cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tapani Rinne
Äänimaisemasuunnittelu
Äänisuunnittelijan roolissa Tapani Rinne on säveltänyt liveinstrumentteihin perustuvia ambient-pohjaisia äänimaisemia ‒ usein yhdessä Tuomas Norvion kanssa ‒ radiokuunnelmiin ja YLE:n muihin radio-ohjelmiin. Monet näistä äänimaisemista toteutettiin Harri Huhtamäen tuottamaan Radioateljeehen, jota esitettiin YLEn kanavilla yli 35 vuoden ajan. Yksi esityksistä, Huhtamäen ohjaama Hänen täytyy olla erilainen – Balladi Hallin Jannesta, valittiin Prix Italian voittajaksi vuonna 2011 ja arvioitiin kaikilta ominaisuuksiltaan kilpailun laadullisesti parhaaksi radiodokumentiksi. Rinne on myös suunnitellut äänimaisemia muihin YLE:n radio-ohjelmiin ja -kuunnelmiin, kuten Ääniversumiin ja Radio Variaatioon.
Tapani Rinne on luonut ja säveltänyt äänimaisemia myös taideinstallaatioihin. Yksi näistä oli tammikuussa 2000 Sinebrychoffin puistossa Helsingissä esillä ollut ympäristötaideteos Kuiskausten puutarha yhdessä Pia Ilosen, Ilkka Paloniemen ja Annina Holmbergin kanssa. Toinen tällainen oli puolestaan vuoden 2014 Lux Helsinki -valotaidetapahtumaan toteutettu valoa ja ääntä yhdistelevä yhteisteos Kuula Ilkka Paloniemen kanssa. Vuonna 2018 Rinne loihti äänimaiseman Tulipuutarha-installaatioon, joka oli osa Helsinki Design Weekin tarjontaa ja toteutettiin yhteistyössä muotoilija-taiteilija Leena Kouhian ja arkkitehti Sofie Hagerströmin kanssa. Seuraavana vuonna Rinne työskenteli Leena Kouhian kanssa äänisuunnittelijana HDW:ssä esillä olleen Kotikatu/Uudenmaankatu-installaation yhteydessä.
Teho Majamäen kanssa tehty yhteisalbumi Under The Ground vuonna 2015 perustui äänityksiin, jotka Vantaan kaupunki oli alun perin tilannut duolta käytettäviksi äänimaisemina uusilla juna-asemilla. Asemat yhdistävät Helsinki-Vantaan lentokentän Helsingin kaupunkiin rautateitse.
Rinteen äänimaisemia on voinut kuulla myös useissa taidenäyttelyissä, joista moni on keskittynyt erityisesti valokuviin ja taidevalokuvaaja Marja Pirilän kaltaisiin taiteilijoihin.
RinneRadio
Katso: RinneRadio
SlowHill
Katso: SlowHill
Palkinnot
Tapani Rinteelle on myönnetty lukuisia palkintoja hänen musiikillisesta työstään vuosien varrella. Merkittävimpiin näistä lukeutuvat:
Muita tunnustuksia
Vuonna 2014 Tapani Rinne nimettiin yhdeksi Helsingin juhlaviikkojen neuvoa-antavan taiteellisen toimikunnan jäseneksi vuosille 2014-2017. Vuonna 2013 hän vastasi myös Musiikkitalossa järjestetyn Helsingin juhlaviikkojen Wunderkammer-klubin ohjelmasuunnittelusta.
Jääjättiläiset
Jääjättiläiset eli huurretursaat olivat skandinaavisessa mytologiassa yksi jättiläisten tyyppi. He polveutuivat Ymiristä, ensimmäisestä jättiläisestä, ja olivat jatkuvassa sodassa kadehtimiensa jumalten kanssa. Jääjättiläiset asuivat Jotunheimissa ja myöhemmissä taruissa myös Niflheimissa.
Ándros (kunta)
Ándros ( eli Δήμος Άνδρου, Dímos Ándrou) on Kreikan kunta, joka sijaitsee Ándroksen alueyksikössä Etelä-Egean saarten alueella. Kunnan pinta-ala on 380,0 neliökilometriä ja väkiluku 9 221 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Ándros.
Yasuji Inoue
thumb|right|300px|Yöllinen näkymä kirsikankukista Shinyoshiwarassa (1880) Yasuji Inoue (, 1864 – 14. syyskuuta 1889) oli japanilainen ukiyo-e-taiteilija. Hän käytti myös nimeä Yasujiro [Yasuhiro] Inoue, pelkkää Yasuji-nimeä ja kustantajansa vuonna 1884 myöntämää taiteilijanimeä Tankei.
Jääjättiläiset
Nimitys huurretursaat viittaa jääjättiläisten syntymähistoriaan. Kaikkien jättiläisten esi-isä Ymir eli Aurgelmir luotiin aikojen alussa Ginnungagapissa, jossa kylmät huurteet ja kuumat höyryt kohtasivat.
Ándros (kunta)
Ándroksen kunta käsittää koko Ándroksen saaren. Sen lisäksi kuntaan kuuluvat seuraavat pienemmät saaret: Akamátis, Gáidaros, Megálo, Platý, Prásso ja Tourlítis.
Pilvisalama
Pilvisalama on salamapurkaus, jossa neutraloituvat varausalueet ovat kokonaan pilven sisällä. Ne voivat olla joko saman konvektiosolun sisällä (pilvessä) tai eri soluissa. Tällöin voidaan puhua vastaavasti pilvensisäisestä tai pilvienvälisestä salamasta. Yleensä ilmiö syntyy pilven keskiosan negatiivisen ja yläosan positiivisen varauskeskuksen välisestä purkauksesta, jossa varausalueet neutraloituvat.
Kainu
Kainu voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Ándros (kunta)
Nykyinen Ándroksen kunta muodostui, kun Ándros, Kórthio ja Ydroúsa yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Pilvisalama
Tavallisesti koko kanava on pilven sisällä, jolloin välähdys nähdään vain epämääräisenä pilven valaistumisena. Pilvisalamoita esiintyy yleensä maasalamoita enemmän. Tropiikissa niiden osuus on suhteellisesti suurempi kuin korkeammilla leveysasteilla. Pilvisalama alkaa useimmiten positiivisen varauskeskuksen alapuolelta "huiskupurkauksena", joka vastaa maasalaman esisalamaa. Kanavan varaus neutraloituu useina peräkkäisinä paluupurkauksina eli rekyylipurkauksina (pilvisalaman K-purkauksina). Kanavan päät haaroittuvat voimakkaasti.
Ándros (kunta)
Kunnan osat
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Ándroksen kunta muodostuu kolmesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Yasuji Inoue
Meiji-kauden alkupuolella taiteilijanuransa tehnyt Inoue harjoitteli Kobayashi Kiyochikan opissa, ja hänen on sanottu olleen mestarinsa merkittävin oppilas aikana, jolloin ukiyo-e-työt olivat väistymässä modernimpien painotekniikoiden tieltä. Yasujin tyyli muistutti Kiyochikan tyyliä, ja kummallakin oli tapana tehdä töistään eri versioita, esimerkiksi päivänvalo- ja yöllisiä versioita. Hänen tuotantoonsa kuului muun muassa 1880-luvun alun postikorttikokoisten teosten Tokyo meisho (Kuvia Tokiosta) -sarja, jossa käytettiin länsimaalaista tyyliä ja perspektiiviä japanilaisten vaikutteiden pysyessä näkyvissä. Vuodesta 1884 Yasuji suuntautui muun tyylisiin töihin Tankei-nimellä. Hän kuoli vain 25-vuotiaana 14. syyskuuta 1889. Yasujin tuotannon laajuudeksi on mainittu 133 teosta.
Gohei
Gohei oli Takida nimisen rock-yhtyeen kolmas EP-CD. Se julkaistiin vuonna 2003.
