cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tähdistö
Taivaanpallo on nykyisin virallisesti jaettu 88 tähdistöön. Tähdistöt on määritelty apuvälineeksi tähtitaivaan hahmottamiseen. Tähden sijainti voidaan esimerkiksi ilmoittaa sanomalla, missä tähdistössä se sijaitsee. Tähdistön tähdet eivät yleensä muodosta fyysisesti yhteenkuuluvaa järjestelmää, sillä ne voivat olla hyvin eri etäisyyksillä: jotkin lähempänä Maata ja toiset paljon kauempana.
Yhden tähdistön tähdet eivät muodosta mitään hahmoja, kuvioita tai joukkoa. Joidenkin tähdistöjen sisällä erotetaan selväpiirteisiä tähtikuvioita eli asterismeja. Esimerkiksi Otavan tähtikuvio kuuluu Ison karhun tähdistöön.
Historiaa
pienoiskuva|Hollantilainen tähtikartta kuvitettuine tähdistöineen. Vasemmalla pohjoinen, oikealla eteläinen taivaanpallonpuolisko. [[Frederik de Wit, 1670.]] Muinaiset babylonialaiset etsivät ilmiöiden jaksollisuuksia käytännön tarpeita varten. He jakoivat Auringon radan ympäristön eli eläinradan aluksi tähdistöihin ja sitten samanmittaisiin merkkeihin, joita astrologiassa käytetään edelleenkin. Auringon ekliptika eli näennäinen rata taivaalla kulkee 13 tähdistön kautta. Rataa kutsutaan eläinradaksi, koska siinä on useita eläinten mukaan nimettyjä tähdistöjä. Nämä tähdistöt on nimetty hyvin varhain, koska niiden avulla on seurattu Kuun, Auringon ja planeettojen liikkeitä ajan määrittämistä ja ajanlaskua varten. Ajanlaskun apuvälineenä tähdistöt toimivat heliakkisen nousun ja laskun kautta. Koska auringonnousu ja -lasku tapahtuvat eri vuodenaikoina eri tähdistöjen kohdalla, siitä voidaan pienillä leveysasteilla määrittää vuodenaika. Korkeilla leveysasteilla, kuten Suomessa, nousun ja laskun pieni kulma aiheuttaa niin pitkän hämärän, että tähtiä ei voi erottaa.
Tähtien ryhmittely tähdistöiksi ei aikojen saatossa ole ollut mitenkään täsmällisesti määrättyä, vaan eri kulttuureissa on ollut erilaisia tähdistöjä. Kuitenkin selvimmät kuviot, kuten Orion ja Skorpioni, esiintyvät samankaltaisina useimmissa kulttuureissa.
Mesopotamian korkeakulttuureita seuranneiden vuosituhansien ja vuosisatojen kuluessa karttoihin lisäiltiin ja nimettiin uusia tähdistöjä. Viimeiset lisäykset nykyisin länsimaissa käytettyyn tähdistöluetteloon tehtiin 1700-luvulla. Senkin jälkeen on tehty useita yrityksiä nimetä tähdistöjä uusiksi, muun muassa Suomessa Kalevala-aiheiseksi vuonna 1882.
Virallinen 88 tähdistön luettelo
Kansainvälinen tähtitieteellinen unioni IAU määritteli vuonna 1922, että taivaanpallo jaetaan 88 tähdistöön. Belgialainen tähtitieteilijä Eugène Delporte laati koko taivaan kartaston, jossa tähdistöjen rajat kulkevat pitkin vakiorektaskension ja -deklinaation viivoja, likimain tähdistöjen perinteisten rajojen mukaisesti. Tähdistöjen rajat kiinnitettiin vuoden 1875 koordinaatistoon. Maapallon pyörimisakselin kiertyminen eli prekessio on aiheuttanut sen, että nykyinen koordinaatisto poikkeaa jo selvästi vuoden 1875 koordinaatistosta, ja tähdistöjen rajat ovat jo hieman vinossa koordinaattiviivoihin nähden. Tähtien suhteen tähdistöjen rajat pysyvät kuitenkin paikoillaan, sillä prekessio vaikuttaa samalla tavalla tähtien paikkoihin kuin tähdistön rajoihinkin.
Muuttuminen
Tähdistöt muuttuvat kymmenien tuhansien vuosien kuluessa tähtien liikkuessa toistensa suhteen. Tällöin Auringon ja tähdistön tähtien väliset etäisyydet ja suunnat muuttuvat. Esimerkiksi Leijonan tähtikuvio muuttuu ja hajoaa.
Nimeäminen
Tähdistöillä on latinankieliset nimet kansainvälistä käyttöä varten. Latinankieliset nimet ovat virallisia IAU:n vahvistamia. Suomenkieliset nimet eivät ole virallisia, mutta ne ovat jo vakiintuneita, vaikkakin joistakin nimistä näkee myös muunlaisia muotoja.
Esimerkiksi Otava kuuluu suurempaan Ison karhun tähdistöön, jota kutsutaan latinaksi nimellä Ursa Major. Tähdistön kohteita nimettäessä siitä käytetään latinankielistä genetiivimuotoa Ursae Majoris. Esimerkiksi Ison karhu Dubhe-tähti on Alfa Ursae Majoris eli lyhennettynä α UMa. Alfa on kreikkalaisten aakkosten ensimmäinen kirjain. Ursa Major on joskus lyhennetty myös nelikirjaimisesti UMaj, näitä nelikirjaimisia lyhenteitä ei nykyään enää käytetä. Tähtien nimeämisessä voidaan käyttää Flamsteedin numeroita (esimerkiksi 16 Cygni) tai vaikkapa muuttuvien tähtien tunnuksia (esimerkiksi RR Lyrae).
Huomautuksia tähdistöjen latinankielisistä nimistä
Corona Australista kutsutaan joskus nimellä Corona Austrina (genetiivi: Coronae Austrinae).
Käärme (Serpens) jaetaan kahteen osaan, Käärmeen häntään (Serpens Cauda) ja Käärmeen päähän (Serpens Caput), joita Käärmeenkantaja (Ophiuchus) erottaa toisistaan.
Joidenkin lähteiden mukaan Kirahvi (Camelopardalis), Kyyhkynen (Columba) ja Yksisarvinen (Monoceros) ovat tutkija Petrus Planciuksen 1600-luvulla nimeämiä.
Vanhoja, käytöstä poistuneita tähdistöjä
Tähdistöjen standardointi siirsi historiaan koko joukon tähdistöjä. Muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta nämä olivat lähinnä yksittäisten tähtikarttojen laatijoiden keksimiä, eivätkä useimmat käytöstä poistuneista tähdistöistä olleet koskaan vakiintuneetkaan laajempaan käyttöön. Ptolemaioksen vanhaa Argo-laivaa (Argo Navis) ei enää ole olemassa, se on jaettu Kölin (Carina), Peräkeulan (Puppis) ja Purjeen (Vela) tähtikuvioihin.
Tunnetuin muista vanhoista tähdistöistä on Seinäkvadrantti, Quadrans Muralis, joka on nykyään osa Karhunvartijan tähdistöä, ja jonka mukaan kvadrantidien meteoriparvi on nimetty.
Vanhoja tähdistöjä, joita ei nykyään enää käytetä:
Leon Czolgosz
Leon Frank Czolgosz (5. toukokuuta 1873 – 29. lokakuuta 1901) oli yhdysvaltalainen anarkisti ja Yhdysvaltain presidentti William McKinleyn murhaaja.
Czolgosz oli yksi puolalaisen maahanmuuttajaperheen seitsemästä lapsesta. Hän syntyi Detroitissa, Michiganin osavaltiossa.
McKinleyn murha
Czolgosz ampui McKinleytä 6. syyskuuta 1901, ja presidentti kuoli vammoihinsa 14. syyskuuta.
