cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Erytropoietiini
Käyttö doping-aineena
Epon viikkoannos maksaa 350–400 euroa ja sitä on käytettävä 1–1½ kuukautta. EPO:n sakeuttama veri voi johtaa veritulppaan. Luontaisesti korkeita veriarvoja esiintyy joskus vuoristossa asuvilla, erästä harvinaista veritautia potevilla ja jos suvussa esiintyy tietty geenimutaatio, kuten Mäntyranta-Teurajärvi-suvussa, jossa tunnettuja hiihtäjiä ovat Eero Mäntyranta ja Pertti Teurajärvi.
EPO on ollut Kansainvälisen olympiakomitean kiellettyjen aineiden listalla jo vuodesta 1990, mutta luotettava testimenetelmä otettiin käyttöön vasta Sydneyn kesäolympialaisissa 2000.
Suomen hiihtoliiton henkilöitä tuomittiin vuonna 2011 vankeusrangaistuksiin törkeästä petoksista EPO-douppauksen yhteydessä.
Arjen Robben
Arjen Robben (, s. 23. tammikuuta 1984 Bedum, Alankomaat) on alankomaalainen, uransa lopettanut jalkapalloilija. Hänen ensisijainen pelipaikkansa oli oikea laitalinkki, mutta hän kykeni pelaamaan myös vasemmalla laidalla. Robben saavutti urallaan Mestarien liigan voiton, yhteensä kaksitoista kansallista pääsarjamestaruutta neljässä eri maassa ja kaksi mitalia MM-kilpailuissa.
Aatos Schildt
Jalo Aatos Wiini Wilhelm Schildt (22. toukokuuta 1864 Jyväskylä – 17. marraskuuta 1939 Jyväskylä ) oli suomalainen maanviljelysneuvos ja valtiopäivämies.
Arjen Robben
Seurajoukkueura
Nuoruusvuosinaan Robben pelasi VV Bedumissa ja Groningenissä, joista jälkimmäisessä hän aloitti ammattilaisuransa vuonna 2000. Vuonna 2002 hän siirtyi 4,2 miljoonan euron hintaan PSV:hen, missä hän vuonna 2003 voitti Alankomaiden pääsarjamestaruuden. Hän pelasi kahden kauden aikana 56 Eredivisien ottelua, joissa sekä teki että syötti 17 maalia. Mestarien liigan kymmenessä ottelussa hän viimeisteli kolme maalia. Vuonna 2004 hän siirtyi 18 miljoonan euron siirtosummalla Englannin Valioliigan Chelseaan.
Aatos Schildt
Aatos Schildtin vanhemmat olivat piirilääkäri Wolmar Schildt ja Mathilda Fredrika Wilhelmina Wadenstjerna. Hänen ensimmäinen puolisonsa vuodesta 1890 oli Dagmar Helmina Aleksandra Maria Streng (k. 1902) ja toinen vuodesta 1914 Ida Lovisa Streng (k. 1935). Schildt tuli ylioppilaaksi Jyväskylän lyseosta 1885. Hän toimi maanviljelijänä omistamallaan Nisulan tilalla vuodesta 1889. Schild oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1900 ja 1905–1906, kirkolliskokouksen jäsen hän oli 1913, 1918 ja 1923. Schildt, jolla oli lukuisia luottamustoimia, sai maanviljelysneuvoksen arvon 1924. Tilanomistaja, majuri ja kansanedustaja Yrjö Schildt oli Aatos Schildin poika.
Arjen Robben
Seurajoukkueura
Chelsean-aikanaan Robben kärsi loukkaantumisista ja debytoi joukkueessa sarjaottelussa vasta marraskuussa 2004. Helmikuussa 2005 hän loukkasi jalkansa ja joutui pitämään jälleen taukoa pari kuukautta, mutta vakiinnutti sittemmin paikkansa joukkueen kokoonpanossa. Ensimmäisellä kaudellaan Chelseassa Robben voitti Valioliigan mestaruuden ja liigacupin. Seuraavan kausi alkoi Community Shieldin voitolla ja päättyi toiseen peräkkäiseen liigamestaruuteen. Kaudella 2006–2007 hän oli voittamassa liigacupia ja FA Cupia. Hän pelasi Chelseassa kolmen kauden aikana 67 valioliigaottelua, joissa teki 15 ja syötti 17 maalia. Mestarien liigan 19 ottelussa hän onnistui kahdesti maalinteossa.
Elokuussa 2007 Robben siirtyi espanjalaisseura Real Madridiin viisivuotisella sopimuksella. Lehtitietojen mukaan Real Madrid maksoi pelaajasta 36 miljoonan euron siirtokorvauksen. Kahden kauden jälkeen, jonka aikana hän saavutti yhden Espanjan pääsarjamestaruuden ja supercupin, hänet myytiin elokuussa 2009 saksalaiseen Bayern Müncheniin. Real-vuosinaan hän pelasi 50 Primera Divisiónin ottelua, joissa teki 11 maalia. Mestarien liigan 11 ottelussa hän viimeisteli yhden maalin.
Bayern hävisi keväällä 2010 Mestarien liigan loppuottelun Inter Milanolle 0–2. Myös kaudella 2011–2012 Robben ja muu Bayern München eteni Mestarien liigan finaaliin. Tiukka peli päättyi Chelsean voittoon rangaistuspotkuilla, ja jatkoajalla Robben oli epäonnistunut rangaistuspotkussa. Seuraavalla kaudella Bayern voitti Mestarien liigan kukistettuaan Borussia Dortmundin loppuottelussa maalein 2–1. Robben syötti ottelun avausmaalin ja viimeisteli voittomaalin ottelun 89. minuutilla. Kaikkiaan Robben pelasi Bayern-vuosinaan 70 Mestarien liigan ottelua, joissa hän teki 25 maalia ja antoi 19 maalisyöttöä.
Robben voitti Bayern Münchenissä kahdeksan Saksan-mestaruutta: kaudella 2009–2010 ja seitsemän peräkkäin kausilla 2012–2019. Hän pelasi 201 liigaottelua, joissa teki 99 ja syötti 62 maalia. Saksan cupin hän voitti viidesti ja DFL-Supercupin neljästi. Lisäksi hän voitti 2013 UEFA Super Cupin ja seurajoukkueiden maailmanmestaruuden.
Bundesliigan kausi 2018–2019 oli Robbenin viimeinen Bayern Münchenissä, ja myöhemmin Robben kertoi lopettavansa uransa kokonaan.
Kesäkuussa 2020 Robben ilmoitti tekevänsä paluun FC Groningenin joukkueessa.
Vartiovene Turja
Vartiolaiva Turja (VL Turja, nykyinen Petsamo) oli Lapin rajavartioston vartiolaiva, joka rakennettiin vuonna 1928 Helsingissä Hietalahden telakalla. Laiva oli vartiotehtävissä Petsamon vesillä vuoteen 1939. Talvisodan alkaessa se poltettiin ja upotettiin 3. joulukuuta 1939 Liinahamarin satamassa, etteivät venäläiset saisi sitä käyttöönsä. Välirauhan aikana hylky nostettiin ja korjattiin Trifonassa. Rajavartiolaitos luovutti aluksen 1941 merivartiostolle. Se oli jatkosodassa vartioaluksena, mutta ajettiin 1944 Norjan ympäri Turkuun.
Arjen Robben
Seurajoukkueura
Robben valittiin Saksan vuoden jalkapalloilijaksi 2010 ja Alankomaiden vuoden urheilupersoonaksi 2014.
