cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vietnam olympialaisissa
Vietnam osallistui olympialaisiin ensimmäisen kerran Helsingin vuoden 1952 kesäolympialaisissa. Kun maa jakaantui Pohjois-Vietnamiksi ja Etelä-Vietnamiksi vuonna 1954, vain Etelä-Vietnam osallistui olympialaisiin vuosina 1956-1972, nimellä Vietnamin tasavalta. Vietnamin sodan loputtua vuonna 1975 ja maiden yhdistymisen jälkeen Vietnamin sosialistinen tasavalta on osallistunut olympialaisiin vuoden 1980 kesäolympialaisista lähtien. Vuosina 1976 ja 1984 Vietnam ei osallistunut olympialaisiin.
Vietnamin ensimmäinen olympiamitalisti oli taekwondoin Trần Hiếu Ngân, joka saavutti Sydneyn 2000 olympialaisissa hopeaa naisten 57 kilon sarjassa. Pekingin 2008 olympialaisissa painonnostaja Hoàng Anh Tuấn saavutti hopeaa alle 56 kilogramman sarjassa. Vietnamin ensimmäisen olympiakullan toi vuonna 2016 Hoàng Xuân Vinh miesten 10 metrin ilmapistoolissa, samoissa kisoissa hän saavutti hopeaa 50 metrin vapaapistoolissa.
Ninsar
Ninsar tai Nin-šar (sumeriksi "taimen valtiatar") on sumerilainen äitijumalatar. Hän oli joko Enlilin tai Enkin puoliso, jolle hän synnytti yhdeksän päivän raskauden jälkeen jumalatar Ninkurran, josta tuli myöhemmin Uttu-jumalattaren äiti.
Iivari Kajanto
Iivari Aleksanteri Kajanto (5. tammikuuta 1892 Laitila – 3. maaliskuuta 1967 Kokemäki ) oli päätoimittaja ja pakinoitsija, joka julkaisi myös useita osuusliikkeiden historiikkeja.
Henkilöhistoria
Kajannon vanhemmat olivat maanviljelijä Kaarle Kustaa Lukkala ja Maria Sabina Blom ja puoliso vuodesta 1917 Anna-Maria Valli. Iiro Kajanto oli heidän poikansa. Iivari Kajanto kävi maamieskoulun 1910, kansakoulun 1913 ja metsäkoulun 1916. Hän toimi sitten lyhyen aikaa metsätyönjohtajana, kunnes tuli Länsi-Suomen toimittajaksi 1917–1921 ja vielä myöhemmin 1923–1934 lehden toimitussihteeriksi ja pakinoitsijaksi. Vakka-Suomen päätoimittaja hän oli 1921–1923 ja Lallin 1934–1962. Pakinoitsijana Kajannon nimimerkki oli Kalle-Kustaa. Kajanto osallistui muun muassa Kokemäen kunnalliselämään, sanomalehtialan järjestö- ja yhdistystoimintaan sekä Maalaisliiton toimintaan.
Elie Diodati
Elie Diodati (11. toukokuuta 1576 Geneve – 1661 Pariisi) oli ranskalainen poliitikko ja yksi oppineista libertiineistä. Hän opiskeli Baselissa (1590), Heidelbergissä (1591) ja valmistui tohtoriksi Geneven yliopistosta (1596). Diodati toimi Pariisin parlamentissa. Vuonna 1620 hänestä tuli Galileo Galilein ystävä. Hän uskoi uuteen tieteeseen ja näki Galileissa sen suurimman airuen. Galilein vuoden 1633 tuomion jälkeen Diodati mobilisoi koko Euroopan laajuisen liikkeen, joka levitti kirkon tuomitsemia teoksia.
Free Record Shop
300px|thumb|right|Free Record Shop [[Haagissa, Alankomaissa.]] Free Record Shop on kansainvälinen levykauppaketju, joka toimii pääasiallisesti Benelux-maissa. Kaupan valikoimiin kuuluvat myös elokuvat, tietokonepelit ja kirjat. Ketjun ensimmäisen liikkeen avasi Hans Breukhoven 1971 Alankomaihin. Ketju levisi myös Suomeen 2000-luvun alussa, ensimmäinen liike Suomessa avattiin Helsingin Aleksanterinkadulle vuonna 1998. Sillä oli 2000-luvun puolivälissä Suomessa 17 myymälää. Ketju lopetti toimintansa Suomessa 22. kesäkuuta 2007.
Bizerte (kuvernementti)
Bizerte on yksi Tunisian 24 kuvernementista. Se sijaitsee Pohjois-Tunisiassa Välimeren rannikolla ja sen pääkaupunki on Bizerte. Kuvernementissa on 568 219 asukasta (vuonna 2014) ja sen pinta-ala on 3 685 neliökilometriä.
Philipp Lenard
Philipp Eduard Anton von Lénárd (7. heinäkuuta 1862 – 20. toukokuuta 1947) oli unkarilais-saksalainen fyysikko, jonka tutkimukset olivat erityisen tärkeitä modernin ydinfysiikan, elektroniikan ja kiinteän aineen fysiikan kehittymisen kannalta. Hänet tunnetaan erityisesti katodisäteiden tutkimisesta, hän löysi useita uusia säteiden ominaisuuksia. Tutkimuksistaan hän sai Nobelin fysiikanpalkinnon vuonna 1905. Meteorologiassa hänet tunnetaan erityisesti Lenardin ilmiön löytämisestä.
Lenard oli natsismin aktiivinen kannattaja, mikä näkyi myös myöhemmin hänen asenteessaan tiedettä ja tieteilijöitä kohtaan.
Nuoruus- ja opiskeluvuodet
Lenard syntyi silloisessa Pressburgissa Itävalta-Unkarissa (nyk. Bratislava, Slovakia), tirolilaisen viinikauppiaan Philipp Lenard von Lenardisin ja hänen vaimonsa Antonie (omaa sukua Baumann) pojaksi vuonna 1862. Perhe toivoi, että heidän poikansa alkaisi kiinnostua viininmyynnistä, ja että hän myöhemmin ottaisi johdon perheyrityksessä. Lenardia kiinnosti kuitenkin tieteen tutkiminen enemmän kuin kaupankäynti. Lenard opiskeli fysiikkaa useissa yliopistoissa; Budapestissä, Wienissä, Berliinissä ja Heidelbergissä Robert Bunsenin ja Hermann von Helmholtzin, Georg Hermann Quincken ja Leo Königsbergerin alaisuudessa. Vuonna 1886 Lenard väitteli tohtoriksi Heidelbergin yliopistossa.
Akateeminen ura ja myöhemmät vuodet
Lenard sai dosentin sekä Heinrich Hertzin assistentin viran Bonnin yliopistosta vuonna 1892. Hän toimi virassa kaksi vuotta kunnes sai ylimääräisen professorin viran Breslaun yliopistosta ja työskenteli sen jälkeen vuoden Aachenissa. Vuonna 1896 hän palasi takaisin Heidelbergin yliopistoon saatuaan sieltä fysiikan professuurin ja lopulta sai viran Kielin yliopistossa, jossa hän työskenteli vuosina 1898–1907. Lopulta vuonna 1907 hän palasi takaisin Heidelbergin yliopistoon toimien Philipp Lenard -instituutin johtajana.
Lenard jäi eläkkeelle vuonna 1931 saaden Heidelbergin yliopistosta emeritusprofessorin arvon. Liittoutuneet kuitenkin erottivat hänet tehtävistään vuonna 1945, jolloin hän oli 83-vuotias. Lenard kuoli kaksi vuotta myöhemmin Messelhausenissa.
