cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kesova Gora
Kylä mainitaan ensimmäisen kerran 1400-luvulla nimellä Kiasova Gora. 1700-luvulta lähtien se oli huomattava kaupan keskus. Vuonna 1898 kylän kautta rakennettiin rautatie. Kaupunkimaisen taajaman statuksen se sai vuonna 1975. Taajamassa on elintarviketeollisuutta ja pellavanjalostuslaitos. Huomattavin nähtävyys on vuonna 1800 rakennettu pyhän Nikolaoksen kirkko.
Etelä-Afrikan rugby union -maajoukkue
Etelä-Afrikan rugby union -maajoukkue, lempinimeltään Springboks, on Etelä-Afrikan kansallinen rugby union -joukkue. Rugby unionia pidetään Etelä-Afrikan kansallisurheilulajina. Etelä-Afrikka on voittanut maailmanmestaruuden kolmesti: 1995 kukistettuaan loppuottelussa Uuden-Seelannin 15–12, vuonna 2007, jolloin joukkue voitti finaalissa Englannin 15–6 ja vuonna 2019, jolloin se kukisti ratkaisuottelussa jälleen Englannin, nyt pistein 32–12.
Uuden-Seelannin, Australian ja Etelä-Afrikan vuodesta 1996 pelaaman Tri Nationsin (Argentiinan tultua mukaan 2012 The Rugby Championshipin) Springboks on voittanut vuosina 1998, 2004, 2009 ja 2019.
Etelä-Afrikka oli toukokuussa 2020 kansainvälisen rugbyliiton World Rugbyn rankingissa ensimmäisenä.
MM-kisat
Lähde: The-sports.org
Buraidah
Buraidá, Buraidah tai Buraydah on kaupunki ja keidas, nykyisin al-Qasimin provinssin pääkaupunki Saudi-Arabian keskiosien sisämaassa, linnuntietä noin 340 kilometriä pääkaupunki Riadista luoteeseen.
Buraidan väkiluku on kehittynyt Saudi-Arabian väestönlaskentojen mukaan seuraavasti: 248 636 (1992), 378 422 (2004) ja 467 410 (2010).
Kaupunki kontrolloi aikoinaan arabianhevosten vientiä ja pyrki monopoliasemaan kamelikaravaanien kauppareitillä Arabian niemimaalla. Nyttemmin keidas on maataloustuotantoaluetta, jossa on laajat taateli-, sitruuna-, ja appelsiiniviljelmät. Myös muita hedelmiä, samoin nautoja ja lampaita kasvatetaan suurilla koetiloilla.
Kaupungissa vallitsee aavikkoilmasto. Vuoden mittaan vuorokauden ylin lämpötila vaihtelee 19–43 °C:n välillä ja alin lämpötila 6–26 °C:n välillä. Viilein kuukausi on tammikuu ja lämpimin elokuu. Vuosittainen sadanta on noin 150 millimetriä. Sateisimmat kuukaudet ovat maaliskuu ja huhtikuu, joiden aikana sataa noin 50 millimetriä. Kesäkuun ja syyskuun välisenä aikana ei sada juuri lainkaan.
Atte Valli
Seuraura
Valli on Porin Ässien kasvatti. Hän oli joukkueen A-nuorten tehokkain puolustaja kausina 2002–2003 ja 2003–2004. Kaudella 2002–2003 Valli nousi myös Ässien SM-liigarinkiin. Hän pelasi kauden aikana SM-liigassa seitsemän runkosarjaottelua jääden niissä ilman tehopisteitä. Kaudella 2003–2004 Valli pelasi SM-liigassa 29 runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen. Hän pelasi kauden aikana miesten pelejä myös neljän Mestis-ottelun verran alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa.
Kaudella 2004–2005 Valli sai tililleen vain yhden SM-liigaottelun. Hänet vuokrattiin lokakuussa 2004 aluksi marraskuun maaottelutaukoon asti kestäneellä sopimuksella Mestis-joukkue Jokipoikiin. Sittemmin sopimusta jatkettiin joulutaukoon asti ja siirtotakarajalla kauden loppuun. Huhtikuussa 2005 Valli teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Jokipoikien kanssa. Kaudella 2005–2006 hänen otteensa joukkueessa olivat kuitenkin varsin riskialttiita. Jokipojissa pettymykseksi osoittautunut Valli siirtyi joulukuussa 2005 loppukaudeksi Kajaanin Hokkiin. Hänen tehomerkintänsä runkosarjassa oli varsin heikko –13, mutta Valli pelasi kuitenkin Hokissa varsin mukiinmenevän kevään ja oli viemässä joukkuetta seurahistorian ensimmäistä kertaa Mestiksen välieriin.
Kaudeksi 2006–2007 Valli siirtyi Ruotsin I-divisioonassa pelaavaan Olofströms IK:hon. Hän oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 15+21=36, joilla Valli jakoi sarjan puolustajien pistepörssin kymmenennen sijan Borås HC:n Niklas Söderströmin kanssa. Keväällä 2008 Valli kävi try-outilla kasvattajaseurassaan Ässissä jääden kuitenkin ilman sopimusta. Hän siirtyi kaudeksi 2008–2009 toiseen Ruotsin I-divisioonaseuran, Karlskrona HK:n riveihin. Valli pelasi siellä vajaat kaksi kautta ollen molempina joukkueen tehokkain puolustaja. Hänet kuitenkin erotettiin Karlskronasta kesken jälkimmäisen kauden 2009–2010, helmikuussa 2010, kun Valli ei noudattanut seuran kurinpitosääntöjä.
Kauden 2010–2011 Valli jatkoi Ruotsin I-divisioonapelejään Tranås AIF:n joukkueessa ja kaudeksi 2011–2012 hän siirtyi Asplöven HC:n riveihin. Valli oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 11+16=27 ja hän oli viemässä joukkuetta HockeyAllsvenskanin karsintoihin saakka. Asplöven ei noussut niiden päätteeksi sarjatasoa ylemmäs, mutta sai sarjapaikan kuitenkin myöhemmin kesällä 2012 Borås HC:n jouduttua talousvaikeuksiin. Valli kuitenkin jatkoi kaudella 2012–2013 I-divisioonapelejään vuoden mittaisella sopimuksella Olofströms IK:ssa. Tammikuussa 2013 hän siirtyi kuitenkin Suomi-sarjajoukkue HC Satakuntaan. Siirtotakarajalla Valli siirtyi sarjatasoa ylemmäs Lempäälän Kisaan. Kaudeksi 2013–2014 hän palasi taas HC Satakuntaan. Kahden siellä vietetyn vuoden jälkeen Valli siirtyi kaudeksi 2015–2016 Norjan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle I-divisioonan Bergen IK:hon. Hän kuitenkin loukkaantui harjoituskaudella ja Vallin sopimus päätettiin purkaa ennen hänen kuntoutumistaan. Valli palasi kaukaloihin tammikuussa 2016, jolloin hän siirtyi loppukauden sopimuksella Suomi-sarjan nousijajoukkue Karhu HT:n riveihin.
Maajoukkueura
Valli on pelannut kuusi nuorten maaottelua.
Arvi Malmivaara
Arvi Einar Malmivaara (sukunimi vuoteen 1906 Malmberg, 23. toukokuuta 1885 Kiuruvesi – 30. elokuuta 1970 Seinäjoki) oli Ylistaron kirkkoherra, lääninrovasti ja IKL:n kansanedustaja.
Malmivaaran vanhemmat olivat kirkkoherra, kansanedustaja Wilhelm Malmberg (Malmivaara) ja Karin Rajander. Hän pääsi ylioppilaaksi 1906, valmistui filosofian kandidaatiksi 1909 ja suoritti teologisen erotutkinnon ja vihittiin papiksi 1916. Kenttäpappina 1918 valkoisten joukoissa. Pastoraalitutkinnon Malmivaara suoritti vuonna 1919.
