cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kiatisuk Senamuang
pienoiskuva|Kiatisuk Senamuang vuonna 2017. Kiatisuk Senamuang (s. 11. elokuuta 1973 Udon Thani) on thaimaalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on eniten maaotteluita pelannut ja eniten maaottelumaaleja tehnyt thaimaalainen pelaaja.
Senamuang pelasi Thaimaan maajoukkueessa 134 maaottelua, ensimmäisen huhtikuussa 1993 ja viimeisen lokakuussa 2007. Hän teki 71 maaottelumaalia. Hän pelasi seuratasolla kotimaansa lisäksi Singaporessa, Malesiassa ja Vietnamissa ja kuului kaudella 1999–2000 englantilaisseura Huddersfield Townin miehistöön.
Pelaajauransa jälkeen Senamuang on toiminut valmentajana Thaimaassa ja Vietnamissa. Vuosina 2013–2017 hän toimi Thaimaan maajoukkueen päävalmentajana.
Joulukinkku
pienoiskuva|Joulukinkku ruotsalaisittain. pienoiskuva|Suomalainen joulukinkku. Joulukinkku on Suomessa ja muissa Pohjoismaissa joulun ajan ruokalaji. Kyseinen ruokalaji on perinteinen osa pohjoismaista joulujuhlaa.
Suurin osa Suomen kaupoissa myytävistä joulukinkuista on pakastettuja. Kinkku voi olla luuton tai potkallinen, ja se voi olla harmaasuolattu, punasuolattu, tuoresuolattu tai kevyesti savustettu. Joulukinkku voidaan paistaa sähköuunissa, kaasu-uunissa, kiertoilmauunissa, leivinuunissa taikka savustamalla esimerkiksi savustusuunissa. Kinkku voidaan paistaa paistopussissa, ilman paistopussia tai folioon kiedottuna. Joulukinkun voi myös keittää tai grillata. Kaupoissa joulukinkkua myydään myös valmiiksi kypsänä. Perinteisesti joulukinkku kuorrutetaan sinappihunnulla ja neilikoilla.
Jouluna noin seitsemään kotitalouteen kymmenestä ostetaan joulukinkku. 93 prosenttia joulukinkun ostavista kotitalouksista hankkii suomalaisen joulukinkun. Viisi prosenttia ostaa ulkomaalaisen kinkun ja kaksi prosenttia sekä suomalaisen että ulkomaalaisen. Vuosittain joulukinkkuja myydään 6–7 miljoonaa kiloa. Vuonna 2013 Suomessa myytiin noin seitsemän miljoonaa kiloa kinkkuja, josta tuontikinkkujen osuus oli vajaa seitsemän prosenttia. Nykyään suosiota ovat kasvattaneet niin sanotut luomukinkut, joita vuonna 2014 myytiin 120 000 kiloa. Luomukinkkujen myyntiosuus on 1,5–2 prosenttia.
Joulukinkun korvike joulupöydässä voi olla myös niin sanottu seitankinkku, jonka olennaisin ainesosa on vehnägluteeni.
Historiaa
Joulukinkkuperinne juontaa Skandinaviassa juurensa todennäköisesti jo aikaan ennen kristinuskoa. Esimerkiksi islantilaisessa mytologiassa villisika uhrattiin talvipäivänseisauksen juhlassa hedelmällisyyden jumalalle Freyrille.
Paavi Sixtus III:n tiedetään kehottaneen 435 kristittyjä syömään joulumessun jälkeen sikaa juutalaisten kiusaksi.
Suomessa
1800-luvulla Suomessa yleisesti syötiin jouluna lihaa kuivattuna, savustettuna tai paistettuna. Lihana oli joko nautaa, lammasta tai sikaa. 1800-luvulla sikatalous oli vielä varsin kehittymätöntä, ja tämän takia sikaa ei syöty joka kodissa. Sianliha nousi johtoasemaan suomalaiseen joulupöytään vasta 1900-luvulla. 1920- ja 1930-luvulla pääruoka ei vielä välttämättä ollut kinkku, vaan pöydässä saattoi olla esimerkiksi paistettua lampaanlapaa.
Soijamaito
Soijamaito (oik. soijajuoma) on soijapavuista puristettu kasvimaito, jota käytetään samoihin tarkoituksiin kuin lehmänmaitoa. Joissakin maissa, kuten Kiinassa, sitä on perinteisesti käytetty lehmänmaidon tilalla. Länsimaissa lehmänmaito on hallitsevassa asemassa, mutta esimerkiksi vegaanit, maitoallergiset ja laktoosi-intoleranssista kärsivät voivat käyttää soijamaitoa. Soijamaidosta valmistetaan lisäksi tofua.
Useat kaupoissa myytävät soijamaitotuotteet on rikastettu esimerkiksi kalsiumilla, D-vitamiinilla ja B12-vitamiinilla helpottamaan etenkin vegaaneille tärkeiden ravintoaineiden saantia. Soijamaitoa nimitetään pakkauksissa yleensä "soijajuomaksi", koska EU:n lainsäädännössä kielletään käyttämästä sanaa maito sellaisten tuotteiden nimissä, jotka eivät ole eläimistä saatavaa maitoa.
Soijamaitoa voidaan käyttää kuten tavallista lehmänmaitoakin: sellaisenaan juotavana, kahvissa, kaakaossa, ruoanlaitossa ja leivonnassa. Soijamaitoja myydään tavallisen vaihtoehdon lisäksi myös kaakaojuomana tai vaniljalla maustettuna.
Terveysvaikutukset
Soijajuoma sisältää runsaasti terveydelle haitallista nikkeliä, jota kolmannes suomalaisista saa yli EFSA:n määrittämän siedettävän päiväsaannin enimmäisarvon.
Kysta
thumb|right|200px|Kysta ranteessa
Kysta (, kystis, ”rakkula”) on lääketieteessä nesteen tai puolikiinteän aineen täyttämä epänormaali ontelo tai rakkula kehossa. Kysta voi syntyä esimerkiksi infektion seurauksena, tai se voi olla synnynnäinen eli johtua häiriöstä sikiönkehityksessä. Kystia voi esiintyä muun muassa munuaisissa, maksassa, munasarjoissa, nivelpussissa, poskionteloissa, leukaluussa sekä rinnoissa. Rinnoissa kystia esiintyy etenkin hedelmällisessä iässä olevilla naisilla, ja ne häviävät yleensä menopaussi-iässä. Poskionteloissa kysta voi aiheuttaa poskiontelontulehduksen oireita, kuten paineen tunnetta. Maksan tai munuaisen kysta voi olla sattumalöydös ultraäänitutkimuksessa eikä vaadi välttämättä mitään hoitoa. Munuaisissa ne ovat erityisen tavallisia, sillä niitä todetaan joka toisella yli 50-vuotiaalla. Kystan voi mahdollisesti leikata.
Biologiassa kysta tarkoittaa tiettyjen parasiittien nukkuvan vaiheen muotoa, jossa eliöllä on ympärillään suojakuori.
Bronkogeenisellä kystalla tarkoitetaan keuhkojen synnynnäistä epämuodostumaa, jonka voi yleensä leikata.
Arthur Saarmaa
Arthur Reinhold Saarmaa (ent. Stenholm; 23. syyskuuta 1892 Tuusula – 31. tammikuuta 1971 Helsinki ) oli suomalainen jääkärieversti ja sähköinsinööri. Hänen vanhempansa olivat liikemies Johan Robert Stenholm ja Maria Aurora Wallenius. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1922 Hjördis Ragnhild Beatrice Mastin kanssa.
Arthur Saarmaasta on esittely Museo Militarian perusnäyttelyssä Hämeenlinnan Linnankasarmin toisessa kerroksessa.
