cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Karkun taistelu
Ratkaisu Satakunnassa
Satakunnan suunnan punakaarteja perääntyi Suodenniemeltä ja Laviasta etelään Mouhijärven, Häijään ja Kiikoisten kautta maaliskuun lopulta lähtien ja rintama vakiintui 4. huhtikuuta Karkun kirkolle. Eräänä tavoitteena oli suojata Porin punakaartien vetäytyminen itään. Toisaalta Porin punakaartin johto, muun muassa Hannes Uksila suunnitteli vielä vastahyökkäystäkin pohjoiseen. Porista vetäytynyt punaisten rintamaesikunta asettui Uksilan johdolla Tyrvään pappilaan 13. huhtikuuta.
Asemasotavaihe
Suodenniemen, Hämeenkyrön ja Pirkkalan suunnista edenneet valkoiset valtasivat Häijään sekä Palvialan, Kutalan ja muut Karkun pohjoisosan kylät huhtikuun 4. päivään mennessä. Tätä pitemmälle he eivät vielä tässä vaiheessa yrittäneet edetä, sillä Tampereen valtauksen jälkeen valkoisten läntisen rintaman pääjoukko hyökkäsi etelään tuhotakseen punaisten asemat Hämeenlinnan ympäristössä. Juuri kenraalimajuriksi ylennetty Satakunnan Ryhmän komentaja Ernst Linder sai käskyn pysytellä toistaiseksi puolustuskannalla linjalla Pomarkku–Karkun rautatieasema–Nokia. Karkussa seurasi nyt runsaan viikon kestänyt asemasotavaihe, jonka aikana sattui muutamia yksittäisiä punaisten hyökkäyksiä.
Porin suunnasta saapui rautateitse pakolaisia Tyrvään asemalle, josta he jatkoivat matkaansa Vammaskosken yli ja edelleen Vammalan kauppalan, Punkalaitumen ja Sammaljoen kautta itään kohti Hämeenlinnaa. Vammaskosken silta oli strategisesti tärkeä, sillä se oli ainoa kiinteä vesistön ylityspaikka kymmenien kilometrien säteellä. Viimeisenä Porista lähti punaisten räjäytyskomennuskunta, joka räjäytti Pahakosken rautatiesillan Kokemäellä ja sytytti tuleen Peipohjan, Kokemäen, Kyttälän ja Kauvatsan asemarakennukset. Valkoiset valtasivat Porin 13. huhtikuuta ja Rauman 16. huhtikuuta, minkä jälkeen kenraalimajuri Ernst Linder antoi majuri Walter von Gerichille tehtäväksi murtaa punaisten vastarinta Karkun kirkolla ja vallata Vammalan kauppala.
Punaisten asemat murretaan
Karkun kivikirkko oli punaisten rintaman vahvin tukikohta. Ratkaiseva taistelu käytiin 17. huhtikuuta 1918 linjalla Riippilänjärvi–Porin rautatie–Karkun kirkko. Vastakkain olivat neljä-kuusi punakomppaniaa Varsinais-Suomesta ja Satakunnasta sekä kolme-neljä vajaata valkoisten pataljoonaa eversti Ernst Linderin Satakunnan ryhmästä. Punaisten rintamaa johtivat virolaissyntyinen matruusi Jan Tuckman ja Suodenniemen punapäällikkö Väinö Koivisto, jotka olivat asemasotavaiheen aikana varustaneet lujat puolustusasemat Karkun kirkolle sekä Rautaveden eteläpuolelle linjalle Pirunvuori–Kärppälä–Stormi.
Valkoisia johtivat majuri Walter von Gerich, jääkärikapteeni Aarne Heikinheimo ja kapteeni Karl Lillier. Valkoisten strategian laadintaan osallistui Aarne Heikinheimon serkku, jääkäriluutnantti Veikko Heikinheimo, joka oli Tyrvään kirkkoherran Karl Abiel Heikelin poika ja jolla oli innokkaana metsästyksen ja kalastuksen harrastajana hyvä paikallistuntemus. Von Gerich aloitti aamulla 17. huhtikuuta parin pataljoonan, panssarijunan ja neljän tykin voimin hyökkäyksen Palvialasta kohti Karkun kirkkoa. Tämä oli kuitenkin tarkoitettu hämäykseksi, sillä Aarne ja Veikko Heikinheimo aloittivat samanaikaisesti vajaan pataljoonan voimin koukkauksen Riippilänjärven länsipuolitse pyrkien sitä kautta punaisten selustaan. Toinen, Karl Lillierin johtama vajaa pataljoona yritti koukata Vammalaan Kokemäenjoen itäpuolitse, Sarkolan, Kutalan, Kärppälän ja Stormin kautta.
Punaisten puolella Karkun taisteluun osallistui lisäksi Turun seudulta Maarian pitäjästä koottu naiskomppania, joka oli aktiivisin punainen naisosasto sisällissodassa. Maarian tehtaantytöistä (pääosa 15–24-vuotiaita) kolme kaatui ja kolme haavoittui 17. huhtikuuta. Ilmeisesti yksi kaartilaistyttö jäi vangiksi, ja hänet teloitettiin. Kamppailu ratkesi valkoisten eduksi Aarne ja Veikko Heikinheimon pataljoonan Riipilänjärven pohjoispuolelta punaisten sivustaan tekemän koukkauksen onnistuttua. Taisteluun punaisten puolella 15-vuotiaana osallistunut tyrvääläispoika muisteli myöhemmin: "Valkoisten tykkituli oli tarkkaa, osumia tuli heti rautatiehen ja kirkon kiviaitaan, jonka suojasta me ammuttiin. Lopulta ne osuivat kirkon torniin, jossa oli meidän konekivääri". Punakaartilaiset pakenivat rintamalta lähes paniikissa Tyrväätä ja Vammalaa kohti. Valkoiset kärsivät vain noin kymmenen miehen tappiot. Lukumääräarviot punaisten menetyksistä vaihtelevat paljon, 20:stä yli sataan. Tiedoissa ehkä sekoittuvat kaatuneet ja taistelun jälkeen teloitetut. Perimätiedon mukaan useita perääntyviä punakaartilaisia hukkui Kokemäenjoen Rautaveden heikkoihin kevätjäihin.
Vammalan palo
Valkoiset keskeyttivät illalla 18. huhtikuuta hyökkäyksensä Vammalaa kohti ja asettuivat edellispäivien taisteluista rasittuneina yöksi lepotauolle Nuupalan, Lousajan ja Kallialan taloihin. Punakaartilaiset olivat heidän edeltään päässeet Rautaveden eteläpuolelle ja olivat asemissa Vammaskosken etelärannalla. Samaan aikaan Karl Lillierin johtaman valkoisten osaston hyökkäys vesistön itä- ja eteläpuolitse kohti Vammalaa oli pysähtynyt Stormin kylän tasalle koko huhtikuun 18. päiväksi. Valkoiset arvelivat rynnäkön kosken yli kauppalaan maksavan paljon verta – punaiset olivat asettaneet konekiväärit kosken etelärannalle ja Tyrvään kirkon torniin – ja olevan sitä paitsi tarpeeton, sillä heidän käsityksensä mukaan punaisten vetäytyminen kauppalasta oli vain ajan kysymys. Ennen perääntymistään Vammaskosken yli punaiset olivat sytyttäneet tuleen Vammaskosken sillan pielessä sijainneen Tyrvään pappilan, joka paloi perustuksiaan myöten. Täältä Veikko Heikinheimo oli helmikuussa 1916 lähtenyt jääkärikoulutukseen Saksaan. Seisoessaan kotinsa savuavilla raunioilla hän haavoittui lievästi Vammalan puolelta ammutusta kiväärin luodista.
