cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Porin Ässät
Uusi alku Tihonovin opein
Ässät koki ennen kautta 1994–1995 tuntuvia menetyksiä, kun Olli Kaski lähti Ruotsiin, Vjačeslavs Fanduļs TPS:aan ja Arto Javanainen siirtyi Tanskaan päättämään menestyksekkästä uraansa. Ässissä ei jääty toimettomiksi. Veli-Pekka Ketolan toimenkuvaa laajennettiin valmennuksesta myös toimitusjohtajan rooliin. Joukkueeseen hankittiin menetyksiä paikkaamaan Timo Nykopp, Harri Laurila ja Teppo Kivelä sekä tšekkipelaajat Jaroslav Otevřel ja Jiri Veber. Omista junioreista oli nousemassa myös pitkän uran myöhemmin Ässissä luonut Pasi Peltonen. Ässät sijoittui runkosarjassa kuudenneksi ja pudotti puolivälierissä HIFK:n voitoin 3–0. Välierissä Jokereita vastaan Ässät hävisi kotiottelunsa vasta jatkoajalla, mutta Helsingin otteluissa Jokerit oli musertavan ylivoimainen ja eteni loppuotteluun ansaitusti. Ässät jäi pronssipeliin, jossa vastaan asettui Satakunnan paikallisvastustaja Lukko. Raumalla pelatun ottelun voittajaksi selviytyi Ässät maalein 0–3, joten pronssimitalit päätyivät Ässille.
Menestys hiipuu
Pronssikauden jälkeen 1995–1996 Ässien joukkuetta pidettiin jo SM-liigaa hallinneiden TPS:n ja Jokereiden ykköshaastajana. Uusia vahvistuksia olivat Pekka Virta ja Tomáš Kapusta. Ässien tehokas ykköskenttä, jonka muodostivat Jari Korpisalo, Tomáš Kapusta ja Jaroslav Otevřel, oli vastustajille pitelemätön, mutta ketju hajosi Kapustan loukkaannuttua kauden puolivälissä. Ässät aloitti kauden voittoputkella ja kaikki näytti lupaavalta. Jokerit ja TPS kuitenkin karkasivat muilta joukkueilta, mutta Ässät oli tiukasti kiinni kolmannessa sijassa loppumetreille asti. Tilanne kuitenkin muuttui helmikuussa 1996, kun Porissa pelatussa ottelussa JyP HT:ta vastaan tapahtui SM-liigahistorian vakavin tapaturma, kun Ässien Otevřel loukkaantui vakavasti. Runkosarjaa oli jäljellä enää seitsemän kierrosta, mutta tapauksesta järkyttyneiden ässäpelaajien pelihalut olivat kadonneet ja Ässät voitti kaudella enää kaksi ottelua. Puolivälierissä TPS päihitti Ässät suoraan voitoin 3–0.
Seuraavalle kaudelle 1996–1997 Ässät hankki kaksi kovaa vahvistusta, kun Vjačeslavs Fanduļs palasi Poriin ja Vladimír Vůjtek tuli Tšekistä. Kausi alkoi kuitenkin kuudella perättäisellä tappiolla, valmentajana ja toimitusjohtajana toiminut Veli-Pekka Ketola erotti itsensä valmentajan paikalta neljännen peräkkäisen tappion jälkeen, kun Ässät hävisi Jypille 6-1. väliaikaiseksi päävalmentajaksi nostettiin kakkosvalmentaja Kari Makkonen, ja muutama päivä myöhemmin Ässät tiedotti Juhani Tammisen tulosta Ässiin. Joukkue nousikin lopulta huippuvahvistukseksi osoittautuneen Vůjtekin johdolla seitsemänneksi, mutta puolivälierissä TPS eteni välieriin voitoin 3–1. Myös seuraava kausi 1997–1998 toi runkosarjassa seitsemännen sijan ja putoamisen puolivälierissä HIFK:ta vastaan voitoin 3–0.
Kauden 1997–1998 jälkeen Ässien pelillinen menestys ei enää kantanut joukkuetta pudotuspeleihin, ja seuraavat vuodet olivat melkoista taaperrusta organisaation joka tasolla. Konkurssikaan ei ollut kaukana, ja johtoportaan henkilöitä pidätettiin epäiltynä veronkierrosta, joskin syytteet kaatuivat sittemmin. Pohjanoteerauksena oli kausi 2000–2001, kun Ässät jäi liigan viimeiseksi.
Takaisin mitaleille – ja paluu arkeen
Seuran taaperruksen myötä fanaattinen porilaisyleisö ehti joukkueen heikkojen peliesitysten myötä jo tasaantua, kunnes kiekkobuumi heräsi uudelleen kaudella 2005–2006 Ässien menestyksen myötä. Joukkue selviytyi runkosarjassa viidenneksi, kirkkaimpina tähtinään Marko Kivenmäki ja Kristian Kuusela. Joukkueessa oli myös yritteliäitä lupaavia nuoria kuten Jesse Joensuu ja Leo Komarov. Ässät yllätti ensin puolivälierissä suosikkina sarjaan lähteneen Tapparan otteluvoitoin 4–2. Välierissä vastaan tuli mestarisuosikki Oulun Kärpät. Ässät voitti ottelusarjan voitoin 3–1 ja eteni 22 vuoden tauon jälkeen finaalisarjaan. Loppuottelusarjassa HPK:ta vastaan Ässien yritys ei enää riittänyt, vaan HPK voitti mestaruuden voitoin 3–1. Yllättävän menestyksen siivittämänä porilainen kiekkobuumi auttoi seuraa nousemaan vuosikausia kestäneestä taloudellisesta ahdingosta. 220px|thumb|right|[[Turun Palloseura (jääkiekko)|TPS-kasvatti Marko Kivenmäki oli aikoinaan Veli-Pekka Ketolan löytö Norjasta. Hän pelasi Ässissä 11 kautena lähes koko SM-liigauransa ajan kevääseen 2010 saakka. Kivenmäki voitti Ässien sisäisen pistepörssin viisi kertaa. Taustalla #52, kapteeni Ville Uusitalo. Pelaajilla on yllään Ässien kotipeliasu.]]
Hopeakauden jälkeen koitti paluu arkeen. Kausilla 2006–2007 ja 2007–2008 Ässät sijoittui jälleen SM-liigan jälkipäähän. Joukkue epäonnistui menestyksensä hyödyntämisessä lukuun ottamatta talouspuolta, joka jäi voiton puolelle tai vain niukasti tappiolle. Valmentajaa vaihdettiin pariinkin otteeseen, ja kiekkomedia tuomitsi valmentaja Alpo Suhosen vääränä valintana.
Kaudelle 2008–2009 Ässiä ennustettiin varmaksi liigajumboksi. Joukkue kuitenkin taisteli viimeisille kierroksille asti viimeisestä pudotuspelikarsintapaikasta. Paikka pudotuspeleissä jäi saamatta ja Ässät jäi Playout-otteluihin, sijoitus runkosarjassa oli 12. eli kolmanneksi viimeinen. Playout-otteluissa haluttomasti pelannut Ässät hävisi Tapparalle voitoin 0–3 ja joutui jumbofinaaliin Lukkoa vastaan, jolle Ässät hävisi voitoin 1–3 ja joutui karsimaan liigapaikastaan Mestiksen mestaria Vaasan Sportin kanssa. Liigakarsinta herätti valtalehdistönkin seuraamaan ottelusarjaa – olivathan vastakkain tunnetusti suurisuiset valmentajat Alpo Suhonen ja Juhani Tamminen. Ässät vei kuuman sarjan voitoin 4–3, vaikka oli voitoissa jo tappiolla lukemin 2–3.
