cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Léa Lemare
Lemare on osallistunut MM-kilpailuihin neljä kertaa. Oslossa 2011 Lemare oli normaalimäen 33:s. Val di Fiemmessä 2013 hän oli normaalimäen 38:s. Sekajoukkuemäessä hän oli viides Ranskan joukkueen kanssa. Falunissa 2015 hän sijoittui normaalimäessä 32:nneksi ja sekajoukkuemäessä kahdeksanneksi, Lahdessa 2017 normaalimäessä 20:nneksi ja sekajoukkuemäessä kymmenenneksi.
Sotšin olympialaisissa 2014 hän sijoittui 20:nneksi.
Lemaren ensimmäinen maailmancup-kilpailu oli Lillehammerissa 3. joulukuuta 2011. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti oltuaan 21:s Hinterzartenissa tammikuussa 2012. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kymmenes Ljubnossa helmikuussa 2013. Parhaimmillaan hän on sijoittunut kahdeksanneksi Râșnovissa maaliskuussa 2014.
Lemare kilpaili ensimmäisen kerran Continental Cupissa Bischofsgrünissä 8. elokuuta 2010. Hän oli kilpailun 48:s. Hänen paras sijoituksensa Continental Cupissa on toinen Oberwiesenthalista 19. elokuuta 2011.
Deepak Bista
Deepak Bista (s. 2. heinäkuuta 1976 Dlanaach) on nepalilainen taekwondoin.
Hr. Ms. Piet Hein (F811)
Hr. Ms. Piet Hein (runkonumero F811) oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston Kortenaer-luokan ohjusfregatti.
Deepak Bista
Bista sijoittui Pekingin olympialaisissa 2008 jaetulle seitsemännelle sijalle miesten alle 80 kg:n painoluokassa. Hän hävisi sarjan kultamitalistille, iranilaiselle Hadi Saeille ja pronssimitalistille, kiinalaiselle Zhu Guolle. Hän sijoittui kolmanneksi Aasian olympiakarsintaturnauksessa 2008.
Hr. Ms. Piet Hein (F811)
Valmistus
Alus tilattiin Royal Scheldeltä Vlissingenistä. Sen köli laskettiin 28. huhtikuuta 1977 ja alus laskettiin vesille 3. kesäkuuta 1978. Alus valmistui 14. huhtikuuta 1981.
Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta 1998 ja se myytiin Yhdistyneille arabiemiirikunnille, joka liitti sen laivastoonsa nimellä Al Emirat. Alus on poistettu palveluksesta ja siitä on tehty huvijahti.
Deepak Bista
Bista sai pronssia Aasian kisoissa Busanissa 2002 ja Dohassa 2006. Hän oli ensimmäinen urheilija, joka voitti kultamitalin neljissä peräkkäisissä Etelä-Aasian kisoissa: Kathmandussa 1999, Islamabadissa 2003, Colombossa 2006 ja Dhakassa 2010.
Collatia
thumb|240px|Collatian ja Via Collatinan sijainti [[Johann Gustav Droysen|Gustav Doysenin historiallisen kartaston (1886) mukaan.]] Collatia oli antiikinaikainen kaupunki Latiumissa, noin 15 kilometriä Roomasta itään, Anienejoen ja Gabiin kaupungin välimaastossa. Sekä Vergiliuksen että Dionysioksen mukaan se oli latinalaisen Alba Longan perustama siirtokunta. Siksi on outoa, että Livius kirjoittaa sen kuuluneen alun perin sabiineille.
Tarquinius Priscuksen valtakaudella Collatia menetti itsenäisen asemansa sabiinien antauduttua roomalaisille 13. syyskuuta 585 eaa. Tarquinius perusti kaupunkiin varuskunnan ja nimitti sen kuvernööriksi veljenpoikansa Egeriuksen, joka muutti sukunimensä muotoon Collatinus nimityksen jälkeen. Myös Egeriuksen poika Tarquinius Collatinus asui Collatiassa vaimonsa Lucretian kanssa. Liviuksen mukaan kuninkaan pojan häpäistyä Lucretian kunnian kaupungista alkoi kansannousu, joka johti Rooman viimeisen etruskikuninkaan syrjäyttämiseen ja tasavallan perustamiseen 509 eaa.
Pian tämän jälkeen Collatia alkoi ilmeisesti menettää merkitystään. Ciceron elinaikana (106 eaa. – 43 eaa.) se oli enää vähäpätöinen kaupunki, jonka talot olivat jo pahoin rapistuneita. Strabonin Geografian (noin 7 eaa. – 23 jaa.) mukaan se oli pieni kylä, ja Pliniuksen Naturalis historiassa (77 jaa.) se nimetään yhdeksi Latiumin kadonneista kaupungeista. Tämän jälkeen Collatiaa ei enää mainita historian kirjoituksissa, mutta tieto kaupungin olemassaolosta on säilynyt kaupunkiin johtaneen Via Collatinan nimessä.
Collatian tarkkaa sijaintia ei ole koskaan pystytty varmuudella osoittamaan. Uskottavimpana vaihtoehtona on pidetty Anienejoen etelärannalla kohoavaa yksinäistä kukkulaa, jonka laelle rakennettiin keskiajalla Castello di Lunghezzan linnoitus. Vuodesta 2009 lähtien tehdyissä arkeologisissa kaivauksissa on kuitenkin löydetty viitteitä siitä, että Collatia olisi sijainnut Rooman esikaupunkialueella, nykyisellä La Rustican asuinalueella.
Gheorghe Bibescu
Gheorghe Bibescu (1804 – 1873) oli Valakian hospodar (prinssi) vuosien 1843 ja 1848 välillä. Hänen hallitsijakausi päättyi hullun vuoden innoittamaan Valakian vallankumoukseen.
Poliittisen uran alku
Bibescu synty Craiovan kaupungissa, Bibescun pajari perheeseen. Opiskeltuaan Pariisissa lakia, hän palasi takaisin synnynseuduilleen ja valittiin Venäjän keisarikunnan muodostamaan tilapäishallitukseen, edustamaan Doljin piirikuntaa Pavel Kiseleffin hallinnossa. Hän kohosi jatkuvasti urallaan ja oli ehdolla hospodariksi edellisissäkin vaalaissa, mitkä voitti Alexandru II Ghica.
Valinta
thumb|330px|Valakian kansankokous vuonna [[1837.]] 1. tammikuuta vuonna 1843 käytiin ensimmäiset vaalit Valakiassa Venäjän keisarikunnan luoman "perustuslain" pohjalta. Vaalit järjestettiin Ghican hallinnon väärinkäytösten vuoksi. Vaaleissa oli useita ehdokkaita, joista Bibescu ja hänen vanhempi veljensä Barbu Ştirbei olivat Venäjän keisarikunnan suosikkeja. Bibescu valittiin hospodariksi ja häntä tukivat niin konservatistiset pajarit kuin nuoremmat liberatistitkin. Bibescu myönsikin armahduksen Ghica:n valtakautta vastustaneille Romanian liberaaleille.
Trandafiloffin kauppa ja kansankokouksen hajottaminen
Keväällä 1844 Valakian kansankokous hyväksyi Venäjän keisarikunnan ehdotuksen yksityisomistuksissa olevien kaivosten kansallistamisesta. Jos kaivoksen omistaja ei suostuisi muutokseen, Venäläinen yhtiö pakkolunastaisi sen 12 vuodeksi ja maksaisi tuotosta 10% sen entiselle omistajalle ja 10% Valakialle. Bibescu hyväksyi sopimuksen, mitä kutsuttiin Trandafiloffin kaupaksi, mutta kansankokous vastusti sitä. Edustajat näkivät sen Venäjän keisarikunnan puuttumisena Valakian sisäisiin asioihin. Myöhemmin sopimus peruttiin, mutta koska Bibescu oli jäänyt "kahden tulen väliin" hän hajotti kansankokouksen ruhtinas Nikolai I:sen luvalla 4. maaliskuuta vuonna 1844. Uusien kansankokouksien vaalien alla hän vaiensi opposition hänelle myötämielisten lainsäädäntöelinten avustuksella. Bibescun suosio väheni kansallismielisten parissa, sillä hänen mielestään Romanian kulttuuri ja kieli ei sopinut modernisaatioon, vaan hän perusti ranskan kielisen koulun valtakuntaan.