Natsismi
Vaikka Lenardille myönnettiin kunnianosoituksia, hän luuli olevansa kollegojensa hyljeksimä. Natsipuolueeseen Lenard liittyi vasta vuonna 1937, mutta kirjassaan Deutsche Naturforscher hän pyrki luomaan ”arjalaisen fysiikan” perusteet. Lenardin oli vaikea vaieta juutalaisten fyysikoiden aikaansaannoksista, mutta esimerkiksi Herzin tapauksessa, joka oli puoliksi juutalainen, Lenard keksi, että hänen menestyksensä kokeellisena fyysikkona johtui nimenomaan hänen arjalaisesta äidistään, kun taas vähemmän onnistunut teoretisointi seurasi juutalaisesta verenperinnöstä. Lenard vastusti myös Albert Einsteinin suhteellisuusteorioita, koska Einstein oli juutalainen ja näin ollen hänen tekemänsä tiede oli hänestä väärää fysiikkaa.
Atomimalli
Lenard suoritti vuonna 1903 kokeen, jonka tuloksena oli, että elektronit läpäisivät ohuen kohtion vaihtamatta suuntaansa. Lenard ymmärsi tämän perusteella, että atomin massan oli pakko keskittyä atomin ytimeen. Vastaavaan tulokseen päätyi hieman myöhemmin uusiseelantilainen Ernest Rutherford.
Lenardin ilmiö
Philipp Lenard tutki systemaattisesti vuonna 1892 ilmiötä, joka nykyään tunnetaan Lenardin ilmiönä. Ilmiössä on kyse siitä, kun vesipisara hajoaa ilmavirrassa pienempiin pisaroihin, varautuu uusiin pisaroihin ja ympäröivään ilmaan sähkövaraus. Varautumisen merkki riippuu pisaran koosta; suuret varautuvat positiivisesti ja pienimmät negatiivisesti. Seville Chapman havaitsi, että halkaisijaltaan 4 mm tislatun veden pisaran hajotessa 1 m/s ilmavirrassa 5 senttimetrin pudotuksen aika, osapisaroiden varaukseksi suuruus on 0,1 nC. George Clarke Simpson ehdotti ilmiötä ukkospilven varautumismekanismiksi, mutta nykykäsityksen mukaan se on melko epätodennäköistä.
Kajanto
Kajanto on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Pietarinaukio
thumb|Pietarinaukio sijaitsee [[Vatikaanivaltion ja Italian rajalla. Taustalla Tiberjoki ja Castel Sant'Angelon linnoitus.]] thumb|Pietarinkirkon aukio ennen Berninin laajamittaisia muutostöitä. Taustalla rakenteilla oleva uusi [[Pietarinkirkko. Kuva 1500-luvun lopusta.]]
Pietarinaukio on Gian Lorenzo Berninin suunnittelema pylväiden reunustama aukio Pietarinkirkon edustalla Vatikaanissa. Aukio rakennettiin paavi Aleksanteri VII:n aikana 1655–1667, ja sen halkaisija on leveimmillään 198 metriä.
Berninin pylväskäytävä ja obeliski
thumb|Pietarinaukion keskellä seisoo [[Vatikaanin obeliski, yksi Rooman kahdeksasta egyptiläisestä obeliskista.]]
Berninin käsialaa oleva nelirivinen pylväskäytävä, jossa on 284 toskanalaistyylistä pylvästä, muodostaa länsi-itäsuunnassa litistyneen ellipsin, jonka keskellä on Caligulan vuonna 37 Roomaan tuoma egyptiläinen Vatikaanin obeliski. Obeliskin korkeus on 25,5 metriä.
Obeliski seisoi alun perin Caligulan tai Neron kilpa-ajoradan (circus) keskikorokkeella. Domenico Fontana siirsi sen paavi Sixtus V:n käskystä nykyiselle paikalleen 1586, joten Bernini suunnitteli aukionsa jo olemassa olevan monumentin ympärille. Obeliskin molemmilla puolilla on suihkulähteet.
Via della Conciliazione
thumb|[[Via della Conciliazione johtaa Castel Sant'Angelosta Pietarinaukiolle.]]
Pietarinaukiolle johtaa Mussolinin 1930-luvulla rakennuttama paraativäylä Via della Conciliazione. Uuden maisemapromenadin tieltä purettiin kokonainen keskiaikainen Borgon kortteli, jonka rakennuksista tärkeimmät pystytettiin uudelleen toisaalle, kuten Palazzo dei Convertendi, Nunziatinan kirkko, Rusticucci-Accorambonin, Cesnin ja degli Alicornin palatsit. Monet arvokkaat rakennukset kuitenkin tuhoutuivat lopullisesti.
Kirjomonninen
Kirjomonninen (Corydoras schwartzi) on monnislaji. Sitä pidetään akvaariokalana.
Alkuperä
Kirjomonninen on kotoisin Etelä-Amerikasta, Purus-joesta.
Käyttäytyminen
Kuten muut monniset, kirjomonninen oleilee mieluiten pohjassa, jonka soran pitää olla pienirakeista ja pyöreää ilman teräviä reunoja, jotta se ei vahingoita siihen viiksiään. Kirjomonninen tonkii mielellään hienojakoista hiekkaa. Viihtyy parvessa. Parven minimikoko 5-6 yksilöä. Melko passiivinen monnislaji, joka viettää monia muita monnisia enemmän aikaa paikoillaan. akvaariolla saisi olla kokoa vähintään vajaa 100 litraa. Altaassa saisi olla myös kohtuullinen suodatus.
Vesiolot
Sopiva lämpötila on 22-26 °C, pH 6-7,5 ja vesi pehmeästä keskikovaan (dH 2-25).
Lisääntyminen
Lisääntyy samalla tavalla kuin sukulaisensa kuparimonninen. On kuitenkin vaikeampi saada kutemaan.
Malmön synagoga
thumb|Malmön synagoga. Malmön synagoga on synagoga Malmössä, Ruotsin Skånessa. Se on Malmön ainoa synagoga. Synagoga rakennettiin vuonna 1903 ja vihittiin saman vuoden syyskuun 20. päivänä. Sen rakennustyöt maksoivat noin 65 600 sen aikaista Ruotsin kruunua, ja tuohon aikaan se oli myös Malmön ainoa ei-kristillinen uskonnollinen rakennus. Synagogan on suunnitellut maurilaiseen tyyliin malmöläinen arkkitehti John Smedberg.
Harmaapökkelökehrääjä
Harmaapökkelökehrääjä (Nyctibius griseus) on pökkelökehrääjien (Nyctibiidae) heimoon kuuluva lintulaji. Johann Friedrich Gmelin kuvasi lajin vuonna 1789.
Ulkonäkö ja koko
Linnulla on keltaiset suuret silmät. Höyhenpeite on ruskeanharmaa. Laji on tavallisesti 33–38 senttimetrin mittainen.
Milma Lappala
Milma Lappala (15. joulukuuta 1879, Kuopio - joulukuu 1950) oli ensimmäinen suomalainen naispappi. Hänet vihittiin papiksi Minnesotassa 1916 unitaariseurakunnassa.
Immanuel Wallerstein
Immanuel Maurice Wallerstein (28. syyskuuta 1930 – 31. elokuuta 2019 ) oli yhdysvaltalainen sosiologi. Hänen tunnetuimpia teoksiaan on The Modern World-System, joka ilmestyi kolmena osana vuosina 1974, 1980 ja 1989. Hän toimi State University of New York at Binghamtonin professorina vuoteen 1999 ja Binghamtonin Fernand Braudel Centerin johtajana vuoteen 2005. Wallerstein tunnetaan ennen kaikkea maailmanjärjestelmän teoriastaan, joka on ollut yksi viime vuosikymmenien suurista teorioista kansainvälisen politiikan tutkimuksen ja poliittisen taloustieteen piirissä. Lisäksi Wallerstein tunnetaan kansainvälistä politiikkaa käsittelevistä kantaa ottavista kirjoituksistaan.
