cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kampa
right|thumb|200px|Kampa Kampa on hiustenhoitoväline, jota käytetään hiusten suoristukseen ja puhdistukseen. Koristekampaa käytetään hiuskoristeena ja hiusten koossa pitämiseen. Se on yksi vanhimmista arkeologien löytämistä työkaluista. Kampoja tehdään monista materiaaleista, yleisimmin kuitenkin muovista, metallista ja puusta. Aiemmin kampoja valmistettiin tulenarasta selluloidista ja vettä huonosti kestävästä galaliitista. Perinteinen ja ylellinen kampojen materiaali on kilpikonnanluu.
Kampoja käytetään myös musiikki-instrumenttina asettamalla paperi kamman eteen, ja hyräilemällä siihen. Kampa tuottaa paperin kanssa kazoomaista ääntä.
Disintegration
Disintegration on The Curen kahdeksas studioalbumi vuodelta 1989. Albumi on toinen osa Robert Smithin "trilogiaa", johon kuuluvat myös albumit Pornography ja Bloodflowers. Vuonna 2002 kaikki kolme albumia soitettiin livenä kokonaisuudessaan ja julkaistiin Trilogy-DVD:nä vuonna 2003.
Tatarstanin jääpallomaajoukkue
Tatarstanin jääpallomaajoukkue edustaa Venäjän federaatioon kuuluvaa Tatarstanin tasavaltaa jääpallon miesten maajoukkuekilpailuissa. Tatarstanin maajoukkuetta hallinnoi Venäjän jääpalloliitto, eikä Tatarstanilla ole omaa, Venäjän jääpalloliitosta erillistä jäsenjärjestöä Kansainvälisessä jääpalloliitossa, minkä vuoksi Tatarstanin maajoukkue kilpailee vain Venäjän jääpalloliiton alaisissa maajoukkuekilpailuissa kuten Russian Government Cupissa.
Disintegration
Levyn vinyyliversio ei sisällä kappaleita "Last Dance" ja "Homesick" tilan puutteen vuoksi.
Tatarstanin jääpallomaajoukkue
Kansainvälisen jääpalloliiton järjestämissä ja myös Venäjän jääpalloliiton alaisissa kilpailuissa tatarstanilaisten on mahdollista edustaa Kansainvälisen jääpalloliiton jäsenmaita, mikäli Kansainvälisen jääpalloliiton säätämät edustuskelpoisuuskriteerit täyttyvät.
Disintegration
South Parkin jaksossa "Mecha-Streisand" Kyle Broflovski julistaa Disintegrationin maailman parhaaksi levyksi huutamalla: "Disintegration is the best album ever!".
Tatarstanin jääpallomaajoukkue
Tatarstanin maajoukkue osallistui vuonna 2000 Russian Government Cupiin Kazanissa, jossa se sijoittui toiseksi Venäjän jälkeen.
Hon’inbō Sansa
Hon’inbō Sansa (, 1559 – 13. kesäkuuta 1623) oli yksi vahvimmista gon pelaajasta Edo-kauden Japanissa ja Hon’inbō-koulukunnan perustaja. Hän oli buddhalainen munkki ja käytti nimeä Nikkai. Nikkai opetti gota kaikille kolmelle feodaalisen Japanin yhdistäjälle; Oda Nobunagalle, Toyotomi Hideyoshille ja Tokugawa Ieyasulle. Nikkai vaihtoi nimensä Hon’inbō Sansaksi, kun Ieyasu nimitti hänet Godokoron virkaan johtamaan valtion go-virastoa.
MFG
MFG, (lyhenne sanoista Message From God) on Israelista kotoisin oleva, psytrancea tuottava kaksikko. Miesten nimet ovat Aharon Segal ja Guy Zukrel. MFG on aloittanut toimintansa vuonna 1996.
Albumit
The Prophecy (1996)
New King Of World (1997)
Project Genesis (1998)
The Message (2001)
Message From God (2006)
Donald Schön
Donald Alan Schön (19. syyskuuta 1930 Boston – 13. syyskuuta 1997 Boston) oli yhdysvaltalainen professori ja organisaatioiden oppimisen tutkija.
Schön suoritti bachelor-tutkintonsa Yalen yliopistossa 1951 ja opiskeli sen jälkeen filosofiaa Harvardin yliopistossa, mistä hän väitteli tohtoriksi 1955 aiheenaan John Deweyn kasvatusfilosofia. Hän opiskeli myös pianon- ja klarinetinsoittoa Sorbonnen yliopistossa. Schön oli naimisissa kuvanveistäjä Nancy Quintin kanssa. Heillä oli neljä lasta.
Hänen ensimmäinen merkittävä teoksensa Displacement of Concepts (1963) käsittelee keksimisen dynamiikkaa ja metaforien merkitystä luovissa prosesseissa. Teos liittyi hänen työhönsä Arthur D. Little -konsulttiyrityksessä vuosina 1957-1963.
Vuonna 1968 hänet nimitettiin vierailevaksi professoriksi Massachusetts Institute of Technology -korkeakouluun. Neljä vuotta myöhemmin, 1972 hän sai hoitaakseen professuurin nimikkeellä Ford Professor of Urban Studies and Education. Hän johti Department of Urban Studies and Planning -yksikköä vuosina 1990–1992. Schön toimi MIT:ssä kuolemaansa saakka.
Schönin tärkeä yhteistyökumppani oli hänen MIT:n vuosinaan aikuiskoulutuksen ja organisaatiokäyttäytymisen asiantuntija Chris Argyris. Yhdessä he tarkastelivat organisaatioiden kehittymisen, mukautumisen, oppimisen ja epäonnistumisen problematiikkaa. Yhteistyö johti 1970-luvulla kahteen yhteiseen kirjaan: Theory into practice (1974) ja Organizational Learning (1978). Jälkimmäisestä julkaistiin vuonna 1996 uusi laitos nimellä Organisational learning II: Theory, method and practice.
Poliittinen kuohunta 1960- ja 1970-lukujen Yhdysvalloissa synnytti vasemmistolaisten ja oikeistolaisten ääri-ilmiöiden ohella myös maltillisia keskiryhmiä. Maltillista suuntausta kannattanut Donald Schön uskoi tutkimisen, reflektion ja oppimisen mahdollisuuksiin yhteiskunnan maltillisessa uudistamisessa marginaalista käsin.
Harrison Newey
pienoiskuva|Harrison Newey Saksan ADAC Formula 4 -sarjassa Sachsenringin radalla vuonna 2015. Harrison Newey (s. 25. heinäkuuta, 1998 ) on brittiläinen moottoriurheilija. Hänen isänsä on menestynyt Formula 1 -insinööri Adrian Newey.
Ura
Newey aloitti uran Karting-sarjoista vuonna 2009. Vuonna 2014 Newey kilpaili Ranskan Formula 4 -sarjassa ajaen kolme kilpailua saavuttaen kaksi pistettä. Vuonna 2015 Newey siirtyi Britannian BRDC Formula 4 -sarjaan jossa hän saavutti kaksi voittoa, kaksi paalupaikkaa ja 12 palkintosijaa sijoittuen sarjan toiseksi. Samana vuonna hän ajoi Saksan ADAC Formula 4 -sarjassa saavuttaen 42 pistettä. Vuonna 2016 Newey siirtyi kilpailemaan Euroopan Formula 3 -sarjaan.
Koripallon maailmanmestaruuskilpailut 1954
Vuoden 1954 koripallon maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Brasiliassa, 22. lokakuuta–5. marraskuuta 1954. Kisat olivat järjestyksessään toiset. Turnauksen voitti Yhdysvallat, jonka joukkue oli koottu Caterpillarin työntekijöistä.
Monet Itä-Euroopan maat boikotoivat kisoja, kun Brasilian viranomaiset eivät suostuneet antamaan viisumia neuvostoliittolaisille pelaajille. Mukana olikin ainoastaan kaksi eurooppalaista joukkuetta. Turnaus piti aluksi järjestää Sao Paolossa, mutta myrskyvahinkojen takia kisat järjestettiinkin Rio de Janeirossa.
