cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kansannousut Suomen sodassa
Suomen sodassa tapahtui kansannousuja Venäjää vastaan Ahvenanmaalla, Keski-Suomessa, Pohjanmaalla, Pohjois-Karjalassa ja Savossa. Ne haittasivat venäläisten etenemistä, minkä vuoksi Ruotsin kuningas järjesti Vaasan ja Turun alueen rannikkopitäjiin maihinnousuja saadakseen kapinoitsijat entistä motivoituneemmiksi.
Tausta
Maalla asuva rahvas piti venäläisiä oman hengenkin uhalla vastustettavina vihollisina. Vihamielisyys juonsi juurensa kustavilaiseen propagandaan. Virkamiehet asettuivat kansannousuja vastaan, mutta tämän rahvas tyrmäsi. Esimerkiksi Turun piispa Jakob Tengström venäläisystävineen joutui lähtemään pakoon Paraisilta Veikkolan kartanoon.
Kenraali Wilhelm Mauritz Klingspor päätti saamiensa ohjeiden mukaisesti marssittaa alkuvuodesta 1808 Ruotsin armeijan Pohjanmaalle. Pohjalaisten mieliä ärsytti tämä armeijan perääntyminen, ja he olivat valmiita puolustamaan itse kotimaakuntaansa. Klingspor ei kuitenkaan ottanut apua vastaan. Koska sotilaat elivät siviiliväestön kustannuksella, pohjalaiset alkoivat kevään aikana katkeroitua siitä, että he joutuivat kyyditsemään ja ruokkimaan sekä Ruotsin että Venäjän armeijaa. Lisäksi pohjalaisia ärsytti Venäjän 8. toukokuuta antama julistus Suomen liittämisestä Venäjään. Venäjä alkoi myös vaatia kansalta uskollisuudenvaloja. Klingspor kuitenkin huhtikuun alussa kehotti Oulun läänin alueen kirkkoihin antamassaan kehotuksessa kansaa nousemaan venäläisiä vastaan. Talonpojat innostuivat asiasta voittoon päättyneiden Siikajoen ja Revonlahden taisteluiden jälkeen. Pohjanmaan asukkaita Klingspor kehotti 1. toukokuuta antamassaan julistuksessa nousemaan venäläisiä vastaan.
Ruotsin armeijalle voitokkaan 18. huhtikuuta käydyn Siikajoen taistelun jälkeen venäläiset perääntyivät etelään. Pohjanmaalla kansan mielialat kohosivat, ja kansannousuja alettiin suunnitella varsinkin ruotsinkielisissä rannikkopitäjissä. Suomenkielisellä Pohjanmaalla kapinaan nousivat pääasiassa Kauhajoen asukkaat.
Pohjanmaa ja Keski-Suomi
thumb|230px|Venäläinen kenraali [[Vasili Orlov-Denisov kasakkoineen hävitti heinäkuussa 1808 epäonnistuneen kapinan päätteeksi Kauhajokea.]] Aseistetut talonpojat ahdistelivat 30. huhtikuuta Kalajoen yläjuoksulla italialaista markiisi Pauluccia, joka oli Venäjän palveluksessa. Kalajoella talonpojat ahdistelivat myös aseistettuja venäläisosastoja, mistä seurasi venäläisten siirtyminen paikkakunnalta kohti Kokkolaa. Lisäksi talonpojat piilottivat ruokansa sekä karttoivat kyydityksiä. Kokkolassa venäläisvartio joutui kokkolalaisten hyökkäyksen kohteeksi. Huhti- ja toukokuun vaihteessa Lohtajan, Kalajoen ja Himangan alueilta kokoontui yhteen yhteensä 200–300 talonpoikaa, renkiä sekä muuta maaseudun väestöä, koska he olivat kärsineet puutetta molempien armeijoiden marssiessa pitäjien halki. Nyt rahvas olisi halunnut nousta omin päin puolustamaan kotiseutuaan. Ryhmä oli aseistautunut pääasiassa viikattein, seipäin ja puukoin, ja se tarjosi apuaan kenraali Klingsporille, joka ei kuitenkaan ymmärtänyt kansannousun mahdollisuuksia. Klingspor ei tukenutkaan ryhmää kunnolla.
Pohjanmaalta lähti väkeä kohti Keski-Suomea, sillä rahvas oli saanut tietoonsa, että venäläisillä oli siellä varastoja ja huoltokuljetukset kulkivat alueen halki. Saarijärvelle saapui 13. toukokuuta Pohjanmaalta saapunut joukko, johon oli matkan varrelta liittynyt paikallisväestöä. Venäläisten muonakuormasto oli pitämässä paikkakunnalla lepotaukoa, ja se piti ryöstää. Ryöstö kuitenkin epäonnistui, koska venäläiset olivat luultavasti päässeet ryöstösuunnitelmista selville. Samana päivänä Kokkolassa venäläiskuormasto joutui ryöstöyrityksen kohteeksi.
Parin päivän kuluttua mahdollisesti pohjoispohjalaiset, samasta Saarijärvellä kahakoineesta joukosta, ryöstivät paikallisväestön avustuksella Karstulassa venäläisen kuormaston. Jälleen 15. toukokuuta samasta Saarijärvellä kahakoineesta joukosta irtaantunut rautalampilainen talonpoikaisjoukko ryösti venäläiskuormaston Koiviston ja Rautalammen puolivälissä. Sama rautalampilainen joukko yritti ryöstää tuloksetta venäläiskuormaston jälleen kolmen päivän kuluttua. Seuraavaksi rautalampilaiset ryöstivät venäläisten Laukaassa sijainneen viljavaraston. Vänrikki Otto von Fieandt joukkoineen hyökkäsi 8. kesäkuuta Perhossa venäläisten makasiinien kimppuun. Von Fieandt antoi paikallisille talonpojille tehtäväksi muun muassa sillan tuhoamisia, jolloin hän itse sotilaineen keskittyi Karstulan taisteluun.
Talonpojat nousivat 8.–9. heinäkuuta kapinaan Kauhajoella. He ryöstivät venäläisen muonakuormaston. Venäläisiä tämä rahvaan toiminta huolestutti. Rannikolla huolena oli lisäksi ruotsalaisten maihinnousun uhka. Niinpä Kauhajoella seurasi venäläisten kosto: kenraali Vasili Orlov-Denisovin kasakat hävittivät pitäjää polttaen ja ryöstäen.
Savo ja Pohjois-Karjala
Savossa rahvas asettui venäläisiä vastaan enemmän, mitä pitemmälle Johan August Sandels joukkoineen eteni. Kymenkartanon läänissä asti esiintyi vastarintaa venäläisiä kohtaan.
Robert Bosch
thumb|Robert Bosch 27-vuotiaana. Robert Bosch (23. syyskuuta 1861 Albeck – 12. maaliskuuta 1942 Stuttgart) oli saksalainen yrittäjä, insinööri ja keksijä. Hän perusti vuonna 1886 Stuttgartissa hienomekaniikka- ja sähkötekniikkapajan, josta myöhemmin muodostui monikansallinen monialayritys Robert Bosch GmbH.
Kansannousut Suomen sodassa
Ahvenanmaa
Kansannousun onnistuttua Friedrich Wilhelm von Buxhoevden antoi 26. toukokuuta ohjeet, joiden mukaan venäläisiä vastaan kapinoineet saisivat kuolemanrangaistuksen. Pari päivää myöhemmin käskettiin myös talonpoikien luopua aseistaan.
Robert Bosch
Boschin pajan menestyi alkuvuosina vaihtelevasti ja 1890-luvun puolivälistä hänen pajansa lähti vakaaseen nousuun. Alkuvuosina hän teki useita töitä kuten puhelinjärjestelmien asentamista. Kun häntä pyydettiin rakentamaan olemassa olevan järjestelmän kaltainen magneettosytytys polttomoottoriin hän kehitti tähän parannuksia ja vuodesta 1897 Boschin magneetot yleistyivät ajoneuvoissa. Vuonna 1902 Boschille työskennellyt insinööri Gottlob Honold esitteli entistä paremman järjestelmän.
