cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Paul Renner
Paul Renner kirjoitti useita kirjoja typografiasta, graafisesta suunnittelusta ja väriteoriasta, mm. Die Kunst der Typographie, Typographie als Kunst ja Das moderne Buch.
Hiirenloukku
Erilaisia rakennelmia
thumb|Erilaisia malleja.
Jousiviritteinen hiirenloukku
Tavanomaisimman hiirenloukun kehitti Hiram Maxim (Maxim-konekiväärin kehittäjä). Tavanomaisin hiirenloukku on rakenteeltaan yksinkertainen laite, jossa on voimakkaasti jousitettu tanko, joka laukeaa hiiren päälle murskaten sen niskan tai selkärangan, kun hiiri tarttuu kiinni ansassa olevaan syöttiin. Hiiri jää kiinni pyydykseen eikä vaella kuolemaan piiloonsa. Useimmiten syöttinä käytetään tuoretta juustoa, lihan palasta tai leivänpalaa. Suklaan sanotaan olevan syöttinä paras. Uusissa loukuissa on usein muovinen jäljitelmä, jonka maun ja hajunpuutteen takia ansaan laitetaan usein normaali syötti lisäksi. Joissain moderneissa muovista valmistetuissa versioissa ansa laukaistaan ilman syöttiä (esimerkiksi paineen kohdistuessa loukun lattiaan). Lisäksi raadon poistaminen laitteesta voi olla mahdollista koskematta itse hiireen.
Ensimmäisen hiirenloukun kehitti William C. Hooker of Abingdon, joka sai Yhdysvaltojen patenttiviranomaisten patentin numero 528671 rakenteestaan vuonna 1894. James Henry Atkinson, brittiläinen keksijä, kehitti prototyypin vuonna 1897 nimeltään "Little Nipper", kehitti luultavasti Hookerin keksinnön perältä oman versionsa. John Mast of Lititz Pennsylvaniasta sai Yhdysvalloissa patentin samantyyppisen jousitoimisesta laitteesta vuonna 1899.
Pyydykset
thumb|Hiirenloukku jossa hiiri, syöttinä suklaata. Eräät ansat mahdollistavat hiiren elävältä vangitsemisen, jolloin ne voidaan palauttaa luontoon tai muuta käyttöä varten. On tärkeää että hiiri päästetään kauas talosta sen paluun estämiseksi, mutta usein hiiri kuolee stressiin tai sille tuntemattoman ympäristön takia.
Sähköinen hiirenloukku
Uusimmissa hiirenloukuissa käytetään tappavaa sähkövirtaa. Hiiri muodostaa johteen, jolloin ansaan tullessaan hiiri sulkee virtapiirin. Loukku on usein eristetty muovilla tai muulla eristävällä materiaalilla vahinkojen estämiseksi. Laitetta myydään sekä yhden että useamman pyydystyskerran malleina.
Liima-ansa
thumb|Liima-ansaan jäänyt hiiri. Vaikka tämäntyyppisiä ansoja on kritisoitu julmiksi, ruokaöljy vapauttaa hiiren helposti. Liima-ansa, joka on tehty joko luonnon- tai synteettisistä aineista levitetään halutulle pinnalle, jonka jälkeen loukun keskelle laitetaan houkutin kuten ruokaa tai hajustetta. Tätä ansatyyppiä käytetään usein vain sisätiloissa, sillä ulkona erilaiset häiriötekijät kuten kosteus ja pöly vähentävät ansan tehoa. Ansaan joutunut hiiri voidaan vapauttaa kasviöljyn avulla. Tätä ansatyyppi on myrkytön ja siten sopiva ihmisasutuksissa. Toisaalta kuolema on paljon hitaampi kuin perinteisissä ansoissa jos asettaja ei tapa tai vapauta hiirtä.
Vaihtoehtoja
Strykniiniin upotetut pelletit olivat muutamia vuosia sitten suosittu tapa hävittää jyrsijöitä. Niiden käyttö on kuitenkin vähentynyt niiden myrkyllisten kemikaalien takia sekä aineen mahdollisesta kulkeutumisesta lasten ja lemmikkieläinten lähettyville.
Ämpäriansa
thumb|Eräs versio ämpäriansasta Ämpäriansalla voidaan myös pyydystää hiiriä. Ämpärin päällä on ramppi, jonka päässä on houkutin. Pohjalla on joko vettä tai muuta nestettä, kuten pakkasnestettä. Kun hiiri erilaisten syöttien tai houkuttimien vuoksi joutuu veteen se hukkuu koska reunat estävät hiiren pääsyn pois ansasta. Hukkumisen helpottamiseksi nesteeseen voidaan lisätä pintajännitystä vähentävää ainetta kuten saippuaa. Ilman nestettä ansa toimii myös ilman tappavaa vaikutusta, jos reunat ovat tarpeeksi korkeat tai liukkaat.
Kiskot vievät etelään – levytyksiä vuosilta 1966–1970
Kiskot vievät etelään – levytyksiä vuosilta 1966–1970 on Jukka Kuoppamäen 5. syyskuuta 2014 julkaistu kahden CD-levyn kokoelma-albumi hänen tuotannostaan vuosilta 1966–1970. Albumi sisältää kokonaisuudessaan Kuoppamäen neljä ensimmäistä albumia: Mitä kansa haluaa (1966), Rakkaus on sininen (1968), On the Rocks (1970) ja Kuoppamäki (1970). Mukana on myös ainoastaan singlenä julkaistuja kappaleita vuosilta 1968–1969.
Hiirenloukku
Kaasuansa
RADAR-hiirenloukku (kehittänyt Rentokil Pest Control) tappaa jyrsijän hiilidioksidikaasulla, jonka jälkeen laite lähettää sähköpostia annettuun osoitteeseen tyhjentämistä ja uudelleenviritystä varten.
Rotanloukku
Rotanloukku on samanlainen loukku, mutta on rakenteeltaan tehty rottia varten ja on siten isompi. Suurta varovaisuutta tulisikin erityisesti käyttää rotanloukkuja virittäessä, sillä ne ovat usein tarpeeksi voimakkaita murskaamaan rotan niskan tai selkärangan. Tämä voima on tarpeeksi suuri myös murtamaan ihmisen sormen (verrattuna hiirenloukkuun joka yleensä vain aiheuttaa kipua ja mustelman, muttei pysyvää vammaa).
Hiirenloukut populaarikulttuurissa
Hiirenloukut ovat yleisiä komediaelokuvissa, joissa tavallisesti pahaa aavistamaton henkilö satuttaa sormensa niihin.
Hiiret kirjallisuudessa
Ralph Waldo Emerson on viitannut hiirenloukkuun kuuluisassa sanonnassaan :"Rakenna parempi hiirenloukku, ja maailma avaa itsensä eteesi" ("Build a better mousetrap, and the world will beat a path to your door"). Tutkimukset eivät kuitenkaan ovat vahvistaneet tätä sanontaa löytyneen Emersonin kirjoituksista. Tämä lause on myös kirvoittanut kyynisempiä ajatuksia, kuten "jos rakennat paremman hiirenloukun, joku rakentaa paremman hiiren" ("If you build a better mousetrap, someone will build a better mouse").
Borisovon metroasema
Borisovo on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 2. joulukuuta 2011.
Puroyökkönen
Puroyökkönen (Rivula sericealis) on pieni, huomattavan koisaperhosmainen yökköslaji.
Koko ja ulkonäkö
Pieni ja hentorakenteinen perhonen, joka muistuttaa lähinnä Pyralidae-heimon koisia. Etusiivet ovat tasaisen vaaleankeltaiset ja vaaleanruskeista poikkiviiruista ainakin ulompi poikkiviiru erottuu yleensä ja tekee selvän mutkan sisäänpäin lähellä siiven etureunaa. Munuaistäplä on harmaa ja siinä on kaksi mustaa pistettä. Siiven ulkoreuna on yleensä ruskehtava. Takasiivet ovat kellertävän harmaat, ulospäin hieman tummenevat. Siipiväli 20–23 mm.
