cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sleesian sodat
Seitsenvuotinen sota
Itävallan keisarinna Maria Teresia halusi saada Sleesian takaisin ja kokosi tähän Preussinvastaisen liittouman. Hyökkääjä oli kuitenkin jälleen Preussi, joka siirtomaasodan puhjettua Ison-Britannian ja Ranskan välillä 15. toukokuuta 1756 katsoi parhaaksi ottaa aloitteen käsiinsä. Preussi hyökkäsi Saksiin 29. elokuuta. Seitsemän vuoden taistelujen jälkeen Itävalta ja Preussi solmivat Hubertusburgin rauhan 15. helmikuuta 1763. Sotaa edeltäneet rajat jäivät lähes ennalleen.
Lähteet
Prima guerra di Slesia
Tonetti
thumb|Tonetti oikeassa laidassa. Tonetti on okariinan lähisukulainen, 1940–1950-luvulla Yhdysvalloissa suosittu muovista valettu puhallinsoitin. Tonetissa on 8 sormiaukkoa, joilla voidaan tuottaa nooni.
Sisävesilaiva
thumb|250px|S/S Tarjanne Näsijärvellä Tampereella Sisävesilaivoiksi kutsutaan laivoja, jotka liikennöivät sisämaan vesistöissä. Suomessa sisävesilaivat liikennöivät esimerkiksi Saimaan ja Päijänteen vesistöissä. Merkittäviä sisävesilaivojen satamakaupunkeja ovat Savonlinna, Kuopio, Lappeenranta, Tampere ja Jyväskylä. Myös Hämeenlinna, Imatra, Joensuu, Kajaani, Lahti, Varkaus ja Mikkeli kuuluvat sisävesien satamiin.
Perinteiset höyryalukset
Perinteisiä höyrylaivoja sisävesiliikenteessä ovat muun muassa:
Moottorialukset
thumb|250px|M/S LakeSeal laiturissa Savonlinnassa Osa moottorialuksista on muutettu perinteisistä höyryaluksista vaihtamalla alukseen höyrykoneen tilalle dieselmoottori. Sisävesillä liikennöiviä moottorialuksia ovat muun muassa:
Maailmanlaajuinen joukkovalvonta
Maailmanlaajuinen joukkovalvonta viittaa maarajojen yli tapahtuvaan maailmanlaajuiseen joukkovalvontaan, joka kohdistuu kokonaisiin väestöihin. Sen juuret ulottuvat 1900-luvun puoliväliin, jolloin Yhdistynyt kuningaskunta ja Yhdysvallat solmivat UKUSA-sopimuksen. Tämän sopimuksen pohjalta syntyi "ECHELON" -koodinimellä tunnettu maailmanlaajuinen valvontaverkosto vuonna 1971.
Vevay
Vevay on kaupunki Indianassa, Yhdysvalloissa. Se kuuluu Switzerlandin piirikuntaan ja on sen pääkaupunki.
Vevayn asukasluku oli vuoden väestönlaskennassa 1 735. United States Census Bureaun mukaan pinta-ala on 4,0 km², josta 3,25 % on vettä. Kaupunki sijaitsee Ohiojoen varrella.
Vevayn väestöstä 98,67 % on valkoisia. Afroamerikkalaisia on 0,23 %. Tunnettuja asukkaita ovat näyttelijä Ken Maynard sekä maailman vanhimpiin ihmisiin kuulunut Bertha Fry (1893–2007).
Jalkapallon suomenmestaruuskilpailut 1909
thumb|Mestaruuden voittanut Polyteknikkojen Urheiluseuran joukkue. Valtaosa pelaajista voitti edellisenä talvena myös Suomen [[jääpallon SM-kilpailu 1909|jääpallomestaruuden]] Jalkapallon SM-kilpailu 1909 oli toinen jalkapallon Suomen mestaruuskilpailu. Kilpailuun ilmoittautuivat samat joukkueet kuin edellisenä vuotena: Polyteknikot, Unitas, HIFK ja HJK Helsingistä sekä Viipurin Reipas. Näistä Unitas vetäytyi kilpailusta ilman ainoatakaan ottelua. Turusta ei SM-kilpailuun osallistunut joukkuetta, mutta IFK- finaalissa Kaisaniemessä Åbo IFK voitti SM-loppuottelija HIFK:n 3-0 (2-0). Mestaruuden voitti Polyteknikkojen Urheiluseura, joka voitti 17. lokakuuta 1909 pelatussa loppuottelussa HIFK:n 4-0.
Suomen mestarit
Maalivahti: A.O.Holma, Puolustajat: Arvo Eerikäinen, Niilo Puhakka, Arvo Hamara, Georg Andersson, Johannes Ollus, Hyökkääjät: Kaarlo Sahlan, Arvo Carelius, August Sandsund, Kyösti Kehvola, Yrjö Ahnger.
Säkkäräpukinpensas
Säkkäräpukinpensas (Lycium intricatum) on koisokasvien heimoon kuuluvien pukinpensaiden (Lycium) pensas. Se on kuivakkokasvi joka kasvaa rannikoilla kuivilla, kivisillä ja karuilla paikoilla auringon paahteessa.
João Cabral de Melo Neto
João Cabral de Melo Neto (1920 Recife, Brasilia – 1999 Rio de Janeiro, Brasilia ) oli brasilialainen runoilija, diplomaatti, kirjailija ja yliopistossa luennoitsija. Hän oli aikansa keskeisiä runoilijoita ja toisinajattelijoita. Hän vietti lapsuutensa Koillis-Brasiliassa sokeriruokoviljelmillä ja hyödyntää tuotannossaan seudun kertomarunoperinnettä.
Säkkäräpukinpensas
Lehdet ja oksat
Säkkäräpukinpensas kasvaa noin 1–2 metriä korkeaksi pensaaksi. Sen oksat ovat ohuita, paljaita ja tiheässä. Osassa oksista on kärjessä piikkimäinen ora. Sen lehdet ovat suikeat ja turpeat. Ne ovat yksittäin tai 5–8 lehden ryhmissä. Niiden pituus on noin 2,5 senttimetriä.
João Cabral de Melo Neto
Cabralin maineen vakiinnutti kokoelma Pedra de Sonho (1941). Hän muutti sen ilmestyttyä Rio de Janeiroon, ja avusti avantgardistista Orfeu-kulttuurijulkaisua. Hän perusti kirjapainon.
Säkkäräpukinpensas
Kukat ja hedelmät
Säkkäräpukinpensas kukkii tammikuusta heinäkuuhun pienin sinisin kellomaisin kukin. Kukat ovat noin 2–3 millimetriä pitkiä ja 1,5–2 millimetriä leveitä. Niissä on viisi terälehteä. Hedelmät ovat pyöreitä marjoja, jotka ovat aluksi oransseja, muuttuvat myöhemmin punaisiksi ja ovat kypsinä mustia.
João Cabral de Melo Neto
Suomennetut runot
Touko Sauhun suomentamia Cabralin runoja on julkaistu Tuli & Savu -lehdessä (2006: 4, s. 28)
Säkkäräpukinpensas
Levinneisyys
Säkkäräpukinpensas on kuivakkokasvi jota tavataan kuivilla, avoimilla ja karuilla paikolla. Se viihtyy rannikolla kivisessä ja suolaantuneessa maaperässä. Sitä tavataan Euroopassa Pyreneiden niemimaalta, läntisen Välimeren alueella aina Maltaa ja Sisiliaa myöten. Luoteis-Afrikasta, Makaronesiasta ja Kanariansaarilta.
