cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tie Tampereelle
Ylikankaan näkemykset
Teoksessaan Ylikangas myös romutti lopullisesti sodan voittaneen osapuolen ylläpitämän vapaussotamyytin, jonka mukaan pohjalaiset vapauttivat Suomen venäläisistä bolševikeista. Hänen näkemyksensä mukaan venäläisiä vastaan taistelemaan lähteneille Pohjanmaan talonpojille selvisi vasta rintamalla, että myös toisella puolella oli suomalaisia. Lisäksi Ylikangas nosti esille heti taistelujen jälkeen tehdyt antautuneiden punaisten joukkoteloitukset, joita suorittivat innokkaimmin juuri pohjalaiset. Hänen mukaansa kyseessä oli primitiivireaktio, Pohjanmaan valkoiset eivät ymmärtäneet vastassa olleiden punakaartilaisten motiiveja, koska vauraasta itsenäisten talonpoikien maakunnasta puuttui Etelä-Suomen teollisuuskeskusten ja torppariseutujen kaltainen rikkaiden ja köyhien vastakkainasettelu. Ylikangas teki myös huomion, kuinka nuijasodan aikana aatelistoa vastaan kapinoineiden talonpoikien jälkeläiset sotivat nyt saman ylimystön rinnalla kapinoivaa köyhälistöä vastaan. Sisällissodan taisteluja käytiin jopa samoilla paikoilla kuin nuijasodan taisteluja yli 300 vuotta aikaisemmin.
Vastaanotto
Kirjan Helsingin Sanomiin arvostelleen Pekka Tarkan mukaan Ylikangas pyrki Jaakko Paavolaisen ja Jussi T. Lappalaisen tutkimuksista poiketen luomaan kertomuksen sodan arjesta ja vertasi hänen lähestymistapaansa ruotsalaisen historioitsijan Peter Englundin vuonna 1988 julkaistuun klassiseen teokseen Pultava. Tarkka kuitenkin moitti Ylikangasta taistelukuvausten kerronnan turhasta paisuttelusta ja mahtipontisuudesta.
Kirja herätti välittömästi ilmestymisensä jälkeen suuttumusta Ylikankaan synnyinmaakunnassa Etelä-Pohjanmaalla. Hänen mukaansa melkein kaikki kirjasta tullut palaute oli negatiivista. Ylikangasta vastaan suunnattuja kiivaita kirjoituksia julkaistiin erityisesti Seinäjoella ilmestyvän sanomalehden Ilkan palstoilla. Hän kertoi hyökkäystä kestäneen peräti kolme vuotta, jolloin Ylikankaan välit useisiin paikallisiin tahoihin katkesivat. Ilkassa julkaistiin lähes sata pääosin kielteistä Tie Tampereelle -kirjaan liittyvää kirjoitusta, joita vastaan Ylikangas ei kertomansa mukaan pystynyt mitenkään puolustautumaan, koska ainakaan kaikkia vastineita ei julkaistaisi. Tämän vuoksi hän päätti kirjoittaa vastineeksi kirjan, joka ilmestyi keväällä 1999 nimellä Väkivallasta sanan valtaan. Ylikangas syytti erityisesti päätoimittaja Kari Hokkasta, joka taas väitti, ettei laittanut henkilökohtaisesti kaikkia juttuja lehteen. Hokkasen mukaan Ilkka ei myöskään mediana hyökännyt Ylikankaan kimppuun, vaan se toimi ainoastaan käydyn keskustelun foorumina.
Teos synnytti syksyllä 1993 väittelyä myös suomalaisten historioitsijoiden keskuudessa. Joidenkin arvostelijoiden mielestä osa Ylikankaan päätelmistä oli kiistanalaisia.
Merkitys
Nykyään teosta pidetään tiennäyttäjänä, joka oli suomalaisessa historiantutkimuksessa kokonaan uuden ilmaisutavan edelläkävijä. Kirja toi myös sisällissodan takaisin tutkimuskohteeksi, vaikka vanhemman tutkijapolven mukaan mitään uutta ei enää ollut löydettävissä. Suomen kansallisbibliografiasta löytyvistä lähes 700:ta sisällissotaa käsittelevästä nimikkeestä vajaat 600 on ilmestynyt Tie Tampereelle -kirjan jälkeen. Teos on vaikuttanut myös laajemmin Suomessa tehtävään populaariin historiankirjoitukseen, jossa tutkimus on mennyt lähelle menneisyyden ihmistä. Ylikankaan kirja toi tutkimukseen mukaan tavallisten ihmisten kokemukset ja muistikuvat sodasta.
Teoksessa käytettiin ensimmäistä kertaa Suomessa kokemushistoriallista kerrontatapaa ja tarinankuljetuksessa fiktion tehokeinoja, mistä huolimatta kirja pysyi historiankirjoituksen realistisessa tapahtuma- ja tilannekuvauksessa. Pekka Tarkka luonnehti kirjaa tuoreeltaan ”dokumentteihin perustuvaksi kaunokirjallisuudeksi”. Populaarihistoriaksikin kutsuttu tyylilaji vakiintui Ylikankaan teoksen jälkeen nopeasti Suomessa ja erityisesti sisällissodasta kirjoitettaessa se muuttui seuraavan parinkymmenen vuoden aikana vallitsevaksi. Samaa tyylilajia ovat myöhemmin käyttäneet muun muassa Marko Tikka, Jukka Rislakki, Aapo Roselius, Mirja Turunen, Tuomas Hoppu ja Teemu Keskisarja.
Käännökset
Kirja on käännetty myös ruotsiksi ja saksaksi. Nils Torvaldsin yhdessä tyttärensä Saran kanssa tekemä ruotsinkielinen käännöksen Vägen till Tammerfors julkaisi syksyllä 1995 tukholmalainen Atlantis-kustantamo. Saksankielinen Der Weg nach Tampere ilmestyi vuonna 2002 Gabriele Schrey-Vasaran kääntämänä.
Sovitukset
Syksyllä 1996 sai Tampereen Työväen Teatterissa ensi-iltansa kirjan pohjalta tehty näytelmä, jonka on käsikirjoitti Harri Virtanen ja ohjasi Kalle Holmberg.
Vuonna 2018 valmistui kirjan pohjalta tehty pitkä dokumenttielokuva Tie Tampereelle 1918, jonka ohjasi ja käsikirjoitti Tapio Kalliomäki. Elokuvassa kuullaan asiantuntijana tutkija Tuomas Hoppua.
The Legal Wife
The Legal Wife on televisioyhtiö ABS-CBN:n esittämä filippiiniläinen draamasarja. Sen päärooleissa ovat Angel Locsin, Jericho Rosales, Maja Salvador ja JC de Vera.
Chambray
Chambray on sukupuuttoon kuollut ranskalainen koirarotu. Sillä oli aiemmin FCI:n virallinen tunnustus: se kuului ryhmään 6.1.1 eli suuret ajavat koirat, ja sen rotumääritelmän numero oli 26.
Ulkonäkö
Chambray oli lyhytkarvainen, lihaksikas, melko raskas- ja voimakasrakenteinen ajokoira. Sen kirsu oli yleensä vaalea (käytännössä vaaleanpunainen), ja ihonväri vastasi karvapeitteen väritystä. Silmät olivat kirkkaat ja katse älykäs. Karvapeite oli pääväriltään valkoinen, jossa oli kellertävät, iän myötä haalistuvat merkit. Merkkien muoto ja koko vaihteli, ja joskus ne saattoivat muodostaa selän alueella yhteneväisen manttelin. Urosten säkäkorkeus oli 62–69 cm ja narttujen 58–63 cm.
Luonne ja käyttäytyminen
Chambray'llä oli hyvä hajuaisti ja se tunnettiin innokkaana metsästyskoirana.
Alkuperä
Chambray on muutaman pohjoisranskalaisen paikkakunnan nimi, ja rotu on saanut nimensä niistä yhden mukaan. Se oli läheistä sukua billylle.
