cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Gunnar Heinrichs
Jääkäriaika
pienoiskuva|Jääkäripataljoona 27:n 4. komppania. Hän liittyi yhtenä ensimmäisten vapaaehtoisten joukkoon, jonka päämääränä oli Saksassa sotilaskoulutusta antava Pfadfinder-kurssi, mikä järjestettiin Pohjois-Saksassa sijaitsevalla Lockstedter Lagerin harjoitusalueella. Leirille hän ilmoittautui 25. helmikuuta 1915. Hänet sijoitettiin joukon 1. komppaniaan, josta hänet sijoitettiin 21. joulukuuta 1915 Kuninkaallisen, Preussin Jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan. Hän oli yksi niistä viidestä jääkäristä, jotka pääsivät ennen pataljoonan rintamalle siirtymistä tutustumaan majuri Bayerin johdolla itärintaman päämajaan Kovnossa. Tällä vierailulla hän pääsi keskustelemaan kenraaleiden Ludendorffin ja Hindenburgin kanssa.
Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Hän osallistui vuonna 1917 Libaussa järjestetyille sotakoulun A-kursseille.
Pindrowpihta
Pindrowpihta (Abies pindrow) on Himalajalla ja lähivuoristoissa kasvava ainavihanta pihtalaji. Se kasvaa 2400–3700 metrin korkeudessa ja viihtyy etenkin viileillä ja kosteilla pohjoisrinteillä. Korkeutta sille kertyy 40–60 metriä ja rungon halkaisija on noin 2–2,5 m.
Gunnar Heinrichs
Suomen sisällissota
Hän saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana kapteeniksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan komppanianpäälliköksi 3. Jääkärirykmentin 7. jääkäripataljoonan 1. komppaniaan, josta hänet siirrettiin komentajaksi 26. maaliskuuta 1918 alkaen 4. Jääkärirykmentin 11. jääkäripataljoonaan. Hän osallistui pataljoonan komentajana sisällissodan taisteluihin Viipurissa.
Sisällissodan jälkeinen aika
Heinrichs komennettiin sisällissodan jälkeen 1. kesäkuuta 1918 Yleisesikuntaan yleisesikunnan päällikön, eversti von Redernin, ja osasto 2:n adjutantiksi. mistä hänet siirrettiin 10. lokakuuta 1918 Karjalan kaartin rykmenttiin ja komennettiin samalla Viipurin upseerikokelaskurssien johtajaksi. mutta siirrettiin 1. toukokuuta 1919 Yleisesikunnan operatiiviseen toimistoon toimistoupseeriksi ja 9. syyskuuta 1920 alkaen 3. Divisioonan esikuntapäälliköksi.
RN Condore
RN Condore oli Italian kuninkaallisen laivaston  ensimmäinen täysin Italiassa suunniteltu ja valmistettu 1. luokan torpedovene.
Gunnar Heinrichs
Sisällissodan jälkeinen aika
Armeijasta hän erosi 27. heinäkuuta 1922, mutta astui 28. helmikuuta 1923 jälleen vakinaiseen palvelukseen ja määrättiin Kadettikouluun kadettikomppanian päälliköksi, josta hänet siirrettiin 10. toukokuuta 1926 Autopataljoonan (myöh. nimi Huoltopataljoona 1) komentajaksi ja edelleen 1. heinäkuuta 1933 Uudenmaan rykmentin ja 5. joulukuuta 1935 Keski-Suomen sotilasläänin komentajaksi. Armeijasta hän erosi toistamiseen 11. helmikuuta 1938 siirtyi Oy Taalintehtaan apulaisjohtajaksi.
Talvi- ja jatkosota
Heinrichs osallistui talvisotaan 3. täydennysdivisioonan (nimi myöhemmin 23. Divisioona) komentajana ja osallistui taisteluihin Ylä-Sommessa ja Näykkijärvellä. Divisioonan komentajan tehtävistä hänet siirrettiin Päämajan linnoitusosaston erikoistehtäviin. Välirauhan aikana ja jatkosodan puhjettua hän toimi Päämajan Linnoitusosaston yleisen osaston päällikkönä, kunnes vuonna 1942 hänet kotiutettiin ja hän siirtyi Etelä-Suomen voiman tekniseksi johtajaksi.
RN Condore
Valmistus
Giuseppe Rotan suunnittelema alus tilattiin Ansaldolta Sampierdarenasta Genovasta, missä köli laskettiin 1897. Alus laskettiin vesille 17. syyskuuta 1898 ja valmistui 11. kesäkuuta 1900.
Gunnar Heinrichs
Talvi- ja jatkosota
Neuvostoliiton suurhyökkäyksen alkaessa hänet kutsuttiin takaisin palvelukseen ja hänet sijoitettiin Kannaksen joukkojen esikuntaan komento-osaston päälliköksi, josta hänet komennettiin 3. Armeijakunnan yhteysupseeriksi Suomussalmelle. Vakinaisesta palveluksesta hän erosi jatkosodan jälkeen ja siirtyi Helsingin kaupungin sähkölaitokselle insinööriksi, missä työskenteli vuoteen 1947, jonka jälkeen hän toimi useiden sähkölaitosten palveluksessa ja vuodesta 1947 alkaen Pohjoismaiden Sähkö Oy:n palveluksessa. Hänet on haudattu Kauniaisiin.
RN Condore
Palvelus
Aluksen alkuperäiset hiilikäyttöiset kattilat vaihdettiin myöhemmin kahteen öljykäyttöiseen Normand-kattilaan. Alus poistettiin palveluksesta 18. huhtikuuta 1920.
Gunnar Heinrichs
Opetustoimi
Heinrichs toimi teknillisen mekaniikan ja ainelujuusopin tuntiopettajana Sotateknillisessä koulussa vuosina 1929–1931. Hän toimi saksalaisille upseereille järjestetyllä talvikursseilla Kankaanpäässä ja Pommerissa vuosina 1941–1944.
Luottamustoimet
Heinrichs toimi puheenjohtaja toimikunnassa, jonka tehtävänä oli laatia lakiehdotus moottoriajoneuvojen takavarikoimisesta vuonna 1928 ja Helsingin varuskunnan liikekannallepanotoimiston puheenjohtajana vuosina 1928–1930. Yleisesikunnan liikekannallepano-ohjesääntökomitean jäsenenä hän toimi vuonna 1928 ja talvitiekysymystä käsitelleen komitean puheenjohtajana vuonna 1932 sekä ampumatarvikealalla palvelevien henkilöiden pätevyysvaatimuksia pohtineen komitean puheenjohtajana vuonna 1932. Teknillisten joukkojen kunniatuomioistuimen puheenjohtajana hän toimi vuosina 1926–1927 ja 1. Divisioonan kunniatuomioistuimen varapuheenjohtajana vuosina 1927–1928 sekä Suomen moottoripyöräklubin keskushallituksen puheenjohtajana vuosina 1927–1929. Suomen moottoriliiton keskushallituksen puheenjohtaja hän taasen toimi vuosina 1927–1932 ja Suomen Sotilasaikakauslehden toimituskunnan jäsenenä vuonna 1929.
Julian Baggini
Julian Baggini (s. 1968) on brittiläinen filosofi ja kirjailija. Hän on The Philosophers' Magazine -lehden toimittaja ja yksi lehden perustajista. Hän on kirjoittanut lukuisiin sanoma- ja aikakauslehtiin kuten The Guardian, The Independent, The Observer, Prospect, THES ja New Humanist sekä BBC:lle.
Baggini väitteli filosofian tohtoriksi vuonna 1996 Lontoon University Collegesta minuuden käsitteestä.
Alun perin Oxford University Pressin A Very Short Introduction -sarjassa ilmestynyt Bagginin teos Ateismi: Lyhyt johdanto (suomeksi Kustannus Oy Vapaa Ajattelija Ab, 2003) esittelee ateismin ja uskonnottoman etiikan perusteet.