Huhtikuun 18. päivän aikana punaiset tyhjensivät Vammalan kauppalan ja sytyttivät sen seuraavan yön aikana palamaan talo talolta. Suurpalossa tuhoutui miltei kaksi kolmannesta kauppalan silloisesta rakennuskannasta, ja Vammalan palo oli suurin yksittäistä paikkakuntaa kohdannut tuho koko Suomessa. Vaikeuttaakseen valkoisten etenemistä punakaartilaiset olivat rakentaneet kivistä, kaadetuista puista ja sähköpylväistä sekä taloista kannetusta tavarasta murroksen kauppalan halki kulkeneelle pääkadulle. He yrittivät myös räjäyttää Vammaskosken sillan siinä kuitenkaan onnistumatta.
Punaiset perääntyvät Satakunnasta
Vammalan palon jälkeen punakaartilaiset lähtivät lopullisesti Satakunnasta ja vetäytyivät Sammaljoen, Punkalaitumen ja Urjalan kautta kohti Hämeenlinnaa, josta vielä silloin oli toimiva rautatieyhteys itään. Kulkiessaan Sammaljoen kautta 19. huhtikuuta punakaartilaiset ryöstivät kylän ja sytyttivät sen kirkkoineen tuleen. Punaiset kärsivät vakavan menetyksen päällikkönsä Jan Tuckmanin saadessa surmansa Punkalaitumella 20. huhtikuuta. Tuckman oli lähtenyt Punkalaitumen kirkonkylästä Huittisten suuntaan tiedustelemaan valkoisten asemia, jolloin vastaan tullut valkoisten polkupyöräpartio ampui hänet. Tämän jälkeen punaiset kuljettivat päällikkönsä ruumiin mukanaan Hämeenlinnaan ja hautasivat sen kaupungin puistoon. Monet Karkun ja Tyrvään seuduilta paenneet punakaartilaiset osallistuivat Alvettulan, Hauhon ja Syrjäntaan taisteluihin, kunnes pakotie katkesi Lahden edustalla ja miltei kaikki jäivät vangiksi, joukossa muiden muassa päällikköihin kuulunut Väinö Koivisto.
Majuri Walter von Gerichin lähettämä pieni valkoisten joukko eteni huhtikuun 19. päivän aikana Kiikkaan ja siirtyi siellä Kokemäenjoen eteläpuolelle, jolloin Tampere–Pori-rata oli koko pituudeltaan valkoisten hallussa. Lepäiltyään muutaman päivän Tyrväällä eversti Ernst Linderin komentamat valkoisten joukot lähtivät 24. huhtikuuta marssimaan pakenevien punaisten jäljessä Vesilahden, Viialan ja Toijalan kautta idän suuntaan ja ehtivät ennen sisällissodan päättymistä vielä mukaan Kouvolan, Kotkan ja Haminan valtauksiin.
Luoteja säähavaintoasemalla
thumb|250px|Professori Hjalmar Hjeltin kirjaamat merkinnät säähavainnoinnin ongelmista huhtikuussa 1918 Karkun sääasemalla. Tunnettu karkkulainen professori Hjalmar Hjelt vastasi Linnais-tilallaan sijainneen Meteorologisen päälaitoksen (nykyinen Ilmatieteen laitos) sääaseman toiminnasta. Enempää tilannetta selittämättä Hjelt totesi selonteossaan että ajanjaksona 8.–17. huhtikuuta 1918 sademittaria ei voitu lukea. Lisäksi mittarin tuulisuojuksen läpi oli ammuttu luoti. Luodinreikä itsessään ei haitannut sademittausta mutta päivittäistä sademäärää ei kyetty määrittämään koska sadeastiaa ei voitu määräajoin tyhjentää. Sisällissota haittasi siten myös tieteellistä tutkimustyötä.
Phpsysinfo
Phpsysinfo (PHP System Information) on avoimen lähdekoodin GNU GPL-lisensioitu PHP-komentosarja, joka näyttää laajan skaalan tietoa web-palvelimena toimivasta tietokoneesta. Viimeisin vakaa versio on 2.5.3.
Phpsysinfo tukee monia alustoja. Niihin kuuluvat UNIX-pohjaiset FreeBSD, NetBSD, OpenBSD, Apple Mac OS X ja Linux. Se tukee myös 32-bittisiä Windows-pohjaisia järjestelmiä, Windows NT/2000/XP/Server 2003.
Näkymä
thumb|260px|Kuvankaappaus Phpsysinfosta
Perustiedot
Perustiedoissa näkyvät tietokoneen nimi, IP-osoite, ytimen versio, käyttöjärjestelmä, käynnissäoloaika, käyttäjien määrä ja keskikuormat.
Laitteisto
Osiosta käyvät ilmi suorittimen merkki, malli, välimuistin koko ja muut tiedot. Lisäksi se kertoo tietokoneessa kiinniolevat PCI-laitteet, IDE-laitteet, SCSI-laitteet ja USB-laitteet.
Verkon käyttö
Osio kertoo verkkolaitteiden nimet ja ilmoittaa lähetetyn ja vastaanotetun datan määrän sekä mahdolliset siirtovirheet.
Liitetyt tiedostojärjestelmät
Osiossa on listattu omien kiintolevyjen ja muiden laitteiden liitospisteet sekä verkossa olevien laitteiden liitospisteet. Siinä näkyy myös tiedostojärjestelmän tyyppi, käytetty ja vapaa tila.
Lämpötilat, jännitteet sekä tuulettimien nopeudet
Kyseisten antureiden tiedot voidaan lukea emolevyn monitorointiohjelmalla. Phpsysinfo tukee viittä erilaista: lmsensors, healthd, hwsensors, mbmon ja mbm5.
Australian Grand Prix 1997
Australian Grand Prix 1997 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin Melbournessa 9. maaliskuuta 1997. Kilpailu oli kauden 1997 avauskilpailu ja sen voitti McLarenin David Coulthard yli kahdenkymmenen sekunnin erolla toiseksi ajaneeseen Michael Schumacheriin.
Aika-ajot
† Pedro Diniz pääsi mukaan kilpailuun, koska hän oli onnistunut alittamaan 107% rajan harjoituksissa.
Syrjänalanen
Maantietoa
Järven pinta-ala on 22 hehtaaria ja se on 1,0 kilometriä pitkä ja 500 metriä leveä.Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 887 200 kuutiometriä eli 0,887 miljoonaa kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 4,1 metriä ja suurin syvyys on 12,0 metriä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,4 kilometriä. .
Pyhän Nikolain kirkko
pienoiskuva|Pyhän Nikolain kirkko Pyhän Nikolain kirkko on ortodoksinen kirkkorakennus Kuressaaressa, Viron Saarenmaalla. Se edustaa arkkitehtooniselta tyylisuunnaltaan klassismia. Kirkon rakennustyöt käynnistettiin vuonna 1786, ja ne saatiin päätökseen vuonna 1790.
Eerik Jago
Suomessa hän on pelannut aiemmin urallaan Rocks:issa pääsarjatasolla kuten myös Salon Piivolleyssa. Hän on Suomen ja Italian lisäksi pelannut myös Belgiassa ja Hollannissa. Ulkomailla Jago on pelannut Belgian, Italian ja Hollannin pääsarjoissa.
Muuta
Nuorena Suomeen muuttanut Jago hallitsee suomen kielen kokonaan. Lisäksi hän puhuu äidinkieltään viroa ja englantia.
Pietro Abbà Cornaglia
Pietro Abbà Cornaglia (20. maaliskuuta 1851 – 2. toukokuuta 1894) oli italialainen säveltäjä, urkuri ja pianisti.
Abbà Cornaglia syntyi Alessandriassa ja opiskeli isäpuolensa johdolla ennen pääsemistään Milanon konservatorioon. Hän opiskeli siellä vuosina 1868–1871 pianonsoittoa ja sävellystä opettajinaan muiden muassa Antonio Angeleri ja Lauro Rossi.
