessa se kiellettiin vuonna 1923, eikä yleisö pitänyt siitä paljonkaan. Elokuvan tuottaneelle Svensk Filmindustrille Noidasta aiheutui suuri taloudellinen tappio.
Takapihojen rock-tähdet
Takapihojen rock-tähdet on turkulaisen uuden aallon rockyhtye Wrumin syksyllä 1980 ilmestynyt debyyttialbumi.
B-puoli
Albumin kappaleista ”Takapihojen rock-tähdet” julkaistiin myös hieman erilaisena single-versiona sekä nopeampana ns. uuden aallon versiona levy-yhtiö Selectan vuoden 1980 kokoelma-albumilla Vaahtopäät. Stupido Recordsin vuoden 2009 punkkokoelmalla Punk ja yäk! – Suomipunk 1977–1987 kappaleesta kuullaan uuden aallon versio.
Tuhat kurkea
Tuhat kurkea (jap. 千羽鶴, Senbazuru) on japanilaisen Yasunari Kawabatan romaani vuodelta 1952. Teos julkaistiin suomeksi Tammen Keltaisessa kirjastossa vuonna 1965 Eeva-Liisa Mannerin kääntämänä.
Juoni
Tuhat kurkea on japanilaisen teeseremoniaperinteen ympärille punoutuva tarina alle 30-vuotiaasta Kikuji-nimisestä miehestä, jonka elämää varjostaa neljätoista vuotta aiemmin tapahtunut isän kuolema. Kirjan teemoja ovat rakkaus, kuolema, syyllisyys ja katkeruus. Ihmisen kuolevaisuutta ja elämän jatkuvuutta pohditaan rinnastamalla ne teeseremoniaan. Teoksessa kerrotaan Kikujin suhteista neljään hyvin erilaiseen naiseen, joista toisia hän inhoaa ja toisia rakastaa. Erään satunnaisen teeseremonian jälkeen Kikuji ajautuu outoihin, unenomaisiin tapahtumiin, jotka vyöryvät hänen päälleen kohtalonomaisella vääjäämättömyydellä.
Belgian pääministeri
Belgian pääministeri on Belgian hallituksen päämies vuodesta 1831. Belgialaisten kuningas nimittää pääministerin. Nykyinen pääministeri on Alexander De Croo vuodesta 2020.
Kramfors
Kramfors on samannimisen Kramforsin kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Västernorrlandin läänissä ja Ångermanlandin maakunnassa Pohjois-Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 5 990 asukasta.
Rudolf Schmundt
thumb|Rudolf Schmundt Rudolf Schmundt (13. elokuuta 1896 Metz – 1. lokakuuta 1944 Rastenburg) oli saksalainen kenraalieversti toisessa maailmansodassa. Schmundt oli yksi niistä neljästä, jotka haavoittuivat ja myöhemmin kuolivat Adolf Hitleriä vastaan tehdyssä salamurhayrityksessä, joka tunnetaan nimellä heinäkuun 20. päivän salaliitto.
Elämä
Rudolf Schmundt syntyi 13. elokuuta 1896 Metzissä. Hän osallistui ensimmäiseen maailmansotaan luutnanttina. Toisen maailmansodan alkaessa hän oli ylennyt everstiksi. Hän palveli Saksan armeijassa vuosina 1914-1944.
Kuolema
Rudolf Schmundt haavoittui vakavasti Hitleriä vastaan tehdyssä salamurhayrityksessä heinäkuussa 1944. Schmundt eli vielä vajaat kolme kuukautta pommi-iskun jälkeen, mutta ei koskaan parantunut haavoistaan vaan kuoli Rastenburgin sairaalassa 1. lokakuuta 1944. Rudolf Schmundt on haudattu Berliinissä olevalle Invalidenfriedhof-nimiselle hautausmaalle, johon on haudattu myös muita korkeita saksalaisupseereita, kuten Reinhard Heydrich, Fritz Todt ja Walter von Reichenau.
