cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Oh My God (Adelen kappale)
Oh My God on englantilaislaulaja Adelen kappale ja toinen single hänen neljänneltä studioalbumiltaan 30. Single julkaistiin 29. marraskuuta 2021, kymmenen päivää albumin julkaisun jälkeen. Kappaleen ovat kirjoittaneet Adele ja sen tuottaja Greg Kurstin.
Kappale nousi kymmenen parhaan singlen joukkoon useassa maassa, muun muassa Isossa-Britanniassa, Yhdysvalloissa ja Suomessa.
Kappaleen musiikkivideo julkaistiin 12. tammikuuta 2022.
Conquest Vehicles
Conquest Vehicles on kanadalainen autonvalmistaja, joka suunnittelee ja valmistaa käsityönä maastoautoja.
Yhtiön pääkonttori sijaitsee Torontossa. Conquest Vehiclesin valmistamia ajoneuvoja ei ole toimitettu Suomeen yhtäkään.
Knight XV
pienoiskuva|Knight XV Knight XV on täysin panssaroitu maastoauto. Mallin tuotanto on rajattu sataan yksilöön vuodessa. Vesa Keskinen on tilannut yhden ja on julkisuudessa luvannut laittaa auton asiakkaiden nähtäville Tuurin kyläkauppaan.
Ryan Lindgren
Ryan Lindgren (s. 11. helmikuuta 1998 Minneapolis, Minnesota) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka edustaa Yhdysvaltain NHL-seura New York Rangersin organisaatiota. Toukokuussa 2021 Lindgren teki Rangersin kanssa kolmevuotisen ja yhteensä yhdeksän miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen. Boston Bruins varasi hänet toisella kierroksella 49. pelaajana vuonna 2016.
Klemens
Klemens tai Clemens on latinalaisperäinen miehen etunimi. Nimi johtuu latinan sanasta Clemens, joka merkitsee lempeää, jalomielistä. Nimi on ollut muun muassa 14 paavilla, joista huomattavin, Pyhä Klemens I, on samalla myös yksi apostolisina isinä tunnetuista varhaiskristillisistä kirjailijoista. Muodossa Clemens nimi on nykyisinkin käytössä muun muassa Saksassa, muodossa Klemens myös Ruotsissa, Tanskassa ja Puolassa. Clemens esiintyy myös sukunimenä.
Suomessa nimi Klemens on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu vuoden 2019 loppuun mennessä alle sadalle henkilölle. Nimestä on Suomessa käytössä myös mukaelma Klemetti, mutta sekin on jäänyt harvinaiseksi. Klemensillä sen enempää kuin Klemetilläkään ei nykyisin ole suomen- eikä ruotsinkielisessä kalenterissa nimipäivää, mutta vuoteen 1907 saakka Klemensin nimipäivä oli 23. marraskuuta, paavi Klemens I:n muistopäivänä. . Myöhemmin sama päivä oli vuoteen 1994 saakka Klemetin nimipäivä.
Malta Eurovision laulukilpailussa
Malta osallistui ensimmäistä kertaa euroviisuihin vuonna 1971. Muutamat ensivuodet maa menestyi kuitenkin erittäin heikosti, ja sen takia maa vetäytyi kisoista vuonna 1975. Malta palasi kisoihin vuonna 1991. Maa ei ole voittanut kertaakaan, mutta se on parhaimmillaan sijoittunut toiseksi vuosina 2002 ja 2005. Vuonna 2003 (toiseksi viimeinen) maalla kuitenkin meni paljon huonommin. Vuonna 2006 maa sijoittui viimeiseksi, eikä kahtena sen jälkeisenä vuonna päässyt ollenkaan finaaliin. Vuonna 2009 maata edusti Chiara, joka oli aikaisemmin sijoittunut toiseksi ja kolmanneksi, mutta nyt sijoitus oli kahdeskymmenestoinen.
Kaksi ensimmäistä kappalettaan Malta esitti maltan kielellä. Loput on laulettu englanniksi, mutta vuoden viisussa oli myös muutama lause maltaa.
Kapellimestarit
Vuosina 1956–1998 Eurovision laulukilpailussa lauluja säesti suuri viihdeorkesteri jousineen, puhaltimineen ja komppiryhmineen. Jokainen maa lähetti kilpailuun oman kapellimestarin, joka vastasi laulun sovituksesta ison orkesterin säestämänä. Maltan kappale esitettiin ilman orkesterisäestystä vuonna 1998.
Posliinihyasintti
Posliinihyasintti eli sineposliinihyasintti (Puschkinia scilloides) on hyasinttien lähisukuinen sipulikasvi, jota käytetään koristekasvina. Maanalaisesta sipulista kasvaa kaksi lehteä ja 5–20 senttimetriä korkea kukinto. Kukat ovat sinertävän valkoiset ja kehälehdissä on tummemman siniset keskijuovat. Laji kukkii talvella tai varhain keväällä. Posliinihyasintti esiintyy alkuperäisenä Lounais-Aasiassa Turkista Kaukasiaan ja Iraniin. Laji on Pohjoismaissa joskus viljelykarkulainen. Suomessa sitä esiintyy yleistyvänä puutarhakarkulaisena eteläosassa ja posliinihyasintti on luokiteltu vakiintuneeksi tulokaskasviksi.
Tallulah
Tallulah on Yhdysvaltain kaupunki Louisianassa ja Madisonin piirikunnan pääkaupunki.
United States Census Bureaun mukaan Tallulah'n pinta-ala on 7,0 km², josta kaikki on maata. Vuoden 2000 väestönlaskennan mukaan kaupungissa on 9 189 asukasta, 3 016 taloutta ja 2 078 perhettä. Asukastiheys on 459,6/km². Kaupungin asukkaista 23,22 % on valkoisia, 74,79 % afroamerikkalaisia, 0,16 % intiaaneja, 0,19 % aasialaisia, 0,02 % Tyynenmeren saarelaisia, 0,13 % muista roduista ja 1,49 % kahdesta tai useammasta rodusta. Espanjalais- tai latinalaisamerikkalaisperäisiä on asukkaista 2,12 %.
Chaunté Lowe
Chaunté Lowe (o.s. Howard, s. 12. tammikuuta 1984 Templeton, Kalifornia) on yhdysvaltalainen korkeushyppääjä.
Hän sai pronssia Pan-Amerikan juniorimestaruuskilpailuissa 2003. Hän voitti vuonna 2004 sekä sisä- että ulkoratojen NCAA-mestaruuden. Samana vuonna hän osallistui Ateenan olympialaisiin, joissa karsiutui. Seuraavana vuonna hän voitti NCAA:n sisäratamestaruuden sekä MM-hopeaa Helsingin MM-kisoissa tuloksella 200. Kauden lopussa hän sijoittui IAAF:n yleisurheilufinaalissa neljänneksi. Vuonna 2006 Hän oli kahdeksas Moskovan sisäratojen MM-kisoissa. Hän voitti samana vuonna maansa mestaruuden sisä- ja ulkoradoilla.
Hän ei kilpaillut vuonna 2007 saatuaan lapsen. Seuraavana vuonna hän voitti Yhdysvaltojen mestaruuden. Pekingin olympialaisissa hän sijoittui alun perin kuudenneksi, mutta nousi lopulta vuonna 2017 pronssimitalistiksi kun edelle sijoittuneista Anna Tšitšerova, Jelena Slesarenko ja Vita Palamar hylättiin dopingin takia. IAAF:n yleisurheilufinaalissa hän oli viides. Vuonna 2009 hän voitti jälleen Yhdysvaltojen ulkoratamestaruuden. Berliinin MM-kilpailuissa hän oli seitsemäs ja IAAF:n yleisurheilufinaalissa neljäs. Hän voitti Yhdysvaltojen hallimestaruuden 2010. Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010 hän sai pronssia tuloksella 198.
