cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Fångsjönin kalliomaalaukset
Kuvaryhmä III
Syvällä kuilun sisällä on korkeimmalla kolmas kuvaryhmä, joka on kooltaan 1,2 × 0,8 m². Kuvia, joita on 5, peittää kasvillisuus eikä aiheista saa aina selvää. Jos luottaa intuitioonsa, voi hahmottaa ainakin 4 hirvenselkää, jotka on maalattu tummanpunaisella värillä.
Pienikorvakettu
Pienikorvakettu (Atelocynus microtis), joka tunnetaan myös nimellä pienikorvakoira, zorro negro tai kärppäkettu eli amazoniankoira on Etelä-Amerikassa tavattava koiraeläin. Amazonin sademetsässä esiintyvää lajia havaitaan luonnossa vain harvoin ja sen elintavoista tiedetään vain vähän. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto eli IUCN on määritellyt sen silmälläpidettäväksi lajiksi.
Taksonomia
thumb|vasen|Piirros pienkorvaketun kallosta. thumb|vasen|Pienkorvakettu valokuvassa [[Perussa.]] Pienkorvaketun kuvaili tieteelle Philip Lutley Sclater vuonna 1883. Pienkorvakettu on monotyyppinen laji, eli sillä ei yleensä katsota olevan alalajeja. Aikaisemmin sille on luokiteltu alalajit A. m. microtis ja A. m. sclateri. Alalajeja ei kuitenkaan enää hyväksytä laajalti. Laji on aiemmin myös luokiteltu vaihtelevasti sukuihin Lycalopex, Cerdocyon ja Dusicyon. Nykyisin se luokitellaan kokonaan omaan sukuunsa Atelocynus ja sen lähin sukulainen on pensaskoira (Speothos).
Koko ja ulkonäkö
Pienkorvakettu on keskikokoinen koiraeläin. Sen paino on 6,5-10 kg, ruumiin pituus 61-100 cm ja korkeus 25-36 cm. Naaraat voivat olla uroksia suurempia. Raajat ovat lyhyet ja sirot, ruumis puolestaan tanakka. Lyhyen turkin väritys vaihtelee mustasta ruskeaan ja harmaaseen. Jotkin yksilöt saattavat olla punertavia. Ei ole täysin selvää, millä perusteella väritys vaihtelee. Se saattaa riippua esimerkiksi yksilön iästä tai elinympäristöstä. Päässä kuono on pitkä ja solakka. Korvat ovat pyöreät ja lyhyet. Tassuissa varpaiden välissä on osittaiset ihopoimut. Häntä on tuuhea.
Levinneisyys ja elinympäristö
Pienkorvakettua tavataan osissa Brasiliaa, Boliviaa, Ecuadoria, Kolumbiaa ja Perua. Sitä saattaa esiintyä myös Venezuelassa. Pohjoisimmillaan sitä tavataan Kolumbian Mitússa ja eteläisimmillään Boliviassa. Itäisimmillään sitä on tavattu Brasilian Viseussa ja läntisimmillään Rio Santiagossa Perussa. Mahdollisesti lajia on historiallisesti esiintynyt myös Andien länsipuolella, jossa sen ei tiedetä esiintyvän nykyisin.
Pienkorvaketun elinympäristö käsittää koskematonta sademetsää Amazonin alueella. Sitä havaitaan usein jokien tai purojen läheisyydessä ja korkeimmillaan aina 2 000 metrin korkeudella merenpinnasta.
Elintavat
Pienkorvaketun elintavoista luonnossa tiedetään vain hyvin vähän. Sen käyttäytymisestä tiedetään lähinnä vankeudessa eläneiden yksilöiden perusteella. Pienkorvakettu elää yleensä yksin. Se on hyvä uimari ja saattaa myös metsästää uiden. Maalla se liikkuu lähes kissamaisen sulavasti. Lyhyet jalat auttavat sitä liikkumaan tiheässä metsässä. Urokset voivat erittää myskiä häntärauhasistaan. Suuttuneina ne nostavat pystyyn selkäkarvansa. Naaraat liikkuvat tutkimusten perusteella 8 km² kokoisella alueella ja urokset 30 km².
Pienkorvaketut käyttävät ravinnokseen eläimiä ja kasveja. ne syövät esimerkiksi hedelmiä, kaloja, hyönteisiä, sammakkoja, lintuja ja pieniä nisäkkäitä, kuten aguteja, pussieläimiä ja jyrsijöitä. Ne metsästävät yksin tai pareina.
Pienkorvaketut lisääntyvät ilmeisesti huhtikuun ja joulukuun välisenä aikana. Pennut syntyvät toukokuun ja kesäkuun välillä. Pennuista tulee luultavasti sukukypsiä suurin piirtein yksivuotiaina. Vankeudessa pienkorvaketut ovat eläneet 9–11-vuotiaiksi.
Uhat ja suojelu
Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto eli IUCN on määritellyt pienkorvaketun silmälläpidettäväksi lajiksi. Sitä esiintyy laajalla alueella, mutyta toisaalta sitä pidetään myös hyvin harvinaisena. Lajista tehdään havaintoja vain harvoin. Uhkia lajille ovat elinympäristön tuhoutuminen, saaliseläinten harvinaistuminen ja taudit. Elinympäristöjä uhkaavat esimerkiksi maatalouden leviäminen ja metsänhakkuut. Koirat saattavat levittää tauteja, kuten parvovirusta ja penikkatautia.
Adolf Heusinger
thumb|upright|Adolf Heusinger. Heusinger toimi toisen maailmansodan jälkeen myös [[Bundeswehrin johdossa ja Naton sotilaskomitean puheenjohtajana.]] Adolf Heusinger (4. elokuuta 1897 Holzminden, Saksan keisarikunta - 30. lokakuuta 1982 Köln, Saksan liittotasavalta) oli saksalainen upseeri joka selvisi Adolf Hitleriä vastaan tehdystä salamurhayrityksestä. Heusinger oli sotilasarvoltaan korkeimmillaan kenraali.
Toinen maailmansota
Toisen maailmansodan alussa Heusinger oli mukana suunnittelemassa Puolan, Tanskan, Norjan ja Ranskan valloitusta. Elokuussa 1940 hänet ylennettiin everstiksi. Lokakuussa 1940 hän suunnitteli lisää operaatioita yhdessä Franz Halderin ja Friedrich Paulusin kanssa. Ensimmäisen kenraaliksi ylennyksen Heusinger sai vuonna 1942, jolloin hänet ylennettiin kenraalimajuriksi.
Operaatio Valkyrie
Heusinger haavoittui heinäkuussa 1944 tehdyssä salaliittoon kuuluvassa pommi-iskussa, jossa oli tarkoitus salamurhata Adolf Hitler. Heusinger selvisi kohtalaisen pienin vammoin. Gestapo vangitsi kuitenkin Heusingerin epäiltynä osallisuudestaan salaliittoon, mutta virallista näyttöä siitä ei ollut, joten hänet vapautettiin.
Myöhemmät vaiheet
Heusinger toimi toisen maailmansodan jälkeen Bundeswehrin johdossa ja vuodesta 1961 Naton yleisesikuntakomitean puheenjohtajana. Hän kuoli Kölnissä lokakuun lopussa vuonna 1982.
Tuning.fi
Tuning.fi on suomalainen autoihin ja tuning-kulttuuriin keskittynyt aikakauslehti. Lehdessä julkaistaan autoesittelyjä, tapahtumareportaaseja sekä tee se itse -artikkeleita.
