cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tyypin 1 diabetes
Syyt ja periytyvyys
Tutkimuksissa on todettu, että enterovirusinfektioilla on yhteys tyypin 1 diabeteksen puhkeamiseen. Tuoreiden diabetespotilaiden Coxsackie B virusvasta-aineiden on havaittu olevan koholla. Lasten diabetes Suomessa (DiMe) -tutkimuksessa todettiin, että diabetekseen sairastuneilla sisaruksilla oli kaksi kertaa enemmän enterovirusinfektioita kuin diabetekseen sairastumattomilla sisaruksilla. Infektioita esiintyi diabeteksen puhkeamista edeltävänä vuotena sekä useita vuosia ennen sitä. Enterovirusten on todettu siirtyvän elimistössä haimaan ja aiheuttavan siellä pitkäaikaisen tulehduksen. Tulehdus vaurioittaa insuliinia tuottavia beetasoluja, joka johtaa diabeteksen puhkeamiseen.
Liitännäissairaudet
Tyypin 1 diabetesta potevilla tietyt autoimmuunisairaudet ovat muuta väestöä yleisempiä. Sairauksista yleisimmät kohdistuvat kilpirauhaseen ja näitä ovat Hashimoton tyreoidiitti ja Basedowin tauti, mutta myös keliakia on verrattain yleinen. Muita tyypin 1 diabeetikoilla perusväestöä hieman yleisempiä sairauksia ovat muun muassa nivelreuma, punahukka, pernisiöösi anemia, vitiligo ja Addisonin tauti.
Toteaminen
Henkilöllä on todennäköisesti tyypin 1 tai tyypin 2 diabetes jos
Tyypin 1 tai 2 diabetes todetaan osin myös oireiden perusteella. Tyypin 1 ja 2 tunnistaminen toisistaan ei välttämättä ole tarpeellista, sillä niiden hoitosuositukset ovat samankaltaiset. Lisäksi niitä ei välttämättä ole mahdollista erottaa selkeästi toisistaan, sillä tyypin 2 diabeteksessa insuliinin tuotanto usein heikkenee aikaa myöden. Tällöin se alkaa muistuttamaan aiheutumistavaltaan osittain tyypin 1 diabetesta. Tyypin 1 diabetes kuitenkin ilmenee useimmin lapsilla tai nuorilla. Siihen ei liity ylipaino tai vanheneminen, toisin kuin tyypin 2 diabetekseen.
Insuliini ja sen johdannaiset
pienoiskuva|Insuliini on typpin 1 diabeetikoille elintärkeää. Levemir on yksi pitkävaikutteinen insuliinivalmiste, joka pistetään kerran tai kahdesti vuororokaudessa. Kuvassa on sylinteriampulli, joka asetetaan insuliinikynään ennen pistosta. Tyypin 1 diabetesta potevan tulee hengissä pysyäkseen alentaa verensokeriaan käyttämällä insuliinia tai sen samalla tapaa vaikuttavia johdannaisia pistoksin, jotka otetaan yleensä ihon alle. Sopivat annokset riippuvat valmisteesta ja henkilöstä. Insuliinivalmisteita on monia erilaisia ja niitä voidaan annostella itse vaikkapa insuliinikynällä tai sitten voidaan käyttää automaattista insuliinipumppua. Eritoten nopeavaikutteisten insuliinimuotojen pistokset ajoitetaan ruokailuiden yhteyteen korkean verensokerin eli hyperglykemian estämiseksi, sillä ruokailun aikana verensokeri kohoaa ja insuliinia erittyisi normaalisti vereen. Liika insuliinivalmisteiden annostelu kuitenkin aiheuttaa liian matalaa verensokeria eli hypoglykemiaa, joka voi vakavana johtaa muun muassa tajuttomuuteen.
Verensokerin seuranta
pienoiskuva|Verensokerin mittaus ennen ateriainsuliinin annostelua ja ruokailua on osa tyypin 1 diabeteksen hoitoa. pienoiskuva|FreeStyle Libre -verensokerisensori käsivarressa. Diabeetikko voi itse mitata verensokeriaan verensokerimittarin avulla hypo- tai hyperglykemian havaitsemiseksi. Hypoglykemia voidaan korjata hiilihydraattipitoisella ruualla ja hyperglykemia insuliinivalmisteella. Vakava hypo- tai hyperglykemia kuitenkin vaativat sairaalahoitoa, eikä diabeetikko niitä itse pystyisikään välttämättä korjaamaan esimerkiksi sekavuuden tai tajuttomuuden takia. Viime vuosina ovat tyypin 1 diabeetikoiden käytössä lisääntyneet verensokerisensorit, jotka seuraavat soluvälinesteen sokeripitoisuutta. Yksi sensori toimii rasvakudoksessa 1-2 viikkoa, jonka jälkeen sensori on vaihdettava. Sensorin vaihto opetetaan tekemän itse. On olemassa myös ihon alle hoitopaikassa asennettavia sensoreita. Osa sensoreista vaatii sormenpäämittauksin tehtävän kalibraation ja osa on kalibroitu jo tehtaalla. Sensoriin kiinnitettävä lähetin lähettää verensokeritiedot lukulaitteeseen, joka voi olla älykello, matkapuhelin tai insuliinipumppu. Laitteet voivat lähetää verensokeritietoa myös muille matkapuhelimen kautta.
Diabeetikoiden avuksi on koulutettu myös hypokoiria, jotka aistivat ihon ja hengityksen tuoksun perusteella verensokerin vaihtelut. Ne ilmaisevat muutokset diabeetikoille tai esimerkiksi tämän vanhemmille tai muille läheisille. Ne tekevät ilmaisun jos verensokeri on liian matala tai liian korkea.
Ravinto
pienoiskuva|Tyypin 1 diabeetikot arvioivat ruoasta hiilihydraattien määrää, jonka perustella he annostelevat pikavaikuitteista ateriainsuliinia joko pistämällä tai insuliinipumpusta. Ruuassa tyypin 1 diabeteksen hoidon kannalta keskeisin osa ovat hiilihydraatit. Myös ruuan aminohapot (proteiinit) ja rasvat vaikuttavat verensokeriin, mutta vähemmän. Hiilihydraattien liikasaantia yleensä rajoitetaan ja insuliinin annostelu suhteutetaan tarkasti eritoten aterian hiilihydraattien määrään. Runsaampi hiilihydraattien syönti vaatii suurempia insuliiniannoksia. Eritoten diabeettisten lasten kohdalla säännöllinen käynti lääkärillä ja muilla ammattilaisilla on suotavaa, jotta voidaan muun muassa tarkistaa hoidon teho, kehon normaali kasvu ja puhua ruokavalion toimivuudesta diabeteksen hoidossa.
Maailman suurimpien diabetesjärjestöjen antamissa hoitosuosituksissa suositetaan glykeemisen indeksin käyttöä ykköstyypin diabeteksen hoidon apuvälineenä. Aterioiden glykeemisen indeksin laskeminen auttaa koostamaan ne diabeteksen hoitotasapainon kannalta suotuisasti. Hiilihydraattien kokonaissaannin on kuitenkin havaittu vaikuttavan glykemiaindeksia enemmän verensokerin tasoihin.
Suomalainen Diabetesliitto suosittelee, että diabeetikot siirtyisivät vähärasvaisempiin liha- ja maitotuotteisiin ja söisivät 4–5 kertaa vuorokaudessa.
Liikunta
pienoiskuva|Liikuntaa suositellaan tyypin 1 diabeetikoille. Tyypin 1 diabetesta potevan on myös suotavaa liikkua runsaasti. Liikunta kuitenkin kuluttaa verensokeria ja voi diabeetikolla johtaa helposti         merkittävään hypoglykemiaan. Taas pyrkimys ennaltaehkäistä hypoglykemiaa hiilihydraattipitoisin välipaloin voi kohottaa verensokeria liikaa, joka kumoaa liikunnasta saatuja terveyshyötyjä.
