cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Batman (Terry McGinnis)
Taustaa
Vuosia oli kulunut, kun Batman nähtiin viimeksi, mutta Jokerin legenda eli yhä, kun Terry kohtasi katujengin nimeltä The Jokerz, jotka olivat pukeutuneet pelleiksi ja heidän johtajansa muistutti hyvin paljon Jokeria. Terryn jouduttua heidän kanssa tappeluun, hän kaappasi yhden jengiläisten moottoripyöristä ja lähti karkuun. Sattumalta Terry ajautui Wayne-kartanon läheisyyteen, jossa jo ikääntynyt Bruce Wayne oli sattumalta vastassa. Yhdessä kaksikko tappeli jengiä vastaan, joka oli seurannut Terrya. The Jokerzien saadessa pahasti takkiinsa he vetäytyivät omille teilleen. Waynen sydän alkoi jälleen reistailla, jolloin Terry auttoi hänet takaisin kartanolleen. Waynen saadessa syötyä sydänlääkkeensä hän nukahti tuolilleen, kun Terry oli soittamassa isälleen. Hän yhtäkkiä huomasi lepakon olevan juuttuneena seinäkellon sisälle, jolloin Terry yritti vapauttaa sen. Samalla hän avasi vahingossa oven lepakkoluolaan. Pian Bruce Wayne oli jo hereillä ja ajoi Terryn tiehensä lepakkoluolastaan.
Terryn palattua kotiin hän sai huomata isänsä Warrenin olevan murhattu, mutta sai myöhemmin tietää, että syyllinen ei ollut Jokerien jengi vaan Wayne-Powers-yhtymän omistaja Derek Powersin apulainen Mr. Fixx. Terry palasi Waynen kartanolle pyytämään apua Powersin pysäyttämiseen, mutta Bruce ei suostunut kuuntelemaan ja käski Terryn viemään todistusaineiston Gothamin poliiseille. Terry yritti vielä vedota Brucea tekemään jotain sillä olihan hän Batman, mutta Bruce sanoi sen olevan jo historiaa. Se ei kuitenkaan estänyt Terryä saamaan kostonsa Powersille ja palasi takaisin lepakkoluolaan varastaakseen Waynen uusimman asun, joka oli jo 20 vuotta vanha. Terryn matkatessa Powersin toimiston ikkunalle hän sai kuulla, että Mr. Fixx murhasi hänen isänsä. Terry kuitenkin huomattiin rakennuksen reunustalla, jolloin hänestä yritettiin päästä eroon. Hän piiloutui varastoon, jolloin Wayne otti häneen radioyhteyden lepakkoasuun ja vaati sen heti takaisin. Hetken erimielisyyksien jälkeen Wayne suostui auttamaan Terryä saamaan Powers kiinni, joka oli salakuljettamassa biologisia joukkotuhoaseita. Kaikki ei mennyt kuitenkaan kuten piti, sillä Terry ei vielä hallinnut kunnolla kaikkia Batmanin aseita, eikä hänen kamppailulajien hallitseminen ollut vielä huipussaan. Powers kuitenkin kaiken hässäkän keskellä altistui omiin salakuljettamiinsa biokemikaaleihin, jotka muuttivat hänen elämänsä. right|250px|thumb|Tulevaisuuden Batman Bruce oli kuitenkin vakuuttunut Terryn suorituksesta ja huomasi Batmanin olleen edelleen tarpeellinen Gotham Citylle tulevaisuudessakin, jolloin hän seuraavana päivänä vieraili Terryn kotona pyytäen häntä omaksi henkilökohtaiseksi apulaiseksi ja alkoi salaa harjoittamaan nuorta poikaa uuteen rooliinsa Batmanina.
Myöhemmin Terryn ollessa 31 vuotias hän kohtasi ikääntyneen Amanda Wallerin, joka paljasti tälle, että Terry on todellisuudessa Bruce Waynen biologinen poika ja hänet luotiin geneettisen kokeen kautta. Terry järkyttyi tästä niin paljon, että hän harkitsi lopullisesti Batmanin roolin hylkäämistä, mutta päätti kuitenkin jatkaa uraansa Batmanina.
Lepakkoasu
Liki 20 vuotta vanha asu, jonka teknologia on kuitenkin todella edistynyttä. Alun perin Bruce Wayne loi asun, koska oli tullut jo niin vanhaksi, ettei hän ollut enää niin vahva kuin nuorempana. Asu poikkeaa perinteisestä Batmanin asusta niin ulkonäöllisesti, kuin teknisesti. Se on kokonaan musta, ja logo on punainen. Naamio myös peittää koko naaman ja viitta on poistettu kokonaan, joiden tilalle on kehitetty kokoon kasautuvat siivet, joiden avulla pystyy liitämään, lisäksi saappaiden pohjaan on asennettu pienet rakettimoottorit joiden avulla saa lisävauhtia noustessaan ilmaan. Asu on myös erittäin kestävä sillä se suojaa tulelta, laserilta, sähköiskuilta ja pieneltä radioaktiiviselta säteilyltä.
Lista lepakkoasun ominaisuuksista:
Sarjakuva
Oman sarjakuvan lisäksi hahmo esiintyi myös muun muassa Jeph Loebin kirjoittamassa Superman/Batman sarjakuvan numeroissa 22 ja 23, jossa hän taisteli Bizarroa vastaan, joka oli siirtynyt aivan toiseen hyperajalliseen todellisuuteen.
30. kesäkuuta 2010 DC Comics julkaisi ensimmäisen numeron kuusiosaisesta minisarjakuvasta, jonka on käsikirjoittanut Adam Beechen. Tarina sijoittuu vuosia eteenpäin animaatiosarjan tapahtumista.
Karbonyylidi-imidatsoli
Karbonyylidi-imidatsoli (C7H6N4O) on heterosyklinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä, erityisesti synteettisten peptidien valmistuksessa.
Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa karbonyylidi-imidatsoli on väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste reagoi erittäin helposti veden kanssa ja hydrolysoituu, jolloin muodostuu hiilidioksidia ja imidatsolia. Karbonyylidi-imidatsoli liukenee muun muassa tetrahydrofuraaniin, bentseeniin, kloroformiin ja dimetyyliformamidiin.
Valmistus ja käyttö
Karbonyylidi-imidatsolia valmistetaan imidatsolin ja fosgeenin välisellä reaktiolla bentseeni- tai tetrahydrofuraaniliuoksessa. Yhdistettä käytetään orgaanisen kemian synteeseissä niin sanottuna karboksyylihappoja aktivoivana reagenssina muun muassa esterien, amidien, peptidien ja tioesterien valmistuksessa. Toiminta perustuu siihen, että se reagoi karboksyylihappojen kanssa asyyli-imidatsolijohdannaisiksi, jotka reagoivat helposti nukleofiilien kuten hydroksyyli- tai aminoryhmien kanssa. Tätä hyödynnetään muun muassa peptidisynteeseissä ja biokonjugaattien muodostamiseen. Yhdistettä käytetään myös valmistettaessa aldehydejä, karbonaatteja ja tetronihappojohdannaisten valmistukseen.
Antiokhos VII Sidetes
Antiokhos VII Euergetes tai Sidetes (siidonilainen) oli Seleukidien valtakunnan kuningas vuosina 138–129 eaa. Hän oli viimeinen merkittävä seleukidikuningas.
Antiokhos nousi valtaan sen jälkeen kun parthialaiset olivat kaapanneet hänen veljensä Demetrios II:n. Hän meni naimisiin Demetrioksen entisen vaimon Kleopatra Thean kanssa. Heille syntyi Antiokhos IX.
