cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tomáš Kundrátek
Seuraura
Kundrátek pelasi alkukauden 2012–2013 NHL:n työsulun vuoksi farmissa. Hän oli Bearsin tehokkain puolustaja tehoilla 16+15=31. NHL-kauden käynnistyttyä tammikuussa 2013 Kundrátek otti paikan Capitalsin avauskokoonpanosta. Hän pelasi kauden aikana NHL:ssä 25 runkosarjaottelua tehopistein 1+6=7. Kundrátek teki NHL-uransa ensimmäisen ja toistaiseksi ainoan maalinsa 5. maaliskuuta 2013 Boston Bruinsia vastaan. Hänet valittiin ottelun kolmostähdeksi. Heinäkuussa 2013 Kundrátek teki Capitalsin kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen, joista ensimmäinen sopimuskausi on yksisuuntainen. Hän ehti pelata kaudella 2013–2014 kuitenkin ainaostaan seitsemän ottelua farmijoukkue Bearsissa, kunnes Kundrátekin kausi päättyi polvivammaan marraskuussa. Myös kaudella 2014–2015 hän pelasi ainoastaan farmissa.
Kaudeksi 2015–2016 Kundrátek siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella KHL:n latvialaisjoukkue Dinamo Riian riveihin. Joulukuussa 2015 hänen KHL-joukkueensa vaihtui slovakialaiseen HC Slovan Bratislavaan, jonka kanssa Kundrátek teki kevääseen 2017 asti ulottuvan sopimuksen.
Maajoukkueura
Kundrátek edusti Tšekkiä MM-kilpailuissa vuonna 2016, jolloin hän jakoi joukkueensa sisäisen tehotilaston voiton Michal Birnerin ja Michal Kempnýn kanssa lukemalla +7. Kundrátek valittiin Yhdysvaltoja pelatun puolivälieräottelun päätteeksi Tšekin ottelun parhaaksi pelaajaksi. Yhteensä hän on pelannut 28 A-maaottelua tehopistein 4+5=9.
Kundrátek pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2008 ja 2009, joista jälkimmäisessä turnauksessa hän oli Tšekin paras syöttäjä kuudella syöttöpisteellään. Kundrátek pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2007. Hänet palkittiin Ruotsia vastaan pelatun alkulohkon ottelun päätteeksi Tšekin ottelun parhaana pelaajana. Kundrátek pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2006. Hän pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2006, jolloin Kundrátek voitti pronssia.
Sônia Braga
Sônia Maria Campos Braga (s. 8. kesäkuuta 1950) on brasilialainen näyttelijä. Hän on ollut ehdolla Golden Globe- ja Emmy-palkintojen saajaksi.
Braga oli telenovela-tähti Brasiliassa 1970-luvulla. Hän on näytellyt monissa brasilialaisissa ja yhdysvaltalaisissa elokuvissa ja vieraillut televisiosarjoissa kuten Alias, Sinkkuelämää, Bill Cosby Show, CSI: Miami, Aavekuiskaaja ja Perhesiteet.
100 Grand
thumb|300px|right|100 Grand -patukka halkaistuna.
Jordanka
Jordanka, Yordanka, Jurdanka (, ; =, ) on seuraavien henkilöiden etunimi:
100 Grand
100 Grand (tunnetaan myös nimellä $100,000) on Nestlen tuottama suklaapatukka. Se painaa 42 grammaa ja sisältää suklaata, karamellia ja riisimuroa. Patukassa on 190 kaloria: siinä on vähän kolesterolia ja natriumia mutta paljon rasvaa ja sokeria. Patukan slogan on "That's Rich!".
Punapukuinen morsian
Punapukuinen morsian on vuonna 1937 ensi-iltansa saanut Dorothy Arznerin ohjaama yhdysvaltalainen romanttinen draamakomediaelokuva, jonka pääosissa ovat Joan Crawford, Franchot Tone, Robert Young ja Billie Burke.
Punapukuinen morsian perustuu Ferenc Molnárin näytelmään The Bride from Trieste. Tässä ”ryysyistä rikkauksiin” -tarinassa Crawford näyttelee kabaree-laulajatarta, joka tekeytyy aristokraatiksi. Punapukuinen morsian on seitsemäs ja viimeinen Crawfordin ja Franchot Tonen (silloinen aviopari) yhteinen elokuva.
Tuotanto
Punapukuisen morsiamen tuotanto alkoi 5. kesäkuuta 1937 ja päättyi 10. elokuuta. Elokuvaa kuvattiin Itävallassa ja Mammoth Lakesin kylässä Kaliforniassa. Punapukuisen morsiamen budjetti oli sen ajan mittakaavaan katsottuna suuri – 960 000 dollaria. Metro-Goldwyn-Mayer toimi elokuvan tuotantoyhtiönä ja jakelijana.
Luise Raineria suunniteltiin aluksi Annin rooliin, mutta rooli meni Joan Crawfordille.
Julkaisu ja vastaanotto
Punapukuinen morsian sai Yhdysvaltain ensi-iltansa 8. lokakuuta vuonna 1937. Suomessa elokuva tuli ensi-iltaan 13. maaliskuuta vuonna 1938. Elokuva ei ollut taloudellinen menestys – Punapukuinen morsian tuotti vain 1,2 miljoonaa dollaria. Punapukuinen morsian sai aikaan sen, että Joan Crawford leimattiin ”box-office poisoniksi”, mutta Crawford pääsi tästä leimauksesta eroon pari vuotta myöhemmin. New York Herald Tribune kehui Crawfordin roolisuoritusta.
NFL-kauden 2020 runkosarja
NFL-kauden 2020 runkosarja alkoi 5. syyskuuta 2020. Runkosarjan viimeinen kierros pelattiin 3. tammikuuta 2021 Runkosarja koostui 17 kierroksesta, jonka aikana jokainen joukkue pelasi 16 ottelua.
American Football Conference
<section begin="afc_runko_sarjataulukot"/>
<section end="afc_runko_sarjataulukot"/>
National Football Conference
<section begin="nfc_runko_sarjataulukot"/>
<section end="nfc_runko_sarjataulukot"/>
Viikko 1
Kaikki joukkueet pelasivat viikolla 1.
Viikko 4
Steelers ja Titans olivat väliviikolla.
Viikko 5
Patriots, Packers, Lions ja Broncos olivat väliviikolla.
Viikko 6
Seahawks, Chargers, Saints ja Raiders olivat väliviikolla.
Viikko 7
Vikings, Dolphins, Colts ja Ravens olivat väliviikolla.
Viikko 9
Eagles, Rams, Browns ja Bengals olivat väliviikolla.
Viikko 10
Jets, Cheifs, Cowboys ja Falcons olivat väliviikolla.
Viikko 11
49ers, Giants, Bears ja Bills olivat väliviikolla. Jetsistä tuli viikolla 11 ensimmäinen joukkue, joka menetti mahdollisuutensa pudotuspeleihin.
Viikko 12
Jaguars menetti mahdollisuutensa pudotuspeleihin hävittyään Brownsille.
Viikko 13
Buccaneers ja Panthers olivat väliviikolla. Bengals ja Chargers menettivät mahdollisuutensa pudotuspeleihin hävittyään ottelunsa. Saintsista tuli ensimmäinen joukkue, joka varmisti paikan pudotuspeleihin, kun se voitti Falconsin. Chiefs varmisti paikan pudotuspeleihin voitettuaan Broncosin.