Toukokuussa 2010 Howard Lowe hyppäsi 204 cm ja paransi Louise Ritterin nimissä ollutta lähes 22 vuotta vanhaa Yhdysvaltain ennätystä yhdellä senttimetrillä. 26. kesäkuuta hän paransi Yhdysvaltain ennätystä sentillä lukemiin 205 cm, jolla hän voitti Yhdysvaltain mestaruuden Des Moinesissa. Samana päivänä hän voitti hopeaa pituushypyssä ennätyksellään 690 cm. Vuonna 2012 Howard Lowe voitti Yhdysvaltain sisäratojen mestaruuden maansa ennätyksellä 202 cm. Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 hän saavutti kultaa tuloksella 198. Myöhemmin samana vuonna hän voitti Yhdysvaltojen ulkoratamestaruuden ja sijoittui kuudenneksi Lontoon olympialaisissa.
Lowe voitti Yhdysvaltojen ulkoratamestaruuden 2014. Saman vuoden maanosien cupissa hän sijoittui toiseksi. Hän voitti kotimaansa halli- ja ulkoratamestaruudet 2015. Pekingin MM-kilpailuissa hän jäi karsinnassa ilman tulosta. Hän voitti 2016 Ibero-Amerikan mestaruuden ja Yhdysvaltojen ulkoratamestaruuden. Rio de Janeiron olympialaisissa hän sijoittui neljänneksi.
Patrick Stewart
Patrick Stewart (s. 13. heinäkuuta 1940 Mirfield, Yorkshire, Englanti) on brittiläinen näyttelijä. Hänen tunnetuimpia roolejaan ovat olleet Jean-Luc Picard televisiosarjassa Star Trek – uusi sukupolvi ja Professori X elokuvissa X-Men (2000), X-Men 2 (2003), X-Men: Viimeinen kohtaaminen (2006), X-Men: Days of Future Past (2014) ja Logan (2017). Hän näyttelee myös Illuminatiin kuuluvaa varianttia Professori X:stä Marvel Cinematic Universen elokuvassa Doctor Strange in the Multiverse of Madness (2022).
Kotimaassaan Stewart tunnetaan myös teatterirooleistaan Shakespeare-näytelmissä.
The Masters 2015
The Masters 2015, sponsorinimeltään Dafabet Masters 2015, oli snookerin kutsuturnaus, joka järjestettiin 11.-18.1.2015 Alexandra Palacessa Lontoossa Englannissa. Turnaukseen pääsi maailmanlistan 16 parasta pelaajaa. Turnaus oli 40. Masters turnaus. Masters turnausta pidetään toiseksi arvokkaimpana turnauksena heti maailmanmestaruusturnauksen jälkeen.
Shaun Murphy voitti ensimmäistä kertaa Mastersin, voittamalla finaalissa Neil Robertsonin luvuin 10–2.
Marco Fu teki 112. virallisen maksimibreikin avausottelussaan Stuart Binghamia vastaan. Se oli Fun kolmas henkilökohtainen ja myös Masters turnauksen kolmas maksimibreikki, sekä kauden 2014–2015 seitsemäs maksimibreikki.
Ronnie O’Sullivan siirtyi Stephen Hendryn ohi kaikkien aikojan sadanbreikki listalla tehden turnauksessa 776. sadanbreikkinsä, kun Hendy teki sadanbreikkejä urallaan 775. O’Sullivan rikkoi myös Hendryn ennätyksen Masters ottelu voittojen määrässä, kun hän voitti 43. kerran Masters ottelunsa tämän vuoden turnauksessa.
Moses Mendelssohn
Moses Mendelssohn (6. syyskuuta 1729 Dessau – 4. tammikuuta 1786 Berliini) oli saksalainen juutalainen filosofi. Hän oli 1700-luvun merkittävimpiä juutalaisia ja hänen voidaan katsoa synnyttäneen euroopan juutalaisen valistuksen, haskalan. Hänen tärkein juutalaisuutta käsittelevä teoksensa Jerusalem, eli uskonnollisesta vallasta ja juutalaisuudesta julkaistiin vuonna 1783. Jotkut juutalaiset ovat pitäneet Mendelssohnia kolmantena Mooseksena, jonka kautta juutalaisille on avautunut uusi suunta historiassa, raamatullisen Mooseksen ja keskiajalla vaikuttaneen Moses Maimonideen jälkeen. Toiset taas ovat nähneet hänet juutalaisten oman identiteetin ja perinteisen juutalaisuuden tuhoutumisen alullepanijana.
Moses Mendelssohn oli tunnetun säveltäjän Felix Mendelssohnin isoisä.
Catriona LeMay Doan
Catriona Ann LeMay Doan O.C. (s. 23. joulukuuta 1970 Saskatoon, Saskatchewan, Kanada) on kanadalainen, 1990-luvun lopussa ja 2000-luvun alussa menestynyt pikaluistelija, joka oli suuntautunut erityisesti sprinttimatkoille. Hän voitti kaksi olympiakultaa ja viisi maailmanmestaruutta.
LeMay Doan luisteli 22. marraskuuta 1997 Calgaryssä ensimmäisenä naisena 500 metriä alle 38 sekunnin, aikaan 37,90. Hän paransi ennätystä kaikkiaan seitsemän kertaa, lopulta joulukuussa 2001 aikaan 37,22, mikä säilyi maailmanennätyksenä yli viisi vuotta. Yhteensä hän piti maailmanennätystä hallussaan yli yhdeksän vuotta, lokakuusta 1997 maaliskuuhun 2007.
LeMay Doan voitti 500 metrillä olympiakultaa sekä Naganossa 1998 että Salt Lake Cityssä 2002. Hän saavutti lisäksi Naganossa pronssia 1 000 metrillä ja sijoittui Salt Lake Cityssä sillä matkalla yhdeksänneksi. Hän kilpaili olympialaisissa jo Albertvillessä 1992 ja Lillehammerissa 1994 mutta ei yltänyt kymmenen parhaan joukkoon.
Sprintterien MM-kisoista LeMay Doan voitti kultaa Berliinissä 1998 ja Hamarissa 2002, hopeaa Calgaryssä 1999 sekä pronssia Inzellissä 2001. Maailmancupissa hän voitti 500 metrillä kokonaiskilpailun neljästi (1998, 1999, 2001 ja 2002), 1 000 metrillä kerran (1998) ja 100 metrillä kerran (2003). Matkakohtaisissa MM-kisoissa LeMay Doanilla on 500 metriltä kolme kultaa (1998, 1999 ja 2001) ja pronssi (2000) sekä 1 000 metriltä hopeaa (1998) ja kaksi pronssia (1999 ja 2001).
LeMay Doan lopetti aktiiviuransa vuonna 2003. Hän on naimisissa rodeoratsastajan ja Calgaryn pikaluisteluhallin jäänhoitajan Bart Doanin kanssa. Vuonna 2004 hän synnytti tyttären. Hän on toiminut myös televisiokommentaattorina CBC:n kanaville. Vuonna 2005 hänelle myönnettiin Order of Canada -kunniamerkki.
Krista Allen
thumb|Krista Allen Krista J. Allen (s. 5. huhtikuuta 1971) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen tunnetuimpiin rooleihinsa kuuluu Billie Reed, jota hän esitti Päivien viemää -sarjassa vuosina 1996–1999. Hän oli sitä ennen "eroottisen scifi-sarjan" Emmanuelle in Space tähti.
Allen syntyi Venturassa, Kaliforniassa Dalton Earl Allenille ja Katherine Mary Raposalle, jotka ajautuivat myöhemmin avioeroon. Isän puoleiset isovanhemmat olivat monennen sukupolven teksasilaisia, äidin puolelta hänellä on englantilaisia, irlantilaisia ja portugalilaisia sukujuuria. Allenilla on vanhempi veli Dalton Earl Allen Jr. Hän suuntautui opetusalalle Austin Community Collegessa ja toimi ennen näyttelijänuraansa lastentarhanhoitajana.