Ässien A-nuoret menestyivät miehiä paremmin; kaudella 2007–2008 nuoret saavuttivat hopeaa, ja kaudella 2008–2009 A-Ässät esiintyi valmentaja Karri Kiven johdolla jälleen mitalipeleissä jääden kuitenkin neljänneksi.
Uuteen nousuun
Kauteen 2009–2010 Ässät lähti uuden päävalmentajan, oman kasvattinsa ja entisen NHL-pelaajan Pekka Rautakallion valmennuksessa. Tammikuun loppuun saakka joukkue oli hyvin mukana taistelussa kuuden parhaan suorasta playoffpaikasta, mutta kausi päättyi tasaisessa sarjassa 13. sijaan. Junioripuolella kaikki kilpakiekkoikäluokat pääsivät playoff-peleihin ja B-juniorit saavuttivat pronssimitalit.
Kaudella 2010–2011 Ässiä povattiin kausiennakoissa viimeisten neljän joukkueen joukkoon, mutta joukkue yllätti saavuttamalla runkosarjassa toisen sijan ja tekemällä SM-liigan ennätyksen vierasotteluiden pisteissä. Pudotuspelien puolivälierissä Ässät kohtasi "villi kortti-kierrokselta" jatkoon päässeen Bluesin. Blues selviytyi ottelusarjan voittajaksi otteluvoitoin 2–4. Rautakallio ilmoitti jo ennen joulutaukoa luopuvansa kauden jälkeen Ässien valmentamisesta, jolloin uudeksi päävalmentajaksi nousi kakkosvalmentaja Karri Kivi.
Seuraava kausi 2011–2012 sujui Ässiltä myös hyvin runkosarjan osalta. Ässät sijoittui sarjassa viidenneksi erinomaisten ulkomaalaisten, slovakialasen Tomas Zaborskyn ja kanadalaisen Stephen Dixonin johdolla. Pudotuspeleissä Ässät sai vastaansa JYPin, joka kuitenkin eteni välieriin suoraan otteluvoitoin 4–0. Koska kaksi runkosarjassa Ässien taakse sijoittunutta joukkuetta voitti puolivälierissä vastustajansa, oli Ässien loppusijoitus sarjassa seitsemäs.
Kausi 2012–2013 sujui Ässiltä vaihtelevasti. Se aloitti kauden vahvasti, mutta oli vuodenvaihteeseen mennessä jäänyt pudotuspeliviivan alapuolelle. Joukkue myi ykkössentterinsä Stephen Dixonin KHL-joukkue Lokomotiv Jaroslavliin. Tammikuun lopulla Ässät aloitti seurahistoriansa pisimmän voittoputken, joka päättyi vasta runkosarjan viimeistä edellisellä kierroksella jatkoaikatappioon Oulun Kärppiä vastaan. Sarjasijoitus nousi kahdennestatoista neljänneksi. Puolivälierissä Ässät voitti KalPan otteluvoitoin 4–1. Välierät JyPiä vastaan Ässät aloitti jatkoaikavoitolla, kun Michael Ryan teki voittomaalin ajassa 92.51. Toisen ottelun Porissa Ässät voitti 2–0 ja kolmannen Jyväskylässä 1–4. JyP kavensi tilanteen 1–2-vierasvoitollaan, mutta Ässät voitti viidennen ottelun 0–1 ja eteni loppuotteluihin. Ensimmäisen loppuottelun Tampereen Tappara voitti 2–1 Jukka Peltolan tehtyä voittomaalin viisi sekuntia ennen varsinaisen peliajan päättymistä. Toisen finaaliottelun Porissa voitti Ässät maalein 5–1. Kolmannessa ottelussa Tappara oli parempi maalein 3–2, ja voittomaalin teki Niclas Lucenius vain sekunti ennen varsinaisen peliajan loppua. Neljännen ottelun Ässät voitti kotihallissaan maalein 4–0. Viidennessä finaaliottelussa Ässät otti vierasvoiton maalein 1–2. Voittomaalin viimeisteli Ville Uusitalon syötöstä Veli-Matti Savinainen kolmannessa jatkoerässä ajassa 108.59. Ottelu oli SM-liigahistorian pisin finaaliottelu ja kaikki pudotuspelit mukaan laskien kolmanneksi pisin.
Ässät voitti Suomen mestaruuden voitettuaan Tapparan kuudennessa finaalissa 3–2 Jyri Marttisen maalilla, ja samalla koko ottelusarja meni Ässille 4–2. Edellisen mestaruutensa porilaiset olivat voittaneet vuonna 1978. Todellinen sukupolvenvaihdos nähtiin ottelun jälkeen, kun vuoden 1978 mestaruusjoukkueen kapteeni Veli-Pekka Ketola tuli jäälle luovuttamaan Kanada-maljan kapteeni Ville Uusitalolle.
Mestaruuden jälkeen
Mestaruutta seuranneella kaudella Ässiä tuli valmentamaan Pekka Virta. Ässät hankki riveihinsä entisen NHL-hyökkääjän Niklas Hagmanin ja joukkue pelasi vaihtelevasti ollen pudotuspelitaistossa hyvin mukana marraskuun maajoukkuetauolle asti. Tämän jälkeen kuitenkin alkoi alamäki, josta joukkue ei enää ajoittaisia nousuja lukuun ottamatta toipunut ja kausi päättyi runkosarjan sijalle 12.
Kaudella 2014–2015 Pekka Rautakallio teki paluun Ässien valmennuspenkille. Joukkue lähti kauteen nuorella joukkueella ja pelasi runkosarjassa vaihtelevasti lukuun ottamatta tappioputkia lokakuussa ja helmikuussa. Syyskaudella Ässät joukkue menetti johtoaseman useita kertoja kolmannessa erässä, hävitäkseen varsinaisella peliajalla tai jatkoajalla. Ässät sijoittui runkosarjassa sijalle 9. ja kohtasi pudotuspelien 1. kierroksella SaiPan. SaiPa lähetti Ässät kesälomille suoraan kahdessa ottelussa.
Kauden 2015–2016 alun Ässät joutui aloittamaan pitkällä vieraskiertueella. Joukkue piristyi selkeästi kotipelien alettua ja olikin pudotuspelitaistelussa hyvin mukana aina tammikuun lopulle, jolloin se alkoi jäädä jälkeen taistelussa pahimmille kilpakumppaneilleen. Mikael Kotkaniemi korvasi Pekka Rautakallion Ässien valmentajana helmikuun puolivälissä, mistä joukkue piristyikin. Kauden päättyminen runkosarjaan varmistui vasta toiseksi viimeisellä kierroksella. Seuraavalla kaudella vetovastuun joukkueesta otti Jyrki Aho.
Kaudella 2016–2017 Ässät sai monia uusia pelaajia. Joukkue menestyi hyvin ollen lähes koko kauden suoraan pudotuspelipaikkaan oikeuttavalla sijalla. Runkosarjan lopussa Ässät ei kuitenkaan kyennyt varmistamaan suoraa pudotuspelipaikkaa. Pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella vastaan asettui Tampereen Ilves, joka lähettikin Ässät kesälomille voitoin 1–2.
