cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sirkka-Liisa Kivelä
Toiminnastaan Kivelä on palkittu useilla tunnustus-ja kunniapalkinnoilla, joista tärkeimpiin kuuluvat Depressiotutkimuksen tunnustuspalkinto vuonna 1993, Eeva Jalavisto -kunniapalkinto vuonna 1998 ja Magda M. og Svend Aa Friederichs Mindelaget -säätiön Pohjoismainen kunniapalkinto yleislääketieteen tutkimuksen kehittämisestä vuonna 1999. Hän on saanut Suomen Valkoisen Ruusun 1. luokan ritarimerkin vuonna 2006. Suomen tietokirjailijat ry on palkinnut Kivelän Tietokirjailijapalkinnolla vuonna 2009. Vuonna 2010 hän on saanut valtion tiedonjulkistamispalkinnon.
Kawasaki Heavy Industries
Kawasaki jūkōgyō eli Kawasaki Heavy Industries, Ltd. (puhekielessä Kawasaki) on japanilainen moottoripyörien ja maastoajoneuvojen valmistaja. Yritys valmistaa myös laivoja, tehtaita, traktoreita, luotijunia, teollisuusrobotteja ja ilmailuvälineistöä. Toisen maailmansodan aikana Kawasaki suunnitteli ja valmisti tehokkaita lentoveneitä ja hävittäjiä.
Moottoripyörien osuus yhtiön liikevaihdosta oli vuonna 2007 lähes 30 prosenttia. Kawasaki valmistaa yli 250 000 moottoripyörää vuodessa. Yhtiöllä oli 3 300 työntekijää vuonna 2007, joista noin 2 100 työskentelee suoraan kuluttajatuotteiden parissa.
Yhtiön historia
Shozo oli kimonokauppiaan poika, ja aloitti uransa laivanrakentajana vuonna 1896. 1900-luvun alussa mukaan tulivat junat ja sukellusveneet. 1920-luvulla alkoi lentokoneiden valmistus, ja toisen maailmansodan jälkeen alkoi terästeollisuus. Kawasaki valmisti myös autoja vuodesta 1918 vuoteen 1942, jolloin Japanin sotaministeriö käski keskittymään ilmailuteollisuuteen.
Kawasakin ensimmäinen moottoripyörän moottori, 148-kuutioinen KE-1, suunniteltiin vuonna 1952. Moottoripyöriin keskittynyt tehdas rakennettiin vuonna 1960. Samana vuonna alkoi Kawasaki 125 New Ace -moottoripyörän myynti. Vuonna 2007 Kawasakin edustajien mukaan Kawasakin suosituin moottoripyörämalli oli Z1000.
Akashin tehdas
Kawasakin päätehdas sijaitsee Akashissa, Japanissa. Tehtaassa valmistetaan 40 prosenttia kaikista yhtiön tuotteista, mm. lähes kaikki moottoripyörät. Tehtaan osuus vuonna 2006 oli 362,1 miljardia jeniä, eli noin 2,3 miljardia euroa. Tehdasalueen pinta-ala on 490 000 neliömetriä. Alueella on myös voimalaitos, joka tuottaa noin 30 prosenttia tehtaan sähköntarpeesta. Tehtaan kokoonpano-osasto työskentelee maanantaista perjantaihin klo 8-17, mutta osia valmistetaan kellon ympäri. Helmikuusta maaliskuuhun tuotantoa on myös lauantaisin.
Interregnum
Interregnum tarkoittaa epäjatkuvaa ajanjaksoa hallinnossa, organisaatiossa tai sosiaalisessa järjestyksessä. Alkuperäisessä merkityksessään se viittaa kahden monarkin väliseen aikaan, jolloin valtaa voi pitää sijaishallitus tai regentti, esimerkiksi valtionhoitaja.
Interregnum voi tarkoittaa myös paavien välistä aikaa (jota tarkkaan ottaen tulisi kutsua sedisvakanssiksi) tai konsulien välistä aikaa Rooman valtakunnassa. Myös Suomen itsenäistymiseen liittyvää valtatyhjiötä vuosina 1917–1919 kutsutaan toisinaan interregnumin ajaksi.
Saksan interregnum 1246/1254–1273
Rudolf I Habsburgilainen päätti interregnumin kauden saavuttamalla lopulta yleisen tunnustuksen kuninkuudelleen.
Plunge
Plunge voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Romain Rolland
Romain Rolland (29. tammikuuta 1866 Clamecy, Nièvre, Ranska – 30. joulukuuta 1944 Vézelay) oli ranskalainen kirjailija. Hän sai vuonna 1915 Nobelin kirjallisuuspalkinnon pääteoksestaan Jean-Christophe. Rolland edusti oikeanmukaisuuden etsintää ensimmäisen maailmansodan ajan henkisessä murroksessa.
Elämä
Romain Rolland opiskeli École Normale Supérieure -eliittiyliopistossa. Hän kirjoitti tohtorintutkintonsa aiheesta ”Modernin lyyrisen teatterin lähteet – oopperan historia Euroopassa ennen Lullya ja Scarlattia”. Valmistumisen jälkeen Rolland toimi opettajana sekä musiikin historian ja taidehistorian professorina. Hän luopui korkeakoulu-urastaan vuonna 1912, kun hän pystyi elättämään itseään kirjoittamisella.
Rolland oli koko ikänsä aktiivinen pasifisti. Hän osallistui sodan aikana Punaisen Ristin toimintaan. Sodan jälkeen hänestä tuli yksi aikansa tunnetuimmista intellektuelleista. Hän perusti Europe-lehden ja pyrki edistämään Ranskan ja Saksan välisiä suhteita. Maksim Gorkin kutsusta hän matkusti vuonna 1935 Moskovaan, jossa Stalin otti hänet vastaan ranskalaisen älymystön edustajana. Rolland kuoli 78-vuotiaana vuonna 1944 saksalaisten miehittämässä Vézelayssa.
Tuotanto
Rollandin ensimmäiset teokset liittyivät musiikkiin ja taiteeseen. Hän kirjoitti kirjat Beethovenista (1903) ja Tolstoista (La vie de Tolstoi, 1911). Vuosina 1904–1912 Rolland kirjoitti kymmenosaista kehitysromaaniaan Jean-Christophe. Vuonna 1924 ilmestynyt kirja Mahatma Gandhista teki Gandhia osaltaan tunnetuksi Euroopassa. Toinen laaja, moniosainen teos oli Lumottu sielu vuosilta 1924–1927. Rolland kirjoitti ahkerasti myös kirjeitä ja päiväkirjaa, ja ne on myös julkaistu hänen kuolemansa jälkeen.
Teokset
Suomeksi on julkaistu myös Rollandin ja Maksim Gorkin kirjoituksia sisältävä ''Mille puolen barrikaadin? Romain Rollandin ja Maksim Gorkin vastaukset interventeille''. Leningrad: Valtion kustannusliike Kirja, 1931.
Monacon Grand Prix 2019
Monacon Grand Prix 2019 (virallisesti Formula 1 Grand Prix de Monaco 2019) oli Formula 1 -kauden kuudes osakilpailu, joka ajettiin 26. toukokuuta Monacon katuradalla Monacossa.
Neo-Geo (taidesuuntaus)
Neo-Geo on taidesuuntaus, joka sai alkunsa 1980-luvun alussa. Sana viittaa sanoihin neo=uusi ja geo=geometria, mutta kokonaisuudessaan suuntausta on kutsuttu sanoilla Neo-Geometric Conceptualism, eli uusgeometrinen käsitetaide. Termiä alkoivat käyttää Yhdysvalloissa muun muassa taiteilijat Peter Halley, Ashley Bickerton ja Jeff Koons. Erityisesti Halleyhin, joka näki geometrian yhteiskunnan metaforana, vaikutti ranskalainen filosofi Jean Baudrillard.
