cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Transjoik
Transjoik on norjalainen yhtye, joka perustettiin Trondheimissa vuonna 1992. Yhtye soittaa jazzia ja saamelaista musiikkia. Sitä luonnehditaan usein ambient-, techno- ja trance-musiikkia soittavaksi yhtyeeksi, joka myös joikaa jonkin verran. Sen musiikki luokitellaan siksi yleensä maailmanmusiikiksi. Yhtyeen alkuperäinen nimi oli Frode Fjellheim Jazzjoik Ensemble.
Dimetyylikarbonaatti
Dimetyylikarbonaatti on orgaaninen yhdiste (karbonaatti), joka on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan väritöntä nestettä, jolla on tunnusomainen haju. Sen kemiallinen kaava on C3H6O3 ja rakennekaava CH3OCOOCH3.
Dimetyylikarbonaatin moolimassa on 90,08 g/mol, sulamispiste 3 °C, kiehumispiste 90 °C, suhteellinen tiheys 1,07 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), leimahduspiste 18 °C o.c., itsesyttymislämpötila 458 °C ja CAS-numero 616-38-6. Dimetyylikarbonaatti ei liukene veteen.
Lyhytaikainen altistuminen höyrylle ärsyttää silmiä.
KV20
Haudasta on löydetty hautakalusteita, astioita, koruja ja veistoksia. Haudan alaosan käytävät ovat romahtaneet ja vuoden 1994 tulva täytti hautakammion kiviromulla. Suuri lepakkoyhdyskunta asui vuosia haudassa.
Assisi
Assisi on kaupunki Italian keskiosassa Umbrian alueella Perugian maakunnassa. Kaupungissa on arviolta 28 299 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 186,9 neliökilometriä. Assisi on tunnettu 1200-luvulla eläneen Franciscus Assisilaisen kotikaupunkina. Kaupunki on perustettu Monte Subasion rinteelle.
Assisi sijaitsee Perugia–Foligno–Rooma-rautatien varrella, Perugian ja Folignon välillä. Assisi on myös E45-tien varrella Perugian ja Folignon välisellä jaksolla. Lähin lentokenttä on Perugiassa.
Nähtävyyksiä
Assisissa on runsaasti historiallisia nähtävyyksiä. Pyhän Fransiskuksen basilika ja muut fransiskaanikohteet ovat maailmanperintöluettelossa. Vähän matkan päässä kaupungista sijaitsee Eremo delle Carcerin erakkoluostari ja ylhäällä vuorella kaupungin yläpuolella on suuri linna, Rocca Maggiore.
Greccion seimi lähellä Assisia on tunnettu pyhiinvaelluskohde.
Assisin kunnassa olevassa Petrignanossa avattiin 7.6.2014 Jarno Saarisen puisto hänen muistokseen.
Amy Adamsin filmografia
thumb|right|Amy Adams vuonna 2013. Amy Adams (s. 1974) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on ollut kuudesti Oscar-ehdokkaana.
Bobo (sarjakuvalehti)
Bobo oli jonkinlainen peikko, jonka ainoa vaatekappale oli sulkahattu. Hän asui luolassa joka sijaitsi suuressa metsässä. Bobolla oli myös Flax-kiikari, joka mahdollisti salamannopean siirtymisen paikasta toiseen. Siirto tapahtui siten, että ensin kiikarin läpi katsottiin kohdetta mihin haluttiin päätyä ja sanottiin "kierrän kehät yx ja kax, saan esiin sanan FLAX!". Liikuttaessa kohteeseen mikä sijaitsi näkyvyysalueen ulkopuolella tarvittiin välisiirtoja.
Muita sarjan hahmoja olivat Nyppy, pieni, valkoinen ja kokonaan karvainen olento, joka kuului nyppyjen lajiin. Bobon tyttöystävä oli Klaara, aikoinaan metsään hylätty mollamaija.
Lehti ilmestyi kahdeksan kertaa vuodessa. Lisäksi vuosina 1977–1984 julkaistiin Bobo-vuosialbumit. Vuonna 1985 Bobo-lehteä ilmestyi enää yksi numero.
KV19
Haudasta on löydetty muumioita, vaatteita, koruja, astioita ja papyryksia. Maalaukset ovat kohtalaisen hyvässä kunnossa lukuun ottamatta pieniä vaurioita sisäänkäynnin lähellä. Vuonna 1994 tulva aiheutti veden pääsyn hautaan, mutta vesi ei noussut tarpeeksi korkealle vahingoittaakseen seinien koristelua.
Sudan (alue)
Sudan (arabian Bilad as-sudan, ”Mustien maa”) on luonnonmaantieteellinen alue Afrikassa Saharan autiomaan ja Keski-Afrikan sademetsien välissä. Se ulottuu 5 500 kilometrin pituisena vyöhykkeenä Atlantin valtamereltä Etiopian ylängölle ja on leveydeltään yli tuhat kilometriä. Pinnanmuodostukseltaan alue on etupäässä ylätasankoa, jonka painaumissa sijaitsevat Nigerjoen, Tšadjärven ja Valkoisen Niilin altaat.
Ilmastoltaan Sudan on siirtymäaluetta kuivan aavikkoilmaston ja kostean päiväntasaajavyöhykkeen välissä. Vuoden keskilämpötilat vaihtelevat 23 ja 29 asteen välillä. Kylmimpien kuukausien lämpötilat ovat yli 20 ja kuumimpien yli 30 astetta. Lämpötilan vuorokausivaihtelut ovat jopa 10–15 astetta. Kesän monsuuni tuo päiväntasajalta sateita. Sademäärä vaihtelee pohjoisen 100–200 millimetristä etelän 1 500 – 2 000 millimetriin. Talven kuivana kautena puhaltaa kuuma ja kuiva harmattan-tuuli Saharasta.
Kasvillisuus on pohjoisessa Sahelin puoliaavikkoa ja kuivuudesta kärsivää ruoho- ja pensassavannia. Etelässä kasvaa korkeaa heinä- ja metsäsavannia sekä jokien varsilla galleriametsiä. Kuivuus ja karjan laiduntaminen uhkaavat aluetta aavikoitumisella.
Historiallisena käsitteenä arabien luoma Sudan liittyy lähinnä keskiaikaan. Sen historiaan kuuluvat Pohjois-Afrikasta käyty karavaanikauppa sekä islamin leviäminen Saharan eteläpuolelle. Itä-Sudanin valtakuntia olivat Darfur, Bagirmi, Sennar ja Wadai. Keski-Sudanissa sijaitsivat Kanem-Bornu ja hausavaltiot. Lännessä olivat keskiaikaiset Ghana, Mali, Songhai ja mosivaltiot. Myöhemmin fulbet levittäytyivät laajalle alueelle. Siirtomaakaudella luotiin Ranskan Sudan ja Angloegyptiläinen Sudan, josta nykyinen Sudanin valtio on perinyt nimensä.
Kotkan poikii ilman siipii
Kotkan poikii ilman siipii on Juha ”Watt” Vainion sanoittama, säveltämä ja esittämä valssi vuodelta 1982. Laulu äänitettiin 1982 ja julkaistiin samana vuonna ”Yleisessä saunassa” -singlen b-puolella. Vuonna 1983 ”Kotkan poikii ilman siipii” julkaistiin Vainion studioalbumilla Sellaista elämä on. Kappale on Vainion tunnetuimpia, ja hän lauloi sen uransa loppupuolella lähes aina konserteissaan.
Vuoden 2004 Kotkan meripäivillä ”Albatrossi” ja ”Kotkan poikii ilman siipii” äänestettiin Vainion parhaiksi kappaleiksi.