Sidetes löi vallananastaja Diodotos Tryfonin ja piiritti Jerusalemin. Legendan mukaan Antiokhos sai kolmen tuhannen talentin lunnaat piirityksen lopettamisesta. Sidetes hyökkäsi sitten parthialaisia vastaan ja lyhytaikaisesti valloitti takaisin Mesopotamian, Babylonian ja Meedian. Fraates II:n kuitenkin hyökkäsi hänen kimppuunsa ja tappoi hänet. Antiokhoksen veli Demetrios II:n oli tällä välin päässyt vapaaksi ja palasi Syyriaan, joka oli ainoa jäljellä oleva alue seleukidien valtakunnasta.
Nummen terveystalo
Nummen terveystalo on Nummella, Nummen kirkonkylällä sijaitseva entinen terveystalo, joka on valmistunut vuonna 1950. Terveystalo on osittain kaksikerroksinen ja ulkopuolelta rappauspintainen. Rakennuksen rakentamisessa sotavuosien 1939-1944 jälkeen avusti merkittävästi Ruotsin kansa, sekä Nummen ruotsalainen ystävyyskunta Glanshammar Härad lahjoittamillaan varoilla, jotka Nummelle välitti Mannerheim-liitto ja Suomen Huolto Ry. Itse rakennus rakennettiin Mannerheimin Lastensuojeluliitolta tilattujen tyyppipiirustusten mukaan.
Rakennuksessa sijaitsi terveystalon ja neuvolan lisäksi asunnot kätilölle, terveydenhoitajalle ja kodinhoitajalle. Nykyisin Nummen terveystalon omistaa Lohjan seurakunta ja rakennuksessa toimii Nummen alueseurakunnan seurakuntatoimisto.
Rakennus on itsessään muistomerkki Suomen ja Ruotsin välisestä yhteistyöstä Suomen sota-aikoina ja niiden jälkeen. Muistomerkistä muistuttaa rakennuksen sisällä metallivalettu laatta, jossa lukee teksti: ''Ruotsin kansa avusti tämän talon rakentamista. Lahjan välitti Suomen Huolto Ry.''
Pidä se hengissä
Pidä se hengissä on Ideaalin & Jay Who?:n toinen albumi. Se julkaistiin 6. elokuuta 2011. Albumin kappaleista ”Etkot”, ”Kaupungissa tuulee” ja "Siivet" on julkaistu musiikkivideot.
Ivan Timiriasev
Ivan Timiriasev (myös Timirjasev ja Timiriasew;, Ivan Aleksandrovitš Timirjazev; 7. helmikuuta 1860 Pietari – 11. lokakuuta 1927 Helsinki) oli pitkään Suomessa asunut suomenvenäläinen ratsuväenupseeri, joka tuli tunnetuksi valokuvausharrastuksensa kautta erityisesti Helsinki-aiheisista dokumenttikuvistaan.
Ura
Timiriasevin vanhemmat olivat todellinen valtioneuvos Aleksandr Timirjazev ja Natalija Donaurov. Hän kävi Jelisavetgradin junkkerikoulun vuosina 1883–1885. Timiriasev oli ensin husaariupseerina 1885–1890 ja muutti sitten 1890 Suomeen toimien Suomen kenraalikuvernöörin adjutanttina 1890–1917. Hän yleni sotilasurallaan aina kenraalimajuriksi saakka. Timiriasev siirtyi eläkkeelle 1917 ja jäi asumaan Suomeen elämänsä loppuun saakka. Hän oli naimisissa vuodesta 1918 alkaen suomalaisen Onerva Angervon kanssa.
Timiriasev on haudattu Helsingin ortodoksiselle hautausmaalle.
Aleksanteri II Zabinas
right|thumb Aleksanteri II Zabinas oli vastahallitsija Seleukidien valtakunnassa. Aleksanteri väitti olevansa Antiokhos VII:n ottopoika vaikka todennäköisesti olikin egyptiläisen kauppiaan poika. Seleukidien menetettyä Mesopotamian Parthialle Egyptin Ptolemaios VIII Tryfon käytti Aleksanteria sekaantuessaan seleukidien valtakunnan politiikkaan. Ptolemaios pyrki Aleksanterin avulla vastustamaan varsinaista kuningasta Demetrios II Nikatoria, joka tuki Ptolemaioksen sisarta Kleopatra III dynastian sisäisissä välienselvittelyissä.
Aleksanteri löi Demetrioksen ja hallitsi osaa Syyriasta vuosina 128–123 eaa. Egyptin tuki kuitenkin ehtyi ja Demetrioksen poika Antiokhos VIII Grypos löi Aleksanterin. Epätoivoinen Aleksanteri ryösti valtakunnan pääkaupungin Antiokian temppelit. Tämän epäsopivan käytöksen johdosta hänet karkotettiin. Aleksanteri otettiin myöhemmin kiinni ja teloitettiin. Lisänimi Zabinas tarkoittaa "ostettua", Aleksanteri oli ainoa myöhäisemmistä seleukideista, joka ei käyttänyt kolikoissaan epiteettiä.
Syväjärvi (Jämsä, Syväjärvenmutka)
Syväjärvi on Jämsässä Jämsänkosken keskustan itäpuolella sijaitseva 40 hehtaarin laajuinen järvi. Etäisyys Jämsän keskustasta on kahdeksan kilometriä pohjoiskoilliseen ja Tampereelta 91 kilometriä koilliseen.
Maantiede
Syväjärven pituus on noin 1,2 kilometriä ja pohjoisosan leveys noin 500 metriä. Järvi on saareton. Syväjärven pohjoispuolella on Syväjärvenmutkan maatalousmaisema. Länsipuolella sijaitsee Heinäjärvi. Järvien välisellä kannaksella on Välimäki, jonka korkeus on noin 150 metriä merenpinnan yläpuolella. Idässä sijaitsee Jyrkänvuori, jonka korkeus on yli 180 metriä mpy. Etelässä on samankorkuinen Nättilänvuori. Jyrkänvuoren itäpuolella on Varislammit noin 160 metrin korkeudella mpy.
Syväjärvi kuuluu Lavaojan valuma-alueeseen, joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kymijoen päävesistössä. Toinen jakovaihe on Jämsänjoen alue ja ensimmäinen on Jämsän reitin valuma-alue. Lavaojan alueen muut järvet ovat Heinäjärvi, Saarijärvi ja Laukalammi.
Suomessa on 110 Syväjärvi-nimistä yli hehtaarin laajuista vakavettä, kolme niistä Jämsässä. Syväjärvenmutkan Syväjärven lisäksi on Längelmäen Syväjärvi ja Pihlaiston Syväjärvi.
Robert Åsbacka
pienoiskuva|Robert Åsbacka vuonna 2021 Robert Sven-Erik Åsbacka (s. 8. helmikuuta 1961 Teerijärvi) on suomalainen kirjailija. Hänen romaaninsa Kring torget i Skogshall oli Finlandia-palkintoehdokas 2006. Åsbacka on vastaanottanut Svenska litteratursällskapetin palkinnon 2006 ja 2020 sekä FST:n kirjallisuuspalkinnon 2004 ja 2008. Vuonna 2005 hän oli ehdolla Runeberg-palkinnon saajaksi.
Autoimmuunihepatiitti
Autoimmuunihepatiitti (AIH) on harvinainen autoimmuunisairaus, krooninen maksatulehdus. Geneettinen alttius vaikuttaa sen kehittymiseen. Erityisesti sairastumisriskissä ovat nuoret naishenkilöt. Heitä on sairastuneista jopa 70–80 %. Puolet ovat alle 30-vuotiaita. Sairastuminen on mahdollista myöhemmälläkin iällä ja myös miehillä.