Monacon Grand Prix 2019
Vapaat harjoitukset
Ferrarin moottoreita käyttävät Haas ja Alfa Romeo Racing saivat kisaviikonloppua varten päivitetyn voimayksikön, jonka Ferrari testasi jo Espanjassa. Kevin Magnussen oli kahdeksas, Kimi Räikkönen yhdeksäs ja Romain Grosjean kymmenes ensimmäisissä vapaissa harjoituksissa, mutta Haasin kuljettajilla Magnussenilla ja Grosjeanilla esiintyi harjoitusten aikana radio- ja telemetriaongelmia, minkä seurauksena FIA ilmoitti heille viasta heiluttamalla mustaa lippua radalla. McLarenin kuljettajista Carlos Sainzin osalta harjoitukset menivät pieleen, kun hänen autonsa voimayksikössä esiintyi teknisiä ongelmia. Hamilton oli ensimmäisten ja toisten harjoitusten nopein. Toisissa vapaissa harjoituksissa Red Bullin Max Verstappenin auton jäähdytin hajosi radan pikkukivistä ja romusta.
Neo-Geo (taidesuuntaus)
Ryhmän taide tähtäsi modernin maailman mekanisoitumisen ja kaupallistumisen kritiikkiin. Halleyn maalaukset ovat geometrisen abstrakteja, mutta niillä on esittävä perusta. Bickerton ja Koons tekevät pääasiassa kolmiulotteisia teoksia. Koons parodioi kulutuskulttuuria esittämällä todellisia kulutustavaroita teoksina, joilla on ajaton kauneus.
Suomessa Neo-Geo on vain vähän tunnettu suuntaus.
Monacon Grand Prix 2019
Vapaat harjoitukset
Kolmansissa vapaissa harjoituksissa Ferrarin Sebastian Vettel kolaroi ensimmäisessä mutkassa ja aiheutti radalle virtuaalisen turva-auton mukaiset nopeusrajoitukset, minkä seurauksena tallikaveri Charles Leclerc oli lähellä saada lähtöruuturangaistuksen ylinopeudesta. Leclerc oli kolmansien harjoitusten nopein.
Aika-ajot
Aika-ajoissa suurin yllättävä tilanne koettiin ensimmäisen osion aikana, kun Ferrari teki virhearvion Leclercin kohdalla eikä ajattanut tätä loppuvaiheessa muiden kuljettajien parantaessa omia aikojaan (Leclerc putosi 16:nneksi). Alfa Romeo Racingin Antonio Giovinazzi sai Renault´n Nico Hülkenbergin estelystä lähtöruuturangaistuksen. Toisen osion aikana Red Bullin Pierre Gasly esteli nopealla kierroksella ollutta Grosjeania, minkä seurauksena tuomaristo langetti hänelle lähtöruuturangaistuksen. Paalupaikalle ajoi Mercedeksen Lewis Hamilton.
Kilpailu
Kilpailun lähdössä Hamilton säilytti johtoasemansa. Ensimmäisten kierrosten aikana tapahtui, kun Räikkönen ja Racing Pointin kuljettaja Lance Stroll osuivat Grand Hotellin neulansilmämutkassa, minkä seurauksena Räikkönen putosi sijalle 17. Leclerc sen sijaan teki nousua häntäpäässä ohittamalla ensin McLarenin Lando Norrisin ja muutamaa kierrosta myöhemmin Grosjeanin. Sen sijaan Hülkenbergin ohittaminen päättyi rengasrikkoon, turva-auton radalle tulemiseen ja myöhemmin Leclercin keskeytykseen auton hajonneen lattialevyn vuoksi. Hamilton ja Verstappen kävivät keskenään tiukkaa taistelua kärkisijasta, mutta Hamilton onnistui ajamaan ensimmäisenä ruutulipulle, kun taas Verstappen sai 5 sekunnin aikarangaistuksen ja jäi tuloksissa neljänneksi lähdettyään varikolta vaarallisesti ja osuttuaan samalla Valtteri Bottakseen.
Legend Quest (televisiosarja)
Juoni
Sarjassa seurattiin historioitsija-arkeologi Ashley Cowien matkoja ympäri maailman. Hänen tavoitteena oli löytää erilaisia hukattuja aarteita.
Dennis Bergkamp
Dennis Nicolaas Maria Bergkamp (s. 10. toukokuuta 1969 Amsterdam, Alankomaat) on alankomaalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. Bergkampin pelipaikka oli hyökkääjä tai hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Kesästä 2011 lähtien hän on toiminut AFC Ajaxin apulaisvalmentajana. Bergkampia pidetään yleisesti yhtenä aikansa parhaista jalkapalloilijoista. Muun muassa entinen joukkuetoveri Thierry Henry on kutsunut Bergkampia "hyökkääjän unelmapelaajaksi" ja parhaaksi pelaajaksi jonka kanssa hän on pelannut samassa joukkueessa.
Varhaislapsuus
Bergkamp sai etunimensä, koska hänen vanhempansa olivat jalkapallofaneja, ja ihailivat erityisesti Manchester Unitedin skotlantilaishyökkääjä Denis Lawia. Pojan nimeksi oli tarkoitus antaa Denis, mutta sen katsottiin olevan liian lähellä Deniseä.
Ajax Amsterdam
Bergkamp liittyi Ajax Amsterdamin maineikkaaseen organisaatioon jo 12-vuotiaana. Hän debytoi seurassa 14. joulukuuta 1986 Roda JC:tä vastaan pelatussa ottelussa. Tuolloin joukkuetta valmensi entinen huippupelaaja Johan Cruijff. Ensimmäisellä kaudellaan Bergkamp pelasi 14 ottelua, hän muun muassa tuli vaihdosta kentälle Cup-voittajien Cupin finaaliottelussa Lokomotive Leipzigia vastaan. Seuraavien kausien aikana hänestä tuli Ajaxin runkopelaajia, ja hän voitti seurassa Alankomaiden mestaruuden 1990, UEFA Cupin 1992 ja Alankomaiden Cupin 1993 ja lisäksi hänet valittiin vuosina 1992 ja 1993 maan parhaaksi jalkapalloilijaksi. Ajaxissa hän pelasi yhteensä 239 ottelua, joissa hän teki 122 maalia.
Internazionale
Kesällä 1993 italialainen Internazionale osti Bergkampin ja Wim Jonkin, toisen Ajax-pelaajan Milanoon. Italialainen puolustava pelityyli ei sopinut Bergkampille, ja ongelmia syntyi niin median kuin omien joukkuetovereidenkin kanssa. Ainoaksi saavutukseksi Interissä jäi UEFA Cupin voitto, joka oli Bergkampille jo toinen. Hän myös jakoi UEFA Cupin maalikuninkuuden Edgar Schmittin kanssa kahdeksalla maalilla.
Arsenal
Kahden heikon kauden jälkeen Bruce Rioch osti Bergkampin lontoolaiseen Arsenaliin kesäkuussa 1995. Sopeutuminen Englantiin vei aikansa, ja hän teki ensimmäisen maalinsa vasta seitsemännessä ottelussaan. Vähitellen Bergkampin otteet kuitenkin paranivat ja yhteistyö toisen hyökkääjän, Ian Wrightin kanssa tuotti loistavia tuloksia. Myös monet jalkapalloasiantuntijat, kuten skotlantilainen entinen huippupelaaja Alan Hansen, kehuivat Bergkampia Englannin kenttien parhaaksi ulkomaalaiseksi.
Bergkampin parhaat esitykset olivat silti vielä edessäpäin. Kun Arsène Wenger otti joukkueen valmennukseensa lokakuussa 1996, voitti Arsenal heti seuraavalla kaudella tuplan, Valioliigan ja FA Cupin. Pelaajayhdistys valitsi Bergkampin tuona kautena sarjan parhaaksi pelaajaksi. Kauden aikana hän myös teki 16 maalia ja syötti lukuisia muita. Lisäksi hän teki historiaa miehittämällä BBC:n Goal of the Month (Kuukauden maali) -ohjelmassa kolme ensimmäistä sijaa.
