cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Anime
thumb|Kuvakaappaus aikaisesta vuonna 1933 julkaistusta lyhytfilmistä.
Anime on vakiintunut länsimaissa tarkoittamaan nimenomaan japanilaista animaatiota, mutta Japanissa termillä anime viitataan kaikkeen animaatioon. Termi on japaninkielinen mukaelma englannin kielen sanasta "animation". Tämä artikkeli käsittelee animea sen länsimaisessa merkityksessä.
Anime tunnetaan laajasta tyylilajivalikoimasta ja länsimaalaisittain eksoottisesta piirrostyylistä, jossa usein korostetaan hahmojen tunnetiloja tavallista suuremmilla silmillä. Anime kattaa useita osa-alueita, kuten seikkailu, scifi, rakkaustarinat, komedia, lastentarinat ja keskiaikainen fantasia, mutta niiden elementtejä sekoitetaan yli tyylirajojen.
Anime on erittäin kaupallinen taidemuoto, ja useimmat sarjat tehdään ja markkinoidaan erittäin tarkasti rajatulle kohdeyleisölle. Usein anime tehdään jonkin suositun manga-sarjakuvan tai light novel -kirjan pohjalta. Näin pyritään varmistamaan, että ainakin sarjan ensimmäisillä jaksoilla olisi katsojakuntaa. Esimerkkinä ovat mangasta tehdyistä sovituksista ovat muun muassa Hellsing ja Bleach. Yleisesti mangasarjat ovat jatkuvajuonisia tarinoita ja saattavat olla pituudeltaan jopa useita kymmeniä sarjakuvakirjoja. Mangasta tehdyt animesarjat taas voivat olla pituudeltaan monta sataa jaksoa. Animen ja mangan suosio perustuukin suurilta osin sen jatkuvajuonisuuteen (ja mahdolliseen fantasiaan), jota länsimainen kulttuuri ei tarjoa laajasti.
Kohdeyleisön mukaan käytetään samaa jaottelua kuin mangassa. Esimerkiksi pojille tarkoitetut sarjat tunnetaan shōnen-animena, tytöille suunnattuja kutsutaan taasen shōjo-animeksi. Seinen (miehet) ja josei (naiset) ovat aikuiselle kohderyhmälle suunnattuja tyylejä. Shōnen-animelle/mangalle tyypillistä on taistelu tai muu kilpailuhenkisyys, johon on voitu liittää päähenkilön rinnakkainen kehitys sekä fyysisesti että henkisesti. On arvioitu, että 60 prosenttia Japanin elokuvatuotannosta on animea.
Japanin ulkopuolinen levinneisyys
Suomessa animen suosio on nousussa. Miyazakin Oscar-palkittu Henkien kätkemä sai Suomen ensi-iltansa vuoden 2002 lopussa, ja sen jälkeen Suomen elokuvateattereihin on ilmestynyt pikkuhiljaa uusia anime-elokuvia. Sub-tv on näyttänyt englanniksi dubattua Magic Knight Rayearthia ja Dragon Ball Z:aa sekä ruotsiksi dubattua Sailor Moonia. Vuoden 2005 alussa näytettiin Hideaki Annon kuuluisa sarja Neon Genesis Evangelion. MTV3 on esittänyt pitkään Pokémonia, mutta lisäksi myös Hamtaroa. Nelonen esitti Digimonia pitkään suomeksi dubattuna, mutta myöhemmässä vaiheessa alkuperäisellä japanilaisella ääniraidalla. Tämän lisäksi Yle Teemalla pyöri vuoden 2005 alussa neljän anime-elokuvan sarja, joka sittemmin on myös uusittu kahdesti. Sub on sittemmin esittänyt myös Fullmetal Alchemist -animea. Sub esitti myös Fullmetal Alchemist: The Conqueror of Shamballa -elokuvan. Lisäksi Yle TV2:lla on esitetty 90-luvulta alkaen satunnaisesti Hayao Miyazakin anime-elokuvia.
Pokémon ja Digimon kuuluvat japanilaisina animaatiosarjoina ryhmään "lasten anime".
Animen suosion kasvaessa sekä yhteyksien parantuessa sarjojen ja elokuvien saatavuus DVD-julkaisuna on helpottunut hieman. Saatavuus on silti edelleen huono, ainoastaan suosituimpien sarjojen löytäminen on suhteellisen helppoa. Itse tilatuissa julkaisuissa tekstitysvalikoima voi olla suppea sisältäen esimerkiksi vain suurimmat kieliryhmät. Japanista tilatuissa julkaisuissa, joiden valikoima ja saatavuus on paras, ei tekstityksiä yleensä ole.
Animen seuraamiseen on myös kehitetty monia sivustoja, joissa käyttäjät voivat luoda omia listoja anime- ja mangasarjoista, ja keskustella niistä muiden samanhenkisten käyttäjien kanssa. Lännessä suurin kyseisistä sivustoista on MyAnimeList, mutta myös muita samanlaisia sivustoja on olemassa.
Monille anime-faneille tärkeää on myös cosplay eli pukeutuminen anime-hahmojen tyyliin.
Pete Turner
Donald Peter ”Pete” Turner (30. toukokuuta 1934 Albany, New York – 18. syyskuuta 2017 Wainscott, New York) oli yhdysvaltalainen valokuvaaja, jota pidetään yhtenä ensimmäisistä värivalokuvauksen suurista mestareista. Hänen värikylläiset ja pelkistetyt, realismista etäisyyttä ottavat valokuvansa eri puolilta maailmaa olivat usein kuvauksen jälkeisen jälkikäsittelyn tulosta aikana, jolloin se ei ollut vielä yhtä tavallista kuin nykyään. Niiden tekomenetelminä olivat muun muassa suodattimet, jäljennöskuvaus ja päällekkäisvalotus. Pete Turnerin valokuvat tulivat tunnetuiksi myös levynkansista, etenkin Creed Taylorin tuottamista jazzalbumeista kuten Oliver Nelsonin The Blues and the Abstract Truth (1961), Antonio Carlos Jobimin Wave (1967) ja Milt Jacksonin Sunflowers (1972). Vuonna 2006 yli 80 Turnerin levynkantta koottiin kirjaksi The Color of Jazz.
Elämä ja ura
Pete Turner varttui New Yorkin Albanyssä kiertue-elämää viettäneen orkesterinjohtajan poikana. Hän opiskeli valokuvausta Rochester Institute of Technology -korkeakoulussa ja palveli sitten armeijan taistelukuvauskeskuksessa Queensissä, jossa hän toimi laboratoriopäällikkönä ja sai tuntumaa erilaisiin värikuvausprosesseihin. Vapauduttuaan hän ryhtyi freelance-valokuvaajaksi ja sai kuukauden mittaisen toimeksiannon Airstream-matkailuvaunuyhtiöltä seurata 43 vaunun karavaanin matkaa Etelä-Afrikasta mantereen poikki Egyptiin. Värikylläiset Afrikan-kuvat poikivat toimeksiantoja muun muassa Esquire- ja Sports Illustrated -lehdiltä, mainostoimistoilta ja elokuvayhtiöiltä. Hän toimi stillkuvaajana muun muassa elokuvien Kleopatra (1963) ja Liskojen yö (1964) kuvauksissa.
John Duha
John Alexander Duha (16. helmikuuta 1875 Chicago, Illinois – 21. tammikuuta 1940 Chicago, Illinois) oli yhdysvaltalainen voimistelija. Hän syntyi Böömistä emigroituneille vanhemmille ja hankki putkimiehen ammatin. Hän kilpaili vuoden 1904 kesäolympialaisissa Saint Louisissa, jossa sai pronssia joukkuekilpailussa Central Turnvereinin kanssa sekä nojapuukilpailussa.
