cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tuula Putkonen
Kalevan kisoista Putkonen saavutti 400 metrin aidoista hopeaa vuonna 1982 ja pronssia vuonna 1984. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän oli mukana voittamassa 4 x 100 metrin viestijuoksusta pronssia vuonna 1983 sekä 4 x 400 metrin viestijuoksusta kahta hopeaa vuosina 1980 ja 1983 sekä pronssia vuonna 1979.
Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 1997 jälkeen.
Petter Adolf Brofeldt
Petter (Pekka) Adolf Brofeldt (12. helmikuuta 1843 Kesälahti – 2. elokuuta 1898 Kangasala) oli suomalainen juristi, vankilanjohtaja ja valtiopäivämies.
Henkilöhistoria
Brofeldtin vanhemmat olivat varapastori Petter Johan Fredrik Brofeldt ja Margareta Charlotta Mechelin ja puoliso vuodesta 1869 Anna Augusta Bergström. Brofeldt suoritti tuomarintutkinnon 1866 ja sai varatuomarin arvon 1869. Hän toimi Lappeenrannassa kehruuhuoneen tarkastajana 1871 ja sitten vankilavirkamiehenä, vuodesta 1884 Hämeenlinnan kuritushuoneen ja työvankilan johtajana. Kollegiasessorin arvon hän sai 1882. Brofeldt oli Hämeenlinnan kaupunginvaltuutettu ja valtuuston puheenjohtaja, samoin kuin Hämeenlinnan edustaja porvarissäädyssä valtiopäivillä 1897.
Karhulan Veikot
Karhulan Veikot on kotkalainen urheiluseura. Seuran nimi oli vuoteen 1955 asti Kymin Veikot. Vuodesta 2014 alkaen urheilutoimintaa on jatkanut Karhulan Veikot juniorit ry. Joukkuelajeista seuran lajivalikoimaan kuuluu nykyisin lentopallo ja koripallo.
Historia
Seura perustettiin nimellä Kymin Veikot Kymin kunnassa vuonna 1908 alun perin Kymin työväenyhdistyksen alaosastoksi. Alkuaikojen lajivalikoimaan kuuluivat voimistelu, paini, hiihto ja yleisurheilu. Suomen sisällissodan jälkeen SVUL erotti Veikot, kuten kaikki muutkin työläisurheiluseurat jäsenyydestään ja seura liittyi Työväen Urheiluliittoon 1919.
Seurassa aloitettiin nyrkkeilytoiminta vuonna 1924 ja seuraavina vuosikymmeninä laji oli seuran merkittävimpiä. Pesäpallo tuli lajivalikoimaan vuonna 1928, jolloin perustettiin pallojaosto. Wienin työläisolympialaisissa vuonna 1931 nyrkkeilijä Vilho Urhonen voitti kultamitalin ja samoissa kisoissa voitti kultaa myös Tauno Guseff 800 metrin juoksussa. Urhonen voitti lisäksi pronssia Antwerpenin työläisolympialaisissa 1937. Seuraan perustettiin moottorijaosto vuonna 1938, mikä oli harvinaista TUL:n seuroissa. Kymin Veikot oli 1930-luvun lopussa TUL:n jäsenmäärältään suurin seura, jäseniä oli silloin yli 800.
Toisen maailmansodan jälkeen Kymin Veikot järjesti Suomen ensimmäiset TUL:n ja SVUL:n yhteiset hiihtomestaruuskilpailut vuonna 1945 ja seura oli myös mukana järjestämässä vuoden 1949 Kalevan kisoja. Uusina lajeina tulivat mukaan koripallo 1949 ja lentopallo 1953.
Seuran tärkeä toimipaikka, Rauhalassa sijainnut Kymin työväentalo, tuhoutui tulipalossa vuonna 1955, jonka yhteydessä seuran omaisuus, palkintokokoelmat ja arkisto tuhoutuivat lähes täysin. Samana vuonna seura muutti nimensä Karhulan Veikoiksi Kymin kunnasta erotetun Karhulan kauppalan mukaan. Nyrkkeilyharrastus hiipui 1950-luvulle tultaessa ja päättyi työväentalon paloon. Suunnistus tuli mukaan lajivalikoimaan vuonna 1971. Seura aloitti bingotoiminnan Karhulan keskustassa vuonna 1977 ja avasi kahvion Karhulan uimahallissa 1978. Karhuntalja-hiihdot Äijänvuoren maastossa seura järjesti ensimmäisen kerran vuonna 1979 ja tapahtumasta on kehittynyt merkittävä talviurheilutapahtuma Kymenlaaksossa.
Lentopallo
Miesten lentopallossa seura nousi SM-sarjaan vuonna 1975 Karhulan Ratekon tilalle, joka oli lopettanut toimintansa ja jonka pelaajista suuri osa siirtyi edustamaan Karhulan Veikkoja. Seura sijoittui parhaimmillaan neljänneksi SM-sarjassa.
Koripallo
Miesten koripallossa Karhulan Veikot nousi vuonna 1985 II-divisioonaan ja vuonna 1987 I-divisioonaan, jossa se pelasi vielä 1990-luvun alkupuolella. Vuosikymmenen loppupuolella seura aloitti yhteistyön Peli-Karhujen kanssa, jonne koottiin miesten edustuskoripallo. Kaudella 2010–2011 miesten edustusjoukkue pelaa kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla II-divisioonassa.
Saavutuksia joukkuelajeissa
Naisten lentopallo:
Peer Gynt (baletti)
pienoiskuva|Anitran tanssi baletista Peer Gynt esittäjänä Społeczna Szkoła Baletowa w Częstochowie.Peer Gynt on baletti, jonka koreografian loi John Neumeier. Libretto perustuu löyhästi Henrik Ibsenin näytelmään, mutta Neumeier ei käyttänyt Edvard Griegin tunnettua näyttämömusiikkia, vaan musiikin balettiin sävelsi Alfred Schnittke. Baletissa on kolme näytöstä. Teos kantaesitettiin sen tilanneessa Hampurin valtionoopperassa vuonna 1989
Hohtoviiva-ahven
Hohtoviiva-ahven (Mesonauta insignis) on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva makeissa vesissä elävä kalalaji. Se on sukunsa Mesonauta tyyppilaji. Hohtoviiva-ahvenen tieteellinen lajinimi insignis tulee latinan kielestä ja tarkoittaa arvokasta tai huomattavaa. Hohtoviiva-ahventa pidetään sekä akvaariokalana että ruokakalana. Laji on suosittua ruokaa etenkin savustettuna.
Koko ja ulkonäkö
pienoiskuva|vasen|Hohtoviiva-ahven Hohtoviiva-ahvenen standardipituus on noin 9,4 senttimetriä ja kokonaispituus 20 senttimetriä.
Levinneisyys ja elinympäristö
Hohtoviiva-ahventa tavataan Amazon- ja Orinoco-jokien altailta Brasiliasta sekä Rio Negro -joen ojista Kolumbiasta ja Venezuelasta. Lajin elinympäristöä ovat hitaasti virtaavat joet, järvet, ja suot. Hohtoviiva-ahven on kaikkiruokainen. Laji voi munia yhden kudun aikana korkeintaan 1 000 mätimunaa, jotka kuoriutuvat kolmen vuorokauden kuluttua. Hohtoviiva-ahven elää noin 26–30 asteen lämpöisissä vesissä. Sopiva pH-arvo sille on 5–8 ja dH-arvo 1–19.
