cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
From Paris with Love
From Paris with Love on Pierre Morelin ohjaama toimintaelokuva, jonka päärooleissa nähdään John Travolta ja Jonathan Rhys Meyers. Käsikirjoituksen tekoon osallistui Luc Besson.
Trans-Siberian Orchestra
thumb|Trans-Siberian Orchestra Trans-Siberian Orchestra (usein lyhennetty TSO) on yhdysvaltalainen mahtipontista ja sinfonista neoklassista metallia soittava kokoonpano. Se perustettiin New Yorkissa vuonna 1996.
Studiossa Trans-Siberian Orchestra käyttää täyttä 60-jäsenistä orkesteria sekä kuoroa ja livenäkin useiden vokalistien lisäksi suurta määrää soittajia.
Lyijy(IV)kloridi
Lyijy(IV)kloridi eli lyijytetrakloridi (PbCl4) on lyijyn ja kloorin muodostama epäorgaaninen molekyyliyhdiste. Se on suhteellisen epästabiili ja sillä on vähäistä käyttöä orgaanisen kemian synteeseissä.
Ominaisuudet
Lyijy(IV)kloridi on huoneenlämpötilassa väriltään vaaleankeltaista nestettä. Yhdiste hajaantuu veden vaikutuksesta muodostaen klooria ja vetykloridia, minkä vuoksi se savuaa kosteassa ilmassa. Kuumennettaessa se alkaa hajota lyijy(II)kloridiksi ja klooriksi yli 50 °C:n lämpötilassa ja reaktio voi tapahtua räjähdysmäisesti. Lyijy(IV)kloridi ei liukene rikkihappoon, mutta liukenee väkevään vetykloridiliuokseen muodostaen kompleksisia heksakloroplumbaatti(IV)ioneja ([PbCl6]2-]. Yhdiste muodostaa näitä ioneja reagoidessaan myös muiden kloridien kanssa. Yhdiste on vahva hapetin. Dikloorioksidin kanssa aine reagoi muodostaen lyijyoksodikloridia, joka muistuttaa rakenteeltaan fosgeenia.
Valmistus ja käyttö
Lyijy(IV)kloridia voidaan käyttää niin kutsutussa Criegeen glykolinhajotusreaktiossa.
Baluchit
Baluchit (muilta nimiltään balutšit tai belutšit) ovat etupäässä Belutšistanissa Afganistanin, Pakistanin ja Iranin alueella asuva kansa. Heitä asuu lisäksi muun muassa Turkmenistanissa, Arabian niemimaalla ja Itä-Afrikassa. Belutšin kieltä puhuu noin 5–10 miljoonaa ihmistä, mutta lisäksi osa belutšeista puhuu äidinkielenään muita kieliä.
Baluchien suuri valtaosa on hanafilaiseen koulukuntaan kuuluvia sunnalaisia muslimeja. Vähemmistö sunnalaisista kuuluu shafilaiseen koulukuntaan. Pakistanin Makranissa ja Sindhissä on myös šiialaisia balucheja.
Imre Molnár
Imre Molnár (30. maaliskuuta 1949 Miskolc – 26. syyskuuta 2019 ) oli unkarilainen telinevoimistelija.
Molnár sijoittui Münchenin 1972 olympialaisten telinevoimistelun joukkuekilpailussa kahdeksanneksi ja pistein 110,625 henkilökohtaisessa moniottelussa parhaana unkarilaisena 19:nneksi. Montréalin 1976 olympialaisissa hän saavutti joukkuekilpailussa neljännen sijan, kun Unkari hävisi vain 0,2 pisteellä Itä-Saksalle. Hypyssä hän oli viides tasapistein 19,150 maanmiehensä Zoltán Magyarin kanssa ja moniottelussa jälleen parhaana unkarilaisena kahdeksas 113,575 pisteellä.
Ainoan arvokisamitalinsa Molnár saavutti Grenoblen EM-kilpailuissa 1973, kun hän oli hypyssä pronssilla.
Oberlandesgericht
thumb|Oberlandesgericht Düsseldorf Oberlandesgericht (OLG; Berliinissä Kammergericht, KG) on osavaltion ylioikeus, joka saksalaisessa tuomioistuinjärjestelmässä sijoittuu Landgerichtin ja Bundesgerichtshofin väliin (perhe- ja lapsiasioissa Amtsgerichtin ja Bundesgerichtshofin väliin). Oberlandesgericht on tavallisesti toisen oikeusasteen tuomioistuin. Landgerichtit luotiin vuoden 1877 tuomioistuinten perustamislaissa (Gerichtsverfassungsgesetz, GVG). Kaikilla Saksan osavaltioilla on vähintään yksi Oberlandesgericht. Baden-Württembergillä ja Rheinland-Pfalzilla on kaksi; Baijerilla, Ala-Saksilla ja Nordrhein-Westfalenilla kolme. Historiallisista syistä Berliinin Oberlandesgericht on nimeltään Kammergericht ja Bremenin ja Hampurin vastaavat ovat nimeltään Hanseatisches Oberlandesgericht.
Rådan piiri
Rådan piiri voi tarkoittaa seuraavia Ruotsin piirejä:
Minotaure
Minotaure on Jess and the Ancient Onesin kappale single, joka julkaistiin 3. marraskuuta 2017 levymerkillä Svart Records. Kappale julkaistiin digitaalisessa formaatissa musiikkivideon kera 18. lokakuuta 2017. Kappale julkaistiinn myöhemmin myös 1. joulukuuta 2017 ilmestyneellä studioalbumilla The Horse and Other Weird Tales.
Singlestä julkaistiin rajoitettu 500:n kappaleen 7″ vinyylipainos. Sen B-puolella on cover-versio Hurriganesin kappaleesta ”Moon Is Rising”.
Marlyse Nsourou
Marlyse Nsourou (s. 27. helmikuuta 1987) on gabonilainen keskipitkän matkan juoksija. Hän kilpaili vuoden 2004 kesäolympialaisissa Ateenassa ja putosi naisten 800 metrin juoksussa ensimmäisellä kierroksella jäätyään eränsä seitsemänneksi. Hän teki henkilökohtaisen ennätyksensä ajalla 2:12.35.
Uskontoteologia
Uskontoteologia on systemaattisen teologian tutkimushaara, joka pyrkii selvittämään uskontojen välisiä keskusteluja, niissä saavutettuja tuloksia, metodeja sekä ongelmia. Uskontoteologiaan kuuluvat läheisesti uskontodialogi ja globaalietiikka.
Uskontojenvälinen dialogi ja uskontoteologia eroavat ekumeniasta siinä, että ekumenia yleensä ymmärretään keskusteluksi, joka koskee vain kristillisten kirkkokuntien keskinäisiä yhteyspyrkimyksiä. Ekumeenisen työskentelyn kaltaisia keskusteluja on kirkkojen historiassa tosin käyty esimerkiksi juutalaisten ja islamin kanssa, koska niillä on kristinuskoon erityinen historiallinen suhde. Käytännön ero ekumenian ja uskontoteologian välillä ei siten ole aina jyrkkä.
Uskontojen luonne
Uskontoteologian tärkeimpiä käsitteitä on uskontojen luonteen määrittely. Uskonnot voivat olla eksklusiivisia, inklusiivisia, pluralistisia ja lisäksi mahdollisesta neljännestä luokasta on puhuttu.
