cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kaisa Juuso
Kaisa Juuso (s. 23. syyskuuta 1960 Alatornio) on suomalainen perussuomalainen poliitikko ja Suomen sosiaali- ja terveysministeri vuodesta 2023. Hänet valittiin eduskuntavaaleissa 2019 kansanedustajaksi Lapin vaalipiiristä. Eduskuntavaaleissa 2023 hänet valittiin toiselle kaudelleen.
Jiuzhaigou
thumb|190px|Kuvaa Jiuzhaigoun laaksosta Jiuzhaigou (, Yhdeksän kylän laakso, tiib. Sicadêgu) on luonnonsuojelualue Sichuanin maakunnan pohjoisosassa Kiinassa. Vuonna 1992 Unescon maailmanperintökohteeksi hyväksytty alue on tunnettu monista monikerroksisista vesiputouksistaan ja värikkäistä järvistään.
Kaisa Juuso
Koulutus ja työura
Juuso suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon käyttäytymistieteissä Tukholman yliopistossa 1986 ja vakuutustutkinnon vuonna 1994. Juuso on työskennellyt myös hoitoalalla. Hän suoritti sairaanhoitajan ammattikorkeakoulututkinnon vuonna 2010.
Jiuzhaigou
Luonto
Jiuzhaigoun ekosysteemi luokitellaan lauhkean vyöhykkeen lehtimetsäksi, johon on myös sekoittunut vuoristokasvillisuutta. Melkein 300 km² alueesta on aarniometsää. Nämä metsät ovat syksyisin ruskan peitossa tehden alueesta merkittävän matkailukohteen. Jiuzhaigoussa kasvaa monia mielenkiintoisia kasvilajeja, kuten kotoperäisiä alppiruusuja ja bambuja.
Kaisa Juuso
Koulutus ja työura
Juuso on tehnyt suuren osan työurastaan vakuutusalalla. Hän työskenteli vuosina 1989–1997 Eläkevakuutusosakeyhtiö Veritaksen palveluksessa Turussa ja vuosina 1997–2004 Lähivakuutuksen palveluksessa samassa kaupungissa. Ennen kansanedustajuuttaan hän työskenteli viimeksi kansainvälisen sairaanhoidon erityisasiantuntijana Ruotsissa, Försäkringskassanin kansainvälisessä yksikössä Haaparannalla.
Jiuzhaigou
Luonto
Uhanalaiset isopanda ja lumiapina asuvat suojelualueella, mutta kummankin populaatiot ovat hyvin pieniä ja eristyneitä. Laaksossa elää myös noin 140 lintulajia.
Kaisa Juuso
Poliittinen toiminta
Juuso on toiminut Tornion kaupunginvaltuutettuna vuodesta 2013 ja kaupunginhallituksen jäsenenä vuodesta 2017. Hän on toiminut poliittisella urallaan myös muun muassa perussuomalaisten Lapin piirisihteerinä vuonna 2015 ja puoluehallituksen jäsenenä vuodesta 2018.
Kansanedustajaksi hänet valittiin vuonna 2019 puolueensa ainoana edustajana Lapista saatuaan 5 767 ääntä, viidenneksi eniten kaikista vaalipiirin ehdokkaista. Vuoden 2023 vaaleissa hän sai 6 078 ääntä.
Jiuzhaigou
Geologia ja hydrologia
Laaksoon kuuluu kolme itsenäistä rotkoa, joita sanotaan välillä myös laaksoiksi suuren kokonsa vuoksi. Lisäksi laaksossa sijaitsee yksi Jangtsen vesistöön kuuluvan Jialing-joen lähteistä.
Jiuzhaigou tunnetaan parhaiten kymmenistä sinisen, vihreän ja turkoosin värisistä järvistä, jotka ovat muodostuneet jäätiköiden seurauksena. Kivivyöryt ja muut luonnonilmiöt patosivat järvet ja sitten jähmettyivät karbonaattivarastoista. Joissakin järvissä on suuria määriä kalsiumkarbonaattia, minkä seurauksena niiden vedet ovat todella kirkkaita ja syvätkin pohjat ovat nähtävissä pinnalta.
Jotkut vähemmän vakaista padoista ja muodostumista on keinotekoisesti vahvistettu. Matkailijoita on kielletty tekemästä suoraa kosketusta järviin.
Rumpu (täsmennyssivu)
Rumpu tarkoittaa seuraavia asioita:
Rasvaprosentti
Rasvaprosentti ilmoittaa rasvan määrän prosentteina koko kehon painosta. Se on jonkin verran parempi mittari ylipainon arviointiin kuin painoindeksi, sillä jälkimmäinen olettaa lihasten olevan keskimääräisessä kunnossa. Esimerkiksi kehonrakentajilla painoindeksi voi näyttää ylipainoa, vaikka rasvaprosentti on alhainen. Jos lihaskunto on heikko, painoindeksi voi näyttää normaalipainoa, vaikka rasvaprosentti onkin yli normaalin. Täysikasvuisen ihmisen normaali rasvaprosentti vaihtelee lihavuustutkijoiden mukaan naisilla välillä 25–33 ja miehillä välillä 13–21. Normaalin rasvaprosentin yläraja voidaan johtaa esimerkiksi siitä, että naisilla, joiden painoindeksi on 25 (normaalipainon yläraja), rasvaprosentti on keskimäärin 33 ja miehillä vastaavasti 21. Ikääntyneiden naisten normaali rasvaprosentti saatta olla kuitenkin jopa 35 ja miesten 25 prosenttia. Tarkkoja arvoja ei voida antaa muun muassa sen vuoksi, että eri mittalaitteet antavat hyvin erilaisia tuloksia, eivätkä asiantuntijat ole saavuttaneet konsensusta asiasta. Ihmisellä on huomattavasti enemmän rasvakudosta kuin esimerkiksi simpansseilla, joiden normaali rasvaprosentti on 3,5 (naaraat) / 0,005 (urokset).
Rasvaprosentin mittaaminen
Rasvaprosentin mittaaminen ei anna koskaan täysin tarkkaa tulosta edes kun testaustilanne vakioidaan mahdollisimman hyvin. Halvimpia mittaustapoja ovat kenttämittaukset kuten ihopoimumittaus ja sähköiset bioimpedanssi-mittaukset. Kalleimpia ja tarkimpia mittaustapoja ovat laboratoriomittaukset kuten vedenalaispunnitus tai duterium-laimennus.
Ihopoimumittaus suoritetaan pihdeillä, joilla mitataan ihopoimun paksuus neljästä kohdasta. Ihopoimumittaus on luotettavimmillaan melko hoikilla tai normaaleilla ihmisillä. Bioimpedanssi-mittaus käyttää heikkoa sähkövirtaa ja laskee rasvaprosentin kehon nestetasapainon pohjalta.
Rasvaprosentin arvioiminen
Lapsen rasvaprosentti = (1.51 × painoindeksi) − (0.70 × ikä) − (3.6 × sukupuoli) + 1.4
Aikuisen rasvaprosentti = (1.20 × painoindeksi) + (0.23 × ikä) − (10.8 × sukupuoli) − 5.4
jossa sukupuoli 1, jos mies ja 0, jos nainen.
Painoindeksi lasketaan kaavalla paino jaettuna pituuden neliöllä, eli paino (kg) / (pituus(m) x pituus(m))
Yhdysvaltojen puolustusvoimien rasvaprosenttikaava
mitataan tuumina
Miehille:
<tt>rasvaprosentti % = 86,010 x log10(vyötärön_ympärys - kaulan_ympärys) - 70,041 x log10(pituus) + 36,76</tt>
Naisille:
<tt>rasvaprosentti % = 163,205 x log10(vyötärön_ympärys + lantion_ympärys - kaulan_ympärys) - 97,684 x log10(pituus) - 78,387</tt>.