Elinsiirrot
pienoiskuva|Elinirrotusryhmä siirtämässä elinluovuttajasta irroitettua elintä vastaanottajasairaalaan. Diabeteksessa mahdollisesti ilmenevä elintoimintojen heikentyminen vaatii omanlaisiaan hoitoja. Munuaisten vajaatoiminta esimerkiksi voi edellyttää hemodialyysissä käyntiä tai jopa munuaistensiirron.
On tehty elinsiirtoja, jossa kokonainen haima (haimansiirto) tai haiman osia (haimasaarekkeita) on siirretty. Pyrkimyksenä näissä on ollut palauttaa haiman kyky tuottaa insuliinia. Siirrot ovat harvinaisia ja niitä tehdään esimerkiksi samaan aikaan munuaistensiirron yhteydessä. Tällöinkin kyse on poikkeuksista. Pelkkiä haiman siirtoja ei yleensä tehdä, sillä leikkauksissa on riskejä ja siirron jälkeen haima pysyy toimintakelpoisena usein vain 3–5 vuotta. Lisäksi leikkauksen jälkeen tulee syödä immuunijärjestelmää heikentäviä lääkkeitä, jotka estävät elimistöä tuhoamasta vierasta kudosta sisältävää siirtoelintä.
Tutkimusvaiheessa olevat hoidot
Suomessa Tampereen yliopistossa FM Anni Honkimaan tekemässä väitöskirjassa todettiin, että viruslääkityksellä enterovirusten aiheuttama krooninen tulehdus voidaan parantaa haimasolumallissa. Krooninen virustulehdus tuhoaa haimassa sijaitsevia insuliinia tuottavia beetasoluja. Tutkimustuloksen toivotaan mahdollistavan uusien keinojen löytämisen tyypin 1 diabeteksen ennaltaehkäisyyn ja hoitoon. Norjassa on parhaillaan menossa tutkimus, jossa typpin 1 diabeetikoita hoidetaan viruslääkkeillä sen selvittämiseksi, että parantaako tämä haiman insuliinin tuotantoa. Tutkittavina ovat viruslääkkeistä ribaviriini ja plekonariili.
Yhdysvalloissa ja Kanadassa on tehty ensimmäiset kantasolusaarekkeiden siirrot ihmisille. Kokeissa ilmeni, että säädelty insuliinin eritys käynnistyi, mutta varsinaiseksi hoidoksi tästä ei ollut. Yhdysvalloista on raportoitu yhdestä potilastapauksesta, jossa kantasolusaarrekkeen siirron jälkeen insuliinihoito on voitu lopettaa. Tutkimusta ei ole vertaisarvioitu ja se tulee toistaa useammalla koehenkilöllä. Myös Helsingin yliopistossa tutkitaan kantasolujen käyttöä haimasolujen tuotantoon.
Helsingin yliopistossa on ollut käynnissä tutkimus tyypin 1 diabeteksen puhkeamisen estämiseksi. Sen mukaan sairauden puhkeaminen voidaan estää estämällä sairauden taustalla olevan geenin toiminta. Yhdysvalloissa samaan teknologiaan perustuvaa lääkettä käytetään jo psoriasiksen hoitoon. Professori Timo Otonkosken johtama tutkijaryhmä on etsinyt typpin 1 diabeteksen riskigeenien vaikutusmekanismeja. Tarkastelun kohteena oli TYK2-niminen geeni, jonka muutaatioiden tiedettiin suojaavan tyypin 1 diabetekseltä. Oletus oli, että vähentämällä TYK2-geenin aktiivisuutta voitaisiin estää haiman beetasolujen tuhoa. Tutkimuksen edetessä tämä oletus toteutui ja TYK2-geenin toiminnan esto pysäytti beetasolujen tuhon elimistössä. Samalla huomattiin, että TYK2-geenin vaikutuksen poistaminen johti myös beetasolutuotannon heikentymiseen. Jo valmiiden beetasolujen toimintaan tämä ei vaikuttanut. Tutkimusryhmä on aikaisemmin onnistunut tuottamaan kantalsoluista toimivia beetasoluja, jotka pystyvät palauttamaan elimistön insuliinin tuotannon. Seuraavaksi tutkimuksessa edetään elänkokeisiin ja jos ne onnistuvat, voidaan edetä ihmiskokeisiin. Suuressa tyypin 1 diabeteksen sairastumisriskissä olevia on voitu jo tunnistaa, mutta ennaltaehkäisevää hoitoa ei ole ollut vielä tarjolla.
Ennuste
Tyypin 1 diabeteksen ennuste riippuu vahvasti siitä, kuinka hyvin diabeetikko onnistuu hoitamaan tautiaan. Tyypin 1 diabeetikkojen elinaika on keskimäärin 8–13 vuotta lyhyempi kuin terveillä henkilöillä. Lyhentyminen on sitä merkittävämpää, mitä nuorempana tyypin 1 diabetes puhkeaa. Tyypin 1 diabeetikkojen suurempi kuolleisuus johtuu lähinnä heidän perusväestöä suuremmasta riskistä kuolla eri sydän- ja verisuonitauteihin.
Tyypin 1 diabetes Suomessa
Suomessa on tyypin 1 diabeetikoita noin 50 000. Osa diabeteslääkkeistä tai muista tyypin 1 diabeetikon tarvitsemista lääkkeistä on Suomen Kansaneläkelaitoksen osin tai kokonaan korvaamia. Esimerkiksi insuliinin hinnasta korvataan 100 prosenttia, jolloin itse maksettavaksi jää pieni omavastuuosuus. Diabeetikolla voi olla mahdollisuus myös tiettyihin sosiaalietuihin, kuten vammaistukeen. Heillä voi myös olla oikeutus saada hoitoonsa vaaditut välineet maksutta terveyskeskuksesta. Diabetes voi estää tietyt ammatinvalinnat.
Suomessa tyypin 1 diabeetikoilla oli vuodesta 2001 lähtien mahdollisus suorittaa erityisluvalla varusmiespalvelus mutta he eivät ole vuoden 2018 helmikuun jälkeen enää saaneet suorittaa sitä. Pääministeri Petteri Orpon hallitusohjelmassa päätettiin uudestaan mahdollistaa diabeetikoiden varusmiepalveluksen suorittaminen ja kertausharjoituksiin osallistuminen palvelusturvallisuus huomioiden. Hallitusohjelmassa linjattiin myös, että myös muista terveyssyistä asepalveluksesta vapautettujen mahdollisutta osallistua maanpuolustukseen selvitetään.
Iso Korpijärvi (Kihniö)
Iso Korpijärvi on Pirkanmaalla Kihniössä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Parkanonjärven alueeseen. Iso Korpijärvi on osa Nerkoonjärven valuma-aluetta.
Drunken Tai Chi
Drunken Tai Chi (, Xiao tai ji) on vuonna 1984 ensi-iltansa saanut hongkongilainen toimintakomedia. Elokuvan on ohjannut Woo-ping Yuen, joka myös käsikirjoitti elokuvan yhdessä Brandy Yuenin kanssa. Pääosassa esiintyi Donnie Yen.
Iso Korpijärvi (Kihniö)
Maantietoa
Järven pituus on 600 metriä, leveys 180 metriä ja sen pinta-ala on 6,7 hehtaaria. Se sijaitsee Jouttinevan ja Korpikankaan välissä maaston painanteessa. Siihen laskee metsäoja ja pelto-oja, joka on samalla Jouttijärven, Vähä Jouttijärven ja Aureen Korpijärven yhteinen laskuoja. Järven laskujoki lähtee pohjoispäästä ja se laskee kilometrin jälkeen Heinämaan suolle, jonka johto-oja virtaa Heinämaanlammen läpi ja joka jatkaa sen jälkeen suon jälkeen Mäntysenluomana Nerkoonjärveen. Laskuojaan yhtyy vasemmalta Vähä Korpijärven laskuoja. Rantaviivaa on 1,4 kilometriä. Rannat ovat metsämaata, jonka lähellä sijaitsee Korpijärven maatila. Rannan tuntumassa on kaksi vapaa-ajan asuntoa, joille johtaa tiet Mäkikylän kautta yhdystieltä 3350.