Laulun nimi ja historia
Laulun nimi on vanha kotkalainen sanonta, josta kotkalaisen Vainion mukaan piti saada laulu aikaiseksi, koska sellaista ei vielä ollut tehty. Sanonta on sanaleikki, jossa sana ”kotka” viittaa toisaalta Kotkan kaupunkiin ja toisaalta myös lintuun. Vainio teki omien sanojensa mukaan laulun melko nopeasti, mutta on todennäköistä, että häneltä meni lauluun enemmänkin aikaa. Hän on myös kertonut tehneensä sanat enemmänkin rutiinilla kuin sydämellä. Vainion ystävän Antero Mattsonin mukaan laulu syntyi Kotkan meripäivien jälkeen eräänä päivänä.
Laulun nimi esiintyy muun muassa Reijo Ikävalkon Juha Vainiosta kertovassa kirjassa Täyttä elämää – Junnu – Kotkan poikii ilman siipii. Peter von Bagh on luonnehtinut Vainiota esseensä otsikossa sanomalla hänen olleen ”Kotkan poika jolla oli siivet”. Nimi on myös Pekka Mandartin Kotkasta kertovassa lyhytelokuvassa Kotkan poikii ilman siipii, jossa myös kuullaan laulu Vainion esittämänä konsertissa. Kappaleessa on säe ”aivan kuin mainingit sois”, joka taas esiintyy Laura Henrikssonin kirjan Aivan kuin mainingit sois – Juha Vainion laulujen äärellä (2010) nimessä.
Kappaleen teema
Kappaleen sävynä on usean muunkin Vainion myöhäisemmän tuotannon kappaleen tapaan kaipuu menneeseen. Laulun kertoja ikävöi nuoruuttaan ja vanhaa ystäväänsä. Hänen nuoruuden haaveensa eivät ole täyttyneet. ”Kotkan pojan” siivet eivät myöskään ole kantaneet häntä kauas kotikaupungistaan. Kertojan kaipuusta huolimatta laulun tarina on lohdullinen, sillä hänellä on jäljellä rakkaita muistoja. Kappaleessa murheellisen ihmisen kuuntelijana voi toimia myös täysin vieras henkilö, jolle voi kertoa tuntemuksistaan: ”Ystävä, viereeni hetkeksi jää, / vaikka oot tuntematon. / Kerran mun purjeeni tummuneet nää / olleet myös valkeat on.”
”Kotkan poikii ilman siipii” on meriaiheinen, mikä ilmenee kappaleen tunnelmassa ja viittauksissa Kotkan kaupunkiin.
Abazankielinen kirjallisuus
Abazankielinen kirjallisuus perustuu abazojen rikkaaseen suulliseen kansanperinteeseen sekä klassisen venäläisen ja neuvostokirjallisuuden esikuviin. Abazankieliseen suulliseen perinteeseen kuuluu Pohjois-Kaukasian kansojen yhteinen Nart-eepos, satuja, sankaritaruja sekä humoristisia ja opettavaisia kertomuksia.
Kotkan poikii ilman siipii
Äänitys
”Kotkan poikii ilman siipii” äänitettiin Helsingin Takomo-studioilla vuonna 1982. Äänittäjinä toimivat Juha Laaksonen ja Jukka Teittinen ja tuottajana Vainion pitkäaikainen yhteistyökumppani Jaakko Salo. Kappaleen sovitti Markku Johansson.
Abazankielinen kirjallisuus
Kirjallisuuden ensiaskeleet
Abazan kirjakieli luotiin 1930-luvun alussa. Ensimmäiset runot ja kertomukset ilmestyivät vuonna 1934 Tatlustan Tabulovin ja Nuh Ozovin laatimissa koulujen oppi- ja lukukirjoissa sekä abazankielisessä sanomalehdessä. Lupaava alku katkesi Stalinin vainoihin ja varsinkin toiseen maailmansotaan, jossa menehtyi useita aloittelevia kirjailijoita. 1940–1950-lukujen vaihteessa kaunokirjallisuuden kehitys alkoi uudelleen lähes tyhjästä.
Kotkan poikii ilman siipii
Äänitys
Alkuperäisversiossa olivat mukana seuraavat muusikot:
Abazankielinen kirjallisuus
Runous
1950-luvulta lähtien tärkeimmällä sijalla oli runous, jota julkaistiin aluksi yhteiskokoelmina. Vuonna 1956 ilmestyi Kali Džegutanovin runokokoelma ”Sinua laulan, isänmaa”, jota vuonna 1958 seurasivat Pasarbi Tsekovin, Bemurza Thaitsuhovin, Džemuladin Lagutševin ja Mikael Tšikatujevin runokirjat sekä kokoelma Tatlustan Tabulovin tšerkessistä tekemiä käännöksiä. 1950-luvun lopusta lähtien abazankielistä kaunokirjallisuutta julkaistiin säännöllisesti erillisinä kirjoina.
Kotkan poikii ilman siipii
Julkaisu ja suosio
Delta julkaisi kappaleen vuonna 1982 singlen ”Yleisessä saunassa” (koodinimeltä Delta DES 72) b-puolella ja seuraavana vuonna Vainion studioalbumilla Sellaista elämä on. Kappale on nykyään Vainion tunnetuimpia, ja se valittiin vuoden 2004 Kotkan meripäivillä Vainion parhaaksi kappaleeksi yhdessä ”Albatrossin” kanssa.
Abazankielinen kirjallisuus
Runous
Sodanjälkeinen runous oli tyyliltään kömpelöä ja muistutti säkeiksi jaettua proosaa. Yhteiskunnallinen tematiikka alkoi laajentua 1950-luvun lopussa, jolloin alettiin kirjoittaa maisema- ja rakkauslyriikkaa. Runouden yleissävy oli kuitenkin vielä pitkään opettavainen ja julistava. 1950-luvun runoilijoista taitavimpana pidetään Bemurza Thaitsuhovia.
Kotkan poikii ilman siipii
Julkaisu ja suosio
Myöhemmin kappale on julkaistu Vainion kokoelmilla Lauluntekijä ja laulaja, 20 suosikkia – Albatrossi, Legendan laulut – Kaikki levytykset 1963–1990 ja sen tiivistelmällä Legendan laulut – 48 mestariteosta.
Abazankielinen kirjallisuus
Runous
Runouden kehitys jatkui voimakkaana 1960-luvulla. Tsekov ja Thaitsuhov kuvasivat teoksissaan herkästi ja ilmeikkäästi luontoa ja arkielämän ilmiöitä. Aikaisempien vuosien pateettiseen julistukseen alettiin suhtautua ironisesti, vaikka siitä ei myöhemminkään päästy kokonaan eroon. 1960-luvun runouden merkittävimpiä saavutuksia olivat Tšikatujevin kokoelmat ”Sydämen päiväkirja” (1967) ja ”Abazaratsastajat” (1969), joiden voimakas satiiri ja rakkauslyriikka eivät ole vieläkään menettäneet merkitystään. Jo 1950-luvulla aloittaneesta Mira Tljabitševasta kehittyi ensimmäinen merkittävä naisrunoilija, joka on tuonut kokonaan uuden näkökulman abazankieliseen runouteen. 1960-luvulla debytoineita runoilijoita ovat Kasai Batalov, Fatima Apsova ja Kerim Mhtse.
Kotkan poikii ilman siipii
Julkaisu ja suosio
”Kotkan poikii ilman siipii” kuullaan Vainion, Pertti Metsärinteen yhtyeen ja Hyvän Tuulen Laulajien esittämänä lyhytelokuvassa Kotkan poikii ilman siipii (1990), jossa hän esittää myös kappaleensa ”Albatrossi” ja ”Vanha salakuljettaja Laitinen”. Kappaleet esitettiin Kotkassa ravintola Kairossa. Vainio on esittänyt kappaleen myös vuonna 1986 televisio-ohjelmassa Pihakonsertti.