Viikko 14
Texans ja Falcons menettivät mahdollisuutensa pudotuspeleihin hävittyään ottelunsa. Huolimatta kärsitystä tappiosta Steelers varmisti paikan pudotuspeleihin Dolphinsin hävittyä Chiefsille. Packers varmisti pudotuspelipaikan sen voitettua Lionsin ja Vikingsin hävittyä Buccaneersille.
Viikko 15
Viikolla 15 viisi joukkuetta menettivät mahdollisuutensa pudotuspeleihin: Panthers hävittyään Packersille, 49ers hävittyään Cowboysille ja Cardinalsin voitettuaan oman ottelunsa, Lions hävittyään Titansille, Broncos hävittyään Billsille ja Patriots hävittyään Dolphinsille. Bills varmisti voitollaan AFC Eastin voiton. Seahawks varmisti voitollaan pudotuspelipaikan.
Viikko 16
Viikolla 16 Vikings, Raiders ja Eagles menettivät mahdollisuutensa pudotuspeleihin, kun jokainen hävisi viikon ottelunsa. Chiefsin voitettua Falconsin varmisti se AFC:n runkosarjan voiton. Buccaneersin voitettua Lionsin varmisti se itselleen pudotuspelipaikan.
Viikko 17
Viikolla 17 mahdollisuutensa pudotuspeleihin menettivät Cowboys, joka hävisi Giantsille; Dolphins, joka hävisi Billsille ja Coltsin voitettua oman ottelunsa; Cardinals, joka hävisi Ramsille ja Giants, joka hävisi NFC Eastin voittajan ratkaisseessa ottelussa Washingtonille. Voittonsa myötä Washington varmisti paikan pudotuspeleissä. Titansin pudotuspelipaikka varmistui, kun Dolphins hävisi Billsille. Ravens varmisti paikan pudotuspeleihin voitettuaan Bengalsin. Brownsin voitettua Steelersin pääsi se pudotuspeleihin ensimmäisen kerran sitten vuoden 2002. AFC:n viimeisen pudotuspelipaikan saavutti Colts, joka voitti viimeisellä kierroksella Jaguarsin. Rams varmisti pudotuspelipaikan voitettuaan Cardinalsin. Cardinalsin tappio tarkoitti myös sitä, että Bears varmisti paikan pudotuspeleihin, vaikka hävisikin Packersille. Packers varmisti voitollaan NFC:n runkosarjan voiton.
Tulokset joukkuettain
<section begin="runko_tulokset_joukkueittain"/> <section end="runko_tulokset_joukkueittain"/>
Naomi Seibt
Naomi Seibt (s. 18. elokuuta 2000 Münster, Saksa) on saksalainen aktivisti, joka tunnetaan ”anti-Gretana” eli Greta Thunbergin vastustajana ja ilmastonmuutoksen kieltäjänä. Hänen toimintaansa rahoittaa pitkälti konservatiivinen ajatushautomo Heartland Institute, joka on myös keksinyt hänelle ”anti-Greta”-identiteetin. Lisäksi hän on AfD-puolueen nuorisojärjestön aktiivi.
Len Howard
Gwendolen Howard (1894 Wallington, Britannia – 5. tammikuuta 1973 Ditchling, Britannia. ) oli brittiläinen luonnontarkkailija ja muusikko. Hän teki ainutlaatuisia lintututkimuksia, joita hän julkaisi aikakauslehdissä ja kahdessa kirjassa tekijänimellä Len Howard.
Gwendolen Howard oli nuorin brittiläisen runoilijan ja näytelmäkirjailijan Henry Newman Howardin (1861–1929) ja  hänen puolisonsa Florence Howardin, o.s. Warman, lapsista. Howard asui perheensä kanssa eri puolilla Englantia ja Walesia ennen muusikonuraansa Lontoossa, missä hän antoi tunteja, järjesti konsertteja köyhien perheiden lapsille ja soitti alttoviulua Malcolm Sargentin johtamassa orkesterissa. Vuonna 1938 Howard osti tontin Ditchlingin kylän laidalta ja rakennutti sinne talon, jolle hän myöhemmin antoi nimen "Bird Cottage" ('Lintutalo')
Asetuttuaan asumaan taloonsa Howard alkoi rakentaa hyvin läheistä suhdetta alueen lintuihin, joille hän tarjosi ravintoa (sota-aikana omista korttiannoksistaan), karkotti petoja, hoiti vahingoittuneita pesiä ja päästi linnut lentämään ja yöpymään kotiinsa. Howard alkoi julkaista havainnoistaan "lintuelämäkertoja" noin vuonna 1949 brittiläisissä luonnonhistoriallisissa aikakauslehdissä, ja Collins Press julkaisi hänen ensimmäisen kirjansa vuonna 1950. Howard jatkoi linnuista kirjoittamista ainakin vuoteen 1957. Koska Howard uskoi, että pelko on tärkein motivoiva tekijä ihmisten havainnoimien lintujen käyttäytymisessä, ja koska hän vastusti tieteellisiä johtopäätöksiä, joita oli tehty sellaisen tarkkailun avulla, hän pyrki valvomaan tarkasti omaa ja lintujensa ympäristöä, jotta linnut tuntisivat olonsa mahdollisimman turvalliseksi ja hän saisi luoduksi niihin häiriöttömän suhteen. Sen vuoksi Howard vietti erakonelämää ja antoi tarkat ohjeet niille, jotka uskaltautuivat käymään hänen luonaan Bird Cottagessa. Howard ryhtyi vuonna 1960 kampanjoimaan estääkseen rakentamisen tonttinsa ympäristöön.
Howard sanoi kirjoituksissaan, että linnun käyttäytymisessä merkittävä tekijä on älykkyys, ei pelkkä vaisto. Howard kohdisti tutkimuksissaan erityistä huomiota talitiaisiin, joskin hän kirjoitti myös muista tiaisista, punarinnoista, varpusista, mustarastaista, rastaista ja peipoista ja kuvasi lintuelämäkerroissaan erityisen poikkeuksellisia yksilöitä. Musiikkikoulutuksen ansiosta Howardilla oli hyvät edellytykset ymmärtää linnunlaulua, ja ensimmäisen kirjansa loppuosan hän omisti tämän aiheen syvälliselle analyysille.
Särkilammi (Mänttä-Vilppula)
Särkilammi on Pirkanmaalla Mänttä-Vilppulassa Tyynyskylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 3,9 hehtaaria ja se on 500 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Ruoveden alueella (35.33), jonka Paloselän alueeseen (35.332) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 134,4 metriä mpy.
Nancy Lieberman
Nancy Lizabeth Lieberman (s. 1. heinäkuuta 1958 Brooklyn, New York) on yhdysvaltalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija, olympiamitalisti ja maailmanmestari, joka on pelaajauransa jälkeen työskennellyt koripallovalmentajana.
Urheilu-ura
Pelintekijänä pelannut Lieberman pelasi yliopistokoripalloa Old Dominionissa. Vuonna 1997 hän pelasi WNBA:ta Phoenix Mercuryssa ja vuonna 2008 yhden ottelun, 49-vuotiaana, Detroit Shockissa.
Yhdysvaltain naisten maajoukkueessa Lieberman saavutti muun muassa olympiahopeaa Montréalissa 1976 ja maailmanmestaruuden Etelä-Koreassa 1979. Hän kuului maajoukkueen kokoonpanoon myös vuoden 1975 MM-kilpailuissa.