Kaudella 2017–2018 Ässät uudistui lisää. Huippulupaus Jesperi Kotkaniemi nostettiin muun muassa liigajoukkueen pelaavaan kokoonpanoon. Marraskuun maajoukkuetauolla Ässät vahvisti joukkuettaan kovan luokan paluumuuttajilla, kun edelliskauden päätteeksi Tapparaan siirtynyt Jarno Kärki sekä monta vuotta ulkomailla pelannut seuran oma kasvatti Sakari Salminen palasivat patapaitaan. Tammikuussa Ässiin palasi vielä Tommi Taimi. Ässät oli koko syyskauden kuuden parhaan joukossa runkosarjassa, palaten joulutauolta sijalla 4. Tämän jälkeen otteet kuitenkin huononivat ja tammikuun puolivälissä Ässät vapautti päävalmentaja Jyrki Ahon tehtävistään, nostaen jo seuraavan kauden päävalmentajaksi valitun Mikael Kotkaniemen päävalmentajaksi. Ässien kurssi korjaantui ja joukkue alkoi jälleen saavuttaa voittoja päätyen runkosarjan päätteeksi sijalle 8. Pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella vastaan asettui paikallisvastustaja Rauman Lukko. Ässät lähetti Lukon kesälomalle suoraan otteluvoitoin 2–0 ja eteni puolivälieriin, joissa vastaan asettui Oulun Kärpät. Kärppäsarjassa Ässät kykeni haastamaan Kärpät usein tasaväkisestikin, mutta Kärpät eteni lopulta jatkoon otteluvoitoin 4–1.
Kauden 2018–2019 alla Ässät ilmoitti tuntuvista taloudellisista tappioista. Aiemmin seura oli irtisanonut toimitusjohtaja Eeva Perttulan ja kesäkuussa seura ilmoitti Mikael Lehtisen aloittavan vt. toimitusjohtajana. Seura ilmoitti aloittavansa talouden elvyttämisen ja toimintojensa kriittisen tarkastelun. Ässät ilmoitti myös tehneensä kaudesta 2019–2020 alkaen sopimuksen päävalmentaja Jari Pasasen kanssa, mutta päivä Ässien tiedotuksen jälkeen hänen seuransa Fredrikshavn kertoi käyttävänsä Pasasen optiovuoden. Tämän myötä Ässien pitkälle suunnitellut valmentajakuviot peruttiin, ja valmentajanhaku aloitettiin alusta.
Kaudeksi 2019–2020 Ässät nimesi päävalmentajakseen Ari-Pekka Selinin 2+1-vuotisella sopimuksella ja teki lukuisia uusia hankintoja, tunnetuimpina identtiset kaksoset Tylor- ja Tyson Spink, sekä ruotsalaispuolustaja Jakob Stenqvist. Ässät pelasi ailahtelevan kauden, mutta pääsivät kuitenkin sijalle 9, joka oli mainio suoritus. Harmillisesti, playoff-pelit peruttiin koronaviruksen vuoksi. Seuraavalla kaudella eli 2020–2021 Selinin joukkue pelasi ailahtelevasti, Ässissä nähtiin NHL koronasulun ja yleisen pelaajamarkkinoiden ailahtelevaisuuden takia monia kovia nimiä, kuten Nick Merkley, Ty Rattie ja Andreas Borgman taitavat ja nimekkäät yksilöt eivät kuitenkaan kyenneet auttamaan Ässiä joukkueena kuten odotettiin. Kauden aikana Ässiä rasitti myös monet loukkaantumiset, ja muutamat koronakaranteenit. Helmikuussa Ässät ajautui historialliseen 10 ottelun tappioputkeen. Ässät voitti muutenkin runkosarjan viimeisestä 22 ottelusta vain 3. Ässät oli runkosarjassa lopulta sijalla 12.
Kauden 2021–2022 päävalmentajana aloitti myös edellisellä kaudella joukkuetta luotsannut Ari-Pekka Selin, mutta joukkue jäi heti alkukaudesta sarjan hännille, ja jatkoi viime kaudelta tuttua runsasmaalista häviämistä paikallisvastustaja Lukolle. Selinin korvasi kesken kauden Karri Kivi, joka aloitti päävalmentajana marraskuussa 2021 – myös apuvalmentajana toiminut Pasi Arvonen sai lähteä. Kivi jatkoi päävalmentajana myös kauden 2022–2023.
Aiemmin apuvalmentajana toiminut Jere Härkälä ottaa päävalmentajan vastuun Ässissä kaudella 2023–2024. Apuvalmentajina toimivat Timo Turunen sekä Hermanni Vidman ja kehitysvalmentajana aloittaa Hannes Hyvönen. Maalivahtivalmentajana jatkaa Jaakko Rosendahl ja hän toimii myös joukkueenjohtajana.
Naisten joukkue
Porin Ässillä oli myös joukkue Naisten SM-sarjassa vuosina 1982–1995. Joukkue putosi SM-sarjasta keväällä 1995 ja jäi tämän jälkeen tauolle. Seuraavan kerran Ässien naisjoukkue pelasi naisten I divisioonassa kaudella 1998–1999. Seuraavalla kaudella se pääsi yrittämään nousua takaisin SM-sarjaan jääden kuitenkin kahdeksan joukkueen karsintasarjassa kuudenneksi. Kaikki neljä SM-sarja joukkuetta säilyttivät paikkansa. Karsintojen jälkeen joukkue pelasi vielä kolme kautta I ja II divisioonissa vailla mainittavaa menestystä ja lopetti sitten toimintansa keväällä 2003. Ässien naisten joukkueen valovoimaisin tähti ja paras pistenainen oli Sari Fisk. Tällä hetkellä toimintaa on ainoastaan junioritasolla.
Kotiareena
300px|thumb|Isomäki Areena tammikuussa 2016.|left Ässien kotiareena on Isomäki Areena, joka tunnetaan tiiviistä tunnelmasta sekä vaikean vieraspelipaikan maineesta. Erityisesti seisomakatsomo on erityinen, sillä se on Suomen suurimpia ja sijaitsee areenan parhailla katselupaikoilla. Jäähalli sijaitsee Isomäen kaupunginosassa sijaitsevassa Porin urheilukeskuksessa. Se remontoitiin viimeksi vuosina 2014–2016, jolloin sen nimikin vaihdettiin virallisesti Isomäki Areenaksi. Maaliskuussa 2022 seura tiedotti solmineensa sponsorisopimuksen hallin nimestä luovan suunnittelutoimisto West Creative Oy:n kanssa. Näin ollen hallin virallinen sponsorinimi on maaliskuusta 2022 lähtien West Areena. Hallin nykyinen yleisökapasiteetti on 6 150 katsojaa.
Saavutukset
Ässät on voittanut Suomen mestaruuden kolmesti: vuosina 1971, 1978 ja 2013. Hopeaa seura on saavuttanut vuosina 1979, 1980, 1984 ja 2006 sekä pronssia vuosina 1976 ja 1995. Ässät on voittanut siis yhdeksän SM-mitalia. Ässien edeltäjistä Porin Karhut voitti Suomen mestaruuden vuonna 1965 ja RU-38 vuonna 1967, molemmat juuri ennen seurojen yhdistämistä Ässiksi. RU-38 on voittanut lisäksi Suomen Cupin vuonna 1965 ja Ässät perustamisvuonnaan 1967. Ässien paras saavutus kansainvälisistä otteluista on jääkiekon Euroopan cupin pronssi vuodelta 1979.
Edeltäjäseurat
Karhut
RU-38
Peliasu
pienoiskuva|Koti-, vieras- ja Roosa nauha -peliasut kaudella 2022−2023. Ässät pelasi kaudella 2022-23 kotiottelunsa punavalkoisilla paidoilla, punaisilla housuilla, punavalkoisilla sukilla sekä valkoisilla kypärillä. Vierasotteluissa joukkue esiintyy valkopunaisilla paidoilla sekä valkopunaisilla sukilla. Ässät osallistui myös Roosa nauha -keräykseen huutokauppaamalla lokakuun teemaottelussa käyttämänsä erikoispelipaidat; lahjoituksen arvo oli yli 10 000 euroa.
