cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Videopelien vaikutustutkimus
Aggressio
Yhä suurempi osa videopeleihin liittyvästä tutkimuksesta ja tutkijoista liittää väkivaltaisten videopelien pelaamisen aggressiivisiin kognitioihin, asenteisiin ja käytösmalleihin. Useat tutkimukset tukevat tätä hypoteesia. Toiset tutkimukset eivät löydä yhteyttä  tai löytävät päinvastaisia tuloksia (yllä mainitut positiiviset vaikutukset). Yleinen aggressiomalli väittää, että videopelien tosielämästä jäljitelty väkivaltaisuus saattaa vaikuttaa pelaajan ajatuksiin, tunteisiin ja fyysiseen kehon toimintaan. Tämä vuorostaan luo lyhyen aikavälin (ja mahdollisesti pidemmän aikavälin) vaikutuksen yksilön tulkintaan aggressiivisesta tai väkivaltaisesta toiminnasta.
Videopelien pelaamisen yhteyttä ja vaikutusta käyttäjän väkivaltaisuuteen tutkitaan usein erityisesti vielä kehitysvaiheessa olevilla murrosikäisillä. Eräs tutkimus tarkkaili kuuttasataa 8-9-luokkalaista oppilasta ja vertaili oppilaita, jotka pelasivat videopelejä aktiivisesti ja altistuivat videopelien väkivallalle useasti, vähemmän ja harvemmin väkivaltaisia pelejä pelaaviin oppilaisiin. Nuoret jotka altistuivat pelien väkivallalle enemmän olivat vihamielisempiä, joutuivat useammin sanaharkkoihin luokkatovereiden ja opettajien kanssa, menestyivät huonommin koulussa ja olivat todennäköisemmin osallisena tappeluissa. Tässä tutkimuksessa vihamielisyyden ja väkivaltaisille peleille altistumisen välille löydettiin selvältä näyttävä yhteys.
Myös vuonna 2010 tehdyssä Anderson’s groupin julkaisemassa meta-analyysissa löydettiin yhteys väkivaltaisuuden ja videopelien välillä. Kansainvälinen tutkimus kokosi 130 tutkimuksesta ja yhteensä 130,000 osallistujan joukosta tuloksia, joiden mukaan altistuminen väkivaltaisille videopeleille aiheutti sekä lyhyen että pitkän aikavälin aggressiota pelaajissa ja vähensi yksilön empatiakykyä ja yhteisöllistä käyttäytymistä. On kuitenkin myös esitetty, että pelin vaikeusaste olisi avaintekijä pelien aiheuttamissa negatiivisissa seurauksissa käyttäjälle, eikä suinkaan väkivaltaisuus. Vaikeatasoinen peli aiheuttaa pelaajassa turhautumisen ja ärsyyntymisen tunteita, ja jatkuva epäonnistuminen voi purkautua mielialan ailahteluna myös pelin ulkopuolella.
Lisäksi aggressiivisuuden nousua on selitetty epäinhimillistämisen kautta. Väkivallan kohteena olevilta pelihahmoilta puuttuu inhimillisiä piirteitä, mikä tekee näiden hahmojen tappamisesta emotionaalisesti helpompaa, sillä pelaaja kokee hahmot kuin eläiminä tai tiedostaa niiden virtuaalisuuden ja epäinhimillisyyden, mikä taas lisää aggressiivista käyttäytymistä niin pelissä kuin pelin ulkopuolella. Epäinhimillisyys väkivaltaisuuden lisääjänä liittyy nimenomaan kohteena olevien hahmojen alemmuuteen enemmän kuin oman ”ylemmyyden” kokemukseen.
Tutkimusta on tehty myös aivotoimintaa tarkkailemalla. Toiminnan magneettista syvyyskuvantamista on käytetty tutkittaessa aivotoiminnan muutoksia väkivaltaisten videopelien yhteydessä. On huomattu, että osallistujat jotka osallistuivat väkivaltaisen pelien pelaamiseen näyttivät lisääntynyttä toimintaa mantelitumakkeissa ja toiminnan vähenemistä etuaivolohkossa. Muutos etuaivolohkossa saattaa olla samankaltainen kuin vahingollisilla mielisairauksilla, ja jos tämä muutos on yleismaallinen, väkivaltaisten videopelien vaikutukset eivät olisikaan seurasta mistään taustalla olevasta aggressiivisesta luonteesta.
Lisäksi esiin on noussut havainto siitä, että peleihin liittyvän aggression taustalla voi olla pelien kilpailullisuus, ei niinkään pelien sisältämä väkivalta. Ruotsissa vuonna 2012 julkaistussa tutkimuskatsauksessa todettiin, että peliväkivallalla ja väkivaltaisella käytöksellä ei ole selkeää syy-seuraussuhdetta. Katsauksessa käytiin läpi 106 empiiristä tutkimusta vuosilta 2000–2011 peliväkivallan ja aggressiivisen käytöksen suhteesta ja katsauksessa todetaan, että esimerkiksi rikkinäisellä perhetaustalla on huomattavasti suurempi vaikutus lasten ja nuorten käytökseen kuin peleillä.
Journal of Youth and Adolescence julkaisi vuonna 2013 tutkimuksen, jonka mukaan väkivaltapelit eivät lisää väkivaltaista käyttäytymistä. Tutkimuksessa nuoret vastasivat kysymyksiin tietokoneiden pelaamisesta, ja arvioivat omaa aggressiivista käyttäytymistään, mielenterveyttään, sosiaalisia verkostojaan ja kokemaansa stressiä. Kyselytutkimukset suoritettiin standardoiduilla testikaavakkeilla.
Väkivaltaista käyttäytymistä ja aggressiivisuutta ei voida selittää pelkästään yhdellä tai kahdella tekijällä. Taustalla on aina useita eri tekijöitä, eikä syylliseksi voi leimata pelkkiä videopelejä, vanhempia, mediaa tai edes yhteiskuntaa.
Meta-analyyseissä on saatu vastakkaisia tuloksia (vuosina 2015 ja 2020) yhteydestä aggressioon: aiemman tutkimuksen uudelleen arvioinnissa havaittiin, että tutkimus ei sisältänyt aiempia tutkimuksia aiheesta eikä ottanut laatuseikkoja huomioon. Uuden tutkimuksen mukaan todisteaineisto ei ollut riittävää aiemman raportin johtopäätöksille.
Muita tutkimuksia ja ilmiöitä
Positiivisten ja negatiivisten vaikutusten tutkimuksen lisäksi edellä mainittujen vaikutusten syitä on tutkittu yksilön näkökulmasta, tarkastelematta vaikutuksia nimenomaan niiden positiivisten tai negatiivisten puolien takia. Myös useita muita tutkimuksia on suoritettu, tarkoituksena löytää uusia ilmiöitä tai näkökulmia videopelien pelaamisen vaikutuksista.
Teorioita siitä miksi videopelit lisäisivät väkivaltaista käyttäytymistä on useita. Tätä yhteyttä on yritetty selittää esimerkiksi pelaajien videopelihahmoon samaistumisen kautta, minkä on tutkittu johtavan niin sanottuun muuttuneeseen minäkuvaan, jossa pelaaja kokee samaistuvansa pelihahmon, esimerkiksi sotilaan tai rikollisen kanssa ja ikään kuin omaksuu hahmon identiteetin pelikokemuksen aikana tai vielä sen jälkeenkin. Ilmiötä on käytetty syynä muutamissa murhatapauksissa, joissa tekijä on kokenut samaistuvansa pelihahmoon niin paljon, että on alkanut toteuttaa tämän ideologiaa oikeassa elämässä. Toisaalta tämä ilmiö liittyy myös läheisesti pelilliseen immersioon ja pelikokemuksen parantamiseen.
