cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Chris Jericho
2003
Michaels ja Jericho kohtasivat WrestleMania XIX -tapahtumassa, jossa Jericho matki ottelun aikana Michaelsin liikkeitä ja tavaramerkkejä, kuten Flying Forearm ja Michaelsin tavaramerkiksi muodostunutta hyppyä jaloille kehän pinnasta. Tämän jälkeen Jericho poseerasi yleisölle Michaelsin tavaramerkiksi muodostuneella poseerauksella. Jericho teki myös hyvin samankaltaisen lopetusliikkeen kuin Sweet Chin Music, joka on Michaelsin lopetusliike. Loppujen lopuksi Michaels kuitenkin voitti ottelun. Jericho raivostui tästä niin paljon, että ottelun loputtua hän potkaisi Michaelsia nivusiin.
Myöhemmin Jericholla oli kiistaa Goldbergin kanssa, minkä jälkeen hän voitti Rob Van Damin luovutuksella 27. lokakuuta RAW'n jaksossa. Samalla Intercontinental-mestaruus siirtyi Jericholle. Steve Austin kuitenkin järjesti uusintaottelun, joka käytiin häkissä ja jonka Van Dam voitti.
2004
Jerichon kiista hänen entistä parasta kaveriaan Christiania vastaan alkoi 30. elokuuta, kun Christian palasi RAW'hon. Jericho hävisi Christianille WrestleManiassa, kun Trish Stratus kääntyi häntä vastaan. Jericho voitti myöhemmin Stratusin ja Christianin Handicap-ottelussa Backlashissä. 12. syyskuuta Jericho voitti Christianin Ladder-ottelussa, jossa oli panoksena Intercontinental-mestaruus. Jericho hävisi mestaruutensa Shelton Benjaminille Taboo Tuesday -tapahtumassa häviten myös seuraavalla viikolla käydyn uusintaottelun.
2005
WrestleMania XXI -tapahtumasaa oteltiin kaikkien aikojen ensimmäinen Money in the Bank -ottelu, jonka Jericho keksi. Ottelussa olivat vastakkain Shelton Benjamin, Edge, Chris Benoit, Kane ja Christian. Ottelun voitti Edge.
Jericho kääntyi jälleen heeliksi John Cenaa vastaan. Hän kohtasikin Cenan mestaruusottelussa SummerSlam-tapahtumassa. Seuraavana iltana Jericho kohtasi Cenan RAW'ssa ottelussa, jonka häviäjä saisi potkut. Jericho hävisi ottelun ja raivostui niin, että turvamiehet joutuivat kantamaan hänet pois kehästä.
2005-2007: Tauko painiympyröistä
WWE:n viralliset WWW-sivut vahvistivat 28. heinäkuuta 2005, että Chris Jericho oli allekirjoittanut lyhyen jatkosopimuksen entisen umpeuduttua. Entisen sopimuksen piti umpeutua 22. elokuuta, kun Jericho hävisi John Cenalle.
Tähän aikaan ei ollut tiedossa, palaisiko Jericho painimaan WWE:ssä tai missään promootiossa. Lisää spekulointia hieman Jerichon saamien "potkujen" jälkeen aiheutti Total Nonstop Action Wrestlingin eli TNA:n WWW-sivuilla näkynyt Jerichon tavaramerkkiposeeraus, joka antoi ymmärtää Jerichon jatkavan painiuraa TNA:ssa. Myöhemmin paljastui, että kyseessä oli Jerichon itsensä tekemä käytännön pila.
25. elokuuta Chris Jericho julkaisi lausunnon omilla WWW-sivuillaan, jossa hän ilmoitti olevansa henkisesti loppuunpalanut 15 raskaan painivuoden jälkeen. Hän sanoi lausunnossa myös, ettei paini tarjoa hänelle enää haasteita ja että hän on saavuttanut jo kaiken mahdollisen. Jericho jatkoi lausunnossaan, että elokuussa painittu You're Fired -ottelu John Cenaa vastaan oli hänen viimeisen ottelunsa "toistaiseksi". Jos paluu painiareenoille tulisi ajankohtaiseksi, se tapahtuisi WWE:n riveissä. Lausunto hävisi pian ilmestymisen jälkeen Jerichon WWW-sivuilta.
Pian Jerichon virallisille WWW-sivuille ilmestyi erillinen lehdistötiedote, jossa Jericho ilmoitti keskittyvänsä heavy metal -yhtyeensä Fozzyn kiertueisiin, näyttelemiseen, omaan radioshow'hun ja televisiotöihin VH1- ja MuchMusic-musiikkikanavilla.
Painisivusto Backstagewrestling.com ilmoitti 14. joulukuuta 2005, että Jericho on allekirjoittanut sopimuksen muistelmiensa kirjoittamisesta otsikolla "A Lion's Tale".
2007
Vuoden 2007 syksyllä huhut Jerichon paluusta WWE:hen kasvoivat, koska RAW'ssa oli esitetty kaksi outoa videota nimeltä "Save Us" ja "Savior Self" ja No Mercyssä yksi video nimeltä "2nd Coming". Fanit löysivät niistä viittauksia Chris Jerichoon. Videoissa esiintyi teksti "break_the_walls", joka vahvasti viittaa Jerichon tunnuskappaleessakin esiintyvään lauseeseen "break the walls down".
Jericho palasi virallisesti WWE:hen 19. marraskuuta 2007 keskeyttäen Randy Ortonin promotilaisuuden ja julistaen, että hän on tullut takaisin aikoen pelastaa RAW'n Randy Ortonilta. Chris Jerichon uusi lopetusliike on nimeltään The Codebreaker.
2008
left|thumb|Jeri-Show Royal Rumblessa vuonna 2008 Jericho kohtasi JBL:n ja hävisi ottelun diskauksella. Pian Royal Rumblen jälkeen Jericho nimettiin Jeff Hardyn ykköshaastajaksi tämän Intercontinental-mestaruudesta. 10. maaliskuuta 2008 esitetyssä RAW'ssa Jericho voitti Jeff Hardyn, ja hänestä tuli Intercontinental-mestari ennätyksellisesti kahdeksannen kerran. Vielä samalla viikolla 14. maaliskuuta Chris Jericho esiintyi SmackDown -kehässä ensimmäistä kertaa kuuteen vuoteen ja voitti ottelussaan MVP:n.
Unforgiven-tapahtumassa 7. syyskuuta 2008 Jericho otteli kahdessa ottelussa: ensimmäisen hän hävisi Shawn Michaelsille, ja toisessa hän korvasi loukkaantuneen CM Punkin, jonka Randy Orton rampautti Punt Kick -liikkeellään, niin ettei tämä voinut osallistua otteluun. Kyseinen ottelu oli raskaansarjan maailmanmestaruusottelu, jonka Jericho voitti nousten uudeksi mestariksi. Hän hävisi vyönsä Cyber Sunday -tapahtumass Batistalle mutta voitti sen takaisin Raw 800 -juhlajaksossa. Jericho tosin hävisi mestaruutensa Suvivors Series 2008 -tapahtumassa John Cenalle. Armageddonissa Chris yritti voittaa mestaruuden mutta hävisi. Samana vuonna hän voitti Vuoden painija -palkinnon Raw 800 -juhlajaksossa.