Hippopus hippopus
Hippopus hippopus on jättiläissimpukkalaji. Se elää luonnossa trooppisella Indopasifisella merialueella, ja sitä pidetään joskus myös riutta-akvaarioissa. Se ei ole yhtä värikäs kuin saman alaheimon Tridacna-lajit.
Ulkonäkö ja koko
Hippopus hippopus kasvaa korkeintaan 45 cm pitkäksi. Sillä on poimullinen, epäsäännöllisen myhkypintainen kaksiosainen kuori, jossa on hentoja vaakasuoria punaisia juovia. Kuorten välistä työntyy esille hyllyvä kudosmassa eli vaippa, jonka keskellä törröttää putkimainen suuosa, sifoni. Vaippa on vihertävän- tai harmaanruskea, ja siinä on kullanvärisiä raitoja. Viljellyissä Hippopus hippopus -simpukoissa on limetinvihreitä sävyjä. Kuoren saranapuolella on aukko, josta työntyy ulos lihaksikas jalka. Jalalla simpukka tarrautuu alla olevaan merenpohjaan. Simpukan ikääntyessä aukko sulkeutuu, ja se pysyy paikallaan massansa avulla.
Toisin kuin Tridacna-suvun lajeilla,Hippopus hippopus -simpukalla ei ole hyaliinielimiä eli läpikuultavia kohtia, joiden avulla se siirtäisi valoa sisällään eläville symbioottisille leville. Sen vaippa ei ulotu kuoren ulkopuolelle.
Alkuperä
Hippopus hippopus -simoukoita on tavattu Australiassa, Indonesiassa; Kiribatilla, Malesiassa, Marshallsaarilla, Mikronesiassa, Myanmarissa, Uudessa-Kaledoniassa, Palaulla, Papua-Uusi-Guineassa, Filippiineillä, Singaporessa, Salomonsaarilla, Tuvalussa ja Vanuatussa. Laji on saattanut kadota sukupuuttoon Kaakkois-Aasian rannikoilta kuten Japanista, Kiinasta ja Samoalta. Esiintyminen Andamaaneilla, Nikobaareilla ja Thaimaassa on epävarmaa. Ne elävät hiekkaisella merenpohjalla alle kuuden metrin syvyydessä.
Käyttäytyminen ja lisääntyminen
Jättiläissimpukat ovat hermafrodiitteja: ne syntyvät koiraina, mutta osa toimii myöhemmin naaraana. Kun kutuaika tulee, ne laskevat veteen merkkikemikaaleja, minkä jälkeen osa simpukoista laskee mätimunia, osa siittiöitä. Lisääntymisen laukaisee oikea kuunvaihe, vuorokaudenaika ja muiden simpukoiden laskemat kemikaalit.
Knut Sarén
Perhetausta
Sarénin vanhemmat olivat kirjapainonjohtaja Carl Johan Sarén ja Hilda Augusta Granlund. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1921 Sylvia Backlundin kanssa.
Jääkärikausi
thumb|300px|Jääkäripataljoona 27:n tiedonanto-osasto, kuvaan merkitty osaston johtajat [[Birger Homén ja Eric Heimbürger.]] Sarén liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 4. joulukuuta 1915, josta hänet siirrettiin 53 muun miehen kera 2. lokakuuta 1917 perustettuun pataljoonan tiedonanto-osastoon. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella sekä Aa-joella.
Suomen sisällissota
Sarén astui Suomen armeijan palvelukseen 7. helmikuuta 1918 Saksassa, jolloin hänet ylennettiin varavääpeliksi. Hän saapui takaisin Suomeen (Vaasaan) 3. maaliskuuta 1918 aselaiva S/S Virgolla, jolla hän toimi matkan aikana radiosähköttäjänä. Vaasaan päästyään hänet komennettiin joukkueenjohtajaksi Valkoisen Armeijan 5. Jääkärirykmentin 15. jääkäripataljoonan konekiväärikomppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Mäntyharjun rintamalla ja Karjalankannaksella.
Sisällissodan jälkeinen aika
Sarén palveli sisällissodan jälkeen edelleen joukkueenjohtajana 5. Jääkärirykmentissä, josta muodostettiin myöhemmin Kuopion jalkaväkirykmentti 4. Hänet määrättiin 18. lokakuuta 1918 komppanianvääpeliksi 2. konekiväärikomppaniaan, josta hänet siirrettiin 14. tammikuuta 1919 joukkueenjohtajaksi Radiolennätinosastoon.
Armeijasta hän erosi 28. helmikuuta 1919 ja siirtyi työskentelemään puutavara-alalle ja toimikin alalla aina vuoteen 1926 saakka. Oman työnsä ohella hän kuului myös vuosina 1919–1931 Kokkolan ruotsalaiseen suojeluskuntaan 1919–1931, mistä ajasta hän oli paikallisesikunnan jäsenenä vuosina 1921–1922 ja paikallispäällikkönä 22. huhtikuuta 1922 – 1. lokakuuta 1923 välisen ajan ja komppanianpäällikkönä 1. lokakuuta 1923 – 8. joulukuuta 1931 välisen ajan.
Puutavara-alalta hän siirtyi vuonna 1927 maanmittausharjoittelijaksi ja oli toimessa vuoteen 1933 saakka, jolloin hän astui uudelleen armeijan palvelukseen 1. joulukuuta 1933 ja hänet sijoitettiin Lentoasema l:een ja edelleen 1. joulukuuta 1934 alkaen Lentoasema 5:n rulliin. Lentoasema 5:ltä hänet komennettiin Kokkolan sotilaspiirin esikuntaan, missä hän toimi kirjurialiupseerina ja kutsunta-asiain vääpelinä aina vuoteen 1942 saakka.
Jatkosota
Sarén osallistui jatkosotaan edelleen Kokkolan sotilaspiirin kutsunta-asiain sihteerinä sekä asevelvollisuusasiaintoimiston toimistoupseerina aina sodan loppuun saakka, jolloin hänet siirrettiin lakkautuspalkalle. Sotien jälkeen hän työskenteli Kokkolan kaupungin kartoittajana vuoteen 1949 saakka, jolloin hän siirtyi konttoristiksi Kem-Pa Oy:lle ja palveli yritystä vuoteen 1961 saakka. Hänet haudattiin Kokkolaan.
Kuuba 1959
Kuuba 1959 (Cuba) on vuonna 1979 ensi-iltansa saanut draamaelokuva, joka kertoo vuoden 1959 Kuuban vallankumouksesta ja jälleenrakentamisesta. Elokuvan pääosia esittävät Sean Connery, Brooke Adams ja Jack Weston. Elokuvan on ohjannut Richard Lester.
Vastaanotto
Kymmenestä suomalaisesta ensi-iltakriitikosta yksi antoi elokuvalle kolme tähteä, neljä arvostelijaa kaksi tähteä ja kolme yhden tähden, keskiarvona 1,56 tähteä neljästä. Helsingin Sanomien Mikael Fränti kirjoitti elokuvan olevan monin tavoin mielenkiintoinen, mutta varauksin: ”Henkilöt ja tapahtumat jäävät kesken, sillä Lester ei kasvata niitä pintaa syvemmälle. – – Lester tarkastelee tapahtumia ja ihmisiä yläpuolelta, etäisyyden päästä. Onko valinta tietoinen vai hyvä tapa välttää kannanottoa? Ironinen Lesterin näkemys silti on, ja se pelastaa osan lopputuloksesta.” Video-oppaassa vuodelta 1994 Asko Alanen piti elokuvaa päämäärättömänä ja kipinättömänä toimintaromanssina ja antoi sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Näyttelijät
Lähde:
John Johnson (koripalloilija)
John Howard Getty ”J.J.” Johnson (18. lokakuuta 1947 Carthage, Mississippi – 7. tammikuuta 2016 San José, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen koripalloilija. Hän oli NBA:n ensimmäisiä point forwardeja.