World Slavery Tour
World Slavery Tour oli brittiläisen heavy metal -yhtye Iron Maidenin vuosina 1984–1985 järjestämä kiertue, joka pohjautui yhtyeen vuoden 1984 studioalbumiin Powerslave. Kiertue käynnistyi vuoden 1984 elokuussa Puolasta ja päättyi vuoden 1985 heinäkuussa Kaliforniaan, ja se kattoi yhteensä 187 konserttia 24 eri maassa. Se on yhä yhtyeen uran kaikkien aikojen pisin kiertue, ja kestonsa vuoksi sitä on pidetty myös yhtyeen kiertueista kunnianhimoisimpana.
Iron Maidenin uran kannalta World Slavery Tour oli hyvin merkittävä kiertue. Yhtye alkoi kiinnittää yhä enemmän huomiota konserttiensa visuaalisuuteen ja lavasteisiin, jotka World Slavery Tourilla mukailivat tuoreen Powerslave-albumin egyptiläistä teemaa. Lavasteisiin lukeutui muun muassa sarkofageja ja näyttävää pyrotekniikkaa, sekä kymmenen metrin mittaiseksi muumioksi puettu yhtyeen maskotti Eddie the Head. Osa kiertueen rekvisiitasta on esillä Portugalissa sijaitsevassa Iron Maiden -teemaisessa Eddie’s Bar -pubissa. Iron Maidenin vuosina 2008–2009 järjestämä kiertue Somewhere Back in Time World Tour mukaili lavasteiltaan ja kappalevalinnoiltaan pitkälti World Slavery Touria, jota muun muassa yhtyeen basisti Steve Harris on pitänyt Iron Maidenin ”uran parhaana lavashow’na”.
World Slavery Tourin aikana Iron Maiden konsertoi ensimmäisen kerran urallaan Etelä-Amerikassa, jossa se esiintyi muun muassa Rio de Janeirossa Rock in Rio -festivaalin toisena pääesiintyjänä 300 000 katsojan yleisölle. Kiertueen ensimmäinen konsertti Puolassa oli myös historiallinen, sillä Iron Maidenista tuli ensimmäinen länsimainen yhtye, joka esiintyi täydellä kalustolla ja lavarekvisiitalla itäblokin maassa. Itä-Euroopan konserteista taltioitiin videotallenne Behind the Iron Curtain. Yhtye myös äänitti kiertueella uransa ensimmäisen täysimittaisen livealbumin Live After Death, sekä samannimisen konserttivideon. Suomessa World Slavery Tour poikkesi vuoden 1984 marraskuussa, jolloin Iron Maiden konsertoi Helsingin jäähallissa.
Lämmittelyesiintyjät
World Slavery Tourin aikana Iron Maidenin lämmittelijöinä esiintyivät Accept, Twisted Sister, Mötley Crüe, Queensrÿche, Ratt, Quiet Riot, Rock Goddess, Warrior, Paul Samson’s Empire, Why on Earth, Bad News, Waysted, Warriors, Pokolgép, P-Box, Boss ja Mama’s Boys.
Settilista
Lisäksi joissain konserteissa yhtyeen settilistassa oli mukana myös yksi tai useampi kappale seuraavista:
Powerslave-albumin kappale ”Losfer Words (Big ’Orra)” ja The Number of the Beast -albumin kappale ”22 Acacia Avenue” olivat mukana settilistassa muutamissa kiertueen Euroopan-osion konserteissa. Kitaristi Dave Murray soitti kiertueen aikana toisinaan kitarasoolon kappaleen ”Powerslave” jälkeen.
Demre
Demre (entinen Kale) on piirikunta Turkin Antalyan maakunnassa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Demren väkiluku oli 26 362.
Jak X
Jak X (myös nimellä Jak X: Combat Racing) on Naughty Dogin kehittämä ajopeli Peli on julkaistu PlayStation 2:lle vuonna ja se on neljäs osa Jak and Daxter -sarjassa.
Demre
Demre tunnettiin ennen nimellä Kale, mutta se nimettiin uudelleen vuonna 2005. pienoiskuva|vasen|Vuoden 2013 sateliittikuvaa Demrestä
Jak X
Autot olivat pienessä osassa jo sarjan edellisessä osassa, Jak 3:ssa. Ideaa kehitettiin eteenpäin, ja tuloksena on Jak X. Myös Naughty Dogin edellinen pelisarja, Crash Bandicoot, muuntui autopeliksi kolmannen osan jälkeen.
Vuonna 2017 peli julkaistiin PlayStation 4:lle ladattavana PS2-klassikkona.
Juoni
Pelin juoni käynnistyy kun Jak, Daxter, Torn, Ashelin ja Keira kutsutaan Krew'n tyttären, Raynin, toimesta Kras Cityyn. Siellä he Rayn mukaan luettuna juovat maljan Krew'n muistolle. Krew'n tekemä hologramminauhoite paljastaa kuitenkin viinin olevan myrkytettyä. Myrkky on tappavaa, joskin hitaasti vaikuttavaa, ja ainoa keino saada vastalääke on voittaa Kras Cityssä järjestettävät ajokilpailut. Näin Jak sotkeutuu mukaan Kras Cityn kuvioihin, eivätkä suinkaan kaikki ole mielissään uuden tiimin ajomenestyksestä.
Itse peli on kilpa-ajoa räiskinnällä maustettuna. Monet aseet muistuttavat Crash Team Racingissä esiintyneitä aseita. Esimerkiksi raketinheitin ja sähköpallo ovat vanhoja tuttuja. Erillisiä ratoja on yli 20, minkä lisäksi peliin on tehty "uusia" kenttiä näitä ratoja yhdistelemällä. Pelissä on perinteisen kilpa-ajon lisäksi useita erilaisia pelimoodeja, muun muassa Freeze Rally, jossa ajetaan aikaa vastaan ja Death Race, jossa tulee romuttaa mahdollisimman monta autoa annetun ajan sisällä. Pelissä on myös mahdollisuus muokata ja kehittää autoja. Valuuttana ovat sarjasta jo tutuksi tulleet Precursor orbit, joita saa haasteita suorittamalla. Uusia osia autohin saa niin ikään haasteista, joskin näitä saa vain, jos sijoittui ensimmäiseksi. Joitakin osia, kuten renkaita, voi ostaa Secret Shopista, mutta suurin osa salaisuuksista aukeaa vasta pelin edetessä. Myös salaisia hahmoja on tarjolla, mikäli sattuu omistamaan muistikortin, jossa on pelin aikaisempien osien tallennukset. (Jak 1, Jak 2, Jak 3, ja Ratchet Gladiator) Pelattavia hahmoja tulee myös pelin edetessä (ja liittämällä Daxter-pelillä varustetun PSP:n Playstation 2 konsoliin).
Jak X:ssä on myös exhibition-tilassa, jossa voi pelata joko yksin- tai kaksinpeliä. Tässä tilassa ovat kaikki siihen asti saadut ajoneuvot ja hahmot pelattavissa. Autojen tehot kuitenkin laskevat takaisin siihen, mitä ne olivat Jakin saadessa ne. Pelitilan ja radan saa valita itse, ja onpa siinä mahdollisuus valita käytettävät aseet ja vuorokaudenaikakin. Rahaa saa myös exhibition-tilassa suoritetuista haasteista, mikäli aikarajaa ei ole muutettu. Kaksinpeliä pelattaessa vain ykkösohjainta käyttävä saa rahaa.
Radat
Jak X:n radoilla ajetaan Circuit Rallyt, Freeze Rallyt, Death Racet, Rush Hourit ja Turbo Dashit.
Tero Rissanen
Tero Rissanen on suomalainen muusikko ja toimittaja. Teron ja hänen veljensä Mikan johtama bändi, Anima keikkaili ahkerasti lähinnä Helsingin rock-venueilla kuten On the Rocks ja Semifinaali vuosina 2005-2010. Tero teki myös audioalan vertailutestejä Hifi-lehteen. Lisäksi hän toimi testikuuntelijana muiden toimittajien tekemiin testeihin
Jak X
Radat
Mar's Coliseum: Tämä ovaalinmuotoinen rata on omistettu suurelle sankarille, Marille.