Tautia pyritään rauhoittamaan lääkkeillä. Erityisesti lääkehoito parantaa taudin ennustetta, jos diagnoosi on saatu varhaisessa vaiheessa. Hoitamattomana taudin ennuste on huono; potilaan riski kuolla maksan vajaatoimintaan on tällöin suuri. Sairaus voi pahimmillaan johtaa maksakirroosiin ja edellyttää maksansiirtoa. Useimmille potilaille krooninen aktiivinen autoimmuunihepatiitti ei kuitenkaan aiheuta vakavia oireita. Sairauden alkuvaiheessa maksan vajaatoiminnan vaara on suurimmillaan. Maksasyöpä on autoimmuunihepatiitista kärsivillä tavallista yleisempää mutta ei niin yleistä kuin kroonisista virushepatiiteista kärsivillä. Sairauteen liittyvät myös mahalaukun, suoliston ja ruokatorven verenvuotoriskit.
Sairauteen liittyy erilaisia mahdollisia oireita, kuten keltaisuutta, kuukautisten jäämistä pois, väsymystä ja ruokahaluttomuutta. Sairaus voidaan jakaa kolmeen tyyppiin: I, II ja III. II-tyyppiin sairastutaan useimmiten lapsena. Autoimmuunihepatiittiin III sairastuvat lähinnä 30–50-vuotiaat. II-tyyppi on hyvin vakava ja johtaa kirroosiin jopa 82 %:lla potilaista. I-tyyppi on kuitenkin tavallisin. Sen kanssa tavataan usein muitakin autoimmuunisairauksia.
Institutionaalinen taideteoria
Institutionaalinen taideteoria siis katsoo, että on olemassa taiteen määrittelevä ja taidekäsitystä ylläpitävä instituutio, joka koostuu taiteilijoista, taidekriitikoista, mesenaateista, kuraattoreista, galleristeista, taidemuseoiden henkilökunnasta ja niin edelleen. Tämä instituutio päättää vaikutusvallallaan, mikä on taidetta ja mikä ei.
Dickie esitti teoriansa teoksessaan Art and the Aesthetic: An Institutional Analysis (1974) ja muotoili sitä uudelleen teoksessaan Art Circle: A Theory of Art (1997). Dickien lisäksi teoriaan on vaikuttanut muun muassa Arthur C. Danto, joka oli aikaisemmin kehittänyt teorian taidemaailmasta ja näin hahmotellut institutionaalisen taideteorian ideaa. Myöhemmin Danto kuitenkin luopui Dickien teoriasta.
Taiteus ei Dickien mielestä ole esineissä itsessään oleva ominaisuus vaan taidemaailman niille myöntämä asema, status. Esimerkiksi Marcel Duchampin pisoaari, jota esineen sisäiset ominaisuudet eivät erota taiteeksi, kiinnittää huomiomme sen institutionaaliseen kontekstiin. Dickien mukaan hänen teoriassaan on kyse taiteesta yleensä, ei vain readymade-teoksista. "En väitä, että Duchamp ystävineen olisi keksinyt taiteen statuksen myöntämistä; he yksinkertaisesti käyttivät hyväkseen olemassa olevaa institutionaalista keinoa epätavallisella tavalla."
Toaripi Lauti
Toaripi Lauti (28. marraskuuta 1928 – 25. toukokuuta 2014 ) oli tuvalulainen poliitikko. Hän toimi vuosina 1978–1981 maansa ensimmäisenä pääministerinä. Vuonna 1981 pääministeriksi tuli Tomasi Puapua. Vuosina 1990–1993 Lauti toimi Tuvalun kenraalikuvernöörinä.
Kuopion tiedepuisto
Kuopion tiedepuisto (Kuopio Science Park) sijaitsee Kuopiossa Savilahden kaupunginosassa. Korkeakoulujen ja yliopistosairaalan ohella tiedepuistossa toimii myös lukuisia sektoritutkimuslaitoksia. Technopolis Kuopion tiloissa toimii puolestaan pääosin ICT-alalla toimivia pk-yrityksiä, joskin myös osa korkeakoulujen ja tutkimuslaitosten toiminnoista sijoittuu sinne.
Kuopion tiedepuisto
Tiedepuiston tulevaisuuden laajenemissuunnat ovat Innoteknian alueella moottoritien ja rautatien välissä, ydinkeskustassa tai Suomen Yliopistokiinteistöt Oy:n omistamalla kampuksella, jonne Savonia-ammattikorkeakoulu on jo suunnitellut siirtävänsä kaikki Kuopion toimintonsa. Kampuksen täydennysrakentamiseen liittyy myös asuntorakentamista 2 000–6 000 asukkaalle valitusta toteutusmallista riippuen.
Love and Other Disasters
Love and Other Disasters on ruotsalaisen Sonic Syndicaten kolmas studioalbumi. Albumilta julkaistiin singlet: "Jack of Diamonds", "My Escape", "Power Shift" ja "Contradiction".
Albumi nousi Sverigetopplistanin sijalle 15.
Vårdö
pienoiskuva|Näkymä yli Vårdön kylästä länteen pienoiskuva|Venevajoja Västra Simskälassa Vårdö on Suomen kunta, joka sijaitsee Ahvenanmaan maakunnassa. Vårdön asukasluku on 0 ja pinta-ala 0 km², josta 0 km² on maata, 0 km² sisävesiä ja loput 0 km² merta. Vårdön naapurikunnat ovat Föglö, Kumlinge, Lumparland, Saltvik, Sottunga ja Sund.
Maantiede ja luonto
Vårdö sijaitsee välittömästi Ahvenanmantereen itäpuolella. Kunta on yksikielisesti ruotsinkielinen, ja 0 prosenttia sen asukkaista on ruotsinkielisiä. Kunnan vaakunan on suunnitellut Matts Dreijer ja se on vahvistettu vuonna 1952.
Vårdön pääsaari on pinta-alaltaan Ahvenanmaan saarista viidenneksi suurin. Muita huomattavia saaria ovat Västra Simskäla, Östra Simskäla, Sandö ja Töftö. Suurin osa Vårdön saarista on hyvin pieniä ja ne ovat levittäytyneet laajalle alueelle Ahvenanmantereen itäpuolelle. Kunnan eteläosan asutut saaret ovat melko reheviä, pohjoisosan saaret sen sijaan paikoin hyvinkin karuja. Ympärivuotista asutusta on vain pääsaarella ja sen suurehkoilla lähisaarilla. Vårdön ja Kumlingen välillä on Teilin merenselkä, Vårdön ja Sundin välillä taas Vargatanselkä. Lounaisosassaan Vårdö rajoittuu Lumparnin selkään.
Kylät
Kunnassa on 13 kylää: Bergö, Bussö, Grundsunda, Ledsöra, Listersby, Lövö, Mickelsö, Sandö, Simskäla, Töftö, Vargata, Vårdö ja Ängö.
Vårdön suurin kylä on pääsaaren keskiosassa sijaitseva Vargata, jossa sijaitsevat kauppa ja Ålandsbankenin konttori. Kirkko ja peruskoulu sijaitsevat vajaan kilometrin päässä Vargatasta itään. Kirkon naapureina ovat rukoushuone ja vuodelta 1877 oleva pappila, joka on rakennettu tuhotusta Bomarsundin linnoituksesta tuoduista tiilistä.
