cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Michigan
Kulttuuri
1950-luvulta alkaen Detroitissa vaikutti rockin historian merkittävä levy-yhtiö Motown. Sen muusikoihin kuuluivat Stevie Wonder, The Temptations, Aretha Franklin ja Diana Ross. Madonna on kuitenkin menestynein michiganilaistähti. Hän syntyi ja asui Michiganissa ja opiskeli Michiganin yliopistossa kaksi vuotta tanssistipendin turvin.
Urheilu
Järjestäytynyt joukkueurheilu alkoi, kun useaan kaupunkiin perustettiin baseball-joukkueita 1850- ja 1860-luvuilla. Detroit Tigers pelasi ensimmäisen liigaottelunsa 1901. Se on voittanut American Leaguen kymmenen kertaa.
Muita pääsarjajoukkueita ovat Detroit Lions amerikkalaisessa jalkapallossa, Detroit Red Wings jääkiekossa ja Detroit Pistons miesten koripallossa.
Nummisuutarit (vuoden 1957 elokuva)
Nummisuutarit on Valentin Vaalan ohjaama elokuva, jonka käsikirjoitus perustuu Aleksis Kiven Nummisuutareihin. Se sai ensi-iltansa vuonna 1957. Elokuva oli Suomi-Filmin ensimmäinen värielokuva. Näyttelijä Martti Kuningas muistetaan usein elokuvan Eskon roolista.
Tuotanto
Elokuvassa käytettiin neuvostoliittolaista Sovcolor-järjestelmää. Kesän säät eivät suosineet kuvauksia, ja syksyyn lykkäytyneiden töiden takia puiden lehtiä jouduttiin värjäämään vihreiksi.
Comic Sans
right|frame|Comic Sans. Comic Sans (myös nimellä Comic Sans MS) on kirjaintyyppi, joka suunniteltiin näyttämään sarjakuvien käsintekstaukselta. Sen suunnitteli vuonna 1994 Vincent Connare Microsoftille, ja se pohjautuu John Costanzan Batman: Yön Ritari -tekstaukseen ja Dave Gibbonsin Vartijat -tekstaukseen. Comic Sans suunniteltiin alun pitäen Microsoft Bob -käyttöliittymää varten, koska Connaren mielestä Times New Roman näytti liian vakavalta Bob-käyttöliittymään. Comic Sans ei kuitenkaan valmistunut Bobia varten ajoissa. Se julkaistiin Microsoft 3D Movie Maker -ohjelman myötä, ja laajemmin Windows 95:n Plus!-lisäpaketin ja Windows 95 OEM-versioiden yhteydessä. Kirjasin on ollut osa Windowsin vakiokirjasimia siitä lähtien.
Koska Comic Sans on osa Windowsin peruskirjasinlajeja, se on osoittautunut erittäin suosituksi. Sitä on kuitenkin kritisoitu rumaksi ja ylikäytetyksi; typografian ystävät ovat jopa organisoituneet Comic Sansin kieltämiseen keskittyneeseen kansanliikkeeseen.
Grahamin piirikunta (Pohjois-Carolina)
Grahamin piirikunta on Yhdysvaltojen Pohjois-Carolinan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 8 441 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Robbinsvillen kunta. Piirikunta on perustettu 1872.
Luettelo toisen maailmansodan panssarivaunuista
A
B
C
D
E
F
G
H
I
J
Olli Nuuttila
Olli Nuuttila toimi Pyhtään kunnanjohtajana vuodesta 2012 marraskuuhun 2018. Aiemmin hän oli Pyhtään kunnanhallituksen puheenjohtaja. Pyhtään kunnanvaltuuston valitessa kunnanjohtajan kesällä 2012 hän voitti Riitta-Liisa Reiterän 15-11.
Luettelo toisen maailmansodan panssarivaunuista
K
L
M
N
Guy Carbonneau
Guy Carbonneau (s. 18. maaliskuuta 1960 Sept-Îles, Québec) on kanadalainen jääkiekkovalmentaja ja pelaajauransa lopettanut ammattilaisjääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän pelasi NHL:ssä 1318 runkosarjaottelua ja voitti kolme Stanley Cupia. Hän oli NHL:n parhaita puolustavia hyökkääjiä ja voitti kolmesti Selke Trophyn. Carbonneau oli Montreal Canadiensin päävalmentaja vuosina 2006–2009.
Luettelo toisen maailmansodan panssarivaunuista
O
P
Guy Carbonneau
Pelaajaura
Ennen NHL-uraansa Carbonneau pelasi neljän kauden ajan Chicoutimi Saguenéensissa junioriliiga QMJHL:ssä. Hän oli kahdella viimeisellä QMJHL-kaudellaan seuransa paras pistemies, kaudella 1978–1979 141:llä tehopisteellä (62 maalia ja 79 syöttöpistettä) ja kaudella 1979–1980 182:lla pisteellä (72 maalia ja 110 syöttöpistettä). Montreal Canadiens varasi hänet NHL:ään numerolla 44 vuoden 1979 varaustilaisuuden kolmannella kierroksella.
Luettelo toisen maailmansodan panssarivaunuista
Q
Guy Carbonneau
Pelaajaura
Carbonneau teki debyyttinsä NHL:ssä kaudella 1980–81, jolla hän pelasi Canadiensin paidassa kaksi ottelua, mutta paikkansa seuran vakiokokoonpanossa hän vakiinnutti vasta kahden Canadiensin silloisessa farmijoukkueessa, AHL-seura Nova Scotia Voyageursissa pelatun kauden jälkeen; kaudella 1981–1982 hän oli Voyageursin paras pistemies tehopisteillä 27 maalia ja 67 syöttöpistettä, jotka syntyivät 77:ssä runkosarjaottelussa.
Luettelo toisen maailmansodan panssarivaunuista
R
Guy Carbonneau
Pelaajaura
Carbonneau pelasi Canadiensin kokoonpanossa yhtäjaksoisesti kahdentoista täyden kauden ajan ja nousi ajan mittaan seuransa avainpelaajien joukkoon. Vaikka Carbonneau osasi myös pisteiden teon tehden viidellä kaudella yli 50 pistettä ja yhtä monella kaudella yli 20 maalia, hän profiloitui enemmän puolustavana pelaajana ja hän olikin useilla kausilla seuransa ja koko liigan johtavia puolustavia hyökkääjiä. Carbonneau voitti NHL-urallaan kolmesti liigan parhaan puolustavan hyökkääjän palkinnon, Frank J. Selke Trophyn, vuosina 1988, 1989 ja 1992. Hän oli ehdokkaana palkinnon saajaksi vuonna 1990. Plusmiinustilastossa parhaat lukemansa, +37, Carbonneau saavutti kaudella 1989–1989. Hän voitti Canadiensin paidassa Stanley Cupin kahdesti, vuosina 1986 ja 1993, päästen jälkimmäisellä kerralla nostamaan pokaalin seuransa kapteenina, jona hän toimi vuosina 1989–1994.
Luettelo toisen maailmansodan panssarivaunuista
S T
Guy Carbonneau
Pelaajaura
Elokuussa 1994 Canadiens myi Carbonneaun St. Louis Bluesiin vaihdossa Jim Montgomeryyn. Carbonneau pelasi Bluesissa vain työsulun lyhentämän kauden 1994–1995. Lokakuussa 1995 Blues myi Carbonneaun Dallas Starsiin vaihdossa Paul Broteniin ja hän pelasi seurassa uransa loppuun asti, viiden kauden ajan. Kesäkuussa 1999 hän pääsi juhlimaan Starsin paidassa kolmatta Stanley Cupin mestaruuttaan seuran voitettua loppuotteluissa Buffalo Sabresin otteluvoitoin 4–2. Carbonneau pääsi pelaamaan Stanley Cupin voitosta myös vuosina 1989 ja 2000, mutta 1989 Carbonneaun silloinen seura Montreal hävisi mestaruuden Calgary Flamesille voitoin 2–4 ja 2000 Dallas Stars hävisi mestaruuden New Jersey Devilsille niin ikään voitoin 2–4. Carbonneau lopetti 18-vuotisen NHL-uransa kesäkuussa 2000.
