cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Toyota Land Cruiser
Historia
Toyotan maastoautojen valmistus alkoi toisen maailmansodan jälkeen amerikkalaisen Willys Jeepin pohjalta kehitetyllä BJ-mallilla. Varhainen BJ oli lähinnä karu sotilasajoneuvo. Maastoautojen valmistus jakautui Toyotalla eri linjoihin käyttötarkoituksen mukaan. Sotilaalliseen käyttöön tarkoitetut maastoajoneuvot olivat omana sarjanaan ja siviilimallit omanaan. Nimi Land Cruiser otettiin käyttöön lähinnä siviilimallien markkinointia varten.
BJ/FJ (1951–1955)
Vuonna 1951 alkuperäisen 85-hevosvoimaisen dieselin korvasi 3,8-litrainen F-sarjan 125-hevosvoimainen.
Land Cruiser J20 -sarja (1955–1961)
Uusi 20-sarjan Land Cruiser oli enemmän siviilikäyttöön tarkoitettu malli. Sen matkustusmukavuutta oli paranneltu muun muassa lehtijousilla, jotka olivat peräisin Toyota Crownista. Lisäksi korin muotoiluun oli panostettu enemmän. Moottorina oli 3 878-kuutioinen F-sarjan kuusisylinterinen.
Vaara (Oulu)
thumb|240px|Tuomitalo on yksi Vaaran kaupunginosan vanhimmista kivitaloista. Vaara (entinen Kakaravaara) on kaupunginosa Oulun keskustassa. Se on niin sanottu toinen kaupunginosa, joka sijaitsee Uudenkadun ja Ratakadun välissä. Vaara rajoittuu Pokkisen, Raksilan ja Vanhatullin kaupunginosiin. Aiemmin Vaara oli rähjäinen laitakaupungin osa, mutta nykyään kaupunginosassa sijaitsevat monet tärkeät laitokset, kuten posti ja Oulun rautatieasema, sekä Oulun linja-autoasema. Asukkaita Vaaran kaupunginosassa on 2 728.
Toyota Land Cruiser
Land Cruiser J20 -sarja (1955–1961)
Vuonna 1954 valmistettiin ensimmäiset kovakattoiset Land Cruiserit, ja pidempi malli FJ35V tuli myyntiin.
Land Cruiser J40 -sarja (1960–1984)
thumb|250px|Land Cruiser FJ40
Vaara (Oulu)
Nykyisin Vaaran ja Pokkisen kaupunginosien raja on käytännössä näkymätön, mutta kaupunginosakartoissa kaupunginosien rajana on Uusikatu. Vaaran ja Vanhatullin rajana on Saaristonkatu, ja Vaaran ja Raksilan kaupunginosien rajana on Ratakatu. Kaupunginosassa sijaitsee yksi keskustan korkeimmista kerrostaloista.
Toyota Land Cruiser
Land Cruiser J40 -sarja (1960–1984)
40-sarja korvasi 20-sarjan. Siinä oli edeltäjäänsä hieman tehokkaampi moottori ja nyt kunnollinen valikoima matalia vaihteita.
Vaara (Oulu)
Vaaran kehittämissuunnitelmat ovat saaneet paljon huomiota paikallisessa mediassa. Yksi tulevaisuuden laajoista hankkeista on Oulun Matkakeskuksen rakentaminen Vaaran kaupunginosaan. Vaaran kortteleissa on myös herännyt useita kehittämishankkeita, joiden tavoitteena alueelle pyritään esimerkiksi lisäämään palveluja.
Toyota Land Cruiser
Land Cruiser J40 -sarja (1960–1984)
Vuonna 1974 B-tyypin dieselmoottori lisättiin BJ40-malliin. Tämä versio oli Japanin markkinoilla suosittu, koska kolmilitrainen dieselmoottori meni pienempään verotusluokkaan kuin isompi nelilitrainen bensiinimoottori. Myöhemmin moottorit muutettiin 2B:ksi (3 168 cm3, vain Japanissa) ja 3B:ksi (3 431 cm3).
Finnlands Lebensraum
Finnlands Lebensraum (”Suomen elintila”) on vuonna 1941 julkaistu Suur-Suomi-aatetta tukeva propagandateos, jonka kirjoittajina toimivat maantieteilijä Väinö Auer, historioitsija Eino Jutikkala ja kansatieteilijä Kustaa Vilkuna. Saksankielinen teos painettiin Helsingissä Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran kirjapainossa, ja sen kustansi berliiniläinen Alfred Metzner Verlag. Finnlands Lebensraumia ei ole julkaistu suomennettuna.
Yleistä
Teoksen tarkoituksena oli osoittaa tieteellisesti, että Itä-Karjala ja Inkerinmaa kuuluivat maantieteellisesti, historiallisesti ja kulttuurillisesti Suomeen ja ne pitäisi voitetun sodan jälkeen liittää muodostettavan Suur-Suomen osaksi. Tutkija Ohto Mannisen mukaan aloite kirjaan tuli presidentti Risto Rytiltä ja kirjoittajat valitsi Valtion tiedoituslaitoksessa työskennelleiden tutkijoiden joukosta pääministeri Jukka Rangell yhdessä poliittisen sihteerinsä L. A. Puntilan kanssa.
Finnlands Lebensraumin piti ilmestyä nimellä Das geographische und geschichtliche Finnland (”Maantieteellinen ja historiallinen Suomi”), mutta kustantaja vaihtoi sen paremmin natsi-Saksan ideologiaan sopivaksi, ja alkuperäinen jäi kirjan alanimekkeeksi. Teos oli merkittävä myös saksalaisille, sillä ennen julkaisemista se tarkistettiin ja hyväksyttiin sekä Saksan ulko- että propagandaministeriössä. Lisäksi kirjoittajat kävivät vuonna 1942 Väinö Auerin johdolla markkinoimassa sitä Berliinissä.
Samaan aikaan Finnlands Lebensraumin kanssa presidentti Ryti tilasi myös historioitsija Jalmari Jaakkolalta kirjan Suomen idänkysymys, jossa perusteltiin niin ikään Suomen vaatimuksia Itä-Karjalaan ja Kuolan niemimaahan. Teos käännettiin saksaksi nimellä Die Ostfrage Finnlands, ja se käännettiin myös ruotsiksi, englanniksi ja ranskaksi.
Sisältö
pienoiskuva|Suur-Suomen kartta. {{legend|#6ec1eb|[[Suomi (vuoden 1940 rajat)}} {{legend|#608eb2|Itä-Karjala}} {{legend|#007570|Inkerinmaa}} {{legend|#1e9055|Finnmark}} {{legend|#9693d7|Tornionlaakso}} {{legend|#b26091|Kuola}} {{legend|#00669c|Viro}} ]] Finnlands Lebensraumissa Suomen uudeksi itärajaksi määriteltiin niin sanottu kolmen kannaksen linja, joka kulki Inkerinmaalta Laatokan ja Äänisen kautta Vienanmeren Äänislahteen. Maantieteellisenä perusteluna oli Itä-Karjalan ja Inkerinmaan kuuluminen Suomen tavoin Fennoskandiaan ja kansatieteellisenä alueen asukkaiden suomensukuinen kulttuuri ja kieli. Väestötieteellisesti Itä-Karjalan liittämistä perusteltiin elintilalla, jota myös saksalaiset käyttivät syynään hyökkäykselle Neuvostoliittoon. Teoksen mukaan Suomen väestönkasvu oli niin nopeaa, että elintilan hankkiminen idästä oli välttämätöntä.
