cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Maija Karma
Ann-Maj Kaarina ”Maija” Karma (vuoteen 1931 Gustafson; 11. joulukuuta 1914 Mikkeli – 23. lokakuuta 1999 Helsinki) oli suomalainen graafikko ja piirtäjä.
Cabretta
Cabretta on yhdysvaltalaisen Mink DeVille -yhtyeen studioalbumi vuodelta 1977.
Maija Karma
Maija Karma tunnetaan lastenkirjojen kuvituksista. Monille hänen kuvituksensa on jäänyt mieleen eri aapisista (Satuaapinen, Kultainen aapinen) ja ennen kaikkea Kurenniemen Onnelista ja Annelista sekä Kirsi Kunnaksen Tiitiäisen satupuusta.
Cabretta
Yhtyeen lisäksi mukana ovat saksofonisti Steve Douglas ja soul-lauluyhtye The Immortals.
Maija Karma
Maija Karman taidonnäytteitä ovat muun muassa kaikki Marjatta Kurenniemen kirjat sekä suuri osa Kirsi Kunnaksen ja Topeliuksen kirjoista. Kaiken kaikkiaan hän kuvitti uransa aikana yli 110 kirjaa. Hän teki kansikuvia myös lastenlehtiin, kuten Lasten Maailmaan. Koululaiseen hän piirsi 1950-luvulla sarjakuvaa Kaksoset, jota käsikirjoitti Aale Tynni. Lotta Svärd -lehteä hän kuvitti vuodesta 1939 alkaen lehden loppumiseen saakka vuoteen 1944.
Cabretta
Levyllä olevista lainakappaleista toinen on John "Moon" Martinin tekemä "Cadillac Walk", joka on Martinin vuoden 1978 albumilla  Shots from a Cold Nightmare. Mink DeVille on levyttänyt myös Martinin kappaleen "Rolene".
Maija Karma
Karma opiskeli Ateneumissa kuvaamataidonopettajaksi mutta alkoi kuvittaa satukirjoja jo 1930-luvulla. Esikuvikseen hän mainitsi Carl Larssonin ja Albert Edelfeltin. Karma sai Rudolf Koivu -palkinnon viisi kertaa 1950–1960-luvulla. Palkinto sopi hänelle hyvin, sillä hän aloitteli kuvittajan uransa yhdessä Rudolf Koivun kanssa Raul Roineen Satuja -kirjaan.
Cabretta
Kappaleet
Kappaleiden tekijä on Willy DeVille ja musiikkikustannusyhtiöt Glenwood Music Corporation / Fire Escape Music (ASCAP) ellei toisin ole mainittu.
Maija Karma
Lea Pennasen Piilomaan pikku aasista Karma teki televisioversion vuonna 1977. Reijo Miettisen ohjaama piirrosseikkailu kertoo pikku aasista, joka etsii isäänsä Piilomaasta.
Cabretta
Kokoonpano
sekä:
Maija Karma
Maija Karma sai tunnustuspalkinnon elämäntyöstään 1980. Hänen uransa jatkui pitkään, ja vielä 1980-luvulla hän kuvitti Topeliuksen Vattumadon (1984), Valtterin seikkailut (1986) ja Adalmiinan helmen (1990). Karma maalasi myös muotokuvia.
Elämänvaiheet
Maija Karma syntyi ensimmäisen maailmansodan alla Mikkelissä rautatieläisperheeseen. Hänen isänsä oli sähkötarkastaja Alfons Gustafson. hän muutti nimensä vuonna 1931 yhdessä sisarustensa kanssa Karmaksi.
Karma opiskeli Taideteollisessa keskuskoulussa 1935–1938 ja valmistui piirustuksenopettajaksi, mutta ei koskaan ryhtynyt opettajaksi. Lisäksi Karma opiskeli Helsingin yliopiston piirustussalilla 1934–1935 ja Turun piirustuskoulussa 1938-1939. Hän oli myös Aukusti Tuhkan taidegrafiikan kurssilla 1946–1947 ja Tuulikki Pietilän grafiikan jatkokurssilla 1957. Hän kävi myös Vapaan taidekoulun kursseja 1940–1950-luvulla.
Tamara Tippler
pienoiskuva|Tamara Tippler (2017) Tamara Tippler (s. 9. huhtikuuta 1991) on itävaltalainen alppihiihtäjä. Hän on sijoittunut maailmancupin osakilpailuissa kärkikolmikkoon yhdeksän kertaa ja syöksylaskussa kerran mutta ei ole voittanut yhtään osakilpailua. Arvokilpailuissa hän on parhaimmillaan sijoittunut MM-kilpailuissa kahdesti seitsemänneksi ja kerran yhdeksänneksi.
Alppihiihdon maailmancupissa Tippler kilpaili ensimmäisen kerran Val d’Isèren syöksylaskussa joulukuussa 2011. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti tultuaan 25:nneksi Meribelin superalppiyhdistetyssä helmikuussa 2013. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran joulukuussa 2015 oltuaan toinen Lake Louisen supersuurpujottelussa. Hän oli samalla kaudella kolmas Soldeun ja Lenzerheiden supersuurpujotteluissa. Kaudella 2018−2019 hän sijoittui kolmanneksi Cortina d'Ampezzon ja toiseksi Soldeun supersuurpujottelussa. Tippler sijoittui toiseksi St. Antonin syöksylaskukilpailussa ja Crans-Montanan supersuurpujottelussa tammikuussa 2021. Garmisch-Partenkirchenin toisessa supersuurpujottelussa hän oli kolmas ja kauden 2020–2021 supersuurpujottelucupissa neljäs. Kaudella 2021–2022 hän sijoittui toiseksi Cortina d' Ampezzon supersuurpujottelussa ja kolmanneksi Garmisch-Partenkirchenin supersuurpujottelussa.
Tippler sijoittui aikuisten arvokisadebyytissään St. Moritzin MM-kilpailuissa 2017 supersuurpujottelussa 20:nneksi. Vuotta myöhemmin Pyeongchangin olympialaisissa hän oli samassa lajissa 21:s. Hän sijoittui Åren MM-kilpailuissa 2019 syöksylaskussa yhdeksänneksi ja supersuurpujottelussa 12:nneksi. Cortina d’Ampezzon MM-kilpailuissa 2021 hän oli sekä supersuurpujottelussa että syöksylaskussa seitsemäs. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui supersuurpujottelussa neljänneksi 0,03 sekunnin erolla pronssia vieneeseen Sveitsin Michelle Gisiniin ja syöksylaskussa 19:nneksi.
IWT (Belgia)
Innovatie door Wetenschap en Technologie eli IWT oli belgialainen julkinen teknologiarahoitusorganisaatio, joka toimi Flanderin alueella. Organisaatio lakkautettiin vuoden 2015 päätteeksi.
IWT perustettiin vuonna 1991. Sen budjetti oli vuonna 2002 noin 190 miljoonaa euroa. Sitä on johtanut alusta asti Paul Zeeuwts.
Belenois aurota
Belenois aurota on Afrikassa ja Aasiassa elävä päiväperhoslaji. Se tunnetaan massavaelluksistaan.
Koko ja ulkonäkö
Belenois aurota muistuttaa eurooppalaisia kaaliperhosia. Sen valkoisissa siivissä on tummanruskeat reunat, ja siipien alapinnalla näkyvät ruskeat suonet.
Ravinto
Belenois aurotan toukat syövät kapriskasvien heimon pensaita. Aikuiset yksilöt juovat kukkien mettä ja vettä lammikoista.
Ivan Tšerezov
Ivan Jurjevitš Tšerezov (, s. 18. marraskuuta 1980 Iževsk, Udmurtia, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on Venäjää edustanut ampumahiihtäjä, joka on lopettanut uransa. Etniseltään taustaltaan hän kuitenkin kuuluu suomensukuiseen kansaan – udmurtteihin.
