cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sergei ja Julija Skripalin myrkytystapaus
Syylliset
5. syyskuuta 2018 Britannian syyttäjänlaitos nimesi myrkyttäjät: he ovat Aleksander Petrov ja Ruslan Boširov – mutta viranomaisten mukaan nämä nimet lienevät keksittyjä. Daily Telegraphin mukaan poliisi kuitenkin tietää kummankin oikean henkilöyden. Heitä syytetään salaliitosta Sergei Skripalin murhaamiseksi; Skripaleiden ja myrkkyä saaneen poliisin murhayrityksestä, tarkoituksellisesta ruumiinvamman tuottamuksesta sekä novitšokin käytöstä ja hallussapidosta vastoin Kemiallisten aseiden kieltosopimusta. Britannia on antanut miehistä eurooppalaisen pidätysmääräyksen, mutta ei vaadi syyllisiä luovutettaviksi, sillä Venäjän perustuslaki ei luovutusta salli.
Pääministeri Theresa Mayn mukaan epäillyt ovat Venäjän sotilastiedustelun GRU:n palveluksessa ja toimivat esimiestensä käskystä. Yhdysvaltojen, Ranskan, Saksan ja Kanadan johtajat ilmoittivat tukevansa Britannian päätelmiä ja olevansa varmoja, että myrkytyksestä epäillyt ovat GRU:n palkkalistoilla ja että Skripalin murhayritys oli hyväksytty korkealla tasolla Venäjän hallituksessa.
Alkuun Venäjä ilmoitti, että epäillyt ovat sille tuntemattomia. "Median julkaisemat nimet, kuten myös heidän valokuvansa, eivät merkitse meille mitään", vakuutti Venäjän ulkoministeriön edustaja. Venäjän johdon mukaan Venäjällä ei ole mitään tekemistä myrkytyksen kanssa. Vladimir Putinin mukaan kyseiset miehet ovat siviilejä, eivät sotilastiedustelun palveluksessa, eikä koko tapauksessa ole mitään erikoista tai rikollista.
Tämän jälkeen syyllisiksi nimetyt miehet esiintyivät Venäjän valtiollisen RT-kanavan televisiohaastattelussa. He sanoivat olevansa liikemiehiä, jotka tutkivat urheiluravinteiden markkinoita. He sanoivat olleensa Salisburyssa turisteina ja tulleensa katsomaan Salisburyn katedraalia, mutta lähteneensä seuraavalla junalla takaisin, koska satoi lunta. He kiistivät työskentelevänsä Venäjän sotilastiedustelulle ja kiistivät jyrkästi väitteet myrkystä.
Britannian poliisin mukaan kaksikon hotellihuoneesta löytyi jäämiä novitšokista.
”Ruslan Boširov” eli Anatoli Tšepiga
Tutkivan kansalaisjournalismin sivusto Bellingcat kertoi selvittäneensä miesten todellisen henkilöyden. Bellingcat perusti väitteensä mm. henkilön tuntevien ihmisten todistuksiin, kopioihin henkilöllisyystodistuksista, sotilaskoulujen vuosikirjakuviin sekä julkisista tietokannoista löytyneisiin osoitetietoihin, passihakemuksiin ja passikuviin. Associated Press vahvisti Bellingcatin tiedot. Poliisi päätyi omissa tutkimuksissaan samaan tulokseen.
“Ruslan Boširov” on todellisuudessa Venäjän sotilastiedustelun GRU:n palkittu upseeri Anatoli Vladimirovitš Tšepiga.
Eversti Tšepiga on syntynyt vuonna 1979 Amurin alueella Venäjän Kaukoidässä. 18-vuotiaana hän liittyi Venäjän Kaukoidän sotilasakatemiaan Blagoveštšenskissä. Hän on Venäjän spetsnaz-erikoisjoukkojen sotilas, joka on sotinut Tšetšeniassa ja Ukrainassa. Hänellä oli merkittävä rooli toisessa Tšetšenian sodassa. Hänelle on myönnetty yli 20 erilaista kunniamerkkiä, mm. vuonna 2014 Venäjän federaation sankari -merkki, joka on Venäjän korkein sotilaallinen kunniamerkki. Tšepiga otti käyttöön peitenimen Ruslan Boširov vuosien 2003 ja 2010 välillä.
”Aleksandr Petrov” eli Aleksandr Miškin
Miškin on Bellingatin ja venäläisen toimittajaryhmän Insiderin selvitysten mukaan 39-vuotias Venäjän sotilastiedustelun GU:n eli entisen GRU:n sotilaslääkäri. Hänen sotilasarvonsa on eversti. Miškin on syntynyt vuonna 1979 pienessä Lojgan kylässä Arkangelin alueella Pohjois-Venäjällä. Myös Miškin on nimetty Venäjän federaation sankariksi.
Kolmas mies
Murhayritykseen liittyy kolmaskin venäläisagentti, joka suoritti tiedustelutehtävän ennen iskua. Hän toimi myrkyttäjien esimiehenä ja hoiti ryhmän yhteydenpidon Moskovaan. Hänen henkilöllisyytensä on viranomaisten tiedossa.
Venäläisen uutissivusto Fontankan mukaan kolmas henkilö on 45-vuotias GRU:n agentti. Bellingcatin mukaan hän käyttää peiteniemeä Sergei Vjatšeslavovitš Fedotov, mutta hänen oikea nimensä on Denis Vjatšeslavovitš Sergejev.
Sergejev vieraili Britanniassa ja poistui maasta samoina päivinä kun kaksi muutakin teosta epäiltyä venäläistä. Lisäksi hänen passin numeronsa on samaa sarjaa kuin sotilastiedustelun agenteilla. Kuten Tšepigasta ja Miškinistä, ei Sergejevistäkään ole rekisterimerkintöjä ennen vuotta 2010. Bellingcat liittää Sergejevin bulgarialaisen asetehtailijan Emilian Gebrevin, hänen poikansa, sekä Gebrevin yrityksen johtajan myrkytystapaukseen vuonna 2015.
Sergejev on korkea-arvoinen GRU:n upseeri. Hänen sotilasarvonsa on kenraalimajuri. Hän on naimisissa opettajana työskentelevän puolison kanssa ja heillä on täysi-ikäinen tytär. Heidän kotinsa sijaitsee GRU:n koulutuslaitoksessa. Iskun aikoihin Sergejev vieraili päivittäin GRU:n päämajassa ja opistossa.
Sergejev syntyi Usharalissa, pikkukaupungissa lähellä Kiinan rajaa, nykyisen Kazakstanin alueella sen aikaisessa Neuvostoliitossa. Denis Sergejev, samoin kuin “Sergei Fedotov”, syntyi 17 syyskuuta 1973. Sergejev palveli armeijassa Novorossijskin kaupungissa. Vuosien 2000–2002 välillä hänet siirrettiin Moskovaan, jossa hän opiskeli vakoojia kouluttavassa eliittioppilaitoksessa. Vuodesta 2004 alkaen hän toimi osakkaana tai toimitusjohtajana kahdeksassa peiteyhtiössä, jotka lakkautettiin vuoteen 2012 mennessä. Vuonna 2010 hänelle myönnettiin passi Fedotovin nimellä samassa paikassa, josta Tšepiga ja Miškin saivat passinsa.
