cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lazy River
”Lazy River” tai ”Up a Lazy River” on Hoagy Carmichaelin ja Sidney Arodinin säveltämä musiikkikappale vuodelta 1930. Vaikeasta, pitkiä hyppyjä sisältävästä ja suurta äänialaa vaativasta melodiasta huolimatta ”Lazy Riveristä” tuli yksi Carmichaelin suurimpia hittejä. Sen ovat nauhoittaneet Carmichaelin itsensä lisäksi muun muassa Louis Armstrong, Bing Crosby, The Ink Spots ja kymmenet muut artistit. The Mills Brothers teki hittilevytyksen kappaleesta vuonna 1941 ja Si Zentnerin yhtye käytti sitä tunnusmusiikkinaan.
Dissidia 012 Final Fantasy
Dissidia 012 Final Fantasy on Square Enixin kehittämä ja julkaisema tappelupeli. Peli on jatko-osa pelille Dissidia Final Fantasy, mutta sijoittuu aikaan ennen alkuperäistä peliä. Square Enix paljasti pelin verkkosivuillaan syyskuussa 2010 ja se julkaistiin maailmanlaajuisesti maaliskuussa 2011 edeltäjänsä tavoin PlayStation Portablelle.
Pelaaminen
Peli on edeltäjänsä tavoin tappelu- ja roolipeli, mutta uusilla ominaisuuksilla. Peli sisältää kaikki edellisessä pelissä ilmestyneet hahmot ja muutaman uuden.
Hahmot
Pelissä on 31 hallittavaa hamoa ja yksi NPC, joista 22 esiintyi edellisessä pelissä.
Vastaanotto
Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 9.0/10.
William Stickney
William Arthur ("Art") Stickney (25. toukokuuta 1879 Saint Louis, Missouri – 12. syyskuuta 1944 Saint Louis, Missouri) oli yhdysvaltalainen golfaaja. Hän kilpaili vuoden 1904 kesäolympialaisissa Saint Louisissa ja sai joukkuekilpailussa hopeaa Trans-Mississippi Golf Associationin jäsenenä. Hän oli Stuart Stickneyn veli.
Prost AP04
Prost AP04 oli Prostin Formula 1 -kilpa-auto vuonna 2001. Kuljettajina toimivat kauden mittaan Jean Alesi, Heinz-Harald Frentzen, Gastón Mazzacane, Luciano Burti ja Tomáš Enge. Auto ei ollut missään vaiheessa kautta kilpailukykyinen ja se keräsi vain neljä MM-pistettä.
Auto pohjautui pitkälti Ferrari F2000 -autoon, jota Ferrari-talli oli käyttänyt edellisellä kaudella. Koko auton peräpää, moottori, vaihteisto ja jousitus tulivat F2000:sta. Tämän myötä auton luotettavuus oli hyvällä tasolla ja se olikin kauden toiseksi luotettavin auto heti Ferrarin jälkeen. Tästä huolimatta auton suorituskyky oli heikko, vaikka sitä yritettiinkin parantaa kauden aikana.
Talvitesteissä ennen kauden alkua autolla oli saavutettu hyvinkin kilpailukykyisiä aikoja, mutta myöhemmin kävi ilmi, että tämä johtui yksinkertaisesti siitä, että sponsoreita etsivä talli oli ajattanut sitä alipainoisena. Kun kausi alkoi maaliskuussa, Prost oli käytännössä yhtä kaukana kärkiautojen vauhdista kuin edellisenäkin vuonna. Kausi jäikin suurissa talousvaikeuksissa olleen tallin viimeiseksi, vaikka se yrittikin mukaan vielä kaudelle 2002.
Araukaria-aratti
Araukaria-aratti (Pyrrhura frontalis) eli aiemmalta nimeltään riograndenaratti on eteläamerikkalainen papukaija. Sen elinympäristö ulottuu Itä-Brasilian Bahiasta Kaakkois-Paraguayhin ja Pohjois-Argentiinaan. Siitä tunnetaan kaksi alalajia. Sen holotyypin kuvaili Louis Jean Pierre Vieillot Espírito Santosta 1985.
Relander
Relander voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Radhouane Chebbi
Radhouane Chebbi (s. 8. elokuuta 1985) on tunisialainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija ja Afrikan mestari. Hän on saavuttanut neljä kultaa, kolme hopeaa ja yhden pronssin Afrikan-mestaruuskilpailuista. Chebbi kilpaili myös ensimmäisissä Arabian kisoissa 2011, jossa hän saavutti pronssimitalin.
Maria Bagrationi
pienoiskuva|Maria Bagrationi Maria Bagrationi (n. 1050 – vuoden 1103 jälkeen) oli Bysantin keisarinna. Hän oli Georgian kuninkaan Bagrat IV:n tytär ja Bysantin keisari Mikael VII:n ja Nikeforos III:n vaimo. Häntä kutsutaan joskus myös nimellä Alanian Maria. Hänen nimensä oli alun perin Martha. Maria oli tunnettu kauneudestaan ja siitä, että hän rahoitti monien luostareiden rakentamisen.
Maria lähetettiin vuonna 1056 Konstantinopoliin, jossa hänet kasvatettiin keisarinna Theodoran suojeluksessa. Vuonna 1065 Maria meni naimisiin keisari Konstantinos X:n pojan Mikaelin kanssa. Mikaelista tuli keisari vuonna 1067, mutta hänet syrjäytti Nikeforos III vuonna 1078. Maria lupautui menemään naimisiin Nikeforoksen kanssa, jos tämä vuorostaan antaisi Marian ja Mikaelin pojan Konstantinoksen seurata häntä valtaistuimella. Nikeforos ei kuitankaan pitänyt kiinni lupauksestaan. Maria liittyi tämän jälkeen Aleksios Komnenoksen ja tämän veljen Isaakin suunnittelemaan salaliittoon. Aleksios oli myös huhujen mukaan Marian salainen rakastaja. Vuonna 1081 Aleksios syrjäytti Nikeforoksen, ja hänet julistettiin keisariksi. Aleksios julisti myös nuoren Konstantinoksen omaksi seuraajakseen. Maria asui vielä keisarillisessa palatsissa pitkän aikaa sen jälkeen kun Aleksios ja tämän vaimo Irene Dukaina muuttivat sinne asumaan. Kun Aleksioksen vaimo synnytti hänelle tyttären Annan, antoi Aleksios kihlata hänet Konstantinoksen kanssa. Vuonna 1087 Aleksios sai kuitenkin pojan Johanneksen, jonka hän julisti heti kruununperillisekseen. Annan ja Konstantinoksen kihlaus purettiin, ja Maria joutui vetäytymään luostariin.
Romulo Geolina Valles
pienoiskuva Romulo Geolina Valles (s. 10. heinäkuuta 1951) on filippiiniläinen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Tagumin alueprelatuuriin 6. huhtikuuta 1976 ja nimitettiin Kidapawanin hiippakunnan johtoon 24. kesäkuuta 1997. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Gian Vincenzo Moreni, jota avustivat Philip Francis Smith ja Wilfredo D. Manlapaz.
Valles sai 13. marraskuuta 2006 nimityksen Zamboangan ja 11. helmikuuta 2012 Davaon arkkipiispaksi.
George Beluso Rimando
George Beluso Rimando (s. 22. helmikuuta 1953) on filippiiniläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Davaon arkkihiippakuntaan Joseph William Regan 22. huhtikuuta 1980. Hänet nimitettiin Davaon vihkipiispaksi ja Vadan titulaaripiispaksi 4. maaliskuuta 2006. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Fernando R. Capalla, jota avustivat Romulo Geolina Valles ja Wilfredo D. Manlapaz.
