cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ulla-Sisko Tamminen
Ulla-Sisko Tamminen (o.s. Ahonen, s. 31. joulukuuta 1942 Juupajoki) on suomalainen näyttelijä ja teatteriohjaaja. 1960-luvulla taiteellisen uransa aloittanut Tamminen on yksi Keski-Uudenmaan Teatterin perustajajäsenistä.
Ura
Tamminen syntyi Yrjö Ahosen ja Laina Järvenpään perheeseen. Hän suoritti opintoja muun muassa Joensuun musiikkiopistossa. Taiteellisen uransa Tamminen aloitti iltanäyttelijänä Lahden kaupunginteatterissa 1967–1969, minkä jälkeen hän toimi vierailevana näyttelijänä Riihimäen Teatterissa 1969–1972. Ura jatkui tarpeistonhoitajana ja näyttelijänä Joensuun kaupunginteatterissa 1973–1979. Vuosina 1979–1981 Tamminen työskenteli kiinnitettynä näyttelijänä Seinäjoen kaupunginteatterissa ja vuodesta 1982 alkaen vapaana taiteilijana. Vuosina 1998–2011 Tamminen näytteli Keski-Uudenmaan Teatterissa, jonka perustajiin hän kuuluu.
Tammisen roolitehtäviä ovat muun muassa Martta Niskavuori (Niskavuoren naiset), Siipirikko (Niskavuoren Heta), Illusia (Pessi ja Illusia), Siiri (Myöhästynyt hääyö), Celia (Volpone), Sofia (Vaimoke) ja Hulda (Pastori Jussilainen).
Tammisen ohjauksia ovat muun muassa Katupeilin takana, Lumikit, Naisten hurmaaja, Terveisiä Berthalta ja Tuntematon potilas.
Puhenäyttämön ohella Tamminen on näytellyt sivuosia muutamissa elokuva- ja televisiotuotannoissa, kuten Niskavuori, Jäähyväiset presidentille, Kovaa maata, Kun taivas repeää ja Venny.
Tamminen näytteli 1980-luvulla myös radiossa. Lisäksi hän on opettanut näyttelijäntyötä kansalais- ja työväenopistoissa.
Ulla-Sisko Ahonen avioitui näyttelijä Simo Tammisen kanssa 1969.
Särkijärvi (Hämeenlinna, Tommala)
Särkijärvi on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa  sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 3,9 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 800 metriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Ormajoen valuma-alueella (35.79), jonka Ormajärven valuma-alueeseen (35.792) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 99,9 metriä mpy.
Watchman Nee
Tausta
Nee syntyi toisen sukupolven kristittyyn perheeseen Shantoussa. Hänen isänisänsä oli opiskellut amerkikkalaisessa kongregationaalisessa oppilaitoksessa Fuzhoussa ja hän oli ensimmäinen kongregationaalinen pastori Fujianin maakunnan pohjoisosassa. Neen vanhemmat kertoivat luvanneensa hänet "Jumalan käyttöön" jo ennen hänen syntymäänsä.
Neetä on kuvattu huonokäytöksiseksi ja poikkeuksellisen älykkääksi opiskelijaksi ennen kääntymistään kristinuskoon 17-vuotiaana. Hän oli luokkansa priimus läpi kouluaikansa. Myöhemmin hän otti lisänimen Watchman koska piti itseään vartijana, joka oli nostettu antamaan varoitushuuto pimenevässä ajassa. Nee ei käynyt teologisia kouluja tai raamattuopistoja, vaan hankki tietämyksensä lukemalla Raamattua ja etupäässä länsimaisia hengellisiä kirjoja. Hänen tärkein opettajansa oli anglikaaninen entinen lähetystyöntekijä Margaret Barber.
Fanny Ekenstierna
pienoiskuva|Fanny Ekenstierna Fanny Maria Ekenstierna, nimimerkki Carmen Sylva (23. helmikuuta 1864 Tukholma, Ruotsi – 13. heinäkuuta 1933 Eskilstuna, Ruotsi) oli ruotsalainen kääntäjä, kulttuurikirjoittaja ja kirjailija.
Watchman Nee
Oppikäsitys, elämä ja toiminta
thumb Neen mukaan kirkko Kristuksen ruumiina oli yksinkertaisesti laajennus ja ilmaisu ylösnousseesta Kristuksesta. Tämän ajatuksen mukaan hän palveli ylösnousseessa Kristuksessa mutta myös rakensi Kristuksen ruumista toiminnallaan. Hän korosti, että mikä ei ole ylösnoussutta Kristusta, ei edusta kirkkoakaan ja on vieras elementti Kristuksen ruumiissa. Tämän ajatuksen mukaisesti hän koki kutsumuksessaan olevan kaksi osaa: Jeesuksesta todistaminen ja paikallisten seurakuntien perustaminen.
Fanny Ekenstierna
Ekenstiernan vanhemmat olivat kapteeni Fredrik Eugén Ekenstierna ja tämän vaimo Franciska Emilia, o.s. Björkman. Hän oli keskimmäinen kolmesta tyttärestä. Äiti oli tehtailijan tytär, isä yleni myöhempinä vuosina kamariherraksi. Nuoruusikäisestä Fannysta on hyvin vähän tietoa, mutta todennäköisesti hän on saanut opetusta kielissä ja kirjoittamisessa. Perhe muutti 1880 Tukholmasta Mariefrediin, jonne isän virkatehtävät linnan intendenttinä heidät veivät. Ekenstierna kertoi linnan historiasta teoksessaan ''Ödenas slott'. Bilder ur Gripsholms historia´'' (1921).
Watchman Nee
Oppikäsitys, elämä ja toiminta
Neen terveys oli usein huono, ja hän sairasti muun muassa tuberkuloosia. Kolmenkymmenen vuoden iässä vuonna 1934 hän avioitui Charity Changin kanssa. Pariskunnalla ei ollut lapsia. Vanhemmiten hän kärsi kroonisista vatsavaivoista ja angina pectoris -sydänoireista. Nee koki myös eri seurakuntien hengellistä vastustusta, koska hän opetti, että eri suuntaukset ovat pahasta, koska ne hajottavat Kristuksen ruumista eli seurakuntaa kokonaisuutena. Hänen toimintaansa vastustavat tahot levittivät hänestä huhuja, joista hän itse totesi: "Huhujen mukaisen Watchman Neen tuomitsisin itsekin." Häntä rasittivat myös vastakääntyneiden seurakuntalaiset kypsymättömyys ja inhimillinen vajavaisuus. Hän itse piti kärsimyksiään myös lähteenä "syvempään hengelliseen ilmestykseen Jumalasta".
Fanny Ekenstierna
Ekenstierna ei mennyt naimisiin. Hän omaksui varhain englantilaiset sufragettiaatteen ajatuksia naisen vapautuksesta. Hän toimi 1906 Fredrika Bremer Förbundetin valtuutettuna, ja 1908–1922 hän työskenteli liiton lehden Hemtrefnadin toimittajana ja vastaavana julkaisijana. Hänen kirjoituksensa ja käännöksensä liittyivät uskontoon ja naisen vapautukseen liittyviinaiheisiin. Hän kirjoitti paljon Dagny-lehteen ja Biblioteksbladetiin.
Hänen kaunokirjalliset tuotoksena olivat suosittuja vielä 1900-luvun jälkipuoliskollakin. Hän kirjoitti Romanian kuningattaren Elisabethin elämäkerran (nimimerkillä Carmen Sylva) ja muita elämäkertoja. Elämäkertoja hän myös käänsi, yleensä englannista. Hänen töitään leimasi kristillisyys, ja myös naisasiassa hän kulki brittiläisen kristillisen naisasian jalanjäljissä.
Watchman Nee
Oppikäsitys, elämä ja toiminta
Hän toimi kahdeksalla eri tavalla: julistaen evankeliumia, opettaen Raamattua, matkustaen, tavaten ihmisiä, palvellen ihmisiä, pitäen kokouksia, kouluttaen ihmisiä ja julkaisemalla hengellistä kirjallisuutta.