Kras City: Kras City on taisteluajon epävirallinen koti, ja näin ollen se on pelin ensimmäinen rata.
Forbidden Jungle: Nimensä mukaisesti rata kiertää viidakkoa ja siksi siellä ei ole helppo ajaa.
Sewer Raceway: Haven Cityn alla sijaitsevissa viemäreissäkin ajetaan, ja se ei olekaan aivan helppoa kun tie on niin kapea, että auto mahtuu juuri ja juuri radalle.
Spargus City: Spargus City on Wastelanderien perustama kivinen kaupunki. Jak kävi siellä Jak 3:ssa, mutta tällä kertaa hän ajaa sen läpi kaasu pohjassa.
Frozen Speedway: Frozen Speedway on pelin lyhin ja nopein rata. Nimensä mukaisesti se on täysin jäässä ja radan alkuosan jäinen allas voi aiheuttaa epämiellyttävän yllätyksen.
Icebound Citadel: Pelin toinen jäärata on monia lumimyrskyjä nähnyt Icebound Citadel-linnoitus.
Areenat
Icepit: Pelin kolmas jäätaso ei olekaan rata vaan areena. Wastelandin marauder-roistot käyttivät sitä koulutuspaikkana, mutta nyt siellä taisteluajetaan.
Atoll Arena: Atoll Arena on trooppinen saari, jossa on paljon piilopaikkoja joissa voi väijyä vastustajia tai tulla itse väijytetyksi.
Clifftop Battlefield: Tämä kukkulainen paikka on nähnyt paljon toimintaa. Siellä on paljon piilopaikkoja joissa väijyä joten kuolema on napin painalluksen päässä.
Desert Arena: Lukemattomat Wastelanderit ovat mitanneet täällä taistelutaitojaan. Jakin on nyt osattava sen salaiset piilopaikat tai kuoltava.
Dirt Stadium: Tämä valtava ympyrän muotoinen areena on niin täynnä piiloja ettei kukaan osaa niitä kaikkia! Niissä väijyminen on kuitenkin paras mahdollinen tapa kostaa vanhoille vihollisille.
Pelitilat
Circuit Rally: Perinteinen kilpa-ajo. Kierroksia on 1–10.
Freeze Rally: Kilpa-ajo aikaa vastaan. Tarkoituksena on alittaa annettu aika käyttäen apuna radalta löytyviä kelloja.
Death Race: Tässä tilassa tulee yrittää saada mahdollisimman korkeat pisteet romuttamalla autoja. Ensimmäisellä kierroksella jokaisesta autosta saa yhden pisteen, toisella kaksi, kolmannella kolme jne.
Rush Hour: Tavoitteena on saada mahdollisimman korkeat pisteet ajamalla autoja päin. Ensimmäisellä kierroksella vihreistä autoista saa yhden pisteen ja sinisistä kaksi, mutta sama pisteidenlisäys kuin Death Racessa pätee. Punaiset autot vahingoittavat autoasi.
Turbo Dash: Tarkoituksena on saada mahdollisimman monta voimakennoa ladattua täyteen energiaa ennen kuin aika loppuu. Lataaminen tapahtuu laittamalla turbo päälle, kun voimakenno on kyydissä.
Death Match: Tässä tilassa tulee aikarajan sisällä tuhota mahdollisimman monta vastustajaa. Nämä luonnollisesti yrittävät samaa.
Artefact Race: Jak 3:sta tuttu haaste. Pelaajan tulee saada mahdollisimman monta Precursor-esinettä aikarajan sisällä.
Sport Hunt: Tässä tilassa tulee ampua kentällä liikkuvia kohteita, jotka voivat olla vaikkapa villiintyneitä siivousrobotteja.
Assassin: Tavoitteena on tappaa henkilö, joka näkyy kartalla. Myös pelaaja voi olla jonkun maalitauluna.
Capture: Punainen tiimi vastaan sininen tiimi. Voittaja tiimi on se joka saa kaapattua mahdollisemman monta voimakennoa ja tuo sen tukikohtaan.
Hárrejåhkå (Råneträsket)
Hárrejåhkå (meänk. Harrijoki) on Ruotsissa Norrbottenin läänissä Jällivaarassa Rånejoen vesistössä virtaava Rånejoen vesistön pääuomaan kuuluva joki. Se on myös Råneträsketiin laskeva tunturijoki.
Joen kulku
Joki alkaa Rovasenjärvestä ja laskee alas järveä ympäröivältä suolta. Joen suunta on koko ajan kohti kaakkoa. Ensimmäiseen järveen, Harrijärveen (, vedenpinnan korkeus 384 m mpy.), joki laskee 8,5 kilometrin jälkeen. Tällä osuudella on joelle tullut pudotusta 60 metriä eli alkuosuuden kaltevuus on ollut 6,9 metriä kilometrille. Järvestä on vielä 3,5 kilometriä Muorjekvuoman suolle, jonka luoteisosassa (Pikkukarku) kohtaavat sen kolme sivujokea. Suon eteläosassa joki laskee välillä Ratnilompoloon (Ráddneluoppal, 373 m mpy.) ja jatkaa sitten kaakkoon päin. Alajuoksulla joki virtaa Järvenpääjänkkän halki ja laskee Råneträsketin (361 m mpy.) luoteispään pohjoisrantaan.
Luontoarvoja
Valuma-alueen pohjoisosa kuuluu Stubban luonnonsuojelualueeseen (Stubbas naturreservat, 350,33 km²), jonka alue muodostaa Mudduksen kansallispuiston ja Sjaunjan luonnonsuojelualueen (285 km²) kanssa yhtenäisen suojelualueen. Suojelualueeseen jäävät Rovasenjärvi ja 1,5 kilometriä siitä alkavasta joenvarresta. Valuma-alueen länsireuna Porolompolon ympäristössä sijaitsee Mudduksessa.
Valuma-alue
Joen valuma-alueen pinta-ala on 144 neliökilometriä ja valuma-alueen pääuoma on koko pituudeltaan yhtä kuin Hárrejåhkå. Pääuomaan yhtyy Rovasenjärven lähellä etelästä tuleva Unna Gárddojávrren laskuoja. Lähes viisi kilometriä alempana siihen yhtyy Guossavárrelta alas laskeutuva puro. Kolmen puron kohtaaminen Harrijärven alapuolella Pikkukarussa alkaa Lumijoella, joka saapuu suolle luoteesta, sen viereen yhtyy Iso Kuolpajoki, joka on Iso Kuolpajärven (Stuor Guolpájávrre, 432 m mpy.) laskupuro, ja viimeiseksi Pikku Kuolpajoki, joka on Pikku Kuolpajärven (Unna Guolpájávrre, 427 mpy.). Viimeiset sivujoet yhtyvät Ratnlompolon alapuolella. Ennen Järvenpääjänkkää idästä tulee lyhyt puro ja jänkkällä tulee luoteesta päin pitempi puro, joka alkaa Äddnaroavven ja Tjáhppisvárren välisestä laaksosta ja virtaa Peuralompolon (Gåddeluoppal, 370 m mpy.) läpi. Råneträsketistä alkaa Rånejoki, laskee Pohjanlahden Perämereen Råneåssa Luulajan kunnassa.
Murtovesi
Murtovesi on vettä, joka on suolapitoisempaa kuin makea vesi, mutta pitoisuus ei saavuta valtamerten veden suolapitoisuutta. Murtoveden suolapitoisuus on alle 24,6 promillea. Tätä pienemmillä suolaisuuksilla veden maksimitiheyden lämpötila on aina korkeampi kuin jäätymislämpötila; 24,6 promillessa lämpötilat ovat yhtä suuret.