2014 Sergejev matkusti Prahaan Alexander Petrov -nimisen miehen seurassa. 2015 hän matkusti Serbiaan mukanaan mies, jonka tiedetään olleen Lontoossa Skripaleiden myrkytyksen aikaan. 2015 hän matkusti Sofiaan kaksi kertaa, samoihin aikoihin kun asekauppias Emilian Gebrev sai tuntemattomaksi jäänyttä myrkkyä kaksi kertaa. Tuolloin suomalainen VERIFIN- laboratorio ei pystynyt täysin tunnistamaan Gebrevin oireet aiheuttanutta, organofosfaatteihin kuulunutta ainetta. 2017 Sergejev matkusti Yhdistyneeseen kuningaskuntaan samaan aikaan kuin Miškin. Lisäksi Espanja tutkii parhaillaan Sergejevin yhteyksiä Kataloniaa horjuttaneisiin mielenosoituksiin vuonna 2017.
Maaliskuun 2. päivänä 2018 Sergejev matkusti Lontooseen Aeroflotin lennolla SU 2580. Lento saapui Heathrow’n lentoasemalle 10:33 paikallista aikaa. Tšepiga ja Miškin saapuivat Lontooseen samana päivänä. Kello 12:35 Sergejev asettui hotelliin lähellä Paddingtonin rautatieasemaa. Bellingcatin haltuunsa saamien puhelutietojen mukaan Sergejev viestitti toistuvasti Telegram-, Viber-, Whatsapp- ja Messenger-ohjelmilla ja siirsi 4G-yhteyden kautta kuvia ja videoita. Matkan aikana hän oli 11 kertaa puhelinyhteydessä samaan, poikkeuksellisella tavalla toimivaan liittymään. Hän vietti enimmän osan ajastaan hotellissa, mutta hän teki sieltä kaksi matkaa, joiden aikana hänellä oli mahdollisuus tavata Tšepiga ja Miškin tai jättää heille tarvikkeita. Poliisin mukaan Sergejev tapasi Tšepigan ja Miškinin useita kertoja viikonlopun aikana. Maaliskuun 4. päivänä, jolloin Skripalit myrkytettiin, Sergejev palasi kello 14:15 lähteneellä lennolla Moskovaan.
Sergejeviä vastaan nostettiin syyte syyskuussa 2021, kolme ja puoli vuotta myrkytyksen jälkeen. Kuluneiden vuosien aikana Venäjä ei ole suostunut tekemään yhteistyötä syytettyjen saamiseksi oikeuden eteen. Oikeudenkäynti onnistuu vain, mikäli syytetyt joskus poistuvat Venäjältä, mikä ei ole todennäköistä.
Yksikkö 29155
New York Timesin mukaan läntisten maiden turvallisuusviranomaiset ovat tulleet siihen tulokseen, että Skripaleihin kohdistunut hyökkäys oli osa Venäjän järjestelmällistä Euroopan horjuttamiseen tähtäävää kampanjaa, jota toteuttaa Venäjän tiedustelujärjestelmän valiojoukko nimeltä Yksikkö 29155. Yksikön toimintatapoihin kuuluvat kumouksellinen toiminta, sabotaasi ja salamurhat.
Yksikkö toimii Venäjän sotilastiedustelu GRU:n alaisuudessa. New York Timesin mukaan yksikkö on niin salainen, etteivät edes toiset GRU:n työntekijät ole tietoisia sen olemassaolosta, mutta tätä tri Mark Galeotti epäilee.
Yksikön hallinto sijaitsee 161. Erityisasiantuntijakoulutuskeskuksen päämajassa itäisessä Moskovassa.
Vuoteen 2019 mennessä Yksikkö 29155 on toiminut jo vuosikymmenen ajan, mutta läntiset viranomaiset ovat vasta hiljattain huomanneet sen olemassaolon. Se havaittiin ensimmäisen kerran Montenegron vuoden 2016 vallankaappausyrityksen jälkeen. Tuolloin Yksikkö 29155:n upseerit suunnittelivat tappavansa Montenegron pääministerin ja ottavansa haltuun maan parlamenttirakennuksen.
Vuonna 2015 neljä yksikkö 29155:n jäsentä oli matkustanut Sofiaan ja hieronut myrkkyä bulgarialaisen asekauppiaan Emilian Gebrevin auton oven kahvaan. Tiedusteluviranomaiset arvelevat, että Gebrev myrkytettiin, koska hänen liiketoimensa ärsyttivät Venäjää monin tavoin: Gebrev myi aseita Venäjän vihollisille Ukrainaan, hänen yhtiönsä tunkeutui Venäjän hallitsemille asemarkkinoille ja lisäksi hän tavoitteli itselleen oligarkin haluamaa Dunarit-asetehdasta. Muutaman päivän aikana sairastuivat myös hänen poikansa Hristo ja eräs yrityksen johtohenkilöistä. Jokaisen auton oveen oli hierottu myrkkyä. Kaikki heistä toipuivat, mutta pian Gebrev ja hänen poikansa yritettiin myrkyttää uudelleen. Tuolloin syyttäjät eivät löytäneet todistusaineistoa ja tutkimukset lopetettiin. Bulgarian tiedusteluviranomaiset tuskin ymmärsivät, että maassa oli vieraillut venäläinen salamurhaajajoukko.
Tarkalleen vuosi ennen Skripaleiden myrkytystä kolme Yksikkö 29155:n upseeria matkusti Britanniaan, mahdollisesti myrkytyksen harjoittelua varten. Yksi heistä oli Miškin. Toinen käytti nimeä Sergei Pavlov. Kolmas käytti nimeä Sergei Fedotov ja hän oli tehtävän valvoja. Kun Skripalit lopulta myrkytettiin vuonna 2018, tiedusteluviranomaiset havaitsivat Sergejevin ja osasivat yhdistää Skripaleiden ja Gebrevin tapaukset osaksi samaa Yksikkö 29155:n toteuttamaa kampanjaa.
GRU:n Yksikkö 29155 ei ole Venäjän valtion ainoa salamurhia tekevä ryhmä. Brittiläisten viranomaisten mukaan Litvinenkon murhan toteutti Liittovaltion turvallisuuspalvelu FSB – GRU:n kanssa kilpaileva organisaatio, jota Putin aikoinaan johti.
Vaikka Yksikkö 29155 on eliittijoukko, se toimii hyvin pienellä budjetilla. Matkoilla yksikön asiamiehet asuvat halvalla yhteismajoituksessa. Kenraalimajuri Аverjanov asuu ränsistyneessä neuvostoaikaisessa rakennuksessa ja ajaa vanhalla Ladalla.
Yksikön menestys on ollut epätasaista. Skripal ja Gebrev selvisivät sen murhayrityksistä elossa. Montenegron vallankaappausyritys epäonnistui, mutta keräsi paljon huomiota.
Merkitys
Viranomaiset uskovat, että salamurhaaja tiesi, että myrkky tultaisiin tutkinnassa yhdistämään Venäjään, ja tämän olisi tarkoitus toimia varoituksena loikkareille ja tiedonantajille. Sen, että teko tapahtui kaukana Lontoosta, on tarkoitus viestittää, että mikään paikka ei ole Venäjän ulottumattomissa.
Kyseessä oli ensimmäinen kerta toisen maailmansodan jälkeen, kun sotilaallista hermomyrkkyä käytettiin Euroopan maaperällä. Saksan ulkoministeri Heiko Maas totesi, että ensimmäisen kerran toisen maailmansodan loputtua kemiallista asetta käytettiin keskellä Eurooppaa.
