cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Humppila
Väestö
Humppilan alueen ikärakenne on painottunut keski-ikäisiin ja sitä vanhempiin. Humppila on kärsinyt nuorten ikäluokkien muutosta, mutta kunta on yrittänyt hillitä työikäisen väestön muuttohaluja panostamalla koulutukseen ja päivähoitoon. Humppilan kunnassa on kaksi perusopetusta antavaa koulua. Kirkonkulman koululla opiskelevat vuosiluokat 1.-6 ja Humppilan yläasteella vuosiluokat 7.-9. Molemmat koulut sijaitsevat kunnan keskustaajamassa. Kirkonkulman koulu valmistui vuonna 1986 ja Humppilan yläaste valmistui vuonna 2000. Lähimmät jatkokoulutusmahdollisuudet löytyvät pääasiassa Forssan ja Loimaan kaupungeista. Viime vuosina kunta on myös panostanut voimakkaasti yritystoiminnan tukemiseen ja on myös rakentanut useita asuntoja myytäväksi. Erilaisilla toimilla on saatukin uusia työpaikkoja ja asukkaita.
Italeri
pienoiskuva|Italerin -logo.
Humppila
Väestö
Humppilan väestö on kokenut viime vuosikymmeninä voimakkaan elinkeinorakenteen muutoksen. Maa- ja metsätalouden merkitys on vähentynyt ja teollisuuden ja rakennustoiminnan kasvanut. Erityisesti 1970-luvulla Humppila teollistui nopeasti, ja teollisuus- ja rakennustoiminta nousi kunnan pääelinkeinoksi. Teollistuminen sai vauhtia, kun liikenneolot kohentuivat Helsingistä Poriin ja Turusta Tampereelle johtavien pääteiden valmistuttua. Palvelualat ovat sittemmin nousseet merkittävimmäksi työllistäjäksi. Palvelualan tärkeimmät työnantajat ovat kunta ja erilaiset kauppaliikkeet. Kunnan tärkeimmät palvelut ovat keskittyneet kirkonkylään.
Kunnan alueella on noin 300 kesämökkiä.
Taajamat
Vuoden 2017 lopussa Humppilassa oli 2 290 asukasta, joista 1 374 asui taajamassa, 905 haja-asutusalueilla ja 11:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Humppilan taajama-aste on 60,3 %. Kunnassa on vain yksi taajama, Humppilan asemanseutu.
Seurakunnat
Vuoden 2018 aluejaon mukaan Humppilassa on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat:
Maantiede
pienoiskuva|Venäjänaukee. pienoiskuva|Murron peltoaukee.
Maisemat
Humppilan maisemaa hallitsevat laajat viljelyaukeat, kunnan reuna-alueilla metsäiset mäkiseudut sekä kuntaa kaakkois-luoteissuunnassa halkova harjujakso. Laajoja, tasaisia savikoita on etenkin kunnan keskiosassa. Savikkoaluetta ympäröivät lounaassa ja luoteessa metsäiset moreeniselänteet, ja moreenia on myös peltoja pirstovilla kumpareilla. Laajin yhtenäinen metsäalue on kunnan koillisosassa. Merkittävimmät suot ovat turvetuotantoon otettu Kaitasuo, luonnonsuojelullisesti arvokas Rautasuo ja Koivistonsuo kunnan keskustan tuntumassa.
Humppilan maisemallinen selkäranka on kunnan kahtia jakava harjujakso. Huhtaan, kirkonkylän, Venäjän ja Murron kautta kulkeva harjujakso on tärkeä soranottoalue sekä pohjaveden keräytymisalue. Myös harjun virkistyskäyttö on lisääntymässä. Harjujaksoa on kuitenkin koko matkaltaan monin paikoin maisemallisesti pahoin tuhottu liiallisella soranotolla.
Kallioperä ja korkeussuhteet
Kallioperä on etelässä amfiboliittia, kunnan keskiosissa erilaisia graniitteja ja pohjoisessa lähinnä granodioriittia. Useissa paikoissa on murroslinjoja. Humppilan korkein kohta on naapurikunnan Urjalan rajalla 155 metriä merenpinnan yläpuolella. Maisemallisesti huomattavampi korkea muodostuma on kunnan länsiosassa oleva Rautavuori, jonka korkeus merenpinnasta on 141,0 metriä. Rautavuoren huippu kohoaa noin 40 metriä ympäröiviä peltoja korkeammalle.
Ilmasto
Saksalaisen Köppenin ilmastoluokittelun mukaan Humppilan alue kuuluu lumimetsäilmaston kostea- ja kylmätalviseen alueeseen, jossa kylmimmän kuukauden keskilämpötila on alle –3 °C ja lämpimimmän yli 10 °C. Humppilan kunnan ilmastoa kuvaavat hyvin naapurikunnan Jokioisten alueella olevan sääaseman havainnot, jotka perustuvat kuukausittaisiin keskiarvoihin 30 vuoden ajalta. Niistä näkee, että heinäkuu on keskimääräisesti lämpimin kuukausi ja helmikuu kylmin. Tämä on tyypillistä koko Suomelle. Sademäärät ovat suurimmat heinä-elokuussa ja pienimmät helmi-maaliskuussa. Sademäärien ja lämpötilojen korrelaatio on suuri.
Kasvillisuus
Humppilan kasvillisuus on havupuuvaltaista. Metsätyyppinä vallitsevat mäntyiset moreenikankaat. Kuusta kasvaa hieman kosteammilla paikoilla. Suoalueilla mänty on valitseva puulaji. Lehtoja on asutuksen tuntumassa ja peltojen laidoilla. Savialueet on otettu lähes kokonaan viljelykseen, mutta mäkisimmät ja kallioisimmat alueet on jätetty metsäksi. Soita on kuivatettu ja raivattu pelloiksi, ja nykyisin lähes kaikki Humppilan alueen suot on ojitettu.
Vesistöt
Humppilan kunta kuuluu kokonaisuudessaan Kokemäenjokeen laskevan Loimijoen valuma-alueeseen. Suurin joki on Forssan Koijärveltä alkava, Loimaan Alastarolla Loimijokeen laskeva Koenjoki, johon vedet virtaavat kunnan keski- ja lounaisosista. Kaakkoisosan vedet virtaavat etelään Jokioisiin, jossa ne laskevat Loimijoen sivujokeen Jänhijokeen. Kunnan pohjoisimmasta osasta vedet virtaavat pohjoiseen Punkalaitumenjokeen, joka yhtyy Loimijokeen Huittisissa.
Humppilan ainoa merkittävä järvi on Koenjokeen laskeva Kiipunjärvi, joka sijaitsee kunnan eteläosassa osin Jokioisten puolella. Järvi on melko pahoin rehevöitynyt ja madaltunut. Koenjoen laajentumana on kunnan länsiosassa aikanaan ollut matala Rautajärvi, joka kuivatettiin pelloksi 1960-luvulla. Järviä merkittävämpiä kunnassa ovat harjualueille syntyneet lammet, jotka ovat usein syviä. Tällainen on kunnan keskustassa Koivistonlammi, jonka syvyys on peräti 30 metriä. Koivistonlammilla sijaitsee kunnan tärkein yleinen uimaranta.
Kylät
Huhtaa, Humppila, Koivisto, Murto, Taipale, Venäjä.
Kirkonkulman koulu
pienoiskuva|Humppilan vanha koulurakennus. Humppilan ensimmäinen kansakoulu, Kirkonkulman koulu, rakennettiin vuonna 1881.