Käyttäytymisen muutosta on käsitelty myös hahmoon kiintymisen tai vaihtelevan sosiaalisen vuorovaikutuksen kautta, joka vaihtelee pelaajien välillä mitä sosiaalisempi henkilö pelatessaan on. Tutkimuksessa ”prososiaaliset” pelaajat, jotka pelaavat sosiaalisen vuorovaikutuksen takia, tunsivat vahvempaa hallintaa pelihahmostaan eivätkä tunteneet yhtä vahvaa samaistumista kuin vähemmän sosiaaliset pelaajat, joilla on taipumusta vähentyneeseen vastuuntuntoon pelatessaan niin sanotusti antisosiaalisesti eli hakiessaan pelikokemusta ilman interaktiota muiden pelaajien kanssa tai jopa häiriten muiden pelaajien kokemusta (griefing).
Väkivaltaisten videopelien pelaamisen on myös tutkittu alentavan kiputoleranssia sekä lisäävän riskinottokäyttäytymistä, mikä voi johtaa lisääntyneeseen itsemurhariskiin. Henkilöt, jotka pelasivat ammuntapeliä, kestivät kipua pidempään Cold Pressor Taskilla eli CPT:llä mitattuna ja ottivat vielä enemmän riskejä noppapelissä kuin ajamispeliä pelanneet. Yhteys itsemurhaan johtuu näiden tekijöiden tuottamasta kuolemanpelon vähenemisestä ja itselle tuotetun kivun määrän vähättelystä.
Salokoski (2005) tutki väitöskirjassaan peliväkivaltaa ja ns. riskipelaamista, jolla tarkoitetaan väkivaltaisten pelien suosimista ja pelien suurkulutusta. Salokosken mukaan riskipelaaminen on yleisempää pojilla kuin tytöillä ja se on yhteyksissä lapsen heikkoa itsehallintaa ilmentävään käyttäytymiseen, aggressiivisuuteen ja levottomuuteen. Vanhempien rooli pelaamisen aktiivisina valvojina on edellytys turvallisella peliharrastukselle. Riskipelaajilla esiintyi erilaisia pelaamisen motiiveja kuin pelaajilla yleensä. Väkivaltaa sisältävien pelien suosiminen oli yhteydessä väkivallasta fantasiointiin, haluun tapella ja empatian puutteeseen, kun taas suurkulutus oli yhteydessä pelaamiseen tunteiden säätelytarkoituksessa eli haluun paeta arkea ja velvollisuuksia sekä purkaa paineita pelaamisen avulla. Pelien väkivalta ja peleihin uppoutuminen voi vastata joidenkin lasten tarpeisiin, joihin reaalimaailma ei vastaa. Taustalla voi olla esimerkiksi tyydyttämättömiä sosiaalisia tai emotionaalisia tarpeita. Tällöin peleihin projisoidaan omia tunteita ja haetaan hyväksyntää omalle väkivaltaiselle käytökselle. Riskipelaamisen taustalla voi siis olla todellisessa elämässä olevia ongelmia, joita paetaan tai joihin haetaan helpotusta peleistä.
Jyväskylän yliopiston tutkimuksen mukaan videopelaamisella ei havaittu merkittävää yhteyttä suomalaisten työterveyteen.
Pertti Mäkelä
Mäkelä syntyi Lahdessa ja opiskeli Sibelius-Akatemiassa. Hän suoritti kanttori-urkurin tutkinnon (1976), laulunopettajan tutkinnon (1978) ja lauludiplomin prof. Matti Lehtisen johdolla (1979).
Mäkelä on tulkinnut monipuolisesti rooleja sekä kotimaisissa että ulkomaisissa oopperoissa. Hän sai kiinnityksen Kansallisoopperan solistikuntaan vuonna 1988 ja on vieraillut muun muassa Savonlinnan oopperajuhlilla. Levytyksien joukossa on mm. Saltun rooli Leevi Madetojan Pohjalaisissa.
Kaino
Kaino on suomalainen etunimi. Sitä käytetään sekä naisen että miehen nimenä.
Vuoden 2019 loppuun mennessä Kaino-nimen on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan Kaino-nimen on saanut 5 727 henkilöä, joista 3 054 on miehiä ja 2 673 naisia. Valtaosa Kaino-nimisistä on syntynyt 1900-luvun alkupuolella.
Kaino on suomalaisuuskauden alussa suosioon nousseita etunimiä. Se juontuu suomen kielen sanasta kaino ('ujo, arka'). Kaino esiintyi ensimmäisen kerran ristimänimenä 1850-luvulla ja pääsi almanakkaan vuonna 1908. Kainon nimipäivä oli vuoteen 1928 asti 27. syyskuuta. Vuodesta 1929 se on ollut nykyisellä paikallaan 18. helmikuuta.
Kaino on ollut Suomessa tavallisin sekä pojille että tytöille annettu nimi. Vuoden 1946 etunimilailla yritettiin poistaa sukupuolikahtalaisuus monien nimien kohdalta, ja muun muassa Kaino merkittiin naisennimeksi, mutta sen jälkeenkin nimeä on annettu sekä pojille että tytöille, joskin se on 1960-luvulla tai myöhemmin syntyneillä varsin harvinainen. Esimerkiksi vuosina 2000–2009 se annettiin 18 pojalle ja 18 tytölle, vuosina 2010–2019 taas 24 pojalle ja 69 tytölle.
Englantilainen aamiainen
Historia
Perinteisen englantilaisen aamiaisen historia ulottuu 1300-luvulle. Perinteen aloitti englantilainen maalaisaateli. Viktoriaanisella ajalla englantilainen aamiainen kehitettiin taitoa vaativaksi lajiksi, jonka kautta varakkaat saattoivat korostaa varallisuuttaan, hyvää makuaan ja kasvatustaan. Edvardiaanisella ajalla aineosat yhdenmukaistettiin. Englantilaisesta aamiaisesta tuli yleinen aamiaisruokalaji Britannian hotelleissa, junissa ja muissa paikoissa, ja täysi englantilainen aamiainen levisi myös keskiluokan perheaamiaiseksi. Kun myös työväenluokka otti sen omakseen, samanlaisen englantilaisen aamiaisen söi 1950-luvulla jo puolet briteistä. Ruoka nautittiin tyypillisesti pienessä ja halvassa kahvilassa, joka tarjosi paistettuja ruokia. Perinteinen englantilainen aamiainen on Britanniassa edelleen suosittu kaikissa kansankerroksissa. Sitä nautitaan usein myös lounaaksi tai päivälliseksi.
Koostumus
Täysi englantilainen aamiainen on tuhti annos. Sen tyypilliset ainesosat ovat Englantilaisen aamiaisyhdistyksen mukaan pekoni, munat, brittiläinen makkara, uunipavut, paistettu tomaatti, paistetut sienet, verimakkara sekä paistettu ja paahdettu leipä. Paikallista vaihtelua kuitenkin esiintyy, ja oikeista ainesosista käydään Britanniassa edelleen keskustelua. Ruoan kanssa nautitaan teetä tai kahvia sekä appelsiinituoremehua. Leivälle voidaan levittää hilloa, voita tai marmeladia.
Aiheesta muualla
Desayuno completo Full breakfast
Charles Linn
pienoiskuva|Charles Linn Charles Linn (alun perin Carl Erik Engelbert Sjödahl; 13. kesäkuuta 1814 Pohja, Suomen suuriruhtinaskunta – 7. elokuuta 1882 Birmingham, Alabama, Yhdysvallat) oli suomalaissyntyinen Yhdysvaltoihin muuttanut merikapteeni, tukkukauppias, pankkiiri ja teollisuusmies.