Fernando Bustos
Fernando Bustos Castañeda (1. elokuuta 1944 México – 23. syyskuuta 1979 Tepeji del Río de Ocampo) oli meksikolainen jalkapalloilija. Hän osallistui vuoden 1968 kesäolympialaisiin Méxicossa ja kuului siellä neljänneksi sijoittuneeseen Meksikon miesten joukkueeseen. Pan-Amerikan kisoissa hän voitti joukkueensa kanssa kultaa (1967).
Wladimir Köppen
Wladimir Peter Köppen (8. lokakuuta (J: 25. syyskuuta) 1846 Pietari, Venäjä – 22. kesäkuuta 1940 Graz, Itävalta) oli Venäjällä syntynyt saksalainen maantieteilijä, meteorologi, klimatologi ja kasvitieteilijä.
Köppen vietti lapsuutensa ja nuoruutensa Krimillä ja Pietarissa. Hän opiskeli Pietarissa, Heidelbergissä ja Leipzigissa, jossa valmistui yliopistosta 1870. Vuosina 1872–1875 hän työskenteli meteorologina Venäjän ilmatieteen laitoksella, mutta palasi sitten Saksaan ja työskenteli meteorologina Hampurissa vuoteen 1919.
Köppenin tunnetuin työ on hänen vuonna 1936 julkaisemansa Köppenin ilmastoluokitus.
Köppenin isä oli saksalaissyntyinen venäläinen etnografi Peter von Köppen (1793–1864). Hänen tyttärensä Else (s. 1892) avioitui vuonna 1913 meteorologi ja tutkimusmatkailija Alfred Wegenerin kanssa.
Luettelo televisiosarjan Greyn anatomia jaksoista
Tämä on luettelo televisiosarjan Greyn anatomia jaksoista. Sarja alkoi USA:ssa 27. maaliskuuta vuonna 2005 ja Suomessa 6. syyskuuta 2006 ja siitä tuli välittömästi hitti. Ohjelma ansaitsi nopeasti enemmän katsojia kuin Boston Legal ja siitä tilattiin toinen 27 jakson pituinen tuotantokausi (joista viisi piti esittää jo ensimmäisellä kaudella).
Kolmannen kauden jaksot 22 ja 23 ovat Greyn anatomian sisarsarjan Rakkauden anatomia spin-off -jaksoja. Greyn anatomian hahmot ja juonikuviot ovat olleet esillä myös muutamissa Rakkauden anatomian jaksoissa.
Nettijaksot
Seattle Grace: On Call
Nettisarjaa Seattle Grace: On Call esitettiin Greyn anatomian virallisilla sivuilla vuoden 2009 marraskuusta 2010 tammikuuhun. Sarjassa on pääosissa Greyn anatomian sivuhenkilöitä kuten Charlie, Megan ja Steve. Sarjan jaksot kestivät 4–5 minuuttia, ja ne on kuvattu dokumenttityyliin.
Seattle Grace: Message of Hope
Uusi nettisarja Seattle Grace: Message of Hope alkoi 14. lokakuuta 2010.
Erikoisjaksot
Sarjasta on ilmestynyt normaalien jaksojen lisäksi viisi erikoisjaksoa "Straight to the Heart" (joka on kertausta ensimmäisestä kaudesta ja toisen kauden ensimmäisestä puolikkaasta), "Under Pressure" (kertausta toisen kauden loppupuoliskosta), "Complications of the Heart" (ensimmäisten kahden kauden kertausta), "Every Moment Counts" (ensimmäisten kolmen kauden kertausta) ja "Come Rain or Shine: From Grey's Anatomy to Private Practice".
Poul Kjærholm
thumb|250x250px|Lepotuoli PK 24, 1965 Poul Kjærholm [pol 'kjæholm] (8. tammikuuta 1929 Østervrå – 18. huhtikuuta 1980 Hillerød) oli tanskalainen huonekalumuotoilija.
Kjærholm syntyi Tanskan Østervråssa ja aloitti työuransa huonekalupuusepän apulaisena Gronbechissa 1948. Vuonna 1952 hän aloitti opinnot Kööpenhaminan muotoilukorkeakoulussa Erik Herløwin ja Palle Suensonin johdolla ja pääsi käytännön työkokemuksensa ja henkilökohtaisten ominaisuuksiensa ansiosta pian myös opetustehtäviin.
Elämä ja ura
1950-luvun puolivälistä lähtien Kjærholm suunnitteli kalusteita ystävänsä Ejvind Kold Christiansenin yritykselle. Kjærholmin omintakeinen tyyli tulee esiin jo vuonna 1952 esitellyssä minimalistisessa PKO-vanerikalustesarjassa.
Poul Kjærholm käytti muiden sen ajan tanskalaismuotoilijoiden tavoin paljon puupintoja, mutta muita enemmän myös metallia kalustekonstruktioissaan. Kjærholmin useimpien kalustemallien alkuperäinen valmistaja oli E. Kold Christensen Hellerupissa. Vuodesta 1982 monia niistä on valmistanut uustuotantona tanskalainen Fritz Hansen -yhtiö. Vuonna 2004 Kjærholmin poika perusti Kjærholm Productions -yrityksen valmistamaan Fritz Hansenin mallistosta pois jätettyjä Poul Kjærholmin kalusteita. Kjærholmin kalusteita on monien pohjoismaisten ja saksalaisten muotoilumuseoiden sekä muun muassa New Yorkin Modernin taiteen museon ja Lontoon Victoria and Albert Museumin kokoelmissa.
Poul Kjærholm oli naimisissa arkkitehti Hanne Kjærholmin kanssa.
Kantakuvat
Kantakuvat: Yhteinen muistimme on taidehistorioitsija Tuula Karjalaisen kirja. Sen on kustantanut Maahenki vuonna 2009. Kirjassa etsitään suomalaisten yhteistä kuvakansiota, kymmentä suomalaista taideteosta, jotka lähes jokainen suomalainen osaisi nimetä heti.
Deminutiivi
Deminutiivi (myös diminutiivi) eli pienennysmuoto tarkoittaa vähennysmuotoa tai johdosta, hellittelymuotoa. Ilmaisu on peräisin latinan sanasta deminuere, jota käytetään merkityksessä "pienentää".
Deminutiiveja käytetään paitsi appellatiiveista (yleisnimistä) usein myös propreista (erisnimistä), kuten etunimistä. Deminutiivit ovat yleisiä ainakin useimmissa romaanisissa, germaanisissa ja slaavilaisissa kielissä, erityisesti venäjässä.
Eri kielissä deminutiiveilla on erilaiset päätteet. Suomessa deminutiiveja käytetään melko harvoin ja nykykielessä yhä harvemmin. Lastenkulttuurissa deminutiivit esiintyvät melko usein. Esimerkiksi tähti-sanan deminutiivi esiintyy lastenlaulussa Tuiki, tuiki tähtönen. Usein deminutiivi ilmaistaan suomen kielessä päätteellä -nen, mutta myös monia muita päätteitä on yleisesti käytössä, kuten -ke, -kka, - kko, -le, -lma, -re: esimerkiksi kuvake, pallukka, lammikko, kaistale, notkelma, lampare.
Deminutiivin vastakohta on augmentatiivi, joka tarkoittaa isonnus- tai suurennusmuotoa. Tämä muoto on yleinen romaanisissa kielissä ja japanissa sekä venäjässä.
Suomen kieli
Tavallisin pääte on -nen:
Kaksoisdeminutiivi (-kka + -nen):
Vielä toinen pääte on -ke:
Viron kieli
Pääte on yleensä muotoa -ke:
Saksan kieli
Pääte on yleensä muotoa -chen tai -lein, Etelä-Saksassa ja Itävallassa myös -li -(e)le, -(a)le ja -erl. Usein deminutiivimuotoon liittyy myös umlaut eli a:n muutos ä:ksi, o:n muutos ö:ksi ja u:n muutos ü:ksi. Ne ovat 'das'-sukuisia. Esimerkkejä:
Hollannin kieli
Pääte on yleensä muotoa -je, tje, -pje, -etje, -kje. Muodot -ke, eke, -ske, -ie ovat myös mahdollisia, mutta niitä ei käytetä kirjakielessä.
