cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Malmin sairaala (Pietarsaari)
Historia
Kauppaneuvos Otto Malm testamenttasi Pietarsaaren kunnallisen sairaalan perustamiseksi 350 000 markkaa, sekä saman suuruisen summan rahastoon sairaalan ylläpitämiseksi.
Tilapäinen, 10 paikkainen sairaala otettiin käyttöön marraskuussa 1904. Tilapäinen Sairaala oli käytössä uuden sairaalan päärakennuksen rakentamisen ajan, toiminta päättyi marraskuussa 1908. Tilapäinen sairaala purettiin, ja siirrettiin pääsairaalan pohjoispuolelle, ja otettiin uudelleen käyttöön 1909 maaliskuussa kulkutautipaviljonkina. Uuden sairaalan päärakennus vihittiin käyttöön 1. joulukuuta 1908. Samana päivänä paljastettiin Otto Malmin patsas Sairaalan päärakennuksessa oli kolme kerrosta ja kellari.
Kulkutautisairaalaa laajennettiin rakentamalla sairaalan pohjoispuolelle paviljonki, joka otettiin käyttöön syyskuussa 1914. Kulkutautisairaalan talous erotettiin Malmin sairaalasta vuonna 1915.
Valtionneuvoston päätöksellä Malmin sairaala luokiteltiin aluesairaalaksi heinäkuusta 1958 alkaen. Valtionapu nousi 40 prosenttiin käyttökustannuksista.
Vuonna 1961 päätettiin täysin uuden rakennuksen rakentamisesta, joka sijoitettaisiin vanhan päärakennuksen itäpuolelle. Uusi sairaalarakennus otettiin käyttöön toukokuussa 1965. Sairaalan toiminta jaettiin osastoihin, eli kaksi kirurgista, kaksi sisätautiosastoa, yksi naistentautien osasto, yksi synnytysosasto, ja yksi lasten osasto.
Sairaalan laajennuksen rakentaminen aloitettiin joulukuussa 1980. Laajennus otettiin käyttöön syksyllä 1982. Uusiin tiloihin sijoitettiin laboratorio, röntgenosasto, leikkaussalit, sekä poliklinikka. Pietarsaaren sairaala liitettiin Vaasan sairaanhoitopiiriin vuoden 1989 alusta lähtien.
Vuonna 2005 Pietarsaaren sairaala irrottautui Vaasan sairaanhoitopiirin kuntayhtymästä, ja liittyi Pietarsaarenseudun kansanterveystyön kuntainliittoon. Uusi yksikkö sai nimekseen Malmin terveydenhuoltoalue.
Malmin sairaalan synnytysosasto suljettiin toukokuussa 2014. Jatkohoitoa vaativat kirurgiset leikkaukset loppuivat Pietarsaaressa tammikuussa 2017. Kaihi-, tyrä- ja pienet käsileikkaukset hoidetaan edelleen Malmin sairaalassa.
KT Corporation
KT Corporation on eteläkorealainen tietoliikenneyhtiö, joka sijaitsee Seongnamissa. KT Corporation on perustettu Korea Telecom -nimisenä vuonna 1981.
Puuväli
Puuväli eli sankaväli on Suomessa käytössä ollut vanha kansanomainen heinämäärän mittayksikkö. Se tarkoitti sitä heinämäärää, joka korjuun jälkeen sullottiin kahden pystyyn lyödyn puupylvään väliin seuduilla, joissa ei ollut latoja, vaan heinät koottiin säilöön pieleksiin. Puuvälin suuruus oli kahdesta kolmeen hevosrekeen kuormattua kevyttä talvikuormaa heiniä. Yksi talvikuorma painoi noin 150–200 kg. Pystypuut olivat noin sylen (1,78 metrin) etäisyydellä toisistaan.
Star Wars (vuoden 1991 videopeli)
Star Wars on Beam Softwaren kehittämä ja Pohjois-Amerikassa JVC:n vuonna 1991 julkaisema samannimiseen elokuvaan perustuva toimintapeli. Peli julkaistiin Nintendo Entertainment Systemille, Game Boylle, Sega Master Systemille ja Sega Game Gearille. Jatko-osa Star Wars: The Empire Strikes Back julkaistiin vuonna 1992.
thumb|left|256px|Kuvakaappaus pelin NES-versiosta.
Alive!
Albumin tekeminen oli levy-yhtiö Casablanca Recordsille ja yhtyeelle taloudellinen riski, sillä kolme ensimmäistä Kiss-albumia eivät olleet saavuttaneet juurikaan menestystä ja livealbumien suosio oli vuonna 1975 varsin heikkoa. Yhtyeen manageri Bill Aucoin ja Casablancan perustaja Neil Bogart kuitenkin uskoivat, että livealbumin avulla olisi mahdollista taltioida levylle yhtyeen jo suosituiksi muodostuneiden konserttien tunnelma. Alive! onnistui vangitsemaan Kiss-konsertin energisyyden ja soundin levylle, mutta yhtye on myöntänyt, että albumia myös korjailtiin jälkikäteen studiossa kokonaislaadun parantamiseksi.
Albumia seurasi vuonna 1977 toinen livealbumi Alive II, vuonna 1993 Alive III ja vuonna 2003 yhdessä Melbournen sinfoniaorkesterin kanssa levytetty Kiss Symphony: Alive IV.
Rolling Stonen vuonna 2003 julkaisemalla 500 Greatest Albums of All Time -listalla Alive! oli sijalla 159.
Albumin tausta
Vuonna 1973 perustettu Kiss oli ennen Alive!:a levyttänyt kolme studioalbumia: Kiss (1974), Hotter Than Hell (1974) ja Dressed to Kill (1975). Albumien menestys oli kuitenkin ollut vaatimatonta, ja yhtyeen toimeentulo oli käytännössä manageri Bill Aucoinin luottokortin varassa. Heikosta levynmyynnistään huolimatta Kiss oli jo varsin suosittu live-esiintyjä, ja yhtye oli tunnettu näyttävistä sekä energisistä konserteistaan. Yhtyeen kolmen ensimmäisen albumin ei koettu sisältävän tai välittävän yhtyeen keikkojen tunnelmaa, mikä sai yhtyeen ja Casablanca Recordsin harkitsemaan livealbumin tekoa.
Casablanca Records oli vuonna 1975 ajautumassa taloudelliseen ahdinkoon. Yhtiön perustaja Neil Bogart ja Bill Aucoin olivat kuitenkin vakuuttuneita livealbumin tekemisestä. Albumin tekeminen oli riski, sillä ottaen huomioon kolmen ensimmäisen Kiss-albumin heikon myynnin ja livealbumien laskussa olleen suosion Alive! voisi joko pelastaa tai päättää sekä Casablancan toiminnan että yhtyeen uran. Albumin tuottajaksi pestattiin Eddie Kramer, joka oli tuottanut yhtyeen alkuperäisen demon vuonna 1973 Electric Lady -studiossa.
Alive!, jonka tavoite oli ikuistaa Kiss-konsertin energisyys ja tunnelma levylle, levytettiin neljässä Dressed to Kill -kiertueen konsertissa vuoden 1975 kesällä. Yhtye taltioi konserttinsa Detroitissa, Clevelandissa, Davenportissa ja New Jerseyn Wildwoodissa. Kiss ja Eddie Kramer työstivät albumia myöhemmin Electric Lady -studiossa sen kokonaislaadun parantamiseksi. Albumin korjaaminen studiossa on myöhemmin herättänyt laajalti keskustelua sen ”autenttisuudesta” livealbumina, eikä albumin konserteissa äänitetyistä ja studioissa korjatuista osista ole olemassa tarkkaa määritelmää.
Albumin nimi Alive! on johdettu Slade-yhtyeen livealbumista Slade Alive!. Slade oli eräs Kissin keskeisimmistä innoittajista ja esikuvista.