Abbà Cornaglia sävelsi useita piano- ja urkuteoksia sekä kamarimusiikkia. Lisäksi hänen tuotantoonsa kuuluvat kirjat Sulla introduzione del canto popolare in tutte le masse di comunità, e specialmente nella scuola (1880) ja Impressioni d'un viaggio in Germania (1881) sekä kolme oopperaa:
Yksikään ooppera ei ole jäänyt elämään.
Härkölampi (Multia)
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,0 hehtaaria ja se on 150 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 400 metriä. .
Ykkösen kausi 1995
Ykkösen kausi 1995 oli Suomen jalkapallon toiseksi korkeimman sarjatason kausi. Kausi pelattiin 14 joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Sarjan voittaja Inter nousi suoraan Veikkausliigaan. Toiseksi sijoittunut Kotkan Työväen Palloilijat pelasi kaksiosaisen karsinnan liigapaikasta Veikkausliigassa sijalle 11. sijoittunutta Mikkelin Palloilijoita vastaan. MP säilytti liigapaikkansa. Kaksi viimeistä putosivat suoraan Kakkoseen. Kaudeksi 1996 sarja muutettiin kahdeksi 10 joukkueen lohkoksi.
Sarjataulukko
1) Lähteessä esitetään KontU, mutta nimi oli muuttunut jo kaudelle 1994 FC Kontu:ksi
Karsinta liigapaikasta
Mikkelin Palloilijat (Liigassa sijalla 11.) säilytti liigapaikkansa yhteismaalein 3–0.
Kalle Oittinen
Kalle Oittinen (27. heinäkuuta 1852 Rautalampi – 21. syyskuuta 1899 Lappeenranta) oli suomalainen maanviljelijä, opettaja ja valtiopäivämies.
Maanviljelijän poika Kalle Oittinen kävi Jyväskylän seminaarin ja tuli väliaikaiseksi opettajaksi Tampereelle 1877. Sieltä hän siirtyi kansakoulunopettajaksi Lapvedelle, hoitaen tätä tehtävää yli kaksikymmentä vuotta. Oittinen oli myös maaviljelijä ja kunnallismies ja talonpoikaissäädyssä Lappeen tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1894, 1897 ja 1899. Hän oli 1894 valtiovarainvaliokunnan varajäsen, 1897 yleisen valitusvaliokunnan jäsen ja kieli- ja tarkastusvaliokunnan varajäsen sekä 1899 asevelvollisuusvaliokunnan jäsen.
Bernardo Aliprandi
Bernardo Aliprandi (n. 1710, Milano – n. 1792, Frankfurt am Main) oli italialainen myöhäisen barokin ajan sellisti ja säveltäjä. Hän sävelsi neljä oopperaa:
Oopperateosten lisäksi Aliprandilta valmistui stabat mater (1749) ja 18 sinfoniaa.
Irmer Forsius
Irmer Forsius (21. joulukuuta 1892 Porvoo – 25. syyskuuta 1930) oli suomalainen jääkärimajuri. Hänen vanhempansa olivat kouluneuvos Valter Voldemar Forsius ja Emilia Sofia Lilius. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Dagny Ilona Linnea Sabellin (Sabelli) kanssa, jonka kuoltua vuonna 1920 hän avioitui toisen kerran vuonna 1924 Alma Verna Biesen kanssa.
Rakastunut nainen
Rakastunut nainen on Arja Korisevan kuudes albumi, joka julkaistiin 1995. Levy ylitti myynnillään kultalevyn myyntirajan 1995. Kaikkiaan levyä myytiin 28 190 kappaletta. Albumi on julkaistu CD-levynä ja C-kasettina. Levyn on julkaissut Sony Music Entertainment (Finland) Oy. Albumilta julkaistiin neljä CD-singleä. Albumi sisältää kaksi eri versiota Disneyn Pocahontas -elokuvan laulusta Tuulen värit.
Irmer Forsius
Opinnot
Forsius kirjoitti ylioppilaaksi Nya svenska samskolanista vuonna 1912 ja liittyi Uusmaalaiseen osakuntaan. Hän jatkoi opintojaan Helsingin yliopiston filosofisen tiedekunnan maanviljely-taloudellisella osastolla vuosina 1912–1915. Haminan taistelukoulun hän suoritti vuonna 1918 ja kapteenikurssin Sotakorkeakoulussa vuonna 1926. Kaasusuojelukurssin hän kävi vuonna 1927 ja Taistelukoulun komppanianpäällikkökurssin vuonna 1930. Hän suoritti tutkimusmatkan Petsamoon vuonna Kuopion museon stipendiaattina.
Jääkäriaika
thumb|250px|Jääkäripataljoona 27:n 4. komppania. Forsius liittyi Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:ään 13. tammikuuta 1916 ja sijoitettiin pataljoonan 4. komppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joen asemasodassa ja Riianlahden rannikkoasemissa sekä Aa-joen talvitaisteluissa.
Suomen sisällissota
Forsius astui Suomen armeijan palvelukseen 11. helmikuuta 1918 vänrikiksi ylennettynä ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan aluksi joukkueenjohtajaksi 5. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan, josta hänet siirrettiin maaliskuussa 3. Täydennyspataljoonaan ja edelleen 8. huhtikuuta 1918 päälliköksi 6. Jääkärirykmentin 16. jääkäripataljoonan konekiväärikomppaniaan missä joukko-osastossa otti osaa taisteluihin Sainiolla ja Viipurissa.
Sisällissodan jälkeinen aika
Sisällissodan jälkeen Forsius toimi joukkueenjohtajana ja komppanianpäällikkönä 6. Jääkärirykmentistä muodostetussa Jääkäripataljoona n:o 6:ssa, jonka nimi muuttui ensin Jääkäripataljoona n:o 3:ksi, sitten Kajaanin sissipataljoonaksi ja vihdoin Pohjanmaan jääkäripataljoonaksi. Hänet siirrettiin 19. marraskuuta 1918 Itä-Suomen jalkaväkirykmentti n:o 5:een, minkä nimeksi sittemmin tuli Pohjois-Savon rykmentti. Hän toimi aluksi 2. komppanian päällikkönä ja 1. joulukuuta 1920 alkaen rykmentin rahastonhoitajana. Uudenmaan rykmentin 1. konekiväärikomppanian päälliköksi hänet siirrettiin 27. huhtikuuta 1921, josta hänet siirrettiin edelleen 17. lokakuuta 1923 päälliköksi 1. Erillisen konekiväärikomppaniaan ja 8. toukokuuta 1926 jälleen Uudenmaan rykmenttiin 3. konekiväärikomppanian päälliköksi. Aliupseerikoulun johtajaksi hänet komennettiin 29. kesäkuuta 1928 ja 30. toukokuuta 1929 komentajaksi 2. pataljoonaan. Hän on hoitanut toimensa ohella myös Uudenmaan rykmentin kaasu-upseerin tehtäviä vuosina 1927–1928 ja 1. Divisioonan kaasu-upseerin tehtäviä vuosina 1927–1928.
Opetustoimi
Forsius on toiminut kone- ja pikakivääripalveluksen opettajana Kadettikoulussa vuonna 1926.
Luottamustehtävät
Forsius toimi I. Divisioonan kunniatuomioistuimen jäsenenä hän toimi vuonna 1929.
Julkaisut
Forsius julkaisi eläin- ja kasvitieteellisiä kirjoituksia tämän alan aikakauslehdissä sekä kertomuksia ja runoja useissa julkaisuissa.