Poliittinen reaktio
Ison-Britannian mukaan Venäjän valtio oli vastuussa myrkytyksestä. Ulkoministeri Boris Johnsonin mukaan oli ”ylivoimaisen todennäköistä”, että Vladimir Putin oli määrännyt iskun. 12. maaliskuuta Theresa May sanoi, että Britannian hallitus päättelee, että Venäjä oli todennäköisesti teon takana, koska asiantuntijat olivat tunnistaneet käytetyn myrkyn; koska tiedettiin, että Venäjä on kyseistä myrkkyä aiemmin tuottanut ja kykenisi siihen edelleen; koska Venäjän tilillä on salamurhia ennestään; ja koska Venäjä pitää loikkareita salamurhien kohteena. Joko kyse oli Venäjän valtion toimesta tai sitten Venäjä on päästänyt myrkyn otteestaan ja se on päätynyt muiden käsiin. Jollei Venäjä esitä uskottavaa vastausta, johtopäätös on se, että kyse oli Venäjän valtion toimesta Yhdistynyttä kuningaskuntaa vastaan.
Venäjän mukaan Venäjää mustamaalataan. Venäjän ulkoministeriön edustajien mukaan myrkytykset olivat Britannian järjestämä näytös, jolla pyritään sotilasmenojen kasvattamiseen tai siirtämään huomiota pois Brexitistä. Vladimir Putin sanoi syytöksiä houreiksi ja Venäjän syyllisyyttä mahdottomaksi ajatella. Putinin mukaan Venäjällä ei ole kemiallisia aseita. Suurlähettilään mielestä Britannian oma kemiallisten aseiden tutkimuslaitos voisi olla teon takana. Muita mahdollisia syyllisiä voisivat olla Tšekki, Slovakia, Yhdysvallat tai Ruotsi. Venäjän media levitti kaikkiaan 20:a erilaista vaihtoehtoista selitystä, joiden mukaan syyllisiä saattoivat olla esimerkiksi Britannia, Ukraina, Skripal itse tai hänen anoppinsa. Venäjän edustaja nimitteli Britannian puolustusministeriä älyllisesti kyvyttömäksi ja hänen lausuntoaan ”moukkamaisen vanhan harpyijan” puheiksi. Venäjän mukaan Britannian toimet tapauksen selvittämiseksi ovat onnettomia ja apuun tarvittaisiin Sherlock Holmes tai Hercule Poirot. Venäjän TV-kanavat enimmäkseen vaikenivat tapauksesta, mutta 7.3. valtiojohtoisen TV-kanavan iltauutiset välitti varoituksen maanpettureille.
Yhdysvallat asettui Ison-Britannian puolelle ja kutsui tekoa "törkeäksi Kemiallisten aseiden kieltosopimuksen loukkaukseksi ja kansainvälisen lain rikkomukseksi". Eurooppa-neuvosto oli samaa mieltä Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen arviosta, jonka mukaan on hyvin todennäköistä, että Venäjän federaatio on vastuussa iskusta ja että uskottavaa vaihtoehtoista selitystä ei ole.
Vastatoimien vaihtoehdot
Kun Aleksandr Litvinenko murhattiin 2006, vastatoimena diplomaatteja karkotettiin, viisumirajoituksia asetettiin, tiedusteluyhteistyö katkaistiin, pääepäiltyjen varat jäädytettiin ja heidän luovuttamistaan Britanniaan vaadittiin. Nämä toimet ovat edelleen voimassa. Tätä moitittiin vaisuksi reaktioksi, ja syyn väitettiin olevan siinä, että Lontoon kiinteistömarkkinat ja rahoitussektori houkuttelivat miljardien edestä venäläistä rahaa.
Diplomaattien karkotukset
Tapauksen vuoksi maat karkottivat toistensa diplomaatteja. Ensin Britannia karkotti 23 venäläistä diplomaattia. Se on noin 40 prosenttia suurlähetystön väestä ja määrällisesti enemmän kuin kertaakaan yli 30 vuoteen. Vastatoimena Venäjä karkotti 23 brittiläistä diplomaattia. Seuraavaksi Yhdysvallat ja sen liittolaiset karkottivat yhdessä yli 100 venäläistä diplomaattia. : Yhdysvallat karkotti 60, Ranska 4, Saksa 4, Puola 4, Tšekki 3, Liettua 3, Tanska 2, Hollanti 2, Italia 2, Espanja 2, Viro 1, Kroatia 1, Suomi 1, Unkari 1, Latvia 1, Romania 1, Ruotsi 1, Ukraina 13, Kanada karkotti 4 ja hylkäsi 3 hakemusta, Albania karkotti 2, Australia 2, Norja 1, Makedonia 1. Moldova 3, Belgia 1. Teija Tiilikainen arvioi, että karkotuksilla maat halusivat osoittaa Iso-Britannialle tukeaan. Ennen karkotusta Venäjällä oli USA:ssa satakunta tiedusteluvirkailijaa, joten kymmeniä Venäjän tiedustelijoita jäi vielä asemiinsa Yhdysvaltoihin.
Vastatoimena Venäjä karkotti 60 Yhdysvaltain diplomaattia ja Ukrainasta 13, Kanadasta 4, Puola 4, Saksa 4, Liettua 3, Tšekki 3, Moldova 3, Italia 2, Hollanti 2, Espanja 2, Tanska 2, Suomi 1, Latvia 1, Ruotsi 1, Norja 1, Romania 1, Kroatia 1, Irlanti 1, sekä yhden virolaisen attasean, yhden belgialaisen diplomaatin , ja yhden unkarilaisen diplomaatin. Venäjä saattaa vielä myöhemmin karkottaa Montenegron ja Georgian lähettiläät. Venäjä vaati myös Britanniaa vähentämään Moskovan-lähetystönsä väkimäärää. Yhdysvaltain ulkoministeriön mukaan Venäjän määräämät vastakarkotukset eivät ole oikeutettuja. Yleisesti ottaen karkotukset eivät vähennä diplomaattien määrää karkottavissa maissa, vaan karkotetut voidaan korvata toisilla diplomaateilla.
Karkotuksista ovat pidättäytyneet mm. Itävalta, Bulgaria, Portugali, Malta, Kreikka, Kypros ja Serbia. Bulgaria on riippuvainen venäläisestä kaasusta ja venäläisistä turisteista. Venäläinen kaasu on tärkeää myös Serbialle. Bulgarian pääministeri ilmoittikin, että hän ei pidä brittien syytöksiä toteen näytettyinä, ja muistutti, että Britannian esittämät syytökset Irakia vastaan vuoden 2003 sodan alla osoittautuivat vääriksi hirvittävin seurauksin.
Aiempia suuria karkotuksia tapahtui vuonna 2016, kun Yhdysvallat karkotti 35 venäläistä diplomaattia vastatoimena Hillary Clintonin presidentinvaalikampanjan hakkeroinnista ja vuonna 1986, kun Reagan karkotti 80 venäläistä diplomaattia.
Suomessa
Pääministeri Sipilä, presidentti Niinistö ja hallituksen ulko- ja turvallisuuspoliittinen valiokunta päätyivät karkottamaan yhden venäläisdiplomaatin. Teija Tiilikaisen mukaan karkotus on symbolinen toimi, jolla Suomi osoittaa kuuluvansa Länteen. Suomeen jää vielä kuutisenkymmentä venäläistä diplomaattia. Osa venäläisistä diplomaateista toimii Suomessa vakoilutehtävissä Suomen hyväksynnällä. Vastavuoroisesti Venäjä karkottaa yhden suomalaisen diplomaatin. Moskovassa Suomella on 20 diplomaattia. Venäjällä yhden diplomaatin karkottamista Suomesta pilkattiin “silmänpalvontana” eli yrityksenä olla mieliksi kummallekin puolelle: ”Lontoota halutaan miellyttää karkottamalla diplomaatteja, Moskovaa taas sillä, että karkotetaan vain yksi”. Juha Sipilän mukaan syyllisyydestä pitäisi olla "satavarma" ennen kuin raskaammat pakotteet tulisivat kysymykseen – diplomaatin karkottamiseen riittää vähempikin.
