cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Željko Ivanek
Varhainen elämä
Ivanek syntyi Ljubljanassa, Sloveniassa (silloisessa Jugoslaviassa). Hän muutti kolmevuotiaana vanhempiensa kanssa Yhdysvaltoihin, missä he viettivät kaksi vuotta, minkä jälkeen he palasivat takaisin Sloveniaan. He muuttivat takaisin Yhdysvaltoihin vuonna 1967. Ivanek valmistui Yalen yliopistosta vuonna 1978, minkä jälkeen hän alkoi opiskella näyttelemistä.
William Wheeler
William Wheeler voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Željko Ivanek
Ura
Ivanek on esiintynyt lukuisissa televisiosarjoissa, joista tunnetuimpia ovat muun muassa Homicide: Life on the Street, 24, Kylmä rinki, Heroes, Big Love, Damages sekä Rouva Ministeri. Hän voitti Primetime Emmy -palkinnon roolistaan sarjassa Damages vuonna 2008.
Ivanek on näytellyt myös elokuvissa ja Broadwayn näytelmissä. Hän on ollut kolmesti ehdolla Tony-palkinnon saajaksi.
Kangasniemen kirkkoranta
Ateneumin taidemuseolla on hallussaan kolme Ragnar Ekelundin Kangasniemen kirkkoranta -teosta. Niistä kaksi on vuodelta 1917 ja yksi vuodelta 1922.
Olipa kerran (televisiosarja)
Olipa kerran (Once Upon a Time) on yhdysvaltalainen fantasiasarja, jossa satu- ja arkimaailma kohtaavat. Sarja alkoi Yhdysvalloissa vuonna 2011 ja siitä on seitsemän tuotantokautta. Suomessa sarjan esittäminen alkoi lokakuussa 2012 Nelosella. Sarjan viimeinen jakso esitettiin Yhdysvalloissa 18. toukokuuta 2018. Sarjasta on myös tehty spin-off Once Upon a Time in Wonderland, joka perustuu löyhästi Lewis Carrollin romaaniin Liisan seikkailut ihmemaassa.
Idea
Adam Horowitz ja Edward Kitsis saivat innoituksen luoda Olipa kerran -sarjan kaltaisen fantasiatarinan pian lopetettuaan työnsä Felicity-draamasarjan parissa vuonna 2002. He esittivät ideaa sarjasta, jossa olisi keijuja, kääpiöitä ja lapsia monille televisioyhtiöille kuitenkin tuloksetta. He aloittivat pian työskentelyn Lost-televisiosarjan parissa. Kitsiksen mukaan tämä antoi heille uuden näkökulman Olipa kerran -sarjaan.
Näyttelijöiden valinnasta
Horowitz vaati, että jokaisen sarjaan haluavan näyttelijän olisi luettava sarjan käsikirjoitus ensin. Ginnifer Goodwin, joka näyttelee Lumikkia, oli mieltynyt rooliin, koska hän sai esittää vahvaa henkilöhahmoa. Goodwin oli juuri lopettanut näyttelemisen Big Love -televisiosarjassa ja oli etsinyt uutta roolia. Lumikin rakastettua, prinssi Uljasta, valittiin näyttelemään Josh Dallas. Jennifer Morrison palkattiin esittämään sarjan päähenkilöä Emma Swania. Kymmenenvuotias Jared Gilmore, joka tunnetaan osastaan Mad Men -sarjassa, valittiin Emma Swanin pojan Henryn rooliin. Reginan eli Pahan kuningattaren rooliin valittiin Lana Parrilla. Tittelintuuren rooliin kaavailtiin alun perinkin Robert Carlylea, mutta käsikirjoittajat eivät uskoneet hänen ikinä suostuvan rooliin. Horowitz kuvaili Carlylen ensimmäistä päivää roolissa mielettömänä. Käsikirjoittajat myös tarjosivat sinisen haltijakummin osaa Lady Gagalle, mutta eivät koskaan saaneet häneltä myöntävää vastausta.
Sarjan toisella tuotantokaudella Punahilkkaa näyttelevä Meghan Ory ja Belleä näyttelevä Emilie de Ravin ylennettiin sarjan vakituisiksi hahmoiksi. Uusina hahmoina sarjassa olivat muun muassa Sarah Bolgerin esittämä prinsessa Aurora, Jamie Chungin näyttelemä Mulan ja Kapteeni Koukku, jota näytteli Colin O’Donoghue.
Kolmannessa tuotantokaudessa Neal Cassidyn roolia näyttelevä Michael Raymond-James ylennettiin sarjan vakituisiin. Meghan Ory ei näytellyt kolmannella tuotantokaudella. Giancarlo Esposito oli sarjassa vain vierailevana hahmona, sillä hän oli sitoutuneempi rooliinsa Revolution-televisiosarjassa. Uusina hahmoina esiteltiin Robbie Kayn näyttelemä Peter Pan, Rebecca Maderin näyttelemä Lännen paha noita Zelena, Sean Maguiren näyttelemä Robin Hood sekä Rose McIverin näyttelemä Helinä-keiju.
Neljännellä tuotantokaudella uusia hahmoja olivat muun muassa Frozen-hahmot Elsa ja Anna (Georgina Haig ja Elizabeth Lail), Lumikuningatar/Ingrid (Elizabeth Mitchell) ja Cruella de Vil (Victoria Smurfit).
Viidennellä kaudella Zelenaa näyttelevä Rebecca Mader ja Robin Hoodia näyttelevä Sean Maguire ylennettiin sarjan vakituisiksi hahmoiksi. Uusina hahmoina nähtiin Meridaa esittävä Amy Manson, Merliniä esittävä Elliot Knight. Toukokuussa 2017 uutisoitiin että sarjasta lähtisivät kaikki muut päähenkilöt paitsi Kapteeni Koukku, Regina Mills sekä Mr Gold.
Linkittymiä
Sarjassa on lukuisia suoria viittauksia Disneyn muuhun tuotantoon. Esimerkiksi lähes kaikki sarjan päähenkilöt ovat eri satujen päähenkilöitä. Sarjassa on myös epäsuoria viittauksia muun muassa elokuviin 101 dalmatialaista, Aladdin ja Kaunotar ja hirviö. Sarjassa on myös paljon linkittymiä muihin fiktiivisiin teoksiin. Esimerkiksi ensimmäisen tuotantokauden alussa Lumikki ja Prinssi Uljas käyttävät maagista vaatekaappia pelastaakseen lapsensa kiroukselta. Tämä nähdään usein viittauksena C. S. Lewisin teokseen Velho ja leijona. Sarjan päähenkilöllä Millsillä on myös Tron-eväslaukku. Sarjassa nähdään myös viittauksia esimerkiksi teoksiin Liisa Ihmemaassa, Ihmemaa Oz ja Frankensteinin hirviö.
Joidenkin mukaan sarjassa on myös viittauksia Lost-televisiosarjaan. Linkittymiä nähdään muun muassa erilaisissa numeroissa ja numerosarjassa sekä joissakin tuotteissa kuten Oceanic Airlines, Ajira Airways ja MacCutcheon Whisky, jotka esiintyvät kummassakin sarjassa.
Suomen kansallisbiografia
Suomen kansallisbiografia on suurteossarja sekä internetissä julkaistava sähköinen henkilötietopankki, joka sisältää elämäkerrallisia artikkeleita Suomeen liittyvistä merkittävistä suvuista ja henkilöistä. Suomen kansallisbiografia (1–10) ilmestyi vuosina 2003–2007. Se käsittää kirjamuodossa kymmenen osaa ja vuonna 2008 julkaistun hakemisto-osan, yhteensä yli 9 500 sivua.
