cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Fowlerin liuos
Fowlerin liuos on historiallisesti lääkkeenä käytetty arseenin liuos joka sisältää 1 % kaliumarseniittia (KAsO2). Muut liuoksen ainesosat olivat kaliumkarbonaatti ja lavendelisprii, joten se voitiin tunnistaa viime mainitun hajun perusteella. Lääkettä otettiin kaksi tai kolme kertaa päivässä, aluksi kolme tippaa kerrallaan, ja kerta-annosta lisättiin vähitellen 15 tippaan saakka. Brittiläinen lääkäri Thomas Fowler (1736–1801) esitteli aineen vuonna 1786. Sitä käytettiin anemian, reuman, psoriasiksen ja useiden muiden tautien hoidossa. Vuodesta 1865 alkaen Fowlerin liuosta käytettiin leukemian hoitoon ensimmäisenä kemoterapian lääkeaineena. Sitä käytettiin hoitona myös vaikeassa malariassa ja malarian ehkäisyssä.
1900-vuosikymmenestä alkaen epäorgaanisten arseeniyhdisteiden kuten Fowlerin liuoksen käyttö vähentyi ja huomio kiinnittyi orgaanisiin arseenivalmisteisiin kuten atoksyyliin ja salvarsaaniin.
1900-luvun kuluessa opittiin että Fowlerin liuos kuten muutkin arseeniyhdisteet ovat huomattavan myrkyllisiä ja karsinogeenisia, joten niiden käyttö lääkkeenä loppui lähes kokonaan. Kuitenkin vuonna 2001 Yhdysvaltain elintarvike- ja lääkevirasto (FDA) hyväksyi arseenitrioksidia sisältävän lääkkeen käytön erään akuutin leukemian tyypin hoidossa.
Kummeli (1. tuotantokausi)
Kummelin ensimmäinen tuotantokausi sisälsi kolme jaksoa, jotka esitettiin kesäkuussa 1991 Yleisradion TV2-kanavalla.
Ensimmäinen tuotantokausi sisältyi Kummeli – Kyllä lähtee! -DVD-boksiin, joka julkaistiin 20. lokakuuta 2004. Sittemmin kaikki jaksot on julkaistu katsottaviksi Yle Areenaan.
Taustaa
Olli Keskinen ja Heikki Silvennoinen olivat saaneet ajatuksen sketsien tekemisestä 1980-luvun lopulla. Kolmantena jäsenenä ryhmään liittyi Timo Kahilainen, jonka Silvennoinen tunsi musiikkipiireistä kosketinsoittajana. Kahilainen oli myös esiintynyt Ylen Rockstop!-ohjelmassa.
Kolmikko kuvasi demonauhan, jonka he esittivät ohjaaja Matti Grönbergille. Grönberg vakuuttui, ja ryhmä pääsi tekemään sopimuksen Yleisradion kanssa sketsisarjasta. Sopimukseen sisältyi aluksi kolme jaksoa. Jaksot tuotettiin Yleisradion myöntämällä 165 000 markan (55 000 mk per jakso) budjetilla.
Jaksot esitettiin Yle TV2 -kanavalla perjantai-iltaisin 7.–21. kesäkuuta kello 20.55–21.30. Ensimmäisellä kaudella esiintyi myöhemmin sarjaan vakiintuneita hahmoja, kuten Matti Näsä, Jaakko Parantainen, Eero Kakko ja Iso-Pebe. Erona myöhempiin kausiin Sporttivartti-sketsejä tähdittivät manageri Olavi Nieminen (Timo Kahilainen) ja hänen suojattinsa Walton Strömberg (Janne Saarinen). Ohjelman juontajana toimi Heikki Silvennoisen esittämä unelias Ilpo Nuokko, joka jo seuraavalla kaudella vaihtui Eero Kakkoon. Artistivieraana oli kaikissa jaksoissa Silvennoinen, joka esitti Mature and Cool -albumiltaan kappaleet ”Poor Little Girl”, ”You Run” ja ”So Hard to Leave, So Hard to Stay”.
”Kyllä lähtee!” -huudahdus esiteltiin kauden toisessa jaksossa, ja siitä tuli pian ohjelman tunnuslauseita. Alku- ja lopputunnuksessa käytetty musiikki, sekä monien sketsien tunnusmusiikit jäivät myös seuraaville kausille.
Eino E. Suolahti
Suolahden vanhemmat olivat lääkintäkenraalimajuri Eino Suolahti ja Anna Suolahti, o.s. Forsell. Hänen pikkuveljensä oli nuorena kuollut lupaava säveltäjä Heikki Suolahti. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin Suomalaisesta Yhteiskoulusta, opiskeli historiaa Helsingin yliopistossa ja valmistui filosofian maisteriksi 1936. Suolahti väitteli tohtoriksi sodan jälkeen 1946. Väitöskirjan aiheena oli porvarispoikien opinkäynti ja sen aiheuttama säätykierto Turun Akatemiassa 1600-luvulla.
Suolahti kirjoitti merkittävimmät teoksensa 1940-luvun lopulla. Vuonna 1947 hän julkaisi setänsä Gunnar Suolahden elämäkerran, ja vuonna 1950 ilmestyneeseen Helsingin kaupungin historian ensimmäiseen osaan Suolahti kirjoitti luvut Vantaan Helsinki ja Ensimmäinen Vironniemen Helsinki. Vuonna 1949 Suolahti oli jo julkaissut Helsingin neljä vuosisataa -nimisen teoksen, ja häntä alettiinkin pitää Helsingin historian asiantuntijana. Suolahti toimi 25 vuoden ajan Helsingin yliopiston kulttuurihistorian dosenttina. Akateemisen Kirjakaupan johtajana toimiessaan hän sai professorin arvonimen.
Suolahti opetti 1930-luvulta vuoteen 1948 historiaa ja latinaa Helsingin Suomalaisessa Yhteiskoulussa. Tämän jälkeen hän oli Tukholmassa dosenttistipendiaattina vuoden verran 1948–1949 ja toimi sitten Suomen Akatemian sihteerinä 1949–1951. Vuonna 1951 Suolahti valittiin WSOY:n kirjalliseksi johtajaksi Martti Haavion jälkeen, ja tätä tointa hän hoiti vuoteen 1966 saakka. Suolahti keskittyi WSOY:ssa ennen kaikkea käännöskirjallisuuteen ja jätti kaunokirjallisuuden pääjohtaja Yrjö A. Jäntin vastuulle. Suolahden oma kirjallinen tuotanto väheni niin, että hän julkaisi lähinnä vain esseitä. Vuonna 1972 WSOY:n hallintoneuvoston puheenjohtaja, professori Ilmari Melander ehdotti yhtiön jo jättänyttä Suolahtea uudeksi pääjohtajaksi tehtävästä irtisanoutuneen Hannu Tarmion tilalle, mutta Suolahti kieltäytyi tarjouksesta Tarmion erosta nousseen kohun vuoksi. Hieman myöhemmin Tarmio suostui jatkamaan WSOY:n pääjohtajana.
Elämänsä viimeiset yksitoista vuotta, vuodesta 1966 alkaen, Suolahti toimi Akateemisen kirjakaupan johtajana. Suolahti keskittyi tässä tehtävässä lähinnä asiakassuhteiden hoitoon, edustamiseen ja henkilökunnan ohjaamiseen ja jätti talousasiat alaistensa vastuulle. Alkoholi alkoi kuitenkin 1970-luvulla hallita Suolahden elämää. Hän kuoli 62-vuotiaana vuonna 1977 harvinaiseen lisämunuaissyöpään.