Latinan kieli
Pääte on yleensä muotoa -culus/-cula/-culum, -ulus/-ula/-ulum, -olus/-ola/-olum tai -ellus/-ella/-ellum. Esimerkkejä:
Englannin kieli
Päätteet ovat yleensä muotoa -let, -ling, -ette tai -y.
Espanjan kieli
Espanjassa deminutiivi muodostetaan -ito/-ita, -illo/-illa tai -cito/-cita -päätteillä.
Bridges of Love
Bridges of Love on televisioyhtiö ABS-CBN:n esittämä filippiiniläinen draamasarja. Sen päärooleissa ovat Maja Salvador, Paulo Avelino ja Jericho Rosales.
Claude Bouix
Claude Bouix (s. 5. elokuuta 1946 Tronchet, Sarthe, Ranska) on entinen ranskalainen yleisurheilija.
Bouix voitti Ranskan mestaruuden 100 metrin juoksussa vuonna 1963 ja pituushypyssä vuonna 1964. Heinäkuussa 1963 hän ylitti pituushypyssä Marthe Djianin lähes viisi vuotta vanhan Ranskan ennätyksen tuloksellaan 626 cm. Hän menetti ennätyksen viisi vuotta myöhemmin Odette Ducasille. Bouix edusti AC Annecy -seuraa.
Quvenzhané Wallis
Quvenzhané Wallis (s. 28. elokuuta 2003 Houma, Louisiana) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Wallis tunnetaan parhaiten elokuvasta Beasts of the Southern Wild, josta hän sai parhaan naispääosan Oscar-ehdokkuuden vain 9-vuotiaana ollen näin kaikkien aikojen nuorin ehdokas. Elokuvan kuvauksissa hän oli 6-vuotias.
Vuonna 2014 Wallis näytteli pääosaa musikaalielokuvassa Annie, josta hän sai parhaan naispääosan Golden Globe -ehdokkuuden.
BusyBox
BusyBox on ohjelmisto, joka toteuttaa useita Unix-työkaluohjelmia yhdessä suoritettavassa tiedostossa. Ohjelmisto on pääasiassa POSIX-yhteensopiva ja sitä voi käyttää monessa ympäristössä, mutta jotkut työkaluista on suunniteltu Linux-ytimen rajapintoja varten. BusyBox on GNU GPL v2 -lisenssillä julkaistu vapaa ohjelmisto.
Historia
Projektin aloitti Bruce Perens vuonna 1995. Tavoitteena oli kehittää ympäristö, joka mahtuisi yhdelle levykkeelle, ja jota voi käyttää Debian-käyttöjärjestelmän asennuslevynä ja asennuksen korjaukseen. Perens julisti projektin saavuttaneen tavoitteensa ja tulleen valmiiksi 1996 eikä osallistunut sen kehitykseen sen jälkeen.
Vuonna 1998 Erik Andersen jatkoi BusyBoxin kehitystä Lineo-yhtiöllä tarkoituksena luoda kattava paketti sulautettuihin Linux-järjestelmiin. Andersen yhdisti pakettia ylläpitäneiden Enrique Zanardin (Debianilla) ja Dave Cinegem (Linux Router Project) muutokset ja perusti sähköpostilistan ja verkkosivuston projektille.
Lokakuussa 2004 julkaistun BusyBox 1.0:n jälkeen Rob Landley otti projektin ylläpidon ja kehitti sitä edelleen.
Syksyllä 2006 BusyBoxin kehittäjät riitelivät keskenään ohjelmiston lisenssistä. Projekti päätti olla ottamatta käyttöön GNU Public License Version 3:a. Keskusteluun osallistui myös Bruce Perens, joka ei ollut osallistunut projektiin kymmeneen vuoteen ja syytti muita siitä että he yrittivät poistaa hänen kirjoittamansa koodin ohjelmistosta. Riitelyn seurauksena Rob Landley erosi projektista, aloitti oman vastaavan toybox-projektinsa ja pääylläpitäjäksi tuli Denys Vlasenko. toybox käyttää BSD-lisenssiä GPLv2:n sijaan, ja siitä on tullut jopa BusyBoxia levinneempi, sillä ohjelmisto otettiin osaksi Googlen Android-käyttöjärjestelmää.
Farsund
thumb|left|Farsund Farsund on Norjan kunta ja kaupunki Länsi-Agderin läänissä Pohjanmeren rannalla. Pohjoisessa kunnan rajanaapurina on Kvinesdal ja idässä Lyngdal. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan Farsundin kunnassa oli 9 441 asukasta.
BusyBox
Toiminta
BusyBox sisältää yli 200 komentoa ja työkalua jotka käännetään yhteen ohjelmatiedostoon. Paketissa on mm. korvaajat Linuxissa käytetyille apuohjelmapaketeille util-linux ja GNU Core Utilities. BusyBoxin työkaluissa on yleisesti vähemmän toimintoja kuin GNU-projektin työkaluissa, mutta se toteuttaa suhteellisen toimivan POSIX-ympäristön.
Farsund
Historia
Farsundista tuli kaupunki 1795. Kauppa ja merenkulku loivat hyvinvointia ja eräässä vaiheessa paikkakunta oli "maailman suurin merenkulkukaupunki" mitattuna laivojen tonnistolla per asukas. Vansen taajamassa on eräs Norjan suurimmista ja vanhimmista kirkoista.
BusyBox
Toiminta
Paketti on modulaarinen ja muokattava; haluttavat ominaisuudet valitaan käännösaikaan, mikä mahdollistaa valita vain tarvittavat työkalut.
Farsund
Historia
Farsundin nykyinen kunta muodostettiin 1965, jolloin Listan, Heradin ja Spindin kunnat liittyivät siihen. Listan alueelta löytyy jatkuvasti muinaismuistoja, joiden tiheyden sanotaan olevan Norjan kärkeä.
BusyBox
Toiminta
Kaikki komennot ovat yhdessä ohjelmatiedostossa, tyypillisesti. Näitä voi kutsua esim. tyyliin, joka toimii kuten komento   ja tulostaa hakemiston sisällön. Tyypillisesti BusyBoxia käytetään kuitenkin siten että ohjelmatiedostoon luodaan symbolisia linkkejä eri nimillä ja ohjelma toimii sen mukaan millä nimellä sitä kutsutaan.
Farsund
Media
Farsundissa ilmestyy paikallislehti Lister.
BusyBox
GPL-oikeudenkäynnit
Vuonna 2007 Software Freedom Law Center (SFLC) nosti New Yorkissa kanteen Monsoon Multimediaa vastaan, kun yhtiö sisällytti BusyBoxin osana firmware-päivitystä, eikä yhtiöön saatu yhteyttä lisenssin noudattamiseksi. Tämä oli tiettävästi ensimmäinen kerta kun GPL-lisenssiä testattiin oikeudessa. Juttu sovittiin kuitenkin ilman tuomiota ja Monsoon taipui lisenssin noudattamiseen ja maksoi julkistamattoman summan korvauksia Landleylle ja Andersenille.
Samana vuonna SFLC nosti oikeusjutut Xterasysia, High-Gain Antennasia ja Verizon Communicationsia vastaan. Vuonna 2008 oikeuteen joutuivat Bell Microproducts ja Super Micro Computer. Joulukuun 2009 oikeusjutussa vastaajia oli 14, mukaan luettuna Best Buy, JVC, Samsung ja Westinghouse. Kaikki oikeusjutut ovat päättyneet ilman tuomiota kun vastaajat ovat toimineet lisenssin mukaan ja maksaneet oikeudenkäyntikulut ja korvauksia ohjelmiston ylläpitäjille.