Jaime Alguersuari, Sr.
pienoiskuva|Jaime Alguersuari, Sr. vuonna 2007. Jaime Alguersuari Tortajada (s. 2. huhtikuuta 1950) on espanjalainen entinen ratamoottoripyöräilijä.
Alguersuari ajoi vuosina 1973 ja 1975 MotoGP-luokassa kaksi kilpailua Derbillä, joissa molemmissa hän sijoittui seitsemänneksi ja sai neljä pistettä. Alguersuari Sr.:n poika Jaime Alguersuari kilpaili Formula 1-sarjassa vuosina - Toro Rossolla, sijottuen parhaimmillaan seitsemänneksi. Hän on kilpaillut myös pikkuformuloissa.
Alguersuari omistaa World Series by Renault -sarjan. Hän on Espanjassa kuuluisa multimiljonääri ja liikemies. Alguersuari Sr.:n avulla monet nykyiset F1-kuljettajat ovat saaneet näytönpaikan, mukaan lukien hänen oma poikansa.
Some Things Never Change
Some Things Never Change on brittiläisen pop rock -yhtye Supertrampin kymmenes studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1997. Albumi debytoi Britannian albumilistan sijalla 74.
Maria Verschoor
Maria Verschoor (s. 22. huhtikuuta 1994 Dordrecht) on alankomaalainen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti. Hän oli mukana Alankomaiden olympiahopeaa saavuttaneessa joukkueessa Rio de Janeirossa 2016. Hän voitti olympiakultaa Tokion olympialaisissa 2020.
Verschoor pelasi Alankomaiden maajoukkueessa ensimmäisen maaottelunsa helmikuussa 2013. Hän on huhtikuuhun 2018 mennessä pelannut 93 maaottelua ja tehnyt niissä kymmenen maalia. Hän on EM-kilpailuissa voittanut kultaa vuonna 2017 sekä saanut hopeaa vuonna 2015. Champions Trophyssa saavutuksena on hopeaa vuonna 2016.
Verschoor edustaa vuonna 2018 seuratasolla Amsterdamia. Aiemmin hän on pelannut HC Hoeksche Waardissa ja HC Rotterdamissa. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Hilmar Örn Hilmarsson
Tausta ja yksityiselämä
Hilmarin isä, myös nimeltään Hilmar, oli ammatiltaan arkkitehti ja äiti Rannveig. Hilmar on naimissa Ragna Sigurðardóttirin kanssa. Parilla on neljä lasta.
Hilmar liittyi aasainuskoa harjoittavaan Ásatrúarfélagið-järjestöön ollessaan 16-vuotias melko pian järjestön perustamisen jälkeen.
Ura muusikkona
Hilmar voitti 1990-luvulla työstään Felix-palkinnon ja sai HARPA-ehdokkuudet vuosina 2012 ja 2017. Hän on tehnyt yhteistyötä Björkin, Eivør Pálsdóttirin, Sigur Rósin, Páll Guðmundssonin ja Steindór Andersenin kanssa.
Hilmar on käyttänyt luonnonääniä musiikissaan, jossa myös heijastuu hänen henkisyytensä.
Toiminta allsherjargoðina
Hilmar toimii islantilaisten uuspakanoiden Ásatrúarfélagið-järjestön ylipappina. Hän aloitti virassa vuonna 2003. Hän korostaa järjestön pasifistisuutta, ihmisen eloa sopusoinnussa itsensä ja ympäristönsä kanssa sekä lähetystyön tarpeettomuutta.
Allsherjargoðina Hilmar on myös edistänyt vuoropuhelua eri uskontokuntien välillä.
Karvakamut 2
Karvakamut 2 on vuonna 2008 julkaistu yhdysvaltalainen animaatioelokuva. Elokuva on jatko-osa menestyselokuvalle Karvakamut (2006).
Fama (1795)
Fama oli Espanjan laivaston vuonna 1795 vesillelaskettu 34-tykkinen fregatti.
Valmistus
Alus tilattiin Cartagenasta, missä köli laskettiin 1795. Alus laskettiin vesille vielä samana vuonna ja otettiin palvelukseen 1796 Espanjan Filiippinien alueelle.
Palvelus
Korjausten valmistuttua amiraali Ignacio María de Álava y Sáenz de Navarrete yritti laivueella estää Britanian Kiinan kaupan. Tammikuussa 1797 käydyn tuloksettoman taistelun jälkeen Navarrete määräsi Faman ja Europan Makaoon tuhoamaan Helmijoen estuaarissa ankkurissa olevat brittiläiset kauppa-alukset. Operaation epäonnistuttua alukset palasivat Manilaan.
Alus lähti 1804 Montevideosta Espanjaan kolmen muun fregatin kanssa. Alusten lastina oli hopeaa ja kultaa, jotka oli tarkoitettu Ranskalle. Britannian kuninkaallisen laivaston alukset pysäyttivät osaston, vaikka maat eivät olleet sodassa, estääkseen niiden arvokkaan lastin pääsyn Ranskaan. Seuranneessa Cape Santa Marían taistelussa 5. lokakuuta neljä brittiläistä fregattia pakottivat Faman antautumaan. Alus kuitenkin yritti myöhemmin pakoon. HMS Medusa pakotti aluksen antautumaan toistamiseen.
HMS Fama
Alus saapui 20. lokakuuta Portsmouthiin, missä se liitettiin kuninkaalliseen laivastoon nimellä HMS Fama. Alus makasi reservissä, kunnes se myytiin huhtikuussa 1812.
30 mm ADEN
Vuoteen 2014 mennessä 30 mm ADEN -tykkiä on valmistettu 18919 kappaletta ja ADEN 25 -tykkiä 107 kappaletta. Nykyinen valmistaja on AEI Systems Ltd.
Ase on kaasutoiminen revolveritykki, joka ampuu 30x113 mm NATO -ammusta. Tykin pituus on 1,59 m ja massa 87,0 kg. Tulinopeus on 1400 laukausta minuutissa. Tykin lataus tapahtuu paineilmalla ja laukaisu sähköisesti.
Tykkiä on käytetty HAL Ajeet, Gnat, Hawk, Harrier, Hunter, J32, J35, Jaguar, Javelin, Lightning, HAL Marut, Scimitar, Sea Harrier, Sea Vixen, Sk 60/Saab 105 ja Swift -koneissa.
Myös RARDEN-kanuuna pohjautuu tähän. Sitä käytetään esimerkiksi nopeissa kevyesti panssaroiduissa rynnäkköajoneuvoissa.
Historia
Mauser-Werke kehitti Saksassa toisen maailmansodan lopulla MG213C-tykin, joka perustui Anton Politzerin revolverimekanismiin.
Teknologia päättyi sodan päätyttyä liittoutuneiden haltuun ja arvioitavaksi. Britannia, Ranska ja Yhdysvallat kukin kopioivat MG213C-tykin. Yhdysvaltain versio tunnettiin nimellä 20 mm M39 johon Illinoisin Institute of Technology teki pieniä muutoksia. Ford ja General Motorsin Pontiac-divisioona valmistivat M39:tä yli neljä vuosikymmentä.
Ranskalainen versio on DEFA 552A, jossa on vain pieniä muutoksia esikuvaansa nähden. Brittiläinen versio sai nimensä Armament Development Enfield -suunnittelutoimiston mukaan. Myös Royal Armament Research and Development Establishment Fort Halsteadissa osallistui tykin kehitykseen. Brittiläisessä versiossa on eri kopioista vähiten muutoksia Mauserin tykkiin. Puolustusministeriö tilasi tykkejä ensi kertaa aseistamaan Supermarine Swift -koneita. Royal Ordnance oli ensimmäinen sopimusvalmistaja.