Toimitus ja kirjoittajat
Kirjasarja perustuu Suomen Historiallisen Seuran Kansallisbiografia-hankkeeseen (1993–2001), joka oli suurin kansallinen historiahanke kautta aikojen. Sen toimituskuntaa johti professori Matti Klinge ja kolmea aikakausikohtaista toimitusta dosentti Anneli Mäkelä-Alitalo (Ruotsin vallan aika), dosentti Markku Tyynilä (suuriruhtinaskunnan aika) ja dosentti Martti Häikiö (tasavallan aika). Kaikkiaan kirjoittajia on yli 700. Teossarjan ulkoasusta vastaa graafikko Heikki Kalliomaa.
Sisältö
Kansallisbiografia on noin kaksi kertaa laajempi kuin sen edeltäjä, 1920- ja 1930-luvulla julkaistu viisiosainen Kansallinen elämäkerrasto, josta ilmestyi vuonna 1955 uudistettu yksiosainen laitos Suomen elämäkerrasto. Kansallisbiografia sisältää noin 6 000 elämäkertaa, joista 250 on sukuartikkeleita. Esitellyistä henkilöistä noin neljännes on Ruotsin vallan ajalta, suunnilleen saman verran autonomian ajalta ja osapuilleen puolet itsenäisen Suomen kaudelta. Heistä 13 prosenttia on naisia.
Teoksessa on noin 2 500 kulttuurivaikuttajaa ja yli 1 000 talouselämän vaikuttajaa. Mukaan on otettu perinteisten suurmiesten ja -naisten ohella ajankuvan kannalta muitakin mielenkiintoisia henkilöitä, myös rikollisia, kapinallisia ja toisinajattelijoita. Käsite ”kansallinen” on ymmärretty niin laajasti kuin suinkin, eikä kaikilta esitellyiltä ulkomaalaisilta ole edellytetty suomalaista syntyperää tai täkäläistä työuraa. Esiteltyjen henkilöiden joukossa on myös joitakin sellaisia henkilöhahmoja, jotka ovat esiintyneet esimerkiksi kirjallisuudessa ja taiteessa ja joiden esittely ei perustu varsinaiseen henkilöhistoriaan: esimerkiksi pyhimys Pyhä Anna, legendahahmo Lalli sekä kansanrunouden hahmot Annikainen, Väinämöinen, Lemminkäinen ja Lemminkäisen äiti.
Julkaisu
thumb|Suomen kansallisbiografian kaikki osat. Opetusministeriö on vastannut henkilökunnan sekä sähköisten julkaisujen kuluista, ja myös useat rahastot ovat tukeneet projektia. Koska aineistoa kertyi runsaasti, siirtyivät Kansallisbiografian tietokannan ylläpito, kehittäminen ja julkaiseminen vuonna 2002 Suomen Historialliselta Seuralta Suomalaisen Kirjallisuuden Seuralle. Sen yhteyteen perustettiin erityinen Biografiakeskus, jonka tehtävänä on tuottaa biografista tutkimustietoa ja julkaista sitä sekä sähköisessä muodossa että kirjoina.
Osin rinnakkain Kansallisbiografian kanssa julkaistiin vuosina 2008–2011 ruotsinkielinen teos Biografiskt lexikon för Finland (BLF), joka keskittyy suomenruotsalaisuuden kannalta keskeisiin henkilöihin. Pääosa BLF:n artikkeleista on käännetty Kansallisbiografiasta, mutta myös Kansallisbiografiaan on käännetty jonkin verran BLF:n alkuperäisartikkeleita. Kaikki BLF:n artikkelit ovat vapaasti luettavissa teoksen verkkosivulla. Lisäksi yksiosainen kirja Kansallisbiografian tärkeimmistä artikkeleista on julkaistu myös englanniksi ja venäjäksi.
Verkkojulkaisu
Kansallisbiografia-verkkojulkaisu sisältää samat pienoiselämäkerrat kuin kirjasarja, mutta verkkoartikkeleissa on laajemmat matrikkelitiedot. Verkkoartikkeleita päivitetään tarpeen mukaan, ja julkaisun täydentämisestä lähinnä temaattisina kokonaisuuksina vastaa Kansallisbiografia II -hanke. Teemakokonaisuuksista ensimmäinen, Moninainen Suomi, julkaistiin 2010. Kaikki Kansallisbiografian verkkojulkaisun artikkelit ovat täysin vapaasti luettavissa yli 120:ssä eri julkisessa kirjastossa, muun muassa yli sadan kunnan ja kaupungin kirjastoissa sekä yliopistojen, korkeakoulujen ja tutkimuslaitosten kirjastoissa. Osa artikkeleista on kokonaan vapaasti luettavissa.
Pérdika
Pérdika voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:
Vilnan verilöyly
pienoiskuva|Mielenosoittaja ja neuvostopanssari. Vilnan verilöyly on tapahtuma 13. tammikuuta 1991, jolloin Liettuaan aiemmin saapuneet neuvostojoukot kävivät Vilnassa rauhanomaiseen mielenosoitukseen kokoontuneiden aseettomien kaupunkilaisten kimppuun Vilnan televisiotornin luona. Panssarivaunun alle jäi useita sen etenemistä estämään tulleita ihmisiä, ja yksi heistä kuoli. Lisäksi neuvostosotilaat ampuivat kaksitoista muuta. Yksi kuoli sydänkohtaukseen, ja satoja ihmisiä loukkaantui. Neuvostoliiton presidentti Mihail Gorbatšov puolusti hyökkääjiä, mikä herätti hämmästystä muualla maailmassa, sillä häntä oli pidetty uudistusmielisenä.
Tapahtuma sai runsaasti huomiota kaikissa Baltian maissa ja vauhditti niiden itsenäistymistä.
ABBA: The Museum
ABBA: The Museum on interaktiivinen näyttely ruotsalaisesta pop-yhtye Abbasta, joka avattiin Tukholmaan toukokuussa 2013.
Tiedeneuvonta
Tiedeneuvonta (science for policy) tarkoittaa tieteen tukea päätöksenteolle politiikkatoimien valmistelussa ja toteuttamisessa. Tiedeneuvonta tulee erottaa tiedepolitiikasta (policy for science), jossa on kyse tieteeseen ja tutkimustyöhön liittyvistä poliittisista päätöksistä, kuten tieteen rahoituksesta.
Tiedeneuvonnalla on useita mahdollisia funktioita: kompleksisten jär­jestelmien ymmärtäminen; vaihtoehtoisten toi­menpiteiden kartoitus ja niiden seurausten en­nakkoarviointi; jälkiarviointi; neuvonta kriiseissä; ennakointi ja teknologioiden arviointi sekä tiedediplo­matia. Yksinkertaistaen tiedeneuvonta on toimintaa, jossa muodostetaan politiikan tietopohjaa.
Tiedeneuvonnan hyödyt voivat olla moninaisia. Se voi lisätä niin tutkijoiden kuin päättäjien ymmärrystä yhteiskunnan tilasta ja ilmiöistä, syventää tutkijoiden ja päätöksentekijöiden välistä luottamusta ja parantaa näiden välisen yhteistyön edellytyksiä, tarjota työkaluja politiikan ongelmien ratkaisuun sekä lisätä päätöksenteon uskottavuutta. Tiedeneuvonta myös tukee ja edistää tieteen yhteiskunnallista vaikuttavuutta.
Tiedeneuvonnan järjestelmä muodostuu erilaisista tietoa tuottavista, välittävistä ja hyödyntävistä toimijoista. Eri toimijoiden suhteet ja roolit ovat vaihdelleet eri maissa eri aikoina. Anglo-amerikkalaisissa maissa yleinen on niin sanottu johtavan tiedeneuvonantajan (chief scientific adviser) malli, jossa hallinnon sisäistä tiedeneuvontaa koordinoi yksi henkilö. EU:n komissiossa toimii johtavien tiedeneuvontajien ryhmä (group of chief scientific advisors). Suuressa osassa maailmaa tällaisia päätiedeneuvonantajia ei ole, vaan järjestelmät ovat hajautetumpia. Näin on myös Suomessa. (Katso kuvaus Suomen järjestelmästä täältä.)
