cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ConocoPhillips
ConocoPhillips on yhdysvaltalainen, kansainvälinen energiayhtiö. Sen päämaja sijaitsee Houstonissa Yhdysvalloissa. Yritys syntyi 30. elokuuta 2002 Conocon ja Phillips Petroleum Companyn fuusioituessa.
Yhtiö oli vuoden 2012 Fortune 500-listalla neljännellä sijalla.
thumb|left| ConocoPhillipsin pääkonttori. thumb|left|Union 76-asema. Yhdysvalloissa ConocoPhillips operoi Conoco, Phillips 66 ja Union 76 bensa-asemia. ConocoPhillips toimii ProJet-tuotemerkillä Malesiassa, Turkpetrol tuotemerkillä Turkissa ja COOP merkillä Sveitsissä. ConocoPhillips omistaa 20 prosenttia Lukoilista.
ConocoPhillips ilmoittaa arvioitujen raakaöljyvarantojensa määräksi 2,684 miljardia barrelia ja maakaasuvarannon olevan yli 3 miljardia barrelia.
Emperor Magus Caligula
Emperor Magus Caligula (oik. Masse Broberg) on ruotsalaisen black metal -yhtyeen Dark Funeralin entinen laulaja, sanoittaja ja basisti. Hän liittyi Dark Funeraliin vuonna 1996. Hän on ollut myös laulamassa ruotsalaisessa death metal -yhtyeessä Hypocrisy.
Broberg perusteli eroaan Dark Funeralista syksyllä 2010 muun muassa perheen perustamisella. Hän on naimisissa ja hänellä on lapsi.
Diskografia
Hypocrisy
Dark Funeral
God Among Insects
Muut
Live! (Vinnie Moore)
Live! on yhdysvaltalaisen kitaristin Vinnie Mooren kuudes sooloalbumi, mutta ensimmäinen ja ainoa livealbumi.
Iluro (Gallia)
Iluro oli antiikin aikainen kaupunki Galliassa nykyisen Ranskan alueella. Se sijaitsi nykyisen Oloron-Sainte-Marien kaupungin paikalla.
Iluro sijaitsi Gallia Aquitanian eteläosassa kahden Pyreneiltä tulevan joen yhtymäkohdassa. Itinerarium Antonini Augusti sijoittaa sen tielle, joka johti Caesaraugustasta Hispaniassa Beneharnumiin Gallian puolella. Samalla tiellä vuoristossa Iluron eteläpuolella sijaitsivat tieasemat Aspalluga eli Aspa Luca, Forum Ligneum ja Summum Pyreneus.
Iluron historiasta ei tiedetä antiikin lähteistä paljoakaan. Se esiintyy Notitia Galliarumissa nimellä Civitas Elloronensium. Kaupunki oli piispanistuin 500-luvulta lähtien. Nykyisen Oloronin nimi on muuntunut antiikin aikaisesta nimestä.
Gujaratit
Gudžaratit ovat intialainen etninen ryhmä, jotka puhuvat gudžaratin kieltä. He asuvat enimmäkseen Gujaratin osavaltiossa Intiassa, mutta gujaratiyhteisöjä elää ympäri maailmaa. Gudžarateista löytyy merkittäviä yrittäjiä ja teollisuudenharjoittajia sekä vapaustaistelijoita, kuten Mahatma Gandhi. Gudžaratit ovat pääosin hinduja.
Isännänviiri
Isännänviiri on yleisnimitys viirille, jota pidetään nostettuna omakotitalon tai kesämökin lippusalkoon. Isännänviirin sanoma on, että isäntäväki on paikalla viirin ollessa nostettuna. Isännänviirinä voidaan käyttää suku-, kaupunki-, kunta-, maakunta- tai siniristiviiriä.
Isännänviirit Suomessa
Isännänviirien käyttö Suomessa alkoi yleistyä 1950-luvulta alkaen. Suomalaisten isännänviirien esikuvina pidetään muissa Pohjoismaissa käytettyjä viirejä.
Siniristiviiri
Perinteiseksi isännänviiriksi ymmärretään Suomen lippuun siniristiviiri, jota voidaan käyttää, ellei saatavilla ole oikeaa kotiseutuviiriä. Siniristiviiri on pohjaltaan valkoinen, ja siinä on merensininen risti. Ristin leveys on yleensä noin yksi kolmasosa viirin leveydestä. Siniristiviiri alkoi yleistyä 1980-luvulta alkaen.
Vaakunaviiri
Vuosituhannen vaihteen molemmin puolin alettiin valmistaa vaakunaviireiksi kutsuttuja isännänviirimalleja. Vaakunaviirissä viirin tyveen on asetettu neliönmuotoisena kyseisen kylän, kunnan, suvun tai järjestön vaakuna, viirin loppuosan ollessa väritykseltään maakuntaan tai käytetyn vaakunan väreihin viittaava.
Akmyrat Rejepow
Akmyrat Rejepow oli turkmenistanilainen kenraali ja edesmenneen presidentti Saparmurat Nijazovin henkivartiokaartin komentaja. Hän hallitsi koko armeijaa, joka vartioi Türkmenbaşyn lisäksi hallituksen rakennuksia ja muita tärkeitä kohteita. Armeija hoiti myös esimerkiksi erotettujen liikennepoliisien tehtäviä ja osaa sairaanhoidosta Nijazovin erotettua terveydenhuoltohenkilöstön pääkaupungin ulkopuolella.
Isännänviiri
Vaakunaviiri
Vaakunaviirejä on valmistettu myös maakuntavaakunoiden pohjalta pääasiassa maakuntien liittojen toimesta. Maakuntakohtaisista vaakunaviireistä käytetään usein nimitystä maakuntaviiri.
Myös pursilippuihin kuuluvat majaviirit seuraavat vaakunaviirien ulkomuotoa.
Akmyrat Rejepow
Kenraali Rejepow asetti myös luotettuja miehiään puolustusministeriön ja sisäministeriön johtoon. Maan uudeksi presidentiksi valittu Gurbanguly Berdymuhamedov erotti Rejepowin 15. toukokuuta 2007 siirtääkseen hänet toisiin tehtäviin.
Hänet raportoitiin heinäkuun lopulla 2007 vangitun ja tuomitun 20 vuoden vankeusrangaistukseen. Rejepow oli yksi Turkmenistanin erikoisvangeista, joiden olinpaikasta kansainvälinen Prove They Alive -kampanja vaati selvitystä. Hänen kerrottiin kuolleen 10. elokuuta 2017 vankilassa veritulppaan.
Isännänviiri
Isännänviirin mitat
Isännänviirin pituus on yleensä noin puolet lipputangon pituudesta. Viirin kannan leveyden suhde koko viirin pituuteen on yleensä noin 1:10.
Käyttö
Isännänviirin käyttöä tai ulkonäköä ei säädellä laissa. Viiriä ei myöskään tarvitse laskea yöksi.
Viirit muualla
pienoiskuva|Pohjoismaiden lippuihin perustuvia viirejä Ruotsin [[Örnsköldsvik|Örnsköldsvikissä.]] Suomen lisäksi myös muissa Pohjoismaissa käytetään isännänviireihin rinnastettavia viirejä.
Norja
Norjassa on käytössä Norjan lippuun pohjautuvia viirejä. Joissain viireissä käytetään punaisella pohjalla valkoreunaista, sinistä raitaa, kun taas jotkin viirit sisältävät Norjan lipun ristikuvion. Raidallinen viiri on yleisempi Itä-Norjassa, kun taas ristiviiriä käytetään maan länsiosissa. Viiri saa olla tangossa myös yöllä.