Mary Whitehouse
Vuonna 1964 Whitehouse järjesti ystävänsä kanssa "Clean Up TV" -kampanjan, josta kehittyi seuraavana vuonna National Viewers' and Listeners' Association -järjestö (tunnetaan nykyään nimellä Mediawatch-uk). Televisioyhtiö BBC oli 1960-luvulla Whitehousen kritiikin pääasiallinen kohde. NVLA:n mukaan vapaamielinen yhteiskunta oli vahingollinen kansakunnan moraalille, joten järjestö jatkoi toimiaan edelleen 1970-luvulla, jolloin se kampanjoi pitkään televisiosarja Doctor Whota vastaan. Järjestö onnistui saamaan Stanley Kubrickin elokuvan Kellopeliappelsiini pois teatterilevityksestä.
Whitehouse taisteli moraalin puolesta myös televisio- ja elokuva-alan ulkopuolella. NLVA haastoi Gay News -lehden oikeuteen jumalanpilkasta, kun se oli julkaissut runon The Love That Dares Speak Its Name. NLVA voitti jutun oikeudessa äänin 10–2. Whitehouse haastoi henkilökohtaisesti vuonna 1982 Britannian kansallisteatterin sen näytelmän Romans in Britain homoraiskauskohtauksen takia. Whitehouse oli jo voittamassa tapausta, mutta veti kuitenkin haasteensa lopulta pois.
Broadcasting Standards Council perustettiin vuonna 1988, ja Whitehousen merkityksen sen perustamiseen myönsi BSC:n ensimmäinen puheenjohtaja William Rees-Mogg. Whitehouse jäi virallisesti eläkkeelle vuonna 1994, ja hän kuoli pitkäaikaisen sairauden jälkeen colchesterilaisessa hoitokodissa vuonna 2001.
Whitehouse joutui kampanjoidensa takia myös populaarikulttuurin kohteeksi. Vuonna 1989 BBC:llä alkoi komediasarja The Mary Whitehouse Experience, jonka huumori suuntautui Whitehousen ylimieliseen moraaliin. Pink Floyd käsitteli Whitehousea säkeen verran kappaleessaan "Pigs (Three Different Ones)". Myös Deep Purple kritisoi Whitehousea biisissään Mary Long, albumilla Who Do We Think We Are,1973).
The Last of a Dying Breed
The Last of a Dying Breed on rap-artisti Scarfacen kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 3. lokakuuta 2000. Screwed & Chopped versio ilmestyi 29. maaliskuuta 2005.
Kaksoisolento (kappale)
”Kaksoisolento” on suomalaislaulaja Tuulin kappale hänen tulevalta EP:ltä. Kappale julkaistiin singlenä 21. toukokuuta 2015. The Voicen Ensireaktiossa kappale soitettiin jo päivää aiemmin.
Kappaleen ovat säveltäneet ja sanoittaneet Jaakko Salovaara ja Kyösti Salokorpi, jotka ovat myös tuottaneet kappaleen.
Kalsiumjodaatti
Kalsiumjodaatti (Ca(IO3)2) on kalsiumkationien ja jodaattianionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Luonnossa yhdistettä tavataan lautariittimineraalina Kalsiumjodaattia käytetään jodin lähteenä eläinten ruoissa ja antiseptisenä aineena.
Valmistus
Kalsiumjodaattia voidaan valmistaa teollisesti johtamalla kloorikaasua kuumaan kalsiumkarbonaattiliuokseen, johon on liuotettu myös jodia. Kalsiumjodaatti esiintyy usein heksahydraattina Ca(IO3)2·6H2O. Kidevesi poistuu lämmitettäessä yhdistettä yli 35 °C lämpötilaan.
Käyttö
Kalsiumjodaattia voidaan käyttää jodin lähteenä eläinten ruuissa sekä jauhonparanteena. Lisäksi ainetta käytetään deodoranteissa, suuvesissä ja antiseptisena aineena.
The Jackson 5 Christmas Album
The Jackson 5 Christmas Album on ainoa joulualbumi, jonka The Jackson 5 -yhtye julkaisi. Yhtyeen päälaulaja Michael Jackson esiintyi "näkyvästi" albumin kappaleilla. Vuonna 2003 albumi julkaistiin remasteroituna bonuskappaleen kera. Vuonna 2009 albumi julkaistiin uudelleen nimellä Ultimate Christmas Collection, joka sisälsi muun muassa joulutervehdyksiä, remixejä ja joulusikermän.
Tigray
Tigray on yksi Etiopian kymmenestä etnisin perustein muodostetusta osavaltiosta. Sen pääkaupunki on Mekele. Vuoden 2012 heinäkuun virallisen tilaston mukaan osavaltion pinta-ala on 85 367 neliökilometriä ja asukasluku 4,93 miljoonaa. Väkiluku on arvio, joka perustuu vuonna 2007 tehtyyn väestönlaskentaan.
Etiopia listaa ja miehittää joitain kiistanalaisia, Etiopian itsensä tunnustaman kansainvälisen oikeuden ja Etiopia-Eritrea rajakomission 2002 tekemän päätöksen mukaisesti naapurimaa Eritrealle kuuluvia maa-alueita osana Tigrayn aluetta (esim. Badme). Siksi Tigrayn alueen pinta-ala ja väkiluku ovat kiistanalaisia asioita.
Marraskuussa 2020 Tigrayn kapinalliset ja Etiopian hallituksen joukot aloittivat aseellisen konfliktin.
Maantiede ja ilmasto
Tigrayn länsiosa on ylänköaluetta, 1500–3000 metriä merenpinnasta. Itäosassa on Itä-Afrikan hautavajoama ja sen osana Danakilin aavikko
Tigrayn vesivarat keskittyvät jokiin. Kaksi suurta jokea, Mereb ja Tekeze, saavat alkunsa alueen pohjoisosan ylängöiltä.
Lämpötilaolot vaihtelevat vuodenajan ja maaston korkeuden mukaan. Lännen ylängöillä lämpötila voi talvella laskea +5 asteeseen, idässä on kesällä 28-40 astetta lämmintä.
Tigray kuuluu Sahelin-Sudanin kuivaan alueeseen. Vuosittainen sademäärä vaihtelee alueen eri osissa 200 mm:stä 1000 mm:iin. Sadevesi ei riitä maanviljelylle, vaan suuri osa viljelmistä perustuu jokiveden käyttöön kasteluun.
Ylänköalueiden kerrotaan olleen aikoinaan sankkojen metsien peitossa, mutta metsät ovat kuluneet käytössä lähes olemattomiin. 1990-luvulla metsää oli 1,6 prosenttia Tigrayn pinta-alasta. Taloudellisesti merkittäviä puulajeja ovat kumiakaasia ja olibaanien sukuun kuuluva Boswellia papyrifera josta saadaan olibaanihartsia. Myös alankobambulla (Oxytenanthera abyssinica) olisi käyttöä rakennus- ja paperiteollisuudessa.
Historia
Aksumin valtakunta sijaitsi osittain nykyisen Tigrayn, osittain Eritrean alueella, suunnilleen vuosina 100–900. Kuningaskunnan keskuspaikka oli Aksumin kaupunki.
Tigrayn kansanvapautusrintama (TPLF) perustettiin vuonna 1975 vastustamaan Dergin hallintoa ja osallistui sen kaatamiseen vuonna 1991. Sen johtajasta Meles Zenawistä tuli Etiopian pääministeri. Zenawin kaudella Tigrayn pinta-alaa laajennettiin ja etniset tigret saivat monia merkittäviä virkoja. Hänen kuoltuaan vuonna 2012 välit keskushallintoon ovat huonontuneet merkittävästi.
Marraskuussa 2020 Tigrayn kapinalliset ja Etiopian hallituksen joukot aloittivat aseellisen konfliktin.