Levinneisyys ja lentoaika
Palearktinen laji, jota tavataan Pohjois-Afrikasta Euroopan poikki Keski-Aasiaan ja Japaniin saakka. Pääasiallinen lentoaika alkaa kesäkuun puolivälistä ja jatkuu elokuun alkuun huipun ollessa heinäkuun puolivälissä. Joinakin vuosina toisen sukupolven yksilöitä tavataan elo-syyskuussa.
Ravintokasvi
Toukka syö erilaisia heinäkasveja (Poaceae).
Kent Johanssen
Kent Johanssen (s. 30. kesäkuuta 1970) on entinen norjalainen mäkihyppääjä, joka kilpaili maailmancup-tasolla vuosina 1989–1997.
Johanssen saavutti nuorten MM-kilpailuissa joukkuemäen hopeaa Saalfeldenissä 1988. Seuraavana vuonna hän voitti Hamarissa järjestetyissä nuorten MM-kilpailuissa kultaa normaalimäessä ja pronssia joukkuekilpailussa. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 1991 hän sai hopeaa normaalimäessä 0,9 pistettä Heinz Kuttinille hävinneenä. Lisäksi hän oli suurmäessä 24. ja joukkuekilpailussa Norjan joukkueen mukana neljäs.
Johanssen sijoittui maailmancupin osakilpailuissa kaksi kertaa kolmen parhaan joukkoon: hän oli kaudella 1988–1989 toinen Planican ja kolmas Holmenkollenin suurmäen kilpailuissa.
Luettelo tunnetuista kadonneista henkilöistä
Tämä on luettelo tunnetuista kadonneista henkilöistä. Sulkeissa on ilmoitettu syntymä- ja katoamisvuodet.
Pyhän Vladimirin ritarikunta
pienoiskuva|Vladimirin rintamerkki|213x213px pienoiskuva|Ritarikunnan nauha.|147x147px pienoiskuva|Pyhän Vladimirin ritarikunnan rintatähti.|181x181px Pyhän Vladimirin ritarikunta oli venäläinen kunniamerkkejä myöntävä ritarikunta, jonka keisarinna Katariina II perusti vuonna 1782 apostolien vertaisena pidetyn ruhtinas Vladimir Suuren muistoksi. Samalla perustettiin myös ritarikunnan neuvosto. Ritarikunnan kunniamerkit jaettiin neljään luokkaan, ja ne määrättiin aina kannettavaksi. Myöhemmin keisari Nikolai I vahvisti ritarikunnalle uuden ohjesäännön.
Ensimmäisen luokan ristejä myönsi vain keisari. Siihen kuului ristin lisäksi leveä oikean olkapään yli kulkeva punamusta nauha sekä rintatähti. Toisen luokan risti oli hieman pienempi, mutta sitä kannettiin kaulassa ja siihen kuului myös rintatähti. Myös kolmannen luokan risti kannettiin kaulassa, mutta se oli pienempi eikä siihen kuulunut rintatähteä. Neljännen luokan ristiä kannettiin rinnassa, ja se oli rinnassa kannettavista merkeistä korkein lukuun ottamatta Pyhän Yrjön ritarikunnan neljättä luokkaa, joka oli muista kunniamerkeistä riippumaton.
Kaikki ristit olivat kultapohjaisia ja päällystetyt molemmilta puolilta punaisella emalilla. Aleksanteri II:n aikana valmistettiin jonkin aikaa myös mustalla emalilla varustettuja kunniamerkkejä, mutta ne ovat harvinaisempia.
I ja II luokan rintatähdet olivat hopeaa, osin kullattuja, ja niissä oli keskusmedaljongin ympärillä teksti: ”Hyöty Kunnia ja Maine” sekä keskellä kirjaimet C.P.K.B. (Pyhä Apostolinvertainen Ruhtinas Vladimir).
Neljännen luokan ristikin oli varsin korkea kunnianosoitus. Sen saattoi saada upseeri, joka oli palvellut upseerinarvoisena 25 tai 35 vuotta ja saanut vähintään everstiluutnantin arvon. Sellainen myönnettiin myös kaikille kenraaleille, jotka olivat uransa aikana osallistuneet vähintään yhteen taisteluun. Edelleen myönnettiin neljännen luokan risti kaikille kenraaleille, jotka olivat osallistuneet vähintään yhteen taisteluun uransa aikana. Lisäksi risti voitiin myöntää vähintään 35 vuotta siviilivirassa toimineelle henkilölle. Ennen kuin sääntöjä 1900-luvun alussa hieman muutettiin, ritarikunnan neljännen luokan ristin saaja sai samalla aina myös perinnöllisen aatelisarvon. Neljännen luokan risti voitiin myöntää myös miekkojen kera, missä tapauksessa siihen liittyvä nauha varustettiin ruusukkeilla.
Esimerkiksi Krimin sodan veteraani ja valtiopäivämies, eversti Berndt Adolf Carl Gregori Aminoff sai IV luokan Vladimirin ristin vuonna 1865 ja Gustaf Mannerheim sai IV luokan Vladimirin ristin miekkojen kera toimiessaan everstinä Japanin ja Venäjän sodassa. Vuonna 1909 Mannerheim sai kolmannen luokan ristin ja vuonna 1914, kenraalimajuriksi ylennettynä, siihen liittyvät miekat. Vuonna 1916 hänelle myönnettiin vielä Pyhän Vladimirin ritarikunnan II luokan risti miekoin ja rintatähdin, ja se oli korkein hänelle Venäjän vallan aikana myönnetyistä kunniamerkeistä. alt=Eri luokkien kunniamerkit kantajansa yllä. Vasemmalta oikealle: IV, III, II ja I luokan ristit.|pienoiskuva|357x357px|Eri luokkien kunniamerkit kantajansa yllä. Vasemmalta oikealle: IV, III, II ja I luokan ristit.
Tony Hawk’s American Wasteland
Tony Hawk’s American Wasteland on Tony Hawk’s -pelisarjan 7. osa ja sarjan ensimmäinen osa, jossa pelaaja voi liikkua ympäri pelialuetta ilman lataustaukoja. Peli julkaistiin 18. lokakuuta 2005 PlayStation 2-, Xbox- ja Nintendo GameCube -konsoleille ja 7. helmikuuta 2006 PC:lle.
Alueet
Tarinassa:
Classic Modessa
Tarina
Peli alkaa, kun valitsemasi pelaaja nousee bussiin keskellä-ei-mitään. Bussissa istuva blondi tyttö kysyy miksi olet menossa Los Angelesiin. Hänen syynsä on halu päästä näyttelijäksi ja sinä puolestaan haluat eroon solvaavasta isästä, sekä rikkoutuneesta suhteesta tyttöystävän kanssa. Saavut Hollywoodiin ja kaksi skeittaajaa varastaa tavarasi. Tapaat tytön nimeltä Mindy joka auttaa sinut jaloillesi. Hän kehottaa sinua ostamaan uusia vaatteita ja menemään parturiin, ettet näyttäisi ihan maalaisjuntilta. Mindy auttaa pelaajaa ympäri kaupunkia ja vie sinut tapaamaan Boonea, Murphya ja Hyödytöntä Davea. Myöhemmin tapaat myös Iggyn Wastelandissa, joka on vielä tässä vaiheessa lähinnä kaatopaikka, vailla hyviä skeittipaikkoja. Mindy luonnostelee kuitenkin vihkoonsa piirroksen unelmaskeittipuistosta American Wastelandista, johon tulisi monia kuuluisia ja vähemmän kuuluisia tavaroita eri puolilta Los Angelesia. Ensimmäiseksi ostat hajotetun elokuvateatterin katolla olleen dinosauruksen pään, josta tulee ensimmäinen osa skeittipuistoa. Myöhemmin pelin edetessä saat puistoon muun muassa Hollywood Walk of Famen tähtiä, suuren äänitysneulan Big Buck Recordsin-rakennuksen katolta, kiinalaisen tornin Downtownista, hain pään ja osan maailmanpyörästä Santa Monicassa, muutamia rakennusten kattoja, suuren 69-pallon huoltoaseman katolta, tavaraa öljynporauslautalta, rulettipyörän, casinon hissin ja paljon,paljon muuta. Pelin lopussa puistoon saadaan vielä maailmankuulu Hollywood-kyltti, jossa kuitenkin lukee Wasteland. Pelissä tapaat myös ammattilautailijoita, mm. Tony Hawkin Tony Hawk’s AMJAM-skeittikilpailussa sekä Tony Alvan Santa Monicassa, missä pitää harjoitella old-school-skeittitemppuja (esimerkiksi pogo).
