cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Patria
Konsernin omistus
Maaliskuussa 2016 Suomen valtio ilmoitti myyvänsä 49,9 prosenttia Patriasta norjalaiselle Kongsberg Defence & Aerospacelle. Norjan valtio omistaa puolet Kongsbergista. Kauppahinnaksi sovittiin 272 miljoonaa euroa ja myynnin jälkeen Suomen valtion osuudeksi yhtiössä jää 50,1 prosenttia. Patria omistaa puolet Nammosta.
Joulukuusta 2014 vuoteen 2016 Patrian omistaja oli Suomen valtio (100 %). Tätä ennen Patrian omistivat Suomen valtio (73,2 prosenttia) ja monikansallinen eurooppalainen EADS N.V, European Aeronautic Defence and Space Company (26,8 prosenttia). Joulukuussa 2014 Airbus-yhtiöksi nimensä samana vuonna vaihtanut EADS myi omistuksensa Patriasta, minkä jälkeen Patria oli täysin Suomen valtion omistama.
Patrian konsernirakenne
Patria-konserni koostuu Patria Oyj -emoyhtiöstä ja sen täysin omistamista tytäryhtiöistä. Kokonaan omistamiensa tytäryhtiöiden lisäksi Patria omistaa 61,8 % Millog Oy:sta ja 50 % norjalaisesta Nammo AS:stä sekä 60 % virolaisesta Milrem LCM OÜ:stä.
Patria-konsernin toimintamalli ja organisaatio uudistuivat vuoden 2022 alusta. Aiemmin Patria koostui seuraavista liiketoiminnoista:
Vuoden 2022 alusta liiketoiminnot on jaettu seuraavasti:
Lisäksi organisaatiossa säilyvät seuraavat liiketoiminnot:
Johto
Hallitus
Konsernin johtoryhmä kokoontuu kuukausittain ja siihen kuuluu jokaisesta liiketoiminnasta vastaava johtaja, liiketoiminnan kehitysjohtaja, talousjohtaja, lakiasiainjohtaja, joka vastaa myös compliance- ja eettisyysasioista, sekä henkilöstöjohtaja. Tämän lisäksi konsernin johto kokoontuu myös muissa kokoonpanoissa.
Neuvottelukunta
Yhtiöjärjestyksen mukaan Patria Oyj:ssä on yhtiökokouksen asettama neuvottelukunta. Neuvottelukuntaan kuuluu puheenjohtaja, varapuheenjohtaja ja enintään kymmenen muuta jäsentä. Patria Oyj:n yhtiöjärjestyksen mukaan hallituksen tulee kuulla neuvottelukuntaa asioissa, jotka koskevat toiminnan huomattavaa supistamista tai laajentamista tai yhtiön organisaation olennaista muuttamista, tai joilla muutoin on suuri merkitys yhtiön toimialalle.
Yrityksen aiempi johto
Nykynykymuotoisen Patrian ensimmäisenä toimitusjohtajana toimi vuorineuvos Jorma Eloranta (1997-2001). Häntä seurasi yhtiön toimitusjohtajana vuodesta 2001 toiminut Jorma Wiitakorpi, joka jätti tehtävänsä 18. elokuuta 2008. Wiitakorpi jatkoi toimitusjohtajan neuvonantajana kevääseen 2009 saakka. Vuonna 2008 Patrian toimitusjohtajaksi nimitettiin diplomi-insinööri Heikki Allonen, joka toimi aiemmin muun muassa Fiskarsin toimitusjohtajana. Allonen siirtyi eläkkeelle elokuussa 2016. Hänen seuraajakseen tuli diplomi-insinööri Olli Isotalo, joka työskenteli aiemmin Cargotecilla. Patrian hallitus nimitti 4.6.2019 KTM Esa Rautalingon konsernin toimitusjohtajaksi 1.7.2019 alkaen.
Suhde yhteiskuntaan ja kritiikki
Vuoden 2007 eduskuntavaaleissa Patria tuki puolueita 19 000 eurolla, joista Kokoomus, Keskusta ja SDP saivat kukin 6 000 euroa. Nykyisen eettisen toimintaohjeensa mukaan Patria ei enää tue poliittisia puolueita.
Aseistakieltäytyjäliiton ja Muurinmurtajien vuonna 2008 käynnistämä Patria-kampanja syytti yhtiötä ammusten toimittamisesta "USA:n armeijan laittomaan käyttöön" Irakissa ja Afganistanissa sekä yhteistyöstä "skandaaleistaan tunnettujen" BAE Systemsin ja EADS:n kanssa. Kesäkuussa 2008 aktivistit sulkivat Patrian Tampereen toimiston sisäänkäynnit kahliutumalla toisiinsa porraskäytävien edustoilla. Mielenosoittajat vastustivat Suomen osallistumista kansainväliseen asekauppaan ja halusivat kiinnittää huomiota Patrian asevientiin liittyviin lahjusepäilyihin.
Lahjusepäilyt
Kanta-Hämeen käräjäoikeus ja Turun hovioikeus hylkäsivät syytteet ja yhteisösakkovaatimuksen. Valtio määrättiin korvaamaan syytettyjen ja yhtiön oikeudenkäyntikuluja sekä korvauksia viivästyneestä esitutkinnasta. Slovenian pääministeri tuomittiin skandaalin johdosta aluksi kahden vuoden vankeusrangaistukseen, mutta tapaus palautettiin muotovirheen vuoksi takaisin käsittelyyn ja raukesi vanhentuneena. Patrian Itävallassa toiminut konsultti oli ainoa tapauksen syytetyistä, jonka tuomio jäi voimaan.
Samassa yhteydessä nostettiin myös kolmea yhtiön johtotehtävissä toiminutta työntekijää vastaan syyte vastaavasta lahjusepäilystä Kroatiaan tehdyissä panssariajoneuvokaupoissa, joissa syytettyjen epäillään luvanneen lahjuksia viisi prosenttia panssariajoneuvojen kauppahinnasta, joka toteutui 50 miljoonan euron arvoisena. Patrian epäiltiin maksaneen osan lahjuksista, noin 1,5 miljoonaa euroa, välitettäväksi edelleen Itävallassa toimineelle konsultille. Myös Kroatian-kaupoista vaadittiin yritykselle yhteisösakkoa.
Taganrog
Taganrog on satamakaupunki Asovanmeren rannalla Rostovin alueella Etelä-Venäjällä. Siellä on noin 257 681 asukasta (2010 väestönlaskenta). Vuonna 1698 perustettu Taganrog on Venäjän ensimmäisiä ja edelleen tärkeimpiä satamia. Se tunnetaan parhaiten kirjailija Anton Tšehovin syntymäpaikkana.
Perustaminen ja alkuvaiheet
Taganrogin linnoitus- ja satamakaupungin perusti Pietari Suuri 12. syyskuuta 1698. Kaupungin kasvu ja kehitys liittyvät kiinteästi Venäjän keisarikunnan pitkäaikaiseen pyrkimykseen saada itselleen meriyhteys. Vielä 1600-luvulla Venäjä oli käytännössä sisämaavaltio, sillä sen satamat olivat kaukana pohjoisessa. Pietari Suuren tärkeimpiä tavoitteita oli vallata maalleen meriyhteys sekä Itämerelle että Mustallemerelle, ja jälkimmäinen kävi parhaiten Asovan kautta. Hän hyökkäsi Turkkiin Asovanmeren rannikolle 1695 ja seuraavana vuonna sai sen pohjoispään hallintaansa rakennutettuaan samalla pienen laivaston. Laivastoa laajennettiin ja sen komentajana F. A. Golovin seurasi sveitsiläistä François Lefortia. Muita komentajia olivat amiraalit Cornelius Cruys ja Jan van Rees.