Eksklusiivinen uskonto eli poissulkeva uskonto määrittelee, että muut uskonnot eivät sisällä totuutta ja esimerkiksi johda pelastukseen. Tällöin vain voi olla vain yhden uskonnon edustaja. Inklusiivinen uskonto määrittelee että myös muut uskonnot voivat olla ainakin joissain asioissa oikeassa ja jopa saman uskon eri ilmentymiä. Pluralistinen uskontokäsitys määrittelee, että kaikki uskonnot ovat samanarvoisia ja sisältävät samoja totuuksia eri tavoin ilmaistuina. Universaali pelastuskäsitys kuuluu pluralismiin. Mahdollinen neljäs määrittelyryhmä on teoreettinen ja relativistinen, jonka mukaan ei voida sanoa ehdotonta totuutta mistään uskonnosta.
Globaalietiikka uskontoteologiassa
Uskontoteologian alaan luetaan myös uskontojen väliset eettiset keskustelut. Niistä huomionarvoisin on ollut sveitsiläisen katolisen teologin Hans Küngin maailmanetiikka-hanke. Küng on perustanut 1990-luvulla järjestön nimeltä Foundation for a Global Ethic (Stiftung Weltethos). Järjestön pyrkimyksenä on tutkia ja edesauttaa uskontojen yhteistä eettistä arvopohjaa.
Chop suey
Chop suey (杂碎, pinyin: zá suì) on länsimaissa tunnettu kiinalainen tai oikeammin amerikankiinalainen ruoka. Se on lähtöisin Yhdysvalloissa asuvilta amerikankiinalaisilta. Chop suey on ruokalajina varsin yksinkertainen: pannulla kypsennettyä lihaa, kanaa tai katkarapuja sekä kasviksia suurustetussa kastikkeessa. Käytettävät kasvikset ja lihan voi valita jokseenkin vapaasti. Chop suey tarjoillaan yleensä riisin mutta myös nuudelien kanssa.
Paavo Rauskanen
Paavo Rauskanen (s. 1955 Kuorevesi) on suomalainen kirjailija.
Paavo Rauskanen on koulutukseltaan peruskoulunopettaja ja on työskennellyt vuosikausia Mänttä-Vilppulassa Savosenmäen ja Länsi-Koskelan kouluissa sekä muun muassa Kenian suomalaisen koulun johtajana (1985–1987) sekä Thaimaan suomalaisen koulun rehtorina (1994–1996 ja 2002–2004).
Rauskanen on työskennellyt freelance-toimittajana vuosien mittaan seuraavissa radioissa: IBRA Radio, Yle/Pirkanmaa, Lehiradio, Radio Keurusselkä, Radio Gospel ja Radio Dei.
Paavo Rauskanen on toiminut useita kausia Mäntän kaupunginvaltuustossa.
Segerstadin piiri
Segerstadin piiri voi tarkoittaa seuraavia Ruotsin piirejä:
Bundesgerichtshof
thumb|Bundesgerichtshof Karlsruhessa Bundesgerichtshof (BGH) on Saksan liittovaltion korkein oikeus ja viimeinen oikeusaste siviili- ja rikosmenettelyissä. Se on Bundesarbeitsgerichtin, Bundesfinanzhofin, Bundessozialgerichtin ja Bundesverwaltungsgerichtin ohella yksi liittovaltion viidestä korkeimmasta tuomioistuimesta. Se on ylin muutoksenhakuaste ja käsittelee vain oikeuskysymyksiin rajoittuvat valitukset. Bundesgerichtshof sijaitsee Karlsruhessa Baden-Württembergissä. Se perustettiin 1. lokakuuta 1950.
Zoltán Magyar
pienoiskuva|Zoltán Magyar (1976) Zoltán Magyar (s. 13. joulukuuta 1953 Budapest) on entinen unkarilainen telinevoimistelija ja olympiavoittaja. Ykköstelineellään hevosella hän oli 1970-luvulla maailman paras: tuloksena kaksi olympiakultaa, kolme maailmanmestaruutta ja kolme Euroopan-mestaruutta.
Magyar sijoittui Münchenin 1972 olympialaisten telinevoimistelun joukkuekilpailussa kahdeksanneksi ja pistein 109,200 henkilökohtaisessa moniottelussa 29:nneksi. Hän oli unkarilaisjoukkueen toiseksi paras voimistelija. Montréalin 1976 olympialaisiin tullessaan hän oli hevosvoimistelun hallitseva maailman- ja Euroopan-mestari, ja nyt hän voitti hevosella myös olympiakultaa pistein 19,700. Joukkuekilpailussa hän saavutti neljännen sijan, kun Unkari hävisi vain 0,2 pisteellä Itä-Saksalle. Hypyssä hän oli viides 19,150 pisteellä ja moniottelussa jälleen toiseksi parhaana unkarilaisena yhdeksäs 113,425 pisteellä. Moskovan 1980 olympialaisissa Magyar voitti hevosella kultaa 19,925 pisteellä. Joukkuekilpailussa hän saavutti pronssia ja moniottelussa hän oli parhaana unkarilaisena yhdeksäs 115,225 pisteellä.
Magyar voitti hevosella maailmanmestaruuden kolmissa peräkkäisissä MM-kilpailuissa: Varnassa 1974, Strasbourgissa 1978 ja Fort Worthissa 1979. Myös Euroopan-mestaruuden hän voitti hevosella kolmissa peräkkäisissä kisoissa: Grenoblessa 1973, Bernissä 1975 ja Vilnassa 1977. Hänen paras moniottelun arvokisasijoituksensa oli neljäs sija EM-kisoissa 1975.
Urheilu-uransa jälkeen Magyar on toiminut muun muassa Unkarin Olympiakomitean varapuheenjohtajana ja siviilipuolella eläinlääkärinä.
Mike Love
Michael Edward ”Mike” Love (s. 15. maaliskuuta 1941 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen muusikko. Hänet tunnetaan parhaiten The Beach Boysin laulajana ja sanoittajana.
The Beach Boysin ohella Love on julkaissut neljä sooloalbumia. Niiden lisäksi hän levytti 1970-luvulla kolme albumia Celebration-yhtyeen kanssa.
Elämä ja ura
Love valmistui high schoolista vuonna 1958. Hän työskenteli jonkin aikaa perheensä metalliyrityksessä ja bensa-asemalla. Hän ryhtyi muusikoksi, kun Wilsonin veljekset kutsuivat Loven laulajaksi ja saksofonistiksi uuteen The Pendletones -nimiseen yhtyeeseensä. Se julkaisi esikoislevynsä vuonna 1961 ja vaihtoi sen jälkeen nimekseen The Beach Boys.
The Beach Boysista tuli yksi 1960-luvun menestyneimmistä popyhtyeistä. Love oli päälaulajana monella yhtyeen hiteistä sekä yhtyeen lavaesiintymisten keskipiste. Hän myös kirjoitti useita sanoituksia Brian Wilsonin sävellyksiin. Alun perin Lovea ei mainittu sanoittamiensa laulujen kuten "California Girls", "Surfin' USA" ja "I Get Around" tekijätiedoissa. Hän sai nimensä tekijöiden joukkoon ja tekijänoikeuskorvauksensa vasta vuonna 1993 haastettuaan Brian Wilsonin oikeuteen.
Love kiinnostui vuonna 1968 transsendenttisestä meditaatiosta ja Maharishi Mahesh Yogin opetuksista, mikä alkoi näkyä hiukan myös yhtyeen musiikissa.
Kun Brian Wilson jättäytyi pois The Beach Boysin kiertueilta, Lovesta tuli käytännössä yhtyeen johtaja. Hän ohjasi yhtyettä kaupallisempaan suuntaan.
The Beach Boysin levytysten ja kiertueiden lomassa Love perusti vuonna 1978 yhtyeen nimeltä Celebration. Se julkaisi 1970-luvun lopussa kolme albumia. Loven ensimmäinen sooloalbumi Looking Back with Love julkaistiin vuonna 1981.
