cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Toyota Tercel
Toyota Tercel on japanilaisen autonvalmistaja Toyotan valmistama pieni etuvetoinen henkilöauto. Se oli ensimmäinen Toyotan valmistama etuvetoinen auto ja samalla Toyotan malliston halvin auto. Tercelin kaksi ensimmäistä sukupolvea olivat myynnissä Suomen markkinoilla, mutta muualla autoa tehtiin jopa viiden sukupolven ajan. Monia Tercelin teknisiä ratkaisuja (mm. etuveto, alustarakenne jne...) käytettiin myöhemmin suositummissa Toyota malleissa.
Sana Tercel tarkoittaa ensinnäkin yhtä kolmasosaa latinan kielellä, mutta myös vikkeläliikkeistä urospuolista jalohaukkaa, joka on kooltaan yhden kolmasosan vastaavaa naarasta pienempi. Tercelillä oli aluksi kuvaannollisesti uroshaukan ominaisuudet ja ulkonäkö, sekä sekin oli myös kooltaan Toyota Corollaa yhden kolmasosan pienempi.
Ensimmäinen sukupolvi (AL10 / AL11 / AL12) (1978 - 1982)
Euroopassa myytävät Tercelit erosivat japanilaisista vastaavista siinä, että Japanin mallit olivat viistoperäisiä mutta Euroopassa malleissa oli lyhyt porrasperä. Tercelin moottori Suomen markkinoilla oli uusi 65 hevosvoimainen 1.3 -litrainen 2A, joka oli monista etuvetoisista poiketen moottoritilassa pitkittäin sekä tarjosi samaan aikaan hyvän suorituskyvyn että pienen polttoaineen kulutuksen. Aisan-merkkisessä kaasuttimessa oli kuitenkin pieni suunnitteluvirhe; liian laihasta polttoaineseoksesta johtuen moottorin alavääntö oli heikohko, ja kylmällä ilmalla moottori kävi lämpimänäkin huonosti tyhjäkäyntiä ilman ryyppyä, sekä siinä saattoi olla muitakin pienempiä käyntihäiriöitä. Korpivaara Oy vaihtoi takuutyönä kaasuttimeen isomman pääsuuttimen sekä kaasuläpän toimintaan vaikuttavan kaarivivun. Toimenpiteet auttoivat vaivoihin. Auton akseliväli oli pienelle Toyotalle poikkeuksellisen pitkä.
Tercelin sisustus oli Toyotan mukaan pelkistetty ja vaatimaton. Ulkönäönsä vuoksi Tercel oli "vanhana syntynyt", ja sen takia monet sen hyvät ominaisuudet jäivät ostajilta huomaamatta. Näitä olivat mm. ajo-ominaisuudet, moottorin suorituskyky, luotettavuus, jarrut, sisätilat, alhainen melutaso sekä pieni polttoaineen kulutus. Vaihteistona Tercelissä oli joko 4-vaihteinen manuaali- tai 3-portainen automaattivaihteisto.
Vuonna 1980 rakennettiin 600 auton sarja Toyota Tercel TS erikoismalleja sen kunniaksi että Toyota oli ollut 15 vuotta Suomen markkinoilla. Autot olivat muuten täysin samoja kuin normaalit Tercelit, TS mallissa vain oli viides vaihde, huomiovalot, teippiraidat auton kyljissä, nahkainen ohjauspyörä, Citroën GS:n ovilokerot, ensiapulaukku, ja digitaalikellolla varustettu avaimenperä. Varusteet asennettiin Suomessa, ja lisävarustelusta ei peritty lisähintaa, vaan itse asiassa Terceleiden hinnat tuolloin alenivat entisestään.
Joissakin maissa ensimmäisen sukupolven Terceliä myytiin nimellä Corolla Tercel, johtuen Corollan saamasta luotettavasta ja laadukkaasta maineesta. Japanissa tämä sukupolvi on tunnettu myös nimellä Toyota Corsa.
Moottorit
Kaikki moottorit on varustettu kannen yläpuolisella nokka-akselilla (OHC). Kaikki vähäpäästöiset sisältävät saasteenestolaitteita, kuten mm. katalysaattori ja pakokaasun takaisinkierrätys.
Toinen sukupolvi (AL20 / AL21 / AL25) (1982 - 1986)
250px|thumb|Toisen sukupolven Toyota Tercel
250px|thumb|Toisen sukupolven neliveto Toyota Tercel
Vaihteiden välityksiä muutettiin vuonna 1985 ja uuden sisustan Tercel sai vuonna 1986. Nelivetomallin tuotantoa jatkettiin vielä vuoteen 1988 mutta coupé ja sedan saivat uuden korimallin jo vuonna 1987.
Toisen sukupolven Tercel oli viimeinen Suomeen tuotu Tercel.
Moottorit
Kaikki moottorit on varustettu kannen yläpuolisella nokka-akselilla (OHC). Kaikki vähäpäästöiset sisältävät saasteenestolaitteita, kuten mm. katalysaattori ja pakokaasun takaisinkierrätys. Puristussuhde 9.3:1, ellei toisin mainittu.
Kolmas sukupolvi (EL30 / EL31) (1987 - 1990)
thumb|250px|Kolmannen sukupolven neliovinen [[hatchback.]]
Kolmannen sukupolven Toyota Tercel oli edeltäjäänsä isompi, mutta se oli silti rakennettu edeltäjiensä tavoin helppokäyttöiseksi ja taloudelliseksi. Tässä sukupolvessa Toyota siirtyi käyttämään 12-venttiilistä E-sarjan moottoria ja sijoitti sen poikittain moottoritilaan uuden vaihteiston kanssa. Uutta oli myös uusittu erillisjousitus.
Vuonna 1988 myyntiin tuli halvempi versio EZ, jossa oli pelkistetympi varustelutaso.
Moottorit
3E moottorit on varustettu kannen yläpuolisella nokka-akselilla, kolme venttiiliä sylinteriä kohden. Sisältävät saasteenestolaitteita, kuten mm. katalysaattori ja pakokaasun takaisinkierrätys. Puristussuhde 9.5:1.
Neljäs sukupolvi (EL40 / EL41 / EL42) (1991 - 1994)
250px|thumb|Neljännen sukupolven sedan
Neljännen sukupolven Toyota Tercel oli edeltäjäänsä aerodynaamisempi pyöreimmistä muodoista ja matalammasta korista johtuen. Se oli saatavina 2-ovisena coupéna ja 4-ovisena sedanina. Tercelin moottori oli edellisestä sukupolvesta tuttu 3E-E, jossa tehoa oli 88 hevosvoimaa.
Vuoden 1993 kasvojenkohotuksessa Tercel sai uuden sisustan sekä kuljettajan turvatyynyn, myös lukkiutumattomat jarrut sai nyt lisävarusteena.
Moottorit
3E moottori on varustettu kannen yläpuolisella nokka-akselilla, kolme venttiiliä sylinteriä kohden. Sisältää saasteenestolaitteita, kuten mm. katalysaattori ja pakokaasun takaisinkierrätys. Puristussuhde 9.5:1. Varustettu polttoaineen suihkutuksella.
Viides sukupolvi (EL50 / EL51 / EL53) (1995 - 1999)
thumb|250px|Viidennen sukupolven [[sedan.]]
Toyota esitteli viidennen sukupolven Tercelin mallivuodeksi 1995. Uusi Tercel oli täysin erinäköinen kuin edeltäjänsä ja myös moottori oli uusi. Yhdysvalloissa vakiovarusteena autossa oli nyt etumatkustajien turvatyynyt ja kolmipisteturvavyöt. Kanadassa vakiovarusteisiin kuului kuitenkin vain kuljettajan turvatyyny.