Drunken Tai Chi
Juoni
Chin Dao on pilallehemmoteltu suolakauppiaan poika, joka joutuu eräänä yönä paikallisen rikollispomon pojan hyökkäyskohteeksi. Poika yrittää kostaa edellisen päivän nöyryytyksen ja yllättää Daon ja hänen veljensä ampumalla heidät ilotulitteilla. Kaikki ei mene kuitenkaan suunnitelmien mukaan ja lopulta tilanne kääntyy päälaelleen, kun veljekset ryhtyvät tappelemaan vastaan. Dao vie tilanteen kuitenkin liian pitkälle ja aiheuttaa kiusaajalle vahingossa pahoja palovammoja. Tämä saa hänen isänsä suutuksiin, joka käskee erään miehen tappamaan Daon perheen. Mies käy tuhoamassa heidän talon, joka palaa maan tasalle vieden samalla mennessään hänen isänsä ja veljensä. Dao jää orvoksi vaeltelemaan ja tapaa myöhemmin nukketeatterin esittäjän ja hänen vaimonsa, ja päättää muuttaa heidän luokse asumaan. Pariskunta päättää ottaa pojan huostaansa aluksi siivoojaksi. Heille syntyy kuitenkin riita, kun Dao ei ole aikaisemmin tehnyt mitään siivoustöitä. Dao karkaa pariskunnan kotoa ja kohtaa matkalla miehen, joka murhasi hänen perheensä. Dao joutuu tappeluun murhaajan kanssa, joka onnistuu hakkaamaan hänet pahoin. Dao onnistuu kuitenkin pakenemaan ja palaa takaisin pariskunnan luokse, jossa perheen mies opettaa Daolle taijita, jotta hän pärjäisi paremmin murhaajaa vastaan.
Iso Korpijärvi (Kihniö)
Historia
Vuoden 1960 painetussa peruskartassa järven laskuoja juoksi luontaisesti Heinämaan suolle saakka. Järven laskuoja oli aina laskenut vain suon laitaan, mutta myöhemmin se on yhdistetty Myllymaan maatilan pelto-ojiin ja johdettu kaivamalla suora oja suon läpi sen pohjoispäähän, missä se alitti rautatiesillan.
Vanja
Vanja on venäläislähtöinen etunimi, joka voi olla miehen tai naisen nimi. Venäjällä sitä käytetään hellittelymuotona Johanneksesta, Ivanista ja Ivanasta. Nimi tunnetaan varsinkin Anton Tšehovin näytelmästä Vanja-eno.
Skandinaviassa Vanja on omaksuttu naisen etunimeksi, koska se päättyy a-kirjaimeen. Nimestä on käytössä myös kirjoitusasu Wanja. Ruotsissa Vanjan nimipäivä on 24. toukokuuta ja Norjassa 22. tammikuuta.
Nimi Suomessa
Vuoteen 2020 mennessä Vanja on Digi- ja väestötietoviraston mukaan ollut Suomessa virallisena etunimenä 121 naisella ja noin 30–40 miehellä. Wanja-nimisiä henkilöitä on tilastoitu alle 50.
Vanjalla ei ole suomalaista, suomenruotsalaista eikä ortodoksista nimipäivää.
Sanalla vanja on suomen kielessä merkitys ’venäläinen’. Nykyään tässä ilmauksessa on leikillinen sävy, mutta talvi- ja jatkosodan aikaan vanja oli neuvostoliittolaisista sotilaista käytetty haukkumanimi.
Liberian vaakuna
thumb|250px|Liberian vaakuna Liberian vaakuna on Liberian tunnus lipun, kansallislaulun ja moton ohella.
Vaakunan kilven purjelaiva ja nouseva Aurinko kuvaavat Liberian syntyä ja vapautettujen orjien tuloa maahan. Kyyhkynen, jolla on nokassaan kirjakäärö on rauhan ja hyvän tahdon vertauskuva. Palmu symboloi hedelmällisyyttä ja sen vieressä olevat aura ja lapio kuvaavat maataloutta.
Vaakunassa on englanninkielinen motto The love of liberty brought us here (Rakkaus vapauteen toi meidät tänne). Kilven alapuolella lukee maan virallinen nimi englanniksi.
Weinheim
Maantiede
pienoiskuva|vasen|Kaupungin sijainti Rhein-Neckar-Kreisin piirikunnassa. Piemmässä kuvassa piirikunnan sijainti Baden-Württembergin osavaltiossa. Weinheim sijaitsee Baden-Württembergin, Saksan lounaisimman osavaltion, luoteisosassa lähellä Hessenin rajaa Odenwald-vuoriston länsireunalla. Lähimmät suurkaupungit ovat Mannheim 15 km luoteeseen ja Heidelberg 18 km etelään. Odenwaldin reunaa pohjois-etelä-suuntaan kulkeva vanha Bergstraße-tie kulkee Weinheimin läpi. Historiallisesti kaupunki kuuluu Kurpfalzin maakuntaan, nykyisillään Weinheim on Rhein-Neckar-Kreisin piirikunnan suurin kaupunki.
Weinheimin naapurikunnat ja -kaupungit ovat idästä alkaen myötäpäivään lueteltuina Birkenau, Gorxheimertal, Heiligkreuzsteinach, Schriesheim, Hirschberg an der Bergstraße, Heddesheim, Viernheim ja Hemsbach. Lännessä ja idässä Weinheimin kaupungin alue rajoittuu Hessenin naapuriosavaltioon.
Varsinaisen Weinheimin kantakaupungin lisäksi kaupungin 58,11 neliökilometrin laajuiseen alueeseen kuuluu kuusi kaupunginosaa, jotka olivat vuosien 1971–1973 kuntaliitoksiin asti itsenäisiä kuntia. Weinheimin kaikki seitsemän kaupunginosaa asukaslukuineen (31.12.2022) ovat:
Historia
thumb|Matthäus Merianin kuparipistos Weinheimista vuodelta 1645 Weinheim mainitaan ensimmäistä kertaa asiakirjoissa vuonna 755. Nimi "Weinheim" ei viitanne viiniin, vaikka sitä seudulla viljelläänkin, vaan juontunee frankkilaisesta henkilönnimestä Wino. 700-luvun loppupuolella Weinheim siirtyi Lorschin luostarin omistukseen.
Weinheimille myönnettiin markkinaoikeudet vuonna 1000 ja rahanlyöntioikeus vuonna 1065. Milloin Weinheim sai kaupungin oikeudet, ei tiedetä. Vuoden 1100 tiennoilla Lorschin apotti rakennutti Weinheimiin Windeckin linnan suojaamaan luostarin läänityksiä. Kun Lorschin luostari lakkautettiin vuonna 1232, Weinheim tuli lyhyeksi aikaa Mainzin arkkipiispan alaiseksi, mutta myös Reinin pfalzkreivit, myöhemmät Kurpfalzin vaaliruhtinaat, esittivät aluevaatimuksia kaupunkia kohtaan. Vuoden 1264 välimiesoikeus päätti, että Windeckin linna ja 1200-luvun keskivaiheilla perustettu kaupungin uusi osa siirtyivät pfalzkreivien hallitsemiksi, kun taas vanhakaupunki pysyi Mainzin alaisena. Tässä yhteydessä Weinheimista puhutaan myös ensi kertaa kaupunkina. Vuonna 1308 myös vanhakaupunki siirtyi pfalzkreivien alaiseksi, 1454 vanha ja uusi kaupunki yhdistettiin hallinnollisesti.
