cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Oowee – Oohla
Legacy
Taustavaikuttajien ja ex-kitaristien haastattelut:
Berliinin filharmonikot
thumb|Berliinin filharmonikkojen kotipaikan, [[Berliinin filharmonian, pääsisäänkäynti.]] Berliinin filharmonikot on Saksan pääkaupungissa Berliinissä toimiva sinfoniaorkesteri. Benjamin Bilse perusti Berliinin filharmonikot vuonna 1862 nimellä Bilsesche Kapelle. Orkesterin nykyisenä ylikapellimestarina toimii Kirill Petrenko, joka aloitti tehtävässä vuonna 2019.
Soittajisto on maailman arvostetuimpia ja 2008 Gramophone-lehti luokitteli sen sinfoniaorkestereiden kakkoseksi hollantilaisen Concertgebouw'n kokoonpanon jälkeen.
Mike Spence
Michael ”Mike” Henderson Spence (30. joulukuuta 1936 – 7. toukokuuta 1968 ) oli englantilainen Formula 1 -ajaja. Hän osallistui 36 Grand Prix'iin, joista ensimmäinen oli Britannian GP 1963. Hän saavutti urallaan yhden palkintopallipaikan Meksikon GP:ssä 1965 ja 27 pistettä. Spencen paras aika-ajosijoitus oli kaksi neljättä sijaa Etelä-Afrikan Grand Prix 1965 ja Yhdysvaltain Grand Prix 1965.
Spence kuoli onnettomuudessa Indianapolis 500:n harjoituksissa vuonna 1968, kun hän löi päänsä Lotus 56:n ohjauspyörään.
Laval Rocket
Laval Rocket on kanadalainen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Lavalista, Québecistä. Se pelaa AHL-liigassa ja toimii NHL-joukkue Montreal Canadiensin farmijoukkueena.
Autoritaarinen persoonallisuus
Autoritaarinen persoonallisuus on persoonallisuuden tyyppi, johon liittyy esimerkiksi usko auktoriteettiin ja tottelevaisuus.
Laval Rocket
Kokoonpano
(Tilanne 9. elokuuta 2023)
Joukkueenjohto
Lähde: EliteProspects
Autoritaarinen persoonallisuus
Autoritaarinen persoonallisuuden tutkimuksen aloittivat 1940-luvulla joukko Saksasta Yhdysvaltoihin paenneita niin sanotun Frankfurtin koulukunnan tutkijoita Theodor W. Adornon johdolla. Adornon lisäksi tutkimusta tekivät Else Frenkel-Brunswik, Daniel J. Levinson ja R. Nevitt Sanford. Tuloksena oli kaikkien aikojen kuuluisin persoonallisuustutkimus The Authoritarian Personality (1950). Tutkimus toteutettiin osittain kyselynä, osittain haastatteluina, joiden kohteena oli suurehko otos keskiluokkaisia, valkoisia ja ei-juutalaisia yhdysvaltalaisia. Asenteita pyrittiin mittaamaan juutalaisvastaisuuden, yleisen oman ryhmän suosimisen ja ennakkoluuloisuuden (esimerkiksi mustaihoisten, homoseksuaalien, ateistien ja ulkomaalaisten torjunta), poliittisen vanhoillisuuden ja piilevän demokratian vastaisuuden osalta.
Nordic Futsal Cup 2016
Vuoden 2016 Nordic Futsal Cup järjestettiin Skövdessä ja Jönnköpingissä, Ruotsissa 30.11.-4.12. 2016. Turnauksen voitti hallitseva mestari Suomi varmistaen samalla toisen Pohjoismaiden Mestaruutensa.
Autoritaarinen persoonallisuus
Tutkimuksen tuloksena oli niin sanottu F-asteikko. Sen mukaan autoritaarinen persoonallisuus on todettavissa ja tutkittavissa yhdeksän ominaisuuden yhdistelmänä, jotka ovat:
Nordic Futsal Cup 2016
=== Turnauksessa vähintään kaksi maalia tehneet pelaajat: ===
Autoritaarinen persoonallisuus
Saksassa autoritaarisen persoonallisuuden tutkimusta ovat tehneet viime aikoina muun muassa Klaus Roghmann, Detlef Oesterreich ja Christel Hopf. Aktiivisin tutkija on ollut hollantilainen J. D. Meloen. Useimmissa akateemisissa artikkeleissa, jotka mainitsevat teorian, sitä pidetään suurimmalta osaltaan pätevänä.
Nykyisin on arvioitu, että autoritaarisuuden esiintymiseen vaikuttaa enemmän vallitseva yhteiskunnallinen ilmapiiri kuin kasvatus, sillä autoritaarisuudessa tapahtuvat muutokset ovat olleet liian nopeita aiheutuakseen kokonaisen uuden sukupolven kasvattamisesta. Tämän vuoksi puhutaan myös autoritaarisesta asenteesta.
Altainmurmeli
Altainmurmeli (Marmota baibacina) on osissa Kazakstania, Kiinaa, Kirgisiaa, Mongoliaa ja Venäjää tavattava murmeli. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto eli IUCN on määritellyt sen elinvoimaiseksi lajiksi.
Taksonomia
thumb|vasen|Altainmurmeleita [[Kazakstanissa.]] thumb|vasen|Pesäkolo. thumb|vasen|Jalanjälkiä. Altainmurmeli voidaan jakaa kahteen alalajiin. Alalajia M. b. baibacina tavataan Altaivuorten itäosissa ja Tienšanvuorilla. Alalajia M. b. centralis tavataan Altaivuorten länsi- ja keskiosissa.
Koko ja ulkonäkö
Altainmurmelien ruumiin pituus on 460–650 mm ja hännän pituus 130–154 mm. Painoa niillä on 4 250–6 500 g. Väritys vaihtelee ruskeasta hiilenväriseen. Turkissa voi olla mukana myös keltaisen ja harmaan sävyjä. Vatsapuoli on ruskeahko tai kirkkaan ruosteenruskea. Kuono voi olla tummanruskea. Mahdollisia ovat myös valkoiset tai ruskeankeltaiset laikut nenän ja leuan ympärillä. Häntä tummenee kohti mustaa hännänpäätä.
Levinneisyys ja elinympäristö
Altainmurmelia tavataan Itä-Kazakstanissa, Itä-Kirgisiassa, Länsi-Mongoliassa, Tuvan tasavallassa Venäjällä ja Xinjiangin autonomisella alueella Kiinassa.
Lajia esiintyy vuoristotasangoilla ja niityillä aina 4 000 metrin korkeuksille merenpinnasta. Osissa esiintymisaluettaan se elää sympatrisesti siperianmurmelin kanssa, jolloin altainmurmelia tavataan vuoristokasvillisuuden rinteillä siperianmurmelien eläessä laaksoissa.
Elintavat
thumb|[[Lumileopardin saaliiksi jäänyt pitkähäntämurmeli Kirgisiassa.]] Altainmurmeli on päiväeläin. Muiden murmelien tapaan se on hyvin sosiaalinen. Ne elävät useita pesäkoloja käsittävissä yhdyskunnissa. Yhdessä pesässä on tyypillisesti 2–3 asukasta, tai talvisin jopa 10. Murmeleilla on usein erikseen omat kesäkolonsa ja talvikonsa. Talvikolot ovat kesäkoloja syvempiä. Altainmurmelit horrostavat talvella 7–8 kuukautta. Horrostamisen alku vaihtelee alueen mukaan elokuusta lokakuuhun. Horrostamisen alkamiseen vaikuttaa ilmeisesti ravintotilanne ja sää.
Altainmurmelit parittelevat toukokuun alusta kesäkuun alkuun. Naaras saa yhden poikueen vuosittain. Tiineys kestää 40 päivää ja poikasia on kerrallaan 2–6. Sukukypsäksi kasvamiseen voi kestää kolme vuotta.
