cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Reino Helismaa
Luonnehdintoja
Helismaan mukaan sanoituksissa piti olla mukana ajatuksen lisäksi myös tekniikkaa, mutta hän tinki itse ennemmin tekniikasta kuin ajatuksesta. Lisäksi hänen mielestään nimi on kappaleessa ”melkein A ja O”, sillä yleisö katsoo ensin levyn nimeä. Helismaa katsoi, että kappaleen melodian laadun oli oltava selvillä sanoitusta tehdessä. Muuten ei synny kunnon tekstiä. Teksti oli kuitenkin kirjoitettava ennen sävelmää. Helismaan teksteissä on runsaasti loppusointuja. Hänen suosikkiaiheitaan olivat muun muassa Lappi, Villi länsi ja tukkilaistarinat. Peter von Baghin mukaan Helismaan parhaat tekstit ovat tasoa, jolle suomalaisessa runoudessa ovat yltäneet vain Eino Leino ja Lauri Viita.
Helismaa oli työssään nopea. Kun idea välähti, hän toteutti sen saman tien. Samalla tavalla työskenteli myös Toivo Kärki, ja muun muassa siksi heidän yhteistyönsä sujui niin hyvin. Lisäksi Kärjen mukaan he olivat samalla aaltopituudella ja ymmärsivät toistensa ajatukset ennen kuin niitä oli sanottu ääneen.
Helismaan taitavaan kielenkäyttöön vaikutti muun muassa se, että hän luki paljon erityisesti suomalaista kirjallisuutta.
Detroit-tekno
Detroit-teknoksi kutsutaan teknomusiikkia, jonka ensimmäiset teknoa tehneet muusikot Detroitista loivat 1980-luvulla ja 1990-luvun alkupuolella. Detroitia on täten pidetty teknon syntymäkaupunkina. Huomattavia Detroit-teknoa tuottavia muusikoita ovat muun muassa Juan Atkins, Eddie Fowlkes, Derrick May, Jeff Mills, Kevin Saunderson, Blake Baxter, Santonio Echols, Will Thomas sekä Mike Banks.
Turun ja Porin lääni
Turun ja Porin lääni oli vuosina 1634–1997 toiminut Suomen lääni. Siihen kuuluivat Varsinais-Suomen ja Satakunnan maakunnat. Läänin pääkaupunki oli Turku.
Historia
Turun ja Porin lääni oli Suomen pisimpään toiminut lääni, joka luotiin jo Ruotsin valtakunnan lääninhallinnon perustamisvaiheessa vuonna 1634. Läänin alkuperäinen nimi oli Turun lääni. Vuosina 1641–1646 suunniteltiin erillisen Porin läänin perustamista, mutta suunnitelmasta luovuttiin. Läänin nimi vaihdettiin kuitenkin Turun ja Porin lääniksi.
Nykyisen Lounais-Suomen aluehallintoviraston toimialue on lähestulkoon identtinen entisen Turun ja Porin läänin alueen kanssa.
Eduskuntavaaleissa Turun ja Porin lääni oli jaettuna kahteen vaalipiiriin vuodesta 1906 lähtien: Turun läänin eteläiseen ja Turun läänin pohjoiseen vaalipiiriin. Aluksi myös Ahvenanmaa kuului Turun läänin eteläiseen vaalipiiriin.
Läänitunnuksia
Turun ja Porin läänin moottoriajoneuvojen rekisterikilpien tunnuksina ovat ollet T- ja E-kirjaimet; 1950- ja 1960-luvulla käytössä oli lyhyen aikaa myös F-kirjain. Radioamatöörien kutsumerkit ovat olleet pääasiassa OH1-alkuisia.
Stipe Žunić
Stipe Žunić (s. 13. joulukuuta 1990 Zadar) on kroatialainen kuulantyöntäjä. Žunić on 185 senttimetriä pitkä ja painaa 115 kilogrammaa.
Žunić pitää hallussaan sekä Kroatian sisä- että ulkoratojen ennätystä.
Žunić on kilpaillut myös muissa lajeissa. Hän on potkunyrkkeilyn nuorten maailmanmestari sekä keihään- ja kiekonheiton nuorten arvokisaedustaja.
Henkilökohtaiset ennätykset
Ulkoradoilla
Sisäradoilla
Henrique Pousão
thumb|200px|Henrique Pousão (1881), tapahtuu [[Rodolfo Amoedo]] Henrique César de Araújo Pousão (1. tammikuuta 1859 Vila Viçosa – 20. maaliskuuta 1884 Vila Viçosa) oli portugalilainen taidemaalari. Hänen työnsä edustivat naturalistista tyyliä. Soares dos Reisin kansallismuseossa, Porton kaupungissa on laajin kokoelma hänen töitään. thumb|left|Esperando o sucesso Pousão oli kotoisin Vila Viçosasta, Alentejosta ja opiskeli Portossa 1872–1879. Myöhemmin hän jatkoi opintojaan Pariisissa ja Roomassa. Palattuaan Portugaliin 1884 hän kuoli pian tuberkuloosiin.
Final Fantasy X-2
Final Fantasy X-2 on Squaren (nyk. Square Enix) kehittämä ja julkaisema Final Fantasy -sarjan roolipeli. Peli on julkaistu alun perin vuonna PlayStation 2:lle.
Peli on juonellisesti kaksi vuotta aiemmin julkaistun Final Fantasy X -pelin jatko-osa. Tarina seuraa edellisestä pelistä tuttua Yunaa ja Rikkua, ja mukana on myös uusi päähahmo Paine. Kolmikko etsii ratkaisuja Spiraa kohtaaviin ongelmiin.
Final Fantasy X-2 siirsi syrjään useita oletuksia Final Fantasy -sarjalta, ollessaan ensimmäinen suora jatko-osa, pelimuotoinen jatko-osa ja toinen koko Final Fantasy -nimeä kantava jatko-osa Final Fantasy: Legend of the Crystals -animen jälkeen. Se oli ensimmäinen sarjan peli, jossa on ainoastaan kolme päähahmoa ja vain naispuolisia pelattavia hahmoja. Pelissä on myös aikainen pääsy suurimpaan osaan pelin alueista. Lisäksi peli sisältää muunnelman Final Fantasyn hahmoluokista, yhdestä sarjan klassisista peliominaisuuksista, ja on yksi muutamasta pelistä sarjassa, jolla on useampi loppu.
Peli oli positiivisesti kriitikoiden vastaanottama ja kaupallisesti onnistunut. Yhdeksän kuukautta julkaisunsa jälkeen Japanissa, se myi miljoona kopiota Pohjois-Amerikassa ja arviolta neljä miljoonaa kopiota maailmanlaajuisesti. Final Fantasy X-2 oli äänestetty kaikkien aikojen 32. parhaaksi peliksi Famitsun lukijoiden kesken. Englanninkielinen versio pelistä voitti Academy of Interactive Arts & Sciencesn ”uskomaton saavutus ääninäyttelyssä” -palkinnon vuonna 2004. Peli sai 86 %-arvosanan Game Rankingsissä ja 85%-arvosanan Metacriticissä.
Pelaaminen
Vaikkakin Final Fantasy X-2 on suora jatko-osa Final Fantasy X:lle, se ei kopioi edeltäjänsä pelitekniikkaa; sen sijaan se muokkaa perinteisiä elementtejä. Kuten Final Fantasy X:ää edeltäneissä peleissä, hahmot kehittyvät ”level up” -tekniikalla tietyn taistelumäärän jälkeen, kerättyään roolipeleille ominaisia ominaisuuspisteitä. Final Fantasy X:n vuoropohjainen taistelujärjestelmä on korvattu nopeatempoisemmalla variaatiolla pelisarjan perinteisestä Active Time Battle -järjestelmällä, joka oli alun perin Hiroyuki Iton suunnittelema, ja ensi kertaa esillä Final Fantasy IV:n järjestelmänä. Satunnaisvihollisiin törmätessä ATB-järjestelmä on käytössä. Final Fantasy X-2:n uudistetussa ATB:n versiossa pelattavat hahmot saattavat hyökätä vihollisen kimppuun sen valmistautuessa hyökkäykseen, vihollisen vuoron loppumisen odottamisen sijaan. Siten on mahdollista, että sekä hahmot että viholliset voivat hyökätä ketjussa aiheuttaakseen isompaa vahinkoa.