Historia
pienoiskuva|vasen|Vårdön kirkko pienoiskuva|Toimimaton tuulimylly Holmsklinttenillä pienoiskuva|Suuren postitien muistoksi on sen reitti merkitty pylväin Ahvenanmaalla. Vårdön alueelle on muodostunut pysyvä asutus huomattavasti myöhemmin kuin Ahvenanmantereelle. Ensimmäinen asiakirjamaininta Vårdöstä on vuodelta 1367. Vårdössä sijaitsee 1500-luvun alussa rakennettu, 1700- ja 1800-luvuilla laajennettu kirkko. Vårdön seurakunta muodostettiin Sundin kappeliksi 1500-luvulla. Vuonna 1544 sen tiedetään jo varmasti olleen olemassa, koska tuona vuonna kruunu takavarikoi siltä toisen kirkonkellon. Seurakunta itsenäistyi vuonna 1866, mutta nykyisin Vårdön ja Sundin seurakunnat toimivat jälleen yhdistyneinä.
Vårdön kautta kulki historiallinen, Tukholman ja Turun välinen Suuri Postitie, joka otettiin käyttöön Ruotsin postilaitoksen perustamisen myötä vuonna 1638. Tie saapui Sundin puolelta Bomarsundin laiturista Vargatanselän yli Vargatan laituriin, josta se eteni Vårdön pääsaaren poikki itärannalle Hullvikiin ja edelleen Teilin selän yli Kumlingeen. Tien reitti on merkitty puisin kilometripaaluin.
Suuren Pohjan sodan aikana Vårdön Lövö valittiin Ahvenanmaan kongressin pitopaikaksi, koska se sijaitsi suunnilleen postitien puolivälissä ja koska sillä oli hyvä satama. Kongressin aikana kylän asukasluku kasvoi tilapäisesti yli kahteentuhanteen.
Vårdön asukasluku oli suurimmillaan 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa, jolloin kunnassa asui lähes tuhat henkeä. Myös monet pienehköt ja melko syrjäiset saaret olivat tällöin asuttuja. Jo 1900-luvun alusta lähtien väkiluku kuitenkin laski poismuuton vuoksi. Vuoden 1960 väestönlaskennan mukaan Vårdössä oli 552 asukasta, kymmenen vuotta myöhemmin asukkaita oli 460 ja vuoden 1985 lopussa enää 381. Viime vuosikymmeninä väkiluku on jälleen alkanut nousta; vuoden 2001 alussa Vårdössä oli 409 asukasta.
Tunnettuja vårdöläisiä
Vårdöstä olivat kotoisin seuraavat henkilöt:
Talous
Suurimmat yhteisöveron maksajat vuonna 2016 olivat Ålands Linfärjetrafik Ab, kasvihuone- ja kalanvljelyä harjoittava Rosenbacken Ab ja kiinteistöalalla toimiva Mulingskär Ab.
41,6 prosenttia Vårdön työvoimasta sai vuonna 2015 elantonsa maa-, metsä- ja kalataloudesta, mikä teki kunnasta Suomen toiseksi alkutuotantovaltaisimman Lestijärven jälkeen.
Tarkasteltaessa kesäasuntojen määrää suhteessa vakituisten asuntojen määrään Vårdö on Tilastokeskuksen mukaan Suomen kolmanneksi mökkivaltaisin kunta Kustavin ja Puumalan jälkeen. Vuonna 2013 Vårdössä oli 514 kesämökkiä ja 185 vakituista asuntoa. Kesämökkejä oli siten lähes kolminkertainen määrä vakituisiin asuntoihin verrattuna.
Väestö
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.
Seurakunnat
Vuoden 2018 aluejaon mukaan Vårdössä on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat: Seurakunta toimii myös Sundin kunnan alueella.
Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Vårdön alueella toimii Turun ortodoksinen seurakunta.
Entiset seurakunnat
Seuraavassa luettelossa on mainittu historiallisella ajalla lakkautetut seurakunnat Vårdön kunnan nykyisellä alueella.
Liikenneyhteydet
Vårdössä sijaitsevasta Hummelvikin satamasta on autolauttayhteys Kumlingeen, Brändöhön ja Kustaviin sekä linja-autoyhteys Maarianhaminaan. Töftön kautta on lossiyhteys Sundin Prästöhön, josta alkavaa päätietä 2 pitkin on noin 35 kilometrin matka Maarianhaminaan ja vajaan 20 kilometrin matka pohjoisen Ahvenanmaan keskustaajamaan Godbyhyn. Kunnan pohjoisosassa sijaitseviin Simskälan saariin on niin ikään lossiyhteys. Vårdön alueisiin kuuluviin Ängön ja Bussön saariin on kierrettävä maanteitse Maarianhaminan, Lemlandin ja Lumparlandin kautta. Kesäisin liikennöi polkupyörälautta Simskälasta Saltvikin Tengsödavikiin.
Laskentatoimen historia
Laskentatoimi on toiminnan ohjaukseen ja seurantaan liittyvää toimintaa, jonka tehtävänä on kerätä ja rekisteröidä toimintaa kuvaavia määrä-, hinta- ja arvosuureita sekä laatia niiden perusteella raportteja ja laskelmia.
Alexander Gottlieb Baumgarten
Alexander Gottlieb Baumgarten (17. heinäkuuta 1714 Berliini – 27. toukokuuta 1762 Frankfurt an der Oder) oli saksalainen filosofi. Hän oli Gottfried Leibnizin ja Christian Wolffin seuraaja, ja antoi termille "estetiikka" sen nykyisen merkityksen.
Batis
Batis voi tarkoittaa seuraavia:
Laskentatoimen historia
Laskentatoimi käsittää kaksi kokonaisuutta: sisäinen laskentatoimi ja ulkoinen laskentatoimi. Sisäisen laskentatoimen tehtävänä on avustaa organisaation operatiivista johtoa toiminnan suunnittelussa, analysoinnissa ja valvonnassa. Sisäisestä laskentatoimesta käytetään myös nimitystä johdon laskentatoimi tai operatiivinen laskentatoimi. Se sisältää mm. kustannuslaskentaa, tarjouslaskentaa eli hinnoittelua, varastoarvon laskentaa, investointilaskentaa, rahoituslaskentaa jne. Ulkoisen laskentatoimen eli kirjanpidon tehtävänä on rekisteröidä liiketapahtumat ja raportoida niiden perusteella eri intressiryhmille eli mm. omistajille, rahoittajille ja verottajalle yrityksen tai muun kirjanpitovelvollisen taloudellisesta tilanteesta.
Kornél Pataky
Kornél Pataky (tai Pataki; 11. maaliskuuta 1920 – 6. lokakuuta 1998) oli unkarilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Győrin hiippakuntaan 30. huhtikuuta 1944 ja nimitettiin sen apostoliseksi hallitsijaksi sekä Gegin titulaaripiispaksi 7. tammikuuta 1975. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. helmikuuta. Pääkonsekraattorina toimi József Ijjas, jota avustivat József Bánk ja László Lékai.
Laskentatoimen historia
Johdon laskentatoimen kehityshistoria on yhdysvaltalaista historiaa ymmärrettävistä syistä. Vaikka teollinen vallankumous alkoikin Euroopasta, ensimmäiset suuryritykset syntyivät Yhdysvaltoihin. Laskentatoimen tarve syntyi suuryrityksissä, joissa laajuuden ja monimutkaisuuden ongelma oli käyntiin paneva syy. Suomen kehittyminen vaihdantaan perustuvaksi markkinataloudeksi on tapahtunut huomattavasti myöhemmin, mistä syystä suomalainen kehitys ei ole voinut olla eturivissä. Hyvän kuvauksen suomalaisesta laskenta-ajattelun kehityksestä saa teoksesta ”Laskenta-ajattelun kehitys viime vuosisadan puolivälistä nykypäiviin” (Näsi 1990). Johdon laskentatoimen historia on kuitenkin paljon pidempi ja syvemmällä historiassa alkaen muinaisten egyptiläisten resurssilaskelmista pyramidien suunnittelussa, kauppamerenkulun ja roomalaisten kustannuslaskentaan.