Asus Tinker Board
thumb|Asus Tinker Board Asus Tinker Board on yhden piirilevyn tietokone. Asus julkaisi sen alkuvuodesta 2017. Sen fyysinen koko ja GPIO-nastojen sijainti on suunniteltu yhteensopivaksi toisen sukupolven ja sitä uudempien Raspberry Pi -mallien kanssa. Ensimmäisessä versiossa on 4K-video, 2GB levyyn kolvattua keskusmuistia, gigabitin Ethernet ja 1.8 GHz:n Rockchip RK3288 -prosessori.
Historia
Asusin aikomus julkaista yhden piirilevyn tietokone vuoti julki pian vuoden 2017 CES-elektroniikkamessujen jälkeen SlideShare-palvelun kautta. Alun perin Asus suunnitteli julkaisevansa tuotteen vasta helmikuussa 2017, mutta Britannian maahantuoja rikkoi kieltoa ja aloitti myynnin ja mainostamisen 13. helmikuuta, jolloin Asuksen markkinointiosasto ei ollut vielä valmis. Myöhemmin Asus teki oman version, ja Amazonin mainossivuston päiväys on muutettu jälkikäteen muotoon 13. maaliskuuta 2017 ja poistettiin lopulta kokonaan. Tinker tuli kuitenkin Amazonin kautta myyntiin uudelleen 24. maaliskuuta. Asus ilmoitti tilannekatsauksessaan, että tuote on nyt täydessä tuotannossa.
Käyttötestit
Aluksi tietoa oli saatavilla hyvin vähän, koska tuotteesta oli tehty vain muutama prototyyppi. Testeissä havaittiin, että tuote on suurin piirtein kuin Raspberry Pi 3 kahdella prosessorilla ja se on 32 bittinen. Koska PI 3:sta ei vielä ollut julkaistu 64-bittistä versiota, vertailua ei voitu tehdä.
Viimeisimmissä testeissä havaittiin, että WLAN on hidas, vain noin 30Mbit/s, kun gigabitin ethernet sallii täyden 950 Mbit/s nopeuden. Keskusmuistin havaittiin olevan 25 prosenttia nopeampi kuin Pi 3. SD kortin (mikroSD) haku on 37 MiB/s eli noin kaksi kertaa nopeampi (verrattuna tyypilliseen 18 MiB/s kuten Pi 3) koska Tinker Boardissa on SDIO 3.0 liitäntä minkä ansiosta lukeminen voi tapahtua jopa 770 MiB/s nopeudella.
Proskomidi
thumb|250px|Proskomidi ennen peittämistä, jossa ehtoollispeitteet laitetaan lahjojen päälle. Proskomidi on ortodoksisen liturgiajumalanpalveluksen alkuosa. Sen tarkoitus on ehtoollisen esivalmistelu ja papisto toimittaa sen erillisen uhripöydän ääressä, yleensä alttarin koilliskulmassa.
Proskomidin aikana pappi tai piispa leikkaa keihäs-veitsellä yhdestä ehtoollisleivästä nelikulmaisen palan joka muodostaa itse ehtoollisleivän. Pala leikataan neljään osaan jotka jäävät vielä lievästi kiinni toisiinsa. Yksi kylki lävistetään keihäällä muistona Jeesuksen kuolemasta ja sen tekemisen jälkeen kaadetaan sekoitettu viini kalkkiin. thumb|250px|Diskokselle asetettuna oleva iso leipä on Karitsa, josta pyhitetään ja jaetaan ehtoollinen liturgiassa. Vasemmalla puolella oleva palanen on Jumalansynnyttäjän muistelu-osa, oikealla puolella olevat yhdeksän osaa ovat pyhien muisteluosat ja Karitsan edessä olevat osat ovat elävien ja kuolleiden muisteluosasia. Seuraavaksi otetaan toisesta, Neitsyt Marian sinetillä varustetusta leivästä palanen hänen muistokseen. Lopuista leivistä otetaan palasia ensin pyhien muistoksi ja sitten seurakuntalaisten tuomien listojen mukaan edesmenneiden ja sairaiden hyväksi. Palat pinotaan ehtoollislautaselle suuren leivän viereen.
Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 2000
Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 2000 järjestettiin 22.–23. heinäkuuta Mikkelissä.