Metodologisia seikkoja
Immanuel Wallerstein nousi historiallisen sosiologian merkittävimpien hahmojen joukkoon 1970-luvulla maailmanjärjestelmäteoriallaan. Hänen teoksillaan on paljon sanottavaa sekä empiirisellä että teoreettisella tasolla. Keskeinen metodologinen ansio, jonka Wallerstein itse näki teoriallaan, oli yleistyksiin sekä vertailuun pyrkivän tutkimuksen ja vain yksittäisiä tapauksia tutkivan tutkimuksen välisen vastakkainasettelun ylittäminen. Kun tutkitaan yhtä suurta maailmanjärjestelmää, ei kysymys yleistettävyydestä tai vertailemisesta herää samalla tavalla kuin jos tutkittaisiin monia pienempiä yksiköitä erikseen. Wallerstein näki kansainvälisen kapitalismin yhtenä entiteettinä eikä kansallisten talouksien yhteenliittymänä kuten aiemmat tutkijat. Wallerstein kuitenkin käyttää vertailevaa tutkimusta hyvin tavanomaiseen tapaan pienempiä yksiköitä tutkiessaan. Erona perinteiseen vertailevaan tutkimukseen tässä on, että tutkimuksen päämääränä on tuolloinkin kuvata koko maailmanjärjestelmän yleisiä piirteitä ilman, että erot yksiköiden välillä olisivat sinänsä kiinnostavia. Perinteisemmässä sosiologisessa teoriassa (funktionalistisessa sekä marxilaisessa sosiologiassa) yhteiskunnalliset muutokset ovat endogeenisia ja niiden selitetään johtuvan keskenään samalla analyysin tasolla olevista kausaalisista ilmiöistä. Wallersteinin teorian ideana on puolestaan selittää yhden valtion tasolta nähtynä eksogeeniselta vaikuttava muutos nojautumalla maailmanjärjestelmään, jonka osia yksittäiset valtiot ovat.
Maailmanjärjestelmä
Koska maailmanjärjestelmiä on vain yksi, ei sitä voida verrata mihinkään. Siihen voidaan siis tutustua vain sen oman historian kautta. Keskeinen Wallersteinin historiallinen väittämä on, että kapitalistinen maailmanjärjestelmä syntyi 1500-luvulla ja sen ydinalueiden nousu perustui periferia-alueiden riistoon, jotka puolestaan taantuivat taloudessaan. Wallersteinin maailmanjärjestelmässä kapitalistin varallisuus juontuu siis periferian riistosta eikä vain kansallisen proletariaatin riistosta. Tästä seuraa että myös systeemin muuttaminen vaatii muutoksen koko järjestelmän tasolla eivätkä yksittäiset kansalliset mullistukset riitä. Kansainvälisen kapitalismin luonteen Wallerstein näkee marxilaisten tavoin syklisenä. Kriisit koskettavat koko systeemiä, mutta haittaavat eniten periferiaa. Kriisit voivat liittyä esimerkiksi tärkeimpien kauppatuotteiden vaihtosuhteiden heikkenemiseen.
Yksi tärkeä seikka maailmanjärjestelmässä on, että se ei ole imperiumi. Imperiumit ovat poliittisesti yhtenäisiä ja vahvan keskustan dominoimia, kun taas maailmanjärjestelmä on vain taloudellisesti yhtenäinen. Poliittisen keskushallinnon puute antaa kapitalistien toisaalta vapaammin akkumuloida varallisuutta ja samalla pahentaa varallisuuden epätasaista jakautumista globaalilla tasolla (kun taas imperiumissa on poliittisia paineita jakaa varallisuutta tasaisemmin). Kapitalistit käyttävät eri alueiden välisiä varallisuuseroja hyväkseen ilman pelkoa paineista redistribuutioon. Kapitalistien toiminta periferiassa perustuu yleensä luonteeltaan pakonomaiseen työvoiman käyttöön, jossa työläiset saavat suhteellisen pienen korvauksen työstään, mikä lisää globaalia epätasa-arvoa. Epätasa-arvo koko järjestelmän tasolla säilyy, koska eri alueilla on tehtävänään tuottaa eri hyödykkeitä. Järjestelmän keskusalueet pitävät omasta etuoikeutetusta asemastaan kiinni historiasta juontuvan taloudellisen ja poliittisen ylivoimansa turvin.
Vaikutteet Leniniltä ja semi-periferia
Wallersteinin teoria on paljosta velkaa Leninin imperialismiteorialle, josta siihen on otettu ainakin keskuksen valtioiden kilpailu periferiamaista, riittämättömän kysynnän ongelma keskuksessa ja keskusmaiden uusien halpojen raaka-aineiden tarve ekspansioon yllyttävinä tekijöinä, sekä keskusalueiden työvoiman järjestäytymisen osuus kansainvälisen kapitalismin dynamiikassa. Viimeksi mainittu seikka liittyy siihen, että keskusmaiden korkeammat (neuvotellut) palkat ajavat kapitalistit alueille, joissa työvoima on vähemmän järjestäytynyttä eli periferiamaihin. Ja kapitalistit myös pyrkivät tukemaan matalien palkkojen politiikkaa periferiassa. Semiperiferian käsite on Wallersteinin omaperäisimpiä ideoita. Keskuksen ja periferian välissä on semiperiferiaan kuuluvia maita, jotka pyrkivät nousemaan keskustaan. Kansainvälisen politiikan kuvioista tutun voimatasapainon logiikan mukaisesti keskusmaat toisaalta tarvitsevat ja tukevat semiperiferiaa järjestelmän tasapainon vuoksi, ja toisaalta ne pelkäävät semiperiferiamaita ja pyrkivät estämään niiden nousun keskustaan.
Tuppurala
Tuppurala on Mikkelin 10. kaupunginosa, joka sijaitsee noin kaksi kilometriä Mikkelin torilta itään. Kaupunginosa rajoittuu idässä, etelässä ja lännessä Saimaaseen ja pohjoisessa muun muassa Kuopiontiehen (Valtatie 5). Kaupunginosan naapureina ovat lännessä Kenkäveronniemen ja pohjoisessa Lähemäen ja Launialan kaupunginosat. Tuppuralassa sijaitsevat muun muassa Tuppuralan koulu (Nuottakatu 1) ja Graanin kauppakeskittymä hypermarketteineen (mm. Citymarket Mikkeli ja Prisma Mikkeli; Graanintie 1). Kaupunginosan sisälle sijoittuu pieni, 1,28 hehtaarin laajuinen Tuppuralanlampi.
Immanuel Wallerstein
Selityksiä suuriin kysymyksiin
Wallersteinin teokset sisältävät teorian lisäksi hyvin paljon (ranskalaisen annales-koulukunnan kirjoista noukittua) empiiristä tietoa historiasta. Wallerstein pyrkii teksteissään antamaan vastaukset moniin suuriin kysymyksiin, kuten kysymykseen siitä, miksi juuri tietyt länsimaiset maat kehittyivät muuta maailmaa nopeammin, ja mikä puolestaan on taloudellisen takapajuisuuden syy muilla alueilla. Euroopan kasvuun Wallerstein pitää tärkeänä syynä mantereen poliittista epäyhtenäisyyttä. Tästä seurasi vapaammat kädet kauppiaille ja työpajojen omistajille toimintansa kehittämiseen. Keskitetyssä valtajärjestelmässä hallitsijat olisivat tuhlanneet rahat ylellisyyteen. Samoin keskitetyissä valtioissa, kuten Kiinassa, reuna-alueiden seikkailut kaukomaille estetään, koska halutaan keskittyä maan sisäisiin ongelmiin. Ne Euroopan maat menestyivät, jotka kehittivät talouttaan ja hyödynsivät periferian ja keskuksen muodostamaa työnjakoa, eivätkä tuhlanneet varallisuuttaan pelkkiin sotiin. Selittäessään joidenkin alueiden taloudellista taantumaa, Wallerstein keskittyi maiden ulkoisiin syihin. Hänen mukaansa kapitalistisen talousjärjestelmän kanssa liian läheiseen kosketukseen joutuva periferiamaa joutuu kansainvälisessä työnjaossa primäärituotteiden tuottajan asemaan, eikä sen talous kehity vaan ennemminkin taantuu.