Aleksandra (elokuva)
Aleksandra on venäläisen Aleksandr Sokurovin ohjaama ja käsikirjoittama "sotaelokuva ilman laukaustakaan". Vuonna 2007 valmistunut filmi käsittelee Tšetšenian sotaa. Elokuvan ensi-ilta oli vuoden 2007 Cannesin elokuvajuhlilla, jossa se oli ehdolla Kultaisen palmun voittajaksi.
Ilta-Sanomien Timo Malmin mukaan Aleksandra on runollinen mietiskely sukupolvien ja kansallisuuksien suhteista Tšetšenian sota taustanaan. Sokurov tavoittaa hänen mukaansa sodan ja Groznyin ilmapiirin hämmästyttävästi.
Hell on Wheels
Hell on Wheels on yhdysvaltalaisen metalliyhtye Manowarin ensimmäinen livealbumi. Levy on nauhoitettu vuonna 1997 Louder Than Hell -kiertueella, ja se julkaistiin 1998. Albumin kokonaiskesto on 1 tunti, 59 minuuttia ja 26 sekuntia.
Type 96
Type 96 tai tyyppi 96 voi tarkoittaa seuraavia:
Tšyin alue
Vuoden 2016 alussa alueen väkiluku oli 887 500, toisen lähteen mukaan 870 319. Alueen suurin kaupunki ja aiempi hallintokeskus (vuosina 2003–2007) on 60 400 asukkaan Tokmok, joka on sijaitsee noin 60 kilometriä Biškekin keskustasta itään.
Tšüin alue jakautuu paikallishallintoa varten suoraan aluehallinnon alaisuudessa olevaan Tokmokin kaupunkiin ja kahdeksaan piiriin. Alueella on kuusi muuta piirihallinnon alaista kaupunkia ja yksi kaupunkityyppinen taajama.
Beibut Šumenov
Beibut Šumenov (, kaz. Бейбіт Шүменов, Beýbit Şümenov, s. 19. elokuuta 1983 Šymkent, Kazahstanin SNT, Neuvostoliitto) on uransa päättänyt kazakstanilainen raskaan keskisarjan nyrkkeilijä ja entinen WBA-liiton mestari.
Amatööriura
Šumenov edusti Kazakstania vuoden 2004 kesäolympialaisissa otellen raskaassa keskisarjassa, mutta hän putosi toisella kierroksella hävittyään Ihsan Yildirim Tarhanille.
Ammattiura
Šumenov päätti uransa kesäkuussa 2017 silmävamman vuoksi.
Joe Sacco
Joe Sacco (s. 2. lokakuuta 1960) on maltalainen sarjakuvan tekijä ja toimittaja. Hänet tunnetaan sotareportaasisarjakuvistaan.
Saccon ensimmäinen laajempi sarja oli Yahoo, julkaistu alun perin 1988–1992. Parhaat palat on kerätty Notes from a Defeatist -albumiin. Tänä aikana Sacco kiinnostui Lähi-idän arasta tilanteesta ja matkusti Israeliin sekä miehitetyille alueille, missä hän aloitti ensimmäisen suuremman teoksensa tekemisen. Palestiina on päiväkirjamainen kokoelma Saccon matkakertomuksia ja keskittyy tapaamisiin palestiinalaisten kanssa ja heidän kertomuuksiinsa. Teoksella Sacco voitti American Book Award -palkinnon 1996.
Tämän jälkeen Sacco matkusti Sarajevoon ja Goraždeen Bosnian sodan loppuvaiheilla ja teki kolme sotareportaasisarjakuvaa: Safe Area Goražde, The Fixer ja War's End. Safe Area Goražde voitti Eisner-palkinnon parhaana sarjakuvaromaanina vuonna 2001.
Uuras
Uuras (,, vanh. Uuraansalmi ) on Venäjän Leningradin alueen Viipurin piirissä sijaitseva satamakaupunki, kaupunkikunta, satama, rautatieasema ja saari. Uuras sijaitsee Viipurinlahden keskiosassa, Viipurin sisääntuloväylän varrella noin 15 km Viipurin kaupungista lounaaseen. Uuras on nykyisin tärkeä öljy-, hiili- ja rahtisatama ja rajavartioston tukikohta. Saareen pääsee nykyisin siltaa pitkin autolla, eikä kulkemista saarella ole juurikaan rajoitettu.
Välittömästi Uuraansaaren luoteispuolella sijaitsee Ravansaari, joka on ollut kauan osa satamayhdyskuntaa.
Uuraan kaupungin asukasluku oli vain 1 244 vuoden 2010 väestönlaskennassa. Se oli yksi Venäjän vähäväkisimmistä kaupungeista.
Nimi
Uuraan venäjänkielinen nimi oli ruotsinkielisen nimen mukaan Trongzund (ven. Тронгзунд), kunnes talvisodan loppuvaiheessa kaatuneen Neuvostoliiton sankarin, konekiväärimies Kuzma Vysotskin mukaan nimettiin Vysotskiksi 1948.
Venäjän keisarikunnan ja Suomen suuriruhtinaskunnan aika
Viipurin alue joutui Venäjän haltuun Uudenkaupungin rauhassa 1721 ja Uuraansaareen rakennettiin Viipuria suojaava Trångsundin linnoitus.
Suomen suuriruhtinaskunnassa Uuraansalmen ympäröimät saariyhdyskunnat kasvoivat 1800-luvun puolivälistä voimakkaasti, sillä satamatyöt, muun muassa ruoppaus ja aallonmurtajien rakennus, vaativat paljon työvoimaa. Vilkkaaseen Uuraan satamaan saapui alankomaalaisia, saksalaisia, virolaisia ja venäläisiä laivoja omien laivojen lisäksi. Laivalaiturista tuli Uuraan asukkaille luonteva kohtauspaikka.
Baltian laivaston suuret linjalaivat saapuivat vuosittain läheiselle Teikarinselälle sotaharjoituksiin ja tarvitsivat muonatäydennystä, ja Uuras oli luonteva paikka sitä tarjoamaan. Juomavesi kuljetettiin aluksi vesijaaloilla. Tapolanlahden rantaan paalutettiin 1 050 metriä pitkä laituri.
Suurimmat Viipuriin saapuvat laivat jäivät matalan veden aikana Uuraaseen, sillä Viipurin satamaväylä oli 6–6,5 kyynärän syvyinen.
Puutavara tuli Uuraaseen 1920-luvulle saakka sellaisenaan, ja siellä se vasta sahattiin Britannian (jalassa 12 tuumaa) tai Ranskan mittoihin (jalassa 13 tuumaa). Katkaistu tavara leimattiin Britanniaan menevissä punavärillä, Ranskaan menevissä mustalla. Sekundalaatu merkittiin sinisellä. Myöhemmin sahat alkoivat toimittaa valmiiksi mitattua puutavaraa.
Itsenäisen Suomen aika
Vuonna 1926 Uuraaseen rakennettiin haararata Viipurin–Koiviston rautatieltä.
Vuoden 1930 väestönlaskennassa Uuraassa oli 5 624 asukasta, joista 5 526 oli suomenkielisiä, 62 ruotsinkielisiä ja 36 muunkielisiä. Uuras ja sen lähisaaret liitettiin Johanneksen kunnasta Viipurin kaupunkiin vuonna 1932. Uuras oli Viipurin kaupunkiin kuulunut ulkosatama, joka sijaitsi eksklaavina erillään kaupungin muusta alueesta.
Uuras oli luovutettava Neuvostoliitolle talvisodan päättäneessä Moskovan rauhassa 1940. Jatkosodassa Suomen asevoimat valtasivat Uuraan 1941, mutta joutuivat vetäytymään puna-armeijan suorittamassa Viipurin-Petroskoin operaatiossa 1944.
