cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
1001 Inventions
Myönteisiä arvioita
Toimittaja Ayla Albayrak kirjoitti Turkissa avatusta näyttelystä 2010 Helsingin Sanomiin. Turkin pääministeri Recep Tayyip Erdoğan oli tutustunut näyttelyyn Lontoossa Science Museumissa ja vaati sen tuomista myös Istanbuliin. Albayrakin mukaan näyttely panee uusiksi käsitykset islamilaisen maailman takapajuisuudesta. Toinen näyttelyn viesti on, että pimeää keskiaikaa ei ollutkaan, vaan islamilaisessa maailmassa tiede kukoisti samaan aikaan, kun Eurooppaa riivasi rutto ja lukutaidottomuus.
Albayrak kertoo islamilaisen sivistyksen kulta-ajalla kehitetyn ensimmäisen kellon, edistetyn lääketiedettä, astronomiaa ja matematiikkaa, avatun ensimmäisen yliopiston ja rakennetun ensimmäiset tuulimyllyt. Muita islamilaiset kulttuurin peruja ovat monet Abu al-Qasim al-Zahrawin leikkausvälineet, kipsaaminen ja rokotteet. Myös kameroissa käytetty teknologia perustuu Ibn Al-Haithamin havainnoille silmän toiminnasta.
Artikkeli mainitsee ensimmäisen miehitetyn lentoyrityksen Espanjassa tuhat vuotta ennen Wrightin veljeksiä sekä ensimmäisen rakettilentäjän Lagâri Hasan Çelebin, joka kerrotaan lentäneen raketilla Turkissa 1600-luvulla. Näyttelyn esittelyvideolla Oscar-palkittu näyttelijä Ben Kingsley esittää Al-Jazaria, joka tunnetaan rakentamastaan vedellä toimivasta norsukellosta. Se rakennettiin elefantin selkään näyttämään vuorokauden aikoja.
Kritiikkiä
Vallelyn listaan kohdistunut kritiikki on torjunut melkein kaikkien Vallelyn esiin nostamien keksintöjen väitetyn alkuperän.
Tieteenhistorioitsijoiden tekemiä kriittisiä arvioita al-Hassanin "1001 Inventions" kirjasta on julkaistu teoksessa "1001 Distortions". Esimerkiksi Richter-Bernburg arvostelee virheellistä kuvaa, joka on annettu Bagdadin Viisauden talosta. Keskiajan islamilaisen maailman matematiikkaan erikoistunut tieteenhistorioitsija Sonja Brentjes toteaa, että näyttelyyn liittyvän kirjan "1001 Inventions" kolmannessa laitoksessa kirjan entisiä virheitä on korjattu ja kieltä muutettu poliittisesti korrektiksi. Kirja sisältää kuitenkin perustavan virheen väittäessään, että koko moderni tiede ja tekniikka perustuisivat keskiajan islamilaisten oppineiden keksintöihin. Kirja liioittelee muslimien osuutta ja heidän joukossaan arabien saavutuksia. Lopputuloksena on, etteivät menneisyyden tutkijat saa arvostusta siitä työstä, minkä he oikeasti tekivät. Brentjes kirjoittaa, että islamilaisen maailman tutkijat saivat merkittäviä tuloksia etenkin matematiikan ja luonnontieteen aloilla. Nykypäiviin näistä tuloksista ei kuitenkaan ole jäänyt jäljelle juuri mitään lukuun ottamatta sisältöjä, jotka kuuluvat näiden tieteenalojen alkeisopintoihin. Sielläkään mikään ei vastaa arabialaisten, persialaisten tai turkkilaisten käsikirjoitusten ideoita, metodeja, teorioita tai merkintätapoja.
Brentjes katsoo, että kirjan tekijät ovat virheellisesti modernisoineet keskiajan ajatuksia ja tuloksia. Hän antaa tästä esimerkiksi keuhkoverenkierron. Kirja väittää virheellisesti, että Ibn al-Nafis (1213–1288) kuvasi pienen verenkierron sydämestä keuhkoihin ja takaisin. Toisena esimerkkinä kirja antaa ymmärtää, että muslimit käyttivät jo varhaisilla vuosisadoilla kaukoputkea taivaan tutkimiseen, vaikka varhaisin tieto sen käytöstä muslimimaissa on 1700-luvulta. Brentjes katsoo, että kirja välttää esittelemästä ristiriitoja ja konflikteja, joita keskiajan islamilaisessa maailmassa esiintyi tieteen ja uskonnon välillä; kirja ei kerro, miten tuhannet tai kymmenet tuhannet käsikirjoituskopiot todistavat siitä, että madrasoissa annettu matemaattinen ja astronominen tieto oli monissa paikoissa hyvin vähäistä; kirja jättää kertomatta epätieteellisistä harharetkistä ja välttää esittelemästä tutkijoiden erimielisyyksistä eri keksintöjen historian suhteen. Brentjesin lopullinen arvio kirjasta 1001 Inventions on se, että kirja on epäluotettava, tuhoisa ja kouluihin vietynä vaarallinen. Siitä huolimatta myös tieteenharjoittajat ovat hairahtuneet uskomaan tähän Brentjesin mukaan pinnalliseen ja vääristelevään sepitelmään. Näyttelyn ja kirjan motiiviksi on nähty todistella, että "muslimit tekivät sen ensin".
Professori Mike Diboll katsoo, että kirja ja näyttely esittää tieteisfantasiaan verrattavalla tavalla keskiajan muslimimaailman nykyisen länsimaisen modernin elämän kehtona täytekynästä lentokoneiden keksimiseen. Käsitys on epähistoriallinen ja sisältää myös essentialistisen näkemyksen "muslimiudesta" kaikenkattavana yhdenmukaisena ilmiönä. Taner Enis ja Amy Sue Bix näkevät kirjan esityksen narratiivina, jossa yhtenäinen muslimisivilisaatio yhdistää antiikin ja modernin maailman siten, että muslimit ja arabit ovat lähes joka asiassa ensimmäisiä ja jokainen muslimin tekemä keksintö on tehty uskonnollisen hartauden vaikutuksesta. Kirja myös kytkee esimerkiksi kertomuksen Ibn Firnasin lentomatkasta suoraan yhteyteen ilmailun myöhemmän kehityksen kanssa, vaikka näillä ei ole mitään tekemistä keskenään. thumb|Näyttelyn norsukello. Näyttely "1001 Inventions" väittää sitä (virheellisesti) ensimmäiseksi mekaaniseksi kelloksi, jossa liikkuvat viisarit osoittivat aikaa.
Esimerkkinä ilmailun keksiminen
Kirjan mukaan mahdollisesti ensimmäinen ihminen, joka teki realistisen yrityksen keksiä lentokoneen, oli córdobalainen Abbas ibn Firnas. Tämän ilmailun edeltäjän kunniaksi eräs Bagdadin lentokentistä on nimetty hänen mukaansa. Myös Ibn Firnasin patsas löytyy Bagdadin päälentokentälle vievän tien varrelta.
Tiedot Ibn Firnasin hypyistä ovat kuitenkin ajallisesti myöhäisiä, keskenään ristiriitaisia ja uskomattomia. Kaksi keskiaikaista lähdettä kertoo Ibn Firnasin tekemistä kokeiluista. Varhaisin on Ibn Hayanin (988–1076) kronikka al-Muqtabis. Siinä kerrotaan, että ibn Firnas hyppäsi jyrkänteeltä, käytti apuna sulkia ja liikkuvia siipiä ja putosi muutaman sekunnin kuluttua maahan säilyen ihmeen kaupalla hengissä.