Vuodesta 1997 lähtien kaikki Toyota Tercelit saivat merkinnän CE, lyhenne sanoista Classic Edition. CE:ssä oli monet vakio- ja lisävarusteet aikaisemmista perus- ja DX -malleista.
Vuonna 1998 Toyota Tercelille tehtiin kasvojenkohotus, jossa malli sai uudet valot, vilkut ja etumaskin.
Tercelin valmistus loppui vuonna 1999, kun sen seuraajaksi tuli Toyota Echo.
Moottorit
5E moottori on varustettu kahdella kannen yläpuolisella nokka-akselilla (DOCH), neljä venttiiliä sylinteriä kohden. Sisältää saasteenestolaitteita, kuten mm. katalysaattori ja pakokaasun takaisinkierrätys. Puristussuhde 9.5:1. Varustettu polttoaineen suihkutuksella sekä suorasytytyksellä.
Tony Thompson (nyrkkeilijä)
Tony Thompson (s. 18. lokakuuta 1971 Washington) on yhdysvaltalainen raskaansarjan nyrkkeilijä. Thompson debytoi vuonna 2000 otellen viidesti. Thompson voitti otteluista neljä mutta hävisi viidennessä itseään hieman kokeneemmalle Eric Kirklandille tuomariäänin nelieräisessä kamppailussa.
Prutin rauha
Prutin rauha, solmittiin Venäjän ja Osmanien valtakunnan välillä 23. heinäkuuta 1711. Rauhaa edeltänyt Venäjän–Turkin sota liittyi suureen Pohjan sotaan. Rauha merkitsi osmanien irtautumista sodasta sekä loppua Ruotsin kuningas Kaarle XII:n toiveille sodan voittamisesta. Rauhansopimuksesta käytetään myös nimitystä Falksenin rauha tai Falksenin sopimus, sekä Hușin rauha läheisen Hușin kaupungin mukaan.
Taustaa
Venäjän–Turkin sodan ratkaiseva, ja ainoa merkittävä taistelu käytiin Prut-joen varrella. Se päättyi suurvisiiri Baltacı Mehmet paššan johtamien osmanien ylivoimaiseen voittoon Pietari Suuren johtamasta venäläisistä ja moldovalaiskapinallisista koostuneesta armeijasta. Ylivoimaista Mehmet paššan armeijaa avustivat tataarit, kasakat ja puolalaiset vapaaehtoiset. Sota oli pitkälti Pultavan taistelun jälkeen Turkkiin paenneen Kaarle XII:n provosoima, sillä hän oli houkutellut sulttaani Ahmed III:n julistamaan sodan venäläisille. Pietari Suuri oli osaltaan pyrkinyt liittämään osmaneille kuuluneen Moldovan omaan keisarikuntaansa sekä tehnyt sotaretkiä osmanien vasallin Krimin kaanikunnan alueelle tarkoituksenaan vallata Mustanmeren rannikkoa sinne perustettavaa laivastoa varten.
Rauhansopimus
Prutin taistelussa omaan leiriinsä piiritetty Pietari antautui 22. heinäkuuta 1711. Puolustuksensa romahdettua hän vetäytyi telttaansa kieltäen ketään tulemasta sisälle. Mehmet pašša hyväksyi hetken viivyttelyn jälkeen kenraali Boris Šeremetevin välittämän antautumisen. Rauhansopimuksen kohdista päätettiin seuraavana päivänä, jolloin se myös allekirjoitettiin huolimatta Mehmet paššan kenraalien ja liittolaiskuninkaiden vastustuksesta. Myös Kaarle XII yritti kiiruhtaa estämään rauhan solmimisen ja kiireessä hyppäsi Prutiin uidakseen sen yli, mutta hän saapui paikalle myöhään. Mehmet paššalla olisi ollut mahdollisuus alistaa koko Venäjä osmanien haltuun tai tehdä Pietarista sulttaanin vasalli, mutta hän hyväksyi Pietarin esittämät tilanteeseen nähden hyvin kohtuullisen rauhantarjouksen. Siitä hyvästä sekä poliittisten vastustajiensa juonittelun vuoksi Mehmet pašša myöhemmin erotettiin, ja nyky-Turkissa yhä suositun tarinan mukaan Mehmetin epäillään viettäneen lemmenyön Pietarin vaimon ja tulevan Venäjän keisarinnan Katariinan kanssa. Tarinan mukaan Mehmet olisi heltynyt maltillisiin rauhanehtoihin juuri tämän yön vuoksi. Todellisuudessa asiaan vaikutti muun muassa venäläiskenraali Carl Ewald von Rönnen onnistunut operaatio, jossa hän oli kiertänyt osmanien selustaan kaukana etelässä ja vallannut tärkeimmän huoltopisteen Prutille johtaneen tien varrelta sekä se, että osmanit saavuttivat sopimuksella tavoitteet, joita he alun perin lähtivät sodanjulistuksellaan hakemaan.
Rauhansopimuksessa päätettiin seuraavista kohdista:
Sopimus ei vielä taannut rauhaa. Venäjä ei alkuun noudattanut kohtaa Puolasta eikä pitkällä tähtäimellä hanketta Mustanmeren satamasta. Kaarle XII jäi Turkkiin, tarkemmin Moldovassa olevaan Benderiin ja yritti saada sulttaanin julistamaan uuden sodan Venäjälle. Kestävämpi rauha saavutettiin vasta Edirnessä 5. kesäkuuta 1714 allekirjoitetussa sopimuksessa sen jälkeen kun Kaarle oli häädetty Turkista.
Vaikka Pietari oli säästynyt suurilta menetyksiltä, tappiota ja rauhanehtoja pidettiin kuitenkin maalle häpeällisinä. Prutin rauha oli Venäjälle yksipuolisin maan solmima rauhansopimus sitä edeltävänä ja seuranneena vuosisatana.
Daniel Jarque
Daniel Jarque i González (1. tammikuuta 1983 Barcelona, Espanja – 8. elokuuta 2009 Firenze, Italia) oli espanjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edusti koko ammattilaisuransa barcelonalaista Espanyolia.
Jarque syntyi Barcelonassa, mutta vietti lapsuutensa läheisessä Sant Boi de Llobregatissa. Hän aloitti jalkapalloilun kaupungin paikallisseurassa Ciudad Cooperativassa, josta siirtyi 12-vuotiaana Espanyoliin. Ensiesiintymisensä Espanyolin edustusjoukkueen riveissä Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa hän teki 20. lokakuuta 2002 ottelussa Recreativoa vastaan. Kauden 2004–2005 jälkeen hän vakiinnutti paikkansa joukkueessa. Jarque joukkueineen voitti Espanjan cupin Copa del Reyn vuonna 2006 ja ylsi UEFA Cupin loppuotteluun vuonna 2007. Ennen kautta 2009–2010 hän korvasi seuralegenda Raúl Tamudon Espanyolin kapteenina.
Jarque pelasi myös Espanjan juniorimaajoukkueissa. Hän kuului alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden vuonna 2002 voittaneeseen joukkueeseen.
Jarque menehtyi sydänkohtaukseen 8. elokuuta 2009 Firenzessä Italiassa, jossa Espanyolin joukkue oli harjoitusmatkalla. Juuri ennen kuolemaansa hän oli hotellihuoneessaan ja puhui puhelimessa naisystävälleen, joka ilmoitti joukkueen henkilökunnalle puhelun katkettua erikoisesti. Pian tulleesta avusta huolimatta Jarqueta ei saatu elvytettyä. Jarquen ystävä Andres Iniesta omisti MM-loppuottelun 2010 voittomaalin Dani Jarquelle. Iniestan paidassa luki: aina kanssamme Dani Jarque.
