cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Gösta Trontti
Suomen sisällissota
Saksasta Trontti komennettiin Suomeen 12. tammikuuta 1918 ja saapui kotimaahan Tornion kautta 2. helmikuuta 1918. Suomessa hän otti osaa Tornion valtaukseen. Tornion valtausksen jälkeen hänet määrättiin 18. helmikuuta 1918 alkaen Pietarsaaren tykistökoulun koulutuspatteriin, josta hänet siirrettiin Pietarsaaren 3. kenttätykistöpatteriin (Förbergin patteri) ensin patteriupseeriksi ja myöhemmin patterinpäälliköksi. Trontti osallistui sisällissodan taisteluihin Mouhussa, Lusissa, Heinolassa, Savitaipaleella ja Huopaistenvirralla.
Sisällissodan jälkeinen aika
Trontti palveli sisällissodan jälkeen Suomen tykistökoulussa, josta hänet siirrettiin 24. heinäkuuta 1918 Laatokan puolustukseen, missä hän toimi ensin Valamon saariaseman ja myöhemmin Sortanlahden tukikohdan (sittemmin 1. tykistökomppania) päällikkönä. Armeijasta Trontti erosi 27. tammikuuta 1919 ja oli sen jälkeen 19. huhtikuuta – 1. marraskuuta 1920 välisen ajan Laihian suojeluskunnan paikallispäällikkönä. Myöhemmin hän toimi vuosina 1922 – 1929 metsätyönjohtajana Juho Myntti oy:n palveluksessa ja vuosina 1929 – 1937 Wiik & Höglundin palveluksessa Vaasassa. Vuoden 1937 jälkeen hän toimi itsenäisenä liikemiehenä.
Talvi- ja jatkosota
Trontti osallistui talvisotaan koulutusupseerina Tykistökoulutuskeskus 2:ssa. Jatkosodan puhjettua hänet komennettiin 22. Autokomppanian päälliköksi 14. Divisioonaan ja hän osallistui sotatoimiin Rukajärvellä. Sotien jälkeen hän jatkoi Wiik & Höglundin palveluksessa Vaasassa. Hänet haudattiin Vaasaan.
Recruit-skandaali
Recruit on kiinteistö- ja telekommunikaatioyhtiö Tokiossa. Sen johtaja Hiromasa Ezoe tarjosi Recruitin tytäryhtiön Cosmosin osakkeita talouselämän johtajille ja pitkäaikaisille poliitikoille, ennen kuin Cosmos listautui pörssiin vuonna 1986. Julkisen osakeannin jälkeen Cosmosin osakkeiden hinnat kohosivat pilviin, ja juoneen osallistuneet saivat kukin keskimäärin 66 miljoonan jenin tuoton.
Vaikka vain 17 Japanin parlamentin jäsenen havaittiin osallistuneen sisäpiirikauppoihin, kolmenkymmenen muun huomattiin myöhemmin saaneen erikoispalveluksia Recruitilta. Skandaaliin joutuneisiin poliitikkoihin kuuluivat pääministeri Noboru Takeshita, entinen pääministeri Yasuhiro Nakasone ja hallituksen pääsihteeri Takao Fujinami. LDP-hallituksen jäsenten lisäksi myös Kōmeitōn, demokraattisen puolueen ja sosialistisen puolueen johtajien havaittiin olleen osallisina juonessa. Takeshitan hallitus pakotettiin eroamaan, vaikka jotkut sen jäsenet palasivatkin politiikan huipulle myöhemmin (mukaan lukien tulevat pääministerit Kiichi Miyazawa ja Keizō Obuchi). NTT, Yomiuri Shimbun ja Nihon Keizai Shimbun sekaantuivat myös skandaaliin.
Vaikka skandaali kosketti puolueita poliittisen kentän molemmilla laidoilla, LDP kärsi skandaalista eniten. Skandaalin sanotaan usein olevan merkittävä syy Morihiro Hosokawan oppositiopuolueen voitolle vaaleissa vuonna 1993, jolloin LDP:n yhtäjaksoisesti 38 vuotta kestänyt valtakausi Japanissa keskeytyi.
Turkin ralli 2008
Turkin ralli 2008 oli kauden kahdeksas ralli, joka ajettiin 12.–15. kesäkuuta Kemerissä. Rallin voitti suomalainen Mikko Hirvonen, toinen oli suomalainen Jari-Matti Latvala ja kolmas ranskalainen Sébastien Loeb. Tuotantoautot voitti jo kolmannen kerran peräkkäin itävaltalainen Andreas Aigner. Rallissa ajettiin 19 EK:ta.
Meksikonlahden öljyonnettomuus 2010
thumb|250px|[[Hinaajat sammuttavat palavaa Deepwater Horizon -öljynporauslauttaa.]]
Meksikonlahden öljyonnettomuus 2010 sai alkunsa, kun Transocean-yhtiön omistama ja öljy-yhtiö BP:n vuokraama Deepwater Horizon -öljynporauslautta syttyi räjähtäen palamaan 20. huhtikuuta 2010 noin 70 kilometrin päässä Louisianan rannikosta. Lautta upposi kaksi päivää myöhemmin. Onnettomuudessa kuoli yksitoista työntekijää.
Meren pohjalle, puolentoista kilometrin syvyyteen romahtaneesta ja katkenneesta porausputkesta alkoi vuotaa mereen öljyä tuhansien kuutiometrien päivävauhtia. 86 vuorokauden jälkeen vuoto saatiin hallintaan porausreiän päälle 15. heinäkuuta 2010 asennetulla 75 tonnin painoisella kuvulla. Vuotaneen öljyn kokonaismääräksi on arvioitu karkeasti viisi miljoonaa barrelia, eli noin 800 000 kuutiometriä. Öljy saastutti Yhdysvaltain rannikkoa satojen kilometrien matkalta ja vuodon tukintahetkellä 217 000 km² sen aluevesistä oli kalastuskiellossa. Onnettomuus aiheutti suurta vahinkoa niin meren ja rannikon eliöille kuin rannikon kalastus- ja matkailuelinkeinollekin.
Onnettomuuden syistä ilmestyi vuonna 2011 kaksi virallista selvitystä. Ensin tammikuussa 2011 presidentti Barack Obaman asettaman komission raportti ja syyskuussa 2011 Yhdysvaltain hallituksen tutkintaraportti.
Tapahtumat
Räjähdyksen jälkeen merenpohjalle noin 1 500 metrin syvyyteen romahtaneesta porausputkesta alkoi vuotaa raakaöljyä mereen. Öljyn purkautumismääräksi arvioitiin ensin 12 000–19 000 ehkä jopa 25 000 barrelia päivässä. Myöhemmin arvio kohosi 60 000 barreliin päivässä. 6. toukokuuta öljy rantautui Louisianan rannikon edustalla sijaitseville Chandeleursaarille.
Öljyvahinkoa pyrittiin torjumaan öljypuomein ja öljyä hajottavilla aineilla. 16. toukokuuta 2010 BP onnistui asentamaan vuotokohtaan öljyputken, joka keräsi vuotavaa öljyä tankkeriin. 18. toukokuuta yhtiö ilmoitti, että 40 prosenttia vuotavasta öljystä saatiin jo talteen, mutta myönsi, ettei ollut vielä kyennyt tukkimaan vuotoa. Onnettomuuden takia neljään viidestä Meksikonlahden rannalla olevaan Yhdysvaltain osavaltioon, Louisianaan, Mississippiin, Alabamaan ja Floridaan julistettiin hätätila.
