cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kouvola
Kirjallisuus
Kaupunginkirjaston päärakennus valmistui vuonna 1971. Tuolloin, uuden kirjastorakennuksen myötä Kouvolan kaupunginkirjastosta tuli myös Kymenlaakson maakuntakirjasto. Maakunnan kirjastoilla on yhteinen kirjastojärjestelmä, ja sama kirjastokortti käy koko alueella. Kouvolan kaupunginkirjasto järjestää kesäisin suositut Kouvolan dekkaripäivät Kouvolan teatterin tiloissa. Kouvolan kaupungin kirjastolaitokseen kuuluu pääkirjaston lisäksi 8 lähikirjastoa ja kaksi kirjastoautoa.
Musiikki
Kouvolan kulttuuritarjontaa edustaa muun muassa Kymi Sinfonietta, joka on 29 päätoimisen ammattimuusikon muodostama, Kouvolan ja Kotkan yhteinen pieni sinfoniaorkesteri. Julkisia konsertteja on vuosittain lähes sata. Ohjelmisto on laaja: se ulottuu barokista ja wieniläisklassisesta musiikista viihteeseen ja rockiin. Lisäksi Pohjois-Kymen musiikkiopistossa voi opiskella lähes kaikkea musiikin alaan liittyvää. Musiikkiopiston suojissa toimii myös harrastajapohjainen Vox musicae -kamariorkesteri.
Tapahtumat
Kouvolassa on järjestetty useita suuria kristillisiä kesätapahtumia. Herättäjäjuhlat on järjestetty Kouvolassa kaksi kertaa: 1963 sekä 1997.
Ystävyyskaupungit
Nykyisellä Kouvolalla on kolme ystävyyskaupunkia: Balatonfüred Unkarissa, Mülheim an der Ruhr Saksassa ja Vologda Venäjällä. Kouvolalla on yhteistoimintaa ystävyyskaupunkiensa kanssa hallinnon tasolla ja elinkeinoelämän, koulutuksen, liikunnan ja kulttuurin aloilla. Toiminta on ainakin toistaiseksi ollut kuitenkin varsin pienimuotoista.
Urheilu
pienoiskuva|[[Lumon Areena]] pienoiskuva|Kouvolan kuntotalo ja kansalaisopisto. Etualalla [[Kouvolan pesäpallostadion|KSS Energia Areena]] pienoiskuva|[[Urheilupuiston uimahalli (Kouvola)|Urheilupuiston uimahalli]] pienoiskuva|Kuusankosken urheilutalo pienoiskuva|[[KSOY-stadion Anjalankosken Saviniemessä]] pienoiskuva|Valkealan urheilukenttä syyskuussa 2019
Kouvolalaiset urheilijat ja urheilujoukkueet ovat menestyneet useissa lajeissa. Viime vuosina kouvolalaiset seurat ovat menestyneet erityisesti koripallossa, jalkapallossa ja amerikkalaisessa jalkapallossa. Myös Kymenlaakson ylpeys KPL on päässyt takaisin Superpesiksen kirkkaimpaan kärkeen. Jääkiekko kuuluu myös kestosuosikkeihin Kouvolassa jota edustaa KooKoo.
Keskustan läheisyydessä Ravikylässä sijaitsee Kouvolan ravirata ja Tykkimäessä moottorirata. Lisäksi palolaitoksen vieressä sijaitsee Palomäen mäkikeskus.
Urheiluseuroja
pienoiskuva|[[Käyrälampi (Kouvola)|Käyrälampi uimarannalta katsottuna.]]
Tutustumiskohteita
pienoiskuva|[[Verlan tehdasmuseo entisen Jaalan kunnan alueella on Unescon maailmanperintökohde.]] pienoiskuva|pysty|Taifun-laite [[Tykkimäki|Tykkimäen huvipuistossa.]]
Tunnettuja kouvolalaisia
Nykyisen Kouvolan alueella syntyneet tai kasvaneet on lajiteltu henkilön alkuperäisen syntymä- tai asuinkunnan mukaan (kunnat on suuruusjärjestyksessä eli Kouvolan suuralueiden numerointijärjestyksessä).
Helmina von Chézy
thumb|right|Helmina von Chézy. Helmina von Chézy (alk. Wilhelmine Christiane von Klencke; 26. tammikuuta 1783 Berliini — 28. tammikuuta 1856 Genève) oli saksalainen runoilija, toimittaja ja libretisti.
Wilhelmine von Klencke syntyi kirjalliseen sukuun. Hän oli kirjailija Caroline Louise von Klencken (1754–1802) tytär ja runoilija Anna Louisa Karschin (1722–1791) tyttärentytär; hänen isänsä oli Preussin armeijan upseeri Karl Friedrich von Klencke (1760–1826). Wilhelminen syntyessä vanhemmat olivat jo eronneet, ja hän asui ajoittain isoäitinsä hoivissa.
Wilhelmine von Klencke aloitti kirjailijanuransa jo vuonna 1797. Uransa ajan hän edusti romanttista koulukuntaa. Hän avioitui vuonna 1799 vapaaherra Gustav von Hastferin kanssa, mutta liitto päättyi eroon jo seuraavana vuonna. Vuonna 1801 hän muutti Félicité de Genlis'n kutsusta Pariisiin ja työskenteli saksalaisten lehtien kirjeenvaihtajana nimellä Helmina von Hastfer. Koska hän kirjoitti kriittisesti poliittisista tapahtumista, hän joutui toistuvasti kahnauksiin sensuurin kanssa. Hänellä oli lyhyt suhde Adelbert von Chamissoon, ja tämä antoi romaaninsa Peter Schlemihl (Varjoa vailla) sankarittarelle nimen Mina Helminan mukaan. Pariisissa Helmina von Hastfer seurusteli kuuluisuuksien kanssa ja kuvasi kulttuuripiirien elämää kaksiosaisessa teoksessaan Leben und Kunst in Paris seit Napoléon I. (1805 ja 1807).
Friedrich Schlegelin kautta von Klencke tutustui orientalisti Antoine-Léonard de Chézyhin (1773–1832) ja avioitui tämän kanssa 1805. Heille syntyi kaksi poikaa, mutta avioliitto oli onneton ja von Chézy palasi Saksaan vuonna 1810. Vapaussotien aikana ja niiden jälkeen hän työskenteli sairaaloissa ja keräsi veteraaneille rahaa kirjallaan Neue auserlesene Schriften. Kun hän arvosteli sotilassairaaloiden oloja vuonna 1816, häntä syytettiin herjauksesta, mutta E. T. A. Hoffmannin johtama tuomioistuin vapautti hänet syytteestä.
Vuodesta 1817 alkaen von Chézy asui Dresdenissä ja kirjoitti muun muassa libreton Carl Maria von Weberin oopperaan Euryanthe, ja Franz Schubert sävelsi musiikkia hänen näytelmäänsä Rosamunde, Kyproksen ruhtinatar.
Aviomiehen A.-L. de Chézyn kuoltua Helmine von Chézyn taloudellinen tilanne heikkeni. Pojan Max von Chézyn kuolema vuonna 1846 järkytti häntä niin, ettei hän enää julkaissut paljonkaan. Viimeisinä elinvuosinaan von Chézy kärsi sokeudesta. Vuosina 1853–1855 hän saneli muistelmansa Bertha Christiane Borngräberille, ja ne julkaistiin postuumisti.