Otto Immanuel Appelberg
Otto Immanuel Appelberg (22. toukokuuta 1848 Kaarlela – 8. kesäkuuta 1918 Loviisa) oli suomalainen lääkäri ja valtiopäivämies.
Appelbergin vanhemmat olivat rovasti Isak Otto Appelberg ja Anna Helena Stenhagen ja puoliso vuodesta 1882 Inga Teresia Lindén. Appelberg tuli ylioppilaaksi 1866 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1871 ja lääketieteen lisensiaatiksi 1878. Hän toimi lääkärinä useilla eri paikkakunnilla Suomessa sekä Medevin kylpylaitoksessa Ruotsissa, ennen kuin tuli Kotkan kaupunginlääkäriksi 1881. Piirilääkäri Loviisassa hän oli 1909–1918. Appelberg sai kollegiasessorin arvon vuonna 1900. Hän toimi Kotkan kaupunginvaltuuston puheenjohtajana vuodesta 1882 ja oli Kotkan edustaja valtiopäivillä 1891, 1894 ja 1899.
Lavdije Begolli
Lavdije Begolli (s. 19. tammikuuta 1993 Pristina) on albanialainen jalkapalloilija, joka kaudesta 2020 alkaen on edustanut Kansallisessa Liigassa pelaavaa Kuopion Palloseuraa. Hän voitti Suomen-mestaruuden kausina 2021 ja 2022. Hän oli liigakauden 2022 paras maalintekijä 25 maalilla 19 ottelussa. Kaudet 2017–2019 hän pelasi Suomessa Jyväskylän Pallokerhon joukkueessa. Hän on pelannut Albanian naisten jalkapallomaajoukkueessa vuodesta 2013 lähtien.
Jansen
Jansen on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Anton Viktor Appelqvist
Anton Viktor Appelqvist (11. tammikuuta 1839 Pori – 13. lokakuuta 1913 Hämeenlinna) oli suomalainen pappi, opettaja ja valtiopäivämies.
Appelqvistin vanhemmat olivat merimies Karl Fredrik Appelqvist ja Sofia Karolina Wahlsten ja puoliso vuodesta 1870 Selma Bergroth (k. 1898). Appelqvist tuli ylioppilaaksi 1863, suoritti teologian erotutkinnon 1875 ja vihittiin papiksi 1876. Pastoraalitutkinnon hän suoritti 1878. Appelqvist toimi opettajana useilla eri paikkakunnilla 1868–1878 ja kappalaisena Hämeenlinnassa vuodesta 1879, jolloin hän sai myös varapastorin arvon. Appelqvist oli pappissäädyn edustaja valtiopäivillä 1888.
Kiintolenkki
thumb|Erikokoisia kiintolenkkejä.
Kiintolenkki on lähinnä pulttien ja muttereiden kiertämiseen tarkoitettu käsityökalu. Kiintolenkki on kiinto- ja lenkkiavaimen yhdistelmä: avain, jonka toisessa päässä on kiintoavain ja toisessa vastaavankokoinen lenkkipää.
Kiintolenkkejä on eri kokoisia, sillä jokainen pultinkanta tarvitsee juuri oikean kokoisen avaimen. Yleensä avainväli on noin 8–32 millimetriä, joskin tätä pienempiä ja suurempiakin valmistetaan.
Kiintolenkkejä valmistetaan myös muilla kuin metrisellä mitoituksella. Tällöinkin koko ilmoitetaan joko avainvälinä, esim. 7/16", tai Whitworth-standardin (BSW) tapauksessa sellaisen pultin halkaisijan mukaan, jolle avain on tarkoitettu, esim. 3/8W.
Laukaus pimeässä
Laukaus pimeässä(A Shot in the Dark) on vuonna 1964 valmistunut Vaaleanpunainen pantteri -elokuva, jonka ohjasi Blake Edwards. Se on Vaaleanpunainen pantteri -elokuvasarjan järjestyksessään toinen elokuva. Elokuvan pääosassa nähdään tuttuun tapaan Peter Sellers (komisario Jacques Clouseau). Mukana elokuvassa ovat ensi kertaa myös monet sittemmin Vaaleanpunaisen pantterin vakionäyttelijöiksi jääneet näyttelijät, kuten Herbert Lom (ylikomisario Charles Dreyfus), Burt Kwouk (Clouseaun kiinalainen miespalvelija), Graham Stark (Clouseaun avustaja Hercule) ja André Maranne (Dreyfusin avustaja Francois).
Blake Edwards ohjasi Laukaus pimeässä -elokuvan nopeasti Clouseaun hahmon innoittamana, ja se julkaistiin vain kaksi kuukautta ensimmäisen elokuvan (Vaaleanpunainen pantteri) jälkeen. Monet pitävät Laukaus pimeässä -elokuvaa yhä parhaimpana Edwardsin Clouseau -elokuvana.
The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan ja sen edeltäjän vuonna 2004 mukaan kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa tehtyyn kirjaan.
Juoni
Clouseaun apurina murhajuttua tutkii hiljainen avustaja Hercule LaJoy (Graham Stark), joka ei hänkään usko Gambrellin syyttömyyteen. Muita elokuvan keskeisiä hahmoja ovat kartanon omistaja, miljonääri Benjamin Ballon (George Sanders), Clouseaun palvelija Kato Fong (Burt Kwouk) ja Dreyfusin apumies, komisario Francois Chevalier (André Maranne).
Muuta
Edwards ja Sellers ehtivät ennen Sellersin kuolemaa tehdä yhdessä vielä kolme Vaaleanpunainen pantteri -elokuvaa. Sellers kuoli 24. heinäkuuta vuonna 1980.
Vaaleanpunainen pantteri -hahmo ei esiinny tässä elokuvassa.
Repaleinen sumupilvi
thumb|250px|Repaleinen sumupilvi (Stratus fractus) harmaan pilvikerroksen alla thumb|250px|Aurinko valaisee repalepilveä sateen jälkeen
Adrien Manglard
thumb|250px|A Seaport on a Rocky Coast, [[Bowes Museum, Englanti]] thumb|250px|Seestück, [[Kunsthistorisches Museum]] Adrien Manglard (10. maaliskuuta 1695 Lyon – 3. elokuuta 1760 Rooma) oli ranskalainen taidemaalari.
Repaleinen sumupilvi
Repaleinen sumupilvi (Stratus fractus) St fr, aiemmin joskus myös muodossa Fractostratus) on sumupilven muoto, jota esiintyy esimerkiksi satavan pilven alle höyrystyneestä vedestä, joka taas tiivistyy alempana pilvipisaroiksi.
Repalepilvet muuttavat ulkomuotoaan nopeasti. Repalepilvet monesti myös liikkuvat eri suuntaan kuin niiden yllä oleva pilvi. Näin repalepilvi voi esimerkiksi kuuropilven sivulla tai alla kulkiessaan antaa väärän kuvat muiden pilvien kulkusuunnasta. Toisinaan kesällä kuuropilven lähellä näkee, miten nopeasti liikkuvat repelepilvet kulkevat ristiin tai vastakkaiseen suuntaan verrattuna ylempänä liikkuviin hitaampiin untuvapilviin, kumpukerrospilviin, kumpupilviin ja kuuropilviin kanssa.
Taivaan pilvistymistä tai pilvikerroksen paksuuntumista seuraavan, tummemman pilvikerroksen alla nähtävien repaleisten sumupilvien havaitseminen voi auttaa sateen ennakoinnissa.