Ruotsi
Ruotsissa on käytössä Ruotsin lipun väreihin perustuva sini-keltainen viiri, jota käytetään muina kuin virallisina liputuspäivinä. Sitä ei myöskään tarvitse laskea tangosta yön ajaksi. Viirin pituuden tulee olla kolmasosa lipputangon pituudesta ja se tulee nostaa salkoon sininen puoli ylöspäin. Viirin värejä tai tarkkaa mallia ei ole säädetty laissa, jonka takia käyttöön on tullut myös ristikuviollinen viiri. Ruotsin kansallisarkisto ei kuitenkaan suosittele ristiviirin käyttöä.
Tanska
Tanskassa on käytössä Tanskan lippuun perustuva viiri, jossa on punaisella pohjalla valkoinen risti. Viiriä voidaan käyttää lipputangon koristeena virallisten lipustuspäivien ulkopuolella. Tanskan lippuun perustuvan viirin tulee olla pituudeltaan noin puolet lipputangon pituudesta ja viirin valkoisen ristin tulee yltää viirin kärkeen saakka.
Wyomingin lippu
thumb|300px|Wyomingin lippu (1917–) Wyomingin lippu on Yhdysvaltain osavaltio Wyomingin virallinen tunnus sen sinetin ohella. Lipussa on sinisellä taustalla valkoinen biisonin siluetti, jonka sisällä on osavaltion sinetti. Lipun reunoja koristaa valkoinen ja punainen reuna. Lipun mittasuhteet ovat 7:10.
Nykyinen lippu otettiin käyttöön 31. tammikuuta 1917.
Ljubov Sobol
Ljubov Eduardovna Sobol (o.s. Fedenjova; s. 13. syyskuuta 1987 Lobnja) on venäläinen juristi. Hän on aktiivinen Vladimir Putinin vastaisessa oppositioliikkeessä, jonka kärkihahmo on Aleksei Navalnyi.
Tammikuussa 2022 Venäjä lisäsi Sobolin yhdessä Navalnyin kanssa Venäjän talouden seurantaviraston ylläpitämälle terroristien ja ääriajattelijoiden listalle.
Sobolin mies Sergei Mohov joutui vuonna 2019 myrkkypiikki-iskun kohteeksi mutta selvisi siitä hyvän kuntonsa vuoksi. Oppositiohenkisen sanomalehden Novaja Gazetan tutkimuksissa iskun tekijä paljastui valvontakamerakuvista mutta hän on kuollut. Taustoista löytyi yhteyksiä Putinia lähellä oleviin piireihin.
Ari-Pekka Nurmenkari
Ari-Pekka Nurmenkari (s. 8. heinäkuuta 1983 Helsinki) on suomalainen taitoluistelija. Hänen valmentajanaan toimii Svetlana Krjukova. Ari-Pekka on Suomenmestari vuosilta 2003–2007 sekä 2009–2011.
Nurmenkari osaa kaikki kolmoishypyt. Hän harjoittelee Helsingfors Skridskoklubb rf:ssä Helsingissä. Hän on naimisissa Annina Ahti-Nurmenkarin kanssa. Heillä on poikalapsi.
Nurmenkari on toiminut myös taitoluisteluvalmentajana.
Karkkilalainen
Karkkilalainen on Karkkilassa kerran viikossa ilmestyvä ilmaisjakelulehti, jota voi myös tilata. Lehteä julkaisee Karkkilan Mediatalo oy, jonka omistaja on Keke Asposalo. Hän on myös lehden päätoimittaja. Lehden painosmäärä on 11 500 kappaletta.
Historia
Lehden perustivat vuonna 1991 Helena ja Hannu Parovuori. Vuonna 1997 sen osti Länsi-Uusimaa Oy, vuonna 2004 lehti siirtyi Suomen Lehtiyhtymän omistukseen. Vuosina 1999–2005 lehden osaomistajana oli Heikki Savola. Vuonna 2013 lehti siirtyi Keskisuomalainen-konsernin omistukseen Lehtiyhtymän kaupan kautta. Lehti oli lopetusuhan alla loppuvuonna 2013, mutta sen osti Karkkilan Mediatalo Oy ja jatkaa sen julkaisemista.
Chromonastíri
Chromonastíri on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Réthymnon kuntaan, Réthymnon alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 298 (vuonna 2011).
pienoiskuva|vasen|upright=0.96|Chromonastírin [[Pyhän Eutykhioksen kirkko.]] Chromonastírin kylä sijaitsee noin kymmenen kilometriä etelään Réthymnon kaupungista. Kylän nähtävyyksiin kuuluvat bysanttilaisaikaiset Panagía (Neitsyt Maria) Kerán kirkko ja Pyhän Eutykhioksen kirkko.
Chromonastíri muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Χρομοναστηρίου, Topikí Koinótita Chromonastiríou), johon kuuluvat varsinaisen Chromonastírin kylän lisäksi kylät Kapedianá, Mýloi ja Prinédes. Koko yhdyskunnan väkiluku on 391.
Iluro (Hispania Baetica)
Iluro oli antiikin aikainen kaupunki Hispaniassa nykyisen Espanjan alueella. Se sijaitsi nykyisen Áloran kaupungin paikalla.
Iluro sijaitsi Hispania Baeticassa Hispanian eteleäosassa. Se oli rakennettu kukkulalle. Iluro oli merkittävimmillään ensimmäisellä vuosisadalla. Tuolloin sillä oli municipiumin asema, ja siihen viitataan nimellä Municipium Iluritanum. Kaupungin mainitsee hispanialaissyntyinen Columella, jonka mukaan se kukoisti seudun maataloustuotteiden, kuten viljan, hunajan, oliiviöljyn ja viinin kaupan ansiosta. Iluro löi omaa rahaa. Vandaalit valloittivat kaupungin 400-luvulla.
Hispania Baetican Iluroa ei tule sekoittaa toiseen Iluroon, joka sijaitsi Hispania Tarraconensiksessa.
Ylämyllyn rautatieasema
Ylämyllyn rautatieasema on Liperin Ylämyllyn kylässä rataosalla  sijaitseva Suomen rataverkon rautatieliikennepaikka. Liikennepaikan etäisyys Pieksämäeltä rautateitse on noin 167 kilometriä, ja Joensuusta noin 15 kilometriä. Nykyisin Ylämyllyn liikennepaikka toimii ainoastaan raakapuun kuormauspaikkana sekä välisuojastuspisteenä. Liikennepaikka sijaitsee aivan valtatie 9:n ja valtatie 23:n vieressä.
Ylämyllyn 1920-luvun tyyppipiirustusten mukainen asemarakennus purettiin vuonna 2004. Rakennus on nyt loma-asuntona Liperin Käsämässä. Aseman miehitys oli lakkautettu jo 1990-luvulla, ja se oli miehittämättömänä linjapaikkana. Opastimia ohjataan kaukokäytöllä Pieksämäen liikenteenohjauskeskuksesta käsin.
Lautasuon, Höytiäisen ja Hirsiniemen seisakkeet
Lautasuon, Höytiäisen ja Hirsiniemen seisakkeet olivat Onttola–Ylämylly-välin seisakkeita rataosuudella Joensuu–Pieksämäki. Ne avattiin liikenteelle kesäkuun 1932 ja tammikuun 1933 välisenä aikana. Seisakkeet palvelivat rataosuuden paikallisjunaliikennettä ja niillä pysähdyttiin tarvittaessa. Pysähdyspaikoilla oli puiset laiturit sekä nimikyltit, jotka on purettu liikenteen loputtua. Höytiäisen seisake lakkautettiin vähäisten matkustajamäärien takia joulukuussa 1955, Hirsiniemen toukokuussa 1965 ja Lautasuon elokuussa 1969.
Hijas del Sol
Hijas del Sol (espanjaa, ) on päiväntasaajanguinealainen maailmanmusiikkiyhtye. Se perustettiin vuonna 1992. Yhtyeen jäsenet ovat etniseltä taustaltaan bubeja ja kotoisin Biokon saarelta.
Hijas del Solin ensimmäinen levyjulkaisu oli Sibèba (1995), jota seurasivat Kottó ja vuonna 2000 julkaistu Kchaba. Yhtye on esiintynyt muiden muassa Rita Marleyn kanssa.
