cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
João Resende Costa
João Resende (tai Rezende) Costa (19. lokakuuta 1910 Borda da Mata – 21. heinäkuuta 2007) oli brasilialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin salesiaanien papiksi 28. heinäkuuta 1935 ja nimitettiin Ilhéusin hiippakunnan johtoon 23. helmikuuta 1953. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. toukokuuta. Pääknosekraattorina toimi Carlos Carmelo de Vasconcelos Motta, jota avustivat Orlando Chaves ja Antônio Campelo de Aragão.
19. heinäkuuta 1957 Resende Costa sai nimitykset Belo Horizonten koadjuuttoriarkkipiispaksi ja Martyropoliin titulaariarkkipiispaksi. Hänestä tuli Belo Horizonten arkkipiispa 15. marraskuuta 1957, ja hän toimi tässä virassa, kunnes jäi eläkkeelle 5. helmikuuta 1986. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Matti Asseri Nyberg
Matti Asseri Nyberg (16. elokuuta 1948 Tampere – 23. heinäkuuta 2008 Heinävesi) oli tamperelainen erityisnuorisotyön uranuurtaja. Hän toimi Tampereen Pallo-Veikkojen puheenjohtaja vuodesta 2002 aina kuolemaansa saakka. Hän pelasi nuorena seurassa maalivahtina ja pääsi muutamia kertoja seuran edustusjoukkueeseen maalivahdiksi.
Lähes 40 vuotta kestäneen työuransa hän teki erityisnuorisotyön parissa, ja lisäksi hän työskenteli osan työurasta kriminaalihuollossa. Kertomansa mukaan hänellä oli kolme elämäntyötä: erityisnuorisotyö, kriminaalihuolto ja urheiluseurojen välinen yhteistyö. Nuorisotyön saavutuksenaan hän (2006) piti suosittuja leirejään.
Asseri tunnettiin värikkäänä ja kiinnostavana persoonana, joka työskenteli hyvin kokonaisvaltaisesti. Hän tuli tunnetuksi tamperelaisille paitsi partiotyöstään ja vetämistään seurakuntien leireistä, myös työnsä ulkopuolella erilaisten tilaisuuksien juontajana ja isäntänä. Hän teki erityisnuorisotyötä ongelmaisten nuorten auttamiseksi sekä järjesti nk. pullakirkkoa "rantojen miehille" kuten hän sanoi.
Nyberg oli opiskellut teatteria ja häntä kiinnosti sanallinen ilmaisu sekä kirjallisuus. Hän tuli tunnetuksi erilaisissa tapahtumissa tarinoistaan sekä runojen ja tekstien tulkitsijana. Hän kirjoitti suomenkieliset sanat Hedy Westin kappaleeseen 500 Miles nimellä Lapsuuden Usko. Nyberg kirjoitti kirjan Palokärjen huuto, jonka kustansi Karisto ja se julkaistiin vuonna 1980.
Tampereen kaupunginvaltuustoon hän pääsi ensi yrittämällä 1997, sitoutumattomana kokoomuksen listalta ja oli pitkään Kokoomuksen edustajana kaupunginvaltuustossa sekä kulttuuri- ja vapaa-aikalautakunnan puheenjohtajana.
Bad Decisions
Kappale on yhtyeen laulaja Julian Casablancasin kirjoittama ja Rick Rubinin tuottama. Kappaleen tekijöiksi on myös merkitty Billy Idol ja Tony James, sillä sen kertosäe muistuttaa Idolin ”Dancing with Myself” -hittiä.
”Bad Decisions” ylsi kotimaassaan Billboard Hot Rock Songs -listan kuudennelle sijalle.
Zhaodong
Zhaodong on Kiinassa sijaitseva kaupunki, jonka asukasluku on noin 100 000 ihmistä. Zhaodong sijaitsee Heilongjiangin alueella Pohjois-Kiinassa.
Ilmaan noussut oon
Ilmaan noussut oon on Eija Kantolan studioalbumi vuodelta 1993.
João Batista Cavati
João Batista Cavati (5. toukokuuta 1892 – 30. kesäkuuta 1987) oli brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin lasaristien papiksi 20. maaliskuuta 1920 ja nimitettiin Caratingan hiippakunnan johtoon 30. heinäkuuta 1938. Piispaksi vihkiminen seurasi 30. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Helvécio Gomes de Oliveira, jota avustivat Luiz Scortegagna ja Fernando Taddei.
Cavati erosi tehtävistään Caratingan piispana 20. lokakuuta 1956, jolloin hän sai nimityksen Eucarpian titulaaripiispaksi. Hän erosi titulaaripiispan arvosta 14. joulukuuta 1970.
Junnelius
Junnelius on suomalainen sukunimi. Tunnettuja Junneliuksia ovat olleet:
Frits Thaulow
pienoiskuva|Frits Thaulow Johan Fredrik "Frits" Thaulow (1847–1906) oli norjalainen maisemamaalari ja graafikko. Hän kuului Norjan uuden realistisen maisemamaalauksen keskeisiin edustajiin. Thaulow tutustui ulkoilmamaalaukseen Pariisissa, missä vietti paljon aikaa 1890-luvulta lähtien, vaikka muuallakin ulkomailla oleskeli ja välillä kävi kotimaassakin. Thaulow maalasi varsinkin lunta ja virtaavaa vettä. Uran lopulla hänen maalauksensa keveni muuttuen aikaisempaa impressionistisemmaksi.
Olipa kerran elämä (suomalainen televisiosarja)
Olipa kerran elämä on Henkka Hyppösen yhdessä Kalle Lambergin kanssa luotsaama koko perheen tietovisa.
Olipa kerran elämä pureutuu ihmismieltä hämmästyttäviin ja kummastuttaviin seikkoihin ja ilmiöihin. Mukana jokaisessa jaksossa on myös kolme julkkisvierasta.
Keratiitti
Keratiitti (keratitis) on silmän sarveiskalvon tulehdus, jonka voi aiheuttaa virus, bakteeri tai sieni. Sen oireita ovat punoitus, tunne silmästä olevasta roskasta, rähmiminen, särky, vetistys sekä huonontunut näöntarkkuus. Oireet voivat olla samantapaisia kuin sidekalvontulehduksessa ja värikalvontulehduksessa. Keratiittipotilas tulee toimittaa lääkärin hoitoon jo samana päivänä taudin havaitsemisesta.
Hoito
Bakteeriperäisen keratiitin hoito perustuu spaattelilla eli lastaimella otettavaan näytteeseen ja tulehduksen tarkkaan seuraamiseen.
Adam Pelech
Ura
Pelech varattiin New York Islandersiin 65. pelaajana vuoden 2012 varaustilaisuudessa. 15. maaliskuuta 2014 Islanders ja Pelech solmivat kolmivuotisen tulokassopimuksen.
Pelech kutsuttiin ensimmäisen kerran NHL:n puolelle kaudella 2015–2016. 13. marraskuuta 2015 hän teki NHL-debyyttinsä pelaten 13 minuuttia 4–1 -voittoon päättyneessä ottelussa Anaheim Ducksia vastaan. Pelech sai uuden kutsun NHL-kokoonpanoon 1. tammikuuta 2016 puolustaja Johnny Boychukin loukkaannuttua.
Elokuussa 2021 Pelech teki Islandersin kanssa kahdeksan vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Yössä sielujen
Kappaleet
Kaikki kappaleet säveltänyt Mika Toivanen, ellei toisin mainittu.
Ergotimos
Ergotimos oli antiikin kreikkalainen savenvalaja, joka teki attikalaista mustakuviokeramiikkaa. Hän toimi Ateenassa arkaaisella kaudella noin vuosina 570–560 eaa.