Algerialainen historioitsija Ahmed Mohammed al-Maqqari (k. 1632) antoi seuraavan selostuksen 600 vuotta Ibn Hayanin jälkeen. Hän kertoo, että Ibn Firnas pukeutui sulkiin, otti käyttöön siipiparin ja hyppäsi korkealta paikalta. Useiden luotettavien todistajien mukaan hän lensi huomattavan pitkälle aivan kuin olisi ollut lintu. Laskeutuessaan takaisin lähtöpaikkaan hän kuitenkin loukkasi takamuksensa. Ibn Firnas ei ollut ymmärtänyt, että linnut tulevat alas pyrstölleen eikä siksi ollut varustanut itseään pyrstösulilla.
Kolmannen version esittää 350 vuotta Maqqarin jälkeen kirja 1001 Inventions. Se kertoo Ibn Firnasin lentäneen jopa useita kertoja. Ensimmäinen epäonnistunut lento tapahtui vuonna 852, jolloin hän hyppäsi Córdoban moskeijan minareetista puukepein tuetussa viitassa. Hyppy johti lievään loukkaantumiseen. Toinen lento tapahtui vuoren jyrkänteeltä suuria linnunsiipiä käyttäen. Hän lensi ilmassa huomattavassa korkeudessa kauemmin kuin kymmenen minuuttia ja palasi lähtöpaikkaan, jossa rysähti maahan. Lentoyritys epäonnistui, koska hän oli unohtanut pyrstösulat, joita linnut tarvitsevat voidakseen laskeutua pyrstölleen. Kaikki modernit lentokoneet laskeutuvat kirjan mukaan takapyörilleen, mikä osoittaa, että Ibn Firnas oli edellä aikaansa. Ibn Firnas murti selkänikamansa eikä enää lentänyt.
Kolme kertomusta eri ajoilta osoittavat, miten tarina on kehittynyt ja kasvanut vuosisatojen vieriessä. Al-Maqqari lisäsi yksityiskohtia alkuperäiseen Ibn Hayanin tarinaan. Kun Ibn Hayan kertoo jyrkänteeltä tapahtuneesta hypystä, joka kesti muutamia sekunteja, al-Maqqari kertoo jyrkännehypyn kestäneen pitkään ja päätyneen takaisin lähtöpaikkaan. Yksityiskohdat lisääntyvät edelleen "1001 Inventions" kirjassa: jyrkännelennon kerrotaan nyt kestäneen yli kymmenen minuuttia. Kirja lisää tarinaan kertomuksen toisesta hypystä, joka tapahtui Córdoban minareetista vuonna 852. Lisäys ei ota huomioon, että 800-luvulla Espanjassa ei vielä ollut minareetteja. Córdoban moskeija sai omansa vasta vuonna 958. Muita lisäyksiä ovat selkänikaman murtuminen ja väite, etteivät lennot jatkuneet. "1001 Inventions" tarjoaa lisäksi Ibn Firnasin suoria haastattelulausuntoja, jotka hän antoi välittömästi lennon jälkeen.
Brentjesin mukaan tarinaan on ilmestynyt absurdeja piirteitä, kuten se, että linnut ja lentokoneet laskeutuisivat pyrstölleen. Sulkien ja liikkuvien siipien avulla on myös mahdoton lentää. Kertomus on kaikesta huolimatta siirtynyt tiedotusvälineisiin. BBC:n toimittama tiedeohjelma vuodelta 2019 kertoo siipien kanssa vuorelta tehdystä hypystä epäonnistumisineen. Ohjelmassa Ibn Firnasia kuvataan "huomattavasti aikaansa edellä olleeksi neroksi", jota kiitetään lentämisen uranuurtajana. BBC:n ohjelmassa Ibn Firnasin hyppy tulkittiin ensimmäiseksi osaksi moderniin lentämiseen johtanutta kehitystä.
Foibe
thumb|right|240px|Foibe ja Asteria. Foibe oli kreikkalaisessa mytologiassa yksi titaaneista ja Uranoksen ja Gaian tytär. Hänellä oli veljensä Koioksen kanssa lapset Leto ja Asteria.
Aiskhyloksen mukaan Foibe hallitsi Delfoin oraakkelia Themiin jälkeen, ja häneltä sen peri Apollon, hänen tyttärenpoikansa.
Foibe, Ledan tytär
Foibe oli yksi Ledan ja Tyndareuksen tyttäristä ja Helenan sisar.
Foibe, heliadi
Foibe oli yksi auringonjumala Helioksen seitsemästä tyttärestä eli heliadeista ja Faethonin sisar.
Foibe, Leukippoksen tytär
Foibe oli yksi Leukippoksen tyttäristä. Dioskuurit ryöstivät hänet ja hänen sisarensa Hilaeiran ja menivät heidän kanssaan naimisiin.
Artemis
Antiikin Rooman runoilijat kutsuivat Artemista, kuun jumalatarta, nimellä Foibe. Kyseessä on feminiininen muoto nimestä Foibos, hänen kaksoisveljensä Apollonin auringon jumalaa tarkoittavasta nimestä.
Saanto-oikeus
Saanto-oikeus tarkoittaa henkilön oikeutta yksipuolisesti, toisesta osapuolesta riippumatta tulla saannon kautta omistajaksi. Saanto-oikeuksia ovat esimerkiksi
Gigantoraptor
Gigantoraptor on lintumaisten dinosaurusten heimoon Oviraptoridae kuulunut suku, johon on liitetty yksi löydetty laji, joka eli noin 85 miljoonaa vuotta sitten myöhäisellä liitukaudella. Gigantoraptor erlianensis -lajiksi nimetyn dinosauruksen jäänteet löydettiin vuonna 2005 Kiinasta Sisä-Mongoliasta. Uudeksi lajiksi se nimettiin 2007. Fossiilien rakenteen perusteella löydetty laji kuuluu lintuihin johtaneeseen dinosaurusten haaraan. Se kuitenkin poikkeaa huomattavasti monessa suhteessa aiemmin löydetyistä lintujen sukua olevista dinosauruksista. Eläin lienee muistuttanut läheisesti sukulaistaan Caudipteryxiä, mutta oli vain sitä 300 kertaa isompi.
Lajin uskotaan olleen 8 metriä pitkä, 3,5 metriä korkea lantion kohdalta ja painaneen 400 kilogrammaa. Näin ollen se olisi ollut heimonsa seuraavaksi suurinta jäsentä 35 ja pienintä 300 kertaa isokokoisempi. Muiden heimonsa jäsenten tapaan Gigantoraptor on ollut osittain höyhenpeitteinen, sillä oli hampaaton nokka, pitkät eturaajat ja lintumaiset jalat.
Löydettyjen fossiilien perusteella lajin on arveltu olleen kuollessaan nuori aikuinen, noin 11-vuotias. Täysikasvuisena se olisi ollut vielä suurempi. Gigantoraptor-lajin ruokavalio on mysteeri. Sen pää oli pieni ja kaula pitkä kuten kasvinsyöjillä, mutta terävät kynnet viittaavat lihansyöjään.
Villilä (Salo)
Villilä on kylä Salon kaupungissa Varsinais-Suomessa. Kylä sijaitsee vanhan Salon kaakkoiskulmassa Perniön vastaisella rajalla.
Villilän pohjoislaidalla virtaa Karhujoki. Joessa on kylän kohdalla sijainnut Alasjärvi, joka on kuivattu. Joki kääntyy Villilässä etelään ja virtaa Perniöön. Kylän pohjoispuolella on Pukkila, itäpuolella Äijälä, eteläpuolella Pohjankartano ja länsipuolella Salon kylien takamaita. Kylän maasto kohoaa Karhujoen laaksosta etelään mentäessä metsien peittämiksi mäiksi. Jokilaakso on maanviljelykäytössä.