Ekenäs FBK
<mapframe text="Kerhotilan (vas.) ja paloaseman (oik.) sijainti kartalla." latitude="59.977082" longitude="23.451522" zoom="12" width="250" height="250" align="right">{ "type": "FeatureCollection", "features": [ { "type": "Feature", "properties": { "marker-color": "FF6347", "marker-size": "large", "marker-symbol": "fire-station" }, "geometry": { "type": "Point", "coordinates": [ 23.466319, 59.981935 ] }}, { "type": "Feature", "properties": { "marker-color": "FF6347", "marker-size": "medium", "marker-symbol": "building" }, "geometry": { "type": "Point", "coordinates": [ 23.443030, 59.972185 ] }} ] } Ekenäs FBK on perustettu vuonna 1871 ja se on Suomen seitsemänneksi vanhin palokunta. Nykyään palokunta toimii sopimuspalokuntana Länsi-Uudenmaan pelastuslaitoksen alaisena, Tammisaaren paloaseman kanssa samassa rakennuksessa. Vapaapalokunnalla on myös Tammisaaren Panimokadulla vanha paloasema, joka toimii kerhotilana ja museoautojen säilytyspaikkana.
Palokunnan osastot
Ekenäs FBK:ssa toimii hälytysosasto, naisosasto, veteraaniosasto, nuoriso-osasto ja lapsiosasto.
Hälytysosasto
Ekenäs FBK osallistuu vuosittain noin 90 hälytykseen. Hälytysten luonne vaihtelee tulipaloista maastossa ja rakennuksissa, automaattisiin palohälytyksiin ja liikenneonnettomuuksiin. Palokunta toimii pääasiassa Tammisaaressa ja lähialueella, vaikka varsinkin säiliöauto voi myös osallistua hätäpuheluihin kaukana omasta asemasta. Hälytysosaston jäsenet saavat säiliöyksikön liikkeelle kahdeksassa minuutissa ja pelastusyksikön liikkeelle 12 minuutissa siitä, kun hälytys tulee. Hälytysosastolla on noin 35 aktiivista jäsentä. Hälytysosasto kokoontuu harjoituksiin maanantaisin.
Naisosasto
Naisosasto koostuu eri ikäisistä naisista. Osaston pääasiallisiin tehtäviin kuuluvat muonitus ja kunnossapitotoimenpiteet. Muonitukseen kuuluu ruoka- ja juomapalvelu suurten tulipalojen ja onnettomuuksien sattuessa sekä ruokailu palokunnan leireillä ja erilaisissa tapahtumissa paloasemalla.
Osaston jäsenet osallistuvat myös erilaisiin tapahtumiin antamalla tietoa ja neuvoja kodin turvallisuuden parantamiseksi. Turvallisuusneuvontaa annetaan esimerkiksi kouluissa, päiväkodeissa ja erilaisissa yhdistyksissä.
Veteraaniosasto
Veteraaniosasto koostuu palokunnan veteraaneista, jotka eivät enää osallistu aktiivisesti hälytysoperaatioihin. Osasto tekee edelleen tärkeätä työtä, koska se pyrkii säilyttämään yhdistyksen perinteet ja ylläpitämään palokunnan museota.
Parakki
thumb|right|Parakkeja. thumb|[[Natsi-Saksa|Natsien rakennuttamia keskitysleirin parakkeja Buchenwaldissa.]]
Ekenäs FBK
Nuoriso-osasto
Nuorisosasto koostuu palokunnan 8-18-vuotiaista jäsenistä. Nuorisotoiminta valmistelee palokunnan nuorimmat jäsenet hälytysosastolle harjoittelemalla palomiestaitoja lapsille ja nuorille sopivalla tasolla. Nuoret oppivat mm. ensiapua ja alkusammutusta sekä muuta yleistietoa.
Parakki
Parakki on oleskelu- tai varastotiloja sisältävä siirreltävä kontti tai väliaikaiseksi tarkoitettu rakennus. Toisinaan parakeiksi kutsutaan myös pysyväksi tarkoitettuja rakennuksia, joiden ulkomuoto tai rakenteet muistuttavat varsinaisia parakkeja. Parakkikontti muistuttaa hieman asuntovaunua, mutta keskeisenä erona on se, että parakissa ei ole renkaita ja vetoaisaa, vaan sitä siirrellään esim. nosturin tai vaihtolavalaitteiston ja kuorma-auton avulla. Yleisiä parakkikokoja ovat 3×7 m ja 3×6 m. Parakkeja kutsutaan myös sanoilla "viipale","työmaatila" ja "koppi".
Ekenäs FBK
Nuoriso-osasto
Harjoitustoiminta koostuu viikoittaisista harjoituksista, joka maanantai. Harjoitusten lisäksi nuoret osallistuvat kilpailuihin ja kesäleireille, joilla järjestetään koulutusta, sekä hauskoja ohjelmia. Kesäleirejä järjestetään vuosittain eri puolilla maata, ja suuremmat leirit kokoavat satoja palokuntanuoria.
Parakki
Parakkeja on käytetty myös suurten väkijoukkojen majoittamiseen tilanteissa, joissa tarve tulee äkillisesti tai se on tilapäisluontoista. Tällaisia ovat olleet rakennustyömaiden ohella historian saatossa eri valtioiden vanki- ja keskitysleirit. Myös sotilaita on majoitettu parakkeihin. Suomalaisittain tunnettu kirjallinen kuvaus sotilaiden parakkimajoituksesta on Väinö Linnan romaanissa Tuntematon sotilas kuvattu parakkikylä paloaukean reunalla "lähellä Joensuun kaupunkia".
Ekenäs FBK
Lapsiosasto
Lapsiosasto aloitti toimintansa syksyllä 2014, ja on suunnattu 5-7-vuotiaille lapsille. Tämän osaston ajatuksena on, että Ekenäs FBK halusi tarjota jo tuossa iässä oleville lapsille mahdollisuuden osallistua palokunnan toimintaan ja saada perusasiat haltuun ennen kuin he aloittavat nuoriso-osastolla.
Parakki
Parakkikoulu-nimitystä käytetään tilapäisiksi tarkoitetuista koulurakennuksista.
Ekenäs FBK
Palokunnan kerhotalo
Palokunnan kerhotalolla järjestetään erilaisia palokunnan tapahtumia ja harjoituksia. Kerhotalon yhteydessä on myös palokunnan oma pieni museo. Museossa säilytetään esineitä, kuten moottoriruiskuja ja muita sammutusvälineitä kuluneilta ajoilta yhdessä Ekenäs FBK:n museopaloautojen kanssa. Kokoelman harvinaisuus on Ford AA vuodelta 1929, jonka lisäksi museossa on Chevrolet vuodelta 1938 ja Volvo vuodelta 1961. Autot on kunnostettu palokunnan veteraanien ahkeran työn ansiosta ja ne ovat täysin käyttökelpoisia.
Parakki
Parakkeja voidaan käyttää myös työ- ja harrastetiloina ja esimerkiksi bändien treenitiloina. Parakit soveltuvat taiteilijoille, käsityöläisille, muusikoille ja monille muille eri alojen ammattilaisille ja harrastajille.
Ekenäs FBK
Palokunnan perustaminen
Vuonna 1871, luultavasti syyskuussa, pidettiin nykyisen Martin-perheen omistaman Fransson-huvilan vieressä olevassa panimossa yleiskokous, jonka tehtävänä oli tutkia kiinnostusta vapaaehtoisen palokunnan muodostamiseen. Päivää, jolloin kokous pidettiin, ei ole säilytetty rekistereissä. Kokoukseen osallistunut vanha jäsen sanoi kuitenkin, että se tapahtui "syyskesällä, jolloin pihlajan lehdet olivat punaisia".
Aloitteentekijä oli matematiikan ja luonnontieteiden vanhempi lehtori Berndt Nyberg, joka perusti samana vuonna opettajien koulutusseminaarin Tammisaareen. Hän oli ollut aktiivinen jäsen helsinkiläisessä vapaapalokunnassa ja toi idean mukanaan Tammisaareen.