Vartiovene Turja
Turja luovutettiin 19. joulukuuta 1944 rajavartiolaitoksesta annetun lain nojalla rajavartiolaitokselle, kun merivartiosto liitettiin rajavartiolaitokseen. Alus oli sitten rajavartiostolla ja tullilla. Alukselle asennettiin 1953 uusi 200 hevosvoiman moottori ja 1954 tutka. Se muutettiin kuljetusalukseksi vuonna 1972, minkä jälkeen se jatkoi uusissa tehtävissään Turun saaristossa.
Se myytiin 1977 Vaasassa asuneelle yksityiselle harrastajalle siviilikäyttöön. Vuonna 1985 laivan osti Söråkerissa Ruotsissa asunut H. E. Sjögren, joka muutti 1986 laivan nimeksi Petsamo. Vuonna 1993 laiva myytiin ruotsalaiselle Klart Skepp Stocksund Ab:lle, joka muutti sen matkustaja-alukseksi.
Aluksen pituus on 22,73 metriä, leveys 4,60 metriä ja syväys 2,70 metriä. Voimanlähteenä on nykyisin 300 hevosvoiman Volvo Penta-dieselmoottori, alkuaan aluksessa oli kuulamoottori.
Chakravyuha
Chakravyuha on 29. huhtikuuta 2016 ensi-iltansa saanut intialainen kannadankielinen toimintaelokuva, jonka on ohjannut M. Saravanan. Sen pääosissa esiintyivät Puneeth Rajkumar ja Rachita Ram.
Arjen Robben
Maajoukkueura
Robben pelasi kolme ottelua alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2001. Alankomaiden maajoukkueessa hän debytoi Portugalia huhtikuussa 2003. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki EN-karsintaottelussa Moldovaa vastaan saman vuoden lokakuussa.
Robben pelasi viisi viimeistä ottelua Alankomaiden saavuttaessa hopeaa MM-kilpailuissa 2010. Hän teki maalin Slovakiaa ja Uruguayta vastaan. EM-kilpailuissa 2012 hän pelasi Alankomaiden kaikki kolme ottelua. MM-kilpailuissa 2014 hän pelasi täyden ajan Alankomaiden pronssijoukkueen jokaisessa ottelussa. Maalinteossa hän onnistui kahdesti Espanjaa ja kerran Australiaa vastaan.
Robben pelasi kaikkiaan 96 maaottelua, joissa teki 37 maalia ja antoi 30 maalisyöttöä.
Pelityyli
Robbenin bravuuri oli juosta oikeaa laitaa, harhauttaa laitapakki, leikata keskelle ja yllättää maalivahti tarkalla vasemman jalan laukauksellaan.
Saavutukset
PSV
Chelsea
Real Madrid
Bayern München
Alankomaiden maajoukkue
Alexander Wilson
Alexander Wilson (6. heinäkuuta 1766 Paisley, Skotlanti – 23. elokuuta 1813 Philadelphia) oli skotlantilaissyntyinen yhdysvaltalainen runoilija, luonnontieteilijä, ornitologi ja taidemaalari.
Wilson syntyi Paisleyssa oppimattoman tislaamon omistajan perheeseen. Hänen äitinsä kuoli ”Sandyn” ollessa noin kymmenvuotias. 12–13-vuotiaana hän lopetti koulunkäynnin ja opetteli kankurin ammatin. Nuorena Wilson kirjoitti runoja ja hänen kankurien kurjia olosuhteita ja ikäviä työnantajia kuvailevat runonsa saattoivat hänet vaikeuksiin kustantajien kanssa.
Toukokuussa 1794 Wilson lähti nuoremman veljenpoikansa William Duncanin kanssa Yhdysvaltoihin paremman elämän toivossa. Ensi alkuun hän teki monenlaisia töitä, kunnes ryhtyi opettajaksi Milestowniin lähelle Philadelphiaa. 1801 hän jätti Milestownin ja hankki uuden opettajanpaikan Gray's Ferrystä Pennsylvaniasta. Siellä hän tutustui tunnettuun luonnontieteilijään William Bartramiin, joka kehitti hänen ornitologian tietojaan. 1802 Wilson päätti tehdä kuvitetun kirjan kaikista Pohjois-Amerikan linnuista. Tämä ajatus mielessään hän matkusteli laajasti perehtyen linnustoon, tarkkaillen ja maalaten lintuja sekä hankkien tilaajia kirjalleen. Tuloksena oli 9-osainen American Ornithology (1808–1814), jossa oli kuvattuna 268 lintulajia, joista 26 kuvailtiin ensimmäisen kerran. Wilson kuoli kirjoittaessaan yhdeksättä osaa, ja teoksen viimeisteli ja julkaisi hänen hyvä ystävänsä George Ord. Wilson kuoli punatautiin, ja hänet on haudattu Ordin viereen Gloria Dei -kirkon hautausmaalle Philadelphiaan.
Nykyään Alexander Wilson tunnustetaan Yhdysvaltain suurimmaksi lintutieteilijäksi ennen John James Audubonia. Näiden kahden miehen tapaaminen Louisvillessä, Kentuckyssa, vuonna 1810 inspiroi nuoren Audubonin tekemään kirjan omista lintumaalauksistaan.
Lintuja on nimetty Wilsonin kunniaksi, muun muassa paksunokkatylli (Charadrius wilsonia) ja sitruunakerttuli (Wilsonia pusilla). Wilsonia-suvun nimesi Charles Lucien Bonaparte.
Tatšanka
pienoiskuva|[[Maxim m/1910 -konekiväärillä varustettu anarkistien tatšanka Huljaipolen museossa Ukrainassa.]] Tatšanka oli 2–4 hevosen muodostaman valjakon vetämiin kärryihin sijoitettu konekivääri, joka tuli tunnetuksi Venäjän sisällissodan ja siihen kuuluneen Ukrainan itsenäisyyssodan aikana. Ennen moottorikäyttöisten ajoneuvojen yleistymistä tatšanka oli ainoa tapa, joka mahdollisti raskaiden konekiväärien nopean siirtämisen parempiin ampuma-asemiin. Lisäksi se oli hyödyllinen perääntymistilanteessa avoimessa maastossa; konekivääri oli suunnattu taaksepäin, joten tatšankalla pystyttiin tehokkaasti ampumaan takaa-ajavaa vihollisen ratsuväkeä.
Historia
pienoiskuva|Puolan armeijan tehdasvalmisteisia tatšankoja. Tatšankan keksijänä pidetään yleisesti ukrainalaista anarkistia ja vallankumouksellista Nestor Mahnoa, joka kuului Ukrainan vallankumouksellisen kapinallisarmeijan johtohahmoihin. Anarkistit käyttivät tatšankaa menestyksekkäästi maan itsenäisyyssodassa sekä Venäjän valkoista armeijaa, että myöhemmin bolševikkeja vastaan. Heiltä tatšanka siirtyi Venäjän sisällissodan aikana puna-armeijan aseistukseen ja nopeasti myös Puolan armeijalle, joka käytti sitä vuosina 1919–1921 Neuvosto-Venäjän vastaisessa sodassa. Ukrainan talonpoikasarmeijan tatšankat olivat tavallisista kärryistä rakennettuja, mutta puna-armeijalla oli jo käytössään myös tehdasvalmisteisia tatšankoja. Tatšanka kuului Puolan ratsuväen aseistukseen vielä parikymmentä vuotta myöhemmin toisen maailmansodan käynnistäneen natsi-Saksan hyökkäyksen aikana. Myös Saksan Wehrmachtin käytössä oli toisessa maailmansodassa tatšankan kaltaisia kärryjä, jotka oli tarkoitettu ilmatorjuntaan ja varustettu MG-34 -konekivääreillä.