25 mm ADEN
RO pyrki myymään uutta 25 mm ADEN -tykkiä kaikkiin 30 mm ADENia käyttäviin koneisiin. Lisäksi ADEN 25 oli mukana kilpailussa Eurofighter-hävittäjän aseistukseksi. Kilpailun kuitenkin voitti Mauserin 27 mm Bordkanone 27, joka on myös MG213C:n jälkeläinen.
Vuonna 1988 Royal Ordnance sulki Enfieldin tehtaansa ja siirsi aseen oikeudet Aircraft Equipment Internationalille.
Vuonna 1992 tykin ammusten syötön ongelmien vuoksi puolustusministeriö palkkasi AEI:n suunnittelemaan ammussyötön uudelleen. Lisäksi ongelmia oli tykin integroinnissa Harrier-hävittäjään. RAF piti kahta tykkipodia liian raskaana hävittäjälle ja rungon alle sijoitetut podit haittasivat lentoonlähtöä Invincible-luokan lentotukialuksilta. Puolustusministeriö arvioi muutosten tulevan liian kalliiksi ja Harrier GR Mk 5 ja Mk 7 koneiden tykkiaseistus määrättiin poistettavaksi 1999. RAF ja laivaston ilmavoimat palauttivat tykit puolustusministeriölle, eikä niille ole löydetty käyttäjää.
Steve Jobs (vuoden 2015 elokuva)
Steve Jobs on vuonna 2015 ensi-iltansa saanut elämäkertaelokuva, jonka on ohjannut Danny Boyle. Elokuvan on käsikirjoittanut Aaron Sorkin perustuen Walter Isaacsonin kirjaan Steve Jobs ja Sorkinin tekemiin haastatteluihin. Elokuva kertoo Applen perustajajäsenestä Steve Jobsista, jota esittää Michael Fassbender.
Steve Jobs sai ensi-iltansa Telluriden elokuvajuhlilla 5. syyskuuta 2015, jonka jälkeen se sai Yhdysvaltain ensi-iltansa 23. lokakuuta 2015. Suomessa elokuvan ensi-ilta oli 22. tammikuuta 2016. Kate Winslet palkittiin Joanna Hoffmanin roolistaan parhaan naissivuosan Golden Globella sekä Baftalla.
Juoni
Teatterin puhedraamaa muistuttavassa, nopeaan ja päällekkäiseen dialogiin perustuvassa tarinassa tapahtumat keskittyvät Jobsin uran merkittävimpiin tuotelanseerauksiin, tarkemmin niitä edeltäviin hektisiin loppuvalmisteluihin ja niiden yhteydessä käytyihin keskusteluihin. Kohtausten lomassa nähdään lyhyitä takaumia muun muassa Apple-yhtiön alkuajoista. Tarina alkaa ensimmäisen Macintoshin lanseerauksesta 1984, hyppää keskeneräisen ja epäonnistuneen NeXT-tietokoneen esittelyyn 1988, sitten iMacin esittelyyn 1998. Keskustelujen keskushahmoja ovat Jobsin (Fassbender) lisäksi markkinointijohtaja ja Jobsin luotettu Joanna Hoffman (Kate Winslet), Applen toimitusjohtaja John Sculley (Jeff Daniels), alkuaikojen yhteistyökumppani Steve Wozniak (Seth Rogen) ja Jobsin tytär Lisa (Makenzie Moss, Ripley Sobo ja Perla Haney-Jardine).
Vastaanotto
Winslet ja Fassbender saivat rooleistaan Oscar-ehdokkuuden. Golden Globe -gaalassa Kate Winslet palkittiin parhaasta naissivuosasta ja Aaron Sorkin parhaasta käsikirjoituksesta. Pääosan esittäjä Fassbender ja elokuvan musiikin tekijä Daniel Pemberton olivat Golden Globe -ehdokkaina.
Värioppi
thumb|250px|[[Johann Wolfgang von Goethe|Goethen väriympyrä, jossa väreihin on liitetty ominaisuuksia: kaunis (schön), jalo (edel), hyvä (gut), hyödyllinen (nützlich), yleinen (gemein), tarpeeton (unnöthig). Huomaa vastakkaisten värien ja ominaisuuksien asettelu.]] thumb|250px|Johannes Ittenin väriopin mukaan tehty väriympyrä. Värioppi käsittelee värejä ja niiden käyttöä. Väriopin avulla pyritään selittämään ja mallintamaan väri-ilmiöitä. Värejä tutkitaan muun muassa fysiikan, kemian, fysiologian, neuropsykologian sekä tietojenkäsittelyn menetelmin.
Itse värien lisäksi värioppiin liittyy tavallisesti ihmisen värinäkökyky, sekä värisokeus ja ne ihmisen väriaistiin liittyvät piirteet, jotka eivät vastaa kaikkien muiden lajien värien näkökykyä.
Väriopin oppihistoriaa
Jo antiikissa pohdittiin väriä. Aristoteleen väriä koskevilla ajatuksilla oli pitkään arvovaltainen asema. Uuden näkökulman väreihin toi Isaac Newton teoksessaan Opticks vuonna 1704. Hänen vaikutuksestaan fysiikasta ja optiikasta tuli tärkeä osa värioppia. Siinä valo ja valon väri ovat tärkeitä värin selittäjiä. Goethe julkaisi oman värioppinsa vuonna 1810, osin vastaväitteenä Newtonille.
Skottilainen tieteilijä James Clerk Maxwell esitti vuonna 1873 teorian sähkömagneettisesta säteilystä. Maxwell teki kokeita värillisillä värinegatiivikuvilla. Hänen ansiostaan muun muassa värierottelutekniikka ja kolmivärikuvien valmistustekniikka, niin sanottu värireproduktio koki läpimurron.
Jääpallon Elitserien-kausi 2009–2010
Ruotsin jääpallon Elitserien pelattiin kaudella 2009-2010 neljäntoista joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Kahdeksan parasta joukkuetta selviytyivät pudotuspeleihin, sijoille 11-12 sijoittuneet joukkueet joutuivat karsimaan sarjapaikastaan ja sijoille 13-14 sijoittuneet putosivat Allsvenskaniin.
Uusina joukkueina sarjaan olivat nousseet Allsvenskanista HaparandaTornio Bandy, Falu BS ja Katrineholm.
Loppuotteluun selvisivät edellisen kauden mestari Hammarby IF ja Bollnäs GoIF/BF. Hammarby voitti Uppsalassa pelatun loppuottelun 3-1. Mestaruus oli Hammarby IF:n ensimmäinen. Edellisestä Tukholmaan menneestä mestaruudesta oli kulunut jo 78 vuotta, sillä viimeksi mestaruus tukholmalaisseuralle oli mennyt keväällä 1931 AIK:lle. Bollnäsin hopeajoukkueessa pelasi kolme suomalaista, maalivahti Timo Oksanen sekä kenttäpelaajat Ville Aaltonen ja Mikko Lukkarila. Heistä Aaltonen teki Bollnäsin maalin.
Sarjataulukko
Falu BS ja Katrineholm putosivat sarjasta. Tilalle nousivat IF Boltic ja Tillberga IK.
Pudotuspelit
Puolivälierät ja välierät pelattiin paras viidestä -systeemillä siten, että toinen, kolmas ja tarvittaessa viides ottelu käytiin paremmin sijoittuneen kotikentällä.