Ilta-Sanomat
Historia
Ilta-Sanomat perustettiin vuonna 1932 Mäntsälän kapinan yhteydessä. Helsingin Sanomien silloinen päätoimittaja Eljas Erkko arvioi kapinan olevan niin iso tapahtuma, että sen uutisoimiseksi ei pelkkä kaupungilla leviävä sähkösanoma riittänyt. Tarvittiin uusi lehti. Ilta-Sanomien alkuperäinen idea oli toimia Helsingin Sanomien iltapainoksena, ja se vastasi myös sisällöltään pitkään Helsingin Sanomia. Sekä Ilta-Sanomat että Helsingin Sanomat olivat edistyspuolueen äänenkannattajia. Mäntsälän kapinan aikaan Ilta-Sanomat ilmestyi kuuden päivän ajan. Seuraavan kerran lehti ilmestyi samana syksynä kahdeksan päivän ajan kertoen Los Angelesin olympialaisista. Lehden säännöllinen ilmestyminen alkoi 15. lokakuuta 1932. Helsingin Sanomista lehti itsenäistyi vuonna 1949. Vuonna 1969 Ilta-Sanomat muuttui irtonumerolehdeksi. Aamupainoksesta, josta iltapäivälehtinimitys tulee, luovuttiin 1990-luvun taitteessa.
Yhtyneet Kuvalehdet yritti Ilta-Sanomien kilpailijaksi 1970-luvulla Iltaset-nimistä lehteä, joka jäi kuitenkin lyhytikäiseksi. Uuden Suomen perustama Iltalehti onnistui paremmin.
Ilta-Sanomien vastaava päätoimittaja Antti-Pekka Pietilä erosi tehtävästään 25. syyskuuta 2006 epätyydyttävän levikki- ja markkinaosuuskehityksen vuoksi, ja hänen seuraajanaan toimi lehden pitkäaikainen uutispäätoimittaja Hannu Savola. Savola jäi loppuvuodesta 2006 sairauslomalle ja kuoli sairauskohtaukseen 13. helmikuuta 2007. Virkaa tekevänä vastaavana päätoimittajana toimi tammikuusta 2007 alkaen uutispäätoimittaja Tapio Sadeoja, joka nimitettiin 29. toukokuuta 2007 vastaavaksi päätoimittajaksi.
Levikki
Nykyisin Ilta-Sanomat ilmestyy kuutena päivänä viikossa, maanantaista lauantaihin joka aamu. Lauantain lehti on myynnissä koko viikonlopun ja sisältää Plus-liitteen. Keskiviikkoisin ilmestyy maksullinen Ilta-Sanomat Tv-lehti, jota ei voi ostaa ilman päälehteä. Arkilehden hinta on nykyisin 1,80 euroa ja viikonvaihdelehden 2,90 euroa. Vuodesta 2009 lähtien on julkaistu myös historian eri teemoihin liittyviä päälehden ohella myytäviä erikoislehtiä, joiden aiheina ovat olleet muun muassa talvisota, jatkosota ja Mannerheim-ristin ritarit.
Ilta-Sanomien keskilevikki vuonna 2014 oli 110 226 ja viikonvaihteen levikki 134 464. Lehti tavoittaa noin 2,5 miljoonaa lukijaa (KMT 2017, Kokonaistavoitettavuus ).
Ilta-Sanomien verkkopalvelussa on noin 3,1 miljoonaa eri kävijää viikossa, ja se on tällä mitattuna Suomen suosituin verkkosivusto (tilanne viikolla 4/2015). Kaikkien aikojen myydyin Ilta-Sanomien numero on ollut vuoden 1997 juhannuslehti, jota ostettiin 436 881 kappaletta.
Kansallisen mediatutkimuksen vuonna 2010 tekemän tutkimuksen mukaan iltapäivälehdet menettivät kahdessa vuodessa lukijoita maakuntalehtiä enemmän. Ilta-Sanomien painettu lehti menetti kahdessa vuodessa 56 000 lukijaa, ja sen kilpailijan Iltalehden lukijamäärä putosi 49 000:lla. Vuonna 2013 julkaistun tutkimuksen mukaan Ilta-Sanomat oli kuitenkin paperilehden ja verkkolehden lukijamäärien mukaan Suomen suurin lehti.
Vuonna 2019 Ilta-Sanomien verkkosivustoa luetaan selvästi enemmän kuin paperilehteä.
Vuonna 2020 paperilehdellä oli keskimäärin 316 000 lukijaa ja lehden verkkopalvelulla 2 835 000 lukijaa viikossa.
Lähteet:
Imago
Kyselytutkimuksen mukaan Ilta-Sanomien verkkosivusto on suomalaisten kolmanneksi tärkein uutislähde Ylen nettisivujen ja Ylen tv-uutisten jälkeen. Suomalaiset pitävät iltapäivälehtiään vähemmän luotettavina kuin muita medioita, mutta Ilta-Sanomat on kuitenkin heidän mielestään luotettavampi kuin Iltalehti. Samaan tapaan iltapäivälehtiä pidetään vähemmän riippumattomina kuin muita medioita, mutta Ilta-Sanomia pidetään kuitenkin hieman Iltalehteä riippumattomampana.
Sarjakuvaliite
IS sarjis ja IS sarjat olivat Ilta-Sanomien nelisivuinen sarjakuvaliite, jota julkaistiin Ilta-Sanomien lauantaisin ilmestyvän viikonloppunumeron keskiaukeamalla vuosina 1986–1997. Liitteen ensimmäinen numero oli nimeltään IS sarjis, mutta liitteen nimi muuttui jo toisessa numerossa muotoon IS sarjat. La 12. marraskuuta 1988 liitteen nimi muuttui jälleen ja nyt muotoon Sarjat. Lauantaina 13. tammikuuta 1990 liitteen nimeksi tuli jälleen IS sarjat. Ilta-Sanomien sarjakuvien julkaiseminen erillisenä liitteenä päättyi 24. toukokuuta 1997.
Felix Frang
250px|thumb|Frangin, hänen puolisonsa ja vanhempiensa hautaFelix Ferdinand Frang (myöhemmin Pahlama) (28. lokakuuta 1862 Ikaalinen – 20. huhtikuuta 1932) oli suomalainen taidemaalari, joka tunnetaan lukuisista maalaamistaan alttaritauluista. Hänen poikansa Leo Pahlama oli myös taidemaalari. Kaikkiaan Frangilla oli neljä lasta. Felix Frangin veli oli taide- ja koristemaalari Berndt Frang-Ponsio.
Elämänvaiheita
Frang aloitti taideopinnot 16-vuotiaana Suomen Taideyhdistyksen (STY:n) piirustuskoulussa Helsingissä opiskellen siellä vuosina 1878–1885. Tuolta ajalta häneltä on säilynyt paljon lyijykynätöitä ja mustalla liidulla tehtyjä piirroksia. Hän oli kolme vuotta 1885–1888 stipendiaattina Düsseldorfissa Saksassa sekä Pariisissa Ranskassa.
Frangin avioiduttua perhe asui Ikaalisten kauppalassa pienessä vuokramökissä, missä Frang maalasi myös suuret alttaritaulunsa. Olosuhteet olivat varmasti koko perheelle vaikeat, sillä suuret alttaritaulutkin Frang maalasi siellä asteittain kangasta rullalta päästäen ja taas rullalle käärien. Frang voitti kolmannen palkinnon Helsingin Johanneksenkirkon alttarimaalauskilpailussa. Ensimmäisen ja toisen palkinnon sai Edelfelt, mutta töitä ei koskaan toteutettu. Myöhemmin Eero Järnefelt maalasi alttaritaulun Johanneksenkirkkoon.