Tšerezov on voittanut urallaan kolme maailmanmestaruutta, kaksi viestissä ja yhden sekaviestissä. Lisäksi hän oli mukana Venäjän joukkueessa, kun se saavutti hopeaa Torinon 2006 ja pronssia Vancouverin 2010 olympialaisten viestikilpailuissa. Ensimmäisen henkilökohtaisen mitalinsa hän saavutti oltuaan Pyeongchangin MM-kilpailuissa 2009 kolmas yhteislähtökilpailussa. Östersundin MM-kilpailuissa 2008 hän oli sprintissä neljäs, Torinon olympialaisissa samalla matkalla viides ja Hanty-Mansijskin MM-kilpailuissa 2011 yhteislähdössä viides.
Tšerezov on sijoittunut ampumahiihdon maailmancupin kokonaiskilpailussa kolmanneksi kaudella 2009–2010 ja neljänneksi kaudella 2006–2007. Urallaan hän on voittanut seitsemän maailmancupin osakilpailua ja sijoittunut yhteensä 20 kertaa palkintokorokkeelle.
Tšerezov lopetti uransa kesäkuussa 2016.
Kovajärvi (Suomussalmi)
Kovajärvi on järvi Suomussalmen kunnassa Kainuun koillisosassa. Sen pinta-ala on 4,2 neliökilometriä. Etäisyys Kajaanista on 100 kilometriä pohjoiskoilliseen.
Maantiede
Kovajärveen virtaa vettä pohjoisesta Pirttijärveltä, joka on samantasoinen Kovajärven kanssa. Järvien välisen kannaksen muodostaa Mustikkaniemi ja Salmenniemi, joiden välistä kulkee kapea Kovasalmi. Niemillä on suhteellisen paljon pientaloja. Myös Kovajärven etelärannalla on runsaasti pientaloja. Kovajärvi laskee Alajärven etelään kautta Kiantajärveen (199,3 metriä mpy).
Kovajärvi (59.551.1.002) kuuluu Alajärven-Kovajärven alueeseen (59.551), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Pirttijärven valuma-alue (59.55) ja ensimmäinen on Kiantajärven reitin valuma-alue (59.5). Alajärven-Kovajärven alueeseen kuuluu Kovajärven lisäksi Alajärvi.
Suomussalmen Kovajärvi on laajin Suomen kolmestatoista Kovajärvestä. Suomussalmella sijaitsee myös kaksi pienempää Kovajärveä. Kuusamossa sijaitsee viisi Kovajärveä ja Posiolla kaksi. Muut Kovajärvet sijaitsevat Sallassa, Enontekiöllä ja Taivalkoskella.
Kārlis Goppers
Kārlis Goppers (2. huhtikuuta 1876 Plāņu – kesäkuu 1941 Riika) oli latvialainen kenraali. Ennen uraansa Latvian armeijassa hän toimi Venäjän keisarikunnan armeijassa ensimmäisen maailmansodan aikana ja sittemmin valkoisten puolella Venäjän sisällissodassa. NKVD pidätti Goppersin Neuvostoliiton miehitettyä Latvian ja hänet teloitettiin vankeudessa vuonna 1941.
Elämäkerta
Goppers syntyi Plāņussa lähellä Valkaa vuonna 1876. Hän opiskeli upseerikoulussa Vilnassa ja valmistui vuonna 1896, jonka jälkeen hän palveli Venäjän armeijassa. Hän yleni kapteeniksi vuonna 1912. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän komensi pataljoonaa ja yleni vuoteen 1915 mennessä everstiksi komentaen rykmenttiä. Vuonna 1917 hänestä tuli latvialaisten kiväärimiesten ensimmäisen prikaatin johtaja. Goppers otti osaa Venäjän sisällissotaan sen jälkeen, kun hänet oli siirretty Venäjän sisäosiin joulukuussa 1917. Hän komensi ensin valkoisten sotilasosastoja Samaran alueella ja myöhemmin hän nousi 21. jalkaväkidivisioonan komentajaksi Siperiassa.
Goppers palasi Latviaan kesäkuussa 1920, ja yleni siellä kenraaliksi 13. elokuuta samana vuonna. Vuodesta 1924 lähtien hän toimi jalkaväkidivisioonan johdossa. Sotilasuransa ohella hän julkaisi useita teoksia sotilastieteiden historiasta ja teoriasta, sekä toimi partioliikkeen perustamisessa Latviassa. Neuvostoliitto miehitti sittemmin Latvian ja NKVD pidätti Goppersin syyskuussa 1940. Häntä pidettiin vankilassa Riiassa, jossa hänet teloitettiin kesäkuussa 1941. Hänen ruumiinsa tunnistettiin vasta vuonna 1944 muiden NKVD:n surmaamien uhrien joukosta.
Henna Raita
Henna Raita (s. 24. tammikuuta 1975 Lahti) on suomalainen entinen alppihiihtäjä. Hän edusti urallaan Lahden Hiihtoseuraa. Raita lopetti uransa kesäkuussa 2006.
Raita on opiskellut Lapin yliopiston taiteiden tiedekunnassa.
Steve Bloomer
Steve Bloomer (20. tammikuuta 1874 – 16. huhtikuuta 1938) oli englantilainen jalkapalloilija ja valmentaja. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä.
Bloomer pelasi urallaan Derby Countyssa 1892–1906 ja 1910–1914 sekä Middlesbrough'ssa 1906–1910. Hänen peliuransa aikana Derby sijoittui parhaimmillaan toiseksi 1. divisioonassa ja pääsi kolmesti FA Cupin loppuotteluun. Bloomer voitti 1. divisioonan maalikuninkuuden viidesti, ja hän on Jimmy Greavesin jälkeen kaikkien aikojen toiseksi paras maalintekijä Englannin pääsarjatasolla. Bloomer viimeisteli 317 maalia 536 pääsarjaottelussa. Englannin maajoukkueessa Bloomer teki 28 maalia 23 ottelussa ja on edelleen maajoukkueen kymmenen parhaimman maalintekijän joukossa.
Pelaajauran päätyttyä 1914 Bloomer lähti valmentajaksi Saksaan juuri ennen ensimmäisen maailmansodan syttymistä. Hän joutui Ruhlebenin vankileirille, jossa hän vietti kolme ja puoli vuotta. 1920-luvulla Bloomer valmensi Espanjassa Real Uniónia ja onnistui voittamaan Copa del Reyn. Hän palasi Englantiin 1925 ja toimi sanomalehden kolumnistina sekä Derby Countyssa muun muassa valmentajana. Bloomer kuoli 16. huhtikuuta 1938.
Inongo
Inongo on Mai-Ndomben maakunnan pääkaupunki Kongon demokraattisessa tasavallassa. Vuonna 2004 siellä oli noin 40 000 asukasta.
Steve Bloomer
Kuolemansa jälkeen Bloomer on valittu muun muassa Derby Countyn kaikkien aikojen joukkueeseen, The Football League 100 legendan joukkoon ja vuonna 2008 englantilaisen jalkapalloilun Hall of Fameen. Derbyn Pride Park Stadiumille on pystytetty Bloomerin patsas ja seuran tunnuslaulu on "Steve Bloomer's Watching".
Magnus
Magnus on miehen etunimi.
Magnus on latinaa ja merkitsee 'suurta'. Nimi on ollut käytössä monien hallitsijoiden lisänimenä ja usean katolisen kirkon pyhimyksen nimenä. Nimen suomenkielisiä vastineita ovat Maunu ja Mauno. Nimeä Maunu käytetään suomen kielessä vakiintuneesti myös Ruotsin ja Norjan keskiaikaisista kuninkaista, joiden alkuperäinen nimi on ollut Magnus. Islannissa nimi kirjoitetaan Magnús.
Nimi on ollut Suomen almanakassa vuosina 1705–1857, jonka jälkeen sen korvasi Mauno sekä myöhemmin almanakkaan päässyt Maunu.
