cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ETA (järjestö)
Nykytila
Syyskuussa 2006 naamioituneet ETA-taistelijat ilmoittivat, että organisaatio jatkaisi yhä aseellista toimintaansa kunnes saavutetaan ”itsenäisyys ja sosialismi Baskimaassa”. Esimerkiksi kesällä 2009 ETA:n iskuissa kuoli kolme ihmistä ja kymmeniä haavoittui, myös lapsia.
ETAn jäseniä kutsutaan Espanjassa joko nimityksillä militante tai etarra, mutta ETAn jäsenet itse nimittävät itseään baskinkielisellä gudari-sanalla, joka tarkoittaa taistelijaa tai sotilasta. ETA:lla on tapana ilmoittaa iskuista etukäteen puhelinsoitolla.
ETAn poliittinen siipi Batasuna kiellettiin Espanjassa korkeimman oikeuden päätöksellä vuonna 2003. Järjestön aktiivijäsenten tai siihen myönteisesti suhtautuvien määrä ei ole tiedossa, mutta joidenkin arvioiden mukaan jäsenmäärä saattaa nousta jopa satoihin. ETA:n uskotaan kuitenkin heikentyneen 2010-luvulla merkittävästi, kun monia sen korkea-arvoisia jäseniä pidätettiin. Syyskuussa 2010 ETA ilmoitti lopettavansa aseelliset iskut. Järjestö tuli lopputulokseen useiden kuukausien harkinnan jälkeen. Baskimaan johto piti ilmoitusta sekavana ja täysin riittämättömänä. Myös sanomalehti El País piti ilmoitusta vasta oikeansuuntaisena, mutta vajavaisena, sillä järjestö ei vielä suostunut laskemaan aseitaan.
ETAn julistettua tulitauon Euroopan ihmisoikeustuomioistuin määräsi Espanjan viranomaiset vapauttamaan muutamia vankeina olleita ETA:n jäseniä, mutta järjestön kannattajat vaativat Espanjaa vapauttamaan lisää järjestön jäseniä ja siirtämään siihen kuuluvia vankeja eri puolilla Espanjaa olevista vankiloista Baskimaan vankiloihin lähemmäksi heidän perheitään.
Baskimaan itsenäisyyttä kannatti 24 % ja vastusti 63 % vuonna 2016. Vuonna 2011 ETA ilmoitti lopettavansa aseellisen taistelun lopullisesti.
Nykyään ETA:n entisiä jäseniä toimii vasemmistolaisessa baskinationalistisessa EH Bildu -puolueessa. Vuonna 2018 järjestö pyysi anteeksi tekemiensä terrori-iskujen uhreilta ja heidän omaisiltaan.
25.4.2018 ETA ilmoitti lakkauttaneensa järjestön lopullisesti El Diario -lehdessä julkaistussa kirjeessä.
ETAn iskut
Baskiseparatismirikoksista, kuten kidnappauksesta, 15 vuotta vankilassa istunut johtava poliitikko Arnaldo Otegi sanoi, että väkivallasta on kai ollut itsenäisyysliikkeelle enemmän haittaa kuin hyötyä.
Brad Marchand
Bradley Kevin Marchand (s. 11. toukokuuta 1988 Halifax, Nova Scotia, Kanada) on kanadalainen ammattilaisjääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Boston Bruinsissa. Hän toimii myös joukkueen kapteenina. Pienikokoisen ja energisen Marchandin vahvuudet ovat hyökkäyspäässä. Hän on voittanut urallaan Stanley Cupin, aikuisten ja alle 20-vuotiaiden MM-kultaa, sekä World Cupin.
Junioriura
Kaudeksi 2006–2007 Marchand vaihtoi QMJHL-seuraansa ja siirtyi Val-d'Or Foreursiin. Hän pelasi siellä pisteiden valossa parhaan kautensa ja teki 57 runkosarjaottelussa tehot 33+47=80. Marchand oli Foreursin sisäisen syöttöpörssin voittoja ja toiseksi paras pistemies Mathieu Royn jälkeen. Hän voitti kevään 2007 pudotuspelien pistepörssin tekemällä 20 ottelussa tehot 16+24=40. Kaudella 2007–2008 Marchand vaihtoi kesken kauden Foreursista Halifax Mooseheadsin joukkueeseen. Hän teki QMJHL:n runkosarjassa yhteensä 59 ottelussa tehot 31+42=73. Marchand oli kevään 2008 pudotuspeleissä tehoilla 3+16=19 Mooseheadsin sisäisen syöttöpörssin voittaja sekä hän jakoi joukkueen sisäisen pistepörssin voiton Peter-James Corsin kanssa.
Ammattilaisura
Marchand siirtyi kaudeksi 2008–2009 kolmivuotisella tulokassopimuksella Boston Bruinsin organisaatioon. Hän pelasi ensimmäisen sopimuskautensa kokonaan farmijoukkue Providence Bruinsissa, AHL:ssä. Marchand pelasi siellä hyvän tulokaskauden ja teki 79 runkosarjaottelussa tehot 18+41=59. Hän oli Bruinsin kolmanneksi paras pistemies Martin St. Pierren ja Johnny Boychukin jälkeen. Marchand oli kevään 2009 pudotuspeleissä joukkueen paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies St. Pierren jälkeen tehoilla 7+8=15.
NHL-debyyttinsä Marchand teki kaudella 2009–2010, jolloin hän pelasi 20 runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen. Marchand pelasi uransa ensimmäisen NHL-ottelun 21. lokakuuta 2009 Nashville Predatorsia vastaan. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan kuitenkin vielä Providencessa, jossa Marchand teki 34 ottelussa tehot 13+19=32.
Kausi 2010–2011 oli Marchandille tulokaskausi NHL:ssä. Hän teki ensimmäisen NHL-maalinsa 3. marraskuuta 2010 Buffalo Sabresia vastaan. Marchand teki 77 runkosarjaottelussa tehot 21+20=41, joilla hän sijoittui tulokkaiden pistepörssissä yhdeksänneksi sekä maalipörssissä viidenneksi New York Rangersin Derek Stepanin kanssa. Kevään 2011 pudotuspeleissä hän oli 11 osumallaan maalipörssin toinen joukkuetoverinsa David Krejčín jälkeen. Marchand voitti niiden päätteeksi Stanley Cupin.
Kaudella 2016–2017 Marchand teki oman henkilökohtaisen maali- ja piste-ennätyksensä NHL:ssä tehden 80 ottelussa tehot 39+46=85. Tuloksellaan hän sijoittui koko NHL:n maalipörssin viidenneksi.
Maajoukkue
Marchand voitti maailmanmestaruuden Kanadan joukkueessa MM-kilpailuissa 2016 ja valittiin joukkueen kolmen parhaan pelaajan joukkoon turnauksessa. Marchand voitti kultaa myös saman vuoden World Cupissa. Hän sijoittui turnauksen pistepörssissä toiseksi tehoilla 5+3=8, ja valittiin tähdistökentälliseen.
Marchand voitti alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden vuosina 2007 ja 2008. Hän toimi vuoden 2008 turnauksessa Kanadan varakapteenina ja jakoi joukkueen sisäisen maalipörssin voiton Kyle Turrisin ja John Tavaresin kanssa. Marchand oli myös Turrisin jälkeen joukkueen toiseksi paras pistemies Claude Girouxin ja Steven Stamkosin kanssa.
Vesijako (järvi)
Vesijako eli Vesijakaa on Päijät-Hämeessä Padasjoella sijaitseva järvi. Järvi laskee sekä Kokemäenjoen vesistöön että Kymijoen vesistöön, joten se on tyypiltään bifurkaatiojärvi.