Valais’n hallintoalueet
300px|thumb|Valais’n kantonin hallinnolliset alueet. Valais’n kantoni koostuu 134 kunnasta (tilanne 1.1.2014), jotka muodostavat 14 hallintoaluetta :
Morkere
Morkere oli Northumbrian jaarli vuosina 1065-1066. Hän oli East Anglian karkotetun jaarli Ælfgarin poika ja Mercian jaarlin Eadwinen veli.
Luultavasti Harald Godwininpojan tuki veljeksille edellytti, että nämä puolestaan kannattaisivat häntä vallanvaihdoksessa Edvardin kuoleman jälkeen. Kuningas Edvardin kuoleman aikoihin Morkere oleskeli hovissa ja Harald Godwininpojan kruunauksen jälkeen Morkere, Gyrth Godwininpoika, Leofwine Godwininpoika, Eadwine ja Harald Godwininpoika arvelivat selviytyvänsä Tostigin uhasta. Liiton vahvistukseksi Harald matkusti Northamptoniin 1066 sekä nai pohjoisten jaarlien sisaren Ealdgythin.
Yrittäessään paluutaan Tostig Godwininpoika hyökkäsi 1066 Humber-joen tienoille noin 60 laivan voimalla, mutta Morkere löi veljensä Eadwinen kanssa tunkeutujan pakosalle. Seuraavan kerran veljekset kohtasivat Tostigin 20. syyskuuta 1066 Fulfordin taistelussa, missä he kokivat karvaan tappion Harald Ankaran ja Tostigin 10 000 miehen joukkoa vastaan.
Eixample
thumb|Eixamplen sijainti Barcelonassa
Morkere
Hastingsin taistelun aikoihin Morkere oli seitsemäntoistavuotias eikä hänen osallistumisestaan taisteluun ole varmaa tietoa. Hän oli valitsemassa vanhaa kuningassuvun jäsentä Edgar Aethelingia kuninkaaksi. Morkere ja Eadwine alistuivat Vilhelm Valloittajan valtaan, vaikkakin Vilhelm nimitti kruunauksensa jälkeen 1067 Copsin Northumbrian jaarliksi, jonka Morkeren tukijat pian murhasivat. Vilhelm Valloittaja otti Morkeren mukaansa panttivangikseen palatessaan mannermaalle.
Eixample
Eixample on yksi Barcelonan kaupungin kymmenestä hallintoalueesta. Se rakennettiin 1800-luvulla liian ahtaaksi käyneen keskiaikaisen keskustan ympärille. Sana Eixample tarkoittaakin katalaaniksi laajennusta.
Morkere
1068 Vilhelm Valloittaja palasi jatkamaan Englannin valtausta. Morkere nousi kapinaan kuningasta vastaan, mutta Vilhelmin edettyä Yorkiin Morkere alistui. Tilanne muuttui pohjoisessa jälleen 1069 Tanskan kuninkaan Sven Estridinpojan noustua maihin. Vilhelm Valloittaja lahjoi tanskalaiset lähtemään ja ilman tukea jääneet englantilaiset kapinalliset olivat voimattomia normannien edessä. Elyn saarelle paennut Morkere joutui tällöin Vilhelmin vangiksi.
Eixample
Suunnittelu
Eixamplen alueella on käytetty kulmistaan viistettyjen neliöiden muotoisiin kortteleihin perustuvaa ruutukaavaa. Sen suunnitteli kaupunkisuunnittelun ja kaavoituksen edelläkävijä Ildefons Cerdà. Eri liikennemuodot huomioon ottava ja valoisien puistoteiden sekä aukioiden sävyttämä suunnitelma oli aikanaan uraauurtava. Alueen kadut noudattavat edelleen alkuperäisen suunnitelman kaavaa, mutta tilanpuutteesta johtuneen lisärakentamisen vuoksi alue ei ole yhtä vehreä ja puistomainen kuin alun perin oli tarkoitus.
Morkere
Vuosien 1068–71 kapinointi vaikutti merkittävästi Vilhelm Valloittajan kovenevaan asennoitumiseen englantilaisia kohtaan. Mahdollisesti Morkere sai tukea kapinalleen Walesin kuninkaalta.
Eixample
Suunnittelu
Suurin osa Barcelonan maamerkeiksi muodostuneista modernisme-tyylisuunnan rakennuksista sijaitsee Eixamplen alueella. Näistä todennäköisesti tunnetuimmat ovat Antoni Gaudín asuinrakennuksiksi suunnittelemat Casa Milà ja Casa Batlló sekä Sagrada Famílian kirkko. Gaudín lisäksi muita tärkeitä arkkitehteja Eixamplen kaupunkikuvan muodostumisen kannalta olivat Lluís Domènech i Montaner, Josep Puig i Cadafalch, Josep Domènech i Estapà, Josep Vilaseca i Casanovas ja useita satoja rakennuksia suunnitellut Enric Sagnier i Villavecchia. Monet kaupungin tunnetuimmista rakennuksista sijaitsevat maineikkaiden Passeig de Gràcia ja Rambla de Catalunya -katujen varrella. Muita tunnettuja katuja ovat alueen viistosti leikkaava Avinguda Diagonal -puistokatu sekä Carrer d'Aragó, Carrer de Balmes ja Passeig de Sant Joan.
Morkere
Morkeren ja hänen veljensä osuudesta vuosien 1069–70 kapinoihin ei ole kiistatonta näyttöä. Morkere oli vuonna 1069 jaarli ja 1071 Morkere kapinoi jälleen ja joutui Vilhelm Valloittajan vangiksi. Vankeusolot olivat ylelliset, ja hänen hänet mainittiin vielä vuonna 1087 vankina Vilhelm Punaisen jatkaessa tämän vankeutta vastoin isänsä toivetta.
Eixample
Alueellinen jako
Eixample on jaettu viiteen pienempään hallinnolliseen yksikköön:
Varma K. Turunen
Varma Kosto Turunen (17. maaliskuuta 1913 Pielisjärvi – 16. maaliskuuta 1994 Polvijärvi) oli suomalainen toimitsija, johtaja ja sosialidemokraattien kansanedustaja.
Turusen vanhemmat olivat työnjohtaja Otto Aleksander Turunen ja Wilhelmiina Levonius. Hän kävi kansakoulun, suoritti 1929 keskikoulun ja opiskeli Työväen akatemiassa vuonna 1938.
Turunen oli Osuusliike Oma-Avun myyjänä Joensuussa 1929–1938, Suomen liiketyöntekijäin liiton järjestäjänä 1938–1939 ja Suomen liiketyöntekijäin liiton Helsingin toimiston hoitajana ja liiton tiedotussihteerinä 1939–1948. Hän oli sitten Yleisradion esitelmäosaston apulaisosastopäällikkönä 1948–1954, Kulutusosuuskuntien keskusliiton arkistonhoitajana 1963–1964 ja Järjestöpalvelun johtajana Helsingissä 1964–1970.
Turunen oli kansanedustajana 1939–1962 edustaen Kuopion läänin itäistä vaalipiiriä. Turunen oli presidentin valitsijamiehenä vuosina 1950 ja 1956. Hän oli Sosialidemokraattisen puolueen puoluetoimikunnan, Liikeliiton liittoneuvoston, SAK:n valtuuston, Valtion näyttämötaidelautakunnan ja Suomen Kansallisoopperan säätiön hallintoneuvoston jäsenenä. Lisäksi Turunen toimi Nuoret Kotkat -järjestön puheenjohtajana ja Sosialidemokraattisen työläisnuorisoliiton liittotoimikunnan varapuheenjohtajana.
Ennen kansanedustajuuttaan Turunen soitti rumpuja ja lauloi Esa Pakarisen Keskiyö-yhtyeessä. Lisäksi hän on toiminut Joensuun työväenteatterin iltanäyttelijänä.