Villilässä on ollut kolme kantatilaa, joilla on ollut kuusi torppaa ja mylly. Kantatiloista on jäljellä kaksi ja ne muodostavat väljän kyläkeskuksen, jossa toiminut ennen Villilän kansakoulu. Villilän länsiosassa Karhujoen varrella on itsenäistyneiden torppien muodostama Myllykylän alue.
Richard Liversidge
Richard Liversidge (17. syyskuuta 1926 Blantyre, Malawi – 15. syyskuuta 2003 Kimberley, Etelä-Afrikka) oli eteläafrikkalainen lintutieteilijä.
Liversidge aloitti insinööriopinnot Kapkaupungin yliopistossa 1946. Samalla kun hän opiskeli eläin- ja kasvitieteitä, hän teki täysiä työpäiviä yliopiston teknikkona. Hän valmistui vuonna 1955. Tämän jälkeen hän työskenteli Port Elizabethin museossa valmistellen samalla väitöskirjaansa, joka käsitteli kapinbulbulia (Pycnonotus capensis). Liversidge toimi Tsitsikaman kansallispuiston ensimmäisenä kuraattorina. Kesäkuussa 1966 hänet nimitettiin Kimberleyn McGregor -museon johtajaksi ja hän pysyi virassa, kunnes jäi eläkkeelle 1986.
Liversidge toimitti yhdessä Geoff McLachlanin kanssa Etelä-Afrikan linnuista teoksen Birds of South Africa (1957), jonka Austin Roberts oli julkaissut 1940. Liversidge julkaisi yli 80 tieteellistä tutkimusta ja 40 artikkelia kasveista, ekologiasta, linnuista, nisäkkäistä ja historiasta. Hän kirjoitti teokset A Rapid Bird Guide (1978) ja The Birds Around Us (1990), ja oli mukana toimittamassa useita historiaa ja metsästystä käsitteleviä kirjoja.
Liversidge nimesi linnuista eteläafrikankirvisen (Anthus pseudosimilis) ja pitkäpyrstökirvisen (Anthus longicaudatus).
Ursula
Ursula on naisen etunimi. Se on hellittelymuoto latinan sanasta ursa, joka tarkoittaa naaraskarhua.
Nimi on yleinen Keski-Euroopan maissa. Katolilaisilla on Ursula-niminen pyhimys, jonka muistopäivää on vietetty 800-luvulta lähtien 21. lokakuuta. Suomessa Ursula-nimi oli suosituimmillaan 1960- ja 1970-luvuilla.
Ensimmäisen kerran Ursula oli Suomen almanakassa vuosina 1705–1907 ja se otettiin uudelleen kalenteriin 1950.
Suomessa on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan vuoden 2019 loppuun mennessä 1 810 naista saanut nimekseen Ursula.
Cramer
Cramer tai Cramér on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Triathlon kesäolympialaisissa 2016 – miesten kilpailu
Miesten triathlon Rio de Janeiron olympialaisissa kilpailtiin 18. elokuuta. Lähtö tapahtui Forte de Copacabanalta. Kilpailuun osallistui 55 urheilijaa, joista 50 pääsi maaliin. Kilpailun voitti brittiläinen Alistair Brownlee, joka uusi olympiakullan. Toiseksi sijoittui brittiläinen, voittajan veli, Jonathan Brownlee, ja kolmanneksi sijoittui eteläafrikkalainen Henri Schoeman.
Ksenija Tšernyh
Joensuun MM-kilpailuissa 2006 Tšernyh voitti kultaa viestistä ja hopeaa pitkältä matkalta. Viestissä hänen kanssaan pyöräsuunnistivat Nadia Mikriukova ja Anna Ustinova. Varsovan EM-kilpailuissa 2006 hän voitti hopeaa viestistä ja pronssia keskimatkalta.
Heinäkuussa 2007 Castelfiorentinon EM-kilpailuissa Tšernyh voitti kultaa sprintistä, hopeaa pitkältä matkalta ja pronssia keskimatkalta. MM-kilpailuissa Nové Město na Moravěssa 2007 hän voitti kultaa keskimatkalta ja sprintistä sekä hopeaa pitkältä matkalta ja viestistä. Ostródan MM-kilpailuissa 2008 hän voitti keskimatkalta kultaa ja viestistä hopeaa. Ben Shemenin MM-kilpailuissa 2009 hän voitti pronssia viestistä.
Julius Erving
'''Julius Winfield ”Dr. J” Erving II''' (s. 22. helmikuuta 1950 East Meadow, New York) on yhdysvaltalainen entinen koripalloilija, joka tunnettiin 1970-luvulla kuuluisana donkkaajana. Huiman ponnistusvoimansa ansiosta peleissä nähtiin upeita donkkeja, joilla Erving nolasi täydellisesti puolustajansa. Hän pääsi myös monta kertaa donkkikilpailuun. Hänen oman donkkinsa nimi oli ”Tomahawk”.
Irving valittiin koripallon Hall of Famen jäseneksi vuonna 1993
Vuonna 2006 hänet valittiin myös samana vuonna perustetun yliopistokoripallon Hall of Famen jäseneksi.
Jääkiekon 2. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2018
A-ryhmän mestaruuden voitti Hollanti ja B-ryhmän Espanja.
Red (King Crimsonin albumi)
Red on brittiläisen progressiivista rockia soittavan King Crimsonin vuonna 1974 julkaistu seitsemäs studioalbumi. Se oli viimeinen King Crimsonin julkaisema albumi ennen yhtyeen keulahahmon, Robert Frippin, päätöstä hajottaa yhtye väliaikaisesti. Yhtye lopetti suosionsa huipulla. Avausraita ”Red” enteilee metallimusiikin kehitystä raskaalla, mutta erittäin progressiivisilla piirteillä varustetulla poljennollaan. Albumin päättää jokaisen yhtyeen jäsenen musikaalista kunnianhimoa ja historiaa yhdistelevä ”Starless”. Albumi on remasteroitu ja julkaistu uudelleen vinyylilevynä ja CD:nä vuosina 1989, 2001 ja 2009 Robert Frippin valvonnan alla.
Redin vaikutus on vuosien mittaan ollut suuri: se oli esimerkiksi yksi Kurt Cobainin lempilevyistä sekä viimeinen levy, jonka hän kuunteli ennen kuolemaansa.
Kappaleet
A-puoli B-puoli
Dichen Lachman
Dichen Lachman (s. 22. helmikuuta 1982) on australialainen näyttelijä. Hänen tunnetuimmat roolinsa ovat Katya Kinski saippuasarjassa Neighbours ja Sierra vuoden 2009 scifi-sarjassa Dollhouse. Hän on vieraillut myös esimerkiksi televisiosarjoissa NCIS: Los Angeles ja S.H.I.E.L.D. Agentit, sekä näytteli Altered Carbon – Muuntohiili-sarjan ensimmäisellä tuotantokaudella.
Varhainen elämä
Lachmanin äiti on tiibetiläistä syntyperää, mutta syntynyt Intiassa; isä puolestaan on kotoisin Australiasta. Lachman syntyi Kathmandussa, Nepalissa, ja asui maassa seitsemänvuotiaaksi, kunnes heidän perheensä muutti Australiaan Adelaideen.
Carlos P. Garcia
Carlos Polestico Garcia (4. marraskuuta 1896 Talibon – 14. kesäkuuta 1971 Quezon City) oli filippiiniläinen poliitikko, joka toimi Filippiinien presidenttinä vuosina 1957–1961.