Bonapartistit
Napoleonin veljenpoika Louis-Napoléon käytti etevänä propagandistina hyväkseen Bonaparte-nostalgiaa ja käytti kaiken tarmonsa noustakseen Ranskan valtaistuimelle. Ludvig Filipiä kannattaneet orleanistit ja toisen tasavallan tasavaltalaiset eivät kyenneet täyttämään ranskalaisten toiveita, ja joulukuussa 1848 bonapartistit olivat keränneet tarpeeksi ääniä valitakseen Louis-Napoléonin presidentiksi. Kolmen vuoden kuluessa hän pystyi hajottamaan parlamentin, pidättämään vihollisensa ja saamaan itselleen itsevaltiaan oikeudet. Marraskuussa 1852 hänet kruunattiin Ranskan keisariksi, Napoleon III:ksi.
Napoleon III:n syrjäyttäminen ja hänen kuolemansa vuonna 1873 sekä hänen poikansa Napoléon Eugène Louis Bonaparten varhainen kuolema johtivat bonapartistien puolueen hajaannuksen tilaan, kun konservatiivit ja radikaalit kamppailivat puolueen hallinnasta. Bonapartistit saivat vielä joitakin edustajia parlamenttiin, mutta puolueen suosio hiipui, ja tilalle nousi uusia Ranskan kolmannen tasavallan puolueita. Napoléon-Jérôme Bonaparten kuoltua vuonna 1891 bonapartistien puolue lakkasi käytännössä toimimasta.
Assembly
Assembly tarkoittaa seuraavia asioita:
UPM
UPM-Kymmene Oyj on suomalainen metsäteollisuusyhtiö, joka työllisti vuonna 2022 noin 17 200 henkilöä. Yhtiön liikevaihto oli vuonna 2022 11,7 miljardia euroa, ja sillä oli 132 100 osakkeenomistajaa.
Vuonna 2017 UPM oli liikevaihdolla mitattuna Suomen viidenneksi suurin yritys.
Ennen UPM:n aikaa
UPM:n edeltäjäyhtiöillä on pitkät perinteet. UPM:ään yhdistettyjen yhtiöiden ensimmäiset puuhiomot, paperitehtaat ja sahalaitokset aloittivat toimintansa 1870-luvulla. Sellunvalmistus alkoi 1880-luvulla ja paperinjalostus aloitettiin 1920-luvulla. Vanerin valmistus alkoi 1930-luvulla. UPM:n edeltäjäyhtiöihin ovat aikanaan sulautuneet monet suomalaiset metsäteollisuusyritykset kuten Walkiakoski, Jämsänkoski, Kaukas, Halla, Kajaani, Toppila, Kymmene, Kuusankoski, Kymi, Voikkaa, Wilh. Schauman, W. Rosenlew ja Raf. Haarla.
UPM:n ulkomaisista tehtaista vanhin oli Koillis-Ranskassa sijaitseva hienopaperitehdas Papeteries de Docelles, joka aloitti toimintansa perinteisenä käsipaperimyllynä jo 1400-luvun lopulla. Ensimmäinen paperikone tehtaalle tuli 1830-luvulla. UPM Docellesin paperitehtaan toiminta päättyi tammikuussa 2014.
UPM-Kymmene Oyj (1996–)
Nykyinen UPM aloitti toimintansa toukokuussa 1996, kun Repola, Kymmene, Yhtyneet Paperitehtaat, Kymin Paperiteollisuus, Kaukas ja Wisaforest yhdistyivät UPM-Kymmene Oyj -nimiseksi yhtiöksi. Yhtiön nimenä käytetään yleisesti lyhennettä UPM.
UPM:n liikemerkki on Hugo Simbergin vuonna 1899 silloiselle Kymmene Aktiebolagille suunnittelema aarnikotka. Todennäköinen selitys taruolennon valintaan on ilmeisesti ollut aarnikotkan vertauskuvallisuus: griippiä pidetään vartijaeläimenä, joka vartioi kulta-aarteita. Pohjoisen oloihin siirrettynä se vartioi metsän vihreää kultaa. Liikemerkki on vanhin Suomessa käytössä olevista yritystunnuksista.
UPM:n Voikkaan paperitehdas suljettiin vuonna 2006 ja Kajaanin paperitehdas suljettiin vuonna 2008. Nykyään entisellä Kajaanin tehdasalueella toimii yritysalue nimeltä Renforsin Ranta. Myös Voikkaan entisissä tehdastiloissa toimii yritysalue.
Elokuussa 2020 UPM ilmoitti sulkevansa Jämsässä sijaitsevan Kaipolan paperitehtaan. Ilmoitus tehtaan sulkemisesta sai aikaan suuren poliittisen keskustelun, ja esimerkiksi Suomen pääministeri Sanna Marin otti kantaa asiaan.
Muuta
UPM omistaa ja ylläpitää Verlan historiallista puuhiomoa ja pahvitehdasta Kouvolan Jaalassa. Verla on toiminut vuodesta 1972 lähtien museona ja kuulunut Unescon Maailmanperintöluetteloon vuodesta 1996.
Liiketoiminta
thumb|300px|UPM:n pääkonttori eli [[Biofore-talo Töölönlahden puiston laidalla Helsingissä.]]
UPM koostuu kuudesta liiketoiminta-alueesta: UPM Fibres, UPM Energy, UPM Raflatac, UPM Specialty Papers, UPM Communication Papers ja UPM Plywood.
Liiketoimintojen osuudet liikevaihdosta ja liikevoitosta olivat vuonna 2022 seuraavat:
UPM:n päätuotteita ovat sellu, aikakauslehti- ja sanomalehtipaperit, hieno- ja erikoispaperit, tarramateriaalit sekä puutuotteet. Puutuotteet käsittävät muun muassa sahatavaran, vanerit ja viilut. Yhtiö tuottaa myös energiaa ja toimii fyysisen sähkön kaupassa ja sähkön johdannaismarkkinoilla. Tammikuussa 2015 Lappeenrannassa aloitti yhtiön biojalostamo, joka tuottaa biodieseliä liikennekäyttöön. Lisäksi UPM on laajentanut liiketoimintaansa muun muassa biokemikaaleihin, biokomposiittituotteisiin sekä biolääketieteen sovelluksiin.
UPM Fibres
UPM Fibres muodostuu sellu- ja sahaliiketoiminnoista sekä puuviljelmätoiminnoista. UPM:llä on viisi sellutehdasta – kolme Suomessa ja kaksi Uruguayssa – sekä neljä sahaa Suomessa. Sellutehtaat tuottavat vuosittain 5,8 miljoonaa tonnia sellua. UPM Fibresin osuus UPM:n liikevoitosta vuonna 2022 oli 27 %.
UPM Energy
UPM:n energialiiketoiminta-alue tuottaa Suomessa sähköä vesi-, ydin- ja lauhdevoimalla. UPM on Suomen toiseksi suurin ydinvoiman omistaja 581 megawatilla. 2023 valmistuneesta Olkiluoto 3:sta yhtiö saa noin 500 megawattia. UPM on 47,7 %:n osuudella mukana osakkuusyhtiö Pohjolan Voima Oy:ssa (PVO), jonka vuotuinen sähkön- ja lämmöntuotanto on noin 12,2 TWh. UPM omistaa Suomessa yhdeksän vesivoimalaitosta. UPM Energyn osuus yhtiön liikevoitosta vuonna 2022 oli 18 %.
UPM Raflatac
UPM Raflatac valmistaa tarralaminaatteja tuote- ja informaatioetiketöintiin. Tarralaminaatteja käytetään hinta- ja tuotetarroissa, esimerkiksi elintarvike-, hygienia- ja lääketeollisuudessa. Yhtiöllä on 12 tarralaminaattitehdasta sekä 24 leikkuu- ja jakeluterminaalia viidellä mantereella, Raflatacin osuus yhtiön vuoden 2022 liikevoitosta oli 10 %.
