cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kabbalah Centre
Opetukset
Organisaatio opettaa kabbalistista Klipot-oppia. Perusajatuksena on, että jokaisella on suora ja selvä yhteys ylempään, henkisen "Valon" maailmaan (Valo eli Ein Sof on kabbalan ja juutalaisuuden jumala), mutta yhteys on tukkeutunut. Tukkeutumisen syynä on Klipot, joka rajoittaa hengellisen energian pääsyä fyysiseen kehoon. Opiskelemalla kabbalaa ja meditoimalla Klipot saadaan poistettua – väkivalta ja huono käytös vahvistavat Klipotia. Kabbalah Centre opettaa, että jokaisella ihmisellä on mahdollisuus päästä Jumalan kaltaiseksi jäljittelemällä luojaansa.
Esko Jämsä
Esko Jämsä (s. 1964) on suomalainen valokuvaaja. Hän on työskennellyt Kotimaa-yhtiöissä muun muassa sen kuvayksikön esimiehenä. Tällä hetkellä Jämsä on freelancerkuvaaja. Hän asuu Helsingissä. Jämsän valokuvista on julkaistu yhdeksän kirjaa. Jämsän ensimmäinen yksityisnäyttely Sininen Helsinki – Helsinki in Blue järjestettiin elokuussa 2008 Helsingin tuomiokirkon kryptassa.
Kabbalah Centre
Opetukset
Kabbalah Centre uskoo vahvasti astrologiaan ja eläinrataan.
Organisaatio opettaa, että myös Jeesus oli kabbalisti, ja hänen opetuksensa olivat todellisuudessa kabbalistisia opetuksia. Kabbalah Centre viittaa Uuteen Testamenttiin, josta sen mukaan löytyy kabbalan opetuksia. Kabbalistit uskovatkin että kristinusko ja islam syntyivät kumpikin väärinymmärryksen vuoksi.
Valo tai Luoja hallitsee maailmankaikkeutta kaikkiolevalla läsnäolollaan, joten kaikella tapahtuvalla on syynsä. Valinnan vapaus on näin ollen tietyn tason harha, ihmisen tehdessä valinnan siihen vaikuttavat hänen aikaisemmat kokemuksensa. Kabbalan Tooran tulkinnassa keskeisenä on reinkarnaation käsitys, jonka mukaan ihminen korjaa elämiensä aikana omaa pahuuttaan. Paha ei ole persoonallinen olento, joka taistelee hyvää vastaan, vaan ihmisen oma ego ja pelko, josta ihmisen on korjauduttava Luojan kaltaiseksi.
Kabbalah Centre julkisuudessa
Poplaulaja Madonna ja hänen ex-miehensä Guy Ritchie ovat saaneet paljon huomiota alkamalla opiskella kabbalaa rabbin johdolla. Madonna ei enää esimerkiksi konsertoi kabbalistisena pyhäpäivänä, perjantain auringonlaskusta lauantain auringonlaskuun (shabat), ja pitää ranteessaan punaista nauhaa suojautuakseen pahalta silmältä. Myös Demi Moore, Britney Spears, Mick Jagger, Lindsay Lohan, Donna Karan ja Ashton Kutcher ovat opiskelleet kabbalaa. Britney Spears kuitenkin jätti kabbalan keväällä 2006 saatuaan lapsen.
Mediakohu
Lokakuussa 2005 Kabbalah Centren johtaja pidätettiin Tel Avivissa Israelissa huijauksesta epäiltynä. Hän oli kiristänyt jopa 60 000 dollaria syöpään sairastuneelta naiselta luvaten syövän parantuvan lahjoituksen jälkeen. Nainen kuitenkin kuoli, ja hänen perheensä ajautui puille paljaille.
Aiemmin Lontoon Kabbalah Centren johtaja Eliyahu Yardeni oli BBC:lle antamassaan haastattelussa väittänyt holokaustin olleen juutalaisten itsensä syy. Yardenin mukaan juutalaiset eivät lähestyneet Valoa, koska Klipot esti heitä eivätkä he etsineet apua kabbalan opetuksista.
Peipit
Peippilajeja
Suomessa tavattavia peippilajeja:
Muita peippilajeja:
Suomessa kasvatetaan koristekasvina Euroopassa yleistä hopeatäpläpeippiä (Lamium maculatum), josta käytetään myös nimeä täplälehtipeippi tai täpläpeippi.
Keltapeippi (Lamium galeobdolon) luokiteltiin aikaisemmin peippien sukuun, mutta nykyään se luokitellaan keltapeippien (Lamiastrum) sukuun kuuluvaksi lajiksi.
Signe Persson-Melin
thumb|Mosaiikkireliefi Tukholman [[Karlavägenillä, Persson-Melin yhdessä Anders Liljeforsin kanssa.]]
Signe Persson-Melin (19. kesäkuuta 1925 Tomelilla, Ruotsi – 31. elokuuta 2022 Malmö, Ruotsi ) oli ruotsalainen muotoilija, joka tunnetaan erityisesti keramiikka- ja lasiesineistään.
Elämä ja ura
right|thumb|[[Teekannu ja lämmitin, BodaNova, 1971]] thumb|Teekannu [[tinasta, Svenskt Tenn, 2004]] Signe Persson-Melin kiinnostui jo koulu­aikoina saven­valannasta ja jätti koulunsa kesken työsken­nelläk­seen Lommassa sijain­neessa ruukku­tehtaassa. Hän opiskeli Kööpen­haminan Kunsthåndværkerskolenissa 1946–1948 ja sen jälkeen Tukholman Konstfack-koulussa 1949–1950. Hänen esikois­näyttelynsä oli 1953 Galerie Modernessa Tukholmassa, mutta varsinainen läpimurto tapahtui H55-yhteis­näyttelyssä (Slöjd­föreningens Hälsingborgs­mässa 1955), jonne hän toi esille sittemmin suureen suosioon nousseet tekstitetyt maustepurkkinsa. 1950- ja 1960-luvulla Persson-Melin tuli tunnetuksi rustiikista käyttö­keramiikastaan, joka perustui yksinkertaisiin funktio­naalisiin muotoihin.
Vuodesta 1967 Signe Persson-Melin työskenteli Boda-lasitehtaassa yhdessä Monica Backströmin ja Erik Höglundin kanssa. Siellä hänen ensimmäinen tuotantoon mennyt työnsä oli Ruben-niminen olut-, viini- ja snapsilasisto. Vuodelta 1969 ovat peräisin kulmikkaat, erikokoiset lasiset säilytyspurkit korkkikansineen. 1970-luvulla Persson-Melin suunnitteli erilaisia tulenkestäviä lasiesineitä Boda Novalle, muun muassa paljon jäljitelmiä saaneen teekannun ja sen lämmittimen. Hänen muita toimeksiantajiaan olivat Höganäsin keramiikkatehdas, Kosta Boda ja Rörstrand.
Signe Persson-Melin on tehnyt myös suuria julkisia keramiikka­teoksia muun muassa Tukholman T-Centralen-metroasemalle. Vuonna 2004 hän suunnitteli elegantin teekannun Svenskt Tenn -yritykselle.
Vuonna 1958 Signe Persson-Melin sai Lunning-palkinnon. Vuonna 1985 hänet nimitettiin Ruotsin ensimmäiseksi lasi- ja keramiikka­muotoilun professoriksi Tukholman Konstfackskolaniin. Vuonna 2001 hän oli yksi Prinssi Eugenin mitalin saajista.
Nibelungein laulu
Nibelungein laulu on keskiaikainen sankarieepos, joka on kirjoitettu 1200-luvun alussa keskiyläsaksan kielellä. Se alkaa sanoin: "Uns ist in alten mæren wunders vil geseit", Osmo Pekosen suomentamana: "Sankarten seikkailuita menneisyys kätkee monta".
