cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Iharinkoski
Kosken kuivuminen
1800-luvun alussa alettiin rakentaa kanavaa Längelmäveden ja Roineen väliselle kapealle kannakselle. Keväällä 1830 rakentajien padot pettivät ja syntyi Kaivannon kanava. Tällöin Längelmävesi laski Roineen tasolle ja Iharinkoski kuivui.
Uoman katkaissut kannas
Iharinkosken vesiuoman katkaissut kannas kaivettiin auki 5.4.2014. Pitkään suunnitellun kannaksen poiston tarkoituksena oli uoman avaaminen veneliikenteelle ja vedenlaadun parantaminen. Keväällä 2012 Vaasan hallinto-oikeus antoi kannaksen avaushankkeelle myönteisen päätöksen. Valitusten vuoksi käsittely siirtyi korkeimpaan hallinto-oikeuteen, joka antoi 12.11.2013 uuden myönteisen päätöksen Iharin kannaksen avaamiseksi.
Avaus
Kannaksen kaivaminen aloitettiin 5.4.2014 kello 9, ja noin kello 10 aikaan vedet pääsivät virtaamaan esteettä Heposelän ja Pälkäneveden välillä. Paikalla oli useita kymmeniä ihmisiä, myös paikallisen lehdistön edustajia. Viereisessä Iharin Myllytorpassa oli kahvio avattu tapahtuman kunniaksi. Vaikka vedenkorkeudet avatun kannaksen molemmin puolin olevissa vesistöissä ovatkin teoriassa samat, havaittiin kannaksen avaamisen jälkeen veden virtaamista Heposelästä kohti Pälkänevettä.
Cadillac XT4
Cadillac XT4 on Cadillacin vuodesta 2018 lähtien valmistama crossover-tyyppinen automalli, joka esiteltiin maaliskuussa 2018 New Yorkin autonäyttelyssä.
XT5:tä valmistetaan General Motorsim Fairfax Assembly Plant -tehtaalla Kansas Cityssä, Kansasissa ja Shanghaissa, Kiinassa. thumb|250x250px|left|Cadillac XT4 takaa
Lombokinkoirankuono
Lombokinkoirankuono (Cynopterus nusatenggara) on Indonesiassa ja Itä-Timorissa elävä hedelmälepakkojen heimoon kuuluva lepakkolaji. Se erotettiin omaksi lajikseen Cynopterus brachyotiksesta vuonna 1991. Laji on yleinen ja laajalle levinnyt, mutta huonosti tunnettu. Se elää sademetsissä sekä häirityillä alueilla, kuten puutarhoissa. Ravinnokseen laji syö siitepölyä ja kasvien epidermiä.
Nisäkäsnimistötoimikunnan ehdotus lajin suomenkieliseksi nimeksi on lombokinkoirankuono.
Abdalaati Iguider
Abdalaati Iguider (s. 25. maaliskuuta 1987 Errachidia) on marokkolainen juoksija, joka on erikoistunut 1 500 metrin juoksuun. Hän on sisäratojen maailmanmestari ja vuoden 2012 kesäolympialaisten ja 2015 MM-kisojen pronssimitalisti.
Iguider saavutti alle 20-vuotiaiden MM-kilpailujen 1 500 metrillä kultaa Grossetossa 2004 ja hopeaa Pekingissä 2006. Osakan MM-kilpailuissa 2007 hän karsiutui saman matkan alkuerissä. Hän sijoittui viidenneksi Pekingin olympialaisissa, kolmanneksi Pescaran Välimeren kilpailuissa 2009 ja 11:nneksi Berliinin MM-kilpailuissa.
Sopotin MM-hallikilpailuissa 2014 Iguider saavutti pronssia 1 500 metrillä ajalla 3.38,21. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän saavutti pronssia 1 500 metrillä ajalla 3.34,67. Hän sijoittui 2016 Portlandin MM-hallikilpailuissa 3 000 metrillä neljänneksi ja Rio de Janeiron olympialaisissa 1 500 metrillä viidenneksi. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän karsiutui 1 500 metrillä välierissä. Birminghamin sisäratojen MM-kilpailuissa 2018 hän sai 1 500 metrillä pronssia ajalla 3.58,43.
Henkilökohtaiset ennätykset
Lähde: IAAF
Ihmisen ulkonäkö
Ihmisen ulkonäkö tarkoittaa ihmisen kaikkia ulkoisia piirteitä ja ulkomuotoa. Siihen kuuluvat niin perinnölliset ja synnynnäiset piirteet kuin elämän aikana hankitut piirteetkin, kuten myös vaatetus ja itsensä koristelu.
Osatekijät
Ihmisen ulkonäköön vaikuttavia tekijöitä ovat esimerkiksi:
Vanhenemisen seuraukset:
Vaihtelevat piirteet:
Hetkelliset muutokset:
Koristautuminen:
Merkitys
Ulkonäön merkitystä yksilön itsensä kannalta on tutkittu paljon. Usein arvellaan, että ulkonäöllä on erityisen paljon merkitystä esimerkiksi parisuhde- ja ystävyyssuhdemarkkinoilla, työhönotossa ja työssä menestymisessä sekä politiikassa. Ihanteellisen ulkonäön kriteerit vaihtelevat paljon esimerkiksi tilanteen, sukupuolen, aikakauden ja yhteiskuntaluokan mukaan.
Evan vuoden 2022 asennetutkimuksessa ulkonäkö oli keskeinen identiteetin rakennusosa 36 prosentille vastanneista. Ulkonäkö oli tärkeä 55 prosentille 18–25-vuotiaista, mutta sen merkitys väheni iän kasvaessa.
Matti Tikkanen (tanssija)
Tikkanen oli kansainvälisen tason tanssija ja hänelle myönnettiin Pro Finlandia -mitali 1975. Hän on saanut myös Suomen Näyttelijäliiton ja Tanssitaiteilijain liiton ansiomerkit.
Matti Tikkanen on vieraillut Suomen Kansallisoopperan baletin mukana mm. Ruotsissa, Norjassa, Ranskassa, Sveitsissä, Puolassa, Unkarissa, Argentiinassa, Brasiliassa, Chilessä, Perussa, Columbiassa, Venezuelassa ja Meksikossa.
Lisäksi Tikkanen on näytellyt televisiofilmeissä Aikalisä, Ruusuinen hetki ja Ilmianto. Jussi Parviaisen näytelmässä "Akka".
Hän on opettanut klassista balettia Teatterikorkeakoulussa, Tanssiteatteri Raatikossa, Suomen Tanssitaiteilijaliitossa sekä Porin, Tampereen, Kokkolan ja Vaasan tanssikouluissa. Nykyisin hän on eläkkeellä.
Osakan rautatieasema
Osakan rautatieasema on Japanin Osakan kaupungin pohjoisosan keskeinen rautatieasema. Sitä käyttää Länsi-Japanin rautatieyhtiö (JR West). Se on osa viiden toisistaan kävelyetäisyydellä olevan aseman kompleksia, johon kuuluu myös maan vilkkain Umedan asema.
Osakan rautatieasema on yhteys Kiotoon ja Kobeen shinkansen- ja shinkaisoku-junilla.
Vuonna 2005 Osakan rautatieasema oli maailma kolmanneksi vilkkain. Tuolloin asemaa käytti päivittäin liikennöintiin lähes 2,344 miljoonaa matkustajaa päivittäin.
