cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
PS Kemi
Ensimmäiset sarjakaudet: 2000–2007
Nousuhaaveiden kariutuminen ja valmentaja Jukka Ikäläisen lähtö Ruotsiin Örgryte IS:ään aiheuttivat haasteita kaudelle 2004. Valmentajaksi palasi pitkien spekulaatioiden jälkeen Seppo Hosio. Myös pelaajisto vaihtui jonkin verran, kun esimerkiksi Tommy Torvikoski siirtyi Veikkausliigan TP-47:ään. PS Kemin yhdeksän ensimmäistä ottelua sujuivat ilman tappioita, mutta lopulta lukuisat tasapelit aiheuttivat sen, että kärkijoukkueet karkasivat. Lopullinen sijoitus oli lohkon neljäs.
PS Kemi lähti kaudella 2006 hakemaan menestystä uuden valmentajan Sauli Kotirannan komennossa. Alkukausi oli ailahteleva, ja noin kuukausi sarjan käynnistymisen jälkeen joukkue oli kriisissä kolmen perättäisen tasapelin ja sitä seuranneen TP-Seinäjoki-tappion vuoksi. Samaan aikaan suurin kilpailija GBK voitti jatkuvasti otteluitaan, jolloin piste-ero kärkeen kasvoi suureksi. Kesällä PS Kemin otteet paranivat, mutta GBK säilytti asemansa ja PS Kemi sijoittui toiseksi. Vuoden 2006 Suomen Cupissa PS Kemi pudotti muun muassa Ykkösen seurat RoPSin ja Klubi-04:n, kunnes putosi puolivälierissä KPV:lle. Pääsy kahdeksan parhaan joukkoon toi kuitenkin joukkueelle paikan cupin pikkufinaaliin, jonka joutsenolainen Kultsu FC voitti rangaistuspotkukilpailun jälkeen.
Kaudella 2007 PS Kemi voitti Kakkosen C-lohkon ja nousi Ykköseen. Joukkue hävisi kauden aikana vain yhden ottelun. Kauden alla joukkue satsasi poikkeuksellisesti kolmeen ulkomaalaispelaajaan, joista keskikenttäpelaaja Igor Volotek ja hyökkääjä Alexander Bagaev osoittautuivat tärkeiksi pelaajiksi. Lohkovoiton kannalta vedenjakajaksi muodostui elokuun alussa pelattu vierasottelu PS Kemin kanssa tasapisteissä kärjessä ollutta OPS-jp:tä vastaan, jonka kemiläiset voittivat 4–0. Pari tasapeliä antoivat vielä muille kärkijoukkueille mahdollisuuden, mutta lisäaikavoitto Kings Kuopiosta vei PS Kemin lähelle nousua. Nousu varmistui, kun joukkue voitti kuusi viimeistä otteluaan. Eroa toiseksi sijoittuneeseen OPS-jp:hen kertyi lopulta kuusi pistettä.
Muutama vuosi Ykkösessä ja paluu Kakkoseen: 2008–2013
Kausi 2008 oli PS Kemin seurahistorian toinen kausi Ykkösessä. Päävalmentajaksi tuli Ilkka Marttila. Joukkue varmisti jo hyvissä ajoin sarjapaikkansa seuraavalle kaudelle erityisesti hyvin sujuneiden kotiotteluiden ansiosta. Joukkueen itsetuntoa kasvatti erityisesti torniolaista TP-47:aa vastaan pelatun ”Meri-Lapin derbyn” voitto heinäkuun puolivälissä. PS Kemi ei ollut missään vaiheessa kautta putoamisviivan välittömässä tuntumassa, ja lopullinen sijoitus oli kahdeksas, jota pidettiin seurassa ennakko-odotuksiin nähden hyvänä saavutuksena. PS Kemi oli myös sarjan ainoa nousijajoukkue, joka onnistui säilymään Ykkösessä. Kapeasta materiaalista huolimatta joukkueella ei ollut kauden aikana suurempia ongelmia, minkä lisäksi omia junioreita saatiin ajettua sisään joukkueeseen ja ulkomaalaishankinnat onnistuivat.
Jukka Ikäläinen palasi PS Kemin päävalmentajaksi kaudelle 2009. Itse joukkue oli säilynyt lähes samana, merkittävin hankinta oli kotikaupunkiinsa palannut keskikenttäpelaaja Jaakko Isteri. Ykkösen sarjakausi käynnistyi ennakko-odotuksia paremmin, mutta Suomen Cupissa ottelut päättyivät aikaisessa vaiheessa, kun Nelosen KAIK/TePa voitti kemiläiset rangaistuspotkukilpailun jälkeen. Ykkösessä PS Kemi oli heinäkuun alussa vain kaksi pistettä sarjakärkeä perässä, mutta sitä seuranneet murskatappiot FC PoPalle ja AC Oululle yhteismaalein 0–10 heikensivät nousumahdollisuuksia. Joukkue piristyi uudelleen, mutta syyskuussa PS Kemi hävisi kaikki neljä otteluaan ja sijoittui lopulta seitsemänneksi. Seuran sisällä joukkueen kuitenkin voitiin katsoa täyttäneen sille ennen kauden alkua asetetut tavoitteet, sillä sarjapaikka varmistettiin hyvissä ajoin, pisteitä kertyi edelliskautta enemmän ja sarjasijoitus koheni pykälän verran.
Ykkösen kauteen 2010 PS Kemi lähti suurin toivein, kun joukkue esimerkiksi sai liigakokemusta paluumuuttajien Tuomo Könösen ja Joonas Ikäläisen myötä. Uuden valmentajan Oleg Jeprintsevin komennossa kausi käynnistyi tuloksellisesti hyvin, vaikka itse peliesitykset eivät olleetkaan aina vakuuttavia. Vahvan alun jälkeen seurasi yhdeksän ottelun voitoton putki ja sijoitus valahti toiselta tilalta kymmenenneksi. Heinäkuussa seurajohto vaihtoi valmentajatiimiksi nuoren ja melko kokemattoman kaksikon, Kalle Huuskon ja Arto Hakalan. Joukkueen otteet piristyivät hieman, ja Ykkösen sarjapaikka seuraavalle kaudelle varmistui toiseksi viimeisellä kierroksella. PS Kemin sijoitus kaudella 2010 oli neljäntoista joukkueen sarjassa yhdeksäs.
PS Kemin sarjakausi 2011 päättyi pettymykseen, kun joukkueen neljän kauden mittainen visiitti Ykkösessä päättyi putoamiseen. Kauden alku loi uskoa paikasta keskikastissa, mutta kesäkuun puolivälissä alkoi heikko jakso, jonka aikana joukkue saavutti yhdestätoista ottelusta vain kolme tasapelipistettä. Elokuun alussa PS Kemi hävisi erään kauden tärkeimmistä otteluista kotikentällään HIFK:lle 0–1, jolloin helsinkiläisjoukkue lisäsi eron viimeisen säilyjän paikalla viiteen pisteeseen. Pelin jälkeen seurajohto erotti päävalmentaja Kalle Huuskon, ja samalla joukkueen pelaajista poistuivat Keijo Huusko ja Adriano. Uudeksi valmentajaksi nimettiin Juhani Himanka, ja pelaajistoon liittyivät Emenike Mbachu ja Kyle Luetkehans. Ajoittaisista piristymisistä huolimatta sarjassa säilyminen jäi kymmenen pisteen päähän, ja lopullinen sijoitus oli kymmenes.
