cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Juho Mäkelä (jalkapalloilija)
Seurajoukkueet
Mäkelä palasi HJK:n riveihin maaliskuussa 2009. Mäkelä pelasi kaudella 2009 yhteensä 26 liigaottelua ja teki niissä kahdeksan maalia. HJK voitti kaudella 2009 Veikkausliigan ja Suomen mestaruuden. Hän jatkoi HJK:ssa kaudella 2010 ja voitti toisen kerran Veikkausliigan maalikuninkuuden 16 maalilla. Hän pelasi 24 ottelua ja HJK voitti toistamiseen Suomen mestaruuden. Hän siirtyi joulukuussa 2010 runsaan vuoden sopimuksella Australian liigan Sydneyn riveihin. Mäkelä pelasi kausien 2010–11 ja 2011–12 aikana yhteensä 16 Australian liigan ottelua ja teki niissä kaksi maalia. Hän palasi HJK:hon jälleen kaudeksi 2012. Hän pelasi 24 liigaottelua, joissa teki kymmenen maalia. HJK voitti kaudella 2012 Veikkausliigan ja Suomen mestaruuden. Mestaruus oli hänelle uran neljäs. Mäkelä siirtyi tammikuussa 2013 loppukaudeksi 2012–13 Saksan 2. Bundesligan Sandhauseniin. Otteluita 2. Bundesligassa kertyi 13, ja Mäkelä teki niissä kolme maalia. Kauden 2013–2014 hän edusti Sveitsin liigan St. Gallenia, mutta peliaika jäi vähäiseksi, kun otteluita kertyi vain kuusi.
Maajoukkue
Mäkelä aloitti ikäluokkansa (1983) maajoukkueessa 17-vuotiaana 30. tammikuuta 2001 Sundsvallissa pelatussa maaottelussa Ruotsi–Suomi. Hän pelasi oman ikäluokkansa maajoukkueessa kahdeksan ottelua, joissa teki viisi maalia.
Alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa Mäkelä aloitti 18-vuotiaana 13. maaliskuuta 2002 Boltonissa pelatussa maaottelussa Englanti–Suomi. Hän kuului Suomen vakiomiehistöön vuoden 2004 alle 21-vuotiaiden EM-kisojen karsintaotteluissa. Hän pelasi yhteensä 21 nuorten maaottelua ja teki niissä kaksi maalia.
A-maajoukkueessa Mäkelä aloitti 20-vuotiaana, kun Antti Muurinen vaihtoi hänet kentälle 3. helmikuuta 2004 Guangzhoussa pelatussa maaottelussa Kiina–Suomi. Hän pelasi yhteensä seitsemän A-maaottelua vuosina 2004–2006 ja 2010. Viimeiseksi maaotteluksi jäi 21. toukokuuta 2010 Turussa Veritas Stadionilla pelattu maaottelu Suomi–Viro.
Seurat
HJK
AC Oulu
Muuta
Mäkelän veli on entinen yleisurheilija Janne Mäkelä ja eno entinen jalkapalloilija Seppo Pyykkö.
Jadrin
Jadrin (, tšuvassiksi Етěрне, Etĕrne) on kaupunki Tšuvassian tasavallassa Venäjällä. Se sijaitsee Surajoen varrella 86 kilometriä tasavallan pääkaupungista Tšeboksarysta lounaaseen. Kaupunki on Jadrinin piirin keskus. Asukkaita on arviolta 8 585 (vuonna 2016).
Paikkakunta tunnetaan vuodesta 1590 lähtien. Vuonna 1781 siitä tuli Kazanin lääniin kuulunut kaupunki. Nykyään siellä on metalli-, elintarvike-, ompelimo- ja rakennustarviketeollisuutta. Kaupungissa ovat syntyneet tšuvassin kielen tutkija Nikolai Ašmarin ja näyttelijä Nikolai Mordvinov.
Adama Traoré
Adama Traoré on seuraavien henkilöiden nimi:
Halujärvi
Halujärvi on noin viiden hehtaarin laajuinen järvi läntisessä Espoossa. Virallisen kaupunginosajaon mukaan se sijaitsee Espoonkartanon kaupunginosassa. Sen naapurijärviä ovat Dämman ja Kvarnträsk idässä sekä Loojärvi lännessä. Noin puolitoista kilometriä koilliseen sijaitsee Svartbäckträsket. Ämmässuon jätteenkäsittelykeskus sijaitsee Halujärven pohjoispuolella. Halujärven länsirannalla on pientaloasutusta; pääosin järven välitön ympäristö on metsää.
Halujärven vanhan ruotsinkielisen nimen takana saattaa olla vielä vanhempi suomenkielinen nimi, jonka sisällöstä on vain arvauksia. Erään teorian mukaan taustana on appellatiivi halopaju, joka viittaa järven rannoilla kasvaviin pajuihin. Suomen kielen haluamista tarkoittavan sanan kanssa Halujärvellä ei liene mitään tekemistä.
Hartsihapot
thumb|220px|right|Abietiinihapon rakenne. thumb|220px|right|Pimaarihapon rakenne. Hartsihapot ovat havupuista saatavan pihkan aineosia, jotka sisältävät karboksyylihapporyhmän. Trisyklisiin diterpeeneihin kuuluvat hartsihapot ovat pihkan pääasiallinen yhdisteryhmä. Hartsihapot ovat haihtumattomia yhdisteitä ja niitä esiintyy muun muassa sydänpuussa ja puun kuoressa, erityisesti pehmeissä puulajeissa kuten männyssä. Havupuiden patologinen pihka koostuu pääasiassa monoterpeeneistä sekä hartsihapoista. Paperitehtaiden käyttämissä pehmeissä puulajeissa yleisimmät hartsihapot ovat abietiini-, dehydroabietiini-, pimaari- ja isopimaarihappo. Hartsihapoilla on erittäin vakaa rakenne ja ne kestävät hyvin kemiallisia prosesseja kuten esimerkiksi paperimassan valkaisuprosessia. Havupuissa hartsihappojen osuus uuteaineista on noin 25–30 prosenttia. Hartsihapoissa on sekä hydrofobinen (-CH3) että hydrofiilinen (-COOH) osa ja ne liukenevat jonkin verran veteen. Paperiteollisuudessa hartsihappoja esiintyy muun muassa paperitehtaiden prosessivedessä sekä tehtaan jätevesissä. Hartsihapot ja niiden johdannaiset ovat myrkyllisiä vesistöjen kalalajeille. Hartsihappojen myrkyllisyys kasvaa alhaisemmassa pH:ssa.
Mäntyöljy sisältää hartsihappoja noin 41–58 prosenttia.
Kaarlo Arivaara
Kaarlo Arivaara (vuoteen 1935 Ackrén, 15. kesäkuuta 1905 Hanko – 1963) oli suomalainen moukarinheittäjä ja kiekonheittäjä, joka edusti vuodesta 1942 alkaen Helsingin Kisa-Veikkoja. Kalevan kisoista hän voitti moukarinheiton hopeaa vuonna 1945 sekä kiekonheitosta hopeaa vuonna 1935 ja pronssia 1936. Ennätyksikseen Arivaara heitti moukarissa tuloksen 50,19 metriä vuonna 1942 ja kiekossa tuloksen 43,97 metriä vuonna 1936.
Viimeiseen pisaraan
Viimeiseen pisaraan (Enough) on vuonna 2002 julkaistu draamatrilleri, jonka ohjasi Michael Apted ja pääosassa on Jennifer Lopez.