Lindos
Lindos oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Rhodoksen (nyk. Ródos) saarella Kreikassa. Se sijaitsi saaren kaakkoisrannikolla nykyisen Líndoksen kylän paikalla. Lindos tunnetaan ennen kaikkea akropoliistaan eli linnavuorestaan sekä Athene Lindian temppelistä.
Historia
Lindoksen alueelta on tehty joitakin löytöjä neoliittiselta kaudelta sekä pronssikaudelta. Antiikin aikana Lindos oli yksi Rhodoksen kolmesta vanhasta kaupungista Ialysoksen ja Kameiroksen ohella. Se oli vanha doorilainen kaupunki ja saaren merkittävin kulttipaikka Athene Lindian kulttinsa ansiosta. Doorilaiset perustivat kaupungin 900-luvulla eaa. Varhaisimmat merkit pyhäköstä akropoliilla ovat geometriselta kaudelta 800-luvulta eaa.
pienoiskuva|vasen|Lindoksen akropolis ja [[Lindoksen teatteri|antiikin aikainen teatteri etelästä päin.]] pienoiskuva|vasen|Lindoksen temppelin kronikan osan sisältävä stele. Tanskan kansallismuseo. Kreikkalainen mytologia antaa ymmärtää, että Athene Lindian kultti olisi ollut esikreikkalainen eli kreikkalaisten tuloa edeltänyt, ja se palautuu mahdollisesti minolaiseen aikaan. Mytologian mukaan Lindoksen samoin kuin Ialysoksen ja Kameiroksen perustaja ja ensimmäinen doorilainen asuttaja oli Herakleen poika Tlepolemos. Varhaisin kirjallinen maininta kaupungista on Homeroksen Iliaan laivaluettelossa, jossa se mainitaan yhtenä kaupungeista, joka lähetti joukkoja Troijan sotaan.
Lindoksen huippukautta oli arkaainen kausi 600- ja 500-luvuilla eaa. Tuohon aikaan Lindos osallistui muun muassa Gelan siirtokunnan perustamiseen Sisiliaan. Noin vuoden 580 eaa. tienoilla Lindosta hallitsi useita vuosia tyranni Kleobulos, joka luetaan Kreikan seitsemän viisaan joukkoon. Kleobulos rakennutti akropoliin sen ensimmäiseen monumentaaliseen muotoon, ja hänen aikanaan valmistui myös kukkulan ensimmäinen varsinainen Athene Lindian temppeli. Akropolis toimi paitsi kulttipaikkana myös kaupungin linnoituksena. Lindos oli yksi doorilaisen heksapoliin kuudesta jäsenestä. Kaupunki oli suojaisan satamalahtensa ansiosta merkittävä satama ja hallitsi saaren itärannikkoa.
Lindos oli Rhodoksen tärkein kaupunki vuoteen 408 eaa. saakka. Tuolloin saaren kolme vanhaa kaupunkia perustivat yhdessä Rhodoksen kaupungin saaren uudeksi keskukseksi (synoikismos). Kaupungin perustamisen jälkeen Lindos oli vanhoista kaupungeista ainoa, joka säilyi merkittävänä uskonnollisen asemansa vuoksi, vaikkakin sen poliittinen ja taloudellinen merkitys väheni. Hellenistisellä kaudella akropolis ja Athene Lindian temppeli saivat lopullisen monumentaalisen muotonsa, ja temppeli säilyi saaren uskonnollisena keskuksena. 200-luvulla eaa. akropoliille tuotiin myös Zeus Polieuksen kultti Athenen kultin oheen.
Kristillisen legendan mukaan apostoli Paavali rantautui Lindokselle vuonna 43 jaa. Kerrotaan, että häntä kuljettanut laiva joutui tuolloin myrskyyn, ja Lindoksen akropoliin eteläpuolella oleva pieni lahti muodostui, kun kalliot avautuivat suojaamaan apostolia. Lahti tunnetaan edelleen apostoli Paavalin lahtena.
Lindoksen akropolis säilyi merkittävänä linnoituksena bysanttilaisella keskiajalla ja edelleen Johanniittain ritarikunnan aikana vuosina 1309–1522, jolloin akropolista linnoitettiin jälleen laajalti. Linnoitus oli käytössä myös osmanivallan aikana.
Rakennukset ja löydökset
Lindos oli rakennettu Rhodoksen kaakoisrannikolle luonnonsatamalahden ja akropoliin eli linnavuoren ympärille. Alakaupunki sijaitsi suurin piirtein nykyisen kylän paikalla.
Akropolis eli yläkaupunki
Lindoksen akropolis on jyrkkäreunainen kukkula, jonka korkeus on noin 116 metriä. Se sijaitsee aivan meren rannassa nykyisen kylän itäpuolella. Akropoliin sisäänkäynti on sen pohjoispäästä, edelleen nykyäänkin samaa jyrkkää antiikin aikaista tietä pitkin. Kukkulalta on hyvä näköala Líndoksen kylään, merelle ja saaren itärannikolle.
Linnoitus ja muurit
Linnoituksessa on jyrkät muurit, jotka seuraavat kukkulan luonnonmuotoja ja joiden kokonaispituus on noin 508 metriä. Muurien säilyneet osat ovat pääosin keskiajalta ja johaniittain 1300-luvulla rakennuttamia. Kaksi muurin torneista on säilynyt erityisen hyvin. Sisäänkäynti linnoitukseen kulkee portista, jonka yhteydessä on entinen johanniittojen palatsirakennus, joka toimi näiden päämajana linnoituksessa.
Stoat ja propylaia
Portin jälkeen seuraa stoa eli pylväshalli, joka rakennettiin hellenistisellä kaudella vuonna 208 eaa. Stoa edustaa doorilaista tyyliä ja siinä on ollut kaksi siipeä ja yhteensä 42 pylvästä. Stoan takana on 34 porrasta käsittävä monumentaaliportaikko, joka johtaa propylaialle eli akropoliin ylemmän temppelitasanteen monumentaalisisäänkäynnille. Propylaia rakennettiin vuonna 407 eaa. ja siinä oli viisi oviaukkoa, jotka johtivat pyhäkön ydinalueelle ja temppelille.
Athene Lindian temppeli
Athene Lindialle omistettu temppeli sijaitsi akropoliin korkeimmalla kohdalla sen etelälaidassa. Se oli alun perin Kleubuloksen varhaisempien pyhäkkörakennelmien paikalle arkaaisella kaudella noin vuonna 580 eaa. rakennuttama. Temppeli paloi vuonna 392 eaa. ja rakennettiin uudelleen myöhäisellä klassisella kaudella vuonna 348 eaa. Temppeli edusti doorilaista tyyliä ja se oli kummassakin vaiheessa amfiprostyylitemppeli, jonka kummassakin päässä oli neljä pylvästä. Temppelin pohjan koko on noin 22 x 8 metriä. Sisällä temppelissä oli sen myöhemmässä vaiheessa Athenen kulttikuva, jonka sanotaan muistuttaneen Feidiaan Parthenoniin veistämää Athene Parthenosta.
Temppeliä ympäröi joukko stoia. Niissä sekä muualla temppeliä ympäröineellä alueella oli suuri määrä jumalattarelle ja temppelille annettuja votiivilahjoja. Niiden historia tunnetaan hyvin piirtokirjoituksina säilyneen Lindoksen temppelin kronikan ansiosta. Temppelin raunioita on nykyisin kunnostettu voimakkaasti, ja vain pieni osa paikalla olevasta rakennuksesta on alkuperäistä.
