cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ansioluettelo
Visuaalinen ansioluettelo
Visuaalisessa ansioluettelossa on ulkonäköön panostettu perinteistä ansioluetteloa enemmän. Visuaalisen ansioluettelon avulla oman osaamisen, sekä työ- ja koulutushistorian voi ilmoittaa perinteistä tekstiä näyttävämmässä muodossa. Visuaalinen ilme on yleensä toteutettu käyttäen esim. logoa, värejä, muotoja ja muita erilaisia design-elementtejä. Sen tarkoituksena on luoda entistä osaavampi ja ammattimaisempi kuva työnhakijasta.
Mihail Fridman
Mihail Maratovitš Fridman (, s. 21. huhtikuuta 1964 Lviv, Ukraina, Neuvostoliitto) on venäläinen oligarkki. Hän on yksi Alfa Group -konsernin pääomistajista ja hallituksen puheenjohtaja. Yrityksen toimialoja ovat öljy, vähittäiskauppa, telekommunikaatio ja pankkitoiminta. Fridmanilla on vahvat siteet Venäjän poliittisen johtoon Kremliin, ja yksi hänen entisistä alaisistaan työskentelee presidentti Vladimir Putinin neuvonantajana.
Liike-elämän aikakauslehti Forbes listasi maaliskuussa 2007 hänet maailman 45. rikkaimmaksi henkilöksi. Fridman on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta. Fridmanilla on myös Israelin kansalaisuus.
Koulutukseltaan Fridman on tekniikan kandidaatti, joka valmistui Moskovan teräs- ja sulattamoinstituutista.
Alfa Group
Fridman perusti Alfa Groupin vuonna 1999 yhdessä German Hanin ja Aleksei Kuzmitsovin kanssa.
Vuonna 2003 Alfa Group sulautti öljy-yhtiö TNK:n yhteen brittiläisen BP:n kanssa. Uuden yhtiö nimeksi tuli TNK-BP. Vuonna 2007 yhtiöllä oli vaikeuksia kaasukenttälupien kanssa Siperiassa. BP voi joutua myymään osuudesta Venäjän kansallisille öljy-yhtiöille.
Alfa Group toimii aktiivisesti telekommunikaatiossa. Se osti 13 prosentin osuuden Turkin suurimmasta mobiilioperaattorista Turkcellistä. Toisena kilpailevana ostajana on ollut TeliaSonera. Alfa Group omistaa mobiilioperaattoreita Venäjällä (Beeline ja Megafon). Lisäksi omistusta löytyy Ukrainassa Kyivstar, Yhdysvalloissa Golden Telecom sekä Uzbekistanissa Buztel ja Uzmacom.
Hrafnkell Freyringoðin saaga
Hrafnkell Freyringoðin saaga (isl. Hrafnkels saga Freysgoða) on keskiaikainen islantilainen saaga, jonka kirjoittajaa ei tunneta. Se luetaan niin kutsuttuihin islantilaissaagoihin. Saagan tapahtumat sijoittuvat 900-luvulle Islannin itäosaan ja yleiskäräjille (isl. Alþingi) Þingvellirille. Sen päähahmo, Hrafnkell Freyringoði, on jossain määrin ylimielinen päällikkö, joka on luvannut surmata sen, joka ratsastaisi ilman hänen lupaansa hänen Freyrille pyhitetyllä ratsullaan, Freyfaxilla. Pahaonninen Einarr, joka työskentelee Hrafnkellin tilalla, sattuu ratsastamaan Freyfaxilla, ja Hrafnkell on pakotettu täyttämään lupauksensa. Einarrin isä ryhtyy sukulaismiehensä Sámrin avulla hankkimaan itselleen oikeutta ja onnistuukin siinä. Käräjöinnin seurauksena Hrafnkell menettää tilansa ja päällikkyytensä. Hän hankkii ne kuitenkin kovalla työllä ja onnella myöhemmin takaisin luovuttuaan sitä ennen myös Freyrin palvomisesta. Hrafnkell Freyringoðin saaga on ilmestynyt suomeksi Antti Tuurin kääntämänä teoksessa Gunnlaugr Käärmeenkielen saaga ja muita lyhytsaagoja (Helsinki: Otava 2006).
Ajoituksesta ja käsikirjoituksista
Hrafnkell Freyringoðin saaga ei itsessään ole kovinkaan pitkä, mutta sitä pidetään yhtenä merkittävimmistä islantilaissaagoista. Saaga on kirjoitettu 1200-luvun jälkipuoliskolla eli kolmisensataa vuotta sen jälkeen kuin saagassa kuvattujen tapahtumien väitetään sattuneen. Saaga on kuitenkin säilynyt vain myöhemmissä paperikopioissa ja yhdessä 1400-luvun alusta peräisin olevassa pergamenttilehdessä.
Saagan erityispiirteitä
Hrafnkellin saagaa on alkujaan pidetty suullisesti välittyneenä saagana, joka pohjautuu todellisille tapahtumille. Myöhemmin on havaittu, että esimerkiksi saagan maantieteellinen kuvaus on osittain virheellistä. Niinpä muun muassa Sigurður Nordal on esittänyt, että saaga olisi 1200-luvulla kirjoitettua historiallista fiktiota, kun taas Hermann Pálsson on pitänyt teosta avainromaani-tyyppisenä (roman à clef) teoksena, jonka päähahmoilla ja tapahtumilla olisi ollut vastineensa todellisuudessa. On katsottu, Hrafnkellin saagan kautta on tuotu esille kristillisiä hyveitä. On myös esitetty (esim. Henry Kratz), että Hranfkellin saagan taustalla on saattanut vaikuttaa suullisessa perinteessä tunnettu edda-tyyppinen kertova runous. Esikuvana mahdollisesti toiminut runo ei kuitenkaan ole säilynyt.
MTV Fakta
MTV Fakta (aiemmin MTV3 Fakta) oli suomalaisen MTV Oy:n maksu-tv-kanava, joka on osa MTV Total -pakettia. Kanava aloitti lähetyksensä marraskuussa 2006.
MTV Fakta sai toimiluvan digitaaliseen antenniverkkoon vuonna 2007, ja kanava alkoi näkyä antennitalouksissa kanavanippu E:n valmistuttua syyskuussa 2007. MTV Fakta näytti ohjelmaa ympäri vuorokauden. Kanavan lähetykset loppuivat, kun katsojamäärien kasvamisessa alkoi ilmaantua ongelmia. Myös C Moren ja MTV:n kanavissa oli päällekkäisyyksiä.
Kanavan viimeinen ohjelma ennen lopettamista oli "Turvakamera paljastaa".
Kotkan Kiri
Kotkan Kiri on kotkalainen urheiluseura, jolla on toimintaa joukkuevoimistelussa, jalkapallossa ja jääkiekossa. Kiri on Työväen Urheiluliiton jäsenseura.
Seuran alkuperäinen nimi oli Metsolan Kiri samannimisen kylän mukaan. Se perustettiin TUL:n jakautumisen ja Kotkan Riennon lakkauttamisen myötä Riennon Metsolan-alaosaston tilalle metsolalaisten omaksi seuraksi 28. maaliskuuta 1935. Nimi vaihdettiin Kotkan Kiriksi vuonna 1947.
Kiri pelasi jalkapalloa parhaimmillaan SM-sarjassa kaudella 1948. Se pääsi mukaan TUL:n seurojen liityttyä Palloliiton sarjoihin, mutta sijoittui 16 joukkueen sarjassa toiseksi viimeiseksi ja putosi yhden kauden jälkeen. Kausi 1949 toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Suomensarjassa päättyi myös putoamiseen. Nykyisin Kirin joukkue pelaa Palloliiton Kaakkois-Suomen piirin sarjoissa. Kaudella 2014 Kiri pelasi Nelosessa.