Kulttuuri
Konstantin Listovin säveltämä ja Mihail Rudermanin sanoittama laulu Tatšanka tuli Neuvostoliitossa tunnetuksi 1930-luvun jälkipuoliskolla. Sen sanoissa ylistetään tatšankaa ja puna-armeijan urheita konekivääriampujia. Vuonna 1978 valmistui Jevgeni Šerstobitovin ohjaama sotaelokuva Tatšanka s juga.
August järjestää kaiken
Juoni
August on työskennellyt pankkivirkailijana 25 vuotta, mutta johtaja on aikeissa ottaa hänen tilalleen uuden miehen. Yllättäen August ilmoittaa kavaltaneensa kaikki rahat ja ne ovat nyt mennyttä.
Julkaisu
Elokuvan ensi-ilta oli Helsingissä 27. syyskuuta 1942 Rexissä ja Bio-Biossa. Markkinoinnissa tapahtui hämmennystä, sillä sitä mainostettiin pikkuilmoituksella Laatokka-lehdessä tekstillä ”August järjestää kaiken”, mutta kun elettiin sodan aiheuttamaa pula-aikaa, Augustin arveltiin viittaavan paikalliseen sortavalalaiseen kauppiaaseen. Hän joutui kiusalliseen tilanteeseen asiakkaiden valittaessa katteettomasta mainostamisesta
Arviot
Aikalaiskritiikissä elokuvaan suhtauduttiin varauksellisesti: toisaalta moitittiin teatteririippuvuudesta, mutta nähtiin sen hyviäkin puolia, ja erityisesti Aku Korhonen sai kiitosta.
Arto Pajukallio nosti vuoden 2012 kritiikissä esiin Aku Korhosen roolisuorituksen herkullisena ja myös kehui paikallisen pankkikriisin käsittelyä mielenkiintoiseksi. Toinen kriitikko näki samana vuonna elokuvan kuitenkin teatraalisena, jankuttavana moralisointina elämän kriiseistä. Elokuvan voimahahmo on hänenkin mukaansa Aku Korhonen Augustina mutta myös Siiri Angerkoski huomataan hänen nuoruudenrakastettunaan. (Tv-maailma 1/2012)
Zürichinjärvi
Zürichinjärvi on pinta-alaltaan noin 89 neliökilometrin suuruinen ja sen suurin syvyys on 143 metriä. Järvi sijaitsee noin 406 metriä merenpinnan yläpuolella. Sen rantakaupungeista suurimpia ovat Zürich ja Rapperswil-Jona. keski|pienoiskuva|800x800px|Zürichinjärvi Zürichin kaupungista nähtynä.
Lauri Schroderus
Lauri Schroderus (1. kesäkuuta 1879 Lapinlahti – 30. elokuuta 1962 Helsinki ) oli kauppaneuvos ja insinööri, joka toimi yli 40 vuotta Mercantilen toimitusjohtajana.
Lauri Schroderuksen vanhemmat olivat lääninrovasti Karl August Schroderus ja Elin Lagus ja puoliso vuodesta 1906 Kerstin Eili von Essen (k. 1958). Schroderus tuli ylioppilaaksi Vaasan lyseosta 1898, opiskeli Polyteknillisessä opistossa ja valmistui insinööriksi Hannoverissa 1905. Hän työskenteli Strömbergin palveluksessa 1905 ja sitten Mercantilella insinöörinä, osaston johtajana, johtokunnan jäsenenä ja vuodesta 1914 vuoteen 1944 asti. Yhtiön johtokunnan puheenjohtaja hän oli 1944–1954. Kauppaneuvoksen arvon Schroderus sai 1948. Hän toimi myös useiden muiden teollisuuslaitosten toimitusjohtajana ja johtokunnan puheenjohtajana ja hänellä oli monia liike-elämän ja muita luottamustoimia.
Man or Mouse
Man or Mouse on Millencolinin kappale, joka julkaistiin heidän albumillaan Home from Home vuonna 2002. Se ilmestyi myös singlenä b-raitojen ollessa ”Bull By the Horns” ja ”Into the Maze”. Kappaleesta on tehty myös musiikkivideo.
Mimesis
Mimesis ( 'jäljittely') on keskeinen taiteen teorian käsite. Sillä tarkoitetaan luonnon tai todellisuuden jäljittelyä ja esittämistä taiteen keinoin.
Narratologiassa mimesis tarkoittaa näyttämistä kertomisen vastakohtana. Mimesis merkitsee kertojan poissaoloa tai vähäistä läsnäoloa.
Plyysi
thumb|right|Plyysipintainen [[teddykarhu.]] Plyysi on nukkapintainen kangas tai neulos, jonka pinnalla on joko leikkaamattomia tai auki leikattuja lankalenkkejä. Plyysiä käytetään esimerkiksi huonekalujen verhoilussa ja pehmolelujen karvana.
Plyysiä on aiemmin nimitetty myös nukkaveraksi.
Donori
Donori on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Etelä-Sardinian maakunnassa. Kunnassa on arviolta 2 094 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 35,31 neliökilometriä. Se sijaitsee 141 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Carlo Ghidelli
pienoiskuva Carlo Ghidelli (s. 24. huhtikuuta 1934) on italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Creman hiippakuntaan 28. kesäkuuta 1958 ja nimitettiin Lanciano-Ortonan arkkihiippakunnan arkkipiispaksi 25. marraskuuta 2000. Piispaksi vihkiminen seurasi 14. tammikuuta 2001. Pääkonsekraattorina toimi Giovanni Battista Re, jota avustivat Enzio d’Antonio ja Angelo Paravisi.
Ghidelli jäi eläkkeelle 11. lokakuuta 2010.
Vironniemi
Vironniemi on Helsingin kantakaupungin ydinosan muodostava peruspiiri ja samalla Suomen hallinnollisen ja taloudellisen päätöksenteon keskus sekä Helsingin tärkeimpien kirkkojen sijaintipaikka. Vironniemellä sijaitsevat Presidentinlinna, Valtioneuvoston linna, Senaatintori, Tuomiokirkko, Uspenskin katedraali ja Suomen pankki.
Muita merkittäviä kohteita alueella ovat esimerkiksi Helsingin yliopiston päärakennus, Helsingin kaupungintalo, Helsingin päärautatieasema ja Postitalo. Usealla pankilla ja suuryrityksellä on pääkonttori Vironniemellä, samoin sieltä löytyvät Sokoksen ja Stockmannin tavaratalot ja maan suurimman päivälehden Helsingin Sanomien Sanomatalo. Kulttuurielämän ytimestä osa toimii Vironniemellä: Kansalliskirjasto, Kansallisteatteri, Ateneum, Kiasma ja Musiikkitalo.
Historiaa
Töölönlahdesta etelään työntyi aikoinaan kapea Kluuvinlahti, joka ulottui nykyisen Esplanadin puiston alueelle saakka. Siihen aikaan Vironniemellä tarkoitettiin mainitun lahden itäpuolelle jäänyttä aluetta. Nykyisen Helsingin keskustan synty juontuu vuoteen 1640. Tuolloin kaupungin keskus siirrettiin Vironniemelle syntypaikastaan Vantaanjoen suusta, nykyisen Vanhankaupungin kaupunginosan maisemista.
Kaupunki kasvoi ja kehittyi. Se näkyy yhä: vanhat, 1700- ja 1800-luvulta peräisin olevat talot muodostavat noin neljänneksen alueen nykyisestä rakennuskannasta. Vielä 1850-luvulle saakka kaupungin rakentaminen keskittyi lähinnä Vironniemen alueelle ja sen eteläpuolelle.