Ergotimoksen tunnetuin vaasi on voluuttikrateeri, joka tunnetaan nimellä François-vaasi. Sen samoin kuin monia muita hänen vaasejaan maalasi Kleitias.
KuPS-Volley
KuPS-Volley on entinen kuopiolainen lentopalloseura, joka pelasi menestysvuosinaan lentopallon SM-liigassa.
KuPS-Volley on Pieksämäen NMKY:n kanssa yksi SM-liigan menestyneimmistä joukkueista. Pieksämäki hallitsi lentopalloparketteja 1970-luvun puolivälistä 1980-luvun alkupuolelle ja kohta sen jälkeen alkoi KuPS-Volleyn 10-vuotinen menestysputki. Vuodesta 1991 vuoteen 2000 seura selvitti tiensä loppuotteluihin, joista se poistui kahdeksan kertaa voittajana. Loppuotteluissa KuPS-Volleyta vastaan nähtiin Tampereen Isku-Volley peräti neljänä vuotena peräkkäin. Menestysputken jälkeen KuPS-Volley ajautui yllättäen konkurssiin.
Taiteen väärentäminen
thumb|250px|Teosta Talo kallion päällä pidettiin alun perin [[Francisco de Goya|Goyan maalauksena, mutta se on jo pitkään katsottu väärentäjä Eugenio Lucasin tekemäksi. Maalaukseen on kopioitu osia Goyan maalauksista, joten kuvan katsotaan olevan pastissi.]]thumb|250px|Ylimpänä olevan pastissin lähtökohtana on ollut muun muassa tämä Goyan maalaus thumb|250px|Tätä renessanssin tyyliin maalattua maalausta tutkittaessa huomattiin, että puupaneelien madonreiät ovat liian suoralinjaisia, joten ne on kaikesta päätellen tehty poralla. Samoin Neitsyt Marian viitta on maalattu [[Preussinsininen|preussinsinisellä pigmentillä, joka keksittiin 1700-luvun alkuvuosina. Maalauksen uskotaan olevan tuntemattoman italialaisen väärentäjän teos 1920-luvulta.]] thumb|250px|[[Johannes Vermeerin työksi väitetty Hymyilevä tyttö lahjoitettiin Washington D.C:n National Gallery of Artiin. Tutkimusten mukaan luultavimmin hollantilaisen väärentäjän Theo van Wijngaarden tekemä.]] Taiteen väärentäminen tarkoittaa teosten tekemistä ja varsinkin myymistä niin, että ne attribuoidaan toisen, yleensä kuuluisan taiteilijan tekemiksi. Taiteen väärentäminen on taloudellisesti houkuttelevaa, joskin nykyaikaiset ajoitustekniikat kuten radiohiiliajoitus sekä infrapuna- ja röntgentutkimus auttavat väärennösten paljastamisessa.
Väärennösten kauppa tekee hallaa kulttuuriperinnölle ja vie ansioita nykytaiteilijoilta. Rikosvahingot Suomen poliisin 2010-luvulla tutkimissa taidejutuissa ovat olleet yhteensä lähes 20 miljoonaa euroa.
Historiaa
Taidetta on sanottu väärennetyn kaikissa sivistyneissä kulttuureissa kaikkina aikoina. Eniten on väärennetty niitä asioita, joita on eniten arvostettu, kuten Egyptin faaraoiden aikaisia koruja, antiikin aikaisia veistoksia, keskiaikaisia pyhäinjäännöksiä ja renessanssiajan maalauksia sekä nykyaikana kuuluisien taiteilijoiden teoksia, joista maksetaan suuria summia.
Antiikin aikana taiteen väärentäminen oli helppoa, koska välimatkat olivat pitkiä, kuljetukset hitaita ja tiedonkulku heikkoa. Antiikin Kreikassa jotkut tunnetut taiteilijat myivät vähemmän tunnettujen taiteilijoiden töitä ominaan ja saivat niistä näin paremman hinnan. Antiikin Roomassa kopioitiin paljon kreikkalaisia veistoksia ja esitettiin ne joko roomalaisina tai alkuperäisinä kreikkalaisina. Myös maalauksia kopioitiin ja väitettiin niiden tulleen Kreikasta Sisilian kautta Italiaan Marcelluksen voittojen yhteydessä. Oletettavasti tuon aikaiset ostajat tiesivät, etteivät veistokset olleet alkuperäisiä, eikä taiteilijan henkilöllisyydellä ollut ostajalle vielä tuolloin suurta merkitystä.
1400-luvun Euroopassa ihannoitiin antiikin Kreikan veistoksia. Sen seurauksena niitä alettiin myös väärentää, etenkin niin sanotun arkaaisen kauden aikaisia veistoksia 1500-luvulta eaa. Renessanssiaikana 1500-luvulla alkoi muotoutua nykyinen käsitys aidon ja väärennetyn työn erosta, kun taideteoksen tekijän lahjoihin ruvettiin kiinnittämään huomiota. Taiteilijat alkoivat signeerata töitään, ja heitä ryhdyttiin pitämään luovina individualisteina. Taidekokoelmien kasvun myötä lisääntyivät myös väärennökset, etenkin ulkoveistosten väärentäminen. Puuveistoksia väärennettiin etenkin saksalaisessa gotiikassa ja renessanssiveistoksissa, vaikka puuta onkin ollut vaikea väärentää vanhan näköiseksi. Renessanssiajan tunnettuihin väärentäjiin kuului myös tunnettuja taiteilijoita kuten Donatello, Andrea del Verrocchio ja Michelangelo.
Albrecht Dürerin imitaattorit lisäsivät 1500-luvulla Dürerin nimikirjaimia kuparikaiverruksiinsa, jotta niiden arvo nousisi. Se oli niin yleistä, että Dürer lisäsi erääseen teokseensa tekstin, jossa kirosi toisten työn ja lahjakkuuden imitaattorit ja ryöstäjät.
Vanhojen maalausten hinnat nousivat 1600-luvulla, kun taidekauppa kehittyi ja taiteen keräilykulttuuri yleistyi. Taiteilijan tuotemerkin tehdastamisesta tuli yleistä renessanssi- ja barokkiajalla, ja esimerkiksi Rembrandt usein vain signeerasi työpajallaan oppilaidensa tekemiä töitä. Maksuna opetuksesta mestarit saattoivat myydä teokset. Kyse oli enemmänkin kunnianosoituksista kuin väärennöksestä, vaikka osaa kopioista myöhemmin pidettiinkin mestarin maalaamina.
1700-luvulla jotkut taidekauppiaat alkoivat muutella teosten signeerauksia paremmin myyviksi. Torsoveistoksiin alettiin liittää uusia jäseniä, sillä rikkaat keräilijät halusivat kokonaisia veistoksia. Tunnetuimpia 1700-luvun väärentäjiä oli roomalainen Bartolomeo Cavaceppi, jonka väärennöksiä on edelleen museoissa eri puolilla maailmaa. 1700-luvun puolivälissä Herculaneumin kaivausten seurauksena markkinoiden kasvaneeseen antiikin kysyntään alettiin vastata tuottamalla väärennöksiä.
Kiinalaiset alkoivat väärentää veistoksiaan siinä vaiheessa, kun ulkomaisia keräilijöitä alkoi saapua maahan vanhoja kiinalaisia veistoksia kyselemään.