Allen aloitti näyttelijänuransa 1990-luvulla ja on sen jälkeen esittänyt rooleja useissa televisiosarjoissa ja elokuvissa. Hän oli vuosina 1996–1999 naimisissa Justin Morittin kanssa ja sai pojan vuonna 1997. Allen on kertonut olevansa biseksuaalinen.
Evidentialistinen teismi
Evidentialistinen teismi on näkemys, jonka mukaan uskontoon ei ole järkevää osallistua, ellei sen hypoteesin (eli 'on olemassa teismin määritelmän mukainen Jumala') puolesta ole evidenssiä eli todistusaineistoa
Teismin (T) sisältämään väitteeseen suhtaudutaan uskon propositionaalisella asenteella. Tällöin teismiä kannattava henkilö toteaa, että hän uskoo T. On tapana erotella kaksi erilaista uskon asennetta. Toisaalta on tieteellinen käsitys (eng. belief), joka syntyy perustelujen pohjalta ja toisaalta on uskonnollinen usko (eng. faith), jolla on tieteellisestä käsityksestä poikkeava vivahde. Uskonnollisen uskon pohja voi olla esimerkiksi uskonnollinen kokemus.
Jos teismin kannattaja sitoutuu neutraaliin käsitykseen suhteessa väitteeseen T, hän sitoutuu myös jumalan olemassaolon todistamiseen tieteen kielen säännöillä järkiperäisesti perustellen. Tämänkaltaiselle asenteelle on teologiassa oma käsitteensä, evidentialistinen teismi (eli analyyttinen teismi, filosofinen teismi tai rationaalinen teismi).
Evidentialistinen teisti siis pitää uskontoa tieteellis-maailmankatsomuksellisena järjestelmänä. Se tarkoittaa, että uskontoon ei ole järkevää osallistua, ellei sen hypoteesin (eli 'on olemassa teismin määritelmän mukainen Jumala') puolesta ole evidenssiä eli todistusaineistoa. Evidenssiksi ei yleisesti hyväksytä mitä tahansa, kuten subjektiivisia kokemuksia, vaan sen tulee olla tieteen hyväksymien kriteerien mukaista, eli yleisesti empiriaa eli havaintokokemuksia, jotka ovat periaatteessa kaikkien testattavissa.
Mansikkasammakko
Mansikkasammakko tai mansikkanuolimyrkkysammakko (Oophaga pumilio ) on punaisen yleisvärinsä mukaan nimetty nuolimyrkkysammakko. Sitä tavataan trooppisissa sademetsissä Keski-Amerikassa, erityisesti Costa Ricassa.
Mansikkasammakkopariskunnat huoltavat poikasia yhdessä. Naaras laskee kudun (enintään viisi munaa) lehdelle. Uroksen tehtäväksi jää pitää kutu märkänä virtsaamalla sen päälle. Nuijapäiden kuoriuduttua naaras kuljettaa ne selässään yksitellen puuhun. Puusta se etsii kasvin, jonka ympyrässä kasvavat lehdet muodostavat keskelleen syvennyksen, johon kerääntyy vettä. Naaras etsii kullekin nuijapäälle oman kasvin, minkä jälkeen se käy lähes kerran päivässä munimassa kunkin poikasen ravinnoksi korkeintaan viisi hedelmöittymätöntä munaa.
Urossammakot ovat reviiritietoisia, ja saattavat käydä alueelleen pyrkivän tunkeilijan kimppuun. Tällöin molemmat sammakot seisovat takajaloillaan, ja pyrkivät etujaloillaan kaatamaan vastustajansa maahan. Paini saattaa kestää kaksikymmentäkin minuuttia. Sen voittaa usein reviiriään puolustava yksilö, joka vastustajansa kumottuaan antaa tämän yleensä lähteä tiehensä.
Mansikkasammakko ei ole harvinainen, mutta sen kanta on kärsinyt Keski-Amerikan sademetsien hakkuista, ja yläilmakehän otsonikerroksen ohentumisen johdosta lisääntynyt ultraviolettisäteily on luultavasti vaikuttanut sammakoihin. Lisäksi siitä on tullut suosittu lemmikkieläin, mikä on vähentänyt merkittävästi luonnonvaraisia kantoja. Sammakon kirkkaanvärinen iho varoittaa sen myrkyllisyydestä, mikä suojaa sitä vihollisilta.
Ranskan hallitus
Ranskan hallitus on Ranskan tasavallan hallintojärjestelmän toimeenpaneva valtioelin, joka ohjaa kansakunnan politiikkaa.
Hallituksen kokoonpano
Hallituksen kaikki jäsenet nimittää Ranskan tasavallan presidentti nimittämänsä pääministerin ehdotuksesta.
Ranskan hallituksen ministerit on luokiteltu tarkkaan protokollan mukaiseen arvojärjestykseen, mistä säännöstä ei kuitenkaan ole minkäänlaista kirjallista lähdettä:
Apulaisministerit osallistuvat aina hallituksen ministereiden kokouksiin, olipa asialista mikä tahansa. Valtiosihteerit osallistuvat kokouksiin vain kun työjärjestyksessä on heitä erikoisesti koskevia asioita.
Toimivalta
Hallituksen tehtävänä on päättää ja johdattaa kansakunnan politiikkaa, kuten Ranskan viidennen tasavallan perustuslain 20. artikla toteaa. Poliittiset tavoitteet ja hallituksen tavoitteet muuttuvat lakien ja asetusten kirjoittamiseksi. Jokaisen poliittisen toiminnan pitää kuitenkin ennemmin tai myöhemmin muodostua juridiseksi tekstiksi. Kaikki lainsäädäntöhankkeet ja jotkut asetustyypitkin pitää hallituksen eli ministerineuvoston hyväksyä. Ministerineuvoston kokouksissa hallitus tekee suurimman osan kollektiivisesta poliittisesta päätöksenteosta ja päättää päätösten toteuttamistavoista. Näin toteutuu yksi hallitustyöskentelyn keskeinen periaate: kollegiaalisuus. Hallituksen toiminnan tukena sen toteuttaessa päätöksiään ovat sekä armeija että valtionhallinto.
Marcellus
Marcellus voi tarkoittaa::
Chet Baker
Chesney Henry ”Chet” Baker Jr. (23. joulukuuta 1929 Yale, Oklahoma, Yhdysvallat – 13. toukokuuta 1988 Amsterdam, Alankomaat) oli yhdysvaltalainen jazztrumpetisti, flyygelitorven soittaja sekä laulaja. Hän oli yksi West Coast -jazzin merkittävimmistä edustajista 1950-luvulla. Bakerin elämää varjosti huumeriippuvuus, etenkin 1960-luvulla. Hän kuoli toukokuussa 1988 Amsterdamissa pudottuaan hotellin ikkunasta.
Nuoruus
Baker syntyi musikaaliseen perheeseen, sillä hänen isänsä Chesney Henry Baker oli kitaristi, joka joutui kuitenkin keskittymään muihin töihin 1930-luvun laman aikana. Chetin äiti Vera (Moser) Baker työskenteli hajuvesiliikkeessä. Perhe muutti Oklahomasta Kalifornian Glendaleen vuonna 1940. Lapsena Baker lauloi laulukilpailuissa ja kirkon kuorossa. Pasuuna oli Bakerin ensisoitin, mutta hän vaihtoi sen trumpettiin, sillä pasuuna oli liian suuri soitin ja vaikeasti käsiteltävä hänelle.
Vuonna 1946 vain 16-vuotias Baker lopetti koulunsa kesken ja värväytyi Yhdysvaltain armeijaan. Hänet lähetettiin palvelukseen Berliiniin, jossa hän liittyi armeijan 298th Army Band -orkesteriin. Vapautuksensa jälkeen vuonna 1948 Baker meni opiskelemaan musiikin teoriaa El Camino Collegeen Los Angelesiin. Näinä aikoina hän soitti myös jazzklubeilla. Baker värväytyi armeijaan uudelleen vuonna 1950, soitti sanfranciscolaisessa Sixth Army Bandissa ja kävi samaan aikaan myös jazzklubeilla. Baker sai toisen palveluksesta vapautuksen tullakseen ammattijazzmuusikoksi.
Ura
pienoiskuva|vasen|Baker vuonna 1955
Läpimurto
Baker perusti oman kvartettinsa, jossa alun perin Russ Freeman soitti pianoa, Red Mitchell bassoa ja Bobby White rumpuja. Baker äänitti Pacific Jazzille ensimmäistä kertaa yhtyeen johtajana 24. heinäkuuta 1953. Vuonna 1954 Chet Baker Sings -studioalbumi ilmestyi, jonka myötä hänestä tuli suosittu jazzmuusikko; perinteisen jazzin kuuntelijat eivät tosin pitäneet Bakerin musiikista. Bakerin vuoden 1954 kappale ”Let’s Get Lost” yhdistetään häneen eniten.
Baker teki elokuvadebyyttinsä elokuvassa Hell’s Horizon, jonka ensi-ilta oli vuoden 1955 syksyllä. Hän kieltäytyi studiosopimuksesta ja lähti Euroopan-kiertueelle, joka kesti syyskuusta 1955 huhtikuuhun 1956. Palattuaan Yhdysvaltoihin Baker perusti kvintetin, jossa Phil Urso soitti saksofonia ja Bobby Timmons pianoa. Baker siirtyi enemmän bop-tyyliseen musiikkiin yhtyeensä kanssa ja äänitti heinäkuussa 1956 Pacific Jazzin julkaiseman Chet Baker & Crew -albumin.
Kiertue ja muutto Eurooppaan
Baker teki Yhdysvaltain-kiertueen helmikuussa 1957 The Birdland All-Starsin kanssa ja Euroopan-kiertueen myöhemmin samana vuonna. Hän muutti Eurooppaan vuonna 1959 ja asettui Italiaan, jossa hän näytteli elokuvassa Urlatori alla sbarrra. Vuonna 1960 julkaistiin elokuva Rakkaudennälkäiset, joka on fiktiivinen omaelämäkerta Bakerin elämästä. Elokuvassa näyttelee Robert Wagner Chad Bixbyn roolissa.
Huumeongelmat
pienoiskuva|Baker ranskalaisen laulajattaren [[Dalidan kanssa Italiassa vuonna 1962.]] Baker oli addiktoitunut heroiiniin 1950-luvulla ja joutui useita kertoja vangituksi lyhyeksi aikaa, mutta huumeet alkoivat vaikuttaa hänen uraansa merkittävästi 1960-luvulla. Baker pidätettiin Italiassa kesällä 1960 ja oli vankilassa miltei puolitoista vuotta. Hän juhli vapauteen pääsyä helmikuussa 1962 Chet Is Back! -albumilla, jonka RCA Records julkaisi. Myöhemmin samana vuonna hänet pidätettiin Länsi-Saksassa ja karkotettiin Sveitsiin ja sen jälkeen Ranskaan. Englantiin hän muutti elokuussa 1962 näytelläkseen itseään elokuvassa Kohtalon leikkiä, joka julkaistiin vuonna 1963. Huumerikoksen takia hänet karkotettiin Englannista Ranskaan maaliskuussa 1963. Baker asui Pariisissa ja esiintyi siellä sekä Espanjassa vuonna 1964. Jouduttuaan jälleen pidätetyksi Länsi-Saksassa hänet karkotettiin takaisin Yhdysvaltoihin. Baker palasi Yhdysvaltoihin 5. maaliskuuta 1964 viisi vuotta Euroopassa asumisen jälkeen. Hän soitti 1960-luvun puolivälissä pääasiassa New Yorkissa ja Los Angelesissa. Hän oli tuolloin vaihtanut trumpetin flyygelitorveen.
Kesällä 1966 Baker joutui huumediilerien pahoinpitelyn kohteeksi San Franciscossa. Hänen hampaansa olivat jo ennen tätä olleet huonossa kunnossa, ja pahoinpitelytapauksen jälkeen ne jouduttiin lopulta kaikki poistamaan. Hän alkoi käyttää hammasproteesia, jonka kanssa ei osannut aluksi soittaa trumpettia. 1960-luvun loppuun mennessä hän soitti vain harvoin, ja 1970-luvun alkupuoleen mennessä hän oli lopettanut soittamisen kokonaan.
Paluu julkisuuteen
Baker sai elämänsä jotenkuten kuntoon ottamalla seitsemän vuoden ajan heroiiniaddiktioonsa metadonia. Hän myös opetteli soittamaan trumpettia hammasproteesinsa kanssa. Hän palasi julkisuuteen marraskuussa 1973, esiintyi merkittävällä klubilla New Yorkissa ja konsertoi jälleen marraskuussa 1974 yhdessä Gerry Mulliganin kanssa Carnegie Hallilla. Epic Records äänitti ja julkaisi konserttitallenteen. 1970-luvun puoliväliin mennessä Baker pystyi palaamaan takaisin Eurooppaan, jossa hän pääasiassa esiintyi ja vietti loppuelämänsä. Monien kriitikoiden mielestä hänen trumpetinsoittotaitonsa oli loppuvuosina parhaimmillaan, ja vuosina 1977–1988 hän teki myös levytyksiä enemmän kuin koskaan.
Kuolema
pienoiskuva|Bakerin muistolaatta Prins Hendrik -hotellin julkisivussa Amsterdamissa. Baker kuoli Amsterdamissa 13. toukokuuta 1988 pudotessaan hotellin ikkunasta heroiinin ja kokaiinin vaikutuksen alaisena. Weberin elokuvan Let’s Get Lost ensiesitys oli syyskuussa 1988 ja se oli ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi. Vuonna 1997 Bakerin keskeneräiseksi jäänyt omaelämäkerta julkaistiin nimellä As Though I Had Wings: The Lost Memoir. Miramax osti kirjan tekijänoikeudet elokuvasovituksen tekoa varten.
Yksityiselämä
Baker oli naimisissa kolmesti; Charlaine Souderin, Halema Allin ja Carol Jacksonin kanssa. Hänellä oli neljä lasta; Chesney III Haleman kanssa sekä Dean, Paul ja Melissa Carolin kanssa. Baker puhui sujuvasti italiaa.
Tyyli
Bakeria kutsutaan yhdeksi 1950-luvun West Coast -jazzin ikonisimmista artisteista, lempinimeltään ”The Prince of Cool”. Trumpetinsoitossa hän sai vaikutteita etenkin kornetisti Bix Beiderbeckeltä ja sitten Miles Davisiltä, ja hänen oma feminiinisen herkäksi luonnehdittu fraseerauksensa kiteytyi Gerry Mulliganin kvartetin vuoden 1952 levytyksessä ”My Funny Valentine”. Tuon jälkeen Baker nousi trumpetistien kärkeen monissa muusikkoäänestyksissä. Myöhemmin 1960-luvulla soittoon tuli enemmän särmää. Hänen laulunsa edusti herkän pehmeää crooner-tyyliä, joka kehittyi Bing Crosbyn innoittamana mutta jätti pois ”epäcooleja” tyylikeinoja kuten vibratot ja glissandot. ”Epämiehekästä” laulutapaa kritisoivat aluksi niin kanssamuusikot kuin kriitikotkin, mutta Baker pysyi tyylissään. Aluksi hänen epävarmuutensa laulajana vaati kuitenkin kymmeniä uusintaottoja studiossa.
Baker tunnettiin nuoruudessaan muusikkotaitojensa lisäksi myös hyvästä ulkonäöstään. Jazzhistorioitsija ja -kriitikko Dave Kelly kuvailee Bakeria James Deanin, Frank Sinatran ja Bix Beiderbecken yhdistelmäksi.
Valikoitu diskografia
Lähteet:
Berninpaimenkoira
Berninpaimenkoira on kolmivärinen, pitkäkarvainen ja suuri koirarotu. Se on saanut nimensä Bernin kantonin mukaan. Berninpaimenkoira on sveitsinpaimenkoirista yleisin. Luonteeltaan se on varma ja hyväntahtoinen, omistajaansa syvästi kiintyvä koira. Alkuaan berninpaimenkoira toimi vahti-, veto- ja karjanajokoirana maatiloilla. Nykyään se on mainio seurakoira ja monipuolinen harrastus- ja työkoira.
Ulkonäkö
Berninpaimenkoiran tulee olla rungoltaan voimakas ja tiivis. Säkäkorkeus on uroksilla 64–70 cm ja nartuilla 58–66 cm. Berninpaimenkoira on kolmivärinen, keskikokoa suurempi, liikkuva käyttökoira. Rakenteeltaan koiran tulisi olla sopusuhtainen sekä tasapainoinen. Pääväriltään berninpaimenkoiran tulee olla musta, jossa on punaruskeita ja valkoisia merkkejä. Valkoisia merkkejä saa olla päässä, käpälissä, rinnassa ja hännänpäässä. Lisäksi koiralla on punaruskeat merkit raajoissa, rinnassa, poskissa ja täplät silmien yläpuolella. Rotumääritelmä määrittelee varsin tarkasti sallitut merkit.
Koiran turkki on pitkä, pehmeä ja joko suora tai hieman aaltoileva. Berninpaimenkoiran raajat ovat vahvat. Sen ruskeat silmät ovat mantelinmuotoiset. Häntä on tuuhea, ja koira kantaa sitä liikkuessaan selkälinjan tasolla. Levossa häntä on riippuva.
Kiertoilmaus
Kiertoilmaus tai kiertoilmaisu on jonkin ilmauksen asemesta käytettävä toinen ilmaus. Kun kiertoilmaus on jonkin jyrkän ja epämiellyttävän ilmaisun sijasta käytetty peittelevä tai kaunisteleva sana tai sanaliitto, sitä kutsutaan eufemismiksi. Halventava tai karkea kiertoilmaus on dysfemismi.
Berninpaimenkoira
Ulkonäkö
Bernien jalat ovat noin 30–50 cm ja tassut ovat suurehkot.
Juan Corona
Juan Vallejo Corona (7. helmikuuta 1934 – 4. maaliskuuta 2019 ) oli Yhdysvalloissa vuonna 1971 25 miestä surmannut meksikolaistaustainen sarjamurhaaja.
Corona saapui Kaliforniaan 1950-luvulla. Hänellä todettiin vuonna 1956 skitsofrenia. Corona oli naimisissa naisen kanssa, mutta kaikkien uhrien surmille oli taustalla seksuaaliset motiivit.
Corona teki Yhdysvalloissa kunniallista työtä, mutta aloitti murhasarjan ilmeisesti keväällä 1971. 19. toukokuuta Yuba Citystä löydettiin yhden uhrin ruumis, ja lähiseuduilta löytyi vielä 24 lisää.
Corona kiisti kaikki murhat, mutta todettiin syylliseksi ja tuli tuomituksi 25:een elinkautiseen vankeusrangaistukseen. Hän kuoli sairaalassa luonnollisiin syihin 85-vuotiaana.
Berninpaimenkoira
Luonne ja käyttäytyminen
Luonteeltaan berni on varma ja hyväntahtoinen, omistajaansa syvästi kiintyvä koira. Suuren kokonsa vuoksi berni tarvitsee perusteellisen kotikasvatuksen. Berni haluaa olla aina siellä, missä sen omat ihmisetkin ovat. Se ei siis sovi tarha- eikä juoksulankakoiraksi. Berninpaimenkoira vaatii omistajaltaan paljon. Ensimmäinen elinvuosi ratkaisee paljolti sen luonteen ja luuston kehityksen.
Kiertoilmaus
Tyyppejä
Eufemismeja käytetään usein tietyistä ruumiinosista ja ruumiintoiminnoista, kuten eritteistä ja seksistä, sekä kuolemasta, sairauksista ja erilaisista loukkaavista ilmaisuista. Vanhastaan eufemismeja on käytetty voimakkaista ja pelottavista olennoista ja tabuista.
Berninpaimenkoira
Alkuperä
thumb|240px|Berninpaimenkoira.
Kiertoilmaus
Tyyppejä
Eufemismin voi muodostaa semanttisesti eri tavoin, kuten:
Berninpaimenkoira
Alkuperä
Berninpaimenkoira on kotoisin Sveitsistä, ja rodun kantayksilöt löydettiin lähinnä Dürrbachin alueelta. Sen uskotaan polveutuneen paikallisten laumanvartijoiden ja mastiffien välisistä risteytyksistä. Sitä käytettiin Sveitsin Alpeilla työkoirana satojen vuosien ajan ennen sen saavuttamaa maailmanlaajuista kiinnostusta.
Kiertoilmaus
Tyyppejä
Dysfemismejä käytetään tarkoituksellisesti neutraalien ilmaisujen tai eufemismien sijasta, kun halutaan loukata tai herättää pahennusta. Niitä käytetään usein omista vastustajista tai paheksuttavaksi koetuista asioista, tai vähättelytarkoituksessa. Dysfemismeissä viitataan suhteellisen usein kokonaisuuden sijaan kohteen johonkin osaan, kuten loukkauksessa ”hän on mulkku”. Yleisiä ovat myös ihmisen rinnastukset johonkin eläimeen, kehoon liittyvään tabuun, tai henkiseen tai fyysiseen vajavaisuuteen.
Berninpaimenkoira
Alkuperä
Berninpaimenkoiria on alkujaan käytetty vetokoirina, pihavahteina sekä apuna karjanpaimennuksessa. Sitä käyttivät vetämiseen niin teurastajat, meijeristit, kutojat kuin työkalujen valmistajatkin. 1850-luvulla juustotehtaat yleistyivät, minkä vuoksi sitä tarvittiin erityisen paljon juurikin maitokärryjen vetämiseen. Vapaasti suomennettuna saksankielinen nimi Sennenhund tarkoittaa alppiniittyjen paimenkoiraa.
Kiertoilmaus
Voimakkaista olennoista ja tabuista
Vanhastaan kiertoilmauksia on käytetty voimakkaista ja suurista olennoista, kuten petoeläimistä, jumalista tai pahoista hengistä, sekä puhuttaessa kielletyistä aiheista tai asioista, jotka olivat tabuja, kuten seksuaalisuudesta. Pyhän henkiolennon nimen asiattoman lausumisen ajateltiin herjaavan olentoa. Pahan tai pelottavan hengen tai petoeläimen nimen lausumisen taas ajateltiin kutsuvan olennon paikalle. Esimerkiksi suomalaisten vanhan taivaan- ja ukkosenjumalan nimitys Ukko lienee alkujaan kiertoilmaus, joka viittaa vanhaan mieheen. Sittemmin Ukko on vakiintunut tämän jumalan nimeksi, eikä nykyisin olla edes varmoja, mikä alkuperäinen nimi oli. Kristinuskon paholaisesta on käytetty monia kiertoilmauksia, kuten vanha vainooja, sielunvihollinen ja vihtahousu. Pedoista, kuten karhusta ja sudesta on käytetty useita kiertoilmauksia, ja myös sana karhu on alun perin kiertoilmaus, joka viittasi karheaan turkkiin.
Monilla tärkeillä riistaeläimillä oli suomen kielessä kiertoilmauksia. Niitä käytettiin aikanaan varsinaisen nimen sijasta, koska siten uskottiin vältettävän huono metsästysonni. Kettu tunnettiin alun perin nimellä repo, sana kettu on partisiippimuoto nahkaa tarkoittavasta kesi-sanasta.
Berninpaimenkoira
Alkuperä
1800-luvun lopulla rodun kanta alkoi vähentyä merkittävästi ja samalla se myös alkoi sekoittua muiden koirien kanssa. Silloin burgdorfilainen majatalon pitäjä Franz Schertenleib aloitti elvytysprosessin. Hän alkoi etsiä puhdasrotuisia yksilöitä maaseudulta, ja löysi vuonna 1892 yhden Dürrbachista. Muiden rodun kannattajien kanssa hän keräsi lisää yksilöitä, ja muutamien vuosien jälkeen myös zürichiläinen geologian opettaja Albert Heim liittyi mukaan elvytysprojektiin.
Kiertoilmaus
Voimakkaista olennoista ja tabuista
Ikivanhan ja edelleen joissain kulttuureissa elävän käsityksen mukaan asioilla on oikeat nimet, jotka eivät pelkästään viittaa kohteeseensa, vaan ovat olennainen osa kohdettaan. Esimerkiksi ihmisen nimi oli osa ihmistä, ja joissain uskomuksissa nimi saattoi olla jopa ihmisen sielu. Monissa kulttuureissa uskottiinkin, että ihminen sai sielunsa vasta nimenannon yhteydessä. Kotieläintenkin ajateltiin tottelevan nimeään pikemminkin nimen yliluonnollisen vaikutuksen vuoksi, kuin siksi, että eläin tunnistaisi nimensä tai olisi oppinut reagoimaan siihen. Sama koski myös muita olentoja. Petoeläimiä tai pahoja henkiä ei haluttu paikalle, joten niiden oikeaa nimeä ei haluttu lausua. Riistaeläimet taas pelkäsivät nimeään, ja uskottiin, että ne lähtivät karkuun, jos niiden nimi sanottiin. Kiertoilmaukset eivät olleet olennon ”oikeita” nimiä, eivätkä siten yhtä vaarallisia. Usein kävi kuitenkin niin, että kiertoilmaus vakiintui ”oikeaksi” nimeksi, ja saatettiin joutua etsimään uutta kiertoilmausta.
Kielteisen tunteen välttämiseksi
Eufemismi otetaan joskus käyttöön silloin, kun alkuperäinen sana aiheuttaa puhujassa tai kuulijassa samankaltaisen epämiellyttävän reaktion kuin sen viittaama asiakin. Esimerkiksi epämiellyttäviä tuntemuksia aiheuttava sana ’oksettaa’ korvataan ilmaisulla ’voida pahoin’. Tällainen eufemismi on käyttökelpoinen niin kauan, kun se ei vielä yhdisty viittaamaansa asiaan niin että se aiheuttaisi kielteisen reaktion. Kun kiertoilmaisua on käytetty tarpeeksi kauan, se voi muuttua epämiellyttävän kuuloiseksi, jolloin se joudutaan korvaamaan uudella ilmaisulla.
Berninpaimenkoira
Alkuperä
Berninpaimenkoirien ensimmäinen sveitsiläinen rotuyhdistys perustettiin vuonna 1907. Suomeen perustettiin oma rotuyhdistys Suomen Sveitsinpaimenkoirat – Finlands Sennenhundar ry vuonna 1965.
Käyttötarkoitus
Berninpaimenkoira on nykyään käyttötarkoitukseltaan pääasiassa perhe- ja seurakoira, mutta yhä lisääntyvässä määrin näkee berninpaimenkoiria myös erilaisilla kilpakentillä. Berninpaimenkoirilla on kilpailuoikeus palveluskoiralajeissa (vuodesta 1995 eteenpäin). Berninpaimenkoirat ovat saaneet tuloksia myös esimerkiksi vesipelastuksessa, agilityssä ja tokossa. Muutama berninpaimenkoira on läpäissyt myös palveluskoirien käyttäytymiskokeen hyväksytysti. Berninpaimenkoira soveltuu myös hyvin terapiakoiraksi, mistä esimerkkinä suomalaiset Hali-Bernit.
Terveys
Berninpaimenkoira kuuluu PEVISAan (Suomen Kennelliiton perinnöllisten vikojen ja sairauksien vastustusohjelma) lonkka- (vuodesta 1991) ja kyynärniveltensä (vuodesta 1994) osalta, joten kaikkien jalostukseen käytettävien berninpaimenkoirien tulee olla lonkka- ja kyynärkuvattuja. Muita berninpaimenkoirilla todettuja merkittäviä sairauksia ovat syöpä- ja kasvainsairaudet. Berninpaimenkoirille on tehty kuolinsyytutkimusta, jonka perusteella pyritään kartoittamaan koirien yleisimpiä kuolinsyitä ja keski-ikää. Keskielinikä Suomessa on tällä hetkellä noin 7,5 vuotta.
Berninpaimenkoirilla esiintyy myös muita tuki- ja liikuntaelinsairauksia, vähäisessä määrin on ilmennyt myös immunologisia sairauksia, kuten kilpirauhasen vajaatoimintaa sekä munuais- ja maksavikoja. Jonkin verran on ilmennyt myös purentavikoja ja hammaspuutoksia. Myös synnynnäisiä häntämutkia ja napatyriä on pystytty diagnosoimaan. Muualla maailmassa berninpaimenkoirilla on tavattu myös muita sairauksia, joita Suomessa ei ole diagnosoitu.
Anastasius
Anastasius on ollut neljän paavin nimenä:
Frans Mikael Franzénin patsas
Runoilijapiispa Frans Mikael Franzénin patsas Franzénin puistossa on Oulun vanhin julkinen ulkoveistos. Patsaan teki uusklassiseen tyyliin kuvanveistäjä Erland Stenberg Pariisissa talvella 1878–1879. Jalustan valmisti kuvanveistäjä Robert Stigell Helsingissä. Veistos paljastettiin juhlallisesti Kirkkotorilla Oulun tuomiokirkon vieressä 30. kesäkuuta 1881.
Asterix (peruna)
Asterix on alankomaalainen keskimyöhäinen perunalajike, joka perustuu Cardinalin ja SVP Ve 70-9:n risteytykseen vuodelta 1990. Peruna on kuoreltaan punainen ja soveltuu myös ranskanperunoiden raaka-aineeksi.
Asterix kuuluu Suomen noin 40 perunalajikkeen suosituimpiin lajikkeisiin.
Asterixin tärkkelyspitoisuus on 15,5 prosenttia. Se luokitellaan ominaisuuksiltaan jauhoiseksi yleisperunaksi.
Suomessa viljelty Asterix on myös vientiperuna. Sen siemeniä viedään Venäjälle.
Frans Mikael Franzénin patsas
Patsas on pronssiin valettu rintakuva. Jalusta on mustaa graniittia, johon on kaiverrettu lyyra, sekä versaaleilla "FRANS MICHAEL FRANZÉN". Teoksen ympärille rakennettu puisto valmistui 1884, jolloin sen nimi vakiintui Franzénin puistoksi entisen Kirkkotorin sijaan. <div style="float: right; margin: 1em 1em 0 0; padding: 0.5em; background: #E0E8E0; border: 1px solid #D0D0C0; width: 230px;"> Ja puiston puiden takaa miten lempeine silmineen mua katsoo kaunis, vakaa runoruhtinas, piispa Franzén. V. A. Koskenniemi, Koulutie, 1924.
Taideniekka Oulussa
Vuonna 1877 Pohjois-Suomi-lehti uutisoi kuvanveistäjä Erland Stenbergistä, että "- - on hra Stenbergin aikomus tehdä matkustuksen Kuopioon ja Ouluun joutuakseen tilaisuuteen tutkia suomalaisia kaswonmuotoja" (Hbl).
Stenbergin Oulussa oleskelusta kerrottiin seuraavana syksynä: ”Kuwanweistäjä Stenberg on täällä ollessaan kaawaellut erään kaupunkilaisen medaljongikuwan, joka on ollut nähtäwänä kaupungin seuraklubissa ja on sangen onnistunut.”
Pohjois-Suomi kertoi Stenbergin tehneen medaljonkireliefin oululaisesta oopperalaulaja Emmy Achtésta: ”Kuwanweistäjä Stenberg on yksityiselle tilaajalle kaupungissa walmistanut frouwa Achtén medaljongikuwan, joka ennen lähtöänsä moniaita kertoja istui taideniekan edessä. Kuwa on itsessään erittäin kaunis katsella ja epäilemättä hywin onnistunut, waikka emme aiwan tarkkaan tunne frouwa Achtén profiilia. Hra Stenberg warmaan mielellään toimittaa tästä medaljongista otteita niille, jotka haluawat omaksensa saada tämänmuotoisen kuwan mainiosta laulajastamme."
Alkuvuodesta 1878 uutisoitiin Oulun ruotsalaisen lyseon juhlasalin taideteosten hankintasuunnitelmista otsikolla ”Kiitettäwä hanke” seuraavasti: ”Nykyään on nostettu kysymys lyseon kauniin juhlasalin warustamisesta Oulun koulun läpikäyneitten mainioitten Suomen miesten kuwamedaljongeilla. Näiden miesten joukossa owat esm. Runeberg, Snellman, Castren y.m.m. Tämän kysymyksen ei suinkaan pitäisi jättää sikseen, waan olisi hanke arwelematta toimeen pantawa. Meillähän on kaupungissa paraikaa mies, taideniekka Stenberg joka kohta woipi ryhtyä työhön.”
Skitsi ja kontrahti
Seuraavana keväänä Stenberg teki Franzénin muistopatsaan luonnoksen, jonka mukaisen teoksen ”- - kustannus on laskettu kolmeksitoista tuhanneksi markaksi ja työ tulisi kestämään pari wuotta”.
Pohjois-Suomi kertoi myös, että ”täkäläinen komitea muistopatsasta warten kuuluu päättäneen lähettää piirroksen Helsinkiin arwosteltawaksi”. Edellisen vuoden lopulla oli kerätty kokoon 12,156 markkaa 53 penniä, "summa joka juuri tulisi riittämään hra Stenbergin piirroksen mukaiseen muistomerkkiin".
Seuraavana kesänä tehtiin sopimus teoksen valmistamiseksi: ”Franzenin muistopatsasta warten eilen seurahuoneeseen kutsuttu kokous hywäksyi yksimielisesti hra Stenbergin tekemän skitsipiirroksen täksi muistomerkiksi, sillä wähäisellä muutoksella, jonka Suomen taideseura oli kehottanut. Kontrahissaan johtokunnan kanssa hra S. sitoutuu kahen vuoden kuluessa laittamaan patsaan rintakuwan walmiiksi kaikkiansa 8000 markasta. Työn tulee hra S. toimittamaan Pariisissa, johon hän täältä sitä warten lähtee, niin pian kuin on walmistanut täällä wielä tekeillä olewat tilauksensa.”
Samana kesänä Kaiku kertoi, että Stenberg on ”jättänyt paljon jälkiä” Oulussa olostaan: ”Tällä ajalla on hän walmistanut kipsiin medaljongikuwia 10:stä eri henkilöstä, niiden joukossa mainion laulajattaren rouwa Achtén, ja rintakuwia 6:sta eri henkilöstä. Tällä wiikolla on hra S. walmistanut kauppaneuwos Snellmanin rintakuwan, joka on erittäin hywin onnistunut, niin kuin professori Nylanderinkin, jonka sama taideniekka kewättalwella teki. Medaljongikuwa kauppaneuvos Bergbomista on niinikään näinä päiwinä joutunut walmiiksi. Sitä paitsi on hra Stenberg walmistanut profesori Nerwanderin medaljongikuwan pronssista. Täältä Englantiin asti tulee hra Stenberg matkustamaan Oululaisessa fregattilaiwassa Leonard, joka näinä päiwinä lähtee purjehtimaan."
Modelli ja fotografia
Oulussa seurattiin patsaan valmistumista. Joulukuussa 1878 uutisoitiin, että Stenberg oli saanut valmiiksi mallin rintakuvaan. ”Pariisista kirjoitetaan Hbl:lle Helsingissä, että kuwanweistäjämme E Stenberg nykyään on saanut walmiiksi modellin (mallin) siihen piispa Franzenin rintakuwaan, jonka laittamisesta hän wiime kewännä teki kontrahdin tätä hanketta warten Oulussa olewan komitean kanssa.”
Stenberg lähetti myös ”fotografian” eli valokuvan valmistuneesta kipsiin valetusta mallista Ouluun, jossa se oli nähtävillä ”seuraklubin" salissa.
Kaiku raportoi ruotsalaisessa Nya Dagligt Allehanda -lehdessä kirjoitetun Stenbergin Franzénin rintakuvasta:
Keväällä 1879 Stenbergillä oli valmistumassa Pariisissa myös suurempi patsas Ilmarinen, joka oli sama aihe, jota Walter Runeberg oli käsitellyt. Stenberg aikoi myös veistää marmoriin Aleksis Kiven rintakuvan. Pronssiin valettu teos lähetettiin keväällä 1879 Pariisista rautateitse Lyypekkiin, josta se siirrettiin laivalla Ouluun.
Patsaan asema
Teoksen sijoituspaikasta oli erimielisyyksiä Oulussa. Kaiun toimittaja kirjoitti:
Kolmen viikon päästä Kaiku tiesi kuitenkin kertoa, että: "Franzénin kuwapatsaan pystyttämiseen Kirkkotorille on lupa nyt senatista tullut. Patsaan kohtalo aseman puolesta lienee siis auttamattomissa. Sen paljastamisen päiwä ei wielä ole tarkoin määrätty."
Pohjois-Suomi-lehti raportoi syksyllä, että pronssiin valettu veistos oli valmistettu yrityksessä Malz (rue Rennes) Pariisissa ja jalustan teki herra Stigell Helsingissä. Muistopatsaan perustukseen muurattiin myös pieni uurna, "johon on pantu kappale kutakin maan metallirahaa sekä vasikannahkainen pergamenttikääry jossa on (ruotsinkielinen) muistokirjoitus".
Suomalainen Wirallinen Lehti oli uutisoinut kesällä 1880, että "Taideniekka E. Stenberg on palannut toissa lauantaina Ouluun Pariisista, jossa hän yhteen mittaan on ollut lähes kaksi wuotta". Sama lehti raportoi myös helmikuussa 1881 Helsingistä, että "Kuwanweistäjä E Stenberg on saapunut tänne, oltuansa wiimeksi Oulussa walwomassa tekemänsä Franzen’in muistopatsaan pystyttämistä".
Paljastusjuhlan tilaisuudet
Patsaan paljastamisen juhlatilaisuudet 30.6.1881 jakautuivat kolmeen osaan. Varsinainen paljastustilaisuus pidettiin keskipäivällä Kirkkotorilla. Iltapäivällä alkoi juhlapäivällinen Seurahuoneen suuressa salissa. Illalla järjestettiin ”kansanhuwit” Raatinsaarella.
Paljastus
thumb|upright=1.5|Patsaan paljastustilaisuus 30. kesäkuuta 1881. Taustalla [[Oulun Lyseo|Oulun Lyseon rakennus, jossa silloin toimi Oulun ruotsalainen lyseo.]] thumb|upright|Patsaan pajastustilaisuus, taustalla [[Oulun tuomiokirkko.]] Pohjois-Suomi-lehti kertoi, että muistopatsaan ympärillä oli kasviköynnöksillä vyötettyjä, toisiinsa yhdistettyjä salkoja, joiden huipussa liehui 5–6 lippua. Salkojen viereen ja väleihin oli istutettu vuorotellen nuoria kuusia ja koivupuita. Piirin sisäpuolella oli koristettu puhujanlava ja sen vastapäätä lehteri soittoa ja lausuntaa varten. Kahden puolen patsasta oli katselijalehterit, lännenpuoleinen kutsuttuja naisia varten, idänpuoleinen virka- ja yhdyskuntia varten. Päivän kunniaksi liehui lippuja myös useissa kaupungin yksityistaloissa.
Toimituksen piti alkaa klo 12.00, mutta jo useita tunteja aikaisemmin torin laidoilla ja läheisillä kaduilla oli suuret joukot juhlavaatteisiin puettua kansaa. Muutamia minuutteja ennen tilaisuuden alkamista saapui paikalle juhlasaatto. Sen etupäässä kulkivat kaupungista löytyvät ylioppilaat, kadetit ja koulunuoriso lippuineen. Sitten seurasi kaupungin kahden lipun jäljessä kaupunginvaltuusmiehet ja rahatoimikamarin jäsenet, maistraatin ja raastuvanoikeuden jäsenet, papit, koulujen opettajat ja toimittajat, kutsutut matkustavaiset, lääninhallituksen virkamiehet, paikkakunnan upseerit ja muut siviilivirkamiehet, kauppaseuran jäsenet, merikapteenit sekä käsityön ja teollisuuden harjoittajat.
Juhlasaaton lähestyessä soittokunta alkoi soittaa 30-vuotisen sodan marssia. ”Waimonpuolten” lehteri oli jo täynnä juhlavieraita ja soittolehterin eteen oli järjestetty wapaaehtoinen palokunta. Siellä täällä seisoivat "juhlamarsalkat" sinisenvalkoiset leveät vyöt hartioillaan ja juhlapaikkaa ympäröivä tori oli täynnä väkeä.
Juhlapuhuja oli professori Leo Mechelin Helsingistä. Ruotsinkielisessä puheessaan puhuja selitti Franzénin työn merkitystä. Puheen lopuksi puhuja luki Z. Topeliuksen tilaisuutta varten sepittämän runoelman, jonka viimeiset sanat kuuluivat: ”Tag åter, fosterbygd, ditt dyra lån, Tag mot Franz Michael Franzen – din son.”
Patsasta peittävän vaatteen laskeutuessa kantautui hurraa-huuto tuhansien läsnä olevien huulilta. ”Maamme” sekä soitettiin että laulettiin ja rannalta kuului tykkien pauke.
Rehtori Dahlströmin suomenkielisen puheen jälkeen laulettiin ja soitettiin ”Savolaisten laulu”. Muistopatsaan komitean esimies laamanni Hilden selvitti komitean lähes kymmenvuotiset toimet patsaan aikaansaamiseksi ja luovutti valmistuneen muistomerkin Oulun kaupungille. Kaupunginvaltuuston puheenjohtaja kauppaneuvos L. Sandelin vastasi puheeseen ja lupasi sitä varjella kuin silmäteräänsä. Lopuksi soitettiin vielä ”Eläköön armias” ja ”Stå starkt du ljusets riddarwakt”.
Tilaisuutta suosi mitä lämpimin ja ihanin kesäilma.
Anastasius
Anastasios on kahden Bysantin keisarin nimi:
Muita samannimisiä:
Frans Mikael Franzénin patsas
Juhlapäivälliset
Päivän kunniaksi valmistetut juhlapäivälliset alkoivat kello 15.30 seurahuoneen suuressa salissa. Runsaasti koristellulla juhlapaikalla oli noin 150 kutsuvierasta.
Pohjois-Suomen mukaan "päiwällisissä, joita kesti klo 8-9:ään wallitsi erittäin riemastunut mieli-ala".
Morgonbladetin kirjeenvaihtaja kertoi, että kaikki maljat juotiin samppanjassa, jota tyhjennettiin noin 140 pulloa.
Kansanhuwit
”Kansanhuwit Raatinsaarella, jota wapaa-ehtoinen palokunta johti, alkoiwat klo 8. Howi-oikeuden auskultantti Alb. Luoma selitti siellä pitemmässä esitelmässä päiwän merkitystä. Sitte seurasi erinäisiä leikkejä: kilpajuoksua, kilpasountua y.m. Palokunta marssi takaisin kaupunkiin klo 11, wähitellen muutki siirtyiwät kuki kotiinsa, ja tämä merkillinen, kauon muistissa säilywä päiwä oli näin loppunut.”
Väärinkäsitykset
Ajatus Franzénin patsaasta syntyi vietettäessä runoilijapiispan syntymän satavuotisjuhlia Oulussa helmikuussa 1872. Asialle omistautuneet kaupunkilaiset alkoivat kerätä pääomaa muistomerkkiä varten, ja sitä oli kertynyt vuoteen 1874 mennessä 10 000 markkaa. Sopimus teoksen tilaamisesta patsaskomitean ja taiteilijan välillä tehtiin 21.6.1878. Siinä sovittiin teoksen hinnaksi 8 000 markkaa. Loput kerätystä rahasummasta menivät ilmeisesti perustaan ja jalustaan. Patsaan piti olla valmis kahden vuoden kuluessa. Stenberg raportoi teoksen valmistumisesta patsaskomitealle muun muassa lähettämällä valokuvan kipsivaloksesta Ouluun joulukuussa 1878.
Teoksen kipsimallin valmistumisen jälkeen se valettiin pronssiin. Alun perin pronssivaluun suunniteltu yhtiö vaihdettiin toiseksi, mutta tämä lienee yleistä, koska Pariisissa oli useita valimoita ja luultavasti työstä oli mahdollista tehdä tarjouksia.
Pronssivalos, joka oli osa teosta, valmistui keväällä 1879, jonka jälkeen se lähetettiin ensin junalla Pariisista Lyypekkiin ja sieltä laivalla Ouluun. Keväällä Stenbergillä oli tekeillä Pariisissa myös suurikokoinen Ilmarinen ja Aleksis Kiven rintakuva. Stenberg tuli Ouluun kesällä 1880 valvomaan perustan ja jalustan tekoa. Jalusta, jonka teki herra Stigell mustaan graniittiin Helsingissä, pystytettiin syksyllä 1880, mitä taiteilija oli myös valvomassa. Seuraavana kesänä pidetyn paljastamisen jälkeen rakennettiin teoksen ympärille puisto, joka valmistui vuonna 1884. thumb|Patsaan lakitus vappuna 1989. Paljastustilaisuutta on arvosteltu siitä, että kuvanveistäjää ei kutsuttu paikalle ja että tekijän nimeä ei mainittu. Morgonbladet mainitsi artikkelissaan kuitenkin erityisesti, että juhlasta lähetettiin sähke Stenbergille, jossa Herra Albert Snellman ja juhlapäivälliselle kokoontuneet kaupunkilaiset ja vieraat nostivat maljan herra Stenbergille ja pidettiin kiitospuhe hänen ”kauniille teokselleen, joka on voittanut yleisen ihailun”.
Muuta
Oulun yliopiston Humanistinen Kilta lakittaa patsaan vappuisin.