UCI World Ranking 2009
UCI World Ranking 2009 oli ensimmäinen kausi, jolloin Kansainvälisen pyöräilyliiton kehittämä maantiepyöräilyn UCI World Ranking -pisteytys oli käytössä. Rankingpisteet määräytyivät UCI ProTour -sarjan kilpailujen sekä sarjasta pois jääneiden suurten ympäriajojen ja klassikkokilpailujen tulosten perusteella. Kausi alkoi Tour Down Under -etappikilpailulla tammikuussa ja päättyi Lombardian ympäriajoon lokakuussa.
Misinformaatio
Misinformaatio on tahallisesti tai tahattomasti levitettyä väärää tai virheellistä informaatiota. Kun tieto on tarkoituksellisesti harhaanjohtavaa, kyse on disinformaatiosta.
Tunnistaminen
pienoiskuva|300x300px|Kaavio havainnollistaa misinformaation, disinformaation ja huijauksen eroja, jotka on esitetty [[mediawikiwiki:Wikimedia_Research/Showcase#November_2015|Wikimedia Reserarchissa (2015)]] Anne Mintzin, lehden Web of Deception: Misinformation on the Internet toimittajan mukaan paras tapa huomata, onko informaatio totta on käyttää tervettä järkeä. Mieti, onko tieto järkevää, ovatko sivustojen perustajat tai toimittajat puolueellisia tai onko heillä agenda, ja tarkista missä sivustot on julkaistu. On hyvin suositeltavaa etsiä samaa tietoa eri sivustoilta, koska se saattaa olla julkaistu muualla ja tutkitumpana, sekä tarjota enemmän konkreettisia yksityiskohtia.
Martin Libicki, julkaisun Conquest In Cyberspace: National Security and Information Warfare kirjoittaja totesi, että väärän tiedon kanssa työskentelyn ydin on ajatus siitä, että lukijoilla on oltava tasapainossa totuus ja valhe. Lukijat voivat olla herkkäuskoisia, mutta eivät niin vainoharhaisia, että uskovat kaiken tiedon olevan virheellistä. On aina mahdollisuus, että jopa ne lukijat, joilla nämä ovat tasapainossa, alkavat uskoa virheisiin, tai he eivät huomaa totuutta vääräksi. Libickin sanoo, että aikaisemmin uskomukset tai mielipiteet vaikuttavat siihen, miten lukijat tulkitsevat tietoa. Kun lukijat uskovat jonkin asian olevan totta ennen kuin tutkivat sitä, heidän mielipiteensä todennäköisesti tukevat heidän aiempia ajatuksiaan. Tämä voi johtaa lukijoita uskomaan väärää tietoa.
Esiintyminen
Johanna Vehkoon mukaan yleisimmät nettihuijaukset ovat:
Misinformaation lähteet
Sosiaalisen verkostoitumisen sivustot tulevat yhä suositummaksi ja niiden kautta on helppo levittää väärää tietoa nopeasti muille käyttäjille ilman vahvistusta sen totuudesta. Tämä tekee asioista myös vaikeampaa, kun monet muut käyttäjät voivat jakaa tai muuttaa tietoja vastaamaan omia ajatuksiaan. Tällaisia lähteitä tarkasteltaessa on tärkeää päästä selville julkaistun misinformaation laajuudesta, mille yleisölle ja kuinka nopeasti se leviää. Nämä johtolangat voivat auttaa sivustojen käyttäjiä tietämään, mitä suunnitelmia ja toimenpiteitä tarvitaan misinformaation levittämisen välttämiseksi.
Syitä
Väärää tietoa leviää useista syistä. Seuraavat kolme osaa selittävät, miten väärää tietoa on levinnyt ja leviää edelleen internet in ja muun teknologian laajentuessa.
Internet-vinouma
Internet mahdollistaa sen, että kirjoittajat voivat kirjoittaa mitä tahansa ilman vertaisarviointia, pätevyyttä, tai tausta-aineistoa. Kirjastossa oleva kirja on yleensä tarkistettu ja toimitettu, mutta internet-lähteillä ei ole samaa suodatusta. Ne voivat olla tuotettuja ja julkaistuja heti kun kirjoitus on valmis.
Tietämättömyys
Valtiolla voi olla virallisia salaisuuksia sodan aikana ja jopa rauhan aikana. Valtio ei halua tietoja sen aseiden heikkouksista, joukkojen liikkeistä, sen laivojen reiteistä tai armeijan olennaisten osien puutteista yleisön saataville, koska vihollisen agentit saattaisivat saada tällaisia tietoja haltuunsa ja käyttää niitä hyödykseen. Hallitus voi yrittää lannistaa uteliaisuutta yksityiskohtiin, jotka voivat vahingoittaa kansakuntaa, jos ne joutuisivat vääriin käsiin. Jos ei pystytä tiedottamaan yleisölle siitä, että joku tieto voisi edistää huhuja ja väärää tietoa, se voi aiheuttaa haittaa asianosaisille.
Kilpailu uutisista
Koska uutiset ja verkkosivustot pyrkivät saamaan eniten katsojia, juttuja täytyy julkaista hyvin tehokkaasti. Uutisia tuottavat yritykset julkaisevat juttuja 24 tuntia vuorokaudessa, ja julkaisevat uusimmat uutiset toivoen saavan enemmän katsojia kuin niiden kilpailijat. Uutisia tuotetaan myös niin nopeasti, että aina ei ole mahdollista faktantarkistukseen, tai kaikkien faktojen tarkistamiseen annettuna aikana, jolloin lukijoille tai katsojille jää sijaa omille mielipiteille, joka johtaa mahdollisesti misinformaation leviämiseen.
Vaikutus
Väärä tieto voi vaikuttaa kaikkiin elämän osa-alueisiin. Keskustelun salakuuntelusta voidaan kerätä faktoja, jotka eivät aina ole totta tai vastaanottaja voi kuulla viestin väärin ja levittää tietoa muille. Internetistä joku voi lukea faktoja, jotka eivät ehkä ole tarkastettu tai voi olla virheellinen kokonaisuudessaan.
Politiikassa misinformoitu kansalainen voi olla huonommassa asemassa kuin tietämätön kansalainen. Misinformoidut kansalaiset saattavat lausua mielipiteitään itsevarmasti ja saattavat osaltaan vaikuttaa vaalehin ja käytäntöihin. Jos tieto on esitetty epämääräisesti, epäselvästi, sarkastisesti, tai osittain, vastaanottajien on pakko koota tiedot yhteen ja olettaa oikea tieto.
Mediassa lisääntyvän kasvavan misinformaation seurauksena politiikassa ja uutisissa on luotu verkkosivustoja, jotka erottavat faktat fiktiosta. Esimerkiksi sivusto FactCheck.org on suunniteltu tarkistamaan, ovatko mediassa, erityisesti poliitikkojen puheissa ja tarinoissa olevat asiat totta. Sivustossa on myös foorumi, jossa ihmiset voivat avoimesti kysyä tietoa, jos he eivät ole varma onko se totta. Tämän kaltaiset lähteet tarjoavat tilan, jossa yleisö voi kokoontua ja varmistaa, ovatko median piirissä liikkuvat tarinat päteviä ja luotettavia.
Miten vastata?
Misinformaatioon voi vastata esimerkiksi varomalla, että ei pahenna ongelmaa. Voi myös tarjota korvaavaa selitystä myytin tilalle. Visuaalinen viesti tehoaa usein paremmin kuin sanat. Pitäisi haastaa itse asia, ei ihmistä.
Ihmiset voivat opetella uusia kansalaistaitoja, kuten:
221 Eos
221 Eos on Marsin ja Jupiterin välisellä pääasteroidivyöhykkeellä Aurinkoa kiertävä pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi J. Palisa vuonna 1882. Pikkuplaneetta sai nimensä kreikkalaisen mytologian Eos-jumalattaren mukaan. Pikkuplaneetta Eos on Eos-ryhmän nimikkokappale, ja se on päävyöhykkeen asteroidiksi melko suuri sillä sen läpimitta on noin 104 kilometriä. Tätä päävyöhykkeen kohdetta ei pidä sekoittaa Maan lähelle tulevaan asteroidiin 433 Eros.