Pakotteet
6.4.2018 Yhdysvallat lisäsi pakotelistalleen 7 oligarkkia ja 17 Venäjän valtion virkamiestä – muun muassa Putinin tyttären entisen aviomiehen – sekä 12 venäläistä yhtiötä. Pakotteiden perusteluissa ei erikseen mainittu Salisburyn tapausta, vaan Venäjän maailmanlaajuinen haitallinen toiminta. Pakotteiden aikaan myrkytys kuitenkin nähtiin Yhdysvalloissa osana Putinin yhä aggressiivisemmaksi käyviä toimia. Uusien pakotteiden seurauksena ruplan ja venäläisten yhtiöiden osakkeiden arvo laski jyrkästi. Ruplan kurssi Euroon nähden vajosi halvimmilleen kahteen vuoteen. Suurimmaksi menettäjäksi romahduksen jälkeen nimettiin miljardööri ja alumiinikeisari Oleg Deripaska, jonka omaisuudesta suli Forbesin arvion mukaan noin 1,3 miljardia euroa. Edellisessä kuussa hänen omaisuutensa arvoksi oli laskettu 6,7 miljardia dollaria, mutta 10.4.2018 siitä oli jäljellä enää 3,9 miljardia. Deripaska kuitenkin käynnisti lobbauskampanjan, ja onnistui lopulta saamaan omat pakotteensa purettua.
19.12.2018 Yhdysvallat lisäsi pakotelistalleen "Alexander Petrovin" ja "Ruslan Boshirovin" yhdessä 13 muun GRU:n agentin kanssa reaktiona Venäjän "piittaamattomuuteen kansainvälisistä normeista". Yhdysvaltain Valtiovarainministeriön OFAC kutsui tekoa röyhkeäksi hyökkäykseksi, joka uhmasi kansainvälisiä normeja ja Kemiallisten aseiden kieltosopimuksen Venäjälle asettamia velvoitteita.
21.1.2019 Euroopan unioni asetti matkustuskieltoon kaksi myrkytyksestä epäiltyä miestä ja heidän esimiehensä ja lisäksi jäädytti heidän varansa.
1.8.2019 Yhdysvallat kielsi pankkeja myöntämästä Venäjälle lainoja mihinkään muuhun kuin ruoan tai maataloustuotteiden ostamiseen, ja ilmoitti vastustavansa kansainvälisten rahoituslaitosten Venäjälle myöntämiä lainoja ja avustuksia.
Muut rangaistustoimet
Karkotusten yhteydessä Britannia määräsi myös muita vastatoimia: mm. tarkistuksia venäläisten yksityislennoille; tullimaksujen korotuksia; korkean tason yhteydet Britannian ja Venäjän välillä katkaistaviksi; brittiläiset ministerit ja kuninkaalliset pidätettäviksi jalkapallon maailmanmestaruusottelusta Venäjällä; Venäjän valtion omaisuutta mahdollisesti jäädytettäväksi; Venäjän ulkoministerin vierailu peruttavaksi. Vastatoimena Venäjä sulki British Councilin Venäjän-toiminnot ja Britannian konsulaatin Pietarissa.
Moskovasta tullut lento tutkittiin rajavartijoiden toimesta Heathrow’n lentoasemalla.
Yhdysvallat määräsi Venäjän konsulaatin Seattlessa suljettavaksi ja vastatoimena Venäjä sulkee Yhdysvaltain pääkonsulaatin Pietarissa.
Englanti ja Islanti ilmoittivat jalkapallokisojen diplomaattisesta boikotista.
26.7.2019 Britannian tv- ja radiokanavia valvova viestintäviranomainen Ofcom määräsi Venäjän valtiolliselle RT-kanavalle noin 223 000 euron sakot sääntöjen rikkomisesta. Ofcomin mukaan RT oli rikkonut puolueettomuussääntöjä uutis- ja ajankohtaisohjelmissaan, jotka koskivat muun muassa Salisburyn myrkkyiskua ja Syyrian Douman kaasuiskua. Ofcomin mukaan RT:n ohjelmissa annettiin yksipuolinen käsitys Saliburyn ja Douman tapahtumista.
Paluu normaaliin
Syyskuussa poliisi eristi osan Salisburyn kaupungista varotoimena sen jälkeen, kun mies ja nainen olivat saaneet sairauskohtauksen ravintolassa, mutta näiden sairauskohtausten taustalla ei ollut novitšok-hermomyrkkyä.
Salisburyn kaupungin keskustassa sijaitseva Maltingsin ostosalue, jossa sijaitsevalta penkiltä Skripalit löydettiin tajuttomina, luovutettiin takaisin 21. toukokuuta 2018, kun puhdistustyöt oli saatettu päätökseen. Penkki poistettiin ja sen paikalle sijoitettaneen taideteos.
Joulukuussa 2018 Venäjä ja Britannia sopivat palauttavansa diplomaatteja asemapaikkoihinsa vuoden 2019 alusta.
Zizzi-ravintola avattiin uudelleen kahdeksan kuukauden kuluttua myrkytyksestä, kun henkilökunnan univormut oli poltettu, Skripaleiden käyttämä pöytä oli hävitetty ja ravintolan sisustus remontoitu. The Mill -pubi palautettiin omistajilleen elokuussa 2018, mutta se pantiin remonttiin ja avattiin uudelleen vasta seuraavana keväänä alkuperäisellä nimellään The Bishop's Mill.
Novitšokin jäämiä löytyi kodeista, kaupoista, ostoskeskuksesta, pubista, ravintolasta, kirkosta, toimistoista, poliisiasemalta ja kahdelta ambulanssiasemalta. Salisburyä puhdistettiin satojen työntekijöiden voimin yhteensä 13 000 tunnin ajan. Salisburyn kaupunki julistettiin virallisesti puhdistetuksi myrkystä 1.3.2019, lähes vuosi Skripaleiden myrkytyksen jälkeen. Myrkystä puhdistettiin mm. Sergei Skripalin kotitalo, puistonpenkki, ravintola ja myrkyn kanssa tekemisiin joutuneen poliisin koti. Skripalin koti jouduttiin osittain purkamaan, mutta se aiotaan korjata asumiskuntoon.
Heti Skripaleiden myrkytyksen jälkeen Yhdistyneen kuningaskunnan valtio myönsi Salisburylle 2,5 miljoonan punnan tuen ja heinäkuussa toisen tapauksen jälkeen vielä 5 miljoonaa puntaa lisää. Tukia käytettiin yrityksille myönnettyihin apurahoihin, tapahtumien ja näyttelyiden järjestämiseen, kaupungin uudelleenbrändäykseen, vartiointi- ja pesulakuluihin, tapaamisten järjestämiseen, mainontaan ja tiedottamiseen, pysäköintiin ja poliisin kuluihin. Salisburyn matkailu väheni 14 prosenttia edellisvuoteen verrattuna, ja kaupunki palkkasi konsultteja paikkaamaan vajetta.
Seuraavan vuoden kesäkuussa G20-maiden kokouksen yhteydessä Putin ja May kohtasivat ensimmäistä kertaa hermomyrkkyiskun jälkeen. Mayn mukaan Britannian ja Venäjän suhteet eivät voi palautua ennalleen ennen kuin Venäjä lopettaa "vastuuttoman ja horjuttavan" toimintansa.