2009
Jericho oli mukana Royal Rumble -ottelussa, mutta The Undertaker kukisti hänet. Jericho karsiintui Elimination Chamber -otteluun, joka taistellaan World Heavyweight -mestaruudesta, voitettuaan CM Punkin Codebreaker-liikkellään. Hän hävisi ottelun joutumalla neljäntenä ulos kehästä. Seuraavissa RAW-ohjelmissa hän pieksi ja haukkui muita legendoja. Sen seurauksena hän otteli WrestleMania XXV -tapahtumassa Handicap -ottelun "Superfly" Jimmy Snukaa, "The Dragon" Ricky Steamboatia ja "Hot Rod" Roddy Piperia vastaan. Hän voitti kolmikon, ja WWE Draft 2009:ssä hänet valittiin SmackDowniin. Myöhemmin Judgement Dayssa Jericho hävisi Rey Mysteriolle, joka piti WWE Intercontinental Champion -tittelin itsellään. Pian sen jälkeen Extreme Rules -tapahtumassa Jericho voitti WWE Intercontinental-mestaruuden itselleen. thumb|Jericho World-mestarina The Bash -tapahtumassa Rey Mysterio voitti Jericholta Intercontinental-mestaruuden takaisin, ja samassa tapahtumassa Jericho voitti Edgen kanssa Unified Tag Team -mestaruudet Triple Threat Tag Team -ottelussa. Jericho loukkaantui pari viikkoa Tag Team -mestaruuden voiton jälkeen hyläten Edgen, jolloin täm kääntyi Faceksi. Jericho otti uudeksi joukkueparikseen The Big Show’n, jonka kanssa hän voitti United Tag Team -mestaruudet The Bashissa. Night of Champions -tapahtumassa he kohtasivat Cody Rhodesin ja Ted DiBiasen onnistuneesti. SummerSlamissa he kohtasivat Cryme Tymen, jotka he voittivat.
Breaking Pointissa Big Show ja Jericho voittivat MVP:n ja Mark Henryn. Hell in a Cell -ottelussa Big Show ja Jericho kohtasivat pitkäaikaiset ystävät Rey Mysterion ja Batistan. Jeri-Show säilytti mestaruudet. Bragging Right -tapahtumassa Jericho osallistui Team RAW vs. Team SmackDown -matsiin, jonka voitti Team SmackDown. Survivor Seriessä Jericho ja Big Show kohtasivat The Undertakerin Triple Threat -ottelussa, mutta 'Taker voitti luovutuksella. WWE TLC: Tables, Ladders & Chairs -tapahtumassa Jeri-Show hävisi United Tag Team -mestaruudet D-Generation X:lle TLC-matsissa.
2010
Jericho voitti viidennen kerran raskaansarjan maailmanmestaruuden 21. helmikuuta 2010 Elimination Chamber -tapahtumassa silloiselta mestarilta, The Undertakerilta. WrestleMania XXVI -tapahtumassa Jericho puolusti mestaruuttaan Edgeä vastaan voitokkaasti. Hän kuitenkin menetti mestaruutensa ensimmäisessä WrestleManian jälkeisessä SmackDown-jaksossa Jack Swaggerille, joka lunasti kyseisessä jaksossa WrestleManiassa voittamansa Money in the Bank -salkun. Seuraavassa maksu-tv-lähetyksessä eli Extreme Rulesissa Jericho kohtasi WrestleMania-revanssissa Edgen. Ottelu oli Steel Cage -ottelu, ja se päättyi Edgen voittoon.
Vuoden 2010 draftissa Jericho siirrettiin SmackDownista RAW'n riveihin. Over the Limit -tapahtumassa Jericho ja The Miz ottelivat Tag Team -mestareita Hart Dynastya vastaan, mutta he eivät onnistuneet voittamaan mestaruuksia. Kuukausi myöhemmin Jericho hävisi Evan Bournelle WWE Fatal 4 Way -tapahtumassa mutta voitti Bournen uusintaottelussa seuraavana iltana, jolloin hän laittoi ottelun panokseksi painiuransa. Kun Jericho joutui 19. heinäkuuta RAW'ssa The Nexusin hyökkäyksen kohteeksi, hän vaikutti kääntyvän faceksi osallistuessaan otteluun Edgen, John Morrisonin, R-Truthin, Great Khalin, Bret Hartin ja joukkuetta johtavan John Cenan kanssa The Nexusia vastaan SummerSlam 2010 -tapahtumassa. Par viikkoa tiimiin liittymisen jälkeen Jericho kuitenkin kritisoi Cenan syytä perustaa kyseinen tiimi SummerSlamiin, minkä seurauksena hänen ja Cenan välille järjestettiin ottelu, jonka häviäjä jättää tiimin. Ottelun hävisi Jericho. Matsin jälkeen Cena tarjoutui ottamaan Jerichon takaisin tiimiin, mutta tämä kieltäytyi. Tämän jälkeen Jericho ja Edge (joka oli jättänyt tiimin myös samana iltana) sopivat riitansa ja liittoutuivat jälleen ennen kuin RAW'n toimitusjohtaja ilmoitti järjestäneensä matsin, jossa heitä vastaan olisivat Bret Hart ja John Cena sekä The Nexusin jäsenet lumberjackeina.
Toimitusjohtajan järjestämä ottelu julistettiin tasapeliksi, kun Nexus yritti hyökätä Cenan ja Hartin kimppuun, kunnes Morrison, R-Truth sekä takaisin tiimiin liittyneet Jericho ja Edge ajoivat Nexusin pois kehästä. Myöhemmin Jericho ja muu tiimi voittivat Nexusin SummerSlamissa. Pian sen jälkeen Jerichon paljastettiin olevan yksi kilpailija Night of Champions 2010 -tapahtumassa Six-Pack Challenge -ottelussa WWE-mestaruudesta, jota piti silloin hallussaan Sheamus. Kaksi viikkoa myöhemmin RAW'ssa Jericho menetti paikkansa mestaruusottelussa, kun hän hävisi John Morrisonille toimitusjohtajan määräämässä ottelussa. 13. syyskuuta RAW'ssa Jericho pääsi kuitenkin takaisin mukaan mestaruusotteluun, kun hän voitti The Hart Dynasty -ryhmän Handicap Steel Cage -matsissa. Hän ei kuitenkaan voittanut mestaruutta Night of Championsissa, sillä hänet kukistettiin ensimmäisenä.
27. syyskuuta Jericho kohtasi illan pääottelussa Randy Ortonin. Orton voitti ottelun diskauksella Sheamusin häirinnän vuoksi, ja ottelun jälkeen hän iski Jerichoa vielä lopetusliikkeellään Punt Kickillä, jolloin Jericho piti kantaa kehästä pois paareilla. Jericho otti sen jälkeen taukoa WWE:stä, sillä hän lähti kiertueelle bändinsä Fozzyn kanssa. Pian tämän jälkeen Jerichon profiili siirrettiin RAW'n sivuilta Alumniin (WWE:stä poistuneiden painijoiden sivulle). Myöhemmin haastattelussa Jericho ilmoitti, että hän aikoo tehdä varmasti paluun WWE:hen mutta että hän ei tiedä vielä, milloin se tapahtuu.
2012
Chris Jericho palasi vuonna 2012 WWE:hen Monday Night RAW -tapahtumassa monen viikon jälkeisten mystisten promootiovideoiden lähettämisen jälkeen, mutta hän poistui sanomatta yhtään mitään itkien samalla ra'asti. Tapahtuma toistui joka viikko noin kuukauden ajan aina eri tunnetilojen kyllästämänä. Jericho ilmoitti RAW'ssa osallistuvansa Royal Rumble -otteluun ja vannoi voittavansa sen. Samalla hän sanoi, että ottelu tulee olemaan "tuntemanne maailman loppu". Jericho selvisi Rumble-ottelussa kahden viimeisen painijan joukkoon kukistetuaan 28 muuta painijaa, mutta hän hävisi ottelun Sheamukselle.