ABBA: The Museum
Näyttelyssa on myös useita interaktiivisia ääni- ja videoasemia, joiden avulla kävijät voivat esittää bändin musiikkia. Näyttely sijaitsee rakennuksessa lähellä Gröna Lund -teemapuistoa Djurgårdenin saarella.
Rosiglitatsoni
Rosiglitatsoni (C18H19SN3O3) on tiatsolidiinidionijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä on käytetty lääketieteessä kakkostyypin diabeteksen hoitoon, mutta se vedettiin Euroopan unionin alueella merkkinoilta vuonna 2010 haittavaikutuksien vuoksi. Eräissä maissa kuten Yhdysvalloissa lääkeaineen myyntilupa on edelleen voimassa.
Tiedeneuvonta
Kaksi tiedeneuvonnan mallia
Voidaan erottaa kaksi toisiaan täydentävää tiedeneuvonnan mallia: lineaarinen ja yhteiskehittävä tiedeneuvonta.
Lineaarinen tiedeneuvonta perustuu kysymys–vastaus-mallille: päättäjät kysyvät ja tutkijat vastaavat. Vuorovaikutus on rajallista ja keskittyy vastausten kommunikointiin ja tulkintaan. Edellä mainittu johtavien tiedeneuvonantajien malli edustaa lineaarista tiedeneuvontaa. Siinä tutkimustyö tehdään erillään päätöksenteosta, ja yksittäisillä henkilöillä on keskeinen rooli tuloksien välittämisessä politiikkavalmistelun tueksi.
Yhteiskehittävässä tiedeneuvonnassa tutkijat ja päätöksentekijät puolestaan osallistuvat vuorovaikutukseen, jossa tietoa tulkitaan ja jäsennetään yhdessä. Tämä malli on yleistynyt, sillä laajasti on koettu, että lineaarinen tiedeneuvonta ei riitä, kun käsiteltävinä on yhä kompleksisempia ilmiöitä ja viheliäisiä ongelmia. Tällaisia ongelmia on mahdotonta lähestyä teknisillä, tarkkarajaisilla ja yhteen tieteenalaan rajautuvilla kysymyksillä.
Tiedeneuvonnasta tiedevälittämiseen
Tiedon ja poliittisen päätöksenteon välistä suhdetta on lähestytty erilaisilla käsitteillä. On puhuttu muun muassa tietoperusteisesta päätöksenteosta, tietopohjaisesta päätöksenteosta, tiedeneuvonnasta, tiedeneuvonannosta, tieteen ja päätöksenteon vuorovaikutuksesta, tietojohtamisesta sekä tieteen yhteiskunnallisesta vaikuttavuudesta. Käsitteet tai niiden käyttö eivät ole vakiintuneita, ja käsitteiden eroista ja soveltuvuudesta käydään keskustelua.
Esimerkiksi tiedeneuvonta- ja science advice -nimityksiä on viime aikoina alettu pitää ongelmallisina, sillä ne korostavat vuorovaikutuksen yksisuuntaisuutta ja lineaarisuutta. Neuvonta ei riitä kuvaamaan sitä monimutkaista ja -muotoista toimintaa, josta tietopohjaisen päätöksenteon tukemisessa 2000-luvun toimintaympäristössä on kyse. Tiedon tuottajien ja hyödyntäjien välissä on yhä useammin erillisiä toimijoita, jotka keskittyvät nimenomaan tutkitun tiedon välittämiseen sekä eri toimijoiden välisten yhteyksien, verkostojen ja yhteisymmärryksen rakentamiseen. Tätä on kutsuttu tiedevälittämiseksi (knowledge brokering). Tiedevälittäjät toimivat sillanrakentajina ja mahdollistavat päätöksenteon ja tutkimusyhteisön edustajien mahdollisimman sujuvan vuorovaikutuksen.
Sith
Sithit ovat George Lucasin luoman Tähtien sota -universumin varhaisimpien tarinoiden päävihollisia. Sithien sääty kuvaillaan järjestöksi, johon kuuluvien monastisten ja kraterokraattisten Voimaa käyttävien sotureiden tavoitteena on hallita galaksia ja tuhota Voimaa hyviin tarkoituksiin käyttävä jediritarikunta.
Kuvaus
Sithit ovat omistautuneet ”sith-koodin” seuraamiselle ja Voiman pimeän puolen hallitsemiselle. Siinä missä jedit uskovat rauhaan, viisauteen ja tyyneyteen, sithit uskovat intohimoon, voimaan ja valtaan. Jedit pitävät Voiman pimeää puolta pahana, sanoen sitä houkuttelevaksi, turmelevaksi ja liian helpoksi tieksi, kun sithien mielestä Voiman pimeä puoli on Voiman suurimman potentiaalin hyödyntämistä. Sithit pukeutuvat lähinnä mustiin vaatteisiin. Lisäksi kääntyessään Voiman pimeälle puolelle, he hylkäävät vanhan identiteettinsä ja käyttävät itsestään uutta nimeä, jonka alussa esiintyy sana Darth.
Sith-koodi kuuluu seuraavasti:
Kaikissa Tähtien sota -medioissa Voiman pimeä puolen käyttäjillä on samanlaisia kykyjä kuin jedeillä, mutta jedeistä poiketen he turvautuvat väkivaltaan ja aggressiivisiin tunteisiin. Voiman pimeän puolen kautta sithit ovat myös löytäneet kykyjä, joita muut pitävät ”luonnottomina”. Tunnetuin näistä oli Darth Sidiousin usein käyttämät dielektriset purkaukset eli ”Voimasalamat”, joita hän käytti joskus taistelemiseen valosapelin sijasta sekä kiduttaakseen vihollisiaan. Darth Sidious oli oppinut mestarinsa, Darth Plagueisin, kyvyn siirtää oma henkensä Voiman kautta toiseen ruumiiseen alkuperäisen ruumiin kuollessa. Sithit myös muokkasivat myös joitain jedien kykyjä toisenlaisiksi ja kauhistuttavimmiksi, kuten Darth Vader käytti telekinesiaa ”Voimakuristamisena” uhriensa teloittamiseen ja uhkailemiseen. Sithit ovat nopealiikkeisiä ja fyysisesti hyvässä kunnossa olevia sotureita ja käyttävät jedien tavoin myös valosapeleita. Täysin koulutettu sith on vähintään yhtä taitava taistelija kuin hyvin koulutettu jedi.
Alku
Sithit perusti Satavuotisen pimeyden aikana eräs ”luopiojedi”. Hän onnistui keräämään ympärilleen lukuisia kannattajia, jotka kävivät sisällissotaan jedejä vastaan. Jedit voittivat sodan ja sithit pakenivat planeetalle nimeltä Korriban (joka sai myöhemmin uuden nimen: Moraband).
Morabandissa sithit rakensivat suuria temppeleitä ja hautoja ”Mustien valtiaiden laaksoon”, orjuuttivat kansoja ja rakensivat jättiläismäisten kyberkristallien tehostamia massiivisia superaseita käydessään uusia sotia jedejä vastaan galaksin hallinnasta. Noin 5 000 vuotta ennen Yavinin taistelua sithit valtasivat Vanhan Tasavallan pääplaneetan Coruscantin ja rakensivat sinne oman pyhättönsä. Jedit ajoivat sithit pois Corsucantista ja rakensivat sen tilalle oman jeditemppelin estääkseen sithien pyhätön pimeitä voimia enää vaikuttamasta mihinkään.
Sithit laajensivat omaa imperiumiaan muillekin planeetoille. Heidän orjuuttamansa rotu, massassit, rakensivat suuren temppelin Yavinin neljänteen kuuhun sekä viimeisimmän superaseensa Malachoriin. Jedit saivat tietää tästä aseesta ja hyökkäsivät planeetalle. Temppeli ase aktivoitui ja muutti kiveksi jokaisen Malachorilla taistelevan jedin ja sithin, minkä jälkeen jedit kielsivät pitkään aikaan ketään menemästä tälle planeetalle.
