cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ejendals Suomi
Perheyhtiöstä osaksi ruotsalaiskonsernia
Ejendals-konsernin yhteenlaskettu liikevaihto vuonna 2009 oli noin 100 miljoonaa euroa ja henkilöstömäärä runsaat 300.
Mallistoja
Ejendals Suomi on tehnyt viime vuosina ns. julkkismallistot muun muassa Sara La Fountainin (Gram á la Sara) ja Marcus Grönholmin (MGR Collection) kanssa. Jalaksen Green Line -turvakenkämallistolla on puolestaan EU:n ympäristömerkki (Ecolabel).
Yrityksen asiakkaisiin kuuluvat muun muassa Ruotsin poliisi ja Suomen puolustusvoimat.
Aiheesta muualla
62.5203°N, 22.6814°W
Loïc Bigois
Loïc Bigois (s. 19. syyskuuta 1960 Aix-en-Provence, Ranska) on Formula1 -aerodynamiikkasuunnittelijana nykyään Ferrari-tallissa.
Hän on aiemmin työskennellyt Ligier-, Prost-, Minardi- ja Williams-talleissa. Honda palkkasi hänet vuonna 2007 antamaan suuntaa kaoottiselle aerodynamiikkaosastolleen ammattitaitoisena suunnittelijana.
Sen jälkeen Bigois siirtyi Minardille, jossa hän pysyi vuoteen 2003, kunnes Williams hänet palkkasi aerodynamiikan pääsuunnittelijaksi. Bigois korvasi Antonia Terzin, joka jätti tiimin huonon suorituskyvyn vuoksi ja väitteen mukaan syynä oli myös vaikeat suhteet muihin teknisiin henkilöihin.
2. heinäkuuta 2007 ilmoitettiin, että hän päätti liittyä Honda Racing F1 -tiimiin. Bigois jatkoi aerodynamiikan pääsuunnittelijana (Head of Aerodynamics) tallin muuttuessa Brawn GP:ksi ja Mercedekseksi, kunnes lopetti kauden 2012 puolivälissä.
Bigois siirtyi Ferrarille kauden 2012 aikana.
Unkarilainen mytologia
Unkarilainen mytologia kertoo hunnien ja madjaarien alkuperästä ja ennen kristinuskon tuloa vallinneista uskomuksista. Suuri osa unkarilaisista kastettiin kristinuskoon Tapani I:n valtakaudella vuoden 1000 jälkeen.
Tärkeitä hahmoja
thumb|Turulin patsas Tatabányan kaupungin lähellä
Maailmankuva
Unkarilaisessa mytologiassa maailmankaikkeus on jakaantunut kolmeen osaan: ylämaailmaan, jossa jumalat asuvat, keskimaailmaan, joka on ihmisen tuntema maailma, ja alamaailmaan. Maailman keskipisteessä on maailmanpuu, Világfa, jonka latvus kannattelee ylämaailmaa, juuret ovat alamaailmassa ja runko on keskimaailman keskus. Taivas oli suuri teltta jota maailmanpuun oksat kannattelivat, tähdet olivat reikiä telttakankaassa ja Aurinko ja Kuu sijaitsivat ylämaailmassa taivaan teltan sisällä.
Lauri Kaila
Lauri Gustaf Gabriel Kaila (sukunimi vuoteen 1901 Johansson; 26. toukokuuta 1876 Hämeenkyrö – 26. kesäkuuta 1958 Helsinki) oli suomalainen teologian tohtori, lehtori ja kristillinen kirjailija.
Kaila toimi Tampereen reaalilyseon lehtorina 1908–1921 sekä Helsingin suomalaisen normaalilyseon uskonnon ja filosofian alkeiden vanhempana lehtorina ja sittemmin yliopettajana 1921–1945.
Kaila oli naimisissa vuodesta 1905 Karin Synnöve Schreyn kanssa.
Teemu Köngäs
Teemu Köngäs (s. 12. kesäkuuta 1976) on suomalainen hiihtosuunnistaja ja maailmanmestari. Hän edustaa Puolangan Ryhtiä.
FK Anži Mahatškala
Historia
Anži Mahatškala perustettiin 1991 ja seuraavana vuonna se aloitti Venäjän 2. divisioonassa. Anži nousi Venäjän 1. divisioonaan 1996 ja voitti sen 1999. Ensimmäinen kausi Venäjän pääsarjassa päättyi neljänteen sijaan ja seura pääsi mukaan UEFA Cupiin. UEFA Cupissa Anži sai vastaansa skotlantilaisen Rangersin, joka ei suostunut matkustamaan ensimmäiseen osaotteluun Dagestanin ja viereisen Tšetšenian turvallisuustilanteen vuoksi. Rangers vei asian urheilun vetoomustuomioistuimeen ja lopulta ottelupari päätettiin ratkaista yhdellä puolueettomalla kentällä pelatulla ottelulla. Rangers voitti Varsovassa pelatun pelin 1–0.
Anži Mahatškala putosi 1. divisioonaan kauden 2002 päätteeksi. Pääsarjatasolle Anži palasi kaudeksi 2010 voitettuaan edellisellä kaudella 1. divisioonan. Anži Mahatškala osti kesällä 2011 Samuel Eto'on Internazionalesta ja Juri Žirkovin Chelseasta.
Kookospalmu
Kookospalmu (Cocos nucifera) on palmukasveihin (Arecaceae) kuuluva kasvi. Se on Cocos-suvun ainoa laji. Kookospalmu on suuri, jopa 40 metrin pituiseksi kasvava, trooppisten seutujen puu, joka on tunnettu hedelmästään – kookospähkinästä.
Ulkonäkö ja koko
pienoiskuva|vasen|Kookospalmun hedelmä eli kookospähkinä. pienoiskuva|vasen|Kookospalmun runkoa. pienoiskuva|Kookospähkinä Kookospalmun runko on haaraton, ja lehdet lähtevät tähtimäisesti yhdestä pisteestä. Lehdet kasvavat 4–5,5 m pitkiksi. Ensimmäisen vuoden ajan ne ovat ehytlaitaisia, sitten niihin muodostuu lehdyköitä, joista tulee 5 cm leveitä ja jopa 150 cm pitkiä. Yksi lehti viheriöi noin 2,5 vuotta, ja lehvästössä on yhtaikaa 30–35 vihreää lehteä. Täysikasvuisessa palmussa jokaiseen lehtihankaan kehittyy kukinto. Hede- ja emikukkia on samassa kukinnossa. Kukinto on 1–1,5 m pitkä tähkä, jossa on 40–60 kukkavartta, jokaisen juuressa on 1–3 emikukkaa ja niiden yläpuolella satoja hedekukkia. Kookospalmun hedelmä on rakenteellisesti luumarja eikä aito pähkinä. Hedelmässä on kova ja ohut kuori eli eksokarppi, jonka alla on kuituinen mesokarppi ja kova endokarppi eli luumarjan ”kivi”. Kovan endokarpin sisällä on yksi erittäin suuri siemen, jonka keskellä on nestettä ja reunoilla vaalea siemenvalkuainen eli endospermi.
Kookospalmu on 40-vuotiaana tyypillisesti 20 metriä korkea, ja 80 vuodessa se voi kasvaa 40 m korkeaksi. Lehvästön halkaisija on 8–9 metriä.
Levinneisyys
Kookospalmu on kotoisin Kaakkois-Aasian rannikoilta (Malesia, Indonesia, Filippiinit ja Melanesia). Uskotaan, että sen luonnonmuodot ovat levinneet merivirtojen mukana jo esihistoriallisena aikana. Nykyisin sitä viljellään laajasti tropiikissa ja subtropiikissa päiväntasaajan molemmin puolin 23. leveyspiirille asti. Sitä tavataan myös tämän vyöhykkeen ulkopuolella, missä se myös kukkii, mutta pähkinät eivät kypsy normaalisti.