Vuoden 2019 loppuun mennessä Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan Magnus-nimen on Suomessa saanut 3 968 miestä ja alle kymmenen naista.
Magnus sukunimenä
Magnus on myös seuraavien henkilöiden sukunimi:
Arto Saari
Arto Saari (s. 9. marraskuuta 1981 Seinäjoki) on suomalainen ammattilaisrullalautailija. Saarta pidetään yhtenä maailman parhaista rullalautailijoista. Hän aloitti lautailun harrastamisen kotikaupungissaan Seinäjoella 1990-luvun alussa ja nousi suuren yleisön tietouteen eurooppalaisissa alan kilpailuissa kesällä 1998 (Mastership). Saarta on kiitelty paitsi osaamisestaan, myös hienosta ja vivahteikkaasta tyylistään. Hän esiintyy pelihahmona Tony Hawk's Underground -skeittipelissä.
Nuoruus ja ura lyhyesti
Saari aloitti katulautailun Etelä-Pohjanmaalla yhdeksänvuotiaana enoltaan saamalla Vision Gator -laudalla, mutta varsinainen harjoittelu alkoi vasta pari vuotta myöhemmin. Yhdysvalloissa Saaren tyyliä pidettiin 1990-luvulla jopa liian täydellisenä, mutta sydänleikkauksesta sittemmin toipuneena hänen tyylinsä on löytänyt rentoutta ja kypsyyttä.
Vuosituhannen vaihteessa Saari nousi amerikkalaisen ammattilehdistön suosikiksi, ja vuonna 2001 hänet valittiin Thrasher-lehden vuoden skeittaajaksi. Hän on esiintynyt myös lautailuvideoissa, kuten Menikmati, Flip Skateboardsin Sorry ja Alien Workshopin Mind Field. Lempitempukseen hän on maininnut switch 360 flipin, omiksi suosikeikseen puolestaan muun muassa Mark Gonzalesin, Guy Marianon ja Pat Duffyn. Vuonna 2004 Saari äänestettiin Yleisradion Suuret suomalaiset -äänestyksessä sijalle 26.
Saari löi Itävallan Dominic Dietrichin ja Slovakian Ondrej Leskovianskyn ja voitti siten vuonna 2007 Hollannissa pidettyjen rullalautailun maailmanmestaruuskilpailuiden (WSR 07) street-sarjan.
Maharashtranpaimenkoira
Maharashtranpaimenkoira (Maharashtrian Dhangari Kutra) on intialainen koirarotu.
Arto Saari
Nuoruus ja ura lyhyesti
Saari nousi ammattilaiseksi Flip Skateboardsille vuonna 1999.
Maharashtranpaimenkoira
Ulkonäkö
Rotu muistuttaa hieman sitä kookkaampaa tiibetinmastiffia. Silmät ovat "tulen tapaan säkenöivät". Häntä on pitkä, tuuhea ja yleensä selän yllä kannettu. Väritys vaihtele, mutta se on yleensä musta valkoisin merkein (yläosa musta ja alaosassa valkoinen juova/"vatsaviiva"). Säkäkorkeus on noin 51 cm ja paino noin 14 kg.
Luonne ja käyttäytyminen
Maharashtranpaimenkoira on valpas, ketterä, sitkeä ja äärimmäisen energinen. Se kykenee paimentamaan keskeytyksettä koko päivän ajan, jopa hankalakulkuisessa maastossa. Nomadien kasvattamat yksilöt liikkuvat heidän karavaaniensa kanssa ja vartioivat öisin heidän leirejään.
Alkuperä
Rotu on kotoisin Maharashtrasta. Sitä on käytetty lampaiden ja vuohien paimentamiseen mäkisessä maastossa, ja toisinaan myös pienriistan metsästykseen. Osa asiantuntijoista uskoo sen olevan lähellä sukupuuttoa, koska se on sekoittunut liikaa paikallisten sekarotuisten koirien kanssa. Nykyisin puhdasrotuisia yksilöitä löytyy lähinnä Vidarbhassa sijaitsevasta Chikhaldarasta, missä niitä kasvattavat korkut, sekä Ahmednagarissa sijaitsevasta Dhawalpurista.
Kirottu koodi
Kirottu koodi on Ilkka Remeksen nuorille kirjoittama jännitysromaani, jossa seikkailee muistakin Remeksen kirjoista tuttu Aaro Korpi. Romaanin päällyksen on tehnyt Sami Saramäki ja se julkaistiin vuonna 2006.
Maharashtranpaimenkoira
Etymologia
Sana dhangar tarkoittaa paimenta.
Kirottu koodi
Juoni
Aaro Korpi on luokkaretkellä Roomassa, kunnes hän huomaa mielestään epäilyttävän tyypin ja lähtee seuraamaan tätä museoon. Tämä ”epäilyttävä tyyppi” on todellisuudessa rikollinen, joka sotkee museon taideteoksen. Juuri ennen tihutyötä rikollinen katsoo Aaroa silmiin. Poliisit tulkitsevat eleen väärin, ja varkaan paettua Aaro joutuu kuulusteluun. Todellisuudessa tihutyö on vain verho museossa sattuneelle taidevarkaudelle. Aaron selitettyä tilanteen poliisit eivät enää epäile häntä. Kun poliisit ovat tehneet nopean kuulustelun Aaro saa palata retkimajaan. Opettaja ei kuitenkaan ole tyytyväinen Aaron hetkellisestä katoamisesta.
Aaro kutsutaan lisäkuulusteluihin, joka on huono asia koska Aaron luokan olisi tarkoitus lentää kotiin seuraavana aamuna. Aaro katsoo luokkatoverinsa Lauran videokameran nauhaa, ja huomaa Lauran kameralle vahingossa tallentuneen kuvan varkaasta. Laura ei kuitenkaan ole halukas luovuttamaan kameraa. Kuulusteluiden vuoksi Aaro jää Roomaan yhdeksi päiväksi vielä kouluavustaja Essin kanssa. Aarolla on poliiseille arvokasta tietoa, sillä hän on päässyt rikollisten jäljille. Poliisit eivät kuitenkaan usko häntä, joten Aaro lentää kotiin heti kuulustelun jälkeen pettyneenä.
Kotiin päästyään Aaro menee internetiin etsimään tietoa. Vihdoin Aaro pääse rikollisten jäljille, joten Aaro ja Essi lentävät Alpeille, Saksaan ”laskettelemaan”. Saksassa on myös Paolo, Essin poikaystävä jonka hän tapasi Italiassa. Myös Aaron ystävä Niko lentää Saksaan auttamaan Aaroa rikollisten jäljittämisessä. Aaro sanoi Essille menevänsä ”vaeltamaan” Nikon kanssa. Todellisuudessa lihaksikkaalla Aikidoa harrastavalla nuorella miehellä ei ole mitään kokemusta vaeltamisesta.
Paolon avun avulla pojat saavat selville varkaiden olinpaikan. Oikeasti Dietrich ei ole lainkaan kiinnostunut varastamastaan taideteoksesta, vaan Isänsä teoksen taakse jättämästä tärkeästä koodista. Dietrich on menettää hermonsa koodin kanssa, eikä ole huomata Aaroa ja Nikoa, jotka vakoilevat ahkerasti rikollisten tekemisiä. Rikollisten unohtaessa ulko-oven auki, pojat hiipivät taloon sisälle. Achim kuitenkin tulee hakemaan Dietrichin lompakkoa, ja lähtiessään huomaa Aaron ja Nikon talossa. Aaro auttaa Dietrichiä ratkaisemaan koodin, ja yhtäkkiä puolet tuntuvat menevän hieman sekaisin. Dietrich ei ollutkaan niin paha tyyppi kun mitä pojat luulivat. Sen sijaan moni muu asia on aivan erilainen kun mitä Aaro aluksi luuli. Taidevarkauskin tuntuu olevan verho aivan toisenlaiselle rikokselle. Koodin salaisuus paljastuu.