Esitettyä kritiikkiä
Wallerstein on maailmanjärjestelmäteoriallaan vaikuttanut paljon makrososiologiaan, historialliseen sosiologiaan ja yhteiskunnallisen muutoksen tutkimiseen. Hänen teoriaansa voidaan kuitenkin kritisoida tietyistä puutteista. Siinä esimerkiksi annetaan hyvin vähän painoarvoa valtioiden sisäisille syille niiden talouskehityksen selittämisessä, minkä takia Wallerstein joutuu historiankuvauksessaan vetämään monia mutkia suoraksi. Monet tutkijat väittävät kulttuurisen vaikutuksen olevan merkittävä siinä, miksi USA, Australia ja Uusi-Seelanti teollistuivat. Myöskään teknologisen kehityksen vaikutusta ei ole teoriassa juuri huomioitu. Wallersteinin teoriaa voi kuitenkin tulkita myös tietynlaisena viitekehyksenä tutkimuksessa, jolloin ei tarvitse väittää, että se antaisi tarkan kuvauksen todellisuudesta.
Mustaselkämonninen
Mustaselkämonninen (Corydoras metae) on pieni monnislaji, joka sopii hyvin seura-akvaarioon.
Koko ja ulkonäkö
Mustaselkämonninen on pienehkö monninen, jonka pituus on noin viisi senttiä.
Alkuperä
Mustaselkämonninen on kotoisin Etelä-Amerikasta, Rio Metasta.
Käyttäytyminen
Kuten muut monniset, mustaselkämonninen oleilee mieluiten pohjassa, jonka soran pitää olla pienirakeista ja pyöreää ilman teräviä reunoja, jotta se ei vahingoita siihen viiksiään. Viihtyy parvessa.
Vesiolot
Sopiva lämpötila on 22–26 °C, pH 6–8 ja vesi pehmeästä keskikovaan (°dH 2–25).
Vilho Heinämies
Vilho Johannes Heinämies (sukunimi vuoteen 1935 Helenius; 1. helmikuuta 1900 Helsinki – 19. maaliskuuta 1953 Helsinki) oli suomalainen, Helsingistä kotoisin ollut toimittaja ja kirjailija. Hän kirjoitti myös nimimerkillä Jussi Hiukia.
Heinämies oli sotakirjeenvaihtajana ollessaan panssarilaiva Ilmarisen tuhon silminnäkijänä 13. syyskuuta 1941. Hän otti panssarilaiva Väinämöiseltä käsin viimeisen valokuvan Ilmarisesta noin tuntia ennen sen tuhoa Alus oli ollut pitkään hänen vakituinen asemapaikkansa.
Harry Borg
Harald "Harry" Borg (13. elokuuta 1894 – 19. helmikuuta 1918) oli suomalainen konttoristi, joka 1910-luvulla oli yksi Turun ruotsinkielisen työväenliikkeen voimahahmoista. Vuoden 1918 sisällissodan aikana hän johti Ahvenanmaalle lähetettyä Turun punakaartin osastoa ja kaatui Godbyn kylässä käydyssä taistelussa.
Elämä
Borg aloitti Arbetet-lehden konttoristina jo vuonna 1911, jolloin hän oli vasta 17-vuotias. Borg oli mukana Turun ruotsalaisen työväenyhdistyksen (Åbo Svenska Arbetarföreningen) toiminnassa, jonka johtokuntaan hänet valittiin 1916. Borg oli myös Åbo Svenska Socialdemokratiska Ungdomsklubb -nuorisojärjestön johtohahmoja ja kuului sen hallitukseen.
Kun Turun poliisijohto erotettiin vuoden 1917 maaliskuun vallankumouksen jälkeen, Borg oli mukana kaupunkiin perustetun järjestyslautakunnan toiminnassa. Marraskuussa 1917 Turun porvarillinen lehdistö väitti venäläisten vallankumouksellisten matruusien keskeyttäneen hänen toimeksiannostaan oikeudenkäynnin, jossa käsiteltiin elokuussa tapahtunutta Turun voimellakkaa. Joulukuisten mellakoiden aikana Borgin väitettiin osallistuneen kauppojen ryöstelyyn, mutta ilmeisesti hän yritti todellisuudessa hillitä ryösteleviä kansanjoukkoja kuitenkaan siinä onnistumatta.
Sisällissodan sytyttyä Borg johti helmikuussa 1918 Ahvenanmaalle lähetettyä Turun punakaartin osastoa, joka Finströmin Godbyn kylässä joutui taisteluun Uudenkaupungin suojeluskunnan kanssa. Borgin kerrotaan johtaneen rynnäkköä pelkästään revolveri aseenaan. Hänen lisäkseen taistelussa kaatui kaksi muuta punakaartilaista ja sen jälkeen valkoiset teloittivat kahdeksan vangiksi jäänyttä punaista Färjsundetissa. Borg ja muut Ahvenanmaalla kuolleet punakaartilaiset haudattiin Turun hautausmaalle 10. maaliskuuta järjestetyssä suuressa joukkotilaisuudessa. Suomen kasarmilta Vasaramäellä sijaitsevalle hautausmaalle kulkenutta surusaattoa oli katujen varsilla seuraamassa useita tuhansia ihmisiä.
Perhe
Harry Borgin isä oli Arbetet-lehden perustajiin kuulunut Walter Borg. Hänen veljensä Erik Borg kuului myös punakaartiin ja teloitettiin Suomenlinnan vankileirillä toukokuussa 1918.
Kirkkonummen Komeetta
pienoiskuva|TV-meteorologi Seija Paasonen esitelmöi Kirkkonummen Komeetan tilaisuudessa marraskuussa 2004. Kuva Seppo Linnaluoto.
Tähtitieteellinen yhdistys Kirkkonummen Komeetta ry on tähtitieteellinen yhdistys, joka toimii Kirkkonummella ja lähikunnissa. Vuoden 2015 lopussa siinä oli 220 jäsentä, joista 158 kirkkonummelaisia, 23 Espoosta ja loput muualta Suomesta.
Komeetan kerho kokoontuu joka maanantai klo 18 lähtien Volsin entisellä koululla. Lastenkerho kokoontuu joka toinen tiistai lukukausien aikana. Komeetalla on myös luonnontieteen kerho.
Komeetta julkaisee Komeetan pyrstö -lehteä 4 kertaa vuodessa. Se julkaistaan myös verkossa pdf- ja/tai html-muotoisena.
Kirkkonummen Komeetta on järjestänyt valtakunnalliset Tähtipäivät 17.-19.5.2002 ja 16.-18.5.2008 sekä Laitepäivät 5.-7.3.2004 ja Cygnus-tapahtuman 25.-28.7.2013. Tapahtumat on järjestetty yhdessä Ursan kanssa.
Komeetta on järjestänyt vuosittain tammikuun lopussa talvileirin Lillkanskogin kesäsiirtolassa Porkkalassa. Viimeksi se oli 25.-26.1.2014.
Komeetalla on Volsissa tähtitorni, jossa järjestetään sunnuntaisin ja maanantaisin klo 19-21 pimeänä vuodenaikana selkeällä säällä tähtinäytäntöjä. Tähtitornissa on kokonaan syrjään työnnettävä katto, jolloin koko taivasta voi tarkkailla. Tähtitornissa on 28 cm kaukoputki.
Komeetan jäsenmaksu on 20 euroa, alle 25-vuotiailta 10 euroa ja perhejäseniltä 5 euroa. Komeetan puheenjohtaja on Antti Kuntsi ja sihteeri Jari Saukkonen.
