cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
PMMP
2010–2013
13. toukokuuta 2013 PMMP ilmoitti lopettavansa uransa ainakin toistaiseksi. Yhtye julkaisi uransa päätteeksi kaksi erilaista kokoelmaa. Ensimmäinen kokoelma, Matkalaulu, sisältää 11 uutta versiota yhtyeen kappaleista. Hitit-kokoelma on puolestaan perinteinen kokoelma, joka sisältää yhden uuden kappaleen, yhtyeen suurimmat hitit sekä DVD:n, jolla on muun muassa PMMP:n Tavastia-klubin keikka elokuulta 2010. Yhtyeen viimeinen keikka oli 27. lokakuuta 2013 Helsingin jäähallissa.
Palkinnot ja huomionosoitukset
pienoiskuva|PMMP [[Ilosaarirockissa viimeisellä kiertueellaan heinäkuussa 2013.]]
Joulukuussa 2013 Amnesty Internationalin Suomen osasto palkitsi PMMP:n Amnestyn Kynttiläpalkinnolla yhtyeen naisiin kohdistuvan väkivallan vastaisesta työstä.
PMMP sai yhdeksän Emmaa ja oli ehdolla yhteensä 23 kertaa
Luettelo Norwegian Air Shuttlen lentokoneiden pyrstöihin maalatuista henkilöistä
thumb|300px|Oopperalaulaja [[Kirsten Flagstadin kuva Norwegianin lentokoneen pyrstössä.]] Tämä on luettelo henkilöistä, joiden kuva on tai on ollut maalattuna Norwegian Air Shuttlen tai sen tytäryhtiöiden (Norwegian Long Haul, Norwegian Air Sweden, Norwegian Air International, Norwegian Air UK, Norwegian Air Argentina) lentokoneen pyrstöön.
Pöytyän vaakuna
thumb|150px|Pöytyän vaakuna Pöytyän vaakuna on Pöytyän kunnan tunnus. Vaakunan aiheen lyhde viittaa maatalouteen, ja sen vaaka on arkkienkeli Mikaelin tunnus. Pitäjän varhaisin kirkko, josta löytyy maininta ensimmäisen kerran vuodelta 1366, oli pyhitetty Mikaelille, jota on pidetty koko pitäjän suojeluspyhimyksenä.
Vaakunan selitys kuuluu ”punaisessa kentässä kultainen lyhde, jonka päällikkeenä hopeinen orsivaaka.” Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson, ja Pöytyän kunnanvaltuusto hyväksyi vaakunan kokouksessaan 30. huhtikuuta 1955. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 15. syyskuuta samana vuonna.
Kansallisurheilu
Kansallislaji on jonkin maan tai alueen kansallisurheilulaji. Se ei aina ole maansa suosituin urheilumuoto, mutta sillä on pitkät perinteet ja erityinen asema maan liikuntakulttuurissa.
Luettelo vuoden 1978 miehittämättömistä avaruuslennoista
Vuonna 1978 laukaistiin avaruuteen 174 avaruusalusta, joista neljän laukaisu epäonnistui. Pääosa onnistuneista ja kaikki epäonnistumiset olivat miehittämättömien alusten laukaisuja.
Honda CB550
Honda CB550 on Hondan valmistama moottoripyörä, joka tuli tuotantoon vuonna 1974 mallinimellä CB550K0. Sitä pidetään Hondan mallin CB750 "pikkuserkkuna".
CB550-mallista valmistettiin vuoteen 1978 asti muunnelmia, joista viimeinen oli K4. Tekniset tiedot pysyivät samana koko mallisarjan ajan. Siitä tehtiin myös "F"-malli Honda CB550F.
CB550 muistuttaa ulkonäöltään isompia ja pienempiä serkkujaan. Se sai muuten hyviä arvosteluja mutta sen jarruja arvosteltiin tehottomiksi. Aloittelijan pyörä se ei ole.
Olga Konstantinovna
Olga Konstantinovna Romanova (3. syyskuuta 1851, Pavlovsk, Inkeri, Venäjän keisarikunta – 18. kesäkuuta 1926, Rooma, Italia) oli suuriruhtinatar, josta tuli Yrjö I:n puolisona Kreikan kuningatar. Hän oli keisari Nikolai I:n, Suomen pitkäaikaisen suuriruhtinaan, pojantytär. Hänen isänsä suuriruhtinas Konstantin Nikolajevitš Romanov oli keisari Aleksanteri II:n veli. Olga toimi kuukauden verran marras-joulukuussa 1920 epävakaassa tilanteessa Kreikan sijaishallitsijana.
Naimisiin Kreikan kuninkaan kanssa
thumb|200px|left|Kreikan kuninkaallinen perhe [[Pavel Aleksandrovitš Romanov|Venäjän suuriruhtinas Pavel Aleksandrovitšin matkan aikana Ateenassa 1880-luvun lopulla. Kuvassa prinssi Nikolaos, prinsessa Maria (istuu maassa), kuningatar Olga, kruununprinssi Konstantin (seisoo keskellä), Venäjän suuriruhtinas Pavel Aleksandrovitš (pieni koira polvillaan), prinsessa Alexandra, kuningas Yrjö I ja prinssi Yrjö.]]
Kreikan vastavalittu kuningas, tanskalaissyntyinen prinssi Vilhelm Jorgen, hallitsijanaYrjö I, vieraili vuonna 1863 Pietarissa tapaamassa keisari Aleksanteri II:sta. Tällöin hän tapasi suuriruhtinatar Olgan, joka oli tuolloin vasta 12-vuotias. Seuraavan kerran kuningas Yrjö vieraili Pietarissa huhtikuussa 1867, kun hänen sisarensa prinsessa Dagmar oli avioitunut tulevan keisarin Aleksanteri III:n kanssa. Tällöin kuningas Yrjö tapasi Olgan toisen kerran. Avioliitto Olgan ja kuningas Yrjön välillä toteutuikin pian sen jälkeen, kun morsian oli täyttänyt 16-vuotta ja soveliaan ikäinen. Häät vietettiin Pietarin Talvipalatsissa lokakuussa 1867.
Nuori kuningaspari muutti Ateenaan, ja he saivat ensimmäinen lapsensa kruununprinssi Konstantinin kesällä 1868. Sen jälkeen perheeseen syntyi yhteensä kahdeksan lasta. Kuningatar Olga osallistui aktiivisesti kuningashuoneen jäsenenä hyväntekeväisyystoimintaan. Kreikan ja Balkanin alueen epävakaa poliittinen tilanne ajoi Kreikan sotiin hänen miehensä kuningas Yrjön valtakaudella. Kuningatar Olga toimi aktiivisesti sodassa haavoittuneiden hoidon parantamiseksi.
Kuningatar Olgan kiintymys Suomea kohtaan vaikutti siihen, että hän risteili purjealuksilla ja vieraili Suomen etelärannikolla perheineen ja lapsineen joka kesä. Näistä Suomessa juhlistetuista tapahtumista oli paljon uutisia senaikaisessa lehdistössä (jotka ovat myös digitoituina Kansallisarkiston verkkopalvelussa). Kreikan hallitsijasuku sai ylenpalttisen annoksen myös suomalaista kulttuuria.
Vaikka kuningatar Olga ei ollut poliittinen henkilö, hänen kerrotaan olleen mielipidevaikuttaja hänen toiseksi vanhimman poikansa prinssi Yrjön toimiessa Kreetan ylikomissaarina vuosina 1898-1906. Epävakaa poliittinen tilanne Kreikassa johti siihen, että kuningas Yrjö sai surmansa anarkistin tekemän attentaatin seurauksena Thessalonikissa maaliskuussa 1913.
