cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Oulun seksuaalirikokset 2018
Ulkomaalaisten rikokset ja kotouttaminen
Ulkomaalaisten tekemät rikokset nousivat julkiseen keskusteluun Oulun seksuaalirikosten myötä. Esimerkiksi vuonna 2017 afganistanilaisia ja irakilaisia epäiltiin lukumääräänsä nähden seksuaalirikoksesta 40 kertaa niin usein kuin suomalaisia. Yksi syy korkeaan lukemaan on ikärakenne, sillä näiltä alueilta tulleista henkilöistä suuri osa on nuoria miehiä. Ikärakenne ei kuitenkaan yksin selitä tiettyihin kansalaisuusryhmiin liittyvää seksuaalirikollisuutta, sillä keskusrikospoliisin mukaan irakilaisten kohdalla ikärakenne huomioidenkin ero on 14-kertainen. Muita taustavaikuttajia keskusrikospoliisiin mukaan ovat vanhoilliseen islamiin juurensa juontava väkivaltainen kunniakulttuuri sekä lähtömaan kaoottinen tilanne. Helsingin yliopiston kriminologian ja oikeuspolitiikan instituutin suunnittelijan mukaan yksi tärkeä selitys maahanmuuttajien tekemille rikoksille on sosiaalisen kontrollin siteen katkeaminen, sillä nuoret miehet eivät ole uudessa kotimaassaan oman yhteisön lähikontrollissa.
Oulun seksuaalirikosepäilyjen yhteydessä nousi esiin myös maahanmuuttajien kotouttamisen onnistuminen suomalaisen lainsäädännön ja kulttuurin oppimisen näkökulmasta. Työ- ja elinkeinoministeriön maahanmuuttojohtajan mukaan tasa-arvosta, lainsäädännöstä ja Suomen yhteiskunnasta kerrotaan kotoutumiskoulutuksissa, eikä koulutuksen vaikuttavuuden seurantaan ole yksinkertaista ratkaisua. Vastaanottokeskuksissa turvapaikanhakijoille järjestetään kursseja seksuaalisuudesta ja tasa-arvosta suomalaisessa yhteiskunnassa. Maahanmuuttojohtajan mukaan kotoutumiskoulutusten vaikuttavuutta ja sen seurantaa pitää arvioida uudelleen seuraavalla hallituskaudella.
Poliisin toiminta
Poliisi tiedotti seksuaalirikoskokonaisuudesta useita päiviä sen jälkeen, kun seitsemän epäiltyä oli otettu kiinni. Viiveen aikana epäiltyjen nimet kiersivät sosiaalisessa mediassa ja epäiltyihin ri­kok­siin sekä po­lii­sin tie­do­tuk­seen liit­ty­en liikkui monenlaisia tulkintoja ja nä­ke­myk­siä. Poliisi ei tiedottanut julkisuuteen Tuirassa tapahtuneesta kahdesta seksuaalirikoksesta lainkaan. Poliisin mukaan seksuaalirikosjutuista tiedottaminen liian varhaisessa vaiheessa voi johtaa rikostutkinnan vaarantumiseen. Lisäksi niukkaa tiedotuslinjaa toteutetaan uhrin suojelemiseksi. Poliisin mukaan Oulussa ei ole systemaattista rikosaaltoa vaan tutkinnassa on yksittäisiä, samoihin aikoihin paljastuneita seksuaalirikoskokonaisuuksia.
Rikosylikomisario Markus Kiiskisen mukaan Oulun poliisilaitos on syksyn 2018 aikana tehostanut lapsiin kohdistuvien vakavien rikosten tutkintaa. Myös resursseja ja työntekijöitä on lisätty ja työprosesseja tehostettu. Poliisi on myös panostanut enemmän taustaselvityksiin ja työtapoja on tehostettu yhteistyössä oikeuspsykologien ja syyttäjien kanssa. Lisäksi Kiiskinen uskoo, että Oulun poliisilaitoksen julkisuudessa harjoittama kannustus seksuaalirikoksista ilmoittamiseen poliisille on vaikuttanut siihen, että poliisin tutkittavaksi tulee aiempaa enemmän vakavia rikoksia.
Joulukuun alussa poliisi tiedotti ulkomaalaistaustaisista miehistä, jotka saalistavat nuoria tyttöjä netissä, ja toivoi vanhemmilta valveutuneisuutta. Myöhemmin poliisi julkaisi tiedotteen, jossa se kertoi, että tapausten myötä ulkomaalaisiin tai ulkomaalaiselta näyttäviin ihmisiin on kohdistunut vihapuhetta ja uhkaavaa käytöstä, mikä ei ole hyväksyttävää.
Oulun kaupunki
Oulun kaupunginjohtaja Päivi Laajalan mukaan Oulu on tapahtumista huolimatta turvallinen kaupunki, mutta on arvioitava uudelleen, mitä kaupunki voi tehdä enemmän turvallisuuden ja turvallisuuden tunteen eteen. Laajala kertoo, että ilmi tulleiden seksuaalirikosten laajuus, systemaattisuus ja pitkäkestoisuus ovat järkyttäneet myös virkamiehet. Laajalan mukaan kaupunki terävöittää työtään lasten ja nuorten parissa, ja kouluissa käynnistetään keskustelua erityisesti sosiaalisen median käytöstä ja sen riskeistä.
Ilmi tulleiden seksuaalirikosten vuoksi Oulun kaupunki järjesti 28. tammikuuta 2019 turvallisuusinfon, jossa käsiteltiin ajankohtaisia turvallisuusteemoja. Viranomaiset antoivat tilaisuudessa tilannekatsauksen ja vastasivat yleisön lähettämiin kysymyksiin. Kaupungin turvallisuusinfoja on järjestetty säännöllisesti aiemminkin mutta ne ovat olleet suljettuja tilaisuuksia.
Uusien seksuaalirikosepäilyjen tultua julki 11. tammikuuta 2019 Laajala kertoi, että kaupungin johto aikoo kutsua kaupungin asiantuntijoita, yhteistyökumppaneita ja viranomaisia yhteiseen suunnitteluun, miten he voivat yhdessä valmistella toimenpiteitä ja tehdä asioita nykyistä paremmin. Kaupungissa aiotaan pikkuhiljaa käynnistää monenlaisia turvallisuuteen ja lasten ja nuorten hyvinvointiin liittyviä toimenpiteitä. Oulussa työskentelevän traumapsykologin mukaan kaupunki ei ole järjestänyt riittävää tiedottamista, vanhempien tilaisuuksia tai nuoriin suuntautuvia interventioita turvallisuuden palauttamiseksi, vaikka kyseessä on hänen mukaansa eräänlainen suuronnettomuus Oulun kokoisessa kaupungissa.
Oulun kaupunki päätti tammikuussa 2019, että turvapaikanhakijaryhmiä ei päästetä toistaiseksi kaupungin päivähoitopaikkoihin tai oppilaitoksiin tutustumiskäynnille. Päätös oli voimassa kunnes toisin tiedotettiin.
Valtio lupasi kaupungille rahallista tukea krii­si­a­vun re­surs­soin­tiin ja tur­val­li­suus­työn uu­sien mal­lien re­surs­soin­tiin. Helmikuussa 2019 Oulun kaupunki haki yhteensä yli 2,3 miljoonan euron edestä avustuksia erilaisiin hankkeisiin. 22. helmikuuta hallitus julkisti lisätalousarvion, jonka määrärahoista kohdennettiin Ouluun 1,85 miljoonaa euroa lapsiin kohdistuvien seksuaalirikosten selvittämisen ja ehkäisemisen edistämiseksi. Kaupungissa perustettiin joulukuussa 2018 Turvallinen Oulu -hanke, joka pitää sisällään muun muassa vanhemmuuden tukemista lasten ja nuorten seksuaalikasvatuksessa sekä koulutuksen ja osaamisen vahvistamista seksuaalirikosten ehkäisemiseksi. Valtiovarainministeriö myönsi rahoitusta vuosille 2019 ja 2020 yhteensä 2,418 miljoonaa euroa, minkä lisäksi Oulun kaupunginvaltuusto myönsi lisämäärärahaa toimien nopeuttamiseksi. Turvallinen Oulu -hanke sai kritiikkiä siitä että monien mielestä hanke keskittyi liikaa lasten seksuaalikasvatukseen eikä siinä keskitytty tarpeeksi seksuaalisen hyväksikäytön torjuntaan. Syyskuussa 2021 Turvallinen Oulu -hanke palkittiin kansallisella rikoksentorjuntapalkinnolla.