Sjödahlin isä Erik Johan Sjödahl oli tarkastajana Billnäsin ruukilla. Sjödahl lähti merille vuoden 1830 tienoilla. Hän ehti purjehtia 53 kertaa Atlantin yli ja kolme kertaa maapallon ympäri ennen kuin asettui asumaan Yhdysvaltoihin. Sjödahl avasi vuonna 1838 kauppaliikkeen Alabaman Montgomeryssä ja muutti nimensä Charles Linniksi koska hänen alkuperäinen nimensä oli liian vaikea lausuttavaksi paikallisille asukkaille. Linn menestyikin sitten hyvin kauppiaana.
Amerikan sisällissodan alettua 1861 Linn meni etelävaltioiden laivaston palvelukseen kapteeniksi. Hän kuljetti puuvillaa etelävaltioista Englannin Liverpooliin. Puuvillasta saaduilla tuloilla etelävaltiot rahoittivat sodankäyntiään. Heinäkuussa 1863 pohjoisvaltioiden asettamaa merisaartoa valvova tykkivene USS R. R. Cuyler valtasi Floridan eteläkärjen vesillä CSS Kate Dale-aluksen jonka kapteenina Linn oli. Linn vietiin poikansa kanssa vankina Washingtoniin mutta hän pääsi kuitenkin pian vapaaksi.
Sodan jälkeen Linn oli tukkukauppiaana ensin New Orleansissa ja sitten taas Alabaman Montgomeryssä. Linn värväsi vuonna 1869 Suomesta isomman joukon siirtolaisia ja kustansi näiden matkan Alabamaan Yhdysvaltoihin neljän vuoden työsitoumusta vastaan. Vuonna 1872 Linn perusti erään liikemiesryhmän pyynnöstä Alabaman Birmighamiin National Bank of Birmingham -pankin ja rakennutti pankille kaupunkiin kolmikerroksisen toimitalon. Hän oli perustamassa myös Linn Iron Works ja Birmingham Car and Foundry Company nimisiä teollisuusyrityksiä Birminghamiin.
Birminghamin Linn Park -puistossa paljastettiin toukokuussa 2013 Charles Linnin näköispatsas, jonka on tehnyt Branko Medenica. Linnin mukaan on kaupungissa nimetty myös kirjastorakennus Linn-Henley Research Library. Patsas revittiin maahan ja turmeltiin touko–kesäkuun 2020 protestien yhteydessä.
Henrik Håkansson
Henrik Håkansson (s. 1968 Helsingborg, Ruotsi) on kansainvälisesti tunnettu ruotsalainen nykytaiteilija, joka työskentelee sekä Berliinissä (Saksassa) että Falkenbergissä (Ruotsissa). Hän valmistui Tukholmassa toimivasta Konstfack-taidekorkeakoulusta vuonna 1993. Hänen tuotantoaan on ollut julkisesti esillä niin Ruotsissa kuin ulkomaillakin vuodesta 1992 lähtien.
Monet Håkanssonin töistä tarkastelevat ympäristöä, sen kasveja ja eläimiä sekä ihmisten luontosuhdetta. Hän on tarkastellut esimerkiksi useiden uhanalaisten lintujen elinoloja maailmalla ja ekosysteemejä  Teoksissaan hän on yhdistellyt useita taiteen muotoja esimerkiksi rakentamalla hyönteisyhteiskunnille (ilmeisesti mehiläisille) paviljonki-installaation pellolle tai tutkimalla teoksessaan, miten sammakkoyhteisö hyppii elävän dj:n säestyksellä. Hän on kuvannut ihmistä tappajana ja saalistajana näyttäessään esteettisen teosasun muodossa dokumentointeja hyönteispyydyspaperiin kertyneistä Idänkurokas-kukkakärpäsistä. Taiteellisessa luomisprosessissaan hän saattaa olla vuorovaikutuksessa eläintieteen tutkijoiden kanssa. Useissa teoksissa hän käyttää aineksenaan musiikkia ja elokuvaa.
Håkansson pitää itseään erityisesti luonnon tarkkailijana. Suomessa Håkanssonin tuotantoa on ollut esillä esillä ainakin vuonna 2018 Ihme-nykytaidefestivaalilla Helsingissä. Hän tarkasteli elokuvassaan The Beetle (2018) Mätäojan varrella Vantaan Myyrmäen alueella eläviä uhanalaisia Halavasepikkä-kovakuoriaisia ja niiden elinympäristöä.
Hollanti
Hollanti tarkoittaa seuraavia asioita:
Altındağ
Altındağ on piirikunta Turkin Ankaran maakunnassa ja Ankaran kaupungissa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Altındağin väkiluku oli 389 510.
Epoch
Epoch oli ehdolla vuoden 2016 Grammy-palkintogaalassa vuoden parhaasta elektronisen musiikin albumista.
Twinings
thumb|270px|Twiningsin perinneteemyymälä Lontoon keskustassa (The Strand, [[City of Westminster).]] Twinings (Twinings of London) on englantilainen teenvalmistaja, joka aloitti toimintansa vuonna 1706 ja valmistaa yli 200 erilaista teesekoitusta. Vuonna 2014 Twinings oli Suomen suosituin teemerkki 31 prosentin markkinaosuudellaan.
Vuonna 1964 Associated British Foods osti Twiningsin. Se toimii yli sadassa maassa.
Twinings, muodollisemmin R. Twining and Company Ltd, oli sekä kuningatar Elisabet II:n että Walesin prinssi Charlesin hovihankkija.
Kategoria superiore
Kategoria superiore (Superliiga) on Albanian korkein miesten jalkapallosarja. Sarjassa pelaa kymmenen joukkuetta, jotka kukin kohtaavat toisensa kahdesti.
Maan pääsarja perustettiin vuonna 1930 Kreikan jalkapalloliiton suosiollisella avustuksella. Ensimmäisellä kaudella sarjassa mitteli paremmuudestaan kuusi seuraa. Jo seuraavana vuonna vastuun sarjan järjestämisestä otti myös vuonna 1930 perustettu Albanian jalkapalloliitto, joka vastaa sarjasta yhä.
Joukkueiden määrää pääsarjatasolla vaihdellaan varsin usein. Kaudeksi 2006-07 joukkueiden lukumäärää nostettiin kymmenestä kahteentoista.
Laukkaurheilu
thumb|Laukkakilpailu Golden Gate Fieldsin radalla [[Kaliforniassa.]] thumb|Ratsukot ampaisevat matkaan lähtöportista. Laukkaurheilu on hevosurheilua, jossa jockeyiden ratsastamat hevoset laukkaavat kilpaa eripituisilla matkoilla yleensä ovaalinmuotoisella radalla.
Laukkakilpailut jaetaan sileällä radalla juostaviin kiitolaukkakilpailuihin ja esteradalla juostaviin risuestelaukkakilpailuihin. Kilpailusäännöt vaihtelevat maittain, sillä lajilla ei ole kattojärjestöä, joka olisi laatinut yhteiset kansainväliset säännöt.
Laukkakilpailuissa liikkuu paljon sekä palkintoina että vedonlyönnissä. Maailman kalleimmat hevoset ovat juuri laukkahevosia, joista saatetaan maksaa miljoonia euroja.
Rodut
Laajimmalle levinneinneitä ovat englannintäysiveristen laukkakilpailut. Myös arabianhevosille, angloarabeille, quarterhevosille sekä monille lämminverisille ratsuroduille järjestetään omia laukkakilpailuitaan. Englannintäysiveriset ovat muutamien kilometrien keskipitkillä matkoilla nopeudeltaan jokseenkin ylivoimaisia, mutta quarterhevoset katsotaan nopeimmiksi hyvin lyhyillä matkoilla (esimerkiksi neljännesmaili, josta rotu on saanut nimensäkin) ja arabianhevoset puolestaan kestävimmiksi pitkillä matkoilla.