Liikkuminen ja tehtävät
Toinen eroavaisuus Final Fantasy X:n pelaamiseen verrattuna on navigointijärjestelmä: pelaajat voivat vierailla lähes kaikissa Spiran osissa aikaisin pelissä ilmalaiva Celsiuksen kautta. Tämä on poikkeus koko Final Fantasy -sarjassa, jonka peleissä tehokkaimman kulkuvälineen saa yleensä käyttöönsä vasta pelin loppupuolella.
Muutokset antavat pelaajalle mahdollisuuden valita vähemmän lineaarisen tarinan. Toisin kuin Final Fantasy X:ssä, jossa pelin maailman paikat avautuvat melko suoraviivaisesti, Final Fantasy X-2:ssa on lähes täysin vapaa kartta. Peli koostuu viidestä luvusta, joissa jokaisessa paikassa on ainakin yksi kohtaus tai tehtävä lukua kohden. Viisi lukua kokoavat yhteen pelin sivujuonet, joita kutsutaan pelissä episodeiksi. Vain muutamat kohtaukset luvussa liittyvät pelin pääjuoneen, ja ne on merkattu navigointisysteemiin ”Hotspotteina” (japanilaisversiossa nimellä Active Links). Mennessään vain Hotspot-paikkoihin pelaaja pääsee nopeasti läpi pelin tarinan tekemättä sivutehtäviä.
Peli laskee pelaajan tarinasta suorittaman prosenttiosuuden, joka nousee vierailemalla kohtauksissa joka episodissa. Jos pelaaja saavuttaa sadan läpipeluuprosentin, pelissä on vaihtoehtoinen loppu, ”Good Ending”. Pelin juonessa on haarautumia: pelaajan tekemät valinnat vaikuttavat hänen näkemiinsä kohtauksiin ja prosenttimäärään. Pelissä on tämän vuoksi mahdotonta nähdä kaikkea yhdellä pelikerralla. Sataprosenttisen läpipeluumäärän voi saada yhdellä pelaamiskerralla valitsemalla tietyssä kohdassa peliä Youth League -vaihtoehdon. Valitsemalla New Yevon ja tekemällä kaiken muun täysin, pelin lopussa on mahdollista saavuttaa vain 99,8:n läpimenoprosentti. Kun peli on läpäisty, aukeaa New Game Plus -vaihtoehto, joka aloittaa pelin alusta siten, että aikaisemmin saavutetut tavarat, Garment Gridit, Dresspheret ja läpipeluuprosentti säilyvät. Hahmojen kehitystaso pysyy entisellään.
Kartallaetenemistapa on pysynyt lähes muuttumattomana kymmenennestä osasta. Se koostuu pääosin yhä kolmiulotteisista ja suurimmaksi osaksi eteenpäin vievistä kohteista. Muutamia päivityksiä on lisätty: pelaaja voi vuorovaikuttaa ympäristönsä kanssa hyppimällä, kiipeämällä ja pyörittämällä kamerakulmia.
Pelin sivutehtävät koostuvat pienistä tehtävistä, vapaaehtoisista pomotaisteluista ja luolastokentistä, ja suurimmasta koskaan Final Fantasy -sarjassa nähdystä minipelimäärästä. Näitä minipelejä ovat muun muassa Gunner’s Gauntlet, ammuskelupeli, jota voidaan katsoa kolmannen tai ensimmäisen persoonan näkökulmasta, sekä Sphere Break, matemaattinen kolikkopeli, joka perustuu yhteenlaskuun ja kertotauluun. Lisäksi Final Fantasy X:n fiktiivinen vedenalainen urheilulaji Blitzball on mukana, mutta eri tavalla ohjautuvana. Ohjaaja Motomu Toriyama on kertonut, että suuren minipelivalikoiman kehittäminen oli yksi tärkeistä aiheista pelin kehitysprosessissa, jotta ”jos Final Fantasy X-2:n ostaa, ei tarvitse muita pelejä”.
Dressphere- ja Garment Grid -järjestelmät
Final Fantasy X-2 käyttää uudelleen sarjan klassista hahmoluokkajärjestelmää (joka on nähty aikaisemmin Final Fantasy III:ssa, Final Fantasy V:ssä ja Final Fantasy Tacticsissa) dressphere-järjestelmän kautta. Koska pelattavassa ryhmässä ei ole koskaan enempää kuin kolme hahmoa, hahmoja ei tarvitse vaihtaa taistelussa. Sen sijaan pelaaja voi vaihtaa hahmoluokkia, joissa kullakin on omat ominaisuutensa. Pelattavat hahmot voivat käyttää yhtä Dresspherea kerrallaan, saaden käyttöönsä erilaisia taitoja. Hahmot voivat oppia uusia taitoja (Abilities) kullekin Dresspherelle taitopisteiden (Ability Points, Ap) avulla. AP:ta kertyy vihollisten voittamisesta ja erilaisten tavaroiden ja kykyjen käyttämisestä kullekin Spherelle. Opeteltavat taidot valitaan päävalikosta. Taisteluiden aikana kertyneet AP-pisteet menevät valitun taidon oppimiseen, kunnes hahmo oppii taidon. Kukin hahmo voi kerrallaan valita taistelussa jopa kuuden Dresspheren väliltä, riippuen käytössä olevan Garment Grid:n paikkojen määrästä. Garment Grid on eräänlainen pelilauta, johon Dresspherejä asetetaan. Hahmo saa valittavakseen sen Garment Gridin hahmoluokat, joka on sille asetettu.
Kuten asetettavat tavarat, Garment Grid:n mukana hahmon käyttöön tulee erilaisia lisäyksiä ja kykyjä. Pelistä löytyy useita salaisia Garment Grideja ja Dressphereja, joita löytää pelissä edetessään. Jokainen hahmo voi käyttää mitä tahansa normaalia Dressphereä, mutta jokaiselle kolmelle hahmollee on myös oma erikoinen Dresspherensä, jota vain he voivat käyttää. Nämä Dresspheret saa käyttöönsä, kun on vaihtanut jokaisen Garment Gridissä olevan Dresspheren läpi yhdessä taistelussa. Kun hahmo aktivoi tällaisen Dresspheren, muut hahmot korvaantuvat hahmon lisäksi ohjattavilla osilla.
Vaatekehät (Garment Grid)
Pelaaja voi koko pelin ajan vaihdella hahmojensa dressphereja vaatekehien avulla niin taistelun aikana kuin normaalissa liikkumistilassakin. Vaatekehä on eräänlainen lauta, jolle dresspheret voi sijoittaa haluamaansa järjestykseen. Pelin edetessä pelaaja saa haltuunsa erilaisia vaatekehiä, joilla on erilaisia ominaisuuksia: esimerkiksi Ice Queen -vaatekehä sisältää jäätaikoja ja -suojia, joista osan hahmo saa käyttöönsä jo pelkästään käyttämällä kyseistä kehää, osan taas vain vaihtamalla asua vaatekehää käyttäen. Vaatekehien ominaisuudet vaihtelevat melko pitkälti laidasta laitaan: yhdellä ei välttämättä ole minkäänlaisia erityisominaisuuksia, toinen tarjoaa parantavia loitsuja, kolmas suurta voimalisää ja neljäs jonkun tietyn dresspheren taistelutaitoja.