Independence Stadium (Sambia)
Independence Stadium on stadion Sambian pääkaupungissa Lusakassa. Stadionille mahtuu noin 30 000 katsojaa, ja sitä käytetään lähinnä jalkapallo-otteluissa. Sen viereen rakennetaan suurempi, noin 70 000-paikkainen stadion, jonka pitäisi valmistua vuoteen 2011 mennessä. thumb|left|Sambian kannattaja stadionilla
Masonlammi
Masonlammi on Pirkanmaalla Mänttä-Vilppulassa Tyynyskylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 3,6 hehtaaria ja se on 350 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 800 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Ruoveden alueella (35.33), jonka Paloselän alueeseen (35.332) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 98,9 metriä mpy.
Conor Maynard
Conor Maynard (s. 21. marraskuuta 1992 Brighton) on brittiläinen laulaja. Maynard on julkaissut kuusi singleä, ”Can’t Say No”, ”Vegas Girl”, ”Turn Around”, ”Animal”, ”R U Crazy” ja ”Talking About” sekä esikoisalbumin Contrast. Hän on kotoisin Brightonista Englannista.
Maynard on vuodesta 2008 lähtien ladannut YouTubeen videoita, joissa hän muun muassa laulaa cover-versioita kuuluisista lauluista. Hänen kanavallaan on yli viisi miljoonaa tilaajaa.
Vaarojen laiva
Vaarojen laiva on vuonna 1937 julkaistu merenkulkuun liittyvä elokuva, jonka pääosassa näyttelevät Gary Cooper ja George Raft. Muita näyttelijöitä ovat Frances Dee, Harry Carey, Robert Cummings, George Zucco, Joseph Schildkraut, Paul Fix ja Tully Marshall. Elokuvan ohjasi Henry Hathaway. Ohukaisen ja Paksukaisen vuoden 1940 komediaelokuvan nimi Saps at Sea on väännös elokuvan nimestä. Elokuva oli ehdolla kolmeen Oscar-palkintoon.
Hiirihäiriö
Hiirihäiriö oli suomalainen Yleisradion tuottama kahdeksanosainen televisiosarja. Sarjaa esitettiin torstaisin Yle TV1:n Puoli kuusi -lastenohjelmassa vuonna 1990.
Villa Zilliacus
Villa Zilliacus on rakennushistoriallisesti arvokas jugendhuvila Pienen Lehtisaaren länsiosassa Espoon ulkosaaristossa. Se on arkkitehti Karl Lindahlin käsialaa. Villa Zilliacuksen pinta-ala on 353 neliömetriä.
Liikemies Arvid Zilliacus rakennutti Villa Zilliacuksen 1910-luvun alussa arkkitehti Karl Lindahlin suunnitelman mukaan. Hän oli ostanut Lehtisaaret 1903. Harjakattoisen, kaksikerroksisen huvilan arkkitehtuuri on moni-ilmeistä lukuisine ulokkeineen ja sisäänvetoineen. Ulkoseiniin on kaiverrettu jugend-ornamentteja. Huvilakokonaisuuteen kuuluu myös puutarhurin mökki ja tallirakennus, joka on muutettu kokous- ja koulutustilaksi.
Villa Zilliacus on koulutus- ja virkistyskäytössä.
Merikoskenkatu
thumb|Merikoskenkatua. Merikoskenkatu on 300 metrin pituinen katu Oulussa Tuiran kaupunginosan keskuksessa. Se alkaa Oulujoen pohjoisrannalta Koskitien risteyksestä ja päättyy seuraavan kadun, Valtatien, risteykseen ja jatkuu pohjoiseen kohti Kuivasjärveä Kemintienä numerolla 8156. Katu on koko matkaltaan nelikaistainen, ja suurimmalta osaltaan sen molemmin puolin on pysäkkikorokkeella erotetut linja-autokaistat sekä pysäköintialueet. Kadun maamerkkinä ovat sitä reunustavat korkeat kerrostalot.
Merikoskenkatu on saanut nimensä vasta vuoden 1961 jälkeen: tuolloin se tunnettiin nimellä Huvilatie.
Historia
Arkkitehti Bertel Jungin suunnittelema Tuiran ensimmäinen asemakaava tuli voimaan 1915. Alueelle suunniteltiin monumentaalirakentamista, huviloita, kerrostaloja ja pientaloalueita. Tuiran tilan alueet liitettiin Oulun kaupunkiin 1917. Puutarhakaupungin ihanteita ja kaupunkimaista rakentamista yhdistelevä alue jäsenneltiin leveillä pääliikenneväylillä ja kapeilla asuntokujilla. Nykyinen Merikoskenkatu sijoittuu silloilta pohjoiseen avautuvan näkymäakselina toimineen Huvilakadun paikalle.
Kaavaan oli jo silloin varattu paikka voimalaitokselle, joka valmistui vasta 34 vuotta myöhemmin. Alvar Aallon ja Bertel Strömmerin kilpailuehdotusten tuloksina syntyneiden Koskikeskuksen ja Merikosken voimalaitossuunnitelmien ja Koskikeskuksen asemakaavan vahvistuttua 1944 näkymät alkoivat muuttua kaupunkimaisemmiksi. Tuiraan kuuluneesta Toivoniemestä tuli saari voimalaitoksen kanavan kaivamisen yhteydessä. Saarta laajennettiin kanavasta nostetuilla maamassoilla ja sinne rakennettiin ensimmäiset pistetalot.
Niilo Mattilan asemakaavassa vuodelta 1953 Huvilatien vanhat huvilat näkyvät vielä pohjakartassa. Merikoskenkatua rajaavat seitsemän- ja kahdeksankerroksiset talot rakennettiin vuosina 1958–1963 vanhan huvila-alueen tilalle. Uusia korkeita asuinkerrostaloja olivat suunnittelemassa mm. arkkitehdit A.E.Talvisara, Tauno Salo sekä arkkitehtitoi- mistot Uki Heikkinen ja Savolainen&Torvikoski.
Merikoskenkadun ja Koskitien risteysalue on ollut vanhastaan keskeinen liikenteellinen solmukohta. Huvilatien nimi muuttui Merikoskenkaduksi kadunnimitoimikunnan aloitteesta 1963.
Rakennettu ympäristö
Merikoskenkadun korkean katutilan muodostama ”Oulun pohjoinen portti” vilkkaan liikenneväylän varrella on näkymiltään kaupunkimaisinta Oulua. Katutilan etelä- ja pohjoispäihin on rakennettu neljä korkeaa pistetaloa, joista kolmen kivijalassa sijait- sivat pankkikonttorit. Katua kehystää yhtenäinen rivi seitsenkerroksisia kerrostaloja kivijalkakauppoineen. Merikoskenkadun alkuperäisessä bulevardimaisessa suunnitelmassa olleet puurivistöt ovat lähes hävinneet myöhemmin rakennettujen joukkoliikenteenpysäkkirakennelmien alta.
Liikenne
Merikoskenkatu on merkittävä liikenneväylä sekä joukkoliikenteen solmukohta. Kadulla on pikavuoro-, kauko-, seutu- ja paikallisliikenteen käytössä olevat linja-autopysäkit, joiden kautta kulkevat mm. lähes kaikki paikallisliikenteen sekä pohjoiseen ja itään kulkeutuvan seutuliikenteen vuorot, sekä kauko- ja pikavuoroliikenteen vuorot. Koskilinjojen linja-autonkuljettajien taukotilat sijaitsevat Merikoskenkadulla, jossa tapahtuu myös kuljettajien vaihto.