Pangako Sa ’Yo (vuoden 2015 televisiosarja)
Pangako Sa 'Yo on televisioyhtiö ABS-CBN:n esittämä filippiiniläinen draamasarja. Sen päärooleissa ovat Kathryn Bernardo ja Daniel Padilla.
Eeva Kilpi
Eeva Karin Kilpi (o.s. Salo, s. 18. helmikuuta 1928 Hiitola) on suomalainen kirjailija. Kilven tuotanto käsittää 32 teosta, joista osa runoutta ja osa proosaa. Teoksia on käännetty 20 kielelle.
Kilpi syntyi Hiitolassa Laatokan Karjalassa, joka pakkoluovutettiin talvisodan jälkeen Neuvostoliitolle. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Imatran yhteiskoulusta vuonna 1946 ja aloitti samana vuonna opiskelun Helsingin yliopistossa pääaineinaan englanti, estetiikka ja nykyiskansain kirjallisuus sekä sivuaineena taidehistoria. Kilpi valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1953. Hän toimi englannin kielen tuntiopettajana vuosina 1956–1957 ja ryhtyi päätoimiseksi kirjailijaksi vuonna 1959.
Pingxiang
Pingxiang (, pinyin: Píngxiāng Shì) on prefektuuritason kaupunki Kiinan Jiangxin maakunnan länsiosassa. Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 232 kilometriä maakunnan pääkaupungista Nanchangista länsilounaaseen. Prefektuurin pinta-ala on 3 824 neliökilometriä ja väkiluku 1,85 miljoonaa (2010).
Prefektuuri rajoittuu pohjoisessa Changshan, idässä Yichunin ja Ji’anin, sekä lännessä Zhuzhoun prefektuureihin. Piirikuntatasolla prefektuuri jakautuu kahteen kaupunkipiiriin ja kolmeen piirikuntaan seuraavasti: Piirit ja kaupungit 1. Anyuan, (kaupunki)piiri 2. Xiangdong, (kaupunki)piiri
Eeva Kilpi
Kirjallinen tuotanto
Kilven mukaan hänen tuotannossaan erottuu kolme pääteemaa: evakkokarjalaisuus, ihmissuhteet ja luonto. Evakkokarjalaisuutta hän on käsitellyt muun muassa romaaneissaan Elämä edestakaisin (1964), Elämän evakkona (1983) sekä novellikokoelmassa Noidanlukko (1959). Omaelämäkerralliset muistelmaromaanit Talvisodan aika (1989), Välirauha, ikävöinnin aika (1990) ja Jatkosodan aika (1993) sijoittuvat Hiitolaan, Kolkontaipaleelle, Vuoksenniskalle ja Imatralle. Hänen teoksensa Rajattomuuden aika (2001) on kertomus hänen varhaislapsuudestaan Karjalassa ennen sotia. Kaikissa näissä teoksissa on pohdintaa siitä, mitä on ollut Karjalan menetys ja mitä on unelma sen takaisin saamisesta.
Pingxiang
Piirikunnat 3. Lianhua, 4. Luxi ja 5. Shangli.
Eeva Kilpi
Kirjallinen tuotanto
Feminismi on myös tärkeä teema Kilven tuotannossa. Hänen feminisminsä ei ole teoreettista tai ohjelmallista vaan pikemminkin empaattista ja käytännön sanelemaa. Kilpi kuvaa naisia, jotka pyrkivät itsenäisyyteen miesten ja rahan hallitsemassa maailmassa. Poikkeuksellisen eroottinen naiskuvaus on kirjassa Tamara (1972), joka kertoo seksuaalisesti aktiivisen naisen ja vammaisen miehen suhteesta.
Samantha Cameron
Samantha Gwendoline Cameron (o.s. Sheffield; s. 18. huhtikuuta 1971 Paddington, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen liikenainen ja Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin Yhdistyneen kuningaskunnan entisen pääministerin David Cameronin vaimo.
Samantha Cameron on Sir Reginald Sheffieldin ja Annabel Lucy Veronica Jonesin tytär. Samantha Cameron on sukua kuningas Kaarle II:lle. Samanthalla ja David Cameronilla on neljä lasta: Ivan (syntynyt 2002), Nancy (syntynyt 2004), Arthur (syntynyt 2006) ja Florence (syntynyt 2010). Ivan syntyi vaikeasti sairaana ja kuoli kuusivuotiaana vuonna 2009.
Samantha Cameron luopui kokopäivätyöstä, jotta voisi keskittyä paremmin puolisonsa tukemiseen ja tämän rinnalla näyttäytymiseen julkisissa tilanteissa, kun David Cameronista tuli Britannian pääministeri.
Trumbullin piirikunta
Trumbullin piirikunta on piirikunta Ohiossa, Yhdysvalloissa, joka on nimetty Jonathan Trumbullin, Connecticutin osavaltion ensimmäisen kuvernöörin mukaan. Sen hallintokeskus on Warren ja siellä on 225 116 asukasta.
Maantiede
Trumbullin piirikunnan pinta-ala on 1 644 km², josta vettä on 47 km². Sen naapuripiirikuntia ovat Astabula pohjoisessa, Geauga luoteessa, Portage lounaassa, Mahoning etelässä ja Pennsylvanian puolella idässä Crawfordin sekä Mercerin piirikunnat.
Väestö
Piirikunnassa oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 210 312 ihmistä. Etniset ryhmät jakautuvat valkoisiin, joita on 89,0%, mustiin (8,3%), alkuperäisamerikkalaisiin (0,2%) ja aasialaisiin (0,5%).
Charles Pinckney
thumb|Charles Pinckney Charles Pinckney (26. lokakuuta 1757 Charleston, Etelä-Carolina – 29. lokakuuta 1824 Charleston, Etelä-Carolina) oli yhdysvaltalainen poliitikko.
Pinckney valmistui lakimieheksi vuonna 1779. Yhdysvaltain vapaussodan aikana hän joutui olemaan brittien sotavankina. Vuosina 1784–1787 hän kuului konfederaation kongressiin, jossa hän esiintyi voimakkaasti uuden perustuslain säätämisen puolesta. Vuoden 1787 perustuslaillisessa konventissa Etelä-Carolinan edustajana toiminut Pinckney esitti perustuslaiksi yksityiskohtaisen suunnitelman, joka tunnetaan nimellä Pinckneyn suunnitelma. Siitä ei ole säilynyt alkuperäisiä luonnoksia, mutta sen on tiedetty sisältäneen monia sellaisia kohtia, jotka päätyivät myös lopulliseen Yhdysvaltain perustuslakiin.
Pinckney toimi Etelä-Carolinan kuvernöörinä 1789–1792, 1796–1798 ja 1806–1808. Hän myös johti 1790 konventtia, joka laati osavaltiolle uuden perustuslain, ja kuului osavaltion kongressiin 1792–1796 ja 1810–1814 sekä liittovaltion senaattiin 1798–1801. Pinckney siirtyi 1791 federalisteista Thomas Jeffersonin republikaaneihin. Hän auttoi ratkaisevasti Jeffersonin valintaa presidentiksi vuoden 1800 vaaleissa kampanjoimalla hänen puolestaan Etelä-Carolinassa. Pinckney toimi 1801–1805 Yhdysvaltain lähettiläänä Espanjassa. Hän sai Espanjalta hyväksynnän Louisianan ostolle, mutta ei saanut Espanjaa myymään Floridaa Yhdysvalloille. Pinckney oli vielä Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä 1819–1821. Hän vastusti vuoden 1820 Missourin kompromissia, joka rajoitti orjuuden käyttöönottoa uusissa osavaltioissa.
Poliitikko Charles Cotesworth Pinckney oli Charles Pinckneyn serkku.