Kalansyötti
Kalansyötti on kalastamisessa käytetty tosiasiallista kalanruokaa sisältävä tai kalanruokaa kuvaava kalan ravintoa. Kalansyöttejä on tiettävästi käytetty 1600-luvulta alkaen
Harvey Stephens
Harvey Stephens (s. 12. marraskuuta 1970) on brittiläinen näyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa elokuvassa Ennustus Damien Thornin roolissa.
Šipilovskajan metroasema
Šipilovskaja on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 2. joulukuuta 2011.
Giovanni Lavaggi
Giovanni Lavaggi (s. 18. helmikuuta 1958 Sisilia ) on italialainen entinen Formula 1 -kuljettaja. Aatelisen sukutaustansa takia hänellä oli varaa ostaa itselleen tallipaikka yhteensä 10 kilpailuun Pacific- ja Minardi-talleilta kausina 1995 ja 1996. Hän teki debyyttinsä 30. heinäkuuta 1995 Saksan GP:ssä. Kaudella 1995 Lavaggi osallistui neljään kilpailuun, mutta joutui keskeyttämään niistä jokaisen. Kaudella 1996 Lavaggi osallistui kuuteen kisaviikonloppuun, mutta uuden 107 % -säännön takia hän karsiutui kolmesta kilpailusta. Lisäksi hän keskeytti yhdessä kilpailussa. Lavaggi ei saavuttanut lyhyellä F1-urallaan yhtään MM-pistettä. Hänen vauhtinsa oli usein auton todellista suorituskykyä hitaampi.
Sindar (kieli)
Sindar (sindariksi edhellen eli haltiakieli) on J. R. R. Tolkienin kehittämä keinotekoinen kieli. Keski-Maan fantasiamaailmassa se on sindarin, harmaahaltioiden, äidinkieli. Sindar olivat Silmarillionin mukaan niitä haltioita, jotka lähtivät matkalle kohti länttä ja Valinoria, mutta jäivät kuitenkin lopulta Suuren Meren itäpuolelle Beleriandiin. Sindarin kielestä kehittyi Kolmannella ajalla Keski-Maan puhutuin haltiakieli. Sindarista on useita näytteitä muun muassa Tarussa sormusten herrasta.
Giovanni Lavaggi
Ennen F1-uraansa Lavaggi toimi March -tallin testikuljettajana vuonna 1992. Hän osallistui vuonna 1992 Le Mansin 24 tunnin ajoon ja sijoittui siinä seitsemänneksi. Giovanni Lavaggi on viimeisin aatelinen henkilö, joka on osallistunut Formula 1 -sarjan kilpailuun.
Sindar (kieli)
Kun noldor palasivat Ensimmäisellä ajalla Keski-Maahan, sindar eivät sallineet heidän puhumaansa kieltä quenyaa kuultuaan noldorin tappaneen teleriä, joten noldor joutuivat ottamaan käyttöön sindarin kielen. Sindarilla on yhteiset juuret quenyan kanssa – tämän vuoksi kielillä on keskenään joitakin samankaltaisia sanoja. Ennen Númenorin tuhoa tunsivat myös monet númenorilaiset sindarin kielen oman kielensä, adûnaicin, lisäksi. Númenorin tuhosta selvinneet sekä valarille uskollisena pysyneet Arnorin ja Gondorin ihmiset jopa puhuivat Toisen Ajan loppuun sekä Kolmannen Ajan alun ajan äidinkielenään sindaria.
Tolkien sisällytti sindariin, quenyan tavoin, vaikutteita muista kielistä. Sindarin ääntämistapa ja osa kieliopista perustuu kymriin, ja kielen lukuisat konsonanttimuutokset ovat vastaavia kuin lukuisissa kelttiläisissä kielissä. Muita sindariin vaikuttaneita kieliä olivat muinaisenglanti ja muinaisnorja.
Sindaria kirjoitetaan useimmiten latinalaisilla aakkosilla, mutta Tolkien kehitti teoksiensa maailmaa varten myös cirth- sekä tengwar-kirjaimistot.
Monikon muodostus
Lähes kaikki sindarin substantiivien monikkomuodot muodostetaan vokaalimuutoksilla, samaan tapaan kuin esimerkiksi englannin sanassa ”hanhi” (yksikkö goose, monikko geese). Sindarin omakielinen termi tälle on prestanneth (muutos, häiriö). Tolkien otti tämän kielen ominaisuuden vanhoista kelttiläisistä kielistä, etenkin kymristä.
Vokaalit muuttuvat sindarissa seuraavaan tapaan:
Luokkamonikko
Sindarissa on myös joitakin suffikseja, jotka ilmaisevat suurempaa kokonaisuutta. -ath liitteenä ilmaisee joukkoa (elen, tähti > elenath, kaikki tähdet/tähtitaivas). Päätettä -rim käytetään puhuttaessa rodusta tai kansasta, esimerkiksi nogothrim (kääpiöiden kansa) sanasta nogoth. On huomattava, että luokkamonikkopääte liitetään substantiivin yksikkömuotoon huolimatta muodostettavan sanan monikkomerkityksestä.
Pronominit
Sindarin pronominijärjestelmä on huonommin tunnettu kuin verbit tai substantiivit. Sitä on rekonstruoitu vertailemalla mm. Tolkienin jälkeensä jättämää materiaalia. Kielen harrastajien keskuudessa ei ole yksimielisyyttä koko pronominijärjestelmän luonteesta ja säännöistä - kieli on silti käyttökelpoinen, mutta varsinaisessa kommunikaatiotilanteessa kahden kielen harrastajan välillä saattaa syntyä ongelmia muun muassa tämän ongelman takia.
Joitakin asioita tiedetään kuitenkin varmuudella, esimerkiksi sindarin pronominien sijamuodot: ne ovat nominatiivi, akkusatiivi, genetiivi ja datiivi.
2,6-dikloorifenoli-indofenoli
2,6-Dikloorifenoli-indofenoli eli DCPIP (C12H7NCl2O2) indofenoliväriaineisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. 2,6-Dikloorifenoli-indofenolia käytetään redox-indikaattorina muun muassa määritettäessä C-vitamiinipitoisuuksia ja fotosynteesitutkimuksessa.
Käyttö
2,6-dikloorifenoli-indifenolia käytetään usein fotosynteesin valoreaktioiden tutkimiseen. Kasveissa NAPD+ toimii elektronien vastaanottajana niin kutsutussa Hillin reaktiossa ja pelkistyy. NAPD+ voidaan korvata reaktiossa 2,6-dikloori-indofenolilla, joka toimii elektronien vastaanottajana ja pelkistyy seuraavan reaktion mukaisesti:
500px
Hapettunut muoto on väriltään sininen ja pelkistynyt on väritön. Hapettunut, sininen yhdiste absorboi valoa 600 nanometrin aallonpituudella, mutta pelkistynyt muoto ei, joten fotosynteesireaktion etenemistä voidaan seurata spektrofotometrisesti.