Alivääpeli
Alivääpeli on vanha sotilasarvo, joka on käytössä ainakin Viron puolustusvoimissa.
Virossa
Alivääpelin sotilasarvo on tällä hetkellä käytössä Viron puolustusvoimissa muodossa nooremveebel (n-vbl).
Viron armeijan laaja aliupseeristo jakaantuu kahteen osaan: alempaan ja ylempään aliupseeristoon. Alempaan aliupseeristoon kuuluvat nooremseersant, seersant ja vanemseersant. Ylempään aliupseeristoon kuuluvat nooremveebel, veebel , vanemveebel , staabiveebel ja ülemveebel. Alivääpelin englanninkielinen kansainvälinen vastine on Junior Warrant Officer.
Patagonianmerimetso
Patagonianmerimetso (Phalacrocorax magellanicus) on eteläamerikkalainen merimetso. Sen esiintymisalue käsittää mantereen eteläosan rannikot, myös Tulimaan ja Falklandsaaret. Johann Friedrich Gmelin kuvaili lajin holotyypin Tulimaasta ja Isla de los Estadosilta vuonna 1789.
thumb|left
Luettelo Norjan kunnista
pienoiskuva|Norjan kunnat 2020.
Norja on jaettu 11 hallinnolliseen lääniin ja 356 kuntaan. Oslo on sekä lääni että kunta. Tässä artikkelissa läänit ja kunnat on järjestetty norjankielisen nimensä mukaan. Luetteloon ei ole laskettu mukaan Svalbardia eli Huippuvuoria, Jan Mayeniä, Bouvet’nsaarta ja muita merentakaisia alueita.
Sirkka Sokka-Matikainen
Sirkka Sokka-Matikainen (s. 15. lokakuuta 1957 Helsinki) on suomalainen jousiampuja. Hän saavutti MM-pronssia naisten taljajousi-luokassa Pekingin maailmanmestaruuskisoissa vuonna 2001. Oulun EM-kisoissa 2002 Sokka-Matikainen oli mukana saavuttamassa hopeaa taljajousen joukkuekisassa. Suomen joukkueessa ampuivat Matikaisen lisäksi Anne Laurila, Anne Sjöroos ja Anna-Liisa Tuuttu.
Bertha von Suttner
Paronitar Bertha Sophie Felicitas von Suttner (syntyisin kreivitär Kinsky von Chinic und Tettau, 9. kesäkuuta 1843 Praha, Böömi, Itävallan keisarikunta – 21. kesäkuuta 1914 Wien, Itävalta-Unkari) oli itävaltaunkarilainen kirjailija ja radikaali pasifisti, jolle luovutettiin ensimmäisenä naisena Nobelin rauhanpalkinto vuonna 1905.
Anneli Repola
Marja Anneli Risku (o.s. Repola, s. 5. maaliskuuta 1954 Seinäjoki) on suomalainen pikaluistelija.
Bertha von Suttner
Elämä ja toiminta
Bertha von Suttner oli köyhtyneen itävaltalaisen sotamarsalkan tytär ja varakkaan Suttnerin perheen kotiopettajatar vuodelta 1873 lähtien. Hänet palkkasi insinööri ja kirjailija, paroni Arthur Gundaccar von Suttner, mutta perhe vastusti asiaa. Bertha Suttnerin vastaus oli hakeutuminen Alfred Nobelin palvelukseen 1876, ja näin hänestä tuli Nobelin Pariisin asunnon sihteeri ja taloudenhoitaja. Tästä tehtävästä hän luopui hoidettuaan sitä vain viikon ennen kuin palasi Wieniin ja nai salaisesti Arthur Gundaccar von Suttnerin.
Anneli Repola
Anneli Repola edusti Suomea Lake Placidin 1980 talviolympialaisissa, joissa hän osallistui kaikille matkoille. Hän sijoittui 15:nneksi 3 000 metrin, 20:nneksi 500 metrin, 21:nneksi 1 500 metrin ja 28:nneksi 1 000 metrin kilpailussa. Yleisluistelun MM-kilpailujen yhteispisteissä hän sijoittui 15:nneksi vuonna 1971. Kaikkiaan hän osallistui MM-kilpailuihin neljä kertaa ja EM-kilpailuihin kerran.
Bertha von Suttner
Elämä ja toiminta
Bertha von Suttnerista tuli johtava hahmo Itävallan sodanvastaisessa toiminnassa, kun hän julkaisi teoksen Die Waffen nieder! (suom. Aseet pois!, 1895) vuonna 1889. Teoksen kirjoittamiseen vaikuttivat von Suttnerin kokemukset Venäjän–Turkin sodasta, jossa hän oli ollut Punaisen Ristin palveluksessa. Von Suttner perusti kotimaahansa pasifistiorganisaation vuonna 1891. Hän saavutti kansainvälistä kuuluisuutta toimittamalla kansainvälistä pasifistista julkaisua, joka oli saanut nimensä Bertha von Suttnerin teoksen Die Waffen nieder! mukaan. Hän toimitti lehteä vuosien 1892 ja 1899 välisen ajan.
Anneli Repola
Seuratasolla Repola edusti Seinäjoen Urheilijoita, ja häntä valmensi Aimo Klemetsö. Hän voitti sprinttereiden Suomen-mestaruuden vuosina 1971 ja 1980 sekä yleisluistelijoiden Suomen-mestaruuden vuonna 1980. Hän paransi Suomen-ennätyksiä eri matkoilla ja yhteispisteissä yhteensä 14 kertaa vuosina 1979 ja 1980. Hänestä käytettiin lempinimiä "Ansku" ja "Musta pantteri".
Bertha von Suttner
Elämä ja toiminta
Von Suttnerin pasifismi sai vaikutteita H. T. Bucklen, Herbert Spencerin sekä Charles Darwinin teoksista. Vaikka hänen henkilökohtainen kontaktinsa Alfred Nobeliin oli varsin lyhytaikainen, niin he jatkoivat kirjeenvaihtoa aina Nobelin kuolemaan 1896 saakka. On hyvin uskottavaa, että Bertha von Suttnerilla oli merkittävä vaikutus Nobeliin, kun tämä asetti rauhanpalkinnon testamenttisäädöksensä palkintojen joukkoon. Tämän palkinnon hän sai vastaanottaa vuonna 1905. Hänet on ikuistettu myös Itävallan käyttämiin kahden euron kolikkoihin.
Anneli Repola
Anneli Repolan tytär Elina Risku on myös pikaluistelija. Elina Risku rikkoi helmikuussa 2011 äitinsä hallussa olleen 30 vuotta vanhan kotimaan ratojen 500, 1 500, 1 000 ja 3 000 metrin matkojen yhteispisteiden Suomen-ennätyksen.
Bertha von Suttner
Elämä ja toiminta
Bertha von Suttner kuoli Wienissä 71-vuotiaana. Viikon kuluttua hänen kuolemastaan, 28. kesäkuuta 1914, serbinationalisti Gavrilo Princip ampui arkkiherttua Frans Ferdinandin Sarajevossa, mikä johti välillisesti ensimmäisen maailmansodan syttymiseen heinäkuun lopulla 1914. Saksassa von Suttnerin kirjat poistettiin kirjastoista Adolf Hitlerin valtaannousun jälkeen vuonna 1933 ja ne joutuivat julkisesti poltettaviksi.
Georgia on My Mind
”Georgia on My Mind” on Hoagy Carmichaelin säveltämä musiikkikappale vuodelta 1930. Se tunnetaan populaari- ja jazzmusiikin standardina ja Georgian osavaltion tunnuslauluna. Suomeksi sen on levyttänyt Reijo Taipale vuonna 1976 Helena Eevan sanoin nimellä ”Muistelen Georgiaa”.