Taganrog perustettiin Venäjän laivaston ensimmäiseksi tukikohdaksi. Kaupunki suunniteltiin laivastotukikohdan ympärille yksityiskohtaisella asemakaavalla, mikä vielä tuohon aikaan oli Venäjällä harvinaista. Cornelis Cruys toimi linnoituksen päällikkönä sen alkuajat ja muutamassa vuodessa kaupunkikin lähti kasvuun.
Jo vuonna 1711 Taganrogista oli tullut 8 000 asukkaan keskus. Tuolloin kuitenkin oli puhjennut uusi sota Venäjän ja Turkin (Ottomaanien valtakunta) välille. Turkkilaiset kukistivat Pietari Suuren joukot ja Venäjä joutui luovuttamaan Asovan takaisin Turkille ja tuhoamaan Taganrogin. Seuraavien vuosikymmenten ajan alue oli yleensä turkkilaisten hallussa ja kaupunki raunioina.
Bob Bradley
Bradley on viidenneksi eniten MLS-liigan otteluita voittanut valmentaja (tilanne syyskuussa 2016). Hänen poikansa Michael on maajoukkuetason jalkapalloilija ja veljensä Scott on entinen baseball-pelaaja.
Ura
Bradley aloitti valmennusuransa 1981 Ohion yliopistojoukkueen päävalmentajana 22-vuotiaana. Hän valmensi myös Princetonin yliopistojoukkuetta, jonka hän johti Ivy Leaguen mestaruuteen vuosina 1988 ja 1993, sekä toimi Bruce Arenan apulaisvalmentajana Virginian yliopistossa, DC Unitedissa ja Yhdysvaltain olympiajoukkueessa. Vuonna 1998 Bradley palkattiin MLS-joukkue Chicago Firen päävalmentajaksi. Joukkue voitti heti ensimmäisellä kaudella MLS Cupin ja US Open Cupin, ja Bradley valittiin MLS:n vuoden valmentajaksi. Joukkue voitti US Open Cupin toistamiseen vuonna 2000.
Taganrog
Uusi nousu
1700-luvun lopussa kaupungin ilme muuttui, sillä Venäjä oli nyt saanut haltuunsa koko Asovanmeren ja Krimin, eikä Taganrog siten enää ollut elintärkeä laivaston satama. Siitä kehittyi sen sijaan suuri kauppasatama ja viljanviennin keskus. Aleksanteri I edisti tätä antamalla sille erioikeuksia kuten kuvernöörinistuimen, joka toimi vuosina 1802–1887. Aleksanteri I kuoli ollessaan Taganrogissa dekabristikapinan aikaan 1825.
Bob Bradley
Ura
Vuonna 2002 Bradley siirtyi Chicagosta MetroStarsin valmentajaksi. Hän johdatti 2003 joukkueen US Open Cupin loppuotteluun ensimmäistä kertaa seuran historiassa. Hän sai potkut MetroStarsista lokakuussa 2005 aivan kauden lopulla. Kaudella 2006 Bradley toimi Chivas USA:n päävalmentajana. Hän luotsasi edellisellä kaudella liigan viimeiseksi sijoittuneen joukkueen pudotuspeleihin, ja hänet valittiin toista kertaa urallaan MLS:n vuoden valmentajaksi.
Taganrog
Myöhemmät ajat
Vilkas kauppa ja satamatoiminta rikastutti Taganrogin kauppiaita, ja kaupungista tuli 1800-luvulla eräs eteläisen Venäjän tärkeimmistä teollisuuskeskuksista. Vuosisadan loppupuolella belgialaiset sijoittajat ja yritykset perustivat sinne suurteollisuutta kuten rauta- ja terästehtaan. Donetsin laakion kivihiilen ja teollisuustuotteiden vienti kasvattivat Taganrogin sataman liikennettä.
Bob Bradley
Ura
Joulukuussa 2006 Bradley siirtyi Yhdysvaltain maajoukkueen päävalmentajaksi. Seuraavana kesänä joukkue voitti Pohjois-Amerikan-, Keski-Amerikan- ja Karibian-mestaruusturnauksen CONCACAF Gold Cupin häviämättä otteluakaan. Kesäkuussa 2009 Bradleyn valmentama Yhdysvallat eteni Maanosaliittojen cupissa loppuotteluun pudottamalla välierässä hallinneen Euroopan-mestarin ja FIFA-rankingykkösen Espanjan. Loppuottelussa Brasilia oli kuitenkin vahvempi.
Taganrog
Myöhemmät ajat
Kulttuuripuolella merkittävin oli 1860-luvulta lähtien toiminut teatteri, jonka ylpeytenä oli italialainen ooppera. Nuori Anton Tšehov sai kaupungin teatterista paljon vaikutteita. Myöhemmin oli tunnettu näyttelijä Faina Ranevskaja, hänkin kotoisin Taganrogista, puolestaan suuri Tšehovin ihailija.
Bob Bradley
Ura
Kesällä 2011 Bradleyn luotsaama Yhdysvallat hävisi toista kertaa peräkkäin Meksikolle CONCACAF Gold Cupin loppuottelussa. Heinäkuussa 2011 hän sai potkut Yhdysvaltain maajoukkueen päävalmentajan tehtävistä.
Taganrog
Myöhemmät ajat
1900-luvun mittaan Taganrog venäläistyi ja sen suhteellinen merkitys väheni muiden kaupunkien, kuten läheisen Rostovin, kasvaessa. Venäjän vallankumouksen aikaan 1918 kaupunki oli jonkin aikaa saksalaisilla ja sitten yli vuoden valkoisilla Donin kasakoilla, kunnes talvella 1919–1920 puna-armeija valtasi sen. Vuosina 1920–1924 Taganrog oli osa Ukrainan SNT:a.
Bob Bradley
Ura
Syyskuun puolivälissä 2011 Bradleystä tuli Egyptin maajoukkueen uusi päävalmentaja. Bradleyn johdolla Egypti ei selvinnyt kertaakaan arvoturnaukseen. Joukkue oli menettänyt mahdollisuutensa selvitä Afrikan mestaruusturnaukseen 2012 jo ennen Bradleyn tuloa päävalmentajaksi. Suuren pettymyksen Bradley koki vuoden 2013 kisojen karsinnoissa, kun Egypti hävisi 1. karsintakierroksella Keski-Afrikan tasavallalle yhteismaalein 4–3 eikä selvinnyt kisoihin. Bradleyn ura Egyptin maajoukkueen peräsimessä päättyi lopulta marraskuussa 2013, kun Egypti karsiutui MM-kisoista 2014 hävittyään ratkaisevan karsintaotteluparin Ghanalle yhteismaalein 7–3.
Taganrog
Myöhemmät ajat
Toisessa maailmansodassa Saksa miehitti kaupunkia 1941–1943.
Bob Bradley
Ura
Tammikuun alussa 2014 Bradley kirjoitti kaksivuotisen sopimuksen Norjan pääsarjaan nousseen Stabækin kanssa. Debyyttikaudellaan Bradley luotsasi entisen Norjan mestariseuran Tippeligaenissa sijalle 9, mikä riitti sarjapaikan säilyttämiseen. Norjan cupissa Stabæk eteni välieriin saakka. Kaudella 2015 Bradley palautti Stabækin takaisin Tippeligaenin kärkitaisteluun. Rosenborg BK dominoi kautta vieden mestaruuden ylivoimaisesti, mutta Stabækin hyvä kausi toi kolmannen sijan vain pisteen erolla kakkoseksi sijoittuneeseen Strømsgodsetiin. Sijoitus oli joukkueen paras kuuteen vuoteen. Norjan cupissa Stabæek putosi toistamiseen välierissä. Marraskuussa 2015 kerrottiin, ettei Bradley jatka sopimustaan seuran kanssa kauden jälkeen.