Luettelo toisen maailmansodan panssarivaunuista
U
Guy Carbonneau
Pelaajaura
Guy Carbonneau pelasi NHL-urallaan yhteensä 1318 runkosarjaottelua, joissa hän teki 663 tehopistettä (260 maalia ja 403 syöttöä). Hän pelasi 231 pudotuspeliottelua tehopistein 38 maalia ja 55 syöttöpistettä. Hän on pelannut seitsemänneksi eniten pudotuspelejä NHL:ssä. Hän saavutti plusmiinustilastossa positiivisen lukeman 14:llä kaudella ja koko uran plusmiinustilastoksi tuli +186. NHL:n pudotuspeleissä hän esiintyi yhtä kautta (1995–1996) lukuun ottamatta joka vuosi.
Luettelo toisen maailmansodan panssarivaunuista
V
W
Guy Carbonneau
Pelaajaura
Carbonneau valittiin vuonna 2001 QMJHL:n Hall of Fameen. Vuonna 2005 QMJHL lanseerasi uuden parhaalle puolustavalle hyökkääjälle jaettavan palkinnon ja antoi sille nimen Trophée Guy Carbonneau. Chicoutimi on jäädyttänyt Carbonneuaun pelinumeron 21.
Peliuran jälkeen
Lopetettuaan uransa Carbonneau toimi vuosina 2000–2002 kahden kauden ajan Montreal Canadiensin apuvalmentajana Michel Therrienin alaisuudessa. Apuvalmentajan pestinsä jälkeen hän siirtyi Dallas Starsin organisaatioon apulais-GM:ksi ja toimi tehtävässä tammikuuhun 2006 asti, jolloin hänet palkattiin toistamiseen Canadiensin apuvalmentajaksi, tällä kertaa Claude Julienin irtisanomisen jälkeen päävalmentajan tehtävät ottaneen GM Bob Gaineyn alaisuuteen. Kaudeksi 2006–2007 Carbonneau nimettiin Canadiensin päävalmentajaksi apulaisinaan Kirk Muller, Doug Jarvis ja Roland Melanson.
Luettelo toisen maailmansodan panssarivaunuista
Y
Z
Å
Guy Carbonneau
Muuta
Carbonneaun vävy on jääkiekkoilija Brenden Morrow.
Cd (täsmennyssivu)
Cd, CD tai cd voi tarkoittaa:
Jeane Kirkpatrick
Jeane Jordan Kirkpatrick (19. marraskuuta 1926 – 7. joulukuuta 2006) oli yhdysvaltalainen konservatiivinen poliitikko. Hän työskenteli Ronald Reaganin ulkopoliittisena neuvonantajana tämän vuoden 1980 presidentinvaalikampanjassa. Sen jälkeen Kirkpatrick nimitettiin Yhdysvaltojen YK-suurlähettilääksi ensimmäisenä naisena.
Kirkpatrick suoritti tohtorin tutkinnon Columbian yliopistossa vuonna 1968.
Kirkpatrick oli kiihkeä kommunismin vastustaja. Kirkpatrick tunnetaan ennen kaikkea ”Kirkpatrickin doktriinista”, jonka mukaan Yhdysvallat tukee kaikkia kommunismin vastaisia hallintoja maailmassa, myös diktatuureja. Kirkpatrick oli yksi niistä, jotka vaativat kongressia julistamaan sodan ”koko fundamentalistista islamilaisterroristiverkostoa” vastaan syyskuun 11. päivän terrori-iskujen jälkeen.
Reija Bister
Bister otti harpun soittimekseen muusikkoisänsä Eero Bisterin ehdotuksesta. Hän pääsi myöhemmin Sibelius-Akatemiaan opiskelemaan harpunsoittoa saksalaisen Erika Babucken johdolla. Hän sai vuonna 1977 avoimeksi tulleen paikan Tampereen kaupunginorkesterin harpistina.
Bister suoritti harpunsoiton diplomin vuonna 1979. Lähdettyään Tampereen kaupunginorkesterista hän pääsi vuonna 1981 Radion sinfoniaorkesteriin. Bister on esittänyt orkesterimusiikin lisäksi kamarimusiikkia muun muassa Avanti!-orkesterissa. Hän toimi vuosina 1995–2000 Suomen harpistit ry:n puheenjohtajana. Solistina Bister on esittänyt esimerkiksi Einojuhani Rautavaaran harppukonserton, jonka työstämisessä kaksikko teki musiikillista yhteistyötä.
Pertti Torstila
thumb|Pertti Torstila kesäkuussa 2014. Pertti Juhani Torstila (s. 13. helmikuuta 1946 Jyväskylän maalaiskunta) on pitkän uran Suomen ulkoasiainministeriössä tehnyt virkamies ja diplomaatti. Ennen eläkkeelle jäämistään hän toimi ulkoasiainministeriön valtiosihteerinä vuosina 2006–2014.
Reija Bister
Bisterin sisaruksista Hannu on kapellimestari ja pianisti, Veli-Pekka sellisti ja Marjo viulisti.
Pertti Torstila
Kesäkuussa 2014 Torstila valittiin Suomen Punaisen Ristin puheenjohtajaksi.
Mealhada
Mealhada on kaupunki Portugalissa. Sen pinta-ala on 111 neliökilometriä ja asukasluku noin 20 400. Kaupunki sijaitsee Aveiron piirissä. Mealhadan pormestari on Rui Marqueiro.
Pertti Torstila
Toukokuussa 2015 Torstila promovoitiin Budapestin yliopiston (Eötvös Lorand) yhteiskuntatieteellisen tiedekunnan kunniatohtoriksi.
Pertti Torstila valittiin marraskuussa 2015 vuoden yhteiskuntatieteilijäksi. Valinnasta vastaa Yhteiskunta-alan korkeakoulutetut ry.
Ura
Torstila kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1965. Vuosina 1966–1967 hän oli YK:n UNFICYP-rauhanturvaoperaation Suomen pataljoonan tiedustelujoukkueenjohtaja Kyproksella. Vuonna 1970 Torstila valmistui valtiotieteiden kandidaatiksi Helsingin yliopistosta ja aloitti samana vuonna avustajan tehtävissä ulkoasiainministeriön palveluksessa. Vuosina 1972–1973 Torstila valmisteli Euroopan turvallisuus- ja yhteistyökonferenssia (Etyk), jonka huippukokous pidettiin Helsingissä vuonna 1975.
Vuodet 1973–1976 Torstila oli lähetystösihteeri Pariisin suurlähetystössä ja vuosina 1976–1978 Budapestin suurlähetystössä. Vuosina 1979–1980 Torstila oli ulkoasiainministeriön poliittisen osaston ulkoasiainsihteeri. Vuosina 1980–1981 Torstila opiskeli Ranskan Kansallisesa hallintokoulussa (École nationale d'administration) ja oli vuodet 1981–1984 lähetysneuvos Pariisissa.
Vuosina 1984–1988 Torstila oli ulkoministeriön poliittisen osaston aseidenriisunnan ja turvallisuuspolitiikan toimiston päällikkö ja vuosina 1988–1989 poliittisen osaston apulaisosastopäällikkö. Vuodet 1989–1992 hän oli Suomen Etyk-suurlähettiläs Wienissä. Vuonna 1992 Torstila oli Suomen Etyk-valtuuskunnan varapuheenjohtaja Etykin seuranta- ja huippukokouksessa Helsingissä.