Pyhän Johanneksen bysanttilaisaikainen kirkko
Pyhälle Johannekselle (Ágios Ioánnis) omistettu bysanttilaisaikainen kirkko sijaitsee lähellä johanniittain palatsia. Se rakennettiin 1200-luvulla.
Muut rakennukset ja rakennelmat
Portin ulkopuolella sijaitsee akropoliin kallioon kaiverrettu rhodoslaista sotalaivatyyppiä eli triemiolia -laivaa esittävä reliefi, joka toimi pappi Hagesandroksen, Mikionin pojan, patsaan jalustana. Reliefi on 4,6 metriä pitkä ja 5,5 metriä korkea, ja sen veisti Pythokritos 100-luvun eaa. alkupuolella. Sen vieressä sijaitsee hellenistinen puolikaarenmuotoinen eksedra.
Akropoliin pohjoislaidalla sijaitsi roomalaisella kaudella toinen temppelirakennus, joka oli omistettu keisari Diocletianukselle. Lisäksi Athenen temppelin lähelle rakennettiin Psithyroksen pyhäkkö 100-luvulla jaa.
Akropoliin itärinteessä on suuri luola, joka saattaa olla kukkulan alkuperäinen, esihistoriallisena aikana käytössä ollut kulttipaikka.
Alakaupunki
pienoiskuva|[[Lindoksen teatterin jäänteet.]] pienoiskuva|Tetrastoonin rauniot.
Teatteri
Lindoksen antiikin aikainen teatteri sijaitsee akropoliin lounaisrinteessä. Se on rakennettu 300-luvulla eaa. Se oli tyypillinen kreikkalainen puolikaarenmuotoinen teatterirakennus, jonka keskellä oli pyöreä orkhestra ja sen takana skene eli näyttämörakennus. Katsomon istuimet oli kaiverrettu linnavuoren rinteeseen. Katsomossa on 26 penkkiriviä ja siihen mahtui arviolta noin katsojaa.
Tetrastoon
Tetrastoon eli ”neljän stoan” rakennus oli uskonnollisiin toimituksiin käytetty rakennelma, joka sijaitsi teatterin lähellä skenerakennuksen laajennoksena. Se koostui nimensä mukaisesti neljästä katetusta pylväikkösiivestä, joiden keskellä oli avoin piha. Sisäänkäynti oli portiikista pohjoissivulta. Rakennukseen mahtui noin – katsojaa. Kristillisellä ajalla paikalla on ollut eri vaiheissa kolme eri kirkkoa.
Bukopion
Norman Bates
Norman Bates on kirjailija Robert Blochin luoma kuvitteellinen hahmo, joka esiintyi ensi kerran tämän vuonna 1959 julkaistussa kirjassa Psyko, johon tämä teki myöhemmin jatko-osat Psyko II (1982) ja Psycho House (1990), jossa Bates ei esiinny. Alfred Hitchcock ohjasi ensimmäisestä kirjasta vuonna 1960 elokuvan, jossa Batesia esitti näyttelijä Anthony Perkins. Hän esitti roolin myös elokuvan jatko-osissa Psyko II, Psyko III ja Psyko IV, joilla ei ole yhteistä Blochin kirjojen kanssa.
Lindos
Alakaupunki
Bukopion (”härkien leikkauspaikka”, myös Boukopion) oli uhrauspaikka, joka sijaitsi nykyisen Víglin alueella akropoliin koillispuolella. Sen alueelta on löydetty 38 kallioon hakattua piirtokirjoitusta, jotka kertovat uhritoimituksista. Paikalla oli pieni temppeli, jossa oli pronaos ja votiivilahjoille tarkoitettu vestibyyli. Paikalta on löydetty suuri määrä savisia ja pronsisia figuriineja, jotka esittävät pääasiassa härkiä, ajalta 900–800 eaa.
Kleobuloksen hauta
Norman Bates
Gus Van Santin ohjaama uudelleenfilmatisointi Hitchcockin elokuvasta sai ensi-iltansa vuonna 1998, ja siinä Batesia esittää Vince Vaughn. Vuosina 2013–2017 Yhdysvalloissa esitettiin televisiosarja Bates Motel, jossa Batesia esitti Freddie Highmore.
Lindos
Alakaupunki
”Kleobuloksen haudaksi” kutsuttu rakennus oli merkittävän lindoslaisen perheen hauta. Rakennus on saanut nimensä tyranni Kleobuloksesta, mutta se ei todellisuudessa liity tähän, vaan on peräisin 100-luvulta tai 1. vuosisadalta eaa. Hauta oli pyöreä ja siinä oli holvattu katto. Oviaukossa oli korniisi, joka oli koristeltu palmetein. Sisällä oli kallioon kaiverrettu sarkofagimainen hautasänky, jossa oli kansi. Haudan seinät oli koristeltu maalauksin. Hauta muutettiin kristillisellä ajalla kirkoksi, joka oli omistettu Pyhälle Aimilianokselle (myös Emilianos).
Norman Bates
Robert Bloch sai inspiraationsa kuultuaan Ed Geinin tapauksesta, joka myös inspiroi Leatherfacea ja Uhrilampaiden Buffalo Billiä.
Lindos
Alakaupunki
Arkhokrateion
Norman Bates
Hahmon taustaa
Normanin äiti Norma oli poikaansa kohtaan hyvin ankara, ja Norma kielsi häneltä kaikki suhteet naisiin (paitsi itseensä) kertoen, että kaikki naiset ovat huoria. Kun Normanin isä kuoli, he asuivat äitinsä kanssa kahdestaan aina Normanin teini-ikään asti, kunnes Normanin äiti otti rakastajan Joe Considinen (Chet Rupolph elokuvassa Psycho IV: The Beginning). Kateuden vallassa Norman tappoi äitinsä ja tämän rakastajan rotanmyrkyllä. Hän kirjoitti vale-itsemurhaviestin, jotta näyttäisi että nämä olisivat tehneen itsemurhan yhdessä. Jonkin aikaa sairaalassa oltuaan šokissa, jossa hänelle kehittyi dissosiatiivinen identiteettihäiriö olettaen hänen äitinsä persoonallisuuden tukahduttavan Normanin tietoisuuden äitinsä kuolemasta ja paeta syyllisyyttä tämän murhasta. Norman perii äitinsä talon – missä hän piti tämän ylös kaivettua ruumista – ja perheen motellin. Hän esiintyy itsenään ja äitinään käyttäen tämän vaatteita ja tappaen kaikki, jotka kokee uhkana pojalleen ja itselleen.
Hopeanuoli
Hopeanuoli on:
Lindos
Alakaupunki
Myös Arkhokrateion oli merkittävän perheen hauta. Se on kaiverrettu kallioon ja sijaitsee kukkulalla akropoliin länsipuolella nykyisen Kampánan alueella Kránassa. Haudan julkisivu on kaksikerroksinen. Alaosassa on puolipylväät, jotka tukevat arkkitraavia, jossa on metooppeja ja triglyyfejä, ja alakerroksen sisällä on hauta-alttareita, joiden jalustoissa oli kaiverrettuna kuolleiden nimet. Rakennuksessa on yhteensä 19 kallioon kaiverrettua hautaa. Myös tämä hauta muutettiin kristillisellä ajalla kirkoksi. Frankkivallan aikana se tunnettiin nimellä Frangokklesia (Fragkokklisiá), ”frankkien kirkko”.
