cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Marseille
Antiikki
Marseille on yksi Ranskan vanhimmista kaupungeista. Se perustettiin kreikkalaisena siirtokuntana nimeltä Massalia noin vuonna 600 eaa. Perustajat tulivat Joonian Fokaiasta. Kaupungin seutu oli alun perin liguurien aluetta. Antiikin aikainen kaupunki sijaitsi Marseillen nykyisen vanhankaupungin paikalla luonnonsatamalahden eli nykyisen Marseillen vanhan sataman (Vieux Port) lahden pohjoispuolella. Siitä on säilynyt suhteellisen vähän jäänteitä, sillä myöhempi kaupunki on aina sijainnut samalla paikalla. Tärkein arkeologinen alue tunnetaan nimellä Jardin des Vestiges.
pienoiskuva|vasen|[[Massalia (kaupunki)|Antiikin Massalian raunioita nykyisessä Jardin des Vestiges -puistossa.]] Massalia oli pitkään Gallian kreikkalaisen kulttuurin pääkaupunki. Se oli merkittävä kauppa- ja merenkulkukaupunki, joka perusti lukuisia omia siirtokuntia Gallian etelärannikolle ja Iberiaan. Sieltä oli kotoisin myös kuuluisa tutkimusretkeilijä Pytheas. Massalia liittoutui 200-luvulla eaa. Rooman kanssa liguureja ja Karthagoa vastaan. Julius Caesarin joukot valtasivat sisällissodassa Pompeiuksen puolella olleen kaupungin vuonna 49 eaa. pitkän Massalian piirityksen jälkeen. Ajan kuluessa kaupunki kehittyi tavalliseksi roomalaiseksi kaupungiksi. Roomalaiset tunsivat sen nimellä Massilia.
pienoiskuva|vasen|Château d’If.
Myöhempi historia
Nykyisen kaupungin nimi Marseille perustuu kaupungin latinankielisen nimen myöhäis-/kansanlatinalaiseen muotoon Marsilia. Keskiajalla Marseille oli ajoittain itsenäinen, mutta Ranska valloitti kaupungin vuonna 1481. Ensimmäinen yliopisto perustettiin vuonna 1409.
Teollisuus
Marseillessa on konepaja- ja koneteollisuutta, telakoita, öljynjalostamo sekä Ranskan tärkein ja Välimeren suurin satama, Marseillen satama. Satama oli vuonna 2011 rahtimäärältään Euroopan kuudenneksi suurin kauppasatama.
1970- ja 1980-luvun kriisivuosien jälkeen, jolloin kaupungin asukasluku väheni miljoonasta 800 000:een, Ranskan valtio, Marseillen kaupunki, Provence-Alpit-Rivieran alue sekä Bouches-du-Rhônen departementti päättivät vuonna 1995 aloittaa Euroméditerranée-projektin. Sen päämäärä on yhdistää Eurooppa ja Välimeri sekä tehdä Marseillesta Välimeren pääkaupunki. Projekti perustuu kaupungin kunnostamiseen ja sen taloudelliseen kehitykseen. Rakennustyöt käsittävät alueita Saint-Charles, La Joliette, Belle de Mai, Saint-Jean ja Arenc ja jatkuvat aina vuoteen 2050 asti.
Nähtävyydet
pienoiskuva|Palais Longchamp.
Marseillen satama on kaupungin tunnetuin nähtävyys. Sen eteläpuolella 150 m:n korkeudella sijaitsee pyhiinvaelluskirkko Notre-Dame-de-la-Garde. Sataman vastakkaisella puolella levittäytyy Le Panier’n vanhakaupunki. Satamasta alkaa myös kaupungin pääkatu, La Canebière, jonka toisessa päässä kohoaa uusgoottilaistyylinen kirkko Saint-Vincent-De-Paul. Kirkko sijaitsee Stalingradin aukiolla, josta alkaa upea Longchampin bulevardi. Katu päättyy samannimiseen 1800-luvulla rakennettuun Le Palais de Longchamp -palatsiin, joka nykyään toimii kuvataidemuseona. Muita tunnettuja katuja ovat Rue de Paradis, Rue de Rome sekä Avenue du Prado, joka johtaa kaupungin suosituimmille rannoille.
pienoiskuva|[[Notre-Dame de la Garde]] Kaupungin itäosassa sijaitsevat calanquet eli jyrkät merenlahdet. Yli 500 m korkeat valkoiset kalliorotkot päätyvät äkkijyrkästi mereen muodostaen merenlahtia, joihin voi tutustua parhaiten veneellä. Marseillesta itään kohti Cassis’n kaupunkia alkaa noin 20 km pitkä ja karu rantaviiva. Ensimmäisinä ovat vuorossa merenlahdet Sormiou ja Morgiou, joiden pienet kalastajakylät ovat vailla sähköä tai juoksevaa vettä. Seuraavaksi tulevat Sugiton, Cassis ja lopuksi En-Vau, joka on merenlahdista kaunein ja vaikuttavin.
pienoiskuva|Calanquenäkymä Callelonguen satamassa Muita nähtävyyksiä ovat pittoreski satamakylä L’Estaque Länsi-Marseillessa luonnonvaraisine rantoineen sekä saaret If ja Frioul noin 15 minuutin venematkan päässä pääsatamasta. Ifin saarella sijaitsee Monte Criston tarinasta tuttu linna Château d’If, joka rakennettiin vuonna 1531. Laivoja saarille lähtee pääsatamasta päivittäin.
Kulttuuri
Marseille’ta on teoksissaan käsitellyt paljon muun muassa kaupungista kotoisin oleva kirjailija ja elokuvaohjaaja Marcel Pagnol niin Marseille-trilogiassaan, kolmen Vieux port -satamaan sijoittuvan elokuvan sarjassaan kuin omaelämäkerrallisissa kirjoissaan.
Alexandre Dumas vanhemman kirjoittamassa historiallisessa seikkailuromaanissa Monte-Criston kreivissä kirjan päähenkilö seikkailee Marseillessa.
Vuonna 2013 Marseille oli Euroopan kulttuuripääkaupunki yhdessä Slovakian Košicen kanssa.
Urheilu
Jalkapallojoukkue Olympique de Marseille pelaa Ranskan pääsarjassa. Helmikuussa kaupungissa järjestetään Open 13 -niminen miesten tennisturnaus.
Suomen Pakkauskierrätys Rinki
Suomen Pakkauskierrätys RINKI Oy (toukokuuhun 2015 saakka Pakkausalan Ympäristörekisteri PYR Oy) on kaupan ja teollisuuden omistama voittoa tavoittelematon palveluyritys. Yhtiö huolehtii siitä, että Rinki-ekopisteissä kotitalouksien kartonki-, lasi- ja muovipakkaukset sekä metalli saadaan talteen kierrätystä varten oikein lajiteltuna, tehokkaasti ja järkevin kustannuksin. Rinki järjestää myös käytettyjen lasipakkausten kierrätyksen. Yrityksille Rinki tarjoaa ratkaisut pakkausten lakisääteisen tuottajavastuun toteutukseen. Tuottajavastuu koskee yrityksiä, jotka pakkaavat Suomessa tai maahantuovat pakattuja tuotteita ja joiden liikevaihto on 1 miljoonaan euroa tai enemmän. Liittymällä Rinkiin yritys siirtää yhdellä sopimuksella tuottajavastuunsa pakkauksistaan pakkausalan tuottajayhteisöille.
Rinki ja tuottajayhteisöt järjestävät pakkausten kierrätyksen siten, että EU:n ja Suomen lainsäädännön asettamat tavoitteet pakkausten kierrätykselle saavutetaan Suomessa. Rinkiin rekisteröityneen yrityksen ei tarvitse ylläpitää järjestelmää itse eikä raportoida siitä viranomaisille.