Tutkijat ilmoittivat 16. toukokuuta löytäneensä merestä suuria öljykerrostumia useassa kerroksessa pinnan alla. Kerrostumat olivat paikoin 16 km pitkiä, 5 km leveitä ja jopa 90 metriä paksuja. Kerrostumat olivat 700–1 200 metrin syvyydessä. Georgian yliopiston tutkijan Samantha Joyen mukaan öljy oli vähentänyt veden happipitoisuutta vuotokohdan lähellä 30 %, minkä arveli voivan aiheuttaa merenelävien joukkokuolemia. . 28. toukokuuta julkaisemassaan lehdistötiedotteessa BP kertoi öljypuomia lasketun lähes 600 km ja kustannustensa olleen siihen mennessä noin 930 miljoonaa dollaria. Yhdysvaltain presidentti Barack Obama ilmoitti hallituksen vaativan BP:tä maksamaan ”joka sentin” onnettomuuden kuluista.
Elokuussa Alabama ilmoitti aikovansa haastaa BP:n ja muita asianosaisia yhtiöitä oikeuteen öljytuhojen vuoksi.
Vuodon tyrehdytys
Pohjassa porausaukon suulla on niin sanottu ”blow-out preventer”, 450 tonnia painava hydraulinen venttiililaitteisto, jonka tarkoitus on tarvittaessa sulkea lähde. Sulkumekanismia ei kuitenkaan saatu toimimaan. BOP:stä pintaan johtanut putki romahti Deepwater Horizonin uppoamisen myötä alas pohjaan ja rikkoutui, päästäen öljyä veteen kolmesta kohtaa.
Seurauksia
thumb|250px|Vuonna 2006 Meksikonlahdella oli lähes 4 000 toiminnassa olevaa öljyn- tai kaasuntuotantolauttaa. Uutistoimisto AP:n 2010 tekemän tutkimuksen mukaan siellä oli lisäksi yli 27 000 hylättyä porausaukkoa. Tutkimus toi tietoisuuteen epävarmuuden hylättyjen aukkojen sulkujen pitävyydessä ja laiminlyönnit tätä koskevien säädösten noudattamisessa.
Ympäristölliset ja yhteiskunnalliset vaikutukset
BP:n kiistämisestä huolimatta Etelä-Floridan yliopiston mukaan 1 000 metrin syvyydessä pinnalta oli kesäkuun alussa laaja öljyvyöhyke. Georgian yliopiston meribiologi ennusti aiemmin samaa. Tässä vyöhykkeessä elää yli 1 000 merieliölajia. Lisäksi BP oli käyttänyt 8.6. mennessä lähes 3,8 miljoonaa litraa kemikaaleja.
Vapaaehtoisten sairaudet ja kuolemat
4.5.2010 mennessä öljyn torjuntaan osallistui arviolta 170 alusta, lähes 7 500 BP:n henkilöstöön kuuluvaa ja lisäksi 2 000 vapaaehtoista. Meksikonlahdella öljyä sitomaan käytettiin lähes 7 500 kuutiometriä lentokoneista pudotettua Corexit-nimistä kemikaalivalmistetta, jota pidettiin eliöille öljyäkin vaarallisempana. Tieteilijöiden mukaan altistus Corexitille aiheuttaa muun muassa geneettisiä mutaatioita ja syöpiä. Corexitin on todettu olevan 52 kertaa myrkyllisempää kuin öljyn.
Kemikaalille altistuivat paitsi merenelävät, myös torjunnassa olleet ihmiset sekä rannikkokylissä asuvat, sillä korkealta ilmasta pudotettu jauhe levisi ilman mukana. Torjunnassa mukana olleiden ihmisten keskimääräinen elinikä putosi 50 vuoteen. Monet kuolivat ennenaikaisesti. BP:n työntekijöitä nimenomaisesti kiellettiin käyttämästä suojavarusteita, sillä siitä leviävien lehdistökuvien pelättiin aiheuttavan lisää mainehaittaa yritykselle. Tämä siitäkin huolimatta, että Corexitia ei pitäisi hengittää tai olla sen kanssa kontaktissa millään muullakaan tavalla.
Torjunnassa mukana olleet ihmiset sekä rannikkokylien asukkaat, jotka olivat vielä elossa 2014 kärsivät muun muassa hengitys- ja keskushermosto-ongelmista.
Seuraukset BP:lle
Heinäkuun alkuun mennessä BP:n markkina-arvo oli laskenut yli puolet huhtikuisesta, minkä arveltiin asettavan yhtiön alttiiksi valtausyrityksille. Onnettomuuden suorat kustannukset yhtiölle itselleen olivat ylittäneet 3 miljardia dollaria. Yritys olikin ryhtynyt toimiin uusien yhteistyökumppanien löytämiseksi ja aikoi kerätä varoja 10 miljardin dollarin edestä myymällä vähemmän tärkeitä toimintojaan. 10 000 ihmistä Britanniassa työllistävän ja yhteiskunnallista infrastruktuuria omistavan BP:n kohtalo kiinnosti myös maan hallitusta ja valtiovarainministeriö oli käynnistänyt oman ennakkoselvityksensä mahdollisen omistajanvaihdoksen seurauksista.
Brittiyhtiö ei aikonut yksin jäädä maksajaksi, vaan halusi kahden muun, öljylähteestä yhteensä 35 % osuuden omistavan yrityksen (Anadarko ja Mitsui & Co) osallistuvan kuluihin 400 milj. dollarilla. Yhtiöt eivät kuitenkaan heti olleet halukkaita antamaan dollariakaan, Anadarkon selvästi kiistäessä minkäänlaisen osasyyllisyytensä onnettomuuteen.
Huhtikuussa 2011 BP ilmoitti haastavansa oikeuteen öljylautan omistajan Transoceanin sekä lautan valmistajan. BP vaatii Transoceanilta 28 miljardin euron vahingonkorvauksia. Myös Transocean on puolestaan nostanut haasteen BP:ia vastaan.
Toukokuussa BP ja 10 prosenttia poraushankkeesta omistanut Mitsui & Co sopivat Mitsuin maksavan 1,06 miljardia dollaria vahingonkorvauksista; vajaat puolet BP:n vaatimasta. Tämänkin katsottiin vähentävän BP:n riskiä tulla tuomituksi karkeasta huolimattomuudesta, mikä nostaisi yhtiön maksettavaksi tulevia korvauksia merkittävästi. Sitten kesäkuussa laitteistotoimittaja Weatherford International maksoi BP:lle 75 miljoonaa dollaria. Molemmat sopimukset suojasivat maksaneita yhtiöitä yksityisen sektorin korvausvaatimuksilta ja summat menivät BP:n perustamaan 20 miljardin dollarin korvausrahastoon, josta korvataan Meksikonlahden elinkeinoelämälle koituneita vahinkoja. . Lokakuussa 2011 Anadarko maksoi BP:lle 4 miljardia dollaria onnettomuuden korvauksiin.
Joulukuussa 2011 BP haastoi oikeuteen lähteen alkuperäisestä betonoinnista vastanneen Halliburtonin, syyttäen sitä todisteiden hävittämisestä. Halliburton puolestaan syytti BP:tä panettelusta ja vääristelystä. BP kävi oikeutta myös lautan omistajaa Transoceania ja venttiililaitteiston valmistajaa Cameron Internationalia vastaan.
Maaliskuussa 2012 yleisen korvausoikeudenkäynnin alla BP sopi maksavansa kuusi miljardia euroa tuhansia yksityisiä kantajia edustavalle ryhmälle, johon kuului muun muassa kalastajia ja rannikon yrityksiä. Jäljelle jääneitä vaatimuksia oli muun muassa Yhdysvaltain liittovaltiolla ja rannikon osavaltioilla.
Lainsäädäntö
Barack Obaman hallinto kielsi turvallisuussyistä uudet öljynporaukset yli 150 metrin syvyydessä puoleksi vuodeksi öljykatastrofin takia toukokuun 2010 lopussa. Päätös vaikutti kymmeniin koeporauksiin. Useat porausyhtiöt valittivat. Liittovaltion tuomari purki kiellon öljy-yhtiöiden voitoksi. Meksikonlahdella on käytössä 3 600 öljy- ja kaasulähdettä.
