cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Imponderabilia
Imponderabiliat olivat oletettuja painottomia tai ainakin äärimmäisen kevyitä aineita, joiden avulla tieteessä vielä 1800-luvun alussa selitettiin lämpö-, valo-, sähkö- ja magneettiset ilmiöt. . Valoa pidettiin Newtonin käsityksen mukaisesti aineellisten hiukkasten virtana, kun taas lämmön ja sähkön johtuminen samoin kuin hankaussähkö selitettiin olettamalla, että lämpö- ja sähköaine siirtyisi kappaleesta toiseen. Antoine Laurent Lavoisier sisällytti lämpöaineen eli kalorikin samoin kuin valon alkuaineiden luetteloonsa. Myöhemmin Berzelius oletti, että varsinaisten alkuaineiden ja niiden yhdisteiden lisäksi oli viisi painotonta "ainesta": positiivinen ja negatiivinen sähkö, magnetismi, valo ja kalorikki. Toisen käsityksen mukaan magnetoituvat aineet sisälsivät kahta "magneettista nestettä", joista aineen magnetoituessa toinen keskittyi magneetin pohjois- ja toinen etelänapaan.
Jo 1600-luvulla Francis Bacon oli esittänyt vaihtoehtoisen hypoteesin, jonka mukaan lämpö ei ole erityinen aine vaan aineen pienimpien osien liikettä. Samoin jo Christiaan Huygens oli selittänyt valon aaltoliikkeeksi. Nämä käsitykset tulivat kuitenkin yleisesti hyväksytyksi vasta 1800-luvun alkupuolella. Vuonna 1820 Hans Christian Ørsted havaitsi, että sähkövirta vaikuttaa lähellä oleviin magneetteihin, ja pian tämän jälkeen André Marie Ampère selitti, että myös kestomagneettien magnetismi johtuu aineessa olevista alkeisvirtasilmukoista Paljon myöhemmin sähkövaraus osoittautui erääksi alkeishiukkasten perusominaisuudeksi, mutta makroskooppisessa aineessa esiintyvät sähkövaraukset johtuvat nimenomaan elektronien siirtymisestä kappaleesta toiseen. Elektronit ovat tosin massallisia hiukkasia, mutta niiden massa on vain noin 1/1800 nukleonien massasta.
Kuvaannollisesti imponderabilioilla tarkoitetaan joskus asioita, joiden vaikutuksia on vaikea selvittää.
Pekka Paavola
Pekka Kalervo Paavola (3. elokuuta 1933 Tampere – 18. maaliskuuta 2023 Tampere ) oli suomalainen kunnallisvirkamies, yritysjohtaja ja kunnallispoliitikko. Koulutukseltaan Paavola oli juristi.
Paavola valmistui Helsingin yliopistosta oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 1960 ja sai varatuomarin arvon vuonna 1961. Hän toimi Tampereen kaupungilla juristina vuosina 1960–1965, kaupunginsihteerinä vuosina 1965–1969 ja kaupunginjohtajana 1969–1985. Lisäksi hän oli oikeusministerinä vuonna 1972 Paasion II hallituksessa. Ministerinä Paavola oli SDP:n edustajana.
KooKoo
Historia
KooKoon perustivat Kouvolan kuntotalolla 3. marraskuuta 1965 kouvolalaiset urheiluseurat KPL ja Sudet, joilla oli aiemmin jääkiekko sivulajina. Seuran ensimmäinen virallinen ottelu pelattiin 17. marraskuuta 1965, jolloin seura voitti Kuusankosken Puhdin maalein 4–2. Jääkiekko-osaamista uusi seura sai runsaasti Lappeenrannasta, josta useat sen ensimmäisten vuosien pelaajat ja valmentajat olivat kotoisin.
Pekka Paavola
Paavolasta tuli Tampereen kaupunginjohtaja sen jälkeen, kun hänen edeltäjänsä Erkki Lindfors menehtyi munuaissairauteen. Lindforsilta jäi Paavolalle "perinnöksi" muun muassa Särkänniemi-projektin loppuunsaattaminen. Osa kyseistä projektia oli vuonna 1971 valmistunut näkötorni Näsinneula. Projekti ei nauttinut kaikkien tamperelaisten kannatusta, vaan osa kaupunkilaisista kritisoi sitä voimakkaasti. Paavolan mukaan Särkänniemi maksoi kuitenkin siihen sijoitetut summat takaisin 1980-luvun alkuun mennessä.
William Schallert
thumb|William Schallert vuoden 1990 [[Oscar-palkinto|Oscar-gaalassa.]] William Joseph Schallert (6. heinäkuuta 1922 Los Angeles, Kalifornia – 8. toukokuuta 2016 Pacific Palisades, Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän työskenteli pitkällä urallaan sekä elokuvissa että televisiossa. Hän toimi Screen Actors Guildin puheenjohtajana vuosina 1979–1981 ja oli vuonna 1980 ehdolla Daytime Emmy -palkinnon saajaksi.
Pekka Paavola
Paavola toimi Paasion vähemmistöhallituksen eli niin kutsutun nappulaliigan oikeusministerinä keväällä 1972. Paavola oli ensimmäinen joka julkisesti esitti ajatuksen siitä, että presidentti Urho Kekkosen kautta jatkettaisiin eduskunnan säätämällä poikkeuslailla. Toisin sanoen hän ehdotti, että 1974 päättyvää virkakautta jatketaan ilman vaaleja.
William Schallert
Elokuviin, joissa Schallert esiintyi, lukeutuvat Speedway – vauhtihullut (1968) ja Colossus – koneiden valta (1970).
KooKoo
Osallistuminen alasarjoihin (1966–1972)
KooKoo aloitti liiton virallisissa sarjoissa kaudella 1966–1967, jolloin se osallistui maakuntasarjan Etelä-Suomen lohkoon. Kaudella 1967–1968 seura pelasi maakuntasarjan Suur-Savon lohkoa, jossa se sijoittui neljänneksi. Se pelasi maakuntasarjassa ilman suurta menestystä kaksi seuraavaa kautta. Kaudella 1970–1971 se sijoittui Kymenlaakson lohkossa toiseksi ja pääsi Suomi-sarjan karsintaan, mutta ei vielä tuolloin päässyt sarjaporrasta ylemmäksi.
William Schallert
Schallert opiskeli Kalifornian yliopistossa, Los Angelesissa. Hänen isänsä, Edwin Schallert, kirjoitti näyttämötaiteesta Los Angeles Timesiin. Schallert oli vuodesta 1949 naimisissa Rosemarie Diann Waggnerin kanssa. Parilla oli neljä lasta.
Pekka Paavola
Noppa-juttu ja katoaminen
Tampereen kaupunginjohtaja Pekka Paavolan oli määrä vihkiä Hervannassa sijaitseva palvelutalo 5. kesäkuuta 1984 – miestä ei kuitenkaan näkynyt. Samana päivänä Paavolaa odotettiin myös keskusrikospoliisin juttusille: häntä haluttiin kuulla Noppa-rakennusyhtiöön liittyvissä asioissa. Paavola jätti saapumatta, joten KRP:n komisario Sulo Aittoniemi etsintäkuulutti miehen. Paavola tuli pidättää, jos hän pyrkii ulkomaille Helsinki-Vantaan tai Pirkkalan lentoaseman kautta.
