cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Aaron Pryor
Amatööriura
Kuusilapsiseen perheeseen syntynyt nuori Aaron Pryor joutui moniin hankaluuksiin Cincinnatin kovilla kaduilla. 13-vuotiaana hän alkoi harrastaa nyrkkeilyä, mikä olikin erinomainen keino pysyä poissa vaikeuksista – ja tarpeen tullen selvitä niistä. Lempinimellä The Hawk (suom. haukka) hän kävi yhteensä 220 ottelua, häviten niistä ainoastaan 16. Hän tekikin amatöörinä mittavia saavutuksia; vuonna 1972 hänestä tuli kansainvälinen AAU-mestari ja vuonna 1975 hän voitti hopeaa miesten nyrkkeilyssä Pan-Amerikan kisoissa ja toimi lisäksi vuoden 1976 kesäolympialaisissa varajäsenenä. Ehkäpä huomattavin saavutus syntyi kuitenkin vuonna 1976, jolloin hän voitti kansainvälisen Golden Gloves -turnauksen finaaleissa tulevan 8-kertaisen maailmanmestarin, Thomas Hearnsin.
Siirtyminen ammattikehiin
Lokakuussa 1976 Pryor kääntyi ammattilaiseksi ja ura lähtikin rytinällä käyntiin; hän voitti kymmenestä ensimmäisestä ottelustaan kahdeksan tyrmäyksellä. Ne kaksi vastustajaa, jotka kuulivat viimeisen gongin soivan, olivat Johnny Summerhayes ja Jose Resto. Summerhayesin kohtaamisen jälkeen Pryor voitti peräti 26 seuraavaa otteluaan tyrmäyksellä, mikä on yksi pitkäkestoisimmista tyrmäysputkista nyrkkeilyn historiassa. Voittoputki jatkui jatkumistaan, ja vuonna 1979 hän pääsi WBA:n rankkauslistalle.
Annette Vilhelmsen
thumb|right|250px|Vilhelmsen vuonna 2012 Annette Lilja Vilhelmsen (s. 24. lokakuuta 1959, Svendborg, Tanska) on tanskalainen poliitikko ja kansankäräjien jäsen, joka toimi Sosialistisen kansanpuolueen puheenjohtajana vuosina 2012–2014. Vilhelmsen on koulutukseltaan opettaja. Vilhelmsen valittiin ensimmäiselle kaudelleen vuoden 2011 kansankäräjävaaleissa. Puolueen jäsenäänestyksessä lokakuussa 2012 Vilhelmsen sai 66 prosenttia äänistä. Puoluejohdon suosikki terveysministeri Astrid Krag sai äänestyksessä 34 prosentin ääniosuuden.
Aaron Pryor
Siirtyminen ammattikehiin
Seuraavana vuonna Pryor sai tilaisuuden otella WBA:n tittelistä. Hallitseva mestari oli kolumbialainen Antonio Cervantes, joka onnistui pudottamaan haastajan lattiaan ensimmäisessä erässä. Pryor kumminkin nousi ja otti tyrmäysvoiton jo neljännessä erässä, vieden mestaruuden.
Annette Vilhelmsen
Vilhelmsenin seuraajaksi Sosialistisen kansanpuolueen johtoon valittiin entinen liikenneministeri Pia Olsen Dyhr helmikuussa 2014.
Aaron Pryor
Kohtaamiset Argüellon kanssa
Puolustettuaan mestaruusvyötä onnistuneesti viisi kertaa, Aaron Pryor kohtasi nicaragualaisen Alexis Argüellon vuonna 1982, sittemmin klassikoksi muodostuneessa taistelussa, jota promoottori Bob Arum mainosti nimellä The Battle of the Champions. Pryor voitti Argüellon teknisellä tyrmäyksellä 14. erässä, jolloin hän onnistui iskemään Argüellon päähän räjähdysmäisten koukkujen sarjan, samalla ajaen hänet köysiin jatkaen tulitusta, kunnes tuomari keskeytti kamppailun Pryorin hyväksi. Taistelua luonnehdittiin vuoden parhaimmaksi ja myöhemmin The Ring on valinnut sen vuosikymmenen parhaaksi otteluksi.
Uran päätös
Voitettuaan Argüellon toistamiseen, molemmat miehet ilmoittivat lopettavansa, joskin Pryorin päätös ei kauan pitänyt. Jo seuraavana vuonna IBF-nyrkkeilyliitto julisti hänet uudeksi mestariksi, ja hän puolusti titteliä kahdesti, minkä jälkeen lopetti toisen kerran. Tämän jälkeen Pryorilla alkoi olla ongelmia huumeiden kanssa. Vuonna 1985 Pryor teki lyhyen comebackin, mutta hävisi ensimmäisen ja ainoan kerran melko tuntemattomalle Bobby Joe Youngille.
Yksityiselämä
Aaron Pryor asui kotikaupungissaan Cincinnatissa vaimonsa ja neljän lapsensa, Stephanin, Antwanin, Elizabethin ja Aaron Jr.:n, kanssa. Pryor tunnettiin paikallisena hyväntekijänä; hän toimi vihittynä diakonina paikallisella kirkolla, ja hän myös kiersi ympäri maailmaa tekemässä erikoisesiintymisiä ja levittääkseen huumeidenvastaista sanomaansa. 1990-luvulla hän avasi kotikaupunkiinsa nuorten urheilusalikerhon, jossa opetti nuorille nyrkkeilyä ja valisti heitä olemaan poissa kaduilta.
Pryorin perintö jatkuu kahden lapsen – Aaron Jr.:n ja Elizabethin – seuratessa isänsä jalanjälkiä nyrkkeilyn parissa.
Marija Bulatović
Marija Bulatović (s. 16. toukokuuta 1995) on montenegrolainen maastohiihtäjä. Hänen seuransa on Trebaljevo.
Mike Grant
thumb|Mike Grant vuonna 1897. Michael Grant (27. marraskuuta 1873 – 19. elokuuta 1955) oli kanadalainen jääkiekkoilija. Grant pelasi puolustajana Montreal Victoriasissa varhaisen ammattikiekon aikaan. Hän johti joukkueensa kapteenin ominaisuudessa Stanley Cupin voittoihin vuosina 1895, 1896, 1897 ja 1898.
Karl Fredrik Eneberg
Karl Fredrik Eneberg (19. maaliskuuta 1841 Närpiö – 24. toukokuuta 1876 Mosul, Osmanien valtakunta) oli suomalainen orientalisti ja assyriologi, joka kirjoitti myös runoja ruotsin kielellä.
Enebergin vanhemmat olivat Närpiön kappalainen Isak Reinhold Eneberg ja Fredrika Lovisa von Knorring. Perheessä oli 13 lasta joista Karl Fredrik oli kahdeksas. Hän kävi Turun lukiota ja pääsi ylioppilaaksi 1860. Eneberg valmistui filosofian kandidaatiksi 1868, maisteriksi 1869 sekä lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1873. Hän opiskeli itämaisia kieliä Pietarissa, Leipzigissa ja Kielissä 1870–1871 sekä Pariisissa ja Lontoossa 1874–1876.
Eneberg toimi Helsingin Normaalikoulun kreikan ja ruotsin opettajana 1868–1869 sekä 1871–1874 ja Viipurin lukion kreikan kielen lehtorina 1875–1876. Hän oli Helsingin yliopiston itämaisten kielten dosenttina 1875–1876.