Hallimusiikki
Ennen ottelun alkamista soitetaan porilaisen Remix-yhtyeen kappale ”Isomäen legenda”. Vierasjoukkueen saapuessa jäälle soitetaan hard rock -yhtye AC/DC:n kappale ”Hells Bells”. Ässien luistellessa kaukaloon soitetaan fanfaarin säestämänä Emerson, Lake & Powellin kappale ”Touch and Go”. Ässien tehdessä maalin sekä ottelun päättyessä voittoon soitetaan porilaisyhtyeen Nuoret Vihaiset Miehet kappale ”Patasydän”.
Nykyinen joukkue
Valmennus:
Huolto:
Valmentajat
right|thumb|250px|[[Alpo Suhonen toimi Ässien päävalmentajana marraskuusta 2007 kesäkuuhun 2009. Kuvassa Suhonen Ässien vaihtoaitiossa lokakuussa 2008.]]
Sijoitukset ja parhaat pistemiehet kausittain
* = Playoutit ratkaisivat poikkeuksellisesti lopullisen sarjasijoituksen. ** = Kausi jäi kesken koronaviruspandemian vuoksi, pudotuspelejä ei poikkeuksellisesti pelattu.
Miliisi (poliisi)
pienoiskuva| Valtiot, joissa on ennen käytetty miliisi-termiä Valtiot, joissa käytetään edelleen miliisi-termiä Miliisi oli Venäjällä ja Neuvostoliiton entisissä alusmaissa, sekä Jugoslaviassa käytetty sotilaallisesti järjestetty valtiollinen järjestystä valvova elin, joka karkeasti ottaen vastaa länsimaista poliisilaitosta. Termi juontaa juurensa latinan sanasta militia, ’sotaväki’. Helmikuun vallankumouksen yhteydessä korvattiin Venäjän keisarin santarmilaitos ja poliisi väliaikaisella miliisillä. Lokakuun vallankumouksen jälkeen 10. marraskuuta 1917 miliisistä muodostettiin virallinen, pysyvä organisaatio (virallisesti Työläisten ja talonpoikien miliisi), joka otti itselleen myös armeijalle perinteisesti kuuluneita tehtäviä.
Nurmilauha
Nurmilauha kukkii yleensä heinäkuusta elokuuhun. Sen röyhyt antavat niitylle luonteenomaisen metallinvihreän värisävyn. Nurmilauhan lehdet ovat kapean tasasoukat, ja korsi on ohut ja jopa metrin mittainen.
Miliisi (poliisi)
Miliisi-nimitys on edelleen käytössä Uzbekistanissa ja Valko-Venäjällä sekä Kirgisiassa, jossa kuitenkin on aikomus siirtyä poliisi-nimeen.
Venäjän federaation miliisi
pienoiskuva|Moskovan miliisin [[Ford Focus.]] Venäjän miliisin kaksi päähaaraa olivat sisäisen turvallisuuden miliisi ja rikosmiliisi. Suuri osa miliisitoiminnasta ja sen tulopohjasta kuuluu myös liikennemiliisille, GAI (, Государственная автомобильная инспекция, ”Valtion autotarkastus”). Liikennemiliisit käyttävät harmaata sotilaspukua, jonka lakissa on punainen nauha ja liikennettä valvottaessa valkoista olkahihnallista vyötä. Aseina heillä on pistooli ja mustavalkoraitainen pamppu.
Kansainvälisen määritelmän mukaan venäläisten miliisien katsottiin kuuluneen sotilaspoliisiin; miliisin palvelukseen tultiin asevelvollisuuden kautta ja miliisijoukot olivat sotilasjohdon alaisia.
Presidentti Dmitri Medvedev ehdotti elokuussa 2010, että miliisit nimettäisiin jälleen poliiseiksi. Uudistuksen myötä miliisit myös vapautettaisiin lainvalvontaan liittymättömistä tehtävistä kuten katsastusten tekemisestä ja selviämisasemien ylläpidosta. Uudistus tuli virallisesti voimaan maaliskuussa 2011.
Kritiikki
1990-luvun alussa miliisin rahoitus, varustetaso ja oikeuslaitoksen tuki olivat pienet. Venäjän valtion kassa oli tyhjä eikä se kyennyt rahoittamaan kylliksi miliisiäkään. Tämä johti miliisin tehottomuuteen ja voimattomuuteen. Järjestäytynyt ja muu rikollisuus räjähtivät nousuun perestroikan aikana. Miliisistä virtasi väkeä yksityisiin turvafirmoihin, jotka maksoivat palkkaa paremmin kuin hallitus. Miliisejä liittyi myös rikollisjoukkioihin. Virassa olevien miliisien työkuri saattoi olla huono, ja he saattoivat pelätä rikollisjärjestöjen kostotoimia. Myös monet virassa toimivat miliisit rikkoivat itse lakia muun muassa hakaten ja kiduttaen kuulusteltavia tunnustuksen saamiseksi. Vuonna 1995 vain 5 % venäläisistä luotti miliisin kykyyn selvittää rikoksia. Monet miliisit ottivat lahjuksia, koska palkat olivat pienet. Miliisi toimi laiskasti järjestäytynyttä rikollisuutta vastaan ja suhtautui rasistisesti kaukasialaisiin. Vuonna 1995 sisäministeri Anatoli Kulikov julisti korruption vastaisen ”puhtaat kädet” -kampanjan, mutta vain muutamia korkeissa asemissa olleita poliisivirkamiehiä pidätettiin. Venäjän miliisin arvostus oli yhä vuonna 2010 matala miliisin korruption, tehottomuuden ja yksittäisten miliisien tekemien rikosten takia.
Jaakko Punkari
Jaakko Heikki Punkari (s. 11. syyskuuta 1945 Karkku) on suomalainen eläköitynyt metsänhoitaja, päätoimittaja ja yritysjohtaja, joka on saanut metsäneuvoksen arvonimen.
Henkilöhistoria
Punkarin vanhemmat olivat metsäteknikko Eero Punkari ja Anni Kupari. Hänen puolisonsa vuodesta 1968 on lääkintävoimistelija Marja-Liisa (Maisa) Mäkinen. Punkari tuli ylioppilaaksi Nokian yhteiskoulusta 1964 ja valmistui metsänhoitajaksi Helsingin yliopistosta 1969. Hän oli Osuuskunta Metsäliiton koulutusmetsänhoitaja 1969–1973, Maataloustuottajain Keskusliiton (MTK) metsävaltuuskunnan keskusasiamies 1973–1976, Metsäliiton järjestöosaston metsänhoitaja 1976–1978 ja järjestöosaston johtaja 1978–1989, MTK:n metsäjohtaja 1989–1990 ja Metsäliiton tiedotus- ja henkilöstöjohtaja 1990–1992, hallinto-osaston johtaja 1992–1999, sidosryhmäjohtaja 1999–2006 ja järjestöjohtaja 2006–2007. Metsäliiton Viestin päätoimittaja Punkari oli 1985–1989 ja edelleen 1990–1999. Hänellä oli työuransa aikana myös useita kotimaisia ja kansainvälisiä asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Metsäneuvoksen arvonimen Punkari sai 2001.
Alderaan
Alderaan on kuvitteellinen planeetta George Lucasin luomassa Tähtien sodan kuvitteellisessa universumissa. Planeetta oli prinsessa Leia Organan kotiplaneetta. Todennäköisesti planeetan nimi on peräisin oikealta Aldebaran-tähdeltä.
Planeetan kuvaus
Planeetasta on olemassa kolme keskenään ristiriitaista kuvausta
Alderaanin asukkaat
Alderaanilaiset arvostivat oppineisuutta ja koulutusta, taiteita, arkkitehtuuria, runoutta, näyttämötaiteita, ja rauhanomaisia ratkaisuja konflikteihin. He arvostivat myös osallistumistaan Galaktiseen (ja myöhempään) Imperialiseen Senaattiin.