KooKoo
Aika Suomensarjassa ja I-divisioonassa (1972–1987)
KooKoo nousi toiseksi korkeimmalle sarjatasolle Suomensarjaan kauden 1971–1972 päätteeksi. Kausi 1973–1974 jäi joukkueen viimeiseksi Suomensarjassa sen sijoituttua Itälohkon toiseksi. SM-karsinnat eivät tuoneet paikkaa SM-sarjaan, joten matka jatkui vasta perustettuun sarjaan nimeltä I-divisioona. Joukkue pelasi kaudella 1981–1982 Sarkolan kaupunginosan ulkojäällä. Vuonna 1982 Kouvolaan rakennettiin jäähalli, mikä paransi toimintaedellytyksiä huomattavasti. Ensimmäinen jäähallissa pelattu ottelu marraskuussa 1982 KooKoon ja SaPKon välillä päättyi KooKoon 7–4-voittoon yli 4 000 katsojan edessä. Seura pääsi yrittämään nousua SM-liigaan ensimmäisen kerran kaudella 1984–1985 sijoituttuaan runkosarjassa kolmanneksi. Karsintasarjassa KooKoo ei kuitenkaan saavuttanut yhtään voittoa. Kaudella 1985–1986 joukkuetta valmensi Reino Ruotsalainen, jonka valmennuksessa joukkue sijoittui runkosarjassa jälleen kolmanneksi. Neljän joukkueen liigakarsinnassa joukkue sijoittui niin ikään kolmanneksi ja joutui näin jatkamaan divisioonassa. Kaudella 1986–1987 seura juhli ensimmäistä liiganousuaan voitettuaan divisioonan runkosarjan ylivoimaisesti ennen TuToa.
Pekka Paavola
Noppa-juttu ja katoaminen
Virallinen selitys Paavolan katoamiselle löytyi: Kaupunginjohtajan sihteerin mukaan Paavola oli hakenut sairauslomaa koko kesäkuun ajaksi korkean verenpaineen vuoksi.
KooKoo
Aika SM-liigassa (1987–1990)
KooKoon ensimmäinen kausi jääkiekon SM-liigassa oli vaikea. Keväällä 1988 seuran joukkue pelasi tasaisen viiden ottelun karsintasarjan lahtelaisen Kiekkoreippaan kanssa. Neljäs ottelu venyi jatkoajalle, jossa Lasse Tasala ratkaisi voiton kouvolalaisille. Sen jälkeen seura säilytti liigapaikkansa kotijäällään pelatussa ratkaisevassa viidennessä ottelussa.
Pekka Paavola
Noppa-juttu ja katoaminen
Keskusrikospoliisi halusi Paavolan puheilleen niin kutsuttun Noppa-jutun takia. Noppa-rakennusyhtiön toimista oli paljastunut valtava lahjontavyyhti, ja juttu oli jaettu kolmeen haaraan. Paavolaa haluttiin kuulla niinsanotun Noppa III:n tiimoilta: siinä oli kyse muun muassa Nopan ja tamperelaisten sosiaalidemokraatti-poliitikkojen kytköksistä.
KooKoo
Aika SM-liigassa (1987–1990)
Toisen kautensa liigassa KooKoo pelasi kaudella 1988–1989 Urpo Ylösen valmentamana. Tällöin joukkue saavutti toistaiseksi parhaan sijoituksensa liigan yhdeksäntenä.
Pekka Paavola
Noppa-juttu ja katoaminen
Paavola toimi vielä oikeusministerinä vuonna 1972, kun kävi ilmi, ettei hänen Vehkalahdella sijaitsevalla kesähuvilallaan ollut rakennuslupaa. Sittemmin selvisi että kesämökin rakensi ja myöhemmin siirsi toiseen paikkaan Noppa-yhtiö – mitätöntä korvausta vastaan. KRP:llä oli kiire saada Paavola puheilleen, koska rikos vanhenisi juhannuksena 1984. Häntä haluttiin kuulla Noppa-asiassa muutenkin kuin vain kesämökin tiimoilta. Paavolan olinpaikkaa ei kuitenkaan tiedetty.
KooKoo
Aika SM-liigassa (1987–1990)
Joukkueen viimeisin kausi liigassa oli hyvin ailahtelevainen, ja se putosi takaisin ensimmäiseen divisioonaan hävittyään karsinnassa Hockey Reippaalle.
Sayed Moawad
Sayed Moawad (, s. 25. toukokuuta 1979 Al-Fayyum) on egyptiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. Hän edustaa Egyptin valioliigassa pelaavaa Al-Ahlia.
Ura
Moawad aloitti ammattilaisuransa Aluminiumissa vuonna 2000, josta hän siirtyi Ismailiin kahden vuoden sopimuksella vuonna 2006. Viimeisellä kaudellaan Moawad kävi pelaamassa lainalla Turkin pääsarjassa Trabzonsporin riveissä kolme kuukautta. Palattuaan takaisin kotimaahansa hän siirtyi kauden päätyttyä Al-Ahliin kesällä 2008.
KooKoo
Takaisin divariin ja putoaminen II-divisioonaan (1990–1998)
KooKoo aloitti 1990-luvun ensimmäisessä divisioonassa. Joukkue kuului sarjan kärkeen, vaikka sen talous oli ajautunut liigavuosien veloista johtuen vaikeuksiin. KooKoo putosi takaisin alasarjoihin vuonna 1997, kun ensimmäisen divisioonan joukkuemäärää supistettiin neljällä. Seuran yksiselitteinen tavoite oli nousta takaisin ensimmäiseen divisioonaan. Joukkue selvisi karsintoihin asti, mutta Hyvinkään Ahmat voitti sen luvuin 3–2.
Pekka Paavola
Noppa-juttu ja katoaminen
Paavola ilmaantui julkisuuteen pe 29.6.1984. Oman selityksensä mukaan hän ajeli vaimonsa autolla ympäri Keski-Eurooppaa ja hoiteli tällä tavalla verenpainettaan. Hän väitti ettei ollut kuullut etsintäkuulutuksesta ennen juhannusta, eikä edes ollut tietoinen siitä, että poliisi kaipaa häntä ylipäätään. Komisario Sulo Aittoniemi taas kertoi, että KRP-tapaaminen oli sovittu jo toukokuun lopussa Paavolan sihteerin kanssa.
KooKoo
Takaisin divariin ja siirtyminen Mestikseen (1998–2015)
Kaudella 1998–1999 KooKoo selvisi jälleen karsintoihin. Se onnistui voittamaan Uudenkaupungin Jää-Kotkat otteluin 3–2 ja nousi kahden vuoden tauon jälkeen takaisin ensimmäiseen divisioonaan.
Pekka Paavola
Noppa-juttu ja katoaminen
Paavolan muistelmat julkaistiin 2011. Kirjassa hän kertoo, että otti "aikalisän", kun oli ilmeistä että KRP haluaa kysellä häneltä Noppa-asioista. Paavola oli myös epäillyt, että poliisi kuuntelee hänen puhelintaan: sen vuoksi hän soitti Suomeen vasta pakomatkan lopulla. Pakomatkan järkevyyttä hän kommentoi muistelmissa näin: "Tottakai se oli vikatikki näin jälkikäteen ajatellen".
KooKoo
Takaisin divariin ja siirtyminen Mestikseen (1998–2015)
KooKoo aloitti syksyllä 1999 ensimmäisessä divisioonassa. Vuonna 2000 joukkue siirtyi vastaperustettuun Mestikseen. Keväällä 2005 seura ilmoitti lopettavansa edustustason kiekkoilun, mutta joukkueen pelit jatkuivat uusien taustatekijöiden voimin. Seura tarjosi kaudella 2006–2007 sopimusta entiselle NHL-maalivahdille Roman Turekille. Keväällä 2010 seura voitti Mestiksen runkosarjan ensimmäisen kerran 23 vuoteen, ja kauden päätteeksi sen joukkue saavutti pronssimitalit voittamalla LeKin 4-2. KooKoon paras sijoitus on kauden 2013–2014 Mestiksen mestaruus.
Pekka Paavola
Noppa-juttu ja katoaminen
Heinäkuun puolivälissä Tampereen kaupunginhallitus päätti antaa Paavolalle vakavan huomautuksen. Lokakuun alussa Paavola pidätettiin syytettynä "jatketusta lahjoman vastaanottamisesta virkamiehenä vuosina 1971–1982". Lisäksi häntä epäiltiin uudemmassa lahjusasiassa, joka koski Tampereen Linnainmaan alueen kaavoitusta. Syytteessä mainittu "jatkettu rikos" mahdollisti sen, että myös kesämökkiasia voitiin ottaa mukaan. Raskaat syytteet ja epäilyt aiheuttivat sen, että Tampereen kaupunginhallitus aloitti prosessin, jotta Paavola voitaisiin panna viralta.