Joukkuevoimistelussa Kiri on saanut Voimisteluliiton ja Nuoren Suomen Sinettiseura-tunnuksen osoituksena laadukkaasta nuorisotyöstään. Jääkiekossa seuralla on harrastekiekkotoimintaa.
Kirillä on Metsolassa seurantalo, Kirilä.
Alan Watts
Alan Wilson Watts (6. tammikuuta 1915 – 16. marraskuuta 1973) oli filosofi, kirjailija, luennoitsija, ja vertailevan uskontotieteen asiantuntija. Kymmenissä kirjoissaan ja lukuisissa artikkeleissaan hän tulkitsi tieteellisen tiedon, psykologian ja maailman uskontojen avulla erinäisiä aiheita, kuten henkilökohtainen identiteetti, todellisuuden todellinen luonne, korkeampi tietoisuus, ja onnellisuuden tavoittelu.
Muodolliselta koulutukseltaan Watts oli teologian maisteri. Hänen oppilaitoksensa oli Seabury-Western Theological Seminary, josta valmistuttuaan vuonna 1945 hän toimi Yhdysvaltain episkopaalisen kirkon pappina, kunnes erosi tehtävästä vuonna 1950. Wattsin kirjoitukset ja luennot auttoivat tuomaan itämaisia filosofioita ja itämaista ajatusmaailmaa länsimaalaisten tietoisuuteen, mutta ne toivat myös hänet kosketuksiin monien akateemikkojen ja vastakulttuurin vaikuttajien kanssa 50-70 –luvuilla, hänen tavatessa mm. Carl Jungin, Aldous Huxleyn, John Cagen, Joseph Campbellin, Robert Anton Wilsonin, joka mainitsee Wattsin "Valona Tiensä varrella", ja runoilija Gary Snyderin, jonka kanssa ystävystyttyään Watts antoi "filosofisen tukensa" luonnonsuojeluliikkeelle.
Leirvik
Leirvik on Stordin kaupungin keskustaajama ja hallinnollinen keskus Norjassa Hordalandin läänissä maan länsirannikon tuntumassa. Taajaman asukasluku on 11 237 (vuonna 2007). Kaupunkiin pääsee etelästä päin E39-tietä pitkin 7,8 kilometrin pituisen Bømlafjord-tunnelin kautta. Se kulkee merenlahden ali syvimmillään 260 metrin syvyydessä mantereelta Stordiin. Myös siltayhteydet yhdistävät saaren rannikolle. Silti myös meritse kulkee paljon matkustajaliikennettä, ja Stord on Bergenin ja Haugesundin välisen snøggbåt-linjan puolivälissä. Stordissa on kaksi suurta työnantajaa, Aker Kværner ja Leirvik Module Technology, jotka valmistavat offshore-laitteita Norjan edustalla oleville öljynporauslautoille. Kaupungin teollisuuden historiaan taas kuuluu Litlabøn sulfaattikaivos, joka aloitti toimintansa 1865. Kaupungin alueella toimii Stord-Haugesund College -niminen oppilaitos, joka valmistaa opettajia ja hoitoalan työntekijöitä.
Thomas Kent
thumb Thomas Kent (, 1865 – 9. toukokuuta 1916) oli irlantilainen nationalisti, joka teloitettiin syytettynä osallisuudesta kahakkaan Royal Irish Constabularya (RIC) vastaan pääsiäiskapinan yhteydessä 22. huhtikuuta 1916.
Kent oli kotoisin merkittävästä nationalistiperheestä Castlelyonsista, Corkin kreivikunnasta. Perhe oli valmistautunut ottamaan osaa pääsiäiskapinaan, mutta kun liikekannallepano peruttiin, perhe päätti jättäytyä pois. Pääsiäiskapina kuitenkin eteni ja RIC määrättiin pidättämään tunnettuja nationalisteja ympäri maan, mm. Irlannin vapaaehtoisjoukkojen, Sinn Féinin ja IRB:n riveistä. Kun Kentin asunto Bawnard Housella ratsattiin, RIC kohtasi vastarintaa Thomasin ja tämän veljien Richardin, Davidin ja Williamin taholta. Tunteja kestäneen tulitaistelujen aikana RIC:n upseeri sai surmansa ja David haavoittui vakavasti. Kun Kentit vihdoin pakotettiin antautumaan, Richard yritti vielä paeta, mutta epäonnistui haavoittuen kuolettavasti.
Thomas ja William joutuivat oikeuteen. William vapautettiin syytteistä, mutta Thomakselle langetettiin kuolemantuomio, joka täytäntöönpantiin ampumalla 9. toukokuuta 1916. Lukuun ottamatta Roger Casementin erikoista tapausta Thomas Kent oli ainoa henkilö, joka teloitettiin Dublinin ulkopuolella pääsiäisviikon tapahtumien johdosta.
Myöhemmin Corkin päärautatieasema nimettiin Kent Stationiksi Kentin mukaan.
Araljärvi
Araljärvi eli Aral oli laskujoeton suolajärvi Keski-Aasiassa Kazakstanin ja Uzbekistanin alueella. Araljärven pinta-ala oli 67 499 neliökilometriä vuonna 1960, ja se oli maailman neljänneksi suurin järvi Kaspianmeren, Yläjärven ja Victorianjärven jälkeen. Araljärven tilalla on nykyään useita erillisiä järviä ja autiomaata. Järvien yhteenlaskettu pinta-ala on 17 382 neliökilometriä, mutta pinta-ala vaihtelee runsaasti vuosittain. Amudarja ja Syrdarja ovat suurimmat järveen laskevat joet, joista Amudarjan virtaama saavuttaa nykyisin Araljärven vain ajoittain.
Nasan ottamien satelliittikuvien mukaan järven pääallas kuivui kokonaan ensimmäistä kertaa uudella ajalla elokuussa 2014. Pääaltaan paikalle muodostuneen aavikon nimeksi on annettu Aralkum. Araljärven alueelle on pyritty viime aikoina istuttamaan olosuhteissa hyvin toimeentulevaa saksaulipuuta (Haloxylon ammodendron).
Historia
pienoiskuva|Araljärvi noin vuonna 1960 sekä [[Amudarja- ja Syrdarjajoet.]] Araljärven koko on ollut riippuvainen suurimmaksi osaksi Amudarjan siihen tuomasta vedestä. Amudarja on historiansa aikana virrannut ajoittain Kaspianmereen, jolloin Araljärven pinta-ala on kutistunut ja suurimmillaan se on ollut aikoina, jolloin Amudarja on virrannut siihen. 1960-luvulla Araljärvi alkoi kutistua, kun Neuvostoliitto uudelleenohjasi järveen laskeneet joet riisi- ja puuvillapeltojen kasteluun.
Vuonna 1987 Araljärvi jakautui kahdeksi järveksi, suuremmaksi eteläiseksi ja pienemmäksi pohjoiseksi järveksi. 2000-luvun alussa eteläisen Araljärven itäinen ja läntinen puolisko olivat enää heikosti yhteydessä toisiinsa molemmista päistä ja eteläinen yhteys katkesi vuoteen 2001 mennessä. Erityisen nopeasti itäinen osa kutistui vuosina 2005–2009, johtuen kuivuudesta ja Araljärven pohjoisosan pelastamiseksi rakennetusta padosta, joka rajoitti Syrdarjan vesien virtaamista eteläiseen osaan. Vuosina 2008–2009 Amudarjasta ei virrannut vettä ollenkaan Araljärveen ja 2009 itäinen osa oli lähes kuivunut; jäljellä oli lähinnä entisen järven pieni lahti luoteisosassa.
Vuonna 2010 Amudarjan vesistön alueella ollut kuivuus hellitti ja lumipeite joen alkulähteillä Pamirvuoristossa oli normaali. Amudarjaan virtasi riittävästi vettä, jotta virtaama saavutti Araljärven ja järven itäinen osa kasvoi huomattavasti suuremmaksi kuin se oli ollut vuonna 2009.
