cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Matti Peura
Peura toimi lennonopettajana ja taitolentovalmentajana eri kerhoissa Pohjois-Karjalassa, Savossa ja Pohjanmaalla. Itä-Suomen urheiluilmailukeskus Kiteellä on kehittynyt taitopurjelennon koulutuspaikaksi paljolti hänen ansiostaan.
Kesällä 2006 Kiteellä järjestettiin lajin ensimmäinen PM-kilpailu, jonka Peura voitti. Hän voitti urallaan Suomen ja Pohjoismaiden mestaruuksia eri taitopurjelentoluokissa, niin moottori- kuin purjekoneilla.
Peura oli kansainvälisen taitolentokomitea CIVAn Suomen edustaja. Hänellä oli luottamustehtäviä Suomen Ilmailuliitossa ja Urheilutaitolentäjät ry:ssä.
Magnus Larsson
Per Henrik Magnus Larsson (s. 25. maaliskuuta 1970 Olofström) on ruotsalainen tennispelaaja, joka edusti seuratasolla Växjö TS:ää.
Larsson ryhtyi ammattilaiseksi vuonna 1989 ja otti ensimmäisen kaksinpelin turnausvoittonsa seuraavana vuonna Firenzessä. Hän voitti samassa paikassa nelinpeliturnauksen vuonna 1991, mikä oli hänen ensimmäinen ATP-kiertueen nelinpeliturnausvoittonsa. Larsson pelasi vuoden 1992 olympialaisissa, joissa hän pääsi kolmannelle kierrokselle saakka ja voitti samana vuonna kolme turnausta. Hän sai uransa korkeimmat sijoituksensa ATP:n maailmanlistalla, kun hän oli kaksinpelissä kymmenennellä sijalla ja nelinpelissä 26. paikalla. Nelinpelissä hän pääsi Ranskan avointen loppuotteluun saakka parinsa Nicklas Kultin kanssa.
Larsson pääsi kaudella 1997 Yhdysvaltain avoimen turnauksen puolivälieriin ja oli voittamassa Davis Cupia kaataen muun muassa finaalissa Pete Samprasin. Hänelle syntyi tytär Rebecca vuonna 2000 ja Larsson joutui jättämään saman kauden lopun väliin polvivamman vuoksi. Hän lopetti uransa vuonna 2003 voitettuaan yhteensä 13 ATP-turnausta ja saatuaan lähes kuusi miljoonaa Yhdysvaltain dollaria palkintorahaa.
Sør-Hålogalandin hiippakunta
Sør-Hålogaland on Norjan kirkon hiippakunta. Siihen kuuluu Nordland. piispanistuin sijaitsee Bodøssa, ja piispana on vuodesta 2015 toiminut Ann-Helen Fjeldstad Jusnes.
Historia
Sør-Hålogaland erotettiin Hålogalandin hiippakunnasta 1952, jolloin muodostui myös Nord-Hålogalandin hiippakunta.
Rovastikunnat
== Piispat ==
Erkki O. Mantere
Erkki Olavi Mantere (7. huhtikuuta 1899 Tampere – 19. joulukuuta 1977 Helsinki) oli suomalainen varatuomari ja virkamies. Hän oli sisäasiainministeriön hallitusneuvos vuodesta 1944 ja ministeriön kansliapäällikkö 1945–1960, ja sen jälkeen Kuopion läänin maaherra 1960–1966. Ennen uraansa sisäministeriössä hän oli Tornion kaupunginjohtajana 1930–1938. Mantere oli myös väestönsuojeluneuvottelukunnan ja Pohjois-Savon maakuntaliiton puheenjohtaja.
Aleksi Kiviaho
Aleksi Kiviaho (17. syyskuuta 1913 Evijärvi – 1. heinäkuuta 1986 Evijärvi ) oli suomalainen poliitikko ja pienviljelijä. Kiviaho toimi SKDL:n kansanedustajana vuosina 1954–1970. Hän vaikutti myös kotikuntansa Evijärven kunnanvaltuustossa.
Kiviaho nousi eduskuntaan Vaasan läänin itäisestä vaalipiiristä. Piirin tultua lakkautetuksi Kiviaho valittiin Vaasan läänin vaalipiiristä. Eduskunnassa hän kuului kulkulaitos-, maatalous-, vesilaki- ja suureen valiokuntaan. Kiviaho oli myös kolmesti presidentin valitsijamies: vaaleissa 1956, 1962 ja 1968.
RN Ottaviano Augusto (1942)
Valmistus
Alus tilattiin Anconasta CRT:ltä, missä köli laskettiin 23. syyskuuta 1939. Alus laskettiin vesille 31. toukokuuta 1942 ja se oli lähes valmis Italian antautuessa liittoutuneille. Saksalaiset valtasivat aluksen Anconassa, mutta se upposi liittoutuneiden ilmapommituksessa 1. marraskuuta 1943. Sodan päätyttyä hylky nostettiin ja romutettiin.
Aleksi Kiviaho
Kiviaho toimi SKDL:n ohella muissa työväenjärjestöissä ja hän oli muun muassa Kansan Raittiusliiton puheenjohtaja. Kiviaho kuului myös Pienviljelijäin liiton edustajistoon, Valtion viljavaraston johtokuntaan ja Osuusliike Järvialueen edustajistoon.
Ennen kansanedustajuuttaan Kiviaho työskenteli pienviljelijänä ja metsätöissä.
Okegawa
Okegawa on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Saitaman prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin keskiosassa Ōmiyan ylängöllä. Kaupungin länsirajalla virtaa Arajoki, itärajalla Motoarajoki. Okegawassa on 75 259 asukasta (syyskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 25,35 neliökilometriä.
Okegawa kehittyi Edo-kaudella markkinapaikkana ja yhtenä vilkkaan Nakasendō-tiereitin postiasemista (shukuba). Erityisesti se tunnettiin värisaflorin (benibana) ja siitä saatavan väriaineen kaupasta. 1960-luvulta lähtien Okegawaan on sijoittunut metalli-, kone- ja elintarviketeollisuutta. Samalla kaupunki on kasvanut nopeasti myös yhtenä Suur-Tokion metropolialueen lukuisista esikaupungeista. Kaupunkioikeudet Okegawalle myönnettiin vuonna 1970. Kaupunkiin kuuluvilla maaseutualueilla harjoitetaan esimerkiksi maidon tuotantoa.
Okegawan rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluu Senpuku-jin buddhalainen temppeli, jonka Amida-nyoraita esittävä patsas on veistetty Heian-kaudella. Kaupungissa on säilynyt jäänteitä vanhan Edo-kauden postiaseman arkkitehtuurista. Okegawaa palvelee JR Higashi-Nihonin Takasaki-linja.
Philip Gogulla
Philip Gogulla (s. 31. heinäkuuta 1987 Düsseldorf, Saksa) on saksalainen jääkiekkoilija. Hänen tyypillinen pelipaikkansa on vasen laitahyökkääjä. Gogulla parhaita puolia ovat hyvä kiekonkäsittelytaito sekä luistelutekniikka. Vastaavasti hän on jossain määrin kuumakallen maineessa. Myös fyysisessä voimassa hänellä on parannettavaa.
Ura
Ennen varsinaista pääsarjauran alkua Gogulla pelasi junioriliiga DNL:ssa Krefeldin joukkueessa. A-junioreissa (U18) hän pelasi kaudet 2002–03 ja 2003–04. Kaudella 2004 Gogulla valittiin edustamaan Saksaa sekä 17-vuotiaiden kansainväliseen turnaukseen että myös 18-vuotiaiden MM-kisojan 1.divisioonan turnaukseen. MM-kisoissa Gogulla teki viidessä ottelussa seitsemän pistettä ja istui 16 jäähyminuuttia.