Bergkamp kuului Arsenalin vakiokokoonpanoon myös seuraavina kausina, ja vuosina 2002–2004 hän voitti kaksi Valioliigan mestaruutta ja kaksi FA Cupin voittoa lisää. Eurocup-otteluissa Arsenal ei kuitenkaan menestynyt, lähimpänä titteliä se oli vuonna 2000, jolloin se hävisi UEFA Cupin finaalin rangaistuslaukauskilpailun jälkeen.
Bergkamp lopetti uransa keväällä 2006. Hän pelasi Arsenalissa 423 ottelua ja teki 120 maalia. Hänen jäähyväisottelussaan Arsenal kohtasi Amsterdamin Ajaxin Arsenalin uuden kotikentän Emirates Stadiumin avajaisottelussa 22.7.2006.
Maajoukkueura
thumb|right|Bergkamp lämmittelemässä [[Jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailut 1996|1996 EM-kisojen otteluun Hollanti-Skotlanti. Dennis Bergkamp oli 1990-luvun parhaita hollantilaispelaajia.]] Bergkamp debytoi Alankomaiden maajoukkueessa vuonna 1990. Ensimmäiset arvokisansa hän pelasi EM-kisoissa 1992, jossa Alankomaat puolusti mestaruutta. Joukkue kuitenkin putosi kisoista semifinaalivaiheessa.
Hän pelasi myös kaikissa Alankomaiden otteluissa MM-kisoissa 1994, ja EM-kisoissa 1996, jossa joukkue eteni puolivälieriin asti. Vuoden 1998 MM-kisat olivat Bergkampin parhaat. Niissä hän teki kolme maalia, joista Argentiinaa vastaan puolivälieräottelussa tehtyä maalia pidettiin yhtenä kisojen upeimmista. Alankomaat oli lopulta neljäs.
Vuoden 2000 EM-kisoissa Alankomaat oli toinen isäntämaa ja odotukset olivat korkealla, vaikka joukkue arvottiin "kuolemanlohkoon" Ranskan, Tanskan ja Tšekin kanssa. Odotukset eivät olleet turhia, sillä Alankomaat voitti alkulohkon kaikki ottelut, myös tulevan mestarin Ranskan maalein 3–2. Myös puolivälierissä joukkue menestyi loistavasti, Jugoslavia kaatui 6–1 Patrick Kluivertin tehdessä neljä maalia (yksi muutettiin myöhemmin omaksi maaliksi). Semifinaali kuitenkin päättyi pettymykseen rangaistuslaukauskilpailussa Italiaa vastaan kärsittyyn tappioon. Bergkamp ilmoitti kisojen jälkeen lopettavansa maajoukkueuransa, sillä seuraavat kisat olisivat kaukana Aasian mantereella, ja hän kärsii lentopelosta. Karsinnat kuitenkin päättyivät katastrofaaliseen tilanteeseen, Alankomaat ei selvinnyt kisoihin.
Maajoukkueurallaan Bergkamp pelasi 79 ottelua ja teki niissä 37 maalia. Lopettaessaan hän piti hallussaan maajoukkueensa maaliennätystä, mutta myöhemmin Patrick Kluivert rikkoi sen tehtyään maajoukkueurallaan 40 maalia.
Valmennusura
Pelaajauran päätyttyä Bergkamp ryhtyi valmentajaksi. Hän on toiminut muun muassa Hollannin B-maajoukkueen apulaisvalmentajana. Heinäkuun alussa 2011 hänestä tuli AFC Ajaxin apulaisvalmentaja.
Lentopelko
Bergkampin ammattilaisuraa on häirinnyt jatkuvasti lentopelko. Siksi hän on pelannut hyvin vähän kulloisenkin kotimaansa ulkopuolella pelatuissa otteluissa. Tosin tärkeisiin peleihin hän on matkustanut usein junalla tai autolla. Lentopelko oli tärkeässä roolissa Bergkampin lopettaessa maajoukkueuransa vuonna 2002 Japanissa ja Etelä-Koreassa pidettävien seuraavien MM-kisojen vuoksi.
Ilmailuinsinöörien kerho
Ilmailuinsinöörien kerho on Suomen lentotekniikan insinöörikunnan rekisteröity yhdistys. Se toimii Tekniikan akateemiset TEK -liiton alaisuudessa.
IIK perustettiin 2. joulukuuta 1933. Perustamispaikkana oli ravintola Frisco Helsingissä. IIK kuuluu Suomen Tekniseen Seuraan, alun perin emojärjestö oli Suomalaisten Teknikkojen Seura. Perustaja oli silloinen lentotekniikan DI, myöhempi professori, Arvo Ylinen. Seuran toiminta oli 1930-luvun ilmailun noususuhdanteessa - siviili-ilmailu siirtyi vesikoneista maakentille ja Suomen Ilmavoimat alkoi suuren varusteluohjelman - vilkasta. Kerho pani alulle Viri-lentokoneen suunnittelun ja rahoitti sen valmistuksen; tosin tämäkin oli Arvo Ylisen suunnittelema kone. Jäseniä oli ensimmäisen toimintavuoden lopussa 30. Viri lensi vuonna 1936 ja Viri II-suunnitelma oli vireillä vuonna 1938. Sota, sotakorvaukset, jälleenrakennus ja muun kuin ilmailuteollisuuden huima nousu veivät parhaan terän kerhon toiminnasta vaikka jäsen määrä kasvoi yli sadan viidenkymmenen.
Seura on jakanut Insinöörikiulu-palkintoa ansioituneille ilmailuinsinööreille.
Seuran puheenjohtajia ovat olleet: ...
Edward Minoff
Edward Minoff on yhdysvaltalainen taidemaalari. Hän on yksi Grand Central Academy of Artin ohjaajista. Tyypillisiä hänen töidensä aiheita ovat asetelmat, maisemat, muotokuvat ja muut figuratiiviset aiheet.
Minoff valmistui New Yorkin Tich School of artista. High schoolin ja Collegen aikana hän opiskeli Art Student Leaguessa New Yorkissa 1986-1989, School of Designissä, Vassar Collegessa 1990-1992 ja myöhemmin Drawing Academy of Atlanticissa. Hänen pääopintonsa tapahtuivat 1997-2002 Jacob Collinssin johdolla Water Street Atelierissa ja 2000-2001 Florence Academy of Artissa.
Vierellesi kaipaan / Odotetaan aikaa
Vierellesi kaipaan / Odotetaan aikaa on Katri Helenan ja Jari Sillanpään (MeStarat) toinen yhteinen single, joka julkaistiin kun kaksikko teki vuonna 2007 yhteisen joulushown. Singleä myytiin konserttipaikoilla, ja se saavuttikin singlen kultalevyyn oikeuttavan myyntimäärän.
Helunan häämatka
Helunan häämatka on Sakari Jurkan ohjaama suomalainen mustavalkoinen komediaelokuva vuodelta 1955. Sen on käsikirjoittanut nimimerkki Roy eli Tapio Vilpponen.
Juoni
Heluna-lehmä ja hänen emäntänsä nousevat sisävesilaivaan, joka matkaa järvellä laiturilta toiselle. Laivaan nousee eräältä laiturilta teatteriseurue, mistä aluksen päällikön tytär (Sirkka-Liisa Wilén) on innoissaan, sillä hän haaveilee teatteriurasta. Hänen isänsä (Reino Valkama) ei hyväksy moisia suunnitelmia. Tytär onnistuu kuitenkin pääsemään esiintyjäksi seurueeseen, mutta isä lukitsee hänet ennen esitystä hyttiin. Tytär keplottelee itsensä kuitenkin vapaaksi ja ehtii esittämään osansa. Juoneen on nivottu myös poliisi Vihulaisen (Heimo Lepistö) kuljettama rosvo-Aapeli (Armas Jokio).