PS Kemi palasi Kakkoseen kaudeksi 2012, ja samalla joukkue uudistui voimakkaasti, kun edelliskaudella Ykköstä pelanneesta miehistöstä Kemiin jäi vain viitisen pelaajaa. Toisaalta joukkueeseen liittyi joukko kokeneita paluumuuttajia. Ennen sarjakautta pelatuissa Suomen Cupin otteluissa PS Kemi pudotti RoPSin ja GBK:n, kunnes hävisi rangaistuspotkukilpailun jälkeen FF Jarolle. Monet asiantuntijat pitivät PS Kemiä Kakkosen pohjoislohkon voittajasuosikkina, mutta kausi käynnistyi vaisusti, kun ensimmäinen voitto tuli vasta kolmannessa ottelussa. Ailahtelevuus aiheutti lopulta sen, että kauden yllättäjä, sarjanousija AC Kajaani, varmisti lohkovoiton jo kauan ennen sarjan päättymistä. PS Kemi sijoittui kolmanneksi.
Kaksi sarjanousua peräkkäin ja Veikkausliiga: 2014–2018
thumb|right|Oulussa pelattu Veikkausliigan ottelu PS Kemi – HJK 29. huhtikuuta 2016. Kaudella 2014 PS Kemin valmentajina jatkoivat Tommy Taylor ja Jari Åhman, mutta pelaajarunko vaihtui lähes kokonaan. Suomen Cupissa Kemi ylsi viidennelle kierrokselle, jossa se putosi Veikkausliigan TPS:lle rangaistuspotkukilpailun jälkeen. Kausi käynnistyi vahvasti neljällä selvällä voitolla, mutta sen jälkeen alkoivat ongelmat. Seuraavasta kuudesta ottelusta PS Kemi hävisi kolme, ja kun sarjaa oli pelattu yli kolmannes, sarjan kärjessä oli AC Kajaani. Pian kuitenkin seurasi yhdentoista ottelun mittainen tappioton putki, jonka myötä PS Kemi siirtyi sarjan kärkeen. AC Kajaani romahti kauden viimeisellä kolmanneksella, eikä myöskään FC YPA pysynyt perässä, vaan kemiläiset uusivat edelliskauden lohkovoittonsa. Nousukarsinnoissa joukkue voitti Vasa IFK:n yhteismaalein 4–0 ja nousi Ykköseen.
Vuoden 2015 tammikuussa päävalmentaja Tommy Taylor pyysi vapautusta sopimuksestaan, ja valmennusvastuun otti viimeiset kaudet kakkosvalmentajana toiminut Jari Åhman. Helmikuussa KePS, PS Kemi ja KPT-85 uudistivat vuonna 1999 tehdyn perustamissopimuksen ja sopivat, että jatkossa KePS vastaa juniorituotannosta ja KPT-85 ikämiesjalkapallosta. PS Kemi alkoi keskittyä pelkkään edustusjalkapalloon, jolloin esimerkiksi B-juniorit siirtyivät KePSin alaisuuteen.
PS Kemi saavutti peräkkäiset sarjavoitot sijoittumalla ensimmäiseksi Ykkösessä kaudella 2015. Joukkueen avainpelaaja oli 17 maalia tehnyt ja Ykkösen parhaaksi pelaajaksi valittu Billy Ions. PS Kemi joutui pelaamaan kotiottelunsa kauden aikana kolmella eri kentällä: City Sport Areenalla, Sauvosaaren urheilupuistossa ja urheilupuiston takakentällä. Joulukuussa PS Kemille myönnettiin liigalisenssi seuraavalle Veikkausliigan kaudelle.
Ensimmäisellä Veikkausliigan kaudellaan 2016 PS Kemi sijoittui sarjan yhdeksänneksi. Kaudella 2017 sijoitus oli pykälää heikompi, kymmenes. PS Kemi säilyi viimeisenä joukkueena suoraan sarjassa. Sarjapaikka ratkesi vasta viimeisellä kierroksella, kun Kemi hävisi kotonaan KuPSille 1–3, mutta samanaikaisesti FC Lahti voitti sarjataulukossa kemiläisten takana olleen HIFK:n 2–1.
PS Kemi vapautti päävalmentaja Jari Åhmanin tehtävistään 30. kesäkuuta 2018. Uudeksi päävalmentajaksi nimettiin seuran urheilutoimenjohtaja David Hannah. Hänen sopimuksensa purettiin sekä valmentajan että urheilutoimenjohtajan tehtävien osalta 5. lokakuuta. PS Kemi perusteli, että päätökseen johtivat pelilliset asiat, taloudelliset seikat kuin seuran uudet strategiset linjauksetkin. Uutena päävalmentajana aloitti Steven Polack. PS Kemi sijoittui Veikkausliigan viimeiseksi ja putosi sarjasta.
Toiminnan päättyminen: 2018–2019
PS Kemi Oy asetettiin virallisesti konkurssiin 11. maaliskuuta 2019. Yhtiön velkamäärä oli lähes puoli miljoonaa euroa. Ps Kemi Oy:llä oli kymmenien tuhansien eurojen edestä tilittämättömiä veroja sekä yksittäisiä maksuhäiriömerkintöjä lähes 30 kappaletta.
Paluu vuonna 2022
Kemi City FC putosi Kolmoseen kauden 2021 päätteeksi ja lopetti toimintansa. Seuran Kolmosen sarjapaikka siirtyi PS Kemille, jonka uudeksi pääomistajaksi tuli britti Mark Ellis, joka yhdessä sijoittajaryhmänsä kanssa hankki enemmistöosuuden PS Kemi Kingsin sarjapaikkaa hallinoivasta IASA Europe Oy:stä. PS Kemin kilpailutoiminnasta alkoi vastata Oleg Eprintsev. Myös naisten edustusjoukkue PS Kemi Queens otti vastaan sarjapaikan Naisten Kolmosesta. Miesten edustusjoukkue teki Kakkosessa pelaavan Oulun Työväen Palloilijoiden kanssa yhteistyösopimuksen, joka mahdollistaa pelaajien liikkumisen joukkueiden välillä kauden aikana. Naisten yhteistyöjoukkueeksi tuli Rovaniemen Palloseura.
Stadion
thumb|right|Sauvosaaren urheilupuiston takakenttä. PS Kemi pelasi Veikkausliigassa kotiottelunsa Sauvosaaren urheilupuiston takakentällä, jonka kokonaiskapasiteetti vuonna 2015 oli 4 500 katsojaa. Vuonna 2017 pääkatsomossa oli vuonna 1 100 ja vastakkaisessa aurinkokatsomossa 780 kuppipenkillistä paikkaa. Toisessa päädyssä oli pieni istumakatsomo ja murskepintainen seisomakatsomo. Kentän reunalla oli myös VIP-tilat ja kuuluttamo. Stadion oli valaisematon.
Seuran ensimmäisellä Veikkausliiga-kaudella 2016 takakentälle valmistui uusi katettu katsomo, jossa on kuppi-istuimet 1 100 hengelle. Lisäksi vastapäiseen, merenpuoleiseen katsomoon kiinnitettiin noin tuhat kuppi-istuinta. Uusi katsomo oli kolmikantainen hanke, jonka Ammattiopisto Lappia toimitti, Kemin kaupunki rakennutti ja jota seurat, ensisijaisesti PS Kemi, käyttivät. Keskeisenä rakennusmateriaalina käytettiin CLT-levyjä eli ristikkäin liimattuja puulevykerroksia. Tuotantoon, elementtien kokoamiseen ja pintakäsittelyyn osallistui Lappian opiskelijoita Kemin ja Tornion rakennusaloilta. Kuppi-istuimet kiinnitettiin talkoovoimin sekä uuteen katsomoon että vanhaan merenpuoleiseen katsomoon. Pääkatsomon budjetti ylittyi yli 200 000 eurolla.