Murtovesialueita voi syntyä meriveden sekoittuessa makeaan veteen esimerkiksi jokisuistoissa. Sitä voi olla myös pohjavesissä ja lähteissä. Monet suolajärvet ja keitaat ovat murtovetisiä. Murtovesi aiheuttaa eliöstölle poikkeavat sopeutumisvaatimukset, mutta myös mahdollisuudet.
Laajoja murtovesialueita ovat Itämeri, Mustameri ja Kaspianmeri. Murtovettä on myös monien suurten jokien estuaareissa.
Nahitševan (kaupunki)
Nahitševan on Nahitševanin autonomisen alueen pääkaupunki Azerbaidžanissa. Kaupungin pinta-ala on 130 km² ja väkiluku on noin 77 000.
Nahitševanin historia alkaa jo 1500-luvulta eaa.
Nahitševan oli keskiajalla yksi Armenian kuningaskunnan tärkeimpiä kaupunkeja. Nykyisin kaupungista löytyy mm. lasi-, huonekalu-, tekstiili-, matto-, tupakka- ja viiniteollisuutta. Kaupungilla on myös vilkkaat talousyhteydet Turkkiin, Iraniin ja Venäjään, joilla kaikilla on konsulaatti kaupungissa.
Kaupungissa on kansainvälinen lentoasema sekä periaatteessa hyvät maantie- ja rautatieyhteydet, joiden käyttöä Azerbaidžanin ja Armenian välinen konflikti on haitannut. Bakuun on 536 kilometriä.
Paikkakunnan ilmasto on mantereinen. Keskimääräinen lämpötila on tammikuussa –3,8 °C ja heinäkuussa +26,9 °C. Vuosisademäärä on 236 millimetriä.
WHA-kausi 1977–1978
WHA-kausi 1977–1978 oli jääkiekon ammattilaisliiga World Hockey Associationin (WHA) kuudes kausi.
WHA:ssa oli jäljellä enää kahdeksan joukkuetta, kun edelliskaudesta kolme joukkuetta lopetti toimintansa. Sen vuoksi tällä kaudella Neuvostoliiton ja Tšekkoslovakian tähdistöjoukkueet pelasivat kukin kahdeksan ottelua, kerran jokaista WHA-joukkuetta vastaan. Nämä ottelut huomioitiin pisteidenlaskennassa normaalisti. Aiemmilla kausilla ollutta divisioonajaottelua ei enää käytetty.
Marc Tardif voitti runkosarjan pistepörssin 65 maalilla ja 89 maaliin johtaneella syötöllä. Winnipeg Jets voitti toisen Avco Cup -mestaruutensa, kun se voitti loppuotteluissa New England Whalersin otteluvoitoin 4–0.
Runkosarja
O = Ottelut V = Voitot H = Häviöt T = Tasapelit
P = Pisteet TM = Tehdyt maalit PM = Päästetyt maalit
Lihavoidut joukkueet etenivät pudotuspeleihin.
Demonaks
Demonaks (, ; 100-luku) oli antiikin kreikkalainen hellenistinen filosofi, joka pyrki herättämään kyynisen koulun uudelleen henkiin. Hän oli kotoisin Kyprokselta.
Elämä
Demonaks eli todennäköisesti keisari Hadrianuksen aikana, mutta hänen tarkkaa synnyin- ja kuolinaikaansa ei tunneta. Hän siirtyi Kyprokselta Ateenaan ja liittyi siellä kyyniseen koulukuntaan ennen kaikkea kunnioittaakseen kyynikkofilosofi Diogenes Sinopelaisen muistoa, sillä hän piti tätä parhaana Sokrateen antaman esimerkin edustajana. Diogeneen lisäksi hän sai vaikutteita ystävältään, stoalaiseen koulukuntaan kuuluneelta Epiktetokselta. Filosofina Demonaks ei vaikuta olleen omaperäinen, vaan hän lainasi eklektisesti aiemmilta filosofeilta, kuten juuri Diogeneelta ja Epiktetokselta. Hänen oppilaistaan tunnetuin on Lukianos.
Demonaks tunnetaan lähinnä pelkästään Lukianoksen kirjoittamasta elämäkerrasta Demonaksin elämä, joka esittää hänet ideaalissa valossa. Lukianos kuvaa Demonaksin lähes täydellisen viisaaksi ja hyväksi, ja antaa hänestä kuvan ystävällisenä, hyväntahtoisena ja onnellista elämää viettäneenä ihmisenä. Demonaks tuli Ateenassa niin suosituksi, että ihmiset kilpailivat siitä, kuka saa tarjota hänelle leipää, ja jopa pojat osoittivat kunnioitustaan antamalla hänelle omenoita. Hän kohtasi jonkin verran vastustusta tavasta, jolla puhui paheita vastaan, ja häntä syytettiin uhrien ja Eleusiin mysteereiden laiminlyömisestä. Tähän hän vastasi sanomalla, ettei hän uhrannut Athenelle, koska tämä ei voinut haluta hänen uhrejaan; ja että jos mysteerit olivat pahoja, ketään ei tulisi vihkiä niihin, ja jos ne olivat hyviä, ne tulisi paljastaa kaikille.
Demonaks ei koskaan avioitunut, vaikka Epiktetos pyysi häntä tekemään niin. Demonaks vastasi pyytämällä vaimokseen Epiktetoksen tytärtä — Epikteos oli itse lapseton poikamies, ja näin Demonaks toi esille sen ristiriidan, että Epiktetos siitä huolimatta kehotti toisia tekemään lapsia. Demonaks kuoli elettyään lähes satavuotiaaksi. Hänet haudattiin suurin juhlallisuuksiin, vaikka hän oli itse sanonut, ettei välittänyt vaikka hänen ruumiinsa heitettäisiin koirille.
Kampin kappeli
thumb|Kampin kappeli sisältä kuvattuna. Kampin kappeli on Helsingin Kampissa Narinkkatorin laidalla sijaitseva kappeli. Se paljastettiin hupun alta 1. helmikuuta 2012. Kappeli kuuluu Helsingin designpääkaupunkivuoden hankkeisiin, ja sen on suunnitellut arkkitehti Mikko Summanen Arkkitehtitoimisto K2S:stä.
Kappelissa pidetään hartaustilaisuuksia, mutta sitä ei ole mahdollista varata esimerkiksi häitä tai kastetilaisuuksia varten. Kampin kappelissa työskentelee Helsingin seurakuntayhtymän työntekijöitä.
Kappeli voitti The Chicago Athenaeum: International Architecture Awards For The Best New Global Design -palkinnon vuonna 2010. Vuonna 2021 Kampin kappelin julkisivu jouduttiin hiomaan ja vahaamaan. Kappeli suljettiin remontin vuoksi yleisöltä 29.3.2021 ja avattiin uudelleen yleisölle 1.9.2021.
Framtid i Nord
Framtid i Nord on norjalainen vuonna 1988 perustettu paikallislehti, jonka kotikunta on Raisi. Se ilmestyy kahdesti viikossa ja kuuluu Polaris Media -konserniin.
Epp Perälä
Epp Perälä (o.s. Tõniste, vuosina 1976–1991 Epp Saar; 24. heinäkuuta 1947 Pärnu, Viro – 23. heinäkuuta 2018 Seinäjoki ) oli virolaissyntyinen freelancer-teatteriohjaaja ja teatterinäyttelijä.
Janita (laulaja)
Janita Maria Ervi (taiteilijanimi Janita, o.s. Raukko 28. joulukuuta 1978 Helsinki) on soul/R&B-artisti. Hän aloitti uransa Suomessa ja muutti vuonna 1996 New Yorkiin, jossa asuu edelleen.
Epp Perälä
Perälä valmistui Tallinnan pedagogisesta yliopistosta kulttuuri-teatteriohjaajaksi vuonna 1971. Hän toimi näyttelijänä Rakveren kaupunginteatterissa vuosina 1974–1980.