Abazankielinen kirjallisuus
Runous
1970–1990-luvuilla runous kehittyi etupäässä 1960-luvulla muotoutuneen kirjailijapolven voimin. Tämän ajan runoilijoista merkittävin oli perinteisiä kaanoneita noudattava Kerim Mhtse. Harvoja uusia nimiä olivat 1980-luvulla aloittanut Ali Jonov sekä 1990-luvulla debytoineet Maramyz Džudžujeva ja Larisa Šebzuhova.
Kotkan poikii ilman siipii
Rakenne
Kappaleen rakenne noudattaa kaavaa ABABAB, eli joka säkeistön jälkeen tulee kertosäkeistö, ja tämä toistuu kolmesti. Ennen ensimmäistä säkeistöä on intro, minkä jälkeen laulu alkaa sanoin rannalla istuimme, haitari soi. Ensimmäisen kertosäkeistön ja toisen säkeistön välissä on lyhyt välisoitto, mutta toisen kertosäkeistön jälkeen kolmas säkeistö alkaa suoraan. Lopussa kappaleen tempo hidastuu. Laulu päättyy sanoihin enkä tiedä kauniimpaa.
Abazankielinen kirjallisuus
Proosa
Abazankielisen proosakirjallisuus kehittyi pitkään runouden varjossa. Ensimmäinen pienoisromaani, Hamid Žirovin ”Elämää etsimässä” ilmestyi vuonna 1958, ja vuonna 1962 julkaistiin hänen kirjoittamansa ensimmäinen abazankielinen romaani ”Vuorten herääminen”. 1960-luvulla proosaa alkoi kirjoittaa Muhadin Dagužijev, jonka vuonna 1966 ilmestynyt ”Kourallinen multaa” on yksi merkittävimmistä abazaromaaneista.
Kotkan poikii ilman siipii
Rakenne
Säkeistöjen säkeissä esiintyy loppusointuja siten, että aina joka toinen säe rimmaa keskenään, kuten esimerkiksi kohdat haitari soi ja muistaa en voi. Kertosäkeistössä riimit ovat eri lailla, välillä samassa säkeessä: laulut tuulen, nuo vain kuulen. Toisaalta siinä rimmaavat myös keskenään toinen, neljäs ja kuudes säe.
Abazankielinen kirjallisuus
Proosa
Proosan voimakkain kehityskausi oli 1980-luvulla, jolloin ilmestyivät muun muassa Kali Džegutanovin romaanit ”Kultainen risti” ja ”Laba”, Rašid Huževin pienoisromaani ”Azamatin aamunkoitto” ja Dagužijevin ”Velka”. Teosten aiheet liittyvät muutamia poikkeuksia lukuun ottamatta historiallisiin tai lähimenneisyyden tapahtumiin.
Nykytilanne
Abazankielisten kirjojen julkaiseminen vaikeutui huomattavasti Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen. Kun 1980-luvulla ilmestyi 40 abazankielistä kirjaa, seuraavan vuosikymmenen aikana niitä julkaistiin vain 22. Käytännössä kirjailijat joutuvat itse hankkimaan rahat teostensa painamiseen. 1990-luvulla ilmestyneistä teoksista merkittävinä voi pitää vain Kerim Mhtsen runokirjoja ”Kesän ja syksyn välisenä hetkenä” (1993) ja ”Ette tiedä, kuka olen” (1994), Muhadin Dagužijevin romaania ”Elä, Rina” (1997) ja Valentina Kopsergenovan kertomuskokoelmaa ”Noituus” (1996).
Taloudellisten seikkojen ohella ongelmana on kirjailijapolven ikääntyneisyys. 2000-luvun alussa abazankielisen kirjailijakunnan muodostivat lähes yksinomaan 1960-luvulla tai sitä ennen aloittaneet tekijät. Alle 45-vuotiaita kirjailijoita ei ole juuri lainkaan. Sanomalehti Abazašta on pyrkinyt aktivoimaan kirjallisuusharrastusta lapsille suunnattujen kilpailujen avulla. Nykyisellään abazankielisen kirjallisuuden tulevaisuus näyttää varsin synkältä.
Kotkan poikii ilman siipii
Muiden versioita ja muiden julkaisuja
Oman versionsa laulusta on levyttänyt muun muassa Vesa-Matti Loiri, jonka versio julkaistiin hänen Vainion sanoituksia sisältäneellä albumilla Ystävän laulut vuonna 2003. Muita levyttäneitä ovat muun muassa Erkki Liikanen, Tenavatähtien Marko Ståhl sekä useat kuorot.
Debet ja kredit
Debet ja kredit ovat kahdenkertaiseen kirjanpitoon liittyviä termejä. Debet merkitsee veloitusta ja kredit hyvitystä.
Jokaiseen tiliin liittyy debet- ja kredit-puolet, ja jokainen tilitapahtuma kirjataan jonkin tilin debet-puolelle ja jonkin toisen tilin kredit-puolelle. Tulot kirjataan jonkin tulotilin kredit-puolelle ja kassatilin tai muun siihen verrattavan tilin debet-puolelle, menot taas kassatilin tai muun vastaavan tilin kredit-puolelle ja jonkin menotilin debet-puolelle.
Sana debet on latinalainen verbimuoto, joka tarkoittaa on velkaa. Se on debere-verbin aktiivin indikatiivin preesensin yksikön kolmas persoona. Sana kredit tulee latinan credere-verbin vastaavasta muodosta credit, joka tarkoittaa uskoo, luottaa. Suomessa ja muissa pohjoismaisissa kielissä se on muuntunut muotoon kredit. Englannissa sana credit on käytössä alkuperäisessä latinalaisessa muodossaan, mutta sana debet on muuntunut muotoon debit.
Termit debit ja credit näissä englantilaisissa muodoissaan esiintyvät myös pankki- ja luottokorteissa. Näissä debit tarkoittaa pankkikorttia ja credit luottokorttia. Termien yleistymisen taustalla on SEPA, jonka myötä korteissa siirryttiin Suomessakin kansainvälisiin nimityksiin.
Tenryū-luokka
Suunnittelu
Luokan alukset olivat keisarillisen Japanin laivaston ensimmäisiä nykyaikaisia keveitä risteilijöitä ja niiden suunnittelu perustui Britannian kuninkaallisen laivaston Arethusa- ja C-luokkien aluksiin. Alusten hankinta oli osa vuoden 1916 laivasto-ohjelmaa ja ne oli suunniteltu hävittäjälaivueiden lippulaivoiksi.
Alusten kahden ja puolen tuuman panssarivyö suojasi ainoastaan konehuoneita ja ylsivät hieman vesirajan alapuolelta yläkannelle. Panssarointi koostui tuuman HT-panssarista ja 1,5 tuuman valetusta teräksestä. Kansi oli tuuman paksuinen. Aseistuksena oli neljä yksiputkista 140 millimetrin 50 pituuskaliiperin tyypin 3 tykistä, joista eteen ja taakse pystyttiin ampumaan vain yhdellä tykillä. Keskimmäisten tykkien ampuma-alat rajoittuivat kummallekin kyljelle, koska niitä ei oltu korotettu yliampumisasemiin. Ilmatorjunnan muodosti puolikannelle asennettu 80 millimetrin tyypin 3 tykki. Lisäksi aluksilla oli kaksi kolmen putken patteria torpedoputkia. Kolmiputkiset patterit olivat laivaston ensimmäisiä. Alusten aseistusta täydennettiin 1939 kahdella 13 millimetrin ilmatorjuntakonekiväärillä.
Changemaker
thumb|330px|Changemakerin logo. Changemaker on vuonna 2004 perustettu nuorten ja nuorten aikuisten verkosto. Se toimii Kirkon Ulkomaanavun yhteydessä ja tarjoaa vapaaehtois- ja vaikuttamistoiminnan mahdollisuuksia kehityskysymyksistä kiinnostuneille suomalaisille. Verkosto pyrkii puuttumaan köyhyyden ja epäoikeudenmukaisuuden rakenteellisiin syihin. Toiminta on alun perin lähtöisin Norjasta, missä Changemaker on toiminut vuodesta 1992 lähtien.
