cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Australian kansallisgalleria
Kansallisgalleria perustettiin Australian kansallisen taidekokoelman säilytämiseksi, kartuttamiseksi ja esittelemiseksi. Taidemuseon pysyvä kokoelma voidaan jakaa viiteen eri pääteema-alueeseen: Australian taide, aboriginaalien ja Torresinsalmen asukkaiden taide, eurooppalainen ja amerikkalainen taide, aasialainen taide ja Tyynenmeren seudun taide.
Johann Martin Schleyer
thumb|Johann Martin Schleyer thumb|Litzelstettenin pappilassa oleva Schleyerin muistolaatta saksaksi ja volapükiksi. Johann Martin Schleyer (18. heinäkuuta 1831 – 16. elokuuta 1912) oli saksalainen katolinen pappi, joka kehitti volapükin kielen. Hän syntyi Oberlaudassa Badenissa. Hanns Martin Schleyer oli Johann Martin Schleyerin veljen pojanpojan pojanpoika.
Schleyerin kertoman mukaan hän kehitti kielen tavattuaan saksalaisia talonpoikia, ja Jumala käski häntä unessa luomaan sen. Talonpojat kertoivat heidän Amerikkaan muuttaneen maamiehensä kohtaamista kielivaikeuksista ja siitä aiheutuneista ongelmista.
Elämä
Schleyer toimi vuosina 1867–1875 Krumbachnin pastorina. Hän oli neljä kuukautta vankilassa, koska hän oli tukenut sosialismia Kulturkampfin aikana. Vuosina 1875–1885 oli Litzelstettenin kirkkoherra. Hän toimi katolilaisia runoutta julkaisevan Sionsharfe -lehden toimittajana. Toukokuussa 1879 hän julkaisi artikkelin volapükiksi Sionsharfessa.
Vuonna 1880 hän julkaisi ensimmäisen kirjan volapükiksi. Kieli levisi ympäri Eurooppaa. Vuonna 1885 Schleyer jäi eläkkeelle papin ammatista, mutta jatkoi töitä volapükin kanssa. Vuonna 1894 Leo XIII antoi hänelle Vatikaanin siunauksen.
Christian Planer
Christian Planer (s. 15. toukokuuta 1975 Kufstein) on itävaltalainen kivääriampuja ja olympiamitalisti.
Christian Planer on saavuttanut olympialaisissa Ateenassa 2004 50 m pienoiskiväärin asentokilpailusta pronssia tuloksella 1262,8 (1167+95,8) ja hän oli 10 m ilmakiväärissä 12. tuloksella 593.
Jani Mattila
Jani Juhani Mattila (s. 17. syyskuuta 1976 Nokia, Suomi) on suomalainen mäkihyppääjä.
Mattilalla on hallussaan Hämeenlinnan Ahveniston hyppyrimäen mäkiennätys, joka on jaettu Matti Nykäsen ja Vesa Hakalan kanssa. Kukin on hypännyt mäestä 82 metriä.
Jani on naimisissa Petra Mattilan kanssa ja heillä on yksi lapsi.
Mattila lopetti aktiivisen urheilu-uransa vuonna 2001. Hän harrastaa nykyisin autohifiä ja kilpailee sekä tuomaroi EMMA Finlandissa.
Saavutukset autohifissä
200px|thumb|Autohifiä
Elokuvavuosi 1967
Tässä artikkelissa käsitellään vuoden 1967 aikana julkaistuja elokuvia ja elokuvamaailman merkittäviä tapahtumia.
Florent Couao-Zotti
pienoiskuva| Florent Couao-Zotti (2011). Florent Couao-Zotti (s. 1964 Pobé, Dahomeyn tasavalta) on beniniläinen kirjailija. Hän kirjoittaa sarjakuvia, näytelmiä ja novelleja. Hän asuu Cotonoussa, jossa hän opettaa kirjallisuutta oppikouluissa.
Couao-Zotti on opiskellut kirjallisuutta Beninin kansallisessa yliopistossa ja toiminut kouluttajana ja kulttuurialan yrittäjänä Kinshasassa ja Angoulêmessa. Sen jälkeen hän on harjoittanut journalismia toimimalla kulttuurikolumnistina ja satiiristen lehtien toimittajana.
Beninin ministerineuvosto nimesi Florent Couao-Zottin matkailu-, kulttuuri- ja taideministeriön tekniseksi neuvonantajaksi joulukuussa 2019.
Tuotannosta
Couao-Zottin mielestä novelli on kaikkein sopivin Afrikan mantereelle, jossa kirjoittaminen ei ole tärkeä osa kulttuuria. Hänen kirjoitustensa tarkoitus on myös tuhota sinnikkäästi eläneitä latteuksia, joita on haluttu yhdistää Afrikkaan ja joita kirjallisuus usein vaalii.
Novellikokoelmassaan L'homme dit fou et la mauvaise foi des hommes Florent vie lukijan kauas yleisistä Afrikkaa koskevista kliseistä länsiafrikkalaisen kaupungin rähjäisille alueille, joissa on epäilyttäviä henkilöitä, jotka pyrkiessään mahdottomaan lunastukseen rakkauden kautta takertuvat materialismiin ja köyhyyteen.
Abdourahman A. Waberi kirjoittaa: ”Jos pitäisi löytää yksi yhteinen teema hänen novellikokoelmansa kymmenelle tarinalle, se olisi katu, sen rappeutuneisuus ja vaarat, sen epätoivo ja rumuus.” Tällainen sosiaalinen juurtuneisuus kiihottaa Couao-Zotin mielikuvitusta, joka paljastaa ihmisyyden alapuolella elävän väestön sisäisen maailman, ihmiset jotka asuvat alueilla, joita ei voi suositella matkailijoille. Joidenkin mukaan hän rypee kurjuudessa ja saa tyydytystä kuvatessaan "likaisia seksiansoja" ja "ghetton lurjuksia". Couao-Zotti pistää kynällään paikkaan, jossa se koskee eniten. Hän kutsuu meidät epämiellyttävälle kirjalliselle retkelle afrikkalaisen yön päätekohtaan, joka on kaukana tavallisista stereotypioista, ja tarttuu yhteiskuntaan, jonka toimimattomuus tarjoaa hänelle loputtoman aineiston kirjoittamiseen. Siinä mielessä Couao-Zotti uudistaa kirjailijan perinteisen etuoikeuden, joka on todistaminen.
Florent Couao-Zottin teoksia on käännetty viidelle kielelle, japaniksi, italiaksi, katalaaniksi, saksaksi, englanniksi.
Mietelmiä
"Perimme ranskan kielen. Iloni on muotoilla sitä, kunnes se huutaa kaiken ulos minusta. Tämä cocktail-kieli on velvollisuus ja myös valtava haaste.
"Lapsuuden kuningaskunta Afrikka, kuten Senghorilla oli tapana sanoa, jossa kaikki on hiljaista, missä et koskaan voi palata juurillesi. Se on sitä, mitä näet huonoissa elokuvissa - me kutsumme kotona niitä kalebassi-elokuviksi - täynnä auringonlaskuja, lampaita ja mökkejä. Tumeltumaton maa, esihistorian ajoista asti, paratiisi."
"Otan peilini ja tarkastelen ympäriinsä tätä miesten, naisten ja lasten moninaisuutta, katson kun he elävät, taistelevat, rakastavat ja kuolevat, kirjoitan heidän harhailustaan.
Tunnustukset
Florent Couao-Zottin teokset ovat saaneet useita palkintoja, kuten Tchicaya U Tams'i -palkinto (1996), Frankofonia-kirjallisuuden palkinto lapsuudesta (1996) Ahmadou-Kourouma-palkinto (2010), Abbevillen kirjamessujen palkinto (2016) ja Ranskan akatemian Roland-de-Jouvenel-palkinto (2019). Couao-Zottille on myönnetty Beaumarchais-apuraha vuonna 2001 ja residenssi kirjoittamiseen Limogesissa elo-syyskuussa 2001.