Adrien Manglard
Elämänvaiheet
Manglardin Pariisissa syntynyt isä oli taidemaalari ja äiti kirjakauppiaan tytär. Molemmat vanhemmat olivat kasvaneet ilman omaa isäänsä. He olivat menneet naimisiin 21. toukokuuta 1683 Saint-Martin d'Ainayn basilikassa.
Adrienin lisäksi perheessä oli kaksi muuta lasta. Manglardin lapsuuden aikana oli pienen jääkauden seurauksena erittäin kylmä sää, joka johti seitsemään katovuoteen Skotlannissa ja huomattavan kylmään talveen Ranskassa. Seuranneen nälänhädän on arvioitu aiheuttaneen 600000 kuolemaa vuoden 1710 loppuun mennessä Ranskassa. Myös Manglardien perhe kärsi nälänhädän seurauksista. Vuonna 1707 Manglardin kaksi veljeä Pierre ja Daniel jätettiin Lyonin orpokodin Hôpital de la Charitéen, jonne heidät otettiin hylättyinä lapsina.
Repaleinen sumupilvi
Ulkomuodoltaan repaleista sumupilveä muistuttaa repaleinen kumpupilvi (Cumulus fractus) sekä huonon sään sadepilven (Nimbostratus pannus) repaleet.
Adrien Manglard
Elämänvaiheet
Opiskeltuaan Adriaen van der Kabelin ohjauksessa Lyonissa Manglard muutti Avignoniin tai Marseilleen, jossa hän opiskeli taidemaalari Joseph Gabriel Imbertin (1666–1749) johdolla. Vuonna 1715 Manglard muutti Roomaan Italiaan. Hän ei ollut vielä Ranskan akatemian jäsen, varsinainen jäsen Manglardista tulisi vasta vuonna 1736. Roomassa Manglard jatkoi opintojaan Bernardino Fergionin ohjauksessa ja nousi nopeasti merkittävään asemaan maisemamaalarina. Hän maalasi tutkielmia laivoista, turkkilaisista ja jopa kameleista. Manglard kuvasi maalauksissaan usein Italian suuria merisatamia, joiden eksoottisiin näkymiin turkkilaiset ja kamelit kuuluivat olennaisesti.
Ágioi Theódoroi (saari)
Ágioi Theódoroi on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kreetan saariin ja sijaitsee Egeanmereen kuuluvassa Kreetanmeressä noin 400 metriä pohjoiseen Kreetan pohjoisrannikolla sijaitsevasta Agía Marínan kaupungista. Saaren pinta-ala on 0,8152 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Ágioi Theódoroi kuuluu Chanián kuntaan, Chanián alueyksikköön ja Kreetan alueeseen.
Adrien Manglard
Elämänvaiheet
Manglard oli aloittanut opintonsa Roomassakin asuneen hollantilaisen kulta-ajan maisemamaalarin Kabelin ohjauksessa. Opettajan tyyli oli saanut vaikutteita Roomalais-Bolognalainen koulukunnalta. Manglard joutui siten jo varhain kosketuksiin sekä hollantilaisen kulta-ajan maisemamaalauksen että italialaisten vaikutteiden kanssa. Kabel oli saanut vaikutteita aikakauden merkittäviltä roomalaisilta maalareilta, esimerkiksi kuvanveistäjä Pierre Legrosin piiriin kuuluneilta, Sebastiano Concalta ja Caspar van Witteliltä. Manglardin merimaalauksissa yhdistyvät siten "Claude Lorrainin idealisoidut, klassiset merimaisemat pohjoisen realismiin".
Ágioi Theódoroi (saari)
Ágioi Theódoroi kuuluu Natura 2000 -verkostoon ja se on rauhoitettu. Saari muodostaa kansainvälisesti tärkeän lintualueen (IBA). Saari on nimetty Pyhien Theodorosten mukaan.
Maantiede
Kallioinen Ágioi Theódoroin saari sijaitsee Egeanmeressä Kreetan edustalla. Saari on osa Chanián kuntaa. Pinta-alaa Ágioi Theódoroilla on 0,8152 neliökilometriä. Keskimäärin saarella on korkeutta merenpinnasta 61,33 metriä. Korkein kohta on 152 metriä merenpinnan yläpuolella. Ágioi Theódoroin vieressä sijaitsee pieni Glarakin (”pieni lokki”) saari.
Ágioi Theódoroi on phryganan peittämä. Saaren maaperä on suhteellisen kuiva. Ágioi Theódoroilla vallitsee tyypillinen välimerenilmasto, eli kesät ovat kuumia ja vesisadetta saadaan vähän.
thumb|left|250px|Ágioi Theódoroi auringonlaskun aikoihin Plataniáksen vanhastakaupungista (”yläkylä”) nähtynä. Saarelle on tuotu Kreetan vuoristoista uhanalaisia kri-kri-vuohia eli ”kreetalaisia villivuohia”. Nykyisin saaren kri-kri-populaatiolla on kokoa noin 80 yksilöä. Vuohien turvana saarella on vartija, eikä siellä sallita ihmisen toimintaa tai oleskelua. Sinne on kuitenkin järjestetty veneretkiä, joiden aikana saarella viivytään muutamia tunteja. Kri-krin lisäksi siellä tavataan nisäkkäistä myös rusakkoa. Saarella tavattavia lintuja ovat pikkulepinkäinen, keltanokkaliitäjä, välimerenhaukka, muuttohaukka ja karimetson alalaji Phalacrocorax aristotelis desmarestii. Uhkia saaren luonnolle ovat esimerkiksi vuohien laiduntaminen sekä isorottien pesiviin lintuihin kohdistama häirintä.
Historia
Saari on tunnettu aikoinaan muun muassa nimillä Letoa, Toullouros ja Akytos. Minolaisen kauden aikana se oli pyhä paikka.
Nykyisin saarella on pieni Agíos Theodóroksen kirkko sekä muutamia linnoitusten raunioita.
Hirviölegenda
thumb|250px|Luola Ágioi Theódoroilla. Legendan mukaan luola oli hirviön kita.
Erään legendan mukaan aikoinaan ei Ágioi Theódoroia eikä sen vieressä olevaa pientä Glarakin saarta ollut olemassa. Eräänä aamuna auringon noustessa Plataniáksen asukkaat näkivät suuren hirviön ja sen poikasen nousevan merestä Plataniáksen edustalla ja uhkaavan kylän asukkaiden taloja. Legendan toisen version mukaan hirviö oli valtava karhu, jolla oli pentu mukanaan. Asukkaat kauhistuivat hirviön karjunnasta ja juoksivat katsomaan mitä tapahtui.
Paikalliset asukkaat lähtivät nuolien ja heitettävien keihäiden kanssa tappamaan hirviön. Hirviö osoittautui harmittomaksi ja alkoi valmistautua hyökkäykseen suojellakseen itseään ja poikastaan. Hirviöiden lähestyessä eräs kylän nainen polvistui rukoilemaan Neitsyt Mariaa ja Pyhää Yrjöä, jotta kylä asukkaineen pelastuisi. Tämän jälkeen hirviö poikasineen muuttui kahdeksi suureksi kiveksi eli Ágioi Theódoroiksi ja Glarakiksi. Suuri luola Ágioi Theódoroissa on legendan mukaan hyökkäävän hirviön kita.
Yhden version mukaan merestä nouseva hirviö tahtoi niellä viereisen Agía Marínan kylän. Kreikkalaisen mytologian meren jumala Poseidon pelasti kylän muuttamalla hirviön kiveksi eli nykyiseksi Ágioi Theódoroiksi.