Opinnot
Saarmaa kävi vuonna 1912 Helsingin teollisuuskoulun ja tutustui sähköalaan eri tehtaissa Saksassa ja Ruotsissa vuosina 1912–1914 ja kävi vuonna 1915 yhden lukukauden Tampereella teknillistä opistoa. Hän suoritti vuonna 1924 sähköinsinööritutkinnon Saksassa Köthenin polyteknikumissa ja Sotakorkeakoulun komentajakurssin vuonna 1927. Hän teki opintomatkoja Saksaan vuosina 1920, 1921–1924 ja Ruotsiin vuonna 1934.
Jääkärikausi
Saarmaa liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 28. tammikuuta 1916, josta hänet siirrettiin 53 muun miehen kera 2. lokakuuta 1917 perustettuun pataljoonan tiedonanto-osastoon. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella sekä Aa-joella. Rintamapalveluksensa jälkeen hänet komennettiin elokuussa 1917 Berliiniin tutustumaan radiokalustoon ja siirrettiin pataljoonan täydennysjoukkoon 16. syyskuuta 1917, josta hänet komennettiin samassa kuussa Ruotsiin ja Suomeen kuljettamaan ja hoitamaan Vaasaan pystytettävää salaista radioasemaa.
Suomen sisällissota ja sotaa edeltävä aika
Saarmaa saapui 11. lokakuuta 1917 Merenkurkun yli Vaasaan jääkärietapin moottoriveneellä ja toimi Vaasassa pystyttämänsä radiovastaanottoaseman hoitajana ja antoi Vaasan suojeluskuntalaisille puhelinkoulutusta. Hän toimitti ja asensi puhelin- ja sähköjohtoja suojeluskuntien salaisiin esikuntiin ja otti osaa näiden esikuntien järjestelytöihin. Hän oli mukana perustamassa Vaasan värähdinasemaa, joka oli puhelinjohtoja pitkin yhteydessä Helsinkiin ja Viipuriin. Saarmaa osallistui Vaasan valloitukseen 28. – 29. tammikuuta 1918 suojeluskuntaosaston johtajana ja valtasi venäläisen radiolähetysaseman. Myöhemmin hän toimi Vaasan radioaseman päällikkönä.
Talvi- ja Jatkosota
Talvisotaan Saarmaa osallistui Kannaksen Armeijan viestikomentajana osallistuen taisteluihin Karjalankannaksella. Välirauhan aikana hänet siirrettiin Maavoimien viestikomentajaksi ja hän toimi Puolustusvoimain Pääesikunnan viestiosastolla erikoistehtävissä sekä Viestikoulun johtajana. Ennen jatkosodan syttymistä hänet siirrettiin 5. Armeijakunnan viestikomentajaksi ja sodan puhjettua hän toimi samassa tehtävässä, mutta siirrettiin myöhemmin 3. Armeijakunnan viestikomentajaksi, josta hänet siirrettiin Karjalan Armeijan (Aunuksen ryhmä) viestikomentajaksi vuonna 1942. Kannaksen joukkojen komentajan esikuntaan hänet siirrettiin viestikomentajaksi sodan loppuvaiheilla. Jatkosodassa hän osallistui sotatoimiin Pohjois-Suomessa, Aunuksessa ja Karjalankannaksella.
Sotien jälkeinen aika
Saarmaa toimi sotien jälkeen Puolustusvoimain Pääesikunnan viestiosastolla erikoistehtävissä, josta hänet siirrettiin Armeijakunnan esikuntaan viestikomentajaksi. Hän oli Puolustusvoimain Pääesikunnan viestikomentajan käytössä siihen saakka, kunnes erosi vakinaisesta palveluksesta vuonna 1947 ja siirtyi Suomen Radioteollisuuden viestiyhdistys Selexin toimitusjohtajaksi. Hänet on haudattu Helsinkiin Hietaniemen hautausmaahan.
Opetustoimi
Saarmaa toimi Siviiliradiosähköttäjäkurssien johtajana ja opettajana vuosina 1919–1921 ja 1924–1926 ja suojeluskuntain radiotoiminnan järjestäjänä ja neuvonantajana vuosina 1918–1921. Radiotekniikan opettajana hän toimi vuonna 1929 ja sähkö- ja radiotekniikan opettajana vuosina 1930–1933 Sotateknillisessä koulussa sekä viestiopin opettajana Taistelukoulussa vuosina 1934–1937.
Luottamustoimet
Saarmaa toimi Radiotoiminnan yleisvalvojana vuosina 1918–1926 ja valtion radiolakikomitean jäsenenä vuosina 1919–1920 sekä Suomen upseeriliiton johtokunnan jäsenenä vuosina 1919–1920. Valtion kulokomitean jäsenenä hän toimi vuosina 1924–1926 ja viestivälinetyyppitoimikunnan puheenjohtajana vuosina 1935–1938. Hän perusti Radiosanomat-nimisen aikakauslehden ja toimi vakinaisena avustajana ja johtokunnan puheenjohtajana vuosina 1927–1933 sekä päätoimittajana vuosina 1928–1933. Hän toimi myös useissa kunnallisissa luottamustehtävissä Santahaminassa.
Pöytätennis kesäolympialaisissa 1988 – miesten kaksinpeli
Pöytätenniksen miesten kaksinpeli Soulin kesäolympialaisissa 1988 alkoi 23. syyskuuta ja finaali pelattiin 1. lokakuuta 1988. Turnauksessa pelattiin ensin kahdeksan alkulohkoa ja jokaisen lohkon kaksi parasta eteni pudotuspeleihin. Olympiakultaa voitti eteläkorealainen Yoo Nam-Kyu, joka voitti loppuottelussa maanmiehensä Kim Ki-Taikin.
Alkulohkot
V = Voitetut ottelut
H = Hävityt ottelu
VE = Voitetut erät
HE = Hävityt erät
Rudolf Virchow
thumb|Hugo Vogelin maalaama muotokuva Virchowista Rudolf Karl Virchow (13. lokakuuta 1821 – 5. syyskuuta 1902) oli saksalainen patologi, lääketieteilijä, biologi ja poliitikko. Häntä pidetään yhtenä modernin patologian isänä.
Pöytätennis kesäolympialaisissa 1988 – miesten kaksinpeli
Alkulohkot
VR = Voitetut rallit
Rudolf Virchow
Virchowin nimiin on kirjattu useita lääketieteellisiä löytöjä, kuten leukemian tunnistaminen. Hänet tunnetaan parhaiten solujen jakautumista koskevasta teoriastaan Omnis cellula e cellula (jokainen solu syntyy samanlaisesta solusta), jossa tyrmätään ajatus spontaanista sikiämisestä.
Pöytätennis kesäolympialaisissa 1988 – miesten kaksinpeli
Alkulohkot
HR = Hävityt rallit
Rudolf Virchow
Vurchow valittiin Preussin valtiopäiville vuonna 1861. Vuosien 1866 ja 1871 sodissa hän suuntasi poliittisen tarmonsa sotilassairaaloiden ja sairaalajunien perustamiseen, ja Saksan ja Ranskan välisen sodan aikana hän johti itse ensimmäistä sairaalajunaa joka lähti rintamalle. Hän toimi kansanedustajana vuosina 1880–1893.
Pöytätennis kesäolympialaisissa 1988 – miesten kaksinpeli
Sijoitukset
Sijoista 5-8 käytiin sijoitusottelut.
Rudolf Virchow
Virchow sai Copley-mitalin vuonna 1892.
Sean Kerly
Sean Robin Kerly MBE (s. 29. tammikuuta 1960) on brittiläinen maahockeynpelaaja. Hän kuului maajoukkueeseen, joka voitti olympiapronssia Los Angelesissa 1984 ja kultaa Soulissa 1988.