Taganrog
Myöhemmät ajat
Sotien jälkeen Neuvostoliiton viimeisinä vuosikymmeninä Taganrog kasvoi taas voimakkaasti ja siitä tuli jälleen Rostovin alueen teollisuuskeskus. Yksi tähän vaikuttaneista tekijöistä oli lentokonetehdas Berijev. Neuvostoliiton kaatuminen ja talouslama merkitsi 1990-luvulla hyvin vaikeita aikoja raskaan teollisuuden kaupungille, mutta tilanne on viime aikoina vähitellen parantunut.
Bob Bradley
Ura
Pian ilmoituksen jälkeen Bradley allekirjoitti kaksivuotisen sopimuksen Ligue 2:ssa pelaavan Le Havren kanssa. Lokakuussa 2016, kesken kauden 2016–2017, hän siirtyi Englannin Valioliigassa pelaavan walesiläisseura Swansea Cityn päävalmentajaksi Francesco Guidolinin irtisanomisen jälkeen. Bradley ei saanut Swansean peliä kulkemaan juurikaan edeltäjäänsä paremmin, vaan walesilaisseura juuttui Valioliigan putoamiskamppailuun. Joukkue voitti vain kaksi pelaamistaan 11 ottelusta Bradleyn alaisuudessa ja seurajohto erotti hänet joulukuun lopussa 2016, kun West Ham oli murskannut joukkueen tapaninpäivän kierroksella maalein 4–1.
Taganrog
Matkailu
thumb|250px|Anton Tšehovin muistomerkki. Taganrog sijaitsee Asovanmeren rannalla joidenkin kymmenien kilometrien päässä Ukrainan rajasta. Se on Rostovin alueen lounaisosassa ja alueen pääkaupunkiin, noin miljoonan asukkaan Rostoviin, on matkaa runsaat 70 km. Varsinainen kaupunki ei sijaitse aivan meren rannalla vaan läheisellä kukkulalla meren ja arojen välissä, mikä tekee siitä varsin tuulisen paikan. Alun perin sotilastarkoituksia silmällä pitäen suunniteltuna kaupunkina Taganrogin pääkadut ovat suoria, hyvin leveitä ja jatkuvat pitkälle. Kaupungissa on paljon arkkitehtonisia nähtävyyksiä, kuten uusbarokkilainen Alferakin palatsi. Taganrogissa muistetaan myös kaupungin historiaan liittyviä tärkeitä henkilöitä, kuten usein siellä vieraillutta Giuseppe Garibaldia. Näyttelijä Faina Ranevskaja on samaten merkittävä. Kaikkein kuuluisin on tietenkin Anton Tšehov, josta muistutetaan kaikkialla. Taganrogissa on Tšehov-museo, ja kaikki hänen kaupungissa tapahtuneeseen toimintaansa liittyvät rakennukset synnyinkodista alkaen on säilytetty ja niitä vaalitaan huolellisesti.
Bob Bradley
Ura
Heinäkuussa 2017 Bradley palasi valmentamaan kotimaahansa, kun hänestä tuli MLS-liigan uuden täydennysjoukkue Los Angelesin päävalmentaja. Bradley luotsasi seuransa kolmena perättäisenä kautena MLS-liigan pudotuspeleihin. Ainoaksi mestaruudeksi jäi vuoden 2019 MLS Supporters’ Shieldin voitto. Bradley jätti seuran marraskuussa 2019 juuri ennen kuin varmistui, että Los Angeles jäi ensimmäistä kertaa neljään vuoteen pudotuspelien ulkopuolelle.
Kaudeksi 2022 Bradley siirtyi Toronton organisaatioon päävalmentajaksi ja urheilutoimenjohtajaksi. Bradley johdatti seuran Kanadan mestariksi 2020. Mestaruusturnaus pelattiin koronapandemian vuoksi vasta kesällä 2022.
Nils Schillmark
thumb|180 px| Nils Schillmarkin maalaus kadetti [[Johan Olander|Johan Gustaf Olanderista (1757–1818), maalattu ehkä 1776.]] Nils Schillmark (26. kesäkuuta 1745 Skellefteå – 7. helmikuuta 1804 Loviisa ) oli Ruotsin Norlannista Suomeen muuttanut taidemaalari.
Schillmarkin vanhempia ei tunneta. Hän oli Ruotsissa Per Fjällströmin oppilaana 1763–1773 ja saapui Suomeen pysyvästi 1773 Viaporin eli Suomenlinnan rakennustyömaalle. Helsingissä hän maalasi muotokuvia upseereista ja porvareista, mutta muutti sieltä Loviisan kautta Heinolaan, jonne perustettiin 1776 Kymenkartanon läänin maaherran residenssi eli läänin hallintopaikka.
Vuodesta 1782 lähtien hän asui Porvoossa ja vuodesta 1787 Loviisassa, jossa hänestä tuli Svartholman linnoituksen maalari. Hän toimi koko ajan myös konterfeijarina eli tilausten perässä kiertelevänä muotokuvamaalarina.
Heinolassa Schillmark maalasi asetelmia sekä maisemia, etenkin jokimaisemia. Hänen töissään on nähtävissä Heinolan Jyrängönkoski ympäristöineen lähes luonnollisessa tilassa, ilman siltoja. Schillmark maalasi myös von Wright -veljesten töiden kaltaisia riista- ja kalasaalisasetelmia. Hänen maalaamistaan muotokuvista huomattavimpia lienee Porvoon piispaa Gabriel Forteliusta esittävä teos vuodelta 1782, samoin kuin loviisalaista kauppias G. Borgströmiä ja tämän vaimoa esittävä maalaus.
Schillmarkin tuotantoa on Suomessa Ateneumissa Helsingissä, Kansallismuseossa Helsingissä, Helsingin kaupungin taidemuseossa, Helsingin kaupunginmuseossa, Turun maakuntamuseossa, Turun kaupungin historiallisessa museossa, Porvoon museossa Holmin talossa ja Heinolan kaupunginmuseossa, jossa on esillä runsaasti muutakin kustavilaisen ajan esineistöä ja tietoa.
Schillmarkia pidetään Suomen ensimmäisenä maisemien kuvaajana ja Isak Wacklinin ohella yhtenä ensimmäisistä ammattimaisista taidemaalareista. Hänen töitään tunnetaan kaiken kaikkiaan noin 130 kappaletta.
Schillmarkin puoliso vuodesta 1787 oli Anna Catharina (Caisa) Söderström (k. 1831), joka oli tykistönkonstaapeli Henrik Wahlbeckin leski.
Aseistakieltäytyjäliitto
Aseistakieltäytyjäliitto (AKL) on antimilitaristinen nuorten rauhanjärjestö. Se toimii suomalaisten aseistakieltäytyjien (siviilipalvelusmiehet, totaalikieltäytyjät, reservinkieltäytyjät) etujärjestönä, mutta se on avoin myös kaikille muille militarismin vastustajille iästä tai sukupuolesta riippumatta. Järjestö perustettiin vuonna 1974 nimellä Suomen Siviilipalvelusmiesliitto, nykyisen nimensä se sai vuonna 1987.
Aseistakieltäytyjäliiton toiminnan pohjana on kansainvälinen sodanvastustajien julistus: ”Sota on rikos ihmiskuntaa vastaan. Siksi olen päättänyt olla tukematta minkäänlaista sotaa ja kamppailla sotien kaikkien syiden poistamiseksi.” Liitto näkee sotien syinä ihmisten välisen eriarvoisuuden ja todellisten vaikutusmahdollisuuksien puutteen, jotka luovat ja ylläpitävät militaristisia rakenteita. Se toimii näiden syiden poistamiseksi ja militarismin murtamiseksi. Se näkee sekä asevelvollisuuden että armeij­alaitoksen tarpeettomana ja vahingollisena ihmiskunnan hyvinvoinnin kannalta.