Loppuottelu
21.3.2010 Studenternas IP, Uppsala Yleisöä: 25 560
Karsinnat
Karsinnat pelattiin kaksiosaisina, ja ne aloitettiin Allsvenskan-seuran kotikentällä. Kungälv ja Vänersborg säilyivät Elitserienissä.
HMS Fencer
HMS Fencer (viirinumero D64) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Attacker-luokan saattuetukialus toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus oli rakenteilla Western Pipe and Steel Corporationille San Franciscossa C3-tyypin kauppalaivana, jonka köli laskettiin 5. syyskuuta 1941. Yhdysvaltain laivasto lunasti aluksen muutettavaksi saattuetukialukseksi nimellä USS Croatan, jona se laskettiin vesille 4. huhtikuuta seuraavana vuonna. Alus valmistui 20. helmikuuta 1943 ja se siirrettiin 27. helmikuuta 1943 yhtenä kymmenestä luokkansa aluksesta kuninkaalliselle laivastolle, jolloin vielä kymmenen vastaavaa alusta jäi Yhdysvaltain laivastolle. Se otettiin kuninkaallisen laivaston palvelukseen nimellä HMS Fencer.
Aluksen suunnittelussa oli otettu huomioon Archer-luokan aluksista saadut kokemukset. Siinä oli muun muassa pidempi lentokonehangaari sekä voimanlähteenä höyryturbiinit. Samoin aluksen komento- sekä hallintajärjestelmät olivat kehittyneemmät ja siten paremmin saattuetukialukselle sopivat. Alukselle asennettiin brittiläiset tutkat jo Yhdysvalloissa.
Palvelus
Alus siirtyi valmistuttuaan San Franciscoon, jossa alus luovutettiin Kuninkaalliselle laivastolle. Se aloitti virallisesti palveluksensa 1. maaliskuuta nimellä HMS Fencer. Alus siirtyi huhtikuussa Panaman kanavan kautta itärannikolle ja se saapui 2. toukokuuta New Yorkiin.
Alus suojasi 7. toukokuuta Liverpooliin matkannutta saattuetta HX238, josta se erkani 22. toukokuuta saattueen saavuttua määränpäähänsä. Alus siirrettiin saavuttuaan Liverpoolissa telakalle varustettavaksi Pohjois-Atlantin saattuepalvelusta varten. Se aloitti heinäkuussa koeajot ja alus matkasi 31. heinäkuuta Clydeen koulutukseen.
Alukselle siirrettiin elokuussa yhdeksän Fairey Swordfishiä, kuusi Supermarine Seafireä sekä henkilökuntaa 842 laivueesta. Se määrättiin syyskuussa 8. Saattajaryhmään suojaamaan Atlantin saattueita.
Fencer suojasi 30. syyskuuta yhdessä ryhmäänsä kuuluneiden hävittäjien HMS Inconstantin, HMS Viscountin, HMS Wrestlerin sekä Puolan laivaston hävittäjien ORP Burzan ja ORP Garlandin kanssa saattueen Azoreille (operaatio Alacrity). Osasto saapui 8. lokakuuta Azoreille, jossa se siirsi kannellaan olleet lentokoneensa maihin sukellusveneiden torjuntaan. Alukset pysyivät Azoreiden alueella suojaten saattueita. Alus palasi 23. lokakuuta Azoreille, jossa maihin siirretut lentokoneet palasivat alukselle. Se aloitti seuraavana päivänä paluumatkan kotimaahan suojaten Gibraltarin reitillä olleita saattueita.
Alus saapui 5. marraskuuta Clydeen, jolloin se aloitti Atlantin saattueiden suojaamisen ryhmän mukana. Alukselle siirrettiin 842 laivueesta lisää henkilöstöä sekä F6F Hellcat koneita. Se suojasi 19. marraskuuta Gibraltarilta Liverpooliin saapuvaa saattuetta SL139/MKS30 ja 26 marraskuuta Liverpoolista Gibraltarille matkannutta saattuetta OS60/KMS34. Alus suojasi 6. joulukuuta saattuetta SL141/MKS32 sekä 12. joulukuuta OS61/KMS35 Biskajanlahden kautta Gibraltarille. Se suojasi 17. joulukuuta saattuetta SL142/MKS33 Liverpooliin, josta alus siirrettiin 24. joulukuuta Clydeen telakalle.
1944
Helmikuussa 1944 alus palasi telakalta palvelukseen, jolloin se myös siirrettiin 16. saattajaryhmään. Alus suojasi Gibraltarille matkanneita saattueita ON223 ja HX278 saattajaryhmän kanssa. Aluksella palvelleen 842 laivueen Fairey Swordfish (tunnus A) upotti 10. helmikuuta Färsaarten lounaispuolella Saksan laivaston sukellusveneen U-666 (60.71667°N, -12.83333°W), josta ei pelastunut ketään. Alus suojasi 26. helmikuuta kotimaahan matkannutta saattuetta Sl149/MKS40.
Alus siirrettiin maaliskuussa Kotilaivastoon Kuolanniemimaalle matkanneen Jäämeren saattueen JW58 kaukosuojaukseen. Matkan aikana oli tarkoitus hyökätä Norjan vuonoissa piileksivää Saksan laivaston taistelulaivaa Tirpitziä vastaan (operaatio Tungsten). Osasto, jonka muodostivat taistelulaivat HMS Anson, HMS Duke of York, lentotukialus HMS Victorious, saattuetukialukset HMS Emperor, HMS Pursuer, Fencer, risteilijät HMS Belfast, HMS Sheffield, HMS Jamaica sekä suojana olleet 14 hävittäjää, lähti 30. maaliskuuta Scapa Flowsta.
Fencerille siirrettiin 882 laivueen henkilöstö sekä sen 22 Wildcat konetta. Alus liitettiin 2. huhtikuuta saattuetukialuksista muodostettuun Force 8:aan suojaamaan hyökkäysosastoa sukellusveneiltä. Seuraavana päivänä sen koneet muodostivat HMS Furiousin koneiden kanssa hyökkäyksen hävittäjäsuojan. Alus aloitti 5. huhtikuuta paluumatkan Scapa Flowhun hyökkäysosaston mukana.
Alus tarjosi 19. huhtikuuta yhdessä HMS Activityn kanssa ilmasuojan risteilijä HMS Diademille, kuudelletoista Kotilaivaston hävittäjälle, neljälle Kanadan laivaston fregatille ja kauppalaiva SS Nea Hellakselle Scapa Flowsta Kuolanniemimaalle. Osaston tehtävänä oli kuljettaa henkilöstöä Neuvostoliitosta Britanniaan, mikä oli seurausta laivaston alusten siirrosta punalippuiselle laivastolle. Aluksen piti osallistua 24. huhtikuuta uuteen hyökkäykseen Tirpitziä vastaan saman tukialusosaston mukana (operaatio Planet), mutta operaatiota siirrettiin huonon sään vuoksi. Seuraavana päivänä jatkunut huono sää pakotti peruuttamaan operaation. Alus saapui osaston mukana 23. huhtikuuta Kuolan niemimaalle.
Fencer aloitti 28. huhtikuuta paluumatkan Kuolan niemimaalta mukanaan Neuvostoliiton laivaston amiraali esikuntineen. Matkan aikana alus tarjosi ilmasuojan paluumatkalla olleelle saattueelle RA59. Aluksen 842 laivueen Fairey Swordfish (tunnus C) upotti 1. toukokuuta Karhusaarten vesillä Saksan laivaston sukellusveneen U-277 (73.4°N, 15.7°W). Seuraavana päivänä saman laivueen Swordfish (tunnus B) upotti Jan Mayenin vesillä U-674:n (70.53333°N, 4.61667°W) ja Swordfish (tunnus K) upotti Islannin vesillä U-959:n (69.33333°N, -0.33333°W). Alukselta toimineet Wildcat hävittäjät ampuivat alas saattuetta varjostaneen BV138C-lentokoneen. Alus erkani 4. touokokuuta saattueesta ennen sen saapumista Loch Eween matkaten Scapa Flowhun.
