cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lailujärvi
Historiaa
Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Lainujärvi".
Mew (Pokémon)
Mew  on yksi kuvitteellisista Pokémon-lajeista Nintendon ja Game Freakin Pokémon-tuoteperheessä. Pokémonin loi alun perin Satoshi Tajiri. Mew on pieni pinkin värinen kissaeläinmäinen Pokémon, joka on tyypiltään meedio. Game Freakin ohjelmoija Shigeki Morimoto lisäsi sen peliin alun perin salaisena hahmona. Sen olemassaolo synnytti huhuja ja myyttejä, mikä osaltaan lisäsi pelisarjan suosiota. Aluksi se oli hankittavissa vain Pokémonien jakamistilaisuuksista.
Piirteet
Sen kuono on lyhyt ja leveä, ja sillä on kolmiomaiset korvat ja suuret, siniset silmät. Sillä on kolmisormisilla tassuilla varustetut lyhyet raajat, suuret takajalat ja soikeanmuotoiset merkinnät sen jalkapohjissa, sekä sen pitkä, ohut häntä päättyy munanmuotoiseen kärkeen. Sen turkki on niin hienoa ja ohutta, että sen pystyy näkemään vain mikroskoopin avulla.
Kuten elokuvista Mewtwon vastaisku ja Lucario and the Mystery of Mew käy ilmi, Mew näyttää osoittavan merkkejä älykkyydestä, uteliaisuudesta, leikkisyydestä, ja jopa epäitsekkyydestä. Se on uskomattoman mukautuva, pystyessään kulkemaan vapaasti sekä ilmassa että veden alla. Tämän lisäksi se voi luoda pinkinvärisen energiasuojan ympärilleen itseänsä suojaamaan. Ennen klooninsa Mewtwon luomista Mewtä pidettiin yksin kaikkein voimakkaimpana Pokemonina.
Cinnabar Islandin Pokémon Mansionista löytyvät raportit kertovat tieteellisistä tutkimusmatkoista, joiden aikana Mew olisi havaittu Guyanassa, Etelä-Amerikassa, paikassa jossa se ensimmäisen kerran löydettiin. Koska Mew pystyy tekemään tahtonsa avulla itsestään näkymättömän, hyvin harva ihminen on tietoisesti nähnyt sen. Tämä taas on johtanut siihen että monet tutkijoista ovat pitäneet sitä sukupuuttoon kuolleena tai vaihtoehtoisesti pelkkänä kangastuksena. Se näyttäytyy ainoastaan puhdassydämisille ihmisille.
Mew Glitch
thumb|Mew löydettynä ns. Mew Glitchin avulla. Pokémon Red-, Blue- ja Yellow-peleissä Mew on mahdollista napata ns. Mew Glitchin avulla. Tämä ohjelmointivirhe ei esiinny muissa peleissä, kuten näiden pelien parannelluissa versioissa FireRedissä eikä LeafGreenissä.
Suomessa Mew’n pystyi saamaan virallisesti 25. marraskuuta 2000 Club Nintendon järjestämä Mew-lataustapahtuma Helsingin Tennispalatsissa. Jono kiersi koko rakennuksen ympäri ja tapahtumassa jaettiin noin 2000 Mew’ta. Jakamatta jäi noin 600 Mew’ta, jotka Club Nintendo jakoi postitse alkuvuodesta 2001. Tällöin Club Nintendolle Mew’n vuoksi lähetetyssä Pokémon-pelikasetissa ollut yleinen Pokémon, kuten Magikarp, vaihdettiin Mew’hun. Laillisesti hankitun Mew’n mukana sai aitoustodistuksen, jossa oli mainittu Mew’n ID-numero. Lisäksi laillisen Mew'n OT:nä (Original Trainer) luki ”FINLAND”.
Anime
Pokémon-animessa Mew teki ensiesiintymisensä ensimmäisessä Pokémon-elokuvassa. Elokuvan aikana Mew päättyy vaeltaessaan klooninsa Mewtwon rakentamalle palatsille ja joutuu taisteluun tätä vastaan.
Mew esiintyi myös elokuvassa Lucario and the Mystery of Mew, jossa se nähtiin oman muotonsa lisäksi myös moneksi muuksi Pokémoniksi muuntautuneena. Elokuvan aikana se pakenee Kidd Summersia, joka yrittää kiinnittää siihen paikannuslaitetta seuratakseen sitä, ja vie samalla mukanaan Ashin Pikachun ja Rakettiryhmän Meowth’n mukanaan. Mew lähes kuolee elokuvan lopussa, mutta Lucario uhraa oman henkensä pelastaakseen Mew’n.
Mew on tehnyt pienimuotoisia esiintymisiä myös Pokémon 2: Yhden voimalla -elokuvassa (keräilykortin muodossa), Mewtwon paluu -erikoisjaksossa sekä Rakettiryhmän Meowth’n fantasiassa jaksossa Vanha kunnon Rakettiryhmä! (A Lean Mean Team Rocket Machine).
Manga
Mew esiintyy Pokémon Adventures -mangassa, jossa se tunnetaan myös ”Henkipokémonina”. Mangan ensimmäisessä kappaleessa Rakettiryhmän jäsenet yrittävät saada Mew’n kiinni käyttääkseen sen DNA:ta Mewtwon kloonaamiseen. Myös kouluttaja Red yrittää napata sen, mutta tuloksetta. Myöhemmin hän ja kouluttaja Blue estävät yhdessä Rakettiryhmän aikeet tämän Pokémonin nappaamisesta.
Aiheesta muualla
Mew (Pokémon) Lista Pokémonów (141-160)
Laura Kiviranta
Perhe ja muut ihmissuhteet
Lauralla on kaksi lasta, Sauli ja Oona. Saulin isä Tom Bergqvist jätti Lauran tämän ollessa raskaana. Saulin kasvattaminen ei ollut Lauralle helppoa ja tämä asuikin 11-vuotiaaksi asti Lauran vanhempien luona Kempeleessä, kunnes saapui Pihlajakadulle. Oonan kanssa Lauralla on aina ollut paljon helpompaa. Oona asui jonkin aikaa Tampereella isänsä luona, mutta palasi äitinsä luo Pihlajakadulle syksyllä 2007. Lauran jouduttua laitoshoitoon, Oona muutti Taalasmaille isänsä luo. Myöhemmin Oona muutti Karin, Noora Aution ja Nooran lapsen, Benjaminin kanssa Keniaan. Kari Taalasmaan palatessa sarjaan vuonna 2014 hän kertoi Oonan muuttaneen nykyisen puolisonsa Miro Holmin luokse Ranskaan. Lauralla on yksi lapsenlapsi, eli Oonan ja Miron lapsi, jota ei ole näytetty sarjassa.
Edellä mainittujen Tomin ja Karin lisäksi Laura on seurustellut Aki Nikkisen, Markus Ekholmin, Antero Voiman sekä Aaro Vaalanteen kanssa. Lauran paras ystävä Pihlajakadulla oli pitkään Hanna Salin, joka kuitenkin menehtyi syksyllä 2003. Hannan jälkeen Lauran hyväksi ystäväksi kehkeytyi Camilla Mustavaara ja tämän poistuttua sarjasta Lauran ystävystyi paremmin Jenni Vainion ja Paula Sievisen kanssa. Myös serkkunsa Salla Mattilan kanssa Laura tuli ajoittain hyvin toimeen.
Asunto
Laura asui koko aikansa sarjassa Pihlajakatu 23:n asunnossa B8 lukuun ottamatta sitä, kun hän asui jonkin aikaa Markus Ekholmin kanssa avoliitossa tämän asunnossa B5. Sillä välin Laura vuokrasi asuntoaan Aleksi Salinille. Alkukeväästä 2005 asuntoon tehtiin pintaremontti, jonka myötä seinäpintojen värit ja kalustus muuttuivat hieman. Kämppiksiä Lauralla ei koskaan pahemmin ollut, sillä hän viihtyi mieluusti yksinään ja myöhemmin kolmestaan lastensa kanssa. Kari Taalasmaan ja myöhemmin Aaro Vaalanteen kanssa hän tosin asui avoliitossa jonkin aikaa. Ennen Lauran poistumista sarjasta hänen kämppiksenään asui Salla Mattila, joka muutti Lauran luo erottuaan miehestään Tuomo Tervajoesta.