Matti Salomäki
Matti Kyösti Salomäki (s. 17. lokakuuta 1968 Lapua) on Lapuan hiippakunnan piispa vuodesta 2022 lähtien. Salomäki on koulutukseltaan teologian maisteri ja hänet on vihitty papiksi vuonna 1994. Vuosina 1994–2012 Salomäki työskenteli pappina Pielaveden seurakunnassa. Vuodesta 2012 lähtien Salomäki on toiminut Lapuan tuomiokirkkoseurakunnan tuomiorovastina. Salomäki on ollut pappisedustajana kirkolliskokouksessa vuodesta 2016.
Ura
Salomäki syntyi Lapualla syksyllä 1968. Salomäen perhetausta on herännäisessä herätysliikkeessä. Vuonna 1990 Salomäki aloitti opinnot Helsingin yliopiston teologisessa tiedekunnassa ja valmistui teologian maisteriksi syksyllä 1993. Salomäen ensimmäinen työpaikka oli Pielaveden seurakunnassa ja hänet vihittiin papiksi maaliskuussa 1994 Kuopiossa. Pielaveden aikana Salomäki valittiin Kuopion hiippakunnan hiippakuntavaltuustoon ja kävi läpi yhdistymisneuvottelut Ylä-Savon seurakuntayhtymään. Keväällä 2012 Salomäki siirtyi tuomiorovastiksi Lapuan tuomiokirkkoseurakuntaan ja on toiminut tuomiokapitulin kollegion jäsenenä ja varapuheenjohtajana.
Salomäki valittiin Lapuan hiippakunnan piispaksi marraskuussa 2021, piispanvaalin toisella kierroksella. Salomäki sai toisella kierroksella 478 ääntä ja vastaehdokas Terhi Kaira 394 ääntä. Salomäki vihittiin piispan virkaan 6. helmikuuta 2022.
Tesmayrttikasvit
Tesmayrttikasvit (Adoxaceae tai Viburnaceae) on kukkakasviheimo Dipsacales-lahkossa. Angiosperm Phylogeny Groupin luokittelussa se on toinen lahkon kahdesta heimosta. Tesmayrttikasveihin kuuluu noin 200 lajia, joita kasvaa läpi holarktisen alueen ja tropiikin vuoristoalueilla Amerikassa, Aasiassa ja Australiassa. Suurin osa lajeista (175) kuuluu heisien (Viburnum) sukuun.
Suvut
Heisiä lukuun ottamatta suvut muodostavat Adoxoideae-alaheimon. Heidet ja seljat on aiemmin luokiteltu kuusamakasveihin (Caprifoliaceae).
Suomessa kasvavista kasvilajeista tesmayrttikasveihin on vanhastaan luokiteltu yksi laji, tesmayrtti (Adoxa moschatellina), joka on hento ja vaatimattoman näköinen keväisin kukkiva lehtojen ruohokasvi. Sen lisäksi tavataan luonnonkasveina kaksi kookasta pensasta, terttuselja (Sambucus racemosa) sekä koiranheisi (Viburnum opulus). Näillä kolmella lajilla on hedelmänä luumarja.
thumb|vasen|160px|[[Tesmayrtti (Adoxa moschatellina)]]
Hot Tuna
Hot Tuna on yhdysvaltalainen blues rock -yhtye, jonka Jorma Kaukonen ja Jack Casady perustivat vuonna 1969. Molemmat soittivat aikaisemmin Jefferson Airplane -yhtyeessä. Hot Tuna soittaa akustisia ja sähköisiä versiota alkuperäisistä ja perinteisistä blueskappaleista. Yhtyeen levyjen tyyli ja soundi vaihtelee kovasti akustisen bluesin ja hard rockin edustaessa ääripäitä.
Jäsenet
thumb|300px|Hot Tuna vuonna 2006.
Tambora
Tambora (Tomboro) on tulivuori Indonesiaan kuuluvalla Sumbawan saarella. Se muodostaa 60 kilometrin levyisen Sanggarin niemimaan. Tamboran purkausta vuonna 1815 pidetään modernin ajan rajuimpana tulivuorenpurkauksena.
Tulivuori oli neljän kilometrin korkuinen ennen kalderan muodostumista yli 43 000 vuotta sitten. Myöhäispleistoseenin aikana laavavirrat täyttivät varhaisen kalderan ja varhaisholoseenin aikana tapahtui räjähtäviä purkauksia. Vuoden 1815 purkaus sai aikaan kuusi kilometriä leveän ja 1 250 metriä syvän kalderan.
Vuoden 1815 purkaus
thumb|Tamboran kaldera ilmakuvassa vuodelta 2011.
Tamboran purkaus alkoi huhtikuussa 1815 ja jatkui heinäkuun puoleenväliin asti. Se tuhosi viljelymaita, tappoi arviolta 60 000 ihmistä ja aiheutti maailmanlaajuisia ilmastovaikutuksia. Toisen lähteen mukaan kuolleita oli 117 000.
Purkauksen aikana 100 km³ magmaa ja murentunutta kiveä sekä 400 miljoonaa tonnia rikkipitoista kaasua nousi 44 kilometrin korkeuteen ilmakehässä. Kaasut aiheuttivat maailmanlaajuista viilenemistä eli niin sanotun kesättömän vuoden 1816. Se puolestaan aiheutti tautiepidemioita ja sadonmenetysten takia maailmanlaajuisen ruokapulan. Uudessa-Englannissa kasvukausi lyheni sadalla päivällä, jolloin paljon maanviljelijöitä muutti länteen päin.
Rhode Islandin yliopiston tutkimusryhmä on löytänyt tuhkakerroksen alta jäänteitä Tamboran kuningaskunnasta. Tutkimusryhmään kuuluva professori Harald Sigursson sanoi, että kyseessä saattaa olla vastaava tapaus kuin Pompejin tuho Vesuviuksen purkauksen 79 yhteydessä.
Victor Kuusakoski
Victor Iisakki Kuusakoski, vuoteen 1935 Kuschakoff (5. kesäkuuta 1918 Viipuri – 2. maaliskuuta 1992 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.
Kuusakosken vanhemmat olivat liikemies Donuard Kuusakoski, aiemmin Kuschak ja Kuschakoff, ja Hilda Maria Kurvinen ja puoliso vuodesta 1943 Sirkka Liisa Selamaa. Kuusakoski suoritti Viipurissa kauppakoulun 18-vuotiaana ja työskenteli sitten isänsä perustamassa metallien kierrätys- ja jatkojalostusyrityksessä Viipurissa, joka on sittemmin tunnettu Kuusakoski-yhtiönä. Helsingin tultua yrityksen toiseksi toimipisteeksi Victor Kuusakoski alkoi Viipurin liikkeen johtajaksi ja isänsä kuoltua 1946 hän ryhtyi koko yrityksen toimitusjohtajaksi. Hänen johdossaan yritys kasvoi merkittävästi ja laajeni useille eri paikkakunnille, paneutuen muun muassa alumiinin jalostukseen. Victor Kuusakoski oli Kuusakoski-yhtiön toimitusjohtaja vuoteen 1977 ja hallituksen puheenjohtaja vuodesta 1982 kuolemaansa saakka. Hänellä oli sekä alansa kotimaisia että kansainvälisiä luottamustoimia, mutta musikaalisesti lahjakkaana hän oli myös muun muassa useiden orkestereiden perustaja ja jäsen. Teollisuusneuvoksen arvonimen Victor Kuusakoski sai vuonna 1978.
Alfa Ceti
Alfa Ceti (α Cet / α Ceti) on Valaskalan tähdistön päätähti, myös nimeltään Menkar tai Menkab, joka tulee nimestä Al Minhar, "valaan nokka". Nimeä Mankar käytetään myös Lambda Cetistä.
Menkar on punainen jättiläistähti, joka on hyvin pitkällä kehityksessään, polttaa fuusioreaktiossa viimeisiä vetyjä keskustassaan tai ehkä alkanut polttaa heliumia. Tähden kirkkaus vaihtelee.