Opetusministeriö myönsi Changemakerille vuoden 2010 nuorisotyön tunnustuspalkinnon. Suomen kristillinen rauhanliike myönsi Changemaker-verkostolle vuoden 2012 rauhanpalkinnon.
Toimintaa
Changemakerin tunnetuimpia tempauksia on telttakylä maaliskuussa 2005. Nuoret asuivat viikon ajan Helsingin Kiasman edessä käyttäen päivittäiseen elämiseen kaksi euroa päivässä. Tempauksen tarkoituksena oli nostaa esiin YK:n vuosituhattavoitteita sekä muistuttaa päättäjiä ja kansalaisia siitä, että Suomi on luvannut nostaa kehitysyhteistyörahoja 0,7 prosenttiin bkt:sta vuoteen 2010 mennessä. Telttakylässä vieraili useita kansanedustajia, julkisuuden henkilöitä sekä tasavallan presidentti Tarja Halonen. Telttakylä-kampanja uusittiin Rautatientorilla vuoden 2006 keväällä.
Ryhmät ulkomailla
Kansallisia Changemaker-ryhmiä on Suomen ja Norjan lisäksi Islannissa, Keniassa, Unkarissa ja Pakistanissa.
Kesäkiertue
Changemaker jalkautuu kesällä kesäkiertueelle eli suuriin kesätapahtumiin. Verkoston kojuja on pystytetty muun muassa seuraavilla tapahtumilla: Mahdollisuuksien torit, Kirkkopäivät, Maailma kylässä -festivaalit, Lähetysjuhlat, Herättäjäjuhlat ja Maata näkyvissä -festarit.
Vuositeemoja
thumb|330px|right|Tasavallan presidentti [[Tarja Halonen vieraili Changemaker-telttakylässä 10.3.2005. Oikealla KUA:n toiminnanjohtaja Antti Pentikäinen.]] Changemakerilla on vuositeemoja, joita painotetaan työssä. Teemojen ympärillä kokoontuu omia ryhmiä.
Suojaväri
thumb|[[Deroplatys desiccata -lajin rukoilijasirkka naamioituu lehtikarikkeen joukkoon.]] thumb|Värityksellään ruovikon sekaan maastoutuva [[sinisorsa.]]
Suojaväri tarkoittaa joillakin eliöillä esiintyvää maastoutumiseen soveltuvaa väritystä, jolla ne voivat välttää muita huomaamasta niitä. Usein suojaväri on suojakeino saalistajia vastaan. Pedolla suojaväri puolestaan estää saalista havaitsemasta sitä ja helpottaa näin saalistusta. Lumisilla alueilla valkea suojaväri on yleinen, kun taas rehevillä vihreillä alueilla monien lajien suojavärit ovat vihertäviä. Suojaväriin liittyy usein naamioivaa vaikutusta vahvistava kuviointi.
Erityisesti hyönteisillä esiintyy erittäin monipuolisia ja kirkkaitakin suojavärejä. Jotkin lajit eivät suojaudu ainoastaan värityksellään, vaan ovat kehittyneet myös muodoltaan muistuttamaan erehdyttävästi esimerkiksi oksanpätkää tai kasvin lehteä. Jotkin kukissa vierailevia hyönteisiä saalistavat hämähäkkilajit voivat vaihtaa väriään kukan mukaan valkoiseksi tai keltaiseksi. Nilviäisistä mustekalat ja matelijoista kameleontit tunnetaan kyvystään vaihtaa väriään ympäristön mukaan.
Aiheesta muualla
Kamuflaż Crypsis
Birds of Steel
Birds of Steel on Gaijin Entertainmentin kehittämä ja Konamin julkaisema taistelusimulaatiopeli, joka sijoittuu toiseen maailmansotaan. Peli julkaistiin PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle 13. maaliskuuta 2012.
Peli sisältää yli sata oikeata taisteluhävittäjää ja satojen valinnanvaraisten tehtävien ohella kaksikymmentä historiallista taistelua. Peliä on mahdollista pelata yksinpelin lisäksi internetin välityksellä myös moninpelinä, jossa on mahdollista joko pelata muiden pelaajien puolella tai heitä vastaan. Pelatessasi saat leijonanpäitä (lion heads), joilla voit ostaa uusia koneita moninpeliä varten tai korjata jo omistamiasi, mutta vaurioituneita koneita.
Yksinpeli
Birds of Steelin yksinpelimuoto koostuu historiallisista ilmataisteluista, keksityistä tehtävistä ja dynaamisista taisteluista.
Historialliset taistelut
Historialliset taistelut on jaettu kahteen osaan sen mukaan, suoritetaanko ne Japanin vai Yhdysvaltain puolella. Taistelut täytyy suorittaa järjestyksessä, ja seuraava taistelu avautuu vasta voitettuasi edellisen. Useimmiten historiallisissa taisteluissa on tavoitteena suojata omia pommittajia, ampua vihollisen pommittajia alas tai tuhota vastustajan lentotukialuksia torpedoilla ja pommeilla.
Keksityt tehtävät
Pelissä on useita kymmeniä keksittyjä tehtäviä, joita on myös mahdollista pelata netin välityksellä muiden ihmispelaajien puolella. Nämä tehtävät ovat hyvinkin poikkeavia historiallisista taisteluista, sillä niissä tehtävänä voi olla takaa-ajajien eksyttäminen keskellä vuoristoa, siltojen alittaminen keskellä Saksaa tai jokin muu näistä mielikuvituksellisista tehtävistä.
Dynaamiset taistelut
Dynaamisen taistelun ideana on valloittaa kaikki vihollisen hallitsemat sektorit kartalla, jonka saa valita ennen taistelun aloittamista. Vihollinen menettää sinulle yhden sektoreistaan aina sinun suorittaessasi yhden tehtävän, mutta vastaavasti saa yhden hallussasi olevan sektorin mikäli häviät.
Moninpeli
Moninpelissä voit pelata Playstation Networkin välityksellä enintään kuudentoista pelaajan kanssa samaan aikaan.
Moninpelin kulku
Moninpelin alussa voit valita olevasi joko liittoutuneiden tai akselivaltojen puolella. Kun kaikki pelaajat ovat valmiina aloittamaan taistelun, voit valita yhden lentokoneistasi. Pelin alussa sinulla on vain yksi lentokone jokaisesta valtiosta (Yhdysvallat, Iso-Britannia, Neuvostoliitto ja Japani). Nämä koneet eivät ole kummoisia, joten voit ostaa parempia lentokoneita ansaitsemillasi leijonanpäillä. Mikäli sinut ammutaan alas tai koneesi rikkoutuu jollakin muulla tavalla, voit korjata sen leijonanpäitä vastaan. Poikkeuksena ovat tason yksi koneet, joiden korjaaminen ei maksa sinulle mitään. Moninpelissä käytettävän kartan keskellä on alue A, jota kumpikin joukkue yrittää saada hallintaansa. Kun alueella on ainoastaan yhden joukkueen lentokoneita, tämä joukkue alkaa voittaa aluetta itselleen. Kun toinen joukkueista on kaapannut haltuunsa koko alueen, sen vastustaja alkaa menettää omia pisteitään hiljalleen. Moninpelin häviää se joukkue, jonka pisteet ensinnä häviävät. On olemassa kuitenkin eri versioita moninpeleistä. Eräs niistä on "battlefront domination", jossa alueen A haltuunottamisen ohella yritetään tuhota vihollisen lentokenttä. Toinen versio on "airfield domination", jossa alue A on lentokenttä, jonne kumpikin joukkue yrittää laskeutua. Tavallisin versio, jossa yritetään ainoastaan ottaa ilma-aluetta A haltuun, on "air domination".
