cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Luettelo Suomessa järjestettävistä coneista
GameXpo
GameXpo on vuonna 2016 DigiExpon yhteydessä järjestettävä videopelitapahtuma, jossa on mukana Cosvision RY:n järjestämät Cosplayn SM-kilpailut. Tapahtuma pidetään Helsingin Messukeskuksessa.
Gingacon
Gingacon on erityisesti eläintarinoihin painottuva tapahtuma mangan, animen, cosplayn, pelien ja erilaisten tarinoiden ystäville. Tämä ikärajaton tapahtuma järjestettiin ensi kerran kesällä 2016 Tampereen Monitoimitalo 13:ssa Suomen Hopeanuoli-fanit ry:n toimesta. Hopeanuoli ja muu Ginga-saaga ovat Gingaconin kantava teema. Gingacon järjestettiin lisäksi vuosina 2017 (Tampere), 2018 (Kotka) ja 2019 (Järvenpää). Vuonna 2020 Gingaconia ei järjestetä.
Hellocon
Hellocon Helsinki Lolita Convention on Pohjoismaiden suurin lolita-tapahtuma, joka järjestetään vuosittain Helsingissä. Järjestäjänä toimii Hellocon ry. Ohjelma koostuu pelkästään lolita-aiheisesta ohjelmasta, kuten muotinäytöksistä, luennoista ja pajoista.
Hypecon
HypeCon on Hyvinkäällä vuosittain järjestettävä pääsymaksuton, ikärajaton ja ilmainen anime-, manga- ja pelitapahtuma. Tapahtumaa järjestää Hyvinkään nuorisopalvelut.
Kawacon
Kawacon oli Joensuussa järjestettävä japanilaisen populaarikulttuurin tapahtuma. Sitä järjestettiin vuosittain vuodesta 2011 vuoteen 2017. Vuodesta 2013 asti Kawaconissa oli myös peliohjelmaa sisältävä Kawaplay. Tapahtuma oli ikärajaton.
Kazecon
Kazecon on Raahessa järjestettävä con. Tapahtumaa järjestää Raahen nuorisotoimi yhdessä paikallisten nuorten kanssa. Ensimmäinen Kazecon järjestettiin 24.8.2019.
Kibecon
Kibecon (, suom. ”leppävaara?”) on Espoossa kauppakeskus Sellon kirjastossa järjestettävä con. Tapahtuma on järjestetty vuosien 2018, 2019 ja 2020 tammikuussa sekä toukokuussa 2022.
Kitacon
Kitaconia järjestettiin vuosittain Kemissä, ja se oli Suomen toiseksi pohjoisin con-tapahtuma. Sen pääpaino oli animessa ja mangassa, mutta oli mukana myös video- ja roolipelejä. Tapahtuma oli ikärajaton ja ilmainen. Tapahtumaa järjesti Kemin nuorisotoimi. Viimeisin Kitacon järjestettiin vuonna 2016.
Kikucon
Kikucon eli Kirsikankukkacon oli Turussa Hanamin aikaan toukokuussa järjestettävä mangaan, animeen sekä muihin Japaniin liittyviin harrastuksiin, kuten kendoon keskittynyt con. Tapahtuma oli suunnattu nuorille.
Kishicon
Pääsymaksuton yksipäiväinen Kishicon Lite järjestetään 19.10.2019 Jyväskylän Veturitalleilla. Tapahtuma keskittyy länsimaalaiseen sekä itämaiseen populaarikulttuuriin ja soveltuu hyvin aloittelijoille sekä jo coni-konkareille.
Kitsunecon
Kitsunecon on syksyisin Kaarina-talossa järjestettävä kirjasto-con. Tapahtumaa on järjestetty vuodesta 2018 lähtien.
Kokkocon
Kokkocon oli Kokkolassa järjestettävä cosplay-, ja populaarikulttuuritapahtuma. Vuodesta 2018 eteenpäin Kokkocon on jäänyt tauolle.
Kosucon
Kosucon oli Jyväskylässä järjestettävä cosplay- ja populaarikulttuuritapahtuma. Tapahtuma järjestettiin viimeksi vuonna 2015.
Kumakumacon
Kumakumacon on Kouvolassa järjestettävä anime, manga- ja cosplay-tapahtuma. Kumakumacon järjestettiin ensimmäistä kertaa vuonna 2016, toisen kerran 2017 ja taas 2019. Vuonna 2018 tapahtuma piti taukoa. Tapahtuma on kaksipäiväinen ja ilmainen, mutta 2019 Kumakumacon kesti vain päivän.
Kummacon
Kummacon on Oulussa järjestettävä kirjallisuus- ja populaarikulttuuritapahtuma. Ensimmäinen Kummacon järjestettiin vuonna 2015. Tapahtuman järjestää elokuvakollektiivi Studio Korppikela ry. Tapahtuma on ilmainen. Kummacon järjestettiin viimeksi vuonna 2023.
K-CON Suomi
K-CON Suomi on Suomen ensimmäinen koko päivän mittainen korealaiseen populaarikulttuuriin keskittyvä tapahtuma. Se on järjestetty kahdesti Turussa, ja vuonna 2017 tapahtuma siirtyi pidettäväksi Tampereelle. Tapahtuman järjestämisestä vastaa K-pop Suomi ry.
Lapland FurMeet
Lapland FurMeet on Rovaniemellä järjestettävä turritapahtuma, joka pidettiin ensimmäistä kertaa vuonna 2022. Tapahtumaan on ilmainen pääsy kaikenikäisille.
Lautapelaamaan
Lautapelaamaan on Suomen lautapeliseuran järjestämä lautapelitapahtuma Kaapelitehtaalla, Helsingissä. Tapahtuman pääohjelmana on vapaa pelaaminen. Tapahtumaa on järjestetty vuodesta 2002 (aluksi nimellä Helcon) ja se on nykyään kaikille avoin ja maksuton.
Lokacon
Lokacon on Jyväskylän Science Fiction seura 42:n järjestämä tapahtuma Jyväskylän pääkirjastossa. Tapahtumaa on järjestetty vuodesta 2011 ja se on kaikille avoin ja maksuton.
Luminyrkki
Luminyrkki on vuosittainen Porissa järjestettävä taistelupelitapahtuma. Tapahtumassa pelataan miniatyyri-, lauta- ja korttipelejä.
Maracon
Maracon on ilmainen, viikonlopun mittainen pelitapahtuma, joka järjestetään Oulussa neljä kertaa vuodessa. Ohjelmaan kuuluvat lauta-, kortti-, miniatyyri- ja pöytäroolipelit sekä mahdolliset paneelikeskustelut ja kilpailut. Tapahtuma on ilmainen ja avoin kaikille yli 18-vuotiaille, ja nuoremmille valvojan seurassa. Tapahtumat pidetään säännöllisesti tammi-, touko-, heinä- ja syyskuussa. Tapahtuman järjestää Oulun yliopiston roolipeliseura CRYO ry.
Matsucon
Matsucon (, suom. ”mänty”) on japanilaiseen populaarikulttuuriin keskittyvä tapahtuma Oulussa. Ensimmäinen Matsucon järjestettiin Oulun Pohjankartanolla 4.-5.5.2017. Toinen Matsucon järjestettiin 26.-27.5.2018. Kolmas järjestettiin 3.-4.8.2019. Tapahtuman erikoisuus on animekaraoken SM-kisat.
Mericon
Mericon on Rauman pääkirjastossa pidettävä anime- ja cosplah-aiheinen tapahtuma. Se pidettiin ensimmäisen kerran elokuussa 2023.