Peugeot 4007
Peugeot 4007 on Peugeot’n vuosina 2007–2012 valmistama crossover-tyyppinen automalli. Autoa valmistettiin Mitsubishin tehtaalla Japanissa, ja sen sisarmallit olivat Mitsubishi Outlander ja Citroën C-Crosser. Samalle pohjalevylle perustuvat myös Mitsubishi Lancer, Dodge Caliber ja Jeep Compass sekä Patriot. Peugeot 4007:n korvasi pienempi 4008, joka sekin on kehitetty yhteistyössä Mitsubishin kanssa.
4007:ssä käytetään uusinta dieseltekniikkaa, joka mahdollistaa myös osittaisen biodieselin käytön. Moottorivalikoissa on aluksi PSA-konsernin oma 2,2-litrainen HDi-moottori, jonka suoritusarvot ovat alustavien tietojen mukaan 115 kilowattia (156 hv) 380 newtonmetrin vääntömomentilla.
Efraín Ríos Montt
José Efraín Ríos Montt (16. kesäkuuta 1926 Huehuetenango, Guatemala – 1. huhtikuuta 2018 Guatemala, Guatemala) oli guatemalalainen kenraali. Hän oli Guatemalan diktaattori vuodesta 1982, jolloin hän nousi valtaan vallankaappauksessa. Puolentoista vuoden kuluttua hänet syrjäytettiin. Myöhemmin hän pyrki valtaan demokraattisin keinoin. Hän kohosi tammikuussa 2001 kongressin puhemieheksi ja oli perustamansa hallitsevan Frente Republicano Guatemaltecon presidenttiehdokas 2003.
Uran alku
Ríos Montt opiskeli 1950 kadettina Yhdysvaltain School of the Americasissa Panaman kanavavyöhykkeellä. Vuonna 1954 hänellä oli pieni rooli CIA:n järjestämässä vallankaappauksessa vasemmistolaista Jacobo Arbenz Guzmánia vastaan. Presidentti, kenraali Carlos Manuel Arana Osorion aikana hänestä tuli kenraali ja pääesikuntapäällikkö.
Vuonna 1973 hän erosi tehtävästään Guatemalan Washingtonin-suurlähetystössä pyrkiessään ehdokkaaksi maaliskuun 1974 presidentinvaaliin, jonka hävisi kenraali Kjell Eugenio Laugerud Garcíalle 70 000 äänellä. Ríos Montt sai viran sotilasattašeana Madridista, jossa hän oli vuoteen 1977.
Ríos Montt syytti vaalitappiostaan katolista papistoa, joka arvosteli häntä katolisten mayojen huonosta kohtelusta, ja syytti pappeja vasemmistolaisten agenteiksi. Hän erosi katolisesta kirkosta 1978 ja liittyi kalifornialaiseen helluntailaiseen Church of the Wordiin.
Valtakausi
Kenraali Ángel Aníbal Guevara voitti 7. maaliskuuta 1982 presidentinvaalit. Hänen oli tarkoitus astua virkaan 1. heinäkuuta, mutta 23. maaliskuuta hän kaappasi vallan tukijoidensa kenraali Horacio Egberto Maldonado Schaadin ja eversti Francisco Luis Gordillo Martínezin tuella ja syrjäytti tuolloin presidenttinä olleen kenraali Fernando Romeo Lucas Garcían. Juntta hajotti kongressin ja kumosi perustuslain. 9. kesäkuuta juntan toiset kaksi jäsentä pakotettiin eroamaan, ja Ríos Montt jäi yksin asevoimien ylipäälliköksi ja puolustusministeriksi.
Ríos Montt kehitti kansallisen kasvun ja turvallisuuden suunnitelman tavoitteena opettaa kansalle kansallisuustunnetta ja kytkeä köyhät maanviljelijät ja alkuperäisväestö kansaan sillä perusteella, että lukutaidottomuus ja sivistymättömyys altisti heidät kansainväliselle kommunismille.
Väkivalta laajeni myöhemmin Ríos Monttin aloitettua verisen kampanjan vasemmistosissejä ja heidän tukijoitaan vastaan. Erityisesti mayaintiaaneja tapettiin tuhansittain poltetun maan taktiikkaa soveltaen. Yli 600 kylää tuhottiin, ja muun muassa Plan de Sánchezin kylässä surmattiin 250 c18. heinäkuuta 1982. Alkuperäisväestöä surmattiin yli 10 000 surmattiin maalis–heinäkuussa 1982, ja tuhannet pakenivat rajan yli Etelä-Meksikoon.
Yhdysvaltain presidentti Ronald Reagan vieraili maassa joulukuussa 1982 ja kutsui Ríos Monttia ”hienoksi ja tinkimättömäksi mieheksi”. Tammikuussa 1983 Reagan myi Guatemalle helikopterien varaosia vakuutettuaan kongressille, että maan ihmisoikeustilanne oli parantunut. Vastineeksi Ríos Montt oli valmis herättämään uudelleen henkiin Keski-Amerikan puolustusneuvoston (Condeca) yhdistääkseen voimat El Salvadorin ja Hondurasin kanssa Nicaraguan vasemmistolaista sandinistahallitusta vastaan.
Vuoden 1982 lopulla Ríos Montt julisti sodan voitetuksi ja lupasi "katon pään päälle, työtä ja tortillaa" (techo, trabajo, y tortillas).
Ríos Monttia vastaan tehtiin hänen vallassaoloaikanaan kolme vallankaappausyritystä. 29. kesäkuuta 1983 hän julisti hätätilan ja ilmoitti heinäkuussa 1984 järjestettävistä vaaleista. 8. elokuuta 1983 kenraali Óscar Humberto Mejía Victores kuitenkin syrjäytti hänet verettömässä vallankaappauksessa.
Paluu politiikkaan
Ríos Montt perusti 1989 Frente Republicano Guatemaltecon (FRG). Hän yritti asettua presidenttiehdokkaaksi 1990, mutta perustuslakituomioistuin esti sen. Hän oli kuitenkin FRG:n edustajana kongressissa 1990–2004. Hänet valittiin 1994 yksikamarisen parlamentin puhemieheksi. Koska hän ei itse päässyt presidentiksi, hän tuki Alfonso Portilloa, joka hävisi niukasti 1995 ja voitti 1999.
Guatemalan perustuslaki kieltää entisiä vallankaappaajia nousemasta uudelleen valtaan vaaleissa, mutta lisäys hyväksyttiin 1986 ja Ríos Monttin kannattajien mukaan sitä ei voi soveltaa taannehtivasti. Hän julkisti ehdokkuutensa 24. heinäkuuta, mikä sai nimen Jueves Negro. Myöhemmin korkein oikeus hyväksyi hänet ehdokkaaksi, vaikka perustuslakituomioistuin oli estänyt hänen ehdokkuutensa 1990 ja 1995. Kampanjastaan huolimatta Ríos Montt jäi kolmanneksi saatuaan 19,3 prosenttia äänistä.
Espanja on vaatinut hänen luovuttamistaan tuomittavaksi kansanmurhasta syytettynä.
Toukokuussa 2013 Ríos Montt tuomittiin 80 vuodeksi vankeuteen kansanmurhasta ja sotarikoksista, mutta tuomio kumottiin kaksi viikkoa myöhemmin perustuslakituomioistuimessa menettelytapavirheen vuoksi.
Kuolema
Ríos Montt kuoli sydänkohtaukseen 91-vuotiaana 1. huhtikuuta 2018.
Tapiolan metroasema
Tapiolan metroasema on vuonna 2017 valmistuneen Länsimetron asema Tapiolan keskustassa Espoossa. Se on linjan M2 läntinen pääteasema.
Tapiolan metroasema sijoittuu Merituulentien pohjoisreunalle siten, että sisäänkäynnit ovat tien molemmin puolin. Asema on kauppakeskus Ainoan alapuolella. Aseman eteläinen sisäänkäynti otettiin käyttöön uuden bussiterminaalin valmistuessa 4. maaliskuuta 2019.