Yhdessä vaiheessa sith nimeltä Momin tappoi mestarinsa Lady Shaan ja tältä oppimallaan tiedolla rakensi superaseen, joka pystyi tuhoamaan kokonaisen kaupungin. Momin ei kuitenkaan halunnut tappaa uhrejaan, vaan imeä Voiman pois heistä ja jähmettää ihmiset paikoilleen loppuelämäkseen, luodakseen heistä pelolle ja kivulle omistettua taidetta. Mutta kun Momin lopulta yritti tuhota yhden kaupungin, jedit tuhosivat Mominin ruumiin ja Mominin henki siirtyi hänen naamioonsa odottamaan henkiinheräämistään.
Sithien ensimmäinen tuho
Suuri jedien ja sithien sota syttyi noin 1 000 vuotta ennen Yavinin taistelua. Sithit, joiden määrä oli noussut yli tuhanteen, hyökkäsivät Coruscantiin ja valtasivat jeditemppelin. Coruscant kuitenkin vapautettiin myöhemmin ja jedit ajoivat sithit pois planeetalta. Vanha Tasavalta uudelleenorganisoitiin Galaktiseksi tasavallaksi ja jedit jatkoivat sen rauhanvartijoina.
Voiman pimeä puolen käyttö ajoi lopulta sithit toisiaan vastaan ja vuoden sisällä jedit onnistuivat tuhoamaan heistä kaikki paitsi yhden, Darth Banen. Darth Bane otti käyttöön Kahden säännön, jonka mukaan sithejä voi olla ainoastaan kaksi: mestari ja oppilas. Sithit hylkäsivät kokonaan Morabandin ja lopulta Darth Bane sai surmansa. Jedit luulivat sithien tuhoutuneen kokonaan ja elivät tietämättöminä siitä, että Darth Bane oli ehtinyt kouluttaa itselleen oppilaan, joka jatkoi Kahden säännön perintöä ja pitkäaikaista suunnitelmaa vallata galaksi jonain päivänä uudestaan. He kuitenkin hävittivät useilta planeetoilta kaiken tiedon sithien olemassaolosta ja estivät ketään koskaan matkustamasta Morabandin ja Malachorin lisäksi moniin muihinkin sithien hallinnassa olleisiin maailmoihin, kuten Rhelgiin, Jaguadaan ja Ziostiin.
Sithien uusi valtaannousu
Darth Banen suunnitelma tuli lopulta täytäntöön, kun Sheev Palpatine eli Darth Sidious nousi sith-mestariksi. Palpatine nousi kotiplaneettansa Naboon senaattoriksi. Ensin hän ja hänen oppilaansa Darth Maul saivat Kauppaliiton julistamaan Naboon saartoon. Vaikka Naboo saatiin vapautettua, Kauppaliiton jäsenet pidätettyä, Maulin luultiin kuolleen ja jedit saivat tietää sithien olevan yhä olemassa, Palpatine (jonka todellista henkilöllisyyttä kukaan ei vieläkään tiennyt) oli onnistunut nousemaan Tasavallan senaatin uudeksi ylikansleriksi.
Palpatine onnistui pidentämään virkakautensa 10 vuoteen ja Kauppaliiton johtajat onnistuivat vapautumaan syytteistään sekä kokoamaan muiden liittojen ja kiltojen kanssa separatistiliikkeen nimeltä Itsenäisten aurinkokuntien konfederaatio, jonka johtajana esiintyi jediritarikunnasta eronnut ja Palpatinen uudeksi oppilaaksi nimellä Darth Tyranus ryhtynyt kreivi Dooku. Konfederaatio julisti sodan Tasavaltaa vastaan ja Palpatinelle myönnettiin hätävaltuudet jatkaa virassaan sekä ottaa Tasavallalle käyttöön Kaminolla kloonausteknologialla luotu armeija taistelemaan jedien rinnalla.
Mutta Kloonisotien kestettyä kolme vuotta ja kreivi Dookun saatua surmansa, jedit saivat tietää Palpatinen olevan Darth Sidious ja yrittivät pidättää hänet. Palpatine tappoi pidätystä yrittäneet jedit, julistaen kaikki jedit maanpettureiksi, antaen kloonisotilaille näihin salaa laitetun protokollan kautta ”käskyn 66” eli tappaa kaikki galaksin jedit sekä uudelleenorganisoiden Tasavallan Galaktiseksi Imperiumiksi ja itsensä sen keisariksi. Palpatine houkutteli uudeksi oppilaakseen Darth Vaderiksi Anakin Skywalkerin, jediritarin, joka oli vastoin jediritarikunnan sääntöjä mennyt salaa naimisiin Naboon nykyisen senaattorin, Padmé Amidalan, kanssa ja joka oli nähnyt näyn siitä Padmé kuolisi synnyttäessään Anakinin lapsen.
Näky kävi kuitenkin toteen, kun Padmén suru miehensä kääntymisestä pimeälle puolelle lopulta aiheutti Padmén kuoleman ja Palpatinen valehdeltua Vaderille tämän tappaneen vihapäissään Padmén, Anakin omaksui Vaderin identiteetin täysin. Vader rinnallaan keisari Palpatine hallitsi galaksia seuraavien 19 vuoden ajan ilman, että he tiesivät Padmén synnyttäneen ennen kuolemaansa kaksoset: Luken ja Leian.
Sithien lopun alku
Alderaanin senaattori Bail Organa oli adoptoinut Leian, josta oli tullut yksi Kapinaliiton avainjäsenistä. Saatuaan tietää isänsä olleen jedi, myös Luke liittyi Kapinaliittoon, oppi jeditaitoja Anakinin entiseltä mestarilta, Obi-Wan Kenobilta, sekä jediritarikunnan entiseltä suurmestarilta, Yodalta, jotka olivat selvinneet käskystä 66, sekä tuhosi Kuolemantähden, Imperiumin rakennuttaman kuun kokoisen avaruusaseman, joka oli uusi askel sithien superaseille, kyeten tuhoamaan kokonaisia planeettoja. Obi-Wanin ja Yodan kuoltua, Luke kohtasi sekä Vaderin että Palpatinen Endorin lähellä rakennetulla Toisella Kuolemantähdellä. Vaikka Luke voitti valosapelitaistelun Vaderiä vastaan, hän kieltäytyi tappamasta tätä tai kääntymästä sithiksi. Palpatine aikoi kiduttaa Lukea kuoliaaksi Voimasalamoilla, mutta Vader kääntyi takaisin Anakiniksi ja heitti Palpatinen reaktorikuiluun, kärsien kuitenkin itse vakavia haavoja, joihin kuoli, täyttäen Valittua (joka Anakinin oli uskottu olevan) koskevan ennustuksen tasapainon palautumisesta.
Sithien todellinen loppu
Tasapainon palautuminen ja sithien tuho eivät kuitenkaan olleet pysyviä. Palpatine oli Darth Plagueisilta oppimillaan kyvyillä siirtänyt henkensä epätäydelliseen kloonikehoon, jonka kultti nimeltä Sith Ikuisesti oli valmistellut hänelle Exegolissa, joka oli sithien planeetoista ainut, jonka sijaintia jedit eivät olleet saaneet selville. Samaan aikaan kuin Imperiumin jäänteistä ne, jotka kieltäytyivät antautumasta, muodostivat uuden sotilasdiktatuurin nimeltä Ensimmäinen ritarikunta, jota hallitsevaksi yksinvaltiaaksi nousi vuosien saatossa Snoke, Palpatinen luoma keinotekoinen olento, joka houkutteli pimeälle puolelle Ben Solon, joka oli Leian ja Han Solon poika eli Anakinin lapsenlapsi. 30 vuotta Endorin taistelun jälkeen Ben, joka nyt kutsui itseään nimellä Kylo Ren ja oli saanut Snokelta alaisuuteensa pimeän puolen ryhmän nimeltä Renin ritarit, tappoi Snoken ja syrjäytti hänet. Vuosi tämän jälkeen Kylo löysi Palpatinen, joka oli viimeisten 31 vuoden aikana rakentanut kultistien avustuksella uutta laivastoa nimeltä Viimeinen ritarikunta. Viimeisen ritarikunnan valloitussuunnitelma kuitenkin epäonnistui, kun Kylo kääntyi takaisin Beniksi ja Palpatinen lapsenlapseksi paljastunut sekä Luken ja Leian jediksi kouluttama romunkerääjä Rey surmasi Palpatinen, tehden lopun sitheistä ja palauttaen jälleen tasapainon.