Alus siirrettiin 5. toukokuuta Clydeen telakalle myrskyvaurioiden korjaamiseksi. Se palasi palvelukseen kesäkuussa, jolloin se määrättiin saattuetukialus HMS Strikerin, risteilijä Sheffieldin ja kuuden osaston suojana olevan hävittäjän kanssa Pohjois-Norjan pohjoisrannikolle suorittamaan Normandian maihinnousuun liittyvää harhautusoperaatio Wanderersia. Operaation vuoksi alukselle siirrettiin 881-laivueen henkilöstöä ja Wildcattejä. Aluksen koneet tekivät 20. kesäkuuta sukellusveneiden torjuntapartiolentoja sekä iskivät maakohteisiin. Operaatiosta vapauduttuaan aluksella olleet 881 laivueen henkilöstö ja kalusto poistuivat.
Fencer palasi heinäkuussa Atlantin saattueiden suojaksi. Alus suojasi 13. heinäkuuta Gibraltarille matkannutta saattuetta OS83/KMS57 ja 22. heinäkuuta palaavaa saattuetta SL164/MKS55. Alus siirrettiin elokuussa luoteisen reitin alaisuuteen sukellusveneiden torjuntaan. Se teki 8. elokuuta Force 32:n mukana sukellusveneidentorjuntapurjehduksen (operaatio CX).
Alus liitettiin syyskuussa Kotilaivastoon, jossa ollessaan aluksen koneita täydennettiin neljällä Wildcatillä sekä lisähenkilöstöllä. Alus teki 28. syyskuuta sukellusveneidentorjuntapurjehduksen, kun Kotilaivasto iski Norjan rannikon kohteisiin. Alus lähti 14. lokakuuta Scapa Flowsta risteilijä HMS Euryaluksen, saattuetukialus HMS Trumpeterin ja hävittäjien HMS Myngsin, HMS Volagen, HMS Serapiksen, HMCS Algonquinin sekä HMCS Siouxin kanssa miinoittamaan Norjan rannikkoreittejä (operaatio Lycidas). Aluksen koneet pudottivat seuraavana päivänä miinoja Sadön ja Aaramsundin edustalle. Osasto aloitti miinoitustehtävien tultua suoritetuksi 16. lokakuuta paluumatkan.
Alus määrättiin 31. lokakuuta kuljettamaan lentokoneita Tyynelle valtamerelle. Alus matkasi Trincomaleehen, jonne se saapui 11. marraskuuta. Alukseen kuormattiin lentokoneita Brittiläiselle Tyynenmeren laivastolle. Alus lähti joulukuun alussa Sydneyyn, jonne se saapui 23. joulukuuta.
1945
Fencer kuljetti tammi-helmikuun 1945 lentokoneita Ceylonin ja Australian välillä, kunnes se liitettiin Huoltolaivastoon, Task Force 112:een. Alus purjehti maaliskuun alussa lentokonelastissa Ceylonilta Sydneyyn, josta se lähti 31. maaliskuuta edelleen eteen siirrettyyn huoltotukikohtaan Manukseen Amiraliteeteille.
Alus kuljetti huhti-toukokuun lentokoneita Manukseen, kunnes se kesäkuussa määrättiin huollettavaksi Etelä-Afrikkaan ennen siirtoaan Itä-Intian laivaston 39. lentotukialusviirikköön Ceylonilla. Alus lähti 13. kesäkuuta Simonstowniin, jossa se siirrettiin telakalle. Alus palasi palvelukseen elokuussa, jonka jälkeen se purjehti Colomboon liittyäkseen viirikköönsä.
Syyskuussa alus määrättiin palaamaan kotimaahan muutettavaksi joukkojenkuljetusalukseksi. Alus lähti 4. syyskuuta Clydeen, jonne se saapui 25. syyskuuta. Alus jatkoi matkaansa Thamesia ylös ja se siirrettiin 30. syyskuuta Lontoossa telakalle muutostöitä varten. Alus palasi palvelukseen joulukuussa, minkä jälkeen se siirtyi Ceylonille.
1946
Fencer teki yhden kiertomatkan, kunnes se palasi helmikuussa 1946 Britteinsaarille. Aluksella tehtävät korjaukset viivästyttivät sen palauttamista Yhdysvaltain laivastolle. Se purjehti marraskuussa Norfolkiin Virginiaan, kun sen ammusvarastot ja muut matkalla tarpeettomat materiaalit oli poistettu. Alus palautettiin virallisesti 21. joulukuuta 1946 Yhdysvaltain laivastolle, joka sijoitti sen poistolistalle 28. tammikuuta 1947.
Alus myytiin 30. joulukuuta kauppalaivaksi nimellä Sydney. Se koki useita omaistajan- ja nimenvaihdoksia muun muassa 1967 Roma, 1970 Galaxy Queen, 1972 Lady Dina ja 1973 Caribia. Alus myytiin 1975 romutettavaksi ja se romutettiin syyskuussa samana vuonna Speziassa.
Kristian Middelboe
Myös Middelboen veli, Nils Middelboe, on olympiahopeaa Tanskan joukkueessa voittanut jalkapalloilija.
Topi Nättinen
Seuraura
Nättinen on JYPin kasvatti. Hän oli kaudella 2009–2010 joukkueen C-nuorten paras maalintekijä runkosarjassa tehtyään 19 osumaa. Nättinen toimi myös JYPin kapteenina. Kaudella 2010–2011 hän oli tehoilla 16+17=33 JYPin B-nuorten paras pistemies, maalintekijä ja syöttäjä runkosarjassa. Kaudella 2011–2012 Nättinen oli tehoilla 15+28=43 joukkueen A-nuorten toiseksi paras syöttäjä ja kolmanneksi paras pistemies. Hän pelasi samalla kaudella myös ensimmäiset miesten pelinsä esiinnyttyään kahdessa Mestis-ottelussa JYP-Akatemian paidassa.
Kaudeksi 2012–2013 Nättinen liittyi JYP-Akatemiaan. Hän teki varsin nopealla aikataululla SM-liigadebyyttinsä JYPissä 23. lokakuuta 2012 vieraissa Jokereita vastaan, kun Ramzi Abid joutui sivuun. Nättinen merkittiin joukkueen kakkosketjuun Petr Hubáčekin ja Eric Perrinin viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 11.55 minuuttia. Nättisen liigauran avausmaali syntyi hänen toisessa SM-liigaottelussaan 8. tammikuuta 2013 vieraissa Hämeenlinnan Pallokerhoa vastaan. Hän pelasi kauden aikana kaikkiaan kolme SM-liigaottelua. Nättisen tulokaskausi Mestiksessä toi 38 runkosarjaottelussa tehot 1+11=12.
Huhtikuussa 2016 JYP lainasi Nättisen koko kauden 2016–2017 kattavalla sopimuksella SM-liigan nousijajoukkue Mikkelin Jukureihin. Hänen ensimmäinen kokonainen SM-liigakautensa toi 59 runkosarjaottelussa tehot 10+13=23. Nättinen ei palannut enää alkuperäisen sopimuksensa mukaisesti JYPiin, mutta seuran kanssa järjestettyä asiat hän purki sopimuksensa ja siirtyi kaudeksi 2017–2018 kaksivuotisella sopimuksella Saimaan Palloon. Nättinen teki lopullisen läpimurtonsa SM-liigassa ja voitti joukkueen sisäisen piste- ja syöttöpörssin tehoilla 14+28=42. Pudotuspeleissä hän oli kolmella osumallaan SaiPan paras maalintekijä Ahti Oksasen kanssa. Kaudella 2018–2019 Nättinen jatkoi isossa roolissa, mutta syyskaudella hän loukkaantui saatuaan iskun käteensä, mikä piti Nättisen sivussa 12 ottelusta. Kuntouduttuaan hänen roolinsa pieneni ja Nättisen kausi osoittautui lopulta pettymykseksi, kun hän teki runkosarjassa vain kolme maalia ja kaikkiaan 19 tehopistettä.