Vuonna 1925 Humppilaan astui voimaan oppivelvollisuuslaki ja myös koulujen piirijako. Piirijaot olivat Huhtaan, Venäjänkankaan, Kirkonkulman, Kojenkulman, Murron, Myllynkulman ja Taipaleen koulut. Koulut toimivat 1970-luvulle asti, jonka jälkeen niitä alettiin lakkauttamaan. Viimeisimpänä lakkautettiin vuonna 2000 Venäjänkankaan koulu. Uusi Kirkonkulman koulu valmistui vuonna 1986. Kirkonkulman koulu sijaitsee Humppilan kunnassa osoitteessa Koivistontie 22.
Tunnettuja humppilalaisia
pienoiskuva|Koivistonlampi on uimaranta Humppilan keskustassa. pienoiskuva|Taipaleentupa.
Ruokakulttuuri
Humppilan pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla prässisyltty ja limppivelli.
Hydroksiasetofenoni
Hydroksiasetofenoni voi viitata johonkin seuraavista orgaanisesta yhdisteestä:
Tupakannäive
Tupakannäive (Orobanche ramosa) on lehtivihreätön kasvilaji näiveiden (Orobanche) suvussa. Se on loiskasvi, joka loisii muun muassa perunan, tomaatin, hampun ja tupakoiden juurissa.
Tupakannäive kasvaa 15–25 senttimetriä korkeaksi. Sen varsi on haaraton ja lehdet suomuja. Kukinto on tähkämäinen ja haarova. Kukan teriö on 10–22 millimetriä pitkä, väriltään violetin vaaleansinisen valkea.
Tupakannäivettä tavataan Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa. Euroopassa sitä esiintyy laajasti Pohjoismaita lukuun ottamatta. Joissain maissa lajia pidetään haitallisena viljelmien rikkakasvina.
Mäkihyppy talviolympialaisissa 2014
Vuoden 2014 talviolympialaisten mäkihypyssä kilpailtiin RusSki Gorki stadionilla Krasnaja Poljanassa, lähellä kisojen pääpaikkaa Sotšia. Olympialaisten mäkihypyssä oli neljä eri kilpailua. Naisten mäkihyppy oli olympialaisten ohjelmassa ensimmäistä kertaa.
Puolan Kamil Stoch voitti sekä suurmäen että normaalimäen kilpailun. Joukkuemäen voitti Saksan joukkue. Saksaa edustanut Carina Vogt voitti olympiahistorian ensimmäisen naisten olympiakullan.
thumb|[[RusSki Gorki mäkihyppykeskus.]]
Osallistuneet maat
Olympialaisten mäkihyppykilpailuihin osallistui 100 urheilijaa 20 maasta. Kreikka oli edustettuna olympialaisten mäkihypyssä ensimmäistä kertaa, kun Nico Polychronidis osallistui kilpailuihin.
Poltergeist (elokuva)
Poltergeist on vuonna 1982 ensi-iltansa saanut Tobe Hooperin ohjaama kauhuelokuva. Elokuva perustuu poltergeistilmiöihin.
The New York Timesin kriitikot valitsivat Poltergeistin vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Juoni
Elokuva kertoo Freelingin perheestä, johon kuuluu isä Steve ja äiti Diane sekä lapset Dana, Robbie ja Carol Anne. Perhe elää rauhallista elämää, kunnes Carol Annen rakas undulaatti kuolee. Samoihin aikoihin alkavat talossa myös tuolit vaihtaa oudosti paikkojaan, ja perhe ihmettelee, kuinka koira haukkuu tyhjää, aivan kuin aistisi jonkun läsnäolon. Carol Anne alkaa puhua televisiolle, ja vanhempien ihmeteltyä tätä hän kertoo puhuvansa ”TV-väelle”. Eräänä yönä vanhemmat heräävät siihen, kuinka Carol Anne katsoo televisiota ja ilmoittaa, että TV-väki on tullut heidän luokseen. Yhtäkkiä esineet alkavat liikkua ja karmivat tapahtumat saavat alkunsa.
Huittinen
Huittinen on Suomen kaupunki, joka sijaitsee Satakunnan maakunnassa. Kaupunki kuuluu Porin seutukuntaan. Kaupungissa asuu 0 ihmistä, ja sen pinta-ala on 0 km2, josta 0 km2 on vesistöjä. Väestötiheys on 0 asukasta/km2. Huittisten naapurikunnat ovat Kokemäki, Loimaa, Punkalaidun, Sastamala ja Säkylä.
Nykyisen muotonsa Huittisten kaupunki sai, kun Vampulan kunta liitettiin siihen vuonna 2009. Huittisista tuli kauppala vuoden 1972 alussa, ja kauppaloiden lakkauttamisen yhteydessä kaupunki vuonna 1977. Huittisten vaakunan on suunnitellut Erkki Honkanen, ja se on vahvistettu vuonna 1953.
Maantiede
pienoiskuva|vasen|Ripovuori kesäkuussa 2018. pienoiskuva|vasen|Loimijokea Huittisissa. Huittisten suurin vesistö on Kokemäenjoki, joka virtaa aluksi lounaaseen, mutta kääntyy kunnan alueella luoteeseen kohti Poria. Siihen yhtyvät tärkein sivujoki Loimijoki sekä pienemmät Punkalaitumenjoki ja Sammunjoki. Kokemäenjokilaakso kuuluu laajan valtakunnallisesti arvokkaaksi katsottuun maisema-alueeseen, joka ulottuu useiden kuntien alueelle.
Järviä ei Huittisten alueella Raijalanjärven kuivatuksen jälkeen enää ole. Huomattava osa kunnan alueesta on peltoa, minkä lisäksi Huittisten länsiosassa on laajoja soita. Merkittävimmät suot ovat Lauhansuo, Isosuo ja Vähäsuo. Puurijärven ja Isosuon kansallispuiston eteläpää ulottuu Kokemäeltä Huittisten puolelle.
Pinnanmuodoiltaan Huittinen on enimmäkseen tasaista ja alavimmat alueet sijaitsevat jokien varsilla kaupungin keskiosassa. Kallioperä, joka on Huittisissa enimmäkseen granodioriittia, ei ole näkyvissä kaupungin alueella juuri missään. Korkeimmat, yli 100 metrin korkeudelle merenpinnasta ulottuvat mäet sijaitsevat etelässä Vampulan suunnalla. Tunnettuja näköalapaikkoja ovat Ripovuori, Kännönvuori ja Korkeakallio. Huittisten halki kulkee harjujakso, joka tulee luoteesta Kokemäen puolelta ja jatkuu Huhtamon kautta Punkalaitumen puolelle.
Ruotsin ja Venäjän vallan aika
Huittisten vanhin kylä on Karhiniemi. Siellä sijaitsi myös Huittisten ensimmäinen puukirkko. Huittinen mainitaan kirkkopitäjänä vuonna 1414. Huittisten harmaakivikirkko on rakennettu 1400-luvun lopulla.
Suurina nälkävuosina 1696–1697 kerrotaan yli 800 pitäjän asukkaan menehtyneen. Tilastotieteilijä Ulrik Rudenschöld antoi matkakuvauksessaan vuosilta 1738–1741 varsin myönteisen kuvan Huittisten maataloudesta ja ehdotti Kokemäenjoen kanavoimista sekä kaupungin perustamista Karhiniemen kylään. Kokemäenjokea perattiin 1700-luvun lopulla tulvavahinkojen estämiseksi. Huittisten väkiluku yli kolminkertaistui suon kuivatuksen ansiosta 2 396 asukkaasta (1749) 7 466 asukkaaseen (1880).