Mathcad
Mathcad on laskentaan tarkoitettu tietokoneohjelmisto. Sen ensimmäinen DOS-versio ilmestyi 1986. Tällöin oli uutta, että matemaattisia kaavoja voitiin kirjoittaa ja tulostaa kuten paperilla, mutta samalla olivat "eläviä". Mathcad on tarkoitettu lähinnä numeerisiin ratkaisuihin, vaikka siinä on myös symbolisen laskennan ominaisuuksia.
Yleistä
Mathcadin suurimmat käyttökohteet ovat erilaiset teknisen laskennan sovellukset – eniten mekaniikan, sähkötekniikan, elektroniikan ja rakennustekniikan aloilla. Ohjelma alkuperäinen kehittäjä Allen Razdow toimi MITin palveluksessa. Hän perusti Mathsoftin, jonka tuote Mathcad oli vuoteen 2006, jolloin sen osti PTC.
Mathcadin käyttö perustuu laskenta-arkkeihin, joihin yhtälöt ja lausekkeet esitetään samalla tavalla kuin paperillakin (WYSIWYG) - toisin kuin yleensä matematiikkaa tietokoneella ratkaistaessa.
Ominaisuuksia
Mathcadin avulla yhdistetään laskenta-arkille eri elementtejä, kuten matemaattisia lausekkeita, tekstiä ja selventäviä kuvia. Näin tuloksena oleva dokumentti on selkeä myös niille, joilla ei ole tätä ohjelmaa käytössään. Matemaattiset lausekkeet ja yhtälöt ovat "eläviä" eli alkuarvoja ja kaavoja muutettaessa, tulokset muuttuvat vastaavasti. Näin voidaan nopeasti kokeilla eri tekijöiden vaikutusta tuloksiin ja sen kuvaajiin.
Vaikkakin Mathcad on suunnattu lähinnä niille, jotka eivät käytä ohjelmointia, voidaan siihen lisätä omaa ohjelmointia tai se voidaan liittää tavanomaisilla ohjelmointivälineillä tehtyjä sovelluksia.
Nykyiset versiot
Syyskuussa 2018 on ollut saatavana 2 versiota:
Suomenkieliset versiot
Prime-versiot ovat käännetty suomeksi. Myös Prime-ohjetiedostot ovat suomeksi.
Käyttöjärjestelmät
Nykyisin Mathcad toimii vain Windows-ympäristössä. Mathcad 15.0 ja Mathcad Prime 4.0 -versioon saakka toimivat Windows 7, Windows 8 ja Windows 10 käyttöjärjestelmien 32- ja 64-bittisissä versioissa. Nykyisistä versioista 15 on 32-bittinen sovellus ja Prime hyödyntää myös 64-bittistä järjestelmää.
Tuki
PTC on tehnyt Mathcadista oman liikeyksikkönsä ja nyt Mathcad 15.0 ja sen jälkeen julkaistavat tuotteet sisältävät yhden vuoden ylläpidon ja päivitykset. Vuoden 2018 alusta siirryttiin kokonaan tilauspohjaisiin lisensseihin.
Riihivalkaman koulu
Riihivalkaman koulu on Tammelassa sijaitseva peruskoulu, joka antaa opetusta luokille 1–6. Koulussa on viisi luokkaa: yhdysluokka 1–2 sekä yksi luokka joka luokka-asteelle vuosiluokille 3–6. Koulua johtaa Pasi Kokkonen. Koulussa oli vuonna 2021 84 oppilasta.
Kottila
Kottila on kylä entisen Vuokselan kunnan itäosassa Neuvostoliitolle luovutetulla alueella. Virallisesti Kottila oli osa Noisniemen kylää, mutta se sijaitsi erillään muusta Noisniemestä ja muodosti oman kyläyhteisönsä, jonka vuoksi se käytännössä katsottiin omaksi kyläkseen. Kottila rajoittui etelässä Vuoksen pohjoisen laskuhaaraan, idässä Sakkolan kuntaan sekä pohjoisessa ja lännessä Räihärannan kylään.
Omaa koulua Kottilassa ei ollut vaan koulua käytiin läheisen Räihärannan kylän koulussa.
Ennen Vuokselan kunnan perustamista, vuonna 1917, Kontula kuului Sakkolan kuntaan, osana Noisniemen kylää. Osa Kottilan tiloista oli entisiä Noisniemen hovin torppia.
Tyttöfrendit
Tyttöfrendit on englantilaisen Jacqueline Wilsonin kirjoittama neliosainen nuortenkirjasarja. Alkuteokset ilmestyivät vuosina 1997–2002 ja Otavan kustantamat suomennokset 2000–2004. Sarjan on kääntänyt Terhi Leskinen. Sarja kertoo murrosikäisten tyttöjen huolista. Sen päähenkilöt ovat Ellie, Magda ja Nadine. Kirja kerrotaan Ellien näkökulmasta.
Our Lady of the Rockies
Our Lady of the Rockies on 27 metriä korkea patsas, joka esittää Neitsyt Mariaa. Patsas sijaitsee Butten kaupungissa Montanan osavaltiossa Yhdysvalloissa. Patsas on valmistettu betonista. Patsaan suunnitteli Laurien Eugene Riehl. Patsaan rakentaminen aloitettiin vuonna 1979 ja rakentaminen päättyi vuonna 1985.
Scott Tingle
Scott David Tingle (s. 19. heinäkuuta 1965 Attleboro, Massachusetts, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen astronautti. Tingle valittiin astronauttikoulutukseen vuonna 2009 ja on osallistunut vuonna 2017 Sojuz MS-07 -lennolle Retkikunnan 54 jäsenenä.
Kerimäen Ruokojärven työväentalo Voittola
Kerimäen Ruokojärven työväentalo Voittola on sijainnut nykyisin Savonlinnan kaupunkiin kuuluvan entisen Kerimäen kunnan Louhen kylässä.
Historia
Työväenyhdistyksen ensimmäinen työväentalo oli rakennettu vuonna 1919 ja sitä jatkettiin vuonna 1937 ja vuonna 1952. Tämä talo paloi vuonna 1962. Uusi talo rakennettiin vuonna 1963 osittain talkoilla ja osittain urakka- ja tuntityönä. Taloa on rahoitettu omilla varoilla, lainalla ja avustuksella.
Rakennus
Talo on rankorakenteinen. Ulkovuorauksena on harmaa rapattu tiili. Sisäseinät ovat maalattua lastulevyä. Sisäkatto on lautaa. Talossa on puukeskuslämmitys. Talossa on vesijohto, viemäri ja wc.
Talossa on juhlasali, keittiö, ravintola, eteinen ja huoneen ja keittiön asunto.
Toimintaa työväentalolla
Talo on järjestetty kokouksia, nuorisotoimintaa, tansseja, elokuvia, bingoa, urheiluharjoituksia ja juhlia. Talo on ollut omassa käytössä.(1982)
Kasvutekijä (kasvitiede)
Kasvutekijä on sellainen fysikaalinen ja kemiallinen tekijä, joka vaikuttaa kasvien kasvuun ja satoon. Kasvutekijöitä ovat esimerkiksi ravinteet, happamuus, kosteus, valo, ilma, lämpötila, hiilidioksidi ja vesi.
Ympäristön jokin fysikaalinen tai kemiallinen kasvutekijä, ominaisuus on optimaalinen, kun eliö kasvaa ja lisääntyy siinä parhaiten.
Asteroidiluokat
Asteroidiluokat ovat asteroidien osajoukkoja, jotka on luokiteltu spektrin muodon, värin ja joskus albedon perusteella. Niiden ajatellaan vastaavan erilaisia asteroidin pinnan materiaaleja. Luokitusjärjestelmiä on useita erilaisia.