Malmivaara oli Lapuan yhteiskoulun uskonnon ja piirustuksen opettajana 1909–1919, koulun johtajana 1913–1919 ja ylimääräisenä pappina Lapualla 1916–1919. Hän toimi Kuusankosken vt. kirkkoherrana 1919–1923, kirkkoherrana 1923–1928 ja Ylistaron kirkkoherrana 1928–1958. Lapuan rovastikunnan lääninrovastina Malmivaara oli 1939–1958.
Malmivaara oli IKL:n kansanedustajana 1935–1939 edustaen Vaasan läänin pohjoista vaalipiiriä. Hän tuli eduskuntaan edustaja Martti Rantasen tilalle 2. syyskuuta 1935. Presidentin valitsijamiehenä Malmivaara toimi vuosien 1937, 1940 ja 1943 presidentinvaaleissa ja oli mukana kunnallispolitiikassa Ylistaron kunnanvaltuuston puheenjohtajana. Malmivaara oli jäsenenä Lapuan liikkeen valtuuskunnassa ja hän oli myös kirkolliskokouksen jäsen.
Malmivaara on maalannut Valkealan Tuohikotin kirkon alttaritaulun Jeesus Getsemanessa.
Malmivaara oli naimisissa vuosina 1909–1936 Ruusa Emilia Sarparannan kanssa. Jäätyään leskeksi hän meni naimisiin 1937 Agnes Charlotta Isakssonin kanssa.
Martin Kaymer
thumb Martin Kaymer (28. joulukuuta 1984 Düsseldorf, Saksa) on saksalainen golfaaja. Hän nousi golfin maailmanlistan kärkeen helmikuussa 2011. Hän on voittanut kaksi golfin major-turnausta. Vuonna 2010 PGA Championshipin ja vuonna 2014 US Openin. Vuonna 2011 hän voitti Laureus-palkinnon vuoden läpimurtona.
Aiheesta muualla
European Tourin profiili
Gliese 581
Gliese 581 eli HO Librae on Vaa'an tähdistössä sijaitseva punainen kääpiötähti, jonka spektriluokka on M3V. Tähden etäisyys Maasta on 20,40 valovuotta. Tähdeltä on säteisnopeusmittauksien perusteella vahvistettu olevan eksoplaneettoja. Tähdeltä on väitetty havaitun jopa kuusi planeettaa. Planeettojen Gliese 581 e, b ja c olemassaolo on vahvistettu, kun taas planeettojen Gliese 581 d, Gliese 581 g ja f olemassaolo on kumottu tai vahvistamatta.
Ominaisuudet
Gliese 581:n etäisyys Maasta on 6,21 pc (20,40 valovuotta), ja se on sitä 87:ksi lähimpänä oleva tähti. Se sijaitsee Vaa'an tähdistön koillisosassa, eikä sitä voi nähdä Maasta paljain silmin. Sen absoluuttinen kirkkaus on 1,56 ± 0,03 ja pintalämpötila 3 495 ± 56 K. Tähden massa noin 0,31 Auringon massaa ja säde noin 0,3 Auringon sädettä. Säteilyntuotto eli bolometrinen luminositeetti on noin 0,012 Aurinkoa. Gliese 851:n metallipitoisuus [Fe/H] on -0,33. Gliese 581 luokitellaan BY Draconis -muuttujaksi.
Planeettajärjestelmä
thumb|right|250px|Planeettojen b, c, d ja e radat.
Neljän planeetan malli
Planeettakunnan ensimmäinen planeetta, Gliese 581 b, löydettiin säteisnopeusmenetelmän avulla vuonna 2005. Se luokitellaan fysikaalisilta ominaisuuksiltaan kuumien neptunusten ryhmään. Se kiertää keskustähteään 0,041 AU:n etäisyydellä eli lähempänä kuin Merkurius kiertää Aurinkoa.
Kuuden planeetan malli
thumb|250px|Kuvan keskellä Gliese 581:n kuuden planeetan mallin mukainen planeettakunta verrattuna yläreunassa olevaan [[Aurinkokuntaan.]] Steven Vogtin tutkijaryhmä väitti vuonna 2010 julkaistussa tutkimuksessaan löytäneensä planeettakunnasta kaksi uutta planeettaa, Gliese 581 g:n ja Gliese 581 f:n. Muut tutkijaryhmät eivät ole pystyneet vahvistamaan löytöä, joten kummankaan planeetan olemassaolosta ei ole varmuutta. Jos Gliese 581 g olisi olemassa, se olisi syksyyn 2010 mennessä tunnetuista eksoplaneetoista eniten Maata muistuttava.
Ahven (täsmennyssivu)
Ahven voi tarkoittaa seuraavia:
Riitta Hämäläinen
Riitta Kaarina Hämäläinen (s. 18. kesäkuuta 1946 Helsinki) on entinen suomalainen palloilija.
Riitta "Snadi" Hämäläinen on menestynyt useissa palloilulajeissa.
Pavel Antokolski
Pavel Grigorjevitš Antokolski (, 1. heinäkuuta 1896 Pietari – 9. lokakuuta 1978 Moskova) oli venäläinen neuvostorunoilija ja kääntäjä.
Pavel Antokolski syntyi asianajajan perheeseen. Hän opiskeli Moskovan yliopistossa oikeustiedettä ja työskenteli vuodesta 1915 lähtien Jevgeni Vahtangovin teatteristudiossa. Ensimmäinen runokokoelma ilmestyi vuonna 1922.
Antokolskin varhaiset, usein historiallisiin tapahtumiin pohjautuvat runot ovat luonteeltaan romanttisia. 1930-luvulla hän tuli tunnetuksi Neuvostoliiton vähemmistökansojen ja myöhemmin myös ranskalaisen runouden kääntäjänä. Antokolskin toisessa maailmansodassa kaatuneelle pojalle omistettu runoelma Syn (”Poika”, 1943) sai Stalinin palkinnon vuonna 1946. Myöhäistuotannossaan runoilija pohtii ajan merkitystä ihmiselämässä. Nykyään Antokolskia pidetään yhtenä neuvostoajan venäläisen runouden klassikoista.
Suomennettuja runoja
Antologiassa Neuvostorunoutta: kokoelma, suom. Armas Äikiä, Petroskoi: Karjalais-suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike 1947
Antologiassa Uuden runon Venäjä (Sorok russkih sovetskih poetov), toim. Toivo Flink, Petrozavodsk 1989 Karjala ISBN 5-7545-0041-6 Runot on suomentanut Taisto Summanen
Tibor Zsíros
Tibor Zsíros (8. kesäkuuta 1930 Budapest – 13. helmikuuta 2013 Budapest) oli unkarilainen koripalloilija ja Euroopan mestari.
Zsíros voitti Unkarin miesten maajoukkueessa Euroopan mestaruuden Unkarissa 1955 ja EM-hopeaa Neuvostoliitossa 1953. Kesäolympialaisissa Zsíros pelasi kolme kertaa: Lontoossa 1948 Unkari sijoittui 16:nneksi, Helsingissä 1952 13:nneksi ja Roomassa 1960 yhdeksänneksi. Lisäksi hän edusti Unkaria vuosien 1957 ja 1959 EM-kilpailuissa, joissa kummassakin Unkari sijoittui neljänneksi.
Boyfriend (yhtye)
thumb|Boyfriendin jäsenet nimikirjoitusten jakotilaisuudessa vuonna 2014. Boyfriend on vuonna 2011 perustettu eteläkorealainen poikabändi, johon kuuluu kuusi jäsentä. Yhtyeen ensimmäinen studioalbumi, koreankielinen Janus, ilmestyi marraskuussa 2012. Sitä ovat seuranneet japaninkieliset Seventh Mission (2013) ja Seventh Color (2014). Boyfriend lopetti ryhmätoimintansa vuonna 2019, mutta palasi uudella nimellä BF keväällä 2021.
Johannes Storbjörk
Johannes Storbjörk oli suomalainen poliitikko. Hänen puolueensa oli Ruotsalainen kansanpuolue.