Huittisten kirkko paloi vuonna 1783 ja korjauksen yhteydessä siihen lisättiin korkea torni. Kirkon ympäristössä olevasta Lauttakylästä muodostui Lounais-Suomen tärkein maaliikenteen solmukohta jo kauan ennen autojen aikakautta. 1700-luvulla ehdotettiin kaupungin perustamista Lauttakylään. Yksi syy hankkeen kariutumiseen oli, ettei vesireittejä pystytty perkaamaan purjehduskelpoisiksi. Lauttakylä syntyi vanhojen Helsinki–Pori- ja Turku–Tampere-maanteiden risteykseen, jossa Loimijoki ylitettiin lautalla. Rautatiet olivat kaukana, eivätkä vesireitit olleet kulkukelpoisia pitkillä matkoilla.
Vampula erotettiin Huittisista omaksi kunnakseen vuonna 1867, Kauvatsa erotettiin vuonna 1892 ja Keikyä vuonna 1919. Myös Huhtamossa suunniteltiin itsenäistymistä 1900-luvun alkupuolella, mutta hanke kariutui.
Itsenäisen Suomen aika
Heinäkuussa 1917 Huittisten osuusmeijerillä tapahtui Huittisten meijerikahakka, jossa lakkoilevat maataloustyöntekijät ottivat yhteen maanviljelijöiden hankkimien vartijoiden kanssa. Valtiovalta puuttui kahakkaan, mutta siitä ei tullut kahakoitsijoille seurauksia. Kahakan merkityksestä ollaan eri mielisiä, mutta sen jälkeen alkoivat suojeluskunnat ja työväen järjestyskaartit järjestäytyä ympäri Suomea.
Suomen sisällissodassa Lauttakylä oli aluksi suojeluskunnan hallussa. Helmikuussa 1918 punaiset saapuivat paikkakunnalle ja suojeluskuntalaiset vetäytyivät. Porin rintaman romahduttua punaiset vetäytyivät Huittisista huhtikuussa. Vetäytymisen yhteydessä punaiset polttivat taloja ja vaurioittivat teollisuuslaitoksia. Sodan loppupuolella ja sen jälkeen valkoiset teloittivat 48 huittislaista ja noin 400–500 päätyi vankileireille.
Talvisodassa kaatui 102 huittislaista. Jatkosodassa tappiot olivat suuremmat 167 kuntalaisen kaatuessa. Huittisiin asutettiin sotien jälkeen Pyhäjärven (Vpl) ja Sakkolan siirtoväkeä.
Ensimmäisen kerran Huittisten muuttamisesta kauppalaksi keskusteltiin lehdistössä 1960-luvun alussa. Aiemmin asia ei ollut saanut kannatusta, sillä ennen vuoden 1960 lakimuutoksia kauppalaksi tulo olisi tarkoittanut Lauttakylän erottamista ympäröivästä maaseudusta. Kauppalahanke toteutui vasta 1972, vain viisi vuotta ennen kuin kauppalat lakkautettiin ja Huittinen muuttui kaupungiksi.
Vampula liitettiin Huittisiin vuonna 2009.
Kylät
Huittisten keskustaajama on Lauttakylä. Se on talousalueensa ja työssäkäyntialueensa kaupallinen keskus.
Maarekisterin mukaan Huittisissa on 36 kylää, joista 24 löytyy myös kirkonkirjoista. Vampulassa on vastaavasti 17 kylää, joista 14 on kirkonkirjoissa. Historiallista kylärajausta on monin paikoin mahdoton havaita, sillä nykyaikainen kaavoitus ja kunnalliset ja valtiolliset rakennustyöt ovat rikkoneet vanhat kylärakenteet. Kylien reunoille ja takamaille on syntynyt myös uusia kulmakuntia, joita ei ole erotettu maarekisterissä omiksi yksiköiksi. Suurin näistä on Huhtamo.
Hakuni, Hannula, Hirvelä, Huhkola, Huittistenkylä, Hurula, Kaharila, Kallionkorpi, Kannila, Karhiniemi, Kiviranta, Korkeakoski, Koskua, Kuninkainen, Kännölä, Lauha, Lauttakylä, Leppäkoski, Loima, Löysälä, Matikkala, Mauriala, Mommola, Mäentaka, Naatula, Nanhia, Pappila, Pöyriälä, Raijala, Raskala, Rieskala, Riesola, Sampu, Sorvola, Suttila ja Uola.
Hanhikoski, Honko, Horna, Huhtaa, Kotaja, Kukonharja, Kärväselä, Matkusjoki, Murto, Närälä, Punola, Sallila, Salmenoja, Siivikkala, Soinila, Tamare ja Vampula.
Arto Tamminen
Arto Ilari Tamminen (s. 1962) on suomalainen laulaja-lauluntekijä.
Huittinen
Hallinto
Huittisten kaupunginvaltuustossa on 35 jäsentä, joista nykyisellä kaudella (2021–2025) miehiä on 25 ja naisia 10. Suurimmat valtuustoryhmät ovat keskusta (9 paikkaa), kokoomus (8 paikkaa) ja perussuomalaiset (7 paikkaa). Kaupunginvaltuuston puheenjohtajana toimii Jouni Isotalo, ensimmäisenä varapuheenjohtajana Ilkka Riuttamäki ja toisena varapuheenjohtajana Joonas Immonen.
Arto Tamminen
Beatles-vaikutteisen esikoisalbuminsa What's All About Tamminen julkaisi Bablers-yhtyeensä kanssa vuonna 1980. Yhdeksänkymmentäluvulla Tammiselta ilmestyi sooloalbumit Kadonneen saaren laulukirja (1994) ja Utopia (1997). Hänen hittikappaleitaan ovat "Neljän ruuhka" ja "Utopia". Vuonna 1994 Arto Tamminen voitti ja vastaanotti Emma-gaalan jakaman parhaan sävellyksen palkinnon kappaleella "Ihana ilta", jonka oli levyttänyt Samuli Edelmann. Englannin kielellä Tammisen tuotantoa ilmestyi jälleen vuonna 2000, kun Bablers-yhtyeen Like the First Time ilmestyi.
Huittinen
Hallinto
Huittisten kaupunginjohtaja on Viveka Lanne.
Ystävyyskaupungit
Huittisilla on viisi virallista ystävyyskaupunkia :
Koulutus
pienoiskuva|275px|Lauttakylän lukio Huittisissa toimii viisi peruskoulun alakoulua, jotka ovat:
Lisäksi kunnan Pellonpuiston koulu on peruskoulujen yläkoulu. Huittisten toisen asteen oppilaitokset ovat Lauttakylän lukio, Sasky-koulutuskuntayhtymän alainen Huittisten ammatti- ja yrittäjäopisto ja kansanopisto Länsi-Suomen opisto.
Ammatti- ja yrittäjäopisto on sijoitettu Kuninkaisten koulutus- ja kulttuurikeskukseen, jossa toimivat myös kansalaisopisto Sataopisto sekä Satakunnan ammattikorkeakoulun etäkampus.
Koulutuskuntayhtymä Sataedulla on aikuiskoulutusta Huittisissa. Kaupungissa toimii myös Huittisten musiikkiopisto.
Kirjastopalvelut
Huittisten kaupunginkirjastolla on kaksi toimipistettä: pääkirjasto ja Vampulan kirjasto.
Sosiaali- ja terveyspalvelut
Huittisten terveyspalveluista vastaavat Huittisten ja Vampulan terveyskeskukset.
Liikenne
Huittinen tunnetaan vilkkaana vähittäiskaupan sekä autokaupan keskuksena. Liikenteellisesti se sijaitsee Turun, Tampereen ja Porin kaupunkien muodostaman kolmion keskellä. Keskustan tuntumassa on Helsingistä Poriin johtavan valtatie 2:n ja Raumalta Kouvolaan johtavan valtatie 12:n risteys. Samassa paikassa on myös Auraan johtavan kantatie 41:n päätepiste. Teiden risteys tuli valmistuttuaan 1960-luvulla nopeasti tunnetuksi useista liikenneonnettomuuksista ja se muutettiin eritasoliittymäksi jo vuonna 1967. Aikanaan Huittinen oli myös Toijalaan vieneen kantatie 57:n toinen päätepiste; nykyisin pääosa tästä tiestä on Urjalaan, Punkalaitumen kautta kulkeva, Taikayöntieksi kutsuttu seututie 230.
