cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vera Figner
Kirjailijana ja viimeiset vuosikymmenet
1920-luvun alussa Figner omistautui kirjalliselle toiminnalle. Hänen vallankumousliikkeen historiasta kertovaa teostaan Zapetšatlennyi trud (”Muistiin painunut työ”, 1921–1922) pidetään yhtenä venäläisen muistelmakirjallisuuden merkkiteoksista. Figner kirjoitti myös artikkeleita, narodnikkien elämäkertoja ja toimi Katorga i ssylka (”Pakkotyö ja karkotus”) -lehden toimittajana. 1920-luvun puolivälissä hän osallistui poliittisten rangaistusvankien seuran perustamiseen ja monien muiden kansalaisjärjestöjen työhön. Vuonna 1922 Fignerin 70-vuotispäivää vietettiin juhlallisesti Moskovan vallankumousmuseossa ja vuonna 1926 Neuvostoliiton kansankomissaarien neuvosto myönsi hänelle henkilökohtaisen eläkkeen. Vuonna 1932 vietetyn 80-vuotisjuhlan yhteydessä julkaistiin hänen kootut teoksensa. Moraalisen auktoriteettinsa turvin Figner yritti turhaan vedota Stalinin vainojen uhrien puolesta.
Madrigaalidraama
Keskeisiä madrigaalidraamojen säveltäjiä olivat Alessandro Striggio, Adriano Banchieri, Giovanni Croce ja Orazio Vecchi.
Vera Figner
Kirjailijana ja viimeiset vuosikymmenet
Vera Figner on haudattu Moskovaan Novodevitšin hautausmaalle.
Santa Clara
Santa Clara on yleinen kaupungin nimi:
Long Now Foundation
Long Now Foundation on vuonna 1996 perustettu säätiö, joka pyrkii edistämään ja ylläpitämään pitkän tähtäimen ajattelua.
Säätiön projekteja ovat mm.
Säätiö järjestää myös seminaareja kerran kuukaudessa San Franciscossa.
Richard Dogbeh
Richard Dogbeh (1932 Cotonou – 23. marraskuuta 2003 Cotonou Benin), synt. Gbèmagon Richard Dogbeh, oli Togossa syntynyt ja Beninissä vaikuttanut kirjailija ja opettaja. Hän toimi Beninin (vuoteen 1975 Dahomey) hallituksen opetusministerinä vuosina 1963–1966. Hän kuului myös Unescon asiakirjojen, kirjastojen ja arkistojen kansainväliseen neuvoa-antavaan komiteaan ja toimi Unescon koulutusjärjestelmien asiantuntijana lähes koko Länsi-Afrikassa.
Kirjailijana Dogbeh aloitti nuorena, ja hän sai romaanistaan jo 16-vuotiaana maansa "Institut Français d'Afrique Noire" -palkinnon. Hän julkaisi myös esseitä, runoja ja tarinoita.
Tuotanto
Richard Dogbeh kirjoitti useita runokokoelmia: Les Eaux du Mono (1963), Rives mortelles (1964), Voyage au pays de Lénine (1967), Cap Liberté (1969).
Panathinaikos
Panathinaikos Athlitikos Omilos on ateenalainen urheiluseura. Panathinaikosilla on kaikkiaan 20 jaostoa eri lajeissa. Seuran tunnus on vihreä kolmiapila.
Panathinaikosin perusti Georgios Kalafatis vuonna 1908, kun hän yhdessä 40 muun urheilijan kanssa erosi Panellinios Gymnastikos Syllogos -seurasta, koska seura ei suostunut perustamaan jalkapallojoukkuetta. Alun perin ainoa laji olikin jalkapallo, kunnes 1919 perustettiin jaostot lento- ja koripallolle sekä yleisurheilulle, ja vuosi vuodelta mukaan on tullut uusia lajeja. Eri lajeissa seura on voittanut kaikkiaan 689 mestaruutta.
Reisjärvi
Reisjärvi on Suomen kunta, joka sijaitsee Pohjois-Pohjanmaan maakunnan eteläosassa, Oulun Eteläisessä. Kunnassa asuu 0 ihmistä, ja sen pinta-ala on 0 km², josta 0 km² on vesistöjä. Väestötiheys on 0 asukasta/km².
Reisjärven naapurikuntia ovat Haapajärvi, Kinnula, Lestijärvi, Pihtipudas ja Sievi.
Esihistoria
Ensimmäisten pyyntikulttuuria harjoittaneiden asukkaiden on arvioitu saapuneen Reisjärven seuduille jo vuoden 6000 eaa. tienoilla. Reisjärven kunnan alueelta on löydetty esihistorialliselle ajalle ajoitettuja esineitä yli 70 paikasta. Janne Vilkunan mukaan löytöjen määrä on suhteellisen runsas; esimerkiksi Kansallismuseossa sijaitsee yleisön nähtävillä 150 esinettä. Kansallismuseon ohella esihistoriallisia esinelöytöjä on nähtävillä muun muassa Oulussa Pohjois-Pohjanmaan museossa, Vaasan Pohjanmaan historiallisessa museossa, Reisjärven kotiseutumuseossa, kouluissa sekä yksityisten ihmisten hallussa. Kivikautisia asuinpaikkoja on löytynyt erityisesti kunnan keskiosista Kiljanjärven, Reisjärven ja Köyhänjärven ympäristöstä.
Vilkunan mukaan löytöjen runsas määrä selittyy Kalajoen varsien ja latvavesien muuta maata runsaammalla asutuksella. Esihistoriallisen ajan ihmiset asuivat vesien varsilla. Myöhemmin vesistöjen rannat soveltuivat hyvin pelloiksi, joilta maanviljelijät myöhempinä aikoina keräsivät ukonnuolina pidettyjä esineitä ja ”erikoisia kiviä” talteen. Löydettyjä tasatalttoja, kourutalttoja, kivikirveitä ja nuolenkärkiä saatettiin pitää myöhemmin myös erityisinä taikavälineinä. Myöhemmin alueella toimineet tutkijat keräsivät esineitä talteen alueen ihmisiltä tieteellisen tutkimustyön aineistoiksi, varsinaisten suorittamiensa arkeologisten kaivausten ohella.
Säätölapapotkuri
Säätölapapotkuri on vesialuksessa käytettävä potkurityyppi, jossa lapakulmia voidaan muuttaa käytön aikana. Tämä tekee mahdolliseksi aluksen ajamisen eteen- tai taaksepäin halutulla nopeudella potkurin pyörimissuuntaa muuttamatta. Jyrkempi lapakulma tuottaa suuremman ja loivempi lapakulma pienemmän työntövoiman suhteessa kierroslukuun. Kääntämällä lapakulmat "negatiivisiksi" saadaan potkurin työntövoiman suunta käännettyä ja alusta voidaan peruuttaa.
Reisjärvi
Esihistoria
Kivikaudella Reisjärvellä on arvioitu asuneen enimmilläänkin muutamia kymmeniä ihmisiä, koko Suomen asukasluvun ollessa noin 2 500–5 000 henkeä. Vanhimmat esineet, esimerkiksi kiviset pallonuijat, on löydetty Kalajanjärven Niinikoskesta. Ne on määritelty Suomusjärven kulttuurin aikaisiksi, vähintään 6 000 vuotta vanhoiksi. Niinikosken löydöksen nuorin esine puolestaan on noin 3 500 vuoden ikäiseksi ajoitettu Kiukaisten tyypin kivikirves. Kaivauksissa on myös löydetty kampakeraamisen ajan keramiikkaa, samalta aikakaudelta peräisin olevia itäkarjalaisia talttoja, sekä tuontiraaka-aineista tehdyt piinuolenkärki ja meripihkakoru. Vilkunan mukaan itäistä alkuperää edustavan kampakeramiikan löytyminen todentaa suomalaisugrilaista kieltä puhuneen uuden väestön saapumista paikkakunnalle, joka oli sekoittunut suhteellisen rauhanomaisesti vanhaan alkuväestöön. Reisjärven alueen asutus oli pysytellyt suhteellisen vakaana Suomusjärven kulttuurin aikana, vaikka se oli muualla ympäristössä vähentynyt. Erääksi syyksi havaintoon on pidetty alueen järvien mataluutta ja kalaisuutta.
