cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Johannes Waltasaari
Johannes Ludvig Waltasaari, sukunimi vuoteen 1907 Wallin (2. lokakuuta 1876 Kylmäkoski − 14. toukokuuta 1957 Helsinki) oli suomalainen rovasti, opettaja ja kunnallispoliitikko.
Waltasaaren vanhemmat olivat pitäjänseppä August Wallin ja Karolina Onnian-Uotila. Hän pääsi ylioppilaaksi 1897 Hämeenlinnan lyseosta ja hän suoritti teologisen erotutkinnon Helsingin yliopistossa 1901 sekä pastoraalitutkinnon 1906. Waltasaari vihittiin papiksi 1902.
Waltasaari oli aluksi ylimääräisenä pappina muun muassa Urjalassa ja Kuopiossa, Kuopion yhteiskoulun uskonnon ja suomenkielen opettajana 1904−1906 ja sitten Hausjärven kappalaisena 1908−1914. Hän oli Pietarin suomalaisen Pyhän Marian seurakunnan komministerina sekä ajoittain vt. pääkirkkoherrana 1914−1918. Waltasaari oli myös Pietarin ruotsalaisen Pyhän Katariinan seurakunnan vt. kirkkoherrana 1918−1919, kunnes bolsevikit vangitsivat hänet ja lopulta karkottivat useita viikkoja kestäneen vankeuden jälkeen 1919.
Waltasaari julkaisi uskonnollisia kirjasia. Hän oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen 1934−1945 ja Helsingin kirkkovaltuuston jäsen vuodesta 1931. Waltasaari oli IKL:n edustajaehdokkaana vuoden 1939 eduskuntavaaleissa mutta ei tullut valituksi.
Johannes Waltasaari oli naimisissa vuodesta 1906 Bertha Elisabeth Ungernin (1887−1980) kanssa.
Sahajärvi (Mäntsälä)
Sahajärvi (myös Hautjärvi) on runsasravinteinen järvi Mäntsälän koillisosassa pohjoisella Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 1,9 neliökilometriä. Etäisyys Helsingistä on 67 kilometriä pohjoiskoilliseen ja Mäntsälän keskustasta 12 kilometriä koilliseen.
Maantiede
Sahajärvi on muodoltaan kaareva, etäisyys järven etelärannalta luoteisrannalle on 2,5 kilometriä. Järven länsiosassa sijaitsee pieni Lystisaari, koillisosassa sijaitsee vähäinen Pikkusaari. Syvin kohta sijaitsee järven keskiosassa. Rannoilla on runsaasti peltomaata ja pientaloja, itärannalla on Hautjärven kartanon luonnonsuojelualue. Länsirannalla on metsäalue, joka kohoaa 120 metriä merenpinnan yläpuolelle eli noin 45 metriä järven pinnan yläpuolelle. Noin puoli kilometriä Sahajärveltä luoteeseen sijaitsee Hunttijärvi, järvien välisellä kannaksella kulkee liikenneväylä, johon kuuluu valtatie 4 ja Lahden oikorata. Sahajärven koillisrannalle virtaa Hanhioja pohjoisesta, Sahajärven etelärannalta virtaa Rapuoja itään kohti Porvoonjokea.
Sahajärven pintaa laskettiin 1950-luvulla puolisen metriä. Järvi on rehevä ja savisamea. Ekologinen tila on tyydyttävä, vesitilavuus on 8 182 000 kuutiometriä. Yleisiä kalalajeja ovat muun muassa ahven, hauki, kuha ja särki. Kasvistoon kuuluu järviruoko, sara ja järvikorte, jotka muodostavat ilmaversoisvyöhykkeen, järvessä kasvaa myös ulpukkaa ja palpakoita.
Sahajärvi (18.071.1.001) kuuluu Savijoen-Rapuojan alueeseen (18.071), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Porvoonjoen vesistössä (18). Toinen jakovaihe on Savijoen valuma-alue (18.07). Savijoen-Rapuojan alueeseen kuuluu Sahajärven ohella Mäkijärvi, Tuhkurinjärvi, Korpijärvi ja Suojärvi.
Anthony Harvey
Anthony Harvey (3. kesäkuuta 1931 Lontoo – 23. marraskuuta 2017 Water Mill, Southampton, New York, Yhdysvallat) oli brittiläinen elokuvaohjaaja ja -leikkaaja. Hänen ohjaustöihinsä lukeutui muun muassa Leijona talvella (The Lion in Winter, 1968), joka toi ohjaajalleen Oscar- ja Golden Globe -ehdokkuuden.
Vuonna 1967 Harvey oli ehdolla Venetsian elokuvajuhlien Kultaisen leijonan saajaksi elokuvastaan Maanalaisessa (1966).
Wilma (ohjelmisto)
Wilma on tietojärjestelmä, jota käytetään kodin ja koulun väliseen viestintään. Wilma-ohjelmistoa voidaan käyttää varhaiskasvatuksesta toisen asteen oppilaitoksiin asti Suomessa. Wilmaa kehittää Visma Enterprise Oy.
Historia
Wilman kehittänyt StarSoft Oy perustettiin vuonna 1988 Vaasassa. Wilma pohjautuu Primus-hallinto-ohjelmaan ja Kurre-työjärjestysohjelmaan, jotka integroitiin Wilman avulla.
Vuoteen 2008 asti Wilman toiminnot oli jaettu tasoihin, joista koulut olivat hankkineet yhden tai useampia. Kesällä tasojaoista luovuttiin ja myös suppeamman Wilma-version hankkineet koulut saivat käyttöönsä kaikki ohjelman toiminnot. Wilmaa käytti Suomessa 1500 koulua 161 paikkakunnalla, esimerkiksi Helsingissä, Espoossa, Vantaalla, Oulussa, Turussa ja Kuopiossa. Palvelua käytettiin niin alakouluissa kuin korkeakouluissakin. StarSoftin markkinaosuus oli yläasteella ja lukioissa 90 prosenttia, ammatillisissa oppilaitoksissa noin 70–80 prosenttia ja ala-asteilla 70 prosenttia.
pienoiskuva|Kuvakaappaus vuodelta 2012, jossa Wilmaan on kirjauduttu opettajatunnuksilla StarSoft ja Microsoft julkaisivat Wilman Windows 8 -sovelluksen joulukuussa 2013. Sovellukseen saattoi lisätä useamman kunnan tai koulun tunnuksia, toisin kuin selainversiossa. Sovellusta saattoi käyttää tietokoneilla ja tableteilla.
Windows Phone -sovellus julkaistiin alkuvuonna 2014. Joulukuussa julkaistiin myös Wilman Android- ja iOS-sovellukset. Niissä saattoi muun muassa vastaanottaa ilmoituksia, kirjoittaa ja lukea pikaviestejä, selvittää poissaoloja ja ilmoittaa niistä etukäteen.
pienoiskuva|Kuvakaappaus vuodelta 2015, jossa Wilmaan on kirjauduttu luokanopettajatunnuksilla Visma osti 56 henkilöä työllistäneen StarSoftin huhtikuussa 2016. Marraskuussa StarSoftin nimeksi vaihtui Visma InCommunity ja Wilmaan otettiin käyttöön Visman tuotteista ja palveluista tuttu Nordic Cool -käyttöliittymädesign.