Suolahti oli kulttuuripersoonallisuus, joka hallitsi monia kieliä – hän puhui sujuvasti ruotsia, saksaa ja ranskaa sekä melko hyvin myös englantia. Hänet tunnettiin erityisesti ranskalaisen kulttuurin ja akateemisten tapojen tuntijana. Suolahden Ranskan kulttuurin harrastus alkoi jo kouluvuosina, kun hänen luokkatoverinaan oli Suomen Pariisin-suurlähettilään Harri Holman poika Klaus Holma ja hän pääsi 1929 joululomallaan Holman perheen vieraaksi tutustumaan Pariisiin. Suolahti kuului jäsenenä moniin seuroihin ja yhdistyksiin, kuten Helsinki-Seuraan ja Suomi–Ranska-yhdistykseen, ja hän oli myös Suomen Kansallisteatterin johtokunnan jäsenenä.
Velho (täsmennyssivu)
Velho voi tarkoittaa:
Vuoden jääkiekkoilija
thumb|Teemu Selänne on valittu kymmenen kertaa vuoden jääkiekkoilijaksi. Vuoden jääkiekkoilija on Urheilutoimittajain Liiton vuosittain myöntämä tunnustuspalkinto vuoden parhaalle suomalaiselle jääkiekkoilijalle. Vuoden jääkiekkoilija on valittu vuodesta 1948 lähtien. Eniten valintoja on Teemu Selänteellä; kymmenen.
Athletic Bilbao
Athletic Club, tunnetaan myös nimellä Athletic Bilbao, on espanjalainen jalkapalloseura, jonka kotikaupunki on Bilbao Baskimaan itsehallintoalueella.
Athleticin edustusjoukkue pelaa Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa. Kotiottelunsa joukkue pelaa San Mamésin stadionilla. Seuran ominaispiirre on perinne, jonka mukaan edustusjoukkueen pelaajisto koostuu vain seitsemän historiallisen baskimaakunnan alueella syntyneistä tai tämän alueen seurojen kasvattamista pelaajista.
Seuran perusti 33 bilbaolaisen urheiluharrastajan ryhmä vuonna 1898. Seuran virallinen perustamiskokous pidettiin vuonna 1901. Seuran menestyksekkääseen historiaan sisältyy kahdeksan Espanjan pääsarjamestaruutta, 24 Espanjan cup-mestaruutta ja Eurooppa-liigan (aik. UEFA-cup) toinen sija vuosilta 1977 ja 2012. Se on Real Madridin ja Barcelonan ohella yksi kolmesta seurasta, jotka eivät ole koskaan pudonneet Espanjan korkeimmalta sarjatasolta.
Lähihistoria
Athleticin edelliset merkittävät mestaruudet ovat 1980-luvun alkupuoliskolta, ja sittemmin seura on pääasiassa kamppaillut heikommista sijoituksista ja jopa putoamista vastaan. Kaudella 2006–2007 joukkue sijoittui sarjan 17:nneksi ja säilytti sarjapaikkansa vain yhden pisteen turvin. Vuonna 2009 Athletic ylsi Espanjan cupin Copa del Reyn loppuotteluun ensimmäistä kertaa 24 vuoteen, mistä alkoi menestyksekkäämpi aikakausi seuran historiassa.
Kaudella 2011–2012 Athletic eteni Marcelo Bielsan alaisuudessa jälleen Copa del Reyn finaaliin. Seura menestyi myös eurokentillä, kun Bielsa johdatti baskit UEFA-cupin korvanneen Eurooppa-liigan loppuotteluun 35 vuoden tauon jälkeen. Unelma mestaruudesta kaatui finaalitappioon Atlético Madridia vastaan maalein 3–0.
Kauden 2013–2014 päätteeksi Athletic saavutti neljännen sijan kotimaisessa sarjassa. Kausi oli kokonaisuudessaan menestyksellinen, mistä hyvä esimerkki on 1–0-kotivoitto Barcelonasta. Hyvät otteet toivat paikan Mestarien liigan play-off-kierrokselle kaudelle 2014–2015, jossa vastaan asettui Napoli. Hienon kauden jälkeen joukkueen tähtipelaajista, kuten Aritz Adurizista ja Ander Herrerasta, tehtiin lukuisia tarjouksia. Lopulta kesäkuussa 2014 Herrera siirtyi 36 miljoonan punnan kaupassa Manchester Unitediin. Athletic saavutti paikan Mestarien liigan lohkovaiheeseen kaudeksi 2014–2015.
Kaudella 2014–2015 Athletic sijoittui jälleen Copa del Reyn toiseksi. Elokuussa 2015 Athletic voitti Supercopa de Españassa Barcelonan, mikä oli seuran ensimmäinen mestaruus 31 vuoteen kansallisissa tai kansainvälisissä kilpailuissa.
Kirjoitus
thumb|Thomas Eakins, The Writing Master, 1882.
Kirjoitus on kielen saattamista luettavaan muotoon jollekin kestävälle alustalle piirretyillä tai muuten tuotetuilla merkeillä, joilla on sovittu yhteys kieleen. Kirjoituksella on viestinnällinen tarkoitus.
Kirjoituksella tieto säilyy sen alkuperäisestä esitystapahtumasta riippumattomasti. Kirjoitustaidon myötä on tullut mahdolliseksi välittää tietoja sekä kaukaisiin maihin että tuleville sukupolville.
Kirjoitus on keksitty maailmanhistoriassa vain kaksi tai kolme kertaa itsenäisesti. Varhaisin kirjoitusjärjestelmä on muinaisten sumerien nuolenpääkirjoitus, joka keksittiin 3000-luvulla eaa. Kirjoitusjärjestelmien kolme perustyyppiä ovat sanakirjoitus, tavukirjoitus ja aakkoskirjoitus.
Merkitys
Toisin kuin puhe, joka on ihmiselle luontainen ominaisuus, kirjoitus on keksintö ja melko tuore kulttuurillinen saavutus. Kirjoitus on keksitty itsenäisesti vain muutaman kerran, ja monesta kulttuurista se on aina puuttunut kokonaan. Kirjoitus on käytössä kaikissa monimutkaisissa ja kehittyneissä yhteiskunnissa, mutta yksinkertaisista yhteisöistä se puuttuu. Kirjoituksella on ollut kokonaisvaltainen vaikutus kulttuureihin, ja se on ollut melkein kaikkien nykyaikaisten yhteiskuntien piirteiden edellytyksenä kirjoista uskontoon ja tieteeseen. Kirjoitus on nähty samanaikaisesti korkeakulttuurin ehtona ja sen tuotoksena.
Funktiot
Kirjoitus toimii muistin tukena. Sen avulla mikä tahansa vaikeasti muistettava tieto, joka aiemmin välittyi muistinvaraisesti ihmisiltä toisille ja sukupolvilta toisille puheen avulla, voidaan tallentaa pysyvästi. Kirjoituksen tätä funktiota on kiittäminen tiedon kasaantumisesta sekä historian olemassaolosta ja kaikesta siitä, mitä nykyaikana tiedetään muinaisista kulttuureista.
Kirjoituksen avulla voidaan laajentaa viestinnän ajallista ja paikallista kantamaa. Siinä kun puhe vaatii puhujan ja kuuntelijan, kirjoituksen avulla voidaan viestiä miten tahansa suuren etäisyyden yli ja kauas tulevaisuuteen. Kirjoituksella viesti pystytään myös toistamaan sanatarkasti, toisin kuin puheella. Näin kirjoituksen avulla on yhteiskunnissa voitu laajentaa valtaa ja sosiaalista kontrollia.
Kirjoitettu viesti muuttuu käsin kosketeltavaksi ja persoonattomaksi esineeksi, eli se menettää hetkellisyytensä ja yhteyden puhujaan. Kirjoitetun viestin tulkinnassa on siksi kyse sanojen tarkoituksesta, eikä siitä, mitä puhuja tarkoittaa. Kirjoituksen tulkinta riippuu siis kielellisten muotojen ja merkitysten tulkinnasta, eikä se ole enää tilannekohtaista kuten puheen tulkinta.