Pysyvät vaikutukset
Kemiallisten aseiden kieltojärjestö lisäsi novitšokin kiellettyjen myrkkyjen listalleen. Tämä oli listan ensimmäinen lisäys sitten järjestön perustamisen vuonna 1997.
Sergei ja Julija Skripal asuivat vuoden ajan MI6:n turvatalossa ja muuttivat sitten uuden henkilöllisyyden turvin muualle, lehtitietojen mukaan Uuteen-Seelantiin. Yleisellä tasolla hermomyrkyistä tiedetään, että vaikka ihminen selviäisi niiden kosketuksesta hengissä, hänelle jää todennäköisesti erilaisia hermostollisia oireita loppuiäksi. Hermokaasujen tiedetään aiheuttavan kuoleman lisäksi mm. hermojen tuhoutumista, kipuja, tuntohäiriöitä, halvautumista, rauhattomuutta, ärtyvyyttä, tasapainohäiriöitä ja puhevaikeuksia. Skripalien vammat saattavat vaatia jatkuvaa hoitoa.
Rikosylikonstaapeli Bailey, joka tietämättään levitti myrkkyä kotiinsa, joutui perheineen hylkäämään saastuneen kotinsa, autonsa ja kaikki tavaransa.
Muita tapauksia
Skripalin tapausta on verrattu Aleksandr Litvinenkon myrkytykseen vuonna 2006. Britannian sisäministeriön käynnistämä tutkimus tuli vuonna 2016 siihen tulokseen, että Vladimir Putin oli todennäköisesti hyväksynyt Litvinenkon murhan.
Viikko Skripaleiden myrkytyksen jälkeen kuristettiin Aeroflotin talouspäällikkö Nikolai Glushkov, maanpaossa elänyt Berezovskin ystävä, joka oli kritisoinut Kremliä ja oli jo aiemmin joutunut myrkytysyrityksen kohteeksi. Poliisi tutkii sitä mahdollisuutta, että hänkin joutui ammattitappajan uhriksi.
Skripalin salamurhayrityksen jälkeen tutkimukset avattiin uudelleen 14:ssa muussa epäilyttävässä kuolemantapauksessa, jotka Skripaleiden tapauksen valossa saattoivatkin olla poliittisia salamurhia.
Tapauksen jälkeen tutkimukset käynnistettiin uudelleen myös Bulgariassa, jossa asekauppias Emilian Gebrev oli saanut myrkkyä vuonna 2015.
Monia tšetšenialaisia oppositioaktivisteja on salamurhattu ulkomailla viime vuosina. Esimerkiksi 40-vuotias turvapaikanhakija Zelimhan Khangošvili ammuttiin kuoliaaksi Berliinissä elokuussa 2019. Hän oli taistellut Venäjää vastaan toisessa Tšetšenian sodassa ja hän oli tšetšeenien Venäjän-vastaisen sissisodan johtajan liittolainen. Hän oli jo ainakin kerran aiemminkin ollut salamurhayrityksen kohteena. Saksan poliisi pidätti murhan jälkeen venäläisen miehen. Der Spiegelin ja Bellingcatin mukaan pidätetyllä miehellä oli väärennetty passi. Passin mukaan murhaajan nimi on Vadim Sokolov, mutta syyttäjien mukaan hänen oikea nimensä on Vadim Krasikov. Bellingcat, The Insider ja Der Spiegel päätyivät siihen tulokseen, että murhaaja työskenteli FSB:lle. Brittiläisten ja ranskalaisten tiedustelulähteiden mukaan murha oli määrätty Tšetšenian päämiehen Ramzan Kadyrovin hallinnosta ja se toteutettiin Venäjän valtion tuella. Tapauksen jälkeen Saksa nimesi persona non grataksi kaksi diplomaatia, joiden uskottiin olevan venäläisiä vakoojia.
Venäjän tunnetuin oppositiopoliitikko Aleksei Navalnyi myrkytettiin novitšok-ryhmään kuuluvalla hermomyrkyllä elokuussa 2020.
Monacon Grand Prix 1990
Monacon Grand Prix 1990 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 27. toukokuuta 1990 Monacon katuradalla Monacossa. Kilpailun voitti McLarenilla ajanut Ayrton Senna, jolle voitto oli kauden toinen. Vain kuusi autoa selviytyi maaliin.
Cesare Perdisa
Cesare Perdisa (21. lokakuuta 1932 − 10. toukokuuta 1998) oli italialainen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui seitsemään Grand Prix -kilpailuun. F1-urallaan hän saavutti kaksi palkintosijaa (2 kolmossijaa), yhden viitossijan ja 5 MM-pistettä. Aika-ajoissa Perdisa oli parhaimmillaan kuudes.
Formula 1 -tulokset
* jaettu
Michel Houellebecq
Michel Houellebecq [miʃɛl wɛlbɛk], oik. Michel Thomas (s. 26. helmikuuta 1958 Réunion ), on ranskalainen kirjailija. Hän on Ranskan kiistellyimpiä ja tunnetuimpia kirjailijoita.
Varhaisvuodet
Houellebecqin äiti oli lääkäri ja isä hiihdonopettaja ja vuoristo-opas. Hän syntyi Réunionin saarella, mutta hänet lähetettiin viisikuukautisena asumaan Algeriaan äidin äidin luokse. Houellebecq on todennut katkerahkosti että ”Vanhempani menettivät kiinnostuksensa olemassaolooni hyvin varhain.” Hän asui Algeriassa vuoteen 1961 asti.
Vuonna 1961 Houellebecq lähetettiin Ranskaan asumaan isänsä äidin luona. Isän äiti oli omaa sukua Houellebecq ja Michel Thomas päätti myöhemmin käyttää tätä nimeä kirjailijanimenään.
Myöhemmin Houellebecq kävi Pariisissa Lycée Henri Moissaria ja kävi Lycée Chaptalin valmennuskursseja päästäkseen johonkin Ranskan eliittikouluista. Vuonna 1975 hän aloitti opinnot Institut National Aronomique Paris-Grignonissa ja aloitti runojen kirjoittamisen. Agronomiksi Houellebecq valmistui vuonna 1980. Hän avioitui ja liitosta syntyi poika. Avioliitto päättyi eroon ja Houellebecq kärsi masennuksesta. Hän jatkoi kirjoittamista ja esikoisrunokokoelma ilmestyi vuonna 1985. Vuonna 1991 hän julkaisi nuoruuden idolinsa H. P. Lovecraftin elämäkerran. Samoihin aikoihin hän työskenteli tietotekniikan parissa. Maineeseen Houellebeq nousi esikoisromaanillaan Halujen taistelukenttä joka ilmestyi vuonna 1994.
Tuotannosta
Contre le monde, contre la vie on H. P. Lovecraftia käsittelevä teos. Se sisältää kauhukirjailija Stephen Kingin esipuheen, Houellebecqin pitkän esseen Lovecraftin teoksista ja elämästä ja kaksi Lovecraftin pitkää novellia, ”Cthulhun kutsu” ja ”Kuiskaus pimeässä” ranskaksi käännettyinä.