Reisjärveltä on löytynyt kaksi Kiukaisten tyypin kivikirvestä, jollaisia esineitä on arvioitu olleen käytössä noin 1000-luvulle eaa. saakka. Pronssikaudelle ajoitettuja kiviesineitä on niin ikään löydetty kaksi. Perimätieto kertoo myös alueella olleista kiviröykkiöistä, vaikka niin sanottuja lapinraunioita ei olekaan vielä löydetty. Luotolan asuinpaikalta on löydetty Pohjois-Pohjanmaalle tyypillistä Säräisniemen 2. kaudelle ajoitettua keramiikkaa, joka oli käytössä 1200-luvulta eaa. 300-luvulle jaa. saakka. Tämän jälkeen alueella, kuten koko Pohjois-Suomessa alkoi keramiikaton kausi, jolloin saviastiat on korvattu mahdollisesti kaupankäynnin välityksillä saaduilla kevyillä ja kestävillä kuparikattiloilla. Reisjärveltä ei ole löydetty yhtään rautakauteen ajoitettavissa olevaa esineistöä, mitä ei voida toisaalta pitää kuitenkaan merkkinä alueen asumattomuudesta. Vilkunan mukaan eränkäyntiin perustuva asutus on todennäköisesti vaikuttanut alueella vuosituhanten ajan aina rautakauden puoliväliin ja sen ylitsekin. Alueesta kertovat ensimmäiset keskiaikaiset asiakirjatkin kertovat alueesta nimenomaan pyyntimaana.
Säätölapapotkuri
Eräs tunnetuimpia säätölapapotkurin valmistajia, jonka nimestä on muodostunut eräänlainen potkurityypin synonyymi, on KaMeWa.
Reisjärvi
Eräalue heimojen ja maakuntien rajamailla
Keskiajalla Reisjärven erämaat ja kalaisat järvet olivat usein erämiesten päämääränä. Alueelle pääsi monien vesireittien kautta. Pohjois-Hämeen ja Savon sisämaan vesireittien latvajärvet ovat etelässä ja idässä vain joidenkin kilometrien päässä. Toisaalta alueelle pääsi helposti myös rannikolta Kalajokea pitkin. Alue olikin silloisten Pohjanmaan, Savon ja Hämeen maakuntien raja-alueella, eikä varsinaisesti minkään heimon kiistattoman nautintaoikeuden piirissä. 1200-luvun ja 1300-luvun alun Ruotsin ja Novgorodin välinen valtaraja meni aikanaan hyvin läheltä Reisjärven seutuja; joko Lestijokea tai Kalajokea pitkin Pohjanlahteen.
Säätölapapotkuri
Säätölapapotkuria käytetään myös osana Kaplan-tyyppistä vesiturbiinia, jossa sen muuttuva lapakulma on erittäin iso etu, sillä muuttamalla lapojen kulmaa turbiinin käyttöolosuhteiden mukaan saadaan vesivoimakoneiston hyötysuhde pysymään korkeana hyvin laajalla tehoalueella. Tästä sekä Suomen vesistöjen rakenteesta johtuen erittäin monessa suomalaisessa vesivoimalassa käytetään Kaplan-turbiineita.
Reisjärvi
Eräalue heimojen ja maakuntien rajamailla
Ensimmäisinä eräretkiä Kalajoen latvavesille tekivät hämäläiset, jotka kainulaiset suhteellisen nopeasti kuitenkin syrjäyttivät takaisin Maanselän tuntumaan 800-luvulta 1000-luvulle. Tuolta ajalta alueella on peräisin useita kainulaisten eräomistuksiin liittyviä, kainuu-sanan sisältäviä paikannimiä. Pirkkalaiset perivät kainulaisten valta-aseman 1100-luvulta alkaen jättäen myös perintöään paikannimistöön. 1300-luvulla Hämeen ja Pohjanmaan välinen, sangen epämääräinen, eränkäyntiraja kulki Maanselällä ja Reisjärvellä kävi runsaasti Jämsän pitäjästä peräisin olevia erämiehiä. Vuosilta 1553–1553 on peräisin tarkkoja tietoja jämsäläisten talonpoikien ”miehenmetsien” lukumääristä, joita Reisjärvellä oli noina vuosina viisi. Vielä 1500-luvun puolivälistä on tietoja myös alueella vuosisatojen ajan metsästäneistä lappalaisista. Perimätiedon mukaan lappalaiset syrjäytettiin vakituisen asutusten tieltä, mutta on pidetty myös mahdollisena, että osa heistä on jäänyt alueelle ja sulautunut uuteen tulokasväestöön.
Säätölapapotkuri
Toiminta
Säätölapapotkurin lapakulmia säädetään potkuriakselin sisällä kulkevan säätöakselin avulla. Säätöakselia käyttää potkuriakselin toisessa päässä oleva hydraulisesti toimiva säätölaitteisto, OD-box.
Reisjärvi
Kaskenpolttoasutuksesta pitäjäksi
Kustaa Vaasa alkoi tukea savolaisten kaskenpolttajien siirtymistä pohjoisemmaksi 1500-luvun puolivälistä alkaen. Tavoitteena oli Pähkinäsaaren rauhan rajan turvaaminen ja siirtäminenkin uudisasutuksen avulla. Reisjärven ensimmäiset tunnetut vakituiset asukkaat olivatkin savolaiset kaskenpolttajat Pekka Heikinpoika Räisänen, Heikki Parkkinen ja Antti Pesoinen, jotka mainittiin vuonna 1556 kruunun kirjanpidon sakkoluettelossa. Anna-Maria Vilkunan mukaan lähinnä Juvalta ja Rantasalmelta peräisin olleet talonpojat asuttivat aluksi erityisesti Vuohto- ja Kiljanjärven rantoja. Erään teorian mukaan Reisjärvi-nimi olisi syntynyt Pekka Räisäsen mukaan, jolloin seutua olisi kutsuttu ensin Räisjärveksi, josta nimi olisi myöhemmin muuttunut Reisjärveksi.
Säätölapapotkuri
Toiminta
Kaplan-turbiineissa on koko koneen läpi kulkevan koneiston akselin sisällä samanlainen säätötanko (kara) kuin laivakäytöissä, jolla joko annetaan juoksupyörän navalle ohje oikeasta lapakulmasta tai sitten kara ilmoittaa lapojen asennon, ja hydrauliikkaöljyn paineella hoidetaan lapoja liikuttavan servon säätö. Vesivoimakäytössä on koneistoja uusittaessa ja uusissa käytöissä alettu käyttää myös "vesinapaa", jossa lapojen säätövoiman antava servo toimii öljyllä, mutta välitysmekanismi servolta lavoille on veden ja inhibiitin (ruosteenestoaineen) voitelema. Näin saadaan eliminoitua Kaplan-turbiineille tyypillistä öljyvuotojen ongelmaa.
Reisjärvi
Kaskenpolttoasutuksesta pitäjäksi
Hallinnollisesti Reisjärven asutus jaettiin Kalajoen ja Lohtajan hallintopitäjien kesken siten, että Kalajanjärven ympäristö kuului Kalajokeen ja Reisjärven kylä Lohtajaan. Kirkollisesti seutu oli osa Kalajokea. Vuonna 1647 Reisjärvestä muodostettiin Kalajoen kirkkopitäjän rukoushuonekunta. Vaatimaton kirkko oli rakennettu jo 1624. 1600-luvun katovuosien ja 1700-luvun alun sotien koettelemusten jälkeen Reisjärven väkiluku alkoi kasvaa ripeästi 1700-luvun puolivälistä lähtien. Valtio tuki vuodesta 1775 alkaen kylien tiluksista erotetuille liikamaille perustettavia uudistiloja eli kruununtiloja. 1700-luvun lopulla aloitettiin siihen asti yhteisomistuksessa olleiden maiden isojako, joka saatiin Reisjärvellä päätökseen 1844. Samaan aikaan lisääntyvän väestön tarpeisiin lisämaan saamiseksi talonpojat aloittivat laajan Kalajanjärven kuivattamisen 1845. Kuivaustyöt jatkuivat vuoteen 1867 saakka. Kalajanjärvestä on nykyään jäljellä suuri kanavien halkoma peltolakeus.
Erich Hückel
thumb|Erich Hückel Erich Armand Arthur Joseph Hückel (9. huhtikuuta 1896 – 16. helmikuuta 1980) oli saksalainen fyysikko ja fysikaalinen kemisti. Hän sovelsi kvanttimekaniikkaa orgaanisen kemian ongelmien tarkasteluun, mikä johti kvanttikemian  kehittymiseen omaksi tieteenalakseen Saksassa 1930-luvulla.
Reisjärvi
Kaskenpolttoasutuksesta pitäjäksi
Liikenneyhteyksien suhteen Reisjärveltä pääsi Kalajoen emäkirkolle ja markkinoille parhaiten Kalajokea myöten, jolla saattoi kesäisin kuljettaa raskaitakin venekuormia. Helpointa tavaroiden kuljetus oli talvella joen jäätä pitkin. Esivalta salli kauppapuotien perustamisen maaseudulle vuonna 1859, jolloin Kalajoen markkinoiden merkitys väheni. Reisjärveltä oli maantieyhteys Kalajoelle, Savoon ja Hämeeseen. Tiet olivat tosin useimmiten kuljettavissa kesäaikaan vain ratsain tai jalkaisin. Talvella ratsupoluilla pystyttiin kuljettamaan materiaalia helpommin. Venäläisten aiheuttamien vuoden 1656 levottomuuksien vuoksi Reisjärvelle rakennettiin varustus Savon talvitien varteen, joka tosin luhistui käyttökelvottomaksi 1671. Talvitien parantaminen Viitasaarelta kesätieksi aloitettiin 1820-luvulla ja se saatiin lukuisten hätäaputöiden pohjalta valmiiksi 1836. Tie Haapajärvelle valmistui 1850-luvun lopulla.
Erich Hückel
Hückel syntyi Berliinissä Charlottenburgin esikaupunkialueella. Hän opiskeli fysiikkaa ja matematiikkaa vuosina 1914–1921 Göttingenin Georg-August-yliopistossa. Hückel tunnetaan parhaiten elektrolyyttiliuoksia koskevasta Debyen ja Hückelin yhtälöstä ja nimeään kantavasta menetelmästä, jonka avulla pi-elektronien orbitaalien energia voidaan määrittää konjugoiduissa hiilivedyissä.
Reisjärvi
Kaskenpolttoasutuksesta pitäjäksi
Reisjärven ensimmäinen kirkko oli käytössä vuoteen 1820, jolloin uusi kirkko valmistui samalle paikalle. Vuonna 1826 Reisjärvestä tuli kappeliseurakunta, joka liitettiin 1838 Haapajärven kirkkopitäjään. Reisjärven kunta itsenäistyi Haapajärvestä 1865 ja seurakunta 1868. Tosin omaa pappia kuntalaiset pääsivät valitsemaan vasta 1876, koska ajan tapa vaati palkan maksamista edelliselle, eli Haapajärven kirkkoherralle hänen virkakautensa loppuun saakka.
Reisjärven kunta
Keväällä 2007 Reisjärvi aloitti kuntaliitosselvityksen yhdessä Haapajärven ja Pyhäjärven kaupunkien sekä Kärsämäen kunnan kanssa. 18. kesäkuuta 2007 kunnanvaltuusto kuitenkin kieltäytyi äänin 11–10 kuntaliitoksesta.
Väestökehitys
Vuonna 1560 Reisjärvellä oli yhdeksän savolaisten kaskenpolttajien perustamaa taloa. Alueelle muutti 1560-luvulla jälleen suuri joukko savolaisia, jotka asuttivat nyt erityisesti Kalajanjärven ranta-alueita. Vuonna 1565 talojen lukumäärä oli noussut 23:een. 1560-luvun jälkeen uudisasukkaiden virta väheni ja vuonna 1570 alkanut 25-vuotinen sota väenottoineen tyrehdytti uudisasutuksen leviämisen. Vuosisadan lopussa uusia taloja perustivat enää alkuperäisten uudisasukkaiden jälkeläiset. Kaskenpoltto oli kiertävä elinkeino, joten vuosisadan loppuun mennessä useat kaskitalonpojat olivat myös muuttaneet alueelta pois. Vuonna 1599 Reisjärven ja Kalajanjärven kylissä oli enää yhteensä 15 taloa.
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.
Taajamat
Vuoden 2017 lopussa Reisjärvellä oli 2 813 asukasta, joista 1 174 asui taajamassa, 1 630 haja-asutusalueilla ja 9:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Reisjärven taajama-aste on 41,9 %. Kunnassa on vain yksi taajama, Reisjärven kirkonkylä.
Luonto
Reisjärvi on Keski-Suomen järvialueen ja Pohjanmaan lakeuden välistä vaihettumisaluetta. Kunta on runsasjärvisempi ja pinnanmuodoltaan vaihtelevampi kuin Pohjanmaan kunnat yleensä.
Reisjärvellä on yli 150 järveä tai lampea. Keskusjärviä ovat Vuohtajärvi, Reisjärvi ja Kiljanjärvi. Reisjärven itäpäässä alkaa Kalajoki, joka mutkittelee pohjoiseen ja laskee Haapajärveen. Muita huomattavia järviä ovat Pitkäjärvi ja Korpisenjärvi.
Maaperä on kunnan pohjois- ja eteläosissa pääasiassa kvartsidioriittia, eteläosassa granodioriittia ja lännessä kiilleliusketta. Pitkäjärven ympäristössä on uraaliittiporfyriittialue. Maaperä on pääasiassa moreenia. Keskujärvien ympärillä on laajahkoja savikerrostumia jäänteenä ajalta, jolloin järvet muodostivat suuremman vesialtaan. Savikot ulottuvat Kalajoen laaksoa seuraillen kunnan pohjoisrajalle saakka. Lisäksi kunnan alueella on jotakin matalia harjuja ja hiekkakankaita. Huomattavin harjujono kaartuu Pihtiputaan puolelta Reisjärven rantaan ja jatkuu Vuohtojärven ja Kiljanjärven väliseltä kannakselta Kangaskylän kautta luoteeseen Sievin alueelle. Reisjärvi rajoittuu itä- ja kaakkoisrajalla Suomenselän vedenjakajaan, jossa maanpinta on korkeimmillaan 180 m merenpinnasta. Alavinta on Kalajoen laaksossa. Pienpiirteissään pinnanmuodostus on kumpuilevaa, mutta mitään selvästi erottuvia kohoumia ei ole.
Alueella on melko paljon soita. Laajimpia suoalueita ovat Piilineva, Katajaneva, Isoneva ja Rautamullansuo.
Elinkeinoelämä
Maatalous on kunnassa voimakasta työllistäen 27,3 % ammatissa toimivasta väestöstä (2008). Palvelut, liikenne ja kauppa työllistävät eniten, 45,1 %, kun taas kolmanneksi tärkein sektori on teollisuus ja rakennustoiminta (25,4 %). Tunnetuimpia paikkakunnalla toimivia yrityksiä ovat muun muassa Elecster Oyj:n Reisjärven tehtaat.
Matkailuelinkeino kohdentuu lähinnä maatilamatkailuyritysten palveluihin sekä luonto- ja erämatkailuun. Reisjärvi on 115 kilometriä kattavan Reisjärveltä Perhoon ulottuvan Peuran polku -erämaaretkeilyreitistön päätepiste.
Tapahtumia
Reisjärvellä vietettiin vuosina 1996–2007 vuosittain posliininmaalauksen ympärille kehitettyä Posliinikesä-tapahtumaa. Tapahtuma keräsi parhaimmillaan tuhansittain posliininmaalauksesta kiinnostuneita useista eri maista. Tapahtuman primus motor oli posliininmaalauksen opettaja ja taiteilija Aira Suomela. Tapahtuma järjestettiin viimeistä kertaa vuonna 2007.
Reisjärvi-päivät keräävät vuosittain heinäkuussa entisiä ja nykyisiä reisjärvisiä erilaisiin kotiseutuhenkisiin tapahtumiin.
Heinäkuun puolivälissä vanhoillislestadiolaisen herätysliikkeen vuosittaiset opistoseurat ovat kutsuneet vilkkaimpana iltanaan yhtaikaa jopa 18 000 sanankuulijaa Reisjärven kristilliselle opistolle. Vuosina 2020 ja 2021 opistoseurat järjestetään elokuun alussa.
SRK:n Suviseurat oli tarkoitus järjestää Reisjärven Järvikylällä 2.–5.7.2021, mutta koronatilanteen vuoksi seurat toteutettiin etätapahtumana Reisjärven kristilliseltä opistolta.
Kirkko ja herätysliikkeet
pienoiskuva|Reisjärven kirkko Reisjärvestä tuli itsenäinen kirkkoherrakunta vuonna 1867, jota ennen se kuului Kalajoen kirkkoherrakuntaan. Reisjärven seurakunnan johtavat kirkolliset herätysliikkeet ovat herännäisyys ja lestadiolaisuus. Reisjärven nykyinen kirkko valmistui 1820. Kirkon alttaritaulun on maalannut Arthur Heickell vuonna 1913.
Seurakunnat
Vuoden 2018 aluejaon mukaan Reisjärvellä on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat:
7 Khoon Maaf
7 Khoon Maaf on Vishal Bhardwajin ohjaama intialainen musta komediaelokuva vuodelta 2011. Se perustuu Ruskin Bondin novelliin ”Susanna’s Seven Husbands”. Elokuva esitettiin Saksassa Berliinin elokuvajuhlilla ja Suomessa Rakkautta ja anarkiaa -elokuvafestivaaleilla.
Reisjärvi
Seurakunnat
Itsenäisenä helluntaiseurakuntana Reisjärvellä toimii Reisjärven helluntaiseurakunta.
7 Khoon Maaf
Elokuvassa Priyanka Chopra esittää Susanna Anna-Marie Johannesta, joka tappaa kaikki aviomiehensä.
Reisjärvi
Seurakunnat
Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Reisjärven alueella toimii Iisalmen ortodoksinen seurakunta.
7 Khoon Maaf
Vastaanotto
Box Office India julisti elokuvan ”flopiksi”.
Reisjärvi
Kyliä
Kalaja (tai Iso-Kalaja), Kangaskylä, Kinnulanranta, Leppälahti, Levonperä, Reisjärvi (Keskikylä).
Tapahtumat
Vanhoillislestadiolaisten suviseurat on järjestetty Reisjärvellä vuonna 1968 sekä netti- ja radioseuroina vuonna 2021.
Ruokakulttuuri
Reisjärven pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla lanttulaatikko, lihavelli ja laatikkoruokien kanssa tarjottava mullinlihapaisti nimeltä pöysti.
Abramsby
Abramsby on Kirkkonummen kunnan alueella oleva pienikokoinen, 12 asukkaan kylä. Kylä sijaitsee Finnträsk-nimisen järven ja Espoonlahden välissä. Lähin asutuskeskus on Masalassa, jonne kuljettaessa matkaa kertyy noin seitsemän kilometriä.
Kylän suurimpiin matkailuvaltteihin kuuluu Sarfvikin golfkenttä, joka on aivan kylän vierellä.
Abramsbyn tunnettuja entisiä ja nykyisiä asukkaita ovat muun muassa professori Kimmo Nuotio, kirjailija Paavo Rintala ja professori, valokuvaaja Jan Kaila.
Luettelo Ranskan akatemian pääsihteereistä
Luettelo Ranskan akatemian pääsihteereistä käsittää Ranskan akatemian korkeimman virkamiehen katkeamattoman listan aina akatemian perustamisesta vuonna 1634 lähtien aina nykypäivään saakka.
Pääsihteerin (secrétaire perpétuel) valitsevat akatemian jäsenet keskuudestaan ja hän on Ranskan akatemian korkein virkamies, joka valitaan aina elinajaksi, mutta nykyisin on tullut tavaksi jättää tehtävä nuoremmille ja jatkaa itse tavallisena akateemikkona. Ranskan valtionpäämies on akatemian suojelija, mutta ei osallistu mitenkään hallintoon, ei jäsenten valintaan tai virkailijoiden valintaan.
DuuniExpo
DuuniExpo on Lahden ammattikorkeakoulun ja 2020 alkaen LAB-ammattikorkeakoulun, opiskelijoiden järjestämä vuosittainen rekrytointi- ja verkostoitumismessu. Se on isoin vuosittainen rekrytointimessu Päijät-Hämeen alueella sekä yksi isoimmista vuosittaisista rekrytointimessuista koko Suomessa. Tapahtuma on suunnattu erityisesti opiskelijoille ja työnhakijoille.
Messut järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2008, ja vuodesta 2010 lähtien ne on järjestetty Lahden messukeskuksessa. Messukävijöitä tapahtumassa vierailee vuosittain keskimäärin 4 000 – 5 000. Näytteilleasettajia paikalla on yleensä noin 70–90.
Messuilla on ollut tapana esiintyä myös monia puhujia. Puhujina ovat olleet muun muassa Matti Vanhanen, Pekka Haavisto, Sipe Santapukki, Bruce Oreck, Anni Sinnemäki ja Lauri Ihalainen.
Kuneluteet
Kuneluteet (Miridae) on suurin luteiden heimo.
Ulkonäkö
Kuneluteiden ulkonäkö vaihtelee suuresti. Heimolle tyypillinen piirre on peitinsiiven erillinen kärkiosa, kuneus.
Elinympäristö
Kuneluteet elävät hyvin monenlaisissa ympäristöissä. Useat lajit elävät vain yhdellä kasvilajilla ja toiset ovat polyfageja, eli voivat käyttää hyväkseen useita kasvilajeja.
Elintavat
Suurin osa kuneluteista talvehtii munana ja niiden aikuisjakso ajoittuu kesä-syyskuulle. Vaihtelu aikuisten lentoajan ajoittumisessa on hyvin suurta. Osa lajeista talvehtii aikuisina.
Kelalammi
Maantiede
Kelalammen pituus on noin 850 metriä, leveys vaihtelee sadan metrin molemmin puolin. Koillisessa on pieni lahti, josta lähtee Kelaoja pohjoiseen kohti Karppijärveä. Kelalammen länsipuolella on Kelaharju ja Kiviristinmaa. Aivan Kelalammen länsipuolitse kulkee kantatie 56. Kelalammen länsipuoliset vakavedet kuuluvat Kokemäenjoen vesistöön.
Mertajärvi (Kuhmo)
Maantiede
Mertajärven ulottuvuus läntisimmästä kohdasta itäisimpään on 4,1 kilometriä. Järven kaakkoisosan muodostaa yli kahden kilometrin pituinen Pitkäperä, jonka keskellä sijaitsee järven syvin kohta. Järven länsiosa muodostuu lahdista (Autiolahti, Siltalahti, Pohjoislahti), joita erottavat Mertaniemi ja Kumpuniemi. Mertajärvi on suurimmaksi osaksi matala, vain 16 hehtaaria järvestä on vähintään 10 metriä syvä. Järven keskiosassa sijaitsee muutama pieni saari (Selkäsaari, Niskasaaret).
Mertajärvi laskee vuolasvirtaista Mertapuroa Heinilampeen (169,1 metriä mpy), joka sijaitsee noin kilometrin itään. Heinilampi laskee Heinijokea kaakkoon Kivijärveen.
Isma’il Haniyya
pienoiskuva|Isma’il Haniyya (2020) Isma’il Haniyya (, s. 1962 tai 1963) on Hamasia edustava palestiinalaisten pääministeri. Hän nousi pääministeriksi Hamasin voitettua palestiinalaisten parlamenttivaalit tammikuussa 2006, joissa Hamas sai suurimman puolueen aseman Fatahilta. Haniyya erosi helmikuussa 2007 uutta kansallisuuden yhtenäisyyden hallitusta varten, jonka Hamas muodosti yhdessä Fatahin kanssa 18. maaliskuuta 2007. Presidentti Mahmud Abbas erotti Haniyyan 14. kesäkuuta 2007 Fatahin ja Hamasin välisten taistelujen jälkeen, joissa Hamas otti hallintaansa koko Gazan kaistan.
Mertajärvi (Kuhmo)
Maantiede
Mertajärvi (59.924.1.009) kuuluu Kaihlajoen valuma-alueeseen (59.924), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Lentuan alue (59.92) ja ensimmäinen on Ontojärven–Lentuan valuma-alue (59.9). Mertajärvi on Kaihlajoen valuma-alueen laajin vakavesi. Toiseksi laajin on Kivijärvi. Alueeseen kuuluu 15 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä.
Kuhmon Mertajärvi on laajin Suomen viidestä Mertajärvestä.
Isma’il Haniyya
Varhainen elämä
Haniyya syntyi al-Šati’in pakolaisleirillä Gazan kaupungin länsipuolella, jossa hän asuu edelleen vaimonsa ja 12 lapsensa kanssa. Hänen vanhempansa pakenivat kodeistaan nykyisen Israelin Ashkelonin kaupungin alueelta vuoden 1948 sodan aikana. Haniyya opiskeli arabiankielistä kirjallisuutta Gazan islamilaisessa yliopistossa, josta valmistui 1987. Opiskeluaikoinaan hän edusti 1985–1986 Muslimiveljeskuntaa ylioppilaskunnassa.
Vuonna 1989 Israelin viranomaiset vangitsivat hänet kolmeksi vuodeksi ja hänet karkotettiin 1992 neljänsadan muun aktivistin kanssa Etelä-Libanoniin. Haniyya palasi Gazaan joulukuussa 1993 ja hänestä tuli Gazan yliopiston dekaani. Kuin Israel vapautti šeikki Ahmad Yasinin, Hamasin hengellisen johtajan, vankilasta 1997, Haniyya nimitettiin hänen avustajakseen.
Hamasin edustajana
Israelin tavoitteena oli Hamasin sotilas- ja poliittisten johtajien eliminointi. Syyskuussa 2003 Yasin ja Haniyya olivat juuri poistuneet asunnosta Gazassa kuultuaan lentokoneiden äänen ja loukkaantuivat asuntoon osuneesta pommista. Kuusi kuukautta myöhemmin pyörätuolissa istunut Yasin surmattiin helikopterista ammutuin ohjuksin hänen poistuttuaan moskeijasta iltarukouksesta. Kun hänen seuraajansa Abdulaziz al-Rantisi eliminoitiin huhtikuussa 2004, Hamas on pitänyt johtajansa nimen salassa.
Haniyya oli Ghazi Hamadin kanssa yksi aikaisimpia, jotka ehdottivat Hamasin asettavan oman ehdokaslistan Palestiinalaishallinnon vaaleihin. Haniyyan kanta hävisi, koska se nähtiin Oslon sopimuksen hyväksymisensä.
Joulukuussa 2005 Haniyya valittiin Hamasin Muutoksen ja uudistuksen listan ensimmäiseksi ehdokkaaksi tammikuun 2006 vaaleihin. Hamas voitti vaalit ja sai 76 paikkaa 132:sta, jonka jälkeen se kutsuttiin muodostamaan hallitus. Neuvottelut koalitiosta Fatahin kanssa epäonnistuivat ja hallitukseen tuli lähinnä Hamasin edustajia. Haniyya nousi pääministeriksi 16. helmikuuta 2006 alkaen.
Kiistelty pääministeriys
Israel vastasi terroristijärjestönä pitämänsä hallituksen nimitykseen talouspakotteilla ja esti Israelin palestiinalaisilta keräämän kuukautisen noin 50 miljoonan dollarin verojen siirron hallitukselle. Palestiinalaiset menettivät myös talousapunsa Yhdysvalloilta ja Euroopan unionilta. Palestiinalaiset saivat kuitenkin tukea arabimailta sekä talousapua Fatahia edustavan presidentti Mahmud Abbasille myönnettynä.
Haniyyaa estettiin 14. joulukuuta 2006 pääsemästä takaisin Gazaan hänen ensimmäiseltä valtiovierailultaan Egyptistä. Euroopan unionin tarkkailijat sulkivat rajan Israelin puolustusministeri Amir Peretzin käskystä. Israelin mukaan hänellä oli mukanaan 30 miljoonaa dollaria lahjoituksia käytettäväksi palestiinalaishallinnon menoihin. Hamasin ja presidentin kaartin välisestä tulitaistelusta raportoitiin. Haniyya erosi helmikuussa 2007 uutta kansallisuuden yhtenäisyyden hallitusta varten, jonka Hamas muodosti yhdessä Fatahin kanssa 18. maaliskuuta 2007. Hän kuitenkin jatkoi pääministerinä.
Gazan kaistan herruudesta Hamasin ja Fatahin välillä kesällä 2007 käytyjen taisteluiden jälkeen presidentti Mahmud Abbas ilmoitti erottavansa hänet.
Haniyya on edelleen yksi Gazaa hallitsevan Hamasin johtajista. Haniyya ilmoitti 18. tammikuuta 2009 televisioidussa puheessaan palestiinalaisten saaneen mahtavan voiton Israelista kolmiviikkoisessa Gazan taistelussa. Vähintään 1 300 palestiinalaista ja 13 israelilaista sai surmansa joulukuun lopulla alkaneissa taisteluissa.
Hertha
Hertha voi tarkoittaa seuraavia:
Ranskan Louisiana
Ranskan Louisiana on eurooppalaisten Pohjois-Amerikan valloitukseen liittyvä termi. Ranskalla oli muiden eurooppalaisten merivaltojen ohella huomattavat suunnitelmat lännen siirtomaan varalle. Louisiana, joka oli merkittävästi nykyistä Yhdysvaltojen Louisianan osavaltiota laajempi, kuului osana suureen "la Nouvelle France" (Uusi Ranska) -nimiseen alueeseen. Muut osat olivat Kanadassa (St Lawrencejoen laakso), Acadia (Nykyisen Quebecin ja Uuden Englannin rannikko), Hudsoninlahti ja Terre Neuve (Newfoundland).
Louisiana kuului löyhästi Ranskalle jo 1500-luvulta, jolloin ensimmäiset tutkimusretkeilijät ja turkiskauppiaat saapuivat Suurille järville ja Mississippijoelle. Ranskalaiset kävivät kauppaa intiaanien kanssa. Kuuluisimpia ranskalaisia Louisianan alueen tutkijoita olivat Louis Joliet, Jacques Marquette, Sieur de La Salle ja Pierre Laclède. Hallintokaupunkina oli Nouvelle-Orléans.
Suurimmillaan 1700-luvun alussa alue käsitti koko keskisen Pohjois-Amerikan alangon Appalakeilta Kalliovuorille. Seitsenvuotisen sodan päätteeksi 1763 Ranska luovutti Mississipin itäpuolisen osan Englannille, länsipuoli jäi epäselvästi Ranskan ja Espanjan sekahallintoon. Napoleon Bonaparten aikana 1801 Ranska sai länsipuolisen Louisianan nimellisesti kokonaan ja myi sen 1803 Thomas Jeffersonin johtamille Yhdysvalloille. Kauppasumma oli 80 miljoonaa Ranskan frangia eli 15 miljoonaa Yhdysvaltojen dollaria.
Louisianan osavaltio perustettiin 1812, loppu alue muodosti aluksi Missourin territorion. Territorioon kuuluivat kokonaan Arkansasin, Missourin, Iowan, Oklahoman ja Kansasin nykyiset osavaltiot sekä osittain Minnesotan, Etelä-Dakotan, Pohjois-Dakotan, Montana, Wyomingn ja Coloradon osavaltiot ja pieniä osia Texasista. St. Louisin maailmannäyttely 1904, nimeltään Louisiana Purchase Expedition, oli omistettu tälle sata vuotta vanhalle kaupalle.
Luettelo Creusen kunnista
border|right|200px|Creusen sijainti Tämä on luettelo Creusein departementin kunnista Ranskassa. Departementissa on 260 kuntaa.
Robert Rodriguez
Rodriguezin tunnetaan Spy Kids -lastenelokuvistaan (2001, 2002 & 2003), mutta myös väkivaltaisista ja arvostetuista toimintaelokuvistaan, kuten Sin City (2005), Hämärästä aamunkoittoon (1996) sekä Mariachi-trilogian (Myös nimellä Meksiko-trilogia) elokuvat El Mariachi (1992), Desperado (1995) ja Once Upon a Time in Mexico (2003).
Rodriguez on ohjaaja Quentin Tarantinon ystävä. He tutustuivat 1992 elokuvafestivaaleilla, joilla esitettiin Tarantinon esikoiselokuvaa Reservoir Dogs ja Rodriguezin esikoiselokuvaa El Mariachi. Myöhemmin he ovat tehneet yhteistyötä keskenään joissakin elokuvissa. Tarantino on esiintynyt pienissä rooleissa kahdessa Rodriguezin elokuvassa: "Pick-Up-Guyn" roolissa Rodriguezin elokuvassa Desperado ja elokuvassa Planet Terror hän esitti sotilasta, joka aikoo raiskata elokuvan sankarittaren. Tarantino on myös ohjannut yhden kohtauksen Rodriguezin Sin City -elokuvasta. Vastavuoroisesti Rodriguez on säveltänyt teemamusiikin Tarantinon Kill Bill: Volume 2 -elokuvaan.
Palkattaparantaja
pienoiskuva|upright=0.8|Pyhää [[Kosmas ja Damianos|Kosmasta ja Damianosta esittävä seinämaalaus.]] Palkattaparantaja on ortodoksisessa kirkossa käytetty nimitys pyhistä, jotka hoitivat ja paransivat sairaita ottamatta työstään palkkaa. Useat heistä olivat lääkäreitä ammatiltaan.
Ocean (Sick Individualsin ja Justin Primen kappale)
Ocean on alankomaalaisen DJ-tuottajaduon Sick Individualsin sekä alankomaalaisen DJ-tuottajan Justin Primen musiikkikappale, jolla vierailee myös laulaja nimeltään Lasada. Sen julkaisi Revealed Recordings digitaalisesti ladattavana singlenä 28. elokuuta 2020. Kappaleen ovat sanoittaneet Kathy Hinch, Antoni Polimeni, Joep Smeele, Prime, Rinze Hofstee ja Richy Sebastian, joista kolme viimeisintä myös tuottivat sen. Kappaleen musiikkivideo julkaistiin singlen julkaisupäivänä.
"Ocean" ei ole toistaiseksi päässyt lainkaan singlelistoille.
Sevran
Sevran [səvʁɑ̃] on Ranskan kunta Pariisin koillisella esikaupunkivyöhykkeellä noin 17 kilometriä Pariisin keskustasta koilliseen. Se sijaitsee Île-de-Francen hallintoalueella Seine-Saint-Denis’n departementissa Le Raincyn arrondissementissa. Vuoden 2012 väestölaskennan mukaan Sevranissa oli 49 442 asukasta.
Sevranin naapurikunnat ovat pohjoisessa ja idässä Villepinte, etelässä Livry-Gargan, lounaassa Vaujours ja lännessä Aulnay-sous-Bois.
Sevranissa on RER-linjan B asemat Sevran-Beaudottes ja Sevran-Livry sekä pikaraitiotielinjan T4 asemat Rougemont-Chanteloup ja Freinville-Sevran.
Vuonna 2013 yli puolet Sevranin asukkaista oli maahanmuuttajataustaisia, peräisin etenkin Algeriasta, Marokosta ja muualta Afrikasta. The Economist -lehden mukaan Sevran on yksi Pariisin metropolialueen köyhimmistä alueista, jonka asukkaista 36 prosenttia elää köyhyysrajan alapuolella ja 75 prosenttia yhteiskunnan tukemissa asunnoissa.
Frits Bolkestein
thumb|Frits Bolkestein Frits (Frederik) Bolkestein (s. 4. huhtikuuta 1933) on hollantilainen VVD-puolueeseen kuuluva poliitikko ja entinen Euroopan komission jäsen Prodin komissiossa (1999–2004). Bolkensteinin vastuulle kuuluivat sisämarkkinat, verotus ja tulliasiat. Hän oli vastuussa usean poliittisesti herkän direktiivin valmistelusta kuten ohjelmistopatentti- ja palveludirektiivit (niin kutsuttu Bolkesteinin direktiivi).
Irlantilainen Charlie McCreevy on hänen seuraajansa sisämarkkinoista vastaavana komissaarina.
Kohu Clearstream, Menatep ja Shelliin liittyen
7. kesäkuuta 2005 Paul van Buitenen esitti Euroopan parlamentissa kysymyksen liittyen Bolkesteiniin, mm. seuraavia kohtia sisältäen: "Menatep-pankki oli sekaantunut IMF:n varojen kavallukseen Venäjällä. Oli olemassa salaisia pankkitilejä sekä tutkimatta jääneitä epäilyttäviä rahasiirtoja... Shell-ryhmällä on salaisia tilejä Clearstreamissa. Bolkestein on ollut 16 vuotta Shellin palveluksessa...Bolkestein on sittemmin siirtynyt Menatepin neuvoa-antavaan neuvostoon. Hän auttaa Menatep-ryhmän johtoa suojaamaan ryhmän etuja Venäjän viranomaisten Menatep-ryhmän osia vastaan nostamilta rikosoikeudellisilta kanteilta...
...(Kysymys 2.) Voiko komissio selvittää jäsen Bolkesteinin roolia, kun otetaan huomioon, että hänellä on aiempia yhteyksiä Shelliin ja että hän on nykyään Menatepin palveluksessa?"
Katso myös
Paul van Buitenen
Muumimamma
Muumimamma on luonteeltaan lempeä ja kärsivällinen. Hän suuttuu harvoin mistään eikä anna suurimpienkaan katastrofien haitata itseään. Hän on hahmona hyvin perinteinen naisen roolissaan ja äidillinen muillekin kuin omalle lapselleen. Muumimamman esikuva on Tove Janssonin oma äiti, pilapiirtäjä ja kuvittaja Signe Hammarsten-Jansson (1882–1970).
Muumimamma ja Muumipappa tapasivat, kun Muumimamma oli vaarassa hukkua myrskyisenä yönä mereen, mutta Muumipappa pelasti hänet. Muumimamma on tyyni ja itsevarma, mutta menee kuitenkin aina mukaan perheensä hullutuksiin. Muumimamma toimii vastakohtana ja rauhallisena hahmona Muumipapan mahtipontisuudelle.
Muumimamma Muumilaakson tarinoissa
Televisiosarjassa Muumilaakson tarinoita Muumimamma on väriltään vaaleankeltainen ja hänellä on vihreät silmät. Sarjassa hän käyttää aina esiliinaa, paitsi nukkuessaan. Hän ei koskaan kiellä Muumipeikolta tai tämän ystäviltä mitään, paitsi aseiden käytön jaksossa “Feeniks-lintu” ja kerran Pikku Myytä pyydystämämästä lintuja jaksossa “Tuoli”. Lisäksi hän vihastui, kun lapset ottivat maksua vastaan Muumipeikon kultaisen hännän näyttämisestä jaksossa “Muumipeikko ja kultainen häntä”.
Televisiosarjassa Muumimamma ei vuole kaarnalaivoja niin kuin Janssonin kirjoissa, vaan omistautuu kokonaan kotitöille. Tosin jaksossa “Taikurin taika” mainitaan Muumimamman käsilaukussa olevan myös taskuveitsi kaarnalaivojen vuolemista varten.
Muumimamma esiintyy lähes kaikissa sarjan jaksoissa. Ne jaksot, joissa hän ei esiinny, ovat “Keskitalven kokko” ja “Aikakoneella renessanssiin”. Muumimamma ei puhu lainkaan jaksossa “Muumipeikko ja linnut”. Jaksossa “Talven vieraita” hänet nähdään vain muutaman sekunnin ajan Muumipapan kanssa nukkumassa talviunta ja heistä nähdään vain päät. Jaksossa “Muumipeikon ja Pikku Myyn talvinen seikkailu” Muumimamma vain mumisee sanattomasti Muumipeikon yrittäessä herättää häntä talviunesta.
Fares Fares
Fares Fares (s. 29. huhtikuuta 1973 Beirut) on libanonilaissyntyinen Ruotsissa asuva näyttelijä. Hän muutti vuonna 1987 perheensä kanssa Ruotsiin, Örebrohon. Hän on elokuvaohjaaja Josef Faresin veli ja näyttelijä Jan Faresin poika. Fares Fares esittää pääosaa Josefin elokuvissa Jalla! Jalla! ja Kopps.
DW Stadium
DW Stadium on vuonna 1999 avattu Wigan Athletic FC:n ja Wigan Warriorsin kotistadion. 150px|thumb|left|Katsomokartta
Carl Schuhmann
250px|right|thumb|Carl Schuhmann hevosella Ateenassa 1896. Carl Schuhmann (muita kirjoitustapoja Carl Schumann tai Karl Schuhmann, 12. toukokuuta 1869 Münster, Preussin kuningaskunta – 24. maaliskuuta 1946 Berliini, Saksa) oli saksalainen urheilija, joka voitti vuoden 1896 olympialaisissa neljä lajia voimistelussa ja painissa. Hän osallistui kisoissa myös painonnostoon ja yleisurheiluun (pituushyppy, kolmiloikka ja kuulantyöntö).
Tausta
Carl Schuhmann syntyi Münsterissä vuonna 1869. Hänen isänsä toimi läheisillä kasarmeilla tehtävässä, joka vastasi talonmiestä. Schuhmann muutti Kölniin, jossa hän kouluttautui kultasepäksi. Siellä hän liittyi myös voimisteluseuraan. Hän menestyi kansallisissa voimistelujuhlissa ja voitti 1889 parhaimpana saavutuksenaan 12-ottelun Kölnin Gauturnfestillä.
Schuhmann muuttui Kölnistä Berliiniin, mistä hän sai töitä kultaseppänä. Siellä hän voimisteli Berliner Turnerschaft -seurassa. Seurassa oli useita urheilijoita, jotka halusivat osallistua vuoden 1896 olympialaisiin. Schuhmannin lisäksi asiasta kiinnostuneita olivat muun muassa Hermann Weingärtner sekä Albert ja Gustav Flatow.
Neljä olympiakultaa Ateenassa
Schuhmann osallistui Ateenan olympialaisissa neljään lajiin, voimistelun lisäksi yleisurheiluun, painonnostoon ja painiin. Yleisurheilu oli ensimmäinen hänen lajeistaan. Hän osallistui pituushyppyyn, kolmiloikkaan ja kuulantyöntöön. Niistä hänen paras saavutuksensa oli viides sija kolmiloikassa. Painonnostossa Schuhmann kilpaili kahden käden nostossa, joka oli työnnön edeltäjä. Siinä hän nosti 90 kilogrammaa ja sijoittui neljänneksi.
Voimistelussa Schuhmann kilpaili kahteen joukkue- ja viiteen henkilökohtaiseen lajiin. Nojapuissa, rekissä ja hevosessa hän ei sijoittunut, ja renkailla hän oli viides. Schuhmann voitti kuitenkin samana päivänä kolme olympiakultaa voimisteluissa. Ensin hän sai kultamitalin nojapuiden ja rekin joukkuekilpailussa ja sitten henkilökohtaisissa hypyissä.
Voimisteluiden seuraavana päivänä kisattiin myös painissa, jossa oli vain yksi painoluokka. Vain 163 senttimetriä pitkä ja 68 kilogramman painoinen Schuhmann sai ensimmäisessä ottelussa vastaan brittiläisen Launceston Elliotin, joka oli voittanut jo yhden käden painonnoston. Voitettuaan Elliotin Schuhmann pääsi ottelemaan loppuotteluun kreikkalaista Georgios Tsitasia vastaan. Panathinaïkó-stadionilla käyty kamppailu pääsi alkamaan myöhässä, koska yleisö juhli niin pitkään kreikkalaisen Spyridon Louisin maratonvoittoa. Schuhmannin ja Tsitasin ottelua oli kestänyt 40 minuuttia, kunnes todettiin että oli liian pimeää jatkamiseen ja se siirrettiin seuraavalle päivälle. Seuraavana aamuna Schuhmann onnistui heittämään vastustajansa maahan 15 minuutin jälkeen ja sai näin kisojen neljännen kultamitalinsa.
Ateenan olympialaisten jälkeen
Olympialaisten jälkeen Schuhmann jatkoi voimistelu-uraansa. Hän tosin oli ilmeisesti hetken aikaa kilpailukiellossa, koska oli matkustanut Ateenaan ilman lupaa. Hän sijoittui kuitenkin 1898 toiseksi moniottelussa Hampurissa järjestetyssä Deutsches Turnfest -voimistelujuhlassa.
Schuhmann toimi 1900-luvun alussa voimistelunopettajana Englannissa. Hänet oli todennäköisesti mennyt Englantiin kultasepän ammattinsa vuoksi. Lontoon olympialaisissa 1908 hän oli mukana Saksan joukkueen edustajana. Berliinissä 1936 Schuhmann osallistui voimistelunäytökseen, vaikka hän oli jo 67-vuotias.
Schuhmann kuoli Berliinissä 1946. Hänen hautakivessään lukee ”Saksan ensimmäinen olympiavoittaja”.
Battle of the Damned
Battle of the Damned on vuonna 2013 suoraan DVD:lle julkaistu yhdysvaltalainen tieteistoimintaelokuva, jonka ohjasi ja käsikirjoitti Christopher Hatton. Elokuva on jatkoa vuonna 2011 ilmestyneelle Robotropolisille.
Juoni
Virusepidemia uhkaa koko ihmiskuntaa ja palkkasotilas Max Gatling lähetetään pelastamaan teollisuusmiehen tytärtä Judea. Max kerää matkalla oman armeijansa roboteista ja eloonjääneitä selviytyäkseen tehtävästä.
Philip Noel-Baker
Philip Noel-Baker (1. marraskuuta 1889 – 8. lokakuuta 1982) oli brittiläinen työväenpuolueen poliitikko, diplomaatti, yliopistomies, aseistariisunnan puolustaja ja taitava amatööriurheilija. Noel-Baker voitti olympiahopeaa Antwerpenin olympialaisissa ja hänelle myönnettiin Nobelin rauhanpalkinto 1959. Hän on historian ainoa ihminen, joka on sekä voittanut olympiamitalin että vastaanottanut Nobel-palkinnon.
Nuoruus ja olympiamitali
Cambridgen yliopistossa opiskellessaan Noel-Baker harrasti aktiivisesti urheilua opiskelijoiden urheilukerhossa. Hänet valittiin Ison-Britannian olympiajoukkueeseen Tukholmaan 1912. 1920 hän sekä toimi joukkueen kapteenina että osallistui kisoihin Antwerpenin olympialaisissa. Antwerpenissa Noel-Baker voitti hopeaa 1 500 metrin juoksussa. Hänen aikansa oli 4.02,4, joka oli 0,6 sekuntia hitaampi kuin kilpailun voittaneella Albert Hillillä.
1915 Philip Baker nai Irene Noelin. Yhdysnimen hän otti käyttöön 1943.
Sota ja Kansainliitto
Ensimmäisen maailmansodan syttyessä Noel-Baker katsoi, ettei voinut osallistua sotatoimiin pasifistisen maailmankatsomuksensa ja väkivallan kieltävän uskontonsa (Noel-Baker oli kveekari) takia. Sen sijaan hän organisoi ja johti vapaaehtoista ambulanssiyksikköä Ranskan rintamalla. Sodan loppupuolella hän toimi brittiläisen ambulanssiyksikön adjutanttina Italiassa. Toimistaan sodassa hän vastaanotti kunniamerkit sekä Ranskalta, Italialta että Isolta-Britannialta.
Sodan päätyttyä Noel-Baker osallistui aktiivisesti Kansainliiton perustamiseen ja toimi sen ensimmäisen pääsihteerin Sir Eric Drummondin avustajana. 20- ja 30-luvuilla hän toimi myös luennoi kansainvälisestä oikeudesta Lontoon yliopistossa ja Yalessa. Erityisesti hän työskenteli aseistariisunnan hyväksi ja toimi kansainvälisessä aseistariisuntakomissiossa sekä julkaisi lukuisia kirjoja aiheesta.
Poliittinen ura ja Nobel-palkinto
Noel-Baker oli mukana Britannian ensimmäisessä edustajistossa Yhdistyneisiin kansakuntiin ja osallistui sen peruskirjan laatimiseen. Vuonna 1959 hän vastaanotti Nobel-palkinnon työstään aseistariisunnan hyväksi.
Step Sisters
Step Sisters on vuonna 2018 ensi-iltansa saanut tanssia sisältävä yhdysvaltalainen komediaelokuva, jonka on ohjannut Charles Stone III. Elokuvaa tähdittää Megalyn Echikunwoke, opiskelijatyttö, joka suostuu opettamaan SBB-sisaryhteisölle steppiä.
Kilamuwan steela
thumb|Kilamuwan steela. Kilamuwan steela on Turkin Zincirlistä löydetty foinikialaista piirtokirjoitusta sisältävä steela. Se on ajoitettu 820-luvun puoleen väliin eaa. ja tekstin perusteella steelan on pystyttänyt Samalin foinikialainen kuningas Kilamuwa. Steela on nykyisin Vorderasiatisches Museum-museon kokoelmissa Saksan Berliinissä
Step Sisters
Juoni
Jamilah on kunnianhimoinen opiskelija. Hän on presidenttinä mustassa sisarkunnassa, kapteeni arvostetussa step-tanssi joukkueessa ja tavoitteena hänellä on mennä opiskelemaan Harvardin yliopistoon. Hän tekee sopimuksen, jonka mukaan hän saa Harvardin alumnin suosituskirjeen, jos palauttaa SBB:n maineen. Tytöiltä puuttuu yhteishenki ja rakkaus toisiaan kohtaan, ja vasta vastoinkäymisten kautta heidän ryhmähenkensä kasvaa.
Kilamuwan steela
Steela
thumb|vasen|Kuninkaan kuva steelan yksityiskohdassa. Kilamuwan steela löydettiin Turkin Zincirlistä eli muinaisen Samalin alueelta vuonna 1902, kuninkaallisen palatsin eteiskammiosta. Basalttisteelassa on kuva kuninkaasta kädessään kuningasvaltaa symboloinut lootus, sekä jumalsymboleita, joihin kuningas viittaa toisella kädellään. On oletettu, että jumalsymbolit viittaavat jumaliin, jotka mainitaan steelassa olevan piirtokirjoituksen loppupuolella. Sekä steelassa olevan kuningaskuvan positio että piirtokirjoituksen kaivertaminen pintareliefinä eli korkokuvana tavallisemman upotetun reliefin sijaan muistuttavat myöhäisheettiläistä ja luuvilaista piirtokirjoitusta. Koska Zincirlin alueella oli ollut heettiläis- ja luuvilaisasutusta jo pronssikaudelta lähtien, on päätelty, että Kilamuwan aramealainen dynastia päätyi Samalissa hallitsemaan luuvilaisesta enemmistöstä koostunutta kansaa.
Piirtokirjoitus on ajoitettu 820-luvun puoleen väliin eaa., ja se on varsin hyvin säilynyt. Piirtokirjoitus on kirjoitettu varhaisella Tyroksen ja Sidonin foinikialla, vaikka steelassa mainitut nimet ovat aramealaisia ja heettiläisiä tai luuvilaisia. Kilamuwa itse kuului Samalin aramealaiseen dynastiaan, mutta hänen äitinsä nimi oli luuvilainen. Tekstin perusteella Kilamuwa oli dynastian viides kuningas. Steela on nykyisin Vorderasiatisches Museum-museon kokoelmissa Saksan Berliinissä.
Piirtokirjoituksen teksti
”Jaudi” on kuningaskunta, jonka nimi kirjoitetaan konsonanteilla j’dj ja joka tunnetaan myös nimellä Samal. ”Jaudi” on perinteinen, joskin todennäköisesti virheellinen vokalisaatio. Nimellä ei ole mitään tekemistä Juudan kuningaskunnan nimen kanssa. Kohdassa ”Tam[…]n poika” näkyvissä ovat kirjaimet tm[…]n, mutta niiden merkityksestä ei ole varmuutta. Nimi saattaa viitata Kilamuwan äitiin. ”Käsi” on mahdollista myös tulkita aseeksi. ”Taistellakseen” on kirjaimellisesti ”syödäkseen”, ”kuluttaakseen”.
”Da[nu]nilaiset” eli dnnym viitannee Anatolian alueella asuneeseen kansaan, joka on mahdollisesti sama kuin esim. Karatepen piirtokirjoituksessa mainitut Adanan tasangon asukkaat. ”Kutsuin” on kirjaimellisesti ”vuokrasin”.
”Assyrian kuninkaan” viittaa Salmanassar III:een, joka teki sotaretken alueelle 20. hallitusvuonna (noin 839 eaa.). Kohdassa ”Kansan miehet” esiintyvän sanan mskbm tarkkaa merkitystä ei tunneta, mutta on ehdotettu, että se saattaisi viitata alueen luuvilaiseen kansanosaan. ”Merisilkkiä” on Byssus-kangasta, joka oli Välimeren pystysimpukan kiinnityskuiduista kehrätystä langasta kudottu erittäin arvokas kangas.
”Jälkeeni” on kirjaimellsiesti ”alleni”. ”Ylhäisiä” sanan b’rrm merkitystä ei tunneta, mutta on ehdotettu, että se saattaisi viitata aramealaiseen yläluokkaan. Kohdan ”nuijaa heiluttava” sanan smd tarkka merkitys ja vokalisaatio ovat tuntemattomat, mutta se viitannee lyömäaseeseen. Rakib-El oli Samalin aramelaisdynastian jumala.