Maaliskuussa 2019 Wilmaa kehittänyt Visma Enterprise ja kouluhyvinvointiin keskittynyt digipalveluita tarjonnut School Day Helsinki aloitti yhteistyön. School Dayn kehittämän Dashboard-kojelaudan avulla Wilman taustalla toimivan InSchool-oppilashallintojärjestelmän tiedoista voitiin tehdä mittareita opetustoimen johtamisen tueksi.
thumb|Kuvakaappaus [[Kemijärvi |Kemijärven Wilma-järjestelmän kirjautumissivusta vuodelta 2021.]] Vuonna 2021 Wilmalla oli 2 miljoonaa suomalaista käyttäjää. Wilma siirrettiin SaaS-tuotteeksi. Aiemmin järjestelmää oli ylläpidetty käyttäjäkuntien omista konesaleista tai heidän kumppaneidensa palvelimilta.
Ominaisuudet
Henkilökunnalle Wilmassa on toiminnot muun muassa yhteydenpitoon huoltajien kanssa, arviointiin ja tuntimerkintöjen tekemiseen. He voivat myös lähettää Wilman kautta kiireellisiä tekstiviestejä ja sähköpostiviestejä.
Opiskelijat voivat Wilmassa esimerkiksi viestiä oppilaitoksensa henkilökunnan kanssa, ilmoittautua kursseille, tarkastella työjärjestystä ja arvosanoja.
Wilman kautta on mahdollista kerätä kurssipalautetta, tehdä kyselyjä ja täyttää erilaisia lomakkeita. Muun muassa oppilaan erityisopetukseen liittyvät pedagogiset asiakirjat voi täyttää ja säilyttää Wilmassa.
Ulkopuolisten kehittämiä Wilma-sovelluksia
18-vuotias Miika Kaunisto julkaisi Wilma-käyttöliittymää hyödyntävän Wilmoid-sovelluksen Google Play -kaupassa huhtikuussa 2011.
17-vuotias Ilari Juusela julkaisi Wilu-mobiilisovelluksensa elokuussa 2014 Google Play -kaupassa.
Kolmas opiskelijan tekemä Wilma-pohjainen sovellus oli Wilma Plus, jonka koodasi kaksi viikkoa Vismalla työharjoittelussa ollut Ruben Mkrtumyan. Android-pohjainen sovellus julkaistiin syksyllä 2020 kahden vuoden kehitystyön jälkeen.
Lizelle Bisschoff
Lizelle Bisschoff on afrikkalaisen elokuvan tutkija (Ph.D.) ja luennoija, joka työskentelee Glasgow’n yliopistossa. Hän on valmistunut tohtoriksi Stirlingin yliopistosta, jossa työskennellessään hän tutki naisen asemaa afrikkalaisessa elokuvassa.
Hän on kirjoittanut laajalti afrikkalaisesta elokuvasta, levittänyt tietämystä afrikkalaisesta elokuvasta myös Afrikkaan, ollut perustamassa skotlantilaista Africa in Motion -elokuvajuhlaa (2006) sekä toiminut useiden elokuvajuhlien tuomaristossa.
PZL
PZL (Państwowe Zakłady Lotnicze, suomeksi Valtion lentokonetehdas) on Puolan valtion lentokonetehdas, joka perustettiin vuonna 1928 Varsovaan.
Tausta
Yhtiö perustettiin 1. tammikuuta 1928. Se sai alkunsa Varsovan keskuslentokonepajasta (Centralne Warsztaty Lotnice), joka oli perustettu vuonna 1919 Mokotówin lentokentälle. Alussa yhtiö rakensi lentokoneita vain lisenssillä. Yhtiötä johti Zygmunt Puławski, joka myöhemmin suunnitteli PZL:n omia lentokoneita, esimerkiksi hävittäjälentokoneet PZL P.7 ja PZL P.11.
1930-luvulla perustettiin Okęcieen uusi tehdasryhmä, jossa valmistettiin muun muassa PZL P.23 Karas- ja PZL P.37 Łoś -pommikoneita. Saksan miehityksen aikana 1939–1945 ei tehtaalla suunniteltu omia koneita.
Imphal
Se sijaitsee Manipur-joen laaksossa 760 metrin korkeudessa, kahteentuhanteen metriin kurottavien vuorten ympäröimänä.
Toisessa maailmansodassa vuonna 1944 kaupungissa käytiin taisteluita japanilaisten ja liittoutuneiden välillä. Japanilaiset lyötiin, ja tällä oli yhdessä Kohiman taistelun kanssa ratkaiseva merkitys Burman kohtaloa ratkaistaessa.
PZL
Tausta
Merkittävä vientituote oli PZL W-3 Sokół helikopteri.
Yritysrakenne
PZL:ään kuului useita tehtaita:
PZL:n lentokoneet
Eräistä ei ole valmistettu prototyyppiäkään.
Olifantti
Olifantti tarkoittaa seuraavia asioita:
Nollalla jakaminen
Nollalla jakaminen tarkoittaa jakolaskua, jossa jakaja on nolla. Muodollisesti tällaista jakolaskua merkitään \frac{a}{0}. Tavallisessa aritmetiikassa \frac{a}{0} ei ole määritelty.
Algebrallinen tulkinta
Jakolasku määritellään kertolaskun avulla: osamäärä \frac{a}{b} tarkoittaa sitä lukua c, jolla pätee. Oletetaan nyt, että a \neq 0. Jakolaskun määritelmän mukaan \frac{a}{0} on se luku c, jolla. Kuitenkin riippumatta luvusta c. Siis ei ole olemassa lukua \frac{a}{0}, eli nollalla ei voi jakaa nollasta eroavaa lukua a.
Myöskään nollaa ei voi jakaa nollalla: mikä tahansa luku c toteuttaa yhtälön 0\cdot c=0, joten voisi olla mikä reaaliluku hyvänsä.
Geometrisen summan avulla
Yksi tapa lähestyä nollalla jakamisen ongelmaa on geometrisen summan avulla. Tiedetään että summan suppenemissäde on |x| < 1.
Kun sijoitetaan summaan arvo x = 1, saadaan. Koska summa kasvaa rajatta, suureella \frac{1}{0} ei ole mielekästä arvoa.
Nollalla jakamisen seuraukset
Jos sallitaan nollalla jakaminen ja oletetaan, että 0/0 = 1, voidaan todistaa, että esimerkiksi 2 = 1.
Nollan ominaisuuksista johtuen tiedetään että ja 1\cdot0 = 0. Näin siis on. Jakamalla yhtälö puolittain nollalla saadaan. Siispä 2=1.
Jakamalla nollalla on päädytty selvästi ristiriitaiseen johtopäätökseen. Siis nollalla ei voi jakaa.
Laajennettu reaaliakseli
Reaaliakseli \R voidaan laajentaa sisältämään alkiot -\infty ja \infty, jotka sopivasti tulkittuna antavat järkevän määritelmän nollalla jakamiselle. Joissain matematiikan aloissa, kuten mittateoriassa, tämä on luontevaa sillä usein eteen tulee funktioita, joille esimerkiksi ääretönarvoisuus olisi selkempää määritellä kuin jättää raja-arvojen varaan.
Määrittelemme, että laajennettu reaaliakseli on joukko, missä -\infty ja \infty ovat alkioita, joille pätee seuraavat ominaisuudet:
Tapauskohtaisesti myös määritellään
eivät ole määritelty joukossa \bar{\R}.
Nollalla jakaminen ohjelmoinnissa
Tietokoneohjelmoinnissa kokonaislukujen jakolasku, jossa jakaja on nolla, aiheuttaa ohjelman keskeytymisen tai siirtymisen poikkeuskäsittelijään. Liukuluvuilla laskettaessa (hallitsevan IEEE 754 -standardin mukaan) nollia on kaksi: positiivinen nolla ja negatiivinen nolla; näiden voi ajatella kuvaavan esitystarkkuuden rajaa pienempiä lukuja, joista kuitenkin tiedetään etumerkki. Nollalla jakaminen antaa tulokseksi positiivisen äärettömän tai negatiivisen äärettömän riippuen jaettavan ja nollajakajan etumerkeistä. Jos myös jaettava on nolla eli jaetaan nollaa nollalla, tulos on määrittelemätön arvo, jota kutsutaan nimellä Not-a-Number tai lyhenteellä NaN (vakiintumaton suomennos 'epäluku').