Strátis Myrivílis
Efstrátios Stamatópoulos (1890 Sykaminéa, Lesbos, Kreikka – 1969 Ateena, Kreikka ), kirjailijanimeltään Strátis Myrivílis, oli kreikkalainen kirjailija ja toimittaja. Hän opiskeli oikeustiedettä. Sotakokemukset olivat pohjana hänen pasifistiselle esikoisromaanilleen, joka oli tyyliltään realistinen. Suomennettu teos Kaikkeinpyhin Merenneitsyt yhdistelee mytologiaa ja realismia.
Välikari (Haukipudas)
Välikari on karikon ympäröimä saari Perämerellä Martinniemen kaupunginosassa Haukiputaalla Oulussa noin kilometrin etäisyydellä mantereesta. Lähimmät saaret ovat Kriisi ja Laitakari. Välikarissa on muutamia loma-asuntoja. Saaressa on kasvaa kuusimetsää ja katajia.
Artur Kapp
thumb|Arthur Kapp neuvostoliittolaisessa postikortissa. Artur Kapp (28. helmikuuta 1878 – 14. tammikuuta 1952) oli Viron varhaisimpia ammattisäveltäjiä.
Kapp oli paitsi säveltäjä myös tunnustettu urkuvirtuoosi. Hän sävelsi maansa ensimmäisen tunnetun urkukonserton. Lisäksi hän sävelsi muun muassa neljä sinfoniaa.
Askaisten kirkko
Askaisten kirkko on 1600-luvun suurvalta-aikaa edustava kivinen kirkkorakennus Askaisissa nykyisen Maskun kunnan alueella Varsinais-Suomessa. Kirkon vierellä on erillinen kellotapuli vuodelta 1779.
Kirkon tarkkaa ikää ei tiedetä, mutta se on rakennettu samalla paikalla olleen puisen kirkon tilalle ja sen nykyinen ulkoasu on peräisin kenraalikuvernööri Herman Klaunpoika Flemingin teettämästä uudistuksesta vuodelta 1653. Fleming oli Louhisaaren kartanon omistaja ja kirkko rakennettiin kartanon kappelikirkoksi.
Vuonna 2009 Museovirasto määritteli Louhisaaren kartanon ja Askaisten kirkon yhdeksi Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä.
Kirkkorakennus ulkoa ja sisältä
Askaisten kirkon seinien alaosa on kiveä ja yläosa tiiltä, raja kulkee hiukan ikkunoiden alareunan alapuolella. Seinät on kalkittu kauttaaltaan ulkopuolelta vaaleaksi. Pohjamuodoltaan pitkäkirkko-tyyppiä olevan rakennuksen pohjoisseinustalla on sakasti ja eteläseinustalla Carpelan-suvun hautakammion eteishuone.
Kirkon paanukatto on hollantilaistyylinen eli kaartuvalappeinen satulakatto. Katon harjalla on kolme koristeellista ristiä, joiden huipussa on viirit.
Yksilaivaisen kirkon sisäkatto muodostuu kolmesta holvista. Vaippaosien yhtymäkohta on terävä eli holvissa ei ole ruoteita. Sisäpuoliset seinä- ja holvipinnat ovat valkeiksi kalkitut.
Ulko-ovessa on alkuperäiset 1600-luvulta peräisin olevat taotut lyötteet, kolkutin ja avaimet. Ovilevyssä on vinoneliöpanelointi ja runsaasti koristeellisia isoja takonauloja. Tarinan mukaan ovi olisi tuotu sotasaaliina kolmikymmenvuotisesta sodasta saksalaisesta luostarista.
Kirkon ikkunoiden lasit ovat vinoneliön malliset ja koottu yhteen lyijypuittein. Yhdessä eteläsivun ikkunassa on lasimaalaukset, jotka esittävät Klaus Hermaninpoika Flemingiä ja hänen vaimojaan Elena Henrikintytär Hornia ja Dorotea von Rappenia, maalausten arvellaan olevan peräisin nykyisen kirkon paikalla olleesta puukirkosta. Ikkunoiden vanhimmat säilyneet lasiruudut ovat vuodelta 1653.
Sisustus
thumb|Sisäkuva kirkosta. Kuorin vasemmalla sivuseinällä Kustaa Flemingin (k. 1687) ja oikealla Kristian von Stefgenin (k. 1695) hautausvaakunat. Alttaritaulun oikealla puolella on vuonna 1788 kuolleen kenraaliluutnantti Wilhelm Carpelanin muistotaulu.
Kiinteä sisustus
Tamminen barokkityylinen saarnastuoli on saksalaista alkuperää, tilattu flensburgilaiselta hovipuusepältä ja Herman Klaunpoika Flemingin ja hänen vaimonsa Kristiina Rosladin lahjoittama. Toisen tarinan mukaan Herman Klaunpoika Fleming olisi kirkon ulko-oven lisäksi tuonut myös saarnastuolin sotasaaliina. Saarnastuoli on koristeltu runsain korkokuvin, jotka esittävät Vapahtajaa, apostoleja ja evankelistoja. Kaikukatoksen ovat lahjoittaneet Herman Klaunpoika Fleming ja Kristiina Rosladin, katokseen on kaiverrettu heidän vaakunansa.
Louhisaaren kartanon isäntäväelle oli kuorissa omat herrasväen penkit, joiden arvellaan olevan 1600-luvulta ja olleen aluksi lattian tasossa. Valmistauduttaessa Louhisaaren kartanon vuodesta 1767 vuoteen 1789 omistaneen hovijunkkari Herman Flemingin (1734–1789) ja Anna Rehbinderin häihin penkit on sijoitettu pilareille lehtereiksi ja maalattu koristeellisesti. Penkkien etulaitaan on maalattu vaakunat, oikeanpuoleiseen Flemingien ja vasemmanpuoleiseen Rehbinderin suvun.
Kuorissa on myös muita penkkejä, joiden ulkoasu viittasi suoraan penkillä istuvien asemaan arvoasteikossa – mitä ylempänä, sitä koristellumpi penkki. Kuorin oikealla puolella on papin perheen ja samalla puolella sitä vastaan kohtisuorassa suunnassa kirkkoväärtin penkki. Kuorin vasemmalla sivulla istuivat lukkari ja suntio. Aikaisemmin kuorin ja kirkkosalin välillä oli aita ovineen.
Irtaimisto
thumb|Näkymä urkuparvelle. Urkujen vasemmalla puolella on vuonna 1652 kuolleen Herman Klaunpoika Flemingin hautausvaakuna, kirkkosalin pohjoisella sivuseinällä (kuvassa oikealla) näkyy osa hänen isänpuoleisen sukunsa ja eteläseinällä osa äidinpuoleisen sukunsa hautausvaakunoista. Urut kirkkosalin takaosan parvella ovat 12-äänikertaiset, ne rakensi saksalais-suomalainen urkurakentaja Hans Heinrich vuonna 1979. Ruotsalaisen August Tholanderin vuonna 1859 maalaaman Vapahtajaa Getsemanessa esittävän alttaritaulun lahjoitti Askaisten Lempisaaren kartanon omistaja Lars Gabriel von Haartman. Aikaisempi alttaritaulu on siirretty sakastiin, sen maalasi suomalainen taidemaalari Jonas Bergman vuonna 1749. Kaksiosaisen teoksen yläosa esittää Kristusta ristillä ja alaosa ehtoollisen asettamista.
Kirkossa on kolme kynttiläkruunua, joista kuorissa oleva on Suomen marsalkka Mannerheimin Askaisten kirkolle jo vuonna 1928 lahjoittama. Kynttiläkruunu oli Mannerheimilla Helsingissä ja luovutettiin Askaisten kirkkoon hänen kuolemansa jälkeen. Käytävällä keskimmäisenä oleva kruunu on vanhin, se on ostettu 1684 ja lähinnä ovea on vuonna 1733 lahjaksi saatu kynttiläkruunu.