Kolmikymmenvuotisen sodan aikoihin ensin Weinheimin valtasivat ensin espanjalaiset (1621), sitten ruotsalaiset (1632) ja lopulta baijerilaiset (1634). 1600-luvun loppupuolen sodissa ranskalaiset valtasivat vuonna 1674 Weinheimin ja tuhosivat Windeckin linnan. Heidelbergin, silloisen Kurpfalzin pääkaupungin, tuhon jälkeen Kurpfalzin vaaliruhtinas siirsi residenssinsä samoin kuin Heidelbergin yliopiston, rahapajan ja kirjapainon 1698 väliaikaisesti Weinheimiin.
Vuonna 1803 Kurpfalzin vaaliruhtinaskunta lakkautettiin ja sen Reinin itäpuoliset osat, siis myös Weinheim, siirtyivät Badenin suurherttuakunnan omistukseen. Vuonna 1846 valmistui junayhteys Weinheimiin. Vuoden 1973 aluereformissa Weinheimiin liitettiin kuusi naapurikuntaa, samalla kaupungista tuli osa uutta Rhein-Neckar-Kreisin piirikuntaa.
Hallinto
Weinheimin kunnanvaltuustossa Liittouma 90/Vihreät on vahvin puolue yhdeksällä paikalla. Paikallisella vapaalla vaalilistalla (Freie Wähler) on kahdeksan paikkaa, konservatiivisella CDU:lla on seitsemän paikkaa, sosiaalidemokraattisella SPD:llä kuusi paikkaa, Vasemmistolla kaksi paikkaa ja liberaalisella FDP:llä kaksi paikkaa. Valtuuston edustajista kaksi on puolueettomia.
Weinheimin pormestarina on toiminut vuodesta 2019 Manuel Just.
Nähtävyydet
thumb|Tyypillinen kuja Weinheimin vanhassakaupungissa
Weinheim on tunnettu "kahden linnan kaupunkina" (saks. Zweiburgenstadt), sillä kaupungin yläpuolella Odenwaldin rinteillä seisoo keskiaikaisen Windeckin linnan raunio ja Wachenburg-linna, jonka rakennutti vuosina 1907–1928 romantisoivaan tyyliin weinheimilaisten opiskelijoiden osakunta.
Vanhankaupungin keskeisin paikka on kaupungin tori, jonka päädyssä seisoo vuosina 1911–1913 vanhemman kirkon paikalle rakennettu uusromaaninen pyhän Laurentiuksen kirkko. Torin laitaa koristavat vanha raatihuone (1557), jonka edessä seisoo torikaivo, ja niin sanottu Leijona-apteekki (Löwenapotheke) 1600-luvun alkupuolelta. Vanhankaupungin pääkadun, Hauptstraßen, laidalla on vuonna 1736 vihitty luterilainen kirkko. Laaksossa vanhankaupungin reunalla pienen puron varrella sijaitsee vanha nahkurien kortteli nimeltään Gerberbachviertel. Tämä keskiaikainen kortteli on mutkittelevine kujineen ja vanhoine ristikkotaloineen erityisen maalauksellinen. Vanhasta kaupunginmuurista on jäljellä vielä torni nimeltään Blauer Hut eli "sinihattu", lisäksi kaupungissa seisoo niin sanottu noitatorni ja punainen torni.
Voi
thumb|Voita ja voiveitsi. Voi on meijerituote, joka on valmistettu kirnuamalla maitoa, hapatettua kermaa tai niiden sekoitusta.
Voi on kiinteä emulsio, jossa kantajafaasina on maitorasva ja dispergoituneena faasina vesi. Voi koostuu maitorasvasta, jota ympäröivät pienikokoiset vesi- ja maitoproteiinipisarat. Lehmänmaidosta valmistettu voi on tavallisinta, mutta voita voidaan valmistaa myös muiden nisäkkäiden, esimerkiksi lampaan, vuohen, vesipuhvelin tai jakin, maidosta.
Suomalainen voi on yleensä maustettu suolalla. Voita käytetään maun antajana, ja sitä lisätään ruoanvalmistuksessa estämään kiinnipalamista leivonnassa, kastikkeiden valmistuksessa ja paistamisessa. Poistamalla voista kiintoaineita ja vettä saadaan kirkastettua voita, jota on esimerkiksi Intiassa käytettävä ghi (ghee).
Sanan käyttö ja etymologia
Suomessa sanaa voi ei EU-direktiivin mukaan saa käyttää muusta kuin maitorasvasta valmistetusta tuotteesta. Säännös johti esimerkiksi siihen, että Valion piti luopua tuotenimestä Voimariini, koska tuote sisälsi myös kasvirasvaa. Tuote nimettiin uudestaan Oivariiniksi. Sanaa voi käytetään kuitenkin edelleen osana nimeä kasvirasvoista kaakaovoi ja maapähkinävoi, mutta tavallisesti voista puhuttaessa tarkoitetaan meijerivoita. Meijerivoi-nimityksen tarkoituksena on ollut, silloin kun sekaannuksen vaara on olemassa, tehdä ero sen ja kotivoin välillä. Meijeri- ja kotivoin laatujen välillä saattoi olla voin meijerivalmistukseen siirryttäessä suuria eroja kuluttajan makutottumusten kannalta, kuten Yrjö Kokko kirjoittaa romaanissaan Täydennysmies (1962): ”Vanha Elviira ei ollut suostunut syömään meijerin ’keitettyä’ voita, ja kotivoi maistui Inkerinkin suussa paremmalta.”
Sana voi on peräisin hyvin varhaisilta ajoilta, ja samaa alkuperää olevia vastineita löytyy useista suomalais-ugrilaisista kielistä, esimerkiksi virosta (või), unkarista (vaj), udmurtista (võj) ja hantista (woj). Etäsukukielten vastineet eivät välttämättä merkitse maidosta tehtyä voita vaan myös rasvaa tai öljyä yleisemminkin. Sanaa on arveltu hyvin vanhaksi indoeurooppalaiseksi lainaksi.
Kulutus
Ranskalaiset kuluttivat keskimäärin 22 grammaa voita päivässä vuonna 2015, saksalaiset 16 grammaa, britit, suomalaiset ja intialaiset noin 10 grammaa ja bulgarialaiset vain 2 grammaa.
Kansalaisten itse arvioima voin kulutus on vähentynyt Suomessa noin yhteen kymmenesosaan vuodesta 1966. Kulutuksen lasku oli erityisen rajua vuosina 1966-1971, ja väheneminen jatkui sen jälkeen lievempänä aina vuoteen 2006 asti. Voin kulutus nousi sen jälkeen aina vuoteen 2013, jolloin se oli keskimäärin 12 grammaa päivässä. Tämän jälkeen kulutus alkoi jälleen laskea ja on nykyisin enää 8,5 grammaa.
Osa Suomessa tuotetusta voista myydään hyvällä hinnalla ulkomaille, sillä monet maat pitävät suomalaista voita maailman parhaana.
Voin valmistus
thumb|Voin kirnuamista 1400-luvulla. (Lähde: Compost et Kalendrier des Bergères, Pariisi, 1499.) thumb|Voin vaivaamista. Kuvitusta [[Nordisk familjebok -tietosanakirjassa.]] Homogenoimaton maito ja kerma sisältävät maitorasvaa emulsiona miselleinä, pieninä palloina, joista jokaista ympäröi fosfolipideistä ja proteiineista koostuva kalvo. Kalvo estää maidon rasvan kerääntymisen yhteinäiseksi massaksi. Voin valmistuksessa kermaa käsitellään niin, että kalvot vahingoittuvat ja rasvapalloset kerääntyvät yhteen ja erottuvat maitoherasta. Tällöin tapahtuu faasi-inversio, jolloin maitorasvasta tuleekin kantajafaasi ja vedestä dispergoitunut faasi.