2,6-Dikloorifenoli-indofenolia käytetään myös C-vitamiinin määrittämiseen volumetrisesti eli titraamalla. Emäksisissä tai neutraaleissa olosuhteissa 2,6-dikloorifenoli-indofenoli on sinistä ja happamissa punertavaa. Yhdiste hapettaa C-vitamiinin dehydroaskorbiinihapoksi ja pelkistyy värittömäksi yhdisteeksi. Ekvivalenttikohta saavutetaan, kun 2,6-dikloorifenoli-indofenoli värjää liuoksen vaaleanpunaiseksi.
Phantom Planet Is Missing
Phantom Planet Is Missing on yhdysvaltalaisen alternative rock -yhtye Phantom Planetin esikoisalbumi vuodelta 1998. Albumin julkaisijana toimi mm. Guns N' Rosesin levyjä julkaiseva Geffen Records. Albumin tuottivat Mark Endert, Paul Fox, Lee Popa ja myös yhtye oli mukana. Laulaja Alex Greenwald sävelsi levyn viimeisen kappaleen, Sleep Machinen, päässään haastattelussa televisiossa.
Fidžin musiikki
Vaikka Fidžin saaristovaltio sijaitsee Melanesiassa, Fidžin musiikki muistuttaa tyyliltään paljon polynesialaista musiikkia.
Perinnemusiikin tyylilajit
Fidžiläinen perinnemusiikki on pääosin laulu- ja tanssimusiikkia. Paikallisia musiikin tyylilajeja edustaa muun muassa meke-niminen tanssi.
Perinnemusiikin soittimet
Fidžiläisessä perinnemusiikissa tärkeitä soittimia ovat muun muassa erilaiset lali-rummut.
Populaarimusiikki
1980-luvulla muutamat fidžiläiset muusikot, kuten Laisa Vulakoro ja Lagani Rabukawaqa, saivat suosiota myös kotimaansa ulkopuolella.
Pyörösätkin
Pyörösätkin (Ranunculus circinatus) on järvien ja murtovesien valkokukkainen leinikkikasvi.
Ulkonäkö ja koko
vasen|thumb|230px|Pyörösätkinkasvusto Puolassa. vasen|thumb|230px|Pyörösätkimen jäykät lehdet eivät mene suppuun vedestä nostettaessa.
Monivuotinen pyörösätkin kasvaa 30–80 cm pitkäksi. Sen varsi on ohut, vihreä ja nivelvälit ovat lehtiä pitempiä. Kaikki lehdet ovat uposlehtiä. Lehdet ovat korvakkeellisia ja niiden ruoti on noin 5 mm pitkä. Lehtilapa on 1–3 cm pitkä, muodoltaan pyöreä tai leveän viuhkamainen sekä 3–5 kertaa hapsiliuskainen. Lehtilavan liuskat ovat kaikki samassa tasossa ja ne ovat jäykkiä, joten ne eivät mene suppuun vedestä nostettaessa. Kukat ovat vedenpinnan yläpuolella yksittäin lehtiä vastapäätä. Kukkaperät ovat tavallisesti 3–6 cm pitkiä, selvästi saman nivelen lehtiä pitempiä. Valkoiset, tyvestä keltaiset terälehdet ovat tavallisesti 6–10 mm pitkiä ja niiden mesikuoppa on sirppimäinen. Terälehdet tuskin koskettavat toisiaan. Heteitä on 15–25. Suomessa pyörösätkin kukkii kesä-heinäkuussa. Hedelmä koostuu 1–1,3 mm pitkistä, harvakarvaisista ja siipipalteettomista pähkylöistä, joissa on 0,2–0,3 mm pitkä ota. Pyörösätkin on myrkyllinen kasvilaji.
Levinneisyys
Pyörösätkimen tarkka levinneisyys tunnetaan heikosti. Euroopassa laji on yleisin Englannissa, Tanskassa, Etelä-Ruotsissa ja -Suomessa sekä Puolan ja Baltian alueella. Lajia tavataan paikoitellen myös Länsi-, Keski- ja Itä-Euroopassa Ranskasta Venäjälle, josta levinneisyysalue jatkuu Siperian itäosiin. Pyörösätkin kasvaa myös Pohjois-Amerikan keskiosissa halki mantereen. Suomessa pyörösätkimen levinneisyysalue ulottuu rannikkoalueella Satakunnasta Ahvenanmaan kautta Kymenlaaksoon.
Elinympäristö
Pyörösätkin kasvaa emäksisissä, rehevissä järvissä ja murtovedessä suojaisissa paikoissa liejupohjalla. Laji kasvaa tavallisesti yli metrin syvyydessä.
Merirasti-kappeli
pienoiskuva|Merirasti-kappeli Merirasti-kappeli on Helsingin Meri-Rastilassa sijaitseva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon kappeli, joka valmistui vuonna 1993. Kappelin on suunnitellut arkkitehti Kaarlo Leppänen yhdessä rakenteiden suunnittelijan Lauri Mehton kanssa. Kappeli on Vuosaaren seurakunnan käytössä.
Kappeli sijaitsee omassa rakennuksessa, mutta se kuuluu niin sanottuun korttelitalo-kokonaisuuteen, jonka toisessa rakennuksessa on koulu, päiväkoti ja nuorisotalo.
Vuosaaren seurakuntaneuvosto päätti helmikuussa 2022 luopua Merirasti-kappelin käytöstä vuoden 2022 lopussa. Helsingin seurakuntien jäsenmäärän vähenemisestä johtuva tulojen pienentyminen johti tarpeeseen vähentää henkilöstöä ja luopua osasta toimitiloista. Toinen syy oli kappelissa 2017 tehty kuntotutkimus, jossa ilmeni sisäilma- ja kosteusteknisiä ongelmia, joiden korjaamisen arvioitiin maksavan paljon. Kolmantena syynä luopumiseen vaikutti kappelin ympäristöön suunnitellut muutokset. Helsingin kaupunginvaltuusto päätti helmikuussa 2021 Meri-Rastilan asemakaavan muutoksesta, joka tulee johtamaan Meri-Rastilan torin ilmeen muuttumiseen ja monen rakennuksen purkamiseen. Kappelin käytöstä luopuminen mahdollistaa sen vuokratontin liittämisen mukaan alueen arkkitehtuurikilpailuun.
Krisztián Palkovics
Krisztián Palkovics (s. 10. heinäkuuta 1975) on unkarilainen jääkiekkoilija, joka edusti koko uransa SAPA Fehérvár AV19 -joukkuetta. Hän pelasi laitahyökkääjänä ja voitti Unkarin mestaruuden kymmenen kertaa. Palkovics ei ole urallaan edustanut muita seurajoukkueita, mutta hän on vuodesta 199] lähtien kuulunut Unkarin jääkiekkomaajoukkueen avainpelaajiin. Palkovics tunnetaan myös keskushyökkääjä Gábor Ocskayn hyvänä ystävänä. He aloittivat molemmat jääkiekon harrastamisen 8-vuotiaina, ja pelasivat samassa ketjussa aina Ocskayn kuolemaan saakka. Palkovics on edustanut Unkaria arvoturnauksissa useita kertoja, ja oli voittamassa 1. divisioonan MM-kisat Sapporossa vuonna 2008. Palkovics osallistui myös vuoden 2009 MM-turnaukseen ja teki maalin Tanskaa vastaan käydyssä putoamissarjan ottelussa. Yhteensä hän on edustanut maataan 193 maaottelussa.