Taideväärennöksistä on tullut varsinainen ongelma vasta modernilla ajalla. Vielä 1700-luvulla oikeaa oli vaikea erottaa hyvästä väärennöksestä verrannaistutkimuksen vähäisyyden, teknisten tutkimusten puuttumisen ja taiteilijakohtaisen dokumentin puutteellisuuden johdosta. Taidekauppiaat alkoivatkin 1800-luvulla huolestua väärennösten valtavasta määrästä. Erityisen paljon väärennettiin esimerkiksi Jean-Baptiste Camille Corot’ta.
1900-luvun väärentäjät tunnetaan paremmin kuin aikaisempien vuosisatojen väärentäjät. Berliiniläinen Otto Wacker jäi vuonna 1928 kiinni Vincent van Goghin teosten suurimittaisesta väärentämisestä. Alankomaalainen Han van Meegeren tunnettiin Vermeerin töiden väärentäjänä. Brigido Lara väärensi vanhaa Mesoamerikan intiaanitaidetta. Henri Haddad eli David Stein väärensi 1960-luvulla Chagalleja ja Picassoja. Brittiläinen Tom Keating väärensi noin 2500 maalausta ja piirustusta, jotka myytiin englantilaisissa huutokaupoissa. Elmyr de Hory väärensi monen tunnetun taiteilijan töitä; hänestä tuli maailmankuulu Clifford Irvingin kirjoittaman elämäkerran myötä. Myös väärentäjä Eric Hebborn tuli kuuluisaksi elämäkertansa ansiosta. Saksalainen Reinhold Hanisch teki teoksia, joita väitti Adolf Hitlerin vesivärimaalauksiksi.
Tiettävästi ensimmäinen tapaus, jossa kokonainen taidenäyttely on muodostettu aidoiksi teoksiksi väitetyistä väärennöksistä, paljastui Kiinassa vuonna 2018.
Väärennös ja väärentäjä
Kopiot, replikat, reproduktiot ja pastissit eivät välttämättä ole väärennöksiä, mutta luvallisen reproduktion ja väärennöksen raja on epäselvä. Esimerkiksi Auguste Rodinin alkuperäisistä muoteista valetut veistokset eivät olleet väärennöksiä ennen kuin Guy Hain signeerasi ne Rodinin valimon alkuperäisiksi tuotteiksi.
Väärennöksen omistaminen ei ole rikos, kuten ei myöskään kopion tekeminen. Rikos tapahtuu vasta kun väärennöstä myydään tai muulla tavalla käytetään hyväksi. Rikos on tapahtunut, jos työssä ollut selvä kopio-merkki on otettu pois, jos väärennöksen omistajalla on tarkoitus myydä teos aitona, jos myyjä myy teoksen aitona vaikka tietääkin teoksen väärennökseksi, jos työ myydään väärällä nimellä, tai jos työ myydään siten, että sen voisi sekoittaa toisen taiteilijan työhön. Väärentämiseen osallistuvat siis itse väärennetyn teoksen valmistajan lisäksi myös henkilö, joka yrittää myydä jotain taideteosta jonakin mitä se ei ole nostaakseen sen arvoa, sekä henkilö, joka tunnistaa hallussaan pitämän teoksen väärennökseksi mutta myy sitä kuitenkin aitona.
Taiderikollisuuden tutkijan Noah Charneyn mukaan raha on väärentäjille vain toisarvoinen houkutin. Useimmat väärentäjät ovat taiteilijoita, joiden ei onnistunut saada arvostusta omille alkuperäisille töilleen. Se katkeroitti heidät, joten he ryhtyivät passiivis-aggressiiviseen kostoon alkamalla väärentää taidetta.
Väärentäjän toimintatavat
Taideteoksen väärentäminen on vaikea ja monivaiheinen työ, joka vaatii huolellisuutta. Epäonnistumisesta voi seurata kiinnijääminen ja tuomio.
Väärentäjä etsii samanlaisen pohjakankaan tai paperin kuin mitä taiteilija käytti sekä valitsee ajanmukaisen kehyksen ja kiinnityksen. Hänen täytyy myös tietää, milloin taiteilija käytti epätavanomaista pohjaa. Väärentäjä rajaa kankaasta sen kokoisen, jota taiteilija kyseisenä ajanjaksona yleisesti käytti.
Aiheekseen väärentäjä valitsee yleensä taiteilijan tuotannosta sellaisen, joka on helppo väärentää. Koska taiteilijan kalleimmalta kaudelta peräisin olevat teokset ovat tunnettuja, väärentäjä usein valitsee aikakauden, josta voisi ilmaantua aikaisemmin piilossa ollut työ. Väärentäjä jäljittelee taiteilijan maneereita ja pyrkii välttämään omiaan. Hän käyttää samanlaisia siveltimenvetoja, joita taiteilija kyseisenä aikakautena käytti, ja pyrkii välttämään jäykkyyttä.
Väärentäjä käyttää vain sellaisia värejä sekä pohjustus- ja sideaineita, joita taiteilijakin käytti, sekä samoja sekoituksia ja maalinpaksuuksia. Saadakseen maalauksen näyttämään vanhalta väärentäjä voi käyttää monenlaisia menetelmiä, kuten teepusseja, kuumentamista tai likaamista. Hänen täytyy hallita etenkin patinan lisääminen teokseen ja kehyksiin. Hän saattaa myös vaurioittaa teosta saadakseen sen näyttämään todellista vanhemmalta.
Väärentäjät joskus signeeraavat teoksena taiteilijan nimellä ja tyylillä, mutta joskus syytteiden välttämiseksi jättävät signeerauksen pois.
Väärentäjä kehittää teokselleen mahdollisimman oikealta kuulostavan ja vaikeasti selvitettävän taustatarinan, provenienssin. Hän hankkii teokselle aitoustodistuksen, joka on joskus toisen samankaltaisen teoksen aitoustodistus. Väärennös voi mennä paremmin läpi, jos se esitellään aitojen teosten rinnalla.
Eniten väärennetyt taiteilijat
Maailmalla eniten väärennettyjä taiteilijoita ovat Jean-Baptiste Camille Corot, Honoré Daumier, Vincent van Gogh, Auguste Rodin, Frederic Remington, Kazimir Malevitš, Amedeo Modigliani, Maurice Utrillo ja Salvador Dalí. Lisäksi paljon on väärennetty Pablo Picasson, Marc Chagallin, Salvador Dalín ja Andy Warholin grafiikkaa.
Suomessa useimmin väärennettyihin taiteilijoihin kuuluvat Ivan Aivazovski, Ilja Repin, Albert Edelfelt, Konstantin Korovin, Helene Schjerfbeck, Eero Järnefelt, Akseli Gallen-Kallela, Hugo Simberg, Eero Nelimarkka, Onni Oja, Unto Koistinen, Nikolai Lehto, Elvi Maarni, Aimo Kanerva, Reidar Särestöniemi ja Ilkka Lammi. Luettelossa on paljon venäläisiä taiteilijoita, sillä heidän teoksiaan on Suomessa myyty paljon. Maalausten ja veistosten ohella esimerkiksi Timo Sarpanevan lasiteoksia on väärennetty, vieläpä enemmän kuin niitä alun perin 1950-luvulla valmistettiin.
Väärennösten myynti
Väärentäjä voi myydä teoksensa itsekin, mutta yleensä hän toimii yhteistyössä taidekauppiaan kanssa. Taidekauppiaalla on hyvät kontaktit ostovoimaisiin keräilijöihin, hän tuntee taidemarkkinat, ja hän herättää ostajissa luottamusta. Huutokauppojen kautta kauppias voi saada teokselle julkisuutta ja sen aitoudelle vakuuttavuutta. Niistä hän voi myös löytää ostajan, jolle myydä lisää väärennöksiä. Suurin osa taideväärennöksistä myydään kuitenkin hyvässä uskossa tietämättä niitä väärennöksiksi.