Neen läheisin työtoveri oli Witness Lee -niminen baptisti. Heidän yhteistyönsä alkoi 1932. Lee muutti Shanghaihin 1934 voidakseen työskennellä enemmän Neen kanssa. Hän muun muassa toimitti Neen julkaisua The Christian 1934–1940 ja oli hänen best maninsa tämän avioituessa. Vuonna 1949 Nee lähetti Leen ja ryhmän muita Taiwanille jatkamaan lähetystyötä.
Loppuvuodet
Kommunistinen hallinto pidätti ja vangitsi Watchman Neen maaliskuussa 1952, ja hänet tuomittiin viideksitoista tai kahdeksikymmeneksi vuodeksi vankeuteen 1956 vakoilusta syytettynä. Nee menehtyi vankilassa 30. toukokuuta 1972. Hänen vankeusaikanaan vain hänen vaimonsa sallittiin vierailla hänen luonaan. Vankilan sensuuri ei sallinut hänen mainita Jumalaa kirjeissä ja hän kuoli inhimillisesti katsottuna kurjuudessa ja nöyryytettynä. Hänen kuolemastaan ei tiedotettu heti omaisille ja hänelle ei pidetty hautajaisia, vaan hänen ruumiinsa poltettiin krematoriossa 1. kesäkuuta 1972. Hänen vaimonsa oli kuollut puoli vuotta aiemmin. Neen vanhin sisko vastaanotti Neen tuhkan ja hänet on haudattu yhdessä vaimonsa kautta Kwanchaon kaupunkiin Zhejiangin provinssissa, joka oli heidän kotikaupunkinsa. Toukokuussa 1989 Neen ja hänen vaimonsa tuhka siirrettiin kristitylle hautausmaalle Shiangshaniin Kiangsun provinssiin.
Vaikutus
Neen "Pieni lauma" -liikkeen suuruutta on vaikea arvioida, koska Nee itse piti kääntyneiden tilastointia "lihallisena" toimintana, eikä jäsenmääriä laskettu. Hänen perustamansa kirkkoon ei voinut myöskään liittyä muodollisesti.
Vuonna 1949 Neen perustamia seurakuntia arvioitiin olleen noin 500, joissa oli noin 70 000 jäsentä, kun taas erään toisen lähteen mukaan yksinomaan Zhejiangin provinssissa olisi ollut 362 jumalanpalveluspaikkaa, joissa olisi ollut noin 39 000 jäsentä. Lukujen valossa Neen "pieni lauma" olisi kattanut 15–20 % protestanttisista kistityistä maassa ja ollut suurin yksittäinen tunnustuskunta. Vuonna 1956 seurakuntia on arvioitu olleen tuhansia, jolloin "pieni lauma" olisi ollut suurin kristitty ryhmä Kiinassa. Neen vaikutuksen laajuutta Kiinan nykyiseen, kodeissa kokoontuvaan "maanalaiseen" seurakuntaliikehdintään lienee mahdotonta arvioida tarkasti, mutta sen uskotaan olevan huomattava.
Tornareccio
Tornareccio on Keski-Italiassa, Abruzzon hallinnollisella alueella Chietin maakunnassa sijaitseva kunta. Kunnassa asui 1 784 ihmistä vuonna 2017. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan kunnassa oli 1 932 asukasta.
Kermansavi
pienoiskuva Kermansavi on Tulikivi Oyj:n omistama brändi, jonka alla valmistetaan kaakeliuuneja Heinävedellä. Tuotevalikoimaan kuului ennen myös mukeja, lautasia, vuokia, kannuja, kulhoja sekä muita astioita ja keramiikkatuotteita. Tulikivi ilmoitti 2011 kesällä, että se lopettaa käyttökeramiikan valmistuksen kokonaan vuoden 2011 lopussa mutta jatkaa uunien valmistamista.
Historia
Kermansavi Oy perustettiin vuonna 1976. Kermansaven varaavat tulisijat tulivat myyntiin laman alla 1990. Puolivälissä 1990-lukua uuneja myytiin paljon hiljaisten vuosien jälkeen. Kermansavi saneerasi 1999 Museoviraston suojeleman Helsingin Yrjönkadun uimahallin, jonne valmistettiin 100 000 alkuperäisen kaltaista kaakelia. Tästä Kermansavi palkittiin Suomalaisen työn liiton Kultainen Avain -kunniakirjalla. Yritys sai Valtakunnallisen yrittäjäpalkinnon 2003 perusteinaan "järjestelmällinen työ sekä nopea nykyaikaistuminen teknologiassa, joka on Kermansaven rohkeuden, tulevaisuuteen uskomisen sekä innovatiivisuuden ansiota". Kermansavella on Avainlippu-alkuperämerkin käyttöoikeus. Kermansaven kaakeliuunit ovat palkittuja hyvästä laadustaan ja kestävyydestään myös Keski-Savon laatupalkinnon myötä.
Huhtikuun alussa 2006 juukalainen Tulikivi Oyj osti Kermansavi Oy:n osakekannan. Kermansaven 130 työntekijää Heinävedellä siirtyivät Tulikiven palvelukseen. Kermansaven brändi säilytettiin, mutta yhtiö sulautettiin osaksi Tulikiveä. Tulikivi perusteli ostollaan tuotevalikoiman kasvattamista. Tulikiven osuus Suomen tulisijamarkkinoista on kaupan myötä 30 %. Tulikivi lupasi säilyttävänsä toiminnan Heinävedellä.
Tuotemalleja
Heinä-sarja on ensimmäinen Kermansaven astiamallisto ja se on Suomen kaikkien aikojen ylivoimaisesti eniten myydyin astiasarja, pelkästään nimimukeja on myyty 2,5 miljoonaa kappaletta. Niitä löytyy lähestulkoon jokaisesta suomalaisesta kodista. Sen valmistus on lakkautettu vuoden 2007 loppuun.
Nuoremmalle sukupolvelle suunniteltu Oliivi-sarja tuli myyntiin 1998. Kermansavi kertoi malliston olevan menestys.
Vuoden 2007 keväällä Kermansavi lanseerasi Neilikka-malliston, joka suunniteltiin yhteistyössä Lahden ammattikorkeakoulun Muotoiluinstituutin Taideteollisen muotoilun neljännen vuosikurssin kanssa.
Kokkolan keskuskenttä
Kokkolan keskuskenttä on Kokkolassa sijaitseva jalkapallostadion, joka avattiin vuonna 1935. Stadion toimii Ykkösessä pelaavan KPV:n ja Kakkosessa pelaavan GBK:n miesten joukkueen sekä Naisten Ykkösessä pelaavien Kokkola F10:n ja GBK:n naisten joukkueen kotikenttänä. Stadionin kapasiteetti on 3 000 katsojaa.
Historia
Kokkolan keskuskentän avajaisottelussa sunnuntaina 14. heinäkuuta 1935 GBK voitti KPV:n luvuin 5–0. GBK:n Enok Honga teki ottelussa historian ensimmäisen maalin uudella kentällä.
Ominaisuudet
Keskuskentän tämänhetkinen yleisökapasiteetti on 3 000 katsojaa. Se jakautuu 686 katsojan katettuun katsomoon, sekä 816 katsojan uuteen katettuun katsomoon. Päädyissä on myös aurinkokatsomoita. Nurmikenttää ei ole lämmitetty, eikä stadionilla ole valaistusta.