Lyhyessä oikeudenkäynnissä Czolgosz tuomittiin kuolemaan 23. syyskuuta ja teloitettiin sähkötuolilla runsaan kuukauden kuluttua. Czolgosz väitti, että presidentti oli "kunnon ihmisten vihollinen", eikä omien sanojensa mukaan katunut tekoaan.
Formula 2 Brands Hatchin Grand Prix 2009
thumb|Henry Surtees Formula 2 Brands Hatchin Grand Prix 2009 oli FIA Formula Two Championship -sarjan ensimmäisen kauden 2009 neljäs osakilpailu, joka ajettiin 18.–19. heinäkuuta Brands Hatchin moottoriradalla Britanniassa.
Tapahtumat
Kilpailu muistetaan Henry Surteesin kuolemaan johtaneesta onnettomuudesta. Surteesin päähän osui rengas, joka irtosi Jack Clarken autosta ulosajossa. Kilpailu keskeytettiin ja Surtees vietiin sairaalaan, mutta hän kuoli vammoihinsa. Surtees ajoi noin 200 km/h nopeudella kun Westfield- ja Sheene-mutkien välillä kun radalla pomppiva rengas osui hänen päähänsä. Surtees menetti tajuntansa ja hänen autonsa jatkoi suoraan mutkassa osuen rengasvalliin. Rengas oli irronnut toisesta autosta huolimatta lieasta, jollaisella renkaat pidetään autossa kiinni onnettomuustilanteiden varalta.
Kiinapuut
Kiinapuut (Cinchona) on matarakasvien suku, jonka joidenkin jäsenien kaarnasta saadaan kiniiniä. Carl von Linné nimesi ne kreivitär Cinchónan mukaan, jonka aviomies parani malariasta kiniinin avulla 1600-luvulla. Sukuun kuuluu noin neljäkymmentä lajia.
Ulkonäkö ja koko
Kiinapuut kasvavat 15–20 metriä korkeiksi, ja kukkivat valkoisin, keltaisin tai vaaleanpunaisin kukin.
Levinneisyys
Kiinapuut kasvavat luonnonvaraisina Andien Amazonin sademetsän puoleisilla rinteillä lähellä päiväntasaajaa 1 500–3 000 metrin korkeudessa. Niitä viljellään monissa trooppisissa maissa lääketeollisuuden raaka-aineiksi.
Leena Lander
Leena Lander (oik. Leena Orvokki Raittila, ent. Silander, o.s. Pöyhönen, s. 25. lokakuuta 1955 Turku) on suomalainen kirjailija.
Elämä ja ura
Lander valmistui humanististen tieteiden kandidaatiksi Turun yliopistosta vuonna 1978. Hänen tuotantoonsa kuuluu romaaneja, novelleja, näytelmiä ja kuunnelmia. Lander on ollut ehdokkaana Finlandia-palkinnon saajaksi kolmesti ja Pohjoismaiden kirjallisuuspalkintoehdokkaana kahdesti.
Lander on taiteilijanimi, joka on lyhentymä hänen aiemmasta sukunimestään Silander. Hän oli aiemmin naimisissa toimittaja Esa Silanderin kanssa ja heillä on kolme täysi-ikäistä poikaa. Vuonna 2008 Lander avioitui kirjailija Hannu Raittilan kanssa. Hän otti käyttöön nimen Leena Raittila, mutta säilytti kirjailijanimensä. Pariskunta asuu Turussa.
Käännökset
Landerin romaaneja on käännetty laajasti eri kielille. Lukuisten teosten käännöksiä on ilmestynyt Ruotsissa, Norjassa, Tanskassa, Ranskassa, Saksassa, Hollannissa, Italiassa, Espanjassa ja Islannissa. Yksittäisiä käännöksiä on ilmestynyt Venäjällä, Virossa, Latviassa, Liettuassa, Kanadassa, Puolassa, Itävallassa, Sveitsissä ja Syyriassa. Käännetyimmät romaanit ovat Harjula-trilogian teokset (Tummien perhosten koti, Tulkoon myrsky, Iloisen kotiinpaluun asuinsijat) ja Käsky. Kaikkiaan käännösromaaneja on ilmestynyt yli 50.
Landerin Tummien perhosten koti on ensimmäinen suoraan suomesta arabiaksi käännetty nykyproosa. Kirjailijan mukaan häneen kohdistettiin Syyriassa uhkailua, koska teoksen osia pidettiin fundamentalististen tahojen keskuudessa islamilaisten moraalikäsitysten vastaisina.
Landerin teos Liekin lapset on synnyttänyt Landerin ja hänen entisen kustantajansa Tammen välille kiistaa siitä, onko teos itsenäinen teos vai Landerin aiemman teoksen Jumalattoman kova tinki uusi versio, jolloin Tammi saattaa ryhtyä käräjöimään sopimusrikkomuksesta. Alun perin Landerin piti korjata vanhempi teos, joka oli Halikon kunnan tilausteos ja joka hänen mukaansa on ”hännystelevä ja epärehellinen kirja, jonka nuori äiti teki elättääkseen pienet lapsensa”.
Romaanien filmatisoinnit
Vuonna 2008 ensi-iltansa sai kaksi Landerin romaaneihin perustuvaa elokuvaa. Tammikuussa ensi-iltaan tuli Dome Karukosken ohjaama Tummien perhosten koti, joka valittiin Suomen Oscar-ehdokkaaksi vuonna 2008. Aku Louhimiehen ohjaama elokuva Käsky tuli elokuvateattereihin syksyllä 2008.
Loistikat
Loistikat (Prodotiscus) on hunajaoppaiden heimoon kuuluva tikkalintusuku. Loistikkojen sukuun kuuluu BirdLife Suomen mukaan kolme lajia.
Krassi
Krassi voi viitata seuraaviin kasveihin:
Ortodoksisen uskon tarkka esitys
Ortodoksisen uskon tarkka esitys on Johannes Damaskolaisen 700-luvun alkupuoliskolla kirjoittama kristillinen teologinen teos, joka esittää nimensä mukaisesti yhteenvedon ortodoksisen kristillisen uskon sisällöstä. Teos on varhaisten kirkkoisien dogmaattisten teosten yhteenveto.
Historia ja merkitys
Johannes Damaskolainen eli ja kirjoitti Bysantin valtakunnassa 600- ja 700-lukujen taitteessa. Ortodoksisen uskon tarkka esitys on hänen merkittävin teoḱsensa ja myös koko varhaisen kristikunnan merkittävimpiä teoksia. Teos julkaistaan usein erillisenä. Alun perin se oli kuitenkin kolmas osa laajemmassa dogmatiikkaa käsittelevässä teoksessa Tiedon lähde (Pēgē gnōseōs), joka käsitteli myös yleistä dogmatiikkaa sekä erilaisia harhaoppeja.
pienoiskuva|vasen|upright|Teoksen kirjoittaja [[Johannes Damaskolainen. Bysanttilainen ikoni 1300-luvun alusta.]] Johanneksen teos liittyy ajan tarpeeseen muodostaa oikeaoppisesta uskosta kokonaisesitys, joka perustuu ekumeenisten kirkolliskokousten päätöksiin ja varhaisempien kirkkoisien teoksiin, ja asettaa oikean opin erilaisia harhaoppeja vastaan. Harhaopeiksi luettiin myös kristinuskon tuore haastaja islam. Johanneksen tavoitteena ei siis ollut esittää mitään uutta ja omaa, vaan koota aiempi teologia yhteen teokseen. Varhaisemmista kirkkoisistä Johanneksen lähteenä oli ennen kaikkea Gregorios Nazianzilainen ja tämän lisäksi muun muassa Basileios Suuri, Gregorios Nyssalainen, Nemesios Emesalainen, Kyrillos Aleksandrialainen, Leo Suuri, Leontios Bysanttilainen, Athanasios Suuri, Johannes Khrysostomos, Epifanios ja Pseudo-Dionysios Areopagita. Esitysjärjestyksensä osalta teos seuraa Theodoretos Kyrrhoslaisen teosta Kristillisen opin tiivistelmä.