Sijaintinsa ansiosta Huittinen on erittäin vilkas linja-autoliikenteen solmukohta. Päivittäin sieltä lähtee useita pikavuoroja Helsingin, Turun, Rauman, Porin ja Tampereen suuntiin. Nykyinen linja-autoasema on valmistunut vuonna 1965. Ennen Huittisten muuttumista kauppalaksi vuonna 1972 Lauttakylän Auto oli Suomen suurin maalaiskunnasta käsin linja-autoliikennettä harjoittanut yritys ja Huittisten linja-autoasema Suomen vilkkain maaseudun linja-autoasema. Linja-autoliikenteen hiljennyttyä myös Huittisten linja-autoasema on 2000-luvulla hiljentynyt, eivätkä kaikki suurempien kaupunkien väliset pikavuorot enää edes käy kaupungin keskustassa.
Huittisissa ei ole rautatieasemaa, mutta kunnan alueella Kuukinmaantien pohjoispäädyssä kulkee noin sadan metrin pätkä Tampere–Pori-junarataa. Lähimmät rautatieasemat ovat Kokemäellä ja Sastamalassa.
Talous
Vuonna 2021 Huittisten kaupunki sai verotuloja 37,6 miljoona euroa. Yhteensä tuloja kertyi 78,6 miljoonaa euroa.
Vuonna 2001 konkurssiin ajautunut tunnettu elintarvikeyhtiö Huittisten Lihapojat oli aikoinaan yksi kaupungin suurimpia työnantajia. Yhtiö työllisti tuolloin 180 henkilöä.
Jokisivun kultakaivos sijaitsee Huittisissa. Polar Mining aloitti esiintymän louhimisen vuonna 2009.
Työpaikat
Vuonna 2020 Huittisissa oli 4 063 työpaikkaa. Työpaikoista 9,2 % oli alkutuotannossa, 26,0 % jalostuksessa ja 63,5 % palvelusektorilla. Työllisyysaste oli 75,2 % vuonna 2021.
Huittisten työpaikkaomavaraisuus oli 102,4 % vuonna 2020.
Väestö
Huittisten väkiluku oli 9 745 vuonna 2022. Väestöstä naisia oli 50,5 % ja miehiä 49,5 %.
Vuonna 2021 Huittisissa oli 5 093 asuntokuntaa. Vuokra-asuntojen osuus oli 29,0 %.
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kaupungin väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.
Taajamat
Kaupungin keskustaajama on lihavoitu.
Uskonnolliset yhteisöt
pienoiskuva|275px|Huittisten kirkko. Huittisissa toimii Suomen evankelis-luterilaisen kirkon Huittisten seurakunta, johon vuonna 2022 kuului 79,3 % kunnan asukkaista. Vampulan alueella toimii seurakuntaan kuuluva Vampulan kappeliseurakunta, joka oli aiemmin itsenäinen seurakunta, mutta liitettiin Huittisten seurakuntaan vuonna 2009.
Kulttuuri
Huittinen tunnettaan hullu mies Huittisista -tarinasta. Tarinan mukaan raskaissa koskenperkuutöissä työmiehen rahat menivät ravintoon, mistä tämän kaveri tokaisi: "Hullu mies Huittisista syö enemmän kuin tienaa!". Tästä kiivastuneena mies teki yksinään kahden miehen työt ja rahaa jäi säästöön.
Huittisten nimikkolajit ovat kevätlinnunsilmä, kaksipistepirkko, kantarelli, toutain, peltopyy ja siili. Huittisten pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla suolavesiliha ja saltti eli rosolli. Huittisissa puhuttu murre on alasatakuntalainen lounainen välimurre, joka on sekoitus lounaismurteita ja hämäläismurteita.
Kuninkaisten koulutus- ja kulttuurikeskuksessa on kaksisalinen elokuvateatteri Kinoset.
Huittisten seudulla ilmestyy vuonna 1913 perustettu Lauttakylä-lehti.
1990-luvulla Huittisissa järjestettiin vuosittain Mandinpäivät-seminaari, jossa nostettiin esillä paikkakunnan historiallisia naisvaikuttajia. Vuonna 1994 Mandinpäivien aiheena oli Wendla Randelin. Tämä innoitti yleisössä ollutta Kati Launista kääntämään Randelinin romaanin Den Fallna suomeksi. Kirsti Ellilä teki puolestaan vuoden 1995 seminaaria varten näytelmän Agnes Olavintyttärestä ja Maalina Yrjänäntyttärestä ja vuoden 1996 seminaaria varten Siina Rinteestä. Seminaarien taustajärjestö Huittisten Mandit ry lopetti toimintansa vuonna 2000.
Nähtävyydet
thumb|upright|Kivirannan kartanon lähellä oleva Kivirannan makasiini eli aitta vuodelta 1925, suunnittelija [[Heikki Siikonen. ]] Kivirannan kartano on nykyään avoinna vierailijoille.
Huittisissa toimii kaksi paikallismuseota, Huittisten museo ja Vampulan kotiseutumuseo. Museo on vuodesta 2009 alkaen muodostanut yhtenäisen hallinnollisen kokonaisuuden Harjavallassa toimivan Emil Cedercreutzin museon kanssa ja sen ylläpitäjänä on siitä lähtien ollut Harjavallan kaupunki.
Huittisissa on neljä valtakunnallisesti merkittävää rakennettua kulttuuriympäristökohdetta: Huittisten kirkko ympäristöineen, Nanhian kylä, Punkalaitumenjoen kylä ja Raijalan kylä. Kirkko ja Raijalan kylä ovat peräisin keskiajalta, muut ovat uudempaa rakennuskantaa, joskin Nanhian kylän lähellä sijaitsee rautakautinen kalmisto.
Urheilu
Lauttakylän Lujan edustusjoukkue jääkiekossa pelaa II-divisioonassa. Lujalla on jaostot myös jalkapallossa, yleisurheilussa, suunnistuksessa, hiihdossa ja ringetessä. Yleisen sarjan Suomen mestaruuksia lujalaisista ovat yleisurheilussa voittaneet Jouko Uola, Kari-Pekka Lax, Seppo Haavisto, Seppo Peltola, Ringa Ropo, Antti Rintakoski ja Petteri Lax. Hiihdossa Lujan ensimmäisen Suomen mestaruuden voitti Jenni Höylänen nuorten sarjassa vuonna 2007. Luja on aikanaan saanut Suomen mestaruuksia myös painon- ja voimanostosta sekä juniorilentopallosta. Lauttakylän Lujan jääkiekkojoukkueen kotihalli on vuonna 1996 valmistunut Huittisten jäähalli.
LP-Vampula Huittinen pelaa naisten lentopallon pääsarjassa. Kotiottelunsa LP-Vampula pelaa Tahto Areenalla. Salibandyssa SBS Rupun naisjoukkue sijoittui parhaimmillaan kaudella 2006–2007 naisten salibandyliigan neljänneksi. Joukkueen silloinen valmentaja, Matti Kaipio, nousi myöhemmin naisten salibandymaajoukkueen päävalmentajaksi.
Suunnistuksessa yleisen sarjan Suomen mestaruuksia on voittanut Pirjo Mattila, joka on menestynyt myös hiihtosuunnistuksessa ja ampumahiihdossa ollen MM-kisoissa neljäs. Vapaaottelussa suomenmestaruuden on voittanut Tommi Haavisto. Voimanostaja Timo Hokkanen voitti 2012 penkkipunnerruksen Euroopan mestaruuden. 2016 ja 2017 Hokkanen voitti klassisen penkkipunnerruksen MM-kultaa.