Kerly kilpaili vielä Barcelonassa 1992, mutta jäi joukkueineen kuudennelle sijalle.
Herat
Maantiede
thumb|vasen|Näkymä Heratiin. Herat sijaitsee Hindukušin vuoriston länsireunalla ja Iranin ylängön itäreunalla. Hari Rud tunnetaan joskus myös nimellä Heratjoki ja se virtaa tasangolle vuorilta lännessä. Joen hedelmällisessä jokilaaksossa harjoitetaan maanviljelyä ja se kulkee useiden keitaiden läpi ja lopulta Karakumin aavikolle. Herat sijaitsee näistä keitaista suurimmalla. Alueelle on rakennettu useita kanaaleja keinokastelua varten. Kaupungin korkeus merenpinnasta on 922 metriä.
Antonín Raymond
thumb|Gunma Music Center Antonin Raymond (oik. Antonín Reimann; 10. toukokuuta 1888 Kladno – 21. marraskuuta 1976 Langhorne, Pennsylvania) oli tšekkoslovakialainen arkkitehti, joka asui ja työskenteli Yhdysvalloissa sekä Japanissa. Työuran alkuvaiheen yhteistyö Cass Gilbertin ja Frank Lloyd Wrightin kanssa inspiroi Raymondia betonin käyttöön rakennelmissa ja niiden pinnoissa pitkin kuuden vuosikymmenen uraa. Raymond opiskeli Prahan teknillisessä yliopistossa ennen muuttoa New Yorkiin.
Herat
Historia
Heratista tuli osa niin sanottua kuninkaallista tietä eli silkkitien sivuhaaraa. Sen kautta kuljetettiin tavaraa Mervin ja Samarkandin kautta Kiinaan. Kauppareitit vilkastuivat sasanidien valtakaudella, jolloin rakennettiin teitä kaupankäynnin tehostamiseksi. Kauppaa hallitsivat persialaiset ja persiasta tuli laajojen alueiden lingua franca. Kauppareitit toivat tavaran ohella mukanaan uskontoja. Vuonna 424 jaa. Herat oli piispanistuin ja nestoriolaiset lähettivät sen kautta lähetyssaarnaajia muualle itään. Toinen suuri uskonto tuohon aikaan oli manikealaisuus. Kaupungista kiinnostuivat persialaisten ohella myös muut tahot. Turkkilaiset kansat tekivät sotaretkiä sitä vastaan ja heidät voitettiin suuressa taistelussa Heratin lähellä vuonna 589. Arabit valtasivat kaupungin vuonna 650 ja toivat mukanaan nopeasti alaa vallanneen islamin. Vuonna 1130 kaupunki liitettiin Ghaznavidien valtakuntaan ja mongolit saapuivat vuonna 1221. Toisin kuin monet muut kaupungit, Heratia ei hävitetty sen asukkaiden avattua kaupungin portit mongoleille. Kaupunki kapinoi kuitenkin mongolien lähdettyä ja palatessaan vuonna 1222 surmasivat sen asukkaat, tuhosivat sen linnoitukset ja täyttivät sen vallihaudan. Mongolit surmasivat paikallisia seitsemän päivän ajan, jonka jälkeen he lähtivät kaupungista vain palatakseen kahden päivän kuluttua surmaamaan vielä kaupungin raunioissa piilotelleet selviytyneet.
Ögödei-kaani antoi luvan jälleenrakentaa Heratin vuonna 1236, mutta sen toipuminen kesti useita vuosia. Kaupungissa oli arviolta 7 000 asukasta vuonna 1242. Il-kaanien valtakunta valtasi Heratin vuonna 1270 ja heitä seurasivat Timur Lenkin joukot vuonna 1393. Herat toipui Timuria seuranneiden timuridien alaisuudessa ja siitä tuli tieteiden ja islamilaisen oppineisuuden keskus. Timurin poika Šahrokh siirsi pääkaupunkinsa Heratiin ja kaupunki oli erityisen merkittävä suufilaisuudelle. Kaupunkiin saapui myös taiteilijoita Tabrizista ja Šīrāzista ja se oli taiteiden keskus aina 1700-luvulle saakka. Safavidien valtakaudella Herat oli rajakaupunki, jota uhkasivat pataanit. Ahmad Šah Dorrani perustama Dorranien valtakunta valtasi kaupungin persialaisilta vuonna 1749, jotka palasivat Qajar-dynastian johdolla vuonna 1805 pakottaen pataanit maksamaan suojelurahaa kaupungin hallinnasta. Persialaiset suunnittelivat Heratin valtaamista kauppareittien hallitsemiseksi, mutta Keski-Aasiaan oli tullut myös uusia poliittisia tekijöitä. Suuri peli oli brittien ja venäläistenvälinen kilpailu alueen hallinnasta ja britit halusivat säilyttää Afganistanin puskurivaltiona Intian ja Venäjän välillä. Persialaiset piirittivät kaupungin venäläisten neuvonantajien tuella vuonna 1837 ja puolustuksen järjesti puolestaan brittiupseeri Eldred Pottinger. Persialaiset vetäytyivät lopulta brittien suuremman sotaretken uhkaamana. Kaupunkia hallitsi paikallinen emiiri ja se liitettiin virallisesti Afganistaniin vuonna 1863.
Herat on näytellyt huomattavaa osaa myös Afganistanin nykyhistorian aikana. Heratilainen varuskunta kapinoi Afganistanin demokraattista tasavaltaa vastaan vuonna 1979 ja sata neuvostoliittolaista neuvonantajaa surmattiin. Tapahtumat käynnistivät Afganistanin sodan, jonka aikana Neuvostoliiton ilmavoimat pommittivat kaupunkia ja valtasivat sen vuonna 1980. Kaupungista tuli tärkeä tukikohta Neuvostoliitolle, mutta kapinalliset hallitsivat sitä ympäröivää seutua. Neuvostoliitto vetäytyi Afganistanista vuonna 1989 ja Heratin johtoon nousi yksi kapinallisten komentajista Ismail Khan. Taliban valtasi kaupungin vuonna 1995. Ismailista tuli yksi Pohjoisen liiton komentajista ja hän johti kaupungin takaisin vallannutta hyökkäystä uuden Afganistanin sodan sytyttyä vuonna 2001. Sittemmin hän on toiminut eri viroissa ainakin muodollisesti Hamid Karzain alaisuudessa, jonka lisäksi Heratissa vaikuttavat iranilaiset. Talibanin uutisoitiin vallanneen kaupungin jälleen elokuussa 2021.
Kaupunkikuva ja nähtävyydet
thumb|[[Heratin perjantaimoskeijan sisäpiha.]] Nykyinen Herat koostuu uudesta ja vanhastakaupungista. Vanhankaupungin kaupunkikaava on neliön muotoinen ja se jakautuu neljään kaupunginosaan vanhan kaupunginmuurien porttien mukaan. Muuri on säilynyt vain osittain. Vanhankaupungin neljä kaupunginosaa ovat Bāzār-e Kušk idässä, Bāzār-e ʿErāq lännessä, Bāzār-e Qandahār etelässä ja Bāzār-e Malek pohjoisessa. Pohjoisosassa sijaitsee kaupungin linnoitus eli Arg-e Šāhi ja siitä edelleen eteenpäin uusi kaupunki eli Šahr-e Naw. Heratin linnoituksen uskotaan sijaitsevan Aleksanteri Suuren aikoihin rakennettujen linnoitusten paikalla ja nykyinen linnoitus on peräisin pääosin 1400-luvulta ja se on näin vanhin Heratin säilynyt rakennus. Linnoituksessa sijaitsi vankila aina vuoteen 2005 saakka. Heratin perjantaimoskeija on rakennettu samoihin aikoihin ja se on tunnettu värikkäistä seinämosaiikeistaan, joita on ennallistettu 1940-luvulta lähtien.