KPV:n sarjanousu Veikkausliigaan kaudeksi 2019 pakottaa seuran kehittämään keskuskentän olosuhteita. Kokkolan kaupunginhallitus ilmoitti marraskuussa 2018 ehdottavansa valtuustolle noin 900 000 euron satsauksia. Siitä vuoden 2019 talousarvioon varataan 700 000 euroa katettuihin katsomopaikkoihin ja pieniin parannuksiin kentällä. Veikkausliigassa pelaamiseen vaaditaan esimerkiksi katettuja katsomopaikkoja vähintään 1 500 hengelle, liigapaikan vaatima valaistus on tulossa keskuskentälle vasta vuonna 2020. Valojen puuttumisen vuoksi syksyn 2018 liigakarsintaottelu KPV–TPS vastaan jouduttiin aloittamaan keskiviikkona jo kello 14. Kokkolan kaupunginvaltuusto päätti marraskuussa 2019 yksimielisesti, että keskuskentälle hankitaan kaudelle 2020 valaistus.
Ennätykset
Keskuskentän yleisöennätys, 5 806 katsojaa, on vuoden 1969 pääsarjaottelusta KPV - HJK.
Hyperjättiläinen
thumb|300px|Hyperjättiläinen [[VY Canis Majoris|VY Canis Majoriksen ja Auringon/Maan radan kokovertailu]]
Hyperjättiläinen on hyvin kirkas tähti, joka on jopa 100 kertaa Aurinkoa massiivisempi. Hyperjättiläisten absoluuttinen kirkkaus on välillä −7,0 … −11,0, eli ne ovat ylijättiläisiä kirkkaampia ja kuuluvat luminositeettiluokkaan 0 (joskus merkitään myös <span style="font-family:verdana, serif">Ia* ). Vastaava luokka ylijättiläiselle on <span style="font-family:verdana, serif">I.
Hyperjättiläisten lämpötilat ovat 3 500–35 000 K. Niiden arvioidaan elävän noin 2 miljoonaa vuotta ennen kuin niiden polttoaine loppuu ja ne tuhoutuvat hypernovaräjähdyksessä, jolloin niiden sisin osa romahtaa ehkä mustaksi aukoksi. Tunnettuja hyperjättiläisiä ovat Eeta Carinae, Pistoolitähti ja S Doradus.
Hyperjättiläiset ovat useimmin punaisia tai sinisiä. Keltaisissa hyperjättiläisissä on epävakaisuuksia, joiden takia tämä tähtityyppi on herkkä tuhoutumaan. Klassinen esimerkki keltaisesta hyperjättiläisestä on Rho Cassiopeiae.
Scandia-Musiikki
Scandia-Musiikki Oy oli Suomen ensimmäinen moderni indie-levy-yhtiö. Scandian perustivat vuonna 1952 Paavo Einiö, Herbert Katz ja Johan Vikstedt, joista Vikstedt kuitenkin myi pian osuutensa Harry Orvomaalle.
Scandian alkutaival
Scandia syntyi alkujaan Paavo Einiön ja Johan Vikstedtin musiikkiharrastuksesta ja yhtiön alkuperäisenä toiminta-ajatuksena oli korkeatasoisen ulkomaisen jazzin tuonti Suomeen. Vuonna 1953 Scandia julkaisi yhdeksän levyä ja seuraavana vuonna 1954 yksitoista. Yhtiön toiminta oli vähällä loppua lyhyeen, kunnes käänne parempaan tapahtui Harry Orvomaan ostettua Vikstedtin osuuden. Scandian pelastukseksi koitui uusi kyky Annikki Tähti. Erik Lindströmin säveltämää "Muistatko Monrepos'n" -kappaletta myytiin savikiekkona 34 620 kappaletta. Vuonna 1956 Annikki Tähden menestyksiä olivat kappaleet "Kuningaskobra" ja "Balladi Olavinlinnasta".
Scandian Karuselli jatkuu
Brita Koivunen teki läpimurtonsa Olli Hämeen jazzyhtyeen laulusolistina hitillään "Suklaasydän" vuonna 1956. Vuonna 1957 Scandian kolmas laulajakyky Laila Kinnunen läpimurrollaan "Lazzarella" uudella Karuselli-levymerkillä. Yhtiö oli 1950- ja 1960-luvuilla merkittävä tekijä suomalaisen kevyen musiikin alalla, mikä oli paljolti sanoittaja Sauvo Puhtilan, sovittaja ja levytyskapellimestari Jaakko Salon sekä äänittäjä Aarre Elon ansiota. Paavo Einiön tehtävänä oli etsiä maailmalta levytettäväksi soveltuvaa materiaalia ja Harry Orvomaa vastasi yhtiön taloudesta. Heidän lisäkseen Scandiassa oli vain pari kolme muuta työntekijää. Levytykset tehtiin Helsingin Kulttuuritaloon rakennetussa Alppi-studiossa. Äänityksen merkitys levytuotannossa oli kasvanut. Konkreettinen esimerkki tästä oli vuoden 1959 "Pikkuoravien joululaulu", ja Sauvo Puhtilan, Eino Virtasen ja Jaakko Salon ideoimia "Saukki ja Oravat" -lauluja tehtiin seuraavina vuosina toistakymmentä. Sarjaa jatkoi vuonna 1967 ilmestynyt Batman - Suuri kultalevyryöstö singlekuunnelma. Scandialle levyttäneitä artisteja olivat mm. Teuvo Valo, Annikki Tähti, Brita Koivunen, Laila Kinnunen, Vieno Kekkonen, Olavi Virta, Pauli Räsänen, Eino Grön, Reijo Taipale, Danny (Ilkka Lipsanen), Tapani Kansa, Kirka Babitzin ja Arto Sotavalta, harmonikkataiteilija Lasse Pihlajamaa sekä yhtyeistä Kullervo Linnan Humppa-Veikot ja Four Cats.
Scandian henki oli nuorekas ja etsivä sekä poikkesi siinä suhteessa yhtiön pahimmasta kilpailijasta Musiikki-Fazerista, jossa Toivo Kärki johti levytuotantoa itsevaltiaan ottein ja syyti markkinoille levyjä tasaiseen tahtiin. Paavo Einiö laski Scandian onnistumisprosentin olleen paljon Fazeria parempi, sillä Scandia sai hittilistoille miltei saman verran levyjä kuin Fazer, vaikka sen levytysmäärä oli vain noin puolet Fazerin määrästä. Einiön mukaan Scandialla ei koskaan ollut erityisempiä odotuksia siitä, miten jonkin kappaleen uskottiin tuottavan: "Me vain kuuntelimme kappaleita: tästä me tykätään, levytetään tämä. Ja sitten me olimme vain iloisia, kun levy meni hyvin kaupaksi."
Kultainen 1960-luku
Vuonna 1959 Scandia käynnisti levymerkin Nor-Disc. Sillä ilmestyi mm. Pirkko Mannola ja Olavi Virran "Hopeinen kuu" sekä "Kultainen nuoruus". Scandialla oli myös keskeinen rooli humppamusiikin nousussa. Pysyvä panos tangokulttuuriin oli Reijo Taipaleen "Satumaa"-tango vuonna 1962. Eino Grönistä tuli toinen Scandian mittavista tangolaulajista. Vuonna 1965 Kari Kuuvan parodinen "Tango pelargonia" antoi tangolle lempeän kuoliniskun. Scandian uutta särmäkkyyttä edustivat Danny, Johnny, Tapani Kansa, Ann-Christine ja Kristina Hautala. Lasse Mårtensonin ja Carolan hitti oli "Mä lähden stadiin". Vuosi 1968 toi esiin Kirka Babitzinin Islandersin levyillä "Hetki lyö" ja "Leijat". Tapani Kansa teki läpimurron levyillä "Delilah" ja "Käymme yhdessä ain". Dannyn hitti oli "Tuuliviiri". Lapsitähti Mari Laurilan "Aja hiljaa, isi" soi pitkään radiossa. Huumoria edustivat mm. Simo Salminen ja Spede Pasanen. Vuonna 1963 Scandia oli käynnistänyt ruotsalaisen yhteistyökumppanin kanssa Sonet-levymerkin. Varsinainen yllätys oli Taisto Ahlgrenin vuonna 1970 levyttämä "Pettäjän tie".