Paluu Pietariin
Uudeksi kuninkaaksi nousi Yrjön ja Olgan vanhin poika Konstantin. Leskikuningatar Olga palasi pian miehensä kuoleman jälkeen takaisin synnyinseudulleen Pietariin ja asui veljensä Konstantin Konstantinovitš Romanovin perheen kanssa syntymäkodissaan Pavlovskin palatsissa. Aiemmin vuonna 1889 Olgan ja Konstantinin tytär prinsessa Alexandra eli Aleksandra Georgijevna oli avioitunut Olgan serkun Pavel Aleksandrovitš Romanovin kanssa, mutta kuollut lapsivuoteeseen vuonna 1891. Pavelille ja Alexandralle oli siihen mennessä syntynyt kaksi lasta, Maria Pavlovna ja Dmitri Pavlovitš, jotka kasvoivat äitinsä kuoleman jälkeen Romanov-suvun hoidossa. Vuonna 1902 prinssi Nikolaos avioitui myös Romanov suuriruhtinattaren Jelena Vladimirovna Romanovan kanssa. Jelena Vladimirovna oli keisari Aleksanteri II:n pojan suuriruhtinas Vladimir Aleksandrovitšin tytär eli Olgan serkun tytär.
Pian Pietariin muuton jälkeen käynnistyi I maailmansota. Leskikuningatar Olga päätti pysyä Venäjällä ja avustaa sodassa haavoittuneiden venäläissotilaiden hoidossa. Hän perusti veljensä vaimon, kälynsä suuriruhtinatar Elisabetin kanssa sotilaiden hoitoa varten Pavlovskin palatsiin sotilassairaalan. Sodan ajan yhteyksiä läntisiin kuninkaallisiin sukulaisiin ja omiin lapsiin, Kreikan prinsseihin ja prinsessoihin, oli vaikea hoitaa. Reitti kulki junalla Ruotsin ja Suomen kautta länteen. Olgan kreikkalaiset lapset, prinssit Kristofer ja Nikolaos, kävivät vuonna 1916 Suomen kautta Pietarissa. Olga näki Venäjän poliittisen tilanteen yhteiskunnallisesti vaarallisena varoittaen vallankumouksen vaarasta ja otti yhteyttä asiassa mm. keisarinna Aleksandra Fjodorovnaan, joka ei kuitenkaan suostunut kuuntelemaan Olgaa. Vuoden 1916 lopulla tyttärenpoika, nuori suuriruhtinas Dmitri Pavlovitš oli mukana salaliitossa, joka surmasi keisariperhettä lähellä olevan munkki Grigori Rasputinin joulukuussa 1916. Isoäiti Olga yhdessä Romanovin suvun jäsenten kanssa yritti auttaa Dmitri Pavlovitšia yhteydenotolla keisarinnaan, saadakseen tyttärenpojan takaisin Pietariin, sillä tämä oli karkotettu surmatyön jälkeen I maailmansodan Persian rintamalle.
Pakolaiseksi Sveitsiin
Helmikuun 1905 vallankumous kaatoi Romanov-sukuisen keisarikunnan. Lokakuun 1917 bolševikivallankumous aiheutti Romanov-suvun jäsenten pakenemisen Venäjältä tai pahimmassa tapauksessa uusien vallanpitäjien tekemät teloitukset. Olgan veljet Nikolai Konstantinovitš ja Dmitri Konstantinovitš teloitettiin tammikuussa 1918. Leskikuningatar Olga olisi halunnut poistua maasta, mutta bolševikit eivät myöntäneet hänelle lupaa lähteä. Hän oli käytännössä kotiarestissa Pavlovskin palatsissa.
Olga pääsi maasta vasta I maailmansodan päätyttyä vuonna 1919. Tanskan Venäjän lähettiläs myönsi hänelle passin, koska hänen edesmennyt puolisonsa kuningas Yrjö oli syntyjään Tanskan prinssi Vilhelm. Tanskalaista passia hyväksikäyttäen hän siirtyi Sveitsiin, jonne hänen jälkeläisensä olivat siirtyneet, kun vanhin poika Konstantin oli joutunut eroamaan kesäkuussa 1917. Kyseessä oli ollut poliittinen taistelu, jonka keskusvaltoihin, erityisesti keisarilliseen Saksaan tukeutununut kuningas Konstantin oli hävinnyt ympärysvaltoihin tukeutuneelle pääministeri Elefthérios Venizélokselle. Konstantin oli joutunut eroamaan, ja seuraajaksi oli tullut englantilaissympatioistaan tunnettu Konstantinin toinen poika Aleksanteri. Tilanne oli maanpakoon joutuneille Kreikan kuningashuoneen jäsenille myös taloudellisesti hankala.
Sijaishallitsijana
Tilanne muuttui kolme vuotta Aleksanterin kuninkaaksi nousun jälkeen, kun Aleksanteri kuoli 25. lokakuuta 1920 Ateenassa verenmyrkytykseen, jonka kerrottiin johtuneen lemmikkiapinan puremasta. Vallassa ollut pääministeri Venizélos ei päästänyt tässä tilanteessa Kreikkaan palaamaan muita maanpaossa olleita kuningashuoneen jäseniä kuin leskikuningatar Olgan. Kuningataräiti oli ainoa suvun jäsen kuningas Aleksanterin hautajaisissa.
Kuninkaan kuoleman jälkeen tilanne muuttui nopeasti. Pääministeri Venizélos oli järjestänyt parlamenttivaalit marraskuun alkuun 1920, mutta yllättäen yhdistynyt oppositio saikin enemmistön vaaleissa. Venizelos luopui pääministeriydestä. Uudeksi pääministeriksi nousi Dimítrios Rállis, joka kutsui 17. marraskuuta 1920 sijaishallitsijaksi leskikuningatar Olgan. Tällöin kuningas Aleksanterin kuoleman jälkeen sijaishallitsijuutta hoitanut amiraali Pávlos Kountouriótis oli luopunut tehtävästä. Maassa suoritettiin 22. marraskuuta 1920 kansanäänestys entisen kuninkaan Konstantinin paluusta Kreikan kuninkaaksi. Vaalituloksen perusteella Konstantin palasi maahan kuninkaana 19. joulukuuta 1920.
Lyhyt aika Kreikassa ja maanpakolaisuus
Olgan vanhimman pojan Konstantinin noustessa uudelleen kuninkaaksi Kreikka kävi toukokuussa 1919 alkanutta sotaa Turkkia vastaan. Kreikkalaisten eteneminen Vähä-Aasiassa alkoi vuonna 1921 kääntyä Kreikalle tappiolliseksi. Syyskuuhun 1922 mennessä kreikkalaiset olivat joutuneet vetäytymään Vähä-Aasiasta. Tällöin Venizélosia kannattaneet upseerit tekivät maassa vallankaappauksen, jonka seurauksena kuningas Konstantin joutui jälleen maanpakoon. Kuninkaaksi tuli hänen poikansa Yrjö II, jonka valtakausi päättyi hieman yli vuoden kuluttua maaliskuussa 1924 Kreikan tultua tasavallaksi.
Leskikuningatar Olga lähti poikansa Konstantinin lähiomaisten kanssa jälleen maanpakoon Italiaan. Konstantin kuoli pian maanpakoon lähdön jälkeen tammikuussa 1923. Olgaa arvostettiin tasavallaksi muuttuneessa Kreikassa niin paljon, että hänelle myönnettiin ainoana entisen kuningashuoneen jäsenenä pieni eläke. Italiassa oleskelun jälkeen Olga vietti aikaansa Britanniassa, jossa hän asui mm. tyttärensä Maria Georgijevnan eli Kreikan prinsessa Marian luona sekä kälynsä, Britannian leskikuningatar Alexandran luona. Vuodesta 1923 alkaen hän vietti viimeiset vuotensa nuorimman poikansa prinssi Kristofin luona Pariisissa. Leskikuningatar Olgan elämä sammui 18. kesäkuuta prinssi Kristofin kesäasunnolla Roomassa. thumb|200px|Kuningatar Olgan hauta [[Tatóin alueella.]]