Takakenttä ei PS Kemin Veikkausliigassa pelaamisen aikaan täyttänyt Suomen Palloliiton Veikkausliigakentälle asettamia vaatimuksia. Kenttä oli esimerkiksi keväisin pelikelvoton, valaistus puuttui ja katsojakapasiteetti oli liian matala. Kenttä oli keväisin lumen peitossa, minkä vuoksi PS Kemi joutui pelaamaan kotiottelujaan muualla. Takakentälle kaavailtiin muun muassa lämmitettyä tekonurmea ja valaistusta. Lisäksi merenpuoleiselle pitkälle sivulle suunniteltiin vähintään 500 paikkaista katettua katsomoa, jotta stadionilla olisi ollut vähintään 1 500 katettua paikkaa. Kemin kaupunki päätti kokouksessaan 11. joulukuuta 2017 investoivansa Sauvosaaren urheilupuistoon ja lämmitettävään tekonurmeen. Investointeihin varattiin noin kolme miljoonaa euroa ja uudistukset oli tarkoitus aloittaa vuonna 2018.
Peliasut
Kaudelle 2017 peliasut kokivat muutoksia, ja kotipaidasta tuli sinipunainen ja vieraspaidasta musta. Vaajakoskella 13. elokuuta pelatussa JJK-vierasottelussa erotuomari ei hyväksynyt kumpaakaan paitaa, vaan piti molempien sävyjä liian samankaltaisina JJK:n violetin kotipaidan kanssa. Lopulta PS Kemi pelasi ottelun FC Vaajakosken valkoisissa pelipaidoissa.
Kannattajat
Veikkausliigan kaudella 2016 PS Kemin kotiottelujen yleisökeskiarvo oli 1 551 ja seuraavalla kaudella 1 125 katsojaa. PS Kemin silloinen päävalmentaja Jari Åhman totesi vuonna 2017, että 800 – 1 000 katsojan yleisömäärät ovat liian pieniä ja näkyvät seuran taloudessa. Seuran yleisöennätys on peräisin 23. kesäkuuta 2016 Rovaniemen Palloseuraa vastaan pelatusta Lapin paikallisottelusta, jota seurasi 3 976 katsojaa.
PS Kemin kannattajaryhmä oli nimeltään Kempton Royals.
Kemiläinen Sonata Arctica -yhtye julkaisi keväällä 2017 PS Kemille kannatuslaulun ”Ei oo muutako”. Yhtyeen laulaja Tony Kakko tunnetaan PS Kemin kannattajana, joka kävi aktiivisesti joukkueen peleissä.
Talous ja organisaatio
Palloseura Kemi Kingsin sarjapaikkaa hallinoi IASA Europe Oy -niminen yhtiö, jonka pääomistaja on Mark Ellis.
Veikkausliigassa pelatessaan seura kärsi talousongelmista, ja sille kertyi kolmen kauden aikana alijäämää. Ensimmäiseltä Veikkausliigakaudelta 2016 PS Kemi Oy:lle kertyi verovelkaa 70 000 euroa, jotka kuitenkin saatiin seuraavan sarjakauden aikana maksettua pois. Vuonna 2016 päättyneellä tilikaudella PS Kemin liikevaihto oli 549 000 euron suuruinen ja tulos 271 000 euroa miinuksella.
Helmikuussa 2016 PS Kemi järjesti toukokuun loppuun kestäneen osakeannin, jonka tarkoituksena oli yhtiön omistuspohjan laajentaminen yhtiön toimialan mukaisen toiminnan rahoittamiseksi. Uusi osakeanti käynnistyi lokakuussa 2017, koska yhtiöllä oli toimialansa mukaisen toimintansa kehittämiseksi olemassa lisäpääoman tarve.
Seuratoiminta
Vuodesta 2002 lähtien PS Kemi järjesti koulujen kesäloman alkamisen yheydessä Lasten Urheilukoulu -tapahtumaa. Tapahtuma oli suunnattu esikoulu- ja ala-asteikäisille lapsille ja osallistujat pääsivät pelaamaan erilaisia pelejä ja lajeja, kuten jalkapalloa, salibandya, jousiammuntaa ja suunnistusta.
SatamaRun oli seuran kesäisin järjestämä juoksukilpailu ja hyväntekeväisyystapahtuma, jonka osallistujamaksuista 20 prosenttia lahjoitetaan hyväntekeväisyyteen. Vuonna 2017 tuotto kohdennettiin nuorten mielenterveyden edistämiseen. SatamaRunissa kilpailtiin lukuisissa kilpa- ja harrastesarjoissa.
Joukkue kaudella 2018
''Tilanne 10. kesäkuuta 2018.''
Seuraennätyksiä
Ensimmäinen ottelu:
Suurin voitto:
Suurin tappio:
Yleisöennätys:
Sarjasijoitukset
Pääsarja
Jürgen Stroop
250px|thumb|Jürgen Stroop johtamassa Varsovan gheton kansannousun kukistamista. Stroop kuvassa keskivasemmalla ylös katsomassa. Jürgen Stroop (alkuaan Josef Stroop, 26. syyskuuta 1895 Detmold, Saksa – 6. maaliskuuta 1952 Varsova) oli SS-Gruppenführer ja Waffen-SS:n kenraaliluutnantti, joka palveli SS- ja poliisijohtajana Puolan alueella 1943–1944. Hän kukisti verisesti Varsovan ghetossa tapahtuneen kansannousun vuonna 1943. Stroop osallistui myös Ukrainassa partisaanien vastaisiin operaatioihin.
Nuoruus
Jürgen Stroop syntyi saksalaisessa Lippen ruhtinaskunnassa nimellä Josef Stroop. Hän otti vuonna 1941 etunimen Jürgen, koska Josef tuntui liian kristilliseltä ja jopa juutalaiselta. Stroopin isä työskenteli poliisivirkailijana Delmoldissa. Isänsä tavoin Josefia tuntui odottavan vaatimaton keskiluokkainen elämä. Hän osallistui vapaaehtoisena ensimmäiseen maailmansotaan. Vuoteen 1933 mennessä hän oli noussut maanmittaussihteerin tehtävään.
Eteneminen natsipuolueessa
Stroop liittyi NSDAP:n jäseneksi kesällä 1932 ja asettui ehdokasjäseneksi Detmoldin SS-ryhmään sekä natsien vaaliehdokkaaksi Lippen vapaavaltiossa 1933. Tällöin hän tapasi runsaasti natsien eturivin poliitikkoja, jotka pitivät alueella vaalipuheita. Maaliskuun 1933 alussa hän pääsi puolisotilaallisen SA-järjestön paikalliseksi johtajaksi. Tehtävässä hän pidätti suuren määrän alueen vasemmistolaisia ja ammattiyhdistysväkeä. Lippestä hän kokosi 33 juutalaista karjavaunussa Varsovan ghettoon.
1930-luvun loppuvuosina Stroop eteni urallaan nopeasti eri puolilla Saksaa. Vuonna 1939 hänet komennettiin miehitettyyn Puolaan johtamaan natsien tuhoamiskoneistoa. Hänen sotilasarvonsa oli vuodesta 1942 alkaen SS-Brigadeführer.