Tapiolan metroaseman suunnittelusta vastaa APRT Arkkitehtityöhuone Artto Palo Rossi Tikka Oy. Muista Helsingin metron tunneliasemista poiketen Tapiolan metroaseman lippuhalli sijaitsee paljon lähempänä laituritasoa kuin katutasoa. Lippuhallitasolla laituritilaa kiertää tasanne, joka tulee palvelemaan Tapiola Parkin ja Merituulentien eteläpuolen välistä jalankulkuyhteyttä. Laiturialueen katossa on 108 valaisinkupua, joissa on led-valaisinnauha, akustinen vaimennin, sprinklerisuutin ja osassa myös kaiutin. Laiturilla on Kim Simonssonin veistos Emma jättää jäljen.
Asema sijoittui Helsingin seudun liikenteen vuoden 2019 maksuvyöhykeuudistuksessa Etelä-Espoon itäosat kattavalle B-maksuvyöhykkeelle.
Simulaatiopeli
Simulaatiopeli on viihdekäyttöön tarkoitettu simulaatio tietokonesimulaation keinoilla. pienoiskuva|Avaruussukkulan laukaisu. Simulaatiopeleissä pyritään yleensä mallintamaan mahdollisimman tarkasti jonkin tietyn kulkuvälineen, kuten lentokoneen, laivan, sukellusveneen, junan, avaruusaluksen tai auton käyttäytymistä. Simulaattoripelien esimuotona voidaan pitää lentäjien koulutukseen jo vuosikymmenten ajan käytettyjä lentosimulaattoreita.
Microsoftin Flight Simulator oli 1980-luvulla pitkään maailman myydyin tietokonepeli, vaikka se käsitteli vain siviili-ilmailua. Vakavasti otettavien simulaattorien lisäksi on kevyempiä ja viihteellisempiä simulaattorinomaisia pelejä. Joissakin pelaaja saa säädellä realismin tasoa itse.
Tyypillistä simulaatiopeleille on että ne ovat ns. "man-in-the-loop" eli ihmisen ohjastamia toisinkuin puhtaasti tietokonelasketut mallinnukset.
Töysä
pienoiskuva|Töysän entinen kunnantalo pienoiskuva|Töysän yläaste Töysä on Etelä-Pohjanmaan maakunnassa sijaitseva entinen Suomen kunta. Vuoden 2012 lopussa kunnassa asui 0 ihmistä, ja sen pinta-ala oli 0 km2, josta 0 km2 vesistöjä. Väestötiheys oli 0 asukasta/km2. Töysä liittyi Alavuteen vuoden 2013 alussa. Sen naapurikunnat ennen kuntaliitosta olivat Alajärvi, Alavus, Kuortane, Virrat ja Ähtäri. Alajärvestä tuli Töysän naapurikunta vuonna 2009 kun Lehtimäki liitettiin Alajärven kaupunkiin.
Simulaatiopeli
Simulaatiopelit ovat yleensä viihdekäyttöön suunnattuja eikä niitä saa käyttää esimerkiksi lentäjien sertifiointiin lentolupakirjan saamiseksi. Koulutuskäyttöön vaaditaan esimerkiksi FAA:n hyväksyntä, joka annetaan vain kokonaiselle järjestelmälle joka sisältää sekä ohjelmiston että laitteiston jota simulaatiossa käytetään. X-Planesta on saatavilla myös ilmailuviranomaisten hyväksymä versio.
Töysä
Historia
Töysän varhaisimmasta asutuksesta kertovat muutamat kivikautiset löydöt. Esihistoriallisista löydöistä on kuitenkin huomattavin Pennalankosken varrelta tavattu rautakautinen miehen ja naisen ruumishauta, jonka esineistö oli runsas. Keskiajalla seudulle saapui eränkävijöitä Sastamalasta, Pirkkalasta ja Kyröstä. Vakinaisesti seutu asutettiin vasta 1560-luvulla, jolloin uudisasukkaita tuli sekä lännestä että idästä Savosta. Tarinan mukaan Töysän ensimmäinen oli Tohni, jättiläisvoimistaan tunnettu mies, joka asettui asumaan hänen mukaansa nimetylle Tohninmäelle. Samalta mäeltä on löydetty raunio, joka on ollut ns. Tohnin epäjumalan kuvan tai katolisen ristin jalustana. Tämä aihe on otettu myös Töysän vaakunaan.
Simulaatiopeli
Avaruussimulaatiopelit tai avaruuslentosimulaattorit ovat usein futuristisia science fiction -tyyppisiä simulaatiopelejä, joissa pelaaminen koostuu avaruustaisteluista sekä vaihtelevasti muusta sisällöstä kuten kaupankäynnistä ja universumin tutkimisesta. Yleinen esimerkki keksitystä teknologiasta on valoa nopeampi lentäminen. Tunnettuja lajityypin pelejä ovat esimerkiksi Elite, joka yhdisti kaupankäyntiä avaruuteen sijoittuvaan lentosimulaatiopeliin.
Suunnittelukonsepteja
Simulaatiopeleissä tärkeää on antaa selkää informaatiota pelaajalle, jotta tämä voi tehdä tarkoituksenmukaisia päätöksiä. Pelaajalle on jätettävä tilaa kokeilulle ja yrityksille ja erehdyksille.
Töysä
Historia
Töysän seutu kuului aluksi Isonkyrön kappeliseurakuntaan, joka itsenäistyi 1581. Vuonna 1645 seutu liitettiin Kuortaneen kappeliseurakuntaan. Vuonna 1789 Perä- ja Ylä-Töysä muodostivat Alavuteen kuuluvan Töysän saarnahuonekunnan. Seurakunnalle valmistui 1799–1800 puukirkko. Töysän saarnahuonekunta määrättiin itsenäiseksi seurakunnaksi 1896, mutta käytännössä ero toteutui vasta 1926 Töysän saadessa vakinaisen kirkkoherran. Töysä oli viimeinen itsenäistynyt seurakunta Etelä-Pohjanmaalla. Töysän kunta perustettiin kuitenkin jo ensimmäisenä mahdollisena vuonna 1865.
Koska seudun pellot olivat pieniä ja heikkotuottoisia, tervanpoltto kohosi 1700-luvulla tärkeimmäksi elinkeinoksi. Tervanpolttoa jatkettiin 1900-luvun alkuun, jolloin maa- ja metsätalouden ohella ryhdyttiin harjoittamaan muun muassa kaupankäyntiä ja lapikkaiden valmistusta. Töysän asukasluku pysytteli pitkään alhaisena ja oli vielä 1800-luvun puolivälissä alle 2 000. 1800-luvun lopulla asukasluku alkoi kasvaa nopeasti ja 1900 asukkaita oli 3 355. 1930-luvun puolivälissä töysäläisiä oli lähes 4 000. Toisen maailmansodan jälkeen väkiluku kääntyi kuitenkin laskuun, mikä alkoi pysähtyä vasta 1970-luvun jälkipuoliskolla. Kunnan väkiluku vakiintui noin 3 100 asukkaaseen.
Vuoden 2013 alussa Töysän kunta yhdistyi Alavuden kaupunkiin.
Luonto
Töysän luonnonmaisemat ovat vaihtelevat. Kunnan alueella Pohjanmaan lakeus muuttuu vähitellen Suomenselän vedenjakajan kumpare ja järvimaastoksi. Vedenjakaja kulkee etelä-pohjoissuuntaisesti pitkin kunnan itärajaa.
Kallioperä on graniittia, joka näyttäytyy varsin laajalti kunnan itäosissa. Yleisin maalaji on moreeni, mutta myös soraa on paljon. Töysää halkoo etelästä pohjoiseen Lehtimäen harju. Moreeni- ja harjukumpareiden välisiin notkelmiin on kerrostunut turvetta, savea on sen sijaan vähän. Suuria yhtenäisiä viljelysaukeita on vain Ponnenjärven ja Töysänjoen savipitoisilla rantamailla.