Bonneville-kraatteri
thumb|300px|Bonneville-kraatteri. Voit nähdä Spiritin lämpökilven toisella puolella kraatteria
Bonneville on noin 200 metriä halkaisijaltaan oleva kraatteri Marsissa, noin 250 metrin päässä Mars-mönkijä Spiritin laskeutumispaikasta. Mönkijä ajettiin sen reunalle, mutta ei sisään, koska siellä ei ollut tutkijoita kiinnostaneita kalliopaljastumia. Sattumalta Spiritin lämpökilpi oli pudonnut kraatterin toiselle reunalle. Kraatterin pohjalla on tuulen kasaamia hiekkadyynejä, sekä muutama erittäin pieni kraatteri.
Chuck Berry Is on Top
Chuck Berry Is on Top on rock and roll -muusikko Chuck Berryn albumi, joka julkaistiin vuonna 1959 Chess Records -yhtiön kautta. Albumin tunnetuin kappale lienee kappale ”Johnny B. Goode”.
Pakistanin krikettimaajoukkue
right|thumb|260px|Pakistanin [[Shahid Afridi valmiina lyömään Sri Lankan Lasith Malingan syöttäessä ICC World Twenty20 -turnauksen loppuottelussa Lord's Cricket Groundilla Lontoossa 2009.]] Pakistanin krikettimaajoukkue edustaa Pakistania kriketin maajoukkuekilpailuissa. Sitä hallinnoi Pakistan Cricket Board. Pakistan voitti maailmanmestaruuden 1992.
Test matchit
Pakistan pelasi ensimmäisen test matchinsa, eli viisipäiväisen maaottelun, vuonna 1952. Se on kesäkuuhun 2020 mennessä pelannut kaikkiaan 428 test match -ottelua, joista se on voittanut 138, hävinnyt 130 ja "tasapeliin", eli käytännössä kesken, on jäänyt 160 ottelua. Se on voittanut kaikki kymmenen ratkaisuun saakka pelattua test matchia Bangladeshia vastaan ja ainoan pelin Irlantia vastaan. Zimbabwen se on voittanut kymmenen kertaa ja hävinnyt kolmesti, Uuden-Seelannin se on voittanut 25 kertaa ja hävinnyt 12 kertaa. Pakistanilla on positiivinen saldo myös Sri Lankaa (20 voittoa – 16 tappiota), Intiaa (12–9) ja Länsi-Intian saaristoa vastaan (20–17). Englantia vastaan sillä on 21 voittoa ja 25 tappiota, Australiaa vastaan 15 voittoa, 33 tappiota ja Etelä-Afrikkaa vastaan neljä voittoa ja 15 tappiota.
Yhden päivän maaottelut
Pakistan pelasi ensimmäisen yksipäiväisen maaottelunsa (eli pelimuodon, jossa kummallakin joukkueella on tavallisesti 50 syöttövuoroa, joissa jokaisessa kuusi syöttöä) vuonna 1973. Se on vuoden 2019 MM-kilpailujen loppuun mennessä pelannut kaikkiaan 927 yhden päivän maaottelua. Niistä se on voittanut 486, hävinnyt 413, päätynyt tasajuoksuihin kahdeksan kertaa sekä ratkaisemattomaan 20 kertaa.
Pakistanilla on 12 suuresta krikettimaasta positiivinen ottelusaldo Afganistania (4 voittoa, ei tappioita), Irlantia (5 voittoa – 1 tappio), Zimbabwea (52–4), Bangladeshia (32–5), Sri Lankaa (92–58), Intiaa (73–55) ja Uutta-Seelantia (55–48) vastaan. Huonoin tilasto Pakistanilla on Australiaa vastaan: 32 voittoa, 68 tappiota.
Twenty20-maaottelut
Pakistan pelasi ensimmäisen Twenty20-pelimuodon maaottelunsa, jossa kumpikin joukkue pelaa 20 syöttövuoroa (joissa jokaisessa on kuusi syöttöä) vuonna 2006. Se on pelannut kesäkuuhun 2020 mennessä kaikkiaan 151 maaottelua. Ratkaisuun päättyneistä otteluista se on voittanut 92 ja hävinnyt 55. Se on hävinnyt suurimman osan otteluistaan Intiaa, Englantia ja Etelä-Afrikkaa vastaan, mutta on positiivisella saldolla kaikkia muita joukkueita vastaan.
Pakistan voitti ICC World Twenty20 -turnauksen 2009 kukistettuaan loppuottelussa Sri Lankan. Toiseksi se sijoittui 2007 hävittyään loppuottelussa Intialle. Välierissä se karsiutui 2010 hävittyään Australialle ja 2012, jolloin hävisi Sri Lankalle.
Henkilökohtaisia ennätyksiä
Pakistanin pelaajista eniten juoksuja on test matcheissa lyönyt Younis Khan, 10 099, ja yhden päivän maaotteluissa Inzamam-ul-Haq,11 701. Wasim Akram on "polttanut" Pakistanin pelaajista eniten vastustajia sekä test matcheissa, 414, että yksipäiväisissä maaotteluissa, 502.
Ifis (Ligduksen tytär)
Thumb|right|240px|Isis muuttaa Ifiksen mieheksi, kaiverrus, [[Johann Wilhelm Bauer]] Ifis oli kreikkalaisessa mytologiassa Telethusan ja Ligduksen tytär.
Ennen Ifiksen syntymää Ligdus, tuleva isä, oli uhannut tappaa lapsen, ellei se olisi poika. Telethusa vaipui epätoivoon, mutta keskellä yötä hänen luonaan vieraili Isis, seurassaan Anubis, Bubastis, Apis ja Osiris, joka vakuutti hänelle, ettei hänen tarvitsisi totella miehensä käskyä, vaan kaikki sujuisi hyvin. Kun Telethusa oli synnyttänyt tyttären, hän salasi tämän sukupuolen muilta imettäjää lukuun ottamatta. Hän nimesi tyttärensä Ifikseksi, koska tätä nimeä käyttivät antiikin Kreikan aikana sekä miehet että naiset, ja kasvatti tämän poikana.
Ifiksen ollessa kolmetoista hänen isänsä löysi hänelle puolisoksi Ianthen, johon Ifis syvästi rakastui. Telethusa, peläten petoksen paljastuvan, lykkäsi kuitenkin erilaisilla tekosyillä häitä uudelleen ja uudelleen, mutta kun kaikki syyt oli käytetty, hän rukoili Isistä auttamaan. Tämä muuttikin Ifiksen mieheksi, ja niin nämä kaksi saivat toisensa ja elivät onnellisina yhdessä.
Karen Carpenter
Karen Anne Carpenter (2. maaliskuuta 1950 New Haven, Connecticut – 4. helmikuuta 1983 Downey, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen laulaja ja rumpali, joka yhdessä veljensä Richardin kanssa muodosti Carpenters-duon.
Elämä ja ura
Karen Carpenter syntyi 2. maaliskuuta 1950 New Havenissä Connecticutissa. Perhe muutti vuonna 1963 Downeyn pikkukaupunkiin Kaliforniaan, missä oli miellyttävämpi ilmasto kuin Connecticutissa, ja missä Karenin isoveli Richard voisi menestyä alkavalla muusikonurallaan.
Karen seurasi aluksi veljensä musiikkiharrastusta vierestä, mutta ei itse osoittanut vielä kiinnostusta soittamiseen vaan harrasti mieluummin urheilua. Kaliforniassa hän alkoi soittaa kellopeliä koulun marssiorkesteria, ja hänelle ostettiin sen jälkeen rummut. Hän kehittyi taitavaksi rumpaliksi.
Vuonna 1966 Karen teki sopimuksen Joe Osbornin Magic Lamp -levymerkille ja levytti singlenä kaksi veljensä Richardin kirjoittamaa laulua. Pienen yhtiön single ei käynyt kaupaksi, ja sitä painettiin vain 500 kappaletta.