Palestiinassa hän oli 1925–1926 professori Aapeli Saarisalon perheen vieraana maalaten Kinneretin järven maisemia. Frangin tytär Anna Maria (1898–1957) oli naimisissa Aapeli Saarisalon kanssa. Professori Saarisalo oli siihen aikaan tekemässä Raamatunhistoriaan liittyviä arkeologisia tutkimuksia. Kun Saarisalot palasivat Suomeen ja saivat asunnon Helsingin pitäjästä, muutti leskeksi jäänyt Frang heidän luokseen asumaan vuonna 1931. Frang kuoli seuraavana vuonna 20. huhtikuuta 1932 Saarisalojen luona 69-vuotiaana. 250px|thumb|Lopen kirkon alttaritaulu 19 alttaritaulun lisäksi Frang on maalannut lukuisia muotokuvia ja muita tilaustöitä.
Teoksia
Frangin maalaamat alttaritaulut ovat myös seuraavissa kirkoissa: Loppi 1901, Multia 1912, Iitti 1917, Pusula 1921, Joutseno (nyk. sijoitettu Joutsenon Pulpin seurakuntakeskukseen) 1923, Savitaipaleen siunauskappeli 1924, Kiikoinen 1924, Virtasalmi 1926 (tuhoutui tulipalossa 1976) ja Perhon rukoushuone, Urjala 1928.
Aljaksandr Hutar
thumb|250px|Aljaksandr Hutar. Aljaksandr Pjatrovitš Hutar (,, s. 18. huhtikuuta 1989 Minsk, Valko-Venäjän SNT, Neuvostoliitto) on valkovenäläinen jalkapalloilija. Hän edustaa Valko-Venäjän pääsarjassa pelaavaa Dinamo Minskiä ja on pelipaikaltaan maalivahti.
Adrenokromi
Adrenokromi on adrenaliinin hapetustuote. Adrenokromisemikarbatsoni, joka tunnetaan myös nimellä karbatsokromi (C10H12N4O3), on lääkeaine, jota käytetään vähentämään kapillaariverenvuotoa. Vastoin yleistä luuloa kumpikaan aine ei ole hallusinogeeninen päihde.
Suomen Jalkapallomuseo
Museota ylläpitää Suomen Jalkapallomuseo ry. Sen perustivat vuonna 1993 Aimo Pulkkinen, Mikko Rikkonen, Esko Malm, Juhani Peltonen ja Jaakko Rautalin, jotka ovat jälkimmäistä lukuun ottamatta Valkeakosken Hakan entisiä pelaajia. Yhdistyksen pitkäaikaisena puheenjohtajana toimi Rikkonen, joka nimettiin vuonna 2010 kunniapuheenjohtajaksi. Puheenjohtajana häntä ovat seuranneet Heikki Huoviala ja Ari Sirén.
Adrenokromi
Adrenokromi huumausaineena
Adrenokromisemikarbatsoni on usein mainittu huumausaineena. Se ei kuitenkaan ole psykedeelinen tai hallusinogeeninen huume ja sen psykoaktiiviset vaikutukset kuvataan yleisesti miedoiksi tai ovat ylipäätänsä kyseenalaistettuja.
Suomen Jalkapallomuseo
Museon kokoelmissa on peliasuja ja -varusteita, mitaleja, pokaaleja ja muistoesineitä Suomen yli 100-vuotisen jalkapallohistorian varrelta. Museo järjestää myös teemanäyttelyjä, kuten vuoden 2010 valmentajanäyttely, ja museossa on mahdollisuus tutustua vanhoihin otteluihin videoiden välityksellä. Museossa on neljä tilaa: Juuson sali, Pukukoppi, Näyttelyhuone ja Kirjasto.
Adrenokromi
Adrenokromi huumausaineena
Yhtenä syynä siihen yleiseen harhaluuloon, että adrenokromi olisi hallusinogeeninen päihde, lienee kirjailija Hunter S. Thompsonin kuvaus adrenokromin ”huumausainekäytöstä” hänen suositussa kirjassaan Pelkoa ja inhoa Las Vegasissa (1971). Kirjassa ja siitä tehdyssä elokuvassa toinen päähenkilöistä, asianajaja nimeltä Dr. Gonzo, on saanut haltuunsa adrenokromia maksuksi rahattomalta satanistilta, joka on ollut hänen asiakkaanaan. Duke käy aiheen tiimoilta dialogia Gonzon kanssa ja toteaa, että adrenokromia saa ainoastaan elävän ihmisen lisämunuaisista. Ainetta kuvataan kirjassa vaikutuksiltaan hyvin eksoottisiksi ja erittäin intensiivisiksi (”ensimmäinen aalto tuntui kuin meskaliinin ja metamfetamiinin yhdistelmältä”). Adrenokromiuutetta suun kautta nauttiva Raoul Duke saakin aineesta pian yliannostuksen, näkee villejä hallusinaatioita, alkaa kouristella ja menettää tajuntansa. Kirjan elokuvaversion DVD-julkaisun kommenttiraidalla ohjaaja Terry Gilliam myöntää että hänen ja Thompsonin kuvaus aiheesta on täysin fiktiivistä liioittelua.
Suomen Jalkapallomuseo
Museossa säilytetään suomalaisen jalkapalloilun kunniagallerian eli Hall of Famen aineistoa. Se kuuluu Suomen Palloliiton, Suomen Urheilumuseon ja jalkapallotoimittajien Pallo-Koplan ohella toimikuntaan, joka valitsee kunniagallerian jäsenet.
Juha-Pekka Tikka
Juha-Pekka Tikka on Verkkouutisten ja Nykypäivä-lehden politiikan toimittaja ja uutistuottaja. Hän on toiminut aikaisemmin 1991–2009 Ilta-Sanomien toimittajana. Hän oli 2009 Stanfordin yliopistossa innovaatiojournalismin ohjelman fellow’na, ja osana ohjelmaa hän työskenteli Xconomy-julkaisussa.
Tikka on kirjoittanut Suomen vuoden 2012 presidentinvaaleja käsittelevän kirjan 130 päivää. Simon Elon kanssa hän on kirjoittanut 2021 teoksen Simon Elo - Poliittiset mustelmani (Minerva).
Tikka julkaisi syyskuussa 2014 ja myöhemmin syksyllä Verkkouutisissa niin sanotun Mitrohinin listan, jonka oli koonnut Cambridgessa KGB-loikkari Vasili Mitrohinin arkistosta löytämistään suomalaisista KGB-kontakteista 1972–1984.
Jarmo Korhonen kirjoittaa Maan tapa -kirjassaan (Tammi, 2015) Suomen vaalirahakohusta, että Tikka kertoi Ilta-Sanomien artikkelissa jo 3.12.2007 Kehittyvien maakuntien Suomen perusasiat sekä vaalirahoituksen pimennossa olevat asiat, mutta muu media keksi asian uudelleen vasta toukokuussa 2008. Korhonen toteaa Tikan nostaneen myös ensimmäisenä esiin presidentinvaalien 2006 vaalirahoitusta Ilta-Sanomissa 20.5.2008 aukeaman jutussa "Lahjoittajia jäi ilmoittamatta".
Charles-Line Scaron
Charles-Line Scaron (s. 22. huhtikuuta 1962 François, Martinique) on entinen ranskalainen korkeushyppääjä.
Kreetankoira
Kreetankoira (, aiemmin ), jota toisinaan kutsutaan suomeksi nimellä kreetanvainukoira, on vanha alkukantainen metsästyskoira. Se on vielä harvinainen Kreikan ulkopuolella, mutta sekä Suomessa että Saksassa tiedetään nykyisin olevan molemmissa n. 8 yksilöä, minkä lisäksi yksittäisiä koiria on viety Alankomaihin ja Kanadaan. FCI ei ole virallisesti tunnustanut rotua, mutta sekä Kreikan Kennelliitto KOE, Saksan Kennelliitto VDH että Belgian Kennelliitto SRSH sitä vastoin ovat.