Jalokastanja
thumb|300px|Noin tuhannen vuoden ikäinen jalokastanja [[Korsika|Korsikan saarella.]] thumb|Jalokastanjan rungon poikkileikkaus.
Jalokastanja tai kastanja (Castanea sativa) on pyökkikasvien (Fagaceae) heimoon kuuluva puu. Sitä kasvatetaan syötävien pähkinöidensä takia. Se on luultavasti kotoisin Aasian länsiosista Iranin ja Balkanin väliltä. Nykyisin sitä kasvaa villiintyneenä Etelä-Euroopassa, Pohjois-Afrikassa ja Lähi-idässä.
Kuvaus
Jalokastanja kasvaa 20–30 metriä korkeaksi, ja sen runko voi olla halkaisijaltaan jopa kolme metriä. Puun kuori on ruskeanharmaa ja verkkomaisesti uurteinen, vanhoissa puissa kuori on syväuurteinen. Hammaslaitaiset lehdet ovat noin 20 cm pitkiä ja 5–10 cm leveitä. Lehdet sijaitsevat kierteisesti ja ovat lyhytruotisia. Laidan hampaat ovat teräviä.
Puu kukkii kesä–heinäkuussa. Isossa-Britanniassa puu kukkii heinäkuussa ja sen pähkinät kypsyvät lokakuussa.
Kukinto on pysty norkko, jossa on pääosin valkoisia tai vaaleankeltaisia hedekukkia. Vihertäviä emikukkia on norkon tyvessä. Kellanvihreän ja runsaspiikkisen cupulan sisällä on yleensä 1–3 pähkinämäistä siementä eli kastanjaa.
Levinneisyys ja elinympäristö
Jalokastanja on luultavasti kotoisin alkujaan Aasian länsiosista Iranin ja Balkanin väliltä. Sitä on viljelty yli 3 000 vuoden ajan, ja nykyisin sitä kasvaa villiintyneenä Etelä-Euroopassa, Pohjois-Afrikassa ja Lähi-idässä.
Käyttö
Kastanjoita syödään yleensä paahdettuina. Niitä voi myös keittää, viipaloida muhennokseen tai soseuttaa keitettynä. Englanninkielisissä maissa maustettua kastanjasosetta käytetään usein kalkkunan täytteenä.
Suomessakin koristekasveina kasvatettavat hevoskastanjat, kuten balkaninhevoskastanja (Aesculus hippocastanum), eivät samankaltaisesta nimestään huolimatta ole välitöntä sukua jalokastanjalle, eivätkä niiden siemenet ole myrkyllisyytensä takia syömäkelpoisia.
Zauriel
Zauriel on DC Comicsin sarjakuvissa esiintyvä supersankari. Hahmo esiintyi ensimmäisen kerran JLA #6 tarinassa kesäkuussa 1997 ja hänet loivat Grant Morrison, Mark Millar, Howard Porter ja John Dell. Alun perin Zauriel suunniteltiin Haukkamiehen uudeksi inkarnaatioksi, mutta Morrisonia kiellettiin käyttämästä heidän alun perin tarkoitettua nimeään Hawkman, koska DC:n toimittajat olivat julistaneet Hawkmanin off-limitiksi hahmon monimutkaisen jatkuvuuden vuoksi, jota vaikeuttivat Hawkworld-minisarjan retconit, joita DC yritti kumota Zero Hour -minisarjan aikana. Morrison viittaa Hawkman-yhteyteen antamalla Vesimiehen erehtyä luulemaan Zaurielia "Katariksi", kun hahmot kohtaavat ensimmäisen kerran keskellä kiihkeää taistelua. Ensimmäisellä esiintymisellään hän pelasti Vesimiehen hengen ja solmi hänen kanssaan ajan myötä läheisen ystävyyden ja auttoi Justice League -järjestöä estämään ja karkottamaan luopioenkeli Asmodelin voimat. Myöhemmin The New 52 sarjakuvissa Zaurielista tuli Justice League Dark järjestön jäsen.
Taustaa
Yrittääkseen olla todellisen rakkautensa kanssa ja paeta Asmodelin vihaa Zauriel vetosi asiansa neljän kuningas-enkelin edessä, joista yksi oli Asmodel, ilmaisten halunsa luopua asemastaan ​​taivaassa suojelusenkelinä ja etsiä hänen rakkauttaan maan päällä. Kuningas-enkelit hylkäsivät hänen ajatuksensa ja lähettivät hänet kiertelemään kohti Maata liekeissä, jotka kiinnittivät Oikeuden Puolustajien jäsenen Metsästäjän Marsista huomion. Hänen laskeutumisensa seurauksena Zaurielista tuli kuolevainen.
Saavuttuaan Maahan Zauriel huomasi heti, että joukko härkäenkeleitä oli seurannut häntä alas ja omaksunut väliaikaisen kuolevaisen lihan, jonka Asmodel itse oli myöntänyt yrittääkseen metsästää hänet ja tappaa hänet, ennen kuin hän saattoi ilmoittaa taivaalle heidän juonistaan. Zauriel tapasi JLA:n ja yhdessä he taistelivat enkelien hyökkäystä vastaan. Zauriel pelasti Vesimiehen hengen tässä vaiheessa höyrystämällä Bull Angelin Sonic Flash -salamalla.
Sitten Asmodel ilmestyi paikalle. Hän toi mukanaan massiivisen enkelivaunun, joka murskasi hitaasti San Franciscon laskeutuessaan. Ihmenainen auttoi Zaurielia hidastamaan laivaa. Vesimies kertoi Salamalle (Wally West), kuinka Zauriel voitti Bull Angelin aiemmin, ja yhdessä Vihreän Lyhdyn (Kyle Rayner) avulla he havaitsivat enkelien heikkoudet ja onnistuivat voittamaan ne.
JLA oli vaikuttunut Zaurielin kyvyistä ja hänet kutsutaan myöhemmin liittymään JLA:han heidän ensimmäiselle suurelle rekrytointimatkalleen joukkueen maagiseksi asiantuntijaksi.
Kun Zaurielin kiintymyksen kohde päätti jäädä poikaystävänsä kanssa, taivas määräsi Zaurielin heidän lähettilääkseen maan päälle olemaan toivon ja varmuuden majakka. Hänelle myönnettiin taivaallinen haarniska ja uusi päämaja, Aerie, Los Angelesin yllä kelluva rakennelma. Hyväksyessään JLA:n jäsentarjouksen Zauriel liittyi heihin avustaen heitä useissa tehtävissä.
Kun Mageddon-tilanne oli ratkaistu, useat liigan jäsenet erosivat JLA:sta, Zauriel mukaan lukien. Myöhemmin hän ilmestyi muistomerkille, joka muisteli modernin JLA:n loppua. Häntä pidetään kuitenkin edelleen Liigan jäsenenä, mutta häntä kutsutaan apuun tarvittaessa.
Zauriel esiintyy muissa nimikkeissä, yleensä toimien henkisenä neuvonantajana tai oppaana muille sankareille. JSA:n sivuilla hän antaa Haukkatytölle neuvoja hänen ruumiinsa tulevaisuudesta ja sielujen nykytilasta. Supergirl-nimikkeessä hän selittää Supergirl-version enkeliluonteen ja auttaa häntä voittamaan demonisen hyökkäyksen Hollywoodiin. Hän toimii sivuhahmona Spectre-sarjassa, jossa on mukana Hal Jordan. Zauriel jopa sitoutuu itse Spectre-Forceen tapahtuman aikana, jossa Hal joutuu tekemisiin muinaisen olennon kanssa, joka haluaa muuttaa Maan kauan kadonneeksi paratiisiksi.
The New 52:ssa Zauriel esiintyi Trinity of Sin: Phantom Strangerissa #9. Hän varoittaa Phantom Strangeria, ettei hänen anneta enää koskaan päästä taivaaseen, koska hän on lähtenyt yrittämään pelastaa perheensä. Zauriel kertoo Phantom Strangerille, että jos tämä yrittää, hänet pyyhitään pois ajasta ja historiasta.