UPM Specialty Papers
UPM Specialty Papers valmistaa Suomessa, Saksassa ja Kiinassa  tarra- ja pakkausmateriaaleja sekä toimistopapereita ja graafisia papereita etiketöintiin, pakkauksiin, kaupalliseen silikonointiin, toimistokäyttöön ja painatukseen. UPM Specialty Papersin osuus yhtiön vuoden 2022 liikevoitosta oli 7 %.
UPM Communication Papers
UPM Communication Papers valmistaa graafisia papereita mainontaan, sanoma- ja aikakauslehtiin sekä koti- ja toimistokäyttöön. UPM:llä on 13 paperitehdasta Suomessa, Saksassa, Isossa-Britanniassa, Itävallassa ja Yhdysvalloissa. Monet tehtaista toimivat paperinvalmistuksen ohella bioenergian tuottajina. UPM Communication Papersin osuus liikevoitosta vuonna 2022 oli 30 %.
UPM Plywood
UPM on Euroopan suurin vanerinvalmistaja. UPM Plywood Oyllä on vaneritehtaat Savonlinnassa, Joensuussa, Ristiinassa, Otepäässä Virossa sekä Kalson viilutehdas Kouvolan Vuohijärvellä. Jyväskylässä sijaitseva Säynätsalon vaneritehdas suljettiin heinäkuussa 2020. Venäjällä sijaitseva Chudovon tehdas myytiin huhtikuussa 2023. Plywoodin osuus liikevoitosta vuonna 2022 oli 5 %.
Muu toiminta
UPM Metsä vastaa puunhankinnasta yhtiön liiketoiminnoille sekä hallinnoi UPM:n omia metsiä. UPM omistaa noin 522 000 hehtaaria metsämaata Suomessa ja 76 000 hehtaaria Yhdysvalloissa. Lisäksi UPM:llä on Uruguayssa 305 000 hehtaaria puuviljelmiä. Yhtiön kaikki metsät on sertifioitu.
UPM:n tehtaiden tarvitsemasta puumäärästä suuri osa hankitaan kotimaan yksityismetsistä. UPM Metsän puun ja biomassan hankintaorganisaatio hankkii metsäenergiapuu mukaan lukien kaikkia puutavaralajeja, joista valmistaan muun muassa sellua, paperia, vaneria, sahatuotteita tai energiaa. Suurin osa tästä raaka-aineesta käytetään UPM:n omilla tehtailla ja voimalaitoksilla. UPM Metsä vastaa yhtiön omien metsien hyödyntämisestä ja metsänomistajille tarjottavista metsäpalveluista metsänhoitotöistä metsäomaisuudenhallintapalveluihin.
Muuhun toimintaan kuuluvat myös uusiutuvaa dieseliä ja naftaa tuottava UPM Biofuels, puupohjaisia kemikaaleja tuottava UPM Biochemicals, komposiittiyksikkö UPM Biocomposites sekä biolääketieteen tuotteita tuottava UPM Biomedicals -liiketoimintayksikkö. UPM Biochemicalsin uusiutuvat ja biopohjaiset glygoli ja ligniini korvaavat fossiilisia vastineita erilaisissa teollisissa ja kuluttajatuotteissa. UPM Biocompositesin tuotteisiin kuuluvat ProFi-komposiittiterassi sekä esimerkiksi 3D-tulostukseen soveltuva Formi-granulaatti. UPM Biomedicals on kaupallistanut GrowDex-nanoselluloosahydrogeelin, joka soveltuu 3D-solukasvatukseen, sekä koivun nanoselluloosaan pohjautuvan FibDex-haavasidoksen.
Biopolttoaineet
UPM kehittää puupohjaisia biopolttoaineita. Tuotteet valmistetaan ruoaksi soveltumattomista raaka-aineista. UPM:n biopolttoaineet ylittävät sekä EU:n että Suomen biopolttoaineiden kestävyydelle asettamat nykyiset ja edelleen tiukentuvat vaatimukset. Yksi pitkän aikavälin tavoitteista on laajentaa biopolttoaineen tuotantoa uusilla prosesseilla ja raaka-aineilla, kuten pyrolyysiöljyllä ja kiinteällä biomassalla.
Biojalostamo
UPM on rakentanut puupohjaista uusiutuvaa dieseliä valmistavan biojalostamon Lappeenrantaan, Kaukaan tehdasalueelle. UPM Lappeenrannan biojalostamo tuottaa vuosittain noin 130 000 tonnia pitkälle jalostettua uusiutuvaa dieseliä liikennekäyttöön ja uusiutuvaa naftaa petrokemianteollisuudelle. Pääraaka-aineena on raakamäntyöljy, jota syntyy selluntuotannon tähteenä.
UPM selvittää uuteen teknologiaan ja uusiin raaka-aineisiin pohjautuvia biopolttoaineliiketoiminnan kasvumahdollisuuksia. Mahdollisen uuden biojalostamon yksityiskohtainen kaupallinen ja tekninen perussuunnittelu aloitettiin tammikuussa 2021. Biojalostamon mahdollinen sijoituspaikka on Rotterdam Hollannissa.
Rakentaminen UPM Kaukaan tehdasalueelle alkoi kesällä 2012 ja jalostamo valmistui kesällä 2014. UPM investoi biojalostamoon kaikkiaan noin 179 miljoonaa euroa. Biojalostamon rakentaminen työllisti lähes 200 henkilöä noin kahden vuoden ajan. Valmis laitos työllistää suoraan lähes 50 henkilöä ja välillisesti noin 150 henkilöä.
UPM:n kehittyneen dieselin tuotantokonsepti perustuu ruoaksi kelpaamattomiin raaka-aineisiin, energiapuuhun ja 85 % vähenemään kasvihuonekaasupäästöissä. UPM:n diesel soveltuu hyvin nykyiseen autokantaan ja polttoaineiden jakeluverkostoon.
Hallitus
UPM:n hallitus 12. huhtikuuta 2023 lähtien:
Rakennusfysiikka
Rakennusfysiikka on tekniikan ala, joka kattaa rakennusten ja  rakenteiden  lämpö- ja  kosteusteknisen toiminnan sekä akustiikan. Rakennusfysiikkaa tarvitaan erityisesti rakentamisen ja korjaamisen suunnitteluvaiheessa. Alaa säätelevät voimakkaasti rakentamismääräykset, jotka ovat olleet voimakkaassa muutoksessa 2000-luvulla. Muutosten taustalla on rakennusten energiankulutuksen pienentämistavoitteet. Energiatehokkuusvaatimukset ovat johtaneet uusiin rakenneratkaisuihin ja rakennusmateriaaleihin. Rakennusfysiikan alalle on tyypillistä laskentaohjelmien käyttö ja standardointi. Alan tutkimusta tehdään esimerkiksi Tampereen Teknillisessä yliopistossa.
Rakennusfysikaalisen suunnittelun perustehtävät lämmön osalta liittyvät energiatehokkuuteen, rakenteiden ja materiaalien säilyvyyteen ja käyttäjien kokemaan lämpöviihtyvyyteen. Tavoitteena on luoda ympäristö, jossa energiankulutus on pieni, rakenteet eivät rasitu ja käyttäjät kokevat lämpöolot tarkoituksenmukaisiksi. Kosteuden suhteen tavoitteena on rajoittaa ylimääräisen kosteuden tunkeutumista rakenteisiin, varmistaa rakenteiden riittävä kuivumiskyky, säilyttää rakenteet ja materiaalit sekä parantaa asunnon kosteusviihtyvyyttä. Myös sisäilman laadun parantaminen ja rakennusvaipan ilmanpitävyys ovat oleellisia osa-alueita.