Kiitolaukka
thumb|[[Kentucky Derby on Yhdysvaltain merkittävimpiä laukkakilpailuja.]] Kiitolaukkaradalla ei ole esteitä. Kiitolaukkakilpailut pidetään useimmissa maissa soikionmuotoisella radalla, jonka pituus vaihtelee yhdestä kilometristä 4,4 kilometriin. Euroopassa radat ovat yleensä nurmea, mutta Yhdysvalloissa yleisemmin hiekkaa.
Yhden päivän kilpailussa on yleensä kuusi lähtöä puolen tunnin välein. Myös kaksi- ja kolmipäiväisiä kilpailuja järjestetään, ja Britannian Goodwoodin ja Ascotin kilpailut saattavat kestää jopa viisi päivää.
Kiitolaukkakilpailut aloitettiin nykymuodossaan 1500-luvulla. Englannin kuningas Kaarle II teki 1660-luvulla laukkakilpailuista kansallisurheilulajin. Britannian lisäksi kiitolaukkaurheilu on nykyisin suosittua myös monessa muussakin maassa, kuten Yhdysvalloissa.
Britannian merkittävimmät kiitolaukkakilpailut ovat Triple Crowniin kuuluvat Newmarket, Derby ja St Leger. Yhdysvaltain Triple Crown -kilpailut ovat Kentucky Derby, Preakness ja Belmont. Ranskan laukkaurheiluvuoden kohokohdat ovat Prix du Jockey Club ja Grand Prix de Paris. Italian merkittävimmät kilpailut ovat Gran Premio di Milano ja Derby Italiano. Australian tärkein kilpailu on Melbourne Cup. Rahallisesti arvokkaimmasta voitosta kilpaillaan Dubai World Cupissa.
Risuestelaukka
thumb|Ratsukoita ylittämässä vesihautaestettä Risuestelaukkarata on pituudeltaan yleensä 3,2–6,4 kilometriä. Radalla on esteitä, jotka on yleensä tehty koivusta tai piikkihernepensaista. Korkeudeltaan ne ovat useimmiten 1,1–1,4 metriä. Erittäin vaativa Aintreen Grand Nationalin rata on peräti 7,2 kilometriä pitkä, ja sen 30 estettä ovat suurimmillaan jopa 1,6 metriä korkeita ja 1,8 metriä pitkiä. Risuestelaukkakilpailuihin osallistuvat hevoset ovat yleensä vanhempia ja suurempia kuin kiitolaukkahevoset.
Risuestelaukka on nykyisin suosittua etenkin Britanniassa, Ranskassa, Saksassa ja Uudessa-Seelannissa. Varhaisimmat muistiinpanot risuestelaukkakilpailuista ovat Irlannista vuodelta 1752, ja ensimmäiset laukkaradalla pidetyt risuestelaukkakilpailut järjestettiin 1830-luvulla Englannissa Cheltenhamissa ja Aintreessä. Ranskassa risuestelaukkakilpailuja alettiin järjestää 1860-luvulla.
Suomessa risulaukkakilpailuja järjestetään vain näytösmielessä. Ennen toista maailmansotaa kilpailuja järjestettiin Suomessa jonkin verran, ja 1960-luvulla laukkakilpailutoimintaa yritettiin taas käynnistää ilman suurta menestystä. Nykyisin laukkakilpailuita järjestetään Suomessa harvakseltaan lähinnä leikkimielellä tai näytösluontoisesti. Vakavasti otettavaa laukkaurheilua näkee lähimmillään Ruotsissa ja Venäjällä.
Ratsukon painosääntö
Hevosen kilpailussa kantaman painon (satulan ja jockeyn yhteispaino) säätely on tärkeä osa laukkakilpailuita, koska painolla voidaan verottaa juoksunopeutta paljonkin. Hevosten on aina kannettava vähintään tiettyä vähimmäispainoa, johon tarvittaessa päästään lisäämällä satulan taskuihin metallipainoja. Vähimmäispainoa ei tietenkään haluta ylittää, joten parhaat jockeyt ovat paitsi taitavia ratsastajia myös erittäin pienikokoisia ja kevyitä. Niin kutsuttuihin handicap-kilpailuihin voi osallistua hyvin monenlaisia hevosia, joista jokaiselle pyritään erisuuruisia painoja määräämällä antamaan yhtäläinen mahdollisuus voittoon. Painojen määrääminen voi perustua hevosen ikään tai aikaisempaan kilpailumenestykseen. Joissakin kilpailuissa kaikki hevoset kantavat samaa painoa.
Kuuluisia laukkahevosia
thumb|Phar Lap ja [[jockey Jim Pike Flemingtonin radalla noin vuonna 1930]]
Ave Crux Alba
Ave Crux Alba on Maltan ritarikunnan kansallislaulu. Musiikin sävelsi Alfredo Consorti vuonna 1930, ja se tarkoitettiin alun perin juhlamarssiksi ritarien käyttöön.
Toni Tirri
Toni Tirri (1980 – 6. huhtikuuta 2014 ) oli suomalainen sarjakuvantekijä. Hän julkaisi vuodesta 1998 kalentereita ja sarjakuvakokoelmia, joissa esiintyi leppäkerttu Leppiz.
Selected Ambient Works Volume II
Selected Ambient Works Volume II on brittiläisen elektronisen musiikin artisti Aphex Twinin (oik. Richard David James) toinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1994. Albumi on tupla-albumi CD:nä.
Kaikki albumin kappaleet, paitsi ”Blue Calx” ovat nimettömiä, joskin kaikille muille kappaleille on myös epäviralliset nimet.
Albumin neljäs kappale esiintyy ainoastaan brittiläisissä versioissa albumista, ja kappale 19 ainoastaan brittiläisissä vinyyli- ja kasettipainoksissa.
Sisältö
1. levy (CD)
2. levy (CD)
Han Solo
Han Solo on yhdysvaltalaisen elokuvaohjaaja George Lucasin luoma kuvitteellinen hahmo Tähtien sota -elokuvissa, jota ovat näytelleet Harrison Ford ja Alden Ehrenreich. Hän ja hänen apupilottinsa Chewbacca ovat alun perin salakuljettajia, kunnes liittyvät Kapinaliittoon, joka vastustaa Galaktista Imperiumia. Hänestä tulee yksi kapinallisten sekä Star Wars Legends -jatkumossa yksi Uuden tasavallan merkkihenkilöistä. George Lucas itse kuvailee Hania "yksineläjäksi, joka oivaltaa ryhmän osana olemisen ja yhteisen hyvän tärkeyden".
Alkuperäinen trilogia
Esiintyessään ensi kerran vuoden 1977 elokuvassa Tähtien sota, Han Solo on velkaa gangsterijohtaja Jabba the Huttille jouduttuaan pudottamaan tälle kuuluneen arvokkaan lastin Galaktisen Imperiumin epäilyjen välttämiseksi. Tatooinella Han suostuu viemään Luke Skywalkerin, Obi-Wan Kenobin, C-3PO:n ja R2-D2:n Alderaaniin aluksellaan, Millennium Falconilla, maksua vastaan. Mutta perillä he huomaavat Kuolemantähden tuhonneen Alderaanin. Avaruusaseman vetosäde vetää Falconin sisään. Han, Chewbacca ja muut piilottelevat aluksen salakuljetuslokeroissa välttyäkseen kiinnijäämiseltä. Etsiessään pakokeinoa Luke saa tietää prinsessa Leia Organan olevan vankina avaruusasemalla. Suuren palkkion toivossa Han ja Chewbacca suostuvat auttamaan Lukea pelastamaan hänet.