Rasismi
Tapausten tutkinnanjohtajan ja rikosylikomisario Markus Kiiskisen mukaan tapaus on aiheuttanut ”tietynlaista jännitettä” joulukuusta alkaen. Julkisilla paikoilla liikkuneet syyttömät ulkomaalaiset ovat joutuneet esimerkiksi tönityiksi ja halveksunnan kohteeksi. Kiiskinen uskoo halveksunnan olevan yksi syy siihen, mikseivät turvapaikanhakijat enää juurikaan vietä aikaansa keskustan Kauppakeskus Valkeassa. Viilentynyt ilmapiiri ei Kiiskisen mukaan ollut tammikuuhun 2019 mennessä näkynyt väkivaltana, mutta moskeijan ikkunat rikottiin joulun aikoihin. Osasyynä ongelmiin Kiiskinen näkee keskustelut verkkopalstoilla ja sosiaalisessa mediassa, jossa on liikkunut paljon tarkoituksellisesti harhaanjohtavaa tietoa. Väärän tiedon oikaisemiseksi viranomaiset järjestivät Oulussa 28. tammikuuta turvallisuusinfon, jossa viranomaiset vastasivat heille lähetettyihin kysymyksiin.
Tuomiot
Ensimmäinen tuomio annettiin 20. maaliskuuta 2019. Vuonna 1975 syntynyt Muso Asoev sai kolmen vuoden ja kahdeksan kuukauden ehdottoman vankeusrangaistuksen törkeästä lapsen seksuaalisesta hyväksikäytöstä ja törkeästä raiskauksesta. Tuomittu on Tadžikistanin kansalainen. Rikos tehtiin Pohjois-Suomen Islamilaisen Yhdyskunnan moskeijassa, jossa uhriksi joutunut ulkomaalaistaustainen 10-vuotias tyttö kävi opiskelemassa Koraania. Asoev oli kosketellut tyttöä eri puolilta vartaloa seksuaalisesti olennaisella tavalla noin neljällä eri tekokerralla ja lopulta raiskannut tämän sormellaan. Rovaniemen hovioikeus lievensi Asoevin tuomion kolmeksi vuodeksi ja kahdeksi kuukaudeksi vankeutta. Lisäksi hänet määrättiin maksamaan tytölle 10 500 euron korvaukset. Hovioikeus katsoi, että vaikka teot olivat vakavia, ne eivät omassa rikoslajissaan olleet vakavimmasta päästä. Paljastuttuaan tapaus herätti suurta järkytystä. Suuttumusta herätti se, että paikallinen moskeija asettui tiukasti tekijän puolelle.
26. maaliskuuta 2019 Oulun käräjäoikeus tuomitsi 22-vuotiaan Abdullhadi Barhumin 2,5 vuoden ehdottomaan vankeuteen, jonka syinä olivat törkeä lapsen seksuaalinen hyväksikäyttö ja perusmuotoinen raiskaus. Rikoksen uhriksi joutunut 14-vuotias tyttö oli kysynyt Snapchatissä, kuka voisi hankkia hänelle savukkeita, ja viestiin vastasi Barhum. Ensimmäisessä tapaamisessa Barhum oli suudellut tyttöä suulle sekä kosketellut muun muassa tämän rintoja. Samana iltana tapahtuneessa toisessa tapaamisessa mies oli taluttanut tytön metsikköön, avannut housunsa ja pakottanut tämän polvillaan suuseksiin. Barhumin mukaan tyttö oli ollut aloitteellinen suuseksiin, mitä oikeus ei uskonut. Vankeusrangaistuksen lisäksi Barhum joutuu maksamaan tytölle 3 700 euron kipu- ja kärsimyskorvaukset.
19. huhtikuuta tuomittiin 23-vuotias Abdul Aziz Nayef Dbeisan Al-Bodour törkeästä raiskauksesta ja törkeästä lapsen seksuaalisesta hyväksikäytöstä kolmen vuoden ja kahden kuukauden ehdottomaan vankeuteen. Lisäksi hänet velvoitettiin maksamaan uhrille yhteensä 7 300 euroa muun muassa henkisestä kärsimyksestä, kivusta ja särystä. Al-Bodour kiisti teon ja valitti tuomiostaan. Rovaniemen hovioikeus piti vankeusrangaistuksen ennallaan, mutta alensi uhrille maksettavaa vahingonkorvausta 5 000 euroon.
Vuonna 1999 syntynyt Baraa Ahmed Saeed Al Dawayma tuomittiin 4. heinäkuuta 2019 Oulussa lapsen törkeästä raiskauksesta sekä törkeästä lapsen seksuaalisesta hyväksikäytöstä kolmen vuoden ja kahdeksan kuukauden ehdottomaan vankeuteen. Rikos tapahtui heinäkuussa 2018, kun 12-vuotias lapsi oli mennyt itselleen tuntemattoman Al Dawayman asunnolle, jossa tälle oli tarjottu alkoholia. Al Dawayma oli pakottanut uhrin kahdesti yhdyntään käyttämällä väkivaltaa sekä hyväksikäyttäen sitä, että pelon vuoksi lapsi ei kyennyt puolustamaan itseään. Al Dawayma kiisti rikokset ja väitti luulleensa uhria 16-vuotiaaksi, mitä oikeus ei pitänyt uskottavana. Toista, vuonna 2000 syntynyttä miestä vastaan ajettu syyte lapsen seksuaalisesta hyväksikäytöstä hylättiin.
Laajin rikoskokonaisuus
Tapauksen laajimmassa seksuaalirikoskokonaisuudessa tuomittiin kahdeksan ulkomaalaistaustaista miestä. Uhrina oli sama, tekoaikaan 12–13-vuotias tyttö.
Ensimmäinen tuomio laajimmassa seksuaalirikoskokonaisuudessa annettiin 9. toukokuuta. Oulun käräjäoikeus tuomitsi Rahmani Gheibalin neljän vuoden ehdottomaan vankeuteen törkeästä raiskauksesta ja törkeästä lapsen seksuaalisesta hyväksikäytöstä. Käräjäoikeuden Rahmani oli 13-vuotiaan tytön kanssa sukupuoliyhteydessä ja teki hänelle seksuaalisia tekoja, jotka vahingoittivat lapsen kehitystä. Osapuolet olivat tutustuneet toisiinsa sosiaalisessa mediassa, ja rikokset tapahtuivat yksityisasunnossa Oulussa. Tuomittu määrättiin maksamaan tytölle 22 000 euroa kivusta, särystä, kärsimyksestä sekä psyykkisen tilan heikkenemisestä. Rahmani kiisti rikokset ja valitti tuomiosta hovioikeuteen.
Dino Zoff
Dino Zoff (s. 28. helmikuuta 1942) on italialainen pelaajauransa lopettanut jalkapallomaalivahti, ja myöhemmin valmentaja.