Solothurn
Solothurn on vanha kaupunki Pohjois-Sveitsissä. Kaupungissa on noin 16 000 asukasta. Solothurn on Solothurnin kantonin pääkaupunki. Lisäksi se muodostaa oman hallintoalueensa.
Sijainti
Solothurn sijaitsee tiheästi asutulla Sveitsin keskitasangolla, Aarejoen rannalla, nelisenkymmentä kilometriä Bernistä pohjoiseen.
Liikenne
Solothurn on rautatieliikenteen solmukohta. Sieltä lähtee rautatie seitsemään suuntaan:
Elinor Ross
Elinor Ross (1. elokuuta 1926 Tampa, Florida – 6. maaliskuuta 2020 New York, New York) oli yhdysvaltalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano.
Ross opiskeli Syracusen yliopistossa ja harkitsi uraa lääketieteessä. New Yorkin kaupunkiin muutettuaan hän kuitenkin opiskeli laulua ensisijaisesti William Hermanin johdolla. Hän sai opetusta myös Leo Resnickiltä ja Stanley Sontagilta. William Hermanin studiolla samanaikaisesti hänen kanssaan opiskelivat Roberta Peters, Nedda Casei ja Elaine Malbin. Ross teki ammattilaisena debyyttinsä vuonna 1958 Leonoran roolissa Trubaduurin esityksessä Cincinnatin oopperassa. Esiintyjiin kuuluivat hänen ohellaan Jussi Björling, Giulietta Simionato ja Ettore Bastianini. Ross sai managerikseen Sol Hurokin ja pääsi laulamaan Euroopan johtaviin oopperataloihin, kuten La Scalaan, La Feniceen, Arena di Veronaan, Wienin valtionoopperaan ja Staatsoper Unter den Lindeniin.
Maineensa kasvaessa Euroopan oopperataloissa 1960-luvun mittaan Ross alkoi saada tarjouksia myös Metropolitan-oopperasta, jossa hän lopulta debytoi vuonna 1970 Turandotin roolissa. Hän korvasi esityksessä lyhyellä varoitusajalla Birgit Nilssonin. Rossin muita rooleja Metropolitan-oopperassa olivat Tosca, Amelia, Lady Macbeth ja Santuzza. Viimeisen kerran Ross esiintyi Metropolitan-oopperassa 24. marraskuuta 1979 Aidan roolissa James Conlonin johtamassa esityksessä. Esitystä seuranneena aamuna hän heräsi kasvohalvausoirein, joiden todettiin johtuvan vaikeasta Bellin halvauksesta. Sairastuminen päätti Rossin oopperauran, mutta hän esiintyi jonkin aikaa vielä 1980-luvulla konserttisalissa etenkin Taiwanissa ja Hongkongissa. Vuonna 1996 Ross lauloi ensimmäistä kertaa moniin vuosiin Giulio Gari Foundationin järjestämässä gaalakonsertissa. Siellä hän tulkitsi George Gershwinin Kesäyön Richard Woitachin pianosäestyksellä.
Gustav Otto Douglas
thumb|Gustav Otto Douglas Gustav Otto Douglas (23. helmikuuta 1687 Tukholma – 2. helmikuuta 1771 Tallinna) oli Venäjän nimittämä Suomen kenraalikuvernööri isonvihan aikana.
Douglasin isä oli skotlantilaissyntyinen maaherra, kreivi Gustav Douglas ja äiti Margareta Stenbock. Hän kuului vuodesta 1708 kuningas Kaarle XII:n drabantteihin, vangittiin Pultavassa ja siirtyi 1717 Venäjän palvelukseen. Samana vuonna hänet määrättiin Kymijoen läntisen puolen kenraalikuvernööriksi Suomeen.
Kenraalikuvernöörinä hän järjesti muun muassa oikeuslaitosta sekä kirkollisia ja taloudellisia asioita. Häntä pidettiin ankarana virkamiehenä. Vuonna 1719 ja 1720 hänen johdollaan toteutettiin ns. manttaalimiesten otto eli 2 000 miestä vietiin Suomesta Venäjän armeijaan. Vain alle viidennes heistä palasi takaisin vuonna 1725.
Isonvihan rauhan jälkeen Douglas asettui asumaan Viroon, jossa hänestä tuli kenraali 1737 ja Tallinnan kuvernööri, mistä virasta hänet kuitenkin erotettiin 1742. Sotapalveluksesta Douglas erosi itse vuonna 1751.
Douglasin puoliso vuodesta 1715 oli Maria Magdalena von Schlippenbach (k. 1767).
Suuren oopperan kummitus
Suuren oopperan kummitus voi viitata seuraaviin elokuviin:
Seututie 224
Seututie 224 on seututie, joka kulkee Aurasta Tarvasjoen ja Marttilan kautta Saloon Varsinais-Suomen maakunnassa. Tie on melko suora, ja sen nopeusrajoitus on valtatien 10 risteyksestä Märynummelle asti 100 km/h. Tien pituus on 43 kilometriä.
Tien kulku
Tie alkaa valtatieltä 9 (E63) Aurassa, mistä se kulkee Auran keskustan halki alittaen Turku–Toijala-radan. Paikalla oli vuoteen 2000 asti tasoristeys, joka poistettiin tuolloin tehdyn rataosuuden sähköistämisen yhteydessä. Auran keskustassa tiehen yhtyy Turusta alkunsa saava seututie 222, minkä jälkeen tie ylittää Aurajoen. Tie jatkuu vähän matkaa Auran keskusta-alueella, minkä jälkeen alkavat laajat peltomaisemat. Aurassa tien osoitenimenä on valtatien 9 ja seututien 222 välisellä osuudella Yhdystie ja tästä eteenpäin Tarvasjoentie.
Tarvasjoen Horisissa tien kanssa risteää valtatieltä 10 Tarvasjoen kautta kantatielle 41 Pöytyälle johtava yhdystie 2250, minkä jälkeen tie ylittää Tarvasjoen. Tällä osuudella tie on melko suoraa, tosin paikoin mäkistä. Nopeusrajoitus on 80 km/h Marttilassa sijaitsevalle valtatien 10 risteykselle asti. Tarvasjoella tien osoitenimi on ensin Aurantie ja yhdystien 2250 risteyksen jälkeen Salontie.
Marttilassa, pian valtatien 10 jälkeen tie risteää Hämeen Härkätiehen kuuluvien yhdystien 12307 ja yhdystien 2264 kanssa Marttilan Vättilässä. Seuraavana tie ylittää Paimionjoen, jonka jälkeen tie kulkee suorana halkoen lähinnä mäkisiä peltomaisemia. Marttilassa tien osoitenimenä on valtatien 10 risteykseen asti Aurantie ja sen jälkeen Salontie.
Salon puolella tie ylittää ensin Vaskionjoen, saapuu ylityksen jälkeen Halikon Vaskion taajamaan ja ylittää Kuusjoen lähellä sen ja Vaskionjoen yhtymäkohtaa. Sen jälkeen tie saapuu Halikon Märynummen taajamaan. Märynummen eteläpuolella tie ylittää valtatien 1 (E18) Eritasoliittymänä. Tämän jälkeen tie etenee noin kilometrin, kunnes siitä erkanee niin ikään eritasoliittymässä Halikkoon Vaskiontie, jonka linjausta tie aiemmin on noudattanut. Heti tämän jälkeen tie ylittää Halikonjoen, mistä muutaman kilometrin jälkeen se alittaa Turku–Karjaa-radan. Tämän jälkeen tie tekee vielä kaksi melko loivaa mutkaa, kunnes se saapuu päätepisteeseensä seututien 110 kiertoliittymään. Salossa tien osoitenimenä on Märynummen eteläpuoliseen liittymään asti Vaskiontie ja siitä eteenpäin Mahtimiehentie.