Ravinto vaihtelee vuodenajan mukaan. Alkukeväästä ne voivat syödä esimerkiksi kuuramarunaa, loppukeväästä ja alkukesästä heiniä ja myöhäiskesällä muita ruohoja. Joskus ne saattavat syödä myös muita eläimiä.
Altainmurmelin tyypillisiä petoeläimiä ovat susi, ketut, arohilleri, arokissa ja suuret petolinnut.
Uhat ja suojelu
Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto eli IUCN on määritellyt altainmurmelin elinvoimaiseksi lajiksi. Sitä tavataan laajalla alueella ja kannan ei uskota olevan ainakaan nopeassa laskussa.
Lajia metsästetään ja sen elinympäristöjä saattaa uhata lisääntyvä karjan laidunnus. Altainmurmeleja metsästetään lihansa takia, minkä lisäksi niitä käytetään perinteisten lääkkeiden valmistamiseen.
Uskorenije
Uskorenije (ускорение) oli Mihail Gorbatšovin vuonna 1985 Neuvostoliitossa käyttöön ottama termi. Se tarkoittaa ”nopeuttamista”. Käytännössä vuonna 1987 alkanut uskorenije tuotti rahaa raskaaseen teollisuuteen, joka lopulta epävakautti talouden. Vauhdittaminen epäonnistui pahoin ja jäi sen takia pian pois käytöstä termin perestroika rinnalta. Uskorenijeen liittyi muun muassa työpaikkojen kurin tiukentaminen ja parempi puoluevirkailijoiden valvonta. Kesäkuussa 1987 uskorenijen todettiin epäonnistuneen ja se korvautui kunnianhimoisemmalla perestroikalla.
Ejnar Kohlmann
thumb|150px|Ejnar Kohlmann Ejnar Kohlmann oli suomalainen jääkärikapteeni ja taidemaalari. Hänen vanhempansa olivat kirjailija Victor Alexander August Kåhlman ja Elin Elvira Lundberg. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Thyra Margaretha Helsingiuksen kanssa, josta hän erosi vuonna 1925 ja avioitui toistamiseen vuonna 1925 Elsa Matilda Nordströmin kanssa.
Opinnot
Kohlmann kävi neiti Thyra Albrechtin yksityiskoulua ja neiti Vallenin ranskankielistä yksityiskoulua kaksi vuotta sekä kävi yksityisopintoja suorittaakseen lyseon kurssin.
The Leadstar
The Leadstar on Elias Viljasen vuonna 2005 julkaisema levy.
Ejnar Kohlmann
Suomen sisällissota
Kohlmann saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan tykinjohtajaksi Jääkäritykistön 1. patteriin ja osallistui taisteluihin Messukylässä ja Tampereella. Tampereen valtauksen jälkeen hänet siirrettiin tykistön uudelleen järjestelyn myötä Jääkäritykistöprikaatin 1. jääkäripatteriston 1. patteriin ja otti osaa taisteluihin Säiniöllä ja Viipurissa.
Talvisota
Kohlmann otti osaa talvisotaan konekiväärikomppanianpäällikkönä Erillis-Pataljoona 18:ssa ja osallistui taisteluihin Laatokalla, Häränpäänniemessä ja Säkkijärvellä. Vuonna 1951 hän muutti Ruotsiin Lidingöön. Kohlmann oli tuottelias maisema- ja eläinaihemaalari. Myöhemmin hänen arvostuksensa kasvoi taiteilijana Suomessa ja Ruotsissa. Hänet haudattiin Tukholmaan (Lidingö).
Fófi Gennimatá
Foteiní ”Fófi” Gennimatá ( [ˈfofi ʝenimaˈta]; 17. marraskuuta 1964 Ateena – 25. lokakuuta 2021 Ateena) oli kreikkalainen poliitikko, joka toimi Muutosliikkeen ja siihen kuuluvan Pasokin puheenjohtajana. Ennen politiikkaa hän työskenteli pankkialalla.
Gennimatá menehtyi häntä vuodesta 2008 sairastamaansa rintasyöpään 25. lokakuuta 2021.
ZB vz. 37
'''ZB vz. 37, tehdasnimikkeeltään ZB-53''' on tšekkoslovakialainen ilmajäähdytteinen, kaasumäntätoiminen raskas konekivääri. Československá zbrojovka Brnon valmistama, Václav Holekin suunnittelema konekivääri valittiin vuonna 1937 Tšekkoslovakian armeijan raskaaksi konekivääriksi. Sitä käytettiin sekä jalkaväen tukiaseena että panssarivaunuaseena.
Konekivääriä valmistettiin Tšekkoslovakian asevoimille noin 6 000 kappaletta ja vientiin Iraniin, Jugoslaviaan, Kiinaan, Romaniaan ja Yhdistyneeseen kuningaskuntaan noin 12 000 kappaletta.
Yhdistyneessä kuningaskunnassa B.S.A. valmisti asetta lisenssillä panssarivaunuaseeksi vuodesta 1939 Besa-nimellä. Niitä valmistettiin toisen maailmansodan aikana kaikkiaan 59 322 kappaletta.
Saksan miehitettyään Tšekkoslovakian, konekivääri otettiin saksalaisjoukkojen käyttöön nimikkeellä MG-37(t) ja sen valmistus jatkui vuoteen 1942.
Stade de France
Stade de France tarkoittaa suoraan käännettynä "Ranskan stadionia", mutta sanalla "France" ei tässä yhteydessä tarkoiteta maata, Ranskaa, vaan Pariisin lähialueiden provinssia Île-de-Francea.
Stade de France on suuren osan vuodesta tyhjillään, koska sitä ei käytä vakituisesti mikään urheiluseura. Stadionilla järjestetään konsertteja ja yksittäisiä urheilutapahtumia, muun muassa jokavuotinen Race Of Champions -tapahtuma, jossa vuoden parhaat rata- ja ralliautoilijat kilpailevat toisiaan vastaan, ja vuoden 2006 UEFA Mestarien liigan finaali FC Barcelona - Arsenal FC. Jalkapalloseura Lille OSC pelasi kauden 2005-06 Mestarien liigan kotiottelunsa Stade de Francella, koska sen oikea kotistadion, Stade Félix Bollaert, oli Lensin käytössä jalkapallon UEFA Cupissa samanaikaisesti.
Mauri Kunnas
Mauri Tapio Kunnas (s. 11. helmikuuta 1950 Vammala) on suomalainen graafikko, kirjailija, kuvataiteilija ja sarjakuvapiirtäjä.
Kunnas tunnetaan parhaiten laajasta ja suositusta lastenkirjatuotannostaan, johon sisältyvät muun muassa historialliset Koiramäki-kirjat sekä lapsille suunnatut sovitukset Kalevalan tai Seitsemän veljeksen tapaisista klassikoista. Kunnas tunnetaan myös anarkistisista sarjakuvistaan, joita ovat muun muassa Nyrok City ja Piitles.
Kunnaksen kirjoja on myyty maailmassa yhteensä yli 10 miljoonaa kappaletta. Kunnaksen kirjoja on käännetty 37 kielelle ja julkaistu 36 maassa. Yksinomaan Kunnaksen Joulupukkia on myyty yli 1,5 miljoonaa kappaletta.
Vuonna 1981 Kunnas sai Suomen sarjakuvaseuran Puupäähatun Nyrok Citystä. Vuonna 2003 Kunnas palkittiin Rudolf Koivu -palkinnolla teoksen Seitsemän koiraveljestä kuvituksesta. Hän on saanut vuosina 2003 ja 2015 tuotannostaan Kaarina Helakisa -palkinnon. Suomen tietokirjailijat ry:n jakaman Tietopöllö-palkinnon hän sai vuonna 2005. Kunnas on palkittu myös Pro Finlandia -mitalilla 2002, ja vuonna 2013 hänet nimitettiin Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulun kunniatohtoriksi. Vuonna 2017 hänen teoksensa Koiramäen Suomen historia valittiin Finlandia Junior -palkintoehdokkaaksi.
