Polenitsa
Sukupuoli, luokittelu ja avioliitto
Sankarillisen naissoturin hahmo tavataan tarinoissa, joiden keskipisteessä on mieshenkilön, joko eeppisen bogatyrin tai satusankarin kohtalo. Pohjimmiltaan bylina kertoo mieshenkilön koettelemuksista, jotka liittyvät tai johtavat aviollisiin aiheisiin, vaikka neitobogatyrin ilmestyessä miessankari jää tarinan takataustalle. Naishahmoa pidetään syyllisenä jopa miessankarin tekemästä aviorikoksesta. Poljanitsaa pidetään "velhottarena" ja "vaimona muusta maailmasta". Esimerkiksi usein mainitaan, että Dunajin ja Dobrynjan vaimot ovat muunmaalaisia - poljanitsoja. Yleensä eepoksessa avioliittoja vaimon kanssa, joka tulee muusta maailmasta, pidetään epäonnekkaina, paitsi Dobrynjan ja Nastasja Mikulišnan välistä liittoa. Dunajita pidetään luonteeltaan kateellisena, kerskuvana ja heikkona, koska hän pelkästä vihellyksestä putoaa hevosensa selästä. Hän omalla rajattomalla julmuudellaan ja epäoikeudenmukaisuudellaan aiheuttaa sen, että hänen vaimo Nastasja jättää täyttämättä eeppisen velvollisuutensa luopua naisbogatyrin voimista. Marinkaa nimitetään öisin haudasta nousevaksi velhottareksi ja vangiksi siinä merkityksessä, että hän on myynyt sielunsa pirulle ja saanut taitonsa. Satumais-eeppinen kaunis neitonen on taas tyttö, jonka kanssa bogatyr voi vain kihlautua, muttei solmia avioliittoa, koska neito ei ole päässyt siihen ikään, jolloin olisi sopiva mennä naimisiin. Sen takia kaunis tyttö ei ole bogatyrien tavoittelujen kohteena. Bylinojen naisten ja polenitsojen toiveet sosiaalisen statuksen onnistuneesta muutoksesta ovat sidoksissa avioliiton solmimisen kanssa. Avioliittoa bogatyrin kanssa ei lasketa niinkään onnekkaaksi naimisiinmenoksi, kun taas avioliitto pajarin tai kuninkaallisen kanssa on muutos onnistuneeseen, ylimpään statukseen johtavaan liittoon. Eeppinen avioliitto on suurimmalta osin suullinen sopimus yhteisesti hoitaa taloutta sisältäen ihmissuhteiden säännöstelyn. Bylinoissa rakkaus johtaa usein traagiseen loppukäänteeseen. Avioliittoon suhtautuminen bylinoissa on erikoinen: mieheltä voi viedä morsiamen, tyttären tai siskon, muttei elävältä mieheltä saa viedä vihittyä vaimoa. Perhe on miehelle hänen oikeus, joka päättyy silloin, kun hänen panoksensa avioliiton onnistumiseen ei ole riittävä, esimerkiksi Nastasjan ja Dobrynjan tapauksessa. Tarinassa polenitsa asettaa vaihtoehtoja Dobrynjan suhteen: jos hän on liian nuori, jää hän minulle veljeksi, jos on ikäiseni - menen naimisiin hänen kanssaan, mutta jos on vanha - hakkaan häneltä pään irti. Bylinoissa avioliitto solmitaan tavoittelun ja taistelun päätteeksi ja tarkoituksena on miessankarin kyvykkyyden ja rohkeuden korostaminen. Jos morsian, kuten Nastasja, tekee itse aloitteen avioliiton solmimisesta, liitto pysyy jatkuvasti uhan alaisena. Eeppisistä naisista esimerkiksi ikääntynyttä äitiä saa kehua ja siskoa, tytärtä tai sisarentytärtä pitää suojella ja saattaa kunniakkaaseen avioliittoon. Bylinoissa vaimo on melkein oikeuksitta: "Minne heitä viedään, sinne he menevät", ja tyhjäpäinen henkilö: "Hänellä on hiukset pitkät, äly lyhyt on", jolta vaaditaan vaatimattomuutta. Jalkavaimoja esiintyy harvemmin ja suhtautuminen sellaisen vaimon jälkeläisiin on esitetty painotetusti loukkaavammassa muodossa kuin itse naiseen. Esimerkkinä on polenitsa Zlatygorka tarinassa Ilja Murometsasta, joka kuitenkaan ei saa osakseen niin huonoa kohtelua, kuin Marinka Dobrynja Nikititšista kertovassa tarinassa.