Kirkon sisustukseen kuuluu myös vuonna 1823 seurakunnan nuorilta miehiltä lahjaksi saatu kaappikello alttariseinällä. Alttarivaatteet ovat vuodelta 1983, niiden suunnittelija on askaislainen taiteilija Hulda Potila.
Hautausvaakunat
Askaisten kirkossa on useita hautausvaakunoita. Kuorissa vasemmalla sivuseinällä on vuonna 1687 kuolleen Kustaa Flemingin hautausvaakuna ja oikealla sivuseinällä eversti Kristian von Stefgrenin hautausvaakuna vuodelta 1695. Urkuparven takaseinällä urkujen oikealla puolella on vuodelta 1668 oleva Juhana Freytagin hautausvaakuna.
Aatelisten tapoihin kuului, että hautajaisiin osallistuivat edustajat vainajan kahdeksasta isän- ja kahdeksasta äidinpuoleisesta suvusta. Hautaussaatossa kannettiin vainajan hautausvaakunaa ja sen perässä näiden kuudentoista esivanhempien sukujen hautausvaakunoita. Urkujen taustaseinällä eteläpuolella on vuonna 1652 kuolleen Herman Klaunpoika Flemingin hautausvaakuna (päävaakuna), kirkkosalin pohjoisseinällä on siihen liittyvät hänen isänpuoleisen sukunsa ja eteläseinällä äidinpuoleisen sukunsa sukuvaakunat.
Aatelisten hautakappelit
pienoiskuva|Mannerheim-suvun hautakappeli Askaisten kirkon hautausmaalla Kirkon lattian alla on Louhisaaren kartanon 1400-luvun puolivälistä vuoteen 1792 asti omistaneen ja kartanolinnan rakennuttaneen Flemingin suvun hautaholvi, jonne on kulku alttarin edessä lattiassa olevasta kalkkikivilaatan peittämästä aukosta. Kirkon alla olevan Carpelan-suvun hautakammion eteishuone on kirkon eteläseinustalla. Suku omisti muun muassa Ohensaaren kartanon Maskussa 1600-luvun puolivälistä vuoteen 1754 ja vuodesta 1764 1900-luvun alkuun. . Hautausmaalla on Mannerheim-suvun uusklassinen vuodelta 1823 oleva hautakappeli. Suku omisti Louhisaaren kartanon Flemingien jälkeen.
Kellotapuli
thumb|left|Kellotapulin alaosa on läpikuljettava. Kirkon vierellä oleva kellotapuli valmistui Mikael Piimäsen johdolla 1779, sen alin kerros on kiveä ja valkoiseksi rapattu. Puinen yläosa on kahdeksankulmainen, huomattavasti alaosaa kapeampi ja sen kupoli on sipulimallinen. Myös kellotapulissa on paanukatto.
Tapulissa on kolme kelloa, joista kaksi vanhinta ovat Louhisaaren kartanon lahjoittamia. Pienin kello on valettu Tallinnassa vuonna 1548.
Hautausmaa
thumb|Askaisten kirkko, sankarihaudat Isänmaan puolesta 1939–1944 Hautausmaa on kirkon ympärillä ja kuusiaidan rajaama. Mannerheimin suvun hautakappeli on Carl Ludvig Engelin suunnittelema, ja sen rakennutti kreivi Carl Erik Mannerheim, joka omisti silloin (1823) Louhisaaren kartanon. Marsalkka Mannerheim antoi restauroida kappelin vuonna 1935, sen yhteydessä rakennukseen tehtiin ikkuna, tuhkauurnien paikat ja istutuksia sen ympärille. Mannerheim kävi Askaisissa vielä vuonna 1945 ja ainakin tuolloin ajatteli tulevansa haudatuksi sukuhautaan, koska hän sanoi tulevansa seuraavan kerran tykinlavetilla. Hän ei ollut kuitenkaan erikseen antanut määräystä hautapaikastaan eikä hautaus Askaisiin siten toteutunut.
Mannerheimin hautakappelin rakennuttajan leski Vendla Sofia Mannerheim oli luonnon ystävä ja kiinnostunut puutarhanhoidosta eikä halunnut tulla haudatuksi suvun kellariholviin, vaan kirkkomaalle.
Peeter Süda
Peeter Süda (30. tammikuuta 1883 – 3. elokuuta 1920) oli virolainen urkumusiikin säveltäjä.
Süda syntyi Saarenmaalla ja opiskeli musiikkia Pietarin konservatoriossa mm. Aleksandr Glazunovin ja Anatoli Ljadovin johdolla. Vuonna 1912 hän asettui Tallinnaan, jossa hänellä oli menestyksekäs urkurin ja musiikinopettajan ura.
Peeter Süda menehtyi Tallinnassa 37-vuotiaana. Hänet tunnetaan yhä ennen kaikkea ansioistaan urkumusiikin saralla, mutta tuotantoon mahtuu myös muuta musiikkia.
Välikari
Välikari voi tarkoittaa seuraavia maantieteellisiä kohteita:
Suomen ulkoministeriön poliittinen osasto
Poliittinen osasto on Suomen ulkoministeriön turvallisuuspolitiikan ja kriisinhallinnan, asevalvonnan, EU:n yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan, ihmisoikeuspolitiikan ja YK- ja yleisten globalisaatioasoiden yksikön muodostama osasto, jonka tehtäviin kuuluvat Suomen ulko- ja turvallisuuspolitiikka yleensä sekä maailmanlaajuiset poliittiset kysymykset ja turvallisuuskysymykset.
Näihin kuuluvat mm:
Poliittisen osaston osastopäällikkö on Mikko Kinnunen ja apulaispäällikkö Tanja Jääskeläinen.
Osastopäälliköt
Muun muassa seuraavat henkilöt ovat toimineet poliittisen osaston päälliköinä:
Croix-Saint-Leufroy
Maantiede
Pinta-alaltaan kaupunkikunta on 14,8 neliökilometriä. Alavimmillaan sen pinta on 22 metriä merenpinnasta ja korkein kukkula yltää 157 metrin korkeuteen, eli maasto alueella on melko tasaista.
Pimpinellaruusu
Ulkonäkö ja koko
Pimpinellaruusu on 0,2–2 m korkea pensas, joka leviää villisti juurivesoista. Sen oksat ovat erittäin tiheäpiikkiset ja lehdet himmeänvihreitä. Kukat ovat valkoiset ja yksinkertaiset, halkaisijaltaan 5–8 cm. Ruusunmarjat ovat tummanvioletteja, melkein mustia pallomaisia kiulukoita.
Hesykasmi
Hesykasmi (sanasta ησυχία ’hiljaisuus’) on erämaan munkkien elämäntavasta 1200–1300-luvuilla syntynyt ortodoksisen kirkon askeettinen liike, jossa korostetaan hiljaisuutta, vaikenemista, sisäisen rauhan etsimistä ja sydämen rukousta eli Jeesuksen rukousta.
Tavoitteena on saavuttaa Kristuksen kirkastumisessa nähty luomaton valo, Jumalan läsnäolon jatkuva tunteminen ja hengellinen sisäinen tasapaino.
Don (täsmennyssivu)
Don voi tarkoittaa:
Gump Worsley
Lorne John ”Gump” Worsley (14. toukokuuta 1929 Montreal, Québec, Kanada – 26. tammikuuta 2007 St. Hyacinthe, Québec) oli kanadalainen jääkiekkomaalivahti.
Worsley pelasi NHL:ssä kaudet 1952–1974. Uransa hän aloitti New York Rangersissa, jossa voitti heti ensimmäisellä kaudellaan Calder Trophyn NHL:n parhaana tulokkaana. Seuraavaksi kaudeksi hänet lähetettiin kuitenkin WHL-liigassa pelanneeseen Vancouver Canucksiin. Syksyllä 1954 Worsley palasi Rangersiin, jossa pelasi seuraavat yhdeksän kautta.