Teosta voidaan pitää idän kirkon ensimmäisenä skolastisena teoksena, ja se oli merkittävä lähde myöhemmälle skolastiikalle. Teoksen ansiosta Johannesta on arvostettu sekä idän että lännen kirkossa. Burgundio Pisalainen käänsi teoksen latinaksi paavi Eugenius III:n:n käskystä vuonna 1150. Tätä käännöstä käyttivät muun muassa Petrus Lombardus, Tuomas Akvinolainen ja monet muut läntiset skolastiset teologit. Teoksesta tehtiin uusia latinankielisiä käännöksiä 1500-luvulta alkaen. Donatus Veronensis julkaisi kreikankielisen tekstin ensimmäisen painetun laitoksen vuonna 1531 ja sekä kreikan- että latinankielisen tekstin sisältäneen painetun laitoksen vuonna 1548.
Ortodoksisen uskon tarkka esitys on ainoa suomennettu osa Johanneksen Tiedon lähteestä.
Sisältö
Ortodoksisen uskon tarkka esitys käsittää sata lukua. Ne on myöhemmin jaettu neljään kirjaan. Kirjajako ei kuitenkaan perustu teoksen sisältöön, eikä se esiinny kreikankielisissä käsikirjoituksissa. Se on todennäköisesti tehty vasta latinankielisissä versioissa mahdollisesti jäljitellen Petrus Lombarduksen teoksen Sentenssit jakoa.
Kirja I
Kirja I (luvut 1-14) käsittelee Jumalan olemusta ja olemassaoloa, jumalallista luontoa ja kolminaisuutta. Aluksi Johannes toteaa, että Jumala on käsittämätön, mutta ei kuitenkaan ole jättänyt meitä täydelliseen tietämättömyyteen, vaan on ilmoittanut itsestään eri tavoin siinä määrin kuin meille on hyödyllistä. Meidän ei kuitenkaan tule etsiä uteliaasti sellaista, mitä profeetat, apostolit ja evankelistat eivät ole meille välittäneet.
Tämän jälkeen Johannes esittää todistuksensa Jumalan olemassaolosta sekä siitä, että on olemassa vain yksi Jumala eikä useita jumalia. Jumalan olemassaolon todistuksena Johannes pitää muun muassa sitä, että sekä ilmestykseen että järkeen nojaavat ovat asiassa samaa mieltä. Johannes esittää myös perusteellisen esityksen kolminaisuusopista ja Pyhän Kolminaisuuden osien suhteista, ja esittää loogiset todistukset sekä Pojalle että Pyhälle Hengelle. Jumala ei ole sanaton, eikä tämä Sana persoonaton. Vastaavasti Sanalla täytyy olla Henki. Tämän jälkeen Johannes käsittelee vielä Jumalan ja jumalallisen luonnon ominaisuuksia, Jumalan ykseyttä sekä Jumalaan liitettyjä nimiä ja ruumiillisia käsitteitä.
Koorumi
Koorumi on Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkossa pappeuden haltijoiden muodostama yksikkö. Koorumi kokoaa kunkin pappeuden haltijat yksiköksi, joka toteuttaa pappeuden kutsumustaan ja valtuutustaan yhteisvastuullisesti. Koorumissa organisoidaan kunkin pappeuden asteen tai toimintamuodon toimintaa sekä opiskellaan kulloiseenkin pappeuden asteeseen liittyviä perusperiaatteita. Koorumi on siis sekä hengellinen että toiminnallinen yksikkö.
Ortodoksisen uskon tarkka esitys
Kirja I
Kirjan I luvut ovat:
Koorumi
Koorumien toiminta on alueellista, ja ne tähtäävät oman alueensa kehittämiseen. Koorumeita johtaa kunkin koorumin johtokunta, jotka koostuvat johtajasta, sekä tämän ensimmäisestä ja toisesta neuvonantajasta. Useissa koorumeissa on myös sihteeri johtokunnan apuna. Kaikki MAP kirkon johtoelimet käyttävät tätä samaa johtamisen kolmiyhteistä kaavaa kaikilla tasoillaan (Vaarna: mormonismi).
Ortodoksisen uskon tarkka esitys
Kirja II
pienoiskuva|upright|Ortodoksisuuden riemuvoitto. Bysanttilainen ikoni noin vuodelta 1375–1425.
Tämän jälkeen Johannes käsittelee näkyvää luomakuntaa oman aikansa tieteen ja klassisen alkuaineiden jaottelun mukaisesti. Hän kuvaa taivasta ja sen vyöhykkeitä sekä kussakin vyöhykkeessä olevia planeettoja; valoa ja tulta; sekä taivaallisia valaisimia, eli aurinkoa, kuuta ja tähtiä, ja niihin liittyviä tähtitieteellisiä yksityiskohtia; ilmaa ja tuulia; vesiä ja meriä; sekä maata ja sen tuotteita. Samalla hän esittää maantieteellisen kuvauksen tunnetusta maailmasta.
Maasta Johannes etenee paratiisiin ja ihmiseen. Paratiisi oli valmistettu ihmisille autuasta ja huoletonta elämää varten. Ihminen luotiin hyveelliseksi, synnittömäksi ja tahdoltaan vapaaksi. Johannes käsittelee ihmisen osaa ja tämän psykologiaa, kuten järkeä ja järkeä tottelematonta osaa, nautintoa ja surua, pelkoa ja vihaa, sekä mielikuvituksen, aistien, ajattelemisen ja muistamisen toimintaa. Hän kertoo esimerkiksi vihan johtuvan sapen höyrystymisestä ja nousemisesta, humoraaliopin mukaan. Tämän jälkeen hän käsittelee pathoksia eli sielun (passiivisia) liikkeitä, energeiaa eli sielun toimivaa (aktiivista) liikettä, sekä tarkemmin ihmisen tahdonvapauteen liittyviä seikkoja, kuten asioiden tapahtumista, tekojen tahallisuutta ja tahattomuutta, sekä sitä, mitkä asioista ovat meidän omassa vallassamme. Johannes käsittelee myös kaitselmusta, Jumalan ennaltatietämistä, sekä ennaltamääräämistä eli predestinaatiota.
Kirjan II luvut ovat:
Kirja III
Kirja III (luvut 45–73) käsittelee ennen kaikkea Kristusta sekä tämän kahta luontoa (ihminen ja Jumala) ja muuta kristologiaa. Johannes aloittaa käsittelemällä jumalallista armotaloutta ja meidän pelastustamme Jumalan lihaksitulemisen kautta. Hän käsittelee oppia Kristuksen kahdesta luonnosta ja esittää samalla argumentteja monofysitismiä eli yksiluonto-oppia vastaan. Kristus on yksi persoona, jolla on kaksi luontoa. Kristuksessa koko jumalallinen luonto yhdistyi yhdessä persoonassaan koko ihmisluontoon. Näin Kristus on kokonaan sekä täysi Jumala että täysi ihminen.
Johannes käsittelee myös trishagion- eli kolmipyhäveisua; veisu käsittelee koko kolminaisuutta, eikä pelkästään Poikaa, niin kuin Petros Knafeus (Petrus Fullo) oli katsonut; sekä Marian asemaa Jumalansynnyttäjänä, minkä Nestorios oli kieltänyt. Tämän jälkeen käsitellään Kristuksen toimintoja eli energioita sekä tämän vapaata tahtoa. Jumalana Kristuksella oli jumalallinen toiminta ja tahto, ihmisenä ihmisluonnon toiminta ja ihmisen tahto. Samalla Kristuksen inhimillinen toiminta ja tahtokin jumaloituivat. Vaikka ihmisellä on kaksi luontoa, sielu ja ruumis, se ei tarkoita, että Kristuksella olisi kolme luontoa; luontoja on kaksi, Jumala ja ihminen, niin kuin sielu ja ruumis.