Maantietoa
Järvellä on kartan mukaan 103 saarta. Isosaari on niistä suurin, mutta huomattavia saaria ovat myös järven pohjoispäässä sijaitsevat Kotasaari, Suullisensaari, Metelinsaari, Hautasaari, Tiuhansaari, Iso- ja Pikku-Petäjistö. Järven kapeikossa ovat Kokonsaari, Selkä-Kaitano ja Maa-Kaitano. Järven eteläosassa ovat Isosaaren rinnalla Kangassaari, Messusaari ja Hevonleuka.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuus on 118 miljoonaa kuutiometriä eli 0,118 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 7,2 metriä ja suurin syvyys on 36,8 metriä. Järvellä on sen keskilinjassa pitkä yli 15 metriä syvä syvänne, joka painuu monin paikoin yli 20 metrin syvyiseksi. Selkä-Kaitanon eteläpuolella ja kaakkoispuolella on kaksi laajaa yli 30 metriä syvää syvännettä, ja kolmas samanlainen syvänne löytyy Kuivanienen eteläpuolella olevan lahden suulta. Järven syvin kohta sijaitsee Selkä-Kaitanon eteläpuolella.
Järven rantaviivan pituus on 80 kilometriä ja rannat ovat pääasiassa alavaa metsämaata. Itärannikolla esiintyy myös soistuneita alueita. Järvelle asti näkyy korkeita mäkiä järven eteläpäässä, missä kohoaa suoraan rannasta Käiniemi yli 50 metriä korkeammalle ja Lauhia lähes yhtä korkealle. Korkeita mäkiä on myös Hiedankankaalla ja pohjoispäässä Puuksamenniemellä. Rantaan rajoittuvia peltotilkkuja sijaitsee harvakseltaan siellä täällä. Asutus on enimmäkseen haja-asutusta, joiden välissä on runsaasti vapaa-ajan asuntoja. Suurin rantaan ulottuva kylä on eteläpäässä sijaitseva Vesijako. Lounaisrannassa sijaitsee Palsan kulmakunta ja Hiedankankaan pohjoispuolella on Romonharjun länsirinteillä Romonkulma. Maantiet kiertävät järveä kauempana metsissä, mutta rannoille johtaa tiet yhdystieltä 3200, 14177, 3202, 14178, 14179 ja 3203.
Vesistösuhteet
Järven vesialue ja ympäristö jaetaan hallinnollisesti puoliksi kahden vesistöalueen kesken. Järven valuma-alueen lounaispuoli sijoitetaan Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueeseen (35.78), jonka Vesijaon valuma-alueeseen (35.784) järvi kuuluu. Raja valuma-alueen lounaispuolen ja koillispuolen välillä alkaa pohjoisessa Alavirrasta, josta raja etenee kaakkoon päin, missä se kulkee Kuivaniemen edustalta Käiniemeen huipulle. Järven valuma-alueen koillispuoli jää siten Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Lummennen ja Vesijaon valuma-alueeseen (14.25), jonka Miestämän–Vesijaon alueeseen (14.252) järven koillispuoli kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 108,4 metriä mpy.
Vesijako saa suurimman osan vedestään yläjuoksun Vehkajärvestä (2 608 ha) ja omalta lähialueeltaan. Järveen laskee kolmisenkymmentä yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea joko suoraan tai välillisesti, ja ne löytyvät järven eteläpuolelta tai itäpuolelta. Vesijaon kylän läpi juokseva nimetön oja alkaa Sammilanjärvestä (6 ha), johon laskee Tapaperänjärvi (4 ha). Laskuojaan yhtyy vielä alajuoksulla Merojärven (2 ha) laskuoja. Edellisestä ojasta puoli kilometriä länteen laskee järveen Naukoja, joka on Naukajärven (8 ha) laskuoja. Naukajärveen laskee etelästä Jakamakoskenoja, joka lähtee ojitetulta Ahvenissuolta. Suolla sijaitsee Vähä-Ahveninen (1 ha), joka on yhdistetty suo-ojiin, ja Jakamakoskenojaan yhtyy Vehkojärvien (2 ha), Jouhijärven, Iso-Korttehisen (4 ha) ja Vähä-Korttehisen (2 ha) yhteinen laskuoja. Myös Mustasjärvi (5 ha) näyttää laskevan tähän ojaan. Kuivaniemen eteläpuoliseen lahteen laskee Tyrynoja, jonka yläjuoksulta tulee Valkea Hirsijärven (1 ha), Laihanjärven (9 ha), Näykkösjärven, Iso Peltointaustanjärven (21 ha), Vähä Peltointaustanjärven (4 ha) ja Tyryjärven (11 ha) vedet. Näiden viereen laskee vielä Kalatonjärvi (4 ha). Suullisensaaren viereen laskee Leipämyllynoja, jonka yläjuoksulla sijaitsevat Saarijärvi (10 ha), Korpijärvi (5 ha), Rimmijärvi, Pannujärvi, Pajujärvi (6 ha), Rantajärvi (3 ha), Kaitajärvi (2 ha), Joutsene (5 ha) ja Kaalijärvi (4 ha). Järven pohjoispään Alavirtaan laskee yksinäinen Raimajärvi (9 ha).
Järvi on tyypiltään bifurkaatiojärvi. Sen kahdesta laskujoesta toinen Sumperinjoki johtaa itään Tohtainlammin ja Myllyjärven kautta Päijänteeseen, josta vedet laskevat Kymijokea pitkin Suomenlahteen, toinen laskuoja Palsanoja taas länteen Parlammiin (96 ha) Hauhon reittiin, josta vedet päätyvät Vanajaveden kautta Pyhäjärveen ja edelleen Kokemäenjokea pitkin Selkämereen.
Luontoarvoja
Järvi on kasvustoltaan varsin karu, sillä veden fosforipitoisuus on verrattain pieni verrattuna muihin suomalaisiin järviin. Järven eteläpäässä Vesijaon lähialueilla sijaitsee Vesijaon luonnonpuisto.
Mai Kyōkawa
Mai Kyōkawa (s. 28. joulukuuta 1993 Omitama) on japanilainen jalkapalloilija.
Vesijako (järvi)
Historiaa
Vesijaon Kainiemen etelärannalla on kivikautinen asuinpaikka.
Mai Kyōkawa
Jalkapallomaajoukkue
Kyōkawa debytoi Japanin maajoukkueessa helmikuussa 2012. Hän on pelannut viisi maaottelua.
Vesijako (järvi)
Historiaa
Kalmbergin kartastossa vuodelta 1855–1856 liittyi alajuoksun järvet Tohtainlammi ja Myllyjärvi Vesijakoon pitkällä salmella. Myllyjärven itärannan luusuassa sijaitsi kaksi vesimyllyä, joiden patorakenteet ovat saattaneet aiheuttaa kyseisen tilanteen.
Fight Night Round 2
Fight Night: Round 2 on vuonna 2005 julkaistu nyrkkeilyaiheinen videopeli. Pelin kehitti ja julkaisi EA Sports Xboxille, PlayStation 2:lle ja Nintendo GameCubelle. Peli on samalla toinen osa Fight Night -pelisarjassa.
Pelattavuus
Pelissä on mahdollisuus luoda oma hahmo ja luoda hahmolle oma nyrkkeilyura uratilassa, aloittaen amatööritasolta edeten aina ammattilaiseksi. Lisäksi voi pelata ESPN Classic otteluita, jossa otellaan otellaan menneitä klassisia nyrkkeilyotteluita.
FS Lucifer (1853)
Lucifer oli Ranskan laivaston vuonna 1853 vesille laskettu puurunkoinen Lucifer-luokan aviso.
Valmistus
Alus tilattiin 19. helmikuuta 1851 Rochefortin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin 12. helmikuuta 1851. Alus laskettiin vesille 24. toukokuuta 1853 ja se otettiin palvelukseen 24. helmikuuta 1854. Alus valmistui maaliskuussa.
Palvelus
Alus oli Ranskan laivasto-osaston mukana Kielissä 20.-29. toukokuuta 1854 ja se oli vuoden 1855 Itämeren laivueessa. Alus lähti 22. toukokuuta 1855 toiselle matkalleen Kertsiin Krimin niemimaalle.
Alus poistettiin alusluettelosta 29. lokakuuta 1874 ja se sijoitettiin 21. lokakuuta 1875 hiiliproomuksi Cherbourgiin. Alus myytiin romutettavaksi vuonna 1887.
Lorisa Ooržak
Lorisa Bjurbjujevna Ooržak (, s. 10. elokuuta 1985 Tuvan ASNT) on venäläinen naispainija ja Euroopan mestari.
Sarjassa 48 kg painiva Ooržak on saavuttanut kahdesti MM-hopeaa ja kolme Euroopan mestaruutta. Ateenan kesäolympialaisissa 2004 hän oli viides.
Eva-Lisa Viljanen
Eva-Lisa Viljanen (1911–1981) oli suomalainen ohjaaja ja elokuvaaja, joka teki joitakin lyhyitä dokumenttielokuvia.
Eva-Lisa Viljasta pidetään Suomen ensimmäisenä naispuolisena elokuvantekijänä. Hänen ensimmäinen elokuvansa oli Kalastusta Jäämerellä (1932). Hän ohjasi tai kuvasi vuosien 1932–1940 aikana kaikkiaan kuusi elokuvaa. Elokuvat olivat pääosin eräänlaisia matkadokumentteja. Hänestä kirjoitettiin jo aikanaan elokuva-ajan julkaisuissa. Viljasen kuvaama Karoliinien jäljillä (1940) oli Suomi-Filmin tuottama lyhytdokumentti. Siinä selostajana toimi Veikko Itkonen. Viljasella oli myös rooli Valentin Vaalan elokuvassa Neiti Tuittupää.
Eva-Lisa Viljanen oli vuorineuvos Matti Viljasen tytär. Vuonna 1937 hän meni naimisiin Suomi-Filmin teatteripäällikön Erik Lönnbergin kanssa.
Käpylän kirkko
Käpylän kirkko voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Pianokonsertto (Schumann)
Robert Schumannin pianokonsertto a-molli op. 54 on yksi säveltäjänsä suosituimmista teoksista ja tämän ainoa pianokonsertto. Se kuuluu tärkeimpien romantiikan musiikin soolokonserttojen joukkoon.
Taustaa
Schumann aloitti pianokonserton säveltämisen useaan otteeseen, mutta useat sävellykset jäivät keskeneräiseksi. Vuonna 1841 Schumann sävelsi fantasian pianolle ja orkesterille, ja tästä tuli myöhemmin pianokonserton ensimmäinen osa. Seuraavat osat sävellettiin vuonna 1845 ja kokonainen pianokonsertto kantaesitettiin tammikuussa 1846 Leipzigin Gewandhaus-konserttisalissa. Pianistina toimi Schumannin vaimo Clara ja esityksen johti Felix Mendelssohn Bartholdy. Teosta on usein verrattu Edvard Griegin pianokonserttoon ja onkin mahdollista, että Schumannin konsertto toimi eräänlaisena esikuvana norjalaisen säveltäjän teokselle.
Rakenne
Schumannin pianokonsertto jakautuu kolmeen osaan:
Toisen ja kolmannen osan välissä ei ole taukoa.
Arvioita
Saksalainen musiikkikriitikko Philipp Spitta kirjoitti Schumannin pianokonsertosta: ”Pianokonsertto on Schumannin ihanimpia ja kypsimpiä teoksia. Omaperäisyyden lisäksi siinä on ominaisuuksia, joita vailla ei yksikään konsertto saisi olla: ulkoista loistoa, iskeviä, voimakkaita ja hyvin muotoiltuja aiheita.” Kun Clara Schumann vuonna 1856 – miehensä kuolinvuonna – soitti teoksen Lontoossa, muuan sikäläinen arvostelija ylisti hänen ”kiitettäviä ponnistelujaan hänen yrittäessään saada miehensä kummallisen rapsodian kuulostamaan musiikilta”.
Levytyksiä
Schumannin pianokonsertosta on olemassa runsaasti levytyksiä. Esimerkkejä:
Won Hong Koo
Won Hong Koo (1888 – 3. lokakuuta 1970 ) oli korealainen lintutieteilijä.
Won opiskeli ja valmistui Suwonin maatalous- ja metsäopistosta (Suwon Agricultural and Forestry College) 1910 ja ryhtyi opettajaksi korealaisiin kouluihin. Lintujen keräämisen hän aloitti 1920 toimiessaan opettajana Songdossa (Songdo Higher Common School). Hän käytti lintuja luonnonhistorian oppitunneilla opetusmateriaalina. Koulun rehtorina toiminut amerikkalainen L.H. Snyder rohkaisi Wonia ja oppilaita myymään näytteitä amerikkalaisille museoille, pääasiassa Harvardin yliopiston Vertailevan eläintieteen museolle (Museum of Comparative Zoology) ja Smithsonian-instituutin Kansallismuseolle (National Museum of Natural History). Won sai apua myös japanilaisilta Soulissa asuneilta ornitologeilta Seiichi Shimokōriyamalta ja Tamezō Morilta, jotka lainasivat hänelle kirjoja ja antoivat hänen opiskella LiWongin palatsin ja Soulin korkeanormaalikoulun museoissa. Huomionosoitus oli varsin harvinainen korealaiselle suotuna.
Won keräili lintuja ensin Soulin lähiseuduilta. Saatuaan myyntiväylät Tokioon hän ryhtyi myymään kaksoikappaleita japanilaisille keräilijöille ja museoille. Rahoituksen ansiosta hän saattoi laajentaa tutkimusaluettaan myös Pohjois-Koreaan. Hän vietti kaikki kesälomansa lintuja ja muita eläimiä keräten. Kesällä 1929 hän vietti kuukauden Hamgyong Pukton alueella yhdessä japanilaisen keräilijän Hyojiro Oriin kanssa. Samoihin aikoihin hän siirtyi Anjun maatalousoppilaitokseen Pyongan Namdoon. Täällä hän julkaisi ensimmäisen kymmenestä artikkelistaan vuonna 1932. Luettelo Korean linnuista käsitti luettelon hänen kokoelmansa lintulajeista ja alalajeista, tosin ilman päivämääriä tai löytöpaikkoja.
Vuonna 1933 Won matkusti Japaniin opiskelemaan Kagoshiman keisarilliseen maatalous- ja metsätieteelliseen oppilaitokseen (Imperial College of Agriculture and Forestry). Täällä hän 1934 julkaisi korjaillun version Korean linnustosta Hand-List of Korean Birds. Tämäkin luettelo oli puutteellinen, mutta huomattavasti edellistä tarkemmin laadittu, ilman päivämääriä edelleen. Won oli huomattavan isänmaallinen ja keräsi luetteloonsa mahdollisimman paljon lajeja ja alalajeja, joskus kriittisyyden unohtaen. Luettelossa mainittiin 416 lintulajia tai alalajia, joista osa lisääntyi oikeasti Koreassa, mutta osa vain Wonin toiveissa. Japanilaiset tutkijat ratkaisivat asian niin, että eivät uskoneet Wonin havaintoihin ollenkaan, vaikka monet heistä itse syyllistyivät samaan toiveajatteluun lajien suhteen. Kaikesta huolimatta Wonin artikkeleissa on paljon hyödyllistä tietoa Korean linnustosta.
Palattuaan Japanista 1930-luvun puolimaissa hän asettui jälleen Anjuun entiseen asemaansa. 1935 hän julkaisi lintujen suojelua käsittelevän kirjoituksen Urgent Need for Bird Protection in Korea, jossa hän esitti viisikohtaisen ohjelman lintujen suojelemiseksi. Näitä olivat metsästyksen rajoittaminen, liikennerajoitukset suojeltujen lajien esiintymisalueilla, erityisen hallituksen alaisen linnuston tutkimuslaitoksen perustaminen, poliisivoimien kouluttaminen valvomaan metsästyslakien noudattamista ja koululaisten opettaminen kunnioittamaan ja rakastamaan lintuja. Viimeksi mainitun seikan takia hän ryhtyi laatimaan kaikille linnuille koreankielisiä nimiä japanilaisten esimerkkiä seuraten (nämä olivat omaksuneet sen amerikkalaisilta). Jo vuoden 1932 julkaisussaan Won antoi lajeille koreankieliset nimet koreankielisillä aakkosilla. Korean kielessä esiintyivät vain kaikkein tavallisimmat linnunnimet, kuten varpunen, peukaloinen, haukka, sorsa ja varis. Wonin keksimät uudet nimet olivat kömpelöitä ja monet suoria käännöksiä japaninkielisistä tai tieteellisistä nimistä, tai molemmista.
Headhunter
Headhunter on saksalainen thrash metal -yhtye, jonka on perustanut Destruction-yhtyeen laulaja Schmier vuonna 1989. Aluksi yhtyeen rumpalina oli Alex Holzwarth. Holzwarth erotettiin kuitenkin ennen ensimmäistä albumia Parody of Life. Headhunter hajosi kolmannen levyn jälkeen, mutta teki vuonna 2008 paluun levyllä Parasite of Society. Headhunter yhdistelee monia metalli-genren alalajeja, ja tämän vuoksi voidaan sanoa Headhunterin soittavan progressiivistä metallia.
Historia
Yhtyeen ensimmäinen levy Parody Of Life julkaistiin vuonna 1990. Toinen levy, A Bizarre Gardening Accident, julkaistiin vuonna 1992; se on yhtyeen levyistä progressiivisin. Kolmannen levyn, Rebirthin, jälkeen yhtye hajosi. Neljäs levy, Parasite of Society, on yhtyeen vahvimmin power metal -vaikutteita sisältävä albumi, mutta albumilla on myös vanhan Headhunterin tyylistä riffittelyä. Se sai hyvän vastaanoton yhtyeen ihailijoiden keskuudessa. Levy sisältää kaksi cover-kappaletta 18 and Life (Skid Row) ja Rapid Fire (Judas Priest).
"Parody of Life" on ensimmäinen Headhunterin kappale. Sen ja "Crack Brainedin" sanat oli alun perin kirjoitettu Destruction-yhtyeelle. Kun Schmier erotettiin Destructionista, hän käytti sanoja Headhunterin kappaleisiin. Yhtyeen jokaisen levyn alussa on jokin humoristinen intro-kappale. Vuonna 2007 on julkaistu uudelleen remasteroidut versiot levyistä Parody of Life, A Bizarre Gardening Accident ja Rebirth. Destruction-yhtyeen levy Cracked Brain on julkaistu samana vuonna kuin Parody of Life. Parody of Lifen viimeisen kappaleen "Trapped In Reality" lopussa voi kuulla "My Sharona" -kappaleen introa. Destructionin levy Cracked Brain sisältää coverin kappaleesta "My Sharona".
Coulteria cubensis
Coulteria cubensis on hernekasveihin kuuluva tropiikissa kasvava puulaji.
Coulteria cubensis tunnetaan Nicaraguassa nimellä Chocuabo, Kuubassa ja Belizessä Yarua tai Palo de Brazil, Jamaikalla Braziletto ja espanjalaiset ovat kutsuvat sitä nimellä Guaje. Puuaineksen väri voi vaihdella paljon, pääasiassa keltaisen ja punertavan välillä.
Laji esiintyy kuivilla ja alavilla tasankomailla. Se ei kasva juurikaan enää yli 300 metriä merenpinnan yläpuolella.
Ulkonäkö
Coulteria cubensis kasvaa noin 20 metriä korkeaksi. Laji kasvaa liki aina suorarunkoisena, ja sen puuaines on painavaa ja lujaa. Tästä syystä se on erittäin arvostettu rakennuspuu, eräiden lähteiden mukaan kaikkien aikojen paras ratakiskopuu. Paikalliset ihmiset käyttävät puulajia paljon myös polttopuuna, koska se kuivuu nopeasti, palaa erittäin hyvin ja savuaa vähän. Puun lehtiä ja papumaisia siemenkotia käytetään myös karjanrehuna. Puusta saatavaa punaista väriainetta ovat jo maya-intiaanit käyttäneet kuuluisia punaisia kämmenpohjapiirroksia tehdessään.
Siirräntä
Siirräntä tarkoittaa tiedon siirtämistä tai signaloimista tietokonelaitteiston komponenttien välillä. Esimerkiksi ohjelmistot lukevat painallukset näppäimistöltä siirrännän avulla. Tavallisesti siirräntää käytetään oheislaitteiden ohjaamiseen; tällöin voidaan puhua siirräntälaitteista. Siirräntälaitteita on erilaisia: syöttölaitteita (hiiri, näppäimistö jne.), tulostuslaitteita (tietokonenäyttö, tulostin jne.) ja muita laitteita. Jotkin siirräntälaitteet ottavat ja antavat syötteitä (esimerkiksi muistitikku). Siirräntälaitteita ohjataan laiteajureilla.
The Howdy Doody Show
The Howdy Doody Show oli yhdysvaltalainen lastenohjelma, jota NBC esitti 1947–1960. Sarjan alkuperäinen nimi oli Puppet Playhouse, mutta se vaihdettiin jo ensimmäisellä esitysviikolla. Sarja oli villi länsi -teemainen, ja siinä esiintyi sekä nukkehahmoja että oikeita näyttelijöitä. Päähahmoina olivat juontajana toiminut Bob Smith, jota sarjassa kutsuttiin Buffalo Bob Smithiksi, ja marionetti Howdy Doody, jonka ääninäyttelijänä Smith myös toimi lähes koko sarjan ajan. Sarjan muihin hahmoihin kuului muun muassa Bob Keeshanin esittämä klowni Clarabelle Hornblow ja Don Knottsin esittämä Tim Tremble. Sarjasta tehtiin elokuusta 1976 alkaen myös uutta versiota nimellä The New Howdy Doody Show , mutta se lakkautettiin jo seuraavan vuoden tammikuussa.
Siirräntä
Tietokonearkkitehtuurien näkökulmasta järjestelmän ydin muodostuu suorittimesta, väylästä ja keskusmuistista. Siirräntä on tapahtuma, jossa tieto kulkee tällaiseen järjestelmään sisään tai siitä ulos.
Suora siirräntä, keskeytysohjattu siirräntä ja oikosiirto
Ohjelmoinnin näkökulmasta siirräntää on kolmea tyyppiä:
Tim Burke
pienoiskuva|Tim Burke, Nové Město 2015 Timothy ”Tim” Burke (s. 3. helmikuuta 1982 Paul Smiths, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen uransa lopettanut ampumahiihtäjä. Hän asuu Lake Placidissa ja edusti Lake Placid Biathlon -seuraa. Hän aloitti ampumahiihdon vuonna 1997 ja lopetti keväällä 2018.
Burke kilpaili aikuisten arvokilpailuissa ensimmäisen kerran Oberhofin MM-kilpailuissa 2004. Antholzin MM-kilpailuissa 2007 hän sijoittui normaalimatkalla seitsemänneksi. Seuraavana vuonna hän oli Östersundin MM-kilpailuissa pikamatkalla yhdeksäs ja takaa-ajossa kymmenes. Pyeongchangin MM-kisoissa 2009 hän sijoittui pikamatkalla 11:nneksi ja normaalimatkalla 14:nneksi. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän oli yhteislähtökilpailussa 18:s. Hanti-Mansijskin MM-kilpailuissa 2011 hän kuului kuudenneksi sijoittuneeseen Yhdysvaltojen viestijoukkueeseen. Ruhpoldingin MM-kilpailuissa 2012 hän oli pikakilpailussa kymmenes. Nové Měston MM-kilpailuissa 2013 hän sai hopeaa normaalimatkalla ammuttuaan ainoan sakkominuuttinsa viimeisellä ampumapaikalla. Sotšin olympialaisissa 2014 hän sijoittui sprintissä 19:nneksi ja viestissä kahdeksanneksi. Kontiolahden MM-kilpailuissa 2015 hän oli yhteislähdössä neljästoista ja sprintissä viidestoista. Oslon MM-kilpailuissa 2016 hän sijoittui yhteislähdössä 12:nneksi ja sprintissä 14:nneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän oli takaa-ajossa seitsemästoista ja miesten viestissä kuudes.
Burke sijoittui maailmancupissa ensimmäisen kerran kymmenen parhaan joukkoon oltuaan kymmenes Hochfilzenin pikamatkalla kaudella 2006–2007. Ensimmäisen palkintosijansa hän sai oltuaan toinen Östersundin normaalimatkalla kaudella 2009–2010. Kaksi päivää myöhemmin hän sijoittui samassa kaupungissa pikamatkalla kolmanneksi. Myöhemmin samalla kaudella hän oli toinen Oberhofin yhteislähtökilpailussa. Kaudella 2012–2013 hän sijoittui Pokljukan yhteislähtökilpailussa kolmanneksi. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli kymmenes, normaalimatkan ja yhteislähdön cupeissa kolmas. Kaudella 2013–2014 hän sijoittui Östersundin pikamatkalla kolmanneksi ja yhteislähtöcupissa jälleen kolmanneksi.
Burke on naimisissa saksalaisen ampumahiihtäjän Andrea Henkelin kanssa.
Frank Banham
Frank Banham (s. 14. huhtikuuta 1975 Calahoo, Alberta) on unkarilais-kanadalainen jääkiekkoilija.
Seurajoukkueet
Banham aloitti uransa Saskatoon Bladesin joukkueessa WHL-juniorisarjassa, jossa hän pelasi vuosina 1992–1996. Viimeisellä kaudellaan hän teki 83 maalia 72 ottelussa. Hän rikkoi kauden aikana neljä Saskatoonin ennätystä. Hänestä tuli muun muassa joukkueen historian paras maalintekijä ja eniten pisteitä tehnyt pelaaja.
Washington Capitals varasi Banhamin alkujaan NHL:ään varaustilaisuudessa 1993. Ensimmäisen ammattilaissopimuksensa hän teki kuitenkin vapaana pelaajana Mighty Ducks of Anaheim kanssa. Anaheimissa Banham pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa kaudella 1996–1997. Banham pelasi Anaheimissa neljän kauden ajan, mutta pelasi vain 27 NHL-ottelua. Pääasiassa hän edusti AHL:n Baltimore Banditsia ja Cincinnati Mighty Ducksia.
Banham pääsi pelaamaan Phoenixissa viisi NHL-peliä. Hän edusti Phoenix-aikansa lähinnä AHL-liigan Springfield Falconsia. Kesken kauden 2003–2004 Banham siirtyi Moskovan Dynamoon Venäjän pääsarjaan. Kaudeksi 2004–2005 Banham palasi SM-liigaan, kun hän teki sopimuksen SaiPan kanssa. Banham teki SaiPassa 49 pistettä 56 ottelussa ja oli joukkueen sisäisen pistepörssin voittaja.
SaiPa olisi halunnut tehdä Banhamin kanssa jatkosopimuksen, mutta Banham siirtyi kaudeksi 2005–2006 Sveitsin pääsarjan Fribourg-Gottéroniin. Sveitsissä Banham ei pelannut kuin kuusi ottelua, kunnes hän sai potkut joukkueesta. Banham siirtyi tämän jälkeen Itävallan pääsarjassa pelaavaan EC Salzburgiin.
Salzburgissa Banham pelasi lähes kolme kautta. Keväällä 2007 hän oli mukana voittamassa Itävallan-mestaruutta. Kesken kauden 2007–2008 Banham jätti kuitenkin joukkueen ja pelasi loppuvuoden 2008 Allsvenskanin Malmössä. Kaudeksi 2008–2009 Banham siirtyi slovenialaisjoukkue Olimpija Ljubljanaan, joka pelaa Itävallan pääsarjassa. Hän pelasi kaudella 2008–2009 Ljubljanassa 52 ottelua tehopisteillä 30+29=59 ja lisäksi NLA:n EHC Bielissä kuusi ottelua tehopisteillä 2+3=5. Seuraavalla kaudella Banham pelasi Ljubljanassa 42 ottelua tehoilla 30+32=62 sekä NLB:n HC Lausannessa viisi runkosarjaottelua tehoilla 2+3=5 ja 11 pudotuspeliottelua tehoilla 3+6=9. Kaudeksi 2010–2011 hän siirtyi Itävallan pääsarjassa pelaavaan KHL Medveščak Zagrebiin, jossa teki ensimmäisellä kaudellaan pisteet 19+28=47 runkosarjan 51 ottelussa ja 2+4=6 pudotuspelien viidessä ottelussa. Toisella kaudellaan Zagrebissa Banham teki runkosarjassa ja pudotuspeleissä yhteensä 49 pistettä ja oli joukkueensa toiseksi paras pistemies. Hän kuitenkin sai viidennen pudotuspeliottelun jälkeen seitsemän ottelun pelikiellon taklattuaan EC KAC:n pelaajaa päähän.
Banham teki kesällä 2012 sopimuksen unkarilaisen Itävallan pääsarjassa pelanneen Alba Volán Székesfehérvárin kanssa. Hän oli kuitenkin edelleen kauden 2012–2013 kolme ensimmäistä ottelua pelikiellossa. .
Maajoukkue
2015 Banham pelasi Unkarin maajoukkueessa 1.divisioonan A-ryhmän MM-turnauksessa, jossa teki yhden maalin ja antoi neljä maalisyöttöä Unkarin voittaessa turnauksen.
Tore Aleksandersen
thumb|250px|Tore Aleksandersen Tore Aleksandersen (s. 27. helmikuuta 1968) on norjalainen lentopallovalmentaja, joka valmensi Suomen naisten lentopallomaajoukkuetta vuodet 2010–2013. Aleksandersen on voittanut valmentajaurallaan muun muassa Saksan Bundesliigan mestaruuden naisten valmentajana sekä Yhdysvaltojen yliopistosarjan mestaruuden naistenvalmentajana. Vuonna 2007 Aleksandersen valittiin Norjassa vuoden valmentajaksi.
Aleksandersen on valmentanut seurajoukkueita kotimaansa lisäksi Saksassa, USA:ssa ja Puolassa. Viimeksi hän oli Schweriner SC:n peräsimessä kaudella 2010-11 voittaen Saksan naisten Bundesliigan mestaruuden.
Valmentajaura
- 2 hopeaa, 3 cupin hopeaa, 4 nuorten mestaruutta - USPV-yliopistosarjassa runkosarjan ja play offien mestaruus, valinta vuoden valmentajaksi - 4. sija Bundesliigassa - 5. sija Bundesliigassa - 1. sija Bundesliigassa, Saksan cupin mestaruus, nuorten Saksan mestaruus - 2. sija Bundesliigassa, Saksan cupin mestaruus, 3. sija Euroopan Top Teams Cupissa, Norjan vuoden valmentaja kaikissa lajeissa - 3. sija Bundesliigassa - 2 mestaruutta - 1. sija Bundesliigassa
Eugène Georges Joseph Lecrosnier
Eugène Georges Joseph Lecrosnier (20. huhtikuuta 1923 Maupertuis – 15. lokakuuta 2013) oli ranskalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 20. joulukuuta 1947 ja nimitettiin Chambéryn (-Saint-Jean-de-Maurienne-Tarentaisen) arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä San Leonen titulaaripiispaksi 21. huhtikuuta 1969. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi André-Georges Bontems, jota avustivat Louis-Jean-Frédéric Guyot ja Joseph Gustave François Wicquart.
Lecrosnier sai 3. marraskuuta 1979 nimityksen Belfort-Montbéliardin piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 1. maaliskuuta 2000.
Juha Marttila
thumb|Juha Marttila heinäkuussa 2012. Juha Marttila (s. 2. tammikuuta 1967 Simo) on MTK:n puheenjohtaja vuodesta 2009.
Marttila voitti äänestyksessä vastaehdokkaansa Veli-Pekka Talvelan äänin 24–21.
Marttila on koulutukseltaan agronomi ja maatalous- ja metsätieteiden tohtori. Hänellä on nautakarjatila Simossa. Marttila valittiin 2005 MTK:n toiseksi puheenjohtajaksi. Sitä ennen hän on ollut tutkijana Maatalouden taloudellisessa tutkimuslaitoksessa. Hän on puoluekannaltaan keskustalainen.
Superman (vuoden 1999 videopeli)
Superman on vuoden 1999 toukokuussa julkaistu videopeli, joka perustuu televisiosarjaan Teräsmies. Pelin julkaisi Titus Software Nintendo 64:lle. Se tunnetaan myös epävirallisesti nimellä Superman 64. Negatiivisten arvostelujen myötä peliä on kritisoitu olevan yksi huonoimmista peleistä.
Juoni
Lex Luthor luo Brainiacin kanssa virtuaalitodellisuuden Metropolisista ja onnistuu ensimmäisenä huijaamaan Lois Lanen ja Jimmy Olsenin, sekä myöhemmin professori Emil Hamiltonin virtuaalimaailmaan. Teräsmiehen on myös mentävä virtuaaliseen Metropolisiin pelastaakseen sinne loukkuun jääneet asukkaat. Hänen täytyy myös selvitä älyä vaativista tehtävistä pysäyttääkseen Luthorin, sekä Brainiacin ja Parasiitin.
Ari Vakkilainen
Ari Vakkilainen (s. 29. maaliskuuta 1959 Hämeenlinna ) on suomalainen säveltäjä, pianisti, kulttuuripersoona ja anarkisti. Vakkilainen opiskeli Sibelius-akatemiassa, jonka pianolinjalta hän valmistui vuonna 1983. Vakkilainen on ollut myös John Cagen ja Brian Ferneyhoughin mestariluokilla.
Musiikki, elokuvat ja televisio
Vakkilainen on säveltänyt muun muassa neljä oopperaa, kolme sinfoniaa sekä konserttoja, lukuisia pianosonaatteja ja kamarimusiikkia. Vakkilaisen merkittävin teos on vuonna 1988 kantaesitetty ooppera Lätäkkö, jota Helsingin Sanomien kriitikko Seppo Heikinheimo piti vuosikymmenen suomalaisena oopperatapauksena. Hänen Punahilkka-oopperaansa esitettiin Suomenlinnassa vuonna 2000. Sävellystyön lisäksi Vakkilainen toimii pianonsoiton opettajana.
Vuonna 2002 Vakkilainen esitti Emmanuel Stenvallia Jari Halosen elokuvassa Aleksis Kiven elämä. Vuonna 2013 ensi-iltaan tulleessa Halosen elokuvassa Kalevala – Uusi aika Vakkilainen on Väinämöisen roolissa. Hän on myös esiintynyt Halosen televisiosarjassa Jerry Halloween vuonna 2009.
Poliittiset näkemykset
Poliittiselta näkemykseltään Ari Vakkilainen tunnetaan anarkistina, joka on julkaissut pamfletteja sekä kirjoittanut kolumneja ja artikkeleita muun muassa anarkistisen liikkeen historiasta Kapinatyöläinen-lehteen 1980-luvun lopulta lähtien. Lisäksi hän on julkaissut Nestor Mahnon elämää käsittelevän kirjan vuonna 1995. Anarkismiin hän kertoo tutustuneensa säveltäjä John Cagen kautta 1980-luvulla. Vakkilainen on herättänyt huomiota myös arvostelemalla kärkkäästi suomalaisen taiteen apurahajärjestelmää.
FS Aigle (1853)
Aigle oli Ranskan laivaston vuonna 1853 vesille laskettu aviso.
Vuokko (nimi)
Vuokko on suomalainen naisen nimi, joka on ollut käytössä 1880-luvulta lähtien. Nimi on luontoaiheinen ja johtuu Etelä-Suomessa kevään symboliksi tulleen kasvisuvun nimestä vuokot. Vuokon nimipäivä on 2. toukokuuta, vuokkojen kukkimisaikana. Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi Vuokko on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan ollut 9 003 naisella sekä 20 miehellä.
FS Aigle (1853)
Valmistus
Alus tilattiin 31. joulukuuta 1851 Cherbourgin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin 16. syyskuuta 1852. Alus laskettiin vesille 17. syyskuuta 1853 ja se otettiin palvelukseen 13. huhtikuuta 1854. Alus valmistui saman vuoden huhtikuussa.
Palvelus
Alus osallistui Oolannin sodan Ranskan laivaston sekä ensimmäiseen että toiseen purjehduskesään. Ensimmäisenä kesänä alus osallistui Bomarsundin taisteluun 15. elokuuta 1854 ja toisena kesänä se oli aseistettuna joukkojenkuljetusaluksena osallistuen 9.-11. elokuuta 1855 Suomenlinnan piiritykseen.
Alus lähti 1. syyskuuta 1857 Toulonista Senegaliin.
Alus nimettiin 8. maaliskuuta 1858 Épervieriksi, jotta nimi Aigle vapautuisi uudelle valmisteilla olevalle keisarilliselle jahdille. Alus tuhoutui Gabonissa Comojoella reilua kuukautta myöhemmin 30. huhtikuuta ja se poistettiin virallisesti alusluettelosta 8. toukokuuta.
Helgolandin lintuasema
thumb|Helgolandin saaret lintuperspektiivistä nähtyinä. Helgolandin lintuasema (Vogelwarte Helgoland) sijaitsee Saksalle kuuluvilla Helgolandin saarilla Pohjanmeren kaakkoisosassa.
Helgolandin lintuasema on eräs maailman arvostetuimmista ja perinteikkäimmistä lintuasemista. Sen toiminta alkoi, kun saksalainen lintutieteilijä ja taidemaalari Heinrich Gätke muutti asumaan Helgolandin pääsaarelle vuonna 1841 ja ryhtyi tutkimaan lintuja 1843. Hän keräsi lintuja sekä tieteen että taiteen tarpeisiin ja asui saarella noin 60 vuotta. Vuonna 1891 hän julkaisi tutkimuksistaan kirjan Die Vogelwarte Helgoland, joka käännettiin englanniksi 1895. Ensimmäisen modernin lintuaseman rakennutti Hugo Weigold 1910, ja hän aloitti laajamittaisen lintujen rengastustoiminnan rakentamalla suuren rysän, niin sanotun helgolandrysän.
Vuonna 1991 lintuaseman toimintaa ryhtyi kehittämään ja ylläpitämään Ornithologische Arbeitsgemeinschaft Helgoland e.V. Asemalla tutkitaan pääasiassa lintujen muuttoa, sekä näkyvää muuttoa että rengastuksen avulla saatavaa tietoa muuttamisesta. Saarella on tavattu yli 400 lintulajia. Yhdistys julkaisee vuosiraportin.
Aiheesta muualla
thumb|250px|Helgolandrysä [[liettualaisella Ventės ragasin lintuasemalla.]]
Työväentalo
thumb|[[Helsingin työväentalo Siltasaaressa on arkkitehti Karl Lindahlin suunnittelema, ja sen vanhin osa valmistui vuonna 1908,]] thumb|[[Iin työväentalo.]] thumb|Härnäsetin työväentalo [[Ruotsissa.]]
Työväentalo on työväenyhdistyksen kokoontumistilakseen rakentama talo. Suomessa on yleensä kyse lähinnä sosiaalidemokraattisten ja vasemmistoliittolaisten yhdistysten rakennuksista. Tunnettu työväentalo on esimerkiksi Helsingin työväentalo.
Muiden aatteellisen yhdistyksen kuin työväenyhdistysten kokoontumistilakseen rakentamista taloista käytetään Suomessa nimitystä seurantalo. 2000-luvulla seurantaloja ja työväentaloja ylläpitävien yhdistysten valtakunnallisilla yhteenliittymillä on Suomessa ollut yhteistoimintaa.
Suomen ohella työväentaloja on monissa muissa Euroopan maissa, joissa niistä käytetään nimitystä "kansantalo" (esimerkiksi ). Työväentaloja on esimerkiksi Ruotsissa, Tanskassa ja Norjassa. Venäjälle rakennettiin myös työväentaloja, mutta vuoden 1917 vallankumousten jälkeen niitä alettiin kutsua työntekijöiden klubeiksi tai kulttuuritaloiksi.
Stambolijski
Stambolijski on kaupunki Plovdivin alueella Etelä-Bulgariassa. Se nimettiin vuonna 1979 Bulgarian entisen pääministerin Aleksandăr Stambolijskin mukaan. Kaupungin nimi oli alkujaan Gara Kritšim.
Karvaskääpä
Karvaskääpä (Amaropostia stiptica, syn. Postia stiptica), joskus myös nimellä karvashaprakääpä, on Suomessa yleisesti tavattava kääpälaji. Se aiheuttaa etenkin kuusille ruskolahoa, mutta voi elää myös muissa havupuissa ja harvoin lehtipuissakin. Lehtipuilla tavattava muoto oletettiin aiemmin omaksi lajikseen, mahlakääväksi (Postia immitis), mutta dna-vertailujen perusteella kyseessä on sama laji.
Karvaskääpä kasvattaa yksivuotisen pileaattisen itiöemän, joka on muodoltaan typäkkä tai kiilamainen ja sen kokonaispaksuus tyvessä 1–5 cm. Yläpinta on vyöhykkeettömän liidunvalkoinen ja tuoreena tahmea, kuivana se kellastuu voin väriseksi ja koko itiöemä muuttuu kovaksi ja lohkevaksi. Alapinnan väritys muuttuu samalla tavalla, pillejä on 4–6 millimetrillä. Kuivan itiöemän lohkopinnassa vaalean mallon ja ruskeaksi muuttuvien pillien väriero on selvä. Karvaskääpä maistuu polttavan kitkerälle. Lehtipuissa elävän muodon itiöemä on ohuempi ja maku lievempi, kuivuessaan se pysyy melko pehmeänä ja väriltään valkoisena tai muuttuu rusehtavaksi.
Gol-Gol Mebrahtu
Mebrahtu syntyi Eritreassa ja kasvoi myös Sudanissa, kunnes saapui Australiaan 10-vuotiaana. Hänen taitonsa huomasi Gold Coast Unitedin valmentaja Miron Bleiberg, joka huomasi Mebrahtun pallottelemassa Brisbanessa ja nuori lahjakkuus aloitti joukkueessa vuonna 2009. Mebrahtu on pelannut Gold Coastin edustusjoukkueessa 14 ottelua, muttei ole tehnyt niissä yhtäkään maalia.
Saga Vanninen
Saga Vanninen (s. 4. toukokuuta 2003 Tampere) on suomalainen moniottelija. Hän edustaa Tampereen Pyrintöä. Häntä valmentaa Jesse Jokinen. Syksyyn 2022 asti häntä valmensi Matti Liimatainen.
Vuoden 2023 heinäkuussa Vanninen voitti alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa kultaa tuloksella 6317. Ottelun aikana hän saavutti lajivoitot sekä pituudessa että kuulantyönnössä.
pienoiskuva|vasen|Saga Vanninen Kalevan kisoissa 2020.
Kulttuuri (Iain M. Banks)
Kulttuuri on kuvitteellinen anarkistissosialistinen ja utopistinen yhteiskunta, johon useimmat Iain M. Banksin tieteiskirjat sijoittuvat. Banksin kirjaa Pelaaja pidetään yleisesti parhaana esittelynä Kulttuuriin.
Kulttuuri on posthumanistinen yhteiskunta, joka syntyi seitsemän tai kahdeksan avaruusmatkailuun kykenevän humanoidilajin yhdistyessä "ryhmäsivilisaatioksi". Myöhemmin Kulttuuriin on liittynyt muitakin ei-humanoidilajeja. Jokainen yksilö on vapaa lähtemään ja liittymään Kulttuuriin uudelleen niin halutessaan. Suurin osa Kulttuurin kansalaisista asuu Mieliksi kutsuttujen tekoälyjen ohjaamissa valtavissa avaruusaluksissa tai orbitaaleissa.
Juho Putaansuu
Juho Erik Putaansuu (käytti Saksassa peitenimeä Åhman) oli suomalainen jääkärivänrikki. Hän oli ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa sotilaskoulutuksen saanut jääkäri. Hän sai tulikasteensa sotilaana Saksan itärintamalla Missejoella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan joukkojen kouluttajana ja komppanianvääpelinä.
Perhe ja koulutus
Putaansuun vanhemmat olivat suutari Juho Putaansuu ja Maria Constance Sahlgren. Hän kävi kansakoulun ja kolme luokkaa Tornion alkeiskoulua.
Jääkärikausi
thumb|Kuva [[Libaussa jääkäreille järjestetyltä moottoriajoneuvokurssilta vuodelta 1917.]] Putaansuu työskenteli kirjaltajana ennen kuin liittyi yhtenä ensimmäisten vapaaehtoisten joukkoon, joiden päämääränä oli sotilaskoulutusta antava Pfadfinder-kurssi, joka järjestettiin Pohjois-Saksassa sijaitsevalla Lockstedter Lagerin harjoitusalueella. Leirille Putaansuu ilmoittautui 25. elokuuta 1915. Hänet sijoitettiin joukon 2. komppaniaan. Myöhemmin hänet sijoitettiin Kuninkaallisen, Preussin Jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan, josta hänet siirrettiin 21. joulukuuta 1915 alkaen pataljoonan 4. komppaniaan. Hän otti osaa ensimmäisen maailmansodan taisteluihin Saksan itärintamalla Missejoella ja Riianlahdella. Hänet siirrettiin 22. joulukuuta 1916 pataljoonan täydennysjoukkoon, josta hänet palautettiin takaisin komppaniaansa 3. maaliskuuta 1917. Putaansuu kävi moottoriajoneuvokurssin Libaussa vuonna 1917.