Korpinkynsi
Korpinkynnen tuvanjohtaja on professori Filius Lipetit, joka opettaa Tylypahkassa loitsuja. Tuvan tunnuseläin on kotka ja sen tunnusvärit ovat sininen ja pronssi, tosin elokuvissa värejä on vaihdettu siniseksi ja hopeaksi. Korpinkynnen tupakummitus on Harmaa leidi eli itse Helena Korpinkynsi. Rowena Korpinkynsi korpinkynnen perustaja oli hänen äitinsä. Helena Korpinkynnen tappoi Luihuisen tupakummitus Verinen paroni, kun Helena oli varastanut äitinsä diadeemin. Tajuttuaan mitä oli tehnyt, Verinen paroni tappoi itsensä.
Makuusalit sijaitsevat Korpinkynnen tornissa koulun länsipuolella, yhdessä Tylypahkan korkeimmasta torneista. Oleskeluhuone on korkea, pyöreä huone suurine ikkunoineen, joista aukeaa näköala ympäröiville vuorille. Näissä ikkunoissa on korpinkynsien värien mukaisesti siniset verhot ja oleskelutilassa pehmeitä nojatuoleja. Huoneen kattoon on maalattu tähtiä. Oleskeluhuoneessa sijaitsee myös Rowenan näköispatsas. Korpinkynsien oleskeluhuoneeseen päästään suljetun oven kautta, jonka avatakseen oppilaiden on vastattava vaihtuvaan arvoitukseen, jonka oven pronssinen kolkutin heille esittää. Korpinkynsien oleskeluhuoneeseen ei siis pääse salasanan avuin kuten Rohkelikkojen ja Luihuisen oleskeluhuoneisiin. Rowling mainitseekin Korpinkynnen oleskeluhuoneen ovelle usein kerääntyvän ison oppilasryhmän, joka koettaa yhdessä ratkoa arvoitusta sisään päästäkseen.
Harryn ensi-ihastus Cho Chang kuuluu Korpinkynteen, samoin Luna Lovekiva.
Ideologia
Korpinkynsi tuottaa velhomaailmaan älykkäitä oppilaita, jotka kulkevat omia teitään. Korpinkynsi on älykäs, objektiivinen ja lahjomaton ja osa heistä mainitaan hivenen oudoiksi. Älykkyyttä arvostavat korpinkynnet voivat ulkonäöltään näet vaikuttaa melko kirjavalta, oudolta hiipparijoukolta, joka sulkeutuu kirjaston syövereihin eikä olekaan kiinnostunut ihmisiä normaalisti kohauttavista asioista vaan perehtyy omaan osaamisalaansa tullakseen sen erikoisosaajaksi. Korpinkynnet janoavat tietoa ja pitävät sitä itsearvoisena. He haluavat oppia ymmärtämään maailmaa, sen ilmiöitä ja ihmisiä. Korpinkynnet käyvät mielellään älyllisiä keskusteluita ja ovat miellyttäviä, ymmärtäväisiä, monisyisiä keskustelukumppaneita. Älykäs, asioiden monet laidat ymmärtävä korpinkynsi säästyy tuomitsevuudelta, mustavalkoisuudelta ja pystyy usein ymmärtämään velhomaailmankin erilaisten ilmiöiden monet puolet. He saattavat pyrkiä sotatilanteissa puolueettomuuteen ja nousta näin akateemisuudessaan moisten aatemylläköiden yläpuolelle. Korpinkynnet ovatkin arvostettuja. Heillä on myös suuri todennäköisyys päätyä merkittävään tieteelliseen työhön ja tulla näin tunnetuiksi maailmanlaajuisesti.
Nuoret korpinkynnet ovat idealisteja, joilla voi olla mielenkiintoisia näkemyksiä ja teorioita maailmasta, yhteiskunnasta ja tieteestä. Etenkin nuorilla korpinkynsillä on vaara muuttua älyllisesti ylimielisiksi ja itsepäisiksi tai keskustelussa sortua turhaan yksityiskohtien viilaamiseen. Korpinkynnelle voi tuottaa myös tuskaa, mikäli keskustelutilanteessa toiset käyttävät perustelemattomia argumentteja, tukeutuvat vanhaan tutkimustietoon tai asian yksityiskohdissa on asiavirheitä. Tästä korpinkynnen on lähes välttämätöntä huomauttaa kanssakeskustelijalleen, mikä saattaa luoda heistä pikkumaisen, nokkavan ja tarpeettoman pikkutarkan mielikuvan muille tupalaisille. Tämä kiinnostus elämän mielenkiintoisiin yksityiskohtiin tekee kuitenkin korpinkynsistä juuri niin poikkeuksellisen älykkäitä ja huomiokykyisiä kuin he ovat. Oli korpinkynnen keskeisin mielenkiinnon kohde mikä tahansa, hän haluaa tietää siitä kaiken ja mieluusti enemmänkin. Vanhemmiten korpinkynnet saattavat innostua alansa tutkijoiksi ja alkaa tuottaa lisää tietoa maailmaan ja jakaa oivalluksiaan ja tietämystään muille. Älykkyyttä arvostavina he saattavat nauttia vilpittömästi koulunkäynnistä, upputua kirjojen maailmaan vapaa-ajallakin ja arvostaa opiskelua ylipäätään merkittävänä sivistävänä instituutiona.
Sivistys kuuluu osaltaan korpinkynsien arvomaailmaan opiskelun ja älykkyyden seurauksena. Parhaimmillaan korpinkynsi ei ole vain tietoviisas tietopankki vaan tämä saavuttaa älykkyyden koko laajan kirjon tullen myös sosiaalisesti älykkääksi, tunneälyiseksi, kohteliaaksi ja iän myötä viisaaksi. Korpinkynsi voi olla myös puheissaan ja huumorintajultaan nokkela ja nopeaälyinen. Korpinkynnet eivät ole yhtä yhteisöllisiä kuin ystävyyttä arvostavat rohkelikot tai tiimipelaavat luihuiset. Älykkyys tuo mukanaan usein tarpeen yksilön autonomiaan ja arvostukseen, mikä näkyy myös Pottermoren maininnassa siitä, että korpinkynnessä jokainen oppilas saa olla juuri sellainen kuin haluaa ja pukeutua juuri niin kuin parhaakseen näkee. Tämä viestii siitä, että korpinkynnet eivät ole läheskään yhtä tuomitsevia ja normatiivisia kuin luihuiset, vaan kaikki hyväksytään ja yksilöitä arvostetaan (ks. individualismi), sekä avoimesta, yksilön vapautta korostavasta ilmapiiristä (ks. autonomia). Älyllä saatetaan muutoinkin tähdätä vapauden tavoitteluun, ajattelunvapauteen, jonka symbolina toimii myös ilmoja kohden nouseva lintu. Korpinkynsillä on ennemmin taipumusta vetäytyä omiin oloihinsa, kun luihuiset ja rohkelikot taas pyrkivät olemaan mahdollisimman paljon näkyvillä ja nauttivat ihailusta. Poikkeuksia lukuun ottamatta tällainen rehvastelu ei kuulu korpinkynsien elämäntapaan. He ovat moiseen liian fiinejä, fiksuja ja sivistyneitä. He viihtyvät ennemmin omissa porukoissaan, tuntemiensa kavereiden kanssa keskustellen. Rehvastelu liittyy korpinkynsillä useimmiten ennemmin tietoon, jonka omaamisen he saattavat tuoda esiin hyvinkin selkeästi. Korpinkynsi voi olla halukas tarvittaessa myös kilpailemaan tiedoillaan ja mittelemään niillä, sillä kokee sen olevan hauskaa. Korpinkynsi voi laajemman älykkyyden lisäksi nauttia nippelitiedosta ja älyllisistä haasteista, esimerkiksi arvoitusten ja tietokilpailujen muodossa. He rakastavat haastaa itsensä älyllisesti ja oppia lisää. Huonolle tuulelle sattuessaan korpinkynsi voi lähteä testailemaan myös kanssaihmisiensä älyä tai pyrkiä jekuttamaan näitä, johtamalla heidät älyllisesti harhaan. Suututetun tai loukatun korpinkynnen huumori voi muuttua ironiseksi, piikitteleväksi ja älyllisesti ylimieliseksi.