Kappale syntyi, kun Carmichaelin saksofonistiystävä Frankie Trumbauer ehdotti, että tämä tekisi kappaleen Georgian osavaltiosta. Nimen keksi Carmichaelin opiskelutoveri Stuart Gorrell, joka myös auttoi kappaleen sanoittamisessa. Pankkialalle päätynyt Gorrell ei sanoittanut enää yhtään kappaletta ”Georgia on My Mindin” jälkeen. Vaikka häntä ei ollut virallisesti merkitty sanoittajaksi, Carmichael lähetti hänelle säännöllisesti sovitun osuuden rojalteista.
Carmichaelin ensinauhoituksessa 15. syyskuuta 1930 oli mukana joukko ajan musiikin huippunimiä, muun muassa kornetisti Bix Beiderbecke, pasunisti Jack Teagarden, saksofonistit Jimmy Dorsey ja Pee Wee Russell sekä viulisti Joe Venuti. Ensimmäisenä singlelistalle nousi kappaleella Frankie Trumbauerin orkesteri laulaja Art Jarrettin kanssa. Ray Charlesin vuoden 1960 versio nousi listaykköseksi ja voitti kaksi Grammy-palkintoa. Myös Willie Nelson voitti kappaleella Grammyn vuonna 1979, ja samana vuonna kappale otettiin Georgian viralliseksi tunnuslauluksi.
Hirvensarvisaniainen
Huonekasvina hirvensarvisaniainen on vaikeahoitoinen, koska se vaatii kostean ilman. Kasvupaikan on oltava kevyesti varjoisa ja lämmin. Saniainen kastellaan upottamalla veteen, kuivumista se ei kestä.
Soittimia
Soittimia on ranskalaisen taiteilijan Fernand Légerin kubistinen maalaus vuodelta 1926, kooltaan 65×50 cm. Ateneumin taidemuseo sai sen kokoelmiinsa lahjoituksena vuonna 1938.
Légerin Soittimia on kubistinen maalaus, joka on puhtaasti geometrisia muotoja sisältävä asetelma aiheesta joka oli melko yleinen kubisteille. Maalaus kuuluu Légerin mekaanisen ja puristisen kauden teoksiin. Vaiheelle on ominaista muodon selkeys.
Lähteet
Anja Olavinen: Fernand Léger: Soittimia. Teoksessa Ateneum-opas. Toim. Timo Huusko, 2007, s. 97. ISBN 978-951-53-2994-3
Guanomerimetso
Guanomerimetso (Phalacrocorax bougainvilliorum) on eteläamerikkalainen merimetso. Sen esiintymisalue käsittää Perun ja Pohjois-Chilen rannikon sekä Argentiinan eteläosaa. René-Primevère Lesson kuvaili lajin holotyypin Chilen Valparaisosta vuonna 1837, ja nimesi lajin Louis Antoine de Bougainvillen kunniaksi.
Issyk-Kulin alue
Alueen hallinnollinen keskus on 71 300 asukkaan Karakol (2016). Koko alueen väkiluvuksi arvioitiin 470 100 asukasta. Väestöstä kaupunkilaisiksi kirjattiin 133 000 ja maaseutuasukkaiksi 337 100 henkeä.
Paikallishallintoa varten alue jakautuu viiteen piiriin. Alueella on kolme kaupunkia ja kaksi kaupunkityyppistä taajamaa. Kaupungeista kaksi tilastoidaan piiritason hallinnollisten yksiköiden rinnalla (Karakol ja Balyktšy; molempiin kaupunkialueisiin kuuluu myös kaupunkityyppinen taajama), yksi osana piirihallintoa (Tšolpon-Ata). Alueen kaupungit ja piirit ovat:
Sota (maalaus)
Sota on taiteilija Helge Dahlmanin öljymaalaus kankaalle, 100 × 146 cm. Teos valmistui vuosina 1946–1948. Ateneumin taidemuseo osti sen kokoelmiinsa vuonna 1995.
Sota esittää kubismin ja osin surrealismin keinoin neljä ihmistä. Eniten haavoittunut on ahkiossa, vierellään sodan mieletön hengetär ja koneritari. Teoksen värimaailmaa ovat kirkkaat perusvärit.
Helge Dahlmanilla oli itsellään kokemusta sodassa haavoittumisesta, kun hän 17-vuotiaana haavoittui siellä ja hänen vasen kätensä amputoitiin. Hän opiskeli taiteilijaksi Suomen Taideakatemian koulussa Helsingissä vuosina 1942–1944.
Transformers: Revenge of the Fallen (videopeli)
Transformers: Revenge of the Fallen on Activisionin julkaisema kolmannen persoonan ammuntapeli, joka julkaistiin kesäkuussa. Peli perustuu elokuvaan Transformers: Kaatuneiden kosto
Windows, PlayStation 3 ja Xbox 360
Revenge of the Fallen on jaettu kahteen tehtävään, joko pelata Autoboteilla tai Decepticoneilla. Peli seuraa hyvin pitkälti elokuvan juonta, mutta muutamilla lisäjuonilla ja hahmoilla. Toisin kuin edellisessä pelissä pelaaja voi tällä kertaa valita haluamansa juoneen liittyvät tehtävät. Mutta tietyt tehtävät on pakko suorittaa saadakseen auki muut tehtävät ja päästäkseen taistelemaan itse Fallenia (joka on viimeinen loppuvastus molemmissa kampanjoissa) vastaan. Jokaisella hahmolla kaksi eri tuliasetta käytössä ja lisäksi heillä on erikoiskyvyt, joiden pitää latautua uudelleen heti käytön jälkeen ennen kuin sitä voi käyttää uudelleen. Pelin aikana ihmishahmoja nähtiin harvemmin kuin robotteja.
Mukana on myös online-peli mahdollisuus viidellä eri moodilla, kuten Deathmatch jossa pelaajat voivat otella toisiaan vastaan millä tahansa hahmoilla. Tämän lisäksi he voivat otella ryhmänä.
PlayStation 2 ja Wii
Muihin versioihin nähden PlayStation 2:lla ja Wiillä käytössä on vain kaksi pelitilaa. Kampanjatila on yhdistetty yhdeksi kokonaiseksi tarinaksi, jossa pelataan lähes vuorotellen Autoboteilla ja Decepticoneilla. Areenatila on kaksinpeli, jossa pelaajat saavat valita itselleen oman hahmonsa kuudesta käytettävissä olevista hahmoista. Tarkoitus on yhteispelillä tuhota vastaan tulevat viholliset.
Hahmot
‡Hahmo on saatavilla G1-muodossaan lisäsisällön kautta.
≠Hahmolle on saatavilla uusi väri.
×Hahmon saa käyttöön vain moninpelitilaan lisäsisällön kautta.
§Hahmolle on saatavilla uusi väri lisäsisällön kautta.
±Hahmo on saatavilla sekä kampanjaan että moninpelitilaan lisäsisällön kautta.
Vastaanotto
Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 6/10. Peli sai kritiikkiä toistavuudesta, oudosta ohjausasettelusta, heikosta tekoälystä ja esityksestä.
Havaijin kieli
pienoiskuva|Havaijinkielisen sanomalehden etusivu vuodelta 1878 Havaiji (omakielinen nimi: ʻŌlelo Hawaiʻi ) on havaijilaisten alkuperäinen kieli, jota puhutaan Havaijilla. Havaijin kieli kuuluu polynesialaisiin kieliin. Sen lähimpiä sukulaiskieliä ovat tahitin, marquesasin ja maorin kielet. Hiukan etäisempiä sukulaiskieliä ovat samoan ja tongan kielet. Havaijin ja sen lähimpien sukulaiskielten perussanasto on niin samankaltaista, että yksinkertainen kommunikointi kielten välillä on mahdollista.