Oulun seksuaalirikokset 2018
Laajin rikoskokonaisuus
Toinen tuomio annettiin 9. toukokuuta, kun vuonna 1998 syntynyt Shiraqa Yosefi tuomittiin kahden vuoden ehdottomaan vankeuteen törkeästä lapsen seksuaalisesta hyväksikäytöstä. Lisäksi hänet määrättiin maksamaan tytölle 8 700 euroa kivusta, särystä, kärsimyksestä sekä psyykkisen tilan heikkenemisestä. Oulun käräjäoikeuden mukaan Yosefi oli tytön kanssa kerran yhdynnässä, ja lisäksi suuteli tätä ja kosketteli sukupuolielimen alueelta. Tekojen katsottiin olevan omiaan vahingoittamaan lapsen terveyttä. Hän myös yritti rahalla houkutella tyttöä uuteen tapaamiseen. Yosefi kiisti rikokset. Uhrin kertomus ja muu kirjallinen näyttö sekä henkilötodistelu kuitenkin tukivat uhrin kertomaa tapahtuneesta.
Kolmannessa tuomiossa vuonna 1995 syntynyt Osman Ahmed Mohamed Humad tuomittiin kolmen vuoden vankeuteen törkeästä lapsen seksuaalisesta hyväksikäytöstä ja lapsen houkuttelemisesta seksuaalisiin tarkoituksiin, sekä maksamaan 13-vuotiaalle tytölle kivusta, särystä, kärsimyksestä ja psyykkisen tilan heikkenemisestä 17 000 euron korvaukset. Humad otti tyttöön yhteyttä Facebookissa, ja yhteydenpito jatkui Messengerissa ja Snapchatissa. Lähettämissään viesteissä Humad useasti pyysi tyttöä tulemaan luokseen ja tarjoutui maksamaan tämän matkakulut. Asunnollaan Humad oli tytön kanssa yhdynnässä, suuteli tätä, kosketteli ja riisui alushousut. Humad kiisti syyllistyneensä rikoksiin, mutta kirjallinen näyttö ja henkilötodistelu tukivat tytön kertomusta. Puolustuksen mukaan Humad aikoi valittaa tuomiostaan hovioikeuteen.
Oulun käräjäoikeus tuomitsi vuonna 1990 syntyneen Javad Mirzadin kolmen vuoden ja neljän kuukauden ehdottomaan vankeuteen törkeästä lapsen seksuaalisesta hyväksikäytöstä. Lisäksi hänet määrättiin maksamaan 13-vuotiaalle tytölle 19 000 euroa vahingonkorvauksia kivusta ja särystä, kärsimyksestä ja psyykkisen tilan heikkenemisestä. Mirzad ja tyttö olivat vaihtaneet puhelinnumeroita Mirzadin asunnolla, minkä jälkeen yhteydenpito jatkui WhatsAppissa, Instagramissa ja puhelimitse. Mirzad antoi tytölle rahaa bussimatkoihin tapaamisiin asunnossaan. Mirzad oli tytön kanssa yhdynnässä ja lisäksi muun muassa suuteli tyttöä ja kosketteli tätä eri puolilta vartaloa. Oikeuden mukaan Mirzadin olisi tullut havaita ainakin joitakin puutteita asianomistajan kyvyssä ilmaista itseään, kyvyssä itsenäiseen toimintaan sekä päätöksentekokyvyssä. Mirzad kiisti syyllistyneensä muuhun kuin suuteluun ja vartalon kosketteluun, mutta oikeus ei pitänyt selitystä uskottavana.
Dino Zoff
Ura pelaajana
Zoff aloitti huippu-uransa 19-vuotiaana Serie A:ssa Udinesen joukkueessa. Seria A -urallaan hän pelasi 570 peliä ja oli Italian pääsarjassa eniten pelejä pelannut maalivahti syyskuuhun 2006 saakka, jolloin hänen edelleen tilastoissa meni Gianluca Pagliuca.
Oulun seksuaalirikokset 2018
Laajin rikoskokonaisuus
Vyyhdin viimeiset tuomiot käräjäoikeudessa jaettiin 12. heinäkuuta 2019. Vuonna 1993 syntynyt Qayssar Mohsin Sbahi Aldhulaiein tuomittiin törkeästä lapsen seksuaalisesta hyväksikäytöstä, törkeästä raiskauksesta ja pahoinpitelystä neljäksi vuodeksi ehdottomaan vankeuteen. Lisäksi vuonna 1985 syntynyt Abdo Ibrahim Ahmed tuomittiin neljän vuoden kahden kuukauden pituiseen ehdottomaan vankeusrangaistukseen törkeästä lapsen seksuaalisesta hyväksikäytöstä, törkeästä raiskauksesta ja sukupuolisiveellisyyttä loukkaavan lasta esittävän kuvan hallussapidosta. Kuvassa ollut lapsi ei ollut vyyhdin uhri.
Dino Zoff
Ura pelaajana
Zoff voitti pitkän seurajoukkueuransa aikana kaikkiaan kuusi Italian mestaruutta ja kaksi cupia. Eurokentillä Zoffin ainoaksi pokaaliksi jäi UEFA Cupin voitto 1976–77 Juventuksen tolppien välissä.
Italian maajoukkueessa Zoff pelasi kaikkiaan 112 A-maaottelua. Hän oli mukana neljissä MM-kisoissa, joista tuli maailmanmestaruus 1982 ja hopeaa 1970. Zoff oli myös mukana Italian Euroopan mestaruuden 1968 voittaneessa joukkueessa. 1982 40-vuotiaasta Zoffista tuli kaikkien aikojen vanhin maailmanmestaruuden voittanut pelaaja. Zoff on ainoa italialainen sekä Euroopan-mestaruuden että maailmanmestaruuden voittanut pelaaja. Hän on myös maanmiehensä Gianpiero Combin ohella ainoa maalivahti, joka on toiminut maajoukkueensa kapteenina MM-kultaa voittaneessa joukkueessa. Lisäksi Zoff on 1142 minuutillaan pisimpään maalinsa puhtaana maajoukkuetasolla pitänyt maalivahti.
Oulun seksuaalirikokset 2018
Laajin rikoskokonaisuus
Kahdeksasta Oulun käräjäoikeudessa tuomitusta ulkomaalaistaustaisesta miehestä seitsemän valitti tuomioistaan hovioikeuteen. Yksi perui myöhemmin valituksensa. 22. tammikuuta 2020 Rovaniemen hovioikeus antoi järjestyksessään kolmannen tuomionsa vyyhtiin liittyen. Hovioikeus oli kaikissa kolmessa tapauksessa pitänyt vankeusrangaistusten pituudet ennallaan, mutta laskenut korvausten tasoa kahdessa. 31. maaliskuuta 2020 uutisoitiin, että Rovaniemen hovioikeus oli antanut tuomionsa viimeisen kolmen miehen tapauksessa. Oikeus tuli siihen tulokseen, että tytön muistikuvat eivät olleet asiassa sekoittuneet, vaan miehet oli tuomittu riittävän näytön perusteella, ja miesten tuomiot pysyivät voimassa. Kahdeksan vyyhdissä tuomitun miehen ei katsottu tehneen rikoksiaan yhdessä vaan oikeuden mukaan kukin syyllistyi rikoksiin vuorotellen. Miehet olivat tutustuneet ja pitäneet yhteyttä lapseen sosiaalisen median sovelluksissa.
Dino Zoff
Ura valmentajana
Pelaajauransa jälkeen Zoff on kokeillut siipiään myös valmentajana, mutta huomattavasti vaisummalla menestyksellä. Zoff aloitti huipulla korvaten Rino Marchesin Juventuksen peräsimessä 1988. Zoffin johdolla Vanha Rouva voitti kaudella 1989–1990 Italian cupin sekä UEFA Cupin mestaruuden.
Menestyskausi poiki Zoffin valmennusuralle jatkoa SS Laziossa. Menestystä roomalaisseurassa ei kuitenkaan tullut toivotulla tavalla ja Zoff sai lähteä kauden 1993–94 jälkeen. Hän oli sivussa valmennustyöstä kolmisen vuotta, kunnes korvasi erotetun Zdeněk Zemanin Lazio-luotsina tammikuussa 1997. Hän toimi päävalmentajana kauden loppuun tehden kesällä tilaa ruotsalaiselle Sven-Göran Erikssonille.