Kirjoituksen avulla voidaan kontrolloida sosiaalista käyttäytymistä. Ihmiset luottavat kirjoitettuun sanaan yleensä enemmän kuin puhuttuun. Lain ja oikeuden sekä käytäntöjen ja oikeellisuuden käsitteet liittyvät läheisesti kirjoitukseen. Myös esimerkiksi verotus, kutsunnat ja äänestäminen liittyvät kirjoitukseen, ja ihmisen identiteetti todistetaan kirjoittamalla.
Kirjoitus laajentaa ja vapauttaa ihmisten vuorovaikutusta tekemällä mahdolliseksi esimerkiksi kirjeviestinnän ja kaikenlaiset ohjeet, joilla viestijä voi vaikuttaa suuren joukon käyttäytymiseen.
Kirjoituksella on myös esteettinen funktio, joka tulee esiin kirjallisuudessa, teatterissa ja runoudessa sekä kalligrafiassa.
Historia
Kirjoitus keksittiin ensimmäisen kerran Mesopotamiassa ennen vuotta 3000 eaa. Sumerilaiset olivat kehittäneet siellä korkeakulttuurin ja tarvitsivat keinon pitää kirjaa tavaroista ja veroista. Aluksi he kuvasivat tavarat piktografeina, joita he raapustivat puisella kirjoituspuikolla saveen, jonka he sitten kuivasivat auringossa tai uunissa. Sumerilaisten kirjoitusjärjestelmä kehittyi vuosisatojen kuluessa. Kirjoitus oli aluksi oikealta vasemmalle pystysuorissa riveissä, mutta vuodesta 2800 eaa. alkaen vasemmalta oikealle vaakasuorasti. Vuoden 2500 eaa. tienoilla syntyi nuolenpääkirjoitus. Samalla piktografien rinnalle tuli ideografeja, kuten Auringon merkki tarkoituksessa ‘päivä’ ja ‘valo’. Merkkejä alettiin käyttää myös samalla tavalla ääntyvien asioiden merkkeinä ja tavumerkkeinä. Kirjoitustaidon keksimisen ansiosta mesopotamialaiset pystyivät tallentamaan kirjastoihinsa laajalti uskontoa, matematiikkaa, historiaa, lakia, lääkintää ja tähtitiedettä koskevaa tietoa. Syntyi myös kirjallisuus, kuten runous, mytologia, eepokset ja legendat. Kirjoitettu laki, kuten Hammurabin laki, teki mahdolliseksi vakaan yhteiskunnan muodostumisen.
Egyptissä kehitettiin sumerilaisten vaikutuksesta oma kirjoitusjärjestelmä, hieroglyfit. Egyptiläiset kirjoittivat hieroglyfejään lähes 3500 vuoden ajan vuodesta 3100 eaa. aina 300-luvun lopulle jaa. Egyptiläisten hieroglyfit yhdistelivät piktografeja, ideografeja, äännekirjoitusta sekä determinatiiveja, joiden tarkoitus oli selventää homonyymien merkitystä. Egyptiläiset merkitsivät vain konsonantit, eivät vokaaleja. He kaiversivat tekstejään seiniin sekä kirjoittivat niitä keksimälleen papyrukselle. Vuosisatojen myötä varsinaisten hieroglyfien rinnalle kehitettiin yksinkertaisemmat kirjoitustyylit hieraattinen ja demoottinen kirjoitus.
Kiinalaiset kehittivät oman sanamerkkeihin perustuvan kirjoitusjärjestelmänsä vaiheittain vuoden 1800 eaa. jälkeen, ja kirjoitusjärjestelmä sai lopullisen muotonsa 200-luvulla eaa.
Mesoamerikassa kirjoitus keksittiin olmeekkien aikana 700–500 eaa. Varhaisten mayakirjoitusten aikaan 200-luvulla eaa. Mesoamerikassa oli käytössä ainakin kolme kirjoitusjärjestelmää.
Aakkoskirjoituksen eli yksittäisten äänteiden merkkeihin perustuvan kirjaimiston keksivät luultavasti Välimeren länsirannikon seemiläiset noin 1500 eaa. Varhaisimmat löydetyt tekstit on tehty niin sanotulla foinikialaisella kirjaimistolla. Siinä vain konsonantit oli merkitty, ja siitä kehittyivät muun muassa myöhemmät heprean, arabian ja kreikan kirjaimistot, kuten myös Intian kielten kirjaimistot. Kreikkalaiset omaksuivat foinikialaisen kirjaimiston noin vuonna 1000 eaa. ja tekivät siihen joitain muutoksia. Italian niemimaan etruskit kehittivät oman aakkostonsa kreikkalaisen pohjalta, ja roomalaiset oman latinalaisen kirjaimistonsa etruskien kirjaimiston pohjalta. Latinalaista kirjaimistoa käytetään nykyisin useimmissa länsimaisissa aakkostoissa. Itä-Euroopassa käytettävä kyrillinen kirjaimisto perustuu kreikan kirjaimistoon. Korealaiset kehittivät oman hangul-aakkostonsa 1400-luvulla.
thumb|[[Kirjakäärö oli kirjan edeltäjä.]] Antiikin roomalaiset kirjoittivat pitkään lähinnä papyrukselle, puulle, savelle, metallille ja vahalevyille. Nahasta valmistettu pergamentti alkoi yleistyä kirjoitusalustana vuoden 190 eaa. jälkeen. Sidottu kirja alkoi korvata kirjakäärön ajanlaskun ensimmäisellä vuosisadalla.
Euroopassa julkaistiin keskiajalla paljon koristeellisia käsikirjoituksia. Samalla roomalaisten kirjainten pohjalta kehitettiin uusia kirjaintyylejä, kuten pienet kirjaimet. Saksalaisen Johannes Gutenbergin viimeistelemän painokoneen myötä kirjoja saatettiin alkaa tuottaa suuria määriä, ja kirjojen painaminen syrjäytti ajan myötä käsin kirjoittamisen. Kirjojen saatavuuden parantuessa myös lukutaito tuli Euroopassa entistä yleisemmäksi.
Uudella ajalla kehitettyjä kirjoitusvälineitä ovat muun muassa täytekynä, kuulakärkikynä, kirjoituskone ja tietokone.
Kirjoitusjärjestelmät
Kirjoitusjärjestelmät jaetaan pääosin kolmeen ryhmään: logografinen eli sanakirjoitus, syllabinen eli tavukirjoitus ja äänne- eli aakkoskirjoitus. Kirjoitusjärjestelmissä on kuitenkin usein piirteitä kahdesta tai kolmesta ryhmästä, mikä tekee yksiselitteisen jaottelun vaikeaksi.
Tärkein ja lähes ainoa nykyisin käytössä oleva logografinen eli sanakirjoitus­järjestelmä on kiinan kirjoitusjärjestelmä, jota on käytetty pienin muutoksin kiinassa, japanissa, koreassa, vietnamissa ja eräissä muissa itäaasialaisissa kielissä.
Aakkosto on joukko kirjaimia, joista kukin vastaa karkeasti puhutun kielen foneemia. Täydellisesti foneettisessa aakkostossa foneemit ja kirjaimet vastaavat toisiaan yksikäsitteisesti: kirjoittaja voi päätellä sanan kirjoitusasun sen äänneasusta, ja lukija voi päätellä sanan äänneasun sen kirjoitusasusta. Latinalainen kirjaimisto on laajimmin levinnyt aakkoskirjoitusjärjestelmä.
Stefan Uroš II Milutin
Stefan Uroš II Milutin (, noin 1253 – 29. lokakuuta 1321) oli keskiaikainen Serbian kuningas, joka kutsumanimeksi on vakiintunut Pyhä kuningas Uroš. Hän oli kuninkaana vuodesta 1282 kuolemaansa saakka. Hän kuului Nemanjić-hallitsijasukuun.