Kirja sisälsi lisäksi kansallissosialistista ideologiaa sekä lainauksia Adolf Hitleriltä, mutta ne muokkasi teokseen Valtion tiedoituslaitoksen edustajana Berliinissä toiminut natsimielinen sotilasvirkamies Yrjö von Grönhagen. Esimerkiksi kirjan esipuheeseen von Grönhagen lisäsi Hitlerin Versailles’n rauhansopimuksen tuominneen sitaatin.
Toyota Land Cruiser
Land Cruiser J55/56 (1967–1980)
thumb|250px|Land Cruiser FJ55 (1979) 55 Land Cruiser oli farmariversio, siinä on pidempi 2700 mm akseliväli. Tämä malli loi pohjan Land Cruiserin korkealle arvostukselle.
Finnlands Lebensraum
Julkaisematta jäänyt versio
Jatkosodan aikana päämajan tiedotusosaston päällikkönä toiminut majuri Kalle Lehmus paljasti vuonna 1971 julkaisemassaan kirjassa Kolme kriisiä, että Finnlands Lebensraumista kirjoitettiin myös toinen, julkaisematta jäänyt versio. Siinä käsiteltiin Itä-Karjalan ja Inkerinmaan lisäksi myös Norjaan kuuluvan Ruijan suomalaisalueita ja niiden liittämistä Suur-Suomeen. Tätä versiota ei kuitenkaan aiheen arkaluontoisuuden vuoksi julkaistu. Eino Jutikkala myönsi myöhemmin Historialliseen Aikakauskirjaan kirjoittamassaan artikkelissa myös Ruijaa käsittelevän version olemassaolon.
Toyota Land Cruiser
Land Cruiser J55/56 (1967–1980)
Vuonna 1975 julkaistiin 2F-tyyppi 4,2-litraisella moottorilla.
Finnlands Lebensraum
Kritiikki ja puolustus
Finnlands Lebensraum on myöhempinä vuosikymmeninä herättänyt runsaasti kritiikkiä, ja sen kirjoittamiseen osallistuneita tieteentekijöitä on syytetty tutkimusetiikan hylkäämisestä. Vuonna 1972 Historiallisessa Aikakauskirjassa julkaistussa artikkelissaan Eino Jutikkala on puolustautunut sanomalla, ettei Valtion tiedoituslaitoksen sodanaikainen tuotanto ollut tieteellistä tutkimusta vaan pelkästään ylempien tahojen sanelemaa poliittista propagandaa. Myöhempien tutkijoiden mukaan osa kirjassa esitetyistä väitteistä on tehty sangen epätieteellisin ja kevyin perustein eivätkä ne kestä kriittistä tarkastelua.
Toyota Land Cruiser
Land Cruiser J60 -sarja (1980–1990)
thumb|250px|Land Cruiser FJ62LG Uuden sukupolven Land Cruiser tuli myyntiin vuonna 1980. Se oli suunniteltu mukavammaksi kuin edeltäjänsä. Siinä oli levyjarrut etupyörissä, ilmastointi (ei Suomen tuontiohjelmassa), matkustamon lisälämmitin etupenkin alla ja päivitetty sisustus. J60:n moottorit olivat päivitetyt versiot 2F:stä ja 3B:stä. Alusta oli edelleen varustettu jäykillä akseleilla ja lehtijousilla.
Finnlands Lebensraum
Kritiikki ja puolustus
Finnlands Lebensraumin lisäksi Valtion tiedoituslaitos laati vielä seuraavana vuonna ohjelman, jossa Itä-Karjalaa vaaditaan liitettäväksi Suomeen. Se on myöhemmin julkaistu ainakin Kalle Lehmuksen vuonna 1971 ilmestyneen teoksen liitteenä. Auerin, Jutikkalan ja Vilkunan osuudesta kyseisen Itä-Karjala-ohjelman laatimiseen ei ole tarkempaa tietoa.
Toyota Land Cruiser
Land Cruiser J60 -sarja (1980–1990)
Land Cruiser J60:n ajo-ominaisuudet maastossa ja maantiellä jäivät Tekniikan Maailman maastoautovertailussa jälkijoukkoon: Land Cruiser HJ60:n maastoajo-ominaisuudet osoittautuivat kuuden maastoauton vertailussa huonoimmiksi. Ohjaus on kevyt, mutta liian hidas. Myös vaihteensiirto toimii turhan hitaasti.
Sisätilat ovat isot ja tilaa on kahdeksalle. HJ 60 High Roof-mallin kattoa on korotettu, jotta taakse mahtuisi kolmas penkkirivi.
Kuusisylinterisen 3 984 cm³:n dieselrivimoottorin suurin teho on 74 kW ja suurin vääntömomentti 232 Nm. 2 220 kilon omapainoon nähden moottori on melko vähätehoinen ja kiihtyvyys heikko: seisova kilometri (0-1000 metriä) 43,9 sekuntia. Painosta johtuen myös kulutus on melko iso.
Vuonna 1981 Land Cruiser sai isomman dieselmoottorin, tyyppimerkinnältään 2H, iskutilavuus 3 980 cm³. Teho 74 kW (101 hv) @ 3500 rpm, vääntö 232 Nm @ 1800 rpm. 5-vaihteinen vaihteisto tuli vakiovarusteeksi vuonna 1983.
Vuoden 1984 lopussa tuli malli FJ62, jossa oli kuusisylinterinen bensiinimoottori (3F).
Vuoden 1985 lopussa tuli malli HJ61, jossa oli kuusisylinterinen 136 hv turboahdettu suoraruiskutusdieselmoottori (12H-T). Samassa yhteydessä tehtiin kevyt kasvojenkohotus, jossa mm. etuvalot muuttuivat nelikulmaisiksi tuplavaloiksi. Myös ahtamaton moottori sai hieman päivitystä ja teho nousi 105 hevosvoimaan.
Land Cruiser J70 -sarja (1984–)
thumb|250px|Land Cruiser 70 70 -sarjan Land Cruiser esiteltiin vuonna 1984. Siitä on tarjolla useita eri lavamalleja, umpipakettiauto ja farmariversiot. 70-sarja korvasi mallistossa 40-sarjan ja se oli saatavana vain 3F-bensiinimoottorilla. Samana vuonna tuli automaattivaihteistolla varustettu versio.
J70-sarjalainen on varustettu erillisellä rungolla. Neliveto on kytkettävää mallia. Edessä ja takana ovat jäykät-akselit, joihin on tarjolla lisävarusteena manuaalisesti kytkettävät tasauspyörästön lukot. Tarjolla on myös kaksi kertaa vakiotankkia isompi polttoainetankki ja snorkkeli.
J70-sarjalaista on uudistettu vuosien kuluessa tasaisin väliajoin. Moottoreina nykyään ovat 4,2-litrainen diesel-rivikuutonen vapaastihengittävänä ja 4,5-litrainen bensiini-rivikuutonen. Joillakin markkinoilla vaihtoehtoina ovat 1GR-FE 4,0-litrainen V6-bensiinimoottori tai 1VD-FTE, 4,5 litran V8-diesel, sama kuin J200:ssa, mutta kevyemmällä viritysasteella ilman toista turboahdinta.
Vuonna 2015 70-sarjalaista tarjottiin myös Japanin markkinoille yhden vuoden ajan.