Tuotanto
Veikko Itkosen tarjotessa ohjaustyötä Orvo Saarikivelle tämä kieltäytyi käsikirjoituksen luettuaan. Elokuva oli lajityypiltään puskafarssi voimakkaasti karrikoituine hahmoineen.
Työnimenä oli mainittu S/S Susanna. Nimi vaihdettiin mielenkiintoisempaan vaikka astutettavaksi kuljetettava Heluna-lehmä onkin sivuosassa. Aluksena käytettiin vanhaa Merenkulkuhallituksen yhteysalusta. Ulkokuvat otettiin Laajasalossa ja Saimaalla, ja studio oli rakennettu Haagan työväentalolle.
Elokuvan ensi-ilta oli 16. syyskuuta 1955 Kalevassa ja Rexissä Helsingissä.
Vastaanotto
Kriitikoiden arvio elokuvasta oli murskaava. ”...filmi on juuri sellainen, kuin nimi lupaa, yhtä viheliäisen törkeä .” Muidenkaan arvostelijoiden oli vaikeaa nähdä tuotoksessa mitään hyvää.
Rat Pack
Ryhmän historiaa
Rat Pack sai alkunsa Humphrey Bogartin ja Lauren Bacallin ylläpitämistä kokoontumisista kodissaan Los Angelesissa, joihin osallistui Frank Sinatran lisäksi useita näyttelijöitä, kuten Robert Mitchum, Ava Gardner, Elizabeth Taylor, Judy Garland ja Katharine Hepburn, ja myöhemmin myös Dean Martin ja Sammy Davis Jr. liittyivät mukaan. Nimen Rat Pack alkuperästä ei ole varmuutta, mutta sen on kerrottu olleen Bacallin antama.
Helunan häämatka
Julkaisut
Helunan häämatka sai televisioensi-iltansa syyskuussa 1982. Elokuva keräsi ruutujen ääreen noin 1,1 miljoonaa katsojaa, eli lähes neljäsosa suomalaisista katsoi ”räiskyvän kesäiseksi hullutteluksi” luonnehdittua farssia. VLMedia Oy julkaisi Helunan häämatkan DVD:nä vuonna 2018. DVD:n takakannessa julkaisua mainostetaan virkkeellä ”Kotimainen puskafarssi vuodelta 1955!”.
Rat Pack
Ryhmän historiaa
Bogartin kuoltua Sinatrasta tuli Rat Packin johtaja ja ryhmän ydinjäsenistö koostui hänen lisäkseen Martinista, Davisista, Joey Bishopista ja Peter Lawfordista. Tämä on se kokoonpano, josta Rat Pack yleisesti tunnetaan. Lisäksi ryhmään kuului jonkinlaisia liitännäisjäseniä, joita kutsuttiin sen ”maskoteiksi”, kuten Marilyn Monroe, Shirley MacLaine ja Angie Dickinson.
Rat Pack esiintyi usein Nevadassa ja oli mukana luomassa Las Vegasin mainetta viihdekeskuksena. Ryhmän jäsenet esiintyivät yhdessä myös elokuvissa, kuten vuoden 1960 ryöstöelokuvassa Kovat kaverit.
Rat Pack oli ollut tekemisissä myös John F. Kennedyn kanssa, joka kuitenkin alkoi presidentiksi tultuaan etäännyttämään itseään ryhmästä Sinatran mafiakytkösten vuoksi. Tämä johti Sinatran ja Kennedyn langon Lawfordin välirikkoon ja Lawfordin erottamiseen ryhmästä.
Kypsentäminen
Kypsentäminen on ruuan käsittelemistä lämmön, hapon, suolan tai savun avulla. Tarkoituksena on muuttaa ravinto nautittavampaan muotoon tai säilöä sitä myöhempää käyttöä varten.
Kypsentämistapoja ovat muun muassa keittäminen, hauduttaminen, paistaminen ja grillaaminen.
Taru Rinne
thumb|Taru Rinne vuoden 1990 Japanin GP:ssä. Taru Rinne (s. 27. elokuuta 1968 Turku) on suomalainen uransa lopettanut karting-autoilija ja ratamoottoripyöräilijä. Hän on ensimmäinen nainen, joka on yltänyt MM-pisteille ratamoottoripyöräilyn maailmanmestaruussarjassa. Kansainvälinen Moottoriliitto FIM valitsi Taru Rinteen vuoden 2017 naismoottoripyöräilyn legendaksi ja hänet palkittiin FIM:n palkintogaalassa Andorrassa 26. marraskuuta 2017.
Karting
Rinne aloitti uransa karting-kuljettajana kilpailemalla tulevia formula-1 -kuljettajia Mika Häkkistä, Mika Saloa ja Jyrki Järvilehtoa vastaan. Hän voitti Suomen mestaruuden 85cc -luokassa ennen Häkkistä vuonna 1979, sijoittui seuraavana vuonna toiseksi Salon jälkeen - Häkkinen oli neljäs - ja taisteli vuonna 1981 jälleen Häkkistä vastaan sijoittuen tämän jälkeen toiseksi. Vuonna 1982 Rinne voitti taas mestaruuden Häkkisen ollessa toinen. 1983 Rinne sijoittui niin ikään ensimmäiseksi loppupisteissä, mutta hylättiin viimeisessä kilpailussa sääntöjen vastaisen bensiinin vuoksi, ja mestaruus meni Häkkiselle. Lisäksi Rinne sai vuoden ajokiellon, joka päätti hänen lupaavan karting-uransa.
Ratamoottoripyöräily
Huolimatta menestyksestään nelipyöräisellä Taru Rinne vaihtoi moottoripyöriin ja kilpaili ensi kerran road racingin MM-sarjassa vuonna 1988. Hän sijoittui Hondallaan toiseksi 125-kuutioisten Hockenheimin GP:n aika-ajossa vuonna 1989 ja johti osan kilpailua. Rinne sijoittui lopulta seitsemänneksi parantaen yhdellä sijalla aiempaa parastaan, Assenin kahdeksatta sijaa. Tämä jäi hänen parhaaksi sijoituksekseen, sillä Rinne joutui pahaan onnettomuuteen Paul Ricardin kilpailussa. Hän toipui ajokuntoon, mutta sai kirjeen Bernie Ecclestonelta, joka tuohon aikaan päätti, ketkä saavat osallistua sarjaan. Kirjeessä sanottiin, ettei Rinne ole mukana MM-sarjassa seuraavana vuonna. Tämä lopetti hänen uransa huipputasolla, ja Rinne sanoi myöhemmin kyseisen kirjeen olleen suurin pettymys hänen elämässään.
Machinery
Machinery Oy on vuonna 1911 perustettu suomalainen yritys.
Machineryn perustajia olivat Frans Hall, Arthur Lindeberg, Ferdinand Tefke ja Ferdinand Jacobsson, joista viimeksi mainittu sai kauppaneuvoksen arvonimen, toimi pitkään yrityksen johdossa ja oli sen pääosakas. Machinerystä tuli perheyhtiö, kun kauppaneuvos Hugo Emil Timonen hankki haltuunsa suurimman osan yhtiön osakkeista ja hänen työnsä jatkajaksi yhtiön johdossa ryhtyi hänen poikansa, myöskin kauppaneuvoksen arvonimen saanut Heikki Timonen. Nykyään Machinery Oy:n omistaa Boreo Oyj.
Machineryn toimialaan kuuluvat koneiden ja laitteiden sekä teknisten tarvikkeiden maahantuonti, markkinointi, asennus, korjaus- ja huoltopalvelut. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Vantaalla ja toinen toimipiste Tampereella. Machinery Oy myy, asentaa ja huoltaa koneita ja laitteita metallintyöstön, rakentamiseen sekä voimantuoton toimialalle. He toimittavat työvälineitä metallintyöstöön ja rakentamiseen sekä varavoimalaitteita, moottoreita ja vaihteistoja erilaisiin teollisuuden erilaisiin tarpeisiin. Vuonna 2020 yrityksen liikevaihto oli 32 miljoonaa euroa ja se työllisti 81 henkeä.