Vallankumouksen aattona 1848
thumb|250px|Islazin julistus. Kiseleff kehotti Bibescua järjestämään joulukuussa 1846 uudet kansankokouksen vaalit. Vaalit voitti hospodarille myötämieliset pajarit. Tällä valtuutuksella Bibescu ajoi läpi useita lakialoitteita. Yksi lakialoitteesta koski Ortodoksisen kirkon papistoa, missä kirkon budjetti piti hyväksyttää hospodarilla. Toinen merkittävä lakialoite oli kirkolle ja valtiolle kuuluvien romani orjien vapauttaminen.
Gheorghe Bibescun myötä suhteet Moldavian hallitsijan hospodar Mihail Sturdzan välillä paranivat. Vuodesta 1847 lähtien näiden kahden valtion välillä oli tulliliitto. Tulliliiton myötä hän yritti vähentää ulkopuolisten kauppiaiden ja kiltojen vaikutusvaltaa Valakiassa.
thumb|220px|Maria Văcărescu-Bibescu. Kesällä vuonna 1848 vallankumous puhkesi. Valakian radikaalit ainekset olivat turhaan yrittäneet saada Bibescua puolelleen. 9. kesäkuuta he jättivät Islazin julistuksen. 11. kesäkuuta Bibescu hyväksyi julistuksen ja luopui vallasta. Valtaa ryhtyi käyttämään väliaikainen hallitus, mikä kaatui syyskuussa Osmanien vallatessa Valakian. Vuonna 1859 Bibescu oli jälleen konservatistienehdokkaana kruunuun.
Siviilielämä
Gheorghe Bibescu oli naimisissä Zoe Brâncoveanun kanssa, minkä myötä hänellä oli oikeus vaimonsa suvun titteleihin ja omaisuuteen. Bibescu joutui kirkon kanssa ongelmiin, sillä vaimonsa mielenterveysongelmien vuoksi haettu ero aiheutti skandaalin. Hän sai lopulta eron vuonna 1845 ja samana vuonna meni naimisiin Maria Văcărescun kanssa Focşanissa. Brâncoveanun suku jatkui kuitenkin hänen pojassaan Grégoire Bibesco-Bassarabassa. (Joka oli kuuluisan kirjailijan Anna de Noaillesin isä. )
The U.S. Albums
The U.S. Albums on brittiläisen The Beatles -yhtyeen vuonna 2014 julkaistu 13 CD-levyn albumiboksi, joka sisältää yhtyeen Yhdysvalloissa vuosina 1964–1970 julkaistuja albumeja. Jokainen CD sisältää kappaleet stereona ja monona.
SS Traffic (1911)
pienoiskuva|SS Traffic SS Traffic oli SS Nomadicin sisaralus, joka liikennöi White Star Linen laivojen tenderinä. Sen sisaralus SS Nomadic on nykyään Belfastissa Titanic-museon vieressä. SS Traffic upposi toisen maailmansodan aikana.
Haudutuspata
right|thumb|260px|Haudutuspata thumb|260px|Haudutuspata
Haudutuspata eli ruokahaudutin on kodinkone, jota käytetään ruoan hitaaseen kypsentämiseen. Haudutuspata on omalla sähkövastuksella lämpiävä teräskattila, jossa on keraaminen kulho ruoka-aineksia varten. Padan kansi on lasia.
Yhdysvalloissa haudutuspata ollut käytössä 1970-luvulta lähtien.
W.A.S.P. (albumi)
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 6.
Jacob Haugaard
Jacob Haugaard (s. 12. toukokuuta 1952, Tvøroyri, Färsaaret) on tanskalainen koomikko, näyttelijä, muusikko ja TV-juontaja. Haugaard toimi myös kansanedustajana Tanskan kansankäräjillä vuosina 1994–1998.
Taiteellinen ura
Haugaard valmistui Risskov Gymnasium -lukiosta vuonna 1974. Hän on työskennellyt mm. muurarina, merimiehenä, ovimiehenä ja kotiopettajana. .
Ensimmäisen levynsä, Århus By Night, Haugaard julkaisi vuonna 1978.
Filmografia
Haugaard on näytellyt kolmessa elokuvassa. Osassa hän on ollut myös taustavaikuttajana.
Poliittinen ura
Haugaard on ollut ehdokkaana kansankäräjien edustajaksi useaan kertaan lähinnä vitsinä. Ensimmäisissä parlamenttivaaleissaan hän sai vain 797 ääntä. Hän kuitenkin tuli valituksi vuoden 1994 vaaleissa saatuaan 23 253 henkilökohtaista ääntä. Lisäksi hän on ensimmäinen ja toistaiseksi ainoa henkilö, joka on tullut valituksi itsenäisenä ehdokkaana. .
Hänen vaalisloganinsa oli: ”Jos työ on tervettä, annetaan sitä sairaille.” Haugaardin koomisiin vaalilupauksiin kuuluivat mm. seuraavat :
Haugaardin onnistui osittain lunastaa yksi vaalilupauksistaan, kun vuonna 1996 Tanskan armeijan kenttämuonitukseen otettiin pieniä paketteja suklaalevitettä.
Yksityiselämä
Haugaard on elänyt yhdessä puolisonsa Ilse Wilmotin kanssa vuodesta 1980, ja pari meni naimisiin 12. toukokuuta 1982. Heillä on kolme lasta. Vuonna 2011 Wilmot julkaisi kirjan Haugaardin alkoholiongelmista. . Wilmot muutti yllättäen pois lasten kanssa, mikä säikäytti Haugaardin. Hän lopetti alkoholin käytön vuonna 1992.
Haugaard on ollut vetovastuussa useaan kertaan Grøn-hyväntekeväisyyskonserttia (vuoteen 2017 Grøn Koncert), jota ovat järjestämässä mm. lihastaudeista kärsivien potilaiden Muskelsvindfonden-säätiö. Haugaardin poika Nicolai kuoli vuonna 2008. .
Risto Lemström
Risto Ilmari Lemström, sukunimi vuodesta 1966 Laevuo (s. 1. heinäkuuta 1936 Turku) on suomalainen lastenkirjailija.
Teoksia
Nimellä Risto Lemström:
Christel Pascal
Christel Pascal (s. 6. lokakuuta 1973 Gap) on ranskalainen alppihiihtäjä, kaksinkertainen MM-mitalisti.
Pascal debytoi aikuisten arvokisoissa Sestrieren MM-kilpailuissa 1997 sijoituttuaan pujottelussa kahdeksanneksitoista. Hän toisti saman sijoituksensa pujottelussa Vailissa 1999 ja voitti samassa lajissa kaksi vuotta myöhemmin St. Antonissa MM-hopeaa Anja Pärsonin jälkeen. Hän oli St. Antonissa lisäksi suurpujottelussa seitsemäs sekä St. Moritzin 2003 ja Bormion 2005 MM-pujotteluissa kahdestoista. Hän oli mukana myös voittamassa Ranskalle ensimmäisen kerran ohjelmassa olleen joukkuekilpailun pronssia Bormiossa 2005. Olympialaisissa hän on parhaimmillaan sijoittunut suurpujottelun 25:nneksi Salt Lake Cityssä 2002.
