cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Anna hyvän kiertää
Juoni
Chris Chandlerin haastattelema Parker paljastaa kuulleensa hyvän kierrättämisestä Grace-nimiseltä naiselta, joka pelasti Parkerin tukalasta tilanteesta. Myöhemmin Grace kertoo ryhtyneensä kierrättämään hyvää kuultuaan käytännöstä tyttäreltään Arlenelta, joka antoi äidilleen anteeksi tämän tarjoaman huonon kasvatuksen. Chris vierailee Arlenen luona, ja tämä yllättyy kuullessaan hyvän kierrättämisen levinneen Yhdysvaltojen länsirannalle asti. Arlene paljastaa poikansa Trevorin kehittäneen käytännön. Trevor pääsee haastateltavaksi Chrisin uutisartikkeliin. Hän puhuu koskettavia sanoja.
Trevor näkee Adamin olevan jälleen kiusattuna koulun pihalla. Hän päättää vihdoinkin onnistua hyvän kierrättämisessä Adamin suhteen. Samaan aikaan Eugene paljastaa Arlenelle, ettei halua olla enää hetkeäkään erossa tästä. Trevor alkaa tapella kiusaajia vastaan, ja yksi pojista ottaa esille stiletin, joka vahingossa uppoaa Trevorin vatsaan. Arlene ja Eugene ehtivät paikalle liian myöhään. He kuulevat Trevorin menehtyneen sairaalassa, ja asia uutisoidaan televisiossa. Tuhannet ihmiset, jotka ovat ryhtyneet hyvän kierrättämiseen, kerääntyvät Arlenen talolle kunnioittamaan Trevorin muistoa.
Nicolás García
Nicolás García Hemme (s. 20. kesäkuuta 1988 Las Palmas, Kanariansaaret) on espanjalainen taekwondon olympiamitalisti. 188 senttimetriä pitkä ja 80 kilogrammaa painava García kilpailee 80-kiloisten sarjassa.
García saavutti olympiahopeaa 80-kiloisista vuoden 2012 kesäolympialaisista Lontoosta. Hän hävisi finaalissa Argentiinan Sebastián Crismanichille. MM-kilpailuista Garcíalla on hopeaa vuodelta 2009 ja pronssia vuodelta 2013. EM-kilpailuista hän on saavuttanut hopean vuodelta 2008 ja pronssin vuodelta 2012.
Hannu Riikonen
Hannu Riikonen voi tarkoittaa:
Halo Graphic Novel
Halo Graphic Novel on Halo-videopelisarjan pohjalta tehty sarjakuva-albumi. Sen julkaisi Marvel Comics vuonna 2006. Suomennoksen on julkaissut Egmont vuonna 2007.
Z32
Z32 oli Saksan laivaston tyypin 1936 Mob hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin 19. syyskuuta 1939 Deutsche Schiff- und Maschinenbaulta Bremenistä, missä köli laskettiin 1. marraskuuta 1940 telakkanumerolla 1002. Alus laskettiin vesille 15. elokuuta 1941 ja valmistui 15. syyskuuta 1942.
Palvelus
Alus ajettiin maihin uppoamisen estämiseksi 9. kesäkuuta 1944.
Eugène Michel Antoniadi
thumb|Eugène Michel Antoniadi Eugène Michel Antoniadi (1870 – 10. helmikuuta 1944) oli italialainen tähtitieteilijä, joka teki 1800-luvun lopuilla ja 1900-luvun alussa havaintoja Marsista, Merkuriuksesta ja Venuksesta. Hänen nimestään esiintyy eri lähteissä erilaisia kirjoitusasuja: Eugenios Antoniadis, Eugène Michael Antoniadi tai jopa väärin kirjoittaen Eugène Marie Antoniadi.
Antoniadi tuki aluksi väitteitä Marsin kanavista, mutta suurella teleskoopilla vuoden 1909 Marsin opposition aikana tekemien havaintojensa perusteella hän päätteli kanavien olevan pelkkä optinen harha. Antoniadi piirsi myös Merkuriuksesta kartan, ja päätteli planeetan kääntävän aina saman puolensa kohti Aurinkoa. Nykyään tiedetään planeetan pyörivän 1/3 jaksossa kiertoaikaansa nähden, ja Antoniadin tehneen havaintojaan juuri silloin, kun planeetta käänsi saman puolen kohti aurinkoa.
Eräs Kuun kraattereista on nimetty Antoniadin mukaan. Ilmakehän rauhallisuutta, seeingiä, kuvataan muun muassa Antoniadin asteikolla.
Frederick DuCane Godman
thumb|250px|Frederick DuCane Godman Frederick DuCane Godman (15. tammikuuta 1834 Park Hatch, Surrey – 19. helmikuuta 1919) oli englantilainen eläintieteilijä.
Godman opiskeli Eton Collegessa ja Cambridgen Trinity Collegessa. Täällä hän tutustui Alfred Newtoniin ja Osbert Salviniin, jotka olivat Godmanin kanssa perustamassa British Ornithologists' Unionia (BOU) marraskuussa 1857. Godman toimi yhdistyksen sihteerinä 1870–1882 ja 1889–1897, sekä puheenjohtajana 1896–1913. Godman oli osakkaana Whitbread & Co. nimisessä menestyvässä yrityksessä, mikä antoi hänelle mahdollisuuden matkustella maailmalla.
Godman lahjoitti 200 000 näytteen kokoelmansa British Museumille, jonka johtajana hän toimi 1891–1892. Hänet valittiin Royal Societyn jäseneksi 1882.
Godman tunnetaan yhdessä Salvinin kanssa julkaisemastaan teoksesta Biologia Centrali-Americana (1879-1915), joka on 63-osainen tietosanakirja Keski-Amerikan luonnosta. Hänen muita teoksiaan ovat The Natural History of the Azores (1870) ja Monograph of the Petrels (1907-1910). Godman oli myös tunnustettu perhos- ja hyönteistutkija.
Claude Le Jeune
upright|pienoiskuva|Claude Le Jeune.
Claude Le Jeune (1528 – 1602) oli ranskalainen renessanssiajan kuorosäveltäjä. Hän kuului musicue mesuréen joka antiikin esikuvia seuraten yritti sopeuttaa latinalaiset runomitat soinnilliseen asuun. Le Jeune oli musicue musuréen paras jäsen. Hänen sarjateoksissaan, esimerkiksi Kevät, soveltamaansa tyyliä on kuvailtu maalailevaksi. Le Jeune sävelsi myös muun muassa psalttarin useampaan otteeseen sekä Baffin antiikkirunomitallisia lauluja. Hän saattoi lisätä polyfoniseen sävellykseen ylimääräisen äänen.
Péter Lékó
Péter Lékó (, s. 8. syyskuuta 1979 Subotica, Jugoslavia) on unkarilainen shakin suurmestari. Hänestä tuli suurmestari 14-vuotiaana vuonna 1994, mikä oli silloin maailmanennätys.
MM-haastaja
thumb|upright|left|Péter Lékó, Duisburg 1992 Niin sanotun Prahan sopimuksen mukaan, jonka tarkoitus oli yhdistää kahteen leiriin jakautunut shakin maailmanmestaruustitteli, Lékón voitto Dortmundin turnauksessa 2002 oikeutti hänet haastamaan Vladimir Kramnik shakin klassisesta maailmanmestaruudesta. Voittaja pelaisi myöhemmin FIDE:n maailmanmestaria vastaan. Useiden viivytysten jälkeen ottelu pelattiin 25. syyskuuta – 18. lokakuuta Brissagossa, Sveitsissä 2004. Lékó johti ottelua pisteellä, kun vain yksi peli oli pelaamatta. Kramnik voitti viimeisen pelin tasoittaen ottelun tulokseen 7–7, mikä oikeutti hänet säilyttämään mestaruutensa.