KooKoo
Nousu takaisin Liigaan (2015) ja ensimmäiset vuodet
KooKoo nousi takaisin SM-liigaan kaudeksi 2015–2016. Kaudella 2015–2016 KooKoo otti 26 voittoa, joista 16 tuli varsinaisella peliajalla, kokonaispistesaldo oli 78 ja lopputulos oli 11. SM-liigaan nousun lisäksi vuonna 2015 KooKoo myös täytti 50 vuotta.
Pekka Paavola
Noppa-juttu ja katoaminen
Paavola erosi Tampereen kaupunginjohtajan tehtävistä Noppa-jutun tutkimusten aikaan vuonna 1985. Oikeus katsoi että Paavola oli syyllistynyt muun muassa hyödyttämistarkoituksessa tehtyihin virkarikoksiin ja tuomitsi hänet 10 000 markan sakkoihin.
Lehtimiehet Oy ja Yhtyneet Kuvalehdet
Paavola siirtyi vuonna 1985 Lehtimiehet Oy:n toimitusjohtajaksi. Vuoden 1988 lopussa Urpo Lahtisen omistama Lehtimiehet myytiin Yhtyneille Kuvalehdille, ja Paavola siirtyi Yhtyneiden kustannusjohtajaksi. Vuosina 1991–1996 Paavola työskenteli Art Urpo Oy:n toimitusjohtajana. Art Urpo Oy:n tehtävänä oli hallinnoida Urpo Lahtisen omaisuutta. Paavola oli myös Urpo ja Maija Lahtisen säätiön asiamies. Vuonna 1996 Paavola jäi eläkkeelle.
KooKoo
Kiekkohurmosta ja yllätyksiä (2020–)
Kaudella 2020–2021 KooKoo eteni jääkiekon SM-liigassa pudotuspelien 1. kierrokselle. Ilves lopulta voitti sarjan yhteismaalein 6-4 ja eteni puolivälieriin Lukkoa vastaan.
Pekka Paavola
Tampereen kunnallispolitiikassa
Paavola oli muutaman vuoden sivussa kunnallispolitiikasta sen jälkeen, kun hän oli eronnut Tampereen kaupunginjohtajan virasta. Hän teki kuitenkin paluun vuoden 1992 vaaleissa, kun hänet valittiin Tampereen kaupunginvaltuustoon. Paavola oli ehdokkaana Tampereen puolesta -nimisellä ehdokaslistalla. SDP:stä hän oli eronnut samana vuonna. Tampereella Paavolalla on ollut suosiota, koska häneen on yhdistetty kaupungin kasvu, hyvinvointi ja vaurastuminen, jopa tulevaisuus.
KooKoo
Kiekkohurmosta ja yllätyksiä (2020–)
Kaudella 2021–2022 KooKoo eteni kolmannen kerran Liigan pudotuspeleihin, 1. kierrokselle vastaan asettui tuttu paikallisvastustaja Lahden Pelicans. Lahdessa 1. kierroksen avausottelussa KooKoo voitti Pelicansin 2–1 ja pisti ottelusarjan 1–0-tilanteeseen. Kouvolassa kuitenkin Pelicans onnistui ensin tasoittamaan ottelusarjan voitot 1–1:een, jonka jälkeen siirryttiin jatkoerään viidellä viittä vastaan, 20 minuutin jatkoeriä tahkottiin maaliin asti. Ottelu ratkesi vasta toisessa jatkoerässä, kun KooKoon puolivälieräpaikan ratkaisi Radek Koblizek. Puolivälierissä KooKoo kaatoi vanhan Mestis-vastustajansa Mikkelin Jukurit otteluvoitoin 4–3, ja eteni välieriin seurahistoriansa ensimmäistä kertaa pääsarjatasolla. Välierissä odotti runkosarjan voittanut Tampereen Tappara, jolle KooKoo kuitenkin hävisi sarjan voitoin 4–1. Kausi päättyi historialliseen pronssiotteluun, jossa KooKoolla olisi ollut mahdollisuus saavuttaa seuran ensimmäinen arvomitali SM-tasolla. Tampereen Ilves vei lopulta pronssimitalit nimiinsä 3–2-lukemin.
Pekka Paavola
Tampereen kunnallispolitiikassa
Kaupunginvaltuuston jäsen Paavola oli vuodet 1993–2002, ensin Tapun ja myöhemmin Tampereen sitoutumattomien ryhmässä. Hän toimi lisäksi Sitoutumattomien valtuustoryhmän puheenjohtajana. Vuonna 2002 Paavola erotettiin kaikista kunnallisista luottamustehtävistä siksi, että hän oli saanut 10 kuukauden ehdolliseen vankeusrangaistukseen törkeästä veropetoksesta.
KooKoo
Kiekkohurmosta ja yllätyksiä (2020–)
Kaudella 2022–2023 KooKoolla oli vaihteleva kausi alla sekä runkosarjan loppupuolella taisteli HPK:n ja Jukureiden kanssa viimeisestä pudotuspelipaikasta. Sijoitukset ratkesivat viimeisellä ottelukierroksella, jossa KooKoo kaatoi TPS:n Turussa maalein 7–3 ja näin eteni neljättä kertaa peräkkäin Liigan pudotuspeleihin. 1. kierrokselle vastaan asettui Oulun Kärpät, jolle KooKoo hävisi sarjan avausottelun Oulussa mutta voitti kaksi seuraavaa ja eteni 2–1-voitoin puolivälieriin. Puolivälierissä KooKoo kohtasi jälleen runkosarjan voittaneen Tapparan, joka päätti KooKoon kauden suoraan otteluvoitoin 4–0.
Pekka Paavola
Tampereen kunnallispolitiikassa
Vuoden 2004 vaaleissa jo 71-vuotias Paavola palasi jälleen valtuutetuksi. Vuoden 2006 ajan hän oli kaupunginhallituksen varapuheenjohtaja. Hänet valittiin joulukuussa 2006 valtuuston puheenjohtajaksi vihreiden, sitoutumattomien, keskustan ja kristillisdemokraattien muodostaman ryhmä 20:n ja kokoomuksen tuella. Paavola toimi valtuuston puheenjohtajana vaalikauden, eli vuoden 2008 loppuun asti. Vuoden 2008 kunnallisvaaleissa Paavola ei enää asettunut ehdolle.
KooKoo
Kotihalli
KooKoo pelaa kotiottelunsa Lumon-areenalla, joka sijaitsee noin 800 metrin päässä Kouvolan keskustasta. Lumon Areenan katsojakapasiteetti on 5 950 katsojaa.
Pekka Paavola
Maija-Liisa Lahtisen tapaus
Paavola oli entisen Hymy-lehden omistajan Urpo Lahtisen lesken Maija-Liisa Lahtisen mukana kuljettamassa 53 miljoonaa markkaa varoja Luxemburgiin. Paavola todisti myöhemmin asiasta oikeudessa, ja Maija-Liisa Lahtinen sai kavallustuomion pitkälti tämän todistuksen pohjalta.
KooKoo
Kotihalli
Kaudella 1981–1982 I-divisioonassa KooKoo pelasi poikkeuksellisesti Sarkolan kaupunginosan ulkojäällä, Kouvolan jäähallin (Lumon areenan) rakennuksen aikana. Joka lopulta valmistui vuonna 1982.
Pekka Paavola
Maija-Liisa Lahtisen tapaus
Maija-Liisa Lahtisen aloitteesta valtakunnansyyttäjänvirasto määräsi poliisin tutkimaan, puhuiko Paavola oikeudessa totta. Joulukuussa 2009 Paavola tuomittiin neljän kuukauden ehdolliseen vankeuteen valehtelusta oikeudessa. Hän ei valittanut tuomiosta.