Maailmancupissa Pascal on voittanut yhden osakilpailun: Copper Mountainin pujottelukisan 20. marraskuuta 1999. Samalla kaudella hän sijoittui pujottelucupin kokonaispisteissä toiseksi. Maailmancupin osakilpailuissa hän on sijoittunut kolmen parhaan joukkoon yhteensä yhdeksän kertaa, kaikki pujottelukilpailuissa.
Pavel Fedotov
Pavel Andrejevitš Fedotov (4. heinäkuuta (J: 22. kesäkuuta) 1815 Moskova – 26. marraskuuta (J: 14. marraskuuta) 1852 Pietari) oli venäläinen taidemaalari. Hän sai taidepiirien huomion jo palvellessaan armeijassa 1834–1844. Fedotov omistautui taideuralleen lähdettyään armeijasta 1844, mutta hänen uransa päättyi jo 1850-luvun alussa mielenterveysongelmiin. Häntä pidetään venäläisen genremaalauksen isänä.
Elämä
thumb|275px|Majurin kosinta (1848). Fedotov syntyi köyhtyneen moskovalaisen virkamiehen perheeseen. Hän kävi vuosina 1826–1833 kadettikoulua, josta valmistui loistavin arvosanoin, ja palveli sen jälkeen vänrikkinä Henkikaartin suomenmaalaisessa rykmentissä Pietarissa. Hänestä oli kouluaikanaan kehittynyt lahjakas piirtäjä ja hän oli jo saanut huomiota taidepiireissä. Fedotov palveli armeijassa 1834–1844. Sinä aikana hän piirsi ja maalasi muotokuvia sekä kirjoitti runoja. Heikon terveytensä vuoksi hän oli usein sairauslomalla ja omistautui silloin taiteellisille harrastuksilleen. Hän myös kävi Pietarin taideakatemian piirustusluokalla, vaikka ei ollutkaan kirjoilla akatemiassa. Vähitellen hänen taiteellinen ilmaisunsa kehittyi vakavampaan suuntaan. Vuonna 1837 suuriruhtinas Mihail Pavlovitš ihastui Fedotovin maalaukseen, joka esitti häntä tarkastamassa rykmenttiä, ja kehui taiteilijaa itselleen keisarille. Fedotoville tarjottiin sadan ruplan kuukausiavustusta, jos hän ryhtyisi täysipäiväiseksi taiteilijaksi. Koska summa oli vaatimaton, Fedotov jäi toistaiseksi suomenmaalaisen rykmentin palvelukseen, mutta käytti vapaa-ajallaan keisarillisen avustuksen taiteentekemiseen ja yksityisopiskeluun tunnetun taidemaalarin Karl Brjullovin johdolla. Brjullov oli vakuuttunut hänen kyvyistään ja rohkaisi häntä keskittymään taiteilijan uraan.
Fedotov erosi lopulta vuonna 1844 armeijasta ja omistautui kokonaan taiteelle, erityisesti öljymaalaukselle. Kolme hänen työtään oli vuonna 1849 esillä taideakatemian näyttelyssä, ja hän sai akateemikon arvon maalauksestaan Majurin kosinta (1848). Hänen aktiivinen taiteilijanuransa ehti kestää vain kahdeksan vuotta, sillä 1850-luvun alussa hänen mielenterveytensä romahti ja hän kuoli suljetussa laitoksessa vain 37-vuotiaana.
Taide
thumb|Tuore ritari. Virkamiehen aamu ensimmäisen kunniaristin saamisen jälkeen (1846). Fedotovin varhaisimmat maalaukset 1830-luvulta esittävät hänen rykmenttiinsä liittyneitä aiheita ja tapahtumia. Hänen piirustuksensa sisälsivät usein maltillista yhteiskuntakritiikkiä köyhyyden ja varakkuuden ristiriidan kuvaamisen muodossa. Hänen töissään keskeisessä roolissa ovat arkipäiväiset tilanteet ja tavalliset, aitoina kuvatut ihmiset, joista useimmat muut tuon ajan venäläiset taiteilijat eivät olleet kiinnostuneita. Fedotov osasi antaa jokaiselle kuvaamalleen ihmiselle itsenäisen persoonallisuuden. Hän kuvasi paljon varsinkin kaupunkien porvariston elämää. Fedotovin ensimmäisissä genremaalauksissa on nähty yhtymäkohtia William Hogarthin tyyliin. Näille töille ovat usein tyypillisiä dramaattiset asennot ja vahva kerronnallisuus.
Fedotovin viimeisinä elinvuosina hänen tyylinsä muuttui. Arkipäivän tilanteiden humoristinen ja satiirinen kerronnallinen kuvaus (Tuore ritari, 1846) vaihtui yksinäisiä hahmoja kuvaavaan traagiseen minimalismiin (Leski, 1851–1852). Fedotovin viimeisiin töihin kuuluvassa maalauksessa Encore, vielä kerran! (1852) vallitsee pysähtynyt tunnelma, mutta hallittu toteutus vangitsee katsojan katseen.
1800-luvun jälkipuoliskon venäläiset realistiset genremaalarit pitivät Fedotovia edelläkävijänään.
Johannes Kronlöf
pienoiskuva|Johannes Kronlöf
Johannes (Hans) Alfred Kronlöf oli suomalainen jääkärieverstiluutnantti Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Tomas Kronlöf ja Beata Antbrams. Hänet vihittiin avioliittoon vasta vuonna 1925 Irja Kerttu Kariston kanssa.
Opinnot
Kronlöf kävi kansakoulun ja Vöyrin kansanopiston ja Ruotsalaisen kansanakatemian Malmilla vuosina 1912–1913. Hän suoritti yksityisesti viidennen luokan Vaasan ruotsalaisessa yhteiskoulussa vuonna 1923. Hän suoritti Jääkärialiupseereille järjestetyn aktiiviupseerikurssin Kadettikoulussa vuonna 1921 ja pioneerikurssin Haminassa vuonna 1921 sekä kranaatinheitinkurssin vuonna 1926. Kaasusuojelukurssin hän suoritti vuonna 1928 ja Taistelukoulun komppanianpäällikkökurssin vuonna 1930.
Jääkärikausi
Kronlöf työskenteli vakuutusalalla ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 17. joulukuuta 1915. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella.
Sisällissodan jälkeinen aika
Kronlöf palasi sisällissodan jälkeen 18. kesäkuuta 1918 alkaen 2. Jääkärirykmentin VI pataljoonan 2. komppaniaan, missä hän palveli edelleen vaikka rykmentti nimettiin uudelleen Porin jalkaväkirykmentti 2:ksi. Hänet siirrettiin 3. syyskuuta 1918 Itämeren jalkaväkirykmentti 1:een, mikä tunnettiin myöhemmin nimellä Porin rykmentti. Hän toimi rykmentissä joukkueenjohtajana ensin 2. ja myöhemmin 5. komppaniassa. Hänet siirrettiin 5. toukokuuta 1920 armeijan oppipajalle ja kengitysvarikolle. Seuraavaksi hänet siirrettiin nuoremmaksi upseeriksi 15. kesäkuuta 1921 alkaen Kaartin jääkäripataljoonan 2. komppaniaan ja edelleen 2. marraskuuta 1925 alkaen konekiväärikomppaniaan. Hän oli komennettuna Jääkäritykistörykmenttiin tutustumaan tykistöön vuosina 1923-24. Pataljoonan aliupseerikoulun johtajaksi hänet siirrettiin 10. joulukuuta 1926. Pataljoonan aliupseerikoulusta hänet siirrettiin 20. elokuuta 1928 Jääkäriprikaatin aliupseerikoulun johtajaksi ja kaasusuojelu-upseeriksi, mistä hänet siirrettiin komppanianpäälliköksi 27. helmikuuta 1929 Kaartin jääkäripataljoonan 1. komppaniaan. Seuraavaksi hänet siirrettiin komppanianpäälliköksi 1. toukokuuta 1934 alkaen Uudenmaan rykmentin 2. komppaniaan. Hän hoiti eri aikoina opettajan ja johtajan tehtäviä Jääkäriprikaatin aliupseerikoulussa sekä Kaartin Jääkäripataljoonan talouspäällikön tehtäviä vuosina 1933-34. Hän osallistui Jääkärialiupseereille järjestettyyn alktiiviupseerikurssiin kadettikoulussa vuonna 1921. Hän suoritti pioneerikurssin 1921 Haminassa, kranaatinheitinkurssin 1926,  kaasusuojelukurssi 1928  sekä TK:n komppanianpäällikkökurssin 1930.