Varsovan gheton tyhjentäminen
Heinäkuun 1942 lopusta lähtien junat kuljettivat päivittäin 5 000 juutalaista Varsovan “lastausasemalta” Treblinkaan. Varsovan ghettoon jäi silti vielä 50 000–70 000 asukasta, vaikka Heinrich Himmler oli kahdesti käskenyt likvidoida koko gheton. Asia oli Stroopin vastuulla. Hän oli aluksi 10 viikkoa Galitsia-Lvivin maakunnan SS-johtaja Fritz Katzmannin perehdytyksessä, jossa opeteltiin joukkomurhan suorittamista. Suunnitelmana oli tehdä ensin juutalaiset vaarattomiksi (jolloin passiiviset ihmiset voidaan ampua). Toinen vaihe olisi vastarinnan kukistaminen. Alueella syntyi Varsovan geton kansannousu. Huhtikuun puolivälissä 1943 Himmler antoi Stroopille määräyksen suuroperaation aloittamisesta. Ghettoa puolusti noin 600 henkeä hyvin vähäisellä aseistuksella. Sitkeän vastarinnan takia Stroop päätti sytyttää gheton palamaan ja ampua taloista ulos hyppäävät. Tulipalo roihusi yli kolme viikkoa. Stroop raportoi operaatiostaan ylpeänä ja laski tuhonneensa joukkoineen 56 065 juutalaista, vaikkakaan loppuselvittelyn tarkkaa uhrimäärää ei voitu laskea.
Neápoli (Kozáni)
Neápoli on Kreikan kaupunki sekä samanniminen Vóion kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Νεάπολης, Dimotikí Enótita Neápolis) ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Kozánin alueyksikössä Länsi-Makedonian alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 4 100 ja varsinaisen Neápolin kaupungin väkiluku 2 285 (vuonna 2011).
Neápoli sijaitsee noin 35 kilometriä Kozánista länteen ja noin 27 kilometriä Grevenásta pohjoiseen. Neápoli oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Vóion kunnaksi yhdessä Áskion, Pentálofoksen, Siátistan ja Tsotýlin kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat
Neápolin kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
John Jacob von Julin
thumb|John Jacob von Julin. John (Johan) Jacob Julin (vuodesta 1849 von Julin; 5. elokuuta 1787 Oulu – 11. maaliskuuta 1853 Helsinki) oli suomalainen apteekkari, tehtaanomistaja ja vuorineuvos. Hän omisti Yliopiston apteekin, tupakkatehtaan ja vuodesta 1822 Fiskarsin ruukin, josta hän kehitti merkittävän teollisuuslaitoksen. Von Julin perusti Suomen ensimmäisen lancasterkoulun, ensimmäisen säästöpankin ja ensimmäisen mekaanisen konepajan, joka rakennutti Suomen ensimmäisen höyrykoneen.
Perhe ja nuoruus
Julinin vanhemmat olivat apteekkari Johan Julin (1752–1820) ja Albertina Jakobintytär Karberg (1765–1835).
Julin oli naimisissa neljä kertaa. Hänen ensimmäinen puolisonsa oli Elisabet Katarina Keckman, oululaisen kauppaneuvoksen Lars Henrik Keckmanin ja Helena Schulinin tytär, joka kuoli vuonna 1815 synnytettyään ensimmäisen lapsensa kuukautta aikaisemmin. Toinen puoliso Emilia Lindsay oli skotlantilainen, pappi James Lindsayn ja Sarah Daltonin tytär. Myös Emilia menehtyi synnytyksen komplikaatioihin synnytettyään viidennen lapsensa vuonna 1835.
Julinin kolmas ja neljäs puoliso olivat sisarukset. Charlotta Johanna Ottiliana Jägerskjöld (1814–1844), joka itse oli Julinin ensimmäisen lapsen ikäinen, kuoli kolmannen lapsensa synnytykseen. Charlotta von Julinin tyttärestä Hélène von Julinista tuli aikanaan Carl Gustaf Emil Mannerheimin äiti. Julinin neljäs puoliso oli Engel Lovisa (Louise) Catharina Jägerskjöld (1810–1890).
Julinista tuli isänsä tapaan apteekkari. Hän harjoitteli isänsä apteekissa Oulussa ja lähti vuonna 1806 Ruotsiin opiskelemaan kemiaa ja harjoittelemaan apteekkeihin. Proviisoriksi John Julin valmistui 1808 ja apteekkariksi 1810.
Valmistuttuaan Julin palasi Suomeen ja osti Turun akatemian apteekin vuonna 1811.
Akatemian apteekkari
Jo vuonna 1815 Julin oli kiinnostunut myös teollisuudesta ostettuaan tupakkatehtaan läheltä apteekkiaan ja tehtyään vuoden pituisen tutustumismatkan Englantiin. Hän alkoi harjoittaa ulkomaankauppaa ja hankkia osuuksia turkulaisiin höyrylaivoihin.
Julinin apteekkarintoimen Turussa keskeytti Turun palo syyskuussa 1827, ja toiminta jatkui seuraavan vuonna Helsingissä akatemian siirryttyä sinne. Julinin apteekista Eteläesplanadin ja Unioninkadun kulmatalossa tuli nyt Helsingin yliopiston apteekki. Huolimatta siitä, että Helsingin III apteekki menestyi hyvin, Julin vaihtoi elämänsä suuntaa teollisuudenharjoittajaksi ja maanviljelijäksi.
Ruukinpatruuna
Vuonna 1822 Julin osti Fiskarsin rautaruukin ja perusti sinne vuonna 1827 valimon. Vuonna 1832 hän perusti Suomen ensimmäisen hienotakomon ja vuonna 1837 Suomen ensimmäisen mekaanisen konepajan, joka valmisti seuraavana vuonna ensimmäisen suomalaisen laivahöyrykoneen.
Fiskarsin konepajaan liittyi myös maatila, jonka puitteissa kehitettiin maataloutta, muun muassa uusia auroja maatalouden tarpeisiin.
Fiskarsin lisäksi omisti Julin useita muitakin ruukkeja (muun muassa Antskogin, Kosken ja Kärkelän ruukit) sekä kupari- ja rautakaivoksia (muun muassa Orijärven kaivos). Maaomistuksia hänellä oli Pohjan lisäksi Karjaalla, Karjalohjalla, Kiskossa, Perniössä, Somerolla ja Tenholassa. Suomen ensimmäinen kapearaiteinen rautatie Orijärvellä oli myös Julinin rakennuttama.
Julin oli aktiivinen toimija myös muilla aloilla; hän perusti vuonna 1819 Suomen ensimmäisen höyrylaivayhtiön. Suomen ensimmäinen säästöpankki, Turun Säästöpankki, perustettiin vuonna 1823 Julinin aloitteesta, samoin Suomen ensimmäinen lancasterkoulu vuonna 1822.
Ansioistaan Julin sai vuonna 1835 vuorineuvoksen arvon. Vuonna 1849 hänet aateloitiin nimellä von Julin.
David Mirkin
David Mirkin (s. 18. syyskuuta 1955 Philadelphia) on yhdysvaltalainen televisio-ohjaaja, käsikirjoittaja ja tuottaja, joka tunnetaan työstään Simpsonit-animaatiosarjassa. Mirkin on vegetaristi ja voittanut joitakin Emmy-palkintoja.
Aiempi elämä
Mirkin syntyi ja kasvoi Philadelphiassa ja valmistui Northeast High Schoolista vuonna 1975. . Hänen isänsä oli tietokoneinsinööri. Mirkin aloitti insinööriuralla, mutta oltuaan harjoittelijana Philadelphian Drexel Universityssä hän päätti lopettaa. Mirkin muutti Los Angelesiin, Kaliforniaan ja ilmoittautui elokuvakoulu Loyola Marymount Universityyn.
Ura
1990-luvun alussa Mirkin teki koomikko Chris Elliottin kanssa televisiosarjan Get a Life, jonka hän myös ohjasi ja käsikirjoitti. Hän myös kirjoitti The Julie Show -pilottijakson Julie Brownin ja Charlie Coffeyn kanssa. Sitä ei kuitenkaan valittu syyskaudelle.