UPM
Johtoryhmä ja johtajisto
== UPM:n tuotantolaitokset ja jakeluterminaalit ==
Ympäristö ja vastuullisuus
UPM:n toiminta perustuu uusiutuviin raaka-aineisiin sekä kierrätettiin tuotteisiin. Kaikilla yhtiön tehtailla on ISO 14001 -standardin mukaisesti sertifioitu ympäristöjärjestelmä. Lisäksi lähes kaikilla tehtailla ja puunhankinnassa on integroidut ISO 14001-, ISO 9001- ja OHSAS 18001 -standardien mukaisesti sertifioidut ympäristö-, laatu-, työterveys- ja -turvallisuusjärjestelmät. Monien tehtaiden energianhallintajärjestelmät on sertifioitu ISO 50001 -standardin tai suomalaisen ETJ+-järjestelmän mukaisesti.
Kaikki UPM:n sellu- ja paperitehtaat Euroopassa sekä UPM Fray Bentosin sellutehdas Uruguayssa ja UPM Changshun paperitehdas Kiinassa on sertifioitu EU:n EMAS-asetuksen (EU Eco-Management and Audit Scheme) mukaisesti.
Kritiikki
UPM on saanut toiminnastaan myös kritiikkiä.
Tammikuussa 2016 UPM aloitti Ärjänsaaren metsien hakkuut. Hakkuut herättivät huolta erityisesti luontoaktiiveissa ja kotiseutututkijoissa. Seurauksena Suomen luonnonsuojeluliitto alkoi vaatimaan hakkuiden keskeyttämistä luonnonsuojelulakiin vedoten. Greenpeacen aktivistit menivät 8. helmikuuta 2016 hakkuukoneiden tielle, jonka seurauksena UPM joutui lopettamaan työt. Seuraavana päivänä UPM ilmoitti lopettavansa hakkuut.
Työehtosopimusneuvottelut ja vuoden 2022 lakko
Suomalaisia metsäteollisuusyhtiöitä edustava Metsäteollisuus ry, joka aiemmin neuvotteli valtakunnalliset työehtosopimukset muun muassa Paperiliiton ja Teollisuusliiton kanssa, irtautui jäsentensä päätöksellä työehtosopimustoiminnasta marraskuussa 2020. Uusista työehdoista on sen jälkeen sovittu suoraan kunkin metsäyhtiön ja ammattiliittojen välillä.
UPM:ssä kaksi liiketoimintaa sopi liiketoimintakohtaiset työehtosopimukset Teollisuusliiton kanssa joulukuussa 2021. Viidessä liiketoiminnossa sopimuskumppanina oli Paperiliitto, joka edellytti yhtä yrityskohtaista sopimusta. Näissä liiketoiminnoissa 1.1.2022 alkanut lakko päättyi 22.4.2022, kun Paperiliitto ja UPM hyväksyivät sovittelijan sovintoesityksen. Lakko kesti 112 päivää ja oli Suomen pisin lakko yli 70 vuoteen.
Omistajat
UPM-Kymmenen suurimmat osakkeenomistajat 31. maaliskuuta 2023 olivat seuraavat:
Tutkimus ja kehitys
Tutkimus- ja kehitystoiminnassa rahoitus suunnataan pääasiassa uusien teknologioiden tutkimiseen ja liiketoiminnan prosessien kehittämiseen. UPM:n uusia ja jo olemassa olevia liiketoimintoja tukee tutkimus- ja kehityskeskusten verkosto. Vuonna 2022 UPM käytti tutkimukseen ja kehitykseen 414 miljoonaa euroa, mikä on 81,5 % UPM:n liiketoiminnan rahavirrasta.
Molekulaariset biotuotteet ovat yksi UPM:n kolmesta strategisesta kasvun painopistealueesta. Vuonna 2019 UPM rakensi Lappeenrantaan uuden Biofore Base -koelaitoksen tutkimus- ja kehitystoimintaa varten ja laajensi Lappeenrannan T&K-toimintaa. Helsingin Meilahdessa on toiminut vuodesta 2016 puupohjaisia biolääketieteen tuotteita kehittävä innovaatioyksikkö.
Vuonna 2020 UPM aloitti uuden biokemikaaleja valmistavan jalostamon rakentamisen Leunassa, Saksassa. Jalostamo tuottaa täysin puupohjaisia biokemikaaleja, joilla voidaan korvata fossiilisia raaka-aineita kestävillä vaihtoehdoilla mm. muovin, tekstiilien, kosmetiikan ja teollisten tuotteiden valmistuksessa.
UPM osallistuu EU:n biomassoja jalostavan sektorin tutkimus- ja innovaatioyhteenliittymään (European Joint Undertaking on Bio-Based Industries, BBI JU), joka keskittyy biopohjaisten tuotteiden sekä niiden tuotannon ja kilpailukyvyn kehittämiseen Euroopassa. UPM on osakkaana suomalaisessa CLIC Innovation -yhtiössä, ja jäsen FinnCERES-osaamiskeskuksessa , joka tutkii lignoselluloosaan pohjautuvia materiaaleja.
Vuonna 2019 UPM liittyi Euroopan paperiteollisuusjärjestö CEPI:n (Confederation of European Paper Industries) uuteen 4evergreen-aloitteeseen, jolla vauhditetaan kuitupohjaisten pakkausten käyttöä kiertotaloudessa.
Osakkeet
UPM:n osake noteerataan Helsingin pörssissä. Yhdysvalloissa kauppaa käydään UPM:n osaketalletustodistuksilla OTC-markkinoilla.
Feodor Kiseleff (nuorempi)
Feodor (Fjodor) Kiseleff nuorempi (14. helmikuuta 1823 Helsinki – 7. elokuuta 1874 Espoo) oli suomenvenäläinen liikemies ja tehtailija.
Kiseleffin vanhemmat olivat helsinkiläinen sokeritehtailija, kauppaneuvos Feodor (Fjodor) Kiseleff ja Lovisa Margareta Sahlstedt. Hän kävi Helsingin yksityislyseota ja pääsi ylioppilaaksi vuonna 1842.
Kiseleff toimi liikemiehenä ja teollisuudenharjoittajana Helsingissä ja johti isänsä kuoltua vuonna 1847 F. P. Kiseleff & Söner -nimiseksi muutettua perheyritystä yhdessä veljensä Nikolai Kiseleffin kanssa. Tärkeimmän osan siitä muodosti Töölön sokeritehdas, joka muutettiin vuonna 1859 Tölö Sockerbruks Bolag -nimiseksi osakeyhtiöksi. Feodor nuorempi toimi molempien yritysten toimitusjohtajana vuonna 1874 tapahtuneeseen kuolemaansa asti. Hän perusti myös yhtiökumppaninsa kanssa vuonna 1860 Helsingin kaasulaitoksen. Kiseleff asui viimeksi Espoossa, jossa hän omisti vuodesta 1854 alkaen Albergan kartanon. Kiseleff alkoi vuonna 1874 rakentaa kesähuvilakseen kartanon uusrenessanssityylistä päärakennusta, jonka suunnitteli arkkitehti Frans Ludvig Calonius ja joka valmistui Kiseleffin kuoltua vuonna 1876.
Kiseleff oli porvarissäädyssä Helsingin edustaja säätyvaltiopäivillä 1872.
Kiseleff nai vuonna 1849 Amalia Matilda Gustava Mattheiszenin (1826–1900), jonka isä oli helsinkiläinen kauppias Gustaf Adolf Mattheiszen (1778–1836).
Ivan Mihailov
Ivan Mihailov, tunnettiin myös nimellä Vantšo Mihailov (Ванчо Михайлов), (26. elokuuta 1896 Novo Selo, Makedonia Ottomaanien valtakunta – 5. syyskuuta 1990 Rooma, Italia) oli bulgarialainen vallankumouksellinen, Makedonian vallankumousliikkeen (VMRO) johtaja vuodesta 1924.