Kirjoitus
Kirjoitusjärjestelmät
Abjadit olivat varhaisimpia aakkostoja. Niissä jokaiselle konsonantille on oma kirjaimensa, mutta vokaalikirjaimet puuttuvat kokonaan, tai niitä käytetään vain poikkeustapauksissa. Käytännössä kaikki tunnetut abjadit periytyvät seemiläiselle kielelle kehitetystä aakkostosta. Muiden muassa heprealainen ja arabialainen kirjoitus kuuluvat abjadeihin.
Stefan Uroš II Milutin
Stefan Uroš II Milutin oli kuningas Stefan Uroš I:n ja ranskalaisen kuningatar Helena Anžujskan (Anjou) poika. Hän sai kruunun veljeltään Stefan Dragutinilta, joka halusi luopua kruunusta kuusi vuotta hallittuaan.
Kirjoitus
Kirjoitusjärjestelmät
Abugida-aakkostoissa perusmerkit edustavat konsonanttia ja sitä seuraavaa perusvokaalia, ja kyseistä konsonanttia seuraavat muut vokaalit esitetään tekemällä kirjaimeen pieni säännöllinen muutos. Suurimman ryhmän abugida-aakkostoja muodostavat brahmi-kirjoituksesta kehittyneet aakkostot, joihin kuuluvat lähes kaikki Intian ja Kaakkois-Aasian kotoperäiset kirjoitusjärjestelmät.
Stefan Uroš II Milutin
Serbialaiset perustivat ruhtinaskunnista koostuneen yhtenäisen valtion vuonna 1169 ja Serbian kuningaskunnan vuonna 1217. Serbiasta tuli pian melko kehittynyt ja vauras valtio. Se laajentui sodankäynnin ja diplomatian keinoin erityisesti etelään ja itään, suurimmalta osalta vaikeuksissa olevan Bysantin valtakunnan kustannuksella ja osin myös ​​koillisessa Bulgarialta. Suuri osa rajamuutoksista saatiin päätökseen serbo-bysanttilaisella rauhansopimuksella vuonna 1299. Siinä Serbialle siirtyi Pohjois-Makedonia. Sopimuksen sinetöi kuninkaallinen avioliitto kuninkaan ja Bysantin keisari Andronikosin alaikäisen tyttären Simonidan (Simonis) välillä.
Kirjoitus
Kirjoitusjärjestelmät
Kirjoitusjärjestelmät, joissa symbolien muodot jäljittelevät joitain foneettisia ominaisuuksia, kuten ääntöelimistön asemaa foneemia äännettäessä. Korean hangul on näistä tunnetuin esimerkki.
Stefan Uroš II Milutin
Kuningas Uroš avioitui elämänsä aikana myös Bulgarian tsaarin tyttären Annan ja Unkarin kuningas Tapani V:n tyttären Elizabethin kanssa. Annan kanssa hän sai pojan, josta tuli kuningas Stefan Uroš III Dečanski ja tyttären Anna Nedan, joka avioitui Bulgarian hallitsijan Mikael Asen III:n kanssa. Elizabethin kanssa hän sai pojan, joka sai nimen Stefan Konstantin.
Kirjoitus
Viitteet
Qillqa Жазу Qillqa
Stefan Uroš II Milutin
Laajeneminen ei olisi ollut mahdollista ilman tervettä taloudellista perustaa. Milutinin pitkän hallituskauden vakaus oli jatkoa hänen isänsä Stefan Uros I:n hedelmällisen talouspolitiikalle.
Hänen seuraajansa Serbian kuninkaana oli Stefan Uroš III Dečanski.
Anders Cleve
Anders Zachris Cleve (25. heinäkuuta 1937 Helsinki – 26. maaliskuuta 1985 Helsinki) oli suomenruotsalainen kirjailija.
Cleve valmistui humanististen tieteiden kandidaatiksi 1960 ja hän toimi ruotsin kielen ja historian opettajana helsinkiläiskouluissa.
Gustaf Philip Creutz
pienoiskuva|oikea|Gustaf Philip Creutz Gustaf Philip Creutz (1. toukokuuta 1731 Anjalan kartano – 30. lokakuuta 1785 Tukholma, Ruotsi) oli Suomessa syntynyt ruotsalainen kreivi, kansliapresidentti, diplomaatti ja runoilija.
Creutzin vanhemmat olivat Malminkartanon omistaja, majuri ja kreivi Carl Creutz ja vapaaherratar Barbro Helena Wrede af Elimä. Creutz opiskeli Turun Akatemiassa vuosina 1748–1751 ja muutti sen jälkeen kansliakollegion palvelukseen Tukholmaan. Creutz toimi kansliakollegiossa ensin ylimääräisenä kanslistina ja vuodesta 1756 vakinaisena kanslistina.
Creutz oli Ruotsin alilähettiläänä Madridissa 1763–1766 ja Pariisissa 1766–1772. Vuosina 1772–1783 hän oli Ruotsin suurlähettiläänä Pariisissa. Lähettiläänä ollessaan hän allekirjoitti 3. huhtikuuta 1783 Ruotsin ja Amerikan välisen ystävyys- ja kauppasopimuksen yhdessä Benjamin Franklinin kanssa. Palattuaan Ruotsiin kuningas Kustaa III:n kutsusta Creutz nimitettiin 1783 Uppsalan yliopiston kansleriksi, valtaneuvokseksi ja valtakunnankanslian kansliapresidentiksi.
Creutz kuului nuoruusvuosinaan runoilijapiiriin, johon kuuluivat myös runoilijat Gustaf Fredrik Gyllenborg ja Hedvig Charlotta Nordenflycht. Creutzin kirjoitti pääasiassa paimenrunoja eli pastoraaleja. Tunnetuimmat hänen runoistaan ovat Sommarqväde vuodelta 1756 sekä Atis och Camilla vuodelta 1761. Creutzin runoilijaura päättyi käytännössä vuonna 1763, kun hän ryhtyi diplomaatiksi.
MC (hip hop)
MC on hip hop -piireissä käytetty nimitys rap-muusikosta. Se juontuu englannin kielen sanoista master of ceremonies tai microphone controller.
MC tuottaa riimeillä hip hop -musiikkiin räppäystä eli ”puhelaulua” ja (joissain tapauksissa) laulua. Ensimmäisiä tällaisia oli esimerkiksi Kool Moe Dee, joka haastoi MC Busy Been sekä MC EnaqPanen räppäyksellä eikä yleisön tunnelmaa nostattavalla funk-tyylisellä räpillä. Suomen ensimmäisenä MC:nä pidetään General Njassaa. Hip Hop MC -ryhmän kollektiivinen substantiivi on MC:iden "ministeriö".
Fortelius
Fortelius on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
2716 Tuulikki
2716 Tuulikki on Marsin ja Jupiterin väliseen pääasteroidivyöhykkeeseen kuuluva pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi Yrjö Väisälä vuonna 1939. Pikkuplaneetta sai nimensä suomalaisen mytologian Tapio-jumalan tyttären mukaan. Ennen kuin asteroidi sai nimensä se tunnettiin väliaikaisella tunnuksella 1939 TM. Koska Tuulikin absoluuttinen magnitudi (H) on 13,3, sen läpimitta on todennäköisesti välillä 5–12 kilometriä.
Barbro Tano
Ella Barbro Tano (s. 30. marraskuuta 1939 Pajala) on entinen ruotsalainen maastohiihtäjä ja edusti IFK Kiirunaa.