Karen perusti Richard Carpenterin kanssa duon nimeltä Carpenters, ja yhtye sai vuonna 1969 levytyssopimuksen A&M Recordsilta. Karen lauloi useimmat duon levyttämistä kappaleista. Duo oli hyvin suosittu etenkin 1970-luvun alussa: heillä oli kolme listaykkössingleä, ja heidän albumejaan on myyty yli 100 miljoonaa kappaletta.
Karen Carpenterin ääniala oli neljä oktaavia, mutta lauluissaan hän käytti etupäässä alarekisteriään – kuten hän itse sanoi laulutavastaan: "Rahat ovat kellarissa". Paul McCartneyn mukaan Karen Carpenterilla oli "maailman paras naisääni: melodinen, sointuva ja yksilöllinen".
Capenter meni naimisiin Tom Burrisin kanssa vuonna 1980. He muuttivat erilleen vuoden kuluttua. Virallisen avioeron oli tarkoitus tulla voimaan Karenin kuolinpäivänä helmikuussa 1983.
Sairaus ja kuolema
Carpenter sairasti useiden vuosien ajan anoreksiaa. Jo vuonna 1975 Carpenters oli joutunut peruuttamaan Britannian kiertueen ja Karen oli ollut vuodepotilaana lähes kaksi kuukautta. Hän hakeutui lopulta hoitoon läheistensä kehotuksesta ja vietti vuoden 1982 New Yorkissa tavaten anoreksiaan erikoistunutta psykoterapeuttia. Hän sai vuoden lopulla lisää painoa, suurimmaksi osaksi tosin suonensisäisesti leikkauksen jälkeen. Hän keskeytti hoidon vuoden lopulla ja muutti Downeyyn vanhempiensa luo joulukuussa 1982, pystyen jälleen syömään melko normaalisti. Hän sai kuitenkin kohtalokkaan sydänkohtauksen 1983 helmikuun 4. päivän aamuna vaatehuoneessaan ja kuoli 32-vuotiaana. Kuolintodistuksen mukaan kuoleman aiheuttanut sydänkohtaus oli seurausta anoreksiasta. Kuoleman aiheuttajaksi on esitetty myös ipecac-oksennuslääkkeen käyttö, joka olisi heikentänyt sydänlihasta. Richard ei usko siskonsa käyttäneen kyseistä lääkettä, mutta Karenin psykoterapeutti uskoo vahvasti Karenin alkaneen käyttää sitä hoidon päätyttyä.
Ivailovgrad
Ivailovgrad on kaupunki Haskovon alueella Kaakkois-Bulgariassa. Vuoden 2018 arvion mukaan kaupungissa asui 3 233 asukasta.
Alexander Pschill
Alexander Pschill (13. heinäkuuta 1970 Wien) on itävaltalainen näyttelijä. Hänen tunnetuin roolinsa on Marc Hoffmanina tv-sarjassa Poliisikoira Rex.
Pschill opiskeli 1989–1993 näyttelemistä Cornish College of the Arts Professional Acting Conservatoryssa Seattlessa, Yhdysvalloissa. Valmistuttuaan hän palasi Itävaltaan, jossa on näytellyt useissa tv-sarjoissa, sekä elokuvissa.
Malcolm Page
Malcolm Page (s. 22. maaliskuuta 1972 Sydney) on australialainen kilpapurjehtija ja olympiavoittaja. 185 senttimetriä pitkä ja 71 kilogrammaa painava Page kilpailee 470-luokassa. Hän edustaa Middle Harbour Yacht Clubia.
Ura
Page saavutti Nathan Wilmotin kanssa olympiakultaa 470-luokasta vuoden 2008 kesäolympialaisista Pekingistä. Page saavutti olympiakultaa samasta luokasta myös vuoden 2012 kesäolympialaisista Lontoosta, nyt Mathew Belcherin kanssa. Vuoden 2004 kesäolympialaisissa Ateenassa Page kilpaili Wilmotin kanssa ollen 12:s.
MM-kilpailuista Page on saavuttanut kuusi kultaa, kaksi hopeaa ja yhden pronssin. Mitaleista kolme kultaa on tullut Belcherin kanssa, loput mitalit Wilmotin kanssa.
Pagen valmentajana toimii Victor Kovalenko. Hän aloitti purjehduksen jo kahdeksanvuotiaana.
Bat & Ryyd
Bat & Ryyd on suomalainen 1980-luvun lopulla toimintansa aloittanut, Kemijärveltä lähtöisin oleva elektronista huumori-, pop- ja rockmusiikkia esittävä duo. Duon tunnetuimpia kappaleita ovat muun muassa ”Ehtaa tavaraa”, ”Lentävä puliukko” ja ”Fiilaten ja höyläten”. Batin ja Ryydin lauluäänet on transponoitu korkeammaksi, samoin kuin esimerkiksi Smurffit- ja Pikku-Orava-levyillä. Hahmot perustuivat Pirkka-Pekka Peteliuksen ja Aake Kallialan televisiosketsiin, jossa he rinnastivat Batmanin ja Robinin Kaj Chydeniukseen ja Kari Rydmaniin.
Alun perin duo tuli tunnetuksi Lapin Radiossa esitetyistä hupailuohjelmista. He myivät ensimmäisellä omakustanteena julkaistulla Ehtaa tavaraa -levyllään platinaa. ÄKT:n tilastojen mukaan levyä on myyty yhteensä yli 52 000 kappaletta.
Myöhemmin duon toinen jäsen Mr. Ryyd on lähtenyt soolouralle tekemällä kappaleen ”Sixpack”, joka on parodia Tom Jonesin kappaleesta Sex Bomb.
Bat & Ryyd on jatkanut keikkailua myös 2000-luvulla. Keväällä 2020 yhtye julkaisi uuden kappaleen nimeltä KesäXi rapakuntoon.
Diskografia
Pääartikkeli: Batin & Ryydin diskografia
Puolitushaku
Puolitushaku eli binäärihaku on tietojenkäsittelytieteessä tehokas ja yleisesti käytetty hakualgoritmi tiedon etsimiseen järjestetystä taulukosta.
Puolitushaun ideana on etsiä etsittävää alkiota taulukon keskeltä, ja mikäli alkiota ei löytynyt, voidaan alkion etsimistä jatkaa alkuperäisen taulukon alku- tai loppupään puolivälistä riippuen siitä onko haettava arvo pienempi vai suurempi kuin taulukon keskellä oleva alkio. Koska jokainen hakuaskel puolittaa taulukon josta alkiota haetaan, on algoritmin asymptoottinen suoritusaika O(\log n), missä n on alkioiden lukumäärä. Voidaan osoittaa, että tätä asymptoottisesti nopeampaa vertailuihin perustuvaa algoritmia etsiä alkio taulukosta ei ole.
Seuraava puolitushaun pseudokoodi palauttaa indeksin, josta haettava alkio löytyy: Puolitushaku(taulu, haettava, vasen, oikea) while vasen <= oikea keski = (vasen+oikea)/2 if taulu[keski] == haettava return keski if haettava < taulu[keski] oikea = keski-1 else vasen = keski+1 return null Koska yllä oleva algoritmi ei käytä rekursiota, on tilavaativuus yllä olevassa toteutuksessa O(1) eli algoritmi vaatii vain vakiomäärän muistia.
Eric Stefani
Eric Stefani (s. 17. kesäkuuta 1967) on yhdysvaltalainen muusikko. Hän perusti yhdessä John Spencen ja siskonsa Gwen Stefanin kanssa No Doubt -yhtyeen.
Muusikon uran ohella Stefani on työskennellyt animaattorina muun muassa Simpsoneissa.