Historiaa
Kookospalmu on mainittu intialaisissa dokumenteissa jo ennen ajanlaskumme alkua, mutta länsimaissa se pysyi kuitenkin pitkään tuntemattomana. Marco Polo kuvailee tämän faaraonpähkinäksi nimeämänsä kasvin hedelmäksi, joka on täyteläisen makuinen, makeaa kuin sokeri ja valkoinen kuin maito kohdatessaan sen Jaavalla 1200-luvulla. Vasco da Gama mainitsee kookoksen matkakertomuksessaan vuonna 1497 Mosambikin saarella. Luultavasti arabit toivat kookoksen Afrikan pohjoisosiin jo paljon ennen kuin se kotiutui Eurooppaan. Lontoon Victoria & Albert -museossa on vuodelta 1580 oleva saksalainen kookospähkinäpikari, jossa tyhjäksi koverrettuun kookospähkinän kuoreen (endokarppiin) on laitettu hopeiset vanteet ympärille sekä koristeellinen hopeinen jalka.
Kookospalmu huonekasvina
Kookospalmun runko kasvaa suoraan osittain mullan sisällä olevasta kookospähkinästä, ja kaartuvat lehdet nousevat kuituisesta, vaaleanruskeasta tupesta. Multa pidetään jatkuvasti kosteana, ja kasvia lannoitetaan miedolla, nestemäisellä huonekasvilannoitteella kahden viikon välein keväästä kesään. Kookospalmua voi pitää huonekasvina vain rajallisen ajan, sillä kasvaakseen hyvin se tarvitsee paljon lämpöä ja korkean ilmankosteuden, joita on yleensä vaikea järjestää. Kasvia ei kannata yrittää lisätä kotioloissa.
Jalkaväkirykmentti 11 (talvisota)
Jalkaväkirykmentti 11 eli Ässärykmentti eli Sörkan rykmentti oli helsinkiläisistä Sörnäisten ja Kallion kaupunginosien reserviläisistä koottu rykmentti talvisodassa.
Sen kunniaksi pystytettiin Ässärykmentin muistomerkki Kallioon Alli Tryggin puistoon 13. lokakuuta 1940. Kalliossa sijaitsee myös Ässänrinne niminen katu, joka sijaitsee kyseisen puiston lounaislaidalla alkaen Hämeentiestä ja päättyen Porthaninkatuun.
Perustaminen
Jalkaväkirykmentti 11 perustettiin 13. - 18. lokakuuta 1939 Helsingissä.
Keskittäminen
Jalkaväkirykmentti 11 keskitettiin 19. lokakuuta 1939 Johanneksen alueelle osaksi 4. divisioonan puolustusryhmitystä. II pataljoonan tehtävänä Kuolemajärven lohkoa, III pataljoona oli divisioonan reservinä. Loppuosa rykmentistä ryhmitettiin alueelle Lipola-Ojala päätoimintasuuntanaan Karhulan lohko.
Muisto
pienoiskuva|Ässärykmentin muistomerkki Välittömästi sodan päättymisen jälkeen rykmentin sotilaat päättivät luoda rykmentin oman muistomerkin. Rahat kerättiin rykmenttiläisten keskuudesta, ja työ annettiin kuvanveistäjä Aarre Aaltosen tehtäväksi. Helsingin kaupunki suhtautui asiaan myönteisesti ja antoi patsasta varten paikan Alli Tryggin puistosta Kalliossa.
Kotka–Kymin seurakunta
thumb|upright|Kotkan kirkko thumb|Kymin kirkko Kotka–Kymin seurakunta on evankelis-luterilainen seurakunta Kotkan kaupungin alueella. Seurakunta muodostettiin vuoden 2017 alussa kolmesta seurakunnasta (Kotka, Kymi ja Langinkoski), jotka aikaisemmin muodostivat Kotka–Kymin seurakuntayhtymän. Seurakunta kuuluu Mikkelin hiippakuntaan.
Seurakunnan kirkkoneuvosto kielsi helmikuussa 2017 rukoilun samaa sukupuolta olevien avioparien puolesta kaikissa Kotkan kirkoissa.
Siunauskappelit
Siunauskappelit kuuluivat kaikki Kymin seurakuntaan.
Sukupuolineutraalin avioliittolain vaikutukset
Kotka–Kymin seurakunnan kirkkoneuvosto linjasi helmikuussa 2017 reaktiona maaliskuun alussa voimaan tulleseen sukupuolineutraaliin avioliittolakiin, ettei samaa sukupuola olevia pareja saa vihkiä tai siunata, eikä heidän puolestaan tai kanssaan saa rukoilla seurakunnan kirkoissa. Kirkkoneuvosto päätti myös, että samaa sukupuolta olevien parien kuulutuksia ei lueta jumalanpalveluksissa eikä heidän nimiään julkaista kirkollisissa ilmoituksissa. Seurakunnasta erosi poikkeuksellisen paljon ihmisiä kirkkoneuvoston päätöstä seuranneina päivinä.
Roberto La Rocca
Roberto La Rocca (s. 9. heinäkuuta 1991 Caracas) on venezuelalainen moottoriurheilija. Hän aloitti uransa vuonna 2009 Skip Barber Southern Regional -sarjassa sijoittuen sarjan neljänneksi. Vuonna 2010 La Rocca piti välivuotta kilpailemisesta, kunnes siirtyi vuonna 2011 F2000 Championship -sarjaan sijoittuen sarjan viidenneksi. Vuonna 2012 hän jatkoi sarjassa voittaen sarjan mestaruuden. Hän ajoi samana vuonna myös Formula 3 Brazil Open ja European F3 Open -sarjoissa. Vuonna 2013 La Roccan oli tarkoitus kilpailla GP3-sarjassa. Hänen sponsorinsa lopettivat kuitenkin hänen tukemisensa johtuen maan poliittisesta tilanteesa Venezuelan presidentin Hugo Chavezin kuoleman takia. Lopulta hänet korvasi Carmen Jordá. La Rocca siirtyi takaisin jatkamaan European F3 Open -sarjassa. Hän ajoi kuusi kilpailua saavuttaen yhden kolmossijan. Samana vuonna hän sijoittui Formula 3 Brazil Open -sarjan toiseksi. Hän kilpaili loppuvuonna kuusi kilpailua Auto GP World Series -sarjassa saavuttaen 20 pistettä.
Pseudocydonia sinensis
thumb|right|Pseudocydonia sinensisin hedelmiä Pseudocydonia sinensis on ruusukasveihin kuuluva kesävihanta tai puoli-ikivihreä puu, joka on kotoisin Itä-Aasiasta (Kiina, Korea, Japani). Lajilla ei ole suomenkielistä nimeä.
Ulkonäkö ja koko
thumb|left|Pseudocydonia sinensisin kukka Pseudocydonia sinensis kasvaa 10–18 metriä korkeaksi puuksi, jolla on haarainen latvus ja lähes aina kaareva runko. Vuorottaiset, sahalaitaiset lehdet ovat soikeita, yksinkertaisia, 6–12 senttimetriä pitkiä ja 3–6 senttimetriä leveitä. Vaaleanpunaisissa kukissa on viisi terälehteä; niiden halkaisija on 2,5–4 senttimetriä. Kasvi kukkii kevään puolivälissä. Loppusyksyllä kypsyvä hedelmä on iso soikea omenaa muistuttava pohjushedelmä, joka voi kasvaa suotuisissa oloissa 12—17 senttimetrin pituiseksi ja 1,5 kilogramman painoiseksi. Kypsistä hedelmistä lähtee voimakas, miellyttävä tuoksu, sillä ne sisältävät runsaasti eteerisiä öljyjä, jonka vuoksi ne vaikuttavat koskettaessa öljyisiltä.