Brontofobia
Brontofobia (kreik. bronte = ukkonen, phobos = pelko) on eräs fobian laji, ja se tarkoittaa ukkosta kohtaan tunnettua voimakasta ja neuroottista pelkoa.
Brontofobiasta kärsivä henkilö pelkää ukkosta, vaikka tietäisi olevansa turvallisessa tilassa. Ollessaan ulkona ukkosen aikana hän saattaa kärsiä voimakkaasta ahdistuksesta. Sisällä ollessaan hän saattaa piileskellä komeroissa tai ikkunattomissa huoneissa ja jopa pöytien ja sänkyjen alla.
Sonic Adventure 2
Sonic Adventure 2 on vuonna 2001 julkaistu tasohyppelypeli Sega Dreamcast -konsolille. Shadow the Hedgehog ja Rouge the Bat debytoivat tässä pelissä. Peli on jatkoa Sonic Adventure -pelille. Vuonna 2002 pelistä tehtiin uusintaversio Sonic Adventure 2 Battle Nintendo GameCubelle ja peli on kaksinpelipainotteisempi. Sonic Adventure 2 on Sega Dreamcastin viimeinen Sonic-peli.
Peli julkaistiin uudelleen PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle lokakuussa 2012. Peli on saatavilla PlayStation Networkista ja Xbox Live Arcadesta
Pelaaminen
Sonic Adventure 2:ssa on kolme erilaista pelimuotoa. Sonicin ja Shadown kentät ovat vauhtipainotteisia tasoloikkia läpi ratojen. Molemmilla hahmoilla on samat perushyökkäykset; hakeutuva hyppyhyökkäys, voltti ja Spin Dash. Molemmille hahmoille voi saada voimanlisäyksinä myös "tulirannekkeen", jolla voi tuhota metallilaatikoita, Light Shoes -kengät (jotka ovat Sonic Adventuressa Light Speed Shoes -kengät), joilla voi mennä sormusjonoja pitkin vaikka ilmassa tai Ancient Light -esineen, jolla saa tehtyä moneen viholliseen osuvan iskun. Lisäksi Sonicille on ponnahdusranneke, jolla hän voi pomppia kumipallon tavoin korkealle. Uutena elementtinä pelissä esiteltiin myös grindaaminen, mitä tahansa raidetta muistuttavaa objektia pitkin liukuminen erikoiskengin. Sonicin kengät ovat erikoisversio SOAP-shoesin Scorcher-kengistä, jotka hänelle suunniteltiin tätä peliä varten. Shadown "leijuluistimet" soveltuvat myös grindaukseen.
Tailsin ja Robotnikin kentät koostuivat mecha -ammuskelusta ja tasoloikinnasta rataa pitkin. Pelimuoto on hiotumpi versio Sonic Adventure -pelin hahmon E-102 Gamman pelimuodosta. Molempien mechoissa on lasertähtäin, jolla maalit lukitaan ja vapauttamalla ampumispainike hakeutuvat laserohjukset maalattuihin maaleihin. Molemmat mechat ampuvat myös projektiileja, jotka murskaavat laatikot ja tielleen osuvat viholliset, kuten myös eri "esinelaatikotkin". Näihin mechoihin saatavia voimanlisäyksiä ovat muun muassa leijuntaboosterit, joilla hahmot voivat ylittää pidempia kuiluja ja hidastaa putoamistaan. Lisäksi kanuunaan ja lasertähtäimeen on saatavilla päivitykset, jotka tuhoavat metallilaatikoita ja lisäävät lasertähtäimen kestoaikaa ja tuhovoimaa. Robotnikin mechaan on saatavilla lisäpanssarointia.
Knucklesin ja Rougen tehtävissä tulee etsiä kolme Master Emeraldin kappaletta tai vaihtoehtoisesti muita esineitä, kuten avaimia. Molemmat näistä hahmoista osaavat liitää ja kiivetä seiniä pitkin. Vihollisia voi tuhota joko hyppäämällä niiden päälle, lyömällä tai potkimalla. Voimanlisäyksinä hahmot saavat kaivutyökalut (Showel Claw/Pick Nails), jotta maan alla tai seinissä olevat aarteet saadaan esiin. Lisäksi pelin kannalta oleellinen voimanlisäys on "Iron Fist/Iron Boots", joilla voidaan tuhota metallilaatikoita, jotta päästään etenemään. Lisäksi molemmille hahmoille on saatavilla laite, jolla pystyy näkemään muutoin näkymättömiä kohteita. Knucklesille löytyy myös hengityslaite, jolla hän voi hengittää veden alla.
right|thumb|310px|border|Sonic Adventure 2 Battle:n kansi
Kaksinpelissä Sonicin ja Shadown ratoja juostaan kilpaa, ensin maaliin ehtinyt voittaa. Tailsin ja Robotnikin kaksinpelissä tulee saada ammuskelemalla toiselta pelaajalta energia nollaan. Knucklesin ja Rougen kaksinpelissä tulee löytää 2 kolmesta Master Emeraldin sirpaleesta voittaakseen. Kaikilla hahmoilla on erilaisia erikoishyökkäyksiä, joilla voi haitata kanssapelaajan pelaamista.
Sonic Adventuressa debytoineet Chao-olennot tekevät paluun tässä pelissä. Tällä kertaa pelaajalla on enemmän mahdollisuuksia vaikuttaa virtuaalikasvattiensa kehitykseen. Chao Worldiin pääsee kenttävalikon kautta (Stage Select) tai kenttien välissä keräämällä Chao-avaimen kentästä. Chao Wolrdiin saavuttaessa ensimmäistä kertaa siellä on vain Chao Garden. Kun ensimmäinen chao kuoriutuu munastaan avautuu Chao Kindergarten, jonne chaon voi viedä päivähoitoon oppimaan uusia temppuja (esimerkiksi soittamaan soittimia, laulamaan tai piirtämään). Lisäksi käytössä on "rehtorin toimisto", josta saa vinkkejä chaojen kasvattamiseen ja chao-lääkäri, jonne chaon voi viedä tarkastettavaksi tai hoidettavaksi sen sairastuessa. Chaoja kasvatetaan edelleen ruokkimalla ja paijaamalla niitä ja antamalla niille pieneläimiä, joilla Robotnikin robotit toimivat ja chaos driveja, joilla G.U.N.in robotit toimivat. Edelleen värit ilmoittavat mitä ominaisuutta chao omaksuu: juokseminen (vihreä), uiminen (keltainen), lentäminen (violetti) ja voima (punainen). Neutraalia (eli sinistä) chaos drivea ei ole. Jotkin eläimet antavat kaikkia ominaisuuksia ja osa vain kahta, heikentäen muita kehittyviä ominaisuuksia, chaos drivesta saa vain värin ilmoittamaa ominaisuutta. Lisäksi chaosta voi kehittää hero- tai dark-tyyppisen chaon, joka avaa Hero- ja Dark-Gardenit (Chao Wordin aulaan ilmestyvät portaat). Chaon kehitys "hyvikseksi" tai "pahikseksi" riippuu siitä, kuinka chaoa kohtelee ja kummilla hahmoilla sitä hoitaa.
Chaoille on tarjolla myös kilpailuja, joista voi voittaa palkintoja. Esimerkiksi puiden kasvattamiseen tarvitaan lapiota ja kastelukannua (puunsiemenet ovat voitettavissa vain Chao Adventure 2-pelistä, jota pelataan Dreamcastin muistikorteilla).