Seuraavissa kahdessa RAW'ssa Jericho jatkoi vihanpitoaan Punkin kanssa hyökäten tämän kimppuun ja kaataen tämän päälle alkoholia sen jälkeen, kun Mark Henry oli ensin piessyt tämän. Extreme Rules -tapahtumassa Jericho kohtasi jälleen Punkin WWE-mestaruudesta Chicago Street Fight -ottelussa, mutta hän hävisi kyseisen ottelun ja näin ollen epäonnistui toistamiseen WWE-mestaruuden tavoittelussa. Jericho haastoi Over the Limit -tapahtumassa hallitsevan World Heavyweight -mestarin Sheamuksen yhdessä Alberto Del Rion ja Randy Ortonin kanssa Fatal-Four Way -ottelussa. Sheamus kuitenkin säilytti mestaruutensa selättämällä Jerichon. Huhtikuun lopussa WWE House Show’ssa Brasiliassa Jericho polkaisi Brasilian lippua, minkä johdosta paikalliset viranomaiset olivat vähällä pidättää hänet. Jericho pyysi yleisöltä anteeksi, ja show jatkui normaalisti. Samana päivänä WWE langetti Jericholle 30 päivän hyllytyksen, jota pidettiin myös tapana saada hänet pois televisiosta, jotta hän pääsee aloittamaan kiertueen bändinsä Fozzyn kanssa.
Kesäkuun 25. päivän RAW'ssa Jericho teki paluun keskeyttäen John Cenan ja ilmoittaen itsensä kolmantena miehenä Money in the Bank -otteluun Cenan, Big Show’n, Kanen ja The Mizin kanssa. Ottelun voittaja saisi mahdollisuuden haastaa WWE-mestarin vuoden sisällä milloin tahansa. Jericho ei pystynyt voittamaan tuotakaan ottelua. Money in the Bank -tapahtuman jälkeisessä RAW'ssa Jericho keskeytti SmackDownin Money in the Bank -ottelun voittajan Dolph Zigglerin, jolloin Ziggler totesi, että Jericho on menettänyt otteensa kehässä ja ettei tämä enää pysty voittamaan isoja otteluita. Tämän jälkeen Jericho iski Ziggleriä Codebreakerilla sekä ja teki FaceTurnin eli kääntyi pahiksesta hyvikseksi. SummerSlam-tapahtumassa Jericho palasi vanhaan "Y2J"-hyvishahmoonsa ja kohtasi Zigglerin ottelussa. Jericho voitti kyseisen ottelun, kun Ziggler luovutti hänen Walls of Jericho -lopetusliikkeen ansiosta. Seuraavassa RAW'ssa RAW'n manageri AJ Lee järjesti ottelun, jonka panoksena oli Zigglerin Money in the Bank -salkku ja Chris Jerichon WWE-sopimus. Ziggler voitti kyseisen ottelun, ja näin ollen Jericho jätti WWE:n ja lähti kiertueelle Fozzyn kanssa päättäen kolmannen paluunsa WWE:ssä.
2013
Chris Jericho teki shokeeraavan yllätyspaluun 27. tammikuuta järjestetyssä Royal Rumble -tapahtumassa ja kyseisessä ottelussa, johon hän osallistui toisena Dolph Ziggleriä vastaan. Jericho kesti yli 47 minuuttia kyseisessä ottelussa ennen kuin Ziggler kukisti hänet. Seuraavassa RAW'ssa Jericho paljasti Zigglerille ja tämän tyttöystävälle AJ Leelle, että RAW'n uusi manageri Vickie Guerrero oli palkannut hänet takaisin. Guerrero laittoi Zigglerin ja Jerichon Tag Team -otteluun Team Hell No -ryhmää (Kane ja Daniel Bryan) vastaan. Ottelu päättyi, kun Jericho tönäisi Kanea, joka luuli häntä Ziggleriksi ja iski Ziggleriä kostoksi ChokeSlam-liikkeellään. Seuraavalla viikolla Jericho voitti WrestleMania Rematch -äänestyksen, jossa selvisi, että hän kohtaa CM Punkin illan pääottelussa. Jericho ja Punk ottelivat pitkän ja hyvä ottelun, jonka Punk voitti.
11. helmikuuta Jericho voitti Daniel Bryanin ja ansaitsi paikkansa Elimination Chamber -ottelussa, jossa oteltiin World Heavyweight -mestaruudesta. Hän oli kolmen viimeisen miehen joukossa, mutta Randy Orton kukisti hänet. Seuraavana iltana Jericho liitoutui Rybackin ja Sheamuksen kanssa kohtamaan The Shield -joukkueen (Dean Ambrose, Seth Rollins, Roman Reigns) 6-Man Tag Team -ottelussa, mutta hän hävisi, kun Dean Ambrose selätti hänet. 11. maaliskuuta Jericho ja Wade Barrett kohtasivat The Mizin ykköshaastajuusmatsissa otellen Intercontinental-mestaruudesta, mutta ottelu päättyi ratkaisemattomana, kun Barrett hyökkäsi molempien miesten kimppuun. Sen seurauksena molemmat miehet laitettiin ottelemaan Barrettia vastaan tämän Intercontinental-mestaruudesta, mutta Barrett säilytti mestaruutensa. Jericho aloitti vihanpidon Fandangon kanssa ja kohtasi tämän WrestleMania XXIX -tapahtumassa.
Painissa
right|thumb|Codebreaker
Mestaruudet ja saavutukset
thumb|Jericho on 9-kertainen Intercontinental-mestari.
Jerry Bock
Jerrold Lewis ”Jerry” Bock (23. marraskuuta 1928 – 2. marraskuuta 2010) oli yhdysvaltalainen musikaalien säveltäjä. Hänet on palkittu Pulitzer- ja Tony-palkinnoilla.
Bock syntyi New Havenissa (Connecticut), kasvoi Flushingissa (New York) ja opiskeli lapsena pianonsoittoa. Hän sävelsi ensimmäisen näytelmänsä My Dream high schoolissa ollessaan. Opiskellessaan Wisconsinin yliopistossa Madisonissa (1945–1949) hän kirjoitti opiskelutoveri Larry Holofcenerin kanssa musikaalin Big As Life, joka voitti ensimmäisen sijan BMI:n järjestämässä yliopistojen näytelmäkilpailussa. Bockin yhteistyö Holofcenerin kanssa jatkui valmistumisen jälkeen; yhteistyöstä syntyi muun muassa television revyymusiikkia sekä musikaalit Catch a Star (Broadway 1955) ja Mr. Wonderful (1956). Jälkimmäisen musikaalin säveltämiseen osallistui myös George David Weiss.
Tärkeä yhteistyökumppani Bockin uralla oli sanoittaja Sheldon Harnick. Heidän ensimmäinen yhteinen musikaalinsa oli vuoden 1958 The Body Beautiful. Seuraavana vuonna heidän näytelmänsä Fiorello! palkittiin Tony-, Pulitzer- ja New York Drama Critics’ Circle -palkinnoilla. Vielä menestyneemmäksi tuli vuoden 1964 Viulunsoittaja katolla (engl. Fiddler on the Roof), joka palkittiin yhdeksällä Tonylla ja lukuisilla muilla palkinnoilla. Muihin Bockin ja Harnickin musikaaleihin kuuluvat She Loves Me (1963), The Apple Tree (1966) ja heidän viimeiseksi tuotoksekseen jäänyt The Rothchilds (1970). Kun yhteistyö Harnickin kanssa loppui, Bock lopetti Broadway-näytelmien säveltämisen.
Bock on kuulunut vuodesta 1971 Songwriters Hall of Fameen. Hänet on valittu myös American Theatre Hall of Fameen.
Alghazanth
Alghazanth oli suomalainen black metalia soittava yhtye, joka perustettiin Jyväskylässä vuonna 1995. Alghazanth on ilmoittanut lopettavansa kahdeksannen studioalbuminsa Eight Coffin Nails jälkeen, joka julkaistiin 31. maaliskuuta 2018.