Cleveland Cavaliers varasi Johnsonin NBA:han seitsemännellä varausvuorolla vuoden 1970 varaustilaisuudessa. Cavaliersin lisäksi Johnson edusti NBA:ssa Portland Trail Blazersia, Houston Rocketsia ja Seattle SuperSonicsia. Cavaliersin-aikanaan hän pelasi vuosina 1971 ja 1972 NBA:n tähdistöottelussa, ja SuperSonicsissa hän voitti sarjan mestaruuden vuonna 1979.
Johnson kuoli 68-vuotiaana 7. tammikuuta 2016 kotonaan Kalifornian San Joséssa.
Free
Free on englanninkielinen sana, joka tarkoittaa vapaata tai ilmaista. Sillä voidaan viitata myös seuraaviin asioihin:
Asp
Asp
Kassandra (televisiosarja)
Kassandra on venezuelalainen televisioyhtiö RCTV:n esittämä TV-sarja. Sen päärooleissa ovat Coraima Torres, Osvaldo Ríos ja Henry Soto.
Anna sydämesi
"Anna sydämesi" on suomalaisen Kadotetut-yhtyeen single vuodelta 1981 ja se on ilmestynyt Johanna-levy-yhtiön sarjanumerolla JHNS 210. Singlen on tuottanut Raine Salo ja se on äänitetty syksyllä 1980 Finnvoxin studioilla. Singlen molemmat puolet on tehnyt yhtyeen laulaja Ahti Pelttari. A-puolen nimikappaleen kesto on 3:49 ja B-puolen kappaleen "Me kutsutaan teidät mukaan" kesto on 4:06. Singlen kopiointi- ja julkaisuoikeudet omistaa Johanna/P. Karhu Oy.
Williamina Fleming
Williamina Paton Stevens Fleming (15. toukokuuta 1857 Dundee, Yhdistynyt kuningaskunta – 21. toukokuuta 1911 Boston, Massachusetts, Yhdysvallat) oli Skotlannissa syntynyt yhdysvaltalainen tähtitieteilijä, joka toimi noin 30 vuoden ajan Harvard Collegen observatorion tutkijana. Hän analysoi tähdistä otettuja valokuvia ja löysi muun muassa 59 kaasusumua, 310 muuttuvaa tähteä ja 10 novaa. Hän toimi myös vuodesta 1899 alkaen observatorion ensimmäisenä tähtitieteellisten valokuvien kuraattorina.
Nuoruus
Williamina Stevens syntyi Dundeessa vuonna 1857. Hän oli yksi skotlantilaisen käsityöläisen ja tämän vaimon yhdeksästä lapsesta. Perheen isä kuoli, kun Wiliamina oli seitsemänvuotias. Perheensä tukemiseksi Williamina joutui 14-vuotiaana työskentelemään opettajana oman koulutyönsä ohella.
Ilves-Hockey
Ilves-Hockey Oy on jääkiekon SM-liigassa pelaavan Tampereen Ilveksen ja seuran A-juniorijoukkueen taustayhtiö sekä SM-liigan yksi osakas. Osakeyhtiö perustettiin kesäkuussa 2000. Tampereen Ilveksen muuta lajitoimintaa ja juniorityötä pyöritetään lähinnä emoseura Ilves ry:n alla. Yhtiön suurimpiin omistajiin kuuluvat muun muassa Ilves ry, Tuukka Rask, Pekka Kantonen, Hannu Meskanen, Risto Jalo, Petri Hietanen, Jyrki Seppä, Antti Nurmikolu, Markku Pekkola, Jyrki Lumme ja Janne Virtanen.
Williamina Fleming
Nuoruus
Williamina meni 20-vuotiaana naimisiin 16 vuotta häntä vanhemman James Orr Flemingin kanssa. He lähtivät Britanniasta Yhdysvaltoihin marraskuussa 1878. Pian sen jälkeen kun he olivat päässeet Amerikkaan, Fleming jätti raskaana olleen vaimonsa.
Ilves-Hockey
Yhdistyksestä osakeyhtiöksi
Osakeyhtiön perustaminen sijoittuu ajankohtaan, jolloin jääkiekon SM-liigan joukkueet muuttivat toimintaansa osakeyhtiömuotoiseksi. Edustusjoukkuetoimintaa oli useimmilla paikkakunnilla pyöritetty aiemmin yhdistysmuotoisena joko osana tai erillään emoseurojen muusta toiminnasta. Pääsarjatason jääkiekko oli 1990-luvulla muuttunut entistä enemmän ammattimaiseksi liiketoiminnaksi, jonka pyörittämiseen yhdistys ei ollut enää tarkoituksenmukainen yhtiömuoto.
Williamina Fleming
Ura tähtitieteilijänä
Yksin jäänyt Fleming joutui etsimään töitä, ja hän sai paikan tähtitieteen professorin ja Harvard Collegen observatorion johtajan Edward Charles Pickeringin taloudenhoitajana. Fleming aloitti tehtävässä vuoden 1879 puolivälissä. Pickering päästi Flemingin synnyttämään Skotlantiin ja antoi tämän palata samaan työhönsä. Kunnioituksesta esimiestänsä kohtaan Fleming nimesi lapsensa Edward Charles Pickeringiksi.
left|thumb|Pickeringin alaisuudessa toimineita ”Harvardin tietokoneita”. Pickering vakuuttui Flemingin tarmokkuudesta ja älykkyydestä ja antoi tälle myös osa-aikaisia toimistotöitä. Vuonna 1881 Fleming sai vakituisen paikan observatoriosta. Pickering oli järjestämässä observatorion tutkimustyötä uudella tavalla. Öisin tähtitieteilijät kuvasivat tähtiä ja kaasusumuja, ja päivisin koulutetut toimistotyöntekijät analysoivat kuvia. Pickering uskoi, että naiset olisivat parempia tekemään toisteista kuvien tutkimista, ja palkkasi siksi heitä. Flemingin hän asetti työntekijäryhmän johtoon. Pickeringin ryhmää kutsuttiin nimellä ”Harvard Computers” (”Harvardin laskijat”; nykyenglannissa sana computer tarkoittaa tietokonetta). Fleming oli ryhmän ainoa, jolla ei ollut tieteellistä koulutusta. Hän kuitenkin oppi nopeasti ja alkoi pian avustaa Pickeringiä fotometriassa.
Ilves-Hockey
Yhdistyksestä osakeyhtiöksi
Ilveksen SM-liigajoukkue oli eriytynyt jo vuonna 1981 emoseura Ilves ry:stä Liiga-Ilves ry-nimiseen yhdistykseen. Myös 1970-luvulla toiminta oli jonkin aikaa eriytetty emoseurasta Ilves-Markkinointi ry:n vastatessa vuosina 1972–1979 edustusjoukkueen toiminnasta. Liiga-Ilves ry:n toiminta muuttui osakeyhtiömuotoiseksi kesäkuussa 2000, kun tuore osakeyhtiö otti yhdistyksen vastuut ja velat hoidettavakseen. SM-liiga myönsikin Ilves-Hockey Oy:lle 1. kesäkuuta 2000 liigapaikan vain toistaiseksi ja pysyvän paikan saavuttamisen ehtona oli vanhan yhdistyksen velvotteiden hoitaminen.