LP 1
A-puoli B-puoli
LP 2
A-puoli B-puoli
Uudelleenjulkaisu (1982)
Albumin ensimmäinen levy julkaistiin uudelleen nimellä Hotter Than Metal vuonna 1982. Siinä on uusi kansikuva, ja se julkaistiin lähinnä Alankomaiden markkinoille. Albumin kannessa esiintyvät Gene Simmons, Paul Stanley, Ace Frehley ja Eric Carr. Simmonsilla, Stanleylla ja Frehleyllä on kannessa Unmasked- ja Dynasty-levyjen aikaiset asut, kun taas Carrin asu suunniteltiin juuri ennen levyn ilmestymistä. Carr ei soita yhdelläkään levyn kappaleella.
Dominican jalkapallomaajoukkue
Dominican jalkapallomaajoukkue on Dominican kansainvälinen jalkapallomaajoukkue, jota hallinnoi Dominican jalkapalloliitto. Joukkue on CONCACAF:n jäsen. Joukkue ei ole koskaan päässyt jalkapallon maailmanmestaruuskisojen eikä Karibian mestaruuskisojen lopputurnaukseen.
Euroopan Grand Prix 1995
Euroopan Grand Prix 1995 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 1. lokakuuta 1995 Nürburgringin radalla. Kilpailu oli kauden 14:s. Radalla oli viimeksi ajettu F1-sarjan kilpailu kaudella 1985, jolloin sillä ajettiin Saksan Grand Prix.
Riikka Hakkarainen
Riikka Hakkarainen (s. 23. toukokuuta 1977) on yksi Suomen menestyneimmistä golfaajista. Hän voitti toisena suomalaisnaisena Euroopan-kiertueen osakilpailun vuonna 2006.
Hakkarainen siirtyi ammattilaiseksi vuonna 1997 ja on voittanut neljä kansainvälistä ammattilaiskilpailua sekä koko Telia Tour -kiertueen rankingin vuonna 2002, jolloin hän voitti myös ensimmäisen ammattilaiskilpailun South African Openin Johannesbourghissa keväällä 2002. Euroopan-kiertueella (Ladies European Tour) hän on voittanut Tenerife Ladies Openin 2006. Erinomaisena vuonna hän nappasi lukuisia Top-10-sijoituksia ja ylsi kiertueen kokonaisrankingissa yhdeksännelle sijalle. Pitkän uran muita kohokohtia ovat toinen sija Italian Ladies Openissa vuonna 1999 ja kolmas sija Biarritz Ladies Classicissa vuonna 2002.
Hakkaraisen suhteellisen lyhyt amatööriura alkoi 11-vuotiaana Jyväskylässä Laajavuoren harjoituskentällä vanhempien kannustamana ja jatkui myöhemmin JyväsGolfissa, Mikkelin Golfissa sekä Golf Porrassalmessa. Amatööriurallaan hän edusti Suomea lukuisissa kansainvälisissä amatöörikilpailuissa. Kohokohtia amatööriuralla olivat hyvät sijoitukset Junior World Championshipissa parhaana eurooppalaisena, MM-joukkuekilpailuissa Ranskassa, Greece Ladies Championissa vuonna 1996 ja Scottish Youths Championissa vuonna 1995 sekä kolmas sija European Amateur Masters sekä British Girls Championship -kilpailuissa vuonna 1995. Urallaan hän on voittanut yhdeksän SM-mitalia, joista ensimmäisen 14-vuotiaana.
Velia Vidal
Velia Vidal Romero (s. 1982, Bahia Solano) on kolumbialainen kirjailija, joka on julkaissut Chocón alueen afrikkalaistaustaisen väestön perinteisiä kertomuksia.
Vidal järjestää myös Chocón kirjallisuusfestivaalia. BBC valitsi Vidalin vuonna 2022 sadan vaikutusvaltaisen ja innostavan naisen listalle 100 Women.
Vincenzo Petrocelli
Vincenzo Petrocelli (6. heinäkuuta 1823 Cervaro, Italia – 2. helmikuuta 1896 Napoli, Italia) oli italialainen taidemaalari. Hän maalasi historiamaalauksia ja muotokuvia.
Liikevaihtovero-oikeus
Liikevaihtovero-oikeus perustettiin vuonna 1970 käsittelemään liikevaihtoverotukseen liittyviä valitusasioita. Vuonna 1994 liikevaihtovero-oikeus lakkautettiin ja sen tehtävät siirrettiin Uudenmaan lääninoikeudelle (nykyisin Helsingin hallinto-oikeus).
Gaucho
Gauchoa voi pitää eräänlaisena löyhänä vastineena Pohjois-Amerikan cowboylle. Cowboyn, meksikolaisen vaqueron ja venezuelalaisen llanosin tapaan gaucho on termi, joka viittaa enemmän 1800-luvulle, jolloin gauchot muodostivat väestön enemmistön, kuin nykyaikaan. Perinteisesti gauchot ovat paimentaneet karjaa ja harjoittaneet maataloutta pääelinkeinonaan. Cowboyn tapaan gauchoihin liittyy romanttinen perinne, joka on näkynyt etenkin Argentiinan kulttuurissa.
Antonio Rotta
Antonio Rotta (20. helmikuuta 1828 Gorizia, Italia – 10. syyskuuta 1903 Venetsia, Italia) oli italialainen taidemaalari.
Elämäkerta
Rottan avioliitosta Lattanzio Querenan tyttären kanssa syntyi poika Silvio Giulio (1853–1913), josta tuli hänen oppilaansa.
Rotta osallistui vuonna 1853 taidenäyttelyyn Milanossa historiamaalauksella Tiziano Vecellio opastaa Irene di Spilimbergoa maalaamisessa. Vuonna 1878 hän sai Pariisiin Salon du Louvren näyttelypalkinnon. Vuonna 1891 hänen töitään oli näytteillä Berliinissä. Vuonna 1894 hän osallistui Goriziain taiteelliseen näyttelyyn maalauksella Stella marina.
Antonio Rottan teoksia on lukuisissa museoissa ympäri maailmaa, Philadelphian taidemuseossa sekä Helsingin museoissa ja Museo Revoltellaissa Triestessä. Hänen kotikaupungissaan on useita hänen töitään, erityisesti muotokuvia, sekä Gorizianin maakunnan historiallisissa ja taidemuseoissa. Monia hänen teoksiaan ​​on myyty ulkomaille ja niitä on tärkeissä yksityiskokoelmissa.
Venetsian biennaalissa vuonna 1932 esiteltiin Antonio Rottan teoksia. Tarkoituksena oli muistaa 1800-luvun lopun venetsialaisen maalaustaiteen intiimiä luonnetta, jota pidetään tärkeänä hetkenä maailman taiteen historiassa.
Gorizia on nimennyt kadun nimeltä Antonio Rotta.
Taidemarkkinat
Sothebyn Lontoon huutokaupassa vuonna 2001 Antonio Rottan öljymaalaus Venetsialainen vesijuhla (Una festa Veneziana, 1863) myytiin 158 000 eurolla.
Salvatore Garau
Salvatore Garau (s. 1953 Santa Giusta, Italia) on italialainen taidemaalari.
Huutokaupassa Garaun maalaus "Purppurainen kehys vihreällä sanelujärjestyksessä", akryyli kankaalle, cm. 60×60, vuodelta 2015, myyty hintaan 11 130 euroa, ylittää jälleen Maurizio Cattelanin teoksen (toiseksi "Peep show 85", myyty hintaan 6 700 euroa).
Frode Moen
Frode Moen (s. 1. toukokuuta 1969) on norjalainen entinen yhdistetyn hiihtäjä, joka kilpaili yhdistetyn maailmancupissa vuosina 1988–1993. Hän sijoittui parhaimmillaan kolmanneksi maailmancupin osakilpailussa. Urheilijauransa jälkeen hän on työskennellyt Norjan Olympiatoppenilla.