Työelämä
Ammatiltaan Laura on juristi ja etenkin sarjan alkuaikoina hänet tunnettiin lähinnä ammatistaan. Hän nimittäin auttoi hyvin paljon naapureitaan lakiasioissa ja hoiti vuosina 1999–2003 useammankin sarjassa esiintyneen henkilön oikeudenkäynnit. Myöhemmin työ ei ollut enää niin suuri osa Lauran juonikuvioita sarjassa. Lopulta hän menetti työnsä kokonaan, kun hän joutui psykiatriselle osastolle luullen Eero Vanalaa tämän kaksoisveljeksi Aaro Vaalanteeksi.
Alkuajat sarjassa ja suhde Akiin
Laura Kiviranta tunnettiin sarjassa alun perin ikisinkkuna asianajajana, joka oli monien naapureiden mielestä myös hieman tiukkapipoinen. Laura tunnettiin hyvin pitkälti työstään juristina ja muista sarjan henkilöistä hänet erottikin hänen virallisempi pukeutumistyylinsä, joka sisälsi muun muassa lukuisia jakkupukuja.
Jo sarjan ensimmäisissä jaksoissa Laura päätyi samoihin juonikuvoihin Markus Ekholmin ja Aki Nikkisen kanssa. Markus rakastui Lauraan päätä pahkaa ja yritti hurmata tämän keinolla millä hyvänsä. He myös löivät Akin kanssa vetoa siitä, kumpi saisi ensin kallistettua sinkkuna pysyttelevän Lauran sänkyynsä. Aki voitti leikkimielisen vedon hänen ja Lauran lyhyen, lähinnä seksiin perustuvan suhteen aikana. Laura toimi tällöin rikolliselle poluille ajautuneen Akin asianajajana. Markus oli syvästi mustasukkainen Laurasta ja vihainen Akille. Laura kasvatti Saulia yksin, kunnes luovutti tämän vauvaikäisenä omien vanhempiensa eli Saulin isovanhempien hoidettavaksi. Äitinsä elämään Sauli palasi noin kymmenen vuotta myöhemmin. Myöhemmin myös Saulin isä saapui kuvioihin ja pyysi poikaansa kanssaan Oulunsaloon. Laura antoi vastahakoisesti poikansa lähteä.
Keväällä 1999 Laura toimi myös Saku Salinin asianajajana tämän ollessa epäiltynä varkaudesta ja myöhemmin Tyyne Puustisen murhasta.
Suhde Markukseen ja Saulin saapuminen kuvioihin
Akin jouduttua vankilaan Lauran ja Markuksen suhde alkoi jälleen saada toivoa. Markuksen hurmausyritykset jatkuivat edelleen ja keväällä 2000 he alkoivat lopultakin seurustelemaan. Suhdetta varjosti kuitenkin se, ettei Laura suostunut kertomaan Markukselle, kuka oli se mystinen Sauli, jonka kanssa Laura oli puhunut puhelimessa ja sanonut rakastavansa tätä. Lopulta salaisuus paljastui Markukselle; Lauralla oli 11-vuotias poika nimeltä Sauli, joka oli saapunut Helsinkiin äitinsä luo. Samalla selvisi myös, että Saulin isä on Lauran teini-iän rakkaus Tom Bergqvist, joka oli jättänyt Lauran tämän ollessa vielä raskaana. Markuksen oli aluksi vaikea sulattaa uutista eikä Saulikaan hyväksynyt heti Markusta isäpuolekseen. Tieto lapsesta aiheutti ongelmia myös Lauran työpaikalla, sillä työhaastattelussa hän oli kertonut olevansa lapseton. Sauli ehti häipyä takaisin Kempeleelle tajuttuaan, ettei kukaan Lauran naapureistakaan tiennyt hänestä, mutta pian hän asettautui kuitenkin asumaan Lauran luo. Aiemmin Sauli oli vauvaikäisestä alkaen asunut Lauran vanhempien luona Kempeleessä, koska Laura ei pystynyt pitämään huolta Saulista. Myöhemmin selvisi, että väsynyt Laura oli ravistellut itkevää Sauli-vauvaa, mikä oli suurin syy sille, että Sauli siirtyi Lauran vanhempien hoitoon.
Saulin saapuminen kuvioihin aiheutti sen, että Lauran ja Markuksen hyvin alkanut seurustelu päättyi. Aki ehti palata vankilasta ja sekoittaa Lauran elämää esimerkiksi epäilemällä, että tämä pahoinpitelee Saulia. Laura yritti saada Markuksen ja hänen suhteen takaisin ennalleen, ja vaikka Markus jarruttelikin tilannetta hän halusi seurustella Lauran kanssa yhtä paljon kuin tämä hänen kanssaan.
Lopulta Laura ja Markus päättivät aloittaa seurustelemaan vakavasti ja Saulikin hyväksyi Markuksen pikkuhiljaa paremmin. Keväällä 2001 kolmikko muutti yhdessä asumaan Markuksen asuntoon, joka sijaitsi samassa kerrostalossa vain kerrosta alempana kuin Lauran asunto. Lauralla ja Markuksella sujui hyvin ja myös Sauli oli tyytyväinen elämäänsä, kunnes perheensä tulipalossa menettänyt Tom ilmestyi Lauran luo kertoen, että haluaa osallistua Saulin elämään. Sauli muutti isänsä luo Oulunsaloon. Pian myös Markus ja Laura erosivat.
Suhde Kariin, Saulin paluu ja Oonan syntymä
Lauran ja Kari Taalasmaan suhde oli aluksi vain ystäväpohjaista. Kaikki alkoi syksyllä 2001 esitetyissä jaksoissa, joissa Laura opetti Karille sivistystapoja, liittyen muun muassa tanssimiseen, oikeaoppiseen ruokailuun sekä small talkiin. Suhde kuitenkin syveni ja heille kehkeytyi seksisuhde Karin silloisen puolison Katja Vainion selän takana. Kevään 2002 päätösjaksossa salasuhde paljastui Katjalle, joka päätti erota Karista, joka puolestaan halusi kunnon suhteen Lauran kanssa. Suhde oli ajautumassa eroon, kun Kari tajusi, että hänen ja Lauran tulevaisuuden suunnitelmat ovat keskenään aivan erilaiset. Hän hyvästeli Lauran ja sanoi toivovansa, ettei tämä muistelisi Karia pahalla. Laura päätti paljastaa olevansa raskaana ja syksyllä 2003 syntyi parin yhteinen lapsi, Oona. Hieman ennen Oonan syntymää teini-ikäiseksi kasvanut Sauli muutti takaisin Lauran luo alettuaan laiminlyödä koulunkäyntiään isänsä ollessa pitkiä aikoja poissa kotoa. Saulin oli aluksi vaikea hyväksyä äitinsä miesystävää Karia, mutta ajan mittaan he tulivat paremmin toimeen.
Karilla ja Lauralla meni hyvin ja he viihtyivät yhdessä perheenä. Syksyllä 2004 sarjaan palasi kuitenkin Karin entinen naisystävä Katja, jota kohtaan Karin tunteet nousivat uudemman kerran pintaan. Laura ei pitänyt siitä, että Kari etsiskeli kadonnutta Katjaa työ- ja vapaa-ajallaan. Niinpä Lauran aloitteesta suhde päättyi eroon ja Kari aloitti uuden suhteen Katjan kanssa. Oona jäi pääsääntöisesti Lauran huostaan Karin muuttaessa Tampereelle Katjan kanssa. Oona kuitenkin tapaili isäänsä säännöllisesti ja myöhemmin myös muutti tämän ja Katjan luo Tampereelle, mistä hän palasi pariskunnan erottua syksyllä 2007.