Asteroidien heijastamaa valoa voidaan tutkia spektroskoopilla, ja koettaa analysoida asteroidin koostumusta. Asteroideissa on myös värieroja ja tiheyseroja. Asteroideja on vertailtu meteoriittiluokkiin. Yleisin asteroidityyppi on hiilipitoinen C, joka muistuttaa meteoriiteista eniten hiilikondriitteja. C-tyypin asteroideissa on vettä ja haihtuvia aineita. Seuraavaksi yleisin on silikaatteja, muun muassa oliviinia sisältävä S-tyyppi, jossa on vettä vähän tai ei lainkaan. Rautameteoriitteja vastaavassa M-tyypissä on metallipitoisia asteroideja. Hiilipitoiset C-tyypin asteroidit ovat tavallisempia asteroidivyöhykkeen kaukaisemmassa osassa, jonka etäisyys on 2,7 AU. Silikaattipitoiset ja rautapitoiset keskittyvät sisempään asteroidivyöhykkeeseen alle 2,5 AU:n päähän.
Asteroidien esiintymisjakautuma
Erityyppiset asteroidit esiintyvät eri etäisyyksillä Auringosta. Kevyemmät, enemmän haihtuvia aineita sisältävät C-asteroidit sijaitsevat kauempana auringosta. S-tyypin silikaatteja ja metalleja sisältävät asteroidit ovat lähempänä aurinkoa. P- ja D-tyypin asteroidit ovat yleensä kauimpana auringosta. Nämä muistuttavat enemmän maan kiveä.
Asteroidityyppien tiheyksiä
Asteroidityyppien tiheyksiä arvioitujen massojen mukaan.
Tholenin luokitus 1984
David J. Tholen kehitti yhden luokittelun väitöskirjassaan. Luokitus perustuu 589 asteroidin spektrimittauksiin.
SMASS-luokitus 2002
SMASS (Small Mainbelt Asteroid Spectroscopic Survey) -hankkeen toisessa vaiheessa luokiteltiin 1447 asteroidia. Niitä verrattiin myös Tholenin luokitukseen.
TM 65 77
right|thumb|291px|Telamiina 65 77:n rakenne: 1. Kierrekorkki ja tiivistysrengas 2. Painosytytin 77 3. Räjäytin 4. Laukaisin 5. Panososa
TM 65 77 eli telamiina 65 77 on vuonna 1965 suunniteltu, painevaikutteinen panssarimiina, joka on käytössä vain Suomen puolustusvoimilla. Telamiinat valmistetaan Suomessa. Alkuperäisversio TM 65:ssä käytettiin US-65 -sytytintä, joka on myöhemmin vaihdettu vuosimallin 1977 painosytyttimeen. TM 65 77:n rakenne ja toiminta perustuu suurilta osin venäläisvalmisteiseen TM 62:een.
Ominaisuudet ja käyttötarkoitus
TM 65 77 on pyöreä ja väriltään vihreä tai harmaa. Harjoituskappale on keltainen. Pintamateriaalina käytetään lasikuitukangasta, joka estää helposti lohkeilevaa TNT-valua murenemasta. TM 65 77 on erittäin halpa ja yksinkertainen joten niitä voidaan tarvittaessa valmistaa todella nopeasti ja halvalla suuria määriä. Toimintavarmuutensa se säilyttää Suomen maastossa sääolosuhteista riippumatta niin kauan kuin tarve vaatii. Telamiina voidaan asentaa lumeen, maahan tai matalaan veteen ja sen päätehtävänä on pysäyttää panssariajoneuvojen liike. Panssarivaunuista telamiina katkaisee telan ja vaurioittaa telapyörästöä, tehden ne liikuntakyvyttömäksi. Pyöräajoneuvot (kuljetusajoneuvot, henkilöautot jne.) se tuhoaa täysin.
TM 65 77:n osat ja niiden toiminta
Telamiinassa 65 77 on viisi pääosaa, jotka yhdessä muodostavat laukaisukoneiston:
Asentaminen ja poistaminen
Telamiina 65 77 on suunniteltu voitavan asentaa maastoon, tielle, rantaveteen tai lumeen. Miinoitteissa telamiinojen etäisyys toisistaan on oltava vähintään viisi metriä, jolla pyritään estämään telamiinoja räjäyttämästä toisiaan.
Tekniset tiedot
Telamiinan 65 77 teknisiä tietoja:
Kioton rautatieasema
Kioton rautatieasema on rautatieasema Shimogyōn suuralueella Kioton kaupungissa Japanissa. Se on kaupungin vilkkain rautatieasema ja Shinkansen-suurnopeusjunien pysähtymispaikkana tärkeä kauko- ja paikallisliikenteen solmukohta. Asemalta liikennöivät junia JR Tōkai, JR Nishi-Nihon ja Kintetsu-rautatiet. Sieltä on myös vaihtoyhteys Kioton metroon.
Historia
Kioton rautatieasema avattiin liikenteelle vuonna 1877. Ensimmäinen asemarakennus oli punatiilinen, länsimaalaistyylinen kaksikerroksinen rakennus, joka sijaitsi jonkin verran nykyisen aseman pohjoispuolella. Rakennuksen avajaisiin osallistui myös keisari Meiji.
Aseman matkustajamäärät kasvoivat, ja uusi aiempaa suurempi asemarakennus avattiin vuonna 1914 keisari Taishōlle Kiotossa järjestetyn kruunajaisseremonian yhteydessä. Tämä uusrenessanssityylinen rakennus sijaitsi samalla paikalla kuin nykyinenkin asema. Rakennus tuhoutui tulipalossa vuonna 1950, ja sen tilalle valmistui vuonna 1952 kaksikerroksinen betonirakennus, jossa oli kahdeksankerroksinen torniosa.
Sittemmin aseman kautta rakennettiin kulkemaan Shinkansen-suurnopeusjunalinja ja Kioton metron Karasuma-linja. 1950-luvun rakennuksen korvaamista alettiin suunnitella 1980-luvun puolivälissä, ja uuden asemarakennuksen suunnittelusta järjestettiin kansainvälinen arkkitehtuurikilpailu vuonna 1990. Rakennustyöt aloitettiin vuonna 1993, ja uusi rakennus avattiin yleisölle 12. heinäkuuta 1997.
Rakennus
Kioton rautatieaseman pohjoispuolinen eli Karasuman sisäänkäynnin puoleinen päärakennus on valmistunut vuonna 1997. Suurimittakaavainen, moderni rakennus aiheutti valmistuessaan kiistoja kaupungissa, joka tunnetaan perinteisestä arkkitehtuuristaan. Rakennuksen suunnitteli arkkitehti Hiroshi Hara. Modernista ulkonäöstään huolimatta rakennuksen tilajako on saanut inspiraationsa Kioton historiallisesta ruutukaavasta. Sen keskellä on korkea ja avoin atriumtila, jonka kautta on pääsisäänkäynti aseman laiturialueelle. Tila jatkuu levein portain ja porrastuvin tasoin pääaulan itä- ja länsisivulle. Aulaa peittää suuri lasi-teräskate.
Liikenne
Aivan JR Nishi-Nihonin asema-alueen eteläpuolella on JR Tōkain liikennöimä Shinkansen-suurnopeusjuna-asema, jonka kautta kulkee Tōkaidō Shinkansen. Idässä se yhdistää Kioton Nagoyaan ja Tokioon, lännessä Osakaan ja Fukuokaan. Rautatieaseman lounaiskulmassa on vielä yksityisen Kintetsu-rautatieyhtiön Kioton-asema, josta on junayhteyksiä muun muassa etelään Naran suuntaan.