M/S UN Trieste
UN Triesten sisaraluksia ovat M/S Saffet Ulusoy, M/S UN Marmara ja M/S UN Pendik.
Tekniset tiedot
Pituutta UN Triestellä on 193 metriä, leveyttä 26 metriä ja syväys on 7 metriä. Laivan koko tilavuus (bruttovetoisuus) (GT) on 26 700 ja matkustus- ja lastitilojen tilavuus (nettovetoisuus) (NT) 14 650. Aluksen lastikapasiteetti on 3 726 metriä ja konttikapasiteetti (TEU) on 550. Laivan huippunopeus on 21,5 solmua.
Laivan pääkoneina on kaksi MaK 9M43 dieselmoottoria, jotka yhdessä kehittävät 16 200 kilowatin tehon.
Alustyyppi
UN Trieste on ro-ro-alus (roll on roll off), eli sen lastaus tapahtuu perästä pyörien päällä ilman nosturia. Ro-ro-alus on kaikkein kilpailukykyisin ratkaisu nopeutta vaativissa ja lyhyissä kuljetuksissa, sillä se on nopea lastata ja purkaa. Rahtitilaan jää aina paljon käyttämätöntä tilaa, minkä vuoksi aluksia ei juuri valtameriliikenteessä käytetä.
Käyttöhistoria
8. elokuuta 2005 tapahtui kölin lasku. 28. lokakuuta alus laskettiin vesille ja 12. tammikuuta 2006 se luovutettiin U.N Deniz Isletmeciligi A.S:n omistukseen, joka rekisteröi sen Turkin lipun alle nimellä UN Trieste. Kotisatamaksi tuli Istanbul. Tämän jälkeen alus aloitti liikennöinnin Istanbulin ja Italian Triesten välillä. Vuonna 2007 alus siirtyi U.N Ro-Ro İşletmeleri A.Ş:n omistukseen.
AHS Centaur
AHS Centaur oli toisessa maailmansodassa rahtialuksesta vuoden 1943 alussa muutettu australialainen sairaalalaiva, jonka Japanin laivaston sukellusvene upotti 14. toukokuuta 1943 torpedoimalla. Aluksella olleista 332 ihmisestä 64 selvisi hengissä. Aluksessa oli ollut sairaalan merkit.
Historiaa
SS Centaur pelasti marraskuussa 1941 Saksan laivaston kaapparin Kormoranin, joka oli uponnut taistelussa upottamansa Australian laivaston risteilijän HMAS Sydneyn kanssa, eloonjääneitä merestä.
Alus muutettiin vuoden 1943 alussa Sydneyssä sairaalalaivaksi. Se lähti aamulla 12. toukokuuta miehistöllä ja normaalilla henkilökunnalla ja materiaalilla varustettuna (2/12th Field Ambulance), mutta ilman potilaita. Alukseen osui 14. toukokuuta noin kello neljä aamulla 50 merimailia Brisbanesta itäkoilliseen Japanin laivaston sukellusveneen laukaisema torpedo ilman ennakkovaroitusta. Aluksella olleista 332 hengestä pelastui ainoastaan 64, jotka olivat pelastusveneissä 35 tuntia ennen pelastamistaan. Pelastuneiden joukossa oli ainoastaan yksi nainen, joka palkittiin toimistaan pelastuneiden keskuudessa Yrjönmitalilla.
Hylyn löytyminen
Alus löydettiin joulukuussa 2009 noin kahden kilometrin syvyydestä Queenslandin edustalta Australian itärannikolta. Sen upottaneen sukellusveneen tunnus I-177 (toukokuuhun 1942 saakka I-77) selvisi 1970-luvun alussa. Sukellusvene upposi syksyllä 1944 sen taisteltua Yhdysvaltain laivaston saattuehävittäjän kanssa.
Pesäpallon Ykkössarja 1986
Pesäpallon Ykkössarjan kausi 1986 oli kuudes ykkössarjakausi pesäpallossa. Kankaanpään Mailasta tuli ensimmäinen joukkue, joka voitti toisen kerran Ykkössarjan. Vimpelin Veto jäi vain pisteen päähän. Kankaanpää voitti myös Pesäpallon Suomen Cupin voittamalla Puurtilan loppuottelussa juoksuin 5-2. Puurtila joutui loppukaudesta urakoimaan, koska sen piti käydä uusintaottelu Järvenpään Paloa vastaan ykkössarjapaikkansa säilyttämiseksi. Seuraavana päivänä se Cupin välierässä pudotti Koskenkorvan 7-5.
Uusinta sarjapaikasta
Kankaanpää ja Vimpeli nousivat SM-sarjaan. Nurmo karsintaan SM-sarjan 10. sijoittuneen kanssa. Suomensarjaan putosivat Järvenpää, Halsua ja Oulu. Tilalle nousivat Suomensarjan lohkovoittajat: Juvan Pallo, Loimaan Palloilijat ja Kempeleen Kiri.
Snowcat
thumb|right|250px|Venturi Antarctica-merkkinen lumitraktori.
Snowcat eli oikealta nimeltään rinnekone on suunnilleen kuorma-auton kokoinen lumessa liikkuva traktori, käytännössä hyvin samanlainen kuin nykyiset telakuorma-autot. Englanninkielinen nimi ei tarkoita kissaa vaan on lyhenne sanasta caterpillar eli toukka. Snowcatissa on telaketjut, ja sen koppi on suunniteltu kovaan pakkaseen. Snowcatit on suunniteltu käytettäviksi mm. napa-alueilla. Varhaisin snowcat oli vuoden 1957 ruotsalainen Aktiv Snow Trac, mutta traktoreita on käytetty kylmissä napaseutujen oloissa jo Richard E. Byrdin vuoden 1934 etelänaparetkellä. pienoiskuva|Aktiv Snow Trac Hankkijalla vuonna 1958. Kuvaaja Mauno Mannelin. Johannes Moision negatiivikokoelmasta digitoitu. Snow Trac on snowcatia pienempi traktori, joka on kooltaan lähellä henkilöautoa. Snow groomer on traktori, joka kykenee kiipeämään lumista, jyrkkää ylämäkeä.
Póthia
Póthia eli Kálymnos (Κάλυμνος) on Kreikan kaupunki, joka sijaitsee Kálymnoksen saarella ja kuuluu Kálymnoksen kuntaan, Kálymnoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kaupungin väkiluku on 12 324 (vuonna 2011). Póthia on Kálymnoksen saaren pääkaupunki sekä Kálymnoksen kunnan kuntakeskus.
thumb|left|240px|Póthian keskusaukiolla sijaitseva Kálymnoksen katedraali (Metamorfóseos Sotíros Christoú, Kristus Vapahtajan kirkastumisen kirkko). Póthia sijaitsee lahdenpohjukassa Kálymnoksen etelärannikolla. Kaupunki on saaren pääsatama. Se on rakennettu puolikaaren muotoon lahden rannoille ja vuorenrinteille ja osittain myös saaren poikki kulkevaan laaksoon keskustan luoteispuolelle. Kaupungin perinteisesti merkittävin elinkeino on ollut merisienten kalastus. Nykyisin merkittävin elinkeino on turismi.
Nykyisin Póthia on kasvanut kiinni saaren vanhaan pääkylään Chorióon eli Chóraan, joka sijaitsee saaren sisäosissa. Kálymnoksen lentoasema sijaitsee vuorella noin seitsemän kilometriä Póthiasta luoteeseen.