Aaro ja Eero sekoittavat Lauran elämää
Keväällä 2005 Laura rakastui aiempana syksynä tapaamaansa Aaro Vaalanne -nimiseen mieheen, joka vaikutti herrasmieheltä. Aaro sai Lauralta sympatiaa kertomalla entisestä vaimostaan ja lapsestaan. Aaro helli Lauraa lahjoilla ja yritti olla mahdollisimman mukava myös tämän lapsille, jotka hekin pitivät hänestä aluksi. Saulin epäilykset miestä kohtaan heräsivät Aaron aseesta johtuneen ampumavälikohtauksen myötä, sillä Aaron entinen poliisiystävä Antero Voima kutsui Aaroa nimellä Arto. Sauli uteli Aaron asioita ja heidän välilleen syntyi erimielisyyksiä. Lopulta hän Myöhemmin Saulin epäilykset yltyivät jopa vihaksi Aaroa kohtaan, mutta hän ei saanut ketään vakuutettua Aaron todellisesta luonteesta. Aaron kiusaama Sauli sai tarpeekseen hänestä ja muutti Australiaan Ken Ojalan luo. Saulin poistuttua kuvioista Aaro alkoi vähitellen manipuloimaan Lauran elämää, muun muassa laittamalla unilääkkeitä Lauran ruokiin, jolloin Laura oli aivan tokkurassa työpaikallaan. Pikkuhiljaa myös Oona alkoi pelätä Aaroa, mutta palavasti rakastunut Laura ei huomannut Aaron manipulointia. Aaro sai vihiä, että hänen entinen rakkaansa ja Lauran hyvä ystävä Paula Sievinen oli urkkinut tietoja Aarosta tämän ex-vaimolta, Päiviltä. Kun Paula lähetti Lauralle tekstiviestin, ja kutsui tämän tapaamiseen kertoakseen Aaron todellisesta luonteesta, paikalle ilmestyikin Aaro, joka kaappasi Paulan. Aaro lukitsi hänet Sipoossa sijaitsevan talonsa perunakellariin. Sieltä Paulan löysivät Ismo Laitela ja Seppo Taalasmaa, jotka olivat Lauran kanssa katsastamassa talon olematonta homeongelmaa. Näin Aaron kieroilut paljastuivat kaikille. Aaro pakeni vieden pienen Oonan mukanaan, mutta palautti tytön myöhemmin.
Aaron lähdettyä tämä jäi kummittelemaan Lauran elämään ja hän meni lopulta narsistien uhrien tukiryhmään. Siellä hän tapasi Eero Vanalan, Aaron veljen, joka oli ulkonäöltään samanlainen kuin Aaro pidempiä hiuksiaan lukuun ottamatta. Ennen Eeron tapaamista Laura seurusteli hetken aikaa poliisi Antero Voiman kanssa. Suhde jäi kuitenkin lyhytikäiseksi, sillä Lauran tunteet Eeroa kohtaan alkoivat lämmetä. Laura nimittäin rakastui Eeroon, joka oli aivan toista maata kuin narsistinen kaksoisveljensä. Eero kuitenkin rakastui Lauran naapurissa asuvaan Jenni Vainioon ja aloitti suhteen tämän kanssa. Myöhemmin Oona palasi isänsä luota Tampereelta. Myöhemmin Aaro vangitsi Eeron parakkiin ja alkoi esiintymään Eerona. Hän jätti Jennin ja aloitti suhteen Lauran kanssa. Oona ei sietänyt heidän suhdettaan ja alusta alkaen väitti Eeron olevan oikeasti Aaro. Laura ei uskonut tytärtään ja avioitui miehen kanssa. Hääsviitissä miehen hiuslisäke irtosi ja hänen todellinen henkilöllisyytensä selvisi Laurallekin. Laura löi Aaroa shamppanjapullolla päähän ja pakeni sviitistä. Pian Laura palasi sviittiin Paulan kanssa. He ajoivat hänet parvekkeelle ja työnsivät Aaron alas. Aaron luultiin menehtyneen saamiinsa vammoihin, mutta hän selviytyi ja palasi myöhemmin.
Aaron kuoleman jälkeen
Aaron kuoleman jälkeen Laura sai tietoonsa, että pankkiin oli vuokrattu hänen nimellään tallelokero Aaron toimesta. Laura kävi Salla Mattilan kanssa katsomassa lokeroa, löytäen sieltä kasetin, johon oli Aaron käsialalla kirjoitettu ”Rakkaalle Lauralle”. Tallelokerosta löytyi myös avain. Kasetilla Aaro kertoi rakastaneensa Lauraa ensitapaamisesta asti ja sanoi heidän tapaavan talossa, johon tallelokerossa ollut avain kuului. Talo oli se samainen talo, jonka Aaro oli aikoinaan ostanut hänelle ja Lauralle ja pitänyt kyseisessä talossa Paulaa vankinaan. Kasetin katsottuaan Laura kävi talossa Jarkko ja Salla seuranaan. He huomasivat, että takkatiilet olivat kuumia ja Laura alkoi uskoa Aaron olevan sittenkin elossa. Toisella vierailulla hän otti mukaansa Paulan ja Lassen, joiden kanssa hän huomasi talon ikkunoiden olevan auki. Luulojen vastaisesti kävijä ei ollut Aaro vaan Eero, joka aikoi myydä kuolleen veljensä talon.
Laura alkoi epäillä, että Aaro olisi hangessa maatessaan karannut, tappanut Eeron ja jättänyt tämän hankeen makaamaan. Lauran epäilykset Eeron todellisesta henkilöllisyydestä muuttuivat niin pahoiksi, että hän tainnutti Eeron ja piti tätä vankina samassa talossa, jossa Aaro piti aikoinaan Paulaa vankina. Laura pakotti Eeron tunnustamaan olevansa Aaro uhkaamalla, ettei muuten koskaan vapauttaisi tätä. Eero epäili Lauran mielenterveyttä ja väitti Lauralle lopulta olevansa ”Aaro”, Lauran uhattua sytyttää hänet palamaan. Laura ei kuitenkaan päästänyt miestä vapaaksi vaan soitti taloon poliisit. Laura luuli saaneensa Aaron kiikkiin ja kuulustelussa antoi teoriansa Aaron hengissä selviämisestä.
Laura määrättiin hoitoon psykiatriselle osastolle. Oikeudenkäyntiin asti Laura pysyi suhteellisen rauhallisena uskoen, että Aaro joutuisi vankilaan. Oikeus totesi Aaron kuolemaan johtaneiden tapahtuminen olleen Lauran ja Paulan osalta hätävarjelua. Lauran Aaroksi luulemaa Eeroa ei kuitenkaan tuomittu mistään ja Laura joutui vielä takaisin psykiatriselle osastolle odottamaan, että Eeron vankina pitämisen tutkimukset päättyisivät. Laura kuitenkin karkasi osastolta tyttärensä Oonan hoitajalta varastamien avainten avulla. Laura ja Oona kirjoittautuivat hotelliin väärällä sukunimellä ja suunnittelivat matkustavansa Australiaan, Saulin luo. Laura kuitenkin jätti Oonan sidottuna hotellihuoneeseen, koska tämä oli soittanut huolestuneena ystävälleen Joonatan Sieviselle. Joonatan ja Kari löysivät Oonan ja veivät hänet turvaan Taalasmaille.