Love on jatkanut The Beach Boysin vaihtuvien kokoonpanojen mukana konsertointia 2010-luvun lopulle asti yhtyeen ainoana alkuperäisjäsenenä. Hän julkaisi omaelämäkertansa Good Vibrations: My Life as a Beach Boy vuonna 2016. Seuraavien kolmen vuoden aikana hän julkaisi kolme uutta sooloalbumia.
Love on ollut naimisissa kuusi kertaa. Hän meditoi kahdesti joka päivä ja noudattaa kasvisruokavaliota. Loven pikkuveli Stan Love ja tämän poika Kevin Love ovat NBA-koripalloilijoita.
Deidamia
Deidamia (HWV 42) on Georg Friedrich Händelin viimeiseksi jäänyt ooppera. Kolminäytöksisen teoksen italiankielisen libreton on tehnyt Paolo Antonio Rolli.
Se sai kantaesityksensä 10. tammikuuta 1741 Lontoon Lincoln’s Inn Fields Theatressa. Kantaesityksen jälkeen ooppera esitettiin Lontoossa vain kahdesti. Deidamia jäi Händelin viimeiseksi oopperaksi ja hän keskittyi sen jälkeen oratorioihin.
Vasta 1950-luvulla ooppera löydettiin uudelleen ja se on tuotettu näyttämölle joitakin kertoja. Itäsaksalainen Hallen teatteri toteutti sen 1977 Wolfgang Kerstenin ohjaamana, kapellimestarina Thomas Sanderling. Esitys nähtiin vierailunäytäntönä myös Suomen Kansallisoopperassa syksyllä 1977. Vuonna 2012 Deidamian toteutti De Nederlandse Opera Amsterdamissa David Aldenin ohjaamana. Teos on myös levytetty.
Juoni
Oopperan tapahtumat sijoittuvat antiikin Kreikkaan. Skyroksen kuningas Lykomedes kuulee kreikkalaisten liittoutuneen Troijaa vastaan, ja lähetystö vaatii Skyrosta liitymään mukaan. Oraakkelin mukaan Troijan valtaus ei onnistuisi ilman Akilleusta, joka kuitenkin saisi surmansa valtauksessa. Akilleus piileskelee Skyroksella, eikä Lykomedes haluaisi paljastaa tätä. Akilleuksen rakastettu Deidamia yrittää myös suojella tätä, mutta viekas Odysseus paljastaa Akilleuksen. Akilleus haluaa lähteä valtaukseen, koska hänen mukaansa kohtaloaan ei voi paeta.
Richard Meinertzhagen
thumb|250px|Richard Meinertzhagen.
Richard Henry Meinertzhagen (3. maaliskuuta 1878 Mottisfont Abbey, Hampshire – 17. kesäkuuta 1967 (Englanti) oli maineikas brittiläinen sotilas, vakoilija, lintutieteilijä ja lintujen väiveiden asiantuntija. Hänen seikkailunsa eri puolilla maailmaa ovat muodostuneet legendaarisiksi. Hänen tieteellinen työnsä lintujen parissa on kuitenkin myöhemmin osoittautunut osin epätarkaksi.
Richard Meinertzhagen syntyi varakkaaseen englantilaisperheeseen. Hänen isänsä Daniel Meinertzhagen oli pankkiiri ja äitinsä Georgina Potter London School of Economicsin perustajan Beatrice Webbin sisar. Richardin intohimo lintuihin ja metsästykseen syttyi, kun perhetuttu filosofi Herbert Spencer kannusti häntä tutkimaan luonnonhistoriaa iskulauseellaan: "Tarkkaile, tallenna, selitä!"
Meinertzhagen velvoitettiin liittymään Hampshire Yeomanry -karabinieereihin vuonna 1897. Seuraavana vuonna hän sai siirron West Yorkshire Regimentiin. Vuonna 1899 hänet siirrettiin Kuninkaalliseen jalkaväkeen. Hänet ylennettiin luutnantiksi vuonna 1900 ja kapteeniksi 1904. Hänen asemapaikkansa vaihtelivat: Hän palveli Intiassa, Afrikassa ja Palestiinassa. Vuonna 1905 Meinertzhagen kukisti Itä-Afrikassa kapinan ja surmasi kapinaa johtaneen nanji-heimon hengellisen johtajan Orkoiyotin. Ensimmäisessä maailmansodassa hän taisteli Palestiinassa ja Siinailla, ja hänet ylennettiin majuriksi. Sodan loppuvaiheissa, vuonna 1918 hänet ylennettiin everstiksi. Hän osallistui Pariisin rauhankonferenssiin vuonna 1919 ja toimi Edmund Allenbyn johtavana poliittisena upseerina. Hän osallistui myös Palestiinan brittiläisen mandaatin luomiseen, mikä käytännössä johti myöhemmin Israelin valtion syntymiseen. Meinertzhagen erosi palveluksesta vuonna 1925.
Meinertzhagen suoritti yhdessä tohtori Phillip Alexander Clanceyn kanssa lintutieteellisen tutkimusretken Jemeniin, Adeniin, Somaliaan, Etiopiaan, Keniaan ja Etelä-Afrikkaan. Hän julkaisi suuren määrän artikkeleita lintujen taksonomiasta ja muilta ornitologian aloilta. Hän keräsi valtavan kokoelman, noin 20 000 kappaletta, linnunnahkoja ja lintujen väiveitä. Meinertzhagenin aikalaiset pitivät häntä yhtenä Britannian suurimmista ornitologeista. Kun hänen lintukokoelmansa vuonna 1990 tarkastettiin perusteellisesti Natural History Museum at Tringissä, siinä havaittiin suuri määrä valheellista ja varastettua tietoa. Hänen todettiin varastaneen toisten kokoelmista parhaat näytteet ja esittäneen ne sitten ominaan. Vuonna 2003 Pamela C. Rasmussen ja Robert P. Prys-Jones julkaisivat tutkimuksensa, jonka mukaan Meinertzhagenin vilpillisyys oli ollut vielä laajempaa kuin aiemmin oli uskottu. Monet hänen omikseen ilmoittamista näytteistä oli varastettu British Museumista. Monet oli myös kerännyt joku toinen keräilijä, monissa tapauksissa Hugh Whistler.
Meinertzhagen hyväksytään yhä auktoriksi osalle hänen kuvailemistaan lintujen alalajeista. Näistä yksi on kesykyyhkyn (Columba livia) alalaji dakhlae.
MP18
MP18 (, M.P.18,I.) on Hugo Schmeisserin vuonna 1916 suunnittelema ja Theodor Bergman Industriewerken Saksan keisarikunnan armeijalle valmistama konepistooli, jota pidetään ensimmäisenä käytännöllisenä konepistoolimallina. Se on toimintamekanismiltaan massasulkuinen, avoimelta lukolta sarjatulta ampuva ja 9x19 mm Parabellum/Luger -kaliiperinen. Yleisesti kaikki 1920-1960 valmistuneet konepistoolimallit perustuivat MP18:n toimintaperiaatteeseen.
Saksan armeija käytti MP18:sta ensimmäisen maailmansodan loppuvaiheessa vuonna 1918.
The Black and White Album
The Black and White Album on The Hivesin neljäs albumi, joka julkaistiin Euroopassa 9. lokakuuta 2007. Yhdysvalloissa albumi julkaistiin 13. marraskuuta 2007.
Albumi debytoi Ruotsissa Sverigetopplistanin neljännellä sijalla, ja pysyi listalla yhteensä kymmenen viikkoa. Yhdysvalloissa albumi nousi Billboard 200 -listan sijalle 65.