Ulkonäkö
Kreetankoira muistuttaa paariakoiraa, podencoa ja jotkut yksilöt etäisesti myös whippetiä, vaikkei se olekaan yhtä sirorakenteinen kuin whippet. Uroksen säkäkorkeus on 52–60 cm (ihanne 54–58 cm) ja nartun 50–58 cm (ihanne 52–56 cm). Paino vaihtelee uroksilla 16–22 kg ja nartuilla 14–20 kg välillä. Värejä on useita, mm. fawn (hiekanvärinen), black & tan (musta ruskein merkein) ja brindle (raidallinen). Tunnusomaista on pitkäraajaisuus ja hoikkarakenteisuus. Korvat ovat pystyt tai puolipystyt. Häntä muistuttaa mopsin häntää.
Luonne ja käyttäytyminen
Kreetankoira on aktiivinen ja toimelias. Sillä on voimakas metsästysvietti, ja se onkin Kreetalla hyvin arvostettu jäniskoira. Kotioloissa se on kuitenkin siisti ja rauhallinen. Vieraita kohtaan se on useimmiten arka tai varautunut, mutta omaa perhettään kohtaan ystävällinen, leikkisä ja oppivainen. Se tulee yleensä toimeen muiden koirien kanssa.
Alkuperä
Kreetankoira on yli 4 000 vuotta vanha kreetalainen rotu. Se tunnettiin aiemmin nimillä Kritikos Ichnilatis ja englanniksi Cretan Scenthound eli kreetanjäljestyskoira, mutta rodun elvytyksen jälkeen se sai nimet Kritikos Lagonikos (lagos=jänis, lagoniko=vinttikoira) ja englanniksi Cretan Hound eli kreetanvinttikoira tai kreetanjäniskoira. Se on kuitenkin niin ulkomuodoltaan, käyttötarkoitukseltaan kuin historiallisestikin lähempänä Iberian niemimaalta peräisin olevaa podencoa, joten oikeampi luokitus on alkukantainen metsästyskoira.
Historia Suomessa
Vuoden 2007 alussa Suomeen tuotiin kaksi ensimmäistä fawn-väristä rodunedustajaa Kreikasta. Vuoden 2008 puolivälissä näille kahdelle yksilölle syntyi Suomen ensimmäinen pentue, ja sittemmin tänne on tuotu ainakin yksi niin ikään fawn yksilö lisää Kreetalta.
Virtsahappo
Virtsahappo on orgaaninen yhdiste, jota syntyy puriinipohjaisten yhdisteiden aineenvaihduntatuotteina. Erityisesti ainetta syntyy ksantiinioksidaasin hapettaessa hypoksantiinia ja ksantiinia. Useissa nisäkkäissä, lukuun ottamatta ihmistä ja muita kädellisiä, se hapetetaan pidemmälle uraattioksidaasin avulla allantoiiniksi. Virtsahapon suoloja nimitetään uraateiksi.
Kihdissä elimistön virtsahappo- ja uraattipitoisuus on hyvin korkea ja huonosti liukenevat uraattisuolat aiheuttavat niveltulehduksen. Muita sairauksia joihin vaikuttaa myös runsas virtsahappopitoisuus eli hyperurikemia ovat verisuoniston ja sydämen sairaudet sekä metabolinen oireyhtymä. Matala uraattipitoisuus on usein tyypillistä MS-taudille tai merkki oksidatiivisesta stressistä
Aiheesta muualla
270px|left|thumb|Kihdin fysiopatologia
Kaija Pohjola
Kaija Pohjola (o.s. Keinänen, s. 26. syyskuuta 1951 Kuopio) on suomalainen laulaja.
Hän osallistui vuonna 1969 Intro-lehden Tähtijahti-kilpailuun ja pääsi sitä kautta levyttämään kappaleen Dong Hoin tyttö, joka päätyi kokoelmalle Tähtijahti 69. Vuonna 1991 Pohjola voitti Seinäjoen Tangomarkkinoilla Tangokuningattaren tittelin. Hänen ensimmäinen albuminsa Kultaa kuutamo loi myi kultaa vuonna 1992.
2000-luvulla Pohjola esiintyi muun muassa Nalle Lehtosen Tulinen Trumpetti -yhtyeen solistina.
Yksityiselämä
Pohjola oli naimisissa Seppo Pohjolan kanssa yli kolmekymmentä vuotta tämän kuolemaan, vuonna 2007 saakka. Kaija Pohjola on ollut vuodesta 2014 lähtien kihloissa Matti Vartialan kanssa. Pohjolalla on kaksi aikuista lasta.
Pohjolalla diagnosoitiin vuonna 2015 rintasyöpä ja suunnitellut häät Matti Vartialan kanssa jouduttiin perumaan.
Italian ympäriajo 2016
thumb|[[Vincenzo Nibali voitti vuoden 2016 kilpailun.]] Italian ympäriajo 2016 oli järjestyksessään 99. maantiepyöräilyn Italian ympäriajo. Se alkoi Alankomaiden Apeldoornista 6. toukokuuta ja päättyi Torinoon 29. toukokuuta 2016.
Vincenzo Nibali voitti kilpailun 52 sekunnin erolla Esteban Chavesiin. Vielä 18. etapin jälkeen Nibali oli neljäntenä neljä minuuttia 43 sekuntia kilpailua johtanutta Steven Kruijswijkia jäljessä. Nibali voitti Risouliin päättyneen 19. etapin nousten kokonaiskilpailussa toiseksi 44 sekunnin päähän kilpailun johtoon siirtyneestä Chavesista. Toiseksi viimeisellä etapilla Nibali karkasi Chavesilta nousussa 15 kilometriä ennen maalia ja siirtyi kokonaiskilpailun johtoon lopullisella 52 sekunnin erolla. Alejandro Valverde sijoittui kolmanneksi. Pistekilpailun voitti Giacomo Nizzolo, mäkikirikilpailun Mikel Nieve, nuorten kilpailun Bob Jungels, aikaan perustuvan joukkuekilpailun Astana Team ja pisteisiin pohjautuvan joukkuekilpailun Etixx-Quick Step.
Osallistuneet joukkueet
Kilpailussa olivat mukana seuraavat joukkueet:
Kilpailujen kehittyminen
Lähde: Gazzetta.it
Luettelo Britney Spearsin konserttikiertueista
Tämä on luettelo yhdysvaltalaisen poptähti Britney Spearsin konserttikiertueista.
Raappana (täsmennyssivu)
Raappana on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Paistjärven pirunkirkko
Paistjärven pirunkirkko on lippaluola Heinolassa entisen maalaiskunnan alueella Paistjärvellä. Sen pituus on 40 metriä, leveys 3–8 metriä ja korkeus samoin 3–8 metriä. Se on aikojen kuluessa ollut sotapakolaisten, metsästäjien ja kalastajien asuinpaikka, nykyisin matkailunähtävyys.
Aiheesta muualla
°N, °W
Dániel Kóger
Dániel Kóger (s. 10. marraskuuta 1989 Székesfehérvár) on unkarilainen jääkiekkoilija.
Kóger oli 2000-luvun puolivälissä Unkarin maajoukkueen suurimpia lupauksia ja oli muun muassa vuoden 2007 alle 18-vuotiaiden 2. divisioonan MM-kilpailujen paras hyökkääjä. Kóger aloitti pääsarjauransa Alba Volán Székesfehérvárin riveissä kaudella 2006–2007. Hän ei ollut voittamassa Sapporossa vuoden 2008 1. divisioonan MM-kisoja, mutta edusti maataan vuoden 2009 MM-kilpailuissa sekä vuosien 2010, 2011, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018 ja 2022 1. divisioonan kisoissa.
Bologojen piiri
thumb|250px|Bologojen piiri Tverin alueen kartalla. Bologojen piiri on paikallinen itsehallintoalue Tverin alueen pohjoisosassa Venäjällä. Vuonna 1927 perustetun piirin pinta-ala on 2 281 neliökilometriä. Asukkaita on 39 600 henkeä (vuonna 2009).