Mimicon
Mimicon on Mikkelissä touko-kesäkuussa järjestettävä kaksipäiväinen animen, mangan ja japanilaisen populaarikulttuurin con. Viimeksi Mimicon järjestettiin syksyllä 15.-16.9.2018, vuonna 2019 tapahtuma jäi tauolla.
Moricon
Moricon järjestettiin 8.-10.3.2013 Paltamon nuorisotiloissa. Tapahtuma oli ilmainen.
Mushucon
Ensimmäinen Mushucon järjestettiin Rovaniemellä elokuussa 2016, toinen keväällä 2017 ja kolmas keväällä 2018. Vuonna 2019 Mushuconi oli tauolla, mutta tapahtuma palaa Rovaniemelle 25.4.2020.
Tapahtuma on Suomen pohjoisin con. Se on yksipäiväinen japanilaiseen pop-kulttuuriin, peleihin ja K-poppiin keskittyvä tapahtuma. Mushuconiin on ilmainen sisäänpääsy.
Nekocon
Nekocon on viikonlopun kestävä japanilaiseen pop-kulttuuriin ja peleihin keskittynyt tapahtuma, jota järjestetään Kuopiossa. Tapahtuma oli pitkään tauolla ja se järjestettiin uudelleen vuoden 2019 heinäkuussa.
Ensimmäinen Nekocon järjestettiin vuonna 2006. Nekoconin erikoisuus on sinfoninen animekonsertti.
Nippori
Porissa syys- ja lokakuun vaihteessa järjestettävä manga- ja animetapahtuma. Nipporia on järjestetty vuodesta 2010 lähtien pääasiassa Porin kaupunginkirjaston, Porin nuorisotoimen, Porin lastenkulttuurikeskuksen sekä Jinsei ry:n toimesta.
Pandacon
Pandacon-fantasiatapahtuma järjestettiin Ähtärin Liikuntahallilla ja Pirkanlinnan kulttuurikeskuksessa 28. syyskuuta 2019. Pandacon oli tapahtuma animesta, mangasta, fantasiakirjallisuudesta, leffoista sekä peleistä kiinnostuneille.
Pelipäivä 2.0
Pelipäivä 2.0 on animen, cosplayn ja erilaisten pelien ympärille rakennettu pääsymaksuton koko perheen tapahtuma. Paikalla on mm. peliesittelijöitä, tuotemyyjiä sekä käsityöläisiä. Tapahtumassa on ohjelmaa eri ikäisille cosplay-kilpailusta boffermiekkailuun.
Rod Gavin
Roderick Fitzgerald "Rod" Gavin (s. 20. toukokuuta 1949 Paeroa) on uusiseelantilainen entinen meloja. Hänen seuransa oli North Shore Canoe Club.
Luettelo Suomessa järjestettävistä coneista
Pelipäivä 2.0
Pelipäivä 2.0-tapahtuma järjestettiin Lohjalla Harjulassa 4.11.2017.
Rod Gavin
Gavin kilpaili Montréalin olympialaisissa 1976 John Leonardin kanssa kajakkikaksikossa sekä 500 että 1 000 metrin matkalla. Pari putosi 1 000 metrin kisassa keräilyerissä, mutta selvisi välieriin saakka lyhyemmällä matkalla.
Luettelo Suomessa järjestettävistä coneista
Popcult Helsinki
Popcult Helsinki on Helsingissä järjestettävä con, joka on erikoistunut länsimaalaisiin elokuviin, sarjakuviin ja tv-sarjoihin. Popcult Helsingillä on myös pienempiä oheistapahtumia, kuten ensimmäistä kertaa kesäkuussa 2014 järjestetty nörttiklubi Popcult Nights ja lokakuussa 2014 järjestetty fanikulttuuriin erikoistunut Popcult Day.
Ropecon
Ropecon on pääsymaksullinen, kolme päivää kestävä, Suomen suurin ja vanhin roolipelitapahtuma. Ohjelmaan kuuluvat pöytäroolipelien ja larppien lisäksi luennot, paneelikeskustelut ja työpajat sekä kortti- lauta- ja miniatyyripelit. Tapahtuman painopiste on hyvin esillä olevan pelaamisen ohella myös laajassa puheohjelmassa. Ropeconissa järjestetään lukuisia suomenmestaruusturnauksia muun muassa keräilykorttipeleissä, lautapeleissä ja bofferi- eli pehmomiekkailussa. Tapahtuma pidetään heinä-elokuussa.
Shirocon
Shirocon oli pääsymaksuton, cosplayhin ja japanilaiseen pop-kulttuuriin keskittynyt tapahtuma, joka järjestettiin Savonlinnassa 2012.
Tampere Kuplii
Tampere Kuplii on vuodesta 2007 Tampereella järjestetty sarjakuvafestivaali, jossa on mukana myös cosplaytapahtuma.
Tracon
Tracon on ympärivuorokautinen, teemallinen ja pääsymaksullinen roolipeli- sekä japanilaisen populaarikulttuurin harrastajatapahtuma. Tapahtuma on ikärajaton, mutta joissain sen ohjelmanumeroissa saattaa olla sisällön laadun vuoksi ikäraja tai -suositus. Tapahtuma pidetään nykyisin Tampere-talossa syyskuussa.
Tracon Hitpoint
Tracon Hitpoint on marraskuussa 2015 ensimmäisen kerran järjestetty erilaisiin roolipeleihin ja lautapeleihin keskittynyt con Tammerkosken koulutalolla, sittemmin Tampere-talolla.
Tsukicon
Tsukicon oli vuonna 2009 järjestetty anime-tapahtuma, joka pidettiin Helsingissä kulttuuriareena Gloriassa.
Tubecon
Tubecon on pääsymaksullinen YouTube-videoita tekeville ja niitä katsoville suunnattu harrastajatapahtuma. Tapahtuma on ikärajaton ja se järjestettiin ensimmäisen kerran elokuussa 2014 Hartwall Arenalla. Vuonna 2016 Tubecon järjestetään kaksipäiväisenä Hartwall-arenalla. Tapahtuma sisältää musiikkiesityksiä, videopeliturnauksia, paneelikeskusteluita sekä palkintogaalan, jossa palkitaan vuoden parhaat videoidentekijät.
Turconen
Turconen oli vuoteen 2014 asti järjestetty science fiction -yleisötapahtuma Turun kaupunginkirjastossa.
Tylycon
Tylycon oli yksipäiväinen, Harry Potter-aiheinen tapahtuma, joka järjestettiin vuonna 2017 Helsingissä.
Urbanlan
Urbanlan on kerran vuodessa järjestettävä verkkopelitapahtuma Kokkolassa, joka pidettiin ensimmäistä kertaa vuonna 2008.
Valocon
Valocon on Maahinkainen ry:n järjestämä roolipelitapahtuma Jyväskylässä.
Wakamonocon
Wakamonocon järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2016 Lahden Kasi-salilla. Tapahtuma päätettiin järjestää, jotta Lahdessa olisi oma ikärajaton tapahtuma Desuconin muuttuessa ikärajalliseksi. Tapahtumaa järjestettiin yhdessä Lahden pääkirjaston, Lahden nuorisopalveluiden ja Lase ry:n kanssa. Tapahtuma oli viikonlopun kestävä sekä yksipäiväinen. Viimeksi tapahtuma järjestettiin marraskuussa 2017.
Wähäcon
Wähäcon on suomalainen freeform-roolipelitapahtuma Muuramen Wähälahden tilalla, Jyväskylän kupeessa.