Barbro Tano nousi Ruotsin naishiihtäjien kärkikaartiin vasta lähes 30-vuotiaana. Hän oli naimisissa ja kahden pienen pojan äiti Kiirunasta. Hän voitti vuonna 1967 ensimmäista kertaa naisille järjestetyn Lidingöloppetin 15 kilometrin. Hän nousi Ruotsi maajoukkueeseen seuraavana kilpailukautena ja edusti Ruotsia Grenoblen talviolympialaisissa 1968. Hän sijoittui 5 kilometrillä 18:ksi ja 10 kilometrillä 10:ksi Ruotsin Toini Gustafssonin voittaessa molemmat matkat. Tano törmäsi 5 kilometrin kisassa Suomen Senja Pusulan kanssa niin, että Pusula menetti todennäköisesti kisan voiton. Vuonna 1972 Tano osallistui toisen kerran olympialaisiin Sapporossa. Sijoitukset olivat 19. 5 kilometrillä ja 13. 10 kilometrillä.
Ruotsin mestaruuksia Tano saavutti vuonna 1969 niin 5 kuin 10 kilometrillä, ja vuonna 1972 hän ankkuroi seuransa IFK Kiirunan voittoon.
Aktiiviuransa jälkeen Tano työskenteli Kiirunassa LKAB:n toimistovirkailijana eläkkeelle pääsyynsä asti. Liikunta oli aktiiviuran jälkeen myös mukana. Hän kilpaili vetokoiravaljakkojen kisoissa ja osallistui useamman kerran Tukholman maratonille.
Tuusulan suojeluskunta
Tuusulan suojeluskunta perustettiin 19.4.1918 Helsingissä. Sen muodosti aluksi yhteensä 62 jäsentä, mukana oli koululaisia, konttoristeja, kauppiaita ja opettajia. Myöhemmin jäsenmäärä nousi tasaisesti. Tuusulan Suojeluskunta jakautui paikallisosastoihin, jotka perustettiin Keravalle, Korsoon, Ruotsinkylään, Hyrylään, Tuomaalaan, Nahkelaan, Järvenpäähän, Kellokoskelle  ja Jokelaan. Ensimmäisen komppanian muodostivat Tuomaalan, Järvenpään, Kellokosken ja Jokelan osastot. Toisen komppanian muodostivat Kerava, Hyrylä, Nahkela ja Ruotsinkylä. Hyrylän osaston päällikkönä toimi vääpeli J.E. Laaksonen.
Paikallisosastot keravalaisia ja korsolaisia lukuun ottamatta kuljettivat alueelta saadut punavangit Helsinkiin. Keravan paikallisosaston lippuun oli ommeltuna kuva veturin etuosasta muistoksi siitä, kun Keravan suojeluskuntalaiset olivat saapuneet 21.4.1918 Helsingin suunnasta ensimmäisellä käyttöönsä saamallaan junalla palauttamaan kotipaikkakunnalleen yhteiskuntajärjestyksen.
Venno Vanamölder
Venno Vanamölder (s. 7. elokuuta 1963) on virolainen muusikko, joka on soittanut rumpuja yhtyeissä Verine Pühapäev, J.M.K.E., Vürst Trubetsky & J. M. K. E. ja P.W.A.. Muusikon töiden ohella Vanamölder on toiminut ainakin logistiikkatyöläisenä.
Vanamölder perusti Viron ensimmäisen hc-yhtyeen Verine Pühapäev, joka oli toiminnassa vuosina 1982-83. Tämän jälkeen hänen piti mennä kahdeksi vuodeksi armeijaan. Armeijasta tultuaan hän liittyi rumpaliksi Villu Tammen kokoamaan  punk rock -yhtyeeseen J.M.K.E.. Vuosina 1989-1998 Vanamölder soitti yhtyeessä P.W.A.
Zorkuljärvi
Zorkuljärvi (tunnettu myös nimillä Sir-i-kol, Victoriajärvi ) on jäätikköjärvi Keski-Aasiassa. Sen pohjoisosa kuuluu Tadžikistaniin ja eteläosa Afganistaniin. Järvi on 4 100–4 200 metrin korkeudessa merenpinnasta, ja sen pinta-ala on noin 39 neliökilometriä. Järven on syvimmillään kuusi metriä syvä.
Kari Hokkanen
Kari Antero Hokkanen (s. 2. tammikuuta 1943 Parikkala) on filosofian tohtori ja professori. Suomen Keskustaa edustava Hokkanen on Seinäjoen kaupunginvaltuutettu. Hokkanen toimi Etelä-Pohjanmaalla ilmestyvän sanomalehti Ilkan päätoimittajana 1980–2007.
Toimittajana
Päätoimittajana tapahtuneen erittäin aktiivisen vaikuttamisen vuoksi eduskunnan puhemies Paavo Lipponen viittasi Hokkaseen ja Jyväskylässä ilmestyvän Keskisuomalaisen silloiseen päätoimittajaan Erkki Laatikaiseen (1946–2013) termillä ”maakuntaansa terrorisoiva satraappi”.
Keskustavaikuttajana
Kari Hokkanen toimi Alkio-opiston rehtorina vuoteen 1980. Hokkanen on toiminut myös Keskustan puoluehallituksen työvaliokunnan jäsenenä (1981–2002). Työvaliokunta käsittelee suuren osan Suomen Keskustaa koskevista tärkeistä poliittisista linjauksista.
Vuoden 2000 sijaispuheenjohtajavaalikampanjan lopulla Hokkanen ja Erkki Laatikainen rummuttivat lehdissään jatkuvasti yllätysnimi Anneli Jäätteenmäen puolesta, ja tämä nousikin haastajan asemasta voittoon. Jäätteenmäen joutuessa eroamaan pääministerin tehtävistä vuonna 2003 väitetyn eduskunnalle valehtelun ja presidentin virkamiehen tietovuotoon yllyttämisen vuoksi kaksikko tuki tätä jatkuvasti lehdissään.
Hokkanen ilmoitti pitävänsä Paavo Väyrystä mahdollisena ja pätevimpänä ehdokkaana Keskustan puheenjohtajaksi ja pääministeriksi Matti Vanhasen jälkeen.
Kirjailijana
Hokkanen on kirjoittanut useita Maalaisliiton ja Keskustapuolueen historiaan liittyviä kirjoja, kuten puoluehistoriikin osat 3 ja 4. Hänen pääteoksensa on Kyösti Kallion elämäkerta.
Tunnustukset
Hokkaselle myönnettiin valtion journalistipalkinto vuonna 2010.
Hokkanen populaarikulttuurissa
Laulaja William Korwenkoski on tehnyt kappaleen Kari Hokkasesta.
Sosialistivallankumouksellinen taisteluosasto
pienoiskuva|Taiteilijan näkemys sisäministeri [[Vjatšeslav von Plehwen salamurhasta heinäkuussa 1904. Nitroglyseriini­pommit olivat keskeisiä sosialisti­vallan­kumouksellisen taisteluosaston iskuissa.]] Sosialistivallankumouksellinen taisteluosasto oli Venäjällä 1900-luvun alussa toiminut Sosialistivallankumouksellisen puolueen terroristisiipi. Se oli puolueen ryhmittymä, jolle oli tehtävänsä vuoksi annettu autonomia puolueen sisällä. Muistelmissaan osaston jäsen Boris Savinkov kutsui ryhmittymää ”terroristiprikaatiksi”. Osaston jäsenyys pyrittiin usein salaamaan jäsenten oman turvallisuuden vuoksi.
Osaston johto ja tausta
vasen|pienoiskuva|upright|[[Grigori Geršuni, Sosialisti­vallan­kumouksellisen taisteluosaston perustaja.]] Sosialistivallankumouksellisen taisteluosaston perusti Grigori Geršuni vuonna 1902. Geršuni pidätettiin vuonna 1904, jolloin Jevno Azef valittiin hänen seuraajakseen oikeana kätenään Boris Savinkov. Azef toimi ohranan vakoojana. Hänen aikanaan osasto siirtyi käyttämään räjähteitä tuliaseiden sijasta. Jäsenistöön kuului yli neljäkymmentä miestä ja toistakymmentä naista. Kaikki eivät olleet talonpoikia ja työväkeä, vaan osa kuului aatelistoon, papistoon ja porvaristoon. Suuri osa jäsenistä oli 20–30-vuotiaita. Boris Savinkov valittiin vuonna 1908 osaston johtoon Azefin seuraajaksi, mutta taisteluosaston toiminta hiipui pian.