Houellebecqin teos Alistuminen (Soumission) ilmestyi samana päivänä 7. tammikuuta 2015 kuin Charlie Hebdo -lehteen tehtiin hyökkäys. Houellebecqin kuva oli tuolloin tuoreimman lehden kannessa, ja hänet otettiin poliisisuojelukseen, vaikka ei ollut tiedossa, liittyikö kuva tai tuore kirja iskuun. Alistuminen sai ristiriitaisen vastaanoton. Sitä sanottiin islamofobiseksi, rasistiseksi ja seksistiseksi ja sen väitettiin myötäilevän äärioikeistoa. Muun muassa vasemmistolaisen Libérationin päätoimittaja Laurent Joffrinin mukaan kirjan ”myötä laitaoikeiston ideat nousivat – tai tekivät paluun – vakavasti otettavaan ranskalaiseen kirjallisuuteen” ja se ”ylevöittää Kansallisen rintaman ideat”. Toisten näkemysten mukaan se kertoo avoimesti nykypäivästä tai tulevasta. Filosofi Alain Finkielkrautin mukaan Houellebecq on mies ”joka tarkkailee maailmaa avoimin silmin ja joka ei anna poliittisen korrektiuden pelotella itseään”. Houellebecq kielsi tehneensä kirjaa provokaatioksi, joskin myönsi ettei kuvaus ole todellinen ainakaan vuosikymmeniin.
HMS Locust (1896)
HMS Locust oli Britannian kuninkaallisen laivaston Earnest-luokan torpedovenehävittäjä.
Valmistus
Alus tilattiin 23. joulukuuta 1895 Laird, Son and Companyltä Birkenheadistä, missä köli laskettiin 20. huhtikuuta 1896 telakkanumerolla 623. Alus laskettiin vesille saman vuoden lopulla 5. joulukuuta ja otettiin palvelukseen heinäkuussa 1898.
Palvelus
Vuonna 1906 alus siirrettiin Välimerelle, mistä se palasi vielä samana vuonna Britteinsaarille. Se osallistui ensimmäiseen maailmansotaa. Alus myytiin 6. lokakuuta 1919 romutettavaksi J. Jacksonille.
Lapsen ruumissaatto
Maalaus
Tunnelmaltaan rauhallisessa maalauksessa kuusi ihmistä kuljettaa lapsen ruumisarkkua soutuveneellä sinertävällä autereisen tyynellä merellä. Ihmiset ovat pukeutuneet pyhävaatteisiinsa. Miehillä on yllään valkoiset paidat sekä mustat liivit ja hatut. Nuorilla naisilla on yllään valkoiset huivit ja valkoiset esiliinat. Vanha nainen on pukeutunut kokonaan mustaan vaatetukseen ja veneen keskellä istuu pieni punaposkinen tyttö sinertävissä vaatteissa. Maalaus on yleisilmeeltään vaatimattoman arvokas teos, jossa ihmiset lapsen kuolemaan alistuneina ovat kuljettamassa hänen ruumisarkkuaan hautausmaalle. Tyynehkö kesäpäivä ja maalauksen henkilöt rauhallisesti istumassa veneessä luovat kunnioittavan, hiljaisen, eteenpäin katsovan tunnelman tähän maalaukseen.
Tausta
Edelfelt maalasi teoksen ulkoilmassa Haikossa Porvoon lähellä kartanossa, jonka hänen äitinsä oli vuokrannut hänelle. Edelfelt pyrki maalaamaan maalauksen kokonaan luonnon mukaan realistisesti. Hän oli ollut ulkoilmarealismin ihailija jo 1870-luvun lopulta. Tässä asiassa hän oli kokenut muutoksen, koska hän oli hakeutunut 1870-luvun alussa ulkomaille oppiin tarkoituksenaan kouluttautua historiamaalariksi.
Saved!
Saved! on vuonna 2004 ilmestynyt yhdysvaltalainen satiirinen komedia, joka kertoo kristillisen koulun oppilaasta, joka jää yksin huomatessaan olevansa raskaana. Elokuvan pääosia näyttelevät Jena Malone, Mandy Moore, Macaulay Culkin, Patrick Fugit ja Eva Amurri.
Juoni
Elokuvan päähenkilö on Raamattuvyöhykkeen pikkukaupungissa asuva Mary (Jena Malone). Hän on kunnollinen kristitty tyttö, joka käy lukiota ja viettää aikaansa kristittyjen ystäviensä seurassa. Hänen poikaystävänsä Dean (Chad Faust) paljastuu kuitenkin odottamatta homoseksuaaliksi. Mary, jolle Jeesus ilmestyy uima-altaassa, on valmis tekemään mitä tahansa parantaakseen polulta harhautuneen rakkaansa – jopa luopumaan neitsyydestään. Sekään ei kuitenkaan auta ja Dean pysyy homoseksuaalina. Hänet lähetetään nuorten eheytysleirille, mutta Mary huomaa kauhukseen olevansa raskaana.
Näyttelijät
Lähde:
E. T. Leeds
Edward Thurlow Leeds (1877-1955) oli brittiläinen arkeologi ja muinaistutkija. Hänet tunnetaan parhaiten anglosaksien tutkijana.
Leeds opiskeli Cambridgen yliopistossa ja valmistui 1899. Hän lähti Aasiaan ja vietti kaksi vuotta Kiinassa opiskelemassa kiinan kieltä. Hän kuitenkin sairastui ja joutui palaamaan Britanniaan. Toipilasaikanaan hän osallistui geologisiin kaivauksin ja kiinnostui samalla arkeologiasta.
Leedsistä tuli Oxfordin yliopiston Ashmolean-museon varajohtaja 1908 ja johtaja vuonna 1928. Hän jäi eläkkeelle 1945, mutta jatkoi sen jälkeenkin aasialaisten kolikoiden luetteloimista museossa.
Nūmierņanjärvi
Nūmierņanjärvi (, latg. Kaļvīnes azars, Nūmiernis azars ) on järvi Itä-Latviassa Kārsavan kunnassa.
E. T. Leeds
Leeds aloitti ensimmäisen maailmansodan jälkeen perusteelliset kaivaukset Oxfordshiressä. Leeds kehitti menetelmän vanhojen brittiläisten pulojen ajoittamiseen. Hän oli myös kiinnostunut numismatiikasta ja opiskeli kiinaa ja monia eurooppalaisia kieliä voidakseen luetteloida kolikoita.
Nūmierņanjärvi
Maantietoa
Järvi on 1,6 kilometriä pitkä, 650 metriä leveä ja sen pinta-ala on 73,8 hehtaaria. Se sijaitsee Haanjan ylängön eteläpuolella pohjois-etelä-suuntaisella vedenjakaja-alueella. Järven pohjoispuolella sijaitsee pieni Kaļvīnen kylä, jonka peltomaita ulottuu järven pohjoisrantaan asti. Etelä- ja länsipuolella on pieni metsäalue. Järvi on noin neljä metriä syvä ja sen keskisyvyys on 1,5 metriä. Siinä on mutapohja. Loivat ja paikoin hiekkaiset rannat ovat matalia ja kasvavat hyllyvää suohetteikköä. Järven länsipäässä esiintyy runsaasti vesikasvillisuutta. Järven rannat ovat autiot eikä järvellä ole saaria.
Luontoarvoja
Järvi kuuluu pieneen luonnonpuistoon nimeltään ”Numernes valnis” yhdessä kahden muun lammen ja niitä ympäröivän metsäalueen kanssa. Vain järven lounaspään rannat kuuluvat puistoon. Vesi on väritöntä ja kirkasta. Järven kalakanta on runsas ja siinä elää ainakin kiiski, salakka, made, sorva, särki, pasuri, lahna, suutari, hauki ja ruutana. Järvessä esiintyy myös jokirapu.