August Fuchs
pienoiskuva|August Fuchs August Fuchs (1830–1904) oli saksalainen pappi ja hyönteistieteilijä. Hän toimi papin virassa Bornichin ja Sankt Goarshausenin seurakunnassa. Fuchs tutki erityisesti mittareita. Hänen hyönteiskokoelmaansa on säilytetty Wiesbadenin museon luonnontieteellisissä kokoelmissa.
Glenn Hall
315px|thumb|Glenn Hall vuonna 2011. Glenn Henry Hall (s. 3. lokakuuta 1931 Humboldt, Saskatchewan, Kanada) on ammattilaisuransa lopettanut jääkiekkoilija. Maalivahti Hall pelasi ammattilaisena NHL:ssä (National Hockey League) seuroinaan Detroit Red Wings, jossa hän pelasi vuosina 1952–1957, Chicago Black Hawks (1957–1967), ja St. Louis Blues (1967–1971). Lisäksi Hall pelasi AHL:ssä Indianapolis Capitolsissa vuosina 1951–1952 ja WHL:ssä Edmonton Flyersissä vuosina 1952–1955.
Lisänimen "Mr. Goalie" saanutta Hallia pidetään yhtenä maalivahtien niin sanotun perhostyylin kehittäjistä. Lisäksi hänellä on todennäköisesti rikkomaton ennätys peräkkäin pelattujen otteluiden määrässä: Hall pelasi vuosien 1955–1962 aikana 502 ottelua putkeen ilman mitään kasvosuojusta, kunnes jäi pois selkävaivojen takia. Hän kuuluu myös Hall Of Fameen. Glenn Hall on ollut 13 kertaa mukana tähdistöottelussa.
16. syyskuuta
16. syyskuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 259. päivä (260. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 106 päivää.
Juhlapäiviä
Katso myös: kalenteri ~ 15. syyskuuta, 17. syyskuuta
Ruotsin jääkiekon tähdistökentällinen
Ruotsin jääkiekon tähdistökentällinen on valittu kaudesta 1958–1959 lähtien. Kentällisen valitsevat jääkiekkotoimittajat. Kentälliseen on valittu vain ruotsalaisia jääkiekkoilijoita. Vuodesta 1983 lähtien tähdistökentällisiin on valittu myös Ruotsin ulkopuolella pelaavia ruotsalaisia jääkiekkoilijoita ja vuosina 1983–2002 niihin valittiin myös Pohjois-Amerikassa pelaavia kiekkoilijoita.
Suomen valesairaanhoitajapaljastukset
Valesairaanhoitajatapauksia on paljastunut Suomessa sen jälkeen kun ensimmäiset valelääkäritapaukset tulivat vuonna 2011 julki.
Räikein tapaus on toistaiseksi Salossa vanhustenpalveluyritystä vaimonsa kanssa pitänyt mies, joka paljastui valehoitajaksi marraskuussa 2014. Miestä epäillään yhden vanhuksen murhasta ja anastuksista, jotka hän on tehnyt yhdessä vaimonsa kanssa. Anastuksissa omaisuutta on varastettu useilta vanhuksilta, jotka olivat tehneet sopimuksen hoidosta heidän yrityksensä kanssa.
Luettelo Pohjoisterritorion paikallishallintoalueista
right|thumb|350px|Kartta paikallishallintoalueista Luettelo Pohjoisterritorion paikallishallintoalueista käsittää Australian hallintoalueen Pohjoisterritorion paikallishallintoalueet. Paikallishallintoalueita on 16, joiden lisäksi Pohjoisterritoriossa on viisi aluetta jotka eivät kuulu paikallishallinnon piiriin. Nykyinen aluejako on vuodelta 2008, jolloin alueiden määrää vähennettiin 61:stä kuuteentoista.
Ulf Stark
Ulf Stark (12. heinäkuuta 1944 Stureby, Tukholma, Ruotsi – 13. kesäkuuta 2017 Tukholma ) oli ruotsalainen kirjailija, joka tunnettiin erityisesti lastenkirjailijana. Hänen läpimurtoteoksensa vuodelta 1984 on Dårfinkar & Dönickar, ja häntä pidettiin yhtenä Ruotsin merkittävimmistä lasten- ja nuortenkirjailijoista. Tärkeimpiä teoksia ovat Voitko vislata Hanna (Kan du vissla Johanna?) ja Min vän Percys magiska gymnastikskor.
Elämäkerta ja ura
Stark vietti lapsuutensa Tukholman esikaupungissa Sturebyssä, jonne hän myöhemmin palasi monissa kirjoissaan. Hänen kirjailijanuransa alkoi varhain. Jo lukioikäisenä hänet vei kirjailijapiireihin koulutoveri Peter Curman, ja 19-vuotiaana hän julkaisi ensimmäisen runokokoelmansa Ett hål till livet. Ura pääsi vauhtiin, ja pian ilmestyi toinen runokokoelma ja romaani. Sen jälkeen hän kirjoitti ajoittain Expressenin kulttuurisivuille. Hänen ensimmäinen lastenkirjansa Petter och den röda fågeln ilmestyi 1975, mutta todellisen läpimurtonsa hän sai vasta 1984 kirjalla Hömpät ja niuhot (Dårfinkar & dönickar). Tämä kirja Simonesta, jota luullaan Simon-nimiseksi pojaksi, toi hänelle Bonniers Juniorförlagin lastenkirjakilpailun voiton. Kirjasta tehtiin pian televisiosarja ja vuonna 2009 musikaali Tukholman kaupunginteatteriin. Anna Höglundin kuvittama kuvakirja Jaguaari (Jaguaren) sai 1988 Nils Holgersson -mitalin. Starkin osin omaelämäkerrallista teosta Min vän Percys magiska gymnastikskor (1991) seurasivat Min vän shejken i Stureby (1995) ja Min vän Percy, Buffalo Bill och jag (2004). Vuonna 1992 ilmestynyt Voitko vislata Hanna?, jonka senkin kuvittaja on Anna Höglund, oli ehdokkaana August-palkinnon saajaksi. Tästäkin kirjasta tehtiin elokuva, ja sitä on esitetty Ruotsin televisiossa joka joulu vuodesta 1994 lähtien.
Stark teki yhteistyötä monien kuvittajien kanssa, joista esimerkkejä ovat Anna Höglund, Mati Lepp ja suomalainen Linda Bondestam. Kirjoistaan tehtyjen elokuvien käsikirjoitukset hän on tehnyt itse.
Ulf Stark oli 1989–1998 Svenska barnboksakademienin jäsen tuolilla nro 17.
Oma pieni pikkuruinen oli vuonna 2014 Finlandia Junior -palkintoehdokas. Ehdokkuutta kritisoitiin, mutta Kirjasäätiö hyväksyi sen, sillä teoksen julkaisuoikeudet osti suomalainen Schildts & Söderströms, joka myi oikeudet Teokselle ja Ruotsiin. Kriitikko Päivi Heikkilä-Halttunen arvosteli ehdokkuutta hyvin voimakkaasti: ”Finlandia Junior -palkinnon ehdokasasettelussa on kuitenkin menty hakoteille, jos kotomaan tarjonnasta ei löydy riittävästi laadukasta kirjallisuutta.” Hän huomauttaa lisäksi, että suomalainen lastenkirjallisuus jää muutenkin käännöskirjojen jalkoihin.
Starkin leski on suomalainen Janina Orlov, joka kääntää kirjallisuutta suomesta ruotsiksi.
Trimble Solutions
thumb|Ohjelmistoyritys Trimble Solutionsin entinen pääkonttori Espoon Pohjois-Tapiolassa ([[Kehä I|Kehä I:n vieressä).]] thumb|upright|Trimble Solutionsin entistä pääkonttoria. Trimble Solutions Oy on ohjelmistotalo, joka on osa kansainvälistä monialayhtiötä Trimble Inc:iä. Yritys valmistaa kansainvälisille markkinoille tarkasti rajatulle asiakaskunnalle tarkoitettuja mallipohjaiseen olioteknologiaan perustuvia suunnitteluohjelmistoja ja tietojärjestelmiä.