Juonesta
Elokuva kertoo tarjoilijattaresta nimeltä Slim. Eräänä päivänä, kiusallisen välikohtauksen vuoksi hän tapaa komean Mitchin. Lopulta pari menee naimisiin ja saa lapsen. Avioelämä on ihanaa niin kauan kunnes Slim saa miehen kiinni siitä, että tämä on pettänyt häntä. Slim antaa anteeksi, mutta vieraissa käynnit jatkuvat ja Mitch käy väkivaltaiseksi Slimiä kohtaan ja alkaa hakkaaman tätä. Slim kestää tätä vähän aikaa, mutta lopulta pakenee lapsensa kanssa kotoa, Mitch perässään... Myöhemmin Slim saa opetusta itsepuolustuksen ammattilaiselta ja opettelee itsepuolustusta. Elokuvan loppu huipentuu välikohtaukseen Mitchin ja Slimin välillä ja Mitch saa maksaa kaikesta tekemästään omalla hengellään.
Simonsuuri
Simonsuuri on muun muassa seuraavien suomalaisten sukunimi:
Jussi Anttalainen
Johannes Evert (Jussi) Anttalainen (24. kesäkuuta 1904 Uusikirkko Vl – 19. lokakuuta 1987 Hyvinkää) oli suomalainen moukarinheittäjä, joka edusti vuoteen 1937 asti Helsingin Tovereita ja sen jälkeen Helsingin Kisa-Veikkoja.
Pariisin Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1938 Anttalainen sijoittui moukarissa seitsemänneksi tuloksella 44,59. Kalevan kisoista hän sai moukarinheiton hopeaa vuonna 1938 ja pronssia vuonna 1944. Ennätyksekseen Anttalainen heitti tuloksen 52,75 metriä vuonna 1938.
Taktisches Luftwaffengeschwader 74
TaktLwG 74:n vastuulla on Saksan eteläosien ilmapuolustus. Lennostossa on kaksi laivuetta, joiden kummankin kalustona on Eurofighter Typhoonit.
Historia
JG 74 aktivoitiin nimellä JG 75 Saksan ilmavoimien viimeisenä hävittäjälennostona 5. toukokuuta 1961. Yhtymä oli varustettu F-86K Sabre -hävittäjin ja se oli sijoitettuna Leipheimin lentotukikohtaan. Lennosto siirrettiin Neuburgiin pian tukikohdan avaamisen jälkeen ja samalla lennosto numeroitiin uudelleen. Vuosina 1965-1966 lennosto varustettiin Lockheed F-104 Starfighterein. Konetyyppi osoittautui Saksan ilmavoimissa vaativaksi ja kaikkiaan 292 konetta tuhoutui onnettomuuksissa, joissa sai surmansa 116 lentäjää. Lennostossakin tapahtui joitakin onnettomuuksia konetyypillä ennen kuin se vastaanotti F-4F Phantom II -koneet vuonna 1974.
F-4F oli huononnettu F-4E, joka ei kyennyt käyttämään AIM-7 Sparrow keskipitkän matkan ilmasta-ilmaan ohjusta. Ohjustyyppi oli kielletty Saksassa aina vuoteen 1990, minkä jälkeen koneet päivitettiin F-4F ICE-standardin mukaisiksi ja lopulta AIM-120 AMRAAM ohjuksia käyttäviksi. F-4 koneiden General Electric J79 -moottoreiden savun muodostuksen vuoksi koneet saivat lentäjiltä lempinimen "ilmapuolustuksen diesel". Konemalli poistettiin käytöstä 12. kesäkuuta 2008.
Vuodesta 2006 kesäkuuhun 2008 JG 74 muutettiin Eurofighter Typhoon -laivueeksi.
Mölders
32 vuotta toisen maailmansodan aikaisen hävittäjä-ässän Werner Möldersin kuolemaan johtaneen onnettomuuden jälkeen, JG 74 sai 22. marraskuuta 1973 kunnianimen JG 74 Mölders. Kuitenkin Saksan parlamentti päätti 1998, että Legion Condoriin kuuluneiden mukaan ei ole sopivaa nimetä organisaatioita. Saksan sotahistoriallinen instituutti tutki Möldersin toimia ja esitti tuloksina Möldersin toimia osana natsihallintoa ja ettei hän koskaan tuominnut yhtään hallinnon tointa. Siten kunnianimi poistettiin lennoston nimestä 11. kesäkuuta 2005.
Komentajat
Lennoston komentajina ovat olleet:
The Bassmachine
The Bassmachine on ruotsalaisen eurodancemuusikon Basshunterin albumi, joka julkaistiin Internetissä 2006 mp3-muodossa.
Vuoriston rosvot
Vuoriston rosvot (Banditi a Orgosolo) on Vittorio De Setan ohjaama italialainen draamaelokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 1961. Se oli De Setan ensimmäinen fiktioelokuva. Hän oli tehnyt aiemmin joitakin dokumenttielokuvia, mikä näkyy myös Vuoristojen rosvojen dokumentaarisessa tyylissä. Elokuvan näyttelijät olivat kaikki paikallisia paimemia.
Juoni
Vuoriston rosvot kertoo hiljaisesta paimenesta, joka sekoitetaan karabinieerien tekemään karjavarkauteen. Paimen joutuu pakenemaan nuoremman veljensä ja lammaslaumansa kanssa vuoristoon. Lauma tuhoutuu pakomatkalla, joten paimenen on ryhdyttävä rosvoksi ja hankkittava elantonsa toisilta ihmisiltä varastamalla.
Tuotanto ja vastaanotto
Vuoriston rosvot on De Setan ensimmäinen fiktioelokuva. Hän oli tehnyt aiemmin dokumenttielokuvia. De Seta käytti elokuvassa pelkästään sardinialaisia paimenia, ja sen pääosassa oli Peppeddu Cosso. Näyttelijät puhuivat elokuvassa omaa murrettaan, joten elokuva dubattiin italiaksi. Elokuvan alkuperäisessä nimessä viitataan pieneen Orgosolon kaupunkiin, joka on tunnettu sardinialaisen rikollisuuden keskuksena. Kyläläiset eivät ikinä puhu viereille, eivätkä ikänä paljasta mitään karabinieereille ja pitävät italialaisia ulkomaalaisina.
Elokuva sai ensi-iltansa Venetsian elokuvajuhlilla 1961 ja oli ehdolla elokuvajuhlien pääpalkintoon Kultaiseen leijonaan. Seuraavana vuonna elokuva palkittiin parhaan kuvauksen Nastro d’argento -palkinnolla mustavalkoelokuvien sarjassa.
Tyyli ja teemat
De Seta olikin 1950-luvulla ennen Vuoriston rosvoja kuvannut dokumenteissaan Sisilian kalastuskylien elämää, ja kokemukset tuolta ajalta vaikuttivat myös Vuoristojen rosvojen tekemiseen. Elokuvan onkin tyyliltään dokumentaarinen, sen juoni on yksinkertainen ja kerronta epäsentimentaalista. De Seta käytti elokuvassa lähes liikkumatonta kameraa, suosi vain hidasta liikettä ja käytti vain muutamia erilaisia kamerakulmia.
De Seta kuvaa elokuvassaan, jonka päärooleja näyttelevät oikeat sardinialaiset paimenet, kuinka taloudelliset olosuhteet saattavat määrätä ihmisten sosiaalista käyttäytymistä. Elokuvassa rehelliset miehet joutuivat suorittamaan epätoivoisia tekoja hengissä pysyäkseen.
Zaverdužje (järvi)
Zaverdyžje on järvi Luoteis-Venäjällä Leningradin alueen Lugan piirissä.
Maantietoa
Järvi on 4,0 kilometriä pitkä, 1,1 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 2,8 neliökilometriä eli 280 hehtaaria. Järven pohjoispää on leveä ja eteläpää on siitä puolet kapeampi. Pohjoisosassa sijaitsee kaksi metsäsaarta, joista suurempi saari on 550 metriä pitkä ja alle 300 metriä leveä. Pienin saari on vain 150 metriä pitkä. Järven pohjoisrannat ovat suo- tai metsämaata. Eteläpäässä sijaitsee Zaverdužjen kylä (Завердужье) ja eteläpään länsirannassa Verdugan kylä (Вердуга). Kylien ympärillä on jonkin verran niittyjä, jotka ulottuvat järven rantaan asti.