Nimitykset
Kiinassa lajia kutsutaan nimellä mugua ; Koreassa sen nimenä on. Hedelmän nimi on kiinaksi mugua, koreaksi mogwa. Hedelmien nimitykset ovat sukua toisilleen; jälkimmäinen on johdettu sanasta mokgwa, joka on korealainen lukutapa samoille kiinan merkeille. Kiinaksi mùguā tarkoittaa myös papaijaa. Japanissa Pseudocydonia sinensistä kutsutaan nimellä karin (harvemmin myös 榠樝). Hedelmä tunnetaan Japanissa erityisesti lääketieteellisissä yhteyksissä nimellä, joka on johdettu kasvin kiinalaisesta ja korealaisesta nimestä.
Luokittelu
Pseudocydonia sinensis on sukunsa ainoa laji. Se on läheistä sukua itäaasialaisille ruusukvitteneille (Chaenomeles), ja se onkin joskus sijoitettu niihin nimellä C. sinensis. Merkittäviä eroja ovat piikkien puuttuminen ja kukkien kasvaminen yksittäin, ei ryhminä. Pseudocydonia sinensis, jota joskus kutsutaan myös kiinalaiseksi kvitteniksi, on myös läheistä sukua eurooppalaiselle kvittenille (Cydonia oblonga); eroja tähän ovat kuitenkin hammaslaitaiset lehdet ja karvojen puuttuminen.
Käyttö
Hedelmä on kova ja hapan, mutta pakkasten jälkeen se muuttuu pehmeämmäksi ja vähemmän happamaksi. Sitä voidaan käyttää hillojen valmistukseen samalla tavalla kuin kvitteniä. Lisäksi lajia kasvatetaan Etelä-Euroopassa koristepuuna. Kasvia viljellään Itä-Aasiassa, Yhdysvalloissa, Euroopassa ja toisinaan Venäjän Mustanmeren rannikolla.
Koreassa kasvin hedelmiä käytetään mogwa-cheongin ("säilötty kvitteni") ja mogwa-chan ("kvittenitee") valmistukseen. Japanissa kasvin puuaineksesta valmistetaan halpoja samiseneita.
Hedelmää käytetään laajasti perinteisessä kiinalaisessa lääketieteessä nivelreuman (nimeltään "damp bi-oireyhtymä") hoitoon. Viimeaikaiset farmakologiset tutkimukset viittaavat siihen, että hedelmien uutteilla on antioksidanttisia ja antiviraalisia ominaisuuksia.
Luna 18
Luna 18 oli neuvostoliittolaiseen Luna-ohjelmaan kuulunut miehittämätön avaruuslento. Luotain oli samanlainen kuin aiempi, onnistunut Luna 16-luotain.
Luna 18 laukaistiin 2. syyskuuta 1971 kello 13.40.40 UTC. Se asettui Kuun ympäri sadan kilometrin korkeudessa kulkevalle kiertoradalle viisi päivää myöhemmin 7. syyskuuta. Luotaimen oli tarkoitus laskeutua Kuuhun pehmeästi ja tuoda siitä näytteitä maahan. Alus aloitti laskeutumisen 11. syyskuuta ja suuntasi kohti Kuun pintaa. Laskeutuminen kuitenkin epäonnistui, ja Luna 18 syöksyi Kuun pintaan vuoristoiselle alueelle Mare Fecunditatisin lähelle kello 07.48 UT. Yhteys luotaimeen katkesi törmäyshetkellä.
Tunkan piiri
thumb|250px|Tunkan piiri Burjatian kartalla. Tunkan piiri on kunnallinen itsehallintoalue Burjatian tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1923 perustetun piirin pinta-ala on 11 792 neliökilometriä. Asukkaita on 22 800 henkeä (vuonna 2009).
Tunkan piiri sijaitsee Burjatian lounaisosassa. Pohjoisessa se rajoittu Okan piiriin, idässä Irkutskin alueeseen, etelässä Zakamenskin piiriin ja lännessä Mongoliaan. Maantieteellisesti piirin alue käsittää Sajanvuorten itäosassa sijaitsevan Tunkan laakson, joka yhdistää Baikalin ja Mongoliaan kuuluvan Hövsgöl-järven. Laakson läpi virtaa Angaran sivujoki Irkut.
Piiriin kuuluu 14 maalaiskuntaa: Aršan, Dalahai, Galbai, Harbjaty, Hoito-Gol, Hužiry, Kyren, Mondy, Toltoi, Tory, Tunka, Turan, Žemtšug ja Zun-Murino. Hallinnollinen keskus on Kyrenin kylä, josta on 490 kilometriä tasavallan pääkaupunkiin Ulan-Udeen. Asutuskeskuksia on yhteensä 35.
Asukkaista 61,4 % on burjaatteja, 37,0 % venäläisiä ja 1,0 % sojootteja.
Piirin alueella sijaitsee vuonna 1991 perustettu Tunkan kansallispuisto. Tärkeimpiä tulonlähteitä on matkailu. Seudulla toimii Aršanin kylpylä sekä pienempiä kivennäisvesiparantoloita- ja lähteitä. Nähtävyyksiin kuuluu 1800-luvun alussa perustettu Kyrenin buddhalaisluostari, perinteisiä kulttipaikkoja ja ortodoksisten lähetyssaarnaajien rakentamia kirkkoja.
Kulttuurilaitoksia ovat lasten taidekoulu Kyrenissä, musiikkikoulu Tunkassa sekä Hoitogolin kansatieteellinen museo ja Žemtšugin kotiseutumuseo. Piirissä toimii kansanteatteri sekä burjaattilaisia ja venäläisiä kansanperinneyhtyeitä.
Paikallislehtenä ilmestyy Sajany (”Sajanvuoret”) ja sen burjaatinkielinen liite Mundarga.
Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 1997
Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 1997 pelattiin Sveitsissä 26. joulukuuta 1996 - 4. tammikuuta 1997. Maailmanmestaruuden voitti Kanada.
Lopputulokset
C-sarja
D-sarja
Szőny
thumb|Katunäkymää Szőny on entinen pikkukaupunki Unkarin pohjoisrajalla. Siellä oli roomalaisen legioonan leiri vuonna 97. Toisen maailmansodan aikana kaupunkia pommitettiin rajusti, sillä siellä oli öljynjalostamo. Vuonna 1977 kaupunki liitettiin Komáromin kaupunkiin. Yhdistetyn kaupungin väkiluku on nykyisin noin 20 000.
Kahden keikan välillä
Kahden keikan välillä on yhdysvaltalainen toimintakomedia vuodelta 2002. Kevin Breyn ohjaaman elokuvan pääosia näyttelevät Ice Cube ja Mike Epps. Elokuvan alkuperäinen nimi viittaa sadan dollarin seteleihin, joissa on Benjamin Franklinin kuva.
Juoni
Palkkionmetsästäjä Bucum haaveilee omasta etsivätoimistosta. Hän saakin tilaisuutensa, kun hän nappaa kiinni pikkuhuijarin, jolla on kätensä ulottuvilla 60 miljoonan dollarin arvoinen voittoarpa. Lisäksi mies tietää 20 miljoonan arvoisesta timanttiryöstöstä, joka aiotaan toteuttaa. Metsästäjä ja saalis ryhtyvät kumppaneiksi ja päättävät nujertaa kilpailevat roistot.