Kerman erilaisilla käsittelyillä saadaan erilaisia voivalmisteita. Voi sisältää rasvaa kolmessa eri muodossa: vapaana maitorasvana, maitorasvakiteinä ja alkuperäisinä rasvapallosina. Valmiissa voissa näiden suhteelliset osuudet voin koostumuksesta määräävät sen rakenteen. Voi, joka sisältää enemmän kiteitä, on kovempaa kuin voi, jossa on vapaata rasvaa.
Lähes kaikki kaupallinen voi valmistetaan nykyisin pastöroidusta kermasta, joka on kuumennettu noin 80 °C:een. Ennen kirnuamista kerma jäähdytetään 5 °C:een, ja se jätetään tuohon lämpötilaan vähintään kahdeksaksi tunniksi, jolloin noin puolet maitorasvasta kiteytyy. Kiteytynyt rasva toimii apuna rasvapallosten rikkomisessa, ja kirnuamisprosessi nopeutuu.
Kirnuaminen tuottaa pieniä rasvajyväsiä, jotka kerääntyvät kirnupiimän pinnalle. Kirnupiimä juoksutetaan pois ja kerääntynyttä rasvaa huuhdotaan vedellä kirnupiimäjäämien poistamiseksi. Tämän jälkeen kerätty rasva työstetään vaivaamalla, ja tuloksena saadaan kiinteää voita, jossa voihin jäänyt vesi jakaantuu pieniksi pisaroiksi voin sisälle.
Voi pilaantuu helposti väärin säilytettynä ja härskiintyy, jolloin voin rasvahappoketjut murtuvat ja jakaantuvat pienempiin osiin, kuten voihapoksi ja diasetyyliksi.
Erilaiset voityypit
Ennen nykyaikaista voin tehdasvalmistusta kerma kerättiin useista lypsyistä. Tämä aiheutti sen, että pastöroimaton kerma ehti hapantua ennen kirnuamista. Voista, joka on valmistettu happamoituneesta kermasta, käytetään Suomessa nimitystä voi. Happamoitumisen aikana tietyt bakteerit muuttavat maitosokerin maitohapoksi. Hapantuminen tuottaa myös aromiaineita, esimerkiksi diasetyyliä, joka tuottaa voille sen tunnusomaisen maun. Nykyaikana ei enää luoteta spontaaniin hapantumiseen, vaan tulos varmistetaan käyttämällä puhtaaksi viljeltyjä lactococcus- ja leuconostoc-bakteerikantoja.
1970-luvulla kehitettiin toinen tapa valmistaa hapatettua voita. Siinä voi valmistettiin tuoreesta kermasta ja voihin lisättiin bakteeriviljelmiä ja maitohappoa. Tuloksena oli voi, joka sai kylmävarastoinnin aikana voille tyypillisen maun vähitellen. Valmistajille menetelmä oli taloudellisesti kannattava, sillä kerman hapattamiseen tarkoitettua tilaa ei tarvittu. Samankaltainen ja vielä taloudellisempi menetelmä oli lisätä maitohappoa ja makuaineita suoraan valmiiseen imelävoihin. Vaikka menetelmällä saavutettu voin maku on lähes aito, ei tuote kuitenkaan ole aitoa hapatettua voita.
Nykyisin lähes kaikki meijerituotteet tehdään pastöroiduista raaka-aineista haitallisten bakteerien ja muiden patogeenien välttämiseksi. Pastöroidusta tuoreesta kermasta valmistettua voita kutsutaan imelävoiksi. Imelävoin tuotanto tuli tavalliseksi vasta 1800-luvulla, kun teollinen jäähdytys ja separointikoneet kehittyivät. Pastöroimattomasta kermasta valmistettua voita ei enää valmisteta teollisesti, vaan kaikki valmistus on joko kotitarvevalmistusta tai pienmeijeritoimintaa.
Hapatettu voi on tavallisinta Manner-Euroopassa, kun taas imelävoi hallitsee Yhdysvalloissa ja Britteinsaarilla.
Molempia voityyppejä valmistetaan sekä suolattuina että suolaamattomina. Suolatussa voissa suola lisätään kiteisenä tai liuoksena voin vaivaamisen aikana. Myös imelävoi suolataan usein. Paitsi maun antajana, suola toimii myös säilyvyyttä parantavana aineena. Suomessa myydään hapatettua suolatonta, normaalisuolaista ja voimakassuolaista voita. Teollisuus ja leipomot käyttävät myös imelävoita, mutta vähittäismyynnissä sitä ei Suomessa ole.
Voin rasvamäärä on asetuksella määrätty, ja se perustuun EU:n direktiiviin. Voissa pitää olla maitorasvaa vähintään 80 % painosta, jotta tuotetta saa kutsua voiksi. Rasvan määrä vaihtelee hieman Euroopan eri maissa.
Kirkastettu voi on voita, josta on poistettu lähes kaikki maidon osat ja vesi. Tuloksena on kirkas, lähes 100-prosenttinen rasva, jota voi hyvin käyttää ruoanvalmistukseen. Valmistus tapahtuu kuumentamalla voita, jolloin siitä erottuu hera ja rasva sekä kiinteä aine. Nämä erotellaan pois joko heti kuumana tai vasta, kun tuote on jäähtynyt.
Historia
Ensimmäiset kirjalliset kuvaukset voi kirnuamisesta laadittiin Intiassa vuosina 1550-2000 ekr. Voita käytettiin jokapäiväiseen ruoanlaittoon Keski-ja Pohjois-Euroopassa, kun taas Etelä-Euroopassa käytettiin oliivi- tai saksanpähkinäöljyä.
Voita tuotiin ajanlaskun alussa Intiasta lähi-idän satamiin. Norjalaiset ja Ruotsalaiset kävivät keskiajalla ulkomaankauppaa voin avulla. Valkosipulilla maustettua voita pakattiin puutynnyreihin, jotka haudattiin vuosiksi maahan maustumaan 1600- ja 1700-lukujen Irlannissa, Skotlannissa, Norjassa, Islannissa ja Suomessa. Voi oli suomalaisten meijereiden päätuote vielä 1960-luvulla, jolloin voin valmistukseen käytettiin edelleen yli puolet meijereihin saapuneesta maidosta.
Leivän päälle voita ei ollut tapana levittää, vaan sitä sipaistiin nokare leivän kärkeen, joka sitten haukattiin pois. Joka suupalaa varten voita ei kuitenkaan pantu vaan ainoastaan muutamalle palalle leivästä.
Voin lisäksi saatettiin leivällä käyttää laardia eli sianrasvaa. Itse kirnuttu voi on ollut hyvin suolaista. Liika suola pestiin voista pois jääkylmällä vedellä, mutta se jäi silti hyvin suolaiseksi. Itse kirnutussa perinteisessä voissa on hieman hapan maku, jollaista teollisessa voissa ei ole.
Vitamiinit
Voi on yksi parhaita K2-vitamiinin lähteitä.
Rasvahapot
Voi sisältää nykyisten säännösten mukaan vähintään 80 % rasvaa ja noin 15 % vettä. Perinteisesti kirnutun maalaisvoin rasvapitoisuus vaihtelee niin, että se saattaa olla jopa vain 65 %.
Voista on eristetty yli 400 erilaista rasvahappoa, joista suuri osa on lyhyitä ja keskipitkiä. Tyydyttyneistä rasvahapoista voissa on eniten palmitiinihappoa. Voissa on myös kertatyydyttymättömiä rasvahappoja, mutta vain pari prosenttia monityydyttymättömiä rasvahappoja.