Väestö
Heratin väkiluku vuonna 2014/15 oli arviolta 1 000 000. Suurin osa väestöstä on persiankielisiä. Itse kaupunkia ovat perinteisesti asuttaneet tadžikit ja pataanit persiankielisten paimentolaisten asuttaessa sitä ympäröiviä alueita. Kaupunki on ollut pitkään monietninen ja sen muita etnisiä ryhmiä ovat esimerkiksi hazarat, uzbekit ja turkmeenit. Vielä 1800-luvulla kaupungin asukkaisiin kuului myös armenialaisia, hinduja ja juutalaisia, joista jälkimmäisillä oli myös oma kaupunginosansa.
Odontoblasti
thumb|Kehittyvä hammas Odontoblasti on hammasluun emosolu, joka tuottaa hammasluuta tuottavia soluja. Odontoblastit sijaitsevat hammasytimen ja hammasluun välillä.
Trevor Philp
Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 Philp sijoittui pujottelussa 35:nneksi. Sotšin olympialaisissa 2014 hän sijoittui suurpujottelussa 25:nneksi. Vailin / Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 Philp saavutti hopeaa joukkuekilpailussa ja oli 18:s sekä pujottelussa että suurpujottelussa. Cortina d'Ampezzon MM-kilpailuissa 2021 hän sijoittui alppiyhdistetyssä kymmenenneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui supersuurpujottelussa kymmenenneksi ja suurpujottelussa 24:nneksi.
Alppihiihdon maailmancupissa Philp kilpaili ensimmäisen kerran Adelbodenin pujottelussa tammikuussa 2012. Maailmancupin pisteille hän sijoittui ensimmäisen kerran Beaver Creekin suurpujottelussa joulukuussa 2013 oltuaan 30:s. Parhaimmillaan hän on sijoittunut 11:nneksi Beaver Creekin suurpujottelussa joulukuussa 2017.
Wherever You Are
Wherever You Are voi viitata:
Beethoven (täsmennyssivu)
Beethoven voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Suomen kielilaki
Vuonna 2004 voimaan tullut kielilaki korvasi vanhan, vuodelta 1922 olleen kielilain (148/1922). Keskeisenä muutoksena viranomaisen tulee huolehtia yksilön kielellisten oikeuksien toteutumisesta ilman, että yksilön tarvitsee erikseen vedota niihin. Kielilaki sisältää täsmälliset säännökset oikeudesta käyttää suomea ja ruotsia viranomaisten kanssa asioidessa. Kielilaki määrittää vähimmäistason. Yksittäisten virkamiesten kielitaidosta määrää kielitaitolaki.
Kielilaki ja kielitaitolaki eivät edellytä kaikilta suomen ja ruotsin taitoa, vaan riittää, että viranomaisissa on riittävästi molempia kieliä osaavia niissä tehtävissä, joissa kielitaitoa tarvitaan. Valtion viranomaisten kielitaitovaatimukset koskevat yleensä virkoja, joihin vaaditaan korkeakoulututkinto tai joihin liittyy julkisen vallan itsenäistä käyttöä. Kuntien henkilöstön kielitaitovaatimukset kunnat asettavat itse, mutta niiden on turvattava kielilain vaatimusten täyttyminen: kaksikielisessä kunnassa on jokaisella oikeus saada palvelua valitsemallaan kansalliskielellä. Yksikielisessä kunnassa tämä on tarpeen vain tiettyjen viranomaisen aloitteesta vireille tulevien asioiden hoitamisessa.
Kielilain takaamat oikeudet
Kaksikielisissä viranomaisissa ja kaikissa valtion viranomaisissa saa käyttää molempia kieliä. Yksikielisissä kunnallisissa viranomaisissa saa käyttää suomea tai ruotsia jos asia on Yhteisöillä on yleensä samat kielelliset oikeudet kuin yksilöillä. On huomattava, että vaikka yksilö saa valita käyttämänsä kielen vapaasti aloittaessaan asiaan osallistumisen, hän ei saa muuttaa valintaansa asian käsittelyn aikana. Näin on, jotta viranomaisen toimintaa ei ilkivaltaisesti vaikeutettaisi.
Vaikka yksilöllä tai yhteisöllä olisi oikeus käyttää asiassa omaa kieltään, asia saatetaan käsitellä eri kielellä. Näin voi käydä erityisesti, jos asiassa on erikielisiä asianomaisia. Riita-asiat ja hallinnolliset asiat käsitellään osapuolten etu huomioiden tai alueen enemmistökielen mukaan. Rikosasioissa käytetään syytetyn kieltä. Jos käsittelykieli on eri kuin asianomaisen kieli, hänellä on oikeus saada päätös ja muut viranomaislausunnot omalla kielellään ja käyttää maksutonta tulkkia asian suullisessa käsittelyssä.
Tuoteselosteet, käyttöohjeet ja muut vastaavat on julkaistava tuotteen myyntikunnan kielellä.
Keitä kielilaki koskee
Kielilaki koskee kaikkia julkisen vallan käyttäjiä. Näitä ovat
Viranomaiset
Kielilaki jakaa kaikki viranomaiset yksi- ja kaksikielisiin niiden toimialueen kuntien perusteella. Kaksikielisiä ovat kunnat, joiden väestöstä vähintään 8 % tai 3 000 asukasta on vähemmistökielisiä. Muut kunnat ovat yksikielisiä, jolleivät ne ano valtioneuvostolta oikeutta olla kaksikielisiä. Kielellinen jaotus tarkastetaan kerran kymmenessä vuodessa. Kuitenkin kaksikielinen kunta muuttuu yksikieliseksi vain, jos sen vähemmistökielen väestöosuus on laskenut alle 6 %:n.
Viranomainen on yksikielinen, jos sen toimialueeseen kuuluu vain samankielisiä kuntia ja sillä on alaisenaan vain samankielisiä viranomaisia. Muut viranomaiset (erityisesti valtion keskushallintoviranomaiset, konsulaatit ja suurlähetystöt) ovat kaksikielisiä. Erityisesti on määrätty:
Kielilain toteutumista viranomaisten sisäisessä kielenkäytössä on arvioitu, sillä käytännössä valmistelutyön kieli on suomi. Laki antaa mahdollisuuden käyttää valtion keskushallinnon ja uusien lakien valmistelutyön kielenä ruotsia tai muuta kieltä (esimerkiksi englantia), mikäli se on tarkoituksenmukaista. Oikeus ruotsinkieliseen kirjeenvaihtoon on kuitenkin taattu laitoksille, joilla ei ole todennäköisesti kykyä työskennellä molemmilla kielillä. Tällaisia laitoksia ovat muun muassa yksikielisesti ruotsinkieliset kunnat ja oppilaitokset.
Ahvenanmaa
Kielilaki ei koske Ahvenanmaata. Maakunnan itsehallintolaki takaa kuitenkin Suomen kansalaiselle oikeuden käyttää suomea tuomioistuimissa ja valtion virastoissa ja viranomaispalveluissa myös Ahvenanmaan maakunnassa. Tarvittaessa käytetään tulkkia. Ahvenanmaan maakunnan ja kuntien julkisissa palveluissa muiden kuin ruotsin kielen käyttöoikeutta ei ole lailla taattu.
Muiden kielten käyttö
Saamelaisten, romanien ja viittomakielisten kielelliset ja kulttuuriset oikeudet on myös mainittu perustuslaissa. Niiden turvaamisesta säädetään omissa laeissaan.
Muiden kielten käyttöoikeuksista on mainittu muun muassa hallintolaissa sekä oikeudenkäyntiä, sosiaalihuoltoa ja sairaanhoitoa koskevissa laeissa. Kielilaki ei kiellä parempaa palvelua mitä edellyttää. Suomenkielinen viranomainen voi esimerkiksi hyväksyä ruotsin tai englannin kielisen asiakirjan.