Scandian kaupankäynti 1970-luvulta
Vuonna 1964 perustetun Finndisc-levy-yhtiön Scandia osti vuonna 1971. Finndiscille perustettiin levymerkit Delta ja Rondo. Scandian osti Musiikki-Fazer vuonna 1972, mutta Scandia jatkoi yhtiönä kuitenkin Fazerin alaisena ja merkin toiminta jatkui vuoteen 1992. Kalervo Kärjen mukaan kauppaan eivät johtaneet niinkään taloudelliset syyt, vaikka Scandian suurimman menestyksen ajat olivat jo takanapäin, vaan Harry Orvomaan halu päästä eroon yhtiöstä. Lisäksi Paavo Einiöllä oli paljon muita töitä muun muassa televisiossa. Kaupan ehdot saneli Einiö, ja Kalervo Kärki on kertonut kauppasumman olleen "melkoinen". Kaupan yhteydessä myös Scandian keskeinen hahmo Jaakko Salo siirtyi Fazerille, ja Salon oman kertoman mukaan Fazerin tytäryhtiöksi uudelleen perustettu Finndisc järjestettiin hänen "hiekkalaatikokseen". Paavo Einiön kertoman mukaan Finnlevyn tuotantopäällikkö Toivo Kärki oli suhtautunut häneen ja Jaakko Saloon kovimman kilpailun vuosinakin erittäin ystävällisesti, kun taas Harry Orvomaan ja Kärjen välit olivat aina olleet hyvin huonot.
Jussi Raittinen voitti 1974 Syksyn sävel -kilpailun laulullaan "Metsämökin tonttu". Vuonna 1975 myös Katri Helena siirtyi Scandialle ja syntyi "Vasten auringon siltaa", "Paloma blanca" ja "Kesän lapsi". Scandialla seurasivat Hurriganesin albumit Jailbird (1979) ja 10/80 (1980), Kari Tapio sekä Armi ja Danny duetot.
Scandian tarina itsenäisenä levy-yhtiönä päättyi 1982 sen yhdistyttyä Finnlevyn ja Finndiscin kanssa FinnScandia Musiikki Oy:ksi. Scandia-levymerkillä julkaistiin edelleen vuonna 1984 Pirkka-Pekka Peteliuksen "Muistan sua, Elaine" ja "Olen suomalainen" varmisti Kari Tapiolle pysyvän sijan suomalaisessa populaarimusiikissa.
Hi-Hat levymerkki
Vuonna 1975 Fazerille perustettiin Hi-Hat-levymerkki Scandian Finndiscin alaisuuteen. Vuonna 1978 Toivo Kärki jäi eläkkeelle Finnlevyltä. Perinteisen iskelmän rinnalle oli noussut Suomi-rock. Hi-Hatin tuottajaksi nimitettiin Tommi Liuhala. Seppo Närhestä tuli Hi-Hatin alkuvuosien kaupallisesti menestynein artisti. Hi-Hat-merkille levyttäneitä ovat mm. Mikko Alatalo, Juice Leskinen, Urpo (Upi Sorvali), Kaija Koo, Puolikuu, Kalevala, Seppo Närhi, Heikki Sarmanto, Broadcast, Pave Maijanen, Tapani Kansa, Kassu Halonen ja Vanha Isäntä. Tuotteliaasta Alatalosta tuli Hi-Hatin loppuvaiheen menestynein artisti. Hi-Hatilla on vajaa 70 albumia ja reilut 100 singleä sisältävä katalogi.
Dragon Ball Z: Fusion Reborn
Dragon Ball Z: Fusion Reborn on 13. Dragonball Z -elokuva. Se sai ensi-iltansa Japanissa 4. maaliskuuta 1995.
Juoni
Kaikki alkaa tuonpuoleisessa, jossa Goku ja Pikkon osallistuvat Maailman Vahvin -turnaukseen. Eräs työntekijä menee tapaaman juuri työnsä aloittanutta nuorukaista, joka työskentelee sielujenpuhdistamolla, jonne kerätään kaikkien kuolleiden paholaisten negatiiviset energiat. Työntekijä muistuttaa nuorukaista tyhjentämään säiliöt tietyin väliajoin. Nuorukainen ei piittaa ohjeista, vaikka väittää ymmärtävänsä tilanteen. Työntekijän lähdettyä täynnä oleva säiliö räjähtää, minkä seurauksena syntyy ketjureaktio ja muutkin puhdistamon säiliöt räjähtävät. Näin tuhansien vuosien negatiiviset energiat pääsevät ulos. Nuori työntekijä altistuu negatiiviselle savulle. Syntyy hirviö Janemba, jolla on äärettömät voimat. Janemba luo kaikille tuonpuoleisessa oleville planeetoille lähes murtamattoman karkkimaisen suojakerroksen, joista ei ole ulospääsyä.
Samaan aikaan sielujenpuhdistamon räjähdys tunnetaan Toisessa Maailmassa. Goku ja Pikkon joutuvat keskeyttämään ottelunsa ja lähtevät tutkimaan tilannetta. Tarkastusasemalle päästyään Goku ja Pikkon huomaavat King Yemman jääneen ansaan karkkimaiseen kiveen. Pian kaksikko huomaa keltaisen hirviön Janemban, jonka Goku haastaa ja houkuttelee alas helvettiin. Pikkon jää yrittämään vapauttaa King Yemman. Hän onnistuukin keksimään karkkimaisen kiven heikkouden, joka on loukkaukset/solvaukset.
Samaan aikaan Maan päällä on negatiivisen energian aiheuttama sekasorto. Kaaos on herättänyt kuolleista kaikki pahimmat paholaiset, kuten Freezan, Freezan kätyrit, Bojackin ja jopa Adolf Hitlerin. Z-soturit yrittävät parhaansa mukaan taltuttaa sekasortoa. He onnistuvatkin lopulta.
Samoihin aikoihin Goku taistelee 3. asteen supersaiyalaismuodossaan, mutta Janemban muodonmuutos on aivan liian voimakas Gokulle. Vegeta tulee paikalle ja yrittää tuhota Janemban omin neuvoin, mutta ei onnistu Gokua paremmin. Goku ja Vegeta piiloutuvat piikkipallojen suojaan. Goku kertoo Vegetalle fuusiosta, jossa kahdesta henkilöstä tulee yksi mahtava soturi tanssin avulla. Vegeta närkästyy Gokun demonstroitua hänelle fuusion liikkeet. Goku kuitenkin sai Vegetan ylipuhuttua. Ensimmäisellä yrittämällä Goku ja Vegeta epäonnistuvat fuusiossa Vegetan tehdessä väärän liikkeen ja muuntautuvat epäsoturimaiseksi, hitaaksi ja lihavaksi Vekuksi (Etelä-Kaion keksimä nimitys) ja joutuvat pidättelemään Janembaa puoli tuntia kunnes fuusio lakkaa. Lopulta uudella yrityksellä Pikkonin pidätellessä Janembaa heistä tulee mahtava soturi Gogeta. Gogeta voittaa Janemban omalla liikkeellään Stardust Breakerilla.samaan aikaan kun Goten ja Trunks fuusioituvat Gotenkseksi ja tuhoavat Hitlerin joukot super ghost kamekazi hyökkäyksellään.
Lernu!
lernu! eli lernu.net on maksuton, monikielinen Internet-sivusto esperantoon tutustumista ja kielen opiskelua varten. Se on myös eräänlainen kokeilu verkkoa hyödyntävästä kielenopiskelusta ilman opettajaa ja luokkia. Kieltä opiskellaan erilaisten kurssien avulla, käyttäen tiivistettyä kielioppia kieliharjoituksineen, suorittaen testejä ja tutkintoja, pelaamalla kielipelejä, lukemalla ja kuuntelemalla kertomuksia, käyttämällä eri sanakirjoja, vaihtamalla viestejä muiden esperantosta kiinnostuneiden kanssa ja osallistumalla virtuaalioppitunneille. Tarjolla on myös esperanto-musiikkia, ja jopa lyhytelokuvia esperantoksi.