Williamina Fleming
Ura tähtitieteilijänä
Fleming työskenteli noin 30 vuoden ajan tähtien spektrien parissa. Hän kehitti Pickeringin kanssa tähtien spektriluokkien luokittelua niiden ominaisuuksien mukaan. Vuonna 1890 julkaistuun Draper Catalogue of Stellar Spectra -teokseen Fleming luokitteli 28 266 spektriluokkaa 10 351 tähdestä. Fleming toimi samaan aikaan myös observatorion tuotantopäällikkönä, ja hän kirjoitti, toimitti ja oikoluki laitoksen tutkimuspapereita, vuosiraportteja, tilastotaulukoita ja annaaleja. Hän ei henkilökohtaisesti pitänyt työnsä akateemisesta osasta, sillä hän nautti huomattavasti enemmän uusien tähtien etsimisestä ja spektrien luokittelusta.
Ilves-Hockey
Yhdistyksestä osakeyhtiöksi
1990-luvun lopulla SM-liigan mestaruutta kalliilla joukkueella tavoitelleelle Ilvekselle oli kertynyt muun muassa lähes kahden miljoonan markan edestä maksamattomia urheilijaturvamaksuja vakuutusyhtiö Pohjolalle sekä usean miljoonan markan verovelka, kun Suomen verottajan tulkinta ulkomaalaisten henkilöstöyritysten kautta palkattujen pelaajien ja päävalmentajan palkoista johti mittaviin jälkiveroihin.
Osakeyhtiön aikakausi
Ilves-Hockey Oy:n ensimmäiset vuodet kuluivat seuran taloutta tervehdyttäessä ja vanhoja velkoja maksaessa. Liiga-Ilves ry:n selvitysmiehestä osakeyhtiön hallituksen puheenjohtajaksi muuttunut Jouni Jääskeläinen ja yhtiön toimitusjohtaja Risto Jalo tekivät valtavan työn seuran taloustilanteen kartoittamisessa, kulujen karsimisessa, velkojen järjestelyssä sekä maksujen hoitamisessa. Vuonna 2001 Ilves-Hockey Oy sai verottajalta todistuksen vanhojen verovastuiden suorittamisesta. Saman vuoden toukokuussa yhtiössä tehtiin niin sanottu toukokuun sopimus, jossa sovittiin muun muassa pääomistaja Manngardin useaan otteeseen lainaaman lisärahoituksen takaisinmaksusta. Sittemmin Manngard on joutunut vahvistamaan osakeyhtiön kassaa uudelleen omalla varallisuudellaan.
Haastavasta lähtötilanteesta selviydyttyään Ilves kuului seuraavilla kausilla enimmäkseen SM-liigan keskikastiin niin urheilullisessa kuin taloudellisessakin mielessä. Ilves-Hockeyn tulos pysyi muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta maltillisesti voitollisena. Vuosikymmenen lopulla joukkueen taloudellinen ja urheilullinen tulos lähtivät kuitenkin syöksyyn. 2008–2009 oli ensimmäisen kausi, kun joukkue epäonnistui budjetoinnissa isosti tuloksen jäädessä yli puoli miljoonaa tappiolliseksi. Saman suuruusluokan tappioita tuli sittemmin lisää kolmena perättäisenä vuonna ja samaan aikaan Ilves karsi yhtä kevättä lukuun ottamatta joka kaudella sarjapaikastaan. Kaudella 2012–13 seura sai kohennettua hieman tulostaan, joka jäi kuitenkin edelleen lähes 300 000 euroa tappiolliseksi.
Syksyllä 2012 valittu hallitus ja toimitusjohtaja tekivät koko talven töitä uusien omistajajärjestelyjen eteen ja lopulta 29. heinäkuuta 2013 ilmoitettiinkin, että Vincent Manngard oli allekirjoittanut esisopimuksen Ilves-Hockey Oy:n osakeomistuksensa siirtymisestä Marko Sjöblomille kuuden kuukauden siirtymäajalla. Sjöblom otti välittömästi näkyvän roolin Ilveksen toiminnassa, mutta 14. lokakuuta 2013 ilmoitettiin Manngardin purkaneen esisopimuksen hallituksen suosituksesta. Samalla tiedotettiin, että hallituksen tueksi muodostettava strategiaryhmä auttaa omistusjärjestelyiden valmistelussa uudelta pohjalta.
7. helmikuuta 2017 Manngard myi Ilves-Hockey Oy:n osake enemmistön yhdellä eurolla Ilves ry:lle. Osana omistusjärjestelyjä hän antoi anteeksi velkoja 930 000 euron edestä ja tämän jälkeen seura toteutti osakeannin, jossa merkittiin osakkeita 1 723190 eurolla ja uusia osakkeita merkittin 344.638 kappaletta. Uusia omistajia ovat muun muassa Risto Jalo, Petri Hietanen ja Tuukka Rask.
23.kesäkuuta 2023 Ilves tiedotti tilikauden ennätystuloksesta, joka oli 2 214000 euroa.
Ilves-Hockey Oy:n toimitusjohtajat ja hallituksen puheenjohtajat
Ilves-Hockey Oy:n hallitus oli perustamisestaan asti huhtikuulle 2010 alkuperäisessä kolmihenkisessä kokoonpanossa: Jouni Jääskeläinen pj, Vincent Manngard, Erkki Lagerstam. Sittemmin kokoonpano on vaihdellut voimakkaasti joukkueen painiessa sekä urheilullisten että taloudellisten ongelmien kanssa, jonka myötä Ilves-Hockey Oy oli päätyä konkurssiin 2017.
Nižneudinskin piiri
Seudulla kohoavat Sajanvuoret. Tofalarien asuttama Tofalaria muodostaa puolet pinta-alasta. Suurimmat joet ovat Uda ja Birjusa. Metsävarat ovat huomattavat. Hyötykaivannaisia ovat kulta, lyijy, sinkki, uraani, mangaani, kiille, kivihiili ja timantit.
Williamina Fleming
Ura tähtitieteilijänä
Fleming kirjoitti vuonna 1893 Astronomy & Astrophysics -lehdessä julkaistun artikkelin ”A Field for Woman’s Work in Astronomy”, missä hän kannusti lisää naisia tähtitieteeseen. Siinä hän myös kyseenalaisti sukupuolten väliset palkkaerot: samasta kuvien tutkimisesta nainen sai selvästi vähemmän palkkaa kuin mies.
Nižneudinskin piiri
Piiriin kuuluvat Nižneudinskin ja Alzamain kaupungit, Atagain, Šumskin ja Ukin kaupunkimaiset taajamat (kaupunkikunnat) sekä 18 maalaiskuntaa: Hudojelanskoje, Irgei, Kamenka, Katarbei, Katarma, Kostino, Nerha, Porog, Šeberta, Širokovo, Solontsy, Staryi Alzamai, Tofalarien kunta (keskuspaikka Alygdžer), Tšehovo, Ust-Rubaha (Melnitsa), Verhnjaja Gutara, Zamzor ja Zaretšje. Hallinnollinen keskus on Nižneudinsk.
Piirin kautta kulkee Siperian rautatie sekä Novosibirskin ja Irkutskin välinen M53-valtatie. Elinkeinoja ovat puunhankinta ja -jalostus sekä elintarvike- rakennustarvike- ja kaivosteollisuus. Maatalous tuottaa maitoa, lihaa, viljaa, perunaa ja vihanneksia. Tofalaria on houkutteleva matkailukohde, mutta sen infrastruktuuri on kehittymätön.
Seudulla toimii tofalarilainen, slaavilainen ja burjatialainen kulttuurikeskus. Paikallislehtenä ilmestyy Trakt (”Maantie”).
Williamina Fleming
Ura tähtitieteilijänä
Flemingista tuli vuonna 1899 observatorion ensimmäinen tähtitieteellisten valokuvien kuraattori. Royal Astronomical Society otti hänet vuonna 1906 ensimmäisenä yhdysvaltalaisnaisena kunniajäsenekseen. Fleming kirjoitti vielä uransa loppuvaiheessa muun muassa artikkelit ”A Photographic Study of Variable Stars” (1907) ja ”Stars Having Peculiar Spectra” (1912).