Ura
Kunnas valmistui ylioppilaaksi Vammalan yhteislyseosta (nyk. Vammalan lukio) vuonna 1969 ja graafikoksi Taideteollisesta korkeakoulusta vuonna 1975.
Kunnaksen tunnetuin hahmo on Herra Hakkarainen. Sastamalassa Herra Hakkaraisen talossa voi tutustua Mauri Kunnaksen tuotantoon. Kunnaksen tekemiin lastenkirjoihin on vuodesta 1984 yleensä piilotettu Herra Hakkarainen kävelemässä unissaan kaikenlaisissa huvittavissa paikoissa.
Kunnaksen käsikirjoittamana sarjat Tontut (1977), Koiramäen talossa (1981), Trulli (1982), Joulupukki (1982), Koiramäen lapset kaupungissa (1983), Tapahtuu yöllä (1986), Hui kauhistus (1987), 12 lahjaa joulupukille (1989), Koiramäen talvi (1990), Autotarinoita (1995), Kaikkien aikojen avaruusseikkailu (1997), Nuuskija (1998) ja Koiramäki (2004, 2007).
Mauri ja Tarja Kunnaksen kirjaan Joulupukki ja noitarumpu (1995) perustuva Kunnaksen käsikirjoittama lastenelokuva Joulupukki ja noitarumpu valmistui 1996. Kunnas on piirtänyt ja käsikirjoittanut myös Walt Disneyn Aku Ankka -sarjakuvia. Hän on suunnitellut myös vuosien 1996 ja 2005 suomalaiset joulupostimerkit.
Yksityiselämä
Mauri Kunnas asuu Espoossa. Hänen puolisonsa on opettaja Tarja Kunnas. Heidän lapsiaan ovat kuvittaja Jenna Kunnas ja lastenkirjailija Noora Kunnas. Mauri Kunnaksen sisar on oopperalaulaja Pirkko Talola-Aaltonen. Urheilutoimittaja Kaj Kunnas on hänen pikkuserkkunsa.
Teokset
thumb|right|[[Martinex|Martinexin valmistama Herra Hakkarainen -muki.]]
Ahmed III
Valtaannousu
Ahmedin veli Mustafa II (s. 1664) hallitsi Osmanien valtakuntaa vuodesta 1695 joulukuuhun 1703, jolloin hän joutui eroamaan Edirnen tapauksena tunnetun janitsaarien kapinan seurauksena. Ahmed nousi hänen tilalleen. Mustafa, joka oli pyrkinyt palauttamaan kuningashuoneen vallan ja rajoittamaan janitsaarien valtaa, kuoli Topkapin palatsissa vuoden 1703 viimeisenä päivänä.
Pian valtaannousunsa jälkeen Ahmed III aloitti toimet kuningashuoneen suojelemiseksi sotilaiden valtaa vastaan. Seuraavana vuonna joukko kapinan johtohenkilöitä erotettiin viroistaan sekä heitä myös teloitettiin. Jotkut heistä katosivat, joko salamurhan tai oman pakopäätöksen seurauksena. Janitsaarilaitoksen vallan rajoittamisen lisäksi Ahmed korvasi palatsin bostancı-vartioston 700 jäsentä devshirmestä värvätyillä miehillä.
Valtakausi
Ahmed III:n haasteiksi muodostuivat kuningashuoneen vallan vakauttaminen ja sen suojeleminen valtakunnan sisäisiltä voimilta. Valtakautensa alkupuolella hänellä oli vaikeuksia löytää pätevää pääministeriä hallinnolliseksi avuksi; Ennen 1718 alkanutta tulppaanikautta ja Nevşehirli Damat İbrahim Paššaa valtakunnan suurvisiirinä ehti toimia 11 miestä.
Ahmed III ylläpiti hyviä suhteita Ranskaan epäilemättä Venäjän uhkaavan asenteen takia. Hänen veljensä Mustafa II:n kaudella Pietari Suuren hallitsema Venäjä oli onnistunut sotaretkillään, joiden tavoite oli saada alueita ja tukikohtia Krimin niemimaalta ja Asovanmeren rannoilta. Pietari haaveili myös muista Osmanien alueista sekä lämpimän veden satamasta Mustanmeren rannikolta.
Ahmedin valtakauden vaikeimmaksi ulkopoliittiseksi ongelmaksi muodostui Ruotsin kuningas Kaarle XII, jolle hän myönsi turvapaikan Osmanien valtakunnan pohjoisimmasta osasta. Ruotsi oli hävinnyt Pultavan taistelun Venäjälle osana suurta Pohjan sotaa. Tappion jälkeen Kaarle oli paennut noin tuhatmiehisen saattojoukkonsa kanssa osmanien alueella sijainneeseen Benderiin, Moldovaan, jonne hän jäi asumaan velaksi lähes viiden vuoden ajaksi. Vuonna 1710 Kaarle löysi liittolaisen osmanien vasallista Devlet II Giraysta ja suostutteli Ahmed III:n julistamaan sodan Venäjälle. Voittoon päättyneen Venäjän–Turkin sodan ansiosta Ahmed III oli johdattanut Osmanien valtakunnan lähemmäksi pitkäaikaisen vastustajansa alistamista kuin kukaan Osmanien valtakunnan sulttaani koskaan, mutta hänen suurvisiirinsä ja pitkäaikaisen ystävänsä Baltacı Mehmet paššan asettamat rauhanehdot olivat venäläisille verrattain lempeitä. Alun perin Istanbulissa iloittiin voitosta, mutta pian sotaa kannattaneet syyttivät suurvisiirin ottaneen lahjuksia ja tyytyneen tämän vuoksi lieviin rauhanehtoihin. Juonittelun ansiosta Ahmed III kääntyi epäilemään Baltaci Mehmetiä ja erotti hänet heti kun sotaretkeltä palaava armeija oli ehtinyt Edirneen. Tämän jälkeen Kaarle XII yritti saada Ahmedin julistamaan uuden sodan ja näin kävikin, mutta viimein juonitteluun kyllästynyt sulttaani lopetti sodan ennen kuin sotatoimia päästiin edes aloittamaan ja sen sijaan asetti Kaarle XII:n ja muita sotaa kannattaneita arestiin. Kaarlen vangitseminen jäi historiaan Benderin kalabaliikkina tunnettuna välikohtauksena.
Rauha Venäjän kanssa vakiintui ja pienen viivyttelyn jälkeen Pietari alkoi noudattamaan sodan päättäneen Prutin rauhan ehtoja. Ahmed III oli nimittänyt tällä välin uudeksi suurvisiiriksi vävynsä kenraali Silahdar Damat Ali Paššan, joka joudutti rauhanprosessia. Ali Paššan suunnitelmana oli palauttaa Karlowitzin rauhassa Venetsialle menetettyjä alueita. Uusi sota Venetsiaa vastaan julistettiin 1714 ja se oli alkuun menestyksekäs Ali Paššan johdolla. Venetsian pelasti vain Itävallan väliintulo, joka synnytti uuden Itävallan-Turkin sodan. Ali Pašša kuoli Petrovaradinin taistelussa elokuussa 1716. Osmanien valtakunta allekirjoitti Passarowitzin rauhan, joka päätti molemmat sodat heinäkuussa 1718.