Toimintaa
Perustamisvuotensa 1902 huhtikuussa Sosialistivallankumouksellinen taisteluosasto suunnitteli ja toteutti Venäjän sisäministerin Dmitri Sipjaginin salamurhan. Toukokuussa 1903 osasto salamurhasi Ufan kuvernöörin Nikolai Bogdanovitšin. Heinäkuussa 1904 taisteluosasto salamurhasi Sipjaginin jälkeen sisäministeriksi valitun Vjatšeslav von Plehwen, jonka vaunuihin heitettiin pommi.
Suuriruhtinas Sergei Aleksandrovitšin salamurha
pienoiskuva|Ivan Kaljajev hieman suuriruhtinas [[Sergei Aleksandrovitšin murhan jälkeen. Hän sanoi heittäneensä nitroglyseriinipommin suuriruhtinaan vaunuihin noin neljän askeleen päästä.]] Suuriruhtinas Sergei Aleksandrovitš, joka oli aikaisemmin toiminut Moskovan kenraalikuvernöörinä, oli 15. helmikuuta 1905 Elisabet Fjodorovnan Punaisen Ristin hyväntekeväisyyskonsertissa Bolšoi-teatterissa. Sosialistivallankumouksellinen taisteluosasto tunsi hänen reittinsä hyvin ja oli valmistellut hänen salamurhaansa sille päivälle. Salamurha oli tarkoitus toteuttaa pommilla. Aleksandrovitšin vaunuissa olivat myös tämän ottolapset, jotka huomattuaan eräs taisteluosaston aktiiveista päätti jättää heiluttamatta nenäliinaa, joka oli sovittu merkiksi muille, että he valmistautuisivat heittämään pommin. Syynä lienee ollut, että osaston tarkoituksena oli salamurhata Aleksandrovitš vahingoittamatta tämän perhettä, sillä maine raakalaismaisena ryhmänä olisi haitannut sosialistivallankumouksellisten tarkoitusperien toteuttamista.
Suuriruhtinas Aleksandrovitšin vaunujen jäänteet salamurhan jälkeen.|thumb|left Kaksi päivää myöhemmin, 17. helmikuuta, suuriruhtinas Aleksandrovitšin reki kulki Kremlin muurien ulkopuolelle kello 14.45, jolloin Sosialistivallankumouksellisen taisteluosaston jäsen Ivan Kaljajev heitti häntä kohti nitroglyseriinipommin, joka putosi suoraan Aleksandrovitšin syliin. Suuriruhtinas Sergei Aleksandrovitš kuoli saamiinsa vammoihin heti.
Charlton Athletic FC
Charlton Athletic Football Club on englantilainen jalkapalloseura, jonka edustusjoukkue pelaa kaudella 2022–2023 maan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Ykkösliigassa pudottuaan sinne mestaruussarjasta kesällä 2020. Joukkue on pelannut Valioliigassa kauden 1998–1999 ja kaudet 2000–2007. Lempinimellä ”Addicks” tunnetun joukkueen kotistadion The Valley sijaitsee Charltonissa Greenwichin alueella Kaakkois-Lontoossa.
Charlton nousi Englannin pääsarjaan, 1. divisioonaan, ensimmäisen kerran vuonna 1936. Seuraavina kausina se sijoittui toiseksi, neljänneksi ja kolmanneksi. Liigamenestys ei jatkunut sodan jälkeen enää yhtä hyvänä mutta FA Cupissa joukkue selviytyi kahtena peräkkäisenä vuonna loppuotteluun. Kaudella 1945–1946 Charlton voitti FA Cupin neljännesvälierissä Preston North Endin kahden ottelun yhteismaalein 7–1, puolivälierissä Brentfordin yhteismaalein 9–4 ja Villa Parkilla pelatussa välierässä Bolton Wanderersin 2–0. Loppuottelussa Charltonin Bert Turner teki oman maalin mutta tasoitti ottelun muutama minuutti myöhemmin. Jatkoajalla Derby County vei voiton maalein 4–1. Kaudella 1946–1947 Charlton pääsi loppuotteluun voitettuaan neljännesvälierissä Blackburn Roversin 1–0, puolivälierissä Preston North Endin 2–1 ja Elland Roadilla pelatussa välierässä Newcastle Unitedin 4–0. Ottelu Blackburnia vastaan oli ensimmäinen suorana televisioitu cup-ottelu, ja ottelun ainoan maalin teki Tommy Dawson. Loppuottelu vahvasti puolustanutta Burnleyä vastaan meni jatkoajalle, jonka loppupuolella Chris Duffy teki ottelun ainoan maalin ja toi Charltonille sen edelleenkin ainoan cup-voiton. Joukkueen manageri oli Jimmy Seed.
Charlton putosi pääsarjasta 2. divisioonaan vuonna 1957. Se palasi pääsarjaan neljäksi kaudeksi 1980-luvun lopulla ja on sen jälkeen pelannut Valioliigassa yhteensä kahdeksan kautta.
Lähihistoriaa
Alan Curbishley toimi seuran managerina vuodesta 1991 aina kesään 2006 asti. Curbishleyn valtakaudella Charlton kasvoi alempien divisioonien seurasta osaksi Valioliigan vakiokalustoa.
Kaudelle 2005–2006 Curbishley hankki Charltoniin Englannin tasolla kovan luokan vahvistuksia. Joukkueeseen liittyivät muun muassa englantilaiset hyökkäyspään pelaajat Darren Bent, Darren Ambrose ja Jay Bothroyd. Lainalla joukkueessa pelasivat venäläinen keskikentän taituri Aleksei Smertin (Chelsea, Englanti) sekä kaksi puolustajaa; amerikkalainen Jonathan Spector (ManU, Englanti) ja uruguaylainen Gonzalo Sorondo (Inter, Italia).
Kaudelle 2006–2007 Charlton hankki uuden valmentajan Iain Dowien Crystal Palacesta Englannin Mestaruussarjasta Alan Curbishleyn lopetettua. Dowie sai kuitenkin potkut jo marraskuussa Charltonin jäätyä Valioliigan hännille voitettuaan vain kaksi ottelua 12:sta. Dowien seuraajaksi nimettiin entinen apulaismanageri Les Reed, jota avusti entinen Charlton-pelaaja Mark Robson. Reed ja Robson saivat väistyä 26. joulukuuta, kun entinen West Ham -luotsi Alan Pardew nimettiin seuran päävalmentajaksi.
Pardew ei onnistunut pelastamaan Charltonia, vaan seura putosi hänen alaisuudessaan Valioliigasta Mestaruussarjaan ja vajosi sielläkin häntäpäähän. Marraskuussa 2008 hän sai potkut ja tilalle palkattiin Phil Parkinson, joka ei ole kuitenkaan saanut seuran kurssia käännettyä. Joukkue pelasi kaudet 2016–2019 Ykkösliigassa, josta se nousi takaisin Mestaruussarjaan keväällä 2019 mutta vain yhdeksi kaudeksi.
Lähteet
right|thumb|Charltonissa pitkään pelanneen Sam Bartramin patsas The Valleyn ulkopuolella.
Mercedes Coghen
Mercedes Coghenin veli Juan Luis Coghen on maahockeyn olympiahopeamitalisti vuodelta 1980.
Jean-Jacques Bougouhi
Jean-Jacques Bougouhi (s. 12. kesäkuuta 1992 Bingerville, Norsunluurannikko) on norsunluurannikkolainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on hyökkääjä.