Vuonna 1963 Worsley kaupattiin Montreal Canadiensiin yhdessä Leon Rochefortin, Dave Balonin ja Len Ronsonin kanssa. Vaihdossa Rangers sai toisen tulevan Hockey Hall of Fame -maalivahdin Jacques Planten, Phil Goyetten ja Donny Marshall. Montrealissa Worsley pelasi runsaat kuusi kautta, jonka aikana hän torjui Canadiensin neljään Stanley Cup -voittoon. Tuona aikana hänet palkittiin myös kahdesti Vezina Trophyllä, joka annettiin maalivahdille, jonka joukkue oli päästänyt vähiten maaleja.
Lentopelosta kärsinyt Worsley päätti lopettaa uransa kesken kautta 1969–1970, sillä NHL-ohjelma vaati jatkuvaa lentämistä. Minnesota North Starsin toimitusjohtaja Wren Blair onnistui kuitenkin taivuttamaan Worsleyn vielä palaamaan kaukaloon saman kauden aikana. Worsley lopetti virallisesti uransa 44-vuotiaana vuonna 1974. Hänet muistetaan myös viimeisinä maalivahteina, jotka pelasivat ilman kasvosuojusta. Worsley käytti kasvosuojusta vain viimeisissä kuudessa ottelussaan (Andy Brown oli viimeinen ilman kasvosuojusta pelannut NHL-maalivahti).
Henki elää!
Henki elää! on Ne Luupojat Surf -yhtyeen livelevy ja toistaiseksi ainoa albumi. Se sisältää 28. huhtikuuta 2001 taltioidun Tavastian keikan. Levy julkaistiin samana vuonna.
Pollyn hauskat kepposet
Pollyn hauskat kepposet on John Emersonin ohjaama yhdysvaltalainen mykkä komediaelokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 1922. Komediaelokuvassa sekoittuvat myös draaman ja romantiikan aineksia, ja sen nimiroolissa on Constance Talmadge Polly Meachamina. Pollyn hauskat kepposet on Talmadgen yksi hänen tunnetuimmista elokuvistaan. Pollyn hauskat kepposet kertoo Polly Meachamista, pikkukaupungin tytöstä, joka on aina haaveillut Broadway-urasta. Myöhemmin teatteriin päästyään Polly huomaa, että rakkaus on suurempaa kuin ura.
Pollyn hauskat kepposet -elokuvan tarinan ja käsikirjoituksen laativat ohjaaja John Emerson ja Anita Loos. Elokuvan tuotti Constance Talmadge, ja sen tuotantoyhtiönä oli Talmadgen oma Constance Talmadge Film Company -elokuvayhtiö. Elokuva kuvattiin työnimellä Good for Nothing, ja se sai Yhdysvaltain ensi-iltansa 30. tammikuuta vuonna 1922. Suomessa elokuva sai ensi-illan 16. joulukuuta vuonna 1923. Associated First National Pictures toimi elokuvan levittäjänä Yhdysvalloissa. Pollyn hauskat kepposet -elokuvaa pidetään nykyään kadonneena elokuvana, koska elokuvan keloja ei tiedetä säilyneen nykypäivään asti.
Ray Nettles
Ray Nettles (1. elokuuta 1949 Jacksonville, Florida – 29. syyskuuta 2009 Jacksonville, Florida) oli yhdysvaltalainen amerikkalaisen ja kanadalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan tukimies.
Ura
Ennen ammattilaisuraansa Nettles edusti Tennesseen yliopiston amerikkalaisen jalkapallon joukkuetta Volunteersia ja vuonna 1971 hänet nimettiin NCAA:n Southeast Conferencen (SEC) tähdistökentälliseen. Vuonna 1972 hän sai NFL-varauksen, kun Miami Dolphins varasi hänet NFL Draftin kuudennella kierroksella.
NFL:ssä pelaamisen sijaan Nettles teki sopimuksen kanadalaisen jalkapallon CFL-liigan BC Lionsin kanssa. Hän edusti Lionsia viiden kauden ajan, vuodesta 1972 vuoteen 1976, ja näiden vuosien aikana hänet nimettiin kolmesti, 1972–1974, CFL:n läntisen konferenssin tähdistökentälliseen sekä palkittiin vuonna 1973 sekä läntisen konferenssin että koko liigan parhaana linjamiehenä.
Vuonna 1977 Nettles siirtyi pelaajakaupassa Toronto Argonautsiin ja sieltä vuonna 1978 Hamilton Tiger-Catsiin. Hänet nimettiin molempina vuosina CFL:n itäisen konferenssin tähdistökentälliseen. Kauden 1979 hän edusti Ottawa Rough Ridersia ja uransa viimeisen kauden, kauden 1980, Calgary Stampedersia. Vuonna 2005, 25 vuotta yhdeksänvuotisen ammattilaisuransa päättymisen jälkeen, hänet valittiin Canadian Football Hall of Fameen. Samana vuonna Hall of Fameen valittiin pelaajat Rod Connop, Ed George ja Willie Pless sekä valmentaja Gord Currie.
Nettles kuoli syyskuussa 2009, 60-vuotiaana. Hän sairasti keuhko- ja maksasyöpää.
Hadrosaurus
Elintavat
Hadrosauruksen lähisukulaisia olivat muun muassa Anatotitan, Edmontosaurus ja Kritosaurus. Myöhäisen liitukauden Pohjois-Amerikassa eli samaan aikaan useita Hadrosauridae-heimon dinosauruksia, kuten Corythosaurus, Lambeosaurus, Maiasaura ja Parasaurolophus. Lihansyöjiä alueella eli pienistä Dromaeosauridae- ja Troodontidae-heimojen lajeista isoihin Tyrannosauridae-heimon lajeihin. Lisäksi alueella tavattiin sauropodeja (Alamosaurus), Hypsilophodontidae-heimon lajeja sekä Ankylosauria-, Ceratopsia- ja Pachycephalosauria-osalahkojen dinosauruksia.
Löytäminen
William Parker Foulke löysi kesällä 1858 Hadrosauruksen eräästä savikuopasta New Jerseyn Haddonfieldistä Yhdysvalloista. Anatomian tutkija Joseph Leidy nimesi Hadrosauruksen samana vuonna. Hadrosaurus oli Pohjois-Amerikan ensimmäinen tieteellisesti kuvattu dinosauruksen luuranko.
Jugoslavian kansanarmeija
thumb|150px|Jugoslavian kansanarmeijan tunnus.
Jugoslavian kansanarmeija ( ja, lyh. JNA, , lyh. JLA) oli kommunistijohtoisen Jugoslavian liittovaltion asevoimat.
Toisen maailmansodan aikainen partisaaniliike, 1941 perustettu Jugoslavian kansan vapautusarmeija muuttui Jugoslavian armeijaksi 1945, kunnes 1951 nimeksi tuli Jugoslavian kansanarmeija. Sitä pidettiin viidenneksi suurimpana eurooppalaisena armeijana. Kalusto oli enimmäkseen Neuvostoliitosta, muun muassa T-55-panssareja. Aseita hankittiin myös Yhdysvalloista ja muista Pohjois-Atlantin sopimusjärjestön maista. Jugoslavialla oli itselläänkin aseteollisuutta, joka tuotti esimerkiksi lentokoneita ja miehistönkuljetusvaunuja. Kansanarmeijalla oli runsaasti tykistöä, panssareja ja lentokoneita.