Piirin hallinnollinen keskus on Bologojen kaupunki. Lisäksi siihen kuuluu Kuženkinon taajama ja 9 maalaiskuntaa:
Seudulla virtaavat Msta- ja Berezaika-joet. Suurimmat järvet ovat Kaftino ja Piros. Piirin kautta kulkee Moskovan ja Pietarin välinen päärata sekä M 10-valtatie. Bologoje on tärkeä rautatiesolmu, jossa pääradan kanssa risteytyvät Sonkovoon, Pihkovaan ja Velikije Lukiin johtavat radat. Maatalous on keskittynyt maidon ja lihan tuotantoon.
3,4-dinitrotolueeni
3,4-Dinitrotolueeni (C7H6N2O4) on nitrattu aromaattinen yhdiste. Sitä käytetään orgaanisessa synteesissä räjähteitä ja väriaineita valmistettaessa. 3,4-Dinitrotolueenin kanssa isomeerisia yhdisteitä ovat 2,3-, 2,4-, 2,5-, 2,6- ja 3,5-dinitrotolueenit.
Valmistus ja käyttö
3,4-Dinitrotolueenia voidaan valmistaa nitraamalla tolueenia tai m-nitrotolueenia. Näissä reaktioissa muodostuu myös muita dinitrotolueenin isomeereja.
3,4-Dinitrotolueenia käytetään muun muassa räjähteiden ja väriaineiden valmistamiseen.
Dino Cazares
Dino Cazares (s. 2. syyskuuta 1966 El Centro, Kalifornia) on meksikonamerikkalainen muusikko, joka tunnetaan industrial metal -yhtyeen Fear Factoryn kitaristina. Hän soittaa myös yhtyeissä Divine Heresy ja Asesino.
Mountbatten
Mountbatten voi tarkoittaa ainakin seuraavia
Janusz Kamiński
Janusz Zygmunt Kamiński (s. 27. kesäkuuta 1959 Ziębice, Puola) on puolalainen elokuvaaja ja elokuvaohjaaja. Hän joka muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1981. Hän on kuvannut kaikki Steven Spielbergin elokuvat vuoden 1993 elokuvasta Schindlerin lista lähtien.
Wedlock – kalmankihla
Wedlock – kalmankihla on Rutger Hauerin tähdittämä ja Lewis Teaguen ohjaama toimintaelokuva vuodelta 1991.
Juoni
Onnistuneen keikan jälkeen rikostoverit pettävät jalokivivaras Frank Warrenin. He ampuvat Frankia useita kertoja ja häipyvät sitten luullen hänen kuolleen. Kitumaan jäänyt Frank kuitenkin selviytyy, ja hän on onnistunut jo aiemmin piilottamaan saaliin. Frank tuomitaan elinkautiseen vankeusrangaistukseen. Vankila on sikäli erikoinen, ettei siellä ole kovinkaan paljon vartijoita, mutta kaikilla vangeilla on kaulassaan ”Wedlock”-panta, joka räjähtää vangin yrittäessä karata. Räjähtäminen voidaan kuitenkin välttää, jos vanki onnistuu löytämään ”parinsa”, jolla on sama viivakoodi kaulapannassaan. Mikäli näiden kahden välinen etäisyys ylittää kolmen sadan metrin, panta kuitenkin aktivoituu. Frank löytää pian oman parinsa ja yhdessä he onnistuvat pakenemaan. He lähtevät etsimään kätkettyjä timanttisalkkuja, mutta ennen pitkää vanhat rikostoverit ovat heidän perässään samoin aikein.
Arvioita
Video-oppaassa vuodelta 1994 Markku Salmi sanoo Kalmankihlaa onnistuneeksi toimintapaketiksi ja antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Jari Gröhn
Gröhn on Rovaniemen Palloseuran kasvatti ja hän debytoi seuran edustusjoukkueessa kaudella 2002. Varsinaisen läpimurtonsa Gröhn teki 2006, sillä hän oli sivussa vain kolmesta ottelusta koko kaudella. Kaudella 2007 Gröhn oli loukkaantuneena ja pääsi kentälle vain neljässä alkukauden ottelussa. Kauden jälkeen RoPS ei jatkanut enää hänen sopimustaan ja Gröhn siirtyi FC Santa Clausiin. Siellä hän pelasi neljä kautta ennen kuin sai jälleen sopimuksen kasvattajaseuraansa 2012.
Takeo Miki
Takeo Miki (1907–1988 ) oli japanilainen poliitikko. Hän oli Japanin ulkoministeri 1966–1968, pääministeri 1974–1976 ja liberaalidemokraattisen puolueen puheenjohtaja 1974–1976.
Boltzmannin vakio
Boltzmannin vakio (k tai kB) on fysiikan vakio, joka suhteuttaa lämpötilan energiaan molekyyliä kohti. Se on nimetty itävaltalaisen fyysikon Ludwig Boltzmannin mukaan, joka teki merkittävää työtä statistisen fysiikan teorian parissa, missä tällä vakiolla on suuri merkitys. Ludwig Boltzmann ei koskaan käyttänyt mukaansa nimettyä vakiota, vaan sen esitteli alun perin Max Planck nimeään kantavan lakinsa yhteydessä. Boltzmannin vakio kertoo kaasuvakion suhteen Avogadron vakioon, eli
Tämä arvo on tarkka, sillä vuonna 2018 yleinen paino- ja mittakonferenssi määritteli kelvinin uudelleen kiinnittämällä Boltzmannin vakiolle tämän arvon.
Klassisen ekvipartitioteoreeman mukaan termisessä tasapainossa olevan termodynaamisen järjestelmän keskimääräinen energia vapausastetta kohti on ½kT, missä T on lämpötila. Ideaalikaasun hiukkasilla on kolme vapausastetta, joten ideaalikaasun keskimääräinen energia hiukkasta kohti on 3/2kT.
The Wonder Begins
The Wonder Begins on Park Jin-youngin tuottama Wonder Girls -yhtyeen debyyttisingle. JYP Entertainment julkaisi singlen 13. helmikuuta 2007. Se tunnetaan myös nimellä Irony, joka on toinen nimi tälle singlelle. Singlen B-puoleen kuuluu kolme kappaletta, "Bad Boy", "It's Not Love" ja remix-versio "Irony"sta.
Kappaleelle "Irony" tehtiin musiikkivideo singlen promootioihin. Wonder Girls esiintyi ensimmäisen kerran yleisölle kappaleella "Irony" MBC:n Music Core-ohjelmassa 10. helmikuuta 2007.
Jaakko Luoma (fagotisti)
Jaakko Luoma (s. 1973) on suomalainen fagotisti.
Luoma on kotoisin Lohjalta, jossa hän aloitti fagotinsoiton 11-vuotiaana. Aiemmin hän oli saanut pianonsoiton yksityisopetusta, mutta Lohjan musiikkiopiston pääsykoelautakunnasta hänelle ehdotettiin fagottia, jonka soiton hän aloittikin. Hän sai myöhemmin opetusta László Haralta ja Jussi Särkältä Sibelius-Akatemiassa sekä Pascal Galloisilta Pariisin konservatoriossa. Luoma sai vuonna 1993 paikan Tapiola Sinfoniettan fagotistina. Hän on välillä työskennellyt ulkomailla: vuosina 1996–1998 Orchestre de Parisin ja vuosina 2001–2003 Berliinin radion sinfoniaorkesterin soolofagotistina. Molempien kertojen jälkeen hän palasi Tapiola Sinfoniettaan, jossa hän on fagotin äänenjohtaja.