BWO
thumb|BWO esiintymässä [[Szczecinissä 2007.]] BWO on ruotsalainen, vuonna 2004 perustettu elektronista popmusiikkia esittävä trio. Yhtyeeseen kuuluvat laulaja Martin Rolinski, kosketinsoittaja Marina Schjiptjenko sekä kappaleista ja tuotannosta vastaava Alexander Bard, joka tunnetaan 1990-luvulla listamenestystä saavuttaneesta yhtyeestä Army of Lovers. Yhtye aloitti toimintansa nimellä Bodies Without Organs, mutta lyhensi vuonna 2006 nimensä muotoon BWO. Yhtye on nauttinut suurta suosiota Skandinaviassa ja muualla Euroopassa koko uransa ajan. Ruotsissa BWO on äänestetty parhaaksi yhtyeeksi kahtena vuotena peräkkäin ohi Kentin ja The Cardigansin. Yhtye on ollut listaykkösenä Ukrainassa, Ruotsissa, Japanissa, Libanonissa, Turkissa ja Isossa-Britanniassa.
Prototype
BWO julkaisi debyyttilevynsä Prototype Venäjällä joulukuussa 2004. Se menestyi Venäjällä, Ukrainassa, Suomessa ja erityisesti yhtyeen kotimaassa, missä yhtye saavutti seitsemän Top-20-hittisingleä. Albumi pysyi Ruotsin virallisella listalla yli 60 viikkoa myyden tuplaplatinaa. Vuonna 2005 yhtye osallistui Ruotsin euroviisukarsintoihin kappaleella ”Gone”, mutta putosi kilpailusta ensimmäisten joukossa. Kappaleesta tuli kuitenkin hitti ja se nousi listaykköseksi Libanonissa.
Halcyon Days ja remix-levy
Yhtyeen toinen albumi Halcyon Days ilmestyi huhtikuussa 2006. Se nousi Ruotsissa heti listaykköseksi myyden kultaa ennakkoon. Levyn ensimmäinen single ”Temple of Love” nousi Ruotsin singlelistan ykköseksi ja menestyi myös Itä-Euroopassa ja muualla Skandinaviassa. Joulukuussa 2006 BWO julkaisi vielä remixlevyn Halcyon Nights.
Fabricator
Kolmas studioalbumi Fabricator julkaistiin syyskuussa 2007. Se nousi Ruotsissa kuudenneksi. Levyn myynti alkoi hyvin, mutta muutamassa viikossa se putosi Ruotsin albumilistalta. Albumin ensimmäinen single ”Save my Pride” nousi listaykköseksi Turkissa saavuttaen taajan radiosoiton myös Skandinaviassa. Single ”Rhythm drives me crazy” valittiin Ruotsissa vuoden 2007 naisten MM-jalkapallojoukkueen teemakappaleeksi.
Britannian valloitus ja menestys radiossa
Vuoden 2008 alussa yhtye sai ensimmäisen hitin Ison-Britannian listalle remix-versiolla vanhasta hittisinglestä ”Sunshine in the Rain”. Sitä soitettiin paljon BBC:n Radio 2 -kanavalla, mikä nosti sen julkaisuviikolla Indie-listan ykköseksi. BWO on saavuttanut aikaisemmin kaksi Top-10-hittiä Ison-Britannian klubilistalla singleillä ”Sixteen tons of Hardware” ja ”Chariots of fire”. Yhtye on myös esiintynyt neljä kertaa Lontoon G-A-Y-tapahtumassa.
BWO on saavuttanut merkittävää menestystä radiohittiartistina. Yhtye on koko 2000-luvulla eniten Euroopassa radiosoittoa saanut artisti Robbie Williamsin jälkeen. Vuosina 2005 ja 2006 BWO oli myös Ruotsissa selvästi eniten soittoaikaa saanut artisti.
Eurovision laulukilpailu 2008, kokoelma-albumi ja Yhdysvallat
Vuonna 2008 yhtye osallistui jälleen Eurovision laulukilpailun karsintoihin kappaleella ”Lay your love on me”. Kappale julkaistiin heinäkuussa myös Isossa-Britannissa, ja se nousi jälleen menestyksekkäästi Indie-listalla toiseksi ja saavutti suuren soittomäärän BBC:n Radio 1- ja 2 -kanavilla. Myös seuraavat Britanniassa julkaistut promosinglet ”Will My Arms Be Strong Enough” ja ”Destiny Of Love” nousivat isoiksi radiohiteiksi.
Yhtye päätti olla julkaisematta uutta albumia vuonna 2008. Sen sijaan yhtye julkaisi lähes kaikki singlet kattavan kokoelma-albumin Pandemonium. Se myi Ruotsissa kultaa viikossa ja nousi albumilistan kolmanneksi. Koska yhtye ei ollut aiemmin julkaissut yhtään albumia Britanniassa, oli tämä myös ensimmäinen täyspitkä julkaisu siellä kesällä 2008. Myöhemmin syksyllä julkaistiin myös kaikki aiemmat albumit Britanniassa. BWO saavutti myös suosiota Yhdysvalloissa ”Chariots Of Fire” -singlellä, joka nousi korkeimmillaan sijalle 40 Billboard Dance/Club Play -listalla. Kyseessä oli yhtyeen ensimmäinen julkaisu Yhdysvalloissa.
Big Science
Keväällä 2009 yhtye osallistui jälleen euroviisukarsintaan kappaleella ”You’re not Alone”, mutta putosi heti alkumetreillä. Vaikka yhtyeen lavashow sai paljon hyviä arvioita, kappale ei vedonnut ruotsalaisiin äänestäjiin. Kappale nousi silti yhdenneksitoista Ruotsin virallisella Top-60-singlelistalla.
Yhtye julkaisi uuden albumin Big Science 1. huhtikuuta 2009 ja nousi menestyksekkäästi Ruotsin albumilistalla 9. sijalle. Albumilta on myös julkaistu toinen single ”Right here, Right now”, joka sai loistavia arvosteluja medioissa ympäri Eurooppaa. Myös brittiläinen Popjustice-lehti ennusti sitä yhdeksi vuoden 2009 suurimmista hiteistä. Vaikka yhtye promosi uutta singleään ja albumia ahkerasti ympäri Eurooppaa ja Britanniaa kesän 2009, siitä ei tullut kuin pieni radiohitti. Lokakuussa 2009 ja tammikuussa 2010 julkaistut ”Rise to the Occasion” ja ”Kings of Tomorrow” eivät nousseet hiteiksi ja ne julkaistiin ainoastaan Skandinaviassa digitaalisessa muodossa.
Keväällä 2009 BWO löi läpi Japanissa erityisesti Aasian maita varten julkaistulla kokoelma-albumilla Sunshine in The Rain.
Tällä hetkellä
Yhtye piti taukoa keikkailusta vuoden 2010 ja palasi studioon levyttämään uutta albumiaan vuonna 2011. Tästä huolimatta yhtyeeltä on ilmestynyt Yhdysvalloissa Remix-single "Right Here Right Now" -kappaleesta keväällä 2010. Kappaleen uudesta versiosta vastaa dj Ralph Rosario, joka on muun muassa Madonnan ja Justin Timberlaken vakiomiksaajia. Kyseessä on yhtyeen toinen singlejulkaisu Yhdysvalloissa. Kappaleesta on julkaisun jälkeen hiljalleen noussut yhtyeen ensimmäinen suuri hitti Amerikoissa. Yhtye on saanut paljon radiosoittoa ja näkyvyyttä Yhdysvalloissa, jonka ansiosta BWO sai ensimmäisen Top-10-hittinsä, kun "Right Here Right Now" nousi Amerikan listoilla sijalle kahdeksan.