Talvisota
Kronlöf osallistui talvisotaan Kenttätäydennyspataljoona 4:n komentajana, mistä hänet siirrettiin rintamalle ja hän sai komentoonsa pataljoonan Jalkaväkirykmentti 10:ssä ja myöhemmin hän sai komentoonsa koko rykmentin. Hän osallistui talvisodassa taisteluihin Karhulan lohkolla, Sommeessa, Viipurinlahdella (Vilaniemi ja Häränpäänniemi). Välirauhan aikana Kronlöf jatkoi entisessä tehtävässä rykmentin komentajana, kunnes hänet siirrettiin myöhemmin rykmentissä pataljoonan komentajaksi, kunnes hänet siirrettiin niin ikään pataljoonan komentajaksi 4. Prikaatiin.
Jatkosota
Jatkosodan puhjettua hänet komennettiin rintamalle pataljoonankomentajaksi Jalkaväkirykmentti 61:een, jonka komentajana hän osallistui taisteluihin Säntämässä, Syvärillä, Pograssa, Bardovskajassa, Jandebassa ja Shemenskissä, missä hän lopulta haavoittui taistelussa vaikeasti 12. huhtikuuta 1942 ja kuljetettiin 26. Sotasairaalaan. Sotasairaalassa häneltä vierähti vuodet 1942 ja 1943 ja sairaalasta päästyään hänet komennettiin komendantiksi ja yhteysupseeriksi Pietarsaareen, mistä hänet siirrettiin viimeisenä sotavuonna (jatkosota) Vaasaan ja hän sai komentoonsa Vaasan suojeluskuntapiirin.
Sotien jälkeinen aika
Sotien jälkeen Kronlöf jatkoi Vaasassa edelleen entisessä tehtävässä, kunnes Suojeluskuntajärjestö tuli Neuvostoliiton vaatimuksesta lakkautetuksi ja hän pääsi lakkautuspalkalle ja edelleen vuonna 1946 reserviin. Armeijan palveluksen jälkeen hän siirtyi sosiaalipäälliköksi ja varastontarkastajaksi Wärtsilä-Yhtymä Oy:n Crichton-Vulcanille ja palveli yritystä vuoteen 1963 saakka. Hän kuoli 23. maaliskuuta 1969. Hänet haudattiin Turkuun.
Alfa Arae
Alfa Arae (α Arae / α Ara) on Maasta noin 240 valovuoden päässä sijaitseva pääsarjan tähti, joka on Alttarin tähdistön toiseksi kirkkain tähti. Sillä on näennäinen kaksoistähti CCDM J17318-4953B, mutta ne eivät sijaitse fyysisesti toisiaan lähellä.
HMS Castor (1915)
HMS Castor oli Britannian kuninkaallisen laivaston Cambrian-luokan (osa C-luokkaa) kevyt risteilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin Birkenheadistä, missä köli laskettiin 28. lokakuuta 1914. Alus laskettiin vesille 28. heinäkuuta 1915 ja otettiin palvelukseen marraskuussa.
Palvelus
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Suuren laivaston 11. hävittäjälaivueen lippulaivaksi, jonka mukana se otti osaa Skagerrakin taisteluun. Kymmenen miehistönjäsentä sai taistelussa surmansa aluksen saadessa osuman.
Alus oli 1919-1920 Mustalla merellä, mistä palattuaan se siirrettiin Chathamissa telakalle. Alus palasi huhtikuussa 1920 palvelukseen, jolloin se liitettiin Atlantin laivaston 2. kevyt risteilijäviirikköön. Alus partioi Irlannin rannikolla 1922. Heinäkuussa 1923 alus teki laivastovierailun Helsinkiin yhdessä HMS Curacoan kanssa, HMS Caledonin vieraillessa samaan aikaan Hangossa.
Vuonna 1923 alus liitettiin osaksi tykistökoulua ja seuraavana vuonna se sijoitettiin Noren reserviin. Alus oli huollossa marraskuusta 1925 syyskuuhun 1926 sekä kuljetti joukkoja Kiinaan lokakuussa 1927. Alus oli Devonportissa telakalla, mistä se palasi palvelukseen Kiinan asemalle kesäkuussa 1928. Alus poistettiin palveluksesta ja asetettiin Devonportin reserviin heinäkuussa 1930.
Castor myytiin romutettavaksi 30. heinäkuuta 1936 Rosythiin.
Alkuperä
200px|right|thumb|Kansikuva. Alkuperä on 26. lokakuuta 2006 julkaistu Lordi-aiheinen sarjakuva-albumi. Sarjakuvan tekoon ovat osallistuneet Tomi "Mr. Lordi" Putaansuu, Petri Hiltunen ja Mattipekka Ratia ja sen on kustantanut Arktinen Banaani.
Sarjakuva-albumi on järjestyksessään ensimmäinen "virallinen" Lordin sarjakuva-albumi ja se kertoo jokaisen Lordissa vaikuttavan hirviön syntytarinan sarjakuvan muodossa.
OF-40
OF-40 on italialaisten OTO Melaran ja Fiatin yksinomaan vientimarkkinoille suuntaama 1970-luvulla suunniteltu taistelupanssarivaunu. Vaunu on käytössä Yhdistyneissä arabiemiirikunnissa.
Suunnittelu
Vaunun suunnittelu alkoi vuonna 1977. Oto Malera oli vastuussa vaunun yleispiirteistä, kun taas Fiat suunnitteli sen voimanlähteen. OF-40 tuleekin näiden kahden yhtiön alkukirjaimista, kun taas 40 viittaa sen painoon tonneissa. Ulkonäöltään OF-40 muistuttaa saksalaista Leopard 1A4 -vaunua ja siinä käytetäänkin joitakin samoja osia Leopardin kanssa. Vaunun ensimmäinen prototyyppi valmistui vuonna 1980. Yhdistyneet arabiemiirikunnat tilasi 18 OF-40-vaunua mallia Mk 1 vuonna 1981. Sittemmin maa osti vielä toiset 18 vaunua mallia Mk 2 ja kolme hinausvaunua. Maa myös päivitti vanhemmat Mk 1 -vaununsa Mk 2 -versioiksi. Vaunua testattiin Thaimaassa ja Egyptissä, ja sitä myös tarjottiin tuotettavaksi Espanjalle ja Kreikalle. Yhdistyneet arabiemiirikunnat jäi kuitenkin lopulta vaunun ainoaksi ostajaksi ja vaunun markkinointi on loppunut.
Piirteet
Rakenteellisesti vaunu on jaettu kolmeen osaan. Ajaja on vaunun etuosassa, komentaja, ampuja ja lataaja keskellä ja moottori takana. Vaunun pääaseena toimii Oto Maleran suunnittelema 105 mm:n rihlattu panssarivaunukanuuna. Vaunuun mahtuu 57 ammusta, joista 15 on tykkitornissa valmiina käytettäviksi ja 42 ajajan vasemmalla puolella. Vaunussa on myös 7,62 mm:n tai 12,7 mm:n koaksiaalinen konekivääri, sekä toinen samanlainen tykkitornin katolla ilmatojuntaa varten. Tornin ulkopuolella on neljä savunheitintä. Vaunun voimanlähteenä toimii 10-sylinterinen MTU-monipolttoainemoottori, joka tuottaa 830 hevosvoimaa. Kaksi tuhannen litran polttoainesäiliötä on sijoitettu moottoritilan molemmille puolille.