Catch the Rainbow: The Anthology
Catch the Rainbow: The Anthology on Rainbow-yhtyeen vuonna 2003 julkaistu kahden cd-levyn kokoelma-albumi.
Kivistönlammi
Kivistönlammi on Pirkanmaalla Mänttä-Vilppulassa Kyrönniemen kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,9 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 500 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Ruoveden alueella (35.33), jonka Paloselän alueeseen (35.332) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 99,6 metriä mpy.
Hr. Ms. O 1
Hr. Ms. O 1 oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston sukellusvene.
Valmistus
Vaikka oli epäselvää lunastaisiko Alankomaiden kuninkaallinen laivasto sukellusveneen, Koninklijke Maatschappij De Scheldeltä Vlissingenistä laski 1. kesäkuuta 1904 kölin nimellä Luctor et Emergo. Holland 7P -tyyppisen aluksen suunnitelmat oli hankittu Yhdysvalloista Holland Torpedo Boat Companyltä, joka lähetti insinööri Marly Hain valvomaan rakennustyötä. Frank Cable kävi tutustumassa alukseen Euroopan-matkallaan.
Alus laskettiin vesille 8. heinäkuuta 1905, minkä jälkeen Alankomaiden puolustusministeriön 25. lokakuuta asettama lautakunta teki aluksella erilaisia koeajoja ja muita testejä. Koeajot teki Yhdysvalloista palkattu miehistö. Hinaaja Jacob hinasi 3. joulukuuta aluksen kanavia pitkin Vlissingenistä Den Helderiin. Muutaman kolarin vuoksi matka kesti runsaan viikon. Lautakunta ei ollut tyytyväinen ensimmäisen Den Helderissä järjestetyn testisarjan tuloksiin, joten alus palautettiin Vlissingeniin.
Vlissingenissä ankkurissa makaavaa Luctor et Emergoa kävi toistumassa katsomassa majuri I, joka piti mahdollisena komitean vaatimusten täyttämisen. P. Koster otti vapaata laivastosta ja vuokrasi tilat De Schelden telakalta. Koster koulutti valitsemansa miehistön ja esitti uusien koeajojen suorittamista.
Alus siirrettiin jälleen koeajoihin Den Helderiin, mutta tällä kertaa Pohjanmeren kautta. Toinen testisarja 1. elokuuta 1906 osoittautui menestykseksi. Koeajoissa alus saavutti 8,35 solmun nopeuden pinta-ajossa 12 tunnin testissä ja seitsemän solmun nopeuden sukelluksissa kolmen tunnin testissä. Samoin osoitettiin, ettei alukseen tule vuotoja 30 metrin syvyyteen sukellettaessa. Alankomaiden laivasto lunasti aluksen 20. joulukuuta 430 000 hollannin guldenilla, ja se otettiin palvelukseen 21. joulukuuta 1906 nimellä Hr. Ms. Onderzeese boot 1 eli sukellusvene 1 päällikkönään majuri I. Myöhemmin nimi lyhennettiin Hr. Ms. O 1:ksi.
Palvelus
Alus oli Amsterdamissa syyskuussa 1910, kun Belgian hallitsijapari vieraili kaupungissa. Vuonna 1914 aluksen 160 hv OTTO -bensamoottori korvattiin 200 hv MAN -dieselmoottorilla. Vuonna 1920 alus poistettiin palveluksesta ja se romutettiin myöhemmin.
Gordon Bennett
Gordon Bennett on seuraavien henkilöiden nimi:
Fullahead
Fullahead on suomalaisen Francine-yhtyeen kuudes studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2001.
Euroopan konsertti
thumb|Wienin kongressin tuloksena vuonna 1815 syntyneet Euroopan valtioiden rajat Euroopan konsertti (tunnettu myös nimellä Wienin järjestelmä) kuvaa Wienin kongressista 1815 alkanutta ja ensimmäisen maailmansodan alkuun 1914 päättynyttä valtioiden välistä vallan tasapainojärjestelmää. Euroopan konsertin vallantasapainopolitiikan ansiona pidetään noin 100 vuotta vallinnutta kohtalaisen rauhallista ajanjaksoa Euroopan historiassa 1800-luvulla.
Napoleonin sotien jälkeen vuonna 1814 kokoontuivat voittajavaltiot Britannia, Preussi, Venäjä ja Itävalta Wienissä neuvottelemaan Euroopan järjestyksen palauttamisesta. Kongressi yritti laatia järjestelmää, jolla voitaisiin jatkossa välttää sotia. Se valitsi sveitsiläisen filosofin Emer De Vettelin (1714–1767) kirjassaan Le Droit des gens; ou, Principes de la loi naturelle appliqués à la conduite et aux affaires des nations et des souverains (”Kansojen laki eli luonnolliset periaatteet sovellettaviksi kansojen ja valtioiden välisissä kysymyksissä”) esittämän vallan tasapaino-opin. Sen mukaan itsenäiset valtiot saadaan kunnioittamaan toisiaan, kun huolehditaan liittoutumien avulla siitä, että valtioiden väliset voimasuhteet ovat tasapainossa. Tällöin riskit sodan aloittamisesta ovat liian suuret.
Keinoksi tämän tasapainon hallintaan Wienin kongressissa sovittiin säännöllisesti pidettävistä konferensseista. Näistä ensimmäinen oli 1818 pidetty Aachenin konferenssi, toinen Troppaun konferenssi 1820, kolmas Laibachin konferenssi 1821 ja viimeinen Wienin kongressin päätösten mukaan järjestetty oli Veronan konferenssi 1822. Nämä konferenssit järjesti neliliitto, joka Aachenin konferenssissa laajeni viisiliitoksi, kun Ranska hyväksyttiin mukaan. Vuonna 1815 oli syntynyt myös Pyhä allianssi Venäjän johdolla Venäjän, Itävallan ja Preussin liitoksi. Muita suurvaltojen konferensseja 1800-luvulla olivat Lontoon vuoden 1832 konferenssi, jossa järjestettiin Kreikan itsenäistyminen, ja Berliinin kongressi 1878, jossa järjesteltiin Balkanin maiden rajoja.
Wienin kongressin päätöksistä ei ollut enää mitään jäljellä vuosien 1853–1856 Krimin sodassa, jossa entiset Napoleonin sotien voittajavaltiot Britannia ja Venäjä olivat vastakkain. Toisaalta tämä sota käytiin Euroopan reuna-alueilla. Saksan yhdistyminen 1800-luvun jälkipuoliskolla ja teollistuminen vuosisadan lopulla heilutti Euroopan tasapainoa. Preussia vuodesta 1862 ja yhdistynyttä Saksaa vuosina 1872–1890 johtanut ”rautakansleri” Otto von Bismarck oli käynnistänyt sotia luodakseen Saksan yhtenäisyyttä ja nationalismia. Saksan–Ranskan sodan 1870–1871 jälkeen Bismarck katsoi, että Saksa oli saavuttanut kaiken tavoittelemansa. Tämän jälkeen Bismarck keskittyi luomaan liittolaisjärjestelmiä, kuten kolmiliitto erityisesti Ranskan eristämiseksi. Kasvava nationalismi ja taloudellinen kilpailu johtivat 1900-luvun alussa kilpavarusteluun. Britannia ja Ranska tekivät turvallisuutensa takaamiseksi 1904 Entente cordiale -liiton, johon liittyi 1907 Venäjä. Nämä liittolaissuhteet sitten säilyivät ensimmäisen maailmansodan alussa.