BWO:n tauon aikana Alexander Bard tekee musiikkia uuden yhtyeensä Gravitonasin kanssa, joka julkaisi ensimmäisen singlensä huhtikuussa 2010 ja albumin myöhemmin kesällä. Yhtyeen musiikki poikkeaa hyvin voimakkaasti Bardin aiemmista projekteista, sillä se edustaa koneellista rock-musiikkia. Marina taas tekee työtä vanhan Page-yhtyeensä kanssa ja Martin keskittyy perhe-elämään, sillä hänestä tuli isä loppuvuodesta 2009.
Talviuniversiadit 2007
XXIII Talviuniversiadit järjestettiin Italian Torinossa 17.–27. tammikuuta 2007.
Urheilulajit
Kilpailuissa jaetaan mitaleja 12 eri urheilulajissa ja yhteensä 18 lajissa.
(Suluissa oleva numero kertoo lajin kilpailutapahtumien määrän)
Elena Linari
pienoiskuva|Elena Linari Elena Linari (s. 15. huhtikuuta 1994) on italialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Italian naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 56 maaottelua. MM-kilpailuissa 2019 hän pelasi Italian kaikki viisi ottelua alusta loppuun.
Linari edustaa espanjalaista Atlético Madridia. Kotimaassaan hän on pelannut Fiorentinassa ja Bresciassa.
Lafourchen piirikunta
Lafourchen piirikunta on Yhdysvaltojen Louisianan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 98 426 vuonna 2017 ja sen pinta-ala on 3 818 neliökilometriä. Piirikunnan hallintokeskus Thibodaux on myös sen suurin kaupunki.
Väestö
Piirikunnan asukkaista 77,1 prosenttia on valkoisia, 13,3 prosenttia mustia ja 4,29 prosenttia latinalaisamerikkalaisia. 14,5 prosenttia puhuu muita kieliä kuin englantia. 97,7 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Piirikunnan väestön keski-ikä on 36,7 vuotta.
The All-New Popeye Hour
The All-New Popeye Hour on yhdysvaltalainen Hanna-Barberan sekä King Features Syndicaten tuottama animaatiosarja. Sarjan jaksot esitettiin CBS-kanavalla vuosina 1978-1983. The All-New Popeye Hour -nimellä sarjaa esitettiin vuoteen 1981 asti, jolloin sarjan nimeksi vaihdettiin The Popeye and Olive Show, ja samalla sen kestoaika lyhennettiin puoleen tuntiin.
Sarjan päähenkilönä toimii jo aiemmin eri piirrossarjoissa ja sarjakuvissa esiintynyt merimies Kippari-Kalle. Sarjassa nähdään lisäksi monia muitakin sarjakuvista tuttuja hahmoja, kuten Olga, Brutus sekä Eetu. Brutuksen nimi alkuperäisissä jaksoissa on Bluto, mutta hahmo suomennettiin sarjan käännöksessä Brutukseksi. Suomessa sarjan jaksoja on julkaistu suomeksi puhutuilla VHS-kaseteilla. Dubbauksesta vastasi Golden Voice Oy.
Ruoveden kihlakunta
Kihlakunnan maapinta-ala oli 3 495,46 km² (1.1.1938), ja sen väkiluku oli 42 275 henkeä (31.12.1939).
Alf Andersen
Alf Steen Andersen (5. toukokuuta 1906 Drammen - 12. huhtikuuta 1975 Frogn, Norja) oli norjalainen mäkihyppääjä.
Andersenin uran menestyksekkäimmät vuodet ajoittuivat 1920- ja 1930-luvulle, jolloin hän oli maailman huipulla. 1928 talviolympialaisissa Sveitsin Sankt Moritzissa hän voitti mäkihypyssä olympiakultaa.
Toisen arvokisamitalinsa Andersen saavutti seitsemän vuotta myöhemmin 1935 Vysoké Tatryn MM-hiihdoista sijoituttuaan norjalaisten kolmoisvoittoon päättyneessä mäkihyppykilpailussa pronssille.
Paavo Laitinen
Paavo Antero Laitinen (8. marraskuuta 1931 Kuusamo – 25. marraskuuta 2004 Helsinki) oli suomalainen juristi, diplomaatti ja pankinjohtaja.
Laitinen meni aluksi ulkoministeriön palvelukseen. Hän oli ulkoasiainministeriön avustajana 1956–1958, Washingtonin suurlähetystön avustajana 1959–1961, Ankaran suurlähetystön II luokan lähetystösihteerinä 1961–1963, ulkoasiainministeriön jaostosihteerinä 1964–1965 ja Tukholman suurlähetystön I luokan lähetystösihteerinä 1965–1968. Hän oli ulkoasiainministeriön jaostopäällikkönä 1968–1971 ja Pariisin suurlähetystön lähetystöneuvoksena 1971–1972. Laitinen siirtyi sitten pankkialalle ja oli Pohjoismaiden Yhdyspankin, sittemmin Suomen Yhdyspankin johtokunnan jäsenenä 1972–1974 ja pankin varatoimitusjohtajana vuodesta 1974 alkaen.
Paavo Laitisen on arveltu olleen yksi Suomen Kuvalehteen kirjoittaneen Veikko Viisi -kollektiivinimimerkin takana olleista ulkoministeriön virkamiehistä. Muita olivat Risto Hyvärinen, Max Jakobson ja Keijo Korhonen.
Kuoleman jälkeen
Kuoleman jälkeen on vuonna 1915 valmistunut venäläinen mykkäelokuva. Jevgeni Bauerin ohjaaman melodraaman pääosia esittävät Vera Karalli ja Vitold Polonski.
Juoni
Nuori tutkija Andrei Bagrov viettää yksinäistä elämää tätinsä kanssa. Opiskelutoveri Tsenin houkuttelee Andrein juhliin, jossa tämä tapaa salaperäisen näyttelijän Zoja Kadminan. Zoja yrittää lähestyä Andreita, mutta tämä torjuu hänet. Ennen seuraavaa esitystä Zoja juo myrkkyä ja kuolee näyttämölle. Kuultuaan itsemurhasta Andrei hankkii käsiinsä Zojan kuvan ja päiväkirjan ja saa selville, että tyttö oli rakastunut häneen ensi silmäyksellä. Zoja alkaa ilmestyä Andreille unessa ja vähitellen myös valveilla ollessa. Andrei menettää järkensä ja kuolee odottaen jälleen tapaavansa Zojan.
Tuotanto ja vastaanotto
Aleksandr Hanžonkovin yhtiön tuottama Kuoleman jälkeen perustuu Ivan Turgenevin kertomukseen Klara Militš, josta tehtiin samana vuonna myös toinen elokuvasovitus. Näyttelijä Jevlalija Kadminan itsemurhan innoittama kertomus kuuluu Turgenevin myöhäisiin ”mystisiin tarinoihin”, joihin kirjailija itse suhtautui ironisesti.
Ohjaaja Jevgeni Bauerin ”salonkipsykologinen elokuvadraama” jättää Turgenevin huumorin sikseen ja korostaa tarinan yliluonnollisia piirteitä. Näyttämöllä tehty itsemurha sivuutetaan varsin nopeasti, koska se oli nähty jo moneen kertaa aikaisemmin – muun muassa Vera Karallin elokuvassa Les chrysanthèmes (1914). Bauerin ohjaustyön visuaalisia ansioita ovat päähenkilöä juhlissa seuraava poikkeuksellisen pitkä kamera-ajo, studiossa kuvatut unennäyt, viehättävä ja hienostunut Karalli sekä kylmäkiskoiseen osaansa sopiva moitteettoman komea Vitold Polonski.
Aikalaiskritiikki suhtautui kielteisesti Turgenevin kertomukseen tehtyihin muutoksiin ja piti elokuvan unennäkyjä pitkitettyinä. Suomessa Kuoleman jälkeen sai ensi-iltansa helsinkiläisessä Scala-teatterissa huhtikuussa 1916. Fyrenin mukaan Pietarissa poikkeuksellista huomiota herättänyt elokuva oli aiheeltaan ja käsittelytavaltaan arvokas sekä hyvin näytelty.