Joaquín (jalkapalloilija)
Joaquín, koko nimeltään Joaquín Sánchez Rodríguez (s. 21. heinäkuuta 1981 El Puerto de Santa María, Cádiz, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan pääsarjassa Primera Divisiónissa pelaavaa Real Betisiä. Joaquínin pelipaikka on keskikentän oikealla laidalla, mutta hän osaa pelata myös hyökkääjänä. Hänet tunnetaan nopeudestaan, hyvästä tekniikastaan ja vaarallisista keskityksistään. Huhtikuussa 2023 Joaquin ilmoitti lopettavansa pitkän uransa.
Joaquín edusti vuodet 1999–2006 sevillalaista Real Betisiä ja vuodet 2006–2011 Valenciaa. 23. kesäkuuta 2011 hänen uutisoitiin siirtyvän kesän aikana kovasti rivejään vahvistaneeseen Málagaan. Hänestä arvioitiin maksettavan noin neljän miljoonan euron siirtokorvaus. Kesällä 2013 Joaquín siirtyi italialaisseura Fiorentinaan, jossa hän pelasi kahden kauden aikana Serie A:ssa 49 ottelua ja teki neljä maalia.
Joaquín siirtyi elokuussa 2015 Real Betisiin. Hän teki ammattilaisuransa ensimmäisen hattutempun joulukuussa 2019 Athletic Bilbaota vastaan 38 vuoden ja 140 päivän ikäisenä. Hänestä tuli näin vanhimpana Primera Divisiónissa hattutempun tehnyt pelaaja.
Joaquín on kuulunut Espanjan maajoukkueen kokoonpanoon vuosien 2002 ja 2006 MM-kilpailuissa sekä vuoden 2004 EM-kilpailuissa. Vuonna 2002 hän epäonnistui ratkaisevassa rangaistuspotkussa joukkueen pudotessa puolivälierissä Etelä-Korealle.
Suomen Trikoo
pienoiskuva|300px|Entinen Suomen Trikoon tehdas Särkänniemen kaupunginosassa Tampereella. upright|pienoiskuva|Entistä trikootehdasta Tampereen Pyynikillä.
Suomen Trikoo Oy oli suomalainen tekstiiliteollisuusyritys, joka toimi vuosina 1903–2005.
Suomen Trikoon perusti Tampereelle Alfred Kordelin. Tuotanto aloitettiin sukkien ja urheilupaitojen valmistuksella. Alkuaikoina tehtiin myös huopia, hartiahuiveja, villapaitoja ja kalossinvuoria. Pääraaka-aineena oli puuvilla. Trikootuotteiden suosion kasvaessa 1920-luvulla Suomen Trikoo laajensi tuotevalikoimaansa. Seuraavalla vuosikymmenellä tuotteisiin kuuluivat jo naisten vaatteet uimapuvuista konttoriasuihin.
Suomen Trikoo laajeni vuonna 1937, kun Tampereen Trikoosta tuli sen sisaryhtiö. Sotien aikana Tampereen Trikoon tehtailla valmistettiin pääasiassa miesten sukkia ja alusvaatteita armeijan tarpeisiin. Selluloosapohjaiset korvikeraaka-aineet eli viskooseihin kuuluvat silla (vanhempi selluloosasta valmistettu katkokuitu) ja säteri (katkomaton muuntokuitu) eli viskoosi otettiin mukaan tuotantoon säännöstelyn aikana. Sotien jälkeen toiminta jatkoi laajentumista. Tampereen Särkänniemen kaupunginosaan perustettiin tuolloin Suomen Trikoon sukkatehdas, jolloin yhteensä Suomen Trikoon tehtailla tuotettiin lähes puolet koko Suomen trikootuotteista. Tampereen tehtailla työskenteli vuonna 1950 yli 2 400 työntekijää.
Vientiin alettiin panostaa 1950- ja 1960-luvuilla. Tähän tarkoitukseen luotiin uusia tuotemerkkejä, kuten Revontuli-mallisto ja Finnwear. Vienti Ruotsiin ja Neuvostoliittoon oli merkittävää 1970- ja 1980-luvuilla. Finlayson osti Suomen Trikoon vuonna 1983. Suomen Trikoo -nimi jäi pois käytöstä vuonna 1996. Finnwear-tuotemerkkiä valmistaa edelleen Nanso, joka osti Suomen Trikoon liiketoiminnan vuonna 2005.
Anan (Tokushima)
Anan on Japanin kaupunki Shikokun saarella Tokushiman prefektuurissa. Se sijaitsee Tyynenmeren Kiin kanavan rannikolla prefektuurin itäosassa Nakajoen alajuoksulla. Kaupunkiin kuuluu luonnonkaunis Tachibananlahti, jota kutsutaan monine saarineen myös ”Awan Matsushimaksi”. Osa kaupungin rannikosta kuuluu Muroto-Anan-kaiganin puolikansallispuistoon. Ananissa on 72 720 asukasta (marraskuussa 2019) ja sen pinta-ala on 279,25 neliökilometriä.
Nykyinen Ananin kaupunki perustettiin vuonna 1958 liittämällä yhteen Tomiokan ja Tachibanan maaseutukaupungit. Kaupungin keskusta sijaitsee Tomiokassa Nakajoen suun lähettyvillä. Se kehittyi Edo-kaudella linnanaluskaupunkina, Tachibananlahden rannalla sijaitseva Tachibana vuorostaan kalastussatamana, mutta 1960-luvulta lähtien sinne on sijoittunut teollisuutta ja lämpövoimalaitoksia. Anan laajeni huomattavasti vuonna 2006, kun siihen liitettiin Hanouran ja Nakagawan maaseutukaupungit. Kaupungissa toimii Nakajoen yläjuoksun metsiä ja tuontitavaraa hyödyntävää saha- ja paperiteollisuutta, elintarviketeollisuutta ja kemianteollisuutta. Maaseutualueilla tuotetaan riisiä, vihanneksia ja hedelmiä, kuten bambunversoja ja mikan-mandariineja, rannikolla harjoitetaan wakame- ja nori-merilevien vesiviljelyä.
Ananissa on kaksi Shikokun pyhiinvaellusreitin temppeliä: Tairyū-ji (temppeli nro. 21) ja Byōdō-ji (temppeli nro. 22). Tachibananlahdelle avautuu näkymä 284 metriä korkean Tsunominevuoren huipulta, jonne on rakennettu tieyhteys. Anania palvelee JR Shikokun Mugi-linja.
Angelan sota
Angelan sota (Angelas krig) on Eija-Elina Bergholmin käsikirjoittama ja ohjaama suomalais-saksalainen draamaelokuva, joka sai ensi-iltansa 1984.
Elokuva perustuu Jörn Donnerin romaaniin, ja Donner toimi myös elokuvan tuottajana. Romaani Angelas krig ilmestyi 1976 suomeksi nimellä Angela, mutta elokuvan myötä siitä otettiin uusintapainos nimellä Angelan sota.
Elokuvassa puhutaan kuutta kieltä: ruotsia, suomea, saksaa ja hieman myös ranskaa, latinaa ja englantia. Elokuva palkittiin parhaasta kuvauksesta Jussi-palkinnolla vuonna 1985.
Kenia
Kenia (swahiliksi ja ), virallisesti Kenian tasavalta on Itä-Afrikassa sijaitseva 56 miljoonan asukkaan valtio, joka rajoittuu kaakossa Intian valtamereen, idässä Somaliaan, pohjoisessa Etiopiaan, luoteessa Etelä-Sudaniin, lännessä Ugandaan ja etelässä Tansaniaan. Entinen brittien siirtomaa oli parikymmentä vuotta yksipuoluevaltio. Puoluerajoja tärkeämpiä ovat olleet heimojen väliset erimielisyydet, jotka ovat ajoittain leimahtaneet väkivaltaisuuksiksi. Talouden kulmakiviä ovat maatalous ja matkailu.
Maantiede
thumb|left|Kenian kartta.