Norman Bates
Kirjoissa ja elokuvassa
Sekä kirja- että elokuvaversio Psykosta alkavat, kun Mary Crane (elokuvassa Marion) on pakomatkalla varastettuaan työnantajaltaan rahaa, ja yöpyy motelliin yhdeksi yöksi. Norman lumoutuu naisesta ja pyytää tämän ujona illalliselle provosoiden ”äitinsä” kateutta, jolle ”äiti” raivostuu ja uhkaa tappavansa tytön, jos Norman päästää hänet taloon. Norman uhmaa ”äitiään” ja syö Maryn kanssa. Norman kertoo naiselle äidistään ja pahastuu, kun Mary ehdottaa äidin laittamista hoitolaitokseen. Myöhemmin Norman tiirailee peseytyvää Marya ja juo itsensä sammuksiin. Ollessaan tainnuksissa ”äiti” ottaa vallan ja tappaa Maryn. Herätessään Norman huomaa ”äitinsä” tekemän murhan ja upottaa Maryn ruumiin ja auton läheiseen suohon. Maryn työnantaja palkkaa Arbogast-nimisen yksityisetsivän jäljittämään Maryn murhaajaa, mutta Norman tappaa myös hänet.
Lindos
Alakaupunki
Muut rakennukset ja rakennelmat
Norman Bates
Kirjoissa ja elokuvassa
Arbogastin katoaminen ja naapureiden kertoma tarina Normanin äidin kuolemasta saavat Maryn siskon Lilan ja tämän miesystävän Sam Loomisin tutkimaan motellia. Kun Norman tajuaa tilantee, hän tainnuttaa Samin ja etsii Lilaa, joka löytää rouva Batesin ruumiin. Norman hyökkää Lilaa kohti ”äitinä”, mutta Sam pelastaa naisystävänsä. Norman pidätetään ja todetaan mielisairaaksi. ”Äiti” ottaa Normanin mielen valtaansa kokonaan.
Lindos
Alakaupunki
Akropoliin itäpuolelta nykyisen Víglin alueelta on löydetty varhaiskristillisen, 400-luvulla rakennetun basilikakirkon jäänteitä, kuten mosaiikkilattiaa ja marmoriosia.
Norman Bates
Kirjoissa ja elokuvassa
Blochin jatko-osassa tarina sijoittuu 20 vuoden päähän, jossa Normanin tarinasta aiotaan tehdään elokuva. Norman pääsee pakenemaan tappamalla nunnan ja ottamalla tämän roolin. Hän liftaa kyydin ja hyökkää ajajaa kohti rengasraudalla, mutta ajaja voittaa. Tämä aiheuttaa onnettomuuden, jossa Norman kuolee.
Elokuvassa Psyko II Norman todetaan terveeksi ja vapautetaan 22 vuoden vankeuden jälkeen. Elokuvassa esiintyy Normanin täti Emma Spool, joka väittää olevansa Normanin oikea äiti ja että tämän väitetty äiti olikin Emman sisko, joka myös tekee kaikki elokuvassa tapahtuvat murhat (mukaan lukien Lila Cranen). Norman tappaa Emman lyömällä tätä lapiolla päähän. Sen jälkeen hän täyttää Emman ruumiin ja avaa motellin.
Elokuvassa Psyko III Norman elää rauhallista elämää, mutta kamppailee edelleen ”äitiään” vastaan ja tappaa motellin asiakkaita. Eräänä päivänä motelliin ilmestyy Marion Cranea syvästi muistuttava Maureen. Norman ihastuu hänen ja vie hänet illalliselle, mutta ”äiti” tappaa hänetkin. Lopussa Norman estää itseään tappamasta häntä haastattelemaan tullutta reportteria, tuhoaa äitinsä ruumiin ja joutuu uudelleen laitokseen. Lopussa näytetään, kun Norman hyväilee äitinsä kättä sylissään.
Michael Nudelman
pienoiskuva|Michael Nudelman vuonna 2007. Michael Nudelman (‎, 30. kesäkuuta 1938 Kiova, Ukraina – 14. helmikuuta 2019 Kirjat Shmona, Israel ) oli israelilainen Kadima-puoluetta edustava poliitikko. Hänet valittiin knessetiin ensimmäisen kerran 1996, Israel BaAliya -puolueen edustajana. Hänet valittiin uudelleen 2006 vaaleissa Kadiman listoilta.
Norman Bates
Kirjoissa ja elokuvassa
Elokuvassa Psycho IV: The Beginning Norman kertoo nuoruutensa tapahtumista radio-ohjelmassa päästyään jälleen kerran pois laitoksesta. Lopussa hän polttaa talon (motelli jää palamatta) ja hän näkee hallusinaatioita äidistään ja uhreistaan. Hän melkein palaa hengiltä, mutta päihittää sairautensa ja pääsee ulos.
Eroavaisuudet
Kirjassa Norman Bates on keski-ikäinen (noin 40–45-vuotias), lyhyt, ylipainoinen ja kaljuuntuva, kun taas vuoden 1960 elokuvasovituksessa hän on noin 25-vuotias, pitkä, laiha ja komea. Kirjassa ”Äiti” ottaa vallan Normanin juotua itsensä sammuksiin; elokuvissa Norman sen sijaan pysyy selvin päin muuttuessaan ”Äidikseen”.
Sarjakuvat
Norman esiintyy kolmiosaisessa Psyko-sarjakuvassa vuodelta 1992. Sarjakuvassa Norman esiintyy samanlaisena kuin kirjassa (keski-ikäinen, lyhyt, ylipainoinen ja kaljuuntuva), mutta sarjakuva pohjautuu muuten pikemminkin Alfred Hitchcockin elokuvaan kuin Robert Blochin alkuperäiseen romaaniin.
Valeri Poljakov
Valeri Vladimirovitš Poljakov (, syntyjään Valeri Ivanovitš Koršunov, 27. huhtikuuta 1942 Tula, Venäjän SFNT – 19. syyskuuta 2022 ) oli venäläinen kosmonautti.
Poljakov pitää hallussaan maailmanennätystä oltuaan avaruudessa yhtäjaksoisesti 437 vuorokautta aikavälillä 8. tammikuuta 1994 – 22. maaliskuuta 1995. Hän jäi eläkkeelle 1. kesäkuuta 1995. Yhteensä urallaan hän oli avaruudessa yli 22 kuukauden ajan.
Kosmonauttiuransa jälkeen Poljakov työskenteli Venäjän terveysministeriössä johtamassa avaruuslentojen terveysohjelmia. Hänelle myönnettiin Venäjän federaation sankarin arvonimi.
Poljakov vaihtoi nimensä sen jälkeen, kun hänen isäpuolensa adoptoi hänet vuonna 1957.
Sisäplaneetta
thumb|250px|Venuksen ylikulku [[8. kesäkuuta 2004 kuvattuna Bangaloren planetariumissa noin kaksi tuntia ylikulun alusta.]] Sisäplaneetta on Maan radan sisäpuolella oleva planeetta. Sisäplaneetta nähdään aina melko lähellä Aurinkoa aamulla ja illalla. Sisäplaneettoja ovat Merkurius ja Venus. Sisäplaneettojen ylikuluksi sanotaan tilannetta, jossa planeetta kulkee Auringon yli. Tällöin planeetasta nähdään vain pimeä puoli.
Maan radan ulkopuolella kulkevia planeettoja kutsutaan ulkoplaneetoiksi.
Hopeasarvinokka
Hopeasarvinokka (Bycanistes brevis) on Afrikassa elävä isokokoinen lintu.