Iso-Valkee
thumb|272x272px|Jäätynyt Iso-Valkee maaliskuussa 2014. Iso-Valkee (joskus myös Valkee, vanhalta nimeltään Mäyrämäen Valkee ) on Uskelanjoen vesistöön kuuluva karu, kirkasvetinen harjualueen järvi Somerniemellä Somerolla.
Final Fantasy X-2
Alkuasetelma
Final Fantasy X-2 esittelee päähahmonsa heti alussa, ja pelissä on sarjalle epätyypillinen nopeatempoinen alku. Spira-maailma itsessään on pysynyt lähes muuttumattomana siinä kahdessa vuodessa, joka on kulunut edellisen osan tapahtumista. Alkuperäiset alueet ovat tallella (lukuun ottamatta Omega Ruinsia ja Baaj Templea), ja peliin on tullut muutama uusi paikka. Ainoat huomattavat muutokset ovat Kilika-kylän uudelleenrakentuminen ja Mount Gagazetin huipun sumun hälveneminen, mikä on paljastanut unohdetut rauniot. Lisäksi St. Bevellen palatsiin pääsee läpi pelin, ei vain yksittäisissä tarinakohtauksissa. Vaikka edellisen pelin Siniä ei enää ole, pelissä on yhtä paljon vihollisia kuin ennenkin. Ne eivät kuitenkaan ole täysin samanlaisia: monien vihollisten nimet ovat vaihtuneet käännetyiksi ja niiden ominaisuudet ovat erilaisen taistelujärjestelmän vuoksi erilaisia. Lisäksi mukana on uusia vihollisia ja pomovastuksia.
Iso-Valkee
Perustiedot
Kolmannen Salpausselän reunamuodostumaan kuuluva järvi sijaitsee Somerniemen Mäyrämäen kylässä. Järven pinta-ala on 32,6 ha, rantaviiva 3 960 metriä, tilavuus 2 686 000 kuutiometriä, keskimääräinen syvyys 8,2 metriä ja suurin syvyys 24,7 metriä. Korkeus merenpinnasta on 108 metriä.
Final Fantasy X-2
Alkuasetelma
Päällisistä muutoksista huolimatta Spiran ihmisten ideologioissa on suuri ero. Sinin päihittämisen jälkeen saapui ”Ikuisen Rauhan” aikakausi. Yevon-uskonnon papit päättivät paljastaa totuuden järjestelmästään, antaen väen päättää itse miten elää maailmassa ilman kyseistä uskontoa ja ilman Siniä. Kehittynyt teknologia ja Al Bhed -kansa ovat nyt osa yhteiskuntaa ja monet ovat alkaneet harrastaa huvituksia, kuten musiikkikonsertteja ja Blitzball-urheilulajia. Toiset ovat ryhtyneet muinaisten aarteiden metsästäjiksi, aina Bikanel Islandin hiekkoihin hautautuneista koneidenkappaleista ja kolikoista luoliin ja raunioihin unohdettuihin Sphereihin. Viimeksi mainittua harjoittavat tunnetaan ”sphere hunterina”, joista on muodostunut monia ryhmiä.
Sitä mitä rakastan
Sitä mitä rakastan on suomalaisen laulaja Maarit Hurmerinnan 12. studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1998.
Iso-Valkee
Luonnonarvot ja virkistyskäyttö
Järvi on osa Hyyppärän harjualueen Natura 2000 -suojelualuetta. Järvi rantoineen on pääosin Someron kaupungin omistuksessa, ja sen vesienhoitoa varten on tehty hoitosuunnitelma vuonna 2006. Järven ja sen ympäristön luonnonarvot ovat huomattavia, ja vuonna 2014 järven länsirannat käsittävälle Natura-alueen osalle Someron kaupungin maalla muodostettiin Someron kaupungin omistama yksityinen luonnonsuojelualue.
Sitä mitä rakastan
Kappaleet
Kaikki kappaleet sovittanut Sami Hurmerinta, ellei toisin mainittu.
Iso-Valkee
Historiaa
Järven lasku-uomana on sen luonaispuolella olevaan Taskulampeen laskeva kaivettu oja, joka muistitiedon mukaan kaivettiin läheiseen Halkjärveen laskevassa Myllyojassa toimineen Kaskiston sahan vedensaannin tarpeisiin 1800-luvulla. Asiakirjojen mukaan saha aloitti toimintansa vuonna 1836. Tätä ennen järvi oli laskenut Halkjärveen pohjoisesta laskevan Murrosjoen valuma-alueeseen kuuluvaan Mustalampeen. Vielä nykyäänkin järven länsipäästä ulottuu yhtenäinen suopainanteiden ketju Mustalammin rantaan luoteessa.
Final Fantasy X-2
Alkuasetelma
Sinin ja Yevonin maesterien tuhoutumisesta huolimatta Spira ei ole vailla ongelmia. Erityisesti nuoremmat ihmiset ovat alkaneet toimia nopeasti Yevonin oppien hylkäämisessä ja ennen kiellettyjen koneiden (pelissä kutsustaan nimellä machina) käytön omaksumisessa, innokkaana näkemään Spiran kehittyvän, kun taas toiset, erityisesti vanhemman sukupolven ihmiset, tuntevat kulttuurin muutosten tapahtuvan liian nopeasti. Spiran kohdatessa uusia käytäntöjä ja oppeja, uusia poliittisia ryhmiä muodostui. Merkittävimmät niistä oli Meyvn Noojin johtama Youth League sekä New Yevon -ryhmittymä, jota johti ennen katoamistaan entinen pappi Trema, myöhemmin Preetori Baralai. Youth League koostuu pääosin nuorista, jotka ovat halukkaita saamaan Spiran hylkäämään kokonaan entiset uskomuksensa, kun taas New Yevon koostuu sekä vanhoista että nuorista, jotka tuntevat, että muutosten tulee olla vähittäisiä.
Sekä Youth League että New Yevon toivovat Yunan tukea poliittisen vaikutusvaltansa voimistamiseksi. Hän päättää kuitenkin pysytellä puoluettomana ja liittyä Gullwingseihiin, sphere hunter -ryhmään, johon myös hänen serkkunsa Rikku ja Brother kuuluvat. Hän alkaa myös toimia Machine Faction -ryhmittymän tutkimusryhmää auttaakseen. Machine Faction on puolueeton Al Bhed -ryhmä, joka pyrkii kehittämään machina-teknologiaa, ja jota johtaa nuori Gippal.
Ajan kuluessa Youth Leaguen ja New Yovin väliset jännitteet alkavat luisua väkivaltaisuuksien puolelle. Sillä välin Yuna näkee spheret, joiden hän toivoo johtavan hänet Tidusin, menetetyn rakkautensa luokse. Sinin päihittämisen jälkeen Yuna vetäytyi väliaikaisesti elämään hiljaiseloa Besaidin saarille, järjestäen päivittäisiä tapaamisia spiralaisten kanssa. Rikku kuitenkin toi Yunalle videospheren, jonka Yunan entinen vartija Kimahri, nyt Ronso-heimon johtaja, oli löytänyt Mt. Gagazetilta. Sphere esitti paljon Tidusta muistuttavaa nuorta mistä, ilmeisesti vankiselliin lukittuna. Wakkan, nyt naimisissa lapsuudenystävänsä Lulun kanssa, vastusteluista huolimatta Rikku vakuutti Yunan siitä, että hän oli täyttänyt tehtävänsä Spiralle ja ansaitsi seurata sydämensä ääntä. Yuna lähti sitten Besaidista liittyäkseen Gullwingseihin ja jahtaamaan lisää vihjeitä spherellä näkyneen miehen identiteetistä siinä toivossa, että se saattaisi olla Tidus.
Kun Final Fantasy X oli täynnä vaikutteita japanilaisesta perinnekulttuurista ja aasialaisesta ympäristöstä, Final Fantasy X-2 sisältää paljon elementtejä japanilaisesta pop-kulttuurista. Tosin Trainer-dressphere, johon sisältyy pelattavien hahmojen vierellä taistelvat koira, apina ja lintu, kolme eläintä, joihin japanilainen kansantarusankari Momotaro ystävystyi vanhassa tarussa. Lisäksi pelissä on saatavilla samurai-dressphere.