Touko-kesäkuussa 2007 Lékó pelasi MM-ehdokasotteluissa, joissa hän kukisti Mihail Gurevitšin ja Jevgeni Barejevin. Näin hän selviytyi Méxicossa samana vuonna pelattuun varsinaiseen MM-turnaukseen, jossa hän tuli neljänneksi.
Chess960
Lékó voitti niukasti Michael Adamsin kahdeksan pelin Chess960-lajin ottelussa, joka pelattiin Mainzin turnauksen yhteydessä 2001. Saavutuksen ansiosta monet pitävät häntä lajin ensimmäisenä maailmanmestarina. Asiasta on vastakkaisiakin näkemyksiä, koska avoimia ehdokasotteluita ei ollut. Lékó hävisi tittelinsä ottelussa Pjotr Svidlerille 2003.
Pelityyli
Lékó on äärimmäisen vakaa pelaaja ja häntä pidetään yhtenä maailman vaikeimmista pelaajista voittaa. Häntä on kritisoitu varovaisesta pelistä, "tappajavaiston" puuttumisesta ja taipumuksesta tasapeleihin. Valkeilla Lékó pelaa melkein aina 1.e4 ja mustilla hän pelaa usein sisilialaista puolustusta tai Grünfeldin puolustusta. Hänet tunnetaan myös erinomaisesta loppupelitekniikastaan.
Earl Charles Slipher
Earl Charles Slipher (25. maaliskuuta 1883 Mulberry, Indiana – 7. huhtikuuta 1964) oli yhdysvaltalainen tähtitieteilijä, joka tutki planeettoja, erityisesti Marsia. Myös hänen veljensä Vesto Slipher oli tähtitieteilijä. Slipher oli töissä Lowellin observatoriossa, jossa hän keskittyi Marsin tutkimiseen.
Hän toimi myös pormestarina arizonalaisessa Flagstaffin kaupungissa vuosina 1918–1920.
SDS
SDS tarkoittaa seuraavia:
Ruokojärvi
Ruokojärvi on seuraavien järvien nimi:
Glen Sherley
Glen Milborn Sherley (9. maaliskuuta 1936 – 11. toukokuuta 1978) oli yhdysvaltalainen kantrilaulaja-lauluntekijä, joka uransa aika kirjoitti muun muassa Johnny Cashin tunnetun, vuonna 1968 äänitetyn kappaleen, "Greystone Chapel".
Brig o’ Doon
Brig o' Doon on myöhäiskeskiaikainen silta, joka tunnetaan siitä, että se on tapahtumapaikkana Robert Burnsin legendaarisen kuuluisan Tam o' Shanter runon viimeisen säkeistön osalta. Tam on hevosen selässä, ja häntä jahtaa Nannie-noita. Hän onnistuu juuri ja juuri pakenemaan häneltä kulkemalla sillan yli, jonka alla juoksee virta. Noita ei onnistu kuin repimään hevoselta hännän irti.
Silta sijaitsee lähellä Allowaytä Etelä-Ayrshiressä ja kulkee Doon-joen yli. Silta rakennettiin uudelleen 1700-luvulla. Sen lähellä on Burnsille pystytetty muistomerkki.
George H. Hitchings
George H. Hitchings (18. huhtikuuta 1905 Hoquaim, Washington – 27. helmikuuta 1998 Chapel Hill, Pohjois-Carolina) oli yhdysvaltalainen farmakologi. Hän voitti vuonna 1988 Nobelin lääketieteen palkinnon yhdessä James W. Blackin ja Gertrude B. Elionin kanssa.
Brig o’ Doon
On spekuloitu myös, että silta olisi saattanut toimia inspiraationa Lumottu laakso elokuvan englanninkieliselle nimelle Brigadoon.
Silta näkyy myös vuoden 2007 viiden punnan skottilaisissa seteleissä.
Clarence Nash
Clarence Charles "Ducky" Nash (7. joulukuuta 1904 Watonga, Oklahoma – 20. helmikuuta 1985 Glendale, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka parhaiten tunnetaan Aku Ankan äänenä, jota hän esitti vuodesta 1934 kuolemaansa asti. Aku Ankan lisäksi hän esitti myös Iines Ankkaa varhaisemmissa piirretyissä sekä Tupua, Hupua ja Lupua. Watongan kaupungissa on hänen kunniakseen nimetty katu. Nash työskenteli ennen filmiuraansa maitomyyjänä.
Walt Disney sattui kuulemaan Nashin esityksen, jossa hän imitoi ankkoja. Disneyn mielestä Nashin ääni sopi hyvin puhuvalle ankalle pian valmistuvassa elokuvassa Viisas Kana Kananen. Tämän jälkeen Nash antoi Aku Ankalle äänensä yli 120 lyhyt- ja kokopitkään elokuvaan 50 vuoden ajan. Nashin viimeiseksi elokuvaksi jäi vuonna 1983 valmistunut Mikki Hiiren jouluaatto.
Clarence Nash kuoli leukemiaan vuonna 1985.
Willys Go Devil -moottori
Willys L134, lempinimeltään Go Devil on Willys-Overland Motorsin vuosina 1937 – 1952 valmistama nestejäähdytteinen, nelisylinterinen rivimoottori. Moottorin kenties tunnetuin käyttösovellus oli II maailmansodan aikana liittoutuneiden joukkojen käyttöön toimitetun Willys MB -auton voimanlähteenä. Moottori oli käytössä Willysin valmistamissa ajoneuvoissa jo vuodesta 1937 lähtien ja yhtiö valmisti viimeiset tällä moottorilla varustetut autonsa vuonna 1952. Lisenssivalmisteena moottori oli käytössä vuoteen 1966 saakka.
Historia
Vuonna 1940 Willys-Overland -yhtiö valmisti kaksi nelivetoista Willys Quad -nimistä, kevyen tiedustelu- ja komentoauton prototyyppiä, osallistuakseen niillä Yhdysvaltain armeijan järjestämään suunnittelukilpailuun. Prototyyppien voimanlähteenä toimi yhtiön melko tuore L134-sivuventtiilimoottori ja tämä osoittautui oivaksi ratkaisuksi. Vaikka Willysin tyhjäpaino ylitti asetetut rajat, sen moottorin suorituskyky peittosi muiden kilpailuun osallistuneiden valmistajien vastaavat, ja tämä käänsi tilanteen Willysin eduksi.
Vuodesta 1950 alkaen L134-moottoria alettiin korvata Willys Hurricane sekaventtiilimoottorilla.
Z33
Z33 oli Saksan laivaston tyypin 1936 Mob hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin 19. syyskuuta 1939 Deutsche Schiff- und Maschinenbaulta Bremenistä, missä köli laskettiin 22. joulukuuta 1940 telakkanumerolla 1003. Alus laskettiin vesille 15. syyskuuta 1941 ja valmistui 6. helmikuuta 1943.
Sumuhai
Sumuhai (Carcharhinus obscurus) on jopa neljän metrin pituiseksi kasvava hai, jota tavataan maailmanlaajuisesti lämpimillä merialueilla pintavesistä 500 metrin syvyyteen. Se on useimpien muiden tiikerihaiden heimon lajien tapaan hoikkaruumiinen ja teräväkuonoinen. Selkäpuoli on harmaa tai ruskea ja vatsa valkoinen.
Ravinto
Sumuhain pääravintoa ovat pienet parvikalat kuten sardiinit, mutta myös kookkaammat eläimet kuten tonnikalat ja pienemmät hait ja rauskut voivat joutua saaliiksi.
Lisääntyminen
Sumuhainaaraat tulevat sukukypsiksi 21 vuoden ikäisinä jolloin niiden pituus on 3 metriä ja koiraat 19-vuotiaina ja 2,9-metrisinä. Parittelu tapahtuu 3 vuoden välein kesä-ja heinäkuun tai joulu-ja tammikuun välisenä aikana. Naaras synnyttää 16 kuukauden kantoajan jälkeen kerralla 6-14 poikasta. Syntyessään niiden pituus on 95 cm.