Palkovics ilmoitti kauden 2011–2012 lopettavansa uransa.
Asepromatsiini
Asepromatsiini on fentiatsiineihin kuuluva eläinlääke, jonka kauppanimiä ovat Plegicil® ja Sedalin®. Asepromatsiinia käytetään eläimillä anestesian esilääkkeenä ja lievän rauhoittumisen saavuttamiseen käsittelyn helpottamiseksi. Haittavaikutuksina asepromatsiinilla on sen verenpainetta alentava vaikutus sekä annoskoon suurentamisen seurauksena vapina ja kouristelut. Hevosilla asepromatsiinin vaikutus voi olla päinvastainen, eli aiheuttaa kiihtymistä, jos hevonen on valmiiksi kiihtynyt tai valmiste annetaan liian nopeasti.
Max Salmi
Max Kasimir Salmi (10. toukokuuta 1931 Pohjois-Pirkkala – 27. syyskuuta 1995) oli kalantilainen taidemaalari.
Max Salmi kävi Turun Taideyhdistyksen piirustuskoulua vuosina 1948–1949 sekä 1954–1955. Hän oli surrealistisen suunnan edustaja ja debytoi Turussa vuonna 1954. Hän oli yksi turkulaisen Pro Arte 57 -taiteilijaryhmän perustajajäsenistä.
Salmen vanhemmat olivat metallisorvaaja Esko Salmi ja tehdastyöläinen Saimi Salmi, o.s. Suuriniemi. Max Salmella on kolme lasta.
Konkka
Konkka on suomenkielinen sukunimi. Nimen kantajia ovat tai ovat olleet muiden muassa:
Ԉ
Ԉ on kyrillinen kirjain. Se sisältyy Molodtsovin aakkosiin, joita käytettiin virallisesti komin kirjoittamiseen 1919–1931. Kirjain on muodostettu kyrillisestä kirjaimesta л, johon on lisätty oikealle suuntautuva koukku.
Ääntäminen
Ԉ ääntyy komissa liudentuneena alveolaarisena lateraalina /ʎ/. Saman äänteen merkkinä käytetään makedoniassa ja serbiassa kirjainta љ.
Mogilnoje (Kudeb)
Mogilnoje on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Palkinon piirissä ja Petserin piirissä.
Maantietoa
Järvi on 1,2 kilometriä pitkä ja 0,86 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on noin 60 hehtaaria. Se sijaitsee metsäalueella 14 kilometriä Palkinosta luoteeseen. Järven eteläpuolella on avosuota ja sen itäpuolella seuraa järven rantoja lyhyt harju. Järvi on autio ja sen laskuoja on suoraksi kaivettu kuivatusoja, joka yhtyy pian Kudebiin jokeen. Järven yli kulkee kahden piirin, Palkinon piirin ja Petserin piirin, välinen raja. Laskuoja virtaa Palkinon puolella.
Luontoarvoja
Karttojen mukaan alueella on monia järviä, joiden välillä risteilee kävelypolkuja.
Vesistösuhteita
Mogilnoje sijaitsee Kudebin valuma-alueella. Kudeb on Velikajan sivujoki ja kuuluu Velikajan valuma-alueeseen, joka on Narvanjoen vesistöalueen eteläisin osa. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen. Mogilnojesta lähtee laskuoja, joka yhtyy Kudebiin heti sivujoen Nalitsan alapuolella.
Peter Simon Pallas
Peter Simon Pallas (22. syyskuuta 1741 Berliini – 8. syyskuuta 1811 Berliini) oli saksalainen luonnontieteilijä ja maantieteilijä, joka työskenteli pitkään Venäjällä. Hän oli ensimmäinen, joka esitti eliöiden polveutumisen sukupuuna.
Hänen isänsä Simon Pallas (1694–1770) oli kirurgian professori Berliinissä. Peter Simon Pallas oppi helposti uusia kieliä ja osasi saksan lisäksi latinaa, kreikkaa, englantia, ranskaa, venäjää ja tataaria. Poikana hän opiskeli yksityisopettajien johdolla ja kiinnostui luonnonhistoriasta. Hän opiskeli Hallen ja Göttingenin yliopistoissa ja vuodesta 1760 lähtien Leidenin yliopistossa, josta hän valmistui 19-vuotiaana.
Ura luonnontieteilijänä
Hän asettui Haagiin, ja hänen eläinten luokittelua koskeva teoriansa herätti huomiota. Vuonna 1767 Venäjän keisarinna Katariina II Suuri kutsui hänet Pietarin tiedeakatemian professoriksi. Samana vuonna hänet valittiin tieteellisen retkikunnan johtajaksi. Tutkimusretki tehtiin vuosina 1768–1774, ja se suuntautui Venäjän keskiosiin, Uralille, Länsi-Siperiaan, Altaille ja Taka-Baikalian alueelle. Retkikunta kartoitti alueiden eliölajistoa. Muut retkikunnan jäsenet olivat Ivan Bykov, Nikita Rytškov, Nikita Sokolov, Johan Peter Falck ja Johann Gottlieb Georgi.
Vuosina 1793–1794 hän johti toista retkikuntaa, joka tutki Etelä-Venäjää sekä Mustaamerta ja Krimiä. Vuonna 1795 Pallas asettui Krimille, jossa hän kirjoitti pääosan tieteellisistä teksteistään. Hän palasi Berliiniin vasta Napoleonin hallinnon aikoihin noin 1808.
Vuonna 1772 Pallasille esiteltiin Krasnojarskin läheltä löydetty 680 kilogrammaa painava metallinkappale. Hän kuljetutti sen Pietariin, ja hänen tutkimustensa perusteella se todettiin uuden tyyppiseksi meteoriitiksi. Se nimettiin sekä löytöpaikan mukaan Krasnojarskiksi että tutkijansa mukaan Pallasinraudaksi (Pallas-Eisen). Viimeksi mainitun nimen kivelle antoi saksalainen Ernst Chladni vuonna 1794.
Pallaksen nimeämien kasvien tieteellisen nimen perässä käytetään nimen jälkeen liittettävää auktorilyhennettä Pall..
Kunnianosoituksia
Lukuisia eläimiä ja kasveja on myös nimetty Pallasin mukaan. Näitä ovat muiden muassa kurnusimppusuku Pallasina, okakatkasuku Pallasea, pikkupajusirkku Emberiza pallasi, aasiankoskikara Cinclus pallasii, kazakstanilainen piiskujänislaji Ochotona pallasi, tyynenmerensilli Clupea pallasii, harjuslaji Thymallus pallasii sekä planktonsiikamuoto ”Coregonus pallasii”. Kasveista pallasii –lajinimi esiintyy mm. ukonnauriiden (Erysimum), leinikkien (Ranunculus), sahramien (Crocus), kuusamien (Lonicera) ja tyräkkien (Euphorbia) suvuissa. Ruijanpallas sen sijaan ei liity etymologialtaan Pallasiin.
Pallasin mukaan on nimetty Venäjän Volgogradin alueella sijaitseva Pallasovkan kaupunki, missä on myös hänelle omistettu muistomerkki, ja Pallas-Straße-niminen katu Berliinissä.
pienoiskuva|Peter Simon Pallasin hautakivi Berliinissä.
Konaté Mariama Suzanne Maïga
Mariama Suzanne Maïga on Modibo Keïtan hallituksen valtionvarain- ja kauppaministerin Attaher Maïgan tytär. Hänen sisarensa Keïta Aminata Maïga on Malin presidentin Ibrahim Boubacar Keïtan vaimo. Maïga valmistui lääkäriksi Malin lääketieteellisestä korkeakoulusta vuonna 1979 ja suoritti terveydenhuollon tutkinnon Pierre ja Marie Curien yliopistossa Pariisissa.