Yritys perustettiin vuonna 1966 Helsingissä nimellä Teknillinen laskenta Oy, ja liiketoimintanimeksi vakiintui Tekla. Yrityksen nimi vaihtui Tekla Oy:ksi vuonna 1980 ja vuonna 2000 yritys listautui Helsingin pörssiin. Trimble Finland Oy perustettiin vuonna 2011 Trimble Inc:n tytäryhtiöksi. Se osti 311 miljoonan euron arvoisen Tekla Oyj:n heinäkuussa 2011. Tekla on nykyään Trimble Solutions Oy:n (entinen Tekla Oyj).
Yrityksen Suomen toimisto sijaitsee Espoon Leppävaarassa ja pääkonttori sijaitsee Yhdysvalloissa, Coloradon osavaltion pääkaupungissa Denverissä.
Ohjelmistot
Tekla Structures on rakennesuunnitteluohjelmisto, jonka osuus yhtiön liikevaihdosta on merkittävin. Ohjelmiston avulla saadaan aikaan IFC-standardin mukainen rakennuksen rakenteiden tietomalli. Käyttäjiä on noin 80 maassa.
Tekla Solutions -tarjonta koostuu infra- ja energiatoimialoille suunnatuista kokonaisuuksista yhtiön sovelluksia ja palveluja. Tarjonta on suunnattu energianjakelun, julkishallinnon sekä infrarakentamisen ja vesihuollon toimijoille. Energianjakelualalla näitä ovat sähkö- ja kaukolämpöyhtiöt, sähköyhtiöiden käyttökeskukset sekä useita jakeluverkkoja ylläpitävät monialayhtiöt; kaasuverkkojen parissa työskentelevät yritykset; ja valokuituverkkoja ylläpitävät yritykset. Teklan ratkaisut julkishallinnolle on tarkoitettu erityisesti kunnalliseen rakennusprosessiin liittyville organisaatioille. Infrarakentamisen ja vesihuollon alalla tarjonta on suunnattu yrityksille, jotka työskentelevät teiden, katujen, rautateiden, siltojen, ja vesi- ja viemäriverkostojen parissa.
Tekla Solutions -ratkaisut lanseerattiin alkuvuodesta 2011, ja ne korvasivat yhtiön X-alkuiset tuotteet. Myös Tekla BIMsight julkaistiin vuoden 2011 alussa.
Tekla myi toukokuussa 2007 Puolustusvoimille ohjelmistotuotteita tehneen Defence-yksikkönsä liiketoiminnan Patria Oy:lle 2,35 miljoonalla eurolla.
Palveluliiketoiminta
Tekla tarjoaa erillisinä palveluina tuotteisiinsa liittyvää käytöönottopalvelua, asiakastukea, koulutusta ja konsultointia.
Hallinto ja omistus
Yhdysvaltalainen Trimble Navigation teki toukokuussa 2011 julkisen ostotarjouksen Teklan osakkeista, ja yritys siirtyi Trimblen omistukseen heinäkuussa 2011. Sitä ennen yhtiön osakkeista huomattavan osan, lähes 40 prosenttia omisti Gerako Oy. Muut suuromistajat olivat Skandinaviska Enskilda Banken (8,4 %), Nordea (8,0 %), Tapiola-ryhmä (4,6 %) ja Ilmarinen. Tekla poistui Helsingin pörssin listalta helmikuussa 2012. Yrityksen toimitusjohtajana on toiminut toukokuusta 2013 lähtien Timo Keinänen.
Jan Ingenhousz
200px|thumb|Kasvokuva Ingenhouszista Jan Ingenhousz tai Ingen-Housz (8. joulukuuta 1730 – 7. syyskuuta 1799) oli Alankomaissa syntynyt brittiläinen fysiologi, botanisti ja fyysikko, joka löysi fotosynteesin. Fotosynteesi eli yhteyttäminen on vihreillä kasveilla havaittu reaktio, jossa ne tuottavat hiilidioksidin, valon ja veden avulla sokeria ja sivutuotteena happikaasua.
Ingenhousz havaitsi, että veteen upotettujen kasvien vihreät osat tuottavat valon läsnä ollessa kaasukuplia, kun varjossa kuplien tuottaminen loppuu. Hän tunnisti kasvien tuottaman kaasun olevan happea.
On the Wings of Love
On the Wings of Love on televisioyhtiö ABS-CBN:n esittämä filippiiniläinen draamasarja. Sen päärooleissa ovat James Reid ja Nadine Lustre.
Nana Attakora
thumb|Nana Attakora Nana Attakora (s. 27. maaliskuuta 1989 North York, Ontario, Kanada) on kanadalainen jalkapallopuolustaja, joka pelasi Veikkausliigaa kaudella 2012 Valkeakosken Hakassa. Attakora pelasi Kanadan juniorimaajoukkueessa ja maansa A-maajoukkueessa.
Jukka Pohjola
Johan Gustaf (Juho Kustaa, Jukka) Pohjola (synt. Kontio, 19. marraskuuta 1878 Kangasala – 8. marraskuuta 1948 Ylöjärvi) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1909–1914 ja 1917. Hänet tunnettiin myös runoilijana ja näytelmäkirjailijana.
Elämä
Jukka Pohjolan vanhemmat olivat itsellinen Johan Kontio ja Maria Annantytär. Kansakoulun ja kansanopiston käytyään hän työskenteli puutarhurina Kangasalla ja pellavatehtaalla Tampereella. Pohjola liittyi Kangasalan työväenyhdistyksen jäseneksi vuonna 1903. Suurlakon jälkeen hän oli SDP:n Pohjois-Hämeen piirisihteerinä ja kiertävänä puhujana sekä Hämeenlinnassa ilmestyneen Hämeen Voiman toimittajana. Vuonna 1909 Pohjola valittiin kansanedustajaksi. Vuodesta 1912 lähtien hän viljeli päätoimenaan Ylöjärven Lielahdesta hankkimaansa palstatilaa.
Pohjola oli kansanedustajana vuoteen 1914, jonka jälkeen hänet valittiin jälleen eduskuntaan kevään 1917 vaaleissa. Myöhemmin samana vuonna Pohjola valittiin vastaperustetun Suomen Maatyöväen Liiton liittoneuvostoon. Hän kuului myös yleislakon alla muodostetun Ylöjärven työväen järjestyskaartin johtoon. Sisällissodan käynnistyttyä Pohjola toimi nimismiehen virkaa vastanneessa tehtävässä Ylöjärven järjestyksenvalvojana, kunnes hänet nimitettiin maaliskuussa kansanvaltuuskunnan maatalousasiainosaston sihteeriksi. Huhtikuun puolivälissä Pohjola valittiin osaston virkailijoista koottuun ryhmään, joka matkusti Neuvosto-Venäjälle tutkimaan punapakolaisille suunnitellun siirtolan paikkaa. Pohjola kiersi muun muassa Vjatkassa ja Aunuksen Karjalassa, josta hän palasi syyskuun alussa Suomeen ja ilmoittautui viranomaisille Suojärvessä. Pohjola päätyi lopulta Viipurin vankileirille ja marraskuussa hän sai kahdeksan vuoden kuritustuomion valtiopetoksesta.
Pohjola armahdettiin jo 1919, jonka jälkeen hän jatkoi tilansa viljelyä. Vuonna 1921 Pohjola valittiin Ylöjärven kunnanvaltuustoon. Hän toimi myös sen puheenjohtajana. Pohjolan kirjallinen tuotanto käsittää poliittisten pamflettien ohella työväenlehdissä julkaistuja kertomuksia ja runoja. Hänet tunnettiin erityisesti runoistaan. Lisäksi Pohjola kirjoitti ainakin kolme näytelmää.
Perhe
Jukka Pohjolan puoliso oli Kuorevedeltä kotoisin ollut Aina Olga Elimäki (s. 1886), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1908. Pariskunnalla oli kolme lasta.