Kioton rautatieaseman alapuolella on Kioton metron pohjois–eteläsuuntaisen Karasuma-linjan metroasema, jonne on useita sisäänkäyntejä rautatieaseman eri puolilta.
Krzysztof Meyer
thumb|right|Krzysztof Meyer vuonna 2002. Krzysztof Meyer (s. 11. elokuuta 1943 Krakova) on puolalainen säveltäjä, pianisti ja musiikintutkija.
Meyer soitti jo nuorena pianoa ja urkuja, ja hän aloitti sävellysopintonsa vuonna 1954 (opettajina Stanisław Wiechowicz, Krzysztof Penderecki, Nadia Boulanger ja Witold Lutosławski). Hänen sävellysdebyyttinsä tapahtui vuonna 1964, jolloin esitettiin hänen ensimmäinen sinfoniansa. Vuonna 1965 hän oli Varsovan syksy -musiikkijuhlien nuorin säveltäjä (ensimmäinen jousikvartetto).
Meyer opetti musiikinteoriaa Krakovan konservatoriossa vuodet 1966–1987. Sen jälkeen hän on opettanut Kölnin musiikkikorkeakoulussa, ja hän hoitaa myös nykymusiikin professuuria Adam Mickiewicz -yliopistossa Poznańissa. Hän on kirjoittanut Dmitri Šostakovitšin ja Witold Lutosławskin elämäkerran.
Varhaisimmissa sävellyksissään — esimerkiksi neljässä ensimmäisessä jousikvartetossa, kolmessa ensimmäisessä sinfoniassa ja oopperassa Cyberiada Stanisław Lemin librettoon — Meyer kokeili epäsovinnaisia ääniyhdistelmiä ja sonoriteetteja ja hyödynsi kaksitoistasäveljärjestelmää ja aleatoriikkaa. Myöhemmissä sävellyksissään 1970-luvulta lähtien Meyer on siirtynyt perinteikkäämpään muotokieleen.
Meyerin tuotantoon kuuluu muun muassa kahdeksan sinfoniaa, useita konserttoja ja orkesteriteoksia, kaksitoista jousikvartettoa sekä muita kamarimusiikkiteoksia, pianomusiikkia ja näyttämöteoksia. Hän on julkaissut myös lukuisia musiikkitieteellisiä artikkeleita.
Teuron koulu
Teuron koulu on peruskoulu Tammelassa, joka antaa opetusta vuosiluokille 1–6 kolmessa yhdysluokassa. Teuron koulussa opiskelee 26 oppilasta. Koulu on yli 120-vuotias, ja koulussa on ollut enimmillään yli sata oppilasta lähialueen muista kouluista huolimatta. Koulun koulurakennus on vuodelta 1896.
Altyn Tepe
Altyn Tepe oli Turkmenistanissa Mianan kylän lähellä sijainnut asuinpaikka neoliittisella kaudella ja pronssikaudella. Paikalla on suoritettu arkeologisia kaivauksia vuodesta 1965 alkaen. Rauniot ovat 25 hehtaarin laajuiset ja 22 metrin korkuiset.
Hjalmar Mäe
Hjalmar Mäe (24. lokakuuta 1901 Tuhala – 10. huhtikuuta 1978 Graz) oli virolainen äärioikeistolainen poliitikko, joka ryhtyi Viron saksalaismiehityksen aikana vuosina 1941–1944 saksalaismielisen hallituksen johtajaksi.
Mäe oli opiskellut Berliinin yliopistossa vuonna 1921 sekä väitellyt geofysiikasta Innsbruckissa ja julkisoikeudesta Grazissa.
Hän ryhtyi Viron vapaussotureiden liiton, vapsien tiedottajaksi ja sai poliittisesta toiminnastaan vankeutta vuosiksi 1934–1935 ja 1936–1938.
Saksan hyökättyä Neuvostoliittoon tuli 5. heinäkuuta 1941 kenraaliluutnantti Franz von Roquesista Wehrmachtin ryhmä Nordin Baltian maiden sotilashallinnon johtaja. Hän kutsui Mäen virolaishallinnon johtajaksi 15. syyskuuta 1941 sekä luovutti valtuutensa 5. joulukuuta 1941 Saksan siviilihallintoa edustavalle Baltian maat ja osan Valko-Venäjää käsittävän Ostlandin kenraalikuvernementin johtajalle Hinrich Lohselle, jota edusti Karl Litzmann Virossa piirijohtajana. Tämä hallinto päättyi 17. syyskuuta 1944 neuvostojoukkojen tuloon Virossa. Saksalaisten mukana myös Mäe pakeni ja kuoli Itävallassa.
Natalia Toreeva
Natalia Toreeva (venäjäksi: Наталия Григорьевна Тореева; 8. huhtikuuta 1941 Leningrad, Neuvostoliitto) on venäläis-yhdysvaltalainen kirjailija, taidemaalari ja kuvittaja.
Kuvittaessaan lastenkirjoja Toreeva on käyttänyt lähinnä vesivärejä, saadakseen kuviinsa kirkkautta ja raikkautta. Yhdysvalloissa asuessaan hän on sekä kirjoittanut että kuvittanut kirjoja.
Ágios Efstáthios
Ágios Efstáthios on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja sijaitsee Kímoloksen saaren kaakkoispuolella. Saaren pinta-ala on noin 0,092 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Ágios Efstáthios kuuluu Kímoloksen kuntaan, Míloksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Ágios Efstáthios sijaitsee Kímoloksen ja Polýaigoksen saarten välissä koilliseen Míloksesta. Saari on nimetty Pyhän Eustathioksen tai tarkemmin saarella olevan tälle omistetun kirkon mukaan. Saarella on majakka, joka on rakennettu vuonna 1893. Sen korkeus on seitsemän metriä ja kokonaiskorkeus merenpinnasta laskettuna 26 metriä.
Tunnustuskuntiin sitoutumaton uuskarismaattisuus
Tunnustuskuntiin sitoutumaton uuskarismaattisuus tai lyhyemmin uuskarismaattisuus on helluntailais-karismaattisen kristillisyyden vanavedessä muodostunut hengellinen liikehdintä. Se kuvaa seurakuntia, joiden jäsenet ovat eronneet perinteisemmistä kirkkokunnista, mutta eivät ole välttämättä halunneet liittyä helluntaiseurakuntiin.
Seurakuntien toiminta tähtää usein yksilön sitouttamiseen ja yhteisöllisyyteen, mutta myös kiertävien evankelistojen työhön joka pyrkii saamaan liikkeelle suuria yleisömääriä ilman omaa organisoitua seurakuntatoimintaa. Mediatyö on myös merkittävä kanava uuskarismaattisen liikkeen toiminnassa.
Historia
Uuskarismaattisuus-termistä käytetään myös nimitystä Pyhän Hengen kolmas aalto. Ensimmäinen aalto tarkoitti Yhdysvalloissa 1900-luvun alussa syntynyttä helluntailaisuutta ja toinen aalto puolestaan 1960-luvulla kehkeytynyttä enimmäkseen kirkkokuntien helmoissa pysynyttä karismaattista liikettä.