Sylvain Azougoui
Sylvain Azougoui (12. lokakuuta 1983 – 20. huhtikuuta 2014) oli beniniläinen jalkapallomaalivahti. Hänen viimeinen seuransa oli gabonilainen AC Bongoville. Azougoui kuoli Gabonin jalkapalloliigan ottelussa Centre Mberi Sportifia vastaan, kun hän jäi vastustajan hyökkääjän alle. Vastustajan jalka tallasi Azougouin pään ja hän kuoli matkalla sairaalaan.
Fermin–Diracin statistiikka
Fermin–Diracin statistiikka on statistisessa fysiikassa jakaumalaki, joka kuvaa identtisten, heikosti vuorovaikuttavien fermionien energiajakaumaa termodynaamisessa tasapainotilassa. Fermionit ovat alkeishiukkasia, jotka noudattavat Paulin kieltosääntöä ja joita tämän vuoksi voi olla vain yksi samalla yksihiukkastilalla toisin kuin bosoneja, joita tämä rajoitus ei koske. Fermioneja ovat esimerkiksi protonit, neutronit ja elektronit.
Paulin kieltosäännön esitti Wolfgang Pauli vuonna 1925. Sen perusteella Enrico Fermi ja Paul Dirac johtivat seuraavana vuonna toisistaan riippumatta Fermin–Diracin jakaumalain.
Eri statistiikkojen vertailua
Statistisessa fysiikassa käytetään kolmea erilaista jakaumaa, jotka ovat:
Maxwellin–Bolzmannin statistiikkaa sovelletaan molekyyleihin klassisessa termodynamiikassa. Kvanttiteoria on kuitenkin osoittanut, ettei se sovellu minkään alkeishiukkasen energiajakauman kuvaamiseen muutoin kuin tietyissä tapauksissa likimääräisesti.
Bosen–Einsteinin statistiikka soveltuu bosoneille kuten fotoneille ja mesoneille. Fermin–Diracin statistiikka soveltuu fermioneille kuten elektroneille ja protoneille, joita Paulin kieltosäännön mukaan ei voi olla useampi kuin yksi samassa kvanttitilassa.
Sekä Maxwellin-Boltzmannin että Bosen-Einsteinin statistiikassa oletetaan, että jokaisessa energiatilassa voi olla rajoittamaton määrä hiukkasia. Bosen-Einsteinin statistiikassa oletetaan kuitenkin, toisin kuin klassisessa Maxwellin-Boltzmannin statistiikassa, ettei hiukkasia periaatteessakaan voida yksilöidä, minkä vuoksi jakaumalakia johdettaessa symmetriset alkeistapaukset muodostetaan eri tavoin. Sitä vastoin Fermin-Diracin statistiikassa otetaan huomioon, että kullakin kvanttitilalla voi samanaikaisesti olla enintään yksi hiukkanen.
Jakaumalaki
Kun sekä hiukkasten että energiatilojen lukumäärä ovat suuria lukuja, hiukkasten todennäköinen lukumäärä energiatilassa i on Fermin–Diracin statistiikassa:
missä ja:
Jos on paljon pienempi kuin kT, tämä voidaan pyöristää muotoon
mikä on sama kuin Maxwellin–Boltzmannin jakaumalaki.
Fermin–Diracin jakaumalain johtaminen
Oletetaan, että on olemassa joukko energiatasoja, jotka on merkitty indeksinumeroilla . Kunkin energiatilan energia on, ja siinä on  hiukkasta. Oletetaan edelleen, että kukin tila jakautuu vielä
erilliseen alatasoon, joista jokaisella on yhtä suuri energia mutta jotka jollakin muulla tavalla eroavat toisistaan. Näillä eri alatasoilla olevilla hiukkasilla voi esimerkiksi olla eri suuri liikemäärä mutta sama määrä energiaa. Tasoon liittyvien tilojen lukumäärää sanotaan tämän energiatason "degeneraatioksi". Kullakin tällaisella alatasolla voi olla vain yksi hiukkanen.
Olkoon <span id="w(n,g)"> niiden tapojen lukumäärä, joilla hiukkasta voidaan sijoittaa näille yhteensä energiatason alatasolle. Kun hiukkasia voi olla vain yksi kullakin alatasolla, tällaisia tapoja on yhtä monta kuin g-alkioisella joukolla in n-alkoisia osajoukkoja eli
Niinpä niiden tapojen lukumäärä, joilla hiukkaset voivat jakautua eri energiatasojen kesken, saadaan kertomalla eri energiatasoja vastaavat lukumäärät keskenään:
kun oletetaan, että g_i \gg 1.
Systeemi on termodynaamisessa tasapainotilassa, kun W:llä on suurin mahdollinen arvo. Tämä vastaa jakaumaa, jonka todennäköisyys on suurin. Jos oletetaan, että hiukkasten kokonaismäärä ja yhteenlaskettu energia tunnetaan, suureet ja saavat maksiminsa samalla
Jos oletetaan, että g_i on hyvin suuri luku, voidaan kertomalle laskea likiarvo Stirlingin kaavalla:
,
jolloin saadaan
Tämän maksimi saadaan ottamalla siitä derivaatta :n suhteen ja etsimällä derivaatalle nollakohta. Tällöin saadaan Fermin–Diracin statistiikan mukainen lukumäärä:
Termodynamiikan avulla voidaan osoittaa, että tässä kaavassa esiintyvät parametrit \alpha ja \beta vastaavat systeemiin liittyviä fysikaalisia suureita seuraavasti:
ja ,
missä on Boltzmannin vakio,   absoluuttinen lämpötila ja \mu systeemin kemiallinen potentiaali. Näin ollen kaava voidaan lopulta kirjoittaa muotoon
Brian Bowles
Brian Bowles (s. 22. kesäkuuta 1980) on yhdysvaltalainen vapaaottelija.
Ura
Kääpiösarjassa otteleva Bowles aloitti vapaaotteluammattilaisena vuonna 2006 ja siirtyi vuonna 2007, kolmen voitokkaan ottelun jälkeen, World Extreme Cagefighting -organisaatioon (WEC). Voitettuaan neljä ensimmäistä WEC-otteluaan, vuonna 2007 Charlie Valencian takakuristuksella ja Marcos Galvãon tyrmäyksellä sekä vuonna 2008 Damacio Pagen ja Will Ribeiron molemmat giljotiinikuristuksella, hän sai mahdollisuuden otella organisaation mestaruudesta. Ottelun hallitsevaa kääpiösarjan mestaria Miguel Torresia vastaan oli alun perin määrä tapahtua huhtikuussa 2009 olleessa WEC 40 -tapahtumassa, mutta Bowles joutui vetäytymään ottelusta selkävamman vuoksi. Ottelu Torresia vastaan tapahtui lopulta elokuussa 2009 olleessa WEC 42 -tapahtumassa, jossa Bowles voitti mestaruuden ensimmäisen erän tyrmäyksellä.
Bowles puolusti mestaruuttaan maaliskuussa 2010 Dominick Cruzia vastaan, mutta kärsi tappion teknisellä tyrmäyksellä. Hän mursi ottelussa oikean kätensä, minkä vuoksi ottelu keskeytettiin kahden erän jälkeen. Cruz-ottelun jälkeen Bowlesin oli seuraavaksi määrä otella marraskuussa 2010 Wagnney Fabianoa vastaan, mutta hän joutui vetäytymään ottelusta loukkaantumisen vuoksi.