Mikromekaanikko
Mikromekaanikko on mekaniikan, elektroniikan ja optiikan ammattilainen, jonka erityisaloja ovat pienet laitteet ja koneet, mittarit, instrumentit ja prototyypit. Mikrometritasolle ulottuva pienuus on kannettavuuden ja pienen tehontarpeen lisäksi eduksi nopeudessa, edullisuudessa ja luotettavuudessa. Mikromekaanikon taidoissa korostuvat kokoluokan vaatima erityisen suuri tarkkuus ja puhtaus sekä käsityössä että työstökoneiden käytössä. Tavallisia työtehtäviä ovat laitteiden suunnittelu, valmistus, tarkastus, säätö, huolto, vianetsintä ja korjaus. Ammatin taustalla ovat korkean teknologian tarkkuusteollisuudessa työskennelleet kellosepät. Kelloseppäkoulu on kouluttanut mikromekaanikkoja vuodesta 1997.
Karl-Erik Johansson
Karl-Erik Johansson (10. helmikuuta 1924 Porvoon maalaiskunta – 26. elokuuta 1987) oli suomalainen kilpasoutaja.
Johansson edusti Suomea Helsingin olympialaisissa 1952 perämiehellisessä nelossa, jossa Suomen joukkue sijoittui viidenneksi. Euroopan-mestaruuskilpailuissa hän sijoittui perämiehettömässä nelosessa neljänneksi vuonna 1954. Pohjoismaiden-mestaruuskilpailuissa hän voitti kultaa sisähankanelosessa vuonna 1951.
Seuratasolla Johansson edusti Soutuseura AEB:tä ja Hamarin Eloa. Hän voitti seitsemän Suomen-mestaruutta vuosina 1950–1955.
Iina Lehtinen
Iina Lehtinen (s. 29. marraskuuta 1996 Kuusankoski) on suomalainen pesäpalloilija. Hän on kauden 2018 loppuun mennessä pelannut naisten Superpesiksessä 89 runko- ja loppusarjaottelua sekä pudotuspelejä. Hän on Kuusankosken Puhdin kasvatti ja on Superpesiksessä edustanut Vuokatin Vetoa kaudella 2014, Kajaanin Pallokerhoa kausina 2016–2017 sekä Lapuan Virkiää kaudesta 2018. Hän pelasi Itä–Länsi-ottelussa vuonna 2016. ja 2023
Biffy Clyro
thumb|250px|right|Biffy Clyro esiintymässä [[Gordon Moakesin kanssa vuonna 2007.]] Biffy Clyro on Skotlannista kotoisin oleva alternative rock-yhtye. Sen jäseniä ovat Simon Neil (laulu, kitara) sekä kaksosveljekset James (basso, laulu) ja Ben Johnston (rummut, laulu). Yhtye perustettiin vuonna 1995, ja he ovat julkaisseet kuusi levyä, yhden EP:n ja yhden kokoelman.
Esiintymiset Suomessa
Biffy Clyron ensiesiintyminen Suomessa oli Tavastia-klubilla Helsingissä 7. joulukuuta 2008. Sittemmin yhtye on esiintynyt Nosturissa 31. tammikuuta 2010, Ilosaarirockissa kesällä 2010 ja samana vuonna Tampereen Pakkahuoneella 23. lokakuuta, Seinäjoen Rytmikorjaamolla 24. lokakuuta ja Vanhalla ylioppilastalolla Helsingissä 25. lokakuuta.
26. kesäkuuta 2011 yhtye esiintyi Foo Fightersin lämmittelijänä Helsingin Kalasatamassa.
28. helmikuuta 2013 yhtye esiintyi loppuunmyydylle yleisölle Nosturissa.
7. heinäkuuta 2013 yhtye esiintyi Turun Ruisrock-festivaaleilla.
8. marraskuuta 2013 yhtye esiintyi loppuunmyydylle yleisölle The Circus -klubilla.
2. heinäkuuta 2016 yhtye esiintyi Seinäjoella Provinssi-festivaaleilla.
19. kesäkuuta 2017 yhtye esiintyi Hietaniemen uimarannalla Rock the Beach-tapahtumassa.
30. kesäkuuta 2018 yhtye esiintyi Seinäjoella Provinssi-festivaaleilla.
4. kesäkuuta 2022 yhtyeen on määrä esiintyä Hyvinkäällä Rockfestissä.
Flavio Cipolla
Flavio Cipolla (s. 20. lokakuuta 1983 Rooma) on italialainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä ATP-listan sijalla 70 huhtikuussa 2012 ja nelinpelissä sijalla 75 heinäkuussa 2008.
Grand Slam -turnauksissa Cipolla on päässyt parhaimmillaan kolmannelle kierrokselle Yhdysvaltain avoimissa 2008, jonka pääsarjaan hän pääsi mukaan karsintojen kautta. Ensimmäisellä kierroksella hän voitti Jan Hernychin ja toisella kierroksella Lu Yen-hsunn. Kolmannella kierroksella Cipolla hävisi viisieräisen ottelun maailmanlistan kymmenennellä sijalla olleelle Stanislas Wawrinkalle luvuin 7–5, 7–6(4), 4–6, 0–6, 4–6.
Prostituutio Suomessa
Suomessa prostituutio on enimmäkseen laillista, toisin kuin esimerkiksi useimmissa muissa pohjoisen Euroopan maissa. Seksin ostaminen on Suomessakin kuitenkin kiellettyä parittajan avulla toimivalta seksinmyyjältä tai ihmiskaupan uhrilta sekä alle 18-vuotiaalta. Suomessa työskentelee arviolta 1000 000 seksinmyyjää, joista enemmistö on osa-aikaisia. Noin 80% heistä on suomalaisia, loput on virolaisia ja thaimaalaisia. Vuositasolla noin 5% seksinmyyjistä toimii parittajan kanssa tai alaisuudessa. Suomessa toimii seksityöntekijöiden edunvalvontajärjestö Pro-tukipiste ry, joka muun muassa tarjoaa matalan kynnyksen terveys- ja sosiaalipalveluita, sekä järjestää etsivää työtä ja vertaistapaamisia.
Lainsäädäntö
Vaikka seksin myynti on Suomessa nykyisin laillista, sisältävät rikoslaki, järjestyslaki ja ulkomaalaislaki useita myyntiä rajoittavia säädöksiä.
Rikoslaki
Rikoslaki kieltää seksuaalipalvelujen ostamisen alle 18-vuotiaalta sekä parittajan avulla toimivalta tai ihmiskaupparikoksen kohteeksi joutuneelta. Parituksella tarkoitetaan tilannetta, jossa kolmas osapuoli hyötyy seksin myynnistä ja sitä koskevan lainsäädännön nojalla myös esimerkiksi seksin myynnin mainostaminen on kielletty. Paritukseksi luetaan lisäksi muun muassa asunnon vuokraaminen seksin myyntiä varten siitä tietoisena, asiakkaiden välittäminen, niin sanottujen suojelurahojen periminen, hotellihuoneen vuokraaminen tavallista korkeammalla hinnalla tietoisena myyntitoiminnasta sekä henkilön vietteleminen tai painostaminen myymään seksiä.
Ulkomaalaislaki
Ulkomaalaislain perusteella voidaan Suomeen EU:n ulkopuolelta tuleva henkilö käännyttää, mikäli hänen epäillään myyvän seksuaalipalveluja. Tyypillisesti käännytettävälle annetaan myös joko Suomea tai koko Schengen-aluetta koskeva vuosien maahantulokielto.
Muut säännökset
Seksityöhön vaikuttavat myös erilaiset tapaoikeudelliset säännökset eli lakiin kirjaamattomat säännökset, joihin viranomaiset voivat vedota päätöksiä tehdessään. Hyvän tavan mukaisesti pidetään seksipalveluihin liittyviä sopimuksia pätemättöminä. Tästä syystä seksinmyyjän ei ole mahdollista oikeusteitse hakea asiakkaaltaan maksamatta jääneitä tuloja itselleen.