Frederiksbergin kunta
Frederiksberg on Pääkaupunkialueella Tanskassa sijaitseva kunta. Vuoden 2020 huhtikuussa kunnassa oli 104 294 asukasta, ja sen pinta-ala oli 8,7 neliökilometriä. Kunnan keskustaajama on myös nimeltään Frederiksberg.
Frederiksberg sijaitsee kokonaan Kööpenhaminan kunnan sisällä. Ennen Tanskan kuntauudistusta 2007 Frederiksberg oli yksi kolmesta Tanskan kunnasta, joka ei kuulunut mihinkään lääniin. Kaksi muuta kuntaa ovat Kööpenhaminan kunta ja Bornholmin kunta. Frederiksberg on pinta-alaltaan Tanskan pienin mutta asukasluvultaan seitsemänneksi suurin kunta. Se on myös Tanskan tiheimmin asuttu kunta, jota pidetään Kööpenhaminan kaupunginosana.
Seurakunnat
Seuraavassa on esitetty luettelo kunnan alueella sijaitsevista seurakunnista. Luettelon numerot viittaavat oheisen kartan numeroihin. thumb|left|200px|Kartta kunnan alueella sijaitsevista seurakunnista.
Pormestarit
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Frederiksbergin pormestareina:
Kemerovon alue Turkvision laulukilpailussa
Kemerovon alue on osallistunut Turkvision laulukilpailuun kerran, vuonna 2013.
Frederiksbergin kunta
Pormestarit
Pormestarit
Kemerovon alue Turkvision laulukilpailussa
2013
Kemerovon alue osallistui kaikkien aikojen ensimmäiseen Turkvision laulukilpailuun Turkin Eskişehirissä vuonna 2013. Edustajaksi valittiin laulaja Çildiz Tannakeşeva kappaleella "Şoriyakun Ünü". Turkvision laulukilpailun semifinaalissa Tannakeşeva ei päässyt jatkoon.
Frederiksbergin kunta
Ystävyyskaupungit
Frederiksbergin ystävyyskaupungit:
Kemerovon alue Turkvision laulukilpailussa
Kilpailijat
{{legend|gold|Voitto}} {{legend|silver|Toinen}} {{legend|#cc9966|Kolmas}} {{legend|#FE8080|Viimeinen}}
Savinaama
Savinaama (Clayface) on DC Comicsin sarjakuvahahmo ja yksi Batmanin vastustajista. Alkuperäisen Savinaaman loi Bob Kane. Hahmo esiintyi Detective Comics #40 -sarjakuvassa vuonna 1940.
Savinaamasta on myös viides versio, mutta se ei liity mitenkään sarjakuviin. Vuoden 2004 Batman-animaatiossa Ethan Bennett -niminen poliisi altistuu Jokerin käyttämälle myrkylliselle kaasulle, minkä jälkeen hän alkaa huomata muutoksen itsessään. Myöhemmin Bennett ryhtyy rikolliseksi ja yrittää myös kostaa Jokerille tämän aiheuttaman harmin.
Vuonna 2009 Savinaama oli listattu sijalle 73 IGN-sivuston laatimassa listassa sadasta kaikkien aikojen suurimmista sarjakuvarikollisista.
Basil Karlo
Ensimmäinen Savinaama esiintyi Detective Comics #40 -sarjakuvassa. Amerikkalainen näyttelijä nimeltä Basil Karlo suuttui kuullessaan, että hänen tähdittämästä klassisesta kauhuelokuvasta The Terror tehtäisiin uusi versio. Huolimatta siitä, että Karlo saisi olla elokuvatuotannon neuvonantajana, hän tappoi koko näyttelijä- ja taustaryhmän. Batman ja Robin lähettivät hänet vankimielisairaalaan, jossa Sondra Fuller kävi vierailemassa Karlon luona. Karlo liittoutui Fullerin kanssa tappaakseen Batmanin. Joukkoon liittyi lisäksi Preston Payne.
Myöhemmissä Batman-tarinoissa Basil alkoi kyllästyä rikolliseen elämäänsä ja hän liittyi Batmanin puolelle toimien BatFamilyn avustavana jäsenenä. Tim Drake keksii Basil Karlolle laitteen, jonka avulla hän voi säilyttää ihmismuotonsa riittävän kauan voidakseen elää normaalina ihmisenä ja sitten vaihtaa takaisin Savinaamaksi taistellakseen rikollisuutta vastaan. Detective Comicsin numerossa 973 Batwoman ampui Basilin, kun hänen tilansa hulluus saavutti pisteen, jossa hän oli selvä vaara viattomille ihmisille oletettavasti tappaessaan hänet. Myöhemmin hänen kuitenkin paljastettiin olevan elossa, mutta hänen voimansa olivat heikentyneet ja hän oli lähtenyt kaupungista.
Matt Hagen
Toinen Savinaama esiintyi Detective Comics #298 -sarjakuvassa. Aarteenmetsästäjänä tunnettu Matt Hagen löysi salaperäisen luolan, jossa oli radioaktiivinen allas täynnä protoplasmaa. Hän kastoi itsensä protoplasmaan ja muuttui taipuisaksi savimaiseksi olennoksi, joka pystyi muotoutumaan miksi tahansa. Hagenin uusi kyky ei kuitenkaan kestänyt kuin 48 tuntia, ja hänen oli palattava aina takaisin altaaseen saadakseen voimansa takaisin. Kemiaa opiskellut Hagen kopioi lopulta protoplasmahyytelön. Se ei kuitenkaan kestänyt yhtä kauan kuin alkuperäinen, ja hän joutui uudistamaan menetetyt voimansa viiden tunnin välein.
Batman (1992)
Vuonna 1992 Batman-sarjassa ensiesiintymisensä tekevä Savinaama oli saanut vaikutteita kolmelta eri Savinaamalta. Hänet oli nimetty toisen Savinaaman mukaan Matt Hageniksi, joka oli ensimmäisen tavoin näyttelijä. Kolmannesta Savinaamasta oli otettu hänen muuntautumisensa saviseksi olennoksi auto-onnettomuuden jälkeen, ja hänen ulkonäkönsä myös muistutti eniten Preston Payneä. Matt Hagenin tarina alkaa auto-onnettomuudesta, jossa hänen kasvonsa menevät pilalle ja Hagenin näyttelijänura oli vaarassa. Sairaalassa paikalle saapuva Roland Daggett tarjoaa Hagenille ihmeainetta, jonka avulla tämän kasvot voisi korjata nopeammin ja ilman leikkauksia. Ainetta ei ollut vielä testattu, eikä Hagen tiennyt sen aiheuttavan riippuvuutta. Daggett alkaa kiristää Hagenia, joka tarvitsee lisää ainetta. Pian Hagen yrittää varastaa ainetta Daggettin tehtaalta, mutta jää kiinni. Daggettin kätyrit juottivat Hagenille ainetta ja heittävät tämän kadulle. Myöhemmin Hagen muuttuu Savinaamaksi ja hän huomaa pystyvänsä muuntautumaan miksi tahansa. Hagen lähtee kostamaan Daggettille, joka on juuri televisio-ohjelmassa esittelemässä uusinta tuotettaan.
The New Batman Adventures
Batmanin spin-off-sarjassa Savinaama palaa takaisin. Hagen muistuttaa taas enemmän itseään. Häntä oli luultu kuolleeksi, kunnes hän esiintyi sarjan ensimmäisessä jaksossa. Savinaama on oppinut uuden kyvyn pystyessään tuottamaan itsestään useita eri savisia olentoja, jotka olivat enimmäkseen pikkulapsia. Tällä kyvyllä hän myös onnistuu huijaamaan Robinia.