Vuonna 1876 Eneberg liittyi englantilaisen assyriologi George Smithin retkikuntaan, joka lähti arkeologisiin tutkimuksiin Assyrian alueelle Lähi-itään. Enebergin tarkoituksena oli osallistua kaivauksiin ja tutkia myös nuolenpääkirjoituksia. Hän kuoli kuitenkin hämärissä olosuhteissa Mesopotamian Mosulissa, jonne hän oli saapunut yksin 20. huhtikuuta 1876 Smithin jäätyä Bagdadiin. Mosulin seuduilla raivosi tuolloin rutto ja Eneberg sairastui johtaessaan alueella kaivauksia.
Jörn Donnerin kirjan Minetten rakkaus (Otava 2002) rungon muodostaa Enebergin ja Donnerin isoäidin Vilhelmina Sofia Charlotta eli Minette Munckin (1848–1922) kirjeenvaihto. Minette Munck oli Erkylän kartanon omistajan vapaaherra, kenraali, sijaiskansleri Johan Reinhold Munckin (1795–1865) tytär. Hän meni naimisiin 1887 professori Otto Donnerin kanssa, joka oli taloudellisesti tukenut Enebergin tutkimuksia.
Karl Fredrik Enebergin veli Waldemar Eneberg (1840–1904) oli vanhasuomalaisiin kuulunut senaattori, valtiopäivämies ja Suomen Pankin johtokunnan jäsen.
Seitsemän veljeksen morsiamet
Seitsemän veljeksen morsiamet (Seven Brides for Seven Brothers) on Stanley Donenin ohjaama yhdysvaltalainen elokuvamusikaali vuodelta 1954. Se pohjautuu löyhästi Stephen Vincent Benét'n kertomukseen Sobbin' Women. Elokuva oli Oscar-ehdokkaana viidessä eri kategoriassa. Palkinnon se sai parhaasta alkuperäisestä musikaalisävellyksestä. Seitsemän veljeksen morsiamet on valittu National Film Registryyn.
Elokuvan tapahtumat sijoittuvat Adam Pontabeen (Howard Keel) yhdessä kuuden veljensä kanssa ylläpitämälle oregonilaiselle maatilalle. Adam tuo tilalle kihlattunsa Millyn (Jane Powell), joka päättää tehdä rähjäisistä veljeksistä tanssitaitoisia herrasmiehiä. Veljekset ihastuvat talkoissa kuuteen tyttöön ja kysyvät Adamilta neuvoa kuinka saada heidät valloitettua. Adam on äskettäin lukenut sabiinitarten ryöstöstä ja saa veljensä vakuuttuneiksi, että paras keino on ryöstää tytöt morsiamiksi.
Dario Cologna
Dario Cologna (s. 11. maaliskuuta 1986 Santa Maria Val Müstair, Graubünden, Sveitsi ) on sveitsiläinen uransa lopettanut maastohiihtäjä, olympiavoittaja, maailmanmestari ja maailmancupin voittaja. Hän asuu Sveitsin Val Müstairissa ja edustaa seuratasolla SC Val Müstairia. Hänellä on myös Italian kansalaisuus. Cologna ilmoitti syksyllä 2021 lopettavansa uransa kauden 2021–2022 jälkeen.
Arvokilpailut
Oslon MM-kilpailuissa 2011 hän oli sprintissä yhdeksäs. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 Cologna voitti yhdistelmäkilpailun ja oli 15 kilometrin vapaalla kahdeksas. Päätösmatkalla 50 kilometrillä Cologna saavutti hopeaa. Sotšin olympialaisissa 2014 hän voitti yhdistelmäkilpailun ja 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailun. Falunin MM-kilpailuissa 2015 Cologna saavutti hopeaa yhdistelmäkilpailussa ja oli kuudes 50 kilometrin perinteisen kilpailussa. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui 50 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa seitsemänneksi.
Cologna voitti Pyeongchangin olympialaisissa 2018 kultaa 15 kilometrin vapaan hiihtotavan väliaikalähtökilpailussa. Hän on ensimmäinen hiihtäjä kautta aikain, joka on voittanut 15 km hiihdon kolmissa peräkkäisissä olympiakisoissa (Vancouver 2010, Sotši 2014 ja Pyeongchang 2018). Pyeongchangin yhdistelmäkilpailussa hän oli kuudes ja 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa yhdeksäs. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa kuudenneksi, 50 kilometrin vapaan kilpailussa seitsemänneksi ja yhdistelmäkilpailussa 14:nneksi. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 hän oli 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa yhdeksäs, yhdistelmäkilpailussa kymmenes ja 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa kolmastoista. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui lyhennetyssä 50 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 14:nneksi.
Maailmancup
Ensimmäisen maailmancupin osakilpailunsa Cologna hiihti Suomen Kuusamossa 26. marraskuuta 2006. Hän saavutti ensimmäisen palkintopallisijoituksensa 6. joulukuuta 2008 Ranskan La Clusazissa sijoittuen 30 kilometrin kilpailussa toiseksi. Cologna voitti Tour de Skin kaudella 2008–2009. Hän voitti kiertueella yhden osakilpailun, toisena päivänä käydyn takaa-ajokilpailun, johon lähti prologin jälkeiseltä kakkossijalta. Viimeiselle osuudelle hän lähti johtoasemassa, jonka säilytti maaliin saakka. Maailmancupkauden 2008–2009 finaalitapahtumassa Falunissa hän voitti 20 kilometrin yhdistelmäkilpailun. Hän lähti viimeisen päivän takaa-ajokilpailuun kärkipaikalla, jonka piti maaliin saakka. Samalla hän varmisti maailmancupin kokonaisvoiton. Normaalimatkojen cupissa hän oli toinen.
Cologna sijoittui maailmancupkaudella 2009–2010 kolmanneksi Tour de Skin kokonaiskilpailussa sekä Canmoren sprinttikilpailussa ja 15 kilometrillä. Maailmancupin finaalitapahtumassa Falunissa hän voitti prologin. Hän sijoittui neljänneksi sekä maailmancupin kokonaiskilpailussa että normaalimatkojen cupissa. Kaudella 2010–2011 hän voitti Tour de Skillä kokonaiskilpailun sekä Oberhofin ja Toblachin takaa-ajokilpailut. Maailmancupissa hän oli toinen Jällivaaran 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa sekä Kuusamon kolmen kilpailun avaustapahtumassa. Davosin vapaan hiihtotavan sprintissä hän sijoittui kolmanneksi. Maaliskuussa Salpausselällä hän voitti yhdistelmäkilpailun. Maailmancupin finaalitapahtumassa Falunissa hän oli kolmas. Hän voitti sekä maailmancupin kokonaiskilpailun että normaalimatkojen cupin.
Kaudella 2011–2012 Cologna sijoittui toiseksi Kuusamon kolmen kilpailun avaustapahtumassa. Hän voitti Roglan vapaan hiihtotavan sprintin ja oli toinen 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa. Hän voitti Tour de Skin kokonaiskilpailun ja lisäksi Toblachissa käydyn 35 kilometrin vapaan hiihtotavan takaa-ajokilpailun. Myöhemmin tammikuussa hän voitti Otepäässä perinteisen hiihtotavan sprintin ja 15 kilometrin kilpailut. Helmikuussa hän oli toinen Nové Měston 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa ja Szklarska Poręban 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa. Maaliskuussa hän voitti Lahden yhdistelmäkilpailun ja oli toinen Oslon 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa. Hän voitti maailmancupin finaalitapahtuman Falunissa sekä maailmancupin kokonaiskilpailun ja normaalimatkojen cupin.
Kaudella 2012–2013 Cologna sijoittui Tour de Skin kokonaiskilpailussa toiseksi. La Clusaz'ssa hän oli 15 kilometrin perinteisen yhteislähdössä kolmas. Sotšissa hän oli toinen vapaan hiihtotavan sprintissä ja voitti yhdistelmäkilpailun. Davosissa hän sijoittui toiseksi perinteisen sprintissä ja 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli kolmas ja normaalimatkojen cupissa toinen.
