cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Fideismi
Fideismin kritiikki
Filosofit, jotka eivät kannata fideismiä, kritisoivat sitä yleensä sanoen, että fideismi ei anna todistusta uskonnollisen uskon toimivuuden puolesta. On esimerkiksi sanottu, että kaikki ihmiset luottavat järkeen jossain määrin tiedon hankinnan välineenä, koska he käyttävät järkeä päivittäisessä elämässään. Järkeä pidetään siis ainakin jossain määrin toimivana tiedonhankinnan välineenä. Sen sijaan on vaikeampi nähdä, mikä olisi varsinainen syy uskoa, että uskonnollinen usko voisi olla relevantti tie tietoon. Meillä ei ole kriitikoiden mukaan todisteita uskonnollisen uskon toimivuudesta. Yleensä tilanteissa, joissa järki loppuu kesken, ei mikään muu keino auta asioiden selvittämisessä. Miksi uskonnon piirissä olisi toisin? Fideisteille esitetty kysymys on usein, että miksi uskonnon piiriin kuuluvien väitteiden arviointiin ei käytettäisi yhtä tiukkoja kriteereitä kuin muidenkin väitteiden arviointiin.
Uskontotieteilijä Ilkka Pyysiäinen on arvostellut fideististen teologien käsityksiä uskonnon luonteesta. Usein kristilliset teologit torjuvat ateistisen uskontokritiikin väittämällä, että kristinuskoon ei oikeasti kuulukaan tieteen kanssa ristiriidassa olevia todellisuutta koskevia käsityksiä. Pyysiäinen sanoo kristillisten teologien Vartija-lehdessä, että kristinuskon puolustajat välttävät näin rehellistä keskustelua uskontojen totuusväitteistä.
Fideistisen käsityksen mukaan uskonnot eivät väitä mitään todellisuudesta. Uskonnolliset väitteet ovat fideististen teologien mukaan pikemminkin jonkinlaisia sisäisiä kuvia ihmisten mielenliikkeistä. Pyysiäinen huomauttaa, että mikäli tämä pitäisi paikkansa, ei Galileo Galileita olisi koskaan tuomittu arestiin, evoluutioteorian ja luomisuskon välillä ei olisi ristiriitaa ja uskovaiset eivät kiistäisi historiantutkijoiden kritiikkiä Raamattua kohtaan. Olisi outoa ajatella, että tietyt sisäiset kuvat ovat oikeaoppisia, kun taas toiset kirotaan harhaoppisina ja oikeina pidettyjen kuvien arvostelijoita tuomitaan vankilaan. Uskovaisten ehdoton enemmistö on aina ajatellut, että heidän uskonnolliset käsitteensä ja käsityksensä viittaavat todellisuuteen, vastaavat todellisuutta ja ovat tosia. Teologien väitteet uskonnollisten oppien vertauskuvallisuudesta ovat seurausta tieteen edistymisestä, yritys pelastaa uskonto tieteen edessä. Tieteen edistyessä uskontoa muutetaan, koska on pakko.
Vesilahden vaakuna
thumb|150px|Vesilahden vaakuna Vesilahden vaakuna on Vesilahden kunnan tunnus, joka saanut aiheensa kunnan historiasta. Vaakunan avain, joka on Pyhän Pietarin tunnus, oli esiintynyt jo isonvihan ajoilta peräisin olevassa pitäjän nostoväestä muodostetun Porin jalkaväkirykmentin Vesilahden komppanian lipussa. Pietari oli puolestaan toinen Vesilahden katolisen seurakunnan suojeluspyhimyksistä. Kurki on peräisin vanhimman Kurjen aatelissuvun vaakunasta; suvun kanta-isät asuivat Laukon kartanossa Vesilahdella.
Vaakunan selitys kuuluu ”hopea-punahalkoisen kilven oikeassa kentässä punainen avain,sen vasemmassa kentässä hopeinen kultavaruksinen kurki, jonka päälaki on punainen ja pyrstön sulat mustapäiset”. Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja se vahvistettiin käyttöön 29. maaliskuuta 1951.
Niinijärvi (Jämsä)
Niinijärvi on Keski-Suomessa Jämsässä Ouninpohjan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 1,3 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 500 metriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Arvajanjoen valuma-alueella (14.26), jonka Isojärven valuma-alueeseen (14.263) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 130,2 metriä mpy.
Luka Markovič
Luka Markovič (s. 27. huhtikuuta 1993) on kroatialainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Pääsarjaurallaan hän edusti Slovakian Extraligassa pelaavaa Dukla Trenčíniä yhteensä 23:ssa ottelussa.
Maajoukkuetasolla Markovič edusti Kroatiaa 2. divisioonan MM-kilpailuissa kahdesti.
Kornerupiini
thumb|Kornerupiini Kornerupiini on harvinainen jalokivi, joka on nimetty tanskalaisen geologin Andreas Nikolaus Kornerupin mukaan. Koruissa käytetään kiviä, joissa on kissansilmäilmiö. Tämä mineraali voi olla väritön tai ruskean tai vihreän sävyinen tai vaaleanpunainen. Sillä on lasinkiilto.
Telemetria
Telemetria on laitetietojen lähettämistä matkan päästä esimerkiksi radiolähettimillä. Esimerkiksi avaruusalusten laitteiden tilaa seurataan maa-asemilta käsin telemetrian avulla.
Kornerupiini
Esiintyminen
Kornerupiinia esiintyy metamorfisissa kivissä. Yleisiä löytöpaikkoja ovat soraiset jokien pohjat. Mineraalia on löydetty lähinnä Sri Lankasta, Myanmarista, Madagaskarilta, Etelä-Afrikasta ja Grönlannista. Jonkin verran esiintymiä on löydetty myös Venäjältä ja Suomesta.
Työstäminen
Hionnassa käytettyjä menetelmiä ovat viiste- ja pyöröhionta.
Vajots' Dzor
Vajots' Dzor (aikaisemmin ) on yksi Armenian maakunnista (marz). Idässä ja lännessä naapurina on Azerbaidžan. Maakunnan pinta-ala on 2 308 neliökilometriä ja asukkaita alueella on 53 230 (2001). Asukkaista miehiä oli 25 653 ja naisia 27 577. Vajots' Dzorin pääkaupunki on Jeghegnadzor.
Kaupungit ja kunnat
thumb|250px|Maisema Vajots' Dzorissa sijaitsevan [[Noravankin luostarin lähistöltä.]]
Vajots' Dzorin maakunta muodostuu 44 yhteisöstä (hamaynkner), joista kolme on kaupunkeja ja ne on alla olevassa luettelossa lihavoituina. Loput 41 yhteisöä ovat maalaiskuntia.
Victoria II
Victoria II on Paradox Development Studion kehittämä ja Paradox Interactiven julkaisema strategiapeli, joka julkaistiin vuonna. Peli on saatavilla Microsoft Windows- ja Mac OS X -alustoille. Peli on jatko-osa vuonna 2003 julkaistulle Victoria: An Empire Under the Sun -pelille.
Pelaaminen
Victoria II:ssa pelaaja ohjaa valitsemaansa valtiota aikakautena, joka yltää vuodesta 1836 vuoteen 1936. Tavoitteena on nostaa oma valtio maailman suurvaltojen joukkoon.
Kartta
Peliä käydään aidolla maailmankartalla. Maailma on jaettu osavaltioihin, joka on edelleen jaettu provinsseihin.