Justice League
Samaa DC-animaatiouniversumia jatkaen Savinaama esiintyy myös Justice League -animaatiossa, jossa Morgan Edge -niminen miljonääri oli laittanut Savinaaman useisiin eri biohasarditynnyreihin. Gorilla Grodd kuitenkin tunkeutuu Edgen saarelle, jossa tämä asustaa suuressa kartanossa. Vapautettuaan Savinaaman Grodd saa viimeisenkin jäsenen Salaisen yhteisön ryhmään, jonka tavoitteena on tuhota Oikeuden puolustajat.
Batman (2004)
Aivan uuden jatkumon aloittanut vuoden 2004 Batman esittelee uudenlaisen Savinaaman. Ethan Bennett -niminen poliisi, Bruce Waynen lapsuudenkaveri, joutuu Jokerin uhriksi yrittäessään pysäyttää tätä. Jokeri pitää Bennettiä vankina. Hän aikoo kokeilla Bennettiin itse kehittämäänsä saviainetta, mutta pudottaa sen. Lasiputkilossa oleva aine muuttuu kaasuksi, ja Bennett saa sitä henkeensä. Ethanin keho muuttuu myöhemmin saviseksi, ja hän saa kyvyn muuttua erilaisiksi esineiksi ja henkilöiksi. Bennett on pitkään epätoivoinen itsensä suhteen ja lopulta päätyy Gothamin mielisairaalaan, jossa tohtori Hugo Strange tutkii hänen kehitystään. Päästäkseen takaisin siviilielämään Bennettin pitää käydä oikeusistuimessa, jotta ihmiset olisivat vakuuttuneita hänen parantumisestaan. Bruce Wayne tarjoaa hänelle myös töitä yhtiöstään. Kaikki ei kuitenkaan mene kuten pitäisi, sillä Bennett muuttuu jälleen Savinaamaksi ja lähtee kostamaan Jokerille.
Miguel Àngel Moyà
Miguel Àngel Moyà Rumbo (s. 2. huhtikuuta 1984 Binissalem, Espanja) on espanjalainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Real Sociedadia, jonne hän siirtyi Atlético Madridista vuonna 2018.
Kesäkuussa 2009 Moyà siirtyi kasvattajaseurastaan Mallorcasta noin 6 miljoonan euron siirtosummalla Valenciaan.
Moyà on pelannut Espanjan juniorimaajoukkueissa.
2:37
2:37 on vuonna 2006 valmistunut australialainen koulumaailmaan sijoittuva draamaelokuva, jonka on ohjannut, käsikirjoittanut ja tuottanut ensikertalainen Murali K. Thalluri. Hän oli ehdolla elokuvasta Un Certain Regard -palkinnon saajaksi Cannesin elokuvajuhlilla 2006. Hän oli myös ehdolla parhaasta käsikirjoituksesta, Teresa Palmer parhaasta naispääosasta ja Frank Sweet parhaana nuorena näyttelijänä Australian elokuvainstituutin palkintogaalassa.
Tarina
Tavallisen australialaisen koulun vessasta löytyy kello 2:37 oppilas, joka on tehnyt itsemurhan. Elokuva palaa sen jälkeen samaisen koulupäivän aamuun, jolloin muutaman koululaisen ongelmat vähitellen paljastuvat. Lopulta selviää, kuka koulun oppilaista ei enää kestänyt.
Stefan Johansen
Stefan Marius Johansen (s. 8. tammikuuta 1991 Vuoreija, Norja) on norjalainen jalkapalloilija, joka on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Englannin mestaruussarjassa pelaavaa Queens Park Rangersia, johon hän siirtyi saman maan Fulhamista vuonna 2021. Hän on pelannut myös Skotlannin Valioliigassa Celticin joukkueessa kaksi kautta. Hän on pelannut Norjan maajoukkueessa kymmeniä maaotteluja.
2:37
Yhtäläisyydet Elephant-elokuvaan
Molemmissa elokuvissa on sama äänisuunnittelija, Leslie Shatz, mistä johtuen elokuvissa on käytetty samoja äänitehosteita. Molemmissa elokuvissa oppilas soittaa klassista musiikkia pianolla. Molemmissa elokuvissa on kohtaus, jossa luokassa keskustellaan homoseksuaalisuudesta, ja elokuvissa on myös poikien välinen suutelukohtaus. Lisäksi molemmissa elokuvissa tyttö käy oksentamassa vessanpönttöön.
Masakainen
Masakainen on Pirkanmaalla Pälkäneellä Pohjalahden kylän pohjoispuolella sijaitseva lampi.
Cyrax
Cyrax on fiktiivinen hahmo Mortal Kombat -tappelupelisarjassa. Hän on Earthrealmilainen ihminen ja syntyperältään afrikkalainen kotoisin Botswanasta.
Masakainen
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,6 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Se sijaitsee Särkijärven koillispuolella kallioiden välisessä painaumassa. Lammella ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 500 metriä ja sen rannat ovat soistuvaa metsämaata.
Cyrax
Cyraxin elämäkerta
Cyrax oli Lin Kuei klaanin jäsen ja yksi sen parhaimmista taistelijoista. Tästä syystä hänet muutettiin kyborgiksi yhdessä Sektorin ja Smoken kanssa ja heidät käskettiin murhata nuorempi Sub-Zero. Hän oli eronnut klaanista vastustaessaan jäsenten muuttamista kyborgeiksi ja tästä syystä klaanin johtajat pitivät häntä vihollisenaan.
Masakainen
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Mallasveden ja Pälkäneveden alueella, jonka Pälkäneveden alueeseen (35.714) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 116,9 metriä mpy. Siihen on johdettu lyhyt metsäoja, mutta sillä ei ole laskuojaa.
Cyrax
Cyraxin elämäkerta
Samalla kun Shao Kahn hyökkäsi joukkoineen Earthrealmiin, Sub-Zero taisteli voitokkaasti Cyraxia vastaan ja ohjelmoi tämän tuhoamaan Kahnin. Earthrealmin soturit voittivat kuitenkin Kahnin ennen kuin Cyrax ehti puuttua asiaan. Hän jäi odottamaan uusia käskyjä harhaillen ympäriinsä. Käskyjä ei kuitenkaan tullut ja hän hajosi aavikolle. Myöhemmin Lin Kuein klaani kävi hakemassa Cyraxin takaisin ja korjasi hänet.
Cyrax alkoi muistaa asioita entisestä elämästään. Agentti Sonya Blade ja majuri Jackson Briggs (Jax) veivät hänet Outer World Investigation Agencyn (OIA) päämajaan ja teknologiaansa käyttäen palauttivat hänen ihmisyytensä. Kiitollisena heidän avustaan, Cyrax liittyi OIA:han vakoillen Outworldia.
Vuoden 2011 Mortal Kombat -pelissä Cyrax taisteli Scorpionia vastaan häviten taistelun. Myöhemmin Scorpionin tapettua vanhemman Sub-Zeron Cyrax vannoi kostavansa hänelle, mutta Raiden sanoi hänelle Sub-Zeron aiheuttaneen itse oman kohtalonsa. Raiden tiedusteli Cyraxilta tämän klaanin kyborgiohjelmasta, mihin Cyrax totesi vastustavansa ajatusta. Myöhemmin Cyrax kohtasi Sheevan ja Barakan ja kukisti heidät molemmat taistelussa. Myöhemmin Cyrax kukisti Johnny Cagen turnauksessa, mutta ei suostunut tappamaan tätä. Myöhemmin Cyrax oli eri mieltä Sektorin kanssa klaanin jäsenten muuttamisesta kyborgeiksi ja Cyrax taisteli Sektoria vastaan voittaen tämän. Myöhemmin Cyrax muutettiin kyborgiksi ja hän taisteli nuorempaa Sub-Zeroa vastaan, mutta hävisi tälle. Myöhemmin Cyrax hyökkäsi Earthrealmin puolustajien tukikohtaan ja Nightwolf kukisti Cyraxin kaksinkamppailussa. Cyraxin kohtalo tämän jälkeen jäi tuntemattomaksi.