Saaresjärvi (Kuhmoinen, Kylämä)
Saaresjärvi on Pirkanmaalla Kuhmoisten Kylämässä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 67 hehtaaria ja se on 2,7 kilometriä pitkä ja 500 metriä leveä. Järvenselän rikkoo monet saaret ja siinä on kaksi niemeä Kytöniemi ja Isoniemi. Kytöniemi on 450 metriä oitkä ja sen suojaan jää Kytölahti. Isoniemi on muodoltaan saarimainen, mutta se on maatunut mantereeseen matalalla suolla. Sen takana on järven päässä Isolahti ja kaakkoispäässä Saarenlammin lahti. Järven ympäristö on alavaa maata, vaikka Isoniemessä on 14 metriä korkea ja Kytöniemellä 17 metriä korkea mäki. Kytöniemen lounaisrannassa on jyrkänne kuten myös vastarannassa Peurakalliolla. Järvellä on kartan mukaan 17 saarta. Suurin saari on 130 metriä pitkä ja 30 metriä leveä. Muut saaret ovat samalla tavalla pitkänmuotoisia. Järven rantaviivan pituus on 11,4 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata, joka on paikoin soistunutta. Sen luoteispäässä sijaitsee kaksi entistä maatilaa, mutta muuten haja-asutus muodostuu rannoille rakennetuista vapaa-ajan asunnoista. Niitä on kartasta laskien noin kymmenen ja niille tulee tiet yhdystieltä 3284.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Pääskylänjoen valuma-alueella (35.76), jonka Pitkäjärven valuma-alueeseen (35.765) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 123,9 metriä mpy.
Saaresjärven lasku-uoma lähtee kaakkoispäässä sijaitsevasta Saareslammin lahdelta ja se laskee 200 metrin jälkeen Pitkäjärven Kotalahteen. Laskuojalle tulee pudotusta 0,1 metriä.
Historiaa
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa Saaresjärven vedenpinta on ollut niin korkealla, että järvellä on ollut vesiyhteys salmien kautta sekä Pitkäjärveen että Teinusjärveen samanaikaisesti. Kartan julkaisun jälkeen on ilmeisesti tapahtunut järvenlasku, jossa Teinusjärvi, Pitkäjärvi ja Saaresjärvi ovat kuroutuneet erilleen toisistaan.
Antikleia
Antikleia oli kreikkalaisessa mytologiassa Autolykoksen ja Amfithean tytär ja Odysseuksen äiti.
Autolykos, joka oli isänsä Hermeen tavoin taitava varas, vei Sisyfokselta jatkuvasti karjaa liittäen ne omaan laumaansa. Sisyfoksen alettua ihmettelemään laumansa pienenemistä ja Autolykoksen lauman kasvamista hän merkitsi karjansa tunnistaakseen omat eläimensä. Seuraavan varkauden tapahduttua Sisyfos pystyi osoittamaan omat eläimensä Autolykoksen laumasta, ja tunnustaen tappionsa Autolykos kestitsi Sisyfosta useita päiviä. Tänä aikana Sisyfos vietteli Antikleian ennen kuin Laertes nai tämän, minkä johdosta jotkut ovat epäilleet Sisyfoksen olleen Odysseuksen todellinen isä.
Odysseus kohtasi äitinsä haamun haadeessa, jossa tämä kertoi kuolleensa suruun kaivatessaan poikaansa takaisin sodasta.
Pink Cres.
Pink Cres. (jap. ピンククレス) on vuonna 2016 perustettu japanilainen tyttöyhtye. Yhtyeeseen kuuluivat jäsenet Miyabi Natsuyaki, Hikaru Kobayashi ja Yūka Nihei.
Yhtye lopetti kesäkuussa 2021.
Historia
Miyabi Natsuyaki oli yli kymmenen vuotta Berry Kobo-tyttöryhmän jäsen, kunnes ryhmä lopetti toimintansa 2015. Natsuyaki päätti jatkaa laulu-uraansa, joten hän piti koe-esiintymiset uudelle tyttöryhmälleen. Hikaru Kobayashi ja Yūka Nihei läpäisivät koe-esiintymiset. Pink Cres. aloitti toimintansa huhtikuussa 2016. Yhtye esiintyi ensimmäisen kerran Buono!:n konsertissa elokuussa 2016.
Pink Cres. julkaisi ensimmäisen studioalbuminsa Crescendo 28. kesäkuuta 2017. Toinen albumi Etcereta julkaistiin tasan vuosi sen jälkeen.
Yhtye julkaisi kaksipuoleisen singlen "Tokyo Confusion" / "Uchū no Onna wa Amakunai" 22. maaliskuuta 2019. Kolmas albumi Soleil julkaistiin 7. lokakuuta 2020. Se sisälsi aiemmin julkaistun kaksipuolisen singlen.
Pink Cres. lopetti toimintansa kesäkuussa 2021.
Edgar Bernhardt
Edgar Bernhardt (s. 30. maaliskuuta 1986 Novopavlovka, Kirgiisien SNT, Neuvostoliitto) on saksalais-kirgisialainen jalkapalloilija, joka edustaa Puolan toisella sarjatasolla pelaavaa GKS Tychyä. Hän on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Pääosan urastaan Bernhardt on pelannut Saksan kolmannella sarjatasolla VfL Osnabrückisa, Eintracht Braunschweigissä ja viimeksi Wuppertaler SV Borussiassa. Kaudella 2007-2008 hän pelasi Alankomaissa toiseksi korkeimmalla sarjatasolla FC Emmenissä. Nykyiseen seuraansa VPS:aan Bernhardt siirtyi elokuussa 2010. Kauden päätteeksi hän teki seuran kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Bernhardt on pelannut myös Omanissa ja Thaimaassa ennen siirtoaan Tychyn joukkueeseen.
Bernhardt on edustanut synnyinmaataan Kirgisiaa kahdesti epävirallisissa maaotteluissa Kiinaa vastaan 2014.
Antti Niemi (jalkapalloilija)
Antti Mikko Niemi (s. 31. toukokuuta 1972 Oulu) on entinen suomalainen jalkapallomaalivahti. Hän päätti pelaajauransa vuonna 2010 ja on sittemmin toiminut Suomen maajoukkueen maalivahtivalmentajana.
Seurajoukkueet
Niemi edusti juniorina Oulun Palloseuraa ja Oulun Luistinseuraa. Ensimmäisen ottelunsa Veikkausliigassa hän pelasi Helsingin Jalkapalloklubin paidassa 21. heinäkuuta 1991. Seuraavalla kaudella hän nousi joukkueensa ykkösmaalivahdiksi. HJK voitti Suomen mestaruuden ja Niemi valittiin liigan parhaaksi pelaajaksi.
HJK:sta Niemi siirtyi tanskalaiseen Københavniin, jossa hänestä tuli kannattajien suosikki. Vuonna 1997 hän vaihtoi seuraa skotlantilaiseen Rangersiin. Siellä luottoa ja peliaikaa ei kuitenkaan tullut toivotusti. Niinpä Niemi vaihtoi toiseen skottiseuraan Heartsiin.