Ramilja Iskander
Ramilja Iskander (, synt. Hisamova, Хисамова) on venäläinen näyttelijätär ja malli. Hän on näytellyt lähinnä teatterissa ja televisiosarjoissa. Vuodesta 2003 alkaen hän on kuulunut moskovalaisen Venäjän akateemisen nuorisoteatterin (RAMT) vakiokastiin.
Iskander syntyi 1977 Kunašakin kylässä lähellä Tšeljabinskin kaupunkia. Hän on etnisesti tataari. Hänen isänsä on insinööri ja äitinsä opettaja. Iskander kuului koulunsa kuoroon, jossa hän oli soololaulajana. Isänsä tahdosta hän opiskeli jonkin aikaa taloustiedettä yliopistossa, mutta hakeutui salaa Tšeljabinskin taiteiden ja kulttuurin instituutin kursseille opiskelemaan näyttelemistä.
Hän valmistui 1999 ja alkoi näyttelijänuransa Tšeljabinskin nuorisoteatterissa. Vuonna 2002 Iskander muutti Moskovaan, jossa näytteli aluksi KS. Stanislavski-teatterissa. Seuraavana vuonna hän siirtyi Venäjän akateemiseen nuorisoteatteriin, joka tunnetaan lyhenteellä RAMT. Hänet on palkittu muun muassa Moskovan kaupungin teatteripalkinnolla 2013 ja Kultaisella lyyralla 2010. Teatterityön ohella Iskander on näytellyt televisiosarjoissa ja mainoksissa, sekä ääninäyttelijänä animaatioissa ja ulkomaankielisten elokuvien dubbauksissa. Hänen toistaiseksi merkittävin elokuvaroolinsa on naispääosa Pavel Lunginin ohjaamassa elokuvassa Tsar (Царь, 2009), jossa hän näytteli tsaari Iivana Julman vaimoa Maria Temrjukovnaa.
Iskander synnytti ensimmäisen poikansa elokuussa 2013.
God’s Great Banana Skin
God’s Great Banana Skin on Chris Rean kahdestoista studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1992. Albumia ei julkaistu Yhdysvalloissa, mutta kaksi kappaletta sisällytettiin myöhemmin seuraavan albumin Espresso Logicin Yhdysvaltain-versioon.
Level 8
Level 8 on suomalaisen Francine-yhtyeen seitsemäs studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2003.
Päijänteenlammi
Päijänteenlammi on Pirkanmaalla Mänttä-Vilppulassa Kyrönniemen kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
God’s Great Banana Skin
Kappaleet
Kaikki kappaleet kirjoittanut Chris Rea.
Päijänteenlammi
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,7 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 600 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Ruoveden alueella (35.33), jonka Paloselän alueeseen (35.332) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 108,4 metriä mpy.
Albertan parlamentti
Albertan parlamentti on provinssitason parlamentti Albertassa. Se koostuu 87 edustajasta, jotka valitaan neljän vuoden välein.
Lainsäädäntötyötä tehdään 8 komiteassa, joista viisi on pysyviä (standing) ja kolme ovat luonteeltaan lainsäädäntöpoliittisia (Legislative Policy).
Parlamentin toimintaa voi seurata Alberta Assembly TV -kanavalta.
Viimeisimmät vaalit
Viimeisimmät vaalit pidettiin 2019, jonka jälkeen suurimmaksi puolueeksi nousi yhdistynyt konservatiivipuolue. Ainoa muu puolue, joka sai edustajia läpi, on uusi demokraattinen puolue.
Äänioikeus on kaikilla vähintään 18-vuotiailla Kanadan kansalaisilla, jotka asuvat Albertassa. pienoiskuva|Parlamenttirakennus.
Villa Solkulla
Villa Solkullassa on sekä klassistisia että funktionalistisia piirteitä. Pohjoissivulla funktionalismi ilmenee selkeämmin kuin eteläsivulla. Tavanomainen funktionalismin elementti on pohjoisen julkisivun porraskäytävän kaareva uloke. Tyypillinen 1930-luvun ratkaisu on räystäätön satulakatto. Ensimmäinen kerros suunniteltiin lähinnä edustuskäyttöön ja toinen kerros yksityiskäyttöön. Sisätilat ovat julkisivua koristeellisemmat kipsireliefeineen ja koristelistoineen.
Paul Olsson suunnitteli Villa Solkullan puutarhan 1931.
Gordon Dunlap Bennett
Gordon Dunlap Bennett (s. 21. lokakuuta 1946 Denver, Colorado) on yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin jesuiittojen papiksi 14. kesäkuuta 1975 ja nimitettiin Baltimoren arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Nesquallyn titulaaripiispaksi 23. joulukuuta 1997. Piispaksi vihkiminen seurasi 3. maaliskuuta 1998. Pääkonsekraattorina toimi William Henry Keeler, jota avustivat Carlos Arthur Sevilla ja George Vance Murry.
Bennett sai 6. heinäkuuta 2004 nimityksen Mandevillen piispaksi Jamaikalle. Hän toimi virassa, kunnes erosi 8. elokuuta 2006.
More
More voi tarkoittaa:
Pitkonlammi
Pitkonlammi on Pirkanmaalla Mänttä-Vilppulassa Kyrönniemen kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,8 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 600 metriä.
Vähä Kangasjärvi
Vähä Kangasjärvi on Pirkanmaalla Mänttä-Vilppulassa Kyrönniemen kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Pitkonlammi
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Ruoveden alueella (35.33), jonka Paloselän alueeseen (35.332) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 101,8 metriä mpy.
Vähä Kangasjärvi
Maantietoa
Järven pinta-ala on 13,5 hehtaaria ja se on 500 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kaksi saarta. Sen rantaviivan pituus on 1,8 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Ruoveden alueella (35.33), jonka Paloselän alueeseen (35.332) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 101,9 metriä mpy.
The Canadian Encyclopedia
pienoiskuva|The Canadian Encyclopedian ensimmäisen painoksen kansi vuonna 1985. The Canadian Encyclopedia (”Kanadalainen tietosanakirja”, lyh. TCE, ) on Historica Canada -järjestön julkaisema tietosanakirja, joka käsittelee pääsääntöisesti Kanadaan liittyviä asioita ja henkilöitä englanniksi ja ranskaksi. Yhteensä kaksikielisiä artikkeleita on 19 000.
Historia
Yksi tietosanakirjan tärkeimmistä taustavaikuttajista on Mel Hurtig, joka avasi oman kirjakauppansa Edmontonissa vuonna 1956. Myöhemmin hän kyllästyi siihen, että mantereen historiaa kerrottiin yhdysvaltalaisesta näkökulmasta, minkä vuoksi hän alkoi haaveilla kanadalaisesta tietosanakirjasta, jonne kansalaisten olisi helppo päästä. Hurtig lähestyi Albertan silloista pääministeriä Peter Lougheed, joka päätti avustaa projektia neljällä miljoonalla dollarilla, joka olisi lahja Albertalta Kanadalle. .