Usein tällaisia seurakuntia johtivat vähän muodollista koulutusta hankkineet ihmiset. 1970-luvulla muodostui Fort Lauderdalessa, Floridassa alkanut seurakunnan jäsenten opetuslapseutta korostava paimennusliike (Shepherding movement) joka tunnetaan myös nimellä Discipleship Movement. Jokainen Shepherding movement -liikkeen jäsen alistettiin vanhemman kirkon jäsenen paimennettavaksi. Paimennusliike levisi maailmalla, herättäen ristiriitaisia tunteita varhaisen karismaattisen liikkeen keskuudessa ja se toimi yhtenä liikettä 1970-luvulla jakaneena voimana. Jakaantumisen jälkeen uuskarismaattinen liike kasvoi vielä nopeammin kuin karismaattinen liike.
1970-luvulta alkaen maailmalla perustettiin monia riippumattomia seurakuntia, kuten Vineyard Christian Fellowship, johon kuuluu yli 500 seurakuntaa. Tämä liike sai 1990-luvun alussa laajaa julkisuutta niin sanotun "Toronton siunaus" -liikehdinnän vuoksi. Jotkut uuskarismaatikot pitävät Toronton herätystä Pyhän Hengen neljäntenä ja viimeisenä aaltona ennen lopun ajan alkua.
Kenneth E. Haginin perustama menestysteologia (Uskon Sana -liike) on osaltaan vaikuttanut uuskarismaattisuuteen. Menestysteologialle on luonteenomaista parantamisherätyksestä juontava ajatus, jonka mukaan sairaus ei ole Jumalan tahdon mukaista. Menestysteologiassa ajatellaan, että uudestisyntymisen seurauksena ihmiselle tulee oikeus myös fyysiseen terveyteen ja yltäkylläisyyteen elämässä.
Kiinan kotiseurakuntaliike ja Afrikassa perustettavat itsenäiset seurakunnat lasketaan myös uuskarismaattisuuteen kuuluviksi ja maailmalla laskettiinkin olleen noin 295 miljoonaa uuskarismaattista kristittyä vuonna 2000, mikä ryhmä myös kasvoi nopeimmin helluntailais-karismaattisista ryhmistä yleisestikin. Vuonna 2012 arvioitiin että helluntailais-karismaattisiin seurakuntiin ja kirkkoihin kuuluu noin 580 miljoonaa ihmistä. Se on katolisen kirkon jälkeen suurin kristillinen ryhmittymä.
Uuskarismaattisuus Suomessa
Niilo Yli-Vainion uran jälkeen Suomessakin oli lopunaikojen ja herätyksen odottamista korostavaa ilmapiiriä ja liikehdinnän vanavedessä syntyivät muun muassa Suur-Helsingin seurakunta ja Elävä Sana -seurakunta. Vineyard-liike alkoi myös ulottua maahan. Ilmiö oli kuitenkin suhteellisen marginaalinen 1980- ja 1990-luvuilla. 1990-luvun puolivälissä Suur-Helsingin seurakunnasta lähtenyt "nauruherätys" (torontolaisuus) levisi myös muihin karismaattisiin seurakuntiin. Sitä ei kuitenkaan hyväksytty useimmissa perinteisemmissä seurakunnissa, liikehdintä sai runsaasti huomiota myös tiedotusvälineissä ja se herätti kritiikkiä evankelis-luterilaisessa kirkossa ja vapaissa suunnissa. Uudistuksen kannattajat perustivat uusia seurakuntia. Osa torontolaisesta nauruherätyksestä jäi kuitenkin vanhojen helluntai- ja vapaaseurakuntiensa sisälle, esimerkkeinä helluntaiherätykseen kuuluva Pakilan Risteyspaikka seurakunta ja Järvenpään vapaaseurakunta Arkki.
Tunnettuja suomalaisia uuskarismaattisia seurakuntia ovat City-seurakunnat, joista ensimmäinen perustettiin 1995 Joensuussa. Vuonna 2015 seurakunta yhdistyi Joensuun vapaaseurakunnan kanssa. Uuskarismaattiset seurakunnat tekevät myös yhteistyötä järjestäen konferensseja ja julkaisten yhteisiä painotuotteita, kuten Näky-lehteä. Vuonna 2006 uuskarismaatikkoihin arvioitiin Suomessa kuuluvan muutama tuhat ihmistä. Vuonna 2010 arvioitiin, että kannattajia jotka osallistuvat valikoivasti uuskarismaattisten seurakuntien sekä evankeliointi- ja lähetysjärjestöjen toimintaan, on vajaa 10 000. Vakituisemmin yhteisöihin kuuluvien jäsenten määräksi arvioitiin 4 000 - 5 000.
Mediakanavina toimivat esimerkiksi TV7, Radio Dei sekä evankeliointi- ja tiedotussivustot Internetissä.
Maaseudulla uuskarismaattisen liikkeen toiminta itsenäisinä seurakuntina on vähäistä, mutta kiertävä evankeliointitoiminta ja Internet tavoittavat kannattajakuntaa myös maakunnissa. Uuskarismaattisuus on ensisijaisesti kaupunkeihin sijoittuva, nuoriin aikuisiin ja niin kutsuttuun X-sukupolveen eli 1960−1980-luvuilla syntyneisiin vetoava liike. Pääkaupunkiseudulla sijaitsee noin kolmannes Uskonnot Suomessa -tietokantaan kirjatuista uuskarismaattisista yhteisöistä, jotka edustavat toiminnassaan voimakasta yhteisöllisyyttä ja opillisesti fundamentalistista kristillisyyttä. Suomessa ne ovat yleensä 20−50 jäsenen yhteisöjä, harvoissa on enemmän kuin 100 varsinaista jäsentä, vaikkakin osallistujia yksittäisissä tilaisuuksissa voi olla enemmän. Jäsenistön liikkuvuus ja vaihtuvuus uuskarismaattisissa yhteisöissä on varsin vilkasta.
Suomessa on myös joitakin afrikkalaistaustaisia seurakuntia, joita voi luonnehtia uuskarismaattisiksi. Nigerialainen Pa Nikandayomi perusti Redeemed Christian Church -kirkkokunnan vuonna 1952 Lagosissa. Helsinki Hosanna Chapel perustettiin vuonna 2001 ja se kuuluu RCC:hen. Seurakunnalla on toimintaa Helsingissä, Turussa ja Tampereella. Jäseniä on yhteensä noin 10.
Merkittävin uuskarismaattisten seurakuntien yhteistapahtuma on vuodesta 1997 järjestetty NÄKY-konferenssi.
Suomalaisia tunnustuskuntiin sitoutumattomia uuskarismaattisia seurakuntia ja yhdistyksiä
Vuoden 2014 toukokuussa Uskonnot Suomessa -projektin mukaan Suomessa oli 107 tunnustuskuntiin sitoutumattomiksi uskonnollisiksi yhteisöiksi laskettavaa seurakuntaa tai muuta yhteisöä, mikäli esimerkiksi City-seurakunnat lasketaan erikseen. Tällaisia seurakuntia, yhdistyksiä ja yhteisöjä ovat muun muassa:
Uskomukset ja opilliset piirteet
Uuskarismaattiset kristityt perustavat uskonsa Raamattuun muiden helluntailais-karismaattisten liikkeiden tapaan. Raamattua pidetään Jumalan sanana ja opin ja uskonelämän ylimpänä auktoriteettina. Yhdistävä tekijä on myös Pyhän Hengen toiminnan korostaminen. Uuskarismaattiset kristityt -käsite sisältää hyvin monella lailla ajattelevia ryhmiä.