Vietyään muut Kapinaliiton tukikohtaan Yavin 4 -kuuhun Han ja Chewbacca ottavat palkkionsa palveluksistaan ja lähtevät, vastoin Luken toiveita. Falconin avulla Imperiumi on kuitenkin jäljittänyt kapinallisten tukikohdan sijainnin. Kun kapinalliset tekevät hyökkäyksen Kuolemantähdelle tuhotakseen sen, Han palaakin takaisin ja pelastaa Luken Darth Vaderilta ja TIE-hävittäjiltä, minkä jälkeen Luke tuhoaa avaruusaseman. Lukea ja Hania juhlitaan sankareina, ja voittojuhlallisuuksissa heille luovutetaan mitalit palveluksistaan.
Imperiumin vastaiskussa on kulunut kolme vuotta Yavinin taistelusta. Han jatkaa yhä kapinallisten auttamista taistelussa Imperiumia vastaan. Hän pelastaa jääplaneetta Hothilla lumimyrskyn keskelle jääneen Luken. Kun Imperiumi hyökkää kapinallisten tukikohtaan, Han pakenee Chewbaccan, Leian ja C-3PO:n mukana Pilvikaupunkiin, missä he pyytävät apua Hanin ystävältä, Lando Calrissianilta, kaupungin käskynhaltijalta ja Falconin edelliseltä omistajalta. Palkkionmetsästäjä Boba Fett jäljittää Hanin olinpaikan ja Darth Vader pakottaa Landon auttamaan Hanin vangitsemisessa. Han jäädytetään karboniittiin ja Vader luovuttaa hänet Fettille. Lando vapauttaa muut Vaderin vangit, mutta Hanin pelastusyritys epäonnistuu ja Fett vie tämän Jabballe.
Jedin paluussa, vuosi Pilvikaupungin tapahtumien jälkeen, Han on yhä jäädytettynä karboniittiin, kunnes Leia, Lando ja Luke soluttautuvat Jabban huvipurrelle ja vapauttavat hänet. He jäävät kuitenkin kiinni ja Jabba tuomitsee heidät kuolemaan. Luke kuitenkin vapauttaa heidät valosapelillaan ja he kukistavat sekä Jabban, Fettin ja muut käskyläiset, ennen kuin tuhoavat koko huvipurren.
Heidän palattua muiden kapinallisten luokse Han nimitetään kenraaliksi. Hän johtaa Leian ja Chewbaccan kanssa joukkoa, joka pyrkii tuhoaman Endorissa sijaitsevan voimakenttägeneraattorin, joka suojaa toista Kuolemantähteä. He saavat apua ewokeilta ja onnistuvat generaattorin tuhoamisessa samaan aikaan kun Luke kohtaa keisari Palpatinen Kuolemantähdellä. Kuolemantähden tuhon jälkeen Leiaan rakastunut Han on valmis astumaan syrjään Luken vuoksi, mutta Leia kertookin saaneensa selville Luken olevan hänen veljensä. Lopuksi Han ja Leia juhlivat Endorissa muiden kapinallisten kanssa voittoa Imperiumista.
Jatko-osatrilogia
Elokuvassa Star Wars: The Force Awakens Han ja Chewbacca ovat palanneet salakuljettajan työhön. Millennium Falcon oli varastettu Hanilta ja Chewbaccalta vuosia aiemmin ja he käyttävät nykyään salakuljettajan työssä rahtialusta nimeltä Eravana, ja kaappaavat sillä Falconin takaisin. Romunkerääjä Rey, entinen iskusotilas Finn ja astromekaanikkodroidi BB-8 olivat poistuneet Falconia käyttäen planeetta Jakkulta paetakseen Ensimmäisen ritarikunnan joukkoja. Paljastuu, että Hanilla ja Leialla oli poika nimeltä Ben, joka oli ollut yksi Luken jedioppilaista, mutta kääntynyt Voiman pimeälle puolelle ja auttanut ritarikuntaa nimellä Kylo Ren. Juuri tämä oli saanut Hanin erkaantumaan Leiasta ja palaamaan salakuljettajan työhön, jota Han kuvaili "ainoaksi asiaksi, missä oli hyvä".
Paettuaan rahtialukselta Han ja Chewbacca vievät Reyn, Finnin ja BB-8:n Takodanalla piraatti Maz Kanatan linnaan auttamaan BB-8:n viemisessä Vastarinnalle. Kuitenkin ritarikunta hyökkää linnaan ja vangitsee Reyn. Pian tämän jälkeen Han tapaa jälleen Leian, joka on nyt Vastarinnan johtava kenraali. Vastarinnan laittaessa täytäntöön suunnitelmansa Tähdentappajatukikohdan tuhoamiseksi Han päättää osallistua siihen voidakseen käännyttää poikansa Voiman valoisalle puolelle. Taistelun aikana Han kohtaa poikansa sillalla, mutta isänsä puheista ja hetkellisestä epäröinnistä huolimatta Kylo lävistää isänsä valosapelillaan ja Han putoaa tukikohdan reaktorikuiluun kuolemaan.
Han nähtiin lyhyesti elokuvassa Star Wars: The Rise of Skywalker. Leian kuoltua ja Reytä vastaan käydyn valosapelitaistelun jälkeen Kef Birillä Toisen Kuolemantähden jäänteillä Kylo näkee näyn Hanista, joka yrittää suostutella poikaansa jälleen palaamaan valoisalle puolelle, sanoen Kylo Renin olevan kuollut ja Ben Solon olevan elossa. Tällä kertaa Kylo heittää valosapelinsa pois ja kääntyy takaisin Beniksi. Tämän jälkeen näky katoaa ja Ben päättää lähteä auttamaan Reytä pysäyttämään kuolleista palanneen Palpatinen.
Jay Kogen
Jay Kogen (s. 1963) on yhdysvaltalainen komediasarjojen ja -elokuvien käsikirjoittaja. Yhdessä entisen käsikirjoittajakumppaninsa Wallace Wolodarskyn kanssa hän kirjoitti Tracey Ullman Show'ta ja Simpsoneita. Kogen ja Wolodarsky kirjoittivat Simpsoneihin 10 jaksoa tuotantokausilla 1.–4. Sen jälkeen Kogen on käsikirjoittanut useita televisio-ohjelmia, mukaan lukien Emmy-palkinnon voittaneet osuudet televisiosarjoissa Frasier, Kaikki rakastavat Raymondia ja Veljemme on nero. Hän on huumorilehti Madin kirjoittajan Arnie Kogenin poika. Kogen on myös esiintynyt elokuvassa The Aristocrats (2005). Hän oli komediasarja The Classin vastaava tuottaja, sekä entinen stand up -koomikko.
Han Solo
Solo: A Star Wars Story
Han Solosta tehtiin oma elokuva, Solo: A Star Wars Story, joka sijoittuu Sithin koston (2005) ja alkuperäisen Tähtien sodan (1977) välille. Nuorta Han Soloa näyttelee Alden Ehrenreich. Elokuvan ohjasi Ron Howard sekä käsikirjoittivat Jonathan Kasdan ja Lawrence Kasdan. Ensi-ilta oli 25. toukokuuta 2018.
Jay Kogen
Simpsoneiden jaksot
Kogen kirjoitti yhdessä Wolodarskyn kanssa seuraavat Simpsoneiden jaksot:
Han Solo
Solo: A Star Wars Story
Elokuvan alussa Han on 19-vuotias orpo, joka teollisuusplaneetta Corelliassa pakenee tyttöystävänsä Qi’ran kanssa Lady Proximan kätyreitä ja yrittää lahjoa Imperiumin upseerin pienellä määrällä varastettua hyperpolttoaine coaxiumia päästämään heidät avaruusristeilijään. Qi’ra jää kiinni, mutta Han, joka vannoo vielä palaavansa pelastamaan tämän, värväytyy Imperiumin laivastoon ja saa värväysupseeri Drawd Munbrinilta sukunimekseen ”Solo”.