Lopuksi Johannes käsittelee sitä, missä määrin Kristus otti ihmisen osan, kuten kärsimykset, tietämättömyyden, orjuuden, varttumisen ja pelon. Kristus rukoili kuin ihmiset, koska omaksui osamme myös sen suhteen. Kuolemassa hänen sielunsa ja ruumiinsa erosivat ja sielu laskeutui Tuonelaan, mutta jumaluus ei eronnut niistä kummastakaan, toisin sanoen Kristuksen persoona pysyi yhtenä myös kuolemassa. Kristus ei kokenut turmelusta eikä katoavaisuutta. Kuolemansa kautta hän tuli meille ylösnousemuksen, katoamattomuuden ja kärsimyksestä vapauden esikoiseksi.
Kirjan III luvut ovat:
Kirja IV
Kirja IV (luvut 74–100) käsittelee edelleen Kristusta sekä sekalaisia teologisia kysymyksiä. Johannes jatkaa edellisen kirjan teemaa käsittelemällä ensin ylösnousemisen jälkeisiä asioita sekä sitä, että Kristuksen sanotaan istuvan Isän oikealla puolella. Tämän jälkeen hän käsittelee erilaisia kristologisia kysymyksiä, kuten sitä, miksi lihaksi tuli Poika, eikä Isä tai Pyhä Henki; onko Kristuksen persoona luotu vai luomaton; ja milloin Poikaa alettiin kutsua Kristukseksi.
Tämän jälkeen Johannes käsittelee uskoa, kastetta, ristiä, itään päin kumartamista, sakramentteja eli mysteerioita, pyhiä ja pyhäinjäännöksiä, ikoneita, sekä Raamattua ja Kristuksesta sanottua. Hän torjuu sen ajatuksen, että Jumala olisi pahan alkusyy, ja käsittelee sitä ongelmaa, miksi kaiken ennalta tietävä Jumala loi myös ne syntiset, jotka eivät koskaan tule katumaan. Teoksen lopuksi Johannes käsittelee Jumalan lakia ja synnin lakia, sapatin asemaa, neitsyyttä, ympärileikkausta, Antikristusta sekä ylösnousemusta.
Kirjan IV luvut ovat:
Hanhenpaju
Hanhenpajua tavataan Oulun eteläpuolella Pohjois- ja Keski-Euroopassa sekä Venäjällä.
Hietikkopaju (Salix repens subsp. argentea) on hanhenpajun alalaji.
Hanhenpajulla vaikuttaa olevan myös mahdollisesti symbioottinen sienilaji, polkurisakas (Inocybe lacera).
Luettelo Aasian maista asukasluvun mukaan
Tämä on luettelo Aasian maista asukasluvun mukaan. pienoiskuva|oikea|Aasian maat väkiluvun mukaan
Dmitri Japarov
Dmitri Semjonovitš Japаrov (, s. 1. tammikuuta 1986 Možga) on venäläinen maastohiihtäjä.
Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 Japarov sijoittui perinteisen hiihtotavan sprintissä 13:nneksi ja 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 11:nneksi. Sotšin olympialaisissa 2014 hän hiihti ensimmäisen osuuden Venäjän hopeaa voittaneessa joukkueessa ja oli kuudestoista perinteisen hiihtotavan 15 kilometrillä.
Maailmancupissa Japarov on kuulunut voittajajoukkueeseen kaudella 2012–2013 Sotšin perinteisen hiihtotavan joukkuesprintissä ja kaudella 2013–2014 Lillehammerin 4 × 7,5 kilometrin viestissä. Paras henkilökohtainen sijoitus maailmancupissa hänellä on kaudella 2013–2014 Toblachin 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan neljäs sija.
Ansatsi
Ansatsia muuttamalla voidaan usein vaikuttaa muun muassa äänen korkeuteen, sävyyn, voimakkuuteen ja rekisteriin.
Sana ansatsi on peräisin saksan kielen sanasta Ansatz.
Ohjausvaunu
Ohjausvaunu on junaan liitettävä vaunu, jonka toisessa päässä on ohjaamo, mutta jossa ei ole vetokoneistoa. Ohjausvaunun tarkoitus on nopeuttaa toimintoja pääteasemilla, kun veturia ei tarvitse siirtää junan päästä toiseen. Junaa voidaan ohjata ohjausvaunusta käsin, jolloin veturi työntää junaa vaunuletkan perältä.
Käyttö Suomessa
Ohjausvaunuja on ollut Suomessa käytössä perinteisesti lähiliikenteen junissa, joissa kahden vaunun yhdistelmistä vain toinen on vetävä. Nykyaikaista kaukoliikennettä varten VR-Yhtymä on tilannut Transtechiltä käyttöönsä ohjausvaunuja myös InterCity-juniin. Vaunuista käytetään merkintää (litteraa) Edo. Vaunuja tilattiin aluksi 12 ja niitä on otettu käyttöön vuodesta 2013 alkaen.
Tervon terveysasema
Tervon terveysasema on pohjoissavolaisessa Tervon kunnassa toimiva kunnallinen terveysasema.
Aka Mortšiladze
pienoiskuva|Aka Mortšiladze, 2017 Aka Mortšiladze (, oik. Giorgi Akhvlediani, s. 1966, Tbilisi) on georgialainen kirjailija. Mortšiladze työskentelee Lontoossa.
Danilo Türk
Danilo Türk (s. 19. helmikuuta 1952, Maribor) on slovenialainen kansainvälisen oikeuden professori ja diplomaatti, joka valittiin maan presidentiksi marraskuun 2007 vaaleissa.
Türk aloitti uransa 1978 Ljubljanan yliopistossa opettamalla kansainvälistä oikeutta. Hän oli laitoksen johdossa 1983–1992. Hän on ollut tutkijana Oslossa Ihmisoikeusinstituutissa ja luennoinut Firenzessä, Université Panthéon-Assas, Paris II:ssa, Grazin yliopistossa sekä Yhdysvalloissa Buffalossa, Columbiassa, Iowassa ja Harvardissa.
Türk valittiin vuonna 1981 YK:n kehitysoikeuksien työryhmän varapuheenjohtajaksi. Hän oli Slovenian YK-suurlähettiläs 1992–2000 ja Kofi Annanin varapääsihteeri vuoteen 2005. Häntä pidettiin myös ehdokkaana Annanin seuraajaksi YK:n pääsihteerinä.
Stewart (elokuva)
Stewart (Assassination of a High School President) on vuonna 2008 kuvattu neo noir -komediaelokuva. Elokuvan pääosia esittävät Reece Thompson, Bruce Willis, Mischa Barton, Michael Rapaport, Kathryn Morris, Josh Pais, Michael Zegen ja Luke Grimes. Elokuvan on ohjannut Brett Simon.
Danilo Türk
Slovenian politiikassa Türk on kokematon. Häntä pyysivät ehdokkaakseen useat puolueet, mutta hän suostui sosiaalidemokraattien ehdotukseen. Sosiaalidemokraattien lisäksi häntä tukivat Zares ja eläkeläisten puolue DeSUS sekä parlamentin ulkopuolelta kristillissosialistit ja demokraatit.
Stewart (elokuva)
Näyttelijät
Lähde:
Danilo Türk
Türk sai ensimmäiselle kierroksella 24,5 prosenttia äänistä ja voitti toisen vasemmiston ehdokkaan vain muutamalla sadalla äänellä. Häntä vastassa oli vaalin ennakkosuosikki Lojze Peterle. Toisella kierroksella Türk sai lähes 70 prosenttia äänistä.