Tulppaanikausi
thumb|200px|[[Topkapin palatsin sisäänkäynnin eteen rakennettu Ahmed III:n suihkulähde on klassinen esimerkki Tulppaanikauden arkkitehtuurista.]] Passarowitzin rauhaa seurasi 13 vuotta kestänyt ajanjakso, jonka aikana Ahmed piti hallinnollisen ja poliittisen valtansa vain nimellisesti itsellään samalla kun hän siirsi päätöksenteon lähes täysin virkamiehille. Ahmed III oli pohjimmiltaan hyvin sovinnollinen ja rauhaa rakastava luonne. Hän oli oppinut mies, joka harrasti kalligrafiaa ja runojen kirjoittamista. Hän oli tosin myös hedonisti, jolla oli taipumusta ahneuteen ja kullanhimoon. Hän vastusti sotimista myös sen vuoksi, että siitä koitui kovasti kuluja. Ahmed luovutti korkeimman hallinnon käytännössä tyttärensä aviomiehelle suurvisiiri Nevşehirli Damat İbrahim paššalle. Ibrahim Pašša oli sulttaanin tavoin koulutettu ja rauhaa rakastava mies, joka arvosti tieteitä, taiteita ja kulttuuria. Näiden kahden johtajan myötävaikutuksella alkoi tulppaanikausi, joka tunnetaan poikkeuksellisen rauhanomaisena ja värikkäänä taiteiden ja kulttuurin ajanjaksona Osmanien valtakunnassa. Sotaa käytiin ainoastaan idässä Safavidien Persiaa vastaan 1720-luvulla.
Vaikka aikaa arvostetaan sen rauhanomaisuudesta ja arkkitehtuurisista saavutuksista tulppaanikaudella oli myös varjopuolensa, sillä Ahmed III kulutti merkittävästi valtion kassaa kun hän hemmotteli itseään ja merkittävimpiä upseereitaan. 20. syyskuuta 1730 17 janitsaaria nousi Patrona Halilin johtamaan kapinaan, joka kansalaisten ja muiden sotilaiden tukemana paisui niin suureksi, että sulttaanin oli luovuttava kruunusta. Ahmed luovutti vapaaehtoisesti vallan veljenpojalleen Mahmud I:lle ja osoitti uskollisuutta hänelle. Tämän jälkeen hän vetäytyi palatsiin, jossa Mahmud I oli aikaisemmin asunut, ja kuoli kuusi vuotta myöhemmin.
Ahmed III:n hallinnon jälkimaine
Ahmed III:n 27 vuotta kestänyt hallinto ei ollut epäonnistunut huolimatta sodista Venäjää ja Itävaltaa vastaan. Hänen ansiostaan osmanit saivat valloitettua osan Persiaa, hän onnistui tasapainottamaan Balkanin tilanteen ja sai Venäjän palauttamaan osmaneille Azovin ja Morean. Hän jätti Osmanien valtakunnan talouden kukoistavaan tilaan ja oli taiteiden suosija ja hänen aikanaan Istanbuliin perustettiin vuonna 1727 kirjapaino, missä alettiin painaa tekstejä arabian ja turkin kielellä.
Kiiltokirpat
Kiiltokirpat (Crepidodera) on lehtikuoriaisten (Chrysomelidae) heimoon kuuluva suku. Sukuun kuuluu maailmanlaajuisesti yli 40 lajia. Kiiltokirpat ovat väriltään metallisen kiiltävän sinisen, vihreän tai pronssin värisiä.
Ahmed III
Fiktiossa
Ahmed III on yksi kuudesta muukalaisesta, jotka päähenkilö tapaa venetsialaisessa majatalossa Voltairen kuuluisassa satiirissa Candide. Muukalaiset käyvät keskustelua palvelijoidensa kanssa, joka saa Candiden epäilemään, että kyseessä on pila. Muukalaiset osoittautuvatkin kuninkaallisiksi, kun Ahmed III alkaa puhumaan:
On todennäköistä, ettei Ahmed III saanut todellisuudessa tehdä tällaisia matkoja, mutta kohtaus Voltairen kirjassa inspiroi turkkilaisen nykykirjailijan Nedim Gürselin kirjoittamaan kirjan Le voyage de Candide à Istanbul (2001) Candiden matkasta Istanbuliin.
Pleuronectinae
Pleuronectinae on oikeasilmäkampelojen heimoon (Pleuronectidae) kuuluva kalojen alaheimo.
Suvut
Alaheimoon kuuluu 27 sukua.
Kielimuuri
Kielimuuri on kuvaannollinen ilmaus, jolla tarkoitetaan vieraan kielen puuttuvan taidon aiheuttamia vaikeuksia. Ilmausta sovelletaan yleensä henkilöihin, jotka tulevat aikuisina vieraaseen maahan, jonka kieltä eivät puhu. Tuolloin sanotaan, että heidän täytyy "ylittää kielimuuri".
Kyriákos Velópoulos
Kyriákos Iosíf Velópoulos (, s. 24. lokakuuta 1965) on kreikkalainen poliitikko, Kreikan parlamentin jäsen ja Kreikkalainen ratkaisu -puolueen puheenjohtaja sekä televisio-persoona ja kirjoittaja.
Ulrike Meinhof
thumb|Ulrike Meinhof toimittajana. Kuva on vuodelta 1964.
Ulrike Marie Meinhof oli saksalainen toimittaja ja sittemmin radikaali vasemmistolainen terroristi. Hän oli mukana perustamassa saksalaista Punaista armeijakuntaa (Rote Armee Fraktion, RAF), joka tuli julkisuudessa tunnetuksi nimellä Baader-Meinhof.
Elämäkerta
Ennen radikalisoitumistaan Meinhof vaikutti ydinaseiden vastaisessa liikkeessä tiedottajana (vuonna 1957) ja toimi vasemmistolaisen Konkret-lehden toimittajana (vuosina 1959–1969, päätoimittajana 1962–1964). Hän meni naimisiin tunnetun kommunistin Klaus Rainer Röhlin kanssa vuonna 1961 ja sai kaksoset Bettinan ja Reginen 21. syyskuuta 1962. Avioliitto päättyi eroon vuonna 1968.
Meinhof alkoi liikkua yhä radikaalimmissa piireissä Berliinissä. Vuonna 1970 hän siirtyi maan alle auttaessaan Andreas Baaderia pakenemaan vankeudesta ja otti osaa pankkiryöstöihin ja pommi-iskuihin, joiden kohteina toimivat lähinnä poliisiasemat ja Yhdysvaltain armeijan tukikohdat. Saksan konservatiivilehdistö nimesi ryhmän nopeasti Baader-Meinhofiksi, vaikka Meinhof ei todellisuudessa ollut ryhmän toiminnallinen johtohahmo, vaan keskeinen henkilö Baaderin ohella oli Gudrun Ensslin. Meinhofia voidaan kuitenkin yhdessä Horst Mahlerin kanssa pitää RAF:n ideologisina johtohahmoina. Meinhof kirjoitti monia ryhmän julistuksista. Näissä ryhmä hyökkäsi tavallisten ihmisten riistoa ja kapitalistisen järjestelmän imperialismia vastaan. Horst Mahler ja Ulrike Meinhof ottivat vallankumoukselliseen teoriaansa vaikutteita muun muassa Leniniltä, Maolta, Carlos Marighellalta sekä Jean-Paul Sartrelta ja Frantz Fanonilta.
1972 Meinhof jäi kiinni Langenhagenissa ja hänet tuomittiin kahdeksaksi vuodeksi vankeuteen. Meinhof oli muun ryhmän ohella syytettynä neljästä murhasta, 30 murhayrityksestä ja rikollisen ryhmittymän perustamisesta.
9. toukokuuta 1976 viranomaiset ilmoittivat Ulrike Meinhofin itsemurhasta. Meinhof löydettiin sellistään hirttäytyneenä. Virallisten tiedotteiden sisältämien lukuisten ristiriitaisuuksien takia asiaa tutkimaan perustettiin kansainvälinen tutkintalautakunta, joka päätyi kyseenalaistamaan, oliko kyseessä itsemurha: ”Tutkimustulosten perusteella on epäiltävissä, että Ulrike Meinhof oli jo kuollut, kun hänet ripustettiin roikkumaan, ja on huolestuttavia viitteitä, joiden mukaan joku ulkopuolinen on sekaantunut kuolemaan.”