Kun Kluuvinlahti 1800-luvulla vähitellen täytettiin, Vironniemen nimi jäi pois käytöstä muissa paitsi historiallisissa yhteyksissä. Vasta 1980-luvulla nimi palautettiin käyttöön peruspiirin nimenä, kun peruspiirijako otettiin käyttöön.
Vironniemen kaupunginosat ja naapurit
Vironniemen peruspiiri jakaantuu kolmeen hallinnolliseen osa-alueeseen (kaupunginosaan): Kruununhaka, Kluuvi ja Katajanokka.
Työpaikka ja koti tuhansille
Vironniemi on erittäin merkittävä työllistäjä (36 494 työpaikkaa, 31.12.2012) ja samalla 12 794 kaupunkilaisen koti (31.12.2021). Lähes 80 % alueen asuntokannasta on rakennettu ennen vuotta 1960 ja runsas 10 % 1980-luvulla, kun asuntotuotantoa ohjattiin Katajanokalle.
Alueen asukkaiden koulutustaso on peruspiireistä kaupungin toiseksi korkein: vuoden 2012 lopussa 55,6 prosenttia alueen asukkaista oli suorittanut korkea-asteen tutkinnon. Ruotsinkielisiä alueen asukkaista on 9,6 % (1.1.2014), mikä on selvästi korkeampi osuus kuin kaupungissa keskimäärin. Työttömyysaste on varsin alhainen ja tulotaso tavanomaista korkeampi.
Liikenneyhteydet ovat erinomaiset, joskin liikenne on ruuhkaista. Vironniemelle tai sen kautta kulkee lukuisia raitiotie-, linja-auto-, juna- ja lauttareittejä. Metron kaksi asemaa – Rautatientorin metroasema ja Helsingin yliopiston metroasema – sijaitsevat alueella. Liikenneväylät – kadut, ratapiha ja laiturialueet – ovat kuitenkin vallanneet noin 45 % kantakaupungin ytimen maapinta-alasta. Alueella sijaitsee useita arvostettuja koulutuslaitoksia, kuten Helsingin yliopisto ja Sibelius-lukio.
Robert Taylor (näyttelijä)
Robert Taylor, oikealta nimeltään Spangler Arlington Brugh, (5. elokuuta 1911 Filley, Nebraska – 8. kesäkuuta 1969 Santa Monica, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Häntä pidettiin yhtenä sukupolvensa suurimmista näyttelijöistä, ja hän oli tunnettu komeudestaan; mustista hiuksistaan ja sinisistä silmistään. Hänet tunnettiin lempinimellä ”täydellisen miehen profiili”.
Yksityiselämä
Taylor oli kaksi kertaa naimisissa, ensin näyttelijä Barbara Stanwyckin kanssa vuodet 1939–1951 ja sitten Ursula Thiessin kanssa vuodesta 1954 aina kuolemaansa asti. Ursulan kanssa hänellä oli kaksi lasta. Hän kuoli keuhkosyöpään. Hän on saanut elokuvaurastaan tähden Hollywood Walk of Famelle.
Kaijasiroahven
Kaijasiroahven (Callanthias ruber) on siroahveniin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan Atlantin itäosista ja Välimerestä.
Koko ja ulkonäkö
Kaijasiroahven on heimonsa suurin laji ja voi kasvaa suurimmillaan noin 60 cm pitkäksi. Tavanomaisin pituus on kuitenkin noin 15–17 cm. Ruumiinmuodoltaan laji on litteähkö ja hoikka. Silmät ovat suuret. Kalan selkä- ja peräevät ovat etuosastaan piikikkäät ja takaosastaan korkeammat. Kaijasiroahvenen pyrstöevä on sirpinmuotoinen ja ylä- ja alaosistaan rihmamainen. Väritykseltään kaijasiroahven on selästään punainen ja kyljistään keltainen tai valkoinen. Evät ovat punertavia rintaeviä lukuun ottamatta keltaiset.
Levinneisyys ja elintavat
Kaijasiroahventa tavataan Atlantista Ranskasta etelään Mauritaniaan, koko Välimeren alueelta sekä Kanariansaarten, Madeiran ja Azorien läheltä. Laji elää lähellä kivi- tai mutapohjaa tai ouolissa 50–500 metrin syvyydessä. Kaijasiroahvenen ravintoa ovat kalat ja äyriäiset. Kala voi mahdollisesti vaihtaa sukupuoltaan naaraasta koiraaksi. Kaijasiroahvenen kutuaika Välimeressä on joulu- tammikuussa.
Kaijasiroahventa kalastetaan pienessä mittakaavassa ja sitä saadaan sivusaaliina kalastettaessa muita lajeja. Sitä syödään erityisesti Marokossa.
Harriet Dart
Harriet Dart (s. 28. heinäkuuta 1996 Lontoo) on brittiläinen tennispelaaja. Hän on ollut parhaimmillaan kaksinpelissä WTA-listan sijalla 121 tammikuussa 2019 ja nelinpelissä sijalla 104 samalla viikolla.
Artturi Niemelä
Arttur (Artturi) Antero Niemelä (23. elokuuta 1923 Kemijärvi – 11. huhtikuuta 2021 Kemijärvi ) oli suomalainen asutustilallinen joka oli 1970-luvun alussa Suomen Maaseudun Puolueen ja Suomen Kansan Yhtenäisyyden Puolueen kansanedustajana.
Niemelän vanhemmat olivat tilallinen Johan Viljam Niemelä ja Saima Mursu. Hän kävi kansakoulun ja työskenteli sitten metsä- ja uittotöissä vuosina 1945–1951 ja oli metsätyönjohtajana muun muassa metsähallituksen ja Kemijoen uittoyhdistyksen palveluksessa 1952–1962. Vuodesta 1963 lähtien Niemelällä on ollut asutustila Kemijärven maalaiskunnassa.
Niemelä oli kansanedustajana 1970–1975 edustaen Lapin läänin vaalipiiriä. Hän oli Suomen Maaseudun Puolueen kansanedustajana 7. lokakuuta 1972 saakka. SMP:n eduskuntaryhmä hajosi 8. syyskuuta 1972, kun 12 edustajaa poistui eduskuntaryhmän kokouksesta Veikko Vennamon ilmoitettua Mauno Kurpan ja Heikki Kainulaisen erotetuksi puoluehallituksen päätöksellä eduskuntaryhmästä sekä Lauri Linnan ja Artturi Niemelän pidätetyksi ryhmän työskentelystä määräajaksi. Kun tämä menettely ei onnistunut Artturi Niemelän kohdalla, Vennamo erotti koko Lapin piirin puolueesta. Uusi eduskuntaryhmä järjestäytyi eduskunnan istuntosalissa omaksi ryhmäkseen 24. lokakuuta 1972. Syksyn aikana Vennamo erotutti nämä henkilöt puolueesta joko puoluehallituksen päätöksellä tai erottamalla sen puolueosaston, johon kyseiset henkilöt kuuluivat.
Niemelä toimi Suomen Maaseudun Puolueen 2. varapuheenjohtajana ja Suomen Maaseudun Puolueen Lapin piirin puheenjohtajana. SMP:n hajoamisen jälkeen hän toimi Suomen Kansan Yhtenäisyyden Puolueen puheenjohtajana ja sittemmin 2. puheenjohtajana. Niemelä oli Kemijärven maalaiskunnan kunnanvaltuuston ja Kemijärven kaupunginvaltuuston jäsen. Hän oli jäsenenä myös Kehitysalueiden neuvottelukunnassa ja Yleisradion hallintoneuvostossa.