Väestö
Lähiseutujen konfliktit ja luonnonkatastrofit ovat johtaneet laajaan pakolaisuuteen ja siirtolaisuuteen. Vuonna 2020 Tigrayssa oli yli satatuhatta maan sisäistä pakolaista, useimmat Amharan ja Oromian alueilta.
Lukutaito on ollut Tigrayssä muuta Etiopiaa yleisempää; vuonna 2016 lukutaito oli 80 prosentilla miehistä ja 50 prosentilla naisista (ikäryhmä 15-49 vuotta).
Maria Sander
Maria Sander o.s. Domagala (30. lokakuuta 1924 Dinslaken – 21. tammikuuta 1999 Niederwahn) oli saksalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli 100 metrin juoksu.
Tigray
Talous
Yleisin elinkeino on omavaraismaanviljely. 2000-luvulla maanviljelyn tuottavuus on vähentynyt, ja vaikka köyhyydessä elävien osuus on pienentynyt, se on jäänyt jälkeen muun Etiopian kehityksestä. Nälänhädän uhkatekijöitä ovat viljelyn riippuvaisuus sademäärästä, maan hedelmällisyyden väheneminen ja riittävän maanviljelysmaan puute väkimäärään nähden.
Tigrayn luonnonvaroja ovat kupari, rauta, sinkki, kulta, nikkeli ja lyijy, sekä monet teollisuusmineraalit kuten asbesti. Alueella harjoitetaan jonkun verran pienimuotoista kaivostoimintaa avolouhoksissa.
Raskas Kalusto (lehti)
Raskas Kalusto on ammattilehti kuljetus-, maanrakennus- ja metsäalalla työskenteleville sekä alasta kiinnostuneille. Lehden artikkeleissa seurataan ammattilaisten arkea sekä uusien hankkeiden valmistumista. Lehdessä julkaistaan lisäksi alan uutisia ja uuden kaluston koeajoja.
Maria Sander
Hän urheili Saksan liittotasavallan joukkueessa Helsingin olympiakisoissa 1952 4 × 100 metrin viestissä, jossa hän voitti hopeaa joukkuetovereinaan Ursula Knab, Helga Klein ja Margarete Petersen. Samoissa kisoissa hän juoksi myös 80 metrin aidat, saavuttaen siinäkin pronssimitalin. 100 metrin juoksussa hän selvisi myös loppukilpailuun sijoittuen lopulta viidenneksi.
Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1954 hän saavutti hopeaa sekä viestissä että viisiottelussa.
National Institute of Mental Health
thumb|160px National Institute of Mental Health (NIMH) on yksi National Institutes of Healthin (NIH) 27 tutkimuslaitoksesta, ja se on maailman suurin mielenterveyteen keskittyvä tutkimuslaitos. NIHM:n päämaja sijaitsee Marylandin Bethesdassa.
Presidentti Harry S. Truman kirjoitti lain NIMH:n perustamisesta 3. heinäkuuta 1946. Virallisesti laitos perustettiin 15. huhtikuuta 1949, ja se oli yksi neljästä ensimmäisestä NIH:n tutkimusyksiköistä. NIMH:n tavoitteena on lisätä psyykkisten häiriöiden ymmärrystä, ja parantaa niiden hoitoa perustutkimusten ja kliinisten tutkimusten kautta.
Älyllisen itsepuolustuksen pikakurssi
Älyllisen itsepuolustuksen pikakurssi on kanadalaisen Normand Baillargeonin vuonna 2005 julkaistu kirja kriittisestä ajattelusta. Teoksen on julkaissut suomeksi vuonna 2011 Eurooppalaisen filosofian seura. Teoksen on suomentanut Tapani Kilpeläinen.
Baillargeon arvostelee postmodernismia, sosiaalista konstruktivismia, relativismia ja psykoanalyysia.
Office of Scientific Research and Development
Office of Scientific Research and Development (OSRD) oli Yhdysvaltain valtion virasto, jonka tehtävänä oli hallinnoida armeijan tarpeisiin tehtyä tieteellistä tutkimusta toisen maailmansodan aikana. Se perustettiin vuonna 1941 korvaamaan National Defense Research Committeen ja se lakkautettiin vasta sodan jälkeen vuonna 1947.
Perustaminen
OSRD:n edeltäjä NDRC oli ollut toiminnassa noin vuoden, kun sen johtaja Vannevar Bush esitteli presidentti Franklin D. Rooseveltille viraston saavutuksia. NDRC ei kuitenkaan onnistunut täysin vastaamaan Yhdysvaltain sotavalmisteluiden tarpeeseen, erityisesti tutkimuksesta valmistukseen johtava kehitystyö, joka oli jätetty maavoimien ja laivaston hoidettavaksi, hidasteli pahoin. Virasto tarvitsi tavan, jolla se pystyisi viemään projektinsa pidemmälle. Lisäksi sotilaslääketieteellinen tutkimus tarvitsi paremman organisaation. Näiden tavoitteiden pohjalta Roosevelt hyväksyi Bushin suosituksesta NDRC:n uudelleenorganisoinnin toukokuussa 1941. OSRD perustettiin 28. kesäkuuta ja sen johtajaksi nimettiin Bush, joka oli vastuussa suoraan presidentille.
NDRC sulautettiin OSRD:iin, ja se muodosti uuden viraston keskeisimmän toimintaosaston. NDRC oli saanut rahansa presidentin hätävarannosta, mutta OSRD:n talous oli vakaammalla pohjalla, sillä se sai rahoituksensa suoraan kongressilta. NDRC:n puheenjohtajaksi nimettiin James Bryant Conant. OSRD:n yhteyteen perustettiin myös uusi Committee on Medical Research (CMR).
Toiminta
OSRD:n siviilihallintohenkilöstöön kuului vuoden 1941 loppuun mennessä 130 henkilöä, ja heistä 66 oli joko kansallisen tiedeakatemian tai tutkimusneuvoston jäseniä. Organisaatio toimi sodan aikana niin hyvin, että siviilihallintohenkilöstö pysyi samana koko viraston toiminta-ajan, vain maavoimien ja laivaston edustajat vaihtuivat.
NDRC:n hallintorakenne vaikutti vielä OSRD:ssä alkuaikoina. NDRC oli jaettu viideen osastoon. OSRD hajotettiin useampaan osastoon joulukuussa 1942, ja se oli ainoa suuri virastoon tehty muutos. OSRD:n alaisuuteen tuli 19 osastoa, 2 paneelia ja 3 komiteaa, joiden puheenjohtajille annettiin laajat valtuudet suunnitelmien toteuttamiseksi.
Sodan loppuun mennessä OSRD oli käyttänyt 450 miljoonaa dollaria Yhdysvaltain ja liittoutuneiden sotajoukkojen varustamiseen voimakkaammilla ja tarkemmilla aseilla. Viraston koko henkilökunta oli yli 1 400 henkeä.
Lakkauttaminen
Varhaiskeväällä 1945, kun Euroopan sota oli jo loppumassa, Bush ja Conant alkoivat suunnitella viraston sulkemisen esivaiheena kaikkien tutkimussopimusten, jotka olivat tärkeitä sodassa Japania vastaan, siirtämistä asevoimille. OSRD jatkaisi joidenkin tärkeiden tutkimusten suorittamista, kunnes asevoimat, Public Health Service tai joku muu valtion virasto ottaisi tutkimuksen vastuulleen. Lähes 90 prosenttia OSRD:n tutkimuksesta lakkautettaisiin.