Ryūji Sasai
Ryūji Sasai (, s. 21. joulukuuta 1961) on japanilainen videopelimusiikin säveltäjä. Hän on muun muassa vastannut muutaman Squaren julkaiseman pelin sekä animesarjan The Mysterious Cities of Gold musiikista. Sasai on toiminut myös basistina kolmessa eri J-rock-yhtyeessä.
Yhtyeet
Ryūji Sasai syntyi vuonna 1961 Japanin Osakassa. Vuonna 1982 hän liittyi kokeelliseen Novela-yhtyeeseen, jonka tunnetuimpia albumeita olivat Sanctuary ja Legend of Final War. Novelan hajoamisen jälkeen hän soitti ACTIONissa vuodesta 1983 lähtien. 15 vuotta aktiivisena toimineen ACTIONin hajottua Sasai päätti liittyä nykyiseen yhtyeeseensä Queen Maniaan.
Pelisävellykset
Sasain ensimmäisiä peliprojekteja oli MicroCabinin vuonna 1989 julkaisema Xak: The Art of Visual Stage, jolle hän sävelsi 42 kappaletta Tadahiro Nitan kanssa. Pari vuotta myöhemmin hän siirtyi Final Fantasy -pelisarjastaan tunnetulle Squarelle, jossa hän toimi kahden ensimmäisen vuotensa aikana Final Fantasy Legend III:n ja Final Fantasy Mystic Questin säveltäjänä. Kummankaan edellä mainitun Square-pelin soundtrackit eivät olleet yksin Sasain säveltämiä, sillä neljästä Final Fantasy Legend III:n kappaleesta vastasi pelin ohjaaja Chichito Fujioka; Mystic Questin musiikki oli taas osaksi Yasuhiro Kawakamin laatimaa.
Vuonna 1996 ilmestyneen Treasure of the Rudrasin musiikki oli Sasain ensimmäinen itsenäisesti työstämä soundtrack. Sasain seuraava työkohde oli vuotta myöhemmin julkaistu Tobal No. 1, jonka musiikki syntyi hänen ja seitsemän muun Squaren säveltäjän yhteistyönä.
Sasai päätti työskentelynsä Squarella vuoden 1998 jälkeen. Viimeisenä pelinään hän sävelsi Bushido Blade 2:n, jonka kappaleissa hän käytti niin rockista kuin itämaisesta musiikista saatuja vaikutteita.
Booker Huffman
Huffman on voittanut viisi kertaa WCW:n mestaruuden. Hän on voittanut myös 10 kertaa WCW Tag Team -mestaruuden Stevie Rayn kanssa, kaksi kertaa WWF Hardcore -mestaruuden ja kolme kertaa WWE:n Yhdysvaltain mestaruuden. Hän on 191-senttinen ja 110-kiloinen. Debyyttinsä hän teki 1. maaliskuuta vuonna 1990. King Booker -nimen hän adoptoi voitettuan King of the Ring 2006-turnauksen.
Ennen maailmanmestaruusvoittoaan ennen hän kävi kovaa kamppailua WWE:n Yhdysvaltain mestaruudesta Bobby Lashleyn kanssa. Hän hävisi kaikki ottelut normaalista ottelumuodosta teräshäkkiotteluun. Voitettuaan Fatal-4-Way -ottelun 8. lokakuuta No Mercy -tapahtumassa King Booker siirtyi juonikuvioon kahden muun WWEn brändin maailmanmestareita vastaan, ja voitti Champion of Champions -ottelun 5. marraskuuta Cyber Sunday -tapahtumassa.
Hovi
King Booker -nimen hän sai voitettuaan King of the Ring -kamppailun. Sen saatuaan hän alkoi ylivoimaansa korostaakseen pitää hovia, johon kuuluivat hänen vaimonsa lisäksi painijat Finlay ja William Regal. Hän pitää katsojia alamaisinaan ja hänen esiintulomusiikkinsa on kuninkaallinen.
TNA
Huffman teki TNA-debyyttinsä Booker T:nä Genesis PPV:ssä 11. marraskuuta 2007 Stingin salaperäisenä partnerina Kurt Anglea ja Kevin Nashia vastaan. Hänen esiintymisnimensä TNA:ssa on Booker T.
WWE 2011
Booker T teki yllätyspaluun WWE:n Royal Rumble 2011 tapahtumassa ollen 21. sisääntulija, mutta hänet eliminoi kuitenkin Mason Ryan. 4. helmikuuta hän debytoi SmackDownin uutena kommentoijana.
Sisämaavaltio
thumb|Maailman sisämaavaltiot merkittynä vihreällä, [[Uzbekistan ja Liechtenstein merkitty violetilla.|500x500px]] Sisämaavaltio tarkoittaa valtiota, jolla ei ole meren rantaviivaa, eikä siten suoraa yhteyttä merelle. Sisämaavaltiolle on sijainnistaan myös haittaa; koska sisämaavaltiolla ei ole suoraa yhteyttä merelle, se ei voi kuljettaa tavaroita laivalla niin helposti kuin rannikkovaltiot.
Uzbekistan ja Liechtenstein (kuvan kartassa violetilla) ovat ainoat sisämaavaltiot, joiden kaikki rajanaapuritkin ovat sisämaavaltioita.
Valtiot, joilla ei merenrantaa
‡ Vain osa maailman maista on tunnustanut maan itsenäisyyden.
Saint-Pierre
Saint-Pierre tai St. Pierre voi tarkoittaa seuraavia:
Count Basie
William "Count" Basie (21. elokuuta 1904 Red Bank, New Jersey – 26. huhtikuuta 1984 Hollywood, Florida) oli yhdysvaltalainen jazzpianisti, -urkuri ja orkesterinjohtaja.
Basie aloitti uransa kiertävän vaudevilleseurueen muusikkona vuonna 1924. Näillä kiertueilla hän tutustui jazzmuusikoihin. Vuonna 1929 hän liittyi Bennie Motenin yhtyeeseen. Ensimmäisen oman yhtyeensä hän perusti vuonna 1934, mutta palasi hetkeksi yhteistyöhön Motenin kanssa. Tämän kuoltua vuonna 1935 hän perusti jälleen oman yhtyeen.
Basie oli yhteistyössä Ella Fitzgeraldin kanssa, ja levyä Ella and Basie! pidetään Fitzgeraldin parhaimpiin kuuluvana. Yhteistyössä Frank Sinatran kanssa syntyivät levyt Sinatra-Basie (1963) ja It Might As Well Be Swing (1964), jotka ovat Sinatran uran huippuja.
Count Basien albumi Atomic Mr. Basie (1957) valittiin mukaan vuonna 2005 julkaistuun englanninkieliseen hakuteokseen 1001 Albums You Must Hear Before You Die.
Aarno Liuksiala
Aarno Elias Liuksiala (7. huhtikuuta 1903 Helsinki – 30. huhtikuuta 1988 Helsinki) oli suomalainen ylimetsänhoitaja, pilapiirtäjä ja sarjakuvien tekijä.
Henkilöhistoria
Liuksiala kuului tunnettuun Meurman–Liuksiala-sukuun, hänen isoisänsä oli valtiomies Agathon Meurman. Liuksialan vanhemmat olivat lehtori Werner Elias Liuksiala (Meurman) ja Klaara Elida Leistén. Hän tuli ylioppilaaksi Helsingin maanviljelyslyseosta 1921 ja valmistui metsänhoitajaksi 1925. Hän työskenteli aluksi metsänhoitajana Suojärven ja Lieksan hoitoalueissa sekä Metsätieteellisen tutkimuslaitoksen kokeiluhoitoalueissa. Pääuransa Liuksiala loi vuodesta 1934 keskusmetsäseura Tapion palveluksessa. Hän toimi Metsälehden toimitussihteerinä, vastaavana toimittajana ja kuvittajana vuoteen 1969, jolloin jäi eläkkeelle.