Hiidenlahti
Hiidenlahti on Tuusniemen kunnan länsiosassa sijaitseva kylä, melko lähellä Kuopion Riistavettä. Hiidenlahteen on Riistavedeltä 9 km ja Tuusniemeltä 23 km. Pääasiallinen toimeentulo on maanviljely, ja kesäaikaan lukuisat mökkeilijät viettävät aikaansa vesistöllisessä ympäristössä.
Tuusjärvi-Hiidenlahden kyläyhdistys osallistuu Tuusniemen kyläyhdistysten yhteisjärjestön toimintaan.
Tyra
Tyran nimipäivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 18. helmikuuta. Vuoteen 1928 saakka nimi oli samalla päivällä myös suomen­kielisessä kalenterissa muodossa Tyyra. Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan nimi on Suomessa annettu 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä muodossa Tyra 563, muodossa Thyra noin 370 ja muodossa Tyyra noin 260 henkilölle.
Salzweg
pienoiskuva|Salzwegin sijainti Passaun piirikunnassa. Salzweg on kunta Passaun piirikunnassa Ala-Baijerissa Saksassa. Se sijaitsee viisi kilometriä Passausta pohjoiseen. Kunnan pinta-ala on 31,91 km², ja sen asukasluku oli vuoden 2020 lopussa 6 833. Kunnan pormestarina toimii Josef Putz.
1900-luvun alussa kunnassa oli noin 200 asukasta. Vuonna 1910 sinne rakennettiin ensimmäinen koulu. 1950-luvun jälkeen kunnan väestömäärä on Passaun läheisyyden ansiosta kasvanut voimakkaasti, koska monet siellä työssäkäyvät asuvat Salzwegissa.
Asukasluvun kehitys
Lähde:
ATP-kausi 2011
Tämä on luettelo kauden 2011 tenniksen ATP-kiertueen turnauksista ja voittajista kyseisellä kaudella.
Zao Jun
200px|thumb|right|Zao Jun eli keittiöjumala. Zao Jun eli keittiöjumala on kiinalainen yliluonnollinen olento, joka suojelee kotia ja perhettä. Kerran vuodessa keittiöjumala raportoi perheen tekemisistä taivaalliselle Jadekeisarille.
Perintöoikeuden menettäminen
Jos perillinen on tahallaan hävittänyt tai salannut testamentin, voi tuomioistuin määrätä hänet menettämään oikeutensa perintöön joko kokonaan tai osaksi. Osallisuus tällaiseen tekoon voi myös olla perusteena menettämisseuraamukseen. Lisäksi on huomattava, että asiaa koskevan kanteen nostamiselle ei ole laissa säädetty määräaikaa. Jos testamentti myöhemmin löydetään, toimitettu perinnönjako menettää merkityksensä. Uudessa perinnönjaossa noudatetaan tuomioistuimen ratkaisua ja testamentin määräyksiä.
Perintökaaressa moitittavalta teolta edellytetään tahallisuutta, mutta tuomioistuimella on laaja harkintavalta perintöoikeuden menettämisen suhteen siinäkin tapauksessa, että se pitää tekoa tahallisena. Se voi esimerkiksi rajoittaa menettämisseuraamuksen koskemaan vain osaa perinnöstä. Perintöoikeuden menettäminen koskee aina vain moitittavan teon tekijää. Hänen perintöosuutensa menee suoraan lain nojalla hänen perillisilleen. Näin ollen jos esimerkiksi poika surmaa isänsä, saavat pojan lapset tämän osuuden surmatun isän jäämistöstä.
Matt Lindblad
Matthew Maurice Lindblad (s. 23. maaliskuuta 1990) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa New York Rangersin organisaatiossa.
Ura
Ennen ammattilaiseksi siirtymistä Lindblad pelasi Dartmouth Collegessa kolmen kauden ajan vuosina 2010-2013 tehden 89 pelatussa pelissä 29 maalia ja yhteensä 80 pistettä sekä keräten kahdeksan rangaistusminuuttia.
5. huhtikuuta 2013 Boston Bruins teki Lindbladin kanssa tulokassopimuksen.
24. helmikuuta 2014 Boston kutsui Lindbladin ensimmäisen kerran farmijoukkue Providence Bruinsista. Hänet kuitenkin lähetettiin takaisin Providenceen ennen kuin hän teki NHL-debyyttinsä. Hän debytoi lopulta 15. maaliskuuta 2014 Bruinsin neljännen hyökkäyskentällisen vasempana laitahyökkääjänä 5-1 -voitossa Carolina Hurricanesia vastaan.
Paula Patton
thumb|Paula Patton [[San Diego Comic-Con International|San Diegon Comic-Conissa 2015.]] Paula Maxine Patton (s. 5. joulukuuta 1975) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muiden muassa elokuvissa Hitch – Lemmentohtori (2005), Déjà Vu (2006), Mission: Impossible – Ghost Protocol (2011) ja Warcraft: The Beginning (2016).
Patton on syntynyt Los Angelesissa, Californiassa. Hänen äitinsä on valkoinen ja isä on afrikkalais-amerikkalainen. Hän valmistui Alexander Hamilton High School:ista ja sitten aloitti yliopiston University of California, vaihtaakseen University of Southern California´s Film Schoo l ensimmäisen vuoden jälkeen. Pian opintojen jälkeen, hän voitti kolmen kuukauden toimeksiannon tehdä dokumentteja PBS:lle.
Patton oli naimisissa R&B-/soulmuusikko Robin Thicken kanssa. Parilla on yhteinen poika. He erosivat vuonna 2015. Patton on esiintynyt Thicken albumin A Beautiful World (2003) kannessa sekä musiikkivideoilla ”Brand New Jones” (2003) ja ”Lost Without U” (2006).
Kemiallinen ase
thumb|250px|Yhdysvaltain armeijan kemiallisista aseista käyttämä tunnus. thumb|250px|[[Sinappikaasua saanut kanadalainen sotilas, 1917–1918.]] thumb|250px|Englantilainen kaasupommi [[ensimmäinen maailmansota|ensimmäisestä maailmansodasta, 1915.]] thumb|250px|Tynnyreihin varastoituja neuvostoliittolaisia kemiallisia aseita [[Albaniassa.]] thumb|250px|Ruotsin armeijan sotilaalla on kemialliselta aseelta suojaava suojanaamari ja suojapuku. Kemiallinen ase on elollisia olentoja vammauttava, vaurioittava tai tappava kemikaali. Kemiallisiksi aseiksi lasketaan myös aineet, jotka aiheuttavat eliöissä tilapäistä toimintakyvyttömyyttä.
Sotilaallisesti kemialliset aseet on perinteisesti jaettu kolmeen ryhmään: taistelukaasut, savut ja sytytysaineet. Taistelukaasuilla on tarkoitettu aseita, joiden vaikutus perustuu niiden myrkyllisyyteen. Taistelukaasuista vain osa on NTP-olosuhteissa kaasuja. Savujen, lukuun ottamatta kaasuihin luettavia myrkkysavuja, vaikutus perustuu niiden kykyyn haitata näkyvyyttä. Sytytysaineilla pyritään synnyttämään tulipaloja tai kuumuus, joka eliminoi vastarinnan.
Historia
Kemiallisten aseiden historia juontaa pitkälle, aina ensimmäisiin tahallaan levitettyihin – esimerkiksi juomaveden – myrkytyksiin. Nykyaikaisen kemiallisen sodankäynnin voidaan katsoa alkaneen ensimmäisestä maailmansodasta, jossa niiden käyttö oli laajamittaista. Kaasuaseet oli kielletty Haagin sopimuksella 1899.