Mednikovo
Mednikovon kunnan pinta-ala on 290,24 neliökilometriä. Se rajoittuu kaakossa Staraja Russan piirin Zalutšjen, lounaassa Novoselskin, lännessä Staraja Russan ja pohjoisessa Vzvadin kuntiin sekä idässä Parfinon piiriin. Pinta-alasta 65,9 % on metsää ja 28,3 % maatalousmaata. Seudun jokia ovat Lovat, Polist, Redja, Sominka ja Ratulja.
Havaijin kieli
Tunnettuja murteita havaijilla ei ole. Kielen katsotaan olevan erittäin uhanalainen.
Mednikovo
Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu 18 kylää: Anišino, Bragino, Davydovo, Filatovo, Kijevo, Kozlovo, Krjukovo, Kudrovo, Malyje Gorby, Novoje Ramuševo, Podborovje, Ramuševo, Sadovo, Šahovo, Šapkino, Sobolevo, Starikovo ja Staroje Ramuševo. Toiseksi suurin asutuskeskus on vajaan 300 asukkaan Davydovo. Kahdessa kylässä ei ole lainkaan vakituista asutusta. Davydovon kunta liitettiin Mednikovoon vuonna 2010.
Seudun elintaso on alhainen. Työikäisistä 24 % ei käy ansiotöissä ja työssäkäyvistä 79 % työskentelee kunnan ulkopuolella. Paikallisista elinkeinoista tärkeimmät ovat maa- ja metsätalous (42,8 %) sekä erilaiset palvelut. Suurin työnantaja on valtion omistama metsäteollisuusyritys.
Havaijin kieli
Puhujat ja status
Lähetystyöntekijöiden saavuttua Havaijisaarille vuonna 1820 kielen asema alkoi tasaisesti heikentyä, ja lopulta englanti syrjäytti sen lähes täysin. 1970-luvun alun jälkeen havaijin kieli on kuitenkin noussut uudestaan käyttöön joillain alueilla, joilta se oli kadonnut. Kieltä on pyritty pelastamaan perustamalla kielikouluja, joissa lapset opettelevat kieltä.
Mednikovo
Mednikovosta ja Davydovosta on maantieyhteydet Staraja Russaan. Molempien kylien palveluihin kuuluvat lastentarha tai alakoulu, kulttuuritalo, kirjasto, lääkintäasema ja posti.
Havaijin kieli
Puhujat ja status
Havaijin osavaltion perustuslain mukaan osavaltion viralliset kielet ovat englanti ja havaiji. Lisäksi osavaltion tulee perustuslain mukaan tukea kielen sekä Havaijin historian ja kulttuurin opetusta.
Opetus
Havaijin osavaltion julkisista kouluista 22 tarjoaa havaijin kielen opetusta kielikylvyn kautta. Näissä ns. Kaiapuni-kouluissa opetuskieli on havaiji 5. luokkaan asti, jonka jälkeen lapsille aletaan opettaa englantia.
Yliopistotasolla kieltä voi opiskella Havaijin yliopistossa Mānoan ja Hilon kampuksilla.
Konsonantit
Havaijissa on kahdeksan konsonanttifoneemia. Äänteet ovat saman foneemin  allofoneja, kuten  ja mahdollisesti myös  ovat :n allofoneja. voi ääntyä paitsi sellaisenaan tai velarisoituneena myös yksitäryisenä tremulanttina.
Klenbuteroli
Klenbuteroli on lääkeaine, joka kehitettiin alkujaan pitkävaikutteiseksi beetasympatomimeetiksi, yölliseksi astmalääkkeeksi. Sitä käytetään sen anabolisten vaikutuksensa takia laajasti myös laittomana pihvilihan kasvattajana ja dopingaineena.
Havaijin kieli
Konsonantit
Konsonanttifoneemien pienen määrän takia muiden kielten sanat saattavat muuttua huomattavastikin, kun niitä lainataan havaijiin; esimerkiksi englannin konsonantteja vastaa havaijin. Toisaalta lainasanat saatetaan myös ääntää osittain tai kokonaan lähtökielen, yleensä englannin, äänteitä käyttäen.
Klenbuteroli
Klenbuteroli kuuluu beeta-2-agonisteihin, joita käytetään yleisesti astman hoitoon. Klenbuterolia käytetään erityisesti eläinten astman hoidossa. Klenbuterolilla on kuitenkin myös anabolinen vaikutus, ja sen ansiosta luustolihasten valkuaisainepitoisuus kasvaa ja glykogeeni sekä rasva palavat. Lihassyiden suhteellinen osuus kasvaa, ja käytännössä siis voima ja nopeus paranevat. Koe-eläimissä klenbuteroli on vaikuttanut lihaksiin jo muutamissa päivissä.
Havaijin kieli
Vokaalit
Havaijissa on viisi vokaalifoneemia:. Kukin voi esiintyä lyhyenä tai pitkänä. Diftongeja ovat lyhyet diftongit sekä pitkät diftongit. Pitkät ja lyhyet vokaalit eroavat keston lisäksi myös laadullisesti.
Klenbuteroli
Klenbuteroli on kielletty Yhdysvalloissa ja monissa Euroopan maissa lihakarjan kasvatukseen, mutta sitä käytetään silti melko yleisesti. Lihasta kasvattavan ja rasvaa polttavan vaikutuksen takia urheilijat käyttävät klenbuterolia dopingaineena. Monet urheilijat ovat syyttäneet positiivisesta dopingnäytteestä klenbuterolilla saastunutta lihaa.
Havaijin kieli
Prosodia ja fonotaksi
Havaijin tavujen rakenne on (K)V1(V2), jossa K on konsonantti, V1 pitkä tai lyhyt vokali ja V1(V2) mikä tahansa sallittu diftongi. Lainasanoissa saattaa esiintyä konsonanttiklustereita.
Sanapaino on lyhyissä sanoissa toiseksi viimeisellä tavulla, diftongilla tai pitkällä vokaalilla. Pitkissä sanoissa sanapainon sijainti on epäsäännönmukainen. Sanapainon sijainti riippuu tavujen pituudesta: kaikki pitkän konsonantin tai diftongin sisältävät tavut ovat painollisia, kun taas lyhyen vokaalin sisältävät tavut voivat olla painollisia. Painon sijoittamiseen liittyvät säännöt ovat monimutkaiset, ja vaikka sanapainoa on luonnehdittu ennustamattomaksi, koneoppimisen avulla paino on pystytty sijoittamaan oikein 96 prosentissa sanoista.
Ortografia
Havaijin kieltä on luonnehdittu pehmeäksi, sointuvaksi ja melodiseksi kieleksi. Kieli on vokaalivoittoista, sillä siinä ei ole konsonanttirykelmiä ja jokainen tavu päättyy vokaaliin. Kielessä ei myöskään ole sibilantteja, kuten s-äännettä, mikä tekee siitä erityisen soveltuvan laulamiseen.
Havaijin kielen tutkimus alkoi 1820-luvulla, kun Uudesta-Englannista saapui Havaijille protestanttisia lähetyssaarnaajia. He halusivat opetella kielen pystyäkseen käännyttämään havaijilaisia kristinuskoon. He ottivat käyttöön siirtokirjoitusjärjestelmän, jolla kuvata kielen äänteitä. Vokaalien latinisointi oli melko helppoa. Konsonantit tuottivat enemmän vaikeuksia, sillä jotkin konsonantit näyttivät vaihtelevan sattumanvaraisesti tai olevan kahden konsonantin välimuotoja. Tällaisia pareja olivat k/t, v/w ja l/r. Ongelma ratkaistiin valitsemalla vaihtoehdoista toinen. Glottaaliklusiilia kuvaamaan valittiin käänteinen heittomerkki ʻ ja pitkää vokaalia yläviiva.