Kaudella 2004–05 Gogulla murtautui Kölner Haien edustusjoukkueeseen pelaten siellä 47 peliä. Kauteen mahtui myös lyhyt kolmen ottelun laina alemmalle sarjatasolle ESC Moskitos Essenin joukkueeseen. Aikuisten pelien ohella Gogulla esiintyi Krefeldin A-juniorien joukkueessa kahdessa playoff-ottelussa. Gogulla pelasi myös jälleen 18-vuotiaiden maajoukkueen mukana MM-kisojen A-tasolla. Kuudessa ottelussa syntyi kolme tehopistettä.
Kaudella 2005–06 Gogulla esiintyi seitsemässä A-junioreiden runkosarjan ottelussa ja 48 ottelussa DEL-liigassa Kölnin paidassa. Gogulla esiintyi myös vuoden vaihteessa Saksan U20-maajoukkuessa sekä teki kauden jälkeen debyyttinsä myös miesten maajoukkueseen. Aikuisten MM-kisojen 1.divisioonan turnauksessa syntyivät viidessä pelatussa ottelussa tehot 1+3.
Tämän jälkeen Gogulla on kuulunut Saksan maajoukkueen vakiopelaajiin joka vuosi. Seurajoukkuetasolla hän on edustanut koko uransa ajan Kölniä, lukuun ottamatta kautta 2009–2010, jolloin hän pelasi USA:ssa Portland Piratesin AHL-joukkueessa. 76:ssa AHL-ottelussa Gogulla teki 15 maalia ja antoi 20 maalisyöttöä. Kolmessa runkosarjan jälkeisessä playoff-ottelussa hän jäi pisteittä. Yhden AHL-kauden jälkeen Gogulla palasi takaisin Kölniin, jonka kanssa hänellä on sopimus kevääseen 2014 asti.
Damloup
Damloup on kunta Koillis-Ranskassa Meusen departementissa Grand Estin alueella. Kunnassa asui 131 asukasta vuonna 2017 ja sen pinta-ala on 5,28 neliökilometriä.
Damloupin väkiluku on pienentynyt 14 asukkaalla vuodesta 2007, jolloin kunnassa asui 145 asukasta. Vuonna 2012 kunnan väkiluku oli 141, eli siellä asui kymmenen asukasta enemmän kuin vuoden 2017 väestönlaskennassa.
Carpe Jugulum
Carpe Jugulum on kahdeskymmeneskolmas romaani Terry Pratchettin Kiekkomaailma-sarjassa.
Thomas Kiempe
Thomas Kiempe (luult. 3. syyskuuta 1752 Ylitornio – 2. maaliskuuta 1812 Hinnerjoki) oli tuottelias 1700-luvun lopun suomalainen kirkko-, muotokuva- ja koristemaalari, joka teki ilmeisesti myös tavallisia maalaustöitä.
Carpe Jugulum
Tarina
Carpe jugulum eli ”tartu kurkkuun” on vanhan vampyyrisuvun motto. Kuningas kutsuu vampyyrit Lancreen, jossa juhlitaan kuninkaantyttären syntymää. Vampyyrit päättävät kuitenkin viipyä hieman pidempään, ja he ottavat tavoitteekseen hallitsijan syrjäyttämisen ja Lancren valloittamisen. Lancren noidat huomaavat vampyyrien aikeet ja päättävät karkottaa heidät vanhoilla, hyväksi havaituilla konsteilla eli valkosipulilla, pyhällä vedellä ja päivänvalolla, mutta jostain syystä ne eivät tehoakaan enää.
Thomas Kiempe
Suuremmat alttarilaitteet Kiempe teki Vöyriin 1786–1788, Luotoon 1787, Alavieskaan noin 1795 ja Kälviälle 1802. Koko kirkon sisutuksen ja maalaamisen Kiempe toteutti Ylivieskassa noin 1787, Virroilla 1769 ja Kälviällä 1802. Hän käytti mitä ilmeisimmin useiden teostensa malleina vanhoja painettuja kuvia ja lehtiä. Kiempe vietti kiertelevää elämää Pohjanmaalla, kunnes muutti 1807 Euran Kauttuan ruukinpuistoon. Hinnerjoen kirkon maalaus jäi Kiempeltä kesken, kun hän kuoli keuhkotautiin keväällä 1812. Leski hankki työlle jatkajan, jonka nimeä ei tiedetä. Maalarin ammatissa isäänsä avustanut poika Gustav Eric oli kuollut hieman aiemmin Suomen sodan aikana sotavankeudessa.
Collan
Collan voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Seikun saha
Sahan perusti Seikun saarelle 1872 Fredrik Wilhelm Rosenlew yhdessä englantilaisen I.C. im Thurn & Co.:n kanssa. Rosenlew halusi perustaa uuden sahan, koska hänen omistamansa Isosannan saha oli käynyt pieneksi ja tekniikaltaan vanhentuneeksi. Uusi kolmiraaminen Seikun höyrysaha olikin valmistuttuaan Satakunnan suurin. Vuonna 1884 sahalla työskenteli 200 työntekijää ja kymmenen vuotta myöhemmin 363 henkeä. Vuonna 1914 tehdyn laajennuksen jälkeen Seikun saha oli Suomen suurin työllistäen noin 750 henkilöä.
Vuonna 1941 kaikki Rosenlewin sahaustoiminta keskitettiin Seikkuun ja sodan jälkeen sahalta vietiin puutavaraa sotakorvauksina vuoteen 1949 saakka. Vuonna 1950 sahalla oli noin 550 työntekijää. 1970-luvulla sahalla toteutettiin laaja investointiohjelma, johon kuului uuden sahalinjan rakennus 1973 ja sahan päälinjan uudistus 1976.
Seikun saha oli Rosenlewin omistuksessa aina vuoteen 1988 jolloin Rosenlew fuusioitiin Rauma-Repolaan. Vuodesta 1991 Seikun saha toimii osana Yhtyneet Sahat Oy:tä ja vuonna 1996 se tuli osaksi UPM-Kymmene konsernia. Vuodesta 2004 Seikun saha toimi osana UPM-Kymmene Wood Oy:tä ja kun UPM-Kymmenen saha- ja vaneriliiketoiminnat eriytettiin vuonna 2007, Seikun saha tuli osaksi UPM-Kymmene Oyj:tä.
Aiheesta muualla
Rosenlew-museo
Nokia 2
Nokia 2 on HMD Globalin lokakuussa 2017 julkisema älypuhelin, jossa on esiasennettuna Android 7.1.1 (Nougat). Puhelin julkistettiin Intiassa.
Ominaisuudet
Puhelimessa on Android 7.1.1 Nougat -käyttöjärjestelmä, 4 100 milliampeeritunnin akku, 8 gigatavun tallennusmuisti ja 1 gigatavun RAM-muisti, joka on laajennettavissa enintään 128 gigatavun microSD-kortilla, 5,0 tuumainen näyttö, 8 megapikselin takakamera, 5 megapikselin etukamera ja Qualcomm Snapdragon 212 -järjestelmäpiiri.
