cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Velodromi
thumb|250px|Puusta rakennettu velodromi Velodromi eli pyöräilystadion on ratapyöräilyn suorituspaikka. Se on kahdesta suorasta ja kahdesta ne toisiinsa yhdistävästä 180 asteen käännöksen tekevästä kaarteesta koostuva rata. Radoissa on kallistukset.
Aikaisemmin velodromit sijaitsivat ulkona, mutta nykyään rakennetaan velodromit tavallisesti sisätiloihin, varsinkin jos niillä on tarkoitus käydä korkean tason kilpailuja. Velodromin rakentaminen on kallista ja niitä rakennetaan tavallisesti suurkisojen kuten olympialaisten tai Kansainyhteisön kisojen isäntäkaupunkeihin. Velodromit rakennetaan puusta tai betonista.
Radan pituus ja kaltevuus
Ratojen pituus vaihtelee 150 ja 500 metrin väliltä, olympialaisissa minimipituudeksi on säädetty 250 metriä. Yleisin ratojen pituus on 333,33 metriä, mutta nykyisin lähes kaikki uudet velodromit ovat 250 metrin mittaisia. Radan puolikkaan pituus pitäisi olla sellainen, että se kerrottuna jollakin tasaluvulla tuottaisi tuloksen 1 000 metriä. 250 metrin radan kaltevuus on tavallisesti noin 45°, 333 ja 1/3 kilometrin radassa noin 32°. Ennen vanhaan radat rakennettiin tavallisesti yleisurheilukenttien yhteyteen ja kallistukset olivat hyvin minimaaliset. Velodromien kehittymiseen on merkittävästi vaikuttanut saksalainen Schuermannin arkkitehtitoimisto, joka rakentaa velodromeja jo kolmannessa polvessa.
Ratamerkinnät
thumb|Ratamerkintöjä Jokaisen radan pinnalla ovat tietyt vakiomerkinnät. Radan sisäpuolisen alueen ja itse radan välissä on sininen, noin 10 % radan leveydestä oleva väriltään sininen reunus, joka ei kuulu itse rataan. Tälle alueelle menevät ajajat "oikaisevat" ja heidät näin diskvalifoidaan. 20 senttimetriä radan sisäreunasta ulospäin on musta viiva, joka merkitsee radan pituutta. 90 senttimetriä sisälinjasta on punainen viiva. Punaisen ja mustan viivan välinen alue on paras reitti ajaa rataa ympäri, sillä tällöin sisäkautta ohittaminen ei onnistu. Maaliviiva on valkoinen viiva mustalla pohjalla ja se sijaitsee etusuoran päässä. Kummankin suoran keskellä on punaiset radan poikki menevät takaa-ajokilpailuissa käytettävät viivat. 200 metriä ennen maalia on valkoinen poikkiviiva, joka merkitsee, että maaliin on matkaa 200 metriä. Lisäksi vähintään 2,5 metrin päässä sisäreunasta kulkee sininen viiva. Pariajossa ajovuoroaan odottava pari odottaa viivan yläpuolella.
Rääveli
Rääveli tarkoittaa seuraavia:
Valkohuppumanikki
Valkohuppumanikki (Lonchura maja) on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Valkohuppumanikkia tavataan Indonesiassa, Malesiassa, Singaporessa, Thaimaassa ja Vietnamissa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Yorkin arkkipiispa
Yorkin arkkipiispa on Canterburyn arkkipiispan jälkeen Englannin kirkon tärkein johtaja, Englannin pohjoisosan käsittävän Yorkin kirkkoprovinssin metropoliitta ja virkansa puolesta parlamentin ylähuoneen jäsen. Nykyinen viranhaltija on 5. lokakuuta 2005 lähtien ollut John Sentamu.
Hiippakunnan perusti Paulinus Yorkilainen 600-luvulla.
Ennen normannivalloitusta
Piispat
HMS Bluebell (M80)
HMS Bluebell (viirinumerot M80 ja K80) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1940 valmistunut Flower-luokan korvetti toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin 25. heinäkuuta 1939 Fleming and Fergusonilta Paisleystä, missä köli laskettiin vielä samana vuonna 25. lokakuuta. Alus laskettiin vesille 24. huhtikuuta 1940 ja valmistui vielä saman vuoden aikana 19. heinäkuuta.
Palvelus
Heinäkuussa 1940 alkoivat valmistajan koeajot, joiden päätyttyä alus luovutettiin 19. heinäkuuta laivastolle vastaanottotesteihin, Testien päätyttyä alus aloitti koulutuksen operatiivisiin tehtäviin. Joulukuussa koulutuksen ja varustamisen päätyttyä alus siirrettiin saattuetehtäviin Atlantille.
Bluebell osallistui 8. lokakuuta laivueen mukana sukellusvenejahtiin Atlantilla Gibraltarinsalmen edustalla, kun epäiltiin sukellusveneiden kerääntyvän alueelle. Alus osallistui seuraavana päivänä havaitun sukellusveneen U-204 jahtaamiseen. Vuoden lopun alus oli laivueen mukana erilaisissa tehtävissä, kunnes se palasi heinäkuussa 1942 Britteinsaarille huollettavaksi.
Telakalta palattuaan alus palasi kotialueen saattueiden suojaksi, kunnes se määrättiin suojaamaan Kuolaan matkanneita Jäämeren saattueita. Syyskuussa alus siirtyi Islantiin liittyäkseen saattueeseen PQ18, jonka suojaukseen se liittyi 7. syyskuuta. Saattue joutui 12. syyskuuta sukellusvenehyökkäykseen, jolloin kaksi rahtialusta tuhoutui ja yksi sukellusvene upotettiin. Seuraavana päivänä saattue joutui ilmahyökkäykseen, jolloin kuusi rahtialusta tuhoutui. Vastaanottajat Kuolasta liittyivät saattueeseen 18. syyskuuta ja alus erkani seuraavana päivänä saattueesta Arkangelissa.
Alus liittyi 17. marraskuuta Britteinsaarille palaavaan saattueeseen QP15, josta se erkani 24. marraskuuta tankattavaksi. Alus jatkoi helmikuuhun 1943 Atlantin saattueiden suojaamista.
Alus määrättiin Venäjälle matkaavan saattueen JW53 suojaksi ja se lähti Loch Ewestä HMS Camellian kanssa liittyäkseen saattueeseen, jonka suojaukseen Bluebell liittyi 20. helmikuuta. Alus erkani 28. helmikuuta saattueesta saavuttuaan Pohjois-Venäjälle ja se palasi Britteinsaarille maaliskuussa jatkaen palvelustaan läntisen reitin alueella, kunnes se kesäkuussa määrättiin tukemaan suunniteltua maihinnousua Sisiliaan (operaatio Husky).
Alus siirtyi Välimerelle saattueen mukana ja se suojasi 7. heinäkuuta maihinnoususaattueen Sisiliaan. Alus suojasi saattueita edelleen 10. heinäkuuta. Elokuussa vapauduttuaan operaatiosta alus palasi läntisen reitin alaisuuteen.
Alus liittyi 27. maaliskuuta saattueen JW58 lähisuojaukseen ja se erkani siitä 4. huhtikuuta saavuttuaan Kuolaan. Alus liittyi 7. huhtikuuta palaavan saattueen RA58 lähisuojaukseen, josta se erkani 14. huhtikuuta saavuttuaan Loch Eween. Seuraavana päivänä alus jatkoi palvelustaan läntisen reitin alaisuudessa.
Toukokuussa alus määrättiin suojaamaan maihinnoususaattueita suunnitellussa Normandian maihinnousussa. Alus siirrettiin saattajaryhmä 143:een, jonka muina aluksina olivat HMS Boadicea, HMT Cornelian ja HMT Pearl. Alus osallistui ryhmänsä mukana maihinnousuharjoituksiin ja niiden päätyttyä se siirtyi Milford Haveniin.