1998 Zoff nousi Italian maajoukkueen päävalmentajaksi kokeneen Cesare Maldinin seuraajaksi. Zoffin johdolla Italia eteni EM-kisoihin 2000. Belgian ja Hollannin viheriöillä Zoffin epäitalialainen hyökkäävä pelityyli tuotti tulosta ja Italia eteni aina loppuotteluun saakka. Zoffin ja Italian suuri unelma kariutui kuitenkin dramaattisesti, kun Sylvain Wiltord toi Ranskan tasoihin aivan ottelun loppuhetkillä. Jatkoajalla David Trézéguet upotti maalillaan Zoffin haaveet Euroopan mestaruudesta. Maalivahtilegenda erosi kisojen jälkeen saatuaan kovaa kritiikkiä muun muassa AC Milanin presidentti Silvio Berlusconiilta.
Zoff palasi kolmannen kerran Lazioon keväällä 2001, kun hän korvasi Englannin maajoukkueluotsiksi siirtyneen Sven-Göran Erikssonin seuran peräsimessä. Kehnosti alkaneen kauden 2001–02 takia Zoff erosi tehtävistään vuodenvaihteessa.
Kolmisen vuotta Lazio-pestinsä jälkeen Zoff yritti vielä palata valmentajaksi ACF Fiorentinassa. Hän pelasti seuran putoamiselta, mutta sai lähteä kauden jälkeen.
Teiksobaktiini
Teiksobaktiini on uusi antibiootti. Northeastern Universityn tutkijoiden tammikuussa 2015 julkaistun tiedon mukaan kehittämä antibiootti vaikuttaa antibioottiresistentteihin mikrobeihin. Se tehosi esimerkiksi MRSA:han, mutta sillä ei ollut haitallista vaikutusta nisäkkäiden kudoksille, eikä se näytä kehittävän resistenssiä. Ihmiskokeet ovat vuorossa seuraavaksi.
Ethan Bennett
Ethan Bennett on fiktiivinen poliisi Batman-animaatiossa. Hahmon äänenä toimi Steve J. Harris.
Teiksobaktiini
Teiksobaktiinin kemiallinen kaava on C58H95N15O15, moolimassa 1242,488 g/mol ja CAS-numero 1613225-53-8.
Ethan Bennett
Bennett oli Bruce Waynen paras ystävä, ja he olivat tunteneet toisensa jo yläasteelta lähtien. Hän toimi poliisina Gotham Cityssä ja toisin kuten parinsa Ellen Yin, Bennett pitää Batmanin tekemisiä hyväksyttävinä, sillä auttaahan hän poliiseja ratkaisemaan rikoksia. Myöhemmin Jokeri aiheutti hänelle elämänsä lopullisen muutoksen.
Savinaama
Bennettin jouduttua hengittämään myrkyllistä kaasua, joka oli peräisin Jokerin kehittämästä saviannoksesta. Ethanin keho muuttui myöhemmin saviseksi ja mahdollisti kehon muutosta erilaisiksi esineiksi tai henkilöiksi. Hän oli pitkään epätoivoinen itsensä suhteen ja lopulta päätyi Gothamin mielisairaalaan, jossa Tohtori Outo tutki Bennettin kehitystä. Myöhemmin häntä oltiin jo päästämässä takaisin siviilielämään ja hän piti käydä oikeusistuimen kautta, jotta ihmiset olisivat vakuuttuneita hänen parantumisestaan. Bruce Wayne tarjosi Bennettille myös töitä yhtiöstään. Kaikki ei kuitenkaan mennyt miten piti vaan Bennett muuttui jälleen Savinaamaksi ja lähti hakemaan kostoa Jokerille, jonka takia hän muuttui tällaiseksi hirviöksi.
Lähteet
Ethan Bennett
Châtillon
Châtillon voi tarkoittaa seuraavia:
Kunskapskanalen
Kunskapskanalen (suom. Tietokanava) on ruotsalainen, SVT:n ja UR:n yhteisomistuksessa oleva televisiokanava. Kunskapskanalen sai alkunsa vuonna 2002 perustetusta SVT Extrasta, joka lähetti olympialaiset ja muut äkilliset tapahtumat, SVT1:n ja SVT2:n ohjelmien uusintoja ja urheilutapahtumia.
SVT Extran tarina päättyi jo vuonna 2004, kun UR ja SVT sopivat muuttavansa SVT Extran molempien yhtiöiden yhteisomistuksessa olevaksi kanavaksi. SVT Extra muuttui 26.-27. syyskuuta 2004 välisenä yönä Kunskapskanaleniksi ja ohjelmisto muuttui täysin. Kanavaa lähetettiin samalla kanavapaikalla kuin SVTB (entinen Barnkanalen), mutta vuonna 2009 kun Barnkanalen siirtyi samalle kanavalle SVT24:n kanssa, Kunskapskanalen sai oman kanavan. Ohjelmisto koostuu opetus- ja tiedeohjelmista. Osa ohjelmista on SVT:n tuottamia ja loput ovat UR:n tuottamia.
Kunskapskanalen näkyy digitaalisesti koko Ruotsissa sekä Ahvenanmaalla, Pohjanmaalla, Länsi-Lapissa ja Meri-Lapissa anteenissa ja kaapelissa. Muualla Suomessa kanava näkyy kaapelissa ja satelliitissa.
Ihmisoikeudet
pienois|pysty|[[Ranskan Ihmisoikeuksien julistus (1789). Jean-Jacques-François Le Barbierin (1738–1826) maalaus.]] Ihmisoikeudet ovat jokaiselle ihmiskunnan jäsenelle yhtäläisesti kuuluvia oikeuksia. Niiden tarkoituksena on taata kaikille ihmisarvoinen elämä. Ihmisoikeudet perustuvat ajatukseen ihmisestä moraalisena olentona ja jokaiselle ihmiselle ihmisyyden osana kuuluvasta ihmisarvosta.
Ihmisoikeudet on määritetty kansainvälisillä sopimuksilla ja julistuksilla, kuten Yhdistyneiden kansakuntien ihmisoikeuksien yleismaailmallisella julistuksella 1948. Valtioiden välisillä ihmisoikeussopimuksilla on perustettu kansainvälisiä elimiä, joille valtiot ovat tunnustaneet oikeuden tutkia valituksia ja tehdä arviointeja jäsenmaiden ihmisoikeusongelmista.
Varhainen historia
Ihmisoikeuksien juuria on etsitty muun muassa 1400- ja 1500-luvulla toimineiden katolisen kirkon teologien ajatuksista. Esimerkiksi Salamancan yliopistossa Espanjassa opettaneet teologit, kuten Francisco de Vitoria, kehittelivät nominalistista suuntausta ja alkoivat tulkita vanhaa luonnonoikeusoppia siten, että jokaisella ihmisellä on vapaus, joka kuuluu hänelle siksi, että hän on Jumalan luoma. Vapaus omaan itseen oli heidän mukaansa luovuttamaton. 1500-luvulla tätä ajatusta käytettiin esimerkiksi perusteltaessa kuninkaan vallan rajaamista.
Toisaalta ihmisoikeuksien syntyyn ovat vaikuttaneet osaltaan myös hollantilaisen juristin Hugo Grotiuksen kirjoitukset. Hän hahmotteli oikeuden eri merkityksiä ja näki, että keskeisin oikeuden merkitys oli jokaiselle kuuluva omistusoikeus ja vapaus toimia oman tahtonsa mukaisesti. Hänen mukaansa ihmiset eivät kuitenkaan olleet enää täysin vapaita sen jälkeen, kun he ovat perustaneet valtion. Valtiolle nimittäin kuuluu oikeus määrätä niistä toimista, jotka ovat tarpeen muun muassa näiden oikeuksien toteutumiseksi. Myös Thomas Hobbes ja John Locke kehittelivät samantyyppisiä ajatuksia.