Magneettivahvistin
thumb|400px|Vuorovaiheinen H-siltakytketty magneettivahvistin, joka ei olisi mahdollinen ilman diodeja. Parittomilla numeroilla merkityt käämit kuuluvat ensimmäiseen magneettisydämeen ja parillisilla numeroilla merkityt kuuluvat toiseen magneettisydämeen. Monissa kyllästyvän kuristimen rakenteissa ohjauskäämit on yhdistetty yhdeksi yhteiseksi ohjauskäämiksi.
thumb|400px|Yksinkertaistettu kaaviokuva magneettivahvistimella toteutetun apuregulaattorin toteutuksesta. Piirroksesta on tarkoituksella jätetty pois muuntajan T1 ensiökäämi ja koko hakkuriteholähteen muu elektroniikka. Elektroniikkalohko A1 ohjaa regulaattorin toimintaa päästämällä sopivan määrän demagnetointivirtaa diodin D3 läpi kyllästyvälle kuristimelle L2. Tämä vastaa oleellisilta osin Masayuki Hattorin ja Shigeo Nakamuran patenttia vuodelta 1982.
thumb|400px|Vuorovaiheinen magneettiaudiovahvistin, jossa teholähteen tasajännitevälipiiriä hyödynnetään vahvistimen vastajännitelähteenä.
thumb|400px|Sarjaan kytketyt kyllästyvät kuristimet, jotka ovat E. F. W. Alexandersonin patentoiman keksinnön ydin. Kuormapiirin vaihtosähkö pyrkii indusoimaan ohjauskäämeihin ja sitä kautta ohjausvirtapiiriin häiritsevän suuren vaihtojännitteen. Käyttämällä kahta sarjaan kytkettyä kyllästyvää kuristinta haitallinen muuntajavaikutus kumoutuu. Tällainen kyllästyvien kuristimien kytkentä itsessään voi muodostaa magneettisen vahvistimen.
thumb|400px|Rinnan kytketyt kyllästyvät kuristimet. Käyttämällä kahta rinnan kytkettyä ohjauskäämien osalta vastakkaisvaiheista kuristinta haitallinen muuntajavaikutus kumoutuu. Tällainen kyllästyvien kuristimien kytkentä itsessään voi muodostaa magneettisen vahvistimen.
thumb|400px|Yhteen ferromagneettiseen sydämeen rakennettu sarjaan kytketty kyllästyvä kuristin. Ohjauskäämi on keskellä. Työkäämit ovat sen vasemmalla ja oikealla puolella. Tämän rakenteen esitteli Francis B. Crocker vuonna 1904. Tällainen kyllästyvä kuristin itsessään voi olla magneettinen vahvistin.
thumb|400px|Muuntajasydämen piiseosteisen magneettiteräksen magnetointikäyrä (1) ja magneettivahvistimen kyllästyvään kuristimeen soveltuvan sydänmateriaalin magnetointikäyrä (2).
Magneettivahvistin tai magneettinen vahvistin on sähköisen signaalin vahvistin, jossa vahvistus tapahtuu yhden tai useamman ferromagneettisen magneettisydämen kyllästyvässä kuristimessa. Yksinkertaisimmillaan magneettivahvistin voi olla pelkkä kahden työkäämin kyllästyvä kuristin. Yhden työkäämin kyllästyvästä kuristimesta voi myös tehdä magneettivahvistimen, mutta siinä tapauksessa magneettivahvistimeen tarvitaan myös muita virtapiirielementtejä. Magneettivahvistimeen voi joka tapauksessa kuulua muita virtapiirielementtejä. Magneettivahvistimen käyttöjännite on aina vaihtojännite. Ennen puolijohdevahvistimia magneettivahvistin haastoi elektroniputket monissa sovelluksissa. Nykyään magneettivahvistimilla on kilpailukykyisiä sovelluksia tehoelektroniikassa, esimerkiksi tietokoneiden hakkuriteholähteiden apuregulaattoreina. Magneettivahvistimia on käytetty myös audiovahvistimina, kelpuutettu lentokoneen sähköjärjestelmän sydämeksi , ja niitä aiotaan käyttää myös sähköverkon hallintaan Yhdysvalloissa.
Historia
Mekaanisesti säädettäviä kuristimia käytettiin valaistuksen säätöön jo 1800-luvun lopulla, mutta niitä ei mielletty signaalin vahvistimiksi. Kuristimen magneettipiiriä avaamalla saatiin vähennettyä induktanssia, jolloin vaihtovirta kuristimen läpi kasvoi. Charles Frederick Burgess ja Budd Frankenfield keksivät, että ferromagneettisen muuntajasydämen magneettista kyllästymistä voisi käyttää sähkövirran säätämiseen. Francis Crocker keksi miten kahden työkäämin rakenteella voitiin kumota muuntajavaikutus. Amerikanruotsalainen Ernst Alexanderson oivalsi kyllästyvän kuristimen mahdollisuudet ja ryhtyi käyttämään keksimäänsä magneettivahvistinta tehokkaissa radiolähettimissä. Elektroniputkien monipuolistuvan valikoiman ja radiotekniikan kehityksen myötä kiinnostus Amerikassa laimeni. Saksassa mielenkiinto magneettivahvistimiin säilyi, ja niiden kehitys oli nopeaa vuosien 1937–1945 aikana. Vähäisen huollontarpeen ansiosta magneettivahvistimia hyödynnettiin lukuisissa sotilassovelluksissa, kuten taistelulaivojen tykkien vakautusjärjestelmissä, elektronisissa laskimissa, lentokoneiden autopiloteissa ja V-2-raketin vakautus- ja ohjausjärjestelmissä. Toisen maailmansodan jälkeen mielenkiinto magneettivahvistimia kohtaan heräsi uudelleen. Silloin havaittiin, että magneettivahvistimen tekniikka oli jo edistynyt pitkälle, mutta kaupalliset sovellukset olivat silti harvinaisia.
Toimintaperiaate
Magneettivahvistimen toiminta perustuu ferromagneettisen sydänmateriaalin magneettiseen kyllästymiseen tai permeabiliteetin muutoksiin. Näissä käytetään erityyppisiä magneettisydämen materiaaleja toimintaperiaatteen mukaan. Permeabiliteetin muutoksiin perustuvassa vahvistimessa ei tavoitella magneettisydämen kyllästymistä, vaan hyödynnetään toimintapistettä, jonka ympäristössä permeabiliteetti muuttuu jatkuvasti. Magneettivahvistimien kyllästyvissä kuristimissa on ohjauskäämit, joiden avulla magneettisydämen magnetointia säädetään ja työkäämit, joiden läpi kuormavirta kulkee.
Magneettisydämen äkilliseen kyllästymiseen perustuvassa magneettivahvistimessa kyllästymishetkeä ja siten myös kuormituspulssin pituutta säädetään magnetoinnilla tai demagnetoinnilla kuormituspulssien välisenä aikana. Näin magneettivahvistin tuottaa jatkuvasta ohjaussignaalista kyllästyvälle kuristimelle ominaisen pulssinleveysmodulaation avulla vahvistetun signaalin kuormaan. Vahvistettava sähköinen signaali ja biasvirta ohjataan erillisiin käämeihin. Niiden avulla magnetoinnin suuruutta magnetoinnin alkupisteessä voidaan ohjata, jolloin kyllästyvän kuristimen magneettisen kyllästymisen ajankohtaa ja siten myös magneettivahvistimen kuorman saaman kuormituspulssin pituutta säädetään. Tällä tavoin magneettivahvistimen toiminta muistuttaa hakkuriteholähteistä ja D-luokan vahvistimista tuttua pulssinleveysmodulaatiota, mutta magneettivahvistimessa sitä varten ei tarvita erillistä ohjainpiiriä. Vahvistettu signaali siirtyy kuormaan pulsseina työkäämien kautta.
Toisin kuin elektroniputkiin tai transistoreihin perustuvat vahvistimet, magneettivahvistin vaatii käyttöjännitteekseen vaihtojännitteen, jonka sopiva taajuus ja amplitudi riippuvat kyllästyvän kuristimen sydämen ja työkäämin mitoituksesta.
Magneettivahvistimessa tehovahvistus perustuu siihen, että ohjauskäämissä magneettisydämen magnetointiin kuluva signaalin teho on pienempi kuin työkäämin kautta kuormaan saatavan signaalin teho. Näiden suhteellinen ero määrää tehovahvistuksen. Tehovahvistus määräytyy pääasiassa magneettisydämen laadun ja käämien kierrosmäärien perusteella. Magneettivahvistimen taajuuskaistaa on mahdollista kasvattaa käyttöjännitteen taajuutta kasvattamalla, mutta ferromagneettisen magneettisydämen ominaisuudet määrittelevät taajuuskaistan ylärajan.