Philip Barker Webb
Philip Barker Webb (10. heinäkuuta 1793 Surrey, Iso-Britannia – 31. elokuuta 1854 Pariisi, Ranska) oli englantilainen kasvitieteilijä ja luonnontieteilijä, joka oli erityisesti kiinnostunut kasveista.
Jussi Pullinen
Jussi Pullinen (s. 1982 Riihimäki ) on suomalainen toimittaja, kolumnisti, kirjailija ja Tampereen yliopiston journalistiikan vierailijaprofessori vuosina 2017–2018.
Philip Barker Webb
Nuoruu ja opiskelu
Webb syntyi varakkaaseen aristokraattiperheeseen. Webb ja opiskeli kieliä: kreikkaa, latinaa, italiaa ja espanjaa sekä kasvitiedettä ja geologiaa Harrow Schoolissa ja Oxfordissa. Vuonna 1812 meni Lincoln's Inniin. Hän valmistui vuonna 1815 maisteriksi (BA).
Jussi Pullinen
Pullinen on koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri Helsingin yliopistosta. Hän on käynyt Sanoman toimittajakoulun peruskurssin vuosina 2007–2008. Pullisen erikoistumisalue on digitaalinen journalismi.
Philip Barker Webb
Nuoruu ja opiskelu
Hänen isänsä kuoli samoihin aikoihin ja Webb peri isänsä suuren omaisuuden. Hän oli aiemmin Espanjassa ja Italiassa matkustaessaan tutustunut Alberto Paroliniin, joka oli myös kiinnostunut kasvitieteestä ja geologiasta. Myös hän oli varakkaasta perheestä ja hänen isänsä oli kuollut ja jättänyt perintöä Parolinille. He sopivat lähtevänsä tutkimusmatkalle yhdessä. Webb teki sitä ennen vielä lyhyen matkan Ruotsiin, jossa kävi Göteborgissa, Uppsalassa ja Tukholmassa.
Jussi Pullinen
Vuonna 2019 Pullinen julkaisi kirjan Mitä meille tapahtui?. Se oli tietokirjallisuuden Finlandia -ehdokas vuonna 2020.
Johannes Oinonen
Johannes Johnsson Oinonen, Johannes Johansson Oinoinen, "Niittahon Jussi", (16. toukokuuta 1874 – 13. helmikuuta 1965  oli tiettävästi viimeisiä suomen kieltä taitaneita metsäsuomalaisia . Hän oli kotoisin Nyskogan pitäjästä Norra Viggenin kylästä.
Oinonen puhui sujuvasti vanhaa suomea, ruotsia, norjaa ja vähän englantia. Hän antoi runsaasti haastatteluja lehtiin ja esiintyi Hylands Hörna -ohjelmassa. Ohjelman jälkeen häntä varten rakennettiin uusi talo, mutta hän ei muuttanut sinne, koska se ei ollut hänen makuunsa.
Philip Barker Webb
Nuoruu ja opiskelu
Palattuaan Webb matkusti Napoliin, jossa vietti äitinsä ja sisarensa kanssa talven 1817–1818. Parolini liittyi siellä seuraan ja Webb lähti yhdessä hänen kanssaan matkalle huhtikuussa 1818. He matkustivat Otranton, Korfun, Patraksen ja Ateenan kautta Kykladille, Konstantinopoliin ja palasivat Smyrnan ja Maltan kautta Sisiliaan. Matkan jälkeen hän julkaisi useita kirjoja ja vietti aikaansa kotonaan Milford Housessa, jossa keräsi kasveja puutarhaansa.
Webb vieraili hyönteistieteilijä Léon Dufourin luona Saint-Severissä heinäkuussa vuonna 1825 ja sen jälkeen vietti talven Etelä-Ranskassa. Hän lähti sieltä vuoden matkalle Espanjan itä- ja etelärannikolle. Matkalla hän keräsi lintuja, kaloja, äyriäisiä ja kasveja. Vuoden 1827 huhtikuussa hän matkusti Gibraltarilta Marokkoon Tangeriin ja oli ensimmäinen, joka keräsi kasveja Tétouanin vuorilta Marokosta. Palattuaan hän matkusti ratsastamalla Portugalin läpi.
Webb lähti matkalle Brasiliaan vuonna 1828 toukokuussa Lissabonista, mutta poikkesi Madeiralle, jossa vietti useita kuukausia. Sieltä hän jatkoi matkaansa Teneriffalle, jossa hän tapasi ranskalaisen Sabin Berthelotin joka oli viettänyt kahdeksan vuotta saarella ja kerännyt tuona aikana herbaarion. Berthelot suostutteli hänet luopumaan Brasilian matkastaan. Webb ja Berthelot olivat Kanariansaarilla miltei kaksi vuotta. Tuona aikana he vierailivat Lanzarotella, Fuerteventurassa, Gran Canarialla ja La Palmassa. He tutkivat ja keräsivät kasveja, lintuja, kaloja, äyriäisiä ja hyönteisiä. Sekä tutkivat alueen geologiaa ja ilmastoa.
He lähtivät Sabin Berthelotin ja kanssa Pariisiin, minne saapuivat kesäkuussa vuonna 1833. Siellä he kirjoittivat Alfred Moquin-Tandonin kanssa 9-osaisen teoksen L'Histoire Naturelle des Iles Canaries (1835–1850).
Hyvää huomenta, Vietnam
Hyvää huomenta, Vietnam on vuonna 1987 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen draamakomedia, jonka on ohjannut Barry Levinson. Elokuva kertoo Adrian Cronauerin urasta tiskijukkana Armed Forces Radio Servicen palveluksessa Saigonissa Vietnamin sodan aikana.
Fraasi
Fraasi eli sanonta voi olla lyhyt osa tekstiä, yleisesti käytettävä kielellinen ilmaus kuten lauseparsi tai korulause. Fraasilla voidaan tarkoittaa myös kulunutta ilmausta. Fraseologiassa yleisesti hyväksyttävää määritelmää sanalle fraasi ei ole olemassa. Fraasilla kuitenkin tarkoitetaan aina kahdesta tai useammasta sanasta koostuvaa sanayhtymää.
Philip Barker Webb
Nuoruu ja opiskelu
Hänestä käytetään tieteellisen nimen perään liitettävää auktorilyhennettä Webb.
Hyvää huomenta, Vietnam
Elokuvan pääosia esittävät Robin Williams, Forest Whitaker, Tung Thanh Tran, Chintara Sukapatana, Bruno Kirby, Robert Wuhl, J. T. Walsh, Noble Willingham, Richard Edson, Richard Portnow, Floyd Vivino ja Juney Smith.
Fraasi
Merkityksen muuttuminen
Sanonnat muuttavat ajan saatossa helposti merkitystään, jolloin alkuperäinen merkitys jää unohduksiin. Esimerkkinä tästä suomalainen sanonta: ”Jäi kuin nalli kalliolle”. Sanonta saattaa luoda mielikuvan räjäytyksestä, josta ilmaan singonnut nalli jää ainoastaan jäljelle. Alkuperäinen sanonta on kuitenkin viitannut mahdollisesti koiran murteelliseen nimitykseen nalli; koira on jäänyt ”rannalle ruikuttamaan”, kun merimies- tai kalastajaisäntä on lähtenyt merelle. Toisen selityksen mukaan sanonta olisi alkujaan kuulunut ”Jäi kuin alli kalliolle”, mikä viittaisi siihen, että syksyisin allit usein jäävät Suomen rantakallioille vielä joksikin ajaksi sen jälkeen, kun useat muut muuttolinnut ovat muuttaneet etelään, mutta sanonta olisi myöhemmin kuultu tai tulkittu väärin.
Hyvää huomenta, Vietnam
Elokuva oli taloudellinen menestys ja on American Film Instituten 100 parhaan komediaelokuvan listan sijalla 100.