Ensimmäiset kansainväliset ihmisoikeuksiin liittyvät sopimukset koskivat uskonnonvapautta ja orjuuden poistamista. Uskonnonvapaus hyväksyttiin Westfalenin rauhansopimuksessa 1648. Käytännössä kuitenkin uskonnonvapaus ei ollut monissakaan maissa Euroopassa mahdollista, sillä esimerkiksi Suomen kuuluessa Ruotsiin ja Venäjään ja itsenäisyydenkin ajan alusta vuoteen 1923 asti Suomessa vallitsi uskontopakko, eli kristinuskonto oli pakollinen (tai seurasi maasta karkotus tai tuomioita), eikä siitä voinut erota (jos oli kastettu ja Suomeen saatiin siviilirekisteri, kirkon aiemmin pitämän väestörekisterin lisäksi 1917), eikä valita toista uskontoa uskonnonvapaasti. Lisäksi Suomessa oli kuolemantuomio tai karkotustuomio Siperiaan 1700- ja 1800-luvuilla kristinuskonnon kritisoinnista, jumalanpilkasta. Wienin kongressi tuomitsi orjuuden vuonna 1815, lisäksi 1800-luvulla tehtiin paljon muitakin kansainvälisiä sopimuksia orjuuden poistamiseksi.
Valistuksen ajalla ihmisoikeuksien edistämisen merkkipaaluja olivat Yhdysvaltain itsenäisyysjulistus vuonna 1776 jossa julistettiin kaikkien ihmisten olevan vapaita ja tasa-arvoisia lain edessä, lakkautettiin säätyerioikeudet ja taattiin muun muassa uskonnonvapaus, sananvapaus ja omaisuuden suoja. Ensimmäistä kertaa toteutui myös se ajatus, että hallitus saa hallita vain hallittujen suostumuksella. Yhdysvalloissa ihmisten tasa-arvo ulottui alun perin kuitenkin vain miespuolisiin valkoisiin eurooppalaistaustaisiin maanomistajiin ja kaupunkien liikemiehiin. Naiset saivat ääni- ja edustusoikeuden Yhdysvalloissa vasta 1920. Orjuus oli laillista osassa Yhdysvaltojen osavalloista vuoteen 1865 asti.
Ranskan ihmisoikeuksien julistuksessa 1789 merkittävää oli muun muassa kansalaisten tasa-arvon ja henkilökohtaisen vapauden turvaaminen ja lukuisten Raamattu-pohjaisten lakien poistaminen Ranskan laeista ja ainakin periaatteellinen uskonnon erottaminen valtiosta, mitä täydennettiin vielä 1900-luvulla. Kun julistus ilmestyi, niin ei ollut kuitenkaan lainkaan selvää, mitä se tulisi käytännössä tarkoittamaan. Esimerkiksi orjuus ei poistunut sen myötä, ja Ranskassa naiset saivat ääni- ja edustusoikeuden vaaleissa vasta hyvin myöhään, vasta vuonna 1945.
Kansainliitto perustettiin vuonna 1919 yleismaailmalliseksi valtioiden väliseksi järjestöksi. Se yritti ottaa ihmisoikeuksien suojelun tehtäväkseen, vaikka järjestön mandaatissa aihetta ei edes mainittu. Järjestö tuomitsi vuonna 1926 myös orjuuden.
YK:n yleismaailmallinen ihmisoikeuksien julistus
pienois|Yleismaailmalliselle ihmisoikeusjulistukselle antoi kasvonsa Yhdysvaltain presidentin leski [[Eleanor Roosevelt. ]] Natsi-Saksan toimeenpanema hyökkäyssota ja holokausti herättivät toisen maailmansodan jälkeisen ihmiskunnan toden teolla huomaamaan ihmisoikeuksien merkityksen. Alettiin ajatella, että ihmisoikeuksia tulee suojella tasa-arvon pohjalta. Voittajavaltiot perustivat Yhdistyneet kansakunnat. Se alkoi valmistella ihmisoikeuksien yleismaailmallista julistusta. Julistus hyväksyttiin 10. joulukuuta 1948 YK:n kolmannessa yleiskokouksessa. Neuvostoliitto liittolaisineen, Etelä-Afrikka ja Saudi-Arabia kuitenkin pidättäytyivät äänestämästä.
Ihmisoikeuksien yleismaailmallinen julistus kokosi ensimmäistä kertaa yhteen keskeisimpiä oikeuksia, joiden katsottiin olevan universaaleja ja kaikille kuuluvia. Se ei ole valtioita oikeudellisesti velvoittava asiakirja, mutta sen poliittinen ja moraalinen vaikutusvalta on huomattavan suuri. Julistus on myös toiminut YK:n myöhemmän ihmisoikeustyön perustana, mukaan lukien kaikki YK:n piirissä solmitut ihmisoikeussopimukset.
Eurooppalaiset ihmisoikeussopimukset
Paitsi YK:ssa, myös Länsi-Euroopassa ryhdyttiin toisen maailmansodan jälkeen valmistelemaan ihmisoikeussopimusta siltä pohjalta, etteivät ihmisoikeudet ole minkään maan sisäinen asia. Itä-Euroopan kehitys johti siihen, että läntisten maiden perustama Euroopan neuvosto otti omaan vuonna 1950 hyväksyttyyn Euroopan ihmisoikeussopimukseen erityisesti niitä vapausoikeuksia, joita loukattiin Neuvostoliiton kontrolloimassa Itä-Euroopassa. Myöhemmin sopimukseen on otettu uusia lisäpöytäkirjoja, joihin sitoutuminen ei kuitenkaan ole ollut jäsenmaille pakollista.
Suomi liittyi Euroopan neuvostoon toukokuussa 1989 ja vuotta myöhemmin ratifioi Euroopan ihmisoikeussopimuksen. Jo aiemmin Suomi oli ratifioinut YK:n kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia sekä TSS-oikeuksia koskevat yleissopimukset.
Islamilaiset ihmisoikeuksien julistukset
YK:n julkaisemaa ihmisoikeuksien julistusta vastustanut Saudi-Arabia julkaisi oman ihmisoikeuksia koskevan muistionsa vuonna 1970. Panislamilainen Islamilainen konferenssi laati vuonna 1980 islamin omille lähtökohdille rakentuvan asiakirjan, jossa esimerkiksi kiellettiin islamista luopuminen. The Islamic Council of Europe julkaisi samana vuonna oman yleismaallisen islamilaisen julistuksensa, joka täydensi ihmisoikeuksien yleismaailmallista julistusta islamilaisin varaumin. Julistus perustuu šariaan, ja sen mukaan ihmisoikeudet tulivat maailmaan islamin mukana.
Islamilaisen konferenssin vuonna 1980 laatiman mutta hyväksymättä jääneen asiakirjan pohjalta järjestö laati Kairon julistuksen ihmisoikeuksista islamissa, jonka konferenssi hyväksyi vuonna 1990. Kaikissa islamilaisissa ihmisoikeuksien julistuksissa ihmisen oikeudet nähdään velvollisuuksina Jumalaa kohtaan, ja vapaus merkitsee alistumista Jumalan tahtoon. Etenkin uskonnonvapaus ja naisten oikeudet ovat rajoitetumpia kuin ihmisoikeuksien yleismaailmallisessa julistuksessa.
Ryhmittely ja luettelo
Ihmisoikeudet voidaan jaotella kansalaisoikeuksiin ja vapausoikeuksiin, poliittisiin oikeuksiin sekä taloudellisiin, sosiaalisiin ja sivistyksellisiin oikeuksiin.
Keskeisiä ihmisoikeuksia ovat esimerkiksi oikeus elämään, ajatuksen, omantunnon ja uskonnon vapaus, mielipiteen vapaus ja sananvapaus, liikkumisen vapaus, oikeus työhön, oikeus riittävään elintasoon, oikeus lepoon ja vapaa-aikaan sekä oikeus opetukseen. Näiden lisäksi ihmisoikeuksien yleismaailmallinen julistus turvaa myös oikeuksia, joiden suojaamisesta on ollut vaikea päästä yhteisymmärrykseen ja sitoviin sopimuksiin, kuten pakolaisen oikeus turvapaikkaan, yksilön oikeus kansalaisuuteen sekä omaisuuden suoja.