Kielilain valmistelu ja voimaantulo
Kielilakia valmistellut komitea oli laajapohjainen ja se pyysi kahden vuoden valmistelutyönsä aikana 150 lausuntoa eri tahoilta. Kielilaki hyväksyttiin eduskunnassa 11. helmikuuta 2003 äänin 179–3 ja se tuli voimaan 1. tammikuuta 2004. Julkista kansalaiskeskustelua kielilakiesityksestä käytiin melko vähän. Helmikuussa 2003 pieni ryhmä piti kielilain vastaisen mielenilmauksen eduskuntatalon edessä.
Valtionhallinnon foorumilla Otakantaa.fi aloitettiin keskustelu kielilaista vasta, kun laki oli tullut jo voimaan. Keskustelu ylitti uutiskynnyksen, kun Folktingetin puheenjohtaja Henrik Lax totesi Vasabladetissa 12. helmikuuta 2004: "Kielilakikeskustelusivusto on avattu rakentavassa hengessä. On kenties parempi, että näiden selvästi häiriintyneiden henkilöiden mielipiteet tulevat myös esille", vastatessaan kysymykseen, tulisiko tällaiseen keskusteluun puuttua. Melko pian tämän jälkeen keskustelu foorumilla suljettiin syytä ilmoittamatta, mutta se palautettiin muutaman tunnin sisällä takaisin.
All About Tonight
All About Tonight voi viitata:
HMS Campion (K108)
HMS Campion (viirinumero K108) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1941 valmistunut Flower-luokan korvetti toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin 15. joulukuuta 1939 Sunderlandista John Crown and Sonsilta, missä köli laskettiin 16. syyskuuta 1940. Alus laskettiin vesille 20. kesäkuuta 1941 ja valmistui 7. heinäkuuta.
Palvelus
Alus myytiin romutettavaksi 20. huhtikuuta 1947.
Sääʹmsooǥǥ laull
Sääʹmsooǥǥ laull on saamelaisten kansallislaulu, jonka on sanoittanut Isak Saba. Anni Feodoroff on kääntänyt laulun tekstin koltansaameksi.
Hugh Gough
thumb|Lordi Gough Hugh Gough, Goughin ensimmäinen varakreivi (3. marraskuuta 1779 Limerick, Irlanti – 2. maaliskuuta 1869 St. Helens, lähellä Dublinia, Irlanti) oli brittiläinen sotamarsalkaksi ylennyt upseeri. Hänen on sanottu johtaneen useampia operaatioita kuin kukaan muu brittiläinen sotilas lordi Wellingtonia lukuun ottamatta.
Goughin isä oli everstiluutnantti Limerickin kaupungin kansalaismiliisissä. Gough liittyi armeijaan 13-vuotiaana. Hän oli brittiläisten miehitysjoukkojen mukana Etelä-Amerikassa ja Länsi-Intiassa 1796–1800. Ostettuaan itselleen majurin arvon 25-vuotiaana Gough kunnostautui Espanjan sotaretkellä 1808–1814, jossa hän komensi Irlannin kuninkaallista musketöörirykmenttiä. Hän osallistui muun muassa Talaveran (1809), Barrosan (1811) ja Vitorian taisteluihin (1813) sekä piiritetyn Tarifan puolustukseen. Gough lyötiin ritariksi vuonna 1815, minkä jälkeen hän oli pitkään rauhanomaisissa tehtävissä, lukuun ottamatta talonpoikien levottomuuksien kukistamista Etelä-Irlannissa 1821–1824. Hänet ylennettiin 1830 kenraalimajuriksi ja nimitettiin 1837 Mysoren armeijan komentajaksi Intiaan.
Gough toimi Kiinan vastaisen sotaretken ylipäällikkönä ensimmäisessä oopiumisodassa 1839–1842. Vuonna 1842 hänet korotettiin baronetiksi ja ylennettiin kenraaliluutnantiksi. Seuraavana vuonna hänestä tuli Intian joukkojen komentaja. Gough löi Maratin Maharajporen taistelussa 1843 sekä sikhit kahdessa sikhisodassa 1845–1846 ja 1848–1849. Ensimmäisen sikhisodan jälkeen hän sai 1846 päärinarvon ja hänestä tuli paroni Gough. Toisessa sikhisodassa Gough kärsi raskaita tappioita sikhejä vastaan ja sai osakseen kritiikkiä, minkä vuoksi hänet määrättiin korvattavaksi Charles James Napierilla. Liitettyään kuitenkin sodan päätteeksi Punjabin kokonaan brittiläiseen Intiaan Goughia ylistettiin ja hänestä tehtiin 1849 varakreivi nimellä Gough of Goojerat and Limerick. Vuonna 1862 hänet ylennettiin sotamarsalkaksi.
Muotiviikko
Muotiviikko on noin viikon kestävä muotitapahtuma, jossa muotitalot ja muotisuunnittelijat esittelevät uusimpia mallistojaan medialle ja ostajille. Neljä merkittävintä muotiviikkoa ovat Milanon, Pariisin, Lontoon ja New Yorkin muotiviikot, jotka järjestetään kahdesti vuodessa, keväisin ja syksyisin.
Sandra
Sandra on naisen etunimi. Se oli suomenkielisessä almanakassa vuosina 1929–1949 ja uudestaan vuodesta 2010. Sandra on alun perin lyhennelmä nimestä Aleksandra. Sandra on annettu Suomessa nimeksi vuoden 2019 loppuun mennessä 4 136 naiselle. Nimi yleistyi Suomessa 1980- ja 1990-luvuilla.
Vystavotšnajan metroasema
Vystavotšnaja on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 10. syyskuuta 2005.
WebOS
HP TouchPadin epäonnistuttua ja HP Personal Systems Groupin ehdotetun myynnin jälkeen HP teki alustasta avointa lähdekoodia ja sen nimeksi tuli Open WebOS (suom. avoin WebOS). Olemassa olevilla laitteille ominainen koodi julkaistiin nimellä WebOS Community Edition (suom. WebOS:n yhteisöversio, lyh. CE) ja se tuki olemassa olevaa HP:n laitteistoa. Open WebOS sisältää avoimen lähdekoodin kirjastoja, jotka on suunniteltu tukemaan laajempaa laitteistopohjaa.
25. helmikuuta 2013 HP ilmoitti myyvänsä webOS:n LG Electronicsille, joka suunnitteli käyttävänsä käyttöjärjestelmää älytelevisioissaan. Kuitenkin HP pitää kiinni patenteistaan webOS:iin sekä pilvipohjaisiin palveluihin, kuten App Catalogiin, liittyen. Vaikka webOS:ää käytetään nykyään pääosin älytelevisioissa, LG ei ole sulkenut pois mahdollisuutta käyttää webOS:ää älypuhelimissaan, joihin Palm alkujaan kehitti tämän käyttöjärjestelmän.
Taustaa
thumb|left|150px|Palm WebOS:in logo Palm julkaisi webOS:n tammikuussa 2009 Palm OS:n seuraajaksi. Ensimmäinen webOS-laite oli alkuperäinen Palm Pre, jonka Sprint julkaisi kesäkuussa 2009. Seuraavaksi tuli Palm Pixi. Päivitetyt "Plus"-versiot sekä Prestä että Pixistä olivat saatavilla Verizonin ja AT&T:n kautta.