Kulttuurissa
Ruotsalainen kirjailija Steve Sem-Sandberg on kirjoittanut Ulrike Meinhofin elämästä romaanin Theres – Romaani Ulrike Meinhofin elämästä. Suomalainen historioitsija Katriina Lehto on kirjoittanut Meinhofista elämäkerran Lähemmäs totuutta – ei todellisuutta ja tehnyt hänestä väitöskirjansa. Ohjaaja Uli Edel on ohjannut Punaista armeijakuntaa käsittelevän vuonna 2008 valmistuneen elokuvan Baader Meinhof Komplex.
Meinhof mainitaan suomalaisen SIG-yhtyeen Ludwig van Beethoven -kappaleessa.
Venäjän kielet
Venäjä ja venäläinen viittomakieli
pienoiskuva|Havainnekuva venäläisestä näppäimistöstä Venäjän federaation perustuslain mukaan maan virallinen kieli kansallisella tasolla on venäjä. Vuoden 2020 perustuslain uudistuksen nojalla venäjän kieli ja etniset venäläiset ovat perustuslain mukaan Venäjän valtion määrittelevä kieli ja kansa.
Huolimatta Venäjän suuresta maapinta-alasta ja väestöstä, venäjän kieli on melko yhtenäinen ja murteellisia eroja on maan sisällä vähän. Perinteisesti jako on tehty pohjoisiin ja eteläisiin murteisiin, jossa Moskova toimii kahden alueen rajana.
Venäläistä viittomakieltä käyttää arviolta 120 000 henkilöä.
Muut kielet
Kirkkoslaavia käytetään jonkin verran ortodoksisen kirkon piireissä ja kielellä on historiallisesti tärkeä rooli. Kirkkoslaavi ei ole venäjän kielen esimuoto, sillä kirkkoslaavi saapui Venäjän alueelle nimenomaan liturgisena kielenä, jota käyttivät jo slaavilaisia kieliä puhuvat kansat. Kirkkoslaavista venäjään tulleita sanoja ovat mm. одежда (vaatteet), помощь (apu) ja среда (keskiviikko). .
Venäjälle muuttaneiden keskuudessa yleisimmät kotikielet ovat englanti, saksa, ranska, turkki ja ukraina. Vuoden 2010 väestölaskennan mukaan englanti oli venäjän jälkeen maan puhutuin kieli, vaikkakin vain 7,5 miljoonaa kansalaista (5,48 % koko väestöstä) ilmoitti puhuvansa sitä. Venäjän jälkeen puhutuin kieli, jolla on maassa jonkinlainen virallinen asema, on tataari, jota puhui hieman vajaa 3 % koko maan väestöstä. .
Hyväntoivonniemi
thumb|Hyväntoivonniemi idästä katsottuna. thumb|Hyväntoivonniemi etualalla Kapin niemimaan kärjessä. thumb|Hyväntoivonniemen ja Cape Agulhasin sijainnit.
Hyväntoivonniemi on Kapin niemimaan kärki Etelä-Afrikan tasavallassa noin 50 kilometriä Kapkaupungista etelään.
Afrikan eteläkärkenä usein pidetty Hyväntoivonniemi ei itse asiassa ole sitä, vaan mantereen eteläisin piste on Cape Agulhas noin 150 kilometriä itäkaakkoon. Hyväntoivonniemeä kutsutaankin muun muassa paikan päällä olevissa kylteissä ”Afrikan lounaiskärjeksi”.
Historiaa
Portugalilainen tutkimusmatkailija Bartolomeu Dias kiersi Hyväntoivonniemen ensimmäisenä eurooppalaisena 1488 ja antoi sille nimen ”myrskyjen niemi”. Portugalin kuningas Juhana II antoi niemelle nimen Hyväntoivonniemi, koska sen löytyminen antoi toivoa Intian meritien löytymisestä.
Niemekkeestä tuli tärkeä välietappi Aasiaan purjehtiville eurooppalaislaivoille.
Myrskyisyys
Hyväntoivonniemen vedet ovat myrskyisiä, sillä sen kohdalla yhdistyvät Intian valtamereltä virtaava lämmin Agulhasinvirta ja Antarktikselta virtaava viileä Benguelanvirta.
Niemekkeen vesillä on tapahtunut monta haaksirikkoa. Joidenkin mukaan niiden pohjalta on syntynyt tarina aavelaiva Lentävästä hollantilaisesta.
Aiheesta muualla
-34.35806°N, 18.47194°W
Rises Over Japan
Rises Over Japan on Deep Purplen viisi kappaletta sisältävä video, joka on kuvattu Japanissa Tokion Budokanilla joulukuussa 1975.
Videon on editoinut Clive Smith.
Roger Whittaker
thumb|Roger Whittaker esiintymässä Saksassa 1976. thumb|Roger Whittaker vuonna 1972. Roger Whittaker (s. 22. maaliskuuta 1936 Nairobi, Kenia) on brittiläinen laulaja ja lauluntekijä, jonka levyjä on myyty yhteensä 55 miljoonaa kappaletta. Hän lienee tunnetuin levyttävä viheltäjä.
Whittakerin esittämä musiikki on pääosin folkia. Hänen kappaleitaan ovat muun muassa ”The Last Farewell”, ”New World In The Morning”, ”Durham Town” ja vihellyskappaleensa ”Mexican Whistler”.
Suomessa Whittaker tuli tunnetuksi kappaleestaan ”Finnish Whistler”, joka oli vihellyssovitus kappaleesta "Oi jos ilta joutuisi". Whittaker esitti kappaleen vuonna 1974 Suomen euroviisukarsinnan väliajalla, ja myöhemmin sitä käytettiin Patakakkosen tunnusmusiikkina. Whittakerin ”Swaggy” puolestaan soi Radio Suomessa viikoittain lähetettävän Alivaltiosihteeri-ohjelman viikkovisan taustamusiikkina.
Whittaker syntyi Kenian pääkaupungissa Nairobissa 22. maaliskuuta 1936. Hänen äitinsä oli opettaja ja isänsä alun perin kauppiassukua. Whittaker sai paljon vaikutteita itäafrikkalaisesta musiikista. Hän keskeytti lääkäriopintonsa Etelä-Afrikan Kapkaupungissa, muutti vuonna 1959 Britanniaan ja opiskeli Walesissa eläintiedettä, biokemiaa ja meribiologiaa.
Whittakerin ura muusikkona alkoi kesällä 1962. Hän on saanut suosiota niin Euroopassa, Australiassa kuin Pohjois-Amerikassakin. Kestävimmän suosion Whittaker sai Saksassa, jossa hän julkaisi yli 20 albumia. Hän myös lauloi saksaksi, vaikkei osannut kieltä muuten kuin matkimalla.
Roger Whittaker vieraili Suomessa ensimmäisen kerran keväällä 1969 promoottorinaan Tom Hertell (s. 1925). Whittaker esiintyi Jatkoaika-viihdeohjelmassa, jossa hän esitti ainakin kappaleet ”Early One Morning”, ”Green Green” ja ”Mexican Whistler”. Huhti-toukokuun 1969 ajan hän esiintyi Helsingin Kalastajatorpalla, ja palasi sinne esiintymään myös syksyllä 1971. Neljännellä Suomen-vierailullaan marraskuussa 1972 Whittaker konsertoi Helsingin Kulttuuritalossa.
Whittaker lopetti esiintymiset vuoden 2010 paikkeilla ja vetäytyi asumaan Etelä-Ranskaan.
Alex Raymond
Alexander Gillespie Raymond oli yhdysvaltalainen sarjakuvapiirtäjä.