Hallinto
Ylintä valtaa AKL:ssa käyttää vähintään kaksi kertaa vuodessa kokoontuva liittokokoukseksi kutsuttu vuosikokous, joka valitsee hallituksen. Vuosikokous on avoin kaikille järjestön jäsenille. Hallitus kokoontuu keskimäärin kerran kuukaudessa ja huolehtii liiton asioista ja toiminnasta liittokokouksien välissä. Myös hallituksen kokoukset ovat avoimia kaikille jäsenille. Hallituksen keski-ikä oli toukokuussa 2007 noin 25 vuotta (jäsenten ikien vaihdellessa hieman alle 20 vuodesta hieman yli 30 vuoteen).
Periaatteet
AKL ilmoittaa, että se ei usko aseisiin perustuvaan turvallisuuteen. Liiton mukaan on väärä lähtökohta, että eri valtioiden ja niissä asuvien ihmisten edut ovat vastakkaiset, että turvallisuus on turvallisuutta toisia valtioita, toisia ihmisiä vastaan. Toisten ihmisten tappaminen tai siihen valmistautuminen ei luo suojaa todellisia uhkia, esimerkiksi ympäristöongelmia tai köyhyyttä, vastaan. Pikemminkin sota ja asevarustelu pahentavat näitä ongelmia tuhlaamalla niiden ratkaisemiseen ja ehkäisemiseen tarvittavia taloudellisia ja inhimillisiä voimavaroja.
Tavoitteet
Liiton tavoitteina ovat muun muassa siviilipalveluksen lyhentäminen lyhimmän mahdollisen asepalveluksen mittaiseksi eli kuuden kuukauden pituiseksi, siviilipalvelushenkilöiden vapauttaminen aseellisesta palveluksesta kokonaan, palvelun mahdollistaminen ulkomailla esimerkiksi kehitysyhteistyötehtävissä, asevelvollisten taloudellisen ja sosiaalisen aseman parantaminen, palvelukseen kutsuttavien määrän vähentäminen ja totaalikieltäytyjien vankeusrangaistusten poistaminen.
Toiminta
Aseistakieltäytyjien etujärjestönä toimimisen lisäksi liitto toimii antimilitaristisena nuorten rauhanjärjestönä. Painopisteinä ovat viime vuosina olleet toiminta ydinasevarustelua vastustavan liikkeen kanssa ja Ruokaa, ei aseita -kampanjan edistäminen. AKL on osallistunut myös erilaisten kulttuuritapahtumien järjestämiseen, lähinnä musiikkitapahtumien. 1990-luvulla Aseistakieltäytyjäliiton jäseniä toimi myös Antifassa, johon yhteydet olivatkin vahvat.
Apollo (avaruusohjelma)
pienoiskuva|Apollo-ohjelman logo. pienoiskuva|Apollo 8:n laukaisu. Apollo oli Yhdysvaltojen vuosina 1961–1972 toteutettu avaruusohjelma, jonka päätavoite oli tehdä miehitetty avaruuslento Kuuhun, laskeutua sinne ja palata takaisin ennen 1960-luvun loppua ja ennen Neuvostoliittoa. Tämä päämäärä saavutettiin lopulta Apollo 11 -lennolla heinäkuussa 1969. Ohjelma jatkui vielä 1970-luvun alkupuolella, mutta osa suunnitelluista jatkolennoista peruttiin.
Historia, tärkeät henkilöt ja lähtökohdat
Saksalainen Wernher von Braun johti ohjelmaa Nasan Marshallin avaruuskeskuksesta Huntsvillestä, Alabamasta. Hänen tiimiinsä kuului muun muassa lukuisia insinöörejä, jotka olivat olleet mukana V2-ohjuksen suunnittelussa Saksassa toisen maailmansodan aikana (katso Operaatio Paperclip). Moniin teknisiin ratkaisuihin vaikutti merkittävästi Nasan aerodynaamikko Maxime Faget ja North American -lentokonetehtaan insinöörit (tärkeimpänä Harrison Storms), jotka tekivät paljon työtä Apollo-kuuohjelman eteen.
Apollo-ohjelma onnistui lopulta tavoitteessaan, kun taas Neuvostoliiton kuuohjelma epäonnistui pahasti tarkoitukseen suunniteltujen N1-kantorakettien tuhouduttua pian lähdön jälkeen koelaukaisujen yhteydessä. Tämä oli Neuvostoliiton avaruusohjelmalle niin paha takaisku, ettei kuuohjelman olemassaoloa myönnetty julkisesti kuin vasta Neuvostoliiton kaatumisen jälkeen 1990-luvulla.
Apollo-ohjelman lennot
Apollo-ohjelma oli kahdesta vakavasta onnettomuudesta huolimatta yksi onnistuneimmista avaruusohjelmista. Ohjelmaan kuului miehittämättömiä koelentoja, joilla kantorakettia ja avaruusaluksen eri moduuleita testattiin. Näin haluttiin varmistaa järjestelmien toimivuus ennen miehitettyjä lentoja. Niinpä Apollo 4, Apollo 5 ja Apollo 6 olivat miehittämättömiä, Apollo 2 ja 3 -lentoja ei tehty.
Vuonna 1967 kolme astronauttia, Gus Grissom, Ed White ja Roger Chaffee menehtyivät laukaisuharjoituksen aikana Apollo 1 -kapselissa syttyneessä tulipalossa. Palo eteni nopeasti, koska aluksessa käytettiin puhdasta happea ja tavallisessa ilmassa hitaasti palavat muovit paloivat erittäin nopeasti. Palon syynä pidettiin aluksen johdotuksissa ja rakenteissa olleita virheitä. Kapselin oven avaaminen olisi kestänyt 90 sekuntia. Onnettomuus viivästytti Apollo-ohjelmaa, mutta toisaalta paransi sen turvallisuutta aluksiin tehtyjen muutosten ansiosta. Laukaisutesti sai nimen Apollo 1 vasta myöhemmin.
Apollo-ohjelman aikana tehtiin lopulta 11 miehitettyä lentoa (Apollo 7 – Apollo 17), joista kuudessa ihmisiä laskeutui Kuuhun. Miehitetyissä lennoissa edettiin alussa lento lennolta kohti varsinaista laskeutumista. Jokaisella lennolla oli edellistä kunnianhimoisempi tavoite: Apollo 7 -lennolla kokeiltiin komentoalusta Maata kiertävällä radalla ja joulukuussa 1968 Apollo 8 -lento vei ihmisen ensi kertaa Kuuta kiertävälle radalle. Valtava Saturn V -kantoraketti oli tuolloin käytössä ensimmäisen kerran miehitettynä.
Apollo 9 -lennolla kokeiltiin kuumoduulia Maata kiertävällä radalla. Apollo 10 -lennolla toukokuussa 1969 kuumoduuli ohjattiin vain 15 kilometrin etäisyydelle Kuun pinnasta. Tämä oli viimeinen koelento ennen varsinaista Kuuhun laskeutumista. Lopulta 21. heinäkuuta 1969 Apollo 11 -lennon kuumoduuli Eagle laskeutui Neil Armstrongin ja Edwin Aldrinin ohjaamana Rauhallisuuden mereen Kuun päiväntasaajan seuduille. Laskeutumisessa oli ongelmia. Alusta pinnalle ohjannut tietokone ylikuormittui telakointitutkan oltua päällä, ja tästä aiheutui hälytyksiä, joiden takia alus meni ylitse aiotun laskeutumisalueen ja alus ohjautui kohti kiviä täynnä olevaa kraatteria. Tällöin Armstrong siirtyi käsiohjaukseen ja laskeutui onnistuneesti Kuun pinnalle. Apollo 12 -lennolla harjoiteltiin tarkkaa laskeutumista kuuhun sekä haettiin osia miehittämättömästä Surveyor 3 -kuuluotaimesta. Apollo 13 -lennolla tapahtui onnettomuus, kun huoltomoduulin happisäiliö räjähti kesken lennon. Sähkönsyöttö ja hapensaanti huoltomoduulista komentomoduuliin katkesi. Kuumoduulin happi- ja sähkövaroja käyttäen miehistö säilyi hengissä ja palasi Kuun kierrettyään takaisin maahan. Kuuhun laskeutumisesta oli pakko luopua. Apollo 14 -lento laskeutui Kuuhun komentajanaan silloin 47-vuotias Alan Shepard. Apollo 15 -lennolla käytettiin ensi kertaa kuuautoa. Apollo 16 -lennolla laskeuduttiin ensi kertaa Kuun vuoristoalueelle. Apollo 17 on viimeisin toteutunut kuulento. Mukana oli myös ensimmäistä ja ainoaa kertaa tiedemies, geologi Harrison Schmitt.