Maavoimat ja laivasto eivät pitäneet Bushin suunnitelmista lakkauttaa OSRD nopeasti. Ne halusivat, että OSRD toimisi täydellä voimallaan, kunnes Tyynenmeren sota olisi ohi. Sotatoimet Tyynellämerelle saattaisivat jatkua vuoteen 1946. Osaltaan asevoimien upseerien harmistuminen johtui väärinkäsityksestä, sillä osa upseereista luuli Bushin haluavan lakkauttaa OSRD:n heti Euroopan sodan jälkeen. Toukokuussa 1945 Bush alkoi lakkauttaa OSRD:n toimintoja. Jatkossa uusi projekti voitiin aloittaa, jos se olisi mahdollista saada valmiiksi vuodessa tai jos asevoimat lupaisi ottaa sen hallintaansa kesäkuun 1946 jälkeen.
San Juanin maakunta (Argentiina)
thumb|right|200px|Maakunnan sijainti Argentiinan kartalla San Juanin maakunta on Argentiinan länsiosassa Chilen rajalla sijaitseva maakunta. Se on pinta-alaltaan 89 651 neliökilometriä ja sen asukasluku oli vuonna 2010 yhteensä 680 427. San Juanin naapurimaakuntia ovat pohjoisesta myötäpäivään lueteltuna La Rioja, San Luis ja Mendoza. Maakunnan pääkaupunki on noin 112 000 asukkaan San Juan (2010).
Burning in the Skies
"Burning in the Skies" yhdessä viiden muun kappaleen kanssa A Thousand Suns -albumilta ovat ladattavissa "Linkin Park Track Pack" -pakettina Guitar Hero: Warriors of Rock -videopeliin. Paketti julkaistiin 19. lokakuuta 2010.
Kappalelista
Digitaalinen single:
UK CD-single (promo):
Luettelo Yhdysvaltain ulkoministereiden ulkomaanmatkoista
Tämä on luettelo Yhdysvaltain ulkoministereiden ulkomaanmatkoista. Luetteloon sisältyvät sekä yksityis- ja lomamatkat että viralliset valtiovierailut. Luettelossa ovat vain ulkomaanmatkat, jotka ulkoministerit ovat tehneet virkakautensa aikana.
Luettelo on jaettu neljään eri artikkeliin, jotka ovat osa tätä pääartikkelia. Jotkut ulkoministerit lopettivat toimikautensa seuraavan vuosikymmenen puolella, mikäli vaalivuosi osui juuri sille vuodelle. Heidät mainitaan sivujen alussa mikäli he ovat kyseisessä luettelossa.
Ensimmäinen Yhdysvaltain ulkoministeri joka teki ulkomaanmatkan oli William H. Seward hän vieraili Tanskan Länsi-Intiassa vuonna 1866. Yhdysvaltain ulkoministereiden vierailut ovat suuntautuneet alkuvuosina pääasiassa vain Pohjois- Keski- ja Etelä-Amerikan valtioihin sekä Karibian saarille. John Hay oli ensimmäinen ulkoministeri joka vieraili Euroopassa. Cordell Hull oli ensimmäinen Aasiassa vierailut ulkoministeri. William P. Rogers oli ensimmäinen ulkoministeri, joka teki valtiovierailun Saharan eteläpuoliseen Afrikkaan.
Jorma Turunen
Jorma Turunen (s. 1956) on Turun yliopiston tuotantotalouden työelämäprofessori.
Hän on toiminut yritysten hallitusten jäsenenä ja neuvonantajana vuodesta 2018. Vuosina 2010–2018 hän toimi Teknologiateollisuus ry:n toimitusjohtajana. Ennen tätä hänellä on pitkä ura Finpro ry:n, Stonesoft Oyj:n ja PCA Infocom Finance Oy:n toimitusjohtajana sekä yritysten johtoryhmien jäsenenä. Koulutukseltaan Turunen on tekniikan tohtori (2021), diplomi-insinööri (1978) ja eMBA (1990). Hän on myös hallitusammattilainen, DIF ry:n jäsen ja toiminut yli 30 yrityksen hallituksen puheenjohtajana tai jäsenenä. Turunen on myös tekniikan kunniatohtori Tampereen Teknillisestä Yliopistosta (2017). Turunen aloitti Turun yliopistossa perustettavassa tuotantotalouden osastossa määräaikaisena ja osa-aikaisena työelämäprofessorina maaliskuussa 2022. Hän on myös isäntänä podcastissa Puhetta yritysvaikutuksista, jossa hän keskustelee elinkeinoelämän vaikuttajien kanssa yritysten tuotteiden ja palveluiden positiivisista vaikutuksista ympäröivään maailmaan.
Hyvinkään joukkoampuminen
Tekijä
Ampuja oli 18-vuotias hyvinkääläinen Eero Samuli Hiltunen (s. 19. kesäkuuta 1993). Hänellä ei ollut taustallaan aiempia vakavia rikoksia, mutta hän oli ollut vuonna 2008 hoidossa mielenterveysongelmien vuoksi. Hyvinkään käräjäoikeus määräsi hänet mielentilatutkimukseen elokuussa 2012 ennen varsinaisen oikeudenkäynnin alkua.
Tapahtumien kulku
Ennen tapausta Hiltunen oli viettänyt päivän ystäviensä seurassa. Alkuillasta seurueen kesken tuli riitaa, ja Hiltunen lähti kotiin. Joidenkin tuntien jälkeen hän poistui asunnostaan mukanaan pienoiskivääri sekä rata-ammunnassa ja metsästyksessä käytettävä .308-kaliiperin kivääri. Aseet kuuluivat hänen lähipiirilleen, eikä Hiltusella ollut aselupaa. Hieman ennen kello kahta Hiltunen asettui matalan liikerakennuksen katolle ja avasi tulen kahden ravintolan ja kaupan edustalle. Ammuskelussa kuoli heti 18-vuotias nainen sekä myöhemmin sairaalassa 19-vuotias mies. Lisäksi seitsemän muuta loukkaantui, joista yhden tila oli kriittinen. Vakavasti loukkaantunut oli 23-vuotias naispoliisi, joka toimi tuohon aikaan harjoittelijana ja sai osuman ennen kuin ehti pukeutua paksumpaan suojaliiviin.
Teon jälkeen Hiltunen pakeni paikalta. Hänet tavoitettiin ennen kello kahdeksaa noin kahden kilometrin päästä tapahtumapaikasta. Kuulusteluissa Hiltunen sanoi katuvansa tekoaan, mutta ei osannut esittää sille mitään motiivia. Hiltunen vangittiin Hyvinkään käräjäoikeudessa 28. toukokuuta epäiltynä kahdesta murhasta ja useista murhan yrityksistä.
Reaktioita
Tasavallan presidentti Sauli Niinistö, sisäministeri Päivi Räsänen ja valtiovarainministeri Jutta Urpilainen esittivät surunvalittelunsa uhrien omaisille.
Sarjaotteluiden peruminen
Koska surmansa saanut 19-vuotias Topi Koistinen oli Superpesis-joukkue Hyvinkään Tahkon pelaaja, Suomen Pesäpalloliitto ja Superpesis tekivät päätöksen, että kaikki liiton alaiset aikuisten sarjaottelut peruutetaan kyseiseltä viikonlopulta. Peruuttaminen koski pesäpallon kolmea korkeinta miesten ja naisten sarjatasoa.
Loukkaantunut poliisi oli Helsingin Jalkapalloklubin naisten liigajoukkueen maalivahti Heidi Foxell. Joukkueen seuraava Naisten Liigan ottelu siirrettiin myöhemmälle ajankohdalle.
Oikeudenkäynti
Marraskuussa 2012 Eero Hiltusta vastaan nostettiin syyte kahdesta murhasta, seitsemästä murhan yrityksestä sekä 32 henkilöön kohdistuneesta vaaran aiheuttamisesta. Asian pääkäsittely Hyvinkään käräjäoikeudessa alkoi 8. tammikuuta 2013.