Ihmisoikeussopimusten turvaamia ihmisoikeuksia ovat esimerkiksi:
Ihmisoikeuksien tapaan myös perusoikeudet ovat perustavanlaatuisia, kaikille ihmisille yhdenvertaisesti kuuluvia oikeuksia. Perusoikeudet eroavat kuitenkin ihmisoikeuksista siinä, että perusoikeudet on turvattu perustuslaissa kun taas ihmisoikeudet on turvattu kansainvälisissä ihmisoikeussopimuksissa.
Tunnusmerkit
Ihmisoikeuksien tunnusmerkkejä ja tärkeimpiä ominaispiirteitä ovat yleismaailmallisuus, luovuttamattomuus ja perustavanlaatuisuus. Ihmisoikeuksien yleismaailmallisuus tarkoittaa, että ihmisoikeudet kuuluvat jokaiselle ihmiselle ja ovat voimassa kaikkialla samanlaisina ilman erottelua sukupuolen, ihonvärin, yhteiskunnallisen aseman tai muun vastaavan seikan perusteella. Luovuttamattomuus tarkoittaa, että ihmisoikeuksia ei voi ottaa ihmiseltä pois esivallan päätöksellä tai edes henkilön omalla suostumuksella. Vain perustavanlaatuisia eli tärkeitä oikeuksia kutsutaan ihmisoikeuksiksi.
Ihmisoikeudet ovat lisäksi jakamattomia ja keskinäisriippuvaisia, mikä tarkoittaa sitä, että yhden oikeuden edistäminen parantaa myös muiden oikeuksien toteutumista, ja vastaavasti yhden oikeuden loukkaaminen tai riistäminen vaikuttaa kielteisesti muiden oikeuksien toteutumiseen. Teppo Sillantauksen mukaan sana ”jakamaton” tuottaa sekaannuksia ja olisi parempi sanoa, että ihmisoikeudet ovat toisistaan erottamattomia.
Ihmisoikeussopimukset
Ihmisoikeuksilla ymmärretään nykyisin lähinnä oikeuksia, jotka on turvattu kansainvälisissä, valtioiden solmimissa ihmisoikeussopimuksissa. Niiden kannalta käännekohta oli YK:n yleiskokous 10. joulukuuta 1948, jolloin hyväksyttiin ihmisoikeuksien yleismaailmallinen julistus. Sen myötä vakiintui käsitys ihmisoikeuksista kaikille kuuluvina oikeuksina.
Kun ihmisoikeussopimus on ratifioitu, valtio on sitoutunut ottamaan vastuulleen sopimuksessa määritellyt velvoitteet. Ihmisoikeuksien toteutumista valvoo useita kansainvälisiä valvontaelimiä ja kansalaisjärjestöjä. Esimerkiksi Suomessa ihmisoikeuksien toteutumista valvovat muun muassa eduskunnan oikeusasiamies ja valtioneuvoston oikeuskansleri. Oman alansa ihmisoikeustilannetta seuraavat erityisvaltuutetut kuten tasa-arvovaltuutettu ja yhdenvertaisvaltuutettu.
Suomessa
Suomessa pyritään erityisesti edistämään naisten, lasten, vähemmistöjen, alkuperäiskansojen ja vammaisten henkilöiden oikeuksia, koska he ovat usein niitä, joita helpoiten syrjitään. Samalla pyritään lisäämään oikeudenmukaisuuden toteutumista koko maailmassa. Suomen ulko- ja turvallisuuspolitiikassa ihmisoikeudet ovat tärkeällä sijalla. Suomessa ihmisoikeuksia valvoo Ihmisoikeusliitto ry (Förbundet for Mänskliga Rättigheter r.f., Finnish League for Human Rights), joka on vuonna 1979 perustettu ja 1980 rekisteröity puoluepoliittisesti ja uskonnollisesti sitoutumaton yleinen ihmisoikeusjärjestö. Se jatkaa 1935 perustetun Ihmisoikeuksien liiton työtä.
Eduskunnan oikeusasiamiehen kanslian yhteyteen perustettiin vuoden 2012 alusta toiminnallisesti itsenäinen ja riippumaton ihmisoikeuskeskus. Sen johtajana on toiminut varatuomari Sirpa Rautio.
Suomen ihmisoikeustilanteessa on YK:n mukaan edelleen parannettavaa. Ihmisoikeusneuvosto kehottaa Suomea tehostamaan syrjinnän vastaisia toimia. Ihmisoikeusneuvosto suositteli Suomelle esimerkiksi ILOn alkuperäiskansojen asemaa koskevan yleissopimuksen hyväksymistä ja allekirjoittamista. Tarkastelu tehtiin Suomen antaman lyhyen raportin perusteella. Raportin laativat valtioneuvoston kanslia ja ministeriöt, mutta myös kansalaisjärjestöillä oli mahdollisuus kommentoida sen sisältöä. Ihmisoikeusneuvosto tekee tarkastelun joka neljäs vuosi jokaisessa YK:n jäsenmaassa. Suomi kuului ensimmäiseen tarkasteluryhmään. Vuoden 2009 loppuun mennessä Suomi oli saanut ihmisoikeustuomioistuimelta 128 tuomiota ja lisäksi 54 valitusta oli päätynyt sovintoon tai hallitus oli yksipuolisesti myöntänyt ihmisoikeusloukkauksen. Tuomioista 99 on ollut langettavia.
Ihmisoikeusaktivismi
Kansainvälisesti tunnettuja ihmisoikeusaktivisteja ovat esimerkiksi Mahatma Gandhi, Martin Luther King, Nelson Mandela, Daisaku Ikeda, Anna Politkovskaja, Rosa Parks ja Ngawang Sangdrol. Tunnettuja suomalaisia ihmisoikeusaktivisteja ovat esimerkiksi Helvi Sipilä, Matti Wuori, Martti Koskenniemi, Allan Rosas, Martin Scheinin, Helena Ranta, Martti Ahtisaari ja Tarja Halonen.
Harissa
Harissa maustetaan valkosipulilla, kuminalla, roomankuminalla, korianterilla ja oliiviöljyllä. Joskus siihen käytetään chilin lisäksi myös tomaattia.
Harissaa käytetään sekä ruoanvalmistuksessa että pöytämausteena. Pohjoisafrikkalaisessa kuskusissa harissalla on tärkeä rooli. Sitä käytetään paljon myös voileipien täytteenä ja tunisialaisissa pastaruoissa.
Neuropsykoanalyysi
Neuropsykoanalyysi on mielenterveyttä tutkiva suuntaus, joka yhdistelee psykoanalyysiä ja neurotiedettä. Täten se painottaa mielen tiedostamatonta puolta sekä mielen ja hermoston välistä yhteyttä. Näkemyksen kannattajat ovat perustaneet kansainvälisen neuropsykoanalyysiyhdistyksen (The International Neuro-Psychoanalysis Society). Se on myös yhdysvaltalaisen tieteellisen aikakauslehden nimi.
Georg August Goldfuss
Goldfußin vanhemmat olivat Johann August Goldfuß ja Margarete Wächter. 1800–1804 hän opiskeli lääketiedettä, eläintiedettä ja luonnonhistoriaa Berliinissä Carl Ludwig Willdenowin ohjauksessa. Goldfuß opiskeli myös Erlangenissa, missä hän suoritti filosofian tohtorin oppiarvon 1804.
1815 Goldfuß avioitui Eleonora Oelhafen von Schöllenbachin (1789–1873) kanssa. Hänet valittiin Erlangenin yliopiston eläintieteen professoriksi 1818. Myöhemmin hänet valittiin eläintieteen ja mineralogian professoriksi Bonnin yliopistoon. 1839–1840 hän oli Bonnin yliopiston rehtori. Kreivi Georg zu Munsterin avutuksella hän julkaisi laajan teoksen Petrefacta Germaniae (1826–1844), jossa kuvaillaan Saksasta löydettyjä selkärangattomien fossiileja. Teos jäi kuitenkin keskeneräiseksi.