Hongkong olympialaisissa
Hongkong osallistui olympialaisiin ensimmäisen kerran Helsingin 1952 kesäolympialaisissa. Siitä lähtien se on osallistunut kaikkiin kesäolympialaisiin lukuun ottamatta Moskovan 1980 olympialaisia, joita se boikotoi. Se on saavuttanut kaikkiaan viisi olympiamitalia. Talviolympialaisiin se on osallistunut Salt Lake Cityn 2002 kisoista alkaen. Mitalisijoille hongkongilaisurheilijat eivät ole talvikisoissa yltäneet.
Hongkongin ainoat olympiavoittajat ovat purjelautailija Lee Lai-shan, joka voitti kultaa Atlantan 1996 kesäolympialaisissa naisten purjelautailussa, sekä Cheung Ka-long, joka voitti kultaa Tokion 2020 kesäolympialaisissa miesten miekkailussa. Toisen olympiamitalinsa maa sai Ateenan 2004 kesäolympialaisissa, joissa pöytätennispelaajat Ko Lai Chak ja Li Ching sijoittuivat hopealle miesten nelinpelissä. Kolmas mitali, pronssi, tuli Lontoon kisoissa 2012, kun pyöräilijä Lee Wai-sze tuli kolmanneksi naisten ratapyöräilyn keirinissä. Viides mitali tuli, kun Siobhán Haughey voitti hopeaa Tokion 2020 kesäolympialaisissa naisten 200 metrin vapaauinnissa.
Setelinvaihto
Setelinvaihdoksi tai setelinleikkaukseksi kutsutaan valtion toteuttamaa toimenpidettä, jossa liikkeellä olevan setelistön määrää vähennetään ja valtiolle otetaan pakkolaina.
Setelinleikkaus Suomessa 1945–1946
Suomessa toteutettiin setelinvaihto vuoden 1946 alussa. Sen mallina olivat Unkarin kruunun setelinvaihto 1920 ja Kreikan drakman vastaava operaatio 1922. Myös Norjassa ja Tanskassa tehtiin samoin vuonna 1945.
Liikkeellä olevat 500, 1 000 ja 5 000 markan setelit määrättiin leikattavaksi kahtia: Setelin vasen puolisko toimi maksuvälineenä vastaten arvoltaan puolta alkuperäisen setelin nimellisarvosta. Helmikuun 16. päivään mennessä nämä puoliskot oli vaihdettava uuden­mallisiin seteleihin. Setelin oikea puolisko oli luovutettava lainaksi valtiolle. Tämä pakko­laina maksettiin takaisin vuonna 1949, ja siitä hyvitettiin kahden prosentin korko, joka kuitenkin oli paljon pienempi kuin tuolloin vallinnut inflaatio. Toimenpide koski vain käteistä rahaa ja sen ulkopuolelle jäivät talletukset sekä valtion, kuntien ja rahalaitosten hallussa oleva setelistö.
Samanaikaisesti ja osittain samoista syistä toteutettiin myös muun varallisuuden perusteellinen luetteloiminen, muun muassa kaikkien arvopaperien leimaus.
Setelinvaihdon tavoitteet
Setelinvaihdolla pyrittiin seuraaviin tavoitteisiin:
Setelinvaihto ei hillinnyt inflaatiota. Pakkolainattu rahamäärä vastasi vajaata puolta valtion vuoden 1946 aikana ottamista lainoista.
Asian valmistelu
Asiaa koskeva lakiesitys annettiin eduskunnalle 20. marraskuuta 1945, ja eduskunta hyväksyi sen 21. joulukuuta. Sen nojalla Valtioneuvosto antoi 31. joulukuuta 1945 yksityiskohtaisen päätöksen asiasta.
Reaktioita setelinvaihtoon
1. tammikuuta 1946 julistettiin ”setelinleikkauspäiväksi” (S-päivä). Setelinvaihdosta ilmoitettiin Valtioneuvoston radiotiedotuksella, jonka luki ministeri Uuno Takki.
Helsingin pääpostissa työskennellyt Hilda Koskinen (s. 1909) kertoo setelinvaihdosta: ”Silloin vuodenvaihteessa tuli myös tämä setelinleikkaus. Yö leikattiin tuhannen ja viidensadan markan seteleitä kahtia. Seuraavana aamuna annettiin ihmisille vain puolikkaita.”
Leikkauksen vaikutus tuntui konkreettisesti siten, että palkkasumman nimellinen ostovoima pieneni yhtäkkiä puoleen. Toisaalta setelien leikkaus ei merkinnyt "velkakirjojen leikkausta", eli velkasitoumukset ja takaukset oli arvioitava uudelleen.
Toimenpide ei tullut kaikille yllätyksenä. Niinpä pankkeihin muodostui loppuvuodesta 1945 rahanvaihtojonoja, kun seteleitä haluttiin vaihtaa pienemmiksi.
Suurlähettiläs Toivo Heikkilä, joka toimi vuodenvaihteessa 1945–1946 pääministeri J. K. Paasikiven sihteerinä, kertoi muistelmissaan setelinleikkauksen aiheuttaneen suurta tyrmistystä kansalaisissa, joiden käteisvarat menettivät äkkiä puolet arvostaan. Heikkilän mukaan opetusministeri Johan Helo oli ennen asian päättämistä arvellut, että ”tässä pistetään nyt hallituksen käsi muurahaispesään”. Hallitus sai sen johdosta paljon kiukkuista postia. Erityisen raivostuneita setelien leikkauksesta olivat Pohjois-Suomen metsätyöläiset, joilla oli säästössään usean kuukauden palkkarahat, ja haukkujen kohteina olivat varsinkin hallituksen kansandemokraattiset ministerit. Heikkilä kuvaili kirjeiden sävyä: Heikkilä arveli setelinleikkauksen vaikuttaneen osaltaan kansandemokraattien tappioon vuoden 1948 eduskuntavaaleissa.
Setelinleikkaus jäi suomalaisten kollektiiviseen muistiin niin, että vielä vuonna 1967 toteutetun Suomen markan devalvaation aikaan huhuttiin uudesta setelien leikkaamisesta.
Ted Forrest
Ted Forrest (s. 24. syyskuuta 1964 Syracuse, New York) on yhdysvaltalainen pokeriammattilainen. Forrest on urallaan voittanut viisi World Series of Poker (WSOP) -ranneketta ja yhden World Poker Tour -turnauksen. Hän asuu Las Vegasissa, Nevadassa.
Pokeriura
Forrest on tunnettu osallistumisestaan korkeiden panosten käteispeleihin. Hän oli mukana ryhmässä pokeriammattilaisia, jotka alkuvuodesta 2006 pelasivat yhdessä texasilaista miljardööri Andy Bealia vastaan 50 000–100 000 dollarin limit hold 'em kaksinpelejä.
Maaliskuussa 2006 Forrest voitti National Heads-Up Poker Championship -turnauksen ja 500 000 dollaria. Maaliskuussa 2007 hän oli ykkönen World Poker Tourin Bay101 Shooting Star -turnauksessa. Kaksinpelissä hän kukisti Joanne "JJ" Liun ja ansaitsi voitostaan 1,1 miljoonaa dollaria.
Forrest on ollut mukana GSN:n pokeriohjelman High Stakes Poker kahdella ensimmäisellä tuotantokaudella.
Tammikuussa 2010 Forrestin pokeriuran turnausansiot ylittivät 5,7 miljoonaa dollaria.
John Smedberg
thumb|300px|Entinen [[Sveriges Riksbankin sivukonttori (John Smedberg, 1886).]] John Smedberg (14. toukokuuta 1851 Tukholma – 3. huhtikuuta 1913) oli ruotsalainen arkkitehti. Smedberg opiskeli Ruotsin kuninkaallisessa taidekatemiassa vuosina 1868–1875. Vuosina 1875–1877 Smedberg asui Pariisissa, opiskellen École des Beaux-Arts -taidekoulussa. Hänestä tuli rakennustaiteen lehtori Malmön Tekniska Elementarskolanissa vuonna 1878. Vuonna 1911 hänestä tuli koulun rehtori. Smedberg kunnostautui etenkin koulurakennusten suunnittelijana.