Bondarzewiaceae
Bondarzewiaceae on Russulales-lahkoon kuuluva sieniheimo, joka sisältää pääasiassa kääpiä ja muita vastaavia sieniä. Heimo on nimetty venäläisen mykologin Apollinari Semjonovitš Bondartsevin mukaan. Ennen DNA-tutkimuksia heimo on luettu useimpien kääpien tapaan Polyporales-lahkoon, mutta se onkin osoittautunut lähemmäksi sukulaiseksi haperoille ja rouskuille.
Hiilivero
Hiilivero on vero, jota maksetaan hiilidioksidipäästöistä.
Australia
Australiassa Julia Gillardin hallituksen ajama hiilivero hyväksyttiin Australian parlamentissa 8. marraskuuta 2011. Uuden lain myötä noin 500 eniten hiilidioksidipäästöjä tuottavaa australialaista yritystä alkoi maksaa veroa hiilidioksidipäästöistä heinäkuusta 2012 alkaen. Veron suuruus on 23 Australian dollaria tonnilta, ja hallitus suunnittelee tukitoimia, kuten verohelpotuksia ja sosiaaliturvan parannuksia, kompensoidakseen kuluttajille osan hiiliveron aiheuttamasta kustannusten noususta. Oppositio arvosteli Gillardia vaalilupauksen pettämisestä, sillä ennen vuoden 2010 vaaleja Gillard oli luvannut, ettei hänen hallituksensa tule esittämään hiilidioksidiveroa.
17. heinäkuuta 2014 Tony Abbottin hallitus kumosi hiiliveron.
Kanada
Kanada on ottamassa käyttöön kansallisen hiiliveron 1. tammikuuta 2019. Kanadalaiset lentoyhtiöt haluaisivat jäädä veron ulkopuolelle. Hiilivero on kuulunut pääministeri Justin Trudeaun kampanjalupauksiin. Hiilivero on aluksi 20 Kanadan dollaria tonnilta vuonna 2019 ja nousee 10 dollarilla joka vuosi, kunnes se on 50 dollaria vuonna 2022. Kanadalaiset yritykset valittivat hiiliverosta, sillä se heikentäisi kilpailukykyä suhteessa yhdysvaltalaisiin yrityksiin, ja se johti sen keventämiseen
Kanadan kansallisen hiiliveron avulla kerätyistä verovaroista 90 prosenttia annetaan kansalaisille veronpalautuksina. Loput 10 prosenttia jaetaan pienille ja keskisuurille yrityksille, kouluille, sairaaloille ja muille organisaatioille, jotka eivät pysty sisällyttämään hiiliveroa kuluttajahintaan. Hiiliveroa kotitalous maksaa keskimäärin $248 New Brunswickissä, $300 Ontariossa, $336 Manitobassa ja $598 Saskatchewanissa.
Lentoliikenteen hiilivero
Lentoliikenteen hiilivero on otettu käyttöön Brittiläisessä Kolumbiassa, Kanadassa vuonna 2008. Albertan provinssissa lentoliikenteen hiilivero otettiin käyttöön vuonna 2016.
Norwegian-lentoyhtiön pääjohtaja Bjørn Kjos kannatti lentoliikenteen hiiliveroa vuonna 2016. Kjosin mukaan tämä kannustaisi lentoyhtiöt uusimaan laivastojaan. Norwegianin laivasto on huomattavan nykyaikainen (alusten keski-ikä 3,7 vuotta) ja alusten polttoaineenkulutus on Atlantin ylittävillä lennoilla vertailun matalin.
Päästömaksu, hiilipitoisuusvero, hiilijalanjälkivero vai päästökauppa?
Hiilivero voidaan periä päästöjä tuotettaessa, esimerkiksi mittaamalla tai estimoimalla päästöt. Fossiilisista polttoaineista aiheutuvia päästöjä voidaan kuitenkin usein helpommin verottaa jo polttoainetta tuotettaessa/maahantuotaessa, polttoaineen hiilipitoisuuden perusteella.
Hiilivero eli hiilipäästömaksu on eräs mahdollinen haittavero ilmastohaitoille. Eräs vaihtoehtoinen haittavero on hyödykkeen hiilijalanjäljen vero. Se on epätarkempi ja mielivaltaisempi mutta sitä on ehdotettu sovellettavaksi tuontituotteille maista, joissa hiiliveroa ei ole. Haittaverojen vaihtoehtoja ovat päästökauppa tai tuotannolle ja kulutukselle asetetut normit ja rajoitukset.
Fossiilisten polttoaineiden kohdalla hiilipitoisuusvero olisi hyvä approksimaatio päästöverosta.
Haittaverot
Vatt:n ja Etlan valtioneuvostolle vuonna 2019 tekemän selvityksen mukaan tasasuuruinen vero kaikille kasvihuonekaasupäästöille olisi edullisin keino vähentää päästöjä. Verotusta pitäisi käyttää ainakin niihin päästöihin, joita EU:n päästökauppa ei koske. Tällaisia aloja ovat esimerkiksi kotimaan liikenne, maatalous sekä rakennusten erillislämmitys. Kun vero päästöille on yhdenmukainen, se kannustaa vähentämään niitä päästöjä, joiden vähentäminen on edullisinta. Kasvihuonepäästöjen verotusta kiristettäisiin. Koska päästöjen tulee pienentyä nopeasti, verotuotto ei riitä ratkaisemaan väestön ikääntymisestä johtuvaa kestävyysvajetta.
Slavik Kryklyvyi
Vjatšeslav ”Slavik” Kryklyvyi on ukrainalainen ammattilaiskilpatanssija, joka on erikoistunut latinalaisiin tansseihin.
Kryklyvyi syntyi vuonna 1976 Kiovassa, Ukrainassa. Hänen kansainvälinen uransa alkoi 1990-luvun puolessa välissä Olena Fedortšukin kanssa; tuolloin hän edusti Ukrainaa. Vuonna 1998 hän alkoi tanssia belgialaisen Joanne Leuniksen kanssa edustaen Belgiaa. Vuonna 2000 he voittivat amatöörien (IDSF) latinalaistanssien EM- ja MM-tittelit, sekä arvostetun Blackpoolin amatöörien latinalaiskilpailun. Lokakuussa 2000 hän julistautui ammattilaiseksi ja lopetti parisuhteen Joannen kanssa. Vuodesta 2001 Slavik edusti Yhdysvaltoja niin ikään ukrainalaissyntyisen Karina Smirnovan kanssa. Yhteisellä urallaan he kilpailivat ammattilaisten MM-kilpailuissa vain kahdesti (vuonna 2001 he saavuttivat Blackpoolissa viidennen ja vuonna 2002 Miami Beachilla kolmannen sijan). Vuoden 2004 MM-kilpailut jäivät parilta väliin viisumivaikeuksien tähden – ironisesti Yhdysvaltoja edustava pari ei päässyt Yhdysvaltoihin kilpailuja varten. MM-sijoitusten puuttumisesta huolimatta pari nautti arvostusta maailman ”kakkosparina” heti Bryan Watsonin ja Carmen Vincelj’n jälkeen. Blackpoolissa he tanssivat ammattilaisten hopeaa vuosina 2004 ja 2005. Lisäksi he voittivat monia arvostettuja World-Series-sarjan kilpailuja, kuten United Kingdom Open Championships -kilpailun tammikuussa 2005.
Blackpool 2005 jäi parin viimeiseksi yhteiseksi kilpailuksi. Karina edustaa nykyään Venäjää vuoden 2004 ammattilaisten Euroopan mestarin Dmitry Timohinin parina. He olivat debyyttikilpailussaan Blackpoolissa 2006 neljäntenä.