Maïga työskenteli terveyskeskuslääkärinä Bamakossa vuosina 1980–1984 ja kansanterveyshallituksen epidemiologiapäällikkönä vuosina 1985–1987. Vuonna 1987 hänestä tuli kansanterveyshallituksen perheterveysosaston johtaja. Vuosina 1988–1990 Maïga johti Maailmanpankin operaatiota Burkina Fasossa ja Togossa. Vuosina 1991–1992 hän toimi Malin hallituksen sosiaali- ja naisasioista vastaavana valtiosihteerinä.
Suzanne Maïga työskenteli sittemmin 23 vuoden ajan YK:n väestörahaston edustajana Senegalissa, Gambiassa, Kamerunissa, Päiväntasaajan Guineassa ja Norsunluurannikolla. Hän erosi rahaston palveluksesta vuonna 2016. Maïga on naimisissa ministeri Hamadoun Konatén kanssa. Entisen miehen sukunimi oli Bocoum.
Ignatios
Elämä
Ignatios kutsui itseään myös nimellä Theoforos (”Jumalan kantaja” tai ”Jumalan kantama”: sanasta foros, kantaa, Gyllenberg, joista ensin mainittu todennäköisin. Viimeksi mainittu perustuu varhaiskristilliseen legendaan, jossa hän olisi yksi niistä lapsista, jotka Jeesus otti syliinsä ja siunasi, Mk 10:16). Hän oli todennäköisesti sekä apostoli Pietarin että apostoli Johanneksen opetuslapsi. Hänet lasketaan pyhimykseksi sekä katolisessa kirkossa, joka viettää hänen muistopäiväänsä 1. helmikuuta, että ortodoksisessa kirkossa, joka viettää sitä 20. joulukuuta.
Roomalaiset pidättivät Ignatioksen Antiokiassa, ja hänet kuljetettiin Roomaan. Häntä vartioi koko matkan ajan kymmenen sotilasta, joita hän kutsui leopardeiksi. Matkan aikana Ignatioksen annettiin tavata paikallisia kristittyjä ja kirjoittaa kirjeitä. Hän kirjoitti muun muassa Efesoksen, Magnesian, Trallesin, Filadelfeian, Smyrnan ja Rooman seurakunnille sekä Polykarpokselle. Perimätiedon mukaan hän oli ensimmäinen kristitty joka kuoli marttyyrinä Colosseumilla.
Eyes Open
Eyes Open on vaihtoehtorock-yhtye Snow Patrolin neljäs albumi. Se julkaistiin 1. toukokuuta 2006 maailmanlaajuisesti ja 9. toukokuuta 2006 Yhdysvalloissa. Albumin ensimmäinen single Euroopassa, "You're All I Have", julkaistiin 24. huhtikuuta 2006; ensimmäinen single Yhdysvalloissa oli "Hands Open" ja ensimmäinen single Australiassa oli "Chasing Cars. Albumista julkaistiin myös erikoisversio, joka sisältää ylimääräisen DVD:n, jossa on kappaleen "You're All I Have" musiikkivideo, materiaalia videon tekemisestä ja "behind-the-scenes"-materiaalia yhtyeestä.
Ignatios
Elämä
Ignatioksen pidättämisestä, kärsimyksestä ja marttyyrikuolemasta on olemassa kirjoitus Martyrium Ignatii. Se on yksityiskohtainen, mutta todennäköisesti väärennetty. Se esittää olevansa silminnäkijäkertomus, jonka ovat kirjoittaneet Ignatioksen toverit Filon Kilikialainen, Tarsoksen diakoni, ja Rheus Agathopus, syyrialainen.
Eyes Open
Albumi oli hitti: se myi 36 191 kopiota ensimmäisellä viikollaa Yhdysvalloissa, nousi sijalle yksi Uuden-Seelannin albumilistalla ja myi maassa kaksinkertaista platinaa (yli 30 000 kopiota), ja Britanniassa albumi on myynyt yli 2 miljoonaa kopiota eli kuusinkertaista platinaa. Australiassa albumi nousi Australian albumilistan sijalle yksi ja myi kolminkertaista platinaa (210 000+ kopiota). Albumi on myynyt 3,5 miljoonaa kopiota maailmanlaajuisesti.
Ignatios
Elämä
Martyrium Ignatii -kirjoituksen luotettavin versio on 900-luvulta peräisin oleva Codex Colbertinus (Pariisi), joka päättyy kyseiseen kirjoitukseen. Se kuvaa Ignatioksen ja Trajanuksen välistä vastakkainasettelua, joka on tyypillinen marttyyrien elämäkerroille, sekä pitkää pääosin maareittiä kuljettua matkaa Roomaan.
Eyes Open
Bonuskappaleet
Nimeämätön, kahdestoista kappale on äänite, jossa on vain taustamelua ja yksi Jacknife Leen lapsista puhumassa.
Ignatios
Elämä
Marttyyrikuoleman jälkeen hänen toverinsa kuljettivat hänen maalliset jäännöksensä takaisin Antiokiaan ja ne haudattiin ensin kaupungin muurien ulkopuolelle, mutta keisari Theodosius II:n käskystä ne siirrettiin Tykhen temppeliin, josta tehtiin Ignatiokselle omistettu kristitty kirkko. Vuonna 637 pyhäinjäännökset siirrettiin Pyhän Klemensin kirkkoon Roomaan.
Kirjoitukset
Ignatiokselta on säilynyt seitsemän kirjettä, jotka myös Eusebios mainitsee:
Ignatioksen kirjeet ovat olleet tärkeää todistusaineistoa kristitylle teologialle, sillä kirkon historian ensimmäisiltä kahdelta vuosisadalta on säilynyt hyvin vähän kirjoituksia. Kirjeet on selvästi kirjoitettu kiireellä ja ilman erityistä suunnitelmaa, ja ajatukset seuraavat niissä toisiaan epäjärjestelmällisesti.
Ignatioksen pääteemana on, että kussakin seurakunnassa tulee olla piispa, jolle kaikkien tulee olla uskollisia. Hänen apunaan ovat seurakunnan vanhimmat eli presbyteerit, toisin sanoen papit ja diakonit. Kristillisyyttä tulee katsoa hänen mukaansa vahvan hierarkian kannalta, jossa näillä työtehtävillä on tarkat erilliset toimensa. Ignatioksen kirjeiden aitous kyseenalaistettiin pitkään, sillä seurakunnan vallan kolmijaon ajateltiin olevan vanhempaa perua. Vaikka Ignatios antaa selkeän kuvan seurakunnan johtajuudelle, ovat piispa ja presbyteeri vanhempia käsitteitä. Ignatios myös painottaa ehtoollisen merkitystä, kutsuen sitä ”kuolemattomuuden lääkkeeksi”.
Ignatios osoittaa kirjeissään suurta halua kuolla marttyyrinä, ja kertoo asiasta hyvin kuvaannollisesti, mikä saattaa nykyajan lukijasta tuntua oudolta. Hänen pelastusoppinsa mukaan pelastus on kuitenkin pelastusta nimenomaan kuoleman voimasta ja pelosta. Hänestä marttyyrikuolemasta pakeneminen olisi siis kuolemanpelkoa ja asettumista takaisin kuoleman voiman alle.
Night at the Museum 2
Night at the Museum 2 (Night at the Museum: Battle of the Smithsonian) on 22. toukokuuta 2009 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen toimintakomedia, jonka pääosissa ovat Ben Stiller, Amy Adams, Owen Wilson ja Hank Azaria. Se on jatkoa elokuvalle Night at the Museum – yö museossa (2006) ja oli edeltäjänsä tavoin menestys tuottaen kansainvälisesti yli 413 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria.