On väitetty, että jotkut taidekauppiaat ja taidehuutokaupat hyväksyisivät väärennöksiä ja myisivät niitä eteenpäin saadakseen voittoa. Taidekauppiaat ovat saattaneet myös palauttaa väärennöksen hiljaisuudessa ja antaa siten uuden mahdollisuuden sen myymiseen toisaalla. Esimerkiksi englantilainen taidekauppias John Drewe teki aitoustodistuksia kumppaninsa tekemistä väärennöksistä, ja toimitti niistä kuvia arvovaltaisten taideinstituutioiden arkistoihin. Asiantuntijat ja taideinstituutiot voivat olla haluttomia tunnustamaan erehdyksensä.
Väärennöksen paljastaminen
Moni väärennös on heikkolaatuinen, ja asiantuntijan on helppo silmämääräisesti tunnistaa se väärennökseksi. Joskus työ on jollain tavalla väärän näköinen tai huonolaatuinen verrattuna väitetyn tekijän oikeisiin töihin. Teoksessa voi esimerkiksi olla piirteitä, joita väitetyn taiteilijan töissä ei ajoituksen mukaisena ajankohtana ollut. Teokseen voi olla kuvattu anakronismeja eli yksityiskohtia, joita väitettynä ajankohtana ei vielä ollut olemassa tai käytössä, kuten tietynlaisia vaatekappaleita.
Työn takana voi olla lappuja, joista näkyy, missä työ on ollut näytteillä. Väärennöksiä myydään usein alihinnalla, ja niiden provenienssia voi olla vaikea todistaa. Väärennös saattaa olla osittain rikki, mikä on epäilyttävää, jos teos oikeasti olisi arvokas.
Tutkittava teos pyritään yhdistämään väitettyyn taiteilijaan, eli attribuoimaan. Koska jokaisella taiteilijalla on oma tapansa tehdä taidetta, tutkittavasta työstä etsitään merkkejä taiteilijan työlle ominaisista yksityiskohdista. Tällaisia voivat olla esimerkiksi taiteilijan tapa maalata käsiä, kasvoja tai drapeerausta. Attribuointiin kuuluu myös olemassa olevien dokumenttien tutkiminen. Teoksen tyyli ja tausta kartoitetaan vertaamalla sitä saman taiteilijan muihin saman aikakauden teoksiin.
Parhaiden väärennösten paljastamisessa joudutaan käyttämään edistyneitä menetelmiä. Teknisten tutkimusten kehittyminen on huomattavasti vaikeuttanut taiteen väärentämistä ja väärennetyn taiteen myymistä. Koska tekninen tutkimus on kallista, sitä tehdään vain museokelpoisille, arvokkaille taideteoksille.
Pinta-analyysissä käytetään erilaisia valoja ja hiukkaskiihdytintä, eikä teoksesta oteta näytettä. Näyteanalyysissä teoksesta otetaan näyte yleensä näyteruiskulla. Nykyisin käytettäviä teknisiä tutkimuskeinoja ovat esimerkiksi ultraviolettilamppu, infrapunalamppu, röntgenkuva, stereomikroskooppi, tutkimusmikroskooppi, röntgenfluoresenssi, röntgendiffraktio, aktivointianalyysi, autoradiografia, lasermikroanalyysi, pyyhkäisyelektronimikroskooppi, massaspektrometri, vuosilustoanalyysi, valokuvamikrografia sekä röntgen- ja gammasäteily.
Kemiallisessa tutkimuksessa voi paljastua, että väärentäjä on käyttänyt eri värejä kuin väitetyllä taiteilijalla on ollut tapana. Joskus väärentäjän käyttämiä aineita ei ollut vielä keksittykään teoksen väitettynä maalausajankohtana. Todellisen tekoajankohdan voi paljastaa se, että väripigmenttien, lakkojen ja sideaineiden yhdistämisestä seuraavat kemialliset reaktiot ilman ja valon kanssa ovat ajan myötä muuttaneet teoksen ulkonäköä tietyllä tavalla. Värin kuivuminen voi myös viedä vuosia, joten sisältä kosteasta maalista paljastuu, että maalaus ei niin vanha kuin väitetään.
Museot ja väärennökset
Kansainvälisen museoliiton ICOMin eettisissä säännöissä museoille todetaan, että niiden on noudatettava asianmukaista huolellisuutta esineen koko historian selvittämiseksi siitä lähtien, kun se on löydetty tai valmistettu. Provenienssia vailla olevan aineiston esittelystä todetaan, että:
Taideväärennökset Suomessa
Alkuvuodesta 2012 asiantuntijat arvioivat, että jopa viidesosa vanhasta taiteesta, joka on Suomen markkinoilla on väärennettyä. Ammattirikolliset ovat tulleet mukaan taidemarkkinoille. He saattavat kiristää ja uhkailla yksityishenkilöitä, jotta nämä eivät esimerkiksi ilmoittaisi väärennetystä taiteesta.
Risto Lohi keskusrikospoliisista sanoo viimeaikaisissa tutkinnoissa todetun, että väärennetyn taiteen reitit ovat muuttuneet kansainvälisemmiksi. Suomeen tulee Ruotsin kautta eurooppalaista taidetta ja Venäjältä venäläistä taidetta.
Arvotaiteen huutokauppoihin väärennöksiä tarjotaan kuitenkin yhä harvemmin. Asiantuntijan mukaan syynä tähän on väärennösten laatu, joka on erittäin heikko.
Taideväärennöksiin erikoistuneen helsinkiläisen rikosylikonstaapeli Jyrki Seppälän mukaan Suomessa suosituin tapa tehdä väärennöksiä ei ole uusien versioiden maalaaminen, vaan pelkän signeerauksen vaihtaminen. Taiderikolliset hankkivat kirpputoreilta tai syrjäkylien huutokaupoista amatöörien maalaamia tauluja, poistavat niistä alkuperäisen signeerauksen ja maalaavat päälle tunnetun taiteilijan nimen. Teokset ovat siis periaatteessa aitoja, mutta niiden signeeraus on väärennetty. Seppälän mukaan suomalaiset huijarit ovat ostaneet väärennöksiksi sopivia tauluja paljon Ruotsista.
Tutkija Pauliina Laitinen-Laihon mukaan väärennökset myydään yleensä tarjouksella. Ostajalle tulee kiire päättää, kun myyjä korostaa, että kyseessä on hyvä sijoituskohde, jota harvoin saa näin halvalla. Päätöstä voi jouduttaa myös se, että taiteilija on tunnettu ja teoksia on harvoin liikkeellä. Laitinen-Laihon mukaan huonot väärennökset ovat harmittomia ja johtavat harvoin ketään harhaan. Keräilijät kohtaavat useimmiten keskinkertaisia väärennöksiä, kun taas laatuväärennökset ovat museoiden ongelma. Laitinen-Laiho kuvailee väärentäjän pelaavan ajan kanssa. Väärentäjä pelkää kiinnijäämistä, mutta toivoo ettei niin käy vielä hänen elinaikanaan.
Pauliina Laitinen-Laihon mukaan yksityiset myyjät ja keräilijät vaikenevat epäilyistään ja kärsivät vahinkonsa itsekseen. Väärennetyn teoksen ostajat eivät tiedä mitä tehdä. Lisäksi vastuu on ostajalla, joten syytteen nostaminen ei välttämättä auta.