Slavik esiintyy Karinan kanssa lyhyissä cameorooleissa Richard Geren ja Jennifer Lopezin tähdittämässä Saanko luvan? -elokuvassa. Karina esiintyy Stanin parina lyhyessä sambakohtauksessa, jossa hän lopuksi pilkkaa Bette Midlerin roolihahmoa ja pakenee salista kirkaisten Stanin tupeen irrottua. Slavik esiintyy elokuvan lopussa Jennifer Lopezin parina Blackpoolissa tanssien tangoa. DVD-julkaisun extroissa he tanssivat hetken yhdessä diskokohtauksessa. Lisäksi Geren ja Lopezin öinen tangokohtaus on heidän koreografioimansa.
Slavik aloitti yhteisen uran elämänkumppaninsa Jelena Horovan kanssa marraskuussa 2005. Elena oli saavuttanut useita finaalisijoituksia entisen parinsa Sergey Rjupinin kanssa ammattilaisena. Slavik ja Elena debytoivat Venäjää edustaen Venäjän ammattilaisten mestaruuskilpailuissa, ja voittivat mestaruuden 20. huhtikuuta 2006. Seuraavan kerran pari kilpaili arvostetussa German-Openissa, tuloksena voitto. MM-kilpailuissa pari oli hopealla. International Open Championship -kilpailussa pari oli myös toinen. Pari sijoittui urallaan toiseksi kaikissa arvostetuimmissa tanssiurheilutapahtumissa. Pari lopetti yhteisen uransa International Openin hopeasijaan vuonna 2007.
Slavik on edustanut Ukrainaa, Belgiaa, Yhdysvaltoja, Venäjää ja viimeisimpänä Suomea. Slavik on ainoa Suomea edustanut kilpatanssija, joka on voittanut maailmanmestaruuden tanssiurheilussa.
Akira Kurosawa
Kurosawa on yksi Japanin tunnetuimmista elokuvaohjaajista, ja hänen elokuvansa ovat vaikuttaneet kokonaiseen elokuvantekijöiden sukupolveen. Kurosawan tunnetuimmat elokuvat sijoittuvat Japanin feodaaliaikaan vuosille 1200–1600, mutta osa hänen elokuvistaan sijoittuu nykyaikaan. Joidenkin elokuvien tarinat ovat sovituksia William Shakespearen näytelmistä, ja jotkin mukailevat Hollywoodin lännenelokuvan tyyliä.
Elämä ja ura
Akira Kurosawa syntyi 23. maaliskuuta 1910 Tokiossa seitsenlapsisen perheen kuopukseksi. Hänen vanhempansa olivat kolmannen polven tokiolaisia. Kurosawan isä piti kotona sotilaallista kuria ja noudatti bushidōn periaatteita. Kurosawan isoveli Heigo työskenteli aikuisena mykkäelokuvien juontajana ja teki itsemurhan, kun työt loppuivat äänielokuvan myötä.
Kurosawa sai vuonna 1930 vapautuksen asepalveluksesta, sillä hänen fysiikkansa ei riittänyt armeijaan. Hän liittyi erilaisiin vasemmistolaisiin järjestöihin ja työskenteli maanalaisten poliittisten järjestöjen lähettinä. Hän kiinnostui myös avantgarde-teatterista ja työskenteli kuvittajana, mutta ei onnistunut päästä taidemaalarin uralle.
pienois|vasen|upright|Kurosawa (vasemmalla) ja [[Mikio Naruse Nadare-elokuvan kuvauksissa vuonna 1937.]] Vuonna 1935 Kurosawa näki ilmoituksen, jossa etsittiin apulaisohjaajia vastaperustetulle elokuvastudiolle. Hän läpäisi esseekokeen ja sai työpaikan helmikuussa 1936. Hän työskenteli aluksi ohjaaja Kajirō Yamamoton apulaisena. Hänen ensimmäinen käsikirjoituksensa oli elokuvaan Uma (1941) ja toinen elokuvaan Shizuka nari. Jälkimmäistä käsikirjoitusta ei koskaan tehty elokuvaksi, kuten ei seuraaviakaan. Vuonna 1942 sodan aikana toiset ohjaajat ohjasivat elokuviksi kaksi Kurosawan armeija-aiheista käsikirjoitusta.
Vuonna 1943 Kurosawa ohjasi omaan käsikirjoitukseensa perustuvan judoaiheisen elokuvan Sugata sanshirō ja seuraavana vuonna elokuvan Kaikkein kaunein. Sodan jälkeisinä vuosina 1945–1950 Kurosawa ohjasi yhdeksän elokuvaa, joista osa oli tosin harjoitustyönomaisia.
Kurosawa oli elokuussa 1945 tekemässä parodiaa tunnetusta kabuki-näytelmästä, kun liittoutuneiden miehitysjoukot kielsivät Japanin feudalistista historiaa käsittelevien elokuvien julkaisun. Miehet, jotka astuivat tiikerin hännälle julkaistiin lopulta vasta 1952. Kurosawasta tuli Japanissa tunnettu melodraamasta Juopunut enkeli (1948), joka sijoittuu sodan jälkeiseen Tokioon ja kertoo gangsterista ja alkoholistisesta lääkäristä. Gangsteria näyttelleestä Toshirō Mifunesta tuli tähti, ja hän oli Kurosawan luottonäyttelijä vuoteen 1965 asti.
Kurosawan ensimmäinen kansainvälinen menestyselokuva oli historiallinen elokuva Rashomon – paholaisen temppeli (1950), jossa tapahtumat kuvataan neljän eri kertojan silmin. Elokuva voitti Venetsian elokuvajuhlien pääpalkinnon Kultaisen leijonan sekä parhaan ei-englanninkielisen elokuvan Oscarin. Seuraavaksi Kurosawa ohjasi Dostojevskin romaaniin perustuneen nelituntisen elokuvan Idiootti (1951). Elokuva ei saanut yleisöä, ja Kurosawa riitautui kuvausten aikana studion kanssa.
Vuodesta 1952 alkoi Kurosawan tuotannon huippukausi, jolloin hän ohjasi muun muassa menestyselokuvat Ikiru – tuomittu (1952), lännenelokuvan tyylisen samuraielokuvan Seitsemän samuraita (1954), ydinaseiden pelkoa käsittelevän Elän pelossa (1955), Shakespearen Macbeth-mukaelman Seittien linna (1957), lännenelokuvamukaelman Yojimbo – onnensoturi (1961) ja sen jatko-osan Samuraimiekka (1962). Seuraava elokuva Taivas ja helvetti (1963) on kuvaus nykyajan Japanista, ja Punaparta (1965) jälleen historiallinen elokuva.
Kurosawa perusti vuonna 1960 oman tuotantoyhtiönsä ja tuotti sen kautta omat elokuvansa. Japanin elokuva-ala ajautui kuitenkin 1960-luvulla taloudellisiin vaikeuksiin, minkä takia Kurosawan monet suunnitelmatkin peruuntuivat liian kalliina. Hän yritti myös tehdä elokuvia Hollywood-tuottajien kanssa, mutta nekin projektit kaatuivat. Kurosawa alkoi 1968 kuvata 20th Century Foxille elokuvaa Tora! Tora! Tora! Kuvaukset etenivät hitaasti, ja tuottajat siirsivät Kurosawan syrjään budjettiylitysten pelossa. Kurosawan ensimmäinen elokuva Punaparran jälkeen oli slummien asukkaita kuvaava värielokuva Köyhän pikajuna, joka ilmestyi vuonna 1970. Sen epäonnistuminen ja ''Tora! Tora! Tora!'' -elokuvan (1970) japanilaisten kohtausten kuvausten vaikeudet saivat Kurosawan yrittämään itsemurhaa.