Henning Holst
Henning Holst (25. lokakuuta 1891 Kööpenhamina – 20. maaliskuuta 1975 Gentofte) oli tanskalainen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti. Hän kuului Tanskan hopeaa voittaneeseen joukkueeseen Antwerpenin kesäolympialaisissa 1920. Holst edusti Tanskaa myös Amsterdamin kesäolympialaisissa 1928 ja Berliinin kesäolympialaisissa 1936.
Tukholman eteläinen rautatieasema
Tukholman eteläinen rautatieasema (Tukholma etelä, ) paikallisliikenteen käyttämä rautatieasema Läntisen kantaradan varrella Södermalmin saarella Tukholman keskustassa. Asemaa käyttävät Tukholman paikallisjunat, mutta poikkeustilanteessa se toimii etelästä ja lännestä tulevien kaukojunien pääteasemana.
Historia
Tukholman eteläasema oli alun perin Läntisen kantaradan pääteasema, kun se avattiin liikenteelle vuonna 1860. Se oli Tukholman ensimmäinen rautatieasema. Silloin ratapiha oli alueella, jota ruvettiin kutsumaan Eteläiseksi ratatoriksi. Vuonna 1863 päätettiin rautatien jatkamisesta pohjoiseen. Valtion rautateiden arkkitehtitoimiston pääarkkitehti Adolf W. Edelsvärd oli piirtänyt väliaikaiseksi aiotun, yksikerroksisen puisen asemarakennuksen veturihalleineen. Seuraavina vuosina asemasta muotoutui valtakunnan pääkaupungin merkittävin rautatieasema.
Vuonna 1865 valmistunut Etelätunneli yhdisti Söder- ja Norrmalmin Vanhakaupungin kautta ja siten junien ajamisen vuonna 1871 avatulle Tukholman keskusrautatieasemalle, jolle tulivat jo junat pohjoisen suunnasta. Eteläaseman rooli muuttui tässä vaiheessa lähinnä tavara- ja paikallisliikennettä palvelevaksi. Ennen Årstan siltojen valmistumista rata kulki Maria Bangatan -kadun linjausta seuraten suunnilleen nykyisen Liljeholmenin sillan kohdalla kulkeneelle penkereelle. Ennen Älvsjötä junat pysähtyivät myös Liljeholmenissa.
Vuoden 1923 ratapihasopimuksessa päätettiin, että henkilöliikenteen asema siirretään lännemmäksi. Vanha asemarakennus purettiin, ja ratapihalle rakennettiin kaksi uutta varastomakasiinia. Timmermansgatanin ja silloisen ratapihan risteysalueelle valmistui uusi Folke Zetterwallin suunnittelema henkilöliikenteen asemarakennus vuonna 1926. Rakennuksen erikoisuus oli sen sijainti radan päällä betonipylväiden varassa. Laitureille siirryttiin portaiden kautta. Asemalla oli myös pieni kahvila ja ulkoterassi. Paikallisliikenteen käytössä asema pysyi aina 1980-luvulle saakka, jolloin nykyistä asemaympäristö alettiin rakentaa.
Paikallisjuna-asema
pienoiskuva| Södermalmin tunneli rakenteilla lokakuussa 2014 Tukholman eteläasemalla Uuden asemarakennuksen rakennustöiden ajaksi liikenne siirrettiin lokakuussa 1986 tavaraliikenteen käyttämille raiteille, mitä varten rakennettiin uusi, alun perin väliaikaiseksi kaavailtu laituri, josta kuitenkin tuli sittemmin pysyvä asemalaituri. Aseman osa vihittiin käyttöön vuonna 1989. Valtion rautatiet rakennutti ja Coordinator arkitekter suunnitteli uuden asemarakennuksen. Asemalla on kaksi lippuhallia: itäpuolinen sisäänkäynti on Swedenborgsgatanilta ja läntinen Rosenlundsgatanilta. Lippuhallin ja laiturien välillä on liukuportaat ja hissejä. Asema oli vuonna 2015 Tukholman paikallisjunaliikenteen toiseksi vilkkain 16 900 päivittäisellä matkustajallaan.
Tämä oli ensimmäinen kerta, kun aktiivisessa käytössä olevan rautatieaseman päälle rakennetaan Ruotsissa asuntoja. Uuden korttelin ovat suunnitelleet arkkitehtitoimisto EGÅ, Coordinator arkitekter sekä Riksbyggen konsult Riksbyggen konsult. Meluvaatimusten saavuttamiseksi jouduttiin asuintalot muun muassa rakentamaan kumityynyjen päälle.
Stadens Dike'n aseman talon on suunnitellut Axelsson & Borowskin arkkitehtitoimisto, ja se avattiin vuonna 1990. Rakennus koostuu pitkänomaisesta, noin 52 metrin pituisesta talon rungosta, joka sisältää pienen ostoskeskuksen pohjakerroksessa. Holvattu lasi katto antaa asemahalliin päivänvaloa, ja suuri kello katossa ilmaisee rakennuksen funktiota.
Keskustarata
10. heinäkuuta 2017 avattiin uusi paikallisjunatunneli Keskustarata Tukholman keskustan alle. Tukholman eteläasemalta alkavaa tunneliosaa Södermalmin alla kutsutaan Södermalmin tunneliksi. Tämän vuoksi paikallisjunat käyttävät vain pohjoisimpia raiteita 1 ja 2, joilta on yhteys Keskustaradan tunneliin. Kahta eteläistä raidetta 3 ja 4 käyttävät kaukoliikenteen junat ja tavarajunat, jotka ohittavat aseman pysähtymättä.
Erilaisten liikennehäiriöiden aikana kaukojunat saatetaan kääntää jo eteläisellä asemalla, jolloin ne käyttävät eteläisiä raiteita. Näin on esimerkiksi joka kesä vuosina 2018–2020 Tukholman keskustassa tehtävien ratatöiden vuoksi, jolloin lännen ja etelän kaukojunien pääteasema on eteläisellä asemalla.
Floyd Lawrence Begin
27. tammikuuta 1962 Begin sai nimityksen Oaklandin piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 28. huhtikuuta. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Kiinan koripallomaajoukkue
Kiinan koripallomaajoukkue edustaa Kiinaa miesten koripallon maajoukkuekilpailuissa. Sitä hallinnoi "Kiinan koripallon hallintokeskus", joka liittyi FIBA:n jäseneksi 1974.
Kiina osallistui koripallon miesten olympiaturnaukseen ensimmäisen kerran Los Angelesissa 1984 sijoittuen kymmenenneksi. Parhaimmillaan se on ollut olympialaisissa kahdeksas Atlantassa 1996, Ateenassa 2004 ja Pekingissä 2008.
MM-kilpailujen lopputurnauksessa Kiina debytoi Filippiineillä 1978, jolloin se sijoittui yhdenneksitoista. Parhaan sijoituksensa, kahdeksannen tilan, se on saavuttanut Kanadan MM-kisoissa 1994.
Kiina on voittanut Aasian-mestaruuden vuodesta 1975 lähtien yhteensä 16 kertaa. Aasian kisojen miesten koripalloturnauksen maa on voittanut seitsemän kertaa.
Sansibaringueretsa
Sansibaringueretsa eli sansibarinruostegueretsa (Piliocolobus kirkii) on kahdella Tansanian saarella elävä apinalaji.
Sansibaringueretsan erottaa muista gueretsoista kolmivärisen karvapeitteen perusteella, sillä on mustat hartiat ja eturaajat, kastanjanruskea selkä, valkea vatsapuoli ja takaraajat ja valkea otsakiehkura. Laji elää vain Sansibarissa ja istutettuna Pemballe Tansaniassa. Sansibaringueretsa elää sekä mangrove- että kuivametsissä pieninä ryhminä. Gueretsat syövät pääasiassa lehtiä ja pitävät erityisesti mangosta.