Ikaalinen (kauppala)
Ikaalinen oli epäitsenäinen kauppala nykyisen Vanhakauppalan kaupunginosan alueella.
Alue erotettiin silloisesta Ikaalisten maalaiskunnasta 21. huhtikuuta 1858, jolloin perustettiin Ikaalisten epäitsenäinen kauppala, joka oli Suomen ensimmäinen. Sitä luonnehdittiin aikanaan Suomen vanhimmaksi, pienimmäksi ja kauneimmaksi kauppalaksi. Kauppalan alue käsitti silloisen maalaiskunnan suurimman tilan. Ikaalisten epäitsenäinen kauppala lakkautettiin vuoden 1972 alussa, jolloin koko Ikaalisten maalaiskunta muutettiin itsenäiseksi kauppalaksi. Kaupungiksi Ikaalinen nimettiin 1977 kuten Suomen kaikki muutkin siihen asti kauppaloina olleet kunnat pl. Karhula.
Ikaalisten kauppalan vaakuna oli käytössä vuosina 1961–1971.
USS Randolph (CV-15)
USS Randolph (runkonumero CV-15) oli Yhdysvaltain laivaston Essex-luokan lentotukialus. Alus oli palveluskäytössä vuosina 1944–1948 ja 1953–1969, jona aikana se osallistui toiseen maailmansotaan sekä Kuuban ohjuskriisiin.
Valmistus
Alus tilattiin Newport News Shipbuilding and Drydock Companyltä Newport Newsistä Virginiasta, missä köli laskettiin 10. toukokuuta 1942. Alus laskettiin vesille 28. kesäkuuta 1944 kumminaan Guy M. Gilletten puoliso ja otettiin palvelukseen 9. lokakuuta 1944 ensimmäisenä päällikkönään Felix Baker.
Palvelus
Yhdysvaltain puolustusministeriö ilmoitti 7. elokuuta 1968 säästösyistä poistavansa aluksen palveluksesta 49 muun aluksen kanssa. Alus siirrettiin reserviin ja se ankkuroitiin 13. helmikuuta 1969 Philadelphiaan. Alus poistettiin alusluettelosta 1. kesäkuuta 1973.
Ghost in the Machine
Ghost in the Machine on vuonna 1981 julkaistu The Policen albumi. Albumin tekoa inspiroi Arthur Koestlerin kirja The Ghost in the Machine, josta nimi on peräisin. Albumi oli The Policen ensimmäinen, jossa käytettiin runsaasti kosketinsoittimia ja saksofoneja. Yhtye ei pystynyt päättämään valokuvasta albumin kanteen, joten siihen tehtiin kuva yhtyeen kolmen jäsenen päistä LED-grafiikalla, selvästi toisistaan erottuvilla hiustyyleillä, vasemmalta oikealle Andy Summers, Sting ja Stewart Copeland.
"Invisible Sun" julkaistiin singlenä ennen albumin julkaisua. Se oli menestys Britanniassa, saavuttaen parhaimmillaan listasijoituksen 2, vaikka BBC kielsi videon esittämisen, koska se sisälsi aineistoa joka viittasi Pohjois-Irlannin konfliktiin. Myöhemmin kappale "Every Little Thing She Does Is Magic" saavutti listasijoituksen 1 Britanniassa ja 3 Yhdysvalloissa ja "Spirits in the Material World" pääsi Yhdysvalloissa Top 20:een.
"Every Little Thing She Does Is Magic" - kappaleen demoversio on julkaistu Strontium 90 -kokoonpanon Police Academy -albumilla.
Arthur Koestlerin reaktio albumiin on sanottu olleen hiljainen. Hän tunsi kasvavaa rockmusiikin uuden aallon suuntausta vähän. Sting oli nuorena innokas Koestlerin lukija ja myös seuraavaa The Policen albumia, Synchronicityä, inspiroi Koestlerin tuotanto.
Taekwondo kesäolympialaisissa 2008
Pekingin 2008 kesäolympialaisten taekwondokilpailut käytiin 20.–23. elokuuta. Kilpailupaikkana oli Beijing Science and Technology University Gymnasium.
Mitalistit
Lähde: Sports-Reference
Ostrowiecin piirikunta
Ostrowiecin piirikunta on yksi Świętokrzyskin voivodikunnan piirikunnista. Sen arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 108 964. Piirikunnan ainoa kaupunkikunta on hallintokeskus Ostrowiec Świętokrzyski. Viisi maalaiskuntaa ovat Bałtów, Bodzechów, Ćmielów, Kunów sekä Waśniów ja niissä on kylien lisäksi kaksi kaupunkia; Ćmielów ja Kunów.
Ostrowiecin piirikunnan pinta-alasta arviolta 30,7 prosenttia oli metsän peitossa vuonna 2018.
Ostrowiecin piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 10,6 prosenttia. Luku on huomattavan korkea koko Puolan työttömyysasteeseen verrattuna. vasen|pienoiskuva|220px|Piirikunnan väestöpyramidi 2014. Vuoden 2019 lopussa Ostrowiecin piirikunnassa arvioitiin olevan 108 964 asukasta, joista 52,1 prosenttia naispuolisia ja 47,9 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 116 277 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 80 169 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden arvioitiin vuoden 2019 lopussa muodostaneen 14,8 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäisten 59 prosenttia ja eläkeikäisten 26,2 prosenttia väestön keski-iän ollessa 44,7 vuotta. Elävänä syntyneiden määrä oli vuonna 2019 yhteensä 682 lasta.
USS Tonawanda (1864)
Valmistus
Alus tilattiin Philadelphian laivastontelakalta. Alus laskettiin vesille 6. toukokuuta 1864 ja otettiin palvelukseen 12. lokakuuta 1865 päällikkönään William Ronckendorff.
Palvelus
Aluksen valmistuttua liian myöhään osallistuakseen Yhdysvaltain sisällissotaan Tonawanda poistettiin palveluksesta 22. joulukuuta Washingtonin laivastontelakalla. Alus palautettiin palvelukseen 23. lokakuuta 1866 laivastoakatemian koululaivana, jossa tehtävässä se nimettiin USS Amphitriteksi 15. kesäkuuta 1869. Aluksen palvelus Annapoliksessa päättyi 1872, jonka jälkeen se siirrettiin Delawarejoelle. Harlan and Hollingsworth romutti aluksen vuosina 1873-1874 Wilmingtonissa Delawaressa.
Odobenocetops
Odobenocetops on sukupuuttoon kuollut pienten hammasvalaiden suku plioseenilta. Fossiileja on löydetty Perun eteläosista. Kahden pitkän syöksyhampaan ansiosta se näytti mursun ja manaatin sekoitukselta.
Syöksyhampaat
thumb|left|250px|Kolme Odobenocetopsia Odobenocetops on ollut tutkijoiden mielenkiinnon kohteena suurten syöksyhampaidensa vuoksi. Koiraan oikeanpuoleinen hammas saattoi kasvaa jopa 1,35 metriä pitkäksi, kun taas vasen hammas ei yleensä kasvanut 25 senttiä pidemmäksi. Koiraat ovat saattaneet käyttää melko hauraita syöksyhampaitaan taistellessaan naaraista. Naaraiden syöksyhampaat olivat paljon pienemmät. Eläimellä ei ollut syöksyhampaiden lisäksi muita hampaita.
Elintavat
Odobenocetops oli erinomainen uimari, mutta hengitti kaikkien nisäkkäiden tapaan ilmaa, joten se joutui nousemaan pinnalle sukellusten välissä. Se käytti voimakasta pyrstöään uidessaan. Odobenocetopsilla oli hyvä näkökyky, mutta kokonsa takia sillä ei ollut paljon vastusta haille, kuten jättimäiselle megalodonille. Syöksyhampaat eivät olleet tarpeeksi vahvat, että niitä olisi voinut käyttää taistelussa.