Internetin ulkopuolisia tallenteita
lernu! on joitakin kertoja julkaistu CD:llä ja kesällä 2006 Esperanto Elektronike DVD -kokoelmassa. Kolmen viimeisen vuoden aikana on nähnyt päivänvalon erilaisia sivuston versioita sisältäen lisäaineistona musiikkia, ohjelmia ja muita esperantokursseja, joita ei löydy itse lernu!sta. Internetissä olevaa versiota päivitetään ja käännetään jatkuvasti, joten myös uusia kokoelmajulkaisuja tarvitaan ajoittain.
Tiimi, kieliavustajia ja kääntäjiä
Sivuston kehittämiseen on tärkeällä tavalla osallistunut useita henkilöitä, joista on muotoutunut lernu!n työryhmä eli Tiimi. Joulukuussa 2011 tiimissä oli kolme jäsentä. Heidän lisäkseen sivustolla on runsaasti avustajia. Kymmenien eri maiden esperantistien vapaaehtoisen avun ansiosta lernu!a voi käyttää yli kahdellakymmenellä eri kielellä (luku kasvaa jatkuvasti sivuston suosion nousun myötä) ja opiskelijoilla on näin mahdollisuus viestiä toistensa ja kieliavustajien kanssa omalla kansallisella kielellään. Kääntäjien työtä helpottaa hakutoimintojen ansiosta hienosti toimiva muokkaussivusto, jossa voi aina verrata muiden käännöksiin, ja jolla tuloksen saa välittömästi julkaistua. Sanakirjojen toimittamista varten on kehitetty myös tehokas käyttöliittymä, jossa valitut kielet ovat samanaikaisesti näkyvillä.
Googlen tuki
Ilmaisuuden ja opetuksellisen luonteensa ansiosta lernu! nauttii Internet-yhtiö Googlen tukea. Yhtiö mainostaa sivustoa ilmaiseksi hakukoneen hakutulosten yhteydessä ja huolehtii maksutta sivuston hakutoiminnoista. lernu! hyödyntää myös muita Googlen tekniikoita sivustolla, kuten esimerkiksi tilasto-palvelua.
Sisältöä
Paitsi monia kursseja eri tasoisina ja eri ikäisille, lernu!ssa on myös monia muita palveluita ja välineitä (useimmat niistä yli kahdellakymmenellä eri kielellä): sanakirjoja, kielioppeja, kielikursseja, kuvin varustettuja äänitettyjä kertomuksia, esperanton esittely, kirjasto, jossa on kirjoja, musiikkia ja jopa lyhytfilmejä. Sen lisäksi siitä löytyy pelejä, eri aiheisia foorumeja (keskustelualueita) tiedotusta, ongelmien ratkomista ja kielen käytön harjoitusta varten, uutisia esperantokokoontumisista ja tapahtumista.
Sivuston leikillinen ilme
Sivuston päähahmoja ovat Maz-kissa (auttaa käyttäjiä suunnistamaan sivustolla) ja intohimoinen esperantisti Zam (esittelee kieltä, matkustelee pitkin maailmaa käyttäjien kanssa ja näyttelee joissain peleissä). Sen lisäksi kursseissa on muitakin esiintyjiä: Ana Pana New Yorkista on kirjekurssin Ana Pana sankaritar, joka tavataan myös jatkokurssin Ana renkontas dialogeissa. Joskus sivustolle ilmestyy pahantekijä ja rikollinen Zamaĉo, jonka tarkoituksena on tuhota hyväntekijä Zam, silloin käyttäjiä kutsutaan löytämään ja tekemään vaarattomaksi tämä heittiö leikkimielisessä kilpailussa.
Käyttäjät
Vuoden 2006 lopulla sivustolla vierailtiin keskimäärin yli 75 000 kertaa kuukaudessa, ja määrä oli tasaisessa kasvussa, lernu!n leviävän maineen ansiosta. Kuukausittain uusina käyttäjinä rekisteröityi yli tuhat vierailijaa. Suurin osa käyttäjistä tulee Euroopasta, Kaakkois-Aasiasta ja molemmista Amerikoista. Yli puolet vierailijoista on vanhoja ja loput uusia käyttäjiä. lernu! on (2006) suurin ja suosituin esperanton opiskeluympäristö Internetissä. Se on myös suurin uusien Internetissä kieltä opiskelevien esperantistien tietolähde.
Käyttäjien suosima esperanton kesäkurssi SES-2020 järjestetään poikkeuksellisesti virtuaalisesti. Ajankohta on 18.–26. heinäkuuta 2020.
Aiheesta muualla
lernu!n tiimin kehittämää tekniikkaa sivustojen kääntämiseksi vapaaehtoisvoimin eri kielille käytetään muuallakin:
Simo Tamminen
Simo Sulevi Edmund Tamminen (s. 17. toukokuuta 1942 Orimattila) on suomalainen näyttelijä ja teatteriohjaaja. Hän näytteli Suomen Kansallisteatterissa 1981–2010. Tamminen on yksi Keski-Uudenmaan Teatterin perustajajäsenistä.
Ura
Tamminen syntyi Oskari Tammisen ja Esteri Perttulan perheeseen. Hän suoritti opintoja muun muassa Suomen Nuoriso-opistossa. Taiteellisen uransa Tamminen aloitti teatteriohjaajana Etelä-Hämeen Nuorisoliitossa 1966–1969, jatkoi kiinnitettynä näyttelijänä Riihimäen Teatterissa 1969–1972, Joensuun kaupunginteatterissa 1972–1979 ja Suomen Kansallisteatterissa 1981–2010. Tamminen vieraili Lahden Karirannan kesäteatterissa jo 1963, sittemmin hän on vieraillut useissa kesäteattereissa, kuten Samppalinnan kesäteatterissa 1990-luvulla.
Tammisen rooleja ovat olleet muun muassa Akusti (Niskavuoren Heta), Esko ja Teemu (Nummisuutarit), eno (Myöhästynyt hääyö), Jepihodov (Kirsikkapuisto), Urpo (Arvottomat) ja kanttori Leivo (Vaimoke). Tammisen laulurooleihin lukeutuu muun muassa Tolari (Tukkijoella).
Tammisen ohjauksia ovat muun muassa Kaunotar ja Hirviö, Lääkäri vastoin tahtoaan, Pessi ja Illusia, Punahilkka, Puumaalaus ja Tuhkimo.
Puhenäyttämön ohella Tamminen on näytellyt sivuosia muutamissa elokuva- ja televisiotuotannoissa, kuten Talvisota, Koirankynnen leikkaaja, Hyvä poika, Kovaa maata, Taivas sinivalkoinen ja Kotikatu.
Tamminen näytteli 1980-luvulla myös radiossa. Lisäksi hän on opettanut näyttelijäntyötä ja luovaa ilmaisua opistoissa.
Simo Tamminen avioitui näyttelijä Ulla-Sisko Ahosen kanssa 1969. Pariskunta antoi yhteisen kiertue-esityksen 1986–1989.
Torrebruna
Torrebruna on Keski-Italiassa, Abruzzon hallinnollisella alueella Chietin maakunnassa sijaitseva kunta. Kunnassa asui 801 ihmistä vuonna 2017. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan kunnassa oli 924 asukasta.
Kenttäpuhelin
thumb|right|250px|Saksalaiset laskuvarjojääkärit käyttämässä kenttäpuhelinta [[21. kesäkuuta 1944]] thumb|right|250px|[[Ericsson|L. M. Ericssonin valmistama P 78-kenttäpuhelin on eräs useimpien suomalaisten joukkojen käyttämä viestiväline.]]