Vesistösuhteita
Zaverdužjen järvi sijaitsee Narvanjoen vesistöalueessa Pljussan valuma-alueella, jonka pääuoman Pljussan sivujoen Vjordugan valuma-alueeseen se kuuluu. Se sijaitsee valuma-alueensa latva-alueilla pienessä järviryppäässä, jossa ovat myös Peljuga, Gornešenskoje ja neljä muuta lampea. Osa järvistä, kuten esimerkiksi Sjabero (Сяберо) ja muutama muu lampi, kuuluvat pohjessa sijaitsevaan Laukaanjoen vesistöön. Viereisen Peljugan laskuoja laskee Zaverdužjeen loppuosastaan suoraksi kaivettua suo-ojaa pitkin. Zaverdužjen valuma-alueen koko on 39,3 neliökilometriä. Järven kaakkoispuolella sijaitsee Vološovon kylän (Волошово) suuri peltoaukea, jonka kuivatusojiin Zaverdyžjen laskuojan vedet on johdettu. Ne virtaavat etelään ja siellä muuttuu mutkainen joki suoraksi kaivettuksi Vjordugan uomaksi. Voidaan siis tulkita, että Vjorduga on järven laskujoki. Vjorduga yhtyy Pljussajokeen Utitšjen kylän (Утичье) alapuolella.
Pekka Dickman
Pekka Akseli Dickman (18. syyskuuta 1913 – 28. tammikuuta 1978) oli suomalainen moukarinheittäjä, joka edusti vuodesta 1935 alkaen Kronohagens Idrottsföreningiä. Kalevan kisoista hän voitti moukarinheiton pronssia vuonna 1933. Ennätyksekseen Dickman heitti tuloksen 46,86 metriä vuonna 1934.
Instapaper
Instapaper on artikkeleiden, videoiden ja muun verkkosisällön myöhempää lukemista varten tallentamiseen suunnattu palvelu. Sisältöä voi tallentaa ja lukea palvelun iOS- ja Android-sovelluksilla sekä tietokoneen tai älypuhelimen verkkoselaimella. Instapaperin perusti vuonna 2008 Marco Arment, joka myi palvelun Betaworksille vuonna 2013.
Instapaperiin tallennettu artikkeli synkronoituu käyttäjän jokaiselle laitteelle, jolla hän palvelua käyttää. Artikkelit latautuvat automaattisesti laitteen muistiin, joten niitä pystyy lukemaan ilman internet-yhteyttä. Instapaper uudelleenmuotoilee tallennetun sisällön niin, että ainoastaan teksti ja kuvat säilyvät, mikä tekee sisällön lukemisesta helpompaa.
Historia
Marco Arment alkoi kehittää Instapaperia loppuvuonna 2007 yksinkertaisena työkaluna, jolla hän voisi tallentaa työpäivänsä aikana vastaan tulevia artikkeleita luettavaksi työmatkalleen. Palvelu sai positiivisen vastaanoton, kun se julkaistiin tammikuussa 2008. Arment kehitti ja ylläpiti Instapaperia lähes täysin itsenäisesti, kunnes hän myi palvelun Betaworksille huhtikuussa 2013.
iOS
Arment julkaisi Instapaperin alun perin ainoastaan nettiselaimille, mutta heinäkuussa 2008 hän julkaisi palvelun ilmaisen iOS-sovelluksen App Storeen. Elokuussa hän julkaisi sovelluksesta Pro-version, josta tuli sovelluksen ainoa versio elokuussa 2011. Lokakuussa 2014 sovelluksesta tuli jälleen ilmainen.
Android
Android-sovelluksen Instapaper sai kesäkuussa 2012. Sovelluksen kehitti ulkopuolinen yritys, Mobelux. Arment perusteli Android-sovelluksen aiempaa puutetta sillä, että hän ei nähnyt Android-markkinoita tarpeeksi suurina, varsinkaan tablettien puolella. Puoli vuotta ennen virallisen sovelluksen julkaisua Arment avasi Instapaperille kehittäjärajapinnan, mikä antoi kolmansille osapuolille mahdollisuuden kehittää omia Instapaper-sovelluksiaan.
Nettisivu ja Kindle
Instapaperin Betaworksille siirtymisen jälkeen palvelun nettisivu on uudistettu kahdesti. Muutama kuukausi oston jälkeen Instapaper julkisti sen uudistetun nettisivun, jossa oli paljon vaikutteita palvelun mobiilisovelluksista. Toukokuussa 2014 julkistettiin jälleen uusi nettisivu. Nettisivun lisäksi palvelun logo uudistettiin.
Maaliskuussa 2009 Instapaperiin lisättiin mahdollisuus lähettää tallennetut artikkelin käyttäjän Kindleen.
Selaimen lisäosa
Instapaper tarjoaa virallista lisäosaa Safari- ja Chrome-selaimille. Lisäosa lisää selainten yläpalkkiin Instapaper-napin, jota painamalla kyseinen sivu tallentuu käyttäjän Instapaper-tilille. Lisäosalla pystyy tallentamaan myös yksittäisiä tekstinpätkiä.
Sovelluskirjanmerkki
Tallentamalla Instapaperin sovelluskirjanmerkin kirjanmerkkeihin onnistuu artikkeleiden tallentaminen myös niillä selaimilla, joille ei ole saatavilla lisäosaa.
Sähköpostiin lähettäminen
Jokainen Instapaperiin tilin tehnyt saa henkilökohtaisen Instapaper-sähköpostiosoitteen, jonne lähetetty sisältö päätyy käyttäjän Instapaper-tilille.
Sovellukset
Jos käyttäjällä on Instapaperin mobiilisovellusta avatessa leikepöydällään linkki, sovellus ehdottaa linkin tallentamista Instapaperiin. Sovellus on saatavilla iPhonelle, iPadille ja Android-puhelimille.
Kolmannen osapuolen sovellukset
Instapaper tarjoaa kolmansille osapuolille kehittäjärajapintaa, jonka avulla voi kuka tahansa lisätä sovellukseensa mahdollisuuden tallentaa sisältöä Instapaperiin. Esimerkiksi Twitterin mobiilisovelluksilla pystyy tallentamaan Twiittejä, kuvia ja linkkejä Instapaperiin.
Moussa Marega
right|thumb Moussa Marega (s. 14. huhtikuuta 1991 Les Ulis, Ranska) on malilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut vuodesta 2015 Portugalissa ja edustanut siellä Marítimoa, Portoa ja lainasopimuksella Vitória Guimarãesia.
Marega pelasi Malin maajoukkueessa ensimmäisen maaottelunsa kesäkuussa 2015 Etelä-Sudania vastaan. Hän on pelannut kaikkiaan 20 maaottelua ja tehnyt niissä kolme maalia. Hän on pelannut Afrikan-mestaruuskilpailuissa vuosina 2017 ja 2019.
Haikein terveisin
Haikein terveisin on vuonna 2010 ensi-iltansa saanut sota-aiheinen romanttinen draamaelokuva, jonka on ohjannut Lasse Hallström. Elokuvan pääosissa esiintyvät Channing Tatum ja Amanda Seyfried. Elokuva on Nicholas Sparksin romaanin sovitus. Elokuva kertoo nuoreen naiseen rakastuvasta sotilaasta, joka lyhyen yhdessäolon jälkeen joutuu takaisin armeijan palvelukseen. Pari päättää kirjoittaa toisilleen ahkerasti kirjeitä.