Elokuvan ohjasi edellisenkin osan ohjannut Shawn Levy ja yhtenä tuottajista työskenteli esimerkiksi Harry Potter -elokuvia ohjannut Chris Columbus.
Jonas Brothers -yhtye antoi elokuvassa äänet kolmelle poikaenkelille, jotka laulavat Larrylle ja Amelialle kappaleita ”My Heart Will Go On” ja ”Lovebug”.
Juoni
Entinen museon yövartija Larry Daley (Ben Stiller) omistaa nyt oman yhtiön jolla menee hyvin. Hän poikkeaa museoon katsomaan olentoja, jotka heräävät öisin henkiin laatan avulla. Hän saa tietää, että osa museon tavaroista menee pitkäaikaisvarastoon Smithsonian museoon, ja yrittää pysäyttää nämä aikeet.
Ahkmenrahin ilkeä veli, Kahmunrah (Hank Azaria) yrittää tuhota Larryn museoystävineen ja saada haltuunsa laatan, joka herättää museon tavarat öisin eloon. Larry kuitenkin huijaa Kahmunrahia kertomalla, että Rubikin kuutio on vielä voimakkaampi kuin laatta. Kahmunrah uskoo asian, mutta saadessaan selville, että Larry on valehdellut hän vangitsee Larryn pienoismalli-ystävän Jedediahin tiimalasiin.
Larryn täytyy selvittää koodi laattaan, jos haluaa Jedediahin selviävän hengissä. Seikkailussa ovat mukana esimerkiksi Abraham Lincoln, Albert Einsteinin pienoismallit sekä Ajattelija-patsas ja Amelia Earhart.
Ääninäyttelijät
Muissa rooleissa: Katja Aakkula, Antti Jaakola, Sanna Majuri, Helmi Neuvonen, Carla Rindell, Heikki Sankari, Oskari Tamminen, Markku Huhtamo, Hanna Kaila, Sari Ann Stolt, Henri Piispanen, Juuso Salmén, Kari Tamminen ja Juha Varis.
Päivätär, Valotar ja Tähdetär
Päivätär, Valotar ja Tähdetär (eng. Flora, Fauna and Merryweather) ovat Disneyn vuoden 1959 Prinsessa Ruusunen -elokuvassa esiintyvät kolme hyvää haltijakeijua. Päivättärellä on punaiset vaatteet, Valottarella vihreät ja Tähdettärellä siniset vaatteet, ja heillä kaikilla on keskiaikaistyyliset asut ja suippokärkiset hatut.
Rooli animaatioelokuvassa
Elokuvan alussa Päivätär, Valotar ja Tähdetär osallistuvat prinsessa Auroran ristiäisiin, ja jokainen heistä antaa Auroralle siunauksen. Päivätär antaa Auroralle kauneuden lahjan ja Valotar laulamisen lahjan, mutta Pahattaren yllättävä saapuminen keskeyttää Tähdettären. Pahatar luo Auroraan kirouksen, jonka mukaan tämä tulisi kuolemaan värttinän pistoon 16-vuotispäivänään. Tähdetär lieventää kirousta muuttamalla kuoleman syväksi unitilaksi, josta ensirakkauden suudelma herättäisi prinsessan. Haltiakeijut piilottavat Auroran Pahattarelta kasvattaen tämän mökissä metsän keskellä omana kummilapsenaan väittäen Auroralle olevansa hänen tätejään. Kun Auroran 16-vuotissyntymäpäivä lähestyy, Päivätär, Valotar ja Tähdetär joutuvat käyttämään taikuutta tehdäkseen Auroralle kakun ja puvun heidän ollessa kyvyttömiä leipomaan ja kutomaan ilman taikuutta. Tähdetär kinastelee Päivättären kanssa puvun väristä ja heidän jatkuvasti loitsiessa puvun joko punaiseksi tai siniseksi, taikasäteet karkaavat savupiipusta, mikä paljastaa Pahattaren lemmikkikorpille Diablolle Auroran sijainnin.
Aurora kertoo keijuille metsässä kohtaamastaan miehestä, ja Päivätär, Valotar ja Tähdetär kieltävät Auroraa tapaamasta miestä uudelleen. He tietävät miehen olleen prinssi Philip, ja joutuvat paljastamaan Auroralle totuuden tämän alkuperästä. He vievät Auroran takaisin linnaan ja yrittävät lohduttaa tätä tuloksetta.
Myöhemmin Pahatar huijaa Auroran koskemaan rukin värttinää, ja Päivätär, Valotar ja Tähdetär kauhukseen huomaavat Auroran makaavan maassa. Tuntien syyllisyyttä he suunnittelevat nukuttavansa koko linnan väen, kunnes Aurora herää. Päivätär saa tietää kuninkaan puheiden perusteella prinssi Philipin olleen se mies, jonka Aurora kohtasi metsässä ja he lähtevät etsimään tätä, jotta tämä voi kumota kirouksen. Päivätär, Valotar ja Tähdetär vapauttavat prinssin Pahattarelta ja antavat tälle aseiksi Hyvyyden taikakilven ja Totuuden miekan. Diablo huomaa heidät ja hälyttää asiasta Pahattaren apulaisille, minkä jälkeen Tähdetär muuttaa Diablon kiveksi. Päivätär torjuu Pahattaren apulaisten ampumat nuolet, kivet ja kuuman öljyn muuttamalla ne kupliksi, kukiksi ja sateenkaariksi. Lopputaistelussa Pahatarta vastaan Päivätär, Valotar ja Tähdetär voimistavat Totuuden miekan loitsuillaan ja Philip surmaa Pahattaren heittämällä miekan tämän sydämeen ja Pahatar putoaa alas kallionkielekkeeltä kuolemaansa. Päivätär, Valotar ja Tähdetär todistavat kuinka Philip herättää Auroran suudelmallaan ja ovat läsnä Philipin ja Auroran tanssiessa keskenään Valottaren itkiessä ilosta. Päivätär huomaa Auroran puvun olevan sininen ja muuttaa sen punaiseksi, mutta Tähdetär muuttaa puvun välittömästi takaisin siniseksi.
Muussa mediassa
Päivätär, Valotar ja Tähdetär esiintyvät myös elokuvassa Disney Princess Enchanted Tales: Follow Your Dreams, televisiosarjassa Sofia Ensimmäinen sekä Mikin klubi -sarjan jaksoissa ”Humphrey in the House” ja ”Jiminy Cricket”. Heidät nähdään myös cameoroolissa Leijonakuningas 3 -elokuvan lopussa. Romaanissa Descendants: Isle of the Lost kerrotaan, että Päivätär, Valotar ja Tähdetär ovat Auradonin konsulin jäseniä. Tähdetär myös toimii opettajana Auradonin koulussa. Elokuvassa Descendants 2 Jane kertoo Päivättären, Valottaren ja Tähdettären lähteneen kylpylälomalle Auroran tyttären Audreyn kanssa.
Elokuvassa Maleficent – Pahatar ja sen jatko-osassa esiintyvät kolme haltijakeijua pohjautuvat Päivättäreen, Valottareen ja Tähdettäreen, ja heidän nimensä elokuvissa ovat Knotgrass, Thistlewit ja Flittle.
Murderdolls
Murderdolls oli yhdysvaltalainen horror punk/glam metal -yhtye. Yhtye perustettiin vuonna 2002 Hollywoodissa, Kaliforniassa. Sen viimeiseen kokoonpanoon kuuluivat Wednesday 13 ja Joey Jordison. Siihen ovat aiemmin kuuluneet myös Ben Graves, Acey Slade, Eric Griffin ja Tripp Eisen.