Mirkin loi, kirjoitti ja ohjasi myös sketsikomediaohjelma The Edgen vuosina 1992 ja 1993. Vuodesta 1992 vuoteen 1998 Mirkin oli yksi muutamista ohjaajista The Larry Sanders Show'ssa.
Mirkin on ohjannut elokuvat Blondit luokkakokouksessa (1997) ja Sydäntenmurskaajat (2001). Mirkin hylkäsi Sydäntenmurskaajat-projektin kolme kertaa, koska ei pitänyt käsikirjoituksesta.
Power Macintosh 8500
thumb|Power Macintosh 8500 käytti [[Power Macintosh 8100|edeltäjänsä tavoin Quadra 800 -mallista minitornikoteloa.]] Power Macintosh 8500 on Apple Computerin 8. elokuuta 1995 julkaisema tietokone. Euroopassa ja Japanissa laite julkaistiin 11. tammikuuta 1996 ja sitä myytiin nimellä Power Macintosh 8515. Power Macintosh 8500 julkaistiin myös osana AWS-palvelinmallistoa nimellä Apple Workgroup Server 8550. 8500 sisälsi vakiona runsaat multimediaominaisuudet tarjoten audio-, S-video- ja komposiittivideoliitännät, tehokkaan suorittimen ja laajennettavuuden tytärkorttipaikan (mezzanine card) muodossa. Ensimmäinen julkaisuerä käytti 120 MHz:n PowerPC 604 -suoritinta, joka päivitettiin myöhemmin 150 MHz:iin. 5. elokuuta 1996 tietokoneeseen vaihdettiin 180 MHz:n PowerPC 604e -suoritin. Power Macintosh 8500 -mallien tuotanto lakkautettiin 17. helmikuuta 1997.
Jacob Sartorius
Rolf Jacob Sartorius (s. 2. lokakuuta 2002 Tulsa, Oklahoma, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen laulaja, jonka tyylilaji on pääosin pop.
Diskografia
EP-levyt
Singlet
Landon Donovan
Landon Timothy Donovan (s. 4. maaliskuuta 1982 Ontario, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija. Donovanin pelipaikka on hyökkääjä.
Seurajoukkueura
Donovan on Yhdysvaltain jalkapalloliiton vuonna 1999 perustaman IMG Soccer Academyn ensimmäisiä kasvatteja. Hänet valittiin vuoden 1999 alle 17-vuotiaiden MM-kilpailuiden parhaaksi pelaajaksi. Pian turnauksen jälkeen hän siirtyi saksalaiseen Bayer Leverkuseniin, jossa ei onnistunut kuitenkaan nousemaan edustusjoukkueeseen. Vuonna 2001 hänet lainattiin kotimaahansa MLS-liigan San Jose Earthquakesiin. Hän pelasi Earthquakesissa neljä kautta, jona aikana hän voitti joukkueineen kahdesti MLS Cupin. Hänet on valittu vuosina 2003, 2004 ja 2009 Yhdysvaltain vuoden jalkapalloilijaksi.
Vuonna 2005 Donovan palasi muutaman kuukauden ajaksi Leverkuseniin ennen pysyvää siirtoa takaisin Yhdysvaltoihin Los Angeles Galaxyn joukkueeseen. Kaudella 2005 hän saavutti Galaxyssä MLS Cupin ja US Open Cupin. Kaudella 2008 hän voitti 20 maalillaan MLS:n maalikuninkuuden.
Tammi–maaliskuussa 2009 Donovan pelasi lainalla saksalaisessa Bayern Münchenissä MLS:n sarjatauon aikana. Tammikuussa 2010 hän siirtyi lainalle englantilaiseen Evertoniin.
Maajoukkueura
Donovan on ollut Yhdysvaltain maajoukkueen suurimpia tähtiä. Hän debytoi 25. lokakuuta 2000 Meksikoa vastaan pelatussa ottelussa, jossa hän teki myös ensimmäisen maalinsa. Kaikkiaan hän pelasi 157 maaottelua. Maajoukkueessa Donovan on voittanut CONCACAF Gold Cupin vuosina 2002, 2005 ja 2007, ja hän on edustanut maataan myös muun muassa vuosien 2002, 2006 ja 2010 MM-kilpailuissa.
Donovan on valittu lehdistön äänestyksessä kuudesti Yhdysvaltain maajoukkueen parhaaksi pelaajaksi (2002–2004, 2007–2009). Hän on 57 maalillaan Yhdysvaltain maajoukkueen historian eniten maaleja tehnyt pelaaja yhdessä Clint Dempseyn kanssa.
Yksityiselämä
Donovan oli naimisissa näyttelijä Bianca Kajlichin kanssa vuosina 2006–2009.
Jalkapallon Euroopan cupin kausi 1981–1982
Jalkapallon Euroopan cupin kausi 1981–1982 oli mestarijoukkueiden Euroopan cupin 27. kausi. Cupiin osallistui 33 joukkuetta, ja yhden karsintaottelun jälkeen 32 joukkuetta aloittivat cup-muotoisen kilpailun, jossa välieriin saakka kukin joukkuepari pelasi ottelun koti- ja vieraskentällä yhteistuloksen ratkaistessa jatkoon pääsemisen. Loppuottelu pelattiin Stadion Feijenoordilla, Rotterdamissa 26. toukokuuta 1982. Englantilainen Aston Villa voitti loppuottelussa saksalaisen Bayern Münchenin maalein 1–0. Edellisen kauden mestari Liverpool hävisi puolivälierissä TsSKA Sofialle.
Kauden paras maalintekijä oli seitsemän maalia tehnyt Bayern Münchenin Dieter Hoeneß.
Toiset osaottelut
Bayern München eteni loppuotteluun yhteismaalein 7–4.
Aston Villa eteni loppuotteluun yhteismaalein 1–0.
Claes Johan Stenroth
Stenrothin vanhemmat olivat tilanomistaja, valtiopäivämies Claes Robert Stenroth ja Johanna Sofia Charlotta Gadelli. Stenroth tuli ylioppilaaksi Helsingissä ja valmistui filosofian maisteriksi 1882. Hän oli isänsä jälkeen Skinnarvikin tilan omistaja Kemiössä, mutta muutti sittemmin Argentiinaan. Stenroth edusti Piikkiön tuomiokuntaa talonpoikaissäädyssä valtiopäivillä 1899.
Aljaksei Žyhalkovitš
Aljaksei Žyhalkovitš (, , s. 18. huhtikuuta 1996 Minsk) on valkovenäläinen laulaja. Hän edusti Valko-Venäjää vuoden 2007 lasten Eurovision laulukilpailussa ja voitti kisat tuoden maalleen toisen lasten euroviisivoiton. Hän esitti kappaleen С друзьями, joka kertoo ystävyydestä. Žyhalkovitš on kirjoittanut lauluja 9-vuotiaasta lähtien.
Vapaa-ajallaan Žyhalkovitš harrastaa musiikin kuuntelua, lukemista, jalkapalloilua ja biljardia. Hänen suosikkikirjojaan ovat Harry Potter -kirjat.
Paul Blobel
thumb|Paul Blobel
Blobel otti osaa ensimmäiseen maailmansotaan ja saavutti ansiostaan ensimmäisen luokan rautaristin. Sodan jälkeen hän opiskeli arkkitehtuuria ja työskenteli ammatissa vuoteen 1931, jolloin hänet erotettiin. Tämän jälkeen Blobel liittyi natsipuolueeseen ja SS:ään.