TCE:n ensimmäinen painos ilmestyi vuonna 1985.
Verkkoversio ilmestyi kokonaisuudessaan Historica Canadan julkaisemana ensimmäistä kertaa vuonna 1999.
Tekijät
Kirjoittajia TCE:lla on yli 5000. Tekijöiksi rekrytoidaan eri alojen asiantuntijoita. . Nykyinen päätoimittaja on Bronwyn Graves.
Hr. Ms. O 6
Hr. Ms. O 6 oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston vuonna 1916 palvelukseen otettu sukellusvene.
Valmistus
Alus tilattiin 8. toukokuuta 1913 Koninklijke Maatschappij De Scheldeltä Vlissingenistä ja sen köli laskettiin 2. tai 21. toukokuuta 1914. Alus laskettiin vesille 10. kesäkuuta 1915 tai 15. heinäkuuta 1916 ja se otettiin palvelukseen 5. joulukuuta 1916.
Palvelus
Ensimmäisessä maailmansodassa alus oli sijoitettuna Den Helderiin. Alus lähti 7. heinäkuuta 1920 Vlissingenistä Norjaan, jossa se vieraili Oddassa, Bergenissä, Gudvangenissa, Tretheimissä, Balholmenissa ja Karnsundissa. Alus palasi Veeren kautta Vlissingeniin 22. heinäkuuta.
Anni Taimen
Anni Taimen (engl. Abby Hatcher) on kanadalainen lastenohjelma, jonka ensiesitys oli vuonna 2019.
Lähtökohta
Sarja seuraa älykästä ja energistä seitsemänvuotias tyttö nimeltä Abby Hatcher ja hänen uusia ystäviä, Fuzzlies. Fuzzlies ovat olentoja, jotka asuvat hänen perheensä hotellissa. Yhdessä parhaan Fuzzly-ystävänsä Bozzlyn kanssa Abby menee villeihin seikkailuihin korjatakseen Fuzzlyn epäonnistumiset ja auttaa heitä kaikin mahdollisin tavoin.
Hr. Ms. O 6
Palvelus
Alus osallistui kesäkuussa 1923 professori F. A. Veningin gravitaatiomittauksiin Pohjanmerellä. Se poistettiin palveluksesta marraskuussa 1936.
Mark Joseph Hurley
Mark Joseph Hurley (13. joulukuuta 1919 San Francisco – 5. helmikuuta 2001) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi San Franciscon arkkihiippakuntaan 23. syyskuuta 1944 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Thunusudan titulaaripiispaksi 21. marraskuuta 1967. Piispaksi vihkiminen seurasi 4. tammikuuta 1968. Pääkonsekraattorina toimi Joseph Thomas McGucken, jota avustivat Hugh Aloysius Donohoe ja Ernest John Primeau.
Hurley sai 19. marraskuuta 1969 nimityksen Santa Rosa in Californian piispaksi, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään 15. huhtikuuta 1986.
Kwaidan – kauhun kasvot
Kwaidan – kauhun kasvot on vuonna 1965 ensi-iltansa saanut Masaki Kobayashin ohjaama episodi-kauhuelokuva, joka perustuu Lafcadio Hearnin kirjaan Kwaidan: Stories and Studies of Strange Things. Elokuva koostuu neljästä eri kummitustarinasta.
Kwaidan – kauhun kasvot voitti Jury Special -palkinnon Cannesin elokuvajuhlilla vuonna 1965 ja sai parhaan kansainvälisen elokuvan Oscar-ehdokkuuden vuoden 1965 gaalassa.
Kjeld Nuis
Kjeld Nuis (s. 10. marraskuuta 1989) on alankomaalainen pikaluistelija. Hän voitti Pyeongchangin olympialaisissa 2018 kultaa 1 000 metrillä ajalla 1.07,95 ja 1 500 metrillä ajalla 1.44,01. Pekingin olympialaisissa 2022 hän voitti kultaa 1 500 metrillä ajalla 1.43,21.
Nuis voitti Gangwonissa 2017 maailmanmestaruuden 1 000 metrillä ajalla 1.08,26 ja 1 500 metrillä ajalla 1.44,36. Joukkuesprintin maailmanmestaruuden hän voitti Inzellissä 2019. Hän voitti 1 500 metrin maailmanmestaruuden Salt Lake Cityssä 2020 ajalla 1.41,66. Hän saavutti 1 000 metrillä MM-hopeaa Inzellissä 2011 ajalla 1.08,67, Heerenveenissä 2012 ajalla 1.08,79 ja Salt Lake Cityssä 2020 ajalla 1.06,73 sekä MM-pronssia Heerenveenissä 2015 ajalla 1.08,71, Kolomnassa 2016 ajalla 1.08,47 ja Inzellissä 2019 ajalla 1.07,81. Sotšissa 2013 ja Heerenveenissä 2023 hän sijoittui samalla matkalla neljänneksi. 1 500 metrillä hän sai MM-hopeaa Kolomnassa 2016 ajalla 1.45,66, Heerenveenissä 2021 ajalla 1.44,11 ja niin ikään Heerenveenissä 2023 ajalla 1.43,82 sekä oli viides 2019. Sprinttereiden MM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa Soulissa 2016 ja Changchunissa 2018 sekä pronssia Calgaryssa 2017 ja Heerenveenissä 2019. Lisäksi hän oli viides Heerenveenissä 2011. Sprintti-EM-kilpailuissa hän sai hopeaa 2017. Matkakohtaisissa EM-kilpailuissa hän saavutti Heerenveenissä 2022 kultaa 1 500 metrillä ajalla 1.43,60 ja hopeaa 1 000 metrillä.
Nuis voitti maailmancupin kokonaiskilpailun kausilla 2011–2012, 2015–2016 ja 2016–2017. Hän sijoittui kaudella 2011–2012 toiseksi 1 500 metrin ja kolmanneksi 1 000 metrin maailmancupissa. Hän voitti 1 000 metrin maailmancupin kaudella 2012–2013 ja sijoittui saman matkan cupissa kolmanneksi kaudella 2013–2014. Seuraavalla kaudella hän oli 500 metrin maailmancupissa toinen ja 1 000 metrin cupissa kolmas. Kaudella 2015–2016 hän voitti 1 000 metrin cupin ja oli toinen 1 500 metrin cupissa. Kaudella 2016–2017 hän voitti 1 000 ja 1 500 metrin cupit. Hän voitti 1 000 metrin cupin kaudella 2017–2018. Seuraavalla kaudella hän voitti jälleen 1 000 metrin cupin ja sijoittui 1 500 metrillä kolmanneksi. Hän voitti 1 500 metrin cupin kaudella 2019–2020 ja sijoittui toiseksi kaudella 2020–2021. Hän oli 1 000 metrin cupissa toinen ja 1 500 metrillä kolmas kaudella 2021–2022 sekä voitti 1 500 metrin cupin 2022–2023. . Hän on voittanut 29 maailmancupin osakilpailua, sijoittunut 28 kertaa toiseksi ja 22 kertaa kolmanneksi (9.4.2023 mennessä).
Nuis on voittanut Alankomaiden-mestaruuden 1 000 metrillä 2013, 2014, 2015, 2016, 2019 ja 2023 sekä 1 500 metrillä 2013, 2016 ja 2019. Alankomaiden sprinttimestaruuden hän voitti 2020.