Vili Auvinen
thumb|Vili Auvinen vaimonsa [[Eila Roineen kanssa vuonna 1962 Tampereen Työväen Teatterin tuottamassa Max Frischin näytelmässä Andorran tasavalta.]] Vilho Emil ”Vili” Auvinen (11. marraskuuta 1931 Lohja – 2. elokuuta 1996 Tampere) oli suomalainen näyttelijä ja teatteriohjaaja. Hänen tunnetuin roolisuorituksensa oli Heikki ja Kaija -televisiosarjan Heikkinä. Auvinen toimi samalla myös sarjan henkilöohjaajana. Kaijan roolissa oli hänen vaimonsa Eila Roine. Roineella ja Auvisella on kaksi poikaa, ohjaaja-näyttelijä Tommi Auvinen ja valo- ja äänisuunnittelija Janne Auvinen. Auvinen esitti Edvin Laineen ohjaamassa elokuvassa Tuntematon sotilas Asumaniemeä.
Kenia
Sijainti ja maastonmuodot
Kenian pinta-ala on 580 367 neliökilometriä. Sillä on maarajaa Etiopian, Somalian, Tansanian ja Ugandan kanssa yhteensä 3 477 kilometriä ja rannikkoa 536 kilometriä.
Vili Auvinen
Auvisen vanhemmat olivat molemmat näyttelijöitä, joten teatterin maailma tuli tutuksi jo lapsena. Vili ja hänen sisarensa Hely vilahtavat elokuvassa Kulkurin valssi mustalaislapsina. Isä Vilho Auvinen näyttelee elokuvassa mustalaisviulisti Fedjaa. Äiti Hellin Auvinen-Salmi toimi pitkän näyttelijäuransa ohella myös teatterinjohtajana ja kouluttajana.
Kenia
Sijainti ja maastonmuodot
Kenian maasto nousee rannikon alavasta tasangosta kohti maan keskiosan vuoriketjuja, joiden korkeimmat huiput kohoavat kolmeen kilometriin. Afrikan toiseksi korkein vuori Mount Kenya yltää 5 199 metriin merenpinnasta. Itä-Afrikan hautavajoama halkoo maata Nairobin pohjoispuolella. Siitä pohjoiseen on kuiva tasankoalue.
Vili Auvinen
Auvinen aloitti teatteriuransa näyttelijä-lavastajana Varkauden kaupunginteatterissa 1949–1951. Ohjaajan ura käynnistyi 1960-luvun alussa Tampereen Työväen Teatterissa, johon Auvinen oli kiinnitetty 1953 näyttelijäksi.
Kenia
Ilmasto
Vaikka Kenia sijaitsee päiväntasaajalla, sen sademäärät ovat vähäiset verrattuina sademetsäalueisiin. Ne ajoittuvat kahteen sadekauteen. Vain rannikolla vallitsee tropiikille tyypillinen kuuma ja kostea ilmasto, vuoristoisemmilla alueilla on korkeuden takia viileämpää. Vuoden keskilämpötila on kuumimmilla alueilla noin 29 °C, viileimmillä 15 °C. Lämpötilan vuodenaikaisvaihtelu on vähäistä: viileimpänä aikana kesäkuusta syyskuuhun on noin kaksi astetta viileämpää kuin muulloin. Korkeimmilla alueilla kuten Elgon- ja Keniavuorilla on vuosittain pakkasta ja osa sateesta tulee lumena.
Vili Auvinen
Auvinen oli näyttämörytmin mestari, ja juuri siksi hän tuli erityisesti tunnetuksi Dario Fo -ohjauksistaan. Uran suurimmaksi menestykseksi nousi aivan uudenlainen tulkinta Teuvo Pakkalan kansannäytelmästä Tukkijoella, jota esitettiin TTT:n näyttämöllä seitsemän vuotta täysille katsomoille. Auvinen ohjasi näytelmän myös Suomen Kansallisteatteriin, jossa siitä tuli samanlainen menestys. Tukkijoella, jota yleisesti pidettiin pölyttyneenä ja vanhanaikaisena teoksena ajan edistyksellisessä teatterissa, oli päänavaus suomalaiseen musikaaliteatteriin. Oskar Merikannon tutut laulut, Thelma Tuuloksen hurjat koreografiat ja ennen muuta taitava dramaturginen uudistaminen puhalsivat kansantarinasta pölyt kauas pois.
Kenia
Ilmasto
Sadekaudet aiheuttaa pasaatien kohtaamisvyöhyke, joka auringon zeniittiasemaa seuraten kulkee maan yli kahdesti vuodessa. Se kulkee pohjoisesta etelään lokakuusta joulukuuhun jolloin saadaan "lyhyet sateet", ja palaa etelästä pohjoiseen maaliskuusta toukokuuhun ("pitkät sateet"). Kummankin sadekauden aikana saadaan tyypillisesti 50-200 mm sadetta. Sateissa on suurta ajallista ja paikallista vaihtelua. Intian valtameren lämpötila vaikuttaa pasaatien kohtaamisvyöhykkeen liikkeisiin. El Niño-ilmiö tuntuu täälläklin, ja aiheuttaa yleensä rankemmat lyhyet sateet.
Vili Auvinen
Väinö Riikkilän Pertsa ja Kilu -kirjoihin perustuvat televisiosarjat, jotka Auvinen sekä dramatisoi että ohjasi, saivat suuren suosion lasten ja nuorten parissa. Maanläheiset tarinat kotkalaispojista (jotka tosin puhuivat Tampereen murretta Raumalla) rikollisten kimpussa on uusittu yleisön pyynnöstä lukuisia kertoja.
Kenia
Luonto ja luonnonsuojelu
Keniassa elää monia suuria nisäkkäitä, kuten elefantteja, leijonia, kirahveja, seeproja ja antilooppeja sekä harvinaisia lintulajeja. Metsästys ja kasvava väkiluku saivat eläinten määrän vähenemään 1900-luvulla. Niinpä valtio rajoitti metsästystä ja perusti suojelualueita jäljellä olevan luonnon suojelemiseksi. Kaikkiaan kahdeksan prosenttia Kenian pinta-alasta on suojelualuetta: luonnonpuistoja, kansallispuistoja tai muuta kansallista suojelualuetta. Kenian 23 maalla sijaitsevaa ja kuusi merellistä kansallispuistoa kuuluvat maan tärkeimpiin matkailukohteisiin. Niistä suosituimpia ovat Nairobin kansallispuisto pääkaupungin liepeillä, Masai Mara, jossa monenlainen suurriista on yleistä, Amboselin kansallispuisto ja Tsavo afrikannorsuineen sekä Nakurujärven kansallispuisto flamingoineen. Sibiloin kansallispuistossa elää maailman suurin krokotiilipopulaatio. Dendrosenecio keniensis on Kenian vuorten endeeminen kasvilaji, jonka varsi kasvaa kuusimetriseksi ja kukat voivat kasvaa yli metrin korkuisiksi. Vuorilla kasvaa villeinä myös Lobelia keniensis. Nämä erikoiset kasvit kestävät sen, että lämpötila laskee öisin pakkasen puolelle.
Vili Auvinen
Auvinen sai Ida Aalberg -mitalin vuonna 1977.
Kenia
Luonto ja luonnonsuojelu
Kenian järvet ovat alkaneet tulvia 2010-luvulta alkaen. Syyksi on arveltu sisällä syntyviä muutoksia, joiden vuoksi maaperän vesivarantoja nousee pinnalle. Sittemmin on todennäköisempänä syynä alettu pitää ilmastonmuutosta. Kenian läntisellä ylängöllä sademäärät lisääntyvät, mutta myös ihmisen toiminta vaikuttaa, sillä rinteiden puusto on hakattu pois ja vesi pääsee virtaamaan laaksojen uomiin ja niiden kautta järviin.