Ensimmäisessä oikeusistunnossa julkaistiin Hiltusen mielentilatutkimuksen lopputulos. Tutkimuksen mukaan hän oli teot tehdessään syyntakeinen eli hänellä ei ollut sellaista sairautta, joka olisi estänyt häntä ymmärtämästä tekojensa moraalisen ja tosiasiallisen luonteen tai estänyt häntä säätelemästä käyttäytymistään. Hiltusen asianajaja Olli Etelämäki kertoi medialle, että tutkimuksessa ilmeni "hyvin paljon sellaisia elementtejä [jotka selittäisivät teon motiivia]", mutta ei voinut ottaa niihin kantaa, koska tutkimus on määrätty salaiseksi. Hiltunen myönsi teot tappoina. Motiiviksi tekoon Hiltunen kertoi häviön "painiottelussa", jonka hän kävi ollessaan matkalla baariin neljän muun henkilön kanssa. Baarissa Hiltusen raivo nousi ja hän lähti taksikyydillä kotiinsa hakemaan aseita.
Vakavasti loukkaantuneen poliisin asianajaja Mikko Ruuttunen esitti Hiltuselle yhteensä 95 000 euron korvausvaatimuksen kivusta, särystä, tilapäisistä haitoista ja henkisestä kärsimyksestä. Ruuttusen mukaan poliisi pääsi tehohoidosta pois vasta 5. syyskuuta 2012 ja oli edelleen oikeudenkäynnin aikana sairaalan vuodeosastolla. Muut asianomistajat esittivät yli puolen miljoonan euron suuruiset korvausvaatimukset.
22. tammikuuta 2013 luetussa loppulausunnossa Hiltusen puolustusasianajaja Etelämäki nosti esiin, että mielentilatutkimuksen mukaan Hiltusen persoonallisuuden rakenne on ikäisekseen kypsymätön. Lisäksi hän mainitsi, että Hiltusen yllykkeiden hallinta on ollut puutteellista, ja hänellä on esiintynyt todellisuuden tajun pettämistä. Näihin vedoten puolustus katsoi, että vaikka teot katsottaisiin murhiksi, niin Hiltuseen pitäisi soveltaa alennettua rangaistusasteikkoa. Syyttäjä puolestaan vaati syytetylle elinkautista vankeutta.
28. helmikuuta 2013 Hyvinkään käräjäoikeus tuomitsi Hiltusen elinkautiseen vankeuteen ja yli 400 000 euron vahingonkorvauksiin kahdesta murhasta, seitsemästä murhan yrityksestä ja vaaran aiheuttamisesta. Hiltunen ei valittanut tuomiosta hovioikeuteen. Sen sijaan yksi asianomistajista jätti hovioikeuteen valituksen liittyen oikeusavun maksamiseen valtion varoista.
Pakoyritys
Rikosseuraamusvirasto ilmoitti torstaina 15. lokakuuta 2020, että jalkapantansa katkaissut vanki oli jäänyt palaamatta vankilomaltaan. Iltalehden saamien tietojen mukaan kyseinen vanki oli Eero Hiltunen, joka kärsi tuomiotaan avolaitoksessa Suomenlinnassa. Lehden mukaan Hiltunen lähti liikkeelle Hyvinkäältä, ja häntä etsittiin poliisikoirien avulla muun muassa valtatie 25:n lähimaastosta. Hiltunen saatiin yleisövihjeiden perusteella kiinni Helsingin rautatieasemalla seuraavan päivän iltana. Poliisi kertoi kiinnioton sujuneen rauhallisesti.
Kolarin lukio
Kolarin lukio on vuonna 1973 perustettu Kolarin kunnassa sijaitseva lukio.
Historia
Valtioneuvosto antoi 17. toukokuuta 1973 luvan Kolarin lukion perustamiseen. Syksyllä 1973 lukion aloitti 47 opiskelijaa. Uudella oppilaitoksella oli pitkään tilaongelmia. Opetusta annettiin ensin vuosi yläasteen tiloissa, sitten pari vuotta lastenkodilla, taas pari vuotta yläasteella ja sen jälkeen oppilasasuntolan tiloissa. Asuntolan saneerauksen aikana lukio toimi lastenkodilla ja ammattikoulun tiloissa. Uusiin toimiviin tiloihin päästiin vasta syksyllä 1990.
Kolarin lukio oli luokattoman lukion kokeilukouluna 1990-luvun vaihteessa ja sai tuolloin toiminnastaan opetushallituksen vuoden 1993 menestyjä- laatupalkinnon.
Kolarin lukio oli myös yksi niistä Suomen 29 lukiosta, jotka osallistuivat ylioppilastutkinnon ns. rakennekokeiluun ensimmäisten joukossa vuodesta 1995 aina vuoteen 2006 asti, jolloin kokeilu vakinaistettiin. Kokeiluun osallistuvissa lukioissa kokelas suoritti yo-tutkinnossa pakollisena ainoastaan äidinkielessä ja kirjallisuudessa järjestettävän kokeen. Kolme muuta pakollista koetta hän voi valita toisen kotimaisen kielen kokeen, vieraan kielen kokeen, matematiikan ja reaalikokeen joukosta.
Kolarin kunta/Kolarin lukio oli vetäjänä Lapin lääninhallituksen ja Opetusministeriön rahoittamassa ESR-hankkeessa, Tunturi-Lapin alueen koulutuksen verkostoitumishanke, ’Tunturi-Lapin Instituutti’ vuosina 2000–2003.
Nykytilanne
Nykyisellään Kolarin lukio lukeutuu pieniin, alle 50 oppilaan kouluihin. Keväällä 2012 lukiosta valmistui 16 ylioppilasta. Ylioppilaskirjoitusten tulosten perusteella lukio sijoittui aivan Lapin läänin lukioiden kärkipäähän. Lukion oppilasmäärän arvioidaan lisääntyvän lähitulevaisuudessa kaivostoiminnan vaikutuksesta vilkastuvan elinkeinoelämän ja sitä seuraavan asukasluvun myönteisen kehityksen ansiosta. Lukion houkuttavuutta nuorten keskuudessa on pyritty lisäämään myös tarjoamalla uusille oppilaille käyttöönsä kannettavat tietokoneet, ilmaiset oppikirjat pakollisiin aineisiin ja kausikortteja Ylläkselle.
Alueen muiden lukioiden esimerkin mukaisesti on siis Kolarissakin oppilasmäärän saamiseksi kasvuun lähdetty voimakkaasti hyödyntämään Tunturi-Lapin talvimatkailuvaltteja. Tehtyä linjanvalintaa pyritään noudattamaan myös lukion uuden opetushenkilökunnan rekrytoinnissa. Oppilaiden käytössä olevien kannettavien tietokoneiden ja opetushenkilökunnalle tarjolla olevan lisäkoulutuksen avulla ulkoiset puitteet nykyaikaisen tietotekniikan entistäkin tehokkaampaan hyödyntämiseen opetuksessa on saatu kuntoon. Tavoitteena on päästä huipputeknologian avulla eroon opiskelijoille jaettavista paksuista monistenipuista.