Legends
Legends-jatkumossa Satavuotinen pimeys tapahtui noin 7 000 vuotta ennen Yavinin taistelua. Ennen kuin termi ”sith” otettiin käyttöön, Voiman pimeälle puolelle kääntyneitä kutsuttiin vain ”mustiksi jedeiksi” (joka oli myöhemmin myös yksi nimitys ”pimeille akolyyteille”) tai Karkotetuiksi. Karkotetut nimesivät itsensä ”sitheiksi” Korribanilla asuneen lajin mukaan. Ensimmäiset kolme sith-lordia olivat Ajunta Pall, Karness Muur ja XoXaan.
Tulak Hord oli yksi ensimmäisiä Sith-imperiumin hallitsijoita. Hän laajensi imperiumia Dromundin aurinkokuntaan, jonka planeetasta, Dromuund Kaasista, tuli Sith-imperiumin alkuperäinen pääplaneetta. Hänen seuraajansa Marka Ragnos oli Sithien kultaisen ajan viimeinen hallitsija. Ragnosin kuoltua, Naga Sadow ja Ludo Kressh kilpailivat hänen seuraajansa paikasta, kunnes Sadow voitti. Sadow aloitti Suuren hyperavaruussodan, jossa sithit valtasivat monia Vanhan Tasavallan planeettoja. Sadow oli tehostanut joukkojaan illuusioilla, joiden murruttua, hänen oppilaansa kääntyivät hänetä vastaan. Sadow voitti, mutta joutui pakenemaan Tasavallan joukkoja.
Myöhemmin Exar Kun ja hänen oppilansa Ulic Qel-Droma levyttivät Sith-imperiumin ja liittoutuivat mandalorialaisten kanssa julistaakseen sodan Tasavaltaa vastaan. Qel-Droman isä ja veli olivat jediritarikunnan jäseniä. Hyökätessään jedien kirjastoon Ossukseen, Qel-Droma tappoi veljensä, mutta jäi vangiksi, Hän palasi Voiman valoisalle puolelle ja auttoi jedejä voittamaan Kunin, joka pakeni Yavin IV:ään.
Mandalorialaissotien jälkeen uusiksi sitheiksi nousivat Revan ja Alek Squinquargesimus nimillä Darth Revan ja Darth Malak. Heidän sotansa Tasavaltaa vastaan oli suuri menestys, kunnes Malak petti Revanin ja jätti tämän jedien armoille. Revan kääntyi takaisin valoisalle puolelle, kukisti Malakin ja tuhosi Tähtitakomon, automatisoidun tehtaan, jolla Malakin sith-laivasto oli rakennettu. Tämän jälkeen Revan katosi eikä hänestä enää koskaan kuultu.
Kolme Revanin sith-imperiumista jäljelle jäänyttä sithiä, Darth Traya, Darth Nihilus ja Darth Sion, aloittivat salaisen sodan jedejä vastaan, tappaen näitä ja melkein tuhoten jediritarikunnan. Mutta Mandalorialaissotien aikana karkotettu jedi, Meetra Surik, palasi ja kukisti sithit, tuhoten myös näiden tukikohtana toimineen Malachor V:n.
300 vuotta myöhemmin, alkuperäinen Sith-imperiumi palasi keisari Vitiaten hallitsemana galaksin tuntemattomilta lohkoilta ja julisti Suuren galaktisen sodan, mutta sith-imperiumi ajautui sisällissotaan ja tuhosi itsensä melkein kokonaan. Voiman pimeää puolta voimakkaampana pitänyt entinen jedi Darth Ruin nousi Sith-imperiumin hallitsijaksi, mutta sitheistä tuli vakava uhka vasta noin 2 500 vuotta myöhemmin, kun Skere Kaanin johtama Pimeyden veljeskunta soti yhtä aikaa menestyksekkäästi sekä Tasavaltaa että muita sithejä vastaan. Darth Bane oli kuitenkin ainut, joka ei hyväksynyt Kaanin metodeja, joten hän manipuloi muut sithit tuhoutumaan kokonaan ja jatkoi itse sithien olemassaoloa Kahden säännön kautta.
Pimeät akolyytit
Pimeät akolyytit, tai sith-akolyytit , eivät olleet virallisia sithejä, mutta he olivat sithien kouluttamia Voiman pimeän puolen käyttäjiä Kloonisotien aikana. Kreivi Dookun akolyyttinä toimi alun perin Asajj Ventress. Ventressin useiden epäonnistumisien jälkeen, Dooku yritti korvata hänet Savage Opressilla, joka oli itse Darth Maulin veli ja mieleltään manipuloitu väkivaltaisemmaksi. Opress kuitenkin kääntyi Dookua vastaan ja löysi kuolleeksi luullun ja järkensä menettäneen Maulin. Maulin ja Opressin äiti sekä Yösiskojen johtaja, äiti Talzin, palautti Maulin järjen ja muistin, Opressin ryhtyessä Maulin oppipojaksi, heidän aikomuksenaan syrjäyttää Dookun ja Darth Sidiousin asema sitheinä. Yritys kuitenkin epäonnistui, kun Sidious tappoi Opressin ja vangitsi Maulin. Ventress oli liittynyt Dookun hylkäämäksi tultuaan takaisin Yösiskoihin, kunnes kenraali Grievous tappoi heistä kaikki, paitsi Ventressin sekä äiti Talzinin. Yhdessä vaiheessa hän yritti ryhtyä palkkionmetsästäjäksi ja teki yhteistyötä Boba Fettin kanssa. Lopulta Ventress liittoutui jediritarikunnan sääntöjä vastaan kapinoivan Quinlan Vosin kanssa ja kääntyi Voiman valoisalle puolelle. He yrittivät tappaa Dookun, mutta lopulta Ventress uhrasi itsensä, pelastaakseen Vosin pimeältä puolelta. Opressin ja Ventressin kuolemien myötä pimeät akolyytit lakkasivat olemasta.
Legends-jatkumossa pimeitä akolyyttejä kutsuttiin vain mustiksi jedeiksi.
Inkvisiittorit
Inkvisiittorit ovat Voimalle herkkiä sotureita, jotka palvelivat Galaktista Imperiumia. Kun Tasavalta uudelleenorganisoitiin Imperiumiksi, osa jedeistä, jotka olivat menettäneet uskonsa jediritarikuntaan kääntyivät pimeälle puolelle ja Darth Vader koulutti heistä sekä muista Imperiumin riveihin liittyneistä inkvisiittoreita metsästämään käskystä 66 selvinneitä jedejä sekä kidnappaamaan Voimalle herkkiä henkilöitä, pääosin lapsia, estääkseen näitä tulemasta jedeiksi. Inkvisiittoreiden muodostamaa osastoa nimeltä Inkvisitio johti jeditemppelin vartijoihin ennen kuulunut Suurinkvisiittori  ja muista inkvisiittoreista käytettiin järjestysnumeroon ja sukupuoleen perustuvia nimityksiä, esim. Toinen sisar tai Kuudes veli. He käyttivät myös aseinaan kaksiteräisiä valosapeleita, joiden teriä oli mahdollista kieputtaa niiden pyöreän kahvan ympärillä.