Castlevania (pelisarja)
Castlevania (tunnetaan kotimaassaan Japanissa nimellä ) on japanilaisen Konami-yhtiön pelisarja. Sarjan peleistä suurin osa on kaksiulotteisia toimintaseikkailuja tasohyppelyiden elementeillä. Sarjan sisältö keskittyy pääosin taisteluun vampyyreja, epäkuolleita ja muita pahuuden voimia vastaan. Vaikka sarja on tyyliltään perin suoraviivainen ja toimintapainotteinen, on siihen vuosien varrella ripoteltu mukaan myös roolipeliominaisuuksia. Tästä menestynein esimerkki lienee vuonna 1997 julkaistu Symphony of the Night.
Pelisarja aloitti virallisesti vuonna 1986, jolloin 8-bittiselle Famicom Disk System -laitteelle julkaistiin peli Akumajō Dracula (, ”Paholaislinna Dracula”). Japanissa suurin osa sarjan peleistä on julkaistu Akumajō Dracula -nimen alla, mutta nimi ei ole pysynyt vakiona koko sarjan ajan. Joissain Japanin julkaisuissa on käytetty myös nimiä Vampire Killer ja Castlevania.
Castlevania-pelit
Seuraavassa listassa ovat kaikki Castlevania-pelit Japanin julkaisujärjestyksessä.
Sarjan tarina ja hahmot
Sarjan perustarina ulottuu lähes tuhannen vuoden ajanjaksolle ja koostuu taistelusta vampyyrien valtiaan, Draculan, ja Belmont-perheen välillä. Alkuperäisen idean mukaan Draculan voima vahvistuu kerran vuosisadassa sellaisiin mittasuhteisiin, että hän nousee tuonpuoleisesta valloittakseen – ja siten myös kenties tuhotakseen – maailman. Tässä kohtaa kuvaan astuu tavallisesti Belmont, joka lähtee salaperäisten, suvussaan kulkevien voimiensa kera haastamaan Draculan pimeyden armeijan ja lopulta Draculan itsensä mahdin.
On huomattavaa että vuonna 2010 julkaistu Castlevania: Lords of Shadow toimii niin sanottuna "reboottina" koko pelisarjan tarinalle, eli se on aloittanut täysin uuden tarinan joka ei ole yhteydessä aiempiin Castlevania-peleihin. Lords of Shadow -pelille on julkistettu olevan tulossa myös kaksi jatko-osaa.
Dracula
Dracula tunnetaan monilla eri titteleillä, kuten vampyyrien kuningas ja pimeyden valtias. Dracula on usein nähty kaiken pahuuden henkilöitymänä, mutta hän on osoittanut myös inhimillisiä piirteitä joissain peleissä. Hahmo perustuu löyhästi kirjailija Bram Stokerin teoksessa Dracula esiintyneeseen samannimiseen hahmoon.
Draculan ja hänen voimiensa symboli on Castlevania, monien hirviöiden asuttama Draculan linna, joka syntyy aina uudelleen samaan aikaan kuin itse Draculakin. Sarjan kaikissa peleissä esitetyt tapahtumat sijoittuvat joko kokonaan tai osaksi Draculan linnaan. Jostain syystä Dracula ei yleensä joko kykene tai tahdo poistua linnastaan vaikka sitten paetakseen. Aluksi linna oletettiin tavalliseksi rakennukseksi, mutta Draculan tavoin se muuttaa olomuotoaan ja omaa valtavia voimia (tämän vahvisti todeksi Alucard Symphony of the Nightissä). Se on enemmänkin erillinen olento (joka kuitenkin toimii isäntänsä tahdon mukaan) ja siten yliluonnollinen. Huomattavaa on kuitenkin, että Draculan tuhouduttua tuhoutuu myös linna, joten se olemus lienee sidottu Draculaan (tai siihen joka Draculan voimat omaa).
Peleissä on usein mainittu, että Draculan olemassaolon mahdollistaa pimeys, joka asuu jokaisen ihmisen sydämessä, ja se kutsuu Draculan ilmestymään aina uudelleen. Muun muassa pelissä Symphony of the Night Dracula mainitsee, että hän ei ole jälleen herännyt henkiin omasta tahdostaan, vaan siksi että jotkut ihmiset nimenomaan halusivat sen tapahtuvan. Peleissä onkin nähty jonkin verran Draculaa fanaattisesti kannattavia ihmisiä, jotka ovat jopa olleet valmiita uhraamaan oman henkensä, jotta heidän mestarinsa voisi nousta jälleen voimiinsa.
Castlevania: Lament of Innocence toimii esiosana koko pelisarjalle ja antoaa myös viitteitä Draculan todelliseen alkuperään, jota tähän asti on luultu Bram Stokerin luoman hahmon mukaiseksi. Peleissä on toki esitetty yhteneväisyyksiä Stokerin kirjaan, mutta suurin osa sarjan elementeistä (esimerkiksi Belmont-klaani) tekevät selkeitä eroa populaarikulttuurin Draculan ja pelin välille.
Oletettavasti vielä heikkonakin (eli linnassaan), Dracula on kyennyt peleissä vaikuttaviin voimannäytöksiin, kuten tuhoisiin loitsuihin ja erityisesti muodonmuutoksiin. Esimerkiksi hän osaa muuttua sudeksi, vesihöyryksi ja lepakoksi. Yleisesti Draculalla on ainakin kaksi muotoa: inhimillinen ja demoninen. Inhimillinen on yleensä aatelisen näköinen, ikääntynyt mies. Demoninen taas on tavallisesti kookas hirviö, joka hyökkäykset ovat vahvempia kuin inhimillisen muodon.
Muodonmuutoksissaan Dracula on osoittanut myös oveluutta, kuten tekeytymällä viattoman oloiseksi pikkupojaksi harhauttaakseen vastustajiaan. Tällainen tapaus löytyy Nintendo 64:lle ilmestyneissä Castlevania 64:ssa ja Legacy of Darknessissa.
Vuonna 1999 Draculan linna ilmestyi jälleen maailmaan kuten monta kertaa aiemmin. Kuitenkin tämä vuosi oli lopulta se jolloin Dracula tuhottiin vuosisatojen taisteluiden jälkeen lopullisesti. Tämä tapahtui siten, että Draculan linna suljettiin auringonpimennyksen sisälle, ja näin Dracula eristettiin hänen voimistaan, mikä mahdollisti hänen lopullisen tuhonsa. Draculan tuhoamisesta oli vastuussa viimeisin tunnettu Belmont, Julius Belmont.
Belmont-klaani
Belmontit ovat vampyyrinmetsästäjien klaani, joka toimii Draculan päävihollisena lähes koko pelisarjan ajan. Lukuisat eri Belmontit ovat tuhonneet Draculan vuosisatojen aikana. Ensimmäinen pelaajille esitetty Belmont-klaaniin kuuluva protagonisti on Simon Belmont vuonna 1986 NES:ille julkaistussa Castlevaniassa.
Belmontien päätaisteluase on tavanomaisesta yliluonnollisten voimien vastaisesta arsenaalista jokseenkin poikkeava; ruoska. Kyseinen ruoska on ladattu vampyyrien vastaisella voimalla, ja se tunnetaankin englanniksi nimellä "Vampire Killer" (Vampyyrintappaja). Ruoska toimii samalla aseena kaikkia pimeyden voimia vastaan. PlayStation 2 -konsolille julkaistu Lament of Innocence (Euroopassa ja Japanissa vain Castlevania), tarjosi selityksen ruoskalle ja sen voimien alkuperälle. Myöhemmät pelit ovat myös selventäneet että vain Belmontin suvun täydet jäsenet voivat käyttää ruoskaa sen täysissä voimissa ilman ongelmia. Kaikille muille ruoskan käyttäminen on vaarallista, sillä ruoska alkaa imeä elinvoimaa sen käyttäjästä kohtalokkain seurauksin.