Linnun pituus on noin 75–80 cm. Sen nokan päällä kasvaa vaalea sarvi. Höyhenpeitteen yleisväri on musta.
Sitä tavataan vuoristo- ja rannikkometsissä Etiopiasta eteläiseen Mosambikiin ulottuvalla alueella.
BBC (täsmennyssivu)
BBC tarkoittaa muun muassa seuraavaa:
Hopeasarvinokka
Hopeasarvinokka on kaikkiruokainen, mutta sen pääravintoa ovat hedelmät. Linnut vaeltavat pitkiäkin matkoja etsimässä kypsyviä hedelmiä, etenkin viikunoita ja niiden sukulaislajeja. Kun hedelmät ovat kypsiä, hopeasarvinokat voivat muodostaa 20 yksilön parvia.
Luettelo pikkuplaneetoista: 35001–36000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen 35001:stä ja päättyen 36000:een. Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Siirtolinja
Siirtolinja voi rakenteeltaan olla esimerkiksi parikaapeli, koaksiaalikaapeli tai aaltoputki. Jotta signaalin siirrossa ei tapahtuisi vääristymistä, siirtolinjan kuorma voidaan sovittaa siirtolinjan ominaisimpedanssiin.
George Baker
thumb|George Baker Johannes Bouwens eli George Baker (s. 8. joulukuuta 1944, Hoorn) on alankomaalainen pop-muusikko, joka perusti vuonna 1969 yhtyeen George Baker Selection.
Siirtolinja
Milloin käytetään siirtolinjateoriaa ?
Kun johtimen pituus on suurempi kuin kuudestoistaosa signaalin aallonpituudesta, perinteinen piiriteoria on riittämätön, koska siinä ei huomioida signaalin rajallista etenemisnopeutta. Tällöin aletaan soveltaa siirtolinjateoriaa.
George Baker
George Baker on julkaissut lukuisia albumeita sekä pelkällä omalla nimellään että George Baker Selectionin nimellä. Vuonna 1999 julkaistiin kokoelmalevy The Very Best Of.
George Baker Selection sai kansainvälistä suosiota singleillään "Little Green Bag" (1969) ja "Una Paloma Blanca" (1975). "Little Green Bag" kuultiin vielä vuonna 1992 elokuvassa Reservoir Dogs.
Siirtolinja
Siirtolinjan ominaisimpedanssi
Käytettäessä siirtolinjalle oheista sijaiskytkentää, sen ominaisimpedanssi voidaan laskea seuraavasti:
Kaavassa Z_{0} on siirtolinjan ominaisimpedanssi, joka riippuu siirtolinjan johtimen sarjaresistanssista R, sarjainduktanssista L, eristeen konduktanssista G, kapasitanssista C sekä signaalin kulmataajuudesta \omega.
Yhtälöstä nähdään, että pienillä kulmataajuuksilla siirtolinjan impedanssi riippuu pääosin sen häviöllisistä komponenteista (R ja G), reaktiivisten komponenttien jäädessä merkityksettömän pieniksi.
Suurilla kulmataajuuksilla reaktiiviset termit dominoivat, jolloin yleensä tehdään oletus häviöttömästä siirtolinjasta merkitsemällä R ja G nolliksi. Tällöin edellä oleva yhtälö sievenee muotoon:
Heijastuskerroin ja impedanssisovitus
Jos impedanssisovitusta ei ole tehty, signaali voi heijastua sen edetessä siirtolinjassa. Impedanssisovituksessa kuormitusimpedanssi sovitetaan siirtolinjan ominaisimpedanssiin siten, että signaalin heijastumista ei tapahdu. Heijastuneen aallon suhdetta syötettyyn aaltoon kuvaa heijastuskerroin Γ. Rajapinnan impedanssien avulla lausuttuna sen suuruus on:
missä
Heijastuskertoimen itseisarvo on aina välillä 0…1. Sen arvon ollessa nolla, Γ=0, saadaan kaikki syötetty teho siirtymään kuormaan. Arvon ollessa yksi, Γ=1, kaikki syötetty teho heijastuu takaisin impedanssin epäjatkuvuuskohdasta. Epäsovitetussa siirtolinjassa syötetty ja heijastunut aalto summautuvat muodostaen seisovan aallon. Tällöin jännitteen amplitudin vaihtelut on mahdollista mitata eri kohdista siirtolinjaa.
Heijastuksista aiheutuu signaalin vääristymistä ja tehohäviöitä. Siksi siirtolinja tulee päättää ominaisimpedanssin suuruiseen kuormaan, jotta heijastukset linjassa saadaan minimoitua ja siirtyvä teho näin maksimoitua.
Oikein päätetyssä siirtolinjassa
Optiikassa impedanssisovitus saadaan aikaan ohuilla pinnoituksilla (ohutkalvo-optiikka), jotka toimivat siirtolinjoina.
Impedanssisovitusta käytetään muun muassa toteutettaessa seuraavia sähköopin ja elektroniikan sovelluksia:
Linjaohjain
Jos siirtolinjalla havaitaan signaalin heikkenemistä tai halutaan suurempi signaalikohinasuhde, käytetään linjaohjainta. Linjaohjain, tyypillisesti erikoisoperaatiovahvistin, vahvistaa siirrettävän signaalin ennen siirtolinjaa. Tällöin siirtolinjan toiseen päähän tarvitaan linjavastaanotin, joka muuntaa signaalin takaisin alkuperäiseen amplitudiinsa. Linjaohjaimella voidaan vähentää myös yhteismuotoisia häiriöitä käyttämällä instrumentointivahvistimeksi kytkettyä linjaohjainta.
Catopsilia florella
Catopsilia florella on Afrikassa ja Aasiassa elävä päiväperhoslaji. Se tunnetaan massavaelluksistaan.
Catopsilia florellan siipien kärkiväli on 55-65 mm. Naaraan väri vaihtelee lähes valkoisesta voimakkaan keltaiseen. Koiraat ovat valkoisia.
John Grisham
John Grisham (s. 8. helmikuuta 1955, Jonesboro, Arkansas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen rikoskirjailija.
Monet Grishamin romaaneista ovat lakitrillereitä, joissa puolustusasianajajana työskennellyt kirjailija hyödyntää omaa koulutustaan ja työkokemustaan alalta. Grishamin romaanien tärkeä teema on epäluulo järjestelmää kohtaan, niin oikeus-, poliittista, taloudellista kuin yhteiskuntajärjestelmääkin.
Grishamin romaanit ovat usein nousseet Yhdysvaltain myyntilistojen kärkeen ja menestyneet myös muualla maailmassa, ja niiden pohjalta on tehty useita Hollywood-elokuvia.
Elämä ja ura
John Grisham syntyi vuonna 1955 toisena lapsena viisilapsiseen työväenluokkaiseen perheeseen Jonesborossa Arkansasissa. Perhe muutti usein etelävaltioissa ja asettui lopulta Southaveniin Mississippiin vuonna 1967. Käytyään high schoolin Grisham opiskeli Northwest Mississippi Community Collegessa ja Delta State Collegessa. Vuonna 1977 hän luki kirjanpitäjän tutkinnon Mississippi State Universitysta. Hän kirjautui Mississippin yliopistoon lukemaan verolakia mutta kiinnostuikin puolustusasianajajan työstä. Hän valmistui asianajajaksi vuonna 1981 ja avasi toimiston Southaveniin. Vuonna 1983 hänet valittiin Mississippin edustajainhuoneeseen, jossa hän toimi vuoteen 1990 asti.
Grishamin ensimmäinen julkaistu romaani On aika tappaa (1989) julkaistiin vain pienenä painoksena. Toinen romaani Firma (1991) nousi bestselleriksi, ja siitä tehtiin myös menestynyt Hollywood-elokuva. Romaanin menestyksen seurauksena Grisham jätti asianajajan työt ja ryhtyi julkaisemaan keskimäärin yhden uuden romaanin joka vuosi. Vuonna 1996 hän palasi lyhyeksi aikaa oikeussaliin puolustusasianajajaksi.
Grishamista tuli vuonna 1994 kirjallisuuslehti The Oxford Americanin julkaisija ja omistaja. Grishamilla on vaimo ja kaksi lasta.
Erityistieteet
Erityistieteillä tarkoitetaan kaikkia niitä tieteen aloja (esimerkiksi fysiikka, psykologia, jotka tutkivat kukin omaa osa-aluettaan kokemusperäisin tutkimusmenetelmin. Jokaisella erityistieteellä on omat menetelmänsä ja käytäntönsä.
Säätiedotuksia merenkulkijoille
Säätiedotuksia merenkulkijoille on suomalaisen Aknestik-yhtyeen neljäs studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1996.
Aimo Rikka
Aimo Rikka (23. tammikuuta 1915 Kotka – 17. tammikuuta 2006 Helsinki) oli suomalainen kommunisti, joka toimi Suomi-Neuvostoliitto-Seuran pääsihteerinä vuosina 1944–1947 sekä myöhemmin suomalais-neuvostoliittolaisen kauppakamarin pääsihteerinä.
Jatkosodan jälkeen Rikasta tuli vastaperustetun uuden Suomi-Neuvostoliitto-Seuran pääsihteeri. Hän joutui kuitenkin pian epäsuosioon SKP:ssä. Suurimpana syynä tähän olivat kriittiset näkemykset Neuvostoliitosta, joita hän oli esittänyt vierailtuaan ensi kertaa Moskovassa vuonna 1946. Hänet syrjäytettiin SNS:n johdosta seuraavana vuonna ja erotettiin lopulta SKP:stä kesällä 1952 ”puoluevastaisuudesta” syytettynä. Vuonna 1968 Rikalle tarjottiin mahdollisuutta palata puolueeseen, mutta hän ei ottanut jäsenkirjaa vastaan. Hän toimi 1947–1983 suomalais-neuvostoliittolaisen kauppakamarin pääsihteerinä ja sai 1972 konsulin arvonimen.
Jyri Schreck
Jyri Matti Schreck (16. joulukuuta 1927 Tampere – 19. tammikuuta 1982 Helsinki) oli suomalainen runoilija, kustannustoimittaja, dramaturgi ja ohjaaja. Hänen isänsä oli pankinjohtaja ja Suomi-Filmin toimitusjohtaja Matti Schreck ja äitinsä laulajatar Aino Schreck.
Ohjaukset
Kansallisteatterissa esitettiin näytäntökaudelle 1965-66 Jyri Schreckin ohjaama Pikku Alice, joka on käännös Edward Albeen näytelmästä Tiny Alice.
Ruskeasuon siirtolapuutarha
thumb|Ruskeasuon siirtolapuutarha 2014. Ruskeasuon siirtolapuutarha on 115 palstasta koostuva siirtolapuutarha Helsingin Ruskeasuolla.
Ebba Tallgren perusti tämän Suomen vanhimman samassa paikassa pysyneen siirtolapuutarhan vuonna 1918, jotta kaupunkilaiset voisivat rentoutua ja kasvattaa itselleen terveellistä ruokaa. Nykyisin viljelyn painopiste on kukissa ja muissa koristekasveissa.
pienoiskuva|Ruskeasuon siirtolapuutarha talviunilla maaliskuussa 2019.
Kuten muissakin siirtolapuutarhoissa, siirtolapuutarhayhdistys vuokraa maa-alueen kaupungilta ja jakaa mökkipaikat jäsenilleen. Ruskeasuon siirtolapuutarhayhdistyksen erityispiirre on, että yhdistyksen virallinen kieli on ruotsi. Myös kaikkien yhdistyksen jäsenten tulee sääntöjen mukaan puhua ruotsia.
Siirtolapuutarha on Helsingin vanhin ja Suomen siirtolapuutarhoista vanhin alkuperäisellä paikallaan toimiva siirtolapuutarha.
Maatiainen – Det lantliga kulturarvet ry on nimennyt Ruskeasuon siirtolapuutarhan vuoden 2018 kulttuuriympäristöksi.
Vanja Brodnik
250px|thumb|Vanja Brodnik Vanja Brodnik (s. 13. maaliskuuta 1989) on slovenialainen alppihiihtäjä.
Val d’Isèren MM-kilpailuissa 2009 Brodnik sijoittui supersuurpujottelussa 27:nneksi. Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 hän oli superalppiyhdistetyssä 20:s ja syöksylaskussa 25:s. Vailin / Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui alppiyhdistetyssä 12:nneksi, supersuurpujottelussa 27:nneksi ja syöksylaskussa 30:nneksi.
Alppihiihdon maailmancupissa Brodnik kilpaili ensimmäisen kerran Söldenin suurpujottelussa lokakuussa 2007. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Sankt Moritzin superalppiyhdistetyssä joulukuussa 2008 oltuaan 22:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Val d’Isèren alppiyhdistetyssä joulukuussa 2015 oltuaan kymmenes.
Angela Malestein
Angela Malestein (s. 31. tammikuuta 1993 Spakenburg) on alankomaalainen käsipalloilija. Hän on pelannut Alankomaiden maajoukkueessa yli 120 ottelua vuodesta 2009 alkaen. Hän on saavuttanut MM-kilpailuissa hopeaa vuonna 2015 ja pronssia vuonna 2017  sekä EM-kilpailuissa hopeaa vuonna 2016  ja pronssia vuonna 2018. Hän pelasi Rion olympialaisissa 2016 Alankomaiden joukkueen sijoittuessa neljänneksi.
Malestein on seuratasolla pelannut Saksassa vuodesta 2012, ensin kaksi vuotta HSG Blomberg/Lippessä ja vuodesta 2014 SG BBM Bietigheimissa.
Risto Mattila
Mattila oli Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002 16:s ja Torinon olympialaisissa 2006 kymmenes half-pipessa. Hän voitti urallaan muun muassa US Openin (2005), European Openin (2005) ja Nissan X-Trailin (2007).
Vuoden suomalainen lumilautailija Mattila oli vuosina 2003 ja 2004.
Mattila aloitti lumilautailun 13-vuotiaana Louekalliolla yhdessä olympia-pronssimitalisti Markku Kosken kanssa. Hänen seuransa on Snowboard Junkies. Hän harrastaa lumilautailun lisäksi tennistä, skeittausta ja breakdancea. Lumilautailu on kuitenkin ainoa laji, jota hän on harrastanut kilpailumielessä.
Dur-Šarrukin
Dur-Šarrukin oli muinaisen Assyrian pääkaupunki Sargon II:n aikana. Kaupunki on nykyisin nimeltään Khorsabad. Sargon II perusti Dur-Šarrukin uudeksi pääkaupungiksi hieman entisestä pääkaupungista Ninivestä pohjoiseen 717 eaa.. Pääkaupungin siirtämiseen oli syynä tarve keskittää ja tasapainottaa hallintoa. Kaupungista pyrittiin tekemään arkkitehtuuriltaan täydellisesti suunniteltu ja rakennettu. Kaupunkiin rakennettiin suuri palatsi, joka oli runsaasti koristeltu.