Ensimmäinen maailmansota
Ensimmäisen laajamittaisen kaasuhyökkäyksen tekivät saksalaiset 22. huhtikuuta 1915. He vapauttivat 168 tonnia kloorikaasua ympärysvaltojen joukkoja vastaan. Kaasun vaikutus ulottui noin 6,4 kilometrin säteelle, altistaen 10 000 sotilasta kaasulle, joista puolet kuoli asfyksiaan kymmenessä minuutissa. Saksalaisjoukot olivat yllättyneitä kaasun tehokkuudesta.
Ensimmäisen maailmansodan tuloksena kehitettiin fosgeeni, sinappikaasu, kloropikriini ja syanidikaasu. Ranska käytti ensimmäisenä fosgeenia vuonna 1915. Tämä kaasu oli klooria vaikeampi havaita, sillä se oli väritöntä ja hajultaan neutraalimpaa, mikä teki siitä tehokkaamman taistelukaasun. Samalla se oli klooria tappavampi, vaikka aika altistuksesta ensioireisiin saattoikin olla yli 24 tuntia. Sinappikaasu taas oli saksalaisten vuonna 1917 kehittämä kaasu, joka ei välttämättä ollut kaikista kaasuista tappavin, mutta sai pahan maineensa muun muassa pitkän vaikutusaikansa johdosta. Ilmaa painavampi sinappikaasu kun saattoi pysyä maassa jopa viikkoja tai kuukausia sääoloista riippuen. Altistuneilla myös kivuliaat oireet – esimerkiksi ihorakkulat, näkövauriot, oksentelu, sisäinen ja ulkoinen verenvuoto – kestivät pitkään. Samoin kuolettavasti sinappikaasulle altistuneet saattoivat kärsiä jopa neljästä viiteen viikkoa ennen kuolemaa.
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen laadittiin Geneven (1925) sopimus biologisista ja kemiallisista aseista.
Hendrick Avercamp
Hendrick Avercamp (27. tammikuuta 1585 – 15. toukokuuta 1634) oli Alankomaiden kultakauden aikana vaikuttanut taidemaalari. Hän oli erikoistunut erityisesti talvisia näkymiä esittäviin maisemamaalauksiin.
Kemiallinen ase
Toinen maailmansota
Ensimmäinen hermokaasu, tabuuni, kehitettiin vuonna 1936, sariini 1938 ja somaani 1944. Toisen maailmansodan voittajavaltiot jatkoivat, sopimuksista huolimatta hermokaasujen kehittelyä Saksan tietojen pohjalta ja vuonna 1952 Britannia kehitti VX-kaasun, joka on tähänastisten tietojen mukaan tappavin hermokaasu.
Hendrick Avercamp
Elämä ja ura
Avercamp syntyi Amsterdamissa sivistysperheeseen. Hänen isänsä Barent oli opettaja, apteekkari ja lääkäri. Avercamp oli mykkä ja hänet tunnettiin nimellä "de Stomme van Kampen" (Kampenin mykkä). Hän opiskeli tanskalaissyntyisen muotokuviin ja historiallisiin aiheisiin erikoistuneen Pieter Isaacksin (1569–1625) johdolla. Opiskeluaikanaan hän tutustui myös Antwerpenista espanjalaisten valloitusta paenneiden protestanttisten maisemamaalareiden työhön.
Kemiallinen ase
Toinen maailmansota
Kansainvälisellä Pariisin sopimuksella (1993) sovittiin taistelukaasujen kehittämisen, valmistuksen, käytön ja varastoinnin kieltämisestä sekä niiden hävittämisestä. Sopimuksen allekirjoitti 164 maata ja sen on ratifioinut 75 maata. Ratifioinnin jättivät tekemättä Iran, Kiina ja Venäjä. Allekirjoittajamaat sopivat täyttävänsä sopimuksen ehdot vuoteen 2007 mennessä. Sopimuksen ulkopuolelle jättäytyivät muun muassa Libya ja Irak.
Kylmä sota
Kylmän sodan seurauksena Neuvostoliitto kehitti VX-kaasulle vastineen, V-kaasun.
Hendrick Avercamp
Elämä ja ura
Avercampista tuli yksi 1600-luvun pohjoisen alankomaalaisen koulukunnan ensimmäisistä maisemamaalereista. Hän erikoistui erityisesti talvimaisemiin ja sai vaikutteita esimerkiksi Pieter Bruegel vanhemman töistä. Avercampin maalaukset ovat värikkäitä ja eloisia, tarkasti kuvattuja ihmisiä talvimaisemassa. Useat Avercampin maalauksista kuvaavat luistelevia ihmisiä järven tai jokien jäillä. Aiheenvalintaan saattoi vaikuttaa myös se, että Avercampin syntymä ajoittui ns. pienen jääkauden kylmään kauteen. Vuonna 1608 Avercamp muutti Amsterdamista Kampeniin, Overijsselin provinssiin, missä hän myös kuoli. Hänet on haudattu Kampenin Sint Nicolaaskerkiin.
Tyyli
Avercampin työt poikkeavat tyylillisesti hänen aikakautensa maalareiden valtavirrasta. Syyksi on epäilty sitä, että hän työskenteli suhteellisen eristäytyneenä harvaan asutussa Kampenissa Alankomaiden pohjoisosassa. Avercamp oli suosittu maalari elinaikanaan ja hän myi useita piirroksiaan, usein vesiväritöitä, taiteenkeräilijöille. Britannian kuningashuoneen Royal Collectionissa on useita hänen töitään (mm. Windsorin linnassa).
Hr. Ms. Abraham Crijnssen (F816)
Hr. Ms. Abraham Crijnssen (runkonumero F816) oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston Kortenaer-luokan ohjusfregatti.
Valmistus
Alus tilattiin Royal Scheldeltä Vlissingenistä ja sen köli laskettiin 25. lokakuuta 1978. Alus laskettiin vesille 16. toukokuuta 1981 ja se valmistui 6. tammikuuta 1983.
Palvelus
Alus poistettiin palveluksesta 1997 ja se myytiin Yhdistyneille arabiemiirikunnille, joka liitti sen laivastoonsa nimellä Abu Dhabi. Alus on poistettu palveluksesta ja siitä on tehty huvijahti.
Jordan Knight
thumb|Jordan Knight vuonna 2011 Jordan Nathaniel Marcel Knight (s. 17. toukokuuta 1970) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä, joka tunnetaan parhaiten New Kids on the Blockin jäsenenä.
Knightin ensimmäinen soolosingle ”Give It to You” on vuodelta 1999; samana vuonna ilmestyi ensimmäinen sooloalbumi, Jordan Knight (1999). Single ”Say Goodbye” on duetto Debbie Gibsonin kanssa.
Knightilla on vuosina 1999 ja 2007 syntyneet pojat.
Taajuuskorjain
pienoiskuva|Taajuuskorjain pienoiskuva|[[Sähköbasso|Sähköbasson mikrofonit ja taajuuskorjain (oikealla ylhäällä).]] Taajuuskorjaimella eli ekvalisaattorilla (lyhyesti EQ) voidaan säätää äänentoistolaitteiden taajuusvastetta eli joko korostaa tai vaimentaa eri äänitaajuuksien keskinäistä voimakkuutta.
Tavallisissa stereolaitteistoissa on usein säätimet basson, keskialueen ja diskantin korostamiseen tai vaimentamiseen.
Ammattimaisissa äänentoistolaitteissa käytetään monipuolisempia taajuuskorjaimia. Erillisinä laitteina taajuuskorjainten kaksi perustyyppiä ovat parametriset ja graafiset taajuuskorjaimet. Monissa miksereissä on kussakin kanavassa parametrinen- tai puoliparametrinen taajuuskorjain.