Keskusrikospoliisin Rikosmuseoon Vantaalla on taltioitu 600 väärennöstä. Rikosmuseon amanuenssin Klaus Kaartisen mukaan väärennösten kauppiaat voivat rakentaa asiakkaan luottamusta pitkäjännitteisesti. Usein heillä on myös vakuuttava taiteen tuntemus. Kauppias voi myydä ensin aitoja teoksia ja luottamuksen synnyttyä väärennöksen. Eräs suomalainen taidekauppias maalautti Thaimaassa öljymaalauksia venäläisten mestarien mukaan, signeerasi ne ja myi ominaan esiintyen taiteilijana.
Tuomitseminen valtiolle
Aikaisemmin Suomessa väärennöksiksi tuomitut teokset luovutettiin takaisin omistajalle ja ne saattoivat joutua sen jälkeen uudestaan taidemarkkinoille. Keväällä 2021 Helsingin hovioikeus vahvisti, että se tuomitsee Kansallisgalleriassa väärennöksiksi todetut teokset valtiolle. Ne ovat hovioikeuden mukaan rikoksentekovälineitä. Osa väärennöksistä poltetaan, osa päätyy Poliisimuseon kokoelmiin, sekä opetus- ja tutkimuskäyttöön.
Tapauksia
Tunnettu väärennösjuttu Suomessa tapahtui 1980-luvun alussa, kun Tapani Luovula joutui oikeuteen myytyään Thaimaassa teetettyjä maalauksia omina töinään sekä muuta kautta hankittuja väärennöksiä.
Daliväärennökset vuonna 2004
Taidekauppias Erkki Juhani Minkkinen järjesti Salvador Dalín satavuotisjuhlan yhteydessä Dalí-näyttelyn vuonna 2004. Teokset olivat myös myynnissä. Usean ostajan epäiltyä teoksia väärennöksiksi poliisi ratsasi näyttelyn. Tarkemmat tutkimukset osoittivat, että jopa 80 prosenttia esillä ja myynnissä olleista teoksista oli väärennöksiä.
Väärennöksiksi paljastui myös joukko Joan Mirón, Marc Chagallin, Pablo Picasson ja Andy Warholin teoksia. Poliisikuulusteluissa kävi ilmi, että väärennöskauppa oli jatkunut 20 vuotta.
Wäinö Aaltosen museo 2009
Toisinaan esiin nousee epäilyjä kokonaisen museonäyttelyn aitoudesta, kuten kävi Wäinö Aaltosen museossa Turussa vuonna 2009. Näyttelyn Ympyrä – viiva – piste väitettiin sisältävän teoksia venäläisen avantgarden tekijöiltä. Kriitikko Otso Kantokorpi kyseenalaisti näyttelyn teokset ja käynnisti laajan julkisen keskustelun. Paljastui, että väärennökset oli salakuljetettu Suomeen jo yli kymmenen vuotta aiemmin ja niitä oli kaupiteltu mm. Wäinö Aaltosen museon kahvilassa. Venäjältä saatujen asiantuntijalausuntojen mukaan Alexander Rodtsenkon teokset olivat väärennöksiä. Kuvataiteilija ja tutkija Jyrki Siukonen totesi saman Vladimir Tatlinin nimissä esitetyistä teoksista. Taidehistorioitsija Elena Basner ja Valtion taidemuseon konservointilaitos antoivat niinikään lausunnot, jossa teokset todettiin väärennetyiksi. Seuranneen oikeusprosessin lopputulos kuitenkin oli, että teokset palautettiin omistajilleen.
Monaco kesäolympialaisissa 1936
Monaco osallistui Berliinin kesäolympialaisiin 1936 kuuden miesurheilijan joukkueella. Kaikki monacolaiset osallistuivat ammuntaan. Parhaiten menestyi M. Ravarino, joka ampui 50 m vapaapienoiskiväärissä makuulta sijalle 36. Mitalisijat jäivät siis ruhtinaskunnan edustajien ulottumattomiin. Monaco oli jättänyt edelliset, Los Angelesin 1932 kesäolympialaiset väliin.
Justin Danforth
Justin Danforth (s. 15. maaliskuuta 1993 Oshawa, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija ja maailmanmestari, joka pelaa NHL-seura Columbus Blue Jacketsin organisaatiossa. Danforth on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta hän osaa pelata myös laidassa. Danforth laukoo oikealta.
Junioriura ja yliopistovuodet
Danforth pelasi kaudella 2009–2010 Oshawa Generalsin junioreissa. Hän debytoi samalla kaudella myös Cobourg Cougarsin joukkueessa OJHL-junioriliigassa. Kaudella 2011–2012 Danforth oli joukkueen kolmanneksi paras maalintekijä 22 osumallaan. Kaudella 2012–2013 hän nousi Cougarsin varakapteeniksi. Danforth voitti joukkueen sisäisen piste- ja syöttöpörssin tehoilla 22+34=56, kuten myös pudotuspeleissä tehoilla 3+11=14. Hänet valittiin kauden päätteeksi OJHL:n toiseen tähdistökentälliseen.
Vuodet 2013–2017 Danforth kävi Sacred Heart Universityn yliopistoa. Freshman -vuotenaan 2013–2014 hän voitti joukkueensa sisäisen piste- ja syöttöpörssin tehoilla 5+24=29. Danforth valittiin kauden päätteeksi Atlantic Hockeyn vuoden tulokkaaksi ja tulokkaiden tähdistökentälliseen. Junior -vuotenaan 2015–2016 hän oli Sacred Heartin paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 20+21=41. Danforth jakoi Atlantic Hockeyn maalipörssin viidennen sijan Canisiusin Ralph Cuddemin ja Shane Conacherin kanssa sekä sijoittui pistepörssissä kymmenenneksi. Hän voitti myös joukkueensa sisäisen tehotilaston lukemalla +9. Senior -vuotenaan 2016–2017 Danforth toimi Sacred Heartin varakapteenina ja voitti joukkueen sisäisen piste- ja syöttöpörssin tehoilla 10+22=32. Hänet valittiin kauden päätteeksi Atlantic Hockeyn ensimmäiseen tähdistökentälliseen.
AHL-sopimus ja ammattilaisuran alku
Viimeisen yliopistokautensa päätteeksi, maaliskuussa 2017 Danforth siirtyi amatööritry-out -sopimuksella ECHL-joukkue Reading Royalsiin. Kolmen siellä pelatun ottelun jälkeen hän siirtyi amatööritryout -sopimuksella AHL-joukkue Bridgeport Sound Tigersiin. Danforth pelasi siellä yhden ottelun, kunnes hän siirtyi edelleen ATO-sopimuksella Rochester Americansin AHL-joukkueeseen. Danforth pelasi siellä viisi ottelua.
Toukokuussa 2017 Danforth teki Rochester Americansin kanssa vuoden mittaisen AHL-sopimuksen. Hän pelasi siellä kaudella 2017–2018 15 runkosarjaottelua tehopistein 2+3=5. Suurimman osan kaudestaan Danforth pelasi kuitenkin ECHL-joukkue Cincinnati Cyclonesin vahvuudessa. Hän oli tehoilla 28+31=59 joukkueen paras maalintekijä ja sijoittui sisäisessä pistepörssissä toiseksi Jesse Schultzin jälkeen. Danforth voitti myös Cyclonesin sisäisen tehotilaston lukemalla +26. Hänet palkittiin kauden päätteeksi ECHL:n vuoden tulokkaana John A. Daley Trophylla, valittiin toiseen tähdistökentälliseen sekä tulokkaiden tähdistökentälliseen. Danforth osallistui kauden aikana myös ECHL:n tähdistöotteluun, jonka taitokilpailuissa hän voitti luistelunopeuskilpailun luisteltuaan kaukalon ympäri ajassa 12,75 sekunnissa, mikä on liigan ennätys ja MTV Uutisten helmikuussa 2019 julkaistun haastattelun mukaan tiettävästi ainoa 13 sekunnin alitus maailmassa. Danforth löi jopa NHL:n ennätyksen, mikä on Dylan Larkinin (13,172 sekuntia) hallussa vuodelta 2016.