Sanna Annukka
Annukka on suunnitellut brittiläiselle yhtyeelle Keanelle levyn Under the Iron Sea kannen. Kevääksi 2008 hän on suunnitellut kangaskokoelman Marimekolle. Aiheita hän ammentaa Kalevalasta. Hänen esikuviaan ovat Maija Isola, Kaj Franck, Erik Bruun ja ruotsalainen keraamikko Stig Lindberg.
Olga Konstantinovna
Muisto
Kreikan tasavaltainen hallitus olisi ollut valmis huolehtimaan hautajaisista Kreikassa, mutta suvun jäsenet kieltäytyivät tarjouksesta. Olga haudattiin Firenzeen. Kuningaskunnan palautumisen jälkeen vuonna 1935 kuningatar Olga haudattiin uudelleen Kreikkaan Tatóin palatsin alueelle lähelle Ateenaa marraskuussa 1936. Olgan toiveena oli ollut saada nuorena kuolleen tyttärensä, suuriruhtinatar Alexandra Georgievnan eli prinsessa Alexandran maalliset jäännökset Leningradista Kreikkaan. Tämä onnistuikin vuonna 1940, kun neuvostohallitus antoi siirtoluvan. Tällöin tyttären maalliset jäännökset siirrettiin Tatóin palatsin alueelle.
Sanna Annukka
Sanna Annukan isä on britti, äiti suomalainen. Hän on asunut lapsuutensa sekä Suomessa että Britanniassa.
Pyhärannan vaakuna
thumb|150px|Pyhärannan vaakuna Pyhärannan vaakuna on Pyhärannan kunnan tunnus. Vaakunan aiheessa yhdistyvät apilaristi ja ankkuri tekevät vaakunan puhuvaksi viitaten samalla myös maatalouteen ja talonpoikaiskippareihin. pienoiskuva|150x150px|Pyhärannan lippu Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä kultainen apilaristi, jonka alaosa muodostaa ankkurin.” Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson, ja Pyhärannan kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 28. tammikuuta 1956. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 3. toukokuuta samana vuonna.
Olga Konstantinovna
Muisto
Syyskuussa 2016 venäläisjärjestöt lahjoittivat Olgan näköispatsaan Thessalonikiin osoituksena pitkään jatkuneesta venäläis-kreikkalaisesta yhteistyöstä, jota kuningatar Olga omalla toiminnallaan oli ilmentänyt.
Pyhärannan vaakuna
Pyhärannalla on vaakunan ohella käytössä siihen perustuva lippu, jossa vaakunan tunnuksen lisäksi on kuvattuna aaltokoroinen tangonpuoleinen pieli.
Mustalakkiaratti
Mustalakkiaratti (Pionites melanocephalus) on eteläamerikkalainen papukaija. Sen elinympäristö käsittää mantereen pohjoisosaa Amazonin pohjoispuolella, Kaakkois-Kolumbiasta Guyanaan, Surinameen, Ranskan Guyanaan ja Pohjois-Brasiliaan, sekä Itä-Ecuadoriin ja Koillis-Peruun. Lajista tunnetaan kaksi alalajia. Sen holotyypin kuvaili Carl von Linné Caracasista Venezuelasta 1758.
Santeri Salokivi
Toivo Santeri Salokivi (vuoteen 1900 Johansson; 2. syyskuuta 1886 Turku – 26. maaliskuuta 1940 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari, piirustuksenopettaja ja taidegraafikko.
Blues Section
Blues Section oli suomalainen rock-yhtye, joka toimi vuosina 1967–1968. Blues Sectionin tunnettuja kappaleita ovat muun muassa "Hey Hey Hey" ja "Call Me On Your Telephone".
Santeri Salokivi
Henkilöhistoria
Salokiven vanhemmat olivat merimies Joel Johansson ja Sofia Grönros. Hän kävi Turun taideyhdistyksen piirustuskoulun 1900–1904 ja opiskeli sitten Saksassa Münchenin kuninkaallisessa taideakatemiassa 1905–1906 ja 1908–1909. Lisäksi Salokivi opiskeli eri akatemioissa Pariisissa vuosina 1906, 1912, 1924, ja 1925. Myös Salokiven vuonna 1911 Venetsiaan tekemä matka oli merkittävä hänen taiteellisen kehityksensä kannalta.
Blues Section
Musiikkityyli
Blues Section lauloi englanniksi ja ulkomaisista hiteistä tehtyjen käännösversioiden esittämisen sijaan sävelsi itse omat kappaleensa. Tämä oli suomalaisen rockmusiikin kentällä melko uutta. Blues Sectionin musiikissa erottuivat vaikutteet muun muassa sellaisilta 1960-luvun suosikkiyhtyeiltä kuin The Jimi Hendrix Experience, The Who, Cream ja John Mayall & the Bluesbreakers. Nimestään huolimatta yhtye ei soittanut puhdasta bluesia.
Santeri Salokivi
Henkilöhistoria
Salokivi toimi Turun piirustuskoulun piirustuksenopettajana sekä piirustuksenopettajana suomalaisessa klassillisessa ja reaalilyseossa 1914–1917. Hänellä oli oma taidemaalarikoulu Helsingissä 1930–1932.
Blues Section
Yhtyeen vaiheita
Blues Section ehti levyttää Love Recordsille melko monilla nimillä. Vaikka yhtyeen albumi julkaistiin nimellä Blues Section, singlet julkaistiin laulajasta riippuen nimillä Blues Section & Jim Pembroke, Blues Section & Frank Robson ja Ronnie & Blues Section. Kirka Babitzin & Blues Section -nimellä julkaistiin Kirkan ensisingle, jolla yhtye säestää laulajaa. Yhtye säesti myös Pepe Willbergiä kappaleella "Kuka kertoisi minulle", joka tehtiin vuonna 1968 Timo Bergholmin Punahilkka-elokuvaan.
Santeri Salokivi
Henkilöhistoria
Salokivi asui vuosina 1933–1940 Lallukan taiteilijakodissa, ja hän kuului taiteilijakodin ensimmäisiin asukkaisiin. Kesänsä taiteilija vietti vuosina 1932–1936 Ahvenanmaalla ja vuosina 1937–1939 Pellingissä maalaten.
Blues Section
Yhtyeen vaiheita
Blues Section ehti levyttää uransa aikana vain yhden albumin, Blues Section (1967). Yhtyeen hajoamisen jälkeen on julkaistu monia kokoelmia, jotka on koostettu pääosin singleillä julkaistusta materiaalista.
Santeri Salokivi
Henkilöhistoria
Salokiven maalauksia oli pitkään kateissa hänen kuolemansa jälkeen. 160 teosta löydettiin vuonna 2018 helsinkiläiseltä ullakolta taiteilijan ystävän jäämistöstä.
Blues Section
Jäsenet
Yhtyeen tunnetuimpaan kokoonpanoon kuuluivat englantilaissyntyinen laulaja Jim Pembroke, kitaristi Hasse Walli, basisti Måns Groundstroem, saksofonisti Eero Koivistoinen ja rumpali Ronnie Österberg, joka myös lauloi pari yhtyeen singlekappaletta. Heidän lisäkseen yhtyeessä soittivat loppuvuodesta 1967 Groundstroemin korvannut Pekka Sarmanto ja yhtyeen loppuvaiheessa Pembroken korvannut britti Frank Robson. Aivan yhtyeen alkuaikana rumpuja soitti aluksi Edward Vesala ja hieman myöhemmin Raikka Rautarinne, joka ehti soittaa jopa neljä keikkaa yhtyeen kanssa. 80-ja 90-luvuilla yhtyeen comeback-keikoilla Pembroken, Wallin, Groundstroemin ja Koivistoisen kanssa ovat soittaneet Vesa Aaltonen rumpuja ja Robson urkuja.