Seraing
Seraing on kunta Liègen maakunnassa, Belgiassa. Sen asukasluku 1. tammikuuta 2008 oli 61 657. Kunnan pinta-ala on 35,34 neliökilometriä. Seraing sijaitsee Maasjoen varrella Liègen lounaispuolella. Kunta on ollut tärkeä rauta-, teräs- ja laiteteollisuuden keskus.
Don McNeill’s Breakfast Club
thumb|Don McNeill thumb|Breakfast Clubin viimeinen lähetys 1968. Don McNeill's Breakfast Club on yhdysvaltalainen radion aamulähetys, jota lähetettiin 23. heinäkuuta 1933 – 27. joulukuuta 1968. Ohjelman edeltäjä oli The Pepper Pot, jonka juontajuus siirtyi Don McNeillille ja samalla ohjelman uudeksi nimeksi tuli The Breakfast Club. Ohjelmaa lähetti NBC Blue Network, josta vuonna 1943 syntyi ABC. The Breakfast Club on pitkäikäisin valtakunnallinen radion viihdeohjelma Yhdysvalloissa.
Don McNeill's Breakfast Club pääsi Radio Hall of Fameen vuonna 1989.
Aiheesta muualla
www.richsamuels.com: The Breakfast Club
Luettelo Sastamalan kylistä
Luettelo Sastamalan kylistä käsittää Sastamalan kunnan alueella sijaitsevat maarekisterikylät. Kylät on lueteltu pitäjittäin.
Kylät
Aluskylä, Heinoo, Innala, Jassala, Juurakko, Karimäki, Karkunkylä, Ketunkylä, Kiurala, Koivu, Kojola, Koski, Kutala, Kärppälä, Lammentaka, Lielahti, Mäenkylä, Nohkua, Oravula, Palviala, Pitkänkaro, Rainio, Raipio, Rikainen, Toijala, Tyrisevä ja Vihtiälä.
Aarikkala, Hellilä, Honkola, Kanala, Keikyä, Kiviniemi, Krekola, Meskala, Ojanperä, Partala, Peevola, Pehula, Potila, Saappala, Villilä ja Äetsä.
Haapaniemi, Hoipala, Hykkerlä, Jaamala, Kiikanoja, Kiikka, Kiimajärvi, Kikkelä, Kilpijoki, Kinnarla, Kulmuntila, Leikkuu, Meskala, Mielaanniemi, Nevo, Raukko, Ritala, Ruotsila, Tala, Teukkula, Tormi, Ulvi, Unkerla, Vakkala ja Vehkakorpi.
Hongistonmaa, Jaara, Jylhänmaa, Kiikoinen, Kuorsumaa, Myöntee, Niemenmaa, Nevanperä, Rautu ja Tervahauta.
Eskola, Hahmajärvi, Häijää, Hermala, Hyynilä, Iirola, Kairila, Kari, Kortesjärvi, Lampinen, Mierola, Murto, Mustianoja, Pukara, Pyöräniemi, Rienilä, Ryömälä, Saikkala, Salmi, Tervamäki, Tiisala, Tomula, Tupurla, Uotsola, Valkama, Venesmäki, Vestola, Vesunti ja Yliskallo.
Jalkavala, Kiikoistenmaa, Kittilä, Koivuniemi, Kouraniemi, Lahdenperä, Leppälammi, Makkonen, Pajuniemi, Peräkunta, Pohjakylä, Pyykoskenmaa, Sävi, Suodenniemi ja Taipale.
Eko, Houhajärvi, Humaloja, Hätilä, Isojärvi, Juti, Järvenpää, Kahimala, Kalliala, Kaltila, Kaltsila, Kaukola, Ketola, Koivula, Komerola, Laukula, Leiniälä, Liuhala, Lousaja, Lummaja, Marttila, Nuupala, Näntölä, Ojansuu, Pohjala, Rautajoki, Roismala, Ruoksamo, Sammaljoki, Soinila, Soukko, Stormi, Tapiola, Tyrväänkylä, Uusikylä, Varila, Vataja, Vehmaa, Vihattula ja Vinkkilä.
Alia Guagni
pienoiskuva|Alia Guagni Alia Guagni (s. 1. lokakuuta 1987) on italialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Italian naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 77 maaottelua ja tehnyt niissä viisi maalia. MM-kilpailuissa 2019 hän pelasi avauskokoonpanossa Italian kaikissa viidessä ottelussa.
Guagni edustaa kotimaassaan Fiorentinaa. Hänet palkittiin naisten Serie A:n vuoden pelaajana 2017 ja 2018.
Gotthard Flensborg
Gotthard Flensborg (1723 Flensborg, Tanska – 1803 Tukholma) oli Viaporin linnoitusarkkitehti ja Porvoon kaupungin kaupunginarkkitehti.
Flensborg opiskeli arkkitehdiksi vuodesta 1741 Tukholmassa arkkitehti Carl Hårlemanin oppilaana. Suomessa Flensborg aloitti Loviisassa mutta siirtyi sen jälkeen Viaporiin, myöhempään Suomenlinnaan 1751. Pommerin sodan rahoittamiseksi linnoitustyö hiljentyi 1758 ja Flensborgin piti siirtyä Porvoon kaupungin palvelukseen 1760.
Rouva Holmin keittiöstä 11. kesäkuuta 1760 karanneen tulipalon jälkeen Flensborg nimitettiin Porvoon kaupungin kaupunginarkkitehdiksi. Tuolloin Porvoon kaupungin rakennuksista oli palanut 2/3.
Flensborgin suunnitelmien mukaisesti Porvooseen rakennettiin mm. kauppatorin ympärille silloinen kauppakeskus Porvoon raatihuoneen läheisyyteen sekä seitsemän kivirakennusta 1760–1766. Raatihuone rakennettiin 1764. Flensborg luopui kaupunginarkkitehdin tehtävästä 1770 ja ryhtyi linnoitustyökersantiksi. Tuolloin Porvoon maistraatti antoi hänelle todistuksen, jonka mukaan hän oli tullut Porvooseen 1760 ja vastannut sen jälkeen Porvoon raatihuoneen, neljän kaksikerroksisen talon, kahden yksikerroksisen kivitalon ja kahden kiviaidan rakentamisesta.
Flensborg suunnitteli lisäksi Myrskylän seurakunnan Myrskylän kirkon kellotapulin, mikä on rakennettu nykyistä 1803 rakennettua kolmatta kirkkoa ennen. Itselleen hän rakennutti Porvooseen kivitalon, joka on nykyään Runoilijakoti.
Moise Kisling
thumb|[[Amedeo Modiglianin näkemys Kislingistä.]] Moise Kisling (22. tammikuuta 1891 – 29. huhtikuuta 1953) oli puolanjuutalainen taidemaalari.
Kisling syntyi Krakovassa, muutti 1910 vuonna Montmartreen ja vietti vuodet 1911–1912 Céret'ssä. Hän avasi vuonna 1913 Montparnassessa studion, jossa hän työskenteli tulevat 27 vuotta. Hänen läheisiä ystäviään olivat useat ajan johtavat mestarit, kuten Amedeo Modigliani, joka maalasi hänen muotokuvansa vuonna 1915.
Kisling palveli ensimmäisessä maailmansodassa haavoittuen Sommen taistelussa. Hänelle myönnettiin Ranskan kansalaisuus. Hän palasi armeijaan 1940 ja pakeni toisen maailmansodan aikana Yhdysvaltoihin. Hän piti menestyksellä näyttelyitä New Yorkissa sekä Washington DC:ssä ja asui sitten Kaliforniassa vuoteen 1946.