Lennon suoritustavan valinta
Apollo-ohjelman suunnittelijoitten oli löydettävä tapa päästä Kuuhun määräaikaan mennessä, olemassa olevan teknologian puitteissa ja pienimmällä mahdollisella riskillä. Ratkaisuksi harkittiin kolmea vaihtoehtoa:
Suora lento : Tässä vaihtoehdossa yksivaiheinen kuualus lentäisi ja laskeutuisi Kuuhun ja palaisi sieltä kokonaisena. Tämä vaihtoehto olisi kuitenkin vaatinut kiinteäpolttoaineisen Nova-kantoraketin kehittämistä ja käyttämistä.
Kuun kiertoradalla kohtaaminen : Tässä, valituksi tulleessa John Houboltin ideoimassa vaihtoehdossa alus oli modulaarinen, koostuen Apollo komento/huoltomoduulista (CSM) ja kuumoduulista (LM), jotka telakoitiin toisiinsa pian Saturn V-kantoraketin kolmannen vaiheen moottorin TLI- eli Translunar Injection -polton jälkeen. TLI:n avulla alus kiihdytti riittävään nopeuteen irtautuakseen Maan kiertoradalta suunnatakseen kohti Kuuta. Ensimmäistä lentoa lukuun ottamatta käytetty kolmas rakettivaihe törmäytettiin Kuuhun seismisiä mittauksia varten.
Aluksen rakenne
Apollo-avaruusalus koostui kahdesta osasta: paineistetusta komentomoduulista ja paineistamattomasta huoltomoduulista. Lisäksi aluskokonaisuuteen kuuluvaksi voidaan laskea kuumoduuli. Apollo-alukseen kuului elossapitojärjestelmä, joka riitti kolmihenkiselle miehistölle. Miehistö matkasi Kuuhun ja takaisin Maahan komentomoduulilla, johon kuului Maan ilmakehään laskeutumista varten lämpökilpi. Huoltomoduuliin kuului muiden ohjausjärjestelmien lisäksi SPS-moottori, jolla alus asetettiin Kuun kiertoradalle ja laukaistiin takaisin kohti Maata.
Kolmivaiheisella Saturn V -raketilla avaruuteen laukaistu alus lähetettiin kohti Kuuta raketin kolmannen vaiheen S-IVB:n toisella poltolla nk. TSI:lla. Jonkin aikaa tämän jälkeen Apollo-alus irrotettiin rakettivaiheesta, käännettiin ympäri ja telakoitiin kiinni kuumoduuliin. Tämän jälkeen Apollo-kuumoduuli -yhdistelmä irtaantui kokonaan rakettivaiheesta. Yhdistelmä asetettiin Kuun kiertoradelle huoltomoduulin SPS-rakettimoottorilla. Kiertoradalla kaksi miehistön jäsenistä siirtyi kuumoduuliin, irrottautui Apollo-aluksesta ja laskeutui Kuuhun pehmeästi käyttäen kuumoduulin omaa rakettimoottoria. Myös kuumoduuli oli kaksiosainen. Laskeutumisessa käytetty osa toimi laukaisualustana ja jäi Kuun pinnalle, kun miehistö nousi takaisin kiertoradalle sen yläosalla. Kiertoradalla kuumoduulin yläosa telakoitiin ensin Apollo-alukseen ja pudotettiin sitten lopulta Kuuhun. SPS-moottorilla Apollo-alus laukaistiin sitten kohti Maata. Huoltomoduuli irrotettiin juuri ennen ilmakehään saapumista komentomoduulista, jolla miehistö sitten laskeutui Tyyneenmereen lämpökilven ja laskuvarjojen hidastamana.
Kantoraketit
pienoiskuva|Apollo-ohjelman kantoraketit. Apollo-ohjelmassa käytettiin neljää erilaista kantorakettia:
Miehitetyillä lennoilla käytettiin Saturn IB ja V -kantoraketteja.
Lennot
Marshall Space Flight Center, joka suunnitteli Saturn-raketit, käytti lennoista nimeä Saturn-Apollo (SA) kun taas Kennedy Space Center kutsui niitä Apollo-Saturn (AS) -lennoiksi. Tästä syystä miehittämättömien Saturn I -lentojen tunnus oli tyyppiä SA-(numero) ja miehittämättömien Saturn IB -lentojen AS-(numero).
Miehitetyt lennot
pienoiskuva|[[Apollo 11 vei ihmisen ensi kertaa Kuun pinnalle.]]
Jeremy Sisto
Jeremy Merton Sisto (s. 6. lokakuuta 1974 Grass Valley, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on tehnyt useita elokuva- ja televisiorooleja. Parhaiten hänet tunnetaan roolistaan Billy Chenowithina HBO:n sarjassa Mullan alla. Hänen muistettavimpia elokuvaesiintymisiään ovat muun muassa Clueless, Suicide Kings – epätoivoinen salaliitto, Kolmetoista ja Raamattu: Jeesus. Hän on myös esiintynyt Twisted Sister -yhtyeen videossa "We're Not Gonna Take It".
Perhe
Jermey Sisto syntyi Kaliforniassa, mutta kasvoi Chicagossa Illinoissa. Hänen vanhempansa ovat muusikko Richard Sisto ja näyttelijä Reedy Gibbs. Hänen vanhempi sisarensa, Meadow (myös näyttelijä), sai hänet kiinnostumaan näyttelemisestä. Kouluttauduttuaan Francis W. Parker Schoolissa ja UCLA:ssa hän ryhtyi näyttelemään päätoimisesti.
Sisto oli naimisissa näyttelijä Marisa Ryanin kanssa vuodet 1993–2002. Nykyään Sisto on naimisissa Addie Lanen kanssa. Heillä on yksi lapsi, kesäkuussa 2009 syntynyt tytär.
Tuottajana
Näyttelemisen lisäksi Sisto toimii myös kameran takana. Vuonna 1998 hän tuotti elokuvan Taken yhdessä ystävänsä Ethan Embryn kanssa. Lisäksi hän on tuottanut elokuvat Three Women of Pain ja Paranoia 1.0. Huhtikuussa 2003 hän käynnisti oman tuotantoyhtiönsä Dima Entertainmentin.
Dacia Duster
Dacia Duster on Dacian vuodesta 2010 lähtien valmistama crossover-tyyppinen automalli. Sitä myydään joillain markkina-alueilla Renault-merkkisenä, lisäksi ensimmäisen sukupolven mallia myytiin Venäjällä ja Intiassa myös Nissan Terrano -nimisenä.
Vuoteen 2022 mennessä Dacia Dusteria on myyty kaksi miljoonaa kappaletta, ja se on ollut kolme vuotta peräkkäin yksityisostajien eniten ostama katumaasturi Euroopassa. Suomeen vuoden 2021 loppuun mennessä rekisteröidystä noin 8 600 Daciasta on kaksi kolmannesta ollut Dustereita.