Land Cruiser J80 -sarja (1989–1998)
thumb|250px|Land Cruiser 80 80-sarja esiteltiin vuonna 1989 korvaamaan jo vanhentunut 60-sarja. Siinä oli nyt kierrejouset ja kolme eri moottorivaihtoehtoa, jotka olivat kuusisylinterinen 3F-E, suorasuihkutusdiesel 1HD-T ja normaali 6-sylinterinen diesel.
Kaikissa Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa myydyissä 80-sarjan Land Cruisereissa oli kokoaikainen nelivetojärjestelmä. Afrikassa ja Australiassa saatavilla oli myös osa-aikainen nelivetoversio.
Vuonna 1990 Land Cruiser sai uudet moottorit: kuusisylinterinen 1HZ SOHC-moottori. Vuonna 1992 bensiinimoottori päivitettiin 4,5-litraiseen 1FZ-FE:een. Seuraavana vuonna tuli myös 24-venttiilinen kuusisylinterinen 4,2-litrainen turbodiesel.
Vuonna 1995 Land Cruiser sai joihinkin malleihin turvatyynyt ja lukkiutumattomat jarrut. Vuonna 1996 näistä tuli vakiovarusteita kaikissa malleissa.
Land Cruiser J90 Prado (1996–2002)
thumb|250px|Land Cruiser 90 90-sarjan Prado esiteltiin vuonna 1996. Se tunnetaan joillain markkinoilla kuten Englannissa nimellä Colorado. Se korvasi 70-sarjan ja suunniteltu myös kilpailemaan Mitsubishi Pajeron kanssa. Se oli saatavilla 5VZ-FE bensiinimoottorilla (3378 cc) ja 1KZ-TE turbodieselmoottorilla (2982 cc).
Land Cruiser J100 (1998–2007)
thumb|250px|Land Cruiser 100 100-sarjan Land Cruiser korvasi 80-sarjan vuonna 1998. Se oli edeltäjäänsä isompi, painavampi ja tehokkaampi. Siinä oli myyntiintulohetkellä V8-moottori, 32-venttiilinen 4,2-litrainen 2UZ-FE. Myöhemmin myyntiin tuli myös kuusisylinterinen 24-venttiilinen 1HD-TFE-turbodiesel.
100-sarjalainen on edeltäjästään poiketen varustettu erillisjousitetulla etuakselilla, eikä Suomeen tuotavissa malleissa ollut enää tasauspyörästönlukkoja kaikilla akseleilla vakiovarusteena. Tarjolla oli edelleen myös jäykällä etuakselilla varustettu versio (Land Cruiser 105) niillä markkinoilla, joissa tarvitaan erityisiä maasto-ominaisuuksia kuten Australiassa ja Afrikassa. Tämä malli tunnetaan nimellä RV tai GX.
Vuonna 2002 100-sarja sai kasvojenkohotuksen ja GX-malliin tuli paikat kahdeksalle matkustajalle. Myös turvatyynyt ja ABS-jarrut sekä sähkösäätöiset peilit tulivat vakiovarusteiksi. Kojelauta uudistui hopeanväriseksi.
Land Cruiser J120 Prado (2002–)
thumb|250px|[[Land Cruiser J120]] 120-sarja tuli myyntiin vuonna 2002. Siitä on olemassa GX ja VX turbodiesel-versiot. Turbodieselissä on 3 -litrainen KZ-TE joka löytyy myös Toyota Hiluxin moottorivalikoimasta. Vuonna 2003 myyntiin tuli myös nelilitrainen V6-bensa.
120-sarja on varustettu erillisellä rungolla, erillisjousitetulla etuakselilla, jossa on päällekkäiset kolmiotukivarret ja kierrejouset. Taka-akseli on perinteinen jäykkä akseli.
Nelivetojärjestelmä on tyypiltään jatkuva ja autossa on alennusvaihde. Keskitasauspyörästö on lukittavissa ja sen ollessa avoimena, voimaa jakaa torsen. Joillakin markkinoilla oli lisävarusteena tarjolla taka-akselille kytkettävä tasauspyörästön lukko. Suomen markkinoilla auto oli yleensä varustettu luistonestojärjestelmällä.
Moottorivaihtoehdot:
Land Cruiser J150 Prado (2009-)
pienoiskuva|Land Cruiser 150 150-sarjan Prado perustuu edeltäjäänsä 120-sarjalaiseen.
Aluksi moottorina oli tarjolla 3,0 nelisylinterinen diesel tai 4,0 V6 bensiini.
Vuonna 2016 tarjolle tuli uudistetut 2,8 litraiset nelisylinteriset dieselmoottorit.
Land Cruiser J200 (2007–)
Nykyinen moottorivalikoima kattaa seuraavat koneet:
Helvettijärvi (Virrat)
Helvettijärvi on Pirkanmaalla Virroilla Särkiperän kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 1,8 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 600 metriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Vaskuunjärven valuma-alueella (35.44), jonka Saukkolammin valuma-alueeseen (35.443) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 138,5 metriä mpy.
Allopatrinen lajiutuminen
thumb|400px|Lajiutumisen neljä mekanismia. Allopatrinen lajiutuminen on lajiutumisen muoto, jossa maantieteellisesti eristyneelle populaatiolle kehittyy tehokkaat isolaatiomekanismit. Jos maantieteellinen este joskus poistuu ja eristyksissä olleen populaation ja lähtöpopulaation levinneisyysalueet yhtenevät, lisääntymisisolaatio estää populaatioiden yksilöitä lisääntymästä keskenään; eristyneestä populaatiosta on kehittynyt uusi laji.
Allopatrisen lajiutumisen muodot
Allopatrisessa lajiutumisessa on kaksi muotoa: dikopatrinen lajiutuminen ja peripatrinen lajiutuminen. Ne eroavat toisistaan siinä, miten populaatio joutuu eristyksiin lähtöpopulaatiosta. Dikopatrisessa lajiutumisessa populaation esiintymisalueelle syntyy maantieteellinen este, joka jakaa populaation kahteen osaan. Tällainen este voi olla esimerkiksi mannerjäätikkö tai salmi.
Peripatrisessa lajiutumisessa perustajapopulaatio siirtyy elämään uudelle, lajin alkuperäisen levinneisyysalueen ulkopuoliselle alueelle ylitettyään yleensä ensin lajille soveltumattoman maaston; näin populaatio jää eristyksiin lähtöpopulaatiosta. Koska perustajapopulaation koko on usein hyvin pieni, se edustaa todennäköisesti vain pientä osaa lähtöpopulaation geneettisestä vaihtelevuudesta. Siksi populaation yksilöt voivat olla genotyypiltään ja fenotyypiltään huomattavan erilaisia kuin lähtöpopulaation yksilöt; tätä ilmiötä kutsutaan perustajavaikutukseksi. Perustajavaikutus sekä uudesta elinympäristöstä johtuvat erilaiset valintapaineet saattavat kiihdyttää genotyypin uudelleenjärjestäytymistä ja uuden lajin syntyä.
Arvid Sanmark
Sanmarkin vanhemmat olivat yli-intendentti Carl Gustaf Sanmark ja Maria Katarina Borg ja puoliso vuodesta Emilia Helena Sofia Antell, senaattori Kasten Antellin tytär. Rehtori, kansanedustaja Carl Sanmark oli heidän poikansa. Arvid Sanmark tuli ylioppilaaksi Helsingissä ja toimi liike- ja pankkimiehenä Oulussa ja Helsingissä. Kartanonomistaja hän oli Helsingin pitäjässä ostettuaan Håkansbölen kartanon vuonna 1905.
Luettelo Askolan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Askolan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Askolan kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Arvid Sanmark
Sanmark oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1897, 1900, 1904–1905 ja 1905–1906.