Bremer Roland
thumb|180px|Bremer Roland Bremer Roland on Rolandin patsas Bremenin torilla raatihuoneen ja tuomiokirkon välissä. Sekä patsas että raatihuone ovat UNESCOn maailmanperintöluettelossa. Bremenissä on muitakin Rolandin patsaita.
Patsas on 5,47 metriä korkea ja on 60 senttimetriä korkealla jalustalla. Patsaan takana on katos. Jalusta ja katos mukaan lukien patsaalla on korkeutta 10,21 metriä. Patsas on kuvattu Saksan vuoden 2010 kahden euron erikoisrahaan.
Manuel Ruiz Zorrilla
thumb|Manuel Ruiz Zorrilla, Cosme Algarra y Hurtadon maalaama muotokuva vuodelta 1869. Manuel Ruiz Zorrilla (22. maaliskuuta 1834 Burgo de Osma – 13. kesäkuuta 1895 Burgos) oli espanjalainen poliitikko, joka toimi Espanjan pääministerinä vuosina 1871 ja 1872–1873.
Zorrilla oli koulutukseltaan lakimies. Hänet valittiin vuonna 1856 ensi kerran cortesiin, jossa hän liittyi edistyksellisiin. Osallistuttuaan epäonnistuneeseen kansannousuun kesäkuussa 1866 hän joutui pakenemaan Ranskaan. Vuoden 1868 vallankumouksen jälkeen hänestä tuli väliaikaisen hallituksen yleisten töiden ministeri ja kesäkuussa 1869 oikeusministeri. Tammikuussa 1870 hänet valittiin cortesin puhemieheksi. Zorrilla tuki Aostan herttua Amadeusta Espanjan uudeksi kuninkaaksi ja johti espanjalaista valtuuskuntaa, joka kävi Firenzessä tarjoamassa tälle Espanjan kruunua. Amadeuksen tultua kuninkaaksi vuoden 1871 alussa Zorrilla nimitettiin opetusministeriksi. Hän toimi myös pääministerinä heinäkuusta lokakuuhun 1871 ja uudelleen kesäkuusta 1872 helmikuuhun 1873. Kuningas Alfonso XII:n noustua valtaistuimelle vuonna 1875 Zorrilla joutui lähtemään maanpakoon tasavaltalaisten esiintymistensä vuoksi. Tämän jälkeen hän toimi vuosien ajan Espanjan tasavaltalaisten johtavana äänitorvena, pääasiassa Ranskasta käsin. Hänet tuomittiin poissaolevana kuolemaan osallisuudestaan vuonna 1884 puhjenneeseen sotilaskapinaan. Vuonna 1894 hänet armahdettiin ja hän palasi Espanjaan, jossa kuoli jo seuraavana vuonna.
Pelipalvelinemulointi
Pelipalvelinemuloinnilla tarkoitetaan pelipalvelinohjelmistojen uudelleenkehittämistä sekä takaisinmallinnusta etenkin silloin, kun alkuperäinen palvelinohjelmisto ei ole julkisesti saatavilla. Palvelinemulointi on erityisen yleistä MMORPG-pelien yhteydessä, joilla on usein vain yksi virallinen palvelua tarjoava taho. Emuloitua palvelinta kutsutaan usein yksityispalvelimeksi.
Historia
Ensimmäiset palvelinemulaattorit ilmestyivät Ultima Onlinen myötä. Alan pioneerinä pidetään yleisesti UOX-emulaattoria (Ultima Offline eXperiment), joka julkaistiin vuonna 1996 tai 1997, ja jota seurasi valtava aalto erilaisia projekteja. MMORPG-pelien yleistyessä myös palvelinemulointi yleistyi ja käsite tuli tunnetummaksi.
Toiminta
Palvelinemulaattorit pohjautuvat vain harvoin alkuperäiseen lähdekoodiin. Käytännössä jokainen palvelinemulaattori on kehitetty takaisinmallintamalla alkuperäisen palvelimen ja asiakasohjelman välistä verkkoliikennettä, ja ovat kokonaan alkuperäistä koodia. Teknisesti ottaen palvelinemulaattori ei emuloi, vaan on alkuperäisen ohjelmiston klooni. Harvinaisissa tapauksissa alkuperäinen palvelinohjelmisto kokonaisuudessaan varastetaan, kuten esimerkiksi Ragnarok Onlinen AEGIS-ohjelmistolle kävi.
Käyttö
Emulaattoreiden tavallisin käyttökohde ovat yksityispalvelimet. Tässä käytössä tavanomaisimpia vetonauloja ovat sisällön muokattavuus, vapaus sekä maksuttomuus. Useat palvelimet tarjoavat myös muun muassa helpommin saatavilla olevaa sisältöä ja ominaisuuksia, jotka eivät ole saatavilla pelin virallisen julkaisijan palvelimilla. Vanhempien, elinkaarensa lopussa olevien pelien kohdalla ovat yleistyneet palvelimet, jotka pyrkivät tarjoamaan pelistä sellaisen version, joka ei ole enää saatavilla virallisilta tahoilta esimerkiksi sisältöpäivitysten vuoksi. Esimerkiksi EverQuest -pelin ympärille on kehittynyt faniprojekti, joka pyrkii tarjoamaan pelin sellaisena kuin se oli vuodesta 1999 eteenpäin.
WWE Raw Tag Team Championship
WWE Raw Tag Team Championship (Entinen WWE Tag Team Championchip) on yhdysvaltalaisessa World Wrestling Entertainment -nimisessä painiorganisaatiossa Smackdown nimisen brändin miesten joukkuemestaruus. Se on toinen miesten joukkuemestaruusvöistä ja vastaavanlainen löytyy Smackdown brändissä Se otettiin käyttöön 3. elokuuta vuonna 2002. Smackdown vyöt on väriltään siniset ja Rawin ovat punaiset. Vuonna 2016 uudet vyöt korvasivat aikaisemman WWE Tag Team Championshipin ja se uudelleennimettiin Raw Tag Team Championship mestaruudeksi samalla säilyttäen aikaisemmat tilastot. Ensimmäisenä miesten WWE Tag Team joukkuemestaruuden voittivat Kurt Angle ja Chris Benoit. Tällä hetkellä joukkuemestarit ovat Kevin Owens ja Sami Zayn, jotka myös hallitsevat Smackdown joukkue mestaruutta.
Historia
17. lokakuuta, 2007, ECW ja SmackDown! ilmoittivat, että painijat molemmista brändeistä voisi esiintyä molemmassa show’ssa. Tämän vuoksi myös titteleitä puolustettiin molemmissa brändeissä. Ensimmäiset mestarit ECW'stä olivat John Morrison ja The Miz, jotka pitelivät mestaruuksia kahdeksan kuukautta. 5. huhtikuuta, 2009 WrestleMania XXV:ssä WWE Tag Team mestarit Carlito ja Primo voittivat World Tag Team mestarit John Morrisonin ja The Mizin, yhdistääkseen tittelit ja mestaruuden nimeksi tuli Unified WWE Tag Team Championship.
16. elokuuta, Bret Hart esitteli uudet WWE Tag Team mestaruusvyöt silloisille mestareille Hart Dynastylle. WWE ilmoitti, että World Tag Team Championshipia ei tultaisi enää käyttämään.
Ernest Wanko
Ernest Wanko Fotseu (4. huhtikuuta 1934 Nkongsamba, Kamerun – 17. maaliskuuta 2015) oli ranskalainen yleisurheilija. Hänen päälajinsa oli pituushyppy.
Wanko saavutti pituushypyssä pronssia Bernin EM-kilpailuissa 1954. Hänen tuloksensa oli 741 cm. Kilpailun voittaneelle unkarilaiselle Ödön Földessylle hän hävisi kymmenen senttimetriä. Hän osallistui Bernissä myös 4 × 100 metrin viestijuoksuun, jossa Ranskan joukkue karsiutui alkuerissä. Vuonna 1954 hän voitti ainoan Ranskan mestaruutensa pituushypyssä.