Seksinmyyjät
Suomessa arvioidaan työskentelevän vuoden aikana noin 8 000 seksinmyyjää, myös satunnaisesti ammattia harjoittavat mukaan lukien. Työn luonteen vuoksi vaihtelee lukumäärä kuitenkin paljon vuosittain ja tarkkoja arvioita on vaikea tehdä. Karkeasti arvioituna seksinmyyjistä puolet on suomalaisia ja loput pääasiassa virolaisia tai venäläisiä. Suurin osa työskentelee osa-aikaisesti ja osaamisen taso vaihtelee paljon.
Päätoimiset ja väliaikaiset myyjät
Näkyvin myyjäryhmä ovat Suomessa työskentelevät ammattilaiset, jotka saavat pääosan tuloistaan seksin myynnistä. Päätoimisia Suomessa asuvia seksin myyjiä on arvioitu olevan noin 350 ja heistä yli puolet on suomalaisia. He työskentelevät yleensä itsenäisesti, muodostavat verkostoja keskenään ja osa myös maksaa veroa oman toiminimen kautta. Suomessa vierailevat ammattilaiset kiertävät useimmiten myös muissa maissa ja heillä saattaa olla vakituinen työpaikka jossakin esimerkiksi Pietarin tai Tallinnan laittomista bordelleista.
Suomessa asuvat harrastelijat, joita arvioidaan olevan noin 3 000, toimivat satunnaisesti seksinmyyjinä täydentäen näin tulojaan. Joillain on pieni määrä vakituisia asiakkaita. Pääsääntöisenä elantona on joko toinen ammatti tai tulonsiirrot ja seksityö pyritään yleensä pitämään mahdollisimman hyvin salassa. Suomessa vierailevat harrastelijat tulevat lähinnä Virosta ja Venäjältä. He vierailevat maassa satunnaisesti tai säännöllisesti, toimien kotimaassaan yleensä jossakin muussa ammatissa. Venäjän ja Viron kohoava elintaso on toisaalta tehnyt tämäntyyppisestä seksin myynnistä vähemmän kannattavaa.
Työntekijöiden tausta
Seksinmyyjistä valtaosa on naisia. Nuorimmat Suomessa toimivat seksinmyyjät ovat aloittaneet alaikäisenä ja vanhimmat ovat yli 60-vuotiaita, joskin yli puolet seksinmyyjistä on 25–34-vuotiaita. Koulutustaustaltaan seksinmyyjät eivät juuri poikkea muusta väestöstä: lähes kaikilla on keski-asteen tutkinto ja puolella korkeakoulututkinto. Yleisesti ottaen sekä koulutus- että aikaisempi työtausta vaihtelee suuresti. Yleisin syy seksin myymiseen on raha, mutta myös muun muassa seikkailunhalu, seksuaaliset mieltymykset ja itsenäisyyden halu ovat perusteita kokeilla prostituutiota.
Syntyään Venäjältä tai Virosta tulevat Suomessa vakituisesti asuvat seksinmyyjät ovat monesti menneet naimisiin ensin suomalaisen kanssa ja ryhtyneet seksinmyyjiksi vasta avioeron jälkeen. Useimmiten he työskentelevät yksin tai sattumalta muodostuneissa pienissä ryhmissä. Thaimaasta kotoisin olevat seksityöntekijät puolestaan muodostavat tiiviitä sosiaalisia verkostoja, jotka voivat perustua esimerkiksi sukuun tai kotikaupunkiin, ja joissa seksityö ei anna ihmiselle kielteistä leimaa. Usein tuotoista suuri osa lähetetään kotimaahan ja säästetään.
Seksin ostajat
Tietokirjailija, seksuaaliterapeutti Paula Tiessalon mukaan osa seksinostajatutkimuksista koskee vain rikollisia asiakkaita mutta on virheellisesti yleistetty kaikkiin asiakkaisiin, vaikka joka päivä on satoja myönteisia maksullisia kohtaamisia. Suomalaisia ostajia on 250 000, miehistä 12 % ja naisista 0,3 %, eivätkä he poikkea muusta väestöstä minkään piirteen osalta, kuten ostokiellon kannattajatkin ovat kirjoittaneet. Tiessalon mukaan seksin ostajat ovat tavallisia, toisia kunnioittavia ihmisiä, jotka pitää leimaamisella vaientamisen tai oston kriminalisoimisen sijaan saada mukaan väärinkäytösten löytämistyöhön.
Tiessalon haastattelemat seksin ostajat - miehet, naiset ja muunsukupuoliset, suhtautuvat seksityöntekijöihin kiitollisesti ja kunnioittavasti ja haluavat läheisyyttä, seksiä tai mahdollisuutta tutkia seksuaalista identiteettiään luotettavassa seurassa.
Säännöt
Suomessa ammattilaiset ja suuri osa harrastelijoista, kuten myös varsinkin vakinaiset asiakkaat noudattavat alan sisäisiä pelisääntöjä. Näitä ovat ainakin kaupan ehtojen sopiminen etukäteen, maksun suoritus etukäteen käteisellä (ellei toisin sovita), kondomin käyttö ja molemminpuolinen vaitiolovelvollisuus.
Palvelut
Valtaosa prostituutiosta on tavanomaista seksiä. Joskus tästä käytetään nimeä ”päiväkahviseura”, joka juontaa juurensa lehtien kieltäytymiseen seksi-ilmoitusten julkaisemisesta. Kaupallista seksiä tarjoavat ilmoitukset erotti tällöin muista seuranhakuilmoituksista ”päiväkahvit”-koodisanalla. Erityisesti thai-hierontapaikkoina esiintyvät laittomasti toimivat bordellit tarjoavat intiimi- eli sukupuolielinten hierontaa, jolla voidaan tarkoittaa joko vain asiakkaan tyydyttämistä käsin tai sen lisäksi hierontaa. Seuralaispalvelut tarjoavat maksusta seuralaisia esimerkiksi edustustilaisuuksiin eikä niihin aina liity seksin myyntiä. Erikoispalveluja ovat muun muassa sadomasokistiset leikit, pukeutumisleikit ynnä muut fetissi palvelut, joihin yleensä liittyy hyvinkin voimakasta ammattimaisuutta.
Suomen ensimmäinen nukkebordelli avattiin Helsingin Kannelmäen vanhaan ostoskeskukseen syksyllä 2018. Yritys on venäläisomisteinen.
Mainonta
Suomessa seksinmyynnin markkinointi tapahtuu yleisesti lehti- ja netti-ilmoituksin, joissa ei kuitenkaan lain vuoksi suoraan voida sanoa mistä on kyse, vaan seuran kaupallisuus ilmaistaan erilaisin kiertoilmauksin. Venäläisillä ja virolaisilla paritusverkoilla on omia puhelinpäivystäjiä, jotka toimivat myyjän ja asiakkaan välillä ohjaten asiakkaan oikeaan paikkaan ja ilmoittaen työntekijälle tulevasta asiakkaasta. Puhelinpäivystäjä voi olla tarpeellinen kielimuurin vuoksi, ja parituksessa hän toisaalta säästää myyjän vaivaa, toisaalta parittaja voi tarkkailla myyjää tehokkaammin. Seksin myyntiä mainostetaan kaduilla ja ravintoloissa lähinnä Helsingissä, joskin sielläkin se on melko vähän käytetty mainontatapa.
Seksipalveluiden markkinointi kiellettiin Suomessa elokuussa 2004, jonka jälkeen valtaosa myynti-ilmoituksista siirtyi ulkomailta toimivalle Sihteeriopisto-sivustolle.
Työpaikat
Yleisimmin seksityö tapahtuu Suomessa asiakkaan tai seksinmyyjän kotona tai jommankumman vuokraamassa hotellihuoneessa. Parittajan välityksellä tapahtuva seksin myynti tapahtuu monesti parittajan hankkimassa vuokra-asunnossa. Hierontapaikkojen seksipalveluita, tyypillisesti asiakkaan käsillä tyydyttämistä, edeltää yleensä hieronta tai muu hoito, eikä seksiä virallisesti ole myytävänä. Ammattilaisseksinmyyjillä on joskus myös oma työtila, studio.