Perälä ohjasi Suomessa vuosien 1991–2007 aikana lähes 100 näytelmää, minkä lisäksi hän ohjasi 35 näytelmää Viron Rakveren Nuortenteatterissa. Ohjaamisen lisäksi Perälä veti lukuisia kursseja esimerkiksi Lapualla Härmänmaan ammatti-instituutissa ja taiteen perusopetuksen kolmevuotisia teatterikouluja vuodesta 1992 lähtien Lapualla, Ylihärmässä ja Kauhavalla. Hän toimi Etelä-Pohjanmaalla freelancer-teatteriohjaajana.
Janita (laulaja)
Janita on osallistunut Eurovision laulukilpailun Suomen karsintaan kaksi kertaa. Vuonna 1994 hän sijoittui kolmanneksi kappaleella ”Enkeli”, mutta vuonna 2009 tie katkesi alkukarsintoihin kappaleella ”Martian”.
Epp Perälä
Perälä oli avioliitossa suomalaisen harrastenäyttelijän Pauli Perälän kanssa. Epp Perälällä on kaksi aikuista tytärtä: psykologi ja kirjailija Tiina Saar-Veelmaa Tallinnassa ja Edinburghissa journalistiksi valmistunut Kersti Saar.
Janita (laulaja)
Yksityiselämä
Janita muutti 17-vuotiaana New Yorkiin 17 vuotta vanhemman managerinsa Tomi Ervin kanssa. He olivat naimisissa vuosina 2004–2008. Vuonna 2013 Janita Ervi sai Yhdysvaltain kansalaisuuden ja vaihtoi nimensä virallisesti Janita Mariaksi. Janitan nykyinen puoliso on levy-yhtiö ECR Music Groupin perustaja Blake Morgan.
Puolalaisten autonominen piiri (Ukrainan SNT)
Puolaisten autonominen piiri, Marchlewszczyzna oli Ukrainassa vuosina 1925–1935 sijainnut autonominen hallintoalue, jonka väestöstä noin 70 prosenttia oli puolalaisia. Hallintopiiri sijaitsi Volyniassa noin sata kilometriä länteen Žytomyristä. Sen pääkaupunki oli Marchlewsk (aikaisemmin Dołbysz, nykyisin ). Piiri oli nimetty puolalaisen bolševikin Julian Marchlewskin mukaan.
Piiri perustettiin 1925. Sen kokonaisväkiluku oli alkuun noin 41 000 ja kasvoi aluelisäysten myötä 52 000:een, puolalaisten osuus pysyi samana. Piiriin sisältyi noin sata kylää, pikkukaupunkia tai muuta asutuskeskusta. Piirin väestö vastusti omaisuuden kollektivisointia. Poliittisista syistä tähän vastarintaan ei kuitenkaan aluksi puututtu rajuilla toimenpiteillä. Vuonna 1935 piiri kuitenkin lakkautettiin osana 1930-luvun Neuvostoliiton suuria poliittisia puhdistuksia. Suurin osa piirin johdosta ja hallinnosta teloitettiin. Väestö karkotettiin Kazakstanin ASNT:aan.
Katso myös
Polish Autonomous District
R.E.M.
R.E.M. oli yhdysvaltalainen Athensissa, Georgian osavaltiossa vuonna 1980 perustettu rockyhtye. Yhtye julkaisi yhteensä 15 studioalbumia, ja sen kokoonpanoon kuuluivat 30 vuoden ajan laulaja Michael Stipe, basisti Mike Mills ja kitaristi Peter Buck. Alkuperäisjäseniin kuulunut rumpali Bill Berry jätti yhtyeen 1997. Yhtye lopetti toimintansa vuonna 2011.
Ennen perustamista
R.E.M:n Mike Mills ja Bill Berry tapasivat ensi kertaa vuonna 1974 ja alkoivat soittaa samoissa yhtyeissä kuten Shadowfax (1974-1975, yhtye nimettiin Gandalfin hevosen mukaan) ja The Backdoor Band. Molemmat soittivat lähinnä cover-versioita suosikkiyhtyeidensä hiteistä. 4. tammikuuta 1979 Mills, Berry ja valokuvausta harrastanut Michael Stipe aloittivat samanaikaisesti opiskelun Georgian yliopistossa (UGA) Athensissa.
Peter Buck oli lopettanut opiskelunsa ja työskenteli athenslaisessa Wuxtry Recordsissa myyjänä. Alkuvuodesta 1979 hän ystävystyi Michael Stipen kanssa. Stipe oli kiinnittänyt Buckin huomion levyliikkeessä, koska molemmilla oli samankaltainen musiikkimaku (Patti Smith, Television, The Velvet Underground jne.).
Kesällä 1979 Peter Buck ja hänen veljensä Ken muuttivat asumaan entiseen kirkkoon (St Mary’s Episcopal Church) Oconee-kadulla Athensissa. Buck pyysi Stipea muuttamaan myös, koska heidän huoneessaan oli tilaa vielä yhdelle. Kirkossa asui ja vieraili paljon väkeä, mukaan lukien Kathleen O’Brien. Buck ja Stipe alkoivat jamitella yhdessä ja tällöin Buck huomasi Stipen lauluntekijäntaidot. Joulukuussa 1979 O’Brien esitteli Bill Berryn Buckille ja Stipelle ja kolmikko alkoi suunnitella yhteistä yhtyettä. Berry vaati, että heidän olisi otettava mukaan hänen pitkäaikainen ystävänsä, basisti Mike Mills. Yhtye aloitti harjoittelun kirkossa alkuvuodesta 1980. Buckista tuli yhtyeen kitaristi, vaikka hän hädin tuskin osasi soittaa.
Alkuvuodet, Chronic Town (1980–1982)
Helmikuun lopussa 1980 Kathleen O’Brien pyysi uutta nelikkoa esiintymään syntymäpäivillään 5. huhtikuuta 1980. Sitä ennen yhtye harjoitteli tiukasti ohjelmistoaan, joka muodostui covereista kuten "There She Goes Again", "(I'm Not Your) Steppin’ Stone" ja "Honky Tonk Women" sekä kourallisesta omia lauluja kuten "All The Right Friends" ja "Permanent Vacation". Kirkossa pidetyillä syntymäpäiväjuhlilla vielä nimetön yhtye (joidenkin lähteiden mukaan he esiintyivät nimellä Twisted Kites) saavutti 300-600 hengen yleisössä suuren suosion ja esiintyminen poiki heille välittömästi pari uutta esiintymistä.
Ennen keikkaa 19. huhtikuuta 1980 11:11 Koffee Klubilla yhtye oli päättänyt ottaa nimekseen sanakirjasta löytyneen "R.E.M:n". Muita harkittuja vaihtoehtoja olivat muun muassa "Negro Eyes", "Slut Bank" ja "Cans Of Piss". Tuon Koffee Klubin keikan jälkeen yhtyettä tuli tapaamaan UGA:n lakiopiskelija Bertis Downs, josta oli tuleva R.E.M:n juristi.
Toukokuussa R.E.M. esiintyi eri puolilla Athensia. 6. kesäkuuta 1980 yhtyeellä oli ensimmäinen keikka Athensin ulkopuolella. Esiintymismatkalla Atlantassa he pysähtyivät paikalliseen Wuxtry Recordsin toimipisteeseen, jossa liikkeenhoitaja Mark Methe videokuvasi heidät esittämässä yhtyeen siihen mennessä säveltämiä lauluja. Tämä on varhaisin tunnettu R.E.M.-äänitys.