Hotellilta karannut Laura vakoili Eeroa ja puistossa pakotti tämän mukaansa veitsellä uhaten. Eero sai kuitenkin Lauran pudottamaan puukkonsa ja alkoi kuristaa tätä. Lenkkeilijät irrottivat Eeron Laurasta ja soittivat poliiseille. Eero vietiin poliisiasemalle ja Laura pääsi pakoon. Kari meni poliisiasemalle puhumaan Eeron puolesta, ja Laura tuli Taalasmaille, missä Oona oli yksin. Eero ja Kari saapuivat poliisiasemalta takaisin ja Laura alkoi jälleen uhkailla Eeroa puukolla. Laura saatiin rauhoittumaan sanomalla, että ”Aaro” on vankina keittiössä. Lauran levättyä Kari ja Oona päättivät viedä naisen takaisin sairaalaan. Lauran vointi parani ja hän alkoi uskoa olleensa väärässä ”Aaron” suhteen, kunnes Eero päätti mennä käymään psykiatrisella osastolla pyytämässä Lauralta anteeksi kovakouraista käytöstään. Lauran epäilyt nousivat jälleen pintaan ja hän käski Oonaa tuhoamaan ”Aaron”. Myöhemmin Laura siirrettiin hoitolaitokseen toiselle paikkakunnalle Keski-Suomeen ja Oona kävi hyvästelemässä hänet ennen lähtöä. Ennen pikapaluutaan Laura nähtiin viimeisen kerran ruudussa 25. huhtikuuta 2008 esitetyssä jaksossa ja viimeisessä kohtauksessaan hän kuuli Aaron äänen, vaikkei tämä ollut edes paikalla.
Lauran pikapaluu
Laura palasi sarjaan 5. joulukuuta 2012 esitetyssä jaksossa. Laura ja Paula olivat huonetovereita mielisairaalassa, josta Lasse hankki hoitopaikan Paulalle. Siellä he yhdessä näkivät harhoja Aarosta ja Laura sanoi Paulalle, että Aarosta pääsee eroon vain karkaamalla ja kehotti tätä karkaamaan, mutta itse ei karkaa, koska on tottunut sairaalaan ja "on aina Aaron". Kun Lasse tuli tapaamaan Paulaa mielisairaalaan, niin Paula kertoi huonetoverinsa olevan Laura Kiviranta. Lasse sanoi, ettei tämä ole hyvää seuraa hänelle, ja ilmoitti pyytävänsä henkilökunnalta toista huonetta. Paula karkasi mielisairaalasta ja Lasse sai soiton mielisairaalasta, jolloin hän lähti Paulan perään.
Lähteet
Laura Kiviranta
Gnevnyi (1936)
Gnevnyi (, tunnuskirjaimet GN, viirinumero 16) oli Neuvostoliiton laivaston Gnevnyi-luokan hävittäjä (Projekti 7). Alus oli Itämeren laivastossa sekä talvi- että jatkosodassa.
Valmistus
Alus tilattiin Leningradista Ždanovin telakka No 190:ltä, missä köli laskettiin 8. joulukuuta 1935 telakkanumerolla 501. Alus laskettiin vesille 13. heinäkuuta 1936 ja valmistui 30. lokakuuta 1938. Se otettiin palvelukseen 23. joulukuuta.
Palvelus
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Itämeren laivastoon. Se osallistui talvisotaan tulittaen 14. joulukuuta 1939 suomalaisten asemia Utössä. Se suojasi 22. kesäkuuta 1941 Gorduin ja Steregushin kanssa risteilijä Maxim Gorkia miinoitettaessa Suomenlahden suuta. Se menetti keulansa osuttuaan 23. kesäkuuta 1941 miinaan Riianlahdella, jolloin 20 miehistönjäsentä sai surmansa ja 23 haavoittui. Miehistö yritti upottaa pahoin vaurioituneen aluksensa tuloksetta. Saksan ilmavoimien lentokoneet upottivat 26. kesäkuuta aluksen.
Vilija Matačiūnaitė
Vilija Matačiūnaitė (s. 24. kesäkuuta 1986 Vilna) on liettualainen laulaja, lauluntekijä ja näyttelijä, joka edusti maataan vuoden 2014 Eurovision laulukilpailussa kappaleella ”Attention”.
Keltakulta
pienoiskuva|320px|Kultaa (Au), hopeaa (Ag) ja kuparia (Cu) sisältävän seoksen värin riippuvuus eri metallien pitoisuuksista. Puhtaassa kullassa (kolmion huippu) ja suuren karaattilukeman keltakullassa kultapitoisuus on korkea. Kun metalliseoksen kullasta kasvava osuus korvataan hopealla ja kuparilla näiden tasasuhteessa – kaaviossa huipulta alaspäin tultaessa – saadaan yhä kellertäviä kultaseoksia (58,5 % Au) ja (75,0 % Au), joita käytetään esimerkiksi keltakultakoruissa. Keltakullaksi kutsutaan kultaseosta, jossa kullan osuus on melko suuri.
Alkuaineen kulta puhdas muoto, hienokulta (Au 999,99/1 000) on ominaisväriltään hyvin keltaista, esimerkiksi Suomessa käytettäviin kultakoruseoksiin verrattuna ”rihkamakorun” väristä. Puhdas kulta on hyvin pehmeää metallia, jota on mahdollista vuolla puukolla. Suomessa kultaa löytyy jonkin verran joista ja sitä tuotetaan teollisesti kultakaivoksissa (Kittilä, Jokisivu, Orivesi, Pahtavaara, Laivakangas).
Esimerkiksi koruissa käytettävän keltakullan kultapitoisuus ilmaistaan karaatteina. Yksi karaatti eli 1/24 on prosentteina ilmaistuna 4,1667 %. Hienokulta on liian pehmeää koruihin joten 24 karaatin (99,9 %, promilleja ilmaiseva jalometallileima: 999) sijaan yleisesti keltakultakorut tehdään pienemmän kultapitoisuuden kullasta. Ulkomailta saattaa löytää pitoisuuden 22K (91,6 %) kultakoruja. Keltakultaseos voi tällöin koostua esimerkiksi seuraavasti: kulta 91,67 %, hopea 5 %, kupari 2 % ja sinkki 1,33 %. Suomessa keltakultaisena myytävät sormukset ja muut korut on nykyään tehty tätä edullisemmasta, matalamman kultapitoisuuden 18K (75,0 %) tai 14K (58,5 %) metalliseoksesta. Muista seosmetalleista tavallisimmat ovat hopea ja kupari.
Jan Kavan
Jan Kavan (s. 17. lokakuuta 1946, Lontoo) on tšekkiläinen poliitikko ja diplomaatti, joka edustaa sosiaalidemokraattista ČSSD-puoluetta. Hän on Tšekin entinen ulkoministeri ja varapääministeri, ja toimi 2002 Yhdistyneiden kansakuntien 57. yleiskokouksen puheenjohtajana.
Varhaisvaiheet ja maanpakolaisuus
Jan Kavan syntyi englantilaisen opettajaäidin ja tšekkoslovakialaisen diplomaatti-isän poikana Lontoossa. Kommunistien kaapattua vallan kutsuttiin hänen isänsä takaisin Prahaan 1950 ja tuomittiin Rudolf Slánskýn ryhmää vastaan suunnatussa näytösoikeudenkäynnissä 25 vuodeksi vankeuteen. Kavanin isä vapautettiin ja hän kuoli 1960 vankeusaikansa seurauksiin. Nämä kokemukset vaikuttivat syvästi nuoreen Jan Kavaniin. Hänestä tuli Prahan kevään 1968 aikaan johtohahmo opiskelijaliikkeessä, ja Varsovan liiton joukkojen miehitettyä maan joutui hän sen seurauksena maanpakoon ja asettui Lontooseen. Siellä hän opiskeli politiikkaa ja kansainvälisiä suhteita. Myöhemmin Kavan perusti Britanniassa riippumattoman uutistoimiston, Palach Press Agency, jonka välityksellä Peruskirja 77 levisi Länsi-Eurooppaan. Tämän vuoksi kommunistihallinto vei häneltä 1979 Tšekkoslovakian kansalaisuuden.