Parametrisissä taajuuskorjaimissa voidaan vaikuttaa muokattavan taajuusalueen keskitaajuuteen ja kaistanleveyteen (Q-arvo) sekä voimakkuuteen. Q-arvo on kaistanleveyden laajuus käänteisesti oktaaveissa. Arvolla 1 vaikutetaan yhteen oktaaviin, arvolla 2 puoleen oktaaviin, arvolla 0,5 kahteen oktaaviin.
Puoliparametrisissä sekä graafisissa taajuuskorjaimissa on kaistanleveys (Q-arvo) aina kiinteä, joten niissä voidaan vaikuttaa vain keskitaajuuteen ja voimakkuuteen.
Graafisissa taajuuskorjaimissa on joukko säätimiä, joista jokainen vaikuttaa tiettyyn taajuusalueeseen. Tyypillinen graafinen taajuuskorjain on niin kutsuttu terssikorjain, jossa ihmisen kuulema taajuusalue (n. 20 Hz – 20 kHz) katetaan 31 erikseen säädettävällä suotimella ja jossa vierekkäisten säätimien keskitaajuuksien suhde 5/4 vastaa isoa terssiä. Säätimet ovat vierekkäin niin, että vasemmalla ovat matalimpien ja oikealla korkeimpien taajuuksien säätimet. Tällöin tehdyt muokkaukset on nähtävissä visuaalisesti säätimien muodostamasta kuviosta.
Taajuuskorjaimia käytetään monin tavoin. Miksereissä olevilla taajuuskorjaimilla muokataan tyypillisesti jonkin mikrofonin tai muun äänilähteen tuottamaa ääntä, jotta se kuulostaisi halutulta. Graafisia taajuuskorjaimia käytetään usein mikserin lähdöissä muokkaamaan kokonaisuutta ennen vahvistimia ja kaiuttimia. Tällöin esimerkiksi tilassa häiritsevästi korostuvia taajuuksia voidaan leikata ja ääni saadaan kuulostamaan luonnollisemmalta.
Näkymätön käsi
Näkymätön käsi on brittiläisen moraalifilosofi Adam Smithin käyttämä metafora hänen teoretisoimastaan sosiaalisesta mekanismista, jonka mukaan vapailla markkinoilla kotimainen porvaristo investoi kotimaahansa, vaikka se ei olisi kannattavinta, yleistä etua ajavan ”näkymättömän käden” ohjaamana. Kansojen varallisuudessa (1776) Smith puhuu näkymättömästä kädestä tuontirajoitusten yhteydessä.
Saadussa merkityksessään näkymättömän käden mekanismi vaatii muutaman perusteen: hinnan, tehokkuuden, markkinat ja ahneuden. Yksilö tekee laadukasta työtä tehokkaasti, jolloin tuote on hyvä ja halpa. Hän saa myytyä sen markkinoilla kaikille osapuolille sopivaan hintaan. Ostaja saa tarvitsemansa hyödykkeen ja myyjä / tuottaja työstään korvauksen. Kaupassa kaikki saavat mitä haluavat. ”Emme odota, että saamme päivällistä teurastajan, leipurin tai oluenpanijan hyväntahtoisuuden ansiosta, vaan siksi, että he ajattelevat omaa etuaan.”
Kielitieteilijä Noam Chomskyn mukaan näkymättömän käden alkuperäinen Smithin tarkoittama merkitys on ilmeisessä ristiriidassa uusliberalismin kanssa, kun porvaristo tekee investoinnit toiselle puolelle maailmaa ja kuljettaa siellä valmistetut tavarat kotimarkkinalla myytäviksi.
Bob Goodenow
Robert W. "Bob" Goodenow (29. lokakuuta 1952 Dearborn, Michigan) on yhdysvaltalainen juristi ja jääkiekkovaikuttaja, joka johti NHL:n pelaajayhdistystä NHLPA:ta 1992–2005.
Goodenow valmistui Harvardin yliopistosta 1974 ja Detroit Mercyn yliopiston lakikoulusta 1979. Harvardissa hän pelasi yliopistojoukkueessa jääkiekkoa. Hän oli Harvard Crimsonin kapteenina NCAA-sarjassa. Valmistuttuaan Goodenow yritti Washington Capitalsin NHL-joukkueeseen mutta ei mahtunut joukkueeseen. Hän teki sitten sopimuksen IHL:n Flint Generalsin kanssa. Hän pelasi Generalsissa kaksi kautta ja lopetti kiekkouransa keväällä 1976.
Jääkiekkouran jälkeen Goodenow siirtyi lakialalle ja piti toimistoa Michiganissa Dearbornissa. Hänen asiakkaanaan oli myös useita jääkiekkoilijoita, kuten Kelly Miller, Joel Otto ja Brett Hull, jolle hän neuvotteli St. Louis Bluesiin vuonna 1990 nelivuotisen sopimuksen arvoltaan 7,1 miljoonaa dollaria. Hullin sopimuksen jälkeen muutkin huippupelaajat alkoivat saada arvokkaampia sopimuksia.
Goodenow'sta tuli vuonna 1990 NHLPA:n varatoimitusjohtaja. Hän toimi virassa vähän yli vuoden ja nousi toimitusjohtajaksi 1. tammikuuta 1992 Alan Eaglesonin eron jälkeen. Goodenow johti NHLPA:ta oikean ammattiliiton suuntaan. Hän alkoi kouluttaa pelaajia työntekijäasioista. Hän järjesti myös pelaajien lakon juuri ennen kauden 1991–1992 pudotuspelejä. Goodenow sai nimeä pelaajien etujen ajajana.
Goodenow'n aikana NHLPA:sta kasvoi ammattimainen organisaatio. Hän teki saman NHLPA:lle kuin Gary Bettman NHL:lle. Kun Goodenow tuli NHLPA:n johtoon yhdistyksellä oli vain kaksi täyspäiväistä työntekijää ja johtaja Eagleson työskenteli vain osa-aikaisesti. Vuonna 2004 NHLPA:lla oli noin 50 työntekijää. Samalla yhdistyksen liikevaihto kasvoi 25-kertaiseksi. Pelaajien palkat kasvoivat Goodenow'n aikana moninkertaisiksi. 1990-luvun alussa keskipalkka oli 271 000 dollaria, mutta vuonna 2004 keskipalkka oli 1,8 miljoonaa dollaria.
Goodenow erosi NHLPA:sta kesällä 2005 kaksi vuotta ennen sopimuksensa umpeutumista. Kausi 2004–2005 oli jäänyt pelaamatta työsulun takia. Työsulku alkoi virallisesti syyskuussa 2004, kun NHL ja NHLPA eivät olleet onnistuneet neuvottelemaan uutta työehtosopimusta. NHL vaati uuteen sopimukseen palkkakattoa, joka olisi sidottu liigan liikevaihtoon. Goodenow ei suostunut siihen. Kun osapuolet solmivat lähes vuoden työsulun jälkeen kesällä 2005 uuden työehtosopimuksen, Goodenow joutui hyväksymään palkkakaton. Goodenow'n tilalle yhdistyksen johtoon tuli Ted Saskin.
Kassandra (yhdistys)
Interkult Kassandra (Kulttuurikeskus Kassandra) perustettiin vuonna 2000. Sen tarkoituksena on edistää kulttuurien vuorovaikutusta taiteen keinoin.
Interkult järjestää taidetyöpajoja, joiden ohjaajista suuri osa on maahanmuuttajataustaisia. Kerran vuodessa järjestettävän nuorille suunnatun INTERKULTfest -festivaalin ohjelmisto koostuu tanssi-, teatteri-, sirkus- ja musiikkiesityksistä.