Luoma on esiintynyt solistina eri Euroopan maissa. Hän on vieraillut säännöllisesti festivaaleilla, kuten Kuhmon Kamarimusiikissa. Historiallisia fagotteja hän on soittanut esimerkiksi Suomalaisessa barokkiorkesterissa, Helsingin Barokkiorkesterissa, Espoon barokissa ja Ensemble Schratissa. Luoma on palkittu Uudenkaupungin Crusell-kilpailussa, ja vuonna 2002 hän pääsi kolmannelle palkintosijalle Münchenin ARD-kilpailussa. Hän sai Crusell-seuran Crusell-palkinnon vuonna 2001.
Luoma on tehnyt opetustyötä Sibelius-Akatemiassa. Hän on myös levyttänyt. Vuonna 2009 BIS-levymerkiltä ilmestyi Luoman ja Jean-Jacques Kantorowin johtaman Tapiola Sinfoniettan levytys Carl Maria von Weberin sävellyksistä fagotille ja orkesterille. Keväällä 2019 levy-yhtiö Ondine julkaisi levyn, jolla Luoma tulkitsee solistina konserttimestari Janne Nisosen johtaman Tapiola Sinfoniettan kanssa Wolfgang Amadeus Mozartin, Johann Nepomuk Hummelin ja Gioacchino Rossinin konsertot sekä Peter von Winterin concertinon.
Clé: Levanter
Clé: Levanter on eteläkorealaisen Stray Kidsin viides EP, joka julkaistiin 9. joulukuuta 2019.
Jukka Mäkelä (Kangasalan kunnanjohtaja)
Jukka Samuli Mäkelä (s. 22. lokakuuta 1949 Jalasjärvi) on Kangasalan entinen kunnanjohtaja. Hän on koulutukseltaan hallintotieteiden maisteri ja oikeustieteen kandidaatti. Hänelle on myönnetty kunnallisneuvoksen arvo.
Mäkelä toimi Pattijoen kunnanjohtajana 1987–1991 ja aloitti Kangasalan kunnanjohtajana vuonna 1991. Hän jäi tästä virasta eläkkeelle vuonna 2013. Hän on puolustanut kuntaliitoksia Kangasalan seudulla.
Highlander 2 – Paluu
Elokuva kuvattiin Ranskassa, Argentiinassa ja Britanniassa. Vuonna 1995 elokuvasta ilmestyi leikkaamaton versio, johon oli lisätty ja poistettu kohtauksia. Elokuva ei menestynyt taloudellisesti, mutta sai jatko-osan Highlander 3: Saalistaja (1994).
Arvioita
Video-oppaassa vuodelta 1994 Kari Salminen antoi elokuvalle kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Sanfordinmaki
Sanfordinmaki (Eulemur sanfordi) on Madagaskarin saarella elävä puoliapinalaji. Se luokiteltiin aiemmin ruskomakin (Eulemur fulvus) alalajiksi. Sanfordinmaki on nimetty amerikkalaisen biologin ja American Museum of Natural Historyn kuraattorin Leonard Cutler Sanfordin mukaan.
Levinneisyys ja elinympäristö
Sanfordinmakia tavataan vain pienellä alueella Madagaskarin pohjoiskärjessä. Sen etelärajana on Manambatojoki. Levinneisyyden keskus on Ankaranassa, Analameranassa ja Montagne d’Ambressa. Kaakossa, Darainassa elää erillinen populaatio.
Sanfordinmakin elinympäristöä ovat trooppiset kuivametsät, kosteat alankometsät ja vuoristometsät. Sen uskotaan suosivan metsiä, joissa on jatkuva latvuskerros. Ankaranassa se näyttää viihtyvän myös uudismetsissä. Lajia esiintyy tiheimmin ikivihreissä metsissä, kuten Montagne d’Ambren rinteillä, jossa niitä elää erityisesen paljon 800–1 000 metrin korkeudessa. Kuivissa kesävihannissa metsissä, joita on esimerkiksi Analameranassa, ne ovat harvalukuisempia. Anameranassa sanfordinmakien esiintymistiheys on ainakin kahdella alueella 3,5–5,5 eläintä neliökilometriä kohden. Laji on ainakin Ankaranassa ja Anameranassa harvalukuisempi kuin harjamaki.
Elintavat
Sanfordinmakit elävät ryhminä, joihin kuuluu useita molemman sukupuolen edustajia. Sademetsissä eläviin ryhmiin kuuluu tavallisesti 4–7 yksilöä, kuivametsissä eläviin jopa 15 yksilöä. Sanfordinmakit viettävät suurimman osan ajastaan metsän latvustossa. Ne pystyvät tekemään siellä pitkiäkin hyppyjä, ja niiden pitkä häntä tasapainottaa kulkua. Sanfordinmakit ovat liikkeellä jaksoittain, ja ovat aktiivisia sekä päivällä että yöllä. Sanfordinmakiryhmän elinalue voi olla jopa 14 hehtaarin laajuinen.
Ravinnosta noin 90 prosenttia koostuu hedelmistä, mutta sanfordinmaki syö myös versoja, silmuja, kukkia, nuoria ja vanhoja lehtiä, kaarnaa, mahlaa ja jopa maa-ainesta. Se syö myös selkärangattomia, kuten juoksujalkaisia ja muita tuhatjalkaisia sekä hämähäkkejä. Tilaisuuden tullen niiden tiedetään napanneen ruoaksi jopa lintuja. Sanfordinmakit saattavat ruokailla yhdessä harjamakien kanssa. Niitä liikkuu yhdessä etenkin sadekaudella.
Sanfordinmakit parittelevat toukokuun lopulla, ja naaraat synnyttävät yhden poikasen yleensä syyskuun lopussa tai lokakuun alussa, noin 120 vuorokauden kantoajan jälkeen. Muiden ruskomakilajien tavoin myös sanfordinmakien poikaset matkaavat kuukauden ikäisiksi emonsa mukana pitämällä kiinni emon vatsasta. Tämän jälkeen ne ratsastavat emon selässä. Sanfordinmakit saavuttavat sukukypsyyden noin kaksivuotiaina. Luonnonvaraisten sanfordinmakien uskotaan voivan elää 20–25-vuotiaiksi.
Uhat ja suojelu
Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto luokittelee sanfordinmakin erittäin uhanalaiseksi lajiksi. Sen levinneisyysalue on alle 5 000 neliökilometriä ja pahoin sirpaloitunut. Sanfordinmakien lukumäärä on laskussa. Suurin uhka on elinympäristöjen tuhoutuminen kaskeamisen ja safiirienhankintaan liittyvän kaivostoiminnan takia, joskin laji näyttää selviävän myös ihmisen vahingoittamassa ympäristössä. Huomattava uhka sanfordinmakeille on myös se, että niitä metsästetään ruoaksi ja pyydystetään lemmikeiksi.
Sanfordinmaki kuuluu CITES-sopimuksen liitteeseen I. Sitä tavataan ainakin Montagne d’Ambren kansallispuistossa sekä Ankaranan ja Analamerana erityissuojelualueilla. Myös Darainassa lajin elinympäristöä ollaan suojelemassa. Salametsästys ja maastopalot ovat kuitenkin tavallisia Madagaskarin suojelualueilla. Lisääntyviä, vankeudessa eläviä sanfordinmakikantoja on vain vähän.
Suomen Filmiteollisuus (SF)
Suomen Filmiteollisuus (SF) Oy on suomalainen elokuvatuotantoyhtiö, joka perustettiin 2001.
Alkukesästä 2011 Pölönen myi yli puolet SF:stä sijoittajille, Ponssen ja kauppahuone Laakkosen omistajille, joita ovat Jukka ja Juha Vidgrén sekä Yrjö Laakkonen. Jukka Vidgrén toimii jo ennestään elokuva-alalla.
Oliver Nelson
Oliver Edward Nelson (4. kesäkuuta 1932 St. Louis, Missouri, Yhdysvallat – 28. lokakuuta 1975 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen jazzmuusikko, -säveltäjä ja orkesterinjohtaja. Hänen omat soittimensa olivat saksofonit ja klarinetti. Hänet muistetaan erityisesti vuoden 1961 albumista The Blues and the Abstract Truth, jota luetaan usein yhdeksi merkittävimmistä jazzalbumeista. Levyn kaikki sävellykset ovat Nelsonin, ja avauskappaleesta ”Stolen Moments” on tullut monien levyttämä jazzstandardi.