Maitorasvasta 16-17 prosenttia muodostuu lyhytketjuisista rasvahapoista. Maitorasva sisältää kaksi prosenttia luontaista transrasvaa, joka poikkeaa koostumukseltaan terveydelle haitallisesta teollisesti hydrogenoidusta transrasvasta. Maitorasvan transrasva sisältää etenkin vakseenihappoa ja konjugoitua linolihappoa (CLA). Luomuvoissa on keskimäärin 40 prosenttia enemmän konjugoitua linolihappoa (CLA) kuin tavanomaisessa voissa.
Sydänterveys
Voin pääasiallinen transrasvahappo eli vakseenihappo sekä voin runsaasti sisältämä menakinoni eli K2-vitamiini ehkäisevät sepelvaltimotautia.
Vuonna 2021 julkaistun 18 tutkimusta kattavan tieteellisen tutkimusyhteenvedon mukaan sillä kolmanneksella, joka nauttii eniten maitorasvaa, esiintyy 13 prosenttia vähemmän sydän- ja verisuonitauteja kuin vähiten maitorasvaa nauttivalla kolmanneksella. Tuloksessa otettiin huomioon, että osanottajat poikkesivat toisistaan liikunnan määrän, tupakoinnin ja koulutuksen sekä sydän ja verisuonitautien ja diabeteksen suhteen. Maitorasvan saantimäärät määritettiin suoraan osanottajien verinäytteistä.
Syöpä
Vuonna 2020 julkaistussa iranilaistutkimuksessa havaittiin, että sillä väestöpuolikkaalla, jonka veressä esiintyi enemmän voin transrasvoja, oli 15 prosenttia pienempi riski sairastua haimasyöpään kuin vähemmän kyseisiä rasvoja omanneella väestöpuolikkaalla.
Suolistoterveys
Voi sisältämä voihappoa eli butyraatti uudistaa suoliston pintasolukkoa ja vähentää kasvainten muodostumista. Voihapolla saattaa olla myös tulehdusta hillitsevää ja ylipainoa ehkäisevää vaikutusta.
Voi sisältää runsaasti hyvin imeytyvää menakinonia eli K2-vitamiinia, jonka runsas saanti pidentää elinikää, ehkäisee sepelvaltimotautia ja parantaa luuston terveyttä.
Muut
Voissa runsaasti esiintyvä K2-vitamiini parantaa luuston terveyttä sekä sen on havaittu pidentävän elinikää.
Valkolampi (Kirkkonummi)
Valkolampi on noin 40 hehtaarin laajuinen järvi Kirkkonummella. Järvi sijaitsee Upinniemellä, ja se on kirkasvetinen ja vähähumuksinen. Valkolammen kasvillisuus on pohjalehtistä. Järven eteläosassa on pieni saari. Valkolammen itäpuolella sijaitsee Niittylampi; välissä oleva kannas on kapeimmillaan noin 250 metriä leveä. Järvien valuma-alueella on metsien lisäksi haja-asutusta ja peltomaata. Valkolammen etäisyys Kirkkonummen keskustasta on noin kahdeksan kilometriä etelälounaaseen; etäisyys Helsingin keskustasta on noin 34 kilometriä lounaaseen.
Brie Larson
Brie Larson (oik. Brianne Sidonie Desaulniers; s. 1. lokakuuta 1989 Sacramento, Kalifornia) on yhdysvaltalainen Oscar-palkittu näyttelijä ja elokuvaohjaaja. Hänet tunnetaan parhaiten rooleistaan elokuvissa Scott Pilgrim vastaan maailma (2010), Short Term 12 (2013), Room (2015) ja Kong: Pääkallosaari (2017). Hän näyttelee myös Carol Danversia / Kapteeni Ihmettä Marvel Cinematic Universen elokuvissa Captain Marvel (2019) ja Avengers: Endgame (2019) sekä tehnyt cameoesiintymiset elokuvassa Shang-Chi and the Legend of the Ten Rings (2021) ja Disney+-sarjassa Ms. Marvel (2022). Hän tulee palaamaan rooliinsa elokuvassa The Marvels (2023). Tämän lisäksi on myös näytellyt televisiosarjassa Taran monta elämää. Roomin roolista hän sai useita palkintoja: parhaan naispääosan Oscarin, Golden Globen, SAG-palkinnon ja Baftan vuonna 2015. thumb|Brie Larson [[Kong: Pääkallosaari|Kong: Pääkallosaaren Japanin ensi-illassa 2017.]]
Nuoruus
Brianne Desaulniers syntyi Sacramentossa Kaliforniassa. Hänen isänsä on taustaltaan kanadanranskalainen ja hän puhui lapsena äidinkielenään ranskaa. Kun Larson oli seitsemänvuotias, hänen vanhempansa erosivat. Sen jälkeen hän muutti Los Angelesiin äitinsä ja siskonsa kanssa.
Larson kiinnostui näyttelemisestä kuusivuotiaana. Hän opiskeli American Conservatory Theaterissa San Franciscossa, ja oli nuorin sinne hyväksytty oppilas. Taiteilijanimensä hän otti American Girl -nukeltaan nimeltä Kirsten Larson. Se oli myös hänen ruotsalaisen isoisoäitinsä sukunimi.
Näyttelijänä
Larson näyttelee Carol Danversia Marvel Studiosin ensimmäisessä naisvetoisessa supersankarielokuvassa Captain Marvel, joka sai ensi-iltansa vuonna 2019.
Ohjaajana
Larson on ohjannut lyhytelokuvat Weighting (2011) ja The Arm (2012). Vuonna 2016 hän sai ohjattavakseen ensimmäisen pitkän elokuvan, komedian Yksisarviskauppa, jossa hän on myös pääosassa.
Muusikkona
Larson aloitti musiikkiuransa vuonna 2003, jolloin hän julkaisi omia kappaleitaan omilla verkkosivuillaan. Larsonin debyyttialbumi Finally Out of P.E. julkaistiin vuonna 2005. Albumilta julkaistiin singlet ”She Said” ja ”Life After You”. Musiikkiura ei kuitenkaan ottanut tuulta alleen.
Hänen levy-yhtiönään oli vuosina 2004–2006 Casablanca Records.
Yksityiselämä
Larson oli kihloissa Phantom Planet -yhtyeen laulajan Alex Greenwaldin kanssa vuosina 2016–2019.
S/S Bengtskär
S/S Bengtskär oli suomalainen höyrylaiva. Alus hoiti reittiliikennettä Tenholan kirkonkylän ja Hangon välillä.
Valmistus
Alus valmistettiin vuonna 1875 Eriksbergin telakalla Göteborgissa Helsingfors-Skärgårds Trafik Ab:lle, joka sijoitti aluksen Helsingin länsisaariston liikenteeseen nimellä Adlercreutz.
Palvelus
Adlercreutz kuljetti Helsingin länsisaaristossa rahtia ja matkustajia, kunnes se myytiin 1. joulukuuta 1890 Turkuun ÅSÅA:lle. Uudelta omistajaltaan se sai nimen Pargas. Alukselle tehtiin seuraavana vuonna muutostöitä ennen kuin se laitettiin Turun ja Kemiön Taalintehtaan Långvikenin reitille. Vuonna 1892 aluksen reittinä oli myös Turusta Paraisten Lofsdalin kautta Nauvon Prostvikiin.
Alus myytiin vuonna 1906 Luotsilaitokselle Hankoon Bengtskärin majakkatyömaalle, jolloin se sai nimen Bengtskär. Se oli yhteysaluksena majakkatyömaan ja Hangon välillä. Majakkatyömaan valmistuttua seuraavana vuonna alus siirrettiin Helsingissä telakalle, ja se myytiin kauppias Arthur Leschille. Aluksen palattua telakalta uusi omistaja laittoi sen reitille Hangosta Bromarvin kautta Saloon.