Alus suojasi 5. kesäkuuta Bristolin kanaalista maihinnousualueelle maihinnoususaattueen ECL1, johon kuului panssarivaunuja kuljettavia maihinnousualuksia. Saavuttuaan seuraavana päivänä Normandian rannikolle alus erkani saattueesta palaten Milford Haveniin. Alus suojasi 8. kesäkuuta ryhmänsä mukana saattueita Milford Havenista Normandiaan. Vapauduttuaan 25. kesäkuuta operaatiosta alus palasi suojaamaan saattueita läntisen reitin alueelle.
Elokuussa alus siirrettiin 8. saattajaryhmään. Se liittyi 15. elokuuta saattueen JW59 lähisaattueeseen ja alus erkani saattueesta 24. elokuuta saavuttuaan Kuolaan. Alus lähti paluumatkalle 28. elokuuta suojaten saattuetta RA59, josta se erkani 5. syyskuuta saavuttuaan Loch Eween. Alus palasi 8. syyskuuta 8. saattajaryhmään suojaamaan Atlantin saattueita.
Helmikuussa 1945 alus määrättiin ryhmän alusten mukana suojaamaan saattueita ja torjumaan sukellusveneitä Kotilaivaston mukana. Alus suojasi 2. helmikuuta saattuetta JW64 Loch Ewestä Kuolaan. Saattue joutui 7. helmikuuta toistuvien ilmahyökkäysten maaliksi, jotka toistuivat 10. helmikuuta. Alus erkani 16. helmikuuta saattueesta Kuolaan saavuttuaan ja se otti hinaukseen torpedo-osumasta vaurioituneen HMS Denbigh Castlen. Vaurioituneen aluksen upottua Bluebell palasi saattueeseen torjumaan Kuolan lähistölle kokoontuneita sukellusveneitä.
Alus upposi 17. helmikuuta 1945 Saksan laivaston sukellusveneen U-711 torpedoimana kahdeksan mailia Kuolan niemimaalta koilliseen. Alus upposi alle 30 sekunnissa takakannella olleiden syvyyspommien räjähtäessä torpedo-osumasta, jolloin ainoastaan kaksitoista miehistönjäsentä pelastui.
Kalvakkamanikki
Kalvakkamanikki (Lonchura pallida) on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Kalvakkamanikkia tavataan Indonesiassa ja Itä-Timorissa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Manserockin Legendat Live 1999
Manserockin Legendat Live 1999 on live-albumi, joka taltioitiin lokakuussa 1999 Tampereen Lastenklinikan Tuki ry.:n järjestämässä "Manserockin legendat" -hyväntekeväisyyskonsertissa Tullikamarilla.
Yle TV2 taltioi konsertin, ja esitti sen tammikuussa 2000.
Kappaleet
* Levynkannessa virheellisesti kappaleen nimenä "Pieni ja hento ote".
Muusikot
Konsertin House-band:
Pedigree
Yhtiö valmistaa Pedigree-koiranruokien lisäksi myös Whiskasin ja Kitekatin kissanruoat sekä Pal-koiranruoat. Pedigree Petfoodsilla on myös "Pedigree Foundation" -niminen hyväntekeväisyysorganisaatio, joka auttaa koiria löytämään niille hyvän kodin. Vuonna 1997 toimintansa aloittanut organisaatio myöntää apurahoja koirien turvakodeille, rotupelastusjärjestöille sekä vapaaehtoiseen koirien adoptoimiseen ryhtymiseen.
Pedigreen ja Whiskasin lisäksi Mars-elintarvikejätin kolmas Suomessa myytävä eläinruokamerkki on Royal Canin.
Joakim Scheel
Joakim Scheel (etunimi myös Jaakkima, Joachim, sukunimi myös Scheele, Scheelen; k. 14. huhtikuuta 1606 Turku) oli saksalaissyntyinen sotilas, Ruotsin laivaston yliamiraali vuodesta 1596. Hän johti Kaarle-herttuan laivastoa kummallakin Suomen-retkellä vuosina 1597 ja 1599. Hän oli Turun linnan käskyhaltija 1599–1600, sitten yliamiraali Liivinmaan sodassa.
Yhdystie 8190
Yhdystie 8190 on Suomen tieverkon osuus Kestilästä Teerikaartoon. Tie haarautuu Kestilän kirkonkylällä seututieltä 800, kulkee Järvikylän läpi ja päättyy Kajaanin Vuolijoella seututien 879 risteykseen. Tien pituus on 37 kilometriä.
Tie on merkittävin väylä Kestilästä Kajaaniin. Ennen vuoden 1996 tiennumerouudistusta tie oli numeroitu maantieksi 819.
Pyhä Eugenius I
Pyhä Eugenius I (k. 657) oli paavina 10. elokuuta 654 – 2. kesäkuuta 657. Hän oli syntyjään roomalainen. Ennen paaviksi tuloaan hän toimi pappina ja tuli tunnetuksi hyväntekeväisyydestä, hurskaudesta ja lempeydestä.
Hänen edeltäjänsä oli syrjäytetty monoteletismiä koskevan kiistan takia, ja myös Eugenius I joutui ottamaan paavina asiaan kantaa. Hän lähetti sopuisan kirjeen Konstantinopoliin, mutta Konstantinopolin patriarkan vastaus ymmärrettiin provokatiiviseksi Roomassa ja kansa vaati paavia julistamaan Konstantinopolin kirkonkiroukseen. Asiasta nousi kiista Bysantin ja Rooman välille, mutta arabien hyökkäys Rodokselle vuonna 654 ja sitä seurannut murskaava voitto johti Bysantin keisarin Konstans II:n äkilliseen pakoon, ja näin asia jäi sivuun ja Eugenius I säästyi edeltäjänsä kohtalolta.
Kelaa sitä
Kelaa sitä on rap-yhtye Fintelligensin neljäs single yhtyeen ensimmäiseltä Renesanssi-albumilta. Single julkaistiin vuonna 2000 ja sen tuotti Trilogia-yhtyeen Wretch. Single sisältää myös instrumentaaliversion ja Jonny Bron tekemän remixin.
Pudasjärven Urheilijat
Pudasjärven Urheilijat on Pudasjärvellä toimiva urheilun yleisseura. Seura perustettiin helmikuussa 1945. Seura on järjestänyt myös umpihankihiihdon ja kesäpilkin MM-kisoja. Seuran nykyiseen lajivalikoimaan kuuluvat lentopallo, yleisurheilu, mäkihyppy, voimistelu, hiihto, uinti, suunnistus ja kuntourheilu.
Alfa Romeo AR6
Alfa Romeo AR6 on Alfa Romeon vuosina 1985–1989 valmistama pakettiautomalli, joka korvasi Alfa Romeo A12- ja F12-mallit. Se on tekniikaltaan ja ulkonäöltään lähes identtinen sisarmalliensa Fiat Ducaton, Citroën C25:n, Peugeot J5:n ja Talbot Expressin kanssa. AR6:ta valmistettiin edellä mainittujen autojen kanssa samalla tehtaalla Italiassa, mutta sitä ei viety lainkaan kotimarkkinoidensa ulkopuolelle.