Inkvisitio kuitenkin menetti jäseniä vuosien varrella ennen Galaktista sisällissodan alkua. Vuonna 18 BBY, Kuudes veli, oikealta nimeltään Bin Valen, kuoli taistelussa Ahsoka Tanoa vastaan ja Kymmenes veli, joka oli alun perin jedimestari Prosset Dibs, kuoli taistelussa Ferren Barria vastaan. Vuonna 14 BBY Kloonisotien jälkeen Cal Kestis yritti taivutella Toiseksi sisareksi paljastunutta Trilla Suduria palaamaan valoisalle puolelle, mutta Vader tappoi Sudurin. Samana vuonna kaksi inkvisiittoria, jotka alkoivat epäröidä mitä heille tapahtuisi, kun kaikki jedit lopulta saataisiin tuhottua, joutuivat ajatustensa paljastuttua Vaderin jahtaamiksi ja tekivät itsemurhan välttyäkseen teloitukselta. Vuonna 9 BBY, Yhdeksäs sisar, oikealta nimeltään Masana Tide, kuoli Corsucantilla taistelussa Kestistä vastaan. Saman vuonna, Kolmas sisar, entinen jedilapsioppilas Reva Sevander, yritti juonitella itsensä uudeksi suurinkvisiittoriksi voidakseen tappaa Vaderin, mutta Vader ja Suurinkvisiittori tiesivät hänen petoksestaan ja jättivät hänet haavoittuneena jälkeen. Sevander kuitenkin selvisi ja myöhemmin Obi-Wan Kenobin rohkaisemana aloitti uuden elämän. Vuonna 4 BBY, Suurinkvisiittori kuoli taistelussa Kanan Jarrusia vastaan, jota hän oli jahdannut muiden Ghostin miehistöön kuuluvien kapinallisten lisäksi. Vuosi tämän jälkeen, Suurinkvisiittorin tehtävää jatkaneet Viides veli ja Seitsemäs sisar sekä Malachorilla Maulia jahdannut Kahdeksas veli saivat surmansa taistelussa Kanania, Ahsokaa, Ezra Bridgeriä ja Maulia vastaan. Neljännen sisaren kohtaloa ei ole paljastettu, mutta Yavinin taistelun tapahtumien aikaan Inkvisitio oli lakkautettu.
Legends-jatkumossa Inkvisitio oli huomattavasti monastisempi järjestö ja inkvisiittorit turvautuivat kaanonista poiketen joko perinteisillä valosapeleilla taistelemiseen tai pelkkiin Voiman pimeän puolen rituaalien käyttöön.
Renin ritarit
Renin ritarit on vuosisatoja galaksin tuntemattomilla lohkoilla myyttinä pidetty Voiman pimeää puolta palvova naamioituneiden sotureiden enklaavi. He eivät olleet jedejä eivätkä sithejä, mutta täyttivät sithien jättämän Voiman pimeän puolen käyttäjien tyhjiön Galaktisen sisällissodan jälkeen. Ryhmän nimi tuli sanasta ”Ren”, jolla he kutsuivat valosapelia ja jollaista sai kantaa ainoastaan heidän johtajansa, jonka titteli oli ”Renin ritareiden mestari”. Renin ritareihin kuului alun perin seitsemän jäsentä: Vicrul, Ap’lek, Cardo, Kuruk, Trudgen, Ushar ja heidän mestarinsa, jota kutsuttiin vain nimellä ”Ren”. Kuusi vuotta ennen Ensimmäisen ritarikunnan ja Vastarinnan välistä sotaa, he olivat liittyneet Ensimmäiseen ritarikuntaan, vannoen uskollisuutta sen yksinvaltiaaksi nousseelle Snokelle ja sekä itse kuolleeksi luullulle Palpatinelle. Näihin aikoihin sekä Snoke että Renin ritarit olivat kiinnostuneita Ben Solosta, Luke Skywalkerin sisarenpojasta. Kun Ben Solo lopulta kääntyi pimeälle puolelle, ”Ren” ei ollutkaan vaikuttunut Benin kyvyistä toisin kuin Snoke, mutta lopulta Ben tappoi ”Renin” sekä viimeisen Luken eloonjääneistä jedioppilaista, jolloin muut Renin ritarit vannoivat uskollisuutta uudeksi mestariksi nousseelle Benille, joka otti käyttöön nimen ”Kylo Ren”. Kun Kylo lopulta syrjäytti Snoken aseman yksinvaltiaana, Renin ritarit toimivat hänen henkilökohtaisina henkivartijoinaan sekä auttoivat metsästämään Palpatinen pojantyttäreksi paljastunutta Reytä aavikkoplaneetta Pasaanalta sekä lumiplaneetta Kijimiltä. Kun Kylo kääntyi takaisin Ben Soloksi aistittuaan äitinsä Leian kuoleman, Renin ritarit menivät Exegolille vartioimaan sithien valtaistuimelle vievää käytävää. Ben, joka saapui Exegolille auttamaan Reytä pysäyttämään Palpatinen, surmasi Luken valosapelilla Renin ritareiden jäsenet, tehden näiden enklaavista lopun.
Sith Ikuisesti
thumb|150px|Sith Ikuisesti -kultin ja myöhemmin koko Viimeisen ritarikunnan tunnus. Sith Ikuisesti on salainen kultti, jonka jäsenet eivät ole herkkiä Voimalle, mutta palvovat sithejä ja näiden ideologioita. Heidän tavoitteenaan oli palauttaa takaisin Galaktisen Imperiumin ja sithien menetetty valta. He piileskelivät muinaisessa linnakkeessa Exegolilla, sithien salaisella planeetalla tuntemattomilla lohkoilla. He olivat rakentaneet sinne kloonauslaboratorion, jolla he olivat luoneet epätäydellisen kloonikehon Palpatinelle, jonka alkuperäinen keho tuhoutui Vaderin paiskattua se Toisen Kuolemantähden reaktorikuiluun, ja jolla he olivat luoneet myös Snoken nousemaan Ensimmäisen ritarikunnan nukkehallitsijaksi ja käännyttämään Ben Solon Kylo Reniksi, sekä Palpatinen ”pojan”, kloonin, joka ei ollut herkkä Voimalle, mutta josta tuli Reyn isä. He myös rakensivat Palpatinelle myös salaista laivastoa, johon kuului Xyston-luokan tähtihävittäjiä sekä pienempinä aluksina TIE dagger -hävittäjiä ja jonka miehistöön kuuluvat upseerit, teknikot ja sith-sotilaiksi kutsutut iskusotilaat oli koulutettu kultistien omista jälkeläisistä. Kun Kylo Ren kääntyi takaisin Ben Soloksi, Ensimmäisen ritarikunnan upseerit saapuivat Exegolille ja Palpatine yhdisti laivastot Viimeiseksi ritarikunnaksi. Pieni osa kultisteista työskenteli laboratoriossa sen ajan kun muut jäsenet istuivat sithien valtaistuinta ympäröivässä katsomossa messuamassa, kun Rey ja Ben saapuivat kohtaamaan Palpatinen. Kun Rey tuhosi Palpatinen kääntämällä tämän Voimasalamoinnit takaisin Luken ja Leian valosapeleilla, Palpatinen ruumiin tuhoutuminen aiheutti valtavan sähköpurkauksen, joka tuhosi sithien valtaistuimen ja romahdutti linnakkeen, jonka katosta irronneet lohkareet putosivat kultistien päälle, tappaen heidät ja tuhoten Sith Ikuisesti -kultin.
Aiheesta muualla
Jedi
Mona Seefried
Mona Seefried (s. 30. maaliskuuta 1957 Wien) on itävaltalainen näyttelijä. Seefried on opiskellut laulua ja klassista tanssia. Hän on näytellyt vuodesta 2005 Lemmen viemää -sarjassa Charlotte Saalfeldia. Mona Seefriedin äiti oli oopperalaulaja Irmgard Seefried.