Bougouhi pelasi kotimaassaan kesään 2014 asti. Kaudella 2014–2015 hän teki Shirakille 20 maalia Armenian liigassa ollen joukkueensa paras ja koko sarjan toiseksi paras maalintekijä. Bougouhi ehti pelata Shirakissa kaudella 2015–2016 yhden sarjaottelun, kunnes siirtyi elokuussa 2015 Venäjän 1. divisioonassa pelaavaan Armaviriin 250 000 euron siirtosummalla. Hän teki kaudella 2015–2016 kuusi maalia 21 sarjaottelussa. Kesällä 2016 Bougouhi siirtyi Venäjän liigassa pelaavaan Ural Ekaterinburgiin, jossa hän kaudella 2016–2017 pelasi kaksi ottelua.
Heinäkuussa 2017 Bougouhi siirtyi Veikkausliigassa pelaavaan HJK:hon.
Millardin piirikunta
Millardin piirikunta on Yhdysvaltojen Utahin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 12 975 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Fillmoren kaupunki. Piirikunta perustettiin 4. lokakuuta 1851.
Tikkasirkku
Tikkasirkku (Camarhynchus pallidus) on Galápagossaarilla elävä niin kutsuttuihin darwininsirkkuihin luettava varpuslintu.
Otto Väinö Vartiovaara
Otto Väinö Vartiovaara, sukunimi vuoteen 1906 Weckman (18. marraskuuta 1878 Jäppilä – 8. marraskuuta 1959 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti.
Tikkasirkku
Tikkasirkkua tavataan laajalti Galápagossaarilla. Lajin elinympäristönä ovat trooppiset tai subtrooppiset metsät tai pensaikkoiset alueet. Tikkasirkku käyttää ravintonaan puunrungoissa eläviä hyönteisiä, joiden kaivamisessa esiin se käyttää työkalunaan puutikkua tai kaktuksen piikkiä, joka korvaa pitkän kielen. Lintu voi käyttää samaa työkalua useaan kertaan. Tutkijat ovat huomanneet tikkasirkun lyhentävän tikkua tai piikkiä tehdäkseen siitä helpommin käsiteltävän. Laji myös kokeilee erilaisia tikkuja löytääkseen sopivimman.
Otto Väinö Vartiovaara
Vartiovaaran vanhemmat olivat kirkkoherra, lääninrovasti William Weckman, myöh. Vartiovaara (1849–1924) ja Mirjam Salome Colliander (1853–1936). Hän pääsi ylioppilaaksi 1899 Joensuun lyseosta ja suoritti arkkitehtitutkinnon polyteknillisessä opistossa 1903.
Tikkasirkku
Tikkasirkkupopulaation kooksi arvioidaan 110 000–270 000 täysikasvuista lintua, mutta kanta on laskussa ja laji on luokiteltu silmälläpidettäväksi.
Otto Väinö Vartiovaara
Vartiovaara toimi arkkitehtina Viipurissa ja Helsingissä. Hän suunnitteli yksityistaloja, huviloita, tehdasrakennuksia ja kansakoulurakennuksia eri puolille Suomea. Vartiovaara oli myös piirustuksenopettajana Viipurin taiteenystäväin piirustuskoulussa ja hän harrasti itse vesiväri- ja öljymaalausta
Vartiovaara oli naimisissa vuodesta 1911 Aino Sofia Kamppurin (1887–1959) kanssa. Vartiovaaran sisaruksia olivat Valtiokonttorin johtaja ja ministeri Jonathan Wartiovaara, metsänhoitaja Eino R. Wartiovaara ja säveltäjä Lyyli Wartiovaara-Kallioniemi.
Axel Lille -mitali
Axel Lille -mitali on ruotsalaisen kansanpuolueen korkein kunniamerkki. Se on nimetty puolueen perustajan ja ensimmäisen puheenjohtajan Axel Lillen mukaan. Mitali luotiin 1956 ja sitä jaetaan kultaisena, hopeisena ja pronssisena. Ernst von Born on ainoa kultaisen Axel Lille -mitalin saanut henkilö. Hopeisia mitaleja on jaettu 14 ja pronssisia 41. Vuonna 2006 jaettiin viisi pronssista Axel Lille -mitalia.
Lynne Reid Banks
Lynne Reid Banks (s. 1929 Lontoo) on brittiläinen kirjailija. Hän asui lapsuutensa juutalaisyhteisön jäsenenä. Hänen ensimmäinen romaaninsa ilmestyi vuonna 1959. Vuonna 1962 Banks muutti kuvanveistäjäpuolisonsa kanssa Israeliin, jossa hän toimi lasten englanninopettajana kibbutsilla. Vuonna 1980 Lynne Reid Banks asettui asumaan Englantiin. Hänen nuortenkirjansa Intiaani lipastossa (1980) nousi menestykseksi.
Rakkauden sinfonia
Rakkauden sinfonia on Matti Siitosen eli Fredin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1973. Albumi on myynyt kultalevyn oikeuttavan määrän. Levy on julkaistu vinyylilevynä ja C-kasettina.
Kappaleet
Kaikki kappaleet sanoittanut tai suomentanut Vexi Salmi ja sovittanut Nacke Johansson, ellei toisin mainita.
Edgars Caics
Ura
Vuonna 2017 Caics voitti ensimmäisen maailmanmestaruutensa. Hän voitti finaaleissa hallitsevan mestarin Maksim Borisovin seitsemännen pelin jatkoajalla. Vuonna 2019 Caics voitti yhdeksännen Latvian mestaruutensa.
Muuta
Caics on pelannut myös aloittelijoiden keilailu- ja rantalentopallokilpailuissa. Lisäksi hän valmentaa työkseen pöytäjääkiekkoa nuoremmille.
Nuria Olivé
Núria Olivé Vancells (s. 20. elokuuta 1968 Barcelona) on espanjalainen maahockeypelaaja ja olympiavoittaja. Hän pelasi Espanjan olympiakultaa voittaneessa maajoukkueessa Barcelonassa 1992.
Turnerin oireyhtymä
pienoiskuva|Turnerin oireyhtymää poteva nainen. Yllä on kuva ennen niskapoimun leikkausta, alla leikkauksen jälkeen. Turnerin oireyhtymä on kromosomipoikkeavuus, jonka tavallisin syy on toisen X-kromosomin täydellinen puuttuminen (karyotyyppi 45,X). Tämä muutos voi esiintyä kaikissa soluissa tai vain osassa niitä, jolloin kyseessä on ns. mosaikismi. Oireyhtymän esiintymistiheys on noin 1/2500, ja noin puolella kromosomin puutos on täydellistä. Monet 45,X-sikiöt abortoituvat raskauden aikana, mutta noin 5–10 % syntyy elävinä. Suomessa syntyy vuosittain 10–15 Turner-tyttöä. Nykyisin Turnerin oireyhtymä voidaan diagnosoida myös henkilölle jolla kromosomissa ilmenee vähäinenkin virhe, mikäli hänellä esiintyy ainakin joitakin oireyhtymälle ominaisia rakennepiirteitä. X-monosomia havaitaan usein jo pian syntymän jälkeen, vaikka joillakin tauti diagnosoidaan vasta, kun murrosiän pitäisi alkaa.
Historia
Turnerin oireyhtymän löysi amerikkalainen gynekologi Henry Turner vuonna 1938.