Saksan hyökättyä Neuvostoliittoon Blobel komensi Einsatzgruppe C:n Sonderkommando 4a:ta, joka toimi Ukrainassa. Blobelin joukkio syyllistyi Kiovan juutalaisten joukkomurhaan Babi Jarin rotkossa. Hänet vapautettiin palveluksesta alkoholismin vuoksi tammikuussa 1942. Heinäkuusta 1942 vuoteen 1945 hän työskenteli niin sanotun Aktion 1005:n johdossa tehtävänään polttaa kaikki miehitettyjen alueiden joukkohautojen ruumiit niin, ettei uhrien lukumäärää pystyttäisi koskaan selvittämään. Tämä työ tehtiin rautatiekiskoista rakennetuissa kehikoissa, joissa polttopuina käytettiin bensiinillä kasteltuja ratapölkkyjä.
Blobel tuomittiin kuolemaan Nürnbergin prosessiin kuuluneessa Einsatzgruppen-oikeudenkäynnissä. Hänet teloitettiin hirttämällä Landsbergin vankilassa 7. kesäkuuta 1951.
Populaarikulttuurissa
Paul Blobelin hahmo esiintyy Gerald Greenin kirjassa Polttouhrit ja siitä tehdyssä TV-sarjassa.
Linja 7 (Pariisin metro)
Paris Métro Ligne 7 (Linja 7) on yksi Pariisin metron linjoista. Linja liittää La Courneuven pohjoisesta Ivry-sur-Seineen ja Villejuifiin etelässä.
Linja on Pariisin metron kolmanneksi käytetyin noin 121 miljoonalla matkustajalla vuodessa (mukaan laskettu linjan 7bis käyttäjämäärät). Se on myös Pariisin metron toiseksi pisin linja (22,4 km) ja siinä on linjoista eniten asemia (38). Keskimääräinen asemien välimatka on 605 metriä. Linja 7 on lisäksi toinen Pariisin metron kahdesta linjasta, jotka haarautuvat (toinen on linja 13). Linjan kalustona on viisivaunuisia MF 77 -yksiköitä.
Kartta ja asemat
(Linja haarautuu kahtia.)
Formula 2 -kausi 2011
Formula 2 -kausi 2011 oli FIA Formula Two Championship -sarjan kolmas kausi.
Sarjan mestaruuden vei italialainen Mirko Bortolotti. Toiseksi sijoittui sveitsiläinen Christopher Zanella ja kolmanneksi sijoittui espanjalainen Ramón Piñeiro.
Philippe Lakos
Philippe Lakos (s. 19. elokuuta 1980 Wien, Itävalta) on itävaltalainen uransa lopettanut jääkiekkopuolustaja. Isokokoinen Lakos on varsin fyysinen pelaaja, sillä hän johtaa EBEL:n kaikkien aikojen runkosarjan jäähypörssiä kerättyään 808 ottelussa 1679 jäähyminuuttia. Lakos johtaa myös Vienna Capitalsin seurakohtaista kaikkien aikojen runkosarjan ottelu- (539) ja jäähypörssiä (1358). Lakos laukoo oikealta.
Seuraura
Lakosin kasvattajaseura on WAT Stadlau. Hänen vanhempansa erosivat, kun hän oli 12-vuotias, ja hän muutti äitinsä kanssa Montréaliin. Lakos pelasi Kanadassa viimeisinä juniorivuosinaan 1998–2001 OHL-joukkue Toronto St. Michael's Majorsissa ja sittemmin miesten pelejä ECHL:ssä vuosina 1999–2003. Hän edusti siellä neljän kauden aikana peräti kuutta eri seuraa; Jacksonville Lizard Kingsiä, Toledo Stormia, Florida Everbladesia, Reading Royalsia, Augusta Lynxiä sekä Arkansas RiverBladesia.
Viimeisen ECHL-kautensa 2002–2003 lopulla Lakos palasi kotimaahansa ja siirtyi Vienna Capitalsin riveihin. Seuraava kausi 2003–2004 oli hänelle ensimmäinen kokonainen miesten pääsarjoissa. Lakosin tulokaskausi Erste Bank Eishockey Ligassa toi 45 runkosarjaottelussa tehot 2+2=4 sekä 161 jäähyminuuttia, joilla hän voitti koko liigan jäähypörssin. Kausi 2004–2005 Lakosilla päättyi Itävallan-mestaruuteen.
Kaudella 2005–2006 Lakos teki Erste Bank Eishockey Ligan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 2+11=13 ja saavutti sittemmin saman tehopistemäärän myös kaudella 2009–2010. Kaudella 2006–2007 hän teki liigan yhden kauden jäähyennätyksensä 206 minuutillaan, joilla hän sijoittui jäähypörssissä toiseksi. Lakos on edustanut koko tähänastisen EBEL-uransa ajan Vienna Capitalsia, lukuun ottamatta kautta 2008–2009 HC TWK Innsbruckissa, josta hän palasi taas seuraavaksi kaudeksi kotikaupunkiinsa Wieniin.
Lehtokuusama
Lehtokuusama (Lonicera xylosteum) on puuvartinen pensas, joka kuuluu kuusamakasvien heimoon.
Philippe Lakos
Seuraura
Lakos voitti kaudella 2012–2013 pudotuspeleissä Capitalsin sisäisen tehotilaston lukemalla +8.
Lehtokuusama
Lehtokuusama on matala pensas, joka kasvaa 1,5–2 metriä korkeaksi. Oksat harittavat ja kasvavat vastakkain, kuori on vaaleanharmaa. Oksat ovat onttoja. Lehdet muistuttavat korpipaatsaman lehtiä, mutta ovat harmahtavia ja karvaisia sekä kasvavat vastakkain. Kukat ovat vaaleankeltaisia. Marjat ovat punaisia ja myrkyllisiä sekä kasvavat pareittain ja ovat tyvestä yhteenkasvaneita.
Philippe Lakos
Maajoukkueura
Lakos edusti Itävaltaa MM-kilpailuissa vuosina 2003, 2004, 2005, 2007, 2009 ja 2011. Vuoden 2007 turnauksessa hän voitti joukkueensa sisäisen tehotilaston lukemalla +2. Lakos jakoi vuoden 2011 turnauksen jäähypörssin voiton Latvian Georgijs Pujacsin kanssa 33 minuutillaan ja hänet valittiin Itävallan top-3-pelaajaksi. Lakos pelasi myös I-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2006 ja 2008, joista kumpikin turnaus päättyi lohkokultaan ja sarjanousuun A-sarjaan. Hän pelasi myös Torinon olympiakisojen 2006 ja Vancouverin olympiakisojen 2010 karsinnoissa. Lakos voitti jälkimmäisessä turnauksessa Itävallan sisäisen tehotilaston lukemalla +5. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä 13. huhtikuuta 2002 Rosenheimissa Saksaa vastaan.
Lehtokuusama
Lehtokuusama esiintyy yleisenä Hämeessä ja Ahvenanmaalla, harvalukuisempana muualla Etelä- ja Keski-Suomessa. Se vaatii ravinteikkaan kasvupaikan ja kasvaa lehdoissa. Koristepensaanakin se on melko tavallinen. Se on muiden kuusamien tapaan myrkyllinen laji, mutta sitä on käytetty lääkekasvina.
Philippe Lakos
Maajoukkueura
Lakos pelasi myös alle 20-vuotiaiden C-sarjan MM-kilpailuissa vuosina 1999 ja 2000 sekä alle 18-vuotiaiden C-sarjan EM-kilpailuissa vuosina 1997 ja 1998.
Sylvesteri
Sylvesteri (myös Sylvester) on Looney Tunes -animaatioiden kissahahmo, joka usein ajaa takaa Tipi-lintua. Nimi on sanaleikki kissojen latinalaisesta suvun nimestä, silvestris. Sylvesterin loi Friz Freleng.