Swannin tie
thumb|right|200px|[[Charles Haas (1822-1902), jonka persoona on antanut merkittävästi vaikutteita Swannin henkilöhahmoon.]] right|thumb|200px|[[Robert de Montesquiou, jonka henkilö on omalta osaltaan myös vaikuttanut Swannin henkilökuvaan. Giovanni Boldinin maalaus, Musée d'Orsay, Pariisi.]]
Swannin tie on ranskalaisen kirjailijan Marcel Proustin teoksen Kadonnutta aikaa etsimässä (À la recherche du temps perdu) ensimmäinen nide. Nide koostuu kolmesta osasta, jotka ilmestyivät alun perin yhtenä teoksena: Suomennoksena teos on kuitenkin ilmestynyt kahtena niteenä: Lisäksi kirjan osista ”Swannin rakkaus” on ilmestynyt myöhemmin omana erillisenä niteenään.
Ranskassa
Se teos, josta myöhemmin tuli kokonaisuus Kadonnutta aikaa etsimässä, oli vuoden 1912 maaliskuussa 800-sivuinen käsikirjoitus. Saman vuoden heinäkuussa sivumäärä oli jo yli 1 300. Proustin piti vain löytää teokselleen kustantaja. Kustantajan löytäminen oli erityisen vaikeaa, sillä Gallimard-kustantamo kieltäytyi sen julkaisemisesta. Myöhemmin André Gide, joka vastasi osittain kielteisestä vastauksesta Proustille, piti tekoa kirjallisen elämänsä suurimpana virheenä.
Useiden neuvottelujen jälkeen kustantaja Bernad Grasset lupautui julkaisemaan teoksen, mutta vain kirjoittajan kustannuksella. 13. marraskuuta 1913 ilmestyi Du côté de chez Swann. Gallimard julkaisi kuitenkin Swannin tien vuonna 1919 vähäisin muutoksin. Tämä tapahtui samaan aikaan kun uusi kustantaja julkaisi teossarjan toisen niteen Kukkaanpuhkeavien tyttöjen varjossa.
Suomessa
Suomessa kului 55 vuotta, ennen kuin jättiromaanin suomennos saatiin aikaan. Teoksesta oli ehtinyt tulla maailmanmenestys, ja sitä siteerattiin yleisesti maailmankirjallisuudesta puhuttaessa.
Kustannusosakeyhtiö Otava oli katsonut kuitenkin suomennoksen teoksesta tekemisen arvoiseksi. Vuonna 1968, kuin Pariisin kapinallisten mellakoiden kunniaksi, ilmestyi ensimmäisen niteen ensimmäinen osa, joka oli nimetty Swannin tie: Combray. Suomentajina olivat toimineet Pirkko Peltonen ja Helvi Nurminen. Teoksesta on ensimmäisen painoksen lisäksi otettu useita uusintapainoksia: 2. painos 1968, 3. painos 1984, 4. painos 2003 ja 5. painos 2007. Koko teoksen ISBN on 978-951-1-07724-4 (nidottuna) ja erillisen osan 951-1-07724-4 (sidottuna). Ex libris -kirjakerho julkaisi teoksesta vuonna 1972 erillislaitoksen, jonka oli kuvittanut André Nicolas Suter.
Alun perin yhtenä niteenä Ranskassa julkaistu teos oli päätetty Suomessa jakaa kahteen osaan, ehkä kääntämisen ounasteltujen vaikeuksien vuoksi. Aiemmin suomennostyön tehneet Peltonen ja Nurminen eivät kuitenkaan tehneet enää niteen jälkimmäistä osaa. Seuraavan kerran Proustin tuotantoa voitiin arvostella vuonna 1977, kun seuraava nide ilmestyi. Nyt oli nimeksi vallittu aiempaa logiikkaa noudattaen Swannin tie: Swannin rakkaus ja Paikannimet: nimi. Suomentajana toimi nyt Inkeri Tuomikoski, joka vastasi tämän jälkeen teossarjan suomentamisesta vuoteen 2003 asti.
Tämän toisenkin niteen kustansi Otava, joka on ottanut toisen painoksen niteestä vuonna 2003. Tämän niteen ISBN on 951-1-04498-2 (sidottu). Vuonna 2001 tämän niteen ensimmäinen osa Swannin rakkaus ilmestyi erillisenä teoksena, jonka kääntäjä ja kustantaja olivat samat kuin koko niteessäkin, joskin nyt nide sai uuden ISBN:n 951-1-17052-X (sidottu).
Vastaanotto Ranskassa
Heti ilmestymisensä jälkeen kritiikki ja lehdistö muutenkin vaikeni täysin teoksesta. Teoksen arvostus kohosi kuitenkin kirjallisissa piireissä pikkuhiljaa. Vuoden 1914 heinäkuussä Nouvelle Revue Française ehdotti Proustille Swannin tien uudelleen julkaisemista ja samalla koko teoksen julkisuuteen saattamista.
Teoksen vastaanotto Suomessa
Kirjailija ja kriitikko Pentti Holappa kirjoitti Helsingin Sanomissa teossarjan ensimmäisen osan kritiikissä:
Holapan kritiikki on erittäin myönteistä, ja hän ottaa teoksen innostuneesti vastaan. Hän analysoi pitkään Proustin lausetta ja kerronnan rakennetta. Lisäksi hän toteaa useiden Proustin jälkeen tulleiden kirjailijoiden, kuten James Joycen, William Faulknerin ja Claude Simonin, oppineen perinteisen kielioppirakennekaavan rikkomisen taidon.
Niteen lähes kymmenen vuotta myöhemmin ilmestyneen toisen osan Swannin rakkaus ja Paikannimet: nimi arvosteli Helsingin Sanomille professori Tarmo Kunnas vasta toisen varsinaisen osan Kukkaanpuhkeavien tyttöjen varjossa ilmestyttyä 16. maaliskuuta 1980.
Kurt Jara
Kurt Jara (s. 14. lokakuuta 1950) on itävaltalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja.
Swannin tie
Teoksen vastaanotto Suomessa
Myös Kunnas käsittelee pitkälti käännöstyötä ja sen ongelmia. Hänellä on jopa otsikko ”Kääntäjän vaikeudet”. Koska kahdella osalla on eri kääntäjät, Kunnas asettuu ehdottomasti ensimmäisen osan kääntäjien kannalle, koska se noudattelee hänen mielestään tiukemmin alkuperäistekstiä. Hän toteaakin Tuomikosken työskennelleen edeltäjiään vapaammin. Ja osittain tämä on johtanut ranskankielisten sanontojen ja rikkaiden verbimuotojen yksinkertaistumiseen. Näin jossain määrin yläluokkainen kieli on tasapäistynyt suomen kieleen käännettäessä.
Kurt Jara
Ura pelaajana
Jara aloitti peliuransa FC Wacker Innsbruckin joukkueessa 1969. Hän teki nopeasti läpimurtonsa seuran avauskokoonpanoon ja oli voittamassa Wackerille kolmea Itävallan mestaruutta 1971–73. Menestys poiki Jaralle sopimuksen espanjalaisseura Valencian kanssa, mutta Jara jätti joukkueen vain kahden kauden jälkeen siirtyen saksalaiseen MSV Duisburgiin.
Swannin tie
Teoksen vastaanotto Suomessa
60 vuotta erottaa kuitenkin alkuperäisen teoksen sen käännöksestä. Maailma on muuttunut, on koettu kaksi suurta maailmansotaa, ja tekniikka on harpannut pitkin askelin eteenpäin. On helppo kokea kummankin kriitikon suuri innostuneisuus suomenkielisestä aluevaltauksesta. On itsestään selvää, että ranskankielistä sofistikoitunutta ja yläluokkaista tekstiä on erittäin vaikea kääntää millekään toiselle kielelle.