Veikko Lehtovaara
Lehtovaara opiskeli Turun piirustuskoulussa vuoteen 1963 asti ja Aukusti Tuhkan taidegrafiikan kurssilla 1963–1964. Myöhemmin hän oli Hayterin ateljeessa (Atelier 17, Stanley W. Hayter) Pariisissa 1964 ja osallistui Art Goes on – Digital Art -kurssille Turun ammattikorkeakoulussa 1998–1999. Hänen vanhempansa olivat laitosmies Oiva Lehtovaara ja kirjanpitäjä Orvokki Lehtovaara (o.s. Virtanen). Hänen puolisonsa oli KM Riitta Lehtovaara (o.s. Lehtinen). Heillä on yksi lapsi Arttu (s. 1976).
Murderdolls
Yhtye julkaisi kaksi albumia, vuonna 2002 julkaistun Beyond the Valley of Murderdollsin ja vuonna 2010 julkaistun Women and Children Lastin. Wednesday 13 ilmoitti haastattelussa 2013, että Murderdolls tuskin palaa enää yhteen. .
Alkuvuodet
Murderdolls otti ensiaskeleensa vuonna 1994 Des Moinesissa, Iowassa. Joey Jordison soitti tuolloin yhtyeessä The Rejects, jonka laulajana toimi Dizzy Draztik. Musiikkityyli oli samantapaista kuin Murderdollsilla, mutta sanoituksissa ei ollut kauhuelementtejä.
The Rejects oli Joey Jordisonin ”kakkosyhtye”. Jordison tapasi Tripp Eisenin vuonna 1999 Ozzfest-festivaalilla. Eisen suostui Jordisonin ehdottamaan projektiin, ja hänen ystävänsä Racci Shay aloitti rumpalina. Myös Ian-niminen basisti soitti heidän kanssaan keikoilla.
Ensimmäinen albumi ja maailmankiertue
Murderdollsin kokoonpano oli vuonna 2002 muuttunut lähes täysin. Racci Shayn tilalle palkattiin myöhemmin muun muassa Davey Suiciden rumpalina toiminut Ben Graves ja basistiksi liitettiin Synical-yhtyeen kitaristi Eric Griffin. Tripp Eisen erotettiin yhtyeestä, tilalle tuli Acey Slade, joka myös erotettiin hieman ennen yhtyeen ensimmäistä hajoamista. Vokalistiksi oli tullut Frankenstein Drag Queensin laulaja Joseph Poole alias Wednesday 13.
Murderdollsin ensimmäinen albumi menestyi kohtuullisesti, ja yhtye teki 2002–2003 maailmankiertueen, joka ulottui myös Suomeen.
Toinen albumi ja hajoaminen
Murderdolls lopetti ensimmäisen kerran vuonna 2004. Yhtye kuitenkin palasi vuonna 2010 muutetulla kokoonpanolla, johon kuuluivat nyt Jordisonin ja Wednestay 13:n lisäksi soolokitaristi Roman Surman, basisti Jack Tankersley ja yhtyeeseen palannut Racci Shay, joka korvattiin kuitenkin seuraavan vuoden aikana Jason ”Shakes” Westillä. Yhtyeen kakkosalbumi Women and Children Last julkaistiin kesällä 2010, ja yhtye kiersi Yhdysvaltoja ja Eurooppaa noin vuoden verran.
Tyyli
Murderdollsin tyyli muistuttaa varhaista punk rockia ja 1970-luvun rockia, kuten Kissiä ja Alice Cooperia. Yhtye on ottanut vaikutteita myös kauhuelokuvista. Konserteissa yhtyeen tyyliin kuuluu muun muassa käyttää mustia vaatteita, synkkää rekvisiittaa ja meikkiä.
Buena Vista Social Club
Buena Vista Social Club on kuubalainen musiikkiyhtye. Yhtye on nimetty Havannan Marianaon kaupunginosassa Kuubassa 1940-luvulla toimineen musiikkiklubin mukaan.
1990-luvun lopulla kitaristi Ry Cooder kutsuttiin Kuubaan levyttämään afrikasta kutsuttujen muusikoiden kanssa, jotka eivät kuitenkaan saaneet viisumia, joten yhtye koottiin kuubalaismuusikoista. Hän kokosi muusikot, joista tuolloin useimmat olivat jo yli 90 vuoden iässä, yhteen nauhoittamaan uutta Buena Vista Social Club albumia. Levy myi puolessa vuodessa viisi miljoonaa kappaletta ja sai Grammyn vuoden 1998 parhaana levynä. Saksalainen Wim Wenders ohjasi heistä vuonna 1998 samannimisen elokuvan. Sekä levy että elokuva olivat huippumenestyksiä, ja aiheuttivat sekä Pohjois-Amerikassa että Euroopassa kuubalaisen musiikin uuden suosion nousun.
Yhtye on esiintynyt Suomessa useita kertoja, viimeksi se konsertoi Lahdessa 4.11.2012.
Useat jäsenet ovat levyttäneet myös soololevyjä.
Vuonna 2011 ryhmään otettiin uusi jäsen Idania Valdes.
Sjevjerodonetsk
Sjevjerodonetsk on teollisuuskaupunki Luhanskin alueella itäisessä Ukrainassa. Vuoden 2013 alussa siellä oli 109 466 asukasta.
Kaupungin nimi oli alun perin Lishimstroi, mutta se nimettiin uudelleen vuonna 1950 kaupungin lounaispuolitse virtaavan Donets-joen mukaan. Vuonna 1958 Neuvostoliitto myönsi sille kaupunkioikeudet. thumb|270px|Sjevjerodonetskin teollisuutta (Azot). Keskellä Donetsin laakiota sijaitsevalla kaupungilla on vahva teollisuustausta etenkin kemian ja elektroniikan alalla. Itä-Ukrainan sotatilan johdosta Itä-Ukrainan kansallinen yliopisto siirsi hallintonsa Luhanskista Sjevjerodonetskiin syksyllä 2014, joten syksyllä 2017 yliopisto raportoi toimineensa jo kolme vuotta vähitellen parannetuin tilapäisjärjestelyin.
Eskapismi
pienoiskuva|[[Baijerin kuningaskunta|Baijerin kuningas Ludvig II oli eskapisti, joka ”pakeni” wagnerilaiseen mytologiaan. Kuva on karikatyyri hänestä kuningas Lohengrininä.]] Eskapismi tarkoittaa todellisuuspakoisuutta. Käsite on esitelty brittiläisessä kirjallisuudentutkimuksessa 1930-luvulla kuvaamaan yhteiskunnallisen tietoisuuden ja realismin puutetta. Eskapistit usein tuntevat olevansa pettyneitä todellisen maailman arkipäivän stressiin ja pyrkivät ”pakenemaan” sieltä muun muassa unien, päihteiden, taiteen, mietiskelyn, matkustelun tai fantasioinnin kautta. Termiä voidaan käyttää kuvaamaan ihmisten toimenpiteitä masennuksen ja surullisuuden tunteiden lievittämiseksi.
Liittyen televisionkatseluun eskapismin muotona käsite voidaan jakaa:
Historia
Useat ajattelevat, että eskapismi on ominaista nykyajan urbaanille teknologian olemassaololle, sillä se eristää de facto -ihmiset heidän luonnollisesta ympäristöstään. Nyky-yhteiskunnan suorituskeskeisyys sekä lisääntyvät paineet työtä ja opiskelua kohtaan voidaan nähdä myös syynä eskapismin lisääntymiseen. Downshifting-termi on lanseerattu ilmiön estämiseksi.
Hevonpää (Halikko)
Hevonpää on kylä Halikon eteläosissa lähellä Paimion rajaa. Kylä sijaitsee 110-tien eteläpuolella ja sen alueella on Hevonpään ampumarata. Valtaosa kylästä on mäkistä metsämaisemaa, jonne kylän harvat asunnot ja maatilat on rakennettu. Hevonpään pohjoisosa on peltoa, joka rajoittuu kylän rajana olevaan Vainionjokeen.