Nättinen siirtyi kaudeksi 2019–2020 kaksivuotisella sopimuksella Turun Palloseuraan. Hän muodosti kauden aikana hetkellisesti tehokkaan ketjun Markus Nurmen ja Lauri Pajuniemen kanssa, mutta Nättinen ei kuitenkaan itse pystynyt vastaamaan häneen kohdistuneisiin odotuksiin. Hän oli myös lokakuun ajan sivussa syyskuun lopulla tulleen loukkaantumisen vuoksi. Nättinen edusti TPS:ää kauden aikana myös Spengler Cupissa. Kauden jälkeen hänen sopimuksensa seuran kanssa purettiin yhteisymmärryksessä.
Kaudeksi 2020–2021 Nättinen siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskan-joukkue HC Vita Hästeniin. Marraskuussa 2020 hänen sopimuksensa kuitenkin purettiin Nättisen omasta aloitteesta henkilökohtaisiin syihin vedoten. Helmikuussa 2021 hän siirtyi ottelukohtaisella, alustavasti kuun loppuun asti kestävällä sopimuksella Tapparan SM-liigajoukkueeseen. SM-liigan siirtotakarajalla maaliskuun vaihteessa Nättisen sopimusta seuran kanssa jatkettiin kauden loppuun. Hänen roolinsa jäi kuitenkin lopulta pieneksi ja Nättinen pelasi pudotuspeleissä vain yhden ottelun.
Syyskuussa 2021 Nättinen kertoi Ylen Urheiluhullut -ohjelmassa lopettavansa pelaajauransa vain 27-vuotiaana, kun hänellä ei omien sanojensa mukaan riittänyt jaksamisesta jääkiekkoilun harjoitteluun ja elämäntapaan. Nättinen aloitti samassa kuussa myös YLE Urheilun uutena jääkiekkoasiantuntijana.
Maajoukkueura
Nättinen pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2014, jolloin hän voitti maailmanmestaruuden. Nättinen putosi viimeisten joukossa Suomen alle 18-vuotiaiden MM-leiriryhmästä vuoden 2012 turnaukseen, kun Teuvo Teräväinen ja Juuso Ikonen liittyivät joukkueeseen. Nättinen kuitenkin edusti alle 18-vuotiaiden maajoukkuetta Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2011.
Nättinen edusti myös Suomen alle 17-vuotiaiden maajoukkuetta World U-17 Hockey Challengessa ja Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla vuonna 2011, joista jälkimmäisenä mainittu turnaus päättyi hopeaan. Yhteensä hän on pelannut 14 nuorten ja 42 poikien maaottelua.
Muuta
Nättinen varttui Jyväskylässä Kortepohjan kaupunginosassa.
Nättisen serkut Joonas, Julius ja Jussi ovat myös jääkiekkoilijoita.
Pöytätenniksen maailmanmestaruuskilpailut 2011
Pöytätenniksen maailmanmestaruuskilpailut 2011 kilpailtiin Rotterdamissa, Alankomaissa 8. toukokuuta – 15. toukokuuta. Lajeina olivat miesten kaksinpeli, naisten kaksinpeli, miesten nelinpeli, naisten nelinpeli ja sekanelinpeli. Kiina voitti kaikki mestaruudet.
Putrajayan katurata
Putrajaya Street Circuit tai Putrajayan katurata on katurata Putrajayassa Malesiassa.
Rata valmistettiin vuodeksi 2014 Formula E -sarjan osakilpailua varten. Radalla kilpailtiin ensimmäistä kertaa 22. marraskuuta 2014.
Intialainen kulttuuri
Intialainen kulttuuri on kehittynyt maantieteellisesti rajatulla alueella viidentuhannen vuoden aikana. Siihen ovat vaikuttaneet useat eri taustoja ja uskontoja edustaneet maahanmuuttajien ryhmät, joiden omat kulttuurit ovat vaikuttaneet intialaisen kulttuurin kehitykseen samalla kun ne ovat sulautuneet siihen.
Kuvataide
Intian ilmastossa veistokset, arkkitehtuuri ja korkokuvat ovat säilyneet paremmin kuin maalaukset. Vuosisatojen varrelta on säilynyt tuhansia taidokkaasti kaiverrettuja sinettileimasimia. Maalauksia on säilynyt kuitenkin luolissa ja temppelien seinämmalauksina. Mesoliittisella kaudella tehdyt Bhimbetkan luolamaalaukset kuuluvat Unescon maailmanperintöluetteloon.
Kuvanveistossa ja arkkitehtuurissa on toisistaan poikkeavia tyylejä alueen ja uskonnon mukaan. Hindujen ja buddhalaisten temppeleihin tehtiin taidokkaita patsaita. Maalaustaide kehittyi erityisen voimakkaasti suurmogulien kaudella. Vaikka islam kieltää ihmiskasvojen kuvaamisen, maalattiin paljon kasveja, eläimiä ja historiallisia kohtauksia. Öljyvärimaalauksen perinne alkaa eurooppalaisten valtakauden muotokuvista.
Arkkitehtuuri
thumb|[[Taj Mahal.]] Vanhimmat intialaisen arkkitehtuurin kohteet kuten stupat ja luolatemppelit, joita on rakennettu vuodesta 250 eaa. Näitä loisteliaammat ja suuremmat ovat vuosilta 600 jaa. polveutuvat brahmalaiset temppeli- ja luostarirakennukset, kuten Ellorassa ja Elefantassa. 1000–1700-luvuilla rakennettiin tiili- tai hiekkakivitemppeleitä, joissa päätemppeliä (pagodia) ympäröi kappeleita, pilarikäytäviä, avoimia pihoja ja vesialtaita.
Suurmogulit investoivat monumentaaliseen arkkitehtuuriin ja rakennuttivat paljon moskeijoita, palatseja ja mausoleumeja eripuolille valtakuntaa. Taj Mahal on suurmogulien ajan arkkitehtuurin hienoin muistomerkki. Brittien kaudelta on vähemmän näyttävää arkkitehtuuria; Le Corbusierin suunnittelema Chandigarhin kaupunki on näkyvin sen ajan tuote.
Unescon maailmanperintöluettelon kulttuurikohteita Intiassa ovat Agran linnoitus, Ajantan luolastot, Bhimbetkan kalliosuojat, Champaner-Pavagadhin arkeologinen puisto, Chhatrapati Shivaji Terminus, Cholan elävät temppelit, Elephanta-luolat, Elloran luolat, Goan kirkot ja luostarit, Hampin monumentit, Humayunin hauta Delhissä, Intian vuoristorautatiet, Jantar Mantar, Khajurahon monumentit, Konarakin aurinkotemppeli, Mahabodhin temppelikokonaisuus Bodh Gayassa, Mamallapuramin monumentit, Mogulikaupunki Fatehpur Sikri, Pattadakalin monumentit, Punainen linnoitus, Qutab Minar monumentteineen Delhissä, Sanchin buddhalaiset monumentit sekä Taj Mahal.