Kurt Jara
Ura pelaajana
Jara edusti Duisburgia 1970-luvun lopun ja pelasi Bundesliigassa 160 ottelua. Parhaimmillaan seura sijoittui kaudella 1977/78 kuudenneksi. Eurokentillä Jara edusti Duisburgia parhaimmillaan UEFA Cupin välierissä 1978/79.
Swannin tie
Swannin tie: Combray
Osassa Combray kertoja kertoo meille tuossa kaupungissa viettämästään lapsuudesta, suhteestaan äitiinsä, jonka hän haluaa tulevan luokseen nukkumaan mennessä. Hän kertoo ensimmäisistä suurista lukukokemuksistaan, erityisesti George Sandin teoksesta François le Champi.
Kurt Jara
Ura pelaajana
Kaudeksi 1980/81 Jara siirtyi FC Schalkeen, jossa lopetti uransa Saksan kentillä ja siirtyi Sveitsiin Grasshopper-Club Zürichiin, jota edusti uransa neljä viimeistä kautta. Hän lopetti uransa kolminkertaisena Sveitsin mestarina vuonna 1985.
Pikkumonninen
Pikkumonninen (Corydoras habrosus) on monnislaji. Sitä pidetään akvaariokalana.
Swannin tie
Swannin tie: Swannin rakkaus
Kun nide Swannin tie on romaani romaanisarjassa, on puolestaan tämän niteen toinen osa eli Swannin rakkaus itsenäinen romaani romaanin sisällä. Se voidaan lukea itsenäisenä teoksena erillään muusta kokonaisuudesta. Tämän tähden juuri Swannin rakkaus on valittu luonnontieteellisten ja teknillisten korkeakoulujen (Grandes Écoles) pääsykoekirjasiksi vuosina 2006–2008.
Kurt Jara
Ura valmentajana
Jara aloitti valmennusuransa 1986 Grasshopper-Club Zürichin peräsimessä. Hän johdatti seuran Sveitsin cupin mestariksi kaudella 1987/88 ja sai näin ollen lentävän lähdön uralleen. Cup-mestarina hän kuitenkin jätti Grasshoppersin ja siirtyi syyskuussa 1988 FC St. Gallenin päävalmentajaksi.
Pikkumonninen
Koko
Pikkumonninen on monnisten kääpiö ja jää vain noin 3 cm:n mittaiseksi.
Swannin tie
Swannin tie: Swannin rakkaus
Kyseessä on takautuma, sillä nyt kerrotaan ajasta ennen kertojan - joka välillä voi olla Marcel - syntymää, jolloin Charles Swann tapasi tulevan vaimonsa Odetten, ja ennen kaikkea sairaalloisesta mustasukkaisuudesta, jota Swann tuntee vaimostaan. Kerronta etenee minä-muodossa, kuten muutenkin koko teoksessa. Mutta kun tämän osan tapahtumat tapahtuvat ennen kertojan syntymään, hän joutuu käyttämään yksikön kolmatta persoonaa.
Kurt Jara
Ura valmentajana
Menestys St. Gallenissa jäi vaisuksi ja Jara sai jättää tehtävänsä kesällä 1991. Hän palasi takaisin kentän laidalle siirtyen saman vuoden lokakuussa FC Zürichn päävalmentajaksi. Hän luotsasi seuraa kolmisen vuotta saaden potkut huhtikuussa 1994. Jaran ura jatkui VfB Mödlingissä kaudella 1994/95. Hän oli vuoden verran sivussa valmennustehtävistä jatkaen uraansa 1996/97 AO Xanthissa ja seuraavalla kaudella kyproslaisessa APOELissa.
Pikkumonninen
Alkuperä
Pikkumonninen on kotoisin Etelä-Amerikasta Orinoco-joesta.
Kurt Jara
Ura valmentajana
Kaudeksi 1999/2000 Jara palasi kotimaahansa FC Tirol Innsbruckin uutena päävalmentajana. Debyyttikausi sujui loisteliaasti ja Tirol juhli Itävallan mestaruutta kymmenen vuoden tauon jälkeen. Mestaruusjuhlat toistuivat seuraavalla kaudella ja Jaran nimi oli jälleen otsikoissa. Lokakuussa 2001 Saksan Bundesliigassa pelannut Hamburger SV kaappasi Jaran päävalmentajakseen. Hän nosti HSV:n putoamiskamppailusta lopulta sijalle 11. Ensimmäinen kokonainen kausi HSV:ssä sujui huomattavasti paremmin ja loppusijoitus oli 4:s. Kausi 2003/04 alkoi myös lupaavissa merkeissä, kun HSV kukisti Saksan Liga-Pokalin finaalissa Borussia Dortmundin 4–2. Liigakausi alkoi kuitenkin vaisummin ja Jara sai potkut lokakuussa 2003.
Swannin tie
Swannin tie: Swannin rakkaus
Saksalainen elokuvantekijä Volker Schlöndorff on kuvannut juuri tämän osan jättiläisromaania elokuvassaan Swannin rakkaus (Un amour de Swann, 1984).
Kurt Jara
Ura valmentajana
Helmikuussa 2004 Jara palasi tositoimiin siirryttyään 1. FC Kaiserslauternin päävalmentajaksi. Hän pelasti seuran putoamiselta ja johti seuran peliä kohtuullisella menestyksellä myös seuraavalla kaudella. Fanien tyytymättömyys Jaraan johti kuitenkin lopulta potkuihin huhtikuussa 2004.
Pikkumonninen
Käyttäytyminen
Kuten muut monniset, pikkumonninen oleilee mieluiten pohjalla, jonka materiaalin pitäisi olla pienirakeista ja pyöreää ilman teräviä reunoja, jotta se ei vahingoita siihen viiksiään. Se viihtyy parvessa. Parvessa olisi hyvä olla ainakin 6–10 kalaa.
Swannin tie
Paikannimet: nimi
Paikannimet: nimi kertoo kertojan haaveista, hänen haluistaan matkustaa. Häneltä tosin sairaus on kieltänyt jopa teatterissa käynnit. Näin hän kokee juna-aikataulujen kautta niin Balbekin kylpyläkaupungin kuin Venetsiankin. Tämä osa on eräänlainen etiäinen seuraavan teoksen osasta Paikannimet: paikkakunta. Tämä kaksitahoisuus alleviivaa pettymystä, joka syntyy kun unelmat ja kova todellisuus kohtaavat. Ainoastaan taide kykenee elävöittämään maisemat ja saattaa ne kertojan ulottuville, kuten Elstirin Balbekista maalaamat taulut teoksessa Kukkaanpuhkeavien tyttöjen varjossa (À l'ombre des jeunes filles en fleurs).
Voidaankin sanoa, että juuri tästä Nom de pays: le nom osasta lähtien koko teoksesta Kadonnutta aikaa etsimässä tulee enemmän estetiikan kuin puhtaan romaanin teos.
Pikkumonninen
Vesiolot
Sopiva lämpötila on 25 °C, pH 6–8 ja vesi pehmeästä keskikovaan (°dH 2–25). Akvaarion minimikoko 40 litraa, kunhan altaassa on hyvä suodatus. Viihtyy parhaiten puhtaassa vedessä, ja vedenvaihdot olisi suoritettava säännöllisesti.
Kurt Jara
Ura valmentajana
Kesällä 2005 Jara palasi valmennustehtäviin kotimaahansa siirryttyään Red Bull Salzburgin päävalmentajaksi. Seura lähti kauteen kunnianhimoisin tavoittein, olihan Dietrich Mateschitz kuluttanut paljon rahaa joukkueensa rakentamiseen. Mestaruutta ei kuitenkaan tullut vaan Red Bull jäi hopealle. Jara joutui jättämään kauden jälkeen tehtävänsä seuran päävalmentajana.