Alukselle tuli 2. marraskuuta 1907 Tenholasta 35 matkustajaa matkalle Hankoon. Pimeässä sumun haitatessa näkyvyyttä alus ajautui pois reitiltä, ja se törmäsi vedenalaiseen kariin. Paniikkiin joutuneiden matkustajien rynnättyä pelastusveneisiin toinen niistä kaatui ja sen matkustajat joutuivat veteen. Veteen joutuneista onnistuttiin pelastamaan toiseen veneeseen muut paitsi yhtä miestä lapsineen ja vanhempaa naishenkilöä.
Alus romutettiin vuonna 1910 uppoamispaikalla.
NES Open Tournament Golf
NES Open Tournament Golf (Japanissa nimellä Mario Open Golf) on Nintendo R&D2:n kehittämä ja Nintendon julkaisema urheilupeli, joka julkaistiin alun perin 20. syyskuuta 1991 Nintendo Entertainment Systemille. Peli on toinen osa Mario Golf -pelisarjaa ja samalla myös toinen Nintendo Entertainment Systemille julkaistu golf-peli.
Pelissä pelataan golfia. Pelaajalla on pelattavanaan kolme erilaista pelitilaa: Stroke Play, Match Play ja Tournament. Pelaajalla on valittavanaan myös kolme erilaista rataa: Yhdistynyt kuningaskunta, Yhdysvallat ja Japani. Peliä voi pelata joko yksin tai kaksinpelinä.
Volynia
300px|thumb|Volynian sijainti (keltaisella) Volynia on historiallinen alue, joka sijaitsee Länsi-Ukrainassa ja Kaakkois-Puolassa Pripet- ja Bugjokien välissä Galitsian ja Podolian pohjoispuolella. Alue on Euroopan vanhimpia slaavien asuttamia seutuja. Volynia on metsäinen ja järvinen alue.
Volynia muodosti pohjoisosan historiallisesta Galitsian ja Volynian ruhtinaskunnasta. Volynian alue käsittää nykyisin Ukrainan Volynian ja Rivnen alueet, osia Žytomyrin ja Ternopilin alueista sekä osia Itä-Puolasta.
Veli Kujala
Veli Kujala (s. 10. toukokuuta 1976 Alahärmä) on suomalainen harmonikkataiteilija ja säveltäjä.
Tausta
Kujala aloitti harmonikansoiton kahdeksanvuotiaana. Hän on opiskellut Alahärmän musiikkikoulussa Kalevi Hautamäen ja Matti Ekmanin johdolla, Lapuan musiikkiopistossa Pekka Kallion  johdolla sekä Oulun konservatoriossa Timo Kinnusen johdolla. Vuonna 1996 Kujala aloitti opiskelun Sibelius-Akatemiassa Matti Rantasen ja Marjut Tynkkysen johdolla. Hän opiskeli myös sävellystä Harri Wessmanin ja Tapio Nevanlinnan johdolla. Kujala valmistui musiikin maisteriksi keväällä 2004 ja musiikin tohtoriksi 2010.
Ura
Kujala jatkoi opintojaan Sibelius-Akatemian DocMus-yksikössä tohtorintutkintoa varten uudesta suomalaisesta harmonikkamusiikista, ja teki taiteellisen tohtorinväitöksensä syksyllä 2010. Hän on myös toiminut Sibelius-Akatemiassa harmonikansoiton opettajana vuodesta 2005 lähtien. Ensikonserttinsa solistina Kujala antoi huhtikuussa 2006 Sibelius-Akatemiassa. Lokakuussa 2020 Veli Kujala valittiin Taideyliopiston Sibelius-Akatemian harmonikkamusiikin lehtoriksi ja vastuuopettajaksi.
Konserttimuusikkona Kujala on toiminut useiden eri orkestereiden solistina. Hän on kantaesittänyt mm. Kalevi Ahon, Uljas Pulkkisin, Einojuhani Rautavaaran, Osmo Tapio Räihälän ja Olli Virtaperkon sävellyksiä. Säveltäjänä hän on työskennellyt yhteistyössä mm. Suomen Kansallisoopperan kanssa sekä säveltänyt tilausteoksia mm. Zagros Ensemblelle ja Taideyliopistolle, jonka avajaisissa kantaesitettiin hänen teoksensa Xtension.
Vuonna 2008 Kujala kantaesitti Sampo Haapamäen säveltämän Velinikka-konserton harmonikalle yhdessä hollantilaisen Insomnio-nykymusiikkiyhtyeen kanssa Amsterdamin Gaudeamus-musiikkiviikolla. Konserttoa varten Kujala oli suunnitellut ja kehittänyt yhteistyössä Pigini-harmonikkatehtaan kanssa neljäsosasävelaskelille viritetyn harmonikan. Instrumentin kehitystyö tapahtui Jenny ja Antti Wihurin rahaston tuella.
Veli Kujalan sävellysdebyyttilevy Hyperorganism ilmestyi kesällä 2016 Alba-levy-yhtiöltä. Se sisältää teokset CybOrgan uruille, eloelektroniikalle ja jousiorkesterille sekä teoksen Hyperchromatic Counterpoint mikroaskelharmonikalle. Levy oli ehdolla vuoden 2016 Klassisen musiikin Emma-palkinnon saajaksi sekä Yleisradion vuoden levyksi. Vuonna 2020 hän sai Suomen Musiikkikustantajat ry:n ”Vuoden taidemusiikin säveltäjä” -palkinnon.
Veli on tehnyt yhteistyötä vaimonsa, urkuri-harmonikkataiteilija Susanne Kujalan kanssa.
Palkinnot
Kujala on osallistunut useisiin kansainvälisiin nykymusiikin esitys- ja sävellyskilpailuihin, joista saavutuksia ovat muun muassa:
Spassk
Spassk voi viitata seuraaviin:
Billy Collins
thumb|Billy Collins vuonna 2011. William A. ”Billy” Collins (s. 22. maaliskuuta 1941) on yhdysvaltalainen runoilija.
Collins on valmistunut katolisesta College of the Holy Crossista ja opiskellut sen jälkeen Kalifornian yliopistossa Riversidessa.
Yhdessä ystävänsä Michael Shannonin kanssa Collins perusti 1975 The Mid Atlantic Review -nimisen julkaisun. Hän on emeritusprofessori Lehman Collegessa Bronxissa. Kongressin kirjasto valitsi hänet vuosiksi 2001–2003 poet laureateksi.
Collinsin uran alkuvaiheen merkittäviin vaikuttajiin kuului Richard Brautigan. Collins kirjoitti 1970-luvulla lyhyitä runoja Rolling Stone -lehteen ja on sen jälkeen julkaissut toistakymmentä kokoelmaa. Hän sanoo löytäneensä oman äänensä vasta 1980-luvulla ja tuntevansa sielunsukulaisuutta Samuel Taylor Coleridgeen. Väitöskirjassaan hän käsitteli Englannin Järvikoulun runoutta. The New York Times on nimennyt hänet Yhdysvaltojen suosituimmaksi nykyrunoilijaksi.
Collins vieraili kesäkuussa 2011 Suomessa lukemassa runojaan.
Jolkby
Jolkby on Kirkkonummen kunnanosa, joka sijaitsee Kirkkonummen keskustan koillispuolella n. 30 km Helsingistä länteen. Jolkbyn alue rajautuu etelässä Kirkkonummelta Jorvakseen vievään Vanhaan Rantatiehen, joka on lisäksi osa Kuninkaantietä, lännessä Vesitorninmäkeen, pohjoisessa Keskusmetsään ja idässä Killinmäkeen. Tien eteläpuolelta löytyvät asuinalueet Heikkilä ja Laajakallio, jotka muodostavat Jolkbyn kanssa löyhän yhteenliittymän ja alueilla on muun muassa yhteinen asukasyhdistys. Idässä Jolkbyn lähistöltä löytyy Killinmäki, joka on tunnettu muun muassa keskuslaitoksestaan.
Jolkbyn asuinalue on rakennettu pääasiassa 1980-luvulla. Alueella on myös Heikkilän koulu sekä Jehovan todistajien valtakunnansali.
