cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Paikallisvaluutta
Monesti valuuttakriisit ovat antaneet vauhtia kokeiluihin. Rahan spekulatiivinen luonne on pyritty minimoimaan ja korostamaan sen tehtävää vaihdon välineenä. Tietotekniikan kehitys on helpottanut lokaalirahojen käyttöä, ja nämäkin rahat ovat nyttemmin monesti merkkejä tietokoneen ruuduilla, verkoissa ja muisteissa. Paikallisiin rahaprojekteihin viranomaiset eivät yleensä ole puuttuneet.
Niissä Yhdysvaltain vankiloissa, joissa maan valuutan käyttö vankien keskuudessa on kiellettyä, toimii vaihdannan välineenä jokin muu hyödyke, kuten savukkeet.
Vihtori Nuottimäki
Vihtori Nuottimäki oli suomalainen jääkärimajuri. Hän oli Saksassa sotilaskoulutuksensa saanut jääkäri, joka sai tulikasteensa Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Hän loi sotilasuransa lähinnä pioneerijoukoissa, joissa hän osallistui talvi- ja jatkosotaan muun muassa komppanianpäällikkönä sekä pataljoonan- ja pioneerikomentajana.
Perhe ja koulutus
Nuottimäen vanhemmat olivat maanviljelijä Erkki Nuottimäki ja Mari Saarijärvi. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1924 Ida Wilhelmiina Karvalan kanssa. Hän kävi kansakoulun ja suoritti yksityisesti viidennen luokan Viipurin reaalikoulussa vuonna 1925. Hän suoritti Pioneerikurssin Haminassa vuonna 1919 ja suojeluskuntaupseerikurssin Suojeluskuntain päällystökoulussa vuonna 1922 sekä taktiikan soveltamiskurssin vuosina 1925 ja 1927. Reserviupseerikoulun hän kävi vuonna 1928 ja luutnanttikurssin vuonna 1937.
Jääkärikausi
thumb|300px|Jääkäripataljoona 27:n 4. komppania. Nuottimäki työskenteli maanviljelijänä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 23. joulukuuta 1915. Hän osallistui taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Myöhemmin hänet lähetettiin Altonan työosastoon 22. helmikuuta 1917 alkaen, ,josta hänet laskettiin edelleen siviilitöihin Saksaan.
Sotilasura
Nuottimäki palasi takaisin Suomeen sisällissodan jälkeen 15. syyskuuta 1918 ja liittyi suojeluskuntajärjestöön 1. lokakuuta 1918 ja hänet sijoitettiin paikallispäälliköksi Kortesjärven suojeluskuntaan, jossa hän palveli 1. huhtikuuta 1919 saakka. Suojeluskunnista erottuaan hän astui Suomen armeijan palvelukseen ja hänet sijoitettiin kersantiksi ylennettynä Jääkäriprikaatin polkupyöräkomppaniaan. Armeijasta hän erosi 7. joulukuuta 1920 ja liittyi takaisin suojeluskuntajärjestöön entiselle paikalleen Kortesjärven suojeluskunnan paikallispäälliköksi. Hänet nimitettiin 1. toukokuuta 1923 alkaen Etelä-Pohjanmaan suojeluskuntapiirin II alueen päälliköksi, josta hän siirtyi samaiseen tehtävään XI alueelle 1. maaliskuuta 1925 ja 1. kesäkuuta 1928 alkaen IV alueelle.
Talvi- ja jatkosota
Nuottimäki osallistui talvisotaan hän osallistui 31. Pioneerikomppanian päällikkönä ja osallistui taisteluihin Taipaleella. Välirauhan aikana hän jatkoi kyseisessä tehtävässä kunnes siirrettiin myöhemmin aluksi komppanianpäälliköksi Pioneeripataljoona 8:aan. Myöhemmin hän toimi kyseisen pataljoonan komentajana ja oli samalla pioneerikomentajana 8. Divisioonassa. Välirauhan aikana hän kerkesi vielä olla komppanianpäällikkönä Pioneeripataljoona 5:ssä ja aluepäällikkönä Etelä-Pohjanmaan suojeluskuntapiirin VIII alueella.
Luottamustoimet
Nuottimäki toimi Kortesjärven kunnan rakennuslautakunnan jäsenenä vuosina 1951–1953 ja Kortesjärven Voimistelu- ja Urheiluseura Järvi-Veikkojen puheenjohtajana vuonna 1951 sekä Sotainvalidien Kortesjärven osaston asiainhoitajana vuosina 1948–1957.
Naisten Suomen Cup 2013
Naisten Suomen Cup 2013 oli Naisten Suomen Cupin 33. järjestämisvuosi. Cupiin ilmoittautui 48 joukkuetta.
Normaalin finaalin lisäksi pelattiin myös pikkufinaali, jossa kohtasivat kaksi parasta Naisten Liigaa alemmalla sarjatasolla pelannutta joukkuetta.
1. kierros
Naisten Suomen Cupin 1. kierros arvottiin 7.3. Mukaan cupiin tulevat 1. kierroksella kaikki joukkueet lukuun ottamatta Naisten Liigan joukkueita. Alempisarjalainen saa kotiedun, Kakkonen ja sitä alemmat sarjat rinnastetaan samanarvoisiksi. Arvonta suoritettiin maantieteellisistä koreista.
2. kierros
Naisten Suomen Cupin 2. kierros arvottiin 7.3. Mukaan cupiin tulevat 2. kierroksella myös Naisten Liigan joukkueet. Alempisarjalainen saa kotiedun, Kakkonen ja sitä alemmat sarjat rinnastetaan samanarvoisiksi. Arvonta suoritettiin maantieteellisistä koreista. Viisi joukkuetta arvottiin suoraan 3. kierrokselle.
Suoraan kolmannelle kierrokselle arvottiin:
3. kierros
3. kierroksella pelasivat 11 edellisellä kierroksella voittanutta joukkuetta, sekä 5 suoraan arvottua joukkuetta. Kierroksen pelit oli pelattava 5.6. mennessä ja otteluparit arvottiin 11.4.
4. kierros
4. kierroksella pelasivat 8 edellisellä kierroksella voittanutta joukkuetta. Kierroksen pelit oli pelattava 31.7. mennessä ja otteluparit arvottiin 6.-7.6.
Välierät
Välierissä pelasivat 4 edellisellä kierroksella voittanutta joukkuetta. Kierros pelattiin 28.8. ja otteluparit arvottiin 6.-7.6.
Finaalit
Finaali sekä pikkufinaali pelattiin 28. tai 29.9.
Beidou
Beidou (北斗卫星导航系统 pinyin: běidǒu weixing daohang xitong) on Kiinan kansantasavallan navigaatiosatelliittien perhe, joka on nimetty Otavan tähtikuvion (kiinaksi Beidou eli Pohjoinen vakka) mukaan.
Beidou-satelliitteja kutsutaan englanninkielisessä lehdistössä BD-nimellä – lyhenne tulee Beidoun lisäksi Otavan englanninkielisestä versiosta Big Dipper. Media kutsuu satelliittien järjestelmän laajempaa versiota (Beidou-2) myös nimellä Compass. "BeiDou Navigation Satellite System" (BDS) -järjestelmän on tarkoitus kattaa Aasia vuoteen 2012 mennessä ja koko maapallo vuoteen 2020, jolloin siinä on 35 satelliittia. Näistä 16 on laukaistu avaruuteen vuoteen 2012 mennessä. Kiina on lupaamassa paikannuspalveluita ja -tuotteita infrastruktuurin lisäksi.