KooKoo
Kotihalli
Kouvolan jäähallin virallinen yleisöennätys on vuodelta 2020 liigaottelusta KooKoo-Jukurit, jota seurasi 5 903 katsojaa. Mestis-ajan yleisöennätys sekä koko sarjan historian yleisöennätys on 5 194 katsojaa kevään 2014 viidennessä finaalissa, jossa KooKoo varmisti Mestiksen mestaruutensa ottamalla neljännen voittonsa Mikkelin Jukureista.
Pekka Paavola
Muuta
Irwin Goodman teki vuonna 1984 Paavolasta kappaleen nimeltä ”Otetaan pienet Paavolat”, joka julkaistiin hänen Härmäläinen perusjuntti -albumillaan. Laulun sanoissa viitataan siihen tapaukseen, kun Pekka Paavola pakoili 1980-luvulla oikeutta, mikä sai aikanaan suurta julkisuutta eri medioissa.
KooKoo
Kotihalli
Kouvolan jäähalli peruskorjattiin vuosina 2005–2006 ja sitä on remontoitu useita kertoja 2010-luvulla.
Yleisöennätys kasvoi jo heti ensimmäisessä liigapelissä, jolloin katsojia saapui 5 251. Seuraava ennätys on 5 894 katsojaa, joka syntyi 28. tammikuuta 2017 ottelussa KalPaa vastaan.
Basiliskin laulu
Basiliskin laulu on Patricia A. McKillipin vuonna 1998 ilmestynyt fantasiaromaani. Suomeksi kirja ilmestyi Kariston kustantamana 2008. Suomentaja on Natasha Vilokkinen. Teos oli ehdokkaana Mythopoeic-palkinnon saajaksi. Kirjan kansikuvan on tehnyt Kinuko Y. Craft, joka sai siitä fantasiataiteilijoiden Chesley-palkinnon 1999 parhaana kovakantisen kirjan kansikuvana.
KooKoo
Maalilaulut
2000-luvun alusta lähtien on KooKoolla soinut maali- sekä voittolauluna yhdysvaltalaisen kitaristin Joe Satrianin kappale ”Crowd Chant”.
KooKoolla on maalilauluina soinut myös Las Ketchupin ”Asereje” (vuosina 2003-2004) sekä Aarne Tenkasen kappale ”Taas me tehtiin maali” (vuosina 2008-2018).
KooKoo Hall of Fame
Kunniagalleriaan valitaan KooKoolaisia, jotka ovat erityisen merkityksellisesti vaikuttaneet seuran kasvuun ja kehitykseen joko pelaajina, valmentajina, taustavaikuttajina tai useammassa näistä rooleista. KooKoo Hall of Fame on kunnianosoitus seuran värikkäille ja pitkille perinteille. KooKoo aateloi 13 ensimmäistä Hall of Famen jäsentä seuran 50-vuotisjuhlaottelussa 21. marraskuuta 2015 Turun Palloseuraa vastaan.
Seurassa pelanneet NHL- ja WHA-pelaajat
thumb|185px|KooKoon oma kasvatti [[Jarno Kultanen pelasi urallaan 102 NHL-ottelua Boston Bruinsissa. Kuvassa Kultanen Södertälje SK:n paidassa kaudella 2007–2008.]]
Kannattajatoiminta
KooKoon virallinen kannattajayhdistys on Kuudes Kenttäpelaaja Ry (lyh. KKP), joka on perustettu vuonna 2001. Yhdistyksen tarkoituksena on viedä kouvolalaista fanikulttuuria eteenpäin. Yhdistykseen kuului kaudella 2010–2011 ensimmäisen kerran yli sata jäsentä, tarkalleen 118. Tammikuussa 2012 yhdistyksen jäsenmäärä oli 135, joka syntyi kotipeleissä pidetyssä rekrytointikampanjassa. Kolmannen liigakauden keväällä jäsenmäärä oli kasvanut jo lähes kolmeensataan. 2020 jäsenmäärä on noussut yli 400.
Kuudes Kenttäpelaaja Ry järjestää kauden aikana vieraspelimatkoja. Yhdistys on järjestänyt toisinaan Mestis-otteluihin Revanssiviikonlopun ansiosta niin sanottuja megamatkoja, joissa katsojat pääsevät ilmaiseksi peleihin. Joulukuussa 2010 Turkuun lähti katsojia kuusi bussilastia ja marraskuussa 2011 Mikkeliin viisi bussillista.
Kouvolan Nuorkauppakamari järjestää vuosittain yleisöäänestyksen, jolla selvitetään vuoden positiivisin kouvolalainen. Vuoden 2019 positiivisimmaksi kouvolalaiseksi valittiin huikealla äänivyöryllä KooKoon kannattajayhdistys Kuudes Kenttäpelaaja ry. KKP sai yli 40% annetuista äänistä, yhteensä 721 kappaletta. Kaikkiaan äänestys keräsi sen historian suurimman äänimäärän, 1 770 ääntä.
Saavutukset
Miehet
Peliasu
thumb|150px|Koti ja vieras peliasut vuosilta 2006-2011
1990-Luvun puolivälissä KooKoon pelipaidat saivat täyden uuden ilmeen. Paitoja koristi kolmion muotoinen sinertävä jäähile kuviointi, seuran tunnuksesta lähtien. Mutta 2000-luvun puolella jo palattiin perinteisempään oranssi mustaan.
Vuosina 2004–2007 KooKoo pelasi kotiottelunsa oransseissa paidoissa, ja logon väritys oli silloin sini-oranssi. Joukkue pelasi perinteisesti kotipelinsä musta-oranssissa paidassa, mustissa housuissa ja mustissa sukissa. Tähän asuun se palasi kaudella 2007–2008, ja samasta kaudesta lähtien se on pelannut vierasottelunsa valko-oranssissa paidassa ja valkoisissa sukissa.
SM-Liiga kaudesta 2017-2018 lähtien KooKoo alkoi pelata vierasottelunsa oransseissa väreissä. Samalla kaudella se käytti Suomi 100 –juhlaottelussa sinisiä erikoispaitoja, jotka huutokaupattiin pelin jälkeen.
Kaudella 2020-2021 KooKoo toi toiseksi vieraspaidaksi valkoisen version takaisin. Valkoinen pelipaita on käytössä niissä vierasotteluissa, joissa kotijoukkue pelaa punaisella: (Helsingissä, Porissa ja Vaasassa). Syy tähän oli se että värit eivät erotu toisistaan parhaalla mahdollisella tavalla, etenkään nopeissa tilanteissa tai tv-kuvissa. Tästä myös nousi aiemmalla kaudella pienoinen kohu ja ajateltiin värisokeidenkin kannalta asiaa.
Suomen Pöytätennisliitto
Suomen Pöytätennisliitto on vuonna 1938 perustettu suomalaisen pöytätenniksen kattojärjestö.
Pöytätennisliiton perustamiseksi kutsuttiin helmikuussa 1938 Helsinkiin koolle suunnittelukokous, jonka tuloksena 20 seuran edustajat osallistuivat liiton perustamiskokoukseen 27. huhtikuuta 1938. Ensimmäiseksi puheenjohtajaksi valittiin liikemies Bruce Campbell. Ensimmäinen virallisesti liittoon liittynyt seura oli Helsingin Pöytätenniskerho. Jo 6. huhtikuuta 1938 Suomi pelasi Tallinnassa Viroa vastaan ensimmäisen maaottelunsa, jonka Viro voitti 5–0. Ensimmäisessä kotikentällä pelatussa maaottelussa vastustajana oli Latvia 7. marraskuuta 1938, ja tämänkin ottelun Suomi hävisi pistein 0–5. Ensimmäiset viralliset Suomen-mestaruuskilpailut liitto järjesti marraskuussa 1938 Balderin salissa, Aleksanterinkadulla, Helsingissä. A-luokan Suomen-mestaruudet jaettiin miesten kaksinpelissä, naisten kaksinpelissä, miesten nelinpelissä ja sekanelinpelissä.