Cologna aloitti kauden 2013–2014 vasta helmikuussa toivuttuaan loukkaantumisesta. Hän sijoittui paluunsa jälkeen heti toiseksi Toblachin 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa. Kaudella 2014–2015 Cologna sijoittui kolmanneksi Davosin 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa. Tour de Skillä hän voitti prologin ja sijoittui kokonaiskilpailussa viidenneksi. Hän voitti Rybinskissä 15 kilometrin vapaan kilpailun ja sijoittui yhdistelmäkilpailussa toiseksi. Oslon 50 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa hän oli toinen. Hän sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa toiseksi ja voitti normaalimatkojen cupin.
Cologna sijoittui kaudella 2016–2017 Tour de Skin kokonaiskilpailussa kolmanneksi ja maailmancupin yhteispisteissä seitsemänneksi. Tour de Skillä 2017–2018 hän voitti Lenzerheiden 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailun ja 15 kilometrin vapaan hiihtotavan takaa-ajokilpailun. Hän voitti Tourin kokonaiskilpailun lähes puolentoista minuutin erolla ennen Martin Johnsrud Sundbyä. Hän voitti samalla kaudella kaksi vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailua: Seefeldin 15 kilometriä ja Oslon 50 kilometriä. Falunin finaalitapahtumassa hän oli kolmas. Hän sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa toiseksi ja voitti normaalimatkojen cupin.
Muut kilpailut
Tammikuussa 2008 Cologna voitti Sveitsin mestaruuskilpailuissa takaa-ajon. Vuonna 2010 hän voitti maansa sprinttimestaruuden. Seuraavana vuonna hän voitti sprintin, 15 kilometrin ja yhdistelmäkilpailun Sveitsin mestaruudet, vuonna 2012 sprinttimestaruuden. Vuosina 2013 ja 2014 hän voitti 15 kilometriä, ja vuonna 2014 myös takaa-ajon.
FIFA 10
FIFA 10 on Electronic Artsin FIFA-pelisarjan 1. lokakuuta 2009 julkaistu seitsemästoista osa. Pelin on kehittänyt EA Canada.
Stadionit
Electronic Artsin David Rutter on varmistanut, että jalkapalloseura Real Madridin stadionin Estadio Santiago Bernabeun voi ladata PS Storesta ja Xbox Marketplacesta pelin julkaisupäivänä.
Kreikan mellakat 2008
pienoiskuva|upright=1.1|Mellakointia Kreikassa joulukuussa 2008. Kreikan vuoden 2008 mellakat alkoivat eri puolilla Kreikkaa lauantaina 6. joulukuuta 2008. Noin parin tuhannen nuoren mellakointi alkoi poliisin ammuttua 15-vuotiaan Aléxandros Grigorópouloksen Ateenassa. Muun muassa opiskelijoiden, anarkistien, vasemmistoradikaalien ja turvapaikanhakijoiden on kerrottu osallistuneen mellakointiin.
Mellakoijat heittelivät poliisia ja ohikulkevia autoja kivillä ja polttopulloilla, ja poliisit vastasivat kyynelkaasulla ja pidätyksillä. Mellakoijat myös rikkoivat näyteikkunoita ja polttivat autoja ja ainakin yhden rakennuksen. 24 poliisia haavoittui. Sunnuntaina protestoivia ihmisiä tunkeutui Ateenan yliopiston keskeisiin rakennuksiin ja piti niitä hallussaan. Maanlaajuiset mellakat alkoivat pojan kuolemasta, mutta ne saivat pian vahvasti poliittisen sävyn. Vasemmisto-opposition mielenosoitus vastusti maanantai-iltana Ateenassa oikeistohallituksen eläkeuudistusta, yksityistämisohjelmaa ja tuloerojen kasvua. Myös ammattiliitot järjestivät yleislakon keskiviikkona vastustaakseen edellä mainittuja asioita. Kreikan oikeistohallitusta syytettiin saamattomuudesta velkakriisin hoidossa. Lisäksi ministerit olivat sotkeutuneet korruptio- ja salakuunteluskandaaleihin. Peloponnesoksen yliopiston politiikantutkimuksen professori Tákis Kafetzís arvioi, että mellakat aloittanut "pojan surma oli vain jäävuoren huippu. Ongelma on hallituksen talouspolitiikka, sen skandaalit ja kyvyttömyys."
Kreikan hallitus pyysi mellakoijia rauhoittumaan, ja lupasi tutkia nuorukaisen kuoleman ja rangaista syyllisiä. Sisäministeri Prokópis Pavlópoulos tarjoutui sunnuntaina eroamaan, mutta pääministeri Kóstas Karamanlís ei hyväksynyt eronpyyntöä. Mielenosoitukset näyttivät kuitenkin jatkuvan, kun Kreikan kommunistinen puolue kutsui kannattajansa Ateenan kaduille maanantai-illaksi. Myös yliopistojen professorit aloittivat kolme päivää kestävän ulosmarssin mielenosoittajien tueksi. Oppositiossa olevat sosialistit vaativat hallituksen eroa. Mellakat kasvattivat ennestään tyytymättömyyttä hallitukseen. Sanomalehti I Kathimerinín mukaan 70 % kreikkalaisista vastusti hallitusta ja Éthnos-lehden mukaan 85 % kyselyyn vastaajista oli sitä mieltä, että mellakat ovat ryöstäytyneet täysin hallituksen hallinnasta.
Mellakoiden vuosipäivänä Ateenassa pidettiin mielenosoitus, johon osallistui yli 3 000 ihmistä. Rauhallisesti sujunut mielenilmaus muuttui väkivaltaiseksi, kun osa mielenosoittajista alkoi rikkomaan liikkeiden ikkunoita ja polttamaan roska-säiliötä. Kreikan uusi sosialistihallitus lähetti 6 000 poliisia partioimaan Ateenan kaduille. Mielenosoituksia oli myös muissa kaupungeissa.
Bob Morley
Robert Alfred Morley (s. 20. joulukuuta 1984) on australialainen näyttelijä ja televisio-ohjaaja. Hänen puolisonsa on Eliza Taylor. Morley on parhaiten tunnettu roolistaan Bellamy Blakena sarjassa Eloonjääneet.
Yksityiselämä
Morleyn äiti on filippiiniläinen ja isä australialais-irlantilainen. Hänen isänsä kuoli Morleyn ollessa nuori. Morleylla on kaksi isosiskoa ja yksi isoveli.
Hirvikallio (Halikko)
Hirvikallio on kylä Salossa. Se sijaitsee Halikon asemanseudulla. Maarekisterissä Hirvikallio sijaitsee hieman etelämpänä kuin nykyinen Hirvikallion asuinalue.
Hirvikallion laajalla kyläalueella ei ole selvää keskustaa. Kyläalue sijaitsee asemanseudun eteläosassa ja asemanseudun omakotiasutus ulottuu Hirvikallion alueelle. Seututie 110 kulkee Hirvikallion eteläosan poikki. Kylässä sijaitsee myös Riikin pienteollisuusalue ja Kreivinmäen ulkomuseo. Hirvikallio rajoittuu pohjoisessa Mustamäkeen, idässä Rikalaan, etelässä Viurilaan ja lännessä muun muassa Laitolaan ja Puotilan Heinäalhon kulmakuntaan.