Araljärven pohjoisosan pelastamiseksi valmistui vuonna 2005 pato, jonka myötä vedenpinta on siellä alkanut nousta ja suolapitoisuus laskea. Pohjoisosan vedenpinta on noussut alhaisimmasta tasostaan lähes 10 metriä ja kalakanta elpynyt.
Entisen Araljärven alueet ovat paikoin pahasti saastuneita alueella tapahtuneiden asetestausten, teollisuusprojektien ja ennen Neuvostoliiton hajoamista tapahtuneen lannoitevuodon takia. Alueella sijaitsee Ostrov Vozroždenijan entinen saari, sittemmin niemen kautta kannakseksi muuttunut, jossa aikoinaan sijaitsi yksi Neuvostoliiton huippusalaisen biologisten aseiden kehittelyohjelman tärkeimmistä tutkimuslaitoksista.
Järven pääallas, itäinen osa, kuivui kokonaan elokuussa 2014. Tämä oli ensimmäinen kerta uudella ajalla, kun se on kuivunut kokonaan.
Vuonna 2018 pinta-alaa on metsitetty noin 5 000 neliökilometriä. Metsityksessä käytettävä saksaulipuu on pensasmainen ja kasvaa noin kuusimetriseksi. Puiden juuret sitovat maata niin, että se ei pöllyä.
Valuma-alue
Entisen Araljärven valuma-alue on pinta-alaltaan noin 2,7 miljoonaa neliökilometriä. Alueeseen kuuluvat Uzbekistan, Tadžikistan, osia Kazakstanista, Kirgisian länsiosa, Turkmenistanin itäosa, Afganistanin pohjoisosa ja Iranin koilliskulma.
Ilmasto
pienoiskuva|Satelliittikuvia vedenpinnan vaihteluista 2000–2011. Araljärvi vaikutti aiemmin alueen ilmastoa leudontavana tekijänä. Ilmasto on muuttunut entisen Araljärven ympäristössä merellisestä mantereiseksi, minkä seurauksena kesälämpötilat ovat nousseet ja talvilämpötilat laskeneet. Ilman suhteellinen kosteus on myös pienentynyt ja sateettomien päivien määrä on kasvanut 300 prosentilla. Samalla vuodenajat ovat muuttuneet. Vielä 1950-luvulla helmi- ja maaliskuu olivat sateisimmat ja syyskuu kuivin kuukausi. Kaksi vuosikymmentä myöhemmin huhtikuusta oli tullut alueen sateisin kuukausi ja heinäkuusta kuivin.
Alueen ilmastoon on vaikuttanut järvenpohja, jota on paljastunut järven kuivumisen myötä. Uusi maa on kuivaa ja helposti tuulen kuljetettavissa, minkä takia osilla Araljärveä ympäröivistä alueista hiekkamyrskyjen määrä on kasvanut. Hiekkamyrskyjä suuntautuu etenkin järveltä länteen Ustjurtin tasangolle ja etelään Amudarjan suistoalueelle. Araljärven hiekkaa on kuitenkin havaittu luoteessa peräti Valko-Venäjällä ja Liettuassa, lännessä Georgiassa ja kaakossa Afganistanissa asti. Myrskyissä kulkeutuva maa-aines on todella suolapitoista ja se sisältää kalsiumsulfaattia, natriumkloridia, natriumsulfaattia, magnesiumsulfaattia ja kalsiumvetykarbonaattia. Erityisesti natriumkloridi ja -sulfaatti ovat myrkyllisiä kasveille, joten ne vaikuttavat alueen satoon ja kasvillisuuteen.
Talous
pienoiskuva|Vanhat kalastusalukset ruostuvat nykyään entisessä järvenpohjassa. Araljärveä käytettiin aiemmin kuljetusreittinä ja järvestä saatu kalasaalis oli huomattava. Merkittävimmät kaupungit järven rannalla olivat pohjoisessa Kazakstanin alueella sijaitseva Aral ja etelässä Uzbekistanissa sijaitseva Mojnaq. Kaupunkien välillä oli vilkasta vesiliikennettä Araljärven poikki. Vesiliikenne loppui 1980-luvulla, kun Aral ja Mojnaq olivat jo kaukana järvenrannasta. Liikennettä oli kuitenkin pidetty yllä pitkillä kanavilla, mutta niiden ylläpito muodostui liian vaikeaksi ja kustannukset liian korkeiksi.
Kalastus oli merkittävä elinkeino Araljärven ympäristössä. Järvestä saatiin 40 000 tonnin saalis vuonna 1962. Viisi vuotta myöhemmin kalaa saatiin enää vain noin puolet tuosta määrästä. Vuoteen 1975 mennessä kalaa pyydettiin enää 3 000 tonnia ja vuonna 1980 koko kalateollisuus oli kuollut. Kymmenettuhannet ihmiset menettivät kalateollisuuden loppumisen johdosta elantonsa. Uudesta pohjoisesta Araljärvestä pyydetään taas kalaa, erityisesti sinne istutettua kampelaa.
A1-talli Tšekki
A1-talli Tšekki on tšekkiläinen talli, joka kilpaili A1 Grand Prix -sarjassa kausilla 2005–2006–2007–2008.
Scandia Years 1977–1984
Scandia Years 1977–1984 on Hurriganesin kokoelma-albumi vuodelta 2007.
Viittoilijaravut
Viittoilijaravut eli aaveravut (Ocypodidae) on taskurapujen heimo. Ne ovat kaivautuvia rapuja, jotka elävät vuorovesialueella maailman trooppisten ja lauhkeiden merien rannoilla. Täysikasvuisten koiraiden sakset ovat keskenään erikokoiset, mikä korostuu varsinaisilla viittoilijaravuilla (alaheimot Gelasiminae ja Ucinae), joiden koirailla toinen saksi on huomattavasti toista suurempi. Varsinaisten viittoilijarapujen lisäksi heimoon kuuluu aaverapujen (Ocypode) suku sekä ulkoisesti hyvin erinäköinen suku Ucides, joka alun perin luokiteltiin maataskurapuihin (Gecarcinidae).
Varsinaiset viittoilijaravut
Varsinaisia viittoilijarapuja on yli sata lajia, jotka kaikki luokiteltiin aiemmin samaan viittoilijarapujen (Uca) sukuun. Suku oli kuitenkin parafyleettinen, sillä lajit edustivat tosiasiassa kahta eri ryhmää, joista toinen oli läheisempää sukua aaverapujen suvulle kuin muille viittoilijaravuille. Siksi Uca-suku on jaettu kahdeksi alaheimoksi, Gelasiminae ja Ucinae, ja suvun aiemmille alasuvuille on annettu sukustatus.
Varsinaisten viittoilijarapujen koiraiden saksilla on iso kokoero. Koiraan suurempi saksi voi sisältää kolmanneksen tai jopa puolet koko ravun massasta. Sitä käytetään vain mahtailuun ja taisteluihin, syömiseen uros käyttää pienempää sakseaan. Naaraan molemmat sakset ovat suunnilleen samaa kokoluokkaa kuin uroksen pienempi saksi.
Alaheimot ja suvut
pienoiskuva|oikea|[[Ucides cordatus kuuluu heimon lajeista poikkeavimpiin. Kaksilajinen Ucides-suku on aiemmin luokiteltu useaan eri heimoon, mutta fylogeneettisten tutkimusten perusteella se on osa viittoilijarapujen heimoa.]] Viittoilijaravut jaetaan neljään alaheimoon, joissa on 13 sukua:
David Wilkerson
David Ray Wilkerson (19. toukokuuta 1931 Hammond, Indiana, Yhdysvallat – 27. huhtikuuta 2011 Cuney, Texas) oli yhdysvaltalainen kristitty pastori, bestsellerkirjailija, yli tuhannen katkaisuhoitoaseman perustaja ja oli useiden kehitysapuhankkeiden takana.