Sonic Adventure 2 Battlessa Chao gardenit ovat lievästi erilaisia: VMU-portaalit ovat muutetut GBA-portaaleiksi, joilla chaon saa mukaansa Nintendo Game Boy Advanceen esimerkiksi Sonic Advance-peliin. Lisäksi Chao Black Market, josta voi ostaa tavaraa sormuksia vastaan, on lisätty Kinder Gartenin aulaan, samoin kuin "ennustaja", jonka luona chaon voi nimetä. Tässä versiossa chaoilla voi taistella toisiaan vastaan myös Chao Karate-pelissä. Nyt myös chaojen kehityksen seuraaminen on helpompaa niiden kehityksen näkyessä selkeästi chaokohtaisesti.
Juoni
Tri. Ivo "Eggman" Robotnik hyökkää Prison Islandille G.U.N.:n tukikohtaan etsimään hänen isoisänsä, professori Gerald Robotnikin huippusalaista asetta. Robotnikin onnistuu raivata tiensä holville, jossa tätä asetta säilytetään ja hänen onnistuu hakkeroida holvin ovi auki. Saadakseen käsiinsä tämän aseen, Robotnik asettaa Kaaossmaragdin konsoliin ja näpyttelee salasanan ja alapuolella olevassa kuilussa majaileva kryostaasikapseli avautuu. Kapselin sisältä herää olio, joka on armeijan "huippusalainen ase", Shadow the Hedgehog, joka on ollut syväjäädytettynä noin 50 vuotta. Vapautumisensa jälkeen Shadow tuhoaa vartiorobotin ja käskee Robotnikin tuoda lisää Kaaossmaragdeja ja tavata hänet avaruusasema ARK:illa.
Ei kulu aikaakaan kunnes Shadow varastaa pankin holvista Kaaossmaragdin. Shadowta luullaan Sonic the Hedgehogiksi ja G.U.N. vangitsee Sonicin, joka kuitenkin pakenee G.U.N.in helikopterista, mutta hänet saadaan kiinni pian. Sonic romuttaa G.U.N.:in mechan ja kohtaa Shadown. Sonic jää kiinni uudelleen ja hänet kuljetetaan Prison Islandille vankilaan.
Tällä välin Knuckles the Echidna kiistelee Rouge the Batin kanssa siitä, kummalle Master Emerald-smaragdi kuuluu. Kinastelun tuoksinnassa Robotnik nappaa smaragdin ja aikoo viedä sen pois omiin tarkoituksiinsa, mutta Knuckles estää sen hajottamalla Master Emeraldin sirpaleiksi, jotka leviävät joka paikkaan. Robotnik poistuu ja Knuckles ja Rouge lähtevät kumpikin etsimään smaragdin sirpaleita.
Shadow esittelee Robotnikille suunnitelmansa, tuhota Maailma ARK:in Eclipse Cannonilla, joka on ollut sammutettuna yli 50 vuotta ja he tarvitsevat kaaossmaragdeja saadakseen kanuunan taas käyttökuntoon. Shadow tahtoo tuhota Maailman, koska G.U.N.:in sotilaat tappoivat Maria Robotnikin, joka oli Shadown ainoa ystävä ja Shadow tahtoo kostaa ihmisille ja auttaa näin Robotnikia Maailman tuhoamisessa. Rouge the Bat tarjoutuu etsimään Kaaossmaragdeja ja lyöttäytyy yhteen Shadown ja Robotnikin kanssa.
Shadow, Robotnik ja Rouge suunnittelevat varastavansa Prison Islandin Security Hall-kassakaapistossa sijaitsevat 3 Kaaossmaragdia lisää. Robotnik harhauttaa G.U.N.in joukkoja Rougen varastaessa smaragdit. Miles "Tails" Prower ei voi uskoa todeksi Sonicin ryöstäneen pankin ja lentää lentokonemechallaan pelastamaan tätä tormäten Amy Roseen, joka on Robotnikin panttivankina. Tails tunkeutuu vankilaan mechallaan (Cyclone) ja Amy vapauttaa Sonicin vankilasta. Sonic pakenee sataman läpi metsään ja ottaa yhteen Shadown kanssa. Tasaväkinen taistelu päättyy, kun Robotnik kysyy radiopuhelimella missä Shadow viipyy, koska he aikovat räjäyttää saaren. Shadow lähtee noutamaan kassakaappiin lukkojen taakse jäänyttä Rougea ja Sonic varoittamaan Tailsia ja Amya.
Seuraavaksi Robotnik asettaa lunnasvaatimukseksi koko mantereen, joka tulee antaa hänen hallintaansa, uhkausta tehostaakseen he laukaisevat Eclipse Cannonin. ARK on kiviseksi naamioitu tekokuu, joka aktivoituessaan paljastuu puolipalloa muistuttavaksi avaruusasemaksi. Eclipse Cannon laukaistaan ja puolet kuusta räjähtää tämän seurauksena.
Tailsilla on hallussaan yksi seitsemästä Kaaossmaragdista (Tails sai sen palkinnoksi Station Squaren pelastamisesta Sonic Adventure-pelin tapahtumien jälkeen). Koska hely ei reagoi lainkaan toisten smaragdien mahdolliseen läheisyyteen, arvelee hän Robotnikin vieneen loput smaragdit avaruuteen. Tämän selvittämiseksi he yhyttävät Maan presidentin ja jäljittävät mistä Robotnikin signaali tulee hänen ja presidentin keskustellessa videokonferenssissa presidentin istuessa limusiinissaan.
Sonic, Tails, Knuckles ja Amy suuntaavat aavikolle, kohti Robotnikin salaista tukikohtaa, Knucklesin täytyy kuitenkin etsiä avaimet, jotta he pääsevät sisään. Heidän onnistuu päästä sisään ja seuraa taistelu kummitusta ja jättimäistä kivirobottia, Egg Golemia, vastaan. Lopulta he löytävät avaruussukkulan kätkettynä pyramidiin. He nousevat kyytiin ja suuntaavat kohti ARK:ia. Sukkula osuu avaruudessa kelluviin irtokiviin ja sen lastiruuman ovet aukeavat ja kyydissä olleet Master Emeraldin sirpaleet leviävät avaruuteen. Knuckles poistuu kyydistä sekavissa olosuhteissa ja sukkula tormää ARK:iin.
Tails on aiemmin ehtinyt tehdä väärennöksen Kaaossmaragdista, joka käyttäytyy vastaavasti kuin aitokin. He aikovat antaa pahisten saada tämän väärennöksen haltuunsa, jotta Eclipse Cannon saataisiin pois käytöstä. Robotnik saa signaalin kahdesta smaragdista ja tajuaa toisen niistä olevan väärennös. Sonicin onnistuu melkein sijoittaa väärennös muiden smaragdien joukkoon kun Robotnik vaatii häntä saapumaan ARK:in keskus komentohuoneeseen, tai Amyn käy kalpaten. Sonic saapuu paikalle, mutta astuu suoraan Robotnikin ansaan jääden kapselin sisään. Samalla Tails paljastaa vahingossa smaragdin olevan väärennös. Sonic kapseleineen putoaa lattian läpi avaruuteen ja pian seuraa räjähdys.
Knuckles ottaa yhteen Rougen kanssa, tasainen kamppailu päättyy sanaharkkaan ja Rouge on pudota laava-altaaseen. Knucklesin onnistuu pelastaa Rouge putoamasta ja vastenmielisesti Rouge luopuu keräämistään Master Emeraldin sirpaleista. Knuckles eheyttää Master Emeraldin ja he suuntaavat erilleen.
Robotnik havaitsee jonkun suuntaavan kohti Eclipse Cannon-kanuunan kärkeä ja käskee Shadown tutkia tilanteen. Sonicin onnistuu lopulta viedä smaragdiväärennös Eclipse Cannonin kärkeen Shadown estelystä huolimatta. Samalla käynnistyy Geraldin luoma kosto-toimenpide.