Lumilautailu
thumb|300px|Lumilautailija näyttää taitojaan halfpipessä eli [[lumikourussa.]] Lumilautailu on alppihiihdon kaltainen laskettelu- ja talviurheilulaji, jossa käytetään välineenä lumilautaa. Lumilauta koostuu varsinaisesta laudasta sekä siteistä ja kengistä, joilla lautailijan molemmat jalat kiinnitetään lautaan. Lumilautailu on yleistynyt huomattavasti 1980-luvulta alkaen. Olympialajiksi tulivat vuonna 1998 lumilautailun lajit halfpipe ja suurpujottelu, joka sittemmin korvautui parisuurpujottelulla ja myöhemmin vuonna 2006 lumilautakrossi ja 2014 slopestyle.
Lajin historiaa
thumb|200px|left|Halfpipe eli [[lumikouru.]] Lumilautailu sai alkunsa 1960-luvulla. Lainelautailu oli suuressa suosiossa, ja ihmiset halusivat kokea saman tunteen myös talvella alueilla, joissa lumi peittää maan. Eräs tarina michiganilaisesta Sherman Poppenista kertoo, miten lumilautailu sai alkunsa lasten leikeistä. Oli vuosi 1965 ja Poppeneilla valmisteltiin joulua. Shermanin piti keksiä lapsille jotain tekemistä, etteivät he olisi tiellä, joten hän vei heidät laskettelemaan. Valitettavasti varastosta löytyi vain yhdet minisukset. Sen sijaan, että olisivat vuoron perään laskeneet suksilla, lapset päättivät laskea molemmat yhdellä suksella. Lasten laskemista hetken katseltuaan Sherman keksi laittaa suksen päähän narun, josta pitää kiinni laskiessa. Laskeminen helpottui heti huomattavasti ja joulun jälkeen, kun lahjat oli unohdettu, eivät tytöt enää tehneet muuta kuin laskivat tällä uudella keksinnöllä. Ns. snurferi (Snow-surfer) oli nähnyt päivänvalon.
Snurferi kasvatti suosiotaan nopeasti ja Sherman alkoi valmistaa lautoja autotallissaan asuinalueen lapsille. Kysynnän kasvaessa Sherman päätti myydä laudan valmistusoikeudet suurelle lelutehtaalle. Tulevina vuosina lautoja myytiin satoja tuhansia. Snurferi oli kuitenkin lelu ja varsinaisesti lumilauta sai alkunsa 1960-luvun lopulla järjestetyistä snurfer-kilpailuista. Kilpailuihin otti osaa nuori mies nimeltä Jake Burton. Tehdäkseen laskemisesta huimissa vauhdeissa entistä helpompaa hän päätti asentaa snurferiinsa alkeelliset siteet. Tämä keksintö teki Jakesta ylivoimaisen muihin nähden. Lumilauta oli tehnyt aimo harppauksen kohti nykyistä muotoansa ja Jake Burton tunnetaan nykyään maailman menestyneimmän lautamerkin Burton Snowboardsin perustajana. Myös Sims-lumilautamerkin perustaja Tom Sims tunnetaan yhtenä lumilautailun kehittäjistä.
Rinnelasku
thumb|250px|Vapaata rinnelaskua luonnonrinteessä. Perinteinen rinnelasku (vapaalasku, freeride) on suosituin laskettelutyyli lumilaudalla. Rinnelasku tarkoittaa kaikenlaista peruslaskemista rinteessä. Rinnelasku sopii aloittelijalle parhaiten. Rinnelaskuun ei kuulu temppujen tekemistä eikä välttämättä hyppimistä. Aloittelijan kannattaa aloittaa rinnelasku laskemalla laudan kanteilla lumilauta poikittain, luisumalla menosuuntaan.
Freestyle
Freestyle laskeminen tarkoittaa kaikkea laskemista, johon kuuluu temppujen tekemistä lumilaudalla. Temppuja voi tehdä ilmassa ja lumessa. Maassa tehtävät temput voivat olla esimerkiksi kaidetta pitkin liukuminen. Ilmassa suoritettavat temput koostuvat pyörimisestä, laudasta otettavista otteista eli grabeista, sekä muista liikkeistä. Suurin osa nykyään valmistettavista lumilaudoista on freestyle-laskemiseen sopivia. Freestylerinnettä kutsutaan streetiksi ja kilpailulajia streetillä slopestyleksi. Lumilauta-freestylessä temppuja voi tehdä rinteen lisäksi lumilautaparkeissa lumikourussa (pipe), isoissa hyppyreissä (boxit) ja kaiteilla (reilit).
Kilpailulajeja ovat half pipe, big air ja slopestyle.
Ratalasku
Ratalasku (alpine snowboarding, nykyisin myös carving) tarkoittaa nopeaa laskemista, jossa tehdään mahdollisimman leikkaavia käännöksiä. Tyyli vaatii paljon voimaa, sillä nopeita käännöksiä tehdään suuressa vaudissa. Hyvä lihas- ja kestävyyskunto onkin edelletys tyylille. Carving ei sovi aloittelijoille. Carving-tyylin laskuun on oma ratalauta. Lisäksi carving laskijat käyttävät kovia, tavallisia laskettelumonoja muistuttavia monoja. Kovat monot tukevat laskijaa paremmin mahdollistavat vahvojen siteiden kanssa kehon painon siirtelyn puolelta toiselle tehokkaammin. Ratalaskussa kilpaillaan lajiin tarkoitettuja portteja kiertäen, joko kelloa tai kilpakumppania vastaan rinnakkain aivan kuten laskettelulukilpailuissa. Freestylen ja ratalautailun yhdistelmä on lumilautacross, jossa useampi kilpailija kilpailee radalla, johon on sijoitettu tiukkoja mutkia ja hyppyreitä, yhtä aikaa toisiaan vastaan motocrossin tapaan.
Lumilautailu Suomessa
Suomen lasketteluolosuhteet tarjoavat hyvät mahdollisuudet rinnelaskuun ja freestyle-lumilautailuun. Suomen talvi on pitkä, joten lumilautailuun on vuoden aikana monta kuukautta.
Suomen lumilautailumaajoukkueen päävalmentaja on Antti Koskinen. Suomalaisten laskijoiden menestys lumilautailussa on maailman kärkitasoa. Kaudella 2020–2021 A-maajoukkueessa kilpailivat Anton Lindfors, Enni Rukajärvi, Matti Suur-Hamari, Kalle Järvilehto, Mikko Rehnberg, Rene Rinnekangas, Emmi Parkkisenniemi, Emppu Väisänen, Carola Niemelä, Eveliina Taka ja Valtteri Kautonen.
Entisiä suomalaisia lumilautailijoita jotka voittivat urallaan arvokisamitalin MM- tai Olympiatasolla: Markus Hurme, Timo Aho, Sari Grönholm, Risto Mattila, Markku Koski (lumilautailija), Petja Piiroinen, Merika Enne, Antti Autti, Janne Korpi, Roope Tonteri, Markus Malin, Ville Paumola ja Peetu Piiroinen.
Varusteet
Lumilautamonoja on kahdentyyppisiä: ns. pehmeät lautamonot (lautakengät), jotka ovat pehmeät mutta tukevat talvikenkiin verrattavissa olevat jalkineet, sekä ns. kovat lautamonot, jotka ovat erityisesti ratalautailun ja sen eri alalajeihin käytetyt kovat, alppihiihtomonoja muistuttavat monot. Eri monotyyppien kanssa käytetään erityyppisiä siteitä, jotka ovat jaettavissa monojen mukaisesti pehmeisiin siteisiin ja koviin siteisiin.