Garcia valmistui lakimieheksi vuonna 1923 ja työskenteli jonkin aikaa opettajana. Hän oli Filippiinien edustajainhuoneen jäsenenä vuosina 1925–1931, Boholin provinssin kuvernöörinä 1933–1941 ja senaattorina 1941–1953. Toisen maailmansodan japanilaismiehityksen aikana hän oli aktiivinen vastarintaliikkeessä. Hän edusti nationalistipuoluetta. Garcia osallistui Filippiinien edustajana vuoden 1945 San Franciscon konferenssiin, jossa perustettiin Yhdistyneet kansakunnat. Hän oli vuosina 1953–1957 varapresidenttinä ja ulkoministerinä presidentti Ramon Magsaysayn hallituksessa. Tässä ominaisuudessa Garcia oli puheenjohtajana vuoden 1954 Manilan konferenssissa, jossa perustettiin Kaakkois-Aasian sopimusjärjestö SEATO. Hän osallistui samana vuonna myös Geneven konferenssiin.
Garcia tuli presidentiksi Magsaysayn kuoltua lento-onnettomuudessa maaliskuussa 1957. Myöhemmin samana vuonna pidetyissä presidentinvaaleissa hänet valittiin neljän vuoden virkakaudelle. Hän pyrki säilyttämään Filippiinien tiiviit suhteet Yhdysvaltoihin, jatkamaan vankasti kommunismin vastaista taistelua ja lähentämään yhteyksiä ei-kommunistisiin Aasian maihin. Garcian hallinto ajoi myös tiukkaa talouskuria ja esitteli niin sanotun ”filippiiniläiset ensin -politiikan”, jonka tarkoituksena oli lopettaa yhdysvaltalaisten suosiminen talouselämässä. Tämä käänsi Yhdysvallat häntä vastaan. Garcian kansansuosiota alensi myös poliittisen korruption jatkuminen hänen valtakaudellaan. Hän pyrki uudelle kaudelle marraskuun 1961 presidentinvaaleissa, mutta hävisi omalle varapresidentilleen Diosdado Macapagalille.
Panteleimonin silta
thumb|Panteleimonin silta Panteleimonin silta on yksi Fontankan ylittävistä silloista Pietarin kaupungissa Venäjällä.
Vuonna 1824 valmistui paikalle Ketjusiltana tunnettu silta, joka purettiin vuonna 1906, vaikka sillan rakenteet olivatkin kestäneet moitteetta. Purkamisen syynä oli toisen Fontankan sillan, samanrakenteisen nykyistä Egyptiläistä siltaa edeltäneen ketjusillan sortuminen vuonna 1905.
Nykyisen sillan rakentamisprojekti alkoi vuonna 1907 ja silta valmistui vuonna 1914. Sillassa on massiiviset kiviset maatuet ja kannattajina 12 matalaa teräskaarta. Silta on 43 metriä pitkä ja 23,4 metriä leveä.
Hacıqabulin piirikunta
thumb|250px|Hacıqabulin piiri Azerbaidžanin kartalla. Hacıqabulin piirikunta on paikallishallintoalue Azerbaidžanissa. Vuonna 1990 perustetun piirin pinta-ala on 1641,4 neliökilometriä. Asukkaita on 66 300 henkeä (vuonna 2010).
Hacıqabulin piiri sijaitsee Azerbaidžanin itäosassa Kaukasusvuoriston reunalla. Se rajoittuu pohjoisessa Ağsun, Şamaxın, Qobustanin ja Abşeronin piireihin, idässä Bakun kaupunkialueeseen, etelässä Salyanin ja Sabirabadin piireihin sekä Şirvanin kaupunkiin ja lännessä Kürdəmirin piiriin.
Piirin keskus on Hacıqabulin kaupunki (entinen Qazıməmməd). Toinen merkittävämpi paikkakunta on Muğanin kaupunkimainen taajama. Kuntia on yhteensä 25, taajamia 5 ja kyliä 25. Kaupunkiväestön osuus on 51,6 % (vuonna 2010).
Aikaisemmin seudulla oli huomattava venäläisvähemmistö (12,4 % vuonna 1959). Vuoden 1999 väestönlaskennan mukaan 99,0 % asukkaista on azereja.
Nähtävyyksistä huomattavin on 1000–1300-luvuilla rakennettu Pir Hüseynin palatsi.
Paikallislehtenä ilmestyy Hacıqabul.
Ystäväni muistathan
Ystäväni muistathan on Beritin vuonna 1995 samannimiselle pitkäsoitolleen levyttämä kappale. Sen on säveltänyt ja sanoittanut Timo Mäenpää ja sovittanut Jori Sivonen. Vuotta myöhemmin se julkaistiin myös erityisesti Karjalalle omistetulla kokoelmalevyllä Rannalla Laatokan, jossa sen tulkitsee Elise Raitakallio sovittajana O. Nuutimo.
"Ystäväni muistathan" julkaistiin CD-singlenä, jonka toisena sävellyksenä on Mäenpään ja Sivosen "Satujen maa", joka niin ikään julkaistiin Beritin Ystäväni, muistathan -albumilla vuonna 1996. CD-singlen kannen kuvan otti Magnus Löfving.
"Ystäväni muistathan" -laulun kertoja on Karjalan evakko, joka on aikoinaan siirretty kotikonnuiltaan Antreasta Hämeeseen. Hän laulaa ystävälleen Laatokan liplattavista laineista ja Antrean rakkaista rannoista. Kertoja tuo esiin kaipauksensa Karjalaan.
Halinen (täsmennyssivu)
Halinen tarkoittaa seuraavia asioita:
Osatalokas
Osatalokas eli talonosakas oli yhteisomistuksessa olevan kaupunkitalon tai kaupunkitontin osakas eli osuudenomistaja. Kullakin osatalokkaalla oli oma huoneisto samassa talossa yhteisellä tontilla tai oma talo yhteisellä tontilla tai tietty osa yhteisestä talosta ja tontista. Vuoden 1734 lain maakaaren mukaan osatalokkaan myydessä osuutensa oli toisella osatalokkaalla lunastusoikeus. Osuutta oli tarjottava toisen osatalokkaan tai naapurin lunastettavaksi ennen lainhuudatuksen hakemista. Toisella osatalokkaalla oli vieressä asuviin naapureihin nähden etuoikeus lunastukseen. Naapurien riitautuessa etuosto-oikeudesta tuli tuomarin ratkaista kuka eniten tarvitsi myytävää osuutta. Laki lunastustarjousvelvollisuuden lakkauttamisesta tuli voimaan vuoden 1932 alussa.
Vuoden 1931 asemakaavalaki sääti tontinosan lunastusoikeudesta, jos tontin osat olivat eri omistajan hallussa. Jos lunastusta haluavia oli useita, oli sillä etuoikeus, jonka tontinosan kolmihenkinen lautakunta arvioi arvokkaimmaksi. Jos tontinosien arvo arvioitiin yhtäläiseksi, oli lunastusoikeus sillä, joka ensiksi pani vireille lunastusvaatimuksen. Vuoden 1958 rakennuslain mukaan tontinosan omistajalla oli oikeus lunastaa itselleen tontin muu osa vuoden kuluessa tonttijaon vahvistamisesta. Kaupungilla oli lunastusoikeus, jos tontin osat eivät lunastuksella joutuneet yhdelle omistajalle.
Finlandia Marathon
thumb|Vuoden 2013 Finlandia Marathonin kymmenen kilometrin juoksijat lähdössä. Finlandia Marathon on vuosittain Jyväskylässä järjestettävä juoksutapahtuma. Vuosittain tapahtumaan osallistuu yli 2000 juoksijaa. Vuonna 2017 täysmaratonilla selvisi maaliin yli 300 juoksijaa.
Finlandia Marathon järjestetään Jyväskylässä vuosittain syyskuun toisena lauantaina. Juoksureittinä on tasainen ja nopea 12,6 kilometrin pituinen Rantaraitti, jonka Suomen Kuntaliitto, Suomen Tieyhdistys ja Tiehallinto ovat palkinneet Suomen kauneimpana liikenneväylänä.