Esittävät taiteet
Intialainen musiikkikulttuuri on luonteeltaan täysin erilaista kuin länsimainen musiikki yleensä. Melodian lisäksi tärkeä elementti on raaga, jota on kuvattu musiikilliseksi ajatukseksi, jonka tehtävä on herättää tietty tunnetila. Tämä saavutetaan yhdistämällä opittuja sävelmänpalasia ja improvisaatiota.
Soittimia ovat erilaiset lyömäsoittimet sekä huilut ja kielisoittimet kuten sitar ja sarod.
Elokuva
Intiassa on yksi maailman vanhimmista elokuvakulttuureista. Lumieren veljesten eläviä kuvia esitettiin maassa jo 1896. Ensimmäinen intialainen elokuva ilmestyi 1913 ja oli heti suurmenestys.
Nykyisin Intian elokuvateollisuus on tuotettujen elokuvien lukumäärällä mitattuna maailman suurin (877 pitkää elokuvaa ja 1 177 lyhytelokuvaa vuonna 2003 ). Elokuvia tehdään monilla kielillä, huomattavimpia ovat hindin- ja bengalinkieliset elokuvat.
Ohjaaja Satyajit Ray sai Oscarin elämäntyöstään vuonna 1992, ja intialaissyntyiset ohjaajat Mira Nair (Salaam Bombay!) ja Deepa Mehta ovat olleet Oscar-ehdokkaina.
Elokuvat ovat televisiosta huolimatta suosittua ajanvietettä. Vuonna 1996 maassa oli yli 12 500 elokuvateatteria, joissa kävi yhteensä lähes sata miljoonaa katsojaa viikossa.
Mechanics of Dysfunction
Mechanics of Dysfunction on kanadalaisen death metal -yhtye Beneath the Massacren ensimmäinen studioalbumi. Albumi julkaistiin 20. helmikuuta 2007 Prosthetic Recordsin kautta. Albumi on yhtyeen ensimmäinen julkaisu Prostethicin kautta.
Intialainen kulttuuri
Elokuva
Bollywood-nimitystä käytetään Mumbaihin keskittyvästä hindinkielisestä elokuvateollisuudesta. Nimi yleistetään joskus virheellisesti kaikkeen intialaiseen elokuvaan.
Kirjallisuus
Mahabharata ja Ramayana ovat vanhimmat tunnetut eeppiset runoelmat.
Rabindranath Tagorelle myönnettiin Nobelin kirjallisuuspalkinnon vuonna 1913 runoteoksesta Uhrilauluja (Gitanjali: Song Offerings).
Uudempia tunnettuja intialaisia kirjailijoita ovat Vikram Seth ja Salman Rushdie. Vikas Swarupin romaanista Slummien miljonääri tehtiin menestyselokuva.
Keittiö
thumb|Intialaisia mausteita. Intian eri alueilla on omia ruokiaan, joihin luonnollisesti vaikuttavat alueelta saatavana olevat raaka-aineet. Myös uskonto vaikuttaa, muslimit eivät syö sikaa, bramiinit ovat usein kasvissyöjiä samoin kuin monet muut intialaiset. Maahanmuuttajat ja siirtomaaisännät ovat tuoneet omia ruoka-aineitaan: tomaatti, chili ja peruna tulivat portugalilaisten mukana.
Intialaisen ruokavalion perustana ovat riisi, vehnäjauho ja palkokasvit kuten pavut ja linssit. Mausteista käytetyimpiä ovat jeera, korianteri, kurkuma, valkosipuli, inkivääri, kardemumma, muskotti, chili, neilikka, kaneli ja sinapin- ja fenkolinsiemenet. Usein niistä sekoitetaan maustesekoituksia kuten garam masala.
Monissa Intian osavaltioissa naudanlihan käyttö ravinnoksi on laitonta. Maaliskuussa 2015 kieltolaki astui voimaan Maharashtran osavaltiossa, ja hindunationalistinen BJP-puolue pyrkii levittämään kiellon koko Intian alueelle. Intiassa teurastajat ovat pääasiassa muslimeja, ja kielto vaikuttaa heidän elinkeinoonsa kielteisesti.
Yhteiskunnan ja arkielämän piirteitä
Intian perustuslakiin lisättiin vuonna 1976 maininta valtion sekulaarisuudesta. Valtion irrottautuminen uskonnosta on nähty ainoaksi vaihtoehdoksi monikulttuurisessa, monikielisessä monen uskonnon maassa. Monet konservatiivit ja kansallismielinen BJP-puolue kuitenkin samaistavat intialaisuuden hindulaisuuteen. Hindujen ja muslimien välisiä väkivaltaisia yhteenottoja on nähty jatkuvasti.
Kastilaitos
Intiassa on vallinnut vuosisatojen ajan yhteiskuntahierarkia nimeltä kastilaitos. Intialaiset on jaettu neljään pääkastiin eli varnaan: bramiinit eli pappiskasti, kshatriyat eli sotilaskasti, vaishyat eli viljelijät ja kauppiaat ja shudrat eli taiteilijat ja palveluammattien harjoittajat. Pääkastien ulkopuolelle jäävät kastittomat dalit, jotka ovat kaikkien neljän pääkastin alapuolella ja jotka tekevät kaikkein vähiten arvostettuja töitä. Varna-kastijärjestelmän rinnalla ja siihen sekoittuneena Intiassa ovat jatit. Jateja on tuhansia ja ne ovat eräänlaisia ammattikiltoja ja alakasteja. Kastilaitos yhdistetään hindulaisuuteen, mutta myös muiden Intian uskontojen sisällä on varnoja ja jateja vastaavia yhteiskuntaluokkia. Kastin perusteella syrjiminen on perustuslaissa periaatteessa kielletty. Kuitenkin alimpien kastien edustajat kokevat syrjintää ja jopa väkivaltaa. Väestönlaskennan yhteydessä on viimeksi kartoitettu henkilön kasti vuonna 1931. Pitkän keskustelun jälkeen kysymys kastista päätettiin ottaa jälleen mukaan vuoden 2010 väestönlaskentaan.
Perhe-elämä
Intialaista perhe-elämää on kuvattu patriarkaaliseksi. Sanotaan, että naisen on ensin toteltava isäänsä, sitten aviomiestään ja vanhana poikaansa. Vanhoilla naisilla saattaa olla kulissien takana paljonkin päätösvaltaa, mutta muodollisesti rahat ja tärkeät päätökset ovat miespuolisen perheenpään vallassa.
Useimmat avioliitot ovat järjestettyjä, sukujen välisiä sopimuksia joissa kihlaparin romanttisilla tunteilla ei ole juuri merkitystä. "Rakkausavioliitto" on edelleen rajoittunut lähinnä kaupunkien keskiluokkaan.
Pukeutuminen
Salwar kameez (myös shalwar kameez tai shalwar qameez) on perinteinen housupuku, jota varsinkin naiset käyttävät Pohjois-Intiassa. Alun perin se on ollut muslimiväestön vaate, joka on yleistynyt myös hindujen keskuudessa.
Toinen naisten yleisesti käyttämä asu on sari eli saree tai shari. Sari on noin neljästä yhdeksään metriä pitkä kankaansuikale, joka kiedotaan päälle siten, että se peittää koko vartalon. Sarin juuret ylettyvät aina Indus-laakson sivilisaation aikaan (n. 2800–1800 eaa.). Induslaakson alueelta on löytynyt pappeja esittäviä patsaita, joilla on yllään sarin tapainen, laskostettu vaate.