Juoni
Pelin edetessä jännitteet Youth Leaguen ja New Yevonin välillä saavuttavat huippunsa. Sillä välin Gullwingsit löytävät muinaisen sepheren, joka sisältää kuvaa valtavasta Vegnagun-nimisestä machina-aseesta, joka oli haudattu Bevellen kaupungin alle. Vegnagunilla on riittävästi voimaa olla uhaksi koko Spiralle, ja myöhemmin pelaajalle paljastuu, ettei se käynnistämisensä jälkeen kykene erottamaan ystävää vihollisesta. Gullwingsit liitoutuvat yhteen Leblanc Syndicaten kanssa tutkiakseen maanalaisia Bevellen alueita aikomuksenaan tuhota kone, ennen kuin jompikumpi puoli käyttää sitä tulevassa kahakassa. He löytävät kuitenkin suuren tunnelin, joka on juuri kaivettu aseen kammion lattiaan, ja he tajuavat Vegnagunin ilmeisesti liikkuneen kuolleiden sielujen entiselle asuinsijalle Farplanelle, joka sijaitsee Spiran keskuksessa.
Spiran ryhmittymien väliset erimielisyydet keskeytyvät pian Baralain, Noojin ja Gippalin - New Yevonin, Youth Leaguen ja Machine Factionin johtajien, samanaikaisen katoamisen myötä. Palatessaan Bevellen maanalaisille alueille, Gullwingsit löytävät kadonneet ryhmänjohtajat keskustelemassa Vegnagunista ja kuulevat, että koneen tekoäly antaa sille kyvyn havaita liikettä ja vastata siihen aktivoimalla itsensä ja pakenemalla. Lisäksi paljastuu, että Nooj oli tullut aikaisemmin Bevelleen aikomuksenaan tuhota Vegnagun, aiheuttaen sen pakenevan Farplanelle. Sittemmin paljastuu Painen olleen kerran ystäviä kaikkien kolmen miehen kanssa, työskennellessään heidän sphere-nauhoittajanaan heidän ollessaan Crimson Squadin kandidaatteja kaksi vuotta aikaisemmin. Crimson Squadin tarkoituksena olisi ollut olla eliittijoukko, jonka piti johtaa Crusader-joukkoja halki Spiran.
Kaksi vuotta aikaisemmin Mushroom Rock Roadin luolan alla olevassa Den of Woe -nimisessä luolassa, juuri ennen epäonnistunutta Operaatio Mi’iheniä, ryhmän viimeinen harjoitus oli käynnissä. Luolassa useat ryhmän kandidaatit joutuivat pyrefliejen uhreiksi ja ajautuivat tappamaan toisiaan. Ainoat selviytyneet olivat Paine, Baralai, Gippal ja Nooj, jotka joutuivat Yevonin joukkojen kohteeksi paljastettuaan nähneensä kangastusmaista kuvaa Vegnagunista luolassa. Pian Nooj ampui selviytyneitä tovereitaan ja jätti heidät kuolemaan. Paljastuu, ettei hän kuitenkaan ollut toiminut omaksi edukseen: tunteiden, jotka ajoivat ryhmän jäseneet tappamaan toisensa, paljastuvat olleen pelin antagonistin, Shuyinin, joka kuoli tuhat vuotta aikaisemmin. Ennen kuin neljä selviytyjää olivat päässet pois luolasta, Shuyinin henki, etsien ruumista toimiakseen fyysisessä maailmassa, oli ottanut valtaansa Noojin, ja myöhemmin pakottanut hänet ampumaan kumppaninsa. Siitä saakka Shuyin oli pikku hiljaa saanut yllytettyä Noojin tiedostamattomalle tasolle, pakottaen hänet lähestymään Vegnagunia, jotta hän voisi käyttää Noojin kehoa sitä kontrolloidakseen.
Noojin tahto oli liian luja, jotta Shuyin olisi voinut täysin kontrolloida häntä, ja hänen halunsa tuhota suuri kone sai sen pakenemaan. Nyt haluten uutta isäntää, Shuyin poistuu Noojin kehosta ja ottaa haltuunsa Baralain, ajaen Vegnagunia takaa Farplanelle. Nooj ja Gippal liittyvät takaa-ajoon, pyytäen Yunan pitämään asioista huolta maan päällä. Pelaajan täytyy taistella jokaista Yunan Final Fantasy X:n aeonia vastaan, niiden henkien ollessa turmeltuneet Shuyin surusta Farplanella. Yuna putoaa Farplanlle ja tapaa Shuyinin, joka sekoittaa hänet Lenne-nimiseen naiseen. Tuntien läheisyyttä, joka ei ole hänen omaansa, Shuyinia kohtaan, ja huomaten, ettei halua lähteä poispäin hänestä, Yuna kuuntelee kuinka Shuyin kuvaa ”heränneensä” kuolemansa jälkeen, yksin ja löytämättä Lenneä. Hän ilmaisee, etteivät Spiran asukkaat ole vielä ymmärtäneet sitä sydänsurua, jonka sota voi tuottaa, ja paljastaa, että hän on kehittänyt suunnitelman käyttääkseen vanhaa, mutta yhä toimintakykyistä Vegnagunia tuhotakseen koko Spiran. Hän uskoo päättävänsä sodan mahdollisuuden ikiajoiksi ja tekevänsä maailmasta paremman paikan.
Tuhannen vuoden ajan Shuyinin suru ja katkeruus hänen epäonnistuttuaan pelastamaan Lennen oli sitoutunut pyreflieihin, ja ne saivat hänet kokemaan jatkuvasti epätoivon. Ajan kuluttua hänen surustaan tuli niin voimakasta, että se alkoi toimia itsekseen. Hän alkoi uskoa voivansa haihtua pois Lennen kanssa, jos hän tuhoaisi Spiran.
Yuna tajuaa Shuyinin vihan sotaa kohtaan ja onnistuu palaamaan pinnalle. Gullwingsit järjestävät konsertin, johon kaikki spiralaiset kutsutaan Lisäksi ”Laulajatar”-dressphere, jota Yuna käyttää, paljastuu Lennen muistoista tehdyiksi. Sekä Yunan että dresspheren kautta ilmestyvän Lennen esittämä ”1000 Words” -kappale heijastuu kaikille. Nähdessään kuvia Shuyinin ja Lennen viimeisistä hetkistä, Spiran kansalaiset alkavat ymmärtää heidän väittelyidensä hyödyttömyyden. Pelaaja saa kuulla, että Lennen muistojen vuoksi Shuyin oli sekoittanut Yunan Lenneen, ja siksi Yuna oli tuntenut läheisyyttä Shuyinia kohtaan.
Vaikkakin ryhmien välinen taisto on laantunut, Shuyin on lähes onnistunut suunnitelmassaan käyttää Vegnagunin tykkiä tuhotakseen planeetan sen maankuoren alta. Liittyen yhteen Leblanc Syndicaten kanssa jälleen kerran, Gullwingsit matkaavat Farplanen keskustaan ja löytävät Gippalin ja Noojin taistelemassa Vegnagunia vastaan. Yhteistyöllä he onnistuvat lamaannuttamaan valtavan koneen ennen kuin sen tykki tulittaa Spiraa. Shuyinin kohdatessaan Lennen mieli irtautuu Laulajatar-dresspherestä, ja hän pyytää Shuyinia hylkäämään suunnitelmansa. Lenne kiittää Yunaa ja ohjaa Shuyinin hengen Farplanen rauhaan.