Lähteet
Null
Vuokon Luonnonsuojelusäätiö
thumb|Vuokon Luonnonsuojelusäätiön logo. Vuokon Luonnonsuojelusäätiö on suomalainen, luonnon monimuotoisuuden turvaamista edistävä säätiö.
Vuokon Luonnonsuojelusäätiö tukee apurahoin hankkeita, jotka edistävät suomalaisen luonnon monimuotoisuuden säilymistä. Säätiö myöntää tarkoitusta varten vuosittain apurahoja suojelu-, tutkimus- ja julkaisutoimintaan.
Säätiö tukee erityisesti Suomen uhanalaisten ja huonosti tunnettujen eliölajien ja elinympäristöjen suojelua sekä pieniä tai keskisuuria, luontoa mahdollisimman konkreettisesti suojelevia hankkeita. Vuokon Luonnonsuojelusäätiö tukee kaikkiin eliöryhmiin liittyviä hankkeita, mutta perhoset ovat sen yksi erityiskohde.
Vuokon Luonnonsuojelusäätiöllä on oikeus ottaa vastaan lahjoituksia ja testamentteja toimintansa tukemiseksi.
Historia
Säätiö on pieni, joten sen tarkoitus on kohdistettu selkeästi rajatulle alueelle: suomalaisen luonnon- ja ympäristönsuojelun edistämiseksi, katoavia elinympäristöjä ja niistä riippuvaisia eliölajeja auttamaan.
Vuokon Luonnonsuojelusäätiön nimi juontuu Rellun, silloisen Tampereen reaalilyseon, perinteikkäästä luontokerhosta Vuokko, jonka toiminnassa säätiön toinen perustaja on ollut mukana.
Luontopiha
Luontopiha on Vuokon Luonnonsuojelusäätiön käynnistämä hanke, jonka tarkoituksena on kannustaa pihanomistajia hoitamaan pihojaan luontoa ajatellen. Luontopiha-idea tarkoittaa luonnonomaisen ympäristön luomista omaan pihaan. Luontopihan perustaminen lisää pihan luonnon monimuotoisuutta.
Keinoja lisätä pihaluonnon monipuolisuutta ovat esimerkiksi perhosille ja hyönteisille sopivat kukat, pienet ketoalueet ja linnunpöntöt. Pihansa luonnonmukaisuutta voi lisätä myös jättämällä pihalle lahopuuta ja kosteita alueita. Monimuotoinen piha antaa kasveille paremman ympäristön menestyä ja suojelee samalla harvinaisia ja uhanalaisia lajeja.
Suomen kansallisperhonen
Vuokon Luonnonsuojelusäätiö käynnisti hankkeen Suomen kansallisperhosesta. Satavuotiaan Suomen kunniaksi vuonna 2017 järjestettyyn äänestykseen osallistui 36 500 suomalaista. Suomen kansallisperhoseksi valittiin paatsamasinisiipi. Hanke oli osa virallista Suomi 100 -ohjelmaa.
Ristiaallokko (elokuva)
Ristiaallokko (Caught) on Max Ophülsin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva, joka valmistui 1948 ja jonka ensi-ilta oli 1949.
Elokuvan pääosaan suunniteltiin alun perin Ginger Rogersia, mutta käsikirjoitus ei miellyttänyt häntä eikä myöskään MPPDA:n sensuuriviranomaisia, ja käsikirjoitus pantiin uusiksi. Matkan varrella oli mukana useita käsikirjoittajia, ja näyttelijävaihdoksiakin ehti tulla monta.
Arviot
Esifeministiseksi melodraamaksi Martta Kaukosen (Helsingin Sanomat) arviossa luonnehditussa elokuvassa edustusrouvasta kehittyy uranainen.
Hunttijärvi
Hunttijärvi on runsasravinteinen järvi Mäntsälän koillisosassa pohjoisella Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 1,5 neliökilometriä. Etäisyys Helsingistä on 68 kilometriä pohjoiskoilliseen ja Mäntsälän keskustasta 13 kilometriä koilliseen.
Maantiede
Hunttijärvi on pitkänomainen ja jonkin verran koilliseen kaartuva, etäisyys järven etelärannalta pohjoisrannalle on 3,5 kilometriä. Järven keskiosa on noin puoli kilometriä leveä. Pohjoisessa järvi levenee selvästi, kunnes aivan pohjoisessa se jälleen kapenee pieneksi lahdeksi. Etelässä on noin kilometrin mittainen kapea lahti, jonka luoteispuolella on pienempi lounaaseen työntyvä lahti. Lahtia erottava Hirviniemi kohoaa noin 85 metriä merenpinnan yläpuolelle. Hunttijärveä reunustaa lännessä kulttuurimaisema, idässä metsämaa. Itärannan Hunttikalliot kohoaa 120 metriä merenpinnan yläpuolelle eli noin 50 metriä järven pinnan yläpuolelle.
Hunttijärven pohjoisosa on eteläosaa syvempi, syvin kohta sijaitsee järven koillisosassa.
Noin puoli kilometriä Hunttijärveltä kaakkoon sijaitsee Sahajärvi, järvien välisellä kannaksella kulkee liikenneväylä, johon kuuluu valtatie 4 ja Lahden oikorata. Hunttijärven pohjoisrannalle virtaa Järvisillanoja pohjoisesta, myös järven länsirannalle virtaa laskuoja. Hunttijärven etelärannalta virtaa Mäntsälänjoki etelään kohti Mustijokea.
Hunttijärven pintaa laskettiin 1950-luvulla puolisen metriä. Järven ekologinen tila on tyydyttävä, vesitilavuus on 7 327 000 kuutiometriä. Yleisiä kalalajeja ovat muun muassa ahven, hauki, kuha, lahna, peledsiika ja särki. Kasvistoon kuuluu järviruoko, sara ja järvikorte, jotka muodostavat runsaan ilmaversoisvyöhykkeen, järvessä kasvaa myös ulpukkaa.
Hunttijärvi (19.003.1.014) kuuluu Mäntsälänjoen valuma-alueeseen (19.003), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Mustijoen vesistössä (19). Hunttijärvi on Mäntsälänjoen valuma-alueen laajin vakavesi, se sijaitsee alueen koillisosassa. Alueeseen kuuluu neljätoista vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, Hunttijärven jälkeen laajimmat ovat Joutsjärvi ja Pitkäjärvi.
Alalakh
Alalakh eli Alalah oli vanhan ajan kaupunkivaltio nykyisessä Kaakkois-Turkissa Välimeren itärannikon pohjoisosassa, niin sanotun Levantin alueella. Kaupunki oli Orontes-joen mutkassa Amuq-joen laaksossa, nykyisen Hatayn alueella. Alalakh on antiikin Antiokian, nykyisen Antakyan lähistöllä Antiokian itäpuolella. Nykyään kaupungin rauniokumpu tunnetaan nimellä Tell Atchana/Atshana.