Vahinko (kappale)
”Vahinko” on suomalaisen poplaulaja Sannin kappale hänen kolmannelta studioalbumiltaan. Kappale julkaistiin albumin toisena singlenä 8. kesäkuuta 2016. Kappaleen on säveltänyt Sanni itse yhdessä Hank Solon kanssa. Sanoituksen Sanni on tehnyt yksin. Single ylitti platinalevyrajan elokuussa 2016.
Sanni on kertonut kappaleen kertovan ”obsessiosta johonkin saavuttamattomaan tai varattuun tyyppiin”. Kappaleen on luonnehdittu kertovan myös siitä ”miten ihmiseen voi olla niin ihastunut, että on valmis joustamaan moraalistaan ja sietämään huonoakin kohtelua”.
Musiikkivideo
Kappaleen musiikkivideo julkaistiin maanantaina 15. elokuuta 2016 Sannin YouTube-kanavalla. Videolla artistin fanit esittivät laulavansa kappaletta. Idean videoon Sanni sai saatuaan kappaleen julkaisun jälkeen useita videoita faneiltaan Snapchatiin, jossa hänen seuraajansa lauloivat ”Vahinko”-kappaletta.
Musiikkivideo poistettiin kuitenkin YouTubesta jo seuraavana päivänä. Poiston syynä oli videolla esiintyvät lapset, jotka lauloivat kappaleen seksin harrastamiseen viittaavaa sanoitusta. Poistotiedotteen yhteydessä kuitenkin kerrottiin kaikilla videoon osallistuneilla olleen kuvauslupa ja alaikäisillä osallistuneilla vanhempien kirjallinen suostumus.
Helsingin Sanomien toimittaja Jussi Lehmusvesi kirjoitti artikkelissaan, että videota katsellessa ”aikuiselle tulee epämiellyttävä olo”. Hän kirjoitti myös, että ”testattavaksi tarjoutuminen ei pitäisi kuulua pikkutyttöjen ajatusmaailmaan ja tulkintani mukaan video flirttailee pedofilian kanssa”. Soundi-lehden toimittaja Saku Schildtin mukaan videolla ”aletaan koluta sellaisten mielikuvien syövereitä” joiden kanssa hän ei halua olla missään tekemisissä. Lastenpsykiatri Jari Sinkkonen kuvaili Ylen haastattelussa videota muun muassa ”pedofiilin päiväuneksi”.
Videon poistosta päätti Warner Music Finlandin kotimaisen musiikin päällikkö Asko Kallonen, joka on kertonut, ettei video ollut levy-yhtiön toimeksiantama, vaan Sanni itse suunnitteli ja oli myös toteuttamassa videota. Video oli päätynyt levitykseen ennen kuin yhtiön johto oli nähnyt videota. Sanni itse kommentoi kohua sanoen: ”Emme osanneet tiimini kanssa odottaa, että videoon saatettaisiin rinnastaa vastenmielisiä assosiaatioita, kun lähtökohtaisesti tarkoitus oli vaan antaa faneille mahdollisuus laulaa lempikappalettaan biisin musavideolla.”
Listahistoria
”Vahinko” nousi heti ensimmäisellä listaviikollaan 24/2016 Suomen virallisen latauslistan ensimmäiselle sijalle. Singlelistalla ensimmäisen viikon sijoitus oli toinen. Kummallakin listalla ensimmäisen viikon sijoitus oli sen paras sijoitus.
Radiosoitossa ”Vahinko” nousi Suomen soitetuimmaksi radiokappaleeksi viikolla 31/2016. Kappale oli soitetuin kaksi peräkkäistä viikkoa.
Maviko
Maviko Oy on valtakunnallisesti toimiva sähkönjakelun palveluyritys. Yritys on perustettu vuonna 2006 ja sen päätoimipaikka on Vaasassa, Runsorin yrityspuistossa. Lisäksi Mavikolla on sivukonttori Lempäälässä. Yhteensä yritys työllistää 25 henkilöä ja vuonna 2021 yrityksen liikevaihto oli n. 10 miljoonaa euroa.
Mavikon liiketoiminta keskittyy laaja-alaisiin sähköasemasaneerauksiin, puistomuuntamoiden valmistukseen ja maasulkuvirran kompensointilaitteistojen maahantuontiin. Lisäksi yrityksellä on laaja palveluvalikoima esimerkiksi suojareleiden koestukseen liittyen.
Jukka Rantanen
Jukka Kalevi Rantanen (1. huhtikuuta 1957 Tampere) on suomalainen näyttelijä ja teatteriohjaaja. Hänet kiinnitettiin vuonna 1981 Suomen Kansallisteatteriin, jossa hän on ohjannut useita menestyneitä lasten- ja nuortennäytelmiä.
Ura
Rantanen syntyi rautatieläinen Aimo Rantasen ja tekstiilityöntekijä Linnea Rantasen perheeseen. Hän valmistui Tampereen yliopiston näyttelijäkurssilta 1981, ja sai samana vuonna kiinnityksen Suomen Kansallisteatteriin.
Syyskaudella 1981 Rantasella oli sivurooli Kansallisteatterin suositussa näytelmässä Amadeus. Vuonna 1986 hän näytteli Aladdinin roolin Timo Ojalan ohjaamassa lastennäytelmässä Aladdinin taikalamppu, joka sai yli 84 000 katsojaa. Rantanen teki myös Mikko Vilkastuksen roolin Aleksis Kiven Nummisuutareissa (1984), Lenoxin roolin William Shakespearen Macbethissa (1986) ja Konradin roolin Kiven harvoin näytellyssä Selman juonissa (1991).
1990-luvun puolenvälin jälkeen Rantanen suuntautui ohjaajan tehtäviin. Syyskaudella 1995 sai ensi-iltansa John Osbornen käsikirjoittama Nuori viha, jonka kaupallinen menestys jäi vaisuksi. Mukana oli muun muassa Karoliina Blackburn. Rantasen seuraava ohjaus Peppi Pitkätossu keväällä 1998 sai teatterin kassan laulamaan: katsojia kertyi yli 72 000. Peppinä oli Maria Kuusiluoma. Myös Nalle Puh kevätkaudella 2000 menestyi hyvin, nimiroolin teki Ismo Kallio.
Rantasen ohjaamat lasten- ja nuortennäytelmät menestyivät varsin hyvin myös tuonnempana: Kirsi Kunnaksen käsikirjoittama Tiitiäisen satupuu (2006) sai yli 21 500 katsojaa. Tiitiäisenä oli Veikko Honkanen. Muumipappa ja meri (2006) sai yli 21 000 katsojaa. Muumipappana oli Jouko Keskinen. Rudyard Kiplingin käsikirjoittama Viidakkokirja (2009) sai yli 16 000 katsojaa, venäläisnäytelmä Fedja-setä, kissa ja koira (2012) runsaat 21 000 katsojaa ja Veera Salmen käsikirjoittama Puluboin ja Ponin teatteri' (2015) sai sekin lähes 10 000 katsojaa.
Joulukuussa 2005 tuli ensi-iltaan Rantasen ohjaama draamakomedia Varasto, joka vieraili Wiesbadenin Neue Stücke aus Europa -festivaalilla kesällä 2006. Rouskuna oli Ilja Peltonen ja Karitana Sari Puumalainen. Vuonna 2009 Rantanen ohjasi Kiven farssin Olviretki ja vuonna 2013 monologin Konsta Pylkkänen etsii kortteeria, jossa Konstaa tulkitsi Juhani Laitala. Vuonna 2014 Rantanen ohjasi Juha Variksen 25-vuotisen näyttelijäuran juhlanumeron Tarmo, joka on Riikka Ala-Harjan käsikirjoittama monologi.