Lumilaudat voidaan jakaa kolmeen tyyppiin, käyttötarkoituksensa mukaan: Freeridelaudat ovat melko pitkiä ja jäykkiä. Freeridelaudat ovat ns. direktionaalisia-lautoja, ts. lautojen leikkaus suosii laskemista aina sama pää (nose) edellä. Ratalaudat puolestaan ovat kapeita ja jäykkiä direktionaalisia lautoja. Freestyle-laudat ovat taas yleensä twintip-rakenteellisia eli laudan kärki (nose) ja takaosa (tail) ovat samanlaisia muodoltaan ja jäykkyydeltään, joten laudalla voidaan laskea samoilla ominaisuuksilla kumpi jalka edellä tahansa.
Kilpailut
Lumilautailumaajoukkueen kausi koostuu lähinnä kahden tärkeimmän kilpailujärjestäjän FIS:n (Kansainvälinen Hiihtoliitto) ja itsenäisen WST:n (World Snowboard tour -organisaatio) (entinen TTR) osakilpailuista.
FIS:n kiertueella ratkaistaan maailmanmestaruus; järjestön alaisuudessa toimivat maailmancup ja maailmanmestaruuskilpailut sekä olympialaiset. FIS:n maailmancup ja MM-lajeja ovat half-pipe, slopestyle, big air, paripujoittelu, parisuurpujottelu, lumilautakrossi, lumilautakrossin joukkekilpailu.
Skunk Anansie
Historia
thumb|upright|Skin (Barcelona, 2011). Skunk Anansie soitti ensimmäisen keikkansa Lontoon Splash-klubilla maaliskuussa 1994. Ensimmäinen single "Little Baby Swastikkka" julkaistiin vuonna 1995. Samana vuonna kappaleet "Feed" ja "Selling Jesus" päätyivät Strange Days -elokuvan soundtrackille, joista tunteita herättänyt "Selling Jesus" pääsi toisena Skunk Anansien kappaleena radiosoittoon. Kyseisen kappaleen kuultuaan radiopersoona Howard Stern ennusti yhtyeelle valtavaa menestystä.
Vuonna 1995 Kerrang!-lehden lukijat äänestivät Skunk Anansien parhaaksi brittiläiseksi tulokasyhtyeeksi, ja vuonna 1996 parhaaksi brittiläiseksi live-esiintyjäksi. 1997 yhtye oli ehdolla MTV Europe Music Awards-gaalassa vuoden parhaaksi yhtyeeksi ja liveaktiksi.
Skunk Anansien debyyttilevy Paranoid and Sunburnt ilmestyi vuonna 1995 ja nousi Englannissa albumilistalla sijalle 8. Toinen pitkäsoitto Stoosh ilmestyi 1996 yltäen brittilistalla sijalle 9. Suomen virallisella listalla Stoosh sijoittui parhaimmillaan 11:ksi. Kolmas ja viimeinen albumi Post Orgasmic Chill saapui kauppojen hyllyille keväällä 1999. Sekä Englannissa että Suomessa levy saavutti albumilistalla sijan 12. 1990-luvulla yhtye teki maailmankiertueita mm. U2:n, Aerosmithin, Motörheadin, Feederin ja Lenny Kravitzin kanssa.
Skunk Anansieta on yritetty leimata "poliittiseksi" yhtyeeksi, mutta yhtyeen jäsenet ovat painottaneet että he käyttäisivät mieluummin vain termiä "rockbändi". Skin on tosin kuvaillut Skunk Anansieta "clit-rock"-yhtyeeksi, jonka All Music Guide on määritellyt "heavy metalin ja vihaisen mustan feminismin sekoitukseksi". Skinin ja Acen mukaan yhtyeen musiikki on saanut vaikutteita mm. Sex Pistolsilta, Blondielta, dubista, reggaesta, elektronisesta musiikista, hip-hopista sekä maailmanmusiikista.
Yhtyeen hajoamisen jälkeen Skin on jatkanut soolouralla julkaisten debyyttilevynsä Fleshwounds vuonna 2003 ja toisen albuminsa Fake Chemical State maaliskuussa 2006. Ace julkaisi soololevyn Still Hungry 2003 ja on työskennellyt 'Inner Mantra' -nimisen yhtyeen kanssa. Mark Richardson toimii nykyään Feeder-yhtyeen rumpalina, ja on soittanut rumpuja myös joissakin Skinin Fake Chemical State -albumin kappaleissa. Cassin arvellaan keskittyneen valokuvaukseen. Vuonna 2002 hän levytti Gary Mooren ja Darrin Mooneyn kanssa albumin Scars samannimisellä kokoonpanolla. Hän on myös soittanut eri instrumentteja Skinin Fleshwounds -soololevyllä.
Comeback
Yhtye teki comebackin esiintymislavoille vuonna 2009. Yhtye on kierrellyt maailmalla jo kauan ja esiintyy suomessa 5 päivä kesäkuuta Helsinki Live One Day Rock Festivalilla mm. Guns N' Rosesin kanssa. Yhtye on ilmoittanut julkaisevansa uuden studioalbumin vuonna 2010.
Sevettijärvi
Sevettijärvi on Inarin kunnassa koltta-alueella, Itä-Lapissa sijaitseva kylä Itäisen Jäämerentien varrella, noin 120 kilometriä koilliseen Inarista. Kylältä on Norjan rajalle Näätämöön matkaa noin 35 kilometriä. Kylän vihreä, mutta samaan aikaan karu maasto muuttuu Näätämöä kohden aukeammaksi.
Kylä on rakentunut jääkauden aikaiselle merenpohjalle. Sevettijärven ja Näätämön välillä järvien kiviset rannat kiinnittävät ohikulkijan huomion erikoisuudellaan. Näitä kivisiä rantoja paikalliset kutsuvat pirunpelloiksi.
Sevettijärven alue on yksi kolttasaamelaisten pääasuinalueista. Suurin osa (noin 90 %) 350 asukkaasta on kolttasaamelaisia, mutta joukossa on myös etelästä muuttaneita suomalaisia. Alueella asuu myös muutamia inarinsaamelaisia ja tunturisaamelaisia.
Osa Sevettijärven kylästä – terveystalon (nykyinen Kolttatupa), koulun, kirkon, kaupan ja museon seutu – kuuluu Museoviraston kokoamalle valtakunnallisesti merkittävien rakennettujen kulttuuriympäristöjen listalle.
Historia
Näätämön Sevettijärvelle perustettiin kylä, kun Petsamosta evakuoidut koltat, yhteensä 51 perhettä, asutettiin sinne valtion rakennuttamiin mökkeihin sotien jälkeen vuonna 1949. Samoihin aikoihin rakennettiin koulu, terveystalo ja ortodoksinen rukoushuone. Inarilainen kauppias rakensi kylän keskustaan kaupan. Kylässä toimi hetken aikaa myös osuuskauppa. Ennen evakkojen asutusta Sevettijärvellä asui muutamia saamelaisia ja suomalaisia perheitä.
Ensimmäinen autolla ajettava tie Sevettijärvelle valmistui 1960-luvun lopulla. Sitä ennen kuljettiin talvisin lumikiitäjällä, porolla ja suksilla sekä kesäisin kävellen, polkupyörällä ja veneellä.