Eepoksen alkuperä ja nimi
Eepos tunnetaan nimellä Nibelungenlied 1700-luvun puolivälistä alkaen, jolloin se kirjoitettiin puhtaaksi. Nimi tulee taruston viimeisestä säkeestä hie hât daz mære ein ende: daz ist der Nibelunge liet, nykysaksaksi hier ist die Geschichte zu Ende: das ist das Lied von den Nibelungen ja suomeksi suurin piirtein tähän päättyy tämä tarina: se on Nibelungin laulu. On huomattava, että vaikka nykysaksassa sanaa "Lied" käytetään merkityksessä "laulu" tai "kappale", on sitä tarinan muistiin merkitsemisen aikoihin käytetty merkityksessä "eepos" tai "tarusto", vaikkakin kirjoitusasussa "liet".
Runoelmasta on olemassa kaksi alkuperäistä käsikirjoitusta, molemmat noin vuodelta 1200. Useissa käsikirjoituksissa on lisäosa Valitus, joka kertoo henkilöiden myöhemmistä vaiheista. Pekosen mukaan taiteelliselta tasoltaan heikkoa ''Valitusta' kuitenkin luetaan harvoin.
pienoiskuva|left|upright=0.6|Nibelungenliedin käsikirjoitus C, folio 1r, noin vuodelta 1220. pienoiskuva|vasen|upright=0.6|Nibelungenliedin käsikirjoitus K, (1480–1490).
Signe Persson-Melin
Elämä ja ura
Signe Persson-Melin kuoli 97-vuotiaana elokuussa 2022.
Nibelungein laulu
Eepoksen rakenne ja teemat
Nibelungein laulu jakautuu 39 "seikkailuun" ja käsittää 2 379 säkeistöä, kussakin neljä kesuuran jakamaa, parittain loppusointuista (jambi-)säettä, joista viimeisen loppupuoli on yhtä runojalkaa muita pitempi. .
HMS Royal Oak (1862)
HMS Royal Oak oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1862 vesillelaskettu ensimmäinen puurunkoinen panssarifregatti.
Nibelungein laulu
Eepoksen juoni ja päähenkilöt
Nibelungein laulu on sankaritaru, jossa yhdistyvät historialliset tapahtumat, myytit sekä pakanalliset ja kristilliset ainekset. Nibelungein laulun juoni on germaaneille yhteistä muinaistarustoa, joka näyttää omaksuneen historiallisia aineksia kansainvaellusten ajalta. Runoelmassa esiintyy todellisia valtakuntia ja henkilöitä, muun muassa Attila. Aihepiiriltään se muistuttaa myös muinaisskandinaavista Runo-Eddaa.
HMS Royal Oak (1862)
Valmistus
Alus tilattiin Chathamin telakalta 91-tykkisenä toisen luokan linjalaivana, ja sen köli laskettiin vuonna 1860. Aluksen muutostyöt 36-tykkiseksi panssarifregatiksi hyväksyttiin vuonna 1861. Alukselta poistettiin yläkansi, ja sen runkoa pidennettiin seitsemällä metrillä, jotta suunniteltu aseistus saatiin mahtumaan yhdelle kannelle. Samalla alkuperäinen keula muutettiin panssarilaivojen suoraksi keulaksi ja perä kaarevaksi. Kylkien panssarointi venytettiin koko pituudelle sen ollessa keskellä 4,5 tuumaa ja päissä 2,5 tuumaa. Aluksen runko panssaroinnin takana oli 28 tuuman tammea. Valmistuessa alus oli varustettu parkkitakilalla, jonka purjepinta-ala oli 25 000 neliöjalkaa. Aluksen takilointi muutettiin vuonna 1866 täystakilaksi. Vuonna 1864 alus kykeni pelkin purjein 13,5 solmun nopeuteen, mikä on ironcladien nopeusennätys. Alus laskettiin vesille 10. syyskuuta 1862, ja se valmistui huhtikuussa 1863.
Alkuperäisen suunnitelman mukaan alukselle piti asentaa 36 kappaletta 68 naulan SB-tykkiä, mutta aluksen valmistuessa sen pääkannelle oli asennettu kahdeksan 7 tuuman BLR ja kaksikymmentäneljä 68 naulan SB-tykkiä. Lisäksi yläkannelle oli asennettu kolme seitsemän tuuman BLR-tykkiä.
Palvelus
Aluksen aseistus muutettiin vuonna 1867 neljäksi 8 tuuman MLR- ja kahdeksikymmeneksi 7 tuuman MLR-tykiksi, joista neljä oli yläkannella. Alus makasi vuodesta 1871 alkaen ankkurissa, ja se myytiin vuonna 1885.
Nibelungein laulu
Eepoksen juoni ja päähenkilöt
Tarina päättyy synkkään toteamukseen: kaikki kuolivat – niin murhaan syyllinen Hagen miehineen, kuningas Gunther ja onneton Kriemhild sekä hänen pieni poikansa – ja hunnien riehunta läntisessä maailmassa oli kauhea kosto valonsankari Siegfriedin murhasta.
Suomennokset
Eepos on suomennettu kaksi kertaa. Toivo Lyyn suomennos on vuodelta 1934, ja siinä on Rafael Koskimiehen alkusanat. Osmo Pekosen suomennos on vuodelta 2023. Molemmat suomennokset on tehty keskiyläsaksasta. Pekosen suomennos perustuu sen standardiversioon. Lisäksi on vuonna 1925 ilmestynyt Hilja Walldenin suomentama Rudolf Herzogin proosamukaelma Nibelungien tarina.
Toivo Lyyn suomennos
Teosta on ensimmäisen suomennoksen ilmestyessä luonnehdittu saksalaisten kansalliseepokseksi. Juha-Pekka Kilpiö sanoo vuonna 2023 Parnassossa, että "[t]eosta voi pitää Saksan kansalliseepoksena, jos uskoo sellaisiin." Lyy oli suomennostyön parissa viitisen vuotta, tiiviimmin vuoden verran. Teoksesta julkaistiin Wäinö Aaltosen suunnittelema kultanahkainen loistopainos ja kaksi muuta, joiden ulkoasun suunnitteli Kyllikki Malin.
Lyyn suomennos huomattiin laajalti suomalaisessa lehdistössä. V. I. Mikkonen kirjoittaa, että Lyy on selviytynyt työstä hyvin ja suomen kieli antaa kääntäjälle paremmat työkalut kuin saksa: suomen kielen rakenteen ansiosta rytmissä on enemmän vaihtelua ja eloisuutta. Nimimerkki E. E. kiittää Forssan Lehdessä Lyyn suomennosta pienin varauksin: "Eipä siinä juuri pihtien pitämiä voida osoittaa, jollei tällaista jotain pientä – –". Ajan Suunnan O. R-ri hehkuttelee ensin teoksessa ilmenevällä sankaruuden traagisuudella ja lausuu lopuksi uskollisuudesta alkutekstille kiitossanat Lyylle, joka on "kyennyt – – eläytymään saksalaisten sankarirunoelman henkeen – –". Monet lehdet julkaisivat Gummeruksen tiedotteen sellaisenaan.
Nykykriitikoista Vesa Rantama (HS) sanoo Lyyn suomennosta "pölyiseksi", ja siinä on käytöstä poistuneita ilmauksia. Myös Juha-Pekka Kilpiö (Parnasso) pitää suomennosta kömpelönä.
Osmo Pekosen suomennos
Osmo Pekonen kuoli syksyllä 2022, ja suomennos ilmestyi keväällä 2023. Teoksessa on kustannustoimittaja Alice Martinin alkusanat, joissa hän parin anekdootin ohella muistelee Pekosta. Lisäksi kirjassa on Pekosen kirjoittama esipuhe, jossa hän valottaa suomennostyötään ja sen taustoja. Pekosen suomennosta markkinoidaan fantasiatarinoiden ystäville, joiden avuksi esipuheen lopussa on henkilöluettelo dramatis personae.