Myös Bahamutin fayth kiittää Yunaa ja kysyy, joko tämä haluaisi nähdä Tidusin jälleen kerran. Jos pelaaja vastaa ”Kyllä”, ja merkittävä osuus pelin vapaaehtoisesta juonesta on suoritettu, fayth kerää Tidusin hajanaisina lentelevät pyrefliet uudelleen ja lähettää ne Besaidiin, jossa ne muodustuvat uudelleen; näin Yuna palaa kotiin, jossa hän ja Tidus saavat toisensa. Pelaajat, jotka saavuttavat sadan prosentin suoritusprosentin Tidusin palauttamisen lisäksi, näkevät jälleennäkemiskohtauksen Zanarkandissa pelin lopun jälkeen. Kaikkiaan pelissä on kuusi erilaista loppua.
Borrowed Time (Barbe-Q-Barbiesin albumi)
Borrowed Time on Barbe-Q-Barbies-yhtyeen neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 17. toukokuukuuta 2019. Kappale ”Diz-Funk-tional” julkaistiin singlenä sekä musiikkivideona.
Tech-house
Tech-house on housemusiikin alalaji, joka yhdistelee teknomusiikin elementtejä housen kanssa. Tyylilaji sai alkunsa Yhdysvalloissa sekä Espanjassa.
John Todd Zimmer
Zimmer valmistui Nebraskan Lincolnin yliopistosta 1910 ja tutki sekä hyönteisiä että lintuja. Vuodesta 1913 alkaen hän työskenteli maatalouden asiantuntijana Filippiineillä ja myöhemmin Uudessaguineassa, jona aikana hän keräsi tärkeän lintukokoelman. Palattuaan Yhdysvaltoihin hän liittyi Chicagon Field Museum of Natural Historyn henkilökuntaan ja toimitti teoksen Catalog of the Ayer Ornithological Library (Chicago 1926). Hän osallistui tutkimusmatkoille Afrikkaan ja Peruun.
1930 Frank Chapman palkkasi hänet apulaisintendentiksi New Yorkin American Museum of Natural Historyn lintuosastolle. Täällä hän työskenteli loppuelämänsä. Hän teki systemaattisia korjauksia Perun linnuston taksonomiaan ja niiden sukulaisuudesta Etelä-Amerikan muiden osien linnustoon. Viimeisinä vuosinaan hän yhdisti tutkimuksensa tulokset Uuden maailman sieppojen tutkimiseen, valmistaen kappaleen tyrannit Tyrannidae James Lee Petersin teokseen Check-list of Birds of the World.
Zimmer oli American Ornithologists' Unionin jäsen ja sen lehden The Auk toimittaja 1942–1948.
Zimmer nimesi useita lintulajeja ja alalajeja, muun muassa venezuelantinamin (Crypturellus ptaritepui). Hänen kunniakseen on nimetty vihernapsijoiden suku (Zimmerius), kivikkotapakulo (Scytalopus zimmeri) ja ruusuvatsaorneero (Synallaxis zimmeri).
Heinäkuussa 1917 Zimmer avioitui Margaret Thompsonin (k. 1945) kanssa. Heille syntyi 2 lasta, Lawrence Thompson Zimmer ja Ida Elizabeth Zimmer Sprague.
Acrania (yhtye)
Acrania on brittiläinen deathcore-yhtye, joka perustettiin Lontoossa vuonna 2012. Yhtyeen kappaleiden sanoitukset ovat pitkälti poliittisia, ja se luonnehtiikin musiikkiaan "politicoreksi".
Kesäkuussa 2013 yhtye solmi usean äänitteen käsittävän levytyssopimuksen Unique Leader Recordsin kanssa.
Sergio Alfredo Fenoy
Sergio Alfredo Fenoy (s. 19. toukokuuta 1959 Rosario) on argentiinalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Rosarion arkkihiippakuntaan 2. joulukuuta 1983 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Satafiksen titulaaripiispaksi 3. huhtikuuta 1999. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Eduardo Vicente Mirás, jota avustivat Jorge Manuel López, Rinaldo Fidel Brédice, Héctor Sabatino Cardelli ja Luis Armando Collazuol.
5. joulukuuta 2006 Fenoy sai nimityksen San Miguelin hiippakunnan piispaksi.
Solitander
Solitander on suomalainen, 1700- ja 1800-luvuilla erityisesti Porvoossa vaikuttanut kauppias- ja teollisuussuku. Suvun jäsenet ovat liiketoiminnan lisäksi osallistuneet hallinnollisiin tehtäviin Porvoon kaupungissa ja muun muassa Porvoon valtiopäivillä vuonna 1809.
Vivica Bandler
thumb|Teatterinjohtaja Vivica Bandler Helsingin Huvilakadulla kesällä 1997. Vivica Aina Fanny Bandler (o.s. von Frenckell; 5. helmikuuta 1917 Helsinki – 30. heinäkuuta 2004 Helsinki) oli suomenruotsalainen teatteriohjaaja ja teatterinjohtaja. Hän johti Lilla Teaternia 1955–1967 ja toi avantgarden suomalaiseen teatterimaailmaan.
Nuoruus
Vivica von Frenckell oli kaupunginjohtaja Erik von Frenckellin ja teatterihistorian tutkija Ester-Margaret Lindbergin tytär. Hän opiskeli agronomiksi ja hoiti sukunsa omistamaa Saaren kartanoa Tammelassa. Sodan aikana hän toimi lääkintälottana rintamalla ja meni vuonna 1943 naimisiin itävaltalaisen pakolaisen diplomiekonomi Kurt Bandlerin (1917–1987) kanssa. Avioliitto päättyi eroon vuonna 1963.
Teatterintekijä
Bandler oli 1930-luvulla Pariisissa elokuvaohjaajien Jacques Feyderin ja Maurice Clochen assistenttina. Vuonna 1939 hän perusti Helsingin ruotsinkielisen ylioppilasteatterin Studentteaternin, jossa hän myös ohjasi. Samana vuonna elokuvista kiinnostunut ja kielitaitoinen Bandler puhui itsensä työryhmän tulkiksi, kun ranskalainen ohjaaja Jacques Feyder tuli Ruotsin Lappiin kuvaamaan elokuvaansa Pako pohjoiseen (La loi du nord). Hän oli ohjaajan assistenttina myös Ruotsissa 1940-luvulla. Sodan jälkeen Bandler tutustui Pariisin teatterielämään ja muun muassa Louis Jouvet'n ja Jean-Louis Barrault’n ohjauksiin. Teatteriohjaajan ura alkoi Svenska Teaternissa Helsingissä 1948. Bandlerin ansiosta muumit päätyivät Svenska Teaternin lavalle 1949 Tove Janssonin käsikirjoittamassa, lavastamassa ja puvustamassa näytelmässä kirjasta Muumipeikko ja pyrstötähti. Bandlerilla ja Janssonilla oli lyhyt suhde vuonna 1947. Hahmot Tiuhti ja Viuhti viittaavat tähän suhteeseen Janssonin Muumi-kirjoissa.
Tammelan harrastajateatterin ohjauksensa Seitsemän veljestä hän vei Pariisiin vuonna 1951. Hän toimi vielä toisenkin elokuvaryhmän tulkkina mutta ei nähnyt elokuva-alalla sotien jälkeen työmahdollisuuksia naiselle vaan keskittyi teatteriin.
Lilla Teatern syntyi Svenska teaternin revyistä ja Helsingin olympialaisten yhteydessä järjestetyistä erikoisnäytöksistä. Bandler kuului teatterin hallitukseen sen perustamisesta asti ja osti teatterin itselleen vuonna 1955. Bandlerin suhteilla taloon saatiin nimekkäitä ulkomaalaisia vierailijoita, muun muassa Dario Fo ja Eugène Ionesco. Hänet palkittiin vuonna 1962 Pro Finlandia -mitalilla, ja hän sai taiteen akateemikon arvonimen vuonna 1999.