Ryan Babel
Ryan Babel (s. 19. joulukuuta 1986 Amsterdam, Alankomaat) on alankomaalainen jalkapalloilija, joka edusti kevätkauden 2020 ajan kasvattajaseuraansa Ajaxia lainalla turkkilaisesta Galatasaraysta. Babelin pelipaikka on hyökkääjä tai vasen laituri.
Babel debytoi kasvattajaseurassaan Ajaxissa 1. helmikuuta 2004 pelatussa ottelussa ADO Den Haagia vastaan. Babel siirtyi kesällä 2007 Ajaxista Liverpooliin. Liverpool maksoi alankomaalaisesta n. 11,5 miljoonaa euroa.
Ensimmäisen maaottelunsa Babel pelasi Alankomaiden maajoukkueessa 26. maaliskuuta 2005 Romaniaa vastaan tullessaan vaihdosta Arjen Robbenin tilalle. Babel teki myös toisen ottelun maaleista ja oli neljänneksi nuorin Alankomaiden maajoukkueen maalintekijä toisen maailmansodan jälkeen. MM-kilpailuissa 2006 hän pelasi yhden ottelun mutta MM-kilpailuissa 2010 hän jäi vaihtopelaajaksi. Viimeksi Babel on pelannut maajoukkueessa marraskuussa 2019. Alankomaiden olympiajoukkueessa Babel pelasi Pekingin olympialaisissa 2008 joukkueensa kaikki neljä ottelua alusta loppuun ja teki maalin alkulohko-ottelussa Yhdysvaltoja vastaan.
John Wesley (muusikko)
John Wesley (s. kesäkuu 1962) on yhdysvaltalainen kitaristi. John Wesleyn musiikillinen ura alkoi 1980-luvun alulla Tampassa Floridassa. Vuonna 1991 hän perusti Autodrive-yhtyeen rumpali-tuottajan Mark Pratorin kanssa. Seuraavana vuonna Wesley lähti soolouralle ja hänestä tuli lämmittelijä brittiläiselle Marillionille seitsemällä perättäisellä maailmankiertueella, joilla hän soitti sadoilletuhansille kuulijoille.
Ryan Babel
Babel pelasi useissa Alankomaiden nuorisomaajoukkueissa. Hän voitti alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 2007 ja teki lopputurnauksessa kaksi maalia, toisen alkulohko-ottelussa Portugalia ja toisen loppuottelussa Serbiaa vastaan.
John Wesley (muusikko)
Vuonna 1998 Wesley lähti Mike Trampin, entisen White Lionin johtohenkilön, kanssa laajalle kiertueelle lämmittelijäksi Lynyrd Skynyrdille ja Peter Framptonille. Tätä seurasi lukuisia maailmankiertueita skotlantilaisen neo-progelegenda Fishin kanssa. Viime aikoina Wesley on ollut kiertuemuusikkona brittiläisen progressiivista rockia esittävän Porcupine Treen kitaristina ja taustalaulajana In Absentia-, Deadwing-, Fear of a Blank Planet- ja The Incident -kiertueilla. Vuonna 2005 Wesley tuotti ja äänitti viidennen studiojulkaisunsa Shiverin. Albumin apulaistuotti Wesleyn Tampassa, Floridassa sijaitsevan studion RedRoom Recordersin osaomistaja Mark Prator ja sen miksasi Porcupine Treen Steven Wilson.
Vuosien aikana John Wesley on työskennellyt lukuisten muusikoiden ja yhtyeiden kanssa mukaan lukien Porcupine Tree, Sean Malone, Steve Hogarth, Steve Rothery, Marillion, Fish, Mike Tramp, Mark Prator ja tilapäisenä basistina ja kitaristina floridalaisperäiselle Sister Hazelille.
Elokuun 24. 2007 John Wesley ilmoitti, että koko hänen soolotuotantonsa tulee ilmaiseksi ladattaviksi mp3-tiedostoiksi hänen MySpace-sivulleen. Tätä Wesley kutsuu ”Share the Wes” -politiikaksi. Hänen levyjään on edelleen myytävänä keikoilla ja netissä.
Aarne Aho
Aarne Rafael Aho (10. kesäkuuta 1904 Tampere – 12. syyskuuta 1978 Helsinki ) oli suomalainen taidegraafikko ja -maalari. Hänen ensinäyttelynsä oli Helsingissä vuonna 1939.
Ahon vanhemmat olivat asianajaja Hjalmar Unger ja Maria Aho. Hän opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa vuosina 1935–1939 ja talvisodan jälkeen vielä vuonna 1941. Hänen puolisonsa oli taiteilija Lyyli Aho (s. Molander).
Aho aloitti taideopintonsa hieman tavanomaista myöhemmin, täytettyään jo kolmekymmentä. Hänen merkittävin tuotantonsa ajoittuukin vasta 1950-luvulle. Ahon teosten aiheina olivat muun muassa maisemat, henkilökuvat ja työnkuvat, ja teoksille on tunnusomaista rauhallinen sommittelu ja hiljainen tunnelma. Niille on ominaista myös suurpiirteinen naivistisisuus, jota on kuitenkin sävytetty hienostuneesti pehmeällä värien ja valoisuuserojen käsittelyllä. Grafiikassa Aho kehitti omintakeista ilmaisuaan erityisesti mezzotintotekniikalla.
Ahon grafiikkaa on ollut laajasti esillä myös monissa ulkomaisissa näyttelyissä 1940-luvulta lähtien. Aho palkittiin vuonna 1962 Pro Finlandia -mitalilla.
Vietnamin historia
Vietnamin varhainen historia on jäänyt tarujen peittoon. Varmasti tiedetään, että nykyisellä Vietnamin alueella on ollut ihmisasutusta jo puoli miljoonaa vuotta sitten. Maataloutta alueella on harjoitettu jo noin vuonna 7000 eaa.
Noin vuonna 200 eaa. alueella vaikutti Nam Việtin valtakunta, joka hallitsi aluetta kolmesataa vuotta, ennen kuin kiinalaiset valloittivat nykyisen Vietnamin pohjoisosat. Vietnam kuului kiinalaisten hallintaan 1000 vuoden ajan. Vietnamilaiset nousivat 900-luvulla kapinaan ja onnistuivat ottamaan vallan omalle kansalleen. Näin syntyi Đại Việtin kuningaskunta.
Itsenäiset vietnamilaiset kokivat monien eri dynastioiden aikakauden. Vähitellen vietnamilaiset levittäytyivät myös etelään nykyisen Etelä-Vietnamin alueella asuneiden chamien asuttaman Champan kuningaskunnan kustannuksella.
Vietnam jakaantui 1500-luvulla keskenään kilpailevien hallitsijasukujen hallitsemiin alueisiin, kunnes Tay Son -kapina yhdisti maan.
Eurooppalaiset saapuivat nykyisen Vietnamin alueelle 1500-luvulla, ja Vietnamin pitkä lähes tuhannen vuoden itsenäisyys päättyi vuonna 1883, kun ranskalaiset ottivat maan hallintaansa. Ranskalaiset muodostivat hallitsemistaan alueista Ranskan Indokiinan. Ranskan vallan aika päättyi toisen maailmansodan jälkeen syttyneeseen Indokiinan sotaan, jonka jälkeen Vietnam jaettiin kommunistiseen Pohjois-Vietnamiin ja antikommunistiseen Etelä-Vietnamiin. Maiden vastakkainasettelu sytytti Vietnamin sodan, jossa Yhdysvallat tuki sotilaallisesti Etelä-Vietnamia.