Kolminaisuussodan tarinan aikana Zauriel ilmestyy ja erottaa Batmanin, Katanan ja Deadmanin saatuaan osan Tohtori Valon (Arthur Light) sielusta. Hän palauttaa Tohtori Valon "kohtuunsa", jotta taivas parantaa hänet. Zauriel kysyy Phantom Strangerilta, miksi hän vaaransi olemuksensa palatessaan ja miksi hän ei kertonut ryhmälle seurauksista. Ilman vastausta Zauriel poistaa Phantom Strangerin olemassaolosta. Myöhemmin Läsnäolo herätti hänet kuolleista, koska hän halusi auttaa.
Forever Evil tarinan aikana Zauriel oli Aaveen kanssa, kun John Constantinen ryhmä ilmestyi taivaan rajalle. Kun Läsnäolo näyttää Constantinelle muiden ryhmien ymmärryksen, Constantine pakenee ja saa Zaurielin jahtaamaan häntä. He saapuvat Mysteeritaloon, jossa Constantine vangitsee Zaurielin taivaalliseen ympyrään toivoen, että tämä auttaa heitä taistelemaan Blightia vastaan. Hän kertoo muille, että matka oli turha, koska hän näki vain, miksi hän ei voinut luottaa mihinkään ryhmään. Muut kuitenkin näkivät totuuden tai hyvän jäävän sydämeensä, minkä Zauriel vahvistaa suostuessaan auttamaan heitä taistelemaan. Zauriel hyökkää Blightin kimppuun, ennen kuin hänet myös voitetaan. Hän liittyy Phantom Strangerin ja Pandoran kollektiiviseen alitajuntaan, koska molemmat loivat illuusion, että he kuolivat. Ryhmä löytää ihmisen, Chrisin, Blightin sydämestä. Kun Pandora yrittää vapauttaa hänet keinona heikentää Blightia, Zauriel pysäyttää hänet, joka kertoo hänelle ja Phantom Strangerille, että Chrisillä on suurempia suunnitelmia. Zauriel jatkaa taistelua osan kanssa Blightista, kun Phantom Stranger ja Pandora työskentelevät auttaakseen Chrisiä.
Trinity of Sin: The Phantom Stranger #21 tarinassa Zauriel kuoli vammoihinsa, jotka hän sai viimeisessä taistelussaan Justice League Darkin kanssa. Myöhemmin Läsnäolo kuitenkin herätti hänet kuolleista sen jälkeen, kun Phantom Stranger päätti avoimesti sovittaa omat syntinsä ja ikuisen rangaistuksensa niistä. Zauriel syntyi uudelleen ohjatakseen ja suojellakseen Phantom Strangeria jälleen.
Zaurielin näkyvin erikoisominaisuus ovat hänen siivensä, jotka antavat hänelle voiman lentää uskomattomilla nopeuksilla ja korkealla hallinnassa. Entisenä taivaan enkelinä Zauriel on pohjimmiltaan kuolematon, immuuni ikääntymisen ja sairauksien tavallisille kuolevaisille heikkouksille. Hän ei ilmeisesti tarvitse ruokaa, vettä, ilmaa tai unta, ja hän on kestänyt miljoonia vuosia palvellakseen Paratiisia.
Zaurielin voimakkain voima on hänen tuhoisa äänihuuto, jota joskus kutsutaan "äänivilkuksi", joka pystyy tuhoamaan valtavia määriä. Kyky, joka on ominaista Eagle Host -enkeleille, Zaurielin huuto on tarkasti virittynyt värähtelytaajuuteen, jonka enkelit omaksuvat laskeutuessaan tilapäisesti maan tasolle, jolloin Zauriel voi höyrystää enkelin millisekunneissa. Zaurielin enkelihupun vähemmän määritelty ominaisuus on se, mitä hän viittaa enkelilliseen ylimielisyyteen, Zaurielin henkiseksi yhteydeksi taivaaseen. Tämä yhteys antaa Zaurielille erilaisia ​​kykyjä, mukaan lukien kyvyn kommunikoida minkä tahansa tyyppisten eläinten kanssa ja jumalallisen yhteyden maapallon taikuuteen. Hän voi myös aistia hyvän ja pahan ympärillään ja ihmisissä. Zaurielilla on lukuisia muita voimia, mukaan lukien parannettu vahvuus, kestävyys ja ketteryys normaaliin ihmiseen verrattuna. Hän pystyy suorittamaan sen, mitä hän kutsuu "Punaisenmeren tempuksi", jolloin hän voi jakaa vesistöä samalla tavalla kuin Mooses teki. Useammin kuin kerran hän on ollut upotettuna veteen pitkiä aikoja ilman, että hän olisi hukkunut.
Zaurielilla on varsin monenlaiset ja monipuoliset taidot. Zauriel on uskomaton miekkamies, joka on käyttänyt liekehtivää miekkaa luomisen kynnyksellä suojelusenkelinä. Hänen roolinsa johtajana ja oppaana on vaikuttava, hän on johtanut ryhmiä taivaaseen ja toiminut oppaana eri henkilöille, mukaan lukien nykyinen Haukkatyttö, Kendra Saunders. Hän on aabrahamilaisten uskonnollisten perinteiden muinaisen sodankäynnin, tapojen ja teologioiden asiantuntija. Hän esimerkiksi vetosi gnostilaisten kristittyjen uskomuksiin neuvoessaan Haukkatyttöä.
Zaurielilla on kolme suurta varustetta. Ensimmäinen on hänen taivaallinen haarniskansa. Vaikka tämä prototyyppi on rakennettu maallisista materiaaleista, se on taivaan insinöörien suunnittelema, ja sitä on siunattu jumalallisilla ominaisuuksilla, joita on teoriassa mahdoton jäljitellä maan päällä ilman kaikkitietämistä. Tämä panssaripuku parantaa suuresti Zaurielin fyysisiä kykyjä, mukaan lukien voimaa, kestävyyttä, jalkanopeutta, ketteryyttä, lentonopeutta ja kestävyyttä. Zaurielin toinen varuste on hänen liekehtivä miekkansa Flaming Sword, elementaalisen enkelitulen luomus. Viidennen taivaan valimoissa valettu ja molemmille tähän mennessä kuvatuille suojelusenkeleille ominaista miekka on suoraan sidottu Zaurielin tahtoon. Se pystyy säteilemään pyhän tulen räjähdyksiä, ja koska sitä ohjaa Zaurielin tahto, miekka voi leikata läpi käytännöllisesti katsoen mitä tahansa, mukaan lukien muuten aineettomat esineet ja ihmiset, ja jopa ulottuvuuksien kudoksen. Zauriel pystyi kerran leikkaamaan reiän taivaan ja maan erottavaan ulottuvuusesteeseen, kun joukkuetoverit lisäsivät terää maagisesti, jolloin hän ja hänen tiiminsä pystyivät kulkemaan mittojen läpi. Zaurielin viimeinen varuste on hänen päämajansa, Aerie. Korkealla Los Angelesin yllä kelluva tämä kiiltävä kultainen torni muistuttaa paljon Zaurielin panssaria, koska se on valmistettu maallisista materiaaleista, mutta se on taivaallista. Laitteet ylittävät paljon ihmisten tekniikan, jopa niin pitkälle, että ne syrjäyttävät JLAn Vartiotornin tekniikan.
Edison Lighthouse
Edison Lighthouse oli brittiläinen yhtye, joka nousi vuonna 1970 listojen kärkeen hitillään "Love Grows (Where My Rosemary Goes)".
Pohjanmaan historiallinen maakunta
Pohjanmaa (, kirjaimellisesti ”Itäpohja”, vrt. Ruotsissa Länsipohja, ) on Suomen historiallinen maakunta. Alueella asuu nykyisin noin 1 060 000 henkilöä. Kuusi suurinta kaupunkia alueella ovat maakuntakeskukset Oulu, Vaasa, Kokkola, Seinäjoki, Rovaniemi ja Kajaani.