Sveitsin ilmasto
300px|thumb|oikea|Kartta Sveitsistä [[Köppenin ilmastoluokitus|Köppenin ilmastoluokituksen mukaan.]] Sveitsin ilmasto on pääasiassa mannermainen, mutta eteläisessä Ticinon kantonissa se on lauhkeampi kuin muualla ja vuoristoalueilla vallitsee alppi-ilmasto.
Lämpötilat
Sveitsin vuotuinen keskilämpötila on 6 celsiusastetta. Keskimääräinen päivän ylin lämpötila on 10,4 celsiusastetta ja päivän alin lämpötila 2,1 celsiusastetta. Lämpimin kuukausi on heinäkuu 14,9 celsiusasteen keskilämpötilalla ja kylmin tammikuu –2,4 celsiusasteen keskilämpötilalla.
Sateisuus ja lumisuus
Koko Sveitsin keskimääräinen sademäärä on hieman yli 1 185 millimetriä. Sademäärä jakautuu melko tasaisesti ympäri vuoden, ja alavilla mailla sataa noin 600 millimetriä vuodessa. Eniten sataa yleensä huhtikuussa ja marraskuussa, vähiten toukokuussa, syyskuussa ja lokakuun alkupuoliskolla. Vuoristossa sataa enemmän, noin 2 000 millimetriä vuodessa. Kesäkuusta elokuuhun sateet voivat toisinaan esiintyä voimakkaiden ukkosmyrskyjen muodossa. Nämä myrskyt voivat aiheuttaa rankkoja rae- ja lumisateita Alppien vuoristoalueille. Lunta on laaksoissa joulukuusta maaliskuuhun. Vuorilla yli 1 800 metrin korkeudella luminen aika kestää marraskuusta toukokuuhun, ja yli 2 500 metrin korkeudessa tavataan lunta ympäri vuoden.
Aurinkoisuus
Aurinko paistaa eniten heinäkuussa ja vähiten joulukuussa.
Ilmastonmuutos
Sveitsin keskilämpötila on vuosina 1864–2008 nousseet 1,6 celsiusastetta verrattuna vuosien 1961–1990 keskiarvoihin. Vuodesta 1909 vuoteen 2008 on keskilämpötila noussut 0,12–0,19 celsiusastetta eri Sveitsin osissa. Keskilämpötilan nousu on nopeutunut viime vuosikymmeninä.
Sveitsin sademäärä kasvoi 1900-luvun aikana 8 prosentilla. Keskimääräinen lumen syvyys on Sveitsissä pudonnut jopa 12 senttimetriä vuosikymmenessä. Vuodesta 1970 lähtien on Sveitsin Alpeilla havaittu myös lumisen ajan lyhentymistä, jonka oletetaan johtuvan lämpötilan noususta. Lumisen ajan kesto on 1970-luvulta alkaen lyhentynyt 8,9 päivällä vuosikymmenessä. Nykyisin luminen aika alkaa 12 päivää aikaisempaa myöhemmin ja loppuu 26 päivää aiemmin. Tämä on linjassa lämpenemisen kanssa, joka on ollut syksyisin 0,21 celsiusastetta vuosikymmenessä ja keväisin 0,84 astetta vuosikymmenessä.
Tuulenpuuskien nopeuden on myös havaittu kasvaneen Sveitsissä 1933 alkaneen mittaushistorian aikana.
Englewood
Englewood voi tarkoittaa seuraavia paikkoja:
HMS Prince Consort (1862)
Valmistus
Alus tilattiin 8. huhtikuuta 1859 Pembroken telakalta 91-tykkisenä Bulwark-luokan toisen luokan linjalaivana nimellä HMS Triumph ja sen köli laskettiin 13. elokuuta 1860. Aluksen muutostyöt panssarifregatiksi hyväksyttiin 31. toukokuuta 1861 ja työt aloitettiin 6. kesäkuuta. Töiden aikana aluksen keskelle lisättiin seitsemän metrin jatko. Se nimettiin 14. helmikuuta 1862 uudelleen HMS Prince Consortiksi, millä nimellä se laskettiin vesille 26. kesäkuuta. Alus valmistui 6. helmikuuta 1864.
Palvelus
Alus otettiin palvelukseen 27. lokakuuta 1863 koeajoja varten ensimmäisenä päällikkönään Charles Vesey. Alus poistettiin palveluksesta 10, marraskuuta ja se palautettiin palvelukseen 14. tammikuuta 1864 Kanaalin laivastoon päällikkönään George Ommanney Willes. Edward Augustus Inglefield vastaanotti 10. huhtikuuta 1866 aluksen päällikkyyden. Aluksen aseistus muutettiin vuonna 1867 neljään kahdeksan tuuman ja kahteenkymmeneen seitsemän tuuman rihlattuun suustaladattavaan tykkiin, kun se määrättiin Välimeren laivastoon.
Aluksen päällikkyyden vastaanotti 3. maaliskuuta 1868 William Armytage ja se palasi Kanaalin laivastoon 1869. Seuraavan kerran aluksen aseistusta modernisoitiin vuonna 1871, jolloin aseistukseksi tuli seitsemän yhdeksän tuuman ja kahdeksan kahdeksan tuuman tykkiä. se poistettiin palveluksesta vielä samana vuonna. Alus myytiin maaliskuussa 1882 romutettavaksi Castlelle.
130 päivää
Teos sisältää Niinistön presidentinvaalikampanjaa varten laatiman muistion hänen näkemyksistään presidenttiydestä.
Pienvikaisten paratiisi
Pienvikaisten paratiisi on Lapinlahden Lintujen järjestyksessään 13. studioalbumi. Se julkaistiin 9. marraskuuta 2005.
Lukeva rabbiini
Lukeva rabbiini on taiteilija Albert Edelfeltin viivasyövytys ja kuivaneulatyö vuodelta 1899. Kooltaan työ on 16×12 cm ja se hankittiin Ateneumin taidemuseon kokoelmiin vuonna 1913.
Edelfeltin Lukeva rabbiini oli toisinto hänen Puolalainen rabbiini -öljyvärimaalauksestaan vuodelta 1884. Tuo 55×38 cm:n kokoinen maalaus kuuluu yksityiskokoelmiin. Monet Edelfeltin taiteentukijoista olivat juutalaisia. Edelfelt vastustikin vuonna 1886 Edouard Drumot`n antisemitististä La France Juive -kirjaa, jossa esitettiin Ranskan kansalaisuuden saamiseen rajoituksia. Tässä kirjassa esitettiin esi-isien maassaoloajan pidentämistä ennen kansalaisuuden saamista.
Battenberg (suku)
pienoiskuva
Battenberg on saksalaisen Hessen-Darmstadtin hallitsijasuvun 1800-luvulla erkaantunut morganaattinen haara. Suvun jäseniä on avioliittojen kautta päätynyt useisiin Euroopan hallitsijaperheisiin. Isossa-Britanniassa suku käyttää nimeä Mountbatten.