Kornél Pataky
Pataky sai 2. huhtikuuta 1976 nimityksen Győrin piispaksi, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään 18. maaliskuuta 1991.
Laskentatoimen historia
Laskentatoimen kehitykseen vaikuttaneita historian tapahtumia
(Karlöf 1990)
1800-luvun kustannuslaskentasysteemit
Kustannuslaskentasysteemit alkoivat kehittyä yhdysvaltalaisissa tekstiili- ja terästeollisuudessa, rautateillä ja jakeluliiketoiminnassa. Kehitys lähti käyntiin aivan tavallisen kokoisissa yrityksissä - ei suuryrityksissä kuten voisi odottaa. Suuryritysten syntyyn vaikuttivat osaltaan syntyneet kustannuslaskennan menetelmät auttaen laajempien ja monimutkaisempien kokonaisuuksien hallinnassa. Kustannuslaskennan merkitystä ei oikein oivallettu, koska yleisesti nähtiin, että markkinat ja hinnat kuitenkin voimakkaasti ohjaavat toimintaa.
Kustannuslaskennan tavoitteet olivat selvät. Omistajien intressi oli arvioida ja seurata, minkälaiseen kokonaistulokseen liiketoiminnassa päästiin. Tuolloin oli jo melko selvä käsitys yrityksen suuruuden ja kasvun tuottamasta kilpailuedusta liiketoiminnassa. Toinen laskennan alue oli sisäisen tehokkuuden kehittyvä mittaaminen. Omistajien intressissä oli tarkkailla, kuinka tehokkaasti raaka-aineista pystyttiin valmistamaan puolivalmisteita ja tuotteita. Mittareita ei välttämättä ollut yhtä enempää. Tyypilliset tehokkuusmittarit olivat Kolmas tärkeä kustannuslaskennan tavoite oli olla selvillä veloista ja omista varoista. Vain satunnaisesti selvitettiin tehtyjen kauppojen kannattavuutta.
Huomionarvoista on, että 1800-luvun pääomavaltaiset suuryritykset (Yhdysvaltain rautatiet on maailman ensimmäinen, hierarkkinen ja palkkajohtajiin perustuva suuryritys) eivät pitäneet kirjaa fyysisistä resursseistaan, eivätkä ne pyrkinetkään arvioimaan pääoman tai investointien tuottoa. Asiaa voi selittää kahdella tekijällä. Ensinnäkin taloudellinen kasvu oli Yhdysvalloissa tuohon aikaan niin suurta, että investointeihin liittyvä epävarmuus pitkälläkin aikavälillä oli vähäinen. Toinen epävarmuutta vähentävä tekijä oli, että tuon ajan yritykset olivat vain yhdessä liiketoiminnassa mukana ja pääoman käyttö merkitsi tuon liiketoiminnan laajentamista kasvavilla markkinoilla. (Johnson etc. 1987)
Tehokkuus, voitto ja tieteellinen liikkeenjohto: 1880–1910
Uusien laskentamenetelmien tarve kasvoi tällä jaksolla, koska osa yrityksistä oli kehittynyt massatuotantoa harjoittaviksi ja lisäksi ne valmistivat monimutkaisia metallituotteita. Tärkein tänä ajanjaksona syntynyt menetelmä on "standardi", joka käsitteenä on yhä edelleenkin elossa ja toimiva. Tieteellisen liikkeenjohdon kiinnostuksen kohteena oli etukäteen määritellä standardi, joka kuvaisi materiaalin ja työn kulutusta valmistettavaa tuotetta kohden. Tätä standardia käytettiin useampaan tarkoitukseen. Ensinnäkin sen avulla voitiin tarkkailla prosessin tehokkuutta eli standardi palveli hyvin kustannusvalvontaa. Siitä ei ollut pitkä matka erolaskentaan, jolla tarkoitetaan standardin ja todellisen tuloksen laskemista ja analysointia. Tätä menetelmää käytettiin jo vuoden 1900 paikkeilla, mutta ensimmäiset kaavat julkaistiin vuonna 1918.
Taylor ja hänen aikalaisensa olivat kiinnostuneempia prosessien tehokkuudesta kuin koko organisaation suorituksesta. Samaan aikaan kehitettiin yrityksissä tapa arvioida koko yrityksen kannattavuutta. Erityisesti haluttiin kehittää menetelmä, jonka avulla voitaisiin laskea, miten kokonaisuuden kannattavuus syntyy sen osista. Ideaalinen tavoite oli, että kokonaiskannattavuus voitaisiin selittää tuotteiden kannattavuuden avulla, kunhan vain riittävä informaatio tuotteiden kannattavuudesta olisi olemassa. Tämä ajattelu johtaa täyskatteelliseen laskentaan ja yleiskustannusten jakamiseen tuotteille. Yleiskustannukset oli tähän asti kokonaan jätetty tuotelaskelmien ulkopuolelle.
Idea ei kuitenkaan juurtunut käytäntöön ja yritykset eivät pyrkineet selittämään kokonaiskannattavuutta prosessien tai tuotteiden kannattavuuden avulla vaan osastojen kannattavuuden avulla. Osastokohtainen kannattavuuslaskenta merkitsee kannattavuuden selvittämistä vastuualueittain. Tämä tärkeä valinta on säilynyt pitkään. Kokonaiskannattavuus pyritään ensisijaisesti selittämään niiden osien avulla, joista vastaa joku henkilö riippumatta siitä ovatko nämä osat jotenkin luontevia kokonaisuuksia vai eivät. Tästä syystä voidaan myös ymmärtää accounting- sanan synty. Se tarkoittaa ”tilin tekemistä” eli vastuullisen henkilön taloudellisen aikaansaannoksen mittaamista (Ijiri 1975).
Vertikaalisesti integroituneiden yritysten ohjaus
Merkittävin piirre yhdysvaltalaisten suuryritysten kehityksessä vuosisadan alussa oli kasvaminen yhden toimialan yrityksestä monialaiseksi. Massatuottajat integroituivat vertikaalisesti sekä eteenpäin kohti kuluttajaa että taaksepäin kohti raaka-ainelähteitä. Tämän kehityksen myötä omaksuttiin uusi, keskitettyyn ohjaukseen perustuva organisaatioajattelu. Osastojen tehtävänä oli erikoistua omaan toimintoonsa ja tavoitteena oli mahdollisimman suuri tehokkuus. Keskusjohdon tehtävänä oli koordinoida osastoja kohti yhteistä päämäärää. Tässä pyrkimyksessä laskenta ja raportointisysteemi nähtiin tärkeäksi välineeksi. Koska vanhat laskentamenetelmät olivat perua yhden toimialan yritysten ajoilta, oli monialaisten yritysten tarpeisiin kehitettävä uusia välineitä.
Syntyi kaksi merkittävää uutta liiketoiminnan ohjausvälinettä. Ensinnäkin otettiin käyttöön budjetin kaltainen tapa koordinoida ja tasapainottaa resurssivirtoja. Toiseksi kehitettiin pääoman tuottolaskenta, jonka avulla yrityksen eri osien pääoman tuotto voitiin laskea ja tarvittaessa verrata sitä koko yrityksen pääoman tuottoon. Ensimmäistä kertaa liiketoiminnan historiassa alettiin kiinnittää huomiota pääoman tehokkaaseen käyttöön. Pääoman tuottolaskelmien tehtävä oli helpottaa ja koordinoida erilaisten toimintojen ohjausta.