Fleming työskenteli heikkenevästä kunnostaan huolimatta elämänsä loppuun asti. Hän jopa matkusti rasittavasta sairaudestaan huolimatta syyskuussa 1910 Kaliforniaan osallistuakseen konferenssiin. Seuraavana keväänä hän joutui sairaalaan keuhkokuumeen takia ja kuoli toukokuussa 1911.
Löydöt ja merkitys
Fleming löysi satoja tähtitieteellisiä kohteita pitkän uransa aikana. Hänen löydöksiin kuuluu 59 kaasusumua, 310 muuttuvaa tähteä ja 10 novaa. Hän näki myös ensimmäisenä hevosenpääsumun tutkiessaan lasinegatiiveja vuonna 1888. Fleming nimesi myös Pickeringin ja Henry Norris Russellin kanssa tähtityypin, joka tunnettaisiin myöhemmin valkoisena kääpiönä. Hän kehitti myös ensimmäisen muuttujan tähtien kirkkauden mittaamiseen valokuvista.
Fleming oli merkittävä edelläkävijä miesvaltaisessa tähtitieteessä. Monista hänen alaisuudessa työskennelleistä naisista tuli myös itsenäisiä tieteilijöitä. Annie Jump Cannon paransi Flemingin luokittelujärjestelmää ja kehitti Harvard-järjestelmän. Henrietta Swan Leavitt puolestaan löysi yhteyden tähden luminositeetin ja sen jakson välillä.
LRRK2
LRRK2 eli PARK8 on ihmisen geeni. Mutatoituessaan geeni aiheuttaa Parkinsonin tautia. Geenissä oleva virhe on löydetty kolmessa tutkimuksessa ympäri maailmaa. Geenistä on löydetty toinenkin virhe, joka näyttäisi olevan haitallinen.
Biopuhdistus
Biopuhdistus (myös bioremediaatio, ) tarkoittaa biologisten organismien kuten bakteerien, sienten tai kasvien käyttöä (fytoremediaatio) esimerkiksi pilaantuneen maaperän puhdistamiseen. Usein tässä käytetään hyödyksi mikrobeja. Sienikunnostuksessa käytetään hyväksi valkolahosieniä, joita ovat kantasieniin kuuluvat puunlahottajat ja maassa elävät karikkeenlahottajat. Nämä sienet pystyvät hajottamaan entsyymeillään ligniiniä ja monia vaikeasti hajoavia orgaanisia yhdisteitä.
Biopuhdistusta ovat esimerkiksi biotuuletus, biostimulaatio ja kompostointi. Kasveilla toteutettava biopuhdistus voidaan toteuttaa fytostabiloinnilla, fytoakkumuloinnilla, fytodegradaatiolla, ritsodegradaatiolla tai fytovolatilisaatiolla. Esimerkiksi kevättaskuruohon (Noccaea caerulescens) eri populaatiot toimivat hyperakkumulaattorikasveina eli keräävät metalleja kasvupaikkansa perusteella. Tärkein biopuhdistuksen osa-alue on pilaantuneen maaperän ja pohjaveden puhdistaminen. Tämä voi tapahtua joko paikan päällä tai niin, että pilaantunut aines viedään muualle puhdistusta varten.
Biopuhdistuksessa kehitetään jatkuvasti uusia jäteveden sekä teollisuusjätteiden puhdistusmuotoja. Biologisten puhdistusprosessien avulla jätteitä pyritään muuttamaan uudelleen käytettävään muotoon.
Biopuhdistuksen avulla voidaan puhdistaa myös metallisaastetta maasta, sillä monien myrkkymetallien vaikutus vähenee, kun mikrobit sitoutuvat niiden kanssa. Mikrobien avulla voidaan esimerkiksi muuntaa elohopeaioneja varauksettomiksi ja kromia ja uraania vaarattomiksi yhdisteiksi.
Ässä Mix
thumb|Ässä Mix -makeisia Ässä Mix on alkujaan Chymoksen, myöhemmin Fazerin kehittämä makeiskokoelma, jonka tuotanto alkoi vuonna 1989. Siitä on tehty myös tikkukaramelleja, lakritseja, mehujää sekä limonadi. Ässä Mixistä on kehitetty myös purukumi. Ässä Mix -pussit sisältävät viisi erilaista väriä ja makua. Makeisten kuviot muistuttavat pelikorteista tuttuja neljää peruskuviota.
Nina Bott
Nina Bott (s. 1. tammikuuta 1978 Hampuri) on saksalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa Cora Hinzen roolista televisiosarjassa Gute Zeiten, schlechte Zeiten.
Bott osaa saksan lisäksi sujuvasti englantia sekä hyvin ranskaa ja espanjaa.
La, la, la
La, la, la oli vuoden 1968 Eurovision laulukilpailun voittajakappale. Sen esitti Massiel espanjaksi ja se toi Espanjalle ensimmäisen sen kahdesta voitosta. Kappale sai 29 pistettä, voittaen seuraavaksi tulleen Ison-Britannian vain pisteellä. Kappaleen esiintymisnumero oli 15.
Kappaleesta ei kuitenkaan tullut sen vuoden euroviisujen menestyneintä kappaletta. Toiseksi tulleen Cliff Richardin Congratulations kappaleesta tuli hitti monissa maissa ja sen levyä myytiin pari miljoonaa kappaletta. La, la, la -kappaleen lauloi suomeksi Carola.
Chantal Achterberg
Chantal Achterberg (s. 16. huhtikuuta 1985) on alankomaalainen soutaja. Hän saavutti pariaironelosessa olympiahopeaa Rio de Janeirossa 2016 ja kahdeksikossa olympiapronssia Lontoossa 2012. Hän voitti maailmanmestaruuden perämiehettömässä nelosessa Poznańissa 2009 ja Karapirossa 2010. Lisäksi hän on saavuttanut MM-pronssia kahdeksikossa ja pariaironelosessa sekä EM-hopeaa kahdeksikossa, yksikössä ja pariaironelosessa.
Hannu Vuorinen
Vuorinen osallistui 63,5 kilogramman painoluokassa Los Angelesin kesäolympialaisiin 1984, missä hän sai ensimmäisellä kierroksella lepovuoron ja hävisi toisella kierroksella avausottelunsa pisteillä meksikolaiselle Octavio Roblesille. Suomen mestaruuden Helsingin Tarmoa edustanut Vuorinen voitti vuosina 1983 ja 1984. Vuorinen otteli myös ammattilaisena: vuosina 1988–1990 hän voitti kahdeksasta ottelustaan kuusi, joista neljä tyrmäyksellä, ja yksi ottelu päättyi tasapeliin. Ainoan tappionsa ammattilaisena Vuorinen koki hajaäänituomiolla yhdysvaltalaiselle Darrin Morrisille vuonna 1990. Vuorisen perheeseen kuului vaimo ja kolme lasta. Vuorinen kuoli 57-vuotiaana sydäninfarktiin Helsingissä 19. elokuuta 2016.
Hannu Vuorisen veli Reijo Vuorinen oli nyrkkeilijä, joka edusti Suomea MM-kilpailuissa ja voitti kolme Suomen-mestaruutta.
Teuvo Kaitila
Johan Teodor (Teuvo) Kaitila (30. elokuuta 1873 Orimattila – 7. maaliskuuta 1937 Orimattila) oli suomalainen maanviljelijä, pankinjohtaja ja nuorsuomalaisen puolueen kansanedustaja.
Kaitilan vanhemmat olivat talollinen Johan Alastalo ja Amanda Emilia Tobiaantytär. Hän oli maanviljelijänä Orimattilassa 1905–1914 ja Kansallis-Osake-Pankin Orimattilan konttorin esimiehenä 1918–1937. Kaitila oli myös Orimattilan maanviljelysrahaston hoitajana, Orimattilan kunnan paloapuyhdistyksen asiamiehenä ja toimitusjohtajana sekä Suomi-yhtiön asiamiehenä Orimattilassa.