Liuksiala osallistui Suomen sisällissotaan valkoisten puolella. Talvisodassa hän palveli Turun laivastoasemalla ja jatkosodassa Hangon rintamalla, Valkjärven metsätalousupseerina sekä Kansanhuoltoministeriön puu- ja polttoaineosaston osastosihteerinä.
Taiteellinen toiminta
Liuksiala oli itseoppinut piirtäjä, joka teki suuren määrän vaakunoita, yritysten ja järjestöjen tunnusmerkkejä, exlibriksiä, julisteita, kirjankuvituksia, postikortteja yms. Hän suunnitteli Hyrynsalmen, Kontiolahden, Ristijärven ja Sodankylän kuntien vaakunat. Liuksiala myös piirsi karikatyyrejä monien järjestöjen ja yritysten merkkihenkilöistä. Liuksiala aloitti piirtämisen jo 1920-luvulla Uuteen Suomeen sekä Veli Giovannin julkaisemaan Pilajutut-lehteen. Metsälehteen Liuksiala loi sarjakuvahahmoja kuten Metsä-Eemeli, Suurmöhlääjä Pöllinen ja Hoppu-Heikki. Ideat näihin sarjakuviin tulivat usein lehden lukijoilta.
Liuksiala käsikirjoitti ja ohjasi eräitä metsäteollisuuteen liittyviä mainos- ja opetuselokuvia, kuten Koko kansan asia (1949), Siemenestä tukkipuuksi (1951) sekä Metsä-Eemeli ja Pöllinen (1955).
Kyū Sakamoto
Kyū Sakamoto, alkuperäiseltä nimeltään Hisashi Ōshima (, 10. joulukuuta 1941 – 12. elokuuta 1985) oli japanilainen laulaja, lauluntekijä ja näyttelijä, joka nousi maailmanmaineeseen vuonna 1963 laulullaan ”Sukiyaki”.
Musiikkiuran alku
Sakamoto syntyi vuonna 1941 Kawasakissa, Japanissa, ravintoloitsijan poikana. Hän alkoi laulaa jo teini-ikäisenä jazzklubeilla ja aloitti muusikon uransa kitaristina japanilaisessa The Drifters -yhtyeessä vuonna 1958. Vuotta myöhemmin hän teki levytyssopimuksen Toshiba-levymerkin kanssa. Seuraavan vuosikymmenen alussa Sakamoto siirtyi soolouralle, jota jatkoi kuolemaansa asti. Hänen monet laulunsa saivat menestystä kotimaassaan, ja hän esiintyi valkokankaalla, TV-ohjelmissa ja radiolähetyksissä.
Lyhytaikainen menestys
Sakamoton kansainvälinen läpimurto tapahtui vuonna 1963, jolloin brittiläisen levy-yhtiön Pye Recordsin puheenjohtaja ja omistaja Kenny Ball kiinnostui hänen kappaleestaan ”Ue o muite arukō” (”Katson ylös kun kävelen”). Laulu oli jo edellisenä vuonna herättänyt kiinnostusta monissa Euroopan maissa ja se tunnettiin useilla eri nimillä kuten ”Unforgettable Geisha Baby”. Kappale oli myös ehtinyt tulla tutuksi Englannin jazzklubeilla, jossa Kenny Ballin orkesteri esitti sitä Dixieland-versiona. Ballin jazzversio nousi seuraavana keväänä brittilistojen kymmenen myydyimmän levyn joukkoon.
”Ue o muite arukō” julkaistiin Britanniassa Sakamoton esittämänä, mutta laulun nimi muutettiin ”Sukiyakiksi” japanilaisen ruokalajin mukaan. Laulusta tehtiin lähes välittömästi useita cover-versioita. Heinäkuuhun 1963 mennessä kappaleesta oli levytetty 23 eri versiota yli kymmenessä eri maassa.
Laulun kulkeuduttua vuoden 1963 aikana Yhdysvaltoihin sen levytti ensimmäisenä Bill Vaughn and his Orchestra, jonka levytys menestyi hyvin. Tämä johti siihen, että levy-yhtiö Capitol julkaisi Yhdysvalloissa myös Sakamoton tekemän version. Kappale nousi Billboard Hot 100 -listan kärkeen, ja menestyi hyvin ympäri maailmaa. Kun Sakamoto saapui kesällä 1963 Los Angelesin kansainvälinen lentoasemalle, tuhannet kirkuvat teinit ympäröivät hänet. Laulu oli suosittu myös Suomessa ja oli myyntitilastoissa parhaimmillaan neljäntenä. Siitä tehtiin useita suomenkielisiä versioita. Laulun suosioon lienevät vaikuttaneet myös Tokion olympialaiset, jotka pidettiin vuonna 1964.
”Sukiyaki” jäi kuitenkin Sakamoton ainoaksi todelliseksi hitiksi. Seuraavat singlet ”China Nights” / ”Benkyo No Cha Cha Cha” nousi vielä Billbardin listoille, mutta vuoden 1963 muut levytykset ”Elimo” / ”Why” ja ”Tankobushi” / ”Olympics Song” eivät saavuttaneet suosiota.
Vuonna 1966 Sakamoto levytti Rauno Lehtisen säveltämän Letkajenkan japaniksi nimellä ”Let’s kiss (jenka)”.
Sakamoto jatkoi soolalaulajan uraansa, ja otti osaa muun muassa Brasilian Rio de Janeirossa järjestettyihin laulukilpailuihin vuonna 1968 kappaleella ”Sayounara, sayounara”. Vuonna 1971 hän avioitui näyttelijätär Yukiko Kashiwagin kanssa.
Sakamoto kuoli Japanissa sattuneessa ja 520 henkeä vaatineessa lento-onnettomuudessa 12. elokuuta 1985. Häntä jäivät kaipaamaan vaimo ja kaksi lasta.
Asteroidi ”6980 Kyusakamoto” on nimetty Sakamoton mukaan.
Brittany Pierce
Toinen tuotantokausi
Toisen kauden jaksossa "Duettoja", Brittany pyytää Santanaa hänen duettoparikseen kuoron kilpailuun, kun he ovat muhinoimassa. Santana torjuu hänet, joten Brittany yrittää saada hänet mustasukkaiseksi alkamalla seurustella kuoron jäsenen, Artie Abramsin (Kevin McHale) kanssa. Hän makaa Artien kanssa, mutta Santana kertoo Artielle, että Brittany käytti häntä vain hyväkseen, mikä aiheuttaa parin eroamaan. Brittanyn suhde Artieen jatkaa kehitystään; jaksossa "Ensisuudelmat" pari menee uudelleen treffeille, ja jaksossa "Furt" he ovat taas yhdessä. Jaksossa "Seksikkäät", Santana myöntää oikeat tunteensa Brittanya kohtaan. Vaikka Santana pelkää joutuvansa koulussaan häpeäpaaluksi ollessaan samasukupuolisessa suhteessa, hän tunnustaa olevansa rakastunut Brittanyyn. Brittany kuitenkin toteaa, että hän rakastaa myös Artieta, ja ei koskaan tekisi mitään mikä satuttaisi häntä.
Kolmas tuotantokausi
Kolmannella kaudella Brittany pyrkii oppilaskunnan puheenjohtajaksi, voittaen vaalit ja kukistamalla Kurtin äänestyksessä. Brittany ja Santana liittyvät Troubletonesiin, McKinleyn kilpailevaan tyttökuoroon, ja alkavat seurustella; kun Santana avautuu suuntautumisestaan Finnille, he ovat avoimia suhteestaan. Kaksikko palaa takaisin Uusiin Tuuliin, kun Troubletonesit häviävät heille alueellisissa. Santana lähettää Brittanylle laulavan ystävänpäiväkortin jaksossa "Rakkauden asialla", ja he suutelevat jälkeenpäin. Jaksossa "Diskokuume nousee", huolissaan Santanan tulevaisuuden suunnitelmista, Brittany saa idean pyytää Suea (Jane Lynch) järjestämään Santanalle täyden stipendin cheerleading collegeen. Oltuaan vuoden tekemättä mitään oppilaskunnan puheenjohtajana, Brittany järjestää dinosaurus-teemaiset tanssiaiset. Kauden viimeisessä jaksossa, Brittany paljastaa, että hänen arvosanansa ovat niin huonot ettei hän valmistu, ja joutuu käymään seniorivuotensa uudelleen.