Sansibaringueretsa on uhanalainen laji, mutta välttynee sukupuutolta, sillä sen tärkein elinalue Jozanin metsä on suojeltu. Kanta on nykyään noin 1500 yksilöä.
Memorial address
Memorial address on Ayumi Hamasakin ensimmäinen EP, joka julkaistiin 17. joulukuuta 2003. Se nousi Oricon-albumilistan ensimmäiselle sijalle, ja sai kaikkiaan 46 listasijoitusviikkoa. EP:tä on myyty yli miljoona kappaletta.
EP:ltä on julkaistu singlet ”&”, ”forgiveness” ja ”No way to say”. ”&” on oikeastaan kolmen singlen kokoelma, sillä se sisältää kolme levyn kappaletta, remix-versiot niistä sekä kappaleen ”theme of a-nation’03”, joka oli vuoden 2003 a-nation-tapahtuman tunnussävel.
Memorial address oli ensimmäinen Hamasakin julkaisu, josta on julkaistu kaksi versiota. Molemmissa versioissa on sama musiikki-CD, mutta toisessa versiossa on sen lisäksi myös DVD, joka sisältää musiikkivideoita albumin kappaleista sekä näytteitä noin kahta kuukautta myöhemmin julkaistusta A museum ～30th single collection live～ -DVD:ltä. Memorial addressin jälkeen jokainen Hamasakin single ja albumi on julkaistu vähintään kahtena versiona.
Kappaleet
Kaikki kappaleet sanoittanut Ayumi Hamasaki.
Tekijätiedot
Kappaleet 1 ja 8 on säveltänyt Tetsuya Yukumi. Kappaleet 2, 3, 4 ja 6 on säveltänyt BOUNCEBACK. Kappaleet 5 ja 7 ovat säveltäneet CREA ja D・A・I.
Kappaleet 1, 2, 3 ja 6 on sovittanut HΛL. Kappaleet 4 ja 7 on sovittanut CMJK. Kappaleet 5 ja 8 on sovittanut tasuku.
Brzeźnica (Żagańin piirikunta)
Brzeźnica on kylä Brzeźnican kunnassa Puolassa. Brzeźnican kylän väkiluku oli vuoden 2011 väestönlaskennassa 870. Asukkaista 48,9 prosenttia oli naispuolisia ja 51,1 miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 25,7 prosenttia kylän väestöstä, työikäiset 62,6 prosenttia ja eläkeläiset 11,6 prosenttia. Brzeźnican kunnan asukkaista 22,8 prosenttia asuu Brzeźnican kylässä.
Nyen piirikunta
Nye on pinta-alaltaan manner-Yhdysvaltain (Alaska poissuljettuna) kolmanneksi suurin piirikunta.
Väestö
Piirikunnan asukkaista 77,3 prosenttia on valkoisia, 14,1 prosenttia latinalaisamerikkalaisia ja 2,93 prosenttia mustia. 10,8 prosenttia puhuu myös muita kieliä kuin englantia. 96,2 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Piirikunnan väestön keski-ikä on 51,2 vuotta.
Sam Witwer
Samuel Stewart ”Sam” Witwer (s. 20. lokakuuta 1977 Glenview, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja muusikko. Hän on esiintynyt useiden televisiosarjojen jaksoissa, kuten Taisteluplaneetta Galacticassa, C.S.I.:ssä, Dexterissä ja  Supergirlissä. Hän on esiintynyt myös muutamissa elokuvissa ja myös ääninäyttelee päähenkilöä Galen Marekia Star Wars: The Force Unleashed -videopelissä. Witwer esiintyy myös Maulin äänenä animaatiosarjoissa Star Wars: The Clone Wars ja Star Wars Rebels sekä elokuvassa Solo: A Star Wars Story. Hän esiintyi myös Riverdalen neljänellä tuotantokaudella vuonna 2019.
Nikola Nino Kekić
pienoiskuva Nikola Nino Kekić (s. 17. tammikuuta 1943 Stari Grad) on kroatialainen bysanttilaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Križevcin hiippakuntaan Gabriel Bukatko 1. marraskuuta 1970. Hänet nimitettiin saman hiippakunnan johtoon 25. toukokuuta 2009, ja piispaksi vihkiminen seurasi 4. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Slavomir Miklovš, jota avustivat Josip Bozanić ja Mario Roberto Cassari.
Ann Walton Kroenke
Ann Walton Kroenke (s. Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen perijätär, liikenainen ja miljardööri.
Brzeźnica
Brzeźnica on muun muassa seuraavien paikkojen nimi:
Ann Walton Kroenke
Maaliskuussa 2018 yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes luokitteli hänet miljardöörilistallaan maailman 251. rikkaimmaksi ihmiseksi (jaettu sijoitus) ja 25. rikkaimmaksi naiseksi. Tuolloin hänen omistustensa arvo oli 6,6 miljardia dollaria. Tämä omistus vastasi perintöosuutta suuresta Walmart-vähittäiskauppakonsernista, jonka hänen isänsä James L. "Bud" Walton ja setänsä Sam Walton perustivat vuonna 1962. Ann Walton Kroenke ja hänen siskonsa Nancy Walton Laurie perivät miljardien edestä Walmartin osakkeita heidän isänsä kuoltua vuonna 1995.
Ann Walton Kroenke on naimisissa liikemies, kiinteistö- ja urheilumoguli, miljardööri Stan Kroenken kanssa. Heillä on kaksi lasta: Whitney Ann Kroenke ja Josh Kroenke.
Nikolaki Sawaf
Nikolaki Sawaf (s. 8. helmikuuta 1943 Aleppo) on syyrialainen melkiittinen katolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 15. huhtikuuta 1968 ja nimitettiin Lattaquién arkkieparkian johtoon 14. tammikuuta 2000. Piispaksi vihkiminen seurasi 4. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Boulos Nassif Borkhoche, jota avustivat Jean-Clément Jeanbart ja Fares Maakaroun.
Métsovo
Métsovo on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Μετσόβου, Dímos Metsóvou), joka sijaitsee Ioánninan alueyksikössä Epeiroksen alueella. Koko kunnan pinta-ala on 366,8 neliökilometriä ja väkiluku 6 196. Varsinaisen Métsovon kaupungin väkiluku on 2 503 (vuonna 2011).
Métsovo sijaitsee Pindos-vuoristossa Epeiroksen itäosassa, ja sillä on yhteistä rajaa sekä Länsi-Makedonian että Thessalian kanssa. Nykyinen Métsovon kunta muodostui, kun Métsovo, Egnatía ja Miléa yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Kunnan osat
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Métsovon kunta muodostuu kolmesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Vatsa sisään, rinta ulos!
Vatsa sisään, rinta ulos! on Aarne Tarkaksen käsikirjoittama ja ohjaama suomalainen elokuva vuodelta 1959. Lajityypiltään se on sotilasfarssi ja lajin edustajana viimeinen SF:n tuottama. Yleisömenestykseltään se oli vuoden parhaita.
Juoni
Tommi Rinteen esittämälle sotamies Pöntiselle on monien arestirangaistustensa vuoksi määrätty runsaasti ylipalvelusta, ja kotiuttaminen on siirtynyt. Pikkukaupungin varuskunnassa mietitään kuumeisesti, kuinka alati keppostelevasta Pöntisestä saataisiin lopulta kelpo sotilas. Hänet määrätään siirrettäväksi erään tempauksen jälkeen pedantin kapteeni Roudan komppaniaan.