Suhde muihin tupiin
Korpinkynnet elävät Pottereissa muiden tupien tavoin melko omissa oloissaan. Älykkäät, diplomaattiset korpinkynnet ovat yleisesti Tylypahkassa kuitenkin pidettyjä ja arvostettuja, ja heitä kuvaillaan yleisesti posiitiivisessa valossa. Ei ole syytä olettaa, että muilla tuvilla olisi suuria kaunoja korpinkynsiä kohtaan. He tulevat riittävässä määrin toimeen kaikkien tupien kanssa.
Korpinkynsi ja rohkelikko
Korpinkynnet ja rohkelikot vaikuttavat pariutuvan kirjoissa hyvin. Eläväisten rohkelikkojen aitous tuntuu vetoavan ja rentouttavan muuten kireitä korpinkynsiä. Rohkelikon aitous voi korpinkynsistä olla suorastaan hellyyttävää ja tuvat kompensoivat hyvin toisiaan. Lähtökohtaisesti rohkelikoilla ja korpinkynsillä ei tunnu olevan järin paljon yhteistä. Rohkelikot ovat yhteisöllisiä, sosiaalisia ja jopa riehakkaita siinä missä korpinkynnet vetäytyviä, viileitä ja älyllisiä. Rohkelikkojen ylpeys ja huimapäisyys vaikuttaa korpinkynsistä varmasti keskenkasvuiselta. Jo rohkelikkojen kovaäänisyys voi saada korpinkynnen ylikierroksille. Silti tuvat elävät erilaisuudessaankin sopuista yhteiseloa ja yhteentörmäyksiä tapahtuu erittäin harvoin.
Korpinkynsi ja luihuinen
Korpinkynsiä ja luihuisia yhdistää tietynlainen arvokkuuden tunto. Molemmat tuvat ovat taipuvaisia elitismiin ja lievään ylimielisyyteen omaa lahjakkuuttaan kohtaan. Molemmat haluavat myös menestyä koulussa. Tällainen asetelma on omiaan povaamaan yhteentörmäyksiä. Onneksi korpinkynnet eivät kuitenkaan alennu kilpailuun - he ovat siihen liian arvokkaita - ja tasapaino tupien välillä säilyy. Näitä kahta tupaa yhdistää samoin usko omiin kykyihin ja tietynlainen intohimoisuus omaa asiaansa kohtaan. Luihuisen voi oman itsensä kautta olla mahdollista ymmärtää korpinkynnen loputonta intohimoa tietoa kohtaan ja halua kehittyä siinä, vaikka heidän omat mielenkiinnon kohteensa olisivat muualla. Korpinkynsillä vain taivas on rajana, luihuisilla ei sekään eli heidän yhteiselonsa voi muotoutua melko korkealentoiseksi ja unelmat jopa utopistisiksi. Luottoa omaan itseen tuskin puuttuu kummaltakaan.
Korpinkynsien älykkyys voi saada jopa luihuisen arvostamaan tätä kaltaisenaan, ja se jos joku on paljon sanottu. Korpinkynnet asettavat itsensä luihuisten tavoin arvokkaalle jalustalle, mikä voi tehdä karismaattisen vaikutuksen. Luihuinen voi viekkaudellaan onnistua myös antamaan korpinkynnelle älyllistä vastusta keskusteluissa ja tätä kautta tehdä tähän vaikutuksen. Asioiden monet puolet näkevä korpinkynsi voi myös pystyä ymmärtämään luihuisen arvoliberalismia. Mikäli luihuisen kunnianhimo suuntautuu taiteeseen, on hän askeleen lähempänä kultturellia, sivistynyttä korpinkynttä. Korpinkynnet ja luihuiset kantavat molemmat viileitä elämänarvoja (äly, sivistys / menestys, kunnia) ja voivat antaa viileän ja piittaamattoman ensivaikutelman. Korpinkynnet ovat ehkä ainoa tupa, jonka kanssa luihuiset voivat aidosti tulla toimeen.
Korpinkynsi ja puuskupuh
Hieman rohkelikkojen tavoin puuskupuh aiheuttaa korpinkynsissä ehkä ennemmin hempeää huvitusta kuin suoranaista arvostusta. Puuskupuhit ovat ahkeria koulussa, mutta vaikuttavat näkevän elämän ja sen tarkoituksen aivan toisin kuin korpinkynnet. Siinä missä korpinkynnet ja luihuiset haluavat kehittää itseään, puuskupuhit tuntuvat olevan täysin tyytyväisiä siihen, mitä heillä nyt jo on sen enempää hoppuilematta. Puuskupuhit eivät piittaa korpinkynnen älystä tai tiedoista, koska heistä moiset pinnallisuudet eivät tee kenestäkään parempaa ihmistä. Puuskupuh ei kestä korpinkynsien ylimielistä asennetta, sillä se sotii täysin heidän omaa maailmankatsomustaan vastaan. Korpinkynnet eivät ehkä saa puuskupuhilta kaipaamaansa arvostusta, mutta he voisivat oppia heiltä paljon nöyryyttä ja tyytyväisyyttä. Älyllisyyttä rakastava korpinkynsi voi pitää puuskupuhien nautiskelevaa elämänasennetta ruumiillisena ja jollain tavalla vastenmielisenäkin. Vähintään se kertoo velhon yksinkertaisuudesta, jos hän pystyy täyttämään tarpeensa vain syömällä ja nukkumalla eikä hän koe tarvetta mihinkään sielulliseen. Puuskupuh ja korpinkynsi tuntuvat tulevan toimeen keskenään varsin hyvin erilaisuudestaan huolimatta. Ovathan puuskupuhit kuitenkin melko harmittomia yksinkertaisuudessaan.
Luettelo mangan tekijöistä
Tämä on luettelo merkittävistä mangan tekijöistä.
Korpinkynsi
Terry Boot
Terry Boot on opiskelija, joka on samalla vuosikurssilla Harry Potterin kanssa. Boot valittiin Korpinkynnen tupaan. Boot ystävystyi Anthony Goldsteinin ja Michael Cornerin kanssa. Toisena kouluvuonnaan Boot loukkaantui lievästi Lockhartin kaksintaisteluopetuksen aikana. Viidentenä vuonnaan Terry kysyi Harrylta tämän teoista toisena kouluvuonna Salaisuuksien kammiossa ja Basiliskin tappamisesta. Boot liittyi myöhemmin Albuksen kaartin jäseneksi. Boot hämmästyi Hermionen tehtyä S.U.P.E.R-tason loitsun ja kysyi tältä miksei hän ole Korpinkynnessä. Terry myöhemmin auttoi Harrya kukistamaan Dracon, Crabben ja Goylen Tylypahkan pikajunassa. Kuudentena vuonnaan Terry oli yksi niistä, jotka osallistuivat Kuhnusarvion taikajuomakursseille. Seitsemäntenä vuonnaan Terryn kuulutettua julkisesti Harryn paenneen Irvetasta hän joutui Amikusin ja Alekton pahoinpitelemäksi. Terry myöhemmin taisteli Tylypahkan taistelussa ja todennäköisesti selvisi hengissä.
Cho Chang
Cho Chang on Harryn ensimmäinen tyttöystävä. Hän on Harrya vuoden vanhempi ja kuuluu Korpinkynsi-tupaan, jonka tupajoukkueessa hän myös toimi etsijänä.