Rosiglitatsoni
Ominaisuudet ja käyttö
Rosiglitatsoni sitoutuu peroksisomiproliferaattoriaktivoituihin reseptoreihin ja aktivoi niitä. Näitä reseptoreja on rasvakudoksessa, lihaksissa ja maksassa. Aktivoitumisen seurauksena näiden kudosten herkkyyn insuliinille lisääntyy ja tämän vuoksi verensokeripitoisuus laskee. Rosiglitatsonia käytetään diabeteksen hoidossa lähinnä silloin kuin muut hoitokeinot eivät auta ja sitä voidaan käyttää yhdistelmävalmisteena metformiinin kanssa. Rosiglitatsoni tuli Yhdysvalloissa markkinoille vuonna 1999 ja Euroopassa vuonna 2000.
Urheiluvuosi 2001
Urheiluvuosi 2001 käsittelee vuoden 2001 merkittäviä uutisia ja tapahtumia urheilussa.
Rosiglitatsoni
Haittavaikutukset
Tyypillisimpiä rosiglitatsonin aiheuttamia haittavaikutuksia ovat pääkipu, ylähengitysteiden infektiot, nesteen kertyminen elimistöön, painonnousu ja anemia. Meta-analyysien ja useiden tutkimusten perusteella rosiglitatsonin käyttöön sisältyy kohonnut sydänkohtauksen riski. Tämän riskin vuoksi Euroopan lääkevirasto EMEA perui rosiglitatsonin myyntiluvan vuonna 2010.
Champenois
Champenois (lou champaignat) on romaaninen kieli, joka lasketaan kuuluvaksi Pohjois-Ranskassa puhuttaviin D’oïl-kieliin. Sitä puhuu vähemmistö ihmisistä Champagnen ja Île-de-Francen maakunnissa Ranskassa sekä muutamassa Etelä-Belgian kaupungissa.
Rosiglitatsoni
Valmistus
Rosiglitatsonin synteesin ensimmäisessä vaiheessa 2-klooripyridiini reagoi 2-(N-metyyliamino)etanolin kanssa. Seuraavassa vaiheessa tämä yhdiste reagoi emäksisissä olosuhteissa p-fluoribentsaldehydin kanssa nukleofiilisella aromaattisella substituutiolla. Muodostuvan välituotteen aldehydiryhmä kondensoituu emäksisissä olosuhteissa tiatsolidiini-2,4-dionin kanssa. Synteesin viimeinen vaihe on kaksoissidoksen pelkistys.
Champenois
Champenois on luokiteltu Ranskassa alueelliseksi kieleksi, ja sillä on myös tunnustettu alueellisen kielen asema Valloniassa, Belgian alueella. Champenoisia pidetään uhanalaisena kielenä Unescon uhanalaisten kielten punaisessa kirjassa.
ABBA: The Museum
Historia
pienoiskuva|Näyttelyssä on esillä myös ABBA:n musiikkivideolla esiintyneet nuket Näyttelyn perustajat Ulf Westman ja Ewa Wigenheim-Westman ilmoittivat marraskuussa 2006 suunnitelmistaan perustaa Tukholmaan pysyvä Abba-näyttely. Sen innoittaja oli Beatles Story -museo Liverpoolissa, Englannissa. Näyttelyn odotettiin avautuvan vuonna 2008. Järjestäjien arvion mukaan se toisi puoli miljoonaa kävijää vuodessa. Näyttelyn oli tarkoitus sijaita Tukholman sataman entisessä päärakennuksessa. Useiden vuosien taloudellisten ongelmien jälkeen projektista luovuttiin vuonna 2009, ja rakennukseen päätettiin sen sijaan perustaa uusi nykyaikainen valokuvataiteen näyttelykeskus nimeltä Fotografiska.
Uudet suunnitelmat pysyvästä Abba-näyttelystä julkistettiin lokakuussa 2012.
Djäkn (suku)
pienoiskuva|Suvun vaakuna Djäkn, Jakob Abrahamssonin suku on keskiaikainen rälssisuku, joka luultavasti on tullut Suomeen Baltiasta. Ensimmäinen kirjallinen maininta on Tallinnassa vuonna 1344 mainittu ”Domherr Abraham”, joka on mahdollisesti suvun kantaisä Abraham. Suomessa mainitaan 1300-luvun loppupuolella Abrahamin pojat Jakob ja Mårten.
Suvun edustajia
Jakob Abrahamsson eli Jeppe Djäkn mainitaan ensimmäistä kertaa vuonna 1377, jolloin hän oli voutina Turun linnassa. Hänet nimitettiin 29. elokuuta 1386 Suomen laamanniksi. Kuningas Albrekt antoi 21. kesäkuuta 1387 hänelle tehtäväksi huolehtia Bo Joninpoika Gripin aikaisemmista lääneistä. Djäkn piti läänit Suomessa ja hallitsi myöhemmin myös Östhammarin linnaa ja lääniä. Hänet mainitaan 17. kesäkuuta 1395 yhtenä kuningattaren miehistä kuningas Albrektin vapautumisen yhteydessä. Hän asui vuonna 1398 ilmeisesti Lyypekissä, missä hän laati testamenttinsa.
Mårten Abrahamsson mainitaan vuonna 1379 Kemiön pitäjässä Varsinais-Suomessa. Hän oli voutina Satakunnassa vuonna 1391. Hän oli hengissä vielä vuonna 1423, ja hänen mainitaan olleen silloin asemies. Abrahamsson oli naimisissa Ragnhild Olofsdotterin kanssa, joka oli Olof Jönssonin eli Olof Tawastin tytär. Abrahamssonilla oli kolme tytärtä ja kaksi poikaa.
Kysynnän tulojousto
Kysynnän tulojousto kertoo, miten paljon tietyn hyödykkeen kysyntä kasvaa ostajan tulojen kasvaessa. Jos kysynnän tulojousto on 0,7, se tarkoittaa, että tulojen kasvaessa 10 % henkilö ostaa tuota hyödykettä 7 % (= 10 % kertaa 0,7) enemmän.
Soultz-Haut-Rhin
Kunta sijaitsee Vogeesien vuoriston juurella, lähellä vuoriston korkeimpia huippuja. Soultzilla on pitkä historia, ja sen nimi mainittiin ensimmäisen kerran vuonna 667. Viininviljely toi alueelle vaurautta 1500- ja 1600-luvuilla. Tältä ajalta olevia taloja torneineen on runsaasti kaupungin alueella.
pienoiskuva|vasen|Château de Bucheneck Kunnan nähtävyyksiin kuuluu 1100-luvulta peräisin oleva linna Château de Bucheneck. Se toimii nykyään museona, ja siellä voi tutustua venäläisen runoilijan Puškinin traagisessa kaksintaistelussa surmanneen Georges d’Anthèsin tarinaan.
Kaisa Vatanen
thumb|Kaisa Vatanen vuonna 2013. Kaisa Emilia Vatanen (ent. Penny, s. 1981 Tampere ) on suomalainen poliitikko ja entinen sirkustaiteilija, joka toimii SDP:n poliittisen valmistelun päällikkönä, toimittuaan tätä ennen Kalevi Sorsa -säätiön toiminnanjohtajana. Hän on toiminut myös tamperelaisen Sorin Sirkuskoulun apulaisrehtorina ja Euroopan sosiaalidemokraattisen nuorisojärjestön YES:n puheenjohtajana.