Kapteeni Tauno Routa (Helge Herala) on joutunut epämieluisaan tehtävään, sillä naisia kammoava upseeri on määrätty opettamaan poikkeusoloissa toimimista tyttökoulun oppilaille. Tytöt huomaavat Roudan vaivaantuneisuuden ja kiusoittelevat häntä ensiapukoulutuksen aikana. Paniikkiin joutunut Routa pakenee tilannetta piiloon pesuhuoneeseen mutta jää yöksi kouluun lukkojen taakse. Paljastumisen pelossa hän naamioituu siivoojaksi. Pahaksi onneksi varuskunnassa odotellaan kenraalin tarkastusta, johon myös Pöntinen osallistuu pukeuduttuaan pilailumielessä kapteeniksi.
Elokuvan juoni rakentuu pitkälti pikkutuhmien mielikuvien ja vuorosanojen varaan Roudan yrittäessä saada riisumaansa univormua takaisin.
Protoindoeurooppalaiset
Protoindoeurooppalaisilla (kantaindoeurooppalaiset) tarkoitetaan indoeurooppalaisen kantakielen hypoteettisia puhujia, esihistoriallista väestöä kuparikaudella noin 4000 eaa.
Kaikki jollain tavalla vahvat tiedot indoeurooppalaisista perustuvat ensisijaisesti vertailevaan kielitieteeseen ja toissijaisesti arkeologiaan. Indoeurooppalainen kielikunta, kuten monet muutkin kielikunnat, ei ole geneettisesti yhtenäinen kokonaisuus, eivätkä sellainen välttämättä olleet protoindoeurooppalaisetkaan. Seuraavat käsitykset on laajasti hyväksytty, mutta nekin ovat rekonstruktioihin perustuvia hypoteeseja.
Kantaindoeurooppalaiset olivat patrilineaarinen yhteisö, luultavasti puolipaimentolaisia, jotka saivat elantonsa karjan- ja lampaidenkasvatuksesta. Heillä oli hevosia ja naudalla oli tärkeä rooli niin uskonnossa, mytologiassa kuin käytännön elämässä. Heillä oli monijumalinen uskonto, jossa keskeistä olivat uhrausriitit ja jota luultavasti johti pappiskasti. Kurgaanihypoteesin mukaan vainajat haudattiin maakumpuihin. Tärkeät henkilöt haudattiin omaisuutensa ja mahdollisesti myös palvelijoidensa ja vaimojensa kanssa (ihmisuhrit).
Indoeurooppalaisilla on todisteita sakraalisesta kuninkuudesta, joka antaa olettaa, että heimopäällikkö oli samalla ylipappi. Monet indoeurooppalaiset kansat tuntevat jaon kolmeen luokkaan: papistoon, sotureihin ja talonpoikiin. Georges Dumézil on olettanut jaon olleen alkuindoeurooppalainen. Mikäli erillinen soturiluokka oli, se luultavasti käsitti naimattomia nuoria miehiä. Useiden indoeurooppalaisten kansojen initiaatioriitit antavat olettaa, että soturiluokka identifioi itsensä susiin tai koiriin.
Teknologisesti rekonstruktiot viittaavat varhaiseen pronssikauteen: pronssia käytettiin työkaluihin ja aseisiin. Hopea ja kulta olivat tunnettuja. Lampaita pidettiin villan takia ja kudontaa harjoitettiin kankaiden tuottamiseen. Pyörä oli tunnettu, ja sitä käytettiin ainakin härkävetoisissa vaunuissa, ja myöhempi kantaindoeurooppalainen sotaväki on saattanut käyttää myös hevosten vetämiä vaunuja.
Henry Cort
thumb|Henry Cort Henry Cort (1741 – 23. toukokuuta 1800) oli englantilainen ruukinpatruuna. Teollisen vallankumouksen alkuvaiheessa hän alkoi jalostaa takkirautaa kankiraudaksi kekseliäälle menetelmällä. Vuonna 1783 hän sai patentin kehittämälleen uudelle rautamalmin jalostusmenetelmällä, jota kutsutaan putlaukseksi.
Varhaiset vaiheet
Henry Cortin elämän alkuvaiheista tiedetään vähän. Hän syntyi mahdollisesti Lancasterissa, mutta vanhemmat ovat tuntemattomat ja syntymävuodesta on epävarmuutta. Nykyisin vuotta 1741 pidetään todennäköisempänä kuin 1740.
Valssaamo ja putlausuuni
thumb|250px|Putlausuunin kaaviokuva Cort kehitti ajatuksiaan Fontleyn ruukilla, mikä johti vuonna 1783 patentiin uritetusta valssista ja toiseen 1784 läikyteltävästä tai sekoittavasta putlausuunista. Nämä mahdollistavat vakiokokoisten kankirautaharkkojen valmistuksen. Hänen työnsä perustui Cranegen veljesten ajatuksiin ja heidän liekkisulatusuuniin, jossa lämpö tuotiin päältä toisin kuin alta puhallettavassa masuunissa. Toinen Cortia auttanut keksintö oli Peter Onionsin ajatus sekoittaa sulaa rautaa, jotta epäpuhtaudet erottuisivat puhtaamman kankiraudan tuottamiseksi. Uuni poisti tehokkaasti hiiltä sulapanoksesta hapettamalla sitä ja rautainen aputanko poisti pinnalle kertyneen kuonan, jolloin rauta jäi pohjalle. Näin saatu metalliharkko taottiin kankiraudaksi vasaran avulla ja sen jälkeen se valssattiin. Uuni poisti myös piitä, mikä alensi takoraudan valmistuskustannuksia ja keksintö teki Britanniasta nopeasti raudan tuojasta raudan viejän.
Adam Jellicoen kuolema
Kun Adam Jellicoe yllättäen vuonna elokuun 30 1789 kuoli, kävi ilmi, että hänen Cortille lainaamasta rahasummasta 27 000 puntaa oli otettu kuninkaallisen laivaston rahoista. Tämä seurauksena oikeus takavarikoi Cortin kaksi patenttia vakuutena ja niiden arvoksi määritettiin 100 puntaa. Cort katsottiin vastuulliseksi Jellicoen velkoihin ja julistettiin konkurssiin. Oikeus antoi Samuel Jellicoelle aseman Fontleyssä, jossa hän pysyi sen jälkeen useita vuosia. Samuel Jellicoe ei yrittänyt realisoida patenttioikeuksia rautaruukeilta, koska se ei toiminut harmaalla raudalla, jota tuotettiin Midlandsissa ja Etelä-Walesissa.
Cortin elämä
Cortin ja Elizabeth Heyshamin avioliitossa syntyi 13 lasta. Cortin liiketoiminta ei tuonnut hänelle vaurautta, vaikka putlausuuneja rakennettiin valtavia määriä. Vuonna 1820 niitä raportoitiin olleen 8200 kappaletta. Nämä käyttivät kuitenkin muokattua versiota alkuperäisestä ja välttivät siten rojaltien maksun. Cort sai myöhemmin valtion eläkkeen, mutta kuoli pettyneenä. Hänet on haudattu St John-at-Hampsteadin hautausmaalle Lontoossa.
Kolkko (kylä)
Kolkko on kylä Ikaalisten kaupungissa Pirkanmaan maakunnassa. Se sijaitsee Kyrösjärveen pistävällä niemimaalla. Sen naapurikylä on Sikuri. Niemen kärjessä sijaitsee Hämeenkyrön Pappilalle kuuluva Kontusaari. Sen erottaa mantereesta kapea, osin umpeen kuroutunut Uittamon salmi.