Siirtyminen Lukkoon
Kaudeksi 2018–2019 Danforth siirtyi 1+1-vuotisella sopimuksella SM-liigajoukkue Rauman Lukkoon. Hän voitti joukkueen sisäisen piste- ja syöttöpörssin tehoilla 18+34=52, joilla Danforth sijoittui koko liigan pistepörssissä viidenneksi. Hän jakoi myös Lukon sisäisen tehotilaston voiton Ville Heinolan kanssa lukemalla +7. Danforth valittiin kauden päätteeksi SM-liigan tähdistökentälliseen. Helmikuussa 2019 Lukko käytti hänen sopimuksessaan olleen option ja teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Danforthin kanssa.
Kaudeksi 2019–2020 Danforth nimettiin Lukon varakapteeniksi. Hän teki ammattilaisuransa ensimmäisen kypärätempun 16. marraskuuta 2019 Hämeenlinnan Pallokerhoa vastaan. Danforthin ensimmäinen maali hyväksyttiin videotarkistuksen jälkeen ja se jäi Lukon 6–1-voittoon päättyneen ottelun ratkaisumaaliksi. Hänen kolmas osumansa syntyi ylivoimalla. Danforth keräsi ottelussa myös yhden syöttöpisteen oltuaan kakkossyöttäjänä Ponthus Westerholmin tekemään avausmaaliin. Samu Isosalo valitsi hänet ottelun Alumnien tähtien ykköstähdeksi. Danforth valittiin SM-liigan helmikuun kuukauden pelaajaksi. Hän voitti lopulta koko SM-liigan pistepörssin tehoilla 27+33=60 ja Danforth palkittiin Veli-Pekka Ketola -palkinnolla. Hän jakoi myös Lukon sisäisen tehotilaston voiton Eetu Koivistoisen kanssa lukemalla +26. Danforth palkittiin myös runkosarjan parhaana pelaajana Lasse Oksanen -palkinnolla ja SM-liigan pelaajat äänestivät hänet kauden parhaaksi pelaajaksi ja Danforth palkittiin Kultaisella kypärällä. Hänet valittiin myös toisen kerran peräkkäin SM-liigan tähdistökentälliseen.
KHL-sopimus
Kaudeksi 2020–2021 Danforth siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella KHL-seura Vitjaz Podolskiin. Hän voitti tehoilla 23+32=55 joukkueen sisäisen piste- ja maalipörssin sekä jakoi sisäisen syöttöpörssin voiton Kaspars Daugaviņšin kanssa. Danforth sijoittui koko liigan pistepörssissä kuudenneksi.
NHL-sopimus
Toukokuussa 2021 Danforth teki vuoden mittaisen sopimuksen NHL-seura Columbus Blue Jacketsin kanssa. The Athletic -lehden toimittaja Aaron Portzlinen mukaan hänen sopimuksensa on yksisuuntainen.
Maaliskuussa 2022 Danforth teki Blue Jacketsin kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Maajoukkueura
Danforth edusti Kanadaa MM-kilpailuissa vuonna 2021, jolloin hän voitti maailmanmestaruuden. Danforth pelasi myös Spengler Cupissa vuonna 2019, jolloin Kanadan turnaus päättyi voittoon. Danforth edusti myös Canada Eastin joukkuetta alle 19-vuotiaiden World Junior A Challengessa vuosina 2011 ja 2012, joista ensimmäinen turnaus päättyi hopeaan.
Pieksämäen Namika
thumb|300px|Namika on voittanut juuri seitsemännen mestaruutensa. Pieksämäen NMKY on entinen suomalainen lentopalloseura.
thumb|150px|Jouni Parkkali pelasi suurimman osan pitkästä urastaan Namikassa. thumb|250px|Jukka Savio iskee Euroopan Cupin ottelussa joulukuussa 1979.
Joukkue
Joukkueen runkopelaajat vuosien 1974–81 välillä
Norman Brookes
Norman Everard Brookes (s. 14. marraskuuta 1877 Melbourne – 28. syyskuuta 1968) oli australialainen tennispelaaja, joka voitti Wimbledonin tennisturnauksen vuosina 1907 ja 1914. Australian avoimet hän voitti vuonna 1911.
Hänet valittiin International Tennis Hall of Fameen vuonna 1977.
Lina Medina
Lina Vanessa Medina (s. 27. syyskuuta 1933 Peru) on maailmanhistorian nuorin äiti synnytettyään poikansa viiden vuoden ja kahdeksan kuukauden iässä. Lapsen isää ei ole saatu selville, mutta Medinan omaa isää epäiltiin vahvasti. Häntä vastaan nostetut syytteet kuitenkin kaatuivat todisteiden puutteessa. Koska Lina ei osannut antaa lääkäreille selkeitä vastauksia lapsen isyydestä, oli mahdollista, ettei Lina tiennyt sitä itsekään.
Linan vanhemmat veivät Linan lääkärille, sillä ajattelivat mahan paisumisen johtuvan kasvaimesta. Lääkärillä kuitenkin selvisi, että Lina oli raskaana. Lina synnytti terveen kolmekiloisen poikavauvan keisarileikkauksella 14. toukokuuta 1939. Poika sai nimekseen Gerardo Linaa hoitavan lääkärin mukaan. Gerardolle kerrottiin kymmenvuotiaana, että Lina, jota hän piti siskonaan, olikin hänen oma äitinsä.
Linan sairaushistoriasta kävi ilmi, että hänen kuukautisensa olivat alkaneet hänen ollessaan vasta kahden ja puolen vuoden ikäinen. Myös Linan rinnat olivat alkaneet kasvaa hieman aikaisemmin. Hänen mennessään lääkäriin kuukautiset olivat olleet poissa seitsemän ja puolen kuukauden ajan. Lina oli jo nelivuotiaana epätavallisen kehittynyt vartaloltaan: hänellä oli jo hyvin kehittyneet rinnat ja häpykarvoitusta.
Lina Medinan tapaus on ollut ainutlaatuinen, sillä kyseessä epäillään olleen myös varhaisin murrosikä ihmiskunnan historiassa. Varhaiseksi ja hoitoa vaativaksi murrosikä lasketaan, jos se alkaa ennen kahdeksaa tai yhdeksää ikävuotta, riippuen henkilöstä. Keskimäärin tyttöjen murrosikä alkaa noin 10–12 vuoden iässä. Gerardo kuoli vuonna 1979 luuydinsairauteen. Linan toinen poika syntyi vuonna 1972, 33 vuotta Gerardon jälkeen.
Vuoden 2002 tiedon mukaan Lina Medina ja hänen aviomiehensä Raúl Jurado asuivat Perun pääkaupungissa Limassa.
Toutain
Toutain (Leuciscus aspius) on särkikaloihin kuuluva petokala, joka elää Suomessa harvinaisena. Se on Pirkanmaan maakuntakala.
Kuvaus
Toutain kasvaa 40–100 senttimetriä pitkäksi ja 1–3 kiloa painavaksi, joskus kuitenkin jopa 12-kiloiseksi. Väriltään toutain on hopeanhohtoinen ja sen vatsapuolen evät ovat kellertävät. Pyrstö on suuri, siniharmaa ja sen lovi on syvä. Toutaimen suu on iso, leuat jykevät ja alaleuan kärjessä on kyhmy, joka sopii yläleuan loveen. Toutain elää makeassa vedessä ja murtovedessä. Se syö lähinnä kaloja ja kutee toukokuussa.