Heinäkuussa 1980 yhtye esiintyi ensi kertaa Georgian ulkopuolella: kaikilla kolmella keikalla Pohjois-Carolinassa oli mukana R.E.M:n tuleva manageri Jefferson Holt. Loppuvuodesta Holt muuttii Athensiin ja alkoi työskennellä yhtyeen mukana. Berry tapasi vanhan ystävänsä Ian Copelandin, joka oli perustanut F.B.I. (Frontier Booking International) -ohjelmatoimiston. Ian Copeland oli The Police -yhtyeen Stewart Copelandin sekä Miles Copelandin veli. Miles Copeland oli perustanut levy-yhtiön I.R.S. Records.
Alkuvuodesta 1981 Holt alkoi yhtyeen managerina. 8. helmikuuta R.E.M. kävi ensimmäisen kerran studiossa nauhoittaen Joe Perryn Bombay Studiolla kahdeksan laulua. Näitä äänityksiä ei kuitenkaan koskaan käytetty. Sen sijaan kasettikopiona julkaistiin Mitch Easterin Drive-In Studiolla Winston-Salemissa 14. huhtikuuta|14./15. huhtikuuta tehdyistä äänityksistä "Sitting Still", "White Tornado" ja R.E.M:n ensimmäinen hitti, collage-radioasemien suosikki "Radio Free Europe". Näitä kasetteja yhtye lähetti klubeille, lehdille ja muutamille levy-yhtiöille.
R.E.M. palasi studioon ja heinäkuussa ilmestyi heidän ensimmäinen singlensä "Radio Free Europe", joka julkaistiin Hib-Tone -levymerkillä Johnny Hibbertin tuottamana ja miksaamana. Yhtye keikkaili yhä ahkerammin, nyt Athensin ulkopuolella Copelandin F.B.I:n kautta. Myös uusia lauluja syntyi koko ajan, muun muassa "Gardening At Night", jota Stipe pitää yhtyeen ensimmäisenä "oikeana lauluna".
Tammi-helmikuussa 1982 R.E.M. äänitti materiaalia uudelle EP-levylle. "Radio Free Europe" oli saanut hyviä arvosteluja lehdissä ja yhtye oli alkanut saada mainetta tiiviin keikkailunsa ansiosta. Ian Copelandin suositusten ansiosta Miles Copeland kiinnitti R.E.M:n I.R.S. Recordsille keväällä 1982 ja 24. elokuuta 1982 ilmestyi EP Chronic Town Mitch Easterin tuottamana.
I.R.S.-vuodet 1983–1987
Ensimmäistä R.E.M.-albumia varten I.R.S. halusi kokeilla toista tuottajaa. Tehtävään valittiin Stephen Hague, joka silloin tunnettiin Human Leaguen tuottajana (myöhemmin on tuottanut muun muassa OMD:ta, Pet Shop Boysia ja Robbie Williamsia). Koeäänityksiä ei koskaan käytetty eikä niitä ole julkaistu – tuottajaksi päätettiin sittenkin valita vanha tuttu, Mitch Easter. Debyyttialbumi Murmur äänitettiin tammi-helmikuussa Reflection Studioilla Pohjois-Carolinassa. Levy julkaistiin Yhdysvalloissa 12. huhtikuuta 1983 ja siitä tuli arvostelumenestys. Useissa kriitikkoäänestyksissä Murmur sijoitti kärkipäähän -– Rolling Stone -lehti valitsi sen vuoden 1983 albumiksi ennen Michael Jacksonin Thrilleriä. Jälkimmäinen kuitenkin myi sinä vuonna Buckin sanoin: ”137 kertaa enemmän kuin Murmur”.
Samaan aikaan R.E.M. jatkoi konsertointia. Elokuussa 1983 he lämmittelivat kiertueella suosionsa huipulla ollutta The Policea muun muassa Shea Stadionilla New Yorkissa 67 000 ihmisen edessä. 6. lokakuuta R.E.M. esiintyi ensimmäisen kerran televisiossa David Letterman Showssa esittäen Radio Free Europen ja silloin vielä nimettömän kappaleen (joka myöhemmin sai nimen "So. Central Rain"). Vuoden lopussa yhtye oli ensi kertaa Euroopassa esiintyen Englannissa, Hollannissa ja Ranskassa. Tätä oli jo edeltänyt demosessio tulevaa Reckoning-albumia varten marraskuussa.
Alkuvuonna 1985 R.E.M. matkusti Lontooseen äänittämään uutta albumiaan Joe Boydin tuottamana. Etelävaltioiden kulttuurista vaikutteita ammentanut Fables Of The Reconstruction syntyi ristiriitaisten tunnelmien vallitessa. Myöhemmin yhtye on myöntänyt Lontooseen menon olleen virhe, joka lähes hajotti yhtyeen. Kriitikot kuitenkin ylistivät albumia ja myynnillisesti yhtye nousi jälleen ylöspäin. Läpi vuoden 1985 R.E.M. esiintyi ympäri Yhdysvaltoja ja Eurooppaa.
Vuosi 1986 alkoi poikkeavasti: koko vuosikymmenen alun R.E.M. oli keikkaillut lähes ilman taukoja, nyt yhtye piti taukoa vuoden ensimmäiset kahdeksan kuukautta. Sinä aikana he äänittivät uuden Don Gehmanin tuottaman albuminsa Lifes Rich Pageant John Keanen studiolla Athensissa. Se julkaistiin heinäkuun 1986 lopussa. Useita poliittisia lauluja (muun muassa "Cuyahoga" ja "The Flowers of Guatemala") sisältänyt levy sai jälleen hyvät arvostelut muun muassa Rolling Stone- ja NME-lehdissä. Albumin single "Fall On Me" sai lupaavasti radiosoittoa ja olisi voinut olla yhtyeen ensimmäinen todellinen hitti, mutta R.E.M:n vastenmielisyys musiikkivideoita kohtaan ehkäisi tehokkaasti näkyvyyden MTV:llä (”Fall On Melle” Stipe kuvasi itse mustavalkovideon, jossa ei näytetä yhtyettä ollenkaan). Syyskuussa 1986 käynnistyi yhtyeen Pageantry-kiertue.
Vuonna 1987 ilmestyi monta R.E.M.-julkaisua: ensin huhtikuussa singlejen B-puoli- ja harvinaisuuskokoelma Dead Letter Office, kesäkuussa videokokoelma Succumbs ja syyskuussa uusi albumi Document. Alkuvuodesta John Keanen studioilla äänitetty albumi sisälsi yhtyeen ensimmäisen megahitin: "The One I Love". Se nosti R.E.M:n ensi kertaa todella suureksi nimeksi USA:ssa - joulukuussa 1987 R.E.M. oli Rolling Stonen kannessa otsikolla "Amerikan paras Rock and Roll -yhtye". Sopimus IRS:n kanssa oli myös päättymässä. Pienlevy-yhtye ei pystynyt tarjoamaan maailmanluokkaan siirtyneelle R.E.M. riittävän hyvä resursseja erityisesti Euroopan levityksessä ja niinpä 20. huhtikuuta 1988 yhtye solmi levytyssopimuksen Warner Brothers Recordsin kanssa.
Maailmanluokan yhtyeeksi (1988–1996)
Warnerin kanssa solmitun sopimuksen jälkeen yhtye äänitti kesällä 1988 uuden albuminsa Green. Huolimatta siirtymisestään Warnerille, R.E.M. teki edelleen yhteistyötä vanhan levy-yhtiönsä kanssa. I.R.S. julkaisi kokoelman Eponymous lokakuussa vain kuukautta ennen Greenin ilmestymistä – Michael Stipe teki osan levyn kansitaiteesta ja Peter Buck kirjoitti siihen kommenttejaan. Greenin ensimmäinen single "Stand" nousi USA:n listan kuudenneksi ja albumi sijalle 12. Greeniä seurasi massiivinen tammikuussa 1989 alkanut maailmankiertue, joka päättyi Atlantassa Fox-teatterin erikoiseen konserttiin 13. marraskuuta 1989: yhtye soitti keikalla Murmur ja Green -albumit kokonaisuudessaan - kaikki laulut esitettiin samassa järjestyksessä kuin ne olivat levyilläkin.