Maisemamaalarina Kislingin tyyli oli läheistä sukua Marc Chagallin työlle. Hänet muistetaan kuitenkin parhaiten muotokuvistaan ja varsinkin naisvartalon mestarillisena kuvaajana. Hän kuoli Sanary-sur-Merissä Etelä-Ranskassa 62-vuotiaana. Laaja kokoelma hänen töitään on Geneven Musée du Petit Palais'ssa Sveitsissä.
Bayonne
Bayonne (baskiksi Baiona) on kaupunki ja kunta Ranskan puoleisessa Baskimaassa. Kaupunki sijaitsee Pyrénées-Atlantiquesin departementissa Uuden-Akvitanian hallintoalueella. Kunnassa oli 40 078 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Bayonnen pinta-ala on 22 neliökilometriä.
Bayonne on osa kolmen kaupungin muodostamaa kaupunkiseutua Communauté d'agglomération de Bayonne-Anglet-Biarritz.
Pirkkalan kihlakunta
Pirkkalan kihlakunta on entinen Suomen kihlakunta, joka sijaitsi Hämeen läänissä. Vuonna 1940 kihlakuntaan kuuluivat seuraavat kunnat: Kihlakunnan ulkopuolella oli Tampereen kaupunki.
Bayonne
Tunnettuja bayonnelaisia
Bayonnessa syntyneitä henkilöitä:
Pirkkalan kihlakunta
Kihlakunnan maapinta-ala oli 2 054,63 km² (1.1.1938), ja sen väkiluku oli 50 525 henkeä (31.12.1939).
Bayonne
Tunnettuja bayonnelaisia
Bayonnesta on myös kotoisin tekninen death metal -yhtye Gojira.
HSE
HSE tarkoittaa:
Gheorghe Hagi
Gheorghe Hagi (s. 5. helmikuuta 1965 Săcele, Romania) on romanialainen jalkapallovalmentaja ja entinen hyökkääjä.
Ura pelaajana
Hagi, joka on etniseltä taustaltaan aromanialainen ja lempinimeltään Karpaattien Maradona, on voittanut Romanian vuoden pelaaja -palkinnon ennätykselliset kuusi kertaa. Hänet myös hiljattain nimettiin Romanian vuosisadan pelaajaksi. Hagi pelasi 125 maaottelua, joissa teki 35 maalia ja edusti Romaniaa kolmissa MM-kilpailuissa. Hän voitti UEFA Cupin Galatasarayn riveissä vuonna 2000.
Pelaamisen jälkeiset vuodet
Aktiiviuransa päättymisen jälkeen Hagi on toiminut valmentajana. Hänestä tuli Romanian maajoukkueen päävalmentaja 2001, mutta pesti kesti vain puoli vuotta Romanian jäätyä rannalle vuoden 2002 MM-kisoista. Seuraava työpaikka oli Turkin liigan Bursaspor, mutta Hagi jätti joukkueen huonon kauden alun jälkeen.
Hagi piti puolitoista vuotta taukoa jalkapalloilun maailmasta ja toimi Mustanmeren rannikolla sijaitsevan hotellin johtajana. Tämän jälkeen hän palasi Galatasarayn leipiin, tällä kertaa johtotehtäviin. Hagi erosi tehtävästään kauden 2004–2005 lopuksi, Galatasarayn sijoituttua liigassa kannattajien pettymykseksi vasta kolmanneksi.
Vuonna 2006 Hagi valmensi romanialaista FCU Politehnica Timișoaraa, mutta sai potkut vain kuuden kuukauden jälkeen kehnojen tulosten vuoksi.
Vuonna 2007 Hagi toimi Steaua Bukarestin päävalmentajana, mutta sai potkut syksyllä huonosti alkaneen Mestarien liigan vuoksi.
Lokakuussa 2010 Hagi palasi valmennustehtäviin Galatasarayn päävalmentajana. Menestystä ei kuitenkaan tullut toivotulla tavalla ja Hagi sai potkut maaliskuussa 2011 Galatasarayn ollessa Turkin liigassa vasta sijalla 11.
Hagi toimi vuosina 2014–2020 omistamansa romanialaisen jalkapalloseuran FC Viitorul Constanțan valmentajana.
Toni Innauer
Anton ”Toni” Innauer (s. 1. huhtikuuta 1958 Bezau, Itävalta) on itävaltalainen mäkihypyn olympiavoittaja.
Keski-Euroopan mäkiviikolla 1975–1976 Toni Innauer voitti kolme osakilpailua mutta epäonnistui Innsbruckin kilpailussa sen verran, että jäi kokonaiskilpailussa neljänneksi. Samana talvena Innsbruckin olympialaisissa Innauer oli mäkikilpailujen suuri suosikki mutta joutui tyytymään suurmäessä hopeaan maanmiehensä Karl Schnablin takana ja normaalimäessä seitsemänteen sijaan. Edelleen vuonna 1976 Innauer voitti Holmenkollenin kilpailun ja paransi Oberstdorfin lentomäessä kaksi kertaa maailmanennätystä (174 ja 176 metriä) voittaen epävirallisen maailmanmestaruuden. Seuraavana vuonna hän saavutti virallisissa lentomäen MM-kilpailuissa Vikersundissa hopeaa ja sijoittui Keski-Euroopan mäkiviikolla jälleen neljänneksi voitettuaan yhden osakilpailun. Lahden MM-kilpailuissa 1978 Innauer sijoittui 24:nneksi pienessä mäessä ja 38:nneksi suurmäessä.
Lake Placidissa 1980 Innauer voitti normaalimäessä olympiakultaa ja sijoittui suurmäessä neljänneksi. Jo muutama kuukausi ennen olympialaisia hän oli loukannut kehräsluunsa, ja joulukuussa 1980 kaatumisen yhteydessä häneltä murtui pohjeluu ja revähtivät nivelsiteet. Oslon MM-kilpailuissa 1982 hän sijoittui normaalimäen kilpailussa 29:nneksi. Sittemmin hän on toiminut valmennus- ja joukkueenjohtotehtävissä. Hänen poikansa Mario Innauer on myös mäkihyppääjä ja on kuulunut Itävallan a-maajoukkueeseen.
Kultatukka, tähtönen
Kultatukka, tähtönen on John Ajvide Lindqvistin kirjoittama romaani. Ruotsinkielinen alkuteos ilmestyi vuonna 2010 ja suomennos vuonna 2011. Kirjan on suomentanut Jaana Nikula, ja suomennoksen on julkaissut Gummerus. Teoksen teemoja ovat muun muassa musiikki, koulukiusaaminen ja nuorten julmuus.
Juoni
Kirja koostuu kolmesta osasta. Ensimmäisessä osassa entinen laulaja Lennart löytää metsästä tyttövauvan. Hän päättää vaimonsa kanssa pitää lapsen, jolla on ainutlaatuinen lahja: vauva osaa ”laulaa” ainutlaatuisen puhtaasti ja sillä on myös absoluuttinen sävelkorva. Lennart päättää, että lasta on pidettävä kellarissa, jotta kukaan ei saisi tietää siitä. Näin ollen Theres-nimisestä tytöstä kasvaa erilainen: hän syö vain vauvanruokaa, kutsuu aikuisia ”isoiksi” ja itseään ”pikkuiseksi” eikä käy kotinsa ulkopuolella. Itse asiassa hän pelkää ulosmenoa, koska uskoo, että hänet syödään siellä. Pian Lennartin pojalle Jerrylle kuitenkin selviää, että hänen vanhempansa piilottelevat lasta, ja hän alkaa käydä useammin Theresin luona. Ensimmäinen osa päättyy Jerryn vanhempien traagiseen kuolemaan, jonka jälkeen tyttö asuu Jerryn luona.