Kenttäpuhelimet ovat sodankäynnin olosuhteiden vaatimusten mukaisia, sotilaskäyttöä varten suunniteltuja siirrettäviä puhelimia. Niitä voidaan käyttää laitteen omalla paristolla (LB - local battery), puhelinkeskuksen virralla eli keskusparistolla (CB, central battery) tai erillisellä virtalähteellä. 1950-1970 -luvulta alkaen on kenttäpuhelinta lisäksi voitu käyttää radion kaukokäyttölaitteena. Siten ei ole välttämätöntä puhua VHF-puheradion kuulopuhelimeen, joka voisi olla vaarallista siksi, että kenttäradio paljastaa sijaintinsa suuntijalle. Radion kaukokäyttömahdollisuutta kenttäpuhelimissa merkintään yleensä englanninkielisellä merkinnällä R eli radio.
Kenttäpuhelimia käytettiin ensimmäisen kerran ensimmäisessä maailmansodassa joukkojen johtamiseen, jolloin se korvasi tehokkaampana viestintäkeinona muun muassa lipuilla viittomisen ja lennättimen. Ensimmäisissä kenttäpuhelimissa oli oma kammella pyöritettävä generaattori, jolla puhelin synnytti virran käsikäyttöisen puhelinkeskuksen hälyttämiseksi. Kammella käytettävää generaattoria käytetään käsivälitteisessä puhelinkeskuksessa myös loppusoiton antamiseksi, jotta puhelinkeskuksen hoitaja tietää puhelun päättyneen ja voi vapauttaa kytkentänauhan toisen puhelun yhdistämiseksi. Vastaavaa tekniikkaa käytettiin tavallisissa siviilipuhelinkeskuksissa 1910-luvulta aina 1960-luvulle saakka, jolloin automaattivalintaiset puhelinkeskukset yleistyivät.
Yli sata vuotta vanhasta tekniikasta huolimatta kenttäpuhelimen etuina on edelleen yksinkertainen, luotettava rakenne ja helppokäyttöisyys. Yksinkertaisimmillaan puhelinyhteyden muodostamiseen ei tarvita kuin kaksi kenttäpuhelinta paristoineen ja riittävästi parikaapelia. Vielä toisen maailmansodan jälkeenkin kenttäviestintä oli hyvin pitkälti riippuvainen maastoon rakennetuista analogisista puhelinlinjoista. Parikaapeliyhteyksien rakentaminen ja huoltaminen on hidasta, joten niitä ei ole nykyaikaisen liikkuvan sodankäynnin aikakaudella enää suuressa määrin mahdollista käyttää. Nykyään kenttäviestijärjestelmät on toteutettu digitaalisesti radiolinkein ja valokaapeliyhteyksin. Parikaapeliyhteyksiä saatetaan rakentaa esimerkiksi jalkaväkikomppanian ja sen joukkueiden johtamispaikkojen välille. Kenttäradioiden käyttöön siirrytään taistelukosketuksen aikana. Kenttäpuhelimista on tullut osa suurempaa viestijärjestelmää.
Museoita ja näyttelyitä
Kenttäpuhelinkeskuksia on nähtävissä Suomessa muun muassa Hämeenlinnassa Museo Militariassa, Lylyn Viestivarikon museossa sekä Pietarissa Tykistön, pioneeri- ja viestijoukkojen sotahistoriallisessa museossa.
Onnen oikotie
Onnen oikotie on Isto Hiltusen neljäs studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1998. Kun kolme aiempaa albumia olivat perustuneet pääosin entisen Jugoslavian alueen muusikoiden sävellyksiin ja Turkka Malin teksteihin, tällä albumilla Isto Hiltunen esiintyy ensi kertaa myös säveltäjänä ja sanoittajana. Valtaosan teksteistä on kuitenkin tehnyt Jari Salonen. Mukana on myös kaksi ulkomaista käännöskappaletta sekä coverversiot Pave Maijasen ja Veikko Lavin levytyksistä.
Better Days
Better Days on Jay Naylorin luoma internetissä oleva sarjakuva. Se seuraa Fisk ja Lucy Black - nimisten ihmistenkaltaisten kissojen elämää 1970- ja 1980-lukujen Georgiassa. Sarjakuva aloitettiin 18. huhtikuuta, 2003 ja päättyi 29. maaliskuuta, 2009 25 luvun jälkeen. Kuvitus ja kerronta on hyvin dramaattista ja paikoittain jopa traagista. Sitä ei suositella alle 15-vuotiaille sillä sarjakuvassa on paljon kiroilua, ehdottelevia kohtauksia ja pehmopornoa.
Woody Harrelson
Woodrow Tracy ”Woody” Harrelson (s. 23. heinäkuuta 1961 Midland, Texas) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet on palkittu muun muassa Primetime Emmyllä sekä kahdella SAG-palkinnolla, jonka lisäksi hän on saanut kolme Oscar-ehdokkuutta ja neljä Golden Globe -ehdokkuutta.
Harrelson tuli tunnetuksi roolistaan Woody Boydina tilannekomediasarjassa Terveydeksi (1985–1993), josta hänet palkittiin parhaan komediasarjan miessivuosan Primetime Emmyllä. Roolistaan elokuvassa Larry Flynt – Minulla on oikeus hän oli ehdolla parhaan miespääosan Oscar-palkintoon sekä parhaan miessivuosan Oscar-palkintoon rooleistaan elokuvissa The Messenger (2009) ja Three Billboards Outside Ebbing, Missouri (2017). Harrelson oli myös ehdolla parhaan draamasarjan miespääosan Primetime Emmy -palkintoon roolistaan Marty Hartina rikosdraamasarjassa True Detective (2014).
Harrelsonin muita rooleja ovat muun muassa Billy Hoyle komediaelokuvassa Mustat donkkaa tykimmin (1992), Mickey Knox rikoselokuvassa Syntyneet tappajiksi (1994), kersantti William Keck sotaelokuvassa Veteen piirretty viiva (1998), Carson Wells jännityselokuvassa Menetetty maa (2007), Tallahassee kauhukomedioissa Zombieland (2009) ja Zombieland: Double Tap (2019), Charlie Costello rikoskomediassa Seitsemän psykopaattia (2012), Haymitch Abernathy Nälkäpeli-elokuvasarjassa (2012–2015), herra Burner draamakomediassa The Edge of Seventeen (2016), Tobias Beckett avaruuswesternissä Solo: A Star Wars Story (2018) sekä kapteeni Thomas Smith Kultainen palmu -palkitussa komediaelokuvassa Triangle of Sadness (2022).
Yksityiselämä
Harrelsonin isä oli palkkamurhaaja Charles Harrelson, joka kuoli 15. maaliskuuta 2007 sydänkohtaukseen ADX Florence -vankilassa. Harrelson kasvoi lapsuutensa Ohiossa. Hänellä on kaksi veljeä, Jordan ja Brett.
Vuonna 1985 Harrelson meni naimisiin Nancy Simonin kanssa, mutta pari erosi seuraavana päivänä. Ero virallistettiin vasta 10 kuukauden jälkeen. Vuonna 1990 Harrelson alkoi seurustella Laura Louien kanssa ja avioitui tämän kanssa vuonna 2008. Parilla on kolme lasta (s. 1993, 1996 ja 2006).
Harrelson on ympäristöaktivisti ja sodanvastainen aktivisti, joka esimerkiksi vastusti Irakin sotaa. Harrelson on myös vegaani, ja hän kannattaa hampun kasvattamisen laillistamista Yhdysvalloissa.
K League 1
K-League Classic on nimitys, jota yleisimmin käytetään Etelä-Korean jalkapallon ammattilaisliigasta. Liigaa on pelattu vuodesta 1983 lähtien ja nykyään siihen kuuluu 12 joukkuetta.