Alkuperäinen Battenbergin suku oli keskiajalla Kellerburgin linnassa lähellä Battenbergia vaikuttanut kreivillinen aatelissuku, joka sammui jo vuonna 1314. Kun Hessenin suurherttua Ludvig II:n nuorempi poika prinssi Alexander vuonna 1851 solmi morganaattisen avioliiton kreivitär Julie von Hauken kanssa, puolisoa varten luotiin uusi Battenbergin kreivittären arvo. Vuonna 1858 hänet korotettiin Battenbergin prinsessaksi, ja avioparin lapset saivat samalla myös Battenbergin prinssin tai prinsessan arvon. Heidän vanhin poikansa, Battenbergin prinssi Louis kohosi Ison-Britannian laivaston amiraaliksi ja sai 1917 Milford Havenin markiisin arvon. Samana vuonna suvun Isossa-Britanniassa asuneet jäsenet vaihtoivat kuningas Yrjö V:n pyynnöstä ensimmäisen maailmansodan vuoksi saksalaisen sukunimensä muotoon Mountbatten. Yksi Louisin tyttärenpojista oli Ison-Britannian kuningatar Elisabet II:n puoliso prinssi Philip, joka otti äitinsä sukunimen Mountbatten vuonna 1947 tullessaan avioliiton yhteydessä Ison-Britannian kansalaiseksi. Isänsä puolelta Philip kuului Glücksburgin hallitsijasukuun.
Concert – The Cure Live
Concert on The Cure -yhtyeen ensimmäinen livealbumi vuodelta 1984. Se on äänitetty The Top -kiertueen aikana Lontoossa ja Oxfordissa.
Pihlava (saari)
Pihlava on Säkylässä sijaitseva kahden hehtaarin kokoinen saari, joka sijaitsee noin kilometrin päässä keskustasta Pyhäjärvellä. Pihlavan saari kuuluu Säkylän seurakunnalle, ja siellä järjestetään mm. rippileirejä ja kouluja. Pihlavassa sijaitsee kaksi seurakunnan omistamaa rakennusta joista toisessa on ruokailutilat, juhlasali ja makuuhuoneet ja toisessa saunat, suihkutilat ja oleskeluhuone. thumb|200px|right|Yksinäinen puu Pihlavan saaren vieressä huhtikuussa 2010.
Vaikka Pihlava onkin saari, sinne pääsee myös autolla pengertietä Säkylän kirkon pohjoispuolelta alkunsa saavaa tietä pitkin.
BV Veendam
BV Veendam oli alankomaalainen jalkapalloseura, joka lakkautettiin 25. maaliskuuta 2013. Seuran viralliset värit olivat keltainen ja musta.
Historia
Seura perustettiin 4. syyskuuta 1894 mikä teki siitä yhden Alankomaiden vanhimmista seuroista. Joukkueen ensimmäinen nimi oli Look Out, joka vaihdettiin 1909 Prinses Juliana Veendamiksi. Pian tämän jälkeen nimi lyhentyi muotoon Veendam.
Kehäkukat
Lajeja
Tarhakehäkukka on koristekasvina tunnettu laji, jonka alkuperäalue on tuntematon. Se on 20–50 senttimetriä korkeaksi kasvava yksivuotinen ruoho, jolla on suuret keltaiset tai punakeltaiset kukkamykeröt.
Ponderosapöllönen
Ponderosapöllönen (Psiloscops flammeolus eli Otus flammeolus) on pieni, yöaikaan saalistava pöllölintu.
Koko ja ulkonäkö
Ponderosapöllösen koko on noin 15 cm ja siipiväli 36 cm. Uroksen ja naaraan erottaa painosta. Naaraat ovat suurempia, 62–65 grammaa, koiraat noin 50–52 grammaa. Tieteellinen lajinimi flammeolus johtuu siitä, että sillä on liekkimäisiä merkkejä naamallaan (Bremiller, 2003).
Levinneisyys
Ponderosapöllösen pesimäalue ulottuu Brittiläisestä Columbiasta Yhdysvaltojen länsiosan kautta Keski-Meksikoon. Se on neotrooppinen muuttolintu ja talvehtii Yhdysvaltojen eteläpuolella, mutta myös Etelä-Texasissa, Arizonassa ja Kaliforniassa. Toisin kuin monet pöllöt, se muuttaa syksyllä pois Kanadasta ja Yhdysvalloista. Talvella niitä tavataan Keski-Amerikassa alueella, joka ulottuu Meksikosta Guatemalaan ja El Salvadoriin. Ne lähtevät pesimäalueeltaan elokuussa kohti talvehtimisalueita ja palaavat pesimään huhtikuun lopulla ja toukokuun alussa. .
Pesintä
Pesimäpaikka on Länsi-Yhdysvalloissa ja -Kanadassa yleensä vanha avoin keltamänty- tai douglaskuusimetsä. Joskus ne saattavat pesiä myös lehtimetsässä, jossa on jonkin verran havupuita.
Ravinto
Ne syövät melkein pelkästään hyönteisiä, mutta hyvin satunnaisesti myös pieniä nisäkkäitä, kuten päästäisiä. Niiden syömät hyönteiset ovat lähinnä pieniä perhosia, joko yö- tai päiväperhosia. Ne syövät myös sirkkoja ja kovakuoriaisia.
Suojelutilanne
IUCN:n (International Union for the Conservation of Nature) luettelossa ponderosapöllönen on elinvoimainen, mutta joillakin alueilla populaatio saattaa olla pienenemässä. thumb|Nuori ponderosapöllönen Pohjois-[[Arizonassa.]]
Chrono Crusade
Chrono Crusade (クロノ クルセイド) on japanilainen mangasarja, jonka on käsikirjoittanut ja piirtänyt Daisuke Moriyama. Chrono Crusade julkaistiin alun perin Kadokawa Shotenin Dragon Magazinessa marraskuusta 1998 kesäkuuhun 2004. Sarjan pohjalta on tehty myös 24-osainen anime, jota näytettiin vuosina 2003-2004 Fuji-TV:llä.
Chrono Crusade sijoittuu 1920-luvun Yhdysvaltoihin, ja se seuraa Rosette Christopheria sekä tämän demoniapulaista Chronoa. Magdalena järjestön jäseninä he matkustavat ympäri maata tuhoten demoneita, jotka uhkaavat yhteiskuntaa. Samaan aikaan Rosette etsii vuosia sitten kadonnutta veljeään Joshuaa.
Tenofoviiri
Tenofoviiri on ei-nukleosidinen käänteiskopioijaentsyymin estäjä, joka on tarkoitettu HIV:n hoitoon. Tenofoviiri estää HIV:n RNA:n muuttumista DNA:ksi. Se on yhtänä vakuttavana lääkkeenä Atripla yhdestelmälääkkeessä.
Luettelo Raahen julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Luettelo Raahen julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Raahen pysyvät julkiset taideteokset ja muistomerkit sekä muistolaatat. Raaheen on liitetty Saloisten, Pattijoen ja Vihannin kunnat.
Pormestari Henrik Corte kutsui kuvaintekijä Mikael Baltin Turusta Raaheen valmistamaan uuteen kirkkoon saarnatuolin. Sen ohella Balt teki Raahen kirkkoon myös puuveistokset vuosina 1669–1673. Kirkon tuhouduttua tulipalossa sen tapulissa säilyneet puuveistokset siirrettiin Raahen museoon vuonna 1912.
Raahen patsaista keskeisin ja näkyvin on Pekkatorilla oleva Pehr Brahen patsas (1888). Kaupungissa ovat myös muun muassa Rodin-vaikutteinen Johannes Haapasalon Puolustaja vuodelta 1908, Ensio Seppäsen Lähtö (1973), Kari Juvan Tuulta purjeisiin (1982) ja Matti Peltokankaan Urho Kekkosen muistomerkki (2008).
Julkiset taideteokset, muistomerkit ja muistolaatat
Tässä luettelossa ei mainita erikseen Raahen Kari Juvan veistospuiston teoksia. Puisto perustettiin Raatihuoneenpuistoon kesällä 2008. Siellä on 19 Kari Juvan veistosta.
Tässä luettelossa on 22 kohdetta.
Kuin surmaisi satakielen (elokuva)
Kuin surmaisi satakielen on vuonna 1962 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen draamaelokuva, jonka on ohjannut Robert Mulligan. Se perustuu Harper Leen samannimiseen romaaniin vuodelta 1960. Elokuva sai kahdeksan Oscar-ehdokkuutta ja voitti niistä kolme: paras miespääosa, sovitettu käsikirjoitus ja lavastus.