cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Venäjän federaation historia
Vallan lujittaminen ja kampanja länttä vastaan
Sisäpolitiikassa Putin yritti laajentaa jo ennestään laajaa tiedotusvälineiden hallintaansa. Kreml vastasi Ukrainan tapahtumiin propagandakampanjalla, jossa käytettiin länsivastaista retoriikkaa herättämään venäläiskansallisuutta. Internetin valvontaa lisättiin ja palveluntarjoajia vaadittiin pitämään kirjaa käyttäjien tiedoista, joihin voivat päästä käsiksi valtion viranomaiset. Helmikuussa 2015 Venäjän sotatoimia Ukrainassa vastustanut oppositiojohtaja Boris Nemtsov murhattiin Moskovassa. Hän oli vain yksi Putin-kriitikko, jotka vaiennettiin joko tekaistuin syyttein tai heidät vangittiin.
Syyskuussa 2015 Venäjä osallistui Syyrian sisällissotaan, maan presidentti Bašar al-Assadin hallinnon tukemiseksi. Venäjän mukaan sen kohteena Syyriassa oli Isis-terroristijärjestö, mutta länsimaiden ja Syyrian oppositiovoimien mukaan Venäjän kohteena olivat Assadia vastustaneet kapinalliset. Sotatoimet Syyriassa ajoivat Venäjän diplomaattiseen kriisiin Turkin kanssa, kun Turkin ilmavoimat ampui alas venäläiskoneen, joka lensi Turkin ilmatilassa.
Länsimaiden pakotteet ajoivat Venäjän talouden taantumaan vuoden 2015 alkupuolella, mutta Putinin asemaa se ei heikentänyt. Putinin Yhtenäinen Venäjä -puolue säilytti paikkansa suurimpana puolueena duuman vaaleissa 2016. Muut edustajan paikat saivat Putinille myötämieliset puolueet. Tärkeimpien oppositiojohtajien, kuten Aleksei Navalnyin, osallistuminen vaaleihin estettiin. Seuraavana vuonna Putin ilmoitti hakevansa neljännelle presidenttikaudelle vuoden 2018 presidentinvaaleissa. Varteenotettavia vastaehdokkaita vaaleissa ei juuri ollut.
Vuonna 2020 Putin ryhtyi valmistelemaan perustuslakiin muutosta, joka antaisi hänelle mahdollisuuden jatkaa presidenttinä vuoteen 2036 asti. Tämän lakimuutoksen duuma myös hyväksyi.
Ukrainan konflikti
Venäjän armeija tunkeutui Ukrainaan 24. helmikuuta 2022. Venäjä valtasi maasta joitain alueita, jotka syksyllä liitti itseensä. Lyhyeksi aiottu sotilasoperaatio venyi pitkäksi, veriseksi sodaksi. Länsi aseisti Ukrainaa ja pisti talouspakotteita Venäjälle. Idän ja lännen välit ajautuivat aallonpohjaan.
Urho Talke
Urho August Talke (synt. Tallgren, 9. lokakuuta 1894 Helsinki – 31. joulukuuta 1959 Helsinki) oli suomalainen kestävyysuoksija. Helsingin Kisa-Veikkoja edustanut Talke osallistui maratonille vuoden 1920 Antwerpenin olympialaisissa ja sijoittui yhdeksänneksi.
Mercury Marauder
Mercury Marauder on full-size-luokan sedan jota yhdysvaltalainen Mercury valmisti vuosina 1963–1965, 1969–1970 ja 2002–2004.
Pellavat
Pellavat eli isopellavat (Linum) on kasvisuku pellavakasvien heimossa. Siihen kuuluu noin 180 lajia, joista Euroopassa kasvaa 36.
Ángel Bernabé
Ángel Bernabé Acosta (s. 11. elokuuta 1987 Velada) on espanjalainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa CP Cacereñoa.
Ennen kuin Bernabé siirtyi Atléticon juniorijoukkueeseen, hän edusti UD Talaveralaa ja Talavera CF:tä.
Heinäkuussa 2008, Bernabé pääsi pelaamaan harjoituskaudella ykkösjoukkueessa. Hän toimi joukkueen kolmosmaalivahtina, muut maalivahdit olivat Leo Franco ja Grégory Coupet. Kesäkuussa 2009 Bernabé solmi kolmivuotisen sopimuksen Salamancan kanssa. Sopimuksen päätyttyä Bernabé siirtyi edustamaan Cádiz CF:tä kahdeksi vuodeksi. Joukkue vaihtui UB Conquenseksi, josta ura jatkui CF Talavera De La Reinassa. Vuodet 2016-2017 Bernabé pelasi Marbella FC:n joukkueessa ja vuodesta 2018 hänen seuranaan on ollut CP Cacereño.
Bernabé oli mukana Espanjan maajoukkueessa alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2007.
Hippodrom (Töölö)
Hippodrom oli Helsingissä nykyisen Töölön kisahallin pohjoisosan paikalla sijainnut ratsastusmaneesi, joka rakennettiin vuonna 1910. Rakennuksen suunnittelija oli K. A. Andersson. Maneesirakennuksen korkeamman keskiosan molemmin puolin oli matalammat sivurakennukset ja päädyn kaarioven yläpuolella oli teksti Hippodrom. Maneesin katsomossa oli tilaa 1 000 henkilölle, ja tallitilaa oli 40 hevoselle. Ratsastuksenopetusta ja vierailevia sirkusesityksiä johti vuosina 1910–1926 Carl Ducander.
Hippodromin vieressä olleiden puutalojen paikalle Mannerheimintie 17:ään valmistui vuonna 1935 Messuhalli, jonka suunnittelivat arkkitehdit Aarne Hytönen ja Risto-Veikko Luukkonen. Hippodrom purettiin 1940-luvun lopulla ja sen paikalle valmistui vuonna 1950 B-Messuhalliksi tai Pikku-Messuhalliksi kutsuttu Messuhallin lisärakennus.
Talikkala (Viipuri)
Talikkala oli yksi Viipurin vanhoista suomalaisista kaupunginosista. Se oli pitkään Viipurin maalaiskuntaan kuulunutta esikaupunkialuetta, joka liitettiin kaupunkiin vuonna 1924. Samalla Talikkala sai uuden asemakaavan. Aluetta kutsuttiin aina 1900-luvun alkuun saakka nimellä Tiiliruukki, johtuen paikalla sijainneista useista tiilitehtaista.
Gustav Trolle
thumb|200px|Gustav Trolle. Osa [[Kort Steinkampin ja Hans Krusen puukaiverrusta vuodelta 1524.]]
Talikkala (Viipuri)
Historiaa
Talikkalan rakennuskanta koostui lähinnä puurakenteisista asuintaloista. Kaupunginosassa toimi myös vuonna 1926 rakennettu yhteiskoulu sekä lastenkoti. Talikkalan Toverit oli urheiluseura, joka saavutti menestystä muun muassa jääpallossa.
Vuoden 1930 väestönlaskennassa Talikkalassa oli 5 106 asukasta, joista 5 015 oli suomenkielisiä, 41 ruotsinkielisiä ja 50 muunkielisiä.
Gustav Trolle
Gustav Erikinpoika Trolle (noin 1488–1535) oli Uppsalan arkkipiispa vuodesta 1514. Hän joutui välillä luopumaan virasta oltuaan lojaali kuningas Kristian II:lle. Kun Kustaa Vaasa pääsi voitolle, Trolle pakeni isänsä Eerik Trollen kanssa Tanskaan. Hän haavoittui kuolettavasti Öxnebjergin taistelussa 1535.
Sarah Cohen (toimittaja)
pienoiskuva|Sarah Cohen, 2011 Sarah Cohen on yhdysvaltalainen toimittaja ja professori Columbian yliopistossa.