Vatanen lopetti trapetsitaiteilijan uransa jo parikymmenvuotiaana erilaisten vammojen takia, minkä jälkeen hän opiskeli valtio-oppia Helsingin yliopistossa ja kansainvälistä politiikkaa Southamptonin yliopistossa. Hän on toiminut muun muassa Sosialidemokraattisten Opiskelijoiden pääsihteerinä sekä oikeusministeri Leena Luhtasen avustajana vuosina 2006–2007 ja SDP:n puheenjohtajan Jutta Urpilaisen eduskunta-avustajana 2009–2010. Euroopan nuorten sosialistien YES:n puheenjohtajaksi hänet valittiin ensimmäistä kertaa huhtikuussa 2011, sekä uudelleen toiselle kaksivuotiskaudelle maaliskuussa 2013. Sorin Sirkuksen apulaisrehtorina Vatanen on työskennellyt vuodesta 2013 lähtien. Hän oli SDP:n ehdokkaana vuosien 2014 ja 2019 europarlamenttivaaleissa. Vatanen kuului SDP:n puoluehallitukseen ennen valintaansa SDP:n poliittisen valmistelun päälliköksi.
Back on My B.S.
Back On My B.S. on rap-artisti Busta Rhymesin kahdeksas studioalbumi. Se julkaistiin toukokuussa 2009.
Busta Rhymesin single ”We Made It” ei sisälly albumille, koska se julkaistiin eri levy-yhtiön kautta kuin albumi.
Myynti
Albumia myytiin ilmestymisviikollaan 59 000 kappaletta. Se sijoittui Billboard 200 -listan 5. sijalle.
Nimi
Albumin nimi oli aluksi Before Hell Freezes Over, sitten Back on My Bullshit, sen jälkeen Blessed, sitten B.O.M.B. (akronyymi sanoista Back On My Bullshit) ja lopulta Back on My B.S..
Rambo (kirja)
Kesäloma saa väriä, kun Rambo pääsee äidin mies­ystävän vanhempien mökille. Mikä paratiisi: päivärytmi, ruoka-ajat ja maailman hyväsydämisin isäntäväki! Rauha rikkoontuu, kun niskojaan nakkeleva Liina saapuu. Tytöllä on näennäisesti kaikki hyvin, mutta onko hän yhtään Ramboa onnellisempi?
Rambo on Nadja Sumasen lokakuussa 2015 ilmestynyt Otavan kustantama nuortenromaani. Se sai vuoden 2015 Finlandia Junior -palkinnon.
Kirja kertoo 14-vuotiaasta Rambosta, jolla on diagnosoitu ADHD, ja jonka äiti kärsii masennuksesta. Kesälomallaan Rambo matkaa äitinsä poikaystävän vanhempien mökille, missä hän saa elämäänsä tärkeitä ihmisiä.
Kirjan käsikirjoitus voitti helmikuussa 2015 Otavan ja Otavan kirjasäätiön nuortenromaanimestaruuskilpailun. Kirjasta on tehty myös Elina Kilkun dramatisoima ja ohjaama näytelmä, joka kantaesitettiin Kansallisteatterin Omapohjassa joulukuussa 2015.
The Captain and the Kid
Albumi nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalle 18.
Kappaleet
Kaikki kappaleet kirjoittanut Elton John ja Bernie Taupin.
Leo Karttimo
Leo Karttimo (15. kesäkuuta 1942 – 11. tammikuuta 2000 Oulu) oli suomalainen Suomussalmelta kotoisin ollut luutnantti, rajavartiomestari ja talvisodan Raatteen ja Suomussalmen taistelujen erityistuntija.
Karttimo meni varusmiespalveluksen jälkeen rajavartiolaitoksen palvelukseen ja jäi sieltä eläkkeelle 1987. Eläkevuosinaan hänestä tuli arvostettu Raatteen ja Suomussalmen taistelujen erityistuntija, joka tutki taistelujen vaiheita ja kirjoitti niistä. Karttimo haastatteli sodan veteraaneja ja kokosi talvisodan aikaista esineistöä Raatteen Portin talvisotamuseoon, jossa hän toimi oppaana. Hänen aloitteestaan perustettiin myös Raatteen vartiomuseo. Karttimon aloitteesta käynnistettiin vuonna 1997 vuosittain pidettävä Raatteen marssi -marssitapahtuma. Hän suunnitteli marssiin osallistuville muistoesineenä marssin päättyessä jaettavasta muistomitalista kolme ensimmäistä.
Leo Karttimo oli asiantuntijana Antti Kaskian vuonna 1995 ohjaamassa ja käsikirjoittamassa dokumenttielokuvassa 44. divisioonan kujanjuoksu.
Karttimo oli äidin puolelta vienankarjalaista sukujuurta, ja hän oli Kainuun vienalaisperinteiden vaalija ja Kainuun viimeisten koskemattomien salojen suojelun puolestapuhuja.
Miranda (nimi)
Miranda on naisen etunimi. Nimi on peräisin William Shakespearen vuonna 1611 kirjoittamasta näytelmästä Myrsky. Latinassa ja italiassa mirandus, feminiinimuodossa miranda, merkitsee ihailtavaa, ihmettelemisen arvoista. Nimi tuli Englannissa käyttöön jo 1600-luvulla, myöhemmin siirtolaisuuden myötä myös Amerikassa, mutta on yleistynyt vasta 1900-luvulla.
Suomessa nimi Miranda on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu vuoden 2021 loppuun mennessä noin 1429 naispuoliselle henkilölle. Nimi on Suomessa suosittu varsinkin romanien keskuudessa. Vuodesta 2015 lähtien Mirandan nimipäivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 5. toukokuuta.
Tunnettuja Mirandoja
Tunnettuja henkilöitä, joilla Miranda on sukunimenä, on lueteltu sivulla Miranda.
Erkki Eerola
Erkki "Jussi" Eerola (s. 1987 Heinola) on suomalainen kunnanjohtaja ja valokuvaaja. Hänet valittiin vuonna 2018 Vihdin kunnanjohtajaksi. Eerola on aiemmin työskennellyt talousjohtajana Vihdin kunnassa, Karkkilan talous- ja henkilöstöjohtajana, vt. kaupunginjohtajana sekä taloustehtävissä Siuntion kunnassa.
Valokuvaajana hänen kanssaan yhteistyötä ovat tehneet mm. Stratovarius, Symfonia ja Pressure Points. Eerolan valokuvausalan yritys valittiin vuonna 2011 Fonectan vertailussa Tampereen parhaimmaksi.
Vapaa-ajalla hän on esiintynyt televisiossa tietovisoissa, kuten Haluatko Miljonääriksi ja Heikoin lenkki. Lisäksi hän vapaa-ajalla harrastaa juoksemista ja vaeltamista.
Eerola on koulutukseltaan hallintotieteiden maisteri Tampereen yliopistosta.
Mudut
Mudut (Phoxinus) on pienikokoisten särkikalojen suku, joka kuuluu särkien heimoon (Leuciscidae) ja muodostaa siinä oman alaheimonsa Phoxininae.
Rauman liikenne
Tieliikenne
Rauman läpi kulkee kaksi Suomen valtatieverkon tietä. Valtatie 12 alkaa Raumalla, mistä se kulkee länsi-itäsuuntaisesti Tampereen ja Lahden kautta Kouvolaan. Rauman läpi kulkee myös Valtatie 8, mikä on osa eurooppatietä E8. Valtatietä 8 pitkin kuljetaan etelään mennessä Turkuun. Pohjoiseen mennessä valtatietä 8 pitkin pääsee Poriin, Vaasaan sekä Kokkolaan. Tiet ovat Rauman alueella pääosin yksiajorataisia lukuun ottamatta lyhyttä nelikaistaista osuutta valtatiellä 12. Eritasoliittymiä Rauman alueella on kolme. Eteläisin niistä on Ottilan eritasoliittymä, joka sijaitsee yhdystien 2052 ja valtatien 8 risteyksessä. Toiseksi pohjoisin eritasoliittymä sijaitsee valtatien 12 ja 8 risteyksessä, pohjoisin taas valtatien 8, Koilisväylän sekä Pohjoiskehän liittymäkohdassa.
Mudut
Suvun levinneisyys on palearktinen, se kattaa Euraasian pohjoisosat. Suomessa esiintyy yleisenä suvun tyyppilaji mutu (Phoxinus phoxinus).