Opettajille tarjottavan lisäkoulutuksen avulla kehitettävällä erikoisasiantuntemuksella pyritään vastaamaan siihen haasteeseen, jonka mm. symbolisen laskennan salliminen pitkän matematiikan ylioppilaskirjoituksissa keväästä 2012 lähtien oppilaitoksille, erityisesti pienille lukioille, asettaa. Toisaalta kuitenkin Kolarin lukion luonnontieteiden opetuksessa vallinnutta teknistä painottuneisuutta on lähdetty vähentämään, jotta saataisiin peruskoulunsa päättäviä oppilaita ohjattua tulevaisuuden työpaikkoja alueella tarjoavalle kaivosalan ammatilliselle opintielle. Kaivosalan koulutukseen olikin paikallisen sanomalehti Luoteis-Lapin (LL, 31.5.2012) mukaan keväällä 2012 hakijaryntäys: "Kolarissa syksyllä alkavaan kaivosalan koulutukseen tuli lähes 50 hakemusta. Paikkoja kaivosalan perustutkintoon tähtäävään koulutukseen oli 12, mutta suuren hakijamäärän vuoksi määrää lisättiin kahteenkymmeneen. Ensisijaisia hakemuksia kolmivuotiseen kaivoskoulutukseen tuli 26." Kolarin lukion uusien oppilaiden lukumäärä oli alimmillaan vuonna 2011. Uusille opiskelijoille tarjottujen etuuksien ansiosta on oppilaitoksesta kiinnostuneiden peruskoulunsa päättävien nuorten lukumäärä kuitenkin saatu uudelleen nousemaan. Lukion oppilasmäärää voivat edelleen kasvattaa ammatilliseen koulutukseen ensisijaisesti hakeneet, mutta hylätyksi tulleet oppilaat. Näiden hyväksymiseen lukiokoulutukseen on alueen niukan koulutustarjonnan vuoksi tiettyä painetta, jotta vältyttäisiin nuorten syrjäytymiseltä. Myös oppilaiden siirtymistä ammatillisen ja yleissivistävän koulutuksen välillä tulee todennäköisesti opintojen alkuvaiheessa tapahtumaan.
Kolarin lukio on kesän 2012 aikana muuttanut uusiin alakoululta yhtenäiseen peruskouluun siirtymisen myötä vapautuneisiin tiloihin. Samaan pihapiiriin lukion kanssa on siirretty myös Ammattiopisto Lappian Kolarin toimintoja, edellä mainittu kaivosalan koulutus mukaan lukien. Osa kaivosalan koulutuksesta tullaan kuitenkin järjestämään uuden yhtenäisen peruskoulun teknillisten aineiden opetustiloissa ja peruskoulun pihapiiriin tuoduissa siirrettävissä tiloissa.
Kolarin lukion vastaavana rehtorina toimii kunnan sivistystoimenjohtaja Ulla Vesala. Lukion apulaisrehtorina on lukuvuonna 2011-12 toiminut kansanedustaja Simo Rundgrenin puoliso Marja Rundgren.
Alueellinen yhteistyö
Kolarin lukio on pyrkinyt jossain määrin harjoittamaan yhteistyötä alueen muiden lukioiden kanssa. Oppilaitoksen lähimpiä naapurilukioita Suomen puolella ovat Muonion, Kittilän, Pellon ja Ylitornion lukiot. Osa opetuksesta on järjestetty yhteistyölukioiden opettajien erityisasiantuntemuksen hyödyntämiseksi etäopetuksena nykyaikaista tietotekniikkaa hyväksi käyttäen. Toisaalta lukioiden välillä on myös esiintynyt pientä kilpailua samoista oppilaista.
Kansainvälisyys
Kolarin lukiossa on mahdollista suorittaa kaksi kansainvälisyystoimintaan liittyvää kurssia. Kurssien toteustapoihin ovat kuuluneet oppilasvaihtomatkat sekä niiden valmistelu. Lukion yhteistyökouluina ovat toimineet Veronassa Italiassa sijaitseva Liceo Ginnasio di Stato Scipione Maffei ja Leverkusenissa Saksassa sijaitseva Landrat-Lucas-Gymnasium.
Kolarin lukion oppilaille on tarjottu aikaisemmin myös mahdollisuus osallistua Euroopan hiukkastutkimuskeskuksen CERNin tiedeleirikouluun
Lukion kansainvälisyystoimintaan kuuluvaksi voitaneen lukea myös Kolarin kunnan välittömässä läheisyydessä rajan toisella puolella Ruotsissa sijaitsevan Pajalan kunnan oppilaitosten kanssa harjoitettu yhteistyö. Länsirajan läheisyyden ja harjoitetun yhteistyön ansiosta myös ns. pakkoruotsin vastustaminen on ollut Kolarin lukiossa vähäisempää kuin esim. itäisessä Suomessa.
Enonlahti (Mäntyharju)
right|thumb|240px Enonlahti (usein puhekielessä Enolahti) on Mäntyharjun kuntaan kuuluva kylä. Se sijaitsee kirkasvetisen Enonveden rannalla. Karkeasti kuvattuna Enonlahden alue rajoittuu pohjoisessa Pertunmaan kuntaan, idässä Pärnämäen kylään, etelässä Ahveniston kylään ja lännessä Enonveteen.
Enonlahti on todennäköisesti saanut nimensä järven Enonvesi mukaan, jonka itärantaa kylä myötäilee. Järven saaret Eräsaari, Kapasaari, Matusaari ja Koivusaari kuuluvat myös Enonlahden kylään.
Särkisalon vaakuna
Vaakunan selitys on ”vihreässä kentässä kultainen ankkuri, jonka molemmin puolin saatteena hopeinen simpukka.” Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson, ja Särkisalon kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 19. huhtikuuta 1956. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 17. heinäkuuta samana vuonna.
Vaakuna jäi epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 2009, kun Särkisalon kunta yhdessä Halikon, Kiikalan, Kiskon, Kuusjoen, Muurlan, Perniön, Perttelin ja Suomusjärven kanssa liittyivät osaksi Salon kaupunkia.
Gustav Ciamaga
Gustav Ciamaga (10. huhtikuuta 1930 London, Ontario, Kanada – 11. kesäkuuta 2011 Toronto, Ontario, Kanada) oli kanadalainen säveltäjä. Vaikka hänen tuotantoonsa kuuluu lukuisia muitakin kuin elektronisen musiikin teoksia, sisältyy useimpiin hänen 1960-luvun loppupuolen ja 1970-luvun teoksiinsa nauha. Hän myös kehitti yhteistyössä Hugh Le Cainen kanssa uusia laitteita elektronista musiikkia varten. Hänen teostensa joukossa ovat Curtain Raiser (sävelletty Louis Applebaumin kanssa, 1969) ja Solipsism While Dying (Lyric Arts Trion kantaesittämä, 1973). Hän myös teki vuonna 1969 tietokonesovituksen Brandenburgilaisesta konsertosta nro 1 (Johann Sebastian Bach). Ciamagan teoksia on esitetty Kanadassa, Yhdysvalloissa ja Euroopassa.
Ciamaga opiskeli vuosina 1951–1954 Länsi-Ontarion yliopistossa ja suoritti samanaikaisesti yksityisiä opintoja Gordon Delamontin johdolla. Vuosina 1954–1956 Ciamaga opiskeli Toronton yliopistossa sävellystä John Weinzweigin ja John Beckwithin johdolla; hän suoritti sävellys- ja musiikkitiedeopintoja myös Brandeisin yliopistossa Massachusettsissa, jossa hänen sävellysopettajinaan olivat Arthur Berger, Harold Shapero ja Irving Fine. Hän jatkoi opintojaan Massachusettsissa vuoteen 1963 saakka.
Ciamaga liittyi Toronton yliopiston musiikkitiedekunnan palvelukseen vuonna 1963, ja hänestä tuli elektronisen musiikin studion johtaja vuonna 1965. Vuodesta 1968 hän johti musiikin teorian ja sävellyksen jaosta. Hän työskenteli myös monissa eurooppalaisissa elektronisen musiikin studioissa ja toimi The Royal Conservatory of Musicin (Toronto) musiikkitiedekunnan dekaanina vuosina 1977–1984 sekä siirtymävaiheen rehtorina 1983–1984.