Kapiteeli (typografia)
Kapiteeli ( 'pylväänpää') on typografian termi, ja se tarkoittaa suuraakkosten eli versaaliaakkosten näköisiä kirjaimia, jotka ovat pienaakkosten eli gemenakirjainten korkuisia. Kapiteelit ovat fonttiin erikseen suunniteltu kirjainvalikoima. Englanniksi kapiteelit ovat small caps.
Käyttö
Kapiteelit ovat typografinen tehokeino, jolla saadaan tekstistä huolitellumman näköistä. Suuraakkosin eli versaalein kirjoitetut sanat nousevat liikaa leipätekstistä, joten niiden tilalla kannattaa käyttää kapiteeleja. Usein kapiteelikirjaimia käytettäessä kirjainväliä harvennetaan hieman.
Teuvo Kaitila
Teuvo Kaitila oli naimisissa vuodesta 1903 Anna Augusta Helena Forsgrenin kanssa.
Kapiteeli (typografia)
Käyttö
Kapiteelia voidaan käyttää esimerkiksi anfangin tilalla korostamaan kappaleen ensimmäisiä sanoja, lähdeluetteloiden kirjoittajien nimissä sekä tietotekstien korostuskeinona.
Kapiteelin kanssa käytetään gemenanumeroita. Näin tekstin x-korkeus on yhtenäinen.
Valekapiteeli
Valekapiteeli syntyy esimerkiksi tekstinkäsittely- tai julkaisuohjelmassa, mikäli kirjaintyypistä eli fontista ei löydy aitoa kapiteelia. Ohjelma pienentää versaalin gemenakorkeuteen, jolloin kirjaimen viivojen paksuus on aitoa kapiteelia ohuempi (esimerkki: VALEKAPITEELI ). Tavallisissa fonteissa, kuten TrueTypessa, ei yleensä ole kapiteelikirjaimia. Aito kapiteeli löytyy yleensä vain ammattitason fonteista, jotka ovat yleensä muotoa OpenType tai PostScript.
Herbert Spencer (muusikko)
Herbert Spencer (28. helmikuuta 1875 Liverpool – 24. joulukuuta 1945 Montreal) oli kanadalaistunut viulisti, säveltäjä ja kapellimestari. Hän opiskeli lapsena viulunsoittoa Henry Lawsonin, pianonsoittoa Helen Beerin ja musiikin teoriaa W. J. Doranin johdolla. Hän muutti vuonna 1891 Kanadaan, jossa häntä opettivat Montrealissa Horace Reyner ja Charles O'Neill.
Spencer perusti vuonna 1899–1904 Montrealissa toimineen pianotrion, jossa hän soitti viulua, Louis Charbonneau selloa ja Mrs. Turner pianoa. Hänen omien teostensa käsikirjoituksia on säilyttänyt CBC. Joitain hänen kappaleistaan ja sovituksistaan kuultiin CBC:n radiossa. Teosten joukossa on julkaisematon operetti The Cavaliers (W. A. Tremayne). Laulun "The Wreck of the Julie Plante" (William Henry Drummond) lauloi Pauline Donalda Russell-teatterissa Ottawassa vuonna 1915.
Luettelo virallisista kielistä valtioittain
Tämä luettelo valtioiden virallisista kielistä. Vähemmistökieliä ei ole otettu huomioon. Jotkut valtiot ovat monikielisiä.
Mika Mäkiaho
Mika Mäkiaho (s. 28. elokuuta 1987 Kuopio) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Mestis-joukkue Kajaanin Hokissa. Pienikokoisen Mäkiahon vahvuudet ovat asenteessa ja suoraviivaisuudessa.
Ura
Mäkiaho on Kalevan Pallon kasvatti. Hän voitti B-nuorten SM-hopeaa vuonna 2005 ja A-nuorten Suomenmestaruuden vuonna 2008. Mäkiaho oli kaudella 2007–2008 KalPan A-nuorten paras maalintekijä 21 osumallaan, joilla hän sijoittui A-nuorten SM-liigan maalipörssissä viidenneksi JYPin Harri Pesosen ja Ilveksen Matias Soinnun kanssa. Samalla kaudella Mäkiaho debytoi myös SM-liigassa, jossa hän pelasi kuusi ottelua ilman tehopisteitä.
Huhtikuussa 2008 Mäkiaho teki sopimuksen Jokipoikien kanssa. Mestiksen tulokakausi toi hänelle 41 runkosarjaottelussa tehot 10+9=19. Marraskuussa 2008 Mäkiaho palasi lainalle KalPaan, joka kärsi miehistövajeesta. Hän pelasi siellä viisi ottelua ilman tehopisteitä. Mäkiaho voitti Jokipojissa Mestis-hopeaa keväällä 2009. Hän teki saman vuoden huhtikuussa vuoden mittaisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa.
Mäkiahon kausi 2009–2010 päättyi jo tammikuussa 2010, kun hän loukkasi nilkkansa jouduttuaan KooKoon Niko Palosen taklaamaksi. Taklaustilanteessa Mäkiaho kaatui koko painollaan nilkkansa päälle. Palonen sai tilanteesta ulosajon. Mäkiaho pelasi kauden aikana 32 runkosarjaottelua tehoin 7+3=10. Hän voitti kauden päätteeksi Mestiksen mestaruuden.
Tšuna
Tšuna (, yläjuoksulla Uda, У́да) on toinen Jenisein vesistöön kuuluvan Tasejevan alkujoista Irkutskin alueella ja Krasnojarskin aluepiirissä Venäjällä. Sen pituus on 1 203 kilometriä, valuma-alueen laajuus 56 800 neliökilometriä ja keskimääräinen virtaama 300 kuutiometriä sekunnissa.
Joki saa alkunsa itäisiltä Sajanvuorilta. Sen varrella sijaitsee Nižneudinskin kaupunki.
Luettelo kiekonheiton Suomen mestareista
Tämä on luettelo kiekonheiton Suomen mestareista. Kiekonheiton Suomen mestaruudesta on kilpailtu Kalevan kisoissa vuodesta 1907 lähtien. Vuoteen 1924 asti kilpailtiin yhteistuloskilpailut. Vuodesta 1909 lähtien on kilpailtu yhden käden mestaruuksista, vuoteen 1913 asti antiikin tyylillä. Vuosina 1909–1924 kilpailtiin siis sekä yhden käden että molempien käsien kilpailut. Naiset ovat kilpailleet Suomen mestaruudesta vuodesta 1945 lähtien.
Junk Culture
Junk Culture on brittiläisen Orchestral Manoeuvres in the Dark (lyh. O.M.D.) -yhtyeen viides studioalbumi. Julkaisuvuosi oli 1984. Levy-yhtiö on Virgin Records ja tuottajina ovat toimineet Brian Tench / O.M.D. C-kasetteja on valmistettu Länsi-Saksassa ja kansipaperin painaja on Güterslohissa toiminut Mohndruck Graphische Betriebe GmbH. C-kasetin (Virgin 406 257-652) lisäksi albumi on julkaistu LP-levynä (Virgin 206 257-620).
Luettelo kiekonheiton Suomen mestareista
Mestaruudet
Miehet (* = Molempien käsien yhteistuloskilpailu, ** = Antiikin tyylin kilpailut) (yht. 132)
Junk Culture
Kappaleet
Kaikki kappaleet ovat O.M.D:n tekemiä. Kustantaja on Virgin Music (Publishing) Ltd., paitsi päätöskappaleen osalta lisäksi Warner Bros. Music Ltd.
Luettelo kiekonheiton Suomen mestareista
Mestaruudet
Naiset (yht. 79)
Vuosittain
thumb|Elmer Niklander voitti miesten Suomen mestaruuden 1914–1918, antiikin tyylillä 1909–1913 sekä yhteistuloskilpailuissa 1909–1918 ja 1920. thumb|Armas Taipale voitti miesten Suomen mestaruuden 1919 ja 1920. thumb|Frantz Kruger voitti miesten Suomen mestaruuden 2007, 2008, 2010, 2017, 2018, 2020, 2021, 2022 ja 2023. thumb|Niina Kelo voitti naisten Suomen mestaruuden 2005. thumb|Tanja Komulainen voitti naisten Suomen mestaruuden 2009, 2010 ja 2012.