Vaikka Alderaan oli pääosin demokraattinen yhdyskunta, sen hallitusmuoto oli perustuslaillinen monarkia. Kuningasperheen nimi oli Royal House of Organa, joka oli hierarkiassa korkeimman oikeuden lainsäädännöllisen korkeimman neuvoston yläpuolella. Kuningasperheen jäsenet saivat usein tittelikseen prinssi, puheenjohtaja ja varakuningas. Perinteisesti Alderaanin hallitsija toimii myös korkeimman neuvoston puheenjohtajana sekä Alderaanin senaattorina. Planeetan viimeinen hallitsija oli Bail Organa, hänen hallituskautensa päättyi Kuolemantähden tuhotessa planeetan. Tuolloin prinsessa Leia toimi Alderaanin senaattorina.
Kloonisotien jälkeen Alderaanin massiivinen taistelulaitteisto purettiin ja aseet sijoitettiin asevarastona toimineeseen Another Chance -nimiseen taistelulaivaan. Alus oli ohjelmoitu liikkumaan hyperavaruudessa jatkuvasti siihen saakka, kunnes se kutsuttaisiin takaisin Alderaanille.
Alderaanin tuho
Alderaanin suojakenttä ei ollut läheskään riittävän vahva estääkseen Kuolemantähden laseraseen tuhovoiman. Suojakenttä kesti hyökkäyksen vain noin 0,13 sekunnin ajan, jonka jälkeen planeetta räjähti kappaleiksi.
Aiheesta muualla
Orte aus Star Wars Lista över platser i Star Wars
Étienne Charles de Loménie de Brienne
thumb|Étienne-Charles de Loménie de Brienne, Joseph Perrinin tekemä muotokuva. Étienne-Charles de Loménie de Brienne (9. lokakuuta 1727 Pariisi – 19. helmikuuta 1794 Sens) oli ranskalainen katolinen piispa ja hallintomies, joka toimi Ranskan valtiovarainministerinä ja hallituksen johtajana vuosina 1787–1788, Ranskan suurta vallankumousta edeltäneen niin sanotun esivallankumouksen aikana. Hänen hallituksensa joutui antamaan periksi aateliston vastarinnalle ja taipumaan säätyjen yleiskokouksen koollekutsumiseen.
Elämä ja ura
Loménie de Brienne nimitettiin vuonna 1760 Condomin piispaksi ja vuonna 1763 Toulousen arkkipiispaksi. Vuonna 1770 hänet valittiin myös Ranskan akatemiaan. Kuningas Ludvig XVI:n helmikuussa 1787 koollekutsumassa notaabelikokouksessa hän oli valtiovarainministeri Charles Alexandre de Calonnen äänekkäimpiä arvostelijoita. Kun Calonne erotettiin, Loménie de Brienne nimitettiin hänen seuraajakseen valtiovarainministerinä 1. toukokuuta 1787, mihin vaikutti kuningatar Maria Antoinetten tuki. Loménie de Brienne nimettiin myöhemmin myös samanaikaisesti johtavaksi ministeriksi. Elokuussa 1787 hänet valittiin Ranskan tiedeakatemian kunniajäseneksi.
Koska Ranskan valtiontalous oli vararikon partaalla, Loménie de Briennella ei ollut muita vaihtoehtoja kuin ryhtyä viemään eteenpäin edeltäjänsä Calonnen esittämää verouudistusta, joka olisi asettanut aatelille ja papistolle uuden maaveron. Kun hän vei lakiesitykset vahvistettaviksi Pariisin parlamenttiin, aatelin hallitsemaan tuomioistuimeen, se odotetusti kieltäytyi vahvistamasta niitä. Kuningas vastasi karkottamalla elokuussa 1787 Pariisin parlamentin Troyes’han, mutta lopulta se oli kutsuttava takaisin ja veroehdotus peruttava. Selkkaus lisäsi Loménie de Briennen epäsuosiota. Toukokuussa 1788 seurasi yritys riisua parlamentit vallasta antamalla lakien rekisteröinti uudelle cour plénière -nimiselle elimelle, mutta tämä johti levottomuuksien puhkeamiseen Ranskan maakunnissa. Kun vielä kesäkuussa 1788 kokoontunut papiston kokous torjui Loménie de Briennen ehdotuksen vapaaehtoisen vero-osuuden lisäämisestä, hän joutui heinäkuussa antamaan kokonaan periksi ja myöntymään parlamenttien vaatimukseen säätyjen yleiskokouksen kutsumisesta koolle. Hän ilmoitti 8. elokuuta, että säätykokous kokoontuisi 1. toukokuuta 1789. Taloudellinen tilanne oli tällä välin käynyt niin heikoksi, että 16. elokuuta 1788 valtion kassa joutui keskeyttämään kaikki maksunsa, mikä käytännössä merkitsi vararikkoon julistautumista. Tämän seurauksena Loménie de Brienne joutui eroamaan 25. elokuuta ja hänen tilalleen nimitettiin Jacques Necker.
Ministerikautensa jälkeen Loménie de Brienne siirtyi Sensin arkkipiispaksi ja vielä vuoden 1788 aikana hänet nimitettiin myös kardinaaliksi. Kun vallankumouksen jälkeen Ranskaan luotiin vuonna 1790 papiston siviilihallinto, hän oli yksi harvoista korkeista kirkon edustajista, jotka kävivät vapaaehtoisesti Pariisissa vannomassa vaaditun uskollisuudenvalan perustuslaille. Sen myötä hänestä tuli Yonnen arkkipiispa. Loménie de Brienne luopui kardinaaliudesta vuonna 1791. Hänet vangittiin terrorin aikana ensin lyhytaikaisesti marraskuussa 1793 ja uudelleen helmikuussa 1794. Hänet löydettiin pari päivää myöhemmin kuolleena vankisellistään Sensissä.
Loménie de Briennen veli Athanase Louis Marie Loménie de Brienne toimi sotaministerinä samassa hallituksessa vuosina 1787–1788. Hänet teloitettiin giljotiinilla vuonna 1794.
Zoubaïer Baya
Zoubaïer Baya (, s. 15. toukokuuta 1971) on tunisialainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääväkeskikenttäpelaaja. Huhtikuussa 2012 hänet nimitettiin Tunisian maajoukkueen kykyjenetsijäksi.
Ura
Baya aloitti uransa paikallisessa CS M'sakenin junioreissa vuonna 1981. Hän pelasi joukkueessa myös hetken aikaa aikuistasolla ennen siirtymistään Étoile Saheliin vuonna 1991. Usean vietetyn kauden ajan Bayasta kehittyi pian maansa parhaimpia pelintekijöitä ja hänet valittiin kahdesti Tunisian vuoden jalkapalloilijaksi. Baya ehti voittaa muun muassa Afrikan Cup voittajien cupin ennen siirtymistään eurooppaan vuonna 1997.
SC Freiburgissa hän pelasi vuosien 1997–2001 aikana yhteensä 129 ottelua ollen myös joukkueensa avainpelaajia. Maalinteossa Baya onnistui 21 kertaa. Saksasta hän matkasi kaudeksi 2001/2002 Turkkiin Beşiktaşiin, jossa Baya kuului myös joukkueen avausmiehistöön. Kauden päätteeksi hän pelasi vuoden 2002 loppuun asti Qatarissa, Al-Arabissa ennen paluutaan kotimaahansa.
Baya siirtyi joulukuussa 2002 ES Saheliin, jossa hän pelasi viimeiset pääsarja ottelunsa Tunisiassa. Sittemmin hän lopetti pelaajauransa pelaamalla kasvattajaseurassaan CS M'sakenissa Tunisian ykkösdivisioonassa, Ligue Professionnelle 2:ssa.
Maajoukkue
Baya teki ensi esiintymisensä maajoukkueessa 4. syyskuuta 1994 Guinea-Bissauta vastaan, jossa hän myös teki ensimmäisen maalinsa. Baya edusti Tunisiaa kaksissa MM-kisoissa, vuosina 1998 ja 2002, sekä yksissä kesäolympialaisissa vuonna 1996. Hän pelasi urallaan 81 maaottelua ja teki niissä 18 maalia.
Transformaatiolaki
Transformaatiolaki täydentää yleensä blankettilakimenettelyä. Se on voimaansaattamislaki, joka muuttaa kansallista lainsäädäntöä vastaamaan kansainvälisen sopimuksen määräyksiä.
Kosovon presidentti
Kosovon tasavallan presidentti on Kosovon valtionpäämies. Kosovon presidentin ulkopoliittisiin valtaoikeuksiin kuuluu muun muassa useimpien kansainvälisten sopimuksien hyväksyminen. Sisäpolitiikassa uudet lait vaativat presidentin hyväksynnän, joskin Kosovon parlamentti voi tietyissä tilanteissa kiertää tämän.
Presidentin toimikausi kestää Kosovossa viisi vuotta ja sama henkilö saa toimia presidenttinä korkeintaan kahden kauden ajan. Jos presidentti on kesken virkakautensa estynyt suorittamasta virkaansa, niin virkaatekevänä presidenttinä toimii parlamentin puhemies.
Porvoon linja-autoasema
thumb|Porvoon linja-autoasema.
Porvoon linja-autoasema on yksi Suomen vilkkaimmista linja-autoasemista. Linja-autoasema on pika- ja vakiovuorojen käytössä, mutta myös paikallisliikenteen käytössä. Porvoon linja-autoasemalla toimi aiemmin Matkahuolto, joka siirtyi väistötiloihin rakennuksen huonosta kunnosta johtuen tammikuussa 2019. Linja-autoasemalta oli lähtöjä vuonna 2010 joka arkipäivä noin 450 ja matkustajia 2500.
356 mm/52 -tykki vm. 1913
Tykin kaliiperi oli 356 millimetriä. Putken pituus oli 52 kaliiperia eli noin 18,5 metriä. Suurin kantama olisi ollut 1910-luvun ampumatarvikkeilla kolmoistykkitornissa noin 23 kilometriä ja kaksoistykkitornissa noin 25 kilometriä. Suurin kantama oli toisen maailmansodan aikaisilla ampumatarvikkeilla rautatietykkinä noin 53 kilometriä. Tulinopeus oli kolmoistykkitornilla korkeintaan 3 laukausta minuutissa, kaksoistykkitornilla 2 laukausta minuutissa ja rautatietykillä 1,5 laukausta minuutissa.
The Slackers
thumb|The Slackers The Slackers on vuonna 1991 perustettu newyorkilainen yhtye. Yhtyeen musiikki on sekoitus reggaeta, skata, rocksteadya ja jazzia. Yhtye vieraili Suomessa vuoden 2007 Ilosaarirockissa.
Britannian Grand Prix 2018
Britannian Grand Prix 2018 (virallisesti Formula 1 2018 Rolex British Grand Prix) oli Formula 1 -kauden kymmenes osakilpailu, joka ajettiin 8. heinäkuuta Silverstonen moottoriradalla Englannissa Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
FS Magenta (1861)
Magenta oli 1862 valmistunut Ranskan laivaston vuonna 1861 vesillelaskettu Magenta-luokan ironclad.
Valmistus
Alus tilattiin Brestin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin 22. kesäkuuta 1859. Alus laskettiin vesille 22. kesäkuuta 1861 ja se otettiin palvelukseen 2. tammikuuta 1862.
Palvelus
Aluksella syttyi Toulonissa tulipalo 31. lokakuuta 1875. Miehistö yritti tuloksetta sammuttaa tulipaloa ja saman aikaisesti kastella ruutivarastoja estääkseen niiden räjähdyksen. Sammutustöiden epäonnistuessa miehistö hylkäsi aluksen, joka räjähti hieman myöhemmin. Alus upposi viidentoista metrin syvyyteen Toulonin satama-altaaseen. Alus poistettiin alusluettelosta 31. joulukuuta.
Onnettomuuden tapahtuessa aluksella oli Karthagon löydöksiä, joista merkittävimpiä 2 080 kappaletta steeloja ja vuoden 1874 Pricot de Sainte-Marien kaivauksilta löytämä Vibia Sabinan marmoripatsas.
Aluksen hylky paikannettiin huhtikuussa 1994 ja siitä on sittemmin nostettu steelojen kappaleita. Patsas on osittain entisöity, mutta pahoin vaurioitunutta päätä ei ole kyetty liittämään vartaloon. Osat ovat esillä Louvressa.
Rebecca Clarke
thumb|right|Rebecca Clarke. Rebecca Clarke (27. elokuuta 1886 – 13. lokakuuta 1979) oli englantilainen alttoviulisti ja säveltäjä.
Clarke muutti vuonna 1916 Yhdysvaltoihin. Hänen tunnetuimpiin sävellyksiinsä kuuluvat alttoviulusonaatti ja pianotrio sekä rapsodia pianolle ja sellolle. Hän esiintyi ja sävelsi toisen maailmansodan jälkeen hyvin satunnaisesti.
Clarke meni vuonna 1944 naimisiin James Friskinin kanssa. Miehen kuoltua vuonna 1967 Clarke alkoi työstää muistelmateosta, joka valmistui vuonna 1973, mutta jota ei koskaan julkaistu. Teoksessa Clarke kuvasi lapsuutensa heikkoja perhesuhteita ja ankaraa isäänsä, joka oli aikoinaan suhtautunut kielteisesti hänen musiikkiopintoihinsa. Clarken viimeinen sävellys oli todennäköisesti laulu ”God Made a Tree”, joka sävellettiin 1954 ja julkaistiin 2002. Clarke kärsi ainakin aktiivisimman sävellyskautensa jälkeen dystymiasta.
Clarke menehtyi 93-vuotiaana New Yorkissa ja tuli polttohaudatuksi. Moni hänen teoksensa on julkaistu vasta postuumisti. Hänen tunnetuimmat työnsä ovat kamarimusiikkia, josta suuressa osassa on keskeisessä osassa alttoviulu.
Lennart Nilsson
thumb|Lennart Nilsson, 2014. thumb|Erik Collin, Lennart Nilson, 1946. Lars Olof Lennart Nilsson (24. elokuuta 1922 Strängnäs – 28. tammikuuta 2017 ) oli ruotsalainen valokuvaaja ja tutkija, joka tunnetaan erityisesti kehonsisäisen kuvauksen pioneerina. Erityisen tunnettuja ovat hänen otoksensa syntymättömistä lapsista.
Nilssonia pidetään yhtenä Ruotsin ensimmäisistä moderneista kuvajournalisteista. Hän sai vuonna 2009 kunniaprofessorin arvonimen Ruotsissa. Vuonna 1980 hänelle myönnettiin ensimmäinen Hasselblad-palkinto.
Spontel
Spontel Oy oli suomalainen kehitysyhtiö. Yhtiö osallistui 1980-luvun kasinotalouteen. Spontel ja Tamro fuusioituivat vuonna 1994.
Sponsor perusti Spontel Oy:n sisaryhtiökseen. Spontelin tarkoitus oli tehdä nopeita riskisijoituksia ja kerätä niillä voittoa Sponsorille, joka omisti enemmistön Spontelista.
Spontel listattiin Helsingin pörssiin vuonna 1985. Yhtiön toimitusjohtaja oli Jan Boëthius ja hallituksen puheenjohtaja Hannes Kulvik. Pörssilistautumisesta huolimatta määräysvalta Spontelissa pysyi Sponsorilla.
Vuonna 1987 tapahtuneen valtataistelun (katso Sponsor) jälkeen Spontel joutui Yhdyspankin ja sen lähipiirin omistukseen. Hallituksen puheenjohtajaksi tuli Björn Wahlroos.
Tamro
Spontel osti toisen pörssiyhtiön, lääketukkuri Tamron osakkeita vuonna 1986. Kaupan takana oli se, että toimitusjohtaja Boëthius piti niitä alihintaisina. Kaupan seurauksena Tamro vedettiin pois pörssistä 1987.
Spontel luopui kehitysyhtiötoiminnasta 1993. Spontel ja Tamro fuusioitiin 1994. Yhtiö jatkoi toimintaansa Tamron nimellä.
Jan Zach
thumb|Jan Zach Jan Zach (13. marraskuuta 1699 – 24. toukokuuta 1773) oli tšekkiläinen säveltäjä, viulisti ja urkuri. Vuonna 1747 hän siirtyi Prahasta Mainziin, jossa hän työskenteli viulistina ja kapellimestarina. Vuodesta 1756 lähtien Zach kierteli Euroopassa myyden sävellyksiään.
Zachin tuotantoon kuuluu muun muassa 28 sinfoniaa, neljätoista konserttoa, noin kolmekymmentä messua sekä kamarimusiikkia.
Lidija Seifullina
Lidija Seifullina oli tataarilaissyntyisen ortodoksipapin tytär. Ennen Venäjän vallankumousta hän toimi kirjastonhoitajana, opettajana ja näyttelijänä. Vuosina 1917–1919 Seifullina kuului sosialistivallankumouksellisten puolueeseen. 1920-luvun alussa hän työskenteli kirjastonhoitajana Tšeljabinskissa ja kirjakustantamon toimittajana Novosibirskissä.
Seifullina asui Moskovassa vuodesta 1923 ja oli jo sitä ennen vuodesta 1921 keskittynyt kirjoittamiseen ja julkaissut ensimmäiset novellinsa. Tuotantonsa alkuaikana hän kuvaa novelleissa Siperian maaseudun elämää.
Radioheadin diskografia
Tämä on englantilaisen alternative rock -yhtyeen Radioheadin diskografia. Yhtyeen jäsenet ovat Thom Yorke (laulu, rytmikitara, piano), Jonny Greenwood (kitara ja muita instrumentteja), Ed O’Brien (kitara, taustalaulu), Colin Greenwood (basso, syntetisaattori) ja Phil Selway (rummut, lyömäsoittimet). Yhtye on julkaissut kahdeksan studioalbumia, 28 singleä, 11 EP:tä ja kaksi boksia.
Yhtyeen albumeja on myyty yli 25 miljoonaa kappaletta.
Singlet
Yhdysvaltojen "Modern Rock" -lista perustuu vain radiosoittoon. Kappaleita "Let Down", "Optimistic", "Bodysnatchers" ja "House of Cards", jotka ovat päässeet tälle listalle, ei ikinä julkaistu singleinä. "Lucky" oli myös vain promootiotarkoituksellinen radio-single, mutta se ei sijoittunut listoille.
Hurttionjärvi
Hurttionjärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Kuloveden alueeseen. Järvi on osa Rautaveden aluetta.
Maantiede
Järven pinta-ala on 14,5 hehtaaria ja sen pituus on 650 metriä ja leveys 400 metriä. Järveen laskee kaksi suo-ojaa ja sen luusua sijaitsee järven länsirannalla, josta saa alkunsa 6,5 kilometriä pitkä oja, joka on alajuoksulla nimeltään Hourunoja.
Järven rantaviiva on 2,2 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Osa rannoista ovat metsäistä suota. Rannoilla on muutamia loma-asuntoja, joille johtaa teitä Karkun Palvialasta.
Pjotr Kotšetkov
Pjotr Anatoljevitš Kotšetkov (s. 25. kesäkuuta 1999 Kazan, Venäjä) on venäläinen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa NHL-seura Carolina Hurricanesin organisaatiossa.
Seuraura
Kotšetkov aloitti jääkiekkoilun Dizel Penzassa ollessaan 4-vuotias. Hän aloitti puolustajana, mutta siirtyi maalivahdiksi 8-vuotiaana. Kotšetkov torjui Dizelin ikäluokassaan Volgan aluemestaruuteen vuonna 2011. Kaudeksi 2015–2016 hän siirtyi Ak Bars Kazanin B-nuoriin, josta Kotšetkov palasi taas kaudeksi 2016–2017 Dizel Penzan organisaatioon. Hän debytoi seuran miesten joukkueessa Venäjän toiseksi korkeimmalla sarjatasolla VHL-liigassa, jossa vain 17-vuotias Kotšetkov pelasi kahdeksan runkosarjaottelua.
Heinäkuussa 2017 Kotšetkov teki KHL-sopimuksen HK Sotšin kanssa. Hän pelasi kauden 2017–2018 kokonaan Venäjän nuorten sarja MHL:n Kapitan Stupinossa. Kaudeksi 2018–2019 Kotšetkov siirtyi Sotšin organisaatioon. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan seuran farmijoukkue HK Rjazanissa, VHL:ssä, jossa Kotšetkov pelasi 18 runkosarja- ja kolme playoff-ottelua torjuen kaksi nollapeliä. Hänet valittiin lokakuun 2018 lopulla liigan viikon maalivahdiksi. Kotšetkov teki kauden aikana myös KHL-debyyttinsä saaden tililleen kaksi runkosarjaottelua. Hän pelasi ensimmäisen KHL-ottelunsa 1. lokakuuta 2018 vieraissa Jokereita vastaan. Kotšetkov torjui Sotšin 4–2-tappioon päättyneessä ottelussa 26 kertaa.
Toukokuussa 2019 Sotši kauppasi Kotšetkovin SKA Pietariin vaihdossa maalivahti Nikita Bogdanoviin. Carolina Hurricanes varasi hänet "yli-ikäisenä" (20 vuotta) toisella kierroksella 36. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2019. Kotšetkov oli varaustilaisuuden pienimmällä numerolla varattu eurooppalaismaalivahti ja kaikkiaan toinen maalivahti Spencer Knightin (13. varaus) jälkeen.
Marraskuussa 2022 Kośetskov teki Hurricanesin kanssa neljän vuoden ja yhteensä kahdeksan miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Maajoukkueura
Kotšetkov pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2019, jolloin hän voitti pronssia. Kotšetkov nousi turnauksen edetessä Venäjän ykkösmaalivahdiksi Daniil Tarasovin ohi ja pelasi kaikki pudotuspelit. Kotšetkov valittiin turnauksen parhaaksi maalivahdiksi ja valmennus valitsi hänet joukkueensa turnauksen yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta.
Adapteo
Adapteo Oyj on siirtokelpoisten tilojen vuokraukseen ja myyntiin erikoistunut suomalainen pörssiyhtiö, joka syntyi Cramon jakautumisen myötä kesällä 2019. Adapteo on listautunut Tukholman pörssiin, missä kaupankäynti yhtiön osakkeilla alkoi 1. heinäkuuta 2019.
Historia
Cramon hallitus hyväksyi helmikuussa 2019 suunnitelman konsernin siirtokilpoiset tilat -liiketoiminnan erittäymisestä omaksi yhtiökseen, kun taas Cramolle jäisi konsernin kone- ja laitevuokrausliiketoiminta. Jakautuminen pantiin täytäntöön 30. kesäkuuta 2019, ja Adapteon osakkeiden noteeraus Tukholman pörssissä alkoi seuraavana päivänä. Cramon siirtokelpoiset tilat -liiketoimintaa vuodesta 2017 johtanut Philip Isell Lind af Hageby aloitti samalla Adapteon ensimmäisenä toimitusjohtajana.