Järjestelmiä on kaksi. Ensimmäinen BeiDou eli englanniksi "BeiDou Satellite Navigation Experimental System" on BeiDou-1. Se koostuu kolmesta paikannussatelliitista, jotka palvelevat rajoitetulla valikoimalla ja tarkkuudella Kiinaa. Järjestelmä on ollut käytössä muutaman vuoden ajan.
Kiina aikoo ottaa 15–20 prosentin markkinaosuuden omaa teknologiaansa käyttäville laitteille, kun vuonna 2013 GPS-laitteilla on 95 prosentin markkinaosuus Kiinassakin. Ennuste toteutunee, koska vuonna 2020 maassa käytettävät laitteet käyttänevät GPS-, GLONASS, Beidou- ja Galileo-satelliitteja ja mahdollisesti Intian paikannussatelliittijärjestelmän laitteita.
Historia
thumb|Beidoun ensimmäinen vaihe kattaa Kiinan lisäksi osia Itä-, Kaakkois- ja Länsi-Aasiasta.
BeiDou 1
Beidou-satelliittijärjestelmän syntyhistoria johtaa 1980-luvulle. Vuonna 1983 Chen Fangyun ehdotti geostationaaristen satelliittien hyödyntämistä navigointitarkoituksiin. Ideaa kokeiltiin muutamia vuosia myöhemmin vuonna 1989 kahden kiinalaisen geostationaarisen DFH-2 -satelliitin avulla. Lopulta Beidou-järjestelmään päätettiin hyödyntää kiinalaisen DHF-3 -sarjan tietoliikennesatelliittien rakennetta.
Beidou-satelliittijärjestelmän toiminta alkoi 2000-luvun alussa. Satelliittijärjestelmän ensimmäinen satelliitti oli Beidou 1A, joka laukaistiin radalleen 30. lokakuuta 2000. Tätä seurasi Beidou 1B, joka laukaistiin avaruuteen 20. joulukuuta 2000. Järjestelmän varasatelliittina toimi Beidou 1C, joka laukaistiin radalleen 24. toukokuuta 2003. Satelliittien tarjoamat navigointipalvelut avautuivat siviilikäyttöön huhtikuussa 2004. Beidou 1 -satelliittijärjestelmään laukaistiin vielä neljäs satelliitti, Beidou 1D 3. helmikuuta 2007. Sen toiminnassa ilmeni häiröitä laukaisun jälkeen, minkä vuoksi uusi satelliitti jäi käyttökelvottomaksi.
BeiDou 2 eli Compass
BeiDou 2- eli Compass-satelliittijärjestelmän rakentaminen käynnistyi vuonna 2007. Tähän kuuluu lopulta 35 satelliittia, joista viisi sijaitsee geostationaarisilla radoilla päiväntasaajan yläpuolella. Loput 30 satelliittia kiertävät 12 tunnin Molnija-radoilla noin 21 000 kilometrin korkeudessa ja samantapaisilla MEO-radoilla kuin amerikkalaiset GPS- tai venäläiset Glonass-navigointisatelliitit. BeiDou 2 -järjestelmän ensimmäinen satelliitti oli Compass M1 (Beidou 2B), joka laukaistiin MEO-radalleen 14. huhtikuuta 2007. Sarjan toinen satelliitti Compass G2 pääsi avaruuteen kahta vuotta myöhemmin 15. huhtikuuta 2009 GEO-radalleen. Keväällä 2012 Compassa satelliitteja on taivaalla 14.
Vuoden 2011 alussa Kiina ilmaisi, että ajanjaksona 2011-2015 laukaistaan 12-14 paikannussatelliittia, joilla luodaan kyky navigoida Aasiassa. Palvelu Kiinassa alkoi vuoden 2011 lopulla.
BeiDou 1
BeiDou 1:n navigointijärjestelmä on paikallinen. Kaikki sarjan satelliitit sijaitsevat geostationaarisella radalla, mikä rajoittaa niiden palvelualuetta. Tämä alue kattaa likimain pituuspiirit 70°E - 140°E ja leveyspiirit 5°N - 55°N. Järjestelmään kuuluu yksi varasatelliitti.
BeiDou 2
BeiDou 2- eli Compass-järjestelmä koostuu lopulta 35 satelliitista. Näistä viisi on geostationaarisella radalla ja loput matalammilla radoilla noin 21 000 kilometrin korkeudessa, jossa niiden kiertoaika maapallon ympäri on 12 tuntia. Ilmaisen palvelun lisäksi siinä on julkisen reguloidun palvelun moodi. Ilmaisen palvelun tarkkuus on maksimissaan kymmenen metriä. Länsimaissa BeiDou-nimeä käytetään ennen vuotta 2008 laukaistuista kiinalaisista paikannussatelliiteista, kun taas sen jälkeisistä käytetään Compass-nimeä. Kiinalaisissa Compass-vastaanottimissa on kyky tekstiviestien välitykseen (ilmeisesti maanpäällistä reittiä pitkin eikä satelliittitietoliikenteellä). Yhden satelliitin massa on 2 200 kilogrammaa.
Khums
Khums  (, "viidennes") tarkoittaa šiialaisessa islamissa uskonnollista almuveroa (zakat). Sitä maksetaan viidennes siitä, mikä ansaitaan tai saadaan saaliksi. Vero katsotaan määrätyksi Sotasaaliitteen suurassa 8:41: "Ja tietäkää, että hankkimastanne sotasaaliista kuuluu viides osa Jumalalle, toisin sanoen Hänen lähettiläälleen ja tämän lähiomaisille, orvoille, köyhille ja vaeltajille - - "
Beidou
BeiDou 2
BeiDou-järjestelmä palvelee Kiinaa ja sen lähialueita täydellisesti vuoteen 2012 mennessä. Globaalin, maailmanlaajuisen järjestelmän on tarkoitus olla valmis vuoteen 2020 mennessä.
Buddy Whittington
Buddy Whittington (s. 28. joulukuuta 1956 Fort Worth, Texas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen kitaristi. Esikuvinaan hänellä olivat teininä The Beatles, Rolling Stones ja John Mayall & the Bluesbreakers with Eric Clapton levy. 1970, vain 14-vuotiaana, hän kuului Dallasin musiikkipiireihin esiintyen säännöllisesti klubeilla. Lukion jälkeen hän liittyi ensin Short Change -yhtyeen riveihin ja sittemmin Point Blankiin. Hänen ensimmäinen oma yhtyeensä oli The Sidemen, jonka hän perusti 1980-luvun alkupuolella.
Coco Montoyan erottua Bluesbreakersista vuonna 1993, pyysi John Mayall Whittingtonia yhtyeeseensä. Bluesbreakersissa hän oli yhtyeen hajottamiseen asti ja osallistui aktiivisesti sävellystyöhön ja myös lauloi joitain kappaleita.
2008 Whittington julkaisi ensimmäisen soololevynsä ja teki kiertueen Euroopassa perustamansa yhtyeen kanssa, johon kuuluivat urkujensoittaja Roger Cotton, basisti Pete Stroud ja rumpali Darby Todd. Whittington asuu perheensä kanssa Hurstissa, Texasissa.