Historia
Paikalla asuttiin jo 3000 eaa. Mesopotamia ulotti vaikutuksensa tännekin. Akkadin ja Urin kolmannen dynastian aikoihin rakennettiin alueella palatsi, jossa oli tiilipilarinen julkisivu. Eräs Pohjois-Syyrian länsiseemiläinen hallitsija Abban luovutti kaupungin Hammurabin aikoina Jamkhadin eli Aleppon kuninkaalle Jarimlimille. Jarimlim rakennutti kaupunkiin palatseja, muureja ja portteja. Ruhtinas Irkabtum hallitsi Alalakhia Jarimlimin vasallina. Jarimlimin seuraaja oli Niqnepa, jota vastaan Alalakh nousi kapinaan, ja kapinalliset hävittivät kaupungissa olleen temppelin ja palatsin. Näihin aikoihin itäistä keramiikkaa saapui Aleppoon, jonka kanssa oli vihollisuuksia. Paikalle saapuivat hyksot, hurrilaiset ja heettiläiset kuningas Mursili I:n aikoihin.
Egypti alkoi laajentaa valtaansa uudelleen Pohjois-Syyriassa faarao Thutmosis I:n aikaan noin 1520 eaa., ja faarao teki tänne sotaretkiä. Faaraot hallitsivat myös Alalakhia rauhassa 20–30 vuotta. Paikkaa sanottiin Mukishiksi, ja kuningas Ilimilimma oli luultavasti faaraon vasallina. Ilimilimman jälkeen nousi valtaan hänen poikansa Idrimi (1480–1450 eaa.), joka joutui laajenevan Mitannin kuninkaan Paratarnan vasalliksi. Idrimi mainitsee Aleppon palatsivallankumouksen, jossa hän menetti valtansa. Idrimin aikoihin mainitaan ensi kerran nimi Kanaan, "purppuramaa", ja hapirut. Tällä alueella Idrimi oli maanpaossa. Idrimi sopi oman kertomuksensa mukaan veljensä kanssa, aihe, mikä muistuttaa Raamatun kertomusta Joosefista. Idrimi taisteli heettiläisiä vastaan. Idrimi palvoi hurrilaisia säänjumala Teshupia ja jumalatar Hepatia, ja vasta kolmantena Alalakhin Ishtaria. Idrimin jälkeen tuli Niqmepa, joka oli Mitannin Shaushatarin vasalli. Idrimin pojanpoika Ilimilimma II siirtyi heettiläisten Suppiluliuman jälkeen heettiläisten puolelle. Sotaisat Merikansat ryöstivät Alalakhin 1193 eaa.
Colledimacine
Colledimacine on Keski-Italiassa, Abruzzon hallinnollisella alueella Chietin maakunnassa sijaitseva kunta. Kunnassa asui 188 ihmistä vuonna 2017. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan kunnassa oli 237 asukasta.
Varasteleva harakka
Varasteleva harakka on yksi Gioacchino Rossinin oopperoista. Se valmistui vuonna 1817 ja sai kantaesityksensä samana vuonna 31. toukokuuta Teatro alla Scalassa, Milanossa.
Varastelevan harakan alkusoitto pikkurumpuineen on suosittu myös itsenäisenä kokonaisuutena, ja sitä on käytetty lukuisissa elokuvissa. Oopperaan kuuluu myös tunnettu sopraanoaaria ”Deh, tu reggi in tal momento”.
Lumilautailun maailmanmestaruuskilpailut 2001
Lumilautailun maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 2001 neljännen kerran. Kilpailut käytiin Italian Madonna di Campigliossa 22.–28. tammikuuta. Kilpailulajeina olivat half-pipe, paripujottelu, suurpujottelu, parisuurpujottelu ja lumilautakrossi.
Angela Hucles
Angela Khalia Hucles (s. 5. heinäkuuta 1978 Virginia Beach, Virginia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen entinen jalkapalloilija, joka pelasi keskikenttäpelaajana. Hucles pelasi Yhdysvaltain naisten jalkapallomaajoukkueessa 109 ottelua vuosina 2002–2009. Hän toimi Women's Sports Foundationin presidenttinä vuodet 2015–2017. Hucles työskentelee nykyisin urheiluanalyytikkona NBC Sportsille.
Yliopisto
Pelatessaan vuosina 1996–1999 yliopistojalkapalloa Virginia Cavaliersin joukkueessa Virginian yliopistossa hänet valittiin neljästi Atlantic Coast Conferencen vuoden pelaajaksi. Hucles teki noiden kausien aikana yhteensä 59 maalia sekä 138 pistettä, joka on vieläkin seuran voimassa oleva ennätys.
Seuraura
Valmistuttuaan Virginian yliopistosta vuonna 2000 Hucles debytoi ammattilaistasolla Hampton Roads Piranhas-joukkueessa USL W-Leaguessa. Hän pelasi joukkueessa 14 ottelua, joissa teki kuusi maalia ja alusti seitsemän.
Vuonna 2001 hänet varattiin Women's United Soccer Associationin varaustilaisuudessa 12. kierroksella varausnumerolla 93. Varaajajoukkue oli bostonilainen Boston Breakers. Samana vuonna 6. maaliskuuta Hucles iski Breakersin seurahistorian ensimmäisen maalin ottelussa Duke Blue Devilsiä vastaan. Hän jatkoi Breakersissa vuoteen 2003 saakka, jolloin Women's United Soccer Association lopetti toimintansa sen budjetin riittämättömyyden vuoksi.
Vuonna 2006 Hucles siirtyi taas pelaamaan USL W-Leagueen tällä kertaa Boston Renegadesin paitaan. Hän pelasi joukkueessa 16 ottelua, joissa iski kolmetoista ja syötti kolme osumaa. Vuonna 2009 hän palasi Boston Breakersiin, joka oli juuri aloittanut toimintansa uudelleen, kun Women’s Professional Soccer, jossa seura pelaa, perustettiin.
Hucles ilmoitti 16. huhtikuuta 2009 lopettavansa jalkapallouransa.
Maajoukkueura
Angela Hucles debytoi Yhdysvaltain naisten jalkapallomaajoukkueessa FIFAn turnauksessa vuonna 2003, kun Yhdysvallat löi Meksikon 3–0. Hän voitti maajoukkuetasolla kaksi olympiakultaa, 2004 Ateenasta sekä 2008 Pekingistä. Maailmanmestaruuskilpailuista Huclesin saldo on kaksi pronssimitalia, jotka hän sai 2003 sekä 2007. Hän pelasi kaikkiaan maajoukkuetasolla 109 ottelua, ja on lukemallaan kaikkien aikojen 24. eniten otteluita Yhdysvaltain naisten jalkapallomaajoukkueessa pelannut.
Hucles ilmoitti 16. huhtikuuta 2009 lopettavansa uransa maajoukkueessa. Hän pelasi viimeisen maaottelunsa 22. heinäkuuta 2009 Kanadaa vastaan.
Ehkäisykapseli
thumb|Ehkäisyimplantaatti Ehkäisykapseli eli ehkäisyimplantaatti on ihon alle sijoitettava sauvamainen, hieman tulitikkua pienempi hormoniehkäisin. Suomessa myytävät ehkäisykapselit sisältävät vain keltarauhashormonia, eivätkä ollenkaan estrogeenia.
Ehkäisykapseli työnnetään olkavarren ihon alle paikallispuudutuksessa. Se laitetaan oikeakätisille vasempaan ja vasenkätisille oikeaan käteen. Toimenpiteen suorittaa lääkäri. Kapseli ei näy, mutta sen tuntee koskettamalla. Kapseleita laitetaan yksi tai kaksi valmisteesta riippuen.
Ehkäisykapseleilla on tehoa 3–5 vuotta valmisteesta riippuen. Vanhan kapselin poiston yhteydessä tilalle voidaan saman tien asentaa uusi. Kapselin käytön voi kuitenkin lopettaa halutessaan. Poiston jälkeen on jälleen mahdollisuus tulla raskaaksi.