Raymond piirsi Chic Youngin luomaa Blondie- eli Touhulan perhe -sarjaa 1930-luvun alussa. Sitä seurasi 1930-luvun alussa kolme menestyssarjaa: Flash Gordon, Viidakko-Jim ja Salainen agentti X-9. Toisen maailmansodan päätyttyä Alex Raymond huipensi uransa luomalla Rip Kirbyn.
Rip Kirbyn ansiosta hän sai vuonna 1949 Reuben-palkinnon Yhdysvaltain kansalliselta sarjakuvantekijöiden järjestöltä.
Alex Raymond kuoli auto-onnettomuudessa 6. syyskuuta 1956.
Lepanton taistelu
Lepanton taistelu käytiin vuonna 1571 turkkilaisten laajentumista vastaan Kreikan rannikolla. Venetsia, Espanja ja paavin laivasto voittivat laajamittaisessa meritaistelussa osmanit, ja estivät näin turkkilaisten vaikutusvallan kasvun Euroopassa. Se oli maailmanhistorian toiseksi viimeinen meritaistelu, joka käytiin pelkästään soutuvoimin liikkuvilla aluksilla - viimeinen oli Riilahden (Gangutin) taistelu 1714.
Osmanien joukkoja johti Ali Pašša. Hänen laivansa vallattiin taistelun kuluessa, ja vaikka määräys oli ottaa hänet elävänä kiinni, viholliset katkaisivat hänen kaulansa ja nostivat irtileikatun pään seipään nokassa näytteille, mikä heikensi osmanien taistelumoraalia.
Pikkulokki
Pikkulokki (Hydrocoleus minutus, aiemmin Larus minutus ) on melko lailla naurulokkia muistuttava lintulaji. Pikkulokki on kuitenkin naurulokkia pienempi ja sen pää on musta, ei ruskea.
Lepanton taistelu
'Eurooppalaisen liittouman' joukkoja johti Juhana Itävaltalainen, Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari Kaarle V:n poika.
Pikkulokki
Koko ja ulkonäkö
pienoiskuva|vasen|170px|Nuori yksilö.
Lepanton taistelu
Taistelun alussa turkkilaisilla oli 252 laivaa ja eurooppalaisilla 212 laivaa. Espanjalaisten tulivoima oli ylivoimainen turkkilaisten pieniä laivoja vastaan. Espanjalaisten uudet raskaat galeassit, joita tosin ei ollut kovin monta, olivat turkkilaisille ylivoimaista sotateknologiaa. Liittoutuman joukkojen komentaja Juhana Itävaltalainen määräsi laivansa valtaamaan turkkilaisten laivat, jolloin liittoutuman todellinen vahvuus tuli esiin, koska eurooppalaisten merimiehet oli aseistettu ja koulutettu paremmin. Taistelu oli kokonaisuudessaan äärimmäisen tiukka.
Pikkulokki
Koko ja ulkonäkö
Pikkulokilla on musta pää, päältä vaalenharmaat, alta tummemmat siivet ja valkea vartalo, rinnassa on usein aavistus punertavaa sävyä. Ohut nokka ja jalat ovat oranssinpunaiset. Nuori yksilö muistuttaa väritykseltään varsin paljon nuorta pikkukajavaa. Lajin lentotapa muistuttaa kalatiiraa, mutta vartalo on pönäkämpi. Pituus on 24–28 cm ja paino 90–160 g. Varmimmin pikkulokin tuntee käkättävästä äänestään.
Rengastettaessa jalkaan laitetaan nykyään rengas, jonka koko ilmaistaan kirjainkoodilla AT. Vanhin suomalainen rengastettu pikkulokki on ollut 20 vuotta 11 kuukautta päivää vanha. Se on samalla Euroopan vanhin pikkulokki.
Lepanton taistelu
Taistelun jälkeen turkkilaiset jälleenrakensivat nopeasti laivastonsa, mutta heidän miestappionsa, joihin kuului lukuisia kokeneita meriupseereita ja merenkulkijoita, sekä suuri joukko jousimiehiä, osoittautuivat pitkällä aikavälillä ylivoimaisiksi korvata. Turkin merenherruuden katsotaan päättyneen Lepanton taisteluun.
Pikkulokki
Levinneisyys
Pikkulokki pesii laajalla alueella Euraasian ja Kanadan pohjoisosissa. Euroopan kanta talvehtii Länsi-Euroopassa ja Välimerellä, kanadalaiset linnut puolestaan viettävät talven Yhdysvaltojen luoteisrannikolla. Suomessa pikkulokki on kaakosta alkaen levinnyt tulokaslaji, joka on levinnut Perämerelle asti. Suomessa pesii noin 10 000 paria. Maailman populaation kooksi arvioidaan 570 000–1 700 000 yksilöä. Pikkulokit aloittavat paluumuuton jo heinäkuussa. Keväällä pikkulokit palaavat toukokuussa.
Elinympäristö
pienoiskuva|200px|vasen|Pikkulokki [[Porissa Yyterin lietteillä.]] Pikkulokki on rehevien ruoikkorantaisten järvien laji. Laji pesii nykyisin myös merialueella.
Lisääntyminen
pienoiskuva|vasen|Hydrocoloeus minutus Pikkulokki tekee pesänsä järven ruoikkoiselle rannalle huolellisemmin kuin muut lokit. Se munii yleensä 2 tai 3 munaa. Molemmat puolisot hautovat yhteensä 3 viikkoa, ja hoitavat yhdessä myös poikasia, jotka ovat lentokykyisiä noin 3 viikon ikäisinä. Sukukypsä 2- tai 3-vuotiaana.
Ravinto
Pikkulokki syö pikkukaloja, matoja ja lentäviä hyönteisiä.
Taking the Lead
Taking The Lead on Elias Viljasen vuonna 2002 julkaisema levy.
Acker
Acker tai Van Acker on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Sudanin konflikti 2023
Sudanin konflikti 2023 on 15. huhtikuuta 2023 Sudanissa alkanut valtataistelu Sudanin asevoimien ja puolisotilaallisen Rapid Support Forcesin (RSF) välillä. Taistelut alkoivat RSF:n hyökättyä hallinnon kohteisiin. Suurin osa taisteluista on käyty pääkaupunki Khartumissa ja Darfurin alueella.
Poliittinen tilanne
Myöhemmin juntta suostui vallan siirtämisen siviilihallitukselle, ja sopimus oli määrä allekirjoittaa 6. huhtikuuta 2023. Sopimus kuitenkin viivästyi kenraali Burhanin ja Dagalon välisten erimielisyyksien takia, esimerkiksi RSF:n liittämisestä armeijaan.
Dagalo on sopinut suhteita Venäjän kanssa, ja venäläinen Ryhmä Wagner on lisännyt toimintaansa Sudanissa. Venäjä on tiettävästi toimittanut aseita RSF:lle ja saanut siitä vastineeksi kultaa.
Indrek Toome
Indrek Herberti Toome (19. syyskuuta 1943 Tallinna – 2023 ) oli vuosina 1988–1990 Neuvosto-Viron ministerineuvoston puheenjohtajana eli viimeinen Neuvosto-Viron pääministeri. Poliittisen uransa jälkeen Toome on toiminut kiinteistöliikemiehenä.
Sudanin konflikti 2023
15. huhtikuuta 2023
RSF teki useita yllätyshyökkäyksiä sotilaskohteisiin ja väitti pitävänsä pääkaupunki Khartumin kansainvälistä lentoasemaa ja joitakin muita lentokenttiä hallussaan. Presidentinpalatsin luona puhkesi yhteenottoja ja kumpikin osapuoli väitti pitäneensä sitä hallussaan.