Santeri Salokivi
Taiteellinen tuotanto
Salokivi osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosien 1904 ja 1936 välillä. Hänet tunnetaan erityisesti impressionistisista maisemamaalauksistaan. Hänen vaikutelmamaalauksensa olivat usein täynnä auringonvaloa ja hän käytti täyteläisiä värejä. Salokivi maalasi paljon viettäessään perheensä kanssa kesiä saaristossa Pellingissä, Högsårassa ja Ahvenanmaalla.
Blues Section
Yhtyeen jälkimainingit
Lyhyeksi jäänestä urastaan huolimatta Blues Section ehti muodostua yhdeksi aikansa vaikutusvaltaisimmista kotimaisista rock-yhtyeistä. Ryhmän jäsenistä Jim Pembroke ja Ronnie Österberg alkoivat soittamaan Blues Sectionin hajoamisen jälkeen Wigwam-yhtyeessä, johon myös Måns Groundstroem liittyi myöhemmin vuonna 1975. Ennen Wigwamiin liittymistään Groundstroem soitti Tasavallan Presidentti -yhtyeessä, jossa Frank Robson lauloi. Hasse Walli tunnetaan suomalaisen maailmanmusiikin edelläkävijänä ja muun muassa Piirpauke-yhtyeen alkuperäisenä kitaristina. Yhtyeen oli määrä soittaa reunion-keikkoja vuonna 1976, mutta nämä peruuntuivat. Vuonna 1984 yhtye esiintyi Ylen ruotsinkielisessä televisio-ohjelmassa "Fråck" rumpalinaan Vesa Aaltonen. Vuonna 1996 yhtye teki kolme reunion konserttia.
Kenraaliamiraali
Kenraaliamiraali on Alankomaiden, Espanjan, Ruotsin, Saksan ja Venäjän laivastossa käytössä ollut amiraalia korkeampi sotilasarvo. Se oli Ruotsin laivaston ylin amiraalinarvo 1700-luvulla ja 1800-luvun alkupuolella. Kenraaliamiraali oli laivaston komentaja, joka vastasi laivaston henkilöstöstä, huollosta ja kalustosta.
Ruotsissa kenraaliamiraaleja ovat olleet
Valmet 361 D
Valmet 361 D oli Valmet 359:n jälkeen kolmas suomalaisen Valmetin valmistama dieselkäyttöinen maataloustraktorimalli.
359 D sai vuoden 1960 lopussa seuraajakseen 361 D:n. Ulkonäkö oli uudistettu, ja kulmikkuudessa se oli aikaansa edellä. Tekniikassa muutokset edeltäjään verrattuna olivat pienempiä. Moottori oli uudistettu 310 D, ja siinä oli Boschin ruiskutus- sekä sähköjärjestelmä. Tehoa oli 42 DIN- tai 46 SAE-hevosvoimaa. Vetokoukku oli vakiovaruste. Lisävarusteena oli saatavissa entistä leveämpiä renkaita.
Malliversiot Mk1 ja Mk2
Vuonna 1962 lisättiin varusteisiin kaivattu tasauspyörästön lukko sekä tuntimittari ja pehmustettu istuin. Saman vuoden aikana traktorista tuli niin sanottu kakkosmalli (MK2), ja siinä oli uusi kehittyneempi hydrauliikka. Tarjolla oli asentosäätö, työntövarsitunnusteluun perustuva vetovastussäätö sekä sekoitussäätö. Kakkosmallissa Valmet pyrki vähentämään valmistuskustannuksia, joten Boschin ruiskutusjärjestelmä vaihdettiin edullisempaan Simms-merkkiseen ja sähköjärjestelmä Lucakseen. Moottorissa ei juuri muita muutoksia tapahtunut, paitsi ruiskutusjärjestelmän vuoksi jakopään valuosat ja rattaat muuttuivat. Näkyvin ero ulospäin MK1- ja MK2-mallien välillä ruiskutuslaitteen lisäksi on nostolaitteen käsivipu, joka ykkösmallissa on kulkusuuntaan nähden poikittain, kun se kakkosmallissa on menosuuntaan. Muita eroja on kampiakselin päittäislaakeroinnissa. Valmet 33 -, 359- ja 361 MK1 -malleissa (moottorit D-309 ja D-310) on runkolaakeriin integroitu päittäislaakeri, kun 361 MK2 -moottoreissa (A-310) lähtien päittäislaakeri on erillinen. Integroitua päittäislaakeria voi olla valmistuksen loppumisen vuoksi erittäin vaikea löytää nykypäivänä, varsinkaan STD-kokoisena.
Yleisesti D-309- ja D-310-moottorit ovat hyvin samankaltaisia. Näissä moottorimalleissa ruiskutusjärjestys on erilainen ja mm. jakopään suurimmassa rattaassa yhden hampaan ero lukumäärässä, mikä voi aiheuttaa tietämättömälle moottorinkorjaajalle ongelmia. Muut osat ovat hyvinkin vaihtokelpoisia keskenään.
Valmetin 361 D -mallia valmistettiin Suomessa kaiken kaikkiaan.
Johann von Staupitz
thumb|Johann von Staupitz. Johann von Staupitz (1460, Motterwitz, Saksa – 28. joulukuuta 1524, Salzburg, Itävalta) oli teologi ja Martti Lutherin opettaja.
Staupitz opiskeli Leipzigissa ja valmistui vuonna 1485. Hän liittyi augustinolaisluostariin Erfurtissa ja toimi siellä yleisvikaarina. Vuonna 1500 hänet nimitettiin Raamatun professoriksi Wittenbergin yliopistoon. Vuonna 1522 hänet valittiin Salzburgin Pyhän Pietarin benediktiiniläisluostarin apotiksi, siellä hänen elämänsä myös päättyi.
Staupitzin tavoitteena oli uudistaa teologian opetusta Raamatun selityksen suuntaan. Martti Luther opiskeli teologiaa Staupitzin johdolla Erfurtissa. Näiden kahden miehen välille syntyi koko elämän kestänyt ystävyys. Heidän kirjeenvaihtoaan on säilynyt jälkipolvillekin. Staupitzin osuutta Lutherin hengellisessä elämässä ei voi vähätellä.
Pinarello
thumb|[[Chris Froomen vuoden 2013 Ranskan ympäriajolla käyttämä Pinarello Bolide.]] Pinarello on italialainen polkupyörävalmistaja. Yritys perustettiin Trevisossa vuonna 1952 ja se on erikoistunut käsin tehtyihin korkealaatuisiin kilpapyöriin.
Johann von Staupitz
Lukuisat, jopa kuusi tuntia kestäneet hengelliset keskustelut miesten välillä auttoivat Lutheria löytämään armollisen Jumalan.
Pinarello
Yritys on sponsoroinut useita pyöräilytalleja, muun muassa Telekomia, Banestoa ja Fassa Bortoloa. Nykyään Pinarello toimittaa pyörät Caisse d'Epargne-Illes Balears -tallille.
Alexi Grewal voitti vuoden 1984 kesäolympialaisissa kultaa maantiepyöräilyssä Pinarellon valmistamalla pyörällä. Ranskan ympäriajon moninkertainen voittaja Miguel Indurain käytti Pinarellon pyöriä. Myös vuoden 2006 Ranskan ympäriajon voittaja Óscar Pereiro ajoi Pinarellon valmistamalla pyörällä.
CEP
Ohjusten CEP
Yleensä CEP määritetään ballistisille ja risteilyohjuksille.
Nykyään ohjuksen tarkkuutta parannetaan esimerkiksi tutkapääteohjauksella, inertianavigaatiolla ja GPS- tai vastaavalla suunnistusjärjestelmällä.
CEP
pienoiskuva|[[Normaalijakauman hajontalukuja käytetään CEP:n laskemisessa.]]
CEP:iä laskettaessa oletetaan, että ohjusten epätarkkuus noudattaa normaalijakaumaa ja siitä laskettuja hajontalukuja. Esimerkiksi CEP 100 metriä tarkoittaa, että 50 % ohjuksista osuu 100 metrin säteelle kohteesta. 200 metrin säteelle osuu 93 % ja 300 metrin säteelle 99,8 %. Tällöin ohjus osuu harvoin yli 3:n CEP:n päähän.