Dacia Duster I (2010–2017)
Ensimmäisen sukupolven Duster esiteltiin lehdistölle joulukuussa 2009 ja suurelle yleisölle keväällä 2010 Geneven autonäyttelyssä. Se perustuu samalle pohjalevylle kuin ensimmäisen sukupolven Dacia Logan- ja Sandero-mallit.
vasen|pienoiskuva|Renault Duster Vuoden 2011 Euro NCAP -kolaritestistä Duster sai tulokseksi kolme tähteä viidestä. vasen|pienoiskuva|Nissan Terrano Frankfurtin autonäyttelyssä syksyllä 2013 esiteltiin kasvojenkohotuksen kokenut Duster, joka sai uuden etusäleikön sekä muutoksia etu- ja takavaloihin. Sisällä kojelautaa uudistettiin. vasen|pienoiskuva|Ensimmäisen sukupolven facelift-malli. Buenos Airesin autonäyttelyssä kesällä 2015 esiteltiin Etelä-Amerikan markkinoilla myytävä neliovinen lava-autoversio Renault Duster Oroch. Vuonna 2022 malli koki kasvojenkohotuksen, jossa uudistettiin sen keulailmettä. Auto sai myös uuden kojelaudan. Mallinimenä on jatkossa Renault Oroch ilman viittausta Dusteriin. vasen|pienoiskuva|Renault Duster Oroch
Dacia Duster II (2017–)
Toisen sukupolven Duster esiteltiin Frankfurtin autonäyttelyssä syksyllä 2017. Se perustuu edelleen samalle pohjalevylle kuin edeltäjänsä, eikä ole muuttunut ulkomuodoiltaan merkittävästi. Sisätiloihin tehdyt uudistukset olivat merkittävämpiä.
Vuoden 2017 Euro NCAP -kolaritestistä Duster sai tulokseksi kolme tähteä viidestä.
Kesällä 2021 Duster koki pienen kasvojenkohotuksen, jossa siihen tuli muun muassa LED-ajovalot ja päiväajovalot saivat uuden, merkille tyypillisen Y-kuvion. Myös etuvilkut ja rekisterikilven valot vaihtuivat LED-tyyppisiksi. Manuaalivaihteisto vaihtui kuusivaihteiseksi kaikissa moottoreissa, lisäksi etuvetoiseen 150-hevosvoimaiseen bensiinimalliin tuli saataville kaksoiskytkinvaihteisto. vasen|pienoiskuva|Toisen sukupolven facelift-malli (2021). Kesäkuussa 2022 Duster sai muun Dacia-malliston tavoin valmistajan uuden tyylisuunnan mukaisen keulailmeen. vasen|pienoiskuva|Toisen sukupolven facelift-malli (2022).
Joonas Lehtimäki
thumb|Joonas Lehtimäki. Joonas Lehtimäki (s. 1981, Raisio) on suomalainen sarjakuvataiteilija. Hän piirtää Anonyymit eläimet -sarjakuvaa viikoittain Helsingin Sanomien Nyt.fi-sivustolle. Raisiolaislähtöisen tekijän strippejä on julkaistu muun muassa Ilta-Sanomissa, Opettaja-lehdessä ja Lemmikissä.
Oman tuotantonsa ohella Lehtimäki työskentelee kuvittajana ja tekee piirrosvideoita tamperelaiselle Tussitaikurit Oy:lle. Lehtimäen kuvituksia on ollut myös oikeusministeriön, Helsingin kaupungin ja Sydänliiton julkaisuissa. Hän on toiminut Sarjakuvakeskuksessa vastuuopettajana ja ohjaa vierailevana kouluttajana erilaisia sarjakuva-työpajoja.
Koulutukseltaan Lehtimäki on taiteen maisteri Aalto-yliopiston kuvataidekasvatuksen koulutusohjelmasta ja kasvatustieteiden maisteri Turun yliopiston TOKL.sta.
Sironta
thumb|200px|right|[[Lasersäteilyn diffraktiokuvio kahdesta (yllä) ja viidestä (alla) raosta.]] Sironta on fysikaalinen prosessi, missä säteily, esimerkiksi valo tai liikkuva hiukkanen, muuttaa suuntaansa kohdatessaan esteen tai tiheyden muutoksen aineessa, jossa se kulkee. Sirota voi myös mekaaninen aaltoliike, kuten fononit ja yleisemmin ääni. Sironnan voimakkuus ja suunta riippuvat muun muassa säteilyn aallonpituudesta ja polarisaatiosta ja sirottavan kappaleen muodosta ja koosta. Järjestäytyneestä rakenteesta, esimerkiksi kiteisestä mineraalista, tapahtuvaa sirontaa kutsutaan diffraktioksi.
Sironta voi tapahtua hyvin erilaisista esteistä tai tiheysvaihteluista, esimerkiksi raosta, kuplasta liuoksessa, atomista, molekyylistä, alkeishiukkasesta tai kolloidista. Säteilyn ja liikkuvien hiukkasten sironta on siis merkittävä ilmiö kaikilla fysiikan aloilla aina hiukkasfysiikasta tiiviin aineen fysiikkaan, ilmakehätieteissä ja tähtitieteessä. Sirontaa käytetään myös materiaalien tutkimukseen, sillä sironnan voimakkuus ja suunta kertovat materiaalin rakenteesta.
Sirontaa sanotaan elastiseksi sironnaksi, jos säteilyn energia ei muutu prosessissa ja epäelastiseksi sironnaksi, jos energia muuttuu. Käytännössä mikään sirontatapahtuma ei voi olla täysin elastinen. Elastiseksi sironnaksi sanotaan kuitenkin sirontaa, jossa tilanteeseen tulleen säteilyn energian muutos on niin pieni, ettei sitä kokeellisesti tavallisesti havaita ellei tarkoitus nimenomaan ole mitata tuota eroa. Elastista sirontaa on muun muassa diffraktio ja epäelastista Comptonin sironta.
Sirontatapahtumat voidaan myös jakaa koherenttiin ja epäkoherenttiin sirontaan. Koherentilla sironnalla tarkoitetaan kaikkia niitä sirontailmiöitä, joissa havaitaan säteilyn interferenssiä. Interferenssi ilmenee voimakkaina maksimeina diffraktiokuviossa. Epäkoherentissa sironnassa jokainen sirottava yksikkö sirottaa säteilyä yksinään muista riippumatta ja interferenssiä ei synny. Epäelastinen sironta on useissa tapauksissa epäkoherenttia ja elastinen sironta koherenttia. Ei kuitenkaan aina.
Matemaattinen esitys
Sirontateoria on se matemaattinen välineistö, jolla pyritään ymmärtämään hiukkasten ja säteilyn siroamista.
thumb|200px|right|Symmetrinen diffraktio pinnasta. Sironnan esittäminen piirroksin onnistuu muun muassa vektorikuvan avulla. Sironnassa sirottavaan kohteeseen tulevan säteilyn liikemäärää kuvaavaa aaltovektoria merkitään yleensä vektorilla k ja vastaavasti siitä lähtevän k'. Näiden erotusta eli liikemäärän muutosta eli sirontavektoria merkitään Aaltovektorin suuruus riippuu käänteisesti säteilyn aallonpituudesta. Sirontavektorin symboli riippuu asiayhteydestä ja se saatetaan määritellä hieman eri tavoin eri aloilla. Sirontavektorin yleisimmät symbolit ovat K:n lisäksi q, k, G ja s.
Sironnan matemaattinen käsittely on yleensä hankalaa ellei tehdä joitain yksinkertaistuksia. Tästä syystä sironnan matemaattiset esitykset on nimetty eri tavoin riippuen muun muassa niissä tehdyistä yksinkertaistuksista eli approksimaatioista.
Elastinen sironta
Rayleigh'n sironnassa sirottavan partikkelin koon oletetaan olevan paljon pienempi kuin säteilyn aallonpituus. Rayleigh'n sironnan perusajatuksena on hiukkasen varausjakauman oskillointi siihen vaikuttavan sähkömagneettisen säteilyn sähkökentän vaikutuksesta. Thomsonin sironnaksi kutsutaan vastaavaa elastista sirontaa vapaista elektroneista.