Järvien tulvimisesta johtuu, että suolavetinen Bogoriajärvi ja makeavetinen Baringojärvi ovat vaarassa yhdistyä, ja Bogoriajärven eliömaailma kärsii.
Varhainen historia
Itä-Afrikasta on löydetty proto­hominidien fossiileja noin 20 miljoonan vuoden takaa. Turkana­järven kaivauksissa Keniassa niitä on löydetty 2–4 miljoonan vuoden takaa.
Kuušilaisten kielten puhujat nykyisen Sudanin ja Etiopian alueelta asettuivat nyky-Keniaan noin 2000-luvulla eaa. 1000-luvulla saapuivat niloottisten ja bantu­kielten puhujat, joita on nykyään kaksi kolmasosaa Kenian väestöstä. Arabien kauppa Kenian rannikolla alkoi ensimmäisellä vuosisadalla. Arabian kielestä vaikutteita saanut bantukieli swahili syntyi alueella kaupan myötä.
Arabikauppiaiden vaikutuksen katkaisi portugalilaisten saapuminen vuonna 1498. Eurooppalaiset kuitenkin kolonisoivat maan vasta 1800-luvun lopulla. Brittiläinen tutkimus 1800-luvun puolivälistä johti Brittiläisen Itä-Afrikan protektoraatin muodostamiseen vuonna 1895. Samana vuonna britit aloittivat rautatien rakentamisen Mombasasta Victorianjärvelle. Britit kannustivat eurooppalaisten uudisasukkaiden asettumista hedelmällisille keskiylängöille, mikä johti kikujujen ajamiseen pois heidän asuinalueiltaan. Myös hauta­vajoaman ja länsiylänköjen aluetta otettiin maasailta ja kalenjineilta eurooppalaisten käyttöön. Muualla brittien läsnäolo oli vähäistä.
Siirtomaakausi
Vuosina 1952–1959 siirtomaa oli hätätilassa kikujujen Mau Mau -kapinan vuoksi, joka kohdistui siirtomaavaltaan ja erityisesti sen maapolitiikkaa vastaan. Kymmeniä tuhansia kuoli taisteluissa ja siirtoleireillä. Brittien tappiot olivat 650 miestä. Tänä aikana paikalliset saivat merkittävää äänivaltaa maan asioissa. Ensimmäiset suorat vaalit järjestettiin vuonna 1957. Tuleva valtionpäämies Jomo Kenyatta vangittiin kapinan yhteydessä ja vapautettiin kotiarestiin vasta vuonna 1959.
Itsenäisyyden aika
Keniasta tuli itsenäinen 12. joulukuuta 1963, ja se liittyi seuraavana vuonna Kansainyhteisöön. Tasavalta maasta tuli vuonna 1964.
Jomo Kenyatta 1964–1978
Kenian ensimmäinen presidentti oli Jomo Kenyatta vuosina 1964–1978, oikealta nimeltään Kamau wa Ngengi. Hän oli kikuju ja edusti Kenian Afrikkalainen Unioni -puoluetta (Kenya African National Union; KANU), jolla ei ollut juuri vastustajia. Kenyattan varapresidentti Oginga Odinga eroaa vuonna 1966 ja hänen johdollaan perustettiin vasemmistolainen Kenian kansanliitto (Kenya People’s Union; KPU) vuonna 1966, mutta se kiellettiin vuonna 1969 ja sen johtajat vangittiin. KPU:n kieltämistä oli edeltänyt hallituksen ministerin Tom Mboyan murha ja siitä seuranneet etniset levottomuudet. Kenyatta valittiin uudelleen presidentiksi vuonna 1974.
Daniel arap Moi 1978–2002
Kenyattan kuollessa vuonna 1978 häntä seurasi hänen varapresidenttinsä Daniel arap Moi, josta tuli KANU:n johtaja ja maan toinen presidentti.
Kesällä 1982 Kenia muutettiin virallisesti KANU:n johtamaksi yksipuoluejärjestelmäksi. Kaksi kuukautta myöhemmin upseerit ja eräät opposition voimat yrittivät vallankaappausta, jonka armeijan hallitukselle uskolliset yksiköt kuitenkin kukistivat. Moin hallitus oli hyvin korruptoitunut. Yhdysvallat liittolaisineen tuki Keniaa, koska se oli etuvartio kommunististen maiden tukemia Etiopiaa ja Tansaniaa vastaan.
Kylmän sodan päätyttyä yksipuoluejärjestelmästä luovuttiin vuonna 1991 maan perustuslaissa ja vuonna 1992 järjestettiin ensimmäiset monipuoluevaalit. KANU ja Moi säilyttivät asemansa vuosien 1992 ja 1997 vaaleissa, mutta vuonna 1997 KANU joutui turvautumaan ensimmäistä kertaa muiden puolueiden tukeen jatkaakseen hallitsemista.
Vuonna 1998 tuhoisassa pommi-iskussa Yhdysvaltain Kenian suurlähetystöön Nairobissa kuoli 213 ihmistä. Iskusta tuomittiin vuonna 2001 Yhdysvalloissa saudiarabialainen, terroristijohtaja Osama bin-Ladeniin kytköksissä oleva mies elinkautiseen vankeuteen.
Mwai Kibaki 2002–2013
Keniassa järjestettiin yhdistetyt parlamentti-, paikallis- ja presidentinvaalit 27. joulukuuta 2007. Ääntenlaskennan viivytysten jälkeen presidentti Mwai Kibaki julistettiin presidentiksi toiselle kaudelle 30. joulukuuta 2007. Vaalituloksen tökerö väärentäminen johti opposition protestointiin ja väkivaltaisiin levottomuuksiin, joissa kuoli yli 1 500 henkeä. Väkivaltaisuuksia käytiin kikuju- ja luo-heimojen välillä, mikä on jakanut kansan kahtia. Levottomuuksia on esiintynyt koko maassa, ja Kenian poliisille annettiin lupa tappaa. Lisäksi opposition edustaja surmattiin kotiovelleen. Esimerkiksi Kisumussa, Migorissa, Eldoretissa, Kakamegassa ja osassa Mombasaa on ollut erityisen levotonta. Nairobin suurimmissa slummeissa tilanne oli väkivaltainen ja arvaamaton.
Kansanedustajan paikalta putosi esimerkiksi Kibakin hallituksen ministereistä peräti 21. Yleisesti Raila Odingan ODM-puolue oli vaalien suuri voittaja. ODM sai peräti 99 edustajaa uuteen 210-paikkaiseen parlamenttiin. Kibakin edustama PNU-puolue sai vain 46 edustajapaikkaa ja ODM-Kenya 16 paikkaa. KANU-puolueelle, jota aikanaan johti entinen presidentti Daniel Arap Moi, tuli 14 paikkaa.
Vuonna 2011 itäistä Afrikkaa koetteli pahin kuivuus vuosikymmeniin.
Vuonna 2012 Keniasta löydettiin öljyä.
Loppuvuonna 2012 oli useita verisiä yhteenottoja, jotka liittyivät maanomistukseen, muslimien asemaan ja etnisten ryhmien välisiin kiistoihin.
Somalian Al-Shabaab haluaa Kenian joukot pois Somaliasta, ja on vuosina 2012–2013 tehostanut vaatimuksiaan useilla iskuilla joissa on kuollut kymmeniä ihmisiä.
Uhuru Kenyatta 2013–2022
Jomo Kenyattan poika Uhuru Kenyatta voitti vuoden 2013 presidentinvaalit täpärästi.
Maaliskuussa 2018 presidentti Kenyatta ja oppositiojohtaja Raila Odinga lopettivat keskinäisen vihanpitonsa kädenpuristukseen, joka sai Keniassa hyvin merkittävän symbolisen merkityksen (The Handshake). Miesten isät Jomo Kenyatta ja Oginga Odinga olivat jo itsenäisen Kenian historian alkuvaiheessa välirikkonsa jälkeen toistensa keskeiset poliittiset vastustajat.