Vesistösuhteita
Nūmierņanjärvi sijaitsee Kuhvan valuma-alueella. Kuhva on Velikajan sivujoki ja kuuluu Velikajan valuma-alueeseen, joka on Narvanjoen vesistöalueen eteläisin osa. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen. Järveen laskee vain pohjoispuolen peltomaiden kuivatusojia ja lännessä sijaitsevan lammen laskuoja. Nūmierņan laskuoja lähtee järven etelärannasta kohti etelää, jossa se yhtyy itään vievään johto-ojaan. Laskuojaa kutsutaan Kuhvaksi, koska se katsotaan olevan Kuhvajoen lähdejärvi.
Jennifer Morehouse
Jennifer Morehouse on kanadalainen näyttelijä, joka on uransa aikana esiintynyt enimmäkseen teatterissa ja tehnyt pieniä elokuvarooleja. Hän sai Betty Mitchell Award -ehdokkuuden parhaan naisnäyttelijän suorituksesta vuonna 2007. Morehouse on kaksi kertaa aikaisemmin huomioitu Mecca- ja Dora-ehdokkuuksilla teatterisuorituksistaan. Teatterin lisäksi hän on tehnyt vierailevia rooleja myös televisiosarjoihin. Elokuvista Morehouse on esiintynyt muun muassa Stardomissa, Ryöstössä, Eternal – veren valtiattaressa ja False Pretensesissä. Hän tehnyt myös äänirooleja animaatioihin, joista kenties tunnetuin äänirooli on Karai vuoden 2007 Turtles-elokuvaan perustuvassa videopelissä TMNT.
Morehouse on 163 senttimetriä pitkä.
Pinakoli
Pinakoli (C6H14O2) on dioleihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä ja hajusteissa.
Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa pinakoli on värittömiä kiteitä. Kidevedettömän yhdisteen lisäksi tunnetaan myös kidevedellinen heksahydraatti (C6H14O2·6H2O). Pinakoli liukenee hieman veteen ja liukoisuus lämpimään veteen on suurempi kuin liukoisuus kylmään. Yhdiste liukenee hyvin etanoliin ja dietyylieetteriin. Happamissa olosuhteissa pinakoli toisiintuu pinakoloniksi ja tämä reaktio tunnetaan pinakolitoisiintumisena.
Valmistus ja käyttö
Pinakolia valmistetaan pelkistämällä asetonia magnesium- tai natriumamalgaaman avulla tai asetonin elektrolyyttisellä pelkistyksellä.
Pinakolia käytetään lähtöaineena valmistettaessa esimerkiksi lääkeaineita ja sitä voidaan myös käyttää hajusteissa
Svend Aggerholm
Svend Aage Alexander Reumert Aggerholm (19. tammikuuta 1875 Århus – 12. helmikuuta 1940 Kööpenhamina) oli tanskalainen näyttelijä ja teatterinjohtaja.
Valko-Venäjä talviolympialaisissa 1994
Valko-Venäjä osallistui Lillehammerin talviolympialaisiin 1994 33 urheilijan voimin. Kyseessä olivat Valko-Venäjän ensimmäiset olympialaiset omana joukkueena. Maa saavutti myös ensimmäiset olympiamitalinsa itsenäisenä valtiona kahden hopean myötä.
Svend Aggerholm
Tukkukauppiaan perheeseen syntynyt Svend Aggerholm aloitti näyttelijänuransa Dagmar-teatterissa vuonna 1898. Hän siirtyi Folketeatretiin vuonna 1902 ja Det ny Teateriin vuonna 1908. Vuodesta 1910 lähtien Aggerholm matkusteli ja työskenteli Englannissa. Palattuaan Tanskaan vuonna 1914 hän perusti oman teatteriseurueen. Aggerholm toimi Odensen teatterin johtajana vuosina 1917–1921 ja 1935–1936. Hän esiintyi Nordisk Filmin mykkäelokuvissa vuosina 1910–1914 ja teki ennen kuolemaansa myös yhden äänielokuvan. Aggerholm oli naimisissa näyttelijä Ellen Aggerholmin kanssa.
Valko-Venäjä talviolympialaisissa 1994
Avaisijassa Valko-Venäjän lippua kantoi Igor Železovski.
Mitalit
Valko-Venäjä voitti kisoissa kaksi hopeaa, jotka oikeuttivat mitalitaulukossa sijalle 19. Mitalitaulukossa alapuolella jäivät Yhdistynyt kuningaskunta, Uzbekistan sekä Australia.
Joukkue
Valko-Venäjää edusti kisoissa 33 urheilijaa, joista 21 oli miehiä ja 12 naisia. Joukkueen nuorin osallistuja oli mäkihyppääjä Sergey Zakharenko, jolla oli ikää vain 16 vuotta. Joukkueen vanhimpia urheilijoita olivat 30-vuotiaat maastohiihtäjät Viktor Kamotsky ja Svetlana Kamotskaya sekä pikaluistelija Igor Železovski.
TsSKA-jääurheilupalatsi
TsSKA-jääurheilupalatsi oli jäähalli Leningradin valtakadun varrella Moskovassa Venäjällä.
Hallin istumakapasiteetti oli 5 600. Se valmistui 1991, toimien niin TsSKA:n jääkiekkojoukkueen, sen farmijoukkueiden Zvezda Moskovan ja Krasnaya Armiyan kuin TsSKAn taitoluistelijoidenkin kotihallina. Jääurheilupalatsi oli osa TsSKA:n isoa urheilukompleksia.
TsSKA siirtyi pelaamaan uudelle TsSKA Arenalle toukokuussa 2018. TsSKA-jääurheilupalatsin viimeinen ottelu pelattiin 26. maaliskuuta 2021 MHL-juniorijoukkueiden Krasnya Armiyan ja MHK Dinamo Moskovan välillä. Ottelun päätyttyä kuulutettiin ottelun olleen hallin historian viimeinen. TsSKA-jääurheilupalatsi purettiin syyskuussa 2021.
Hääled
Valitsijayhdistys Valimisliit Hääled - International and Local Voices for the Prosperous Future of Tallinn / rahvusvahelised ja kohalikud hääled Tallinna õitsva tuleviku jaoks perustettiin syyskuussa 2017 Tallinnan kuntavaaleihin. Sillä on ehdokkaita neljässä Tallinnan kahdeksasta vaalipiiristä. Hääled tähtää yhteiskunnallisiin muutoksiin Tallinnassa Viron pääkaupungissa.
Hääledin vaaliohjelmassa tavoitteena on, että tallinnalaiset pääsevät suoremmin osallistumaan kaupungin hallintoon. Se haluaa kannustaa kaupunkilaisia lähiympäristöään koskevien aloitteiden tekoon.
Hääledin perustaja on pieni ulkomaalaisten ryhmä useista Euroopan maista.
Samuli Simula
Simula kävi kansakoulun ja 1912 maamieskoulun. Hän toimi maanviljelijänä Laitilassa ja hän oli Laitilan osuuskassan johtaja 1930–1939. Hän sai talousneuvoksen arvon 1951.
Simula oli kansanedustajana 1945–1951 edustaen Turun läänin eteläistä vaalipiiriä. Hän oli presidentin valitsijamiehenä vuosien 1950 ja 1956 presidentinvaaleissa sekä toimi Laitilan kunnanvaltuuston puheenjohtajana. Hänellä oli myös lukuisia luottamustehtäviä osuustoimintaliikkeessä, Pellervo-seurassa, Maatalousseurojen keskusliitossa ja Metsäliitossa.