Bowles on otellut vuodesta 2011 Ultimate Fighting Championshipissä (UFC), kun WEC fuusioitiin UFC:hen. Oltuaan ottelematta lähes vuoden, hän otteli maaliskuussa 2011 toisen kerran urallaan Damacio Pagea vastaan. Hän voitti ottelun samalla tavalla ja samassa ajassa kuin heidän ensimmäisellä kohtaamiskerrallaan, giljotiinikuristuksella kolmessa ja puolessa minuutissa. Bowles voitti myös toisen UFC-ottelunsa, heinäkuussa 2011 käydyn ottelun Takeya Mizugakia vastaan, minkä jälkeen hän pääsi ottelemaan mahdollisuudesta päästä UFC:n mestaruusotteluun Dominick Cruzia vastaan. Hän kuitenkin hävisi marraskuun 2011 UFC 139 -tapahtumassa Urijah Faberille. Hän luovutti ottelun toisessa erässä giljotiinikuristuksen vuoksi.
Faberille kärsimänsä tappion jälkeen Bowles oli ottelematta puolitoista vuotta, mihin olivat syynä muun muassa selkävammat. Hän kohtasi neljännessä UFC-ottelussaan toukokuun 2013 UFC 160 -tapahtumassa George Roopin. Bowles sai ensimmäisessä erässä Roopin kaatumaan oikean käden lyönnillään ja pääsi yrittämään giljotiinikuristusta. Hän kuitenkin hävisi ottelun teknisellä tyrmäyksellä toisessa erässä.
U-luokka (hävittäjä)
U-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston hävittäjäluokka, jotka muodostivat vuoden 1941 hätäohjelman niin kutsutun 7. hätälaivueen kahdeksan hävittäjää. Luokan alukset tilattiin 12. kesäkuuta ja ne olivat lähes suoria kopioita S-luokan hävittäjistä.
Alukset
Aluksia ei varustettu toimimaan Jäämeren olosuhteisiin. Ainoastaan HMS Grenville ja HMS Ulster varustettiin kolmijalkaisella mastolla ja loppuihin asennettiin lyhyt verkkomasto. HMS Ulsteria ei varustettu tutkalla.
HMS Ulysses varustettiin neliputkisella kaksinaulaisella ja HMS Urchin kahdella kaksiputkisella 20 millimetrin Oerlikonilla. Loput luokan alukset aseistettiin 40 millimetrin vakautetuilla kaksiputkisilla ilmatorjuntatykeillä (Hazemayer).
Muutostyöt
Grenvillen ja Ulsterin mastot vaihdettiin pitkät verkkomastot. Aluksista ainakin Urchinille, Ulsterille ja Uranialle asennettu tyypin 272 tutka korvattiin tyypillä 276. Tyypin 291 tutka siirrettiin lyhyeen mastoon Hazemayer-asennuksen etuosaan. Tyynellämerellä palvelleiden alusten ilmatorjuntaa vahvistettiin lisäämällä 20 millimetrin Oerlikoneja.
Métoumou
Métoumou on maalaiskunta Moptin alueen Bandiagaran piirissä Malissa. Sen keskuskylä Damada (Mory) sijaitsee Dogonin ylängön koillisreunalla 73 kilometriä Bandiagarasta koilliseen. Kunnassa on 14 000 ja keskuskylässä 1 600 asukasta (vuonna 2009).
Maantiede
Métoumoun kunnan pinta-ala on 200 neliökilometriä. Se rajoittuu lännessä Bandiagaran piirin Diamnatin ja etelässä Ondougoun, idässä Koron piirin Kassan ja Bamban sekä pohjoisessa Douentzan piirin Tédjén ja Dianwélin kuntiin.
Pinnanmuodostusta leimaavat kalliorinteet ja laaksot. Kasvillisuus on kärsinyt kuivuudesta ja ihmisen toiminnasta. Pysyviä vesistöjä ei ole. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen.
Asutus
Kuntaan kuuluu 23 kylää ja kaksi pikkukylää. Asukkaat ovat etupäässä muslimeiksi kääntyneitä dogoneja.
Dogani Béré
Dogani Béré on maalaiskunta ja sen keskuskylä Moptin alueen Bandiagaran piirissä Malissa. Se sijaitsee Dogonin ylängön pohjoisreunalla 94 kilometriä Bandiagarasta pohjoiseen. Kunnassa on 4 400 ja keskuskylässä 2 000 asukasta (vuonna 2009).
Maantiede
Dogani Bérén kunta rajoittuu pohjoisessa Bandiagaran piirin Borkon, idässä Diamnatin, etelässä Kendén ja lännessä Kendién kuntiin.
Maisemaa leimaavat hiekkainen ylätasanko ja eroosion kuluttamat kalliorinteet. Kasvillisuus on etupäässä savannia ja aroa. Pysyviä vesistöjä ei ole. Seutu kuuluu sudanilais-sahelilaiseen ilmastovyöhykkeeseen.
Asutus
Kuntaan kuuluu viisi kylää: Dogani, Gobina, Koundé, Menthy ja Sirou. Asukkaista valtaosa on dogoneja.
Liikenne, elinkeinot ja palvelut
Seudun pääelinkeino on maanviljely. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi ja durra. Niiden ohella kasvatetaan maapapua, seesamia, fonioa, hibiskusta, lehmänpapua ja vihanneksia. Lisäksi harjoitetaan karjanhoitoa, keräilyä, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä.
Kunnassa toimii viisi alakoulua ja yläkoulu. Dogani-Béréssä on vaatimaton terveyskeskus. Vesihuolto käsittää kaivoja, porakaivoja ja patoaltaita. Muita palveluja ovat muutama kauppa, tori, karjan rokotuspiste ja viljavarasto.
Matkailu
Matkailu kuntaan on vähäistä eikä majoituspalveluja juurikaan ole.
Métoumou
Liikenne, elinkeinot ja palvelut
Liikenneyhteydet ovat huonot varsinkin sadeaikaan. Liikennevälineitä ovat moottori- ja polkupyörät ja kuorma-autot. 73 kilometrin matka keskuskylästä Bandiagaraan kestää viisi tuntia.
Kunnassa toimii 13 alakoulua, yläkoulu, kolme koulutus- ja kehittämiskeskusta (CED), kaksi lukutaitokeskusta ja neljä koraanikoulua. Damadassa on terveyskeskus. Vesihuolto käsittää kaivoja ja yhden porakaivon. Lisäksi on joukko kauppoja, hirssimylly ja viljavarasto.
Wiesław Maniak
Wiesław Jan Maniak (22. toukokuuta 1938 – 29. kesäkuuta 1982) oli puolalainen pikajuoksija ja olympiamitalisti.
Voittamaton soturi
Voittamaton soturi (, ”Theseus vastaan Minotauros”) on vuonna 1960 valmistunut italialainen seikkailuelokuva. Tyylilajiltaan mytologia-aiheista peplumia edustavan elokuvan on ohjannut Silvio Amadio. Sen sankaria Theseusta esittää yhdysvaltalainen kymmenottelun olympiavoittaja Bob Mathias.
Juoni
Kreetan kuninkaan Minoksen vaimo paljastaa kuollessaan, että hänen vallanhimoisella tyttärellään Faidralla on Kreikassa kaksoissisar Ariadne. Faidra lähettää sotilaansa tappamaan Ariadnen, mutta Theseus ja tämän ystävä Demetrius pelastavat hänet. Miehet lähtevät Kreetalle selvittämään asiaa ja jättävät Ariadnen Theseuksen isän luokse Ateenaan. Faidran sotilaat surmaavat Demetriuksen ja Theseus putoaa paetessaan mereen, jossa hänet pelastaa merenjumalatar Amfitrite. Sillä välin ateenalaiset ovat kärsineet tappion kreetalaisille ja Ariadne on joutunut Faidran vangiksi. Theseus palaa Kreetalle, pelastaa Ariadnen ja tappaa ihmisuhreja vaativan Minotauroksen.