Levinneisyys
Toutaimen päälevinneisyysaluetta on Itä- ja Kaakkois-Eurooppa. Sitä tavataan Elbe-joelta Uralille, Araljärvelle ja Tonavan vesistöön. Pohjoismaissa toutainta tavataan Suomen lisäksi Norjassa Glomma-joen vesistössä ja Etelä-Ruotsin joissakin vesistöissä. Ilmastollisista syistä toutainta ei tavata luontaisesti 62. leveysasteen pohjoispuolella, yhtä pohjoisessa kuin Suomessa sitä esiintyy vain Volgan sivujoen Kaman alueella.
left|thumb|250px 250px|thumb|Toutaimen mätiä. Suomessa toutain on varsin harvinainen. Sitä on tavattu alun perin Kokemäenjoen ja Kymijoen alajuoksuilla ja niihin liittyvissä vesistöissä. Kymijoen alueelta se hävisi sukupuuttoon vesistön likaantumisen ja rakentamisen vuoksi 1960-luvulla ja Kokemäenjoen alueellakin kanta oli heikoimmillaan perin vähissä. 1980-luvulla aloitettiin toutaimenpoikasten kasvatus luonnonravintolammikoissa ja niistä toutainta on levitetty istutuksin useisiin eteläsuomalaisiin vesiin. Toutaimen verkkosaaliit Kokemäenjoen vesistössä ovat tämän myötä kasvaneet ja esim. Uudenmaan Hiidenvedessä ja Lohjanjärvessäkin on jo havaittu luontaisesti lisääntyviä toutaimia.
Nimi toutain on peräisin Kymenlaaksosta. Tähän kalaan viittaavat Kouvolan ja Loviisan rajalla sijaitsevan Teutjärven ja siihen laskevan Teutjoen nimet.
Markus Jokinen
Markus Jokinen (s. 13. syyskuuta 1988 Kuorevesi) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa II-divisioonaa KOOVEE:n kakkosjoukkueessa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Jokinen on pelannut urallaan aiemmin SM-liigaa Tampereen Ilveksessä, JYPissä ja KooKoossa yhteensä 182 runkosarjaottelua tehopistein 18+24=42 ja kolme playoff-ottelua tehden yhden maalin. Suurimman osan urastaan hän on viettänyt kuitenkin alemmissa sarjoissa. Kaudella 2017–2018 Jokinen toimi KeuPa HT:n Mestis-joukkueen kapteenina ja johdatti joukkueensa Mestiksen-mestaruuteen. Hänet palkittiin sarjan parhaana hyökkääjänä Mika Helkearo -palkinnolla. Jokinen on voittanut myös kaksi kertaa pistepörssin sarjatasoa alempana Suomi-sarjassa. Jokinen on yleisesti tunnettu pelityyliltään työteliäänä kahden suunnan hyökkääjänä, joka on tehnyt varsinkin alemmilla sarjatasoilla myös hyvin pisteitä.
Ura
Jokinen aloitti jääkiekkoilun 6-vuotiaana Kuoreveden Pallossa. Hän pelasi juniorina sittemmin Längelmäen Urheilijoissa, josta Jokinen siirtyi varsinaiseen kasvattajaseuraansa Jämsän Kiekko-Susiin. Hän debytoi seuran miesten II-divisioonajoukkueessa kaudella 2006–2007. Kaudella 2007–2008 Jokinen oli Kiekko-Susien paras pistemies, maalintekijä ja syöttäjä tehoilla 25+31=56. Kaudeksi 2008–2009 hän siirtyi KOOVEE:hen, jossa Jokinen pelasi valtaosan kaudestaan Suomi-sarjaa. Hän pelasi osan kaudestaan myös seuran A-nuorissa, jossa Jokinen voitti A-nuorten I-divisioonan mestaruuden. KOOVEE eteni A-nuorten SM-liigan karsintoihin saakka, mutta joukkue jäi kuitenkin ilman sarjanousua. Kaudella 2009–2010 Jokinen voitti koko Suomi-sarjan pistepörssin tehoilla 29+30=59. Hän voitti kauden päätteeksi pronssia.
Kesäkuussa 2010 Jokinen siirtyi try-outille Mestis-joukkue Lempäälän Kisaan. Elokuussa hän sai kaksivuotisen jatkosopimuksen. Jokisen Mestiksen tulokaskausi 2010–2011 toi 32 runkosarja- ja kolmessa playoff-ottelussa tehot 2+9=11. Hän pelasi kauden aikana myös 12 ottelua lainalla sarjatasoa alempana KOOVEE:ssä. Helmikuussa 2011 Jokisen sopimusta jatkettiin vuodella kevääseen 2013 saakka. Kaudella 2011–2012 LeKi ajautui Mestiksen karsintasarjaan, jonka maalipörssin voiton Jokinen jakoi kuudella osumallaan joukkuetoverinsa Tomi Peltosen kanssa. LeKi onnistui säilyttämään sarjapaikkansa.
Kauden 2012–2013 kynnyksellä Jokinen jätti LeKin ja palasi pelaamaan KOOVEE:n Suomi-sarjajoukkueeseen. Hän voitti tehoilla 30+25=55 joukkueen sisäisen maalipörssin ja jakoi sisäisen pistepörssin voiton Janne Anttilan kanssa. Kaudella 2013–2014 Jokinen voitti tehoilla 37+35=72 koko Suomi-sarjan maalipörssin ja jakoi pistepörssin voiton Ketterän Arttu Reposen kanssa. Jokinen vei kuitenkin myös pistepörssivoiton suuremman maalimääränsä ansiosta. Hän pelasi kauden aikana myös yhden Mestis-ottelun lainalla LeKissä marraskuussa 2013. Jokinen palasi joukkueeseen try-outin kautta kaudeksi 2014–2015. Hän voitti LeKin sisäisen piste- ja maalipörssin tehoilla 15+20=35.
Toukokuussa 2015 Jokinen siirtyi try-outille Tampereen Ilveksen SM-liigajoukkueeseen. Hän sai kesäkuussa 1+1-vuotisen jatkosopimuksen kaudeksi 2015–2016. Jokinen teki liigadebyyttinsä lopulta kahta päivää ennen 27-vuotissyntymäpäiväänsä kauden avauskierroksella 11. syyskuuta 2015 paikallisvastustaja Tapparaa vastaan. Hänet merkittiin Ilveksen kolmosketjun oikeaan laitaan Markku Flinckin ja Matias Soinnun viereen. Jokinen sai ottelussa jääaikaa 13.52 minuuttia. Hän teki liigauransa avausmaalin seuraavassa ottelussa 12. syyskuuta 2015 Ilveksen varsinaisessa kotiavauksessa Vaasan Sportia vastaan. Marraskuussa seura käytti Jokisen sopimuksessa olleen option ja teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen hänen kanssaan. Kaikkiaan Jokisen ensimmäinen SM-liigakausi toi 45 runkosarjaottelussa tehot 6+5=11. Kausi 2016–2017 hänellä päättyi helmikuussa 2017 tulleeseen polvivammaan.