Historia
Vaikka Suomi ei 1990-luvun alkupuolella ollut vielä Euroopan unionin jäsen, pakkausala ryhtyi jo silloin valmistautumaan voimaan tulevan EU:n pakkausdirektiivin vaatimuksiin ja päätti aktiivisesti osallistua pakkausalaa koskevien tavoitteiden toteuttamiseen. Pakkausala ja Suomen ympäristöministeriö solmivat 14. maaliskuuta 1995 sopimuksen, joka perustui vapaaehtoisiin toimiin pakkausjätteen hyödyntämisen ja kierrättämisen järjestämiseksi. Valtioneuvoston päätös pakkauksista ja pakkausjätteistä annettiin 23. lokakuuta 1997, ja se perustuu EU:n pakkausdirektiiviin. Lainsäädännön tarkoitus on vähentää pakkausjätteen määrää, lisätä pakkausten uudelleenkäyttöä sekä syntyvän jätteen hyödyntämistä. Lokakuun 6. päivänä 1997 oli allekirjoitettu kymmenen pakkausteollisuutta, pakkaavaa teollisuutta ja kauppaa edustavan järjestön välinen sopimus valtioneuvoston päätöksen vaatiman operatiivisen toiminnan järjestämisestä.
Pakkausalan Ympäristörekisteri PYR Oy perustettiin 1. joulukuuta 1997, ja operatiivinen toiminta alkoi tammikuussa 1998.
Pakkausalan Ympäristörekisteri PYR Oy muutti nimensä Suomen Pakkauskierrätys RINKI Oy:ksi toukokuussa 2015. Uusi nimi ilmentää aiempaa laajempaa tehtäviä ja toiminnan ydintä: pakkausten kierrätystä. Ringin uudet tehtävät liittyvät pakkausten laajennettuun tuottajavastuuseen, joka tuli voimaan 1.5.2015. Tuottajien eli pakkaajien ja pakattuja tuotteita maahantuovien yritysten järjestämät ja kustantamat pakkausjätteen vastaanottoterminaalit aloittivat tuolloin toimintansa. Vuoden 2016 alusta lähtien tuottajat ovat vastanneet myös kuluttajapakkausten keräyksestä Suomessa.
Pakkausten laajennettu tuottajavastuu merkitsi sitä, että Rinki ryhtyi kaupan ja teollisuuden lisäksi palvelemaan kuluttajia ylläpitämällä maanlaajuista Rinki-ekopisteverkostoa kotitalouksien pakkausjätteelle. Rinki on saanut tehtäväkseen järjestää myös lasipakkausjätteen vastaanoton ja hyötykäytön yhteistyössä Suomen Keräyslasiyhdistys ry:n kanssa.
Tehtävät
Ringin tehtäviin kuuluvat muun muassa seuraavat:
Tuottajien tunnistaminen, asiakaspalvelu ja laskutus:
Pakkaustietojen keräys, rekisterit ja raportointi:
Kuluttajapakkausten keräys ja kierrätys:
Tiedotus ja edunvalvonta:
Asiamiestehtävät:
Kierrätysmaksut
Pakkausten kierrätys rahoitetaan yritysten maksamilla kierrätysmaksuilla, jotka ovat pakkausten tuottajayhteisöjen materiaalikohtaisesti määrittelemiä. Rinki laskuttaa ja tilittää kierrätysmaksut lyhentämättöminä tuottajayhteisöjen käyttöön.
Tilastointi ja raportointi
Rinki kokoaa vuosittain tuottajavastuullisilta yrityksiltä pakkaustilastoja. Ne toimitetaan Pirkanmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskukselle. Tilastotiedot koostuvat Rinkiin liittyneiden yritysten raportoimista pakkaustiedoista sekä tuottajayhteisöjen ilmoittamista pakkausmateriaalien kierrätysmääristä. Tilastot osoittavat sen, miten eri pakkausmateriaaleille asetetut kierrätystavoitteet on saavutettu Suomessa.
Tilastot tarkistetaan Ringissä ennen kuin ne toimitetaan viranomaisille. Ringillä on ISO 9001:2008 -laatustandardi. Tilastoista ilmenevät vain yritysten käyttämien pakkausmateriaalien kokonaismäärät. Rinki ei luovuta yksittäisen yrityksen tietoja eteenpäin.
Rinki-ekopisteverkosto
Rinki on ylläpitänyt vuoden 2016 alusta maanlaajuista Rinki-ekopisteverkostoa. Pisteisiin kuluttajat voivat palauttaa maksutta kotitalouksissa kertyvät pakkausjätteet. Rinki-ekopisteverkostossa on yli 1 850 keräyspistettä kartonki-, lasi- ja metallipakkauksille. Lisäksi yli 500 pisteessä kerätään muovipakkauksia. Useissa Rinki-ekopisteissä on myös paperin ja vaatteiden keräys.
Tiedotus ja neuvonta
Rinki julkaisee Rinki-tiedotuslehteä yrityksille, ylläpitää kotitalouksille ja yrityksille suunnattua Rinkiin.fi-verkkosivustoa sekä tiedottaa pakkausten uudelleenkäyttöön, hyötykäyttöön ja kierrätykseen liittyvistä asioista. Lisäksi Rinki tarjoaa asiakaspalvelua ja neuvontaa puhelimitse ja sähköpostitse sekä kotitalouksille että yrityksille.
Omistus
Suomen teollisuus ja kauppa omistavat yhdessä Suomen Pakkauskierrätys RINKI Oy:n. Osakkeenomistajat ovat:
Toiminnan rahoitus
Ringin toiminta rahoitetaan tuottajavastuullisten yritysten asiakasmaksuilla ja tuottajayhteisöiltä laskutettavilla palvelumaksuilla.
Rinki-todistus ja Rinki-merkki
Ringin kanssa sopimuksen tehnyt yritys saa vuosittain nimellään varustetun Rinki-todistuksen. Lisäksi Rinki myöntää jäsenyrityksilleen oikeuden käyttää Rinki-merkkiä esimerkiksi verkkosivuillaan sekä painetussa ja sähköisessä markkinoinnissa viestimään yrityksen vastuullisuudesta ja pakkausten tuottajavastuun hoitamisesta.
Lindsay Armaou
pienoiskuva|Lindsay Armaou Lindsay Gael Christina Armaou (s. 18. joulukuuta 1980, Ateena) on kreikkalais-irlantilainen muusikko. Hänet tunnetaan yhtyeestä B*Witched, joka toimi vuosina 1997-2002.
Armaou syntyi Ateenassa kreikkalaiselle isälle ja irlantilaiselle äidille. Hän oppi lapsena soittamaan pianoa ja kitaraa. 13-vuotiaana hän muutti Dubliniin. B*Witchedin hajoamisen jälkeen hän on tehnyt omaa soolomateriaalia.
Armaou on ollut syyskuusta 2006 naimisissa popmuusikko Lee Brennanin kanssa.
Svärtaån
Svärtaån on Ruotsissa Södermanlandin läänissä virtaava 13 kilometriä pitkä joki, joka kuuluu Svärtaånin vesistössä sen 39 kilometriä pitkään pääuomaan. Joen valuma-alueen pinta-ala on 372 neliökilometriä ja se laskee Itämeren pääaltaaseen Nyköpingin kunnassa.
Catalina
Catalina voi tarkoittaa:
Nomos
Nomos (, ’tapa’, ’laki’ yms.; tai, ’alue’, ’provinssi’ yms.) voi viitata seuraaviin:
Lainanvälittäjä
Lainanvälittäjät ovat verkossa toimivia palveluja, joilla ei ole omia lainoja. Ne eivät lainaa rahaa, vaan ovat erikoistuneet lainahakemusten kilpailuttamiseen. Lainanhakijan täytettyä lainanvälittäjän hakemuslomakkeen se lähtee heti jopa 25 pankille, jotka antavat siitä lainatarjoukset. Nämä tarjoukset pankit lähettävät lainanhakijan sähköpostiin. Hakija löytää halvimman tarjouksen vertaamalla niiden todellisia vuosikorkoja. Hän hyväksyy yhden, jolloin muut tarjoukset raukeavat itsestään. Velkasuhde syntyy lainanhakijan ja pankin välille.