Richard Shelby
Richard Craig "Dick" Shelby (s. 6. toukokuuta 1934 Birmingham, Alabama) on yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko. Hän edusti Alabamaa vuosina 1979–1987 Yhdysvaltain edustajainhuoneessa ja vuosina 1987–2023 senaatissa.
Shelby syntyi Birminghamissa, Alabamassa, ja valmistui Arizonan yliopistosta vuonna 1957. Hän on ammatiltaan lakimies. Shelby siirtyi senaattorina istuessaan 9. marraskuuta 1994 demokraattipuolueesta republikaanipuolueeseen. Hänet valittiin senaattiin uudelleen viimeksi vuonna 2017 alkavalle kaudelle, joka päättyy tammikuussa 2023.
Morarji Desai
Morarji Ranchhodji Desai (29. helmikuuta 1896 – 10. huhtikuuta 1995 ) oli Intian pääministeri, talousministeri ja vapaustaistelija. Pääministerinä hän toimi 1977–1979, talousministerinä 1959–1964 ja 1967–1970. Desai oli Janata-puolueen jäsen – hän oli ensimmäinen pääministeri, joka ei kuulunut Intian kongressipuolueeseen.
Bramiinisuvusta polveutunut Desai oli vapaustaistelija, joka Mahatma Gandhin taistelutoverina ja brittiläisen siirtomaahallinnon vastustajana vietti 1930- ja 1940-luvuilla lähes kymmenen vuotta vankilassa kolmeen eri otteeseen. Hän oli vankilassa vuosina 1975–1977 pääministeri Indira Gandhin poliittisesta vastustamisesta.
Luufinni
Miliumit eli luufinnit ovat iholla etenkin poskipäissä ja silmien seudulla esiintyviä pieniä pinnallisia valkoista ja kovaa sarveismassaa eli keratiinia sisältäviä "jyväsiä" (kystia), joista ei ole muuta kuin esteettistä haittaa.
Morarji Desai
Pääministerikaudellaan Morarji Desai pyrki vakauttamaan Intian jännittyneitä suhteita kahteen suureen naapurimaahan, Pakistaniin ja Kiinaan. Desai on ainut intialainen, joka on saanut sekä Intian että Pakistanin siviilihenkilöille merkittävästä valtiollisesta toiminnasta myönnettävät korkeimmat kunniamerkit, intialaisen Bharat Ratnan ja pakistanilaisen Nishaan-e-Pakistanin.
Luufinni
Luufinni voidaan poistaa terävällä neulalla, mieluiten isolla injektioneulalla, joka leikkaa luufinnin katon paremmin rikki kuin esimerkiksi nuppineula tai silmäneula. Neulaa ei pidä yrittää steriloida liekissä, sillä neulan kärki mustuu ja luufinnin paikalle voi syntyä musta, pistemäinen tatuointi. Luufinnien syntyyn ei ole olemassa ehkäsevää hoitoa. .
Fatijärvi
Fatijärvi on 2,61 hehtaarin laajuinen järvi Yyterissä Porissa. Sen korkeus merenpinnasta on 1,4 metriä ja rantaviivan pituus 0,61 kilometriä.
Jean A. Duquette
Jean (myös John) Alfred Duquette (15. maaliskuuta 1853 Oswego, New York, Yhdysvallat – 10. toukokuuta 1902 Montreal, Kanada) oli kanadalaistunut viulisti, alttoviulisti ja musiikkipedagogi. Saavuttuaan Montrealiin vuoden 1865 paikkeilla hän opiskeli vuosina 1865–1871 viulunsoittoa Jules Honen johdolla. Seuraavat kaksi vuotta hän vietti Bostonin konservatoriossa, josta sai diplominsa.
Oskari Heikinheimo
Oskari Fredrik Heikinheimo (vuoteen 1906 Heikel; 3. elokuuta 1873 Kittilä – 27. maaliskuuta 1950 Helsinki) oli suomalainen piirilääkäri, lääkintöneuvos ja kokoomuksen kansanedustaja.
Luufinni
Pääero etenkin aknessa esiintyvien valkopäiden ja miliumien välillä on se, että valkopäät kehittyvät talirauhasissa ylimääräisestä rasvasta ja muista ihon jätetuotteista, kun taas miliumit ovat ihon sisälle jääneitä proteiineja, joilla ei ole huokosta tai reikää purkautua ihon pinnalle.
Jean A. Duquette
Duquette opetti eri opinahjoissa viulun-, pianon- ja mandoliininsoittoa sekä säestämistä. Hänen oppilaidensa joukossa olivat Albert Chamberland ja Camille Couture. Duquette oli ensimmäinen viulisti jousikvartetissa, jonka perustivat vuonna 1890 hänen kanssaan viulisti Isaac Silverstone, alttoviulisti Cathcart Wallace ja sellisti Louis Charbonneau. Duquette oli mukana perustamassa Montrealin sinfoniaorkesteria, jossa hän soitti alttoviulistien sektiossa. Hän toimi orkesterin puheenjohtajana vuosina 1894–1896. Hän oli myös Montrealin musiikkiliiton puheenjohtaja. Vuosina 1899–1901 hän osallistui kamarimusiikkikonsertteihin, joissa hän esiintyi kvartetissa Otto Zimmermannin, Herbert Spencerin ja Charbonneaun kanssa.
Kesäkuussa 1878 Duquette meni naimisiin pianisti-laulaja Cordélia Lavalléen kanssa, joka oli Calixa Lavalléen sisko. Duquetten ja hänen vaimonsa tytär Blanche Duquette oli pianisti, joka meni vuonna 1900 naimisiin musiikkikriitikko Gustave Comten kanssa. Jean A. Duquetten veli oli Ellsworth Duquette, ja hänen poika oli Raoul Duquette.
Mildred Dunnock
Mildred Dunnock oli yhdys­valtalainen näyttelijä. Hänen ensimmäinen elo­kuvansa oli vuonna 1945 ensi-iltaan tullut Vilja viheriöi, jossa hän näytteli jo teatterissa esittämänsä Miss Ronsberryn roolin. Dunnock oli kahdesti ehdolla parhaan nais­sivu­osan Oscar-palkinnon saajaksi. Ehdokkaana hän oli rooleistaan elo­kuvissa Kauppa­matkustajan kuolema (1951) ja Nukkevaimo (1956). Dunnock on saanut tähden Hollywood Walk of Famelle.
Peeter Kümmel
right|250px|thumb|Peeter Kümmel Peeter Kümmel (s. 11. huhtikuuta 1982 Tartto) on virolainen uransa lopettanut maastohiihtäjä.
Oskari Heikinheimo
Heikinheimon vanhemmat olivat kirkkoherra Karl Abiel Heikel ja Augusta Hellman. Hän pääsi ylioppilaaksi Jyväskylän lyseosta 1891 ja valmistui Helsingin yliopistosta lääketieteen kandidaatiksi 1897 ja lääketieteen lisensiaatiksi 1902. Heikinheimo oli Terveydenhoitolehden toimitussihteerinä 1898–1900, rautatielääkärinä 1901–1950, Keuruun kunnanlääkärinä 1902–1928, Jyväskylän suojeluskuntapiirin lääkärinä 1919–1944 ja Kuortaneen piirin piirilääkärinä 1928–1940. Hän oli myös Keuruulla sijainneen Kuuselan parantolan omistaja ja lääkäri 1905–1950. Hän sai lääkintöneuvoksen arvon 1943.