Samettivallankumouksen jälkeen
Jan Kavan palasi Prahaan samettivallankumouksen aikana marraskuussa 1989. Hänet valittiin Tšekkoslovakian parlamenttiin ensimmäisissä demokraattisissa vaaleissa 1990, ja hän kuului siihen vuoden 1992 lopussa tapahtuneeseen maan jakautumiseen saakka. Vuoden 1993 alusta Kavan oli Tšekin parlamentissa ja liittyi ČSSD:n ryhmään. Hänen vahva alueensa on ulkopolitiikka, joten sosiaalidemokraattien vaalivoiton jälkeen hänestä tuli ensin ulkoministeri Miloš Zemanin hallitukseen 1998 ja seuraavana vuonna myös varapääministeri.
Kavan oli tammikuusta 2002 eteenpäin lyhyen aikaa Tšekin edustaja EU:n perustuslain Eurooppa-valmistelukunnassa, mutta hän joutui luopumaan tästä jo saman vuoden kesällä johtuen epäillystä sekaantumisestaan Srba-jutun nimellä tunnettuun vakavaan korruptioskandaaliin ja sitä seuranneeseen murhasalaliittoon tšekkiläistä journalistia vastaan. Samaten hänen oli jo tätä ennen heinäkuussa 2002 erottava hallituksesta. Hän säilytti kuitenkin parlamenttipaikkansa. Yhdistyneiden kansakuntien 57. yleiskokouksen puheenjohtajana Jan Kavan oli 10. syyskuuta 2002 alkaen aina 16. syyskuuta 2003 saakka.
U55 (Berliinin metro)
U55 oli Hauptbahnhofin ja Brandenburger Torin välinen entinen metrolinja Berliinissä. Linja avattiin liikenteelle 8. elokuuta 2009. Rakennustyöt olivat kestäneet 14 vuotta ja maksaneet 320 miljoonaa euroa. Nykyään linja muodostaa metrolinjan U5 länsipään.
Turun Science Fiction Seura
Turun Science Fiction Seura (lyhennetään: TSFS) on Suomen vanhin scifin, fantasian ja muun spekulatiivisen fiktion harrastajien yhdistys. Seura on perustettu vuonna 1976.
U55 (Berliinin metro)
U55 oli lyhyt (1,8 km), irrallinen osa linjan U5 suunnitellulla jatko-osuudella Alexanderplatzilta Hauptbahnhofin kautta Turmstraßelle ja Jungfernheiden asemalle ja sieltä edelleen Tegelin lentoaseman suuntaan. Linjalla U55 ei ollut yhteyttä Berliinin muuhun metroverkostoon. Puuttuvaa osuutta Brandenburgin portin ja Alexanderplatzin välille alettiin rakentaa myöhemmin ja se avattiin liikenteelle 4. joulukuuta 2020, jolloin U55 yhdistettiin osaksi linjaa U5.
Turun Science Fiction Seura
TSFS julkaisee Spin-lehteä, jakaa Atorox-palkintoa, järjestää Nova- ja Noviisi -kirjoituskilpailuja yhteistyössä Suomen tieteis- ja fantasiakirjoittajien ja Turun yliopiston tieteiskulttuurikabinetin kanssa, osallistuu Turun Kirjamessuille ja järjestää tapahtumia jäsenilleen. Seuran jakama Atorox-palkinto on Suomen vanhin tieteiskirjallisuuden palkinto.
Seura toimii Terrakoti-nimisellä toimistolla, joka sijaitsee Turun Ylioppilastalo B:ssä.
Rysäkirjoahven
Rysäkirjoahven (Acaronia nassa) on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva makeissa vesissä elävä kalalaji. Lajia kalastetaan ravinnoksi ja pidetään myös akvaariossa.
Koko ja ulkonäkö
pienoiskuva|vasen|Rysäkirjoahven Rysäkirjoahven voi kasvaa korkeintaan 15,4 senttimetrin mittaiseksi. Koiraat ovat yleensä naaraita kookkaampia. Lajilla on suuri piikikäs selkäevä sekä peräevään sulautunut pyrstö.
Levinneisyys ja elinympäristö
Rysäkirjoahventa tavataan Bolivian, Brasilian, Kolumbian, Ranskan Guayanan, Guyanan ja Perun sisävesistä. Laji elää pääasiassa sameissa, hitaasti virtaavissa joissa ja puroissa noin metrin syvyydessä. Sopiva lämpötila sille on 25–28 celsiusastetta, pH-arvo 7 ja dH-arvo 12–15.
Ravinto ja elintavat
Rysäkirjoahven elää yksin ja käyttää ravinnokseen katkarapuja, hyönteisiä sekä pikkukaloja. Laji kutee sadekauden aikana. Naaras pitää huolta mätimunista koiraan vartioidessa lähiseutua.
Nokia N-Gage
thumb|N-Gage ja N-Gage QD Nokia N-Gage ja Nokia N-Gage QD olivat Nokian yrityksiä tuottaa puhelin, joka soveltuisi myös pelien pelaamiseen.
Nimi N-Gage tulee englannin sanasta engage. Laitetta kutsuttiin myös nimellä taco sen muodon vuoksi.
Historia
thumb|N-Gagen markkinointia [[Electronic Entertainment Expo|E3-messuilla]] 2000-luvun taitteessa mobiilipeli-innostus Suomessa oli suurta. Syynä tähän oli Nokia liputtama WAP-teknologia. Kyseessä oli maailmanlaajuisen IT-kuplan jatke mutta pitkälti myös Nokian vaikutusvalta ja panostus nimenomaan matkapuhelin-Internetiin. Suomessa uskottiin vahvasti WAP:in ja pelaamisen yhdistämiseen sillä mobiilipelaaminen oli tullut jo suurelle yleisölle tutuksi Nokian matopelin myötä. WAP-pelien ympärillä liikkui paljon rahaa, mutta pelit osoittautuivat kehnoiksi. WAP ei käytännössä soveltunut mobiili-Internetin tekniikaksi hitautensa ja kalleutensa takia. Sitten, vuonna 2001, IT-kupla puhkesi ja kännykkäpelien tulevaisuus näytti epävarmalta. Nokialla WAP:in epäonnistumista ei otettu merkkinä koko mobiilipeliteollisuuden huonosta tulevaisuudessa. Yhtiössä uskottiin yhä mobiilipelaamiseen ja tällä kertaa rahaa oltiin valmiit laittamaan Java-peleihin. IT-kuplan jäljiltä Suomeen oli jäänyt paljon mobiilipeliosaamista, mutta moni osaaja oli työttömänä. Ala pystyi kuitenkin ryhmittymään uudestaan. Vaille isoa rahoitusta jääneet pelifirmat kiinnostuivat uudelleen mobiilipeleistä, sillä niitä on verraten halpa tehdä.
Nokialla ei ollut aiempaa kokemusta minkäänlaisten pelikoneiden valmistamisesta. Tästä huolimatta yritys otti tavoitteekseen haastaa Game Boy -käsikonsoleistaan tunnettu Nintendo, jolla oli kymmenien vuosien kokemus pelkästään käsikonsoleista. N-Gage pyrkikin ratsastamaan Game Boy Advance (GBA) -käsikonsolisarjan menestyksellä. Nokian konsolin piti pyörittää vähintään yhtä näyttäviä pelejä ja lisäksi tarjota kaikkien matkapuhelinominaisuuksien lisäksi vielä moninpelimahdollisuus verkon kautta. N-Gage oli maailman ensimmäinen pelilaite, joka oli yhdistetty kännykkäverkkoon ja jolla siksi pystyi pelaamaan moninpelejä langattomasti pitkienkin etäisyyksien yli. Moninpeli oli toteutettu tavallisen kännykkäverkon tai Bluetooth-yhteyden kautta. Lisäksi N-Gage Arena -palvelun avulla saattoi pelata GPRS-datayhteyksin yli sekä pitää yhteyttä pelikavereihin. GPRS ei kuitenkaan soveltunut reaaliaikaiseen moninpeliin vaan rajoittui vuoropohjaisiin peleihin. Kilpailija GBA:lla moninpeli oli tästäkin huolimatta vaivalloisempaa ja vaati aina joko kaapelin tai adapterin kytkemisen laitteeseen. Teoriassa N-Gage olikin monin tavoin GBA:ta parempi konsoli esimerkiksi prosessoritehon kannalta katsottuna. GBA:lla oli kuitenkin sekä kooltaan että resoluutioltaan suurempi näyttö ja sen näppäimiä pidettiin pelaamiseen sopivampina. Nokia myös neuvotteli Nintendon kanssa tämän pelien tuomisesta N-Gagelle, mutta Nintendolla ei uskottu N-Gagen menestymismahdollisuuksiin. N-Gage oli lopulta kuluttajalle jopa kolme kertaa kalliimpi kuin Nintendon kilpaileva GBA SP -konsoli. GBA myikin ensimmäisellä myyntiviikollaan satakertaisesti N-Gagen vastaavaan verrattuna. Laitteiden kokonaismyynnissä GBA peittosi N-Gagen 27-kertaisesti. Huhujen mukaan myös N-Gagen markkinointiin syydettiin kymmeniä kertoja enemmän rahaa kuin kilpailijoilla, Tiger Telematicsin Gizmondolla ja Tapwave Zodiacilla.