Khums
Šiialaisen hadithin mukaan verotuksen kohteena ovat voitto tai ylimääräinen tulo, rikkaus, missä ei voida erottaa oikeutettua tuloa epäoikeutetusta, kaivokset ja mineraalit, merestä sukelletut kalliit kivet, aarteet, maa, jonka vääräuskoinen dhimmi ostaa muslimilta sekä sotasaalis.
Beidou
Kiina ja Galileo
Syyskuussa 2003 Kiina liittyi Euroopan unionin Galileo-järjestelmän rahoittajiin 230 miljoonan euron sijoituksella, mikä teki siitä EU:n ja Euroopan avaruusjärjestö ESA:n jälkeen Galileon suurimman rahoittajan. Sen asema on heikentynyt Euroopan komission päätettyä 2007 rahoittaa yksin Galileo-järjestelmän valmiiksi saattaminen. Vuoden 2006 lopussa Kiina menetti johtokuntapaikkansa Galileo Joint Underaking -organisaatiossa (GJU), kun GJU lakkautettiin ja sen toimia korvaavaksi tuli EU:n virasto GNSS Supervisory Authority.
Khums
Sunnalaisessa verotuksessa almuvero zakat jaetaan kohteen mukaan kahdeksaan yhtä suureen osaan.
Beidou
Käyttöönotto
Kiinan kansantasavalta otti järjestelmän käyttöön vuoden 2012 lopussa. Kesään 2013 mennessä viisi Aasian maata on ottanut sen käyttöön: Kiinan lisäksi Thaimaa, Laos, Brunei ja Pakistan.
Biomekaniikka
Biomekaniikka tarkoittaa biologisten järjestelmien tutkimista mekaniikan avulla. Fysiikan lisäksi biomekaniikassa hyödynnetään tietämystä anatomiasta, fysiologiasta, hermolihasjärjestelmästä ja kinesiologiasta. Biomekaniikka on soveltava tieteenala, jolla on oma, kansainvälinen tieteellinen järjestö, International Society of Biomechanics.
Suomessa biomekaniikkaa voi pääaineena opiskella Jyväskylän yliopiston Liikuntabiologian laitoksella. Liikuntabiologiassa erityisesti hermolihasjärjestelmän, liikkumisen neuraalisen säätelyn, ihmistoiminnan mekaniikan ja liikemekaniikan tutkimusta on linjattu kuuluvan Biomekaniikan professuuriin kuuluvaksi.
Gee
Gee voi viitata johonkin seuraavista:
Hannu Kailajärvi
Hannu Kailajärvi (nykyisin Johan Kreus, s. 21. marraskuuta 1962 Pirkkala) on suomalainen liikemies, joka tuli tunnetuksi Wincapita-pyramidihuijauksen perustajana.
Kailajärvi valmistui Raision ammatillisen kurssikeskuksen tietojenkäsittelylinjalta, ja vuonna 1989 hän perusti yhdessä avovaimonsa kanssa ensimmäisen yrityksensä, joka meni neljä vuotta myöhemmin konkurssiin. Vuonna 1993 Kailajärvi perusti Tampereelle musiikkibaarin, jonka muutti myöhemmin erotiikkaravintolaksi. Vuonna 1997 hän perusti verkostomarkkinointiin perustuvan Nefernet-matkapuhelinpalvelun, joka ilmoitti välittävänsä puhelut puolet halvemmalla kuin silloinen Tele tai Radiolinja. Vuonna 2000 erotiikkaravintola oli pysyvästi maksukyvytön ja vuonna 2002 konkurssi raukesi varojen puutteeseen.
Wincapita ja sen edeltäjät
Vuonna 2003 Kailajärvi alkoi kerätä internetin keskustelupalstoilta urheiluvedonlyönnistä kiinnostuneita. Yhdessä yhtiökumppaninsa kanssa he keräsivät suurenevia potteja pelaajilta ja Kailajärvi sijoitti ne brittiläiseen vedonlyöntipörssi Betfairiin. Kimppakassa maksettiin klubin Moneybookers-tilille, jonne toinen perustaja oli avannut klubille tilin v. 2003 ja toiminta alkoi Giiclub-vedonlyöntipalveluna. Keväällä 2004 se ryhtyi markkinoimaan palveluitaan Tampereella järjestetyissä tilaisuuksissa ja jo saman vuoden kesällä palvelua alettiin keskustelupalstoilla epäillä pyramidihuijaukseksi.
Vuonna 2004 Giiclub muutti nimensä Winclubiksi, ja samalla Kailajärvi ja yhtiökumppaninsa perustivat taustayhtiö Worldwide Investment Companyn. Rekisteröinti suoritettiin aluksi Yhdysvaltoihin. Myöhemmin Panamaan perustettiin lähes samanniminen yhdistys Worldwide Investment Solutions. Oikeudenkäynnin pöytäkirjan mukaan tämä oli merkityksetön seikka. Syynä tähän oli maan yrityslainsäädäntö: Panamassa yhtiön todellista omistajaa ei saa selville ilman tuomioistuimen päätöstä. Winclub avasi tilin sveitsiläiseen Credit Suisse -pankkiin.
Maaliskuussa 2006 käräjäoikeus tuomitsi Kailajärven törkeästä velallisen epärehellisyydestä ja kirjanpitorikoksesta kuuden kuukauden ehdolliseen vankeuteen, minkä tuomion myöhemmin myös hovioikeus piti voimassa. Kailajärvi muutti Aurinkorannikolle. Winclubin verkkosivut toimivat aluksi Espoossa ja myöhemmin luxemburgilaisella Root eSolutionsin internetpalvelimella. Kailajärven ulosottovelka oli lähes 300 000 euroa. Kailajärvi oli kateissa maaliskuusta 2008, kunnes hänet pidätettiin joulukuussa 2008 Ruotsissa, ja vapautettiin Suomessa tutkintavankeudesta maanantaina 14.12.2009. Kailajärvi myönsi poliisikuulusteluissa, että Wincapita ei saanut tuottoja valuuttakaupasta ja väitti myös, ettei tällaista ollut koskaan luvannut. Tosiasiallisesti klubin ainoat tulot muodostuivat jäsenten rahasuorituksista. Käräjätuomari Mika-Pekka Sarkkisen mukaan oikeus käytti asiassa kohtuullisuus ja suhteellisuus -periaatteita. Kailajärvi ehti olla vangittuna lähes vuoden. Sarkkisen mukaan tuleva oikeudenkäynti voitiin turvata matkustuskiellolla. Kailajärven asianajaja Kavoniuksen mukaan poliisin edustaja ja syyttäjä vastustivat vapauttamista jyrkästi. Toinen klubin perustaja oli kaksi viikkoa tutkintavankeudessa ja hän sai syyttämättäjättämispäätöksen.
Myöhemmät vaiheet
Toukokuussa 2015 Iltalehti haastatteli Kailajärveä, joka kertoi kehittäneensä valuuttakauppaa käyvän automaatiojärjestelmän. Kesällä 2021 Pirkanmaan käräjäoikeus tuomitsi Kreusin laittomasta uhkauksesta 40 päiväsakkoon. Samalla uutisoitiin Kailajärven vaihtaneen nimensä Johan Kreusiksi.