Simulan vanhemmat olivat maanviljelijä Samuel Vilhelm Simula ja Maria Vilhelmiina Junnila, ja hän oli naimisissa vuodesta 1916 Tyyne Matilda Lundenin kanssa.
Samuli Simulan tyttären pojanpoika on perussuomalainen kaupunginvaltuutettu Vilhelm Junnila.
Samuli Simulan tyttären Sirkka Kytömäen (o.s. Simula) poika Jussi Kytömäki on Ylöjärven vihreiden kaupunginvaltuutettu, pojantytär on kirjailija ja vuoden 2014 Finlandia-ehdokas Anni Kytömäki.
Modern Fox
Modern Fox on virolainen vuonna 1984 Tallinnassa perustettu 1930- ja 1940-luvun tanssimusiikkia esittävä orkesteri. Sen solistina toimii Mart Sander, joka tuli Suomessa tunnetuksi Iskelmäprinssi-elokuvan pääosasta. Virolaisen musiikin ohella Modern Fox on levyttänyt myös suomeksi.
Modern Fox voitti vuonna 1987 Moskovassa Neuvostoliiton nuorten solistien sekä yhtyeiden kilpailun. Suosion myötä julkaistiin muun muassa Modern Fox -cd Suomessa vuonna 1989. Viime vuosina yhtyettä on johtanut trumpetisti Jyri Leiten.
Frank Gifford
thumb|Frank Gifford Francis Newton ”Frank” Gifford (16. elokuuta 1930 Santa Monica, Kalifornia – 9. elokuuta 2015 Greenwich, Connecticut ) oli yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hän pelasi New York Giantsissa vuosina 1952–1964 ja siirtyi ammattilaisuransa päätyttyä selostustöihin. New York Giants on jäädyttänyt hänen numeronsa (16).
Gifford kuului NFL:n 1950-luvun All-Decade Teamiin. Hän oli uransa aikana kahdeksankertainen Pro Bowl -pelaaja (Most Valuable Player, 1958) ja kuusinkertainen All-Pro.
Tang Yi
Tang Yi (s. 8. tammikuuta 1993 Shanghai) on kiinalainen uimari.
Tang oli mukana maansa Aasian kisat voittaneessa 4 × 200 metrin vapaauintiviestijoukkueessa jo 13-vuotiaana. Hän osallistui Pekingin olympialaisiin 2008 4 × 100 metrin vapaauintiviestijoukkueessa, joka sijoittui kilpailussa neljänneksi. Tang voitti vuonna 2010 nuorten olympialaisissa yhteensä kuusi kultamitalia, joista kolme henkilökohtaisista lajeista. Hän menestyi samana vuonna myös Aasian kisoissa, joissa hän sai kuusi ja lyhyen radan MM-kisoissa, joissa hän voitti kolme mitalia. Lyhyen radan MM-kisoissa Tang sai nimiinsä myös yhden maailmanennätyksen, kun hän oli mukana 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä uuden maailmanennätyksen 7.35,94 uineessa joukkueessa. Shanghain MM-kilpailuissa 2011 hän sai hopeaa 4 × 100 metrin sekauintiviestissä ja pronssia 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä. Shenzhenin universiadeissa 2011 hän sai kaksi kulta- ja kaksi pronssimitalia.
Tang sai Lontoon olympialaisissa 2012 pronssia 100 metrin vapaauinnissa. Saman vuoden Istanbulin lyhyen radan MM-kilpailuissa hän saavutti pronssia 100 metrin vapaauinnissa ja 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä. Barcelonan MM-kilpailuissa 2013 hän oli 100 metrin vapaauinnissa seitsemäs. Incheonin Aasian kisoissa 2014 hän saavutti kultaa 4 × 100 ja 4 × 200 metrin vapaauintiviesteissä, hopeaa 100 metrin vapaauinnissa sekä pronssia 50 ja 200 metrin vapaauinneissa.
Ennätykset
Lähde: Swim Rankings
Folke Rabe
Folke Rabe (28. lokakuuta 1935 Tukholma, Ruotsi – 25. syyskuuta 2017) oli ruotsalainen säveltäjä ja jazz- ja kamarimuusikko, jonka pääsoitin oli pasuuna. Hänen isänsä oli Harald Rabe.
Elämäkerta
Rabe opiskeli sävellystä Tukholmassa ja Darmstadtissa opettajinaan muun muassa Karl-Birger Blomdahl, György Ligeti, Witold Lutosławski ja Ingvar Lidholm. Modernin taidemusiikin alalla Rabe oli uranuurtaja improvisaatiomusiikin ja graafisen nuotintamisen alalla. Myöhemmin hänen teosluettelonsa huomattavan osan muodosti messinkipuhaltimille sävelletty musiikki, muun muassa Basta soolopasuunalle sekä solokonsertot trumpetille, pasuunalle ja käyrätorvelle. Rabe sävelsi myös arvostettua kuoromusiikkia, muuna muassa Rondes ja to love, sekä elektroakustista musiikkia, kuten VA??. Rabe valittiin Föreningen svenska tonsättaren jäseneksi 1965.
Jazzmuusikkona Rabe soitti muun muassa Arne Domnéruksen orkesterissa ja Harry Arnoldin radioyhtyeessä. Hän soitti useita vuosia Jack Lidströmin Hep Catsissa ja Lasse Törnqvistin Blue Starsissa. Rabe työskenteli myös Sveriges Radio P2:ssa.
Loukonen
Loukonen on järvi, joka sijaitsee Eurassa ja Raumalla Satakunnassa ja kuuluu Eurajoen vesistön Juvajoen alueeseen kuuluvan Haajanojan ja Naarjoen valuma-alueeseen.
Maantiede
Loukosen pinta-ala on 19,9 hehtaaria. Se on L-kirjaimen muotoinen järvi, jonka molemmat haarat ovat noin 600 metriä pitkät. Sen luusua sijaitsee itäpään pohjoisrannassa. Laskujoki, tai alussa pikemminkin puro, on Naarjoki, joka virtaa 6,4 kilometriä ennen kuin yhtyy Haajanojaan. Haajanoja muuttu pian Pietarjoeksi, joka laskee Turajärveen, jonka laskujoki Juvajoki puolestaan yhtyy lopuksi Eurajokeen.
Järvessä ei ole saaria. Sen rantaviiva on 2,9 kilometriä pitkä. Yli puolet rannoista on moreeni- ja kalliopohjaisia, mutta järven pohjoispäässä ja länsipäässä rantaan rajoittuvat kosteikot. Etenkin pohjois- ja itärannoille on rakennettu loma-asuntoja. Järvellä on vain yksi viljelytila. Järvelle pääsee valtatieltä 12, josta on rakennettu useita metsäteitä.
Sen eteläsivua seuraa Pitkännummenmäki ja itäpäässä on Ketosenkallio. Euran ja entisen Lapin eli nykyisen Rauman kaupungin raja kulkee järven poikki.
Luonto
Loukosen valuma-alue on alle 2 km² ja siihen laskee lähinnä kaivettuja suo- tai metsäojia. Merkittävimmät ojat tulevat Hävinnytniittulta ja Ketosenkalliolta. Järvessä elää alkuperäinen jokirapu ja sinne on istutettu kuhaa.
Joan Verdú
Ura
Verdú on Barcelonan kasvatti. Hän teki ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa joulukuussa 2004 Mestarien liigan vierasottelussa Šah’tar Donetskia vastaan. Hän pelasi jatkossa kuitenkin pääosin Barcelonan reservijoukkueessa.