Kenyattan ja Odingan sovinto on aiheuttanut voimakkaita sisäisiä erimielisyyksiä hallitsevassa Jubilee-puolueessa, joka on jakaantunut presidentti Kenyattan ja varapresidentti William Ruton tukijoihin. Kenyattan ja oppositiopuolue ODM:n johtajan Odingan on katsottu liittoutuneen keskenään Kenyattan puoluetoverin ja maan kakkosmiehen William Ruton tukijoukkoja vastaan.
Hallinto ja politiikka
Kenia on tasavalta, jonka presidentti toimii myös hallituksen johdossa. Vuoden 2008 vallanjakosopimuksessa maalle määriteltiin pääministeri mutta pääministerin tehtävästä luovuttiin vuoden 2013 vaaleissa. Presidentti ja varapresidentti valitaan viisivuotiskaudelle, sama henkilö voidaan valita toisellekin kaudelle. Voittajan on saatava äänten yksinkertainen enemmistö ja lisäksi vähintään neljännes annetuista äänistä vähintään puolessa 47 vaalipiiristä. Vuonna 2013 Uhuru Kenyatta sai 50,1 prosenttia äänistä.
Lainsäädäntövaltaa käyttää kaksikamarinen parlamentti. Sen ylähuoneessa eli senaatissa on 67 jäsentä, alahuoneessa 349 jäsentä. Parlamentin vaalikausi on viisi vuotta.
Kenia on Afrikan unionin perustajajäsen, ja toimii sitoutumattomien maiden liitossa (NAM). Sen joukkoja on vuosien varrella osallistunut runsaasti sekä Afrikan unionin että YK:n rauhanturvatehtäviin. Kenian joukkoja osallistuu Afrikan unionin AMISOM-missioon Somaliassa. Alkuvuonna 2014 siellä oli 3 600 kenialaista sotilasta.
Kenian parlamentin alahuoneessa (kansalliskokous, national assembly) on 349 jäsentä, joista vaaleilla valittu 290. Ylähuoneessa eli senaatissa on 67 jäsentä, joista 47 vaaleilla valittua. Elokuussa 2017 istuntokautensa aloittaneessa kansalliskokouksessa (national assembly) on vaaleilla valituista jäsenistä 140 edustajaa presidentti Uhuru Kenyattan ja varapresidentti William Ruton Jubilee-puolueesta. Oppositiojohtajan ja entisen pääministerin Raila Odingan ODM (Orange Democratic Movement)-puolueella on 62 vaaleilla valittua edustajaa. Loput paikat ovat jakautuneet useille pienemmille puolueille ja sitoutumattomille. 1960-90 lukujen valtapuolue KANU on kansalliskokouksen kuudenneksi suurin puolue kahdeksalla paikallaan. Kansalliskokouksen nimitetyistä edustajista enemmistö on myös Jubileella ja toisena ODM. Senaatissa Jubilee-puolueella kaikkiaan on 34 paikkaa, ODM-puolueella 20 paikkaa ja muut paikat jakautuvat pienille ryhmille.
Vapauksien kehitys
Freedom Housen vuoden 2022 raportin mukaan Keniassa järjestetään säännöllisesti monipuoluevaaleja. Laaja korruptio ja turvallisuusjoukkojen raakuus ovat kuitenkin edelleen vakavia ongelmia. Maan media- ja kansalaisyhteiskunnan sektorit ovat vilkkaita, vaikka toimittajat ja ihmisoikeuksien puolustajat ovat edelleen alttiina rajoittaville laeille ja pelottelulle.
Kenian presidentti William Ruto erotti joulukuun 2022 alussa neljä vaalivaltuutettua, jotka kieltäytyivät hyväksymästä viimeisten presidentinvaalien tuloksia, jotka tuottivat hänen voittonsa.
Hallinnollinen jako
Paikallishallinto on järjestetty jakamalla Kenia 47 piirikuntaan, ja nämä edelleen 290 vaalipiiriin. Piirikunnilla on omat valtuustonsa. Väkirikkain piirikunnista on Nairobin piirikunta yli kolmella miljoonalla asukkaallaan. Muita yli 1,5 miljoonan asukkaan piirikuntia olivat vuoden 2009 väestönlaskennassa Kakamega, Kiambu ja Nakuru. Piirikuntien johdossa ovat kuvernöörit, jotka valitaan viisivuotiskaudelle. Ensimmäiset kuvernöörinvaalit pidettiin maaliskuussa 2013.
thumb|250px|Kenian 47 piirikuntaa kartalla. Kenian 47 piirikuntaa ovat:
Talous
thumb|250px|[[Mount Kenya]] Kenia on Itä-Afrikan suurin talous, mutta se kuuluu silti alhaisen tulotason maihin. Kenian väestöstä suurin osa saa toimeentulonsa maataloudesta. Tärkeimmät viljelykasvit ovat tee, kahvi, maissi, vehnä, riisi, sisal, ananas, pyretriini ja karjataloustuotteet.
Matkailun lisääntyessä turismista on tullut yksi tärkeimmistä talouden sektoreista. Vuonna 2009 se tuotti 807 miljoonaa Yhdysvaltojen dollaria, missä oli lähes 20 prosenttia kasvua edellisvuoden lukuihin.
Vuodesta 1993 lähtien, jolloin kansainvälisiä asekauppoja alettiin seurata, Kenia on ilmoittanut, ettei se ole ostanut tai myynyt aseita. Tästä huolimatta maahan on YK:n mukaan vuonna 2007 viety 77 panssarivaunua, 15 suihkuhävittäjää ja 40 000 rynnäkkökivääriä, jotka on mahdollisesti myyty eteenpäin. Kaupat nousivat laajempaan huomioon, kun Ukrainasta 33 panssarivaunua kuljettanut MV Faina joutui merirosvojen kaappaamaksi Somalian rannikolla.
Keniassa on 191 lentokenttää, joista 17:n kiitotie on päällystetty. Päällystettyjä maanteitä on 11 197 kilometriä ja rautatietä 2 778 kilometriä. Rata jatkuu Tansanian puolelle, mutta kansainvälinen junaliikenne on keskeytetty. Tansaniaan on monia bussiyhteyksiä, samoin Ugandaan ja Etiopiaan. Victorianjärvellä ei ole kansainvälistä matkustajaliikennettä. Yhteydet Mombasasta Tansanian saarille ovat satunnaisia.
Väestöjakauma
Näistä kikujut ovat kaikista eniten edustettuina julkisen elämän sektorilla, hallituksessa, liike-elämässä ja ammateissa. Luot ovat pääasiallisesti kaupustelijoita ja käsityöläisiä. Kambat ovat hyvin edustettuina puolustuksessa ja lainsäädännössä. Kalenjinit ovat pääasiassa maanviljelijöitä (ja juoksijoita). Alkuperäisten afrikkalaisten heimojen lisäksi Keniassa asuu myös arabeja ja itäaasialaisia, pääasiassa keskittyneinä suuriin kaupunkeihin, kuten Mombasaan. Arabit ovat lähes poikkeuksetta Kenian kansalaisia ja puhuvat swahilia.
Kenian etninen monimuotoisuus on johtanut usein myös hankaluuksiin. Heimojen välinen kilpailu vallasta ja erityisesti katkeruus kikujujen hallinnoimassa politiikassa ja liike-elämässä on vaikuttanut kielteisesti yhteisen kansallisuustunteen syntymiseen. Se on ajoittain puhjennut myös väkivaltaisuuksiksi. Vuoden 2010 väestönlaskennan tuloksia on kyseenalaistettu etnisten ryhmien osalta.