Finlandia Marathonilla osallistuja voi valita, juokseeko täyden maratonin, puolimaratonin vai 10 kilometrin mittaisen Rantaraitin kierroksen. Sekä miehille että naisille on yleisten sarjojen lisäksi ikäsarjat 40-vuotiaista ylöspäin viiden vuoden välein. Finlandia Marathonin järjestävät Keski-Suomen Liikunta ja Jyväskylän Kenttäurheilijat.
HMS Hannibal (1896)
HMS Hannibal oli Britannian kuninkaallisen laivaston Majestic-luokan taistelulaiva.
Valmistus
Spencerin ohjelmaan kuuluvana alus tilattiin osana vuosien 1894-1895 laivasto-ohjelmaa Pembroken telakalta, missä köli laskettiin 1. toukokuuta 1894. Alus laskettiin vesille 28. huhtikuuta 1896 ja valmistui huhtikuussa 1898.
Palvelus
Alus myytiin romutettavaksi 1920.
Muistan sua Elaine
”Muistan sua Elaine” on Allu Kososen (oik. Alvar Kosunen) säveltämä ja Matti Jurvan sanoittama foksi, jonka levytti ensimmäisenä Ramblers-orkesteri vuonna 1931. Levyllä laulusolistina toimi amerikansuomalainen Leo Adamson ja se julkaistiin Homocord-levymerkillä vuonna 1932. Levytyksessä olivat laulusolistina toimineen ja kitaraa soittaneen Adamsonin ohella mukana Allu Kosonen (trumpetti), Klaus Salmi (pasuuna), Tommy Tuomikoski (alttosaksofoni), Lelle Andersen (tenorisaksofoni), Merel Merle Wilkin (tuuba), Eero Hyvärinen (piano) ja Jomi Leino (rummut).
Kappale nousi tunnetuksi Pirkka-Pekka Peteliuksen laulamana Velipuolikuu-televisiosarjan myötä 1980-luvulla. Petelius levytti myös samannimisen albumin, joka nousi levymyyntitilaston kärkeen toukokuussa 1984. Peteliusta säesti levytyksessä "Pedro Hietasen Berberi-orkesteri", jossa soittivat Pedro Hietanen (harmonikka ja piano), Pepa Päivinen ja Seppo Rannikko (saksofonit), Markku Johansson (trumpetti), Tom Bildo (vetopasuuna), Luumu Kaikkonen (kitara), Pave Maijanen (basso) ja Hannu Lemola (rummut).
Muita kappaleen levyttäneitä ovat muun muassa M. A. Numminen, Jussi Lammela, Olli Oivanen, Kangasniemen viihdekuoro solistinaan Jyrki Niskanen, Raimo Piipponen & Tulipunaruusut, Simo Laiho, Sohon Torwet, Poriginal Quartet ja Atro Mikkola sekä Club for Five.
Herkut lisukkeineen
Pseudonyymejä
Levyn kappaleiden itseasialliset säveltäjät ja sanoittajat ovat piiloutuneet taiteilijanimien taakse; "Kirsi Sunila" on Juha Vainion taiteilijanimi, "Inari Katramo" on Veikko Samulin taiteilijanimi, ja "S. Takkinen" on Pauli Hanhiniemi. "M. K. Mansikki", "V.T. Solmio", ja "T.J. Untamo" ovat myös taiteilijanimiä. Sukkula Venukseen (unplugged) oli Kikan omien sanojen mukaan "kunnianosoitus" vanhoille tekijöille, ja siksi se oli laitettu albumille.
John Smith (platonisti)
John Smith (1618–1652) oli englantilainen Cambridgen platonisteihin kuulunut filosofi. Hän syntyi Achurchissä, Northamptonshiressä. Hän aloitti opiskelut Cambridgen yliopiston Emmanuel Collegessa vuonna 1636 ja valmistui kandidaatiksi vuonna 1640 ja maisteriksi 1644. Tuolloin hän pääsi Cambridgen Queens' Collegen jäseneksi.
Smith loi pohjaa kristilliselle filosofialle käsittelemällä uskoon liittyviä metafyysisiä ja tietoteoreettisia kysymyksiä, kuten Jumalan olemassaolo, sielun kuolemattomuus ja uskonnon rationaalisuus. Tiedon suhteen hän oli omaksunut uusplatonilaisittain ajatukset neljästä ylöspäin kohoavasta asteesta: aistien tukema järki; intuition tukema järki; ruumiiton, itsetutkiskeleva järki; ja jumalallinen rakkaus. Smith oli suosittu myös matematiikan luennoitsijana.
Smith kuoli ennenaikaisesti eikä jättänyt jälkeensä elinaikanaan julkaistuja teoksia.
Nekopideemi
Nekopideemi on imidatsopyridiineihin kuuluva nonbentsodiatsepiini, joka on sukua paremmin tunnetuille tsolpideemille ja alpideemille.
Sillä on sedatiivinen ja hypnoottinen vaikutus johtuen sen rakenteesta, joka muistuttaa muita nonbentsodiatsepiineja.
Nekopideemi ei ole Suomessa kaupan.
Juha-Pekka Torvinen
Torvinen pelasi jalkapalloa keskikenttäpelaajana niin ikään Ilveksessä Kakkosessa. Hän on Ilveksen kasvatti, mutta hän on edustanut myös PP-70:tä vuosina 2005–2007.
Lei
thumb|Matkailijoita Havaijilla vuonna 1959. Lei on Havaijilla käytetty kaulassa pidettävä kukkaseppele. Nykyään niitä annetaan erityisesti saarille saapuville matkailijoille.
Leiden valmistukseen käytetään yleisesti temppelipuiden kukkia. Yksi lei saattaa sisältää jopa 300 kukkaa.
Frozenbyte
Historia
Syyskuussa 2008 Frozenbyte solmi levityssopimuksen ranskalaisen Nobilis Groupin kanssa. Jack Claw -projektin kariutuessa yritys laittoi voimavaransa erään tiimiläisen harrastusprojektina aloittamaan fantasiaseikkailuun, joka sai nimen Trine. Peliltä vaadittiin menestystä, sillä muuten Frozenbyte olisi todennäköisesti mennyt konkurssiin velkojensa takia. Trine julkaistiin 2009 PC:lle ja PlayStation Networkissa, ja se sai hyvän vastaanoton. Frozenbyte on itse kehittänyt pelikehitystyökalunsa, ja yritys on itse tehnyt versioinnit Trine-pelisarjasta kahdeksalle eri alustalle.
Trine ja sen jatko-osa Trine 2 olivat myyneet yhteensä yli 7 miljoonaa kappaletta vuoden 2014 loppuun mennessä.
Trine 3 julkaistiin Steam-palvelun Early Access -valikoimassa huhtikuussa 2015, ja virallisesti saman vuoden elokuussa. Peli sai ristiriitaisen vastaanoton, ja erityisesti sen lyhyyttä ja eräitä pelimekaniikan uudistuksia moitittiin. Frozenbyte kertoi pelin lyhyyden syyksi rahapulan, sillä pelin kehitys oli maksanut jo tuplasti enemmän kuin sarjan toisen osan. Vastaanoton takia pelisarjan jatkosta ei ollut varmuutta kunnes lokakuussa 2018 varmistui, että jatko-osa Trine 4 on kehitteillä ja alustavan tiedon mukaan julkaistaan vuoden 2019 aikana.
Joulukuussa 2015 Frozenbyte julkisti kehityksessä olevan Shadwen-hiiviskelypelin, joka sijoittuu keskiaikaiseen pelimaailmaan. Peli julkaistiin toukokuussa 2016, ja se sai kriitikoilta huonon vastaanoton.
Tammikuussa 2017 Has-Been Heroes julkistettiin seuraavaksi peliksi. Peli on julkaistu 28.3.2017 Nintendo Switch, PlayStation 4, Xbox One ja Windows -alustoille.