Nykyisin kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. Raamattu käännettiin kokonaisuudessaan havaijiksi ensimmäisen kerran 1837 tosin kolmessa osassa.
Havaijin vokaalit ovat: Yläviivan kanssa jokainen vokaali ääntyy pitkänä, mutta muuten samanlaisena.
Diftongit ai, ae, au, ao, ei, eu, oi, ou, iu ääntyvät kuten suomessakin, paitsi ai ääntyy /əi/ ja au /əu/. Joskus a ääntyy yksinäänkin /ə/.
Havaijin konsonantit ovat: Englannin kielestä havaijiin lainatuissa sanoissa konsonantit korvataan havaijin äänteillä seuraavasti: Havaijin kielen aakkosjärjestys poikkeaa latinalaisia aakkosia käyttävien kielten järjestyksistä melkoisesti: havaijissa vokaalit tulevat ensin ja vasta sen jälkeen konsonantit. Aakkosjärjestys on siis seuraavanlainen: A, E, I, O, U, H, K, L, M, N, P, W, ‘.
Kielioppi
Havaijin kielessä tavun toistaminen voi muuttaa sanan merkitystä, kuten muissakin polynesialaiskielissä. Tavun toistaminen viittaa usein toistuvaan tekemiseen. Etuliitteitä käytetään paljon, esimerkiksi monikkoa kuvaamaan. Verbien taivutuksessa tärkeää on aspekti eli se, onko tekeminen alkanut tai päättynyt. Duaali on käytössä. Nomineilla ei ole sukua. Sanajärjestyksessä predikaatti edeltää subjektia ja adjektiivi seuraa pääsanaansa.
Suurimmalla osalla substantiiveista ei ole erillistä monikkomuotoa, joidenkin ihmisiä (tai ihmisen kaltaisia) kuvaavien substantiivien kohdalla monikko muodostetaan pidentämällä vokaali: Kysymyksessä voidaan käyttää kysymyssanoja tai nousevaa intonaatiota väitteen muotoisen lauseen lopussa.
Sanasto
Havaijin kielellä on sanastollisia yhtäläisyyksiä rarotongan, tuamotun, tahitin, maorin, marquesasin ja rapanuin kielten kanssa.
Havaijin sanasto on perinteisesti rikas niillä elämänalueilla, jotka olivat havaijilaisia lähellä. Sanojen käyttö kuvaannollisessa merkityksessä oli alun perin suhteellisen yleistä, mutta tällainen kielenkäyttö on nykyisin harvinaista. Eurooppalaisen kulttuurin saavuttua saarille kieleen alettiin omaksua paljon englanninkielisiä lainasanoja, joiden äänneasu mukautettiin havaijin kieleen. Koska havaijissa on vain kahdeksan konsonanttia ja englannissa 24, moni havaijin konsonantti saa edustaa useaa englannin konsonanttia.
Persoonapronominit havaijiksi: Lukusanat 1–10 havaijiksi:
Backseat (kappale)
Backseat on suomalaisen hard rock-yhtyeen Peer Güntin yksi tunnetuimmista kappaleista. Se julkaistiin singlenä yhtyeen samannimiseltä albumilta Backseat vuonna 1986, jolloin se nousi Suomen virallisen listan sijalle 14. Kappaleen ovat säveltäneet Timo Nikki, Teijo Erkinharju ja Teijo Kettula. "Backseat" valittiin Peer Güntin parhaaksi kappaleeksi Radio Rockin Suurimmat Yhtyeet-äänestyksessä ja "parhaaksi ajobiisiksi" Radio Cityn äänestyksessä kesällä 2012.
Singlen B-puolena on kappale nimeltä "Little Squeezer". "Backseat" on myös julkaistu Peer Güntin jokaisella live- ja kokoelmalevyllä.
Jing Gong
Jing Gong (JG) on kiinalainen Airsoft-aseiden valmistaja, joka on tunnettu varsinkin G36C-aseestaan. Jing Gong valmistaa myös muita G3- ja G36-sarjan aseita, MP5-aseita, M4A1-asetta ja HK416-nimistä asetta ja monia muita.
Everstin tyttäret
Everstin tyttäret on Mainos-TV:n televisionäytelmä vuodelta 1967. Se on Ritva Nuutisen käsikirjoittama ja ohjaama sovitus uusiseelantilaisen Katherine Mansfieldin novellista The Daughters of the Late Colonel. Siinä kaksi aikuista naimatonta tytärtä selvittelee elämän monimutkaisia kuvioita ankaran eversti-isänsä kanssa.
Slow Ride
Slow Ride on brittiläisen rockyhtye Foghatin kappale. Se julkaistiin yhtyeen albumilla Fool for the City vuonna 1975. Albumin versio kappaleesta kestää 8 minuuttia ja 14 sekuntia, mutta singlejulkaisun pituus on lyhennetty 3 minuuttiin ja 56 sekuntiin. Kappale esiintyy myös Guitar Hero III: Legends of Rock -videopelissä.
Tuomas Henrikin Jeesuksen Kristuksen Bändi
Tuomas Henrikin Jeesuksen Kristuksen Bändi on oululainen yhtye.
Margareta Ahlstedt-Willandt
Margareta Ahlstedt-Willandt (27. elokuuta 1889 Helsinki  – 29. toukokuuta 1967 ) oli suomalainen tekstiilitaiteilija ja taideteollisen kutomon perustaja.
Ahlstedt-Willandtin vanhemmat olivat taiteilijat Fredrik Ahlstedt ja Nina Lignell ja puoliso vuidesta 1929 Otto Wilhelm Willandt. Kuusi luokkaa yhteiskoulua käynyt Ahlstedt-Willandt valmistui Taideteollisesta keskuskoulusta 1912. Kudonnan opintoja hän harjoitti Wetterhoffin kotiteollisuusopistossa.
Ahlstedt-Willandt suunnitteli erityisesti kuvakudoksia ja mattoja. Hän sai useita palkintoja, kuten hopeamitalin taideteollisuusnäyttelyissä Barcelonassa 1929 ja Milanossa 1933, kultamitalin Pariisin maailmannäyttelyssä 1937. Ahlstedt-Willandtin perustama kutomo Helsingissä työllisti kymmenkunta henkilöä ja sen tuotteita myytiin paitsi Suomeen, myös ulkomaille. Viimeisen yksityisnäyttelynsä hän piti 1964.
Helena Telkänranta
Helena Telkänranta (ent. Tengvall, s. 1965) on tiedeviestintä- ja tutkimusyritys Arador Innovations Oy:n perustaja ja toimitusjohtaja. Hänet tunnetaan myös tietokirjailijana, jonka erikoisala on eläinten käyttäytymis- ja kognitiotiede. Koulutukseltaan hän on biologi.
Tutkimus
Telkänranta on toiminut tutkijana Bristolin yliopistossa Britanniassa. Hänen päätutkimuskohteenaan on kehittää uusia menetelmiä, joilla eläinten tunnetiloja voi mitata lämpökameran avulla. Telkänranta on tutkinut eläinten käyttäytymistä ja kognitiota myös Helsingin yliopiston eläinlääketieteellisessä tiedekunnassa. Yksi hänen tutkimuskohteistaan on ollut sikaloissa esiintyvän hännänpurennan lievittäminen kehittämällä pureskeluesineitä, jotka korvaisivat kasvillisuuden ja muun luontaisen pureskeltavan puuttumista. Toisessa hänen vetämässään hankkeessa testattiin lämpökuvantamisen käyttöä eläinten tunnetilojen mittaamisessa yhteistyössä Tiedekeskus Heurekan kanssa. Telkänranta on osallistunut myös Tekesin rahoittamaan Vetformula-tutkimushankkeeseen, jossa kehitettiin keinoja kissojen lääkinnän helpottamiseksi. Vuosina 1996–1997 hän osallistui eläinlääketieteellisen tiedekunnan kenttätutkimukseen virikkeiden vaikutuksesta kanojen hyvinvointiin.