Musiikki
Alghazanthin black metal yhdistelee tyylin melodisempaa ja primitiivisempää puolta. "Sirkkelikitaroiden" vastapainoksi koskettimilla on sijansa yhtyeen musiikissa. Sanoittaja-rumpali Gorath Moonthorn on sanonut Alghazanthin uskovan pelkän "runnomisen" sijaan tunnelmoinnin ja jylhyyden voimaan.
Rumpali Gorath Moonthorn vastaa yhtyeen sanoituksista, jotka käsittelevät black metallille ominaisesti ihmisen pimeitä puolia, satanismia sekä yleistä okkultismia. Moonthorn on tehnyt sanoituksia myös muille yhtyeille, kuten Sotajumalalle ja Obscurantille.
Jäsenet
Yhtyeen kokoonpanossa tapahtui merkittävä muutos levyjen The Polarity Axiom ja Wreath of Thevetat välillä, kun kolme bändin silloisesta kuudesta jäsenestä erosi yhtyeestä. Lähteneiden jäsenten tilalle bändiin liittyivät kosketinsoittaja Ekholm ja laulaja-basisti Goat Tormentor.
Nykyinen kokoonpano
Diskografia
EP:t
Evankeliumi Johanneksen mukaan
Evankeliumi Johanneksen mukaan eli Johanneksen evankeliumi on neljäs ja nuorin Uuden testamentin evankeliumeista. Se poikkeaa tyyliltään ja sisällöltään huomattavasti kolmesta muusta evankeliumista eli niin sanotuista synoptisista evankeliumeista, ja on todennäköisesti kirjoitettu niistä itsenäisesti, ja myös viimeisenä. Perinteisesti evankeliumin kirjoittajana on pidetty evankelista Johannesta.
Johanneksen evankeliumia pidetään evankeliumeista hengellisimpänä. Johanneksen tunnus, kotka, puhuu sekin taivaallisista näkökulmista.
Ajoitus ja kirjoittaja
Evankeliumin ajoitus on tärkeä, koska se on kirjoitettu evankeliumeista viimeisenä, ja sen kirjoitusajankohta määrittää siksi myös kaikkien Uuteen testamenttiin hyväksyttyjen evankeliumien kirjoittamisen päättymisajankohdan. Lähes kaikki tutkijat määrittävät evankeliumin kirjoitusajankohdaksi ensimmäisen vuosisadan lopun tai toisen vuosisadan alun.
pienoiskuva|left|upright|Evankelista Johannes. [[El Greco, n. 1605.]] Evankeliumi itsessään kertoo vain, että sen on kirjoittanut Jeesuksen seuraaja, johon viitataan aina sanoilla "se opetuslapsi, joka oli Jeesukselle rakkain". Perinteisesti kristityt ovat yhdistäneet kirjoittajan apostoli Johannekseen. Eräs peruste väittämälle on ollut, että Lyonin piispa Irenaeus väitti toisen vuosisadan lopulla kuulleensa nuorena, mahdollisesti Polykarpokselta, että kirjoittaja oli apostoli Johannes. Johanneksen on kristillisessä perinteessä sanottu olleen opetuslapsista nuorin, eläneen pisimpään, ja olleen ainoa opetuslapsista joka ei kärsinyt marttyyrikuolemaa. Näin hän olisi voinut olla elossa myös ensimmäisen vuosisadan loppupuolella. Hänen väitetään eläneen tuolloin Efesoksessa.
Johanneksen evankeliumissa ei ole selviä merkkejä siitä, että kirjoittaja olisi tuntenut Markuksen evankeliumia, jonka eri versioita Matteuksen ja Luukkaan evankeliumit käyttivät hyväkseen. Myöskään niin sanottu "Q-lähde" ei ole kuulunut hänen aineistonsa piiriin. Vastaavasti näissä evankeliumeissa ei ole merkkejä siitä, että kirjoittajat olisivat tunteneet Johanneksen evankeliumia. Yhteistä näille kaikille evankeliumeille on Jeesuksen kuolemaa kuvaavien tapahtumien yleinen kulku. Kirjoitus lieneekin syntynyt joko samaan aikaan muiden evankeliumien kanssa, mikä painottaisi kaikkien evankeliumien kirjoittamisen suhteellista yhtäaikaisuutta, tai muista seurakunnista tietoisen aatteellisesti tai maantieteellisesti eristäytyneessä tai erotetussa yhteisössä.
Kriittisten tutkijoiden mukaan Johanneksen evankeliumi on muiden evankeliumin tavoin perustunut mitä todennäköisimmin aiempiin teksteihin, jotka ovat sittemmin hävinneet. Johanneksen yhteisöä tutkinut Raymond E. Brown sanoo tunnistavansa tekstistä kolme eri kerrostumaa: ensimmäinen versio perustuisi kirjoittajan henkilökohtaiseen kokemukseen Jeesuksesta, toinen versio olisi "evankelistan" kirjallinen luomus, joka on hyödyntänyt myös muita lähteitä, ja kolmas versio olisi nykyisin tunnettu edelleen muokattu versio.
Egyptistä 1920-luvulla löytynyt papyruksenpala, niin kutsuttu Rylandin papyrus (P52), sisältää kaksi kreikankielistä katkelmaa Johanneksen evankeliumista, toisella puolella jakeet 18:31–33 ja toisella puolella jakeet 18:37–38. C. H. Roberts on ajoittanut papyruksen toisen vuosisadan ensimmäiselle puoliskolle. Ajoitusta on kuitenkin epäilty kahdella perusteella. Ensinnäkään mitään toista kreikankielistä tekstikatkelmaa ei ole ajoitettu niin kapealle aikavälille pelkästään käsin kirjoitetun tekstin perusteella, ottamatta huomioon tekstuaalista todistusaineistoa. Toisekseen katkelma ei ole papyruskääröstä vaan koodeksista eli kirjasta, joka myöhemmin syrjäytti muotona papyruskääröt. Jos katkelma on peräisin toisen vuosisadan ensimmäiseltä puoliskolta, se olisi samalla myös huomattavan varhainen esimerkki koodeksista. Koska katkelma on kooltaan pieni — noin yhdeksän kertaa viisi senttimetriä — ei ole selvää, onko se peräisin meidän tuntemamme evankeliumin kokonaisesta versiosta.
Tutkijat kuitenkin myöntävät yleisesti, että katkelma on varhaisin tunnettu Uuden testamentin tekstilöytö millään kielellä. Sen lähin kilpailija iässä on Egertonin evankeliumi, toisen vuosisadan puolesta välistä peräisin oleva katkelma tuntemattomasta evankeliumista, joka ei ole yksikään neljästä kanonisesta evankeliumista, mutta muistuttaa kuitenkin enemmän Johanneksen evankeliumia kuin synoptisia evankeliumeja. Näin Egertonin evankeliumi saattaa edustaa tekstiltään saman perinteen varhaisempaa, vähemmän kehittynyttä muotoa, vaikka itse katkelma onkin myöhäisempi.