Mikael Salmi
Mikael Salmi (s. 23. maaliskuuta 1960) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija. Hän on toiminut myös urheiluselostajana ja koripallovalmentajana. Helsingin NMKY on jäädyttänyt Salmen pelinumeron 9.
Ari Reunanen
Ari Reunanen (s. 28. huhtikuuta 1984 Huittinen) on entinen suomalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelasi mm. TuTossa. Nykyisin Reunanen toimii aktiivisesti politiikassa. Reunanen on toiminut muun muassa Demarinuorten liittohallituksessa ja työvaliokunnassa.
Mikael Salmi
Tapiolan Hongan kasvatti Salmi edusti Suomen pääsarjassa muun muassa Helsingin NMKY:tä, jonka paidassa hänet valittiin SM-sarjan vuoden pelaajaksi kaudella 1986–1987. Hän voitti seuran paidassa viisi Suomen mestaruutta vuosina 1979, 1985, 1987, 1989 ja 1992.
Ari Reunanen
Reunanen oli ehdolla vuoden 2017 kunnallisvaaleissa. Reunanen sai 238 ääntä ja hänet valittiin Euran kaupunginvaltuutetuksi. Nykyisin Reunanen työskentelee Euran Yhteiskoulussa.
Mikael Salmi
Koripalloilijana
Salmi on Tapiolan Hongan kasvatti. Hän aloitti monen muun tavoin koripallon Teuvo Tähtisen minipoikajoukkueessa opiskellessaan Sepon kansakoulussa.
Ari Reunanen
Ura
Juniorina Reunanen pelasi TPS:ssä. Juniorivuosien jälkeen hän siirtyi TuToon. Siellä hän pelasi kaksi kautta. Seuraavaksi Reunanen meni Jokipoikiin. Sielläkin hän pelasi kaksi kautta. Sitten tapahtui siirto Jukureihin. Seuraava kausi meni Hokissa. Kaudeksi 2008–2009 Reunanen palasi Jukureihin.
Mikael Salmi
Koripalloilijana
Ensimmäisen miesten Suomen mestaruutensa Playhongassa vuonna 1979 voittaessaan Salmi oli vasta 19-vuotias. Kari Liimon valmentamassa ja Ervin Latimerin sekä Kalevi Sarkalahden tähdittämässä joukkueessa Salmi ei saanut vielä paljoa peliaikaa. Loppuotteluissa Playhonka voitti Turun NMKY:n voitoin 3–1.
Keväällä 1984 Scotch Teamin sponsorinimellä pelannut Honka voitti välierissä KTP:n ja eteni loppuotteluihin sarjanousija Helsingin NMKY:tä vastaan. Salmi pelasi hyvin viimeisessä loppuottelussa, mutta HNMKY voitti mestaruuden suoraan 3–0-voitoin. Salmi siirtyi seuraavaksi kaudeksi HNMKY:n joukkueeseen, jossa hän pelasi pääsarjauransa loppuun, kauteen 1993–1994, asti. Namika-aikanaan Salmi voitti mm. neljä Suomen mestaruutta. Helsingin NMKY on jäädyttänyt Salmen pelinumeron 9.
Lopettaessaan kilpauransa kauden 1993–1994 jälkeen Salmi oli suhteellisen terveessä kunnossa. Hän oli kuitenkin keskustellut Larry Poundsin kanssa, ja miehet olivat todenneet, että "on parempi lopettaa liian aikaisin kuin liian myöhään". Salmen päätökseen vaikutti myös hänen juuri syntynyt esikoistyttärensä.
Yksityiselämä, selostajana ja valmentajana
Salmi toimi 1990-luvulla PTV:n NBA-lähetyksissä aluksi kommentaattorina ja myöhemmin selostajana. Myöhemmin hän selosti Nelosella, MTV:llä ja Urheilukanavalla.
Nykyisin Salmi asuu Turussa ja työskentelee opettajana Laitilassa. Hän on toiminut koripallovalmentajana Tapiolan Hongan miesten kakkosdivisioonajoukkueessa ja ajoittain vuodesta 2011 Turun NMKY:ssä.
Salmen lempinimi Spokki juontuu hänen yhdennäköisyydestään Spock-nimistä hahmoa Star Trek -televisiosarjassa esittäneestä Leonard Nimoysta. Ensimmäisen kerran lempinimeä käytettiin Tapiolan yhteiskoulun venäjäntunnilla 1970-luvun puolivälissä.
Seppo Siirilä
Seppo Ilmari Siirilä (2. lokakuuta 1937 Seinäjoki – 26. maaliskuuta 2023 Helsinki ) oli suomalainen aluetieteilijä ja Tampereen yliopiston aluetieteen professori.
Siirilän vanhemmat olivat taloustirehtööri, maanviljelijä Arvo Jaakko Siirilä ja Aune Irene Rantala. Hän pääsi ylioppilaaksi 1956 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1961, lisensiaatiksi 1965 ja tohtoriksi 1968. Siirilä harjoitti tutkimustyötä Englannissa 1971 ja Australiassa 1973–1974.
Siirilä oli Helsingin yliopistossa assistenttina 1961–1969, Etelä-Pohjanmaan kesäyliopiston sihteerinä 1963–1965, Teknillisen korkeakoulun erikoisopettajana 1969 sekä Kauppakorkeakoulun professorin viran avustajana 1969. Hän oli sitten Tampereen yliopistossa vt. professorina 1969–1971, sosiaali- ja talousekologian professorina 1971–1974 ja aluetieteiden professorina vuodesta 1974 sekä taloudellis-hallinnollisen tiedekunnan dekaanina vuodesta 1976. Hän oli lisäksi Helsingin yliopiston kaupunkimaantieteen dosenttina vuodesta 1970 alkaen.
Vaalearuohomaluri
Vaalearuohomaluri (Amytornis goyderi) on malurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys
Vaalearuohomaluria tavataan Australian keskiosissa. Lajin on raportoitu olevan vielä yleinen joillain alueilla, ja sen kannankehitys on vakaa. Vaikka sen levinneisyysalue ei olekaan kovin laaja, ei sen uskota olevan vaarassa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
FPS Security
FPS Security Oy (alun perin Finnish Protection Service Oy) oli vuonna 1997 perustettu vartiointiliike. Yritys työllisti 120 henkilöä (1. huhtikuuta 2006) turvallisuustehtävissä, joihin lukeutuivat perinteiset vartiointi- ja valvontapalvelut, tekniset valvontajärjestelmät, ilkivallan torjunta ja erilaiset kiinteistöhallintaan liittyvät palvelut.
Yritys oli osa Turvatiimiä vuodesta 2010 alkaen. Kesäkuussa 2016 Turvatiimi ja G4S Suomi yhdistyivät puolestaan Avarn Securityksi.
FPS Securityn asiakkaita olivat Helsingin kaupungin lisäksi myös Helsinki-Vantaan lentoasema, VR, Espoon kaupunki, Shell ja JCDecaux sekä monet kauppakeskukset.
FPS tuli tunnetuksi varsinkin Helsingin seudulla "Stop töhryille" -projektin (Helsingin kaupungin rakennusviraston graffitien ja tagien puhdistusprojekti) myötä, jossa se oli suurimpia kaupungin alihankkijoita.