Cho seurustelee Harry Potter ja liekehtivä pikari -kirjassa Cedric Diggoryn kanssa, ja tämän kuolema järkyttää häntä syvästi. Harryn viidentenä kouluvuotena Cho kuuluu Albuksen Kaartiin, jossa kaksikko tutustuu paremmin toisiinsa. He ovat ehtineet vaihtaa jo suudelmat ja käydä kerran yhdessä Tylyahossa, mutta heidän suhteensa jää kuitenkin riitojen takia alkukenkiinsä. Cho ja Harry eivät seuraavana vuonna ole enää missään tekemisissä keskenään. Harryn jälkeen Cho alkaa seurustella Ginny Weasleyn entisen poikaystävän Michael Cornerin kanssa. Cho yrittää arasti lähestyä Harrya lopputaistelun aikana - nimellisesti näyttääkseen hänelle Rowena Korpinkynnen patsaan - mutta Harrysta jo tiukan otteen saanut Ginny estää sen: Luna Lovekiva pystyy tekemään sen paremmin.
Myöhemmin elämässään Cho nai jästimiehen.
Chon syntyperästä on käyty jonkinlaista kädenvääntöä - Chang on kiinalainen sukunimi, mutta Cho on japanilainen tytön nimi, joka tarkoittaa perhosta; sen mukaisesti hän voisi olla kiinalaisen isän ja japanilaisen äidin jälkeläinen. Suku saattaisi olla kotoisin Taiwanista, koska siellä tällaisia avioliittoja esiintyy eniten saaren oltua lähes puoli vuosisataa Japanin siirtomaa.
Cho on hyvin kaunis. Hänellä on pitkät, mustat hiukset. Chon suojelius on joutsen.
Michael Corner
Michael Corner on Korpinkynnen oppilas ja Ginny Weasleyn ensimmäinen poikaystävä. Michael on myös Albuksen Kaartin jäsen.
Corner ja Ginny Weasley tutustuivat toisiinsa neljännessä kirjassa joulutanssiaisissa. He lopettavat seurustelun kirjassa Harry Potter ja Feeniksin kilta Rohkelikon voitettettua Korpinkynnen huispauksessa, koska karvas häviö häiritsi Michaelia. Eron jälkeen Michael Corner alkaa seurustella Cho Changin kanssa, mutta heidän suhteensa ei kestä kovin kauan. Seitsemännessä kirjassa Corner vapautti salaa ekaluokkalaisen jälki-istunnosta, minkä seurauksena Amikus ja Alekto Carrow pahoinpitelivät hänet pahasti. Myöhemmin Corner osallistui Tylypahkan taisteluun.
Roger Davies
Roger Davies on Korpinkynnen oppilas ja huispausjoukkueen kapteeni ja jahtaaja. Roger tanssi Fleur Delacourin kanssa joulutanssiaisissa. Roger oli myöhemmin pyytänyt Cho Changia ulos mutta Cho torjui hänet. Roger nähtiin suutelevan tyttöystäväänsä matami Puddifootin kahvilassa ystävänpäivänä ja todisti Harryn ja Chon riidan, jonka seurauksena Cho lähti itkien pois. Rogerin kohtalo ei ole tiedossa hänen valmistuttua Tylypahkasta.
Marietta Edgecombe
Marietta Edgecombe on Korpinkynsi-tuvasta. Hän on Harryn ensi-ihastuksen Cho Changin hyvä ystävä. Teoksessa Harry Potter ja Feeniksin kilta Harry, Hermione ja Ron perustavat Albuksen Kaartin, koulun sääntöjen vastaisen pimeyden voimilta suojautumiskerhon, jota Harry johtaa. Mariettan äiti on ministeriössä töissä. Marietta ilmiantaa kerhon Dolores Pimennolle. Teko johtaa siihen, että Albus Dumbledore joutuu lähtemään koulusta ja Taikaministeriö ylentää Dolores Pimennon taikakoulun rehtoriksi. Ilmianto kuitenkin kostautui heti: Marietta joutui Hermionen langettaman kirouksen "ilmiantajan herjan" uhriksi, joten Mariettan naamaan ilmestyi suuria, kivuliaita ja märkiviä näppylöitä, jotka muodostavat sanan "kielijä". Tästä hän meni niin suunniltaan, ettei sanonut sanaakaan.
Lisäksi Kingsley Kahlesalpa pyyhki Mariettan muistin loitsulla, kun ministerillä oli juuri sillä hetkellä muuta tekemistä: Toffee sammutti viittansa palavia liepeitä, kun oli tohkeissaan astunut suoraan rehtorinkanslian takkaan.
Cho Chang katkaisee tapauksen johdosta välinsä Harryyn: tytön mielestä Marietta teki oikein koska pelkäsi ministeriössä olevan äitinsä puolesta - mitä Harry ei taas suostu ymmärtämään. Kuudennessa kirjassa Mariettalla oli edelleen rakkulat naamassaan ja hän yritti peittää ne meikeillä. Marietta istui Chon vieressä Tylypahkan junassa ja katsoi poispäin Harryn käveltyä hänen ohitseen.
Marietta on eräs niistä hahmoista, jotka esiintyvät vain kirjassa; elokuvista hänet on jätetty pois ja Albuksen Kaartin paljastuminenkin seurauksineen on toteutettu aivan toisin. Mariettan sijaan Cho ilmiantaa kaartin totuusseerumin vaikutuksen alaisena Pimennolle.
S. Fawcett
S. Fawcett (etunimen etukirjain paljastettu Harry Potter Lexiconissa) on nuori mustatukkainen tyttö, joka kuuluu Korpinkynnen tupaan. Hänen perheensä asuu Ottery St Maryssa Devonissa Englannissa. Fawcett osallistui Lochartin kaksintaistelukerhoon toisessa kirjassa ja loukkaantui lievästi. Neljännessä kirjassa Fawcettin perhe yritti päästä huispauksen maailmanmestaruuskisoihin, mutta he eivät saaneet lippuja. Myöhemmin Fawcett yritti laittaa nimensä Liekehtivään pikariin vanhetusliemen avulla, mutta hän epäonnistui ikälinjan takia ja Dumbledoren mukaan hänelle kasvoi tämän seurauksena parta. Fawcett osallistui myöhemmin joulutanssiaisiin Stebbinsin kanssa. Kalkaros sai myöhemmin Fawcettin kiinni suutelemasta Stebbinsiä ruusupuskassa ja otti molemmilta pois kymmenen pistettä (elokuvassa Fawcett ja Stebbins olivat Tylypahkan vaunuissa). Fawcettia ei tämän jälkeen mainita muissa kirjoissa.
Anthony Goldstein
Anthony Goldstein on samalla vuosikurssilla Harry Potterin kanssa. Hänet valittiin Korpinkynnen tupaan. Anthony ystävystyi Terry Bootin ja Michael Cornerin kanssa. Viidentenä kouluvuonnaan Goldstein valittiin valvojaoppilaaksi yhdessä Padma Patilin kanssa. Goldstein oli läsnä Sianpäässä kun Harry ja Hermione keskustelivat Pimennosta ja oli samaa mieltä että Pimennon opetus oli huonoa. Goldstein liittyi Albuksen kaartin jäseneksi. Goldstein keskusteli Harryn kanssa sairaalasiivessä ryhmän tapaamisista. Goldstein harjoitteli aseistariisuntaloitsua Zacharias Smithin kanssa. Goldstein myöhemmin Tylypahkan pikajunassa avusti Harrya Dracon, Grabben ja Goylen kukistamisessa. Goldstein taisteli myöhemmin Tylypahkan taistelussa ja selvisi taistelusta hengissä.
Luna Lovekiva
Luna Lovekiva on Korpinkynnen tupaan kuuluva, hiukan omituinen tyttö, johon Harry Potter tutustuu viidentenä kouluvuotenaan junassa matkalla Tylypahkaan. Hän on samalla vuosikurssilla kuin Ginny Weasley eli hän on Harrya vuoden nuorempi. Hänellä on pitkät, likaisenvaaleat hiukset ja isot, ulkonevat siniset silmät, jotka saavat hänet näyttämään pysyvästi hämmästyneeltä.