Tottijärven vaakuna
thumb|150px|Tottijärven vaakuna (1955–1975) Tottijärven vaakuna oli Tottijärven kunnan tunnus. Vaakunan aihe viittaa vanhaan paikalliseen tarinaan, jonka mukaan Tottijärvi olisi nimetty tähän järveen hukkuneen 1400-luvun suurmiehen Matti Kurjen Totti-koiran perusteella, josta taas myöhemmin on periytynyt koko kunnan nimi.
Vaakunan selitys on ”sinisessä kentässä aaltokoroisesta hopeatyviöstä nouseva kultainen koira, jonka varukset ja kaulahihna punaiset.” Vaakunan on suunnitellut Ahti Hammar, ja Tottijärven kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 7. joulukuuta 1957. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 26. maaliskuuta 1958.
Vaakuna muuttui epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 1976, kun Tottijärvi liittyi Nokian kauppalaan.
Kiharatöyhtönapsija
Kiharatöyhtönapsija (Anairetes parulus) on Etelä-Amerikassa tavattava tyranneihin kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö
Kooltaan kiharatöyhtönapsija on noin 11 cm. Selästään, siivistään ja pyrstöstään laji on väriltään harmaa. Pää on musta ja päässä on valkoisia viiruja. Päälaella on ohuiden kaartuvien höyhenien muodostama töyhtö, joka on naaraalla lyhyempi. Linnun kurkku ja rinta ovat valkoiset ja niissä on mustia pystyraitoja. Kiharatöyhtönapsijan vatsa on väritykseltään vaalean keltainen.
Levinneisyys ja elinympäristö
Kiharatöyhtönapsijan levinneisyysalue ulottuu Andeilla Kolumbian eteläosista Chileen. Lisäksi lajia tavataan Argentiinasta. Linnun elinympäristöä ovat metsien reunamaat ja pensaikot myös puurajan yläpuolella. Andeilla laji elää kosteammissa ympäristöissä kuin Chilen eteläosissa ja Argentiinassa, joissa lajia tavataan erityisesti pensaikkomailta. Kiharatöyhtönapsijan elinympäristöt sijaitsevat yleensä alle 3 500 metrin korkeudella merenpinnasta.
Elintavat
Kiharatöyhtönapsijat liikkuvat yleensä yksin, pareittain tai pieninä ryhminä. Ravintonaan laji käyttää pääasiassa hyönteisiä, joita se etsii puista tai pyydystää ilmasta. Ravintonsa linnut hankkivat yksinään tai pareittain ja puolustavat ravinnonhankintareviirejään muilta linnuilta hyvin voimakkaasti erityisesti talvella ja syksyllä.
Kiharatöyhtönapsijan pesä on kuppimainen ja lintu rakentaa sen pensaikkoon lähelle pientä puroa tai jokea. Naaras munii kahdesta kolmeen kermanväristä munaa.
Aimaqit
Aimaqit tai čahar aimaqit ovat nykyisin persiaa puhuva etninen ryhmä Afganistanissa. He asuvat pääasiassa Afganistanin luoteisosassa ja muodostavat noin viisi prosenttia koko maan väestöstä. Uskonnoltaan aimaqit ovat sunnalaisia muslimeja, ja he ovat paimentolaisia tai puolipaimentolaisia.
Historia
Aimaqien taustasta kertovat historialliset lähteet ovat usein sekavia ja ristiriitaisia. Aimaqit puhuvat nykyisin persiaa mutta ovat aiemmin ehkä puhuneet jotain muuta kieltä. Vuonna 1836 joiltakin tuolloin brittien alaisuudessa työskennelleiltä rajakiviä pystyttämässä olleilta aimaqeilta kirjattiin ylös sanastoa, jonka on tulkittu juontuvan mongolista. Samaan tapaan mongolitaustaista sanastoa on esimerkiksi hazaroilla. Nimi aimaq itsessään viittaa mongolin kielessä heimoon ja čahar aimaqit viittaa puolestaan neljään heimoon, joista aimaqien joskus katsotaan muodostuvan. Sanasto voi kertoa aimaqien mongolitaustasta, tai vaihtoehtoisesti he ovat olleet alun perin turkkilainen kansa, joka on omaksunut mongoliaineksia kieleensä.
Aimaqit tulivat tunnetuiksi sotureina ja 1880-luvulla. Heratin emiiri käytti aimaqeja turvaamaan alueensa pohjoisosia turkmeeneja ja venäläisiä vastaan. Myöhemmin he liittoutuivat venäläisten kanssa ja kärsivät afgaaniemiiri 'Abd al-Rahman Khanin kostotoimista. Aimaqit sotivat afgaanihallintoa vastaan myös vuonna 1929, kun tadžikkitaustainen kapinapäällikkö Habib Allah Kalakani valtasi maan pääkaupungin. Edellisen kerran tavoin aimaqit kärsivät kostotoimista, kun afgaanit pääsivät takaisin Kabulin valtaistuimelle. Aimaqit ovat asettuneet afgaaneja vastaan suhtautuen myötämielisemmin esimerkiksi Pohjoisen liittoon kuin paštujen eli afgaanien hallitsemaan Talibaniin.
Kulttuuri
Aimaqit ovat uskonnoltaan sunnalaisia muslimeja. Sunnalaisuus on yksi merkittävä ero verrattuna hazaroihin, jotka harjoittavat pääasiassa šiialaisuutta. Elinkeinonaan aimaqit harjoittavat paimentolaisuutta tai puolipaimentolaisuutta. Aimaqien kasvattamiin kotieläimiin kuuluvat karja, lampaat ja vuohet. Karjaa paimennetaan hevosten selästä ja aimaqien perinteiset teltta-asumukset muistuttavat jurttia. Teltat tehdään villahuovasta, ja niiden pystyttäminen ja purkaminen on nopeaa. Nykyisin osa aimaqeista on myös muuttanut lähialueen suurempiin kaupunkeihin, kuten Heratiin tai Chaghcharaniin.
Reidar Wasenius
Reidar Wasenius (s. 15. tammikuuta 1967 Kauniainen ) on suomalainen puhuja, ääninäyttelijä ja yritysmaailmassa työskentelevä tekniikan ylioppilas ja freelance-toimittaja.
Työ yritysmaailmassa ja toimittajana
Wasenius työskentelee luovana johtajana Breaks Finland Oy:ssä. Tätä ennen hän on toiminut Soprano Oyj:ssä, suomalaisten yksityissijoittajien yhdistyksen Fibanin toimitusjohtajana 2017-2019 ja Founder Institute -startup-kiihdyttämön Suomen yksikön vetäjänä 2015-2017 sekä Personal Brainerina ja Aivobic-ohjaajana 2008-2017. 1990- ja 2000-luvuilla Wasenius työskenteli muun muassa Samsung Electronicsilla, Nokialla, Telia Finlandilla, Tekesillä ja Digital Equipment Corporationissa. Wasenius on keksijänä muutamissa viestintätekniikan patenteissa, jotka on myönnetty Euroopassa, Aasiassa ja Yhdysvalloissa. Lisäksi hän on toiminut Yrkeshögskolan Arcada –ammattikorkeakoulun Program Directorina vuosina 1995-2000 sekä toimittajana ja tuottajana useissa medioissa, kuten Yleisradiossa. Wasenius toimi kaksikielisessä helsinkiläisessä paikallisradiossa Radio Ykkösessä ) 1989–1993. Yle-uransa hän aloitti ruotsinkielisissä kielenopetusohjelmissa ja radioteatterissa ja sitten freelance-toimittajana Radio X-, Yle X3M- ja Radiomafia-kanavalla. Yle Fem -kanavalla hän oli aivovalmennuksen ja sosiaalisen median asiantuntijana Min Morgon -aamuohjelmassa 2010-2011  sekä tosi-tv-ohjelma Simonin juontajana 2014. 2020 hän toimi Innosuomi-TV-ohjelman isäntänä.