Sosialistisen Jugoslavian loppuaikoina, vuodesta 1985 lähtien kansanarmeijaa alettiin muuttaa palvelemaan vain Serbian sosialistisen tasavallan (v:sta 1990 Serbian tasavalta) etuja, muiden Jugoslavian tasavaltojen sijaan. Slovenian itsenäisyyssodassa vuonna 1991 armeija yritti estää maan irtautumisen Jugoslaviasta. Kansanarmeija myös tuki kapinallisia serbijoukkoja Kroatian (1991–1995) ja Bosnia-Hertsegovinan sisällissodissa (1992–1995). Kansanarmeijan taistelukyky oli kuitenkin vain murto-osa läntisten armeijoiden taistelukyvystä, sillä kansanarmeija ja serbikapinalliset eivät kyenneet murtamaan monien piirittämiensä kaupunkien, kuten Vukovarin puolustusta.
Jugoslavian kansanarmeija purkautui, kun sosialistiseen Jugoslaviaan jäljelle jääneet Serbia ja Montenegro muodostivat vuonna 1992 uuden valtion eli Jugoslavian liittotasavallan, jolle koottiin myös uusi armeija, Jugoslavian asevoimat.
Lapin läänin vaakuna
thumb|140px|Lapin läänin vaakuna (ennen 1997) thumb|140px|Lapin läänin vaakuna (1997–2009) Lapin läänin vaakuna muodostui siten, että halkoisen kilven heraldisesti oikeanpuoleisessa kentässä oli Pohjanmaan ja vasemmanpuoleisessa kentässä Lapin historiallisen maakunnan vaakuna. Kilven päällä oli herttuakunnan kruunu.
Historiallisista syistä eli Lapin ja Pohjanmaan vaakunoista johtaen vanhan Lapin läänin vaakunakilven päällä oli kreivikunnan kruunu, mutta vuonna 1997 tapahtuneessa lääniuudistuksessa läänien vaakunoiden kruunut päätettiin yhdenmukaistaa ja kaikkiin – Ahvenanmaan läänin vaakunaa lukuun ottamatta – määrättiin herttuakunnan kruunu. Samalla Lapin läänin vaakunaa muutettiin siten, että kilven kenttien paikat vaihdettiin toisin päin, villimiehen väri määriteltiin hopeaksi aiemman luonnonvärin sijaan ja Pohjanmaan kärppien lukumäärä puolitettiin kuudesta kolmeen.
Heraldiset selitykset
Ahti Hammarin muotoileman, vuonna 1962 vahvistetun vaakunan heraldinen selitys:
Juhani Vepsäläisen muotoileman, vuonna 1997 vahvistetun vaakunan heraldinen selitys:
Mike Dirnt
Mike Dirnt (oik. Michael Ryan Pritchard, s. 4. toukokuuta 1972 Berkeley, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen muusikko. Hänet tunnetaan parhaiten Green Day -yhtyeen basistina.
Nuoruus
Dirntin äiti oli heroiiniaddikti, joka antoi lapsensa adoptoitavaksi. Dirntin adoptiovanhemmat erosivat tämän ollessa seitsemänvuotias, joten lapsuus kului kahden kodin välillä. Dirntilla on myös siskopuoli, Myla.
Dirnt tapasi Billie Joe Armstrongin, Green Dayn tulevan keulahahmon, ollessaan viidennellä luokalla. He alkoivat soittaa yhdessä, ja 15-vuotiaana Dirnt vuokrasi huoneen Armstrongien luota. Myöhemmin Dirnt asui punkkareiden kommuunissa (kokemus on ollut innoituksena kappaleelle ”Welcome To Paradise”) ja ansaitsi rahansa toimimalla kokkina koulun ohessa.
Ura
Dirnt soittaa basson lisäksi kitaraa, farfisaa ja rumpuja, sekä laulaa Green Dayn taustoja. Hän on lisäksi kirjoittanut yhtyeelle muutaman kappaleen (esimerkiksi ”J.A.R.”, ”Nobody Likes You”, ”Governator” ja ”Ha Ha You’re Dead”). Dirnt vaikuttaa/on vaikuttanut Green Dayn lisäksi yhtyeissä The Frustrators, Screeching Weasel, Crummy Musicians, Squirtgun, Foxboro Hot Tubs ja The Network.
Yksityiselämä
Dirnt on ollut kahdesti naimisissa. Hänellä on myös kolme lasta: tytär Estelle Desiree (s. 1997) ensimmäisen vaimonsa Anastacian kanssa, sekä poika Brixton Michael (s. 2008) ja tyttö Ryan Ruby Mae (s. 2010) pitkäaikaisen tyttöystävänsä Brittney Caden kanssa. Pari meni naimisiin 14. maaliskuuta 2009.
Theme Hospital
Theme Hospital on Bullfrog Productionsin kehittämä ja Electronic Artsin julkaisema simulaatio- ja strategiapeli. Peli on julkaistu vuonna MS-DOSille ja Windowsille ja seuraavana vuonna PlayStationille.
Pelaaminen
Pelaajan tehtävänä on hallita ja rakentaa sairaalaa. Sairaalaan tarvitaan diagnostiikkalaitteita, hoitotiloja ja erikoistuneita laitteita. Lisäksi tarvitaan henkilökuntaa käyttämään ja huoltamaan laitteita. Parantamalla tarpeeksi ihmisiä saa rahaa ja terveyslautakunnan kehuja, jolloin saa kutsun seuraavan sairaalan ylläpitämiseen. Pelaajan epäonnistuessa sairaala suljetaan.
Pelaajan tehtävänä on huolehtia, että henkilökunta on tyytyväinen (palkkaus), potilaat eivät joudu odottamaan liikaa (riittävästi lääkäreitä) ja että sairaala on kunnossa (huolto). Lisäksi on hätätapauksia kuten vierailijoita ja epidemioita. Hoidettavia sairauksia on esimerkiksi pullistunut pää, jonka hoitoon tarvitaan sopivaa laitteistoa.
Vastaanotto
Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 5.5/10. Peli sai kehuja grafiikasta, ääninäyttelystä sekä huumorista. Ongelmakohtina on pelin tekoäly, joka ei vastaa potilaiden hoitotarpeisiin vapaana olevasta henkilökunnasta huolimatta. Erilaisten prioriteettien ja käytäntöjen säätö on mahdollista, mutta ei vaikuta juurikaan lopputulokseen.
Mikko Kirjavainen
Mikko Kirjavainen syntyi kenraali Ilmari Kirjavaisen ja Sinikka Mattilan perheeseen. Hänen puolisonsa on opettaja Marja Kukko. Kirjavainen valmistui Kadettikoulusta 1980 ja Sotakorkeakoulusta 1991. Puolustusvoimien palveluksessa Kirjavainen työskenteli 1980–1981 ja sitten Rajavartiolaitoksen palveluksessa. Vuonna 2000 hänestä tuli Lapin rajavartioston komentaja ja vuonna 2004 Rajavartiolaitoksen esikunnan raja- ja meriosaston päällikkö. Hän hoiti tätä tehtävää eläköitymiseensä asti.
Kirjavainen ylennettiin vänrikiksi 1977, luutnantiksi 1980, yliluutnantiksi 1982, kapteeniksi 1986, majuriksi 1990, everstiluutnantiksi 1993, everstiksi 2000 ja prikaatikenraaliksi 2004.
Kirjavaisen isä oli Rajavartiolaitoksen komentajanakin toiminut kenraaliluutnantti Ilmari Kirjavainen.
Hadrianis
Hadrianis oli antiikin ajan Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen fyle eli ”heimo” tai ennemminkin äänestyspiiri, joka perustettiin roomalaisella kaudella vuonna 124/125 jaa. Tuolloin ateenalaiset halusivat kunnioittaa keisari Hadrianusta nimittämällä tämän eponyymiksi heerokseksi ja antamalla tälle oman fylen.