Jukka Ässä
Jukka Ässä on tamperelaisen Jukka Salmisen perustama popyhtye. Yhtye on julkaissut kaksi albumia, Mitäs tässä vuonna 2012 sekä Ihmisten jälkeen vuonna 2014. Jukka Salminen on aiemmin julkaissut kaksi englanninkielistä albumia Tapes-nimellä (Tapes, 2006, sekä Aloha!, 2008).
Lisäksi Salminen on soittanut Samae Koskisen Taikabändissä Elossa-albumin aikaan, Tigerbombsissa 2004–2007, Laurilassa (Boyhood 2007), Astrid Swan & The Drunk Loversissa (2009), Steel Mammothissa, Grillin' Willie & The Vegetariansissa.
Albumit
Mitäs tässä -esikoisalbumilta julkaistiin ensimmäisenä singlenä ”Eläköön amatöörit”, joka oli pienoinen radiohitti ainakin Radio Novalla ja Yle Radio Suomessa. Albumi valittiin myös YleX:n viikon albumiksi julkaisun kynnyksellä. Pehmeä suomenkielinen pop-musiikki loi innostunutta mielenkiintoa.
Ihmisten jälkeen on oman kuvauksensa mukaan ”elämänmakuinen, hitikäs ja rehellinen kooste 30 ja risat -sukupolven elämästä”. Sanoituksista vastaavat Salmisen lisäksi muun muassa Anna Puu ja Iisa Pykäri (Regina). Albumin on äänittänyt Jukka Puurula, miksannut Teemu Into ja tuottanut Jukka Salminen.
Ihmisten jälkeen -albumista sanottua:
”Jukka Ässä liukuu toisella levyllään indierockista suomipopin puolelle – käsitteen hyvässä merkityksessä. Ihmisten jälkeen on alkuvuoden raikkain, velmuilevasti vakavin ja ajankohtaisin suomenkielinen poplevy.” Mikko Aaltonen / Image
”Raikas kokonaisuus on ensimmäinen ajatus, joka nousee tästä Jukka Salmisen johtaman poppoon toisesta albumista. Ihmisten jälkeen pohtii elämää ja kuolemaa noin kolmikymppisen näkövinkkelistä. Optimistirock soi kirkkaana ja iskelmällisenä.” Saara Pakarinen / Me Naiset
”Jukka Ässä kääntää alakulon iloksi ja laskevat sointukulut nostattavaksi meiningiksi. Erinomaisen bändin kanssa koottu Ihmisten jälkeen sisältää radiosiistejä popraitoja ja oivia kuvauksia hetkistä.” Markku Makkonen / Aamulehti
Skogin piiri
Skogin piiri voi tarkoittaa seuraavia Ruotsin piirejä:
Pantsarlahti
Pantsarlahti oli yksi Viipurin vanhoista suomalaisista kaupunginosista. Se sijaitsi alun perin Viipurin keskiaikaisen kaupunginmuurin ja 1500-luvun jälkipuoliskolla rakennetun Sarvilinnoituksen välisellä alueella. 1860-luvulla tapahtuneen kaupunginmuurin purkamisen jälkeen Pantsarlahti rajoittui lännessä Linnoituksen, pohjoisessa Repolan, idässä Kalevan ja kaakossa Havin kaupunginosiin. Nimensä alue sai sitä ympäröineistä linnoitusvalleista eli pantsareista.
Historia
1400-luvun jälkipuoliskolla Pantsarlahdessa sijaitsi spitaalisairaala, jonka yhteyteen Viipurin linnan käskynhaltijana toiminut Eerik Akselinpoika Tott rakennutti Maria Magdalenan kappelin nimellä tunnetun pienen kirkon 1470-luvulla. Molemmat tuhoutuivat vuonna 1710 Viipurin piirityksen yhteydessä. Kappelin yhteydessä sijaitsi myös hospitaaliseurakunnan oma hautausmaa. Samalla alueella toimi tämän jälkeen työsiirtola jo viimeistään 1800-luvun alussa.
Vuoden 1930 väestönlaskennassa Pantsarlahdessa oli 4 017 asukasta, joista 3 592 oli suomenkielisiä, 188 ruotsinkielisiä, 234 muunkielisiä ja 3 asukkaan kieli oli tuntematon.
Rakennuksia
Pantsarlahden pohjoisosassa oli pien- ja kerrostaloasutusta ja eteläosassa puolestaan teollisuus- ja satama-aluetta, jossa toimi muun muassa Viipurin konepaja vuosina 1864–1939. Vuonna 1932 Eteläsataman tuntumaan valmistui arkkitehti Erkki Huttusen suunnittelema funkistyylinen Hankkijan Viipurin konttori, jonka yhteydessä toimi myös mylly ja leipomo. Oy Starckjohann & Co. Ab:n niin ikään funkkista edustava keskusvarasto puolestaan rakennettiin sen läheisyyteen Havinkadun varrelle vuonna 1939. Varaston suunnitteli arkkitehti Jalmari Lankinen, mutta rakennusta ei kuitenkaan ehditty ottamaan käyttöön ennen talvisodan syttymistä.
Muita tunnettuja rakennuksia olivat vuonna 1912 toimintansa aloittanut Viipurin adventtikirkko, jonka uusi funkkistyylinen rukoushuone valmistui Pantsarlahteen 1935 sekä 1931 rakennettu kaupunginarkkitehti Väinö Keinäsen suunnittelema tyttöjen- ja poikien ammattikoulu. Useiden eri alojen koulutusta tarjonneessa oppilaitoksessa oli vuonna 1939 yli 800 opiskelijaa. Pantsarlahdessa toimi myös Viipurin klassillinen lyseo.
Merkittäviä Pantsarlahteen rakennettuja asuin- ja liikekiinteistöjä olivat muun muassa As. Oy Arina (1900) Torkkelinkadulla, jonka suunnittelivat arkkitehdit Emil Gustafsson ja Allan Schulman, Paavo Uotilan piirtämät Kullervonkatu 10 (1908) ja Konsuli M. Wilskan talo (1921), Väinö Keinäsen Brahenlinna (1937) Pantsarlahdenkadulla ja Linnankatu 49 (1938) sekä Berndt Ivar Aminoffin sotakamreeri B. Lagercrantzille vuonna 1902 suunnittelema jugendtyylinen Vaasankatu 3, jonka jatkeeksi Clas Axel Gyldén piirsi toisen jugendtalon vuonna 1910.
Vilho Korhonen
Wilhelm ”Vilho” Korhonen (19. kesäkuuta 1867 Vesanto – 17. maaliskuuta 1945 Ikaalinen) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja poliitikko, joka toimi sosialidemokraattisen puolueen kansanedustajana vuosina 1908–1909 ja 1919–1924.
Elämä ja poliittinen ura
Korhonen valmistui kansakoulunopettajaksi Jyväskylän seminaarista vuonna 1891, jonka jälkeen hän toimi opettajana Ikaalisissa Tevaniemen koulussa 1891–1895 ja Riitialan koulussa 1895–1934. Opettajan toimensa ohella hän oli Riitialan postitoimiston hoitaja vuosina 1895–1918. Korhonen avioitui Ikaalisten Kallionkielen kylästä kotoisin olleen Tevaniemen koulun käsityönopettajan Amanda Tellin (s. 1870) kanssa vuonna 1893. Pariskunnalle syntyi kolme lasta.
Korhonen valittiin eduskuntaan Turun läänin pohjoisesta vaalipiiristä vuoden 1908 eduskuntavaaleissa ja uudelleen sisällissodan jälkeen vuonna 1919. Presidentin valitsijamiehenä hän oli vuonna 1925. Korhonen oli myös Ikaalisten kunnanvaltuuston jäsen ja toimi sen puheenjohtajana.