Hän sai vuonna 2009 Goldsmith Prize for Investigative Reporting -palkinnon ja vuonna 2002 Pulitzer Prize for Investigative Reporting -palkinnon.
Talikkala (Viipuri)
Historiaa
Nykyään vanha Talikkala on enimmäkseen kerrostaloaluetta. Se tunnetaan myös vilkkaasta torista, joka on samalla paikalla kuin vanha Tiiliruukin tori. Kaupungin viranomaiset siirsivät kesällä 2007 keskustassa sijaitsevan Kauppatorin myyjät Talikkalan torille.
Sarah Cohen (toimittaja)
Elämä
Cohen oli koulutusohjaaja Investigative Reporters and Editors -yrityksessä. Hän oli The Washington Postin tietokantamuokkaaja. Hän kuuluu Investigative Reporting -organisaation neuvottelukuntaan.
Sankilan kartano
Sankilan kartano on Pirkkalan kunnassa, Tampereen läntisen ohikulkutien ja Pyhäjärven tuntumassa sijaitseva kartano. Tilan ensimmäinen tunnettu isäntä on ollut vuoteen 1568 isännöinut Yrjö Turri, mutta alueen asutushistoria ulottuu paljon kauemmaksi. Säterikartanoksi tila muotoutui 1651, kun kapteeni Frans Pfaler muodosti Sankilan alueella olleista, hänelle läänitetyistä kahdesta tilasta itselleen asuinkartanon. 1600-luvun lopulla kartanon omisti Frans Pfalerin poika, luutnantti Karl Pfaler, joka sai pitää tilan huolimatta 1680 aloitetusta läänitysten peruutuksesta.
Ruotujakolaitoksen järjestelyjen yhteydessä Sankila muuttui 1690-luvulla ratsutilaksi, eli rustholliksi. Suvun omistuksessa olivat 1700-luvun alkupuolella myös Partolan-, Haikan- ja Valkilan säätyläisrusthollit nykyisen Pirkkalan alueella. Majuriksi edenneen Karl Pfalerin kuoltua 1722 Sankila ja Valkila päätyi hänen pojalleen, luutnantti Simon Johan Pfalerille jonka hallinnassa tila oli aina vuoteen 1783. Tämänkin jälkeen tila oli Pfalerin suvun omistuksessa.
Vuonna 1815 kartanon hankki kirkkoherra Samuel Bohm. Bohmin aikana, 1820 rakennettiin kartanon nykyinen päärakennus. On esitetty, että rakennus olisi Carl Ludvig Engelin toimiston käsialaa. Bohmin kuoltua Sankila oli hänen leskensä, Agatha Bohmin omistuksessa aina vuoteen 1880.
Viimeinen pitkäaikainen omistaja oli Martti Sasi. Sasin aikana Pirkkalan kunta kehittyi voimakkaasti, ja huomattava osa tilan maa-alueista erotettiin vähitellen kasvavan kunnan tarpeisiin. Pirkkalan kunta osti loput tilan rakennukset ja 195 hehtaarin maa-alueet vuosina 2008-2010 Hilkka Sasin perikunnalta etuosto-oikeuden turvin. Sasin perikunnan yksi jäsen on entinen ministeri ja kansanedustaja Kimmo Sasi. Kesällä 2020 kunta myi Sankilan yrittäjäpariskunta Karoliina Aholalle ja Sami Ketolalle. Uusien omistajien aikomuksena on avata kartano yleisölle ja tarjota mm. ravintolapalveluita.
Piirre
Piirre ( on hahmontunnistuksessa vektori, jonka arvo on havaittu mittauksen tuloksena tai soveltamalla tarkoituksenmukaista heuristiikkaa olemassaolevaan aineistoon. Piirre tarkoittaa tiettyä piirreavaruuden alkiota; piirrevektorit virittävät piirreavaruuden.
Hyvän piirteen tunnusmerkkejä ovat samankaltaisuus muiden samaa luokkaa edustavien piirteiden kanssa ja toisaalta erottuminen muiden luokkien piirteistä. Luokittimen tehtävä on pilkkoa piirreavaruus luokiksi päätöstasoilla. Luokittimet ovat usein geneerisiä ja eri luokittimia voidaan vaivatta soveltaa olemassaoleviin piirteisiin.
Eniten käytetyt piirre-erotusmenetelmät ovat lineaarisia. Kuitenkin tiedetään, että monet tosielämän ilmiöt ovat epälineaarisia, joten epälineaariset piirre-erotusmenetelmät saattavat paljastaa mittauksista sellaista tietoa, jota ei voida löytää lineaarisilla menetelmillä.
Pikku Kuivasaari
Pikku Kuivasaari on pieni saari Kuivasaaren koillispuolella. Pikku Kuivasaaren ja Kuivasaaren yhdistää toisiinsa aallonmurtaja, joka rakennettiin ensimmäisen maailmansodan aikana.
Saaressa on haapavaltainen lehto ja suojeltu merenrantaniitty (pinta-ala 0,21 ha ). Pikku Kuivasaari on luonnonsuojelullisesti merkittävä kasvillisuus- ja lintukohde, ja se on vapaaehtoisesti rauhoitettu vapusta juhannukseen.
60.10583°N, 25.01861°W
Avangard-stadion (Viipuri)
Avangard-stadion (, ent. Viipurin keskusurheilukenttä) on Viipurissa sijaitseva yleisurheilu- ja jalkapallostadion, joka otettiin käyttöön vuonna 1933. Arkkitehti Uno Ullbergin suunnittelema pääkatsomo rakennettiin vuotta myöhemmin. Stadion oli valmistuessaan Suomen tasokkain urheilukenttä, jolla järjestettiin 1930-luvulla useita suurtapahtumia, kuten esimerkiksi yleisurheilun Kalevan kisat.
Kilpailuja ja yleisötilaisuuksia
Keskusurheilukentän avajaistapahtuma oli 1. lokakuuta 1933 pelattu jalkapallon Mestaruussarjan ottelu Viipurin Susien ja Vaasan Palloseuran välillä, mutta jo syyskuussa stadionilla oli pidetty Viipurin Pyöräilijöiden järjestämät pyöräilykilpailut. Kaupunginarkkitehti Uno Ullbergin suunnittelema pääkatsomo otettiin käyttöön vuotta myöhemmin ja stadionin vihkiäiset olivat 30. kesäkuuta – 1. heinäkuuta 1934 järjestetyn Suomi–Norja-yleisurheilumaaottelun yhteydessä. Elokuussa 1937 Viipurin keskusurheilukentällä pidettiin yleisurheilun Kalevan kisat, joita oli kolmen päivän aikana seuraamassa yli 30 000 katsojaa. Yleisöennätys rikottiin vasta 1970-luvulla.
Jalkapallon ja yleisurheilun ohella keskusurheilukentällä pelattiin myös pesäpalloa, kun stadion toimi Viipurin Pallonlyöjien kotikenttänä sekä talvisin jääpalloa. Lisäksi paikalla ehdittiin ennen sotavuosia järjestämään muun muassa suuri maatalousnäyttely sekä vuoden 1937 Viipurin laulujuhlien tilaisuuksia. Viipurin keskusurheilukentän oli myös tarkoitus olla yksi toisen maailmansodan vuoksi pitämättä jääneiden Helsingin 1940 kesäolympialaisten jalkapallo-otteluiden näyttämöistä. Stadionin katsomo vaurioitui pahoin talvisodan pommituksissa, mutta jatkosodan aikana Sudet pelasi keskuskentällä ainakin vuoden 1942 jalkapallon SM-kilpailujen otteluita.