Pääoman tuottolaskennan uranuurtaja oli DuPont-yhtiö, joka oli ajan tavan mukaan keskitetysti johdettu integroitu yritys. Sen ohjaaminen koettiin ongelmalliseksi, koska käytössä oli vain yhden toimialan yritysten laskenta- ja ohjausmalleja. Yhtiön kehittämää pääoman tuoton laskentatapaa käytettiin keskitetysti vain investointisuunniteluun ja -seurantaan. Sen avulla ei delegoitu valtaa, eikä alijohtajia tai osastoja arvioitu tämän mittarin mukaan.
Oleellinen kiistakysymys oli siirtohinnoittelu. Aluksi yhtiö käytti täyskatteellista kustannusta siirtohintana, mutta siirtyi myöhemmin markkinahintojen käyttöön. Kiinnostava kuriositeetti liittyy pääoman tuottolaskennan syntyyn, joka luetaan erään sähköinsinöörin ansioksi. Tällä insinöörillä ei ollut mitään laskentatoimen koulutusta vaan pelkkä tarve ohjasi häntä löytämään ratkaisun uuteen ongelmaan. (Johnson etc. 1987)
Monitoimialaisten yritysten ohjaus
DuPont käytti jo ennen ensimmäistä maailmansotaa jo melkein kaikkia niitä laskentatoimen menetelmiä, jotka tunnettiin 1900-luvun lopulla. Kehittyneet menetelmät olivat myös ehto yritysten kasvulle ja monipuolistumiselle. Menetelmien tarvetta lisäsi osaltaan omistajajohdon korvautuminen palkkajohdolla. Tapaa hallita monialayhtiöitä pidetään Yhdysvaltain tärkeimpänä yksittäisenä innovaationa 1900-luvulla. On merkillepantavaa, että monialayritysten johtamistapa ja -menetelmät tulivat tutuiksi akateemiselle tutkijapiirille vasta 1950-luvulla.
Monialayritys oli tyypillisesti vallaltaan hajautettu. Ylijohdon tehtävänä oli strategian kehittely ja alijohtajien tehtävänä oli liiketoimintojen operatiivinen vastuu. GM oli 1920-luvun tienoilla edelläkävijä organisaatioajattelussa ja uusien laskentatoimeen perustuvien menetelmien kehittäjänä. GM:ssa otettiin käyttöön joustava budjetti, jonka avulla voitiin tunnistaa suuret volyymivaihtelut ja toisaalta usein niiden peittoon jääneet tehokkuusmuutokset. GM:ssa käytettiin markkinahintaa siirtohintana ja avainhenkilöt olivat bonuspalkkauksen piirissä. Bonuspalkkauksen ongelmaksi koettiin - kuten tänäänkin - miten johtajia voitaisiin kannustaa kokonaisuuden edun tavoitteluun eikä vain oman osastonsa voiton tavoitteluun. (Johnson etc. 1987)
Kustannusten hallinnasta kustannusten laskentaan
Oleellinen piirre kehityksessä oli, että tuotteiden käyttämien resurssien laskennasta luovuttiin ja alettiin laskea tuotekustannuksia lähinnä varastojen arvostustarkoitukseen. Ulkoisen laskennan merkitystä korosti niiden merkitys rahoitusmarkkinoiden ja sijoitustoiminnan informaatiolähteenä. Ulkoiset laskelmat alkoivat tuntua ainoilta oikeilta ja niukat laskentaresurssit ohjattiin niiden kehittämiseen.
Insinöörijohtajien ja tilintarkastajien intressit olivat ristiriitaiset, ja tilanne johti tilintarkastajien näkemyksen voittoon. Insinöörinäkemyksen mukaan kaikki välilliset kustannukset olisi pitänyt pystyä kohdistamaan aiheuttamisperiaatteen mukaisesti toiminnoille ja tuotteille. Tilintarkastajille riitti paljon karkeampi allokointisysteemi. Kirjoittajat uskovat siihen, että insinöörinäkemyksen mukainen välillisten kustannusten kohdistaminen aiheuttamisperiaatteen mukaisesti oli yksinkertaisesti liian kallis saatuun hyötyyn nähden. Tästä syystä tyydyttiin halpaan mutta päätöksenteon kannalta virheelliseen tapaan arvostaa tuotteet varastoarvostusperiaatteen mukaisesti. (Johnson etc. 1987)
Kustannuslaskenta ja päätöksenteko
Amerikkalainen Clark esitti jo 1920-luvulla, että muuttuvat kustannukset on erotettava kiinteistä kustannuksista. Perustelu oli sama kuin tänäänkin. Päätöksenteon aikajänteestä riippuu, mitkä kustannukset on otettava huomioon. Hän erotti myös ”differentiaaliset kustannukset” eli päätöstilanteen mukaan erilaiset kustannukset ”upotetuista kustannuksista”, jotka vaihtoehdosta riippumatta olivat olemassa. Tämä käytäntö jalostui sittemmin periaatteeksi ”erilaiset kustannukset eri tarkoituksiin”.
Lontoon koulukunta kehitti vaihtoehtoiskustannusten käsitteen. Sen mukaan päätöksentekotilanteessa historiallisilla kustannuksilla ei ole merkitystä, vaan päätöksen kustannukset määräytyvät parhaan hylätyn vaihtoehdon tuoton mukaan. 1940-luvulla amerikkalainen Vatter toi kirjoituksissaan esiin ulkoisen ja sisäisen laskennan eroja ja ehdotti näiden erottamista siten, että kumpikin laskennan haara voisi kehittyä omilla ehdoillaan. Valitettavasti Vatterin ehdotus ei saanut kannatusta, eikä siten johtanut käytännössä mihinkään muutoksiin laskentatoimen harjoittamisessa.
Vähitellen on tullut hyväksytyksi käsite johdon laskentatoimi (Management Accounting) tarkoittamaan päätöksentekoa palvelevaa laskentaa ja raportointia. Tämä käsite poikkeaa selvästi ulkoisesta laskennasta ja sen kriteereistä, mutta samalla on todettava, että varsinaisia innovaatioita ei ole havaittavissa sitten diskonttaamiseen perustuvien menetelmien. (Johnson etc. 1987)
Iptables
Iptables on Linux-kernelin sisäänrakennetun palomuurin, netfilterin käyttöliittymä. Iptables on standardinomaisesti mukana kaikissa moderneissa Linux-jakeluissa. Netfilter/iptables-projektin aloitti Rusty Russell vuonna 1998. Projekti valmistui marraskuussa 2000, jolloin netfilter liitettiin kernelin versioon 2.3.
Iptablesia käytetään komentoriviltä, mutta siihen on erikseen saatavissa myös graafisia käyttöliittymiä. Iptables luo netfilterille sääntöjä, jotka kootaan ketjuiksi (chain). Ketjut muodostavat taulukoita (tables). Iptablesin käyttämiseen vaaditaan pääkäyttäjän (rootin) oikeudet.
Peruskäsitteitä
Pakettien käsittely perustuu sääntöihin (rule), joita voidaan muokata iptables-komennolla. Kussakin säännössä on tietyt ehdot, jotka määrittävät mihin paketteihin kyseistä sääntöä sovelletaan. Ehdot voivat määrittää esimerkiksi, että sääntöä sovelletaan paketteihin, jotka saapuvat tietystä IP-osoitteesta, tai jotka ovat matkalla tiettyyn porttiin. Lisäksi kussakin säännössä määritellään mikä toiminto suoritetaan kun paketti täsmää säännön ehtoihin. Yleensä toiminto on joko hylkääminen (DROP) tai hyväksyminen (ACCEPT).
Säännöt tallennetaan ketjuihin (chain). Kun paketti tulee käsiteltäväksi tiettyyn ketjuun, käydään ketjun sääntöjä järjestyksessä lävitse yksi kerrallaan, kunnes löytyy sääntö joka täsmää pakettiin.
Ketjut tallennetaan tauluihin (table). Oletuksena iptables käsittelee filter-taulua, jolla voidaan toteuttaa tavanomainen palomuuritoiminnallisuus. Muitakin tauluja on olemassa, mutta niiden käsittelyä voidaan pitää edistyneempänä käyttönä.
Säännöillä voidaan esimerkiksi määrittää, että tietystä IP-osoitteesta tai tiettyyn porttiin saapuvat paketit joko estetään tai päästetään läpi. Säännöillä voidaan myös määritellä edistyneempiä toimintoja, esimerkiksi voidaan estää uudet yhteydet tietystä IP-osoitteesta, jos yhteyksiä on jo samasta IP-osoitteesta auki liian monta.
Yksinkertainen palomuuri
Iptablesin oletuksena käsittelemässä filter-taulussa on kolme sisäänrakennettua ketjua, INPUT, FORWARD ja OUTPUT. Kun ulkomaailmasta saapuu palvelimelle paketti, siihen sovelletaan INPUT-ketjussa olevia sääntöjä. Vastaavasti jos palvelimelta lähtee ulospäin paketti, siihen sovelletaan OUTPUT-ketjussa olevia sääntöjä. FORWARD-ketjun sääntöjä sovelletaan siinä tapauksessa, että paketti saapuu palvelimelle ulkoa päin, mutta sen lopullinen kohde on jokin toinen palvelin, eli paketti on vain kauttakulkumatkalla.
Ongelmatilanteita
Joissakin jakeluissa käytössä olevat verkkoyhteyden hallintatyökalut saattavat aiheuttaa ongelmia, jos iptablesia käytetään käsin. Esimerkiksi Ubuntun käyttämä NetworkManager on tällainen.
Jakelun oma palomuuriasetusohjelma (esimerkiksi YaST openSUSEssa tai system-config-firewall Fedorassa) voi olla ristiriidassa käyttäjän oman iptables-skriptin kanssa. Käytännössä kannattaa joko poistaa palomuuriasetusohjelma kokonaan käytöstä tai ainakin huolehtia siitä, että sen tuottama iptables-skripti ajetaan käynnistyksen yhteydessä (init) ennen omaa skriptiä. Sama pätee luonnollisesti myös Firestarterin ja Shorewallin kaltaisiin ulkoisiin palomuuriasetustyökaluihin.
Virrat
Virrat on Suomen kaupunki, joka sijaitsee Pirkanmaan maakunnassa. Ruoveden pitäjästä erotettu kunta perustettiin vuoden 1868 alussa, perustamispäätös tehtiin vuonna 1867. Virrat muuttui maalaiskunnasta kauppalaksi 1. tammikuuta 1974, ja kauppalasta kaupungiksi 1. tammikuuta 1977. Virrat kuului aiemmin Vaasan lääniin, josta se siirrettiin Hämeen lääniin vuoden 1969 alussa.
Vuonna 1928 julkaistussa Pienessä tietosanakirjassa Virtain katsotaan kuuluvan Pohjois-Satakuntaan. 1960-luvulla julkaistussa Uudessa tietosanakirjassa Virrat mainitaan Etelä-Pohjanmaan maakuntaan kuuluvaksi. Vuoden 1968 Suomi-käsikirja määrittelee Virtain sijaitsevan Pirkanmaalla Etelä-Pohjanmaan ja Keski-Suomen rajoilla historiallisessa Satakunnassa.
Virroilla asuu 0 ihmistä, ja sen pinta-ala on 0 km2, josta 0 km2 on vesistöjä. Väestötiheys on 0 asukasta/km2.
Virtain naapurikunnat ovat Alavus, Keuruu, Kihniö, Mänttä-Vilppula, Ruovesi, Seinäjoki, Ylöjärvi ja Ähtäri.
Virtain kirkko on rakennettu 1772–1774 kirkonrakentaja Antti Hakolan johdolla. Virtain seurakunta kuuluu Tampereen hiippakuntaan.
Virrat-nimeen liittyvää
Virrat on Suomen kunnista ainoa, jolla on monikkomuotoinen nimi. Myös Virrat-nimeen liittyvät taivutusmuodot ovat omanlaisiaan: sitä taivutetaan ulkopaikallissijoissa: Virroilla, Virroilta, Virroille; nimen omistusmuoto kuuluu Virtain (ei Virtojen). Virtolainen tarkoittaa Virtain asukasta.
Historiaa
Virroilta on löydetty muutamia noin 7 500 vuotta vanhoja esikeraamisen ajan kiviesineitä sekä yksi noin 4 500 vuotta vanha kampakeramiikan aikainen saviastia. Suomalaisia erämiehiä liikkui Virtain seudulla jo rautakaudella, mistä todistavat Härkösen kylän liepeiltä löydetyt keihäänkärjet ja miekkojen kappaleet. Myös lappalaisten arvellaan liikkuneen näillä seuduilla vielä varhaiskeskiajalla, minkä jälkeen yläsatakuntalaiset alkoivat harjoittaa täällä laajaa eränkäyntiä. Eräomistuksia oli Pirkkalan, Vesilahden ja Ylä-Sastamalan talollisilla. Kuningas Kustaa Vaasa lakkautti eräomistukset 1500-luvun puolivälissä.
Ensimmäiset uudisasukkaat asettuivat 1500-luvun puolivälin jälkeen Virtainkylään, Vaskivedelle, Liedenpohjaan ja Hauhuuseen. Vuonna 1570 Virroilla oli 25 veroa maksanutta taloa ja 1700-luvun alkuun mennessä taloluku oli kasvanut 47:ään. Virrat kuului alun perin Suur-Pirkkalasta erotettuun Ruoveden pitäjään, kunnes se liitettiin vuonna 1776 vasta perustettuun Vaasan lääniin. Virtain ensimmäinen kirkko rakennettiin 1650-luvulla.
Keisari Aleksanteri II määräsi vuonna 1858 Vaasan läänin maaherran suorittamaan Virtain seudulla tarpeelliset tutkimukset kaupungin perustamista varten. Suomen senaatti laaditutti kolme asemakaavaluonnosta, mutta kaupungin perustaminen jäi toteuttamatta. Vuonna 1886 perustettiin Killinkoskelle villankehräämö, joka muutettiin puuhiomoksi vuonna 1911. Tehtaan ympärille muodostuneen yhdyskunnan ansiosta Killinkoski kehittyi Virtain kirkonkylän kokoiseksi taajamaksi.
Suomen sodan aikana vääpeli Jakob Johan Rothin ja kersantti Carl Johan Spoofin johtama sissiosasto ryösti venäläisten sotajoukkojen varastoja (Rothin ja Spoofin sissiretki). Kansalaissodan aikana käytiin Vaskivedellä miltei yhtämittaisia taisteluja helmi- ja maaliskuussa 1918, ja niiden vuoksi punaisten oli peräännyttävä tästä rintamansa pohjoisimmasta tukikohdasta.
Mika Kottila
Mika Kottila (s. 22. syyskuuta 1974 Helsinki) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä.
Virrat
Historiaa
Vuoden 1973 alussa Virtaihin liitettiin tuolloin lakkautetun ja pääosin Vilppulaan liitetyn Pohjaslahden kunnan luoteisosa, mm. Monoskylä. Virroilla siirryttiin peruskoulujärjestelmään syyslukukauden 1975 alussa.