Vuoden 1540 maakirjassa Kolkon kylän muodosti saman niminen yksinäistalo. Se jaettiin kahtia 1680-luvulla kahden veljeksen kesken. Toinen osa toimi Porin rykmentin pataljoonan saarnaajan puustellina eli virkatalona vuosina 1723–1758. Toinen puoli autioitui vuonna 1698 ja se otettiin kruununtaloksi. 1707 talon sai asuttavakseen furiiri Gustav Yxe.
Noin vuonna 1800 Kolkon kaksi taloa saivat nimet Niemi ja Esko. Suunnilleen samoihin aikoihin talot lunastettiin kruunulta perintötaloiksi.
Why Me? Why Not.
'''Why Me? Why Not.''' on brittiläisen laulaja-lauluntekijä Liam Gallagherin toinen sooloalbumi, joka julkaistiin 20. syyskuuta 2019. Siltä julkaistiin neljä singleä, ”Shockwave”, ”The River”, ”Once” ja ”One of Us”.
Kappaleet
Deluxe-version bonuskappaleet
Collector's Editionin bonuskappale
Philémon Yang
Yang erotettiin syytettynä väärinkäytöksistä vuoden 2018 vaaleissa. Pääministerikautensa jälkeen Yang valittiin Afrikan Unionin vaalitarkkailukomitean johtoon Mauritaniaan.
Gargoili
Gargoili, myös gargouille tai vedensyöksijä, on kivestä tai metallista muotoiltu, ulkoneva räystäskouru, joka johtaa sadeveden kauemmas rakennuksen seinäpinnasta ja joka on muotoiltu ihmis-, eläin- tai fantasiahahmoksi.
Gargoilit ovat suosittuja myös fantasiakirjallisuudessa ja -roolipeleissä, joissa ne usein ovat siivekkäitä, demonin kaltaisia olentoja.
Boulos Nassif Borkhoche
thumb|right|Boulos Nassif Borkhoche
Gargoili
Gargoileja
<gallery mode=packed heights=160px> Tiedosto:Mausoleum(05).jpg|Gargoili Saint-Petrus-en-Pauluskerkin mausoleumissa. Oostende, Belgia Tiedosto:Lausanne Palud place gargoil.jpg|Gargoili Lausannessa. Tiedosto:2006 å kaste opp - ubt.jpeg|Vedensyöksijä toiminnassa. Tiedosto:Fratze giechburg feb-2006.jpg|Gargoili tarkkailee maisemaa. Tiedosto:Iglesia de San Juan, Helsinki, Finlandia, 2012-08-14, DD 09.JPG|Gargoili Helsingin Johan­neksen­kirkon seinässä. </Gallery>
Boulos Nassif Borkhoche
Borkhoche jäi eläkkeelle 15. syyskuuta 2011.
Tuottavuusparadoksi
Tuottavuusparadoksi on ilmiö, johon talouden nobelisti Robert Solow kiinnitti huomiota sarkastisella kommentillaan ”näemme tietokoneiden aikakauden kaikkialla, mutta emme tuottavuustilastoissa” ('You can see the computer age everywhere but in the productivity statistics'). Ilmiö on tulkittu paradoksiksi, näennäisesti järjenvastaiseksi, sen perusteella, että huima tietotekniikan kehitys ja panostus eivät ole tulostuneet positiivisina tuottavuuslukuina. Ilmiötä sinänsä ei ole kiistetty, mutta sen tulkinnassa on kaksi koulukuntaa.
Toinen koulukunta toteaa saman ilmiön olemassaolon, mutta ei pidä sitä paradoksaalisena vaan luonnollisena markkinatalouden ilmiönä. Markkinataloudessa tuotteisiin luotu arvo jaetaan aina tuottajien ja kuluttajien kesken markkinahinnan avulla. Nopeasti kehittyvän teknologian aloilla syntyy nopeasti ja paljon uutta arvoa, josta koulukunnan mukaan suurimman osan ottaa vapaassa kilpailussa kuluttaja. Tästä seuraa, että tuottajien tuottavuuskehitys voi keskimäärin olla hyvinkin maltillinen huolimatta alan nopeasta teknisestä kehityksestä.
Charles Savarin
Charles Angelo Savarin (s. 2. lokakuuta 1943 Portsmouth, Brittiläiset Leewardsaaret, nykyinen Dominica) on dominicalainen poliitikko. Hän on toiminut maansa presidenttinä lokakuusta 2013 asti. Savarin kuuluu Dominican työväenpuolueeseen.
Marlon Harewood
thumb|Marlon Harewood Marlon Harewood (s. 25. elokuuta 1979 Hampstead, Lontoo, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija, joka pelaa Englannin mestaruussarjaa Hartlepoolissa.
Charles Savarin
Savarinilla on takanaan pitkä ura opettajan, ammattiyhdistysihmisen, parlamentaarikon, diplomaatin ja ministerin tehtävissä. Hän on toiminut viidessä eri ministerintehtävässä, vuosina 1983–1985 vastuualueenaan matkailu, teollisuus ja kauppa vuosina 2000–2005 matkailun ja yritystoiminnan kehittämisen ministerinä, vuosina 2005–2007 ulkomaankauppaministerinä, vuosina 2007–2009 liikelaitosten ja julkisten palveluiden ministerinä ja vuosina 2010–2013 kansallisen turvallisuuden, maahanmuuton ja työvoiman ministerinä.
Marlon Harewood
Harewood pelasi Nottingham Forestissa vuodesta 1996 lähtien. Vuonna 1998 hän oli lainassa Valkeakoskella FC Hakassa, missä hän voitti sekä Veikkausliigan mestaruuden että Suomen Cupin. Vuonna 1999 hän oli lainassa Ipswichissä. Nottinghamista Harewood siirtyi West Hamiin 500 000 punnalla marraskuussa 2003. Vuonna 2007 hän siirtyi Aston Villaan. Vuonna 2010 hän liittyi Blackpooliin. Harewood teki kaksi maalia Blackpoolin Valioliiga-debyytissä Wiganin verkkoon. Heinäkuussa 2011 hän siirtyi kiinalaiseen Guangzhou R&F:ään, josta palasi jo tammikuussa 2012 tuttuun Nottingham Forestiin. Tammikuussa 2014 hän siirtyi Hartlepool Unitediin pelattuaan sitä ennen myös Barnsleyssä ja Bristol Cityssä.
Charles Savarin
Hän on toiminut myös opettajana vuosina 1963–1970 Dominica Grammar Schoolissa. Savarin opiskeli kotimaansa lisäksi Ruskinin yliopistossa Englannissa. Syyskuussa 2013 hänet valittiin Dominican uudeksi presidentiksi Eliud Williamsin seuraajaksi.
Areiopagi
Areiopagi (joskus myös Areopagi;, "Areen kukkula") on Ateenassa Akropolin luoteispuolella sijaitseva kukkula. Kukkula on saanut nimensä siitä, että se oli alun perin omistettu Ares-jumalalle. Kukkulalla toimi antiikin aikana siitä nimensä saanut areiopagin neuvosto.
Maantiede
thumb|left|260px|Areiopagin kukkula.
Areiopagin kukkula sijaitsee antiikin aikaisen Ateenan alueen keskellä Akropolis-kukkulan ja Agoran välisellä alueella, Agorasta etelään ja Akropoliista luoteeseen. Areiopagin länsipuolella on Pnyksin kukkula. Kukkulan korkeus on noin 115 metriä. Areiopagi on marmorikiveä ja nykyisin lähes paljas. Kukkulan pohjoisrinne on jyrkkä, ja pääsy ylös on eteläsivulta kallioon kaiverrettuja portaita pitkin. Paikalta on hyvä näköala Akropoliille ja Agoralle.