Juoni
Erikoisjoukkoihin kuuluva sotilas John Tyree viettää lomaa Charlestonissa ja tapaa Savannahin, myös lomalla olevan opiskelijan. Viikon aikana pari rakastuu, ja John tapaa myös Savannahin perheen sekä naapurin Tim Wheddonin ja tämän autistisen Alan-pojan. Savannah tapaa Johnin syrjäänvetäytyvän isän, jolla on pakkomielle kerätä kolikoita, erityisesti niitä, joissa on valmistusvirhe. Kun Savannah toteaa, että myös Johnin isä saattaa olla enemmän tai vähemmän autistinen, John toteaa tuntevansa isänsä ilman kenenkään ulkopuolisen analyysejä. Poistuessaan paikalta raivostunut John lyö Savannahin rauhoittelevaa mutta tungettelevaa ystävää, Randya, ja vahingossa myös Timiä. John pyytää Timiltä ja Savannahilta anteeksi ja viettää vielä yhden illan Savannahin kanssa ennen paluutaan armeijan palvelukseen.
John ja Savannah jatkavat parisuhdettaan lähettämällä toisilleen kirjeitä. Pari haaveilee yhteisestä perhe-elämästä, kunhan John jättää armeijan. Syyskuun 11. päivän terroriteot saavat kuitenkin Johnin jatkamaan palvelustaan. Myöhemmin Savannah pitää pitkän tauon kirjoittamisessa, ja kun John vihdoin vastaanottaa kirjeen, Savannah ilmoittaa kihlautuneensa toisen miehen kanssa. John polttaa kaikki Savannahilta saamansa kirjeet. John haavoittuu sotatehtävissä ja häntä suositellaan palaamaan kotiin, mutta mies päättää jatkaa. Neljän vuoden jälkeen John saa kuulla, että hänen isänsä on sairastunut vakavasti. John palaa kotiin ja tapaa isänsä sairaalassa. John kertoo isälleen, kuinka hän haavoituttuaan ajatteli viimeisenä asiana isäänsä, elämänsä tärkeintä henkilöä. Pian Johnin isä kuolee.
John kohtaa Savannahin ja tajuaa, että tämä on naimisissa Timin kanssa. John käy sairaalassa tapaamassa lymfoomasta kärsivää Timiä, joka kertoo, ettei Savannah ole missään vaiheessa unohtanut Johnia ja rakastaa tätä yhä. John käy Savannahin luona lounaalla ja kysyy, miksei tämä koskaan edes soittanut hänelle. Savannah sanoo, että pelkästään Johnin äänen kuuleminen olisi muuttanut hänen mielensä. Yksinäisyydestä kärsinyt Savannah uskoi olevansa avuksi Timille ja Alanille. John hyvästelee Savannahin ja jättää tämän surun murtamaksi, mutta lähdettyään John tajuaa, ettei voi elää päätöksensä kanssa. John myy isänsä suuren kolikkokokoelman ja saamillaan rahoilla kustantaa Timin sairaalahoidon, mutta pian John saa Savannahilta kirjeen, jossa tämä kertoo Timin kuolleen. Myöhemmin John lähtee armeijasta, ja siviilielämään palatessaan hän kohtaa kahvilassa Savannahin, ja kaksikko halaa toisiaan lämpimästi.
Pulp (yhtye)
Pulp on brittiläinen popyhtye, jonka perusti vuonna 1978 Jarvis Cocker ystävänsä Peter Daltonin kanssa. Yhtye on lähtöisin Sheffieldistä. Pulpin alkuperäisiä nimiä olivat Arabicus ja Arabicus Pulp, joista nimi lyheni nykyiseen muotoonsa. Yhtye soitti ensimmäisen konserttinsa Rotherhamissa vuonna 1980. Samana vuonna Cocker tapasi myös Russell Seniorin, josta myöhemmin tuli yhtyeen pitkäaikainen viulisti ja kitaristi.
Pulp äänitti kahdeksankymmentäluvun aikana vaihtelevilla kokoonpanoilla kolme albumia, joista viimeisin, Separations, julkaistiin vasta 1992. Oltuaan koossa jo 16 vuotta yhtye saavutti vihdoin laajemman suosion albumilla His 'n' Hers, jonka Island Records julkaisi vuonna 1994. Pulpin tunnetuimmat hitit ”Disco 2000” ja ”Common People” ovat seuraavan vuoden Different Class -levyltä.
Yhtye oli kaupallisen suosionsa huipulla vuosina 1995–1996. Pulp julkaisi vielä kaksi uutta albumia ja hittikokoelman ennen epäaktivoitumistaan vuonna 2002. Yhtye pysyi pitkään poissa julkisuuden valokeilasta Jarvis Cockerin luodessa soolouraa, mutta teki paluun konserttilavoille vuosiksi 2011–2013, esiintyen muun muassa Isle of Wight Festivalilla, Reading Festivalilla ja muutamilla muilla eurooppalaisilla musiikkifestivaaleilla sekä Australiassa.
Marja (nimi)
Marja on suomenkielinen naisen etunimi. Nimi voi johtua pienikokoista hedelmää tarkoittavasta sanasta marja, mutta se on käsitetty myös Maria-nimen muunnelmaksi. Marja on yleinen myös yhdysnimen alkuosana, ja se esiintyy esimerkiksi nimissä Marja-Leena ja Marja-Liisa.
Pulp (yhtye)
Pulpin solisti Jarvis Cocker muistetaan myös vuoden 1996 Brit Awards -gaalassa sattuneesta välikohtauksesta, jossa hän nousi lavalle kesken Michael Jacksonin esiintymisen ja pyllisti. Cocker kutsui tapahtunutta protestiksi Michael Jacksonia kohtaan, koska tämä ”näkee itsensä Kristuksen kaltaisena, parantavia voimia omaavana hahmona”.
Mary-Kate ja Ashley Olsen
pienoiskuva|Mary-Kate ja Ashley Olsen vuonna 2011 Mary-Kate Olsen ja Ashley Fuller Olsen (s. 13. kesäkuuta 1986, Sherman Oaks, Kalifornia) ovat yhdysvaltalaiset näyttelijäkaksoset. He ovat esiintyneet televisiossa ja elokuvissa jo yhdeksänkuisesta asti. Vaikka Mary-Kate ja Ashley näyttävät hyvin samanlaisilta, he eivät kuitenkaan ole identtisiä kaksosia. Kaksosista Ashley on kaksi minuuttia vanhempi.
Marja (nimi)
Nimipäivä
Marjan nimipäivää vietetään 15. elokuuta. Samana päivänä nimipäiväänsä viettävät myös Marjatta, Jaana, Marjo, Marita, Marjut, Marianne, Marjaana ja Marjukka.
Pulp (yhtye)
Pulp on saanut suurimmat vaikutteensa David Bowien, The Beatlesin ja The Curen musiikista.
Riz Ortolani
thumb|Riz Ortolani vuonna 1955 Riziero ”Riz” Ortolani (25. maaliskuuta 1926 Pesaro – 23. tammikuuta 2014 Rooma ) oli italialainen elokuvamusiikin säveltäjä.
Marja (nimi)
Nimipäivä
Nimi on sijoitettu tälle päivälle, koska se on käsitetty Maria-nimestä johtuvaksi ja 15. elokuuta on kristikunnassa vanhoista ajoista ollut Neitsyt Marian muistopäivä. Nykyäänkin sitä vietetään juhlapäivänä sekä katolisessa että ortodoksisessa kirkossa, ja eri kielissä siitä käytetään muun muassa nimiä Assumption, Ferragosto ja Uspenie. Suomessa päivää on kansanomaisesti nimitetty "Jälki-Maariaksi" erotukseksi muista vanhoista Marian juhlapäivistä. .
Mary-Kate ja Ashley Olsen
Olsenit tulivat Yhdysvalloissa suosituiksi vuosina 1987–1995 tehdyn televisiosarjan Full House myötä. Molemmat esittivät samaa hahmoa, Michelle Tanneria.