Muita ehdotuksia kirjoittajasta
On myös esitetty muita teorioita kirjoittajasta. Eräs näistä on Ramon K. Jusinon väite, että evankeliumi olisi perustunut Magdalan Marian välittämään perimätietoon. Nimettömän kirjoittajan ja Marian yhdistäminen perustuu siihen, että evankeliumin kirjoittajan mainitaan useaan kertaan olevan "opetuslapsi, jota Jeesus rakasti", kun taas myöhemmin löydetyt gnostilaiset evankeliumit toiselta vuosisadalta, kuten Filippuksen evankeliumi, esittävät Marian Jeesuksen eniten rakastamana opetuslapsena. Ne evankeliumin kohdat, joissa "rakastettu opetuslapsi" mainitaan mieheksi, ovat ristiriidassa kolmen muun evankeliumin kanssa, joissa vastaavissa tilanteissa esiintyy nimenomaan Magdalan Maria. Lisäksi näissä kohdissa evankeliumin oma johdonmukaisuus on puutteellinen. Mahdollisesti evankeliumin kuvaama naispuolinen opetuslapsi muutettiin myöhemmässä vaiheessa mieheksi, millä saavutettiin evankeliumille miesvaltaiseksi muuttuneen myöhäisroomalaisen kirkon virallinen hyväksyntä. Tämä olisi myös pätevä syy sille, miksi "rakastetun opetuslapsen" henkilöllisyys salattiin evankeliumissa niin tarkkaan, mille muutoin on vaikea keksiä mitään järkevää perustetta.
Väitteen kannattajat ovat ehdottaneet, että kirjoittaja olisi mahdollisesti kätkenyt evankeliumiin avaimen "rakastetun opetuslapsen" henkilöllisyydestä. Evankeliumin viimeisessä luvussa, joka vaikuttaa jälkikäteen lisätyltä, mahdollisesti samaan aikaan "rakastettua opetuslasta" koskeneiden muutosten kanssa, kuvataan ensin Pietarin irrallinen kalamatka ja sitten keskustelu "rakastetun opetuslapsen" kohtalosta. Pietarin saamien kalojen lukumäärä "153" on "Magdalan" alkuperäisen kreikankielisen kirjoitusasun ἡ Μαγδαληνή ((h)ē Magdalēnē) kirjaimien gematrinen summa (8 + 40 + 1 + 3 + 4 + 1 + 30 + 8 + 50 + 8 = 153).
Sisältö
pienoiskuva|200px|Joh. 16:23-30, [[Codex Vercellensis vuodelta 370, latinaksi.]]
Evankeliumi alkaa tunnetulla "logos-hymnillä" (Joh. 1:1–5 ), jonka ensimmäiset sanat ovat:
Phoenixin valot
Phoenixin valot olivat Yhdysvaltain Arizonan osavaltion pääkaupungin ilmatilassa 13. maaliskuuta vuonna 1997 havaittu joukko useasta suunnasta nähtyjä, suhteessa toisiinsa paikallaan pysyneitä valoja jotka havaittiin liikkuvan yhtenäisenä kokonaisuutena. Havainnon kuluessa valojen ympärillä nähtiin yhtenäinen rakenne.
Evankeliumi Johanneksen mukaan
Sisältö
Tämä eräänlainen esipuhe linkittää evankeliumin selvästi kahteen Vanhan testamentin kohtaan: toisaalta luomiskertomukseen, jossa Jumala luo valkeuden sanallaan (Moos. 1:1 ), ja toisaalta Sananlaskujen kirjaan, jossa mainitaan kuinka Viisaus ensimmäisenä Jumalan teoista on ollut seuraamassa hänen luomistyötään (Sananl. 8 ). Evankeliumi opettaa, että tämä sana, valkeus ja viisaus on Jeesus.
Tämän esipuheen jälkeen kerronta alkaa jakeesta 6, ja koostuu kahdesta osasta. Ensimmäinen osa (Joh. 1:6–12:50) sisältää Jeesuksen julkisen toiminnan ajan alkaen Johannes Kastajan antamasta kasteesta. Toinen osa (Joh 13:1–21:25) esittää Jeesuksen yksityiselämässä lähimpien opetuslastensa keskuudessa (luvut 13–17), ja hänen kärsimyksensä ja ristiinnaulitsemisensa sekä ilmestymisensä kuoleman jälkeen (luvut 18–20). Luvun 20 viimeiset kaksi jaetta vaikuttavat olleen alkuperäinen lopetus evankeliumille. Se sekä luku 21, "liite", kertovat enemmän Jeesuksen ylösnousemusta seuranneista kohtaamisista opetuslasten kanssa kuin muut evankeliumit, sekä "rakastetusta opetuslapsesta" ja siitä että juuri hän on kirjoittanut evankeliumin. Luvun 21 viimeisessä jakeessa alkuperäinen lopetus toistetaan.
Phoenixin valot
Phoenixin valoista tehtiin ilmoituksia kello 19.30 ja 22.30 välillä (paikallista aikaa, MST) Arizonan kaupunkien lisäksi myös naapuriosavaltio Nevadasta ja Meksikossa Yhdysvaltain rajan tuntumassa sijaitsevasta Sonoran osavaltiosta.
Evankeliumi Johanneksen mukaan
Sisältö
Johanneksen evankeliumin jae 3:16 eli niin sanottu "pienoisevankeliumi" on Uuden testamentin tunnetuin lause:
Phoenixin valot
Kuvaukset näköhavainnoista
Phoenixin valoilmiö oli V-kirjaimen muotoinen, täysin selkeä, selvä- ja terävärajainen musta kohde jossa oli viisi suurta valoa: yksi keulassa, ja kaksi siivekkeissä symmetrisesti tasaisin välein. Siivekkeet olivat koko matkaltaan tasaleveät, yli 200 m pitkät, kärjistään suorakaiteen muotoiset ja noin 60° kulmassa toisiinsa nähden. Arvioidun koon perusteella esimerkiksi Boeing 747 -matkustajakone olisi mahtunut siivekkeiden väliin.
Evankeliumi Johanneksen mukaan
Sisältö
Evankeliumin levittämiseen erikoistuneen Gideons International -säätiön mukaan tämä lause on käännetty yli 1 100 kielelle.
Evankeliumin lopussa, jakeessa Joh. 20:31, kirjoittaja kertoo syyn evankeliumin kirjoittamiseen: ”Tämä on kirjoitettu siksi, että te uskoisitte Jeesuksen olevan Kristus, Jumalan Poika, ja että teillä, kun uskotte, olisi elämä hänen nimensä tähden”.
Erot synoptisiin evankeliumeihin
Johanneksen evankeliumi eroaa selvästi synoptisista evankeliumeista, jotka jakavat paljon yhteistä materiaalia ja kuvaavat enemmän Jeesuksen elämää ja opetuksia. Johanneksen evankeliumissa ei esimerkiksi kerrota yhtään Jumalan valtakuntaa koskevaa vertausta, jotka synoptisissa evankeliumeissa muodostavat Jeesuksen opetuksen keskeisen sisällön. Ruokkimisihmettä ("viisi leipää ja kaksi kalaa") lukuun ottamatta Johannes ei myöskään kerro yhtään samaa ihmetekoa kuin synoptiset evankeliumit. Sen sijaan Johannes esittää omia suuria tunnustekoja, joista synoptiset evankeliumit eivät kerro, muun muassa veden muuttaminen viiniksi, syntymästään sokean parantaminen ja Lasaruksen herättäminen kuolleista. Lisäksi Johanneksen evankeliumi on ainoa evankeliumi, joka kertoo roomalaisten sotilaiden pidättäneen Jeesuksen. Johanneksen evankeliumissa myös selitetään motiivi Jeesuksen teloittamiselle: ”Ettekö te käsitä, että jos yksi mies kuolee kansan puolesta, se on teille parempi kuin että koko kansa joutuu tuhoon?”
Phoenixin valot
Kuvaukset näköhavainnoista
Koon lisäksi havaitsijat kiinnittivät huomiota kohteen hitaaseen liikkeeseen. Eräs perhe havaitsi kohteen suoraan sen alta, jolloin he voivat todeta sen peittävän taakseen jääviä kohteita kuten lähistön vuorenhuiput ja tähtiä, jotka toisaalta näkyivät siivekkeiden välistä. Havainnon äänettömyys oli toinen erikoinen huomio valojen intensiivisyyden lisäksi.