Olympiatammet
Vuonna 1937 stadionin sisäänkäynnin viereen istutettiin nyrkkeilijä Sten Suvion ja voimistelija Ale Saarvalan vuoden 1936 Berliinin olympialaisista kunniapalkintoina saamat olympiatammet. Jatkosodan perääntymisvaiheessa 1944 ne kaivettiin ylös ja Suvion tammi istutettiin uudelleen Joutsenoon, jossa se edelleen kasvaa. Saarvalan tammen kohtalo ei ole selvillä.
Nykypäivä
Avantgard-stadion toimii nykyään muun muassa jalkapalloa Venäjän neljännellä sarjatasolla pelaavan FK Favoritin kotikenttänä. Avangard-stadionin yhteydessä sijaitsevassa urheilukeskuksessa on myös lukuisia muita liikuntapaikkoja, kuten tekonurmi, lentopallo- ja tenniskenttiä, katettu jääkiekkokaukalo sekä kuntosali. Pääkatsomoon on remonttien yhteydessä vaihdettu modernit kuppi-istuimet.
Kesäkuussa 2008 Avangard-stadionilla pelattiin naisten Superpesiksen ottelu, jossa kohtasivat Pesä Ysit ja Pesäkarhut. Kyseessä oli ensimmäinen Viipurissa pelattu pesäpallo-ottelu lähes 70 vuoteen. Vuonna 2009 stadionilla pelattiin kaksi alle 19-vuotiaiden nuorten Venäjä–Suomi-jalkapallomaaottelua.
Kyläkellukka
Ulkonäkö ja koko
thumb|vasen|Kyläkellukan hedelmys koostuu lukuisista kynsimäisistä siemenistä. Ruohovartinen kyläkellukka kasvaa 30–70 cm korkeaksi. Varsi on pehmeäkarvainen. Maanrajassa olevien ruusukelehtien lapa on 1–4-parinen, päätölehdykkä on tavallisesti sormihalkoinen ja kolmiliuskainen. Varsilehtien lapa on kolmesorminen tai sormijakoinen sekä kolmiliuskainen. Lehden päättölehdykkä on paljon muita lehdyköitä suurempi. Lehtiruotien tyvellä olevat korvakkeet ovat isoja, lehdykkämäisiä ja isohampaisia. Kalpeankeltaiset kukat ovat 1–2 cm leveitä, pystyjä ja laakeita. Kukat ovat pystyjen haarojen päissä. Viiden keltaisen terälehden välistä pilkistävät teräväkärkiset verholehdet, jotka ovat jo kukintavaiheessa alaspäisiä. Kyläkellukka kukkii kesä-elokuussa. Hedelmistö on lähes pallomainen. Koukkukärkiset pähkylät leviävät takertumalla ihmisiin ja eläimiin.
Kyläkellukka muistuttaa läheisesti suurikokoisempaa ja tanakampaa idänkellukkaa (G. aleppicum). Se voi myös risteytyä ojakellukan (G. rivale) kanssa lajien yhteisillä kasvupaikoilla.
Levinneisyys
Kyläkellukkaa tavataan koko Euroopassa lukuun ottamatta Islantia, Fennoskandian keski- ja pohjoisosia sekä Pohjois-Venäjää. Lajia tavataan myös Turkissa, Kaukasuksen alueella sekä satunnaisemmin Pohjois-Afrikassa, Lähi-idässä ja Keski-Aasiassa. Yhdysvalloissa lajilla on muutamia ihmisen mukana tulleita esiintymiä. Suomessa kyläkellukka on yleinen laji Etelä-Suomessa noin Tampereen korkeudelle saakka. Pohjanlahden rannikolla levinneisyysalue ulottuu Vaasaan saakka. Satunnaisia kasvupaikkoja tunnetaan Oulun korkeudelle asti.
Käyttö
Kyläkellukan juurakossa on hyväntuoksuisia yhdisteitä, ja se on vanhastaan tunnettu rohtokasvi, jota on käytetty muun muassa ruoansulatushäiriöihin ja ripulin hoitoon. Juuria voi käyttää myös mausteneilikan tapaan juomissa, ruuissa ja säilykkeissä. Tähän viittaa myös lajin ruotsinkielinen nimi, nejlikrot ("neilikkajuuri").
Kryptografinen tiiviste
Perusteet
Kryptografinen tiiviste suunnitellaan siten, että tiivisteen tuntemalla ei voi saada selville alkuperäistä tietoa. Lisäksi on turvallisuusvaatimus, että on oltava laskennallisesti vaikeaa löytää kahta syötettä, joilla on sama tiiviste (collision). Kryptografista tiivistettä kutsutaan epämuodollisesti yksisuuntaiseksi tiivisteeksi. Yksisuuntaisen tiivisteen keskeinen periaate on, että viestille M saadaan yksilöllinen tunniste h algoritmilla H kun h = H(M).
Raptor: Call of the Shadows
Raptor: Call of the Shadows (myös Raptor) on 2D-bittikarttagrafiikalla varustettu shoot 'em up -peli x86-tietokoneille. Sen on tehnyt Cygnus Studios, sittemmin tunnettu Mountain King Studiosina, alun perin MS-DOS-käyttöjärjestelmälle.
Kryptografinen tiiviste
Perusteet
Tyypillisiä käyttökohteita ovat digitaaliset allekirjoitukset ja tiedon eheyden varmistaminen. Allekirjoituksien kanssa tiiviste lasketaan viestistä ja tiiviste allekirjoitetaan. Tiedostojen kanssa laskettu tiiviste säilötään ja myöhemmin lasketaan tiiviste uudelleen ja verrataan säilöttyyn tiivisteeseen, jolla tarkistetaan että tietoa ei ole muutettu.
Käytännön esimerkkejä
Ei-tietoteknisessä mielessä tiedon tiivistäminen voisi olla seuraava: lasketaan henkilön etu- ja sukunimien kirjaimet yhteen niin, että kirjaimille on annettu lukuarvo (a = 1, b = 2 jne.), ja lisäksi kerrotaan näin saatu summa viimeisen kirjaimen lukuarvolla. Näin saatu luku (esim. 1110) on algoritmin tuottama tiiviste. Tiivisteestä ”1110” ei ole mahdollista saada selville henkilön nimeä. Todellisuudessa tiivistealgoritmit ovat paljon monimutkaisempia.
Normaalisti käyttäjän salasana tallennetaan vain tiivisteenä, josta ei voida palauttaa alkuperäistä tietoa. Käyttäjän syöttämä salasana ajetaan tiivistefunktion läpi ja saatua tiivistettä vertaillaan tallennettuun tiivisteeseen.
Raptor: Call of the Shadows
Pelistä on myös saatavilla shareware-versio, joka sisältää vain pelin ensimmäisen osan, Bravo Sectorin. Pelin kokoversio on edelleen ostettavissa.
Kryptografinen tiiviste
Tarkistustiiviste virheenkorjauskeinona tiedonsiirrossa
Ennen tiedoston lähettämistä verkon yli siitä luodaan tiiviste tehtävään soveltuvalla algoritmilla. Tämän jälkeen kohteeseen lähetetään tiiviste ja tiedosto. Kohde varmentaa tiedon siirron jälkeen tiedoston eheyden luomalla uuden tiivisteen ja vertaamalla sitä vanhaan. Jos tiivisteet ovat erilaiset, informaatio joudutaan siirtämään uudestaan ainakin osittain.
Raptor: Call of the Shadows
Tarina
Pelin tarina sijoittuu tulevaisuuteen. Pelaaja on palkkasotilas, joka palkataan lentämään huippuunsa varustellulla Raptor-lentokoneella erinäisiä planeettojenvälisiä tehtäviä MegaCorpsin piikkiin.
Kryptografinen tiiviste
Tarkistustiivisteet avoimessa lähdekoodissa
Koska kuka tahansa voi jakaa ja muokata avointa lähdekoodia, valtaosasta tunnettuja avoimen lähdekoodin ohjelmistoja on muodostettu tiiviste, jolla paketinhallintajärjestelmä voi varmistaa tiedon muuttumattomuuden yleisessä jakelussa Internetissä.
Raptor: Call of the Shadows
Peli
Peli on jaettu kolmeen sektoriin: Bravo sector, Tango sector ja Outer Regions. Jokainen sektori on jaettu yhdeksään pienempään tehtävään, joista kustakin käytetään myös nimitystä aalto. Kokoversiossa pelaaja voi läpäistä sektorit tahtomassaan järjestyksessä, vaikkakin on järkevää mennä sektorit järjestyksessä läpi, erinäisten suojus- ja aseparannusten takia.
Kryptografinen tiiviste
Vertaisverkot
Vertaisverkot käyttävät hyvin usein tiivisteiden kehittyneimpiä muotoja kuten hajautettua tiivistettä. Vertaisverkkojen usein hakiessa tiedon palasia usealta käyttäjältä ovat vertaisverkkojen tiedonsiirrot olleet hyvin ongelmallisia. Useat tahot ovat kehittäneet tekniikoita, joilla he voivat lähettää korruptoituneita tiedoston osasia, joiden hajautustaulut ovat yhteneviä alkuperäisen tiedoston hajautustaulun kanssa (ks. syntymäpäiväongelma) vertaisverkkoihin. Nykyään vertaisverkoissa tarkastetaan tiedoston osaset erikseen sekä koko tiedosto tiedonsiirron jälkeen vieläpä usealla eri algoritmilla.
Raptor: Call of the Shadows
Viholliset ja pisteet
Kuten kaikissa shoot 'em up -peleissä, on Raptorissakin lukuisa määrä vihollisia, joita tuhota. Vaikka lentävät viholliset ovatkin lukumäärältään suurin joukkio, on pelissä myös useita maakohteita kuten taloja, sotilastukikohtia, laivoja sekä ajoneuvoja tuhottaviksi. Loppuvastukset ilmaantuvat aaltojen lopussa sekä vaikeammissa aalloissa myös niiden puolivälissä. Loppuvastukset itsessään ovat yleensä huomattavasti tehokkaampia ja kestävämpiä (kuten myös isompia) kuin aalloissa mukana olevat pienemmät ilma-alukset.
Kryptografinen tiiviste
Tiivistefunktiot
Usein käytettyjä tiivistefunktioita ovat MD5, SHA-1, SHA-2 ja SHA-3.
Raptor: Call of the Shadows
Viholliset ja pisteet
Jokaisesta tuhotusta kohteesta pelaaja saa pisteitä riippuen siitä, kuinka kestäviä ja vaarallisia tuhotut kohteet ovat. Jotkut viholliset myös tuhoutuessaan pudottavat erinäisiä kerättäviä lisäpisteitä.
Aaltojen välissä pelaaja voi käyttää ansaittuja pisteitä erinäisten parannusten ostamiseen. Valikoimasta löytyy 16 erilaista esinettä, energiaa, aseita, pommeja sekä suojakilpiä. Pelaaja voi näillä parannella konettaan miten haluaa, mutta uutta alusta hän ei voi ostaa. Aaltojen välissä pelaajalla on myös mahdollisuus tallentaa peli.
Kryptografinen tiiviste
Tiiviste
SHA-3-standardissa on mukana SHAKE-algoritmit, joiden luomien tiivisteiden pituus voi vaihdella.
Raptor: Call of the Shadows
Viholliset ja pisteet
Pelaajan käyttämä Raptor on erittäin kestävä verrattuna muiden shoot 'em up -pelien aluksiin; kuitenkaan pelissä ei ole erinäisiä elämiä vaan kun pelaajalta loppuu energia, Raptor tuhoutuu ja peli on siltä erää ohitse. Kuitenkin pelin loputtua pelaaja voi aina ladata viimeisen tallenteen ja yrittää uudelleen.
Kryptografinen tiiviste
Hyökkäykset
TIivistealgoritmeja vastaan voi suorittaa erilaisia hyökkäyksiä. Törmäyshyökkäyksellä pyritään löytämään törmäys eli konflikti, eli tapaus, jossa kaksi eri syötettä antavat saman tiivisteen. Alkukuvahyökkäyksellä pyritään löytämään tiivistefunktiolle alkukuva, eli syöte, jolla on tietty ennalta valittu tiiviste. Alkukuvahyökkäystä helpottaa, jos yksi alkukuva jo tiedetään, eli pyritään löytämään toinen syöte (toinen alkukuva), jolla on sama tiiviste kuin tunnetulla syötteellä.
Raptor: Call of the Shadows
Aseet ja kilvet
Pelaaja aloittaa peruskonekiväärillä, mutta voi lopulta sekä ostaa että löytää entistä tehokkaampia aseita. Pelissä on kahta erilaista aselajia, aina valmiina olevat sekä vaihtoehtoiset. Aina valmiina olevia aseita on saatavilla kolme ja erilaisia vaihtoehtoisia kymmenen kappaletta. Vaihtoehtoisia aseita ei voi käyttää yhtä aikaa vaan vain yhtä kerrallaan siinä missä aina valmiina olevia voi käyttää päällekkäin.
Kryptografinen tiiviste
Turvallisuus ja suorituskyky
Kryptografisia tiivisteitä on myös kritisoitu tavasta käyttää useita kierroksia: väitteiden mukaan käytössä on tarpeettoman monia kierroksia, joita voisi vähentää suorituskyvyn parantamiseksi ilman, että siitä olisi haittaa tietoturvalle. Esimerkkeinä mainitaan AES, BLAKE2, ChaCha ja SHA-3 -algoritmien muokatut versiot. Toisaalta Bruce Schneier on kirjoittanut miten tietoturvassa on kyse turvamarginaaleista: jos n kierrosta pystytään murtamaan se suunnitellaan 2n tai 3n kierroksille. Vähäisellä kierrosten määrällä syötteen ja tulosteen välillä säilyy toistuvia kaavoja, joita kryptoanalyysi voi käyttää tiivisteen murtamiseen.
Raptor: Call of the Shadows
Aseet ja kilvet
Ainutlaatuisia aseita ovat tykit; lasertykki on pelin nopein ja tarkin ase, sillä se tähtää automaattisesti kaikkiin vihollisiin ilmassa, jopa niihin, jotka ovat juuri ilmestymässä ruudulle. Automaattisesti ohjautuva konetykki on vasteajaltaan lasertykkiä hitaampi, mutta se voi ampua useampaa kohdetta niin maalla kuin ilmassakin.
Kryptografinen tiiviste
Lähteet
Funkcja skrótu
Raptor: Call of the Shadows
Aseet ja kilvet
Raptorilla on itsellään 100 pistettä energiaa, joka täyttyy melko hitaasti, ja vain kun pelaaja ei ammu. Energiaa ei palaudu, mikäli pelaaja pelaa Elite-vaikeusasteella. Mikäli lentokone vahingoittuu vakavasti, menettää se jokaiselta osumalta yhden aseen. Kuitenkin pelaaja voi ostaa myös lisäkilpiä, joista jokainen sisältää 100 energiaa lisää. Lisäkilpiä voi korjata joko poimimalla energialisiä kentistä tahi ostamalla aaltojen välissä kaupasta. Pelaajalla voi olla enimmillään 5 lisäkilpeä yhtaikaa.
Merihirviö
thumb|200px|Merihirviö [[Jules Vernen kirjasta Sukelluslaivalla maapallon ympäri]] Merihirviö tarkoittaa tieteelle tuntematonta suurikokoista merieläintä tai myyttiä sellaisesta. Merenkulkijat ovat pelänneet merihirviöitä jo ammoisista ajoista. Niitä lisättiin usein karttoihin koristeiksi. Alkujaan myös jotkin valaat, airokalat ja jättiläiskalmarit olivat merihirviöitä, sillä niistä ei tiedetty juuri mitään. Jättiläismustekalat saattoivat upottaakin pienikokoisia laivoja ja valaiden syöksemä höyrypatsas toi mieleen lohikäärmeen.
Nykyajan suosituimpia merihirviöitä ovat joutsenliskot. Tällaisia asuu kansanperinteen mukaan sisämaavesistöissäkin, esimerkiksi Loch Nessin hirviö.
Hugo Skala
Victor Hugo Otto Skala (25. tammikuuta 1875 – 29. toukokuuta 1952) oli itävaltalainen hyönteistutkija. Hän syntyi ja kävi koulunsa Brnossa, nykyisen Tšekin alueella, ja muutti Wieniin opiskelemaan maatalousoppilaitoksessa. Valmistuttuaan hän työskenteli verotoimistossa Määrissä ja vuodesta 1919 alkaen Neufeldenissä Ylä-Itävallassa. Eläkkeelle jäätyään hän muutti Altenfeldeniin ja myöhemmin Haid bei Ansfeldeniin.
Merihirviö
Muutamia merihirviöitä: Kraken, Iku-Turso , hippokamppi, Skylla ja Kharybdis, valaskala eli cetus, merimunkki tai -piispa, merenneito, merikäärme, Leviatan, Ceto eli Keto, Cadborosaurus willsi eli Caddy.
Hugo Skala
Skala keräsi perhosia nuoresta asti, varttuessaan hän kiinnostui tieteellisemmästä lähestymistavasta. Hän kartoitti ensin kotiseutunsa Määrin pienperhosia ja niiden koteloita. Kun hän muutti Ylä-Itävaltaan, hän myi perhoskokoelmansa ja laajan tieteellisen kirjastonsa pois. Hän aloitti keräämisen uudelleen ja lahjoitti Ylä-Itävallan maakuntamuseolle uuden pienemmän kokoelmansa. Siihen kuului erityisen arvokas kokoelma pienperhosten koteloita, joita oli 7 400 kappaletta. Hän laati perhosista myös vesivärimaalauksia ja väritettyjä piirroksia. Skala julkaisi kaikkiaan noin 80 artikkelia, monet niistä omakustanteina.
Erikoislähettiläs ja täysivaltainen ministeri
Erikoislähettiläs ja täysivaltainen ministeri on diplomaatin virka-arvo.
Erikoislähettiläs ja täysivaltainen ministeri on toisen arvoluokan diplomaatti, jonka yläpuolella ovat arvoasteikossa suurlähettiläät.
Martti Hakola
Martti Hakola pelasi pesäpallon SM-sarjassa 1934 (Seinäjoen Maila-Jussit), ja 1935–1938 (Viipurin Pallonlyöjät), jonka jälkeen lopetti varsinaisesti, mutta jäähdytteli vielä ikämiehissä. Hakola pelasi Itä–Länsi-otteluissa 1933–1937. Yleisurheilussa parhaiksi saavutuksiksi jäivät 5-ottelun SM-pronssi Martti Tolamon ja Urho Koivistoisen jälkeen 1929 ja pituushypyn ennätys 690. Tällöin hän edusti Seinäjoen Urheilijoita.
Martin vaimo Rakel on pesäpalloilun Suomen mestari vuodelta 1934 (VPL) ja myös lapset Arto, Olli (pesäpallo) ja Leena ovat palloilijoita. Leenan poika, Oula Jääskeläinen oli puolestaan Suomen paras taitoluistelija 1980-luvun lopulla ja 1990-luvun alussa.
Martti Hakola valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä Korkeakoulusta vuonna 1935. Sen jälkeen hän toimi maanviljelysinsinöörinä Viipurin ja Kymen maanviljelyspiireissä vuosina 1925-1946. Hakola oli mukana sotien jälkeen voimalaitosrakentamisessa eli Pohjolan Voima Oy:n Isohaaran, Jumiskon ja Iijoen voimalaitostyömailla.
Saavutukset
Pelaajana:
Pesäpallotuomarina:
Ansiomerkit:
Olympiatammi
thumb|upright|Naisten keihäänheiton kultamitalisti [[Tilly Fleischer ja olympiatammi.]] Olympiatammiksi kutsutaan kultamitalisteille vuonna 1936 Berliinin olympialaisissa kunniapalkinnoiksi luovutettuja tammia. Ne olivat muutaman kymmenen senttimetrin pituisia puuntaimia, jotka oli istutettu saviseen kukkaruukkuun. Natsien propagandatarkoituksessa jakamasta palkinnosta käytetään yleisesti myös nimitystä ”Hitlerin tammi”. Niiden oli tarkoitus kuvastaa natsi-ideologiaan sopivia hyveitä, kuten kansallishenkeä ja vahvuutta. Tammia luovutettiin voittajille yhteensä 130 kappaletta, kun mukaan lasketaan myös taidelajit.
Lukuisia tammia istutettiin olympiavoittajien kotiseuduille, ja niitä kasvaa edelleen eri puolilla maailmaa. Moni urheilija kuitenkin hävitti saamansa tammen, koska ei pitänyt sen kytköksistä natsipropagandaan. Usean puun kohtalo ei ole lainkaan selvillä. Edelleen kasvavista tammista tunnettu on esimerkiksi neljä kultamitalia saavuttaneen Jesse Owensin puista yksi, joka on hänen entisen koulunsa pihassa Clevelandissa.
Suomalaisten olympiatammet
Suomi saavutti Berliinin olympialaisissä yhteensä kahdeksan kultamitalia, kun mukaan lasketaan myös Urho Karhumäen taidelajien voitto. Tunnetuin suomalaisten tammista on nyrkkeilijä Sten Suvion saama puu. Se istutettiin vuonna 1937 yhdessä voimistelija Ale Saarvalan tammen kanssa Viipurin keskusurheilukentän pääportin läheisyyteen, josta molemmat siirrettiin jatkosodan perääntymisvaiheessa 1944 Joutsenoon. Nykyään Suvion tammi on Martikanpellon koulun pihamaalla, jossa vuonna 2011 hänen syntymänsä 100-vuotisjuhlan yhteydessä paljastettiin muistolaatta. Ale Saarvalan tammen nykyinen sijainti ei ole selvillä. Tunnettu on myös painija Lauri Koskelan muistolaatalla varustettu tammi, joka vuodesta 1939 lähtien on kasvanut Lapuan kaupungintalon puistossa.
Muista suomalaisista olympiavoittajista 10 000 metrin kultamitalistin Ilmari Salmisen puu ei selvinnyt hengissä matkasta Suomeen, 5 000 metrin voittajan Gunnar Höckertin tammi istutettiin Helsingin olympiastadionin läheisyyteen, mutta se ilmeisesti kuoli jo varhaisessa vaiheessa. Samoin kävi myös 3 000 metrin estejuoksun voittajan Volmari Iso-Hollon sekä painija Kustaa Pihlajamäen puille. Iso-Hollon tammi kasvoi hänen kotitalonsa pihalla Keravalla ja kuoli 1940-luvun lopulla, Pihlajamäen tammi puolestaan istutettiin Helsinkiin Talin kartanon puistoon, missä se jäätyi talvella 1940. Taidelajien kultamitalin saavuttaneen kirjailija Urho Karhumäen palkintotammi on Vihdin Tervalammella. Tammi on kuollut, mutta siitä on pystyssä parimetrinen runko (2016).
Petri Forsman
Petri Forsman (s. 13. joulukuuta 1968) on suomalainen seikkailu-urheilija ja suunnistaja. Hän on voittanut seikkailu-urheilussa kansainvälisiä kilpailuja. MM-kisoissa hän voitti lajin ensimmäisen maailmanmestaruuden vuonna 2001 Nokia Adventure -joukkueen kapteenina ja sijoittui hopealle vuonna 2006 Team Finland -joukkueessa. Suunnistuksen MM-kilpailussa Forsman voitti viestipronssia vuonna 1993. Jukolan viestissä hän on suunnistanut voittajajoukkueessa vuosina 1987 (Hiidenkiertäjät), 1991 (IFK Södertälje) ja 1994 (Turun Suunnistajat). Tiomila-viestissä hän oli voittajajoukkueessa vuosina 1992 (IFK Södertälje) ja 1994 (Turun Suunnistajat). Pyöräsuunnistuksen Suomen mestaruuden hän voitti vuonna 2000.
Kissanmintut
Kissanmintut (Nepeta) on kasvisuku huulikukkaiskasvien heimossa. Kissanminttulajeja tunnetaan yhteensä noin 250 ja niitä esiintyy alkuperäisenä Euraasiassa ja Afrikassa. Jotkin kissanmintut ovat tuoksultaan vastustamattomia kissoille.
Lajeja
Viljeltyjä kissanminttuja:
Aitokissanminttu on vanha rohdoskasvi ja muun muassa lajit mirrinminttu, kollinminttu sekä katinminttu ovat koristekasveina viljeltyjä.
Muita lajeja:
Mark Wakefield
Mark Wakefield on Taprootin manageri. Hän toimi Linkin Parkin laulajana vuosina 1996–1998. Hän tapasi Mike Shinodan, ja liittyi hänen yhtyeeseensä, jonka nimi oli silloin SuperXero. He muuttivat yhtyeen nimen Xeroksi ja äänittivät demon. Wakefield erosi yhtyeestä, mutta hän on silti kirjoittanut joitain Linkin Parkin debyyttilevyn Hybrid Theory kappaleita, kuten kappaleet "Crawling", "Runaway", "A Place for My Head" ja "Forgotten". Wakefieldin korvasi yhtyeessä Chester Bennington.
Itse (Jungin arkkityyppi)
Itse on C.G. Jungin mukaan ihmisen kokonaisuus. Symbolisesti sitä edustavat ympyrä, neliö, kvaterniteetti, lapsi ja mandala. Itse on järjestyksen arkkityyppi ja tietoista minää laajempi käsite. Se ei käsitä ainoastaan tietoista psyykeä vaan myös piilotajuisen psyyken ja on niin ollen laajempi persoonallisuus. Itse on tämän kokonaisuuden keskus kuten minä on tietoisuuden keskus.
Ricardo Primitivo González
Ricardo Primitivo González (s. 12. toukokuuta 1925) on argentiinalainen uransa lopettanut koripalloilija. Koripallouransa jälkeen hän on toiminut argentiinalaisen koripalloseuran Club Atlético Palermon kunniapresidenttinä, minkä lisäksi hänet on valittu FIBA Hall of Fameen.
González voitti Argentiinan mestaruuden vuonna 1947, jolloin maakunnat pelasivat toisiaan vastaan. Vuonna 1948 hän edusti seuratasolla Santos Lugaresia ja vuodet 1949–1956 Club Atlético Palermoa. González voitti vuonna 1949 Buenos Airesin mestaruuden.
Argentiinan maajoukkueessa González pelasi vuodet 1947–1955. Hän oli mukana vuoden 1950 MM-kilpailuissa, joista maa voitti kultaa. González oli kisoissa joukkueensa toiseksi paras pistemies (10,7 pistettä ottelua kohden). Olympialaisissa hän oli mukana kahdesti vuosina 1948 sekä 1952.
Honda XL125V Varadero
Honda XL125V Varadero on Hondan vuodesta 2001 valmistama, kevytmoottoripyörien A1-luokkaan sijoittuva matkaenduro nelitahtisella nestejäähdytteisellä 125cc V2-moottorilla. Moottorin teho on suurin A1-luokassa sallittu 11 Kw eli 15 hv kierrosluvulla 11 000/min. Varadero-mallia valmistettiin kahdella 22 mm alipaine- eli CV-kaasuttimella varustettuna mallitunnuksella JC32 Honda-Montesa S.A.:n tehtaalla Barcelonassa vuosille 2001-2006, sekä EURO 3-päästönormit täyttävällä polttoaineen ruiskutuksella ja hieman uudistetulla muotoilulla edelleen mallitunnuksella JC32 vuosille 2007-2009 [tietolaatikon kuva; vuosien 2006-2009 Varadero 125). Viimeiset vuodet 2010-2012 Varaderoa valmistettiin mallitunnuksella JC49 Honda-Italian tehtaalla Atessassa, edelleen varustettuna polttoaineen ruiskutuksella. Kaasutinmallin 2001-2006 Product Code Number (PCN) oli KPC, uudempien PCN-tieto puuttuu vielä.
Honda XL125V Varaderon tekninen rinnakkaismalli on Honda VT125C/C2 Shadow: molemmissa käytetty korkean puristuspaineen V2-moottori on tarkka polttoaineen laadusta, ja Suomen 95-oktaanisten polttoaineiden alle vaaditun 91 jäävän Anti Knock Index:in vuoksi kummassakin mallissa on ilmennyt nakutusvaurioita. Tällöin hieman ennen aikojaan syttyvän seoksen paineiskut aiheuttavat poikkeuksellisen väsymismurtuman männän lakeen: se tulkittiin aluksi väärin materiaalivirheeksi, koska ongelman juurisyy oli jäänyt havaitsematta. Myös Shadow-kirjoituksessa mainittua nokka-akseleiden 6003-kuulalaakereiden kuivumista pitkillä ajotauoilla esiintyy Varadero 125:ssa, eli kuvatut varotoimet ovat paikallaan siinäkin harmien välttämiseksi.
Hondan V2-moottorilla varustetun kevytmoottoripyörä-malliparin suoritusarvot ovat reilun koon ja painon vuoksi hieman heikommat kuin pienikokoisissa tavallisissa kevytmoottoripyörissä: niiden kohderyhmäksi oli jo suunnitteluvaiheessa otettu aikuinen väki, mikä Euroopan silloisten ajokorttisäännösten vuoksi sai ajaa autokortillaan enintään 125-kuutioista moottoripyörää. Kummankin huoltoväli on poikkeuksellisen pitkä, 12.000 km, ja pieni V2-moottori on kokemustietona sekä erittäin luotettava että poikkeuksellisen pitkäikäinen. Suuren polttoainesäilön ja rauhallisessa ajossa kohtuullisten polttoaineen kultuslukemien vuoksi Varadero 125 voi savuttaa moottoripyörissä varsin harvinaisen, jopa yli 400 kilometrin toimintamatkan polttoainetäydennysten välillä. Varadero 125:n suuri koko vaatii kuitenkin veronsa korkeita matkanopeuksia käytettäessä, jolloin kulutuslukema 100 kilometrillä saattaa nousta tavanomaisesta noin 3 litrasta jopa 5 litraan. Ranskalaisen Moto-Station -sivuston Maxitest-lukijatekstien keskikulutuslukema on ruiskutusmallissa vajaat 0,5 litraa pienempi kuin kaasutinmallissa. Haluttujen polttoaineen ruiskutuksella varustettujen mallien hintataso on etenkin Keski-Euroopassa hyväkuntoisena alkuperäisen myyntihinnan tasoa, ja tarjontaa niukasti. Vastapainona XL125V Varadero on malliparinsa VT125C Shadown tavoin ällistyttävän pätevä matkapyörä: CBR-mallien ohella V2-kaksikko on ollut suosittu 125-kuutioisilla moottoripyörillä saavutetuissa Iron Butt Finland:in pitkän matkan ajosuorituksissa (perussuoritukset 1 000 mailia / 1 600 kilometriä 24 tunnin sisään).
Varustelu
Kookas XL125V-malli, minkä mitat ja olemus erosivat huomattavan vähän suuremmasta Honda XL1000 Varadero -variantista, oli suosittu matkaenduro. Honda tarjosi sekä kaasutinmalliin 2001-2006 että ruiskutusmalliin 2007-2009 laajan valikoiman Hondaline-tarvikkeita.
Franklin Winfield Woolworth
Franklin Winfield Woolworth (13. huhtikuuta 1852 – 8. huhtikuuta 1919) oli yhdysvaltalainen liikemies, joka perusti F. W. Woolworth Companyn. Yhtiö omisti Woolworth’s-myymäläketjun. thumb|Franklin Winfield Woolworthin hauta Bronxissa
Ura
Myymäläketjun suunnaton menestys mahdollisti muun muassa sen, että Woolworth saattoi rakennuttaa New Yorkin Manhattanille 1910–1913 Woolworth Buildingin, joka pysyi yhtiön omistuksessa vuoteen 1998 asti. Kun Woolworth kuoli muutamaa päivää ennen 67-vuotispäiväänsä ensimmäisen maailmansodan jälkeen, ketjuun kuului yli tuhat myymälää Yhdysvalloissa ja muissa maissa.
Yksityiselämä
Woolworthilla oli vaimonsa Jennie Creightonin (1853–1924) kanssa kolme tytärtä. Barbara Hutton oli näistä keskimmäisen.
Walter de la Mare
thumb|150px|Walter de la Mare vuonna 1924. Walter John de la Mare [ˈdɛləˌmɛər] (25. huhtikuuta 1873 Charlton, Kent – 22. kesäkuuta 1956 Lontoo) oli englantilainen runoilija ja kirjailija, jonka runojen, novellien ja romaanien teemoja ovat lapsuus, viattomuus ja yliluonnolliset ilmiöt. Niistä hän kirjoitti usein lyyrisellä ja unenomaisella kielellä. Hänen tuotantoonsa kuuluu puolensataa teosta. Hänelle myönnettiin lastenkirjallisuuden Carnegie-mitali vuonna 1947 teoksesta Collected Stories for Children.
De la Maren kauhukertomuksia on julkaistu suomeksi Markku Sadelehdon toimittamissa antologioissa Englantilaiset aaveet (WSOY 1994) ja Wendigo ja muita yliluonnollisia kauhukertomuksia (Jalava 2015 ISBN 978-951-887-512-6).
Abraham Kollanius
Abraham Abrahamsson Kollanius (k. 13. kesäkuuta 1667 Karkku ) oli lainsuomentaja. Hän toimi Karjalan alilaamannina.
Kollanius opiskeli Uppsalan yliopistossa vuosina 1636–1640, ja hänet vihittiin maisteriksi Turun akatemiassa vuonna 1643. Hän suomensi kuningattaren määräyksestä vuosina 1645–1648 keskiaikaisen maan- ja kaupunginlain sekä tuomarin ohjeet, oikeudenkäyntisäännökset ja niin sanotun prosessin. Suomennosta ei kuitenkaan hyväksytty, sillä kun se oli luovutettu Turun hovioikeudelle, tarkastajat tekivät käännöksen kokonaan uudestaan. Molemmat versiot jäivät painamatta. Kollaniuksen käsikirjoitus on julkaistu vuonna 1926 sarjassa Suomen kielen muistomerkkejä. Sen kieliasua ja oikeinkirjoitusta pidetään kiinnostavina.
Karkusta kotoisin ollut Kollanius nimitettiin 1650 hovioikeuden auskultantiksi ja sitten alilaamanniksi Karjalaan. Kollaniuksen tekemäksi Martti Rapolan tutkimuksessaan osoittama Tukholman kuninkaallisessa kirjastossa säilytetty lainsuomennos, jossa silloisesta kirjoitustavasta poiketen on tz kirjoitettu muodossa hdh: Ruotzi muodossa Ruohdhi. Tämän arvellaan selittävän tarkastajien käännökseen kohdistamaa pilantekoa.
Jaakko Manssila
Jaakko Juhani Manssila (1. syyskuuta 1939 Helsinki – 6. marraskuuta 2019) oli suomalainen palloilulajien pelaaja. Hän pelasi pääsarjatasolla koripalloa, käsipalloa, jääkiekkoa ja jalkapalloa.
Koripallossa Manssila edusti miesten SM-sarjassa pääasiassa HKT:ta voittaen 1960-luvulla viisi Suomen mestaruutta ja neljä muuta SM-mitalia.
Elämä ja ura
Manssila pelasi pääsarjatasolla koripallon lisäksi myös käsipalloa, jääkiekkoa ja jalkapalloa. Tunnetusti hän pelasi saman päivän aikana kolmen lajin pääsarjaottelut: 8. joulukuuta 1963 aluksi koripallossa HKT:n ottelun, seuraavaksi iltapäivällä jääkiekon SM-sarjan Vesa–Tappara-ottelun ja illalla Kiffenin käsipallo-ottelun. Manssilan joukkue voitti näistä otteluista jokaisen. Miesten pääsarjakausia Manssilalle kertyi koripallossa 12, jääkiekossa seitsemän, käsipallossa (KIF, HPS) neljä ja jalkapallossa (HPS) yksi. Manssila valmistui Pajulahdesta liikunnanohjaajaksi. Hän asui myöhemmin Virossa.
Manssila kuoli 80-vuotiaana 6. marraskuuta 2019.
Saavutuksia
Koripallo
Tahitinviherkaija
Tahitinviherkaija (Cyanoramphus zealandicus) oli Tahitilla elänyt, sukupuuttoon kuollut kaija.
Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus oli 25 cm ja sen höyhenpuku oli pääosin vihreä. Uloimpien käsisulkien ulkohöyty oli sinivioletti, otsa musta, päälaki vaaleankeltainen ja nokan yläpuolella sekä yläperän molemmilla puolilla olevat laikut olivat oranssit. Nokka oli harmaa ja koivet ruskehtavan harmaat.
Esiintyminen
Tahitinviherkaijat elivät Tahitilla ja Seurasaarilla. Kapteeni James Cookin toisella matkalla 1773 kerätyt kolme näytettä olivat ensimmäiset lajista ja niistä kaksi on sijoitettu Liverpooliin ja yksi Tringin luonnonhistorialliseen museoon. Neljännen näytteen keräsi Amadis 1842 ja se on Perpignanissa. Viides näyte Pariisissa ja sen keräsi luutnantti de Marolles 1844. Lajin häviämisen syyt ovat tuntemattomat, mutta mahdollisesti metsien hävittäminen ja tulokaspetojen saalistus olivat pääsyitä.
Christian Grönroos
thumb|250px|Grönroos vuonna 2011. Carl Christian Lennart Grönroos (s. 16. tammikuuta 1947 Helsinki) on suomalainen palvelu- ja asiakassuhdemarkkinoinnin emeritusprofessori, joka työskenteli Svenska handelshögskolanissa. Hän toimii myös vierailevana professorina Lundin yliopistossa ja Kiinan Nankain yliopistossa.
Grönroos on eräs varhaisimmista palvelujohtamisen kehittäjistä. Hän kuuluu ns. markkinoinnin Pohjoismaisen koulukunnan avainhenkilöihin, ja on palvelukirjallisuuden kansainvälisesti merkittävimpiä nimiä.
Vuonna 1994 tehty siteerausindeksitutkimus, joka vertasi suomalaisia kauppatieteen tutkijoita sosiologian, valtio-opin ja juridiikan alan tutkijoihin tuli siihen tulokseen, että Grönroos on alallaan selkeästi kansainvälisesti siteeratuin. Viittausten määrä vastasi tutkimuksen muiden kärkinimien, Erik Allardtin, Raimo Väyrysen ja Elina Haavio-Mannilan tuloksia. Tuoreempaa vastaavaa tutkimusta ei ole saatavilla.
Vuonna 2007 Grönroos tuli ykköseksi kahdessa erillisessä tutkimuksessa, joissa tutkittiin suomalaisten kauppatieteilijöiden akateemista ja yhteiskunnallista vaikuttavuutta.
Akateeminen ura
Grönroos on ollut viime aikoina käynnistämässä myös laajaa suomalaisen liike-elämän markkinointiosaamisen kehittämishanketta, StratMark:ia. Se pohjautuu Helsingin kauppakorkeakoulun ja Svenska handelshögskolanin aikaisempaan tutkimushankkeeseen.
Henrik af Trolle
thumb|[[Per Krafft (vanhempi)|Per Krafft: Henrik af Trolle. Kuva: Ruotsin kansallismuseo.]] Henrik af Trolle (1730 Tukholma –1784 Tukholma) oli ruotsalainen sotilas, joka yleni kenraaliamiraaliksi vuonna 1780. Hän oli mukana kehittämässä Ruotsin avomeri- ja saaristolaivastoja.
Henrik af Trolle oli tanskalaissyntyisen meriupseerin poika. Hän aloitti merimiesuransa jo 10-vuotiaana laivapoikana ulkomaisissa sota- ja kauppalaivoissa. Vuonna 1755 hän tuli Ruotsin avomerilaivaston luutnantiksi ja siirtyi Pommerin sodan aikana avomerilaivastosta saaristolaivastoon. Vuonna 1771 af Trolle eteni avomerilaivaston Suomen eskaaderin everstiluutnantiksi. Ansioistaan Kustaa III:n vallankaappauksessa 1772 Trolle ylennettiin vuonna 1773 avomerilaivaston Suomen eskaaderin komentajaksi. Vuonna 1777 hän sai komentoonsa myös kaleerieskaaderin. Vuonna 1780 Henrik af Trolle ylennettiin kenraaliamiraaliksi ja samalla hänestä tuli Ruotsin avomerilaivaston komentaja.
af Trollen uraa leimasi pitkäaikainen yhteistyö Augustin Ehrensvärdin ja Fredrik Henrik af Chapmanin kanssa sekä avomerilaivaston että saaristolaivaston kehittämiseksi. Hän toteutti yhdessä af Chapmanin kanssa Ruotsin avomerilaivaston alussuunnitelman. Suunnitelma valmistui vuonna 1788, neljä vuotta af Trollen kuoleman jälkeen. Hän vaikutti myös Karlskronan linnoitusten lujittamiseen.
Henrik af Trolle kuoli yllättäen vuonna 1784. Hänen loistelias elämäntapansa jätti perheen suuriin velkoihin, jotka kuningas Kustaa III maksoi.
Toivo Elomaa (sanoittaja)
Toivo Elomaa (30. toukokuuta 1904 Sippola – 10. lokakuuta 1980 Myllykoski, Anjalankoski) oli suomalainen sanoittaja, joka käytti nimimerkkiä Topi.
Elomaa kävi kansakoulun ja työskenteli kauppa-apulaisena, tukkimiehenä, kattilahuoneenhoitajana, rakennustyöläisenä sekä louhinta- ja poraustyöläisenä.
Elomaan sanoittamia olivat muun muassa Uuno Mattilan 1933 säveltämä foxtrot ”Niilin rannalla”, Aarne Nuotion 1933 säveltämä foxtrot ”Kotimaan kaiho” ja Valto Tynnilän 1938 säveltämä polkka ”Viipurin Vihtori”, joka oli alun perin tarkoitettu viipurilaisen harmonikkatehtaan mainoslauluksi.
Daniel Wilson (poliitikko)
thumb|275px|Daniel Wilson, hänen kaksi tytärtään ja hänen appensa, presidentti [[Jules Grévy.]] Daniel Wilson (6. maaliskuuta 1840 Pariisi – 13. helmikuuta 1919 Loches) oli ranskalainen poliitikko, jonka aiheuttama skandaali pakotti vuonna 1887 hänen appensa Jules Grévyn eroamaan Ranskan presidentin virasta.
Wilsonin isä oli Englannista Ranskaan muuttanut ja Ranskan kansalaisuuden saanut tehtailija, jolta hän peri suuren omaisuuden. Wilson valittiin vuonna 1869 Ranskan lainsäätäjäkuntaan ja 1871 kolmannen tasavallan kansalliskokoukseen. Hän kuului tasavaltalaiseen vasemmistoon, oli vuodesta 1876 edustajainkamarin jäsenenä ja toimi 1879–1880 valtiovarainministeriön alivaltiosihteerinä. Hän oli presidentiksi 1879 valitun Grévyn ystävä ja meni 1881 naimisiin tämän tyttären Alicen kanssa.
Wilson menetti omaisuutensa harjoitettuaan spekulaatiota. Rikastuakseen uudelleen hän alkoi hyödyntää asemaansa presidentin vävynä ja alkoi muun muassa kaupitella virkoja ja ritarikuntien jäsenyyksiä omaan laskuunsa. Hänen toimintansa tuli ilmi vuonna 1887 ja nostatti laajaa paheksuntaa Ranskan lehdistössä. Wilsonin sanottiin myyneen muun muassa Kunnialegioonan ansiomerkkejä, armahduksia, valtion toimeksiantoja ja velkojen lyhennyksiä. Kun Grévy yritti suojella Wilsonia oikeudenkäynniltä, hän joutui itse voimakkaan arvostelun kohteeksi ja joutui eroamaan. Oikeus tuomitsi Wilsonin vuonna 1888 kahden vuoden vankeuteen ja sakkoihin Kunnialegioonan ritarimerkkien myymisestä, mutta valitusoikeus lievensi tuomion. Hänen poliittinen uransa ei kuitenkaan päättynyt tähän, ja hän oli vielä uudelleen edustajainkamarin jäsenenä vuosina 1893–1902.
14. lokakuuta
14. lokakuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 287. päivä (288. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 78 päivää.
Nimipäivät
Vanhoissa almanakoissa on lokakuun 14. päivän kohdalla esiintynyt myös lisämerkintä talvipäivä, koska vuosi on aikoinaan jaettu kahtia siten, että talvipuoliskon on katsottu alkavan 14. lokakuuta. Vastaavasti huhtikuun 14. päivän kohdalla on ollut merkintä suvipäivä.
René de Naurois
René de Naurois (24. marraskuuta 1906 Ranska – 12. tammikuuta 2006) oli ranskalainen lintutieteilijä ja pappi.
Anna soida (kappale)
"Anna soida" on rap-artisti Elastisen ensimmäinen single studioalbumilta Anna soida. Single nousi ilmestymisviikollaan (43/2006) Suomen virallisen singlelistan toiselle sijalle. Nimikkokappaleen lisäksi singlellä on kappale "Mul on rytmii", jolla vierailee Timo Pieni Huijaus. Kappale julkaistiin aiemmin heidän yhteisellä mixtapella E.T.T.E.. Kappaleesta on julkaistu myös musiikkivideo, jonka on ohjannut Lauri Aalto.
René de Naurois
Naurois vietti lapsuutensa suurella maatilalla Toulousen lähellä. Jo lapsena hän kiinnostui luonnosta ja linnuista. Hänestä tuli kuitenkin Toulousen katolisen instituutin teologian ja filosofian professori. Toisessa maailmansodassa hän palveli Ranskan armeijan sotilaspappina.