Pohjanmaa on pinta-alaltaan Suomen historiallisista maakunnista suurin ja väkiluvultaan toiseksi suurin Uudenmaan historiallisen maakunnan jälkeen. Pohjanmaa käsittää nykymaakunnista Etelä-Pohjanmaan valtaosan, kokonaisuudessaan Keski-Pohjanmaan, Kainuun, Pohjois-Pohjanmaan ja Pohjanmaan nykymaakunnan sekä Lapin nykymaakunnan eteläosan, Peräpohjolan. Pohjanmaa rajoittuu lännessä Pohjanlahteen ja Ruotsiin, pohjoisessa historialliseen Lappiin, idässä Venäjään sekä etelässä Karjalan, Savon, Hämeen ja Satakunnan historiallisiin maakuntiin.
Pohjanlahden tasaisella rannikkokaistalla pohjalaisia maisemia luonnehtivat laajat peltoaukeat ja Pohjanlahteen hiljalleen virtaavat suomalaisittain suuret joet. Usein näitä maisemia kuvataan sanalla lakea, eteläpohjalaisilla murteilla lakia. Pohjoista kohti mentäessä soiden määrä lisääntyy. Kuitenkin nämä maisemat muodostavat vain osan koko historiallisesta Pohjanmaasta. Pohjanmaan puolelta Suomenselän ylänköön kuuluvat Järviseutu, Kainuun ja Koillismaan vaaramaisemat sekä Oulujärven seutu ovat Suomen maisemamaakuntajaossa omia maisemamaakuntiaan. Kainuun runsasjärviset vaaramaat Kuusamon kanssa kuuluvat laajemmin Pohjois-Karjalan kanssa Vaara-Suomen alueeseen. Erityisesti Etelä-Kainuun vehmaat järvialueet muistuttavatkin hyvin suuresti vastaavanlaisia Pielisen Karjalan ja Pohjois-Savon seutuja.
Ruotsin vallan aikaan Ruotsin Länsipohjan maakunnan raja Pohjanmaata vastaan kulki Kemijoessa, mistä seurauksena Kemi-Tornio -aluetta kutsutaan edelleen Länsipohjaksi (tai Länsi-Pohjaksi).
Asutushistoria
pienoiskuva|1700-luvun kartta Pohjanmaan pitäjistä, johon merkittynä maakunnan kaupunkien ja kirkkojen sijainnit. thumb|right|450px|Pohjalaista lakeutta Laihialla. "Millään maakunnalla ei ole niin verisiä muistoja, niin hirvittäviä autioitumisia kirjattavana aikakirjoihinsa; millään ei ole niin runsasta kulttuurihistoriallisten muistojen ja kuuluisien nimien aarretta; kukaan ei ole löytänyt niin monta uutteraa puhujaa ja kirjoittajaa alkaen Martin Wargiuksen vuonna 1643 julkaisemasta Commendatio Bothniae orientalis ja sen jälkeen jatkuvan pitkän jonon kirjoittajia aina E.Grönbladin Nuijasodan asiakirjoihin ja Saara Wacklinin "sataseen muistelmia". Johtukoon sitten maantieteellisestä asemasta, kansanluonteesta tai molempien kansallisuuksien yhteisvaikutuksesta, ei voi olla sattuma, että Suomi on taistellut ratkaisevimmat taistelunsa Pohjanmaalla ja saanut niin monta suurmiehistään sieltä." (Sakari Topelius - Finland framstäldt i teckningar 1845).
Pohjanmaan kivikautinen asutus sijaitsi silloisella rannikolla, joka nykyisin on jäänyt jokien keskijuoksuille maankohoamisen seurauksena. Rautakaudella Pohjanmaan asutus lienee ollut suomen- ja saamenkielistä, joskin eräät tutkijat ovat pitäneet mahdollisena, että Vaasan seudun kukoistava kulttuuri kansainvaellus- ja merovingiajalla oli ainakin osittain germaaninen. Skandinaavisissa lähteissä esiintyvä arvoituksellinen nimi ”kveenit” saattaa viitata Pohjanmaan asukkaisiin.
Toistaiseksi ei tiedetä, vallitseeko Pohjanmaalla selkeä asutusjatkuvuus rautakaudelta keskiaikaan vai ei. Rautakauden loppuvaiheeseen ajoittuvien arkeologisten löytöjen määrä on toistaiseksi niukka. Siksi monet tutkijat ovat arvelleet, että Pohjanmaa autioitui 800-luvulla, muuttui eräalueeksi ja sai uuden asutuksen vasta 1000- ja 1100-luvuilta lähtien.
Myös pirkkalaiset ja karjalaiset ovat jättäneet jälkiään Pohjanmaan väestöön. Pohjanmaan ruotsinkielisen väestön arvellaan tulleen Etelä-Pohjanmaalle 1200-luvulla, minkä jälkeen ruotsinkielinen asutus on levinnyt rannikkoa pitkin pohjoisemmaksi aina Kokkolan korkeudelle saakka. Myöhempinä aikoina on Pohjanmaalle tullut myös hämäläisiä ja savolaisia uudisasukkaita.
Vuonna 1634 Pohjanmaan historiallisen maakunnan alueesta muodostettiin Pohjanmaan lääni ja maakunta lakkasi olemasta hallinnollisena yksikkönä. Vuonna 1775 Pohjanmaan lääni jaettiin Vaasan lääniin ja Oulun lääniin.
Venäjään kuuluneessa Suomen suuriruhtinaskunnan rajatarkistuksessa 1833 Pohjanmaan alue kasvoi jonkin verran idässä.
Laajan Pohjanmaan eri osien erityisnimitykset Etelä-, Keski- ja Pohjois-Pohjanmaa sekä Kainuu alkoivat lopullisesti hahmottua vasta 1800-luvun jälkipuoliskolla. Sitä ennen nämä alueet olivat vain yhtä suurta Pohjanmaata. Kainuu on alkujaan tarkoittanut Pohjanmaata yleisemminkin ja etenkin Perämeren rannikkoaluetta
Elinkeinot
Pohjanmaa erikoistui 1600-luvulla tervan tuotantoon ja 1700-luvulla talonpoikien harjoittamaan laivanrakennukseen. Liikenneyhteydet suosivat tervan tuotantoa Pohjanmaalla suhteessa muuhun valtakuntaan. Tervan tuotanto loi hyvinvointia ja toimi muiden elinkeinojen perustana. Kymmeniä Pohjanmaalla rakennettuja laivoja vietiin Ruotsiin vielä 1840-luvulla. Lisäksi 1700-luvulla Pohjanmaalla tuotettiin salpietaria ruudinvalmistusta varten. Tukholma oli tärkein Pohjanmaalla valmistettujen tuotteiden kauppapaikka. Tervan ja puulaivojen kysyntä kuitenkin väheni rajusti 1800-luvun loppupuolella. Suomen suuriruhtinaskunnan avoin itäraja, höyrylaivat, rautatiet, uittoväylät ja uudet puuhun perustuvat teollisuuden haarat muuttivat tilanteen. Sitten iski lama, ja Pohjanmaasta tuli paikallaan polkeva maatalousmaakunta, josta väestöä muutti pois.
Eva Sigg
Eva Kariitta Sigg (ent. Grahn, s. 17. lokakuuta 1950 Helsinki) on suomalainen uimari. Hän kilpaili kaksissa olympialaisissa ja voitti kolme Pohjoismaiden-mestaruutta sekä kymmeniä Suomen-mestaruuksia 1960- ja 1970-luvuilla. Hän edusti seuratasolla Laaksolahden Viriä, Helsingin Uimareita ja Helsingfors Simsällskapia.