Huhtikuussa 2010 HP osti Palmin; webOS:ää kuvailtiin keskeiseksi voimavaraksi ja motivaatioksi ostoon. 1,2 miljardin dollarin kauppa saatettiin loppuun kesäkuussa. HP ilmaisi aikomuksensa kehittää webOS-alustaa käytettäväksi useissa uusissa tuotteissa, joihin lukeutuisivat älypuhelimet, taulutietokoneet ja tulostimet.
thumb|left|150px|HP WebOS:in logo Helmikuussa 2011 HP ilmoitti, että se käyttäisi webOS:ää yleisenä alustanaan kaikissa laitteissaan. Kuitenkin HP päätti, että Palm Pre, Palm Pixi ja "Plus"-versiot eivät saisi WebOS 2.0 over-the-air -päivityksiä, huolimatta aiemmasta lupauksesta toimittaa päivitys "tulevina kuukausina". HP julkisti useita uusia webOS-laitteita, joihin lukeutuivat HP Veer- ja HP Pre 3 -älypuhelimet, jotka käyttivät webOS-versiota webOS 2.2, sekä HP TouchPad, heinäkuussa 2011 julkaistu taulutietokone, joka käyttää webOS-versiota 3.0.
Maaliskuussa 2011 HP julkisti suunnitelmansa Windows-pohjaisen webOS-version tekemiseen vuoden 2011 loppuun mennessä. Se oli tarkoitus asentaa kaikkiin HP:n pöytätietokoneisiin sekä kannettaviin tietokoneisiin oletuskäyttöjärjestelmäksi vuoden 2012 aikana. Kumpikaan suunnitelma ei toteutunut, vaikkakin x86-pohjaisen ohjelmistoporttauksen parissa olikin työskennellyt Fort Collinsissa, Coloradossa sijaitseva ryhmä. Työstä luovuttiin myöhemmin samana vuonna.
HP Pre 3 julkaistiin tietyillä alueilla Euroopassa ja Yhdysvalloissa kyseistä tuotetta sai vain epävirallisia jälleenmyyntikanavia pitkin, koska sekä AT&T että Verizon peruivat tilauksensa juuri ennen toimitusta Apothekerin ilmoituksen jälkeen. Huomionarvoista on se, että Yhdysvaltojen Pre 3 -yksiköillä ei ole takuuta eikä HP:n ole pakko tarjota niille tukea, koska ne ovat julkaistu epävirallisten kanavien kautta; tämän vuoksi osia on lähes mahdotonta saada. HP ilmoitti, että se jatkaa päivitysten tekoa HP Veerille ja HP TouchPadille, mutta nämä päivitykset ovat jääneet toteutumatta ensin mainitun kohdalla ja jälkimmäinen sai vain lopullisen, epävirallisen julkaisun nimeltään WebOS CE, joka sisälsi vain webOS:n avoimen lähdekoodin osat ja se oli kohdistettu jäljellä olevalle kehittäjäyhteisölle, perinteisen, käyttäjäkeskeisen päivityksen sijaan.
Joulukuussa 2011 HP ilmoitti, että se julkistaisi webOS:n lähdekoodin lähitulevaisuudessa avoimen lähdekoodin lisenssin ehtojen mukaisesti. Elokuussa 2012 HP antoi webOS-yksikölleen uuden nimen "Gram".
25. helmikuuta 2013 ilmoitettiin, että HP lisensoi webOS:n LG Electronicsille sen älytelevisioita varten. LG Electronics saa rajoittamattoman pääsyn dokumentaatioon, lähdekoodiin, kehittäjiin ja aiheeseen liittyviin verkkosivustoihin.
Laitteet
Palm Pre, Palm Pre Plus, Palm Pixi ja Palm Pixi Plus käyttävät WebOS-versioa 1.4.5.
Pre 2, Pre 3 ja Veer käyttävät WebOS-versiota 2.X.X
HP TouchPad käyttää webOS-versiota 3.0.X.
Sovellusten moniajon käyttöliittymä
Navigointi käyttää multi-touch-elettä kosketusnäytössä. Käyttöliittymä käyttää "kortteja" moniajon hallintaan ja sovellusten esittämiseen. Käyttäjä vaihtaa käynnissä olevien sovellusten välillä heilauttamalla vasemmalta ja oikealta näytössä. Sovellukset suljetaan heilauttamalla "korttia" ylös ruudulla ja "pois" ruudulta. Sovellusten "kortteja" voi järjestellä uudelleen. WebOS 2.0 toi uutena ominaisuutena pinot (engl. Stacks), jossa samankaltaisia kortteja voi "pinota" yhteen.
Over the air (OTA) -päivitykset
Käyttöjärjestelmän pystyi päivittämään ilman yhdistämistä tietokoneeseen vastaanottamalla käyttöjärjestelmäpäivityksiä matkapuhelinyhteyden välityksellä.
Synergia
Palm viittasi tiedon kokoamiseen useista eri lähteistä sanalla "syngergia". Käyttäjät voivat kirjautua sisään useisiin eri sähköpostitunnuksiin ja yhdistää kaikki nämä lähteet yhdeksi listaksi. Samankaltainen yhdistäminen onnistuu useista eri lähteistä peräisin olevien kalentereiden, pikaviestien ja tekstiviestien kohdalla.
Ilmoitukset
Ilmoitusalue sijaitsee ruudun alalaidassa puhelimissa ja yläosan tilapalkissa taulutietokoneissa. Kun uusi ilmoitus saapuu puhelimeen, se sujahtaa näytön alalaidasta näkyville. Mojo- ja Enyo-kehitysympäristössä muutettavissa olevan koon tähden sovellus yleensä muuttaa kokonsa mahdollistaakseen esteettömän käytön sillä aikaa kun ilmoitus on näkyvissä. Ilmoituksen poistuttua se yleensä jää näkyviin kuvakkeena. Käyttäjä voi sittemmin napauttaa kuvakkeita laajentaakseen niitä. Ilmoituksia voi sitten poistaa (pyyhkäisemällä pois ruudulta), niille voi tehdä jotain (napauttaminen) tai ne voi jättää rauhaan.
Synkronointi
Oletuksena tiedonsynkronointi käyttää pilvipohjaista lähestymistapaa tietokoneelle asennettavan synkronointiohjelman sijaan, mutta useita kolmansien osapuolien synkronointiohjelmia on saatavilla. WebOS:n ensimmäisessä versiossa oli mahdollisuus synkronoida Applen iTunes-ohjelmiston kanssa, sillä laitteet naamioivat itsensä Applen laitteiksi, mutta Apple poisti tämän ominaisuuden käytöstä iTunesin myöhemmissä päivityksissä.
Kolmannen osapuolen sovellukset
Virallisesti tarkistetut kolmannen osapuolen sovellukset ovat saatavilla laitteesta langattomana latauksena sovellusluettelon avulla.
Toinen sovellusten lähde on epäviralliset kolmannen osapuolen sovellukset, joita HP ei virallisesti tue. Näiden sovellusten jakeluun tarkoitettuihin ohjelmiin lukeutuvat WebOS Quick Install (Java-pohjainen tietokoneille) ja Preware (epävirallinen WebOS-sovellusluettelo). Jos epävirallisten sovellusten asentamisen jälkeen ilmenee ohjelmisto-ongelmia, HP:n tarjoama WebOS Doctor voi palauttaa puhelimen tehdasasetuksiin ja poistaa useimmat epävirallisten sovellusten ja paikkojen tekemät muutokset.
Koska webOS korvasi Palm OS:n, Palm tilasi MotionAppsin koodaamaan ja kehittämään Classic-nimisen emulaattorin mahdollistaakseen taaksepäin yhteensopivuuden Palm OS -sovellusten kanssa. Tämä käyttää webOS-versiota 1. Palm OS -emulointituki poistettiin webOS:n versiossa 2.0. MotionApps irrotti itsensä Classicista vuonna 2010, vedoten HP Palmin olevan "häiritsevä".