Darcy Wakaluk
Darcy Wakaluk (s. 14. maaliskuuta 1966 Pincher Creek, Alberta) on kanadalainen uransa päättänyt jääkiekkomaalivahti ja valmentaja. Wakaluk liittyi Western Hockey League -junioriliigan Kelowna Wingsin joukkueeseen kaudelle 1983–1984. Kaikkiaan hän pelasi kolme kautta juniorikiekkoa WHL:ssa, joista kaksi ensimmäistä Kelownassa ja viimeisen Spokane Chiefsin riveissä ennen siirtymistään AHL-liigaan.
Buffalo Sabres käytti Wakalukiin vuoden 1984 7. kierroksen varausvuoronsa. Hän pelasi kaksi täyttä kautta farmisarjoissa ennen NHL-debyyttiään joulukuussa 1988. Tulokaskaudellaan Wakaluk pääsi pelaamaan kuudessa ottelussa joissa jääaikaa kertyi 214 minuuttia. Buffalo peluutti kauden aikana kaikkiaan kuutta maalivahtia, joista päävastuun kantoivat Jacques Cloutier ja Daren Puppa. Kuuden NHL-pelin ohessa Wakaluk pelasi 33 ottelua AHL-joukkue Rochesterissa. Seuraava kausi kului kokonaan Rochesterissa ja kaudella 1990–1991 Wakaluk pääsi Sabresin maalin suulle 16 ottelussa ollen joukkueensa maalivahtihierarkiassa kolmantena.
Toukokuussa 1991 Sabres kauppasi Wakalukin Minnesota North Starsiin vaihdossa 8. kierroksen varausoikeuteen kesän 1991 draftissa sekä 5. kierroksen varausoikeuteen kesän 1992 draftissa. Minnesotassa Wakaluk pelasi Jon Caseyn kakkosena noin kolmanneksen kausista 1991–1992 ja 1992–1993. Kauden 1993 jälkeen Minnesota North Starsin organisaatio muutti Texasiin ja siitä tuli Dallas Stars. Wakaluk pelasi vielä kolme kautta Dallasissa ja teki heinäkuussa 1996 vapaana agenttina sopimuksen Phoenix Coyotesiin. Arizonassa Wakaluk pelasi uransa viimeisen kauden 1996–1997 Nikolai Habibulinin kakkosena. Jääaikaa Wakaluk sai vain 16 ottelussa yhteensä 782 minuuttia. Wakalukin ura maalivahtina päättyi polvivammaan tammikuun 4. päivän ottelussa Washington Capitalsia vastaan.
Valmentajana
Wakaluk aloitti maalivahtivalmentajana Alberta Junior Hockey Leaguessa Crowsnest Pass Timberwolves joukkueessa kaudella 2001–2002. Yhden välivuoden jälkeen hän pestautui apulaisvalmentajaksi WHL-liigan Vancouver Giantsiin. Tätäkään ei kestänyt kuin yhden kauden verran ja heti seuraavana syksynä hän palasi maalivahtivalmentajaksi saman liigan Calgary Hitmenin joukkueeseen. Calgaryssa Wakaluk viihtyi aina kevääseen 2016 asti, kunnes siirtyi edelleen liigan sisällä Lethbridge Hurricanesin maalivahtivalmentajaksi. Tässä toimessa hän oli kevääseen 2019.
Sudanin konflikti 2023
15. huhtikuuta 2023
Armeija teki ilma- ja tykistöiskuja RSF:n asemia vastaan. RSF sanoi sulkeneensa kaikki tiet Khartumiin. Yhteenottoja oli myös muualla maassa, pääosin Darfurin alueella.
16. huhtikuuta 2023
Armeija ilmoitti pelastaneensa upseereitaan, pidättäneensä RSF:n komentajia Merowen lentokentällä ja vallanneensa koko lentokentän. Armeija myös väitti, että RSF:n jäseniä oli paennut lentokentältä vangeiksi otettujen egyptiläissotilaiden kanssa.
Sudanin ilmailuvirasto ilmoitti koko Sudanin ja osan Etelä-Sudanin ilmatilan sulkemisesta. Teleoperaattori MTN Group sulki internet-yhteyksiä maassa viranomaisten ohjeiden mukaisesti. Myös Sudan TV keskeytti lähetyksensä. Iskuista Sudanin rautateitä vastaan kerrottiin.
Tšadin asevoimat pysäytti ja riisui aseista 320 maahan saapunutta sudanilaista sotilasta, jotka pakenivat RSF:ää Darfurin alueelta.
17. huhtikuuta 2023
Tykistön ääniä kuului Khartumissa. Merowen lentokentän alueella taisteltiin, ja RSF väitti vallanneensa sen. Armeija sanoi ottaneensa Sudan TV:n ja radion haltuunsa.
Yhdysvaltain ulkoministeri Antony Blinken sanoi, että yhdysvaltalaista diplomaattisaattuetta kohti ammuttiin Darfurissa. Saattue pääsi kuitenkin pakenemaan vahingoittumattoneena.
18. huhtikuuta 2023
Tulitauon piti alkaa, mutta taistelut jatkuivat silti.
Khartumin asukkaat kertoivat BBC:lle RFS:n vaatineen vettä ja ruokaa siviilien kodeista.
19. huhtikuuta 2023
Taistelut jatkuivat raskaina pääosin Khartumin tärkeiden kohteiden luona, mutta myös asuialueilla ja lähellä Dagalon asuinpaikkaa. Vuorokauden tulitauosta oli sovittu, mutta taistelut jatkuivat silti. Isolta osalta taistelujen keskelle jääneiltä ihmisiltä oli sähköt ja vesi poikki sekä terveydenhuoltopalvelut pois käytöstä.
21. huhtikuuta 2023
Muslimien paaston päättymisen Id al-Fitr -juhla alkoi, joten kolmen vuorokauden tulitauosta juhlimista varten yritettiin sopia. Raskaita taisteluita käytiin Port Sudaniin johtavalla moottoritiellä.
22. huhtikuuta 2023
Armeija sanoi, että Britannian, Yhdysvaltain, Ranskan ja Kiinan diplomaatit ja kansalaiset tullaan evakuoimaan sotilaslentokoneilla.
23. huhtikuuta 2023
Intenet-yhteydet olivat poikki lähes kaikkialla maassa. Useat maat, mm Yhdysvallat ja Iso-Britannia evakuoivat diplomaattejaan pois maasta.
24. huhtikuuta 2023
Osapuolet suostuivat kolmen vuorokauden mittaiseen tulitaukoon, joka alkoi seuraavan vuorokauden alusta.
Indrek Toome
Insinööri ja kommunistipuolueen aktiivi
Indrek Toome syntyi tallinnalaiseen työläisperheeseen. Hän oli perustamssa opiskelijoiden malev-toimintaa vuonna 1964 ja liittyi Neuvostoliiton kommunistiseen puolueeseen vuonna 1968. Hän suoritti sähköinsinöörin tutkinnon Tallinnan Polyteknisessä Instituutissa. Toome kuului Neuvosto-Viron kommunistisen nuorisoliiton johtoportaaseen vuosina 1968–1978, ja sen jälkeen hän toimi Viron kommunistisen puolueen johtotehtävissä.
Sudanin konflikti 2023
25. huhtikuuta 2023
RSF valtasi vaarallisien tautien näytteitä säilyttävän laboratorion tulitauosta huolimatta. WHO sanoi sen olevan hyvin vaarallista ja että tauteihin liittyy leviämisriski.