Peeter Kümmel
Hiihdon MM-kisoissa Kümmel kilpaili ensimmäisen kerran Sapporossa 2007. Oslossa 2011 hän sijoittui vapaan hiihtotavan sprinttikilpailussa kuudenneksi. Olympialaisissa Kümmel kilpaili ensimmäisen kerran Torinossa 2006, jossa hän karsiutui sprintin karsinnoissa. Vancouverissa 2010 hän oli perinteisen hiihtotavan sprintissä neljästoista ja pariviestissä kuudestoista. Sotšissa 2014 hän karsiutui sprintin karsinnoissa ja oli pariviestissä neljästoista.
Oskari Heikinheimo
Heikinheimo oli kansanedustajana 1922–1927 ja 1941–1945 edustaen Vaasan läänin itäistä vaalipiiriä. Hän oli eduskunnan sotilasasiainvaliokunnan puheenjohtajana 1922. Heikinheimo tuli eduskuntaan 27. tammikuuta 1922 kokoomuksen Aleksanteri Koiviston tilalle ja uudelleen 4. syyskuuta 1941 jatkosodassa kaatuneen kokoomuksen Väinö Havaksen tilalle. Heikinheimo oli myös Keuruun kunnanvaltuuston jäsenenä sekä oli edustajana kirkolliskokouksessa.
Peeter Kümmel
Maastohiihdon maailmancupissa Kümmel kilpaili ensimmäisen kerran Otepäässä tammikuussa 2003. Ensimmäisen maailmancupin pisteensä hän saavutti toisessa maailmancupin kisassaan Lahdessa, jossa hän sijoittui perinteisen sprintissä 18:nneksi. Parhaimmillaan Kümmel sijoittui maailmancupissa viidenneksi Otepään perinteisen sprintissä helmikuussa 2008.
Oskari Heikinheimo
Oskari Heikinheimo oli naimisissa 1898–1946 Elli Fanny Cecilia Keppleruksen (k. 1946) kanssa ja vuodesta 1947 Aini Aurora Vaulan kanssa. Voimistelunopettaja ja kirjailija Airi Koskimies oli Heikinheimon tytär ensimmäisestä avioliitosta. Majuri Ragnar Heikel ja professori Rafael Koskimies olivat Heikinheimon vävyjä.
Peeter Kümmel
Kümmel lopetti uransa maastohiihtäjänä vuonna 2017.
Seuratasolla Kümmel edusti Tartu Skiclubia. Hän on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta. Kümmel asuu Otepäässä.
Fatijärvi
Maisema ja kulttuuriympäristö
Järvi kuuluu Yyterin Valtakunnallisesti arvokkaan maisema-alueen sisään jääviin pieniin vesialueisiin yhdessä muiden muassa läheisten Ruutu- ja Haventojärvien kanssa. Sen ympärillä on säilynyt ensimmäisen maailmansodan aikaisia rakenteita, kuten juoksuhautoja.
HMS Barfleur (1892)
HMS Barfleur oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1894 palvelukseenotettu Centurion-luokan toisen luokan predreadnoughttaistelulaiva.
Valmistus
Alus tilattiin Chathamin telakalta ja sen köli laskettiin 12. lokakuuta 1890. Alus laskettiin vesille 10. elokuuta 1892 ja se otettiin palvelukseen 22. kesäkuuta 1894.
Palvelus
Alus palveli Välimerellä vuosina 1895-1898 ja Kiinan asemalla vuosina 1898-1902. Aluksen 4,7 tuuman tykit korvattiin kuusi tuumaisilla vuosina 1902-1904. Samalla kaikki tykit suojattiin viisi tuumaa paksuilla kasemateilla. Kuusi tykkiä asetettiin pääkannelle ja neljä avoimelle yläkannelle. Aseistuksen siirroista johtunut painopisteen kohoaminen tasattiin keventämällä mastoa ja poistamalla taaempi silta, kannen torpedoputket sekä kaikki muu tarpeeton kansirakenne. Lopulta uppouma kasvoi vain 80 tonnia. Palvelukseen palattuaan alus palveli kotivesillä, kunnes se myytiin romutettavaksi vuonna 1910.
Boom Bang-a-Bang
Boom Bang-a-Bang oli yksi vuoden 1969 eurovision laulukilpailun neljästä voittajakappaleesta. Sen esitti Lulu englanniksi ja se toi Isolle-Britannialle sen toisen ja sen viidestä voitosta. Kappale sai 18 pistettä, jakaen saman pistemäärän Alankomaiden, Espanjan ja Ranskan kanssa. Kappaleen esiintymisnumero oli 7.
Lulu levytti kappaleensa viidelle eri kielellä nousten listoille ympäri Euroopan.
Mathias Ntawulikura
Mathias Ntawulikura (s. 14. heinäkuuta 1964 Gisovu) on ruandalainen yleisurheilija, joka kilpaili kestävyysjuoksussa ja maastojuoksussa. Hän edusti seuratasolla italialaista Pro Patria Milanoa. Ntawulikura osallistui olympialaisiin yhteensä viisi kertaa vuosina 1988–2004. Hän on täten maansa historian vanhin olympiaurheilija ja toimi myös Ruandan lipunkantajana Ateenan kisoissa 2004. Ntawulikuran paras olympiasijoitus on kahdeksas tila 10 000 metriltä Atlantan kisoista 1996. Hän osallistui myös maastojuoksun MM-kisoihin, joissa hänen paras henkilökohtainen sijoituksensa oli 10. sija vuoden 1994 kisoista.
Ntawulikura pitää hallussaan maansa ulkoratojen ennätystä maratonilla ja 5 000 metrillä sekä sisä- että ulkoradoilla.
Jori Grym
Jori Grym on käyttäytymisstrategi Verohallinnon Esikunta- ja oikeusyksikössä sekä käyttäytymistaloustieteen väitöskirjatutkija Hanken School of Economicsissa ja jäsen Behavioral Economics & Consumer Behavior -yksikössä Helsinki Graduate School of Economicsissa, joissa hän tutkii moraalista tuomitsemista ja eettistä päätöksentekoa. Tutkimustyön lisäksi hän opettaa kuluttaja- ja markkinointipsykologiaa. Hän esiintyy Ylen aamu-TV:n tiedeohjelmassa Jälkikaronkka. Grym toimii myös usean eri aiheen yleisöluennoitsijana. Aiemmin Grym on toiminut turvallisuusalalla ja kirjoittanut käyttäytymisturvallisuudesta Turvallisuus & Riskienhallinta -lehteen.
Mathias Ntawulikura
Henkilökohtaiset ennätykset
Lähde: IAAF
Jori Grym
Grym on myös puhunut tekoälyn mahdollisuuksista ja riskeistä mm. Tekniikka ja Talous -lehdessä sekä ollut mukana tekoälyn ja maalaustaiteen yhdistävässä teoskokoelmassa Confluence: Synthetic Visions:ssa, jossa yhdistettiin ihmisen luomaa taidetta tekoälyn tekemään taiteeseen. Hän toimii myös kouluttajana ja puhujana tekoälyn tiimoilta.
Vivo cantando
Vivo cantando (suom. elän laulaen) oli yksi vuoden 1969 eurovision laulukilpailun neljästä voittajakappaleesta. Sen esitti Salomé espanjaksi ja se toi Espanjalle sen toisen ja tähän asti viimeisimmän voiton. Kappale sai 18 pistettä, jakaen saman pistemäärän Alankomaiden, Ison-Britannian ja Ranskan kanssa. Kappaleen esiintymisnumero oli 3.
Kappale nousi voiton jälkeen listoille Espanjassa, muttei menestynyt muuten.
NRJ Music Awards
NRJ Music Awards (NMA) on vuosittain järjestettävä musiikkialan palkintogaala. Palkinnot jakaa ranskalainen radioketju NRJ sekä televisiokanava TF1 ranskalaisille ja kansainvälisille artisteille. Palkintogaala järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2000.