Vietnamin sodan kauhut johtivat Yhdysvalloissa protestiaaltoon sotaa vastaan ja Yhdysvaltojen vetäydyttyä koko Vietnam yhdistyi Pohjois-Vietnamin kommunistihallinnon alle.
Vietnamin esihistoria
Arkeologisten löytöjen perusteella on arvioitu, että nykyisen Vietnamin alueella on ollut ihmisasutusta jo puoli miljoonaa vuotta sitten. Alueella kukoistivat mesoliittiset ja neoliittiset kulttuurit, ja maanviljelyä on alueella harjoitettu 7000 vuotta ennen ajanlaskun alkua.
right|pienoiskuva|Đông Sơn -rumpu ensimmäisen vuosituhannen eaa. puolivälin tienoilta. Rummuille olivat ominaisia ornamenttikuviot, ja lyöntipinnan keskellä oli yleensä tähti- tai aurinkokuvio. Pohjois-Vietnamista, Punaisenjoen alueelta löytynyt merkittävä pronssikautinen Đông Sơnin pronssikulttuuri on nimetty löytöpaikkansa mukaan. Alueelta löydetyt kivikirveet ja pronssiset gongirummut kertovat korkeasta teknologiasta ja järjestäytyneestä yhteiskunnasta Đông Sơn -kulttuurin aikana noin 600-100 jaa. Samankaltaisia rumpuja on löydetty Uudesta-Guineasta saakka, mikä viittaa siihen, että Đông Sơn -kulttuurin esineet levisivät merta pitkin kulkeneiden kauppareittien mukana laajalle alueelle.
Pronssikulttuurin kehittyminen on yhdistetty siihen, että Kaakkois-Aasiassa on ollut tarvetta maatalouden kehittämiselle ja suuremman tuottavuuden lisäämiselle suuremman väestön elättämiseksi. Đông Sơn -rumpujen kuviointien perusteella on päätelty, että alueella oli keskusjohtoinen päällikkökunta noin vuodesta 400 jaa.
Vietnamilaisten tarujen mukaan valtion perustaja on Hùng Vương, ensimmäinen Hồng Bàng -dynastian kuningas, joka oli mytologian mukaan lohikäärmekuninkaan ja kuolemattoman prinsessa Âu Cơ'n poika. Hồng Bàng -kuninkaat hallitsivat Văn Lang -kuningaskuntaa Punaisenjoen laaksossa noin vuosina 2879-258 eaa. Tarinat Hồng Bàng-dynastiasta eivät perustu historiallisiin tosiseikkoihin, vaan kyseessä on ennemminkin myyttiset mittasuhteet saanut kokoelma vietnamilaisia kansantaruja, joka kertoo kansan synnystä.
Viimeinen Hồng Bàng -kuningas kukistui kolmannella vuosisadalla eaa. naapurimaan ylängöllä sijainneen Thuc-dynastian kukistettua sen. Thuc-kuningas An Dương Vương yhdisti Văn Langin hallintoalueeseensa, ja näin muodostui Âu Lạcin kuningaskunta, jonka pääpaikkana oli Cổ Loa Punaisenjoen tasangolla, nykyisen Hanoin kaupungin lähistöllä.
pienoiskuva|Nam Việt laajimmillaan noin vuonna 200 eaa. Valtakunta oli lyhytikäinen, ja kiinalaisen Qin-dynastian armeija, päällikkönään Triệu Đà, valloitti sen vuonna 208 eaa. Qin-dynastian kukistuttua Kiinassa seurasi Han-kausi vuonna 206 eaa. Triệu Đà oli haluton hyväksymään Han-dynastiaa ja perusti valloittamistaan alueista valtion, jolle antoi nimeksi Nam Việt. Valtio sijaitsi nykyisen Pohjois-Vietnamin ja Etelä-Kiinan alueilla. Valtio oli olemassa noin sadan vuoden ajan, kunnes Kiinan Han-dynastia valloitti sen vuonna 111 eaa.
Tuhat vuotta kiinalaisvallan alla
Kiinalaishallitsijat pitivät nykyisen Vietnamin aluetta hallussaan yli tuhat vuotta vuoteen 938. Tänä aikana Vietnamiin lainautui kiinan kirjoitusjärjestelmä, vietnamin kieleen tuli lukematon määrä sanoja kiinan kielestä ja vietnamilaiset omaksuivat kiinalaisilta kiinalaiset tavat ja maanviljelystavat. Kiinalaisesta kulttuurista lainautuivat myös konfutselaisuus sekä Kiinan poliittinen järjestelmä.
Kiinalaistumista lisäsi Han-dynastian sisäisiä valtataistaluja paenneiden mandariinien saapuminen Vietnamin alueelle. Heidän mukanaan saapui kiinalaisia tapoja ja he perustivat kouluja ja toivat mukanaan sotilastaitoja. Kiinalaisvalta herätti myös kapinoita vietnamilaisten keskuudessa. Monet vietnamilaiset maanomistajat naittivat tyttäriään kiinalaiseliitille, ja syntyi kiinalais-vietnamilainen eliitti, joka nousi aika-ajoin vastustamaan kiinalaisvaltaa.
Toinen kapina kiinalaisvaltaa vastaan nähtiin vuonna 248, kun kapinan naisjohtaja Triệu Thị Trinh johti tuhannen miehen armeijaa kiinalaisia vastaan. Kapina kukistettiin puolessa vuodessa ja kuten Trungit parisataa vuotta aiemmin, myös hän hukutti itsensä välttääkseen kiinalaisten vangiksi joutumisen.
Kuudennella ja seitsemännellä vuosisadalla nähtiin myös sarja epäonnistuneita yrityksiä palauttaa maahan vietnamilaisten valta, mikä osaltaan nosti kansallistunnetta. Yksi merkittävimmistä kapinoista oli vuonna 543 tapahtunut kapina. kun Lý Nam Đế johti kiinalaisen Liang-dynastian vastaista kapinaa. Hän perusti lyhytaikaisen Lý-dynastian. Lý kuoli vuonna 547, mutta hänen seuraajansa piti Lý-dynastian kapinaa hengissä vielä viidenkymmenen vuoden ajan. Tätä Vietnamin historian varhaisempaa vuonna 543 perustettua Lý-dynastiaa kutsutaan varhaisemmaksi Lý-dynastiaksi erotukseksi myöhemmin syntyneestä Lý-dynastiasta. Kiinalaiset kukistivat kapinan lopullisesti vuonna 603 ja he katsoivat rauhoittaneensa Vietnamin ja antoivat sille nimeksi An Nam, rauhoitettu etelä, jota kiinan Tang-dynastia hallitsi protektoraattinaan.
Nykyisen Etelä-Vietnamin alueelle kiinalaisvalta ei yltänyt. Alueen etäläosissa, Mekongin suistossa kehittyivät hindulais-buddhalaiset Funanin ja Champan kuningaskunnat. Khmerien ensimmäinen kuningaskunta Chenla valloitti Funanin 600-luvulla, mutta Champa säilyi aina 1600-luvulle.
Vapautus kiinalaisvallasta
Tang-dynastian viimeinen keisari kukistui vuonna 907, jolloin vietnamilaiset saivat jälleen mahdollisuuden itsenäistyä. Vuonna 938 Ngô Quyềnin johdolla vietnamilaisarmeija sai merkittävän voiton Bạch Đằng -joen taistelussa kiinalaisista ja maa sai itsenäisyyden lähes tuhannen vuoden kiinalaisvallan jälkeen. Ngô Quyền julisti itsensä maan kuninkaaksi. Kiinalaisvallan aikana vietnamilaisista oli muodostunut Kaakkois-Aasian kiinalaistunein kansa, toisin kuin naapurikansat chamit, khmerit ja tait, jotka saivat kultturisia vaikutteita Intiasta.