Nähtävyydet
thumb|250px|right|Kolttien perinnetalo thumb|250px|right|Pyhittäjä Trifon Petsamolaisen kirkko Kylän nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa Kirakkajärveltä siirretty vanha perinnetalo (kolttamökki), jossa toimii museo, ja pihassa olevat pienet mökit, jotka kuvaavat kolttien kesäasumuksia sekä ortodoksinen kirkko.
Jänispäälle, joka kohoaa noin kymmenen kilometriä Sevettijärven pohjoispuolella, on matkapuhelinoperaattori Elisa rakennuttanut 80 metriä korkean maston ja tien syksyllä 2007. Opukasjärvellä, noin 15 kilometrin vaelluksen päässä Sevettijärveltä, sijaitsee Näätämöjoen ylittävä riippusilta.
Pasi Koskinen (ultrajuoksija)
Pasi Henri Koskinen (s. 1964) on ultrajuoksija. Hän on syntynyt Tampereella.
Koskinen vetäytyi työelämästä 2016 ja muutti Inarin Nellimiin.
Käsite- kirjat julkaisi Pasi Koskisen esikoisteoksen 26.9.2022. (ISBN 978-952-7374-12-2)
ja kaikki kivestä- niminen romaani kertoo yli sukupolvien periytyvästä periksiantamattomuudesta.
"Esikoisromaanissaan Koskinen kertoo juoksemisesta, mutta erityisesti siitä, miten ihminen reagoi kun hän sairastuu syöpään. ja kaikki kivestä on tausta kaikelle sille, miksi yksilöstä nimeltään Pasi Koskinen tuli se mikä tuli, ultrajuoksija." (kirjan takannen teksti)
Koskinen sairastui 1993 syöpään, mutta parantui siitä ja on sen jälkeen juossut melkein 90 000 kilometriä.
Koskinen pitää parhaimpina saavutuksinaan Kauhajoella vuonna 2022 kuudessa päivässä juoksemaansa 603 km matkaa sekä 2014 omaa Tuhat mailia Elämälle -juoksua, jossa hän juoksi kaikkien aikojen seitsemäntenä Suomen halki Nuorgamista Hankoon. Matkaa kertyi 1 622 kilometriä ja aikaa kului 27 päivää.
Koskinen oli sadan kilometrin Suomi-juoksun erikoisvieraana 7.-8.6.2014. Häntä sanotaan alan legendaksi.
Asterix lyö vetoa
thumb|right|200px|Kirjan ranskalainen kansikuva Asterix lyö vetoa on viides Ranskassa, ja 16. Suomessa julkaistu Asterix seikkailee -albumi. Se julkaistiin vuonna 1965 Ranskassa, ja vuonna 1973 Suomessa.
Obelixin koira Idefix esiintyi kirjassa ensimmäisen kerran.
Juoni
Julius Caesarin erikoislähettiläs Lucius Majonesius pakottaa Periferiumin leirin hyökkäämään Asterixin kylään. Taistelusta tulee lyhyt ja roomalaiset perääntyvät. Lucius Majonesius päättää rakentaa suuren puuaidan kylän ympärille eristääkseen heitä. Asterix lyö vetoa, että hän pääsee läpi aidasta ja kiertää koko Gallian käymällä 12 paikassa ympäri Galliaa, ja tuoden joka seudun erikoisruokia todisteeksi.
Cleaning Up!
Cleaning Up! on Rostislav Aallon ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2001. Elokuva on musiikkidokumentti, jossa seurataan Cleaning Women -yhtyeen keväällä 2000 tekemää konserttikiertuetta Itä-Euroopassa.
Asterix lyö vetoa
Tarinassa esiintyneet hahmot
Tarinassa esiintyneet, nimeltä mainitut henkilöt.
Members of Mayday
thumb|250px|Maximilian Lenz, WestBam Members of Mayday on saksalainen yhtye tai musiikillinen projekti, joka tekee vuosittain järjestettävälle rave-tapahtuma Maydaylle virallisen tunnusmusiikin, niin sanotun Mayday-hymnin. Members of Maydayn muodostavat Maximilian Lenz eli WestBam ja musiikkituottaja Klaus Jankuhn. Mayday-tapahtumia on järjestetty vuodesta 1991, ja monista varsinkin varhaisempien tapahtumien tunnuskappaleista on tullut hyvin suosittuja, käytännössä rave-musiikin klassikoita.
Veijo Ullakko
Veijo Ullakko (s. 4. syyskuuta 1954 Kannus) on suomalainen iskelmälaulaja, joka keikkaili Wolters-yhtyeen laulusolistina. Ullakko levytti 1970-luvun jälkipuoliskolla Satsanga Recordsille noin viisikymmentä esitystä. Sama levy-yhtiö julkaisi myös Ullakon tähän mennessä ainoan pitkäsoiton Kuluneen siniset.
Ullakko tekee tanssikeikkoja vielä oman orkesterin kanssa. Hänen tuotannostaan ilmestyi syyskuussa 2013 cd-julkaisu Kuluneen siniset, joka sisälsi samannimisen albumin sekä kaksitoista muuta levytystä. Ullakon kappale ”Kauhee rikos” on mukana vuonna 2015 ilmestyneellä kokoelmalevyllä Riman alta ja ohi maalin – Suomi-iskelmän hurjimmat harhalaakit.
Veijo Ullakko on myös yrittäjä, jolla on vuodesta 1986 ollut Kokkolassa musiikkiliike Kokkolan laitevälitys Oy.
Iso Akanjärvi
Iso Akanjärvi on saareton metsäjärvi Savukosken eteläosassa Lapin maakunnassa. Sen pinta-ala on 2,1 neliökilometriä. Etäisyys Rovaniemeltä on 129 kilometriä koilliseen.
Maantiede
Iso Akanjärven pituus lännestä itään on noin kaksi kilometriä. Allas on melko selkeäpiirteinen ilman mainittavia niemimaita. Järven etelärannalla on pientaloja. Luoteisrannalla levittäytyy Isoaapa. Kemijoki virtaa Iso Akanjärven itä- ja eteläpuolitse. Joen mutka, Purnunmukka, sijaitsee järven kaakkoispuolella. Iso Akanjärven kaakkoisosan Kesälahdenlahdelta lähtee noin kilometrin mittainen laskupuro etelään Kemijokeen.
Iso Akanjärvi (65.412.1.001) kuuluu Mukkavaaran alueeseen (65.412), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kemijoen vesistössä (65). Toinen jakovaihe on Kemijoen Viitarannan alue (65.41) ja ensimmäinen jakovaihe Ylä-Kemijoen valuma-alue (65.4). Iso Akanjärvi on laajin Mukkavaaran alueen kolmesta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Kaksi muuta ovat Pikku Akanjärvi ja Keskimmäinen Akanjärvi.
Iso Akanjärvi on kolmanneksi laajin Savukosken yli 150:stä järveksi luokitellusta vakavedestä. Sitä edeltää Arajärvi ja Kiurujärvi ja seuraa Värriöjärvi.
Jegor Uschakoff
Jegor Uschakoff  (1767 Hamina – 30. joulukuuta 1836 Helsinki) oli Suomessa asunut venäläinen kauppias.