Toinen osa kertoo tytöstä nimeltä Teresa. Teresaa kiusataan koulussa, ja hän pakenee kiusaamista kuuntelemalla musiikkia. Pikkuhiljaa hän tutustuu internetin välityksellä Theresiin, jonka hän saa myöhemmin tietää olevan kuuluisa kykyjenetsintäkilpailun osanottaja.
Kolmannessa osassa tytöt päättävät hankkia Theresille levytyssopimuksen. Kaikki ei mene halutulla tavalla, mutta Theresin suosio kasvaa ja hän tutustuu muihin tyttöihin. Terese on aluksi kateellinen ja vihainen Theresin saamasta suosiosta, mutta antaa lopulta anteeksi Theresille. Theresin tarkoin valitsemista tytöistä muodostuu häntä palvova lauma, jota Theres johtaa. Theres nimittää tyttöjä ”susiksi”, ja näistä tytöistä tulee pikkuhiljaa hyvin vaarallisia yhteiskunnalle.
Kappaleet
Kirjassa viitataan muun muassa seuraaviin musiikkikappaleisiin, joita lauletaan tai joista tehtyjä videoita katsotaan.
Vastaanotto
Warkauden lehden Sirpa Ylösen mukaan Ajvide Lindqvist osaa kuvata kieroutumista niin, että sitä alkaa ymmärtää. Kauheuksia tekevät tuntuvatkin uhreilta. Tämä muistuttaa pelottavalla tavalla ihmisissä asuvista pimeistä asioista.
Séno
Séno on yksi Burkina Fason 45 provinssista. Se sijaitsee maan pohjoisosassa Sahelin alueella. Sénon pääkaupunki on Dori.
Pronounced Leh-Nerd Skin-Nerd
(pronounced 'lĕh-'nérd 'skin-'nérd) (kirjoitettu myös Pronounced Leh-Nerd Skin-Nerd, yleisesti käytössä nimitys Pronounced) on yhdysvaltalaisen rock-yhtye Lynyrd Skynyrdin ensimmäinen albumi. Se julkaistiin syyskuussa 1973 ja myi Yhdysvalloissa kultaa. Levyn nimi on ääntämisohje, jonka mukaan yhtye toivoi nimensä lausuttavan, ja se on viittaus heidän entisen koulunsa liikunnanopettajaan Leonard Skinneriin.
Albumi nousi Yhdysvalloissa Billboard Hot 100 -listan sijalle 27. Se valittiin vuonna 2005 julkaistuun hakuteokseen 1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään.
Gheorghe Grigore Cantacuzino
thumb|190px Gheorghe Grigore Cantacuzino (22. syyskuuta 1837 Bukarest – 23. maaliskuuta 1913 Bukarest) oli romanialainen ruhtinas ja poliitikko, joka toimi Romanian pääministerinä vuosina 1899–1900 ja 1905–1907. Hän toimi sitä ennen useissa ministerinviroissa vuodesta 1870 alkaen, muun muassa valtiovarainministerinä 1875–1876. Hän oli myös edustajainkamarin puhemiehenä 1889–1891 ja 1900–1901 sekä senaatin puhemiehenä 1892–1895 ja 1911–1913. Cantacuzinon toinen hallitus joutui eroamaan maaliskuussa 1907 suuren talonpoikien kapinan puhjettua Romaniassa.
Gheorghe Cantacuzino kuului romanialaiseen Cantacuzinon ruhtinassukuun, joka polveutuu vanhasta kreikkalaisesta Kantakuzenos-suvusta.
Juhani Suutarinen
Taisto Juhani Suutarinen (s. 24. toukokuuta 1943 Uukuniemi) on suomalainen ampumahiihdon maailmanmestari ja olympiamitalisti. Suutarinen voitti olympia- ja MM-tasolla kaikkiaan kuusi mitalia.
Suutarinen aloitti ampumahiihdon armeija-aikanaan. Hän kilpailee edelleen veteraanisarjoissa hiihdossa, ampumahiihdossa ja ampumajuoksussa.
Heaven Förbid
Heaven Förbid on Blue Öyster Cultin albumi vuodelta 1998. Se oli yhtyeen ensimmäinen albumi kymmeneen vuoteen. Albumin nimeksi piti alun perin tulla Ezekiel's Wheel. Euroopan versiossa on erilainen kansikuva (alempi kuva).
Muusikot
sekä:
Iyam Friday
Iyam Friday (s. 1. joulukuuta 1989 Kaduna, Nigeria) on uransa lopettanut nigerialainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Ensimmäisenä Suomen vuotenaan Friday edusti Veikkausliigassa pelannutta AC Oulua ja esiintyi yhteensä kahdeksassa sarjaottelussa. Hän pelasi joukkueessa vielä seuraavan vuoden sen pudottua Ykköseen. Kesken kauden 2009 Friday siirtyi Tampereelle PP-70:n riveihin. Seuraavaksi kaudeksi hän solmi sopimuksen Kakkosessa pelanneen Atlantis FC:n kanssa. Talvikauden 2011–2012 Friday pelasi kotimaassaan.
Ylänkömyyrät
Ylänkömyyrät (Alticola) on myyrien alaheimoon kuuluva jyrsijäsuku.
David Blackwell
David Blackwell (24. huhtikuuta 1919 – 8. heinäkuuta 2010) oli yhdysvaltalainen matemaatikko. Hän syntyi Centraliassa, Illinoisin osavaltiossa.
Hän tutki peliteoriaa, todennäköisyyslaskentaa, tietoteoriaa ja bayeslialsta tilastotiedettä. Blackwell oli tilastotieteen emeritusprofessori Kalifornian yliopistossa, Berkeleyssä. Tilastotieteen Rao–Blackwellin teoreema on nimetty hänen ja C. R. Raon mukaan.
Blackwell on vuoden 1979 John von Neumann Theory Prize -voittaja.
Andrés Pastrana Arango
Andrés Pastrana Arango (s. 17. elokuuta 1954) on kolumbialainen poliitikko. Hän toimi maansa presidenttinä vuosina 1998–2002. Pastrana oli perheessään jo toisen polven presidentti, sillä hänen isänsä Misael Pastrana oli vallassa 1970–1974.
Ennen politiikkaan ryhtymistään Arango opiskeli lakia ja työskenteli televisiotoimittajana. Hän tuli maankuuluksi isännöidessään ajankohtaisohjelmaa. Medellínin huumekartelli sieppasi hänet vuonna 1988 kesken pormestarinvaalikampanjan, mutta kansallinen poliisi vapautti Pastranan muutamaa viikkoa myöhemmin. Hänet valittiin maansa pääkaupungin pormestariksi.
Pastrana uudisti myös sotilasliiton Yhdysvaltain Bill Clintonin kanssa, jonka tuloksena aloitettiin Plan Colombia -ohjelma, jolla maan armeijaa tukettiin aseellisesti ja rahalla huumekauppaa vastaan.
Presidenttikautensa jälkeen hän on ollut maansa suurlähettiläänä Yhdysvalloissa ja Ranskassa.
Vihreät
Vihreät voi tarkoittaa seuraavia puolueita:
RN Pellicano
RN Pellicano oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1899 vesillelaskettu 1. luokan torpedovene.
Valmistus
Leone Lestin suunnittelema alus tilattiin Sestri Ponentesta Cantieri navali Oderolta, missä köli laskettiin heinäkuussa 1896. Alus laskettiin vesille 7. huhtikuuta 1899 ja valmistui 11. joulukuuta 1900.
Palvelus
Alus poistettiin alusluettelosta 17. huhtikuuta 1920.
Tammelan kihlakunta
Tammelan kihlakunta on entinen Suomen kihlakunta, joka sijaitsi Hämeen läänissä. Vuonna 1940 kihlakuntaan kuuluivat seuraavat kunnat:
Kihlakunnan maapinta-ala oli 3 297,00 km² (1.1.1938), ja sen väkiluku oli 68 034 henkeä (31.12.1939).