Päätös listata Adapteo ainoastaan Tukholman pörssiin herätti kritiikkiä Cramon suomalaisissa osakkeenomistajissa, sillä näille jaettavien Adapteon osakkeiden konvertointi suomalaiselle arvo-osuustilille olisi aikaa vievää ja suhteellisen kallista. Cramon mukaan Tukholman pörssiin listaamisen taustalla oli Helsinkiä selvästi suurempi kaupankäynti.
Sijoittaja Kim Lindström kokosi syksyllä 2019 Adapteon omistajien ryhmittymän, joka edusti 15 prosenttia yhtiön osakkeista. Ryhmä luovutti joulukuussa vaatimuksensa Adapteon hallitukselle yhtiön osakkeiden rinnakkaislistaamiseksi Helsingin pörssiin. Adapteon hallitus päättikin keväällä 2020 rinnakkaislistaamisen toteuttamisesta vuoden toisen puoliskon aikana.
Liiketoiminta
Adapteon liiketoiminta koostuu siirtokelpoisten tilojen lyhyt- ja pitkäaikaisesta vuokrauksesta sekä myynnistä Pohjoismaiden ja Saksan markkinoilla. Adapteo toimii vuokrausmarkkinoilla Ruotsissa, Suomessa, Tanskassa, Norjassa ja Saksassa, sekä myyntimarkkinoilla Ruotsissa, Suomessa ja Norjassa. Yhtiön asiakaskuntaan kuuluvat muun muassa koulut, päiväkodit ja toimistot niin yksityisellä kuin julkisella sektorilla. Vuonna 2018 noin 60 prosenttia Adapteon liikevaihdosta tuli Ruotsin markkinoilta.
Uuden-Seelannin ralli 1984
Uuden-Seelannin ralli 1984 (viralliselta nimeltään 15. Sanyo Rally of New Zealand) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1984. Kilpailu järjestettiin 23. –26. kesäkuuta 1984 Aucklandissa. Kilpailu oli kauden seitsemäs ja sen kokonaispituus oli.
Haukilampi
Haukilampi tai myös Hauklampi tai Haukilammi tarkoittaa jotakin seuraavista:
Raimo Räty
Raimo Kalevi Räty (s. 30. heinäkuuta 1948 Oulu) on suomalainen entinen pikajuoksija.
Seuratasolla Räty edusti Oulun Pyrintöä ja häntä valmensi Esko Olkkonen.
Manaaja
Manaaja voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Vladimir Šadrin
Vladimir Nikolajevitš Šadrin (, 6. kesäkuuta 1948 Moskova, Neuvostoliitto – 26. elokuuta 2021 ) oli neuvostoliittolainen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän oli keskushyökkääjä. Šadrin pelasi Neuvostoliiton mestaruussarjassa 445 ottelua, joissa hän teki 213 maalia. Šadrin pelasi 169 maaottelua ja teki 71 maalia Neuvostoliiton maajoukkueessa vuosina 1968–1978. Uransa neljä viimeistä kautta Šadrin pelasi Japanissa Oji Seishin joukkueessa tehden siellä yli kaksi pistettä per pelattu ottelu. Šadrin päätti pelaajauransa keväällä 1983.
Kauden 1984–1985 Šadrin toimi Spartakin apuvalmentajana. Kaudelle 1992–1993 Šadrin kutsuttiin Venäjän U18-maajoukkueen apuvalmentajaksi ikäluokan EM-turnaukseen. Kaudella 1995–1996 Šadrin toimi U18-maajoukkueen päävalmentajana ja seuraavalla kaudella U20-maajoukkueen apuvalmentajana. Šadrin lopetti valmentajan uransa 1997 U20 MM-turnaukseen.
Oltuaan muutaman vuoden sivussa jääkiekon parista, Šadrin valittiin Moskovan Spartakin jääkiekkojohtajan apulaiseksi (Vice President of Hockey Operations). Tässä roolissa hän toimi vuosina 2004–2010.
Muotkatunturin erämaa
thumb|300px|Näkymä Peltojärvelle Peltoaivilta. Muotkatunturin erämaa-alue perustettiin 1991 erämaalailla samoin kuin 11 muutakin Lapin erämaa-aluetta. Muotkatunturien erämaa sijaitsee Lapin maakunnassa Utsjoen ja Inarin kuntien alueella. Pinta-alaltaan se on 1 570 km². Muotkatunturit ovat poronhoitoaluetta ja siellä harjoitetaan myös metsätaloutta.
Retkeilijöille ei ole merkittyjä reittejä, ja alueella on vain neljä autiotupaa. Koilliskulmassa on laajoja soita, pohjoisessa ja lännessä tunturiharjanteita ja niitä halkovia jokilaaksoja, lounaasta löytyy mäntymetsää. Erämaan keskellä on Peltojärvi. Korkein tunturi on 590 metrin korkeuteen nouseva Kuárvikozza (Koarvikodds). Peltojärvestä kohoaa Peltoaivi (567 m m.p.y.).
Aluetta rajoittaa etelässä Inarin–Angelin tie, lännessä Angelin–Karigasniemen tie, pohjoisessa Kaamasen–Karigasniemen tie ja idässä valtatie 4. Aluetta hoitaa Metsähallitus.
FS Solférino (1861)
Solférino oli Ranskan laivaston vuonna 1861 vesillelaskettu Magenta-luokan ironclad.
Valmistus
Alus tilattiin 15. kesäkuuta 1859 Lorientin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin 24. kesäkuuta 1859. Alus laskettiin vesille 24. kesäkuuta 1861 ja se otettiin palvelukseen 25. elokuuta 1862 ensimmäisenä päällikkönään Martineau des Chenez. Koeajoissa Cherbourgin edustalla alus oli saavuttanut yhdellä kuusi lapaisella potkurilla 12,9 solmun nopeuden.
Palvelus
Des Chenez luovutti 10. huhtikuuta 1863 aluksen päällikkyyden seuraajalleen Roussinille. Testilaivueen komentaja vara-amiraali Penaud nosti 24. syyskuuta lippunsa aluksella. Alus johti 20. lokakuuta laivueen purjehdukselle Brestistä Madeiralle ja Teneriffalle. Aluksen potkurista irtosi nopeuskokeissa kaksi lapaa ja potkuri korvattiin Cherbourgiin paluun jälkeen nelilapaisella, joka samalla paransi aluksen nopeutta 0,4 solmua.
Alus poistettiin palveluksesta 16. maaliskuuta 1871. Oltuaan ankkurissa Cherbourgissa alus lähti heinäkuussa 1878 Brestiin, jossa se poistettiin alusluettelosta 21. heinäkuuta 1882.
Albatroz-luokka
Albatroz-luokka on Portugalin laivaston kuuden 1970-luvulla valmistetun aluksen muodostama partioveneluokka, jonka aluksista on edelleen yksi palveluksessa.
Alukset
Alusten varustukseen kuului RM-316P-tutka ja niiden aseistuksena oli yksi 20 millimetrin tykki ja kaksi 12,7 millimetrin konekivääriä.
Ranskalainen puolustus
Ranskalainen puolustus on shakkiavaus, jolle on luonteenomaista se, että valkea siirtää e-sotilaansa ruutuun e4 ja musta omansa ruutuun e6. Usein näin pelataan heti ensimmäiseksi, mutta avaukseen voidaan päätyä myös muista aloitussiirroista. Siirtoja merkitään seuraavasti:
Ensimmäisiä kertoja avausta tutkittiin jo vuonna 1497. Nimensä avaus sai kuitenkin Lontoon ja Pariisin kaupunkien välillä vuonna 1834 pelatun kirjeshakkipelin mukaan, vaikka puolustusta oli käytetty aiemminkin. Avaus nimettiin ranskalaiseksi puolustukseksi Pariisin voitettua pelin.