Fyleen kuului alun perin 12 demosta. Siihen siirrettiin yksi olemassa ollut demos kustakin aiemmasta fylestä. Vuonna 130 jaa. fyleen lisättiin 13. demokseksi sitä varten luotu kokonaan uusi demos, Antinoeis, joka nimettiin Hadrianuksen tuolloin vasta kuolleen rakastetun Antinooksen mukaan. Fylen numeroksi tuli VII, jolloin aiemmista fyleistä VII–XII tuli fylet VIII–XIII. Usein fyleen viitataan selkeyden vuoksi kuitenkin numerolla XV ikään kuin se olisi sijoitettu loppuun viimeiseksi fyleksi.
Trittyksillä ei ollut tässä vaiheessa enää erityistä merkitystä, eikä fylejen suhteellista kokoa enää pyritty tasapainottamaan. Fyle säilyi käytössä antiikin ajan lopulle saakka.
Fylen jäseniin viitattiin nimityksellä Hadrianieus, monikossa Hadrianieis tai Hadrianidai.
Outside (David Bowien albumi)
Outside (tyyliteltynä 1. Outside, alaotsikoitu The Nathan Adler Diaries: A Hyper-cycle) on englantilaisen muusikon David Bowien konseptialbumi ja kahdeskymmenes studioalbumi. Se julkaistiin 25. syyskuut 1995, ja sen levittäjinä toimivat Euroopassa Artista Records, BMG sekä RCA Records ja Yhdysvalloissa Virgin Records. Bowie palasi levyllä noin 15 vuoden jälkeen yhteistyöhön muusikko Brian Enon kanssa. Eno avusti 1970-luvun lopulla Bowieta Berliinitrilogiaksi kutusuilla albumeilla Low (1977), ”Heroes” (1977) ja Lodger (1979).
Albumin aiheena on dystooppinen versio vuodesta 1999. Albumin kappaleiden sanoituksissa esiintyy toistuvia viittauksia eri henkilöhahmoihin.
Ariosofia
Ariosofia tarkoittaa arjalaista rotua koskevaa okkulttista aatetta, jonka kehittivät Guido von List ja Jorg Lanz von Liebenfels vuosien 1890 ja 1930 välillä. Termi korvasi Liebenfelsin aiemmin hahmottelemat theozoologian ja ario-kristillisyyden.
Suuntaus juurtui Eurooppaan 1920-luvun alussa. Se juontuu pääasiassa teosofisesta liikkeestä, mutta torjuu teosofisen ajatuksen ihmisten veljeydestä. Ariosofian mukaan ainoastaan pohjoiset indoeurooppalaiset eli arjalaiset, ovat varsinaisesti ihmisiä, ja kykeneviä henkiseen kehitykseen. Ariosofiaan vaikuttivat ideologiat jotka olivat yhteisiä kaikille Länsi-Euroopan maille 1800-luvulla, mutta se muotoutui pääasiassa kahden itävaltalaisen okkultistin, Guido von Listin (1848-1919) ja Liebenfelsin kirjoituksissa.
Ariosofialla oli suuri vaikutus natsimystiikkaan.
Jännetuppitulehdus
Jännetuppitulehdus, tendovaginitis tai tenosynovitis on tupellista jännettä ympäröivän kalvon tulehdus. Tupettoman jänteen tulehdusta kutsutaan vieruskudostulehdukseksi. Tulehdus aiheutuu usein kyseessä olevan raajan yksitoikkoisesta liikkeestä tai äkillisestä venähdyksestä. Jännetuppitulehdusta esiintyy tavallisimmin ranteen ja sormien ojentajajänteissä kyynärvarressa sekä sormien koukistajajänteissä. Jännetuppitulehdus saattaa olla seurausta nivelreumasta, kihdistä, sokeritaudista tai eräistä yleistaudeista. Tulehduksen oireena on muutamasta päivästä pariin viikkoon kestävää kuumotusta, turvotusta ja punoitusta. Itse jänteen paraneminen voi kuitenkin kestää vielä montakin viikkoa.
Hoito
Rasituksen välttäminen parantaa useimmiten jännetuppitulehduksen muutaman viikon kuluessa. Kivunlievitykseen voi käyttää tulehduskipulääkkeitä tai voiteita. Jos tulehdus pitkittyy tai kipu on kova, pitää hakeutua lääkäriin. Tällöin tulehdusta voidaan tarpeen vaatiessa hoitaa kortisoniruiskeilla. Joissakin tapauksissa tarvitaan jopa leikkaushoitoa.
Khalid Sheikh Mohammed
thumb|Khalid Sheikh Mohammed vangittuna. Khalid Sheikh Mohammed (arab. خالد شيخ محمد) (s. 1. maaliskuuta 1964 tai 14. marraskuuta 1965 ) on Kuwaitissa syntynyt pakistan ilainen ääri-islamilainen terroristi ja yksi al-Qaidan korkeimmista johtajista. Häntä pidetään Yhdysvalloissa 11. syyskuuta 2001 tehtyjen terrori-iskujen pääsuunnittelijana. Kaikkiaan hänen organisoimissaan iskuissaan on laskettu kuolleen tuhansia ihmisiä eri puolilla maailmaa.
Mohammed oli FBI:n etsityimpien terroristien listalla, kunnes hänet pidätettiin Pakistanissa 2003. Häntä pidetään vangittuna Guantanamo Bayn vankileirillä, jossa häntä on myös kuulusteltu. Hän on tunnustanut olevansa vastuussa syyskuun 11. päivän iskuista sekä yli 30:stä muusta terrori-iskusta tai hankkeesta kuten Balissa Indonesiassa vuonna 2002 tehdystä tuhoisasta yökerhoiskusta, jossa kuoli yli 200 ihmistä. Hän myös sanoo mestanneensa vuonna 2002 Pakistanissa siepatun amerikkalaisen toimittajan. Lisäksi hän suunnitteli murhaavansa mm. Bill Clintonin ja Pakistanin presidentin Pervez Musharrafin.
Mohammedilla on Kuwaitin  ja Pakistanin kansalaisuus.
Syyllisyys syyskuun 11. päivän iskuihin
Al-jazeeran toimittaja Yosri Fouda raportoi huhtikuussa 2002, että Khalid Sheikh Mohammed on myöntänyt haastattelussa osallisuutensa "Pyhän tiistain operaatioon" yhdessä Ramzi Binalshibhin kanssa. "Minä olen al-Qaidan sotilaskomitean päällikkö, ja Ramzi on Pyhän tiistain operaation suunnittelija. Kyllä, me teimme sen." Komission raportissa Mohammedia nimitetään iskujen "pääarkkitehdiksi". Pakistanin turvallisuusviranomaiset vangitsivat hänet maaliskuussa 2003 Rawalpindissa Pakistanissa. Vuoden 2007 maaliskuussa Mohammed tunnusti Yhdysvaltain viranomaisten pitämissä kuulusteluissa, että hän oli vastuussa syyskuun 11. päivän iskuista "alusta loppuun". Hän väitti joutuneensa kidutetuksi pidättämisensä jälkeen, mutta sanoi kuitenkin antaneensa tunnustuksen ilman että häntä olisi pakotettu tai painostettu. Kenneth Roth, Human Rights Watchin johtaja, on kyseenalaistanut suljetuin ovin käydyn kuulustelun ja tunnustuksen laillisuuden ja pitää mahdollisena, että se on saatu kiduttamalla. CIA on myöntänyt käyttäneensä vesikidutusta Khalid Sheikh Mohammedin kuulusteluissa.