Evankeliumi Johanneksen mukaan
Lähteet
Rudolf Bultmann esitti teoksessaan Das Evangelium des Johannes (1941), että Johanneksen evankeliumin kirjoittaja hyödynsi aiempaa suullista tai käsin kirjoitettua Jeesuksen ihmeistä kertovaa perimätietoa, joka oli itsenäinen synoptisista evankeliumeista. Tätä kutsutaan nimellä "Merkkien evankeliumi". Sen on arveltu olleen kierrossa jo ennen vuotta 70. Todisteet sen olemassaolosta ovat kuitenkin kadonneet. Sellaisetkin tutkijat, jotka eivät katso, että tällaisen tekstin koostumusta voitaisiin enää selvittää, ovat kiinnittäneet huomiota Johanneksen kuvaamien ihmeiden luonteeseen. Tekstikriitikot ovat huomauttaneet, että kaikki ihmeet tai "merkit" (semeia, ainoastaan Johanneksen käyttämä nimitys), jotka ainoastaan Johannes mainitsee, ovat tapahtuneet ennen Johannesta (Joh. 12:37 ), että ne ovat luonteeltaan hyvin dramaattisia, ja että ne suoritettiin uskon esillekutsumiseksi. Ne eroavat muista Johanneksen kuvaamista ihmeistä sekä synoptisten evankeliumien kuvaamista ihmeistä siinä, että nämä tapahtuivat uskon seurauksena. Johtopäätöksen mukaan Johannes toisti aiempaa hellenististä perinnettä Jeesuksesta ihmeidentekijänä. Monet tutkijat kumosivat nämä johtopäätökset täysin.
Phoenixin valot
Kuvaukset näköhavainnoista
Kaikki havaitsijat saattoivat todeta valojen pysyvän sijainnin suhteessa toisiinsa sekä äänettömyyden. Valot havaittiin toisistaan riippumatta useista eri suunnista, minkä lisäksi saatiin useita valokuvia sekä videokuvaa. Kohde lensi myös Sky Harbor - lentokentän ilmatilan läpi ja sen havaitsi sekä henkilökunta että laskeutumassa ollut kone, josta kerrottiin kohteen lentäneen ylitseen.
Mahdollinen selitys
Yhdysvaltain ilmavoimien virallisen selityksen mukaan valoilmiöt aiheutti alueella harjoitelleet A-10 Thunderbolt II -tyyppiset maataistelukoneet, joista yksi ampui harhautussoihtuja. Selityksessä on nähty olevan puutteita, joista tärkeimpänä harjoituksen ajankohta verrattuna havainnon ajankohtaan.
Helsingin kaupungin rakennusvirasto
thumb|Rakennusviraston työmaataulu Rakennusvirasto, viralliselta nimeltään Helsingin kaupungin rakennusvirasto (HKR), oli yksi Helsingin kaupungin virastoista. Se vastasi Helsingin katujen ja viheralueiden suunnittelusta, rakennuttamisesta ja hoidosta sekä pysäköinninvalvonnasta. Myös kaupungin toimitilojen suunnittelu ja rakennuttaminen kuuluivat viraston tehtäviin. Helsingin kaupungin hallinnon organisaatiomuutoksessa nämä tehtävät siirtyivät Kaupunkiympäristön toimialan hoidettavaksi 1. kesäkuuta 2017 lähtien.
Rakennusvirasto koostui vuoden 2008 loppuun saakka kuudesta osastosta: hallinto-osasto, katu- ja puisto-osasto, arkkitehtuuriosasto, HKR-Rakennuttaja, HKR-Tekniikka ja HKR-Ympäristötuotanto. Virastoa johtaa kaupungininsinööri. Vuoden 2009 alusta rakennusvirasto muuttui tilaajaorganisaatioksi tuottajayksiköiden - HKR-ympäristötuotanto ja HKR-tekniikka - siirryttyä Helsingin kaupungin Rakentamispalvelu -nimiseen virastoon. Rakentamispalvelun nimi on vuoden 2010 alusta lähtien Stara.
Rakennusviraston toimintaa ohjasi ja valvoi yleisten töiden lautakunta. Stara (Helsingin kaupungin rakentamispalvelu) toimi teknisen palvelun lautakunnan alaisena.
Rakennusviraston historiaa
Rakennusviraston toiminta alkoi vuonna 1878 rakennuskonttorin nimellä. Yhteiskunnan kehittyminen ja uuden ajan vaatimukset loivat paineita järjestellä ja hallinnoida uudelleen tehtäviä, jotka aiemmin oli sälytetty kansalaisten vastuulle. Tontinomistajan velvoitteisiin entisajan kaupungissa lukeutui mm. kadun kunnossapito ja hoito, jätehuolto ja aitojen rakentaminen. Tehtävien hoitotavoissa oli kirjavuutta. Esimerkiksi käymäläjätteet saatettiin ankarista kielloista huolimatta kasata kadun varteen. Yhteiskunnan vaurastuessa ja kehittyessä näistä kaupungin kannalta tärkeistä toiminnoista alettiinkin vastata verovaroin.
Tammikuun 29. päivänä vuonna 1878 kaupunginvaltuusto vahvisti rakennuskonttorin johtosäännön. Rakennuskonttoria johti kaupungininsinööri apunaan kirjuri. Rakennuskonttori vastasi kaikista Helsingin kaupunkiteknisistä asioista. Se oli monella tapaa uuden luoja, emovirasto. Esimerkiksi vesilaitoksen toiminta alkoi osana rakennuskonttoria, josta se melko pian erotettiin omaksi laitoksekseen. Myös 1880-luvulla syntynyt joukkoliikenne oli aluksi rakennuskonttorin toimialaa, samoin kaasulaitoksen valvonta. Puhtaanapitolaitoskin toimi alun pitäen rakennuskonttorin sisällä. Kasvavan kaupungin puhtaanapito kävi ennen pitkää ylivoimaiseksi rakennuskonttorin voimavaroille, ja erillinen puhtaanapitolaitos perustettiin vuonna 1920. Itsenäisyyttä kesti vuoteen 1947, jolloin puhtaanapitolaitos palautettiin rakennuskonttorin alaisuuteen. Vuonna 1984 yleinen jätehuolto siirrettiin lopulta YTV:n hoidettavaksi, mutta katujen ja muiden yleisten alueiden siisteydestä huolehtiminen jäi rakennusviraston kontolle.
Jätevesien puhdistus alkoi vasta vuonna 1910, siihen asti kaikki viemärit laskivat suoraan merenlahtiin. Helsingin rakennuksissa oli jo noihin aikoihin vesiklosetteja, mutta niiden käyttö kiellettiin vuonna 1884 sakon uhalla. Ensimmäinen jätevedenpuhdistamo saatiin Alppilaan, ja toinen viisi vuotta myöhemmin Mäntymäen lähelle. Näiden teho ei kauan riittänyt kasvavan kaupungin tarpeisiin. Uudet puhdistamot rakennettiin Kyläsaareen ja Rajasaareen, ja Mäntymäen läheisyydessä ollut Savilan puhdistamo lakkautettiin.
Tuottajaorganisaatio erotettiin tilaajaorganisaatiosta vuoden 2009 alusta.
Vuoden 2012 alusta rakennusviraston organisaatio muuttui. Uusi organisaatio lisäsi yhden uuden osaston, Palveluosaston ja joitain vanhan organisaation hallinnollisia asioita yhdistettiin. Muutoksen jälkeen rakennusvirastossa toimii Yleisten töiden lautakunnan ja kaupungininsinöörin alaisuudessa:
Vuonna 2017 Rakennusviraston tehtävät siirtyivät uuden oranisaatiomallin mukaisesti Kaupunkiympäristön toimialan hoidettavaksi.