Yksinkertaisimmillaan magneettivahvistin voi olla pelkkä kyllästyvä kuristin, jollaista on käytetty vaihtovirran säätämiseen ainakin 1900-luvun alusta. Burgess ja Frankenfield ratkaisivat kyllästyvän kuristimen muuntajavaikutuksen ylimääräisellä ohjausvirtapiiriin kytketyllä suodatuskuristimella. Crocker ja Alexanderson ratkaisivat ongelman käyttämällä kahta työkäämiä. Crockerin keksintöön kuuluu yksi ohjauskäämi ja kolmihaarainen magneettisydän. Alexandersonin keksintöön kuuluu kaksi keskenään identtistä yksivaiheista muuntajaa muistuttavaa kyllästyvää kuristinta, joiden työkäämit on kytketty joko sarjaan tai rinnakkain ja ohjauskäämit on kytketty keskenään vastakkaisvaiheisesti sarjaan. Ohjauskäämien vastakkaisvaiheisen kytkennän ansiosta kyllästyvän kuristimen toiminta muuntajana estyy, eikä käyttöjännite häiritse ohjausta.
Sovelluksia
Magneettivahvistimen toimintaperiaate ja mitoitus poikkeavat suuresti muista vahvistimista, mutta sille on kehitetty lukuisia sovelluksia, jotka ovat suurelta osin päällekkäisiä muuntyyppisten vahvistimien kanssa. Erinomaisen säteilykestävyytensä ansiosta magneettivahvistimia on käytetty ydinreaktoreiden mittausvahvistimissa. Tietokoneiden ferriittirengasmuistit perustuivat magneettivahvistimien myötä kehitettyyn magneettiseen digitaalilogiikkaan. Myös kokonaan magneettilogiikalla toimivia digitaalisia laskimia valmistettiin. Nykyään magneettivahvistimet ovat yleisiä hakkuriteholähteiden matalajännitteisissä apuregulaattoreissa.
Diodien avulla magneettivahvistimiin on saatu runsaasti lisää erilaisia mahdollisuuksia. Magneettivahvistimia on diodien avulla nopeutettu ja monipuolistettu. H-siltakytketty magneettivahvistin voi vahvistaa signaalin lineaarisesti laajalla alueella nollan molemmin puolin. Tämäntyyppisiä magneettivahvistimia voi käyttää esimerkiksi audiovahvistimina, kunhan käyttöjännitteen taajuus on riittävän suuri. Audiovahvistimissa ja monissa muissa vahvistimissa ei tarvita signaalin tasakomponentin vahvistusta, jolloin on mahdollista toteuttaa vahvistin yksinkertaisemmilla rakenteilla. Kyllästyvän kuristimen avulla on myös kokeellisesti toteutettu radiovastaanottimia.
Kyllästyvän kuristimen ja magneettivahvistimen ero
Sekaannuksen välttämiseksi kyllästyvä kuristin ja magneettivahvistin erotellaan toisistaan seuraavasti : Kyllästyvän kuristimen ja magneettivahvistimen eroa on verrattu elektroniputken ja putkivahvistimen eroon. Vastaava vertaus voidaan ulottaa myös transistoreihin ja transistorivahvistimiin.
Kyllästyvä kuristin
Kyllästyvä kuristin on välttämätön komponentti kaikissa magneettivahvistimissa. Kyllästyvä kuristin yksinään voi olla magneettivahvistin, jos siinä on kahden työkäämin tasapainotettu rakenne, mutta pelkkä yksinkertainen yhden työkäämin kyllästyvä kuristin ei ole magneettivahvistin ellei siihen lisätä muita virtapiirielementtejä. Kyllästyvää kuristinta voidaan pitää virtapiirin elementtinä, jonka impedanssi on hyvin suuri käyttöjännitteen puolijakson yhden osan aikana ja hyvin matala puolijakson jälkimmäisen osan aikana. Siirtymä näiden tilojen välillä on äkillinen. Vaihekulmaa, jonka kohdalla impedanssi muuttuu korkeasta matalaan, tavallisesti säädellään tasavirralla.
Magneettivahvistimen kyllästyvän kuristimen sydämelle on tyypillistä suuri magnetointivastus, pieni magnetointivirta vuon kyllästymisrajojen sisäpuolella ja äkillinen sydämen magneettinen kyllästyminen rajan ylittyessä. Kyllästyneen kuristimen magnetointivastus häviää ja ainoastaan työkäämin resistanssi pysyy, kunnes käyttöjännitteen ja sen myötä työkäämin virran napaisuuden kääntyminen palauttavat kyllästyvän kuristimen sydämen magneettivuon alempaan arvoon.
Käämit
Magneettivahvistimen kyllästyvässä kuristimessa on erilaisia käämejä eri tehtävissä. Ne kuitenkin jakaantuvat kahteen pääluokkaan: ohjauskäämeihin ja pääkäämeihin. Vaikka edellä pääkäämit ja ohjauskäämit jaettiin erillisiin pääluokkiin, on olemassa myös magneettivahvistimen sovelluksia, joissa kyllästyvässä kuristimessa on vain yksi käämi. Hakkuriteholähteen apuregulaattorissa yksi käämi riittää. Tämän yhden käämin tehtävät työkääminä ja ohjauskääminä erotellaan diodeilla. Tästä poikkeuksellisesta mutta lukumääräisesti yleisestä sovelluksesta on olemassa myös poikkeuksen poikkeus, jossa hyödynnetään kahta käämiä.
Neomysiini
Neomysiini on seos aminoglykosideihin kuuluvia orgaanisia yhdisteitä. Sitä käytetään lääketieteessä ja eläinlääketieteessä antibioottina.
Ominaisuudet ja käyttö
Neomysiini koostuu kolmesta yhdisteestä, jotka ovat neomysiini A, neomysiini B ja neomysiini C. Neomysiini A tunnetaan myös nimellä neamiini. Neomysiini B:n rakenteessa neamiini on muodostanut glykosidisidoksen neobiosamismiini B:n kanssa ja neomysiini C:ssä on neamiiniin liittyneenä neobiosamismiini C, joka on neobiosamismiini B:n epimeeri. Seoksessa suurin osa on neomysiini B:tä. Neomysiiniä tuottaa Streptomyces fradiae-aktinobakteerit ja sen eristivät Selman Waksman ja Hubert Lechevalier vuonna 1949. Neomysiini liukenee veteen, etanoliin ja metanoliin, mutta ei muihin orgaanisiin liuottimiin.
Haittavaikutukset
Neomysiinin käyttöä rajoittaa sen suhteellisen suuri myrkyllisyys ja vakavat haittavaikutukset. Se on hyvin myrkyllistä korvien tasapainoelimille ja voi aiheuttaa sen pysyvän vaurioitumisen johtaen kuuroutumiseen. Lääkeaine on myös myrkyllistä maksalle. Vähemmän vakavia haittavaikutuksia ovat esimerkiksi huonovointisuus ja ripuli.
VL
VL voi viitata seuraaviin paikkoihin ja asioihin:
Sampsa Mantere
Mantere aloitti uransa Maaseudun Tulevaisuuden toimittajana ja toimitussihteerinä 1938–1945. Sen jälkeen hän oli MTK:n palveluksessa 1946–1948, siirtyi 1949 Pellervo-Seuraan. Osuuskassojen keskusliiton toimitusjohtajan tehtävästä hän jäi eläkkeelle 1975. Hän toimi myös Pellervon lehtien päätoimittajana 1950–1955 ja myöhemmin Yhteisvoimin-lehden päätoimittajana.
Odotustila
thumb|Odotushuoneissa on usein penkkejä, lehtiä ja viherkasveja. Odotustila on sisätila, jossa ihmisten on tarkoitus viettää aikaa odottaessaan pääsyä johonkin toiseen tilaan. Esimerkiksi lääkärin vastaanotoilla on yleensä odotushuone, jossa potilaat voivat odottaa omaa vuoroaan. Rautatieasemilla ja lentokentillä taas on suuria odotussaleja, joissa matkustajat voivat odottaa junansa tai lentokoneensa saapumista.