Kirjat, lehtiartikkelit ja TV-ohjelmat
Telkänrannan kirjoittamia kirjoja ovat mm. Eläin ja ihminen - Mikä meitä yhdistää? (SKS 2016), Millaista on olla eläin? (SKS 2015), ''The Baltic Sea. Discovering the Sea of Life (Baltic Marine Environment Protection Commission 2006), Pienlemmikkien virikeopas (Sanasilta 2006), Kanojen maailma (Sanasilta 2004), Matka kissan mieleen (Sanasilta 2002), Lattiakanalaopas (Farma Maaseutukeskus 1999) ja Ymmärrä lemikkiäsi'' (WSOY 1995). Telkänranta oli päätoimittajana historiateoksessa ''Laulujoutsenen perintö. Suomalaisen ympäristöliikkeen taival'' (WSOY 2008).
Telkänranta kirjoittaa lehtiartikkeleita Tiede-lehteen, jossa hänen aiheinaan ovat olleet mm. eläinten käyttäytyminen, oppimiskyky ja tunne-elämä, ihmisen evoluutio ja cleantech-teknologiat. Telkänrannan artikkeleita ovat julkaisseet myös mm. Helsingin Sanomat, Eläinmaailma, Suomen Luonto, Suomen Eläinlääkärilehti ja Käytännön Maamies -lehden sisarjulkaisu, koti- ja tuotantoeläinten terveyden ammattiehti KMVET. Lisäksi hän on käsikirjoittanut eläin- ja luontoaiheisia TV-dokumentteja, muun muassa Vipeltäjät - asiaa lemmikeistä -sarjan, jota esitettiin TV2:lla 1990-luvun lopulla.
Muu toiminta
Ympäristöjärjestö WWF:n Suomen ja Nepalin toimistot käynnistivät vuonna 2005 Telkänrannan aloitteesta projektin, joka vähentää aasialaisten työnorsujen koulutuksessa käytettävää väkivaltaa ja sen aiheuttamia ihmisten kuolemantapauksia viemällä positiiviseen vahvistamiseen perustuvan eläintenkoulutuksen tietotaitoa aasialaisten norsunkouluttajien ulottuville. Hankkeen jatkajaksi perustettiin vuonna 2008 järjestö nimeltä Working Elephant Programme of Asia (nykyiseltä nimeltään Elephant Experts), jossa Telkänranta toimii puheenjohtajana.
Suomalaisen kananhoidon kehittämisessä Telkänranta on ollut mukana pitäessään vuosina 1997–1999 kananhoitokursseja ja maatilakohtaista neuvontaa osana Farma Maaseutukeskuksen Eettisen tuotannon projektia. Projektilla tuotiin Suomeen avokanaloiden suunnittelun ja hoidon tietotaitoa sellaisten kananmunantuottajien ulottuville, jotka olivat kiinnostuneita siirtymään häkkikanaloista (tuolloin ainoa suuren mittakaavan munantuotantotapa Suomessa) muihin tuotantotapoihin.
Hellcats
Hellcats on yhdysvaltalainen teinidraama, jonka pääosia näyttelevät Alyson Michalka, Ashley Tisdale, Robbie Jones ja Matt Barr. Se perustuu Kate Torgovnickin Cheer: Inside the Secret World of College Cheerleaders -kirjaan. Sarjan esittäminen aloitettiin Yhdysvalloissa The CW:n kanavalla syyskuussa 2010. The CW ilmoitti toukokuussa 2011 lopettavansa Hellcatsin esittämisen ensimmäisen kauden jälkeen.
Sarjassa seurataan Marti Perkinsin (Alyson Michalka) elämää oikeustieteellisessä yliopistossa, jossa hänen on liityttävä koulun cheerleading-joukkueeseen saadakseen apurahaa koulussa pysymistä varten.
Tuotanto
Kun Tom Wellingin lupautui vastaavaksi tuottajaksi The CW:n tulevalle cheeleadersarjalle, tunnettiin se vielä nimellä "Cheer". Ensimmäisinä rooleihin kiinnitettiin Aly Michalka ja Gail O'Grady. Heti heidän jälkeen cheeleaderjoukkueen kapteenin rooliin valittiin Ashley Tisdale.
Sarjan pilottijakso kuvattiin Vancouverissa huhtikuussa 2010.
Ensiesityksessä Tisdalen hahmon nimi oli Sierra Sloan, mutta se muutettiin lopulliseen versioon muotoon Savannah Monroe.
Farmakokinetiikka
Farmakokinetiikka (farmakon, rohdos, lääke; kinein, liikkua) on farmakologian osa-alue, joka keskittyy lääkeaineen vaiheisiin elimistössä, toisin sanoen sen imeytymiseen eri reittejä, jakaantumiseen elimistössä, sekä eliminoitumiseen eli aineenvaihduntaan, ja erittymiseen pois elimistöstä.
Lääkeaineiden eliminoitumiseen liittyy usein geneettisiä eroja yksilöiden välillä. Näitä tutkii farmakogenetiikka.
Mitáta
Mitáta on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kytheran saarella ja kuuluu Kytheran kuntaan, Saarten alueyksikköön ja Attikan alueeseen. Kylän väkiluku on 73 (vuonna 2011).
Mitáta sijaitsee Kytheran keskiosassa. Se muodostaa laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Μητάτων, Topikí Koinótita Mitáton), johon kuuluvat varsinaisen Mitátan kylän lisäksi kylät Agía Móni, Avlémonas, Palaiópoli ja Viarádika. Koko yhdyskunnan väkiluku on 192. Mitátan kylä on rakennettu ylätasangolle, laakson reunalle. Laakson rinteet on pengerretty, ja rinteillä on useita lähteitä. Kylän maaperä koostuu enimmäkseen hiekasta, jonka seassa on fossiileja. Mitátan kylän lähellä sijaitsee Tsákonaksen rotko, jossa on luolia, lähteitä, vesimyllyjä sekä kirkkorakennuksia.
Kylän asukkaat saavat nykyään elantonsa enimmäkseen maataloudesta ja matkailusta. Kylässä kasvatetaan esimerkiksi omenoita. Elokuisin kylässä järjestetään viinifestivaali.
Etymologia ja historia
Mitáta (monikossa mitáto) on saanut nimensä mitátosta, jolla tarkoitetaan paikkaa, jossa valmistetaan juustoa ja käytetään lampaiden suojapaikkana. Aikaisemmin kylän alueella onkin ollut useita mitátoja. Myös alueen luolia on käytetty karjan suojapaikkoina.
1900-luvun aikana Kytheran saaren ympäristössä oli viisi suurta maanjäristystä, joista suurin oli voimakkuudeltaan 7,5 momenttimagnitudia ollut vuoden 1903 maanjäristys. Järistys aiheutti tuhoja Mitátassa. Tammikuussa 2006 voimakkuudeltaan 6,9 momenttimagnitudin maanjäristys tapahtui Kytheran lähistöllä. Järistys tuntui laajassa osassa Kreikkaa sekä useissa muissa Välimeren alueen maissa. Maanjäristys aiheutti tuhoja enimmäkseen Mitátan kylässä, missä kivestä rakennettuja taloja ja kirkkoja vaurioitui. Samoin järistyksen aikaansaama maanvyöry tuhosi siellä tien käyttökelvottomaksi.