Historia
Liigan perustivat vuonna 1983 viisi seuraa, jotka olivat Hallelujah, Daewoo (nyk. Busan I'Park), POSCO (nyk. Pohang Steelers), Yukong Elephants (nyk. Jeju United FC) ja Kookmin Bank. Ensimmäisen mestaruuden voitti Daewoo. Sittemmin sarja on kohonnut käsittämään kaikkiaan 12 joukkuetta. Alkuperäisistä joukkueista Kookmin Bank ja Hallelujah ovat jo siirtyneet alempiin sarjoihin. Suurin osa joukkueista on chaebol-yritysryhmittymien omistuksessa.
Sarjasysteemi
Nykyään K-League on Etelä-Korean ainoa jalkapallon ammattilaissarja.
Sarjakausi alkaa tavallisesti maalis-huhtikuun tienoilla ja kestää marraskuun loppupuolelle. Ottelusysteemi on vuosien mittaan vaihdellut. Kaudesta 2004 lähtien kausi on jaettu kahteen osaan ja kauden lopussa pelataan pudotuspelit. 14 joukkuetta kohtaavat toisensa kerran kumpanakin jaksona (yhteensä 26 ottelua joukkuetta kohti), ja kummankin jakson parhaat pelaavat mestaruudesta. Mestarijoukkue saa osallistua Aasian Mestarien liigaan seuraavalla kaudella.
Stephen Roche
thumb|Roche vuoden 1993 Ranskan ympäriajon aika-ajoetapilla Stephen Roche (s. 28. marraskuuta 1959 Dundrum, Dublin) on uransa lopettanut irlantilainen maantiepyöräilijä. Hän on Eddy Merckxin ohella ainoa pyöräilijä, joka on voittanut samana vuonna Italian ja Ranskan ympäriajot sekä maantiepyöräilyn maailmanmestaruuden. Roche pystyi saavutukseen vuonna 1987. Hän voitti ammattilaisurallaan yhteensä 58 kilpailua.
Georgy Girl – keinoista paras
The New York Timesin kriitikot valitsivat Georgy Girlin vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Juoni
Leamington (James Mason) on vanha rikas mies, Georgy (Lynn Redgrave) hänen alaisensa tytär, johon Leamington on kovin kiintynyt. Kaunis Meredith (Charlotte Rampling) on Georgyn kämppäkaveri, joka tulee raskaaksi. Lapsen isä Jos Jones (Alan Bates) rakastuu Georgyyn. Näistä tulee vähäksi aikaa pari ja he pitävät vauvan. Heillekin tulee ero, lapsi jää Georgylle, joka lopuksi menee naimisiin leskeksi jääneen Leamingtonin kanssa.
Roolit
Lähde:
Chedi Hammami
Chedi Hammami (, s. 16. kesäkuuta 1986 Sfax, Tunisia) on tunisialainen jalkapalloilija. Puolustavana keskikenttäpelaajana ja tarvittaessa myös laitapuolustaja pelaava Hammami edustaa Kuwaitin valioliigassa pelaavaa Al Kuwaitia.
Seurajoukkueura
Hammami aloitti uransa CS Sfaxienin riveissä kaudella 2005–2006. Tuolloin joukkue sijoittui Tunisian pääsarjassa neljänneksi ja sai seuraavaksi kaudeksi paikan Afrikan Confederation Cupiin. Toisella kaudellaan (2006–2007) Hammami teki kaksi maalia kauden aikana. Avausmaalinsa hän teki Tunisian pääsarjassa heti ensimmäisessä ottelussaan EGS Gafsaa vastaan. Confederation Cupissa joukkue selvitti tiensä aina kuudentoista parhaan kierrokselle.
Kaudella 2007–2008 Hammami jatkoi Confederation cupin taivaltaan heinäkuussa 2007. Joukkue voitti oman lohkonsa ja eteni loppuotteluun Al-Merreikhiä vastaan, jonka se voitti yhteismaalein 5–2. Tunisian pääsarjassa joukkue sijoittui kymmenenneksi, mutta pääsi uudelleen Confederation Cupiin voitettuaan sen kuluneella kaudella. Hammami onnistui kerran maalinteossa Tunisian pääsarjassa CA Bizertinia vastaan.
Kaudella 2011–2012 Hammami nousi joukkueensa johtavaksi maalintekijäksi Tunisian pääsarjassa. Hän oli onnistunut tekemään yhdeksän maalia, kun joukkue päätti tehdä kahden vuoden jatkosopimuksen Hammamin kanssa, joka ulottuisi vuoteen 2014 asti. Hän kuitenkin siirtyi kesken kauden Kuwaitiin, Al Kuwaitin riveihin.
Maajoukkueura
Hammami pelasi ensimmäisen maaottelunsa vuonna 2007 Tunisian maajoukkueessa. Hän pelasi kahdeksan ottelua vuoden 2010 MM-kisojen karsinnoissa ja tuli myöhemmin valituksi vuoden 2010 Afrikan mestaruuskisoihin. Ensimmäisen maalinsa Hammami teki vuoden 2014 MM-karsintaottelussa Päiväntasaajan Guineaa vastaan.
Hammami valittiin vuoden 2013 Afrikan-mestaruuskisoihin, jossa hän pelasi kaikki kolme ottelua. Tunisian kisat päättyivät alkulohkoon.
Täältä ikuisuuteen (albumi)
Täältä ikuisuuteen on Isto Hiltusen viides studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2000.
Albumi ylsi kuudennella listaviikollaan Suomen virallisen albumilistan sijalle 16, ja pysyi listalla yhteensä seitsemän viikkoa.
Mikheil Tšiaureli
thumb|175px|Mikheil Tšiaureli Mikheil Tšiaureli (, ; 6. helmikuuta (J: 25. tammikuuta) 1894 Tbilisi – 31. lokakuuta 1974 Tbilisi) oli georgialaissyntyinen neuvostoliittolainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja.
Mikheil Tšiaureli valmistui Tbilisin taidekoulusta ja työskenteli teatterissa lavastajana, näyttelijänä ja ohjaajana. Vuodesta 1921 lähtien hän näytteli myös georgialaisissa elokuvissa. Tšiaurelin ensimmäisiä merkittäviä ohjaustöitä olivat melodraama Saba (1929) ja eksentrinen komedia Khabarda (1931). Hän ohjasi myös ensimmäisen georgialaisen äänielokuvan ”Viimeiset naamiohuvit” (Ukanaskneli maskaradi, 1934). Georgian historiasta kertovat Arsena (1937) ja kansallissankari Giorgi Saakadzelle omistettu samanniminen elokuva (1942–1943).
1930-luvun lopussa Tšiaurelista tuli koko Neuvostoliiton tuntema ”Stalinin hovikuvaaja”. Elokuvassa Diadi gantiadi (”Suuri kajastus”, 1938) Stalinista tehtiin lokakuun vallankumouksen päähenkilö ja Leninistä hänen apulaisensa. Stalinin alter egoksi valkokankaalla vakiintui näyttelijä Mikheil Gelovani. Henkilönpalvonta ja historian vääristely saavuttivat huippunsa jättibudjeteilla kuvatuissa elokuvissa ”Vala” (1936) ja ”Berliini kukistuu” (1949–1950). Jälkimmäisessä ”suuri johtaja” esiintyy puhtaasti mytologisena hahmona, mutta elokuvasta voi löytää myös merkkejä ohjaajan poikkeuksellisesta lahjakkuudesta. Stalin-aiheen joutsenlauluksi muodostui vuonna 1951 valmistunut ”Ristitulessa” (oik. ”Unohtumaton vuosi 1919”, Nezabyvajemyi 1919-i), joka perustuu Vsevolod Višnevskin samannimiseen näytelmään. Ohjaajan myöhempien elokuvien teemoja ovat Georgian historia ja kansanperinne.
Tšiaureli oli NKP:n jäsen vuodesta 1950. Hän toimi myös Neuvostoliiton korkeimman neuvoston kansanedustajana. Vuonna 1948 hän sai Neuvostoliiton kansantaiteilijan arvonimen. Ohjaaja on palkittu kolmesti Leninin kunniamerkillä. Hän on saanut elokuvistaan Stalin-palkinnon vuosina 1941, 1943, 1946, 1947 ja 1950.