RN Ulpio Traiano (1942)
RN Ulpio Traiano oli Italian kuningaskunnan laivaston toisen maailmansodan aikana vesille laskettu Capitani Romani -luokan kevyt risteilijä.
Valmistus
Alus tilattiin CNR:ltä Palermosta, missä köli laskettiin 23. syyskuuta 1939. Alus laskettiin vesille 30. marraskuuta 1942.
Palvelus
Britannian kuninkaallisen laivaston minisukellusveneet upottivat aluksen 3. tammikuuta 1943 sen ollessa viimeisteltävänä Palermossa. Alus upposi katkettuaan kahtia.
Domremy-la-Canne
Domremy-la-Canne on kunta Koillis-Ranskassa Meusen departementissa Grand Estin alueella. Kunnassa asui 36 asukasta vuonna 2017 ja sen pinta-ala on 3,09 neliökilometriä.
Domremy-la-Cannen väkiluku on noussut neljällä asukkaalla vuodesta 2007, jolloin kunnassa asui 32 asukasta. Vuonna 2012 kunnan väkiluku oli 33, eli siellä asui kolme asukasta vähemmän kuin vuoden 2017 väestönlaskennassa.
Kun muut ovat menneet
Kun muut ovat menneet on Jari Loisan ja hänen johtamansa yhtyeen ensimmäinen studioalbumi vuodelta 1986. Loisa oli aikaisemmin vaikuttanut Donna- ja Siberia-yhtyeissä.
Levyn on julkaissut Polarvox Oy levymerkillään Amulet tunnuksella WISH 11 ja sen on tuottanut T. T. Oksala.
Kannen valokuvat ovat Jan Kailan tekemiä. Kannen suunnittelusta ovat vastanneet Kaila ja Stefan Bremer. LP-levyn kannen on valmistanut Kirjapaino K. Kuronen.
B-puoli
Kaikki kappaleet ovat J. Loisan tekemiä. Sovitukset ovat Loisan paitsi nimikappaleen osalta T. T. Oksalan. Kappaleiden tekijänoikeuksien haltija on Polarvox Music Oy.
Muusikot
Lisäksi T. T. Oksala soittaa kitaraa kappaleissa "Kun muut ovat menneet", "Mä seison sun rinnallas" ja "Pidätkö minusta kiinni".
Viro talviolympialaisissa 2006
Viro osallistui Torinon talviolympialaisiin 2006 saavuttaen kolme kultaista mitalia. Mitalitilastossa Viro oli kahdestoista. Avajaisissa lippua kantoi Eveli Saue ja päättäjäisissä Kristina Šmigun.
Jenaer Philharmonie
Jenaer Philharmonie on Jenassa, Saksassa toimiva vuonna 1934 perustettu sinfoniaorkesteri. Sen yhteydessä toimivat myös kuorot Philharmonischer Chor Jena, Knabenchor der Jenaer Philharmonie ja Jenaer Madrigalkreis. Orkesterin aiempiin musiikillisiin johtajiin on lukeutunut muiden muassa Andrei Boreiko (1998–2003). Vuonna 2003 orkesterin johtoon nousi australialainen Nicholas Milton.
Maanalainen elefantti
Maanalainen elefantti on kahdeskymmenesneljäs romaani Terry Pratchettin Kiekkomaailma-sarjassa.
Tarina
Kiekkomaailma lepää neljän elefantin selässä, jotka puolestaan seisovat jättiläiskilpikonna Suuren Kaksosen kilven päällä. Taruissa kerrotaan, että elefantteja oli alun perin viisi, mutta tämä viides on vajonnut maan sisään aikoja sitten. Maan ytimen kuumuudessa se on sulanut suureksi rasvavarannoksi, joka on hyvin arvokas. Tämän arvokkaan aineen hallinnasta alkaa Kiekkomaailmassa kamppailu. Rasvaa löytyy erittäin paljon Überwaldista, jota hallitsevat kääpiöt. Valtataistelun keskelle lordi Vetinari lähettää vartioston kapteeni Sam Vimesin.
Marella Discovery 2
Rakentaminen
Alus tilattiin Chantiers de l'Atlantiquelta St. Nazairesta Ranskasta. Sen köli laskettiin 15. joulukuuta 1993 telakkanumerolla A31 ja alus laskettiin vesille 5. syyskuuta 1994. Alus luovutettiin 28. huhtikuuta 1995 Monroviaan Liberiaan rekisteröidylle Royal Caribbean Cruises Limitedille ja aluksen operointi vastuu luovutettiin RCL Cruises Limitedille.
Käyttöhistoria
Alus aloitti 16. toukokuuta 1995 ensimmäisen risteilynsä Miamista Los Angelesiin. Se ajoi karille Catalinan saaren edustalla 29. marraskuuta 1996. Alus siirrettiin 24. maaliskuuta 2003 Bahaman lipun alle kotipaikkanaan Nassau.
Hytit
Laivan hyttikategoriat ovat:
Kenttäpuhelin P 78
thumb|right|250px|P78-kenttäpuhelin on eräs useimpien suomalaisten joukkojen käyttämä viestiväline. Kenttäpuhelin P 78 on L. M. Ericssonin valmistama Suomen puolustusvoimien käyttöön 1980-luvulla tullut kenttäpuhelin, jota voidaan käyttää kenttäpuhelimena sekä puhelimen omalla paikallisparistoilla (LB), kolmella R20-sauvaparistolla, siihen kytketyn puhelinkeskuksen keskusparistolla (CB) tai kenttäradioon liitettynä sitä kauko-ohjaavana puhelimena (R).
Puhelimen alumiinivaluiseen kanteen on merkitty tarralla vuoteen 2005 saakka käytössä olleet suomenkieliset radioaakkoset. P 78:aa ennen ja sen kanssa samanaikaisesti olivat Suomen puolustusvoimissa käytössä suomalainen kenttäpuhelin PUTE ja ruotsalainen LME sekä neuvostoliittolainen TA-57. Vuonna 2018 Ruotuväki-lehti uutisoi, että Bittiumin kehittämä datansiirtolaite Tough Comnode korvaa tulevaisuudessa P78 ja P90 -kenttäpuhelimet.
Ritva
Ritva on suomalainen naisen etunimi. Digi- ja väestö­tieto­viraston tietojen mukaan vuoden 2019 loppuun mennessä 41 701 henkilöä oli saanut etunimekseen Ritva. Heistä valtaosa on syntynyt vuosien 1920 ja 1960 välisenä aikana. Nuorten naisten ja tyttöjen nimenä Ritva on nykyään harvinainen. Silti ainakin vielä vuonna 2014 Ritva Virtanen oli Suomen yleisin naisen kutsumanimen ja sukunimen yhdistelmä. Ritvan nimipäivä on 27. toukokuuta.
Sana ritva tarkoittaa lehtipuiden hentoja, eritoten riippuvia, oksia. Yhdyssana ritvakoivu merkitsee rauduskoivua. Kustaa Vilkunan mukaan Ritva on nimenä saanut innoituksensa Ilmari Kiannon runosta ”Rantakoivu” (kokoelmassa Hiljaisina hetkinä, 1898), jossa mainitaan koivun ritva sekä symbolisesti ”riemun ritva, kaihon katve”. Erkki Melartin teki runosta varsinkin kansanopistolaisten ja nuorisoseuralaisten keskuudessa suosiota keränneen laulusävellyksen vuonna 1911. Nimipäiväkalenterissa Ritva on ollut vuodesta 1929 alkaen.
Jäähdytysalus
thumb|350px|Jäähdytysalus [[hinaajan saattamana.]] Jäähdytysalus on elintarvikekuljetuksiin varustettu rahtilaiva.
Jäähdytysalusten ruumatiloihin on asennettu jäähdytyskoneistot joiden turvin alukset voivat kuljettaa herkästi pilaantuvia elintarvikkeita, kuten raakaa lihaa tai kalaa, pitkiäkin matkoja.