Juuso Hedberg
Josef (Juuso) Hedberg (11. toukokuuta 1851 Närpiö – 29. huhtikuuta 1919 Turku ) oli suomalainen pappi, kääntäjä ja valtiopäivämies.
Odobenocetops
Luokittelu
Odobenocetops kuului delfiininsukuisten valaiden yläheimoon, ja sen läheisimmät elävät sukulaiset ovat maitovalas ja sarvivalas.
Juuso Hedberg
Henkilöhistoria
Hedbergin vanhemmat olivat kappalainen Johan Reinhold Hedberg ja Aurora Sofia Lagus. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1875 ja toimi sitten oppikoulun opettajana 1876–1896, pisimpään Jyväskylän lyseon ruotsin kielen ja uskonnon lehtorina 1881–1896. Hedberg vihittiin papiksi 1882, vuonna 1886 hänestä tuli Savonlinnan tuomiorovasti, 1906 Helsingin pohjoisen suomalaisen seurakunnan kirkkoherra ja 1908 Turun tuomiorovasti. Hedberg edusti pappissäätyä valtiopäivillä 1888, 1891, 1897, 1899, 1900, 1904 ja 1905 ja osallistui aktiivisesti valtiolliseen elämään. Hän kannatti innokkaasti suomalaisuusaatetta ja valistusihanteita ja asettui viimeisillä säätyvaltiopäivillä perustuslaillissuomenmieliselle kannalle. Hän kirjoitti sanomalehtiin, toimitti uuden suomennoksen luterilaisen kirkon Tunnustuskirjoista 1897 (1890?) ja julkaisi yhdessä Kaarlo Forsmanin kanssa Xenofonin Anabasin sanakirjan 1879, samoin kuin Uuden testamentin kreikkalais-suomalaisen sanakirjan 1890. Viimeksi mainittu oli ensimmäinen lajinsa sanakirja Suomessa. Hedberg on suomentanut J. H. Merle d’Aubignén Uskonpuhdistuksen historian I-III (1885–1887).
Odobenocetops
Löydöt
Odobenocetopsin fossiileja tavattiin ensimmäisen kerran vuonna 1993, ja siitä tunnetaan vieläkin vain muutama kallon ja luiden jäänne.
Juuso Hedberg
Henkilöhistoria
Hedbergin puoliso vuodesta 1879 oli Minna Sofia Demander (k. 1928).
Luettelo tunnetuista Jehovan todistajista
Tämä on luettelo tunnetuista Jehovan todistajista (luettelossa myös liikkeestä eronneita).
Pukkisaari
Pukkisaari on huvilasaari Espoon itäsaaristossa. Se sijaitsee noin kaksi kilometriä Matinkylän Nuottaniemen venesatamasta kaakkoon. Espoon virallisessa kaupunginosajaossa Pukkisaari kuuluu Matinkylään; saaren ja Matinkylän manneralueen välinen etäisyys on runsas kilometri.
Pukkisaaren pinta-ala on noin 14 hehtaaria. Se kuuluu Espoon itäsaariston rakennetuimpiin saariin. Saaren keskiosa on sisä- ja välisaaristolle tavanomaista havupuuvaltaista metsää. Pukkisaaren korkeimmat kohdat ovat yli kymmenen metriä merenpinnan yläpuolella.
Pukkisaaren naapurisaaria ovat Iso Vasikkasaari luoteessa, Flakaholm koillisessa, Miessaari idässä, Pyöräsaari etelässä ja Pikku Pukkisaari lännessä.
Pukkisaari on saanut nimensä aikakautena, jolloin se oli pukkien laidunmaata.
Intensiteetti
Intensiteetti on fysiikassa suure, joka ilmoittaa kuinka paljon energiaa siirtyy pinta-alayksikön läpi aikayksikössä. Intensiteetin SI-yksikkö on watti neliömetriä kohden (W/m²). Intensiteettisuuretta käytetään usein aaltojen yhteydessä, jos halutaan kuvata pinnan läpäisevän aallon kuljettama energiamäärä sekunnissa.
missä P on teho ja A pinta-ala.
Äänen intensiteetti
Äänen intensiteetti \vec{I}(t) ajanhetkellä t (äänen teho pinta-alayksikköä kohti) voidaan määritellä hiukkasnopeuden \vec{u} ja äänenpaineen p tulona:
Hetkellisen intensiteetin sijaan käytännössä useammin tarvitaan varsinaista ääni-intensiteettiä, joka on hetkellisen intensiteetin keskiarvo ajan suhteen:
Äänen intensiteettitaso
Heikoin ääni, jonka ihmisen korva havaitsee 1 000 Hz:n taajuudella, on intensiteetiltään noin 10-12 W/m². Tämä intensiteetin arvo on valittu akustiikassa äänen intensiteettitason vertailuarvoksi, koska se vastaa likimain kuulokynnystä. Voimakkain ääni, jonka ihmisen korva sietää, on intensiteetiltään noin 1 W/m². Tämä voimakkain ääni on 1012 kertaa kuulokynnyksen suuruinen. Logaritminen asteikko soveltuu hyvin kuvaamaan näin laajaa voimakkuusaluetta.
Äänen intensiteettitaso L_I desibeleinä määritellään havaittavan intensiteetin I ja intensiteetin vertailuarvon I_0 = 10-12 W/m² suhteen kymmenkantaisen logaritmin avulla seuraavasti:
.
Ääni-intensiteetin mittaaminen
Intensiteetin määrittämiseksi tulee tuntea sekä äänenpaine että hiukkasnopeus. Perinteinen mikrofoni mittaa kuitenkin vain äänenpainetta, joten hiukkasnopeuden mittaamiseksi tarvitaan kaksi lähekkäin sijoitettua mikrofonia, joiden havaitseman äänenpaineen vaihe-erosta saadaan hiukkasnopeudelle likiarvo. Mittaamalla intensiteetti äänilähteen ympäriltä voidaan lähteen ääniteho laskea kertomalla intensiteetti mittauspinnan pinta-alalla.
Just a Minute
thumb|250px|Nicholas Parsons nauhoittamassa Just a Minutea BBC Radio 4:n studiolla 2. syyskuuta 2007. Just a Minute on BBC Radio 4:n viihdeohjelma, jota on esitetty vuodesta 1967 alkaen. Ohjelmassa kilpailijat yrittävät puhua annetusta aiheesta 60 sekunnin ajan, ilman epäröintiä, aiheesta poikkeamista tai toistoa. Ohjelman alkuaikoina toistolla tarkoitettiin saman asian sanomista useamman kuin yhden kerran, mutta myöhemmin sääntöä tiukennettiin siten, että kutakin sanaa saa käyttää vain kerran, lukuun ottamatta sanaa "ja". Just a Minuten juontajana on alusta asti toiminut Nicholas Parsons. Kilpailijoina on vieraillut yleensä koomikoita ja muita julkisuuden henkilöitä, kuten Clement Freud, Kenneth Williams, Stephen Fry ja Paul Merton. Ohjelmalla on noin kaksi miljoonaa kuulijaa.
ManagerLeague
ManagerLeague on verkossa selaimella pelattava jalkapallomanageripeli jolla on kymmeniätuhansia aktiivisia pelaajia. Maanantaista perjantaihin on kaksi sarjaottelua vuorokaudessa, viikonloppuina pelataan vain vapaaehtoisia cup-otteluita. Yhden sarjakauden kesto on neljä viikkoa.
USS Ticonderoga (CV-14)
USS Ticonderoga (runkonumero CV-14) oli Yhdysvaltain laivaston Essex-luokan lentotukialus. Alus oli palveluskäytössä vuosina 1944–1947 ja 1954-1973 osallistuen toiseen maailmansotaan ja Vietnamin sotaan.
Valmistus
Alus tilattiin Newport News Shipbuilding and Drydock Companyltä Newport Newsistä Virginiasta, missä köli laskettiin 1. helmikuuta 1943 nimellä USS Hancock. Alus nimettiin uudelleen 1. toukokuuta 1943 USS Ticonderogaksi. Se laskettiin vesille 7. helmikuuta 1944 kumminaan neiti Stephanie Sarah Pell ja liitettiin laivastoon Norfolkin laivastontelakalla 8. toukokuuta ensimmäisenä päällikkönään Dixie Kiefer.
Palvelus
pienoiskuva|Ticonderoga vaurioituneena kamikaze-hyökkäyksen jäljiltä tammikuussa 1945. pienoiskuva|Ticonderogaa tankataan vuonna 1965. Ticonderoga varustettiin ja sille kuormattiin lentorykmentti 80 Norfolkissa. Alus lähti 26. kesäkuuta Brittiläiseen Länsi-Intiaan. Sen miehistö harjoitteli muun muassa lentotoimintaa matkalla. Alus saapui 30. kesäkuuta Trinidadiin Port of Spainiin. Seuraavat kaksi viikkoa aluksen miehistö harjoitteli lähivesillä. Alus lähti 16. heinäkuuta paluumatkalle Norfolkiin, jonne se saapui 22. heinäkuuta. Alus siirrettiin telakalle havaittujen vikojen ja puutteiden korjaamiseksi.
Palvelukseen palattuaan alus lähti 30. elokuuta Norfolkista Panamaan. Se läpäisi kanavan 4. syyskuuta jatkaen matkaa San Diegoon, jonne alus saapui 13. syyskuuta. Alukselle kuormattiin materiaalia muun muassa 77 lentokonetta sekä merijalkaväen joukkoja. Alus lähti 19. syyskuuta Havaijille ja saapui Pearl Harboriin viisi vuorokautta myöhemmin.
Alus oli osallisena ydinaseonnettomuudessa vuonna 1965, kun Douglas A-4 Skyhawk putosi lentokannelta mereen lähellä Japanin rannikkoa. Lentokoneessa oli yksi 1 megatonnin B43-vetypommi, jota ei koskaan löydetty.
Kahden viimeisen tehtävänsä välissä alus oli huhtikuussa 1972 itäisellä Tyynellämerellä lähellä Samoaa osallistuen Apollo 16:n laskeutumiskapselin merestä nostamiseen ja siinä olleiden astronauttien pelastamiseen. Se osallistui sukellusveneidentorjuntaharjoitukseen Etelä-Kiinanmerellä. Syksyllä alus palasi Itäiselle Tyynellemerelle harjoitellen marraskuussa Apollo 17:n pelastamista ja joulukuussa alus nosti laskeutumiskapselin merestä lähellä Samoaa. Alus palasi San Diegoon 28. joulukuuta.
Alus jatkoi palvelustaan vielä yhdeksän kuukautta purjehtien San Diegon edustalla ennen palveluksesta poistamiseen liittyvien toimien aloittamista. Alus poistettiin palveluksesta 1. syyskuuta 1973 ja se poistettiin alusluettelosta 16. marraskuuta.
Wilhelm Neumann-Torborg
thumb|Faun und Nymphe 1890. Wilhelm Neumann-Torborg (24. elokuuta 1856 – 31. joulukuuta 1917 Elberfeld) oli saksalainen kuvanveistäjä.
Neumann-Torborg kävi aluksi piirtämässä ja maalaamassa iltakursseilla Elberfeldissä. Vuodesta 1874 vuoteen 1877 hän opiskeli kuvanveistoa Bad Kreuznachissa ja vuodesta 1878 Leipzigin taidekorkeakoulussa. Hän siirtyi vuonna 1880 Berliiniin Akademie der Künsteen. Hänen opettajinaan toimivat Leipzigissa professori Melchior Zur Straßen ja Berliinissä Otto Knille ja Fritz Schaper.
Punto banco
Punto Banco on perinteinen baccarat-peli, jota pelataan pelaajan ja kasinon välillä. Pelaajan tavoitteena on veikata, kumman käsi on suurempi. Voit lyödä vetoa myös tasapelin puolesta. Peliä pelataan 6 tavallisella korttipakalla, jotka sekoitetaan ennen jokaista kierrosta.
USS Monadnock (1863)
USS Monadnock oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1863 vesillelaskettu puurunkoinen kaksipotkurinen ja kaksitykkitorninen Miantonomoh-luokan monitori.
Punto banco
Pelaajalle (Punto) ja pankkiirille (Banco) jaetaan aluksi kullekin kaksi korttia ja mahdollisesti kolmas kortti kolmannen kortin sääntöjen mukaan. Kaikki kortit jaetaan kuvapuoli ylöspäin. Arvoltaan lähimpänä 9:ää oleva käsi voittaa. Samanarvoiset kädet menevät tasan, jolloin ei pelaaja eikä pankkiiri voita. Numerokortit 2–9 ovat kortin ilmoittaman numeron arvoisia, ässät ovat 1 ja kurkot, rouvat, jätkät ja 10:t ovat 0. Jos käden arvo on vähintään 10, arvosta vähennetään 10. Erotus on käden arvo (esimerkiksi 13 = 3).
USS Monadnock (1863)
Valmistus
Alus tilattiin Bostonin laivastontelakalta, missä köli laskettiin vuonna 1862. Alus laskettiin vesille 23. maaliskuuta 1863 ja otettiin palvelukseen 4. lokakuuta 1864 päällikkönään John M. Berrien.
Wilhelm Neumann-Torborg
Neumann-Torborg voitti vuonna 1885 Rooman stipendin teoksellaan Parisin tuomio, jonka hän oli tehnyt lopputyökseen. Seuraavina vuosina hän eli ja työskenteli Roomassa, jossa hänen vaimonsa Emma Commichau kuoli. Vuonna 1892 Neumann-Torborg palasi takaisin Berliiniin. Hän kuoli vuonna 1917 sairastuttuaan pahoin vierailullaan Elberfeldissä.
USS Monadnock (1863)
Palvelus
Palvelukseenoton jälkeen alus lähti Norfolkiin Virginiaan, missä aluksen päällikkyyden vastaanotti kommodori Enoch G. Parrott 20. marraskuuta. Alus jatkoi matkaansa 13. joulukuuta osallistuakseen Fort Fisheriä vastaan tehtävään hyökkäykseen. Alus liittyi kontra-amiraali D. D. Porterin johtamaan Pohjois-Atlantin sulkulaivueeseen 15. joulukuuta.
Wilhelm Neumann-Torborg
Teoksia
Monet Neumann-Torborgin teoksista tuhoutuivat toisen maailmansodan aikana.
USS Monadnock (1863)
Palvelus
Neljä päivää myöhemmin alus lähti laivueen mukana Beaufortista Pohjois-Carolinasta liittyäkseen Pohjoisvaltioiden laivastoon, joka oli koottu Cape Fear Riverin alueella olevia konfederaation tukikohtia vastaan tehtävää hyökkäystä varten. Jouluaaton aamuna alus saapui jokisuuhun, jota suojasi Fort Fisher. Alle 1200 jaardia rannikosta alus aloitti tulitoiminnan, mitä jatkettiin koko päivä. Seuraavana päivänä pommitusta jatkettiin ja saman aikaisesti kenraali Benjamin F. Butlerin johtamat 2 000 sotilasta laskettiin maihin linnakkeen pohjoispuolelle. Linnakkeen lähelle päästyään joukot kuitenkin vetäytyivät palaten aluksille.
Konfederaation viimeisen merkittävän sataman Wilmingtonin sulkemisessa autettuaan alus siirtyi kohti Charlestonia. Alus ylitti 20. tammikuuta Barin, josta konfederaation joukot olivat vetäytyneet. Ollessaan edelleen Charlestonin alueella alus lähetti 19. helmikuuta miehistönsä vapaaehtoisista kootun osaston saarronmurtaja Deerille. Oltuaan Port Royalissa alus palasi Hampton Roadsiin 15. maaliskuuta. Alus matkasi ylös Jamesjokea 2. huhtikuuta tukeakseen hyökkäystä Richmondiin, minkä jälkeen se osallistui joen raivaamiseen miinoista. Alus palasi 7. huhtikuuta Hampton Roadsiin, mistä se lähti 17. huhtikuuta Atlantille ja edelleen Havannaan valvomaan CSS Stonewallia. Alus palasi 12. kesäkuuta Norfolkiin, mistä se siirrettiin 20. kesäkuuta Philadelphian laivastontelakalle valmistautumaan länsirannikolle siirtämiseen.
Alus lähti 5. lokakuuta USS Vanderbiltin, USS Tuscororan ja USS Powatanin kanssa Philadelphiasta. Lukuisten Etelä-Amerikan satamissa tehtyjen pysähdysten jälkeen osasto läpäisi Magalhaesin salmen jatkaen San Franciscoon, jossa se ankkuroitui kaupungin edustalle 21. kesäkuuta 1866. Alus siirtyi 26. kesäkuuta Vallejoon, jossa se siirrettiin Mare Islandin telakalle. Alus poistettiin palveluksesta 30. kesäkuuta.
USS Neosho
USS Neosho voi tarkoittaa seuraavia Yhdysvaltain laivaston aluksia:
Jafar
thumb|300px|Jafar muuttui voimakkaimmaksi noidaksi saadessaan Hengeltä toisen toiveensa.
Jafar (arab: جعفر [Ja'far]) on Aladdin-piirroselokuvissa esiintyvä hahmo. Jafar esiintyy ainakin elokuvissa Aladdin, Jafarin paluu ja vuoden 2019 uusintaversiossa Aladdin. Lisäksi hahmo esiintyy The Walt Disney Companyn Mikki Hiiren taikajoulu – Lumisia tarinoita ja Mikin Ketkuteatteri -piirroselokuvassa sekä Herkuleksesta tehdyssä animaatiosarjassa jaksossa "The Arabian Night" sekä Olipa kerran -sarjan spin off-kaudella ja kuudennella kaudella. Jafar nähdään myös vuonna 2000 julkaistussa Aladdin: Nasiran kosto -pelissä, jossa Jafarin sisko Nasira yrittää herättää häntä henkiin. Jafar toimi sulttaanin visiirinä eli luotetuimpana neuvonantajana. Aladdin-elokuvassa Jafar havitteli sulttaanin tytärtä Jasminea ja samalla sulttaanin paikkaa itselleen. Jafarin saatua Hengen sisältävän taikalampun itselleen, hän käytti ensimmäisen toiveensa sulttaaniksi muuttumiseen ja toisen toiveensa muuttuakseen vahvaksi noidaksi.
Taistellessaan Aladdinia vastaan Jafar muutti itsensä noituudella suureksi kobraksi. Kolmannen toiveensa hän käytti muuttuessaan punaiseksi, kaikkein voimakkaimmaksi hengeksi Ifritiksi, joka muistuttaa ulkonäöltään paholaista. Jafarilla on apuri, papukaija Jago, mutta lintu kuitenkin vaihtaa myöhemmin puolta. Elokuvassa Jafarin paluu Jafarilla on toinen ystävä, rosvopäällikkö Abis Mal. Abis Mal vastusti Aladdinia, koska tämä oli ottanut hänen rosvojoukoltaan pois näiden ryöstämät aarteet.
Jafar henkiolentona
Jafar käytti kolmannen toiveensa tullakseen hengeksi, koska Aladdin oli sanonut hänelle, että Hengellä on suuremmat voimat kuin Jafarilla on koskaan ollut. Jafarista tuli suuri, lihaksikas ja paholaista muistuttava olento, jolla on punainen iho, keltaiset silmät sekä musta, lyhyt parta ja mustat, letiksi laitetut hiukset. Jafarista tuli paljon voimakkaampi kuin Hengestä, mutta hän huomasi liian myöhään, että henkien on elettävä vankina taikalampun sisällä. Hengen voi kuitenkin vapauttaa, jos lampun herra toivoo sille vapautta. Jos lamppu tuhoutuu, tuhoutuu henkikin ja näin kävi elokuvan Jafarin paluu lopussa, kun Jafarin lemmikkipapukaija Jago kääntyi Jafaria vastaan ja potkaisi haavoittuneena Jafarin lampun sulaan laavaan.
Ulkonäkö
Jafar on pitkäsorminen, laiha, pitkä ja synkkä mies. Jafarin iho on kelmeä ja kellertävä. Hänen päänsä muistuttaa pääkalloa. Hänellä on lyhyt, musta parta ja hän pitää usein suurta koristeellista turbaania jonka otsan keskellä on punainen rubiini ja se yläpäässä punainen suoraksi laitettu höyhen. Jafarin paluu -elokuvassa hänen pukunsa on punainen ja hänen turbaanissaan on liekkiä muistuttava kuvio. Hänellä on usein mukanaan käärmesauva, jolla hän pystyy hypnotisoimaan uhrinsa.
Uudistetussa versiossa Jafar on huomattavasti nuorempi, mutta hänen asunsa on samanlainen kuin alkuperäisessä piirretyssä elokuvassa.
Luonne
Jafar on omahyväinen, hedonistinen ja vallanhimoinen. Piirroselokuvissa hän halusi tulla maailman mahtavimmaksi noidaksi ja sulttaaniksi hallitsemaan Agrabaa. Jafar on muista piittaamaton, ja tekee mitä tahansa päästäkseen valtaan. Vaikka hänellä olikin uskollinen kätyri Jago, Jafar ei kuitenkaan kohdellut tätä erityisen hyvin.
Televisiosarjassa
Herkules-animaatiosarjan jaksossa "The Arabian Night" Hades herättää Jafarin uudelleen henkiin tuomalla hänen sielunsa takaisin. Jafar on kuolemansa myötä menettänyt voimansa, jotka hänellä oli henkenä ollessaan, mutta Hades antaa hänelle uuden käärmesauvan, joka tekee Jafarista jälleen ihmisen antaen hänelle samat noitavoimat kuin hänellä aiemmin oli. Hades liittoutuu Jafarin kanssa kukistaakseen Herkulesin, mutta Aladdinin ja Herkulesin yhteistyön avulla Jafar ja Hades kukistuvat ja Jafarin sielu joutuu ikuisiksi ajoiksi kuoleman jokeen manalassa.
Olipa kerran -televisiosarjan spin off-kaudella Once Upon a Time in Wonderland Jafar esiintyi Sulttaanin aviottomana lapsena ja hänellä oli Amara-niminen naisystävä ja opettaja, joka herätti Jafarin kiinnostuksen henkiin ja kertoi hänelle voivansa uudelleenkirjoittaa taikuuden lait kolmen hengen ja kahden noidan avulla. Jafar myöhemmin petti Amaran ja muutti hänet käärmesauvaksi saadakseen hänen voimat itselleen. Jafar esiintyi myös Olipa kerran -sarjan kuudennella kaudella.
Descendants
Descendants-elokuvasarjassa paljastetaan, että Jafar on herätetty uudelleen henkiin ja vangittu Isle of the Lostille yhdessä Jagon kanssa ja hänellä on Jay-niminen poika. Jafar pitää saarella pientä kauppaa, joka myy erilaisia esineitä ja varastettua kauppatavaraa. Jafarin koti on kaupan takaosassa ja hänellä on huomattava rahakokoelma, jota hän laskee säännöllisesti rauhoittaakseen mieltään. Jafarin papukaijalla Jagolla on Othello-niminen jälkeläinen, joka on annettu lemmikiksi Pahan Kuningattaren tyttärelle Evielle. Lisäksi Jafarin entinen liittolainen Agrabahin kuninkaallinen tähtitieteilijä, joka teki ensiesiintymisensä romaanissa Descendants: Isle of the Lost, on myös karkoitettu saarelle. Hänellä on Reza-niminen poika, joka on Carlosin kilpailija Dragon Hallin koulussa.
Katso myös
List of Disney's Aladdin characters
Nanboku-chō-kausi
Nanboku-chō-kausi eli ”eteläisen ja pohjoisen hovin kausi” oli Japanin historian noin 60 vuoden pituinen aikakausi, joka kesti vuodet 1336–1392. Sitä voidaan pitää osana pidempää Muromachi-kautta tai omana siitä erillisenä aikakautenaan. Nanboku-chō-kausi alkoi keisari Go-Daigon yrittämästä keisarinvallan palauttamiseen tähdänneestä Kenmu-restauraatiosta vuosina 1333–1336. Restauraation epäonnistuttua keisari joutui pakenemaan hoveineen Kiotosta Yoshinoon. Ashikaga-klaanin pää Ashikaga Takauji perusti samalla Kiotoon uuden sotilashallinnon ja keisarihuoneen. Kahden hovin välinen konflikti ratkesi vasta vuonna 1392.
Historia
thumb|250px|Keisari Go-Daigo
Kamakurasta käsin hallinneen Kamakura-shōgunaatin valta heikkeni 1200-luvun lopulla. Sen myötä Kioton aatelisten keskuudessa vahvistui liike saada valta takaisin sotilasluokalta. Samaan aikaan syntyi kaksi vallasta kilpailevaa keisarihuoneen sukuhaaraa, vanhempi haara ja nuorempi haara. Molemmat tavoittelivat Kamakuran sotilashallinnon tukea. Vuonna 1317 shōgunaatti ehdotti, että haarat voisivat vuorotella valtaannousussa, mutta kiista ei hellittänyt kompromissiehdotuksen myötä. Vuonna 1318, kun keisariksi nousi nuoremmasta haarasta Go-Daigo, väistynyt keisari Go-Uda hajotti eläköityneen keisarin in no chō -viraston, jolloin kaikki valta keskittyi Go-Daigon käsiin.
Lucius Postumius Albinus (vuoden 173 eaa. konsuli)
Lucius Postumius Albinus oli roomalainen valtiomies, joka toimi konsulina vuonna 173 eaa.
Nanboku-chō-kausi
Historia
Go-Daigo pakeni hoveineen Kioton eteläpuolisille vuorille Yoshinoon lähelle Naraa. Takauji nimitti keisariksi Kiotoon keisarisuvun vanhemman sukuhaaran edustajan ja perusti siten kilpailevan hovin. Takauji perusti myös uuden sotilashallinnon, jonka hänen pojanpoikansa Ashikaga Yoshimitsu siirsi myöhemmin Kioton Muromachi-kaupunginosaan, jossa se sai lopullisen muotonsa ja jonka mukaan se on nimetty Muromachi-shōgunaatiksi.
Lucius Postumius Albinus (vuoden 173 eaa. konsuli)
Albinus oli preettorina vuonna 180 eaa., jolloin hänet lähetettiin Hispania Ulteriorin provinssiin nykyiseen Espanjaan. Albinus kukisti siellä lukuisia heimoja muun muassa lusitaanit. Vuonna 178 eaa. Albinus palasi takaisin Roomaan ja sai triumfin ansioistaan Hispania Ulteriorissa.
Nanboku-chō-kausi
Historia
Go-Daigo ja hänen seuraajansa pitivät pakolaishovin elossa usean vuosikymmenen ajan. Koska Ashikaga-hallinto sai legitimiteettinsä omalta Kioton-hoviltaan, kilpaileva hovi vahvisti heitä vastustavia voimia. Voimakkailla sotilaskuvernööreillä (shugo) oli ollut ratkaiseva asema uuden hallinnon perustamisessa, ja he tulivat yhä itsenäisemmiksi keskushallinnosta. Yoshimitsu onnistui vähitellen saamaan heidät hallintaansa. Vuonna 1392 hän onnistui lopulta myös yhdistämään kilpailevat hovit, lähes 60 vuoden jaon jälkeen. Vallanperimys siirtyi tällöin pohjoiselle Kioton-hoville. Yoshimitsun myötä Ashikaga-hallinto saavutti täysi-ikäisyytenä, ja lyhyttä aikakautta vuosina 1392–1408 pidetään Ashikagojen huippukautena ja kulttuurin kukoistusaikana.
Lucius Postumius Albinus (vuoden 173 eaa. konsuli)
Vuonna 173 eaa. hänet valittiin konsuliksi yhdessä Marcus Popillius Laenaksen kanssa, jolloin hänen piti lähteä sotaretkelle Liguriaan. Albinus kuitenkin joutui lähtemään Campaniaan, Etelä-Italiaan selvittämään riitaa valtion ja yksityishenkilöiden välillä. Tämä vei koko kesän, joten hän ei pystynyt lähtemään provinssiinsa Liguriaan.
Nanboku-chō-kausi
Kulttuuri
Nanboku-chō-kausi oli epävakaa, kaoottinen ja verinen ajanjakso Japanin historiassa. Siitä huolimatta uudenlainen kulttuuri syntyi sen aikana: ”uusi runomuoto renga (klassinen ketjuruno) syntyi Nijō Yoshimoton (1320–1388) johdolla; historiankronikoita alettiin kirjoittaa kansankielellä; zenmunkit kirjoittivat hienoimmat kiinalaiset runonsa (kanshi); kyōgen-näytelmiä (koomista draamaa) esitettiin; ja Kan’ami (1333–1384) teki ensi kerran nō-teatterista korkean taidemuodon.”
Lucius Postumius Albinus (vuoden 173 eaa. konsuli)
Vuonna 171 eaa. Albinus lähti lähettiläänä tapaamaan Numidian kuningasta Masinissaa sekä karthagolaisia tavoitteenaan kutsua joukkoja sotaan Makedonian kuningasta Perseusta vastaan. Kaksi vuotta myöhemmin hän oli ehdolla kensoriksi, mutta häntä ei lopulta valittu. Seuraavana vuonna hän oli Lucius Aemilius Paulluksen mukana Makedonian sotaretkellä ja johti yhtä legioonaa ratkaisevassa Pydnan taistelussa.
Nanboku-chō-kausi
Kulttuuri
Nanboku-chō-kauden tapahtumia kuvaa elävästi 1340–1370-luvuilla kirjoitettu sotakronikka Taiheiki (”suuren rauhan kronikka”). Se kertoo paitsi hovin myös eri samuraisukujen historiasta ajan levottomuuksien aikana, ja sillä oli merkittävä vaikutus kansankulttuuriin. Muita merkittäviä Nanboku-chō-kaudella kirjoitettuja historiankirjoja ovat Kamakura-kaudesta kertova Masukagami (”kirkas peili”, 1338–1376) ja eteläisen hovin näkökulmasta kirjoitettu Kitabatake Chikafusan laatima Jinnō Shōtōki (”jumalten ja hallitsijoiden kronikka”, 1339, 1343).
Lucius Postumius Albinus (vuoden 173 eaa. konsuli)
Albinus oli luultavasti Spurius Postumius Albinus Paulluluksen ja Aulus Postumius Albinus Luscuksen veli.
Nanboku-chō-kausi
Kulttuuri
Klassinen hovikulttuuri katosi vähitellen Nanboku-chō-kaudella. Sen korvasivat etenkin edellä mainitut kirjallisuuden ja draaman muodot: ketjurunous, kiinalainen runous, nō-teatteri, kyōgen ja tanssi.