Mytologia ja historia
Kreikkalaisen mytologian mukaan kukkula sai nimensä siitä, että Ares tuomittiin paikalla tämän surmattua Poseidonin pojan Halirrothioksen. Toisen selityksen mukaan nimi oli peräisin siitä, että amatsonit uhrasivat paikalla Areelle. Aiskhyloksen Eumenideissa Areiopagi oli paikka, johon Orestes joutui tuomittavaksi surmattuaan äitinsä Klytaimnestran, joka oli murhannut hänen isänsä Agamemnonin.
Areiopagin kukkulalla tai sen ympäristössä oli asutusta viimeistään geometrisella kaudella 800-luvulla eaa., jolta ajalta kukkulan rinteestä on löytynyt hautoja. Antiikin aikana kukkulan pohjoisrinteessä olevassa luolassa oli Erinysten eli kostottarien pyhäkkö. Kukkulalla oli myös Boreaksen ja amatsonien kultit, mutta niiden sijaintipaikkaa ei tiedetä. Areiopagin neuvoston tiedetään kokoontuneen paikalla viimeistään 600-luvulla eaa.
Areiopagin neuvosto
Areiopagin neuvosto oli Ateenan vanhimpia instituutioita ja vanhastaan kaupungin arvostetuimpia ja vaikutusvaltaisimpia toimijoita. Se oli alun perin Ateenan kuninkaan neuvosto. Myöhemmin se koostui entisistä arkonteista. 400-luvulla eaa. neuvoston valtaa vähennettiin, minkä jälkeen se toimi pääasiassa tuomioistuimena murhatapauksissa.
thumb|right|140px|[[Paavali|Apostoli Paavalin Areiopagilla pitämän puheen sisältävä muistolaatta Areiopagilta.]] Apostolien tekojen mukaan apostoli Paavali vietiin myös Areiopagille kuultavaksi levittämistään opeista hänen ollessaan Ateenassa, mikä on ajoitettu vuoteen 50–54 jaa. Paavali piti neuvostolle puheen, jossa hän selitti kristinuskon perusteita. Tapahtuman muistoksi ylös kukkulalle johtavien portaiden oikealle puolelle kallioon on kiinnitetty pronssilaatta, jossa on Paavalin pitämä puhe kreikan kielellä. Erään teorian mukaan Paavali olisi kuitenkin puhunut neuvostolle Kuninkaallisella stoalla, joka oli myös neuvoston käytössä.
Leipzig
thumb|Augustusplatz ja Gewandhaus-konserttitalo Leipzigissa. thumb|Leipzigin rautatieasema, joka on Euroopan suurin rautatieasema. Leipzig (laus. [], ) on kaupunki Saksassa. Se on Saksin osavaltion suurin kaupunki. Vuoden 2011 väestönlaskennassa siellä oli 502 979 asukasta. Joulukuun 2018 lopussa nopeasti kasvavassa kaupungissa oli jo 587 857 asukasta. Leipzig sijaitsee Pleiße-, Weiße Elster- ja Parthe-jokien yhtymäkohdassa.
Ei ole varmaa tietoa, milloin Leipzig perustettiin, mutta varhaisin maininta siitä on eräässä asiakirjassa vuodelta 1015. Leipzigin saatua kaupunki- ja torikauppaoikeudet vuonna 1165 kaupungista kehittyi nopeasti kaupankäynnin keskus Saksan laajetessa itään päin. Väkiluku ylitti 100 000 noin vuonna 1870, jolloin Leipzigista tuli suurkaupunki. Kaupunki on Leipzigin hallintopiirin keskus. Noin 573 000 asukkaan Leipzig on Saksin osavaltion suurin kaupunki ja entisen Itä-Saksan alueen toiseksi suurin (Berliinin jälkeen).
Leipzigin asema yhtenä merkittävimmistä Keski-Euroopan messupaikkakunnista ja yhtenä maailman vanhimmista messujen järjestäjistä juontaa historiassa vuodesta 1190 asti. Frankfurt am Mainin rinnalla Leipzig on historiallinen kirjapainotaidon ja kirjakaupan keskus. Sen lisäksi Leipzigissa sijaitsee yksi Saksan vanhimmista yliopistoista ja vanhimmat kauppa- ja musiikkikorkeakoulut. Kaupunki on myös merkittävä liikennekeskus ja muodostaa yhden uusien osavaltioiden vahvimmista talousalueista.
Maantieteellinen asema
Leipzig sijaitsee Leipzigin alankoalueen keskellä, joka on osa Pohjois-Saksan alankoa. Idässä alue rajautuu pohjoiseen Elben alueeseen, kaakossa ja etelässä Keski-Saksin mäkiseutuun. Thüringenissä ja Saksi-Anhaltissa alanko ulottuu Saalejoen laakson yli Saale-Unstrutin alueelle.
Leipzigia lähimpiä suurkaupunkeja ovat Halle (Saale) (noin 30 km luoteeseen), Chemnitz (noin 80 km etelään), Dresden (noin 100 km kaakkoon), Erfurt (noin 100 km lounaaseen), Magdeburg (noin 100 km luoteeseen) ja Berliini (noin 145 km pohjoiseen). Leipzig on lähes kolmen naapuriosavaltion pääkaupungin eli Dresdenin, Magdeburgin ja Erfurtin välisessä keskipisteessä.
Kaupungin läpi virtaa Weiße Elster -joki, johon siellä yhdistyvät Pleiße- ja Parthejoet. Kaupungin alueella Weiße Elsteristä haarautuu toinen uoma Luppe. Leipzigin jokiliikenneyhteytenä toimii kuitenkin ennen kaikkea Pleiße, koska se virtaa aivan kaupungin keskustan tuntumassa.
Leipzigin korkeimpia maastonkohtia ovat Monarchenhügel (159 m) ja keinotekoinen täyttömäki Fockeberg (153 m). Aivan kaupungin rajan ulkopuolella sijaitsee Galgenberg (163 m).
Luonto ja ympäristö
thumb| Pleiße-jokea eteläisessä tulvarämemetsässä. thumb|Leipzigin eläintarhaa.
Jokien varsilla kaupungin keskustaan asti levittäytyy Leipzigin ns. tulvarämemetsäalue, joka on Euroopan suurin tämäntyyppinen kaupunkialueella sijaitseva yhtenäinen metsäalue. Leipzig ympäristöineen on merkittävä ruskohiiliesiintymien alue, ja jo 1930-luvulla aloitettiin tämän raaka-aineen teollinen kaivaminen avolouhosmenetelmällä. Kaivostoiminta, joka DDR-aikana laajeni entisestään (ruskohiili oli pääasiallinen energianlähde), tuhosi osan tulvarämemetsistä Leipzigin eteläpuolella. Lukuisien tulvapatojen rakentaminen, luonnollisten jokiuomien siirtäminen ja ruskohiilen louhintaan liittyvät pohjavedenpinnan pudottamiset häiritsivät erittäin erikoistunutta ekosysteemiä, joka oli toiminut luonnollisena tulvientasausjärjestelmänä.
Ruskohiiliteollisuuden jätevesien aiheuttaman saastumisen vuoksi 1950-luvulla Leipzigin eteläosissa täytettiin tai suljettiin maanpinnan alle kanaaliputkiin osa jo keskiajalla mm. vesimyllyjä varten kaivetuista Pleißen- ja Elsterjokien keinotekoisista sivuhaaroista (myllykanavista), jolloin Leipzig menetti osan jokikaupunkiluonteestaan. Myrkyllisten jätevesien johtaminen jokiin johti jokien biologiseen kuolemaan. 1990-luvulta lähtien jokien virtausta on vähitellen jatkuvasti vapautettu.