Riz Ortolani
Pesarossa syntynyt Ortolani toimi oman jazzyhtyeensä johtajana Italiassa 1950-luvulla. Vuonna 1962 hän nousi maineeseen musiikillaan elokuvaan Mondo cane – kova maailma. Laulu "More" toi Ortolanille Grammy-palkinnon ja Oscar-ehdokkuuden.
Pulp (yhtye)
Pulpin on määrä palata esiintymislavoille vuonna 2023.
Marja (nimi)
Yleisyys
Digi- ja väestötietoviraston Nimipalvelun tilastojen mukaan Suomessa on vuoden 2019 loppuun mennessä ollut yhteensä 53 197 Marja-nimistä henkilöä. Etunimien lukumäärissä ovat mukana kaikki väestötietojärjestelmään merkityt, myös kuolleiden henkilöiden, nimet. Tilastoissa ovat mukana ensimmäisten etunimien lisäksi muut annetut etunimet. Hieman yli puolet Marjoista on syntynyt 1940- tai 1950-luvulla. Nuorten naisten ja tyttöjen nimenä Marja on nykyään melko harvinainen.
Zephyrous
Zephyrous nimellä Ivar Enger (s. 30. kesäkuuta 1973 Kolbotn, Norja) on norjalainen muusikko, joka soitti kitaraa black metal -yhtye Darkthronessa. Hän oli mukana albumeilla Soulside Journey, Goatlord, A Blaze in the Northern Sky ja Under a Funeral Moon.
Mary-Kate ja Ashley Olsen
Itsenäinen ura
Toisin kuin Mary-Kate, Ashley ei ole tehnyt muita projekteja itsenäisellä urallaan. Hän on näytellyt kaikki elokuvansa siskonsa kanssa.
Riz Ortolani
Ortolanin myöhempiin töihin lukeutuvat La danza macabra (1964) ja Kannibaalien polttouhrit (1980). Hän sävelsi myös Gualtiero Jacopettin myöhemmät mondo-dokumentit Hyvästi Afrikka (1966) ja Hyvästi ihminen (1971).
Marja (nimi)
Marja yhdysnimien osana
Marja-Helena
Marja-Leena
Marja-Liisa
Mary-Kate ja Ashley Olsen
Itsenäinen ura
Ashley on seurustellut näyttelijä-laulaja Jared Leton kanssa.
Riz Ortolani
Ortolani kuoli Roomassa 23. tammikuuta 2014 keuhkoputkentulehduksen seurauksena.
Marja (nimi)
Marja yhdysnimien osana
Marja-Riitta
Mary-Kate ja Ashley Olsen
Ura
200px|left|thumb|Mary-Kate ja Ashley Olsenin yhteinen tähti [[Walk of Famella.]] Olsenit tulivat Yhdysvalloissa suosituiksi vuosina 1987–1995 tehdyn televisiosarjan Full House myötä. Molemmat esittivät samaa hahmoa, Michelle Tanneria. Koska tuottajat eivät halunneet katsojien tietävän, että hahmoa esittää kaksi näyttelijää, Tannerin näyttelijäksi kerrottiin Mary Kate Ashley Olsen.
Marja (nimi)
Marja yhdysnimien osana
Marja-Sisko
Mary-Kate ja Ashley Olsen
Ura
Mary-Kate ja Ashley Olsenin näyttelijänura on lähes identtinen: molemmat ovat esiintyneet samoissa TV-sarjoissa, -ohjelmissa ja elokuvissa. Heidän ensimmäinen roolisuorituksensa oli vuonna 1990 ABC TGFI -televisiosarjassa.
Marja (nimi)
Marja yhdysnimien osana
Marja-Terttu
Mary-Kate ja Ashley Olsen
Ura
Heidän elokuvauransa alkoi vuonna 1991 To Grandmother's House We Go -televisioelokuvan myötä. Olsenit esittivät sisaruksia, jotka lähtevät salaa matkalle isoäitinsä luo.
Marja (nimi)
Marja yhdysnimien osana
Muita
Mary-Kate ja Ashley Olsen
Ura
Lapsina Olsenit tekivät useita heidän ympärilleen rakennettuja elokuvia. He tekivät myös pieniä rooleja suuremmissa tuotannoissa vuosien varrella. Ensimmäinen heidän ympärilleen rakennettu suuri elokuva oli It Takes Two (1995), joka tuotti Yhdysvalloissa lähes 20 miljoonan dollarin lipputulot.
1990-luvun lopulla elokuvien suosio laski. Ne muuttuivat yhä pienimuotoisemmiksi ja teatterilevitykseen päässeet elokuvat floppasivat pahasti, kuten yksi viimeisimmistä Olsenien elokuvista, In A New York Minute (2004). Se aloitti 3 000 kopiolla Yhdysvalloissa ja keräsi ensi-iltaviikonloppuna vain 5,9 miljoonaa dollaria, mikä on historian huonoin aloitus niin suurella kopiomäärällä. Elokuvan 30 miljoonan dollarin jättibudjetti osoittautui kohtalokkaaksi, sillä elokuva tuotti Yhdysvalloissa vain alle 15 miljoonan dollarin lipputulot.
Kaksoset ovat tuottaneet Dualstar-tuotantoyhtiönsä kautta yhdessä vuodesta 1995 lähtien elokuviaan, yhteensä 15 kappaletta, mukaan lukien In A New York Minute. Heillä oli myös pieni sivurooli elokuvassa Charlien enkelit 2.
Hobby Hall
pienoiskuva|Hobby Hallin vuoteen 2017 asti käytössä ollut logo. Hobby Hall on verkkokauppa, jonka valikoimaan kuuluu yli satatuhatta tuotetta. Yhtiön valikoimassa on omien merkkien lisäksi tunnettuja brändejä erityisesti kodin, vapaa-ajan ja elektroniikan alueilla.
Historiaa
Äänilevykerhon ohella Concert Hall Society perusti Suomen ensimmäisen kirjakerhon, Ex Libriksen. 1970-luvun alussa yritys markkinoi Bullworker-lihastenkehittäjälaitetta postimyynnillä ja julkaisi ensimmäisen postimyyntiluettelonsa 1975. Vuonna 1980 Hobby Hall myytiin yhdysvaltalaiselle Reevesille, ja yrityksestä kehittyi tehokas postimyyjä vaatteille, autotarvikkeille, työkaluille ja viihde-elektroniikalle. Siitä tuli Philips-kodinkonemerkin suurin jälleenmyyjä Suomessa.
Stockmann osti Hobby Hallin vuonna 1985, mutta ilmoitti lokakuussa 2014 etsivänsä sille uutta omistajaa.
Huhtikuussa 2016 Stockmann ilmoitti myyvänsä Hobby Hallin SGN Groupille.
Maaliskuussa 2018 Hobby Hall yhdistyi Viron suurimman verkkokaupan Hansapostin kanssa ja tammikuussa 2019 yritykset yhdistettiin Hobby Hall Group OÜ:ksi.
Joulukuussa 2019 uutisoitiin, että Hobby Hallin omistus siirtyy kokonaan Viroon Wraith Invest OÜ:lle. Huhtikuussa 2021 Hobby Hallin ilmoitti ostavansa Keski- ja Itä-Eurooppaan keskittynyt pääomasijoitusyhtiö Mid Europa Partners, ja kauppaan kuuluvat myös virolaiset Hansapost ja Kaup24, latvialaiset 220.lv ja xnet.lv sekä liettualainen pigu.lt
Toimipisteet
Muita myymälöitä on ollut Helsingin Arabiassa (lopetettu vuoden 2009 lopussa), Espoon Friisilässä (lopetettu 2000-luvun alkupuolella), Tampereella ja Tallinnassa. Yhtiö on myös toiminut postimyyjänä Liettuassa vuosina 2004–2005.
Hideo Nakata
pienoiskuva|Hideo Nakata vuonna 2015. Hideo Nakata ( Nakata Hideo, s. 19. heinäkuuta 1961, Okayama, Japani) on japanilainen elokuvaohjaaja.