Mika Kottila
Kottila edusti urallaan Malmin Palloseuraa, Helsingin Jalkapalloklubia, FC Lahtea ja Rovaniemen Palloseuraa Suomessa, Trelleborgs FF:ää Ruotsissa, SK Brannia Norjassa, sekä Hereford Unitedia Englannissa. Siirtosumma HJK:sta Branniin oli noin 500 000 euroa.
Virrat
Historiaa
Virroilla sattui tammikuussa 1979 vanhainkodin palo, jossa sai surmansa 27 vanhusta. Kyseessä on Suomen toiseksi eniten kuolonuhreja vaatinut palo vuonna 1966 tapahtuneen Lapinlahden kunnalliskodin tulipalon jälkeen. Tuhoutuneen vanhainkodin paikalla Jäähdyspohjan kylässä on vuonna 1989 paljastettu muistomerkki. Kotalan kylässä sijaitsee vuonna 1936 paljastettu karhunkaataja Martti Kitusen muistomerkki.
Mika Kottila
Kottila voitti kerran Veikkausliigan maalikuninkuuden, vuonna 2002. Hän pelasi maajoukkueessa 31 ottelua, onnistuen maalinteossa seitsemän kertaa. Veikkausliigassa Kottila pelasi yhteensä 204 ottelua ja teki 64 maalia. Hän voitti Suomen mestaruuden kolmesti ja Suomen Cupin kahdesti HJK:ssa. Kottila pelasi joukkueessa myös Mestarien liigan lohkovaiheessa vuonna 1998.
Virrat
2000-vuosituhannella
Killinkosken pankkiryöstö vuonna 2009 ylitti kansallisen uutiskynnyksen. Pakenemisen yhteydessä liettualaissyntyinen ryöstäjä ampui käsiaseellaan poliisimiestä, joka kuoli vammoihinsa. Ryöstäjä tuomittiin elinkautiseen vankeusrangaistukseen.
Virtain sote-yhtiön sote-palvelujen toimitus johti valtioneuvostotason käsittelyyn.
Liikenne ja turismi
pienoiskuva|oikea|280px|Virtain keskustaa Virtaintieltä nähtynä. Kunta on hyvien tieyhteyksien varrella Tampereen, Porin ja Jyväskylän välimaastossa. Keskustan tuntumassa risteävät Porin ja Jyväskylän välinen valtatie 23, Oriveden ja Lapuan välinen kantatie 66, Killinkosken kautta Ähtäriin ja edelleen Pietarsaareen kulkeva kantatie 68 sekä Tampereelta Näsijärven länsipuolitse tuleva kantatie 65. Alueella on runsaasti pienteollisuutta ja kauppoja. Tuurin kyläkauppa, Ähtärin eläinpuisto, Herraskosken kanava ja Perinnekylä ovat lyhyen ajomatkan päässä.
Kaupungin läpi kulkee vuonna 1938 käyttöön otettu Haapamäki–Pori-rata, josta suurin osa lakkautettu 1985. Henkilöliikenne lakkautettiin 1981 ja viimeinen juna kulki kaupungin läpi 27.12.1984. Nykyisin lähimmät rautatieasemat sijaitsevat ns. vanhalla Pohjanmaan radalla (Haapamäki–Seinäjoki-rata) Haapamäellä ja Ähtärissä. Tampereelta Virroille johtaa laivareitti, Runoilijan tie.
Luonto
Virtain maisemakuvassa on nähtävissä keskisuomalaisia piirteitä harvoine, lähinnä järvien rannoille keskittyneine asutuksineen, laajoine metsäalueineen ja suurine maaston korkeuseroineen. Korkeimmat mäkien huiput ulottuvat yli 200 metrin korkeuteen merenpinnasta. Suuri vedenjakaja Suomenselkä kulkee Virtain luoteisosan poikki. Alkuperäistä metsää, järviä ja luontoa on runsaasti. Pari kilometriä keskustasta Ruoveden suuntaan, kantatie 66:n varrella, ovat luonnonnähtävyytenä tunnetut Torisevan rotkojärvet. Järviä kunnan alueella on kaikkiaan 269 ja sisävesiä on kunnan pinta-alasta 10,5 %. Järvistä suurimmat ovat Vaskivesi–Visuvesi, Toisvesi ja Seinäjärvi. Virtain järvet kuuluvat pääosin Kokemäenjoen vesistön latvavesiin Ähtärin ja Pihlajaveden reitteihin. Luoteessa sijaitseva Seinäjärvi ja sen lähijärvet laskevat Seinäjokea myöten Kyrönjokeen, joka puolestaan laskee Pohjanlahteen Vaasan itäpuolella. Palolammintiellä sijaitsee luonnonnähtävyys syvä Palolammin rotkoluoma kallioineen.
Juhannuskunta
Virrat on Suomen ”virallinen” Juhannuskaupunki – tavaramerkki on rekisteröity 31. heinäkuuta 2002. Juhannusjulistus lähetetään Virroilta joka juhannusaatto kello 18.00. Runomuotoinen juhannusjulistus on virtolaisen Markku Sorvarin kirjoittama. Aikaisempina vuosina julistus on ollut kuultavissa radiossa ja vuonna 2007 se lähetettiin suorana Yle TV2 -kanavalla. Virtain maine monipuolisena kesämökkikuntana on kasvanut tittelin myötä. Virroilla sijaitsee merkittävä osa Pirkanmaan loma-asunnoista. Vuosina 1984–1994 Virroilla järjestettiin myös juhannuksena nuorta yleisöä kymmentuhatpäisin kerännyt Rantarock.
Ruokakulttuuri
Virtain pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla lantusta ja muikuista keitetty lohkosoppa, imelletty ruispuolukkapuuro eli jälkiruokatirri sekä kuminalla maustettu varilimppu.
Välimatkat
Vaikka Virtain sijainti on keskeinen ja liikenneyhteydet hyvät, välimatkat ovat pitkähköt lähikuntiin. Virrat sijaitsee Seinäjoen, Jyväskylän, Porin sekä Tampereen väliin jäävällä alueella. Lähin kaupunkikeskus on Seinäjoki Etelä-Pohjanmaan puolella. Tuurin matkailukeskukseen on matkaa 51 kilometriä.
Elinkeinot ja teollisuus
Virrat on rakenteellisesti teollistunut maatalouskunta. Virroilla merkittävä osa elinkeinorakenteesta on maataloudessa, mutta Virroilla on myös laajalti pienteollisuutta. Myös matkailu on Virroilla merkittävä elinkeino.
Valtuusto
Virtain valtuuston paikkajakauma kaudella 2021–2025:
Lähde: Oikeusministeriö
Eduskuntavaalit 2019
Eduskuntavaaleissa 2019 puolueiden kannatusprosentit Virroilla olivat seuraavat:
Väestönkehitys
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kaupungin väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2013 tilanteen mukainen.
Seurakunnat
Vuoden 2018 aluejaon mukaan Virroilla on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat:
Evankelisuuden evankeliumijuhla järjestettiin Virroilla vuosina 1982 ja 2016.
Itsenäisinä helluntaiseurakuntina Virroilla toimivat Kurjenkylän helluntaiseurakunta ja Virtain helluntaiseurakunta.
Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Virtain alueella toimii Tampereen ortodoksinen seurakunta.
Taajamat
Vuoden 2017 lopussa Virroilla oli 6 844 asukasta, joista 3 492 asui taajamassa, 3 307 haja-asutusalueilla ja 45:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Virtain taajama-aste on 51,4 %. Kunnassa on kaksi taajamaa, Virtain keskustaajama ja Killinkoski.