Míthymnan linna
Historia
pienoiskuva|vasen|upright=0.96|Míthymnan linnaa. pienoiskuva|vasen|upright=0.96|Míthymnan linnaa.
Míthymnan linnakukkula toimi jo antiikin aikana Methymnan kaupungin akropoliina. Antiikin aikaisista linnoitteista on joitakin jäänteitä kukkulan eteläosassa. Paikka on ollut linnoitettu myös bysanttilaisella kaudella. Erään ehdotuksen mukaan tuolloisen linnan olisi rakennuttanut keisari Justinianus 500-luvulla. Vuodesta 1128 lähtien paikalla ollut linna oli venetsialaisten hallussa. Nämä rakensivat paikalle uuden linnan. Genovalaiset saivat linnan haltuunsa 1200-luvun lopulla, mutta se oli tuossa vaiheessa ilmeisesti tuhoutunut ja rakennettiin uudestaan vuonna 1373. Nykyisen linnan rakenteet ovat pääosin peräisin tästä rakennusvaiheesta sekä osmanivallan aikana vuoden 1462 jälkeen tehdyistä muutoksista ja laajennoksista.
Linnaa on kunnostettu useaan otteeseen 1970-luvulta lähtien.
Rakennus
Linna on Lesboksen toiseksi suurin Mytilínin linnan jälkeen. Se on pohjakaavaltaan epäsäännöllisen monikulmion muotoinen sivujen pituuksien ollessa noin 70 metriä. Linnassa on kymmenen neliskulmaista tai pyöreää tornia, joita yhdistävät kurtiinit. Ydinlinna (akrópyrgos) on kokonaisuuden koillisosassa. Sisällä linnanpihalla on joitakin rakennuksia, joista osa on raunioina ja osa paremmassa kunnossa, sekä suuri vesisäiliö. Sisäänkäynti linnaan tapahtuu kolmen peräkkäisen portin kautta.
Phoebe
Phoebe voi viitata seuraaviin asioihin:
Ron Carter
Ron Carter (s. 4. toukokuuta 1937 Ferndale, Michigan) on yhdysvaltalainen jazzbasisti. Carter on yksi eniten levyttäneistä basisteista jazzin historiassa yli 2 500 levyllään.
Carter tuli yleisön tietoisuuteen soittaessaan kuuluisassa Miles Davisin 1960-luvun kvintetissä, jossa soittivat myös Herbie Hancock, Wayne Shorter ja Tony Williams. Hän esiintyi monissa Hancockin ja Shorterin sooloprojekteissa. Hän on esiintynyt ja levyttänyt muun muassa Antônio Carlos Jobimin, Eric Dolphyn, McCoy Tynerin, Stanley Turrentinen, Freddie Hubbardin, Stan Getzin, Coleman Hawkinsin, Joe Hendersonin, Horace Silverin, Kenny Burrellin ja Milt Jacksonin kanssa ja on julkaissut yli 20 levyä yhtyeen johtajana.
Carter on valmistunut maineekkaasta Eastman School of Music -koulusta.
Carter toimii musiikkiosaston emeritusprofessorina City College of New Yorkissa opetettuaan siellä kahdeksantoista vuotta, ja vuonna 2004 hän sai kunniatohtorin arvon tunnetusta Berklee College of Musicista.
Tärkeitä levytyksiä
thumb|Carter esiintymässä vuonna 2007
Lykoúrgos Logothétiksen linna
Lykoúrgos Logothétiksen linna, myös Lykoúrgos Logothétiksen torni (Πύργος του Λυκούργου Logothéti, Pýrgos tou Lykóurgou Logothéti), on linna Pythagóreion kylässä Sámoksen saarella Kreikassa.
Historia
pienoiskuva|vasen|upright=0.98|Linna mereltä nähtynä. pienoiskuva|vasen|upright=0.98|Bysanttilaisen linnan raunioita.
Linnan paikka on toiminut linnoituskukkulana jo antiikin ajasta lähtien, ja arkaaisella kaudella siellä oli antiikin Samoksen kaupungin linnoitteita, jotka suojasivat kaupungin satamaa. Antiikin aikaisia löytöjä on myös hellenistiseltä ja roomalaiselta kaudelta. Keskiajalla linnan paikalla oli bysanttilainen linna. Se oli rakennettu 600-luvulla arabien uhan lisäännyttyä. Linna oli genovalaisten käytössä 1300-luvulla ja hylättiin vuonna 1475.
Nykyisen tornimaisen linnan rakennutti Lykoúrgos Logothétis, joka johti saaren kapinaa turkkilaisia vastaan Kreikan vapaussodan aikaan. Rakentaessa hyödynnettiin varhaisemman linnan tornin jäänteitä. Linnan rakentaminen alkoi vuonna 1824 ja se valmistui vuonna 1827.
HMS Illustrious (1896)
HMS Illustrious oli Britannian kuninkaallisen laivaston Majestic-luokan taistelulaiva.
Lykoúrgos Logothétiksen linna
Historia
Linna toimi alussa Logothétiksen hallinnon hallintorakennuksena saarella. Hän joutui lähtemään sieltä vuonna 1834 Sámoksen kapinan päätyttyä, koska saari ei voinut vielä liittyä itsenäistyneeseen Kreikkaan. Tämän jälkeen torni oli turkkilaisten hallussa, mutta se hylättiin vuonna 1840. Vuonna 1863 linna tuli Sámoksen ruhtinaskunnan omistukseen.
HMS Illustrious (1896)
Valmistus
Spencerin ohjelmaan kuuluvana alus tilattiin osana vuosien 1894–1895 laivasto-ohjelmaa Chathamin telakalta, missä köli laskettiin 11. maaliskuuta 1895. Alus laskettiin vesille 17. syyskuuta 1896 ja valmistui huhtikuussa 1898.
Palvelus
Alus myytiin romutettavaksi 1920.
Lykoúrgos Logothétiksen linna
Rakennukset
Linna sijaitsee merenrannalla Pythagóreion kylän lounaispuolella. Se koostuu tornista, jossa on korotettu pohjakerros ja sen yläpuolella kaksi muuta kerrosta. Torni on kunnostettu ja toimii nykyisin museona, joka esittelee Pythagóreion bysanttilaisaikaisia löydöksiä sekä koko saaren historiaa myöhäisantiikista 1800-luvulle.
pienoiskuva|Bysanttilaisen linnan raunioita. Tornin ympärillä on varhaisempia raunioita varhaiskristilliseltä ja bysanttilaiselta ajalta. Kukkulan itäosassa on kolmen basilikakirkon jäänteet 400-luvulta. Yhden niistä arvellaan toimineen saaren piispankirkkona. Arkeologisen alueen ympärillä on bysanttilaisen linnan muuriosia. Linna oli suorakulmion muotoinen ja siinä oli neliskulmaisia ja pyöreitä torneja.
Jarkko Nyman
Jarkko Matias Nyman (s. 25. helmikuuta 1975 Oulu) on suomalainen näyttelijä ja muusikko.
Näyttelijän työt
Nyman on esiintynyt muiden muassa elokuvissa Tali-Ihantala 1944 ja Sooloilua. Televisiosarjoista mainittakoon Salatut elämät, jossa hän esiintyi Sebastian Vuorelana vuodesta 2009 vuoteen 2017 asti. Hän on esiintynyt myös muutamassa televisiomainoksessa.
Teatterin saralla Nyman on näytellyt rooleja muun muassa Helsingin kaupunginteatterissa, Uudessa Iloisessa Teatterissa ja Komediateatteri Arenassa.
Lisäksi Nyman on dubannut animaatiosarjoja sekä tehnyt mainosspiikkejä.