Worldcon
Worldcon on kansainvälinen, maailman vanhin scifitapahtuma, joka järjestettiin Helsingissä vuonna 2017. Tilana toimi Messukeskus.
X-con
X-Con on liveroolipelien järjestäjille ja järjestämisestä kiinnostuneille tarkoitettu viikonlopun mittainen verkostoitumis- ja koulutustapahtuma, jota on järjestetty vuodesta 2012. Tapahtuman koulutuksesta ja ohjelmasta vastaa Illusia ry. Tapahtuma järjestetään Otavan opistolla, lähellä Mikkeliä.
Yamacon
Yamacon järjestettiin lokakuussa 2012 Helsingin Glorialla. Sen järjesti helsinkiläinen animeseura Yama, tarkoituksenaan saada Helsingille oma pysyvä ja säännöllinen animetapahtuma.
Yukicon
Yukicon oli kaikenikäisille suunnattu pääsymaksullinen anime- ja videopelitapahtuma. Tapahtuma pidettiin viimeisen kerran helmikuussa 2018 Helsingin Messukeskuksen Kokoustamossa. Yukicon ilmoitti lopettamisestaan toukokuussa 2019.
Vuoden 2017 tapahtuman yhteydessä oli tarkoitus järjestää myös Pyrycon, mutta se peruutettiin.
Åcon
Åcon on pieni ahvenanmaalainen scifitapahtuma, jota on järjestetty vuodesta 2009. Tapahtuma on englanninkielinen.
De Havilland Venom
pienoiskuva|de Havilland Venom FB.1 profiilikuvina pienoiskuva|De Havilland Sea Venom de Havilland D.H. 112 Venom ja Sea Venom ovat englantilaisvalmisteisia suihkukäyttöisiä hävittäjäkoneita. De Havilland Vampiresta kehitetty Venom (suom. "myrkky") toimi maatukikohdista ja Sea Venom oli laivastohävittäjä, joka käytti tukikohtanaan lentotukialuksia.
Suunnilleen samaan aikaan kehitettiin Sea Vixeniä, jonka kehitystyö kohtasi pahoja vaikeuksia. Sekin oli kantaäidin eli Vampiren malliin, niin kutsutusti kaksoispuomirunkoinen. Ohjaamo muistutti kehtoa, ja runko jatkui siivistä jakautuen.
Niin kutsutusta suorasiipisestä Vampire-konetyypistä tämä erosi loivassa kulmassa olevien nuolisiipien johdosta, sekä myös parannellun Goblin-moottorin ansiosta, uusi tyyppi oli nimeltään Ghost. Tämä kasvatti nopeutta 1 030 km/h arvoon vaakalennossa. Ghostin versio 105 antoi työntövoimaa 2 336 kg eli 5 150 paunaa.Iso-Britannia käytti tätä konetyyppiä yöhävittäjänä (NF.) sekä hävittäjäpommittajana (FB.). Tämä suihkuhävittäjä hyväksyttiin palveluskäyttöön 1952, jolloin sarjatuotanto aloitettiin. Koelennot tapahtuivat 1950.
Venomin ja Sea Venomin kiinteä aseistus käsitti 4 × 20 mm Hispano-lentokonetykkejä. Siiven alapuolisissa ripustuksissa voitiin kuljettaa raketteja sekä pommeja.
Venom- ja Sea Venom -taistelukoneita käytettiin monessa eri maassa, muiden muassa Ruotsissa, Ranskassa ja Sveitsissä. Tyyppi poistettiin palveluksesta vasta vuonna 1983.
Täpläcelebesinmesikko
Täpläcelebesinmesikko (Myza sarasinorum) on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Täpläcelebesinmesikkoa tavataan Celebesin saarella Indonesiassa. Lajia on kuvattu yleiseksi. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Blood Mountain
Blood Mountain on Mastodonin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 11. syyskuuta 2006. Albumi on konseptialbumi, jonka elementti-aiheena on maa, siinä missä kaksi edellistä albumia käsittelivät tulta ja vettä. Albumi kertoo miehestä, joka kiipeää ”verivuorelle” (Blood Mountain) etsimään kristallikalloa.
Albumilta on kuvattu neljä musiikkivideota: ”The Wolf is Loose”, ”Colony of Birchmen”, ”Sleeping Giant” ja ”Capillarian Crest”, joista viimeksi mainitun musiikkivideo on kuvattu livenä, mutta taustalla pyörii silti kappaleen studioversio. Albumin viimeisen kappaleen "Pendulous Skinin" kesto levyllä on peräti 22.15, josta varsinainen kappaleen osuus on tosin vain 5.03. Kappaletta seuraa 15 minuuttia hiljaisuutta, jota seuraa piiloraita, viesti Josh Hommelta. "Colony of Birchmen" -kappaleen nimi on viittaus Genesiksen kappaleeseen "The Colony of Slippermen", koska yhtyeen rumpali Brann Dailor on yhtyeen ihailija.
Albumi debytoi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalla 32.
Suku ja laji
Suku (, mon. genera) ja laji (species, mon. species) ovat Aristoteleelta peräisin olevia ontologisia luokitteluja. Ne olivat keskeisellä sijalla skolastisessa logiikassa, ja ne ovat vaikuttaneet myöhempään tieteelliseen luokitteluun.
Aristoteleen järjestelmä
Aristoteleen luokittelujärjestelmässä yksilö tai laji määritellään antamalla sen suku sekä sille välttämättä kuuluva erottava tekijä, joka erottaa sen kaikista muista samaan sukuun kuuluvista lajeista. Lisäksi lajilla voi olla ominaispiirteitä, jotka ovat tyypillisiä vain sille, mutta jotka eivät ole välttämättömiä, joten ne eivät kuitenkaan toimi erottavana tekijänä.
Aristoteleen viisi predikaabelia, eli viisi suhdetta, joissa predikaatti voi olla subjektiinsa, olivat näin:
Aristoteleen mukaan suku ”sanotaan” lajista (eli predikoidaan lajille: laji kuuluu johonkin sukuun), ja sekä suku että laji ”sanotaan” yksilöstä (yksilöt kuuluvat johonkin lajiin ja sukuun).
Skolastinen järjestelmä
Skolastinen ajattelu omaksui Aristoteleen käyttämän järjestelmän, mutta korvasi määritelmän lajilla. Tämä oli peräisin Boethiuksen tekemästä Porfyrioksen Eisagogen käännöksestä.
Skolastisessa logiikassa luokitteluun liittyivät näin seuraavat viisi käsitettä (quinque voces, ”viisi sanaa”):
Perintö
Nykyaikaisen tieteellisen luokittelun terminologia on osittain peräisin Aristoteleen luokittelusta. Tieteellisen luokittelun yleisimmin käytettyjä taksonomisia tasoja ovat kunta, pääjakso, luokka, lahko, heimo, suku ja laji.
Naisen päivä
Naisen päivä (myös nimellä Koston enkeli,, uudelleenjulkaistuna I Spit on Your Grave) on vuonna 1978 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen kauhuelokuva, jonka ohjasi ja käsikirjoitti Meir Zarchi. Suomalaisissa videovuokraamoissa se oli nimellä Koston enkeli. Se kuuluu ns. raiskaus ja kosto -elokuviin, joiden keskeisenä juonena oli raiskaus ja sen jälkeinen kosto ja joiden esikuvana on Wes Cravenin ohjaama Viimeinen talo vasemmalla (1972). Naisen päivä oli raiskaus ja kosto -elokuvien pahamaineisin teos. Siinä kuvattu raiskauskohtaus kestää yli 40 minuuttia.