Muuta
Tuija-Maija Niskasen vuonna 1982 ohjaama elokuva Jäähyväiset (Avskedet) perustuu Vivica Bandlerin nuoruusmuistoihin. Krista Kosonen näyttelee Bandleria Zaida Bergrothin elokuvassa Tove (2020).
Stadin Slangi ry. valitsi Bandlerin vuoden 2002 Stadin Friiduksi Helsinki-päivänä 12. kesäkuuta 2002.
Bandler on haudattu Hietaniemen hautausmaalle Helsinkiin. Hautakiveen on poikkeuksellisesti kirjoitettu nimen yläpuolelle vain sana "människan" (ihminen).
Mikael Wahlman
Mikael Wahlman on suomalainen esteratsastaja. Hän voitti vuoden 2011 esteratsastuksen senioreiden suomenmestaruuden.
Wahlman kuuluu Hollolassa toimivaan seuraan Korpikylän Ratsastajat (Kop-Ra). Vuonna 2010 Wahlman voitti junioreiden suomenmestaruuden. Vuonna 2011 hän ratsasti ensimmäistä kauttaan nuorissa, mutta päätti tavoitella avoimen luokan mestaruutta. Syyskuussa hän voitti senioreiden Suomen mestaruuden kahdeksanvuotiaalla belgianpuoliveriruunallaan Wilantos van Bon Cheval. Monipäiväisissä mestaruuskilpailuissa ratsukko ei saavuttanut yhtään luokkavoittoa, mutta voitti mestaruuden yhteistuloksisten perusteella. Ratsukon lopputulos oli 9,06 virhepistettä ja eroa toiseksi tulleisiin Rosa Ruutsalo – Whisper oli 3,94 virhepistettä. Vuonna 2012 hän voitti Tapiola nuorten GP-sarjan hevosella Prestige.
Kittie
Kittie on vuonna 1997 perustettu kanadalainen nu metallia soittava naisyhtye. Kittie nousi suosioon Brackish-hitillään, joka löytyy yhtyeen vuonna 1999 julkaistulta esikoisalbumilta Spit.
Basisti Tanya Candler jätti yhtyeen talvella 1999. Hänen tilalleen tuli Talena Atfield. Vuonna 2001 bändistä lähti myös kitaristi Fallon Bowman, jolla oli myös omia musiikkiprojekteja, kuten Amphibious Assault. Sen jälkeen yhtyeen kitaristiksi otettiin Jeff Phillips, joka oli yhtyeessä vain väliaikaisesti. Kitten jatkoi kolmihenkisenä, kunnes 2002 tapahtui jälleen muutoksia. Atfield jätti yhtyeen kertomatta mitään erityistä syytä. Hänen tilalleen tuli Jennifer Arroyo. Parin vuoden päästä Jeff Phillipsin tilalle löydettiin Lisa Marx. Maaliskuussa 2005 myös Jennifer Arroyo ja Lisa Marx erosivat yhtyeestä. Jennifer liittyi Suicide City -nimiseen yhtyeeseen ja Marx The Dear And Departed -yhtyeeseen. Kittien luultiin jo hajonneen, mutta yhtye saatiin taas nelihenkiseksi, kun siihen liittyivät Tara McLeod ja Trish Doan.
Montigny-sur-Meuse
Montigny-sur-Meuse on kunta Pohjois-Ranskassa Ardennesin departementissa Grand Estin alueella. Se sijaitsee Maas-joen varrella, noin 44 kilometriä Charleville-Mézièresin kaupungista pohjoiseen.
Saint-Lambertin kirkko on rakennettu vuonna 1765, ja se on luokiteltu historialliseksi muistomerkiksi. Kirkon stukkokoristeet ovat näyttäviä. Kirkon oratoriossa on edelleen nähtävissä sen goottilaiset muodot.
Himalajankoivu
Himalajankoivu (Betula utilis) on koivukasveihin kuuluva puumainen kasvi, jota tavataan Himalajan vuoristoalueella Afganistanista Kiinan lounaisosaan.
Avon (joki Warwickshiressä)
Avon (myös Upper Avon tai Warwickshire Avon) on noin 150 kilometriä pitkä joki Keski-Englannissa. Sen alkulähde on lähellä Nasebyn kylää, mistä se virtaa lounaaseen Northamptonshiren, Leicestershiren, Warwickshiren ja Worcestershiren kreivikuntien läpi ja yhtyy lopulta Severnjokeen. Sen alkulähteen ja suun välinen korkeusero on noin 150 metriä. Avonin varrella sijaitsevia paikkakuntia ovat muun muassa Rugby, Royal Leamington Spa, Warwick, Stratford-upon-Avon ja Evesham.
Avon on kuuluisa kauniista maisemistaan erityisesti Eveshamin laaksossa, jonka hedelmällinen maaperä on otollinen maanviljelylle. Joessa elää runsaasti sisävesikalalajeja, ns. coarse fish. Avonissa on useita sulkuja ja aikaisemmin sitä pitkin käytiin jonkin verran kauppaa mutta nykyisin se on yksinomaan virkistyskäytössä.
Akhisar Belediyespor
Akhisar Belediye Gençlik ve Spor Kulübü eli Akhisar Belediyespor on urheiluseura Akhisarin kaupungista. Akhisarilla on toimintaa jalkapallossa ja koripallossa.
Jalkapallo
Seuran jalkapallojaosto pelaa kaudella 2018–2019 Turkin korkeimmalla sarjatasolla Turkin Superliigassa. Se on perustettu vuonna 1970. Kotiottelunsa Spor Toto Akhisar Belediye Stadılla. Se voitti kaudella 2017–2018 Turkin Cupin, mikä takasi paikan seuraavan kauden Eurooppa-liigan lohkovaiheeseen.
Koripallo
Seuran koripallojaosto pelaa Turkin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Türkiye Basketbol 1. Ligissä.
Jean Barbier d’Aucour
Jean Barbier d'Aucour (1. syyskuuta 1641 Langres Ranska – 13. syyskuuta 1694) oli ranskalainen juristi ja Pariisin parlamentin asianajaja. Hän oli myös Ranskan akatemian jäsen.
Hän toimi erityisesti kirjallisuuskriitikkona, ja hänet tunnetaan teoksestaan Sentiments de Cléanthe, joka ilmestyi Pariisissa vuonna 1671. Teoksessaan hän hyväntahtoisen kriittisesti käsittelee isä Dominique Bouhours'n teosta ''Les Entretiens d'Ariste et d'Eugène. Dialogues'', joka myös ilmestyi vuonna 1671.
Henkisesti hän oli vankkumaton jansenisti, ja hän kirjoitti useita pamfletteja jesuiittoja vastaan. Hän vastusti lujasti myös kirjailija Jean Racinea. Lisäksi hän toimi Jean-Baptiste Colbert'n pojan kotiopettajana ja kasvattajana.
Hänet valittiin Ranskan akatemiaan vuonna 1683, ja hänet vastaanotti akatemian jäseneksi Jean Testu de Mauroy‎. Akatemiassa hän toimi arvostettuna Ranskan akatemian sanakirjan toimituksen jäsenenä.
Samsung Galaxy S10+
Laitteessa on Exynos 9820 -kahdeksanydinprosessori. Kiinan ja Yhdysvaltojen malleissa on Qualcomm Snapdragon 855 -prosessori. Näyttö on 6,4 tuumaa. Keskusmuistia on valittavissa 8 tai 12 gigatavua ja tallennustilaa on valittavissa 128, 512 tai 1024 gigatavua. Takakamera on 12, 12 ja 16 megapikselin kolmoiskamera ja etukamera on 10 ja 8 megapikselin kamera. Akkua on 4 100 milliampeerituntia. Puhelimessa on kasvojentunnistus sekä näytön alla oleva sormenjälkitunnistin.
Amanda Nildén
Amanda Nildén (s. 7. elokuuta 1998 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Juventusta.