Armolahjat ovat tärkeitä, mutta niitä ei korosteta kuten helluntailaisten keskuudessa. Armolahjoja tärkeämpi käsite on voitelu, jonka katsotaan olevan kaksiosainen, toisaalta se on kertakaikkinen Pyhän Hengen kaste, toisaalta jatkuvaa elämistä Pyhässä Hengessä. Voitelu on uuskarismaattisuudessa myös Pyhän Hengen antamaa erityistä rohkeutta, taitoa ja viisautta suorittaa jotain tehtävää. Uskovalla voidaan katsoa olevan esimerkiksi olla saarnaamisen, opettamisen, nuhtelemisen tai vakuuttamisen voitelu. Jokainen uskova on voideltu pelastukseen, mutta vain harva on voideltu Efesolaiskirjeen 4:11:ssa mainitun viisitahoisen palvelutehtävän virkoihin (apostoli, profeetta, evankelista, pastori ja opettaja).
Lopunaikojen läheisyys ja odotus on keskeinen piirre, kuten kaikessa helluntailais-karismaattisessa kristillisyydessä. Opit tuhatvuotisesta valtakunnasta ja uskovien taivaaseen tempaamisesta ovat suosittuja. Lopunaikojen odotuksessa keskeinen on Yhdysvaltain vanhasta karismaattisuudesta poimittu oppi lopunajan viimeisestä suuresta herätyksestä.
Uuskarismaattisissa piireissä suosittu on soluseurakuntamalli, joka tunnetaan myös nimellä G-12-malli (Government of 12). Tarkoituksena on kasvattaa paikallisseurakuntaa kotiryhmien kasvun kautta. Tarkoitus on että jokaisesta solun jäsenestä tulee uuden solun johtaja ja uusien solujen synnyn myötä on mahdollista perustaa uusia seurakuntia. G-12-malli toteuttaa helluntailais-karismaattista yleisen pappeuden ihannetta, siinä ajatellaan, että jokaisella seurakuntalaisella on kutsu ja armoitus toimia johtajana ja hoitaa seurakunnan perustehtäviä. Raamatullisena perusteena on idea Jeesuksen 12 opetuslapsesta kristinuskon alkusoluna.
Etiikka ja elämäntapa
Uuskarismaattisessa uskossa keskeisellä sijalla on hengessä eläminen joka läpäisee hengellisen ja myös arkisen elämän. Ei ole mahdollista vaeltaa sekä hengellisen, että maallisen maailman mukaan. Uskoa eletään todeksi sekä ajatusten että tekojen tasolla, joka tarkoittaa mm. päihteetöntä ja hyvämoraalista elämää. Uuskarismaattisissa seurakunnissa saattaa olla runsaasti ”kadulta pelastuneita” ihmisiä, jotka ovat kokeneet elämässään suuria tragedioita ja tulleet niiden myötä uskoon. Jumalan valtakunnan asiat asetetaan maallisten asioiden edelle, joka ilmenee muun muassa lähetys- ja evankelioimistyönä. Liikkeessä korostetaan usein ns. ystävyysevankeliointia eli evankeliointia arkipäivässä töissä ja harrastuksissa. Lisäksi suuria evankelioimiskampanjoita harrastetaan kotimaassa ja ulkomailla. Hengessä vaeltamisen eräs muoto on myös, että uuskarismaatikko jättää vuodeksi tai pariksi opintonsa tai työnsä opiskellakseen jossain karismaattisessa raamattukoulussa. Myös säännöllinen kymmenysten lahjoittaminen jumalanvaltakunnan työhön katsotaan kuuluvan hengessä vaeltamiseen.
Toimintamuodot ja rituaalit
Muun kristikunnan valtavirran tapaan uuskarismaattiset kristityt käyttävät vesikastetta ja viettävät ehtoollista. Lisäksi saatetaan harjoittaa sairaiden voitelua ja jalkojen pesua ennen ehtoollista. Sakramentteja (kaste ja ehtoollinen) ei nähdä vanhojen kirkkojen tapaan armonvälineinä, vaan vertauskuvallisina pyhinä toimituksina Raamatun antaman esimerkin mukaan.
Kaste on tavallisesti upotuskasteena toteutettu ns. uskovien kaste. Kasteen edellytyksenä on oman uskon julkinen tunnustaminen. Monessa uuskarismaattisessa yhteisössä kasteen myötä saavutetaan seurakunnan täysvaltainen jäsenyys. Myös henkilö, joka ei halua liittyä seurakuntaan voidaan kastaa.
Ehtoollista pidetään yhteysateriana, jossa Jeesus on läsnä. Säännöllistä osallistumista ehtoolliselle pidetään hyvänä hengelliselle kasvulle. Ehtoollisaineina käytetään happamatonta leipää ja usein viinin sijasta mehua. Ehtoolliselle osallistumiseksi ei tavallisesti edellytetä kastetta.
Tyypillisesti uuskarismaattisen seurakunnan ohjelmaan kuuluu pienryhmien lisäksi viikoittainen jumalanpalvelus. Se on hyvin vapaamuotoinen, spontaanius ja avoimuus Pyhän Hengen johdatukselle koetaan tärkeäksi. Keskeisessä osassa ovat puhe, ylistyslaulut ja todistuspuheenvuorot, päämääränä on Jumalan aito kohtaaminen.
Kritiikkiä
Uuskarismaattisia yhteisöjä on arvosteltu kritiikittömästä suhtautumisesta erillisiin ilmiöihin ja on puhuttu äärikarismaattisuudesta. Kritiikittömään karismaattisuuteen on katsottu liittyvän merkittäviä ongelmia, joita ovat uskon vahvuuden ja parantumisen välisen yhteyden korostaminen, sairauksien demonisointi ja yksittäisten saarnaajien tai johtajien auktoriteetin korostaminen.
Konservatiivisen kristillisyyden suunnalta tyypillisiä kritiikin aiheita on mm. uuskarismaattisen liikkeen vähäinen painotus oikeaoppisuuteen. Toisin kuin esimerkiksi helluntaiherätyksessä, karismaattisessa ja uuskarismaattisessa liikkeessä ei ole tehty opillisia linjauksia suhtautumisessa harhaoppeihin ja sielullisuuteen.
Timo Pokki on ilmaissut huolensa siitä, että jos kirkon traditio esimerkiksi viran ja sakramenttien suhteen sivuutetaan ja oma hengellinen kokemus nostetaan uskonsisällön tulkinnan tärkeimmäksi työkaluksi, on vaarana kristinuskon ulkopuolelle ajautuminen tai siitä ainakin osittainen vieraantuminen.
Osa kritiikistä nojaa siihen, että karismaattisissa tapahtumissa esiintyy ilmiöitä, joille Raamattu ei anna täsmällistä esikuvaa. Esimerkiksi kaatumisia rukouspalvelussa on kritisoitu siitä, että ihmiset yleensä kaatuvat kopparin ohjaamina selälleen, vaikka Raamatussa mainitaan suoraan vain kasvoilleen kaatuminen.
David Wilkerson on kritisoinut joitakin uuskarismaattisessa liikehdinnässä (Toronton siunaus) paikoin esiintyneitä ilmiöitä, kuten vapinaa, lattialle kaatumista, hysteeristä naurua, hoipertelua ja outoa ääntelyä.
Ágios Geórgios (Kímolos)
Ágios Geórgios on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja sijaitsee Kimoloksen saaren eteläpuolella. Saaren pinta-ala on noin 0,116 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Ágios Geórgios kuuluu Kímoloksen kuntaan, Míloksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Ágios Geórgios sijaitsee Míloksen ja Polýaigoksen saarten välissä. Saari on nimetty Pyhän Georgioksen tai tarkemmin saarella olevan tälle omistetun kirkon mukaan.