Viimeisessä tarinassa sankarit ja pahikset (paitsi Shadow) lyöttäytyvät yhteen estääkseen ARK:ia putoamasta Maahan. Kanuunan ydin on muuttunut erittäin räjähdysalttiksi, ja osuessaan Maahan se tuhoaisi koko planeetan, eikä Robotnikille jäisi jäljelle mitään hallittavaa. Yhdessä heidän onnistuu päästä läpi kaikista suojista. Amy yhyttää Shadown mietiskelemästä. Hän tivaa miksi Shadow ei auta muita. Lopulta shadow muistaa Marian alkuperäisen toiveen, eikä vain pätkiä hänen viestistään ja päättää auttaa muita.
Willard Hershberger
thumb|Willard Hershberger Willard McKee Hershberger (28. toukokuuta 1910 – 3. elokuuta 1940) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja, joka toimi Major League -tason siepparina vuodesta 1938.
Sonic Adventure 2
Juoni
Sonic ja Knuckles pääsevät huoneeseen, joka muistuttaa jättimäistä Kaaossmaragdien pyhättöä. Edetessään keskelle huonetta, ilmestyy alkuperäinen projekti Shadown prototyyppi, Biolizard tyhjästä. Shadow itse tekee selvää prototyypistä Sonicin ja Knucklesin kerätessä Kaaossmaragdit. Tämän tehtyään Knuckles pysäyttää Kaaossmaragdit Master Emeraldin avulla ja pahoin loukkaantunut Biolizard käyttää Chaos Controllia ja katoaa ilmettyen Eclipse Cannonin kärkeen. Biolizard pitää ARK:in kurssissa kohti Maata. Sonic ja Shadow muuntautuvat Super-muotoihinsa taistellakseen Biolizardia vastaan avaruudessa.
Willard Hershberger
Hershbergerin ammattilaisjoukkue oli Cincinnati Reds. Hän teki 30-vuotiaana itsemurhan kesken kauden.
Sonic Adventure 2
Juoni
Biolizardin päihitettyään he siirtävät putoavan ARK:in takaisin kiertoradalleen käyttäen Chaos Controllia. Tämän jälkeen Shadow putoaa kohti maata ja katoaa vaaleanpunaiseen välähdykseen.
Hahmot
Pelattavat hahmot
right|thumb|200px|Pelattavat hahmot pelissä
Sivuhahmot
Amy esiintyy pelin välianimaatioissa useaan kertaan, samoin Big the Cat, jonka saa näkymään näpyttämällä A-näppäintä välianimaatioiden aikana. Lisäksi Big löytyy piilotettuna jokaisesta pelin kentästä.
Xestobium
Xestobium on puunkaivajien (Anobiidae) heimoon kuuluva kovakuoriaissuku. Sukuun kuuluu maailmanlaajuisesti yli kymmenen lajia. Lajimäärä vaihtelee eri lähteissä. Suomessa suvusta on tavattu yksi laji Ahvenanmaalla eli rautio (Xestobium rufovillosum).
Sonic Adventure 2
Hahmot
Kaksinpeliä varten täytyy pelissä täyttää tietyt ehdot, jotta seuraavat hahmot saa pelattaviksi.
Lisäksi lisäbonuksena perushahmoille on saatavilla niin kutsutut "kakkosasut" kun täyttää tietyt ehdot. Toiset asut ovat Phantasy Star Online-mukaelmia.
Kaksinpelihahmot Gamecubella Sonic Adventure 2 Battlessa
Pyhäntä
pienoiskuva|250px|[[Pyhännän kirkko kesällä 2008]] Pyhäntä on Suomen kunta, joka sijaitsee Pohjois-Pohjanmaan maakunnan kaakkoisosassa. Kunnassa asuu 0 ihmistä, ja sen pinta-ala on 0 km2, josta 0 km2 on vesistöjä. Väestötiheys on 0 asukasta/km2. Pyhännän naapurikunnat ovat Kajaani, Kiuruvesi, Kärsämäki, Pyhäjärvi, Siikalatva ja Vieremä.
Maantiede
Pyhäntä kuuluu Suomenselän vedenjakaja-alueeseen, missä Järvi-Suomen mäkimaat vaihettuvat Pohjanmaan lakeudeksi. Yli 60 % kunnan pinta-alasta on suota.
Kallioperä on pääasiassa kvartsidioriittia. Kunnan pohjois- ja koillisosassa ja Iso Lamujärven länsipuolella on graniittia ja luoteisosassa gneissiä. Yleisin maalaji on moreeni. Kunnan poikki kaartuu kaksi luode-kaakkoissuuntaista harjua. Pohjoinen harjujakso muodostaa luonnonkauniin Järvienkankaan ja jatkuu kohti pohjoista Tavastkengänharjuna. Eteläinen harjujakso alkaa kaakossa Kokkomäkenä, jatkuu Pitkänäkankaakana ja työntyy lopulta kauniina Kirkkoniemenä Pyhännänjärveen. Savea ja hiesua on jokilaaksoissa. Kivennäismaalajit ovat laajoilla alueilla turpeen peitossa. Pyhännän pinnanmuodot ovat vaihtelevammat kuin yleensä Pohjanmaalla. Alavinta on luoteessa, jossa maasto kohoaa kohti kaakkoa, missä useat kohoumat yltävät 200 metrin tasolle. Korkeimpia kohoumia ovat Itämäki, Viitamäki ja Pirttiaho.
Suurimpia järviä ovat Iso Lamujärvi, josta alkaa Siikajoen sivuhaara Lamujoki ja Pyhännänjärvi. Pyhännänjärvi laskee Pyhännänjoen kautta Siikajokeen, joka virtaa kunnan koillisosan kautta. Kunnassa on useita luonnonsuojelualueita. Kansanneva, Kurkineva ja Muurainsuo sekä Törmäsenrimpi ja Kolkanneva on rauhoitettu soidensuojelulain perusteella. Kontiokangas ja Ison Ahvenjärven harjut kuuluvat valtakunnalliseen harjujensuojeluohjelmaan.
Kyliä
Ahokylä, Ojalankylä, Lamujoki, Tavastkenkä, Viitamäki
Lyman Bostock
Bostock syntyi Birminghamissa, Alabamassa, ja muutti kahdeksanvuotiaana perheineen Los Angelesiin. Hänen isänsä Lyman Bostock vanhempi (1918–2005) oli ammattilaisbaseballpelaaja Negro Leaguesissa.
Pyhäntä
Historia
Pyhännän vanhimmasta asutuksesta kertovat lukuisat kivitaltat ja reikäkivet, joita on löydetty etenkin vesistöjen varsilta. Vakinaisesti seutu asutettiin 1500-luvun keskivaiheilla, jolloin alueelle asettui savolaisia uudisasukkaita. Ensimmäinen kirjallinen maininta Pyhännästä on vuoden 1557 voudintileissä. Tämän perusteella sitä voidaan pitää Siikalatvan vanhimpana kylänä, sillä esimerkiksi Piippola ja Pulkkila mainitaan vasta kymmenen vuotta myöhemmin. Asutuksen tihentymistä rajoittivat karjalaisten tekemät hävitysretket. Vuonna 1770 alueella oli kuitenkin jo 24 taloa.
Lyman Bostock
Bostock kuoli kesken uransa 27-vuotiaana, kun hänelle tuntematon Leonard Smith ampui hänet autoon; laukauksen oli ollut tarkoitus surmata Smithin entinen vaimo, joka oli auton matkustajien joukossa. Hyökkääjä todettiin syyntakeettomaksi, joten hän välttyi vankeustuomiolta. Bostock on haudattu Kalifornian Inglewood Park Cemeteryyn.