Korhonen oli kahdesti naimisissa.
Solbergan piiri
Solbergan piiri voi tarkoittaa seuraavia Ruotsin piirejä:
Flying Fish Cove
Flying Fish Cove on Australialle kuuluvan Joulusaaren suurin asutuskeskus ja pääasiallinen satama. Se sijaitsee saaren koillisosassa.
Vuoden 2011 väestönlaskennassa Flying Fish Covessa oli 1346 asukasta.
Joulusaaren lentoasemalle on Flying Fish Covesta muutaman kilometrin matka.
Flying Fish Cove oli ensimmäinen brittien asutus vuonna 1888. Se nimettiin kapteeni Maclearin HMS Flying Fishin mukaan.
Frutigen
Frutigen on kunta Keski-Sveitsissä Bernin kantonissa. Kunnassa on vajaat 7 000 asukasta. Frutigen on Kandertalin laakson keskuspaikka ja 40 000 asukkaan Frutigen-Niedersimmentalin hallintoalueen keskus.
Sijainti
Frutigen sijaitsee Bernin Alpeilla, Kanderjoen laaksossa, parikymmentä kilometriä Thunista etelään.
Liikenne
Frutigenin on maantieyhteydet muualle Sveitsiin kulkevat Kandertalin laakson pohjoispäässä sijaitsevan Spiezin kautta. BLS:n rautatiet Thunista Valais’hin, Lötschbergin tunnelin kautta Brigiin ja Lötschbergin pohjatunnelin kautta Vispiin, kulkevat Frutigenin kautta. Frutigen on Lötschbergin pohjatunnelin pohjoinen pääteasema.
Luettelo tunnetuista anarkisteista
A
B
C
D
E
F
G
H
I
J
K
L
M
O
P
R
S
T
V
W
Z
Lähteet
List of anarchists
Berdi Kerbabaýew
pienoiskuva|160px|Berdi Kerbabaýew vuonna 1959. Berdi Kerbabaýew (, 15. maaliskuuta 1894 nykyisen Turkmenistanin Ahalin maakunnan Kouki-Zerenin kylä – 1974 Ašgabat) oli turkmenistanilainen neuvostokirjailija.
Berdi Kerbabaýew syntyi talonpoikaisperheeseen. Hän opiskeli madrasassa sekä Leningradin yliopiston orientalistiikan tiedekunnassa vuosina 1927–1928. Hänen ensimmäiset satiiriset runonsa ilmestyivät vuonna 1923. 1920-luvun lopussa ja 1930-luvulla Kerbabaýew kirjoitti runoelmia, kertomuksia ja näytelmiä, joissa hän arvosteli menneisyyden jäänteitä, vaati naisten tasa-arvoa ja agitoi uuden sosialistisen yhteiskunnan puolesta. Vuodesta 1930 lähtien hän kirjoitti ensimmäistä turkmeeninkielistä romaania Aÿgytly ädim (”Ratkaiseva askel”, 1940–1955), joka sai Stalin-palkinnon vuonna 1948. Vuonna 1951 kirjailija sai Stalin-palkinnon kolhoosielämää kuvaavasta pienoisromaanista ”Aisoltan valkoisen kullan maasta” (Aÿsoltan, 1949). Vuonna 1957 ilmestyi öljytyöläisten elämästä kertova romaani Nebitdag ja vuonna 1965 historiallinen romaani, jonka aiheena on turkmenistanilaisen bolševikkipoliitikon Gaÿgysyz Atabaÿn elämä. Kerbabaýew toimi myös venäläisen ja neuvostokirjallisuuden turkmeenintajana.
Vuosina 1942–1950 Kerbabaýew toimi Turkmenistanin kirjailijaliiton hallituksen puheenjohtajana. Vuonna 1948 hänestä tuli Neuvostoliiton kommunistisen puolueen jäsen. Vuonna 1951 hänet nimitettiin Turkmenistanin tiedeakatemian akateemikoksi. Vuonna 1969 Kerbabaýew sai sosialistisen työn sankarin arvonimen ja vuonna 1970 Turkmenistanin kirjallisuuspalkinnon. Hänet on palkittu myös kolmella Leninin kunniamerkillä.
Rohijärvi (järvi)
Rohijärvi on Varsinais-Suomessa Laitilan Rohijärvellä ja Uudessakaupungissa oleva järvi, joka kuuluu Sirppujoen vesistöön. Se sijaitsee Sirppujoen alaosan alueelle laskevan Rohijärvenojan valuma-alueella.
Maantiede
Järvellä on 3,1 kilometriä rantaviivaa ja sen ranta on sekä peltomaata, avosuota ja moreenipohjaista metsämaastoa. Luoteiskulmauksessa sijaitsee lähes 100 metriä pitkä kalliosaari. Rantojen läheisyydessä on neljä maatilaa ja sen rannoille on rakennettu loma-asuntoja, joille johtaa tiet Kalannista. Järvi sijaitsee lähes kokonaan Laitilan puolella, mutta etelärannassa pieni osa järveä kuuluu Uuteenkaupunkiin.
Virkistys
Järvellä on yleinen uimaranta, joka sijaitsee Rohijärventien vieressä. Kallioinen ranta on paikoin jyrkkä. Hyppytornin alla on syvyys noin 2,75 metriä.
Historia
Vuosien 1968 ja 1984 peruskartoissa Rohijärvellä oli toinen suurempi saari ja järvi ulottui noin 200 metriä länteen avosuon reunassa olevalle ojalle saakka. Järven vedenpintaa on tämän jälkeen laskettu alemmaksi.
Ahokas
Ahokas eli Podberezje on maaseututaajama Tienhaaran maalaiskunnassa Leningradin alueen Viipurin piirissä Venäjällä. Ahokas sijaitsee Viipurin kaupungin länsipuolella Viipurinlahden rannalla Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella. Suomelle kuuluessaan Ahokas oli osa Viipurin maalaiskuntaa ja sen naapurikyliä olivat Kärki, Kiiskilä, Porkansaari ja Rasalahti. Nykyisen venäläisen nimensä kylä sai 1948.
Ahokkaan kylä Suomessa
Ahokkaan kylässä oli 86 asukasta vuonna 1937. Kylän asutus oli keskittynyt Viipurinlahden rannikon tuntumaan. Vuonna 1937 kylässä oli 78 ha metsää ja 35 ha peltoa. Kylässä ei ollut omaa koulua vaan Ahokas kuului Kiiskilän koulupiiriin.
Ferenc Donáth
Ferenc Donáth (s. 28. kesäkuuta 1954 Nagykőrös) on entinen unkarilainen telinevoimistelija ja olympiamitalisti.
Ahokas
Ahokkaan kylä Suomessa
Talvisodan aikana Ahokkaan asukkaat evakuoitiin muualle Suomeen. Moskovan rauhassa keväällä 1940 Viipurin maalaiskunta Ahokas mukaan lukien siirtyi Neuvostoliitolle. Jatkosodassa luovutetut alueet valloitettiin takaisin vuonna 1941 ja kyläläiset pääsivät palaamaan koteihinsa. Uusi evakuointi oli kuitenkin edessä kesällä 1944.
Ferenc Donáth
Donáth sijoittui Montréalin 1976 olympialaisissa joukkuekilpailussa neljänneksi, renkailla neljänneksi pistein 19,200, rekillä kuudenneksi pistein 19,200 ja moniottelussa 13:nneksi pistein 112,750. Moskovan 1980 olympialaisissa hän saavutti joukkuekilpailussa pronssia ja keräsi unkarilaisista parhaat pisteet. Moniottelussa, jonka pohjapisteiksi laskettiin puolet joukkuekilpailun henkilökohtaisista pisteistä, hän putosi 12:nneksi ja kolmanneksi parhaaksi unkarilaiseksi pistein 114,850. Hevosella hän sijoittui kuudenneksi pistein 19,400.