Kaudeksi 2017–2018 Jokinen siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue KeuPa HT:hen. Lokakuussa 2017 seura lainasi hänet toistaiseksi voimassa olevalla sopimuksella KeuPan yhteistyöjoukkueeseen, SM-liigajoukkue JYPiin. Jokinen pelasi siellä kolme ottelua ja hän palasi KeuPaan. Jokinen oli joukkueen paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 29+22=51, joilla hän sijoittui koko Mestiksen maalipörssissä toiseksi edellään vain Ketterän Joona Jääskeläinen sekä pistepörssissä neljänneksi. Jokinen jakoi myös sarjan alivoimamaalipörssin voiton Jokipoikien Tuukka Rajamäen kanssa neljällä osumallaan. Hän voitti myös koko Mestiksen pudotuspelien piste- ja maalipörssin tehoilla 12+6=18. Jokinen nousi Waltteri Lehtosen loukkaannuttua KeuPan kapteeniksi tammikuussa 2018. Hän jatkoi Lehtosen kuntoutumisesta huolimatta tehtävässä kauden loppuun ja johdatti joukkueen Mestiksen mestaruuteen. Jokinen palkittiin pudotuspelien arvokkaimpana pelaajana Håkan Hjerpe -palkinnolla. Hänet palkittiin myös pelaajien äänestämänä Mestiksen kauden parhaana pelaajana Kultaisella kiekolla. Jokinen palkittiin myös parhaana hyökkääjänä Mika Helkearo -palkinnolla ja hänet valittiin ensimmäiseen tähdistökentälliseen.
Jokinen palasi kaudeksi 2018–2019 vuoden mittaisella sopimuksella JYPiin. 9. syyskuuta 2018 pelatussa Mestarien liigan ottelussa HC Banská Bystrican Benjamin Marshall taklasi häntä suoraan päähän, minkä seurauksena Jokinen sai aivotärähdyksen ja oli sivussa syyskuun loppuun. Marshall sai teostaan kymmenen minuutin käytösrangaistuksen ja hänet asetettiin kolmen ottelun mittaiseen pelikieltoon. Kaudeksi 2019–2020 Jokinen siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella KooKoohon. Joukkueen apuvalmentajana toimii hänelle KeuPa HT:stä tuttu Mikko Heiskanen. Jokinen teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 4+8=12.
Syyskuussa 2020 Jokinen palasi KOOVEE:hen ja siirtyi pelaamaan vuoden mittaisella sopimuksella II-divisioonaa seuran kakkosjoukkueeseen.
Muuta
Jokinen pelaa myös rullakiekkoa ja hän edustaa Rullakiekon SM-liigaseura Koovee Rollersia. Hän on aiemmin pelannut myös Näätä Rollersissa. Jokinen on saavuttanut rullakiekon SM-kultaa vuosina 2011 ja 2018 sekä hopeaa vuosina 2012, 2013, 2014 ja 2015. Hänet on valittu rullakiekon SM-liigan pudotuspelien parhaaksi pelaajaksi vuonna 2011. Jokinen on ollut mukana myös Suomen rullakiekkomaajoukkueessa ja oli voittamassa MM-pronssia vuonna 2012, maailmanmestaruutta vuonna 2014 sekä MM-hopeaa vuonna 2015. Hänet on valittu vuoden rullakiekkoilijaksi vuonna 2014.
Jokinen opiskelee Jyväskylän yliopiston liikuntatieteellisessä tiedekunnassa.
Gene Cole
Gerrard Eugene ”Gene” Cole (18. joulukuuta 1928 New Lexington, Ohio – 11. tammikuuta 2018) oli yhdysvaltalainen yleisurheilija, joka kilpaili pääasiassa 400 metrin juoksussa.
Cole osallistui Helsingin kesäolympialaisiin 1952 kilpaillen sekä 400 metrin juoksussa että 4×400 metrin viestijuoksussa. Hän selviytyi 400 metrin juoksussa välieriin asti, mutta finaaliin hän ei enää päässyt. Viestijuoksussa Cole sekä hänen joukkueeseensa kuuluneet Ollie Matson, Charles Moore ja Mal Whitfield saavuttivat hopeaa.
Cole kuoli 89-vuotiaana 11. tammikuuta 2018.
Pembroken linna
Keskiaikainen Pembroken linna sijaitsee Pembrokessa Walesissa. Roger de Montgomery valloitti alueen vuonna 1094 ja hänen poikansa Arnulf de Montgomery rakennutti linnan 1094–1096 välisenä aikana. Jaarlin arvonimi ja linna päätyivät avioliiton kautta William Marshalille, jonka aikana linnaa laajennettiin merkittävästi. Jaarlikunta päätyi kruunulle vuonna 1389 ja jaarliksi nimitettiin vuonna 1453 Jasper Tudor, joka oli kuningas Henrik VI:n velipuoli. Hänen veljenpoikansa ja tuleva kuningas Henrik VII syntyi linnassa 1456.
Linnaa alettiin kunnostaa kenraalimajuri Ivor Philippsin ostettua sen 1928. Se on Grade I -luokan suojelukohde.
Salomoninluhtakana
Salomoninluhtakana (Hypotaenidia rovianae) on Salomonsaarten kotoperäinen rantakana. Sitä tavataan New Georgialla, Kolombangaralla, Wana Wanalla, Kohinggolla ja Rendovalla. Jared Diamond kuvaili lajin holotyypin Mundan läheltä vuonna 1991.
Johan Junnelius
Johan Junnelius (1694 Tervola – 10. kesäkuuta 1755 Oulu) oli pohjoissuomalainen pappi, joka toimi kirkkoherrana sekä Koutokeinossa että Oulussa. Junnelius uudisti kristinuskon opetusta Ylä-Lapin alueella, joka oli Ruotsin vallan alaisuudessa.
Henkilötiedot
pienoiskuva|200px|Uppsalan yliopiston Gustavianum ja Tuomiokirkko 1700-luvulla
Johan Mattsinpoika Junneliuksen nimen kirjoitusasu vaihtelee, etunimenä on eri aikalaiskirjoituksissa mm. Johan, Johannes sekä Johannis Ostrobotniensis. Sukunimestä käytetty versioita Junna, Junelius, Junnelius ja Junttila.
Junnelius valmistui ylioppilaaksi Turussa 1715 ja siirtyi samana vuonna opiskelemaan Uppsalan yliopistoon teologiseen tiedekuntaan.
Junnelius avioitui Brita Isakintytär Tornbergin (1707–1768) kanssa. Perheeseen syntyi 10 lasta. Viimeisen leposijan Junnelius sain Oulunsalossa: Oulunsalon kirkon kirkkosalin seinässä on hautausmaalta 1960-luvulla löydetty, 1800-luvulla kaiverrettu, hautaristin laatta, jonka latinankielinen teksti suomennettuna kuuluu: ”Tähän hautauurnaan on kätketty Oulun entisen kirkkoherran, hyvin kunnianarvoisan ja kuuluisan Johan Junneliuksen tomumaja”.
Kirkkoherrana Pohjoiskalotissa
pienoiskuva|200px|Kautokeinon kirkko (1701-1944) Ensimmäisessä pappisvirassaan Junnelius toimi kirkkoherrana Kautokeinossa 1719-1745 (nykyisin Norjan puolella). Seurakunnan alaisuuteen kuului mm. Aviovaaran, Kautokeinon, Utsjoen, Jukkasjärven ja Enontekiön seurakunnat. Enontekiöltä Johan hoiti virkaansa viimeiset kolme vuotta ennen Ouluun siirtymistä.
Johan Junnelius uudisti kristinuskon opetusta Ruotsille kuuluneella Ylä-Lapin alueella. Hän teki useita esityksiä Härnösandin hiippakunnalle 1740–1746. Esityksessä hän painotti, että kristinuskon opettajien tulee osata Ruotsin ja Lapin kieltä. Hänen esityksestään aloitettiinkin kristinuskon opettajien saamen kielen koulutus.