Morris-suku
Morrisin perhe on toinen vampyyrimetsätäjien suku, ja he ovat epäsuorasti sukua Belmonteille.
Tuntemattomasta syystä Belmont-klaani ei pystynyt käyttämään legendaarista Vampire Killer -ruoskaa enää 1800-luvun aikoihin. Oli tehty ennustus, että Draculan linna tulee ilmestymään vuonna 1999, ja ennen sitä Belmontit eivät saa käyttää ruoskaa. Tästä syystä Belmontit luovuttivat ruoskan Morrisin suvulle. Kaiken kaikkiaan kolme eri Morrisin perheen sukupolvea taistelivat voitokkaasti Draculaa vastaan: Quincy, John ja Jonathan. Kuitenkin ruoskan käyttö on vaarallista Morriseille, koska he eivät ole suoraa sukua Belmonteille ja siksi ruoska imee isäntänsä elinvoimaa jos sitä käytetään liian pitkään. Tämä koitui lopulta John Morrisin kuolemaksi.
Morris-klaani on tarkoitettu luomaan yhteys Bram Stokerin Dracula-romaaniin, sillä pelin Castlevania: The New Generation päähahmona nähdään hahmo nimeltä John Morris, joka tarinan mukaan on Bram Stokerin Draculassa esiintyneen hahmon Quincy Morrisin poika. Morrisin suvun esiintyminen sarjassa jatkui vielä pelissä Castlevania: Portrait of Ruin, jonka päähahmona taas on John Morrisin poika Jonathan.
Sensuuri
Castlevania on kärsinyt ehkäpä näkyvimmin Nintendo of American 1980-luvun lopun ja 1990-luvun alun sensuuripolitiikasta, jolla päätettiin millaisia pelejä mm. Nintendo Entertainment Systemille ja Super Nintendo Entertainment Systemille sai julkaista. Castlevanian kohdalla vaihdettiin lukuisia raamatullisia nimiä, uskonnollisia symboleja poistettiin ja joidenkin pelien zombien värejä vaihdettiin jotta ne näyttäisivät vähemmän ihmisiltä. Rankimmin sensuuria harrastettiin kuitenkin Euroopassa jossa mm. Castlevania: Bloodlinesin nimi jouduttiin vaihtamaan vain siksi koska se sisälsi sanan blood (veri). Myös alkuruudun punainen veri vaihdettiin siniseksi nesteeksi.
Musiikki
Pelisarjan musiikit ovat olleet pelisarjan elinkaaren aikana varsin suosittuja, ja pelisarjalla on ollut useita säveltäjiä. Pelien musiikeista on myös tuotettu runsas määrä remix-versioita, sekä Konamin että fanien toimesta.
Castlevania-sarjan, kuten myös monien muiden Konamin tuottamien pelien, musiikkien tekijäksi merkitään usein Konami Kukeiha Club, joka on yhteisnimitys Konamilla työskenteleville säveltäjille. Ensimmäisen Castlevania-pelin säveltäjänä toimivat Kinuyo Yamashita ja Satoe Terashima. Sarjan myöhemmissä julkaisuissa kenties tunnetuin säveltäjä on Michiru Yamane, joka muistetaan erityisesti hyvin vastaanotetun Castlevania: Symphony of the Nightin säveltäjänä.
Pelisarjan tunnetuimpia kappaleita edustavat mm. Vampire Killer, Bloody Tears, Beginning ja Theme of Simon Belmont. Nämä kyseiset kappaleet tekivät kukin oman ensiesiintymisensä sarjan ensimmäisen neljän numeroidun pelin aikana. Kaikki edellä mainitut, kuten myös iso määrä muita kappaleita, on tehnyt esiintymisiä useissa myöhemmin julkaistuissa Castlevania-peleissä uudelleensoitettuina versioina. Mm. Castlevania Judgement -pelin soundtrack koostuu suurilta osin vanhojen pelien musiikeista uudelleen soitettuina.
Punaposkipeippo
Punaposkipeippo (Uraeginthus bengalus) on pieni afrikkalainen varpuslintu.
Castlevania (pelisarja)
Muu media
Pelisarjaan perustuen on tehty muun muassa Castlevania-televisiosarja.
Ruotsinpuoliverinen
Ruotsinpuoliverinen eli SWB on Ruotsista kotoisin oleva puoliverinen. Rotu jalostettiin käyttämällä arabianhevosia sekä saksalaisia puoliverirotuja, joista eniten vaikuttivat trakehnenin- ja hannoverinhevoset. Kaarle X Kustaa perusti 1600-luvun puolivälissä Malmöhön Flyingen kuninkaallisen siittolan, jossa rotua alettiin jalostaa Ruotsin hovin ja armeijan ratsuhevoseksi.
Ominaisuudet
Ruotsinpuoliveriset ovat säkäkorkeudeltaan 155–170 cm. Väreinä hyväksytään kaikki yksiväriset. Rakenteeltaan ruotsinpuoliveriset ovat keskimäärin hieman suomenpuoliverisiä raskaampia mutta sopusuhtaisia. Runko on syvä, takaosa voimakas ja jalat terveet. Luonne on tasainen ja kiltti.
Ruotsinpuoliveriset ovat menestyneet kilparatsuina kansainvälisesti erittäin hyvin. Varsinkin kouluratsastuksessa ne ovat suosittuja, sillä erityisesti voimakas takaosa tekee ruotsinpuoliverisestä loistavan kouluhevosen. Ruotsinpuoliveriset menestyvät myös este- ja kenttäratsastuksessa ja niitä käytetään myös vaunuhevosina.
Punaposkipeippo
Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on noin 12,5–13 cm. Juhlapukuinen koiras on hyvin värikäs: yläpuoli on yhtenäisen ruskea, alapuoli, naama, pyrstö ja yläperä ovat siniset, maha keltainen ja kummallakin poskella on punainen laikku. Naaras on muuten samanlainen mutta siltä puuttuvat punaiset poskilaikut ja puku on himmeämmän värinen.
Esiintyminen
Punaposkipeippo elää Afrikassa Saharan eteläpuolella: lännessä Senegalista itään Etiopiaan ja Eritreaan sekä etelässä Sambiaan ja Tansaniaan. 1960-luvun puolimaissa laji siirrettiin Egyptin pohjoisosiin mutta se ei menestynyt eikä myöhempiä havaintoja ole. Lajin esiintymisalueen laajuus on noin 7,7 miljoonaa neliökilometriä ja sen kanta on elinvoimainen. Laji on istutettu myös Havaijille ja se on yleinen lemmikkilintu.
Elinympäristö
Kuivat savannit ja heinäarot sekä viljelysmaat, esikaupunkien puutarhat ja puistot.
Lisääntyminen
Pesä on kudottu ruohonkorsista ja lehdistä puun tai pensaan oksalle ja siinä on sisäänkäynti sivulla. Käyttää myös vanhoja Ploceus-suvun pesiä. Naaras munii tavallisesti 4 tai 5 valkoista munaa. Haudonta-aika on noin 13 päivää ja poikaset ovat lentokykyisiä noin 20 päivän ikäisinä.
Ravinto
Siemenet ja vilja sekä hyönteiset, erityisesti termiitit.