Sigg kilpaili kaksissa olympialaisissa. Méxicossa 1968 hän karsiutui alkuerissä 400 metrin vapaauinnissa sekä 200 metrin ja 400 metrin sekauinnissa. Hän oli 400 metrin sekauinnin alkuerissä yhdeksänneksi nopein eli ensimmäinen loppukilpailusta karsiutunut. Münchenin olympialaisissa 1972 hän karsiutui alkuerissä 200 metrin perhosuinnissa, jossa hän ui Suomen-ennätyksen 2.27,64, sekä 200 metrin ja 400 metrin sekauinnissa. Hän karsiutui EM-kilpailujen alkuerissä 400 metrin sekauinnissa vuonna 1970 ja 100 metrin perhosuinnissa vuonna 1974. Hän voitti Pohjoismaiden-mestaruuden 400 metrin vapaauinnissa ja 400 metrin sekauinnissa vuonna 1967 sekä 200 metrin sekauinnissa vuonna 1971.
Sigg voitti useita kymmeniä Suomen-mestaruuksia. Hän voitti 50 metrin altaassa Suomen-mestaruuden 100 metrin vapaauinnissa vuosina 1971, 1972 ja 1974, 400 metrin vapaauinnissa vuosina 1967 ja 1972, 800 metrin vapaauinnissa vuonna 1967, 100 metrin perhosuinnissa 1969–1972 ja 1974, 200 metrin perhosuinnissa 1968–1972 ja 1974, 200 metrin sekauinnissa vuosina 1968–1972 sekä 400 metrin sekauinnissa vuosina 1966–1972.
Thomas Jane
Thomas Jane (oik. Thomas Elliott III; s. 29. tammikuuta 1969 Baltimore, Maryland, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa elokuvissa Deep Blue Sea (1999), Epäilyksen alaisena (2000), Tuomari (2004), Unensieppaaja (2003), Crow 2 – enkelten kaupunki ja The Mist – usva (2007).
Nuorena Jane toimi Hollywoodissa katusoittajana.
Jane oli naimisissa näyttelijä Patricia Arquetten kanssa vuosina 2006–2011. Heillä on vuonna 2003 syntynyt tytär.
Kai (korealainen laulaja)
Kim Jong-in (, s. 14. tammikuuta 1994, Etelä-Jeolla, Korean tasavalta), on eteläkorealainen laulaja ja näyttelijä. Hän kuuluu poikabändiin EXO
Rudi Ball
Rudi Ball (27. maaliskuuta 1910 Berliini – syyskuu 1975 Johannesburg) oli saksalainen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan Ball oli hyökkääjä.
Ball oli ainoa juutalaistaustainen pelaaja natsi-Saksan joukkueessa talviolympialaisissa 1936.
Ball nimettiin Hockey Hall of Fameen vuonna 2004.
Cornelius Vanderbilt
Vuodesta 1844 alkaen Vanderbilt laajensi toimintaansa rautateille ja kävi katkeraa kilpailua saadakseen riittävän markkinaosuuden. Kaiken kaikkiaan Vanderbiltin sanotaan hankkineen vähän ystäviä mutta paljon vihamiehiä.
Rudi Ball
Ura
Ball aloitti uransa Berliner SC:n joukkueessa, jossa hän pelasi 1928–1933. Tämän jälkeen hän pelasi vuoden Sveitsissä EHC St. Moritzissa, ja kaksi vuotta Italiassa Diavoli Rossi Nerissä, kunnes palasi takaisin Berliner SC:hen, jossa jatkoi vuoteen 1948, jonka jälkeen hän muutti Etelä-Afrikkaan jonne hänen vanhempansa olivat muuttaneet jo vuonna 1936. Etelä-Afrikassa Ball edusti Tigers IHC:tä kaudella 1949–1950 ja Wolves IHC:tä kaudella 1950–1951. Ball lopetti uransa vuonna 1952. Uransa aikana Ball voitti Saksan jääkiekkomestaruuden kahdeksan kertaa ja Etelä-Afrikan mestaruuden kerran (1951). Ball on myös kolminkertainen Spengler Cupin voittaja.
Cornelius Vanderbilt
Vanderbilt on yksi kaikkien aikojen rikkaimmista henkilöistä. Hänen omaisuutensa on arvioitu olevan (dollarin nykykurssin huomioon ottaen) noin 100 miljardia dollaria. Hän lahjoitti miljoona dollaria Vanderbiltin yliopiston perustamiseksi Nashvilleen.
Rudi Ball
Ura
Maajoukkueurallaan Ball esiintyi Saksan paidassa 49 kertaa. Näissä otteluissa hän teki 19 maalia. Saksan rivissä hän oli voittamassa olympiapronssia 1932 ja MM-hopeaa 1930. Ball ja miekkailija Helene Mayer olivat ainoat juutalaistaustaiset osanottajat voimakkaan antisemitististä rotupolitiikkaa harjoittaneen natsi-Saksan olympiajoukkueissa. Molemmat olivat juutalaisen isän ja kristityn äidin lapsina voimassa olleiden Nürnbergin lakien mukaan "sekarotuisia" minkä perusteella heidän kansalaisoikeuksiaan oli rajoitettu. Vuonna 2004 Ball valittiin Kansainvälisen jääkiekkoliiton Hall of Fameen.
Cornelius Vanderbilt
Vanderbilt oli Hollannista Amerikkaan muuttanutta sukua. Hän oli kahdesti naimisissa ja hänellä oli 13 lasta. Pääosan omaisuutta peri William Henry Vanderbilt, joka kaksinkertaisti perimänsä omaisuuden. Vanderbiltin suku on menettänyt omaisuutensa etenkin 1900-luvun puolivälin jälkeen. Cornelius Vanderbildt IV:sta tuli kirjailija, toimittaja ja elokuvatuottaja. CNN:n toimittaja Anderson Cooper on Cornelius Vanderbilt II:n pojantyttären, näyttelijä Gloria Vanderbiltin poika.
Henry Chamberlain Russell
Russell opiskeli Sydneyn yliopistossa, josta hän valmistui Bachelor of Artiksi vuonna 1859 ja siirtyi työskentelemään Sydneyn observatorioon. Vuonna 1870 hänestä tuli Australian valtion tähtitieteilijä (government astronomer). Russell uudelleenorganisoi observatorion työskentelyn ja aloitti systemaattisen positioastronomisen havainto-ohjelman. Lisäksi hän havaitsi kaksoistähtiä ja tähtijoukkoja. Hän myös perusti lukuisia uusia meteorologisia havaintoasemia ympäri Australiaa.
Vuonna 1871 Russell valittiin Royal Astronomical Societyn jäseneksi ja vuonna 1886 ensimmäisen Sydneyn yliopiston alumnina Royal Societyyn.
Pitkäpyrstömedestäjä
Koiraan pyrstö on jopa 30 cm pitkä, naaraan 15 cm. Molemmilla sukupuolilla on rinnassa kirkkaanpunainen läikkä.
Lajia tavataan ylänköalueilla vyöhykkeellä, joka ulottuu päiväntasaajan tienoilla Kongosta Keniaan. Levinneisyysalueeseen kuuluvat Kongon ja Kenian lisäksi Malawi, Ruanda, Tansania, Uganda ja Sambia. Sitä on kuvattu neljä alalajia, joiden levinneisyysalueet eroavat toisistaan.
Nimensä mukaisesti pitkäpyrstömedestäjät käyttävät ravinnokseen kukkien mettä.
Joukkotuhoase
thumb|250px|Kuva [[Operaatio Ivyn Mike-ydinpommin räjähdyksestä.]] Joukkotuhoaseet ovat suurten ihmisjoukkojen tappamiseen suunniteltuja aseita. Niihin lasketaan tavallisesti kuuluviksi kemialliset aseet, biologiset aseet ja ydinaseet.
Ydinaseita on käytetty sotatilanteessa kaksi kertaa: Hiroshiman ja Nagasakin pommituksissa elokuussa 1945. Ydinaseiden käyttö nosti joukkotuhoaseiden tuhoisuuden yleiseen keskusteluun.