Hirvikallio on perustettu viimeistään 1200-luvulla. Kylä on ollut yhden talon yksinäistila, joka on päätynyt 1800-luvulla Wiurilan kartanon omistukseen. Wiurilan isäntä on muutellut Hirvikallion rajoja liittämällä siihen omistamansa lähikylät Maunula, Padanoja, Pamsila ja Salontaka sekä osia Rikalasta. Hirvikallion kantatila on hävinnyt 1800-luvun aikana. 1900-luvun alkuvuosikymmeninä kylään perustettiin useita pientiloja. Valtatie 1, nykyinen 110-tie, valmistui Hirvikallion kohdalla vuonna 1952. 1900-luvun loppupuolella asemanseudun kasvava asutus alkoi ulottua myös Hirvikallion alueelle. Kylään syntyi myös pienteollisuusalue.
Kuljettaa keväinen tie
Kuljettaa keväinen tie on toukokuussa 1999 ilmestynyt Yön CD-single, jonka nimikappale on aikaisemmin helmikuussa julkaistulta albumilta 13. Yö. Singlen toinen kappale Ei en voi on myöhemmin julkaistu vuoden 2006 kokoelmalla Yön valoisa puoli.
Maras (jengit)
thumb|[[Mara Salvatruchan tatuointi.]] Maras (yksikössä mara) tai marabuntas ovat Keski-Amerikan maissa olevia nuorista rikollisista koostuvia erittäin väkivaltaisia katujengejä. La mara-jengit harjoittavat kerjäämistä, huumekauppaa, prostituutiota, sieppauksia, murtovarkauksia ja murhaavat ihmisiä joko ryöstöjen yhteydessä tai palkkamurhina. Jengiläiset ovat 13-22-vuotiaita nuoria, mutta niitä ohjaa aikuisista koostuva johto. Tällöin mara-jengit ovat osa järjestäytynyttä rikollisuutta, kaupunkien katumafioita. Ihmiset pelkäävät jengien tekemiä surmia. Jengit ovat Keski-Amerikassa köyhyyttäkin pahempi ongelma, ja niiden katsotaan monesti saavan jalansijaa köyhyydestä. Mara-jengejä on muun muassa Guatemalassa, El Salvadorissa ja Hondurasissa. Jengiläisiä on Keski-Amerikassa satoja tuhansia. Niinpä Keski-Amerikan maissa onkin 2000-luvulla ollut käynnissä eräänlainen sisällissota jengejä vastaan, jossa viranomaisten otteet jengejä vastaan ovat jyrkentyneet, koventuneet ja muuttuneet osin laittomiksikin. Jengeihin kuuluminen saatetaan kriminalisoida. Jotkut yksityiset avustusjärjestöt yrittävät sopeuttaa jengiläisiä normaaliin elämään. Viranomaiset ovat käyttäneet erilaisia julkisia ja salaisia kovia keinoja kuten armeijaa ja kuolemanpartioita rikollisjengien kitkemiseksi.
Loving vastaan Virginia
Loving vastaan Virginia oli Yhdysvaltain korkeimman oikeuden vuonna 1967 antama yksimielinen päätös, jonka mukaan Virginian osavaltion rotujen välisen avioliiton kieltävä laki (Racial Integrity Act of 1924) oli perustuslain vastainen. Loving vastaan Virginia kumosi aiemman korkeimman oikeuden ennakkopäätöksen vuodelta 1883 Pace vastaan Alabama. Päätöksestä huolimatta useissa osavaltioissa oli voimassa vielä pitkään vastaavia lakeja, vaikkakaan niitä ei tuomion jälkeen enää noudatettu. Alabama kumosi vuonna 2000 rotujen välisen avioliiton kieltävän lain viimeisenä osavaltiona.
Taustaa
Kantajista Mildred Loving (1939–2008) oli taustaltaan afroamerikkalainen ja Rappahannock-intiaani, kun taas Richard Perry Loving (1933-1975) oli valkoinen. Lovingit olivat avioituneet Washingtonssa kesäkuussa 1958 ja palanneet kotiin Virginiaan. Virginian osavaltiolaki kielsi avioliitot valkoisten ja ei-valkoisten välillä sekä rotujen välisen avioliiton osavaltion ulkopuolella solmineiden virginialaisten palaamisen Virginiaan. Poliisit tunkeutuivat pariskunnan kotiin ja löysivät heidät nukkumasta. Seinälle ripustetusta avioliittotodistuksesta tuli keskeinen todistuskappale.
Maras (jengit)
Marojen synty
La Mara-nimellä kutsuttujen latinalaisamerikkalaistaustaisten jengien alkuperä on El Salvadorin sisällissotaa paenneiden Los Angelesiin muuttaneiden Keski-Amerikan siirtolaisten keskuudessa. Ensimmäinen mara, Mara Salvatrucha syntyi aluksi korttelin puolustamiseksi, sitten se muuttui rikolliseksi eli Mara 13. Los Angelesissa syntyi myös edellisen kilpailija Mara 18. Yhdysvaltain hallitus alkoi karkottaa rikollisiksi tiedettyjä marojen jäseniä kotimaihinsa 1980-luvun alussa, ja niin mara-ongelma tuli Keski-Amerikkaan ja levisi siellä räjähdysmäisesti. Mara-jengeihn liittymisen syynä pidetään monesti suurkaupunkien köyhyyttä. Toisaalta jengit laajentavat jäsenpohjaansa painostamalla ja pakottamalla koululaisia liittymään niihin. Jengeillä on paikalliset, alueelliset ja valtakunnalliset päälliköt. Mara Salvatrucha on levinnyt Yhdysvaltoihin ja Espanjaan asti.
Loving vastaan Virginia
Taustaa
Teosta oli määrätty vähintään vuoden ja enintään viiden vuoden vankeusrangaistus. Virginian osavaltion tuomioistuin tuomitsi Lovingit vuonna 1959 vuodeksi vankeuteen, mutta tuomion täytäntöönpanoa lykättiin kahdellakymmenelläviidellä vuodella sillä ehdolla, että pari muuttaa Virginiasta. Lovingit muuttivat pääkaupunkiin Washingtoniin, mutta haluttuaan palata Virginiaan nostivat vuonna 1963 osavaltiota vastaan kanteen, joka päätyi Yhdysvaltain korkeimpaan oikeuteen.
Maras (jengit)
Hondurasin sota rikollisuutta vastaan
Hondurasissa on mara-jengeihin kuuluvia ja heiksi epäiltyjä kidutettu ja surmattu. Poliisi on väittänyt osaa jengiläisiin ja heiksi epäiltyihin kohdistamaansa avointa väkivaltaa jengitappelujen aiheuttamaksi. Vankiloissa on surmattu jengiläisiä. Viranomaisten epäillään myös hyökkäävän lain ulkopuolella peitetysti jengejä vastaan. He käyttävät jengisotia hyväkseen eliminoidakseen rikolliset pois.
Loving vastaan Virginia
Taustaa
Korkein oikeus päätti 12. kesäkuuta 1967 yksimielisesti, että Virginian osavaltion laki on tältä osin Yhdysvaltain perustuslain neljännentoista lisäyksen vastainen. Päätöksessä todettiin muun muassa että "avioliitto on yksi ihmisen perustavista kansalaisoikeuksista, välttämätön koko olemassaolollemme ja selviytymisellemme".
Maras (jengit)
Hondurasin sota rikollisuutta vastaan
Ilman hallituksen virallista lupaa toimii kuolemanpartioita, joiden ylläpitäjiä ei tiedetä. Niiden epäillään olevan kytköksissä maan poliisiin. Hallitus ei ole suoraan tuominnut kuolemanpartioiden toimintaa, koska vuonna 2001 valittu presidentti Ricardo Maduro vaatii jengirikollisuuden suhteen nollatoleranssia ja on aloittanut sodan rikollisuutta vastaan. Osin tämä johtunee siitä, että Maduro menetti vuonna 2000 poikansa jengiläisten kidnappausyrityksessä.