Hengenvaarallisesti lihava
Hengenvaarallisesti lihava (My 600-lb Life) on vuodesta 2012 esitetty yhdysvaltalainen tositelevisio-ohjelma, jota Suomessa esittää televisiokanava TLC.
Ohjelma seuraa ylipainoisten, vähintään 270 kilogrammaa painavien ihmisten elämää yhden vuoden ajan. Siinä esitetyt ihmiset haluavat laihduttaa, ja monet yrittävät päästä lihavuusleikkaukseen tohtori Younan Nowzaradanin leikattavaksi. Monet sarjassa esiintyneet ihmiset ovat myöhemmin kuolleet. Sarjan kuudennella tuotantokaudella Robert Buchel-niminen mies kuoli sydänkohtaukseen kesken kuvauksien. Hän painoi pahimmillaan jopa 380 kiloa. Kaikkien aikojen eniten laihtunut ihminen sarjan historiassa on Christina Phillips, joka laihtui ohjelman toisella tuotantokaudella 321 kiloa (708 paunaa).
Hengenvaarallisesti lihava-ohjelmassa mukana olleiden potilaiden myöhempiä kuulumisia esitetään Hengenvaarallisesti lihava: Mitä heille kuuluu?-ohjelmassa.
Konedirektiivi
Konedirektiivi on Euroopan unionin koneturvallisuuden säännösten yhtenäistämiseksi ja kaupan esteiden poistamiseksi laadittu direktiivi. Yleiseen tietoisuuteen se on tullut näkyvimmin CE-merkinnän kautta.
Konedirektiivin periaatteisiin kuuluu oma valvonta, jonka mukaan koneen valmistaja vastaa siitä, että laite on turvallinen. Esimerkiksi sähkölaitteissa oli aikaisemmin tuotteen markkinoimiselle pakollisena kunkin maan viranomaisten hyväksyntä, mikä muodosti käytännössä kaupan esteen. Nykyään valmistaja vastaa, että laite vastaa yhtenäistetyn koneturvallisuuslainsäädännön vaatimuksia. Varustaessaan koneen CE-merkinnällä valmistaja antaa samalla vaatimustenmukaisuusvakuutuksen. Jos koneessa tai laitteessa ilmenee ongelmia, viranomaiset voivat vaatia valmistajalta niin sanottua rakennetiedostoa, josta käy ilmi, että kone on suunniteltu ja valmistettu koneturvallisuusdirektiiviin perustuvan lainsäädännön mukaisesti.
Ensimmäinen konedirektiivi vuodelta 1989 kumottiin vuonna 1998 voimaan tulleella versiolla. Suomessa konedirektiivi tuli voimaan Suomen liittyessä Euroopan unioniin vuonna 1994. EU hyväksyi uusimman konedirektiivin 2006/42/EY huhtikuussa 2006.
Uuden konedirektiivin tavoitteena on yksinkertaistaa valmistajalle asetettuja velvoitteita ja poistaa vanhan direktiivin ongelmallisia kohtia. Konedirektiivin soveltamisaluetta on laajennettu ja samalla on poistettu viimeisiä konekaupan teknisiä esteitä. Uudessa direktiivissä vaihtoehdoksi erityisen vaarallisille koneille, joille on vaadittu tyyppihyväksyntää, tulee lisävaihtoehdoiksi joko koneen valmistaminen eurooppalaisen standardin mukaisesti tai kolmannen osapuolen hyväksymän valmistajan laatujärjestelmän käyttäminen.
Dorgali
Dorgali on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Nuoron maakunnassa. Kunnassa on arviolta 8 602 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 226,54 neliökilometriä. Se sijaitsee 390 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Call of Juarez
Call of Juarez on puolalaisen Techlandin kehittämä villiin länteen perustuva ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Peli julkaistiin vuonna 2006 Microsoft Windowsille ja seuraavana vuonna myös Xbox 360:lle.
Pelaaminen
Pelattava henkilö vaihtuu eri kenttien välillä. Ohjattavina henkilöinä ovat Billy Candle -niminen meksikaani ja Reverend Ray -niminen pastori. Billyllä pelattavat kentät ovat suurimmalta osalta hiiviskelyä, mutta Raylla pelatessa on enemmän räiskintää ja kaksintaisteluja.
Jatko-osat
13. tammikuuta 2009 Techland julkisti tarinan aiemmista vaiheista kertovan jatko-osan Bound in Bloodin joka julkaistiin saman vuoden kesänä Windowsille, Xbox 360:lle ja PlayStation 3:lle. Sen tarina keskittyy Ray (myöhemmin Reverend Ray) ja Thomas McCallin seikkailuun heidän nuoruudessaan.
Call of Juarez -sarjan kolmas osa The Cartel julkaistiin kesällä 2011. Kolmas osa ei perustu villiin länteen, vaan nykypäivän Los Angelesiin ja Meksikoon.
Fairchild Channel F
Fairchild Channel F on historian ensimmäinen pelimoduulipohjainen pelikonsoli, jonka Fairchild Semiconductor julkaisi elokuussa 1976. Tässä vaiheessa se tunnettiin nimellä Video Entertainment System, mutta Atarin julkaistua seuraavana vuonna VCS:n, Fairchild muutti konsolinsa nimen. Channel F:lle julkaistiin yhteensä vain 26 peliä. Laitteessa on kaksi sisäänrakennettua peliä, Pong ja Hockey.
Insinööri Jerry Lawson oli vastuussa kuluttajalaitteen kehittämisestä Alpex-yhtiön tekemän prototyyppilaitteen pohjalta.
Channel F perustui Fairchild F8 mikroprosessoriin, jonka oli kehittänyt Robert Noyce ennen lähtöään Fairchildiltä. Hän perusti lähtönsä jälkeen yrityksen nimeltä Intel. Laite näyttää värikuvaa, ja ääni tulee laitteen sisäisestä kaiuttimesta. Channel F:n ohjaimessa on iso kädensija ja sen päässä kolmionmuotoinen monitoiminen painike. Painiketta voi kääntää neljään suuntaan, kiertää kahteen eri suuntaan ja painaa alas tavallisen painikkeen tapaan. Laite kykenee näyttämään kahdeksan väriä ja siinä on 64 tavua keskusmuistia. Laitteen kellotaajuus on 1,79 Mhz.
Channel F:llä oli suuri vaikutus pelikonsoleiden kehittymiseen. Laite on historian ensimmäinen pelikonsoli, jossa oli mahdollisuus vaihtaa pelejä pelimoduulilla. Laitteen menetelmälle liittää lisäelektroniikkaa pelimoduuleilla on myönnetty patentti US 4095791 A.
Puhujan kasvatus
Puhujan kasvatus (Institutio oratoria) on Quintilianuksen vuonna 95 jaa. julkaistu puhetaitoa ja kasvatusta käsittelevä teos. Tekijän alkuperäisenä tarkoituksena oli kirjoittaa katsaus puhetaidon erilaisiin suuntauksiin ja alan historiaan, mutta lopulta hän päätyi esittelemään myös omia näkemyksiään, koska hän halusi saada parannuksia etenkin oman aikansa puhujien alkeiskoulutukseen.
Quintilianuksen teos on 12 kirjaa sisältävä systemaattinen esitys puhujien kasvattamisesta lapsesta mestariksi. Teos on kokonaisuudessaan säilynyt nykypäiviin. Ensimmäiset kirjat käsittelevät alkeisopintoja, kirjat 3–6 puheen aihevalintaa (inventio), kirja 7 aiheen taiteellista jäsentelyä (dispositio), kirjat 8–10 tyyliä (elocutio), kirja 11 muistamisen helpottamista (memoria) ja esitystapaa (actio) sekä kirja 12 puhujalta edellytettävää yleissivistystä. Suomennos sisältää teoksen kirjat 1–4.