Wilkerson oli sukunsa kahdeksas suoraan alenevassa polvessa toimiva pastori. Hänen poikansa Gary Wilkerson jatkaa edelleen yhdeksännessä polvessa perinnettä ja kutsumusta pastorina. David Wilkerson tuli New Yorkiin vuonna 1958 ja hänen kutsumuksensa oli siitä lähtien saarnata jenginuorille ja narkomaaneille. Samana vuonna hän perusti Teen Challenge -järjestön. Wilkerson siirsi päämajansa Texasiin vuonna 1971, mutta palasi takaisin New Yorkiin myöhemmin. Vuonna 1981, yhdessä pastori Niilo Yli-Vainion kanssa syntyi kirja nimeltä Otatko Sinä?, joka oli kannanotto ja raamatullinen ratkaisu alkoholiongelmaan, moraaliin ja raittiuteen. Vuonna 1987 David Wilkerson perusti monikansallisen Times Square Church -seurakunnan New Yorkiin, johon kuuluu nykyisin noin 8,000 jäsentä yli sadasta eri kansallisesta alkuperästä. Hän kirjoitti useita kirjoja, joista on suomennettu noin kolmekymmentä, niistä tunnetuin on 15 miljoonaa kappaletta myynyt Risti ja linkkuveitsi -kirja. Vuodesta 1999 lähtien Wilkerson toimi oman seurakuntansa ohella myös maailmanlaajuisessa julistustyössä. Wilkersonin perustamia vieroituskeskuksia on perustettu maailmanlaajuisesti yli 1 200, joista 233 on Yhdysvalloissa. Viidenkymmenen vuoden palvelustyön jälkeen Wilkerson kiteytti työnsä sanoen:
Työ narkomaanien, jenginuorien, orpojen, leskien ja köyhien hyväksi
thumb|150px|left|Teen Challengen logoVarhain 1960-luvulla David Wilkerson, hänen vaimonsa Gwen sekä useita muita henkilöitä rukoili yhdessä kolmen eri palvelutyön synnyn puolesta Coloradossa; Teen Challenge USA, YWAM ja Teen Challenge Europe-Asia Palvelutyöt tavoittivat nuoret ja aikuiset keskuksien kautta elämässä esiintyneiden ongelmien keskeltä. Teen Challenge USA ja Teen Challenge Europe-Asia perustivat huumevieroitusohjelman perustuen Raamatun arvovaltaan, joka havaittiin yhdeksi tehokkaimmista laadussaan hoidettaessa päihderiippuvuudesta kärsiviä ihmisiä.
Opetuksia
thumb|240px|Wilkersonin perustama seurakunta New Yorkissa. Wilkerson piti huomattavan kirjallisen tuotantonsa lisäksi useita kokoussarjoja ympäri maailman vuodesta 1999 lähtien. Suomeen ja Helsinkiin kutsuttuna hän kävi ainakin vuosina 2001 ja 2004, sekä piti tilaisuuksia muun muassa Helsingin Rautatientorilla, Messukeskuksessa, Jäähallissa ja Saalem-seurakunnassa Hakaniemessä. Ylilääkäri Pekka Reinikaisen mukaan Wilkersonin vuonna 1974 ilmestynyt kirja Näky pitää hämmästyttävällä tavalla paikkansa ennustuksiltaan ja näyiltään ja Reinikainen näkee niiden useassa kohdassa jo täyttyneen maailmassa.
Wilkerson uskoi, että ainut palvelutyö, minkä Jumala hyväksyy tai näkee hyväksi, on sellainen, joka on saanut alkunsa henkilön rukoillessa sulkeutuen huoneeseensa yksin Jumalan kanssa ja etsien hänen tahtoaan.
Pysyminen Jumalan rakkaudessa
Wilkersonin mukaan Jumalan rakkaus ilmaistaan meille, kun me synnymme uudesti. Hänen mukaansa uskovalta kysyttäessä tämä tietäisi ainakin seuraavan Jumalan rakkaudesta: "Tiedän, että Jumala rakastaa minua, koska hän antoi poikansa kuolemaan puolestani", jolloin uskovat kristityt viittaisivat Raamatun jakeeseen: "Sillä niin on Jumala maailmaa rakastanut, että hän antoi ainokaisen poikansa, ettei yksikään, joka häneen uskoo, hukkuisi, vaan hänellä olisi iankaikkinen elämä." Wilkersonin mielestä on upea hetki, kun uskova tajuaa tämän totuuden, mutta harvat uskovat oppivat kuitenkaan pysymään Jumalan rakkaudessa. Uskova tietää jotakin rakkaudestaan Herraan - mutta harvoin uskova pyrkii saamaan selvyyttä Jumalan rakkaudesta meitä kohtaan. Kysyttäessä uskovalta, tämä usein pystyy osoittamaan vain muutaman kohdan Raamatusta, joka kertoo Jumalan rakkaudesta, Wilkerson jatkaa.
Wilkersonin mukaan voitokkaan elämän salaisuus on Jumalan rakkaus. Hyvin monet tulevat hänen mukaansa hengellisesti kylmiksi ja laiskoiksi, koska heillä ei ole tietoa Jumalan rakkaudesta heitä kohtaan. He eivät tiedä, että heidän suurin aseensa saatanan hyökkäyksiä vastaan on olla täysin vakuuttunut Jumalan rakkaudesta heitä kohtaan Pyhän Hengen ilmoituksen kautta. Wilkerson listaa kolme kohtaa, jotka hän kokee Pyhän Hengen näyttäneen hänelle rakkaudestaan omiaan kohtaan:
Näky maailmantalouden romahduksesta
Wilkerson varoitti useamman vuosikymmenen ajan maailmanlaajuisesta talouden romahtamisesta. Vuonna 1974 ilmestyi Wilkersonilta kirja nimeltä Näky, joka kuvaa näkyä ja ennustaa maailmantalouden romahdusta. Tästä aiheesta uudempi kirja, vuodelta 1998 on nimeltään Taloudellisen tuhon jyrkänteellä - viimeinen varoitus. Aasiasta alkavasta globaaliksi muotoutuvasta talouskaaoksesta. Se olisi osa prosessia, jossa päämääränä on pedonmerkkijärjestelmän läpiajo. Wilkerson tähdensi Näky-kirjassaan näkyään seuraavasti: "Oikeastaan en näe tulevan mitään varsinaista lamakautta, vaan niin laajamittaisen taloudellisen taantuman, että se vaikuttaa lähes jokaisen palkansaajan elämäntyyliin niin Amerikassa kuin muuallakin maailmassa".
Näystään hän sanoi kokevansa jumalallista velvollisuutta varoittaa pappeja ja uskonnollisia järjestöjä, jotta he harkitsisivat kauan ja perusteellisesti kaikkia suuria sijoituksia. Wilkersonin mukaan ne, jotka eivät valmistaudu taloudelliseen romahdukseen, vaan kuluttavat ja ostavat tarpeettomuuksia, kärsivät eniten. Wilkerson jatkaa näkyään sanoen, että edes sijoittaminen kultaan tai hopeaan ei takaa taloudellista varmuutta, vaikka niiden hinnat nousevatkin. Näiden alkuaineiden vaihteleva ja epävakaa arvo on osa maailmaa hallitsevan taloudellisen sekasorron kuvasta, Wilkerson tähdentää.
Näky moraalisesta romahduksesta
Kirjassaan Näky nyt Wilkerson kertoi, kuinka saastan tulva tuo moraalisen romahduksen. Hänen mukaansa tätä moraalista romahdusta ei voi voittaa mikään minkä ihmismieli voi "loihtia" esiin. Wilkersonin mukaan romahdus tuo tullessaan alastomuutta, turmeltuneisuutta ja saastan tulvaa, että se vaivaa useimpien nykyajan hurskaimpien kristittyjen mieltä ja sielua. Hän sanoo, että ne kristityt, jotka eivät astu Jumalan turviin, joutuvat tämän saastan valtaan.
Hän näki, että on tulossa yläosattomuutta ja alaikäisiltä kiellettyjä elokuvia televisioon keskiyön jälkeen. Wilkerson kokee, että suuri askel pornofilmeissä ovat niin kutsutut "dokumenttielokuvat", jotka kuvaavat joukkohomoseksuaalisuutta ja jännitysmurhia. Motellit mainostavat itseään "ilotaloiksi", kun muutaman dollarin lisämaksusta vieraat voivat katsoa kovan luokan pornoelokuvia huoneissaan, josta Wilkerson arvelee tulevan erityisen suosittua opiskelijoiden keskuudessa. Wilkerson näki myös kuinka seksi valtaa lehtikioskit sekä koulujen sukupuolivalistuksen, jossa homoseksuaalinen rakkaus on normaalia ja että sukupuolileikit naimattomien välillä ovat toivottavia, "jos toiset suuresti kunnioittavat toisiaan".
Näky suuresta nuoriso-ongelmasta
"Uskon, että keksitään uusi seksilääke, jota pian jaetaan mustassa pörssissä teini-ikäisille ja opiskelijoille. Se luhistaa moraalisen pidättyvyyden ja johtaa tuhannet teini-ikäiset irrallisiin sukupuolisuhteisiin."
Musiikkia elokuvasta Vares
Musiikkia elokuvasta Vares (POKOCD 291) on Vares – yksityisetsivä -elokuvan soundtrack, joka julkaistiin 9. heinäkuuta 2004.
David Wilkerson
Näky koskien Suomea
Wilkersonin mukaan Jumalan Pyhä Henki etsii sekä löytää janoisia sydämiä Neuvostoliitosta, Kiinasta ja Itä-Euroopasta. Hänen mukaansa Jumala suo idän ja lännen välille hetkellisen aselevon, jotta sen aikana levitettäisiin evankeliumi kommunistimaihin. Wilkersonin mukaan evankeliumin tie Neuvostoliittoon kulkisi Suomen kautta ja että Suomessa tapahtuva Pyhän Hengen toiminta leviäisi Neuvostoliittoon. Lyhyen vapauden aikana tapahtuisi hengellistä herätystä, mutta sitten ovet äkkiä sulkeutuvat sekä alkaa mieletön vaino, joka vetää mukaansa herätyksen piirissä olleet kansat, Wilkerson toteaa.
Näky viimeisestä yrityksestä pettää Jumalan valittuja
Wilkerson näki tämän sukupolven Jeesukseen uskovat "viimeisinä kristittyinä". Wilkerson kuvaa, kuinka Saatana tulee niin viekkaasti, viattomasti ja huomaamatta, että vain harvat käsittävät sitä. Paha houkuttelee kristityt asioilla, jotka sinänsä ovat hyväksyttäviä, mutta jotka väärinkäytettyinä tulevat tuomioksi. Wilkerson näkee, että kaikkein suurin kiusaus viimeisille kristityille on hyvinvointi. Jumala ei ole vaurautta ja menestymistä vastaan, mutta Wilkerson näkee silti, että hyvinvointi pettää miljoonia kristittyjä. Hän näkee kuinka Saatana pyytää lupaa kiusata viimeisiä kristittyjä. Tämä on Wilkersonin näky kirjasta Näky nyt:
Kuolema
David Wilkerson kuoli 27. huhtikuuta 2011 auto-onnettomuudessa Yhdysvalloissa Texasissa 79-vuotiaana. Hänen autonsa ajautui moottoritie 175:llä vastaantulevien kaistalle ja törmäsi kuorma-autoon. David Wilkersonilla ei raportin mukaan ollut turvavyötä kolarihetkellä ja hän sai surmansa tapahtumahetkellä. Kolarin tapahtumapaikka moottoritiellä Cuneyssä, joka on noin 160 km Dallasista kaakkoon. Kolarissa loukkaantuivat hänen vaimonsa Gwen Wilkerson, 70 vuotta, joka raportin mukaan piti turvavyötä kolarin hetkellä, sekä kuorma-autoa ajanut kuljettaja.
The Wall Street Journal uutisoi onnettomuuden jälkeen: "Pastori David Wilkerson loi pisimpään kestäneen shown Broadwayn teatterikadulle, 8 000 jäsenen vahvan helluntaiseurakunnan, joka on omistautunut pelastamaan New Yorkin kaupungin narkomaanit ja prostituoidut."
Suomennetut teokset
Omia teoksia:
Muiden kirjoittamia, joissa kerrotaan Wilkersonista:
Live in Deutschland 2002
Live in Deutschland 2002 on Saviour Machinen toinen virallinen live-tallenne. Se sisältää maaliskuussa 2002 Owenissa Saksassa nauhoitetun, ja DVD-muodossakin julkaistun, kahden tunnin mittaisen esiintymisen. Keikalla esitettiin vain kolmen ensimmäisen Legend-levyn kappaleita, jotka kaikki käsittelevät Ilmestyskirjan tapahtumia. Mukana on myös Ensemble Cantabile -niminen ryhmä, johon kuuluu kuoro sekä jousisoittimia.
Collin Samuel
Collin Samuel (s. 27. elokuuta 1981, North Manzanilla) on trinidadtobagolainen jalkapalloilija. Vuodesta 2003 hän on pelannut kärkipelaajana Skotlannin Valioliigan Dundee Unitedissa.
Samuel aloitti uransa Trinidadissa Doc's Khelwalaas -joukkueessa, jossa hän pelasi vuosina 1998–2000. Vuonna 2000 hän siirtyi yhteen maan suurseuroista, San Juan Jablotehiin, jota hän edusti kaksi kautta. 5. elokuuta 2002 hän solmi sopimuksen skotlantilaisen Falkirk FC:n kanssa. Hyvin menneen kauden jälkeen (16 maalia 42 ottelussa) hän siirtyi Dundee Unitediin 11. heinäkuuta 2003 100 000 punnan siirtosummalla. Kolmen seuraavan kauden aikana Dundeessa hän teki yhdeksän maalia 78 ottelussa.
Samuel oli Trinidad ja Tobagon alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa vuonna 2001. Seuraavana vuonna hän debytoi aikuisten tasolla 11. tammikuuta 2002 Grenadaa vastaan. Hän on pelannut maansa joukkueessa vuosien 2002 ja 2005 CONCACAF Gold Cupeissa. Vuoden 2006 MM-kisoissa hän pelasi avausottelussa Ruotsia vastaan 51 minuuttia. Samuel on pelannut 19 maaottelua, joissa on tehnyt kolme maalia (tilanne 20. kesäkuuta 2006).
Onegan kihlakunta
Vuoden 1897 väestönlaskennassa kihlakunnan asukkaista 99,6 % oli venäläisiä.
Robert Henri
pienoiskuva|Robert Henri, Gertrude Käsebierin valokuva, vuodelta 1900. Robert Henri, syntyjään Robert Henry Cozad (24. kesäkuuta 1865 Cincinnati – 12. heinäkuuta 1929 New York) oli yhdysvaltalainen taidemaalari.
Elämänvaiheita
Robert Henrin isä oli kiinteistösijoittaja ja uhkapeluri. Perheen isä oli mukana ampumavälikohtauksessa jossa yksi mies kuoli. Skandaalin vuoksi perhe vaihtoi sukunimensä ja muutti Atlantic Cityyn.
Henri kirjautui Pennsylvania Academy of Fine Artsin oppilaaksi vuonna 1886 ja jatkoi opintojaan Pariisissa vuonna 1888. Siellä häntä opetti aikansa muotitaiteilija William-Adolphe Bouguereau. École des Beaux-Artsiin hän pääsi vuonna 1891, mutta päätti palata samana vuonna Yhdysvaltoihin.