Kurosawa palasi 1970-luvun puolivälissä, kun hän kuvasi Siperiassa Neuvostoliiton pyynnöstä siperialaisesta erakosta kertovan Dersu Uzalan (1975), joka sai laajaa tunnustusta. Kagemusha – varjokenraali (1980) ja Ran (1985) olivat Kurosawan ensimmäiset samuraielokuvat moneen vuoteen. Ran on mukaelma Shakespearen Kuningas Learista. Tämän jälkeen Kurosawa teki vielä Akira Kurosawan unet (1990) sekä kaksi muuta elokuvaa ennen kuolemaansa vuonna 1998. Kolme viimeistä elokuvaa eivät saaneet erityisen hyvää vastaanottoa.
Tyyli ja vaikutus
pienois|oikea|Kurosawa näyttelijöineen Seittien linna -elokuvan kuvauksissa vuonna 1956. Kurosawa opiskeli sekä Hollywoodin rikoselokuvia että venäläisten klassikko-ohjaajien töitä ja loi niiden pohjalta omanlaisensa tyylin rytmittää ja leikata elokuviaan. Kurosawa yhdisti elokuvissaan rauhallisia ja pitkiä kamera-ajoja nopeisiin leikkauksiin. Siksi monet Kurosawan elokuvat vaikuttavat yhä sangen moderneilta.
Kurosawan teokset ovat antaneet vaikutteita monien tunnettujen ohjaajien töihin. Niistä on tehty myös suoria kopioita: Yojimbon juoni kaupunkiin saapuvasta muukalaissoturista, joka saattaa toisilleen vihoittelevat rikollisperheet tuhoon, innoitti Sergio Leonen tunnettua western-elokuvaa Kourallinen dollareita ja myöhemmin mafia-elokuvaa Last Man Standing. Kurosawan Kätketty linnake taas antoi vaikutteita George Lucasin Tähtien sota -elokuvalle. Kurosawan elokuvista Seitsemän samuraita ja Rashomon filmattiin Hollywoodissa versiot nimeltä 7 rohkeata miestä ja The Outrage (1964).
Tunnustukset
Kurosawa sai Oscar-ehdokkuuden ohjauksestaan elokuvaan Ran (1985). Vuonna 1990 Kurosawalle myönnettiin kunnia-Oscar elämäntyöstään. Hän sai myös 1982 Venetsian elokuvajuhlien Kultaisen leijonan elämätyöpalkinnon ja 1992 Directors Guild of American elämäntyöpalkinnon. Japanissa hänet palkittiin 1992 Praemium Imperialella.
Ohjaukset
Viidellä elokuvalla ei ole suomenkielistä nimeä.
Käsikirjoitukset
Valikoima muiden ohjaamia Akira Kurosawan käsikirjoittamia elokuvia. Kurosawa kirjoitti tai käsikirjoitti kaikki ohjaamansa elokuvat.
A. J. Muikku
Antti Juho Muikku (22. maaliskuuta 1846 Liperi – 4. helmikuuta 1877 Calumet, Michigan, Yhdysvallat) oli suomalainen toimittaja, joka perusti 1876 ensimmäisen suomenkielisen sanomalehden Yhdysvaltoihin.
Muikun vanhemmat olivat puuseppä Antti Muikku ja Maria Leskinen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1865 Jyväskylän alkeisopistosta. Muikku opiskeli jonkin aikaa matematiikkaa Helsingin yliopistossa ja toimi laskijana Pietarin lähellä sijainneessa Pulkovon tähtitieteellisessä observatoriossa. Hän muutti 1875 Yhdysvaltoihin ja saapui talvella 1876 Michiganin kuparikaivosalueelle jossa asui suomalaisia siirtolaisia. Muikku perusti keväällä 1876 Hancockiin Amerikan Suomalainen Lehti -nimisen lehden jossa kerrottiin muun muassa samoihin aikoihin pidetystä Philadelphian maailmannäyttelystä. Lehden ensimmäinen numero ilmestyi 14. huhtikuuta 1876 mutta se ehti ilmestyä vain muutamia kuukausia ennen kuin talousvaikeudet pakottivat lakkauttamaan lehden heinäkuussa 1876.
Muikku julkaisi vielä syksyllä 1876 Lehtinen-nimistä pienjulkaisua, joka pyrki hankkimaan suomalaissiirtolaisten ääniä republikaaniselle puolueelle samaan aikaan pidetyissä vaaleissa. Tämän jälkeen Muikku asettui asumaan suomalaissiirtolaisten asuntolaan Quincy Hillissä ja täällä hän myös kuoli talvella 1877. Muikku haudattiin Hancockin hautausmaalle ja vuonna 1879 suomalaissiirtolaiset kustansivat hänen haudalleen hautakiven.
Jemen
Jemenin tasavalta eli Jemen on valtio Lähi-idässä Arabian niemimaan eteläkärjessä. Sen rajanaapureita ovat pohjoisessa Saudi-Arabia ja idässä Oman. Jemeniä ympäröivät myös Arabianmeri, Adeninlahti ja Punainenmeri. Naapurimaihin verrattuna Jemenin öljytulot ovat vaatimattomat, mutta niitä tärkeämpi on Jemenin strateginen sijainti Punaisenmeren suulla vastapäätä Afrikan sarvea, tärkeän öljynkuljetusreitin varrella.
Hannu Väliaho
Hannu Sakari Väliaho (s. 4. huhtikuuta 1938 Kotka) on suomalainen matemaatikko. Hän oli Helsingin yliopiston sovelletun matematiikan professori 1975–2001. Hänen tutkimuskohteenaan oli muun muassa matemaattinen optimointi. Sitä ennen hän oli Metsäntutkimuslaitoksen matemaattisen osaston professori 1972–1975.
Väliaho on toiminut aktiivisesti viidennen herätysliikkeen piirissä ja ollut perustamassa sen julkaisua Uusi Tie -lehteä.
Jemen
Jemenin noin 28 miljoonasta asukkaasta suurin osa on muslimeita, pohjoisessa šiialaisia, etelässä sunnalaisia. Maassa on myös paljon somalipakolaisia. Vanhoja jemeniläiskaupunkeja on Unescon maailmanperintöluettelossa; niistä Shibām tunnetaan savitiilistä tehdyistä kerrostaloistaan.
Jemenissä puhkesi vuonna 2015 yhä jatkuva sisällissota, jossa Abdrabuh Mansur Hadin hallitus ja sitä tukeva liittouma sotivat hutheja ja Arabian niemimaan al-Qaidaa vastaan. Huthit ja al-Qaida vastustavat myös toisiaan.
Varhaishistoria
Jemen on yksi Lähi-idän vanhimmista asutuskeskuksista. Sen alueelle kehittyi seemiläisten kansojen maata viljeleviä yhdyskuntia arviolta 2000 eaa. Jemen sijaitsi jo varhain merkittävien kauppareittien varrella, minkä ansiosta alueelle syntyi vauraita kaupunkeja.
thumb|left|Nykyisen Jemenin alue noin vuonna 230. Aksum, Himyar, Qataban, Saba ja Hadramaut merkitty eri väreillä. 800 eaa. – 500 jaa. välisenä aikana Jemenissä vaikuttivat Minaeanin, Saban, Himyarin, Qatabanin, Hadramautin ja Ausanin kuningaskunnat, jotka ylläpitivät tuottoisaa maustekauppaa. Roomalaiset kutsuivat aluetta nimellä ”Arabia Felix” (”Onnellinen Arabia”) maustekaupan tuottaman vaurauden vuoksi. Rooman keisari Augustus lähetti vuonna 26 eaa. retkikunnan valtaamaan Arabia Felixin ja turvaamaan alueen kaupan Roomalle. Egyptin prefektin Aelius Galluksen komentama retkikunta kuitenkin epäonnistui.