Ura
Nakata tunnetaan länsimaissa parhaiten kauhuelokuvista Ringu (1998), Ringu 2 (1999) ja Dark Water (2002). Ringusta tehtiin myöhemmiin yhdysvaltalainen uudelleenfilmatisointi Ring (2002) ja samoin Dark Waterista Tumma vesi (2005).
Nakata oli aikeissa ohjata ensimmäisen englanninkielisen elokuvansa True Believers, mutta jätti projektin. DreamWorks tarjosi myöhemmin Nakataa ohjaamaan elokuvan Ring 2 (2005), mihin Nakata suostui ja ohjasi täten ensimmäisen englanninkielisen elokuvansa, uudelleenfilmatisoiden aikaisemman elokuvansa.
Siikajokilaakso (sanomalehti)
Siikajokilaakso on vuonna 1966 perustettu Siikajokilaakson kolmen kunnan (Pyhäntä, Siikajoki ja Siikalatva) paikallislehti. Lehden päätoimitus on Siikajoen Ruukissa.
Kesäkuussa 2018 Kaleva osti Siikajokilaakso-lehden oululaiselta Joutsen Medialta.
Katolinen kirkko Bulgariassa
Katolinen kirkko Bulgariassa toimii osana maailmanlaajuista katolista kirkkoa paavin ja hänen kuuriansa hengellisessä ohjauksessa.
Organisaatio ja jäsenmäärä
Bulgariassa toimii kaksi latinalaista riitusta käyttävää hiippakuntaa, Sofian ja Plovdivin hiippakunta, johon kuului vuonna 2017 18 seurakuntaa ja 33 000 jäsentä, sekä Nikopolin hiippakunta, johon kuului vuonna 2016 21 seurakuntaa ja 30 000 jäsentä. Lisäksi maassa toimii Bulgarian kreikkalaiskatolinen kirkko, joka on suoraan paavin alainen ja noudattaa bysanttilaista riitusta. Heidän hiippakuntanaan toimii Sofian apostolinen eksarkaatti, johon vuonna 2016 kuului 16 seurakuntaa ja 10 000 jäsentä.
Vuoden 2017 lopussa Bulgariassa oli noin 68 000 katolista, jolloin heitä oli 0,96% Bulgarian väestöstä.
Trivial Pursuit
Trivial Pursuit on tietokilpailulautapeli, jonka kehittivät joulukuussa 1979 Chris Haney ja Scott Abbott Montrealissa, Quebecin osavaltiossa Kanadassa. Varsinaisesti peli julkaistiin vuonna 1981. Trivial Pursuitin suosion siivittämänä siitä on tehty useita muunnelmia. Normaali painos on nimeltään Genus-painos. Trivial Pursuit -tavaramerkin omistaa ja -pelejä valmistaa Hasbro.
Pelin kulku
Pelin perusajatuksena on edetä pelilaudalla nopan heittojen mukaan kunkin pelaajan osalta niin kauan, kuin pelaaja osaa vastata värillisiä peliruutuja vastaaviin tietokilpailukysymyksiin.
Pelaajat lähtevät laudan keskeltä, ja yrittävät myös palata sinne kerättyään kuusi värillistä lohkoa omaan pelinappulaansa.
Lohkot saa vastaamalla oikein kutakin lohkoa vastaavassa ruudussa laudan kehällä.
Historia
Pelin julkaisemisen aikaan idea lukuisia kysymyksiä sisältävästä koteihin tarkoitetusta tietokilpailupelistä oli uusi. Pelin julkaisuun alun perin liittyneet vaikeudet juontuivat esimerkiksi pelissä tarvittavien kysymyskorttien painamiseen. Trivial Pursuitin suosion siivittämänä siitä on tehty useita muunnelmia. Normaali painos on nimeltään Genus-painos.
Vuonna 1984 Fred L. Worth haastoi pelin julkaisijat oikeuteen, koska katsoi, että suuri osa alkuperäisen pelin trivia-kysymyksistä perustui hänen julkaisemansa kirjan The Complete Unabridged Super Trivia Encyclopedian sisältöön. Peliin oli otettu myös Worthin tarkoituksellisesti kirjaan lisäämä virheellinen trivia-fakta. Worthin tekijänoikeudet eivät kuitenkaan koske kirjassa mainittuja faktoja, vaan niiden esitystapaa. Tekijät myönsivät käyttäneensä faktoja Worthin teoksesta, mutta Worth hävisi oikeudenkäynnin, koska oikeus katsoi, että kysymysmuotoinen peli ei ollut tarpeeksi samankaltainen trivia-faktoja luetelleen kirjan kanssa, että tekijänoikeuksia olisi loukattu.
Pelin luojat perustivat pelin markkinointia varten Horn Abbot -nimisen yrityksen. Trivial Pursuit kasvoi nopeasti suureksi menestykseksi. Vuonna 1984 peliä myytiin Yhdysvalloissa 24 miljoonaa kappaletta. Vuonna 1988 Parker Brothers alkoi valmistaa peliä lisenssillä. Yrityskauppojen myötä Parker Brothers päätyi Hasbron omistukseen vuonna 1991. Valmistettuaan peliä lisenssillä usean vuoden ajan Hasbro osti vuonna 2008 täydet oikeudet Trivial Pursuittiin Horn Abbot Internationalilta 80 miljoonalla Yhdysvaltain dollarilla.
Versiot
Lapsille on tehty oma painos, jossa on helpompia kysymyksiä.
Vuosituhannen vaihteessa julkaistiin Millennium-painos ja vuonna 2003 eri maanosiin liittyviin kysymyksiin keskittynyt Globetrotter-painos.
Vuonna 2005 julkaistiin pieniä sarjoja lisäkysymyksiä, joista erikoisimpana julkkiskysymyksiä sisältävä 100 kortin kysymyssarja.
Vuonna 2011 julkaistiin Trivial Pursuit Master. Uutena pelissä on ajastin, joka rajoittaa vastausaikaa.
Viimeisin versio sisältää DVD:n, jossa on osa pelin kysymyksistä.
Vuonna 2017 julkaistiin Classic Edition joka sisältää 2 400 uutta kysymystä.
Lisäosat: Genus 2, julkaistu vuonna 1987 – sisältää 6 000 lisäkysymystä, sekä Kansallispainos julkaistu vuonna 1991 – sisältää 1 500 lisäkysymystä.
Katseeseen kätketty
Katseeseen kätketty (El secreto de sus ojos) on vuonna 2009 ensi-iltansa saanut argentiinalainen rikosdraamaelokuva, jonka on ohjannut Juan José Campanella. Elokuva palkittiin muun muassa parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkinnolla.
Arvioita
Tv-Nytissä neljä kriitikkoa antoi elokuvalle tähtiä keskiarvolla 3,3.
Episodi-lehdessä viisi kriitikkoa antoi elokuvalle pisteitä keskiarvona 3,80.
Vuonna 2016 Katseeseen kätketty äänestettiin BBC:n kyselyssä vuosisadan 100 parhaan elokuvan joukkoon. Vastaajina oli 177 elokuva-asiantuntijaa eri puolilta maailmaa.
Hollywood-versio
Vuonna 2015 sai ensi-iltansa elokuvan samanniminen amerikkalaisversio, jonka on ohjannut Billy Ray.
John Linus Paschang
John Linus Paschang (5. lokakuuta 1895 Hemingford – 21. maaliskuuta 1999) oli Nebraskan osavaltiossa toiminut yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Omahan hiippakuntaan 12. kesäkuuta 1921 ja nimitettiin Grand Islandin hiippakunnan johtoon 28. heinäkuuta 1951. Piispaksi vihkiminen seurasi 9. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Gerald Thomas Bergan, jota avustivat Louis Benedict Kucera ja Edward Joseph Hunkeler. Paschang asetettiin virkaansa 11. lokakuuta.