Syrjinnän kohteeksi joutuminen
Seksinmyyjiä maailmanlaajuisesti pidetään jonkinlaisena yhteisön moraalia uhkaavana tekijänä. Kielteisen leiman takia prostituoidun on usein vaikeaa kertoa työstään tai siinä kohtaamistaan vaikeuksista läheisimmillekään ihmisille. Vaikka seksinmyynti ei aiheuttaisi naapureille häiriötä, se saattaa johtaa jopa häätöyrityksiin. Koska Suomessa seksityöntekijöitä pidetään yleisesti uhreina, jotka ovat menettäneet elämänhallintansa, se vaikuttaa myös viranomaisiin, ja tämä saattaa johtaa vaikeuksiin, kun esimerkiksi lastensuojeluviranomaiset kyseenalaistavat sen, kykeneekö äiti huolehtimaan lapsistaan, ainoana perustelunaan seksin myyminen.
Terveysongelmat
Sukupuolitautien leviäminen Suomessa myydyn seksin välityksellä on vähäistä. Se johtuu ilmeisesti seksinmyyjien suuresta itsenäisyydestä, joka on yksi syy, miksi Suomessa käytetään lähes poikkeuksetta kondomia. Myös seksuaalivalistus lisää kondomin käyttöä ja hyvä terveydenhuolto rajoittaa tautien leviämistä.
Prostituutioon voi joissain tapauksissa liittyä myös päihdeongelmia, kun esimerkiksi jotkut päihderiippuvuuteen sairastuneet rahoittavat päihteidenkäyttöään vähintäänkin satunnaisella seksinmyynnillä.
Verojen maksamatta jättäminen
Niin sanotuista harrastajaprostituoiduista valtaosa ei maksa saamistaan tuloista veroa, mikä johtuu ainakin osittain siitä, että verotiedot ovat Suomessa julkisia.
Väkivallan kohteeksi joutuminen
Väkivallan kohteeksi joutuminen seksiä myydessä on varsin harvinaista, mutta varsinkin uusiin asiakkaisiin suhtaudutaan varoen. Ulkomailta tulevat seksinmyyjät eivät juuri luota poliisiin, koska kielteisistä kokemuksista leviää helposti tietoa kollegoiden keskuuteen, ja tämä saattaa pidätellä heitä ilmoittamasta ongelmatilanteita viranomaisille.
Suomessa työskentelevistä seksinmyyjistä arviolta kolmannes työskentelee parittajan kanssa, ja he ovat pääosin Venäjältä ja Virosta Suomessa vierailevia seksinmyyjiä. Pysyvästi Suomessa asuvat seksityöntekijät käyttävät parittajaa äärimmäisen harvoin. Parituksessa parittajan rooli voi vaihdella paljon: joskus seksityöntekijä voi työskennellä hyvinkin itsenäisesti, joskus parittaja hoitaa kaikki muut asiat paitsi seksin harrastamisen.
Carl Röchling
Carl Röchling (18. lokakuuta 1855 Saarbrücken – 6. toukokuuta 1920 Berliini) oli saksalainen taidemaalari ja kuvittaja, joka on tunnettu sotahistorian kuvauksistaan. Hän kuvitti kuitenkin myös lastenkirjoja. Röchling oli naimisissa kahdesti, ensin Fanny Gillmerin (vuosina 1884-1900, jäi leskeksi) ja vuodesta 1901 omaan kuolemaansa saakka Lina Haagin kanssa. Hänellä oli ensimmäisestä avioliitostaan poika ja kaksi tytärtä.
Antero Tukiainen
Torsten Adolf Antero Tukiainen (26. helmikuuta 1916 Porvoo – 14. toukokuuta 1996 Porvoon maalaiskunta) oli suomalainen kilpasoutaja.
Tukiainen edusti Suomea Helsingin olympialaisissa 1952 perämiehellisen nelosen perämiehenä venekunnassa, joka sijoittui viidenneksi. Euroopan-mestaruuskilpailuissa hän kilpaili vuosina 1953 ja 1954. Pohjoismaiden-mestaruuskilpailuissa hän voitti kultaa sisähankanelosessa vuonna 1951.
Seuratasolla Tukiainen edusti Soutuseura AEB:tä, Hamarin Eloa ja Porvoon Veikkoja. Hän voitti viisi Suomen-mestaruutta nelosissa ja kahdeksikossa vuosina 1951–1953.
Karl Müllner
Karl Müllner (s. 18. helmikuuta 1956 Mainburg) oli Saksan ilmavoimien komentaja vuosina 2012–2018.
Lost (Maroon 5:n kappale)
Lost on yhdysvaltalaisen popyhtye Maroon 5:n kappale, ja neljäs single studioalbumilta Jordi (2021). Kappaleen ovat kirjoittaneet Adam Levine, Jacob Kasher Hindlin, Michael Pollack, Jonathan Bellion, Jordan K. Johnson, Stefan Johnson, Alexander Izquierdo. Sen tuotannosta vastaa The Monsters & Strangerz.
Kappaleen musiikkivideo julkaistiin videopalvelu YouTubessa 11. kesäkuuta 2021, ja sen on ohjannut Sophie Muller. Videolla kuvataan yhtyeen jäseniä sumuisella hiekkarannalla.
Maroon 5 on esittänyt kappaleen televisiossa ohjelmissa The Today Show ja The Late Show with Stephen Colbert.
Venäläinen influenssa
Venäläinen influenssa, Suomessa tunnettu yleisesti nimellä ryssänkuume, oli vuosina 1889-1890 pandemiaksi laajentunut influenssaepidemia. Maailmanlaajuisesti pandemiaan kuoli ehkä noin miljoona ihmistä (maailman väkiluvun ollessa tuolloin noin 1,5 miljardia).
Pandemia maailmalla
Influenssaepidemia alkoi Buharassa keväällä 1889. Se levisi nopeasti äskettäin valmistunutta Transkaspian rataa pitkin itään Samarkandiin ja Tomskiin, ja länteen Kaspianmerelle. Sieltä se levisi Volgan vesireittejä pitkin ja saavutti Pietarin marraskuussa 1889. Pietarista influenssa levisi laivaliikenteen mukana ensin Itämeren ympäristöön ja sitten kautta maailman, tavoittaen koko pohjoisen pallonpuoliskon vain neljässä kuukaudessa. Influenssa palasi pienempinä epidemioina useita kertoja vuoteen 1895 asti, minkä jälkeen se hävisi.
Lääkkeinä käytettiin lähinnä kiniiniä ja antipyriiniä, sekä erilaisia perinteisiä hoitoja joilla pyrittiin helpottamaan sairastuneiden oloa ja oireita.
Pandemia Suomessa
Suomessa ensimmäiset influenssatapaukset ilmestyivät marraskuun alussa Viipurissa ja Sortavalassa, jonne se oli levinnyt Pietarista. Tauti saavutti huippunsa joulukuussa, jolloin se oli levinnyt koko maahan. Myös Suomessa se levisi nopeasti rautateitä myöten. Tampereella kaupungin 19000 asukkaasta noin 30% sairastui ja 1% kuoli influenssaan ja sen jälkitauteihin. Sairastuvuus oli 30-50% luokkaa muuallakin, mutta kuolleisuus oli alhainen. Influenssan torjumiseen ei ollut juuri mahdollisuuksia, ja lääkärit kehottivat ihmisiä noudattamaan hyvää hygieniaa, lepäämään riittävästi, ja välttämään saunomista.
Influenssavirus
Pandemian aiheuttaneen influenssa A-viruksen serotyyppiä ei tunneta. Sen arveltiin pitkään olleen H2-tyyppiä, mutta uudemmat tutkimukset viittaavat kyseessä olleen mahdollisesti H3N8-tyyppinen virus. Toisaalta pandemian aiheuttajaksi on arveltu myös koronavirusta OC43.