Grant Bowler
thumb|Grant Bowler Grant Bowler (s. 18. heinäkuuta 1968) on näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten monista televisiorooleistaan Australiassa ja Uudessa-Seelannissa.
Kenia
Väestöjakauma
Ethnologue-kirjan mukaan Keniassa puhutaan 67 eri kieltä. Niistä kolme on vaikeuksissa ja kolme kuolemassa.
Grant Bowler
Bowler syntyi Uudessa-Seelannissa ja muutti Australiaan nuorella iällä. Hänen perheensä muutti ensin Sydneyyn, sitten Perthiin ja asettui lopulta asumaan Brisbaneen Bowlerin ollessa viisivuotias. Hän valmistui vuonna 1991.
Kenia
Väestöjakauma
thumb|274px|Näkymä [[Tsavo East -kansallispuistosta, läheltä rannikkoa.]]
Kehityksen haasteet
Vaikka Kenia on yksi alueensa talouskeskuksista, se on edelleen köyhä maa. Vuonna 2000 köyhyysrajan alapuolella eli puolet väestöstä. Köyhien osuus oli kasvanut 1990-luvun aikana.
Äiti- ja lapsikuolleisuus on yleistä, ja lähes 15 000 naista kuolee vuosittain raskauden aiheuttamiin komplikaatioihin, kuten verenvuotoon ja erilaisiin tulehduksiin. Lapsikuolleisuus on kasvanut 1990-luvun aikana. Vuonna 2003 vauvoina kuoli 77 lasta tuhannesta ja ennen viidettä ikävuottaan 115 lasta tuhannesta. Lapsikuolemien syynä ovat yleensä viisi yleistä sairautta (hengitystietulehdukset, ripuli, tuhkarokko, malaria ja aliravitsemus), ja niiden yleistyminen liittyy ainakin osaksi rokotusten vähenemiseen.
Tasa-arvossa Kenia laahaa jäljessä: naisten osuus poliittisessa ja taloudellisessa elämässä on alhaisin Itä-Afrikassa. Kansanedustajista 8,3 prosenttia on naisia.
Myös edistystä on tapahtunut. AIDSin leviämistä on saatu hillityksi, ja maan vesi- ja sanitaatiotilanne on osittain parantunut. Peruskoulu muutettiin maksuttomaksi vuonna 2003. Vuonna 2004 ala-asteikäisistä lapsista 82 prosenttia oli koulussa. Korruption­vastaisessa työssä on saavutettu hieman edistystä. Maa kuuluu silti edelleen Transparency Internationalin listalla maailman korruptoituneimpien valtioiden joukkoon (vuonna 2009 sijoitus 146.).
Inhimillisen kehityksen indeksillä (HDI) mitattuna Kenian sijoitus on ollut nousussa jo useamman vuoden, vaikka maa sijoittuu edelleen asteikon hännille. Maa kohosi vuoden 2006 sijalta 152 sijalle 146 vuonna 2007. Tämä YK:n kehitysohjelma UNDP:n luoma indeksi mittaa valtioiden kehitysastetta odotettavissa olevan elinajan, lukutaidon, koulutuksen ja elintason perusteella.
Helmikuuhun 2020 mennessä Keniassa oli annettu 16,5 miljoonaa COVID-rokoteannosta eli noin yksi rokote kolmea ihmistä kohti.
HIV/AIDS
Kenia on onnistunut taistelussa AIDSia vastaan ja viime vuosien aikana uusien tartuntojen määrä on saatu laskuun. Tietoisuus taudista ja sen leviämistavoista on valistusohjelmien ansiosta tavoittanut lähes koko kansan. Lääkitystä saavien osuus on kasvanut dramaattisesti: vuonna 2003 antiretroviruslääkkeitä sai viisi prosenttia tarvitsevista, vuonna 2009 jo yli 70 prosenttia.
Kenialla ei ole varoja AIDSin torjuntaan. Vaikka Kenian hallitus on jo viiden vuoden ajan käyttänyt vuosittain 34 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria AIDSin vastaiseen työhön, tämä ei riitä edes kolmanneksen rahoitusosuuteen, vaan vuonna 2009 yli 70 prosenttia kokonaisrahoituksesta saatiin avustuksina.
Vuonna 2012 Kenian väestöstä 1,6 miljoonalla oli HIV-tartunta; 200 000 heistä on lapsia, joten 6,1 prosenttia aikuisväestöstä oli HIV-positiivisia. HIV on yleisempää naisilla: 1,4 miljoonasta HIV-positiivisesta aikuisesta 820 000 oli naisia. Maassa oli miljoona AIDS-orpoa.
Kaupungeissa HIV on suhteessa yleisempää kuin maaseudulla, mutta koska valtaosa väestöstä asuu maaseudulla, myös enemmistö HIV-potilaista – vuonna 2010 noin miljoona henkeä – asuu maaseudulla, kun taas kaupungeissa heitä asui alle 400 000.
Puhdas vesi
Vesi ja sanitaatio ovat vahvasti mukana Kenian kansallisessa kehityssuunnitelmassa, ja puhtaan veden saanti onkin parantunut vuosikymmenien kuluessa. Toisaalta 20–40 vuotta sitten avustusrahoilla rakennetut vesi- ja viemärijärjestelmät ovat rappeutumassa ylläpidon puuttuessa. Vuonna 2005 puhdasta juomavettä oli käytössä 89 prosentilla kaupunkien väestöstä ja 49 prosentilla maalaisista. Veden tarve kuitenkin kasvaa väestönkasvun ja ilmastonmuutoksen myötä ja maantieteelliset erot veden saannissa ovat suuret. Nairobissa puhdasta juomavettä on saatavilla 92 prosentilla asukkaista, kun läntisessä Keniassa vain 13 prosentilla. Samoin erot hygieniassa ovat suuret alueittain. Käymälöitä on Nairobissa lähes jokaisen saatavilla, mutta maan koillisosassa vain joka neljännellä.
Kun puhtaasta vedestä on pulaa ja hygienia on riittämätöntä, saastuneen veden takia sairastutaan moniin tappaviin tauteihin, kuten ripuliin. Puhtaan veden puutteen vuoksi naiset joutuvat kulkemaan usein 10–15 kilometrin matkan veden äärelle. Tytöt osallistuvat usein vedenhakuun, mikä vaikeuttaa heidän mahdollisuuttaan käydä koulua.
Kuivuus
YK:n mukaan Keniassa ankarat tulvat, pidentyneet kuivuuskaudet ja epäsäännölliset sateet ovat jo arkea. Keniassa ilmastonmuutoksen vaikutukset näkyvät väkivaltaisina konflikteina Ugandan, Etiopian ja Somalian rajojen lähellä. UNDP:n mukaan viime vuosina sateet ovat olleet erittäin epäsäännöllisiä ja monet ihmiset ovat joutuneet myymään koko omaisuutensa selvitäkseen. Kurjuus näkyy alle viisivuotiaiden aliravitsemuksen kasvuna. Ilmastopakolaiset lähtevät hakemaan elantoa kaupungeista, kuten Nairobista ja Mombasasta.
Kehitysyhteistyö
Avustusrahojen osuus Kenian vuoden 2010 budjetista on noin viisi prosenttia.
Kenia on yksi Suomen kahdeksasta kehitysyhteistyön pääkumppanimaasta. Hyvä hallinto, metsätalous sekä energiantuotanto ovat Suomen ensisijaisia kehitysyhteistyön kohteita Keniassa. Suomi tukee myös Keniassa toimivia paikallisia, suomalaisia ja kansainvälisiä järjestöjä. Suomen kehitysyhteistyö Kenian kanssa alkoi jo 1960-luvulla, ja sen piiriin on kuulunut muun muassa maaseudun terveydenhuollon, ravinnon ja veden saatavuuden parantamista sekä metsätalouden ja osuuskuntatoiminnan kehittämistä.