Suomen Pöytätennisliitto on vuodesta 1980 järjestänyt vuosittain Finlandia Open -turnauksen, joka on vuodesta 1981 ollut kansainvälinen tapahtuma.
Suomen Pöytätennisliitto järjesti vuonna 2015 Tampereella veteraanien Euroopan-mestaruuskilpailut, joihin osallistui 1 830 pelaajaa.
Liiton puheenjohtajana ovat pisimpään toimineet Curt Åkerberg vuosina 1953–1966 ja Esa Ellonen 1975–1989. Vuodesta 2014 puheenjohtajana on ollut Esko Heikkinen. Suomen edustajina Kansainvälisen pöytätennisliiton valtuustossa (nykyisin Board of Directors) ovat olleet Esa Ellonen vuosina 1984–1989 ja Sonja Grefberg vuodesta 2017 sekä Euroopan pöytätennisliiton hallituksessa Ellonen vuosina 1980–1988 ja Grefberg vuodesta 2013.
Reynoldsin luku
thumb|Sylinterin aiheuttama pyörteily. [[Kármánin pyörreratana tunnettu ilmiö esiintyy kaiken kokoisilla sylintereillä ja kaikilla fluideilla niiden nopeudesta riippumatta, jos Reynoldsin luku on välillä ~40 ja 103. ]] Reynoldsin luku on tärkeä dimensioton suhdeluku virtausmekaniikassa. Se saadaan jakamalla fluidiosaseen vaikuttava inertiavoima osasen muodonmuutosta vastustavilla voimilla. Reynoldsin luku on nimetty fyysikko Osborne Reynoldsin mukaan, joka esitti sen vuonna 1883. Sen kuitenkin esitteli ensi kerran vuonna jo vuonna 1851 George Gabriel Stokes.
Reynoldsin luku määritellään yhtälöllä
Jos Reynoldsin luku on pieni, ovat osasen muodonmuutosta vastustavat voimat merkittäviä. Tällöin virtaus on laminaarinen: se pysyy paremmin koossa. Vastaavasti jos Reynoldsin luku on suuri, virtaus on turbulenttinen. Tällöin sisäisen kitkan vaikutus virtauksessa on pieni eivätkä fluidiosasten liikeradat ole yhdensuuntaisia. Avoimen uoman virtaus on laminaarista jos Reynoldsin luku on pienempi kuin 500 ja turbulenttista, jos se on suurempi kuin 1 000–2 000.
Se, että virtaus pystyy kuljettamaan mukanaan väliainetta tiheämpiä hiukkasia perustuu turbulenssiin.
Putkivirtaus
Fluidin käyttäytymisellä on tärkeä osa lämmön siirtymisessä ja sekoitusoperaatioissa. Turbulentti virtaus aiheuttaa putken sisäpinnalle ohuemman kalvon kuin laminaarinen virtaus ja mahdollistaa siten suuremman lämpövirran.
Putkivirtaukselle Reynoldsin luku merkitään muotoon :
Putkivirtauksessa Reynoldsin luku tulkitaan seuraavasti:
Virtauksen muuttuminen täysin turbulenttiseksi on vaikea ennustaa tarkasti, ja vasta kun Re on noin 10 000 voidaan virtausta pitää varmasti täysin turbulenttisena.
Yoshinobu Minowa
Yoshinobu Minowa (s. 2. kesäkuuta 1976 Kawasaki) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue
Minowa debytoi Japanin maajoukkueessa lokakuussa 2005.
Tomskin kuvernementti
Tomskin kuvernementti oli Venäjän keisarikunnan kuvernementti Länsi-Siperiassa. Kuvernementtia ympäröivät kaakossa Kiinan keisarikunta ja Venäjällä Jeniseiskin ja Tobolskin kuvernementit ja Semipalatinskin oblasti.
Tomskin kuvernementti perustettiin vuonna 1804. Kuvernementin pääkaupunki ja suurin kaupunki oli Tomsk. Kuvernementti oli vuoinna 1897 jaettu seitsemään piirikuntaan (okrug), joiden keskukset olivat Barnaul, Bijsk, Zmeinogorsk, Kainsk, Kuznetsk, Mariinsk ja Tomsk.
Kuvernementti oli nykyistä Tomskin aluetta laajempi ja käsitti sen lisäksi osapuilleen nykyiset Kemerovon ja Novosibirskin alueet, Altain aluepiirin ja Altain tasavallan sekä osia Itä-Kazakstanin alueesta. Kuvernementin alue pieneni useaan otteeseen 1910- ja 1920-luvuilla. Kuvernementti lakkautettiin 25. toukokuuta 1925. Tällöin jäljellä olleesta kuvernementistä tehtiin Neuvostoliitossa vuonna 1925 Tomskin piirikunta, osa Siperian aluepiiriä.
Kielellis-etniseltä koostumukseltaan kuvernementin asukkaat jakautuivat seuraavasti (1897): venäläiset 86,0 %, ukrainalaiset 5,2 %, tataarit 4,9 %, kazahit 1,3 % ja mordvalaiset 0,8 %. Muut kieliryhmät olivat näitä pienempiä.
Zafarullah Khan Jamali
Zafarullah Khan Jamali (1. tammikuuta 1944 – 2. joulukuuta 2020 ) oli pakistanilainen poliitikko ja diplomaatti. Hän toimi Pakistanin pääministerinä 2002–2004.
Samsung Galaxy A40
Samsung Galaxy A40 on Samsungin 10. huhtikuuta 2019 julkaisema älypuhelin. Siinä on esiasennettuna Android 9.0 Pie -käyttöjärjestelmä.
Zafarullah Khan Jamali
Jamali aloitti poliittisen uransa kotimaakunnassaan Balochistanissa, missä hänet valittiin provinssin parlamenttin vuonna 1977. Kun Muslimiliitto hajosi vuonna 1999, hänestä tuli Muslimiliiton (Q)-osan pääsihteeri, ja vuonna 2002 hänet valittiin pääministeriksi. Yhteistyö presidentti Pervez Musharrafin kanssa päättyi puolitoista vuotta myöhemmin.
Vuonna 2013 Jamali liittyi Nawaz Sharifin Pakistanin Muslimiliitto (N)-puolueeseen. Vuonna 2018 Jamali liittyi Imran Khanin johtamaan Pakistan Tehreek-e-Insaf -puolueeseen. Hän sanoi Muslimiliiton aatteen kadonneen puolueen jatkuvassa pirstaloitumisessa.
Jamalilla oli vaimo, neljä poikaa ja tytär. Hän pelasi maahockeytä maajoukkuetasolla.
Samsung Galaxy A40
Laitteessa on 5,9 tuuman näyttö ja kahdeksanydinprosessori. Tallennustilaa on 64 gigatavua ja keskusmuistia neljä gigatavua. Puhelimessa on kaksi takakameraa, joista toinen on 16 megapikselin pääkamera ja toinen viiden megapikselin ultralaajakulmakamera. Etukamerana on 25 megapikselin kamera. Laitteessa on 3 100 milliampeeritunnin akku ja se tukee enintään 512 gigatavun microSD-kortteja. Siinä on lisäksi sormenjälkitunnistin.
Ashes of the Wake
Ashes of the Wake on yhdysvaltalaisen metalliyhtye Lamb of Godin kolmas studioalbumi, vuodelta 2004. Albumi kasvatti yhtyeen mainetta edellisvuotena julkaistuun As the Palaces Burniin nähden. Albumin ensimmäisestä kappaleesta Laid to Restistä julkaistiin myös musiikkivideo. Albumilla soittaa yhtyeen lisäksi myös vierailevina soolokitaristeina ex-Megadeth-kitaristi Chris Poland sekä Testamentin kitaristi Alex Skolnick. Kumpikin heistä soittaa soolo-osuuden albumin instrumentaalikappaleessa Ashes of the Wake.