Rantanen on ohjannut silloin tällöin myös muissa teattereissa. Kesällä 1998 hän ohjasi Väinö Linnan tekstin pohjalta tehdyn musiikkinäytelmän Tuntematon sotilas Imatran teatteriin. Esityskertoja oli seitsemän ja katsojia noin 1 400. Kevätkaudella 2013 Myllyteatteri näytteli Rantasen ohjaaman puhenäytelmän Nolla - tyhjä paikka!.
Jukka Rantanen näytteli sivuroolin Tapio Parkkisen komediassa Hullu kesä (1981), jonka kaupallinen ja taiteellinen menestys jäi heikoksi. Vuonna 1986 hän näytteli Paavo Väyrystä Parkkisen kolmiosaisessa televisio-oopperassa Vallan miehet. Vuonna 1982 Rantasella oli rooli Seppo Wallinin ohjaamassa televisioelokuvassa Säätiö ja vuonna 1984 hän näytteli Wallinin televisioelokuvassa Selman juonet.
ISA Brown
ISA Brown on ruskeasävyinen kanarotu. Se on melko suuri keskikokoiseksi kanaksi, ja huono lentäjä. ISA Brown munii hyvin ensimmäisenä vuonna, jonka jälkeen munien tuotanto hiipuu. Se elää usein vain vuoden, koska se on jalostettu geneettisesti tehokkaaksi munijaksi. Se on huono hautoja. ISA Brown on hybridikana ja se munii ruskeita munia.
Murtolammi (Ruovesi)
Murtolammi on Pirkanmaalla Ruovedellä Joensuun kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Fosfoseriinifosfataasi
thumb|250px|Malli ihmisen fosfoseriinifosfataasin rakenteesta Fosfoseriinifosfataasi on entsyymi, joka katalysoi seriinin biosynteesin viimeistä vaihetta. Reaktiossa fosfoseriini hydrolysoituu seriiniksi ja fosfaatti-ioniksi. Fosfoseriinifosfataasin EC-numero on EC 3.1.3.3 ja CAS-numero 9025-73-4.
Murtolammi (Ruovesi)
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 3,4 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 750 metriä.
Fosfoseriinifosfataasi
Entsyymin toiminta
Fosfoseriinifosfataasi kuuluu hydrolaaseihin. Aktiivisessa kohdassa tärkeä aminohappo on asparagiinihappo, jonka sivuketjun nukleofiilinen happi hyökkää fosfoseriinin fosforiatomiin. Tällöin syntyy asyylifosfaattivälituote, joka reagoi veden kanssa ja hajoaa muodostaen seriiniä. Seriini on tuoteinhibiittori ja siten säätelee aminohappoaineenvaihduntaa. Entsyymi tarvitsee kofaktorikseen magnesiumionin, joka koordinoituu toiseen asparagiinihapon sivuketjun happiatomeista ja tekee siitä nukleofiilisemmän. Kalsiumioni on sen sijaan fosfoseriinifosfataasin inhibiittori. Toisin kuin kuusikoordinoitunut magnesiumioni, seitsemänkoordinoituneena kalsiumioni muodostaa koordinaatiosidoksen asparagiinihapon sivuketjun kummankin happiatomin kanssa ja estää nukleofiilisen hyökkäyksen.
Murtolammi (Ruovesi)
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Ruoveden alueella (35.33), jonka Mato-ojan valuma-alueeseen (35.333) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 118,8 metriä mpy.
Fosfoseriinifosfataasi
Entsyymin toiminta
Fosfoseriinifosfataasin puutosta aiheuttavat geneettiset häiriöt ovat erittäin harvinaisia. Kaksi missense-mutaatiota entsyymin tuotantoa ohjaavassa geenissä aiheuttavat toimivan entsyymin tuotannon vähäisyyttä.
Päivi Kukkamäki
Päivi Kukkamäki on suomalainen laulaja, laulunopettaja ja Sibelius-Akatemiasta Docmus-yksikön kehittäjäkoulutuksesta väitellyt musiikin tohtori. Hän on uranuurtaja laulunopetuksessa suzuki-menetelmällä. Laulusuzukimenetelmä syntyi Vantaalla, Suomessa vuonna 1986 tohtori Shinichi Suzukin ja rouva Waltraud Suzukin tukemana. Kukkamäki opiskeli Suzuki-menetelmää Japanissa Talent Education Instituutissa Matsumotossa vuonna 1986 ja uudelleen 1993.
Musiikin tohtorin tutkinto "Laulun myötä kasvuun" Laulusuzukimenetelmän kehittämisprojekti odotusajasta aikuisuuteen materiaaleineen oli Sibelius-Akatemian 15 vuotta kestänyt seurantatutkimus 1986–2002. Kukkamäki on kouluttanut laulusuzukiopettajia sekä Suomessa että kansainvälisesti 22 maassa. Hän on tehnyt laulusuzukioppilaidensa kanssa 29 konsertti- ja konferenssimatkaa 19 eri maahan mm. Japaniin 1989,1999 ja 2013. Kukkamäki on ohjannut 10 lasten suurproduktiota (3 oopperaa, 3 musikaalia ja 4 musiikkinäytelmää). Julkaisuja on 13.
Päivi Kukkamäelle myönnettiin Vantaan kulttuuripalkinto vuonna 2003. Hän väitteli musiikin tohtoriksi samana vuonna. Tasavallan presidentti myönsi Kukkamäelle Valkoisen Ruusun Ritarikunnan ritarimerkin vuonna 2013.
Sauli Pälli
Sauli Aksel Pälli (23. syyskuuta 1912 Kymi – 13. joulukuuta 1960 Valkeakoski) oli suomalainen mäkihyppääjä ja yhdistetyn hiihtäjä.
Moskarinlammi
Moskarinlammi on Pirkanmaalla Ruovedellä Myllykylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Sauli Pälli
Pälli sijoittui mäkihypyssä 19:nneksi Sollefteån MM-kilpailuissa 1934 sekä yhdistetyssä 12:nneksi Vysoké Tatryn MM-kilpailuissa 1935. Hän voitti mäkihypyn Suomen-mestaruuden vuonna 1934 ja saavutti SM-hopeaa vuonna 1938. Salpausselän Kisoissa hän sijoittui toiseksi vuonna 1935 ja kolmanneksi vuonna 1936. Ounasvaaran kilpailun hän voitti vuonna 1936.
Moskarinlammi
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Ruoveden alueella (35.33), jonka Ruojärven valuma-alueeseen (35.334) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 98,1 metriä mpy.
Sauli Pälli
Sauli ”Saku” Pällin isä Evert Pälli (1882–1950) kilpaili menestyksekkäästi hiihdossa sekä muun muassa painissa, telinevoimistelussa ja yleisurheilussa. Sauli Pällin veljet Teemu, Tauno, Timo ja Lasse kilpailivat kaikki mäkihypyssä tai yhdistetyssä.
Chemnitzin tervamuumio
Chemnitzin tervamuumio on muumioitunut ruumis, joka on ollut yleisön nähtävillä Saksin teollisuusmuseossa Chemnitzissä vuodesta 2003 lähtien.