Red Bull Salzburgissa vietetty kausi oli tuhoisa Jaran uralle. Häntä syytettiin järjettömistä pelaajakaupoista ja totaalisesta epäonnistumisesta joukkueen rakentamisessa. Jara ei ole toiminut päävalmentajana Red Bullista saamiensa potkujen jälkeen.
Permanganaatti
Permanganaatti on yleisnimi manganaatti(VII)-ionin, eli MnO4− sisältävälle kemialliselle yhdisteelle. Yhdisteessä olevan mangaanin korkean hapetusluvun, +VII:n, vuoksi permanganaatti-ionit ovat vahvoja hapettimia. Permanganaatti on yhdisteessa anionina.
Happamassa liuoksessa manganaatti(VII)-ioni normaalisti pelkistyy värittömäksi kahdenarvoiseksi mangaani(II):ksi eli Mn2+-ioniksi.
Emäksisessä liuoksessa manganaatti(VII) joko pelkistyy ruskeaksi neljänarvoiseksi mangaanidioksidiksi eli MnO2:ksi tai vihreäksi kuudenarvoiseksi manganaatti-ioniksi MnO42−:ksi.
Permanganaatteja käytetään myös hapettimena kun happea tuottetaan peroksideista. Permangaattikatalyytin läsnä ollessa vetyperoksidi hajoaa seuraavasti:
Landsat
Landsat on yhdysvaltalainen sarja kaukokartoitussatelliitteja, jotka ovat kuvanneet Maan pintaa vuodesta 1972.
Landsat oli ensimmäinen ei-sotilaallinen kaukokartoitussatelliitti. Sen toteutuksen on suunnittellut ja rahoittanut NASA. Satelliitteja operoi ja sen dataa hyödyntää US Geological Survey.
Vuonna 2007 taivaalla oli kaksi Landsatia: Landsat 7, joka on noin kahdeksan vuotta vanha, ja Landsat 5, jonka ikä on 25 vuotta. Uusin Landsat-satelliitti, LDCM (Landsat Data Continuity Mission), laukaistiin kiertoradalle helmikuussa 2013. Sadan päivän testivaiheen jälkeen satelliitti nimetään uudelleen Landsat 8:ksi.
Landsat-satelliittien datan käyttö on hyvin yleistä myös Euroopassa, koska kuva-aineisto on ilmaista.
Toivotut
Toivotut voi tarkoittaa:
Atari System
Atari System oli Atarin kehittämä järjestelmälaitteisto kolikkopelejä varten.
Tekniset tiedot
System 1 -alustalla oli Motorola MC68010L8 suoritin, jonka rinnalla oli MOS 6502 suoritin ääniä varten. Äänipiirinä oli Yamaha YM2151.
Pelit
Alustaa käyttivät muun muassa:
Tekniset tiedot
System 2 -alustalla oli DEC T11 suoritin, jonka rinnalla oli MOS 6502 suoritin ääniä varten. Äänipiirinä oli Yamaha YM2151.
M/S Ekaterini P
M/S Ekaterini P on Olympic Flame-Fast Ferry Shippingin omistama matkustaja-alus. Se on rakennettu Shin Kurushima Dockyardin telakalla Akitsussa, Japanissa, vuonna 1990. Kuollutta painoa aluksella on 1 300 tonnia ja matkustajakapasiteetti on 1 000. Autoja alukseen mahtuu kerrallaan 53. Ekaterini P on rekisteröity Kreikan lipun alle ja sen kotisatama on Pireus. Nykyään aluksella operoi Fast Ferries, reitillä Igoumenitsa–Korfu.
Käyttöhistoria
Valmistuttuaan vuonna 1990, alus luovutettiin japanilaisen Kansai Kisen Kaishan omistukseen, joka rekisteröi laivan Japanin lipun alle. Kotisatamaksi tuli Osaka. Tuolloin alus oli nimeltään Rokko Maru. 5. kesäkuuta 1990 laiva aloitti liikennöinnin Kōben ja Takamatsun välillä.
Vuonna 1999 Olympic Flame-Fast Ferry Shipping Co. osti laivan ja rekisteröi sen Kreikan lipun alle. Kotisatamaksi tuli Pireus. Samalla myös nimi vaihtui nykyiseen muotoon. Seuraavana vuonna Ekaterini P aloitti liikennöinnin nykyisellä reitillään, Igoumenitsan ja Korfun välillä.
Kirjoitustulkkaus
Kirjoitustulkkaus on kommunikointimenetelmä huonokuuloisille ja kuuroutuneille henkilöille, jotka eivät kuule tai saa selvää puheesta. Tulkkia voidaan käyttää esimerkiksi opiskelussa, kokouksissa, kerhoissa, lääkärissä, yleisötilaisuuksissa tai virastokäynneillä.
Kirjoitustulkki kirjoittaa puheen kannettavalle tietokoneelle, jonka ruudulta asiakas sen lukee. Teksti voidaan näyttää televisiossa tai heijastaa valkokankaalle, jos tulkkausta tarvitsevia asiakkaita on tilaisuudessa useampia. Tarvittaessa tulkkaus voi tapahtua myös käsin kirjoittamalla tai muilla kommunikaatiomenetelmillä, kuten viitotulla puheella.
Tulkkaus tapahtuu vain yhteen suuntaan - kuuroutunut/huonokuuloinen asiakas osallistuu itse puhumalla.
Pidemmissä tilaisuuksissa tulkkeja on usein kaksi, jotka vuorottelevat kirjoitusvuorossa ja tukivuorossa. Tukivuorossa oleva tulkki varmistaa tulkkauksen laadun mm. kirjoittamalla paperille tai kuiskaamalla kirjoitusvuorossa olevalle vuosilukuja, nimiä ja vierasperäisiä sanoja.
Suomen Cup (jääkiekko)
Jääkiekossa on pelattu Suomen Cupia vuosina 1955–1958 ja 1964–1971 sekä vuodesta 2017 alkaen. Eniten mestaruuksia on voittanut Imatran Ketterä, joka on juhlinut Suomen Cupin voittoa kolmesti.
Cup palasi kilpailuohjelmaan syksyllä 2017. Siihen osallistuivat kaikki Mestistä ja Suomi-sarjaa pelaavat seurat sekä 27 II-divisioonan seuraa eli yhteensä 54 joukkuetta.
Joitain tapahtumia
Vuonna 1955 8.3. pelattiin cupin välierät, joista finaaliin selvisivät Ilves kaatamalla HJK:n 3–5 ja TPS kukistamalla Hämeenlinnan Tarmon jatkoajan jälkeen 6–7. 13.3. TPS kukisti finaalissa Ilveksen lukemin 1–4 (0–1, 0–1, 1–2) Matti Sundelinin, Risto Aaltosen, Rainer Schreyn ja Aki Salosen maaleilla. Ilveksen ainokaisen teki 3. erässä Räshid Hakimsan. TPS oli mennyt 0–2 johtoon, kun Ilves kavensi, mutta TPS karkasi kuitenkin voittoon.
Vuonna 1957 Tappara voitti Suomen Cupin kukistettuaan loppuottelussa paikallisvastustaja Tampereen Pallo-Veikot murskaluvuin 8–0. Tappara oli toki joutunut tiukoillekin kauden Suomen Cupissa, sillä maaliskuussa se oli voittanut TK-V:n koulukadun keinojäällä ainoastaan 4–3, koska joukkueen parhaimmisto oli samaan aikaan MM-kisoissa Moskovassa.
Vuonna 1956 TPS onnistui ensimmäisenä suomalaisena jääkiekkojoukkueena voittamaan tuplamestaruuden: Suomen mestaruus ja Suomen Cup -mestaruus samana vuonna.