Ulkoiset tuntomerkit
Turnerin oireyhtymän ulkoisina tunnusmerkkeinä on pidetty mm. lyhytkasvuisuutta, rintakehän leveyttä, niskapoimua ja niskan alhaista hiusrajaa. Näitä on usein liioiteltu. Todellisuudessa useimmat Turner-tytöt ja -naiset ovat jokseenkin normaalin näköisiä tyttöjä ja naisia. Oireyhtymään liittyvät ulkonäköpiirteet havaitaan yleensä vain niitä varta vasten etsimällä, ja jäljempänä kuvatuista ulkonäköpiirteistä vain lyhytkasvuisuus on sellainen, että se esiintyy jokseenkin kaikilla Turner-naisilla. Pituuskasvun rajoittuneisuus alkaa usein näkyä jo sikiön kehitysvaiheessa, mutta lapsi syntyy pituuskasvun normaalirajojen puitteissa. Tätä hieman hitaampaa ja vaisumpaa, mutta kuitenkin normaalia kasvua jatkuu kouluikään saakka. TS-tytöiltä puberteetin kasvupyrähdys jää usein pois, ja pituusero ikätovereihin tulee selkeämmäksi. Tämä kasvun hitaus ei johdu varsinaisesta kasvuhormonin puutteesta, mutta sen eritys voi olla tavallista vähäisempää. Toisinaan lyhytkasvuisuutta hoidetaan hormonihoidoilla. Suomalaisten aikuisten Turner-naisten keskipituus on ollut 147 cm. Vaihtelu sen kahta puolta on yhtä suurta kuin naisilla yleensä, eli pisimmät Turner-naiset ovat yli 155 cm pitkiä, lyhimmät alle 140 cm. Pitkien vanhempien Turner-tyttäret ovat pitempiä kuin lyhyiden vanhempien tyttäret.
Niskapoimu johtuu imusuoniston kehitysvirheestä. Vastasyntyneellä on niskassaan "ylimääräistä ihoa", joka myöhemmin muodostaa kaulan sivuille kaulaa leventävän ihopoimun. Tämän ihopoimun vuoksi hiusraja niskassa madaltuu. Joillakin vastasyntyneillä imusuoniston kehitysvirhe saattaa aiheuttaa jalkapöytien turvotusta.
Osalla Turner-tytöistä sukupuolen ulkoiset tunnusmerkit jäävät kehittymättä eivätkä kuukautiset ala ilman hormonikorvaushoitoa. Sillä pyritään vahvistamaan myös yksilön psyykkistä kehitystä. Hoitamattomana Turnerin oireyhtymä aiheuttaa puutteita puberteettikehityksessä, jolloin munasarjat tavallisesti puuttuvat kokonaan tai kehittyvät vajavaisesti. Tämä johtuu siitä että noin 80 %:lla Turner-tytöistä on munasarjojen kehityshäiriö, jonka johdosta ne eivät kykene normaaliin hormonituotantoon. Myös kohtu jää usein kehittymättömäksi. Sukuelimet ovat kuitenkin normaalit, eikä esteitä normaalille sukupuoliselle kanssakäymiselle ole.
Mosaiikkimuodossa erityispiirteet ovat vaikeammin havaittavissa.
Muut fysiologiset vaikutukset
Lähes puolella Turner-tytöistä sydämen valtasuonten läpät ovat rakenteeltaan sellaiset, että suun bakteerit verenkiertoon päästessään tarttuvat niihin ja aiheuttavat tulehduksen. Tätä voidaan ehkäistä antibiootein, eikä vika aiheuta toiminnallisia vaikeuksia. Myös varsinaisia rakenteellisia sydänvikoja havaitaan useammin kuin väestössä keskimäärin.
Neuropsykologiset vaikutukset
Toisin kuin useimmat muut kromosomihäiriöt, X-kromosomin puutos ei aiheuta henkisen kehityksen hitautta tai psyykkistä kehitysvammaisuutta.
Suurimmassa osassa tutkimustuloksia on havaittu TS-potilailla vaikeuksia visuospatiaalisissa ja visuomotorisissa toiminnoissa. Rovet (1991) havaitsi TS-tytöillä hankaluuksia matematiikassa, tarkkaavaisuudessa ja sosiaalisissa toiminnoissa. Matematiikkaan liittyvät vaikeudet ilmenevät yleisimmin laskuoperaatioiden peräkkäisten vaiheiden suorittamiseen ja matemaattisten faktojen mieleenpalauttamiseen. Tämän uskotaan johtuvan ongelmista työmuistissa. TS-potilailla on havaittu esiintyvän vaikeutta tunneilmaisujen ymmärtämisessä, mikä voi aiheuttaa ongelmia sosiaalisissa suhteissa. Kielellinen lahjakkuus on tavallisesti normaalia.
Naiseksi kehittyminen
Henry Turnerin kuvaamille potilaille oli yhteistä se, että murrosiän fyysinen kehitys oli jäänyt tapahtumatta. Noin 80 %:lla Turner-tytöistä on munasarjojen kehityshäiriö, jonka johdosta ne eivät kykene normaaliin hormonituotantoon. Turnerin oireyhtymän diagnoosi tehdään monilla vasta puuttuvan murrosiän syytä tutkittaessa.
Rintojen kehityksen ja kuukautiskierron aikaansaamiseksi tarvitaan usein hormonilääkitystä. Sitä tarvitaan myös nuoruusiän psyykkisen kehityksen varmistamiseksi ja luiden vahvistamiseksi. Hormonilääkitys aloitetaan, mikäli murrosiän merkkejä ei ala itsestään ilmaantua vielä 12-vuotiaana. Lääkityksellä pyritään normaalin kaltaiseen vähittäiseen kehitykseen. Kuukautiset alkavat yleensä parin vuoden kuluttua lääkityksen alusta.
Noin joka viidennellä Turner-tytöllä murrosiän kehitys käynnistyy normaalisti, ja he voivat saada lapsia normaalin sukupuoliyhteyden kautta. Jos he haluavat lapsia, heidän kannattaa hankkia lapsia suhteellisen nuorella iällä, sillä vaihdevuodet tulevat todennäköisesti varhain. Turner-naisten raskaudet kuuluvat erikoissairaanhoidossa seurattaviin.
Shapiron epäyhtälö
Shapiron epäyhtälö on matematiikassa epäyhtälö, jota kehittivät H. Shapiro ja Vladimir Drinfeld.
Olkoon n positiivinen kokonaisluku ja x1,x2,...,xn positiivisia reaalilukuja. Jos n on parillinen ja n<13 tai n on pariton ja n<24, on voimassa . Tässä indeksit on luettava modulo n. Tapaus n=3 on nimeltään Nesbittin epäyhtälö.
Egyptin maahockeymaajoukkue
Egypti on osallistunut kesäolympialaisiin kahdesti: sekä Barcelonassa 1992 että Ateenassa 2004 se sijoittui 12:nneksi. Afrikan-mestaruuskilpailuissa Egypti on menestyneimpiä maita: se on ollut usein mitaleilla ja voittanut mestaruuden vuosina 1983 ja 1989. Afrikan kisoissa se on saavuttanut kaksi kultaa ja kaksi hopeaa.
Sijoitukset
Kesäolympialaiset
Afrikan-mestaruuskilpailut
Afrikan kisat
Katherine Helmond
pienoiskuva|Katherine Helmond [[Emmy-palkinto|Emmy-gaalassa vuonna 1989.]] Katherine Marie Helmond (5. heinäkuuta 1929 Galveston, Texas, Yhdysvallat – 23. helmikuuta 2019 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka teki uraa niin elokuvissa, teatterissa kuin televisiossakin. Parhaiten hänet tunnetaan roolista komediasarjassa Kupla, jossa hän näytteli Jessica Tatea.
Myöhemmin Helmond näytteli sarjoissa Who's the Boss? Mona Robinsonia ja Kaikki rakastavat Raymondia Loisia. Kaikista kolmesta roolista hän on ollut ehdolla Emmy-palkinnon saajaksi.
Elokuvien puolella Helmond esiintyi muun muassa Kolmannessa maailmansodassa, Brazilissa ja Beethovenin viidennessä.
Helmond kuoli Alzheimerin taudin aiheuttamiin komplikaatioihin 89-vuotiaana kotonaan Los Angelesissa 23. helmikuuta 2019.
Hans Österman
Hans Österman (s. 1978 ) on ruotsalainen pöytäjääkiekkoilija, joka pelaa NUHL8-nimisessä seurassa. Österman on tällä hetkellä ITHF:n maailmanrankingissa sijalla 22.