Kolme vuotta myöhemmin Han on erotettu lentoakatemiasta ja on joutunut sotilaaksi suoplaneetta Mimbanille. Hän tapaa Tobias Beckettin ja tämän rikollisryhmän, joka oli soluttautunut Imperiumiin, ja yrittää kiristää näitä antamaan hänen liittyä heihin. Mutta Beckett ilmiantaa Hanin Imperiumille, joka lukitsee tämän samaan häkkiin pedon kanssa. Peto paljastuu wookieeksi nimeltä Chewbacca. Han suostuttelee Chewbaccan yhteistyöhön, jotta he voisivat paeta, ja vaikuttunut Beckett antaa kaksikon liittyä ryhmäänsä. Ryhmä yrittää ryöstää lumiplaneetta Vandor-1:ltä coaxiumia, mutta epäonnistuu. He menevät tapaamaan Beckettin toimeksiantajaa: rikollisjärjestö Crimson Dawnin johtajaa Dryden Vosia. Samalla he tapaavat Qi’ran, josta on tullut Drydenin ylin luutnantti. Hanin ehdotuksesta Dryden päästää ryhmän ryöstämään menetetyn lastin tilalle jalostamatonta coaxiumia kaivosplaneetta Kesselistä ja lähettää Qi’ran heidän mukaansa.
Qi’ra päättää värvätä ryhmän lentäjäksi Millennium Falconin omistajan ja salakuljettaja Lando Calrissianin, joka voittaa huijaamalla sabacc-pelin Hania vastaan. Lando suostuu kuitenkin osallistumaan ryöstöön, jos saa lastista oman osansa. Ryöstö onnistuu, mutta Lando haavoittuu ja hänen apupilottinaan toimiva droidi L3-37 tuhoutuu. Han ja Chewbacca ohjaavat Falconin noin 12 parsekissa Kesselin reitin läpi Savareeniin, jossa he jalostavat coaxiumin. He kohtaavat Savareenillä Enfys Nestin ja Pilviratsastajat, jotka ovat yksi Imperiumia vastustava kapinallissolu. Han ja Qi’ra päättävät huijata Drydenia ja olla luovuttamatta coaxiumia hänelle, mutta Beckett on paljastanut petosyrityksen Drydenille. Kuitenkin Han on osannut odottaa Beckettin petosta, jolloin Pilviratsastajat tappavat Drydenin kätyrit. Beckett pettää Drydenin ja ottaa Chewbaccan panttivangiksi. Qi’ra tappaa Drydenin ja lähettää Hanin Beckettin perään ennen kuin lähtee Dathomiriin tapaamaan Drydenin toimeksiantajaa, Maulia.
Han tappaa Beckettin, minkä jälkeen hän ja Chewbacca luovuttavat coaxiumin Pilviratsastajille, mutta Han kieltäytyy Nestin pyynnöstä liittyä heihin. Han ja Chewbacca saavat kuitenkin yhden pullon coaxiumia voidakseen ostaa oman aluksen ja he löytävät viidakkoplaneetta Numidian Primelta Landon, joka oli jättänyt heidät aiemmin Savareenille oman onnensa nojaan, ja he pelaavat uuden sabacc-pelin, jonka Han voittaa käyttämällä samaa korttia, jolla Lando oli huijannut. Han voittaa Falconin omistajuuden ja lähtee Chewbaccan kanssa Tatooinelle tapaamaan erästä gangsteria, joka kokoaa ryhmää ryöstöä varten.
Romaanit
Ann C. Cripsinin kirjoittama ja vuosina 1997–1998 julkaisema Han Solo -trilogia kuvailee Hanin olleen alun perin pelkkä kerjäläinen ja varas, joka suhtautuu skeptisesti Voiman olemassaoloon. Hän rakastuu naiseen nimeltä Bria Tharen, joka kuitenkin katoaa ennen Hanin liittymistä Imperiumin laivastoon. Hän kuitenkin kieltäytyy tappamasta orjaksi joutuvia wookiee-lapsia suojelevaa Chewbaccaa ja vapauttaa tämän. Tämän jälkeen Han ja Chewbacca alkavat toimia yhdessä salakuljettajina. He voittavat Millennium Falconin Lando Calrissianilta erään korttiturnauksen aikana tehdyssä vedonlyönnissä.
Han oli keskeisessä roolissa monissa Jedin paluun jälkeen sijoittuvissa romaaneissa. Vuoden 1995 romaanissa The Courtship of Princess Leia hän ja Leia menevät naimisiin ja saavat kolme lasta: kaksoset Jainan ja Jacenin sekä myöhemmin pojan nimeltä Anakin. Romaanissa Vector Prime (1999) Chewbacca kuolee pelastaessaan Anakinin hengen, mutta Anakin itsekin kuolee myöhemmin romaanissa Star By Star (2001). Tämä ajaa Hanin vakavaan masennukseen, kunnes hän hyväksyy tapahtuneen. Kirjasarjassa Legacy of the Force Jacenista tulee sithlordi nimeltä Darth Caedus ja hän ajaa galaksin sisällissotaan. Jacenin kuoltua Han ja Leia adoptoivat Jacenin tytären, Allanan.
Aiheesta muualla
Figuren aus Star Wars
Dutra DR-50
Dutra DR-50 oli unkarilaisen Vörös Csillag Traktorgyárin vuosina 1951–1966 valmistama maansiirtoajoneuvo, jonka kuormankantokyky oli noin kuusi tonnia. Ajoneuvon erikoisuutena oli kuljettajan istuimen kääntömahdollisuus ja erillinen ohjauspyörä peruuttamista varten.
Merkittävä osa ajoneuvoista valmistettiin vientiin. Dutra DR-50:n seuraaja oli vuonna 1966 esitelty Dutra G-116.
Suunnittelu
Unkarin kansantasavallan ensimmäiseen viisivuotissuunnitelmaan oli sisällytetty runsaasti kuljetuskalustoa. Vuonna 1950 ryhmä Csepel-yhtiön Kispestin tehtaan insinöörejä alkoi suunnitella kapasiteetiltaan 5–6 tonnin maansiirtoajoneuvoa, jonka tulisi olla ketterä, maastokelpoinen, edullinen ja luotettava. Pääkomponentit lainattiin Csepel D350 -kuorma-autosta. Ajoneuvon merkiksi tuli Dutra, jossa oli yhdistetty englannin kielen sanat dumper ja tractor.
Ajoneuvon moottori ja voimansiirto taka-akseleineen muodostivat yhtenäisen, jousittamattoman rungon; vain etuakseli oli jousitettu. Erikoisuutena oli pystysuoran ohjauspylvään varassa kääntyvä kuljettajan istuin, jonka avulla ajoneuvoa saattoi peruuttaa kasvot kulkusuuntaan.
Valmistus
Läpäistyään testit Dutra DR-50 siirtyi sarjavalmistukseen vuonna 1951. Niitä käytettiin aluksi metrolinjan rakennustyömaalla.
Kun ajoneuvoon tuli hydraulinen kippi, mallinimeksi tuli DR-50C. Vuonna 1961 esiteltiin DR-50D, jossa oli kiinteästi asennettu teräksinen ohjaamo. Samalla kuljettajan istuimen kääntömahdollisuus poistui. Muunnelma DR-50SD oli itsekuormaava maansiirtoajoneuvo, jonka ammattitaitoinen kuljettaja pystyi kuormaamaan täyteen viidessä minuutissa. DR-50FD, toiselta nimeltään B-1, maansiirtoajoneuvon alustaan pohjautunut kauhakuormaaja, joka oli suosittu edullisen hintansa tähden.
Kispestin tehtaan 10 000. Dutra valmistui vuonna 1962; tuohon mennessä 3 000 yksilöä oli myyty kotimaan markkinoilla ja 7 000 ulkomailla vientiyritys MOGÜRTin kautta. Vientimarkkinoihin lukeutui muun muassa Neuvostoliitto.
DR-50:n seuraaja Dutra G-116 tuli valmistukseen vuonna 1966.