Myrkkyruiske
thumb|[[Kaliforniassa sijaitsevan San Quentin -vankilan teloituskammio, jossa käytetään myrkkyruisketta.]] Myrkkyruiske on useiden valtioiden käyttämä teloitusmenetelmä, jossa henkilön kehoon johdetaan kemikaaleja nopean kuoleman saavuttamiseksi. Jo ennen menetelmän käyttöönottoa monille teloitettaville oli annettu rauhoittavia tai puuduttavia lääkkeitä esimerkiksi ennen sähkötuoli- tai hirttotuomion täytäntöönpanoa. Myrkkyruisketeloitus on nykyisin kaikkein yleisin käytäntö Yhdysvalloissa.
Teloitusalusta
Modernissa myrkkyruiske-teloituksessa vanki sidotaan ensin teloituskammion T-kirjaimen muotoiseen pöytään, joka on pehmustettu ja varustettu henkilöauton tai lentokoneen turvavöillä. Sitten vangin kummankin kyynärtaipeen tai joskus jalkojen etukäteen paikallistettuihin ja tutkittuihin verisuoniin asetetaan neulat, letkut ja suolaliuos-tippa. Myrkkyletkut tulevat teloituskammioon sen viereisestä huoneesta seinässä olevan aukon kautta. Koska kuoleva menettää lihastensa hallinnan, hän usein ulostaa ja virtsaa hallitsemattomasti. Tämän vuoksi monissa osavaltioissa asennetaan lisäksi katetri, toisissa vangille tarjotaan vaippoja.
Vähäjärvi (Pirkkala)
Vähäjärvi on Pirkanmaalla Pirkkalassa sen keskustaajamassa, Suupan ja Naistenmatkan välissä, sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden-Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Vähäjärvi on osa Pyhäjärven lähialuetta.
Myrkkyruiske
Ohion protokolla
Ohion osavaltiossa aloitettiin uuden protokollan käyttö, jossa tuomittuun ruiskutetaan vain yhtä ainetta, tiopentaalia. Protokollassa on myös mahdollisuus käyttää midatsolaamia ja hydromorfonia lihakseen annettuna siinä tapauksessa, että sopivaa suonta ei löydy tiopentaalin antamiseksi laskimonsisäisesti.
Uutta protokollaa ovat käyttäneet osavaltioista vain Ohio ja Washington.
Vähäjärvi (Pirkkala)
Vedenlaatu
Vähäjärvi oli 1970-luvun lopulla hyvin rehevöitynyt ja se oli silloin kasvamassa umpeen. Vuonna 1982 sen rannat pengerrettiin ja sen vedenpintaa nostettiin metrillä. Vuonna 2000 järvestä poistettiin liikkeelle lähtenyt 0,7 hehtaarin saarimainen turvelautta, jonka jälkeen järvessä ei ole esiintynyt sinilevää.
Myrkkyruiske
Myrkkyruisketeloitus muissa maissa
Yhdysvaltain mallin mukaisen myrkkyruisketeloituksen ovat ottaneet käyttöön Kiina vuonna 1997, Filippiinit vuonna 1999, Thaimaa vuonna 2003 ja Taiwan vuonna 2005 sekä jotkut Yhdysvaltain kanssa läheiset pienet valtiot.
Vähäjärvi (Pirkkala)
Historiaa
Vuonna 1953 julkaistussa peruskartassa järven ympäröivää peltomaisemaa kutsuttiin "Naistenmatkaksi" ja järven pohjoispään risteysaluetta "Suupaksi". Järven rantoja reunustivat kaakkoisrantaa lukuun ottamatta peltomaat. Järven länsirannat olivat matalina ruovittuneita. Aluetta rakennettiin vuoden 1961 peruskartan mukaan ahkerasti ja ensimmäiset rantatalot ovat tuolta ajalta. Itäpuolella kulkevan tien taakse ilmaantui vuoden 1975 kartan mukaan koulu. Se, ja kiivas rakentaminen, on sen jälkeen muuttanut ympäristön pysyvästi kaupunkimaiseksi.
Myrkkyruiske
Myrkkyruiskeen käyttö Natsi-Saksassa
Stutthofin keskitysleirillä käytettiin niin sanottuna teloitusaineena fenolia. Juutalaisten ohella muun muassa vammaisia, kuten kehitysvammaisia ja mielisairaita teloitettiin Natsi-Saksassa myrkkyruiskeiden avulla. Fenoli on varmistetusti todettu olleen yhtenä teloitusaineena Natsi-Saksan aikakaudella.
Ongelmat
Jotkut pitävät myrkkyruisketta kaikista kuolemanrangaistustavoista humaaneimpana. Käytännössä uhri on kuitenkin usein joutunut kärsimään. Siitä asti, kun menetelmä otettiin käyttöön, noin 25 prosentissa teloituksista on raportoitu ongelmia. Myrkkyruiske on esimerkiksi hirttämiseen tai ampumiseen verrattuna hyvin hidas, sillä se kestää aina vähintään kolme minuuttia. On myös tapauksia, joissa injektioneula irtosi ennen kuin se oli tyhjä, jolloin myrkkyä roiskui ympäri teloituskammiota. Muita ongelmia myrkkyruiskeen käytössä on neulan osuminen väärään paikkaan, kuten lihakseen tai kudokseen suonen alla. Jossain tapauksissa suoni ei kyetty löytämään tai teloitettavan suonet eivät kestäneet neulaa.
Esimerkiksi sarjamurhaaja John Wayne Gacyn teloitus Jolietin vankilassa Illinoisissa kesti 27 minuuttia. Gacyn tapauksessa kemikaalit pistettiin teloitettavaan väärässä järjestyksessä, mikä aiheutti niiden jähmettymisen injektioneulassa. Tämä johtuu tiopentaalin ja pankuronin yhteensopimattomuudesta. On kiistelty siitä oliko kysymys inhimillisestä erehdyksestä, vai tahallisesta virheestä, jotta laajasti vihatulle Gacylle saataisiin aiheutettua mahdollisimman paljon tuskaa.
Usein on käynyt myös niin, ettei barbituraatti ole vaikuttanut tai sen vaikutus on lakannut kesken kaiken; jolloin tuomittu on ollut täysin tajuissaan, mutta hengitys halvaantuneena, kaliumkloridin virratessa suoniin. Kaliumkloridin aiheuttama sydämenpysähdys on äärimmäisen tuskallinen kuolintapa, mikäli se tapahtuu uhrin ollessa tajuissaan, sillä kaliumkloridi vaikuttaa voimakkaasti hermonpäihin, ja saa uhrin tuntemaan kuin hän olisi sisältä tulessa. Eräs sairaalassa erehdyksessä kaliumkloridia saanut potilas kuvasi: "It is like hellfire was pumped in your veins." ("Kuin helvetin tulta olisi pumpattu suoniin.") Britannian valtion pyöveli Albert Pierrepoint (1906–1986) piti myrkkyruisketeloitusta sadistisena rituaalina. Myrkky voi myös aiheuttaa tuomitussa allergisen reaktion, jolloin uhri kuolee sydämenpysähdyksen sijaan anafylaktiseen šokkiin.
Ongelmien tarkempi tutkimus
Myrkkyruiskeen antamisesta raportoidut ongelmat saivat The Lancet -lehden tutkimaan myrkkyteloitusta. Kävi ilmi, että 43 tapauksessa 49 tutkitusta barbituraattimäärä on ollut liian alhainen anestesiaan, ja on todennäköistä, että uhri on ollut täysin tajuissaan ja tietoinen, ja kuolema ollut äärimmäisen tuskallinen.