2007 WD5
2007 WD5 on halkaisijaltaan noin 50-metrinen asteroidi ja NEO-kohde, joka havaittiin ensi kerran 20. marraskuuta 2007.
Asteroidia seurattiin loppuvuoden 2007 ja tammikuun 2008 aikana tiiviisti, koska alustavien arvioiden perusteella sillä oli suurimmillaan 3,9 % todennäköisyys törmätä Mars-planeettaan. Törmäysajankohdan lähestyessä todennäköisyys kuitenkin pienentyi huomattavasti ja oli 9. tammikuuta 2008 enää 1/10 000 eli 0,01 % Asteroidi lienee ohittanut Marsin lopulta reilun 20 000 kilometrin etäisyydeltä planeetan keskipisteestä (n. 17 000 km pinnasta)
Mahdollinen törmäys
thumb|300px|Mars. Sininen nuoli osoittaa 2007 WD5 -asteroidin tulosuunnan, oranssi viiva alueen, johon se olisi saattanut osua. Alustavien arvioiden mukaan 2007 WD5 olisi voinut iskeytyä planeetan pintaan 30. tammikuuta 2008. Osuman sattuessa se luultavasti olisi pudonnut pinnalle asti, koska Marsin kaasukehä on hyvin ohut ja jarruttaisi asteroidia vain vähän. Kappaleen arvellaan olevan samaa kokoluokkaa kuin Tunguskan räjähdyksen aiheuttaja vuonna 1908 ja iskeytyessään planeetan pintaan sellainen synnyttäisi noin kolmen megatonnin räjähdyksen, ja muodostaisi halkaisijaltaan noin 800 metrin kokoisen kraatterin. Tämä vastaa suurin piirtein Arizonan kraatterin kokoluokkaa. NASAn laskelman mukaan mahdollinen törmäyskohta sijaitsi pohjoiseen Opportunity-kulkijasta. Osuman sattuessa tämä olisi ollut ensimmäinen kerta, kun suurehkon asteroidin törmäystä kiviplaneettaan olisi voitu seurata nykyaikaisin menetelmin.
Ohituksen jälkeen
Vaikka 2007 WD5 suurella todennäköisyydellä lensikin Marsin ohi, aivan täyttä varmuutta tästä ei ole, sillä asteroidin nykyinen sijainti on tuntematon. Pienkappaleiden ja planeettojen lähiohituksille tyypilliseen tapaan asteroidin ja Marsin kohtaaminen on muuttanut 2007 WD5:n rataa tavalla, jota on mahdotonta arvioida tuntematta ohituksen tarkkoja yksityiskohtia. Mikäli tulevaisuudessa havaitaan asteroidi, jonka rata osoittaa sen olleen Marsin läheisyydessä vuonna 2008 tammikuun 30. päivän tienoolla, kyseessä on mahdollisesti 2007 WD5, mutta kohteen uudelleenlöytymisestä ei ole takeita.
HMS Nairana (1917)
HMS Nairana oli postilaivan rungolle vuonna 1917 rakennettu Britannian kuninkaallisen laivaston vesilentokoneiden emälaiva.
Palvelus
Alus myytiin vuonna 1920 Tasmanian Steamship Companylle.
Aluksella palvelleet konetyypit olivat:
Megalomania (albumi)
Megalomania on tanskalais-norjalaisen Aquan kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 3. lokakuuta 2011. Yhtyeen edellinen virallinen studioalbumi Aquarius julkaistiin yli 11 vuotta sitten.
Kappaleet
Kappalelista julkaistiin virallisesti 29. elokuuta 2011.
Richard Dutruel
Richard Dutruel (s. 24. joulukuuta 1972 Thonon-les-Bains, Ranska) on ranskalainen entinen jalkapallomaalivahti.
Dutruel edusti ammattilaisurallaan Ranskan pääsarjan Ligue 1:n Paris Saint-Germainia, Caenia ja Strasbourgia sekä Espanjan pääsarjan Primera Divisiónin Celta Vigoa, Barcelonaa ja Deportivo Alavésia.
Ranskan maajoukkueessa Dutruel pelasi yhden ottelun vuonna 2000.
Painonnosto kesäolympialaisissa 2020 – naisten 49 kg
Naisten painonnoston 49 kg Tokion kesäolympialaisissa 2020 kilpailtiin 24. heinäkuuta 2021 Tokyo International Forumissa. Kilpailuun osallistui 14 urheilijaa.
Olympiakultaa voitti kiinalainen Hou Zhihui, joka teki olympiaennätyksen tempauksessa (94 kg), työnnössä (116 kg) ja yhteistuloksessa 210 kg. Hän voitti toiseksi sijoittuneet intialaisen Saikhom Mirabai Chanun kahdeksalla kilogrammalla. Kolmanneksi sijoittui indonesialainen Windy Cantika Aisah.
John Harvard (poliitikko)
Harvard toimi suuren osan urastaan radiojuontajana, vuosien 1957–1988 aikana. Hän juonsi suosittua Talk Back -ohjelmaa Winnipegissä sijaitsevalla CJOB-radioasemalla ja työskenteli Canadian Broadcasting Corporationin palveluksessa kahdeksantoista vuotta.
Hänet valittiin Kanadan parlamenttiin neljä kertaa, vuosien 1988, 1993, 1997 ja 2000 vaaleissa. 7. huhtikuuta 2004 julkistettiin hänen nimittämisensä Manitoban varakuvernööriksi. Hän vannoi virkavalan 30. kesäkuuta. Virkakauden päätyttyä hänen seuraajansa Philip S. Lee astui virkaan 1. heinäkuuta 2009.
Harvard kuoli syöpään 77-vuotiaana 9. tammikuuta 2016.
Ripleyn K-funktio
Ripleyn K-funktio on spatiaalisten tilastotieteen menetelmä, jolla voidaan analysoida pisteprosesseja. Datan tulee olla kaksiulotteista. Kyseessä on monipuolinen menetelmä, jota voidaan käyttää eri mittakaavoissa ja sen avulla voidaan tutkia vetävätkö kahden eri pisteparven alkiot toisiaan vai hylkivätkö ne.
Funktio
Ripleyn K-funktiota merkitään K(t):llä ja se määritellään seuraavasti:, missä N(x,t) on datan pisteiden määrä tietystä satunnaisesti valitusta pisteestä x etäisyydellä t pois lukien kyseinen piste itse, \lambda on pisteiden tiheys koko tarkasteltavalla alueella ja E on odotusarvo ,.
Keskeisin Ripleyn K-funktion ongelma on se, että se ei ota huomioon, että havaintopisteillä voi olla ryhmiä, jotka jatkuvat tarkastelualueen ulkopuolelle. Tämän takia käytetään yleensä niin sanottua reunakorjausta, jonka avulla tämä huomioidaan. Tällöin puhutaan yleensä Ripleyn K-funktion estimaatista.
Ripleyn K-funktio R-ohjelmassa
Ripleyn K-funktio löytyy R-ohjelmassa spastat-nimisestä paketista, jossa se on komento nimeltä Kest. Tällä saadaan aikaiseksi havaitun datan Ripleyn K-funktion estimaatti, jota sitten verrataan odotusarvon mukaiseen arvoon. Tällä tavalla voidaan havaitaita, onko data satannaista, ryhmittäistä vai tasaista.
Hankasalmen asemanseutu
pienoiskuva|Ilmakuva Hankasalmen asemanseudusta.