Tšiaureli oli naimisissa näyttelijä Veriko Andžaparidzen kanssa. Hänen lapsiaan ovat näyttelijä Sopiko Tšiaureli ja elokuvaohjaaja Otar Tšiaureli.
Infiniti
thumb|175px|Infiniti Essence- konseptiauto
Infiniti on alun perin Nissanin Yhdysvaltain markkinoille suunnattu loistoluokan automerkki. Ensimmäiset mallit (M30 ja Q45) esiteltiin marraskuussa 1988 ja niiden valmistus aloitettiin syksyllä 1989. Infiniti-mallit valmistetaan pääosin Japanissa Tochigissa, mutta vuodesta 2004 lähtien tuotantoa on ollut myös Yhdysvalloissa.
Pärttyli
Pärttyli on vanha suomalainen miehen etunimi, joka pohjautuu Jeesuksen opetuslapsen Bartolomeuksen nimeen. Vuosina 1908–1929 Pärttylillä oli Suomen almanakassa nimipäivä 24. elokuuta.
Infiniti
Euroopassa merkkiä myydään Kroatiassa, Tšekkisä, Ranskassa, Saksassa, Unkarissa, Italiassa, Luxemburgssa, Alankomailla, Puolassa, Romaniassa, Venäjällä, Serbiassa, Espaniassa, Sveitsissä, Turkissa, Ukrainassa sekä Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
Pärttyli
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on vuoden 2019 loppuun mennessä tilastoitu 176 Pärttyli-nimistä henkilöä.
Arya Stark
Arya Stark on kuvitteellinen hahmo George R. R. Martin kirjoittamassa fantasiakirjasarjassa Tulen ja jään laulu, ja siihen perustuvassa HBO:n televisiosarjassa Game of Thrones, jossa Aryaa näyttelee Maisie Williams. Hän on yksi kertojahahmoista kirjoissa Valtaistuinpeli, Kuninkaiden koitos, Miekkamyrsky, Korppien kestit, Lohikäärmetanssi ja The Winds of Winter.
Infiniti
Infiniti toi ensimmäisenä sarjatuotantoon drive by wire -tyyppisen ohjauksen vuonna 2014. Tuolloin järjestelmässä oli mekaaninen varmistus. Toisen sukupolven versiossa vuonna 2018 mekaanista yhteyttä ei enää ollut.
Arya Stark
Arya Stark esitellään Valtaistuinpelissä Eddard ja Catelyn Starkin kolmantena lapsena. Hänen sisaruksiinsa kuuluvat Robb, Sansa Stark, Bran, Rickon ja velipuoli Jon Nietos. Arya on poikatyttö, joka ei ole kiinnostunut tavallisista aatelisneidon kiinnostuksenkohteista; hän on enemmän kiinnostunut miekkailusta. Hänellä on hurjasusi nimeltään Nymeria.
Infiniti
Yhteistyö Formula 1:ssä
Vuodet 2011–2015 Infiniti teki yhteistyötä Red Bull Racingin kanssa. Yhtiön odotettiin uudestaanbrändäävän tallin käytössä olleet Renaultin moottorit. Yhteistyö ei kuitenkaan johtanut tähän. Infinitillä on mahdollisuus kuitenkin olla Red Bullin tulevien kausien moottoritoimittaja. Red Bullin nelinkertainen maailmanmestari Sebastian Vettel on Infinitin ensimmäinen maailmanlaajuinen edustaja. thumb|Sebastian Vettel Jerezin testeissä 2013.
Lota
Lota on vuonna 1667 perustettu kaupunki keskisessä Chilessä ja on eräs maan vanhimmista. Aikaisempina vuosisatoina sen vauraus perustui kivihiileen.
Kaupunki sijaitsee 550 km pääkaupunki Santiagosta etelään.
Vuoden 2017 väestönlaskennassa kaupungissa oli noin 43 500 asukasta.
Historia
Alun perin lähetysaseman ympärille kasvanut kaupunki toimi tärkeänä kauppapaikkana alueellaan mutta 1700-luvun puolivälissä alueelta löytyi runsaita kivihiilivaroja. Löytyneiden varantojen seurauksena kaupunki kasvoi räjähdysmäisesti ja alkaneen kaivostoiminnan ansiosta kaupungista tuli pian yksi maan rikkaimmista alueista.
Salvador Allende kansallisti alueen kivihiilivarat. Tavoitteena oli kansalaisten tyytymättömyyden rauhoittaminen. Lisäksi kansallistamiseen syynä oli maan sosialistisen puolueen (johon myös Allende kuului) tuki ja vaatimukset mineraalivarojen kansallistamiseksi. Augusto Pinochet yksityisti alueen varannot uudelleen 1990-luvun alussa osana ohjelmaa jonka tavoitteena oli valtion omistuksen vähentäminen yrityksissä ja kansallisen omaisuuden yksityistäminen.
Nykyään alueen hiilivarat on kaivettu lähes loppuun. Lisäksi markkinoille on tullut kolumbialaista alkuperää olevaa kivihiiltä, joka on hinnaltaan huomattavasti Lotan alueelta kaivettua halvempaa. Lotan kaivos suljettiin vuonna 1997, ja kaupungista sekä sitä ympäröivistä alueista on nykyään tullut yksi maan köyhimmistä seuduista.
Eleanoora Rosenholm
Eleanoora Rosenholm on suomalainen kokeellinen pop-yhtye.
Yhtyeen taustalla ovat porilaiset Mika Rättö ja Pasi Salmi, jotka ovat yhdessä laulaja Noora Tommilan kanssa säveltäneet ja sanoittaneet yhtyeen kappaleet. Rättö ei esiinny yhtyeen live-kokoonpanossa.
Vuoden 2007 joulukuussa ilmestyi Eleanoora Rosenholmin esikoislevy Vainajan muotokuva. Yhtyeen musiikkia on luonnehdittu mm. "kepeän rytmikkääksi ja alakuloisen laahaavaksi" sekä "taiderockin, konepopin ja perisuomalaisen paatoksen" yhdistelmäksi. Syyskuussa 2008 julkaistiin yhtyeen toinen albumi Älä kysy kuolleilta, he sanoivat. Yhtyeen kolmas albumi Hyväile minua pimeä tähti julkaistiin maaliskuussa 2011. Neljäs albumi, Talvipalatsin puutarhassa, julkaistiin marraskuussa 2018.
Elokuussa 2009 yhtyeen Ambulanssikuskitar valittiin vuoden parhaaksi musiikkivideoksi Oulun musiikkivideofestivaaleilla.
Turtles-mutanttikilpikonnat (2. tuotantokausi)
Teini-ikäisten mutanttininjakilpikonnien 2. kauden jaksokuvaukset.
Aalto-yliopiston lääketieteellisen tekniikan ja laskennallisen tieteen laitos
Lääketieteellisen tekniikan ja laskennallisen tieteen laitos, (, BECS) on monialainen ja monitieteinen Aalto-yliopiston laitos, jonka painopistealueita ovat lääketieteellinen tekniikka, laskennallinen tiede, aivotutkimus ja aivokuvantamisteknologia, kognitiivinen neurotiede, lääketieteellinen kuvantaminen, biofysiikka sekä kompleksiset systeemit. BECS alkoi toimintansa TKK:n lääketieteellisen tekniikan ja laskennallisen tekniikan laboratorioiden yhdistyessä 1.1.2008. Se kuuluu Informaatio- ja luonnontieteiden tiedekuntaan.
BECSin johtajana toimi 1.1.2008-31.7.2011 prof. Risto Ilmoniemi ja varajohtajana prof. Jouko Lampinen. 1.8.2011 alkaen laitoksen johtajana on toiminut Jouko Lampinen ja varajohtajana prof. Ari Koskelainen.