Tieteellinen määritelmä
Ohjusten tarkkuutta määritetään CEP:n ja systemaattisen virheen eli harhan avulla. CEP:n määritelmän mukaan puolet ohjuksista osuu CEP:n säteisen tarkkuusympyrän sisään. Kun tarkastellaan ohjusten harhaosumia, nämä voidaan ilmoittaa laukaisupaikasta ilmaistuna kantomatkana ja asimuuttikulmana suhteessa kohteeseen. Kun monta ohjusta osuu harhaan, osumakuviolle voidaan laskea painopiste, bias, joka ei ole yleensä kohteen kohdalla eli paikassa (0,0).
Matemaattisesti CEP asketaan osumisetäisyyksien pohjalta neliöidystä keskivirheestä MSE:stä. Tieteellisesti MSE on kantomatkavirheiden varianssien summa, johon lisätään asimuuttivirheiden varianssi ja kantomatkavirheiden kovarianssien summa, johon lisätään asimuuttivirheiden kovarianssi. Näihin lisätään osumien keskivektori eli painopiste, bias. Tällöin CEP on matemaattisesti neliöllisen keskiarvon RMS:n neliö. RMS on taas neliöjuuri osumaetäisyyksien neliöitten summasta, joka on jaettu osumien määrällä. Jos RMS:ää käytteään tarkkuuden mittana, sen rajaluku on tällöin 63–68 % osumista 50 %:n sijasta. 2DRMS on taas 95–98 %. 95 % osista menee säteen R95 sisään.
D. W. Griffith
thumb|D. W. Griffith (1916) David Wark Griffith (22. tammikuuta 1875 La Grange, Kentucky – 23. heinäkuuta 1948 Hollywood, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja. Häntä pidetään yhtenä tärkeimmistä elokuvatekniikan pioneereista ja mykkäelokuvan ohjaajista, jonka ansioihin kuuluu muun muassa ensimmäinen Hollywoodissa kuvattu elokuva In Old California (1910).
Talopaketti
Talopaketti tarkoittaa omakotitalon rakentamiseen esivalmistetuista rakennusosista koottua materiaalitoimitusta. Esivalmistuksen määrä vaihelee; pienimmillään kysymyksessä on valmiiksi tarvittavaan pituuteen katkotusta puutavarasta (pre-cut), laajimmillaan sisä- ja ulkopintoja myöten valmiista tilaelementeistä. Tyypillisesti talopaketti käsittää talon ulkoseinäelementit, joita toimitetaan eri valmiusasteilla. Talopaketti kattaa 20–95 % valmiin talon kokonaiskustannuksista ja työstä. Mikäli kysymyksessä on suurelementti, voivat esimerkiksi ikkunat olla asennettu jo tehtaalla.
D. W. Griffith
Elämäkerta
D. W. Griffithin isä Jacob, sisällissodan veteraani, kuoli Griffithin ollessa vasta seitsemän vuotta. Isä-Jacob ehti kuitenkin jättää tulevaan elokuvaohjaajaan pysyvän jäljen: hän oli tarinankertoja, joka kertoi pojalleen jännittäviä tarinoita Meksikon ja Yhdysvaltain sisällissodista, ja luki Shakespearen ja Charles Dickensin kaltaisten merkittävien kirjailijoiden teoksia.
Talopaketti
Talopaketti on "pitkän tavaran" vastakohta eli perinteinen tapa rakentaa talo itse. Talopakettivaihtoehdossa työmaalla tehtävät työvaiheet vähenevät. Vastaavasti pitkästä tavarasta tehtävä rakentaminen mahdollistaa yleensä paremmin omatoimisen rakentamisen ja voi olla edullisempi vaihtoehto.
D. W. Griffith
Elämäkerta
Griffithin perhe muutti isän kuoleman jälkeen Louisvillen lähettyville, jossa Griffith joutui jättämään koulun kesken auttaakseen köyhää perhettään taloudellisesti. Eräällä työpaikallaan hän sai kuitenkin suunnan tulevalle ammatilleen: kirjakaupassa työskennellessään Griffith tapasi näyttelijöitä paikallisesta Temple Theatresta, minkä johdosta Griffith alkoi itsekin näytellä amatööriteattereissa. Myöhemmin näyttelemisestä tuli hänelle ammatti, kun hän pääsi mukaan Temple Theatreen ja sittemmin kiertäviin teattereihin. Näyttelemisen ohessa Griffith alkoi tehdä käsikirjoituksia, ensin muutaman teatteriin ja myöhemmin elokuviin.
Griffith sai myytyä lyhytelokuvakäsikirjoituksiaan erityisesti Edison Film Companylle ja Biograph Companylle, joiden elokuvissa Griffith myös näytteli. Griffithin ura elokuvaohjaajana alkoi vuonna 1908, jolloin Biograph palkkasi hänet ohjaamaan elokuvia. Griffith ohjasi yhtiölle lähes 450 elokuvaa vuosien 1908–13 välillä, joista suurin osa oli lyhytelokuvia, mutta Griffith pääsi kokeilemaan taitojaan myös pitkien elokuvien parissa, josta Judith of Bethulia (1914) on näyttävin esimerkki.
Talopaketti
Toimituspaketit
Sisältö vaihtelee eri toimittajilla, joten seuraavat asiat kannattaa tiedostaa / käydä läpi toimittajan kanssa.
D. W. Griffith
Elämäkerta
Ohjatessaan Biographille Griffithistä tuli maailmankuuluisuus, mikä antoi hänelle yhä enemmän resursseja elokuvien tekoon. Tämän myötä hän alkoi kuvaajansa Billy Bitzerin kanssa tehdä elokuvateknisiä kokeiluja, jotka poikivat monia tärkeitä keksintöjä: Griffith oli ensimmäinen, joka käytti kohtauksen sisällä eri kuvakokoja ja leikkasi samaan aikaan tapahtuvien kohtausten välillä (esimerkiksi Kansakunnan synnyn taistelukohtaukset). Muita tärkeitä Griffithin käyttämiä tekniikkoja olivat pannaus (kamera-ajo sivuittaissuunnassa), maskien käyttäminen linssin edessä (esimerkiksi iiris) ja häivytys. Myöhemmin Griffith teki historiaa tekemällä yhden ensimmäisestä neorealismia edustavista elokuvista, kun hän kuvasi ensimmäisen maailmansodan jälkeisen Saksan kaduilla elokuvan Isn't Life Wonderful (1924). thumb|Elokuvan [[Kansakunnan synty juliste.]] Biograph Companyn pestin päättymisen jälkeen Griffithillä oli halu jatkaa pitkien elokuvien tekemistä, jota varten hän perusti tuotantoyhtiö Trianglen vuonna 1914. Seuraavaksi syntyi Kansakunnan synty (Birth of a Nation, 1915), josta tuli yksi elokuvahistorian merkkipaaluista, joka oli aikanaan myös valtava kaupallinen menestys: silloin mammutimaisella 100 000 dollarin elokuvalla saatiin lähes 10 miljoonan dollarin lipputulot. Ku Klux Klanin synnystä kertova elokuva aiheutti kuitenkin rasistisuudellaan myös protesteja, ja elokuvaa pidetään yhä vastuullisena klaanin uudelle nousulle. Griffith onkin selvästi ollut pahoillaan elokuvan rasistisesta leimasta, koska hän on myöhemmillä elokuvillaan esittänyt vahvasti syrjintää vastustavan kannan. Näyttävimpiä esimerkkejä tästä ovat elokuvat Katkenneita kukkasia (Broken Blossoms, 1919) ja Suvaitsemattomuus (Intolerance, 1916). Näistä jälkimmäinen, suurella budjetilla ja valtavilla lavasteilla kuvattu elokuva oli kuitenkin kaupallinen floppi, jonka seurauksena Griffithin Triangle meni konkurssiin.