Jegor Uschakoff ja hänen veljensä olivat Venäjän korkeimpaan aatelistoon kuuluneen Seremetjeffin suvun maaorjia. He kulkeutuivat Suomeen venäläisten valloitusarmeijan mukana 1808 ja elättivät itsensä kauppiaina. Uschakoffit vaurastuivat Suomessa ja anoivat keisarilta vapauttamista maaorjuudesta. Keisari hyväksyi anomuksen ja julisti 1812 Uschakoffit vapautetuiksi lunastusmaksua vastaan
Uschakoff menestyi liikemiehenä. Hän perusti Espoon Otaniemeen kaakeli- ja tiilitehtaan sekä toimi rakennusurakoitsijana. Hän sai hoidettavakseen muun muassa Pyhän Kolminaisuuden kirkon rakentamisen 1820-luvulla ja hän toimi pitkään kirkon isännöitsijänä. Kaupungin rikkaimpiin porvareihin lukeutunut Jegor Uschakoff nimitettiin kauppaneuvokseksi 1822 ja Helsingin kaupunginvanhimpien joukkoon 1829. Uschakoff kuului tehtailijoiden Sinebrychoff ja Kiseleff kanssa Helsingin merkittävimpiin venäläisperheisiin.
Uschakoff rakennutti Esplanadin ja Unioninkadun kulmaan niin sanotun Uschakoffin talon vuosina 1815–1816 ja 1826–1827. Pehr Granstedin suunnittelemaan taloon tuli makasiineja ja kauppapuoteja alakertaan ja asuntoja yläkertaan. Pihalla oli ulkorakennus, jossa oli renkitupa, sauna, talli ja navetta. Jegor Uschakoffin rakennuttama talo tunnetaan nykyään paremmin Jugendsalin talona.
Uschakoff oli 1820-luvun lopussa Helsingin kauppiaskunnan rikkain mies. Hänet valittiin samana vuonna yhdessä Feodor Kiseleffin kanssa ensimmäisinä venäläisinä Helsingin kaupunginvanhimpien joukkoon.
Särkelänjärvi
Särkelänjärvi on Pirkanmaalla Virroilla Särkiperän kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 5,1 hehtaaria, se on 500 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Vaskuunjärven valuma-alueella (35.44), jonka Saukkolammin valuma-alueeseen (35.443) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 127,7 metriä mpy.
Pelastajat
Pelastajat on Subin dokumentaarinen tv-sarja, joka kuvaa suomalaisten palomiesten ja ensihoitajien arkea. Ohjelman ensimmäinen tuotantokausi kuvattiin hälytystehtävien lisäksi Helsingin asemalla 2, eli Erottajan pelastusasemalla ja toinen kausi Helsingin keskuspelastusasemalla. Pelastajien ensimmäinen tuotantokausi alkoi 13. tammikuuta 2007 ja sisälsi 12 jaksoa. Sarjan toinen tuotantokausi alkoi 5. tammikuuta 2008 sisältäen myös 12 jaksoa. Kolmas tuotantokausi kuvattiin Länsi-Uudenmaan pelastuslaitoksella Espoon Leppävaarassa ja Mikkelässä. Kolmas tuotantokausi esitettiin Subilla 13. maaliskuuta 2009 alkaen. Sarjan neljännellä kaudella palattiin jälleen takaisin Helsingin Kallion keskuspelastusasemalle. Myös viides kausi on kuvattu samassa paikassa. Kaudet on kuvattu vuosina 2005, 2007, 2008, 2010 ja 2011. Sarjan on tuottanut Century Films.
Syksyllä 2007 julkaistiin sarjan ensimmäisen tuotantokauden DVD. Myös toisesta ja kolmannesta tuotantokaudesta on julkaistu DVD:t. Pelastajien tunnuskappaleen Scream esittää Dame. Ensimmäisen tuotantokauden taustamusiikki oli Damen debyyttialbumilta, toisen tuotantokauden taustamusiikin on tehnyt Antti Lehtinen.
Pelastajat oli ehdokkaana vuoden 2008 parhaaksi tosi-tv-ohjelmaksi Venla-gaalassa.
Päähenkilöt
Sarjan 1. kauden päähenkilöt ovat: päivystävä palomestari Markku Ahola, paloesimiehet Marko Värilä, Vesa Hyvönen ja Tapio Sirén, paloesimiesoppilas Petri Strandberg, pelastaja-sairaankuljettajat Janne Taskinen, Heikki Maasalo, Mikko Salonen, Tommi Sahila, Kai Möttönen ja Ville Leskinen.
Sarjan 2. kauden päähenkilöt ovat: päivystävät palomestarit Markku Ahola, Jari Korkiamäki ja Juha Lindholm, paloesimies Jyrki Jefremoff, lääkintäesimies Hannu Sormunen, ylipalomiehet Vesa Nurminen ja Reijo Ronkainen, pelastaja-sairaankuljettajat Matias Pitkänen, Miska Koivunen, Toni Kannikoski, Jarno Lehtoranta, Janne Vierikko, Samu Kokko, J-P Pakarinen ja Harri Karvonen.
Sarjan 3. kauden päähenkilöt ovat: päivystävä palomestari Riku Rantala, paloesimies Karo Mäki, asemamestari Kalle Ristola, palomies-sairaankuljettaja Jaakko Liesivuori, ensihoitajat Juha Turunen, Matti Purhonen, Anssi Taavila ja Felix Hirvenkari sekä sairaanhoitaja Sanna Honkasalo.
Sarjan 4. kauden päähenkilöt ovat: palomestarit Kimmo Tuominen ja Petri Korhonen, paloesimiehet Jyrki Jefremoff ja Tommi Sarvikivi sekä palomies-sairaankuljettajat J-P Pakarinen ja Samu Kokko.
Lisäksi Helsingin tuotantokausilla vierailleita: päivystävät palomestarit Timo Tähtinen ja Reima Roslöf sekä ylikonstaapeli Totti Karpela (Helsingin kihlakunnan poliisilaitos)
Pohjois-Savon maakunta
Pohjois-Savo (ruots. Norra Savolax, vuoteen 1998 Savon maakunta) on yksi Suomen 19 maakunnasta. Maakunnan asukasluku on 248 179 (tilanne 30.6.2021). Pohjois-Savo on asukasluvultaan Suomen kuudenneksi suurin maakunta. Maakunnan keskuskaupunki on Kuopio. Muita kaupunkikeskuksia ovat Varkaus ja Iisalmi. Alueen maakunnallisena yhteiselimenä toimii Pohjois-Savon liitto.
Vesistöisen maakunnan suurin järvi on Kallavesi (pinta-ala 513 km²) ja korkein kohta Rautavaaran Maaselänmäki, joka yltää 318 metrin korkeuteen merenpinnasta.
Pohjois-Savoa ympäröivät seuraavat maakunnat: Keski-Suomi lännessä, Pohjois-Pohjanmaa luoteessa, Kainuu pohjoisessa, Pohjois-Karjala idässä ja Etelä-Savo etelässä.
28.2.1998 asti maakunnan nimi oli Savon maakunta.
Historiallinen maakunta
Pohjois-Savon historiasta, maantieteestä ja kulttuurista:
Kunnat
Pohjois-Savossa on 19 kuntaa, joista viisi on kaupunkeja. Vuoden 2021 alusta maakuntaan liittyi 19. kunnaksi Joroinen. Kuntien sijainti käy ilmi oheisesta kartasta (kaupunkien nimet on lihavoitu):
Suurimmat taajamat
Vuonna 2017 Pohjois-Savossa sijaitsi 42 taajamaa. Seuraavassa on lueteltu maakunnan 10 suurinta taajamaa.
Maakuntakeskusta vastaava keskustaajama on lihavoitu.
Väestönkehitys
thumb|Pohjois-Savon väestönkehitys vuosina 2000–2014. Seuraavassa kuvaajassa on esitetty maakunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2016 tilanteen mukainen.