Kylmän sodan aikana joukkotuhoaseiden uhka miellettiin lähinnä suurvaltojen mahdolliseksi iskuksi toisiaan vastaan ja siihen liittyvään vastaiskuun. Syyskuun 11. päivän iskut Yhdysvalloissa vuonna 2001 ja pernaruttokirjeet toivat puheisiin myös sellaiset joukkotuhoaseiskut, joihin ei voi tehdä vastaiskua. Huhu mahdollisista joukkotuhoaseista oli tärkein perustelu, jolla Yhdysvaltain johtama liittouma hyökkäsi Irakiin vuonna 2003.
Wulingyuan
thumb|290px|Wulingyuanin hiekkakivipilareita
Wulingyuan on maisemallisesti ja historiallisesti kiinnostava alue Kiinan Hunanin maakunnan Zhangjiajien prefektuuritason kaupungissa. Alue kattaa 690 neliökilometrin alueen ja voidaan jakaa neljään osaan: Zhangjiajie kansalliseen metsäpuistoon, Suoxiyun luonnonvarareservaattiin, Tianzin ("taivaanpojan") vuoriston luonnonvarareservaattiin ja Yangjiajien maisema-alueeseen.
Vuonna 1992 UNESCOn maailmanperintöluetteloon otettu kohde on kuuluisa yli 3 000 hiekkakivipilaristaan, joista suurimmat ovat yli 200 metriä korkeita. Kalliopilareiden välissä on rotkoja ja notkelmia puroineen, lampineen ja vesiputouksineen, noin 40 luolaa ja kaksi luonnonluomaa siltaa. Luonnonkauniin maiseman lisäksi seutu on tunnetaan lukuisista uhanalaisista kasvi- ja eläinlajeistaan.
Wulingyuanin taajama ja siitä nimen saanut maisema-alueen ydin sijaitsee linnuntietä noin 25 kilometriä Zhangjiajien kantakaupungin pohjoispuolella. Zhangjiajien kaupunki sijaitsee puolestaan noin 270 kilometriä Hunanin maakunnan pääkaupungista Changshasta länsiluoteeseen.
Anne Lackman
Anne Susanna Lackman (myöh. Korkalainen, s. 13. syyskuuta 1969 Lieksa) on suomalainen uimari. Hän kilpaili olympialaisissa vuonna 1992 ja voitti Suomen-mestaruuksia 1990-luvun alussa. Hän edusti seuratasolla Lieksan Uimareita.
Lackman kilpaili olympialaisissa Barcelonassa 1992. Hän karsiutui alkuerissä 100 metrin selkäuinnissa Suomen-ennätyksellä 1.06,48 ja 4 × 100 metrin sekauintiviestissä.
Lackman voitti Suomen-mestaruuden 50 metrin altaassa 100 metrin selkäuinnissa vuonna 1990 sekä 25 metrin altaassa 50 metrin selkäuinnissa vuosina 1990–1992 ja 100 metrin selkäuinnissa vuonna 1991.
Nikodemuksen evankeliumi
Nikodemuksen evankeliumi on Uuden testamentin apokryfisiin kirjoihin kuuluva kirjoitus, joka jakaantuu kahteen hyvin erilaiseen osaan, Pilatuksen teot ( tai Gesta Pilati) ja Kristuksen laskeutuminen tuonelaan.
Alkuperä
Pilatuksen teot on kahdesta tekstistä tunnetumpi. Sen kirjoitusaikaa ei tiedetä. Teksti sisältyy kreikankieliseen Pietarin ja Paavalin tekoihin sekä keskiaikaiseen latinankieliseen Nikodemuksen evankeliumiin, vaikka näiden kirjoitusten välillä ei ole näkyviä yhteyksiä.
Pilatuksen tekojen vanhimmat tunnetut osat on kirjoitettu kreikaksi. Teksti koostuu useasta osasta, jotka ovat tyyliltään erilaisia ja vaikuttavat olevan eri henkilöiden kirjoittamia. Kirjoituksen arvioidaan olevan peräisin 300-luvun puolesta välistä. Se ei väitä olevansa Pontius Pilatuksen kirjoittama, mutta väittää sen sijaan perustuvansa Jerusalemin praetoriumissa säilytettyihin virallisiin asiakirjoihin. Väitetty hepreankielinen alkuperäiskappale on laitettu pseudepigrafisesti Nikodemoksen (latinaksi Nikodemus) nimiin. Tästä kirjoitukselle on keskiajalla annettu nimi Nikodemuksen evankeliumi. Kreikankielisen alkutekstin lisäksi Pilatuksen teot on säilynyt koptin, armenian ja latinankielisinä versioina.
Kristuksen laskeutuminen tuonelaan ei liity Pilatuksen tekoihin, mutta se on keskiaikaisissa Nikodemuksen evankeliumeissa usein liitetty liitteeksi samaan teokseen. Se ei sisälly Pilatuksen tekojen kreikankielisiin versioihin.
Kriittinen vastaanotto
Kirkkohistorioitsija Eusebios Kesarealainen, joka kirjoitti noin vuonna 325, mainitsee Justinuksen ja Tertullianuksen tunteneen Pilatuksen teot ja muita ei-kanonisia tekojen kirjoja, mutta ei vaikuta tunteneen kirjoitusta itse. Epifanios viittasi Pilatuksen tekoihin noin vuonna 376.
Kirjoitus pyrkii vähentämään Pilatuksen syyllisyyttä Jeesuksen ristiinnaulitsemisesta, ja antaa ymmärtää Pilatuksen jopa kääntyneen kristityksi. Varhaiskristillinen perimätieto sen enempää kuin historiankirjoituskaan eivät kuitenkaan anna tällaista tietoa. On mahdollista, että kirjoitusta ei koskaan ollut tarkoitettu kristityille vakavastiotettavaksi. Se on ollut osa laajempaa Pilatus-kirjallisuutta, jonka tarkoituksena on ollut tarjota enemmän yksityiskohtaista tietoa Jeesuksen elämästä eräänlaisena hurskaana viihdekirjallisuutena.
Pilatuksen teot vaikutti keskiajalla ja jossain määrin edelleenkin kristillisen ”pop-kulttuurin” tuotteisiin. Kirjoituksen suosio voidaan päätellä siitä, että siitä on säilynyt kopioita useilla kielillä useissa käsikirjoitusversioissa ja -perinteissä.
Pilatuksen teot
Pilatuksen teot kertoo Jeesuksen tuomitsemisesta, ristiinnaulitsemisesta ja hautaamisesta. Se puolustelee Pilatuksen toimintaa ja tukee hänen pyhimyskulttiaan. Erityisesti koptilainen kirkko piti Pilatusta pyhänä, joten kirja on saattanut syntyä koptilaisten keskuudessa.
Pilatuksen teot jakaantuu kahteen osaan. Ensimmäinen osa (luvut 1–11) sisältää Luukkaan evankeliumiin perustuvan kuvauksen Jeesuksen oikeudenkäynnistä ja ristiinnaulitsemisesta. Toinen osa (luvut 12–16) käsittelee ylösnousemusta ja Sanhedrinissä, juutalaisten suuressa neuvostossa, asian tiimoilta käytyjä keskusteluja.
Kristuksen laskeutuminen tuonelaan
Kristuksen laskeutuminen tuonelaan kertoo nimensä mukaisesti Jeesuksen saapumisesta tuonelaan kuolemansa jälkeen, sekä paikalla käydyistä keskusteluista. Keskustelussa ovat mukana mm. Tuonela itse, Saatana, Aadam, Set ja Daavid. Tuonelassa Kristus lunastaa vanhurskaat, jo edesmenneet Vanhan testamentin patriarkat. Kirjoituksessa myös Pyhä Dismas, mikä on yhdessä Jeesuksen kanssa ristiinnaulitulle ”hyvälle” ryövärille annettu nimi, liittyy Kristuksen seuraan tuonelassa.