Ngô-dynastian hallinto oli epävakaata ja maassa oli useita kilpailevia päällikkökuntia. 960-luvulla merkittävin johtaja maassa oli Đinh Bộ Lĩnh, joka julistautui maan kuninkaaksi vuonna 968. Hän antoi maalle nimeksi Đại Co Việt ja hän solmi kiinalaisen Song-dynastian keisarin kanssa sopimuksen valtansa laillistamiseksi. Song-dynastian keisari hyväksyi vietnamilaiskeisarin vasallikseen ja vahvisti vietnamilaisten itsenäisyyden, vastaavasti Đinh suostui osoittamaan kunnioitusta Kiinan keisarille. Vietnamilaiset ymmärsivät, että pitkän kiinalaisvallan alla olon jälkeen pohjoisen naapurimaan kanssa oli tultava toimeen. Đinh-dynastia oli kuitenkin lyhytikäinen ja Đinh Bộ Lĩnhin kuoltua 979 kiinalaiset yrittivät palauttaa maan valtansa alle. Valtaan nousseen varhaisen Lê-dynastian ensimmäisen kuninkaan johdolla kiinalaisten hyökkäys torjuttiin. Myös Lê-dynastia oli lyhytikäinen ja sitä seurasi Lý-dynastia vuonna 1009.
Lý-dynastia
Lý Thái Tôngin jälkeen kuninkaaksi tuli hänen poikansa Lý Thánh Tông vuonna 1054. Hänen aikanaan Hanoihin perustettiin kirjallisuuden temppeli vuonna 1070. Lý Thánh Tôngin valtakaudella maa teki taas uuden sotaretken Champaa vastaan vuonna 1069, jolloin maan laajentuminen eteläisen Champan kustannuksella jatkui. Đại Việt kävi sotaa pahimmillaan kahdella rintamalla, kun pohjoisen suunalla maa soti kiinalaisia vastaan. Lapsena valtaistuimelle nousseen Lý Càn Đứcin aikana Đại Việt onnistui torjumaan kiinalaisten Song-hallitsijoiden valloitusyrityksen sotapäällikkö Lý Thường Kiệt'in johdolla vuonna 1075. Sodan päätyttyä ryhdyttiin neuvotteluihin, joiden tuloksena Kiinan ja Vietnamin raja asettui suunnilleen nykyiselle kohdalleen.
Voitto oli huomattava vietnamilaisille mutta Lý-dynastia hiipui vähitellen 1100- ja 1200-luvuilla. Dynastian viimeisen kuninkaan Lý Càn Đứcin kuoltua lapsettomana, maa ajautui heikon hallinnon kauteen, jolloin valtaa piti ryhmä ministereitä. Karismaattisen johtajan puute ja veriset valtakiistat johtivat siihen että valtaan nousi ensimmäinen Trần-dynastian kuningas vuonna 1225.
Trần-dynastia
Tran-valtakunnan vakautta nousi uhkaamaan Kiinan suunnalta maahan tunkeutunut mongoliarmeija. Pohjoinen naapuri Kiina oli Kublai-kaanin johtaman mongolivaltakunnan hallussa, ja mongoliarmeija hyökkäsi Đại Việtiin vuonna 1284, ja uudestaan vuosina 1287-1288. Vietnamilaiset onnistuivat torjumaan mongolit Bạch Đằngin taistelussa, joka on päätynyt Vietnamin kansalliseen mytologiaan.
Vietnamilaiset onnistuivat torjumaan mongolit sekä maalla että merellä, ja 1300-luvulle tultaessa mongolit suuntasivat laajentumispyrkimyksensä burmalaisia vastaan.
Tran-dynastian valta heikkeni 1300-luvulla ja viimeisen kuninkaan Trần Dụ Tông'in kuoltua lapsettomana vuonna 1369 seurasi perimyskiista. Maan hallinto oli niin heikko, että chamit onnistuivat ryöstelemään Hanoissa vuonna 1390. Tranit menettivät vallan lyhytaikaiseksi jäänelle Hồ-dynastialle vuonna 1400. Suurempi takaisku maalle oli, että kiinalainen Ming-dynastia valloitti maan pohjoisosat vuonna 1406.
Vietnamilaiset nousivat jälleen kapinaan Ming-dynastian sortotoimenpiteitä ja Pohjois-Vietnamin vallitusta vastaan. Vastarintaa johti Lê Lợi, jonka johtamat joukot piirittivät Hanoissa olleet Ming-joukot vuonna 1427 ja seuraavana vuonna kiinalaiset vetäytyivät. Lê Lợi nousi kansallissankariksi ja samalla sai alkunsa uusi, merkittävä Lê-dynastia.
Lê-dynastian vallassaolon alkuajat olivat Đại Việtille vakaata aikaa. Myös sotilaallinen voima kasvoi, sillä vienamilaiset tekivät ryöstöretken Champaan vuonna 1471, jolloin maasta jäi jäljelle vain tynkä. Myös laojen asuttama Lan Xang alistettiin vietnamilaisten vasallivaltioksi.
Đại Việtin kukoistuskaudella 1400-luvulla Hanoista tuli vakaan hallinnon ansiosta alueen suurin kaupunki, jonka väkimäärä oli yli 100 000. Kuningas Lê Thánh Tông'in kuoltua vuonna 1497 maa ajautui jälleen nopeasti valtataistelujen keskelle.
Maa jakautuu
pienoiskuva|Maa oli vuonna 1650 jakautunut Trịnh-, Nguyễn- ja Mạc-klaanien hallitsemiin alueisiin. Champa sijaitsi nykyisen Vietnamin eteläosassa. Maassa syntyi 1500-luvun alussa valtataistelu kolmen johtavan suvun välillä, mikä johti siihen että maa jakautui Mạc-dynastian hallitsemaan pohjoisosaan ja Trịnh- ja Nguyễn -sukujen johtamaan eteläosaan. Mạc-dynastian ensimmäinen hallitsija syöksi Lê-dynastian kuninkaan vallasta vuonna 1527. Lê-dynastiaa tuki mahtavan Nguyễn-klaanin johtajat, jotka puolustivat Lê-kuninkaan oikeutta hallita valtakuntaa. Sisällissodaksi yltynyt tilanne raukesi 1550-luvulla, kun välittäjänä kiistassa toiminut Kiinan keisari oli laatimassa osapuolten kanssa sopimusta jossa määrättiin että Mạc-dynastia hallitsee maan pohjoisosaa ja Lê-dynastia yhdessä Nguyễn-suvan kanssa maan eteläosaa.
Sopu ei kestänyt kauan, sillä voimakas Trịnh-suku haastoi Nguyễnit. Molemmat suvut katsoivat olevansa Lê-kuninkaiden puolustajia ja molemmat yrittivät syrjäyttää Mạc-dynastian. Trịnh-suvun joukot onnistuivat työntämään Mạcit pois suurimmasta osasta Pohjois-Vietnamia vuoteen 1952 mennessä. Sen sijaan Nguyễnit suojelivat edelleen Lê-kuninkaita maan eteläosassa. Vuodesta 1627 Trịnhien ja Nguyễnien välillä vallitsi avoin sota, ja osapuolten vyöhykkeet jaettiin valtavilla muureilla. Maa jakaantui kahteen toisilleen vihamieliseen valtakuntaan. Pohjoisessa hallitsivat Trịnhit Lê-suvun nimoissä ja etelässä Nguyễnit. Pohjoinen tunnettiin nimellä Đại Việt ja etelä tunnettiin nimellä Nam Việt. Pohjoisen pääkaupunki oli Hanoi ja etelän keskus oli Huế. Molempien osapuolien armeijat olivat valtavia. Trịnhien armeija oli etelän vihollista suurempi, se käsitti 100 000 sotilasta, 500 norsua ja 500 dzonkkia, mutta Nguyễnit olivat varustautuneet portugalilaisten aseilla. Etelässä oli etuna myös väestön suurempi tuki, sillä alueelle muutti Ming-dynastian kaatumisen seurauksena kiinalaisia siirtolaisia, joiden avulla Nguyễn-dynastia laajensi valtakuntaansa chamien ja khmerien asuttamille alueille etelään, sillä Trịnhit estivät valtakunnan laajenemisen pohjoiseen. 1700-luvulle tultaessa kasvoi nopeasti vietnamilaisten siirtolaisten muutto Mekong-joen suistoon ja valloitettujen alueiden tuhannet etniset khmerit vietnamilaistettiin.