Tuotanto
Voittamaton soturi on kuvattu Totalscope-laajakangastekniikalla Technicolor-väreissä Incir De Paolisin studiolla ja Tor Caldaran maisemissa. Sen ohjaajana toimi aluksi Mario Bonnard, jonka sairastuttua työtä jatkoivat Alberto De Martino ja Giorgio Capitani. Lopulta ohjaajaksi nimettiin Silvio Amadio.
Elokuva on isolla budjetilla tehty näyttävä toimintaseikkailu. Sen suurin ongelma on käsikirjoitus, joka on täynnä aukkoja ja katkoksia. Se jättää myös lähes kokonaan hyödyntämättä Minotauros-myyttiin sisältyvät kauhuelokuvan mahdollisuudet. Nähtyään lopulta kömpelön hirviön katsoja voi olla tyytyväinen, ettei sitä näytetä elokuvassa enempää. Atleettinen Bob Mathias on näyttelijänä kovin jäykkä ja Rosanna Schiaffino näyttää molemmissa rooleissaan yhtä seksikkäältä mutta ilmeettömältä.
Vanhan maailman apinat
Vanhan maailman apinat (Catarrhini) on Afrikasta ja Aasiasta kotoisin olevien apinoiden (Simiiformes) yhteisnimitys.
Wekusko Subdivision
Wekusko Subdivision on Kanadan rataverkkoon kuuluva OmniTRAX-konsernin tytäryhtiön Hudson Bay Railwayn hallinnoima 220 kilometrin pituinen rautatieosuus Manitoban provinssissa Kanadassa. The Pas'sta Wabowdeniin johtava rataosa muodostaa eteläisen osuuden Hudsoninlahdelle johtavasta nk. The Bayline -rautatiestä.
The Pas'sta alkavan Hudson Bay Railwayn rakensi alun perin Kanadan hallitus, ja rataosuus The Pas'n ja Gillamin välillä avattiin liikenteelle vuonna 1918.
Running Scared
Running Scared voi tarkoittaa:
Wekusko Subdivision
Rataosalla liikennöi Winnipegin ja Churchillin välinen VIA Railin henkilöjunavuoro, Hudson Bay. Juna liikennöi kahtena päivänä viikossa kumpaankin suuntaan. Tavaraliikenne on vähäistä, mutta elonkorjuuaikaan tapahtuva vientiin menevän viljan vuoksi liikenne on vilkasta. Vientivilja viedään rautateitse Churchillin satamaan, josta se laivataan 14 viikkoa kestävän sesongin aikana. Muu liikenne käsittää raakapuun sekä malmin kuljetusta.
Sori (kappale)
Sori on alkuaan rap-yhtye Fintelligensin kappale Kokemusten summa -albumilta. Single julkaistiin vuonna 2002. Levyllä on lisäksi kappaleesta sen instrumentaaliversio. Kappaleesta on kuvattu myös musiikkivideo. Paula Vesala on tehnyt kappaleesta cover-version, joka kuultiin Vesalan esittämänä ensimmäisen kerran Nelosen Vain elämää-televisiosarjan kolmannella tuotantokaudella.
Tabán
Taban oli 1930-luvulla kaupungin viihde-elämä keskus.
Rodney-luokka
Rodney-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston kolmen 1830-luvulla valmistetun 92-tykkisen toisen luokan linjalaivan muodostama alusluokka.
Ding Dong
Ding Dong voi tarkoittaa:
Anja, tule kotiin
Anja, tule kotiin on Toivo Särkän ohjaama suomalainen melodramaattinen elokuva vuodelta 1944. Ruotsalaiseen näytelmään perustuva elokuva sijoittuu työläismiljööseen.
Elokuva perustuu Hampe Faustmanin ohjaamaan ruotsalaiseen elokuvaan Sonja (1943), joka pohjautuu Herbert Greveniuksen näytelmään Sonja (kantaesitys 1927, julkaistu 1937).
Juoni
Elokuvan päähenkilöt ovat työläisiä, Anja ja Mauri, joiden menneisyys tunkee nykyisyyteen. Anjalla on menneisyys Viipurissa, jossa hän ollut katutyttö ja nyt hänen elämäänsä uudestaan ilmestynyt Nikke sutenöörinä. Nikke ottaa kohteekseen nyt Maurin sisaren. Juoneen sisältyy kiristystä, väärennystä ja paljastuksia.
Tuotanto
Särkkä teki käsikirjoituksen melko suoraan näytelmän elokuvasovituksen käsikirjoituksesta. Roolinimet muutettiin suomalaisiksi, vain tarinan toinen konna on molemmissa Otto Samuelsson.
Anjan (Sonjan) viettelykohtauksesta sohvalla edellytettiin sekä Ruotsissa että Suomessa poistettavaksi pätkä, mutta Ruotsissa sitä ei tiettävästi poistettu.
Sota-aikana oli pulaa raakafilmistä, niinpä elokuvaa esitettiin vain kuutena kopiona. Katsojamäärät jäivät keskitasoa pienemmiksi.
Arviot
Aikalaisarvioissa nähtiin ruotsalaiseen elokuvaan perustuva elokuva vierasta leimaa kantavana tuontitavarana, ja arviot olivat sen mukaisessti pääasiassa kielteisiä. Esimerkiksi Paula Talaskivi (Helsingin Sanomat) osoitti tuotantotyypin elokuvan heikkouksia: ”...miljöökuvauksen heikkous, laimeus tai köyhyys ja sen mukana oikean atmosfäärin puute". Myönteistä löysi kuitenkin Kauppalehden kriitikko: ”...se soluu tasaisesti liialliseen pateettisuuteen paisumatta ja vaipumatta liian mielenkiinnottomaksi”, ja jatkaa: ”Hyvä esimerkki onnistuneesta ohjauksesta on syntymäpäivätilaisuus, joka eleineen ja taustoineen oli Anjan parhaita episodeja.”
Myöhemmin televisioesityksen yhteydessä Arto Pajukallio luonnehti elokuvaa alleviivaavaksi moraliteetiksi. Kriitikon mukaan elokuvan teon aikaan oli kysyntää ”sekä moraalia kohottaville ongelmakuvauksille että anteeksiantoa opettaville draamoille”.
Slagelsen kunta
thumb|right|250px|Kartta kunnan alueella sijaitsevista seurakunnista.
Seurakunnat
Seuraavassa on esitetty luettelo kunnan alueella sijaitsevista seurakunnista. Luettelon numerot viittaavat oheisen kartan numeroihin.
Ronaldo Souza
Ronaldo Souza dos Santos (s. 7. joulukuuta 1979 Vila Velha, Brasilia) on brasilialainen vapaaottelija ja brasilialaisen jujutsun harjoittaja. Hän oli vuosina 2010–2011 Strikeforcen keskisarjan mestari. Lisäksi Souza on voittanut viidesti brasilialaisen jujutsun maailmanmestaruuden omassa ja avoimessa painoluokassa. Hän aloitti kamppailulajit 17-vuotiaana Brasilialaisen jujutsun ja judon parissa, joista kummastakin hänellä on musta vyö.