Hankasalmen asemanseutu (myös Hankasalmen asema tai Aseman kylä ) on taajama Hankasalmen kunnassa Keski-Suomessa. Siellä oli 751 asukasta vuoden 2019 lopussa.
Asemanseudulla on Hankasalmen rautatieasema, joka sijaitsee Jyväskylä–Pieksämäki-radan varrella. Asemanseudun halki kulkee valtatie 9, kaakosta taajamaan tulee seututie 446 ja etelästä yhdystie 6416. Seututie 641 vie pohjoiseen Hankasalmen kirkonkylään, jonne on matkaa noin kymmenen kilometriä. Aseman kylällä perusopetusta annetaan Aseman koulussa, ja samassa rakennuksessa toimii myös Aseman kirjasto.
Ramipriili
Ramipriili (C23H32N2O5) on peptidomimeetti eli peptidien vaikutuksia matkiva orgaaninen yhdiste. Yhdiste kuuluu niin kutsuttuihin ACE-estäjiin ja sitä käytetään lääkkeenä korkean verenpaineen ja sydämen vajaatoiminnan hoidossa.
Jess Margera
Jesse Phillip "Jess" Margera (s. 28. elokuuta 1978 West Chester, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen muusikko. Hän soittaa rumpuja CKY -yhtyeessä. Jess Margera on Bam Margeran veli, Phil Margeran ja April Margeran poika.
Ramipriili
Vaikutusmekanismi ja käyttökohteet
Ramipriili on helposti imeytyvä aihiolääke ja metaboloituu ihmisen maksassa esteraasientsyymien vaikutuksesta aktiiviseksi dikarboksyylihapoksi ramiprilaatiksi. Ramiprilaatti on angiotensiinikonvertaasin inhibiittori ja verenpainetta alentava vaikutus perustuu tämän entsyymin toiminnan estämiseen. Angiotensiinikonvertaasin toiminnan estyessä angiotensiinin pilkkoutuminen verisuonia supistaviksi ja siten verenpainetta kohottaviksi lyhyemmiksi peptideiksi vähenee. Myös verenpainetta laskevan peptidin bradykiniinin hajoaminen vähenee angiotensiivikonvertaasin inaktivoituessa.
Haittavaikutukset
Ramipriili voi aiheuttaa väsymystä, huimausta, huonovointisuutta, mahakipuja, ripulia, pääkipua, kuivaa yskää ja myös allergisia oireita kuten ihottumaa on raportoitu.
Synteesi
Ramipriilin synteesin lähtöaineena on seriinistä johdettu 2-asetamido-3-kloori-propaanihapon metyyliesteri, joka reagoi syklopentanonin ja pyrrolidiinin muodostaman enamiinin kanssa muodostaen asetamidoketonin, joka happamissa olosuhteissa syklisoituu muodostaen fuusioituneen dihydropyrrolidiinirenkaan. Tämä välituote pelkistetään vedyttämällä ja muodostuneen raseemisen seoksen enantiomeerit erotetaan resoluutiolla. Näin saatu pyrrolidiinikarboksyylihappojohdannaisen typpiatomi reagoi karboksyylihappojohdannaisen kanssa disykloheksyylikarbodi-imidin katalysoimana muodostaen amidin.
Freestylehiihto talviolympialaisissa 2006
thumb|right|Naisten kumparelasku. XX talviolympialaisissa vuonna 2006 freestylehiihdossa järjestettiin neljä kilpailutapahtumaa. Kilpailut käytiin Sauze d'Oulx'ssa.
Kumparelasku
15. helmikuuta
Miesten kumparelaskukilpailussa ei saatu selviä yllätysmitalisteja, vaikka Ronkainen nousikin hopeasijalle karsinnan 13. paikalta. Karsinnan voittaja Dale Begg-Smith piti hermonsa kurissa ja laski kilpailun viimeisenä olympiakultaan. Voittoa edellisistä olympialaisista puolustanut Janne Lahtela epäonnistui toisen hyppynsä alastulossa ja jäi vasta 16. sijalle, kun hän karsinnan jälkeen oli kymmenennellä sijalla. <br style="clear:both" />
Hypyt
23. helmikuuta
<br style="clear:both" />
Kumparelasku
11. helmikuuta
<br style="clear:both" />
Hypyt
22. helmikuuta
Freddy’s Nightmares
Freddy’s Nightmares on yhdysvaltalainen kauhutelevisiosarja, jota esitettiin alun perin vuosina 1988–1990. Sarjassa kerrottiin pääasiassa Wes Cravenin luomasta ja Robert Englundin esittämästä Freddy Krueger -sarjamurhaajahahmosta. Wes Craven ja Robert Englud juonsivat sarjaa, ja sillä oli studioyleisö.
Limbo (tanssi)
thumb|Kadulla esiintyvä limbotanssija [[Lontoossa.]] Limbo on karibialaisesta Trinidad ja Tobagon saarivaltiosta peräisin oleva tanssi. Tanssija liikkuu karibialaisten rytmien tahdissa, taivuttaa itseään taaksepäin ja tanssii vain jalkapohjillaan lattiaan tukeutuen vaakasuoran riman alitse koskettamatta sitä tai lattiaa. Muut tanssijat alittavat vuorollaan riman, jota lasketaan asteittain alemmaksi, kunnes vain yksi on pystynyt sen alittamaan kaatumatta selälleen. Katsojat ja muut tanssijat laulavat ja kannustavat tanssijaa taputuksin ja huudoin.
Tulilimbo (fire limbo) on ammattitanssijoiden esittämä tanssin muunnelma, jossa tanssijan tehtävänä on alittaa palava rima. Tanssija saattaa myös sytyttää rimassa olevan palavan aineen puhaltamalla suustaan alkoholia palavan soihdun läpi.
Merriam-Websterin sanakirjan mukaan limbo-sana on peräisin alueella puhutusta englannin murteesta; Jamaikan englannin taivuttamista merkitsevä limba juontuu englannin taipuisaa ja notkeaa merkitsevästä sanasta limber.
The Island Years
The Island Years on thrash metal -yhtye Anthraxin ensimmäinen livealbumi, joka julkaistiin vuonna 1994 levymerkeillä Megaforce ja Island.
Kappaleet 1–8 nauhoitettiin Irvine Meadowsissa, Kaliforniassa 19. lokakuuta 1991. Kappaleet 9–12 nauhoitettiin Electric Lady -studiolla 28. tammikuuta 1992.
Uuden-Seelannin ralli 2012
Uuden-Seelannin ralli 2012 (virallisesti 42. Brother Rally New Zealand 2012) oli Rallin MM-sarjan kauden 2012 seitsemäs osakilpailu, joka ajettiin 22–24. kesäkuuta. Kilpailun voitti Citroënin Sébastien Loeb.
Oaxaca de Juárez
Oaxaca de Juárez on Oaxacan osavaltion pääkaupunki Meksikossa. Kaupungissa on 259 200 asukasta (2014) ja metropolialueella noin 565 000. Se sijaitsee Oaxacan laaksossa Sierra Madre del Surin suurella 1 550 metrin korkeudella merenpinnasta.
Aikaisemman zapoteekki- ja mixteekkiasutuksen paikalle perustettiin 1532 Kaarle V:n luvalla suuresti jalo ja uskollinen kaupunki nimeltä "Antequera". Vuonna 1821 kaupungin nimeksi muutettiin "Oaxaca", nahuatlin sanan "Huaxyácac" mukaan. Vuonna 1872 nimeksi muutettiin Oaxaca de Juárez Benito Juárezin mukaan. Monte Albánin arkeologinen alue sijaitsee kaupungin lähellä.