Rajoituskeskustelut
Myrkkyteloitukseen liittyvät ongelmat ja kysymys siitä, onko kyseessä perustuslain kieltämä "julma ja epätavallinen rangaistus" ovat saaneet Kansasin ja New Yorkin julistamaan kuolemanrangaistuksen Yhdysvaltain perustuslain vastaiseksi 2004. Myrkkyruiskeen perustuslainvastaisuus oli tutkittavana Kaliforniassa, Missourissa, Louisianassa, Illinoisissa, Floridassa ja New Jerseyssä.
Floridassa kuvernööri Jeb Bush keskeytti kaikki teloitukset 15. joulukuuta 2006, kun kaksi päivää aikaisemmin myrkkyruiskeella tehty teloitus epäonnistui ja teloitusta piti yrittää uudelleen.
Angel Diazin teloitus kesti 34 minuuttia, jonka aikana hän kärsi valtavasti. Diazin teloituksessa häntä rokotettiin verisuonien sijaan pehmytkudokseen, joka aiheutti vakavia kemiallisia palovammoja. Diaz oli tajuissaan minuuttien ajan ensimmäisen rokotteen antamisen jälkeen. Hänen perheensä kuvaili teloitusta kidutukseksi.
Lokakuussa 2007 Yhdysvaltain korkein oikeus aloitti tutkinnan siitä, onko myrkkyruiske perustuslain kieltämä "julma ja epätavallinen rangaistus". Yhdysvaltain korkein oikeus päätti huhtikuussa 2008, ettei myrkkyruiskeen käyttö teloitusmenetelmänä rikkonut maan perustuslakia. Päätös syntyi äänin 7–2.
Yhdysvaltain lääkärien liiton kannanoton mukaan lääkärien ei tule osallistua kuolemantuomioiden täytäntöönpanoon.
Heinälampi (Ikaalinen, Saukonperä)
Heinälampi on Pirkanmaalla Ikaalisissa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Heinälampi on osa Röyhiönjärven-Iso Karppajärven valuma-aluetta.
Myrkkyruiske
Rajoituskeskustelut
Alkukesällä 2016 yhdysvaltalainen lääkeainevalmistaja Pfizer ilmoitti, ettei enää suostu toimittamaan myrkkyruiskeella tapahtuviin teloituksiin soveltuvia lääkeaineita.
Orvokki (nimi)
Orvokki on naisen etunimi, joka perustuu kukan nimeen orvokki. Samoin kuin eräät muutkin kukka-aiheiset etunimet kuten Vuokko ja Vanamo, se yleistyi 1900-luvun alussa. Orvokki-nimen on Suomessa saanut 1900-luvun alusta vuoden 2009 loppuun mennessä 47 649 henkilöä, joista 35 miestä. Orvokki on yleinen varsinkin jälkimmäisenä etunimenä. Orvokkien lempinimiä ovat ainakin Orvo ja Vokki.
Nimipäivä
Orvokin nimipäivä on 3. kesäkuuta, joka on myös Violan nimipäivä.
Nimen alkuperä
Orvokki on luontoaiheinen nimi, suomenkielinen versio nimestä Viola.
James Kwesi Appiah
pienoiskuva|James Kwesi Appiah James Kwesi Appiah (s. 30. kesäkuuta 1960) tunnetaan myös nimellä Akwasi Appiah, on ghanalainen pelaajauransa jo päättänyt jalkapallopuolustaja ja nykyinen valmentaja. Hän valmensi vuodet 2012–2014 Ghanan jalkapallomaajoukkuetta. Koko peliuransa vasempana laitapuolustajana pelannut Appiah edusti Asante Kotokoa. Hän pelasi seurassa vuodesta 1983 vuoteen 1993. Hän pelasi myös Ghanan maajoukkueessa saavuttaen Afrikan-mestaruuskisoissa hopeaa vuonna 1992. Valmentajauransa alussa Appiah sai valmennusta Manchester Cityltä ja Liverpool FC:ltä. Hänet valittiin yllättäen Ghanan valmentajaksi huhtikuussa 2012 Goran Stevanovićin seuraajaksi. Ghana selviytyi 2014 MM-kisoihin ja Appiahista tuli ensimmäinen tummaihoinen afrikkalaisvalmentaja MM-kisoissa. Huonosti sujuneiden MM-kisojen jälkeen Appiah sai potkut ja hänen tilalleen tuli Avram Grant.
Valkoparta
Valkoparta (oikealta nimeltään Edward Newgate) on legendaarinen ja voimakas merirosvokapteeni One Piece manga- ja animesarjassa.
Yleistä
Valkoparta on todella suuri mies, joka johtaa Valkoparta-merirosvoja ja on yksi Yonkou. Valkoparralla on hallinnassaan 16 divisioonaa joissa jokaisessa 100 miestä, ja hän on liitossa monen New Worldiin päässeen merirosvokapteenin kanssa. Valkoparran nimi tulee hänen suurista valkoisista viiksistään. Hän on melko iäkäs ja hänellä on omat naishoitajat laivallaan, mutta hän on todella voimakas, samoin kuin hänen miehistönsä. Huhut kertovat hänen olevan "lähimpänä One Piecea" ja "maailman vahvin mies". Hänelle hänen koko miehistönsä on kuin perhe ja jäsenet hänen lapsiaan. Jaksossa 485, hän kuolee veren vuotoon. Hänen viimeisiksi sanoikseen jäi "Yksi pala! Yksi pala on totta".
Voimat
Valkoparta on todella voimakas, ja Hän taisteli Gol D. Rogeria vastaan useasti menneisyydessä. Hän on syönyt pirunmarjan nimeltä Tremor Tremor-frut, joka mahdollistaa maanjäristysten synnyttämisen. Voimansa ansiosta hän voi synnyttää myös tsunameja.
Massa (joki)
200px|thumb|Massan kanjonia kesällä Massa on Sveitsissä, Wallisin kantonissa virtaava Aletschjäätikön laskujoki. Massa yhdistyy Rhôneen Brigin yläpuolella Natersin ja Bitschin rajalla. Massan virtaamaa säännöstellään Gibidumin padolla. Joessa on myös Electra-Massa S.A.:n omistama 340 MW:n tehoinen vesivoimalaitos, jonka vuosituotanto on noin 500 GWh energiaa.
Lähteet
Massan hydrologiset tiedot ympäristöministeriön sivuilla
Keiko Maeda
Keiko Maeda (s. 25. maaliskuuta 1980) on japanilainen entinen judoka.
Maeda voitti alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden 63 kg:n painoluokassa 1998. Hän voitti 1999 alle 63-kiloisten sarjan maailmanmestaruuden Birminghamissa pidetyissä kisoissa ja kilpaili seuraavana vuonna Sydneyn olympialaisissa, joissa hän hävisi ensimmäisen ottelunsa. Maeda sai vuoden 2000 Aasian-mestaruuskilpailuissa pronssia ja voitti myöhemmin muun muassa Korean avoimen turnauksen.
Ralph Enckell
thumb|Ralph Enckell (vasemmalla) isännöi [[Yhdistyneet kansakunnat|YK:n pääsihteeriä U Thantia Suomessa vuonna 1962.]] Carl Fredrik Ralph Alexander Enckell (13. toukokuuta 1913 Helsinki – 18. toukokuuta 2001 Helsinki) oli suomalainen diplomaatti.
Elämä
Enckell toimi ulkoministeriön palveluksessa vuodesta 1934 alkaen. Hän oli lähetystösihteerinä Tukholmassa vuosina 1944–1945, Pariisissa 1945–1950 ja Moskovassa 1950–1954 sekä ulkoministeriön poliittisen osaston päällikkönä vuosina 1955–1959. Enckell palveli Suomen pysyvänä edustajana Yhdistyneissä kansakunnissa 1959–1965, suurlähettiläänä Tukholmassa 1965–1969, OECD-edustustossa Pariisissa 1969–1976, edelleen Suomen edustustossa Pariisissa sekä samalla Unescossa 1972–1976 ja Varsovassa 1976–1980. Enckellin seuraaja ulkoministeriön poliittisen osaston päällikkönä, YK-suurlähettiläänä ja Tukholman-suurlähettiläänä oli Max Jakobson.