Vesa Rantama arvioi suomennoksen Helsingin Sanomissa. Hän sanoo Pekosen tehneen mahdottoman työn, suomentaneen keskiyläsaksankielisen mitallisen runoeepoksen nykylukijalle ymmärrettäväksi runoksi:
Rantaman mukaan suomennos on mestarinäyte. Pekonen saa mitan säilymään järkähtämättömänä, kun taas alkutekstissä mitta horjuu paikoin. Suomennoksessa pääsevät oikeuksiinsa liioitteleva huumori ja hahmojen typeryys. Rantama arvioi, että matemaatikko Pekosen runokäännökset ovat lopulta tämän saavutuksista tärkeintä.
Parnassossa Juha-Pekka Kilpiö suhtautuu suomennokseen varsin kriittisesti. Hän perustelee tekstiään: "Koska arvostan paneutumista klassikkoon ja varsinkin päätöstä kääntää se alkuperäiseen runomittaan, en aio vähätellä suomennoksen ongelmia." Hänen mielestään jo alkuteksti on vaatimaton, "ei loista juonenkuljetuksellaan – – ja ihmeen tuntu ja seikkailun henki puuttuvat". Langin elokuvaversiossa on tarina hänen mukaansa hahmotettu paremmin. Kilpiö aloittaa suomennoksen ruotimisen kehumalla, että se on selkeä, yleiskielinen ja sitä pystyy lukemaan ilman kommentaareja. Kriittisiin arvioihin päästessään hän huomauttaa teknisistä ongelmista: rytmi ei toimi, kun kaksi ensimmäistä tavua ovat lyhyitä, vaan poljento karahtaa ja sitä joutuu korjaamaan mielessään. Hän katsoo, että siinä nyanssit vesittyvät. Kilpiö nostaa myös esiin "noloja" tilkesanoja, kuten "ihan" ja "sangen", ja huonoja riimipareja, kuten "hovin / kovin", jotka levittävät ylimääräistä komiikkaa.
Elokuvat
Nibelungin laulusta on tehty useita elokuvasovituksia.
USSOUTHCOM
thumb|250px|USSOUTHCOMin vastuualue United States Southern Command (USSOUTHCOM) on Yhdysvaltain puolustusministeriön alainen asevoimien sotatoimialueen päämaja (COCOM; Unified Combatant Command), joka vastaa toiminnoista Etelä- ja Keski-Amerikassa ja Karibialla, lukuun ottamatta Kuubaa ja Puerto Ricoa, jotka kuuluvat USNORTHCOMin alaisuuteen. Sen päämaja on Miamissa Floridassa. USSOUTHCOM kuuluu Unified Command Systemiin, joka on perustettu 1947, mutta sitä edelsivät Yhdysvaltain ensimmäiset tukikohdat Panamassa 1903.
Sillä on toimintoja Fort Samissa Houstonissa Texasissa (US Army South), Davis-Monthanin lentotukikohdassa Tucsonissa Arizonassa (U.S. Air Force South), Key Westissa Floridassa (Joint Interagency Task Force South) ja Joint Task Force Bravo Soto Canossa Hondurasissa. Lisäksi sillä on etulinjan tukikohtia Comalapassa, El Salvadorissa, Mantassa, Ecuadorissa ja Aruballa ja Curaçaossa Alankomaiden Antilleilla sekä Joint Task Force Guantanamo Guantanamo Bayssä Kuubassa, vaikka Kuuba ei kuulukaan sen vastuualueeseen.
USSOUTHCOMin päämaja oli monia vuosia Panaman kanavavyöhykkeellä Panamassa kanavan Tyynenmeren puoleisessa päässä, mutta se siirrettiin syyskuussa 1997 Miamiin USSOUTHCOMin toiminta-alueen ulkopuolelle. Yhdysvaltain huumeiden vastaisessa sodassa USSOUTHCOM tukee DEA:ta, oikeusministeriötä ja siirtolaisuus- ja tullivirastoa pysäyttämään huumekauppa toiminta-alueeltaan. Se suorittaa ilma- ja meritarkkailua ja saa prosentin eli noin 17,8 miljardia dollaria (vuonna 2000) liittovaltion huumeiden vastaiseen taisteluun suunnatuista varoista.
USSOUTHCOMin komentaja on kenraali Douglas M. Fraser (USAF) kesäkuusta 2009. Hänen edeltäjiään olivat amiraali James G. Stavridis (U.S. Navy) 19. lokakuuta 2006 lähtien ja Bantz J. Craddock (US Army) 2004–2006.
USSOUTHCOMin alaisuuteen kuuluvat: thumb|left|350px|Sotatoimialueet
Västerås SK Bandyklubb
Västerås SK Bandyklubb (VSK Bandy) on jääpalloseura Västeråsista. VSK Bandy on vuonna 1904 perustetun urheiluseuran Västerås SK:n jääpallojaosto. Seuran jääpallon edustusjoukkue pelaa Ruotsin pääsarjassa Elitserienissä.
Historia
Västerås SK perustettiin vuonna 1904, ja jääpallo on kuulunut sen ohjelmaan seuran perustamisesta lähtien. Västerås SK oli yksi osallistuvista seuroista, kun jääpallon Ruotsin mestaruuskilpailu järjestettiin ensimmäistä kertaa vuonna 1907. Ensimmäisen mestaruutensa seura voitti vuonna 1923.
Västerås SK on 21:llä mestaruudellaan Ruotsin kaikkien aikojen menestynein jääpalloseura.
Wellsin tuomiokirkko
Wellsin tuomiokirkko on anglikaaninen tuomiokirkko Wellsissä Somersetin kreivikunnassa Britanniassa.
Historia
Arkeologisissa kaivauksissa paikalta on löydetty Rooman valtakunnan aikainen mausoleumi. Ine Wessexläinen rakennutti paikalle ensimmäisen kirkon piispa Aldhelmin pyynnöstä vuonna 705, ja se omistettiin Pyhälle Andreakselle. Kaksisataa vuotta myöhemmin piispanistuin siirrettiin Sherbornesta Wellsiin. Nykyisen kirkon rakentaminen alkoi 1100-luvulla, ja se oli suurilta osin valmis käyttöönoton yhteydessä vuonna 1239.
Katedraaliin on haudattu useita piispoja. thumb|right|300px|Wellsin tuomiokirkon värillisiä ikkunakoristeita pyhimyksistä.
Naisten Valmiusliitto
thumb|Naisten Valmiusliitto [[puolustusvoimain lippujuhlan päivän paraatissa]] Naisten Valmiusliitto ry on valtakunnallinen yhteistyöjärjestö, joka on perustettu vuonna 1997. Liitto yhdistää 10 naisten vapaaehtoista maanpuolustus- ja turvallisuustyötä tekevää jäsenjärjestöä, joissa toimii yhteensä noin 144 000 naista. Naisten Valmiusliittoon kuulutaan aina jäsenjärjestön kautta, liitolla ei ole henkilöjäseniä.
Toiminta
Liiton tarkoituksena on kehittää naisten turvallisuuteen ja varautumiseen liittyviä valmiuksia koulutuksen kautta sekä lisätä naisten mahdollisuuksia toimia poikkeusoloissa yhteiskunnan hyväksi. Liiton toiminta ei ole sotilaallista.
Naisten Valmiusliiton päätapahtuma ovat NASTA-harjoitukset, joita järjestetään kahdesti vuodessa. Liiton toiminnasta pääosa toteutetaan 11 alueneuvottelukunnan kautta. Liiton järjestämään koulutukseen osallistuminen ei edellytä minkään jäsenjärjestön jäsenyyttä.
Jäsenjärjestöt
Naisten Valmiusliitto ry:n jäsenjärjestöt:
Rintamanaisten Liitto oli Naisten Valmiusliiton jäsen purkautumiseensa asti 6.3.2013. Rintamanaisten Liitto lakkautettiin tuolloin.
Yksityistäminen Venäjällä
Yksityistäminen Venäjällä alkoi Boris Jeltsinin presidenttikaudella, kun maassa aloitettiin  Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen markkinatalouteen tähtäävä talousuudistus. Vuosina 1992–1994 monet tehtaat yksityistettiin jakamalla osa osakkeista tehtaan johtajille, osa tehtaan työntekijöille. Yksityistämisen toisessa vaiheessa vuodesta 1995 alkaen monia suuryrityksiä yksityistettiin lainaa osakkeita vastaan -operaatioissa, joissa valtio sai taloutensa ylläpitoon lainoja yksityistetyiltä yrityksiltä. Yksityistämistä johti Anatoli Tšubais.
Ohtaansalmi
thumb|Täyssinän rauhan rajamerkki Ohtaansalmella. Ohtaansalmi on Rikkaveden ja Juojärven välinen salmi Outokummun ja Tuusniemen rajalla. Salmen kautta kulki vuonna 1595 solmitun Täyssinän rauhan raja.
Yksityistäminen Venäjällä
Spontaani yksityistäminen 1988–1991
Yksityistäminen oli käytännössä alkanut jo Mihail Gorbatšovin ja perestroikan aikana 1988–1991, kun tehtaiden johtajat siirsivät valtion omaisuutta itselleen. Gorbatšovin perestroikan aikana toimi monia nuorten Komsomolin kasvattien pystyttämiä nuorten tekniikkakeskuksia ja asunto-osuuskuntia, joiden ylläpitäjät muun muassa salakuljettivat länsimaisia farkkuja, elektroniikkaa ja muita tuotteita Neuvostoliittoon. Monet heistä rikastuivat huomattavasti jo tässä vaiheessa, kuten tuleva suurliikemies Mihail Hodorkovski. Monet muutkin tekniikkakeskuksien ja vastaavien pitäjät olivat tulevia suurliikemiehiä.
Kuponkiyksityistäminen 1992–1994
Vuoden 1992 lopuilla alkanut varsinaisen yksityistämisen ensimmäinen vaihe pohjautui yksityistämiskuponkien, voutsereiden, jakamiseen ihmisille. Usein tehtaan työntekijät saivat 51 prosenttia yrityksen arvosta yksityistämiskuponkeina. Monet myivät voutserinsa pian pois. Useinkaan tehtaat eivät maksaneet palkkoja heikossa taloustilanteessa, mutta tehtaan johto osti yksityistämiskuponkeja. Näin monen tehtaan johto sai omistuksen itselleen. Toiset sijoittivat yksityistämiskuponkinsa rahastoihin, jotka pian kaatuivat. Lopulta nämä kupongit päätyivät keinottelijoiden käsiin. Näin tavallinen kansa useimmiten menetti tehtaiden osakkeet, ja toivottua kansankapitalismia ei syntynyt. Jopa yksityistämistä johtaneen Anatoli Tšubaisin mielestä toimenpide epäonnistui.
Ohtaansalmi
Tuusniemen puoleisella rannalla on kallioon hakattu Täyssinän rauhan rajamerkki.
Yksityistäminen Venäjällä
Lainoja osakkeita vastaan
Venäjä oli pahoissa talousvaikeuksissa 1990-luvun puolivälissä. Valtio päätti yksityistää edelleen, ja Anatoli Tšubaisin johdolla järjestettiin monien suurten valtionyhtiöiden huutokaupat. Kyse oli Vladimir Potaninin ehdottamasta lainaa osakkeita vastaan -operaatiosta, jossa valtio sai lainoja yhtiöt ostaneilta yrityksiltä. Nämä kaupat olivat sisäpiirikauppoja, joissa ostajat oli useimmiten päätetty etukäteen. Käytännössä näillä kaupoilla yritykset myytiin valtiolta pois alle käyvän arvon. Kauppojen etuna oli se, että nyt yksityisistä suuryrityksistä tuli lopulta tuottavia, kun niiden oli pakko toimia markkinatalouden lakien mukaan. Tällä tavoin yksityistettiin muun muassa jättiyhtiöt Norilski nikel, Jukos, Lukoil, Sibneft, Surgutneftegas, Novolipetsk Steel ja Metšel. Näiden yhtiöiden omistajista ja yhtiöt ostaneiden pankkien johtajista tuli "oligarkkeja". Valtio myi Norilsk Nickelin marraskuussa mm. Vladimir Potaninille, joka sai 38 % sen osakkeista. Nikkeliyhtiö myytiin 170 miljoonan dollarin hintaan, vaikka sen tulos oli 1,2 miljardia dollaria.
Putinin kausi
Presidentti Vladimir Putinin kaudella Venäjällä on jossain määrin jarruteltu ja hieman peruttukin yksityistämistä. Putin on taltuttanut oligarkkien poliittiset pyrkimykset. Putinin uskotaan pyrkineen kohti korporatiivista valtiota, jossa maan johto kontrolloi ainakin avainteollisuutta suoraan tai välikäsien kautta.
Graciela Martins
Graciela Martins (s. 15. huhtikuuta 1987 Bissau) on guineabissaulainen pikajuoksija. Hän kilpaili vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa naisten 400 metrin juoksussa, mutta putosi ensimmäisellä kierroksella jäätyään erässään kuudennelle sijalle ajalla 58,30.
Päivi Heikinheimo
Päivi Sinikka Heikinheimo (o.s. Kaivola; s. 1. heinäkuuta 1938 Tampere) on suomalainen laulaja (mezzosopraano). Hän työskenteli pitkään lehtorina Sibelius-Akatemiassa.
Päivi Heikinheimo opiskeli pianonsoittoa Lahden musiikkiopistossa sekä musiikkitiedettä Helsingin yliopistossa ja suoritti siellä humanististen tieteiden kandidaatin tutkinnon vuonna 1962. Yksinlaulua hän opiskeli Antti Koskisen ja isänsä Tauno Kaivolan (1912–1995) johdolla. Hän on suorittanut lisäopintoja Italiassa ja Länsi-Saksassa Erik Werban ja Hermann Reutterin johdolla.
Heikinheimo piti ensikonserttinsa Helsingissä vuonna 1970 ja debytoi samana vuonna Suomen Kansallisoopperassa. Hänet tunnetaan lied- ja oratoriolaulajana sekä Suomessa että ulkomailla. Hän työskenteli lehtorina Sibelius-Akatemiassa vuodesta 1984 ja toimi laulun koulutuslinjan johtajana 1990–1996. Hän on myös suomentanut musiikkiaiheista kirjallisuutta.
Päivi Heikinheimon puoliso oli musiikkiarvostelija Seppo Heikinheimo.
Lego Sports
Lego Sports on Lego-yhtiön tuotesarja, joka kattaa Legon urheiluaiheiset sarjat kuten jalkapallolegot. Vuodesta 2006 Lego-yhtiö on valmistanut Sports-tuotesarjassa vain jalkapallolegoja.
Baden (osavaltio)
Baden oli vuosien 1949 ja 1952 välisenä aikana toiminut Saksan liittotasavallan osavaltio. Se koostui entisen Badenin suurherttuakunnan eteläisestä osasta. Osavaltion pinta-ala oli 9 646 neliökilometriä ja sen asukasluku oli noin 1,3 miljoonaa. Osavaltion pääkaupunki oli Freiburg im Breisgau.
Konstantinus (paavi)
Konstantinus (664–9. huhtikuuta 715) oli paavina 25. maaliskuuta 708 – 9. huhtikuuta 715. Hän oli sukujuuriltaan syyrialainen. Vuosina 710–711 hän oli Konstantinopolissa keisari Justinianus II:n kutsusta. Tämä halusi sovitella vuoden 692 kirkolliskokouksen jälkeen nousseita erimielisyyksiä idän ja lännen kirkkojen välillä. Konstantinus nimesi pääneuvottelijaksen Gregoriuksen, josta tuli myöhemmin paavi Gregorius II. Jonkinlainen konsensus saavutettiinkin, mutta Justianus kuoli pian neuvottelujen päätyttyä. Uusi keisari oli monotelitismin kannattaja.
Death Laser / Pää Kii
Death Laser / Pää Kii on kahden samannimisen punkyhtyeen split-albumi, joka julkaistiin 1. kesäkuuta 2013. Se julkaistiin 7" vinyylillä rajoitettuna 1000:n kappaleen painoksena.
Kokoonpano
+
Gunnar Stålsett
Gunnar Stålsett (s. 10. helmikuuta 1935 Nordkapp) on norjalainen luterilainen pappi ja poliitikko, joka toimi Oslon hiippakunnan piispana vuosina 1998–2005. Häntä edelsi Andreas Aarflot ja seurasi Ole Christian Kvarme. Stålsett on myös toiminut Luterilaisen maailmanliiton pääsihteerinä ja Norjan Nobel-komitean jäsenenä. Hän on työskennellyt pappina ja opettanut Oslon yliopistossa.
Stålsett toimi vuosina 1972–1973 valtiosihteerinä kirkko- ja opetusministeriössä. Hän johti maan keskustapuoluetta vuosina 1977–1979.
PR-27-puhelin
PR-27-puhelin on luvasta vapautettu 27 megahertsin lyhytaaltoalueella toimiva radiopuhelin. PR-27-puhelin on LA-radiopuhelimen seuraaja, joka käyttää samoja kanavia, mutta tarjoaa myös 18 lisäkanavaa nostaen kanavamäärän neljäänkymmeneen. LA-puhelimen kanavaa 11A ei ole PR-27-puhelimessa. Toisin kuin LA-puhelimessa, ainoa sallittu lähetelaji on taajuusmodulaatio ja suurin sallittu lähtöteho 4 wattia.
Suomalaisella hyväksymismerkillä varustettua PR-27-puhelinta saa tilapäisesti käyttää ilman lupaa seuraavissa maissa: Alankomaat, Belgia, Espanja, Itävalta, Islanti, Iso-Britannia, Kroatia, Kypros, Liechtenstein, Liettua, Luxemburg, Makedonia, Norja, Puola, Ranska, Ruotsi, Saksa, Slovenia, Sveitsi, Tanska, Tšekki, Turkki, Vatikaani ja Viro.
Hélène Dutrieu
thumb|right|Hélène Dutrieu Hélène Dutrieu (10. heinäkuuta 1877, Tournai, Belgia – 26. kesäkuuta 1961, Pariisi) oli belgialainen ratapyöräilyn maailmanmestari, temppupyöräilijä, moottoripyöräilijä, kilpa-autoilija, lentäjä ja sota-ajan ambulanssikuljettaja. Hän toimi myös sotilassairaalan johtajana.
Dutrieu syntyi 10. heinäkuuta 1877 Tournaissa, Belgiassa. Hänen isänsä oli Belgian armeijan upseeri. Dutrieu lopetti koulun 14-vuotiaana ansaitakseen elantonsa.
Kultalampi
Kultalampi (On Golden Pond) on vuonna 1981 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen draamaelokuva, joka pohjautuu Ernest Thompsonin kirjoittamaan samannimiseen Broadway-näytelmään. Elokuvan on ohjannut Mark Rydell ja käsikirjoittanut oman näytelmänsä pohjalta Ernest Thompson.
Hélène Dutrieu
Ura pyöräilijänä
Dutrieu ryhtyi ammattilaispyöräilijäksi ja kilpaili Simpson Lever Chain-joukkueessa. Vuonna 1895 hän teki naisten tunnin ajon maailmanennätyksen. 1897 ja 1898 hän voitti naisten nopeusajon maailmanennätyksen Ostendissa, Belgiassa ja sai lempinimen "La Fléche Humaine" ("ihmisnuoli"). Elokuussa 1898 hän voitti Grand Prix d'Europe -kilpailun ja marraskuussa Course de 12 Jours -kilpailun Lontoossa. Belgian kuningas Leopold II myönsi Dutrieu'lle Pyhän Andreaksen ristin jalokivin. Myöhemmin hän ryhtyi tekemään erilaisia temppuja pyörällä ja esiintyi muun muassa lontoolaisessa messukeskuksessa Olympiassa.
Kultalampi
Juoni
Kärttyisä professori (Henry Fonda viimeisessä elokuvaroolissaan) saapuu Uuden-Englannin kesämökilleen kuten aina ennenkin vaimonsa (Katharine Hepburn) kanssa, tällä kertaa viettämään 80-vuotissyntymäpäiväänsä. Heitä saapuu tapaamaan tytär (Jane Fonda) mukanaan uusi sulhasensa ja tämän 13-vuotias poika. Tyttären ja isän välit ovat vanhastaan kireät, eikä professori suhtaudu tyttärensä uusperheeseen yhtään ystävällisemmin. Tytär lähtee miesystävänsä kanssa lomamatkalle Eurooppaan ja jättää murrosikäisen pojan vanhusten luo mökille. Alkuhankaluuksien jälkeen vanha mies ja murrosikäinen poika yllättäen ystävystyvät kalastuksen merkeissä, ja se lähentää myös professoria ja tytärtä tämän palatessa Euroopasta mentyään siellä naimisiin pojan isän kanssa.
Hélène Dutrieu
Lentäjänä
Vuonna 1908 Clément Bayardin tehdas pyysi Dutrieu'ta toimimaan ensimmäisen rakentamansa ultrakevyen lentokoneen, Demoisellen koelentäjänä. Kone rikkoutui lähdössä. Dutrieu kuitenkin jatkoi lentämistä. 19. huhtikuuta 1910 hänestä tuli säilyneiden tietojen mukaan ensimmäinen nainen, joka oli lentänyt matkustaja mukanaan. 25. marraskuuta 1910 Dutrieu sai virallisen lentolupakirjan ja hänestä tuli maailman 4. naislentäjä ja ensimmäinen belgialainen nainen. Dutrieu esiintyi ilmailutapahtumissa ja hän sai lempinimekseen "tyttöhaukka". Hänen uraansa lentäjänä liittyy pienehkö skandaali kun Dutrieu paljasti, ettei hän käyttänyt korsettia lentäessään. Syyskuussa 1910 Dutrieu lensi välilaskutta Ostendista Bruggeen. 26. syyskuuta ja 1. lokakuuta välisenä aikana hän kuljetti matkustajia ilmailutapahtumassa Burton upon Trentissä, Englannissa. Dutrieu oli ensimmäinen nainen joka teki yli tunnin kestäneen lennon.
Kultalampi
Palkintoja
Elokuva voitti kolme Oscar-palkintoa. Henry Fonda sai Oscarin parhaasta miespääosasta ja Katharine Hepburn jo neljännen palkintonsa parhaasta naispääosasta. Hepburn voitti myös Baftan parhaasta naispääosasta ja lisäksi elokuva toi kolme Golden Globea.
Oscarit
Ehdokkaana:
Hélène Dutrieu
Lentäjänä
Syyskuussa 1911 Dutrieu matkusti Yhdysvaltoihin, Henri Farmanin suunnittelemalla kaksitasokoneella. Dutrieu kilpaili naisten korkeusennätyksestä ja Rodman-Wanamaker-palkinnosta, jonka Matilde Moisant voitti useasti. 1913 hänet palkittiin ensimmäisenä naislentäjänä Kunnialegioonan arvomerkillä.
Kultalampi
Golden Globet
Ehdokkaana:
Arvioita
Helsingin Sanomien elokuvakriitikko Helena Ylänen luonnehti Kultalampea laskelmoiduksi ja teatterinomaiseksi ”gerovital-viihteeksi”, jonka elokuvallistamisen eteen ei ole tehty paljoa. Hänestä dialogikin on liian teatraalista ja järvenrannan kuvausmiljöö kulissimainen. Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano piti elokuvaa kiinnostavana perhedraamana ja antoi sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
American Film Institute valitsi Kultalammen vuonna 2006 yhdeksi sadasta kaikkien aikojen innostavimmasta yhdysvaltalaiselokuvasta.
8. syyskuuta
8. syyskuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 251:s päivä (252:s päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 114 päivää.
Aiheesta muualla
Katso myös: kalenteri ~ 7. syyskuuta, 9. syyskuuta
Musta (koiraväri)
thumb|upright|Resessiivimusta [[saksanpaimenkoira.]] Musta koiravärinä viittaa kokomustaan koiraan. Väritys voi syntyä geneettisesti kahdella eri tavalla, joiden fenotyypit eivät kuitenkaan eroa toisistaan mitenkään.
Johannes VII
Johannes VII (650–18. lokakuuta 707) oli paavina 1. maaliskuuta 705 – 18. lokakuuta 707. Hän oli syntyperältään kreikkalainen ja kotoisin Calabriasta. Hän oli hyvissä väleissä langobardien kanssa, jotka tuohon aikaan hallitsivat suurta osaa Italiasta.
Musta (koiraväri)
Termiä musta voidaan käyttää myös viittaamaan kuviollisen koiran eumelaniinin sävyyn erotuksena maksanruskeasta, sinisestä ja liilasta: esimerkiksi ”merkkivärinen musta” (black and tan) viittaa merkkiväriseen koiraan, jonka eumelaniini on mustaa.
Väritykseltään mustan koiran karvapeite on sysimusta, kirsu, silmänympärykset ja anturat ovat mustanharmaat. Väritystä voi olla vaikea erottaa erityisen tummasta sinisestä, tällöin väri voidaan määritellä esimerkiksi koiran sukupuun tai jälkeläisten perusteella: kaksi diluuttiväristä (sinistä tai liilaa) voi yhdessä tuottaa vain diluuttivärisiä pentuja.
Geneettisesti musta koira on aina E_ tai Em_ (E-lokus sallii eumelaniinin tuotannon), lisäksi joko aa (resessiivinen musta: A-lokus ei määrää feomelaniinia lainkaan) tai BK_ (dominanttimusta: B-lokus korvaa kaiken A-lokuksen määräämän feomelaniinin eumelaniinilla).
Dominanttimusta
thumb|[[Labradorinnoutajalla esiintyvät kolme hyväksyttyä väriä, musta, maksa ja keltainen, ovat kaikki geneettisesti dominanttimustia.]] Useimmat kokomustat-, -maksanväriset, -siniset ja -liilat koirat ovat genotyypiltään dominanttimustia. Dominanttimustan koiran värityksen tuottaa K-lokuksen dominoivin alleeli B. Dominanttimusta genotyyppi (KB_) on epistaattinen eli peittävä A-lokuksen suhteen.
K-lokuksen B-alleelia esiintyy yli 50 koirarodulla. Joillain roduilla B on K-lokuksen ainoa alleeli, ja väritys on aina musta, elleivät B-, D-, tai E-lokuksien resessiiviset tekijät muunna sitä.
Dominanttimustan luultiin ensin liittyvän A-lokukseen. 2000-luvun alussa tehdyt tutkimukset vahvistivat dominanttimustan olevan epistaattisen A-lokuksen suhteen, ja tekijälle nimettiin oma lokus, K (blacK).
Hiljattain tunnistettu cockerspanielilla esiintyvä E-lokuksen alleeli h tuottaa yhdessä dominanttimustan genotyypin kanssa dominokuviota muistuttavan värityksen. Toistaiseksi kyseessä on ainoa geenitekijä, joka muuttaa geneettisesti dominanttimustan yksilön fenotyyppiä olematta sen suhteen täysin epistaattinen.
Resessiivinen musta
Resessiivinen musta on melko harvinainen väritys koirilla, mutta sitä esiintyy varmuudella ainakin saksanpaimenkoirassa. Resessiivinen musta syntyy, kun koiralla on A-lokuksessa homotsygootti aa-genotyyppi. Mustan värityksen tuottava a-alleeli on lokuksen resessiivisin alleeli, mistä johtuu värityksen nimitys. Lokuksen yleisemmät alleelit tuottavat esimerkiksi soopeli-, riista- ja merkkiväritykset.
Mustapohjaiset väritykset
thumb|upright|Tämän "liuskekivimerlen" (sinipohjainen merle) kirjavan koiran geneettinen pohjaväri on musta, koska sillä ei näy punaisia merkkejä tai brindleraidoitusta. Merlekuvio ei näkyisi feomelaniinialueilla.
Laura Bridgman
thumb|Laura Bridgman Laura Dewey Lynn Bridgman (21. joulukuuta 1829 – 24. toukokuuta 1889) oli ensimmäinen tunnettu kuurosokea lapsi Yhdysvalloissa, joka kyseisestä kaksoisaistivammasta huolimatta sai kunnollisen koulutuksen.
Elämä
Laura oli baptisti ja maanviljelijä Daniel Brigmanin ja tämän vaimon Harmonyn kolmas tytär. Lauran äiti Harmony oli Cushman Downerin tytär ja Joseph Downerin pojantytär.
Lapsuus
Bridgmanin perhe asui New Hampshiren osavaltiossa. Laura sairastui 2-vuotiaana tulirokkoon. Hänen kaksi isosiskoaan menehtyivät sairauteen; Bridgman jäi eloon, mutta menetti kuulonsa ja näkönsä, ja sairaus tuhosi tilapäisesti myös hänen haju- ja makuaistinsa. Lapsena hän oppi kosketuksen avulla ompelemaan ja kutomaan, mutta hän oli vailla kieltä, jolla kommunikoida.
Koulutus
Vuonna 1837 James Barrett Dartmouth Collegesta tapasi Lauran ja kertoi hänestä Dr. Musseylle, joka oli lääketieteellisen osaston johtaja. Hän puolestaan kirjoitti Dr. Samuel Gridley Howelle, joka oli Perkins Institution for the Blind-erityiskoulun rehtori. Hän yritti päättäväisesti saada Lauran kouluun ja yrittää kasvattaa hänet. Vanhemmat suostuivat ja Laura lähetettiin oppilaitokseen jo saman vuoden lokakuussa, jolloin hän oli 7-vuotias (koulu oli sama, jossa myös kuurosokea Helen Keller myöhemmin opiskeli). Charles Dickens vieraili koululla vuonna 1842 ja kirjoitti Bridgmanista matkakirjaansa.
Myöhemmät vaiheet
Opintojensa jälkeen Bridgman toimi opettajana. Laura myös ystävystyi Anne Sullivanin, Helen Kellerin tulevan opettajan kanssa.
Vuonna 1841 Laura alkoi pitää päiväkirjaa, johon hän kokosi päivän työnsä ja ajatuksensa. Hän kirjoitti myös runoja. Tunnetuin niistä on nimeltään "Holy Home" ("Pyhä koti").
Vuonna 1852 hänet kastettiin Baptistiseurakuntaan.
Kuolema
Vuonna 1889 Bridgman sairastui ja kuoli 59-vuotiaana. Hänet haudattiin Dana Cemeteryn hautausmaalle Hanoveriin, New Hampsireen.
Mies joka tiesi liikaa (albumi)
Mies joka tiesi liikaa on suomalaismuusikko Paajasen kolmas studioalbumi. Sillä on mukana myös Pedro Hietanen. Albumi julkaistiin 3. syyskuuta 2008.
Kappaleet
Sävellykset ja sanoitukset: Paajanen. Sovitukset: Paajanen, Pedro Hietanen & Luri Luokkala.
Lecrae
pienoiskuva| Lecrae (vasemmalla) ja Akon (oikealla). [[Billboard Music Awardsissa vuonna 2013.]] Lecrae Moore, tunnettu nimellä Lecrae, on yhdysvaltalainen kristitty hip hop -artisti, tuottaja ja näyttelijä. Hän on johtaja, osaomistaja ja osaperustaja indie-levytuottamo Reach Recordsissa sekä osaperustaja ja johtaja voittoa tavoittelemattomassa ReachLife Ministries -nimisessä organisaatiossa. Tähän mennessä Lecrae on julkaissut seitsemän studioalbumia ja kaksi mixtapea sooloartistina sekä julkaissut kolme studioalbumia, remix-albumin ja yhden EP:n 116 Clique -rap-ryhmän johtajana. Hän tuotti suuren osan aiemmasta tuotannostaan yhdessä Reach Records -julkaisujen kanssa.
Aapo Kohonen
Aabraham (Aapo) Kohonen (19. maaliskuuta 1864 Puumala – 8. marraskuuta 1930) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja päätoimittaja.
Johnny I Hardly Knew Ye
Johnny I Hardly Knew Ye (tunnetaan myös nimillä "Johnny We Hardly Knew Ye" ja "Johnny I Hardly Knew Ya") "Johnny I Hardly Knew Ye" on suosittu irlantilainen kansanlaulu, jossa on sama sävel kuin amerikanirlantilaisen Patrick Gillmoren säveltämässä sotilasmarssissa "When Johnny Comes Marching Home". Se julkaistiin ensi kerran Lontoossa vuonna 1867 ja sen sanat on kirjoittanut englantilainen lauluntekijä Joseph B. Geoghegan. Kappale pysyi suosiossa Britanniassa ja Irlannissa sekä Yhdysvalloissa 1900-luvun alkuun asti. Vuonna 1961 The Clancy Brothers & Tommy Makem levytti kappaleen samannimiselle albumilleen,  mikä johti sen uuteen suosioon.
Alkujaan kappale nähtiin humoristisena, mutta nykyään se nähdään sodanvastaisena kappaleena. Huolimatta kertosäkeestään kappale kertoo irlantilaisnaisesta, joka on Kildaren kreivikunnassa sijaitsevalla Athyn-tiellä kohdannut entisen rakastajansa. Kun nainen oli synnyttänyt suhteesta alkunsa saaneen äpärälapsen, rakastaja pakeni ja ryhtyi sotilaaksi. Palattuaan rakastaja on pahasti ruhjoutunut ja menettänyt jalkansa, kätensä, silmänsä, ja joissain versiossa myös nenänsä, taisteltuaan "Sulloonin" tai Ceylonin saarella ja joutunut sittemmin kerjuulle. Tästä huolimatta nainen ilmaisee olevansa iloinen miehen nähdessään ja lupaa pitää tämän rakastajanaan. Modernit versiot loppuvat yleensä sodanvastaiseen kohtaan.
Sanat
Seuraava versio lienee käytetyin:
Aapo Kohonen
Aapo Kohosen vanhemmat olivat Otto Fredrik Kohonen ja Eevastiina Nurhonen ja puoliso vuodesta 1883 Selma Johanna Wilhelmina Faasch. Jääkäriluutnantti Armas Kohonen oli heidän poikansa. Aapo Kohonen toimi kansankoulunopettajana Helsingissä 1886–1912. Hän oli Kansakoulun Lehden omistaja ja päätoimittaja 1892–1919 ja kirjankustannusyhtiö Otavan apulaisjohtaja 1910–1930. Kohosen ominta alaa oli piirustuksenopetus. Hän teki tunnetuksi piirustuksenopetuksen uusia ajatuksia julkaisemissaan kirjoissa, esimerkiksi Piirustuksen opetus kansakoulussa ja Piirustusvihkonen oppilasten käteen (1897).
Kohonen kuvitti vuodesta 1894 suomenmielistä Matti Meikäläinen -nimistä pilalehteä, jonka kenraalikuvernööri Nikolai Bobrikov lakkautti vuonna 1899. Kohonen osti Matti Meikäläisen vuoden 1894 lopussa. Kohoselle myönnettiin Suomen ensimmäinen kouluneuvoksen arvonimi vuonna 1924.
Lecrae
Lecrae debytoi Real Talk -levyllä vuonna 2004 Reach Recordsin kautta. Hänen kolmas sooloalbuminsa Rebel julkaistiin vuonna 2008, ja siitä tuli ensimmäinen kristillinen hip-hop-levy, joka saavutti ensimmäisen sijan Billboard Gospel Chart -listalla. Rehab seurasi vuonna 2010. Vuonna 2011 Lecrae esiintyi BET Hip Hop Awards -ohjelmassa Statik Selektah kappaleessa "Live and Let Live" levyltä Population Control.
Lecrae sai ehdokkuuksia vuoden artistiksi 43., 44., ja 45. GMA Dove -gaalassa sekä parhaaksi gospel-artistiksi vuoden 2013 BET-gaalassa. Hän on ansainnut kaksi Grammy-ehdokkuutta, joista toisen hän voitti, yhden Billboard-musiikkipalkintoehdokkuuden, 14 Dove-palkintoehdokkuutta, joista neljä hän voitti, neljä Stellar-palkintoehdokkuutta, joista yhden hän voitti, sekä Soul Train -musiikkipalkinnon ja BET Hip Hop Awards -ehdokkuuden.
Lecraen teki uraa myös näyttelijänä, jolloin hän sai roolin televisioelokuvassa A Cross to Bear ja pienen roolin Tohtori Malmquistina komediaelokuvassa Believe Me, joka julkaistiin 26. syyskuuta 2014.
Lecrae esiintyi ensimmäistä kertaa Suomessa 23. toukokuuta 2015 Vappugospel-tapahtumassa Kouvolassa.
Saikkonen
Saikkonen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Särkitunturi
Särkitunturi on Muonion kunnassa sijaitseva 492 metriä korkea tunturi noin 10 kilometriä Olokselta kaakkoon. Sen huipun tuntumasta kulkee hiihtolatu ja moottorikelkkareitti ja lisäksi siellä on taukopaikka. Ylempänä tunturissa havupuusto loppuu ja alkaa tunturikoivikko, joka ulottuu huipulle asti.
Särkitunturi on helposti saavutettava retkipaikka. Kesäreitti tunturiin lähtee Särkijärven näköalapaikkaa vastapäätä Rovaniementien varresta. Tunturin päällä on lampi. Huipulla olleet puuvaja ja wc on purettu. Puolivälissä on polttopuilla varustettu Särkivaaran kota, wc ja lampi. Huom! Google Maps antaa ohjeen tulla Särkitunturiin Nivungintien kautta. Tämä reittiohje on virheellinen, Särkitunturiin lähtevän polun lähtöpiste on Rovaniementie 1513:ssa oleva pysäköintipaikka.
Särkitunturin nimi tulee pohjoissaamen sanasta sarrit, joka tarkoittaa mustikkaa.
Kasuariinat
Kasuariinat (Casuarina) on kasvisuku, joka kuuluu kasuariinakasvien (Casuarinaceae) heimoon. Se on heimon tyyppisuku. Kasuariinoihin kuuluu 14 lajia, joita esiintyy alkuperäisinä Kaakkois-Aasiassa, Australiassa ja Oseaniassa. Lajeihin sisältyy muun muassa leikkokasvina käytetty jouhikasuariina.
Valle Oikarinen
Valle Juhani Oikarinen (8. joulukuuta 1927 Kajaani – 24. marraskuuta 2017 Helsinki ) oli suomalainen hammaslääkäri ja professori. Hän oli Helsingin yliopiston hammas- ja suukirurgian professori 1979 –1993. Sitä ennen hän oli saman oppiaineen dosentti 1970–1979.
Diana Krall
Diana Jean Krall (s. 16. marraskuuta 1964 Nanaimo, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) on Grammy-palkittu kanadalainen jazzpianisti ja laulaja-lauluntekijä. Hänen ensimmäinen albuminsa Stepping Out julkaistiin vuonna 1993. Joulukuussa 2003 Krall meni naimisiin rockmuusikko Elvis Costellon kanssa.
Abstrakti algebra
thumb|Ryhmädiagrammi. Ryhmäteoria on osa abstraktia algebraa. Abstrakti algebra on matematiikan osa-alue, joka tutkii algebrallisia rakenteita, kuten ryhmiä, renkaita ja kuntia.
Historiaa ja esimerkkejä
Historiallisesti algebralliset rakenteet ovat usein esiintyneet ensimmäistä kertaa matematiikassa muualla kuin itse abstraktissa algebrassa. Kun uusi käsite on todettu hyödylliseksi erottaa alkuperäisestä asiayhteydestään, se on voitu aksiomatisoida ja sitä on voitu tutkia abstraktin algebran keinoin. Tämän vuoksi abstraktilla algebralla on monia yhteyksiä muihin matematiikan osa-alueisiin.
Esimerkkejä algebrallisista rakenteista, joissa on annettu yksi laskutoimitus:
Monipuolisempia algebrallisia rakenteita:
Kaikki yllä olevat esimerkit muodostavat yhdessä kunkin algebrallisen rakenteen homomorfismien kanssa kategorian, ja kategoriateoria antaa mahdollisuuden vertailla erilaisia algebrallisia rakenteita.
Suuri Amerikan eläimistövaihto
250px|thumb|oikea|Esimerkkejä elinaluettaan vaihtaneista eläimistä, etelästä pohjoiseen tulleiden eläinten siluetit vihreällä ja pohjoisesta etelään tulleiden sinisellä Suuri Amerikan eläimistövaihto tapahtui noin 3,5–2,5 (ehkä 2,7) miljoonaa vuotta sitten, kun Panamankannas nousi merestä tulivuorenpurkausten takia luoden maayhteyden Pohjois-Amerikan ja Etelä-Amerikan välille, jolloin eläinlajit pääsivät siirtymään mantereelta toiselle. Samanlaisia eläimistönvaihdoksia on tapahtunut muissakin tapauksissa, esimerkiksi Intian mantereen törmättyä Euraasian mantereeseen. Eläimistönvaihdoksen seurauksena noin puolet Etelä-Amerikan eläimistä on pohjoisamerikkalaista alkuperää.
Saarien kautta levinneet lajit
Etelä-Amerikkaan alkoi tulla lajeja jo myöhäisoligoseenilla noin 30 miljoonaa vuotta sitten eoseeni- ja oligoseenikausilla. Leviäminen onnistui saari kerrallaan muun muassa merellä ajelehtineiden ajopuiden mukana. Tällä tavoin siirtyi lähinnä pieniä jyrsijöitä. Nämä jyrsijät korvasivat Etelä-Amerikan aikaisempien pienien pussieläinten ekologisia lokeroita ja alkoivat kehittyä itsenäisesti uusiksi lajeiksi. Tällaisia lajeja ovat muun muassa chinchilla ja vesisika. Hieman myöhemmin eli noin 25 miljoonaa vuotta sitten Etelä-Amerikkaan saapuivat myös kädelliset. Näiden kaikkien lajien uskotaan tulleen Afrikasta. Ensimmäisiä Pohjois-Amerikasta tulleita eläimiä olivat tiettävästi puolikarhut, jotka saapuivat Etelä-Amerikkaan noin 7 miljoonaa vuotta sitten. Etelä-Amerikassa kehittyi itsenäisesti uusia puolikarhuihin kuuluneita lajeja, mutta ne katosivat myöhemmin. Puolikarhujen jälkeen Etelä-Amerikkaan saapuivat muun muassa pekarit ja haisunäädät.
Mannerta pitkin levinneet lajit
Panamankannasta pitkin alkoi levitä lajeja sekä pohjoiseen että etelään sen muodostuttua noin 3 miljoonaa vuotta sitten. Pohjois-Amerikasta tuli kasvinsyöjistä esimerkiksi kameleita, tapiireja, norsuja ja hevosia. Lihansyöjistä Etelä-Amerikkaan levisivät muun muassa sapelihammaskissat, koirat ja karhut. Etelä-Amerikasta pohjoiseen levisivät esimerkiksi maalaiskiaiset, glyptodontit, vyötiäiset ja nyt jo hävinneet notoungulata-lahkon lajeja. Lajienvaihdossa pohjoisesta etelään levittäytyneet lajit osoittautuivat menestyksekkäämiksi kuin etelästä pohjoiseen levittäytyvät. Etelästä pohjoiseen menestyksekkäästi siirtyneet lajit eivät eriytyneet paljoa eteläisistä kantamuodoistaan, kun taas pohjoisesta tulleet eriytyivät tehokkaasti. Monet eteläamerikkalaiset lajit hävisivät kun taas pohjoisamerikkalaisten lajien ei tiedetä hävinneen etelästä saapuneen kilpailun tuloksena. Eteläamerikkalaisten lajien tappio koski paljolti myös paikallisia istukkanisäkkäitä. Parhaiten Etelä-Amerikan lajeista pärjäsivät opossumit, vyötiäiset ja piikkisiat, jotka levisivät suureen osaan Pohjois-Amerikkaa, ja joita tavataan siellä vieläkin. Ainoat suuret etelästä pohjoiseen levinneet petoeläimet olivat hirmulinnut, muut Etelä-Amerikan suuret petoeläimet kuten Borhyaena ja Thylacosmilus hävisivät kilpailussa pohjoisesta tulleille pedoille.
Erityistilintarkastus
Erityistilintarkastus on epätavallinen toimenpide, joka voidaan määrätä suoritettavaksi julkisyhteisössä, yhtiössä tai yhdistyksessä. Sen edellytyksenä on perusteltu epäily siitä, että yhteisön taloutta ei ole hoidettu lakien tai asetusten mukaisesti. Joissakin tapauksissa erityistilintarkastuksia on määrätty pistokokeen omaisesti suoritettavaksi järjestössä, joka saa julkisyhteisöltä avustusta. Tarkastustoimenpide liittyy usein yhteisön konkurssiin tai yrityssaneeraukseen.
Leila Polák
Leila Polák (s. 6. heinäkuuta 1998) on unkarilainen karateka. Hän on moninkertainen EM-mitalisti katassa ja kumitessa. Polak on voittanut myös nuorten Euroopan mestaruuden kumitessa.
Kilpaura
Marraskuussa 2014 Polák saavutti nuorten Euroopan mestaruuden kevytsarjassa voitettuaan loppuottelussa Mery Magazzun. Hän saavutti samoissa kilpailuissa aikuisten tasolla EM-pronssia joukkuekatassa yhdessä ldiko Koszon, Balasz Ordogin ja Laszlo Krajcsovicsin kanssa.
Toukokuussa 2016 Polák saavutti yhdessä Ildiko Koszon ja Martin Kocson kanssa hopeaa joukkuekatassa.
Maaliskuussa 2018 Polák saavutti Espanjan Openissa hopeaa naisten kevytsarjassa hävittyään loppuottelussa Ludivine Vedapodagomille. Yksilökatassa hän voitti pronssia. Toukokuussa Polák saavutti EM-hopeaa kevytsarjassa hävittyään loppuottelussa Ludivine Vedapodagomille. Kesäkuussa Polák saavutti All American Openissa hopeaa katassa hävittyään turnauksen voittajalle Eva Martinezille. Marraskuussa Polák otteli naisten EM-kisojen avoimessasarjassa, jossa hänen tie päättyi välieriin hävittyään Ksenija Zasorinalle. Polák sijoittui turnauksessa viidenneksi.