Kapselin sivuvaikutukset ovat samat kuin muidenkin keltarauhashormonivalmisteiden. Sivuvaikutuksena kuukautiset saattavat tulla epäsäännöllisiksi tai jäädä kokonaan pois. Tiputteluvuotoa saattaa esiintyä. Yleensä myös kuukautisvuotojen kokonaismäärä vähenee, ja osalla naisista ne jäävät kokonaan pois.
Jääkiekko talviolympialaisissa 1994
Viimeisestä paikasta turnaukseen järjestettiin karsintaturnaus, joka pelattiin Sheffieldissä, Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Sheffieldin-turnaukseen kutsuttiin kaksi B-sarjan parasta joukkuetta, C-sarjan voittaja, paras Aasian joukkue sekä Slovakian joukkue villillä kortilla. Karsintaturnauksessa pelattiin yksinkertainen sarja, jonka voittaja sai paikan olympiaturnaukseen. Itse olympiaturnauksen järjestelmä oli sama kuin edellisissäkin kisoissa.
Ruotsi voitti olympiakultaa jännittävien vaiheiden jälkeen. Loppuottelussa Ruotsi voitti Kanadan rangaistuslaukauskilpailussa. Peter Forsberg viimeisteli ratkaisevan maalin, ja maalivahti Tommy Salo torjui Kanadan viimeisen yrityksen.
Turnauksen pistepörssin kärkikolmikon muodostivat Slovakian Žigmund Pálffy (3+7), Miroslav Šatan (9+0) ja Peter Šťastný (5+4). Suomen parhaat pistemiehet olivat Mika Nieminen (3+5), Ville Peltonen (4+3) ja Saku Koivu (4+3).
Johan Ryno
Karl Johan Ryno (s. 5. kesäkuuta 1986 Örebro, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SHL-joukkue Färjestad BK:ssa. Hän toimii joukkueen varakapteenina. Ryno on pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Elite Prospects -sivuston Ulf Anderssonin mukaan hän on isokokoinen sentteri, joka tekee peliä hyvin, omaa hyvän vision ja luistelee hyvin isoon kokoonsa nähden. Rynon tulisi kuitenkin käyttää kokoaan useammin hyödyksi.
Jääkiekko talviolympialaisissa 1994
Suomi turnauksessa
Suomi pelasi Curt Lindströmin alaisuudessa turnauksessa hyvin. Juuri tuohon aikaan Suomen joukkueen sukupolvenvaihdos pelaajistossa voimistui, ja kaudella 1993–1994 Saku Koivu, Ville Peltonen ja Jere Lehtinen tekivät läpimurtonsa. Maajoukkueen nuoreen pelaajistoon kuuluivat myös Marko Kiprusoff, Sami Kapanen ja Tero Lehterä. Kokemusta joukkueessa edustivat muun muassa Raimo Helminen, Nieminen, Esa Keskinen, Hannu Virta ja Jarmo Myllys.
Johan Ryno
Seuraura
Detroit Red Wings varasi Rynon viidennellä kierroksella 137. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2005. Hän siirtyi kaudeksi 2005–2006 Allsvenskan-joukkue IK Oskarshamniin, jonka toiseksi paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies Ryno oli tehoilla 13+10=23. Kaudeksi 2006–2007 Ryno siirtyi kaksivuotisella sopimuksella taas sarjatasoa ylemmäs Elitserien-joukkue Frölunda HC:hen. Hän jäi siellä kuitenkin varsin pieneen rooliin ja pelasi joukkueessa 14 runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Ryno pelasi myös kaksi ottelua seuran J20-junioreissa. Suurimman osan kaudestaan hän vietti lainalla muualla. Lokakuussa 2006 hänet lainattiin Allsvenskan-joukkue AIK IF:ään ja joulukuussa toiseen Elitserien-seuraan, Timrå IK:hon. Yhteensä Ryno teki kauden aikana Elitserienissä 39 runkosarjaottelussa tehot 5+6=11 sekä viidessä playoff-ottelussa yhden syöttöpisteen.
Kesäkuussa 2007 Ryno teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Detroit Red Wingsin kanssa. Hän pelasi alkukauden 2007–2008 AHL-joukkue Grand Rapids Griffinsissa, kunnes Red Wings lainasi Rynon loppukaudeksi takaisin kotimaahansa Djurgårdens IF:n riveihin. Myös kaksi seuraavaa kautta hän vietti kokonaan lainalla Ruotsissa, molemmat sarjatasoa alempana Allsvenskanissa AIK:n paidassa. Jälkimmäinen kausi 2009–2010 päättyi joukkueen sarjanousuun Elitserieniin. Ryno jatkoi kaudella 2010–2011 uraansa kuitenkin kaksivuotisella sopimuksella Allsvenskanissa hänen aiemmassa seurassaan IK Oskarshamnissa. Ryno voitti joukkueen sisäisen piste- ja syöttöpörssin tehoilla 18+28=46, joilla hän jakoi sarjan pistepörssin kymmenennen sijan kolmen muun pelaajan kanssa.
Jääkiekko talviolympialaisissa 1994
Suomi turnauksessa
Suomi päätyi siten loppuottelun sijaan pronssiotteluun, mikä oli suuri pettymys joukkueelle. Kuitenkin ennen pronssiottelua Lillehammerissa kaksi pronssimitalia saavuttanut maastohiihtäjä Marja-Liisa Kirvesniemi kävi kannustamassa Suomen joukkuetta ja pettymyksen kärsinyt joukkue kasasi itsensä viimeiseen otteluunsa.
Johan Ryno
Seuraura
Huhtikuussa 2011 Ryno teki try-out -sopimuksen Elitserien-joukkue MODO Hockeyn kanssa. Hän ei saanut joukkueeseen jatkosopimusta ja siirtyi juuri kauden 2011–2012 kynnyksellä kaksivuotisella sopimuksella Leksands IF:n riveihin. Ryno voitti joukkueen sisäisen pistepörssin ja jakoi sisäisen maalipörssin voiton Jens Bergenströmin kanssa tehoilla 19+17=36. Kevään 2012 Kvalserienissä hän oli Leksandin paras syöttäjä viidellä syötöllään. Kaudella 2012–2013 Ryno oli tehoilla 20+24=44 joukkueen toiseksi paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies. Hän sijoittui Allsvenskanin pistepörssissä kahdeksanneksi ja jakoi maalipörssin yhdeksännen sijan VIK Västerås HK:n Patrik Berglundin sekä Almtuna IS:ää ja Djurgårdens IF:ään edustaneen Mattias Guterin kanssa. Kevään 2013 Kvalserienissä Ryno jakoi kymmenellä syötöllään Leksandin sisäisen syöttöpörssin voiton Pär Edblomin kanssa. Joukkueen kausi päättyi sarjanousuun SHL:ään (ent. Elitserien). Samana keväänä Ryno teki Leksandin kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Jääkiekko talviolympialaisissa 1994
Suomi turnauksessa
Suomi voitti Venäjän lukemin 4–0. Myllys torjui Suomen maalilla 21 kertaa, ja Suomelta maalit tekivät Marko Palo, Mika Alatalo, Peltonen ja Mika Strömberg.
Johan Ryno
Seuraura
Kaudella 2013–2014 Ryno teki Elitserienin/SHL:n yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 10+23=33, joilla hän oli Leksandin kolmanneksi paras pistemies. Kevään 2014 pudotuspeleissä Ryno oli joukkueen paras maalintekijä tehtyään kolmessa ottelussa kaksi maalia. Kaudella 2014–2015 hän nousi Leksandin kapteeniksi. Ryno oli joukkueen paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 14+24=38. Kevään 2015 karsintasarjassa hän oli kuudella syöttöpisteellään Leksandin paras syöttäjä ja jakoi sisäisen pistepörssin voiton Tomi Sallisen kanssa. Joukkue putosi kauden päätteeksi Allsvenskaniin, mutta Ryno siirtyi kuitenkin kaudeksi 2015–2016 jatkamaan SHL-uraansa kaksivuotisella sopimuksella Färjestad BK:hon. Hän oli Mestarien liigassa joukkueen paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Mikael Johanssonin jälkeen tehoilla 3+2=5.