Tammelan kihlakunnan nimenä oli aiemmin Sääksmäen kihlakunta ja myöhemmin Sääksmäen alinen kihlakunta.
Zola Maseko
Zola Maseko (s. 1967 Swasimaa) on eteläafrikkalainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja tuottaja.
Maseko kävi koulua Swasimaassa ja Tansaniassa. Hän liittyi ANC:n aseelliseen siipeen Umkhonto we Sizween vuonna 1987. Myöhemmin hän muutti Britanniaan, jossa hän opiskeli National Film and Television Schoolissa. Valmistuttuaan hän muutti Etelä-Afrikkaan (1994).
Masekon ohjaustöistä mainittakoon vuosiin 1810–1815 sijoittuva dokumenttielokuva The Life and Times of Sara Baartman (1998), joka kertoo näyttelyesineeksi Britanniaan kaapatusta 20-vuotiaasta mustaihoisesta afrikkalaisnaisesta Sara(h) Baadtmanista. Tämä elokuva palkittiin FESPACO:ssa 1999 parhaan dokumenttielokuvan palkinnolla. Muukalaispelkoa käsittelee esimerkiksi elokuva A Drink In The Passage (2002). Johannesburgin 1950-luvun mustaan kaupunginosaan sijoittuvalla, rotuerottelua vastaan taistelevaa Drum-lehden toimittajaa kuvaavalla elokuvalla Drum (2004) Maseko voitti FESPACO:n pääpalkinnon eli Yennengan kultaisen orin (paras elokuva, 2005).
Steven Taylor
right|thumb|Steven Taylor Steven Vincent Taylor (s. 23. tammikuuta 1986 Lontoo) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Mestaruussarjassa pelaavaa Newcastlea. Hän on pelipaikaltaan puolustaja.
Taylor aloitti Newcastlen ammattilaisjoukkueessa vuonna 2002, mutta pelasi reservissä. Joulukuun 2003 ja tammikuun 2004 Taylor oli kuukauden mittaisella lainasopimuksella Wycombe Wanderers FC:ssä. Jo Kuuden lainaottelun jälkeen Taylorista tuli hyvin suosittu pelaaja fanien keskuudessa.
25. maaliskuuta 2004 Taylor teki vihdoin debyyttiottelunsa Newcastlessa UEFA Cup -ottelussa espanjalaista RCD Mallorcaa vastaan. Liigadebyytinkin hän teki jo kolmen päivän päästä ottelussa Boltonia vastaan.
Taylor on edustanut maajoukkuetasolla Englannin alle 16-vuotiaiden maajoukkuetta, alle 19-v. joukkuetta, alle 21-vuotiaiden joukkuetta ja on käynyt maajoukkueringin leirilläkin.
Taylor on nykyisen Newcastlen lupaavimpia nuoria pelaajia ja monet suurseurat ovatkin havitelleet häntä riveihinsä.
Second Helping
Second Helping on yhdysvaltalaisen rock-yhtye Lynyrd Skynyrdin toinen albumi. Se julkaistiin 15. huhtikuuta 1974 ja myi Yhdysvalloissa kultaa.
Meret Becker
pienoiskuva|Meret Becker vuonna 2008. Meredith ”Meret” Becker (s. 15. tammikuuta 1969 Bremen) on saksalainen näyttelijä ja laulaja. Hänelle myönnettiin Saksan elokuvapalkinto vuonna 1998. Hän oli aiemmin naimisissa muusikko Alexander Hacken kanssa.
Barbara Bonansea
pienoiskuva|Barbara Bonansea Barbara Bonansea (s. 13. kesäkuuta 1991) on italialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Italian naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 64 maaottelua ja tehnyt niissä 21 maalia. MM-kilpailuissa 2019 hän pelasi avauskokoonpanossa Italian kaikissa viidessä ottelussa ja teki kaksi maalia ensimmäisessä alkulohko-ottelussa Australiaa vastaan.
Bonansea edustaa kotimaassaan Juventusta. Aiemmin hän on pelannut Torinossa ja Bresciassa.
Sosiaalidemokraattinen puolue (Andorra)
Andorran sosiaalidemokraattinen puolue, PS perustettiin vuonna 2000, kun Agrupament Nacional Democràtic hajosi kahteen osaan. PS:n perustaja oli Jaume Bartumeu. Puolue sai vuoden 2001 vaaleissa kuusi paikkaa Andorran parlamenttiin. Se pystyi kasvattamaan osuuttaan seuraavissa vaaleissa, ja vuoden 2009 vaaleissa PS sai peräti 45,8 prosenttia äänistä. Parlamenttiin se sai 14 edustajaa eli puolet paikoista.
PS:n puoluejohtaja Jaume Bartumeusta tuli vuoden 2009 vaalien jälkeen uusi pääministeri. Tilanne kriisiytyi kuitenkin kaksi vuotta kestäneeksi umpikujaksi, jonka aikana valtion budjettia ei edes pystytty lyömään lukkoon. Andorrassa järjestettiinkin uudet vaalit vuonna 2011. PS menetti vuoden 2011 vaaleissa suurimman puolueen paikkansa ja sai kuusi edustajaa parlamenttiin. Puolue ajautui tämän jälkeen sisäiseen kriisiin, ja kesäkuun puoluekokous oli riitainen eikä niissä ollut lähellekään kaikki paikalla. Uudeksi puoluejohtajaksi valittiin Víctor Naudi i Zamora, jonka tukena oli poissaolojen takia käytännössä vain 39 prosenttia äänioikeutetuista.
Naudi ja Bartumeu jättivät sosiaalidemokraatit vuonna 2013. Bartumeu perusti uuden parlamenttiryhmän. Vuoden 2015 vaaleissa PS sai enää vain kolme paikkaa parlamenttiin. Puolueen johtoon nousi vuonna 2017 Pere López Agràs. Vuoden 2019 vaaleissa PS nousi jälleen toiseksi suurimmaksi puolueeksi, ja se sai seitsemän edustajaa.
Angela Anakonda
Angela Anakonda on Joanne Ferronen ja Sue Rosen luoma kanadalainen piirrossarja (pala-animaatio). Suomessa sitä ovat esittäneet Yle TV1 ja ja Yle TV2. Sarjaa ovat käsikirjoittaneet esimerkiksi Kent Redeker, Scott Sonneborn, Robert Lamoreaux ja Kat Likkel.
Muuta
Angela Anakonda-sarjan pohjalta on kirjoitettu kolme kirjaa, Minä Angela Anakonda (I Angela Anakonda), Opeongelmia (Teacher trouble) ja Nenäkäs Nanette (Nannoying Nanette). Kaikki kirjat ilmestyivät ensimmäisen kerran vuonna 2001 Simon & Schusterin julkaisemana. Suomessa Angela Anakonda-kirjat on julkaissut Kustannusosakeyhtiö Otava.
Heinolan kihlakunta
Heinolan kihlakunta on entinen Suomen kihlakunta, joka sijaitsi Mikkelin läänissä. Vuonna 1940 kihlakuntaan kuuluivat seuraavat kunnat: Kihlakunnan ulkopuolella oli Heinolan kaupunki.
Kihlakunnan maapinta-ala oli 4 272,94 km² (1.1.1938), ja sen väkiluku oli 43 541 henkeä (31.12.1939).
NRP Vulcano (1910)
NRP Vulcano oli Portugalin laivaston vuonna 1910 vesillelaskettu miinalaiva.
Palvelus
Alus poistettiin laivastoluettelosta vuonna 1940-luvulla.
Suunnistuksen maailmanmestaruuskilpailut 1968
Suunnistuksen maailmanmestaruuskilpailut 1968 pidettiin 28.–29. syyskuuta 1968 Ruotsin Linköpingissä. Kyseessä olivat lajin toiset maailmanmestaruuskilpailut. Sekä miehet että naiset kilpailivat yhdellä henkilökohtaisella matkalla ja viestissä.