Neea Mikkola
Neea Mikkola (s. 21. toukokuuta 1998 Oulu) on suomalainen pesäpalloilija.
Doña Anan piirikunta
Doña Anan piirikunta perustettiin 1852 ja se sai nimensä Doña Ana Robledolta, joka kuoli alueella 1680, yrittäessään paeta suurta pueblokapinaa.
Neea Mikkola
Ura
Hän on kauden 2018 loppuun mennessä pelannut naisten Superpesiksessä 124 runko- ja loppusarjaottelua sekä pudotuspelejä. Hän on Oulun Lipon kasvatti ja on Superpesiksessä edustanut Kempeleen Kiriä kausina 2014–2016 ja kaudella 2019 sekä Lapuan Virkiää kausina 2017–2018. Hän saavutti SM-pronssia vuonna 2017.
Trap (täsmennyssivu)
Trap voi tarkoittaa seuraavia:
Waterloo & City Line
Waterloo & City Line on Lontoon metron lyhin linja. Se avattiin 11. heinäkuuta 1898 ja sen pituus on 2,4 kilometriä. Linja kulkee Waterloosta Thames-joen ali keskustaan Bankiin. Linja palvelee pääasiassa Waterloon rautatieaseman ja Cityn välillä kulkevia matkustajia, ja sitä ei liikennöidä sunnuntaisin, eikä muina pyhäpäivinä.
Harrisin piirikunta
Harrisin piirikunta on kahden yhdysvaltalaisen piirikunnan nimi:
Internet-radio
pienoiskuva|Internet-radiostudio
Internet-radio on Internettiin digitaalisen audion suoratoistamista usein suorana lähetyksenä eli internetin välityksellä toimiva "radio". Osa Internet-radioista ei lähetä ollenkaan perinteisesti radioaalloilla ("maanpäällinen radiolähetys"), mutta niitä kutsutaan radioasemiksi lähettämänsä ohjelmatyylin (esimerkiksi juonnettua musiikkiohjelmaa) takia. Radioasemalle on myös tunnusomaista, että kuuntelija ei itse voi vaikuttaa lähetysajankohtaan tai -sisältöön. Varsinaisissa Internet-radioissa taas kuuntelijoilla on useinkin mahdollista vaikuttaa esimerkiksi soitettavaan musiikkiin.
Internet-radiolähetyksen äänenlaatuun vaikuttaa merkittävästi radion käyttämä bittivirta, joka on yleensä välillä 64–320 kilotavua sekunnissa. Isompi bittivirta mahdollistaa paremman äänenlaadun.
Internet-radioita voi kuunnella esimerkiksi tietokoneella, älypuhelimella tai erityisesti internet-radion kuunteluun suunnitelluilla vastaanottimilla. Käytetystä laitteessa riippumatta internet-yhteys on välttämätön kuuntelun aikana.
Suomenkielisistä radioasemista Internetissä lähettävät muun muassa Yleisradio sekä useat kaupalliset asemat.
Tekninen totetus
Internet-radio toimii siten, että verkkoon lähetetään datavirtaa (streamataan) tietoverkkotekniikan välityksellä, jota kuuntelija vastaanottaa. Radioasemia ja niiden datavirtojen URL-osoitteita on kuitenkin tuhansia. Osaan internet-radiolaitteista ja -sovelluksista on tallennettu oletuskokoelma radiokanavien URL-osoitteita tai käyttäjä voi itse etsiä ja lisätä yksitellen kanavien osoitteita. Tämä on kuitenkin työlästä ja syntyi tarve luoda palveluita, joista hakea oikeat datavirtojen URL-osoitteet sekä niiden metadataa. Moni lähetystä vastaanottava laite ja ohjelmisto hakeekin nykyään tällaisten palveluiden rajapinnoista kanavien tiedot, jotta käyttäjän ei tarvitsisi muistaa toistoon tarvittavaa URL-osoitetta.
Lähetys
Tarvitaan jokin äänilähde, oli se sitten valmis tallenne tai suorana tulevaa ääntä. Seuraavaksi enkooderi enkoodaa äänilähteestä tulevan äänen halutun koodekin mukaan. Lähetykseen tarvitaan palvelin, joka lähettää protokollan mukaista datavirtaa tietoverkkoon (esim. Internet). Internet-radiotoiminnassa on käytössä lukuisia protokollia eikä ole yhtä oikeaa. Suosittuja ovat ainakin HLS, HTTP ja RTMP.
Lähetysten kokoaminen
pienoiskuva|Ensimmäinen erillinen Internet-radiolaite, [[Kerbango Internet Radio esiteltiin vuonna 2000.]] Koska lähetyksiä eli radio-ohjelmia lähettäviä datavirtoja on internetissä tuhansia syntyi tarve alkaa kerämään datavirtojen URL:eja eli osoitteita ja kanavien metadataa (kanavan nimi, kuvake, kuvaus, kieli ja niin edelleen) ylös. Osoitteita keräävien palveluiden tietoihin internet-radio-ohjelmistot ja -laitteet taas pääsevät käsiksi palvelun rajapintojen kautta. Yksi tällainen kanavien tietoja ylös keräävä ja tarjoajava palvelu on avoimen lähdekoodin RadioBrowser.
Vastaanotto
Lähetyksiä voi kuunnella tietokoneilla, jotka tukevat tietoverkkotekniikoita. Laite voi olla niin pöytätietokone, älypuhelin kuin erillinen erityisesti internet-radion kuunteluun suunniteltu laite. Pöytäkoneille ja puhelimille on usein tarpeellista, muttei kuitenkaan pakollista, asentaa kuuntelua varten oma kuunteluohjelma, joka osaa hakea rajapintojen kautta internetistä olevista tietokannoista kanavien datavirtojen osoitteet ja metadatat. Ohjelmassa on usein myös kuuntelua silmällä pitäen tehty käyttöliittymä. Erityisesti internet-radion kuunteluun suunnitellut laitteet taas sisältävät oletuksena ohjelmiston kuunteluun.
Vastaanotto ohjelmat ja laitteet usein aluksi hakevat kanavien tiedot ja niiden datavirtojen URL:it, jonkin näitä tietoja tietokantaan keräävän palvelun rajapinnasta tai elleivät käytä näitä on käyttäjän kerrottava haluttu URL-osoite laitteelle/ohjelmalle. Kun tiedot on kanavasta on saatu, ohjelma ottaa yhteyden halutun kanavan datavirtaan ja dekooderi dekoodaa vastaanotetun datan. Tämän jälkeen kuuntelu voi alkaa.
Internet-radio tietokantoja
Internet-radiolähetysten URL-osoiteita kootaan palveluihin ja tietokantoihin. Näistä voi käyttäjä itse käydä etsimässä radiolähetyksen osoitteen, muutta usein kuunteluun käytetty ohjelmisto osaa itse hakea nämä ja muuta tietoa palveluiden rajapinnoista. Tietokannat ottavat usein myös korjausehdotuksia verkkosivustollaan vastaan.
Jarre in China
Jarre in China on ensimmäinen THX-hyväksytty konserttitallenne. Se käsittää Jean-Michel Jarren esiintymisen Pekingin Kielletyssä kaupungissa vuonna 2004. Konsertti esitettiin Kiinassa HD-tasoisena ja 5.1-äänillä suorassa lähetyksessä yli miljardille katsojalle.
Itse konsertin kesto on 107 minuuttia. Myyntipakkauksen toinen DVD sisältää 22-minuuttisen esiintymisen Taivaallisen rauhan aukiolta ja CD konsertin keskeisimmät osat 57 minuuttiin tiivistettynä.
Kappalelistaus (DVD)
DVD 1 – Kielletty kaupunki
DVD 2 – Tian'anmen-aukio
Apache Cocoon
Apache Cocoon on Apache-projektin tuottama ohjelmistokehys/middleware WWW-palvelujen toteuttamiseen (content management framework). Se on kirjoitettu Java-ohjelmointikielellä. Cocoonin päälle on kehitetty myös sisällönhallintajärjestelmiä kuten Apache Forrest ja Apache Lenya.
Perustana Cocoonissa on työjärjestysten (pipeline) luominen. Periaatteena on, että Cocoon tunnistaa tietyn tarvittavan sivun, ja päättelee sen pohjalta, mitä eri toimenpiteitä pitää tehdä, jotta tietty lähdedokumentti saataisiin halutussa muodossa. Pääasiassa Cocoon käsittelee XML-muodossa olevia lähdedokumentteja, joista erilaisten XSL-muunnosten avulla tuotetaan halutun tyyppinen dokumentti.
Cocoonin työjärjestyksien luomisessa määritellään esimerkiksi seuraavia komponentteja:
Psycho le Cému
Psycho le Cému (サイコ・ル・シェイム Saiko ru Shemu) oli japanilainen visual kei -yhtye, joka toimi vuosina 1999–2006. Yhtye koostui viidestä miespuolisesta jäsenestä: Daishi (laulu), Lida (kitara), Aya (kitara), Seek (basso) ja Yura (rummut). Visual kei -yhtyeisiin, kuten Psycho le Cémuun, kiinnitetään usein paljon huomiota niiden tyypillisesti värikkäiden ja hyvin näyttävien ulkoasujen vuoksi. Useiden kappaleidensa musiikkivideoissa jäsenet pukeutuvat supersankareiksi (esimerkiksi animesarjojen tai videopelien hahmoiksi), ja tämän takia yhtyettä pidettiinkin yhtenä Sentai Kein tärkeimmistä nimistä. Psycho le Cémun musiikki on pääosin poppia ja rockia.
Historia
Psycho le Cému perustettiin maaliskuussa 1999. Pian perustamisen jälkeen ilmestyi yhtyeen ensimmäinen julkaisu, demoalbumi Self Analysis. Ensimmäinen virallinen julkaisu oli Kronos, maxi-single, joka ilmestyi maaliskuussa 2000. Single antoi myöhemmin nimen yhtyeen faniklubille. He myös kiersivät Nagoyassa sekä esiintyivät täydelle yleisölle Tokion Rock May Kanilla saman vuoden heinäkuussa. Yhtyeen tyyli poikkesi tuolloin huomattavasti nykyisestä ollen kauttaaltaan synkempää.
Niihin aikoihin kaikki tehtiin omakustanteena, mutta asia muuttui, kun Limited Records, indielevy-yhtiö kiinnitti Psycho le Cémun listoillensa. Heidän ensimmäinen julkaisunsa levy-yhtiön suojissa oli marraskuussa 2000 ilmestynyt Risoukyou Ryokou Guide Disc -maxi-single. Singleen liittynyt kiertue, Risoukyou Ryokou oli merkittävä siinä mielessä, että huolimatta yhtyeen indie-statuksesta kaikki siihen kuuluneet konsertit olivat loppuunmyytyjä.
Vuoden 2001 alussa ilmestyi Psycho le Cémun ensimmäinen suurempi julkaisu, minialbumi A trip to the Arcadia, jonka painos oli rajoitettu 3 333 kappaleeseen. Minialbumi sisälsi kahdeksan kappaletta kahdelle levylle äänitettynä. Saman vuoden heinäkuussa ilmestyi Remembrance-maxi-single ja ihmisten kiinnostus yhtyettä kohtaan alkoi kasvaa. Vuoden 2001 viimeinen julkaisu yhtyeen osalta oli heidän ensimmäinen kokopitkä albuminsa, Dobbelganger ~mou hitori no jibun~, joka ilmestyi syyskuussa. Vuonna 2001 Psycho le Cému pääsi kiertämään koko Japania sekä esiintymään yhä suuremmilla keikkapaikoilla
Seuraava mini-albumi Prism ilmestyi heinäkuussa 2002. Tämä jäi Psycho le Cémun viimeiseksi indie-julkaisuksi, sillä 19. heinäkuuta 2001 alkaneen kiertueen lopuksi yhtye sai levytyssopimuksen major-yhtiö Nippon Crownin kanssa. Heidän ensimmäinen Major-julkaisunsa oli maxi-single Ai No Uta, joka ylsi Oricon-listan kymmenen kärkeen.
Vuonna 2003 yhtye kiersi ahkerasti sekä julkaisi toisen albuminsa, Frontiersin ja uudelleenjulkaisun ensimmäisestä minialbumista. Vuoden lopulla ilmestyi myös yhtyeen ensimmäinen DVD-julkaisu, Gouka Tokushu Shiyou Gentei Box Set. Vuoden 2004 alussa Psycho le Cému piti ensimmäiset ulkomaankonserttinsa, Pacific Media Expossa ja Project A-Konissa. Näiden pohjalta julkaistiin myöhemmin DVD. Julkaisutahti säilyi ulkomailla vierailusta ja tiheästä kiertämisestä huolimatta kovana, vuonna 2004 julkaistiin kolme maxi-singleä, Omoide Haruki, Michi no Sora sekä Yume Kazaguruma. Marraskuussa ilmestyi vielä kolmas albumi, Beautiful World ~ kono hitomi ni utsuranai genjitsu (mono)~.
Vuoden 2005 ainoaksi julkaisuksi jäi maxi-single Love is Death. Yhtyeen epäiltiin lopettavan tai ainakin jäävän tauolle, sillä sen jäsenet aloittelivat yksi kerrallaan soolo- ja muita projekteja. Tätä ei kuitenkaan tapahtunut, ennen kuin Vokalisti Daishi pidätettiin huumeiden hallussapidosta. Yhtyeen tuotteita poistettiin myynnistä ja Daishin soolokiertue peruttiin. Yhtye jäi tauolle ja monet faneista pelkäsivät, että se ei siltä palaisi.
Yllättäen vuonna 2006 Daishin kärsittyä rangaistuksensa Psycho le Cému palasi tauolta. He julkistivat comeback-kiertueen ja kaksi kokoelmaa, joista toinen sisälsi indie- ja toinen majorkauden hittejä. Yhtyeen viimeinen albumi, ~Epilogue ~ Kataritsugareru Monogatari julkaistiin toukokuussa 2006.
Sivuprojektit
Yhtyeen jäsenillä on ollut useita sivuprojekteja. Daishilla on sooloura, ja hän julkaisi vuonna 2007 ensimmäisen albuminsa, God Japanese Monster. Lida ja Yura ovat Daccossa, Seek ja AYA olivat ISABELLEssa ja tällä hetkellä Mix.Speaker's, Incissä.
Salvador Brotons
pienoiskuva|Salvador Brotons vuonna 2014. Salvador Brotons (s. 1959 Barcelona) on espanjalainen säveltäjä ja kapellimestari. Hän syntyi musikaaliseen perheeseen ja sai huilunsoiton opetusta isältään. Hän opiskeli sittemmin huilunsoittoa, sävellystä ja orkesterinjohtoa Barcelonan kunnalliskonservatoriossa. Hänen opettajiensa joukossa olivat Antoni Ros-Marbà, Xavier Montsalvatge ja Manuel Oltra. Vuonna 1985 Brotons sai Fulbright-stipendin; hän muutti Yhdysvaltoihin, jossa hän sai musiikin tohtorin arvon Floridan osavaltionyliopistosta.
Brotons on säveltänyt pääasiassa orkesteri- ja kamarimusiikkia. Hän on saanut lukuisia sävellyspalkintoja, kuten Espanjan kansallisorkesterin palkinnon (1977) Neljästä kappaleesta jousille sekä Barcelonan kaupungin palkinnon Ensimmäisestä sinfoniasta (1983) ja sitten myös teoksesta Absences (kertojalle ja orkesterille, 1986). Vuonna 1991 Brotons sai Kuningatar Sofían palkinnon orkesteriteoksesta Virtus. Brotons on säveltänyt lukuisia tilaustöitä, ja hänen musiikkiaan on julkaistu ja levytetty Euroopassa ja Yhdysvalloissa useilla levymerkeillä.
Brotonsista tuli vuonna 1991 Vancouverin sinfoniaorkesterin kapellimestari ja musiikillinen johtaja. Lisäksi hän on toiminut samoissa tehtävissä Vallèsin sinfoniaorkesterissa Barcelonassa (1997–2002) ja Baleaarien saarten sinfoniaorkesterissa Palma de Mallorcassa (1998–2001, 2009–). Brotons on esiintynyt vierailijana muiden muassa Etelä-Afrikan kansallisen sinfoniaorkesterin, Moskovan virtuoosien, RTVE-sinfoniaorkesterin, Málagan filharmonikkojen, Barcelonan sinfoniaorkesterin, Venezuelan Simón Bolívar -orkesterin, Montevideon filharmonikkojen, UANL-sinfoniaorkesterin (Meksiko), Pekingin sinfoniaorkesterin ja Bucheonin sinfoniaorkesterin johdossa.
Amelia (nimi)
Amelia on naisen etunimi. Se on Amalia-nimen muunnelma, mutta on toisinaan käsitetty myös eri alkuperää olevan Emilia-nimen muunnelmaksi. Nimi tuli suosituksi Englannissa varsinkin sen jälkeen, kun kuninkaat Yrjö II ja Yrjö III antoivat sen tyttärilleen.
Suomessa nimi Amelia on yleistynyt vasta viime vuosikymmeninä. Vuoden 2019 loppuun mennessä se oli annettu noin 1970 henkilölle, joista suurin osa on syntynyt 2010-luvulla. Amelian nimipäivä on suomenruotsalaisen kalenterin mukaan 19. toukokuuta. Nimi lisättiin kalenteriin vuonna 2020.
Louis Slotin
thumb|right|Louis Slotinin tunnistuskuva Los Alamosin tutkimusyksikössä. Louis Alexander Slotin (1. joulukuuta 1910 Winnipeg, Manitoba, Kanada – 30. toukokuuta 1946 Los Alamos, New Mexico, Yhdysvallat) oli kanadanjuutalainen kemisti ja ydinfyysikko. Hän aloitti opintonsa synnyinkaupunkinsa Manitoban yliopistossa vain 16-vuotiaana, valmistuen vuonna 1932. Vuonna 1936 Slotin valmistui Lontoon yliopistosta biokemian tohtoriksi. Winnipegissa syntynyt Slotin osallistui Manhattan-projektiin vuodesta 1942 lukien, työskennellen mm. Chicagossa CP-1 atomimiilun parissa sekä Oak Ridgessa. Eräässä tilaisuudessa hän lausahti ELSO- eli tutkaupseeri luutnantti Jacob Beserille täten: "-Kuoleepa ihminen sitten tästä (atomi)pommista taikka luodista, niin se on sama asia. Hän on silloin kuollut". Slotin oli myös yksi Trinity-ydinkokeen silminnäkijöistä.
thumb|right|Kuvassa Louis A. Slotin The Gadgetin alias Härvelin äärellä Alamogordossa kesällä 1945. Slotin osallistui myös tulevaan Operaatio Crossroadsiin. Tehdessään tieteellistä tutkimusta, eli suorittaessaan pommin kriittisyyden pisteeseen vaikuttavia asioita Los Alamosin ydinlaboratoriossa, hänelle sattui tapaturma 21. toukokuuta 1946. Plutoniumkappaleen (lempinimi: Rufus) yläpuolella oli berylliumkuori, joka lepäsi toiselta reunaltaan alemman puolipallon päällä ja toiselta reunaltaan se oli Slotinin ruuvitaltan varassa. Kokeessa hänen talttansa lipsahti, minkä seurauksena pallo saavutti kriittisen massan, Pommin ydin muuttui äkillisesti radikaalisti fissiiliksi. Tapahtumapaikalla oli läsnä useita henkilöitä, joita Slotin suojasi omalla kehollaan, mutta samalla sai itse palovammoja käteensä. Tuo tapaturma surmasi hänet vain 9 päivää tästä myöhemmin säteilysairauden eli akuutin säteilysyndrooman muodossa.
Slotinin saama säteilyannos oli ollut huomattavan suuri, arviolta noin 900 remiä eli 9 Sievertiä eli jokseenkin varmuudella kohtalokkaan rajan ylittäen. Kuolettava annos on 500 remiä eli 5 Sv. Sama pommin ydin, myös Demon Coreksi nimetty (suom. Paholaisydin), surmasi tätä edeltävästi Harry K. Daghlianin. Kriittisen massan lähes saavuttavaa, lähentelevää koesarjaa on kutsuttu Lohikäärmeen hännän kutittamisena. Fissiili aines räjäytettiin Bikinin atollilla tehdyssä ydinkokeessa kesällä 1946. thumb|right|Kuvassa uudelleen mallinnettu, niin kutsuttu Demon Core.
Lieksan Vaskiviikko
Lieksan Vaskiviikko on Lieksassa vuosittain pidettävä vaskimusiikkitapahtuma. Tapahtuma järjestettiin ensimmäistä kertaa heinäkuussa 1980. Vaskiviikon yhteydessä järjestetään vuosittain kansainvälinen vaskisoitinkilpailu vaihtuvalla teemasoittimella. Lieksan Vaskiviikon taiteellisena johtajana toimii kansainvälinen trumpettitaiteilija Jouko Harjanne. Tapahtuman suurin tukija on Lieksan kaupunki.
Historia
Vaskiviikon historia juontaa 1970-luvun lopulle kun Lieksan kaupungin matkailun ja Lieksan Lehden vuonna 1979 järjestämän ideakilpailun innoittamana, pääosin musiikkineuvos Erkki Eskelisen ideoimana, kehittää vaskisoitinten ammattiopiskelijoille ja orkesterimuusikoille kesäakatemia konsertteineen. Alusta alkaen pääpaikkana toimi perustettu Pielisen-Karjalan musiikkikoulu, myöhemmin musiikkiopisto, ja opetuspaikkana läheinen yläaste. Viikon rinnalla perustettiin Lieksan Vaskiviikon Kannatusyhdistys (perustettu 1979), jonka puheenjohtajana toimi 1990-luvulla lieksalainen kansanedustaja Kerttu Törnqvist. Vaskiviikon taloudessa oli 1990 luvun alussa suuria ongelmia: viikko jäi tappiolle 60 000 markkaa (noin 10 000 euroa), eikä konserteissa käynyt yleisöä. Vaskiviikon suosituksi yleisötapahtumapaikaksi nousi paikallisen Lions klubin olutteltta, joka sittemmin muotoutui ”vaskiteltaksi”.
Jäädessään vuonna 1995 eläkkeelle Pielisen Karjalan musiikkiopiston rehtorin tehtävästä Erkki Eskelinen vetäytyi myös Vaskiviikon vetäjän tehtävistä. Eskelisen tilalle valittiin Jouni Auramo Oulun kaupunginorkesterista. Seuraavana vuonna 1996 trumpettitaiteilija Jouko Harjanne aloitti taiteellisena johtajana. Vuonna 1998 Vaskiviikon tapahtumat ja konsertit houkuttelivat jo 24 500 kuulijaa. Harjanne kuitenkin erosi kesken kauden vuonna 1996, koska ”-- Lieksassa ei löytynyt halukkuutta eikä valmiutta kehittää tapahtumaa todella monipuoliseksi ja korkealuokkaiseksi kansainväliseksi musiikkifestivaaliksi” Uudeksi toiminnanjohtajaksi valittiin pasunisti Petri Aarnio, ja henkilövaihdosten jälkeen Harjanne palasi Lieksan Vaskiviikon taiteelliseksi johtajaksi. Vaskiareena l. jäähalli tuli yhdeksi konserttipaikaksi. Auramo siirtyi vuonna 2003 Pielisen-Karjalan musiikkiopiston rehtorin tehtävistä Tampereen musiikkijuhlien toiminnanjohtajaksi. Vaskiviikon toiminnanjohtajaksi valittiin viikon projektisuunnittelijana työskennellyt lieksalainen Nina Kärkkäinen, (myöhemmin Lackman). Syyskuussa 2018 toiminnanjohtajana aloitti Milena Salonen. Salosen kausi päättyi maaliskuussa 2019. Uudeksi festivaalijohtajaksi palkattiin helmikuussa 2019 Anu Laakkonen.
Milton (Massachusetts)
Milton on kaupunki Norfolkin piirikunnassa, Massachusettsin osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Kaupungin väkiluku oli vuoden väestönlaskennassa 27 003. Kaupungissa on syntynyt mm. Yhdysvaltain 41. presidentti George H. W. Bush ja arkkitehti Buckminster Fuller.
Ken Daneyko
Ura
Ukrainalaistaustaiseen perheeseen syntynyt Daneyko aloitti uransa Yorkton Terriersissä SJHL:ssä 1979. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi WHL:ään, ensin Great Falls Americansiin ja sitten Spokane Flyersiin. Hyvät esitykset johtivat siihen, että hänet varattiin NHL:n varaustilaisuudessa numerolla 18 New Jersey Devilsiin vuonna 1982.
Daneykon ensimmäinen kausi NHL:ssä kului poukkoillessa NHL:n ja WHL:n välillä. Kaksi seuraavaa puolestaan farmijoukkueen Maine Marinersin ja Devilsin kokoonpanojen välillä. Daneykon läpimurtokausi oli 1985–86, jonka jälkeen hän pysyi Devilsin kokoonpanossa uransa loppuun asti.
Daneyko tuli tunnetuksi etenkin puolustavana puolustajana, joka ei kaihtanut rajuja otteita ja uhrauksia. Mm. hän menetti etuhampaansa syöksyessään kiekon eteen. Hän oli fanien suosikki ja hänen harva hymynsä oli laajalti tunnettu. Fanit nimesivät hänet "Mr. Deviliksi", sillä hän pysyi koko uransa joukkueessa.
Urallaan Daneyko onnistui samaan yli 2500 rangaistusminuuttia, ja vaikkei hän ollutkaan pisteitä tekevä puolustaja, sai hän paljolti peliaikaa. Devils jäädytti Daneykon pelinumeron nro. 3:n vuonna 2006.
1990-luvun lopussa Daneyko kärsi alkoholismista, mutta GM Lou Lamoriello ei suostunut erottamaan häntä, vaan määräsi hänet vieroitukseen. Daneyko pääsi eroon alkoholista, ja pelasi joka ottelun vuoden 2000 pudotuspeleissä voittaen Bill Masterton Memorial Trophyn.
Scott Stevensin kanssa Daneyko oli voittamassa Devilsille Stanley Cupin kolmesti: 1994–95, 1999–00 ja 2002–03. Daneyko lopetti uransa kolmanteen Stanley Cup -voittoon. Nykyään Daneyko toimii kommentaattorina ja ammattilaisanalyytikkona MSG+ -tv-kanavalle Devilsin otteluiden erätauoilla.
Lovehunter
Lovehunter on brittiläisen Whitesnake-yhtyeen vuonna 1979 julkaistu toinen albumi. Lovehunter on samalla viimeinen albumi, jolla soittaa rumpali Dave Dowlen, sillä hän erosi yhtyeestä levyn julkaisun jälkeen. Hänet korvasi entinen Deep Purple -rumpali Ian Paice, joka oli mukana myös albumin kiertueella.
Albumi sisältää pääasiassa blues-vaikutteista hard rockia. Itse musiikkia paremmin levy tunnetaan räikeästä kansikuvastaan, jossa on kuvattuna alaston nainen ja suuri käärme.
Levyn kappale ”Long Way from Home” julkaistiin singlenä. Se nousi Britanniassa sijalle 55 ollen siellä Whitesnaken ensimmäinen listahitti.
Musiikki
Lovehunterin tyyllaji on pitkälti blues-vaikutteista hard rockia, ja albumia on sanottu musiikillisesti yhtenäiseksi. Progressiivisen ”Walking in the Shadow of the Blues” -kappaleen sanoitusta on kehuttu yhdeksi solisti David Coverdalen parhaimmista. ”Help Me Thro’ the Day” on bluesmainen balladi, kun taas A-puolen päättävä ”You ’n’ Me” on hyväntuulinen rock and roll.
Nimikappaleessa ”Love Hunter” on huomattavaa Micky Moodyn slide-kitaransoitto. Sitä seuraavalla raidalla ”Outlaw” on havaittavissa pieniä vaikutteita jazz-musiikista. ”Rock ’n’ Roll Women” kertoo bändäreistä sekä lisäksi David Coverdalen mukaan yksinäisyydestä kiertueilla. Albumin päättää lyhyt pianonumero ”We Wish You Well”.
Kappaleista ”Walking in the Shadow of the Blues”, ”Love Hunter” ja ”We Wish You Well” tuli muutamaksi vuodeksi Whitesnaken konserttien vakiokalustoa.
Julkaisu ja vastaanotto
Lovehunter ilmestyi lokakuussa 1979. Se ylsi Britanniassa kuuden listaviikon aikana korkeimmillaan sijalle 29. Yhdysvalloissa albumi ei saavuttanut sijoitusta. Monet kriitikot arvostelivat levyn vahvasti seksuaalisia sanoituksia.
Albumin kannen teki Men Only -lehdelle kuvia tehnyt Chris Achilleos. Kansi aiheutti kohua Britannissa, mutta Yhdysvalloissa se ilmestyi sensuroituna, kun kuvassa olevan alastoman naisen paljaan takapuolen päälle asetettiin iso tarra. Argentiinassa naiselle puolestaan piirrettiin bikinien alaosa.
Kappaleet
A-puoli B-puoli
Aleksei Nikantšikov
Aleksei Vladimirovitš Nikantšikov (, 30. heinäkuuta 1940 – 28. tammikuuta 1972) oli Neuvostoliittoa edustanut miekkailija ja olympiamitalisti. Hänen aseenaan oli kalpa.
Aleksei Nikantšikov saavutti kalpamiekkailun joukkuekilpailussa hopeaa Méxicossa 1968. Hän osallistui myös Tokion 1964 olympialaisiin, joissa Neuvostoliiton kalpajoukkue sijoittui seitsemänneksi.
Huovilan puisto
Huovilan puisto on Kärkölässä sijaitseva englantilaistyylinen maisemapuisto jonka perusti vuoden 1900 tienoilla Huovilan ratsutilan omistanut ja Hämeen läänin ylimetsänhoitajanakin toiminut insinööri Carl Constantin Collin (1863-1941). Lehtomaisessa purolaaksossa sijaitseva puisto on restauroitu 1900-luvun alun asuun ja puiston koko on noin 3,5 hehtaaria. Puiston halki kulkevaan puroon on kaivettu neljä keinotekoista lampea joissa vesi saadaan pysymään patojen avulla. Osan vedestään lammet saavat viereisen harjun lähteistä. Puron yli johtaa kävelysilta. Puistosta lähtee myös 1,2 kilometriä pitkä Hiidenmäen luontopolku. Puistossa sijaitsevat myös Huovilan ratsutilan päärakennuksen rauniot. Collin aloitti rakennustyöt vuonna 1909 mutta päärakennus jäi keskeneräiseksi ja siitä valmistui vain kivijalka.
Huovilan puisto siirtyi Kärkölän kunnan omistukseen 1953.