Henkilökohtaisia arvokisamitaleja Donáth ei saavuttanut.
Elvan Abeylegesse
Elvan Abeylegesse (alk. Hewan Abeye, s. 11. syyskuuta 1982 Etiopia) on etiopialaissyntyinen, myöhemmin urallaan Turkkia edustanut kestävyysjuoksija.
Urheilu-ura
Abeylegesse muutti Turkkiin vuonna 1999 ja sai Turkin edustusoikeuden 2.7.1999. Vielä maaliskuussa 1999 hän edusti Etiopiaa maastojuoksun MM-kilpailuissa.
11. kesäkuuta 2004 Abeylegesse juoksi Bergenissä Norjassa 5 000 metrin maailmanennätyksen 14.24,68. Göteborgin EM-kilpailuissa 2006 Abeylegesse sijoittui 5 000 metrillä kolmanneksi. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 Abeylegesse voitti 10 000 metriä ajalla 31.10,23. 5 000 metrillä hän sijoittui alun perin toiseksi maannaisensa Alemitu Bekelen jälkeen ajalla 14.54,44, mutta nousi myöhemmin voittajaksi kun Bekele hylättiin dopingrikkomuksen takia.
Osakan MM-kisoissa 2007 Abeylegesse sijoittui alun perin toiseksi 10 000 metrillä ja Pekingin olympialaisissa 2008 toiseksi sekä 5 000 että 10 000 metrillä. Kaikilla kerroilla hän hävisi etiopialaiselle Tirunesh Dibaballe. Abeylegesse kuitenkin menetti nämä mitalinsa vuonna 2017 dopingin käytön vuoksi. Hänen Osakan MM-kisoissa antamansa dopingnäyte tutkittiin myöhemmin uudelleen ja siinä oli merkkejä dopingin käytöstä. Maaliskuussa 2016 Turkin yleisurheiluliitto määräsi hänet kahden vuoden kilpailukieltoon. IAAF vahvisti kilpailukiellon aikavälille 29.9.2015–28.9.2017 ja hylkäsi Abeylegessen tulokset aikaväliltä 25.8.2007–25.8.2009.
Suntti
Suntti, josta käytetään myös nimityksiä shuntti ja šuntti, tarkoittaa seuraavia asioita:
Stenkyrkan piiri
Stenkyrkan piiri voi tarkoittaa seuraavia Ruotsin piirejä:
Office of Film and Literature Classification (Australia)
Office of Film and Literature Classification (OFLC) on Australiassa julkaistavien elokuvien, videopelien ja muiden julkaisujen ikärajoja asettavan Classification Boardin ja arvosteluja tuottavan Classification Review Boardin hallinnoiva elin. OFLC:n alajärjestöt perustettiin lakiasetuksella vuonna 1995.
Organisaatio on lopetettu vuonna 2006 ja osaa toiminnoista jatkaa australialainen Classification Board (CB).
Aiheesta muualla
Office of Film and Literature Classification
Pestalozzi-kylä
thumb|Pestalozzi-kylän taloja Pestalozzi-kylä eli Kinderdorf Pestalozzi on Sveitsissä Appenzell Ausserrhodenin kantonissa Trogenin kylässä sijaitseva Johann Heinrich Pestalozzin mukaan nimetty 1945 perustettu lastenkylä. Kylä aloitti toimintansa 1946. Kylään tuli orvoksi jääneitä lapsia sodasta kärsineistä maista eri puolilta Eurooppaa, myös Suomesta. Ensimmäiset lapset Euroopan ulkopuolelta tuli kylään 1960, jolloin sinne tuli 20 Tiibetin pakolaislasta. Kylän ensimmäinen johtaja ja opettaja oli berniläinen Arthur Bill, joka työskenteli siellä 25 vuotta vuoteen 1972.
Kylässä oli Jukola-niminen talo, jossa asui vuodesta 1948 lähtien suomalaisia lapsia, ensin sotaorpoja, sitten muita apua tarvitsevia, mm. orpoja, puoliorpoja ja huostaanotettuja, vuoteen 1996 asti, jolloin sen käyttötarkoitus muuttui.
Sinivalkoinen valhe
Sinivalkoinen valhe on Arto Halosen dokumenttielokuva (2012), joka kuvaa Lahden 2001 dopingskandaaliin huipentuvaa Suomen hiihdon dopinghistoriaa. Elokuvan ensiesitys oli Rakkautta ja anarkiaa -festivaaleilla 2012.
Space Quest 1
Space Quest: Chapter I – The Sarien Encounter (lyhyemmin Space Quest I) on Sierra On-Linen julkaisema seikkailupeli. Peli on julkaistu lokakuussa vuonna 1986. Tämä on Space Quest -sarjan ensimmäinen peli jota myytiin yli 100 000 kappaletta.undefined<sup class="noprint Inline-Template Template-Fact" style="white-space:nowrap;"><span title="This claim needs references to reliable sources. (November 2013)">
Space Quest oli Sierran ohjelmoijien Scott Murphyn ja Mark Crowen tuotosta. He olivat aiemmin työskennelleet muiden pelien parissa, mutta eivät vielä olleet suunnitelleet omia pelejä.
Juoni
Alkuperäisessä pelissä pelihahmolla ei ollut nimeä, mutta pelin alussa pelaajaa pyydettiin kirjoittamaan nimensä. Myöhemmissä peleissä Roger Wilco oli pelihahmon nimenä. Nimi on väännös englanninkielisen radioviestinnän sanoista "Roger, Will Comply".
Roger on siivousryhmän jäsen avaruusalus Arcadalla, missä on kokeellinen voimanlähde, jota kutsutaan Tähtigeneraattoriksi. Roger herää päiväunilta siivouskomerosta huomatakseen aluksen olevan pahojen Sarienien miehittämä. Kuolleen miehistön jäsenen taskusta löytämällään avainkortilla hän pääsee sukkulalla pakoon Arcdasta.
Sukkulalennon ja hätälaskun jälkeen Roger löytää itsensä aavikkoiselta planeetta Keronalta. Selvittyään aavikolta ja robottihämähäkistä, hänen täytyy tappaa Orat-niminen hirviömäinen olento. Tehtävän suorituksen jälkeen hän näyttää Oratin jäänteet muukalaiselle ja palkintona hän saa skimmerin, pienen lentoaluksen joka leijuu maan päällä.
Muukalainen kertoo Rogerille pienestä kaupungista johon hänen täytyy matkustaa päästäkseen pois planeetalta. Skimmerillä Roger matkustaa kivikkoisen aavikon yli varoen yhteentörmäyksiä Ulence Flats -nimiseen kaupunkiin. Siellä hän menee paikalliseen baariin, pelaa peliautomaatilla voittaakseen tarpeeksi rahaa jotta saa ostettua avaruusaluksen ja ohjausrobotin.
Baarissa hän kuulee asiakkaalta Sarienien avaruusaluksen, Deltaurin, koordinaatit ja lentää sinne. Rakettirepulla hän lentää vihollisalukseen ja menee sisään ilmalukosta. Selvittyään haasteista aluksen sisällä ja käynnistettyään Tähtigeneraattorin itsetuhomekanismin, pakenee hän aluksesta juuri ennen räjähdystä.
Pelin lopussa Roger saa kiitokseksi Kultaisen Mopin planeetta Xenonin asukkailta.