Cyraxin kyborgimuoto esiintyi Mortal Kombat: Annihilation -elokuvassa, jossa Jax ja Sonya onnistuivat kukistamaan hänet, minkä jälkeen Cyrax räjäytti itsensä itsetuhomekanisminsa avulla.
Triviaa
Personnages de Mortal Kombat
Harry Federley
Harry Federley (22. maaliskuuta 1879 Viipuri – 13. marraskuuta 1951 Helsinki) oli suomenruotsalainen geneetikko ja eläintieteilijä. Federley oli Helsingin yliopiston professori vuodesta 1923, ja hän toimi genetiikan laitoksen ensimmäisenä esimiehenä. Häntä pidetään suomalaisen perinnöllisyystieteen perustajana.
Federley valmistui filosofian tohtoriksi Helsingissä vuonna 1907 ja jatkoi opintojaan myös Jenassa ja Tukholmassa. Hän tutki uraauurtavissa töissä muun muassa perhoslajien ja niiden välisten lajiristeytysten kromosomistoja.
Federleyn puoliso oli Bertha Maria Anna o.s. Paulig (1877–1959), ja metsänhoitaja Gunnar Federley (1912–1993) oli heidän poikansa.
Levers
Levers on Rock-Olan vuonna 1983 kesäkuussa kehittämä ja julkaisema kolikkopeli. Pelissä on tarkoituksena kerätä joka kentässä kaikki kukat ja samalla vältettävä putoamista ja piikkipalloja. Pelissä on palloja, jotka kääntävät tasoja. Kolikkopelin käyttämä suoritin on Zilog Z80 ja siinä on 8-suuntainen joystick.
Aiheesta muualla
https://www.arcade-museum.com/game_detail.php?game_id=8422
I Disappear
”I Disappear” on Metallican kappale, joka on tehty elokuvaan Vaarallinen tehtävä II. Metallica julkaisi sen singlenä vuonna 2000. Tämä on viimeinen Metallican tekemä studiojulkaisu, jolla Jason Newsted on vielä mukana.
Kappale löytyi vuonna 2000 Napster-nimisestä P2P-tiedostojenjakoverkosta ennen virallista julkaisupäiväänsä. Tapahtuma oli merkittävä tekijä nettipiratismin tuomisessa julkisuuteen. Tätä seurasi merkittävä oikeudenkäynti Napsteria vastaan, minkä yhtenä johtohahmona toimi Metallican rumpali Lars Ulrich.
Kappaleesta tehtiin myös musiikkivideo, jonka ohjasi Wayne Isham.
HB (yhtye)
HB oli vuonna 2002 perustettu kristillinen, sinfonista metallia soittava forssalainen yhtye. Yhtye soitti jäähyväiskonserttinsa 10. joulukuuta 2016 Saksassa, Ennepetalissa järjestetyssä Christmas Rock Night -tapahtumassa. Vuonna 2002 julkaistun demolevyn jälkeen yhtye julkaisi seitsemän albumia: Uskon puolesta (2004), Enne (2006), Frozen Inside (2008), Piikki lihassa (2008), Pääkallonpaikka (2010), The Jesus Metal Explosion (2010) ja The Battle of God (2011) sekä singlet Turhaa tärinää? (2004) ja Perkeleitä (2009). Enne oli yhteensä neljä viikkoa Suomen virallisella top 40 -listalla, ollen parhaimmillaan sijalla 27. Pääkallonpaikka puolestaan oli ilmestyessään listan sijalla 5.
Yhtyeen musiikin tunnistettavia piirteitä ovat lievästi progressiiviset, selkeät kappalerakenteet, melodisen metallin kanssa vuorovaikuttava mahtipontinen kuoro ja sinfoniaorkesteri, laulaja Johanna Aaltosen hento, popahtava ulosanti sekä hartaalla tavalla melankolinen äänituotanto. Imperiumi.net kuvailee yhtyettä musiikiltaan helpommin omaksuttavammaksi kuin valtavirran sinfonisia metalliyhtyeitä. Antti Niskalan käsialaa olevat sanoitukset ovat suomeksi, selvästi hengellisiä ja sävyltään helluntailaisia.
Maaliskuussa 2022 HB julkaisi YouTube-kanavallaan uuden musiikkivideon Praying For Europe.
Kokoonpano
thumb|150px|Johanna Aaltonen
Nykyiset jäsenet
Entiset jäsenet
Samuel Mäki-Kerttula lopetti bändissä MN-festareille 2007, mutta tuli takaisin Markus Malinin tilalle lokakuussa 2009. Vuoden 2011 Can't U C the Crucifix -festivaaleilla Äänekoskella Samuel Mäki-Kerttula soitti jälleen viimeisen keikkansa, ja Markus Malin palasi rumpalin pallille.Tuomas Mäki-Kerttula lopetti bändissä MN-festareilla 2008. Hänet korvasi Tommi Huuskonen, jonka jäätyä pois bändistä syksyllä 2009 bassoa tuli soittamaan Tuomas Kannisto. Janne Karhunen oli jäänyt pois HB:n kuvioista saman vuoden helmikuussa, ja kitaristina Jannen jälkeen aloitti Bob. Vuoden 2011 lopussa Bob jätti HB:n. Vuoden 2013 alussa yhtyeen pitkäaikainen laulaja Johanna jätti bändin muutettuaan ulkomaille, ja hänen tilalleen tuli Miia Rautkoski. Johanna kuitenkin palasi laulajaksi toukokuussa 2014.
Differentiaalioperaattori
Matematiikassa differentiaalioperaattori on derivoituvaan funktioon kohdistuva operaattori. Se palauttaa funktion derivaatan. Differentiaalioperaattori on lineaarinen.
Merkintöjä
Useimmiten differentiaalioperaattoria käytetään kun halutaan ottaa funktion derivaatta. Yleisesti käytettyjä merkintöjä ovat:
Ensimmäisille derivaatoille käytetään yllä olevia merkintöjä, mutta korkeammat derivaatat merkitään seuraavasti:
Merkintätavan D kehitti ja käytti Oliver Heaviside, joka tarkasteli differentiaalioperaattoreita muotoa
tutkiessaan differentiaaliyhtälöitä.
Yksi useimmiten käytetty differentiaalioperaattori on Laplacen operaattori, joka määritellään
Toinen paljon käytetty operaattori on Θ-operaattori, jonka määritelmä on
Yhdysvaltain avoin golfturnaus
Yhdysvaltain avoin golfturnaus (U.S. Open Championship) on vuosittain Yhdysvalloissa pelattava miesten golf-turnaus. Se on yksi neljästä miesten golfin major-turnauksesta. Ensimmäisen kerran se pelattiin vuonna 1895.
Historiaa
thumb|Vuoden 1896 toisen avoimen turnauksen voittaja James Foulis palkintopokaalin kanssa Ensimmäinen Yhdysvaltain avoin golfturnaus pelattiin 4. lokakuuta 1895 Newportissa, Rhode Islandilla 9 reiän kentällä, joka kierrettiin neljä kertaa. Kisaan osallistui kymmenen ammattilaista ja yksi amatööri. Voittaja oli 21-vuotias englantilainen Horace Rawlins.