Pyhäntä
Historia
Alkujaan Pyhäntä kuului laajaan Salon pitäjään vuoteen 1691 saakka, jolloin se tuli osaksi Siikajoen seurakuntaa. Kun Piippolan seurakunta itsenäistyi 1845 siihen liitettiin myös Pyhäntä. Omaksi seurakunnaksi Pyhäntä erotettiin 1899, mikä toteutui 1909. Puinen Pyhännän kirkko rakennettiin 1907–1909. Vuonna 1899 Ahon, Kamulan, Lamun, Tavastkengän ja Viitamäen kylät erotettiin Piippolasta omaksi Pyhäntä-nimiseksi seurakunnakseen. Sen keskuspaikaksi sovittiin tuolloin Pyhännänjärven seutu, joka oli suunnilleen saman etäisyyden päässä kaikista kylistä. Vielä 1960-luvun lopulle saakka kunnan asutuksen painopiste oli Tavastkengän kylällä. Asutuksen keskittyminen kirkonkylälle alkoi vasta saman vuosikymmenen lopulla alkaneen voimakkaan teollistumisen myötä.
Pyhäntä oli pitkään erämaata, jonka asukkaiden yhteydet rannikolle olivat Siikajoen ja muutaman polun varassa. Tilanne muuttui vasta 1785, jolloin valmistui Pyhännän kautta kulkeva Oulu-Iisalmi-tie. Tie toi alueelle myös sodan, sillä Suomen sodassa 1808 venäläiset seurasivat kohti Oulua peräytyvää Sandelsia pitäjän poikki. Pyhännällä käytiin myös jotakin pieniä kahakoita.
Toisen maailmansodan aikana pyhäntäläisiä kaatui 98. Väkilukuun suhteutettuna luku on Suomen korkein, sillä se tarkoitti noin viittä prosenttia kunnan väestöstä. Talvisodassa kaatuneita oli 18, jatkosodassa 73 ja Lapin sodan aikana pyhäntäläisiä kaatui 7.
Pyhännän asukasluku kasvoi vuoteen 1940, jolloin asukkaita oli 2 186. Tämän jälkeen alkoi lähes 40 vuotta kestänyt väestökadon aika, jona aikana kunnan asukasluku pieneni runsaaseen 1600:an. Väestönkehitys kääntyi kasvuun 1970-luvun lopulla, ja 1985 asukkaita oli 1 948. Pyhännän elinkeinorakenne muuttui voimakkaasti 1970-luvulla. Vuonna 1970 maa- ja metsätaloudesta sai toimeentulonsa 64 prosenttia ammatissa toimivasta väestöstä, mutta 1980 enää 41,5 prosenttia. Vastaavasti teollisuuden, rakennustoiminnan ja palvelualan osuudet kasvoivat.
Union Street
Union Street on brittiläisen synthpop-yhtye Erasuren kahdestoista studioalbumi, joka sisältää akustisia ja country-vaikutteisia versioita yhtyeen aiemmilla äänitteillä julkaistuista kappaleista. Idea akustisen albumin tekoon oli syntynyt yhtyeen edellisen levyn, Nightbirdin, lauluäänityksissä Union Street -studiolla, New Yorkissa. Clarke ja Bell halusivat työstää uudelleen vanhempia kappaleitaan, jotka olivat heidän mielestään saaneet ansaitsemaansa vähemmän huomiota tai joiden he eivät kokeneet alkuperäisversioina tuovan esiin täyttä potentiaaliaan.
Pyhäntä
Talous
Pyhäntä on kunnan väkilukuun suhteutettuna Suomen teollistunein kunta. Suurimpia teollisia työnantajia ovat PRT-Forest Oy -konserni (Pyhännän Rakennustuote Oy, Piklas Oy), Maustaja Oy, LapWall Oy, Salvos Finland Oy, Feelia Oy ja Real Snacks Oy.
Union Street
Kappaleet
Suluissa alkuperäisversion sisältävä albumi.
Kuressaaren vaakahuone
thumb|300px|Kuressaaren vaakahuone. Kuressaaren vaakahuone on kulttuurihistoriallisesti arvokas rakennus Kuressaaressa, Viron Saarenmaalla. Se edustaa arkkitehtooniselta tyylisuunnaltaan pohjoismaista barokkia, ja sijaitsee lähellä Kuressaaren raatihuonetta. Vaakahuone on valmistunut vuonna 1663, jolloin Ruotsi hallitsi Saarenmaata. Rakennuksessa toteutettiin kattava restaurointi vuosina 1980–1982, ja sitä johti arkkitehti Lilian Hansar.
Pyhäntä
Talous
Vuonna 2015 Pyhännällä oli 813 työpaikkaa, joista 8 prosenttia alkutuotannossa, 63 prosenttia jalostuksessa ja 28 prosenttia palvelualoilla.
Brasilian Grand Prix 1997
Brasilian Grand Prix 1997 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin Interlagosissa 30. maaliskuuta 1997. Kilpailun voitti paalupaikalta kilpailuun lähtenyt Jacques Villeneuve, joka ajoi myös kilpailun nopeimman kierroksen aikaan 1,18.397.
Pyhäntä
Väestönkehitys
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.
Brasilian Grand Prix 1997
Kilpailu keskeytettiin hetkeksi ensimmäisen kierroksen kolarin vuoksi. Jan Magnussen ei osallistunut uusintalähtöön. Lola-talli vetäytyi F1-sarjasta kilpailun jälkeen.
Pyhäntä
Seurakunnat
Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Pyhännän alueella toimii Iisalmen ortodoksinen seurakunta.
Entiset seurakunnat
Seuraavassa luettelossa on mainittu historiallisella ajalla lakkautetut seurakunnat Pyhännän kunnan nykyisellä alueella.
Ruokakulttuuri
Pyhännän pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla pottuloota eli imelletty perunalaatikko ja lihapöysti, ensin keitetty ja sitten paistettu liharuoka, jälkiruokana uuniohorapuuro eli uunissa kypsennetty ohraryynipuuro marjasopan eli marjakeiton kera.
Innerspacemen
Frej Stenforsin isoveli on Jan Stenfors eli Nasty Suicide, mm. Hanoi Rocksin kitaristi.
Laajalampi (Multia)
Laajalampi on Keski-Suomessa Multialla Multian kirkonkylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Amedeo Modigliani
Amedeo Modigliani (12. heinäkuuta 1884 Livorno – 24. tammikuuta 1920 Pariisi ) oli italialainen taidemaalari ja kuvanveistäjä. Hänet tunnetaan muotokuvista ja naismalleja kuvaavista maalauksista, joissa on pidennettyjä ja soikeita muotoja. Surumielisten hahmojen silmät ovat usein mantelinmuotoiset. Maalauksille on ominaista herkkä viivankäyttö ja täyteläiset kuparinpunaiset, ruskeat, siniharmaat ja syvän vihreät värisävyt. Monet teokset tunnistaa pitkulaisista, naamionkaltaisista kasvoista.
Laajalampi (Multia)
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 47 hehtaaria ja se on 1,2 kilometriä pitkä ja 600 metriä leveä.Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 1,4 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0014 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 2,9 metriä ja suurin syvyys on 10,0 metriä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,9 kilometriä. .
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Multianjoen valuma-alueella (35.67), jonka Uitamonjärven alueeseen (35.673) se kuuluu.
Amedeo Modigliani
Varhainen elämä, taideopinnot ja Pariisiin muutto
Modigliani syntyi Livornossa kulttuurimyönteiseen juutalaiseen kauppiasperheeseen. Hän opiskeli maalausta vuodesta 1902 alkaen ulkoilmamaalari Guglielmo Michelin johdolla neljä vuotta ja kävi myös Italian merkittävimmissä taidekaupungeissa. Hän muutti Pariisiin vuonna 1906, ja viihtyi muiden muualta muuttaneiden taiteilijoiden, kuten Chaïm Soutinen ja Moïse Kislingin seurassa. Siellä alkoi muovautua hänen omintakeinen tyylinsä, joka sai vaikutteita primitiivisestä taiteesta ja pariisilaisten taiteilijaystävien tyylistä.