Jääkiekko talviolympialaisissa 1994
Joukkueet
Lohko A
Johan Ryno
Seuraura
Ryno oli kaudella 2016–2017 tehoilla 16+20=36 Färjestadin paras pistemies ja hän jakoi joukkueen sisäisen maalipörssin voiton Joakim Nygårdin kanssa. Ryno voitti myös Färjestadin sisäisen tehotilaston lukemalla +22. Tammikuussa 2017 hän teki joukkueen kanssa kolmivuotisen jatkosopimuksen. Kaudeksi 2017–2018 Ryno nimettiin Färjestadin varakapteeniksi. Hän oli joukkueen paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 9+37=46, joilla Ryno sijoittui SHL:n syöttöpörssissä toiseksi edellään vain Frölunda HC:n Ryan Lasch sekä pistepörssissä viidenneksi. Pudotuspeleissä hän oli Färjestadin paras pistemies tehoilla 1+3=4.
Jääkiekko talviolympialaisissa 1994
Joukkueet
Lohko B
Johan Ryno
Maajoukkueura
Ryno pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2006. Hänet valittiin Tšekkiä vastaan pelatun sijoitusottelun päätteeksi Ruotsin ottelun parhaaksi pelaajaksi. Yhteensä Ryno on pelannut 17 nuorten maaottelua.
Jääkiekko talviolympialaisissa 1994
Lohko A
Ottelujen alkamisajat paikallisia aikoja
Johan Ryno
Maajoukkueura
Ruotsin A-maajoukkueessa Ryno on pelannut 19 ottelua tehopistein 4+3=7. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Euro Hockey Challengessa 9. huhtikuuta 2014 Rapperswil-Jonassa Sveitsiä vastaan. Ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa Ryno teki Sweden Hockey Gamesissa 12. helmikuuta 2017 Göteborgissa ylivoimalla Suomea vastaan.
Jääkiekko talviolympialaisissa 1994
Lohko A
* Vertailuun:
Senecat
Senecat ovat Pohjois-Amerikan itäosien alkuperäisasukkaita. 1500–1700-lukujen aikana he olivat suurin niistä viidestä kansakunnasta, jotka kuuluivat alkuperäiseen irokeesien liittokuntaan. Muut kansat olivat mohawkit, oneidat, onondagat ja cayugat – kuudes kansa, tuscarorat, tuli mukaan myöhemmin. Irokeeseja on erilaisten arvioiden mukaan ollut 1600-luvulla vähintäänkin noin 15 000 henkeä, joista senecain ja mohawkien osuus oli yli puolet. Liittokunta oli levittäytynyt nykyisen New Yorkin osavaltion alueelle ja sen ympäristöön. Senecat hallitsivat alueen läntisiä osia Geneseejoen ja Canandaiguajärven seuduilla. Heidän kansansa virallinen nimi oli Ogwehowek eli ”suuren kukkulan kansa”.
Jääkiekko talviolympialaisissa 1994
Lohko B
Ottelujen alkamisajat paikallisia aikoja
Senecat
Senecat muodostivat tärkeän osan irokeesiliitossa ja olivat myös viidestä alkuperäisestä kansasta viimeinen, joka hyväksyi tehdyn sopimuksen ehdot. Liittokunnan laki rakentui pitkälle senecojen oman peruslain ympärille tasa-arvoineen ja hallintomalleineen. Senecat kävivät muiden liiton kansojen mukana useita sotia lähes kaikkia ympäristön intiaanikansoja vastaan. Eurooppalaisten siirtolaisten saapuessa 1600-luvun alussa Amerikan itärannikolle sodankäynnin malli ja aseistus muuttui. Senecat kestivät muuttuvan ympäristön paineet vahvan irokeesiliiton avulla ja selviytyivät läpi vuosisatojen tähän päivään.
Jääkiekko talviolympialaisissa 1994
Sijoitusottelut
Ottelujen alkamisajat paikallisia aikoja
Senecat
1600-luvun sodat
thumb|Genesee Riverin upeat maisemat ja putoukset läntisessä New Yorkissa kuuluivat osana Senecain kotimaahan. Senecojen ja heidän sukulaiskansojensa liitto hioutui lopulliseen muotoonsa 1600-luvun alkupuoliskolla Euroopan mahtivaltojen perustaessa omia siirtokuntiaan Yhdysvaltain itärannikolle. Kaupankäynnissä näiden kanssa irokeesit solmivat vahvimmat suhteet Uusiin-Alankomaihin, joka hollantilaisten lisäksi koostui germaaneista, skandinaaveista, ja jopa afrikkalaisista. Vaikka kauppayhtymä Dutch West Indian Company pyrki kontrolloimaan kaupankäyntiä, monet siirtokunnan yksityiset kauppiaat myivät irokeeseille musketteja. Tämä antoi senecoille ja muille liiton jäsenkansoille merkittävän edun muihin alueen heimoihin nähden, jotka eivät olleet onnistuneet avaamaan asekauppaa.
Jääkiekko talviolympialaisissa 1994
Pudotuspelit
Ottelujen alkamisajat paikallisia aikoja
Senecat
1600-luvun sodat
Hollantilaisten mieltymys turkiksiin johti nopeasti siihen, että irokeesit ansastivat tyhjiksi metsiensä majavakannan. Heidän tunkeutumisensa ranskalaismielisten heimojen maille sai aikaan majavasotien nimellä tunnetun ajanjakson, johon sisältyi näkyvimpänä osana irokeesiliiton käyttämä aseellinen väkivalta. Vuosien 1638–1675 aikana heidän onnistui järjestelmällisesti tuhota likimain kaikki todelliset tai epäillyt ranskalaismieliset naapurinsa, joihin lukeutuivat muun muassa huronit, eriet ja susquehannockit. Mohawkit ja senecat johtivat irokeesien iskuryhmiä, jotka surmasivat suuren osan potentiaalisia liittolaisiaan, joita olisi tarvittu myöhemmissä sodissa eurooppalaisia vastaan. Uusi-Ranska vahvistettuine joukkoineen onnistui kuitenkin iskemään vuodesta 1686 eteenpäin tuntuvia aukkoja irokeesien puolustukseen. Markiisi de Denonville poltatti useita senecain paaluvarustettuja kyliä. Ranskalaiset käyttivät liittolaisinaan Kanadan puolelta tulleita algonkininkielisiä heimoja, joiden tehokkaan sissisodan ansiosta tilanne muuttui Uuden-Ranskan eduksi. Vuonna 1700 irokeesien liittokunta joutuikin solmimaan rauhan ranskalaisten sekä heidän kaikkien liittolaistensa kanssa.
Jääkiekko talviolympialaisissa 1994
Lopputulokset
Olympiaturnaus
Senecat
1700-luvun koettelemukset
thumb|left|Seneca-johtaja Guyasuta oli eräs [[Pontiacin kapinan tärkeimmistä johtajista.]] Vuonna 1763 irokeesiliiton yksimielisyys joutui koetukselle. Senecat ja mohawkit tekivät toisistaan eriävän päätöksen, joka liittyi ottawapäällikkö Pontiacin aloittamaan kapinaan, jonka kohteena olivat brittien ranskalaisilta valtaamat linnakkeet. Mohawkit sotivat englantilaisten tukena senecain ottaessa osaa hyökkäyksiin brittilinnakkeita vastaan. Senecojen johdossa olleen Guyasutan soturit iskivät kolmeen brittikohteeseen ja tuhosivat Fort Venangon, Breslu Islen ja La Bouefin. .