Loving vastaan Virginia
Taustaa
Vuonna 2016 ensi-iltansa sai Jeff Nicholsin ohjaama elokuva Loving, joka kertoo näistä tapahtumista.
Doran sotaoikeudenkäynti
Doran sotaoikeudenkäynti (tunnetaan myös nimillä Dora-Nordhausen ja Dachau-Dora-prosessi, ) oli Yhdysvaltain armeijan 7. elokuuta – 30. joulukuuta 1947 järjestämä sotarikosoikeudenkäynti.
19 miestä syytettiin sotarikoksista. Syytetyt olivat työskennelleet Mittelbau-Doran keskitysleirillä, sen alaleireissä tai Mittelwerkin asetehtaalla. Oikeudenkäynti järjestettiin Dachaun keskitysleirin tiloissa. Viralliselta nimeltään oikeudenkäynti oli Yhdysvallat vastaan Kurt Andrae et al (tapaus: 000-50-37). Syytetyistä neljä vapautettiin ja 15 tuomittiin syyllisinä. Tuomiot vaihtelivat 5 vuoden vankeudesta elinkautiseen vankeustuomioon. Yksi tuomituista sai kuolemanrangaistuksen ja hänet teloitettiin hirttämällä 26. marraskuuta 1948.
Doran oikeudenkäynti oli viimeinen Dachaun oikeudenkäynneissä käsitellyistä sotarikossyytteistä. Oikeudenkäynnissä tuomitut kärsivät rangaistuksensa Landsbergin vankilassa.
Oikeudenkäynnin aikana ja sen jälkeen järjestettiin useita pienempiä, nopeampia oikeudenkäyntejä, jotka käsittelivät muita asiaan liittyviä tapahtumia. Lokakuun lopun ja joulukuun puolivälin aikana järjestettiin 14 oikeudenkäyntiä alempiarvoisille syytetyille, kuten SS-Totenkopfverbände n vartijoille. Heistä yksi vapautettiin syytteistä, yhdeksän tapausta hylättiin todisteiden ja todistajien puuttumisen vuoksi ja neljä sai tuomion rikoksistaan. Hylättyjen tapausten poikkeuksellisen raakuuden takia niiden tutkintaa jatkettiin oikeudenkäynnin jälkeen. Hylätyistä tapauksista moni päätyi uudestaan oikeuteen. Niistä tunnetuin ja merkittävin käytiin vuosina 1968–1970 Essenissä, jossa kaksi henkilöä todettiin syyllisiksi ja tuomittiin.
Taustaa
Mittelbau-Doran keskitysleirille lähettiin noin 60 000 vankia, joista noin 20 000 kuoli leirillä. Vankien kuolemat olivat suoraa seurausta leirin epäinhimillisiin työ- ja elinolosuhteiden. Vangit kuolivat esimerkiksi nälkään, leirillä levinneiden sairauksien seurauksena tai kokemansa kaltoinkohtelun ja väkivallan vuoksi. Kun amerikkalaisjoukot saapuivat leirille 11.huhtikuuta 1945, he löysivät noin 2000 ruumista. Eloonjääneitä vankeja oli vain muutamia satoja, joista suurin osa oli kuolemaisillaan tai sairaita.
Yksi tunnettu ”evakuointi” tapahtui 4. huhtikuuta, kun Erhard Brauny johti noin 400 vankia pois Rottleberoden keskitysleiriltä, tarkoituksenaan viedä heidät Neuengammen keskitysleiri lle, joka oli vielä toiminnassa. Kun he saapuivat Gardelegeniin, josta heidän oli tarkoitus jatkaa matkaa junalla, liittyi mukaan lisää vartijoita ja vankeja, joita oli nyt yhteensä yli tuhat. Junaraiteiden vaurioitumisen takia matka Neuengammeniin ei voinut jatkua, joten he jäivät Gardelegeniin. 13. huhtikuuta vangit pakotettiin suureen latoon, joka sytytettiin tuleen. Vangit, jotka pääsivät ladosta elossa, ammuttiin. Tapettuja vankeja oli 1016, joista suurin osa oli puolalaisia. Lato sijaitsi Isenschnibberin tilalla. Yhdysvaltojen joukot löysivät ladon kaksi päivää myöhemmin. He löysivät 11 eloonjäänyttä vankia, jotka kertoivat tapahtumista. Eloonjääneistä 7 oli puolalaisia, 3 venäläistä ja yksi ranskalainen.
Tutkinta ja aikaisemmat tuomiot
Yhdysvaltain sotarikosohjelman tutkimusryhmä 6822 alkoi nopeasti selvittämään syyllisiä. Tutkinta saatiin valmiiksi 25. toukokuuta 1945, jonka jälkeen se toimitettiin. Epäillyistä osa saatiin vangittua nopeasti, jonka jälkeen heille laadittiin syytteet todisteiden perusteella. Oikeudenkäyntiprosessi vaikeutui, kun amerikkalaisjoukkojen täytyi vetäytyä alueelta, sen siirtyessä Neuvostoliiton hallintoon 6. heinäkuuta 1945.
Neuvostoviranomaisten kanssa toiminta oli lähes mahdotonta. Tästä esimerkki on se, kun heidän puoleltaan kukaan vastuuhenkilö ei saapunut sovittuun tapaamiseen amerikkalaisten kanssa rajalle 3. syyskuuta 1946. Tapaamisessa heidän oli tarkoitus luovuttaa amerikkalaisille todisteita ja pidätettyjä epäiltyjä. Ei tiedetä tarkkaan, mikseivät neuvostojoukot suostuneet yhteistyöhön keskitysleirin oikeudenkäynnissä, vaikka aikaisemmin he olivat luovuttaneet amerikkalaisille 22 epäiltyä Gardelegenin joukkomurhasta todisteita vastaan.
Amerikkalaistutkijat olivat kirjoittaneet muistiinpanoihinsa epäilevänsä, että syynä olisi ollut neuvostotutkijoiden ja heidän esimiestensä välinen epäselvyys siitä, kenen vastuulla päätökset olisivat. Lopulta amerikkalaisten todisteet ja epäillyt lisättiin osaksi Dachaun sotarikosoikeudenkäyntejä.
Ennen oikeudenkäyntiä Mittelbau-Doran leirin entisistä työntekijöistä 12 oli jo ollut oikeudessa syytettynä sotarikoksista Britannian armeijan järjestämässä Belsen sotaoikeuskäynnissä. Syytetyistä neljä oli saanut vankeusrangaistuksen ja viisi vapautettiin syytteistä. Kuolemantuomion hirttämällä olivat saaneet leirin säilöönotosta vastannut johtaja Franz Hössler, yhtä alaleireistä johtanut Franz Stofel ja saman leirin varajohtaja Wilhelm Dörr. Tuomiot pantiin toimeen Hamelnin vankilassa 13. joulukuuta 1945.
Yhden alaleirin entinen johtaja Otto Förschner sai Dachaun sotarikosoikeudenkäynnissä kuolemantuomion, joka pantiin toimeksi 28. toukokuuta 1946. Hänen seuraajansa, entinen Auschwitzin komendantti Richard Baer pidätettiin 1960, mutta hän kuoli luonnollisiin syihin 1963, ennen Auschwiz-oikeudenkäynnit alkoivat. Lääkärinä SS:n leirillä toiminut Karl Kahr välttyi syytteiltä, sillä hänellä oli vankien keskuudessa keskivertoa parempi maine. Kahr oli syyttäjän todistajana Doran oikeudenkäynnissä.
Lainopillinen pohja ja oikeutus
Tapauksen lainopillinen valtuus valmistui maaliskuussa 1947 kun Saksan sotilaallisen hallinnon ministeriön alaisuudessa toimiva lainopillinen ja tuomioonpaneva virasto hyväksyi sen oikeellisuuden.