Talous
Aatelisten, ammattitaidottomien työläisten ja maanviljelijöiden muodostamat resurssinkeräämisoperaatiot (RGO), joiden laatu riippuu provinssista, tuottavat raaka-aineita. Kapitalistien, ammattitaitoisten työläisten ja toimihenkilöiden muodostamat tehtaat puolestaan tuottavat jalostettuja hyödykkeitä. Raaka-aineista ja hyödykkeistä käydään kauppaa maailmanmarkkinoilla.
Politiikka
Jokaisella valtiolla on ylähuone, jonka jäsenet eräissä valtioissa valitaan vaaleilla. Ylähuoneen hallinnasta kilpailevat puolueet, jotka edustavat seitsemää eri ideologiaa: konservatismi, taantumuksellisuus, liberalismi, anarkoliberalismi, sosialismi, kommunismi ja fasismi. Kaikilla puolueilla on oma kantansa viiteen poliittiseen kysymykseen, jotka ovat kauppa-, talous-, uskonto-, kansalaisuus- ja sotapolitiikka. Yksi puolueista nousee joko vaaleilla valittuna tai pelaajan nimittämänä hallitsevaksi puolueeksi. Pelaajan on noudatettava hallitsevan puolueen asettamia poliittisia raameja: Esimerkiksi laissez faire -talouspolitiikkaa kannattavan puolueen ollessa vallassa valtio ei voi rakentaa tai avustaa tehtaita. Ylähuoneella on myös valta toteuttaa uudistuksia, jotka voivat olla poliittisia (mm. lehdistönvapaus) tai sosiaalisia (mm. eläkkeiden käyttöönotto).
Suurvallat
Valtioiden menestystä mitataan kolmella mittarilla: Arvovalta, teollistuneisuus ja sotilasvoima. Ne kahdeksan valtiota, joilla on korkeimmat yhteispisteet näissä mittareissa, luokitellaan suurvalloiksi. Suurvalloilla on mahdollisuus alistaa pienempiä valtiota vaikutusvaltansa alle kauppaetuja saadakseen. Yleensä suurvallat myös pyrkivät hankkimaan siirtomaita Afrikasta tai Aasiasta.
Sota
Sodan julistamiselle tarvitaan casus belli, joka voi olla mm. jonkin alueen valloittaminen tai vapauttaminen tai vastustajan nöyryyttäminen. Taistelut käydään samassa provinssissa olevien sotilasyksiköiden välillä. Sota päättyy, kun jompikumpi osapuoli suostuu vastustajan esittämiin vaatimuksiin tai kummatkin osapuolet luopuvat vaatimuksistaan.
Valtioiden välisten sotien lisäksi taisteluita voidaan käydä hallituksen joukkojen ja kapinallisten välillä. Kapinalliset ovat yleensä joko jonkin ääri-ideologian kannattajia tai jotakin vähemmistökansaa edustavia nationalisteja.
Tapahtumat ja päätökset
Pelin edetessä sattuu useita tapahtumia, joihin pelaajan on otettava kantaa. Tapahtumana voi olla esimerkiksi sotilaiden syyllistyminen siirtomaan paikallisen uskonnon loukkaamiseen, jolloin pelaajan on päätettävä, osoittaako hän kunnioitusta paikallisten uskolle. Päätöksiä puolestaan voi tehdä valtion saavutettua päätöksen vaatimat reunaehdot. Esimerkiksi pohjoismaisilla valtioilla on mahdollisuus muodostaa Skandinavian valtio, jos ne saavat koko Skandinavian valtaansa.
Lisäosat
Victoria II:lle on julkaistu kaksi lisäosaa: kolonialismiin keskittyvä Heart of Darkness ja Yhdysvaltain sisällissotaan keskittyvä A House Divided.
Luettelo Mustasaaren julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Mustasaaren julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Mustasaaren kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat. Mustasaareen on liitetty Sulvan, Koivulahden, Raippaluodon ja Björköbyn kunnat.
Murten
Murten on kunta ja vanha kaupunki Luoteis-Sveitsissä, Fribourgin kantonissa. Kaupungissa on runsaat 8 000 asukasta. Valtaosa asukkaista on saksankielisiä: vuoden 2018 alussa saksankielisiä oli 83 prosenttia ja ranskankielisiä 15 prosenttia.
Maantiede
Maantieteellisesti kunta sijaitsee Mittellandissa, Murtenseen itärannalla.
Kuntafuusiot
Vuoden 2016 alussa Murteniin yhdistettiin neljä kuntaa: Courlevon, Jeuss, Lurtigen ja Salvenach. Vuoden 2015 lopussa näiden viiden kunnan alueella oli 8 120 vakinaista asukasta.
Bernin kantoniin kuuluva Clavaleyres on siirtymässä osaksi Murtenia, ilmeisesti vuoden 2022 alussa. Muutoksesta on olemassa molempien kuntien ja molempien kantoneiden, sekä nykyisen kantonin (Bern) että uuden kantonin (Fribourg), myönteiset äänestystulokset. Liittovaltion päätös puuttuu vielä.
Liikenne
Moottoritie A1 Lausannesta Berniin kulkee Murtenin kautta. SBB:n rautatie Payernesta Kerzersiin kulkee kunnan kautta. Lisäksi Murtenista lähtee TPF:n rautatie Fribourgiin.
Murtenseellä on laivaliikennettä kesäisin. Laivoja kulkee myös Canal de la Broye -kanavan kautta Neuchâtelinjärvelle Neuchâteliin ja edelleen Canal del la Thielle -kanavan kautta Bieljärvelle ja Biel/Bienneen.
Kirjallisuusvuosi 1765
Kirjallisuusvuosi 1765 käsittelee vuoden 1765 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Rain of Revolution
Rain of Revolution on liettualaisen Fusedmarc-yhtyeen esittämä kappale, jolla se edusti Liettuaa vuoden 2017 Eurovision laulukilpailussa.
thumb|left|250px|Fusedmarc esittämässä kappalettaan Euroviisujen harjoituksissa.
Buried Alive by Love
Buried Alive by Love on HIM-yhtyeen toinen single levyltä Love Metal. Kappaleen musiikkivideon on ohjannut Bam Margera ja videolla esiintyy Juliette Lewis. Video kuvattiin Los Angelesin Teatterissa. Sanat ja sävellyksen on tehnyt Ville Valo.
Leppälammi (Jämsä, Hämepohja)
Leppälammi on Keski-Suomessa Jämsässä Hämepohjan kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 2,5 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 650 metriä.
Bo Österlund
Bo Ragnar Österlund (20. heinäkuuta 1946 Helsinki – 23. lokakuuta 2021 Turku) oli suomalainen lippueamiraali.
Österlund syntyi kapteeni Eugen Österlundin ja Greta Sandströmin perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1968 oli Marghita Wuorinen.
Österlund tuli ylioppilaaksi Ekenäs Svenska Samskolanista 1965, Kadettikoulusta hän valmistui 1969 ja Sotakorkeakoulusta 1979. Österlund toimi opetusupseerina Helsingin laivastoasemalla vuonna 1970 ja Merisotakoulussa opetusupseerina 1970–1974 ja kurssinjohtajana 1974–1976. Merivoimien esikunnassa hän oli toimistopuseeri 1976–1979 ja toimistopäällikkö 1979–1981. Rannikkolaivaston toimistopäällikkönä Österlund työskenteli 1984–1985 ja laivueupseerina 1985–1989. Hän oli Sotakorkeakoulun merisotalinjan johtaja 1989–1992, Rannikkolaivaston esikuntapäällikkö 1992–1994 ja Merivoimien esikunnan osastopäällikkö 1994–1996. Suomenlahden laivaston komentajana Österlund toimi 1996–1998, Suomenlahden meripuolustusalueen komentajana 1998–1999 ja sotilasasiamiehenä Tukholmassa vuodesta 2000. Eläkkeelle Österlund jäi Turun ja Porin sotilasläänin komentajan tehtävästä vuonna 2006.