Laajempi approksimaatioista vapaa esitys on pallon muotoisille sirottaville kappaleille pätevä Mien teoria tai Mien sironta, missä säteilyn aallonpituudelle ja partikkelin koolle ei ole asetettu rajoituksia. Mien teoria on Maxwellin yhtälöiden analyyttinen ratkaisu sähkömagneettisen säteilyn vuorovaikutuksesta pallon muotoisen kappaleen kanssa. Mien teoria on laajennettu koskemaan myös ellipsoideja. Toisin kuin Rayleigh'n approksimaatiossa Mien ratkaisussa aineen taitekerroin voi olla kompleksiluku. Mien sirontaa käytetään esimerkiksi laskettaessa näkyvän valon sirontaa ilmakehän vesipisaroista, kun taas Rayleigh'n sironta on riittävä approksimaatio näkyvän valon sironnalle molekyyleistä.
Epäelastinen sironta
Epäelastista sirontaa voi tapahtua useilla eri tavoilla, joita ovat muun muassa Ramanin sironta, Comptonin sironta ja Brillouinin sironta. Epäelastinen sironta on useilla säteilylajeilla huomattavasti epätodennäköisempi vuorovaikutustapa kuin elastinen sironta.
Historia
Sironta on ollut tärkeä osa modernin fysiikan syntyä. Comptonin sironta oli osoitus valosähköisen ilmiön lisäksi valon luonteen kaksijakoisuudesta. Vaikka säteily käyttäytyi diffraktiossa kuin aaltoliike, Arthur Comptonin 1922 havaitsema epäelastinen sironta osoitti kuitenkin, että valo käyttäytyi myös kuin hiukkanen.
Aineen rakenteen tutkimus atomitasolla oli mahdollista kokeellisesti vasta röntgendiffraktion keksimisen jälkeen 1910-luvulla. Ennen atomivoimamikroskoopin keksimistä 1986 rakennetutkimus nojasi täysin sirontamenetelmiin. Sirontamenetelmät ovat epäsuoria menetelmiä siinä missä atomivoimamikroskooppi antaa kuvan rakenteesta samalla tavalla kuin valokuvaus. Yhä edelleen röntgendiffraktio ja elektronidiffraktio ovat tärkeitä menetelmiä erityisesti biologisten molekyylien tutkimuksen apuvälineinä.
Sirontamenetelmiä
Kappaleesta tai tiheysjakaumasta elastisesti sironneen säteilyn intensiteetti ja sirontakulma kertovat kappaleen tai tiheysjakauman muodosta. Tätä käytetään hyväksi monissa menetelmissä, joilla tutkitaan aineen rakennetta. Epäelastisesti siroavan säteilyn energiaa tutkimalla saadaan tietoa aineen elektronien energiatiloista. Ainakin seuraavat säteilylajien mukaan jaotellut menetelmät pohjautuvat sirontakuvioiden tulkintaan tai epäelastisesti sironneen säteilyn energian havainnointiin.
Lähteet
Röntgensäteilyn sirontateoria
Sironta tiiviin aineen fysiikassa
Sironta ilmakehässä
La Romagne (Maine-et-Loire)
La Romagne on kunta läntisessä Ranskassa Maine-et-Loiren departementissa Pays de la Loiren alueella.
Kunta on tullut tunnetuksi pöytätennisseurastaan Stella Sports La Romagnesta (SS La Romagne), joka on menestynyt kansallisissa ja kansainvälisissä sarjoissa. Seura sai uuden urheiluhallin käyttöönsä vuonna 2013.
Gospel Music Hall of Fame
Gospel Music Hall of Fame on Gospel Music Associationin vuonna 1971 perustama Hall of Fame -tyylinen listaus, joka pyrkii tuomaan esiin tärkeitä gospel-musiikin artisteja ja yhtyeitä.
Loviisan Wanhat Talot
Loviisan Wanhat Talot on tapahtuma, jossa yleisöllä on sisäänpääsymaksua vastaan mahdollista vierailla Loviisan kaupungissa sijaitsevissa yli satavuotiaissa taloissa, kodeissa ja puutarhoissa sekä seurata rakennusten kunnostusprosesseja. Lisäksi LWT-tapahtuman yhteydessä järjestetään paljon oheistapahtumia mm. antiikkimarkkinoita, kirpputoreja ja lähiruokamyyntiä. Perinteisesti LWT-tapahtuma on järjestetty elokuun viimeisenä viikonloppuna.
Palkinnot
Loviisan Wanhat Talot tapahtumalle on myönnetty Uudenmaan ympäristöpalkinto 2007, Loviisan kaupungin metalli 2008, Suomen Arkkitehtiliiton SAFA-palkinto 2009, Vartin Vuoden kaupunkiteko 2010 -kunniamaininta ja Matkakivi 2014 -palkinto.
Yleisurheilun sisäratojen maailmanmestaruuskilpailut 2010
Vuoden 2010 yleisurheilun sisäratojen MM-kilpailut järjestettiin 12.–14. maaliskuuta 2010 Dohassa Qatarissa.
Hakuprosessi
IAAF (nyk. WA) ilmoitti 25. maaliskuuta 2007 Mombasassa, Keniassa pitämässään kokouksessa, että kisojen järjestämistä olivat anoneet Turkki ja Qatar. Marraskuussa 2007 IAAF äänesti kisojen järjestäjäksi Qatarin pääkaupungin Dohan.
Placebo
Placebo tai plasebo tarkoittaa seuraavia asioita:
Plevna (tehdasrakennus)
pienoiskuva|Plevna [[Satakunnankatu (Tampere)|Satakunnankadulta nähtynä. Oikealla Finlaysonin portti.]] Plevna on Finlaysonin tehdasalueella Tampereen keskustassa sijaitseva entinen teollisuusrakennus, jonka tiloissa toimivat nykyisin Finnkino-ketjun elokuvateatteri, panimoravintola Plevna ja Koskipanimo. Valmistuessaan vuonna 1877 rakennus oli Pohjoismaiden suurin kutomosali, jonne mahtui 1 200 kutomakonetta. Rakennus on nimetty bulgarialaisen Plevenin kaupungin ja sen ”vapauttamiseksi” Turkin sodassa vuonna 1877 käydyn Plevnan taistelun mukaan.
Tasasivuinen monikulmio
thumb|upright=1.25|Murtoviiva, jossa jokainen jana yhtä pitkä. Yhdistämällä vapaat päätepisteet toisinsa ja asemoimalla janoja eri asentoihin voidaan muodostaa erilaisia tasasivuisia monikulmia. Tasasivuinen monikulmio on monikulmio, jonka kaikki sivut ovat yhtä pitkiä. Jos tasasivuisessa monikulmiossa ovat lisäksi kaikki kulmat yhtä suuret, kyseessä on säännöllinen monikulmio.
Plevna (tehdasrakennus)
Plevna oli ensimmäinen Thomas Edisonin hehkulampuilla valaistu rakennus Pohjoismaissa ja silloisessa Venäjän keisarikunnassa, jonka osa Suomikin oli. Sähkövalo syttyi rakennuksessa ensi kertaa 15. maaliskuuta 1882.
Tasasivuinen monikulmio
Tasasivuisen monikulmion voidaan ajatella syntyneet sellaisen murtoviivan sulkeutumisesta, jossa janat ovat tasamittaisia. Koska kulmat voidaan määrittää melko vapaasti, voi monikulmiosta tulla esimerkiksi itseään leikkaava, tähti, konkaavi tai konveksi.
Plevna (tehdasrakennus)
Plevna on suojeltu asemakaavalla.
Tasasivuinen monikulmio
Tasasivuinen monikulmio perii kaikki yleisen monikulmion ominaisuudet. Esimerkiksi konveksilla n-kulmiolla, jossa on siis n kappaletta kulmia, kaikkien kulmien summa on (n - 2)·180°. Mutta sivujen pituudet ovat kaikilla sama s, joten piirin pituus p on kaikilla n-kulmioilla sama p = n·s.