Teknisiä tietoja
thumb|270px|DR-50:n Csepel-dieselmoottori.
Voimansiirto ja alusta
Voima välittyi moottorilta kaksilevyisen kuivan kytkimen kautta ajoneuvon päävaihteistoon, jossa oli kolme vaihdetta eteen ja yksi taakse. Kaksiportainen alennusvaihde kaksinkertaisti välitysten määrän. Vetävän taka-akselin runko oli valmistettu teräsvalusta. Pyörännavoissa oli planeettavälitys ja vetopyörästössä tasauspyörästön lukko. Takapyörien rumpujarrut toimivat mekaanisen välityksen kautta; seisontajarru vaikutti voimansiirtoon. Etuakselilla oli erillisjousitus ja jousena poikittain asennettu puolielliptinen lehtijousi.
Ohjaus ja hallintalaitteet
Ohjauspylväs oli asetettu pystysuoraan, ja ohjausvälitys toimi kartiohammaspyörien kautta ohjausvaihteeseen. Pylvääseen oli asennettu kaksi ohjauspyörää, joista toinen etupuolelle ja toinen takapuolelle. Kuljettajan istuin kääntyi ohjauspylvään varassa. Lattialla oli kaksi paria polkimia eteenpäinajoa sekä peruutusta varten. Teräksisellä ohjaamolla varustetuissa malleissa kääntömahdollisuutta ei ollut.
Ominaisuuksia
Ajoneuvon omamassa oli 4 950 kg ja kokonaismassa 11 000 kg. Huippunopeus oli 28,5 km/h ja keskimääräinen polttoaineenkulutus 27,5 litraa sadalla kilometrillä. Mäennousukyky täydellä kuormalla oli 30 %. Lavan tilavuus oli 3,5 kuutiometriä.
Heidi Klum
Heidi Kaulitz (s. 1. kesäkuuta 1973 Bergisch Gladbach, Saksa), paremmin tunnettu syntymänimellään Heidi Klum, on saksalainen malli, televisiojuontaja, liikenainen, muotisuunnittelija, tuottaja sekä satunnainen näyttelijä. Vuodesta 2008 lähtien hänellä on ollut myös Yhdysvaltojen kansalaisuus. Klum oli naimisissa englantilaisen laulaja Sealin kanssa vuosina 2005–2012. Nykyisin hän on naimisissa Tokio Hotel -yhtyeen kitaristin, Tom Kaulitzin kanssa.
Nuoruus
Klum syntyi Bergisch Gladbachissa, Kölnin ulkopuolella kosmetiikkayhtiön työntekijä Güntherille ja kampaaja Ednalle. Ollessaan 19-vuotias, eräs Klumin ystävä ylipuhui tämän osallistumaan kansainväliseen mallikilpailuun nimeltä ”Model 92”. 25 000 kilpailijasta Klum äänestettiin kisan voittajaksi 29. huhtikuuta 1992 ja hänelle tarjottiin 300 000 dollarin arvoista mallisopimusta CEO of Metropolitan Models toimistosta New Yorkista. Kisan voittajana Klum esiintyi suositussa saksalaisessa tv-sarjassa Gottschalk Late Night Show, jota juontaa Thomas Gottschalk. Klum hyväksyi sopimuksen valmistuttuaan koulusta ja päätettyään ettei haekaan muotisuunnittelijakouluun.
Ura mallina ja näyttelijänä
Klum on esiintynyt muun muassa Voguen, Ellen ja Marie Clairen kansissa. Klumista tuli tunnettu esiinnyttyään Sports Illustrated -lehden uimapukunumerossa ja työskenneltyään Victoria’s Secretin aluasumallina. Klum on juontanut vuosien 2002, 2007, 2008 ja 2009 Victoria’s Secretin muotinäytökset.
Klum on työskennellyt muun muassa McDonald’sin, Lidlin, Braunin, Dannonin, H&M:n, Liz Clairbonen, Jordachen ja Volkswagenin mainoskasvona. Mallintyön ohella Klum on esiintynyt useissa televisiosarjoissa, kuten Spin City, Sinkkuelämää, Yes, Dear, CSI: Miami ja Ensisilmäyksellä. Elokuvassa Blow Dry Klum esittää ilkeää hiusmallia ja Lumottu Ella -elokuvassa jättiläistä. Klum on esiintynyt myös elokuvissa Paholainen pukeutuu Pradaan ja Perfect Stranger – vaara verkossa.
Vuonna 2007 Klum nimettiin Forbesin parhaiten ansaitsevien huippumallien listasijalle kolme, tienattuaan 8 miljoonaa dollaria 12 kuukaudessa. Vuonna 2008 Forbes arvioi Klumin tulot noin 14 miljoonan paikkeille, jolloin Klum nousi listasijalle kaksi ja vuonna 2009 Klumin arvioidut tulot olivat noin 16 miljoonaa dollaria. Klum työskentelee IMG Modelsille New Yorkissa.
Muodin huipulle
Vuosina 2004–2018 Klum toimi tositelevisiosarjan Muodin huipulle (engl. Project Runway) emännöitsijänä, tuomarina ja vastaava tuottajana. Sarjassa muotisuunnittelijat kilpailevat mahdollisuudesta saada mallistonsa esille New Yorkin muotiviikolla ja voittaa rahaa oman mallistonsa julkaisemiseen. Klum on saanut työstään sarjan parissa Emmy-ehdokkuuden kaikkina neljänä tuotantokautena. Vuonna 2008 Klum ja Muodin huipulle saivat Peabody-palkinnon. Se oli ensimmäinen kerta, kun tositelevisiosarja voitti kyseisen palkinnon.
Klum alkoi vuonna 2018 tehdä uutta muotiaiheista tosi-tv-sarjaa Amazon Prime Video -suoratoistopalvelulle.
Muotisuunnittelu ja parfyymi
Klum on suunnitellut useita vaatemallistoja (joista yksi miehille). Hän on suunnitellut kenkiä Birkenstockille, koruja Mouawadille, vaatemalliston Jordachelle sekä uima-asuja. Klum oli myös yksi Victoria's Secretin alusasumalliston ”The Body” suunnittelijoista. Klumin Mouawadille suunnittelema korumallisto julkaistiin vuonna 2006 ja 14 sen yhteensä 15 tyylistä myytiin loppuun 36 minuutissa. Toinen hänen suunnittelemansa korukokoelma julkaistiin vuonna 2007.
Klum on lanseerannut yhteensä kaksi tuoksua nimeltään ”Heidi Klum” ja ”Me”. Hän suunnitteli meikin Victoria's Secretille, osana ”Very Sexy Makeup Collection” -kokoelmaa nimeltä ”The Heidi Klum Collection”.
Klum osallistui nimeänsä kantavan ”Heidi Klum -ruusun” kehitykseen, jota on saatavilla Saksassa.
Saksan huippumalli haussa
Saksan huippumalli haussa on saksalainen tositelevisiosarja, joissa 12–16 kilpailijaa kisaa IMG Modelsin mallisopimuksesta. Klum toimii kilpailun juontajana, tuomarina ja tuottajana (yhdessä Tyra Banksin kanssa). Sarjaa on esitetty tähän mennessä viisi tuotantokautta.
Viljo Vuori
Viljo Vuori (1. heinäkuuta 1886 – 19. toukokuuta 1918) oli porilainen sekatyömies ja Porin punakaartin johtajia Suomen sisällissodassa. Hän oli Suomen sotasurmat -tietokannan mukaan komppanianpäällikkö. Vuori johti Armas Honkasalon kanssa porilaisten punaisten pakomatkaa Viipuriin, ja otti osaa Viipurin taisteluun. Hänet teloitettiin Viipurin vankileirillä.