Vuonna 1919 Griffith oli mukana perustamassa United Artists -tuotantoyhtiötä, jonka kautta julkaistiin yksi Griffithin arvostetuimmista elokuvista, Läpi myrskyn (Way Down East, 1920). Vain kaksi äänielokuvaa tehtyään ja useita kaupallisia takaiskuja koettuaan Griffith vetäytyi eläkkeelle 1930-luvun alussa. Griffith sai vuonna 1935 erikois-Oscarin saavutuksistaan elokuvan saralla.
Hermias Aleksandrialainen
Hermias Aleksandrialainen (, ; n. 410–450) oli kreikkalainen uusplatonilainen filosofi. Hän oli kotoisin Aleksandriasta.
Hermias muutti Ateenaan ja opiskeli filosofiaa Syrianoksen oppilaana. Hänen puolisonsa oli Aidesia, joka oli Syrianoksen sukulainen, ja myös uusplatonilainen filosofi. Aidesia oli alun perin ollut kihlattu Proklokselle, mutta Proklos oli purkanut kihlauksen koettuaan saaneensa jumalallisen varoituksen.
Hermias toi Syrianoksen opetukset mukanaan palatessaan takaisin Aleksandriaan. Hän luennoi kaupungissa Horapollonin koulussa ja sai palkkansa valtiolta. Hermias kuoli kun hänen lapsensa Ammonios ja Heliodoros olivat vielä pieniä. Aidesia kuitenkin sai edelleen rahaa valtiolta lasten kasvattamista varten. Tämä mahdollisti sen, että myös heistä tuli filosofeja.
Hermias kirjoitti kommentaareja ainakin Platonin teoksiin. Niistä Faidroksen kommentaari on säilynyt. Se koostuu muistiinpanoista, jotka perustuivat Syrianoksen dialogia käsitelleisiin luentoihin.
Diagoras Rhodoslainen
pienoiskuva|upright|Diagoras Rhodoslainen [[Olympian kisat|Olympian kisoissa. Kantajina on hänen omat poikansa.]] Diagoras Rhodoslainen (, 400-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen nyrkkeilijä, joka oli tunnettu omien voittojensa lisäksi myös poikiensa ja pojanpoikiensa vuoksi. Diagoras kuului tunnettuun Eratidain perheeseen, joka oli kotoisin Ialysoksesta, Rhodoksen saarelta. Diagoras polveutui Damagetoksesta, joka oli Ialysoksen kuningas, ja äidin puolelta Aristomeneesta.
Diagoras voitti Olympian kisoissa nyrkkeilyn kahdesti, neljästi Isthmian kisoissa, kahdesti Nemean kisoissa ja kerran viimeisissä Python kisoissa. Nykyisin ródoslainen jalkapalloseura Diagoras FC, monitoimiareena Diagoras Stadium sekä Ródoksen kansainvälinen lentoasema on nimetty Diagoraan mukaan.
Néna Venetsánou
Eiríni ”Néna” Venetsánou (, s. 13. elokuuta 1955 Ateena) on kreikkalainen laulaja. Hän aloitti musiikin opiskelun kuusivuotiaana ja jatkoi 1970-luvulla opintojaan Ranskassa. Venetsánou on levyttänyt musiikkia vuodesta 1980 lähtien. Hän on laulanut muun muassa rebetiko-nimistä kreikkalaista maailmanmusiikkia.
Lynn Washington
Lynn Washington (s. 3. huhtikuuta 1978) on yhdysvaltalainen koripalloilija. Washington on Indianan yliopiston kasvatti. Hän edustaa kaudella 2011–12 japanilaista Osaka Evessaa. Washington on pelannut myös Suomen pääsarjassa.
Ruukki (taajama)
pienoiskuva|[[Ruukin rautatieasema vuonna 2008. Asemarakennus purettiin vuonna 2021.]] Ruukki on Siikajoen keskustaajama. Taajama oli vuoteen 1973 osa tuolloista Paavolan kuntaa. Vuonna 1973 Revonlahden ja Paavolan kuntaliitoksen yhteydessä taajamasta tuli uuden Ruukin kunnan kuntakeskus. Vuoden 2007 alusta siitä tuli Siikajoen ja Ruukin kuntaliitoksen yhteydessä uuden Siikajoen kunnan kuntakeskus.
Lynn Washington
Washington pelasi kaksi kautta yliopistokoripalloa Indianan yliopiston joukkueessa vuosina 1998–2000. Tämän jälkeen hän siirtyi Japaniin, jossa pelasi kolme kautta Niigata Albirexissa. Syksyllä 2003 Washington siirtyi suomalaiseen Pyrbasketiin, jossa hän kaudella 2003–2004 oli 24,2 pisteen ottelukohtaisella keskiarvolla sarjan toiseksi paras korintekijä Glenn Stokesin jälkeen. Pudotuspeleihin Pyrbasket ei selvinnyt. Seuraavalla kaudella Washington edusti Espoon Honkaa, joka selviytyi viimeisenä joukkueena pudotuspeleihin, mutta hävisi ensimmäisen ottelusarjansa LrNMKY:lle voitoin 0–3.
Ruotsi Eurovision laulukilpailussa 2013
Ruotsi osallistuu  ja valitsee esiintyjänsä sisäisen karsinnan, Melodifestivalenin, avulla. Sen järjestää Ruotsin televisio SVT.
Ruukki (taajama)
Yhteydet
Ruukki sijaitsee valtatieltä 8 Revonlahdella haarautuvan seututien 807 varrella. Kirkonkylältä on matkaa noin 27 kilometriä, Revonlahdelta noin 11 kilometriä ja Paavolasta noin 10 kilometriä. Taajaman läpi virtaava Siikajoki on vanhastaan toiminut tärkeänä sahateollisuuden tukinuittojen kuljetusväylänä. Vuonna 1886 Ouluun saakka jatkettu Pohjanmaan rata kulkee Ruukin kautta. Eräänä tuon ajan perintönä on Ruukissa kunnanviraston molemmin puolin kaksi rautaista niitattua siltaa. Vanhempi siirrettiin nykyiselle paikalleen rautatiesillaksi, ja ”Huokausten silta” on nykyisin kevyemmän liikenteen käytössä. Osa Oulu–Seinäjoki-reitin henkilöjunista pysähtyy Ruukin rautatieasemalla.
Lynn Washington
Kahden Suomessa vietetyn kauden jälkeen Washington palasi Japaniin, tällä kertaa Osaka Evessan joukkueeseen. Tuolloin vasta perustetussa pääsarjassa, bj leaguessa, kilpaillut Evessa voitti sarjan kolme ensimmäistä mestaruutta, ja Washington valittiin sarjan MVP:ksi vuosina 2006 ja 2008 sekä sarjan tähdistöön vuosina 2007 ja 2009.
Ruotsi Eurovision laulukilpailussa 2013
Melodifestivalen 2013
Melodifestivalen 2013 oli 53. kerta, kun Melodifestivalen-laulukilpailu järjestettiin. Kilpailun voittajasta tuli Ruotsin edustaja. Melodifestivalen 2013 -kilpailun finaali järjestettiin 9. maaliskuuta 2013. Finaalin voitti Robin Stjernbergin esittämä kappale You
Lynn Washington
Vuonna 2006 Washingtonilla oli vaimo ja kolme lasta. Vuonna 2012 Washington ja tämän vaimo pidätettiin Japanissa huumeiden maahantuonnista epäiltynä.
Ruotsi Eurovision laulukilpailussa 2013
Kilpailu
Ruotsi sai finaalissa 62 pistettä ja tuloksena oli 14. sija.
Ruukki (taajama)
Teollisuus
Nykyään Ruukissa toimii saha- ja puutavarateollisuuden (Ruukki Wood, MSJ-Wood), metalli- ja konepajateollisuuden (MariComp, Reko-Kone), eristevalmistuksen (Ruukin EPS) ja muiden alojen yrityksiä. Huomattava osa teollisuudesta on keskittynyt Ruukin yrityspuistoon.