Lunaa kutsutaan joskus nimellä Lööperi Lovekiva ja häntä pidetään omituisena koska hän esimerkiksi pitää taikasauvaansa korvan takana, kermakaljakorkeista tehtyä kaulaketjua sekä toisinaan myös ohjattavista luumuista eli retiisinnäköisistä hedelmistä tehtyjä korvakoruja. Hän osaa kuitenkin pukeutua todella tyylikkäästi, kuten esimerkiksi silloin kun Harry kutsuu hänet parikseen Horatius Kuhnusarvion joulujuhlaan: Lunan kaapu on hopeanvärinen, paljetein koristettu.
Lunan isä, Ksenofilius Lovekiva, on Saivartelija-nimisen lehden päätoimittaja, ja Luna tuntuu uskovan kaiken, mitä hänen isänsä tälle kertoo. Hermione Granger pitää Saivartelija-lehteä roskana ja ilmaistuaan mielipiteensä Lunan kuullen tämä suutahtaa Hermionelle. Luna ei siis liiemmin pidä Hermionesta, joka perustaa kaiken tosiasioihin.
Luna on yksi harvoista koululaisista, joka pystyy näkemään thestralit: hän nimittäin jo ennen kouluikäänsä näki äitinsä kuolevan virhetaian johdosta - ja vain kuoleman nähnyt pystyy näkemään tuon aran ja piileksivän taikaolennon.
Luna on koulukiusattu, mistä hän ei tunnu juurikaan välittävän:
- hän toteaa seesteisesti.
Luna asuu isänsä Ksenofilius Lovekivan kanssa lähellä Ronin kotia Saukkonummella, kolmikerroksisessa pyöreässä talossa, joka muistuttaa shakkinappula tornia ja sijaitsee korkean kukkulan laella. Talo kärsii melkoisia vaurioita viimeisessä kirjassa purskeen sarven räjähdyksen johdosta.
Luna liittyy Albuksen kaartiin ja seuraa Harrya, Ronia, Hermionea, Ginnyä ja Nevilleä Taikaministeriöön, kun Harry yrittää pelastaa kummisetänsä Siriuksen. Hän lohduttaa Harrya myöhemmin, kun Harry on menettänyt Siriuksen.
Harry ystävineen onnistuu kuitenkin pelastamaan Lunan: he joutuvat kuolonsyöjien vangeiksi ja heidät teljetään kellariin, mutta Harry saa taikapeilin sirpaleen avulla yhteyden ulos, ja Dobby ilmiintyy paikalle viemään ensin pahimmin vammautuneet pois, palaten sitten auttamaan Harrya, Ronia ja Hermionea. Myöhemmin Luna osallistui Tylypahkan taisteluun ja kangisti Alecto Carrowin ja näytti Harrylle kopion Rowena Korpinkynnen diadeemista, mikä oli yksi Voldemortin hirnyrkeistä. Luna myös pelasti Harryn ankeuttajilta loihtimalla Suojeliuksen. Lopputaistelun jälkeen Luna auttoi Harrya, Ronia ja Hermionea livahtamaan pois voitonjuhlista.
Rowling kertoo chatissaan että Lunasta tulee taikaluonnontieteilijä ja hän menee myöhemmin naimisiin Rolf Scamander -nimisen luonnontieteilijän (Ihmeotukset ja niiden olinpaikat -teoksen kirjoittajan jälkeläisen) kanssa, ja he saavat kaksospojat nimiltään Lorcan ja Lysander. Kouluaikana paljon puhumaansa ruttusarvista niistaisikkiä hän ei löydä koskaan ja joutuu lopulta tunnustamaan että Ksenofilius oli ilmeisesti temmannut sen olemassaolon tuulesta. Harry ja Ginny myöhemmin nimesivät tyttärensä Lunan mukaan kunnioituksena häntä kohtaan.
Padma Patil
Padma Patil kuuluu Korpinkynteen ja hänellä on identtinen kaksoissisar Parvati. Padma oli Ronin pari joulutanssiaisissa heidän neljäntenä vuonnaan. Hän on Korpinkynnen valvojaoppilas.
Parvati ja Lavender ihailivat ennustuksenopettajaa Sibylla Punurmiota, sekä olivat myöhemmin ihastuneita toiseen ennustusopettajaan, Firenze nimiseen kentauriin.
Molemmat kaksoset kuuluvat Albuksen kaartiin sekä että molemmat heistä ottivat osaa Tylypahkan taisteluun.
Kun Harryn poika Albus ja Dracon poika Scorpius yrittivät estää Cedric Diggoryn kuoleman ajankääntäjällä he loivat vahingossa aikajanan, jossa Ron olikin naimisissa Padman kanssa Hermionen sijaan ja heillä oli poika Panju. Tämä avioliitto ei kuitenkaan ollut onnellinen.
Maisy Reynolds
Maisy Reynolds on nuori tyttö, joka on lajiteltu Korpinkynteen. Hänet mainittiin epäsuorasti Kuoleman Varjelukset osa 1 -elokuvassa. Maisy esiintyi virallisesti Kuoleman Varjelukset osa 2 -elokuvassa, jossa hän oli epäkunnioittava Alekto Carrowia kohtaan, joka vieraili hänen isänsä luona tämän seurauksena. Myöhemmin Maisy nähtiin muiden oppilaiden seurassa Suuressa salissa ja hän kirkaisi Voldemortin kuulutettua tulevasta taistelusta, jos Harry Potteria ei luovuteta hänelle. Maisy myöhemmin evakuoitiin muiden alaikäisten oppilaiden kanssa ennen taistelun alkua. Elokuvassa Maisya esitti Sian Grace Phillips.
Bel canto
Bel canto [] on italiaa ja tarkoittaa kaunista laulua. Termi kuvailee varsinkin italialaisessa oopperassa 1800-luvulla kukoistanutta laulutyyliä, joka korostaa mahdollisimman kaunista äänensävyä ja vokaalista virtuositeettia. Bel canto -laululle ovat tyypillisiä korukuviot, juoksutukset, koko äänialueen hallinta ja dynaamiset tehokeinot.
Ahtaimmassa merkityksessään bel canto on ainoastaan lyyrisen laulun taidetta, siis laulua, jota laulusolistit ovat harjoittaneet oopperassa aina 1600-luvulta 1900-luvulle saakka. Bel canto antoi arvon tulkitsijoiden vokaalisille kyvyille useinkin näyttelemistaidon kustannuksella. Bel canto -laulajan tuli esitellä hämmästyttävää teknistä valmiutta sekä erilaisia huippusuorituksia: korkeita ääniä, trillejä, pitkiä kadensseja, improvisaatioita ja niin edelleen. Nämä olivat bel canton tyylipiirteitä vähintäänkin 1600-luvulta 1700-luvulle asti.
Tyypillisin bel canto -oopperoiden aika lienee 1800-luvun alkupuoli, vaikka itse termi tuli yleiseen käyttöön vasta 1800-luvun puolivälissä. Tämän bel canton huippukauden säveltäjänimet ovat Gioachino Rossini, Gaetano Donizetti ja Vincenzo Bellini, myöhemmin traditiota kehittivät omaan suuntaansa muun muassa Giuseppe Verdi, Giacomo Puccini, Ruggero Leoncavallo ja Pietro Mascagni.
Sopraanot Maria Callas ja Joan Sutherland ovat ehkä kaikkein tunnetuimmat sodanjälkeisen ajan bel canto -laulajat. Tunnettuja nykyisiä bel canto -tenoreja ovat muun muassa Raul Gimenez, Juan Diego Flórez ja William Matteuzzi.