Andreja Slokar
Andreja Slokar (s. 15. lokakuuta 1997) on slovenialainen alppihiihtäjä.
Slokar kilpaili alppihiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran Kranjska Gorassa tammikuussa 2018 karsiutuen toiselta kierrokselta suurpujottelussa ja keskeyttäen pujottelussa. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Flachaun pujottelussa tammikuussa 2021 oltuaan 23:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Jasnán pujottelussa maaliskuussa 2021 oltuaan yhdeksäs. Ensimmäisen top 3 -sijoituksensa ja voittonsa hän saavutti Lechin/Zürsin paripujottelussa marraskuussa 2021. Hän voitti samalla kaudella Méribelin pujottelun.
Raivaaja (amerikansuomalainen lehti)
Suomalaisen Sosialistijärjestön äänenkannattaja
Työmiehen muutettua Massachusettsin Worcesterista Michiganin Hancockiin sen aputoimittajana työskennellyt Taavi Tainio siirtyi Fitchburgissa ilmestyneeseen Pohjan Tähteen, jossa hän levitti sosialistisia ajatuksia. Lehden omistaja Alex Heisson erotti Tainion joulukuussa 1904, jolloin paikalliset sosialistit päättivät perustaa oman lehden. Raivaajan ensimmäinen numero ilmestyi 31. tammikuuta 1905. Kuusi- ja myöhemmin kahdeksansivuinen viikkolehti ladottiin käsin kirjasinvarastoltaan puutteellisessa latomossa ja painettiin amerikkalaisen Fitchburg Sentinelin kirjapainossa.
Raivaaja julistautui heti alusta lähtien kansainvälisen sosiaalidemokraattisen liikkeen kannattajaksi ja ilmoitti noudattavansa Amerikan sosialistisen puolueen ohjelmaa. Amerikan Suomalaisen Sosialistijärjestön perustamiskokouksessa elokuussa 1906 se hyväksyttiin Työmiehen ohella järjestön äänenkannattajaksi. Lehden alkuvaiheita leimasivat kamppailu amerikansuomalaisia konservatiiveja ja papistoa vastaan, Raivaajan toimittajanakin loka-marraskuussa 1907 työskennelleen Johan Kockin salaliittopuuhien paljastaminen sekä kiistat linjaltaan radikaalimman Työmiehen kanssa. Amerikan Suomalaisen Sosialistijärjestön suuntataistelussa vuonna 1914 Raivaajan kustannusyhtiö osti Työmiehen osakkeita ja varmisti sen säilymisen järjestön enemmistön hallussa. Ensimmäisen maailmansodan aikana sotaa vastustanut lehti joutui heinä-elokuussa 1918 viikon kestäneen etsinnän kohteeksi, mutta selvisi muuten varsin vähällä viranomaisten vainosta.
Raivaajan ensimmäisenä toimittajana työskenteli Taavi Tainio ja liikkeenhoitajana Victor Haataja. Tainion tilalle tuli keväällä 1905 myöhemmin kirjailijana tunnettu Aku Päiviö. Vuonna 1906 päätoimittajaksi valittiin A. B. Mäkelä ja aputoimittajiksi Päiviö ja Alex Halonen. Vuoden 1907 lopulla päätoimittajaksi tuli kahden vuoden ajaksi Frans Josef Syrjälä. Myöhemmin tehtävää hoiti hetken aikaa Leo Laukki ja hänen jälkeensä J. W. Meriläinen. Kesällä 1911 päätoimittajaksi valittiin jälleen Syrjälä. Muita alkuvaiheen toimittajia olivat Alex Ollikkala-Sevo, Elof Kristiansen, Moses Hahl, Alex Coleman (Kolehmainen), A. E. Usenius, Wilho Boman, Lauri Moilanen, John H. Karvonen, Henry Puranen, Jukka Kotiranta, John Välimäki, Aku Rissanen, Eemeli Parras, Onni Saari, Selma Jokela-McCone, Eetu Salin, Santeri Nuorteva, Matti Laitala ja Yrjö Halonen. Liikkeenhoitajina työskentelivät Haatajan jälkeen Hj. Hillman, John H. Karvonen, A. Svan ja vuodesta 1911 lähtien aina kuolemaansa vuonna 1948 asti John Suominen.
Lehden levikki nousi alun kahdesta tuhannesta kappaleesta yli neljän tuhannen vuonna 1910 ja yli kahdeksan tuhannen vuonna 1914. Ilmestymistiheys kasvoi kolmeen kertaan viikossa vuonna 1907, ja vuonna 1910 (tai 1911) Raivaajasta tuli kuudesti viikossa ilmestynyt päivälehti. Lehden talous, joka oli aluksi hyvin epävarmoissa kantimissa, koheni huomattavasti 1910-luvun alussa. Vuonna 1913 muodostettiin uusi kustannusyhtiö Raivaaja Publishing Company, ja entinen yhtiö Finnish Socialist Publishing Company siirtyi toimimaan yksinomaan kirjapaino- ja kirjakauppaliikkeenä. Vuonna 1911 Raivaajalle hankittiin Fitchburgin keskustasta nelikerroksinen toimitalo, jonne sijoitettiin myös ajanmukainen kirjapaino. Lehti perusti useita haarakonttoreita, jotka sittemmin pian suljettiin New Yorkin toimipistettä lukuun ottamatta.
Sosiaalidemokraattien lehti
Lokakuun vallankumouksen jälkeen Raivaaja asettui päätoimittajansa F. J. Syrjälän johdolla kannattamaan kautskylaista revisionismia ja vastustamaan bolševikkeja. Amerikan Suomalaisen Sosialistijärjestön hajotessa 1920-luvun alussa lehti jäi Amerikan sosialistipuoluetta kannattaneen ryhmän haltuun, jolloin kommunistit perustivat sen kilpailijaksi New Yorkissa ilmestyneen Eteenpäin-lehden. Seuraavien vuosikymmenien aikana Raivaaja kävi sinnikästä taistelua kommunisteja vastaan ja saavutti suurimman voittonsa 1920- ja 1930-lukujen vaihteessa, jolloin amerikansuomalainen Keskusosuuskunta irtautui kommunistisesta liikkeestä. Sosialistipuolueen 1930-luvun puolivälissä käydyn linjataistelun seurauksena lehden taustaorganisaatio Yhdysvaltain Sosialistipuolueen Suomalainen Järjestö katkaisi välinsä puolueeseen, ja vuonna 1940 järjestön tilalle perustettiin sosiaalidemokraattinen Amerikan Suomalainen Kansanvallan Liitto.
Gibson Girl
thumb|Gibson Girl Gibson Girl viittaa Charles Dana Gibsonin 1890–1910-luvuilla julkaistujen piirrosten naisiin. Gibson Girlilla oli vaikutusta niin ajan naisten kuin miestenkin muotiin: naisten muoti matki Gibson Girlia ja miesten muoti hänen seurassaan piiroksissa olevaa Gibson-miestä. Gibson Girlia on myös kutsuttu ensimmäiseksi pin-upiksi. Kukaan todellinen henkilö ei ole Gibson Girlin taustalla, vaan kyse on fiktiivisestä hahmosta. 1890-luvulla Charles Dana Gibsonin mallina toimi kuitenkin hänen vaimonsa Irene Langhorne. Taiteilija käytti mallinaan myös näyttelijä Evelyn Nesbitia. Näyttelijä Camille Clifford tunnettiin nimellä "The Gibson Girl" ulkoisten ominaisuuksiensa vuoksi, vaikka hän ei tiettävästi Gibsonin piirrosten mallina olekaan ollut.