Paschang osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän jäi eläkkeelle 25. heinäkuuta 1972.
Rjazanin kuvernementti
thumb|250px|Kuvernementin kartta. Rjazanin kuvernementti (myös lääni, ) oli hallintoalue Venäjällä vuosina 1796–1929. 1800-luvun lopussa sen pinta-ala oli 42 101 neliökilometriä. Asukkaita oli 1 802 200 henkeä (vuonna 1897). Kuvernementin hallinnollinen keskus oli Rjazanin kaupunki.
thumb|left|120px|Kuvernementin vaakuna. Moskovan kuvernementtiin kuuluneesta Perejaslavl-Rjazanin provinssista muodostettiin vuonna 1778 Rjazanin käskynhaltijakunta. Vuonna 1796 se muutettiin kuvernementiksi.
Vuosina 1802–1919 kuvernementtiin kuului 12 kihlakuntaa, joiden keskuksina toimivat Dankov, Jegorjevsk, Kasimov, Mihailov, Pronsk, Ranenburg, Rjazan, Rjažsk, Sapožok, Skopin, Spassk ja Zaraisk. Vuoden 1897 väestönlaskennan mukaan 99,4 % asukkaista oli venäläisiä. Kasimovissa ja sen ympäristössä asui kasimovin tataareja. Tärkeimpiä elinkeinoja olivat maanviljely, käsityöammatit ja teollisuus.
Rjazanin kuvernementti lakkautettiin vuonna 1929 ja sen alue liitettiin Moskovan alueeseen.
Angry Birds 2
thumb|Kuvakaappaus Angry Birds 2 on Rovio Entertainmentin kesällä 2015 julkaisema pulmavideopeli, joka on kahdestoista Angry Birds -peli ja suora jatko-osa sarjan ensimmäiselle pelille. Se on ilmaiseksi pelattavissa, mutta sisältää mikromaksuja.
Pelin idea
Pelin idea on sama, mikä oli jo ensimmäisessä Angry Birds -pelissä; pelaaja yrittää lingota lintuhahmoja ritsalla vihreiden possujen rakennelmia päin. Tehtävänä on tuhota possut ja niiden rakennelmat joka kentässä. Kentän jälkeen näet saamasi 1-3 tähteä, ja saamasi pistemäärän.
Vastaanotto
Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 6.7/10.
Just Fontaine
thumb|220px|Just Fontaine Just Fontaine (18. elokuuta 1933 Marrakech, Marokko – 1. maaliskuuta 2023 ) oli ranskalainen jalkapalloilija. Fontainen pelipaikka oli hyökkääjä. Pelé valitsi hänet maailman kaikkien aikojen 125 parhaan jalkapalloilijan joukkoon FIFA 100 -listalla.
Hän aloitti uransa vuonna 1950 synnyinmaassaan Marokossa USM Casablancan joukkueessa. Vuonna 1953 OGC Nice hankki hänet Ranskaan, jossa hän teki ensimmäisten kolmen kautensa aikana 44 maalia. Vuonna 1956 Stade de Reims osti Fontainen Raymond Kopan korvaajaksi. Kuuden Reims-kauden aikana hän teki 121 maalia. Yhteensä hän teki Ranskan liigassa 165 maalia 200 ottelussa ja voitti kaksi mestaruutta, Reimsissä vuosina 1958 ja 1960.
Parhaiten Fontaine muistetaan kuitenkin Ranskan maajoukkueesta. Jo maaotteludebyytissään 17. joulukuuta 1953 hän teki hattutempun Luxemburgin verkkoon. Vuoden 1958 MM-kisoissa, joissa Ranska saavutti pronssia, Fontaine nousi legendaksi tehtyään turnauksen kuudessa ottelussaan 13 maalia, mikä on yhä yksien MM-kisojen yhden pelaajan maaliennätys. Yhteensä hän pelasi 21 maaottelua ja teki niissä 30 maalia.
Fontaine lopetti uransa loukkaantumisen vuoksi vuonna 1962. Vuonna 1967 hän kokeili kykyjään valmentajana Ranskan maajoukkueen peräsimessä, mutta pesti päättyi potkuihin kahden hävityn ystävyysottelun jälkeen.
Astabiili multivibraattori
thumb|Kytkentäkaavio
Astabiili multivibraattori on elektroniikkakytkentä, jolla voidaan luoda säännöllistä kanttiaaltoa, jonka pulssinleveyttä voidaan moduloida muuttamalla kytkennän komponenttien arvoja. Kytkentää voidaan käyttää esimerkiksi oskillaattorina, pwm-pulssin generaattorina tai ajastimena.
Infected
Infected on ruotsalainen power metal -yhtye HammerFallin kahdeksas studioalbumi joka julkaistiin 20. toukokuuta 2011. Tämä on HammerFallin ensimmäinen albumi, jonka tuottajana toimii James Michael. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 44.
Albumin kansi
Kannessa piti olla biovaara merkki harmaalla pohjalla, mutta lakiongelmien ja negatiivisen palautteen takia kansi on suunniteltu uudestaan. Uudessa kannessa tulee olemaan verinen käsi, jonka suunnitteli Samwise Didier. Tämä on yhtyeen ensimmäinen albumin kansi, jolla heidän Hector-maskottinsa ei esiinny.
Matti Hoikka
Matti Vihtori Hoikka (25. helmikuuta 1859 Rovaniemen pitäjä – 15. heinäkuuta 1939 Oulujoki) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1907–1914 ja 1917–1918. Lähes 60 vuoden ajan seppänä työskennellyt Hoikka oli Pohjois-Suomen työväenliikkeen varhaisimpia johtohahmoja. Hänet tunnettiin maltillisena oikeistososialistina, joka otti vaikutteita myös tolstoilaisuudesta.
Elämä
Rovaniemen Muurolassa syntyneen Matti Hoikan vanhemmat olivat sotilasvirkatalon vuokraaja Juho Hoikka (1807−1875) ja Maria Nyström (1822−1875). Hänen veljiään olivat valtiopäivämies Iisakki Hoikka ja pastori Jaakko Hoikka. Hoikka lähti 17-vuotiaana sepän oppipojaksi työskennellen muun muassa Oulussa, Raahessa, Rovaniemellä, Turussa, Uudessakaupungissa ja Lappeenrannassa. Vuonna 1890 hän palasi rautatietyömaan mukana Ouluun ja sai paikan Veljekset Åströmin nahkatehtaan verstaalta.
Hoikka oli käynyt ainoastaan rippikoulun, mutta hankki laajan tietämyksen itseopiskelulla. Hoikka liittyi Oulun työväenyhdistykseen jo perustamisvuonna 1886. Hän oli työväenyhdistyksen johtokunnan jäsen ja pitkäaikainen voimahahmo yhdessä Janne Hautalan kanssa. Pitkälti Hoikan ansiosta Oulun työnantajien ja työväenliikkeen suhteet pysyivät hyvinä ja rakentavina. Vuonna 1899 Hoikka osallistui Suomen Työväenpuolueen perustavaan kokoukseen ja suurlakon aikana hän oli Oulun suurlakkokomietan jäsen. Hoikka kuului myös raittiusliikkeen uranuurtajiin ja oli 1900-luvun vaihteessa yksi niin sanotun juomalakkoliikkeen johtohahmoista. Oulun Laanilaan hän perusti kansakoulua edeltäneen yksityisen koulun sekä lukuseuran, josta myöhemmin kehittyi kyläkirjasto. Vuonna 1907 Hoikka valittiin kansanedustajaksi Suomen ensimmäisissä yksikamarisen eduskunnan vaaleissa. Hän oli kansanedustajana vuoteen 1914 saakka ja palasi eduskuntaan vielä keväällä 1917. Hoikka oli myös Oulujoen kunnanvaltuuston jäsen.