Hahmo esiintyi ensimmäistä kertaa vuonna 1945 lyhytanimaatiossa ”Life with Feathers.” Vuonna 1947 Sylvesteri kohtasi Tipin piirretyssä ”Tweetie Pie”, tosin Sylvesteri-hahmon nimi oli tuolloin kylläkin vielä Thomas.
Lehtokuusama
thumb
Sylvesteri
Sylvesterin tavaramerkki on veltto lespaaminen. Äänenä oli Mel Blanc. Blanc on paljastanut omaelämäkerrassaan, että Sylvesterin ja Repe Sorsan äänet olivat identtiset, Repen ääntä vain nopeutettiin jälkituotannossa. Sylvesterin lempitoteamus englanniksi on ”Suffering succotash!”. Suomessa Sylvesteriä ovat näytelleet Seppo Pääkkönen ja Heikki Sankari.
Sylvesteri on tuttu myös sarjakuvalehti Nakke Nakuttajasta.
PCT-sopimus
PCT-sopimus eli patenttiyhteistyösopimus (Patent Cooperation Treaty, PCT) mahdollistaa patentinhaun aloittamisen yli sadassa maassa yhdellä hakemuksella ("PCT-hakemus") ja pienillä aloituskustannuksilla.
PCT-hakemus eli kansainvälinen patenttihakemus on tällainen hakemus. Suomalainen hakija voi panna PCT-hakemuksen vireille PRH:n, WIPOn tai EPOn kautta. Sen hakemuksen kansainväliseksi tutkivaksi viranomaiseksi hän voi valita PRH:n, EPOn tai Ruotsin patenttiviraston.
WIPOn hallinnoimaan PCT-järjestelmään kuului 152 maata vuonna 2017.
PCT-hakemuksen etuja
PCT-hakemus tarvitsee tehdä vasta vuoden sisällä mahdollisesta ensimmäisestä keksinnöstä tehdystä patenttihakemuksesta (etuoikeus) ja jatkohakemuksista eri maihin vasta 30 kuukauden sisällä, jolloin myös suuremmat käännös-, patentointi- ja hakemuskustannukset lykkääntyvät ja keksinnön mahdollisuudet ehtivät ensin selvitä. Päätöksen tueksi saa myös uutuustutkimusraportin ja halutessaan myös ylimääräisen raportin keksinnön patentoitavuudesta.
30 kuukauden miettimisaika
Jos hakija on enintään vuotta aiemmin tehnyt samasta keksinnöstä toisen patenttihakemuksen, esimerkiksi suomalaisen, hän voi pyytää PCT-hakemuksessaan etuoikeutta tuosta ensimmäisestä hakemuksesta, jonka tekemispäivästä käytetään nimitystä etuoikeuspäivä ja siitä alkavaa 12 kuukauden jaksoa kutsutaan etuoikeusvuodeksi. PCT-hakemuksen voi tehdä myös ilman etuoikeushakemusta, jolloin "etuoikeuspäivä" tarkoittaa PCT-hakemuksen tekemispäivää.
Jatkohakemukset muihin maihin tarvitsee tehdä vasta 30 kuukauden kuluessa varhaisimmasta etuoikeuspäivästä, eräitä poikkeusmaita lukuun ottamatta. Näin vasta lähes kaksi ja puoli vuotta hakemuksen jättämisestä tarvitsee päättää, mistä maista haluaa hakea patentin, ja isommat kustannuksetkin siirtyvät näin 30 kuukaudella verrattuna siihen, että tekisi kaikki hakemukset kerralla. Sen jälkeen keksijä yleensä jo tietää paremmin, miten pystyy keksintöä hyödyntämään ja missä maissa se kannattaa suojata patentilla.
PCT-hakemuksen tekeminen
Jos valitsee PCT-hakemuksen vastaanottajaksi Patentti- ja rekisterihallituksen (PRH), hakemuksen voi tehdä suomeksi, ruotsiksi ja englanniksi. Myöhemmässä vaiheessa hakemus on kuitenkin käännettävä englanniksi, esimerkiksi PRH:n tutkimasta PCT-hakemuksesta 14 kuukauden kuluessa etuoikeuspäivästä.
Patenttiasiamiestä ei tarvitse käyttää, vaan suomalainen hakija voi itsekin hoitaa PCT-asiat. PRH kuitenkin suosittelee asiamiehen käyttämistä, koska asiamiehen apu voi auttaa välttämään hakemukselle tuhoisia virheitä, kuten määräaikojen ylityksiä.
Johan Julin
Johan Julin (26. syyskuuta 1752 Västerås – 1820 Turku) oli tunnettu apteekkari ja luonnontutkija, joka vaikutti Oulussa ja Turussa. Ansioistaan hänet nimitettiin Ruotsin tiedeakatemian jäseneksi 1791 hänen esitettyään useita tutkimuksia akatemian julkaisuissa. Hänet tunnetaan myös Pohjoismaiden ensimmäisen kuumailmapallon rakentajana ja lennättäjänä (1784).
Lapsuus, nuoruus ja tie proviisoriksi
Julin harjoitteli ja työskenteli useissa apteekeissa ja opiskeli kirurgisia taitoja Örebron kaupunginvälskärin johdolla. Proviisorin arvon hän saavutti vuonna 1780. Jo tuolloin hän oli lahjakas luonnontieteilijä ja hänet otettiin samana vuonna Ruotsin tiedeakatemian tutkijakokelaaksi. thumb|250px|Linnén puutarha Uppsalassa.
Apteekkariksi Suomeen
Vastavalmistuneena proviisorina Julin hoiti apteekkia Tukholmassa vuoteen 1782. Sieltä hän muutti Uppsalaan, missä osallistui yliopistossa luonnontieteellisille luennoille, kunnes hänet samana vuonna kutsuttiin Uuteenkaarlepyyhyn perustamaan sinne apteekkia.
Suoritettu apteekkarintutkinto oikeutti hänet Uudenkaarlepyyn apteekkia koskevaan privilegioon 11. heinäkuuta 1782. Oulussa hoiti apteekkia Jakob Karberg, jonka kuoltua Julinia kehotettiin muuttamaan Ouluun ottaakseen apteekkarinoikeudet siellä.
Toimintaa ja seuraelämää Oulussa
Ouluun muutettuaan Julin avioitui edeltäjänsä tyttären Albertina Karbergin (1765–1835) kanssa. Heidän molemmista pojistaan Johan Jacobista (1787—1853) ja Erikistä (1796–1874) tuli isänsä tapaan apteekkareita. thumb|250px|1800-luvun Oulua, [[Jacob Boströmin piirros teoksesta Zacharias Topelius: Finland framställdt i teckningar, 1845.]] Erityisesti Julinin puoliso Albertina oli suosittu kaupungin seurapiirissä ja vierailijoiden keskuudessa. Sosiaalisen elämän huipputapahtumia oli kuningas Kustaa III:n kunniaksi 29. elokuuta 1784 järjestetty juhla, jonka yhtenä ohjelmanumerona Julin lennätti valmistamaansa, kuninkaan monogrammilla koristettua kuumailmapalloa.
Kun tutkimusmatkailija Giuseppe Acerbi seurueineen kulki Oulun kautta kesäkuussa 1799 matkallaan Nordkapille, liittyi Julin seurueeseen ja kulki sen mukana Tornionjoelle, mistä palasi takaisin. Matkalla hän opasti Acerbia ja auttoi häntä keräämään näytteitä paikallisesta luonnosta.
Auri Ahola
Auri Ahola (s. 1984 Rovaniemi) on suomalainen balettitanssija ja saamelaiskulttuurin läänintaiteilija.
Inarissa vuonna 2017 ensi-iltansa saanut Aholan teos Jotteeh – Kulkijat kunnioittaa saamelaisten vuotuismuuttoa.