Tammikuussa 1990 R.E.M. alkoi harjoitella kappaleita seuraavalle levylleen. Ennen kesän studioäänityksiä yhtyeen jäsenet viettivät aikaa erilaisten sivuhankkeiden parissa: Buck ja Mills soittivat Kevn Kinneyn ja Nikki Suddenin kanssa, Stipe kiersi Eurooppaa yhdessä Natalie Merchantin ja Billy Braggin kanssa. Heinä-lokakuussa 1990 äänitettiin John Keanen ja Bearsvillen studioilla valmiiksi Out of Time, jonka ensimmäinen single "Losing My Religion" julkaistiin helmikuussa 1991.
"Losing My Religion" oli välittömästi suuri hitti ympäri maailman, eikä vähiten Tarsem Singhin ohjaaman videon ansiosta. Siitä tuli klassinen radiohitti ja yksi 1990-luvun tunnetuimmista pop-kappaleista. Muun muassa sen ansiosta albumi Out of Time nousi listaykköseksi sekä Yhdysvalloissa että Isossa-Britanniassa.
Out of Timea promotoitiin ainoastaan pienellä akustisella kiertueella, johon sisältyi "MTV Unplugged" -sessio huhtikuussa 1991. Jo helmikuussa 1992 yhtye oli jälleen studiossa, kun Automatic for the People -albumin demoäänitykset alkoivat. Alkuperäisenä ajatuksena oli tehdä enemmän rock-suuntautunut levy kuin edellisestä, mutta tuloksena oli kuitenkin keskitempoinen ja akustispainotteinen albumi, josta tuli yhtyeen toistaiseksi myydyin ja arvostetuin levy – ja jälleen ilman maailmankiertuetta. Yhtye antoi ainoastaan radioasemahaastatteluja loka-marraskuussa 1992. Albumilta julkaistiin menestyksekkäät singlet kappaleista ”Man on the Moon”, ”Drive” ja ”Everybody Hurts”. Niistä tuli radiohittejä.
Vuoden 1993 hiljaiselon jälkeen R.E.M. palasi vuonna 1994 isolla, äänekkäällä rock-albumillaan Monster. Sen tekoa varjosti kahden yhtyeen ystävän kuolema: näyttelijä River Phoenix kuoli huumeiden yliannostukseen lokakuussa 1993 ja Nirvana-solisti Kurt Cobain teki itsemurhan huhtikuussa 1994. Monsterin kappaleella "Bang And Blame" laulaa River Phoenixin sisko Rain ja ”Let Me Inin” sanat Stipe kirjoitti Cobainille.
Ongelmista huolimatta kiertue oli valtava taloudellinen menestys ja yhtye hyödynsi kiertueellaan pääosin soundcheckeissä nauhoittamaansa materiaalia seuraavalle levylleen New Adventures in Hi-Fi. Albumin ilmestymisvuonna 1996 julkistettiin yhtyeen jatkosopimus Warner Brothersin kanssa. 80 miljoonan dollarin sopimusta viidestä albumista uutisoitiin kaikkien aikojen kalleimpana. Hittien puutteessa New Adventures in Hi-Fi ei ollut edellislevyjen kaltainen menestys, vaikka se kävikin Britanniassa listaykkösenä ja Yhdysvalloissa kakkosena. Albumin johtosingle, yhdessä Patti Smithin kanssa esitetty kertosäkeetön "E-Bow the Letter" oli vaikea soitettava radioasemille.
Aika jälkeen Berryn (1997–2011)
R.E.M. oli läpi uransa korostanut olevansa bändinä yhtenäinen. Muun muassa tekijänoikeuspalkkiot kappaleista jaettiin tasan neljän jäsenen kesken. Stipe ja muut olivat maininneet joskus, että yhden jäsenen lähtö todennäköisesti johtaisi yhtyeen hajoamiseen. Tämä väite joutui koetukselle 30. lokakuuta 1997 Bill Berryn ilmoitettua jättävänsä yhtyeen väsyneenä kiertue-elämään. Samalla Berry kuitenkin ilmoitti, että hän ei lähde yhtyeestä jos se johtaa R.E.M:n hajoamiseen. R.E.M. ilmoitti, että se jatkaa triona eikä ota uutta jäsentä Berryn tilalle, samalla yhtye aloitti uuden levyn Up äänitykset ristiriitaisten tunnelmien vallitessa.
Upilla yhtyeen pitkäaikaisen tuottajan Scott Littin korvasi pohjoisirlantilainen Patrick McCarthy. Berryä studiossa korvasi ex-Screaming Trees -rumpali Barrett Martin, tosin monilla albumin kappaleista käytettiin rumpukoneita. Up ei menestynyt aiempien levyjen tapaan vaikka kävikin listoilla Top10:ssa Atlantin molemmin puolin. Se oli yhtyeen toiseksi pisin levy ja ensimmäinen jossa kappaleiden sanat oli painettuna levyn kanteen. Uusi unenomainen, usein elektroninen äänimaailma sai monet faneista kaipaamaan Berryn paluuta.
Vuosi Upin jälkeen R.E.M. sävelsi musiikin Jim Carreyn tähdittämään Andy Kaufmanin elämästä kertovaan elokuvaan Man on the Moon (elokuva oli nimetty R.E.M:n vuoden 1992 kappaleen mukaan). Albumi sisälsi singlen "The Great Beyond", joka nousi Britannian singlelistan kolmoseksi. Soundtrack-albumilla rumpalina toimi Joey Waronker. Tämä Beckin entinen rumpali toimi myös yhtyeen kiertuerumpalina aina vuoteen 2004, jolloin Bill Rieflin korvasi hänet.
R.E.M:n vuoden 2001 albumi Reveal jatkoi yhtyeen hillitympää linjaa. Sen Brian Wilson -vaikutteiset kappaleet oli tuotettu monikerroksiseksi soundimaailmaksi. Albumin hittisingle "Imitation of Life" nähtiin kuitenkin paluuna yhtyeen vanhaan klassiseen tyyliin. Single nousikin brittilistalla sijalle kuusi. Revealilla Waronkerin lisäksi sessiomuusikkoina toimivat Scott McCaughey ja Kevin Stringfellow, jotka molemmat ovat viime vuodet toimineet R.E.M:n kiertuemuusikkoina. Reveal vastaanotettiin hyvin Euroopassa ja muualla maailmassa, mutta Yhdysvalloissa albumin myynti oli vaisua.
Vuonna 2003 julkaistiin R.E.M.-kokoelma In Time: The Best of R.E.M. 1988-2003. Sen ykkössinglenä (ja Top10-hitti Isossa-Britanniassa) oli "Bad Day", joka alun perin oli demonauhoitus nimellä "P.S.A." vuodelta 1986. ("P.S.A:sta" kehittyi "It's the End of the World As We Know It (and I Feel Fine)" vuoden 1987 Document-albumille). Kokoelman kappalelista jakoi monia faneja, sillä se ei sisältänyt yhtyeen kaikkia tunnettuja kappaleita, kuten Drive ja Shiny Happy People. Kokoelma myi kuitenkin maailmanlaajuisesti hyvin ja sitä seuranneella kiertueella kuultiin suurimpia hittejä sekä harvinaisia fanisuosikkeja.
Yhtye julkaisi vuonna 2004 studioalbumin Around the Sun. Se sai ristiriitaisia ja kielteisiä arvosteluja kriitikoilta, mutta nousi kuitenkin Isossa-Britanniassa listaykköseksi. Poliittisenakin pidetty Around the Sun sisälsi muun muassa internetissä jo ennen albumin ilmestymistä levitetyn kappaleen "Final Straw", joka on vahva protestilaulu Yhdysvaltojen Irak-hyökkäystä vastaan. Levyä seurasi maailmankiertue.