Vuonna 1892 Henri aloitti neljä vuotta kestäneen taideopettajan uransa Philadelphian School of Desing of Womenissa. Hän kannusti monia lahjakkaita nuoria jatkamaan opintojaan New Yorkin oppilaitoksissa. Hän jatkoi käyntejään Pariisissa ja yksi hänen töistään ostettiin pariisilaiseen museoon. Hän asettui asumaan loppuelämäkseen New Yorkiin vuonna 1900.
New Yorkissa Henri ryhtyi taideopettajaksi New York School of Artissa ja järjesti näyttelyitä urbaaneja näkymiä esittäneestä taiteesta. Häntä pidetään nykyään erittäin merkittävänä taideopettajana. Opettajana Henri suhtautui torjuvasti sekä perinteiseen akateemiseen taiteeseen että impressionismiin. Hän ryhtyi kehittämään omaa, urbaania suuntaustaan, missä kohdetta lähestyttiin rohkean maalauksellisesti.
Vuonna 1906 Henri valittiin National Academy of Designin jäseneksi. Hän lähti akatemiasta seuraavana vuonna, kun hänen seitsemän ystävänsä töitä ei otettu mukaan näyttelyyn. Hän päätti ystävineen perustaa oman ryhmän, joka sai nimen The Eight. Vuonna 1910 hän päätti järjestää vapaiden taiteilijoiden näyttelyn joka perustui säännölle, ei tuomaristoa eikä palkintoja. The Eight oli alkuna myöhemmälle newyorkilaiselle Aschan Schoolille, joka keskittyi realistiseen taiteeseen. Avioliiton Henri solmi vuonna 1908 irlantilaistaustaisen Marjorie Organin kanssa. Noihin aikoihin hän kutsui taideakatemioita "taiteen haustausmaiksi" niiden jäykkien periaatteiden vuoksi.
Vuoden 1909 paikkeilla Henri luki Hardesty Marattan väriteorian ja näkyi hänen paletissaan värien kirkastumisena. Hän kiinnostui myös muotokuvamaalaamisesta ja sai mallinsa näytäämään eläviltä ja valitsi heidät ennakkoluulottomasti monista eri kansallisuuksista ja yhteiskuntaluokista. "Taidetta elämän vuoksi" oli hänen tunnuslauseensa. Hän alkoi saada palkintoja töistään ja pääsi opettajaksi Art Students Leagueen vuonna 1915 ja toimi siellä opettajana vuonna 1929 tapahtuneeseen kuolemaansa saakka. Opettajana Henri oli ihailtu. Hänen opetusperiaatteensa on dokumentoitu vuoona 1923 ilmestyneessä Margery Ryersonin kirjassa The Art Spirit. Kuolinvuonnaan hänet nimettiin kolmen suurimman elävän yhdysvaltailaisen taiteilijan joukkoon kuuluvaksi.
B 6 (hinaaja)
B 6 oli suomalainen ensimmäisen erillisen rannikkotykistöpatteriston hinaaja, joka kaatui ja upposi 7. tammikuuta 1936 kello 15 jälkeen Hangon edustalla Rågskärin ja Russarön välillä ollessaan matkalla Hangosta Russaröön. Hinaajassa oli kahdeksan hengen miehistö ja seitsemän matkustajaa. Onnettomuudessa hukkui kahdeksan henkilöä. Onnettomuuspaikalle tuli ensimmäisen rannikkotykistöpatteriston moottorivene KM 32 ja luotsivene Russaröstä sekä meripelastusalus ja merivartiolaitoksen alus Hangosta jotka kuljettivat pelastuneet Russaröhön.
90 tonnin hinaaja B 6 oli rakennettu 1916. Sen pituus oli 19,2 metriä, leveys 4,8 metriä ja syväys 2,1 metriä.
Dario Cioni
Dario David Cioni (s. 2. joulukuuta 1974 Reading) on italialainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena vuosina 2000–2011.
Maastopyöräilijänä
Cioni aloitti uransa ammattilaisena maastopyöräilijänä 19-vuotiaana. Hänet valittiin Italian joukkueeseen maastopyöräilyn maailmanmestaruuskilpailuihin ja hän sijoittui 10. Cioni jatkoi uraansa ja sijoittui maastopyöräilyn maailmancupissa useasti viiden parhaan joukkoon. Hänen paras sijoituksensa on toinen sija vuoden 1996 St Wendelin osakilpailusta. Cioni osallistui myös muutamiin cyclo-cross-kilpailuihin 1990-luvun lopulla.
Maantiepyöräilijänä
thumb|200px|right|Cioni vuoden [[Ranskan ympäriajo 2007|2007 Ranskan ympäriajossa]] Vuonna 2000 Cioni valittiin Mapei-Quick Step Pro Development Team -joukkueeseen. Hänen joukkuetovereitaan olivat muun muassa Filippo Pozzato, Fabian Cancellara, Michael Rogers ja Charlie Wegelius. Cionin tarkoituksena oli hyödyntää maantieharjoittelua maastopyöräilyssä. Hän tähtäsi erityisesti menestykseen vuoden 2000 kesäolympialaisissa. Cionia ei kuitenkaan valittu joukkueeseen ja hän päätti keskittyä maantiepyöräilyyn. Ensimmäisellä kaudellaan maantiepyöräilijänä Cioni voitti etapin Slovenian ympäriajossa ja sijoittui toiseksi Normandian ympäriajon etapilla. Hän osallistui myös Espanjan ympäriajoon Vuonna 2001 Cioni voitti ensimmäisen etappikilpailunsa, Portugalissa ajettavan Vuelta Minho -kilpailun. Kaudeksi 2003 hän siirtyi Fassa Bortolo -talliin, mutta ei saavuttanut kauden aikana merkittävämpiä voittoja.
Kaudella 2004 Cioni teki läpimurtonsa aika-ajajana ja mäkiajajana. Alkukaudesta ajettavassa Tour de Romandie -kilpailussa hän sijoittui kokonaiskilpailun viidenneksi. Italian ympäriajon kokonaiskilpailussa hän oli neljäs ja Sveitsin ympäriajossa kolmas. Hänet valittiin myös Italian joukkueeseen maantiepyöräilyn maailmanmestaruuskilpailuihin. Cioni ei kuitenkaan saanut osallistua kilpailuun, koska hänen hematokriittiarvonsa oli liian korkea. Cioni oli tietoinen synnynnäisesti korkeasta hematokriittiarvostaan, mutta hän ei kuitenkaan ollut anonut Italian pyöräilyliitolta poikkeuslupaa, koska arvo ei ollut systemaattisesti yli sallitun rajan, mutta oli jatkuvasti sen lähettyvillä. Kansainvälinen pyöräilyliitto antoi jatkotutkimusten perusteella lokakuussa 2004 Cionille poikkeusluvan kilpailla vaikka hänen hematokriittiarvonsa on yli sallitun.
Kaudella 2005 Cioni siirtyi vasta perustettuun Liquigas-Bianchi-joukkueeseen. Hänen parhaaksi saavutuksekseen tallissa jäi toinen sija vuoden 2005 Italian ympäriajon neljännellä etapilla. Seuraavana vuonna hän sijoittui kuudenneksi Tour de Romandiessa. Kausiksi 2007 ja 2008 Cioni siirtyi Predictor-Lotto talliin, kaudeksi 2009 ISD-Danieli talliin ja kausksi 2010–2011 Team Sky talliin.
Jääkiekon Elitserien-kausi 1995–1996
Jääkiekon Elitserien-kausi 1995–1996 oli Ruotsin Elitserienin 21. kausi. Sarjaan osallistui 12 joukkuetta, ja sen voitti Luleå HF, joka oli myös runkosarjan ensimmäinen. Runkosarjan pistepörssin voitti Esa Keskinen, ja Pudotuspelien pistepörssin voitti Marko Jantunen. Rögle BK putosi sarjasta, ja sinne nousi Södertälje SK.