Jarkko Nyman esittää Toinen mies -elokuvassa pääroolihahmoa Tommia. Toinen mies -elokuva on sai ensi-iltansa huhtikuussa 2022.
Muuta
Nyman opiskeli Teatterikorkeakoulussa vuosina 1999–2003 valmistuen teatteritaiteen maisteriksi. Hän toimi Teatterikorkeakoulun ylioppilaskunnan hallituksen perustajana ja ensimmäisenä puheenjohtajana vuosina 2000–2002.
Hänestä tuli poikalapsen isä syksyllä 2009.
Nyman on myös ääninäytellyt Pro Pilkki 2 -pelissä, ja hänen mukaansa on nimetty yksi pelin hahmoista.
Muusikkona Nyman on soittanut bassoa Generators-yhtyeessä ja nykyään hän laulaa ja soittaa kitaraa Patela-yhtyeessä.
Lähteet
Jarkko Nymanin kotisivut
Pukkilan kartano (Salo)
Pukkilan kartano on 1700-luvulta peräisin oleva kartano Salossa. Kartanon maat muodostavat yhden Salon kylistä.
Pukkilan kartano sijaitsee mäen päällä peltoalueiden ympärillä. Mäen ohi kulkee Villiläntie. Kartano on yhä maanviljelystila ja vanha navetta on muutettu juhlatilaksi. Karhujoki virtaa Pukkilan eteläpuolella läheltä kartanoa.
Pukkilan alueella on useita kivikautisia asuinpaikkoja, joilla on asuttu noin 3500–2600 eaa. Tuolloin Pukkila on ollut meren rannalla. Maankohoamisen myötä Pulkkila on jäänyt sisämaahan ja vanhasta merenalahdesta muodostui Alasjärvi, joka kuivattiin 1830-luvulla.
Anna Räsänen
Anna Helena Räsänen (o.s. Alanko, 29. lokakuuta 1927 Helsinki – 2. lokakuuta 1969 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari. Hän opiskeli kuvataidetta Suomen Taideakatemian koulussa 1946–1951 sekä André Lhoten akatemiassa Pariisissa 1951. Hän oli naimisissa kuvanveistäjä Kauko Räsäsen kanssa.
Räsänen maalasi Rajamäen kirkon alttarifreskon Tie, totuus ja elämä vuonna 1956 voitettuaan suunnittelukilpailun. Herttoniemen kirkossa on Räsäsen maalaus Angelus, ja lisäksi hän maalannut teoksia muun muassa Ruskeasuon seurakuntasaliin sekä Munkkivuoren kirkon seurakuntasaliin. Räsänen piti näyttelyitä Suomen lisäksi Saksan liittotasavallassa, Puolassa, Unkarissa, Tšekkoslovakiassa ja Monacossa.
Pärjänsuo
Pärjänsuo on kylä Pudasjärven kaupungissa. Kylä sijaitsee noin 35 kilometrin päässä kaupungin keskustaajamasta Kurenalta. Hallinnollisesti Pärjänsuo kuuluu Livon talouskylään.
Kylällä sijaitsi pitkään oma koulu, joka kaupunginvaltuuston päätöksellä suljettiin ilmanvaihto-ongelmien takia vuonna 2009. Alkuperäisessä suunnitelmissa oli tarkoitus rakentaa kylään kokonaan uusi koulurakennus, joka ei kumminkaan toteutunut.
Lum Rexhepi
Lum Rexhepi (s. 3. elokuuta 1992 Turku) on suomalainen jalkapalloilija, jolla on myös Kosovon kansalaisuus. Pelipaikaltaan hän on keskuspuolustaja. Rexhepi edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Helsingin Jalkapalloklubia.
Seurajoukkueura
Turussa syntyneen Rexhepin kasvattajaseura on FC Viikingit. Hän on pelannut tämän jälkeen Helsingin Jalkapalloklubissa, jonne Rexhepi siirtyi 14-vuotiaana. Kesken kauden 2010 Rexhepi siirtyi HJK:sta FC Honkaan. Hän nousi joukkueen avauskokoonpanoon vuoden 2011 Liigacupissa, jonka Honka voitti. Rexhepi debytoi Veikkausliigassa 6. toukokuuta 2011 JJK:ta vastaan.
Maajoukkueet
Rexhepi on edustanut Suomen nuorisomaajoukkueita kaikissa eri ikäluokissa ja toiminut poikamaajoukkueiden kapteenina. A-maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen ottelunsa tammikuussa 2013 Thaimaassa järjestetyn Kings Cupin loppuottelussa Ruotsia vastaan.
Joe Kelly (käsikirjoittaja)
Joseph Kelly (s. 1. syyskuuta 1971) on yhdysvaltalainen sarjakuvakäsikirjoittaja, joka on tehnyt urallaan muun muassa tarinoita Ryhmä X:stä, Oikeuden Puolustajista, Teräsmiehestä, Terästytöstä ja Daredevilistä. Hän kuuluu Man of Action ryhmään, jotka käsikirjoittavat tarinoita niin sarjakuviin, kuin televisioon. Kelly tunnetaan myös yhteisluomasta animaatiosarjoista Ben 10 ja Ben 10: Alien Force. Hän on muun muassa käsikirjoittanut jaksoja vuoden 2003 Turtleseihin ja vuoden 2006 Ihmenelosiin.
Vuoden 1961 kirjastolaki
Vuoden 1961 kirjastolaki oli Suomessa vuonna 1962 voimaan tullut kirjastoja koskeva laki. Se oli merkittävä muutos Suomen kirjastolainsäädännössä ja korvasi vuoden 1928 vanhentuneen kirjastolain, jossa oli katto valtionavun määrälle. Vuoden 1961 kirjastolaissa valtionapua kirjastoille nostettiin: maalaiskunnat saivat kaksi kolmasosaa ja kauppalat ja kaupungit yhden kolmasosan kirjastomenoista. Lisäksi laissa osoitettiin valtionapuja kirjastohuoneistojen rakentamiseen ja kunnostamiseen. Laki oli puhdas valtionapulaki, ja valtion kirjastomenot nousivat lain vaikutuksesta heti yli seitsenkertaisiksi. Laki loi pohjan kunnallisten kirjastojen kehittymiselle ja vähensi alueellisia eroja. Lain vaikutuksesta maaseudulle syntyi nykyisenlainen kunnankirjastojen järjestelmä ja kirjastoautoja alettiin käyttää yleisesti. Vuoden 1961 lain korvasi vuoden 1986 kirjastolaki.
Lain taustaa
Suomen kunnallisilla kirjastoilla on ollut vuodesta 1928 lähtien oma kirjastolaki. Tuon ensimmäisen lain nimi oli Kansankirjasto-laki. Suomen eduskunta hyväksyi istunnossaan 13. marraskuuta 1945 hallitukselle suunnatun toivomuksen, joka johti vanhentuneen kansankirjastolain perusteelliseen uudistamiseen ja lopulta monien vaiheiden jälkeen vuoden 1961 kirjastolakiin. Tällä välin eduskunnan asettamat toimikunnat ja komiteat tekivät ehdotuksia ja lausuntoja kirjastoista. Ne ehdottivat ylhäältä johdettua yleisten (kunnallisten) kirjastojen tiukkaa järjestelmää, jossa kouluhallituksella olisi keskeinen asema. Näin ollen kirjastontarkastajat toimisivat kouluhallituksen alaisuudessa. Lakiehdotukseen sisältyi myös velvoitus kunnille ylläpitää yleistä kirjastoa, eli kirjastopakko. Lisäksi esimerkiksi kirjastohuoneiden minimipinta-alaa ehdotettiin. Osa ehdotuksista toteutui vuoden 1961 kirjastolaissa. Kuntia opetettiin 1950-luvulla hakemaan valtionapua oikein. Kirjastojen lukumäärä kasvoi nopeasti, ja ongelmaksi muodostuivat lähinnä tilakysymykset.