Kunnan pinnanmuodot ovat vaihtelevat. Maasto on ylävintä Suomenselän vedenjakajalla, missä useat kohoumat yltävät 170–180 metriin. Korkein kohouma on Tohninmäki. Kunnan lounais- ja länsiosissa maasto muuttuu loivapiirteiseksi.
Töysän alueen vedet virtaavat Alavuden puolelle Lapuanjokeen. Lapuanjoen huomattavin sivujoki kunnan alueella on Töysänjoki, joka saa alkunsa luonnonkauniilta Mutkan järviseudulta ja virtaa muun muassa Ponnenjärven kautta. Töysänjoen sivuhaara Hakojoki puolestaan tuo vedet kunnan eteläosista muun muassa Lies-, Vuori- ja Hakojärvestä.
Sijainti
Töysän kunta sijaitsee valtatie 18:n varrella Etelä-Pohjanmaalla. Sen lähikaupunkeja ovat Alavus ja Ähtäri. Lähin suurempi kaupunki on Seinäjoki. Matkustus Töysään julkisia kulkuvälineitä käyttäen onnistuu bussilla, jonka pääteasema on kuntakeskus Kirkonkylässä ja Tuurissa Veljekset Keskinen Oy:n edessä. Junalla pääsee Tuuriin, josta on viiden kilometrin matka Töysän kirkonkylään.
Talouselämä
Töysän kunta oli pitkään tunnettu parhaiten Tuurin kylässä sijaitsevasta Keskisen kyläkaupasta. Kunnassa on käytetty hyväksi Tuurin kauppakylän mainetta ja otettu kunnan markkinoinnissa käyttöön lause "Töysä – Hyvän Tuurin kunta". Töysän työpaikkaomavaraisuus 127,9 prosenttia (2008) on Suomen suurimpien joukossa.
Töysän keskustan päätie on nimeltään Keskustie, ja sen varrella sijaitsevat muun muassa yläaste, Järviseudun ammatti-instituutin Töysän toimipiste, kauppa, kukkakauppa, apteekki ja kunnantalo. Kylätie saattaakin vaikuttaa hiljaiselta, mutta suurin osa kaupallisista palveluista on jo siirtynyt Tuurin kylään. Sen sijaan julkiset palvelut toimivat edelleen pääosin kirkonkylässä.
Töysä on huomattava ostosmatkailukohde Tuurin kylässä sijaitsevan ”Suomen suurimman kyläkaupan” Veljekset Keskinen Oy:n ansiosta. Kyseinen yritys on Stockmannin Helsingin myymälän jälkeen myynniltään Suomen toiseksi suurin tavaratalo ja Matkailun edistämiskeskuksen (MEK) tilastoissa Suomen suosituin matkailukohde (vuonna 2006 yli kuusi miljoonaa kävijää).
Töysä oli vuonna 2006 pidetyssä Suomen Yrittäjien tutkimuksessa rankattu Suomen yritysmyönteisimmäksi kunnaksi.
Töysän kunta järjesti 7.7.–6.8.2006 Suomen ensimmäisen omakotimessutapahtuman Koti Sinulle -pientalonäyttelyn, jossa esiteltiin tavallisia asuntoja tavallisille ihmisille. Tähän vaihtoehtomessutapahtumaan osallistui yli 30 000 kävijää, jotka olivat enimmäkseen oman kodin rakentamista suunnittelevia tavallisia perheitä. Etenkin talotehtaiden toivomuksesta uusi näyttely pidettiin viereisellä uudella asuntoalueella jo vuonna 2008.
Ruokakulttuuri
Töysän nimi on tunnettu myös ympäri Suomen myytävistä Malviala Groupin Töysäläinen-piparkakuista, -vohveleista ja -korpuista. Malvialalla on Töysän lisäksi tuotantoa myös Kuopiossa ja Seinäjoella.
1,2,4-triklooribentseeni
1,2,4-triklooribentseeni on orgaaninen yhdiste, joka on normaaliolosuhteissa 0 °C olomuodoltaan kiinteää, valkoisia kiteitä ja huoneenlämmössä 20 °C väritöntä nestettä, joilla on tunnusomainen haju. Sen kemiallinen kaava on C6H3Cl3. 1,2,4-triklooribentseenista käytetään myös nimitystä 1,2,4-triklooribentsoli ja triklooribentseeni (epäsymmetrinen). Ainetta käytetään liuottimena ja se liuottaa muun muassa fulleriiniä.
1,2,4-triklooribentseenin moolimassa on 181,5 g/mol, sulamispiste 17 °C, kiehumispiste 213 °C, suhteellinen tiheys 1,5 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), leimahduspiste 105 °C c.c., itsesyttymislämpötila 571 °C ja CAS-numero 120-82-1. Aineen liukoisuus veteen on 34,6 mg/l.
Jón Páll Sigmarsson
Hän kävi Suomessa monesti; hänet mm. nähtiin kutsuvieraana Gladiaattorit-kisoissa Planet Fun Fun -huvipuistossa Keravalla.
Jón Páll Sigmarsson kuoli 32-vuotiaana äkillisesti sydänkohtaukseen ollessaan punttisalilla tekemässä maastavetoa. Hänen parhaat salinostonsa olivat 390 kg kyykky (raw), 427,5 kg maastaveto (nosto remmeillä) ja 255 kg penkkipunnerrus (raw). Hän on yksi harvoista voimamiehistä, joka on pitänyt hallussaan voimamieskisojen maastavedon ja tukkipunnerruksen maailmanennätystä samaan aikaan: 523 kg veto polvista ja 165 kg tukkipunnerrus.
1,2,4-triklooribentseeni
Ympäristö- ja terveysvaikutukset
1,2,4-triklooribentseeni ärsyttää silmiä, ihoa ja hengitysteitä. Pitkäaikaisessa ja toistuvassa altistumisessa neste kuivattaa ihoa. Aineelle altistumisesta voi seurata vaikutuksia maksassa. Aine hajoaa palaessaan, jolloin muodostuu myrkyllisiä ja syövyttäviä huuruja sisältäen esimerkiksi kloorivetyä. Aine reagoi kiivaasti hapettimien kanssa. 1,2,4-triklooribentseeni on myrkyllistä vesieliöille ja se kertyy ihmisen ravintoketjussa erityisesti kaloihin.
Pitkäjärvi (Mikkeli)
Pitkäjärvi on vähähumuksinen järvi Mikkelin keskustan eteläpuolella Etelä-Savossa. Sen pinta-ala on 1,5 neliökilometriä ja vesitilavuus 10,4 kuutiohehtometriä.
Maantiede
Pitkäjärvi on lounais–koillissuuntainen. Etäisyys järven eteläisimmästä osasta pohjoisimpaan osaan on 4,9 kilometriä. Järven pohjoisosaa reunustaa Pitkäjärven kaupunginosa, asutus harvenee lounaaseen kuljettaessa. Pitkäjärven leveys vaihtelee muutamasta sadasta metristä alle sataan metriin. Kapein kohta on eteläosan Uittamonsalmi, jonka eteläpuolella järvi haarautuu kolmeen lahteen, joita erottavat etelärannan Pitkäniemi ja Saviniemi. Järven keskiosasta työntyy luoteeseen Ketunlahti.
Noin kolmannes Pitkäjärvestä on vähintään 10 metriä syvä ja seitsemäsosa vähintään 15 metriä syvä. Järvessä on useita noin 20 metrin syvänteitä. Uittamonsalmen eteläpuolinen alue ja Ketunlahti ovat varsin matalia. Pitkäjärven keskivaiheilla sijaitsee kaksi saarta: Isosaari ja Pienisaari.
Pitkäjärveen virtaa laskuojia muun muassa Nielus-järvestä (92,0 metriä mpy), Syysjärvestä (90,7 metriä mpy), Linnajärvestä (93,0 metriä mpy) ja Orijärvestä (89,7 metriä mpy). Pitkäjärven koilliskolkasta lähtee laskuoja itään. Laskuojan rannat ovat luonnonsuojelualuetta.
Pitkäjärven tila on arvioitu hyväksi. Vesitilavuus on 10 364 000 kuutiometriä.
Pitkäjärvi (04.152.1.002) kuuluu Urpolanjoen valuma-alueeseen (04.152), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen päävesistössä (04). Toinen jakovaihe on Ukonveden valuma-alue (04.15) ja ensimmäinen Suur-Saimaan alue (04.1). Pitkäjärvi on kolmanneksi laajin Urpolanjoen valuma-alueen 18:sta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Sitä edeltää Syysjärvi ja Kallajärvi. Neljäntenä on Linnajärvi.
Mikkelin Pitkäjärvi on seitsemänneksi laajin Suomen 171:stä saman nimisestä vakavedestä. Laajin on Reisjärven Pitkäjärvi.
Lihaseväiset
Lihaseväiset (Sarcopterygii), aikaisemmin varsieväiset, on toinen luukalojen alaluokista viuhkaeväisten (Actinopterygii) rinnalla. Siihen luetaan kuuluviksi varsieväkalat ja keuhkokalat. Lihaseväiset kykenevät liikuttamaan rintaeviään ja vastaeviään edestakaisin, ja kääntämään niitä, mihin muut kalat eivät kykene. Vain hyvin pieni osa nykyisistä kalalajeista kuuluu lihaseväisiin. Suurin osa on viuhkaeväisiä.
Polveutumishistorian kannalta nelijalkaiset maaselkärankaiset (tetrapodit - Tetrapoda) kuuluisivat myös lihaseväisiin, ne muodostavat keuhkokalojen sisarryhmän. Muodollisessa luokituksessa ne kuitenkin sijoitetaan erilleen luukalojen ulkopuolelle.
Tyrnävä
pienoiskuva|Vanha meijerialue Tyrnävän kirkonkylällä.
Tyrnävä on Suomen kunta, joka sijaitsee Pohjois-Pohjanmaan maakunnan keskiosassa. Kunnassa asuu 0 ihmistä ja sen pinta-ala on 0 km², josta 0 km² on vesistöjä. Väestötiheys on 0 asukasta/km². Tyrnävän naapurikunnat ovat Kempele, Liminka, Muhos ja Oulu.
Tyrnävän pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla keitetty sianliha, pottuvoi ja hernetuuvinki sekä ohraryynipuuro ja puolukkasoppa.
Historia
pienoiskuva|Tyrnävän kunnan rajat vuoden 1960 tilastokartassa.
Tyrnävän seudulla oli asutusta jo kivikaudella, jolloin alue oli merenrantaa. Alueelta on löydetty muutamia kivikautisia hautoja sekä kampakeraamisen ajan reenjalas. Seudun tunnetuimpia muinaisjäännöksiä ovat Kotakankaalta, Linnakankaalta ja Metelinkankaalta tavatut jätinkirkot. Jätinkirkot ovat todennäköisesti alkujaan luonnonvoimien synnyttämiä kivirakennelmia, joita ihmiset ovat myöhemmin parannelleet.
Asutus oli pitkään satunnaista. Tyrnävän ensimmäinen talo rakennettiin 1300-luvulla Temmekselle, Haapaojan suulle. Haapaniemen talosta sai alkunsa Haapaniemen kylä, joka sijaitsi Temmeksen pitäjässä. Temmestä kutsuttiin aluksi Haapaniemeksi. Keskiajalla Tyrnäväjoen ja Ängeslevänjoen varret olivat erämaita. Vakinaisesti alue asutettiin vasta 1550-luvun lopulla, jolloin seudulle muutti uudisasukkaita Perämeren rannikolta ja Savosta. Seuraavina vuosisatoina asutus laajeni nopeasti. Erityisen nopeaa väkiluvun kasvu oli 1700- ja 1800-luvulla.
Tyrnävä kuului aluksi Saloisten seurakuntaan ja myöhemmin siitä erotettuun Liminkaan. Kappelin oikeudet Tyrnävä sai jo 1655. Vuonna 1766 Temmeksestä tuli Limingan saarnahuonekunta ja kappeliseurakunnan oikeudet se sai 1796. Tyrnävän ensimmäinen kirkko valmistui 1647, mutta se sai väistyä jo 1664 uuden kirkon tieltä. Kirkko paloi 1865 ja sen tilalle rakennettiin F.W. Lüchowin suunnittelema puukirkko 1873. Myös Temmekselle rakennettiin oma kirkko 1767 Anders Louwetin johdolla. Kirkkoa laajennettiin 1800-luvun puolivälissä. Seudun asukkaat saivat toimeentulonsa karjanhoidosta ja maanviljelystä. Pelto- ja niittyalaa lisättiin erityisesti 1800-luvulla kydönpolton ja suoviljelyn avulla. Temmeksellä toimeentuloa saatiin myös kalastuksesta. 1700-luvulla Temmeksellä alkoi uuttera pellonraivaus ja seuraavan vuosisadan lopulla käynnistettiin Akkonevan, Piispannevan ja Haapanevan kuivatukset. Temmesjoki oli pitkään tärkeä tervanuittoväylä, jonka varsilla poltettiin myös Temmeksellä tervaa. Tyrnävä erotettiin Limingasta omaksi pitäjäksi 1899. Temmes erotettiin omaksi pitäjäksi samana vuonna.
Porakaivoista veden mukana noussutta metaanikaasua käytettiin Tyrnävän Leppiojan taloissa yli 40 vuoden ajan aina 1960-luvulle saakka. Kaasu johdettiin letkuilla kaivojen päälle rakennetuista kaasukelloista talouskäyttöön. Kaasun lähteenä on Muhoksen suistomaa-aluemuodostuma ja sitä esiintyy myös Limingan Tupoksessa ja Muhoksella.
Tyrnävä
Tyrnävällä asukkaita oli 1900-luvun alussa jo yli 3 000. Tuohon aikoihin perustettiin myös Tyrnävälle oma meijeri. Tyrnävän Osuusmeijeri oli aikoinaan Pohjois-Pohjanmaan suurin. Sen ohessa toimi myös mylly ja saha. Tyrnävällä toimi myös vuosina 1917–1955 nahkatehdas, jonka yhteydessä oli myös kenkätehdas. Väestönkasvu jatkui yhä ja 1930-luvulla ylitettiin jo 4 000 asukkaan raja. Toisen maailmansodan jälkeen väestö alkoi vähentyä 1970-luvun puoliväliin, jolloin asukkaita oli enää n. 3000. Tuolloin väestökehitys alkoi kääntyä jälleen kasvuun ja 1985 asukkaita oli jo 3444. Siitä lähtien kunnan asukasluku on ollut nousussa.
Temmes
Karjataloustuotteiden jalostamiseksi Temmeksen Kärsämän kylään perustettiin 1900-luvun alussa käsikäyttöinen, hevoskiertoinen meijeri, joka lopetti toimintansa vasta 1959. Meijerin rinnalla toimi myös mylly- ja sahaosuuskunta. Temmeksen asukasluku kasvoi hitaasti 1900-luvun alkupuolella. Vuonna 1935 asukkaita oli 1182. Toisen maailmansodan jälkeen alkoi pitkä väestön vähenemisen kausi, joka päättyi vasta 1980-luvun alussa. Vuonna 1985 asukkaita oli 663. Vuoteen 2001 mennessä kunnan väestömäärä oli noussut 700. Temmeksen asutus oli keskittynyt Temmesjoen tuntumaan. Taajamia ei ollut lainkaan. Suurin kylä Temmeksellä oli Meijerinkylä, jossa olivat pitäjän tärkeimmät palvelut. Eteläisen erillisalueen keskus on Kärsämän kylä, kaakkoisella erillisalueella ei sen sijaan ollut asutusta lainkaan. Temmes oli pinta-alaltaan Pohjois-Pohjanmaan pienin kunta.
Kuntaliitos
Temmeksen kunta liitettiin pääosin Tyrnävän kuntaan 1. tammikuuta 2001. Temmeksen erilliset enklaavialueet liitettiin Liminkaan, Lumijokeen ja Rantsilaan eli nykyiseen Siikalatvaan.
Tyrnäväläiset perunat
Tyrnävän tärkein tuote on peruna. Tyrnävällä on paljon siemenperunantuotantoa. Alueella toimiva yrityksiä ovat muun muassa Pohjoisen Kantaperuna Oy ja Suomen Siemenperunakeskus Oy. Ruokaperunaa tuottavat Perunakauppa Luonnosta Oy ja Matinollin Peruna Oy. Perunaa vie Sadokas Export Oy. Perunaa jatkojalostaa Shaman Spirits Oy Ltd, joka valmistaa viinatuotteita, kuten peruna- ja puolukkaviinaa. Syksyisin Tyrnävällä järjestetään perinteiset Tyrnävän Perunamarkkinat, ja keväisin kevät- ja siemenperunamarkkinat.
Väestönkehitys
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.
Luonto
pienoiskuva|Tyrnävän lakeutta. Tyrnävä on luode-kaakkoissuunnassa pitkänomainen kunta, joka ulottuu Limingan lakeuksilta Pelson suoalueelle saakka. Kallioperä on pohjoisessa Muhoksen muodostumaan kuuluva jotunista hiekkakiveä, etelässä ja kaakossa on pääasiassa graniittia ja migmatiittia. Kallioperä on lähes kaikkialla paksujen maakerrosten peitossa, maaperän ollessa pääasiassa hiekkaa ja hietaa. Moreenia on eniten kunnan kaakkoisosassa, jossa se muodostaa harjanteita. Jokien varsilla on paksuja savikerroksia. Kangasmaita elävöittävät paikoin luode-kaakkoissuuntaiset moreeniselänteet, joita on eniten alueen lounaisosassa. Kallioperän tasaisuuden ja maakerrosten paksuuden vuoksi korkeuserot ovat kunnan alueella vähäiset. Maasto viettää kaakosta luoteeseen. Limingan rajan läheisyydessä maanpinta on 10 metrin korkeudella, mutta kaakkoisosassa jo 100 metrin tuntumassa.
Vesistöjä Tyrnävän alueella on vähän. Kirkonkylän halki virtaa Tyrnävänjoki, jonka yläjuoksulla on pieniä koskia. Hieman pohjoisempana virtaa Ängeslevänjoki. Tyrnävän- ja Ängeslevänjoet ovat varsin vähävetisiä, mutta virtaavat paikoin jyrkkärinteisissä ja syvissä uomissa. Temmesjoki halkoo Temmeksen kylää, jonka eteläpuolella siihen liittyy lännestä Joutsenoja. Joet virtaavat kaakosta luoteeseen kohti Liminganlahtea. Tyrnävän ainoa järvi on Suutarinjärvi, joka sijaitsee noin 20 kilometriä kirkonkylästä kaakkoon.
Salmijärvi (Kajaani)
Salmijärvi on järvi Kajaanissa Kainuun länsiosassa. Sen pinta-ala on 17,2 hehtaaria. Etäisyys Kajaanin keskustasta on yhdeksän kilometriä koilliseen.
Tyrnävä
Luonto
Tyrnävän länsi- ja pohjoisosassa leviävät Limingan niittyalueeseen kuuluvat pellot, jotka peittävät neljänneksen kunnan pinta-alasta. Niittyalueen ulkopuoliset metsämaat ovat laajoilla alueilla soistuneet. Suurimmat suot ovat Saarisuo, Isosuo, Lintusuo, Haisuräme, Pelsonneva, Jauranneva, Kuprukkaneva ja Suuri Veneneva.
Salmijärvi (Kajaani)
Maantiede
Salmijärven pituus kaakosta luoteeseen on 850 metriä. Saaria ei ole. Järvessä on kaksi aluetta, joiden syvyys on vähintään 20 metriä. Salmijärven itäisillä ja pohjoisilla rannoilla on kulttuurimaisemaa, länsiranta on metsämaata. Noin sata metriä kaakkoon sijaitsee Saarijärvi. Salmijärven itäpuolella sijaitsee Kuluntajärvi ja länsipuolella Iso Sivoslampi. Luoteispuolella on useita pieniä vakavesiä.
Tyrnävä
Kyliä
Jokisilta, Keskikylä, Kirkonkylä, Kolmikanta, Korvenkylä, Markkuu, Murto, Ojakylä, Parras, Suutarinkylä, Temmes, Ylipää, Ängeslevä.
Salmijärvi (Kajaani)
Maantiede
Salmijärvi (59.331.1.028) kuuluu Paltaselän lähialueeseen (59.331), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Paltaselän alue (59.33) ja ensimmäinen on Oulujärven alue (59.3). Salmijärvi on Paltaselän lähialueen neljänneksi laajin vakavesi. Laajin on Oulujärvi. Alueeseen kuuluu 35 vakavettä.
Tyrnävä
Taajamat
Vuoden 2017 lopussa Tyrnävällä oli 6 730 asukasta, joista 4 805 asui taajamissa, 1 899 haja-asutusalueilla ja 26:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Tyrnävän taajama-aste on 71,7 %. Tyrnävän taajamaväestö jakautuu kolmen eri taajaman kesken:
Eklund TE-1
Eklund TE-1 on diplomi-insinööri Torolf Eklundin suunnittelema lentovene.
Salmijärvi (Kajaani)
Maantiede
Suomessa on yli sata Salmijärveä. Laajin niistä on Hyrynsalmen Salmijärvi.
Tyrnävä
Taajamat
Kunnan keskustaajama on lihavoitu. Asteriskilla (*) merkityt taajamat kuuluvat tähän kuntaan vain osittain. Murron taajama sijaitsee pääosin Tyrnävällä, mutta pieniltä osin myös Kempeleessä.
Eklund TE-1
Koneen ensilento tapahtui 25. helmikuuta 1949 Kuoreveden Hallissa. Se rakennettiin alun perin amfibiolentokoneeksi. Alkuperäisen voimalaitteen osoittauduttua liian heikoksi koneeseen vaihdettiin voimakkaampi moottori, joka lisäsi painoa niin että koneesta poistettiin pyörät, jolloin koneen tyyppi muuttui lentoveneeksi. Koneen suunnittelija toimi Valtion Lentokonetehtaan (VL)suunnittelijana. Kun VL käytännössä lopetti lentokoneiden suunnittelun, monet suomalaiset lentokonesuunnittelijan koulutuksen omaavat miehet alkoivat suunnitella itselleen harrastekoneita. Eklundin tapaus kuuluu tähän kategoriaan.
Tyrnävä
Seurakunnat
Vuoden 2018 aluejaon mukaan Tyrnävällä on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat:
Eklund TE-1
Kone oli siviili-ilma-alusten rekisterissä tunnuksella OH-TEA vuodesta 1954 vuoteen 1969. Kone on nykyisin Suomen ilmailumuseon kokoelmassa.
Tyrnävä
Seurakunnat
Tyrnävän rauhanyhdistys on yksi vanhimmista vanhoillislestadiolaisen herätysliikkeen rauhanyhdistyksistä. Siihen kuuluu 350 yli 15-vuotiasta jäsentä. Rauhanyhdistyksen toimintaan osallistuu 550 lasta.
Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Tyrnävän alueella toimii Oulun ortodoksinen seurakunta.
Entiset seurakunnat
Seuraavassa luettelossa on mainittu historiallisella ajalla lakkautetut seurakunnat Tyrnävän kunnan nykyisellä alueella.
Liikenne
Seututie 827 on kunnan yleisimpiä pääliikenneväyliä. Se haarautuu valtatieltä 4 (E75)Limingan Ala-Temmekseltä Vaaranmaantie-nimisenä tienä Tyrnävän kunnanrajalle saakka, jolloin nimi muuttuu Mäläskänsuoraksi. Tie kulkee kirkonkylän ja Ängeslevän kylän halki valtatie 22:lle Muhoksen Sosoon. Toinen pääväylä on yhdystie 8240, joka lähtee Limingan Tupoksesta. Tie kulkee kirkonkylälle ja jatkuu siitä eteenpäin Muhoksen Kylmälänkylälle asti.
Urheilu
pienoiskuva|Tyrnävän pesäpallokenttä. Tyrnävä tunnetaan urheilussa erityisesti Tyrnävän Tempauksesta. Se on tyrnäväläinen urheiluseura, jonka naisten pesäpallon edustusjoukkue on pelannut useita vuosia pääsarjatasolla Superpesiksessä. Tyrnävän Palloseura pelaa salibandyn miesten kakkosdivisioonassa kaudella 2016–2017. Suomen ensimmäiset yleiset hiihtokilpailut järjestettiin Tyrnävällä 23. maaliskuuta 1879. Hiihtäjäisistä muodostui vuosittaiset ja niihin osallistui Suomen parhaita hiihtäjiä. Hiihtäjäpatsas kirkonkylällä paljastettiin kisojen satavuotisjuhlassa 1979.
Esko A. Repo
Esko Aulis Repo (s. 3. elokuuta 1935, Iisalmi) oli Suomen Senioripuolueen puheenjohtaja vuosina 2006–2009.
Repo meni vuonna 1960 naimisiin Aira Kosusen kanssa, ja perheeseen syntyi kolme lasta vuosina 1961, 1963 ja 1964. Repo valmistui 1963 ja toimi sen jälkeen arkkitehtinä muun muassa Rovaniemellä.
Repo valmistui vuonna 1985 hallintotieteiden maisteriksi, 1988 -lisensiaatiksi ja 1990 -tohtoriksi. Hänestä tuli vuonna 1993 Lapin yliopiston alue- ja ympäristösuunnittelun dosentti. Sotilasarvoltaan hän on majuri.
Esko A. Repo jäi eläkkeelle vuonna 2000. Hän asuu Seinäjoella ja on toiminut Ilkka-lehden pitkäaikaisena kolumnistina.
Repo oli vaaleissa 2007 ehdokkaana Vaasan vaalipiiristä. Hän sai 851 ääntä.
Elokuvavuosi 1966
Tässä artikkelissa käsitellään vuoden 1966 aikana julkaistuja elokuvia ja elokuvamaailman merkittäviä tapahtumia.
Toimintaseikkailupeli
Toimintaseikkailupeli on videopelien lajityyppi, joka yhdistää seikkailupelin elementteihin toimintapelin elementtejä. Toimintaseikkailupeligenren aloitti Atari 2600:lle vuonna 1979 julkaistu Adventure. Pelityypin edustajia ovat muun muassa Prince of Persia -, Tomb Raider -, Zelda ja Metroid-pelisarjat.
Koska toimintaseikkailu on kahden eri genren yhdistelmä, sen rajojen määrittely on vaikeaa. Tyypillisesti puhdas seikkailupeli sisältää ongelmia pelaajan ratkaistavaksi eikä juurikaan toimintaa. Puhtaat toimintapelit puolestaan perustuvat reaaliaikaiseen reagointiin ja refleksien harjoittamiseen. Toimintaseikkailut sisältävät sekä ongelmanratkontaa että refleksien testaamista, sekä väkivallattomissa että väkivaltaisissa tilanteissa.
Toimintaseikkailulajityyppi vakiintui Shigeru Miyamoton suunnitteleman The Legend of Zeldan (1986) myötä. Peli yhdisteli menestyneesti elementtejä eri lajityypeistä: se sisälsi seikkailua, siirtymäpulmia, seikkailutyylisiä inventaariopulmia, toimintaa, rahajärjestelmän ja yksinkertaisen roolipelityylisen tasokehityksen ilman kokemuspisteitä.
Alalajityypit
Suosittuja alalajityyppejä:
Driller Killer
Driller Killer on ruotsalainen crust punk ja hard rock -yhtye, joka on perustettu 1993. Yhtye on saanut nimensä Abel Ferraran ohjaamasta elokuvasta The Driller Killer.
Driller Killer vuoden 2006 Puntala-rockissa Lempäälässä.
Fidžinmonarkit
Fidžinmonarkit (Mayrornis) on monarkkien heimoon kuuluva varpuslintusuku.
Leonid Lavrovski
Leonid Mihailovitš Lavrovski (1905–1967) oli neuvostoliittolainen balettitanssija ja koreografi. Hän työskenteli balettimestarina muun muassa Kirovin teatterissa ja Bolšoi-teatterissa. Hänen merkittävimpiä koreografioitaan ovat Sergei Prokofjevin musiikkiin laaditut Romeo ja Julia ja Kivinen kukka.
Fidžinmonarkit
Fidžinmonarkit ovat kotoperäisiä Tyynenmeren Fidži- ja Salomonsaarilla.
Kouvolan seudun ammattiopisto
Kouvolan seudun ammattiopisto (KSAO) oli Kouvolan seudulla toimiva monialainen toisen asteen oppilaitos, jossa voi opiskella lähes viittäkymmentä perus-, ammatti- ja erikoisammattitutkintoa. Opiskelijoita KSAO:lla oli lähes 3 150, joista noin 2 100 nuorta opiskelee KSAOn seitsemässä eri toimipisteessä, noin 800 KSAO Aikuisopistossa sekä noin 500 oppisopimuksella. Henkilökuntaa KSAO:lla oli yhteensä noin 250.
Kouvolan seudun Ammattiopisto KSAO ja Aikuiskoulutus Taitaja yhdistyivät vuoden 2022 alussa Kouvolan Ammattiopisto Oy, EduKoksi.
Opintoalat
KSAO:n seitsemältä eri koulutusalalta löytyi lähes 40 eri perustutkintomahdollisuutta. Opintoaloja olivat luonnontieteiden ala, tekniikan ja liikenteen ala, kulttuuriala, luonnonvara- ja ympäristöala, sosiaali-, terveys- ja liikunta-ala, yhteiskuntatieteiden, liiketalouden ja hallinnon ala, matkailu, ravitsemus ja talousala.
Toimipisteet
Utinkatu 44, 45200 Kouvola
Utinkatu 44–48, 45201 Kouvola
Utinkatu 85, 45200 Kouvola
Kopterikuja 65, 45410 Utti
Tiilitie 5, 45200 Kouvola
Lakkautetut toimipisteet
Salpausselänkatu 57 (PL 22), 45101 Kouvola
Fidžinmonarkit
Fidžinmonarkkilajit
Luettelo perustuu BirdLife Suomen maailman lintujen suomenkieliseen nimistöön. Luokittelujen eroavuuksista johtuen lajisto voi olla erilainen eri lähteissä.
Kouvolan seudun ammattiopisto
Lakkautetut toimipisteet
Ankkapurhantie 5, 46910 Anjala
Ankkapurhantie 10, 46910 Anjala
ATRAC
ATRAC on Sonyn kehittämä häviöllinen äänenpakkausmenetelmä, jota käytetään MiniDisceissä ja muissa Sonyn soittimissa. ATRAC kehitettiin vuonna 1992, tehokkaammat ATRAC3 ja ATRAC3plus seurasivat vuosina 1999 ja 2002.
One Last Dance
One Last Dance on saksalaisyhtyeen Cascadan sekä kanadalaisyhtyeen Trans-X:n musiikkikappale. Sen julkaisi Zooland Records digitaalisesti ladattavana singlenä 4. kesäkuuta 2021. Kappaleen on sanoittanut Pascal Languirand ja sen tuottivat Manuel Reuter sekä Yann Peifer. Kappaleen musiikkivideo julkaistiin 12. kesäkuuta 2021. Videon kohtaukset on kuvannut NERD Solutions.
ATRAC
Sonyn sisäiset testit ovat osoittaneet, että 64 kbit/s ATRAC3plus on äänenlaadultaan yhtä hyvä kuin 128 kbit/s MP3. Näissä testeissä tosin on saatettu käyttää puolueellista koemateriaalia. Toisissa testeissä on todettu, että muut ATRAC-versiot ovat äänenlaadullisesti heikompia kuin muut modernit koodekit (MP3, AAC, Vorbis). Sonyn digitaalisten äänisoittimien mukana tulee SonicStage-ohjelmisto, joka vaaditaan tiedostojen muuntamiseksi ATRAC3plus-formaattiin. Ohjelmiston voi ladata myös internetistä.
Kouvolan seudun ammattiopisto
Lakkautetut toimipisteet
Aleksis Kiven katu 17A, 00510 Helsinki
Uimahallintie 3, 45700 Kuusankoski (rakennus purettiin vuonna 2018)
One Last Dance
"One Last Dance" ei ole edes kotimaassaan päässyt lainkaan listoille.
Elsa Beskow
Elsa Beskow (s. Maartman 11. helmikuuta 1874 Tukholma – 30. kesäkuuta 1953 Djursholm) oli ruotsalainen kirjailija, satukirjailija, kuvittaja ja maalari.
Elämä ja ura
Beskowin vanhemmat olivat liikemies Bernt Maartman (1841–1889) ja opettaja Augusta o.s. Fahlstedt (1850–1915). Isä ajautui konkurssiin 1875, jolloin perhe joutui muuttamaan Tukholman syrjäisempiin osiin. Elsa Beskowin isän suku Maartman on lähtöisin Norjasta.
Lapsuudessa Beskowille oli hyvin merkityksellinen henkilö hänen isoäitinsä, joka kertoi satuja. Kun Elsa Beskow oli 13-vuotias, hänen isoäitinsä kuoli; Beskowin mukaan hänen onnellinen lapsuutensa päättyi tähän. Hänen isänsä kuoli 1889, ja sisar Malin, jonka kanssa Beskow aloitti samaan aikaan Teknillisen koulun taideteollisella osastolla, kuoli 1907. Zacharias Topelius oli hänen lempisatukirjailijansa.
Elsa Beskow avioitui 1897 taideopiskelija Fredrik Natanael Beskowin kanssa. Natanael Beskow päätti myöhemmin ryhtyä teologiksi ja hän suoritti tohtorintutkinnon. Beskowien esikoispoika Dag kuoli 1922. Beskowien toinen poika on taiteilija Bo Beskow.
Elsa Beskow on Ruotsin tunnetuimpia lastenkirjailijoita ja kuuluu John Bauerin ja Alice Tegnérin rinnalla Ruotsin lastenkirjallisuuden perustajiin. Hän kirjoitti ja kuvitti nelisenkymmentä lastenkirjaa; suomeksi niistä on ilmestynyt 29. Hän osallistui 1930-luvulla Ruotsin koulujen uuden lukukirjan suunnitteluun. Hän oli taitava kuvittaja ja kuvitti kaikki omat kirjansa. Hänen kuolemansa jälkeen tyyliä pidettiin vanhanaikaisena, mutta vuosien mittaan suosio on kasvanut ja nykyään kirjoista otetaan yhä uusia painoksia.
pienois|pysty=1.1|Elsa Beskow maalattuna Norwegian Air Shuttlen [[Luettelo Norwegian Air Shuttlen lentokoneiden pyrstöihin maalatuista henkilöistä|lentokoneen Boeing 737 pyrstöön.]] Beskowin ammatillinen läpimurto tapahtui 1901 kirjalla Puttes äventyr i blåbärsskogen. Hän teki yhteistyötä muun muassa Jeanna Oterdahlin kanssa ja teki kuvituksia Oterdahlin lauluteksteihin kirjaan Blommornas bok. Hänen viimeinen kirjansa Röda bussen och gröna bilen ilmestyi 1952.
Ruotsin Postilaitos julkaisi 1960 postimerkkisarjan Ruotsalaisia satuja, ja yhden merkin aihe on peräisin Beskowin kirjasta Pelles nya kläder.
Elsa Beskow -palkinto myönnetään vuosittain edellisen vuoden parhaasta lasten kuvakirjasta tai parhaiten kuvitetusta lastenkirjasta. Palkinnon sai 2005 Kristina Digman tuotannostaan. Ensimmäisen kerran se myönnettiin 1958, jolloin sen sai Tove Jansson.
Norwegian Air Shuttle on maalauttanut Beskowin kuvan yhden Boeing 737-800 -koneensa pyrstöön.
Odette
thumb|[[Jetron tyttäret, yksityiskohta Sandro Botticellin Sikstuksen kappeliin maalaamasta Mooseksen nuoruutta kuvaavasta freskosta. Swannin mielestä Odette muistuttaa freskon tytöistä. ]] Odette on eräs henkilöhahmo Marcel Proustin teoksessa Kadonnutta aikaa etsimässä.
Odetten tyttönimi ei tule teoksen aikana esille, mutta se tiedetään, että hän on ollut nuoruudessaan mallina taiteilija Elstirille Nizzassa tekaistulla nimellä Miss Sacripant. Voidaan todeta, että hän on viettänyt taiteellista elämää, poseerannut alasti ja ehkä toiminut prostituoituna, josta hänen liikanimensä ”Sacripant”.
Kertoja Marcel kohtaa Odetten lapsena setänsä Adolphen luona. Odette on ”Ruusujen daami, joka eittämättä on sedän elättämä. Odette tekee voimakkaan vaikutuksen kertojaan, joka ei ymmärrä kuin hyvin paljon myöhemmin, että kyseinen nainen oli juuri Odette.
Kun Swann kohtasi Odetten Verdurinien salongissa, häntä kutsuttiin nimellä Odette de Crécy. Heidän seurustelunsa ja sittemmin avioliittonsa järkytti Combrayn porvaristoa, joka ei voinut ymmärtää niin erisäätyisten ihmisten avioliittoa. Swannin rakkaustarina Odetten kanssa käsittää luvun Swannin rakkaus teoksen osassa ”Swannin tie”. Rakkauden sokaisema Swann ei nähnyt, että Odette oli ”helppo nainen”, ja kesti kauan ennen kuin Swann rohkeni tehdä tälle ehdotuksiaan. Swann pyytää Odettea vaimokseen vasta, kun hän ei enää rakasta tätä. Odette ehkä pettää miestään joidenkin rakastajiensa kanssa.
Odette perustaa salongin, josta tulee vähitellen seurapiirien loistavin. Hänen taiteellinen makunsa, joskus jopa vulgaari, hienostuu Swannin vaikutuksesta. Swannin kuoltua hänellä ei ole vaikeutta jatkaa sosiaalista nousuaan avioitumalla Forchevillen kreivin kanssa. Tultuaan Odette de Forchevilleksi, hyvin varakkaaksi, hän saattaa naittaa tyttärensä Gilberten kreivi Robert de Saint-Loup’lle. Näin hän saattaa yhteen Swannin tien ja Guermantesin tien Jälleenlöydetty aika -niteen lopulla.
Eläinlääketieteen historia
thumb|Eläinlääkäri työssään Eläinlääketieteen historia alkaa siitä, kun ihminen alkoi kesyttää ja käyttää hyödykseen kotieläimiä. Historia voidaan jakaa kahteen ajanjaksoon, joista ensimmäinen alkaa esihistoriallisella ajalla silloin, kun ihminen yritti hoitotoimien avulla pelastaa sairastuneita kotieläimiään. Toinen ajanjakso pitää sisällään tieteelliseen tutkimukseen perustuvan eläinlääketieteen.