Plevna (tehdasrakennus)
pienoiskuva|Plevna-sali vuonna 1932. pienoiskuva|Finlaysonin ensimmäiset sähkölamput.
Tasasivuinen monikulmio
Esimerkkejä
Murtoviiva, jossa on vain yksi tai kaksi janaa, ei muodosta monikulmiota. Kun murtoviivassa on kolme tai enemmän janoja, saadaan niistä vaihteleva määrä monikulmioita. Seuraavat esimerkit ovat yksinkertaisimpia.
Plevna (tehdasrakennus)
Elokuvateatteri
Rakennuksessa sijaitsee Finnkino-ketjun elokuvateatteri, joka perustettiin vuonna 1999. Finnkino Plevnassa on 10 salia ja 1 653 asiakaspaikkaa, mikä tekee siitä Suomen suurimman elokuvateatterin pääkaupunkiseudun ulkopuolella.
Tasasivuinen monikulmio
Kolmikulmio
Kolmijanaisesta murtoviivasta voidaan muodostaa kolmio yhdellä ainoalla tavalla. Tasasivuisessa kolmiossa on kolme yhtä pitkää sivua, mutta rakenteen ainutlaatuisuuden vuoksi kulmatkin ovat yhtä suuret. Kuvio on samalla säännöllinen.
Nelikulmio
Tasasivuiset nelikulmiot ovat kaikki konvekseja monikulmioita. Niitä kutsutaan neljäkkäiksi, jonka kulmat voivat vaihdella. Neljäkäs on suunnikas, sillä vastaiset sivut ovat aina yhdensuuntaiset. Kun yksikin kulma on suora, muuttuu neljäkäs neliöksi, jossa kaikki kulmat ovat suoria ja nelikulmio säännöllinen.
Plevna (tehdasrakennus)
Elokuvateatteri
Plevna on ollut yksi Tampereen elokuvajuhlien pääesityspaikoista.
Tasasivuinen monikulmio
Viisikulmio
pienoiskuva|upright=1.5|Jaottelu, kun . Ylhäällä itseään leikkaava tai tähti, keskellä konkaavi ja alhaalla konveksi. Muualla epäsäännöllisempi. Tasasivuisella viisikulmiolla löytyy erilaisia muotoja melko paljon. Säännöllisen viisikulmion kaikki kulmat ovat 108o. Se on konveksi viisikulmio, joka muuttuu konkaaviksi, kun yksi tai kulmaa oikenevat kuperiksi kulmiksi eli yli 180o:ksi. Jos kuperat kulmat aukeavat lisää ja yksi sivu koskettaa kuperaa kärkeä, muuttuu kuvio kaksiosaiseksi. Nyt kuvion voi taivuttaa itseään risteäväksi. Tällöin viisikulmiolla on kaksi sisäosaa kuin epäsäännöllisellä perhosella. Säännöllisin itseään risteävä muoto on säännöllinen tähti, jota kutsutaan pentagrammiksi.
Keisarikorento
Keisarikorento (Anax imperator) on suuri ja voimakas eurooppalainen Aeshnidae-heimoon kuuluva ukonkorento, joka on keskimäärin 78 mm pitkä.
Tasasivuinen monikulmio
Kuusikulmio
Säännöllinen kuusikulmio esiintyy luonnossa yleisesti siellä, minne geometrisesti järjestäytyneitä rakenteita kehittyy. Siinä ovat sekä kulmat että sivut kaikki yhtä suuria. Kun kulmia aletaan varioida, syntyy erilaisia konvekseja monikulmioita, mutta kun yksikin kulma taipuu kuperaksi, muuttuu kuvio konkaaviksi.
Plevna (tehdasrakennus)
Ravintola
Rakennuksessa on toiminut Panimoravintola Plevna vuodesta 1994 alkaen.
Keisarikorento
Levinneisyys
Keisarikorento on keski- ja eteläeurooppalainen laji, jonka vakituisen esiintymisalueen pohjoisraja kulkee Virossa ja Etelä-Ruotsissa.
Laji on tavattu Suomesta seitsemän kertaa: ensimmäinen 12. heinäkuuta 2010 Ahvenanmaan Lemlandin kuntaan kuuluvalla saarella.
Käyttäytyminen
Tämä voimakasrakenteinen ukonkorento on suurimpia Euroopassa esiintyvistä ukonkorennoista. Keisarikorennot lentävät usein korkealla saalistaessaan perhosia ja itseään pienempiä korentoja. Naaraat laskevat munansa kasveille ja jättävät ne hoitamatta.
Eino Leino (painija)
Eino Aukusti Leino (alk. Kakkinen, 7. huhtikuuta 1891 Kuopio – 30. marraskuuta 1986 Tampere) oli suomalainen painija ja olympiavoittaja. Hän on eräs menestyneimmistä olympiapainijoista kautta aikojen. Leino voitti kultaa vapaapainin sarjassa 75 kg Antwerpenin olympiakisoissa 1920, hopeaa sarjassa 72 kg Pariisin kisoissa 1924, pronssia sarjassa 66 kg Amsterdamin kisoissa 1928 ja vielä pronssia sarjassa 72 kg Los Angelesissa 1932.
Leino asui aktiiviuransa aikana Yhdysvalloissa. Hän voitti vuonna 1920 Amerikan amatööriurheiluliiton mestaruuden koukkupainissa ja 1924 vapaapainissa. Ainoan kerran hän osallistui SM-kisoihin 1936, jolloin jäi hopealle. Ennen Amerikan-vuosiaan hän pelasi Kuopion Riennon jalkapallojoukkueen maalivahtina 1912–1914. Lisäksi hän harrasti uimahyppyjä Kuopion Uimaseuran riveissä.
Ali Krogius
Frans Ali Bruno Krogius (7. marraskuuta 1864 Helsinki – 12. toukokuuta 1939 Helsinki) oli suomalainen kirurgian professori. Hän kuvasi ensimmäisten joukossa johtopuudutusmenetelmän, jossa kokaiiniliuosta ruiskutettiin leikkausalueen viereiseen ihonalaiseen kudokseen. Krogius teki myös kokeiluja yhdistämällä paikallispuudutuksen ja yleisanestesian. Vuonna 1905 keksitty prokaiini kuitenkin syrjäytti kokaiinin paikallispuudutteena muutamassa vuodessa.
Elämä
Ali Krogius syntyi Helsingissä vuonna 1864. Hänen vanhempansa olivat laamanni Frans Gabriel Krogius ja äiti Johanna Lovisa Adelaïde Boije. Krogius kävi yliopisto-opinnot Helsingin yliopistossa. Väiteltyään tohtoriksi vuonna 1892 hän matkusti ulkomaille jatkamaan opintojaan. Vuosina 1890–1894 hän työskenteli assistenttina kirurgisella klinikalla Helsingissä. Hän oli Helsingin yliopiston kirurgian dosentti 1893–1901 ja professori 1901–1929. Krogius tunnetaan Krogiuksen tai Krogius–Roux’n leikkauksesta, jossa operoidaan paikoiltaan mennyt polvilumpio.
Krogius meni naimisiin Anna Maria Lindelöfin (1872–1938) kanssa vuonna 1896. Avioliittoon syntyi neljä lasta: Gabriella, Frans Gunnar, Helge Lorentz ja Ali Hjalmar Gabriel.
Ray Moore
thumb|Ray Mooren piirtämän "The Singh Brotherhood" -tarinan sisältävä australialainen Mustanaamio -lehti vuodelta 1938. '''Raymond. "Ray" S. Moore''' (1905 – 13. tammikuuta 1984) loi yhdessä Lee Falkin kanssa seikkailusarjakuvan Mustanaamio, josta tuli hyvin suosittu ympäri maailmaa.
Moore syntyi Montgomery Cityssä Missourissa vuonna 1905 ja kävi St. Louisissa Washington University Art Schoolin.