Vuonna 2002 Niemi siirtyi englantilaiseen Southamptoniin. Tiettävästi seuran silloinen manageri Gordon Strachan oli yrittänyt hankkia Niemeä Coventry Cityyn ennen tämän siirtoa Rangersiin. Southamptonissa Niemi nousi nopeasti ykkösvalinnaksi maalin suulle ja hän oli silloin Valioliigan parhaimmistoa. Niemi oli johdattamassa joukkuetta FA Cupin loppuotteluun 2002–2003, jossa Arsenal oli kuitenkin parempi. Kausi 2004–2005 päättyi Southamptonin putoamiseen Valioliigasta ja näin Niemen ympärillä velloneet siirtohuhut saivat taas uutta tuulta purjeisiin. Alkuvuodesta 2006 hänet myytiin Fulhamiin, koska Niemi halusi pelata Valioliigaa.
Maajoukkue
Niemi pelasi ensimmäisen ottelunsa Suomen maajoukkueessa Tunisiaa vastaan 7. marraskuuta 1992. Kaikkiaan hän pelasi 67 ottelua vuosina 1997–2007, mikä on suomalaismaalivahdeista eniten.
Keväällä 2005 Niemi päätti lopettaa maajoukkueuransa ja antaa tilaa Jussi Jääskeläiselle. Syksyllä 2007 hän kuitenkin palasi uudelleen maajoukkueen riveihin, mutta vain Jääskeläisen varamieheksi tärkeisiin EM-karsintaotteluihin. Viimeisen kerran maajoukkuepaidassa hän pelasi Palloliiton 100-vuotisjuhlaottelussa Espanjaa vastaan 17. lokakuuta 2007.
Valmennus
Niemi nimitettiin Suomen maajoukkueen maalivahtivalmentajaksi maaliskuussa 2010. Aiemmin hän on toiminut samassa tehtävässä myös alle 17-vuotiaiden maajoukkueessa. Vuonna 2016 hänen työnkuvaansa laajennettiin kattamaan myös maalivahtivalmennuksen kehittäminen valtakunnallisella tasolla.
Helmikuussa 2014 Niemi aloitti FC Hongan valmennustiimissä.
Kesäkuussa 2014 Niemi sai kutsun Sami Hyypiältä valmentamaan Brightoniin. Niemen sopimus seuran kanssa oli kaksivuotinen. Hän kuitenkin jätti pestinsä vain vuoden jälkeen perhesyihin vedoten.
Naked Thunder
Naked Thunder on Deep Purplen laulajana tunnetun Ian Gillanin sooloalbumi vuodelta 1990.
Thompsonin lentoasema
Thompsonin lentoasema (, tunnetaan myös nimellä Thompson Municipal Airport) on lentoasema Kanadan Manitoban provinssissa, noin 5,6 km Thompsonin kaupungista pohjoiseen. Kentän omistaa Thompson Regional Airport Authority ja sitä ylläpitää District of Mystery Laken aluehallinto. Lentoasema on Manitoban kolmanneksi vilkkain Winnipegin kansainvälisen lentoaseman ja Winnipeg/St. Andrewsin lentoaseman jälkeen.
Historia
Thompsonin lentoaseman rakensi vuonna 1961 International Nickel Company omaan käyttöönsä. Lentokentällä oli vain yksi 914 metriä pitkä sorapintainen kiitotie. Vuonna 1963 lentoasema siirtyi Transport Canadan omistukseen. Lentoasemaa on tästä alkaen ylläpitänyt District of Mystery Laken aluehallinto. Maaliskuussa 2000 lentoasema siirtyi Thompson Regional Airport Authorityn omistukseen.
Säännöllistä reittiliikennettä lentoasemalle suorittavat Calm Air ja Perimeter Aviation, lisäksi kentältä toimii Missinippi Airways, Fast Air ja Custom Helicopters, Kanadan ratsupoliisin ilmajaostolla on asemalla toimipiste sekä kenttä toimii kesäkaudella maastopalojen sammuttamiseen käytettävien vesipommittajien tukikohtana.
Vaarallisilla vesillä
Vaarallisilla vesillä (myös nimellä Hengenvaarallinen saalis) on yhdysvaltalainen televisiodokumenttisarja. Sarjaa esitetään Discovery Channel -kanavalla. Se kertoo tapahtumista ravustusaluksilla, jotka pyytävät kuningasrapuja ja lumitaskurapuja Beringinmerellä Alaskassa. Sarjan nimi johtuu suuresta vammautumisen tai kuoleman riskistä, joka uhkaa laivojen miehistöjä.
Formaatti
Sarjassa seurataan kahdeksasta kymmeneen ravustusalusta ja niiden miehistöjä ravustuskausien läpi. Lokakuussa laivat pyytävät kuningasrapua ja tammikuussa lumitaskurapua. Sarjassa painotetaan ammatin vaarallisuutta miehistöille – myös Discovery Channelin kuvausryhmät joutuvat vaaraan kuvatessaan laivojen kansilla.
Sarjassa esiintyvät näkyvästi miehistöjen lisäksi laivojen kapteenit, joiden suhteita miehistöön ja muiden laivojen kapteeneihin korostetaan. Usein laivoilla on mukana "märkäkorvia", joiden edesottamuksia haastavassa työympäristössä seurataan. Tavallisiin teemoihin kuuluu myös perhesiteet (esimerkiksi Hansenin veljekset Northwesternillä, tai Phil Harris ja hänen kaksi poikaansa Cornelia Mariella) ja märkäkorvien loppuunpalaminen Beringinmerellä.
Koska kuningasravustus Alaskassa on yksi maailman vaarallisimmista ammateista, Yhdysvaltain rannikkovartioston pelastushelikopteri ja -henkilöstö ovat usein esillä sarjassa. He tyypillisesti pelastavat veden varaan joutuneita miehistönjäseniä ja evakuoivat sairastuneita ravustajia laivoilta. Discovery Channelin kuvaaja on myös mukana rannikkovartioston tehtävissä.
Sarjan tunnusmusiikkina on "Wanted Dead or Alive" Bon Jovin esittämänä.
Alukset
Sarjaa kuvataan useissa eri laivoissa, joista osa vaihtuu tuotantokausien välissä.
1 Sarjan 1. tuotantokaudella 15. tammikuuta 2005 Big Valley upposi. Viisi kuudesta miehistön jäsenestä kuoli; kolmea ei löydetty koskaan. Cache Seel oli ainoa pelastunut. Sarjassa nähdään materiaalia etsinnöistä, joihin aluksen Maverick ja Cornelia Marie osallistuivat kuvaajineen.
2 Phil Harris kuoli 9.2.2010 kallonsisäiseen verenvuotoon. (Lähde: englanninkielinen wikisivu: http://en.wikipedia.org/wiki/Phil_Harris_%28fisherman%29)
3 Blake Painter löydettiin kotoaan kuolleena toukokuussa 2018.
4 Eric Nyhammer, Rollon kapteeni, työskenteli vanhempana kansimiehenä North Americanilla 4. tuotantokauden kuningasrapukaudella.
Palkinnot
Sarja sai neljä Primetime Emmy -ehdokkuutta vuonna 2007. Sarja sai ehdokkuuden kategoriassa Paras tosi-tv-ohjelma; 3. tuotantokauden jakso The Unforgiving Sea sai kolme ehdokkuutta.
Vekarajärvi
Vekarajärvi on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Vekaran kylässä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Sipsiönjärven valuma-alueeseen. Vekarajärvi on osa Liesijoen aluetta.