Taustaa
Kassandra ry perustettiin vuonna 2000 teatteriohjaaja Ritva Siikalan, Teatteri Raivoisien Ruusujen ja sen monikulttuurisen tutkimushanke Kassandra 2000:n innoittamana. Kassandrateatteri tuotti vuosina 2000–2012 kolme kantaesitystä; Aina jonkun tytär (Siikala, 2004), Zambezi (Siikala-Ahlfors, 2008), Antigone (Siikala, 2010) ja Mikä elämä! (Hahtola, 2012). Kesällä 2011 ensimmäisen kerran järjestetty pohjoismaista kulttuurista moninaisuutta käsittelevä International in Nordic Countries (INC) -teatterifestivaali sai jatkoa vuonna 2014, kun ensimmäinen kansainvälinen interkulttuurisuutta käsitellyt INTERKULTfest -festivaali järjestettiin.
Kassandra järjesti vuosina 2004-2012 maahanmuuttajataustaisille naisille suunnattuja kotouttamishankkeita, kuten MONITA - monikulttuuriset taidetoimijat (2005), Naisia maailmalta (2007), Koivu ja tähti (2009-2011) ja Kotisuomi (2012-2013).
Ritva Siikalan siirryttyä vapaaksi taiteilijaksi vuonna 2012 työtä jatkoivat Venla Martikainen ja Cátia Suomalainen Pedrosa. Termin monikulttuurisuus sijaan otettiin käyttöön interkulttuurisuus. Syksyllä 2016 Catiá Suomalainen Pedrosan tilalle toiminnanjohtajaksi siirtyi Andreas af Enehielm.
Lehtisammalet
Lehtisammalet (Bryophyta) on sammalten ryhmään kuuluva kaari. Ne ovat yleensä pienehköjä 2–10 cm korkeita vihreänsävyisiä kasveja, jotka peittävät maanpintaa mättäinä tai laajoina mattoina. Suomesta tunnetaan 661 lehtisammallajia. Niihin kuuluvat useimmat yleisesti tunnetut sammalet, esimerkiksi karhunsammalet (Polytrichum) ja rahkasammalet (Sphagnum).
Lehtisammalen rakenteeseen kuuluu varsi sekä yleensä suonelliset lehdet. Itiöpesäkettä, jossa on pois putoava kansi, peittää aluksi huntu.
Lehtisammalet jaetaan neljään luokkaan:
Lehtisammalet voidaan jakaa myös viiteen alakaareen:
Suomalainen Viktor Ferdinand Brotherus (1849–1929) oli aikanaan maailman huomattavin lehtisammalten tutkija, joka muun muassa keräsi maailman suurimman yksityisen sammalkokoelman, 120 000 näytettä ympäri maailmaa ja määritti tieteelle uusia lajeja 1 800. Nykyisin kokoelmat ovat Helsingin yliopiston Kasvimuseossa. Hänen kirjoittamansa lehtisammalien systematiikkaa käsittelevä teos (1909) on ollut pitkään käyttökelpoinen ja ainoa koko maailman lehtisammalia koskeva määritysopas maailmassa.
Jersey
Jersey (virallisesti ja ) on Kanaalisaarten saari Ranskan edustalla. Jersey on brittiläiseen imperiumiin vuodesta 1064 kuulunut kruununalusmaa, eikä se ole osa Yhdistynyttä kuningaskuntaa. Jerseyyn kuuluvat myös asumattomat saariryhmät Minquiers ja Ecréhous.
Maantiede ja ilmasto
pienois|vasen|Mont Orgueilin linna ja Goreyn satama [[St. Martinissa Jerseyssä.]] Jersey on Kanaalisaarten suurin ja eteläisin saari. Se sijaitsee 19 kilometriä Ranskan Cotentinin niemimaasta länteen. Saari on noin 16 kilometriä leveä itä–länsisuuntaisesti ja 8 kilometriä pohjois–eteläsuuntaisesti. Saari on enimmäkseen lössin peittämää tasankoa, jota pohjois–eteläsuuntaiset laaksot halkovat. Pohjoisrannikolla on 148 metrin korkeuteen yltävät rantakalliot. Muilla rannikoilla on hiekkaisia lahtia, dyynejä, laguuneja ja riuttoja.
Jerseyn vuotuinen keskilämpötila on 11 astetta. Pakkanen on harvinaista. Läheiseen Guernseyyn verrattuna Jerseyn ilmasto on vähemmän merellinen ja aurinkoisempi.
Väestö
Jerseyn asukasluku oli vuoden 2011 väestönlaskennassa 97 857. Vuoden 2016 asukaslukuarvio on 102 000. Pääkaupunki Saint Helierissä on noin 33 500 asukasta.
Jersey jakautuu 12 kuntaan: pienois|vasen|Jerseyn kunnat
Historia
Jerseyssä on asuttu jo paleoliittisella kaudella. Neoliittiselta ajalta ja pronssikaudelta on löydetty jo runsaasti jälkiä asutuksesta. Antiikin roomalaiset tunsivat saaren nimellä Caesarea.
1000-luvulla Jerseyssä oli dokumenttien mukaan 10 kirkonkylää. Normannimaanomistajat hallitsivat saarta 1100-luvulla, ja se oli jaettu kolmeen osaan kuningas-herttuan verojen keräämistä varten. Jersey erosi Normandiasta vuonna 1204. Saari säilytti normannilain ja paikalliset tavat, mutta se sai kuninkaan sijaishallitsijaksi valvojan tai lordin. Jerseyllä oli 1400-luvun loppuun mennessä oma kapteeni, josta tuli myöhemmin kuvernööri. Vuonna 1617 laki- ja siviilioikeusasiat siirrettiin voudille (bailiff). 1600-luvulla saarta hallitsivat St. Ouenin feodaalilordit. 1700- ja 1800-luvulla saarta jakoivat kahden tärkeimmän puolueen väliset kiistat. Kuvernöörin virka lakkautettiin 1854, ja kuvernöörin vastuut siirrettiin varakuvernöörille.
pienois|vasen|Saksan miehitysjoukkoja Jerseyssä. Saksa miehitti Jerseyä toisen maailmansodan aikana 1940–1945. Saksalaiset rakensivat saarelle satoja bunkkereita, tunneleita ja muita linnoitusrakenteita.
Talous
Jerseyn suhdetta Euroopan unioniin määrittelee Brexitin jälkeen EU:n ja Yhdistyneen kuningaskunnan kauppa- ja yhteistyösopimus, jossa Jerseyn osuuteen kuuluvat tavarakauppa sekä sen aluevesien kalastusoikeudet. Jersey ei kuulunut missään vaihessa EU:hun, mutta se oli aiemmin osa sen tulliliittoa ja sen sisämarkkinoita.
Jersey on maailman suosituimpia veroparatiiseja. Saaren tuloista puolet tuli vuonna 2005 rahoitusalalta, ja sillä on maailman neljänneksi korkein bruttokansantuote asukasta kohti. Veroparatiiseihin kuuluvat lumeyhtiöt aiheuttavat tilastoharhoja, ja Jersey onkin tilastojen mukaan muun muassa Britannian suurin banaanintuoja.
Tatra T148
Tatra T148 oli tšekkoslovakialaisen Tatran valmistama kuorma-auto. Se perustui pitkälti edeltäjäänsä T138:aan. Tatralla tehtiin päätös T138:n modernisoinnista 1969. Tarkoituksena oli parantaa moottorin suorituskykyä sekä saada se vastaamaan melu- ja päästömääräyksiä.
Runkorakenteena käytetty Tatralle ominainen keskusputkirunko vastasi pitkälti edeltäjämallia. Akselistoissa oli heilurityyppinen erillisjousitus, joissa oli uutena ominaisuutena ylätasauspyörästö, joka tasasi eri akselien momentit. Tämä rakenne teki Tatrasta erittäin maastokelpoisen ajoneuvon.