Goldfuß kuvaili ja nimesi linnuista muun muassa peltoviiriäisten Colinus-suvun.
SVT24
pienoiskuva|Vanha logo mitä käytettiin kanavalla aiemmin. SVT24 on yleinen Ruotsin yleisradioyhtiö SVT:n omistama televisiokanava. SVT24 näkyy digitaalisessa antenniverkossa ja kaapelissa koko Ruotsissa sekä Pohjanmaalla, Ahvenanmaalla, Meri-Lapissa ja Länsi-Lapissa. Muualla Suomessa kanava näkyy kaapelissa ja satelliitissa.
Kanava aloitti lähetyksensä 15. maaliskuuta 1999 uutiskanavana. Uutisia lähetettiin varttitunnin välein. Uutisohjelmat Aktuellt ja Rapport sekä aamuohjelma SVT Morgon (nykyään Gomorron Sverige) lähetettiin samanaikaisesti SVT1:n tai SVT2:n kanssa. SVT24 lähetti ohjelmaa maanantaiaamusta kello 06.00 lauantaiaamuun kello 06.00 Ruotsin aikaa. Viikonloppuisin lähetettiin SVT:n teksti-TV:n uutisia. Vuonna 2003 kanava uudistettiin ja sen nimi pelkistyi 24:ksi. Uutislähetysten määrää vähennettiin reilusti. SVT24:llä alettiin lähettää myös ajankohtaisohjelmia ja urheilua. Urheilua lähetetään lähinnä viikonloppuisin.
Ohjelmisto
SVT24 ei näytä enää pelkkiä uutis- ja ajankohtaisohjelmia. Nykyään ohjelmistossa on muutakin kuin uutisia: ajankohtaisohjelmia ja urheilua, muun muassa sarjoja ja lifestyleohjelmia. Öisin kanavalla lähetetään alueellisten uutislähetysten uusintoja ja niiden lomassa valtakunnalliset sähkeuutiset.
Kanavan nimi
Kanava aloitti nimellä SVT24, mutta se nimettiin uudelleen vuonna 2003, jolloin nimeksi tuli pelkkä 24. Tätä yksinkertaistettua nimeä oli kumminkin hankala käyttää, joten noin vuotta myöhemmin EPG-ohjelmaoppaissa luki jälleen SVT24. Vuonna 2009 Barnkanalen ja SVT24 siirtyivät samalle kanavapaikalle, ja näin ollen nimeksi tuli SVTB/SVT24.
FedEx Expressin lento 14
Onnettomuuden aiheutti kapteenin liian nopea laskeutuminen, jonka seurauksena oikea laskuteline ja siipi pettivät.
Estádio José Alvalade
Estádio José Alvalade eli José Alvalade -stadion on Lissabonissa Portugalissa sijaitseva jalkapallostadion. Se on portugalilaisen Sporting CP kotistadion. Stadionin kapasiteetti on 52 000 ihmistä kerralla. Stadion avattiin virallisesti 6. elokuuta 2003 kun Sporting CP kohtasi Manchester Unitedin. Stadionilla pelattiin vuonna 2005 UEFA Cupin loppuottelu. Finaalissa pelasivat Sporting ja TsSKA Moskova, ottelu päättyi TsSKAn voittoon 3-1. Stadionin alapuolella on sen oma pysäköintihalli. Katsomoiden penkit stadionilla ovat värjätty eri väreille, josta syntyy illuusio, että stadionilla näyttäisi olevan aina katsojia.
Stadion isännoi viittä ottelua vuoden 2004 jalkapallon EM-kilpailuissa. Yksi niistä oli välieräottelu Portugali–Hollanti, joka päättyi Portugalin voittoon 2-1.
Hakki-koira
Hakki-koira on Hanna-Barberan tuottama yhdysvaltalainen piirrossarja, jota esitettiin ensi kerran Yhdysvalloissa vuonna 1958. Sarjasta tuotettiin yhteensä 69 jaksoa, joiden esitys päättyi vuonna 1961. Jokaisessa jaksossa oli yhden Hakki-koiran animaation lisäksi yksi animaatio Pixie and Dixie -hahmoista, sekä Jogi-karhusta. Sarjan kolmannella ja neljännellä tuotantokausilla Jogin lyhytanimaatiot korvasi Hokey Wolf. Hakki-koiran ja Pixie and Dixie -animaatiot päättyivät 13. lokakuuta 1961 62. jaksoon, kun taas Hokey Wolfin jaksot loppuivat 1. joulukuuta 1961. Sarjan seitsemän viimeistä Hakki-koira-jaksoa esitettiin uusintana siihen asti, kunnes Hokey Wolfin esittämättömät jaksot oli näytetty.
Sarja oli ensimmäinen animaatio-ohjelma, joka palkittiin Emmy-palkinnolla.
Finnpanel
Finnpanel Oy on vuonna 1975 perustettu suomalainen markkinatutkimusyritys, joka on erikoistunut television katsoja- ja radion kuulijamäärien mittaamiseen ja seurantaan. Finnpanel seuraa suomalaisten television katselua TV-mittari­tutkimuksella. Radion kuuntelua mitataan päiväkirjamenetelmällä. Helsinkiläisen yrityksen omistavat A.C. Nielsen Finland Oy ja Kantar TNS Oy.
Ellen Yin
Ellen Yin on fiktiivinen poliisietsivä Batman-animaatiosarjassa. Hahmon äänenä toimi Ming-Na Wen.
Fiktiivinen historia
Ellen Yin on vielä aika uusi poliisi Gotham Cityssä, mutta täysin tulokas hän ei ole, sillä Yin toimi aikaisemmin poliisina Metropoliksessa. Hän kuitenkin halusi uusia haasteita ja siirtyi Gothamiin poliisiksi. Yin ei ole mikään järjin ystävällinen jostain syystä Bruce Waynea kohtaan, vaikka hänen parinsa Ethan Bennett onkin Brucen paras kaveri, eikä hän myöskään pidä Batmanistä. Etsivä Yinin mielestä Batman rikkoo lakia vaikka auttaakin poliiseja nappaamaan kiinni rikollisia. Toisella tuotantokaudella Yinin mieli kuitenkin muuttui Batmania kohtaan ja hän teki koko kauden yhteistyötä Batmanin kanssa.
Esiintymiset
1. tuotantokausi
2. tuotantokausi
Lähteet
Ellen Yin
Valeri Rezantsev
Valeri Rezantsev (s. 1947) on Neuvostoliittoa edustanut entinen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija ja olympiavoittaja
Korkiakari
Korkiakari voi tarkoittaa ainakin seuraavia maantieteellisiä kohteita:
Ali Reza Asgari
Ali Reza Asgari (1952–2010) oli iranilainen kenraali ja vuoteen 2005 Iranin apulaispuolustusministeri, jonka uskotaan siirtyneen länteen toimittuaan vuosia yhteistyössä tietojen tuottamiseksi Iranin puolustuksesta. Asgari katosi Istanbulissa 7. helmikuuta 2007.
Sanomalehti Haaretzin mukaan hänellä voisi olla tietoa Iranin ydinohjelmasta ja hän olisi siirtynyt Turkista vapaaehtoisesti. Sen sijaan iranilaisten tiedotusvälineiden mukaan Mossadin tai CIA on saattanut kidnapata Asgarin Turkista.
Biblia pauperum
thumb|220px|Biblia pauperum noin vuodelta [[1470]]
Biblia pauperum (lat. "Köyhien Raamattu") oli keskiajalla köyhille, lukutaidottomille ihmisille tarkoitettu kokoelma raamatullisia kuvia.