Neljäs tuotantokausi
Neljännen kauden ensimmäisessä jaksossa Brittany kilpailee ykkössolistin paikasta muiden Uusien Tuulien jäsenten kanssa, mutta häviää Blainelle (Darren Criss). Tämän jälkeen hän häviää Blainelle uudestaan pyrkiessään toiseksi vuodeksi oppilaskunnan puheenjohtajaksi. Santana eroaa virallisesti Brittanyn kanssa, koska hän tuntee, ettei heidän etäsuhteensa toimi, vaikka kaksikko pysyy ystävinä. Hän alkaa ystävystyä Sam Evansin (Chord Overstreet) kanssa, ja myöhemmin he alkavat seurustella. Santana palaa takaisin yrityksissään erottaa heidät, kuitenkin epäonnistuen. Brittany vierailee MIT:ssä, jossa hänet nimitetään matemaattiseksi neroksi. Palatessaan Limaan, hänestä tulee ylimielinen, hän kieltäytyy esiintymästä aluekisoissa, lopettaa cheerleadingin ja eroaa Samin kanssa. Kun Will ja Sue eivät saa Brittanya muuttamaan asennettaan, Sam saa Santanan palaamaan Limaan. Puhuttuaan Santanan kanssa, Brittany päättää esiintyä aluekisoissa. Brittany paljastaa kuorolle, että hänelle on tarjottu pääsyä MIT:iin ja toimittaa tunteelliset hyvästit, sillä hän lähtee heti aluekisojen jälkeen.
Musiikkiesitykset
Brittany esiintyy monissa sarjan musiikkinumeroissa, vaikka hänellä ei ole sooloa ennen toista kautta. Toisen kauden toisessa jaksossa "Britney/Brittany", Brittany esittää soolon "I’m a Slave 4 U" ja "Me Against the Music" duettona Santanan kanssa. Brittanyn laulamat kappaleet on julkaistu singleinä, ne on saatavilla digitaalisina latauksina ja ne ovat olleet sarjan soundtrack-albumeilla. Brittany laulaa ykkössolistina Keshan kappaleessa "Tik Tok" jaksossa "Alkoholin vaarat". Entertainment Weeklyn Sandra Gonzalez kehui kaikkia jakson musiikkiesityksiä ja covereita. Tuotantokauden viimeisessä jaksossa, hän laulaa yhtenä solisteista säkeitä kuoron valtakunnallisten finaalin esityksessä "Light Up the World". Kolmannella kaudella, Brittanyn ensimmäinen suuresitys on kolmannessa jaksossa "Aasialainen alisuoriutuja", missä hän laulaa Beyoncen kappaleen "Run the World (Girls)". Hän esittää myös dueton Santanan kanssa "I Wanna Dance with Somebody (Who Loves Me)" jaksossa "Lapsuuden loppu".
Taivaslaulu
Taivaslaulu on suomalaiskirjailija Pauliina Rauhalan vuonna 2013 julkaistu romaani. Se oli Rauhalan esikoisteos, ja hän voitti sillä Vuoden kristillinen kirja -palkinnon 2013 sekä Kiitos kirjasta -mitalin vuonna 2014. Kirja on Gummeruksen kustantama.
Kirja sijoittuu vanhoillislestadiolaisuusliikkeen uskonyhteisön ja siitä irtautumisen kuvaamiseen.
Hyvinkään yhteiskoulu
Hyvinkään yhteiskoulun lukio eli HYK tai Hyvinkään yhteiskoulu oli vuosina 1918–2020 toiminut lukio, oppikoulu ja yläkoulu Hyvinkäällä. Se sijaitsi vuodesta 1956 lähtien kaupungin keskustassa osoitteessa Uudenmaankatu 17. Samoissa tiloissa toimi myös aikuislukio. Opiskelijoita lukiossa oli noin 600. Vuonna 2020 lukiosta tuli osa Hyvinkään lukiota.
Historia
Hyvinkäälle perustettiin vuonna 1918 jo vuosikymmenen kaivattu oppikoulu, joka sai nimekseen Hyvinkään yhteiskoulu. Ensimmäiseksi rehtoriksi valittiin Jussi Ritala. Ensimmäisenä lukuvuotena oppilaita oli 54.
Vuonna 1937 hyväksyttiin koulun laajeneminen myös lukioksi. Laajennus valmistui joulukuussa 1938 koulun 20-vuotisjuhlien aikaan, ja lukio aloitti toimintansa syksyllä 1939. Talvisota vaikutti tuolloin kouluun monin tavoin. Keväällä 1940 kuitenkin saivat lakkinsa lukion 12 ensimmäistä ylioppilasta.
Tila alkoi myöhemmin käydä ahtaaksi, joten 1955 aloitettiin uuden koulun rakennustyöt. Uusi koulurakennus valmistui 1956, ja sitä laajennettiin vielä niin, että 1958 se oli valmis nykyisessä muodossaan.
Vuonna 1972 aloitti iltalinja. Uuteen peruskoulujärjestelmään koulu siirtyi 1974 ja sai nimekseen Keskustan yläaste ja lukio. Nimi Hyvinkään yhteiskoulu palautettiin takaisin 1980-luvun lopulla.
Syksyllä 1996 Hyvinkäällä siirryttiin kahden lukion järjestelmään. Vehkojan ja Pohjoispuiston lukiot lakkautettiin ja niiden opiskelijat ja henkilökunta siirtyivät joko Hyvinkään yhteiskoulun lukioon tai Hyvinkään Sveitsin lukioon.
Vuonna 2006 Hyvinkään yhteiskoulun yläaste siirtyi elokuussa uuteen Tapainlinnan kouluun. Peruskoulun siirryttyä koko rakennus jäi lukion ja aikuislinjan käyttöön. Lisäksi rakennukseen muutti taidekoulu. Myös lukion tuolloinen rehtori Pentti Halonen siirtyi Hyvinkään kaupungin sivistystoimenjohtajaksi. Vuonna 2007 valittiin rehtoriksi viimeinen rehtori Kirsi Silvennoinen.
Useina vuosina Hyvinkään yhteiskoulun lukio oli sadan parhaan lukion joukossa Suomen lukioiden ylioppilaskirjoitustulosten vertailussa.
Vuonna 2018 Hyvinkään yhteiskoulu vietti 100-vuotisjuhlaansa.
Luettelo Hyvinkään yhteiskoulun rehtoreista
Ei sisällä aikuislinjan rehtoreita.
Korroosio (yhtye)
thumb|200px|Korroosion logo
Korroosio-yhtyeen jäsenistä parhaiten tunnetaan myöhemmin taikurina, iskelmälaulajana ja TV-kasvona tunnettu kitaristi Joel Hallikainen eli Je(e)sus Caesar. Hän erosi yhtyeestä 1981.
Historia
Korroosion hajottua vuonna 1983 yhtyeen toimintaa jatkoi Nice Prize, joka esiintyi myös nimellä Korroosio. Yhtyeessä soittivat Jarmo Hauhtonen (laulu), Jani Juusela (koskettimet), Kari Jalonen (kitara) ja Harri Katunpää (rummut). Nice Prizea seurasi DoReMi-yhtye, joka esiintyi myös Korroosiona ja tekikin tällä nimellä kolmen kappaleen demonauhan studiossa Paraisilla. Demon kappaleet olivat ”Anitan unet”, ”Rauhaa” sekä rock-versio kappaleesta ”Hei hei hei". Tässä yhtyeessä soittivat Jarmo Hauhtonen (laulu), Jani Juusela (koskettimet), Risto Vuorinen (kitara), Kari Jalonen (kitara), Pauli Paju (basso) ja Mika Kaunisto (rummut). Sittemmin Korroosio-yhtyeen jäsenet ovat soittaneet myös useissa muissa kokoonpanoissa.