Albert Nobbs
Albert Nobbs on Rodrigo Garcían ohjaama irlantilainen elokuva vuodelta 2011. Sen pääosassa on Glenn Close ja muissa päärooleissa Mia Wasikowska, Aaron Johnson, Janet McTeer, Jonathan Rhys Meyers, Brendan Gleeson ja Maria Doyle Kennedy. Elokuva perustuu George Mooren novelliin ”The Singular Life of Albert Nobbs”.
Ivan Mihailov
Mihailov opiskeli bulgarialaisessa Pyhän Kyrilin ja Pyhän Methodiuksen koulussa Thessalonikissa, kunnes toinen Balkanin sota (1912–1913) alkoi ja koulu suljettiin Kreikan hallituksen käskystä ja hänen oli pakko jatkama opiskeluaan serbialaisessa koulussa Skopjessa. Serbian opetusministeri antoi Mihailoville stipendin johonkin Keski-Euroopan yliopistoon, mutta Mihailov kieltäytyi ja liittyi Bulgarian armeijaan. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Mihailov asettui asumaan Sofiaan, jossa hän alkoi lainopiskelun yliopistossa. Yliopistossa hänestä tuli Makedonian vallankumousliikkeen jäsen siihen aikaan kun liikkeen johdossa oli Todor Aleksandrov.
Albert Nobbs
Elokuva sai kolme Oscar-ehdokkuutta. Glenn Close oli ehdolla parhaan naispääosan Oscarin saajaksi ja Janet McTeer parhaan naissivuosan Oscarin saajaksi. Lisäksi elokuva oli ehdolla parhaan maskeerauksen kategoriassa.
Ivan Mihailov
Aleksandrovin kuoleman 31. elokuuta 1924 jälkeen Mihailov pääsi Makedonian vallankumousliikkeen keskuskomiteaan ja pian hänestä tuli liikkeen johtaja. Liike toimi lähinnä Kreikan Makedonian maakunnassa ja Serbian Makedonian maakunnassa (nykyinen Pohjois-Makedonia). Noin 63 terrori-iskua tehtiin siltoihin, varastorakennuksiin ja Serbian poliisin päämajoihin.
1920-luvulla Mihailov solmi kontaktin kroatialaiseen Ustaša-liikkeen johtajan Ante Pavelićn kanssa. Kaksi järjestöä alkoivat tehdä yhteistyötä päämääränään kaataa Jugoslavian kuningaskunta. Merkittävin isku oli 9. lokakuuta 1934 tehty Jugoslavian kuninkaan Aleksanteri I:n salamurha Marseillessa, Ranskassa. Murhan teki Mihailovin autonkuljettaja Vlada Georgieff. Näiden tapahtumien johdosta Bulgarian hallitus karkotti Mihailovin maasta.
Makedonian vallankumousliikkeen päämäärä oli luoda itsenäinen Makedonian valtio. Bulgarian hallituksen mukaan sen tarkoitus oli ajaa bulgarialaiset ja kreikkalaiset ja jugoslavialaiset pois Makedoniasta. Liike oli rakentanut toimintaverkoston Pirinin Makedoniaan ja Sofiaan, tarkoituksenaan kerätä varoja järjestölle. Suurin hanke oli perustaa tukikohta jolla voitiin iskeä Kreikkaan ja Jugoslaviaan.
Vuoden 1934 jälkeen Mihailov asui Turkissa, Puolassa ja Unkarissa ja asettui asumaan Itsenäiseen Kroatian valtioon , joka oli Ustašan johtama Saksan nukkevaltio vuosina 1941-1944. Vuonna 1941 Mihailov kieltäytyi palaamasta Bulgarian miehittämään Makedoniaan. Hän jäi asumaan Kroatiaan aina sodan loppumiseen asti.
Vuonna 1944 saksalaiset tarjosivat Mihailoville paikkaa ns. Makedonian itsenäisessä valtiossa, mutta hän kieltäytyi. Hänen mielestään Makedonian valtio olisi pitänyt perustaa Vardarin Makedoniaan Etelä-Bulgariaan. Vuonna 1944 Mihailov pakeni Kroatiasta ja asettui asumaan Italiaan, jossa hän asui koko loppuelämänsä. Makedonian vallankumousliike lopetti toimintansa, mutta Mihailov oli silti liigan johtaja.
thumb|right|250px|Ivan Mihailovin patasas [[Sofiassa, Bulgariassa.]] Mihailov kirjoitti neljä kirjaa muistelmiaan. Italiassa hän kirjoitti artikkeleita suurimpaan makedonialaisten emigranttien keskuudessa julkaistuun lehteen. Aina kuolemaansa asti Mihailovilla oli haave perustaa itsenäinen Makedonian valtio.
Pihlajaniemi
thumb|250px|left|Näkymä Pihlajaniemestä. Oikealla on [[Airiston Tähti, Turun korkein asuinrakennus.]]
thumb|left|250px|[[Majakkaranta]]
thumb|left|250px|Auringonlasku [[Majakkaranta|Majakkarannassa]]
Pihlajaniemi on kaupunginosa Turussa. Se sijaitsee kaupungin keskustasta etelään ja kuuluu osittain keskustan ja osittain Uittamo-Skanssin suuralueeseen. Naapurikaupunginosia ovat Korppolaismäki pohjoisessa, Puistomäki idässä, ja Uittamo etelässä.
Pihlajaniemen väkiluku vuoden 2015 lopussa oli 1 153, joista miltei kaikki (1 124) asuivat Majakkarannassa.
Alun perin Pihlajaniemi oli Pitkäsalmen rannalla sijainnut kylä, joka purettiin 1950-luvulla alueelle suunnitellun, mutta rakentamatta jääneen kalkkisataman tieltä. Pihlajaniemessä on toiminut Varsinais-Suomen Ilmatorjuntarykmentti Heikkilän kasarmissa, mutta yksikkö lakkautettiin 31. joulukuuta 2002. Joulukuussa 2007 kasarmialueelle muutti Merivoimien esikunta. Pihlajaniemi laajoine rakentamattomine alueineen on 1990-luvulta lähtien ollut kehittämissuunnitelmien alla. Merkittävin rakennusprojekti on ollut Majakkarannan merellinen kerrostaloalue. Sen maamerkki on 58-metrinen ja 18-kerroksinen Airiston Tähti. Pihlajaniemen läpi kulkee Hirvensalonsiltaa pitkin kaikki Hirvensalon, Satavan ja Kakskerran saarien liikenne Manner-Turun välillä.
Sissisotaa Lapissa saksalaisia vastaan
Sissisotaa Lapissa saksalaisia vastaan on Uula Aapan kirjoittama sotaromaani vuodelta 1977.
Hans Selo
Hans Selo (oik. Hans Johan Selonen; 2. marraskuuta 1945 Helsinki – 14. tammikuuta 2003 Helsinki) oli suomalainen kirjailija.
Ura
Helsinkiläinen Hans Selo nousi hetkessä kuuluisaksi vuonna 1970 J. H. Erkon palkinnon saaneella esikoisteoksellaan Diiva. Siinä Selo käytti omaperäistä koukerokieltä ja tajunnanvirtatekniikkaa.
Helsingin Sanomissa oman konsernin palkinnon vastaanottanut teos sai paljon palstatilaa, kuten Harry Forsblomin kahdeksan palstan levyisen arvostelun, jossa esikoisromaania kuvattiin ”meteoriksi vieraalta planeetalta”. Paria kuukautta myöhemmin samassa lehdessä Pentti Holappa piti Diivaa taitavasti sommiteltuna, vauhdikkaana ja paikoin kauniina. Molempien arvioijien mukaan Selon tyyli oli velkaa Marcel Proustille ja varsinkin Claude Simonille.
Keikarimaisesti pukeutunut Selo oli värikäs henkilö, joka 1970-luvulla oli paljon esillä aikakauslehdissä, skandaalilehdistössä jopa tekaistuine polttoitsemurhineen. Hän kuului näyttelijä Ella Erosen tuttavapiiriin. Aloha!-lehden haastattelussa 1985 Selo kertoi Diiva-kohun jälkimainingeissa saaneensa suuria palkkioita eri medioiden haastatteluista. Hän oli ensimmäisiä suomalaisia kirjailijoita, jotka tunnettiin enemmänkin julkisuutensa kuin kirjoittamiensa teosten kautta.
Selon toinen teos Pilvihipiäinen ilmestyi 15 vuotta esikoisteosta myöhemmin, vuonna 1985. Siitäkin Harry Forsblom kirjoitti puolen sivun laajuisen arvostelun Helsingin Sanomiin. Kirjan piti olla trilogian aloitusosa, mutta se jäi Selon viimeiseksi teokseksi.
G. W. Gustafsson
Gustaf Werner Gustafsson oli suomalainen runoilija ja arkkiveisujen tekijä. Hän käytti myös salanimiä Kustaa Kustaanpoika Lapista ja Kansan parasta harrastava henkilö.
Mette
Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi Mette on Suomessa annettu noin 1900 henkilölle, joista suurin osa on 2000-luvulla syntyneitä. Vuodesta 2010 alkaen Meten nimipäivä on ollut Matildan päivänä 14. maaliskuuta.
Pesäpallon SM-sarja 1935
Pesäpallon SM-sarja 1935 oli SM-sarjan 14. kausi. Tasaisten kamppailuiden päätteeksi Kuusankosken Veto voitti ensimmäisen mestaruutensa.
Länsilohko
Sääntöjen mukaan tasapisteissä ratkaisivat keskinäiset ottelut. Näin ollen HPL jäi loppuottelujen ulkopuolelle hurjasta juoksusuhteestaan huolimatta.
Kiri, Enso, Kerava ja Salo-Uskela putosivat Suursarjasta. Tilalle nousivat Hämeenlinnan Pallokerho (B-mestari), Kotkan Into, Seinäjoen Maila-Jussit ja Siilinjärven Ponnistus.
Naisten SM
Mestarit: Irma Jokinen, Valma Hakala, Marjatta Lietsamo, Helvi Kaipola, Tarja Wahlman, Majlis Arasalo (Ahlfors),
Hopeajoukkueessa pelasi mm. Kaisa Parviainen
Mikrovillus
Mikronukkalisäke eli mikrovillus on soluelin, jonka tarkoitus on lisätä epiteelisolujen solukalvojen pinta-alaa. Tämä mahdollistaa solun aktiivisten pumppujen määrän kasvamisen moninkertaiseksi, jonka seurauksena aineiden imeytymispinta-ala moninkertaistuu.
Mikrovillukset voivat toimia myös liitoksina eri solujen välillä. Joissain tapauksissa mikrovillukset muuttavat soluun kohdistuvan fysikaalisen ärsykkeen kemialliseksi; tätä tapahtuu mm. korvassa.
Lähteet
Solunetti
...the Four Stages of Decomposition...
...the Four Stages of Decomposition... on suomalaisen death metal -yhtyeen Festerdayn vuonna 2015 julkaisema kokoelma-albumi. Se sisältää kaikki yhtyeen julkaisemat demot sekä ennenjulkaisemattomia kappaleita.
Ensimmäinen levy (Recomposition)
Äänitys: Tuomas Palosaari ja Pentele kesä–lokakuussa 2014 Raaseporissa, Korsossa ja Pietarsaaressa.
Miksaus: Tuomas Palosaari.
Masterointi: Sami Jämsen, Studio Perkele.
Toinen levy
Kappaleet 1–3 "Demo I", äänitys, miksaus ja masterointi: Johan Forslund, Studio Forte, Pietarsaari 1991.
Kappaleet 4–5 "Demo II" äänitys, miksaus ja masterointi: Kari Salli, Karivox Studio, Kokkola 1992.
Kappaleet 6–8 "Demo III" äänitys, miksaus ja masterointi: Kari Salli, Karivox Studio, Kokkola 1992.
Kappaleet 9–13 "Rehearsal '90" äänitys: Tupakkamakasiini-harjoitustila, Pietarsaari 1990.
Remasterointi: Sami Jämsen, Studio Perkele 2014.
Kaikki sävellykset ja sanoitukset: Festerday 1989–2014
Fujisakin metroasema
thumb|Metroaseman sisäänkäynti Fujisakin metroasema on Fukuokan kaupungin Sawaran suuralueella sijaitseva metroasema. Asema on kolmas asema Kūkō-linjalla Meinohaman aseman päästä lukien. Asema avattiin 26. heinäkuuta 1981.
Aseman läheisyydessä sijaitsee muun muassa:
Sokeriannoona
Sokeriannoona (Annona squamosa) on pienikokoinen trooppinen hedelmäpuu.
Kosovon sota
thumb|300px|Kosovon paikkakunnat Kosovon sota käytiin vuosina 1998–1999 Kosovossa entisen Jugoslavian alueella. Jugoslavian hajoamisen jälkeen Kosovo oli autonominen maakunta Serbian eteläosassa. Sodan osapuolia olivat Kosovon vapautusarmeija, Serbia ja Nato.
Sokeriannoona
Puu kasvaa 3-6 metrin korkuiseksi. Lehvästö on avoin. Lehdet ovat asettuneet vuorotellen lyhyisiin, karvaisiin versoihin. Tuoksuvat kukat puhkeavat lähelle oksien kärkeä joko yksitellen, kaksittain tai neljän ryhmissä. Käpymäisessä hedelmässä on 20-38 siementä, joskus enemmänkin. Joissakin yksilöissä kasvaa siemenettömiä hedelmiä.
Kosovon sota
Kosovon kriisin taustaa
Jugoslavia hajosi vuonna 1991 kun Slovenia, Kroatia ja Bosnia itsenäistyivät. Kosovossa syntyi etnisiä jännitteitä albaanien ja serbien välille.
Jo vuonna 1982 syntyi Sveitsissä olevien albaanien keskuudessa Kosovon vapautusarmeija (UÇK, tunnetaan myös englanninkielisellä lyhenteellä KLA, Kosovo Liberation Army), joka organisoitiin alussa IRA:n tavoin. Liikkeen tavoitteena oli luoda itsenäinen albaanialue sosialistiseen Jugoslaviaan, ja liittää se Albaniaan Suur-Albaniaksi. Vuonna 1989 serbit ottivat valtaa pois Kosovon albaaneilta lakkauttaen alueen itsehallinnon. Vuoden 1991 kansanäänestyksessä yli 99 % albaaneista kannatti Kosovon itsenäisyyttä. Vuonna 1992 albaanit perustivat varjohallituksen Ibrahim Rugovan johdolla.
Vuonna 1998 maaliskuusta syyskuuhun oli avoin konflikti serbipoliisien ja Kosovon vapautusarmeijan välillä. Serbit pyrkivät murskaamaan separatistisen liikkeen, ja monet siviilit joutuivat lähtemään kodeistaan. Syyskuussa 1998 Nato kehotti Slobodan Miloševićia lopettamaan Kosovon albaanien vainot.
UÇK laajeni merkittävästi vuosina 1997–1999. Se laajensi aluettaan hyökkäämällä serbien sotilaskohteita, poliiseja ja armeijaa vastaan ja pystytti tiesulkuja varmistaen alueensa. Helmikuussa 1998 Milošević määräsi sisäministeriön MUP:n kukistamaan UÇK:n. Maaliskuussa 1998 kapina oli laajimmillaan ja UÇK valtasi jopa neljänneksen Kosovosta. Silloin UÇK:n pääasiallinen tukialue oli Drenican seuduilla sijaitseva Prekazin kylä. UÇK:n taktiikka muuttui alueelliseksi puolustukseksi, ja liike tukeutui kyliin.