N-Gage on nähty epäonnistuneena kompromissina puhelimen ja pelikoneen välimaastossa. Se kärsi "sveitsiläisen linkkuveitsen syndroomasta - kaikki hoitui, muttei mikään kunnolla." Laite oli kookas, kömpelö ja kallis. Monet seikat haittasivat pelaamista. Esimerkiksi ohjaimet olivat välimuoto puhelimen ja konsolin näppäimistä, eivätkä ne joidenkin ohjelmistokehittäjien mielestä oikein soveltunut kummiksikaan. Pystymallinen ruutu ei sopinut hyvin peleille ja näytön vierityksessä oli ongelmia, vaikka teknologia oli ollut kuluttajakäytössä jo 1980-luvun Commodore 64 -tietokoneesta lähtien. Suorituskyky oli heikko erityisesti grafiikkapiirin osalta eikä Symbian-käyttöjärjestelmää oltu suunniteltu pelaamiseen.
Nokialla uskottiin N-Gageen, jota yritys kutsui merkittävimmäksi innovaatioksi pelialalla sitten joystickin. Nokia ei pitänyt laitteen puutteita ongelmana vaan vieritti syyn pelintekijöiden niskoille. Nokialta väitettiin, ettei puhelimen kaikkia ominaisuuksia hyödyntäviä pelejä ollut vielä tullut markkinoille. Pelinkehittäjät taas valittivat ettei Nokialla kuunneltu heidän toiveitaan pelilaitteen suhteen.
N-Gagen menestymismahdollisuudet katosivat täysin viimeistään, kun Nintendo julkaisi Nintendo DS -konsolinsa ja Sony PlayStation Portablen (PSP). Esimerkiksi PSP peittosi N-Gagen niin edullisemmassa kuvasuhteessa, resoluutiossa kuin värisyvyydessäkin. Myös Nokian omat S60 -puhelimet ajoivat tekniikaltaan pian N-Gagen ohi. Niinpä Nokia päätti jatkaa PSP:n haastamista tuomalla N-Gage pelit uusille Nokian puhelimille.
Nokia N-Gage
Nokia N-Gage on GSM-matkapuhelin, joka on tarkoitettu myös pelien pelaamiseen. Puhelimessa on käyttöjärjestelmänä Symbian OS (Series 60). Ulkonäöltään N-Gage muistuttaa aiempaa Nokia 5510 -puhelinta, joka ei ollut varsinainen myyntihitti. Julkaistuaan N-Gagen markkinoille vuonna 2003 Nokia odotti hyvää myyntimenestystä panostettuaan reilusti puhelimen markkinointiin. Myynti ei ollut varsin tuottoisaa ja kyseistä mallia myytiin jo kolmasosalla alkuperäisestä hinnasta vuotta myöhemmin. Käyttäjät pitivät puhelinta varsin "jähmeänä" ja suurikokoisena ja myös pelien vaihto oli vaikeaa, minkä johdosta Nokia julkaisi N-Gagen parannetun version, nimeltään N-Gage QD.
N-Gage ilmestyi ehtiäkseen vuoden 2003 joulumarkkinoille. Tavoitteena myydä useita miljoonia kappaleita jo saman vuoden loppuun mennessä ja kahdessa vuodessa yhteensä yhdeksän miljoonaa. Myöhemmin on arvioitu että osa suunnittelun puutteista olisi ehkä voitu korjata, mutta laite haluttiin markkinoille kiireellä.
N-Gagen pelit ostettiin MultiMediaCard-korteille tallennettuina. Formaatin ongelma oli piratismin helppous. Muistikortin kopioiminen oli helppoa ja kopioidut pelit toimivat paitsi N-Gageissa myös muissa Symbian Series 60 -puhelimissa, myös muiden kuin Nokian valmistamissa. Muistikortit eivät muutenkaan olleet ideaali ratkaisu pelien myyntiin, mutta ainoa mahdollinen ennen toimivaa digitaalista jakelua. Kun digitaalinen jakelu sitten löi itsensä läpi, N-Gage -brändi sai jatkoa kun Nokian sovelluskaupan nimeksi tuli N-Gage. Sovelluskauppa oli osa Nokian uutta strategiaa jossa Nokia monipuolisti toimintojaan pelkästä laitevalmistajasta myös sisältökauppaan. Itse N-Gage puhelinten valmistuksen loputtua Nokia jatkoi muiden N-Gage-alustaa tukevien puhelinten kehitystä. Kyseessä olivat kolmannen sukupolven S60 -puhelimet. Ensimmäinen puhelin tuli myyntiin vuonna 2008. N-Gage-sovellusalusta lakkautettiin vuonna 2010 Nokian keskitettyä Internet-palvelunsa Ovi-palveluun.
Kritiikki
Puhelinta kritisoitiin sen käytettävyydestä:
Ensimmäisessä N-Gagessa oli suoranaisia muotoilu- ja suunnitteluvirheitä. Näistä pahimmat olivat näytön pienuus ja pelit sisältävien muistikorttien vaihtamisen hankaluus. Puhelinkäytössä N-Gage näytti hölmöltä: sen kaiutin sijaitsi siten, että laitteen ohut sivu tuli painaa korvaa vasten.
Myös puhelimen markkinointi koettiin loukkaavana Game Boyta koskevien väheksyvien kommenttien vuoksi.
N-Gage QD
Nokia N-Gage QD on uudistettu versio alkuperäisestä N-Gagesta. Nokia päätti yrittää uudelleen huolimatta ensimmäisen N-Gagen erittäin huonosta menestyksestä. Muun muassa laitteen koko on pienentynyt ja siihen on lisätty Hot swap -paikka helpottamaan muistikorttien käyttöä. Toisaalta radio, musiikkisoitin, stereoäänet ja USB-liitäntä on poistettu. Karsimisten tarkoitus oli ennen muuta saada laitteen hinta alas. Ennen kaikkea tärkeimpiin uudistuksiin kuuluu normaali puhelinmoodi, eli puhelinta pidetään korvalla kuten puhelinta yleensä. Myös pelaaminen oli helpottunut. Konsoli näytti ja tuntui enemmän pelikoneelta. Ote oli luontevampi ja näppäimet suunniteltu paremmin. Näytöstä oli tehty kirkaampi, mikä sai pelit näyttämään paremmilta.
Kolmitaajuustuesta luovuttiin, jottei halvempi N-Gage QD kilpailisi Nokian omien business-mallien kanssa. QD on siis vain kaksitaajuuspuhelin. Puhelinta myytiin kahtena versiona: GSM 900/1800 ja GSM 850/1900 (Amerikka).
Pelejä oli myynnissä erillisillä muistikorteilla.
Pelit
Pelejä N-Gagelle oli vähän, varsinkin aluksi. Vaikka pelitarjonta myöhemmin hieman parani, jäi se lopulta pieneksi. Pelit olivat myös kalliita ja niiden piratismi rehotti.