Hugo Pratt
Hugo Pratt (Ugo Eugenio Prat, 15. kesäkuuta 1927 Rimini, Italia – 20. elokuuta 1995 Grandvaux, Sveitsi ) oli italialainen sarjakuvataiteilija. Hänet tunnetaan erityisesti Corto Maltese -sarjasta.
Ura
Pratt kasvoi Venetsiassa, mutta vietti kuusi vuotta (1943 saakka) perheensä kanssa Etiopiassa, joka tuolloin oli Italian siirtomaa. Prattin ensimmäinen sarjakuva oli Mario Faustinellin ja Alberto Ungaron kanssa tehty Pataässä (Asso di Picche, 1945). Vuonna 1947 hän perusti muutamien muiden nuorten venetsialaisten piirtäjien kanssa sarjakuvayrityksen. Vuonna 1949 hän siirtyi muiden mukana työskentelemään sarjakuvan parissa Argentiinaan, jossa hän asui Buenos Airesissa 13 vuotta. Argentiinassa asuessaan Pratt loi sarjakuvat Kersantti Kirk (1953), Ernie Pike (1956) ja Anna ja Dan viidakossa (1959). Pratt palasi Italiaan vuonna 1962, mutta hän matkusteli paljon koko loppuelämänsä.
Pratt aloitti piirtäjänä mutta siirtyi vähitellen myös käsikirjoittamaan melkein kaikki sarjakuvansa. Hänen tunnetuin ja merkittävin sarjakuvahahmonsa on laivaton merikapteeni ja onnensoturi Corto Maltese, joka seikkailee erityisesti ensimmäisen maailmansodan aikaan. Ensimmäinen Corto Maltese -tarina Corto Maltese Etelämerellä julkaistiin Sgt. Kirk -lehdessä vuonna 1967.
Prattin sarjakuvien piirteitä
Prattin sarjakuvateokset ovat tyypillisesti todellisiin historiallisiin tapahtumiin ankkuroituja, ympäri maailmaa sijoittuvia seikkailukertomuksia, joissa kuitenkin on vahvoja, usein alitajuntaan liittyviä fantasiaelementtejä. Juoni on Prattin tarinoissa toisinaan hajanainen ja toissijainen. Sen sijaan hän oli hyvin tarkka historiallisten yksityiskohtien, kuten sotilaspukujen suhteen.
Heidi Klum
Yksityiselämä
Raskaana ollessaan vuonna 2004, Klum alkoi tapailla muusikko Sealia. Klum synnytti ensimmäisen lapsensa Helene ”Leni” Klumin (nykyisin Samuel) 4. toukokuuta 2004 New Yorkissa. Klumin mukaan Lenin biologinen isä, Flavio Briatore, ei ole osallistunut lapsensa elämään. Klum on kieltänyt jyrkästi Sealin olevan Lenin isä.
Michael Hector
Michael Anthony James Hector (s. 19. heinäkuuta 1992 East Ham, Lontoo, Englanti) on jamaikalainen jalkapalloilija. Hän on kuulunut Englannissa Readingin ja vuodesta 2015 Chelsean omistukseen mutta on pelannut lainasopimuksilla yli kymmenessä seurassa eikä pelannut Chelseassa otteluakaan. Vuoden 2020 alusta hän siirtyi Englannin mestaruussarjassa pelaavaan Fulhamiin. Hän on pelannut Irlannin ja Skotlannin pääsarjojen lisäksi yhden kauden Saksan Bundesliigassa. Oikeajalkainen Hector on pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän kuuluu myös Jamaikan jalkapallomaajoukkueeseen.
Heidi Klum
Yksityiselämä
Klum ja Seal avioituivat 10. toukokuuta 2005 Meksikossa. Parilla on yhteensä kolme yhteistä lasta: vuosina 2005 ja 2006 syntyneet pojat sekä vuonna 2009 syntynyt tytär. Joulukuussa 2009 Seal adoptoi virallisesti Lenin ja tämän sukunimi muutettiin Samueliksi.
Michael Hector
Seurajoukkueura
Kaudella 2014–2015 Hector pelasi Readingin paidassa Englannin mestaruussarjassa 41 ottelua onnistuen maalinteossa kolmesti. Syyskuussa 2015 hän siirtyi Englannin valioliigan hallitsevaan mestarijoukkueeseen Chelseaan, mutta hänet lainattiin lähes saman tien takaisin Readingiin. Hector pelasi kaudella 2015–2016 Readingin paidassa 26 ottelua onnistuen kerran maalinteossa.
Heidi Klum
Yksityiselämä
Vuonna 2008 Klumista tuli Yhdysvaltain kansalainen voidakseen äänestää presidentinvaaleissa Barack Obamaa. Hänellä on Saksan ja Yhdysvaltojen kaksoiskansalaisuus. Klum kertoi lehtihaastattelussa vuonna 2016 olevansa nudisti.
Hugo Pratt
Prattin sarjakuvien piirteitä
Prattin tarinat sijoittuvat useimmiten sodan keskelle, ja hänen päähenkilönsäkin ovat usein sotilaita. Pratt ei kuitenkaan juuri harrastanut realistista rintamakuvausta vaan pikemminkin kertoi poikkeuksellisten yksilöiden poikkeuksellisista seikkailuista. Prattin kertomuksissa on sotaa romantisoivia piirteitä, mutta myös antimilitaristisia ja antipatrioottisia sävyjä. Prattin päähenkilöt ovat yleensä ihanteellisia ja kiihkeitä yksilöajattelijoita, jotka helposti joutuvat ristiriitaan ihanteidensa ja saamiensa käskyjen välillä. Sota tarjoaa sankarille mahdollisuuden seikkailuun ja urheuden osoittamiseen, mutta se uhkaa myös riistää minuuden ja mahdollisuuden hallita omaa kohtaloa. Prattin sankarit päätyvätkin usein uhmaamaan saamiaan käskyjä tai suorastaan ryhtymään sotilaskarkureiksi. Pratt saattaa kuvata komentavia upseereita kyynikoina tai jopa täysinä roistoina.
Michael Hector
Seurajoukkueura
Kaudella 2016–2017 Hector edusti lainasopimuksella saksalaista Eintracht Frankfurtia ja pelasi Bundesliigassa 22 ottelua, joista puolessa hän pelasi täydet 90 minuuttia ja joissa hän teki yhden maalin, syyskuussa Hertha Berliniä vastaan. Ensimmäisessä bundesliigaottelussaan Schalkea vastaan hänet ajettiin punaisella kortilla kentältä ottelun 79. minuutilla.
Heidi Klum
Yksityiselämä
Klum kihlautui muusikko Tom Kaulitzin kanssa jouluaattona 2018 ja he avioituivat julkisuudelta salassa helmikuussa 2019.
Hugo Pratt
Prattin luomat hahmot
Prattin suomennettujen teosten päähenkilöitä ovat Corto Maltesen ohella esimerkiksi puolanjuutalainen brittiarmeijan luutnantti Koinsky, joka seikkailee Afrikassa toisen maailmansodan aikana, Royal Navyn korvetinkapteeni Morgan, joka ottaa osaa kommandojoukkojen toimiin Adrianmerellä toisessa maailmansodassa, kersantti Kirk, joka palvelee Yhdysvaltain ratsuväessä intiaanisotien aikana sekä Chris Stanton, joka kokee Yhdysvaltain vapaussodan. Pratt on piirtänyt myös Korkeajännitys-lehdessä julkaistuja sarjakuvia.
Pratt käytti toisinaan samoja hahmoja useissa eri sarjakuvissaan. Esimerkiksi Anna ja Dan viidakossa -tarinoiden hahmoja tavataan myöhemmin sekä Corto Maltese- että Aavikon skorpionit -tarinoissa, ja joitakin Corto Maltese -tarinoihin luotuja sivuhenkilöitä esiintyy samoin myös Aavikon skorpionit -tarinoissa.