Naisen päivä sai ilmestyttyään murska-arviot kriitikoilta. Esimerkiksi Gene Siskel ja Roger Ebert varoittivat elokuvan inspiroivan naisiin kohdistuvaan väkivaltaan. Ohjaaja Zarchi on puolustanut elokuvaansa sillä, että hän sai inspiraationsa elokuvan tekemiseen jouduttuaan todistamaan raiskaustapausta ja yhteiskunnallisten laitosten välinpitämättömyyttä asialle. Jotkut kriitikot ovatkin yrittäneet nähdä Naisen päivässä feminististä sanomaa.
Naisen päivän videojulkaisu nousi 1980-luvulla Yhdistyneessä kuningaskunnassa vuokrauslistojen kärkipaikoille. Se oli suositumpi kuin monet suurten elokuvayhtiöiden tuotteet. Osaltaan juuri Naisen päivän suosion jälkeen videosensuuri levisi nopeasti 1980-luvulla.
Elokuva filmatisoitiin uudelleen vuonna 2010, ja uusintafilmatisointi sai kaksi jatko-osaa. Alkuperäisen elokuvan jatko-osa julkaistiin vuonna 2019.
Kohtelu Suomessa
Valtion elokuvatarkastamo asetti elokuvalle ennakkotarkastuksessa 8.1.1980 ikärajan KK (Kokonaan kielletty), joten elokuvan esittäminen ja levittäminen Suomessa oli lainvastaista.
Ondřej Vaculík
pienoiskuva|Ondřej Vaculík vuonna 2012.Ondřej Vaculík (s. 12. toukokuuta 1986 Jilemnice) on tšekkiläinen mäkihyppääjä. Hänen seuransa oli Dukla Liberec.
Vaculík sijoittui vuoden 2006 talviolympialaisissa joukkuemäessä yhdeksänneksi ja suurmäessä 45:nneksi. Hän hyppäsi Sapporon MM-kilpailuissa 2007 normaalimäessä 50:nneksi. Liberecin MM-kilpailuissa 2009 hän oli joukkuemäessä viides, normaalimäessä 31:s ja suurmäessä 38:s.
Maailmancupissa Vaculík kilpaili ensimmäisen kerran tammikuussa 2006 Sapporossa sijoittuen 33:nneksi. Parhaimmillaan hän on sijoittunut 25:nneksi joulukuussa 2008 Engelbergissa.
Piispankatu
Piispankatu sijaitsee Turun tuomiokirkon ja vanhan kasarmialueen eli Turun kasarmin välillä I kaupunginosassa. Piispankadun alue rakennuksineen on inventoitu valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi.
Nimensä katu on saanut 1720-luvulla rakennetusta arkkipiispan asuintalosta. Alueella oli ennen Turun paloa 1827 kolme korttelia, mutta kaikki tuhoutuivat. Nykyinen arkkipiispantalo on vuodelta 1887. Piispantalon lisäksi alueella sijaitsee useita kulttuurihistoriallisesti merkittäviä kohteita. 1800-luvun ja 1900-luvun asuinrakentamisessa näkyy eri rakennusvaiheita: puuempire, runsaasti detaljoitu uusrenessanssi sekä kaksikerroksinen jugend. Matalasta puuempirestä on hyvä esimerkki yläluokan koti, joka nykyään toimii Ett Hem -museona.
Kadulle näkyy mukavasti myös arkkitehti Erik Bryggmanin suunnittelema funktionalistinen Åbo Akademin Kirjatorni vuodelta 1936. Modernistisimpiin rakennuksiin kuuluvat muun muassa Pekka Pitkäsen kynästä syntynyt Åbo Akademin asuntola Domus Aboensis vuodelta 1965 ja Woldemar Baeckmanin Sibelius-museo vuodelta 1968. Piispankadun pohjoispään teollisuusrakennuksia on otettu uusiokäyttöön ja niissä toimii muun muassa Åbo Akademin humanistisen tiedekunnan oppiaineita.
Katso myös
Turun vanhankaupungin kehittämissuunnitelma
Kevytmielistä elämää ja luvatonta rakkautta (vuoden 1925 elokuva)
Kevytmielistä elämää ja luvatonta rakkautta on vuonna 1925 ensi-iltansa saanut James Youngin ohjaama yhdysvaltalainen mykkä draamaelokuva, jonka pääosassa on Theda Bara. Elokuva oli Baran ensimmäinen elokuva kuuteen vuoteen ja viimeinen pitkä elokuva. Bara esiintyi vuonna 1926 kahdessa lyhytelokuvassa, jotka jäivät hänen viimeisiksi roolitöikseen. Chadwick Pictures Corporation toimi elokuvan tuotanto- ja levittäjäyhtiönä.
Kevytmielistä elämää ja luvatonta rakkautta perustuu vuosina 1915–1916 esitettyyn Louis K. Anspacherin samannimiseen Broadway-näytelmään Kevytmielistä elämää ja luvatonta rakkautta, jonka pääosassa oli Emily Stevens. Näytelmän pohjalta Douglas Z. Doty laati elokuvan käsikirjoituksen. Vuonna 1918 näytelmästä oli filmatisoitu samanniminen elokuva Kevytmielistä elämää ja luvatonta rakkautta, jonka pääosassa on Grace Valentine.
Kevytmielistä elämää ja luvatonta rakkautta sai Yhdysvaltain ensi-iltansa 16. marraskuuta vuonna 1925. Elokuva on säilynyt nykypäivään asti, ja se onkin harvoja Baran nykyaikaan säilyneitä elokuvia. Kevytmielistä elämää ja luvatonta rakkautta -elokuvaa säilytetään Yhdysvaltain kongressin kirjastossa, ja se on julkaistu VHS:lle ja DVD:lle. Elokuva on 59 minuuttia pitkä DVD-versiossa, joka julkaistiin vuonna 2007.
Marvin Stalder
Marvin Federick Stalder (9. joulukuuta 1905 Riverside, Kalifornia – 2. syyskuuta 1982 Kerrville, Texas) oli yhdysvaltalainen soutaja. Hän kilpaili vuoden 1928 kesäolympialaisissa Amsterdamissa ja oli siellä mukana voittamassa kultaa kahdeksikossa.
Maailmasta
Maailmasta on Roni Martin & Jukka Orma Tanssiinkutsu -yhtyeen moderneja tulkintoja Pentti Saarikosken runokokoelmasta "Maailmasta" vuodelta 1961 Roni Martinin säveltäminä ja Jukka Orman sovittamina kappaleina, jotka saivat ensiesityksensä Helsingin Juhlaviikkojen Huvilateltassa kesällä 2004. Levyssä yhdistyy muun muassa soul, funk, jazz, rock ja flamenco, ja siinä on todennäköisesti ensimmäinen Suomessa levynä julkaistu rock-kokoonpanon ja flamencotanssijan yhteistyö.
Mestarien liigan kausi 1993–1994
Mestarien liigan kausi 1993–1994 oli Mestarien liigan toinen kausi ja Euroopassa pelattavan jalkapallocupin 39. kausi. Karsintakierrosten jälkeen 32 joukkuetta pelasi kaksi cup-muotoista kierrosta, minkä jälkeen kahdeksan parasta joukkuetta pelasivat kahdessa lohkossa kaksinkertaisen sarjan. Molempien lohkojen kaksi parasta pääsivät lohkovoittajien kotikentillä pelattaviin yksiosaisiin välieriin ja välierien voittajat loppuotteluun, joka pelattiin Ateenassa 18. toukokuuta 1994. Italialainen AC Milan voitti loppuottelussa espanjalaisen FC Barcelonan maalein 4–0. Loppuottelun maalintekijät olivat kaksi maalia tehnyt Daniele Massaro sekä Dejan Savićević ja Marcel Desailly. Voitto oli AC Milanin viides Euroopan mestareiden cupin tai liigan voitto. Välierissä AC Milan voitti ranskalaisen AS Monacon 3–0 ja FC Barcelona portugalilaisen FC Porton samoin lukemin.