Jemenin kuningaskunnat kilpailivat keskenään kauppareiteistä ja lukuisten sotien seurauksena alueen hallitsevaksi valtakunnaksi nousi 200-luvulla Himyar, joka valloitti suurimman osan alueesta Aksumin tuella.
Aluetta vaivasi paha kuivuus 500-luvulla. Maustekauppa hiipui 550-luvulla ja tärkeän Maribin kaupungin sadevesipato murtui, mikä hankaloitti alueen maanviljelyä. Himyar pirstoutui pieniksi kaupunkivaltioiksi ja heimoyhteisöiksi ja Aksum valloitti merkittävän osan rannikosta, kunnes arabit valloittivat alueen 600-luvulla. Etiopialainen kristinusko väistyi islamin tieltä ja Jemenistä tuli osa Kalifaattia. Alue sai tuolloin nimensä Jemen, joka tarkoittaa ”oikeaa puolta”, mikä viittaa alueen sijaintiin Mekkaan nähden.
Kalifivallan luhistuttua pohjoinen Jemen jäi paikallisten imaamien vallan alle. Imaamit edustivat zaidilaisuutta, islamin nuorempaa alahaaraa, ja he vakiinnuttivat teokraattisen poliittisen järjestelmän joka piti pintansa nykyaikaan asti. Jemenissä oli historian aikana useampia imaamien hallitsijasukuja.
Kahtiajakaantunut Jemen
Jako Pohjois- ja Etelä-Jemeniin tapahtui brittien valloitettua Jemenin eteläosan. Britit valloittivat Adenin sataman ja nykyisen Jemenin itä- ja eteläosan vuonna 1839. Aluetta hallittiin ensin osana Brittiläistä Intiaa, kunnes 1937 muodostettiin Itä-Adenin ja Länsi-Adenin protektoraatit sekä Adenin siirtokunta. Vuoteen 1965 useimmat näiden alueella vaikuttaneet heimovaltiot olivat liittyneet Etelä-Arabian federaatioksi, jota britit hallitsivat. Britit poistuivat vuonna 1967, jolloin Jemenin demokraattinen kansantasavalta perustettiin. Siitä tuli sosialistinen yksipuoluevaltio, joka solmi läheiset suhteet Neuvostoliittoon, Kuubaan, Kiinaan ja radikaaleihin palestiinalaisiin.
Samaan aikaan pohjoisessa osmanien valta rajoittui kaupunkeihin, kun taas maaseudun heimot olivat imaamin hallinnassa. Osmanien valtakunta hajosi ensimmäisen maailmansodan jälkeen ja Jemenin kuningaskunta julistautui itsenäiseksi vuonna 1918. Maan ensimmäiseksi hallitsijaksi tuli imaami Yahyan al-Badr. Kuningaskunta oli sulkeutunut sekä takapajuinen ja Yahyan oli julma hallitsija. Yahyanin alamaiset murhasivat hänet vuonna 1948, ja valtaan nousi hänen poikansa Ahmed al-Badr. Vallankumoukselliset tasavaltalaiset murhasivat Ahmedin 1962 ja valtiosta tuli Jemenin arabitasavalta. Samalla maa ajautui monivuotiseen sisällissotaan, jonka aikana yli 250 000 ihmistä sai surmansa.
Jemenin arabitasavallan ja Jemenin demokraattinen kansantasavallan suhteet olivat pääasiassa hyvät. Samalla välejä hiersi rajakiista, josta valtiot kävivät kahakoita 1972 ja 1979. Valtiot neuvottelivat yhdistymisestä 1980-luvulla, mutta keskinäiset epäluulot ja Etelä-Jemenin sisällissota 1986 estivät sovinnon. Pohjois- ja Etelä-Jemen yhdistyivät lopulta vuonna 1990 nykyiseksi Jemenin tasavallaksi.
Han-na Chang
Han-na Chang (s. 23. joulukuuta 1982 Soul) on eteläkorealaissyntyinen sellisti ja kapellimestari.
Chang aloitti 3-vuotiaana pianonsoiton, mutta siirtyi selloon 6-vuotiaana. Vuonna 1993 hän muutti perheineen Yhdysvaltoihin. Hän opiskeli Aldo Parisot'n johdolla Juilliard Schoolissa ja sai yksityisopetusta myös Mischa Maiskylta Italiassa. Chang voitti 11-vuotiaana ensipalkinnon viidennessä Rostropovitš-sellokilpailussa (1994) Pariisissa. Hänelle myönnettiin lisäksi nykymusiikin erikoispalkinto, ja hän pääsi Mstislav Rostropovitšin suosioon. Chang teki vuonna 1995 EMI-yhtiölle ensilevytyksensä, jolla hän tulkitsee Pjotr Tšaikovskin ja Camille Saint-Saënsin teoksia Rostropovitšin johtaessa Lontoon sinfoniaorkesteria. Hän pääsi esiintymään keskeisten sinfoniaorkesterien kanssa ja jatkoi levytysuraansa EMI:lle eksklusiivisella levytyssopimuksella. Levytykset ovat tuoneet Changille monia palkintoja.
Orkesterinjohtoa Chang opiskeli James DePreistin johdolla. Ensiesiintymisensä kapellimestarina hän teki vuonna 2007 Etelä-Koreassa. Hän on suorittanut musiikkiopintojensa ohella tutkinnon Harvardin yliopistossa pääaineenaan filosofia. Chang toimi vuodesta 2013 Trondheimin sinfoniaorkesterin päävierailijana ennen pääsemistä sen ensimmäiseksi naispuoliseksi pääkapellimestariksi ja taiteelliseksi johtajaksi vuonna 2017. Vierailevana kapellimestarina hän on johtanut orkestereita eri puolilla maailmaa.
Chang on toiminut Korean Punaisen Ristin kiertävänä hyväntahdonlähettiläänä.
Jemen
Yhdistynyt Jemen
Vuonna 1994 parlamentti äänesti Ali Abdullah Salehin presidentiksi. Vuonna 1999 pidettiin maan ensimmäiset suorat presidentinvaalit, joissa Ali Abdullah Saleh valittiin uudelleen.
1990-luvun jälkeen Jemeniin on virrannut pakolaisia levottomasta Somaliasta arviolta 700 000.
Lokakuussa 2000 Jemenissä tehtiin terrori-iskuja yhdysvaltalaista sota-alusta ja Brittien suurlähetystöä vastaan. Vuonna 2001 presidentti Saleh ilmoitti maansa käyvän Yhdysvaltojen rinnalla sotaan terrorismia vastaan. Terrorismin vastaisesta sodasta kehittyi maan sisäinen konflikti jossa Jemenin hallinto ja terroristijärjestö Al-Qaida taistelivat jopa maakuntien hallinnasta. Konflikti jatkuu edelleen.
Arabikevät ja sisällissota
Jemenin presidentti Ali Abdullah Saleh valittiin uudelleen vuonna 2006. Hän nousi alun perin Pohjois-Jemenin johtoon vuonna 1978. Vuoden 2003 vaaleissa presidenttiä tukeva puolue Yleinen kansankokous sai enemmistön äänistä, 235 paikkaa ja oppositio 63. Helmikuussa 2009 parlamentti päätti siirtää vaaleja kaksi vuotta tehdäkseen uudistuksia ja välttääkseen maassa kärjistyvän kriisin.
Vuoden 2011 alussa Tunisian vallankumous rohkaisi levottomuuksia, ja presidentti Saleh lupasi luopua vallasta kautensa päättyessä 2013. 18. maaliskuuta tilanne kiristyi, ja poliisi alkoi ampua mielenosoittajia surmaten kymmeniä ja haavoittaen satoja. 20. maaliskuuta presidentti erotti hallituksen. Maan 1. divisioonan komentaja ilmoitti siirtyneensä mielenosoittajien puolelle Salehia vastaan.