Alkuvuodet
Souza syntyi cafuzo perheeseen Vila Velhassa ja kasvoi Cariacicassa. Souzan ystävän joutuessa ammutuksi ollessaan 15-vuotias hänen äitinsä vei hänet asumaan Manausiin veljensä kanssa. Souza alkoi harjoittelemaan 17-vuotiaana judoa ja brasilialaista jujutsua. Hän saavutti 21-vuotiaana jujutsun maailmanmestaruuden purppuravöisten avoimessa ja alle 82 kiloisten sarjassa. Seuraavana vuonna Souza kilpaili ruskeavöisten sarjassa saavuttaen alle 88-kiloisten sarjassa maailmanmestaruuden ja hopeaa avoimessa painoluokassa. Hän uusi mestaruutensa vielä 2003 alle 88-kiloisten sarjassa ja voitti myös avoimen painoluokan maailmanmestaruuden. Souza saavutti myös ADCC lukkopainin maailmanmestaruuskisoissa hopeaa alle 88-kiloisten sarjassa.
Vapaaottelu
Toisen ottelunsa hän otteli toukokuussa 2004 Victor Babkiria vastaan, jonka Souza voitti teknisellä tyrmäyksellä 56 sekunnissa.
Souza palasi kahden vuoden tauon jälkeen huhtikuussa 2006 ottelemaan Aleksander Shlemenkoa vastaan Jungle Fight 6 -tapahtumassa. Hän voitti kamppailun käsitriangelikuristuksella ensimmäisessä erässä. Souza otteli tämän jälkeen eri organisaatioissa vuoteen 2007 saakka. Hän otteli vielä kahdesti 2006 kohdaten ensin syyskuussa Aleksei Prokofievin, jonka Souza voitti triangelikuristuksella ensimmäisessä erässä. Joulukuussa hän matkasi Sloveniaan, jossa Souza kohtasi Haim Gozalin. Hän voitti kamppailun takakuristuksella ensimmäisessä erässä.
Souza otteli kolmesti myös vuonna 2007 kohdaten ensin toukokuussa Bill Vucickin Yhdysvalloissa, jossa hän voitti kamppailun teknisellä tyrmäyksellä ensimmäisessä erässä. Souza palasi takaisin Brasiliaan, jossa hän voitti ensin syyskuussa José de Ribamarin käsilukolla ensimmäisessä erässä. Lokakuussa Souza voitti puolestaan Wendell Santosin teknisellä tyrmäyksellä ensimmäisessä erässä.
Dream (2008–2009)
Souza sai pian uuden tilaisuuden otella Dreamin keskisarjan mestaruudesta, kun Mousasi luopui mestaruudesta siirryttyään painoluokkaa ylemmäksi. Souza kohtasi Jason Millerin 26. toukokuuta 2009 DREAM 9 -tapahtumassa. Ottelu keskeytettiin ja tulos mitätöitiin, kun Miller potkaisi Souzaa laittomasti päähän ensimmäisen erän alussa.
Strikeforce (2009–2013)
Souza siirtyi Japanista Yhdysvaltoihin allekirjoitettuaan moniotteluisen sopimuksen Strikeforcen kanssa. Hän otteli ensimmäisen ottelunsa joulukuussa 2009 Matt Lindlandia vastaan, joka myös otteli ensimmäistä kertaa Strikeforcessa. Souza voitti kamppailun käsitriangelikuristuksella ensimmäisen erän lopussa.
Souza kohtasi seuraavaksi toukokuussa 2010 entisen King of the Cagen keskisarjan mestarin Joey Villaseñorin Strikeforce: Heavy Artillery -tapahtumassa. Hän voitti kamppailun tuomariäänin.
Keskisarjan mestaruus (2010–2011)
Souza otteli kolmannessa ottelussaan Strikeforcen vapaana olevasta keskisarjan mestaruudesta Tim Kennedya vastaan. Ottelu käytiin 21. elokuuta 2010 Strikeforce: Houston -tapahtumassa illan toisena pääotteluna. Souza voitti mestaruuden tuomariäänin.
Souza puolusti ensimmäisen kerran mestaruuttaan entistä ICONin keskisarjan mestaria Robbie Lawleria vastaan, joka otteli aiemmin myös UFC:ssä. Kamppailu käytiin 29. tammikuuta 2011 Strikeforce: Diaz vs. Cyborg -tapahtumassa edellisen tapaan toisena illan pääotteluna. Souza voitti kamppailun takakuristuksella kolmannessa erässä.
Souza puolusti toisen kerran mestaruuttaan Luke Rockholdia vastaan, joka oli voittanut kaikki kuusi otteluaan Strikeforcessa. Kamppailu käytiin 10. syyskuuta 2011 Strikeforce: Barnett vs. Kharitonov -tapahtumassa, jossa hän menetti mestaruutensa hävittyään kamppailun tuomariäänin (45–50, 47–48, 47–48).
Mestaruuden jälkeen (2012–2013)
Menetettyään mestaruuden Souza palasi takaisin ottelemaan maaliskuussa 2012 Bristol Marundea vastaan. Hän voitti kamppailun käsitriangelilukolla kolmannessa erässä. Elokuussa Souza otteli Derek Brunsonia vastaan, joka oli otellut edellisessä ottelussaan ShoFightin keskisarjan mestaruudesta ilman menestystä. Souza voitti kamppailun tyrmäyksellä 41 sekunnissa.
Tammikuussa 2013 Souza otteli vielä Ed Hermania vastaan Strikeforce: Marquardt vs. Saffiedine -tapahtumassa. Herman tuli myöhäisellä varoitusajalla, jonka myötä ottelu käytiin yli keskisarjan painorajan. Souza voitti kamppailun kimuralla ensimmäisessä erässä.
UFC (2013–)
Souza siirtyi UFC:hen, kun tammikuussa 2013 Strikeforce lakkautti toimintansa UFC:n omistavan Zuffan ostettua organisaation. Hän allekirjoitti viiden ottelun sopimuksen. Souza otteli toukokuussa ensimmäisen ottelunsa Chris Camozzia vastaan UFC on FX: Belfort vs. Rockhold -tapahtumassa. Hän voitti kamppailun käsitriangelikuristuksella, josta Souza palkittiin myös illan luovutus bonuksella. Syyskuussa hän otteli Yushin Okamia vastaan, joka oli entinen keskisarjan mestaruuden haastaja. Souza voitti UFC Fight Night: Teixeira vs. Bader -tapahtumassa käydyn kamppailun teknisellä tyrmäyksellä ensimmäisessä erässä.
Helmikuussa 2014 Souza aloitti vuoden ottelemalla Francis Carmontia vastaan, joka oli voittanut sitä ennen kaikki kuusi otteluaan UFC:ssä ja oli yhteensä voittanut jo 11 ottelua peräkkäin. Souza voitti kamppailun tuomariäänin (29–28, 29–28, 30–27). Syyskuussa hän kohtasi uudelleen Gegard Mousasin, jolle hän hävisi DREAMin keskisarjan mestaruuden. Ottelu käytiin UFC Fight Night: Jacaré vs. Mousasi -tapahtumassa, joka oli samalla hänen ensimmäinen kerta illan pääotteluna UFC:ssä. Souza voitti kamppailun giljotiinikuristuksella kolmannen erän lopussa, kun ottelua oli jäljellä 30 sekunttia. Hänet palkittiin voitosta illan suoritus bonuksella.
Souzan oli määrä kohdata Yoel Romero helmikuussa 2015, mutta hän joutui jättämään ottelun väliin sairastuttuaan tammikuussa keuhkokuumeeseen. Ottelu siirrettiin huhtikuulle, mutta tällä kertaa Romero joutui jättämään ottelun väliin polvivamman vuoksi. Souza otteli huhtikuussa sitä vastoin uusintaottelun Chris Camozzia vastaan UFC on Fox: Machida vs. Rockhold -tapahtumassa, jonka hän voitti käsilukolla ensimmäisessä erässä. Lopulta joulukuussa Souza kohtasi Yoel Romeron UFC 194 -tapahtumassa, jonka hän hävisi hajaäänin (27–29, 29–28, 28–29). Samalla päättyi Souzan kahdeksan ottelun voittoputki.