Tästä huolimatta osa N-Gage-julkaisuista oli varsin merkittäviä. Lumilautailupeleistään tunnettu Housemarque teki Flo-Boarding-pelin, joka oli osana N-Gagen mainoskampanjaa ja tuli jokaisen myydyn konsolin mukana. Housemarquelta tilattiin myös Narnia-aiheinen peli, joka liittyi vähemmän yrityksen ydinosaamiseen. Bugbear kehitti FlatOut-pelejään muistuttavan Glimmeratin. RedLynx teki merirosvoteemaisen strategiapelin High Seize suurella budjetilla. Pelin kaikki dialogi oli muun muassa ääninäyteltyä, mikä jälkikäteen katsottuna on vaikuttanut tarpeettomalta ja rahoille olisi ollut parempaa käyttöä.
RedLynxin Pathway to Glory sai myös hyviä arvosteluja, ja sitä pidetään yleisesti N-Gagen parhaana pelinä. Pathway to Glorya varten kuvattiin tuhansia paikkoja, käytettiin uraauurtavaa liikkeentunnistustekniikkaa, äänitettiin valtava määrä puhetta usealla kielellä ja musiikin soitti orkesteri. Pelin oli tarkoitus esitellä N-Gage Arena -moninpeliä, sillä siihen mennessä julkaistut pelit olivat tukeneet todellisen nettipelin sijaan vain Bluetoothia. Esimerkiksi 3D-versio Nokian Snakes-matopelistä julkaistiin ”virustartuntana”: käyttäjät saivat jakaa peliä ilmaiseksi lähellä oleville laitteille Bluetoothin välityksellä.
Osa myöhemmistäkin peleistä hyödynsi N-Gagen verkko-ominaisuuksia. Esimerkiksi Pocket Kingdom: Own the World oli MMORPG, ja se myi hyvin samana vuonna ilmestyneen World of Warcraftin imussa.
Merkitys
N-Gage muutti käsitystä mobiilipeleistä. Vielä 2000-luvun alussa mobiilipelit olivat olleet joko matopelin kaltaisia jokaisen puhelimen mukana tulevia vakio-ohjelmia tai sitten pelattavuuteensa nähden ylihintaisia lisäostoja. Nokialle molemmat N-Gage -puhelimet olivat Nokialle "taloudellisia katastrofeja". Vain pieni osa kauppojen sisäänostamista puhelimista myytiin eivätkä ennätysajassa aloitetut alennusmyynnitkään parantaneet menekkiä. N-Gagen arvioidaan aiheuttaneen Nokialle tappiota noin 250 miljoonaa euroa. Vaikka itse laite oli floppi, N-Gagen merkitys suomalaiselle mobiilipeliteollisuudelle oli suuri. Kaikki ajan suurimmat suomalaiset pelistudiot tekivät pelejä N-Gagelle eivätkä ne olisi selvinneet muutenkin vaikean ajan yli ilman tätä kytköstä. Suomalainen peliteollisuus myös profiloitui nimenomaan mobiilipelien tekijöiksi mikä pohjusti uutta mobiilipeliaaltoa kymmenen vuotta myöhemmin. Toisaalta suomalaiset pelinkehittäjät oppivat N-Gagen kanssa myös kantapään kautta kuinka tärkeää on vastata asiakkaiden todellisiin tarpeisiin.
Konseptina N-Gage muistutti myöhempää ja huomattavasti paremmin menestynyttä Applen ensimmäisen sukupolven iPhonea vuodelta 2007. N-Gagesta puuttui vain kosketusnäyttö ja digitaalinen sovelluskauppa. Vuonna 2003 tällaiselle tuotteelle ei kuitenkaan vielä ollut kysyntää. Lisäksi N-Gagen epäonnistumisen syynä pidetään lopullisen tuotteen huonosti toteutettuja ominaisuuksia. Puheluiden aikana puhelinta piti pitää sivuttain. Suunnitteluratkaisua pidettiin huvittavana ja "sidetalkingiksi" kutsuttu ilmiö nousi aikansa nettimeemiksi. Myös pelaaminen oli vaivallista. Pelimuistikorttien paikka oli sijoitettu laitteen akun alle, joten puhelin piti sammuttaa ja purkaa osiin aina peliä vaihdettaessa.
Limnell
Limnell tai Limnéll on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Rasmus Nordbø
Rasmus Matias Nordbø (5. helmikuuta 1915 Førde – 23. helmikuuta 1983) oli norjalainen agronomi ja työväenpuolueen poliitikko. Hän toimi Norjan maatalousministerinä 1951–1955.
Tuuli Menna
Tuuli Elina Menna (s. 8. kesäkuuta 1996 Helsinki) on suomalainen koripalloilija. Laiturina pelaava Menna on helsinkiläisen Wartti Basketin kasvatti.
Hän kirjoitti ylioppilaaksi Mäkelänrinteen lukiosta keväällä 2015. Mäkelänrinteessä, kuten Pohjois-Haagan yläasteellakin, hän kuului Helsinki Basketball Academyn valmennusryhmään (2011-2015) ja osallistui kansainväliseen kilpailutoimintaan (EYBL – European Youth Basketball League).
Menna on saavuttanut SM-kultaa nuorisosarjoissa: alle 18-vuotiaissa 2012 (Honka Akatemia) ja alle 16-vuotiaissa 2011 (Wartti-Basket). Henkilökohtaisia huomionosoituksia ovat olleet mm. kauden parhaan B-tyttöpelaajan arvo 2011 (Suomen Koripalloliitto), alle 16-vuotiaiden PM-kisojen arvokkaimman pelaajan palkinto 2012 sekä alle 16-vuotiaiden EM-kilpailujen B-divisioonan tähdistöjoukkuevalinta 2012. Hän pelasi vuosina 2012–2015 naisten SM-sarjaa/Naisten Korisliigaa ja oli mukana voittamassa SM-pronssia Hongalle vuonna 2013. Kaudella 2014-2015 hän kirjautti tilastomerkinnöikseen 11,6 pistettä, 9,3 levypalloa ja 0,3 syöttöä ottelua kohden. Kausina 2015–2016 ja 2016-2017 Menna pelasi yliopistokoripalloa Yhdysvalloissa Virginiassa Richmondin yliopiston joukkueessa ja siirtyi sen jälkeen nykyiseen joukkueeseensa Manhattan Collegeen New Yorkissa.
Bundestagin metroasema
thumb|300px|Bundestagin metroasema
Bundestagin metroasema on Berliinissä U5-linjan keskimmäinen asema. Se sijaitsee Reichstagin eli Valtiopäivätalon läheisyydessä. Nimi vaihdettiin alkuun suunnitellusta Reichstagista Bundestagiksi, kuten Reichstagissa toimiva Bundestag (Saksan liittopäivät eli parlamentti) esitti. Eikä asema itse asiassa edes ole Reichstagin edessä vaan Paul-Löbe-Hausin edessä.
Lääkevalmisteiden sääntely
Lääkevalmisteiden saatavuutta on lain keinoin rajoitettu liki kaikkialla maailmassa.
Reseptiluokituksella tarkoitetaan lääkkeen saatavuutta markkinoilla. Suomessa luokituksia on pääsääntöisesti kaksi:
Osa reseptilääkkeistä saattaa vaatia erityisosaamista; tällaista lääkettä eivät kaikki lääkärit saa määrätä.
Ulkomailla luokitukset noudattavat samoja periaatteita, mutta sääntelytasoja voi olla useita. Esimerkiksi Yhdistyneessä kuningaskunnassa on käytössä seuraavat luokitukset:
Yhdysvalloissa:
Australiassa:
Peliasu
Peliasu voi tarkoittaa seuraavia asioita:
YAD
YAD - Youth Against Drugs on vuonna 1988 perustettu ehkäisevää päihdetyötä tekevä suomalainen yhdistys. YAD ry:llä on paikallistoimintaa seitsemällä paikkakunnalla ja verkon kautta ohjattua vapaaehtoistoimintaa ympäri Suomen.