Alusta
Graafisen käyttöliittymän alla WebOS:illa on paljon yhteistä valtavirran Linux-jakeluiden kanssa. Versiot 1.0:sta 2.1:een käyttävät paikattua Linux 2.6.24 -ydintä.
Lista WebOS:in eri julkaisujen avoimen lähdekoodin osista, sekä jokaisen osan lähdekoodi ja niihin sovelletut paikat, on saatavilla Palmin avoimen lähdekoodin verkkosivulta. Tämä sivu myös toimii viitteenä siitä, mitä WebOS-versioita on julkisesti julkaistu.
Vuonna 2011 Enyo korvasi kesäkuussa 2009 julkaistun Mojon ohjelmistonkehityspakettina (SDK).
Kehitys
Uusin version WebOS-ohjelmistonkehityspaketista on versio 3.0.5. Sen voi ladata suoraan HP Palmin kehityskeskuksesta. Tämän ohjelmistonkehityspaketin avulla kehittäjät voivat luoda sovelluksia useille eri WebOS-laitteille, joihin lukeutuvat HP Veer ja HP Touchpad. Ohjelmistonkehityspaketti sisältää myös alustakehityspaketin (PDK), joka sallii kehittäjille pääsyn kääntäjiin, koodauskirjastoihin, ohjelmakoodiin, apuohjelmiin ja dokumentteihin, jotka auttavat C/C++-kehityksessä. Sovelluksia voi kirjoittaa myös HTML5-, JavaScript- ja CSS-kielillä joko Mojo- tai Enyo-kehitysympäristön avulla.
WebOS-kehityskeskuksessa on myös pikaoppaita, jotka helpottavat siirtymistä iOS-, web- ja C/C++-kehityksestä.
Alamäki
Vuoden 2012 puoliväliin mennessä useat sovellukset, mukaan lukien The New York Timesin sovellus, on poistettu sovellusluettelosta. Jäljellä olevien sovellusten määrä on toistaiseksi tuntematon, mutta sen arvellaan olevan alle 10 000. Kun pois luetaan hylätyt ja/tai toimimattomat sovellusluettelossa olevat sovellukset, lukumäärän arvioidaan olevan vieläkin alhaisempi.
Tällä hetkellä alustan ylläpidettyjen sovellusten määrä on murto-osa kokonaismäärästä sovelluskehittäjien määrän vähennettyä vuoden 2011 jälkimmäisellä puoliskolla sen jälkeen, kun webOS-laitteiden myynti lakkasi, ja vuoden 2012 toisen vuosineljänneksen aikana webOS:in markkinaosuus putosi yhdistettyyn (mukaan lukien Palm OS) 0,6 %.
Harald Tammer
pienoiskuva Harald Tammer (9. tammikuuta 1899–6. kesäkuuta 1942) oli virolainen toimittaja, yleisurheilija ja painonnostaja.
Tammer, joka oli osallistunut vapaaehtoisena Viron vapaussotaan (1918–1920), kilpaili 1920 Antverpenin olympialaisissa kuulantyönnössä ja sijoittui kuudenneksi. Hän toimi myös Viron joukkueen lipunkantajana. Kaksi vuotta myöhemmin kotikaupungissaan Tallinnassa käydyissä painonnoston MM-kilpailuissa Tammer voitti raskaan sarjan (yli 82,5 kg) kultamitalin. 1924 Pariisin olympialaisissa hän saavutti painonnostosta pronssia raskaasta sarjasta ja sijoittui 12. sijalle kuulantyönnössä. Hän osallistui myös 1928 ja 1936 kesäolympialaisiin.
Välissä Tammer oli valmistunut pariisilaisesta École libre des sciences politiques -oppilaitoksesta, työskenteli toimittajana ja vuosina 1933–1940 Eesti Päevalehden päätoimittajana. Hän toimi myös Tallinnan Rotary-klubin puheenjohtajana. Helmikuussa 1941 Tammer joutui venäläisten vangiksi. Häntä syytettiin virolaisten vakoojaksi. Hänet karkotettiin Siperiaan kymmeneksi vuodeksi, mutta hän ei koskaan palannut takaisin. Tammer kuoli seuraavana vuonna vankileirillä Nižni Novgorodin alueella.
Rooman valtakunnan rappio ja tuho
Rooman valtakunnan rappio ja tuho on kuudessa osassa vuosina 1776–1789 ilmestynyt englantilaisen historioitsija Edward Gibbonin kirjoittama teos. Se jäljittää Rooman valtakunnan historiaa keisarikunnan loistoajoista Itä-Rooman häviöön ja kuvaa valtakunnan rappion syitä sekä kristinuskon nousua. Gibbon esitti kirjassa kritiikkiä uskontoa kohtaan ja kyseenalaisti kirkon marttyyrihistorian, mikä herätti polemiikkia. Teoksen ensimmäinen osa julkaistiin Lontoossa vuonna 1776, ja toinen ja kolmas osa vuonna 1781. Neljäs, viides ja kuudes osa ilmestyivät vuosina 1788–1789.
Teos on varsinkin anglosaksisessa maailmassa elävä klassikko ja se käännettiin jo varhain suurille kulttuurikielille, mutta se suomennettin ensimmäisen kerran vasta vuonna 1999. Sen kolme ensimmäistä osaa on ilmestynyt Albionin kustantamana Erkki Salon suomennoksena.
HMS Lotus (K130)
HMS Lotus (viirinumero K130) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1942 valmistunut Flower-luokan korvetti toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin 15. joulukuuta 1939 Leithistä Henry Robb Limitediltä, missä köli laskettiin 26. maaliskuuta 1941. Alus laskettiin vesille 16. tammikuuta 1942 ja valmistui 9. toukokuuta.
Palvelus
Alus myytiin 1947.
Kateřina Baďurová
Kateřina Baďurová (s. 18. joulukuuta 1982 Ostrava) on entinen tšekkiläinen seiväshyppääjä.
Baďurová hyppäsi Bydgoszczin alle 18-vuotiaiden MM-kisoissa 1999 viidenneksi tuloksella 375. Kolme vuotta myöhemmin hän karsiutui Wienin sisäratojen EM-kisoissa tuloksella 400. Myöhemmin samana vuonna hän karsiutui Münchenin EM-kisoissa. Vuonna 2004 hän karsiutui Budapestin sisäratojen MM-kisoissa hypättyään 410. Ateenan olympialaisissa hän oli kahdestoista tuloksella 420. Baďurová karsiutui Göteborgin EM-kisoissa 2006 tuloksella 430. Seuraavana vuonna hän karsiutui Birminghamin sisäratojen EM-kisoissa hypättyään 440, mutta voitti MM-hopeaa Osakan MM-kisoissa tuloksella 475.
Baďurová lopetti uransa polvivaivojen vuoksi vuonna 2010.
Meždunarodnajan metroasema (Moskovan metro)
Meždunarodnaja on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 30. elokuuta 2006.
Lucia
Lucia on latinalaisperäinen, monissa maissa käytetty naisen nimi. Se on alkujaan roomalaisen miehennimen Lucius naispuolinen vastine, ja molemmat on johdettu latinan sanasta Lux, valo. Kristityissä maissa nimen on tehnyt tunnetuksi erityisesti Syrakusassa vuonna 304 surmattu marttyyri, Pyhä Lucia, jonka muistopäivästä, Lucian päivästä, 13. joulukuuta, on Pohjoismaissakin tullut perinteinen juhlapäivä.
Suomessa nimi Lucia on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 1311 naiselle sekä muutamalle miehelle. Lucialla ei ole suomenkielisessä kalenterissa nimipäivää, mutta suomenruotsalaisen kalenterin mukaan Lucian nimipäivä on 13. joulukuuta.
Carter Jenkins
Carter Mark Jenkins (s. 4. syyskuuta 1991 Tampa, Florida, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän asuu Kaliforniassa.