Ruukissa tuotetaan sähköä Ruukinkosken vesivoimalaitoksessa.
Kapitan Krutov
Kapitan Krutov on venäläinen jokijäänmurtaja, joka on suunniteltu avustamaan laivoja Volgan ja Itämeren välisillä vesireiteillä ja Siperian joille. Avovesiaikana se voi toimia hinaus- ja pelastusaluksena. Sen sisaraluksia ovat Kapitan Tšetškin (1977), Kapitan Plahin (1977), Kapitan Tšadajev (1978), Kapitan Bukajev (1978) ja Kapitan Zarubin (1978).
Rautaruukin laivalevyistä rakennetun murtajan pääkoneisto on dieselsähköinen ja konehuone on miehittämätön. Päämoottorit ovat tyyppiä Wärtsilä-Vaasa 12 V 22 ja niiden yhteisteho on 4 650 kilowattia. AEG-potkurimoottorit ovat tasavirtamoottoreita, joita syötetään tyristorisiltojen kautta. Aluksessa on kolme peräpotkuria ja kolme peräsintä. Jäissäkulkua helpottaa ilmapuhallusjärjestelmä ja siltojen alittamista alas käännettävät mastot, tutkamastot ja antennit.
Murtajan miehistöön kuuluu 28 henkilöä, joista puolet sijoitetaan yhden hengen ja puolet kahden hengen hytteihin. Aluksen kastoi insinööri V. K. Davydenkov.
Heikki Sysimetsä
Sysimetsä valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1940. Hänellä oli oma arkkitehtitoimisto vuodesta 1949. Hänelle myönnettiin professorin arvonimi 1981.
Heikki Sysimetsän veli oli mainosgraafikko Ilmari Sysimetsä ja veljenpoika on Ilkka Sysimetsä eli laulaja Frederik.
Real Deal Summer Festival
2009
Tapahtumaa on järjestetty vuodesta 2009 lähtien, tuolloin nimellä Soul Chill Out Night Live. Ensimmäinen tapahtuma pidettiin elokuussa Tornion ainoassa elokuvateatterissa, Cult Cinemassa. Silloin esiintyjinä olivat 5breadBand, Anna Holma yhtyeineen, MC Arw ja Joose Keskitalo.
2010
Vuonna 2010 Real Deal Summer Night Live -nimellä varustettu tapahtuma järjestettiin toukokuun lopulla edelleen Cult Cinemassa. Yleisömäärä tuplaantui edellisvuoden noin sadasta kävijästä reiluun kahteensataan. Lavalle kipusivat Katajainen kansa, gospelin tuore suomenmestari Idän Ihmeet, Aarni ja Anna Holma w/ band sekä puhujat Jani Liukkonen, Anssi Grekula ja Dustin Arceneaux. Lisäksi esitettiin myös lyhytelokuva Most.
2011
2011 tapahtuma palasi elokuulle, kasvoi ulos elokuvateatterista ja siirtyi Tornion Pikisaareen. Tälläkin kertaa kävijämäärä tuplaantui noin 500 henkeen. Tapahtumassa esiintyivät Ruudolf, Donkey Ride, MGtH-duo, SM-Gospel 2011 -voittaja Eve's sekä Mikko Vaismaa. Lisäksi päivän aikana haastateltiin nuoria ja Anssi Grekula puhui.
2012
Real Deal Summer Festival järjestettiin vuonna 2012 neljättä kertaa. Tapahtuman pääesiintyjäksi oli kiinnitetty ensimmäistä kertaa Suomeen tuleva norjalainen soul-ilmiö Ole Børud. Muita artisteja olivat toista kertaa Torniossa vieraileva Idän Ihmeet, kristillisen hard rockin pioneeri The Rain, paluutaan tekevä DadsHello, Daikini, Sonic Revival, Pastorit sekä Gospelin suomenmestari 2012 Great Wide North.
Järjestäjä
Real Dealin järjesti torniolaisten nuorten vuonna 2006 perustama ekumeeninen lähetys- ja palvelujärjestö 5bread youthmission. Sen viisi "leipää" ovat rukous, Raamattu, ehtoollinen, köyhimpien palvelu ja yhteyden etsiminen kaikkiin kristittyihin.
Lisäksi tapahtumaa tukivat paikalliset seurakunnat ja yritykset sekä Lapin kansanlähetys. Tapahtuma järjestettiin talkoovoimin, eikä sen tarkoituksena ollut tuottaa voittoa.
Briljanttikäsi
Briljanttikäsi on Leonid Gaidain ohjaama neuvostoliittolainen komediaelokuva vuodelta 1969. Sen pääosaa esittää Neuvostoliiton kuuluisin koomikko ja klovni Juri Nikulin, ja muissa rooleissa näyttelevät muiden muassa Nina Grebeškova, Nonna Mordjukova, Svetlana Svetlitšnaja, Anatoli Papanov ja Andrei Mironov.
Juoni
Virkamies Semjon Semjonovitš (Nikulin) on lähdössä Mustanmeren risteilylle Sotšista Istanbuliin ilman perhettään, joka saattaa tämän laiturille. Laivassa Semjon tutustuu toiseen mieheen, kiiltäväpukuiseen ja liukasliikkeiseen  Gešaan, muttei tiedä että tämä on matkalla rikollisin aikein. Perillä turkkilaisroistot erehtyvät henkilöstä ja luulevat Semjonia sovituksi jalokivien salakuljettajaksi, vaikka oikea henkilö olisi Geša. He paketoivat Semjonin käsikipsiin timantteja ja kolikoita, ja tästä tietämätön Semjon joutuu Neuvostoliittoon palattuaan ajojahdin kohteeksi ja tutustumaan kommunistiyhteiskunnan rikollisiin piireihin.
Tuotanto
Elokuvan alun Istanbul-kohtaukset kuvattiin Neuvostoliittoon kuuluneen Azerbaidžanin pääkaupungissa Bakussa. Elokuvan yleisilme on aurinkoisen värikäs. Elokuvassa käytetään monia mykkäelokuvan keinoja, kuten nopeutettua kuvaa. Toisaalta elokuvan näppärästä dialogista on jäänyt elämään monia sanontoja venäjän kieleen. Myös elokuvassa esitettävistä lauluista on tullut suosittuja.
Briljanttikädessä on monia uskaliaita jaksoja ja viittauksia, jotka koettelivat neuvostoyhteiskunnan sopivaisuuden rajoja: salakuljetuksen lisäksi siinä puhutaan prostituutiosta ja muusta rikollisuudesta, ja elokuvan lopussa nähdään jopa striptease-esitys.
Kappale
Ironisesta "Huonon onnen saari" ("Ostrov nevezenijasta") tuli suosittu elokuvan julkaisun jälkeen. Sen Kozodojev lauloi elokuvassa risteilyn aikana, kun hän soittaa kitaraa rentoutuessaan laivan kannella. Kappale on temaattinen, sillä se enteilee huonoa onnea, jota Kozodojev kokee koko elokuvan ajan. Kappaleen on levyttänyt Mironov itse. Tämä ei ole harvinaista, sillä monet tuon ajan venäläisnäyttelijät olivat taitavia laulamaan sekä tanssimaan.
Metaforinen "Laulu Jäniksistä" ("Pesnja pro zaytsev") nousi myös suosituksi lauluksi 1960-luvun lopulla. se kertoo henkilöityneistä jäniksistä, jotka keräävät yöllä mytologista tryn-yrttiä (venäjäksi: tryn-trava) ja julistavat, etteivät pelkää mitään petoeläimiä, olivatpa ne susia tai pöllöjä. Jänikset laulavat rohkeasti kertosäkeen, joka alkaa sanoilla "We don' t care!"("Нам вс р равно!"), joka on itse asiassa sanan"tryn-trava" merkitys. Kappaleen esitti elokuvassa päähenkilö Semjon Gorbunkov juotuaan ravintolassa tuhdin annoksen vodkaa. Myöhemmin kohtaus kuvattiin jopa näyttelijä Juri Nikulinille omistettuun postimerkkiin. Äänittäjänä Nikulin itse.