Kristinusko
Pohjois-Savo käsitetään yleisesti herännäishenkiseksi alueeksi, mikä antaa alueen seurakuntaelämälle tietyn pohjavireen. Selkeiden kannattajaryhmien toiminta Pohjois-Savossa on kuitenkin verrattain vähäistä. Herännäisyyden ilmentyminen omaleimaisena liikkeenä on Etelä-Pohjanmaata heikompaa. Voimakkainta herännäisyyden kannatus on Kiuruveden–Iisalmen sekä Nilsiän alueella. Varsinkin Kuopion länsipuolisilla seuduilla erityistä kannatusta on vähäisesti.
Lestadiolaisuutta esiintyy paikoitellen Pohjois-Savossa, erityisesti Leppävirran–Varkauden sekä Vieremän–Kiuruveden alueella. Kansanlähetys on saanut jalansijaa enimmäkseen Pohjois-Savon kaupunkipaikkakunnilla.
Mikko Helander
Tasavallan presidentti myönsi Mikko Helanderille vuorineuvoksen nimen ja arvon vuonna 2017.
Ura
Helander valmistui konerakennuksen diplomi-insinööriksi Lappeenrannan teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1985.
Työuransa Helander aloitti Valmetissa, jossa hän työskenteli projekti-insinöörinä ja Järvenpään tehtaan tuotantopäällikkönä vuosina 1984–1990. Valmetin palveluksesta Helander siirtyi Kasten Hövik Oy:n toimitusjohtajaksi vuosiksi 1990–1993, minkä jälkeen hän palasi Valmetille ja työskenteli Järvenpään projektiosaston päällikkönä 1993–1994, operatiivisen toiminnan johtajana Valmet Rotomecilla Italiassa 1994–1997, kalanteri-liiketoimintayksikön johtajana 1997–1999 ja Valmetin jalostuskoneryhmän toimialajohtajana Britanniassa vuosina 1999–2003.
Helander toimi vuosina 2003–2006 Metsä Tissuen toimitusjohtajana. Vuonna 2006 hänet nimitettiin M-Realin toimitusjohtajaksi. M-Real oli Euroopan johtava hienopaperiyhtiö, joka oli ajautunut merkittäviin vaikeuksiin muun muassa suurten yrityskauppojen ja paperimarkkinan nopean heikkenemisen johdosta. Tehtyjen muutosten ansiosta M-realista tuli alansa johtava pakkauskartonkiyhtiö. Yhtiö tunnetaan nykyisin nimellä Metsä Board.
Helander valittiin toukokuussa 2014 Keskon uudeksi pääjohtajaksi, jossa tehtävässä hän aloitti tammikuussa 2015. Helanderin johdolla Kesko ja K-ryhmä on uudistunut merkittävästi luopumalla osasta aikaisempia liiketoimintojaan ja tekemällä merkittävän määrän yritysostoja. Kesko on strategiansa mukaan keskittynyt kolmeen ydinliiketoiminta-alueeseen: päivittäistavarakauppaan, rakentamisen ja talotekniikan kauppaan sekä autokauppaan. 2019 Kesko palkittiin viidettä kertaa peräkkäin maailman vastuullisimpana kaupan alan yrityksena Global100 -listalla.
Helander aiheutti kohun vuonna 2020 lausuttuaan Pohjois-Karjalan Kauppakamarin tilaisuudessa, että "sosialismi on viety Suomessa pidemmälle kuin missään muualla maailmassa Pohjois-Koreaa lukuun ottamatta". K-Ryhmä ja Helander itse joutuivat selvittämään Helanderin lausuntoja lehdissä ja sosiaalisessa mediassa.
Luottamustoimet
Suomen Metsäteollisuuden keskuliiton hallituksen jäsenenä Helander toimi 2007–2011 ja Saksan paperiteollisuuden keskusliiton hallituksen jäsenenä 2013–2014.
Kaupan Liiton hallituksen puheenjohtajana Helander on toiminut vuodesta 2018, hallituksen jäsenä vuodesta 2015. Elinkeinoelämän keskusliitto EK:n hallituksen jäsenenä ja varapuheenjohtajana Mikko Helander on toiminut vuodesta 2016. Keskuskauppakamarin hallituksessa Helander on toiminut vuodesta 2016.
Keskinäinen Eläkevakuutusyhtiö Ilmarisen hallituksen jäsenenä Helander on toiminut vuodesta 2015 ja hallituksen puheenjohtajana vuodesta 2016.
Helander valittiin Storan Enson hallitukseen 2019.
Yksityiselämä
Helander on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.
Cravenin piirikunta
Cravenin piirikunta on Yhdysvaltojen Pohjois-Carolinan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 102 139 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on New Bernin kaupunki. Piirikunta on perustettu vuonna 1712.
Ressu
Ressu tarkoittaa seuraavia asioita:
Joulukalenteri: Maukan ja Väykän ensimmäinen joulu
Joulukalenteri: Maukan ja Väykän ensimmäinen joulu on suomalainen joulukalenterisarja, joka esitettiin joulukuussa 2018 Yle TV2-kanavalla ja Yle Areenassa.
Marty Wright
thumb|250px|Marty Wright Martin ”Marty” Wright (s. 31. lokakuuta 1964) on yhdysvaltalainen showpainija, joka tunnetaan paininimellä Boogeyman. Lopetusliikkeinään Boogeyman käyttää Good Night-, Two-handed chokeslam ja One-handed chokes-iskuja. Hän käytti myös iskua nimeltä Boogeyslam. Wright esittää otteluissa kummitusta tai mörköä. Hänen naamansa on punainen, jossa on mustia pilkkuja.
Hänellä on tapa syödä matoja, ja voitettuaan ottelun hän sylkee madot tai tunkee madot nitistetyn naamalle. Boogeyman lyö sisääntulossaan kellon päähänsä. Useimmiten hänellä oli myös mukana Little Boogeyman. Marty Wright vapautettiin sopimuksestaan maaliskuun alussa 2009.
Särkijärvi (Virrat, Särkiperä)
Särkijärvi on Pirkanmaalla Virroilla Särkiperän kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 1,1 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 450 metriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Vaskuunjärven valuma-alueella (35.44), jonka Saukkolammin valuma-alueeseen (35.443) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 130,6 metriä mpy.
Mordechaj Anielewicz
Mordechaj Anielewicz (1919 Wyszków – 8. toukokuuta 1943 Varsova) oli puolalainen vastarintaliikkeen taistelija. Hän johti juutalaista taistelujärjestö ŻOB:ia Varsovan geton kansannousun aikana. Hän kaatui 8. toukokuuta 1943 taistelujen aikana.
Luokitin
Matemaattinen luokitin on kuvaus diskreetistä tai jatkuvasta piirreavaruudesta X diskreettiin nimikejoukkoon Y. Piirreavaruuden X esiintymää kutsutaan näytteeksi ja nimikejoukon Y esiintymiä luokiksi.
Luokitin voi olla kiinteä tai oppiva. Kiinteässä luokittimessa päätöstason parametrit määritetään käsin kun taas oppivassa luokittimessa ne valitaan käyttäen jotakin ohjattua tai ohjaamatonta opetusmenetelmää. Ohjatuissa opetusmenetelmissä hyödynnetään tietoa opetusnäytteiden oikeista luokista.
Tärkeä ominaisuus luokittimille on yleistämiskyky. Yleistämiskyky kuvaa luokittimen kykyä luokitella opetusnäytteisiin kuulumattomat näytteet oikein.