Arne Eggen
pienoiskuva|Arne Eggen
Bo Österlund
Österlund ylennettiin aliluutnantiksi 1966, luutnantiksi 1969, yliluutnantiksi 1973, kapteeniluutnantiksi 1977, komentajakapteeniksi 1981, komentajaksi 1988 ja kommodoriksi 1994. Lippueamiraali hänestä tuli joulukuussa 2003.
Arne Eggen
Arne Eggen (28. elokuuta 1881 Trondheim – 26. lokakuuta 1955 Bærum) oli norjalainen säveltäjä ja urkuri. Hänen tunnetuinta tuotantoaan edustavat hänen laulunsa, mutta hän sävelsi myös suurimuotoisia teoksia, kuten oopperat Olav Liljekrans ja Cymbelin, melodraaman Liti Kjersti, oratorion Kong Olav sekä sinfonian. Eggenin kamarimusiikkituotantoon kuuluvat kaksi viulusonaattia ja sarja viululle ja pianolle. Uruille hän sävelsi Ciaconnan. Lisäksi hän teki sovituksia norjalaisista kansanlauluista. Eggen edustaa säveltäjänä samaa kansallisromanttista perinnettä kuin Edvard Grieg ja Johan Svendsen.
Eggen valmistui vuonna 1902 opettajakoulutuksesta. Musiikkia hän opiskeli Kristianiassa ja Leipzigissa. Urkurina hän työskenteli kirkoissa ja myös konsertoi Norjassa ja Ruotsissa. Eggen oli keskeinen vaikuttaja varhaisessa Norjan säveltäjäliitossa (perustettu 1917). Liitto oli hajoamassa konservatiivisten jäsenten ja nuoremman, radikaalimman siiven välisiin ristiriitoihin, kun Eggen sai vuonna 1928 nimityksen puheenjohtajaksi ja tehtäväkseen liiton yhdistämisen. Hän oli puheenjohtajana vuoteen 1945, jolloin hänet nimitettiin kunniapuheenjohtajaksi.
Paikannus
Paikannuksella tarkoitetaan ihmisen, kulkuneuvon tai jonkin muun liikkuvan kohteen sijainnin selvittämistä.
Dubrovka (Brjanskin alue)
Dubrovka on kaupunkityyppinen taajama ja Dubrovkan piirin keskus Venäjän Brjanskin alueella, maanteitse noin 85 kilometriä Brjanskista luoteeseen. Taajamassa on Brjanskin ja Roslavlin välisen rataosuuden rautatieasema, rautateiste Brjanskiin on 81 kilometriä. Radan kanssa samansuuntainen maantie ohittaa taajaman noin 5 kilometriä sen länsipuolelta.
Paikannus
Terminologiaa
Puhekielessä paikka ja sijainti ovat yleensä samaa tarkoittavia sanoja. Julkisen hallinnon suosituksessa JHS 177 Paikkatietotuotteen määrittely määritellään paikkatieto tiedoksi kohteesta, jonka paikka Maan suhteen tunnetaan eli se on tietoa, joka määrittää sijainnin. Kirjaimellisesti paikannus tarkoittaa siis paikkatiedon määrittämistä, mutta yleensä tämä rajataan sijaintitietoon. Paikkatieto liittyy usein toisaalta karttoihin, asemakaavoihin, rakennuspiirustuksiin ja toisaalta rakennuksiin, teihin, sähkölinjoihin jne. eli kohteisiin, jotka ovat paikallaan.
Dubrovka (Brjanskin alue)
Vuonna 2010 taajamassa asui 8 015 (kaupunkikunnassa 9617 as.) ja koko piirissä 20 094 henkeä.
Taajamassa oli neuvostoaikana tislaamo, meijeri, sekä teollista lankojen, huonekalujen ja ompelutuotteiden valmistusta.
Paikannus
Terminologiaa
Navigaatio on liikkuvan kohteen suunnistamista, jossa paikan määritys liittyy matkustamiseen paikasta toiseen.
Jani Säisä
Jani Säisä (s. 17. elokuuta 1978 Virtasalmi) on suomalainen entinen lentopalloilija ja nykyinen lentopallovalmentaja. Kaudella 2014–15 hän valmensi Liiga-Rientoa.
Paikannus
Terminologiaa
Paikkatietoon liittyy myös seuranta (engl. tracking), jossa kohteen paikkaa voidaan valvoa eri menetelmillä, esim. tietoliikenneyhteyksien kautta. Seurannassa kohteen, esim. metsästyskoira tai auto, ei tarvitse osata selvittää paikkaansa kunhan siihen on kiinnitetty paikannin ja tietoliikennelaite.
Historiaa
Paikannus on liittynyt tieteellisiä sovelluksia lukuun ottamatta pääosin navigaatioon, liikkuvan kohteen kulloisenkin sijainnin selvittämiseen. Ensimmäiset menetelmät ovat perustuneet paikallistuntemukseen tai kiintotähtiin ja Aurinkoon. Magneettisen kompassin, sekstantin ja kellon kehittäminen toi merkittävän edistysaskeleen paikantamiseen kuten myös karttojen laatiminen. Merenkulku käytti pitkään valoa lähettäviä majakoita rannikon läheisyyden paikannukseen.
1900-luvun alusta alkaen on pyritty kehittämään erilaisia radionavigointijärjestelmiä, joissa tunnetuissa paikoissa olevat radiomajakat lähettävät signaalin, jonka avulla kohde paikallistaa itsensä. Näiden käyttäjiä ovat edelleen ilmailu ja merenkulku.
Myös ilmaliikenne käytti 1900-luvun alussa valomajakoita, esimerkiksi Suomenlinnan majakkaa. Radiosuunnistus mahdollisti lennot huonossa säässä 1930-luvun alusta alkaen. Vielä 1970-luvun alussa pitkän matkan lennoilla oli mukana navigaattori, joka varmisti suunnistuksen tähtimittausmenetelmällä. 1990-luvulta lähtien GPS-paikannus on tullut myös siviili-ilmailuun, esim. Pohjois-Amerikassa WAAS-järjestelmä pohjautuu GPS-satelliittien antamaan paikannussignaaliin.
Jani Säisä
Rantalentopallo
Rantalentopalloa Säisä on pelannut tosissaan vuodesta 1997 lähtien, jolloin hän voitti lajissa A-poikien SM-kultaa. Vuodesta 2000 lähtien hän on kiertänyt aikuisten SM-kiertuetta vaihtelevilla tuloksilla. Säisä on pelannut beach volleyta muun muassa veljensä Tatu Säisän kanssa kesällä 2006 ja tämän hetken kirkkaan beach volley -tähden Lauri Hakalan kanssa vuonna 2001. Kesällä 2007 Säisä pelasi beach volleyta 22-vuotiaan Vammalan Lentopallossa, SM-liigassa pelaavan Ville Heiskasen kanssa.
Paikannus
Historiaa
GPS-paikannus oli paperille painettujen karttojen, liikenneviittojen ja ajajan taitojen jälkeen ensimmäinen navigaatiokeino autoissa, joka löi itsensä läpi 1990-luvun lopussa. Matkapuhelinten paikannus on 2000-luvun alussa alkamassa lähinnä turistien käytössä, mutta osin myös yhdessä langattoman Internetin kanssa "paikkaan perustuvassa liiketoiminnassa", joka käytännössä on sitä, että asiakas etsii yritystä paikantimen avulla.
Nykyisiä järjestelmiä
Nykyiset paikannusmenetelmät perustuvat hyvin usein erilaisiin radioaaltotekniikoihin. Ilmailussa VOR, DME, LORAN, TACAN jne. järjestelmät ovat olleet käytössä 1930-luvulta nykyaikaan. Satelliittipaikannus, GSM-paikannus ja tutkat perustuvat kaikki radiosignaalin kulkuun. Signaalin kulkua eri pisteistä mitataan, ja näin voidaan laskea vastaanottavan laitteen sijainti vaihtelevalla tarkkuudella.
Aleksandreia Eskhate
Aleksandreia Eskhate (usein Aleksandria Eskhate;, myös ; ) oli antiikin aikainen hellenistinen kaupunki nykyisen Tadžikistanin alueella. Se sijaitsi nykyisen Hudžandin paikalla.
Paikannus
Nykyisiä järjestelmiä
Trigonometrinen mittaus eli kolmiomittaus on yksi suosituimmista mittaustavoista. Siinä määritetään vastaanottavan laitteen sijainti kolmen eri lähettimen avulla. Neljäs lähetin tuo lisää tarkkuutta, koska sillä voidaan esimerkiksi satelliittipaikannuksessa määrittää myös vastaanottajan korkeus meren pinnasta.
Aleksandreia Eskhate
Aleksandreia Eskhate, suomeksi ”Kaukaisin Aleksandreia”, oli yksi Aleksanteri Suuren sotaretkellään perustamista lukuisista Aleksandreia-nimisistä kaupungeista, ja lisänimensä mukaisesti niistä kaukaisin. Se perustettiin elokuussa 329 eaa. Kaupunki sijaitsi Keski-Aasiassa Jaksartes-joen (kreikkalaisten Tanais, nykyinen Syrdarja) varrella, ja toimi tukikohtana itäisiä heimoja vastaan.
Paikannus
Nykyisiä järjestelmiä
Radioaaltotekniikan käyttämisessä on hyötyjä ja haittoja. Radioaallot ovat helposti havaittavissa ja vahvistettavissa toisin kuin esimerkiksi näkyvä valo. Radioaallot kulkevat taajuudesta riippuen pitkiäkin matkoja ja läpäisevät useita materiaaleja. Niiden heikkouksina voidaan pitää signaalien vaimenemista, vääristymistä, siirtotien huonoa rajausta ja ympäristön aiheuttamia häiriöitä.
Thaddée Ntihinyurwa
Thaddée Ntihinyurwa (s. 25. syyskuuta 1942) on ruandalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 11. heinäkuuta 1971 ja nimitettiin Cyangugun hiippakunnan piispaksi 5. marraskuuta 1981. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. tammikuuta 1982. Pääkonsekraattorina toimi Thomas A. White, jota avustivat Jean-Baptiste Gahamanyi ja Wenceslas Kalibushi.
Aleksandreia Eskhate
Aleksanteri viipyi paikalla 20 päivää valvoen kaupungin 60 stadioninmittaa pitkien muurien rakentamista. Kaupunkiin asutettiin makedonialaisia veteraaneja, kreikkalaisia palkkasotilaita ja paikallista väestöä. 200-luvulla eaa. kaupunki oli osa Seleukidien valtakuntaa. Antiokhos I rakennutti sen uudelleen ja antoi sille uuden nimen Antiokheia.
Paikannus
Nykyisiä järjestelmiä
Paikan laajentuminen käsitteenä nimenomaan sijainniksi alueen lisäksi on tullut satelliittipaikannuksen laajenemisen myötä. Esimerkiksi Hätäkeskuslaitos tarjoaa hälytysajoneuvoja varten tarvittavan hälytysohjeen laatimista varten oman, Maanmittaushallituksen digitaalikarttoihin perustuvan koordinaattipalvelun.
Thaddée Ntihinyurwa
Ntihinyurwa sai 9. maaliskuuta 1996 nimityksen Kigalin arkkipiispaksi.
Paikannus
Nykyisiä järjestelmiä
Yhdysvaltalainen Skyhook Wireless (aiemmin Quarterscope) kehitti järjestelmän, jolla paikannuksen voi tehdä muutaman kymmenen metrin alueelle WLAN-tukiasemien MAC-osoitteiden perusteella. Yritys määritti yli 100 miljoonan access pointin sijainnit lähinnä Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Tämän jälkeen yrityksen palvelimelta voi tehdä kyselyn WLAN-laitteelle näkyvien tukiasemien sijainnista. Google on kerännyt samanlaisen tietokannan StreetView-palvelun näkymiä kuvatessaan. WLAN-tukiasemien sijaintitietokanta laajentuu jatkuvasti erityisesti älypuhelimien ja mobiililaitteiden GPS-tietojen avulla. Mm. Googlelle välittyy reaaliaikaisesti kaikkien em. laitteille näkyvien WLAN-tukiasemien paikkatiedot, mikäli käytössä on sopiva laite (Android) ja/tai Googlen palvelu (Google maps). Suomen WLAN-tukiasemat (lähes kaikki) on paikannettu ja uudet tukiasemat paikantuvat hyvin nopeasti tietokantoihin. Ainakin Apple ja Microsoft keräävät vastaavaa tietokantaa.
Esimerkkejä paikannusjärjestelmistä:
Jokaiselle näistä paikannusjärjestelmistä löytyy lukuisia käyttökohteita.
GPS lienee tällä hetkellä suosituin ja tunnetuin paikannusjärjestelmä. Vuonna 2010 EU:n ja ESA:n Galileo-hanke otetaan virallisesti käyttöön, joten se tulee korvaamaan GPS:n ainakin osittain.
Teollisuuskäytössä on magneettisia, optisia, akustisia paikallisia paikannus- tai työkoneohjaus järjestelmiä, joiden avulla esim. kuljetusvaunut liikkuvat tehdastilassa.
Frédéric Rubwejanga
Frédéric Rubwejanga (s. 1931) on ruandalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 20. syyskuuta 1959 ja nimitettiin Kibungon hiippakunnan piispaksi 30. maaliskuuta 1992. Piispaksi vihkiminen seurasi 5. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Jozef Tomko, jota avustivat Vincent Nsengiyumva ja Joseph Sibomana.
Pierre-Cédric Labrie
Pierre-Cédric ”Nacho” Labrie (s. 12. kesäkuuta 1986) on kanadalainen jääkiekkoilija.
Junioriura ja aikaisempi elämä
Labrie lopetti 17-vuotias, kun hänen sopimuksensa Quebec Rempartsin kanssa purettiin Ligue de hockey junior majeur du Québecissa. Hän työskenteli yövuorossa lähikaupassa sekä ravintolassa kokin apulaisena. Labrie päätti aloittaa uransa uudelleen pelaten aluksi vain viikonloppuisin amatööriliigassa, josta eteni junioriliigojen kautta AHL:ään ja lopulta myös NHL:ään.
Ammattilaisura
1. heinäkuuta 2014 Labrie allekirjoitti vapaana agenttina yksivuotisen sopimuksen Chicago Blackhawksin kanssa. He lähettivät hänet AHL:ään farmijoukkue Rockford IceHogsiin 30. syyskuuta 2014. Kaudella 2014-2015 Labrie teki 16 pistettä 60 pelaamassaan ottelussa. 18. kesäkuuta Labrie ja Rockford IceHogs solmivat yhden vuoden mittaisen jatkosopimuksen AHL:n puolella.
Elämä
Ollessaan kalastamassa Tampa Bay Lightning -aikanaan joukkuekavereidensa Keith Aulien ja Anders Lindbäckin kanssa, Labrie sai koukkuunsa pelikaanin. Eläimiä rakastavana Labrie irrotti sen koukusta ja päästi sen menemään vahingoittumattomana.