PSA:n valmistamat bensiinimoottorit olivat kahdeksanventtillisiä kaasutinmoottoreita ja perustuivat työntötankotekniikkaan. Tarjolla oli 1,8- (69 hv) ja 2,0-litraiset (78/84/86 hv) versiot. 84-hevosvoimainen oli varustettu katalysaattorilla. Dieselmoottorit olivat kahdeksanventtiilisiä SOHC-moottoreita. Pienin oli 1,9-litrainen vapaasti hengittävänä (69 hv) tai turboahdettuna (82 hv) versiona, seuraava 2,4-litrainen turbo (92 hv) ja suurin 2,5-litrainen turbolla (95 hv) tai ilman (72/75 hv). Dieselmoottoreista ainoastaan 2,4 ja 2,5 litran turbomoottorit olivat suorasuihkutteisia, muissa oli epäsuora suihkutus. Voimansiirtona kaikkien moottorien yhteydessä oli viisivaihteinen manuaalivaihteisto. Etuvetoisten lisäksi valmistettiin myös pieniä määriä nelivetoisia malliversioita.
Alfa Romeo AR6 vedettiin pois markkinoilta vuoden 1989 lopussa. Alkuvuodesta 1990 sen sisarmallit kokivat pienen kasvojenkohotuksen, ja niiden valmistus loppui vuonna 1994. Seuraavan sukupolven mallit esiteltiin keväällä 1994.
Kae Nishina
Kae Nishina (s. 7. joulukuuta 1972) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue
Nishina debytoi Japanin maajoukkueessa toukokuussa 1995. Hän kuului Japanin joukkueeseen myös MM-kilpailuissa 1995, 1999 ja kesäolympialaisissa 1996. Hän on pelannut 46 maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia.
INTP
INTP on yksi Myers–Briggsin tyyppi-indikaattorin määrittelemistä 16:sta persoonallisuustyypistä, joka on indikaattorin mukaan introvertti (I), intuitiivinen (N), ajatteleva (T) ja spontaani (P). INTP-luonteen omaavaa henkilöä kuvaillaan usein 'ajattelijaksi' tai tiedonjanoiseksi analysoijaksi.
INTP Centralin mukaan INTP on yksi harvinaisimmista Myers-Briggs-indikaattorin määrittelemistä tyypeistä; sitä edustaa noin 1 % populaatiosta. Center for Applications of Psychological Type -säätiön mukaan noin 3–5 % amerikkalaisista edustaa INTP-tyyppiä.
INTP:n persoonallisuus
INTP on ennen kaikkea ajattelija ja hänen sisäinen maailmansa on paikka, jossa kaikki tieto on jäsennelty tarkkoihin loogisiin rakenteisiin. INTP:n mieli analysoi kaikki uudet kokemukset ja niistä kertynyt tieto sijoitetaan osaksi loogisesti jäsenneltyä kokonaisuutta.
Vahvuudet
INTP:llä on erityinen kyky uusien teorioiden ja ideoiden kehittelyyn ja analysointiin. He ovat luovia ajattelijoita, joilla on usein loistava oivalluskyky ja he pystyvät nopeasti ymmärtämään monimutkaisetkin abstraktit ideat. Heillä on myös usein poikkeuksellisen hyvä looginen ja rationaalinen päättelykyky minkä avulla he voivat analysoida teoriat läpikotaisin ja löytää niihin liittyvät 'totuudet'.
Onnellisimpia INTP:t ovat usein työtehtävissä, joissa he ovat suhteellisen riippumattomia ja voivat työskennellä yksin, kehitellen ja analysoiden monimutkaisia teorioita ja abstraktioita tarkoituksenaan löytää niiden taustalla oleva 'totuus'.
Heikkoudet
INTP:n suurin heikkous on taipumus yksityiskohtien sivuuttamiseen tai niihin kyllästymiseen. Yksityiskohdat ovat INTP:lle 'todellisen' maailman epätäydellisyydestä seuraavia häiriötekijöitä, jotka vaikeuttavat älyllisesti rakennettavan ideaalisen maailman hahmottamista.
Isonokkamanikki
Isonokkamanikki (Lonchura grandis) on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Isonokkamanikkia tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Google Page Creator
Google Page Creator oli Googlen verkkosivujen teko-ohjelma. Google Page Creator tarjosi 100 MB tallennustilaa, mahdollisuuden tuottaa yhdelle rekisteröidylle käyttäjälle kolme eri sivustoa (vuoteen 2006 neljä eri sivustoa).
Sivujenteon helpottamiseksi ohjelma tarjosi 41 valmista mallia ja neljä erilaista sivutyyliä.
Google Page Creator -palvelun on korvannut Google Sites -palvelu.
Savielly Tartakower
Savielly Tartakower (22. tammikuuta 1887 Rostov-na-Donu – 4. tammikuuta 1956 Pariisi) oli puolanjuutalainen shakin suurmestari. Hänet tunnetaan englanniksi etunimellä Saviely tai Savielly ja ranskaksi Xavier Tartacover tai Xavier Tartakover,
Tartakowerin ollessa 12-vuotias hän muutti yhdessä perheensä kanssa Venäjältä Itävalta-Unkariin, missä he asettuivat Wieniin. Tartakower opiskeli lakia Wienin ja Geneven yliopistoissa ja kiinnostui opiskeluaikanaan shakista tutustuen pelaajiin Wienin kahviloissa. Hän tapasi merkittäviä tuon ajan mestareita: Carl Schlechterin, Geza Maroczyn, Milan Vidmarin ja Richard Rétin.
Tartakowerin ensimmäinen saavutus oli voitto Nürnbergissä 1906, sitten Hastingsissä 1927 ja 1928 sekä Liègessä 1930. Vierailtuaan New Yorkin eläintarhassa Tartakower keksi orankiavauksen 1. b4. Hän oli avausekspertti muun muassa kuningatargambiitissa, jossa hän keksi uusia muunnelmia ja ideoita.
Tartakower oli kuulu sanonnoistaan ja pani muiden muassa suomalaisen Eero Böökin matalaksi hänen ehdotettuaan antautumista Tartakowerin ollessa häviöasemassa: "ajatelkaa sentään käytöstänne". "Virheet vain odottavat tekijäänsä" sekä "on parempi uhrata vastustajan nappuloita" olivat muita tunnettuja aforismeja.
Hän kirjoitti muun muassa kirjat: The Hypermodern Games of Chess ja My Best Games of Chess 1905–1954.
Loistelamppu
thumb|250px|Loistevalaisimen osat: A: Loisteputki B: Virtalähde C: Sytytin D: [[Kaksoismetalli|Bimetallinen termostaatti E: Kondensaattori F: Elektrodit G: Kuristin]] Loistelamppu tai loisteputki on matalapaineinen purkauslamppu. Loistevalaisin koostuu loistelampusta, sytyttimestä ja kuristimesta.
Loisteputkessa on elohopeaa, joka kaasuuntuu sähköpurkauksen vaikutuksesta. Kun nyt joko sähkökentän tai elektronien törmäilyn virittämät Hg-atomit palaavat perustasolle, ne lähettävät (emittoivat) UV-säteilyä.
Loisteputki toimii tasa- ja vaihtovirralla. Yleisin käyttötapa on 50 tai 60 hertsin taajuudella. Nykyään ns. elektroniset liitäntälaitteet ovat uusissa valaisimissa lähes kokonaan syrjäyttäneet magneettiset kuristimet. Elektronisissa liitäntälaitteissa loisteputken läpi kulkevan virran taajuus on 20–100 kHz. Loistelamppu on täytetty kaasulla, esimerkiksi argonilla tai kryptonilla. Kaasua tarvitaan helpottamaan syttymistä ja pitämään sähköpurkaukset kurissa.
Loistelamppujen perinteisten magneettisten kuristinten aiheuttama näkymätön 100 Hz välkyntä saattaa lisätä virheitä keskittymistä vaativassa työssä sekä aiheuttaa päänsärkyä tai silmien rasittumista. Käytettäessä elektronisilla liitäntälaitteilla – hakkureilla – varustettuja valaisimia tätä ongelmaa ei ole.
Toimimaton loisteputki on sisältämänsä elohopean takia vaarallista jätettä ja se tulee palauttaa palautuspisteeseen, joita on suurempien kauppojen yhteydessä.
Historia
Loisteputkilamppujen valmistus ja myynti kiellettiin Suomessa 24. helmikuuta 2023 alkaen. Kielto koskee aluksi pistokanta- ja pienoisloistelamppuja ja rengasmuotoisia loisteputkia ja 24. elokuuta 2023 lähtien myös isompia T8- ja T5-loisteputkia. Loistelampuista luopuminen johtuu Euroopan unionin RoHS-direktiivistä, jonka seurauksena elohopeaa sisältävät loistelamput poistuvat markkinoilta vaiheittain.
Toiminta
Kun magneettisella kuristimella varustettuun valaisimeen kytketään jännite, sytyttimen sisällä olevat kaksoismetallikärjet ovat aluksi auki ja niiden välille syntyy 230 V jännite. Sytyttimen sisällä olevassa kaasussa tapahtuu sähköpurkaus, joka lämmittää kaksoismetallia ja kärjet sulkeutuvat. Kärkien sulkeuduttua virta pääsee kulkemaan kuristimen ja loisteputken molemmissa päissä olevien lämmitysvastuksien kautta, jolloin ne lämpeävät.
Lämpeneminen höyrystää putkessa olevan elohopean. Koska virta kulkee myös kuristimen kautta, sen rautasydämeen muodostuu magneettikenttä. Jonkin ajan kuluttua kaksoismetallikärjet jäähtyvät ja avautuvat. Tällöin kuristimen magneettikenttä purkautuu muodostaen kuristimeen korkean jännitteen (ks. kuristimen/kelan toimintaperiaate), joka aiheuttaa sähköpurkauksen loisteputkessa, ja lamppu syttyy. Loisteputken sisällä elohopea kaasuuntuu ja virtapiiri kulkee tämän jälkeen loisteputken läpi. Nyt kuristimen tehtävänä on rajoittaa virran kulku sopivaksi.
Loisteputken toimintajännite on n. 60–120 V, eli alhaisempi kuin syttymisjännite (400–600 V).
Elektroniset liitäntälaitteet muuttavat syöttöjännitteen loisteputkelle sopiviksi jännitteiksi. Pääsääntöisesti ne syöttävät hehkuille omat ja putkelle oman jännitteensä. Hehkujännitteet ovat ennen putken syttymistä 6–12 V suuruisia, putkijännite 400–600 V suuruinen. Putken syttymisen jälkeen jännitteet ovat alhaisempia. Jännitteet ovat riippuvaisia putken tehosta ja halkaisijasta (sisällä olevasta kaasusta).
Elektronisten liitäntälaitteiden etuina magneettisiin kuristimiin verrattuna ovat korkea hyötysuhde, parempi loisteputken valotehokkuus, värinätön valo, sinimuotoinen ottovirta, vilkkumaton syttyminen ja lamppujen pidempi elinikä.
250px|thumb|right|Energiansäästölamppu.
Energiansäästölamppu
Energiansäästölamput ovat pieniä loisteputkivalaisimia, joissa on integroituna elektroninen kuristin. Elektroninen kuristin toimii siten, että se muuttaa verkkosähkön taajuuden 50 hertsistä 20 kilohertsiin. Suurella taajuudella saavutetaan n. 20 % korkeampi valohyötysuhde ja värinätön valo.
RFK Stadium
thumb|RFK Stadium iltavalaistuksessa jalkapallo-ottelun jälkeen. RFK Stadium (Robert F. Kennedy Memorial Stadium) on baseball- ja jalkapallostadion Yhdysvaltojen pääkaupungissa Washingtonissa. Stadionilla pelaa kotiottelunsa sekä Yhdysvaltojen jalkapallon pääsarjan Major League Soccerin joukkue D.C. United.
RFK Stadiumin istumakapasiteetti on yli 56 000 katsojapaikkaa. Stadion oli alun perin nimeltään D.C. Stadium, mutta se nimettiin uudelleen edesmenneen senaattorin Robert F. Kennedyn mukaan vuonna 1969. Amerikkalaisen jalkapallon ammattilaisliiga NFL:n joukkue Washington Redskins pelasi kotiottelunsa vuosina 1961-1996 RFK Stadiumilla. Stadionia käytettiin myös vuoden 1994 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen yhtenä näyttämönä.
thumbnail|right|Ratapiirros. Stadionin ympäristössä on myös ollut vuonna 2002 väliaikainen moottorirata American Le Mans Series -sarjan kilpailuun.
Emanuel Kolkki
pienoiskuva|Emanuel Kolkki 1930-luvun alussa. Emanuel Kolkki (22. marraskuuta 1869 Kuru – 17. maaliskuuta 1940 Juuka) oli suomalainen pappi ja poliitikko.
Kolkki toimi kansanedustajana kahteen otteeseen, toukokuusta 1907 toukokuuhun 1909, jolloin hän edusti Suomalaista puoluetta, ja lokakuusta 1930 elokuuhun 1933, jolloin hän edusti Kansallista Kokoomusta. Hänet valittiin eduskuntaan kolmissa vaaleissa, 1907, 1908 ja 1930, Kuopion läänin itäisestä vaalipiiristä ja hän oli jäsenenä lakivaliokunnassa, talousvaliokunnassa ja työväenasiainvaliokunnassa. Kolkki toimi poliittisella urallaan myös kokoomuksen puoluevaltuuskunnan jäsenenä, Pielisjärven kunnanvaltuuston jäsenenä ja presidentin valitsijamiehenä, vaaleissa 1925 ja 1937.
Google Sites
pienoiskuva|100px|Logo Google Sites on Googlen tarjoama palvelu, jolla pyritään tarjoamaan maksutta sivunvalmistuskokonaisuus monipuolisin ominaisuuksin. Palvelu perustuu alun perin Googlen ostamaan JotSpot-palveluun, jonka tarkoituksena oli ryhtyä tuottamaan oma Wikipedia-tyyppinen palvelu käyttäjien omille sivuille. Google Sitesiin on yhdistetty muun muassa aikaisempi Google Page Creator -palvelu.
Emanuel Kolkki
Kolkki oli varsinaiselta ammatiltaan pappi. Hän suoritti teologian erotutkinnon vuonna 1894, neljä vuotta ylioppilaaksi valmistumisensa jälkeen, ja pastoraalitutkinnon vuonna 1899. Hänet vihittiin papiksi vuonna 1895. Kolkki toimi pappisuransa alussa kirkkoherran apulaisena ja virkaa tekevänä kappalaisena Kesälahdella vuosina 1895–1896, saarnaajana ja kansakoulunopettajana Lavansaarella vuosina 1897–1901 ja Seiskarin seurakunnan ylimääräisenä pappina vuosina 1899–1901. Vuodesta 1901 vuoteen 1940 hän työskenteli toisena kappalaisena Pielisjärvellä. Hän sai rovastin arvonimen vuonna 1926.
Kolkki oli naimisissa Hildur Augusta Rosalie Vallen kanssa. He avioituivat vuonna 1897. Hän kuoli maaliskuussa 1940, 70 vuoden iässä.
Kustaa Hiekka
thumb|250px|Kustaa Hiekan rintakuva (Yrjö Liipola, 1939). Kustaa Hiekka (aik. Gustaf Lindell; 12. lokakuuta 1855 Laitila – 1. toukokuuta 1937) oli suomalainen kultaseppä ja kunnallispoliitikko.
Elämä
Kustaa Hiekan vanhemmat olivat maanviljelijä Wilhelm Hiekka (Porkola) ja Fredrika Hiekka. Hiekka kävi sunnuntai- ja iltakoulua ja opiskeli kultasepäksi Uudessakaupungissa vuosina 1870–1875. Saatuaan kisällinkirjansa vuonna 1875 hän työskenteli Viipurissa ja Pietarissa, kunnes perusti oman verstaan Poriin vuonna 1878. Saatuaan kultaseppämestarin arvon Hiekka siirtyi 1879 Tampereelle työskentelemään mestarina kultasepän lesken Henrika Karolina Areniuksen liikkeessä. Hiekka meni naimisiin Areniuksen kanssa ja piti liikettä seuraavat parikymmentä vuotta omana yksityisenä liikkeenään. Vuonna 1899 Hiekka perusti yhdessä helsinkiläisen kultasepän Karl Hägglundin ja turkulaisen kultasepän Vilhelm Pettersonin kanssa Suomen Kultaseppä Oy:n, joka alkoi ensimmäisenä Suomessa valmistaa kulta- ja hopeatavaroita teollisesti, kun niitä aiemmin oli tehty puhtaasti käsityönä.
Menestyksellinen liiketoiminta antoi Hiekalle taloudelliset mahdollisuudet aloittaa mittavan esine- ja taidekokoelman keräämisen. Hiekka oli innokas matkailija, joka jo heti kultasepäksi valmistuttuaan teki useita ulkomaanmatkoja ja toi matkoilla hankkimiaan esineitä kokoelmaansa. Ensimmäisen ulkomaanmatkansa Hiekka teki Pariisin vuoden 1878 maailmannäyttelyyn ja kävi myöhemmin muissakin maailmannäyttelyissä. Hän teki vuosien 1880–1914 välillä vähintään yhden ulkomaanmatkan joka vuosi. Euroopan ohella hän kävi Lähi-idän maissa, Havaijilla, Japanissa ja Hongkongissa. Vuosina 1907–1908 Hiekka teki maailmanympärimatkan, joka kesti puoli vuotta. Maalis-toukokuussa 1911 Hiekka ja Aatu Vasama (1890-1944) tekivät matkan Egyptiin ja matkan aikana Vasama piti päiväkirjaa matkan tapahtumista. Päiväkirjan tekstejä on julkaistu 2011 ilmestyneessä kirjassa Hiekka aavikolla : matka Egyptiin 1911.
Vuonna 1931 Hiekka lahjoitti kokoelmansa Kustaa Hiekan Säätiön ylläpitämälle museolle ja luovutti museota varten Tampereen Pirkankadun varrella olevan klassistyylisen vuonna 1928 valmistuneen rakennuksen. Tässä rakennuksessa toimii edelleen Hiekan taidemuseo. Kustaa Hiekka harrasti myös kansatiedettä ja lahjoitti keräämänsä kansatieteellisen aineiston Tampereella sijaitsevalle Hämeen museolle. Hiekan synnyinkunnan Laitilan kirjasto toimi vuosina 1938–2006 Hiekan lahjoittamassa Kustaa Hiekan lukutupa -nimisessä rakennuksessa.
Muistomerkit
Kuvanveistäjä Yrjö Liipolan vuonna 1939 tekemä Kustaa Hiekan pronssinen rintakuva on pystytetty Hiekan taidemuseon eteen Tampereelle. Samanlainen rintakuva on myös Laitilassa Kustaa Hiekan lukutuvan edustalla.
Alfred Büchi
pienoiskuva|Alfred Büchi (valokuvaaja [[Johannes Meiner)]] Alfred Büchi (11. heinäkuuta 1879 Winterthur – 27. elokuuta 1959 Winterthur) oli sveitsiläinen keksijä, joka kehitti ensimmäisen turboahtimen.
Hän patentoi keksintönsä (patentti Nr. 204630) vuonna 1905. Büchia pidettiin ahtamisen asiantuntija ja vuonna 1909 hänet nimitettiin Sulzer AG:ssa tutkimusryhmän johtoon, joka johti pääasiallisesti käytettyyn turboahtimen ratkaisuun. Turboahtimesta tehtiin mekaanisesti riippumaton moottorista, joka teki siitä kevyemmän, yksinkertaisemman, tehokkaamman ja edullisemman. Vuonna 1925 hän teki kolmannen merkittävän edistysaskeleen.
Arfakinmanikki
Levinneisyys
Arfakinmanikkia tavataan vain pienellä alueella Arfak-vuoristossa Indonesiassa. Koska aluetta ei ole tutkittu hyvin, saattaa lajin levinneisyysalue olla kuitenkin tunnettua laajempi. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Johan Wiland
thumb|220px|Johan Wiland Johan Wiland (s. 24. tammikuuta 1981 Boråsissa, Ruotsissa) on ruotsalainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa tällä hetkellä Tanskan superliigassa FC Kööpenhaminaa.
188 senttimetriä pitkä Wiland aloitti uransa 16-vuotiaana Rydboholms SK:ssa ja liittyi pian IF Elfsborgin miehistöön. Hän edusti seuraa kaikkiaan 206 ottelussa ja oli voittamassa Ruotsin mestaruutta 2006 ja Ruotsin cupia 2001 ja 2003.
2009 hän siirtyi Tanskan superliigaan FC Kööpenhaminaan.
Hän pääsi vuonna 2001 Ruotsin alle 21-vuotiaiden maajoukkueeseen. Hän ehti pelata joukkueessa 11 ottelua, kunnes hän sai kutsun aikuisten maajoukkueeseen. Nyt hän on pelannut maajoukkueessa kolme ottelua.
Ivan Kramskoi
thumb|[[Ilja Repin, Ivan Kramskoi, 1882.]] Ivan Nikolajevitš Kramskoi (8. kesäkuuta (J: 27. toukokuuta) 1837 Ostrogožsk, Voronežin kuvernementti – 5. huhtikuuta (J: 24. maaliskuuta) 1887 Pietari) oli venäläinen taidemaalari ja taidekriitikko. Hän oli yksi tärkeimpiä venäläisen realismin edustajia.
Ivan Kramskoi opiskeli Pietarin taideakatemiassa vuosina 1857–1863. Hän jätti akatemian ennenaikaisesti sen jälkeen, kun 14 taiteilijan ryhmä esitti vastalauseen taidekoulun vanhoillisia opetusmetodeja vastaan (Neljäntoista vastalause).
Jätettyään akatemian Kramskoi perusti Pietarin taiteilija-artellin, jonka johdossa hän myöhemmin oli. Tämän lisäksi hän oli vaeltajien koulukunnan (peredvižnikit) perustajajäsen, ja hän osallistui useisiin vaeltajien näyttelyihin. Hänet nimitettiin vuonna 1869 Akatemian jäseneksi.
Kramskoi jätti jälkeensä laajan kirjeenvaihdon, joka sisältää paljon tietoa ja kannanottoja estetiikasta sekä venäläisestä taidehistoriasta.
”On täysin mahdollista, että ilman Kramskoita...ei olisi tapahtunut avointa uuden taidesuunnan vaatimista eikä olisi ollut uutta taidesuuntaakaan, sillä nuoret taiteilijat, jotka eivät olleet järjestäytyneitä ja joilla ei ollut vahvaa vakaumusta, saatikka sitten ohjelmaa, olisivat jääneet vaille huomiota ja vaikutusta, jatkuvasti väljähtyneen akateemisuuden nujertamina. Kramskoin äly ja energia yhdisti heidät, antoi heidän pyrkimyksilleen yhteisen, määrätyn päämäärän.” – A. N. Benois, 1902
Pylkönmäen kirkko
Pylkönmäen kirkko on Saarijärven Pylkönmäellä sijaitseva puinen päätytornillinen pitkäkirkko, joka rakennettiin Jaakko Kuorikosken johdolla rukoushuoneeksi 1860 ja vihittiin kirkoksi 1864. Kirkon alttaripäädyssä on matala sakasti, runkohuoneessa on aumakatto. Pitkien sivujen ikkunat ovat kahdessa vyöhykkeessä. Kellotornin kaksi kelloa ovat vuodelta 1900. Kirkko uusittiin perusteellisesti Alvar Aallon suunnitelman pohjalta 1927, mukaan lukien ulko- ja sisälaudoitus. Ulkoseinät saivat pystyvuorauksen, tornin huippua madallettiin ja sinne laitettiin ristin asemesta kukko. Sisäseinät vuorattiin vaakalaudoituksella, kirkkoon rakennettiin lehteri ja sinne asennettiin lämmitys. Sisäkatteena on sivuilta pyöristetty tasakatto. Kirkko peruskorjattiin 1968. Istumapaikkoja siellä on 350 hengelle. Kirkon 12-äänikertaiset urut rakensi Kangasalan urkutehdas 1952. Alttaritaulun Ehtoollisen asettaminen on maalannut Matias Annala 1941, peruskorjauksen yhteydessä aiemmat Urho Lehtisen alttariseinämaalaukset Jeesus siunaa lapsia ja Jeesus ruokkii 5000 miestä jäivät sisälaudoituksen alle. Kirkon alttarikaapin Madonna ja lapsi on tehnyt Hannes Autere 1927.
Kirkossa on alkuperäinen Taavetti Pajusen veistämä saarnatuoli, myös kirkon vaivaisukko on alkuperäistä esineistöä.
Turvaohjaamo
thumb|Traktori turvaohjaamolla. thumb|Traktorin turvaohjaamon halkaisukuva. Turvaohjaamo (puhekielessä hytti) on varsinaisesta ajoneuvon rungosta erillinen rakenne. Turvaohjaamon tehtävä on suojella ajajaa – joko estämällä koneen kaatuminen enempää kuin kyljelleen tai varmistamalla riittävä tila, mikäli kone kierähtää ympäri. Turvaohjaamon sijasta voidaan joissain tapauksissa käyttää turvakehystä/-kaarta ja silloin myös lannevyö on suositeltava.
Sääolosuhteilta suojaava turvaohjaamo on pakollinen päältäajettavissa traktoreissa, metsätyökoneissa ja kaivinkoneissa. Lisäksi, jos kuljetettava tavara voi aiheuttaa kuljettajalle vaaran, on laite varustettava riittävillä suojavarusteilla (esim. trukin ajajan yläpuolinen suojaverkko). Ennen jäälle ajamista on myös hyvä kokeilla ohjaamon ovien sekä ikkunoiden avautuvuus ja pitää kattoluukku avoinna.
Turvaohjaamolla varustetun ajoneuvon kaatuessa on muistettava: Älä hyppää, vaan pidä tiukasti kiinni ohjauspyörästä tai ohjaamon sivulla olevista kahvoista.
Historia
Maatalouteen alettiin saada traktoreita ja työkoneita entistä enemmän 1950-luvun kuluessa, ja kaupanpäällisinä tulivat niiden käytöstä aiheutuneet vaaratekijät. Silloisissa oloissa tärkeämpää oli kuitenkin se, että yleensä saatiin traktori sen sijaan että olisi mietitty sen turvallisuutta. Silloisessa Maatalouskoneiden Tutkimuslaitoksessa oli jo 1950-luvun kuluessa kiinnitetty traktoreita arvosteltaessa huomiota myös niiden turvallisuuteen ja käyttömukavuuteen. Ruotsissa turvaohjaamo tai -kehys tuli traktorien pakolliseksi varusteeksi jo vuonna 1959, ja tämän päätöksen jälkeen myös Suomen silloinen sosiaaliministeriö aktivoitui asiassa. Vuonna 1967 annettiin valtioneuvoston päätös, jonka mukaan turvaohjaamo tuli pakolliseksi Suomessa heinäkuun alusta 1969 lähtien uusina myytävissä traktoreissa. Suomalainen Valmet otti turvaohjaamon traktoriensa vakiovarusteeksi jo vuonna 1967 esitellystä Valmet 900 -mallista alkaen.
Turvaohjaamopakolla oli tuoreeltaan varsin vähän kannatusta muualla kuin viranomaisten keskuudessa. Maatalouden neuvontajärjestöt vastustivat sitä voimakkaasti, ja Maataloustuottajain Keskusliitto (MTK) esitti, että yksityiset viljelijät jätettäisiin sen ulkopuolelle. Yleisesti väitettiin, että ohjaamo oli kallis, se vaikeutti työkoneiden kiinnittämistä traktoriin ja se teki traktorin huoltotyöt miltei mahdottomiksi suorittaa. Ensimmäisten turvaohjaamojen pahimpana ongelmana oli erittäin voimakas sisämelu, joka ylitti Maatalouskoneiden Tutkimuslaitoksen mittauksissa monen traktorin osalta 100 desibelin rajan. Jälkiasennettujen hyttien osalta melutason alentamista pidettiin miltei toivottomana tehtävänä, mutta parannusta saatiin vähitellen. Suomessa oli enimmillään liki 20 turvaohjaamojen valmistajaa. Loppuvuodesta 1971 esitelty Valmet 502 -traktori, johon turvaohjaamo kuului kiinteänä osana, alitti ensimmäisenä maailmassa 85 desibelin melutason. Tehdasasenteiset turvaohjaamot yleistyivät tuontitraktoreissa 1970-luvun puolivälistä lähtien, kun traktorien turvallisuutta koskevaa lainsäädäntöä tuli muihinkin Euroopan maihin. Turvaohjaamo on ollut pakollinen varuste vuodesta 1969 lähtien kaikissa yli 500 kg -painoisissa traktoreissa. Turvaohjaamosta tarkastetaan ensirekisteröinnin yhteydessä muun muassa lujuusominaisuuksien riittävyys, esimerkiksi osoittamalla ohjaamon tyyppihyväksyntä. Hytittömän traktorin kaatuminen on ollut yleinen kuolemaan johtanut tapaturma. Turvaohjaamon pakollisuus on vähentänyt koneen kaatuessa sattuvien vakavien tapaturmien määrää.
Vanhanaikaisista traktoreista turvaohjaamo puuttuu tai se on voitu asentaa jälkikäteen. Pitkään sen jälkeen kun turvaohjaamon pakollisuus astui voimaan, useisiin ulkomaisiin traktorimalleihin lisättiin turvaohjaamo vasta jälkiasennuksena Suomessa, jotta ne voitiin myydä täällä. Nykyaikaisten turvaohjaamojen ergonomia on parantunut huomattavasti vanhanaikaisiin ohjaamoihin verrattuna.
Turun klassillinen lukio
thumb|Turun klassillisen koulun ja lukion rakennus. Turun klassillinen lukio on yksi Turun yhdeksästä lukiosta, joka syntyi Turun Klassikon lukion ja Juhana Herttuan lukion yhdistyessä 1. elokuuta 2013. Samoissa tiloissa toimii Turun iltalukio. Yleislukion lisäksi koulu on ilmaisun (aiemmin taideviestinnän) valtakunnallinen erityislukio. Taideviestintä, perinteet ja klassisen kulttuurin vaaliminen ovat osa koulun jokapäiväistä toimintakulttuuria.
Turun klassillinen lukio sijaitsee Linnankadun ja Eskelinkadun kulmassa VII kaupunginosassa keskustassa. Tällä paikalla on toiminut koulu aina vuodesta 1887 asti, jolloin paikalla sijaitsi Turun Suomalainen Lyseo.
Erityispiirteet
Klassillinen lukio on saanut valtakunnalliseksi koulutustehtäväkseen ilmaisulinjan. Lisäksi lukiossa vaalitaan perinteistä ja länsimaista klassista kulttuuria. Tämä näkyy useina aiheeseen liittyvinä kursseina sekä runsaana latinan kielen opetuksena; lukiossa on mahdollista suorittaa latinan kielen ylioppilastutkinto.
Turun Klassikot ry
Turun Klassikot ry on Klassikon koulun ja lukion entisten oppilaiden yhdistys, joka perustettiin 13. helmikuuta 1963. Sen tarkoitus on toimia entisten oppilaiden keskinäisenä yhdyssiteenä sekä työskennellä koulun ja sen oppilaiden ja etenkin latinan kielen opetuksen hyväksi. Yhdistys on muun muassa jakanut stipendejä hyvästä latinan taidosta. 1970-luvulla peruskoulu-uudistuksen yhteydessä yhdistys taisteli latinan kielen aseman säilyttämiseksi koulun opetuksessa.
Ricky
Ricardo Fargas Roger, tunnetaan nimellä Ricky, (s. 24. toukokuuta 1973 Manresa) on entinen espanjalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä, joka pelasi keskellä tai oikeassa laidassa.
Werner Lindman
Werner Lindman (13. kesäkuuta 1855 Raahe – 15. marraskuuta 1916 Kalajoki) oli suomalainen lääkäri ja amatöörilintutieteilijä.
Ricky
Hän pelasi lähes koko uransa Espanjan toiseksi ja kolmanneksi korkeimmilla sarjatasoilla. Espanjan kakkosliigassa Segunda Divisiónissa Ricky esiintyi vuodet 1993–1997 edustaen Castellónin, Villarrealin ja Leganésin joukkueita. Lisäksi hän on pelannut useita kausia kolmannella sarjatasolla Segunda División B:ssä.
Werner Lindman
Lindmanin vanhemmat olivat merikapteeni Anders Lindman ja Maria Sofia Leufstadius. Lindman luki ylioppilaaksi Oulun lyseosta ja valmistui 1873. Hän opiskeli lääketiedettä Helsingin yliopistossa ja valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1877, lääketieteen kandidaatiksi 1879 ja lääketieteen lisensiaatiksi 1883.
Ricky
FC Jazzin joukkueeseen Ricky liittyi heinäkuussa 1998 ja pelasi loppukauden aikana Veikkausliigassa yhteensä kahdeksan ottelua. Hän teki niissä kuusi maalia, ollen seuran paras maalintekijä yhdessä brasilialaisten Marcon ja Rodrigon kanssa.
Ricky oli kaikkien aikojen ensimmäinen espanjalainen pelaaja Suomen jalkapallosarjoissa.
Werner Lindman
Lindman kuului lääkäriseura Duodecimin perustajiin vuonna 1881 ja keksi seuran nimen. Vuonna 1885 hän avioitui Augusta Elisabeth Lagerlöfin kanssa. Avioliitosta ei syntynyt lapsia.
Shiho Onodera
Shiho Onodera (s. 18. marraskuuta 1973 Kanagawa) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Werner Lindman
Lindman harrasti lintujen munien keräilyä. Hänen kokoelmansa kattoi 243 lintulajia ja 796 pesyettä. Lindmanin kuoltua leski lahjoitti kokoelman Helsingin yliopistolle.
Shiho Onodera
Jalkapallomaajoukkue
Onodera debytoi Japanin maajoukkueessa syyskuussa 1995. Hän kuului Japanin joukkueeseen myös MM-kilpailuissa 1995, 1999, 2003, kesäolympialaisissa 1996 ja 2004. Hän on pelannut 23 maaottelua.
Harmaamanikki
Harmaamanikki (Lonchura caniceps) on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Paleoseeni
Tällä kaudella nisäkkäät alkoivat kehittyä suuriksi, kun dinosaurukset olivat kuolleet sukupuuttoon edeltävän liitukauden lopussa. Maapallolla oli lämmintä ja metsät peittivät laajoja alueita. Kauden lopussa koettiin kuuma lämpöhuippu PETM. Kauden alusta on löydetty niukasti fossiileja, mutta 0,4–0,5 miljoonan vuoden kuluttua liitukauden lopun joukkosukupuutosta alkoi kehittyä uusia lajeja, muun muassa liitukauden nisäkkäiden jälkeläisiä.
Mannerliikunnot
Liitukauden ja paleogeenikauden rajalla on harvinaista maa-alkuainetta iridiumia sisältävä kerrostuma, KT-raja. Kerrostuman arvellaan syntyneen suuren asteroidin törmäyksessä, joka saattoi myös aiheuttaa dinosaurusten tuhon.
Paleoseenilla Amerikka oli hyvin lähellä Afrikkaa ja Eurooppaa. Grönlanti oli Euroopassa kiinni. Merien pinta oli nykyistä korkeammalla, koska suuria jäätiköitä ei ollut. Pienempiä jäätiköitä saattoi kuitenkin olla napa-alueilla ja korkeimmilla vuorilla. Australia oli kiinni Etelämantereessa, ja Etelämanner taas oli kiinni tai lähes kiinni saarten muodostaman kaaren kautta Etelä-Amerikassa. Mantereiden asento oli sellainen, että maapalloa pääsi kiertämään lämmin merivirta. Kylmät virtaukset olivat heikkoja. 56–55 miljoonaa vuotta sitten Grönlanti irtosi Skandinaviasta. Kauden lopulla 55–53 miljoonaa vuotta sitten Australia irtosi Etelämantereesta.
Ilmasto
Paleoseenin lopussa ja eoseenikauden alussa oli lämpötilamaksimi, jollaista ei ole saavutettu muulloin kenotsooisella maailmankaudella. Lämpötila nousi melko lyhyessä ajassa 8–10 astetta. Tällöin puita kasvoi jopa 80. leveysasteella.
Eläimistö
Liitukauden, dinosaurusten valtakauden, jäljiltä kauden alun nisäkkäät olivat pieniä yöeläimiä: hyönteissyöjiä ja kasvinsyöjiä. Monet paleoseenin eläimet olivat sopeutuneet metsäelämään ja puissa kiipeilyyn. Eläimistöön kuului oravamaisia ja siilimäisiä nisäkkäitä sekä lepakoita. Liitukauden joukkotuhosta selvisi Pohjois-Amerikassa noin kilon painoisia nisäkkäitä tai nämä olivat lisääntymiskykyisimpiä. Nisäkkäät kasvoivat ja lajiutuivat uusiksi lajeiksi kauden edetessä. Noin neljässä miljoonassa vuodessa joukkosukupuuton jälkeen evoluutio oli kehittänyt koirankokoisia nisäkkäitä eri evoluutiohaaroihin. Eläimistössä oli lammas maisia, hevosmaisia ja sarvikuonomaisia melko pieniä eläimiä sekä nokkaeläimiä ja marsu maisia pussieläimiä, jotka olivat kengurujen edeltäjiä.
Monet eläimet kehittyivät petoeläinten kaltaisista. Kauden alkuvaiheilla petoeläinten kaltaisista erosivat petojen, sorkkaeläinten ja kavioeläinten kantamuodot. Kauden lopulla sorkkaeläinten päälinjasta erosivat kamelin ja hirvieläinten edeltäjä, valaan edeltäjä, ja kavioeläinten edeltäjistä phenacodonteista kehittyivät sarvikuonon ja hevosen edeltäjä sekä brontotheridien, sarvikuonomaisen heimon edeltäjä.
Kasvinsyöjät
thumb|right|220px|Barylambda
Phenacodus oli kavioeläimiin kuuluva varhainen kasvinsyöjäeläin, joka  muistutti kyyryssä olevaa gasellia. Dinocerata-ryhmän kasvinsyöjät (sukua kavio- ja sorkkaeläimille ) olivat sarvikuonomaisia. 55–60 miljoonaa vuotta sitten eli norsujen hyvin kaukainen edeltäjä, sian kokoinen Eritherium. Myöhäispaleoseenilla 63,6–57,8 miljoonaa vuotta sitten eli Barylambda, joka oli kauden suurimpia nisäkkäitä. Se oli kasvinsyöjä, jolla oli tukeva häntä ja lyhyet, tukevat jalat. Eturaajat olivat takaraajoja pidemmät ja jaloissa oli viisi varvasta. Luultavasti se söi puiden lehtiä. Meniscotherium oli suurta rottaa muistuttava kavioeläinten edeltäjä. Myöhemmin sukupuuttoon kuolleen heimon Multituberculates (multituberkulaatit) lajit olivat jyrsijämäisiä kasvinsyöjiä.
Petoeläimet
Paleoseenilla nisäkkäitä pyydystivät krokotiilit ja jättiläislinnut. Nisäkkäistä alkoi kehittyä vähitellen sutta tai karhua muistuttavia saalistajia kreodontteja (Creodonta) ja nykyisten petoeläinten (Carnivora) koiramaisia edeltäjiä. Kreodonttien ja nykyisten petoeläinten kantamuotona on aiemmin pidetty liitukaudella elänyttä Cimolestidae-ryhmää. Etelä-Amerikassa kehittyi saalistajapussieläimiä esimerkiksi borhyaenidit (Borhyenidae) ryhmästä Didelphidae. Kreodonttien ja nykyisten petoeläinten esivanhempina pidettiin aiemmin paleoryctidejä, rotan kokoisia liitukauden tyypillisiä piennisäkkäitä. Nykyään tätä ryhmää pidetään cimolesteihin kuuluvana ja se on vain kaukaista sukua petoeläinten edeltäjille. Tyypillinen varhaispetoeläin oli koiraa muistuttava pitkä, matalajalkainen, pitkäkuonoinen Protictis, joka oli paleoseeniajalle tyypillinen varhaispetoeläin, viverravidi (Viverravidae) joka söi hyönteisiä mutta myös pieneläimiä. Viverravideja pidettiin aiemmin nykyisten petoeläinten esivanhempina, mutta nykytiedon valossa ne eivät sellaisia ole. Myöhäispaleoseenilla ilmestyi toinen petoeläinryhmä, nykyään parafyleettiseksi todettu Miacidae, esimerkiksi Uintacyon, jota aiemmin pidettiin nykyisten petoeläinten edeltäjänä. Mesonykit (Mesonychia) olivat sutta, karhua tai hyeenoita muistuttavia sorkkapetoeläimiä. Palaeoryctis oli päästäismäinen hyönteissyöjä, ja Prodiacodon kuului leptiktideihin.
Linnut
Linnut lajiutuivat kaudella nopeasti. Tunnettuja eläimiä olivat strutsia muistuttavat jättiläislinnut, jotka eivät kyenneet lentämään, esimerkiksi valtava Gastornis. Lintu oli hieman strutsimainen- 2 metriä korkea, 200 kilon painoinen. Sen pohjoisamerikkalaisista populaatioista käytettiin aiemmin nimeä Diatryma, mutta nykytutkimusten mukaan kyseessä on sama laji. Myöhäisellä paleoseenilla ilmestyivät varhaiset pöllö tyypit Ogygoptynx ja Berruornis Yhdysvalloissa ja Ranskassa.
Paleoseenin jako
Jako Pohjois-Amerikassa
Pohjois-Amerikasta on tehty merkittäviä paleoseeniajan nisäkäslöytöjä.
Näitä edelsi Lance-vaihe (Lancian) liitukauden Maastricht-vaiheen lopussa
Paleoseenin-eoseenin lämpöhuippu ja joukkotuhojen syyt
Paleoseenin lopulla saavutettiin paleoseenin-eoseenin lämpöhuippu (PETM tai IETM) joka ilmeisesti aiheutti monien lajien tuhon. Tämä oli geologisesti katsoen juuri alkaneen kenotsooisen maailmankauden yksi merkkitapahtuma. Meren lämpötilat nousivat 8–10 astetta muutamassa tuhannessa vuodessa ja meri lämpeni koko syvyydeltään. Meren kemiassa tapahtui dramaattisia muutoksia. Hiili-isotooppien suhde muuttui monin paikoin. Kevyttä hiili-isotooppia C-12 tulvi ilmakehään syrjäyttäen raskaamman C-13:n. Hiiltä sisältävä kaasu oli mahdollisesti ainoastaan metaania. Metaani on lähtöisin klatraateista, mineraaleista, joissa on metaanihydraattia. Näitä klatraatteja esiintyy mannerten reunoilla olevissa kerrostumissa, sedimenteissä. Metaanilla on 21 kertaa suurempi kasvihuonevaikutus (maailmanlaajuinen lämmityspotentiaali Global Warming Potential GWP) kuin hiilidioksidilla. Metaani hajoaa ja vapauttaa hiilidioksidia. Hiilidioksidi kasvattaa meren happamuutta ja liuottaa pois kalkkikuoria. Muutos näkyy kivissä punaisena savena, koska kalkki puuttuu siitä. Karbonaattikuoria alkoi esiintyä lajeilla vasta 50 000 vuoden kuluttua, ja palautuminen normaaliin kesti 100 000 vuotta. Eoseenin alussa Maa säilyi lämpimänä 80 000–200 000 vuotta.
Naira
Naira on Nigerian virallinen valuutta. Sen ISO-valuuttatunnus on NGN, ja valuuttasymboli ₦. Naira jaetaan 100:n koboon. Nigerian naira otettiin käyttöön vuonna 1973, jolloin se korvasi Nigerian punnan suhteella 2 nairaa = 1 punta.
Käytössä on 50 kobon ja 1 ja 2 nairan kolikot, sekä 5, 10, 20, 50, 100, 200, 500 ja 1000 nairan setelit. Pienet kobo-arvot (½, 1, 5, 10 ja 25 koboa) poistettiin käytöstä helmikuun 28. päivään 2007 mennessä.
Ani DiFranco
thumb|190px|Ani DiFranco konsertoimassa Los Angelesissa helmikuussa 2005
Ani DiFranco (synt. Angela Marie Difranco, 23. syyskuuta 1970 Buffalo, New York ) on laulaja, kitaristi ja lauluntekijä. Hän on tuottelias muusikko ja hänet tunnetaan sanavalmiina feministinä.
Vaara
thumb|Kaakamovaara, [[Tornio.]] pienoiskuva|Osittain [[Kolin kansallispuisto|Kolin kansallispuistoon kuuluvaa Lieksan vaaramaisemaa Juuan puolelta nähtynä.]] Vaara on lähinnä Pohjois- ja Itä-Suomen kivisistä mäistä käytetty nimitys. Vaaroja on mannerjään peittämällä alueella Fennoskandiassa, Suomessa erityisesti Pohjois-Karjalassa, Kainuussa ja Koillismaalla. Ne ovat ympäristöstään vähintään 50 metriä nousevia pitkänomaisia loivarinteisiä kohoumia joissa kasvaa metsää huipulle asti. Vaarat ovat kivisyydestään huolimatta alueidensa parhaita viljelyseutuja ja vaara-asutuksen sijoittumiselle otollisia, sillä niiden laet ovat usein viljavampia ja ilmastollisesti suotuisampia, kuin ympäröivät alemmat alueet. Vaarojen suhteellinen viljavuus johtuu pitkälti siitä, että jääkauden jäätiköiden sulamisvesi on valtavina virtoina huuhtonut laaksoista ja matalilta alueilta ravinteet ja hiekan, kun taas moreenipeitteiset vaarat ovat saattaneet jäätikön väistyttyä jääkauden jälkeen jäädä vedenkoskemattomiksi eli supra-akvaattisiksi alueiksi. Myös laaksoja vähäisempi hallanvaara on parantanut viljelyedellytyksiä.