Jääkiekko talviolympialaisissa 1994
Lopputulokset
Karsiutuneet
Senecat
1700-luvun koettelemukset
Yhdysvaltain vapaussota repi 1770-luvulla kuuden kansakunnan liittoa huomattavasti pahemmin. Kongressi lähetti irokeesiliitolle viestin, jossa pyydettiin liittokunnan kansoja pysymään puolueettomina sodassa, joka oli Britannian ja sen siirtokuntien välinen asia. Oneidat ja tuscarorat asettuivat kuitenkin siirtokuntien puolelle brittejä vastaan. Osa irokeeseista siirtyi brittien puolelle mohawkjohtaja Joseph Brantin, kouluja käyneen ja Euroopassakin vierailleen sotapäällikön johtaessa joukkoja. Hänen sotaväkeensä yhtyivät senecat, joiden johtajana toimi maineikas päällikkö Cornplanter, ”Maissin istuttaja”. Kummankin päällikön alaisuudessa tehtiin useita ryöstö- ja tuhoamisretkiä New Yorkin ja myös Pennsylvanian asutuksia vastaan ja useita rajakyliä hävitettiin. Siirtokuntien puolella taistelevat oneidat ja tuscarorat joutuivat pakenemaan senecoja ja mohawkeja, oman liittonsa jäseniä.
Jääkiekko talviolympialaisissa 1994
Erotuomarit
Kisoihin valittiin kymmenen päätuomaria:
Senecat
1700-luvun koettelemukset
Tilanteen hillitsemiseksi itsenäisyystaistelijoiden ylin päällikkö George Washington lähetti suuret määrät amerikkalaisia joukkoja tuhoamaan irokeesien kylät. Kenraalimajuri John Sullivan otti joukot komentoonsa ja oneidatiedustelijoiden opastamina hänen sotavoimansa tunkeutuivat irokeesien maahan polttaen kylät, pellot ja puutarhat. Nähdessään valkoisten ylivoiman Cornplanter ja Brant keräsivät kansansa ja vetäytyivät Kanadaan. Vaikka irokeesit menettivät vain pienen osan väkimäärästään, heidän kärsimänsä aineelliset vahinkonsa olivat suuret.
thumb|left|[[John Mix Stanleyn maalaus senecajohtaja Red Jacketin koettelemuksesta puhujana. (Tarkoituksena oli yrittää pitää irokeesiliiton soturit puolueettomina Yhdysvaltain vapaussodassa.)]] Samoihin aikoihin toinen maineikkaista senecajohtajista, Red Jacket ”Punatakki”, onnistui pitämään suuren määrän sotureista puolueettomina. Muut päälliköt näkivät hänet pelkurina eivätkä arvostaneet häntä. Red Jacketia pidettiin loistavana puhujana ja hänen mietelauseitaan on säilynyt historian sivuille. George Washington palkitsi myöhemmin hänet urhoollisuusmitalilla.
Mohawkien ja cayugain jäädessä Ontarioon, Kanadaan, suurin osa muista irokeesiliiton kansoista palasi takaisin New Yorkiin. Liittokunnan yhtenäisyys oli kuitenkin kadonnut, eikä elämä palannut enää normaaleihin uomiinsa.
1800-luku
Vuonna 1838 osa senecain päälliköistä painostettiin myymään Yhdysvalloille neljä heidän New Yorkissa olevaa reservaatiota. Ostolla oli jälkiseurauksensa, kun itsensä petytyiksi tunteneet muut senecat asettuivat vastarintaan ja vaativat maitaan takaisin. Yhdysvallat suostuivat kumoamaan tekemistään kaupoista kaksi, mutta se ei riittänyt. Tonawandan reservaatissa eläneet senecat aloittivat lähes kaksikymmenvuotisen oikeustaistelun menetetyistä maistaan. Lopulta korkein oikeus määräsi senaatin kumoamaan kaupan. Vuonna 1857 senecat saivat palata Tonawandaan.
Seneca Ely Samuel Parker (Doneho’gawa) toimi 1860-luvulla Yhdysvaltain sisällissodassa insinööriupseerina sekä hieman myöhemmin kenraali Ulysses Grantin adjutanttina. Vuodet 1869–1871 hän toimi Yhdysvaltain intiaanihallinnon johdossa, mutta ajaessaan rohkeasti intiaanien etuja hän suututti joukon omia etujaan ajavia poliitikkoja. Ensimmäisen hyökkäyksen Parkeria vastaan teki entinen intiaanien parissa toiminut lähetyssaarnaaja. Hän syytti presidenttiä siitä, että tämä oli hyväksynyt intiaaniviraston ylijohtajaksi miehen, joka oli edennyt ”vain askeleen barbarismista”. Parker erosi lopulta virastaan paitsi valheellisten syytösten saattelemina, myös siksi, että hän salli intiaanien harjoittaa vanhoja uskontojaan.
1900-luvulta nykypäivään
thumb|Irokeesinkielinen merkintä Cattaraugussa, senecojen reservaatiossa.
Vuonna 1958 Yhdysvallat alkoi suunnitella New Yorkin ja Pennsylvanian rajalle Alleghenyjokeen Kinzuanin patoa ja tekojärveä, jonka oli tarkoitus peittää puolet senecojen Cornplanter-reservaatista. Senecat esittivät vetoomuksen maidensa puolesta, mutta Yhdysvaltain vetoomustuomioistuin hylkäsi sen. Senecat eivät halunneet muuttaa reservaatistaan, vaan veivät asian hovioikeuteen. Presidentti John F. Kennedyn pyynnöstä patohanke keskeytettiin hetkeksi.
Senecojen hävitessä vuonna 1961 käydyn oikeuskäsittelyn padon rakentaminen aloitettiin uudelleen. Yhdysvaltain tuomioistuin myönsi, että vanhoja vuonna 1794 kirjoitettuja sopimuksia rikottiin, mutta katsoi kongressilla olleen tarvittavat valtuudet menettelyynsä. Kun senecat valittivat vuonna 1965 moottoritiestä, joka rakennettiin halki Cornplanterin reservaatin, he saivat kongressilta pienen korvauksen aiheutuneesta haitasta. Samana vuonna reservaatti lakkautettiin.
2000-luvun alussa noin 7 800 senecaa asui New Yorkin osavaltion länsiosassa, hyvin lähellä heidän alkuperäisiä maitaan. Reservaatit ovat Cattargaurus, Allegany ja Tonawanda, jonka omistuksesta käytiin oikeussotaa 1800-luvulla. Runsaat 2 000 senecaa asuu Oklahomassa, ja heidän haja-asutustaan löytyy myös Kanadan Ontariossa. Vuonna 2010 senecojen päämieheksi valittiin Syracusen yliopiston lakikoulun professori Robert Orawi Porter. Hänen virkakautensa pituus on kaksi vuotta. Porterin tärkeimpänä päämääränä on turismiin ja kasinoteollisuuteen nojaavan senecojen talouden monipuolistaminen.