Vuonna 2005 R.E.M. esiintyi muun muassa Live8-tapahtumassa. Maailmankiertueensa jälkeen yhtye on pitänyt taukoa. Toukokuussa 2006 Bill Rieflin kertoi, että yhtye palaa studioon työstämään uutta albumia luultavasti syksyllä tai talvella, asian vahvisti Michael Stipe elokuussa. 16. syyskuuta 2006 yhtye valittiin Georgia Music Hall of Fameen. Valintajuhlassa R.E.M. esiintyi alkuperäiskokoonpanossaan.
Accelerate ilmestyi 1. huhtikuuta 2008. Se äänitettiin kolmessa eri sessiossa kesällä 2007 Dublinissa, Vancouverissa ja Ateenassa. Tuottajana toimi Jacknife Lee. Nauhoitusten lomassa R.E.M. esiintyi Dublinin Olympia-teatterissa. . Acceleraten jälkeen ilmestyi kesällä 2007 äänitetty ja lokakuussa 2009 julkaistu live-albumi Live at The Olympia.
R.E.M. aloitti viimeisen albuminsa äänitykset vuodenvaihteessa 2009–2010. Yhtyeen 15. studioalbumi Collapse into Now ilmestyi Yhdysvalloissa 8. maaliskuuta 2011. Jacknife Leen tuottamalla albumilla ovat vierailijoina Patti Smith, Lenny Kaye, Joel Gibb, Peaches ja Eddie Vedder.
Yhtye ilmoitti 21. syyskuuta 2011 lopettavansa toimintansa.
Kiertuemuusikot 2004–2011
The Posies -yhtyeestään tunnettu muusikko Ken Stringfellow (koskettimet, kitara ym.) oli 2000-luvulla pitkään R.E.M:n kiertuekokoonpanossa. Viimeisimmällä vuoden 2008 kiertueella hän ei enää soittanut R.E.M:n mukana, mutta hänen nykyinen yhtyeensä The Disciplines esiintyi joissakin R.E.M.-konserteissa lämmittelijänä.
R.E.M. Suomessa
R.E.M. on esiintynyt Suomessa kolmesti: Provinssirockissa Seinäjoella 4. kesäkuuta 1989 Green-albumia seuranneella maailmankiertueella, 29. tammikuuta 2005 Helsingin Hartwall-areenalla ja viimeksi 9. syyskuuta 2008 Helsingissä Finnair Stadiumilla.
Kidusruohot
Kidusruohot eli vedensuosikit (Limnophila) on kosteiden paikkojen kasvien suku, jonka monet jäsenet ovat suosittuja akvaariokasveja, koska ne kasvavat nopeasti ja tarjoavat monien lajien kaipaamia tiheikköjä. Ne ovat alun perin kotoisin Aasiasta, mutta ovat akvaarioharrastuksen myötä levinneet muuallekin. Vedensuosikki on Yhdysvalloissa luetteloitu haitalliseksi rikkaruohoksi. Joissakin osavaltioissa sen myynti on kiellettyä.
Vedensuosikit ovat vedessä kasvavia ruohoja, joilla on juurakko ja kelluvia varsia. Viuhkamaiset, haaraiset lehdet muodostavat rennon varren ympärille kiehkuroita. Kasvi kohottaa kukkavarren veden yläpuolelle. Se voi lisääntyä myös suvuttomasti rönsyilemällä ja varren pätkistä. Hämärässä ruusukkeet kasvavat kauas toisistaan, hyvässä valossa kasvista tulee tuuheampi.
Inuktitut
Inuktitut (omakielinen nimi: ᐃᓄᒃᑎᑐᑦ, myös itäisen Kanadan inuktitut) on inuittikieli, joka kuuluu eskimo-aleuttilaisen kielikunnan eskimokielten haaraan. Inuktitut on polysynteettinen kieli. Inuktitutia puhutaan kaikilla alueilla puurajan pohjoispuolella Kanadassa: osissa Newfoundlandin ja Labradorin ja Quebecin provinsseja, jossain määrin Manitoban koillisosassa sekä Nunavutissa ja Luoteisterritorioissa. Sitä on puhuttu myös Pohjoisen jäämeren rannalla Yukonissa.
Tunnettuja murteita kielellä on kolme. Kielen katsotaan olevan uhanalainen.
Kieltä kirjoitetaan inuktitutin tavumerkistöllä ja latinalaisin aakkosin. Raamattu käännettiin inuktitutiksi vuonna 1826. Vuoden 2001 elokuva Atanarjuat – nopeajalka oli ensimmäinen inuktitutin kielellä käsikirjoitettu, ohjattu ja puhuttu pitkä näytelmäelokuva. Se sai monia kansainvälisiä elokuvapalkintoja ja on äänestetty Kanadan kaikkien aikojen parhaaksi elokuvaksi.
Steinkjer
thumb|Steinkjer Eggevammenista nähtynä, helmikuu 2005. Steinkjer (eteläsaameksi Stientjie) on norjalaisen Pohjois-Trøndelagin läänin pääkaupunki. Kaupunki sijaitsee 60 kilometriä Ruotsin rajasta ja 60 kilometriä Atlantin rannikosta. Sillä on kuitenkin meriyhteys kapean Skarnsundetin salmen kautta.
Inuktitut
Puhujamäärä ja asema
Inuktitutin puhujien määrä vaihtelee lähteestä riippuen. Kanadan väestönlaskenta antaa arvioksi noin 30 000 puhujaa. Joissakin lähteissä määrä on 14 000 (vuonna 1991, L. Kaplan). The Canadian Encyclopedia antaa puhujamääräksi 39 700 vuoden 2016 väestölaskennan mukaan.
Inuktitut on virallinen kieli Nunavutissa ja Luoteisterritorioissa. Sillä on laillinen asema myös Quebecin Nunavikissa ja joitakin oikeuksia Nunatsiavutissa, Labradorissa.
Steinkjer
Kaupunki on vaurioitunut pahoin kahdesti: vuonna 1900 oli tulipalo ja 1940 Saksa pommitti sitä pahoin. Niinpä iso osa nykyisestä rakennuskannasta on 1950- ja 1960-luvuilta.
Steinkjerin kunnan alueella on suuret korkeuserot ja moninaisia kasvillisuustyyppejä: siellä on kuusimetsää, puurajan yläpuolista paljakkaa sekä maailman pohjoisin hemiboreaalinen lehtimetsä, jossa kasvaa muun muassa pyökkiä ja pähkinäpensaita. Myös vehnää voidaan kasvattaa kunnan suotuisimmissa osissa. Korkein Steinkjerissä mitattu lämpötila on ollut +32 °C, alimmat lämpötilat kylmimmillään –25 °C.
Inuktitut
Fonologia
Lähde:
Henry Padovani
Henry Padovani (s. 13. lokakuuta 1952 Bastia) on korsikalaissyntyinen muusikko, joka toimi The Police -yhtyeen alkuperäisenä kitaristina. Andy Summers korvasi hänet 1977.
The Policesta lähdettyään Padovani liittyi Wayne County & the Electric Chairsiin. Vuonna 1980 hän perusti Flying Padovanisin, joka hajosi julkaistuaan kaksi albumia vuonna 1987.
Vuosina 1984-1994 Padovani toimi I.R.S. Recordsin varapuheenjohtajana. Tämän jälkeen hän manageroi viiden vuoden ajan italialaista Zuccheroa. Huhtikuussa 2006 Padovani julkaisi sooloalbumin À croire que c'était pour la vie. Samoihin aikoihin julkaistiin myös hänen kirjansa "Secret Police Man".
Metal Galaxy
Metal Galaxy on japanilaisen kawaii metal -yhtyeen Babymetalin kolmas studioalbumi. Se julkaistiin ensimmäisenä Japanissa 8. lokakuuta 2019 ja sen jälkeen kansainvälisesti 11. lokakuuta 2019.
Khumalo
Khumalo on muun muassa seuraavien eteläafrikkalaisten henkilöiden sukunimi: