cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
TUI fly Belgium
Laivaston kehitys
TUI fly Belgium, silloinen Jetairfly, sai ensimmäisen Boeing 787-8 -lentokoneensa (OO-JDL) 4. joulukuuta 2013. Yhtiöstä tuli ensimmäinen belgialainen Boeing 787 -konetta käyttävä lentoyhtiö. Konetyypin oli tarkoitus korvata yhtiön Boeing 767:t ja palvella Meksikon ja Karibian reiteillä.
Futsalin Euroopan-mestaruuskilpailut 2016
Turnauksen kulku
Kisoissa pelattiin kolmen joukkueen alkulohkot ja seuraavaksi pudotuspelit. Turnaukseen osallistui yhteensä 12 maata, ja turnauksessa pelattiin yhteensä 20 ottelua; kaksi ottelua jokaisena pelipäivänä.
Utin jääkärirykmentti
thumb|UtJR:n laskuvarjohyppynäytös. Lappeenranta, 2014. thumb|[[Hughes OH-6 Cayuse|MD-500- ja NH90-helikopterien ylilento. Lappeenranta, 2014.]] thumb|[[Polaris Industries|Polaris-mönkijä ja RG32M-partioajoneuvo. Lappeenranta, 2014.]]
Utin Jääkärirykmentti (UTJR) on Suomen puolustusvoimien erikoisjoukkojen ja helikopterialan joukko-osasto, joka sijaitsee Utissa Kouvolan Valkealassa.
Kokoonpano
Joukko-osasto koostuu rykmentin esikunnasta, Helikopteripataljoonasta (HEKOP), Erikoisjääkäripataljoonasta (ERIKJP), Tukikomppaniasta (TUKIK) ja Huoltokeskuksesta (HKESK).
Erikoisjääkäripataljoona jakautuu kahteen perusyksikköön, Laskuvarjojääkärikomppaniaan ja Erikoisjääkärikomppaniaan. Laskuvarjojääkärikomppania kouluttaa varusmiehistä nimensä mukaisesti laskuvarjojääkäreitä tiedustelutehtäviin ja iskuosastotoimintaan. Erikoisjääkärikomppania vastaa puolestaan puolustusvoimien palkatun henkilökunnan erikoisjoukkokoulutuksesta.
Helikopteripataljoonan vastuulla on puolustusvoimien helikopteritoiminnan edellyttämän miehistön kouluttaminen ja lentovalmiuden ylläpito. Pataljoona suorittaa myös puolustusvoimien palvelulentoja ja antaa virka-apua muille viranomaisille.
Tukikomppania kouluttaa varusmiehiä varuskunnallisiin tukitehtäviin, kuten esimerkiksi sotilaspoliiseiksi, kuljettajiksi, keittäjiksi ja kirjureiksi.
Historia ja perinteet
Laskuvarjojääkärikoulu (LJK) toimi itsenäisenä Pääesikunnan alaisena joukko-osastona Utissa lähellä Kouvolaa vuoden 1996 loppuun asti. Se perustettiin kokeilukokoonpanossa 1.2.1962 ja vakinaistettiin kuukautta myöhemmin. Koulun perinteet ulottuvat marraskuussa 1943 perustettuun Erillinen pataljoona 4:ään (ErP 4), joka tunnettiin Päämajan kaukopartio-osastona. Koulun tehtävänä oli kouluttaa vapaaehtoisista varusmiehistä laskuvarjohyppytaitoisia kaukotiedustelijoita, sissejä ja sissiradisteja sekä antaa hyppykoulutusta muualla palvelevalle kantahenkilökunnalle. Alan kehityksen seuranta ja välineiden kehitystyö kuului myös LJK:lle. Utin jääkärirykmentti (UTJR) perustettiin 1.1.1997 yhdistämällä Laskuvarjojääkärikoulu, Sotilaspoliisikoulu sekä Ilmavoimista siirretty Helikopterilentue, joka organisoitiin vuonna 2001 Helikopteripataljoonaksi. Laskuvarjojääkäri- ja Sotilaspoliisikoulusta muodostettiin Erikoisjääkäripataljoona vuonna 2005, johon asti Laskuvarjojääkärikoulu toimi UTJR:n sisällä alkuperäisellä nimellään.
Kathryn Erbe
Kathryn Elsbeth Erbe (s. 5. heinäkuuta 1965) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan muun muassa Alexandra Eamesin roolista rikossarjassa Kova laki: Rikollinen mieli sekä Shirley Bellingerin roolista rikossarjassa Kylmä rinki.
Erbe oli vuosina 1993–2006 naimisissa näyttelijä Terry Kinneyn kanssa, jonka kanssa hänellä on kaksi lasta.
Aslan Mashadov
Aslan Alijevitš Mashadov [] (21. syyskuuta 1951 Šakai, Kazakstanin sosialistinen neuvostotasavalta, Neuvostoliitto – 8. maaliskuuta 2005 Tolstoi-Jurt, Tšetšenia) oli tšetšeenikenraali ensimmäisessä Tšetšenian ja Venäjän välisessä sodassa. Tammikuussa vuonna 1997 Mashadov valittiin Tšetšenian presidentiksi, mutta toisen Tšetšenian sodan sytyttyä hän palasi johtamaan joukkojaan Venäjän armeijaa vastaan.
Hän toimi vuodesta 1997 kuolemaansa saakka kansainvälisesti tunnustamattoman tšetšeeniseparatistihallinnon Itškerian tšetšeenitasavallan presidenttinä.
Lapsuus
Mashadov syntyi Šakain kylässä Osakarovskin piirissä Qarağandın alueella (oblastissa) Kazakstanin sosialistisessa neuvostotasavallassa, johon hänen sukunsa oli karkotettu vuonna 1944. Vuonna 1957 Mashadovin suku palasi Tšetšenia-Ingušetian autonomiseen sosialistiseen tasavaltaan Hadterežnovin piirin Zebir-Jurt-nimiseen kylään, jossa Mashadov päätti keskikoulunsa.
Sotilasura
Vuonna 1972 Mashadov päätti Tbilisin tykistöopiston ja palveli Ussurijskissa Neuvostoliiton Kaukoidän sotilaspiirissä Kiinan rajalla. Hän yleni tulijaoksen johtajasta tykistöpatteriston esikuntapäälliköksi.
Vuonna 1981 Mashadov valmistui Mihail Kalininille nimetyn Leningradin tykistöakatemian, ja hänet komennettiin eteläisiin joukkoihin Unkariin, missä hän palveli patteriston komentajana ja 198. moottoroidun tykistörykmentin komentajana.
Vuonna 1986 Mashadovista tuli 379. moottoroidun tykistörykmentin komentaja 107. moottoroituun divisioonaan Neuvostoliiton Baltian sotilaspiiriin Vilnaan. Vuonna 1990 Mashadov nimitettiin tykistödivisioonan komentajaksi ja hänet valittiin puoluekomitean sihteeriksi sekä upseerikomitean puheenjohtajaksi.
Itsenäisen Tšetšenian aikana
Vuonna 1992 itsenäiseksi julistetun Itškerian Tšetšeenitasavallan presidentti Džohar Dudajev pyysi häntä ryhtymään Tšetšenian siviilipuolustuksen päälliköksi. Mashadov erosi Venäjän armeijasta everstin arvoisena, ja hänet nimitettiin Tšetšenian asevoimien pääesikunnan apulaispäälliköksi.
Vuosina 1993–1994 hän taisteli Dudajevin vastaista oppositiota vastaan Urus-Martanovskin, Hadterežnomin ja Gudermesskomin piirikunnissa ja hänet nimitettiin Tšetšenian asevoimien pääesikunnan päälliköksi.
Ensimmäisen Tšetšenian sodan aikana 1994–1996 hän suunnitteli ja johti suurimman osan taisteluista ja tuhoamisoperaatioista. Joulukuusta 1994 tammikuuhun 1995 hän johti presidentin turvajoukkoja Groznyissa. Hänen johdollaan tšetšenit tuhosivat venäläisiä panssarivaunuja Groznyin keskustassa rakennusten yläkerroksista käsin niin etteivät vaurioitetut panssarivaunut päässeet pakenemaan kapeita katuja pitkin vaan ne tuhottiin. Helmikuussa 1995 Dudajev ylensi Mashadovin prikaatikenraaliksi.
Maaliskuussa 1995 Venäjän federaation syyttäjälaitos nosti syytteen ja julkisti Mashadovin etsintäkuulutuksen. Mashadov osallistui 1995–1996 Tšetšenian ja Venäjän rauhanneuvotteluihin ja allekirjoitti 30. elokuuta 1996 Tšetšenian puolesta Hasavjurtin sopimuksen. Venäjän puolesta sen allekirjoitti kenraali Aleksandr Lebed. Sopimus oli muutoin tyydyttävä, mutta siinä ei tunnustettu Tšetšenian itsenäisyyttä. Dudajev oli kuollut 21. huhtikuuta 1996.
17. lokakuuta 1996 Mashadovista tuli Tšetšenian koalitiohallituksen pääministeri. 23. marraskuuta 1996 allekirjoitettiin Venäjän pääministerin Viktor Tšernomyrdinin kanssa sopimus Tšetšenian ja Venäjän välisistä suhteista. 27. tammikuuta 1997 Mashadov valittiin presidentiksi, ja helmikuussa hän oli pääministerikin. Mashadov ei kyennyt tukahduttamaan omaa oppositiota. Mashadov tuomitsi Šamil Basajevin ja Hattaban hyökkäyksen Dagestaniin, mutta Venäjän joukkojen tunkeuduttua uudelleen Tšetšeniaan välit katkesivat myös Venäjän federaation kanssa.
Toinen Tšetšenian sota
Lokakuun 2002 Dubrovkan teatterikaappauksen jälkeen Venäjän hallitus kieltäytyi neuvottelemasta enää Mashadovin kanssa. Syyskuussa 2004 Venäjän syyttäjälaitos julisti Mashadovin epäillyksi Beslanin koulukaappaukseen sekä tarjosi palkkiota tiedoista, joiden avulla Mashadov ja Šamil Basajev tehtäisiin vaarattomiksi.
Mashadov kuoli 8. maaliskuuta 2005 Venäjän liittovaltion joukkojen iskettyä Tolstoi-Jurtiin, Ruslan Hasbulatovin syntymäkylään, jota oli aina pidetty Dudajevin ja Mashadovinkin vastaisen opposition keskuksena.
Mashadov oli saanut kunniamerkkejä, muun muassa toisen ja kolmannen luokan mitalin ”Isänmaan palvelemisesta Neuvostoliiton asevoimissa” sekä Itškerian ”Kansan kunnia” -mitalin. Mashadov kirjoitti kirjan Kunnia elämää tärkeämpi (Честь дороже жизни). Mashadovilta jäi leski ja Malesiassa asuva poika Anzora ja tytär Fatima. Monet Mashadovin kaukaiset ja etsintäkuulutetutkin sukulaiset kuolivat vuoden 2004 aikana epämääräisissä olosuhteissa.
15. maaliskuuta 2005 liittovaltion turvallisuuspalvelun FSB:n yhteiskuntasuhteiden keskus ilmoitti Mashadovista luvatun 10 000 000 dollarin palkkion tulleen kokonaisuudessaan maksetuksi. Palkkionsaajan henkilöyttä ei ilmoitettu.
Mashadovin jälkeen
Tšetšenian oloissa maltilliseksi luonnehditun Mashadovin seuraajaksi on ilmoitettu ulkomaalaisille lähes tuntematon Abdul-Halim Sadullajev.
Alexandria (Minnesota)
Alexandria on kaupunki Yhdysvalloissa Minnesotan osavaltiossa. Se on Douglasin piirikunnan pääkaupunki. Yhdysvaltain väestönlaskentaviraston mukaan kaupungin pinta-ala on 41,3 neliökilometriä. Vuoden 2018 arvion mukaan kaupungissa asui 13 746 asukasta. Asukasluku kasvoi vuosina 2010–2018 10,1 prosenttia. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan siellä asui 11 070 asukasta.
Alexandria on perustettu 1858, ja se on nimetty Alexander ja William Kinkeadin mukaan. Alexandriassa olevassa museossa sijaitsee keskustelua herättänyt Kensingtonin kivi, jonka väitetään osoittavan viikinkien käyneen alueella jo 1300-luvulla. Museon ulkopuolella on seitsenmetrinen viikinkipatsas, joka rakennettiin alun perin vuoden 1964 New Yorkin maailmannäyttelyä varten.
Alexandria on kuuluisa lomailukohde, johtuen alueen monista järvistä. Järvien lukuisilla rannoilla sijaitsee paljon ravintoloita, hotelleja ja baareja sekä Lake Carlos State Park ja Lake Geneva c amp. Yhdysvaltain itsenäisyyspäivänä Lake Carols State Park järjestää itsenäisyyspäivän laivakulkueen, johon osallistuu satoja laivoja ja jota seurataan innokkaasti rannalta. Tapahtuma loppuu isoon ilotulitukseen.
Alexandria sijaitsee tien 52 varrella lähellä liittymää 94. Lake Carlos State Park sijaitsee 13 kilometriä pohjoiseen Alexandriasta. Alexandria sijaitsee noin 25 neliökilometrin alueella, josta 1,2 neliökilometriä on vettä. Suurin osa Alexandrian todellisesta populaatiosta elää varsinaisen kaupungin ulkopuolella.
Röntgenspektroskopia
Röntgenspektroskopia on yleisnimitys tutkimusmenetelmille, jossa röntgensäteilyllä aiheutetaan viritystiloja atomeihin ja molekyyleihin. Röntgenspektroskopiamenetelmillä tutkitaan aineessa olevien elektronien energiatiloja.
Oboe d’amore
Oboe d’amore kehitettiin 1700-luvulla, ja esimerkiksi Johann Sebastian Bach, Christoph Graupner ja Georg Philipp Telemann ovat käyttäneet sitä sävellyksissään. Oboe d’amore menetti suosionsa 1700-luvun lopulla ja pysyi harvinaisena sadan vuoden ajan. 1800-luvun loppupuolelta alkaen säveltäjät, esimerkiksi Richard Strauss, Claude Debussy ja Maurice Ravel, alkoivat käyttää sitä uudelleen teoksissaan.
Henkien kätkemä
Henkien kätkemällä oli suuri vaikutus animen länsimaalaisen suosion nousussa.
Juoni
Chihiro Ogino on 10-vuotias tyttö, joka eksyy vanhempiensa kanssa ilmeisen hylättyyn teemapuistoon. Chihiron vanhemmat ahmivat tyhjässä myyntikojussa olevia ruokia ja Chihiro vaeltaa omille teilleen. Eräs poika lähestyy häntä ja varoittaa, että heidän tulee lähteä pois ennen iltaa. Kun Chihiro juoksee takaisin vanhempiensa luo, hän saa huomata heidän muuttuneen sioiksi. Huvipuisto alkaa pimentyä ja täyttyä hirviöistä.
Työskennellessään Linin apulaisena Sen sallii salaperäisen naamioituneen hengen astua kylpylään. Myöhemmin kylpylään saapuu myös valtava ”haisuhenki” eli Lemu-jumala. Sen kylvettää haisuhengen, joka paljastuukin varastelevaksi saastuneen joen hengeksi. Palkkioksi puhdistuksestaan henki lahjoittaa Senille oksetusyrtti-mykyn.
Ennen pitkää Sen tajuaa, että Haku on tosiasiassa lentävä lohikäärme. Kun Haku loukkaantuu vakavasti lohikäärmehahmossaan shikigamien eli paperilintujen hyökkäyksessä, Yubaba määrää palvelijansa tappamaan hänet. Sen kuitenkin pelastaa Hakun. Yksi shikigami paljastuu Zenibaksi, Yubaban kaksossiskoksi. Zeniba ilmoittaa, että Haku varasti hänen kultaisen sinettinsä Yubaban määräyksestä, ja muuttaa valtavan vauvan eli Bohin hiireksi vaatien sinettiä takaisin. Haku ja Sen pakenevat ja putoavat Kamajin luo pannuhuoneeseen, missä Sen syöttää verta yskivälle Hakulle osan oksetemykyä. Haku yskii suustaan kultaisen sinetin sekä mustan kotilon, jonka Sen murskaa jalallaan. Kamaji antaa Senille junalipun Zeniban luo, jotta tämä voisi pyytää noitaa poistamaan sinetissä olevan kirouksen. Hiireksi muuttunut Boh tulee Senin mukaan.
Sillä välin Senin kylpylään päästämä naamioitunut henki paljastaa olevansa ”Kasvoton”-niminen hirviö. Hirviö nielaisee yhden Yubaban palvelijoista voidakseen puhua ja tarjoaa sitten henkilökunnalle kultaa vastineeksi suuresta määrästä ruokaa. Kasvoton jatkaa syömistä ja kasvaa sen myötä valtavasti, ja lopulta alkaa syödä myös useita kylpylän työntekijöitä. Myöhemmin Sen syöttää Kasvottomalle loput oksetemykystä, mikä saa hirviön oksentamaan kaiken syömänsä ulos. Kasvoton palautuu takaisin alkuperäiseen muotoonsa ja lähtee Senin mukana Zeniban luo.
Haku palaa takaisin tajuihinsa ja saa kuulla, että Sen on mennyt tapaamaan Zenibaa. Senin lähdöstä ja Kasvottoman aiheuttamista vahingoista raivostunut Yubaba määrää Senin vanhemmat tapettaviksi. Haku ilmestyy paikalle ja varoittaa Yubabaa, että tältä on kadonnut jotain arvokasta. Yubaba tajuaa, että Boh on hävinnyt, jolloin Haku kertoo hänelle, että Boh on Zeniban luona. Haku tekee Yubaban kanssa sopimuksen, jonka mukaan hän hakee Bohin takaisin, jos Yubaba puolestaan lupaa antaa Senin ja tämän vanhempien palata takaisin ihmisten maailmaan. Yubaba kuitenkin vaatii, että Senin on suoriuduttava sitä ennen vielä yhdestä kokeesta.
Sen, Boh ja Kasvoton saapuvat Zeniban talolle ja huomaavat Zeniban olevankin varsin ystävällinen vanha nainen. Zeniba kertoo, että Senin rakkaus mursi sinetin kirouksen ja että Senin murskaama kotilo oli kirous, jolla Yubaba oli orjuuttanut Hakun. Illan venyessä yöksi Kasvoton ja Boh kutovat Senille purppuranvärisen, kiiltävän hiusnauhan. Zeniba kehottaa Seniä pitämään sitä hiuksissaan, sillä se suojelisi häntä, koska se on hänen ystäviensä tekemä. Haku ilmestyy lohikäärmemuodossaan hakemaan Senin ja Bohin, kun taas Kasvoton jää Zeniban luo. Sen käsittää, että hän putosi kerran pikkutyttönä Kohaku-nimiseen jokeen, ja arvaa, että Haku on sen saman joen henki, joka pelasti hänet tuolloin hukkumiselta. Senin oivalluksen myötä Haku vapautuu Yubaban loitsusta.
Haku palauttaa Bohin Yubaballe. Jälleen Chihiroksi muuttunut Sen joutuu viimeiseen kokeeseen, jossa hänen on etsittävä vanhempansa isosta sikalaumasta. Chihiro arvaa oikein, etteivät hänen vanhempansa ole sikojen joukossa. Haku saattaa Chihiron huvipuiston sisäänkäynnille ja lupaa, että he tapaavat toisensa vielä. Chihiro kohtaa jälleen vanhempansa, jotka eivät muista mitään koettelemuksistaan. Perhe lähtee yhdessä pois huvipuistosta. Huvipuiston suuaukolla, kun vanhemmat kummastelevat, kuinka heidän autonsa vaikuttaa seisseen paikallaan päiväkausia, Chihiro katsoo vielä taakseen, jolloin aurinko valaisee hänen purppuranväristä hiusnauhaansa.
James D’Arcy
thumb|James D’Arcy vuonna 2012. James D’Arcy (oik. Simon D’Arcy, s. 24. elokuuta 1975 Fulham, Lontoo) on englantilainen näyttelijä.
Valmistuttuaan Christ’s Hospital -koulusta vuonna 1991 D’Arcy lähti Australiaan. Siellä hän työskenteli perthiläisen koulun näytelmäosastolla ja innostui näyttelemisestä. Vuoden kuluttua hän palasi Lontooseen ja haki teatterikouluun. Hän suoritti kolmivuotisen teatterikoulukurssinsa London Academy of Music and Dramatic Artissa. Tatterikoulutuksen aikana hän esiintyi muutamissa näytelmissä, kuten Miten haluatte ja Wild Honey.
Ura
Uransa alkuvaiheessa D’Arcy esiintyi pienissä rooleissa televisiosarjoissa, muun muassa Silent Witness -sarjassa (1996). Vuodesta 2001 James alkoi esiintyä isommissa rooleissa. Hän on esiintynyt muun muassa elokuvissa Master and Commander: Maailman laidalla (2003), Manaaja: Alku (2004), An American Haunting (2005), Pilvikartasto (2012) ja Hitchcock (2012).
H.O.T.
H.O.T. oli suosittu eteläkorealainen poikabändi 1990-luvun lopussa. Yhtyeen nimi on akronyymi, joka tulee sanoista "High-five Of Teenagers". Yhtyeen muodosti vuonna 1996 S.M. Entertainment ja se hajosi vuonna 2001.
H.O.T. debytoi syyskuussa vuonna 1996 ensimmäisellä albumillaan We Hate All Kinds of Violence. Albumi sisältää yhtyeen ensimmäisen singlen, Candyn, josta tuli suuri hitti. Candy on vieläkin suosittu ja useat muut yhtyeet esittävätkin covereita kyseisestä kappaleesta.
Pääskylänjoen valuma-alue
Pääskylänjoen suualue (35.761)
Vesistöalue käsittää sekä Pääskylänjoen että Pitkäveden ympäristön. Pitkävesi laskee Koljonselkään aluksi Haanjokena, Vinkiänjärvenä, sitten Luukkaanjokena ja lopuksi Pääskylänjokena. Virtaava vesistö putoaa tällä matkalla 21,8 metriä, joten siihen mahtuu kartan mukaan neljä suurempaa koskea. Pitkävesi on yli 10 kilometriä pitkä, joten siihen laskee monien järvien ojat. Niitä ovat esimerkiksi Ylä-Ottele, Kuusijärvi, Leppästenjärvi ja Iso-Kaksinainen. Passunoja tuo Lutalahteen vielä kauempaa Kangasjärven, Matojärven, Ylä-Sarkajärven ja Ala-Sarkajärven vedet. Etelästä siihen laskee Pajulanjärven Kivisalmi ja koillisesta Pukarajärven laskujoki.
Pajulanjärven valuma-alue (35.762)
Pitkäveteen laskeva Pajulanjärvi on 5,5 kilometriä pitkä. Sen valuma-alue on pieni ja siihen mahtuu vain muutama järvi. Niistä voisi mainita Lamminjärvi, Pitkäjärvi, Lemojärvi ja Syväjärvi.
Lahnajärven valuma-alue (35.763)
Valuma-alue on pieni ja se laskee Pääskylänjoen keskijuoksulle, missä joen nimi on Luukkaanjoki. Joessa on siellä lahtimainen lampi Rimmi, joka on yhteydessä jokeen kanavan kautta. Rimmiin Sahinojaa myöten laskeva Lahnajärvi on antanut valuma-alueelle nimensä. Siihen laskevat suoraan Viljastenjärvi, Sammakkolampi ja Kalliojärvi. Kalliojärven laskuoja on viimeinen osuus järvien ketjussa. Kalliojärven yläpuolella ovat Salmijärvi, Nuottijärvi ja Vähä Vuorijärvi. Nuottijärveen laskevat vielä Oksjärvi ja Kaakkolammi. Oksjärven omalla valuma-alueella sijaitsevat Pakarainen ja Kalatonlampi. Alempana olevaan Salmijärveen tulee toinenkin oja pohjoispuolelta. Sen valuma-alueella sijaitsevat Parkunsuon itäpuolella olevat Haarajärvi ja Peräjärvi.
Pukarajärven alue (35.764)
Pukarajärven alueen läpi virtaa koillisesta Pitkäjärven valuma-alueen (35.765) vedet Pitkäjärvestä ja Hahmajärven valuma-alueen (35.766) vedet Lahnajärven kautta Ruhkalammin laskujokeen ennen Pukarajärveä. Silloin voidaan ajatella alueen pääuoman olevan järviketju Pitkäjärvestä Pitkäveteen, johon yhtyy etelästä Hahmajärven valuma-alueen. Järviketjussa on Pitkäjärven jälkeen Teinusjärvi, Kuoksenjärvi, Ruhkalammi, Pukarajärvi, Harjujärvi, Luodoksenjärvi ja nimetön järvi. Kuoksenjärvi on alueen suuria järviä ja siihen laskevat muun muassa Valkealammi, Kärpäslammi, Otsikkojärvi ja suurin Aulusjärvi. Viimeksi mainittuun tulee Kaijanjärven laskuoja. Pukarajärvi on myös alueen suurimpia järviä. Siihen laskevat suoraan esimerkiksi Salakkalammi, Kutujärvi ja kauempaa Saarijärvi. Pieneen Harjujärveen laskee vain hieman pienempi Ruskeajärvi.
Pitkäjärven valuma-alue (35.765)
Valuma-alueen pääjärvi on Pitkäjärvi, jonka kautta lähes kaikki sen vedet päätyvät matkallaan Teinusjärven kautta Kuoksenjärveen. Suoraan Pitkäjärveen laskevat pohjoisessa Rasinjärvi ja Kalaton etelässä. Jokuanjärvi laskee myös Pitkäjärveen ja sen valuma-alueella sijaitsevat vielä lisäksi Humalajärvi, Kovasjärvi ja Koivulammit. Pohjoisempana siihen laskee Salmijärvi, jonka valuma-alueella ovat myös Vähäjärvi ja Kangastakunen.
Saaresjärvi on suuremman osavaluma-alueen pääjärvi, joka laskee Pitkäjärveen. Saaresjärveen laskeva Nuorajärvi tuo myös Ahvenlammin vesiä. Saaresjärveen laskevat myös Vehmaslammi, Tuppilammi ja Kurkijärvi, jolla viimeksi mainitulla on itselläänkin suuri osavaluma-alue. Kurkijärven pohjoispuolelta siihen laskee Kurkilammi, luoteesta Haukiainen, Alinen-Lortikka, jonka kautta tulevat myös Yläinen-Lortikka ja Kaakkolammi, ja lopuksi vielä Kuorejärvi ja sen kautta laskeva Hevosjärvi.
Pitkäjärven Toijanlahteen laskee Heretynlammin kautta Särkijärvi. Kallioalueelta Särkijärveen laskevaa ojaa käyttävät esimerkiksi Kannuslammi, Vuorisjärvi, Saukkolammi, Vatijärvi ja Valkulammi. Särkijärven rannan tuntumassa on myös Särkilammi.
Hahmajärven valuma-alue (35.766)
Valuma-alueen nimikkojärvi Hahmajärvi on sen suurin järvi. Valuma-alue jakautuu kahteen osavaluma-alueeseen: Hahmajärven ympäristö ja Poikusjärven yläpuolisiin osiin. Nämä laskevat Pitkäjärvestä Mauharinjokea pitkin Lahnajärveen. Lahnajärven laskuoja yhtyy Pääskylänjoen valuma-alueen pääreittiin Ruhkalammin ja Pukarajärven välisessä uomassa.
Hahmajärveen suoraan laskevia pikkujärviä ovat Sirulammi ja Kalaton, jotka laskevat itärantaan, Pikku-Tenhetty, Salmi-Tenhetty ja Iso-Tenhetty, jotka laskevat etelärannan Tenhetynlahteen, Luippunen ja Mustajärvi, jotka laskevat lounaispäähän, sekä Lievejärvi, Vehkojärvi ja Kaiturinjärvi, jotka laskevat myös lounaispäähän.
Pitkäjärvi kokoaa kahdelta suunnalta ojia. Lännestä siihen laskee pitkä suo-oja, jonka varrella sijaitsevat Vähä Hankalammi ja Iso Hankalammi. Idästä siihen laskee Poikusjärvi, jonka valuma-alueella ovat Venhoton, Selkäjärvi, Karhujärvi, Salmilammi ja Pikku-Molli. Venhottoman pohjoispäähän laskee lopuksi Hirvijärven vesireitti. Sen yläpuolisia järviä ovat Hirvilammi, Hattujärvi ja Vääräjärvi.
Katie Duncan
pienoiskuva|Katie Duncan Katie Duncan (o.s. Hoyle, s. 1. helmikuuta 1988) on uusiseelantilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Uuden-Seelannin naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 125 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. MM-kilpailuissa hän pelasi yhden ottelun.
Duncan edustaa seuratasolla kotimaassaan Onehunga Sportsia. Aiemmin hän on pelannut myös Saksassa, Australiassa, Englannissa ja Sveitsissä.
Katie Duncanin puoliso Priscilla Duncan on myös maajoukkuejalkapalloilija.
Tony Sirico
Gennaro Anthony ”Tony” Sirico, Jr. (29. heinäkuuta 1942 New York – 8. heinäkuuta 2022 Fort Lauderdale, Florida) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnettiin parhaiten Paulie Gualtierin roolista HBO:n televisiosarjassa Sopranos. Hän sai roolisuorituksestaan kaksi SAG-palkintoa.
Tausta
Sirico varttui East Flatbushin ja Bensonhurstin naapurustoissa Brooklynissa. Ennen näyttelijänuraansa hänet pidätettiin useita kertoja ja hän sai kaksi vankilatuomiota. Hän kiinnostui näyttelemisestä teatteriryhmän esiinnyttyä vankilassa, ja vapauduttuaan hän sai ystävänsä Richard Castellanon avulla ensimmäisen näyttelijänroolinsa vuoden 1974 elokuvassa Nitistäjä.
Kristall Saratov
Kristall Saratov on venäläinen jääkiekkojoukkue Itä-Euroopasta Volgan varrelta Saratovista, Saratovin alueelta. Seura pelaa tällä hetkellä maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla VHL-liigassa.
Historia
Vuonna 1946  perustettiin Saratovissa harrastelijapohjalta jääkiekkojoukkue nimeltään Bolševik Saratov. Joukkue koostui opiskelijoista ja paikallisista tehdastyöläisistä. Joukkueen nimi vaihtui tiuhaan ja välillä toiminta oli pysähdyksissäkin. Vuonna 1958 joukkue, silloiselta nimeltään Trud Saratov, sai sarjapaikan Neuvostoliiton kolmannelta sarjatasolta Vtoraja Ligasta ja sen toiminta muuttui puoliammattilaiseksi.
Seuran nimeksi vaihtui 1961 Avangard Saratov ja 1965 Energija Saratov. Seura nousi maan toiselle sarjatasolle Pervaja Ligaan 1967, ja vaihtoi jälleen nimeä 1969 Kristall Saratoviksi. Kristall Saratov voitti Pervaja Ligan mestaruuden 1974 ja uudelleen 1976. Vuodesta 1998 lähtien seura pelasi Venäjän toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Vysšaja Ligassa ja sittemmin VHL-liigassa aina vuoteen 2017 asti, jolloin seura pudottautui talousongelmien vuoksi kolmannelle sarjatasolle.
Harald Grønningen
pienoiskuva|Harald Grønningen Harald Grønningen (9. lokakuuta 1934 Lensvik – 26. elokuuta 2016 Lensvik, Agdenes ) oli norjalainen maastohiihdon olympiavoittaja. Hän saavutti 1960-luvulla seitsemän arvokisamitalia.
Grønningen esiintyi kansainvälisissä arvokilpailuissa ensimmäisen kerran Lahden MM-hiihdoissa 1958 sijoittuen 15 kilometrillä 21:nneksi. Squaw Valleyn talviolympialaisissa 1960 hän saavutti viestissä hopeaa sekä sijoittui 15 kilometrillä 11:nneksi ja 50 kilometrillä 14:nneksi. Zakopanen MM-kilpailuissa 1962 hän saavutti henkilökohtaisen hopeamitalin 15 kilometrillä ja sijoittui neljänneksi 30 kilometrillä ja viestissä sekä viidenneksi 50 kilometrillä. Innsbruckin olympialaisissa 1964 hän saavutti hopeaa 15:llä ja 30 kilometrillä, joilla molemmilla vain Eero Mäntyranta oli häntä nopeampi. Viestissä hän sijoittui neljänneksi ja 50 kilometrillä kuudenneksi. Oslon MM-kilpailuissa 1966 hän voitti kultaa viestissä, jossa hän hiihti toisen osuuden, sekä sijoittui seitsemänneksi sekä 30:llä että 50 kilometrillä.
Grenoblen olympialaisissa 1968 Grønningen sai vihdoin ensimmäisen henkilökohtaisen arvokisavoittonsa, kun hän kukisti 15 kilometrillä Eero Mäntyrannan 1,9 sekunnin erolla. Hän voitti kultaa myös viestissä, jossa hän tuli kolmannelta osuudelta vaihtoon yli minuutin ennen seuraavia. Hän sijoittui 30 kilometrillä 13:nneksi. Vielä Vysoké Tatryn MM-kilpailuissa 1970 hän sijoittui viestissä neljänneksi ja 15 kilometrillä yhdeksänneksi, kun taas 50 kilometrin kilpailun hän keskeytti. Sapporon olympialaisissa 1972 hän oli varamiehenä.
Holmenkollenin kisoissa Grønningen voitti 15 kilometrin kilpailun vuosina 1960 ja 1961. Salpausselän Kisoissa hän voitti saman matkan vuosina 1960, 1961 ja 1962. Henkilökohtaisia Norjan-mestaruuksia hän voitti uransa aikana yhdeksän.
Grønningen oli hiihtäjäksi omana aikanaan poikkeuksellisen isokokoinen, 190 senttiä ja 78 kiloa. Hänen urastaan julkaistiin I det lange løp -kirja jo vuonna 1967.
Pedon luku
thumb|200px|right|666 [[kreikkalaiset numerot|kreikkalaisina numeroina.]] thumb|200px|Pedon luvun muoto 616 vanhassa käsikirjoituksessa. Pedon luku mainitaan Raamatun Ilmestyskirjassa eli Johanneksen ilmestyksessä. Luvuksi mainitaan 666 (kuusisataakuusikymmentäkuusi), ja enkeli varoittaa kostosta kaikille, jotka kantavat tätä pedon merkin lukua oikeassa kädessään tai otsassaan. Joissain varhaisissa Uuden testamentin kopioissa pedon luku esiintyy myös muodossa 616.
666
Suomen evankelis-luterilaisen kirkon kirkolliskokouksen vuonna 1992 käyttöön ottama suomennos Johanneksen ilmestyksen kolmannestatoista luvusta (Ilm. 13:16–18) on seuraavanlainen:
Vanhempi Suomen evankelis-luterilaisen kirkon vuonna 1938 käyttöön ottama suomennos samasta kohdasta on seuraavanlainen:
Alkuperäinen muinaiskreikankielinen teksti ei puhu luvusta 666 vaan luvusta kuusisataa ja kuusikymmentä kuusi (, heksakosioi heksēkonta heks). Luku on myös kirjoitettu alun perin kreikkalaisilla numeroilla, jolloin sen osille 600, 60 ja 6 on kaikille käytetty eri kirjainta. Kreikkalainen muoto on.
Kuningas Jaakon käännöksessä pedon luku on 600, 3 tiuta ja 6:
Vanhahtava englanninkielen sana score tarkoittaa samaa kuin suomen sana tiu eli kahtakymmentä.
616
Muun muassa Egyptin Oksyrhynkhoksesta löytyneistä papyruksista on löydetty 200- tai 300-luvulta peräisin oleva versio Ilmestyskirjasta, jossa pedon luku esiintyy muodossa eli 616. Myös 400-luvulla kirjoitetussa käsikirjoituksessa Codex Ephraemissa on luku 616, joka on myös kirjoitettu sanallisesti ἑξακόσιοι δέκα ἕξ, hexakosioi deka hex, eli kuusisataakuusitoista.
Kyseessä saattaa olla käsikirjoituksille tyypillinen kopiointivirhe tai poliittisista taikka teologisista motiiveista tehty muutos. Muutos on saattanut tapahtua kumpaan suuntaan tahansa. Variaatio 616 oli tunnettu ainakin jo 100-luvun lopulla, sillä kirkkoisä Irenaeus ottaa asiaan kantaa teoksessaan Harhaoppeja vastaan. Irenaeus tulkitsee, että 666 on oikea muoto ja 616 virheellinen. Vaikka 616 esiintyy joissain vanhoissa käsikirjoituksissa, niin Ilmestyskirjan tekstikritiikin kannalta yhtenä parhaista käsikirjoituksista pidetyssä Codex Alexandrinuksessa esiintyy muoto 666 ja lisäksi lukua 666 tukevat myös 300-luvun Codex Sinaiticus ja 200-luvulta peräisin oleva Ilmestyskirjan katkelma Papyrus P47. On mahdollista, että luku on muutettu muotoon 616, jotta numero saadaan sopimaan yhteen joidenkin tiettyjen nimien kanssa. 616 saadaan muun muassa keisari Caligulan kreikankielisestä nimestä tai keisari Neron latinankielisestä nimestä, kun Nro Qsr transliteroidaan ensin hepreaksi נרו קסר.
Historiallinen henkilö?
Kristillisessä mytologiassa Johanneksen ilmestyksen tulkitaan ennustavan tulevia tapahtumia. Friedrich Engels pohti vuonna 1883 Pedon ongelmaa artikkelissaan "Ilmestyskirja". Hänen esityksensä perustui saksalaisen orientalistin Franz Ferdinand Benaryn luentoon Berliinin yliopistossa vuonna 1841. Engels lainaa Ilmestyskirjan 17. lukua: "Minä näin naisen, joka istui helakanpunaisen pedon selässä. Peto oli yltympäri täynnä siihen kirjoitettuja herjaavia nimiä, ja sillä oli seitsemän päätä ja kymmenen sarvea... Seitsemän päätä tarkoittaa seitsemää vuorta, joilla nainen istuu. Myös kuninkaita on seitsemän. Viisi näistä on jo poissa, kuudes on vallassa. Yksi ei ole vielä tullut, ja kun hän tulee, hänen on määrä hallita vain vähän aikaa. Peto itse – se, joka on ollut mutta jota ei enää ole – on kahdeksas kuningas ja samalla yksi noista seitsemästä. Se joutuu tuhon omaksi… Nainen, jonka näit, on se suuri kaupunki, joka hallitsee maan kaikkia hallitsijoita (kursivoinnit Engelsin)."Engels toteaa, että kaupunki on Rooma, ja ilmestyskirjaa kirjoitettaessa sitä hallitsi kuudes keisari. Tämä oli Galba, joka hallitsi vuonna 68. Peto on yksi seitsemästä kuninkaasta, joka tekee paluun, ja Engelsin mukaan kirkkoisä Irenaus tiesi, että kyseessä oli keisari Nero. Kreikan ja heprean kirjaimia käytetään myös numeroina, ja pedon luku viittaa keisari Neroon. Hänen kreikankielinen nimensä NERON KESAR translitteroidaan hepreaksi נרון קסר, ja näitä kirjaimia vastaavat numeroarvot tuottavat luvun 666:
r   S    q     n   o    r    n          666 = 200 + 60 + 100 + 50 + 6 + 200 + 50
Petter Hugsted
thumb|right|Petter Hugsted Petter Hugsted (11. heinäkuuta 1921 Kongsberg – 16. toukokuuta 2000 Kongsberg) oli norjalainen mäkihypyn olympiavoittaja.
Pedon luku
Historiallinen henkilö?
Jos taas lähdetään nimen latinalaisesta kirjoitustavasta Nero Caesar, putoaa toinen n pois, ja kirjainten summa on 66 - 50 = 616, joka on vaihtehtoinen pedon luku. Engels päättelee, että Johannes ennustaa Neron paluuta vuonna 70 (eli suunnilleen seuraavana vuonna). Nero aloittaisi tällöin hirmuvallan, jonka jälkeen Jumala ilmestyy.
Petter Hugsted
Hugsted voitti nuorten Norjan-mestaruuden vuonna 1940, mutta sitten sotavuodet aiheuttivat pitkän kilpailutauon. Vuonna 1946 hän sijoittui yhdeksänneksi Norjan-mestaruuskilpailuissa ja Holmenkollenilla. Vuonna 1947 hän oli maansa mestaruuskilpailuissa kuudes ja voitti Suomessa Salpausselän mäkihyppykisan. Vuonna 1948 hän sijoittui Norjan-mestaruuskilpailuissa viidenneksi mutta voitti kaksi olympiakatsastuskilpailua ja pääsi olympiaedustajaksi. Sankt Moritzin talviolympialaisissa hän voitti kultaa norjalaisten kolmoisvoittoon päättyneessä kilpailussa. Vuosina 1948 ja 1950 hän sijoittui Holmenkollenilla kolmanneksi. Vuonna 1952 hän voitti Tanskassa käydyn Holtekollenin mäkikisan.
Hugsted pelasi myös jalkapalloa Norjan B-maajoukkueessa. Hän sai vaimonsa Inger Naufin kanssa neljä lasta.
Pedon luku
Historiallinen henkilö?
Benaryn teoriaan on kohdistettu vain heikkoja vastaväitteitä. On huomautettu, että keisari Neron hepreankielinen nimi NIRON QISR on hepreaksi translitteroituna  נירון קיסר,  ja siinä kirjainten summa on 686 eikä 666.
Lisäksi on väitetty, että Ilmestyskirja olisi kirjoitettu 90-luvulla jaa., ja Nero kuoli vuonna 68. Parempi olisi silloin pitää petona Titusta, joka hävitti Jerusalemin temppelin ja koko Jerusalemin kaupungin vuonna 70 jaa., tai keisari Vespasianusta, jonka kaudella (69–79 jaa.) tämä tapahtui. Ilmestyskirja sisäinen todistusaineisto puhuu kuitenkin sen puolesta, että kirja on tehty ennen vuotta 70. Esimerkiksi Jerusalemin temppeli, joka tuhottiin vuonna 70, oli kirjan kirjoitusaikaan vielä pystyssä (Ilm.11:1–2).j
Myöhempiä tulkintoja
Pedon luvun on usein tulkittu viittaavan profeetallisesti johonkuhun myöhemmin eläneeseen henkilöön. Aikojen kuluessa kristityissä maissa monet ovat poliittisten tai uskonnollisten kiistojen yhteydessä yrittäneet leimata vastustajansa Anti­kristukseksi selittämällä, että hänen nimestään saadaan tavalla tai toisella pedon luku 666. Esimerkiksi 1500-luvulla muuan katolinen kirjailija väitti Martti Lutherin olevan Anti­kristus, koska hänen nimestään saatiin latinalaisessa systeemissä luku 666. Tähän eräät luterilaiset vastasivat, että sama luku saatiin myös paavin tiarassa muka esiintyneestä arvonimestä vicarius filii dei (Jumalan pojan sijainen) laskemalla yhteen niiden kirjainten arvot, jotka olivat samalla roomalaisia numeroita.
1900-luvulla jotkut väittivät muun muassa Yhdysvaltain presidenttiä Ronald Wilson Reagania Antikristukseksi sillä perusteella, että hänen nimensä jokaisessa osassa oli kuusi kirjainta. Samoin UPC-viivakoodin kehittäjän George Joseph Laurer nimen osissa on kuusi kirjainta.
thumbnail|EAN-viivakoodi. Muita pidempien kohdistus­viivojen on väitetty tarkoittavan numeroa 6, jolloin ne yhdessä muodostaisivat luvun 666. Nykyaikana pedon luvun on väitetty esiintyvän myös EAN-viivakoodeissa. Niihin sisältyy kolme kahden kapean, muita pidemmän viivan, kohdistusviivan muodostamaa ryhmää, jotka toisaalta muistuttavat myös numeron 6 merkintää viiva­koodissa. Yhtäläisyys on kuitenkin näennäinen, sillä jokaisen numeron merkkiin kuuluu sekä valkoisia että mustia, tietyn levyisiä osia, ja kun valkoiset viivat otetaan huomioon, eivät kohdistus­viivat muistuta kuutosia. Lisäksi eräissä tapauksissa numero­merkkien valkoiset ja mustat viivat vaihdetaan keskenään, jolloin yhtäläisyyttä kohdistus­viivojen kanssa ei ole senkään vertaa.
Anthropos
Yksi tulkinta on, että 666 tarkoittaa ihmistä tai ihmiskuntaa itseään, joka asettaa itsensä Jumalan sijaan. Johannes puhui hepreaa, mutta kirjoitti kreikaksi. Niinpä on oletettavaa, että Johannes käytti heprealaista gematriaa. Kun ihmistä tarkoittava kreikan sana anthropos translitteroidaan vastaaviksi heprean kielen kirjaimiksi ja lasketaan numeroiksi, tuloksena on 666. Tällöin "pedon luku on ihmisen luku" saa selityksen. Jumalan lukuna pidetään numeroa 7, ja 777 symboloi Pyhää kolminaisuutta. Ihmisen luku on tällöin 666 – ruumis, sielu ja henki. Numero 6 (pienin täydellinen luku ja yhtä vähemmän kuin 7) symboloi Kabbalassa yleisesti ihmistä.
Jehovan todistajien mukaan 666 symboloi koko ihmiskunnan poliittista järjestelmää ja sen räikeää epätäydellisyyttä, ei jotakuta tiettyä ihmisyksilöä.
Pedon lukua ei ole alkutekstissä ilmaistu kymmenjärjestelmällä, kolmena kappaleena numeroita 6, vaan muodossa kuusisataa, kuusikymmentä ja kuusi.