Kappaleet
Japanin version bonuskappale
Asahi kasei
Asahi kasei kabushikigaisha on japanilainen kemian ja teknologiateollisuuden yritysten hallintaan keskittynyt holding-yhtiö. Yritys on perustettu vuonna 1931. Varsinaisten kemikaalien kuten typpihapon ja polyamidien lisäksi sen omistamat yritykset tuottavat muovikelmuja ja kalvoja, kuitukankaita ja potilasvalvontalaitteita. Yritys toimii myös kiinteistöalalla.
Bob Sawyer
Bob Sawyer oli Iron Maidenin kitaristi lyhyen aikaa vuonna 1976. Hänet korvasi alkuperäinen kitaristi Terry Rance. Sawyer ja monet muut jäsenet erotettiin yhtyeestä.
Bob Sawyer
Samsung Galaxy A50
Samsung Galaxy A50 on Samsungin 15. maaliskuuta 2019 julkaisema älypuhelin. Siinä on esiasennettuna Android 9.0 Pie -käyttöjärjestelmä.
Laitteessa on 6,4 tuuman näyttö ja kahdeksanydinprosessori. Tallennustilaa on 128 gigatavua ja keskusmuistia on 4 gigatavua. Sen takakamera on 25, 8 ja 5 megapikselin kolmoiskamera ja etukamera on 25 megapikselin kamera. Laitteessa on 4 000 milliampeeritunnin akku ja se tukee enintään 512 gigatavun microSD-kortteja. Siinä on lisäksi näytönalainen sormenjälkitunnistin.
Tampereen kalamarkkinat
Tampereen kalamarkkinat on kaksi kertaa vuodessa järjestettävä kala-alan markkinatapahtuma Tampereen Laukontorilla. Tapahtuman järjestää Pirkanmaan kalatalouskeskus ry.
Ensimmäisenä vuonna markkinat pidettiin syksyllä, mutta yleisön pyynnöstä tapahtuma järjestettiin kaksi kertaa vuodessa; keväisin ja syksyisin. Keväällä tapahtuma on viikkoa ennen vappua, kesäkauden avaus. Syksyllä tapahtuma on Tampereen päivän yhteydessä. Markkinat sai heti jakamattoman suosion. Kalamarkkinat on Tampere-päivän suosituin tapahtuma. Keväällä ja syksyllä tapahtumassa käy noin 40 000–50 000 asiakasta eli vuodessa noin 80 000–100 000.
Keskeisimmät myytävät kalalajit markkinoilla ovat silakka, kirjolohi ja muikku. Tuoretiskeillä on tarjolla lisäksi haukea, kuhaa, lahnaa, madetta, ankeriasta, nahkiaista. Vuosien varrella markkinoilla on ollut useita muotituotteita, jotka ovat tulleet jäädäkseen. Loimukirjolohi, kalapaella, upporasvassa tiristetyt muikut ym. ovat pysyneet yleisön suosikkeina. Perinteiset puolisäilykkeet silakasta, täyssäilykkeet muikusta, kuoreesta, särjestä ovat pysyneet suosittuina.
Monille kalastajille kalamarkkinoista on tullut tärkeä lisätulon lähde sen jälkeen kun kalan hintataso laski 1990-luvulla. Markkinat ovat kalastajalle tärkeä suoramyyntitapahtuma, jossa kohdataan asiakas henkilökohtaisesti.
Tyson Ballou
Tyson Brett Ballou (s. 14. marraskuuta 1976 Garland, Texas) on yhdysvaltalainen miesmalli. Ballou aloitti mallin uransa 15-vuotiaana poseeramalla lehdissä ja esiintymällä muotinäytöksissä Texasissa. Muutettuaan New Yorkiin hän työskenteli Ford Models -mallitoimiston palveluksessa. Myöhemmin Ballou siirtyi IMG-mallitoimistoon, jonka kautta hän onnistui luomaan itselleen menestyksekkään uran. Ballou on työskennellyt tunnettujen muotitalojen kuten Calvin Kleinin, Tommy Hilfigerin, Giorgio Armanin ja Dolce & Gabbanan mainoskampanjoissa.
Nathan Bedford Forrest
pienoiskuva|Nathan Bedford Forrest. Nathaniel Bedford Forrest (13. heinäkuuta 1821 Chapel Hill, Tennessee – 29. lokakuuta 1877 Memphis, Tennessee) oli etelävaltioiden kenraali Yhdysvaltain sisällissodassa. Hän liittyi etelävaltioiden armeijaan sotamiehenä vuonna 1861. Hänestä tuli Robert E. Leen luotetuin ratsuväenkenraali ja hän otti osaa muun muassa Tupelon, Brice’s Crossroadin ja Franklinin taisteluihin. Hän oli ehkä sodan arvostetuin ratsuväen ja partisaanien (sissien) johtaja. Forrest oli yksi sisällissodan innovatiivisimmista ja menestyksekkäimmistä kenraaleista, ja hänen liikkuvan sodankäynnin taktiikoitaan tutkitaan nykyäänkin. Sisällissodan jälkeen hänestä tuli Ku Klux Klanin ensimmäinen suurvisiiri. Eräiden lähteiden mukaan Forrest lähti myöhemmin klaanista, koska hän ei hyväksynyt sen uutta suuntaa.
Huhtikuussa 1864 Fort Pillow’n taistelun päätteeksi Forrestin johtamat joukot syyllistyivät verilöylyyn, jossa tapettiin satoja enimmäkseen mustia unionin sotilaita.
Forrest kuoli diabeteksen jälkiseuraamuksiin Memphisissä vuonna 1877.
Forrestille pystytettiin muistomerkki Selman kaupunkiin Alabamaan vuonna 2000. Muistomerkkiä tärveltiin ja siihen kuulunut patsas katosi vuonna 2012. Romen kaupungissa Georgiassa on ollut Forrestin patsas vuodesta 1909, ja Tennesseessä on hänen mukaansa nimetty luonnonpuisto.
Populaarikulttuurissa
pienoiskuva|Nathan Bedford Forrestille omistettu puisto [[Memphisissä, Tennesseessä.]]
Peter Coyote
Hänet tunnetaan muun muassa elokuvista E.T. (1982), Katkera kuu (1992) ja Erin Brockovich (2000). Lisäksi Coyote tunnetaan Seth Eastmanin dokumentista Painting the Dakota (2002), jossa hän toimi juontajana, sekä tv-sarjoista 4400 ja Tie Avonleaan vuosilta 1989–1996. Lisäksi hän on toiminut kertojana useissa Ken Burnsin dokumenttisarjoissa.
Yksityiselämä
Coyote on ollut kaksi kertaa naimisissa: Marilyn McCannin kanssa vuosina 1977–1997 ja Stefanie Pleetin kanssa vuodesta 1998. Hänellä on kaksi lasta ensimmäisestä avioliitosta.
Vaahteraliigan kausi 1990
Vaahteramaljassa pelasi ensimmäistä kertaa joukkue pääkaupunkiseudun ulkopuolelta kun Helsinki Roosters kohtasi Tampere Rocksin. Roosters voitti ottelun 21–9. Pronssia voitti Oulu Northern Lights. Hyvinkää Falcons hävisi karsintaottelunsa ja putosi kauden päätteeksi I-divisioonaan.
Sarja pelattiin poikkeuksellisesti vain yhdeksällä joukkueella sillä Espoo Raiders yhdistyi keväällä East City Giantsin kanssa eikä Raidersin sarjapaikkaa täytetty. Uutena joukkueena sarjassa nähtiin Kannelmäki Whips, joka nousi sarjaan Porvoon Butchersin tilalle.
Tuula Tenkanen
Tuula Marjaana Tenkanen (s. 11. elokuuta 1990 Espoo) on suomalainen purjehtija, joka kilpailee Laser Radial -luokassa. Hän edustaa Esbo Segelföreningiä ja häntä valmentaa Diego Romero. Hän on voittanut luokassaan MM-hopeaa vuonna 2013 ja EM-pronssia vuosina 2015 ja 2016.