Aallonmurtaja (Aknestikin albumi)
Aallonmurtaja on suomalaisen Aknestik-yhtyeen viides studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1998. Levyllä on myös "Suomirokkia"-kappale, joka oli hitti.
Pohjanmaan maakunta
Pohjanmaa (, vuoteen 1998 Vaasan rannikkoseutu, Vasa kustregion) on nykymaakunta Länsi-Suomessa.
Se sijaitsee Selkämeren ja Merenkurkun rannikolla Pohjanmaan historiallisen maakunnan lounaisosassa. Naapurimaakuntia ovat Keski-Pohjanmaa pohjoisessa, Etelä-Pohjanmaa idässä ja Satakunta etelässä. Pohjanmaasta, Etelä-Pohjanmaasta ja Keski-Pohjanmaasta käytetään yhteisnimitystä Pohjalaismaakunnat. Yleisesti suomen kielessä termillä "Pohjanmaa" kuitenkin tarkoitetaan Etelä-Pohjanmaata, johon usein luetaan mukaan myös Pohjanmaan rannikkoseutu sekä Keski-Pohjanmaa.
Maakunta käsittää pääasiassa suomenruotsalaisten asuman osan historiallista Pohjanmaata. Lisäksi Pohjanmaan maakunnan ulkopuolella ruotsia puhutaan Kokkolassa Keski-Pohjanmaalla. Pohjanmaan maakuntaan kuuluvista kunnista Laihia on vanhastaan suomenkielinen, toisista osa on ollut aiemmin yksikielisesti ruotsinkielisiä. Alueen vanhat rannikkokaupungit ovat jo vanhastaan olleet kaksikielisiä kuten nykyään useimmat muutkin kunnat. Kaksikielisistä kunnista ruotsinkieliset ovat enemmistönä muissa paitsi Vaasassa ja Kaskisissa. Vuonna 2021 koko maakunnan asukkaista 89 161 (50,6 %) oli ruotsinkielisiä, 73 120 (41,5 %) suomenkielisiä ja 13 760 (7,8 %) muunkielisiä.
Suomenruotsalaisten puhekielessä Pohjanmaata kutsutaan usein nimellä Pampas. Nimitys juontuu Argentiinan pampa-aroista, jotka ovat tasaisia silmänkantamattomiin.
Asutuksen syntyminen Pohjanmaalle
upright|thumb|Korsholman linnan muistoristi. Ensimmäisiä seurakuntia Pohjanmaalla olivat Mustasaaren ja Pedersören seurakunnat, joiden on katsottu olevan peräisin 1200-luvulta. Seuraavalla vuosisadalla syntyneeksi seurakunnaksi on mainittu Närpiö, jolloin myös Lapväärttin alue on asutettu. Katolisena aikana on syntynyt myös Kokkolan seurakunta. 1500-luvun alkuun mennessä oli perustettu myös Oravaisten seurakunta. Muut nykyisistä Pohjanmaan kunnista tulivat itsenäisen seurakunnan kannalta tarpeeksi tiheäksi asutetuiksi vasta uskonpuhdistuksen jälkeen.
Ruotsalainen historiankirjoittaja Johannes Messenius oleskeli vuonna 1616 Vaasassa, tarkoituksenaan selvittää miten ruotsalaiset asukkaat olivat paikalle tulleet. Hän tutki vanhoja asiakirjoja ja tapasi paikallisia ruotsinkielisiä. Tutkimustensa perusteella hän näki Birger Jaarlin nousseen maihin Pohjanmaalla matkalla Hämeeseen samalla kukistaen vastarinnan ja asuttaen ruotsalaisia alueelle. Selvitystensä perusteella hän totesi: "Sinne, mistä väki oli karkotettu pois asetettiin ruotsalaiset talonpojat suomalaisten sekaan asumaan. Joka toisen kylän asukkaina, siellä siksi yhä elää ruotsalaisia. Heidän pitäjänkirkkonsa rakennettiin Mustasaareen sekä Pietarsaareen eikä siellä sitten enää epäjumalia palvottu. On kirkonmäillä markkinoita, usein joka vuosi."
Korsholman linna ja maakunnan synty
Korsholman linna perustettiin 1300-luvun lopulla, mistä käsin hallittiin Länsi-Pohjaa ja Västerbottenin aluetta. Samoihin aikoihin Pohjanmaa alkoi muotoutua maakunnaksi. Se mainitaan ruotsalaisissa lähteissä Östernorrlannin nimellä, ja Pohjanmaa olikin pitkään hallinnollisesti osa Suurnorrlantia. Österbotten-nimi otettiin käyttöön 1400-luvulla.
Vuonna 1441 Korsholman lääni erotettiin Länsipohjasta, ja se oli läänitettynä useillekin mahtimiehille, muun muassa Kaarle Knuutinpoika Bondelle. Itse linna jäi 1500-luvun alkuun mennessä käytöstä, ja se korvattiin kuninkaankartanolla. Lääninhallinnon uudistuksessa 1630-luvulla keskus siirtyi Ouluun, ja Korsholman perinteitä tuli jatkamaan vuonna Vaasan kaupunki. 1600-luvun alkuun mennessä seurakunnat syntyivät myös Lapväärttiin, Vähäänkyröön, Vöyrille, Laihialle, Maalahteen ja Uuteenkaarlepyyhyn.
Lainkäytön osalta Pohjanmaa kuului vuoteen 1776 asti samaan laamannikuntaan kuin muu Suomi. Vuonna 1776 tapahtui tärkeä hallinnollinen jako, kun Pohjanmaan läänin eteläinen osa erotettiin Vaasan lääniksi. Vaasan lääniin liitettiin myös Kokemäenkartanoon lääniin kuuluneita osia sekä Satakunnan koillisosia. Oikeushallinnon kannalta tärkeä Vaasan hovioikeus perustettiin samanaikaisesti.
Pinnanmuodot ja maaperä
Pohjanmaan pinta-ala kasvaa voimakkaasti maankohoamisen vuoksi. Merenkurkun ja Perämeren rannikolla maankohoamisen tahti on runsas metri sadassa vuodessa. Maanpinta kohoaa rannikolta loivasti sisämaata kohden. Suhteelliset korkeusvaihtelut ovat alueella pieniä. Yksittäisistä kohoumista tunnetuimpia ovat Kristiinankaupungin Pyhävuori (129 m).
Pohjanmaan kallioperä Vaasan eteläpuolelta Pietarsaaren pohjoispuolelle asti on yhtenäistä granodioriitti- ja kvartidioriittialuetta. Sen eteläpuolele Närpiöön asti kiertyy graniittijuonien luonnehtima migmaattinen gneissivyöhyke. Vyöhykkeellä on paikoin graniittien, amfiboliittien, granodioriittien ja kvartsiittien pienehköjä esiintymiä.
Vaasan eteläpuolella sijaitsevassa Sulvan Söderfjärdenin renkaassa on kambrisia hiekka- ja savikerrostumia useita kymmeniä metrejä irtomaakerroksen alla. Läpimitaltaan 5–6 kilometrin alajuinen Söderfjärden on todennäköisesti syntynyt matalaan mereen syöksyneen meteoriitin aiheuttamana. Söderfjärdenin altaassa on irtainta kerrostumaa havaittu jopa yli 70 m.
Alueen yleisin maalaji on moreeni. Runsaimmin avokallioita on Kristiinankaupungin alueella. Kumpumoreenikenttiä on runsaimmin muun muassa Laihian ja Vaasan–Maksamaan seudulla. Erityisesti Vaasan seudun moreenille ominaista on lohkareisuus. Raippaluodon alueella esiintyy erityisen runsaasti De Geer -moreeneja.