Presidentti Saleh lähti Jemenistä Saudi-Arabiaan haavoituttuaan kranaatti-iskussa 3. kesäkuuta 2011. Sekä länsimaat että arabimaat kehottivat häntä olemaan palaamatta tilanteen rauhoittamiseksi.
Saleh luopui vallasta kuukausien mielenosoitusten jälkeen marraskuussa 2011 Riadissa allekirjoittamallaan sopimuksella. Valta siirtyi varapresidentti Abdrabuh Mansur Hadille, vaikka Saleh säilyikin kolmen kuukauden ajan ”kunniapresidenttinä”. Sinä aikana järjestettiin uudet vaalit. Varapresidentti Abdrabuh Mansur Hadi oli ainoana ehdokkaana 21. helmikuuta 2012 järjestetyissä presidentinvaaleissa.
Vuonna 2014 alettiin valmistella perustuslakimuutosta, joka tekisi Jemenistä liittovaltion. Uudistuksella olisi tarkoitus rahoittaa Jemenin alueiden tyytymättömyyttä pääkaupungin ylivaltaa kohtaan ja laajentaa niiden hallinto-oikeuksia.
thumb|Jemenin sisällissota keväällä 2015: vihreä alue huthien, punainen hallituksen, harmaa [[Arabian niemimaan al-Qaida|al-Qaidan, oliivinvihreä Etelän liikkeen hallussa.]] Arabikevään kansanousu suisti Jemenin syvempään epävakauteen. Uusi hallitus ei ole onnistunut ulottamaan valtaansa koko maahan ja tätä tyhjiötä ovat täyttäneet al-Qaida, huthikapinalliset ja Etelä-Jemenin separatistit. Vuonna 2012 Jemen aloitti Yhdysvaltojen tuella sotilasoperaation menetettyjen kaupunkien valtaamiseksi. Operaatio oli aluksi menestyksekäs mutta sittemmin hallituksen joukkojen eteneminen on pysähtynyt. Al-Qaida vastasi operaatioon tekemällä useita terrori-iskuja eri puolille Jemeniä, ja muun muassa Sanaan pommi-iskussa 2012 kuoli 96 ihmistä.
Huthit valtasivat maaliskuun 2015 aikana osan maan kolmanneksi suurimmasta kaupungista Taizzista. Jo aiemmin oli presidentti Hadi joutunut väistymään pääkaupungista maan eteläosaan Adeniin. YK:n turvallisuusneuvosto varoitti maaliskuun 2015 lopulla, että Jemen näyttää ajautuvan sisällissodan partaalle. Neuvosto ilmoitti tukevansa maan presidenttiä Abdrabuh Mansur Hadia. Saudi-Arabian johtama liittouma aloitti sotilasoperaation huthikapinallisia vastaan 25. maaliskuuta 2015. Siihen osallistuu 150 000 sotilasta ja sata lentokonetta. Shiiajohtoiset Iran ja Irak tuomitsivat operaation. Liittouman joukkoja nousi elokuussa maihin Adenissa, minkä jälkeen ne ovat ottaneet osaa täysimittaiseksi kuvailtuun maasotaan hutheja vastaan.
Saudi-Arabian, Yhdistyneiden Arabiemiraattien sekä muiden koalitioon osallistuvien maiden tuki presidentti Abd Rabbo Mansour Hadin hallinnolle on ollut voimakasta, mutta kuitenkin Huthi-joukot (Ansar Allah) ovat pystyneet säilyttämään valtaamansa alueet. 2020-luvulle tultaessa huthit hallitsevat yhä maan pääkaupunkia ja läntisiä alueita. Rintamalinjat eivät ole viime vuosina muuttuneet merkittävästi. Syksyllä 2019 arvioitiin, että jos hutheja vastaan yhdessä taistelevat Jemenin kansallinen armeija (Yemen National Army, YNA) ja Etelä-Jemeniin vahvempaa itsemääräämisoikeutta tavoitteleva STC (Southern Transitional Council) alkavat taistella enemmän toisiaan vastaan, tasapaino saattaa muuttua huthien eduksi. 2020-luvulle tultaessa 100 000 ihmisen arvioidaan kuolleen vuodesta 2015 lähtien ja maan humanitaarinen tilanne on katastrofaalinen.
Politiikka
thumb|Jemenin presidentti [[Abdrabuh Mansur Hadi]] Toisin kuin muut Arabian niemimaan valtiot, Jemen on tasavalta, jolla on kaksikamarinen lainsäädäntöelin. Presidentti, 301-paikkainen eduskunta ja 111-paikkainen šura-neuvosto jakavat vallan hallituksessa. Presidentti on valtionpäämies ja pääministeri hallituksen päämies. Kansa valitsee presidentin vähintään kahdesta hallituksen asettamasta ehdokkaasta, ja pääministerin valitsee presidentti. Presidenttikausi kestää seitsemän ja hallituskausi kuusi vuotta. Äänioikeus on jokaisella yli 18-vuotiaalla.
Perustuslaki edellyttää riippumatonta oikeuslaitosta. Aikaisemmat etelän ja pohjoisen lait on yhdistetty. Oikeusjärjestelmä koostuu erillisistä kauppaoikeuksista ja Sanaassa sijaitsevasta korkeimmasta oikeudesta. Islamilaisena maana Jemenin laki pohjautuu pitkälti Koraanin tulkintoihin. Muista tiukan islamilaisista maista poiketen Jemenissä ulkomaalaiset saavat käyttää alkoholia. Monet paikalliset asukkaat käyttävät khat-päihdettä.
Sosialistisen Etelä-Jemenin ja Pohjois-Jemenin yhdistymisen myötä 1990 tuli voimaan uusi perhelaki, joka oli selvä huononnus Etelän naisten asemaan.
Jemenissä ei ole lakeja alaikäisen avioliiton estämisiksi ja kansainvälistä huomiota on herättänyt takavuosina 10-vuotiaan Nojoud Alin hakema avioero miehestä, jolle hänet oli naitettu. Vuonna 2010 lapsiavioliitot kiellettiin uudella lailla, joka herätti myös sitä vastustavia mielenosoituksia. Lakia ei kuitenkaan saatettu voimaan, vaan šaria-lakia tulkitseva parlamentin komitea hylkäsi sen islamin vastaisena. Vuonna 2006 52,1 % jemeniläisistä tytöistä avioitui alle 18-vuotiaana. Heistä neljäsosa avioituu alle 15-vuotiaana, mikä aiheuttaa heille huomattavia ruumiillisia ja henkisiä ongelmia.
Vapauksien kehitys
Freedom Housen vuoden 2022 raportin mukaan Jemen ei ole vapaa maa. Jemenin, jossa aiemmin on ollut useita pienempiä sisäisiä konflikteja, on tuhonnut sisällissota, johon on osallistunut alueellisia voimia vuodesta 2015 lähtien. Saudi-Arabia, Yhdistyneet arabiemiirikunnat (UAE) ja niiden liittolaiset tukivat sen vuoden presidentti Abd Rabbu Mansur in hallitusta Ansar Allahia (Jumalan kannattajia) vastaan, joka tunnetaan myös nimellä Houthit. Tämän aseellisen kapinallisliikkeen juuret ovat Zaidi-shiiayhteisössä, joka muodostaa suuren vähemmistön Luoteis-Jemenissä. Siviiliväestö on kärsinyt molempien osapuolten suorasta väkivallasta sekä kaupan ja avun keskeytymisen aiheuttamasta nälästä ja taudeista. Vaalit ovat myöhässä, normaali poliittinen toiminta on pysähtynyt ja monet valtion instituutiot ovat lakanneet toimimasta.