Naton väliintulo
Helmikuun lopussa ja maaliskuussa kansainväliset neuvottelut jatkuivat Pariisissa, mutta samaan aikaan serbit lisäsivät joukkojaan Kosovossa ETYJin tarkkailijoista välittämättä. Neuvottelujen kariuduttua Nato aloitti ilmapommitukset Jugoslaviaa vastaan maaliskuussa 1999.
Nimellä Allied Force kutsutut pommitukset määräsi Naton puheenjohtaja Javier Solana. Ensi vaiheessa piti iskeä ilmatorjuntakalustoon, toisessa vaiheessa sotilaskohteisiin 44. leveyspiirin eteläpuolella ja kolmannessa vaiheessa 44. leveyspiirin pohjoispuolella, myös pääkaupunki Belgradiin. Kesäkuussa 1999 Milosevic suostui vetämään joukot pois Kosovosta ja Nato lopetti ilmaiskut.
thumb|300px|Jugoslavian armeijan tiedusteluyksikön rakennus Belgradissa Naton pommitusten jälkeen (1999)
The Descendants
The Descendants on Alexander Paynen ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva. Sen pääosissa ovat George Clooney, Shailene Woodley, Judy Greer, Beau Bridges, Matthew Lillard ja Robert Forster. Elokuva perustuu Kaui Hart Hemmingsin romaaniin The Descendants. Elokuvan ensi-ilta oli Yhdysvalloissa 18. marraskuuta 2011. Suomessa elokuva sai ensi-iltansa 2. helmikuuta 2012.
Kosovon sota
Naton väliintulo
Naton pommituksissa kuoli arviolta 500 serbisiviiliä. Sota päättyi kolmen kuukauden ilmapommitusten jälkeen.
Kriisin neuvotteluratkaisu
Toukokuun alussa käynnistyneet neuvottelut johtivat Naton pommitusten loppumiseen ja sotatoimien loppumiseen 10. kesäkuuta 1999. Pääneuvottelijoina oli Suomen silloinen presidentti Martti Ahtisaari, Venäjän entinen pääministeri, erikoislähettiläs Viktor Tšernomyrdin ja Yhdysvaltain varaulkoministeri Strobe Talbott. Heistä välittäjinä toimineet presidentti Ahtisaari ja erikoislähettiläs Tšernomyrdin matkustivat 2. kesäkuuta Belgradiin neuvottelemaan sodan lopettamsesta Jugoslavian serbipresidentti Slobodan Miloševićin kanssa. Neuvottelujen tuloksena presidentti Milošević suostui rauhanehtoihin.
The Descendants
The Descendants voitti Oscarin parhaasta sovitetusta käsikirjoituksesta oltuaan ehdolla myös parhaan elokuvan, ohjauksen, miespääosan ja leikkauksen kategorioissa. Elokuva voitti myös parhaan draamaelokuvan ja miespääosan Golden Globe -palkinnon.
Kosovon sota
Sodan loppu ja sitä seuranneet ajat
Tässä Serbian aloittamassa sodassa 13 517 ihmistä kuoli tai katosi tammikuun 1998 ja joulukuun 2000 välisenä aikana. Uhreista 10 415 oli albaaneja, 2 197 serbejä ja 528 muita kansallisuuksia. Kosovon serbejä ja muita etnisiä vähemmistöjä pakeni kodeistaan sodan aikana 245 000 henkeä vuonna 1999 joko Serbian puolelle tai Kosovon sisällä. Vuonna 2011 225 000 oli edelleen sisäisinä pakolaisina.
Sodasta käyty keskustelu
Presidentti Mauno Koivisto oli Suomessa näkyvin toisinajattelija Kosovon sodan suhteen. Hänen mukaansa serbeille ennen sotaa esitetyt vaatimukset olivat mahdottomia hyväksyä maan omien lakien puitteissa. Koiviston mielestä sodassa saavutettu sopimus olisi voitu saavuttaa ilman väkivaltaa kärsivällisemmällä diplomatialla.
Tutkija Pekka Visuri julkaisi kirjan Kosovon sota, jonka nähtiin kyseenalaistavan valtamedian kuvaa sodasta. Helsingin Sanomat taas kritisoi Visurin kirjassaan esittämiä näkemyksiä puolueellisiksi. Myös brittiläinen kirjeenvaihtaja Robert Fisk arvioi, että Rambouillet'n konferenssissa esitettiin tarkoituksella niin kovia ehtoja, että neuvotteluiden syy vaikutti olevan enemmän rauhan estäminen kuin sen tuominen. Samoilla linjoilla kritiikissään oli norjalainen rauhantutkija Johan Galtung.
Noam Chomsky kritisoi sotatoimia ja sille esitettyjä oikeutuksia kirjassaan Uusi sotilaallinen humanismi: Kosovon opetukset. Hän syytti länsimaiden intellektuelleja tapahtumien järjestyksen nurinpäin kääntämisestä, kun he esittivät pommitusten olleen vastaus albaanien joukkokarkotuksiin. Erinäisiin lähteisiin ja raportteihin viitaten Chomsky väitti albaanien massiivisten joukkokarkotusten alkaneen vasta Naton pommitusten käynnistyttyä. Chomskyn mukaan monet Naton kenraalitkin varoittivat pommitusten voivan johtaa joukkokarkotuksiin. Chomsky asetti Kosovon tapahtumat laajempaan poliittiseen kontekstiin muistuttamalla samana vuonna tapahtuneista Nato-maa Turkin kurdeihin kohdistamasta aseellisesta repressiosta sekä Itä-Timorin väestöön kohdistuneista väkivaltaisuuksista. Chomskyn mukaan molemmissa tapauksissa länsimaat olivat tukemassa sortavaa osapuolta, mikä Chomskyn mukaan osoitti, etteivät länsimaat toimi humanitarismin ohjaamana.
Suomalaiset rauhanturvaajat Kosovossa
KFOR-joukot aloittivat kesäkuussa 1999 ja Suomen hallitus teki päätöksen rauhanturvaajien lähettämisestä Kosovoon. Suomalaisia rauhanturvaajia osallistui operaatioon 680, joka jatkossa väheni 550:en. 1. toukokuuta 2004 lähtien Keskisen Prikaatin (MNB Centre) komentajana toimi prikaatikenraali Antti Lankinen. 29. lokakuuta tehtävät vastaanotti eversti Jari Kallio. Samalla Keskisen Prikaatin päämaja siirtyi Suomen rauhanturvaajien pääleiriin (Camp Ville) Lipljaniin. Keskisessä Prikaatissa palveli rauhanturvaajia kuudesta eri maasta (Suomi, Ruotsi, Irlanti, Tšekin tasavalta, Slovakia ja Latvia). Syksyllä 2006 Prikaatin nimi muuttui muotoon Keskinen Taisteluosasto Kosovo (Multinational Task Force Center - MNTF(C)) Naton organisaatiomuutoksen takia. Toukokuun 2006 rotaation yhteydessä suomalaisten rauhanturvaajien vahvuus Kosovossa laski 400 henkeen. Camp Ville lopetti toimintansa 29. joulukuuta 2010 noin 110 hengen vahvuisen purkuosaston kotiutuessa. Suomalainen Kriisinhallintajoukko Kosovossa (SKJK) lopetti toimintansa 31. joulukuuta 2010.
Martti Ahtisaari johti neuvotteluja Kosovon tulevasta asemasta 2005 alkaen ja julkaisi esityksensä Kosovon asemasta keväällä 2007. YK:n turvallisuusneuvosto ei hyväksynyt ehdotusta Venäjän vastustuksen takia.
Maksusuoja
Maksusuoja on velallista suojaava oikeudellinen säännös, jonka perusteella vilpittömässä mielessä toiminut velallinen vapautuu velkakirjaan perustuvasta velastaan maksaessaan velan sille, jolla olettaa olevan velkojan oikeus.
Elaska
Elaska (Lumpenus lampretaeformis) on ahvenkalojen lahkoon kuuluva pohjoisten merten kalalaji.