Hallitsevana mestarina kauteen lähti HV71. Sarjassa pelattiin 12 joukkueen kesken 22 ottelun alkusarja, josta kymmenen parasta jatkoi jatkosarjaan. Alkusarjan kaksi viimeistä joutuivat pelaamaan Allsvenskaniin paikastaan Elitserienissä.
Tekla Hultin
Thekla (Tekla) Johanna Virginia Hultin (18. huhtikuuta 1864 Jaakkima – 31. maaliskuuta 1943 Helsinki) oli Suomen toinen naistohtori ja ensimmäinen naispuolinen filosofian tohtori (1896). Hän oli nuorsuomalaisten ja kokoomuksen kansanedustajana 1908–1924, Suomen ensimmäinen vakinainen naispuolinen toimittaja ja päätoimittaja, tutkija sekä puolue-, järjestö- ja naisasia-aktivisti. Hultin omisti elämänsä työlle isänmaan, naisasian, liberalismin ja sosiaalisten kysymysten puolesta.
Elämänvaiheet
Hultin syntyi Jaakkimassa ensimmäisenä henkikirjoittaja Julius Hultinin ja Emma Savanderin viidestä lapsesta. Hän kävi koulua Sortavalan ja Viipurin yksityisissä tyttökouluissa. Helsingin jatko-opistosta hän valmistui opettajaksi vuonna 1885.
Seuraavana vuonna 1886 Hultin aloitti yliopisto-opinnot. Hän opiskeli muun muassa kirjallisuustiedettä, taidehistoriaa ja sielutiedettä, mutta valitsi pääaineekseen historian. Hultin valmistui filosofian kandidaatiksi keväällä 1891. Lopputyön aiheena oli Englannin siirtomaapolitiikka Amerikassa. Valmistumisensa jälkeen Hultin aloitti työskentelyn toimittajana. Hän toimi Dagbladetin avustajana.
Vuosina 1896–1897 Hultin laati taloushistorian alan väitöskirjaansa Historiska upplysningar om bergshandteringen i Finland under svenska tiden (Historiallisia tietoja vuoritoimesta Suomessa Ruotsin vallan aikana), jonka aiheena on Suomen vuoritoimen historia. Väiteltyään vuonna 1896 Hultin antautui täysin virkauralle ja erityisesti poliittiselle toiminnalle. Hultin toimitti muun muassa kirjan Suomalaisuuden herätys (1892), kirjoitti useita kirjasia, kuten Mikä on perustuslaki? (1899) ja Suomen asema Venäjän valtakunnassa (1907), sekä kirjoitti Leo Mechelinin elämäkerran.
Hultin muistetaan myös päiväkirjoistaan, joissa hän kuvaa elävästi historiallisia tapahtumia ja niiden itsessään ja suomalaisissa yleisemminkin herättämiä tuntoja, esimerkiksi kansallista innostusta Japanin voitoista Venäjää vastaan käydyssä sodassa (mikä johti mielenosoituksiin, mellakoihin, suurlakkoon ja lopulta vapauden ja demokratian lisääntymiseen Venäjällä ja Suomessa 1905).
Poliittinen toiminta
thumb|[[Eero Järnefeltin maalaama muotokuva Hultinista vuodelta 1905.]] Hultin oli yksi Nuorsuomalaisen Puolueen perustajista. Sittemmin hänestä tuli puolueen pää-äänenkannattajan Päivälehden vakituinen toimittaja (1893–1901).
Hultin osallistui Aleksanteri II:n patsaan mielenosoitusluonteiseen kukittamistapahtumaan 13. maaliskuuta 1899. Hultin oli Helsingissä keräämässä allekirjoituksia Suureen adressiin, monistamassa adressia varten tarvittuja adressilehtiä ja järjestelemässä tuhansia koottuja adresseja lopulliseen järjestykseen. Hän osallistui Seurahuoneen juhlasalissa myös Suuren adressin lähetystön tervetuliaisjuhlaan, joka järjestettiin kun lähetystö palasi Pietarista 18. maaliskuuta 1899.
Hultin oli mukana senaattori Leo Mechelinin 60-vuotisjuhlissa miehen kotona Fabianinkatu 16:ssa. Hultin oli Mechelinin sukulainen ja läheinen perheystävä, ja hän toimi tämän sihteerinäkin. Toisin kuin Mechelin, Hultin ei sortokausilla tyytynyt rauhanomaiseen vastarintaan. Hultin toimi vuonna 1900 Isänmaan Ystävä -lehden vastaavana toimittajana, mutta tehtävä päättyi kun venäläinen kenraalikuvernööri Nikolai Bobrikov lakkautti lehden.
Hultin oli perustamassa naiskagaalia vuonna 1902, jolloin joukko hänen ystäviään kokoontui hänen kotonaan. Yhdessä he päättivät auttaa kagaalia levittämään ja ylläpitämään vastarintahenkeä kodeissa ja yhteiskunnassa. Naiskagaalin keskuskomitea oli Helsingissä, ja paikalliskomiteoita taas muilla paikkakunnilla. Hän toimi naiskagaalin varapuheenjohtajana.
Hultin työskenteli myös aktivisti- ja jääkäriliikkeiden puolesta. Hän oli merkittävä ideologinen vaikuttaja puolueissaan ja liikkeissään. Hän salakuljetti Vapaita lehtisiä Tukholmasta Suomeen.
Hultin oli vuosina 1908–1924 Viipurin läänin läntisen vaalipiirin kansanedustaja. Kun Nuorsuomalainen Puolue hajosi vuonna 1918, hän liittyi Kansalliseen kokoomuspuolueeseen. Helsingin kaupunginvaltuutettuna hän toimi vuosina 1925–1930. Hultin toimi myös presidentin valitsijamiehenä vuonna 1925.
Muistaminen
Helsingin kaupunkisuunnittelulautakunta nimesi keväällä 2014 Helsingin ydinkeskustassa sijaitsevan Sanomatalon ja Kiasman välisen aukion Tekla Hultinin mukaan kunnianosoituksena Suomen ensimmäiselle naispuoliselle toimittajalle ja aikansa merkittävälle yhteiskunnalliselle vaikuttajalle.
Steinbracke
Steinbracke eli Sauerlandinajokoira (Sauerländer Bracke, Sauerländer Holzbracke ) on sukupuuttoon kuollut saksalainen koirarotu.
Ulkonäkö
Steinbracke oli korkearaajaisempi ja neliömäisempi kuin westfälische dachsbracke, yleisvaikutelmaltaan kevytrakenteinen ja elegantti. Kooltaan sen sanotaan olleen keskikokoinen. Pää oli kevyt, pitkä ja jalomuotoinen. Silmät olivat tummat. Korvat olivat riippuvat, suuret ja korkealle kiinnittyneet. Kirsun keskiosassa oli lihanvärisiä raitoja, mutta muu kirsun alue oli musta. Häntä oli paksu, korkealle kiinnittynyt ja lähes makkaramainen. Karvapeite oli lyhyt ja sileä, väriltään kolmivärinen eli tricolor: pääväri vaihteli keltaisesta punaiseen, ja siinä oli valkoisia merkkejä (kaulan ympärillä, rinnassa, raajoissa ja hännänpäässä) ja musta satula. Säkäkorkeus vaihteli 35–45 cm välillä.
Alkuperä
Rotua pidettiin paikallisista saksalaisista ajokoirista kaikkein merkittävimpänä. Nykyinen saksanajokoira on sen suora jälkeläinen.
Jānis Mediņš
thumb|right|Jānis Mediņš
Auringonkukkia
thumb|200px|right|Auringonkukkia tai Kaksitoista auringonkukkaa maljakossa (elokuu [[1888) on toinen kahdesta auringonkukkamaalauksesta, joka kuvaa kahtatoista auringonkukkaa maljakossa. Tämä lienee auringonkukkamaalauksista myös tunnetuin. Teos kuuluu Neue Pinakothek -museon kokoelmiin Münchenissä, Saksassa.]]Auringonkukkia on hollantilaisen taiteilija Vincent van Goghin maalaamien yhdentoista auringonkukkia kuvaavan taulun nimi. Sarjaan kuuluu neljä Pariisissa vuonna 1887 maalattua sekä seitsemän Ranskan Arlesissa vuosina 1888–1889 maalattua teosta.