Maantietoa
Järven pituus on 800 metriä, leveys 600 metriä ja sen pinta-ala on 33 hehtaaria. Se sijaitsee Vekaran kylässä ja on neljästä samalla korkeudella olevan järvestä eteläisin ja suurin. Muut kolme järveä ovat Ala-Majavesi, Ylä-Majavesi ja Syväjärvi. Siihen laskee kuusi pientä metsäojaa sekä yksi Syväjärvestä alkava ja 60 metriä pitkä laskuoja, joka laskee järven pohjoisosaan. Järven oma laskuoja sijaitsee Vekaranniemen länsipuolella ja se laskee 70 metrin pituisena Ylä-Majaveteen. Veden laskennallinen viipymä järvessä on 167 vuorokautta. Rantaviivan pituus on 2,9 kilometriä. Järvessä on kaksi pientä luotomaista saarta. Ranta on pääosin metsämaata lukuun ottamatta länsirantoja, jotka ovat peltomaata tai ojitettua suota. Järven ympäristössä sijaitsee kaksi maatilaa ja rannoille on rakennettu kuusi vapaa-ajan asuntoa. Syväjärven ja Vekarajärven välisellä kannaksella sijaitsee Piilopirtti.
Vedenlaatu
Järven vedenlaatua on tutkittu alkutalvella vuosina 1981 ja 1992. Sen kautta laskevat valuma-alueen yläpuoliset järvet, joiden vedenlaatu on Vekarajärven kanssa hyvin samanlaisia. Veden väri on ruskea ja siinä on runsaasti humusta. Nämä piirteet syntyvät yleensä suo- ja metsävaltaisilla valuma-alueilla. Vesi on kuitenkin kirkasta. Humusjärvet ovat yleensä happamia ja näin on myös Vekarajärvi, jonka happamuustaso on alle pH 6,0. Tämä arvo vaihtelee vuodenaikojen ja sään mukaan, koska järven pyskurikyky happamoitumista vastaan on jo heikko. Vuonna 1981 järven rehevyystaso oli lievästi rehevöityneiden järvien tasoa. Vuonna 1992 veden fosforipitoisuus alitti karujen vesien raja-arvon 12 mikrogrammaa litrassa vettä eli µg/l. Samaan aikaan typpipitoisuus oli luontaisille järville ominainen. Kesällä fosforipitoisuus kohoaa, joten kokonaisuudessaan arvio lievästä rehevöitymisestä lienee totuudenmukainen. Veden happipitoisuus oli tutkittuina ajankohtina erinomaisen hyvä. Pintavesien happipitoisuus vaihteli välillä 9,9–12,0 milligrammaa litrassa vettä (mg/l). Pohjassa se oli 6,6–9,3 mg/l. Vekarajärvi soveltuu virkistyskäyttöön melko hyvin. Vedenlaatua heikensivät suuri humuspitoisuus ja kohonneet ravinnepitoisuudet.
Moonika Aava
Moonika Aava (s. 19. kesäkuuta 1979 Rakvere) on virolainen keihäänheittäjä. Ennätyksensä 61,42 m Aava on heittänyt 2. elokuuta 2004 Tallinnassa. Tulos oli Viron ennätys elokuuhun 2013 asti, jolloin Liina Laasma heitti 62,50 m.
Vuonna 2001 Aava voitti pronssia alle 23-vuotiaiden EM-kisoissa. Hän on osallistunut Ateenan 2004 ja Pekingin 2008 kesäolympialaisiin sekä Helsingin 2005 ja Berliinin 2009 MM-kisoihin, mutta ei näissä selvinnyt karsinnasta finaaliin. Euroopan talviheittocupissa hän sijoittui toiseksi 2009.
Cirrus Aircraft Corporation
Cirrus Aircraft Corporation on kiinalaisomisteinen yhdysvaltalainen lentokonetehdas. Sen perustivat vuonna 1984 Alan ja Dale Klapmeier. Sen ensimmäinen tuote oli Cirrus VK-30 -kevytlentokone, joka rakennettiin harrastajavoimin rakennussarjasta.
Omistus
Elokuussa 2001 Cirrus myi 58 % osakkeistaan 100 miljoonalla dollarilla Crescent Capitalille, joka on Bahrainin "First Islamic Investment Bank of Bahrain" eli Arcapitan omistama. Joulukuussa 2007 Arcapita Bank halusi päästä eroon omistuksestaan, ja helmikuussa 2010 China Aviation Industry General Aircraft Co (CAIGA) osti yhtiön. CAIGA on tytäryhtiö kiinalaisessa puolustus-, ilmailu-, elektroniikka- ja autoteollisuusjätissä AVICissa.
Tuotteet ja tehtaat
Cirrus Aircraft tehdas on Duluthissa, Minnesotassa. Sillä on toinen tehdas Pohjois-Dakotassa ja kokoonpanotehtaita Englannissa ja Australiassa.
Fjordo Finlandia
Vuonon löysi suomalainen tutkimusmatkailija Väinö Auer retkikuntineen vuonna 1929. Vuono nimettiin löytäjien kotimaan mukaan.
Igor Bišćan
Igor Bišćan (s. 4. toukokuuta 1978 Zagreb) on kroatialainen jalkapalloilija, joka edustaa nykyisin Dinamo Zagrebia.
Ura
Bišćan aloitti jalkapallon Dinamo Zagrebissa. Heinäkuussa 1997 hän siirtyi Dinamon juniorijoukkueista Samobariin, josta hän palasi Dinamo Zagrebin edustusjoukkueeseen helmikuussa 1998. Seuran paidassa Bišćan voitti Kroatian-mestaruuden vuosina 1999 ja 2000. Joulukuussa 2000 hän siirtyi Liverpooliin 5,5 miljoonan punnan siirtokorvauksella. Bišćanin ensimmäiset Liverpool-kaudet olivat hänen mukaansa vaikeita, mutta esitykset paranivat kausi kaudelta. Erityisesti hän onnistui kauden 2004–2005 Mestarien liigassa ja nousi kannattajien keskuudessa kulttihahmoksi. Liverpool-kausien jälkeen Bišćan pelasi kaksi kautta kreikkalaisessa Panathinaikosissa, jonka jälkeen hän palasi Dinamo Zagrebiin.
Musta laatikko (systeemiteoria)
oikea|kehyksetön|375x375px Musta laatikko on luonnontieteessä ja tekniikassa laite, järjestelmä tai olio, jota voidaan tarkastella ainoastaan sen syöttö- (input), tuloste- (output) tai siirto-ominaisuuksien (transfer) perusteella. Mitään tietoa ”mustan laatikon” sisällöstä ei ole, mikä tarkoittaa, että sen toiminta on läpinäkymätöntä (mustaa). Musta laatikko voi olla tapauskohtaisesti esimerkiksi transistori, algoritmi tai jopa ihmismieli.
Mustan laatikon käsitettä on käytetty systeemikuvauksissa 1940-luvulta lähtien. Kybernetiikassa sen tekivät tunnetuksi Ross Ashby ja Norbert Wiener. Musta laatikko oli heille väline kuvata itseorganisoituvia järjestelmiä. Käsite on lainattu tähän yhteyteen fyysikko James Clerk Maxwellilta.
Esimerkiksi ohjelmistotuotannossa mustalaatikkotestauksella kokeillaan, ovatko annetuilla syötteillä saatavat tulokset odotetun kaltaisia. Testaus perustuu ohjelmiston ulkoisesti havaittavan toiminnan tarkasteluun. Itse mustaa laatikkoa eli ohjelmistoa ei tarkastella.
Kurkijärvi (Kuhmoinen, Kylämä)
pienoiskuva|Kävelysilta Kannussalmessa. Kurkijärvi on Pirkanmaalla Kuhmoisten Kylämässä sijaitseva järvi. Suuri osa järven rannoista kuuluu Isojärven kansallispuistoon.