Pedon luku populaarikulttuurissa
Pedon luku 666 liitetään usein populaarikulttuurissa epäkristillisyyteen. Lukua on tehty tunnetuksi metallikulttuurissa ja -musiikissa, esimerkiksi Iron Maiden -yhtye on tehnyt lukua käsittelevän kappaleen ”The Number of the Beast”. Aphrodite's Child on tehnyt levyn 666, joka kertoo Ilmestyskirjan tarinan musiikillisesti.
Robert A. Heinleinin kirjassa The Number of the Beast Pedon luvuksi ei osoittaudu 666, vaan (6^6)^6 eli 10 314 424 798 490 535 546 171 949 056 (≈1027), mikä on kirjassa esiintyvien rinnakkaisulottuvuuksien lukumäärä.
Hannah Wilkinson
pienoiskuva|Hannah Wilkinson Hannah Lilian Wilkinson (s. 28. toukokuuta 1992 Whangārei) on uusiseelantilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Uuden-Seelannin naisten maajoukkueessa ennen vuoden 2023 MM-kilpailujen alkua 113 maaottelua ja tehnyt niissä 29 maalia. MM-kilpailuissa 2019 hän pääsi kahdesti vaihtopelaajana kentälle. Hän pelasi naisten maajoukkueessa ensimmäisen kerran helmikuussa 2010.
Wilkinson edustaa seuratasolla australialaista Melbourne Cityä. Hän on aiemmin pelannut Ruotsissa Vittsjö GIK:n ja Djurgårdens IF:n sekä Saksassa MSV Duisburgin joukkueissa.
Jääkiekko talviolympialaisissa 1956
Jääkiekko oli kahdeksatta kertaa olympialaisten ohjelmassa vuoden vuoden 1956 talviolympialaisissa. Turnaus oli samalla maailmanmestaruuskilpailut ja Euroopan-mestaruuskilpailut. Turnauksen ottelut pelattiin pääasiassa oli Cortina d'Ampezzon Stadio del Ghiacchiossa, jonne mahtui 7 000 katsojaa. Turnauksen ottelut pelattiin 26. tammikuuta – 4. helmikuuta 1956.
Turnaukseen osallistui kymmenen joukkuetta. Joukkueet jaettiin kolmeen alkulohkoon, joiden kaksi parasta pääsi ylempään loppusarjaan. Ylemmässä loppusarjassa pelattiin yksinkertainen sarja, ja mitalit jaettiin sarjataulukon perusteella. Alkulohkoissa karsiutuneet joukkueet pelasivat vielä alemmassa loppusarjassa sijoista 7.–10.
Saksa osallistui yhdistetyllä joukkueella vuoden 1956 talviolympialaisiin. Siitä syystä se järjesti Itä-Berliinissä sisäisen karsinnan, jonka voittaja pääsi edustamaan koko Saksaa olympiaturnaukseen. Saksan liittotasavalta voitti karsinnan ja pääsi kisoihin.
Neuvostoliitto osallistui ensimmäistä kertaa jääkiekon olympiaturnaukseen. Maailmanmestaruuskilpailuihin Neuvostoliitto oli ottanut osaa ensi kertaa kaksi vuotta aiemmin, jolloin se voitti mestaruuden. Olympialaisten jääkiekkoa taas oli hallinnut Kanada. Se oli hävinnyt seitsemissä aiemmissa olympialaisissa vain yhden ottelun. Vuoden 1956 olympialaisiin Kanada sai Neuvostoliitosta varteenotettavan haastajan. Kanadaa edusti turnauksessa amatöörijoukkue Kitchener-Waterloo Dutchmen, jossa pelasi muun muassa Martin Brodeurin isä Denis Brodeur. Neuvostoliittoa edusti maajoukkue, jonka pelaajat harjoittelivat yhdessä ympäri vuoden. Pelaajat työskentelivät nimellisesti armeijassa, ja Neuvostoliitto pystyi näin kiertämään olympialaisten amatöörisääntöjä.
Kanada koki ennen Neuvostoliitto-ottelua maalein 4–1 yllätystappion Yhdysvalloille, jonka joukkue koostui valitusta tähdistöjoukkueesta. Yhdysvaltain joukkueessa pelasi myös amerikansuomalainen Willard Ikola. Neuvostoliitto taas voitti Yhdysvallat maalein 4–0, mikä tarkoitti että Kanadan piti viimeisessä ottelussa voittaa Neuvostoliitto päästäkseen tasapisteisiin. Neuvostoliitto voitti päätösottelun maalein maalein 2–0 ja saavutti näin ensimmäisissä olympialaisissaan olympiakultaa. Yhdysvallat sijoittui hopealle, ja Kanada jäi pronssille.
Shark (televisiosarja)
Shark on yhdysvaltalainen lakidraamasarja. Sarja kertoo James Woodsin esittämästä Sebastian Starkista, joka on entinen puolustusasianajaja ja nykyinen syyttäjä. Sarjan muissa osissa ovat Danielle Panabaker, Sophina Brown, Sarah Carter, Kevin Alejandro, Henry Simmons ja Jeri Ryan. Sarjan pilottijakson ohjasi Spike Lee, ja se esitettiin CBS:llä 21. syyskuuta 2006.
Jääkiekko talviolympialaisissa 1956
B-sarja
Samaan aikaan kun olympiaturnausta pelattiin, pelasivat Norja, DDR ja Belgia maailmanmestaruuskisojen B-sarjan Berliinissä. B-sarja pelattiin erillisenä turnauksena Itä-Berliinissä.
Shark (televisiosarja)
Historia
CBS ilmoitti 20. lokakuuta 2006, että Sharkia esitetään täysi tuotantokausi eli 22 jaksoa. 16. toukokuuta 2007 kanava tiedotti, että sarjalle tuotetaan myös toinen tuotantokausi. Sen esittäminen alkoi 23. syyskuuta 2007, mutta esittäminen keskeytyi 27. tammikuuta 2008 käsikirjoittajien lakon myötä. Jatkoa seurasi 29. huhtikuuta 2008 lähtien neljällä jäljellä olevalla jaksolla. Niiden loputtua CBS ei tilannut enää uutta tuotantokautta, vaan lakkautti 13. toukokuuta 2008 koko sarjan.
Sarja Suomessa
Suomessa Sharkia esittää MTV3-kanava. Sarjan ensimmäinen jakso esitettiin 12. lokakuuta 2007.
Edogawa
Edogawa on yksi Japanin pääkaupungin Tokion erillisalueista. Se sijaitsee kaupungin itäosassa Tokionlahden rannalla Tokion keisarillisen palatsin itäpuolella Ara- ja Edojokien suulla ja rajautuu Katsushikan, Kōtōn ja Sumidan erillisalueisiin sekä Chiban prefektuurin Ichikawan, Matsudon ja Urayasun kaupunkeihin. Edogawassa on 694 307 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 49,90 neliökilometriä.
Aluejako
Edogawan erillisalueella on 46 kaupunginosaa, jotka jakautuvat yhteensä 197 osa-alueeseen. Yhteen kaupunginosaan kuuluu yhdestä yhdeksään osa-aluetta.
Kaupunkikuva ja nähtävyydet
Edogawa on merellinen alue, joka rajautuu etelässä Tokionlahteen, lännessä Ara- ja Nakajokiin sekä idässä Edo- ja Kyū-Edojokiin. Alueen läpi virtaa seitsemän jokea, joiden yhteispituus on 45 kilometriä. Tokionlahden rannalla on Kasain merenrantapuisto, jossa sijaitsee Tokyo Sea Life -akvaario.
Péter Dominikinpoika
Péter Dominikinpoika oli unkarilainen aatelinen, joka toimi Transilvanian voivodina vuonna 1280. Hänet nimitti tehtäväänsä Unkarin kuningas Ladislaus IV.