Jānis Mediņš
Jānis Mediņš (9. lokakuuta 1890 Riika – 1966) oli latvialainen säveltäjä. Myös hänen vanhemmat veljensä Jāzeps ja Jēkabs Mediņš olivat säveltäjiä. Hän opiskeli lapsena pianon-, viulun- ja sellonsoittoa. Ensimmäiset laulunsa säveltäjä kirjoitti vuonna 1909, ja vuonna 1913 hän aloitti oopperan Uguns un nakts säveltämisen. Alkuperäinen tarkoitus oli oopperan valmistuminen lokakuuhun 1915 mennessä. Ensimmäisessä maailmansodassa Mediņš kuitenkin johti armeijan orkesteria, ja sodan lopuksi hän joutui Siperiaan.
Auringonkukkia
Maalauksista yksi tuhoutui toisessa maailmansodassa, yksi on yhdysvaltalaisessa yksityiskokoelmassa ja loput sijaitsevat eurooppalaisissa ja yhdysvaltalaisissa taidemusoissa.
Jānis Mediņš
Mediņš toimi myöhemmin Latvian konservatoriossa orkesterinjohdon ja instrumentaation opettajana. Hän oli yksi Latvian kansallisoopperan kapellimestareista ja johti lisäksi Latvian radion orkesteria. Neuvostomiehityksen alettua vuonna 1944 Mediņš pakeni Saksan kautta Tukholmaan.
Auringonkukkia
Auringonkukkataulut tulivat myös suuren yleisön tietoisuuteen, kun 30. maaliskuuta 1987 eräästä niistä maksettiin Lontoossa, Christien huutokaupassa, 39,9 miljoonaa yhdysvaltain dollaria.
Jānis Mediņš
Uguns un natks -ooppera loi yhdessä Alfrēds Kalniņšin Baņutan kanssa latvialaisen oopperagenren. Lisäksi Mediņš sävelsi muun muassa ensimmäisen latvialaisen pianokonserton (1932) ja baletin (Mīlas uzvara). Säveltäjän teosten määrä on yli 300. Häneen vaikuttivat latvialaisen kansanmusiikin ohella Richard Straussin ja Richard Wagnerin musiikki sekä ranskalainen impressionismi. Varsinkin Mediņš Latviasta poistumisen jälkeen hänen työnsä painottui kamarimusiikkiin orkesteriteosten sijasta. Hän sävelsi myös yksinlauluja.
Alkaioksen säkeistö
Alkaioksen säkeistö (Alkaioksen stroofi) on antiikin kreikkalaisesta metriikasta peräisin oleva lyyrinen runosäkeistö. Se on saanut nimensä runoilija Alkaioksesta. Hänen lisäkseen sitä käyttivät muun muassa Sapfo sekä roomalaisessa runoudessa Horatius.
Kaava
Säkeistön kaava on ( = lyhyt tavu, = pitkä tavu,  = anceps eli lyhyt tai pitkä tavu):
Esimerkkejä
Alkaios, fragmentin 326 alku:
Alfa Trianguli Australis
Alfa Trianguli Australis (α TrA) eli Atria on Etelän kolmion tähdistön kirkkain tähti. Tähden näennäinen kirkkaus on 1,91 ja etäisyys 415 ± 33 valovuotta. Absoluuttinen kirkkaus -3,62. Atrian väri-indeksi B-V on 1,44, spektriluokka K2IIb-IIIa ja lämpötila pinnalla 3 970 – 4 400 kelviniä. Arviot kuitenkin vaihtelevat ja lämpötilan arvellaan olevan keskimäärin 4 200 kelviniä. Luminositeetti eli säteilyteho on 4 900 kertaa Auringon luminositeetti.
Tähden säde 130 aurinkoa eli 0,6 AU, eli tähti siis ehkä mahtuisi Venuksen radan sisään jos sen keskipiste sijoitettaisiin Auringon keskipisteeseen. Tähden massa on noin 7 auringon massaa ja ikä noin 45 miljoonaa vuotta. Tämän metallirikkaan tähden rautapitoisuus on 2 kertaa aurinkoa suurempi. Atrialta on havaittu äskettäin pieni seuralaistähti.
Mohamed Salah
Mohamed Salah Hamed Mahrous Ghaly (s. 15. kesäkuuta 1992 Nagrig, Egypti) on egyptiläinen jalkapalloilija. Hän edustaa englantilaista Liverpoolia ja on pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Vuonna 2018 Salah voitti Englannin Valioliigan parhaan maalintekijän palkinnon, kun hän teki 34 pelissä 32 maalia. Tämä oli Valioliigan ennätys 38 ottelun aikakaudella. Hän voitti maalikuninkuuden myös seuraavalla kaudella tehtyään 22 maalia ja kaudella 2021–2022 viimeisteltyään 23 maalia. Hän oli voittamassa Mestarien liigaa 2019 ja Englannin Valioliigaa 2020. Salah on myös hävinnyt Mestarien liigan loppuottelun kaksi kertaa Real Madridia vastaan: 2018 ja 2022.
Seurajoukkueura
Salah teki Egyptin Valioliigan El-Mokawloonissa kausilla 2009−2012 kaikkiaan 11 maalia pelaamissaan 38 sarjaottelussa. Hän siirtyi Sveitsin Superliigan FC Baseliin 2,5 miljoonalla eurolla kesällä 2012. Hän teki tulokaskaudellaan 29 sarjaottelussa viisi maalia ja antoi neljä maalisyöttöä Baselin voittaessa Sveitsin-mestaruuden. Hänet valittiin sarjan parhaaksi pelaajaksi. Eurooppa-liigassa hän teki välieriin edenneelle Baselille kaksi ja syötti viisi maalia. Seuraavalla kaudella Salah ehti pelata mestaruuden uusineessa Baselissa 20 sarjaottelua, joissa teki neljä ja syötti viisi maalia. Hän debytoi myös Mestarien liigassa tehden kuudessa ottelussa kaksi maalia. .
Fiorentina
Salah siirtyi Fiorentinaan 2. helmikuuta 2015 kauden 2014–2015 loppuun kestävällä lainasopimuksella. Samassa siirrossa Juan Cuadrado siirtyi Chelsean. Hän pelasi avausottelunsa 8. helmikuuta Atalantaa vastaan tultuaan 65 minuutin kohdalla vaihdosta kentälle. Fiorentina voitti ottelun 3–2. Hänet valittiin avauskokoonpanoon ensimmäistä kertaa 14. helmikuuta Sassuoloa vastaan, jossa hän teki myös ensimmäisen maalinsa 30 minuutin kohdalla. Kaksi minuuttia myöhemmin tekemästään maalista Salah syötti Khouma Babacarin tekemän maalin. Ottelu päättyi Fiorentinan 3–1 voittoon. Salah teki kauden aikana kuusi maalia Serie A:ssa pelaamissaan 16:sta ottelussa. Kauden päätyttyä Fiorentina oli halukas ostamaan Salahin, mutta hän kieltäytyi siirtymästä italialaisseuraan.
AS Roma
Salah pelasi kauden 2015−2016 lainalla Serie A:n AS Romassa. Hän pelasi 34 pääsarjaottelua, joissa teki 14 maalia ja antoi seitsemän maalisyöttöä. Mestarien liigassa hän teki seitsemässä ottelussa yhden maalin. Hän siirtyi Romaan vakinaisesti 15 miljoonan euron siirtosummalla heinäkuussa 2016. Seuraavalla kaudella hän viimeisteli 31 Italian pääsarjaottelussa 15 maalia ja antoi 13 maalisyöttöä. Marraskuussa hän teki hattutempun ottelussa Bolognaa vastaan.