Kaikki syytetyt saivat syytteensä samoin muotoiltuna, epäoikeudenmukainen ja tahallinen osallistuminen hyväksikäyttöön ja tapoihin, jotka kohdistuivat sotavankeihin ja ei Saksan kansalaisiin. Tämä mahdollisti, että kaikkiin tapauksiin ei tarvinnut erikseen osoittaa tapahtuneita rikoksia, vaan pelkkä osallistuminen keskitysleirin toimintaan ja jäsenyys SS:ssä riitti osoittamaan osallisuuden sotarikokseen. Tuomioistuinten harkintaan jäi, keitä vastaan syyte tultaisiin nostaa, mikä vaikutti tuomioiden täytäntöönpanoon ja rangaistuksiin.
Mike McColl
Mike McColl on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka työskentelee enimmäkseen trailereiden äänenä. Hän oli myös kymmenen kauden verran (2003–2012) FOXilla Super Bowlin äänenä. McColl on ääninäyttelyt myös videopeleissä ja oli muun muassa sarjakuvaroisto Skorpionin äänenä Spider-Man videopelissä.
Hän on tehnyt myös vieraileviarooleja televisiosarjoissa Chicagon lääkärit ja Kunnian miehet.
George Richardson
thumb|George Richardson George Taylor Richardson (14. syyskuuta 1886 – 10. helmikuuta 1916) oli kanadalainen jääkiekkoilija joka loi uransa ennen ammattimaisen kiekon aikaa. Richardson edusti Queen's Universityn joukkuetta.
Bogolan
Värjäysmenetelmä on peräisin Beledougoun alueelta Bamakon pohjoispuolelta, josta se on levinnyt eri puolille Malia. Kankaat käsitellään ensin puiden lehdistä valmistetussa uutteessa, minkä jälkeen niiden annetaan kuivua auringossa. Toisessa vaiheessa kankaat maalataan rautapitoisella käyneellä mudalla käyttäen apuna pensseliä, keppiä tai sapluunaa. Käsittely toistetaan useita kertoja, minkä jälkeen muta ja lehtiuute pestään pois ja värjäämättömät kohdat valkaistaan. Langan ja kankaiden valmistaminen on perinteisesti miesten työtä, kun taas naiset hoitavat värjäämisen.
George Richardson
Richardson valittiin Hockey Hall of Fameen 1950.
Bogolan
Bogolan-kankailla on suuri kulttuurinen merkitys, ja niitä käytetään varsinkin erilaisissa juhlatilaisuuksissa. Halpojen tuontivaatteiden ja monimutkaisen tuotantoprosessin takia käsityöläisten asiakaskunta koostuu nykyään paljolti matkailijoista. Bogolan-aiheita hyödynnetään myös kansainvälisessä muotiteollisuudessa.
Käsityönä värjätyistä tehdasvalmisteisista puuvillakankaista käytetään nimitystä bazin.
Avustava erotuomari
right|thumb|300px|Avustava erotuomari liputtaa [[paitsion.]] thumb|Erotuomarin (R) ja avustavien erotuomareiden (AR) sijoittuminen kentällä. Kyseessä on erotuomarin diagonaalijärjestelmä.
Avustava erotuomari (”linjatuomari”, ”linjamies”, ”rajamies”) avustaa jalkapallo-ottelussa erotuomaria. Avustava erotuomari tarvitsee ottelua avustaessaan lipun, joka on yleensä punakeltainen. Avustavalla erotuomarilla ei ole täyttä valtaa soveltaa jalkapallon sääntöjä, vaan erotuomarin ja avustavan erotuomarin välisessä erimielisyydessä erotuomarin sana voittaa.
Velvollisuudet
Jalkapallon sääntöjen mukaan avustavan erotuomarin on näytettävä lipulla merkki, jos Näitä toimenpiteitä kutsutaan erotuomarin merkeiksi.
Apuvälineet
Suomessa Veikkausliigassa ja Kansainvälisissä jalkapallo-otteluissa avustavilla erotuomareilla on käytössään signaaliliput, joilla he voivat nappia painamalla herättää erotuomarin huomion. Avustavan erotuomarin painaessa nappiin, erotuomari saa signaalin (piip-äänen tai värinän) olkavarteensa kiinnitettyyn vastaanottimeen. Tästä on usein hyötyä erotuomareille, kun rike tapahtuu erotuomarin näkökentän ulkopuolella.
Veikkausliigassa ja kansainvälisissä otteluissa erotuomarit kommunikoivat pelin aikana radiopuhelimilla.
Vaninon satama
thumb|350px|Näkymä Vaninon satamaan Vaninon satama (, LOCODE: RU VNN ) on Venäjän Habarovskin aluepiirin 37,3 tuhannen asukkaan (2010) Vaninon piirin hallintokeskuksessa, 17,0 tuhaannen asukkaan Vaninon kaupunkityyppisen taajamassa sijaitseva merisatama. Satama löytyy Tyynenmereen kuuluvan Japaninmeren pohjoisosassa sijaitsevan Tatariansalmen eteläosista, Sahalinin saaren länsipuolelta. Linnuntietä noin 15 kilometriä sataman eteläpuolella sijaitsee 27,7 tuhannen asukkaan Sovetskaja Gavanin kaupunki.
thumb|210px|Vaninon satamalahdelman pohjukkaa Sataman toimintoja valvoo Vaninon satamahallinto.
Vuoden 2013 alussa uutisoitiin, että venäläinen kaivos- ja metallialan suurkonserni, pörssinoteerattu Metšel osti määräysvallan Vaninon satamassa toimivan Vanino Commercial Sea Port -satamayhtiön osakkeista. Tämän operaattoriyhtiön hallussa oli vuonna 2011 vajaa kolmannes (5,9 milj. t.) sataman kautta kulkeneesta rahdista ja pääosa sataman laituripaikoista. Sataman alueella toimii kuitenkin useita muitakin satamaoperaattoreita, kuten Daltransugol (ЗАО "Дальтрансуголь") ja Transbunker Vanino (ООО "Трансбункер-Ванино", nestebulk). Sataman suurimmat laituripaikat kuuluvat Daltransugol-yhtiölle: syväykseltään 18,5 metrin 361 metriä pitkä laituri ja toinen samanmittainen laituri 14,5 metrin syväyksellä. Hiiltä laivaava Daltransugol oli myös rahtimääräisesti suurin satamatoimija.
Eurooppalainen kansalaisaloite
Eurooppalainen kansalaisaloite on Lissabonin sopimuksen mukana tullut uudistus, jonka tarkoitus on lisätä Euroopan unionin demokraattisuutta. Kansalaisaloitteen avulla vähintään miljoona EU-kansalaista voisi ehdottaa Euroopan komissiolle uutta lakialoitetta.
Vaninon satama
Sataman rahtimäärät
Rahtimääränsä perusteella Vanino on 2012 lähtien yleensä ollut Venäjän Tyynenmeren alueen 2. suurin kauppasatama.
Eurooppalainen kansalaisaloite
Aloitteeseen täytyy saada allekirjoituksia vähintään neljäsosasta EU:n jäsenmaista eli tällä hetkellä seitsemästä (EU-maita on 27). Allekirjoitukset tulisi kerätä vuodessa ja komission tulisi käsitellä lakialoite kolmessa kuukaudessa. Komission ei ole pakko toteuttaa kansalaisaloitteessa ehdotettua lakialoitetta.
Eurooppalaiset kansalaisaloitteet tulivat käyttöön 1. huhtikuuta 2012. Niistä ensimmäinen, EU:n vaihto-ohjelmia kehittämään pyrkivä Fraternité2020, rekisteröitiin 9. toukokuuta 2012. Vireillä on myös kansalaisaloite ydinvoiman ja uraanikaivostoiminnan kieltämisestä EU-alueella.