Intialaiset naiset käyttävät perinteisen asun lisäksi monia perinteisiä koristeita. Bindi on otsaan maalattava punainen merkki, joka on kuulunut naimisissa olevien hindunaisten ehostukseen tuhansien vuosien ajan. Mehendi on hennatahnalla käsiin maalattava ornamenttikuvio. Näiden lisäksi käytetään varvasrenkaita, nenärenkaita, riipuksia ja muita koruja.
Urheilu
Kriketti on Intian suosituin urheilulaji. Maahockey on kuitenkin Intian kansallisurheilulaji. Intian maahockeyjoukkue onkin olympiahistorian menestynein maa 8 kullalla, 1 hopealla ja 2 pronssilla. Joissakin osavaltioissa myös jalkapallo on suosittua. Perinteisiä lajeja kuten kabaddi, kho kho ja gilli-danda pelataan ympäri maata.
Intia on osallistunut olympialaisiin vuodesta 1900 alkaen. Vuodesta 1988 alkaen sillä on ollut myös muutaman urheilijan joukkue talviolympialaisissa. Maa on saanut kaikkiaan 26 olympiamitalia, useimmat niistä joukkuelajeissa.
Intian jalkapallomaajoukkue ei ole koskaan pelannut maailmanmestaruuskilpailuiden lopputurnauksessa. FIFAn rankingissa se oli heinäkuussa 2011 sijalla 153.
Arngunnur Árnadóttir
Arngunnur Árnadóttir (s. 1987 Reykjavík) on islantilainen kirjailija ja klarinetisti. Hän valmistui Berliinin Hanns Eisler -musiikkikorkeakoulusta vuonna 2012. Sittemmin hän on toiminut Islannin sinfoniaorkesterin klarinetin äänenjohtajana. Toukokuussa 2015 hän sai Islannin kirjallisuussäätiön stipendin nuorille kirjailijoille esikoisromaaniaan varten ; teos julkaistiin nimellä Að heiman vuonna 2016. Arngunnurin ensimmäisen runoteos (Unglingur, 2013) julkaistiin Partus Pressin kautta vuonna 2013. Sitä seurasi toinen kokoelma, Ský til að gleyma, vuonna 2018.
Supertrampin diskografia
Brittiläisen pop rock -yhtye Supertrampin diskografia.
Martin Maryland
Martin Model 167 oli yhdysvaltalainen kevyt pommikone, joka lensi ensilentonsa 14. maaliskuuta 1939. Kone palveli toisessa maailmansodassa Ranskassa ja Britanniassa, jossa se sai tyyppimerkinnän Maryland Mk I.
Suunnittelu ja tuotanto
Yhdysvaltain maavoimien ilma-ase tarvitsi 1938 kevyen pommikoneen, jolloin Glenn L. Martin Company valmisti Model 167:n, joka sai viralliseksi mallimerkinnäkseen XA-22. Kone oli kaksimoottorinen kolmihenkisen miehistön tarvitseva täysmetallirunkoinen yksitaso, joka kykeni lentämään 447 km/h. Koneen omasuojana oli ylöspäin suunnattu kaksoiskonekivääri sekä neljä eteenpäin ampuvaa konekivääriä siivissä.
Konetta ei kuitenkaan hyväksytty tuotantoon, kun se hävisi vertailussa Douglasin A-20 koneelle. Yhtiö sai kuitenkin tilauksia Ranskasta ja Englannista siten, että konetta valmistettiin 450 kappaletta.
Fredrik Donner
Fredrik Donner jr. (2. helmikuuta 1953 – 2016) oli suomalainen ralliautoilija, joka kilpaili Rallin MM-sarjassa kausina 1973 ja 1987 ajaen yhteensä viisi starttia ja saaden kaksi pistettä. Hänen paras sijoituksensa oli Norsunluurannikon MM-rallin 1987 yhdeksäs sija Subarulla. Kyseinen ralli oli Donnerin kauden ainoa kilpailu. Kaudella 1973 hän kilpaili Opelilla neljä kilpailua oltuaan parhaimmillaan Ruotsin MM-rallin kymmenes. Muut kilpailut kaudella hän keskeytti. Hän oli parhaimmillaan (1987) MM-sarjan 58 kahdella MM-pisteellään.
16. kesäkuuta uutisoitiin Donnerin kuolleen syöpään 63-vuotiaana.
Francesco Grandolfo
Francesco Grandolfo (s. 26. heinäkuuta 1992 Castellana Grotte) on italialainen jalkapalloilija, joka pelaa tällä hetkellä Italian toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pelaavassa Barissa. Hänen pelipaikkansa on hyökkääjä.
Italian korkeimmalla sarjatasolla Serie A:ssa Grandolfo pelasi avauskokoonpanossa ensimmäisen kerran toukokuussa 2011 tehden kolme maalia Bolognaa vastaan. Seuraavaksi kaudeksi Bari putosi Serie B:hen.
Jalkapallon historia
Jalkapallon historian katsotaan usein alkavan muinaisista jalkapalloa muistuttavista peleistä, joita pelattiin esimerkiksi Kiinassa ja Euroopassa jo ajanlaskun alun tienoilla. Nykyisin tunnetun jalkapallon juuret ovat Englannissa, missä eräänlaista jalkapalloa pelattiin jo keskiajalla. Nykymuotoinen jalkapallo kehittyi 1800-luvulla Englannin sisäoppilaitoksissa. Jalkapallo ja rugby kehittyivät omiksi lajeikseen 1800-luvun lopulla, kun jalkapalloon luotiin sääntö, että palloa ei saa pelata käsin.
Ensimmäinen jalkapalloseura Sheffield FC perustettiin 1857 ja ensimmäinen sarja, Englannin 1. divisioona, vuonna 1888. Olympialajina jalkapallo oli ensimmäisen kerran vuonna 1900 Pariisin olympialaisissa. Kansainvälinen jalkapalloliitto eli FIFA perustettiin 1904. Ensimmäinen maanosan sisäinen mestaruusturnaus Copa América järjestettiin Etelä-Amerikassa vuonna 1916. Ensimmäinen maailmanmestaruusturnaus järjestettiin 1930 Uruguayssa, ja siihen osallistui yhdeksän maata Amerikasta ja neljä Euroopasta. Ensimmäiset naisten MM-kilpailut järjestettiin 1991 Kiinassa.
Nykypäivänä jalkapallo on maailman suosituin urheilulaji,  ja vuoden 2006 MM-kilpailujen loppuottelua seurasi arviolta 715 miljoonaa katsojaa.
Jalkapalloa muistuttavat muinaiset pelit
thumb|left|100px|Kuva tsu chun pelaajista. Kuva [[Ming-dynastian ajalta.]] thumb|right|140px|Kemarin pelaajia. Kiinassa pelattiin jalkapalloa muistuttavaa tsu chua (cuju, ) Han-dynastian aikaan yli 2000 vuotta sitten. Tsu chu oli sotilaallinen harjoitus, jossa käytettiin joskus pelivälineenä vihollisen päätä. Tavallisesti pelivälineenä oli nahkainen pallo, joka oli tarkoitus saada yhdeksän metrin korkeudella olevaan maaliin, jonka halkaisija oli 30–40 cm. Hieman myöhemmin Japanissa pelattiin kemaria, jossa pallo pyrittiin saamaan kahden bambuseipään välistä. Pelaajia kentällä oli kahdesta kahteentoista. Peliä pelattiin jaloilla, ja pallo oli tarkoitus saada mahdollisimman korkealle, lähelle jumalaa. Antiikin Kreikassa pelattiin episkuros-nimistä peliä, jossa palloa tosin heitettiin eikä potkittu. Antiikin Roomassa pelattiin harpascumia, jonka roomalaiset toivat myös Britanniaan. Harpascum oli väkivaltainen peli, jossa pallo pyrittiin varastamaan vastustajalta.