Alkuvuosina kilpailua hallitsivat englantilaiset ja skotlantilaiset pelaajat. Ensimmäinen Yhdysvalloissa syntynyt voittaja oli 19-vuotias John McDermott vuonna 1911. Siitä lähtien isäntämaan pelaajat ovat hallinneet kilpailua ja voittaneet kaikkiaan 78 kertaa. Edellä mainittujen maiden lisäksi voitto on mennyt viisi kertaa Etelä-Afrikkaan, kaksi kertaa Australiaan ja Pohjois-Irlantiin sekä kerran Uuteen-Seelantiin ja Argentiinaan.
Eniten voittoja, neljä kappaletta, ovat keränneet Willie Anderson (1901, 1903, 1904, 1905), Bobby Jones (1923, 1926, 1929, 1930), Ben Hogan (1948, 1950, 1951, 1953) ja Jack Nicklaus (1962, 1967, 1972, 1980). Kolmeen voittoon ovat yltäneet Hale Irwin (1974, 1979, 1990) ja Tiger Woods (2000, 2002, 2008).
Aleksandr Serafimovitš
thumb|175px|Aleksandr Serafimovitš. Aleksandr Serafimovitš (, oikealta nimeltään Aleksandr Serafimovitš Popov, Алекса́ндр Серафи́мович Попо́в; 19. tammikuuta (J: 7. tammikuuta) 1863 nykyisen Rostovin alueen Tsimljanskin piirin Nižnekurmojarskajan kylä – 19. tammikuuta 1949 Moskova) oli venäläinen neuvostokirjailija.
Kirjailija syntyi kasakkaupseerin perheeseen. Vuodesta 1883 lähtien hän opiskeli Pietarin yliopistossa. Vuonna 1887 hänet erotettiin yliopistosta ja karkotettiin Arkangelin lääniin osallisuudesta Aleksanteri III:n murhaa valmistelleeseen salaliittoon. 1900-luvun alussa Serafimovitš tutustui Maksim Gorkiin ja työskenteli tämän perustamassa Znanije-kirjakustantamossa. Vuonna 1918 hän liittyi bolševikkeihin ja toimi Izvestijan ja Pravdan toimittajana. Vuosina 1926–1929 Serafimovitš oli Oktjabr-kirjallisuuslehden päätoimittajana. Vuonna 1934 hänet valittiin Neuvostoliiton kirjailijaliiton hallituksen puhemiehistöön.
Serafimovitšin ensimmäinen kertomus ”Jäälohkareella” (Na ldine) ilmestyi vuonna 1889. Ensimmäinen kertomuskokoelma julkaistiin vuonna 1901. Romaani Gorod v stepi (”Kaupunki arolla”, 1912) kuvaa marksilaisittain kapitalismin syntyä Venäjällä. Kirjailijan pääteos on Venäjän kansalaissotaa kuvaava romaani ”Rautavyöry” (Železnyi potok, 1924), jota pidettiin yhtenä neuvostokirjallisuuden klassikoista. Vuonna 1943 Serafimovitš sai elämäntyöstään Stalin-palkinnon. Hänet on palkittu myös Leninin kunniamerkillä. Kirjailijan nimeä kantaa Serafimovitšin kaupunki (entinen Ust-Medveditskajan kylä, jossa hän vietti nuoruusvuotensa).
Tulikärpänen (sarjakuvahahmo)
Tulikärpänen on DC Comicsin sarjakuvahahmo ja supersankari Batmanin vihollinen. France Herronin ja Dick Sprangin luoma hahmo esiintyi ensi kerran Detective Comics -sarjakuvalehden numerossa 184.
Taustaa
Garfield Lynns oli alun perin pyroteknikko elokuvayhtiössä, mutta ajautui köyhyyteen, jonka vuoksi hän suuntasi rikollisuuden maailmaan. Lynnsin ensimmäinen ryöstö ei mennyt suunnitelmien mukaan, kun Batman ja Robin saivat hänet kiinni. Lynnsille tulipalot olivat aluksi työhön liittynyt harrastus, mutta pian niistä tuli pakkomielle. Hän kuvittelee näkevänsä näkyjä liekeistä. Asuunsa hän sai inspiraatiota tulikärpäsistä, ja Lynnsistä tuli ammattimainen tuhopolttaja. Hänen viimeisin yritys polttaa Gotham maan tasalle meni pahasti pieleen, kun hän yritti räjäyttää kemikaalitehtaan. Tulikärpänen paloi lähes kokonaan, kun kemikaalitehdas räjähti ennen aikojaan. Nykyisin hän on hoidettavana Blackgaten vankilassa. Myöhemmin Ted Carson nimisestä rikollisesta tuli uusi Tulikärpänen.
The New Batman Adventures
Mark Rolston toimi Tulikärpäsen äänenä animaatiosarjassa The New Batman Adventures. Hän oli pyroteknikko ja erikoistunut erikoisefekteihin. Lynns teki töitä entiselle tyttöystävälleen Cassidylle, josta hän kuitenkin joutui eroamaan. Lynns ei kestänyt hänen torjuntaa ja vannoi kostavansa Cassidylle, jonka seurauksena hänestä tuli Tulikärpänen-niminen rikollinen.
Justice League
Justice League -animaatiosarjassa Tulikärpänen oli vankilassa ja pakeni sieltä Tohtori Kohtalon avulla. Muita jotka pakenivat olivat Solomon Grundy, Mokkasiinikäärme, Luminous ja Volcana. Tulikärpänen ja Volcana piileskelivät varastorakennuksessa ja jäivät kiinni Oikeuden Puolustajille. Vaikka Tulikärpänen ja Volcana olivat tämän aikana romanttisessa suhteessa Firefly ei ollut Tuomion Legioonan jäsen toisin kuin Volcana Justice League Unlimitedissä.
Batman (2004)
Vuoden 2004 Batman animaatiosarjassa Jason Marsdenin äänittämä Tulikärpänen on vapaa palkattava tuhopolttaja ja sabotoija, joka käyttää liekinheitinteknologiaa ja suihkumoottoria rikoksien tekemiseen. Ensiesiintymisessään Goth-Corp oli palkannut hänet sabotoimaan eri yrityksien teknologiaa. Myöhemmin hänet on myös nähty liittoutuneena Pakkasherran kanssa.
Batman – pelottomat
Animaatiosarjassa Batman – pelottomat Tulikärpäsen ääninäyttelijänä toimi Robin Atkin Downes.
DC Super Hero Girls
Vuoden 2015 nettisarjassa DC Super Hero Girls Tulikärpästä ääninäytteli Khary Payton
Batman: Bad Blood
Animaatioelokuvassa Batman: Bad Blood Tulikärpästä ääninäytteli Steve Blum.
Harley Quinn
Tulikärpänen esiintyi Harley Quinn animaatiosarjan jaksossa "There's No Ivy in Team", jossa häntä ääninäytteli Alan Tudyk.
Televisiossa
Televisiosarjassa Arrow Tulikärpästä esitti Andrew Dunbar. Sarjassa Gotham esiintyi naispuolinen versio Tulikärpäsestä nimeltä Bridgit Pike, jota esitti Michelle Veintimilla.
Urheilun oikeusturvalautakunta
Urheilun oikeusturvalautakunta on vuonna 1991 perustettu urheilujärjestöistä riippumaton muutoksenhakuelin, joka käsittelee urheiluun liittyviä valitusasioita.
Lautakunnan tehtävät
Lautakuntaan voi valittaa urheilija, muu luonnollinen henkilö tai yhteisö, johon valituksen kohteena oleva asia vaikuttaa.
Valituksen kohteena voivat olla urheiluyhdistyksen päätökset, jotka koskevat erottamista yhdistyksen jäsenyydestä, jäsenoikeuksien rajoittamista tai kurinpitotoimia. Valittaa voi myös yhdistyksen päätöksen sääntöjenvastaisuudesta, jolla ei tarkoiteta urheilulajin sääntöjen vastaisuutta.