10 syyskuuta 2014 EU:n komissio esti kansalaisaloitteen EU:n ja Kanadan sekä EU:n ja Yhdysvaltojen välisten kauppaneuvotteluiden keskeyttämisestä.
Kaukainen jyrinä
Kaukainen jyrinä (Ashani Sanket) on intialainen elokuva vuodelta 1973. Sen on ohjannut Satyajit Ray. Elokuva kertoo erään kylän tapahtumista toisen maailmansodan aikaisen Bengalin nälänhädän keskellä.
Kaukainen jyrinä voitti Kultaisen karhun Berliinin elokuvajuhlilla vuonna 1973. Teos on mukana New York Timesin julkaisemalla The Best 1,000 Movies Ever Made -listalla.
Elokuva sai Suomessa ensi-iltansa vasta 1979, jolloin se sai johtavilta suomalaisilta elokuvakriitikoilta neljänneksi eniten ääniä elokuvakerholehti Projektion järjestämässä äänestyksessä vuoden parhaista ensi-iltaelokuvista.
Borovoi (Komi)
Borovoi on kaupunkimainen taajama Komin tasavallan Uhtan kaupunkipiirikunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Kotlasin ja Vorkutan välisen rautatien varrella 62 kilometriä Uhtasta lounaaseen. Asukkaita on 1 800 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunta on syntynyt 1950-luvulla. Vuonna 1975 se sai kaupunkimaisen taajaman statuksen.
Skorpioni
Skorpioni voi viitata seuraaviin asioihin:
Singlet 2004–2009
Singlet 2004–2009 on Apulannan tuplakokoelma-albumi vuodelta 2010. Se kohosi Suomen virallisen albumilistan ykkössijalle viikolla 10.
Suksenpyöli
Suksenpyöli on kylä Salon kaupungin Perniössä. Kylä sijaitsee Perniön kirkonkylän eteläpuolella Asteljoen varrella. Kylä tunnetaan myös nimellä Somerikko sen isoimman maatilan mukaan.
Suksenpyölin kyläaluetta ympäröi Lupaja. Kyläalue sijaitsee pienenä kaistana Asteljoen molemmin puolin ja jatkuu kiilana Perniönmäelle. Kylä on syntynyt Suksenbölen sotilasvirkatalon ympärille. Sotilasvirkatalosta on lohkottu useampia tiloja ja lopulta Suksenböle on liitetty siitä lohkottuun Somerikkoon. Kylässä on ollut mylly, jonka pato on edelleen jäljellä Asteljoessa. Kylän pohjoisosaan Kiskontien varrelle on rakennettu 1990-luvulla omakotitaloalue.
Vetokannas
Vetokannas on kaupunginosa Vaasassa, Kotirannan ja Palosaaren välillä. Kaupunginosa on kehittynyt maakaistaleelle, joka yhdistää Palosaaren mantereeseen. Tiettävästi nimen alkuperä juontaa juurensa aikaan jolloin kalastajat ja muut merenkävijät vetivät veneensä kapean kannaksen yli, välttyäkseen kiertämästä Palosaarta.
Vetokannaksen kirkko, jonka omistaa Vasa Kyrkliga Stiftelsen, valmistui vuonna 1961.
Vuonna 2013 Vetokannaksen alueella oli 1 547 asukasta.
Purjehdus kesäolympialaisissa 1948
75px|right|Purjehdus Vuoden 1948 Lontoon kesäolympialaisten purjehdus järjestettiin 3. – 12. elokuuta 1948 Britannian Torquayssa. Laji oli olympialaisten ohjelmassa yhdeksättä kertaa. Mukana oli 186 osanottajaa 23 maasta. Tapahtumia oli viisi.
Wutaishan
thumb|250px|Temppelialue Wutaivuori, myös: Qingliang Shan, on Shanxin maakunnassa Pohjois-Kiinassa. yksi neljästä buddhalaisten pyhästä vuoresta. Vuorella sijaitsee useita merkittäviä kiinalaisia luostareita ja temppeleitä. Wutaivuoren kulttuuriperintöalueeseen kuuluu 53 pyhää luostaria, ja ne on liitetty vuonna 2009 Unescon maailmanperintöluetteloon.
Aiheesta muualla
39.03056°N, 113.56333°W
Jack McLeod
Jack McLeod (s. 30. huhtikuuta 1930, Regina, Saskatchewan, Kanada) on entinen jääkiekkoilija. Hän valmensi Kanadaa talviolympialaisissa 1968, joissa joukkue sai pronssia. Ammattilaispelaajana hän edusti the National Hockey Leaguen seuraa New York Rangers. Hänet kutsuttiin International Ice Hockey Federation Hall of Fameen 1999.
Don’t Starve
Don’t Starve on indie-yhtiö Klei Entertainmentin kehittämä selviytymispeli. Peli julkaistiin 23. huhtikuuta 2013 Steamiin Microsoft Windowsille,OS X:lle ja Linuxille. Don't Starve julkaistiin vuotta myöhemmin myös PlayStation 4:lle ja vuonna 2015 Xbox One:lle. Don't starven mobiiliversiot julkaistiin vuosina 2015 ja 2016. Nintendo Switchille peli tuli vuonna 2018.
Ladattava lisäsisältö Reign of Giants julkaistiin 30. huhtikuuta 2014. Lisäksi on julkaistu mm. itsenäinen moninpeliversio "Don't Starve Together".
Vastaanotto
Don’t Starve on Klei Entertainmentin ensimmäinen kokeilu selviytymis-genreen, ja on todennäköisesti Klein tunnetuin peli. Peliä on verrattu Minecraftiin ja Terrariaan tavaroiden valmistusmekaniikan takia, mutta eroaa hyvin paljon tyylinsä takia. Peli sai heti ilmestyessään positiivista palautetta kriitikoilta ja pelaajilta omaperäisestä tyylistään, musiikistaan ja monimuotoisuudestaan, vaikkakin korkea vaikeustaso ja peruuttamaton kuolema otettiinkin vähemmän lämpimästi vastaan. Vuoden kuluttua julkaisusta, Don’t Starvea oli myyty yli miljoona kappaletta.
Gregg Binkley
Gregg Binkley (s. 20. maaliskuuta 1963) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Ura
Hänet tunnetaan parhaiten sarjasta Kovan onnen kundi, jossa hän esittää Kennyä Jamesiä.
Yksityiselämä
Hän tapasi vaimonsa, Tokiko Ohniwan, näyttelijäkurssilla. He menivät naimisiin 31. toukokuuta 2003.
Mario Bondini
Mario Bondini (31. tammikuuta 1891 Forli – 28. tammikuuta 1959) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 25. heinäkuuta 1914 ja nimitettiin Bertinoron hiippakunnan piispaksi 16. maaliskuuta 1950. Piispaksi vihkiminen seurasi 16. huhtikuuta. Bondini kuoli virassa.
Wallander: Pappi
Pappi on Wallander-elokuvasarjan toisen tuotantokauden kuudes elokuva. Retkeilymajan ulkopuolelta löydetään keski-ikäinen mies, jota on ammuttu. Hän on ammatiltaan pappi ja mukana yrityksessä, joka myy käytettyjä sairaalatarvikkeita Afrikkaan. Murhaajan motiivi saattaa liittyä mustasukkaisuuteen, sillä papilla on avioliiton ulkopuolinen suhde, tai yrityksen liiketoimintaan.