Nildén aloitti aikuisten sarjoissa vuonna 2014 Elitettanissa pelanneen Brommapojkarnan joukkueessa. Hän oli kauden 2015 sivussa eturistisiteen vamman vuoksi. Vuonna 2017 hän edusti Elitettanissa AIK:ta. Tammikuussa 2018 hän siirtyi englantilaisseura Brighton & Hove Albioniin, jota hän edusti kesään 2020 saakka. Nildén edusti vuoden ajan kotimaassaan Eskilstuna Unitedia kunnes siirtyi elokuussa 2021 italialaisseura Juventukseen. Hän voitti kaudella 2021–2022 Italian liigamestaruuden ja cupin.
Nildén pelasi Ruotsin naisten maajoukkueessa ensimmäisen kerran helmikuussa 2021 Maltaa vastaan. Hän on syyskuun 2022 loppuun mennessä pelannut neljä naisten maaottelua. EM-kilpailuissa 2022 Nildén pelasi yhden ottelun, voitokkaan puolivälierän Belgiaa vastaan.
Lautkankareen linnamäki
Lautkankareen linnamäki on Varsinais-Suomessa Sauvossa sijaitseva mahdollinen linnavuori.
Linnamäki
Linnamäki sijaitsee Sauvon kirkolta noin 2,4 kilometriä luoteeseen yhdystien 12074 varressa Lautkankareen eteläpuolella. Mäen eteläpuolella virtaa Vallerinnanoja, joka laskee Kärkiniemenlahteen. Mäki on 180 × 100 metriä suuri ja sen huippu kohoaa lähes 25 metriä ympäristöään korkeammalle. Mäen rinteet ovat jyrkät ja länsipuolella sijaitsee vielä jyrkänne. Kallion laki on kalliopohjainen ja sieltä löytyy sorapohjainen notkelma. Lakialueelta on löydetty pronssikaudelle tai varhaiselle rautakaudelle liittyviä löytöjä. Kaakkoisrinteessä on kaksi terassimaista tasannetta, joista ylimmällä on löytynyt rautakauden loppuun liittyviä löytöjä. Laen notkelmassa on kivistä muodostuva rivistö, jonka Kimmo Seppänen tulkitsi vallin jäänteiksi.
Tutkimukset
Hjalmar Appelgren-Kivalo tutki mäkeä 1800-luvulla inventoinnin yhteydessä aivan kuten Marketta Waris teki vuonna 1960. Vuonna 1978 suorittivat Kimmo Seppänen ja Jukka Luoto arkeologisia kaivauksia.
Aleksei Bereglazov
Seuraura
Bereglazov on Metallurg Magnitogorskin kasvatti. Seura varasi hänet KHL:ään 82. pelaajana kesällä 2011. Bereglazov siirtyi kaudeksi 2011–2012 Venäjän nuorten sarja MHL:n Stalnyje Lisy Magnitogorskiin. Hän debytoi Metallurgin KHL-joukkueessa kaudella 2013–2014, jolloin Bereglazov pelasi siellä kuusi runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Hän sai tililleen ensimmäisen KHL-ottelunsa 16. syyskuuta 2013 Metallurg Novokuznetskia vastaan. Bereglazov jäi ottelussa kuitenkin ilman peliaikaa. Hän sai ensimmäiset jääaikansa KHL:ssä vasta viidennessä ottelussaan 23. tammikuuta 2014 vieraissa Metallurg Novokuznetskia vastaan. Bereglazov sai ottelussa peliaikaa 9.24 minuuttia. Hän keräsi myös yhden kahden minuutin jäähyn kiinnipitämisestä. Bereglazov keräsi ottelusta teholukeman –1. Bereglazov pelasi kauden aikana miesten pelejä myös kymmenen ottelun verran VHL-joukkue Južnyi Ural Orskin vahvuudessa.
Varsinaisella KHL:n tulokaskaudellaan 2014–2015 Bereglazov teki 38 runkosarja- ja kymmenessä playoff-ottelussa tehot 1+5=6. Hän teki KHL-uransa ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen osumansa 26. joulukuuta 2014 Barys Astanaa vastaan. 7. syyskuuta 2014 Bereglazov valittiin liigan viikon hyökkääjäksi. Kauden 2015–2016 päätteeksi hän voitti Gagarin Cupin. Toukokuussa 2016 Bereglazov teki Metallurgin kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kaudella 2016–2017 hän teki KHL:n yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 1+18=19.
Huhtikuussa 2017 NHL-varaamaton Bereglazov teki kaksivuotisen tulokassopimuksen New York Rangersin kanssa. Hän aloitti kauden 2017–2018 AHL-joukkue Hartford Wolf Packin vahvuudessa, jossa Bereglazov pelasi 13 ottelua tehopistein 1+3=4, kunnes marraskuussa 2017 Rangers lainasi hänet loppukaudeksi Metallurg Magnitogorskin KHL-joukkueeseen.
Maajoukkueura
Venäjän A-maajoukkueessa Bereglazov on pelannut 16 ottelua tehopistein 1+2=3. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Euro Hockey Tourin ensimmäisessä kaksoismaaottelussa 11. helmikuuta 2016 Třinecissä Tšekkiä vastaan. Bereglazovin ensimmäinen A-maajoukkuemaali syntyi Karjala-turnauksessa 6. marraskuuta 2016 Helsingin Hartwall Arenalla Tšekkiä vastaan. Hänet valittiin vuoden 2016 alustavaan MM-joukkueeseen, mutta Bereglazovin, Sergei Andronovin, Daniil Apalkovin ja Jegor Averinin kisapassit jätettiin kuitenkin leimaamatta, kun NHL-joukkue Washington Capitalsin Dmitri Orlov, Jevgeni Kuznetsov ja Aleksandr Ovetškin liittyivät Venäjän joukkueeseen kesken turnauksen.
Rosvalla Nyköping Eventcenter
thumb|Rosvalla Nyköping Eventcenter thumb|Iso halli Rosvalla Nyköping Eventcenter on tapahtumapaikka Nyköpingissä, Ruotsissa. Rakennuksen kokonaispinta-ala on noin 40 000 neliömetriä, johon sisältyy muun muassa 11 urheiluhallia, ravintoloita, kuntosaleja ja kokoustiloja. Tapahtumapaikassa on järjestetty urheilutapahtumia ja konsertteja. Vuonna 2003 avattu tapahtumapaikka on jääkiekkoseura Nyköpings Hockey:n ja jalkapalloseura Nyköpings BIS:n kotiareena.
Tapahtumapaikalla on järjestetty vuonna 2007 ja 2012 Melodifestivalenin Toinen mahdollisuus -karsintoja. Vuoden 2019 Melodifestivalenin Toinen mahdollisuus -karsinta järjestetään tapahtumapaikalla.
Yltjärven linnavuori
Yltjärven linnavuori eli Muurlan Linnamäki on Varsinais-Suomessa Salon Muurlassa Lakianummella sijaitseva linnavuori.
Caesars
Caesars on ruotsalainen indie rock -yhtye, joka perustettiin vuonna 1995. Yhtye tunnettiin kotimaassaan alun perin nimeltä Caesars Palace, joka vaihdettiin selkkauksen välttämiseksi samannimisen lasvegasilaisen hotellin kanssa. Muualla Skandinaviassa heidät tunnetaan nimellä Twelve Caesars.
Yltjärven linnavuori
Tutkimuksia
Kohteessa ei ole suoritettu arkeologisia kaivauksia. Sitä on tutkittu pintapuolisesti vuosina 1885 (Hjalmar Appelgren), 1961 (Anna-Liisa Hirviluoto) ja 1963 (Matti Huurre). Muinaislinna on todennäköisesti toiminut puolustuspaikkana tai pakolinnana esi- tai varhaishistoriallisena aikana.