Institutio oratoria on vahvimmillaan opetustaidon alalla. Tähän vaikuttaa Quintilianuksen oma lakimies- ja opettajatausta. Hän oli teosta kirjoittaessaan toiminut 20 vuotta valtiollisena puhetaidonopettajana. Retoriikan klassikkoteosten kirjoittaja Cicero tarkasteli asiaa poliitikon näkökulmasta, kun Quintilianus oli valtion virkamies. Niinpä Quintilianus painottaakin antiikin Rooman huippuvirkamiesten kasvattamista ja puhetaidon opettamista heille.
Yhdystie 8540
Yhdystie 8540 on Suomen tieverkon osuus Pudasjärven Kipinän kylästä Oulun Pahkalan kaupunginosan halki Yli-Iihin. Tien pituus on 39 kilometriä. Kunnanrajalle asti tien nimi on Yli-Iintie, Oulun rajalla tie muuttuu Pahkalantieksi.
Ympäristöministeriö on kaavaillut tietä seututieksi, ja ehdottanut sitä yhdistettäväksi mahdollisesti Iin ja Yli-Iin väliseen seututiehen 851.
Huda
Huda on arabiankielinen naisen etunimi. Se pohjautuu sanaan huda, joka tarkoittaa ’johdatusta’ (uskonnollisessa merkityksessä).
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on syyskuuhun 2021 mennessä tilastoitu noin 160–170 Huda-nimistä naista.
Luettelo pikkuplaneetoista: 34001–35000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen 34001:stä ja päättyen 35000:een. Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Aldo Ronconi
Aldo Ronconi (20. syyskuuta 1918 Brisighella – 12. kesäkuuta 2012 Faenza ) oli italialainen maantiepyöräilijä. Hän voitti Toscanan ympäriajon ja Italian-mestaruuden vuonna 1946.
Ronconi saavutti lisäksi kolmansia sijoja Romagnan ja Sveitsin ympäriajoissa.
Andøya
Andøya on pohjoisin saari Vesterålenin saaristossa, Nordlandin läänissä Norjassa. Saari kuuluu Andøyn kuntaan. Sen pinta-ala on 488 neliökilometriä, joten se on Norjan kymmenenneksi suurin saari.
Saarella sijaitsee 1962 perustettu luotainrakettien laukaisukeskus Andøyan rakettikoealue.
thumb
FAP Kapteeni David Abensur Rengifo kansainvälinen lentoasema
FAP Kapteeni David Abensur Rengifo kansainvälinen lentoasema (espanjaksi Aeropuerto Internacional Capitán FAP David Abensur Rengifo) sijaitsee Pucallpan kaupungissa Perussa. Se on Amazonin sademetsäalueella sijaitsevan Ucayalin alueen tärkein lentoasema. Asemasta käytetään myös nimeä Capitán Roldenin kansainvälinen lentoasema.
Onnettomuudet
23. elokuuta 2005 Perulaisen lentoyhtiön TANS Perun Boeing 737-200 -lentokone syöksyi maahan lähellä lentoasemaa.
KDDI
pienoiskuva|Garden Air Tower Tokion [[Chiyodassa on yhtiön pääkonttori. ]]
KDDI Corporation on suuri japanilainen tietoliikenneyhtiö. Yrityksen liikevaihto oli noin 43,2 miljardia ja liikevoitto noin 5,1 miljardia USD vuonna 2016. Konserniyhtiön palveluksessa oli noin 31 800 ihmistä. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Tokion Chiyodan erillisalueella Iidabashin kaupunginosassa.
KDDI jakaa liiketoimintansa neljään eri segmenttiin seuraavasti: henkilökohtaiset palvelut (yksilöt ja kodit, muun muassa matkapuhelin-, kuituverkko-, kaapelitelevisiopalvelut), lisäarvopalvelut (yksilöille ja koteihin, muun muassa erilaiset sovellukset, video ja musiikkipalvelut, elektroninen maksuliikenne), yrityspalvelut (yritysten tietoliikenneratkaisut, mobiililaitteet, datakeskuspalvelut, ITC-ratkaisut ja pilvipalvelut) sekä maailmanlaajuiset palvelut. Näiden ohella KDDI tarjoaa asiakkailleen esimerkiksi puhelinpalvelukeskustoimintoja (call center).
Talousjulkaisu Forbesin vuoden 2017 Forbes Global 2000 -listalla KDDI oli maailmanlaajuisesti 141. sijalla ja samalla Japanin kymmenenneksi suurin julkisesti noteerattu yritys (osakkeiden markkina-arvo yhteensä 68,3 mrd. USD toukokuussa 2017). Forbesin listalla KDDI luokiteltiin maailman kahdeksanneksi suurimmaksi tietoliikenneyhtiöksi. Japanilaisista tietoliikenneyhtiöistä sitä suurempia olivat NTT ja Softbank.
Puoliraitasukkula-ahven
Puoliraitasukkula-ahven (Crenicichla semifasciata) on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva kalalaji. Sitä tavataan Etelä-Amerikassa, jossa se elää makeavetisissä lammissa. Puoliraitasukkula-ahventa tavataan trooppisissa, 23–27 celsiusasteen lämpöisissä olosuhteissa. Laji voi kasvaa jopa 17,7 senttimetrin mittaiseksi. Se saavuttaa sukukypsyyden 10–12 senttimetrin mittaisena.
Remigius Auxerrelainen
Remigius Auxerrelainen ( tai Altissiodorensis) (841–908) oli benediktiinimunkki sekä skolastinen filosofi ja teologi.
Remigius oli Lupus Servatuksen ja Heiricus Auxerrelaisen oppilas. Hän lainasi kommentaareissaan paljon Dunchad Reimsiläisen, Johannes Scotus Eriugenan, Sedulius Scottuksen ja Martinus Laonilaisen ajatuksia.
Remigius opetti Saint-Germain en Auxerren luostarissa, Pariisissa ja Reimsissä. Hän käsitteli paljon universaalien ongelmaa, ja vaikuttaa pyrkineen muodostamaan kompromissin Eriugenan äärimmäisen filosofisen realismin ja opettajansa Heiricuksen antirealismin välillä. Remigius tutki myös kaikkeuden alkuperää, ja antoi Martianus Capellan teosten kommentaarissaan kristillisen tulkinnan Capellan ajatuksille platonilaisten ideoiden näkymättömästä maailmasta.
Remigius kirjoitti useita glossia ja marginaalikommentaareja Raamatun kirjoihin (kuten Ennarationes in Psalmos Psalmien kirjasta), Priscianuksen latinan kielioppiin, Boethiuksen teokseen Opuscula Sacra sekä Martianus Capellan teoksiin. Hän kirjoitti kommentaarit Boethiuksen teokseen Filosofian lohdutus, Fokaksen teokseen Ars de nomine, teokseen Caton opetuksia (Catonis Disticha), sekä Aelius Donatuksen, Eutykheen, Bedan ja Sedulius Scottuksen teoksiin.
Rex Beach
alt=Rex Beach, kasvokuva stetson päässä|pienoiskuva|Rex Beach Rex Ellingwood Beach (1. syyskuuta 1877 – 7. joulukuuta 1949) oli yhdysvaltalainen kirjailija, näytelmäkirjailija ja olympiavesipalloilija. Hän kirjoitti romanttisia seikkailuromaaneja, jotka sijoittuivat Alaskaan, Meksikoon ja Kuubaan.