Ralph Enckellin siirtyminen ulkoministeriön poliittiselle osastolle ja miltei saman tien sen johtoon osui ajankohtaan, jolloin Suomessa siirryttiin niin sisä- kuin varsinkin ulkopoliittisesti uuteen kauteen. Neuvostoliitto palautti Porkkalan vuokra-alueen Suomelle, Suomi liittyi Pohjoismaiden neuvoston ja Yhdistyneiden Kansakuntien jäseneksi, ja tasavallan presidentin paikalla tapahtui sukupolvenvaihdos. Varsinkin YK-jäsenyys toi Suomen ulkopolitiikkaan täysin uusia ulottuvuuksia, sillä Suomi ei voinut enää jäädä syrjään kansainvälisten poliittisten kysymysten käsittelystä. Uuden presidentin Urho Kekkosen toimintatapana oli hoitaa asioita ulkoministeriön korkeiden virkamiesten välityksellä, usein ulkoministerin sivuuttaen, jolloin Enckellistä tuli presidentin tärkein neuvonantaja kansainvälisen politiikan alalla.
Vuoden 1959 alussa Enckell siirtyi Suomen YK-suurlähettilääksi, mutta alkuvuodesta 1965 hän joutui ilman ennakkovaroitusta siirtymään suurlähettilääksi Tukholmaan, sillä kyseiseen tehtävään jo nimitetty Pariisin-suurlähettiläs Gunnar Palmroth menehtyi äkilliseen sairauskohtaukseen.
Ralph Enckell sai virka-arvon erikoislähettiläs ja täysivaltainen ministeri vuonna 1957 ja hänet vihittiin valtiotieteen kunniatohtoriksi Turun yliopistossa 1970. Hänen poikkeukselliset ansionsa diplomaattina palkittiin Suomen Leijonan ritarikunnan suurristillä 1978.
Enckell tunnettiin diplomaattikunnan piirissä värikkäänä persoonana. Kun Vietnamin sotaa näkyvästi arvostellut Ruotsin opetusministeri, myöhempi pääministeri Olof Palme tuomitsi Tšekkoslovakian miehityksen vuonna 1968, Enckell luonnehti sarkastisesti puolueettomuuspolitiikan eroa Suomen ja Ruotsin välillä: ”Suomi pyrkii hoitamaan suhteensa sekä itään että länteen yhtä hyvin, Ruotsi yhtä huonosti.” Enckellin sanat kantautuivat luonnollisesti aikanaan Palmen korviin, ja tämä pahoitti niistä syvästi mielensä. Ilkka Pastisen mukaan Enckell oli luonteeltaan temperamenttinen ja vaativa, korostuneen isänmaallinen sekä monien alaistensa pelkäämä esimies. Enckell oli ulkoministeriön niin kutsutun ”everstijuntan” eli ”tohtorikoplan” henkinen isä.
Enckell näytteli salanimellä Ilmari Mänty pääosaa Nyrki Tapiovaaran ohjaamassa elokuvassa Varastettu kuolema vuonna 1938. Se jäi kuitenkin hänen ainoaksi elokuvaroolikseen.
Aikavaras
Aikavaras on kahdeskymmeneskuudes romaani Terry Pratchettin Kiekkomaailma-sarjassa.
Ralph Enckell
Elämä
Hän oli avioliitossa kaksi kertaa: vuosina 1936–1948 Marie-Christine Söderhjelmin ja vuodesta 1949 kuolemaansa saakka Laura Virkkusen (vuoteen 1935 Snellman) kanssa. Laura Enckellin vanhemmat olivat Jean Sibeliuksen tytär, näyttelijä Ruth Snellman ja näyttelijä Jussi Snellman. Akateemikko Rabbe Enckell oli Ralph Enckellin isän pikkuserkku.
Aikavaras
Kiekkomaailmassa aikaa hallitsevat Historiamunkit. He keräävät aikaa talteen paikoista, joissa sitä ei tarvita ja siirtävät sitä kiireisiin paikkoihin. Munkit huomaavat jonkun muunkin puuttuvan ajan kulkuun, mikä saattaa johtaa maailmanloppuun.
Ralph Enckell
Elämä
Äidinkielensä ruotsin ohella Enckell hallitsi täydellisesti suomen, englannin, ranskan ja venäjän. Hänen kielitaitonsa oli suurelta osin jo lapsuuskodin perua: hänen isänsä Carl Enckell oli suomenruotsalainen diplomaatti-ministeri ja äitinsä englantilainen Lucy Marie Frieda Agathe Margareta Ponsonby-Lyons.
Aikavaras
Aiheesta muualla
Scheibenwelt-Romane
Ralph Enckell
Elämä
Ralph Enckell kuoli syntymäkaupungissaan Helsingissä juuri täytettyään 88 vuotta. Helsingin Sanomiin laatimassaan muistokirjoituksessa Max Jakobson korosti Enckellin keskeistä roolia muutettaessa Suomen ulkopolitiikkaa vastaamaan uudenlaisia kansainvälisiä menettelytapoja YK-jäsenyyden vaatimusten ja sen tarjoamien mahdollisuuksien puitteissa. Jakobson totesi, että juuri Enckellin ansiosta Suomea alettiin pitää itsenäisenä toimijana kansainvälisessä politiikassa.
Vuonna 2013, jolloin oli tullut kuluneeksi sata vuotta Ralph Enckellin syntymästä, julkaistiin Markku Reimaan kirjoittama elämäkerta Diplomatian taikuri.
Viola (nimi)
Viola on naisen etunimi. Vuoden 2019 loppuun mennessä Viola-nimen oli Suomessa saanut 10 341 naista ja muutama mies.
Nimen alkuperä
Viola tarkoittaa latinaksi orvokkia.
Nimipäivä
Suomessa Violan nimipäivä on sekä suomen- että ruotsinkielisen kalenterin mukaan 3. kesäkuuta. Nimi oli tällä päivällä vuosina 1867–1928, joinakin vuosina myös kirjoitettuna Wiola tai Biola, ja palautettiin samalle päivälle vuonna 2000. Sama päivä on myös Orvokin nimipäivä.
Suomen tupakkateollisuus
270px|right|thumb|Frisco piippu- ja savuketupakkaa. Tupakkateollisuus on ollut merkittävä teollisuudenala Suomessa. Merkittävimpiä alan yhtiöitä olivat Amer-Tupakka, Rettig Oy ja Pietarsaaren Strengbergin tupakkatehdas. Myös jotkin urheiluliitot saivat osinkoja tupakan myynnistä. Vuonna 2010 Suomessa ei ollut tupakkateollisuutta.
Suomessa toimineita tupakkatehtaita:
Good God
Good God on yhdysvaltalaisen yhtyeen Kornin kahdeksas single ja Life is Peachy -albumin kuudes kappale. Kappale julkaistiin 7. marraskuuta 1997 singlenä ja albumissa 15. lokakuuta. Kappaleesta on julkaistu myös epävirallinen musiikkivideo.
Sadan vuoden yksinäisyys – Parhaat 1980–1986
Sadan vuoden yksinäisyys – Parhaat 1980–1986 oli Matti Inkisen Sig-yhtyeen 30-vuotisen taipaleensa kunniaksi julkaisema kokoelmalevy. Se julkaistiin kahdella CD:llä. Levyllä on monia yhtyeen tunnetuimpia kappaleita. Se tuo esille Matti Inkisen tuotannon SIG-yhtyeen kultakaudelta 1980-1986. Toki monia SIG-klassikoita jäi pois.
Albumi nousi Suomen virallisen lista sijalle 14, ja se pysyi listalla yhteensä kahdeksan viikkoa.
Ainis
Maantiede
pienoiskuva|Ainiin aluetta eli [[Spercheiós|Sperkheios-joen ylempää laaksoa.]]