Hoitaminen ja opastus
Linnavuori on otettu hoitokohteeksi vuonna 1995. Hoidon ensisijainen tavoite on ollut selkeyttää alueen maisemaa. Hoidolla paljastetaan linnavuoren jyrkät seinät ja kivivallit niitä peittävästä kasvillisuudesta ja sitä kehitetään nähtävyydeksi. Linnavuoren lakialueen kasvillisuus pidetään matalana niin, että siellä olevan rakennuksen kiviperusta erottuu varpukasvustosta. Linnavuoren koillislaidan kivivallin kivessä on pronssinen rauhoituskilpi. Vuorelle johtaa puupaaluin merkitty polku.
Eduard Pernkopf
Eduard Pernkopf (24. marraskuuta 1888 – 17. huhtikuuta 1955) oli itävaltalainen tohtori ja kansallissosialisti. Hänen merkittävin julkaisunsa on ihmisen anatomiaa käsittelevä teos Topographische Anatomie des Menschen. Teoksessa on 800 yksityiskohtaista piirroskuvaa ihmisruumiista, ja osa ruumiista on saattanut kuulua holokaustissa kuolleille. Pernkopf aloitti opinnot 18-vuotiaana Wienin yliopistossa, jossa hän liittyi pian nationalistiseen opiskelijajärjestöön. Saksan kansallissosialistiseen työväenpuolueeseen ja Sturmabteilung-joukkoihin hän liittyi vuonna 1933.
Vuonna 1938 Pernkopfista tuli Wienin yliopiston anatomian laitoksen dekaani, ja nimityksen saatuaan hän karkotti kaikki juutalaiset tiedekunnasta. Dekaanista hän yleni rehtoriksi 1943 mutta menetti virkansa vuonna 1945.
Toisen maailmansodan jälkeen Pernkopf pidätettiin kolmeksi vuodeksi, mutta hänen ei todettu syyllistyneen sotarikoksiin.
Rudi Völler
Rudolf ”Rudi” Völler (s. 13. huhtikuuta 1960 Hanau, Länsi-Saksa) on saksalainen jalkapalloilija ja valmentaja. Hänen pelaajauransa kulta-aika sijoittuu 1980-luvulle ja 1990-luvun alkuun. Suosittu hyökkääjä tunnetaan myös viiksiensä ja hiustyylinsä ansiosta. Saksassa hän on saanut lempinimen ”Tante Käthe” eli ”Käthe-täti” juuri kiharan ja harmaan tukkansa vuoksi. Valmentajanuransa Völler aloitti suoraan Saksan maajoukkueen valmentajana ilman aiempaa valmennuskokemusta Saksan osalta pettymykseen päättyneiden vuoden 2000 EM-kisojen jälkeen.
Pelaajaura
Völler pelasi vuosina 1982–1994 Saksan A-maajoukkueessa 90 ottelua, joissa teki 47 maalia. Hän voitti joukkueessa maailmanmestaruuden 1990, sekä MM-hopeaa 1986 ja EM-hopeaa 1992. Hän oli mukana myös MM-kisoissa 1994, sekä EM-kisoissa 1984 ja 1988. MM-finaalissa 1990 Völlerin helposta kaatumisesta tuomittiin kiistelyä aiheuttanut rangaistuspotku, josta Saksa teki ottelun ainoan maalin. MM-finaalissa 1986 Völler teki Saksan 2–2-tasoitusmaalin 81. minuutilla mutta Argentiina voitti ottelun 3–2.
Seuratasolla Völler pelasi Bundesliigassa 232 peliä 1860 Münchenin, Werder Bremenin ja Bayer Leverkusenin joukkueissa ja teki 132 maalia. Völlerin pelatessa Werder Bremenissä joukkue sijoittui kolmesti toiseksi Bundesliigassa. Lisäksi hänet valittiin Saksan vuoden jalkapalloilijaksi kaudella 1982–83 jolloin hän voitti myös Bundesliigan maalikuninkuuden. Vuodet 1987–92 hän pelasi AS Romassa Italiassa. Olympique Marseillessa Völler pelasi kaksi kautta ja pääsi 1993 juhlimaan niin Ranskan mestaruutta kuin Mestareiden liigan voittoakin. Völler lopetti uransa kevääseen 1996 Leverkusenissa.
Ura valmentajana
Aktiiviuransa jälkeen Völler siirtyi Leverkusenin urheilutoimenjohtajaksi vuosiksi 1996–2001. Lisäksi hän on ollut tilapäisesti seuran valmentajana kaksi kertaa (loka/marraskuu 2000 ja syys/lokakuu 2005). Saksan maajoukkueen valmentajana hän aloitti 2. heinäkuuta 2000 Saksan osalta jo alkulohkoon päättyneiden EM-kisojen jälkeen edellisen valmentajan Erich Ribbeckin erottua.
Marraskuussa 2011 Völler allekirjoitti viiden vuoden jatkosopimuksen Leverkusenin kanssa.
Eurooppa-liigan kausi 2018–2019
Eurooppa-liigan kausi 2018–2019 oli UEFA:n järjestämän Euroopan toissijaisen jalkapallosarja Eurooppa-liigan 48. kausi.
Esikarsinta
Esikarsintakierrokselle mukaan UEFA:n liigarankingin sijoilta 52.–55. kotimaisten cupturnausten voittajat, sijoilta 49.–54. kotimaan liigassa toiseksi sijoittuneet ja sijoilta 48.–51. kotimaan liigassa kolmanneksi sijoittuneet. Esikarsintakierrokselle osallistuu 14 joukkuetta. Otteluparit arvottiin 12. kesäkuuta 2018.
Ensimmäinen karsintakierros
Ensimmäiselle karsintakierrokselle osallistuu yhteensä 94 joukkuetta. Kierrokselle pääsevät seitsemän voittajaa esikarsinnasta, kotimaisten cupien voittajat UEFA:n liigarankingin sijoilta 26.–51., sijoilta 18.–48. kotimaan liigassa toiseksi sijoittuneet sekä sijoilta 16.–47. kotimaan liigassa kolmanneksi sijoittuneet. Vain Liechtensteinin liigasta ei oteta joukkueita, vain cup-voittaja. Otteluparit arvottiin 20. kesäkuuta 2018.
Toinen karsintakierros
Toinen karsintakierros on jaettu kahteen osaan: mestarien osaan ja parhaiten sijoittuneisiin. Mestarien osaan pääsevät Mestarien liigan ensimmäisellä karsintakierroksella ja esikarsinnassa hävinneet joukkueet. Toiseen osaan pääsevät ensimmäisen karsintakierroksen voittajat, UEFA:n liigarankingin sijoilta 19.–25. kotimaan cupin voittajat, sijojen 16. ja 17. kotimaanliigoissa toiseksi sijoittuneet, sijojen 13.–15. liigassa kolmanneksi jääneet, 7.–15. sijan liigassa neljänneksi sijoittuneet, sijojen 5. ja 6. viidenneksi sijoittuneet ja neljän parhaan liigan edellisen kauden kuudennet. Otteluparit arvottiin 20. kesäkuuta 2018.
!colspan=6|Mestarit
!colspan=6|Parhaiten sijoittuneet
Kolmas karsintakierros
Myös kolmas karsintakierros on jaettu mestarien osaan ja parhaiten sijoittuneiden osaan. Mestarien osaan tulevat toisen karsintakierroksen voittajat sekä Mestarien liigan toisen karsintakierroksen häviäjät. Parhaiten sijoittuneiden osaan pääsevät toisen kierroksen voittajat, kaksi putoajaa Mestarien liigan toiselta karsintakierrokselta, UEFA:n liigarankingin sijoilla 13.–18. olevien maiden cupturnausten voittajat, 7.–12. sijoilla olevien kotimaan sarjoissa sijalle 3. sijoittuneet sekä sijalle 6. sijoitetun maan kotimaan sarjassa neljänneksi sijoittunut joukkue. Otteluparit arvotaan 23. heinäkuuta.
!colspan=6|Mestarit