Toukokuussa 2016 Souza kohtasi UFC:n entisen alemman raskaansarjan mestarin Vitor Belfortin. Ottelu käytiin Brasiliassa UFC 198 -tapahtumassa illan toisena pääotteluna, jonka Souza voitti teknisellä tyrmäyksellä ensimmäisen erän lopussa. Hänet palkittiin voitosta illan suoritus bonuksella. Souzan oli määrä kohdata seuraavaksi Luke Rockhold uusintaottelussa marraskuussa, mutta ottelu peruttiin kokonaan, kun Rockhold loukkaantui ennen ottelua.
Souza otteli kahdesti vuoden 2017 aikana kohdaten ensin helmikuussa Tim Boetschin. Ottelu käytiin UFC 208 -tapahtumassa, jossa hän voitti kamppailun kimuralla ensimmäisessä erässä ja ansaitsi voitosta illan suoritus bonuksen. Voitto oli samalla koko illan tapahtumassa ainut ottelu, joka ei päättynyt tuomariäänin. Huhtikuussa Souza allekirjoitti kahdeksan ottelun jatkosopimuksen UFC:n kanssa. Hän kohtasi samana kuukautena entisen Ultimate Fighterin välisarjan voittajan Robert Whittakerin, jolle Souza hävisi teknisellä tyrmäyksellä toisessa erässä. Se oli samalla ensimmäinen kerta Souzan uralla lähes yhdeksään vuoteen, kun hän on hävinnyt ottelun lopetuksella.
Tammikuussa 2018 Souza kohtasi uusintaottelussa Derek Brunsonin UFC on Fox: Jacaré vs. Brunson 2 -tapahtumassa. Hän voitti kamppailun tyrmäyksellä potkaistuaan Brunsonia päähän ja viimeisteltyään lyönnein. Souza palkittiin tyrmäyksestä illan suoritus bonuksella. Toukokuussa hän kohtasi Kelvin Gastelumin UFC 224 -tapahtumassa. Souza hävisi Brasiliassa käydyn kamppailun hajaäänin (28–29, 29–28, 28–29). Kaksikon välinen ottelu palkittiin illan kamppailu bonuksella. Marraskuussa hän otteli kolmannen kerran vuoden 2018 aikana korvattuaan keskisarjan entisen mestarin Chris Weidmanin alkuperäisen vastustajan Luke Rockholdin. Ottelu käytiin UFC 230 -tapahtumassa, jonka Souza voitti tyrmäyksellä kolmannessa erässä. Kaksikon ottelu palkittiin illan kamppailu bonuksella.
Souzan oli määrä kohdata Yoel Romero uusintaottelussa huhtikuussa 2019, mutta Romero joutui jättämään ottelun väliin keuhkokuumeen vuoksi. Jack Hermansson asettui Romeron tilalle ja ottelu käytiin UFC Fight Night: Jacaré vs. Hermansson -tapahtumassa, jossa Souza hävisi ottelun tuomariäänin (45–49, 47–48, 47–48).
Siirto alempaan raskaaseensarjaan (2019)
Souza siirtyi Hermanssonille kärsityn tappion jälkeen painoluokkaa ylemmäksi. Hän otteli keskisarjalla tilastolla 9–4, mutta ei saanut kertaakaan tilaisuutta otella mestaruudesta. Souza kohtasi marraskuussa 2019 Jan Błachowicz, joka oli edellisessä ottelussaan voittanut toisen keskisarjasta alempaan raskaaseensarjaan nousseen Luke Rockholdin. Ottelu käytiin Brasiliassa UFC Fight Night: Błachowicz vs. Jacaré -tapahtumassa, jossa Souza hävisi ottelun hajaäänin (47–48, 48–47, 47–48).
Muualla
Souza on pelattavana hahmona vapaaottelupeleissä EA Sports MMA (2010), EA Sports UFC (2014), EA Sports UFC 2 (2016), EA Sports UFC 3 (2018) ja EA Sports UFC 4 (2020).
Vuoden 1686 kirkkolaki
Lain mukaan jokaisen alamaisen oli kuuluttava kirkkoon, mutta poikkeuksena olivat Itä-Suomen ortodoksit ja ulkomailta tulleet toisuskoiset, joiden oli harjoitettava oppiaan suljetuissa tiloissa.
Taustaa
Laki säädettiin kuningas Kaarle XI:n aikana. Sen mukaan Jumala oli antanut kirkon hallinnon kuninkaalle, joten kirkon itsemääräämisoikeutta vähennettiin. Valtion ja kirkon suhteet haluttiin määritellä tarkasti. Valmisteluvaiheessa oli esillä ajatus erillisen kirkolliskollegion perustamisesta valtion keskusvirastoksi, mutta se ei toteutunut papiston voimakkaan vastustuksen takia. Ennen lakia oli valtiopäivien pappissääty toiminut eräänlaisena kirkollisasioiden virastona. Uuden lain mukaan pappissäädyn hallinnolliset ja oikeudenkäytön tehtävät lakkasivat.
Laki merkitsi sitä, että tuomiokapitulin päätöksistä valitettiin maalliseen hovioikeuteen. Piispojen nimitysoikeus kuului kuninkaalle. Papinvaaleissa Suomeen jäi enää 26 sellaista pitäjää (seurakuntaa), joissa kansan suorittama papinvaali oli sillä tavoin ratkaiseva, että tuomiokapitulin oli nimitettävä eniten ääniä saanut ehdokas.
Kansanopetus säädettiin laissa kirkon tehtäväksi, mutta sen muodosta ja laajuudesta ei säädetty mitään. Piispa Johannes Gezelius vanhempi oli ehdottanut kirkkolakiin liitettävää koulutoimen ohjeistoa, mutta sitä ei lopulta otettu mukaan.
Yksityiskohtia
Oikea kristillinen usko määriteltiin Konkordian (Tunnustuskirjojen) ja vuoden 1593 Upsalan kirkolliskokouksen pohjalta:
Piispa piti hiippakunnassaan synodaalikokouksia:
15. luku sisälsi avioliittoon liittyvien asioiden jaon maallisen ja kirkollisen tuomiovallan alaiseksi:
Klorpyrifossi
Klorpyrifossi (IUPAC: O,O-dietyyli-O-3,5,6-triklooripyridyylifosforotioaatti) on kiteinen fosforihapon esteri. Asetyylikoliiniesteraasia estävän vaikutuksensa vuoksi klorpyrifossia käytetään tuholaismyrkkynä. Sitä on myynnissä useilla kauppanimillä. Ihmiselle klorpyrifossi on myrkyllisyydeltään keskinkertainen; pienehköillä määrillä klorpyrifossin on pitkäaikaisessa altistuksessa todettu aiheuttaneen neurologisia oireita, kehitysvammaisuutta ja autoimmuunijärjestelmän häiriöitä, suurina annoksina se on johtanut myös äkillisiin kuolemantapauksiin. Klorpyrifossin kemiallinen kaava on C9H11Cl3NO3PS, moolimassa 350,586 g/mol, sulamispiste 41–42 °C, tiheys 1,4 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3) ja CAS-numero 2921-88-2.
Valmistus ja käyttö
Klorpyrifossia valmistetaan 3,5,6-trikloori-2-pyridinolin ja dietyylitiofosforyylikloridin välisellä reaktiolla.
Yhdysvalloissa klorpyrifossin käyttö on kielletty muuten kuin maanviljelyksen yhteydessä. Sitä käytetään yleisimmin puuvillan, maissin, mantelin sekä appelsiini- ja omenapuiden suojaksi.