Kolmas ja viimeinen suosittu laulu tästä elokuvasta oli "Auta Minua" ("Pomogi mne"), jonka esitti neuvostoaikainen laulaja Aida Vedištševa, joka tunnetaan parhaiten lauluesityksistään 1960-luvulla valmistettuihin elokuviin. tangotyylinen parodinen laulu kertoo rakkaudesta ja intohimosta, ja se soi taustalla kohtauksessa, jossa päällikön kätyrien palkkaama femme fatale yrittää vietellä ja huumata Gorbunkovia.
Vastaanotto
Neuvostoliiton suojasään viimeisinä vuosina tehdystä Briljanttikädestä on tullut Venäjällä suosittu kulttielokuva, ja sitä arvostetaan komediana myös kansainvälisesti. Tuoreeltaan se sai Neuvostoliiton teattereissa lähes 77 miljoonaa katsojaa.
Ponsi
Ponsi tarkoittaa seuraavia asioita:
Ammonios Hermias
Ammonios Hermias (, ; n. 440 – n. 520) oli kreikkalainen uusplatonilainen filosofi. Ammonios oli Hermiaan ja Aidesian, jotka myös olivat uusplatonilaisia filosofeja, poika. Hän oli Prokloksen oppilaana Ateenassa ja opetti itse Aleksandriassa suurimman osan elämästään. Hän kirjoitti useita kommentaareja Platonin, Aristoteleen ja muiden filosofien teoksiin.
Elämä
Ammonioksen isä Hermias kuoli tämän ollessa vielä lapsi, ja hänen äitinsä Aidesia kasvatti hänet ja hänen veljensä Heliodoroksen Aleksandriassa. Heidän kasvettuaan aikuisiksi Aidesia muutti poikiensa mukana Ateenaan, jossa he opiskelivat Prokloksen oppilaina. Myöhemmin he palasivat takaisin Aleksandriaan, jossa Ammonios toimi uusplatonilaisen koulun johtajana ja luennoi Platonista ja Aristoteleesta lopun elämäänsä. Damaskioksen mukaan Ammonios teki myönnytyksiä kaupungin kristityille vallanpitäjille 480-luvun lopulla, kun Aleksandrian pakanoita vainottiin. Näin hän saattoi jatkaa luentojaan. Damaskios moitti häntä tästä, mutta ei kerro, millaisia myönnytykset olivat. Kyseessä saattoi olla joistakin tietyistä opetuksista luopuminen.
Ammonios opetti vielä vuonna 515, sillä Olympiodoros kuuli hänen luennoivan Platonin Gorgiaasta sinä vuonna. Ammonios opetti myös Damaskiosta, Asklepios Tralleislaista, Johannes Filoponosta ja Simplikiosta.
Teokset
Ammonioksen kerrotaan kirjoittaneen useita teoksia. Niistä ainoastaan kommentaari Aristoteleen teokseen Tulkinnasta on säilynyt. Kommentaari Porfyrioksen teokseen Eisagoge saattaa myös olla hänen kirjoittamansa, mutta se on melko turmeltunut ja sisältää myöhempiä lisäyksiä. Ammonios luennoi myös Ptolemaioksen tähtitieteestä ja hänen tiedetään kirjoittaneen tutkielman astrolabista.
Lisäksi tunnetaan Ammonioksen oppilailta säilyneitä muistiinpanoja hänen luennoistaan:
Luettelo Suomen lentokentistä välirauhan aikana
Tämä on luettelo Suomen lentokentistä heinäkuussa 1940.
Vesiliirto
thumb|Rengas noussut vesiliirtoon Vesiliirto on ilmiö, jossa auton tai muun tiekulkuneuvon renkaat nousevat vauhdissa tien pinnalla olevan vesikerroksen päälle. Tällöin renkaan ja tien pinnan välinen kitka pienenee niin pieneksi että kulkuneuvon ohjattavuus häviää, minkä seurauksena se jatkaa etenemistä liikemäärän suuntaan eikä ole ohjattavissa. Kun kitka palaa, seurauksena saattaa olla voimakas ja ennalta-arvaamaton nykäisy, jonka johdosta ajoneuvo voi ajautua pois ajokaistalta. Vesiliirron syntymiseen vaikuttavat vesikalvon paksuus, ajonopeus ja renkaan kuviointi. Kaikki renkaat joutuvat vesiliirtoon kun vettä on riittävästi, kun ajonopeus ylittää tietyn rajan, renkaan pintakuvio ei enää ehdi syrjäyttää vettä pois renkaan alta.
Välttääkseen ajoneuvon ajautumisen ojaan tai vastaantulevien kaistalle, ohjauspyörää ei tulisi kääntää, koska kun kitka palautuu renkaan ja tien välille ajoneuvo kääntyy välittömästi sinne minne rattia on käännetty, joka johtaa yleensä tieltä suistumiseen. Suositeltu ohje on, että jalka tulisi ottaa kaasupolkimelta ja painaa kytkin pohjaan joka vähentää vauhtia, sekä pitää ohjaussuunta samana ettei auto lähde heittelehtimään.
Penaia Ganilau
pienoiskuva|Penaia Ganilau Penaia Ganilau (28. heinäkuuta 1918 Taveuni, Fidži – 15. joulukuuta 1993 Washington D.C., Yhdysvallat) oli Fidžin ensimmäinen presidentti. Hän toimi virassa vuodesta 1987 kuolemaansa asti. Ganilau oli aiemmin toiminut muun muassa kenraalikuvernöörinä vuosina 1983–1987.
Nuttura
thumb|Nuttura.
Nuttura on kampaus, joka voidaan tehdä pitkiin hiuksiin. Tyypillisimmin nuttura tehdään kietomalla ja kiinnittämällä hiukset pallomaiseksi hiusmytyksi tai -keräksi. Nutturakampaukset kiinnitetään erilaisilla pinneillä tai hiusverkoilla.
Nutturaa pidetään nykyisin vanhanaikaisena tai vanhojen naisten kampauksena mutta myös klassisena tai modernin veistoksellisena juhlakampauksena. Helpompitöisinä pidetyt hiustyylit ovat syrjäyttäneet nutturan. Nutturaa ei voi tehdä kuin suhteellisen pitkiin hiuksiin, jotka eivät aina ole nykymuodin mukaisia, ellei apuna käytetä hiuslisäkettä.
Tekotapa
Helppotekoinen mutta ei yhtä näyttävä tai muodollisiin tilanteisiin soveltuva arkinuttura syntyy kietomalla poninhäntä tai letti keräksi. Hyvin löysän nutturamaisen kampauksen voi rakentaa kiinnittämällä suortuvia sikinsokin takaraivolle pelkästään pinneillä.
Aiheesta muualla
Dutt Odango Odango
Taveuni
Taveuni on Fidžin kolmanneksi suurin saari Vanua Levun ja Viti Levun jälkeen. Sen asukasluku on noin 9 000 ja pinta-ala 435 neliökilometriä. Saari sijaitsee Vanua Levusta 6,5 kilometriä itään. Taveunin asutus on keskittynyt saaren länsiosiin. Sen hallinnollinen keskus on Waiyevo. Ensimmäinen Taveunin nähnyt eurooppalainen oli Abel Tasman, joka näki saaren vuonna 1643.
Wolverhampton Wanderers FC
Wolverhampton Wanderers Football Club on englantilainen jalkapalloseura Wolverhamptonista. Joukkueen lempinimi on Wolves. Kaudella 2017–2018 se pelasi Englannin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Mestaruussarjassa ja nousi seuraavaksi kaudeksi Valioliigaan.