Työ puhujana, kouluttajana ja näyttelijänä
Wasenius on näytellyt, esiintynyt ja valmentanut 1980-luvun lopulta asti ja hänet tunnetaan äänenä, puhujana ja kouluttajana muun muassa työelämätaitojen ja digitaalisen viestinnän alueilla. Waseniuksen ääni on tuttu Telian (aiemmin Telecom Finlandin ja Soneran) puhelinverkkojen äänenä vuodesta 1992  ja VR-Yhtymän kuulutusäänenä junissa. Lisäksi Wasenius tekee äänityötä automaattisten puhelinpalvelujen äänenä sekä yritysvideoiden spiikkaajana. 2017 Wasenius teki usean hahmon äänet Lightneer-peliyhtiön Big Bang Legends -peliin. Näyttelijänä Wasenius työskennellyt muiden muassa Svenska Teaternissa ja vuonna 2017 Pelolla johtaminen on perseestä –näytelmässä.
Luottamustehtävät
Wasenius toimi Helsingin yliopiston alumniyhdistyksen hallituksen puheenjohtaja 2020 toimittuaan sen varapuheenjohtajana 2017-2019. Hän toimi Forum-talouslehteä julkaisevan Forum för ekonomi och teknik -kustannusosakeyhtiön hallituksessa 2011-2019. Vuonna 2011 Wasenius voitti suomenruotsalaisen tarinankerronan mestaruuden, jonka jälkeen hän oli yksi Suomen kahdesta edustajasta tarinankerronan PM-kisoissa. Vuonna 2003 hän toimi SATU ry:n järjestämän vuosittaisen Media & Message -kilpailun tuomariston puheenjohtajana.
Chiavari
Chiavari on kunta Pohjois-Italiassa olevassa Genovan metropolikaupungissa Ligurian alueella. Se sijaitsee Rivieran rannikolla ja on huomattava huviveneiden satamakaupunki. Kaupungin nähtävyyksiä on kirkko Cattedrale di Nostra Signora dell'Orto. thumb|left|Cattedrale di Nostra Signora dell'Orto
Theodora (500-luku)
right|thumb|Keisarinna Theodoraa esittävä mosaiikki San Vitale-kirkossa [[Ravennassa.]] Theodora (noin 500 – 548) oli Bysantin keisarinna vuodesta 527 kuolemaansa asti. Hän oli keisarin Justinianus I:n vaimo.
Theodora syntyi Konstantinopolin alimpaan luokkaan, hänen isänsä oli sirkuksen karhunhoitajana. Vuonna 523 Theodora meni naimisiin Justinianuksen kanssa, joka oli tuolloin magister militum praesentalis Konstantinopolissa. Kun Justinianuksesta tuli keisari vuonna 527 hän teki Theodorasta kanssahallitsijansa.
Tärkein lähde Theodoran elämästä on historioitsija Prokopioksen Salattu historia.
Major League Baseball -kausi 1882
Major League Baseball -kausi 1882 käsitti kaksi erillistä liigaa. Vuodesta 1876 toiminut National League ja ensimmäistä kauttaan toiminut American Association. Liigojen välisiin näytösotteluihin osallistui myös League Alliancen voittaja New York Metropolitans, joka seuraavalla kaudella pelasi AA:ssa. Toinen joukkue League Alliancessa oli Philadelphias eli Phillies (ei katsota olevan sama Philadelphia Phillies, joka kaudella 1883 aloitti National Leaguessa). Chicagon ja Cincinnatin välisissä liigamestareiden välisissä otteluissa voitot tasattiin 1–1 ja Chicago voitti Metropolitansin 2–1.
Neuquénin maakunta
thumb|right|200px|Maakunnan sijainti Argentiinan kartalla Neuquénin maakunta on Argentiinan länsiosassa Chilen rajalla sijaitseva maakunta. Se on pinta-alaltaan 94 078 neliökilometriä ja sen asukasluku oli vuonna 2010 yhteensä 550 344. Maakunnan pääkaupunki on noin 220 000 asukkaan Neuquén (2010).
Derek Stepan
pienoiskuva|300px|Stepan vuonna 2013. Derek Stepan (s. 18. kesäkuuta 1990 Hastings, Minnesota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Stepan edustaa NHL-seura Carolina Hurricanesia.
New York Rangers varasi Stepanin 51. pelaajana vuoden 2008 NHL:n varaustilaisuudessa. Hän teki ensimmäisessä NHL-ottelussaan kolme maalia eli hattutempun. Hän edusti NHL:n työsulun ajan SM-liigassa pelaavaa Kuopion KalPaa.
Stepan voitti nuorten MM-kultaa vuonna 2010.
Seuraura
Stepan kävi high schoolia Shattuck-Saint Mary'sissa, jonka jääkiekkojoukkueessa hän pelasi vuosina 2006–2008. Stepan oli ensimmäisellä kaudellaan 38 osumallaan joukkueen paras maalintekijä ja toisella kaudella paras pistemies tehoilla 44+67=111. New York Rangers varasi hänet toisella kierroksella 51. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2010.
Vuodet 2008–2010 hän kävi Wisconsinin yliopistoa. Hän oli viimeisellä juniorikaudellaan 2009–2010 joukkueen paras pistemies tehoilla 12+42=54. Koko NCAA:n pistepörssissä hän sijoittui toiseksi Mainen yliopiston Gustav Nyquistin jälkeen.
Heinäkuussa 2010 Stepan teki Rangersin kanssa kolmivuotisen tulokassopimuksen ja osallistui Rangersin nuorten lupauksien leirille. Hyvin menneen syksyn harjoituskauden jälkeen Stepan sai paikan NHL-joukkueessa. Hän teki NHL-debyyttinsä kauden avausottelussa 9. lokakuuta 2010 Buffalo Sabresia vastaan ja teki ottelussa kypärätempun Ryan Millerin taakse 6–3-voitossa. Stepanista tuli Rangersin seurahistorian ensimmäinen avausottelussaan hattutempun tehnyt pelaaja. Hän on vasta neljäs pelaaja NHL:n historiassa joka on tehnyt hattutempun debyyttissään, muut ovat Montreal Canadiensin Alex Smart (14. tammikuuta 1943), Quebec Nordiquesin Réal Cloutier (10. lokakuuta 1979) ja Dallas Starsin Fabian Brunnström (15. lokakuuta 2008). Stepan valittiin tammikuussa 2011 NHL:n tähdistöotteluun. Hän pelasi kaudella kaikissa Rangersin otteluissa runkosarjassa ja pudotuspeleissä tehoilla 21+24=45.
Joulukuussa 2020 Arizona Coyotes kauppasi Stepanin Ottawa Senatorsiin vaihdossa toisen kierroksen varausvuoroon vuoden 2021 varaustilaisuudessa.
Heinäkuussa 2021 Stepan teki vapaana agenttina Carolima Hurricanesin kanssa yksivuotisen ja 1,35 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.
Guo Jingjing
Guo Jingjing (, s. 15. lokakuuta 1981 Baoding) on kiinalainen entinen uimahyppääjä. Guo voitti urheilu-urallaan kuusi olympiamitalia, joista neljä kultaisia. Guo voitti myös kymmenen maailmanmestaruutta ja yhden MM-hopean, neljä Aasian kisojen mestaruutta sekä universiadeista kuusi kulta- ja kaksi hopeamitalia.