Eurooppalaiset saapuvat
Ensimmäiset eurooppalaiset nykyisen Vietnamina alueella olivat portugalilaiset, jotka saapuivat maahan vuonna 1516. He perustivat lähetys- ja kauppa-aseman Hoi Aniin vuonna 1615. Portugalaisten jälkeen maahan saapuivat ranskalaiset. Vielä 1600-luvulla eurooppalaisten vaikutus maassa oli pieni. Merkittävin eurooppalainen maassa oli ranskalainen jesuiitta Alexandre de Rhodes, joka oppi vietnamin kielen ja saarnasi maassa vietnamiksi.
Tayson-kapina ja maan jälleenyhdistyminen
Sekä pohjoisessa että etelässä hallitsijasuvut kohtasivat yhä kasvavia vaikeuksia. Pohjoisessa vallitsi 1730-luvulle tultaessa anarkia ja alueita hallitsivat rosvoparonit, jotka riistivät maanviljelijöitä veroja. Olojen yhä kurjistuessa nälänhädän tullessa vuonna 1735 kansa liittyi herkästi kapinaan, jonka tarkoitus oli kukistaa Trịnh-dynastian valta ja palauttaa Lê-dynastia valtaan Pohjois-Vietnamissa.
Etelä-Vietnamissa huonoa Nguyễn-hallintoa vastaan protestit yltyivät suuremmiksi. Pienestä Tây Sơnin kylästä kotoisin olleet kolme veljestä aloittivat vuonna 1773 kapinan, jota kutsutaan kylän mukaan Tay Son -kapinaksi. Tay Sonin veljekset ottivat nimkseen Nguyễn, mutta he eivät olleet sukua samannimiselle hallitsijasuvulle, vaan he olivat alhaista syntyperää. Tay Son-kapinalla oli laaja tuki kansan keskuudessa, ja se heikensi Nguyễn-kuninkaan valtaa joka oli jo rapautunut taitamattoman hallinnon vuoksi. Tay Son -kapinalliset saivat haltuunsa vuonna 1778 koko Nguyễnien hallitseman Etelä-Vietnamin. Hallitsijasuvun jäsenistä vain Nguyễn Ánh onnistui pakenemaan kapinallisia Siamiin, missä hän pyysi aseellista apua ranskalaisilta.
Tay Son -veljesten johtama kapina osasi myös hyödyntää pohjoisen Trịnh-dynastian heikkenemistä ja alueella kärsittyä uutta, tuhoisaa nälänhätää. Vuonna 1786 Tay Son -kapinalliset valtasivat Trịnhien hallitseman pohjoisen. Kaksi vuotta myöhemmin kapinalliset torjuivat kiinalaisten maahantunkeutumisen, jolla nämä yrittivät palauttaa Trịnhit valtaan. Kapinalliset saivat yhdistettyä maan jälleen yhdeksi hallintokokonaisuudeksi. Veljeksistä Nguyễn Huệ julisti itsensä maan keisariksi nimellä Quang Trung.
Hänen hallintakautensa kesti vain muutaman vuoden, sillä Tayson-keisari Quang Trung kuoli vuonna 1792. Tuona aikana kuitenkin tehtiin monia uudistuksia, kun maa jaettiin uudelleen talonpoikien kesken ja uusia alueita otettiin viljelyyn. Työväenluokkaista alkuperää ollut hallitsijasuku hallitsi ajalleen epätyypillisesti, ja heidän mukaansa rikkaat ja köyhät ihmiset olivat samanarvoisia. Virallisena kielenä maahan otettiin vietnamin kieli kiinan sijasta ja kirjoitusjärjestelmä Chữ Nôm otettiin käyttöön.
Quang Trungin kuoltua maa joutui kaaokseen kun yhtä vahvaa johtajaa ei enää löytynyt. Tay Son -hallinto ei kyennyt enää vastaamaan eteläisen Nguyễn-dynastian perillisen Nguyễn Ánhin paluuseen. Nguyễn Ánh oli koonnut armeijansa ranskalaisen piispa Pigneau de Behainen tuella. Ranskan hallitus ei aasialaisten sisäisiin kiistoihin puuttunut, ja Nguyễn Anhin armeija koostui lähinnä yksityishenklilöistä. Vastineeksi Nguyễn Anh lupasi lähetyssaarnaajille täyden toimintavapauden hallitsemassaan osassa Vietnamia. Sota Tay Son -armeijaa vastaan jatkui aina vuoteen 1802, jolloin Nguyễn Ánhin joukot valloittivat Hanoin ja Huến.
Nguyễn Ánh julisti itsensä maan keisariksi ja hän alkoi ensimmäistä kertaa historiassa kutsua maata nimellä Vietnam. Hän otti hallitsijanimekseen Gia Long, ja Nguyễn-dynastian valta jatkui.
Ranskan protektoraatiksi
Nguyễn-dynastian valta oli kuitenkin murenemassa, sillä Kaakkois-Aasian poliittinen tilanne oli muuttumassa eurooppalaisten tunkeutuessa alueelle. Keisari Gia Long yritti pitää ranskalaisten vaikutusvallan maassa mahdollisimman pienenä ja lähetyssaarnaajien toiminnalle asetettiin rajoituksia. Hänen poikansa ja seuraajansa Minh Mạng nousi valtaan vuonna 1820. Minh Mạng karkotti maasta kaikki ranskalaiset lähetyssaarnaajat ja teloitutti heistä osan 1830-luvulla. Vuonna 1840 valtaan noussut keisari Thiệu Trị jatkoi ranskalaisten toiminnan rajoittamista, minkä jälkeen ranskalaiset pyysivat apua Euroopasta. Vuonna 1847 ranskalaiset sota-alukset ilmestyivät Vietnamin rannikolle ja tulittivat Đà Nẵngia, hyökkäyksen tarkoitus oli palauttaa lähetyssaarnaajien toimintavapaus. pienoiskuva|Ranskan Vietnamin osat. Kun valtaan noussut keisari Tự Đức teloitutti espanjalaisen piispan vuonna 1855, Ranskan keisari Napoleon III lähetti armeijan vapauttamaan Vietnamin. Vuonna 1856 ranskalaiset tekivät seuraavan suuremman hyökkäyksen Vietnamiin, ja vuotta myöhemmin alkoi järjestelmällinen sota.
Ranska valloitti Saigonin ja Đà Nẵngin vuonna 1858 ja loi näin perustan siirtomailleen Kaakkois-Aasiassa. Ranskalaiset pakottivat keisari Tự Đứcin allekirjoittamaan sopimuksen, jolla kolme maan eteläisintä maakuntaa siirtyivät Ranskan omistukseen. Ranskalaiset alkoivat käyttää Vietnamin eteläisistä osista nimeä Kotšinkiina.
Ranskan Indokiina
Ranska pyrki alistamaan valtaansa myös Vietnamin pohjoisosan Tonkinin, sillä sen toivottiin varmistavan maan asema tuottoisassa Yunnanin kaupassa. Kotšinkiinan kuvernööri Dupré pelkäsi myös, että alue saattasi päätyä brittien tai saksalaisten haltuun. Matkaan lähetettiin Francis Garnierin johtama sotilasretkikunta, joka valtasi Hanoin kaupungin, mutta vietnamilaisten ja kiinalaisten vastahyökkäyksessä Garnier sai surmansa. Vuonna 1883 lähetettiin Henri De Rivièren johtama retkikunta, mutta se koki aiemman retkikunnan kohtalon ja De Rivière teloitettiin.