Ajatus raamatullisten kuvien kokoelmasta syntyi todennäköisesti 1200-luvun benediktiiniluostareissa, ja aluksi kirjat olivat käsin maalattuja. Alkuperäinen nimi olikin biblia picta eli kuvaraamattu. Varsinaiseksi köyhän kansan raamatuksi kirjatyyppi tuli vasta 1400-luvun alussa, kun Kaukoidässä kehitetty puupiirrosten painotekniikka opittiin myös Euroopassa. Laattamenetelmällä kuvia voitiin monistaa tehokkaasti suuria määriä. Köyhäinraamattujen täydennykseksi levitettiin myös kuvitettuja hartauskirjoja.
Icelandair Group
Icelandair Group on islantilainen matkailualalla ja lentoliikenteessä toimiva konserni, johon kuuluu muun muassa lentoyhtiö Icelandair. Konsernin emoyhtiö Icelandair Group Holding hf. on listattu Islannin pörssiin.
Stadion (juoksu)
thumb|280px|Stadionjuoksun juoksijoita kuvattuna attikalaisessa [[Panathenaia-juhlan kisojen palkintoastiassa.]] Stadion oli Olympian kisoissa ja muissa panhelleenisissä kisoissa käyty juoksukilpailu. Siinä juostiin kisapaikan yhden stadioninmitan eli 600 jalan pituinen juoksurata eli stadion päästä päähän. Koska jalka oli eri pituinen eri paikoissa, juoksumatka vaihteli kisoittain. Usein stadionin voittajaa juhlittiin myös kisojen voittajana. Stadion oli osana myös antiikin viisiottelun ohjelmassa.
Stadion Olympian kisoissa
Olympian kisoissa stadion oli ensimmäinen ja alussa ainoa urheilulaji heti ensimmäisistä vuoden 776 eaa. kisoista lähtien. Tuolloin juoksun voitti Koroibos. Lisäksi kisoihin kuului poikien stadionjuoksu, joka otettiin mukaan 37. olympiadin kisoissa vuonna 632 eaa. Kisoissa stadionin matka eli Olympian stadionin juoksuradan pituus oli 192,27 metriä. Lähtölaukaus töräytettiin torvella. Toimitsijat (hellanodikai) pitivät huolen, ettei varaslähtöjä otettu, ja tarkkailivat huijauksia ja maaliintulojärjestyksen. Mikäli juoksijat ylittivät maalilinjan yhtä aikaa, kilpailu uusittiin.
Olympian kisoissa stadion nähtiin kisojen tärkeimpänä lajina, ja koko kisat nimettiin lajin voittajan mukaan. Lisäksi voittajalla oli oikeus sytyttää uhrituli. Kisojen muita juoksulajeja olivat diaulos, dolikhos ja hoplitodromos.
Seuraavassa luetellaan stadionin ja poikien stadionin tunnetut voittajat Olympian kisoissa. Luettelo perustuu Foundation of the Hellenic World -säätiön kokoamaan tietokantaan, johon on koottu antiikin ajalta säilyneet tiedot kisojen voittajista (katso myös: luettelo Olympian kisojen voittajista). Säilyneet tiedot ovat epätäydellisiä.
Debconf
Virallisen konferenssin ajoitettujen työpajojen ja puheiden lisäksi Debconfissa on myös mahdollisuus kehittää Debian-järjestelmää ohjelmallisesti. Ensimmäistä kertaa pelkkää ohjelmallista kehitystä varten järjestetty Debcamp-viikko pidettiin Oslossa vuonna 2003 vähän ennen varsinaista Debconf-tapahtumaa.
Tulevien ja menneiden Debconf-tapahtumien päivämäärät ja sijainnit:
Debconfin lisäksi vuosittain järjestetään myös Miniconf Australian Linux-konferessin yhteydessä.
Utbildningsradion
Utbildningsradion, lyhyesti UR, on ruotsalainen yleisradioyhtiö, joka tuottaa ja hankkii pelkästään opetusohjelmia.
UR:n radio-ohjelmia voi kuulla SR:n kanavilla. UR lähettää televisio-ohjelmiaan SVT1:ssä ja SVT2:ssa sekä SVT:n kanssa osittain omistamallaan kanavalla Kunskapskanalen.
Dinamo Pietari
Joukkue kaudella 2023–2024
(Tilanne 18. heinäkuuta 2023)
Maragkós
Maragkós on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Pohjoisten Sporadien saariryhmään ja sijaitsee Skiáthoksen saaren kaakkoispuolella ja Arkón länsipuolella. Saaren pinta-ala on noin 0,081 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Maragkós kuuluu Skiáthoksen kuntaan, Sporadien alueyksikköön ja Thessalian alueeseen.
Chef-Boutonne
Chef-Boutonne on Ranskan kunta Deux-Sèvresin departementissa Poitou-Charentesin hallintoalueella. 20 neliökilometrin laajuisessa kunnassa oli vuoden 2012 väestönlaskennassa 2 097 asukasta.
Chef-Boutonne sijaitsee departementin eteläosassa. Matkaa Poitiersiin on 80 kilometriä, La Rochelleen sata, Niortiin 40 ja Angoulêmeen 60 kilometriä. Kunta sijaitsee tasangolla noin 100 metrin korkeudella merenpinnasta. Boutonne-joki saa alkunsa kunnan alueelta.
Spy Hard – lupa läikyttää
Spy Hard – lupa läikyttää on Rick Friedbergin ohjaama vuonna 1996 ensi-iltansa saanut komediaelokuva, jonka pääosissa nähdään Leslie Nielsen, Nicollette Sheridan ja Charles Durning. Elokuvaan sisältyy myös useita cameorooleja, kuten Mr. T helikopterin pilottina alussa, Ray Charles bussikuskina Los Angelesissa ja Hulk Hogan melkein elokuvan lopussa Kenraali Kaunan tukikohdassa. Nimi Spy Hard – lupa läikyttää on muunnos elokuvien Die Hard sekä 007 ja lupa tappaa nimistä.
Elokuva parodioi elokuvia James Bond, Die Hard, Tosi valheita, Pulp Fiction – Tarinoita väkivallasta, Yksin kotona, Jurassic Park, Speed – Kuoleman kyydissä, Cliffhanger – kuilun partaalla, Nunnia ja konnia, Rambo – taistelija 2, Terminator 2 – Tuomion päivä ja E.T..
Elokuvan juoni on toimintaelokuvagenrelle tyypillinen. Juoni kertoo salaisesta agentista Dick Steelestä (Agentti WD-40, nimi suomennettu TV-esityksissä Jorma Teräs), joka yhdessä Veronique Ukrinskyn (Agentti 3.14) kanssa yrittää pysäyttää pahan neron, kenraali Rankorin (nimi suomennettu TV-esityksissä Kenraali Kauna), maailmanvalloitusaikeet.
Alkutekstimusiikin loi parodiamuusikko ”Weird Al” Yankovic kappaleella Spy Hard. Myöhemmin Yankovic sai julkaista kappaleen Gump-hittinsä singlelevyllä. Laulu on tyyliparodia Pallosalama-elokuvan tunnussävelmästä.
Jack Vance
John Holbrook Vance (28. elokuuta 1916 – 26. toukokuuta 2013) oli yhdysvaltalainen fantasia-, tieteis- ja rikoskirjailija, joka käytti kirjailijanimeä Jack Vance. Hän kirjoitti yli 60 kirjaa, joista monet ovat useamman kirjan sarjoja. Vance aloitti uransa 1940-luvulla science fiction -lehdissä. Vancen tunnetuimpia luomuksia on hänen esikoisteoksensa Iltaruskon maa (The Dying Earth, 1950). Vancen tieteisromaanisarjoja ovat muun muassa viisiosainen Demon Princes -sarja ja neliosainen Tschai-sarja. 1980-luvulla hän kirjoitti World Fantasy -palkitun Lyonesse-fantasiatrilogian.
Vance on saanut World Fantasy -elämäntyöpalkinnon vuonna 1984 ja hänet on nimetty yhdeksi SFWA Grand Masteriksi 1997.