Sisällissodan käynnistyttyä hänelle tarjottiin virkaa kansanvaltuuskunnan elintarviketoimistosta, kouluylihallituksesta tai vallankuomouksellisesta ylioikeudesta, mutta aseellista vallankumousta vastustanut Hoikka kieltäytyi. Hän pysytteli koko sodan sivussa punaisten toiminnasta ja vietti heikon terveydentilansa johdosta yli kuukauden sairaalassa. Sodan päätyttyä Hoikka kävi kotonaan Oulussa ja palasi Helsinkiin osallistuakseen eduskunnan istuntoon, mutta hänet pidätettiin 17. toukokuuta. Hoikka oli aluksi Helsingin lääninvankilassa, josta hänet heinäkuun alussa siirrettin muiden vangittujen kansanedustajien tavoin Sörnäisten kuritushuoneeseen. Lokakuussa 1918 Hoikka sai valtiorikosoikeudelta kahden vuoden ehdollisen kuritushuonetuomion valtiopetoksen valmistelusta. Syynä olivat syksyllä 1917 annettu sosialidemokraattien Sorron yöstä nouskaa -vaalijulistus sekä hänen marraskuussa allekirjoittamansa Me vaadimme -ohjelma.
Sodan jälkeen Hoikka jätti politiikan ja jatkoi sepän ammatissaan. Hän työskenteli Åströmin tehtaalla kaikkiaan yli 43 vuoden ajan jääden eläkkeelle 75-vuotispäivänään helmikuussa 1934. Hoikka kuoli kotonaan Laanilassa 80-vuotiaana heinäkuussa 1939. Hänet on haudattu Oulujoen hautausmaalle.
Perhe
Matti Hoikan puoliso oli Maria Arffman (1859−1933), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1885. Pariskunnalla oli kahdeksan lasta, joista neljä kuoli jo nuorena.
Siikajokilaakso
Siikajokilaakso on Pohjois-Pohjanmaalla, Siikajoen valuma-alueella sijaitsevien kolmen kunnan (Pyhäntä, Siikajoki ja Siikalatva) nimitys. Jokilaakson yläjuoksun alueesta käytetään aluenimeä Siikalatva.
Iivo Wegelius
Iivo Wegelius (ent. Järvitalo, s. 8. elokuuta 1971) on suomalainen jääpallovalmentaja ja entinen jääpalloilija.
Hän on edustanut jääpallon Bandyliigassa kasvattajaseuraansa Helsingin Botniaa sekä Ruotsin korkeimmalla sarjatasolla Katrineholms SK:n joukkuetta. Suomen jääpallomaajoukkueessa Wegelius on pelannut yli 50 ottelua. Vuonna 2004 hän oli mukana voittamassa Suomen toistaiseksi ainoaa maailmanmestaruutta.
Vuosina 2007–2009 Wegelius toimi pelaajavalmentajana. Lisäksi hän on valmentanut Ruotsin Elitserienissä Villa Lidköpingin joukkuetta kahden kauden ajan yhdessä Ari Holopaisen kanssa.
Nykyään Wegelius asuu Ruotsissa Katrineholmissa, jossa hän toimii muun muassa fysioterapeuttina.
Saavutukset
Maajoukkueessa Seurajoukkueissa
Whipplen tauti
Whipplen tauti on Tropheryma whipplei -bakteerin aiheuttama harvinainen sairaus. Tyypillisesti sairastuneet ovat 40–70-vuotiaita miehiä.
Whipplen tauti vaikuttaa pääasiassa ohutsuoleen, mutta oireita voidaan tavata myös laajalti muualla. Whipplen taudin oireet vaihtelevatkin suuresti. Eräitä tyypillisiä sairauden merkkejä ovat (joskus verinen) ripuli, vatsakipu, laihtuminen, vatsan turvotus, kuume, anemia ja nivelkivut. Joskus sairauden yhteydessä esiintyy vaihtelevia neurologisia oireita. Silloin tällöin neurologisia oireita ja sydän- sekä keuhko-oireita esiintyy ilman maha-suolioireita.
Hoitamattomana Whipplen tauti johtaa kuolemaan. Vuonna 1998 sairaudesta oli raportoitu noin tuhat kertaa. Todellisuudessa sairauden esiintyvyys lienee suurempi.
Gualtiero Jacopetti
Gualtiero Jacopetti (4. syyskuuta 1919 – 17. elokuuta 2011 Rooma ) oli italialainen elokuvaohjaaja. Hän kuului mondo-dokumenttien pioneereihin, ja hänen tunnetuimpia töitä ovat Mondo cane – kova maailma (1962), Hyvästi Afrikka (1966) ja Hyvästi ihminen (1971). Hän oli vuonna 1962 ehdolla Cannesin Kultaisen palmun saajaksi.
Sakari Saikkonen
Sakari Saikkonen (s. 19. heinäkuuta 1981) on Outokummusta kotoisin oleva vapaa tanssija ja akrobaatti. Hän valmistui tanssitaiteen kandidaatiksi Teatterikorkeakoulusta vuonna 2005. Vuodesta 2002 hän on työskennellyt monenlaisissa tanssin, sirkuksen, teatterin ja oopperan tuotannoissa Suomessa ja muualla Euroopassa.
Mertjärvi (Padasjoki)
Mertjärvi on Päijät-Hämeessä Padasjoella Kauratun pohjoispuolella sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 3,1 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Se sijaitsee Kalliojärven vieressä kapean kannaksen takana. Kannaksella kulkee valtatie 24, josta näkee järven hyvin. Siinä ei ole kartan mukaan saaria ja sen rantaviivan pituus on 850 metriä. Järven rannat ovat metsämaata, jolle on rakennettu yksi vapaa-ajan asunto. Sille tulee tie valtatieltä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Lummennen ja Vesijaon valuma-alueella (14.25), jonka Lummenen alueeseen (14.254) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 122,3 metriä mpy. Järveen laskee valtatien alitse oja Kalliojärvestä ja suo-oja pohjoisesta, jonka lähteenä on Munuanjärvi. Järven laskuoja lähtee järven länsipäästä ja se laskee pinen lammen kautta Koveroon. Laskuojalle tulee pudostusta 0,8 metriä. Vesireitti päättyy lopuksi Lummenneen, joka on bifurkaatiojärvi.
Vanhainkoti
thumb|300px|[[Utajärvi|Utajärven entinen kunnalliskoti ja vanhainkoti Roinila.]]
Vanhainkoti tai hoivakoti tai tehostetun palveluasumisen yksikkö on palvelulaitos, joka tarjoaa hoitopalveluita sellaisille vanhuksille, jotka eivät selviydy kotona tai palvelutalossa. Hoivakodin toiminta on laitoshoitoa, mutta toiminnan tavoitteena on luoda mahdollisimman kodinomaiset olosuhteet. Tehostetussa palveluasumisessa vanhuksen tukena ja apuna on kuitenkin hoitohenkilökuntaa ympäri vuorokauden.
Yleistä
Suomessa hoivakotipalveluita tuotetaan sekä julkisesti että yksityisesti ostopalveluina. Koukkuniemen vanhainkoti Tampereella on esimerkki julkisesta suuresta hoivakotiyksiköstä. Koukkuniemen hoivakodissa on 23 osastoa, joilla asukkaat asuvat 1–2 hengen huoneissa.
Suurimmat alan yritykset
Kolme eniten hoivakotiyksikköjä Suomessa omistavaa yksityistä yritystä olivat vuonna 2019 Attendo, Esperi ja Mehiläinen. Kaikkien näiden kolmen yksityisen suurimman toimijan toiminnassa havaittiin muun muassa hoitajamitoituksen riittämättömyydestä johtuvia puutteita Ylen selvityksessä tammikuussa 2019. Ylen haastattelemien asiantuntijoiden mukaan julkisen puolen hoivakodeista tehdään selvästi vähemmän toiminnan ongelmiin liittyviä ilmoituksia.