Níkaia (Lárisa)
Níkaia (myös Níkea) on Kreikan kaupunki sekä samanniminen Kilelérin kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Νικαίας, Dimotikí Enótita Nikaías) ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Lárisan alueyksikössä Thessalian alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 6 535 ja varsinaisen Níkaian kaupungin väkiluku 3 876 (vuonna 2011). Níkaia on Kilelérin kunnan kuntakeskus.
Níkaian kaupunki sijaitsee noin yhdeksän kilometriä Lárisasta kaakkoon. Se on nimetty Vähässä-Aasiassa sijaitsevan Nikaian eli Nikean (nykyinen İznik) kaupungin mukaan. Níkaia oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Kilelérin kuntaan yhdessä Arménion, Krannónaksen ja Platýkampoksen kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat
Níkaian kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
George Chakiris
thumb|George Chakiris George Chakiris (s. 16. syyskuuta 1934) on yhdysvaltalainen tanssija ja näyttelijä. Hän syntyi Ohion Norwoodissa kreikkalaisille vanhemmille.
Chakiris teki elokuvadebyyttinsä vuonna 1947; useimmat roolit olivat sivuosia (monesti tanssijana / kuorolaulajana) musikaalielokuvissa. Bernardon rooli elokuvassa West Side Story toi hänelle vuonna 1961 Parhaan miessivuosan Oscar-palkinnon.
Chakiriksen muiden roolien joukkoon lukeutuu Étiennen osa Les Demoiselles de Rochefort'ssa (1967). Hän loi myös lyhyemmän uran poplaulajana ja sijoittui mm. lokakuussa 1962 Billboard-listan 110. sijalle pienoisella hitillään "Maria". Hän on esiintynyt paitsi musikaalielokuvissa, myös näytelmissä ja televisiossa.
Chakiris on nykyisin pääosin vetäytynyt näyttelijänuraltaan, mutta tekee yhä harrastuksekseen ja ammatikseen hopeasepän töitä.
Suomalainen Waffen-SS-vapaaehtoispataljoona
Suomalainen Waffen-SS-vapaaehtoispataljoona (, alkujaan SS Freiwilligen-Bataillon Nordost) oli vuosina 1941–1943 toisen maailmansodan itärintamalla toiminut suomalaisista vapaaehtoisista koottu Saksan Waffen-SS:n joukkoyksikkö. Pataljoona oli osa SS-divisioona Wikingia (5. SS-Panzer-Division Wiking). Useat vapaaehtoisista toimivat jatkosodan päättymisen jälkeen saksalaisten Suomeen perustamassa vastarintaliikkeessä. Noin 1 400 suomalaisesta Waffen-SS:n sotilaasta kaatui 256, katosi 14 ja haavoittui 686.
Yksikkö tunnetaan professori Mauno Jokipiin yksiköstä kirjoittaman, runsaasti siteeratun teoksen mukaan suomeksi myös nimellä Panttipataljoona.
Taustaa
Saksalainen everstiluutnantti Joseph Veltjens saapui marsalkka Hermann Göringin lähettämänä elokuussa 1940 Helsinkiin neuvottelemaan saksalaisten joukkojen kauttakulusta Suomen kautta Norjaan ja Saksan ja Suomen välisistä asekaupoista. Veltjensin vierailu osoitti, että Saksan poliittinen mielenkiinto Suomea kohtaan oli herännyt. Ajatus jääkärien perinteitä vaalivan suomalaisen vapaaehtoisjoukon lähettämisestä Saksaan heräsi miltei samanaikaisesti kuin Veltjensin neuvottelut suomalaisten kanssa alkoivat Helsingissä. Sen esitti ensimmäisenä sotatalouspäällikkö kenraalimajuri Leonard Grandell. Historioitsija Andre Swanströmin mukaan on todennäköistä, että aloite vapaaehtoispataljoonan lähettämiseen tuli nimenomaan Saksalta.
Pataljoona oli Suomen epävirallinen panos Saksan propagoimaan eurooppalaiseen ristiretkeen bolševismia vastaan. Taisteluun pyrittiin saamaan edes yksi yksikkö tai joukkoyksikkö jokaisesta maasta, myös Saksan miehittämistä maista. Pataljoona oli näin Suomen diplomaattinen ele Saksalle. Suomen poliittisen johdon toive olisi ollut yksikön lähettäminen Saksan armeijan eli Wehrmachtin joukkoihin. Kohteeksi kuitenkin tuli ideologisesti painottunut SS, joka kamppaili Wehrmachtin kanssa vaikutusvallasta natsien johtamassa Saksassa. Heinrich Himmlerin johtama SS pyrki keskeiseen asemaan tulevan saksalaisen Euroopan johdossa. Siksi järjestön vaikutusvaltaa ja organisaatiota oli laajennettava.
SS-pataljoonalla Suomi halusi myös varmistaa Saksan diplomaattisen tuen Neuvostoliiton uhkaa vastaan. Suomi ei kuitenkaan suostunut jatkamaan pataljoonan toimintaa, kun kaksivuotinen sopimus päättyi huhtikuussa 1943.
Vapaaehtoisten motivaatio ja aatteet
Historioitsija Jukka Tarkan mukaan suomalaiseen SS-pataljoonaan ilmoittautuneita eivät innoittaneet niinkään poliittiset tai ideologiset syyt, vaan pohjimmiltaan samat asiat kuin monia jääkäreitäkin neljännesvuosisata aikaisemmin: sotaromantiikka ja seikkailunhalu. Tätä kuvasti vahvasti se, että varsin suuri osa halukkaista lähtijöistä ei ollut vielä saavuttanut asevelvollisuusikää. Mauno Jokipiin mukaan viidennes hyväksytyistä oli arvoiltaan radikaaleja oikeistolaisia, jollaisia suomalaisista oli vain 6-8 prosenttia. Noin 40 prosenttia oli 16–19-vuotiaita. Suurin ikäluokka olivat vuonna 1922 syntyneet.
Muiden muassa historiantutkijat Oula Silvennoinen, Marko Tikka ja André Swanström ovat kuitenkin 2010-luvulla esille tulleen arkistoaineiston valossa osoittaneet Jokipiin kaunistelleen oikeistoradikaalien osuutta. SS-vapaaehtoiset ja heidät värvännyt toimikunta olivat huomattavasti Jokipiin esittämää vahvemmin erilaisten kansallismielisten radikaalien, fasistien ja kansallissosialistien käsissä. Silvennoisen ja Tikan mukaan noin 46 prosenttia vapaaehtoisista eli yli kaksinkertainen määrä Jokipiin laskelmiin verrattuna olisi ilmaissut itse olevansa selkeästi fasistisen politiikan kannattajia.[5] Jokipii näyttääkin käyttäneen lähteitä hyvin valikoivasti pyrkimyksenään häivyttää lähtijöiden oikeistoradikaalia poliittista taustaa.
Oikeistoradikaaleissa piireissä oli myös pidemmälle vietyjä suunnitelmia. Vapaaehtoiset rinnastettiin jääkäriliikkeeseen, ja heissä nähtiin jääkärien tavoin tulevan Suur-Suomen sotilaallinen johto. Lähtijöiden koostumus oli siis erittäin merkityksellinen, ja ainakin osalle mahdollinen tulevaisuus oli myös motiivi vapaaehtoiseksi ilmoittautumiseen. André Swanström on kuitenkin painottanut, että kaikkia lähtijöitä ei voi laskea fasististen ja kansallissosialististen ajatusten kannattajiksi. Mukana oli varmasti myös seikkailunhaluisia nuoria. Oikeistoradikaalien osuus oli kuitenkin huomattavasti suurempi kuin Mauno Jokipiin tutkimukset ovat antaneet ymmärtää.