Säbyn piiri
Säbyn piiri voi tarkoittaa seuraavia Ruotsin piirejä:
Sunnen piiri
Sunnen piiri voi tarkoittaa seuraavia Ruotsin piirejä:
Poen laki
Laki ja sen merkitys
Poen laki laajimmassa muodossaan ilmaistaan seuraavasti: "Ilman ilmiselvää huumorin ilmausta on mahdotonta tehdä parodiaa äärimielipiteistä tai fundamentalismista ilman, että joku erehtyy luulemaan parodiaa vilpittömäksi mielipiteeksi."
Poen lain ydin on se, että jonkin ääri-ilmiön parodiaa on mahdotonta erottaa aidosta ääri-ilmiöstä. Poen lain korollaari on käänteinen ilmiö: vilpittömiä fundamentalistisia mielipiteitä on mahdotonta erottaa näiden mielipiteiden parodioista.
Historia
Nathan Poe kirjoitti nimeään kantavan lausahduksensa christianforms.com-verkkosivustolle, jossa väitellään kreationismista. Alkuperäinen lause kuului: "Without a winking smiley or other blatant display of humor, it is utterly impossible to parody a Creationist in such a way that someone won't mistake for the genuine article."
Bradbury Brook
Bradbury Brook on arkeologinen kohde Minnesotassa, Yhdysvalloissa. Se sijaitsee muutaman kilometrin Mille Lacs -järvestä etelään Minnesotan osavaltion keskiosissa.
Paleointiaanit keräsivät alueella aikoinaan silttikiveä, jota käytettiin monenlaisten työkalujen valmistamiseen. Arkeologit ovat löytäneet alueelta 125 000 artefaktia. Vanhimmat esineistä on ajoitettu 9220 radiohiilivuoden ikäisiksi, joten Bradbury Brookin löydökset ovat Minnesotan vanhimmat.
Clifton Webb
thumb|250px|Clifton Webb elokuvassa Laura (1945) Clifton Webb (syntyjään Webb Parmelee Hollenbeck, 19. marraskuuta 1889, Beech Grove, Indiana – 13. lokakuuta 1966, Beverly Hills, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, laulaja ja tanssija.
Webbin vanhemmat olivat Jacob Grant Hollenbeck ja Mabelle A. Parmelee (joissain lähteissä myös Parmalee tai Parmallee). Vuonna 1892 Webb muutti äitinsä kanssa New Yorkiin, missä hän alkoi ottaa tanssi- ja näytelmätunteja 5-vuotiaasta lähtien. Hän näytteli New Yorkin lastenteatterissa, jonka jälkeen Webb esiintyi myös vaudeville-esityksissä.
Webbistä tuli 19-vuotiaana ammattilaistanssija, jolloin hän otti taiteilijanimekseen Clifton Webbin. Hän lauloi ja esitti useita operetteja ennen kuin teki ensimmäisen Broadway-roolinsa 7. huhtikuuta 1913 The Purple Roadissa, jota esitettiin kaikkiaan 136 kertaa saman vuoden elokuuhun asti. Vuosien 1913–1947 aikana Webb esiintyi kaikkiaan 23 Broadway-esityksessä.
Hänen ensimmäinen suuri elokuvaroolinsa tapahtui vuonna 1944, kun näyttelijä-ohjaaja Otto Preminger valitsi hänet esittämään radiokolumnistia, Waldo Lydeckeria, elokuvaan Laura Darryl F. Zanuckin vastaväitteistä huolimatta. Hänen esitystään kehuttiin, samoin kuin rooliaan Edmund Gouldingin ohjaamassa elokuvassa Veitsen terällä (1946). Webb oli ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi elokuvasta Kaikkien aikojen lapsenpiika (1948), mutta palkinto meni Laurence Olivierille.
Homoseksuaaliksi tunnustautunut Webb asui äitinsä kanssa vuoteen 1960 asti, kunnes Mabelle kuoli 91-vuotiaana. Webb ei toipunut äitinsä kuolemasta, ja teki 1960-luvulla vain yhden elokuvan. Webb kuoli sydänkohtaukseen vuonna 1966.
Ptolemais (Kyrenaika)
Ptolemais oli antiikinaikainen kaupunki Kyrenaikassa nykyisen Libyan alueella. Sen arkeologinen alue sijaitsee lähellä nykyistä Tolmeitan kylää.
Ptolemaiin paikalla sijaitsi alun perin sisämaan Barken kaupungin satama, jonka nimeä ei tiedetä. Se perustettiin uudelleen hellenistisellä kaudella 200-luvulla eaa. nimellä Ptolemais, ja kehittyi alkuperäistä kaupunkia merkittävämmäksi.
Maantiede
Ptolemais sijaitsi noin 25 kilometriä pohjoiseen sisämaassa sijainneesta Barken kaupungista. Se oli rakennettu noin kaksi kilometriä leveälle alavammalle alueelle meren ja nykyisin nimellä Jebel el-Akhdar tunnetun vuoren välille. Kaupungin paikka oli kahden vadin eli kuivan joenuoman välissä. Nykyisiltä nimiltään ne ovat Wadi Ziwanah itäpuolella ja Wadi Khambis länsipuolella. Kaupungin satamaa suojasivat lännen ja pohjoisen puolelta pieni niemi ja kaksi pientä saarta.
Ptolemaiista länteen sijaitsivat Arsinoe eli Taukheira, Hadrianopolis ja Berenike eli Euesperides ja itään Kyrene ja sen satama Apollonia. Nykyisin kaupungin paikka on noin 110 kilometriä itään Benghazista, joka sijaitsee antiikin Bereniken paikalla.
Historia
Ptolemaiin paikalla sijaitsi alun perin nimeltä tuntematon kreikkalainen kaupunki, joka toimi Barken satamakaupunkina ja perustettiin arkaaisella kaudella 600-luvun eaa. lopulla. Hellenistisellä kaudella alue kuului ptolemaiosten Egyptille. Ptolemaios III (hallitsi 246–221 eaa.) perusti kaupungin uudelleen, ja antoi sille itsensä mukaan nimen Ptolemais. Tuolloin suuri osa Barken asukkaista siirrettiin uuteen kaupunkiin.
pienoiskuva|vasen|Niin kutsutun Neljän vuodenajan huvilan lattiamosaiikkeja. Monet antiikin aikaiset maantieteilijät, kuten Strabon ja Plinius vanhempi, puhuvat tämän jälkeen Barkesta ja Ptolemaiista ikään kuin samana kaupunkina, mikä viittaisi siihen, että yleisessä kielenkäytössä vanhan kaupungin nimi siirtyi uudelle, vaikka sillä oli myös nimi Ptolemais. Stefanos Byzantionlainen kuitenkin mainitsee Ptolemaiin ja Barken eri kaupunkeina, mikä voi tarkoittaa, että vanha Barke säilyi olemassa, vaikkakin aiempaa vähäisempänä paikkana.
Ptolemais joutui Rooman valtaan vuonna 96 eaa. Rooman keisarikaudella kaupunki oli osa Creta et Cyrenen provinssia. Keisari Diocletianuksen aikana 300-luvun alussa Ptolemaiista tuli uuden Libya superiorin eli Libya Pentapoliin provinssin pääkaupunki. Se ohitti merkittävyydessä Kyrenen, joka oli kärsinyt suuria tuhoja vuoden 262 maanjäristyksessä. Kaupungin väestöön on hautojen piirtokirjoitusten perusteella kuulunut kreikkalaisia, roomalaisia, libyalaisia, juutalaisia ja kristittyjä. Varhaisella kristillisellä kaudella Ptolemais oli piispanistuin. Myöhemmin kaupunki taantui ja Apollonia ohitti sen merkittävyydessä. Kaupungin paikalla on ollut pienimuotoisempaa asutusta vielä 900–1200-luvulla.