Tanttari
Tanttari on Kouvolan kaupungin pienalue Keskustan suuralueella, Korjalan kaupunginosassa. Se sijaitsee Valtatie 6:n pohjoispuolella, 2 kilometrin päässä Kouvolan keskustasta.
Tanttari on asemakaavoittamaton pientaloalue, mutta alueelle luodaan asemakaava suunnitteilla olevan Katajaharjun ja Ravikylän välisen tieyhteyden sekä Tanttariin rakennettavan eritasoliittymän johdosta. Tanttariin rakennetaan suunnitelmien mukaan myös uusi Savon radan ja Kuusaan radan ylittävä ylikulkusilta, joka korvaa nykyiset Tanttarintien tasoristeykset. Myös Tanttarin itäpuolelta rakennetaan uusi tieyhteys Kouvolan ydinkeskustaan, Kymenlaaksontien risteykseen. Näiden tiehankkeiden lisäksi Valtatie 6 muutetaan suunnitelmien mukaan nelikaistaiseksi moottoritieksi Kouvolan kohdalla.
Tanttarin tasoristeys suljettiin maanantaina 7.6.2021. Tieyhteys Savonradan tasoristeyksen yli poistuu pysyvästi tässä yhteydessä. Tasoristeysten poistumisen jälkeen kulku Tanttariin tapahtuu Katajaharjun kautta. Tasoristeysten poistamisesta päätettiin Väyläviraston hakemuksesta Maanmittauslaitoksen järjestämässä yksityistietoimituksessa. Tasoristeysten poistojen tavoitteena on liikenneturvallisuuden parantaminen.
Zombi (videopeli)
Zombi on Ubisoftin vuonna 1986 julkaisema toimintaseikkailupeli, jossa zombit ovat heränneet viruksen aiheuttamina eloon. Kourallinen eloonjääneitä yrittää tuhota viruksen.
Ota kiinni
Ota kiinni on Matin ja Tepon toinen studioalbumi. Albumi on myynyt kultalevyn oikeuttavan määrän.
Nousiaisten kirkko
Nousiaisten kirkko (ruots. Nousis kyrka) on keskiaikainen harmaakivikirkko Nousiaisissa. Kirkon tilalla tai aivan sen vieressä Nousiaisissa Hirvijoen rannalla Nousmäellä on luultavasti ollut useita puukirkkosukupolvia 1100-luvulta alkaen. Puukirkko oli Suomen piispanistuimen paikka varhaiselta keskiajalta lähtien. Ensimmäinen maininta Nousiaisten kirkosta löytyy aikalaislähteistä vuodelta 1232. Alueelta tiedetään kuitenkin vanhoja kalmistoja, jotka on ajoitettu jopa aivan toisen vuosituhannen alkuun. Piispa Henrikin jäännökset siirrettiin Nousiaisten kirkosta Turun tuomiokirkkoon 1290-luvulla.
Pyhälle Henrikille ja Neitsyt Marialle alkujaan omistettu kirkko rakennettiin harmaakivestä ja tiilestä piispa Henrikin hautakirkoksi. Työ tehtiin todennäköisesti 1420-luvulla tai viimeistään 1430-luvulla. Pohjakaavaltaan kirkko on poikkeuksellinen, sillä se on kaksikuorinen. Läntisestä päädystä kuori on kolmitaitteinen ja runkohuonetta matalampi. Itäinen pääty on puolestaan runkohuoneen korkuinen ja viisitaitteinen. Pohjoisella seinustalla on sakaristo ja sitä vastapäätä eteläisellä sivulla asehuone. Kirkko oli alun perin suunniteltu kaksilaivaiseksi. Suunnitelmia kuitenkin muutettiin rakentamisen kestäessä, ja lopputulos on kolmilaivainen, ristiholvattu kirkko. Holveja kannattelevat yksinkertaiset neliömäiset tiilipilarit. Holveissa ja pilareissa on ilmeisesti 1430-luvulta olevia yksinkertaisia maalauksia, jotka vuonna 1936 löydettiin kalkkimaalikerrosten alta.
pienoiskuva|vasen|Pyhän Henrikin kenotafin kaiverruksia Nousiaisten kirkossa. pienoiskuva|Nousiaisten kirkko, sankarihaudat Isänmaan puolesta 1939 - 1944
Kirkossa on myös piispa Tavastin lahjoittama Pyhän Henrikin kenotafi vuodelta 1429. Se on valmistettu belgialaisesta mustasta kalkkikiveä muistuttavasta kivestä ja se on peitetty messinkilevyillä, joissa on Henrik-piispan elämää kuvaavia kaiverruksia. Kenotafi siirrettiin eteläiselle seinustalle 1901 rakennettuun viisitaitteiseen kappeliin, jonka oli suunnitellut Josef Stenbäck. Vuosina 1967–1969 suoritetun kirkon restauroinnin yhteydessä se kuitenkin palautettiin takaisin alkuperäiselle paikalleen keskilaivan itäosaan, samaisen restauroinnin yhteydessä uudelleen löydetyn Henrik-piispan haudan päälle.
Kirkossa on kuumailmalämmitys ja istumapaikkoja noin 300 ihmiselle. Kirkon urut ovat Kangasalan urkutehtaan rakentamat 19-äänikertaiset ja kaksisormioiset mekaanisella koneistolla varustetut urut vuodelta 1968. Valtavirrasta poiketen Nousiaisten kirkossa saarnatuoli sijaitsee yleisöön nähden oikealla sivustalla.
Kirkkoa on uudistettu ja restauroitu ainakin vuosina 1377, 1770, 1786, 1847, 1901, 1936 ja 1967–69.
Museovirasto on määritellyt Nousiaisten kirkon ja kirkkomaiseman, johon kuuluvat myös Hirvijoen vastarannalla sijaitseva pappila ja ympäröivä avoin viljelysmaisema, yhdeksi Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä.
Kirkon sankarihautausmaan sankaripatsas on kuvanveistäjä Jussi Vikaisen käsialaa vuodelta 1951.
Tihemetsa
pienoiskuva|Voltvetin kartano.
Tihemetsa on pienkauppala Virossa  Saarden kunnassa, maan eteläosassa. Vuonna 2000 siellä oli 897 asukasta.
Historia
Tihemetsa on syntynyt Voltvetin (saksaksi Tignitz) kartanon maille ja ympärille. Voltvetin kartanosta on ensimmäinen maininta vuodelta 1563.
Tihemetsa oli itsenäinen kunta 1939-1950.
Voltvetin kartano
Kartanon päärakennus on rakennettu uusklassiseen tyyliin vuonna 1830. 1930-1970-luvuilla rakennusta korotettiin kerroksella kolmekerroksiseksi, muutettiin sisäänkäynnin pilaristoa sekä laajennettiin sivuille. Pohjoinen sivusiipi purettiin vuonna 2008. Samassa yhteydessä restauroitiin sisäänkäyntiportaikon kullatut leijonaveistokset. Vuosina 2011-2012 purettiin tarpeettomaksi käynyt kolmas kerros sekä palautettiin portaikon ulkoasu alkuperäiseksi. Kartanon puiston dendrologinen arvo on joitakin vuosia sitten havaittu. Puistosta on kartoitettu noin 150 eri puulajia.
Voltveti oli alun perin saksalaisen Wolffeldtin suvun omistuksessa. Vuodesta 1786 kartano kuului von Stryk -suvulle. Viimeisin kartanonomistaja suvusta oli Heinrich von Stryk.
Muuta
Tihemetsa tuli tunnetuksi 1960-luvun alussa laulusta "Tihemetsa Tiina", jonka levytti Viron radion mieskvartetti.
Tihemetsan pohjoisosassa, Viljandin-maantien varrella on Laurin motocrossrata.