Vesistöt ja merialueet
upright|thumb|Näkymä merelle Stubbenin majakalta Uudessakaarlepyyssä. Pohjanmaata reunustaa kokonaisuudessa länsipuolella sijaitseva Pohjanlahti. Merialueet rajoittuvat kolmeen alueeseen: Selkä- ja Perämereen sekä niitä yhdistävään Merenkurkkuun. Rantaviiva on hyvin rikkonainen, ja sitä edustaa erityisesti Merenkurkun ja Perämeren alueella sokkeloinen saaristo.
Koko maakunta kuuluu Pohjanlahteen laskevien jokivesistöjen piiriin. Jokivesistöjä ovat Selkämereen laskevat Lapväärtinjoki, Tiukanjoki, Närvijoki, Maalahdenjoki, Laihianjoki sekä Perämereen laskevat Kyrönjoki, Oravaistenjoki, Lapuanjoki, Purmonjoki, Ähtävänjoki sekä Porasjoki. Herkimmin tulvivia alueita ovat Kyrönjoen, Lapuanjoen ja Närvijoen varret.
Teollisuuden raakavesitarpeita varten on Pietarsaaren luona padottu merenlahdista Luodonjärvi ja Jouxfjärden sekä Kaskisten luona Pjelaxfjärdenin altaat makeanveden varastoiksi.
Saaristo
Saaristoista huomattavin on Vaasan saaristo, jonka suurimpia saaria ovat Raippaluoto, Björkö, Bergö ja Köklot. Uloimmista saariryhmistä huomattavimpia ovat Rönnskären, Mikkelinsaaret sekä Valassaaret, jonka eteläisimmiltä luodoilta on matkaa vastarannan lähimmille saarille vain runsaat 20 kilometriä. Pietarsaaren edustan huomattavimpia saaria ovat teiden yhdistämät Eugmon ja Luodon saaret. Kaskisen ja Kristiinankaupungin saaret ovat pieniä.
Ilmasto
Pohjanlahden vaikutus näkyy selvästi Pohjanmaan ilmastossa. Voimakkaimmin vaikutus tuntuu aivan rannikolla alkukesän viileytenä ja syksyn sisämaata korkeampina lämpötiloina. Myös skandien vaikutus tuntuu rannikkoalueen ilmastossa länsivirtausten aikana. Vuoriston ylittäessään ilmamassat luovuttavat huomattavan osan kosteudesta vuorten länsirinteille, jolloin kosteuden tiivistymisestä vapautunut lämpö kohottaa lämpötiloja Pohjanlahden rannikkoseuduilla. Tämä saa aikaan pilvettömiä ja leutoja säätiloja.
Pohjanmaan rannikkoseutu on Lapin ohella Suomen vähäsateisinta aluetta.
Kasvillisuus
Pohjanmaan kasvillisuus kuuluu pääosin 20–30 km leveään rannikkovyöhykkeeseen. Vyöhykkeen suot ovat enimmältään tyypillisiä kermikeidassoita. Putkilokasvilajien määrä nousee eteläisellä rannikolla lähes sataan ja kokonaismäärä rannikolla runsaat 400. Rannikon valtapuu on kuusi, joka muodostaa vyöhykkeen puustosta lähes kaksi kolmannesta. Lehtoja ja lehtomaisia metsiä esiintyy myös eteläisellä rannikkovyöhykkeellä.
Eläimistö
Rannikkovyöhyke on tärkeää merikalastusaluetta. Tärkein saaliskala on silakka ja muita merkittäviä kaloja ovat siika, ahven, hauki ja lahna. Myös kilohailia esiintyy eteläisillä rannoilla. Saariston suojissa asustaa Pohjanlahden hylkeitä.
Kunnat
Nykymaakunnassa on 14 kuntaa, joista kuusi on kaupunkeja. Kuntakeskusten sijainti käy ilmi oheisesta kartasta.
Seutukunnat
Nykymaakunta jakautuu kolmeen seutukuntaan:
Lisäksi maakuntaan kuului vuonna 2021 lakkautettu Kyrönmaan seutukunta.
Suurimmat taajamat
Vuonna 2017 Pohjanmaalla sijaitsi 54 taajamaa. Seuraavassa on lueteltu maakunnan kymmenen suurinta taajamaa.
Maakuntakeskusta vastaava keskustaajama on lihavoitu.
Väestönkehitys
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty maakunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.
Tilastokeskuksen vuoden 2012 väestöennusteen mukaan Pohjanmaan väkiluku jatkaa keskimääräistä nopeampaa kasvuaan. Ennusteen mukaan Pohjanmaalla on vuonna 2020 noin 188 000 ja vuonna 2030 noin 197 000 asukasta. Suuren osan Pohjanmaan kasvusta ennusteessa selittää Vaasan seudun nopea kasvu, mutta myös Pietarsaaren seudun ja Kyrönmaan ennustetaan kasvavan.
Kristinusko
Etelä-Pohjanmaan ruotsinkielinen rannikkoseutu on vahvaa tukialuetta useille vapaakirkollisille liikkeille. Erityisen avointa kasvualustaa vapaakirkollisille liikkeille on ollut Koivulahti. Pietarsaaren ja Vaasan seudut muodostuivat baptismin tukialueeksi 1860-luvun alussa. Seutu on Suomen yhtenäisin ja voimakkain baptistialue. Samoihin aikoihin Metodistisen kirkon rakentaminen alkoi niin ikään Suomessa Pohjanmaan rannikolta ja on toiminut hyvin samoilla alueilla baptismin kanssa. Metodismin kannalta merkittävin keskus on Vaasan ruotsinkielinen metodistiseurakunta. Myös 1900-luvun helluntaiherätyksen ensimmäiset aallot tulivat Suomeen Pohjanmaan kautta. Helluntailiikkeelle muodostui laaja kannatusalue Petolahdelta Keski-Pohjanmaan Kälviälle.
Luterilaisen kirkon sisäisesti Pohjanmaan pohjoisosissa, erityisesti Pietarsaaressa ja sitä ympäröivällä maaseudulla vaikuttaa voimakkaasti rauhansanalaisuuden ruotsinkielinen suunta. Rannikon alue on myös ruotsinkielisen evankelisuuden keskeistä kannatusaluetta.
Talous
Bruttokansantuote Pohjanmaalla oli 40 492 euroa asukasta kohdin vuonna 2020, mikä on Suomen kolmanneksi suurin. Suurin bruttokansantuote oli Vaasan seutukunnassa. Pohjanmaalla on Manner-Suomen alhaisin työttömyys, huhtikuussa 2015 työttömyys oli 8,4 %, kun koko Suomen työttömyys oli 12,9%.
Teollisuus
Pohjanmaa on Suomen teollisuusvaltaisin maakunta. Pohjanmaalla on energiateknologiakeskittymä, johon kuuluvat kone ja laite-teknologia, sähkötuote- ja perusmetallituotanto. Energiateknologiakeskittymän osuus on noin puolet Pohjanmaan teollisuuden arvonlisäyksestä. Noin kolmasosa yrityshenkilöstöstä työskentelee teollisuudessa, jonka osuus on selvästi suurempi kuin koko maassa keskimäärin. Pohjanmaan teollisuusyritysten jalostusarvo on maakuntien välisessä vertailussa korkein.
Maatalous
Pohjanmaalla maatalous sivuelinkeinoineen on merkittävä elinkeinotoiminnan ala. Pohjanmaalla on paljon kasvihuonetuotantoa ja suurin osa ruokaperunasta viljellään Pohjanmaalla. Pohjanmaalla on myös erityisen paljon sikatiloja.