Ptolemaiin arkeologiset kaivaukset aloitettiin 1930-luvulla italialaisvallan aikana, ja niitä suorittivat italialaiset arkeologit. Samoihin aikoihin lähelle rakennettiin italialainen siirtokunta ja linnoitteita. Kaivauksia jatkoivat myöhemmin yhdysvaltalaiset ja brittiläiset arkeologit. Vuodesta 2001 kaivauksia ovat suorittaneet puolalaiset arkeologit Varsovan yliopistosta. Kaupungin arkeologinen alue on vuodesta 2020 ehdolla Unescon maailmanperintöluetteloon.
Rakennukset ja löydökset
pienoiskuva|Odeionin rauniot. Ptolemaiin rauniot ovat säilyneet melko hyvässä kunnossa nykyaikaan saakka sen takia, että ne olivat hautautuneet hiekkaan. Hellenistisen kauden kaupunki oli ympäröity muureilla, joista on säilynyt vain vähän. Muurit oli varustettu torneilla. Parhaiten säilynyt osa on niin kutsuttu Taukheiran portti. Muurit oli uusittu 200-luvulla. Sataman ympäriltä on löydetty toisen, bysanttilaisaikaisen muurin jäänteitä.
Kaupungissa oli suunniteltu asemakaava, joka muodosti noin metrin ×  metrin kokoisen neliön. Tämä tekee kaupungin pinta-alaksi noin 2,3 neliökilometriä. Pääkadut kulkivat sen keskeltä pohjois-eteläsuuntaisesti (cardo maximus) ja itä-länsisuuntaisesti (decumanus maximus). Decumanus-kadulle, jolle italialaiset arkeologit ovat antaneet nimen ”Via Monumentale”, rakennettiin 300-luvulla Konstantinus Suurelle omistettu triumfikaari. Asemakaavassa korttelien koko oli noin 182,5 metriä × 36,5 metriä eli 500 jalkaa × 100 jalkaa.
pienoiskuva|Bysanttilaisaikaisia vesisäiliöitä. Ptolemaiissa oli amfiteatteri, hippodromi ja kolme teatteria, joista yksi oli hellenistisellä kaudella rakennettu kreikkalainen teatteri; pienin taas oli odeion, joka oli muutettu 300- tai 400-luvulla sopivaksi meritaistelu- tms. vesinäytäntöihin. Löydöksiin kuuluu myös roomalaisia ja bysanttilaisia kylpylöitä, lukuisia suurikokoisia, holvattuja vesisäiliöitä, sekä kristillisen ajan basilikakirkon rauniot.
Ptolemaiista on löydetty linnoitettu rakennus, jota arvellaan provinssihallinnon keskukseksi. Se ajoitetaan 400-luvulle ja sen koko oli noin 75 metriä × 45 metriä. Kaupungissa oli myös kaksi muuta linnoitusta. Kaupungista on kaivettu lukuisia hellenistiselle kaudelle tyypillisiä peristyylitaloja, joista eräs on niin kutsuttu Neljän vuodenajan huvila. Suurimpiin löydettyihin yksityistaloihin lukeutuu niin kutsuttu Pylväiden huvila tai palatsi (”Villa/Palazzo delle Colonne”). Se oli rakennettu alun perin hellenistisellä kaudella, mutta sitä oli laajennettu ensimmäisellä vuosisadalla jaa. muistuttamaan roomalaista huvilaa. Rakennuksessa oli suuri pylväikköpiha. Kaupungin taloista on löydetty lukuisia lattiamosaiikkeja.
Kaupunki sai vettä akveduktista, joka tuli idän suunnasta noin 20 kilometrin päästä. Se oli oletettavasti rakennettu keisari Hadrianuksen aikana. Kaupungin ulkopuolella on jäänteitä sillasta, jota pitkin kulkivat sekä tie että kyseinen akvedukti. Kaupungin hautausmaita, joissa on lukuisia kammiohautoja, on löydetty erityisesti sen itä- ja länsipuolelta. Huomattavin hautarakennelma on noin 15 metrin korkuinen hautatorni tai mausoleumi, joka ajoittuu hellenistiselle kaudelle.
Rugosa-korallit
Rugosa-korallit tai sarvikorallit (Rugosa tai Tetracorallia) on sukupuuttoon kuollut korallieläinten lahko. Ne olivat hyvin yleisiä ordovikikauden keskivaiheilta permikauden lopulle.
Ptolemais (Kyrenaika)
Rakennukset ja löydökset
Esinelöytöihin kuuluu muun muassa patsaita, reliefejä, sarkofageja, keramiikkaa, piirtokirjoituksia ja rahoja.
Rugosa-korallit
Rugosa-korallien runko muodostui kalsiitista, ja niistä on tullut hienoja fossiileita. Rugosa-korallit elivät nykyisten kivikorallien tapaan joko meren pohjassa tai koralliriuttoina. Osa oli yksittäisiä torvenmuotoisen rangan muodostavia lajeja, toiset muodostivat yhdyskuntia. Niillä oli pyyntilonkeroita, joilla ne saivat kiinni ravinnokseen eläinplanktonia.
Ptolemais (Kyrenaika)
Lähteet
pienoiskuva|vasen|Ptolemaiin raunioita.
Gladiaattori (täsmennyssivu)
Gladiaattori tarkoittaa seuraavia asioita:
Teija Rekola
Teija Rekola (ent. Niemi) on suomalainen kirjailija. Hän on julkaissut lasten- ja nuortenkirjoja vuodesta 1987. Rekola on ollut myös mukana televisio- ja teatterituotannoissa ja toiminut WSOY:n mainostoimittajana ja kirjakerholehden toimittajana.
Rekolan esikoisteos Pulu Arnold ilmestyi vuonna 1987. Se on lastenkirja, jonka on kuvittanut Jukka Lemmetty. Vuonna 1989 ilmestyi Pulu Arnold ja juksautuspulveri, minkä jälkeen Rekola julkaisi kolme nuortenromaania. Niistä ensimmäinen, Rocktähtirock (1990), oli Topelius-palkintoehdokas. Vuonna 1991 ilmestyivät nuortenkirja Steissi ja aikuisten novellikokoelma Striptease. Rekolan kolmas nuortenkirja Bileet (1992) sai Pirkanmaan Plättä -palkinnon vuonna 1993. Hänen lastenkirjansa Eetu ja nokkelat neropatit oli Anni Polva -palkintoehdokkaana vuonna 2015.
Rekola asuu Helsingissä.
Rechardt
Rechardt on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
The Boys (albumi)
Yhtyeen musiikillinen linja sijoittuu Ramonesin ja Sex Pistolsin välimaille. Muina vertailukohteina on mainittu myös yhtyeet Generation X ja 999. Vaikutteita on saatu myös 1960-luvun melodisesta popista ja alkuaikojen The Whon energiasta. Kappaleessa "Tumble with Me" on viittaus The Everly Brothersin kappaleeseen "Wake up Little Susie".
Tällä esikoislevyllä tuottaja on erään arvion mukaan pyrkinyt kopioimaan Ramones-soundia ja yhtye itsekään ei ollut täysin tyytyväinen hieman suttuiseen tuotantoon eikä myöskään albumin kansikuvaan. Albumin kappaleista "First Time" on julkaistu myös singlenä.
Painokset
LP-levy on ilmestynyt Philips-levymerkillä luettelotunnuksella 9114 024. Suomessa maahantuojana on ollut Finnlevy.