Hallinnollinen jako
thumb|right|350px|Jemenin maakunnat numeroituina Jemen on jaettu 22 maakuntaan (muhafazat). Maakunnat jaetaan edelleen yhteensä 333 piirikuntaan.
<li>Hadramaut <li>Hajjah <li>Ibb <li>Lahij <li>Ma'rib <li>Raymah <li>Sa'dah <li>Sanaa <li>Shabwah <li>Ta'izz <li>Sokotra
Maantiede
thumb|right|Jemenin kartta Jemen kuuluu Lähi-itään ja sijaitsee Arabian niemimaan eteläkärjessä Saudi-Arabian ja Omanin välissä. Jemenin pinta-ala on yhteensä 527 968 neliökilometriä. Sillä on 1 906 kilometriä rantaviivaa Arabianmerelle, Adeninlahdelle ja Punaisellemerelle. Jemen hallinnoi useita saaria ja saariryhmiä, kuten esimerkiksi Punaisessameressä sijaitsevia Hanish-saaria, Kamarania ja Perimiä, sekä Intian valtameressä sijaitsevaa Sokotran saariryhmää. Jemen ja Saudi-Arabia allekirjoittivat vuonna 2000 sopimuksen, jossa ratkaistiin maiden välillä pitkään kestänyt rajariita.
Jemenin vuoristoista sisämaata ympäröivät kapeat rantakaistaleet maan länsi-, etelä- ja itäosissa, ja ylänkömäinen aavikko pohjoisessa Saudi-Arabian vastaisella rajalla. Tihamah on yli 400 kilometriä Punaisen meren rannalla kulkeva rantakaistale, jossa harjoitetaan kalastusta, kauppaa ja keitailla viljelyä. Maan sisäosan vuoret vaihtelevat korkeudeltaan muutamasta sadasta metristä yli kahteen kilometriin. Maan korkein huippu on 3 760 metrin korkuinen Jabal an Nabi Shu’ayb. Ylänköalueiden seassa kulkee wadeja, eli jokilaaksoja, jotka ovat lämpiminä kesäkuukausina kuivia. Maassa ei ole pysyviä jokia.
Luonto
Jemenissä tavataan monia eläimiä, kuten aavikkoilvestä, juovahyeenaa, kettuja, jäniksiä, piikkisikoja, mangusteja, varaaneja, agamia, hyppymyyriä ja kameleontteja. Vaippapaviaanit ja kalliotamaanit ovat alarinteillä yleisiä, mutta gasellit ovat vähentyneet metsästyksen takia ja eteläarabianleopardeja elää vain syrjäseuduilla.
Jemenissä kasvaa paljon pikkukasveja. Sateiden jälkeen Rub’ al-Khalin aavikko kukkii, kun kaktukset ja akaasiat sekä erilaiset tyräkit puhkeavat kukkaan. Valkoinen kriinumi Crinum yemense herättää huomiota, mutta näyttävin on aavikkoruusuksi kutsuttu adeniumien suvun adenium (Adenium obesum). Puut ovat harvinaisia Pohjois-Jemenissä, sillä niitä on hakattu paljon polttopuiksi.
Ekoturismin kannalta Jemenin päänähtävyys on sen monipuolinen linnusto, joka on erityisen runsas kevään ja syksyn muuttokausien aikaan, kun suuret petolinnut muuttavat Jemenin yli Afrikkaan ja pois. Alueella käy lajeja, jotka kulkevat Punaisenmeren ranta-alueen kautta Afrikasta Eurooppaan. Lintuja on myös paljon alueilla, joissa on vettä suurimman osan vuodesta.
Ilmasto
Lämpötilat ovat Jemenissä yleensä varsin korkeita, varsinkin maan rannikkoalueilla. Sademäärä on yleensä vähäinen, mutta vaihtelee eri korkeuksissa. Maan ylängöillä kesä on leuto ja sateinen, ja keskilämpötila on noin 21 °C. Alueen talvet ovat koleita ja kohtalaisen kuivia, ja lämpötila käy satunnaisesti neljän asteen alapuolella. Maan länsirannikolla sijaitseva Tihamahin rantakaistale kuuluu tropiikkiin. Siellä lämpötilat kohoavat ajoittain yli 54 celsiusasteeseen, ja kosteus vaihtelee 50–70 prosentin välillä. Sade tulee alueelle epäsäännöllisinä kaatosateina, ja vuoden keskimääräinen sademäärä on noin 130 millimetriä. Adenin keskilämpötila on tammikuussa 25 °C ja kesäkuussa 32 °C. Vuosittainen sademäärä on 127 millimetriä. Etelä-Jemenin korkeimmissa vuoristoissa sataa noin 520–760 millimetriä vuodessa, kun taas Pohjois- ja Itä-Jemenissä voi olla jopa vuosien mittaisia sateettomia kausia. Jemenin itäosa on kuivaa ja lämmintä aluetta.
Maailmanperintökohteet
Jemenissä sijaitsee neljä Unescon maailmanperintöluetteloon kuuluvaa kohdetta. Shibāmin linnoitettu vanhakaupunki on Jemenin vanhin maailmanperintökohde, ja se hyväksyttiin luetteloon vuonna 1982. Se on maailman varhaisimpia ja parhaiten säilyneitä esimerkkejä kerrosrakentamiseen perustuvasta kaupunkisuunnittelusta. Maan pääkaupunki Sanaa on ollut maailmanperintöluettelossa vuodesta 1986. Kaupunkia on asutettu yli 2 500 vuotta ja se oli 600- ja 700-luvuilla tärkeä islaminuskon leviämispaikka. Zabid, joka oli Jemenin pääkaupunki 1200–1400-luvuilla, oli korkeatasoisen yliopistonsa ansiosta satoja vuosia tärkeä arabikulttuurin keskus. Se hyväksyttiin maailmanperintökohteeksi vuonna 1993. Tuoreimmin hyväksytty kohde on Intian valtameressä oleva Sokotran saariryhmä, joka valittiin luetteloon vuonna 2008 rikkaan ja ainutlaatuisen luontonsa ansiosta.
Talous
thumb|Öljynporausta Länsi-Jemenissä Jemenin talous on hyvin riippuvainen maan öljy- ja maakaasuvaroista, jotka tuottavat noin 65 prosenttia valtion tuloista ja 25 prosenttia bruttokansantuotteesta. Naapurivaltioihin verrattuna Jemenin öljyvarat ovat kuitenkin pienet. Vuonna 2016 maan todennettujen öljyvarojen määrä oli arviolta kolme miljardia barrelia. Öljyn ja maakaasun ohella muita tärkeitä luonnonvaroja ovat tuottava maanviljelysmaa maan länsiosassa, kala, vuorisuola ja marmori. Maassa on myös jonkin verran hiiltä, kultaa, lyijyä, nikkeliä ja kuparia.
Jemen on yrittänyt vähentää hupenevien öljyvarojen aiheuttamia vaikutuksia monipuolistamalla taloutta esimerkiksi vuonna 2006 alkaneella talousuudistusohjelmalla, jonka tarkoituksena on tukea talouden muita osa-alueita ja houkutella ulkomaista sijoitusta. Vuoden 2010 alussa kansainvälinen yhteisö perusti ryhmän Friends of Yemen, jonka tarkoituksena on tukea Jemenin taloudellisia ja poliittisia uudistuksia. Samana vuonna Kansainvälinen valuuttarahasto IMF hyväksyi ohjelman, jossa se tukee maata 370 miljoonalla dollarilla kolmen vuoden ajalla. Näistä ponnisteluista huolimatta Jemen kärsii edelleen talousongelmista, ja sen pitää tulevaisuudessa selvitä vähenevien vesivarojen ja suuren syntyvyysprosentin aiheuttamista ongelmista. Myös korruptio on maassa suuri ongelma.