Viheri
Viheri on Keski-Suomessa Joutsassa Joutsan kirkonkylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Viheri on 6,1 kilometriä pitkä, 2,5 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 432 hehtaaria eli 4,3 neliökilometriä. Järvi on länteen aukeavan kuunsirpin muotoinen. Järven kaareva muoto vaikuttaa leveyteen lisäävästi, sillä sen suurin poikittainen leveys on vain 1,0 kilometriä. Lisäksi sen pohjoisosassa Haapaniemen kohdalla sijaitsee 200 metriä leveä kapeikko, jonka pohjoispuolelta löytää Sillanlahden ja Syvälahden. Järven eteläpää kapenee terävästi ja sitä kutsutaan Retisenpohjaksi. Järvessä on kartan mukaan 16 saarta. Suurin saari Vuohisaari sijaitsee järven pohjoispäässä yhdessä seitsemän pienen luodon kanssa. Järven keskiosassa järvenselällä sijaitsevat neljän saaren saariryhmä Terrisaaret.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on määritetty 24,16 miljoonaa kuutiometriä eli 0,02416 kuutiokilometriä, ja sen keskisyvyydeksi on tällöin saatu 5,6 metriä. Järven eteläosassa on 2,0 kilometriä pitkä syvännejakso, joka yltää 37,5 metrin syvyyteen. Järven pohjoisosassa on kaksi 10-metristä syvännettä, pohjoisosan pohjoispäässä kaksi 20-metristä ja eteläpäässä 15-metrinen syvänne.
Järven rantaviivan pituus on 23,3 kilometriä. Järven länsirannikko on jyrkempää kuin itärannikko ja siellä ovat myös rantavedet syvempiä kuin itärannikolla. Korkein vuori Vartiovuori kohoaa 150 metrin korkeuteen mpy. eli 56 metriä vedenpinnan yläpuolelle. Terrisaarien ympäristö ja itärannikon rantavedet ovat hyvin kivikkoiset. Ainoat maatilat sijaitsevat järven itäpuolella ja muu asutus on hajallaan. Vapaa-ajan asutusta on kaikilla rannoilla, mutta rannikolla on pitkiä autioita osuuksia. Itärannikkoa kiertää seututie 428, joka alkaa Joutsan kirkonkylästä ja johtaa Uimaniemen kautta Pertunmaan kirkonkylälle. Järven eteläpään länsipuolelle tulee Joutsasta pieni kylätie, joka päättyy Jääsjärven Vihersaloon. Seututieltä haarautuu toinen kylätie eteläpään itäpuolelle. Pohjoispäässä on kirkonkylään yhteyteen tehty uimaranta.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Sysmän reitin valuma-alueen (14.8) Rautaveden alueella (14.83), jonka Rautaveden lähialueeseen (14.831) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 93,8 metriä mpy.
Viheriin on johdettu metsä- ja suo-ojia. Sen valuma-alueen lähialueella ei esiinny suuria järviä tai lampia, mutta Vartiovuoren takana sijaitsee kaksi pikkulampea. Viheri on osa Sysmän reittiä. Suontee laskee siihen koillisesta Viherinkosken kautta. Viherillä on kaksi erillistä lasku-uomaa. Ensimmäinen on pääuomana Viherin luoteispään läheltä Joutsansalmeen laskeva Myllynkoski, joka kautta vedet jatkavat Rautaveden Ängeselkään ja siitä edelleen Jääsjärveen. Toinen, vähäisempi uoma, lähtee Viherin kaakkoispäästä ja laskee lyhyiden uomien ja Retisenlammen kautta Jääsjärven koilliskulmaan. Tällaisia järviä, joilla on kaksi lasku-uomaa, kutsutaan bifurkaatiojärviksi.
Kilpailuneuvosto
Kilpailuneuvosto on vuosina 1988 –2002 Suomen kauppa- ja teollisuusministeriön yhteydessä työskennellyt toimielin, joka käsitteli ja ratkaisi kilpailunrajoituksia koskevia asioita. Sillä oli puheenjohtaja, varapuheenjohtaja ja seitsemän jäsentä, jotka kaikki olivat sivutoimisia. Heidät nimitti tehtäväänsä tasavallan presidentti kolmen vuoden määräajaksi valtioneuvoston esityksestä. Puheenjohtajan ja varapuheenjohtajan tuli olla oikeustieteilijöitä, jotka olivat perehtyneet tuomarin tehtäviin. Jäsenten oli tunnettava elinkeinotoimintaa siten, että osa oli perehtynyt kuluttajien asioihin ja osa elinkeinonharjoittajien olosuhteisiin.
Kilpailunrajoitusta koskeva asia tuli vireille kilpailuneuvostossa kilpailuviraston, pankkitarkastusviraston (pankkiasiat), sosiaali- ja terveysministeriön (vakuutustoiminta), kilpailunrajoituksesta kärsivän elinkeinonharjoittajan tai etujärjestön kirjallisesta esityksestä. Neuvosto oli päätösvaltainen kun paikalla oli puheenjohtaja tai varapuheenjohtaja ja vähintään neljä jäsentä. Asian tutkiminen aloitettiin esikäsittelyllä, jossa osapuolet vastasivat suullisesti tai kirjallisesti esitykseen. Kilpailuneuvosto saattoi kehottaa asianosaisia saapumaan neuvoston istuntoon ja velvoittaa heidät esittämään kilpailunrajoitukseen liittyvät asiakirjansa. Neuvostolla oli myös mahdollisuus kuulla asiantuntijoita ja hankkia asiantuntijalausuntoje.
Kilpailuneuvoston päätöksen muodosti enemmistön mielipide tai äänten mennessä tasan puheenjohtajan kannattama mielipide. Neuvosto käsitteli asiat suljetuin ovin, ellei se erikseen määrännyt asian käsittelyä julkiseksi. Neuvoston päätökset olivat julkisia, ellei neuvosto erityisestä syystä salannut niitä osaksi tai kokonaan liike- tai ammattisalaisuuteen vedoten. Kilpailuneuvoston asiakirjat eivät olleet julkisia, ellei neuvosto erikseen toisin päättänyt.
Kilpailuneuvoston ja markkinatuomioistuimen toimivaltaan kuuluvat asiat siirrettiin käsiteltäviksi markkinaoikeudessa samalla kun säädettiin markkinaoikeuslaki (1527/2001).
Hannele
Hannele on kansainvälinen naisen etunimi. Saksassa sitä käytetään Johannan puhuttelumuotona. Toisaalta sen voidaan ajatella tulevan heprean armoa tarkoittavasta Hannah-nimestä, kuten esimerkiksi Hanna.
Suomessa Hannele on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu nimeksi 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä 93 156 naiselle ja alle viidelle miehelle. Erityisen suosittu Hannele on ollut jälkimmäisenä etunimenä. Suomessa Hannan hellittelymuotona on käytetty myös nimeä Hanneli. Se on virallisena nimenä noin 550 naisella ja muutamalla miehellä.
Nimipäivä
Hannele viettää Suomessa nimipäivää sekä suomen- että ruotsinkielisen almanakan mukaan 21. heinäkuuta. Samana päivänä juhlivat myös Johanna, Hanna, Jenni, Jenna, Jonna, Hanne ja Joanna. Suomenkielisessä almanakassa se on ollut vuodesta 1951 ja ruotsinkielisessä vuodesta 1973.
Kosti Koskinen
Kosti Verner Koskinen (14. lokakuuta 1905 Rauma – 22. kesäkuuta 1983 Rauma) oli suomalainen taidemaalari joka kuvasi teoksissaan erityisesti Rauman vanhaakaupunkia. Koskisen tuotannossa johon kuului maisemia, muotokuvia ja asetelmia, oli vaikutteita impressionismista, ekspressionismista ja kubismista. Hän oli tunnettu myös rohkeana värien käyttäjänä.