Korroosio on tehnyt tasaisin väliajoin comebackejä, muun muassa vuonna 1996 ja vuonna 2009. Muutamia keikkoja käsittäneen kiertueen nimenä on käytetty myös "Never Ending Tour 1979-20??". Vuonna 2009 yhtyeessä soittivat Jarmo Hauhtonen (laulu), Jani Juusela (koskettimet), Timo Kilpinen (kitara), Kari Jalonen (kitara), Heikki Riihelä (basso), Juha Vuorijärvi (basso) ja Lasse Jalonen (rummut). Joel Hallikainen oli vielä tuolloin liian kiireinen ehtiäkseen mukaan. Vuonna 2010 hänkin palasi takaisin yhtyeeseen. Korroosio esiintyi Turussa Down By The Laituri -kaupunkifestivaaleilla vuonna 2010. Yhtyeessä oli mukana myös toisena rumpalina Markku "Mäikkä" Tuomi. Nykyään Korroosio jatkaa toimintaansa yhdenksänmiehisellä kokoonpanolla, johon kuuluvat kaikki yhtyeessä soittaneet muusikot.
Korroosion toinen albumi Kunniakierros julkaistiin 1. marraskuuta 2013.
Vaikutus
Myös muut yhtyeet ovat levyttäneet Korroosion kappaleita. Näihin versioihin kuuluvat muun muassa Raivopäät-yhtyeen tulkinta kappaleesta ”Kuka myi kapinan” ja Klamydian ”Hei hei hei”. Myös saksalainen punk-yhtye Al-Anon on tehnyt omintakeisen version kappaleesta ”Hei hei hei”.
Fire in the Brain
Fire in the Brain on suomalaisen Oz-yhtyeen toinen albumi vuodelta 1983. Yhtye oli uudistunut niin miehistöltään kuin musiikillisestikin, ja uuden raskaamman tyylin myötä albumi saavutti suosiota Pohjoismaiden heavy metal -piireissä ja julkaistiin myös Yhdysvalloissa sekä Japanissa. Black Mark -yhtiö julkaisi albumin uudelleen CD-muodossa 1990-luvulla.
Leontien Zijlaard-van Moorsel
thumb|Van Moorsel vuonna 1991. Leontien Zijlaard-van Moorsel (omaa sukua van Moorsel, s. 22. maaliskuuta 1970 Boekel) on alankomaalainen pyöräilijä, lajinsa moninkertainen maailmanmestari ja olympiavoittaja.
Van Moorsel aloitti ammattilaisuransa 1980-luvun lopulla ja pian hän nousi yhdeksi maailman parhaista pyöräilijöistä. Hän voitti suurkilpailuja sekä radalla että maantiellä. 1990-luvun alkupuoliskolla hän voitti kahdesti Tour Femininin (nykyinen Grande Boucle).
Van Moorsel lopetti pyöräilyn vuonna 1994 psyykkisten ongelmien vuoksi. Hän kärsi masennuksesta ja anoreksiasta. Michael Zijlaardin (jonka kanssa hän avioitui vuonna 1995) avulla hän voitti ongelmansa ja palasi kilpapyöräilyn pariin.
Vuoden 1998 MM-kisoissa Leontien Zijlaard-van Moorsel palasi huipulle voittaen aika-ajon ja tullen toiseksi maantiekilpailussa. Kaikkiaan hän voitti urallaan yhdeksän maailmanmestaruutta.
Leontien Zijlaard-van Moorsel lopetti ammattilaisuransa Ateenan olympialaisten jälkeen. Hänet valittiin maansa parhaaksi naisurheilijaksi vuosina 1990, 1993, 1999, 2000, 2003 ja 2004.
24 Carat Purple
24 Carat Purple (julkaistu toukokuussa 1975) on Deep Purplen tunnetuimpia kokoelmalevyjä. Aikanaan kiinnostavaksi sen teki "Black Night" -kappaleesta mukana oleva Japanissa 1972 nauhoitettu liveversio, joka ei tuolloin ollut muilla levyillä saatavissa. Albumi sisältää ainoastaan ns. Mark II -kokoonpanon materiaalia.
Raad-1 -ohjus
Raad-1 -ohjus on iranilaisvalmisteinen lyhyen kantaman panssarintorjuntaohjus, millaisia Hizbollah on ilmoittanut pitävänsä hallussa. Sen mukaan ohjuksen halkaisija on 333 mm ja sen taistelukärjen massa on 100 kg. Hizbollahin Libanonista Pohjois-Israeliin heinäkuun puolessa välissä 2006 ampumista raketeista suuri osa oli toisen maailmansodan neuvostoliittolaisten Katjuša-rakettien tyyppisiä, mutta Israelin ilmavoimien tukikohtaan, Har Meroniin Safedin lähelle, kymmenen kilometrin päähän Libanonin rajasta ammuttiin Raad-1:iä, joiden toimisäteeksi arvellaan 40–70 km. Fajr-5-ohjus on samankaltainen kuin Raad-1. Fajr-5-ohjuksia on Mercedes-Benz -kuorma-auton lavetilla neljä kappaletta.
Enonlahti
Enonlahti tarkoittaa seuraavia maantieteellisiä kohteita:
Broder Andersson Rålamb
Broder (Bror) Andersson Rålamb (1568–1647) oli ruotsalainen kamarineuvos, asessori ja maaherra. Hän toimi muun muassa Turun hovioikeuden presidenttinä sekä Turun ja Porin läänin ensimmäisenä maaherrana.
Upplannissa syntynyt Rålamb oli kartanonherra, jonka kuningas Kaarle IX nimitti kamarineuvokseksi vuonna 1613. Vuosina 1622–1624 hän toimi käskynhaltijana Närken ja Värmlannin maakunnissa ja 1624–1627 Västmanlandissa, jonka jälkeen Rålamb nimitettiin Svean hovioikeuden asessoriksi ja varapuheenjohtajaksi. Vuonna 1630 Rålambista tuli Turun hovioikeuden presidentti ja neljää vuotta myöhemmin hän aloitti Turun ja Porin läänin ensimmäisenä maaherrana, jota tehtävää Rålamb hoiti vuoteen 1637 saakka. Hän kuoli syntymäpaikassaan Bro kartanossa vuonna 1647.
Ruma Betty
Ruma Betty (Ugly Betty) on yhdysvaltalainen komedia-draamasarja. Sarjan ensimmäinen jakso esitettiin Yhdysvalloissa ABC:llä 28. syyskuuta 2006. ABC ilmoitti 27. tammikuuta 2010 lopettavansa sarjan neljännen tuotantokauden päätyttyä. Ruman Bettyn viimeinen jakso esitettiin Yhdysvalloissa 14. huhtikuuta 2010. Suomessa sarjaa on esittänyt Nelonen.
Sarjassa seurataan Betty Suarezin (America Ferrera) ja tämän päätoimittajapomon Daniel Meaden (Eric Mabius) elämää MODE-muotilehden toimituksessa ja sen ulkopuolella. Ruma Betty perustuu Fernando Gaitánin käsikirjoittamaan kolumbialaiseen telenovelaan Yo soy Betty, la fea (1999–2001). New Yorkin ympäristöön sarjan ovat muokanneet Silvio Horta, Salma Hayek ja Ben Silverman. Hayek vierailee myös itse sarjassa Sofia Reyesin roolissa.
Ruma Betty palkittiin parhaan komediasarjan Golden Globella vuonna 2007. Sarjan pääosaa esittävä America Ferrera voitti samassa tilaisuudessa parhaan komedianäyttelijättären palkinnon.