Wanko toimi Kamerunin olympiakomitean puheenjohtajana vuosina 1963–1972.
Mutsu (1920)
Mutsu oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1921 palvelukseenotettu Nagato-luokan taistelulaiva.
Valmistus
Alus tilattiin Yokosukan laivastontelakalta ja sen köli laskettiin 1. kesäkuuta 1918. Alus laskettiin vesille 31. toukokuuta 1920 ja se valmistui 24. lokakuuta 1921.
Palvelus
vasen|pienoiskuva|180x180px|Mutsusta nostettu tykki. Mutsu lähti 7. tammikuuta 1943 Trukilta palatakseen Japaniin. Alus ankkuroitui 12. tammikuuta Yokosukaan, missä se siirrettiin modernisoitavaksi kuivatelakalle. Alus palasi 6. helmikuuta palvelukseen. Kuukauden lopulla alus siirrettiin Hashirajimaan, jossa sen miehistö oli koulutettavana. Aluksen taaempi ammusvarasto räjähti 8. kesäkuuta sen ollessa ankkurissa Hashirajimassa Hiroshimanlahdella, jolloin alus upposi vieden mukanaan 1 222 miehistönjäsentä. Vuonna 1970 Fakuda Salvage Company osti hylyn Japanin hallitukselta. Hylyn takaosa yritettiin nostaa 22. heinäkuuta tuloksetta vaijerien katkettua. Vuoden 1971 loppuun mennessä hylystä oli nostettu yksi 41 senttimetrin tykkitorni, mutta varsinaisista nostoyrityksistä luovuttiin.
Sirkut (keilailuseura)
Sirkut oli vuonna 1973 perustettu suomalainen keilailuseura, jonka kotipaikka oli Lahti. Se yhdistyi vuonna 2013 Keilaseura Bayhin.
Joukko Lahden naiskeilaajista eronneita naisia perusti uuden Sirkut-keilaseuran toukokuussa 1973. Ensimmäiseksi puheenjohtajaksi valittiin Ritva Koskinen. Ensimmäisellä kaudellaan Sirkut osallistui Sarjamyllyyn kahdella joukkueella sekä SM-kisoihin kahdeksan naisen voimin.
Sirkut nousi 1990-luvulla Lahden parhaaksi naiskeilailujoukkueeksi. Se nousi SM-liigaan kaudeksi 1996–1997 ja sijoittui kolmella ensimmäisellä kaudellaan kahdesti toiseksi ja kerran kolmanneksi. Myös kaudella 2000–2001 seura saavutti SM-liigassa pronssia. Kaudella 2003–2004 Sirkut voitti ensimmäisen kerran SM-liigassa kultaa, ja yhden hopeisen vuoden jälkeen tuli toinen mestaruus. Vuonna 2007 saavutuksena oli hopeaa, vuonna 2008 pronssia ja vuonna 2009 jälleen hopeaa .Vuonna 2013 Sirkut sijoittui liigassa hopealle.
Seuran menestynein keilaaja on vuoden 2009 MM-mitalisti ja vuoden 2010 Euroopan-mestari Krista Pöllänen, joka liittyi seuraan vuonna 1995. Hän voitti ensimmäisen henkilökohtaisen Suomen-mestaruutensa vuonna 2001 ja on sen jälkeen voittanut Sirkkujen edustajana kuusi lisää. Minna Mäkelä voitti nuorten MM-kultaa all events -kilpailussa vuonna 2007 sekä naisten henkilökohtaisen Suomen-mestaruuden samana vuonna. Parien SM-kultaa Sirkkujen naiset ovat voittaneet vuosina 2002, 2004, 2005, 2007, 2008 ja 2013 sekä nelinaisjoukkueiden SM-kultaa 2003, 2004, 2005, 2006, 2008 ja 2009.
Leptostraca
Leptostraca on kuoriäyriäisten alaluokan Phyllocarida ainoa nykyisin elossa oleva lahko. Ne ovat pieniä merenpohjan äyriäisiä. Tieteellinen nimi Leptostraca tarkoittaa ohutkuorista.
Leptostraca-äyriäisiä tunnetaan alle 40 lajia. Suurin osa kuuluu Nebalia-sukuun, ja niistä tunnetuin on Pohjois-Atlantin Nebalia bipes.
Paul Saar
thumb|250px|Paul Saar vuonna 2007. Paul Saar (7. kesäkuuta 1919 Tallinna – 5. maaliskuuta 2010) oli Viron evankelis-luterilaisen kirkon ja Inkerin kirkon pastori sekä jatkosodassa Suomen-poika.
Hän syntyi vuonna 1919 Tallinnassa, jossa hänen isänsä Tõnis Saar toimi lähetyssaarnaajana. Saar valmistui vuonna 1937 Tallinnan Gustav Adolfi Gümnaasiumista. Sen jälkeen hän oli Viron armeijassa ja sotilaskoulussa. Vuosina 1938–1940 hän opiskeli Tarton yliopiston teologisessa tiedekunnassa. Kun vuonna 1940 teologinen tiedekunta suljettiin, hän meni lääketieteelliseen tiedekuntaan.
Kun sota alkoi, Saar oli vähän aikaa metsäveli. Toukokuusta 1943 maaliskuuhun 1944 hän oli Tallinnan keskusvankilassa. Vuonna 1944 keväästä syksyyn hän oli Suomen puolella jatkosodassa, Suomen-poikien Jalkaväkirykmentti 200:ssa. Vuosina 1944–1947 hän opiskeli Helsingin yliopiston teologisessa tiedekunnassa. Hänet pidätettiin Helsingissä lokakuussa 1947, ja tammikuussa 1948 hänet luovutettiin Neuvostoliittoon. Tapahtumien aikaan Suomen sisäasiainministerinä toimi Yrjö Leino.
Paul Saar vihittiin papiksi 9. toukokuuta 1948 Tallinnan tuomiokirkossa. Vuosina 1948–1951 hän oli pappina Vändran ja Torin seurakunnissa. Vuosina 1951–1953 hän oli Tallinnan Kaarlin seurakunnan pappi. Saar pidätettiin 24. helmikuuta 1953, ja hänet tuomittiin vankilaan. Hän vapautui 26. elokuuta 1956 Omskin vankileiriltä.
Vuosina 1956–1967 Saar oli Varblan seurakunnan kirkkoherra ja vuosina 1963–1967 myös Hanilan ja Karusen seurakuntien pappi. Vuosina 1967–1967 Saar oli Hagerin seurakunnan kirkkoherra; lisäksi hän oli vuosina 1989–1993 Länsi-Harjun rovastikunnan rovasti. Vuonna 1993 hän jätti viralliset tehtävänsä. Vuosina 1979–1992 oli hän myös Karjalassa, Petroskoin luterilaisen seurakunnan pappi ja vuosina 1990–1993 Inkerin rovastikunnan rovasti.
Viron presidentti Lennart Meri myönsi Saarille Valkoisen Tähden ritarikunnan kunniamerkin vuonna 2001.
Suomen arkkipiispa Jukka Paarma myönsi Saarille Pyhän Henrikin ristin vuonna 2008.
Markus Piispanen
Markus Piispanen (s. 29. toukokuuta 1989 Jyväskylä) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Ranskan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla FFHG Division 1:n Albatros de Brestissä. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Piispasta on luonnehdittu pelityyliltään yleispelaajaksi. Hän laukoo oikealta.