Lain voimaantulo ja sisältö
Eduskunta hyväksyi 14. maaliskuuta 1961 hallituksen esityksen kirjastolaiksi [AsK 235/3.5.1961]. Eduskunnan sivistysvaliokunnalla oli ratkaiseva osa lain käsittelyssä, ja eduskunta teki hallituksen esitykseen muutamia muutoksia. Samalla hyväksyttiin laki [AsK 236/3.5.1961], jonka mukaan kirjailijoille ja kääntäjille tuli maksaa avustusta ja apurahoja, koska heidän töitään pidettiin maksuttomasti käytettävissä yleisissä kirjastoissa. Tämä laki harkinnanvaraisista ”kirjastoapurahoista” on vielä muutettuna voimassa, mutta uusia kirjastolakeja on säädetty vuosina 1986 ja 1998.
Vuoden 1961 kirjastolaissa valtionavut nostettiin samalle tasolle kuin kansakoulutoimelle annettavat: maalaiskunnat saisivat kaksi kolmasosaa ja kauppalat ja kaupungit yhden kolmasosan kirjastojensa todellisista ja hyväksytyistä lain kuudennessa pykälässä luetelluista menoista. Eduskunta nosti myös maakuntakirjastoa ylläpitävien kaupunkien lisäavustuksen kahdesta kolmeen miljoonaan markkaan ja siihen liittyvän asukaskohtaisen valtionavun neljästä kymmeneen markkaan.
Laitoskirjastot alkoivat saada erityistä valtionapua, joka kattoi 90 prosenttia niiden menoista. Myös kirjastoautot ja -veneet mainittiin lopullisessa laissa, vaikka ne eivät olleet mukana hallituksen esityksessä. Laki osoitti valtionapuja myös kirjastohuoneistojen rakentamiseen ja kunnostamiseen. Kirjastopakkoa ei kuitenkaan lakiin sisällytetty. Lain säätämisen aikoihin jokaisessa Suomen kunnassa oli jo kirjasto.
Vuonna 1962 voimaan tulleen kirjastolain mukaan kirjastojen tuli tyydyttää kirjastolaitokselle ominaisin toimintamuodoin yleistä sivistystarvetta ja lukuharrastusta (tämä ”tarkoituspykälä” tosin ei ollut laissa vaan sen soveltamiseksi vuonna 1962 annetussa kirjastoasetuksessa AsK 268/30.3.1962). Kirjastojen piti toimia tarkoituksenmukaisissa huoneistoissa ja kirjastojen tuli vastata määrältään ja laadultaan kunnan suuruuden ja väestöaineksen sekä kielisuhteiden edellyttämää kirjaston tarvetta. Kirjavarastoja tuli myös kartuttaa. Kunnan jäseniltä ei saanut periä maksuja kirjaston käyttämisestä ja kirjastojen tuli olla auki kouluhallituksen antamien ohjeiden mukaan. Kirjastoilla tuli olla tarvittava määrä kirjastoammatillisia virkoja, joiden kelpoisuudesta määrättiin kirjastoasetuksessa. Näitä säädöksiä kuntien tuli noudattaa, jotta se sai valtionosuutta.
Kouluhallituksen käytössä oleva äärimmäinen sanktio oli valtionavun menetys kirjastolta. Kirjastotoimen hallinto siirtyi nyt entistä suorempaan kouluhallituksen alaisuuteen, ja kirjastotoimisto tuli suoraan kouluhallituksen alaiseksi toimistoksi vapaan kansansivistystyön osastoon. Valtion kirjastotoimikunnan tilalle tuli eri tahoja edustava Kirjastoasiain neuvottelukunta, jolla ei kuitenkaan ollut muuta kuin aloitevaltaa.
Kirjastontarkastajilla oli keskeinen asema lain soveltamisessa. Vuonna 1961 kirjastotarkastajien kokouksessa hyväksyttiin kirjastotoiminnalle joukko normeja minimitavoitteiksi: nidemäärä asukasta kohti (3), minimi aukioloaika viikossa (6 tuntia), lainaajien osuus väestöstä maaseudulla (20 %), lainojen määrä asukasta kohti (3) ja kirjahankintamääräraha asukasta kohti (300 mk). Normeihin kuului myös suositus, että päätoiminen viranhaltija olisi oltava aina 15 000 vuosilainaa kohti, kun olosuhteet sen sallivat. Vuosilainojen määrää jouduttiin kuitenkin jo vuonna 1963 tarkistamaan ylöspäin, koska kirjastojen lainausmäärät kasvoivat nopeasti. Myös päätoimisten virkojen perustamista oli tasaannutettava.
Kirjastotoimiston ja -tarkastajien neuvottelut normeista olivat merkittäviä, sillä ne olivat pohjustustyötä valtioneuvoston, opetusministeriön ja kouluhallituksen päätöksille monista kirjastoille ratkaisevan tärkeistä asioista, kuten aukioloajoista, AV-välineiden hankinnasta, henkilökunnan palkkauksesta ja kirjastotilojen suuruudesta.
Rebound-ilmiö
Rebound-ilmiö tarkoittaa sitä, että lääkkeellä hoidettu oire kuten unettomuus tai ahdistus palaa lääkityksen päätyttyä takaisin alkuperäistä huomattavasti voimakkaampana.
Vuoden 1961 kirjastolaki
Lain vaikutukset ja kritiikki
Vuoden 1961 kirjastolaki lisäsi valtion menoja. Valtion kirjastomenot nousivat vuodesta 1961 vuoteen 1962 yli seitsenkertaisesti. Laki oli puhtaasti valtionapulaki, pääosin rahaa ja sen käytön valvontaa koskeva. Puhkaisemalla vuoden 1928 lain asettaman valtionapukaton se oli kuitenkin suuri edistysaskel aiempaan verrattuna. Se loi pohjan kunnallisten kirjastojen kehittymiselle ja vähensi alueellisia eroja. Vanha kirjastolaki oli kohdellut kaltoin nimenomaan köyhiä suuria kuntia. Uusi laki synnytti erityisesti maaseudulle nykyisenlaisen kunnankirjastojen järjestelmän.
Kirjastojen tarjonta ja käyttö kasvoivat varsinkin maaseudun kirjastoissa. Keskikokoisissa ja suurissa maaseudun kunnissa oli 1980-luvun alkaessa lähes poikkeuksetta kirjastoauto ja päätoiminen kirjastonhoitaja, joskin usein epäpätevä. Kirjastohuoneistoista suuri osa uusittiin ja kirjaston käyttö muuttui myös laadullisesti. Äänite- ja lehtikokoelmat tulivat kirjojen rinnalle. Mitä enemmän oli rahaa käytettävänä sitä suuremmat olivat myös lainausmäärät. Yleisten kirjastojen kotilainojen määrä kaksinkertaistui 1970-luvun aikana. Kaupunkien ja muiden kuntien välinen ero asukasta kohti lainattujen kirjojen määrässä tasoittui 1980-luvun alkuun mennessä.
Kunnat ryhtyivät 1960-luvulla hankkimaan autoja ja perustamaan kirjastoja esimerkiksi sairaaloihin, kun kirjastoautot ja laitoskirjastot alkoivat saamaan valtionosuutta. Kirjastoautot merkitsivät monien sivukirjastojen lakkauttamista ja sitä kautta lukuisten epäpätevien sivutoimisten kirjastonhoitajien poistumista työmarkkinoilta. Vuonna 1963 kirjastoautoja oli koko maassa vain 2, mutta vuosikymmenen loppuun mennessä niitä oli jo lähes 90. Kirjastoautojen ansiosta palvelupisteiden määrä kuitenkin moninkertaistui.