Aiheesta muualla
Jolkbyn-Heikkilän-Laajakallion asukasyhdistyksen sivut
Kuibyševin tekojärvi
Kuibyševin tekojärvi eli Samaran tekojärvi on Keski-Venäjällä Volgan keskijuoksulla ja sen sivujoen Kaman alajuoksulla sijaitseva Euroopan suurin tekojärvi. Se on pinta-alaltaan (6 450 km²) Euroopan kolmanneksi suurin makeanveden allas Laatokan ja Äänisen jälkeen. Osa uudemmista lähteistä antaa pinta-alaksi 5 900 km2. Saimaaseen verrattuna tekojärven pinta-ala on puolitoistakertainen. Tämä jokiuomista kasvattamalla muodostettu tekojärvi peittää 510–580 kilometrin matkan Volgan uomaa ja voi olla leveydeltään 27–30 km leveä. Epävirallisesti se tunnetaan myös Kuibyševin merenä.
Maailman tekojärvistä se on pinta-alaltaan kolmanneksi laajin Voltan ja Smallwoodin tekojärvien jälkeen, mutta tilavuudeltaan se ei kuulu kärkikymmenikköön. Tekoaltaan tilavuus on 57,3 km3, josta hyötytilavuudeksi (voimantuotannossa) katsotaan 33,9 km3. Volgan vedenkorkeutta voidaan vaihdella tekoaltaassa 7,5 metriä.
Tekojärvi sijaitsee Tšuvassian, Mari Elin ja Tatarstanin tasavaltojen sekä Samaran ja Uljanovskin alueiden alueella. Tekojärven partailla sijaitsevat Kazanin, Uljanovskin ja Toljattin suurkaupungit. Muita kaupunkeja ovat Zelenodolsk, Volžsk, Bolgar, Tetjuši, Novouljanovsk, Tšistopol ja Laiševo.
Tekojärven yläpuolisten vesistöjen pinta-ala on 1 210 000 neliökilometriä. Tekojärven kahlitseva Žigulin vesivoimalan pato sijaitsee Volgan vastarannan kaupunkien, Žigulevskin ja Toljattin välillä Samaran alueella, 70 km Samarasta luoteeseen. Aiemmin voimalan nimi oli Volgan vesivoimalaitos. Voimalan teho on 2 315 MW ja se valmistui 1955. Tekojärvi täytettiin vuosina 1955–1957. Joitakin kyliä ja kaupunkeja jouduttiin siirtämään korkeampaan maastoon allasta rakennettaessa. Uljanovskissa on kaupunginosa, joka sijaitsee järven pintaa alempana patovallin suojaamana.
Jack Black
Thomas Jacob ”Jack” Black (s. 28. elokuuta 1969 Santa Monica, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, muusikko ja tubettaja. Jack Black tuli tutuksi 1990-luvun lopulla ja muutamaa vuotta myöhemmin hänen ja Kyle Gassin muodostamasta huumoriyhtyeestä Tenacious D. Yhtye esiintyy myös samannimisessä televisiosarjassa ja elokuvassa Tenacious D: Maailman paras rokkibändi.
Ensimmäinen elokuva, jossa Black oli pääosassa, oli Farrellyn veljesten ohjaama romanttinen komedia Hal ja iso rakkaus vuodelta 2001. Vuonna 2003 hän oli ehdolla muun muassa Golden Globen ja Satellite Awardin saajaksi roolistaan elokuvassa School of Rock (2003). Hän on voittanut Spike Video Game Awards -palkinnon kategoriassa Best Voice roolistaan Eddie Riggsinä pelissä Brütal Legend.
Vuonna 2010 Forbes julkaisi luettelon ”Hollywood’s Animation A-List”, jossa lueteltiin kymmenen menestyksekkäintä Hollywood-näyttelijää animaatioiden parissa. Menestys mitattiin elokuvien lipputulojen perusteella, jonka myötä Black oli listalla jaetulla kolmannella sijalla.
Blackilla ja hänen aviopuolisollaan Tanyalla on kaksi poikaa (s. 2006 ja 2008).
Omiš
Omiš on kaupunki Kroatiassa Split-Dalmatian maakunnassa. Se sijaitsee noin 25 kilometrin päässä Splitistä. Omiksen kaupungissa asui vuonna 2011 14 936 asukasta. Sen pinta-ala on 226 neliökilometriä.
Vantaankosken seurakunta
thumb|250px|Vantaankosken seurakunnan keskuskirkko on [[Myyrmäen kirkko. (Sisänäkymä 2009)]] thumb|250px|[[Kivistön kirkko on Vantaankosken seurakunnan pyhäkköjä.]] Vantaankosken seurakunta on Suomen evankelisluterilaiseen kirkkoon kuuluva seurakunta Länsi-Vantaalla. Se on osa Vantaan seurakuntayhtymää, johon kuuluu kaikkiaan seitsemän seurakuntaa: Korso, Rekola, Hakunila, Tikkurila, Hämeenkylä, Vanda svenska församling ja Vantaankoski. Vantaankosken kirkkoherrana toimii Hans Tuominen.
Jäsenmäärä 31. joulukuuta 2021 oli 28 030 henkeä. Seurakunnan alueeseen kuuluvat Kaivoksela, Myyrmäki, Martinlaakso sekä Kivistö ja Seutula ympäristöineen.
Historiaa
Vantaankosken seurakunta on perustettu 1. tammikuuta 1966 erottamalla se Tikkurilan seurakunnasta, jonka nimi oli tuolloin Helsingin pitäjän suomalainen seurakunta. Sen nimi oli Vantaan seurakunta 1.1.1966–16.3.1972. Helsingin maalaiskunnan muututtua Vantaan kauppalaksi 1972 vain Länsi-Vantaan käsittäneen seurakunnan nimi muutettiin. Vuonna 1985 siitä erotettiin Hämeenkylä omaksi seurakunnakseen.
Jumalanpalvelukset
Myyrmäen Virtakirkossa pidetään messu joka sunnuntai klo 10. Lisäksi messuja on Kivistön kirkossa ja Seutulan kappelissa. Erityisjumalanpalveluksia ovat perhemessu, hiljaisuuden messu ja vauvakirkko.
Lapsille ja perheille
Vantaankosken seurakunta tarjoaa viikkotoimintaa eri ikäisille lapsille päiväkerhoissa, koululaisten iltapäiväkerhoissa, perhekerhoissa ja pyhäkouluissa. Lisäksi seurakunta kutsuu perheitä mukaan perhekirkkoihin, retkille ja tapahtumiin.
Alakouluikäisille
Alakouluikäisille (7–13-vuotiaille) tytöille ja pojille järjestetään erilaisia kerhoja toimipisteissä sekä leirejä ja retkiä.
Nuorille
Nuorten toimintamuotoja ovat nuortenillat, nuorten messut, leirit, rippikoulu, isosten illat ja isoskoulutukset.
Seurakunnan erityisnuorisotyö palvelee nuoria ja heidän perheitään henkilökohtaisesti silloin, kun he tarvitsevat tukea tai neuvoja tai kun heillä on tarve miettiä elämäntilannettaan yhdessä aikuisen kanssa.
Partio
Seurakunta toimii yhteistyössä alueen partiolippukuntien kanssa.
Nuorille aikuisille
Kivistön kirkkoa kehitetään erityisesti nuorten perheiden toimintakeskukseksi.
Aikuisille
Vantaankosken seurakunnan pienryhmiä on erikseen miehille, naisille ja eläkeläisille. Lisäksi järjestetään parisuhdeiltoja, raamattupiirejä ja retkiä. Musiikkia voi harrastaa kahdessa kuorossa ja Sonus-käsikelloyhtyeessä. Seurakunnan yhteydessä toimii myös Puhallinorkesteri Louhi.