Sören Cratz
Sören Cratz (s. 28. syyskuuta 1948 Finspång) on ruotsalainen jalkapallovalmentaja. Cratzin valmennusuran suurin saavutus on Ruotsin mestaruus vuodelta 2001 Hammarby IF:n valmentajana.
Kaudella 2008 Cratz toimi IFK Norrköpingin päävalmentajana Allsvenskanissa Mats Jingbladin potkujen jälkeen. Hänkään ei kuitenkaan onnistunut pelastamaan seuraa putoamiselta Superettaniin ja marraskuussa 2008 hän sai potkut tehtävistään. Cratz jatkoi Norrköpingin organisaatiossa juniorijoukkueiden valmentajana vuoteen 2013 saakka. Maaliskuussa 2013 hänestä tuli IF Sylvian päävalmentaja. Hän jätti tehtävänsä seurassa kesällä 2013 ja siirtyi eläkkeelle.
Kreikan vapaussota
Kreikan vapaussota oli vuosina 1821–1829 käyty sota, jonka lopputuloksena Kreikka irtautui Osmanien valtakunnasta.
Taustaa
Kreikka oli kuulunut Osmanien valtakunnan alaisuuteen 1400-luvun Bysantin valtakunnan romahtamisesta lähtien. Joittenkin kreikkalaisten oli onnistunut ajan myötä nousta huomattaviin asemiin valtakunnassa, mutta oli myös niitä, jotka halusivat irti eri kansaan ja eri uskontoon kuuluvien herrojen alaisuudesta. Vuonna 1814 perustettiin itsenäisyyttä ajamaan Odessassa Venäjällä seura nimeltä Filikí Etaireía, joka levisi nopeasti ulkokreikkalaisten keskuudessa. Kreikassakin liike sai erityisesti Peloponnesoksen niemimaalla useita vaikutusvaltaisiakin tukijoita, kuten kleftipäällikkö Theódoros Kolokotróniksen, Mánin kuvernöörin Petrómpeis Mavromicháliksen ja Patraksen piispan Germanoksen. Liikkeen johtoon kaavailtiin aluksi Venäjän ulkoministerinä toimivaa Ioánnis Kapodístriasta, mutta hänen kieltäydyttyään tehtävään valittiin Venäjän armeijan upseerina toimiva Aleksandros Ypsilantis.
Sodan alku
22. helmikuuta 1821 Ypsilántis ylitti joukkoineen Venäjän ja Osmanien valtakunnan välisen rajajoen Prutin aloittaakseen Kreikan vapaustaistelun. 25. maaliskuuta piispa Germanos julisti muodollisesti vapaustaistelun alkaneeksi. Tällöin alettiin väkivalloin ajaa Peloponnesoksen turkkilaisvähemmistöä alueelta. Huhtikuussa kapinaan liittyivät Hydran, Spétseen ja Póroksen saaret. Osmanien sulttaani Mahmud II piti kapinointia nimenomaan kristittyjen syynä ja hirtätti Konstantinopolin patriarkan pääsiäispäivänä, vaikka tämä oli kieltänytkin kuuluvansa kapinallisiin. Vaikka Ypsilantiksen joukot lyötiin 19. kesäkuuta Dragatsanissa, ei kapinaa voitu enää pysäyttää. Elokuussa saatiin vallattua Pýloksen (Navarino) ja Monemvasián kaupungit, ja joukot ryhtyivät syksyllä Trípoliin (Tripolitsá) Náfplion valtausyrityksiin. 5. lokakuuta Trípoli kukistui, minkä yhteydessä sattuneessa verilöylyssä kapinalliset surmasivat kaupunkilaista. Tämä aiheutti myöhemmin kostoverilöylyjä osmanien hallussa olevilla kreikkalaisalueilla. Sen sijaan Náfplio piti sitkeästi pintansa kapinallisia vastaan.
Vastoinkäymisiä alkoi tulla muutenkin. Pohjois- ja Luoteis-Kreikan kapinallisjoukot kukistuivat Mahmud II:n ylivoimaisten joukkojen edessä, sillä heillä ei ollut mahdollisuutta saada tukea satojen kilometrien päässä olevasta kapinan keskuksesta. Parhaimmat soturit saattoivat ainoastaan vaeltaa etelään liittyäkseen Peloponnesoksen pääjoukkoihin. Sen sijaan osmanien keväällä 1822 aloittama hyökkäys Peloponnesoksella epäonnistui surkeasti: vaikka se aluksi näytti uhkaavan koko vapaussodan jatkumista, kapinalliset onnistuivat kukistamaan molemmat hyökkäävät armeijat.
Suurvaltojen väliintulo
Aluksi Kreikkaan tuli muista maista avuksi vain yksityisiä seikkailijoita ja Kreikan ihailijoita eli filhelleenejä, joista monilla tosin oli merkittävä rooli taisteluissa. Filhelleenisen liikkeen vaikutuksesta kuitenkin myös monet valtiot alkoivat lopulta tukea kreikkalaisia, sillä ajateltiin siten voitavan heikentää osmaneja. Vuonna 1827 englantilais-venäläis-ranskalainen laivasto kukistikin osmanivaltakunnan laivaston Navarinon taistelussa.
Itsenäisen Kreikan kuningaskunnan synty
Syyskuussa 1828 alkoi Póroksen saarella niin kutsuttu Póroksen konferenssi, jossa keskusteltiin vastamuodostuneen Kreikan tulevista rajoista ja valtiomuodosta. Kreikalle kaavailtiin autonomiaa, jota johtaisi yksi monarkki. Monarkilla puolestaan tulisi olla Osmanien valtakunnan hallitsijan valtuuttama mandaatti eli firman. Póroksen konferenssi ei kuitenkaan johtanut ratkaisuun rajakysymyksistä, sillä Osmanien valtakunta vannoi jatkavansa sotaa ja valloittavansa koko Kreikan takaisin. Lontoon konferenssin tuloksena 22. maaliskuuta 1829 syntyneessä Lontoon protokollassa vedettiin ensimmäisen kerran Kreikan rajat, mutta ne jäivät alkuperäistä ehdotusta eteläisemmiksi ja esimerkiksi Kreeta ja Sámos jäivät Kreikan ulkopuolelle.
Paluu isänmaahan
Paluu isänmaahan on Esa Anttalan kirjoittama sotaromaani.
Semionotiformes
Semionotiformes on sukupuuttoon kuollut primitiivisten viuhkaeväisten kalojen lahko. Siihen kuului vanhin tunnettu Neopterygiin jäsen, myöhäisen permikauden Acentrophorus, ja lahkon lajit elivät kosmopoliitteina myöhäisliitukaudelle asti.
Luokittelu
Alla olevassa kladogrammissa Semionotiformes sijoitetaan kladiin Ginglymodi luuhaukikalojen (Lepisosteiformes) kanssa. Nykyiset luuhauet ja fossiilinen Semionotidae on toisinaan sijoitettu samaan lahkoon, joko lahkon Lepisosteiformes tai Semionotiformes nimellä.
American Office
American Office on Jope Ruonansuun ja Juha Laitilan vuonna 2002 julkaistu albumi. Vuonna 2002 Laitilan ja Ruonansuun American Office -nimikkosketsejä esitettiin paikallisradioissa. Julkaistulla CD:llä on 22 sketsiä.
Valeri Gazzajev
Valeri Georgijevitš Gazzajev (,, s. 7. elokuuta 1954 Ordžonikidze, Pohjois-Ossetian ASNT, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen jalkapallovalmentaja ja entinen maajoukkuetason hyökkääjä. Kansallisuudeltaan hän on osseetti. Hän toimii FK Alania Vladikavkazin puheenjohtajana ja päävalmentajana.
Ura pelaajana
Gazzajev aloitti jalkapalloilijanuransa kotikaupunkinsa Spartakissa. Spartakin edustusjoukkueessa hän pelasi vuosina 1970–1973 ja 1975 käytyään välissä Donin Rostovin SKA:ssa. Lisäksi Gazzajev edusti pelaajaurallaan Moskovan Lokomotivia (1976–1978), Moskovan Dynamoa (1979–1985) ja Tbilisin Dynamoa (1986). Vuonna 1984 hän voitti Moskovan Dynamossa cup-mestaruuden. Kaikkiaan hän pelasi Neuvostoliiton liigassa 283 ottelua ja teki 89 maalia.
Neuvostoliiton maajoukkueessa Gazzajev pelasi kahdeksan ottelua ja teki neljä maalia. Neuvostoliiton olympiajoukkueessa hänen saldokseen jäi 11 ottelua ja kaksi maalia. Hän oli voittamassa olympiapronssia 1980 Moskovan kisoissa. Nuorisomaajoukkueissa hän voitti Euroopan-mestaruuden vuosina 1976 ja 1980.
Ura valmentajana
Valmentajaurallaan Gazzajev on valmentanut Moskovan Dynamoa vuosina 1986–1987 ja uudelleen 1991–1993, kasvattajaseuraansa Spartakia, joka eräässä vaiheessa tunnettiin nimellä Spartak-Alanija, vuosina 1989–1991 sekä 1994–1999. Lisäksi hän on valmentanut Venäjän nuorten maajoukkuetta 2001–2002 ja Venäjän maajoukkuetta 2002–2003. TsSKA:ta hän valmensi ensin vuosina 2001–2003 ja uudelleen vuosina 2004–2008. Valmentajana hänen saavutuksiinsa lukeutuvat Venäjän mestaruudet vuosilta 1995, 2003 ja 2005, Venäjän cupin mestaruus 2002 ja 2005, UEFA Cupin voitto 2005. Gazzajeville on myös myönnetty Venäjän federaation ystävyyden ja ensimmäisen asteen urheilun kunniamerkit.
Toukokuussa 2009 Gazzajev allekirjoitti kolmivuotisen sopimuksen Ukrainan tuoreen mestarijoukkueen Dynamo Kiovan päävalmentajaksi. Gazzajevin johdolla Dynamo ei kyennyt haastamaan FK Šah’tar Donetskia mestaruuskamppailussa, vaan joukkue jäi liigassa kakkoseksi kuusi pistettä donetskilaisten takana. Lokakuun alussa 2010 Gazzajev erosi tehtävistään Dynamon hävittyä Eurooppa-liigan lohkovaiheessa moldovalaiselle FC Sheriffille.
Tammikuussa 2011 Gazzajevista tuli FK Alania Vladikavkazin puheenjohtaja. Marraskuussa 2012 Gazzajev otti hoitaakseen päävalmentajan tehtävät, kun hänen poikansa Vladimir sai potkut.
Taivallahti (Helsinki)
Taivallahti on Seurasaarenselkään kuuluva merenlahti Helsingin Töölössä. Se kuuluu sekä Etu- että Taka-Töölön kaupunginosiin. Lahdella sijaitsevat muun muassa venesatama ja Soutustadion. Eteläpuolella on Hietaniemi ja sen suosittu uimaranta Hietaranta.
Historia
Taivallahden alueeseen liittyy merkittäviä 1800- ja 1900-lukujen toteutumattomia kaupunkisuunnitelmia. Vuodesta 1891 alkaen ehdotettu Hesperian kanava olisi yhdistänyt Taivallahden Töölön­lahteen. Vuonna 1919 tukholmalainen insinööri Helge Torulf sommitteli Taivallahteen vapaasatamaa, joka olisi peittänyt alleen koko lahden ja suuren osan Hietaniemestä. Sitä pidettiin teknisesti lupaavana, mutta hanketta vastustettiin muun muassa siksi, että satama olisi tuhonnut puistoja ja Töölön luonteen rauhallisena kaupunginosana. Vuonna 1925 Hietaniemeen päätettiin rakentaa öljysatama Töölön halki kulkevine satamaratoineen, mutta rakennustyöt viivästyivät, ja vuonna 1929 hanke peruttiin. Suunnitelman korvasi Herttoniemen öljysatama, joka avattiin vuonna 1937.
Aiheesta muualla
60.17707°N, 24.91072°W
Nash-Kelvinator Corporation
Nash-Kelvinator Corporation oli yhdysvaltalainen yritys, joka syntyi vuonna 1936 kodinkonevalmistaja Kelvinator Appliance Companyn ja autonvalmistaja Nash Motorsin yhdistyessä keskenään. Toisen maailmansodan aikana yhtymä valmisti yli puolet kaikista Sikorsky R-6 helikoptereista, joita käytettiin sotilaskuljetuksissa. Sodan jälkeen yhtymän Kelvinator haara jatkoi kodinkodeiden kuten jääkaappien ja myöhemmin pesukoneiden valmistusta Nash-osaston keskittyessä Nash-henkilöautojen sarjatuotantoon.
Vuonna 1954 Nash-Kelvinator Corporationista tuli osa American Motors Corporationia (AMC} autonvalmistaja Hudsonin sulautuessa Nash Motorsiin. Ajatus yhdistymisestä oli lähtöisin Nashin johtokunnasta, jossa eri automerkkien muodostama suuri yhtymä nähtiin ainoana mahdollisuutena menestyä tulevaisuuden automarkkinoilla Detroitin autojättejä GM:ää, Chrysler Corporationia ja Ford Motor Companyä vastaan. Packard ja Studebaker eivät kuitenkaan yhtyneet AMC:hen alkuperäisen toiveen mukaan, vaan jättäytyivät uuden unionin ulkopuolelle.
Thomas Byström
Thomas Byström (28. elokuuta 1772 Helsinki – 2. lokakuuta 1839 Tukholma) oli suomalainen säveltäjä ja viulisti ja Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäsen. Hän opiskeli Pietarissa vuoden 1787 jälkeen ja asui Tukholmassa vuodesta 1793. Saksalainen musiikkikustantamo Breitkopf & Härtel julkaisi kolme Byströmin viulusonaattia vuonna 1801 otsikolla Trois sonates pour le Clavecin ou Pianoforte avec accompagnement d’un Violon obligé. Tyylillisesti sonaatit kuuluvat varhaisimpiin suomalaisiin merkittäviin teoksiin taidemusiikin alalla.
Varsinaiselta ammatiltaan Byström oli tykistöupseeri, everstiluutnantti. Vuodesta 1808 hän oli Ruotsin sotatieteellisen akatemian sihteeri. Vuosina 1818–1833 hän oli Tukholman konservatorion pianonsoiton opettaja. Hänen poikansa Oscar Byström (1821–1909) oli myös säveltäjä, upseeri ja musiikintutkija. Oscar Byström vaikutti pääosin Ruotsissa, mutta oli 1872–1876 Turun Soitannollisen Seuran kapellimestarina.
Hopeabarbi
Hopeabarbi (Barbonymus schwanenfeldii) on aasialainen karppien heimoon (Cyprinidae) kuuluva lahnan muotoinen kala, jota kalastetaan ruokakalaksi ja syötiksi ja pidetään toisinaan melko suuresta koostaan huolimatta myös akvaariokalana.
Ulkonäkö ja koko
Hopeabarbi kasvaa noin 35 cm pitkäksi. Sillä on leveä ja litteä, hopeanhohtoinen ruumis ja punertavat, joissa on mustia ja valkoisia kuvioita.
James Miller
Noin vuosi Bowen ja Holyfieldin ottelun jälkeen Miller laskeutui Buckinghamin palatsin katolle laskuvarjolla. Tämän jälkeen häntä kiellettiin tulemasta Englantiin ikinä.
Miller teki vuoden 2002 syyskuussa itsemurhan.
Kaunotar ja hirviö (vuoden 1946 elokuva)
Kaunotar ja hirviö (La Belle et la Bête) on ranskalainen romanttinen fantasiaelokuva, jonka ohjasi Jean Cocteau vuonna 1946. Elokuva perustuu Jeanne-Marie Le Prince de Beaumontin tarinaan, ja pääosissa olivat Belle-kaunotarta esittänyt Josette Day ja kolmoisroolissa Belleä riiaavana Avenatina, hirviönä ja prinssinä Jean Marais.
The New York Timesin kriitikot valitsivat Kaunottaren ja hirviön vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Juoni
Kaunottaren isä etsii myrskyn vuoksi suojaa hirviön linnasta. Lähtiessään hän nappaa ruusun tyttärelleen, mikä vihastuttaa linnan isännän ja tämä uhkaa tappaa hänet. Isä anoo pelastusta ja pääsee vapaaksi ehdolla, että kaunotar tulee vangiksi linnaan. Hirviö pyytää kaunotarta vaimokseen, mutta kaunotar ei suostu mutta jää linnan sisäköksi. Kun isä on kuolemaisillaan, kaunotar saa lähteä viikoksi hyvästelemään hänet. Siskot houkuttelevat kaunottaren pysymään kauemmin ja palatessaan myöhässä kaunotar löytää hirviön kuolemaisillaan hädästä. Kaunotar anoo hirviötä pysymään elossa ja lupaa mennä naimisiin hänen kanssaan. Tämä teko muuttaa hirviön komeaksi prinssiksi. Kaunottaren perhe muuttaa asumaan hänen kanssaan palatsiin.
Seitsenruototokko
Levinneisyys ja elinympäristö
Seitsenruototokko elää Pohjois-Euroopan rannikoilla, pääasiassa Itä-Atlantin vesillä.
Ravinto ja elintavat
Seitsenruototokko syö planktonia. Se elää rakkolevävyöhykkeellä, kirkkaissa vesissä jopa 15 metrin syvyydessä. Muista tokoista se poikkeaa siinä, että se ei lepää pohjassa vaan uiskentelee vedessä lähes koko ajan. Sukukypsyyden seitsenruototokko saavuttaa yhden vuoden iässä. Seitsenruototokko kutee kesäkuusta elokuuhun. Kutuaikaa ennen koiraan värit voimistuvat. Koiras vartioi mätiä sen kuoriutumiseen asti. Nämä tokot kuolevat ensimmäisen kutunsa jälkeen.
Peloponnesolaissota (Thukydides)
Peloponnesolaissota (, ”(Peloponnesolaissotien) historia”) on antiikin kreikkalaisen historioitsija Thukydideen kirjoittama selonteko peloponnesolaissodan (431–404 eaa.) vaiheista ja sotaan liittyneestä Kreikan kaupunkivaltioiden välisestä politiikasta. Thukydideen tarkoituksena oli kuvata koko sota alusta loppuun, mutta teos päättyy kesken vuoteen 411 eaa. Teos julkaistiin noin vuonna 395 eaa., ja se on yksi historiankirjoituksen varhaisia klassikoita.
Teoksen synty
Thukydides kertoo teoksensa alussa pyrkineensä ottamaan asioista itse selvää niin paljon kuin mahdollista, sen sijaan että olisi vain luottanut ihmisten puheisiin. Hän sanoo myös pyrkineensä kirjoittamaan teoksensa aikaa kestäväksi esitykseksi, sikäli kun se voi kertoa tilanteista, jotka helposti toistuvat ihmiskunnan historiassa mahdollisesti myös tulevaisuudessa. Teos on uraauurtava historiantutkimuksellisen metodinsa ansiosta sekä aikalaishistoriana. Teoksen – samoin kuin koko sodan – nimi viittaa siihen, että ateenalaisesta näkökulmasta sota käytiin peloponnesoslaisia ja ennen kaikkea spartalaisia vastaan.
Suomen tanssi- ja sirkustaiteilijat
Suomen tanssi- ja sirkustaiteilijat on vuonna 1937 perustettu taidetanssin (tanssijat, koreografit, tanssinopettajat) ammattiliitto ja kulttuurijärjestö. Vuodesta 2005 se on toiminut myös sirkustaiteilijoiden edunvalvojana. Liitto on SAK:hon kuuluvan Teatteri- ja mediatyöntekijöiden liiton jäsenjärjestö.
Peloponnesolaissota (Thukydides)
Teoksen synty
pienoiskuva|vasen|upright=0.7|Thukydides. Kopio roomalaisaikaisesta rintakuvasta, n. 100 jaa. Tutkijat ovat olleet erimielisiä siitä, missä ja milloin Thukydides tarkkaan ottaen kirjoitti historiateoksensa. Hän sanoo itse keränneensä siihen aineistoa koko sodan ajan. Ei kuitenkaan tiedetä, kirjoittiko hän mitään osaa teoksesta vielä sodan ollessa käynnissä. Usein ajatellaan, että teos olisi syntynyt Thukydideen maanpaon aikana. Ainakin hänellä olisi ollut tuolloin käytettävissään paljon aikaa teoksen alkuosien kirjoittamiseen. Yleensä Thukydideen katsotaan kirjoittaneen teostaan kuolemaansa saakka.
Suomen tanssi- ja sirkustaiteilijat
Vuonna 2009 liittoon kuului noin 800 tanssi- ja sirkusalan ammattilaista ja alan opiskelijaa.
Peloponnesolaissota (Thukydides)
Teoksen synty
Teoksensa alussa Thukydides mainitsee sodan lopun kohdassa, jonka täytyy olla syntynyt vasta vuoden 404 eaa. jälkeen. Toinen kohta teoksen ensimmäisessä kirjassa osoittaa, että se on kirjoitettu sen jälkeen, kun Pireusta ympäröineet muurit purettiin. Teoksen toisessa kirjassa hän puhuu Sisilian sotaretkestä (415–413 eaa.), Kyyroksen tuesta spartalaisille ja ateenalaisten lopullisesta tappiosta, mitkä kohdat on luonnollisesti kirjoitettu mainittujen tapahtumien jälkeen. Sodan loppu mainitaan myös viidennessä kirjassa, samalla kun sodan sanotaan kestäneen 27 vuotta.
Kaikesta tästä voidaan kenties päätellä, että Thukydides keräsi aineistoa läpi sodan, mutta lopullisen muotonsa teos sai vasta sodan jälkeen. Plutarkhos sanoo Thukydideen kirjoittaneen historiateoksensa kokonaan Traakiassa, mikä sopii yhteen sen kanssa, että hän sanoo Thukydideen myös kuolleen siellä. Thukydideen elämäkerran kirjoittanut Marcellinus sanoo hänen lähinnä viimeistelleen teoksen Traakiassa. Peloponnesolaissota jäi kuitenkin selvästi keskeneräiseksi, koska se ei kuvaa koko sotaa eikä sen kirjallinen muoto ole täysin viimeistelty. Keskeneräisyys ja viimeistelemättömyys johtunevat ainakin osittain siitä, että Thukydides kuoli joskus sodan loppumisvuoden 404 eaa. jälkeen mutta ennen vuotta 395 eaa., jolloin teos ilmeisesti julkaistiin.
Suomen tanssi- ja sirkustaiteilijat
STTL toimii alan yhteiskunnallisena ja taiteellisena vaikuttajana sekä kulttuuripoliittisena etujärjestönä, joka kehittää jäsenistön työsuhdeturvaa, työolosuhteita, työllisyyttä sekä tekijänoikeudellista asemaa.
Peloponnesolaissota (Thukydides)
Teoksen synty
Erityisen paljon on keskusteltu teoksen viimeisen eli kahdeksannen kirjan alkuperästä. Kirja katkeaa kesken sodan 21. vuotta eli 411 eaa. Kirja poikkeaa kaikista muista siinä, ettei se sisällä yhtään puhetta, ja se vaikuttaa myös kirjallisesti heikompilaatuiselta. Tämän vuoksi monet antiikin aikaiset kriitikot arvelivat, että sen olisi kirjoittanut joku muu kuin Thukydides. Jotkut laittoivat kirjan Thukydideen tyttären nimiin, jotkut puolestaan Ksenofonin tai Theopompoksen nimiin, sillä kummatkin jatkoivat Thukydideen työtä omilla historiateoksillaan.
Ksenofonin Hellenika jatkaa suoraan siitä, mihin Thukydides päättää, ja tämä on voinut luoda ajatuksen siitä, että hän olisi viimeisen kirjan kirjoittaja. Kirjan tyyli kuitenkin poikkeaa Ksenofonin tyylistä. Tyylillisesti se ei sovi myöskään Theopompoksen kirjoittamaksi. Yksinkertaisinta on olettaa, että kirjoittaja oli Thukydides itse, sillä hänet mainitaan kirjoittajaksi kahdesti. Thukydidestä piti kirjan kirjoittajana myös Kratippos, joka huomautti samalla, ettei kirja sisällä puheita. Marcellinus ja anonyymi Thukydideen elämäkertakirjailija laittavat myös kirjan Thukydideen nimiin. Näin on todennäköisintä, että kirja on todella Thukydideen kirjoittama, ja poikkeaa muista siksi, ettei kirjoittajalla ollut mahdollisuutta viimeistellä sitä samassa määrin kuin ensimmäistä seitsemää kirjaa.
Suomen tanssi- ja sirkustaiteilijat
Liiton historiassa merkittävässä roolissa ovat olleet alan rakenteiden luominen ja jäsenistönsä ammattikuvan tunnetuksi tekeminen. 2000-luvulla toiminnassa ovat korostuneet taiteilijoiden edunvalvonta ja tekijänoikeuskysymykset.
Peloponnesolaissota (Thukydides)
Vaikutus
Thukydideen teoksesta tuli käänteentekevä historiankirjoituksessa. Häntä pidettiin jo antiikin aikana historiankirjoituksen kriittisyyden ja objektiivisuuden esikuvana. Hän sai nopeasti useita seuraajia. Tunnetuimpana Ksenofon, kuten jo mainittua, aloitti oman Hellenika-teoksensa eli Kreikan historiansa siitä, mihin Thukydides jäi. Erityisesti Peloponnesolaissotaa täydentävät Hellenikan kaksi ensimmäistä kirjaa. Diogenes Laertios jopa sanoo Ksenofonista, että ”[k]errotaan, että hän teki tunnetuksi Thukydideen unohtuneet kirjoitukset, vaikka olisi voinut julkaista ne omissa nimissään”. Näin on mahdollista, että koko Peloponnesolaissota olisi kadonnut tai unohtunut ilman Ksenofonia, ja että Ksenofon hankki itselleen teoksen käsikirjoituksen ja ehkä jopa Thukydideen sitä varten keräämän aineiston. Toisaalta tämä saattaa viitata lähinnä teoksen viimeistelemättömäksi jääneeseen loppuosaan. Erään teorian mukaan Hellenikan alkuosa perustuisikin Ksenofonin haltuunsa saamaan aineistoon, joka oli tarkoitettu Peloponnesolaissodan loppuosaksi. Tämä selittäisi sen, miksi Hellenikan alku muistuttaa Thukydideen tyyliä ja jatkaa suoraan hänen kerrontaansa.
Suomen tanssi- ja sirkustaiteilijat
Tanssi- ja sirkustaiteilijoiden työsuhteissa noudatetaan mm. Teatterialan yleissitovaa työehtosopimusta, Ylen freelancer sopimusta, Elokuva- ja tv-tuotantoja koskevaa työehtosopimusta. Tanssinopettajiin noudatetaan Tanssinopettajien yleissitovaa työehtosopimusta.
Liitto on Kopioston jäsenjärjestö ja jäsenen antaman valtakirjan valtuuttamana valvoo tekijänoikeuksia.
Peloponnesolaissota (Thukydides)
Tekstihistoria ja käännökset
Teoksen ensimmäisen painetun laitoksen (editio princeps) painoi Aldus Manutius Venetsiassa vuonna 1502. Teoksen skoliat julkaistiin seuraavana vuonna. Ensimmäinen Lorenzo Vallan tekemä latinankielinen käännös painettiin jo ennen vuotta 1500, uudelleen Pariisissa vuonna 1513, ja lukuisia kertoja tämän jälkeen. Ensimmäinen laitos, joka sisälsi sekä kreikankielisen tekstin että Vallan latinankielisen käännöksen uudistettuna, oli Henri Estiennen eli Henricus Stephanuksen vuonna 1564 painama. Tämä laitos piti sisällään skoliat, Marcellinuksen kirjoittaman Thukydideen elämäkerran sekä anonyymin elämäkertakirjailijan tekemän Thukydideen elämäkerran. Merkkiteos teoksen tekstihistoriassa on useista käsikirjoituksista koottu Immanuel Bekkerin kolmiosainen laitos vuodelta 1821. Se teki aiempien versioiden käytön tarpeettomaksi. Myöhempiä laitoksia ovat muun muassa Ernst Friedrich Poppon (Leipzig, 1821–1838), C. F. Haackin (Leipzig, 1820), Franz Joseph Göllerin (Leipzig, 1826) ja Thomas Arnoldin (Oxford, 1830–1835) laitokset.
Suomen tanssi- ja sirkustaiteilijat
Liitto ottaa aktiivisesti kantaa ja antaa lausuntoja tanssi- ja sirkusalaa koskevissa kysymyksissä. Liitolla on myös rooli ammatti-identiteetin vahvistajana sekä taiteilijaverkoston luojana.
Peloponnesolaissota (Thukydides)
Tekstihistoria ja käännökset
Varhaisia käännöksiä nykykielille olivat Claude Seysselin tekemä ranskankielinen käännös (Pariisi, 1527) sekä Thomas Nicollsin englanninkielinen käännös (Lontoo, 1550), joka oli tehty ranskankielisestä. Thomas Hobbes teki teoksesta englanninkielisen käännöksen, koska piti sitä opettavana politiikan kannalta. Hänen käännöksensä pohjautui pääasiassa latinankieliseen versioon.
Suomen tanssi- ja sirkustaiteilijat
Järjestö perustettiin nimellä Suomen Tanssitaiteilijaliitto. Vuonna 1952 nimi muutettiin muotoon Tanssitaiteilijain Liitto, 1963 Suomen Tanssitaiteilijain Liitto ja vuodesta 2013 liiton nimenä on ollut Suomen Tanssi- ja Sirkustaiteilijat (STST).
Peloponnesolaissota (Thukydides)
Tekstihistoria ja käännökset
Emil Hårdhin suomennos Peloponneesolais-sota ilmestyi vuonna 1912. J. A. Hollon suomennos Peloponnesolaissodasta ilmestyi vuonna 1964 osana Antiikin klassikot -sarjaa.
Sisältö
Tämän jälkeen Thukydides kuvaa peloponnesolaissotaan johtanutta kehitystä, Ateenan ja Spartan välien kiristymistä sekä sodan välittömiä syitä. Tavoitteitaan kuvatessaan Thukydides nostaa esille sen, että tapahtumat voivat myöhemmin sattua samalla tai samanlaisella tavalla. Näin historiateos voi toimia politiikan alan oppiteoksena tulevaisuutta varten. Sodan varsinaiseksi syyksi Thukydides nostaa Ateenan suuruuden kasvun, ja katsoo sen pelottaneen spartalaisia ja pakottaneen heidät sotaan. Kerrottuaan siitä, kuinka spartalaiset päätyivät aloittamaan sodan, Thukydides poikkeaa kuvaamaan Ateenan nousua saavuttamaansa johtoasemaan. Hänen mukaansa aiemmat historioitsijat, kuten Hellanikos, olivat sivuuttaneet tämän tai kertoneet siitä vajavaisesti.
pienoiskuva|upright=0.85|Peloponnesolaissodan käsikirjoitusta 900- tai 1000-luvulta [[Perikleen hautajaispuheen kohdalta. München, Bayerische Staatsbibliothek, Cod. graec. 430, fol. 53v.]] Thukydideen teoksen varsinainen esitys sodasta alkaa kirjan II alusta, melkein täsmälleen siitä, mihin Herodotoksen Historiateos päättyy. Thukydides kuvaa peloponnesolaissodan tapahtumia vaihe vaiheelta suhteellisen tiukassa aikajärjestyksessä. Kirjat II–V kuvaavat sodan alkuvaihetta eli niin kutsuttua ”Arkhidamoksen sotaa” vuosina 431–421 eaa., päättyen Nikiaan rauhaan. Kirjan V loppuosa käsittelee eräänlaista ”kylmän sodan” aikaa vuosina 421–416 eaa. Kirja VI kuvaa Sisilian historiaa ja Ateenan Sisilian sotaretkeä. Kirja VII kertoo sotaretken lopusta. Kirja VIII kuvaa niin kutsutun ”Dekeleian sodan” alkua eli vuosien 413–411 eaa. tapahtumia. Thukydideen tavoitteena oli sisällyttää teokseensa koko sota, mutta se päättyy kesken vuoden 411 eaa. talveen eli yli kuusi ja puoli vuotta ennen sodan päättymistä.
Tyyli
Lähteinään Thukydides hyödynsi omia kokemuksiaan ja havaintojaan sodassa sekä muiden silminnäkijöiden kertomuksia. Joissakin tapauksissa lähteinä ovat muutkin kuin silminnäkijät. Lähteisiinsä Thukydides suhtautui hyvin kriittisesti, ja tarkisti tosiseikat huolellisesti. Myös tiukassa aikajärjestyksessä pitäytyminen kertoo huolellisuudesta. Näin teosta pidetään varsin luotettavana historianesityksenä. Teokseen kuuluvat lukuisat pitkät puheet ja keskustelut ovat Thukydideen lähteidensä perusteella sepittämiä. Monet niistä ovat samalla poliittisia tutkielmia, eivät pelkästään hänen mielikuvitustaan retorisen vaikutelman aikaansaamiseksi. Thukydides itse sanoo pyrkineensä esittämään sen mitä oli puhuttu niin tarkasti kuin mahdollista, ja useita puheista hän oli ollut paikalla kuuntelemassa.
Thukydideen kerronta on lyhyttä ja tiivistä, ja siinä jokaisella sanalla on tarkoituksensa. Hän esittää usein vain yksinkertaiset tosiseikat pienimmällä mahdollisellä määrällä sanoja koristelematta niitä tai korostamatta oman työnsä vaikeuksia, vaikka useissa tapauksissa yhden luvun kirjoittaminen on vaatinut päivien tai viikkojenkin työn. On huomautettu, että myöhemmin esitys yhtä laajasta aiheesta olisi kirjoitettu paljon pidemmäksi ja moniosaiseksi, jolloin se olisi samalla tuhottu. Usein Thukydideen kuvaukset ovat vaikuttavia ja traagillisia, mikä vaikutelma syntyy siitä, että esitys on yhtä aikaa korutonta ja täynnä yksityiskohtia; esimerkkejä tällaisesta ovat Ateenan kulkutaudin sekä Sisilian sotaretken ja erityisesti sen onnettoman päätöksen kuvaukset.
Thukydideen käyttämä kieli on runollista ja arkaisoivaa, ja sanajärjestys on usein omintakeinen. Tämän sekä tekstin tiiviyden vuoksi Thukydides on joskus epäselvä, ja todennäköisesti oli sitä myös aikalaisilleen. Monet lauseet ovat mutkikkaita, ja niiden osien väliset suhteet jäävät epäselviksi. Muun muassa Cicero, joka osasi hyvin kreikkaa, piti teosta vaikeana: hän sanoo puheiden sisältävän niin paljon hämäriä ja läpipääsemättömiä lauseita, että ne ovat hädin tuskin ymmärrettävissä.
Rakenne
Thukydides itse jakoi teoksensa kronologisesti kesiin ja talviin ja tätä kautta vuosiin. Kesä vastaa aina aikaa kevätpäiväntasauksesta syyspäiväntasaukseen ja talvi vastaavasti aikaa syyspäiväntasauksesta kevätpäiväntasaukseen. Teoksen jako kirjoihin ja lukuihin on todennäköisesti myöhempi ja peräisin aleksandrialaisilta tekstikriitikoilta, eikä käy aina kovin hyvin yksiin alkuperäisen vuodenaikoihin perustuneen jaon kanssa. Thukydideen vuosi vaihtuu kesken kirjojen esimerkiksi kohdissa II.47 ja VIII.7. Myös lainauksista nähdään, ettei kirjajakoa ollut tehty vielä Kratippoksen aikana, mutta se oli olemassa, kun Dionysios Halikarnassoslainen ja Diodoros Sisilialainen lainaavat teosta. Teoksesta tunnetaan myös jako yhdeksään kirjaan sekä vielä myöhempi jako 13 kirjaan. Käsikirjoituksissa teokselle esiintyy monenlaisia otsikoita, muun muassa Kertomus, mikä vastaa sanoja, joilla Thykudides aloittaa teoksensa.
Tärkeimmät tapahtumat kirjoittain ovat:
Arviointeja
Peloponnesolaissotaa pidetään varhaisen historiankirjoituksen merkkiteoksena. Thukydides pyrkii esityksessään totuuteen, tosin dramatisoi tapahtumia. Suomennoksen esipuheen kirjoittanut Holger Thesleff arvioi, että historiankirjoitus on saavuttanut vasta uudella ajalla uudelleen sen kriittisen tarkkanäköisyyden, jota Thukydides ilmentää. Näin teoksen ainoalaatuinen asema historiankirjoituksessa on tullut ajan myötä vain ilmeisemmäksi.
Thukydides ilmoitti itse pyrkineensä kirjoittamaan teoksensa sellaiseksi, että se kestäisi aikaa, sanoen: ”En ole laatinut kertomustani vain hetkellisesti kuultavaksi kilpakirjoitukseksi, vaan arvonsa pysyvästi säilyttäväksi omistukseksi”. Tässä tavoitteessaan hänen voidaan katsoa onnistuneen, sillä teoksesta on tullut historiankirjoituksen suuria klassikoita.
Jegor Gaidar
Jegor Timurovitš Gaidar (, 19. maaliskuuta 1956 Moskova, Neuvostoliitto – 16. joulukuuta 2009 Moskova, Venäjä) oli venäläinen poliitikko, taloustieteilijä ja pääministeri Boris Jeltsinin varapääministeri ja talousministeri marraskuusta 1991 ja itse pääministeri kesäkuusta joulukuuhun 1992 ja uudelleen varapääministeri syyskuusta 1993 tammikuuhun 1994. Hän oli kirjailija Arkadi Gaidarin pojanpoika.
Hän kannatti šokkiterapiaa, jolla tarkoitettiin hintojen vapauttamista talouden potkaisemiseksi käyntiin. Talousuudistuksia seuranneessa inflaatiossa kaikki pankkitalletukset haihtuivat olemattomiin, samaan aikaan kun Venäjän oligarkit keräsivät omaisuutensa. Uudistuksia seurannut talouskriisi kesti ainakin viisi vuotta.
Lähdettyään hallituksesta 1994 Gaidar oli duuman jäsen, oikeistovoimien liiton puheenjohtaja ja johti idän siirtymätalouksiin keskittynyttä instituuttia.
Jegor Gaidar kuoli veritulppaan varhain aamulla 16. joulukuuta 2009.
Gaidarin tytär Maria Gaidar on toiminut "oppositioaktivistina" ja Putinin vastustajana, ennen kuin sai paikan Kirovin alueen varakuvernöörinä. Vuonna 2015 hänestä tuli Odessan varakuvernööri.
Viken
Viken voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Matti Pietikäinen (professori)
Matti Kalevi Pietikäinen (s. 20. maaliskuuta 1949 Kiuruvesi) on suomalainen tietojenkäsittelytieteilijä. Hän on eräs tärkeimpiä suomalaisia hahmontunnistuksen, digitaalisen kuvankäsittelyn ja konenäön tutkimuksen uranuurtajia. Pietikäisen tutkimusryhmän kehittämä Local Binary Pattern (LBP) -tekstuurioperaattori on eräs hahmontunnistuksen kansainvälisen tiedeyhteisön eniten viitatuista menetelmistä. Menetelmään perustuva 2000-luvulla kehitetty kasvojentunnistusmenetelmä on myös eräs alueen tärkeimpiä. LBP:n erilaisia muunnelmia kehitetään jatkuvasti ja sitä käytetään myös muilla sovellusalueilla.
Pietikäinen suoritti diplomi-insinöörin tutkinnon vuonna 1973, tekniikan lisensiaattitutkinnon vuonna 1977 ja tekniikan tohtoritutkinnon vuonna 1982 Oulun yliopistossa. Hän on vieraillut tutkijatohtorina Marylandin yliopistossa 1984-1985 ja hänet nimitettiin tietotekniikan professoriksi Oulun yliopistossa vuonna 1991. Hän on toiminut useissa kansallisten ja kansainvälisten tiedeseurojen luottamus- ja johtotehtävissä ja saanut alansa tiedepalkintoja. Vapaa-ajallaan Pietikäinen harrastaa golfia.
Pietikäinen on saanut IEEE:n fellow-arvonimen vuonna 2011.
Pyyhältäjät
Lajit ja anatomia
Pyyhältäjien heimoon kuuluu kaksi sukua ja noin 85 lajia. Ne ovat pieniä kaloja, yleensä kymmensenttisiä ja korkeintaan 15–30 cm:n mittaisia. Muodoltaan ne ovat soikeita ja litteitä. Kaloilla on yksi lyhyt selkäevä, peräevä sen sijaan on pitkä. Pyrstöevä on selvästi haarautunut. Kalojen silmät ovat suuret ja suu keskikokoinen. Eräillä lajeilla on bioluminoivia valoelimiä. Uimarakko puuttuu tummapyyhältäjältä (Pempheris poeyi), mutta muilla lajeilla se on. Pempheris-suvun kalat ovat tyypillisesti harmahtavia tai kellertävän ruskeita. Parapriacanthus-suvussa kalat voivat olla läpinäkyviä.
Levinneisyys ja elintavat
Pyyhältäjät elävät Atlantin, Intian valtameren ja Tyynenmeren lämpimissä osissa. Ne liikkuvat suurina parvina koralliriuttojen läheisyydessä matalissa vesissä. Pyyhältäjät liikkuvat öisin ja viettävät päivät piileskellen koloissa ja luolissa. Ravintona ovat yöaktiiviset meroplanktoniin kuuluvat äyriäiset. Eräät heimon lajeista ovat hyvänmakuisia ruokakaloina, mutta niitä ei kalasteta kaupallisesti.
Byström
Byström on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Pjotr Stšastlivyi
Ottawa Senators varasi Stšastlivyin NHL:ään vuoden 1998 varaustilaisuuden neljännellä kierroksella numerolla 101. Kaudet 1997–1999 hän pelasi Torpedo Jaroslavlissa ennen siirtymistään Pohjois-Amerikkaan kaudeksi 1999–2000. Siellä hän aloitti pelit Senatorsin IHL-farmiseura Grand Rapids Griffinsissä, mutta nousi kauden aikana myös Senatorsin riveihin. Helmikuussa 2004 Stšastlivyi siirtyi Mighty Ducks of Anaheimiin vaihdossa Todd Simpsoniin. NHL-urallaan hän pelasi yhteensä 129 ottelua, joissa teki 18 maalia ja antoi 22 maalisyöttöä.
Kauden 2003–2004 jälkeen Stšastlivyi palasi Venäjälle ja Lokomotiviksi nimensä vaihtaneeseen entiseen seuraansa. Himikiin hän siirtyi kaudeksi 2006–2007. Kaudeksi 2007–2008 Stšastlivyi siirtyi TsSKA Moskovaan, josta hän siirtyi tammikuussa 2010 Salavat Julajev Ufaan.
Aleksander Leppänen
Aleksander Leppänen (1851 – 1886) oli suomalainen runoilija ja arkkiveisujen tekijä. Hän julkaisi 33 arkkiveisupainatetta vuosina 1869–1881.
Leppänen oli esikuvana Juhani Ahon pienoisromaanissa "Muuan markkinamies" Kuopion markkinoilla esiintyvälle viisumestari Leppäselle.
Kulta-akaasia
Kulta-akaasia eli mimosa (Acacia baileyana) on akaasioiden sukuun kuuluva keltakukkainen pensas tai pieni puu.
Ulkonäkö
Kulta-akaasia kasvaa enintään 8 metriä korkeaksi. Sen lehvästö on tiheä, oksat kaareutuvat alaspäin. Oksia peittää harmaa kaarna, nuoret oksankärjet ovat hienon nukan peitossa. Lehdet muistuttavat saniaisen lehtiä, niiden lehdykät ovat 3-6 mm leveitä. Kullankeltaiset kukat kasvavat noin 10-20 kappaleen tertuissa, niiden halkaisija on noin 5 mm.
Koristekasviksi on jalostettu punalehtinen muoto ja toinen, jonka lehdenkärjet ovat keltaiset.
Levinneisyys ja elinympäristö
Kulta-akaasiaa kasvaa luonnonvaraisena Australiassa New South Walesin osavaltiossa. Se on levinnyt tulokaslajina muuallekin. Se kestää pakkasta 7 asteeseen asti, ja viihtyy monenlaisessa maaperässä aurinkoisilla kasvupaikoilla. Kulta-akaasiaa käytetään pensasaitoina ja tuulensuojakasveina.
Kelmis
Kelmis on yksi Belgian kunnista. Se sijaitsee Vallonian alueella, Liègen maakunnassa. Kunta kuuluu myös Belgian saksankieliseen yhteisöön (Deutschsprachige Gemeinschaft Belgiens), yhteen Belgian kolmesta virallisesta kieliyhteisöstä. Vuoden 2006 alussa Kelmisin asukasluku oli 10 396. Pinta-alaltaan kunta on 18,12 neliökilometrin suuruinen, asukastiheyden ollessa näin noin 574 as./km².
Aleksei Martšenko
Aleksei Martšenko (s. 2. tammikuuta 1992 Moskova, Venäjä) on venäläinen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa KHL-joukkue Lokomotiv Jaroslavlissa. Martšenko varattiin NHL:ään 7. kierroksella numerolla 205. Detroit Red Wingsiin.
Maajoukkue
Martšenko on edustanut Venäjää MM-kilpailuissa vuonna 2016. Hän edusti Venäjää myös vuoden 2016 Jääkiekon maailmancupissa.
Roussospíti
Roussospíti on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Réthymnon kuntaan, Réthymnon alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 569 (vuonna 2011).