YAD Youth Against Drugs ry:n ensisijaisia tavoitteita ovat huumeiden käytön ehkäiseminen, huumehaittojen vähentäminen sekä päihteettömän elämän tukeminen. YAD ry on valtakunnallinen, sitoutumaton nuorten vapaaehtoistoimintaan perustuva järjestö. Toimintaa ja osallistumismahdollisuuksia YAD tarjoaa 13–35-vuotiaille.
Yhdistyksen toiminta perustuu nuoriin vapaaehtoisiin, jotka haluavat olla mukana ehkäisemässä nuorten päihteiden käyttöä ja tukemassa päihteetöntä elämää. YAD:n toiminnan tarkoituksena on tukea nuorten terveitä elämäntapoja, tarjota vaihtoehtoja, päihteetöntä toimintaa ja uusia sosiaalisia kontakteja, tietoa huumausaineista sekä haastaa miettimään omia valintoja ja arvoja.
YAD toimii turvallisena päihteettömänä yhteisönä yhtä lailla huumeita ongelmaksi asti käyttäneille nuorille kuin nuorille, jotka eivät ole koskaan kokeilleet huumeita tai mitään päihteitä. Ketään ei erotella päihdetaustan perusteella, mutta käyttötaustaisilla on mahdollisuus kouluttautua kokemusasiantuntijoiksi ja hyödyntää kokemustietoutta nuorille suunnatuilla päihdekasvatuskeikoilla. Toiminnassa mukana olevat nuoret kutsuvat yhteisöä leikkisästi ”yadinperheeksi”.
Yhdistys on pitkän linjan asiantuntija ehkäisevän huumetyön saralla. Toimintansa ja ehkäisevän työn mallien kehittämiseksi YAD ry toteuttaa erilaisia kokeilu- ja kehittämishankkeita. Hankkeissa kehitetään toimintamalleja ja näkökulmia huumeisiin liittyvän tiedostavuuden lisäämiseksi. Yksi keskeinen osa YADin toimintaa on nuorille ja nuorten kanssa toimiville suunnatun tieto- ja asennemateriaalin tuottaminen.
Historia
Youth Against Drugs perustettiin Irti Huumeista -yhdistyksen nuorisoprojektiksi vuonna 1988. Projektivastaavana koko projektin ajan, vuoteen 1990 asti työskenteli Saini Mustalampi. Yhdistyksen ensimmäisiä toimintamuotoja olivat festarityö, koulutukset ja tukihenkilötoiminta. Alkuun kokeiltiin myös päivystävää puhelinta, mutta siitä luovuttiin myöhemmin.
Vuonna 1990 Irti Huumeista ry:n projekti päättyi ja YAD vietiin yhdistysrekisteriin. YAD sai ensimmäisen oman työntekijän, toiminnanohjaaja Anssi Leinosen, jonka palkan maksoi Raha-automaattiyhdistys. Kahta vuotta myöhemmin toiminnanohjaajaksi tuli jyväskyläläinen Pipsa Tupamäki ja YAD:n keskustoimisto muutti Helsingistä Jyväskylään. Samana vuonna järjestettiin ensimmäinen kesäleiri, josta muodostui sittemmin jokakesäinen perinne. Vuonna 1993 YAD sai käyttöönsä Jyväskylän Tourulassa sijaitsevan seurakunnan käytössä olleen 'Bronx'-talon. Vihreä puutalo oli YADin käytössä vuoteen 2010 saakka, jolloin YAD hankki tilat Tanssisali Lutakosta.
Vuonna 1995 toiminnanjohtajaksi tuli Janne Veikkolainen, seuraavana vuonna palkattiin toiseksi työntekijäksi toiminnanohjaaja. Yhdistyksen aktiivit Päivi Dahl ja Tanja Hirschovits tekivät Tästä on kyse – tietoa päihteistä-kirjan vuonna 1996, sen neljäs ja toistaiseksi viimeinen painos on julkaistu vuonna 2002.
Itse mutta ei yksin – verkkopalvelu huumeita kokeilleille ja käyttäville nuorille oman hyvinvointinsa edistämiseen -hanke 2018–2020
Hankkeessa luodaan valtakunnallinen verkkopalvelu 15–29-vuotiaille nuorille, joilla on huumeiden kokeilu- tai käyttötausta tai he kuuluvat muuten riskiryhmään. Hankkeen tavoitteena on heidän hyvinvointinsa edistäminen arjen toiminnallisen tekemisen, nuoren oman pohdinnan, tiedon tarjoamisen ja yhteisöllisyyden kautta sekä huumeiden käytöstä aiheutuvien haittojen vähentäminen.
Kannabisinterventio nuorille kannabiksen käyttäjille 2018–2020
Kannabisinterventio nuorille kannabiksen käyttäjille on EHYT ry:n ja YAD ry:n valtakunnallinen yhteishanke. Hankkeesta hyötyvät kannabista käyttävät nuoret, jotka saavat hankkeessa kehitettävän interventiomallin avulla tukea kannabiksen käytön lopettamiseen tai vähentämiseen.
Exp3rt – kohtaava kokemusasiantuntijuus -jatkohanke 2018–2021
Exp3rt-hanke on kolmivuotinen hanke, jonka tavoitteena on ylläpitää aiemmissa kokemusasiantuntijuushankkeissa luotuja työmuotoja sekä kehittää mallia, jossa kokemusasiantuntijat kohtaavat nuoria. Painotuksena on kokemusasiantuntijan elämäntaitojen hyödyntäminen.
Mutku netissä luki... Päihdekriittinen mediakasvatuskokonaisuus verkkovapaaehtoistyö tarpeisiin -hanke 2016–2018
Hankkeessa kehitettiin Kamaa somessa -niminen mediakasvatuskokonaisuus.
Kokemusasiantuntijuus ehkäisevässä huumetyössä 2013–2015 ja 2015-2018
YAD ry:n Kokemusasiantuntijuus ehkäisevässä huumetyössä -hankkeen tarkoituksena on luoda yhteistyössä huumeiden käytön lopettaneiden nuorten aikuisten kanssa vuorovaikutuksellinen ehkäisevän huumetyön malli päihdekasvatus- ja koulutustarpeisiin.
Street Team2 2013–2015
Jatkokehittämis- ja toimintamallin levittämishanke vuosille 2013–2015. YAD Street Team on RAY:n rahoittama projekti, jonka tavoitteena on kehittää matalan kynnyksen vapaaehtoistyömallia nuorten huumeiden vastaiseen kansalaistoimintaan. Street Teamissa voi toimia kuka tahansa yli 13-vuotias, missä päin Suomea tahansa, juuri sillä työpanoksella kuin haluaa ja juuri silloin kuin haluaa. Hankkeen keskiössä on Street Teamin nettisivut, joiden kautta toimintaa hallinnoidaan. Hankkeen päätyttyä Street Team- toiminta siirtyi osaksi YAD ry:n perustyötä.
DanceWise2 2011–2013
on elektroniseen musiikkikulttuuriin kohdennettu ehkäisevän huumetyön kolmivuotinen kehittämishanke. Hankkeen tavoitteena on toimintavuosinaan 2011–2013 vastata kohderyhmästä nousseeseen, erityisesti haittoja vähentävän tiedon tarpeeseen sekä tuoda tapahtumiin ja nuorisotaloille huumekriittistä näkökulmaa.
Ehkäisevän työn alueellinen malli, levitys ja juurrutus kevääseen 2011 saakka
Siirtymäajalla mallia pyritään kahden työntekijän voimin markkinoimaan uusiin rakenteisiin tai löytämään jatkokehittämistyölle uutta hallinnoivaa yhteisöä. Samalla levitetään hankkeen tuloksia ja tuotettuja materiaaleja. Kohdepaikkakuntina siirtymäajalla ovat Joensuu ja Lempäälä.