Kesäkuussa 2008 Guantanamossa pidettiin sotilastuomioistuimen oikeudenkäynti, jossa oli Khalid Sheikh Mohammedin lisäksi syytettynä neljä muuta al-Qaidan jäsentä. Mohammed nimitti oikeudenkäyntiä "inkvisitioksi" ja kieltäytyi asianajajasta. Kuullessaan, että hänet voitaisiin tuomita kuolemanrangaistukseen, hän vastasi: "Sitä juuri haluankin, olen halunnut marttyyriksi kauan." Marraskuussa 2009 Yhdysvaltain oikeusministeri Eric Holder ilmoitti, että Mohammed ja neljä muuta epäiltyä siirretään pois Guantanamo Baysta, jotta he voisivat osallistua siviilioikeudenkäyntiin New Yorkissa. Oikeudenkäynnille ei kuitenkaan annettu tarkkaa päivämäärää. Holder uskoi, että syyttäjät tulisivat vaatimaan kuolemantuomiota kaikille syytetyille ja oikeudenkäynti olisi tasapuolinen ja "avoin sekä yleisölle että koko maailmalle". Tammikuussa 2010 Valkoisen talon lehdistösihteeri Robert Gibbs sanoi, että Mohammad tuomitaan todennäköisesti kuolemaan ja teloitetaan. Hänen lausuntonsa on huolestuttanut oikeusasiantuntijoita, joiden mielestä se on vaarantanut oikeudenkäynnin tasapuolisuuden.
Ennen koronaviruspandemiaa oikeudenkäynnin aloituspäiväksi oli sovittu 11. tammikuuta 2021, jolloin piti alkaa sotilastuomioistuimen valitsijamiesten valinta. Oikeustoimien arvioitiin kestävän noin vuoden. Aloituspäivämäärää on siirretty sen jälkeen useasti.
Petri Mielonen
Petri Mielonen (s. 28. huhtikuuta 1979 Pori) on suomalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli puolustaja.
Mielonen pelasi Veikkausliigassa yhdeksän ottelua kaudella 2001 edustaen Jazzia. Ensimmäisen liigaottelunsa hän pelasi 22. huhtikuuta, kun Jazz hävisi kotonaan Atlantikselle 1–3.
Ykkösessä Mielonen pelasi yhdeksän ottelua kaudella 1999 ja 20 ottelua kaudella 2001 edustaen MuSaa. Kakkosessa hän edusti MuSaa kausina 1998, 2002 ja 2003 sekä EuPaa kaudella 1999. Kakkosessa Mielonen teki kolme maalia kaudella 1998 ja yhden kaudella 1999.
Fools Garden
Fools Garden on saksalainen popyhtye, joka perustettiin vuonna 1991 nimellä Fool's Garden. Siihen kuuluu laulaja Peter Freudenthaler, kitaristi Volker Hinkel, basisti Dirk Blümlein ja rumpali Claus Müller. Yhtyeen ensimmäinen albumi, Fool's Garden, ilmestyi vuonna 1991. Neljä vuotta myöhemmin ilmestyi heidän menestynein albuminsa Dish of the Day, joka tuli tunnetuksi maailmanlaajuisen suosion saavuttaneen ”Lemon Tree” -hittikappaleen myötä.
Yhtyeen nimi Fool's Garden muuttui vuonna 2003 muotoon Fools Garden kokoonpanomuutoksen yhteydessä.
Ellipsoidi
thumb|240px|Ellipsoidi, jolle a = 4, b = 2 ja c = 1. thumb|200px Ellipsoidilla tarkoitetaan kappaletta, jonka poikkileikkaus missä tahansa tasossa on ellipsi.
Jos ellipsoidin keskipiste on pisteessä (0,0,0) eli origossa ja akselit ovat koordinaattiakselin suuntaiset, on ellipsoidin yhtälö xyz-koordinaatistossa
Luvut a, b ja c ovat ellipsoidin puoliakselien pituudet.
Ellipsoidin erikoistapaus pyörähdysellipsoidi syntyy, kun ellipsi pyörähtää jonkin akselinsa ympäri. Jos ellipsi pyörähtää esimerkiksi x-akselin ympäri, kappaleen poikkileikkaus tasossa yz on ympyrä, jonka säde r = b = c.
Tilavuus
Ellipsoidin tilavuus saadaan kaavalla
Pinta-ala
Ellipsoidin pinta-ala saadaan kaavalla jossa ja, ovat ensimmäisen ja toisen asteen epätäydellisiä elliptisiä integraaleja.
Likimääräinen arvo saadaan kaavalla:
missä arvolla p = 1,6075 saadaan suhteellinen virhe, joka on korkeintaan 1,061 % (Knud Thomsenin kaava); arvo p = 8/5 = 1,6 on optimaalinen lähes pallomaisille ellipsoideille, suhteellinen virhe on tällöin korkeintaan 1,178 % (David W. Cantrellin kaava).
Antonio Meucci
Antonio Santi Giuseppe Meucci (13. huhtikuuta 1808 – 18. lokakuuta 1889) oli amerikanitalialainen keksijä, jota on väitetty puhelimen keksijäksi. Hän kehitteli puhelintekniikkaa jo ennen Alexander Graham Belliä.
Meucci syntyi ja vietti nuoruutensa San Fredianossa Firenzen lähellä, jossa hän opiskeli mekaniikkaa Firenzen Akatemiassa. Hän lähti lokakuussa 1835 vaimoineen Kuubaan, josta he muuttivat 1850 New Yorkiin, Yhdysvaltoihin, missä Meucci asui loppuelämänsä. Ensimmäisen puhelimensa Meucci rakensi vuonna 1854, pitääkseen yhteyttä liikuntakyvyttömään vaimoonsa alakerran verstaalta. Taloudellisen tilanteensa vuoksi hänellä ei ollut kuitenkaan varaa hankkia patenttia uudelle keksinnölleen, vaan hän myi sen oikeudet muille tahoille.
11. kesäkuuta 2002 Yhdysvaltain edustajainhuone hyväksyi julkilausuman, jonka mukaan Meuccin merkitys puhelimen kehittämisessä tulisi tunnustaa.
Nowa Huta
thumb|Plac Centralny Nowa Huta (suom. uusi valimo) sijaitsee Puolassa ja on Krakovan itäisin kaupunginosa (alue XVII). Siellä on noin 220 000 asukasta. Sitä on verrattu teollisiin sosialismin mallikaupukeihin kuten Saksan Eisenhüttenstadt, Venäjän Magnitogorsk ja Unkarin Dunaújváros.
Historiaa
thumb|Asuintaloja Nowa Hutassa Nowa Hutan alue asutettiin jo neoliittisella kivikaudella. Siellä on ollut myös kelttiläistä asutusta ja sieltä on löydetty Puolan vanhimmat slaavilaisen kulttuurin jäännökset.
1800–1900-luvuilla Itävalta-Unkari linnoitti aluetta. Siellä on myös yksi Euroopan vanhimmista lentokentistä (Kraków- Rakowice- Czýnyn lentokenttä). Nykyään se toimii ilmailumuseona.
Nowa Hutan rakentaminen aloitettiin vuonna 1949. Alun pitäen se suunniteltiin itsenäiseksi kaupungiksi, jonka piti olla vastakohtana "taantumukselliselle" ja "pikkuporvarilliselle" Krakovalle. Uusi kaupunki asutettiin lähinnä tehdastyöläisillä, sillä heidän ajateltiin kannattavan uutta maailmansodan jälkeistä kommunistihallintoa. Vuonna 1951 se kuitenkin yhdistettiin Krakovaan ja seuraavana vuonna sinne alkoi liikennöidä raitiovaunu.
Meikkikeiju
Meikkikeiju on Haruka Fukushiman luoma yksiosainen manga. Meikkikeijun päähenkilö on poikatyttö Tenko, joka haluaa tehdä vaikutuksen lapsuudenystäväänsä Aniin. An ei kuitenkaan pidä Tenkoa yhtään tyttömäisenä. Kuvioihin ilmestyy meikkikeiju Ai, joka lupaa muuttaa Tenkon söötimmäksi.