Politiikka
Irokeesien politiikan on sanottu olleen pitkälle kehittynein Pohjois-Amerikan intiaanikulttuurissa. Heidän yhdistyneet kansakuntansa on antanut suuntaa tämän päivän YK:lle ja eritoten senecain poliittinen järjestelmä sisälsi järjestelyitä, joiden on oletettu toimineen mallina amerikkalaiselle valtiomuodolle. Senecat siirtyivät (Tonewanka-heimoa lukuun ottamatta) käyttämään demokraattista hallitusmuotoa kyllästyttyään siihen, että kansan johtajuus tuli sukuperän mukaan. Kun kansan syvät rivit saatiin mukaan äänestykseen, oli helpompaa saada mieleinen päällikkö. Senecanaiset olivat mukana päättämässä päällikkyydestä ja jos vastavalittu johtaja ei vastannut odotuksia, hänet oli helppo syrjäyttää ja valita tilalle toinen. Koska naiset omistivat paljon, päällikkö tarvitsi heidän tukeaan menestyäkseen. Monet päälliköt järjestivätkin juhlia ja jakoivat lahjoja pitääkseen väkensä tyytyväisenä.
Heimoneuvosto
thumb|Irokeesien yhdistyneet kansakunnat asustivat toistensa rajanaapureina muodostaen aluksi Rauhanliiton, myöhemmin vahvan sotaliiton. Irokeesien liittokuntaa johti 50 päällikköä käsittävä heimoneuvosto, jonka suurin tehtävä oli säilyttää rauhanomaiset suhteet liiton kansojen kesken. Heillä on otaksuttu olleen keskinäisiä sotia ennen liiton perustamista ja suuri Rauhanliitto oli tehty juuri niiden estämiseksi. Elämä kylissä olikin varsin rauhallista, sillä heimoneuvosto rankaisi kurittomuudesta, varsinkin veritöistä. Heimojen väliset riitaisuudet koetettiin selvittää puhumalla. Jos liittoon kuuluva surmasi toisen liittoon kuuluvan, vaikkakin eri heimoa edustavan henkilön, seurauksena oli tuomio, joka käytännössä merkitsi taloudellisen korvauksen antamista surmatun perheelle. Heimoneuvoston toiminta onnistui pitämään irokeesiliiton pystyssä vuosisatojen ajan.
Neurofysiologia
Kliininen neurofysiologia (KNF) on hermoston, lihaksiston, aivojen ja aistijärjestelmien sähköiseen toimintaan keskittyvä lääketieteen ala. Neurofysiologinen tutkimus pyrkii selvittämään, miten hermosolut viestivät yhdisteiden ja synapsien avulla. Alan menetelmiä sovelletaan muun muassa epilepsian, hermovaurioiden, lihassairauksien ja unihäiriöiden tutkimisessa. Lisäksi alalla tutkitaan tajunnan häiriöitä ja aistipuutoksia.
Senecat
Heimoneuvosto
Alun perin heimoneuvosto päätti sodista, mutta myöhempinä aikoina nuori innokas sotapäällikkö saattoi aloittaa miehineen sodan ilman neuvoston suostumusta. Aloite sotaanlähtöön saattoi tulla myös jonkun heimon arvovaltaiselta naiselta, joka halusi adoptoida kuolleiden soturien tilalle uusia jäseniä.
Neurofysiologia
Neurofysiologisia tutkimuksia ja menetelmiä ovat muun muassa EEG eli aivosähkökäyrä, ENMG eli elektroneuromyografia, TMS eli transkraniaalinen magneettistimulaatio, erilaiset herätevastetutkimukset kuten MEP ja SEP sekä unitutkimukset kuten polysomnografia. Ala on enimmäkseen diagnostinen, mutta potilaita voidaan myös hoitaa esimerkiksi erilaisilla neuromodulaatiomenetelmillä.
Kliiniseksi neurofysiologiksi voi Suomessa erikoistua lääketieteen lisensiaatiksi valmistumisen jälkeen. Ala on vielä suhteellisen pieni mutta kasvava ja kehittyvä.
Senecat
Adoptiot ja sopimusliitot
Senecat käyttivät irokeesien liittokunnassa eniten kansansa kasvua edistävää vankien adoptiointia. Heimon jäseneksi ei kuitenkaan kelvannut kuka tahansa. Adoptioitavan oli pääsääntöisesti oltava irokeesinkielinen. Irokeesit takaa-ajoivat 1600-luvun sotien aikana vaikeakulkuisissa maastoissa omaa kieliryhmäänsä puhuvien heimojen pakolaisia vain saadakseen populaationsa määrän kasvuun.
Algonkin- ja sioux-kieliä puhuville kansoille senecat ja muut irokeesit käyttivät toisenlaista menetelmää. Näistä tuli tappion kärsittyään sopimusliiton (Covenant Chain) jäseniä, joka oli eräänlainen sotilas- ja kauppaliitto. Käytännössä tässä liitossa olevat heimot olivat irokeesien tarkkailun ja käskyvallan alla.
Joskus senecat adoptoivat myös eurooppalaisia. Eräs heistä oli Mary Jemison, jonka senecat olivat siepanneet 12-vuotiaana. Jemison kertoi muistelmissaan, että oli vaikeaa kuvitella onnellisempia ihmisiä kuin intiaanit rauhan aikaan. Hänet oli adoptoitu perheeseen, jonka kaksi tytärtä opettivat hänelle niin heimon tavat kuin kielenkin. Jemisonin mukaan häntä ”kohdeltiin aina kuin oikeaa sisarta, ikäänkuin olisin heidän äitinsä synnyttämä”.
Naisten tärkeä asema
Irokeesiliiton perustuslaki asetti naisen varsin korkeaan asemaan heidän kulttuurissaan. Maat ja talot olivat naisten omistuksessa ja johtavien perheiden isoäidit, joita kutsuttiin nimellä Otinner ’aatelinen’, pystyivät halutessaan puuttumaan päälliköiden tekemiin päätöksiin. Yleensä miehet toteuttivat naisten tekemät päätökset, mutta joskus johtavan perheen isoäiti otti itse tehtäväkseen päällikkyyden.
Yleensä äidit valitsivat tyttärelleen tämän ensimmäisen aviomiehen, joka yleensä oli vanhempi ja kokeneempi mies. Nuorille sotureille taas etsittiin hieman vanhempi vaimo, jolla oli jo ollut kokemuksia avio-elämästä. Edellä mainitut ensimmäiset liitot jäivät usein sangen lyhytikäisiksi, kun nuoret hakeutuivat toistensa seuraan ja valitsivat uuden puolison omasta ikäluokastaan. Kun perheeseen syntyi lapsia, he kuuluivat aina äitinsä klaaniin. Kun mies avioitui, hän siirtyi asumaan vaimonsa klaanin kanssa, tosin tunnettiin myös poikkeuksia. Joskus naimisissa olevat pojat asustivat äitinsä ja sisartensa kanssa.
Vanhemmat naiset toimivat työnjohtajina peltotöissä nuorempien viljellessä maissia, kurpitsaa, papuja sekä erilaisia vihanneksia. Nuoremmat miehet viettivät aikaansa metsästyksen parissa vanhempien käydessä kalassa. Vaikka sukupuolten välinen työnjako näyttikin päällisin puolin selvältä, niistä poikettiin joskus: naiset saattoivat metsästää miesten tehdessä ruokaa. Jos perheessä oli yksinomaan tyttäriä, yksi heistä saatettiin kasvattaa pojaksi. Kasvatus oli niin perinpohjaista, että hänelle valittiin puolisoksi nainen. Myös miespareja esiintyi ja he olivat erityisasemassa.
Kidutus ja kannibalismi
Sotavankeja kohdeltiin hyvin, heitä syötettiin ja juotettiin, mutta vain parhaat kelpuutettiin jäseniksi. Vangit, joita ei hyväksytty heimoon, joutuivat kokemaan julman kohtalon: heidät kidutettiin hengiltä. Nämä tilaisuudet olivat avoimia tapahtumia, joihin monesti osallistui myös naisia.