Juho Kuosmanen
Juho Kuosmanen (s. 30. syyskuuta 1979 Kokkola) on suomalainen elokuvaohjaaja. Hän opiskeli elokuvaohjausta Taideteollisessa korkeakoulussa vuosina 2004–2014. Elokuvien lisäksi Kuosmanen on ohjannut teatteria ja oopperaa sekä näytellyt muun muassa Auli Mantilan televisiosarjassa Hopeanuolet sekä Leea Klemolan näytelmissä Kokkola ja New Karleby.
Kuosmasen lyhytelokuva Kestomerkitsijät (2007) valittiin Cannesin elokuvajuhien opiskelijaelokuvien Cinéfondation-kilpasarjaan ja se sai kolmannen palkinnon.
Kuosmasen ensimmäinen pitkä elokuva Hymyilevä mies valittiin Cannesissa toukokuussa 2016 kahteen eri sarjaan. Elokuva oli mukana festivaalin toiseksi arvostetuimmassa Un certain regard -kilpasarjassa, jonka se myös voitti. Palkinto on ensimmäinen, jonka suomalainen elokuva on tässä sarjassa koskaan saanut. Elokuva valittiin myös esikoisohjausten Caméra d'Or -palkintosarjaan. Hymyilevä mies voitti kahdeksan Jussi-palkintoa, mm. parhaan elokuvan ja parhaan ohjauksen Jussi-palkinnot.
Kuosmasen toinen pitkä elokuva Hytti nro 6 (2021) palkittiin Cannesin elokuvajuhlien kilpasarjassa jaetulla Grand Prix -palkinnolla toisena suomalaisena elokuvana. Elokuva valittiin Suomen ehdokkaaksi parhaan kansainvälisen elokuvan Oscar-palkintoon. Elokuva pääsi vasta toisena suomalaisena elokuvana short listalle asti. Elokuva sai kahdeksan Jussi-palkintoa, mm. parhaan elokuvan, parhaan ohjauksen ja parhaan käsikirjoituksen palkinnot.
Ghost – näkymätön rakkaus
Ghost – näkymätön rakkaus (Ghost) on yhdysvaltalainen romanttinen komedia vuodelta 1990. Sen on ohjannut Jerry Zucker ja pääosissa nähdään Patrick Swayze, Demi Moore, Whoopi Goldberg, Tony Goldwyn ja Rick Aviles.
Whoopi Goldberg voitti roolisuorituksestaan parhaan naissivuosan Oscarin, BAFTAn ja Golden Globen. Lisäksi Bruce Joel Rubin voitti parhaan alkuperäisen käsikirjoituksen Oscarin. Elokuva oli ehdolla lisäksi parhaan elokuvan Oscariin ja Golden Globeen.
Oscarit
Ehdokkaana:
Golden Globet
Ehdokkaana:
Arvioita
Video-oppaassa vuodelta 1994 Kari Salminen sanoo Ghostin tarjoavan ”fantasiaa, romantiikkaa, jännitystä, kauhua ja komediaa näppäränä ja tunteellisena kokonaisuutena”. Hän antaa sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.
Sofie Johansson
Sofie Johansson (s. 1. heinäkuuta 1985) on ruotsalainen suunnistaja. MM-kilpailuista Johanssonin paras saavutus on viestin MM-pronssi Olomoucin MM-kilpailuissa 2008. Henkilökohtaisilla matkoilla hänen paras saavutuksensa on pitkän matkan kuudes sija samoista Olomoucin MM-kilpailusta. EM-kilpailuista Johanssonin paras saavutus on pitkän matkan viides sija Ventspilsin EM-kilpailuista vuodelta 2008. Suunnistuksen maailmancupin osakilpailussa hän on sijoittunut parhaimmillaan toiseksi Oslon keskimatkalla vuonna 2008. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hänen paras saavutuksensa on seitsemäs sija samalta vuodelta. Juniorien MM-kilpailuissa Johanssonin paras saavutuksensa on pitkän matkan 22:s sija vuodelta 2004. Johansson edustaa OK Linneä. Ruotsin mestaruuskilpailussa hän on saavuttanut yhden hopean ja kaksi pronssia.
Lauri Lairala
Lauri Armas Aleksanteri Lairala (27. huhtikuuta 1926 Viipuri – 7. lokakuuta 2012 Vantaa ) oli suomalainen juristi ja kaupunkineuvos, joka toimi Vantaan (ent. Helsingin maalaiskunta) kunnan- ja kaupunginjohtajana vuosina 1961–1989. Lairalan lähes kolme vuosikymmentä kestäneellä johtajakaudella Vantaa muuttui maalaiskunnasta Suomen viidenneksi suurimmaksi kaupungiksi.
Varhaiset vaiheet
Lairala syntyi Viipurissa varastonhoitaja Uuno Aleksander Lairalan ja Amanda Lairalan (o.s. Ukkonen) poikana. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Kotkan lyseosta 1946 ja valmistui lainopin kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1953. Valmistuttuaan hän työskenteli 1953–1956 siirtoväen ja rintamamiesten asuttamisesta huolehtineen maatalousministeriön asutusasiainosaston ylimääräisenä esittelijänä.
Vuonna 1957 Lairalasta tuli Helsingin maalaiskunnan kunnansihteeri, kun viran pitkäaikainen haltija Lauri Korpinen siirtyi kunnanjohtajaksi. Lairalan nelivuotisella kunnansihteerikaudella maalaiskunnan hallinto muuttui ammattimaisempaan suuntaan, ja muun muassa kunnanvaltuuston tekemät päätökset ryhdyttiin valmistelemaan huolellisemmin. Häntä luonnehdittiin pikkutarkaksi ja tunnolliseksi virkamiestyypiksi, ja siten edeltäjänsä, rehevän ja omaperäisen Lauri Korpisen vastakohdaksi.
Korpisen jäätyä eläkkeelle kunnanjohtajan virasta 1961 hänen seuraajastaan käytiin tiukka johtajanvaali. Puoluekannaltaan kokoomuslainen Lairala sai poliittisen oikeiston ja keskustan tuen, kun taas kumpikin vasemmistopuolue ajoi virkaan omaa ehdokastaan. Ensimmäisellä äänestyskierroksella Lairala ja SKDL:n ehdokas Mauno Tammisto saivat molemmat 14 ääntä ja SDP:n ehdokas Mikko Laaksonen 13 ääntä. Oikeisto puhui SDP:n Lairalan taakse lupaamalla valita uudeksi kunnansihteeriksi sosialidemokraatin, ja toisella kierroksella Lairala voitti Tammiston 18–13, valtaosan sosialidemokraateista äänestäessä tyhjää.
Kunnanjohtajana ja kaupunginjohtajana
Kunnanjohtajana Lairala alkoi johdonmukaisesti uudistaa Helsingin maalaiskunnan ilmettä kaupunkimaisempaan suuntaan. Hänen edeltäjänsä Lauri Korpinen oli suhtautunut epäillen kunnan asukasmäärän kasvattamiseen ja suurimittaiseen rakennustoimintaan. Lairala taas katsoi, että maalaiskunnan oli välttämätöntä lähteä aktiivisesti mukaan pääkaupunkiseudun kasvuun. Hän osallistui vahvalla henkilökohtaisella panoksellaan aluerakentamisen ideointiin ja toteuttamiseen. Maalaiskunnan ensimmäiset aluerakentamiskohteet 1960-luvun alussa olivat Kaivoksela ja Simonmetsä, myöhemmin Lairalan kaudella rakennettiin kaikki nykyisen Vantaan suuret lähiöt, kuten Hakunila, Havukoski, Myyrmäki ja Martinlaakso. Myös toimintaedellytysten luominen kunnassa toimiville ja sinne siirtyville yrityksille kiinnosti Lairalaa. Hänen tavoitteenaan oli vähentää riippuvuutta Helsingistä ja sitoa asukkaita kotikuntaansa lisäämällä työpaikkoja ja parantamalla palveluja.
Lairalan uran huippukohtia olivat Helsingin maalaiskunnan muuttuminen Vantaan kauppalaksi 1972 ja kaupungiksi 1974. Harvaan asutun maalaiskunnan kunnanjohtajasta oli lyhyessä ajassa tullut suuren kaupungin kaupunginjohtaja. Samalla kaupunkioikeuksien myöntämistä pidettiin valtiollisena tunnustuksena sille, että Lairalan johdolla maalaiskunta oli kyennyt kasvamaan hallitusti itsenäiseksi kaupungiksi, eikä perusteita sen liittämiseksi Helsinkiin enää ollut.
Tunnustukset
Lairalalle myönnettiin Suomen kaupunkiliiton kultainen ansiomerkki 1981, ja seuraavana vuonna hän sai kaupunkineuvoksen arvon. Hän jäi eläkkeelle 1989. Vantaan kaupunki on muistanut pitkäaikaista johtajaansa omalla nimikkoaukiolla, Lauri Lairalan aukiolla, joka sijaitsee Tikkurilassa kaupungintalon vieressä.
Frederiksborgin linna
thumb|370px|Frederiksborgin linna Tanskassa. Frederiksborgin linna on linna Hillerødin kunnassa, Tanskassa. Se sijaitsee Slotsø-järvellä kolmella pienellä saarella. Linna edustaa hollantilaista renessanssityyliä ja on Pohjoismaiden suurin renessanssilinna. Lisäksi linnaa ympäröi suuri barokkipuutarha.
Linnan vanhimmat osat ovat vuoden 1560 tienoilta, jolloin Tanskan kuningas Fredrik II rakennutti paikalle linnan. Linna on saanut nimensä hänen mukaansa, mutta suurimmaksi osaksi nykyisen linnan rakennutti kuningas Kristian IV vuosina 1602–1620. Suunnittelijoina tuolloin toimivat hollantilaiset arkkitehdit Hans ja Lorents van Steenwinckel.
Kuningas Kristian IV:n kuoleman jälkeen linnaa käytettiin lähinnä seremoniallisiin tarkoituksiin. Vuonna 1720 Frederiksborgin rauha kirjoitettiin linnassa. 1850-luvulla palatsista tuli jälleen kuninkaallinen residenssi, kun kuningas Fredrik VII otti sen käyttöönsä. Vuonna 1859 kuninkaan ollessa läsnä tulipalo tuhosi suuren osan linnan sisätiloja. Linnan uudelleenrakennus rahoitettiin julkisella keräyksellä, ja suurimpia lahjoittajia olivat itse kuningas, Tanskan valtio ja Carlsbergin panimon perustaja J. C. Jacobsen.
Jussi Heikkilä (yleisurheilija)
Jussi Sakari Heikkilä (s. 21. maaliskuuta 1983 Forssa) on suomalainen yleisurheilija, jonka päämatka on 400 metrin aitajuoksu. Hän edustaa Viipurin Urheilijoita ja hänen valmentajansa on Matti Heikkilä.
Heikkilä on voittanut 400 metrin aitajuoksun Suomen mestaruuden Lappeenrannassa 2007 ajalla 50,53 ja Espoossa 2009 ajalla 50,84. Hopeaa hän on saanut Vaasassa 2004 ajalla 50,76, Kajaanissa 2010 ajalla 52,14 ja Vaasassa 2013 ajalla 52,14. 400 metrin juoksussa Heikkilä on saavuttanut sisäradoilla SM-kultaa vuonna 2004 sekä ulkoradoilla SM-hopeaa vuosina 2004 ja 2007. Hän voitti sisäratojen SM-kultaa 300 metrin aitajuoksussa 2012.
Heikkilä osallistui Münchenin EM-kilpailuihin 2002 sijoittuen 400 metrin aitojen alkuerässään seitsemänneksi. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän karsiutui alkuerissä ajalla 51,42 s. Hän karsiutui alkuerissä myös Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 sekä Helsingin EM-kilpailuissa 2012. Torinon sisäratojen EM-kisoissa 2009 hän osallistui 400 metrille karsiutuen alkuerissä.
Heikkilä on opiskellut Yhdysvalloissa South Carolinan yliopistossa ja hän valmistui keväällä 2009. Vuonna 2008 hän sijoittui neljänneksi NCAA:n mestaruuskilpailuissa ajalla 49,69.
Velunjärvi
Velunjärvi on Keski-Suomessa Jämsässä Länkipohjan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 17,0 hehtaaria, se on 1,1 kilometriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,7 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Arvajanjoen valuma-alueella (14.26), jonka Isojärven valuma-alueeseen (14.263) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 129,6 metriä mpy.
Taivalvaaran rautatieasema
Taivalvaaran rautatieasema oli rautatieliikennepaikka rataosalla Kontiomäki–Taivalkoski. Liikennepaikka sijaitsi Taivalkosken kunnassa Iijoen länsirannalla. Liikennepaikka toimi Taivalkosken radan alkuperäisenä pääteasemana 1. joulukuuta 1959 alkaen Iijoen rautatiesillan rakennustöiden ajan. Rautatiesillan valmistuttua kahta vuotta myöhemmin rataosan päätepisteeksi tuli Taivalkosken rautatieasema Iijoen pohjoisrannalla. Taivalvaara oli vuosina 1959–1961 pysäkki ja sen jälkeen se alennettiin seisakkeeksi. Taivalvaara lakkautettiin 30. toukokuuta 1965.
Liikennepaikka sijaitsi 811,680 ratakilometrin päässä Helsingin rautatieasemalta mitattuna Pieksämäen rautatieaseman kautta, ja kolmen kilometrin päässä Taivalkosken rautatieasemalta. Liikennepaikan pohjoispuolella, radan alkuperäisessä päätepisteessä, sijaitsi Taivalniskan seisake, joka oli rataosalla liikennöivien henkilöjunien pääteasema 1. joulukuuta 1961 saakka.
Liikennepaikalla oli pääraiteen lisäksi sivuraide ja kolmioraide, eikä niitä purettu Taivalkosken aseman valmistuessa, sillä Taivalkosken asemalla ei ollut kääntöpöytää eikä kolmioraidetta. Kolmioraidetta käytettiin myöhemminkin vetureiden ja kiskobussien kääntämiseen. Kolmioraide purettiin 1985, mutta paikalla on yhä nähävissä ratapölkkyjä sekä vesiviskuri. Myös vuonna 1959 rakennettu asemarakennus on purettu.
Miekkapyrstö
Miekkapyrstö (Xiphophorus hellerii) on hammaskarppeihin (Poeciliidae) kuuluva kalalaji. Miekkapyrstön tieteellinen sukunimi Xiphophorus eli "miekkaa kantava" ei viittaa täysikasvuisen uroksen pyrstössä olevaan miekkaan, vaan peräevästä muodostuneeseen paritteluevään.
Koko ja ulkonäkö
Aikuisen kalan pituus on 10–12 senttimetriä. Sukupuolet erottaa toisistaan koiraan pyrstöevän pitkulaisen ulokkeen avulla.
Miekkapyrstöstä on jalostettu useita värimuunnoksia mm. risteyttämällä lähisukulaisen platyn (Xiphophorus maculatus) kanssa. Miekkapyrstön kotiseudulla, Väli-Amerikassa esiintyvät muunnokset ovat väriltään vihertäviä ja haaleita.
Alkuperä
Miekkapyrstö on kotoisin Meksikosta ja Keski-Amerikasta. Se on levinnyt ihmisen mukana muuallekin, tällaisia tulokaskantoja on muodostunut Namibian Otjkoto-järveen ja Transvaaliin. Kaikki kaupan miekkapyrstöt ovat viljeltyjä.
Käyttäytyminen ja lisääntyminen
Miekkapyrstö on vilkas kala, jota pidetään yleensä pienessä ryhmässä. Akvaariossa on syytä olla reheviä kasveja ja muita piilopaikkoja, jotta arempia kaloja ei kiusata liikaa.
Miekkapyrstöt synnyttävät eläviä poikasia helposti kotiakvaarioissa. Ne saattavat kuitenkin syödä omia poikasiaan, joten tiheäkasvuinen kasviviidakko esimerkiksi jaavansammalta auttaa poikasia selviämään ensimmäisistä päivistä.
On erimielisyyksiä siitä, voiko miekkapyrstö vaihtaa sukupuolta, nimittäin joskus näyttää siltä että täysikasvuiselle naaraalle kehittyy miekka. Tämä on mahdollisesti vain myöhäistä varttumista.
Vesiolot ja ravinto
Miekkapyrstö vaatii keskikovaa ja emäksistä vettä (pH yli 7), lämpötila 23-26 °C, akvaarion pituus vähintään 80 cm.
Miekkapyrstöt syövät lihapitoista sekaruokaa. Akvaariossa ruoaksi sopivat hiutaleet, lasiin kiinnitettävät ruokatabletit, vesikirput ja levä.
GemStone IV
GemStone IV on tunnettu kaupallinen MUD-tyylinen peli. Sen tapahtumat sijoittuvat Elanthian fantasiamaailmaan. Peli avattiin virallisesti GemStone II -nimisenä vuonna 1988 General Electricin GEnie-verkkopalvelussa. Peliä kehittää ja ylläpitää yhdysvaltalainen peliyhtiö Simutronics.
Allobarbitaali
Allobarbitaali on barbituraatteihin kuuluva yhdiste, jota on käytetty antikonvulsanttina. Lääke soveltui siten epilepsian ja kouristuksien hoitoon. Allobarbitaalin käyttöön liittyy myös riskejä, jonka takia haitattomammat kipulääkkeet sekä kannabis ovat korvanneet sen muissa ahdistustaudeissa.
Allobarbitaali on luokiteltu Suomessa kielletyksi huumausaineeksi valtioneuvoston asetuksella.
Allobarbitaalin haitat
Allobarbitaali estää aivojen toimintaa, ja voi suuremmilla tai laajemmilla käytöillä aiheuttaa hengityspysähtymisen. Allobarbitaalia ei suositella käytettäväksi raskauden aikana, koska se voi imeytyä sikiöön.
Peippo
Peippo (Fringilla coelebs) on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu. Se on pajulinnun ohella Suomen runsaslukuisin lintulaji.
Tuntomerkit
Peippo on 16–17 senttimetriä pitkä. Koiras on naarasta värikkäämpi. Sen vatsapuoli on punaruskea ja päälaki sekä niska siniharmaat. Naaras on väriltään harmaanruskea. Molemmilla sukupuolilla on kaksi valkoista siipilaikkua sekä vihreä yläperä. Peipolla on tukeva nokka, joka on koiraalla sininen ja naaraalla tumma.
on reipas ja voimakas yksinkertainen säe. Lentoääni on pehmeä ”jyb” tai ”juh”, varoitusääniä ovat ”hyit” sekä talitiaismainen ”tvink”.
Vanhoilla peipoilla on sulkasato heinä–syyskuussa. Sen kesto on keskimäärin 60 päivää. Nuoret peipot vaihtavat ruumiinhöyhenensä elo–syyskuun aikana.
Levinneisyys
Peippo on yleinen lintu koko Euroopassa. Se on levinnyt myös läntiseen Aasiaan, Luoteis-Afrikkaan ja Makaronesiaan. Kanariansaarilla se esiintyy yhdessä endeemisen paikallisen peippolajin, kanarianpeipon kanssa. Peippo on levinnyt koko Suomeen aivan pohjoisinta Lappia lukuun ottamatta. Se on yleisin Etelä- ja Keski-Suomessa ja harvinaistuu pohjoiseen päin mentäessä. Suomen pesimäkanta on keskimäärin 7 200 000 paria (6 800 000–7 700 000). Peippo pajulinnun jälkeen Suomen runsaslukuisin lintulaji. Euroopan peippokanta on 130–240 miljoonaa paria.
Etelämpänä se ei ole muuttolintu, mutta Suomen peipot muuttavat talveksi etelään. Vanhan lorun mukaan kesään on ”puoli kuuta peipposesta”. Todellisuudessa ensimmäiset peipot saapuvat jo maalis-huhtikuun vaihteessa. Koiraat muuttavat lyhyemmän matkan ja saapuvat ennen naaraita, josta johtuu lajin tieteellisen nimen loppuosa, coelebs, joka tarkoittaa leskeä tai poikamiestä. Suomessa pesivät peipot talvehtivat Länsi-Euroopassa ja Etelä-Skandinaviassa. Syysmuutto tapahtuu syys–lokakuussa, päämuutto syyskuun lopussa, jolloin parhaana päivänä voidaan hyvällä muutonhavainnointipaikalla nähdä yli 100 000 muuttavaa peippoa päivässä. Pieni määrä peippoja talvehtii Suomessakin.
Elinympäristö
Peippo pesii kaikenlaisissa metsissä sekä puistoissa ja puutarhoissa. Erityisesti se suosii lehtoja ja reheviä sekametsiä.
Muuttoaikoina peipot ruokailevat pelloilla ja rikkaruohostoissa.
Lisääntyminen
pienoiskuva|Peipon munia. Peippo rakentaa pesänsä puuhun tai pensaaseen 2–6 metrin korkeuteen ja naamioi sen jäkälällä ja koivunhilseellä. Pesä on pieni ja höyhenillä ja karvoilla vuorattu. Naaras munii toukokuussa 4–6 sinertävää tai rusehtavaa tummatäpläistä munaa. Naaras hautoo munia noin 12 vuorokautta. Emot ruokkivat poikasia pesään 11–14 vuorokautta ja tämän jälkeen vielä pari viikkoa. Peipot pesivät uudelleen usein vielä heinäkuussa.
Ravinto
pienoiskuva|Peippo saalistamassa ravintoa. Peippo syö monenlaisia siemeniä ja kesällä paljon selkärangattomia, ja usein sen näkee nappaavan ilmasta lentävän hyönteisen. Poikasilleen peippo syöttää selkärangattomia. Talvella syö lintulaudoilta myös mm. leivänmuruja ja pähkinää.
Nimi
Yleisenä lintuna peippo on tunnettu Suomessa useilla nimillä. Niihin kuuluivat sinipeippo (Oulu) vinkkipeippo, palopeippo (Sotkamo) ja Puufinkka (Turku). Historiallisia nimiä ovat olleet mm. peipinen (Schroderus, 1637, Renvall, 1826). Lönnrotin keräämiä nimiä ovat mm. peipo, pohjanlintu, peipuinen, peponen, vilukieli, peippovarpunen.
Isolahti
Isolahti on alue Vaasassa. Isolahden vieressä sijaitsee Gerby ja Vetokannas. Alueella sijaitsee muun muassa Isolahden koulu sekä päiväkoti. Muuten alueella on vain asuintaloja.