Hahmo on ristiriitainen, sillä näennäisestä päätösvallastaan itsensä suhteen ja suoranaisesta ikonisesta ylemmyydestä huolimatta Gibson Girl ei voinut tehdä mitä tahansa. Charles Dana Gibson ei kuvannut häntä koskaan esimerkiksi feministisessä toiminnassa, vaikka monissa kuvissa hän onkin ainakin näennäisen hallitsevassa asemassa suhteessa miehiin. Gibson Girl olikin eräänlainen ajan uuden amerikkalaisen (nuoren) naisen kuva mutta samalla saavuttamaton täydellisyydessään.
Raivaaja (amerikansuomalainen lehti)
Sosiaalidemokraattien lehti
Maailmansotien välisenä aikana Raivaajan ideologinen sanoma alkoi vähitellen lientyä, ja lehti pyrki keskittymään laajempaa amerikansuomalaista lukijakuntaa kiinnostaviin asioihin. Vuonna 1926 kustannusyhtiö osti vanhan kilpailijan Pohjan Tähden. Raivaaja jäi Uuden-Englannin ainoaksi suomenkieliseksi lehdeksi, joka alkoi julkaista myös seurakuntien ja raittiusseurojen uutisia. Samalla muuttui Suomen sisällissodan aiheuttama kielteinen suhtautuminen Suomeen, ja talvisodan aikana lehti tuki voimakkaasti Suomen sotaponnisteluja.
Raivaajan levikki laski sosialistijärjestön hajoamisen ja Eteenpäin-lehden perustamisen takia vuoden 1920 kymmenestä tuhannesta kappaleesta kuuteen tuhanteen vuonna 1925, mutta nousi vuoteen 1930 mennessä jälleen yli kahdeksan tuhannen. F. J. Syrjälä joutui väistymään lehden johdosta vuonna 1919, jolloin päätoimittajaksi tuli toimitukseen vuonna 1915 liittynyt Yrjö Mäkelä. Syrjälä jatkoi kuitenkin työtään Raivaajassa ja vuosina 1924–1931 hän työskenteli jälleen sen päätoimittajana. Vuosina 1931–1952 päätoimittajana oli jälleen Mäkelä, vuosina 1952–1962 lehden toimitukseen 1920-luvun lopussa tullut Elis Sulkanen ja vuosina 1962–1964 Akseli Mattson. Raivaajan tunnetuimpia toimittajia oli vuosina 1922–1949 entinen Suomen eduskunnan puhemies ja senaatin johtaja Oskari Tokoi. Liikkeenhoitajina työskentelivät John Suomisen jälkeen William N. Reivo ja vuodesta 1950 lähtien Henry Puranen. Lehden vakaalla pohjalla ollut talous perustui tilausmaksujen lisäksi ilmoitustuloihin, kirjapainotöihin sekä sivutoimintoihin, joita olivat muun muassa kirja- ja äänilevymyynti, matkatoimisto, rahalähetysten käsittely ja vakuutusten myynti.
Myöhemmät vaiheet
Ensimmäisten siirtolaispolvien ikääntyessä ja nuorison amerikkalaistuessa Raivaajan lukijakunta alkoi kutistua. Jo 1950-luvulla sen tulevaisuus näytti kyseenalaiselta. Vuonna 1950 lehdellä oli vielä 5 950 tilaajaa, vuonna 1956 enää 4 700, vuonna 1962 3 200 ja vuonna 1992 noin 1 800. Ilmestymistiheys laski vuonna 1953 kuudesta viiteen, vuonna 1962 kolmeen ja vuonna 1969 kahteen kertaan viikossa. Vuonna 1976 Raivaaja muuttui viikkolehdeksi. Vuonna 1955 lehdellä oli vielä neljän hengen toimitus, mutta viimeistään 1980-luvulla siitä tuli yhden toimittajan ja yhden avustajan lehti. Viimeisinä toimittajina työskentelivät Sävele Syrjälä (1964–1981), Irma M. Laine (1981–1984) ja vuodesta 1984 lähtien Marita Cauthen.
Vuosien saatossa Raivaaja muuttui työväenlehdestä suomalaista kulttuuria levittäväksi ja ylläpitäväksi lehdeksi. 1980-luvun alussa se ryhtyi julkaisemaan kirjoituksia myös englanniksi. Lehti lopetti toimintansa huhtikuussa 2009 taloudellista syistä. Sen lopettamiseen vaikuttivat muun muassa kohonneet postimaksut.
Julius Uusitupa
Julius Uusitupa, sukunimi aik. Storstrang (23. huhtikuuta 1878 Vimpeli – 6. syyskuuta 1950 Jyväskylä) oli suomalainen suksitehtailija. Hänen Jyväskylän maalaiskunnan Salmelaan perustamansa suksitehdas oli tuotantomääriltään ajoittain jopa suurin alallaan Suomessa.
Julius Uusituvan vanhemmat olivat Jaakko Antinpoika Storstrang (1845–1882) ja Anna Matintytär Heikkilä (1842–1912).
Uusitupa suoritti asevelvollisuutensa tarkk'-ampujapataljoonassa Vaasassa 1902. Hän toimi maanviljelijänä Vimpelissä ja oli Vimpelin kun|takokouksen puheenjohtajana 1908. Uusitupa aloitti suksien valmistamisen maanviljelyn sivussa. Hän osallistui Jyväskylässä arkkitehti Yrjö Blomstedtin järjestämille suksityökursseille ja hän oli sitten Keski-Suomen Kotiteollisuusyhdistyksen järjestämien suksentekokurssien opettajana vuoteen 1913 saakka.
Uusitupa muutti perheensä kanssa Jyväskylään 1910 ja hän aloitti tehdasmaisen suksien valmistuksen 1913 kun hän osti Jyväskylän maalaiskunnasta tätä varten Riihimäen talon tontteineen. Uusi tehdasrakennus valmistui 1926. Parhaimmillaan Uusituvan tehdas valmistui 100 000 paria suksia vuodessa ja lisäksi tehtaassa valmistettiin keihäitä, pesäpallomailoja sekä sahatavaraa. Työntekijöitä oli yli sata ja suksia vietiin myös Yhdysvaltoihin, Saksaan ja Kanadaan. Uusituvan suksitehdas paloi 18. joulukuuta 1944, tehtaan yhteydessä ollut saha ja ulkona sijainneet raaka-ainevarastot säästyivät tuholta.
Vuonna 1930 Uusitupa perusti Mustakivi Oy:n, joka louhi mustaa graniittia Jyväskylän lähellä sijainneelta kivilouhimoltaan. Hän oli myös Pönttövuori Oy:n tervatehtaan osakas ja sanomalehti Keskisuomalaisen johtokunnan jäsen. Vuonna 1941 Julius Uusitupa oli poikansa Ilmari Uusituvan kanssa mukana perustamassa Jyväskylän Latu ry:tä.
Julius Uusitupa kuoli 1950 ja hänen suksitehtaansa teki konkurssin 1955 kun teollisesti valmistetut sälesukset syrjäyttivät täyspuusukset. Julius Uusituvan pojanpoika on professori Matti Uusitupa.
Demo (tietokone)
thumb|right|250px|Saksalaisen Black Maiden -ryhmän [[IBM PC -yhteensopiva tietokone|PC-demo Interceptor]] Tietokonedemo on tietokoneohjelmana toteutettu reaaliaikainen kuvaa ja ääntä sisältävä esitys, joka esittelee tekijöidensä taitoja etenkin ohjelmoinnin sekä tietokonemusiikin ja -grafiikan alueilla. Esityksistä pyritään etenkin nykyään tekemään esteettisesti miellyttäviä musiikkivideoiden kaltaisia kokonaisuuksia. Demojen luontiin keskittyvästä alakulttuurista käytetään nimitystä demoskene.