Indrek Toome
Poliitikkona Neuvosto-Virossa
Indrek Toome toimi Tarton kaupungin puoluejohtajana vuosina 1978–1984. Hänestä tuli vuonna 1981 Neuvosto-Viron puolueen keskuskomitean ehdokasjäsen. Vuonna 1984 Toomesta tuli Neuvosto-Viron hallituksen eli ministerineuvoston varapuheenjohtaja ja puheenjohtaja Bruno Saulin ensimmäinen sijainen. Vuodesta 1988 alkaen Toome kuului Neuvosto-Viron kärkipoliitikkoihin, sillä hänestä tuli keskuskomitean ideologiasihteeri Rein Ristlaanin seuraajana. Silloinen Neuvosto-Viron puoluejohtajan Karl Vainon uskottiin ideologiasihteeriä vaihtamalla pyrkivän rauhoittamaan tilanne, sillä syksyllä 1987 virolaisten talousmiesten julkistama itsenäisempään Viron talouteen pyrkivä IME-talousohjelma sekä käynnistynyt fosforiittikaivosten vastainen liike olivat tuoneet esiin vastarintaa Vainon johtamaa politiikkaa kohtaan, jossa tunnusomaista oli virolaisen yhteiskunnan venäläistäminen sekä Moskova-keskeinen talouspolitiikka.
Sudanin konflikti 2023
26. huhtikuuta 2023
Tulitauko ei pitänyt kaikissa osissa maata. Entisen hallinnon sotarikoksista syytettyjä jäseniä pääsi vankilasta vapaaksi.
Indrek Toome
Poliitikkona Neuvosto-Virossa
Kommunistipuolueen keskuskomitean ideologiasihteerin tehtävissä Toome oli vain 10 kuukautta marraskuuhun 1988 asti. Kesällä 1988 yhdessä Indrek Toome, Tallinnan kaupungin puoluejohtaja Enn-Arno Sillari ja silloisen Neuvosto-Viron KGB-johtaja Karl Kortelainen saivat NKP:n puoluejohtajan Mihail Gorbatšovin siirtämään Neuvosto-Viron silloinen puoluejohtaja Karl Vaino syrjään ja nimittämään uudistusmielinen Vaino Väljas hänen seuraajakseen. Indrek Toomesta tuli marraskuussa 1988 Neuvosto-Viron pääministerin Bruno Saulin seuraaja. Ajankohdasta muodostui Toomen suosion huipentuma. Hän oli mukana 16. marraskuuta 1988 Korkeimman neuvoston hyväksymässä suvereneisuusjulistuksessa, jossa Viron lait asetettiin Neuvostoliiton lakien edelle. Toome kuului uuden puoluejohtajan Vaino Väljaksen ja Korkeimman neuvoston puhemiehiston puheenjohtajan Arnold Rüütelin kanssa sen hetkiseen Neuvosto-Viron poliittiseen johtotroikkaan. Muutokset eivät enää kuitenkaan olleet vanhojen vallanpitäjien hallinnassa, joihin myös Toome kuului. Uudeksi valtaryhmäksi nousi Kansanrintama, josta muodostui Neuvosto-Viron kommunistipuolueen edustajien näkökulmasta kilpaileva poliittinen ryhmä.
Indrek Toome toimi Neuvosto-Viron ja sittemmin Viron parlamentissa, Korkeimmassa neuvostossa, ns. Vapaa Viro-ryhmän johtajana, joka oli itsenäisyysliikkeen johdossa olleen Kansanrintaman kannalta kilpaileva ryhmä. Vapaa Viro-ryhmä oli lähellä vanhaa kommunistitaustaista valtaeliittiä, ja pyrki tämän kautta pitämään valtaa hallussaan. Toome itse toimi maaliskuussa 1990 valitun Korkeimman neuvoston ulkoasiainvaliokunnan puheenjohtajana. Maaliskuussa 1990 valtaan nousseelle Kansanrintamajohtoiselle hallitukselle pääministerinä Edgar Savisaar Vapaa Viro-ryhmä johtajanaan Indrek Toome oli selvä oppositioryhmä, joka vuoden 1990 yritti kaataa Savisaaren hallitusta onnistumatta kuitenkaan siinä. Toomelle itselleen ulkoasianvaliokunnan puheenjohtajana hallituksen ulkoministeri Lennart Meri oli oppositiokauden Toomen ankarasti kritisoima vastapeluri.
Sudanin konflikti 2023
27. huhtikuuta 2023
Armeija teki hävittäjillä ilmaiskuja RSF:ää vastaan.
Indrek Toome
Liikemiehenä itsenäisessä Virossa
right|280px|thumb|Indrek Toome, [[Tiit Made ja Edgar Savisaar kuvattu vuonna 2011. Savisaar oli Toomen seuraaja Viron pääministerinä – Toome oli viimeinen Neuvosto-Viron pääministeri ja Savisaar ensimmäinen Viron pääministeri.]] Syksystä 1992 alkaen Toome oli mukana kiinteistöyhtiö SRV Kinnasvara AS:ssä, sen omistajana ja hallituksessa. Toome ja hänen omistamansa kiinteistöyritykset olivat mukana muun muassa Viru Keskuksen rakentamisessa 1990-luvulla.
Sudanin konflikti 2023
28.–29. huhtikuuta 2023
Taisteluja käytiin erityisesti maan yleisradioyhtiön päämajan alueella Omdurmanissa, eikä mikään tulitauko pitänyt.
30. huhtikuuta 2023
Ensimmäinen Punaisen ristin avustuslento kuljetti noin kahdeksan tonnia avustus- ja lääkintätarvikkeita Sudaniin.
1. toukokuuta 2023
YK varoitti, että koko Sudanin terveydenhuolto saattaa romahtaa taisteluiden takia.
Indrek Toome
Liikemiehenä itsenäisessä Virossa
Indrek Toomen veljenpoika Koit Toome on tunnettu virolainen laulaja ja musikaalinäyttelijä, joka osallistui vuoden 2017 Eurovision laulukilpailuihin.
Sudanin konflikti 2023
2. toukokuuta 2023
Yli 100 000 pakolaista oli lähtenyt Sudanista naapurimaihin.
6. toukokuuta 2023
Saudi-Arabia ja USA kutsuivat konfliktin osapuolet Saudi-Arabiassa käytäviin rauhanneuvotteluihin.
12. toukokuuta 2023
Osapuolet saivat neuvoteltua Saudi-Arabiassa mm. sähkön ja peruspalveluiden turvaamisesta siviileille.
YK:n mukaan noin 200 000 ihmistä oli paennut maasta.
21. toukokuuta 2023
Saudi-Arabiassa sovittiin viikon pituisesta tulitauosta, jonka on tarkoitus alkaa illalla 22. toukokuuta.
29. toukokuuta 2023
Vaihtelevasti sujunutta tulitaukoa päätettiin jatkaa viidellä päivällä.
31. toukokuuta 2023
Armeija kertoi vetäyteneensä tulitaukoneuvotteluista, koska sen mielestä RSF ei ole noudattanut aiempia sopimuksia.
1. kesäkuuta 2023
Yhdysvallat asetti ensimmäiset konfliktiin liittyvät pakotteet, kun kaksi Sudanin armeijaan ja kaksi RSF:ään liittyvää yritystä saivat talouspakotteita, ja "väkivaltaa tukevia henkilöitä" kohtaan asetettiin viisumirajoituksia.
9. heinäkuuta 2023
Ilmaiskussa Omdurmaniin kuoli ainakin 22 ihmistä. YK sanoi pelkäävänsä tilanteen muuttuvan täysimittaiseksi sisällissodaksi.
14. heinäkuuta 2023
Armeijan tekemä isku torille Omdurmanissa tappoi ainakin 30 ihmistä.
3. elokuuta 2023
Amnesty Internationalin raportti kertoi sekä armeijan että RSF:n tehneen paljon sotarikoksia koko konfliktin aikana, esim. seksuaalista väkivaltaa siviileille. Amnestyn esitettyä syytteet osapuolille, kummatkin väittivät noudattavansa kansainvälistä oikeutta ja syyttivät hirmuteoista toisiaan.
15. elokuuta 2023
Yli miljoona ihmistä oli paennut maasta, kertoi Kansainvälinen siirtolaisuusjärjestö IOM. YK:n mukaan maan tilanne oli ajautumassa täysin hallitsemattomaksi.