Suomen sisällissota
Putaansuu astui Suomen Valkoisen armeijan palvelukseen Saksassa 7. helmikuuta 1918. Palvelusitoumuksensa allekirjoitettuaan hänet ylennettiin vänrikiksi. Hän saapui takaisin Suomeen jääkäreiden etujoukoissa Vaasaan 18. helmikuuta 1918. Vaasasta hänet komennettiin 20. helmikuuta 1918 alkaen Kuopioon, jossa hän koulutti värvättyjä joukkoja. Joukot koulutettuaan hänet määrättiin 27. helmikuuta 1918 alkaen näin syntyneessä Kuopion 4. vapaaehtoisessa komppaniassa komppanianpäälliköksi. Hän osallistui sisällissodan taisteluihin Mouhussa ja Mäntyharjun rintamalla. Hän kaatui 6. huhtikuuta 1918 Mäntyharjun rintamalla maisteri B. Fabritiuksen johtamassa epäonnistuneessa hyökkäyksessä Turkinkylää vastaan, jossa vihollisen tulessa kaatui runsaasti joukkueen- ja ryhmänjohtajia. Hän oli kuollessaan naimaton, ja hänet haudattiin Tornion valkoisten sankarihautaan.
Another Way to Die
Another Way to Die on Alicia Keysin ja Jack Whiten duetto, joka soi James Bond -elokuvan 007 Quantum of Solace tunnuskappaleena. Kappaleen kirjoitti ja tuotti Jack White. Se on ensimmäinen duettona levytetty Bond-kappale.
Kappaleen musiikkivideo sai Grammy-ehdokkuuden vuonna 2008, kategoriassa paras musiikkivideo. Videon ohjasi P. R. Brown.
Kappalelista
CD-Single
Valonvahvistin
thumb|Pimeäkiikari käytössä sotaharjoituksessa. Valonvahvistin on laite, jolla voidaan vahvistaa valoa kiikarille tai kameralle pimeissä olosuhteissa.
Valonvahvistin vaatii toimiakseen sähkölähteen. Kannettavissa laitteissa virtalähteenä toimivat akut tai paristot. Ajoneuvoissa, kuten panssarivaunuissa, laitteet ottavat virtansa ajoneuvon sähköjärjestelmästä.
Käytännössä valonvahvistin käyttää hyväkseen ihmissilmälle normaalisti näkymätöntä infrapunasäteilyä ja myös näkyvän alueen säteilyä eli normaalia valoa. Säteily muunnetaan ihmissilmälle näkyväksi valoksi. Valonvahvistimen tuottama kuva on sävyltään harmaan vihertävä.
Valonvahvistin vahvistaa olemassa olevaa valoa. Täysin pimeässä tarvitaan siis ulkopuolista valoa, jotta valonvahvistimella voisi tähystää. Monissa valonvahvistimissa onkin tähän tarkoitukseen pieni infrapunavalo.
Valonvahvistin on alun perin kehitetty sotilaallisiin tarpeisiin. Nykyään ominaisuus on jo melko edullisissa videokameroissakin. Alun perin lämpövalonvahvistimien käyttö käsikäyttöisissä laitteissa oli rajoitettu niiden valtavan koon, raskaan kuorman ja tehonkulutuksen vuoksi, mutta vanadiinioksidi ja amorfinen pii ovat parantaneet niiden käyttöä, muun muassa päähän asennettavissa laitteissa.
Kake Randelin (albumi)
Kake Randelin on Kake Randelinin debyyttialbumi vuodelta 1981.
Yumi Uetsuji
Yumi Uetsuji (s. 30. marraskuuta 1987 Suita) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue
Uetsuji debytoi Japanin maajoukkueessa huhtikuussa 2012. Hän on pelannut neljä maaottelua.
Steven Bochco
Steven Ronald Bochco (16. joulukuuta 1943 – 1. huhtikuuta 2018) oli yhdysvaltalainen tuottaja ja käsikirjottaja. Hänet tunnettiin televisiosarjojen Hill Street Blues, L.A. Law, Doogie Howser, M.D., ja NYPD Blue luojana. Bochco kuoli leukemiaan 74-vuotiaana 1. huhtikuuta 2018.
Soutu kesäolympialaisissa 1964
Vuoden 1964 kesäolympialaisten soutu järjestettiin 11. – 15. lokakuuta 1964 Toda Olympic Rowing Center'ssä, Todassa, Japanissa. Tämä oli 14. kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 370 osanottajaa eri maasta. Soutu järjestettiin ainoastaan miehille. Tapahtumia oli 27.
Wilson Bentley
thumb|250px|Bentley kuvaamassa lumikiteitä thumb|250px|Bentleyn kuvaamia lumikiteitä Wilson Bentley (1865–1931) oli yhdysvaltalainen tutkija ja valokuvaaja, joka kuvasi lumihiutaleita mikroskoopilla.
1800-luvun välineille lumihiutale oli vaativa kohde, sillä ne ovat pieniä ja lyhytikäisiä. Bentley kiinnitti paljekameran mikroskooppiin, ja onnistui ensimmäisenä saamaan tarkkoja kuvia lumihiutaleista. Hän pyydysti ne jäähdytetyille, mustan sametin peittämille levyille. Bentley kuvasi yli 5 000 hiutaletta, ja jokainen oli erilainen. Vuonna 1931 hän julkaisi niistä suositun valokuvakirjan.
Bentley kuvasi myös jään ja veden kaikkia muotoja, kuten pilviä ja sumua. Hän myös tallensi sadepisaroiden kokoja.
Triathlon Pan-Amerikan kisoissa 2019
right|230px Triathlonissa kilpailtiin Pan-Amerikan kisoissa 2019 27. – 29. heinäkuuta 2019. Kilpailut käytiin Chorrillosissa. Naisille ja miehille oli omat kilpailut, joiden lisäksi kilpailtiin sekaviestikilpailu.
Baños
thumb|250px|Agua Santan kirkko Bañosin keskustassa. thumb|250px|Tulivuori Tungurahua sijaitsee viiden kilometrin päässä Bañoisista, kuva vuodelta 2004. Baños (Baños de Agua Santa) on yksi Ecuadorin tärkeimmistä matkailukaupungeista. Sen nimi tarkoittaa pyhän veden kylpylää. Se sijaitsee maan keskiosassa Tungurahuan maakunnassa, noin 170 kilometriä Quitosta etelään. Asukkaita on noin 13 000.
Kaupunki sijaitsee kapeassa laaksossa noin 1 800 metrin korkeudella. Korkein ympäristön vuori on tulivuori Tungurahua. Lokakuussa vuonna 1999 kaupungin asukkaat evakuoitiin tulivuorenpurkauksen takia: purkauksen laavavirrat tuhosivat vuorenrinteen viljelyksiä.
Valtaosa kaupungin asukkaista saa elantonsa matkailusta. Matkailijoita vetää Bañosiin tuliperäisen maan lämmintä vettä hyödyntävät kylpylät, vuoristoretkeily, pyöräilyreitit, lukuisat upeat putoukset, koskenlasku ja melonta sekä erityyppiset retket Amazonin sademetsään. Kaupunki on myös tärkeä katolisten uskonnollinen keskus.
Huojuva lato
Huojuva lato on pohjoiskarjalainen härmäkantriyhtye. Yhtyeen jäsenillä on aiempia kokemuksia folk-, country- ja juurimusiikkiprojekteista, ja etenkin Suonna Kononen tunnetaan Folkswagen- ja Tuhatkauno -yhtyeistä.
Historia
Vuonna 2008 Suonna Kononen päätti kutsua koolle Pohjois-Karjalassa asuvia pelimanneja, jotka olisivat kiinnostuneita folkista, countrysta ja muista amerikkalaisen juurimusiikin tyylilajeista. Ilkka Vartiainen ja Yrjö Vähäkallio lähtivät mukaan ja silloin rummunsoittajaksi liittyi Jarkko Pohjolainen.
Huojuva lato julkaisi ensimmäisen singlen Hullu suomenhevonen sekä Myspace-yhteisöpalvelussa että levynä, joka sai kiitosta ja mukavasti kuulijoita. Hullu suomenhevonen julkaistiin omalla levymerkillä Levyasema Lempi. Lisäksi vuonna 2009 siitä julkaistiin musiikkivideo parin muun videon ohella. Samana vuonna alkoi keikkailu.