Ura
Jyväskylässä syntynyt Piispanen aloitti jääkiekkoilun helsinkiläisessä HooCeessä. Hän siirtyi juniorina sittemmin Oulunkylän Kiekko-Kerhoon, josta Piispanen palasi taas HooCeehen. Kaudella 2004–2005 hän oli seuran C-nuorten paras maalintekijä 11 osumallaan. Kaudella 2005–2006 Piispanen toimi HooCeen B-nuorten varakapteenina. Kaudeksi 2006–2007 hän siirtyi Espoo Bluesin B-nuoriin, jossa Piispanen voitti kauden päätteeksi SM-pronssia. Kaudella 2008–2009 hänet valittiin A-nuorten SM-liigan joulukuun 2008 kuukauden pelaajaksi. Piispanen voitti kauden päätteeksi A-nuorten Suomenmestaruuden.
Kesken kauden 2009–2010, joulukuussa 2009 Piispanen siirtyi Bluesin A-nuorista Pohjois-Amerikkaan Clarksonin yliopistojoukkueeseen. Hänen visiittinsä siellä jäi noin puolen kauden mittaiseksi, kun Piispanen palasi kaudeksi 2010–2011 Suomeen ja siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Vaasan Sportiin. Hänen tulokaskautensa toi siellä 48 runkosarjaottelussa tehot 10+15=25 sekä 12 playoff-ottelussa tehot 2+2=4. Piispanen voitti kauden päätteeksi Mestiksen-mestaruuden, mutta liigakarsinnat vei kuitenkin Pelicans otteluvoitoin 4-0. Hän keräsi siellä neljässä ottelussa yhden syöttöpisteen. Kaudella 2011–2012 Piispanen jakoi tehoilla 3+7=10 koko Mestiksen pudotuspelien pistepörssin voiton joukkuetoverinsa Lassi Kokkalan ja Jokipoikien Joona Karevaaran kanssa. Hän voitti kauden päätteeksi Mestiksen-mestaruuden, mutta liigakarsinnat voitti kuitenkin Tampereen Ilves otteluvoitoin 4-1.
Kaudella 2012–2013 Piispanen oli Sportin paras maalintekijä 11 osumallaan. Kaudella 2013–2014 hän jakoi pudotuspeleissä joukkueen sisäisen pistepörssin voiton Lassi Kokkalan kanssa ja maalipörssin voiton Mika Kujanpään kanssa tehoilla 3+3=6. Kaudeksi 2014–2015 Piispanen siirtyi Ruotsin kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolle Hockeyettan-joukkue Nybro Vikings IF:n riveihin. Hän oli tehoilla 8+25=33 joukkueen toiseksi paras pistemies Martin Olssonin jälkeen.
Piispanen palasi kaudeksi 2015–2016 Mestikseen ja siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Kajaanin Hokkiin. Johtaessaan kymmenen ottelun jälkeen sarjan pistepörssiä tehoilla 6+7=13 lokakuussa 2015 hänet lainattiin kahdeksi viikoksi seuran yhteistyöjoukkue Oulun Kärppiin, sarjatasoa ylemmäs SM-liigaan. Piispanen teki näin ollen liigadebyyttinsä 20. lokakuuta 2015 vieraissa JYPiä vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 13.36 minuuttia. Marraskuussa hänen ilmoitettiin jatkavan Kärpissä toistaiseksi voimassa olevalla lainasopimuksella. Kymmenen runkosarja- ja kahden Mestarien liigan ottelun jälkeen Piispanen palasi joulukuussa takaisin Hokin vahvuuteen. Hän pelasi vuoden 2016 vaihteessa kuitenkin vielä kaksi ottelua Kärpissä Sebastian Ahon ja Jesse Puljujärven pelatessa alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa sekä joukkueen kahdessa viimeisessä Mestarien liigan ottelussa. Piispanen voitti CHL-hopeaa. Hokissa hän oli 12 osumallaan joukkueen toiseksi paras maalintekijä Markus Korkiakosken kanssa. Kevään 2016 pudotuspeleissä Piispanen jakoi Korkeakosken kanssa Hokin sisäisen pistepörssin voiton. Hän voitti kauden päätteeksi Mestis-hopeaa.
Kaudeksi 2016–2017 Piispanen siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Mestikseen perustettuun Espoo Unitediin. Hänet nimettiin joukkueen varakapteeniksi. Piispanen oli joukkueen paras pistemies tehoilla 14+20=34. Hän voitti myös Espoo Unitedin sisäisen tehotilaston lukemalla +10. Piispanen voitti kauden päätteeksi Mestis-pronssia.
Piispanen siirtyi kaudeksi 2017–2018 vuoden mittaisella sopimuksella monikansallisen Alps Hockey Leaguen slovenialaisjoukkue HDD Jesenicen riveihin. Hän oli joukkueen paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 11+33=44. Piispanen voitti myös koko liigan tehotilaston lukemalla +32. Hän edusti Jeseniceä kauden aikana myös Slovenian liigassa, jossa Piispanen voitti kauden päätteeksi mestaruuden. Kaudeksi 2018–2019 hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Ranskan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle FFHG Division 1:n Albatros de Brestiin.
Muuta
Piispasen isoveli Arsi on pelannut urallaan yli 400 SM-liigaottelua ja hän pelaa nykyään Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskanin IK Oskarshamnissa. Markuksen kaksoisveli Petrus on pelannut myös jääkiekkoa.
Daniel Sangouma
Daniel Sangouma (s. 7. helmikuuta 1965 Saint-Denis, Réunion) on entinen ranskalainen pikajuoksija ja olympiamitalisti. Hänen päämatkansa oli 100 metrin juoksu.
Sangouma saavutti olympiapronssia 4 × 100 metrin viestijuoksussa Soulin 1988 olympialaisissa. Hän juoksi toisen osuuden Ranskan joukkueessa, jonka loppuaika oli 38,40 s. Splitin EM-kilpailuissa 1990 hän saavutti 100 metrillä hopeaa juostuaan 2,2 m/s:n myötätuulessa ajan 10,04 s. Viestissä hän juoksi toisen osuuden ja teki Max Morinièren, Jean-Charles Trouabalin ja Bruno Marie-Rosen kanssa maailmanennätyksen 37,79 s. Seuraavana vuonna Tokion MM-kilpailuissa hän juoksi jälleen viestissä toisen osuuden; Ranskan joukkue päätyi aikaan 37,87 s mutta jäi maailmanennätystä parantaneen Yhdysvaltain joukkueen takana hopealle. Hopeamitalin puolustaminen ei onnistunut Stuttgartin MM-kilpailuissa 1993 Ranskan viestijoukkueen tultua hylätyksi välierissä. Helsingin EM-kilpailuissa 1994 Sangouma oli vielä mukana, kun Ranska voitti pikaviestissä kultaa ajalla 38,57 s.
Kesäkuussa 1990 Sangouma juoksi 100 metrillä Ranskan ennätyksen 10,02 s. Ennätyksen rikkoi vasta vuonna 2005 Ronald Pognon. Sisäratojen EM-kilpailuissa Sangouma saavutti 200 metrin juoksussa hopeaa Genovassa 1992 ajalla 20,64 s sekä kultaa Pariisissa 1994 ajalla 20,68 s.
Sangouma voitti Ranskan mestaruuden 100 metrillä vuosina 1990 ja 1991. Näiden ulkoratamestaruuksien lisäksi hän voitti sisäratojen Ranskan mestaruuden 60 metrillä vuonna 1992 sekä 200 metrillä vuosina 1988, 1992 ja 1994.
Chou Tzuyu
Chou Tzu-yu, yleensä nimellä Tzuyu (s. 14. kesäkuuta 1999, Tainan, Taiwan ) on taiwanilainen laulaja, joka on osa K-pop-tyttöyhtyettä Twice. JYP Entertainmentin johtaja Park Jin-Young järjesti vuonna 2015 tositelevisio-ohjelman Sixteen, jonka kilpailijoista muodostettiin yhdeksänhenkinen Twice-yhtye.
Elämä
Ennen julkisuutta Tzuyu oli tanssiakatemiassa, ja vuonna 2012 JYP Entertainmentin kykyjenetsijät näkivät hänen tanssivideonsa YouTubessa. Marraskuussa samana vuonna hän lähti Etelä-Koreaan poplaulajakoulutukseen. Yli kahden vuoden koulutuksen jälkeen hän esiintyi eteläkorealaisessa tosi-tv-ohjelmassa Sixteen, jossa oli monta JYP:n laulajaharjoittelijaa kilpailemassa pääsystä yhtyeeseen. Kilpailuissa koeteltiin laulu-, räp- ja tanssitaitoja sekä karismaa, minkä jälkeen seitsemän kilpailijaa pudotettiin ja yhdeksän valittiin uuteen yhtyeeseen. Yhtyeen debyytti oli vuonna 2015. Tzuyu on myös hyvin tunnettu ulkonäöstään, ja oli listattu TC Candlerin 100 kauneinta kasvoa 2015 -listaan. Hän on ollut sijalla 13 vuonna 2015, sijalla 8 vuonna 2016 ja sijalla 3 vuonna 2017. Hän on sijoittunut listan ensimmäiseksi vuonna 2019 ja toiseksi sitä edeltävänä vuonna.
Tzuyu ja yhtyeen toinen jäsen Chaeyoung valmistuivat vuonna 2019 Hanlimin taiteellisesta koulusta Soulissa.
Idol Star Athletics Championships -kilpailussa hän on osallistunut jousiammuntaan. Hän on kerännyt huomiota jousiammunnassa vuonna 2016 viraalihitiksi nousseesta videostaan lähtien ja on saanut hyviä tuloksia kilpailuissa. Hän on ollut jousiammuntakilpailussa myös Cool Kiz On The Block -ohjelmassa, jossa julkisuuden henkilöt osallistuvat kilpailuun.
Hän on osallistunut hyväntekeväisyyteen muun muassa työskentelemällä eläinsuojassa Jeongyeonin kanssa sekä perheensä kanssa lahjoittanut koulukirjoja ja -tarvikkeita vierailulla Kambodžassa.
Lippukiista
15. tammikuuta 2016 JYP Entertainmentin johtaja Park Jin-Young pyysi anteeksi kiinalaiselta medialta Weibo-tilinsä kautta. Sillä välin JYP myös julkaisi videon, jossa Tzuyu pyytää anteeksi kaikilta. Videossa hän sanoo: ''On vain yksi Kiina, kaksi osapuolta ovat yhtä, ja minä olen aina ollut ylpeä siitä, että olen kiinalainen. Olen hirveän pahoillani yritystäni ja internetystäviä molemmilta puolilta kohtaan kaikesta kivusta, mitä olen aiheuttanut. Tunnen itseni myös todella syylliseksi.''
Video kiinnitti kansainvälistä tukea Tzuyulle: moni taiwanilainen oli shokissa ja raivostunut 16-vuotiaan tytön kohtelusta. Taiwanin presidenttiehdokkaat Eric Chu ja James Soong esittivät kutsuja tukemaan maata ja sen lippua sekä osoittamaan tukea Tzuyulle sosiaalisessa mediassa (Support the national flag, support Chou Tzu-yu). Taiwanin presidentti Ma Ying-jeou ilmoitti tukensa Tzuyulle ja sanoi, ettei tämän tarvitse pyytää anteeksi. Demokraattisen edistyspuolueen ehdokas Tsai Ing-wen liittyi puolustajiin ja totesi: ''Kiinan tasavallan kansalaista ei pitäisi rangaista siitä, että hän pitää kädessään Taiwanin lippua osoittaakseen tukea omaa maataan kohtaan. Chou Tzuyu on pakotettu sanomaan päinvastoin sitä, mitä hän alun perin tarkoitti, joten tämä on vakava asia, ja moni taiwanilainen on loukkaantunut siitä.'' Sillä välin hallitsevan puolueen Kuomintangin ehdokas Eric Chu paheksui vihaa 16-vuotiasta kohtaan, sanoi, että video suretti häntä, ja tuomitsi Huang Anin ja JYP Entertainmentin toimet. Myös Ma Ying-Jeou liittyi keskusteluun sanomalla, että Tzuyun ei olisi tarvinnut pyytää anteeksi: ''Hän ei ole tehnyt mitään väärää, mutta hänet pakotettiin pyytämään anteeksi. Haluan kertoa neiti Choulle, että hänen ei tarvitse tehdä niin, me tuemme häntä.''
Tapaus sai kansainvälistä huomiota, kun huomattiin, että se voi vaikuttaa Taiwanin 2016 presidentinvaaleihin. Tutkijoiden mukaan tapaus on voinut lisätä yhden tai kaksi prosenttiyksikköä voittaneen Tsai Ing-wenin tulokseen. Vaikka Tsai Ing-wen ja hänen itsenäisyyttä kannattava puolueensa oli jo voittanut äänestyksiä kuukausia ennen varsinaisia vaaleja, tilanne sai jotkut muuttamaan heidän mieltään. 16. tammikuuta 2016 Tsai Ing-wenistä tuli Taiwanin presidentti. Pian sen jälkeen Taiwanin Manner-Kiinan asioiden neuvosto asettui puolustamaan Tzuyua. Sen mukaan ei ole väärin pitää kädessä Taiwanin lippua osoittaakseen rakkautta maalle jossa on kasvanut.
Myöhemmin Kiinan valtiollinen sanomalehti ilmoitti, ettei lipun heiluttaminen ole väärin, ja se sisältää ”yhden Kiinan” periaatteen, vaikka näkemykset eroavat.
Videokuvaukset
Esiintymiset muiden yhtyeiden musiikkivideoilla:
Herzogin Cecilie
Herzogin Cecilie oli syvänveden rahtipurjelaiva. Saksassa vuonna 1902 valmistettu alus oli vuodesta 1921 suomalaisen laivanvarustajan Gustaf Eriksonin omistuksessa ja toimi kauppalaivana. Tyypiltään se oli nelimastoparkki, jossa ei ollut potkureita, vain donkeykattila pumppuja ja höyryvinttureita varten. Alus siis tarvitsi satamamanöövereissään hinaajan apua. Alus kantoi samaa nimeä (suom. herttuatar Cecilie) alusta loppuun. Se ajoi karille ja ruhjoutui hylyksi myrskyssä vuonna 1936 Devonissa Bolt Headin edustalla.
Käyttöhistoria
Aluksen rakensi Saksassa Bremerhavenissa Rickmers Act. Gesellschaftin telakka. Vesillelasku tapahtui 22. huhtikuuta 1902.
Alus ostettiin Suomeen Ranskan valtiolta 4 250 punnalla marraskuussa 1921. Aluksen omisti ahvenanmaalainen varustaja Gustaf Erikson, jonka laivaston lippulaiva se oli. Kapteeneista tunnetuin oli Ruben de Cloux. Ensimmäinen kaukomatka tehtiin puutavaralastissa Norjan Fredrikstadista Australiaan Melbourneen 1. toukokuuta – 1. elokuuta 1922 välisenä aikana.
Kuten kaikki Eriksonin purjelaivat, myös Herzogin Cecilie purjehti koko ikänsä vakuuttamattomana kustannussyistä. Vain lasti oli vakuutettu.
Alus voitti neljä kertaa, 1927, 1928, 1931 ja 1936, kuuluisan Grain Race -viljapurjehduskilpailussa Australiasta Englantiin. Viimeiset purjehduksensa se teki merikapteeni Sven Eriksonin komennossa. Hän ei ollut sukua varustajalle.
Herzogin Cecilien höyrykattila räjähti 12. kesäkuuta 1935, kun laivasta oltiin purkamassa lastia Belfastin satamassa. Höyrykattila sinkoutui pääkannen läpi kahta puuhyttiä vasten, jotka rikkoutuivat. Onnettomuudessa kaksi höyrykattilan lämmittäjää kuoli ja laivan perämies loukkaantui.
Karille
Viimeinen purjehdus oli aluksen nopein: lastinaan 4 295 tonnia vehnää se purjehti Port Lincolnista Kap Hornin ympäri Falmouthin satamaan 86 vuorokauden ennätysajassa. Kapteeni sai määräyksen jatkaa Ipswichiin, jonne viljalasti olisi purettava. Alus nosti ankkurinsa huhtikuun 24. päivänä 1936 kello 20.20. Tuuli oli pari boforia lounaasta, joten vauhdista tuli hyvä. Pimeän tultua tuuli tyyntyi hieman ja nousi niin paksu sumu, ettei edes kirkasvaloista Eddystonen majakkaa näkynyt. Myöhemmin todettiin laivan vauhdin olleen noin seitsemän solmua.
Vahdissa ollut perämies havaitsi hiukan kello 2.00 jälkeen edessä mustan kallion ja yritti muuttaa suuntaa etelään mutta liian myöhään: laiva ajoi matkavauhdilla Hamstone Rockin karikkoon Devonin rannikolla Bolt Headin luona Sewer Mill Sandsin matalikolla. Pelastusveneet saapuivat pian. Miehistö saatiin turvaan helposti. Itse alusta yritettiin pelastaa mutta turhaan, ja lastista pelastui vain pieni osa, sillä suurin osa oli jo veden pilaamaa ja jouduttiin heittämään mereen. Lastia jäi alukseen noin 1 700 tonnia. Lasti oli tosin vakuutettu, toisin kuin itse laiva. Lopulta 19. kesäkuuta kahden hinaajan voimin alus saatiin irti, ja se hinattiin Salcomben sataman länsipuolelle Starehole Coven poukamaan, missä sitä yritettiin korjata telakalle siirtokuntoon. Pitkä karilla olo oli kuitenkin vaurioittanut runkoa liian pahasti, ja perjantaina 17. heinäkuuta 1936 riehunut hirmumyrsky tuhosi aluksen lopullisesti. Vakuuttamattoman aluksen tuho oli kova isku Eriksonille ja varsinainen alku suurten purjelaivojen kauden lopulle.
Aluksen arvokas esineistö ja kalusto onnistuttiin pelastamaan. Karttahytin ja ruoriarkun osti eräs nimettömäksi jäänyt keräilijä, kun taas romuttuneen rungon lunasti 225 punnalla eräs Kingsbridgestä tullut romukauppias.
Aluksen kapteenin salonki ja kaljuunakuva ovat Maarianhaminassa Merenkulkumuseossa.
Esineistön haki Suomeen Eriksonin omistama pieni moottorilaiva Vera, joka sittemmin oli mukana elokuvassa Varsovan laulu.
Merikapteeni Helge Heikkinen, joka saavutti perämiespätevyyteensä tarvittavat purjehdusajat juuri Herzogin Ceciliellä, kirjoitti muistoartikkelissaan:
Miguel Ydígoras Fuentes
pienoiskuva|Miguel Ydígoras Fuentes vuonna 1950. José Miguel Ramón Idígoras Fuentes (17. lokakuuta 1895 Retalhuleu – 27. lokakuuta 1982 Guatemala City) oli guatemalalainen kenraali ja diplomaatti, joka toimi Guatemalan presidenttinä maaliskuusta 1958 maaliskuuhun 1963. Hän otti vallan sen jälkeen kun eversti Carlos Castillo Armas oli murhattu ja väliaikaista valtaa oli käyttänyt sotilasjuntta.
Presidenttinä Ydígoras keskittyi jatkamaan murhatun Castillo Armasin taistelua vasemmistolaisia liikkeitä ja Fidel Castron vaikutusta vastaan. Ydígorasin viisivuotinen valtakausi päättyi maaliskuussa 1963, kun hänen oman puolustusministerinsä Enrique Peralta Azurdia johtama juntta kaappasi vallan opposition ja Yhdysvaltojen tuella sen varmistamiseksi, ettei vasemmistolainen entinen presidentti Juan José Arévalo pääsisi valtaan seuraavissa vapaissa vaaleissa. Ydígoras lähti maanpakoon Nicaraguaan.
Petteri Lampinen
Petteri Lampinen (5. helmikuuta 1975) on suomalainen uransa päättänyt jääpalloilija.
Theban piiritys
Theban piiritys tapahtui vuonna 335 eaa. kreikkalaisen Theban kaupungin noustua kapinaan Makedoniaa vastaan. Aleksanteri Suuri piiritti joukkoineen kapinoivan kaupungin ja tuhosi sen.
Tausta
Makedonian kuningas Filippos II kukisti kreikkalaiset kaupunkivaltiot Khaironeian taistelussa vuonna 338 eaa. ja perusti Korintin liiton, johon kukistetut kaupungit kuuluivat. Filippos murhattiin kaksi vuotta myöhemmin ja kuninkuus siirtyi hänen pojalleen Aleksanterille. Aleksanterin sotiessa Traakiassa ja Illyriassa makedonialaisia vastustavat henkilöt kaappasivat vallan. He saivat kansan puolelleen väittämällä, että Aleksanteri oli kuollut Illyriassa käydyssä taistelussa. Theban linnoituksessa, Kadmeiassa, oli Filippoksen asettama varuskunta. Kun sotilaat saivat kuulla kapinasta, he linnoittautuivat linnoitukseen. Kuultuaan Theban kapinasta Aleksanteri marssi pikavauhtia sitä vastaan.
Piiritys
Aleksanteri pystytti leirinsä Kadmeian lähelle, jotta hän voisi auttaa siellä olevia makedonialaisia taistelun syttyessä. Thebalaiset olivat rakentaneet kaksinkertaiset piiritykset linnoituksen ympärille. Aluksi Aleksanteri ei halunnut ryhtyä taisteluun vaan toivoi, että asia saataisiin selvitettyä rauhallisesti.
Ptolemaioksen mukaan Perdikkas hyökkäsi kaupunkia vastaan ilman, että hän olisi saanut siihen käskyä Aleksanterilta. Perdikkaan jalkaväkiosasto sai murrettua thebalaisten puolustuksen. Kun Aleksanteri näki Perdikkaan osaston hyökkäävän, hän määräsi muutkin osastot hyökkäämään. Thebalaiset tekivät kuitenkin hyökkäyksen ja ajoivat makedonialaiset pakosalle. Sen seurauksena Aleksanteri käski falangin vastahyökkäykseen, joka ajoi thebalaiset kaupunkiinsa. Makedonialaiset pääsivät kaupunkiin portista, jota thebalaiset eivät ehtineet paetessaan sulkea.
Theban tuho
Piirityksen jälkeen Aleksanteri antoi liittolaistensa päättää Theban kohtalosta. Kadmeiaan päätettiin asettaa varuskunta ja tuhota kaupunki maan tasalle. Theban naapurit, jotka tukivat Makedoniaa, saivat jakaa kaupungin alueet. Naiset, lapset ja taistelusta hengissä selvinneet miehet myytiin orjina. Ainoastaan temppelit ja Aleksanterin käskystä myös runoilija Pindaroksen talo säilyivät tuholta.
Suomen Yliopistokiinteistöt
Suomen Yliopistokiinteistöt Oy (SYK) on yksi kolmesta vuonna 2009 perustetusta osakeyhtiöstä, joihin siirrettiin valtionyhtiö Senaatti-kiinteistöjen koko yliopistokiinteistöjen toimiala. Yhtiö omistaa, rakennuttaa ja kehittää pääkaupunkiseudun ulkopuolisten yliopistojen ja korkeakoulujen käytössä olevia kiinteistöjä.
Suomen Yliopistokiinteistöt Oy:n kotipaikka on Tampere. Yhtiön osakkaina ovat kaikki pääkaupunkiseudun ulkopuoliset Suomen yliopistot. Yliopistot saivat kaksi kolmasosaa yhtiön osakkeista, yksi kolmasosa jäi Senaatti-kiinteistöille. Ratkaisulla turvattiin yliopistolain muutoksen myötä valtiontaloudesta irtautuneiden yliopistojen vakavaraisuus.
26. marraskuuta 2009 tehdyllä Valtioneuvoston päätöksellä Senaatti-kiinteistöiltä siirrettiin kolmelle yliopistokiinteistöyhtiölle valtion kiinteistövarallisuutta yhteensä noin 1,78 miljardin euron arvosta. Mukana siirtyivät myös kyseiseen omaisuuteen kohdistuvat velat, joita oli 811 miljoonaa euroa. Siirtyvä omaisuus muodosti merkittävän osan Senaatti-kiinteistöjen taseesta, jonka loppusumma oli vuoden 2007 vahvistetun taseen mukaan noin 5,6 mrd. euroa.
Yhtiöön siirtyneillä yliopistokampustonteilla on käyttämätöntä yleis- tai asemakaavatasoista rakennusoikeutta, jota se voi tulevaisuudessa hyödyntää. Yliopistojen vuokrasopimukset siirtyivät Senaatti-kiinteistöiltä yhtiölle sellaisenaan.
Keskustelua vuokrista ja omistajuudesta
Senaatti-kiinteistöjen omistusosuus yliopistokiinteistöyhtiöissä ja sen aiheuttamat korkeat vuokrat herättivät keskustelua keväällä 2014. Myös eduskunnan tarkastusvaliokunta piti yliopistoilta saatujen vuokratulojen tulouttamista valtiolle ongelmallisena.
Kimbra
Kimbra (oikealta nimeltään Kimbra Lee Johnson, s. 27. maaliskuuta 1990 Hamilton, Uusi-Seelanti) on uusiseelantilainen laulaja ja lauluntekijä. Hänen vuonna 2011 ilmestynyt esikoisalbuminsa Vows ylsi Uuden-Seelannin albumilistalla parhaimmillaan kolmannelle sijalle ja Australian albumilistalla neljänneksi.
Suomen Yliopistokiinteistöt
Keskustelua vuokrista ja omistajuudesta
Alexander Stubbin vetämien minihallitusneuvotteluiden tuloksena hallitusohjelmaan kirjattiin tavoite, jonka mukaan "hallitus käynnistää keskustelut Senaatti-kiinteistöjen osittain omistamien yliopistokiinteistöjen myymisestä yliopistoille tai muille mahdollisille ostajille vuonna 2015."
Kimbra
Samana vuonna Kimbra esiintyi Gotyen singlellä ”Somebody That I Used to Know”, joka pysyi Australian singlelistan kärjessä kahdeksan viikon ajan. Edellisen kerran vähintään yhtä pitkään Australian listaykkösenä oli pysynyt Savage Gardenin ”Truly Madly Deeply” vuonna 1997. Gotyen ja Kimbran esiinnyttyä Saturday Night Livessä 14. huhtikuuta 2012 ”Somebody That I Used to Know” nousi Yhdysvalloissa Billboard Hot 100 -listan ykkössijalle. Suosion taustalla oli myös kappaleen coverversion esittäminen televisiosarjassa Glee 10. huhtikuuta. Yhdysvaltojen lisäksi Gotyen ja Kimbran yhteissingle saavutti kärkipaikan muun muassa Britannian ja Suomen virallisella singlelistalla.
Janis Ian
Janis Ian (oik. Janis Eddy Fink, s. 7. huhtikuuta 1951) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä, kolumnisti ja tieteiskirjailija. Hän aloitti musiikkiuransa 1960-luvulla, ja vuonna 1975 hän voitti Grammy-palkinnon kappaleellaan ”At Seventeen”.
Luettelo Suomen syvimmistä järvistä
Luettelo Suomen syvimmistä järvistä.
Suomen Yliopistokiinteistöt
Medisiina D
Medisiina D on monikäyttäjäkohde Turun yliopiston Kupittaan kampuksella, joka tuo mahdollisuuksia eri toimijoiden väliselle yhteistyölle monikäyttöisillä ja joustavilla tilaratkaisuilla. Tilojen käyttäjiä ovat Turun yliopiston lääketieteellisen tiedekunnan lisäksi Varsinais-Suomen sairaanhoitopiiri, Turun ammattikorkeakoulu, Terveyden ja hyvinvoinnin laitos sekä yritykset. Rakennuksen pinta-ala noin 26,500 m2 ja sen on määrä valmistua vuonna 2018.
Janis Ian
Elämä ja ura
Janis Eddy Fink syntyi musiikinopettajan tyttärenä New Yorkissa. Hän opetteli soittamaan pianoa ja kirjoitti ensimmäiset laulunsa 12-vuotiaana, esikuvinaan muun muassa Billie Holiday, Edith Piaf ja Odetta. Hän kävi Manhattanilla musiikkipainotteista high schoolia, vaihtoi sukunimensä veljensä toiseen etunimeen Ian ja alkoi esiintyä New Yorkin folk-klubeilla. Jo 15-vuotiaana hän sai levyttää esikoisalbuminsa, jolta julkaistiin singlenä rotujen välisestä rakkaussuhteesta kertova ”Society's Child (Baby I've Been Thinking)”. Jotkin radioasemat laittoivat sen soittokieltoon, mutta kapellimestari Leonard Bernstein kutsui Janis Ianin esittämään sen televisio-ohjelmassaan Inside Pop: The Rock Revolution. Laulu nousi myyntilistoille, ja Janis Ianista tuli yhtäkkiä tunnettu.
Suomen Yliopistokiinteistöt
Arvo 2
Lääke- ja terveystieteiden uudisrakennus Tampereen yliopiston Kaupin kampuksella on moderni oppimis- ja työskentely-ympäristö eri alojen ammattilaisille. Yhteiskäyttöisiin tiloihin sijoitetaan laboratorio-, opetus- ja toimistotiloja. Tilojen käyttäjiä ovat Tampereen yliopisto, Pirkanmaan sairaanhoitopiiri, Tampereen ammattikorkeakoulu sekä Tampereen teknillinen yliopisto. Rakennuksen pinta-ala noin 25,000 m2 ja sen on määrä valmistua vuonna 2016.
Oulun hammaslääketieteen uudisrakennus
Monikäyttäjäkohde Oulun yliopiston Kontinkankaan kampuksella on nykyaikainen hammaslääketieteen opetuksen, tutkimuksen ja suun terveydenhoidon keskittymä. Tilojen käyttäjiä ovat Oulun yliopiston hammaslääketieteen laitoksen lisäksi Oulun kaupungin suun terveydenhuolto ja Oulun ammattikorkeakoulun suuhygienistikoulutus. Rakennuksen pinta-ala on noin 10,000 m2 ja rakennuksen on määrä valmistua 2016-2017 vaihteessa.
Janis Ian
Elämä ja ura
Janis Ianin varsinainen läpimurto oli vuoden 1975 platinaa myynyt albumi Between the Lines, jolta julkaistu single ”At Seventeen” nousi myyntilistojen kolmostilalle ja voitti Grammyn. Kaksi seuraavaa albumia menestyivät kuitenkin huonosti, ja levy-yhtiö lopetti sopimuksensa laulajan kanssa.
Läpi 1980-luvun Janis Ian oli ilman levytyssopimusta, kunnes Morgan Creek -levymerkki julkaisi 1993 hänen albuminsa Breaking Silence. Sen pontimena oli hänen lopultakin hyväksymä homoseksuaalisuutensa, ja albumin laulut käsittelivät muitakin rankkoja aiheita kuten perheväkivaltaa ja holokaustia. Myös seuraavilla albumeilla laulujen teemat pysyivät dramaattisina.
Suomen Yliopistokiinteistöt
Kampusareena
Kampusareena on vuonna 2015 valmistunut monikäyttäjäkohde Tampereen yliopiston Hervannan kampuksella. Kampusareena on poikkitieteellinen kohtaamispaikka tutkijoille, opiskelijoille ja yrityksille. Käyttäjinä ovat Tampereen yliopisto ja yritykset. Rakennuksen pinta-ala on noin 13 500 m2.