Kauden parhaat maalintekijät olivat kahdeksan maalia tehneet Werder Bremenin uusiseelantilainen Wynton Rufer ja FC Barcelonan alankomaalainen Ronald Koeman.
Amy Brenneman
Amy Frederica Brenneman (s. 22. kesäkuuta 1964 New London, Connecticut, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Parhaiten hänet tunnetaan rooleista televisiosarjoissa Amyn lailla, NYPD Blue ja Rakkauden anatomia.
Ura
Brenneman oli mukana Greyn anatomia -lääkärisarjan spinoff-sarjassa Rakkauden anatomiassa vuosina 2007-2013 eli sarjan kaikilla kuudella kaudella. Hän esitti sarjassa psykiatri Violet Turneria. Brenneman on näytellyt myös rikossarjassa NYPD Blue ja vieraillut muun muassa Frasier-sarjassa, jossa hänen roolihahmonsa oli Faye Moskowitz.
Yksityiselämä
Vuonna 1995 Brenneman meni naimisiin ohjaaja Brad Silberlingin kanssa. Heillä on kaksi lasta (s. 2001 ja 2005).
Belgia yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa
Belgia on osallistunut yleisurheilun ulkoratojen täyden ohjelman Euroopan-mestaruuskilpailuihin toisista, vuoden 1938 kisoista alkaen. Se on vuosien 2006, 2010, 2012, 2016 ja 2018 kisoja lukuun ottamatta menestynyt melko vaatimattomasti mutta täysin ilman mitaleja se on jäänyt vain neljissä kisoissa. Kaikkiaan se on saavuttanut 12 kultamitalia. Koko EM-kisahistorian mitalitilastossa se on 19. sijalla. EM-kilpailujen isäntämaana se toimi vuonna 1950, jolloin kisakaupunkina oli Bryssel.
Henkilökohtaisten saavutusten perusteella Belgian EM-kisahistorian menestynein urheilija on pikajuoksija Kim Gevaert, joka vuosina 2002–2006 saavutti kaksi kulta- ja kaksi hopeamitalia. Muut henkilökohtaiseen mestaruuteen yltäneet belgialaisurheilijat ovat estejuoksija ja maratoonari Gaston Roelants, maratoonari Karel Lismont, korkeushyppääjä Tia Hellebaut, kymmenottelija Thomas Van der Plaetsen, 400 metrin juoksija Kevin Borlée, maratoonari Koen Naert sekä seitsenottelija Nafissatou Thiam. Maan ensimmäinen EM-mitalisti oli vuonna 1938 hopeaa 1 500 metrin juoksussa saavuttanut Joseph Mostert.
Belgian EM-mitalit kisoittain
Belgialaiset ovat saavuttaneet vähintään yhden kultamitalin seitsemissä eri EM-kisoissa. Belgradissa 1962 kultaa voitti 3 000 metrin estejuoksussa Gaston Roelants, jonka lisäksi samoissa kisoissa hopeaa sai maratoonari Aurèle Vandendriessche. Nämä olivat ensimmäiset EM-kisat, joissa kaksi belgialaista ylti mitaleille. Samat miehet olivat mitaleilla myös neljä vuotta myöhemmin Budapestissa. Helsingissä 1971 kultaa voitti maratoonari Karel Lismont, joka oli kisojen ainoa belgialaismitalisti. Seuraavissa Helsingin järjestämissä kisoissa 1994 Belgia saavutti ensimmäisen kerran kolme mitalia, kun Vincent Rousseau saavutti 10 000 metrin juoksussa hopeaa sekä Patrick Stevens 200 metrin juoksussa ja Willem van Dijck 3 000 metrin estejuoksussa pronssia. Münchenissä 2002 pikajuoksija Kim Gevaert toi maalleen kaksi hopeamitalia. Belgian EM-kisahistorian suurin päivä oli 11. elokuuta 2006, jolloin Gevaert 200 metrin juoksussa ja Tia Hellebaut korkeushypyssä voittivat kultamitalit muutaman minuutin sisällä. Aiemmin samoissa kisoissa Gevaert oli jo voittanut 100 metrin juoksun. Vuoden 2006 kisojen mitalitilastossa Belgia sijoittui seitsemänneksi eli paremmin kuin koskaan aiemmin. Barcelonassa 2010 menestynein belgialainen oli Kevin Borlée, joka voitti kultaa 400 metrillä ja saavutti pronssia 4 × 400 metrillä. Viestin mitalijoukkueeseen kuului myös Kevin Borléen kaksoisveli Jonathan Borlée. Helsingissä 2012 Belgia voitti kultaa 4 × 400 metrin viestijuoksussa joukkueella, johon Borléen kaksosten lisäksi kuuluivat Antoine Gillet ja Jente Bouckaert. Zürichissä 2014 maan ainoan mitalin toi pronssille seitsenottelussa yltänyt Nafissatou Thiam. Amsterdamissa 2016 kultaa voittivat kymmenottelija Thomas Van der Plaetsen ja 4 × 400 metrin viestijoukkue, jossa juoksivat Borléen veljesten (Dylan, Jonathan ja Kevin) lisäksi Julien Watrin. Lisäksi kiekonheittäjä Philip Milanov saavutti hopeaa. Berliinissä 2018 kultaa voittivat maratoonari Koen Naert, seitsenottelija Nafissatou Thiam ja 4 × 400 metrin viestijoukkue, jossa juoksivat Borléen veljesten lisäksi Jonathan Sacoor ja lisäksi alkuerissä Julien Watrin ja Robin Vanderbemden. Lisäksi Bashir Abdi saavutti hopeaa 10 000 metrin juoksussa ja Kevin Borlée hopeaa ja Jonathan Borlée pronssia 400 metrin juoksussa.
Angie Bolen
Angie Bolen on fiktiivinen hahmo amerikkalaisessa televisiosarjassa Täydelliset naiset. Häntä esittää näyttelijä Drea de Matteo. Sarjan luoja Marc Cherry on sanonut kyseisen hahmon olevan pääosassa kauden 2009–10 ”mysteeriä”, kuvaillen häntä ”sisukkaaksi italialaisnaiseksi... joka pakenee jotakin.”
Kausi 6
Kauden alussa Angie ostaa Youngien talon yhdessä miehensä Nickin ja poikansa Dannyn kanssa. Hän tutustuu Wisteria Lanen kotirouvien kanssa ja kutsutaan Susan Mayerin ja Mike Delfinon toisiin häihin. Palatessaan kotiin Angie on huolissaan pojastaan joka katosi häiden jälkeen ja lähettääkin Nickin etsimään Dannya. Aangien avatessa mekkonsa vetoketjun, suuri palovamma-arpi paljastuu. Myöhemmin ihmiset alkavat epäillä Dannyn olevan mysteerisen Julie Mayerin kurituksen takana. Angie yrittää löytää Dannylle alibin, jolloin Ana Solis tarjoutuu apuun. Myöhemmin alibi selviää huijaukseksi. Karen McCluskey paljastaa nähneensä Dannyn ja Julien riitelevän muutamaa päivää aiemmin. Angie ja Nick näkevät yhdessä koko naapuruston kanssa kuinka Danny pidätetään. Sen jälkeen Susan julistaa sodan Bolenin perhettä vastaan. Perheen niskaan kohdistuu paljon uhkauksia ja vandalismia Susanin levitettyä sanaa Dannyn syyllisyydestä. Angie pahoittelee Dannylle sanoen olevansa pahoillaan tämän lapsuudesta. Sarjassa myös viitataan siihen, etteivät ”Angie” ja ”Nick” ole parin oikeat nimet. Dannyn ollessa korjaamassa ystävänsä autoa Susan lähestyy tätä ja alkaa liikuttaa autoa ylhäällä pitävää tunkkia alaspäin lytistääkseen Dannya. Susan melkein tappoi tämän, mutta Angie tuli ulos baseball-mailan kanssa ha uhkaa tappaa Susanin jollei tämä jätä Dannyä rauhaan. Myöhemmin paljastuu, että Danny on syytön; viinakaupan valvontakameran nauhalta löytyi kuvamateriaalia kuristuksen ajalta. Syyllisyyttä tunteva Susan menee auttamaan Angieta tämän pihan siivoamisessa ja pari sopii riitansa. Myöhemmin Angie paljastaa arpensa olevan räjähdyksen syytä. Hän myös sanoi miehensä pysyneen rinnallaan räjähdyksen jälkeen ja että tämä on hyvä mies. Paljastuu myös, että Nickillä oli suhde Julien ennen kuristusta. Danny näyttää tietävän suhteesta, muttei halua kertoa äidilleen asiasta.
Kun Susan ampuu vahingossa Katherine Mayfairia, Danny paljastaa vanhemmilleen antaneensa Julielle aseen tämän turvaksi. Nick kertoo Dannylle aseen olevan rekisterissä heidän oikeilla nimillään. Angie manipuloi Katherinea olemaan soittamatta poliiseille valehdellen tietävänsä Miken olevan vielä rakastunut Katherineen. Samaan aikaan Nick varastaa aseen takaisin. Eräänä päivänä Katherine yllättää Angien itkemästä valokuvaa katsellen. Angie kertoo valokuvan olevan äidistään joka on kuollut. Muutamaa päivää myöhemmin Katherine kuulee Angien puhuvan puhelimessa äitinsä kanssa. Angie valehtelee tälle, kertoen puhuneensa anoppinsa kanssa, mutta Katherinen epäilykset heräävät koska Angie sanoi jotain italiaksi. Angie vierailee Susanin luona ja sanoo tälle Katherinen olevan vaarallinen ja että heidän täytyy päästä tästä eroon. Angie istuttaa Susanin päähän ajatuksen, että Katherine saattaa olla Julien kimppuun hyökännyt ihminen, Angie ja Nick kutsuvat Breen ja Orsonin luokseen illalliselle, mutta alkavat tapella Angien mahdollisuuksista päästä Breelle töihin. Breen lähes menettäessä asiakas pariskunnan, jotka toisivat tämän firmalle paljon rahaa, Bree teeskentelee olevansa italialainen saadakseen työn. Bree huijaa Angieta antamaan itselleen reseptit italialaisruokiin jota illallisella oli ollut. Angie on vihoissaan kuullessaan Breen huijauksesta. Myöhemmin Bree ja Angie sopivat ja Angie saa työn Breen firmasta. Poliisit soittavat Boleneille Lynetten kerrottua heille Julien ja Nickin suhteesta. Angie valehtelee kertoen poliiseille olleensa Nickin kanssa hyökkäys iltana, mutta kertoo Nickille tietävänsä suhteesta jo viikkoja ja lyö tätä naamaan. Angien nähdessä Nickin flirttailevan toiselle naiselle hän kertoo Nickille haluavansa tämän olevan sama mies joka pelasti tämän hengen.
Kun kahvilan työntekijä löydetään kuristettuna Bolenit alkavat miettiä muuttoa. Nick kertoo Angielle ollessaan kahvilan viimeinen asiakas ennen kuin tyttö tapettiin. Angie on huolissaan, että poliisit saattavat kuulustella Nickia jaa saada asian selville. Nick kertoo myös soittaneensa FBI:lle ja miettivänsä tunnustamista. Danny tulee kotiin parin tapellessa ja paljastuu, että Angie tappoi miehen. Danny menee huoneeseensa ja yrittää itsemurhaa. Sairaalassa Mona Clarke huolehtii Dannysta, joka paljastaa oikean nimensä olevan Tyler. Mona yrittää saada lisää selville Bolenista ja Dannysta. Luullessaan Monan tietävän kaiken Danny kertoo Angien olleen osa terroristiryhmää. Mona päättää kiristää Angieta tiedolla ja vaatii tältä 67 000 dollaria aloittaakseen uuden elämän. Angie antaa tälle 10 000 dollaria ja isoäitinsä kihlasomruksen Wisteria Lanen joulujuhlapäivänä. Mona kuitenkin sanoo että jollei Angie suostu maksamaan koko summaa seuraavaan päivään mennessä hän kertoo asiasta poliiseille. Angien yrittäessä puhua Monaa ympäri hän huomaa lentokoneen tekevän pakkolaskua kadulle. Angie pääsee pois koneen tieltä, mutta koneen siipi osuu Monaan.
Monan ollessa sairaalassa hoitaja kertoo huolestuneille Angielle ja Nickille Monan saattavan selvitä. Angie huolestuu tiedosta ja miettii miten se muuttaisi hänen elämänsä. Pian hoitaja tulee kuitenkin kertomaan, ettei Mona selvinnyt.
Bennie G. Adkins
Bennie G. Adkins (1. helmikuuta 1934 – 17. huhtikuuta 2020) oli yhdysvaltalainen sotilas. Adkins palveli Yhdysvaltain armeijan erikoisjoukoissa ja sai Medal of Honor -ansiomitalin toiminnastaan puolustaessaan tukikohtaa A Sầussa Vietnamin sodassa. Adkins kuoli koronaviruspandemiaan.
Elämäkerta
pienoiskuva|vasen|Tiedotustilaisuudessa syyskuussa 2014. Bennie G. Adkins syntyi Waurikassa Oklahomassa 1. helmikuuta 1934. Hän astui palvelukseen Yhdysvaltain armeijaan 5. joulukuuta 1956. Hän suoritti koulutuksen Fort Blississä Texasissa, ja sen jälkeen hän palveli ensin Gießenissä Saksassa ja sittemmin 2. jalkaväkidivisioonan joukoissa Yhdysvalloissa Fort Benningissä Georgiassa. Adkins meni laskuvarjohyppykouluun ja valmistuttuaan Yhdysvaltain armeijan erikoisjoukkoihin vuonna 1961.
Erikoisjoukoissa Adkins palveli Vietnamissa Vietnamin sodan aikana. Vuosien 1963 ja 1971 välillä hän oli Vietnamissa kaikkiaan neljän kierroksen ajan. 9.–12. maaliskuuta 1966 Adkins oli A Sầun erikoisjoukkojen tukikohdassa suuren pohjoisvietnamilaisen hyökätessä tukikohtaa vastaan. Adkins haavoittui useampaan otteeseen hänen puolustaessaan kiitotietä, jolta amerikkalaiset alkoivat tehdä evakuointilentoja. Lopulta myös hän ja pieni joukko vielä jäljellä olleita saivat evakuointikäskyn. Joukot tuhosivat tukikohdan viestilaitteet ja asiakirjat, mutta eivät päässeet evakuointipaikalle Adkinsin yrittäessä kantaa haavoittunutta sotilasta. Adkins johti sen sijaan joukon selviytyneitä läheiseen viidakkoon, josta heidät saatiin viimein evakuoitua 48 tuntia myöhemmin. Adkins oli haavoittunut kaikkiaan 18 kertaa ja hänen arvioitiin tappaneen 135–175 vihollissotilasta. Adkins sai toiminnastaan A Sầun taistelun aikana Medal of Honor-ansiomitalin, jonka myönsi presidentti Barack Obama seremoniassa Valkoisella talolla syyskuussa 2014.
Unyō
Unyō oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1942 palvelukseenotettu Taiyō-luokan saattuetukialus toisessa maailmansodassa.
Muutostyöt
Muutostöiden aikana alukselle valmistui lentokansi, jonka pituus oli 150 metriä ja leveys 23 metriä. Alukselle asennettiin kaksi hissiä lentokoneiden siirtämiseksi hangaarista lentokannelle, mutta kannelle ei rakennettu komentosiltaa, katapultteja eikä jarruvaijereita. Sen suunniteltuina tehtävinä olivat tukialuslentäjien koulutus sekä lentokoneiden kuljetus.
Unyō
Alus otettiin palvelukseen saattuetukialuksena 31. toukokuuta 1942 nimellä Unyō. Alus osallistui useisiin lentokoneidenkuljetustehtäviin. Siihen osui Yhdysvaltain laivaston sukellusvene USS Halibutin laukaisema torpedo Trukin edustalla 10. heinäkuuta 1943. Korjausten jälkeen 19. tammikuuta 1944 aluksen ollessa matkalla Yokosukaan siihen osui kolme USS Haddockin laukaisemaa torpedoa, jotka eivät kuitenkaan upottaneet alusta. Alus matkasi korjattavaksi Saipanille.
Alus upposi 17. syyskuuta 1944 USS Barbin torpedoitua aluksen Hongkongin lähistöllä. Aluksen 1 000 hengen miehistöstä 239 hukkui ja 761 pelastettiin merestä.
René Boulanger
René Boulanger (22. huhtikuuta 1895 Hautmont – 12. elokuuta 1949 Hautmont) oli ranskalainen voimistelija. Hän kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä ja oli siellä mukana saamassa pronssia joukkuekilpailussa.
Nils Idman vanhempi
Nils (Nicolaus) Idman vanhempi (22. kesäkuuta 1680 Huittinen – 4. kesäkuuta 1750 Huittinen) oli suomalainen sotapappi ja kirkkoherra.
Idmanin vanhemmat olivat Huittisten Nanhian kylän Juuselan ratsutilan omistanut Porin kreivikunnan vouti Daniel Larsson Idman (k. 1684) ja Maria Takku. Idman kävi Turun katedraalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi 1699. Hänet vihittiin papiksi vuonna 1702, jolloin hänestä myös tuli Turussa toimineen Turun läänin kaksikasratsuväkirykmentin pataljoonansaarnaaja ja rykmentinadjutantti. Hän osallistui Inkerinmaan taisteluihin sekä Narvan ja Iivananlinnan puolustukseen ja oli vuonna 1706 Viipurin linnan piirityksessä. Sieltä Idman siirtyi uudelleen kootun Turun läänin kaksikasratsuväkirykmentin ja vuodesta 1710 Viipurin läänin kaksikasjalkaväkirykmentin rykmentinpastorina peräytyvien joukkojen mukana pohjoiseen 1713-1714, osallistuen Pälkäneen ja Napuen taisteluihin.
Suomesta Idman siirtyi Ruotsin puolelle, jossa osallistui vielä Karl Gustaf Armfeltin joukon epäonniseen Norjan-retkeen. Tätä hän kuvaa sekä vuonna 1718 julkaistussa teoksessaan että vuonna 1720 Tukholmassa painetussa saarnassaan Folckets Roop På Norska Fiällerne.
Rígas Velestinlís
Rígas Velestinlís, usein Rígas Feraíos (Ρήγας Φεραίος) (1757 – 24. kesäkuuta (j.: 13. kesäkuuta) 1798 ), oli aromuuni- eli valakkitaustainen kreikkalainen poliitikko ja runoilija.
Nils Idman vanhempi
Idmanin puoliso vuodesta 1711 oli Kristina Procopaeus (k. 1747); pappi ja kielentutkija Nils Idman nuorempi oli heidän poikansa.
Rígas Velestinlís
Elämä
Rígas asui lapsena Konstantinopolissa, jossa hänestä jo varsin nuorena tuli Aléxandros Ypsilántisin sihteeri. Hän siirtyi 1786 valakialaisen Nikólaos Mavrogénisin palvelukseen ja sitten tulkiksi Ranskan konsulaattiin Bukarestiin. Hän oli Ranskan vallankumouksen lämmin kannattaja, sillä hän toivoi sillä olevan vaikutusta Kreikan vapautushaluihin. Viimeistään 1793 Velestinlís muutti Wieniin, jossa hän perusti Turkin vastaisen vallankumouksellisen liiton ja pyrki edistämään kreikan kielen käyttöä kääntämällä länsimaisia kirjailijoita. Hän keräsi myös isänmaallisia kreikkalaisia kansanrunoja, jotka levisivät käsin kirjoitettuina kreikankielisiin maihin. Rígas lähti 1796 Venetsiaan neuvottelemaan Napoleonin kanssa, mutta maanmies kavalsi hänet, ja itävaltalaiset luovuttivat hänet turkkilaisille, ja hänet ammuttiin. Rígas kirjoitti kansankielellä, toisin kuin aikakauden sivistyneet kreikkalaiset. Hänelle Kreikan vapaus ja kehitys olivat keskeisiä, hänen omin sanoin sanottuna ”se hedelmä, jonka siemenen hän oli kylvänyt”.
Rígaksen lisänimet ”Velestinlís” ("velestínolainen") ja ”Feraíos” (”ferailainen”) viittaavat hänen kotipaikkaansa Thessalian Velestínoon eli antiikin Feraihin. Hänen mukaansa on nimetty nykyinen Rígas Feraíoksen kunta, johon myös Velestíno kuuluu.
Lordi Byron käänsi Marseljeesin kreikankielisen version, jota hän virheellisesti luuli Rígasin tekemäksi.
Devil’s Return
Devil’s Return on puolalaisen black metal -yhtye Moonin kokoelma-albumi, joka julkaistiin vuonna 2010. Albumi sisältää yhtyeen kahden ensimmäisen studioalbumin remasteroidut versiot.
Roni Martin (albumi)
Roni Martin on Roni Martinin soololevy, joka julkaistiin 24. helmikuuta 2010. Valtaosan levyn soittimista on soittanut Martinin lisäksi levyn tuottaja Didier Selin. Lisäksi levyllä vierailee Jukka Orma, Kaari Martin ja Antero Priha. Levyn kannessa on Rosina Wachtmeisterin maalaus Massimo Gatto Della Rocca.
Ronin kappaleista suurin osa on Ronin itsensä tekemiä. Lisäksi kappaleet Tilapäisiä, Jos pitäs ja Balladi unohtamisen helppoudesta on Roni säveltänyt yhdessä Didier Selinin kanssa.
Angels with Attitude
Angels with Attitude on helsinkiläisen Plastic Tearsin albumi, joka julkaistiin 1. kesäkuuta 2018.
Kappaleet
Säv. ja San. M. December
Kokoonpano
+
Pitkänokkamesikko
Pitkänokkamesikko (Melilestes megarhynchus) on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Pitkänokkamesikkoa tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajia on kuvattu yleiseksi. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Alfred Plé
Alfred Plé (9. tammikuuta 1888 Pariisi – 4. maaliskuuta 1980 Limeil-Brévannes) oli ranskalainen soutaja. Hän kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä ja oli siellä mukana saamassa pronssia kaksikossa.
Stefan Karlsson
Stefan Karlsson (s. 1. kesäkuuta 1971 Espoo) on suomalainen näyttelijä. Hän on tehnyt näyttämötaiteellista uraansa pääosin Turun kaupunginteatterissa.
Ura
Karlsson valmistui näyttelijäksi vuonna 1999 ja hänet kiinnitettiin Turun kaupunginteatteriin samana vuonna. Karlssonin näyttämötaiteellisia tehtäviä ovat olleet muun muassa Anna Kareninan Vronski ja Gooperin rooli Tennessee Williamsin klassikkonäytelmässä Kissa kuumalla katolla. Miika Nousiaisen tekstiin perustuvassa näytelmässä Vadelmavenepakolainen hän näytteli pääroolin. Fantasianäytelmässä Taru sormusten herrasta Karlsson näytteli Frodoa.
Teatterityönsä ohella Karlsson on näytellyt muutamissa kokoillan elokuvissa ja televisiotuotannoissa. Nelosen aikalaisdraamassa Headhunters hänellä oli Mikan rooli. Yle TV2:n epookkidraamassa Hovimäki hän näytteli pastori Aspia. Karlsson on tehnyt myös pari sivuosaa suosituissa Vares-elokuvissa.
Jacek Gmoch
Jacek Wojciech Gmoch (s. 13. tammikuuta 1939) on puolalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. Parhaiten hänet muistetaan Puolan maajoukkueen päävalmentajana MM-kisoista 1978.
Ura pelaajana
Gmoch aloitti pelaajauransa pienessä Znicz Pruszkówin joukkueessa, mutta siirtyi jo 1960 Legia Varsovan joukkueeseen, jota hän edusti koko lopun uraansa, vuoteen 1968 saakka. Hän opiskeli pelaajauransa ohella Varsovan teknillisessä yliopistossa. Opinnot eivät kuitenkaan haitanneet pelaamista ja Gmoch juhli Legiassa kahta Puolan Cupin mestaruutta. Lisäksi hän esiintyi Puolan maajoukkuepaidassa 29 kertaa.
Ura valmentajana
Gmoch joutui lopettamaan pelaajauransa pahan loukkaantumisen vuoksi vain 29-vuotiaana. Ura jalkapallon parissa jatkui kuitenkin valmennustehtävien merkeissä Legia Varsovan apulaisvalmentajana 1969-71 ja tämän jälkeen Kazimierz Górskin apuvalmentajana Puolan maajoukkueessa. Kaksikon johdolla Puola juhli MM-pronssia 1974. Menetyksekkäiden kisojen jälkeen Gmoch vietti pari vuotta Yhdysvalloissa tieteellisen uransa vuoksi, mutta palasi valmentajaksi maajoukkueen peräsimessä 1976. Hänen johdollaan Puola eteni MM-kisoihin 1978, joissa joukkue oli lopulta viides.
Maajoukkuepestinsä jälkeen Gmoch toimi lyhyen aikaa norjalaisen Skeid Fotballin päävalmentajana, kunnes siirtyi 1979 Kreikkaan PAS Gianninan päävalmentajaksi. Kaudeksi 1982/83 Gmoch siirtyi Larissan päävalmentajaksi ja johdatti joukkueen Kreikan cupin loppuotteluun. Yllättävän menestyksen johdosta Gmochille tarjottiin pestiä Panathinaikosissa, johon hän 1983 siirtyikin. Gmochin johdolla Panathinaikos voitti kaudella 1983/84 tuplamestaruuden toista kertaa seuran historiassa. Hänen johdollaan seura eteni myös Euroopan Cupissa välieriin.
Kaudella 1985/86 Gmoch valmensi AEK Ateenaa, mutta menestys jäi odotuksia vaisummaksi ja hän palasi Larissaan. Puolalainen jätti jälkensä myös Larissan seurahistoriaan luotsaamalla joukkueen sen historian ensimmäiseen ja toistaiseksi ainoaan Kreikan mestaruuteen kaudella 1987/88. Se oli vasta kuudes kerta maan historiassa, kun mestaruutta juhlittiin Ateenan ulkopuolella.
Larissasta Gmoch siirtyi 1988 Olympiakosin peräsimeen ja näin hän oli valmentanut kaikkia Ateenan suurseuroja. Menestys jäi kuitenkin vaatimattomaksi ja Gmoch sai lähteä seurasta jo seuraavana vuonna. Hän jatkoi uraansa 1991 kyproslaisen APOELin päävalmentajana ja voitti seuran kanssa maan mestaruuden 1992. Seuraava kausi ei kuitenkaan sujunut yhtä hyvin ja Gmoch sai lähteä seurasta.
APOEL-pestin jälkeen Gmochin menestyksekkäimmät vuodet valmentajana olivat ohi. Hän jatkoi kuitenkin uraansa läpi 1990-luvun Kreikassa luotsaten muun muassa Ionikosin Kreikan liigassa viidenneksi 1997/98. Jätettyään Ionikosin toisen pestinsä jälkeen kesällä 2003 Gmoch on toiminut jalkapallokommentaattorina Puolan televisiossa. Hän on toiminut myös Legia Varsovassa johtotehtävissä ja osakkeenomistajana.
Marraskuussa 2010 Gmoch palasi valmennustehtäviin Panathinaikosin päävalmentajaksi. Hän hoitaa valmennustehtäviä ainakin toistaiseksi Nikos Niopliasin saatua potkut. Gmochin pesti jäi lyhyeksi seuran palkattua Jesualdo Ferreiran päävalmentajakseen 20. marraskuuta.
Marvin Martin
Marvin Martin (s. 10. tammikuuta 1988 Pariisi) on ranskalainen jalkapalloilija, joka edustaa Ligue 1:ssa pelaavaa Lilleä.
Martin liittyi Sochaux'n riveihin 14-vuotiaana kesällä 2002. Edustusjoukkueeseen hän pääsi kaudella 2008–2009 ja pelasi heti 27 ottelussa. Kaudella 2010–2011 Martin nousi seuran johtavaksi pelintekijäksi, kun Stéphane Dalmat siirtyi toisaalle. Martin syötti kauden aikana 17 maalia, mikä oli eniten koko liigassa.
Kesäkuussa 2012 Martin allekirjoitti viisivuotisen sopimuksen Lillen kanssa.
Martin pelasi ensimmäisen aikuisten maaottelunsa Ranskan maajoukkueessa 6. kesäkuuta 2011, jolloin hän teki kaksi maalia Ukrainaa vastaan. Lisäksi hän on pelannut 10 ottelua alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa.
Vaiana
Vaiana on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut  Disneyn animaatioelokuva, jonka ovat ohjanneet Ron Clements ja John Musker. Elokuvan pääosissa ääninäyttelevät Auliʻi Cravalho ja Dwayne Johnson.
Elokuva sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 23. marraskuuta 2016. Suomessa ensi-ilta oli 17. helmikuuta 2017.
Lokalisointi
Elokuvan alkuperäinen nimi on Moana, mutta Euroopan markkinoilla sen nimeksi vaihdettiin Vaiana, sillä Espanjassa ja joissakin muissa maissa Moana oli ennestään rekisteröity tuotemerkki. Italiassa nimeksi otettiin puolestaan Oceania.