Under a Violet Moon
Under a Violet Moon on folk rock -yhtye Blackmore’s Nightin toinen albumi. Albumi julkaistiin 13. heinäkuuta 1999 Steamhammer US -levy-yhtiön kautta.
Homeerinen kreikka
Homeerinen eli eeppinen kreikka on muinaiskreikan muoto, jota Homeros käytti 700-luvulla eaa. kirjoittaessaan runoelmansa Ilias ja Odysseia. Homeerinen kreikka on daktyylisessä heksametrissä kirjoitettua taidekieltä, joka perustuu arkaaisen kreikan kahteen murteeseen, joonialaiseen ja aiolialaiseen kreikkaan, sekä yhdistelee siihen myös vielä vanhempia piirteitä. Lisäksi teosten kieleen on myöhempien muokkausten myötä päätynyt myös uudempia kielimuotoja. Homeerinen kieli toimi koko antiikin kreikkalaisen eeppisen runouden runokielen perustana. Eeppisellä kreikalla kirjoitettua runoutta tuotettiin vielä vuoteen 400 saakka; sen viimeisiin edustajiin kuuluu Nonnoksen runoelma Dionysiaka.
Substantiivit
Ensimmäinen deklinaatio (a-deklinaatio)
Toinen deklinaatio (o-deklinaatio)
Kolmas deklinaatio
Muuta
Pronominit
'''Yksikön 1. persoona ('minä')'''
'''Yksikön 2. persoona ('sinä')'''
Renate Stecher
Renate Stecher (o.s. Meißner, s. 15. maaliskuuta 1950 Süptitz, Itä-Saksa) on Itä-Saksaa edustanut pikajuoksija ja kolminkertainen olympiavoittaja.
Homeerinen kreikka
Pronominit
'''Yksikön 3. persoona, maskuliini ('hän')'''
'''Yksikön 3. persoona ('hän', 'se') tai (harvemmin) määräinen artikkeli'''
Renate Stecher
Stecher menestyi jo nuorten arvokilpailuissa: hän voitti 16-vuotiaana nuorten Euroopan-mestaruuden 4 × 100 metrin viestissä, ja kaksi vuotta myöhemmin hän sai hopeaa viestin lisäksi 100:lla ja 200 metrillä. Aikuisten arvokilpailuihin hän osallistui ensimmäisen kerran Euroopan-mestaruuskisoissa 1969, missä sai hopeamitalin 200 metrillä ja kultaa 4 × 100 metrin viestissä. Seuraavissa EM-kilpailuissa 1971 hän voitti 100 metrin ja 200 metrin juoksut sekä sai hopeaa viestissä. Hän sivusi 100 metrin juoksun maailmanennätystä 11,0 ensimmäisen kerran elokuussa 1970 ja ylsi samaan aikaan heinäkuussa 1971 ja kesäkuussa 1972.
Homeerinen kreikka
Pronominit
Duaali ('he kaksi', 'ne kaksi') tai (harvemmin) määräinen artikkeli
Renate Stecher
Münchenin kesäolympialaisissa 1972 Stecher voitti kultaa 100 metrillä sähköajanoton maailmanennätyksellä 11,07 ja 200 metrillä ajalla 22,40, joka sivusi myös käsiajanoton maailmanennätystä. Viestijuoksussa hän saavutti hopeaa. Seuraavana vuonna Stecher alitti ensimmäisenä naisena käsiajanotolla 11 sekuntia 100 metrillä, kun hän juoksi kesäkuussa Ostravassa ajan 10,9 ja heinäkuun puolivälin jälkeen Dresdenissä ajan 10,8. Jälkimmäistä seuranneena päivänä hän teki ison parannuksen 200 metrin juoksun maailmanennätykseen ajallaan 22,1.
Homeerinen kreikka
Pronominit
'''Monikon 1. persoona ('me')'''
Renate Stecher
Stecher voitti Rooman EM-kilpailuissa 1974 kultaa 4 × 100 metrin viestissä maailmanennätysajalla 42,51 sekä saavutti hopeaa 100:lla ja 200 metrillä hävittyään niillä Puolan Irena Szewińskalle. Montrealin kesäolympialaisissa 1976 voitti viestissä kultaa sekä saavutti 100 metrillä hopeaa ja 200 metrillä pronssia.
Homeerinen kreikka
Pronominit
'''Monikon 2. persoona ('te')'''
Renate Stecher
Stecher oli lahjakas urheilija ja kilpaili pikajuoksun lisäksi myös pituushypyssä. Myöhemmin hän myönsi käyttäneensä aktiiviaikanaan anabolisia steroideja.
Homeerinen kreikka
Pronominit
'''Monikon 3. persoona ('he')'''
'''Monikon 3. persoona ('he', 'ne') tai (harvemmin) määräinen artikkeli'''
Interrogatiivipronominit, yksikkö ja monikko ('kuka', 'mikä', 'kumpi')
Verbit
Persoonapäätteet
Infinitiivi
Tapaluokat
Kontrahoidut verbit
Mennä-verbi
Tietää-verbi
Adverbit
Adverbiaalipäätteet
Sanasto
Homeroksen teoksissa (Ilias ja Odysseia) esiintyy noin 9000 eri sanaa, joista 1382 on erisnimiä. Jäljelle jäävistä 7618 sanasta 2307 on vain kerran esiintyviä (hapaks legomena).
Homeerisessa kielessä esiintyy monista sanoista ja nimistä erilaisia muotoja runomitan vaatimuksesta; esimerkiksi =  ('Akhilleus');  =  ('Olympos-vuori'). Kadonneen digamman vaikutus näkyy edelleen monissa sanoissa ja yhdistelmissä, vaikka kirjainta ei enää kirjoitettukaan näkyviin; esimerkiksi näennäisinä hiatuksina metristen kolonien sisällä sekä tavun sijaintiin perustuvissa pidennyksissä.
Esimerkki
'Homeros: Ilias'', 1. laulu, säkeet 1–12:'''
Alexandra Ahnger
Alexandra (Sascha) Ahnger (15. toukokuuta 1859 Kuopio – 9. syyskuuta 1940 Helsinki ) oli suomalainen laulajatar (altto, mezzosopraano ) ja laulunopettaja.
Alexandra Ahngerin vanhemmat olivat eversti Oskar Alfred Ahnger ja Alexandra (Alexandrine) von Koberwein. Hänen veljensä oli hyönteistutkija Constantin Ahnger. Ahnger opiskeli Smolnanssa Pietarissa 1877 ja Dresdenissä yksityisoppilaana ja konservatoriossa 1885–1888, samoin kuin useana vuonna Pariisissa mme Desirée Artôt de Pavillan ja mme Colonnen johdolla. Laulunopettajana hän toimi vuodesta 1888. Laulunopettaja Ahnger oli Nya svenska samskolanissa 1893–1896, Helsingin sokeainkoulussa 1903–1906, Helsingin konservatoriossa 1907–1927 ja myös yksityisesti. Ahngerin lauluoppilaina olivat muiden muassa Hanna Granfelt ja Alma Kuula.
Ahnger esitti Louhen osan Oskar Merikannon oopperassa Pohjan neiti vuonna 1908, samoin hän esiintyi muissakin oopperoissa ja konserteissa sekä piti omia konsertteja.
Fernando R. Capalla
pienoiskuva Fernando R. Capalla (s. 1. marraskuuta 1934) on filippiiniläinen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihki papiksi Jaron arkkihiippakuntaan Juan Nicolasora Nilmar 18. maaliskuuta 1961, ja hänet nimitettiin Davaon arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Grumentumin titulaaripiispaksi 2. huhtikuuta 1975. Piispaksi vihkiminen seurasi 18. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Bruno Torpigliani, jota avustivat Artemio G. Casas ja Jaime Lachica Sin.