Ystävän laulu (Arja Saijonmaan albumi)
20 suosikkia – Ystävän laulu on Arja Saijonmaan kokoelma-albumi vuodelta 1995. Levy on osa 20 suosikkia -kokoelmalevysarjaa.
Salaperäinen Sunset Motel
Salaperäinen Sunset Motel (Desire and Hell at Sunset Motel) on vuonna 1992 ensi-iltansa saanut jännityselokuva, jonka on käsikirjoittanut ja ohjannut Alien Castle. 1950-luvun lopulle sijoittuvan elokuvan pääosia näyttelevät Sherilyn Fenn, Whip Hubley, David Hewlett, David Johansen ja Paul Bartel.
Juoni
Lelumyyntimiehen upea vaimo (Fenn) liehittelee muita miehiä, kun mies istuu myyntikokouksessa. Mies palkkaa psyykkisesti sairaan rikollisen varjostamaan vaimoaan, kun taas vaimon rakastaja suunnittelee miehen murhaa.
Arvioita
VideoHound's Golden Movie Retriever sanoo elokuvan juonta tolkuttoman monimutkaiseksi ja pitää elokuvan ainoana ansiona näyttävää visuaalisuutta. Video-oppaassa vuodelta 1994 Sam Inkinen luonnehtii elokuvaa erotiikkaa tihkuvaksi trilleriksi ja antaa sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Shakki
pienoiskuva|Vasemmalta oikealle: kuningas, kuningatar, lähetti, torni, ratsu, sotilas. Shakki eli šakki on strateginen lautapeli, jossa kaksi pelaajaa siirtää vuorotellen omia nappuloitaan 8 × 8 ruudun kokoisella, usein mustavalkoisella ruutulaudalla, shakkilaudalla. Kummallakin pelaajalla on 16 nappulaa, jotka yhdessä muodostavat ”armeijan” (mustan ja valkoisen). Armeija pyrkii voittamaan vastapuolen armeijan. Tavoitteena on saattaa vastustajan tärkein nappula, kuningas, hyökkäyksen kohteeksi (eli shakkiin) niin, ettei vastustajalla ole laillista siirtoa sen torjumiseksi. Pelaajan, joka saavuttaa tämän tavoitteen, sanotaan ”tehneen matin” vastustajansa kuninkaasta ja matin tehnyt pelaaja on voittanut pelin. Käytännössä kokeneilla pelaajilla peli useimmiten päättyy luovutukseen tai sovittuun tasapeliin.
Shakkiin kohdistuneiden tutkimusten pohjalta pelaamisen on arvioitu kehittävän loogista ajattelua ja parantavan muistia. Shakkia pelataan myös ammattimaisesti mutta etenkin ajanvietteeksi erilaisissa kerhoissa ja turnauksissa, internetissä, puistoissa ja postitse (kirjeshakki). Suomessa on noin 1 500 aktiivista shakinpelaajaa, jotka pelaavat turnauksissa.
”Länsimaisen” shakin lisäksi on olemassa ”japanilainen shakki” (shōgi) ja ”kiinalainen shakki” (xiangqi). Lisäksi on olemassa peli nimeltä kiinanšakki, joka ei kuitenkaan muistuta shakkia, vaan halmaa.
Etymologia
Persian kielen šāh māt (″kuningas on ansassa”) jäi elämään pelin päättävänä fraasina. Persiankielisestä sanasta šāh (kuningas, šaahi) tuli vähitellen shakin nykyinen nimi useimpiin kieliin. Suomen kieleen sana shakki lainautui ruotsin (schack), saksan (Schach) ja muinaisranskan kautta. Sen sijaan pelin vironkielinen nimi on male. Nimi on johdettu sanasta malev(a), joka tarkoittaa historiallista sotajoukkoa.
Pelin nimi suomen kielessä
Pelin nimi kirjoitetaan tavallisesti shakki tiedotusvälineissä ja shakkiyhteisössä (Suomen Shakkiliitossa, suomalaisissa shakkikerhoissa). Kotimaisten kielten keskuksen Kielitoimisto suosittaa tämäntapaisissa sanoissa hattu-s:n (š) käyttöä, mutta muotoa ”shakki” voi käyttää shakinpelaajien toivomuksesta. Kielitoimiston sanakirjassa ”shakista” viitataan kuitenkin päähakusanaan šakki, ja Kotuksen lausunnossa esitetään perustelut kirjoitusasulle šakki. Yleinen suomalainen ontologia käyttää muotoa shakki. Tietosanakirjoissa ja kaunokirjallisuudessa käytetään molempia muotoja.
Suomalaiset järjestöt, kuten Suomen Shakkiliitto, sekä niiden lehdet Shakki ja Kirjeshakki käyttävät sh-muotoa ja se on myös shakinpelaajien käyttämä muoto.
Shakki maailmalla
pienoiskuva|Shakkilauta, -nappulat ja -kello
Shakki on laajimmin levinneitä lautapelejä: sen kansainvälisiin arvoturnauksiin on usein osallistunut lähes 130 maata ja peli tunnetaan eri puolilla maapalloa. Joidenkin arvioiden mukaan 605 miljoonaa ihmistä maailmanlaajuisesti osaa pelata shakkia, ja 7,5 miljoonaa heistä kuuluu johonkin kansalliseen shakkijärjestöön. Näitä järjestöjä on yhteensä 160 valtiossa. Tällä perusteella shakki on yksi maailman suosituimmista urheilulajeista.
Kansainvälistä shakkitoimintaa on organisoinut perustamisvuodestaan 1924 lähtien Maailman shakkiliitto FIDE. Shakki on usein noussut uutisotsikoihin varsin erilaisilla tavoilla. Kylmän sodan aikaan vuonna 1972 Islannissa järjestetty yhdysvaltalaisen Bobby Fischerin ja neuvostoliittolaisen Boris Spasskin välinen maailmanmestaruusottelu herätti koko maailman kiinnostuksen eräänlaisena kylmän sodan lautapeliversiona. Tämä oli ensimmäinen kerta toisen maailmansodan jälkeen, kun länsimainen pelaaja onnistui murtamaan neuvostopelaajien hegemonian. 90-luvulla kiinnostus tietokoneshakkiin kasvoi, ja Garri Kasparovin useat kohtaamiset tietokoneiden kanssa, erityisesti vuoden 1997 ottelu IBM:n Deep Blue -tietokonetta vastaan, ovat olleet ympäri maailman seurattuja tapahtumia.
Shakki Suomessa
Suomessa shakkia on pelattu satoja vuosia, keskiajalta alkaen. Vanhin suomalainen yhtäjaksoisesti toiminut shakkikerho on Helsingin Shakkiklubi (HSK, perustettu 1886), jonka perustajajäsenet olivat käynnistämässä koko maan shakkitoimintaa. Suomen shakkitoiminnasta vastasi aluksi Suomen Shakkiliitto (SSL, perustettu 1922) ja myöhemmin SLU:n lajiliittoihin kuuluva Suomen Keskusshakkiliitto (perustettu 1948, ja uudelleen Suomen Shakkiliitto 2012–), joka muun muassa järjestää vuosittain SM-turnaukset ja laskee kotimaan vahvuusluvut. Suomessa shakki on vuodesta 1983 asti ollut virallisesti urheilua, minkä takia shakkiliitot ja -kerhot kuuluvat valtion ja kuntien urheilutoimen alaisuuteen.
Tilastollisesti shakinpeluu on suosituinta Uudellamaalla, Pohjois-Karjalassa ja Pirkanmaalla. Shakkiaktiivisuus on kaikkein heikointa Kainuussa, Pohjois-Savossa ja Itä-Uudellamaalla. Vuonna 2006 Suomessa oli lähes 1 500 seurapelaajaa, joista noin kaksi kolmasosaa Helsingin ja Uudenmaan alueella.
Historia
pienoiskuva|Persialainen nuorukainen pelaa shakkia kahden kilpakosijansa kanssa.