Tenkanen aloitti purjehdusharrastuksensa seitsenvuotiaana. Hän voitti Laser Radial -luokan nuorten maailmanmestaruuden vuonna 2007. Ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan, EM-kisoissa, hän sijoittui samana vuonna 32:nneksi.
Vuoden 2008 MM-kilpailuissa Tenkanen oli 18:s tullen valituksi Suomen joukkueeseen Pekingin olympialaisiin. Olympialaisissa hän sijoittui 22:nneksi. Samana kesänä hän sijoittui EM-kilpailuissa 39:nneksi. Vuonna 2009 Tenkanen oli MM-kilpailuissa 40:s ja EM-kilpailuissa 27:s. Vuoden 2010 EM-kilpailuissa Tenkanen sijoittui 13:nneksi aikuisten sarjassa ja sai hopeaa alle 21-vuotiaiden sarjassa. Vuoden 2010 MM-kilpailuissa hän oli kymmenes.
Vuoden 2013 MM-kisoissa Tenkanen purjehti hopeaa. Vuonna 2014 hän sijoittui EM-kilpailuissa kuudenneksi ja MM-kilpailuissa neljänneksi. Hän varmisti MM-sijoituksellaan Suomelle toisen olympiapaikan Rioon 2016. Vuoden 2015 EM-kisoissa 2015 Tenkanen purjehti pronssia, samoin vuoden 2016 EM-kilpailuissa. Keväällä 2016 Tenkanen otti sarjavoiton kovatasoisessa Palma de Mallorcan regatassa. Rion olympialaisissa 2016 hän sijoittui viidenneksi. Tokion olympialaisissa vuonna 2021 hän sijoittui myös viidenneksi.
Tenkanen on harrastanut purjehduksen lisäksi trampoliinivoimistelua, alppihiihtoa ja muodostelmaluistelua.
Pyhäjoen Joki-Kiekko
Pyhäjoen Joki-Kiekko (PJK) on Pyhäjoella toimintansa vuonna 1994 aloittanut jääkiekkoseura, seuran edeltäjänä toimi Pyhäjoen Nuorisoseuran Kiekkoilijat (PNS). Kaudella 2018–2019 Edustusjoukkue pelaa Pohjoisen alueen II-divisioonassa.
Joki-Kiekolla on kaudella 2015–2016 juniorijoukkueita viidessä ikäluokassa G-F-E-ja D-junioreissa, C-Junioreissa seura pelaa Raahen Jääkiekkoklubin kanssa yhteisjoukkueella.
Harrastejoukkueita löytyy kolme: PJK II (-35v), Team Issias (+35v) ja Miss Issias (Naiset)
Tehokkain PJK:n pelaaja kautta aikain on Kuusamon Pallo-Karhujen kasvatti Ville Moilanen. (2008–2015)
Riikka Takala
Riikka Takala (s. 1970) on suomalainen kirjailija ja dramaturgi.
Takala on valmistunut Teatterikorkeakoulusta teatteritaiteen maisteriksi dramaturgilinjalta. Hän on kirjoittanut näytelmiä, tekstittänyt sarjakuvia ja opettanut luovaa kirjoittamista. Takalan esikoisteos, novellikokoelma Koira nimeltä Onni ja muita onnettomuuksia, ilmestyi 1997. Teos oli Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkintoehdokas. Vuonna 2014 ilmestyi Takalan ensimmäinen romaani, akateemisen koulutuksen saaneiden naisten pätkätöitä ja pitkäaikaistyöttömyyttä käsittelevä Ole hyvä.
Takala on työskennellyt muun muassa puhelinmyyjänä, feissarina, vapaaehtoistyöntekijänä, tiedottajana, korukaupan myyjänä, kirjallisuuskriitikkona ja opettajana.
Yksityiselämä
Takala kertoi vuonna 2017 raskaudestaan vuosien hedelmöityshoitojen jälkeen.
Minna Mustonen
Minna Mustonen (s. 26. heinäkuuta 1977) on suomalainen jalkapalloilija.
Mustonen on urallaan pelannut Suomessa Käpylän Pallossa, Puistolan Urheilijoissa, Malmin Palloseurassa, Helsingin Jalkapalloklubissa ja FC Unitedissa. Hän voittanut Suomen cupin kahdesti vuosina 1996 ja 2005. Mustonen on pelannut myös Yhdysvalloissa muun muassa New York Powerissa, Carolina Couragessa ja Boston Renegadesissa sekä Ruotsissa Bälinge IF:ssä.
Mustonen on pelannut Suomen naisten jalkapallomaajoukkueessa 67 maaottelua, joissa hän on tehnyt 7 maalia. Mustonen oli myös mukana Suomen joukkueessa 2005 EM-kisoissa ja pelasi kaikissa otteluissa.
Wigwam Revisited
Wigwam Revisited on yhtye, jonka rumpali Jan Noponen ja kosketinsoittaja Mikko Rintanen perustivat vuonna 2010 soittamaan Wigwamin musiikkia. Yhtyeessä soittaa myös laulaja-urkuri Jukka Gustavson, kitaristi Pekka Nylund sekä basisti Petri Asiala. Joskus mukana on myös kosketinsoittaja Esa Kotilainen.
Kid Chocolate
Kid Chocolate, oikealta nimeltään Eligio Sardiñas Montalvo (6. tammikuuta 1910 – 8. elokuuta 1988) oli kuubalainen nyrkkeilijä, jonka uran huippuvuodet ajoittuivat 1930-luvulle.
Chocolate aloitti työuransa jo pikkupoikana sanomalehtimyyjänä Havannassa. Voitettuaan La Noche -lehden sponsoroiman amatöörinyrkkeilyturnauksen, lehden urheilutoimittaja Luis Gutierrez otti hänet siipiensä suojiin. Kumpikaan heistä ei kuitenkaan tiennyt pahemmin nyrkkeilystä ja osa harjoittelusta tapahtuikin ajan nyrkkeilykuuluisuuksien otteita filmiltä katsellessa. Vasenta kättään harjoitellessaan hänen esikuvanaan oli Joe Gans.
Amatööriurallaan Chocolate ei hävinnyt yhtään ottelua, hänen saldokseen jäi 21 tyrmäysvoittoa 21 ottelusta ennen ryhtymistään ammattilaiseksi 18-vuotiaana vuonna 1928. Ammattilaisena hyvä menestys jatkui ja jo vuonna 1929 The Ring -lehti arvioi hänet listallaan höyhensarjan ykköshaastajaksi, kyseisenä vuonna hän voitti kaikki käymänsä 29 ottelua. Seuraavana vuonna hän kärsi uransa ensimmäisen tappion, kun hän 40 000 silmäparin edessä New Yorkin Polo Grounds -stadionilla kohtasi itseään selvästi painavamman englantilaisen Jackie Kid Bergin. Kolmannessa erässä Chocolate oli hetken aikaa niskan päällä ja takoi iskuja Bergin päähän, mutta voimasuhteet kääntyivät ottelun edetessä, ja Berg voitti tuomaripisteiden turvin. Myöhemmin samana vuonna hän kärsi vielä tappiot Fidel LaBarballe ja höyhensarjan mestaruusottelussa Battling Battalinolle. Seuraavan vuoden heinäkuussa hän palasi takaisin huipulle teknisellä tyrmäyksellä ylemmän höyhensarjan mestaria Benny Bassia vastaan ja puolusti lokakuussa mestaruuttaan Joey Scalfaroa vastaan. Samana vuonna marraskuussa hän tavoitteli myös kevytsarjan mestaruutta, mutta hävisi pisteillä puolustavalle mestarille Tony Canzonerille.
Vuoden 1932 huhtikuussa Chocolate nyrkkeili Davey Abadia vastaan täydet 15 erää höyhensarjan mestaruudesta ja voitti tuomaripisteillä. Saman vuoden heinäkuussa hän kohtasi uudelleen Jack Kid Bergin, mutta joutui tyytymään myös tällä kertaa tappioon. Lokakuussa Madison Square Gardenilla Chocolate kohtasi New Yorkin höyhensarjan maailmanmestaruusottelussa, joka samalla oli ylemmän höyhensarjan mestaruusottelu, Lew Feldmanin ja tyrmäsi tämän 12. erässä. Hän puolusti mestaruuttaan Fidel LaBarbaa ja Seaman Tommy Watsonia vastaan ennen kuin lähti kiertueelle Eurooppaan, missä voitti kaikki käymänsä ottelut. Palattuaan matkalta marraskuussa hän kohtasi Tony Canzonerin, joka tyrmäsi hänet heti toisessa erässä. Joulukuussa hän voitti ylemmän höyhensarjan mestaruusottelussa Frankie Wallacen, mutta menetti mestaruuden Frankie Klickille paria viikkoa myöhemmin teknisellä tyrmäyksellä seitsemännessä erässä.
Minskin kansallinen lentoasema
Minskin kansallinen lentoasema  on Valko-Venäjän suurin ja tasavallan kansainvälisen liikenteen päälentoasema. Lentoasema sijaitsee maanteitse noin 43 kilometrin päässä Minskin keskustan itäpuolella.
Lentoaseman perustietoja
Lentoasema on avattu vuonna 1982. Kokonaisuuden suunnitteluun osallistuivat Lenaeroprojektin arkkitehdit B. Votinov, A. Izoitko, V. Sirota, rakennusteknikot G. Prokofjev, V. Smirnov sekä Minskprojektin arkkitehdit Ju. Grigorjev, B. Lartšenko, G. Sysojev, N. Temnova ja rakennusinsinööri L. Voltšetski. Kentästä käytetään myös nimitystä Minsk-2, koska tälle Minskin toiselle lentokentälle siirtyi valmistumisensa jälkeen pääosa vanhan, Minskin kaupungin eteläosissa sijaitsevan kentän Minsk-1 liikenteestä.
Neuvostoliiton aikana lentokentän läpi kulki 1990 jopa 2,2 miljoonaa henkilöä vuosittain, mutta matkustajamäärät kokivat voimakkaan iskun Neuvostoliiton romahdettua ja Valko-Venäjän itsenäistyttyä 1991. Vuonna 1997 kentän läpi kulki noin 516 000 matkustajaa, 1998 480 000, ja vuonna 2000 enää vain 400 000 henkilöä. Lentokentän käyttö alkoi 2000-luvulla jälleen lähteä nousuun, ja miljoonan matkustajan vuosittainen raja ylitettiin jälleen 2008.
Lentoasemalla on yksi 3 640 metriä pitkä kiitotie. Kenttä on varusteltu siviili-ilmailujärjestö ICAO:n lentokenttäkategorian CAT-II:n mukaisilla valoilla, radio- ja säämittauslaitteilla.
Viime vuosina lentoaseman matkustajamäärät ovat olleet kasvussa. Vuonna 2006 sen kautta kulki noin 500 000 matkustajaa, vuonna 2007 835 000 ja vuonna 2009 1 028 886 matkustajaa. Kentän vuosikapasiteetti on 3,6 miljoonaa matkustajaa. Vuonna 2012 Minsk-2:n matkustajamäärä oli 1 821 543, jossa oli 27,4 prosentin kasvu edellisvuoteen. Kansallinen lentokenttä raportoi myös, että Minskin molempien siviililentokenttien (Minsk-2 ja kaupunkikenttä Minsk-1) yhteinen matkustamäärä 2012 oli 1 837 911. Kaupunkikentän kautta olisi edellisten lukujen perusteella kulkenut vuonna 2012 vain runsas 16 tuhatta matkustajaa. Vuoden 2013 matkustajamäärän ilmoitettiin lähestyneen jo 2,182 miljoonaa. Rahtia tai postia lentokentän kautta kulki 10 476 tonnia.
Kenttä on tukikohta Valko-Venäjän kansalliselle lentoyhtiölle Belavialle.
Viisumi hankittava ennen matkaa
Raja-asemalle mennessään matkustajalla tulee olla viisumi tai hänen pitää olla sellaisen maan kansalainen, jolla on viisumivapaus. Minskin lentoaseman toisesta kerroksesta voi ostaa Valko-Venäjällä hyväksytyn sairausvakuutuksen (Belgosstrakh). Mahdollisuus viisumin hakemiseen maahan saapumisen yhteydessä (Valko-Venäjän Ulkoministeriön konsulaatti lentoaseman 2. kerroksessa) on poistumassa suomalaisilta matkustajilta, koska Helsinkiin on vuoden 2012 alkupuolella perustettu Valko-Venäjän suurähetystö. Perusohjeen mukaan mikäli hakijan kotimaassa on Valko-Venäjän edustajisto, viisumi maahan tulee anoa sieltä.
Lentoaikataulut ja lentoasemalle operoivat lentoyhtiöt
Kyseiseltä kentältä lennettiin seuraaviin kohteisiin kesällä 2017.
Yhteydet kentältä kaupunkiin
Minskin kehätieltä (M9) johtaa hyväkuntoinen M2-valtatie tälle kantakaupungin itäpuolella sijaitsevalle lentokentälle (kehältä 34 km).
Minskin paikallisliikenteen bussien pysäkki löytyy lentoaseman portin 2:n (Gate 2) edestä. Bussilinja 300У liikennöi lentokentältä Minskin metron asemien Uruchcha (Uruchye) ja Ukshod (Vostok) kautta Minskin koillisosiin Moskovan linja-autoasemalle (, noin 37 km). Toinen linja 300/300С kulkee alun samaa reittiä, mutta jatkaa vielä 10 kilometriä kantakaupungin kaakkoisosiin Itäiselle linja-autoasemalle (, noin 47 km). Yhteensä kentältä kulkee busseja Moskovan linja-autoasemalle 1–3 kertaa tunnissa noin kello 05 ja 24 välillä. Bussilipun hinta on noin 6 000 BYR (alle 2 EUR).
Myös linjatakseja (maršrutka) lähtee Minsk-2:lta ja niillä pääsee kaupungin itäosiin hieman paikallisbussia nopeammin (bussireittejä seuraten, ajoaika noin 60-90 minuuttia). Käytännössä suuri osa 300-linjan bussivuoroistakin ajetaan näillä pakettiauton tyylisellä linjataksilla.
Kolmas bussireitti (linja 173) liikennöi päivällä harvakseltaan Minskin Sokolin mikroalueelle (noin 10 kilometriä lentokentästä länteen).
Marraskuussa 2015 avattiin myös Minskin päärautatieasemalta junayhteys lentoasemalle. Varsinaista asemaa ei vielä ole lentoasema-alueella, vaan junalla matkustavien täytyy vaihtaa lentoaseman juna-asemalta liityntäbussiin, joka vie lentoasemalle. Matka-aika vaihtoineen on 70 minuuttia, joista juna-matka vie 55 minuuttia. Junalipun hinta on 14 600 BYR.
Kentän taksiasema sijaitsee porttien 5-6 edessä ja matka taksilla kaupunkiin vie 30-60 minuuttia. Lentoasemalla on mahdollisuus myös auton vuokraamiseen. Autonvuokrauksessa ennakkovaraus on tarpeellinen. Lisäksi jotkut matkatoimistot, hotellit, autoliikkeet ja yksityisyrittäjät tarjoavat autonvuokraus-, limusiini- ja kuljetuspalveluja.
Hermetica
Hermetica on joukko myöhäisantiikin aikaisia hermetistisiä kirjoituksia, jotka väittävät sisältävänsä salattua viisautta ja jotka pantiin yleensä Hermes Trismegistoksen nimiin. Joukko säilyneitä kreikankielisiä kirjoituksia 100- ja 200-luvuilta koottiin ja käännettiin latinaksi renessanssin aikana, ja näin syntyi kokoelma nimeltä Corpus Hermeticum. Alun perin tekstejä oli kuitenkin paljon enemmän, ja niitä oli kirjoitettu muun muassa syyrian, arabian, armenian ja koptin kielillä.