Vaasan kaupunginhallinnon tilastoalueista Isolahti kuuluu Gerbyn suuralueeseen.
Paha-Velu
Paha-Velu on Keski-Suomessa Jämsässä Länkipohjan kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 4,1 hehtaaria, se on 500 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Arvajanjoen valuma-alueella (14.26), jonka Isojärven valuma-alueeseen (14.263) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 119,5 metriä mpy.
Torisevanjärvi
Torisevanjärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kauvatsanjoen valuma-alueen Sävijoen alueeseen.
Maantiede
Järven pinta-ala on 7,2 hehtaaria ja sen pituus on 420 metriä ja leveys 300 metriä. Järveen laskee neljä tulo-ojaa. Sen luusua sijaitsee järven pohjoisrannalla, josta saa alkunsa 650 metriä pitkä laskuoja Torisevanojaan, joka laskee Leppälammiin.
Järven rantaviiva on 1,1 kilometriä pitkä ja ranta on puoliksipeltoa ja puoliksi moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rannalla on pari tilaa, joista toinen on museo.
Inguušit
Inguušit on etninen ryhmä Pohjois-Kaukasiassa Venäjällä. Pääosa heistä asuu Ingušian tasavallassa. Inguušit puhuvat pohjoiskaukasialaisiin kieliin kuuluvaa inguušin kieltä. Uskonnoltaan he ovat pääasiassa sunnimuslimeita. Inguušit ovat niin kielellisesti kuin etnisestikin läheistä sukua tšetšeeneille.
Asuinalue ja määrä
Suurin osa inguušeista asuu Ingušian tasavallassa, missä heitä oli 361 057 vuonna 2002. Naapuritasavallassa Pohjois-Ossetia-Alaniassa heitä asui 21 442 vuonna 2002. Pohjois-Ossetian inguušit asuvat pääasiassa Prigorodnin piirissä, joka liitettiin Pohjois-Ossetiaan 1940-luvun lopulla, kun inguušit karkotettiin Keski-Aasiaan. Toisessa naapuritasavallassa Tšetšeniassa inguušeja asui 2 914 vuonna 2002. Kaikkiaan Venäjällä asui 413 016 vuonna 2002. Inguušien karkotuksen jäljiltä Kazakstanissa on pieni inguušivähemmistö, vaikka suurin osa onkin palannut kotiseudulleen Neuvostoliiton purettua karkotuspäätöksen vuonna 1957. Vuonna 1999 Kazakstanissa asui 16 893 inguušia. Kazakstanin inguušien määrä on laskussa paluumuuton vuoksi. Vielä vuonna 1989 Kazakstanissa asui 19 914 inguušia.
Calvities frontalis
Calvities frontalis on kohta keskellä hiusrajaa, otsalla, jossa hiusraja kääntyy v-kirjaimen tapaan alemmas otsan päälle. Piirre on periytyvä ja dominoiva, mutta suhteellisen harvinainen. Yleensä ihmisten hiusraja on otsan kohdalta jokseenkin suora.
Mohammed V
thumb|200px|Sulttaani Mohammed V vierailemassa Lawrence Livermore Labissa [[Yhdysvallat|Yhdysvalloissa vuonna 1957.]] Mohammed V (10. elokuuta 1909 – 26. helmikuuta 1961) oli Marokon sulttaani vuosina 1927–1953 ja maapaossa vuosina 1953–1955 ja Marokon kuningas vuosina 1957–1961.
Mohammedin isä oli sulttaani Yusuf ibn al-Hasan. Vuonna 1953 ranskalaiset miehittäjät pakottivat kuninkaan perheineen maanpakoon Korsikalle ja myöhemmin Madagaskarille. Muhammadin sukulainen Muhammad ibn Arafa nousi tämän jälkeen maan hallitsijaksi.
Vuonna 1956 hän neuvotteli ranskalaisten kanssa Marokon itsenäistymisestä, ja hänestä tuli maan kuningas vuonna 1957. Hänen siunauksellaan Marokon kuninkaallinen autoliitto suunnitteli ja rakennutti Formula 1:ssä käytetyn Ain-Diabin kilparadan. Casablancassa sijaitsee Mohammed V:n kansainvälinen lentoasema. Mohammed V:n yliopisto sijaitsee Rabatissa. Mohammed V kuoli 26. helmikuuta 1961, jolloin kuninkaaksi tuli hänen poikansa Hassan II. Marokon nykyinen kuningas Muhammad VI on Mohammed V:n lapsenlapsi.
thumb|left|upright|Mohammed V:n hauta oman mausoleuminsa sisällä Rabatissa. Hassan II:n hauta on taustalla.
Luettelo Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselmista (2000–2002)
Tämä on luettelo Yhdistyneiden kansakuntienturvallisuusneuvoston päätöslauselmista 1301-1400, jotka hyväksyttiin 31. toukokuuta 2000 ja 28. maaliskuuta 2003 välisenä aikana.
Metkatinoni
Metkatinoni eli 2-(metyyliamino)-1-fenyylipropan-1-oni on katinonimolekyylien N-metyylijohdonnainen. Sitä käytetään stimulanttina.
Aineen subjektiivinen vaikutus on piristävämpi kuin katinonin, mutta heikompi kuin amfetamiinin tai metamfetamiinin. Sitä käytetään yleensä nuuskaamalla, mutta se voidaan liuottaa alkoholiin tai veteen, jolloin se voidaan piikittää.
Metkatinonia voidaan valmistaa efedriinistä tai pseudoefedriinistä, mutta myös esimerkiksi N-metyloimalla amfetamiinia ja edelleen saadusta metamfetamiinista hapetus-pelkistysreaktiolla metkatinoniksi. Samoin N-metyloimalla katinonia saadaan metkatinonia.
Kaarlo Rauramo
Kaarlo Gustaf Rauramo (26. huhtikuuta 1897 Helsinki – 25. joulukuuta 1988 Helsinki) oli suomalainen tykistön upseeri ja eversti.
Dino Crisis
Dino Crisis on Capcomin kehittämä ja julkaisema selviytymiskauhupeli. Pelin jatko-osat ovat Dino Crisis 2 vuodelta 2000 ja Dino Crisis 3 vuodelta 2003.
Juoni
Vuoteen 2009 sijoittuvassa tarinassa salainen kommandotiimi SORT (Secret Operation Raid Team) on lähettänyt agentti Tomin Ibis-saaren tutkimuslaitokseen. Hän saa tietää, että kuolleeksi luultu tohtori Edward Kirk johtaa salaisia projekteja laitoksessa. Neljä SORT-agenttia lähetetään hakemaan Kirk takaisin hallituksen haltuun. Agentit Regina, Gail, Rick ja Cooper laskeutuvat saarelle laskuvarjoilla. Cooper menettää hallinnan ja laskeutuu viidakkoon, jossa hän joutuu Tyrannosaurus rexin syömäksi. Kolme muuta agenttia jatkavat tehtävää tietämättä Cooperin kuolemasta.
Agentit löytävät tapettuja ja osittain syötyjä tiedemiehiä sekä turvallisuushenkilöstöä. Pian he tajuavat dinosauruksien olevan verilöylyjen takana ja löytävät vakavasti vahingoittuneen Tomin. Rick vie Tomia lääkintähuoneeseen, mutta tämä kuolee puolustaessaan Rickiä Velociraptorin hyökkäykseltä. Myöhemmin agentit saavat Kirkin haltuunsa ja valmistautuvat pakoon helikopterilla, mutta Tyrannosaurus tuhoaa sen ja pakottaa agentit vetäytymään takaisin laitokseen.