Vaasan läänin pohjoista vaalipiiriä edustanut Storbjörk valittiin eduskuntaan eduskuntavaaleissa 1916 ja hän toimi kansanedustajana puolen vuoden ajan vuonna 1917, huhtikuusta lokakuuhun. Eduskunnan valiokunnista hän vaikutti elintarvikeasiainvaliokunnassa ja suuressa valiokunnassa. Hän toimi poliittisella urallaan myös Kruunupyyn kunnanvaltuuston jäsenenä ja puheenjohtajana sekä presidentin valitsijamiehenä, vaaleissa 1925, 1931 ja 1937.
Storbjörk syntyi maanviljelijäperheeseen oli itsekin varsinaiselta ammatiltaan maanviljelijä. Hän viljeli maata synnyinkunnassaan Kruunupyyssä vuodesta 1906. Hän työskenteli myös pankin konttorinjohtajana, vuodesta 1910 vuoteen 1923, ja puutavaraliikemiehenä sekä toimi maallikkotuomarina, lautamiehenä. Hän sai herastuomarin arvonimen.
Storbjörkin vanhemmat olivat Johan Storbjörk, joka toimi Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajana vuosina 1907–1917, ja Maria Lillbjörk. Hänen puolisonsa oli Fanny Emilia Rudbäck, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1897. Johannes Storbjörk kuoli marraskuussa 1939, 67 vuoden iässä. .
Space Buddha
Space Buddha on Israelista kotoisin oleva psytrance-artisti. Hänen oikea nimensä on Eliad Grundland. Hän on esiintynyt myös omalla nimellään, sekä sen lisäksi nimimerkeillä Indica ja Posessed.
Lautailuslangi
Lautailuslangi on muodostunut rullalautailijoiden, lumilautailijoiden, temppupotkulautailijoiden, temppurullaluistelijoiden ja –polkupyöräilijöiden omaksi slangiksi, jota käytetään lyhentämään ja kuvaamaan temppujen ja paikkojen ominaisuuksia. Lautailuslangi on uusi ja se on pääosin käytössä vain suullisesti, joten tarkkoja oikeinkirjoitussääntöjä ei ole. Lautailuslangi on muiden slangien tavoin koko ajan muutoksessa. Uusia sanoja tulee usein suoraan englannista.
Space Buddha
Albumit
Space Buddha (2000)
Eternity Project (2001)
Jugle Of Wishes (2002)
Storm Reaction (2003)
Full Circle (2006)
No Shields (2008)
Jouko Teikari
Jouko Antero Teikari (s. 29. tammikuuta 1938 Vehkalahti) on suomalainen oboisti.
Teikari toimi Suomen Kansallisoopperan orkesterin oboen äänenjohtajana vuosina 1963–1967 ja Radion sinfoniaorkesterin oboen äänenjohtajana vuosina 1967–1988. Hän soitti myös Savonlinnan oopperajuhlaorkesterissa vuosina 1966–1978. Vuosina 1979–2003 hän työskenteli oboensoiton lehtorina Sibelius-Akatemiassa; vielä tämän jälkeen hän jatkoi toimimista tuntiopettajana.
Kingsin piirikunta
Kingsin piirikunta viittaa useampaan hallintoalueeseen:
Kanada:
Yhdysvallat:
Hopea-aurinkoahven
Hopea-aurinkoahven (Pomoxis annularis) on aurinkoahventen (Centrarchidae) heimoon kuuluva kalalaji. Se on Pomoxis-suvun toinen laji mustapilkkuahvenen (P. nigromaculatus) lisäksi.
Hopea-aurinkoahvenen pituus on tavallisesti 25 senttimetrin luokkaa. Sen maksimipituus on 53 senttimetriä. Suurin lajilla tavattu paino on 2,4 kilogrammaa.
Lajia tavataan kotoperäisenä Kanadassa ja Yhdysvalloissa sekä vieraslajina Meksikossa, Panamassa ja Marokossa. Se sietää sameaa vettä paremmin kuin mustapilkkuahven ja on sitä runsaslukuisempi lietteisissä vesissä. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN luokittelee sen elinvoimaiseksi lajiksi.
Hopea-aurinkoahvenet syövät ensimmäisenä elinvuonnaan pääasiassa hankajalkaisia, vesikirppuja ja muuta eläinplanktonia. Ensimmäisenä vuonna loppukesästä hopea-aurinkoahven alkaa saalistaa vesihyönteisiä, joita se syö koko loppuelämänsäkin ajan. Toisena elinvuotenaan ne alkavat pyydystää pieniä kaloja, jotka ovat siitä lähtien aurinkoahvenen pääravinto. Hopea-aurinkoahvenet eivät yleensä elä 3–4:ää vuotta pidempää. Kaikkein pisin lajilla tavattu elinikä on 10 vuotta.
Hopea-aurinkoahvenet kutevat huhtikuun lopulla tai toukokuun alussa, kun veden lämpötila on ylittänyt 13 celsiusastetta. Munien määrä vaihtelee, mutta enintään niitä voi olla 20 000 kappaletta. Poikaset kuoriutuvat kolmen päivän kuluessa.
Haakon Punainen
Haakon Punainen oli Ruotsin kuningas noin vuosina 1070–1079. Tiedot hänen hallituskaudestaan ovat hyvin niukat.
Länsi-Götanmaan lain esipuheen mukaan Haakon syntyi Länsi-Götanmaan Levenessa ja hänet myös haudattiin sinne. Adam Bremeniläisen kronikan Gesta Hammaburgensis ecclesiae pontificum mukaan Haakon menin naimisiin "nuoren Olavin äidin" kanssa, mikä todennäköisesti viittaa Norjan kuningas Olav Kyrreen, mutta on mahdotonta sanoa oliko kysymyksessä Olavin äiti Tora Torbergintytär vai hänen äitipuolensa Elisabet.
Martti Viitala
Martti Viljami Viitala (3. marraskuuta 1922 – 4. marraskuuta 2005) oli suomalainen kuvittaja ja pilapiirtäjä, joka käytti nimimerkkejä Viljami ja Will Martin.
Martti Viitala muutti perheensä kanssa Pirkkalasta Helsinkiin. Jo nuorena Viitala sai tuntumaa lehtialaan, kun hänen isänsä sai paikan Uuden Suomen puuseppänä, äiti toimituksen siivoojana, setä vahtimestarina ja hän itsekin sai työskennellä kesäaikaan lehden lähettinä. Äidin apuna toimituksessa työskennellessään Viitala kaiveli mielellään lehden piirtäjän Erkki Koposen paperikoria, joista usein löytyi Ollin pakinoiden hylättyjä kuvitusluonnoksia.
Ressun lukiolaisena talvisodan alkaessa Martti Viitala lähti vapaaehtoisena rintamalle isoveljensä Ilmarin (s. 1920) mukana. Välirauhan aikana Viitala kävi upseerikoulun kurssin UK57, jonka kurssijulkaisu on paljolti hänen kuvittamansa. Ilmari-veli kaatui jatkosodassa, mutta Martti Viitala kotiutui ja kirjoitti ylioppilaaksi. Hän pääsi opiskelemaan Teknilliseen korkeakouluun, mutta vähävaraisena joutui jättämään opiskelut kesken. Viitala kysyi töitä Veli Giovannilta ja saikin paikan Uuden Suomen sunnuntailiitteen uutena piirtäjänä Pauli Soisalon jälkeen. Jo seuraavana vuonna 1946 Viitala siirtyi Kustannusosakeyhtiö Mantereen palkkalistoille. Se julkaisi muun muassa 100-nimistä perhelehteä, Taiteen Maailmaa, Viuhkaa sekä lastenlehti Kimmoa, johon Viitala piirsi pari vuotta Vaaroja päin - nimistä realistista merirosvoseikkailua. Hän vastasi myös lehden humoristisen nimikkosarjan piirtämisestä, jossa kerrottiin Kimmo-koiran toilailuista.
Vuoden 1950 paikkeilla Viitala siirtyi Yhtyneiden Kuvalehtien Seuraan paikkaamaan Kari Suomalaisen lähtöä Seurasta Helsingin Sanomiin. Yhtyneissä Viitala piirsi paljon autoaiheisia pilakuvia Tuulilasin ja Seuran liikennesivuille. Martti Viitala piirsi myös nimimerkillä Will Martin Buffalo Bill -lehteen.
Eläkepäivillään Martti Viitala laskeskeli julkaisseensa kymmenisen tuhatta kuvaa. Mukaan kuuluu sarja- ja pilakuvien lisäksi muun muassa kirjankuvituksia ja Stipendiaatti-niminen peli.
Ferdinand Stoliczka
Stoliczka kävi saksalaista koulua Kroměřížissa ja oletetaan hänen äidinkielensä olleen saksa. Hän opiskeli geologiaa ja paleontologiaa Prahassa ja Wienin yliopistossa. Ensimmäisen tieteellisen artikkelinsa hän kirjoitti Koillis-Alppien makeanveden liitukauden aikaisista nilviäisistä vuonna 1859. Kaikkiaan hän julkaisi 79 tieteellistä artikkelia. Hän liittyi Itävallan geologian seuraan 1861.
1862 Stoliczka liittyi Britannian hallituksen rahoittamaan Intian geologiseen tutkimusretkikuntaan. Kalkutassa hän tutki Etelä-Intian liitukautisia fossiileja yhdessä William Thomas Blanfordin kanssa. Tulokset julkaistiin Palaeontologia indicassa. Toukokuussa 1873 tämä työ valmistui neliosaisena teoksena, jossa oli yhteensä lähes 15 000 sivua. Mukana oli kuvaus Oxyglossus pusillus nimisestä sammakkofossiilista.
Stoliczka tutki läntisen Himalajan ja Tiibetin geologiaa ja julkaisi useita artikkeleita Intian eläimistöstä. Vuonna 1868 hän toimi lyhyen ajan Intian museon virkaatekevänä kuraattorina ja myös Bengalin Asiatic Societyn luonnonhistoriallisena sihteerinä. Hän toimitti myös seuran lehteä.
Stoliczka matkusti Burmassa, Malesiassa, Singaporessa ja Andamaaneilla sekä Nikobaareilla. Ensimmäisen Himalajanmatkansa hän teki 1864. Seuraavana vuonna hän kävi siellä uudelleen. Kolmannen ja viimeisen matkansa hän suoritti 1873–1874. Retki oli brittien organisoima massiivinen tapahtuma, johon osallistui muun muassa 6 476 kantajaa, 1 621 hevosta ja 350 ihmisen henkilökunta. Retki alkoi Rawalpindista ja jatkui Ladakhin kautta Kašgariin, jonne retkikunta saapui joulukuussa 1873. Paluumatka alkoi 17. maaliskuuta 1874. Matkalla Stoliczka sairastui vuoristotautiin ja kuoli Moorghissa Ladakhissa. Hänen matkalla keräämänsä lintutieteellisen aineiston julkaisi Allan Octavian Hume, mutta täydellisen raportin laati Richard Bowdler Sharpe 17 vuotta myöhemmin.
Stoliczka nimesi useita uusia lintulajeja, joiden alkuperäiseksi auktoriksi kuitenkin myöhemmin ilmeni venäläinen Nikolai Severtsov. Stoliczkan nimeämä on alppinaakan (Pyrrhocorax graculus) alalaji forsythi.
Paavo Hietanen
Paavo Ilmari Hietanen (20. helmikuuta 1931 Uusikirkko Vpl – 7. heinäkuuta 2017 Järvenpää) oli suomalainen pesäpalloilija.
Erkki Härmä
Erik (Erkki) Herman Härmä (10. heinäkuuta 1890 Turku – 10. marraskuuta 1957 Helsinki) oli suomalainen poliitikko ja ammattiyhdistysjohtaja, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1917–1918 ja 1948–1949. Hän oli myös ministeri vuosina 1948–1949 sekä Turun ja Porin läänin maaherra 1949–1957.
Tapio Yli-Karro
Hannu Tapio Yli-Karro (s. 11. lokakuuta 1953 Rauman mlk) on suomalainen jalkapalloerotuomari. Hän toimi kansainvälisen jalkapalloliiton FIFA:n avustavana erotuomarina vuosina 1990–1998. Yli-Karro oli mukana vuoden 1994 MM-kisoissa Yhdysvalloissa. Hän on pietarsaarelaisen Arne Erikssonin lisäksi ainoa miesten maailmanmestaruuskilpailuiden lopputurnauksessa esiintynyt suomalainen.
Erkki Härmä
Elämä
Härmän vanhemmat olivat panimotyömies Antti Härmä ja Ida Agata Fagerström. Kansakoulun käytyään Härmä työskenteli muurarina vuosina 1908–1918. Sisällissodan aikana hän oli työväen pääneuvoston jäsen ja oli sodan jälkeen vankilassa vuoteen 1922 saakka. Päästyään vankilasta Härmä toimi ammattiyhdistysliikkeessä Muurarien, rapparien ja uunintekijäin liiton sihteerinä 1922–1944. Härmä kuului 1920- ja 1930-lukujen vaihteessa Suomen työväen vasemmistoryhmän johtoon.
Tapio Yli-Karro
Yli-Karro toimi urallaan avustavana erotuomarina yhteensä 58:ssa kansainvälisessä ottelussa. Näistä 21 oli A-maaotteluja, 2 Mestarien liigan sekä 13 muiden Eurocupien otteluja. Vuonna 1993 Yli-Karro oli avustavana erotuomarina kuudessa alle 20-vuotiaiden MM-kisojen ottelussa Australiassa, mukaan lukien turnauksen toinen välieräottelu sekä finaali.
Paavo Hietanen
Paavo Hietanen on maailman ensimmäinen pesäpalloilija, joka on voittanut sekä etenijä- että lyöjäkuninkuuden. Kari Kuusiniemi on maailmassa toinen, joka on yltänyt samaan. Paavo Hietanen on kuitenkin maailman ainoa vasenkätinen pesäpalloilija, joka on pystynyt tähän suoritukseen.
"Pave" Hietanen pelasi SM-sarjassa kaikkiaan 14 kautta voittaen vuonna 1962 etenijäkuninkuuden ja 1967 lyöjäkuninkuuden. Pave aloitti pesäpalloilun Lohjalla, josta siirtyi Puna-Mustien ja Sotkamon Jymyn kautta 1961 HoNsU:un, jossa saavutti kahdeksana kautenaan kolmesti SM-pronssia: 1961, 1965 ja 1966. Hietanen oli mukana neljässä liitto-ottelussa, kuudessa Liitto-Lehdistö ja viidessä Itä-Länsi -ottelussa, joissa 1963 valittiin kentän parhaaksi pelaajaksi. Pelaajauransa jälkeen hän toimi aktiivisesti myös Pesäpalloliiton toiminnassa mm. pelaajavalitsijana Itä-Länsi -otteluihin. Hän toimi myös tuomarikouluttajana sekä valmentajana Virroilla. Parhaana virtolaislähtöisenä pelaajana on edustanut pääsarjatasolla Juha Vartiamäki, jonka valmennuksen tuotoksia Paavo Hietanen on saavuttanut.
Erkki Härmä
Elämä
Härmä oli SDP:n kansanedustajana 1917 ja 1948–1949. Hän oli II kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeri, II sosiaaliministeri ja II kansanhuoltoministeri Pekkalan hallituksessa 1946–1948. Nämä samat ministerisalkut hänellä oli myös K. A. Fagerholmin I hallituksessa 1948–1949.
Härmä oli viimeiset vuotensa Turun ja Porin läänin maaherrana 1949–1957. Hän oli naimisissa kansanedustaja Anna Laura Nummisen (1891–1952) kanssa vuodesta 1922 alkaen. Härmä oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen.
Paavo Hietanen
Varsinaisen pelaajauransa jälkeen hän pelasi ja valmensi myös Tampereella ja Kuortaneen Kunnossa. Ikämiessarjoissa hän edusti myös Jyväskylän Kiriä että Loimaan Palloilijoita. Pelaajauransa hän lopetti Virtain Urheilijoissa, jossa hän ehti pelaamaan myös poikansa Martin kanssa samassa joukkueessa miesten maakuntasarjassa vuonna 1977. Vuonna 1982 Hietaselle myönnettiin Pesäpalloliiton kultainen ansiomerkki.
Helsingfors Segelklubb
Historia
Suomen saavutettua itsenäisyytensä yhdistys merkittiin vuonna 1919 uuteen yhdistysrekisteriin eräänä ensimmäisistä, nyt nimellä Helsingfors Segelklubb. Yhdistyksen kotisatamat ovat aina sijainneet Helsingin länsilaidalla. Entiset satamat, Kellosaari ja Iso-Pässi, joiden hyväksi menneet sukupolvet työskentelivät, ovat jääneet täytemaan, liikenteen tai rakentamisen alle.
Nykyinen kotisatama Lauttasaaren itärannalla on ollut yhdistyksen käytössä vuodesta 1959 lähtien ja se saavutti jo 1970-luvun alussa lähes nykyisen laajuutensa. Sataman alue on vuokrattu Helsingin kaupungilta, mutta rakennukset ovat yhdistyksen omat. Satama on vuosien varrella laajentunut. Tällä hetkellä veneiden laituripaikkoja on runsaat 300, ja kevytveneiden maapaikkoja toistasataa. Uusi klubitalo valmistui 2010.
Sataman palvelut
Sataman sijainti: 60.15126°N, 24.89178°W
HSK:n satamassa ja sen läheisyydessä on monipuolisia palveluita veneilijöille kuten ST1-merihuoltoasema, ravintola Blue Peter sekä monia veneliikkeitä. Vierasvenesataman sisäänajon koordinaatit ovat 60.14956°N, 24.89189°W. Satamassa on mahdollisuus käyttää vettä ja sähköä.
Kilpapurjehdus
HSK:lla on pitkät perinteet kilpapurjehduksessa. Tunnettuja hoskilaisia kilpapurjehtijoita ovat muun muassa Suomen purjehdusmaajoukkueeseen 2016 kuuluvat Tuuli Petäjä-Sirén, Mikaela Wulff, Kaarle Tapper, sekä veljekset Joonas Lindgren ja Niklas Lindgren. Suomen aiempia HSK:laisia olympiaedustajia ja myös -mitalisteja ovat olleet muun muassa Jouko Lindgren, Esko Rechardt ja Heikki Elomaa.
Purjehduskilpailut
Seura on järjestänyt useita kansainvälisen tason purjehduskilpailuja. Muutamia suurimpia näistä on listattu alla.
Tapio Yli-Karro
SPL:n Satakunnan piiri on palkinnut Yli-Karron hänen elämäntyöstään Tauno Takala -palkinnolla vuonna 2009. Hän toimi myös piirin puheenjohtajana vuosina 1999–2001. Lisäksi Yli-Karro on ollut kunto- ja kestävyysurheilutapahtuma Kalevan Kierroksen puheenjohtajana.
Tapio Yli-Karro työskenteli rehtorina Säkylän yhteiskoulussa, kunnes eläköityi vuonna 2016.
QI
QI tai Quite Interesting on brittiläinen John Lloydin luoma paneelishow eli julkisuuden henkilöiden viihteellinen televisiovisailu, jota BBC on esittänyt vuodesta 2003 alkaen. Ohjelmaa on sen alusta vuoteen 2016 asti juontanut Stephen Fry, jonka jälkeen hänen paikkansa juontajana otti Sandi Toksvig. Toinen alusta saakka mukana ollut esiintyjä on Alan Davies, jonka lisäksi ohjelmissa on kolme vaihtuvaa kilpailijaa. Kilpailijavieraina ohjelmassa ovat esiintyneet muun muassa Clive Anderson, Bill Bailey, Jeremy Hardy, Hugh Laurie ja Jeremy Clarkson. Yhden jakson kesto on 29 minuuttia, mutta QI XL -uusintalähetykset sisältävät alkuperäisistä jaksoista pois jätettyä materiaalia ja ovat kestoltaan 45-minuuttisia.
Pomoxis
Pomoxis on aurinkoahventen (Centrarchidae) heimoon ja Centrarchinae-alaheimoon kuuluva kalasuku.
QI
Visailun kysymykset koostuvat triviatiedosta ja yleisistä väärinkäsityksistä. Kilpailijoiden ei välttämättä odoteta tietävän oikeita vastauksia, vaan pisteitä jaetaan myös mielenkiintoisista ja hauskoista vastauksista.
Pomoxis
Siihen kuuluvat seuraavat kaksi Pohjois-Amerikassa kotoperäisenä elävää lajia:
QI
QI:n tuotantokausia on julkaistu myös DVD:llä. Lisäksi ohjelman oheistuotteina on kirjoja, äänikirjoja ja tietokonepelejä.
HMS Northumberland (1866)
HMS Northumberland oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1868 valmistunut Minotaur-luokan panssarifregatti.
Valmistus
Alus tilattiin 2. syyskuuta 1861 Lontoon Millwallista Millwall Iron Worksiltä ja sen köli laskettiin 10. lokakuuta 1861. Alus laskettiin vesille 17. huhtikuuta 1866 ja se valmistui 8. lokakuuta 1868.
Palvelus
Alus otettiin palvelukseen 14. elokuuta 1868 Devonportissa ensimmäisenä päällikkönään Roderick Dew ja se liitettiin Kanaalin laivastoon. Dewin kuoltua 24. maaliskuuta 1868 aluksen päällikkyyden vastaanotti 25. maaliskuuta 1869 Charles Henry May. Alus hinasi yhdessä HMS Agincourtin kanssa Bermudan kelluvan telakan Madeiralle kesäkuussa 1869.
Alus vaurioitui 25. joulukuuta 1872 pahoin aluksen ankkurin irrottua ja aluksen ajauduttua HMS Herculeksen keulaan. Aluksen vauriot korjattiin Maltalla, mistä se palasi palvelukseen 2. lokakuuta 1873 päällikkönään Thomas Bridgeman Lethbridge. Alus oli Kanaalin laivastossa kontra-amiraali George Hancockin ja myöhemmin kontra-amiraali lordi John Hayn lippulaivana. Alus poistettiin palveluksesta 28. heinäkuuta 1875.
Telakalla olleen aluksen takila muutettiin vuosina 1875-1879 ja sen aseistus muutettiin MLR-tykeiksi. Se palasi palvelukseen 30. lokakuuta 1879 päällikkönään Henry Rushworth Wratislaw ja sijoitettuna Kanaalin laivastoon. Aluksen päällikkyyden vastaanotti 31. joulukuuta 1880 George Stanley Bosanquet. Alus määrättiin Välimeren laivastoon, jonka mukana se osallistui Egyptin sotaan. Alus palasi Kanaalin laivastoon 15. elokuuta 1883 päällikkönään Frederick Charles Bryan Robinson. Se poistettiin palveluksesta 16. toukokuuta 1885.
Alus oli modernisoitavana vuosina 1885-1887, jolloin osa sen aseistuksesta poistettiin. Se palasi Kanaalin laivastoon 26. marraskuuta 1887 päällikkönään James Andrew Thomas Bruce. Sachaveral Darwin vastaanotti päällikkyyden 17. huhtikuuta 1888 ja alus poistettiin palveluksesta 7. maaliskuuta 1891.
Alus muutettiin vuonna 1898 varastoksi. Alus muutettiin edelleen lämmittäjien koululaivaksi ja se nimettiin maaliskuussa 1904 HMS Acheroniksi. Se muutettiin vuonna 1909 hiiliproomuksi Invergordoniin nimellä C.8 ja proomu nimettiin vuonna 1926 uudelleen C.68:ksi. Alus myytiin kesäkuussa 1927 Wardille, joka myi sen edelleen nimellä Stedmound proomuksi Dakariin. Alus romutettiin vuonna 1935.
Mandariinikala
Mandariinikala (Synchiropus splendidus  syn. Pterosynchiropus splendidus) on merikokkeihin kuuluva kala.
Koko ja ulkonäkö
Mandariinikala kasvaa noin kuusisenttiseksi; koiras on suurempi kuin naaras. Sen vartalo on pyöreämuotoinen. Naaras on väritykseltään oranssi-vihreäkuvioinen, koiras sini-vihreä-oranssikuvioinen. Kuviointi muistuttaa perinteisiä kiinalaisia silkkikankaita, siitä kalan nimi.
Alkuperä
Mandariinikala elää luonnossa läntisellä Tyynellämerellä. Se pysyttelee koralliriuttojen lähellä 1–18 metrin syvyydessä.
Käyttäytyminen ja hoito akvaariossa
Mandariinikala syö vain itse pyydystämiään eläviä pieneliöitä. Siksi sitä voi pitää vain kypsässä riutta-akvaariossa.
Lisääntyminen
Mandariinipari laskee kerralla 12–200 mätimunaa. Jo 36 tunnin kuluttua hedelmöityksestä munien sisällä voi nähdä poikasten silmät. Mätimunasta kuoriutuu ensin pieni vilkasliikkeinen toukka, 8–11 päivän ikäisenä sille muodostuu selkäevä ja 12–14 päivän ikäisenä niillä on aikuisen kalan tyypillinen suuripäinen vartalonmuoto. Värit kehittyvät vaiheittain muutaman kuukauden kuluessa.
Punaotsaviuhko
Punaotsaviuhko (Rhipidura rufifrons) eli aikaisemmalta nimeltään punaotsamonarkki on viuhkoihin kuuluva laji. Se on 16 cm pitkä. Sillä on punaruskeaa väriä otsassa ja pyrstön tyvessä, mikä on varsin hyvin näkyvä. Sitä tavataan Australiassa ja sitä esiintyy sademetsissä puiden keskikerroksessa ja metsän aluskerroksessa. Sillä on tapana heiluttaa pyrstöä, jolloin se saa pelotettua hyönteiset liikkeelle. Tämän jälkeen se pystyy pyydystämään ne helpommin.
Hartsikääpä
Hartsikäävän yksivuotinen ja alustanmyötäisesti kasvava itiöemä on yleensä pienialainen. Pystypinnalla kääpä muodostaa nykerömäisiä pseudopileuksia. Tuoreena itiöemä on pehmeä ja helposti lohkeava, kuivana siitä tulee jäykkä. Reunus on kermanvalkea. Pillipinta on nuorena väriltään reunusta tummempi valkoinen, parhaassa kasvuvaiheessa roosansävyinen ja punaisuus voimistuu raapaisukohdissa ruosteiseksi. Vanha ja kuivunut itiöemä on hartsinruskea. Pillien suut ovat vaaleat, mikä erottuu hyvin pillien meripihkan- tai hartsinruskeaa sisäpintaa vasten. Nuorien pillien koko on 2-4 millimetrillä ja joukossa on yksittäisiä suurempia pillejä. Pseudopileuksien pillit ovat isompia ja sokkeloisia. Lohkopinnassa näkyvät selvästi eriväriset vaalea pohjamalto ja ruskeat pillit, käävän kokonaispaksuus on 2-3 mm. Vertaa kalpeampaan petsikääpään, jonka kanssa hartsikääpä voi myös risteytyä.
Isolaukku
Isolaukku (Rhinanthus angustifolius, synon. Rhinanthus serotinus) on näivekasveihin kuuluva yksivuotinen ruohovartinen kasvi, joka elää puoliksi loisena.
thumb|170px|vasen|Yksityiskohta kukasta. Isolaukku kasvaa 20–60 senttimetriä korkeaksi. Lehdet ovat nelisenttiset, suikeat. Kukassa keskimmäisenä on kirkkaankeltainen huulimainen kukka, jonka ylähuulessa on tummansininen juova, sen ympärillä on vihertävän vaaleankeltainen verholehtien muodostama pussi. Isolaukkua kasvaa niityillä ja tienvierillä.
Isolaukkua tavataan Pohjois- ja Keski-Euroopassa. Se on yleinen lähes koko Suomessa, mutta Lapissa se on harvinainen eikä sitä esiinny Käsivarressa.
Isolaukku jaetaan Suomessa kahteen alalajiin, jotka ovat niittyisolaukku (Rhinanthus angustifolius subsp. grandiflorus), joka on vallitseva luonnonvarainen alalaji, ja rikkaisolaukku (Rhinanthus angustifolius subsp. apterus) , jota taas tavataan harvoin ja satunnaisesti.
Uskottu mies
Uskottu mies on luottohenkilö, joka voidaan määrätä tilapäisesti toisen henkilön edunvalvojaksi, silloin kun tämä ei syystä tai toisesta itse kykene hoitamaan asioitaan tai jotakin tiettyä asiaa. Uskottua miestä voidaan tarvita tilapäisiin perunkirjoitus-, jako- ja katselmustoimituksiin. Hän voi toimia myös konkurssipesän velkojien valitsemana tai oikeuden määräämänä hallinnonhoitajana. Uskottuja miehiä tarvitaan myös maanmittaustoimituksen maallikkojäseninä.
Uskottu mies maanmittaustoimituksessa
Kiinteistötoimituksen (maanmittaustoimituksen) tekevät toimitusmiehinä toimitusinsinööri ja kaksi kunnan uskottua miestä. Maanmittaustoimitusten uskotut miehet ovat toimitusmiehistön ns. maallikkojäseniä. Toimitusinsinööri voi tehdä pääosan maanmittaustoimituksista (mm. lohkominen, rajankäynti, halkominen) ilman uskottuja miehiä. Uskotut miehet kutsutaan toimitukseen mukaan, mikäli toimitusinsinööri katsoo sen tarpeelliseksi tai jos joku toimitukseen osallistuvista asianosaisista vaatii uskottujen miesten kutsumista.
Kiinteistötoimitusten uskotuiksi miehiksi kunnanvaltuusto valitsee valtuustokautta vastaavaksi ajaksi vähintään kuusi henkilöä. Uskotuista miehistä on voimassa, mitä kunnallislaissa on säädetty kunnallisista luottamushenkilöistä. Vaalikelpoisuutta koskee se, mitä käräjäoikeuden lautamiehistä on säädetty. Uskottujen miesten tulee olla paikkakunnan olot tuntevia ja kiinteistöasioihin perehtyneitä.
Armenian jalkapalloliigan kausi 2014–2015
Armenian jalkapalloliigan kausi 2014–2015 oli Armenian jalkapallon pääsarjan Armenian jalkapalloliigan 23. kausi. Kausi päättyi FC Pyunik Jerevanin mestaruuteen, mikä oli seuralle 13 mestaruus. Sarjan parhaat maalintekijät olivat Shirak FC:n norsunluurannikkolainen Jean-Jacques Bougouhi sekä Pyunik Jerevanin meksikolainen César Romero Zamora, jotka tekivät 21 maalia kauden aikana.
Auli Liesto
Auli Anneli Liesto (s. 8. tammikuuta 1938 Anjala) on entinen suomalainen pesäpalloilija.
Liesto on pelannut SM-sarjassa myös kori- ja käsipalloa, jossa voitti sisäpelin hopeaa 1963 ja pronssia 1964 (Karhun Pojat).
Keihäänheitossa Liesto sijoittui vuoden 1963 SM-kisoissa kahdeksanneksi.
Røstrevet
Røstrevet on Pohjois-Norjassa Lofoottien saariryhmän lounaispuolella sijaitseva koralliriutta. 300–400 metrin syvyydessä kasvava koralliriutta on 35 kilometriä pitkä ja kolme kilometriä leveä. Riutta löydettiin vuonna 2002 ja se on suurin kylmän eli syvän veden koralliriutta. Røstrevet on myös suurin silmäkoralliriutta.
Røstrevetillä kiellettiin pohjatroolaus vuonna 2003.
Gordon Roberts
thumb|Gordon Roberts Gordon William "Doc" Roberts (5. syyskuuta 1891 – 1. syyskuuta 1966) oli kanadalainen ammattilaisjääkiekkoilija. Hänen seurojaan olivat Ottawa Senators (alkuperäinen), Montreal Wanderers, Vancouver Millionaires ja Seattle Metropolitans. Hyökkääjänä pelannut Roberts kuului Ottawan 1910 Stanley Cupin voittaneeseen joukkueeseen. Hän lopetti uransa melko varhain valmistuakseen lääkäriksi. Hänet otettiin Hockey Hall of Fameen 1971.
Maurizio Mannelli
Maurizio Mannelli (1. tammikuuta 1930 Napoli – 24. toukokuuta 2014 ) oli italialainen vesipalloilija. Hän kuului joukkueeseen, joka sai pronssia vuoden 1952 kesäolympialaisissa Helsingissä.
Uutislehti 100
Uutislehti 100 oli vuosina 1997–2008 pääkaupunkiseudulla ilmestynyt ilmaisjakelulehti.
Uutislehti 100:n omisti ensin Janton-konserni ja myöhemmin Sanoma-konserniin kuulunut Sanoma Kaupunkilehdet Oy. Lehden pääkonttori sijaitsi Länsi-Vantaalla. Lehteä jaettiin kauppakeskuksissa, pääkaupunkiseudun linja-autoissa, VR:n lähiliikennejunissa ja metroasemilla. Lehti ilmestyi joka arkiaamu, ja sen levikki oli noin 120 000. Vuonna 2005 se ohitti Metro-lehden pääkaupunkiseudun luetuimpana ilmaisjakelulehtenä.
Lehti sisälsi uutisia ulkomailta ja Suomesta, erityisesti pääkaupunkiseudulta. Lisäksi lehdellä oli jokaiselle viikonpäivälle oma teemansa: maanantaina Urheilu, tiistaina Tyyli, keskiviikkona Duuniin, torstaina Matkalaukku, ja perjantaina Menot.
Sanoma-konsernin hankittua sekä Uutislehti 100:n että pääkaupunkiseudun Metro-lehden omistukseensa ensimmäinen yhdistettiin jälkimmäiseen 15. syyskuuta 2008.
Luettelo Aku Ankan taskukirjoista (101–125)
Tämä on luettelo Aku Ankan taskukirjojen numeroista 101–125. Ne ilmestyivät alun perin vuosina 1987–1990.
Kuningas Fahdin kansainvälinen lentoasema
26.47111°N, 49.79778°W
Firovon piiri
thumb|250px|Firovon piiri Tverin alueen kartalla. Firovon piiri on paikallinen itsehallintoalue Tverin alueen pohjoisosassa Venäjällä. Vuonna 1935 perustetun piirin pinta-ala on 1 747 neliökilometriä ja asukkaita on 10 500 henkeä (vuonna 2009).
Huomattavin joki on Tsna. Seudulla on paljon järviä. Piirin kautta kulkee Bologojen ja Velikije Lukin välinen rautatie. Tsnan varrella on muutamia vanhoja tverinkarjalaisia kyliä. Vuonna 1926 silloisessa Kuznetsovon kunnassa oli 345 karjalaista.
Ian Tomlinson
thumb|right|Tomlinson istuallaan maassa 1.4.2009 kommunikoimassa poliisille, minuutteja ennen kuolemaansa. Ian Tomlinson (7. helmikuuta 1962 – 1. huhtikuuta 2009) oli sanomalehden myyjä, joka työmatkallaan joutui poliisin motittamaksi ja kuoli myöhemmin saamiinsa sisäisiin vammoihin poliisin tönäistyä hänet maahan 2009 Lontoon G-20 -mielenosoitusten aikana.
Tomlinson syntyi Derbyshire ssa, jossa hän vietti lapsuutensa. Tomlinson tapasi vaimonsa Julian 1988. He menivät naimisiin kolme vuotta myöhemmin. Julialla oli jo 5 lasta, joita Tomlinson kohteli kuin omiaan. He saivat yhdessä 4 tytärtä. Tomlinsonia kuvailtiin hyväsydämiseksi, lojaaliksi ja huomaavaiseksi. Tomlinson oli kuitenkin alkoholisti, joka asui satunnaisesti kadulla. Tomlinsonin taustan vuoksi hänen perheensä sai osakseen loukkaavia ja perättömiä kommentteja.
Tomlinsonin kuoleman jälkeen viranomaiset antoivat lausunnon, jonka mukaan hänellä oli ennestään terveysongelmia, jotka johtivat hänen kuolemaansa.
Poliisin lausunnon jälkeen useat paikalla olleet kertoivat nähneensä poliisien pahoinpidelleen Tomlinsonia.
The Guardian-lehden journalistisen työn ja sukulaisten ja aktivistien toimien seurauksena tapaus avattiin kuitenkin uudelleen. 2. toukokuuta 2011 oikeuden valamiehet antoivat päätöksen, jonka mukaan Tomlinsonin kuolema johtui poliisivirkamiehen aiheuttamista vammoista, ja tuomiona oli laiton tappo.
Poliisi väitti aluksi, että Tomlinson olisi ollut yksi mielenosoittajista ja että mielenosoittajat estivät antamasta ensiapua hänelle. Molemmat väitteet osoittautuivat myöhemmin vääriksi. Lontoon poliisi pyysi anteeksi kuolemaan johtanutta tapausta 5.8.2013.
J. P. Jacobsen
Jens Peter Jacobsen (7. huhtikuuta 1847 Thisted – 30. huhtikuuta 1885 Thisted) oli tanskalainen kirjailija, joka uudisti runoutta ja proosaa.
Elämänvaiheet
J. P. Jacobsen syntyi Jyllannissa kauppiasisän perheeseen. Jo nuorena hän kiinnostui sekä runoudesta että kasvitieteestä. Hän muutti 16-vuotiaana Kööpenhaminaan aloittaakseen yliopisto-opinnot mutta pääsi yliopistoon vasta vuonna 1867. Hän opiskeli Kööpenhaminan yliopistossa kasvitiedettä.
Opiskeluvuosinaan Jacobsenista tuli ateisti. Hän ihaili luontoa ja halusi ilmentää sen lakeja runoudessaan. Hän kirjoitti 1860-luvulla laajoja kertovia runoelmia, joista Gurresange (1869) on tullut tunnetuksi Arnold Schönbergin sävellyksenä. Lisäksi hän kirjoitti arabeskeja, jotka uudistivat tanskalaista runoutta ja innoittivat 1890-luvun symbolismia.
Jacobsen kiinnostui myös Charles Darwinin löydöistä, ja hän käänsi 1870-luvulla tanskaksi teokset Lajien synty ja Ihmisen polveutuminen.
Sairastuttuaan nuorena keuhkotuberkuloosiin Jacobsen joutui luopumaan tieteestä ja hän ryhtyi yksinomaisesti kirjailijaksi. Kuuluisa arvostelija Georg Brandes teki Jacobseniin vaikutuksen, ja hän alkoi kirjoittaa proosaa. Hänen ensimmäinen menestyksensä oli laaja novelli Mogens vuodelta 1872. Historiallinen romaani Fru Marie Grubbe ilmestyi vuonna 1876, aiheenaan 1600-lukulaisen määrätietoisen aatelisnaisen tarina. Seuraava romaani Niels Lyhne pyrki kuvaamaan toisenlaista, henkistä ihmistyyppiä. Kokoelma Mogens og andre Noveller julkaistiin vuonna 1882. Kolme vuotta myöhemmin Jacobsen kuoli kehkotautiin 38 vuoden iässä.
Maryse Éwanjé-Épée
Maryse Maury (o.s. Éwanjé-Épée, s. 4. syyskuuta 1964 Poitiers, Vienne, Ranska) on entinen ranskalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli korkeushyppy. Hän saavutti sisäratojen EM-kilpailuissa kolme mitalia ja pitää yhä hallussaan korkeushypyn Ranskan ennätystä, jonka hän hyppäsi vuonna 1985.
Maryse Éwanjé-Épée osallistui sisäratojen EM-kilpailuihin kymmenen kertaa. Milanossa 1982 hän sijoittui 17-vuotiaana kymmenenneksi. Budapestissa 1983 hän saavutti pronssia tuloksella 192 cm ja seuraavana vuonna Göteborgin kisoissa hopeaa sisäratojen Ranskan ennätyksellä 195 cm. Pireuksen EM-hallikilpailuissa 1985 hän sijoittui kahdeksanneksi, Madridissa 1986 viidenneksi ja Budapestissa 1988 seitsemänneksi. Haagin EM-hallikilpailuissa 1989 hän saavutti pronssia tuloksella 191 cm. Glasgow'ssa 1990 hän sijoittui vielä kymmenenneksi ja Pariisissa 1994 11:nneksi. Tukholman EM-hallikilpailuissa 1996 hän ei selviytynyt loppukilpailuun. Sisäratojen MM-kilpailuissa hän sijoittui 13:nneksi Budapestissa 1989.
Ulkoradoilla Éwanjé-Épée edusti Ranskaa kuusissa arvokilpailuissa ja paras saavutus oli neljäs sija Los Angelesin 1984 olympialaisissa tuloksella 194 cm. Soulin 1988 olympialaisissa hän sijoittui kymmenenneksi tuloksella 190 cm. Helsingin MM-kilpailuissa 1983 hän oli 12:s tuloksella 184 cm. Ateenan EM-kilpailuissa 1982 hän sijoittui kymmenenneksi tuloksella 188 cm. Stuttgartin EM-kilpailuissa 1986 ja Splitin EM-kilpailuissa 1990 hän karsiutui loppukilpailusta.
Maryse Éwanjé-Épée voitti korkeushypyssä Ranskan mestaruuden ulkoradoilla vuosina 1982–1985, 1988, 1993 ja 1995–1996 sekä sisäradoilla vuosina 1982–1984, 1986, 1989–1990, 1994 ja 1996. Hän paransi Ranskan ennätystä ulkoradoilla neljä kertaa ja sisäradoilla kerran. Ensimmäisen ulkoratojen ennätyksensä 191 cm hän hyppäsi kesäkuussa 1983, pari viikkoa myöhemmin hän paransi ennätystä yhdellä senttimetrillä, syyskuussa 1983 hän ylitti 195 cm ja heinäkuussa 1985 hän hyppäsi tuloksen 196 cm, joka on Ranskan ennätys vielä vuonna 2009 – vain Melanie Skotnik on sivunnut sitä vuonna 2007.
Éwanjé-Épée on pituudeltaan 178-senttinen ja painoi aktiiviurheiluvuosinaan 61 kiloa. Hän edusti Montpellier UC -seuraa.
Clube Atlético Mineiro
Clube Atlético Mineiro on vuonna 1908 perustettu brasilialainen jalkapalloseura Belo Horizontesta, Minas Geraisin osavaltiosta.
Atlético Mineiro on voittanut Brasilian mestaruuden 1971, Conmebol Cup 1992 ja 1997, ja Minas Geraisin osavaltiomestaruuden 42 kertaa.
Faboideae
Faboideae on hernekasvien (Fabaceae) heimon alaheimo. Se sisältää yli kaksi kolmannesta tunnetuista hernekasveista: 503 sukua ja lähes 14 000 lajia. Kasvumuodoltaan Faboideae-lajit voivat olla ruohoja, pensaita, liaaneja tai puita.
Eduard Hrennikov
Eduard Hrennikov (s. 19. toukokuuta 1973) on venäläinen hiihtosuunnistaja ja moninkertainen maailmanmestari. Hän on voittanut 13 maailmanmestaruutta, joista seitsemän on henkilökohtaisilta matkoilta ja kuusi viestistä. Moskovan MM-kisoissa 2007 hän voitti kultaa kaikilta matkoilta.
Hiihtosuunnistuksen maailmancupin kokonaiskilpailun Hrennikov on voittanut vuosina 2000, 2003, 2006 ja ollut kolmas 2001.
China Zun
China Zun on Kiinan pääkaupungin, Pekingin keskustan liikealueella sijaitseva, 528 metriä korkea hotelli- ja toimistorakennus. Sen rakentaminen aloitettiin 2013 ja se valmistui vuonna 2018. China Zun on Pekingin korkein rakennus. China Zunin ovat suunnitelleet arkkitehtitoimistot Kohn Pedersen Fox, Beijing Institute of Architectural Design, CITIC Architectural Design, Arup ja Parsons Brinckerhoff. KONE toimittaa hissejä ja liukuportaita rakennukseen.
Borussia Dortmund
Ballspielverein Borussia 09 e.V. Dortmund eli tavallisesti Borussia Dortmund on vuonna 1909 perustettu saksalainen urheiluseura Dortmundin kaupungista. Sillä on myös käsipallo- ja pöytätennisjaosto, mutta tunnetuin se on jalkapallosta.
Dortmund on perinteisesti ollut yksi Saksan Bundesliigan mahtiseuroista. Se on voittanut kahdeksan Saksan mestaruutta. Vuosi 1997 oli erityisen menestyksekäs, sillä silloin seura voitti Mestarien liigan kukistamalla loppuottelussa Juventuksen.
Vuonna 2000 Borussia Dortmund listautui pörssiin ensimmäisenä saksalaisena jalkapalloseurana. Se kuitenkin ajautui massiivisiin talousvaikeuksiin ja koko seuran toiminta oli uhan alla. Talousvaikeuksien takia joukkue joutui myymään Westfalenstadionin vuonna 2002. Lisäksi stadionin nimioikeudet myytiin vuonna 2005 Signal Iduna-vakuutusyhtiölle ja siitä lähtien joukkue on pelannut Signal Iduna Parkilla. Dortmundin kotiotteluiden yleisömäärät ovat olleet viime vuodet korkeammat kuin millään muulla jalkapallojoukkueella koko maailmassa.
Saavutukset
(Oberliga West eli aluemestaruus)
Kaemo
Kaemo oli vuonna 2005 perustettu pohjalainen pop-vivahteista kristillistä reggaeta soittava yhtye. Kaemon jäsenet tunnustavat kristillistä uskoa, ja yhtye julisti musiikkinsa kautta suorasanaisesti evankeliumia. Yhtyeen nimellä ei perustajajäsenien mukaan ole mitään etymologista alkuperää.
Basiliskit
Basiliskit (Basiliscus) on heimoon Corytophanidae kuuluva matelijoiden suku. Basiliskit ovat tyypillisiä sademetsän liskoja, jotka elävät suurimman osan ajastaan lähellä vesistöjä kasvavissa puissa. Häirittyinä basiliskit usein pudottautuvat puusta veteen. Basiliskit ovat erittäin ketteriä ja nopeita eläimiä; ne pystyvät jopa juoksemaan lyhyitä matkoja veden päällä käyttämällä suurta nopeuttaan ja pitkävarpaisia jalkojaan, jotka hyödyntävät veden pintajännitystä. Kun vauhti loppuu, basiliski jatkaa matkaa uiden.
Kaemo
Kaemo voitti keväällä 2008 Keuruulla järjestettävän SM-Gospel-kilpailun, ja yhtyeen debyyttialbumi Perustus julkaistiin 12. kesäkuuta 2009. Yhtyeen toinen albumi Läpi tulen julkaistiin 20. heinäkuuta 2011 ja kolmas albumi Armosta 15. marraskuuta 2013. Näiden lisäksi yhtye on julkaissut kaksi singleä, ”Hän on tie” (2009) ja ”Etulinja” (2010).