Naisten henkilökohtainen kilpailu
Matkan pituus 7,8 km.
Dashiell Hammett
pienoiskuva|Dashiell Hammett vuonna 1934. Samuel Dashiell Hammett (27. toukokuuta 1894 Maryland, Yhdysvallat – 10. tammikuuta 1961 New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen ”kovaksikeitettyjen” salapoliisiromaanien ja novellien kirjoittaja.
Elämä
Hammett jätti koulun 13-vuotiaana ja teki useita töitä ennen kuin alkoi työskennellä Pinkertonin etsivätoimistossa. Hän työskenteli Pinkertonin etsivänä vuosina 1915–1921, mutta toimiston rooli väkivaltaakin käyttäneenä lakkojenmurtajana sai Hammettin illuusiot katoamaan. Pinkertonin agenttien epäiltiin muun muassa sekaantuneen montanalaisen Butten kaupungin ammattiyhdistysjohtajan Frank Littlen selvittämättömään murhaan.
Ensimmäisessä maailmansodassa Hammett palveli moottoroiduissa lääkintäjoukoissa, mutta sairastui espanjantautiin ja myöhemmin tuberkuloosiin ja vietti suurimman osan sotaa sairaalassa Yhdysvalloissa. Sodan jälkeen Hammett toimi mainosalalla ja alkoi lopulta kirjoittaa rikostarinoita, johon häntä inspiroivat omat kokemukset Pinkertonin etsivänä.
Hammett kirjoitti viimeisen romaaninsa vuonna 1934 ja omisti loppuelämänsä lähinnä vasemmistoaktivismille. Hammett osallistui toiseen maailmansotaan pääasiassa Aleuteilla sotilaslehden toimittajana. Sodan jälkeen Hammett liittyi vasemmistolaiseen Civil Rights Congress -järjestöön, joka julistettiin Yhdysvaltain oikeusministerin johdolla kommunistien peitejärjestöksi. Kun neljä järjestöön liittynyttä kommunistia pidätettiin, Hammett maksoi heidän takuunsa. Pidätetyt pakenivat, ja Hammet joutui kuulusteluun ja lopulta 1951 puoleksi vuodeksi vankeuteen tietojen pimittämisestä oikeudelta.
1950-luvulla Hammett joutui Joseph McCarthyn kommunistivainojen yhteydessä Yhdysvaltain senaatin komitean kuultavaksi. Hammett vetosi kuulemisissa perustuslain viidenteen lisäykseen, mutta käytännössä myönsi syyllisyytensä. Hammett joutui mustalle listalle, mutta ei todistanut tuttavistaan. Kuulemisten seurauksena useita Hammettin teoksia poistettiin vuosiksi monien yhdysvaltalaisten kirjastojen valikoimista.
Hammett kuoli New Yorkissa 1961, ja hänet haudattiin kahden maailmansodan veteraanina Arlingtonin hautausmaalle.
Tuotanto
Hammettin tuotanto julkaistiin pääasiassa Black Mask -pulplehdessä. Hammettia pidetään kovaksikeitetyn dekkarikoulukunnan perustajana, mutta esimerkiksi Raymond Chandler on esittänyt, ettei Hammetin tarkoituksena ollut luoda uutta tyyliä, vaan se syntyi olosuhteiden ja kokemusten tuloksena. Monien Hammettin kirjojen pohjalta on tehty elokuvia, tunnetuimpana romaanista Maltan haukka tehty elokuvaversio (1941). Hammettin hahmoista tunnetuin on Sam Spade, vaikka hän esiintyykin vain Maltan haukassa ja kolmessa novellissa. Vaikka hahmo on kirjassa pitkä ja vaalea, hänet yhdistetään elokuvan vuoksi usein Humphrey Bogartin esittämään hahmoon.
Hammettin eniten käyttämä hahmo oli kuitenkin ”Continental Op”, nimetön ja melko persoonaton Continental-etsivätoimiston etsivä, joka esiintyy romaaneissa Veristä satoa, Dainin suvun kirous ja novellikokoelmassa Kymmenes johtolanka.
Hammetin tausta lakonmurtajana kaivosalueilla näkyy hänen tuotannossaan myös siten, että niissä on useita amerikansuomalaisia sivuhahmoja, esimerkiksi kirjassa Veristä satoa esiintyvä ronski ”Suomen Pete”.
Taisto Raunemaa
Taisto Mikko Raunemaa oli suomalainen professori ja fyysikko, jota on pidetty suomalaisen aerosolitutkimuksen isänä. Elämätyönsä pääosan Raunemaa teki Kuopion yliopiston ympäristötieteen laitoksella, jonka ympäristöhygienian apulaisprofessorina tai professorina hän toimi vuosina 1983–2004.
Raunemaa kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1959 Lahden Kannaksen yhteislyseosta. Hän valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi vuonna 1965 pääaineenaan fysiikka, lisensiaatiksi vuonna 1970 ja filosofian tohtoriksi vuonna 1975 ydinfysiikan alalta. Hän teki opintomatkan Yhdysvaltoihin Kalifornian yliopiston Berkeleyn kampusyliopiston (Lawrence Berkeley -laboratoriossa) vuosina 1973–1974, jona hän teki valtaosan väitöskirjaansa johtaneesta tutkimuksesta. Hänen englanninkielinen väitöskirjansa (1975) käsitteli teknetium-105:n beetahajoamista. Työ oli otsikoitu Studies on the decay of 105Tc to low lying states in 105Ru. Hän oli Helsingin yliopiston fysiikan dosentti vuodesta 1983 lähtien.
Hän työskenteli Helsingin yliopiston tuntiopettajana ja assistenttina radiokemian, fysiikan ja ydinfysiikan laitoksissa useaan eri otteeseen vuosina 1966–1983. Suomen Akatemian tutkimusassistenttina hän toimi vuosina 1969–1970 ja 1975. Hän oli Jyväskylän yliopiston apulaisprofessorin viransijainen 1975. Kuopion yliopistossa hän oli ympäristöhygienian apululaisprofessori vuosina 1983–1991, jona aikana hoiti (vs.) professuuria vuosina 1984, 1088–1989 ja 1992–1993. Varsinainen teknisanalyyttisen ympäristöhygienian (ilmahygienia ja ympäristönsuojelutekniikka) professori hän oli vuodesta 1994 eläkkeelle jäämiseensä saakka. Kotimaisten työtehtävien välissä hän oli vieraileva tutkija Yhdysvalloissa Clarkson-yliopistossa 1993–1994, Minnesotan yliopistossa 1994 ja Kalifornian yliopistossa (Davis) 1995 sekä Itävallassa Wienin yliopistossa vuosina 1998 ja 1999. Raunemaan kiinnostus siirtyi 1970-luvun lopulla ympäristö- ja energiakysymyksiin. Hän huomasi nopeasti aerosolifysiikan merkityksen tälle yhteiskunnan osa-alueelle ja kehitti suomalaisten aerosolinäytteiden alkuaineanalyytikkaa säteilyfysiikasta johdetuin spektroskopisin menetelmin (muun muassa röntgensäteilyä käyttäen). Hän toimi muun muassa Energiapoliittisen neuvoston neuvonantajana vuonna 1978 ja osallistui Suomen Akatemian energiatutkimusjaoston toimintaan tieteellisenä sihteerinä 1980–1982.
Raunemaan perhe muodostui vaimosta, kolmesta lapsesta ja seitsemästä lapsenlapsesta. Hän asui viikot virkapaikallaan Kuopiossa ja viikonloput perheensä luona Espoossa. Raunemaan rakkain harrastus oli ulkoilu, erityisesti suunnistus. Hän kuoli harrastuksensa parissa metsälenkillä.