Marraskuussa 2006 YouTube-videopalveluun levisi video jossa FPS:n palkkalistoilla oleva vartija pahoinpiteli helsinkiläisellä Kontulan ostoskeskuksella maassa sidottuna makaavaa puolustuskyvytöntä ihmistä potkien tätä selkään. Ohikulkija oli sattumalta nähnyt vartijoiden käyvän humaltuneeseen käsiksi ja päätti kuvata tapahtuman ylikulkusillalta matkapuhelimellaan. Video sai YouTubessa lyhyessä ajassa suuren määrän katsojia. Vartijoiden työnantaja FPS Security jätti tapauksesta tutkintapyynnön poliisille ja kertoi, että tilanne ei olisi vaatinut "kuvatun kaltaisten voimakeinojen käyttöä". Tapauksesta käynnistettiin poliisitutkinta ja se käynnisti laajan keskustelun vartijaväkivallasta. Yksi vartija vapautettiin syytteistä ja toinen todettiin syylliseksi pahoinpitelyyn, mutta käräjäoikeus ei rankaissut häntä, koska vartija ja uhri olivat sopineet asian.
Antestor
Antestor on norjalainen extreme metal -yhtye, joka perustettiin Jessheimissä vuonna 1990. Antestor on Norjan varhaisimpia kristillisesti vakaumuksellisia extreme metal -ryhmiä, ja yhtyeen sanotaan aloittaneen koko Pohjois-Euroopan kristilliset extreme metal -piirit demollaan The Defeat of Satan 1991. Aiemmin yhtye kutsui musiikkityyliänsä "sorrow metaliksi", koska sen kristillinen ideologia ei sopinut black metaliin, joka erityisesti Norjassa oli usein julkisestikin liitetty saatananpalvontaan.
Antestor tunnetaan yleisesti siitä, että se on ainoa kristillinen black metal -yhtye, jolla on ollut levytyssopimus brittiläisen Cacophonous Recordsin kanssa – yhden suurimmista black metaliin erikoistuneista levy-yhtiöistä, joka on julkaissut levyjä sellaisilta yhtyeiltä kuin Cradle of Filth, Dimmu Borgir ja Sigh. Tällä levymerkillä julkaistu The Return of the Black Death (1998) "asetti normit kristilliselle black metalille". Levyä on myyty yli 10 000 kappaletta, ja albumi menestyi varsinkin Yhdysvalloissa. Kolmas julkaisu The Forsaken (2005) saavutti kriitikoiden arvostusta, ja albumilla soitti maineikas vieraileva rumpali Hellhammer. HM-lehden mukaan esikoisalbumi Martyriumin (1994) progressiiviset ainekset kuten koskettimet, piano ja oopperamainen naislaulu olivat mahdollisesti aikaansa edellä Norjan äärimetallipiireissä.
Yhtyeen kokoonpano on muuttunut useasti vuosien varrella, ja nykyisin Antestorissa vaikuttavat alkuperäiskitaristi Lars Stokstad (Vemod), laulaja Ronny Hansen (Vrede), basisti Thor Georg Buer, kitaristi Robert Bordevik sekä rumpali Henning Børven. Alkuperäinen laulaja Kjetil Molnes (Martyr) sekä rumpali Svein Sander (Armoth) jättivät yhtyeen vuonna 2000, jolloin toisen norjalaisen black metal -yhtyeen Vaakevandringin jäseniä liittyi Antestoriin.
Demo-aika (1990–1993)
Yhtyeen perustivat Vemod (Lars Stokstad), Martyr (Kjetil Molnes), Øyvind Hope ja Pilgrim (Erling Jørgensen) vuonna 1990 Jessheimissä. Alun perin nimellä Crush Evil toimineen yhtyeen musiikissa oli alkuaikoina aineksia thrash-, death- ja doom metalista.
The Defeat of Satan oli yhtyeen ensimmäinen demo ja se sisältää kolme kappaletta sekä outron. Tyyliltään demo on alkeellista death ja thrash metalia. Demoa painettiin 150 kappaletta, ja se julkaistiin Crush Evil -yhtyenimen alla. Crush Evil herätti pian huomiota paikallisissa black metal -piireissä kristillisen vakaumuksensa vuoksi ja alkoi saada tappouhkauksia. Eräs arvostelija kirjoittaa: "Aikana, jolloin norjalaisen black metalin sisäpiiri läheni rumaa huipennustaan, Antestor hämmensi tilannetta soittamalla extreme metalia, joka puhui toivosta Jeesukseen Kristukseen ja saatanan huijauksesta."
Pelkästään yhtyeen olemassaolo herätti kiivasta keskustelua 1990-luvun alussa. Esimerkiksi Emperor-yhtyeen rumpali Bård "Faust" Eithun toi asian esille Orcustus-lehdessään haastatellessaan Euronymousta, johtoasemassa olevan Mayhem-yhtyeen kitaristia. Faust kysyi: "Eikö sinusta jokin ole mennyt pahasti vikaan, kun on mennyt niin pitkälle, että meillä on täällä kristillinen 'death metal' -yhtye (Crush Evil)? Onko ohjeita miten tappaisimme heidät?" Tähän Euronymous vastasi: "Mitä tulee yhtyeisiin kuten Crush Evil, meidän on ryhdyttävä vakaviin toimenpiteisiin. On jo tarpeeksi huono asia, että on muutama yhteiskunnallinen yhtye, mutta kristillinen yhtye on liikaa. Mutta älä huolehdi; meillä on suunnitelmia. He eivät jatka kovin pitkään." Crush Evilia ei hajotettu, koska Varg Vikernes murhasi Euronymouksen vuonna 1993.
Martyrium (1994)
Vuonna 1993 Gard (Vegard Undal) liittyi basistiksi ja Armoth (Svein Sander) rumpaliksi. Yhtye vaihtoi nimensä Antestoriksi (lat. todistaja), koska "vanha nimemme alkoi tuntua ei-niin-hyvältä". Despair oli yhtyeen ensimmäinen itsejulkaistu demo Antestor-nimellä ja on tyyliltään death ja doom metalia. Strawberry Records painatti demoa 600 kappaletta. Despair alkaa introlla ja päättyy coveriin vanhasta norjalaisesta hautajaisvirrestä "Jesus, Jesus, Ver Du Hjå Meg".
Yhtyeen "synkeästä" tyylistä vaikuttuneena vuonna 1994 pienen norjalaisen Arctic Serenades Records -levymerkin omistaja Torudd Fuglesteg lähetti Antestorin studioon äänittämään esikoisalbumiaan Martyrium. Tuntemattomista syistä Arctic Serenades ei julkaissut albumia, ja yhtye yritti saada toista levymerkkiä julkaisijaksi. Rumpali Svein Sander (Armoth) on myöhemmin kertonut: "...olimme yhteydessä levy-yhtiöön nimeltä Morphine Records koskien levytyssopimuksen tekemistä Martyrium-albumia varten. Levytyssopimusta ei koskaan allekirjoitettu, mutta [yhtiön johtaja] Burrito teki [albumista] useita promootiokasetteja ja myi joka ikisen laittomasti, sillä hänellä ei ollut sopimusta." Näitä kasetteja kopioitiin ja kierrätettiin viidenteen sukupolveen asti, ja yhtyeen ihailijakunta kasvoi nopeasti. Tyyliltään Martyrium on hidastempoista death ja doom metalia, ja siinä on jonkin verran black metal -vaikutteita.
Antestor esiintyi 3. heinäkuuta 1994 TVNorgen ohjelmassa BootlegTV, jossa nuoret saattoivat harjoitella äänittämistä ja videotuotantoa. Ohjelmassa esiintyi usein paikallisia norjalaisia yhtyeitä. Puolituntisen esiintymisensä aikana Antestor esitti viisi kappaletta Martyrium-albumiltaan. 6. kesäkuuta 1995 Antestoria haastateltiin norjalaisen viikoittain ilmestyvän sanomalehden Morgenbladetin artikkelissa "MusikkOpp-ned oppnedkors!" . Artikkeli käsitteli kristillisen black metalin ilmiötä, jonka australialaisen Horde-yhtyeen albumi Hellig Usvart toi viestimien tietouteen 1994. Tuossa artikkelissa laulaja Kjetil Molnes kertoo, mikä on yhtyeen suhde black metaliin: "Samaistamme yhtyeemme black metaliin musiikkityylinä, emme aatteena tai elämänkatsomuksena."
The Return of the Black Death (1998)
Vuonna 1995 kitaristi Pilgrim (Erling Jørgensen) erosi yhtyeestä, ja vastaavasti pian Erkebisp (Stig Rolfsen) liittyi Antestorin riveihin. Vuonna 1997 yhtye äänitti promootio-cd:n Kongsblod. Siitä kiinnostui brittiläinen Cacophonous Records, yksi suurimmista black metaliin erikoistuneista levymerkeistä, joka siihen aikaan oli tuomassa kuuluisuuteen yhtyeitä kuten Cradle of Filth ja Dimmu Borgir. Antestor ja Cacophonous tekivät 2 albumin levytyssopimuksen. Vuonna 1998 Cacophonous julkaisi Kongsblodin, mutta nimi vaihdettiin The Return of the Black Deathiksi vetoamaan laajempaan yleisöön, ja kansikuvan kuuluisa norjalainen maalaus vaihdettiin yhdysvaltalaisen fantasiataiteilija Joe Petagnon teokseen.
Tapaus on herättänyt jälkikäteen keskustelua, koska on harvinaista, että kristillinen black metal -yhtye saa levytyssopimuksen maallisen levy-yhtiön kanssa. 16. joulukuuta 1998 julkaistussa Art for the Ears -verkkolehden haastattelussa rumpali Armoth kertoo: "Lähetimme [Cacophonoukselle] cd:n ja lyhyen historiikin. He halusivat kiinnittää meidät yhtiölleen musiikkimme takia, ja se on juuri mitä halusimme tehdä." Myöhemmin vuoden 2000 The Christian Underground Zinen 4. numerossa haastattelija kysyi Antestorilta: "Teillä oli levytyssopimus Cacophonous Recordsin kanssa (ex-Cradle of Filth, Bal-Sagoth). Minkälaisia kokemuksia teille jäi siitä?" Yhtye vastasi: "Aika huonoja, oikeastaan. En voi sanoa heidän tehneen oikeastaan mitään muuta kuin julkaisseen levyn. Ei rahaa, ei rojalteja, ei mitään." Haastattelija kysyi vielä: "Asettiko levy-yhtiö teille vaatimuksia imagonne suhteen?" Siihen yhtye vastasi: "Ei mitään sellaista, sanoivat vain ettei kannata ihan ylt'ympäriinsä julistaa olevansa kristillinen bändi ja sensuroivat sanoitusarkista Lord ja Jesus-sanat. Itse poistimme vielä parit tekstit, koska turhaan ei tahdottu lähteä provosoimaan."
The Return of the Black Death vastaanotettiin myönteisesti sekä kristillisissä että yleisissä black metal -yhteisöissä ja -viestimissä. Esimerkiksi brittiläislehdet Kerrang! ja Terrorizer antoivat molemmat albumille neljä pistettä viidestä. Albumin ensimmäinen painos myytiin nopeasti loppuun, ja Cacophonous Records otti siitä uusia painoksia. The Return of the Black Death on tyyliltään yhdistelmä black metalia ja doom metalia. Albumia luonnehtii hypnoottinen, kylmä äänimaisema ja tyylissä on vaikutteita norjalaisesta kansanmusiikista, jonka vuoksi yhtyettä luokiteltiin myös viikinkimetalliksi. Yhtye oli tänä aikana vastahakoinen kutsumaan tyyliään black metaliksi, koska suuntaus yhdistettiin edelleen voimakkaasti kristinuskon vastaisiin aatteisiin. Rumpali Svein Sander kertoo haastattelussa 1998:
The Forsaken (2005)
pienoiskuva|oikea|[[Borgundin sauvakirkko on kuvattu Det Tapte Liv -EP-levyn kansitaiteessa.]]
Cacophonouks ilmoitti Antestorille olevansa konkurssissa, ja yhtye alkoi tehdä yhteistyötä toisen levymerkin kanssa. Antestor kiinnitettiin ruotsalaiselle metallimusiikkiin erikoistuneelle Endtime Productionsille, joka oli auttanut norjalaista metalliyhtye Extolia aloittamaan uransa. Alkuperäinen laulaja Kjetil Molnes (Martyr) jätti Antestorin. Samoihin aikoihin toisen norjalaisen kristillisen black metal -yhtyeen Vaakevandringin hajoaminen johti siihen, että sen jäseniä liittyi Antestoriin. Nimittäin Ronny Hansen otti laulajan paikan Vrede-taiteilijanimellä, ja Morten Sigmund Magerøy tuli kosketinsoittajaksi Sygmoon-nimellä. Norjalaisen avant-garde metal -yhtye The 3rd and the Mortalin Ann-Mari Edvardsen liittyi Antestoriin naislaulajaksi. Esiintyessään samana vuonna Ruotsin Bobfest-tapahtumassa yhtye alkoi ensimmäistä kertaa käyttää lavaesityksissään corpse paint -kasvomaaleja.
Vuonna 2000 Endtime Productions julkaisi Martyriumin uudelleen, ja albumin kansitaiteen teki maineikas ruotsalainen metallimusiikin kansitaiteilija Kristian Wåhlin. Antestor kiersi Yhdysvaltoja Extolin kanssa samana vuonna, esiintyen pienissä tapahtumissa ja lopulta Cornerstone Festivalissa. Seuraavaksi vuonna 2003 Antestor uudelleenjulkaisi kaksi ensimmäistä demoaan kokoelmalevyllä nimeltä The Defeat of Satan. Sen julkaisi norjalainen Momentum Scandinavia. Rumpali Svein Sander (Armoth) jätti yhtyeen tänä aikana, ja sen jälkeen Antestorilla ei ole ollut vakinaista rumpalia.
Vuonna 2004 Antestorin tyyli vaihtui nykyaikaisempaan black metaliin, ja yhtye meni Top Room Studiosiin, jota ovat käyttäneet yhtyeet kuten Tristania, Borknagar, Mayhem ja Extol. Tuottajana toimi Børge Finstad. Yhtye julkaisi ensimmäisen kerran uutta materiaalia sitten The Return of the Black Deathin ep:llä nimeltä Det Tapte Liv. Se sisältää ylijäämäkappaleita seuraavalta täyspitkältä albumilta: kolme sinfonista instrumentaalia ja kaksi kappaletta, joista "Rites of Death" sovitettiin uudelleen myöhemmin.
Antestorin kolmas studioalbumi The Forsaken julkaistiin vuonna 2005. Albumin musiikki on yhtyeen vanhaan materiaaliin verrattuna huomattavasti nopeampaa, progressiivisempaa ja melodisempaa. The Forsakenin kosketinsoitinkuviot ovat Det Tapte Liv -ep:n tapaan sinfonisia. Sanoitukset taas ovat sävyltään yhtyeen synkeimpiä ja käsittelevät arvostelevasti muun muassa okkultismia ("Rites of Death") ja tekopyhyyttä ("Betrayed"). Lehdistö ylisti albumia, vaikka osa yhtyeen vanhan tyylin ihailijoista vierasti The Forsakenin nykyaikaista, hiottua tyyliä. Molempien julkaisujen kansitaiteen teki Kristian Wåhlin, ja ep:n kansikuvassa näkyy Borgundin sauvakirkko. Maineikas norjalainen rumpali Jan Axel Blomberg, taiteilijanimeltään Hellhammer, soitti rummut näillä julkaisuilla. Hänen osallisuutensa äänityssessioissa aiheutti kiistaa metallimusiikin viestimissä ja harrastajien keskuudessa. Venäläisen Metal Library -sivuston haastattelussa 7. tammikuuta 2007 Blombergilta kysyttiin, miten Mayhem-yhtyeen kollegat ja hänen levy-yhtiönsä suhtautuivat Antestorissa soittamiseen, ja hän vastasi: "Rehellisesti sanoen haistatin sillä pitkät niille kaikille. Toistan taas, että teen mitä päätän tehdä enkä soita ainoastaan black metal -yhtyeissä." Hellhammer kertoi, että häntä pyydettiin myös yhtyeen konserttirumpaliksi mutta kieltäytyi. Blomberg oli Chimera -albumin aikoihin perustanut tauolla olleen Mayhemin uudelleen, ja korostanut ettei yhtye ole enää uskonnonvastainen. Metal Libraryn haastattelussa hän sanoi vielä: "Mielestäni black metal on tänä päivänä vain musiikkia. Sanon teille, etten minä tai Mayhemin muut jäsenet koskaan olleet todella uskontoa tai muuta vastaan. Olemme kiinnostuneita vain musiikista." Laulaja Ronny Hansen on sanonut Blombergin osuudesta:
Omen (2012)
pienoiskuva|oikea|Antestor Endtime Festival 2007 -tapahtumassa.
Myöhemmin entinen Old Man's Child -rumpali Tony Kirkemo liittyi Antestoriin konserttisessiojäseneksi. Yhtye soitti lavaesityksiä harvemmin ja pelkästään kristillisissä tapahtumissa. Esimerkkejä yhtyeen 2000-luvun konserteistä ovat Bobfest vuonna 2000 Tukholmassa ja vuonna 2004 Linköpingissä, sekä Nordic Fest 2004:ssä Oslossa.
Jotkut Antestorin jäsenistä soittavat yhä black metal -yhtye Vaakevandringissa, joka soitti paluukonsertin vuonna 2007 Antestorin kanssa Endtime Festival -tapahtumassa, joka pidettiin maaliskuun lopussa 2007 Halmstadissa. Antestor soitti konsertin lukuisten sessiomuusikoiden kanssa. Tässä konsertissa yhtye ilmoitti lavaesityksen olevan toistaiseksi viimeinen.
Kolmen vuoden tauon jälkeen 29. tammikuuta 2010 Antestor perusti virallisen Facebook-sivun, jolla se ilmoitti etsivänsä uusia jäseniä muodostaakseen jälleen kokonaisen yhtyeen. Maaliskuun alussa yhtye kertoi Facebook-sivullaan haalineensa kokoon tarvittavat jäsenet ja harjoittelevansa uudella kokoonpanolla. Uusiksi jäseniksi julkistettiin basisti Thor Georg Buerin (Grave Declaration, Soniferous) ja myöhemmin kitaristi Robert Bordevik (Grievance, Vardøger), rumpali Jo Henning Børven (Morgenroede) sekä kosketinsoittaja Nickolas Main Henriksen (Aspera, Desdemon). Tällä kokoonpanolla yhtye esiintyi Nordic Fest -tapahtumassa. Marraskuussa 2010 yhtye ilmoitti Facebook-sivullaan allekirjoittaneensa levytyssopimuksen yhdysvaltalaisen Bombworks Recordsin kanssa. Neljäs albumi Omen julkaistiin 30. marraskuuta 2012. Kappaleesta Unchained kuvattiin musiikkivideo.
Vuoden 2013 alussa yhtye teki kiertueen Brasiliassa. Belo Horizontessa Antestoria oli vastassa mielenosoitus, jonka olivat järjestäneet kristinuskoa vastustavat black metal -radikaalit. Mielenosoittajat eivät halunneet kristillisen black metal -yhtyeen esiintyvän kaupungissa. Koska mielenosoittajat kertoivat aikeistaan Internetissä, paikalliset viranomaiset järjestivät paikalle yksityisen poliisin ja 30 vartijaa turvaamaan tapahtumaa. Poliisi joutui ampumaan varoituslaukauksia hillitäkseen mielenosoittajia. Eräässä YouTubessa julkaistussa videossa mielenosoittajat huutavat toistuvasti "Fuck You Antestor!" paikan ulkopuolella, ja poliisi saattaa yhtyeen jäseniä turvaan.
Tapauksen jälkeen yhtye julkaisi asiasta tiedotteen, jossa ihailijoita kiitettiin paikalle tulemisesta huolimatta riskeistä ja mielenosoittajia siunattiin: "Voimme ylpeästi nimittää teitä veljiksi ja siskoiksi Kristuksessa. Haluamme kiittää tapahtuman valvojia ja Belo Horizonten poliisia, että saattoivat meidät vihaisen lynkkausjoukon läpi. [...] Emme kanna kaunaa mielenosoittajille, jotka satuttivat meitä. Itseasiassa sanomamme on, että rakasta vihollistasi. Joten Jumala siunatkoon teitä, jotka hoilasitte: Fuck Antestor! Toivottavasti voimme keskustella joskus kuin järkevät ihmiset tuoremehun äärellä. Erityiskiitos ihailijoille, joilla oli kanttia tulla paikalle, vaikka tiesitte sen olevan vaarallista. Antestor tervehtii teitä ja olkaa siunatut." Haastattelussa norjalaisessa kristillisessä Dagen-lehdessä kiertueen jälkeen basisti Erik Normann Aanonsen sanoi olleensa valmiina pahimpaan tapaukseen, että kiertue päättyisi kuolemaan. Aanonsen toisti yhtyeen kiitokset vihaisille brasilialaisille satanisteille: "Olemme nyt tuplasti kuuluisampia Brasiliassa kuin ennen sinne menemistä."
Yhtye on kiinnitetty esiintymään GoodMoodStockiin Pieksämäellä 14-16. kesäkuuta 2013.
Musiikkityyli
Kolmannella albumilla The Forsaken yhtye kehitti suuntaansa teknisemmäksi kuin The Return of the Black Death. Musiikillinen kehitys johti siihen, että The Forsakenilla on useita kitarasooloja. Tämä ominaisuus sai arvostelua osakseen, ja esimerkiksi alankomaalaisen Lords of Metal -sivuston Roel de Haan kirjoitti arviossaan: "Nuo monimutkaiset soolot eivät yksinkertaisesti ole kauniita ja [ovat] täysin asiaan sopimattomia." Tuolla albumilla myös äänituotanto parani The Return of the Black Deathiin verrattuna. Kahden entisen Vaakevandring-jäsenen mukaantulo vaikutti siihen, että tyylistä tuli melodisempi ja tunnelmallisempi. Ulosanti rikkoo välillä myös tyylisuunnan rajoja: Scandinavianmetal.info-sivuston "Circus Brimstone" kirjoitti, että "'As I Die' on Antestorille ehkä oikukas kappale, koska sen alku sopii paremmin power metaliin kuin mihinkään muuhun tyylilajiin." Antestorin virallisella Facebook-sivulla nykyinen laulaja Ronny Hansen sanoo pitävänsä yhtyeen tyylilajina "extreme metalia", koska se on musiikillisesti ja sanoituksellisesti vähemmän rajoittava kuin termit black metal ja unblack metal. Seuraavat musiikkinäytteet havainnollistavat yhtyeen musiikkityylin kehitystä varhaisesta death-doom metalistaan viikinkimetalliin ja nykyaikaiseen black metaliin:
Sanoitukset
Antestorin sanoitusten aiheisiin kuuluvat toivo ja epätoivo, mutta sanat käsittelevät myös jäsenten henkilökohtaista kristillistä uskoa. Sen vuoksi monet metallimusiikin harrastajat vastustavat Antestorin luokittelua black metaliksi, sillä yhtyeen aiheet ovat usein black metalin oletettua ideologiaa vastaan. Sanat ovat pääasiassa englannin kielellä. Myös norjalaiset tekstit ovat yhtyeelle harvinaisia, mutta The Return of the Black Death -albumilla suurin osa sanoituksista on norjaksi. Tällä albumilla vain osa sanoituksista on kirjattu kansilehteen; suorat viittaukset Jeesukseen Kristukseen ja Jumalaan poistettiin. Kappale "A Sovereign Fortress" käsittelee, esimerkiksi, kunnioitusta Jumalalle, joka suojelee ja tukee lyyristä minää syntymän jälkeen. Se on kuvattu sanoituksissa näin:
"Sorg" sen sijaan käsittelee surua ja toivon etsimistä. Kappale painottuu synkeämpään kuvastoon, ja sanat eivät ole selkeästi kristillisiä mutteivat lopulta kielteisiäkään. Esimerkki norjan kielellä:
Ulkonäkö
pienoiskuva|oikea|Lars Stokstad, Elements of Rock 2011
pienoiskuva|oikea|Robert Bordevik, Elements of Rock 2011
Antestor on kristillisissä metallipiireissä yksi harvoista yhtyeistä, jotka käyttävät black metalille taannoin yleisiä corpse paint -kasvomaskeja ulkonäössään ja valokuvissaan. Tämä näkyy esimerkiksi The Return of the Black Deathin kansilehden valokuvissa, joissa yhtye näyttäytyy viikinkipuvuissa sekä mustavalkoisissa kasvomaskeissa lumisessa Norjan vuoristomaisemassa. Toisinaan yhtye hyödyntää lavaesityksissään taideverta, tunnetuimpana esimerkkinä sessiobasisti Daniel Ravn Fufjordin (Frosthardr) esiintyminen Antestorin Bobfest 2004 -konsertissa. Yhtye kertoo, että corpse paintien käyttö "on meille sama kuin näyttelijälle tai miimikolle kasvomaalauksen tekeminen. Yksi tapa ilmaista tiettyjä tunteita siitä taistelusta jota me käymme. Pääasia on kuitenkin keskittyä Jumalaan eikä taittaa peistä tällaisista sivuseikoista."
Vastaanotto ja perintö
Antestorin vastaanotosta Scandinavianmetal.info-sivuston nimimerkki "Circus Brimstone" kirjoittaa, että "Antestor on jumaloitu kristillisen metallimusiikin valtakunnassa yksinkertaisesti siksi, koska he tekevät laadukasta black metalia tasaista tahtia. Ennen kaikkea, vain muutama muu kristillinen [black metal -]yhtye on saanut tunnustusta maallisissa piireissä, nimittäin Crimson Moonlight, Horde ja Kekal." No Life 'til Metal -sivuston Scott Watersin mukaan kyseisen albumin ensimmäinen painos myytiin loppuun melkein yhtä nopeasti kuin se meni painoon. Albumia myytiin tiettävästi "varsin paljon Yhdysvalloissa" Ronny Hansen (Vrede) kertoi 13. joulukuuta 2007 tehdyssä haastattelussa Intense Radion Bob Beemanin kanssa, että "useiden kuulemieni tietolähteiden mukaan The Return of the Black Deathia on myyty yli 10 000 kappaletta, ja sen myynti jatkuu vieläkin."
Yhtyeen tuotannosta on olemassa hyvin vähän julkaistuja arvosteluja. Saatavilla olevat arviot ovat yleensä myönteisiä, usein hyviä tai erinomaisia. Michael Bryzak kirjoittaa The Defeat of Satan / Despair -kokoelmalevyn saatekirjoituksessa, että, vaikka albumi julkaistiin virallisesti vasta 2000, "Martyriumia pidettiin oikeutetusti kulttiklassikkona." Albumin vuoden 2006 arviossa kristillisen metallin sivustolla The Whipping Post Joel Hemmerling antoi albumilla 95 pistettä 100:sta, ja saman sivuston Matt Morrow antoi The Return of the Black Deathille täydet 10 pistettä, kuten myös The Forsakenille. Ei-kristillisistä viestimistä The Return of the Black Death sai neljä pistettä viidestä brittiläisiltä metallimusiikkilehdiltä Kerrang! ja Terrorizer. Alankomaalainen Lords of Metal -sivusto antoi The Forsakenille 75 pistettä 100:sta, ja Nocturnal Horde antoi levylle kahdeksan pistettä kymmenestä ja nimitti sitä "hyvin vahvaksi albumiksi" sekä "yhdistelmäksi innovaatiota, energiaa ja raivoa."
Yhtyeen asema Norjan metallipiireissä oli alusta asti alkaen kiistanalainen. Bryzak kirjoittaa: "Puolustaessaan uskoaan Elämään ja Toivoon Antestor sai vakavia tappouhkauksia [black metal -rikosten levottomimpina aikoina] joiltain piirien suurimmilta yhtyeiltä ja tärkeimmiltä muusikoilta." Kysyttäessä, että soittiko yhtye koskaan muitten ryhmien kanssa black metal -piireissä Antestor vastasi vuoden 2000 TCU Zinen haastattelussa: "Ei suuremmin, Old Man's Childin jonkun alkuversion kanssa soitettiin samoilla festareilla. He taisivat äänestää jaloillaan ja kävellä ulos kun aloimme soittaa. Se oli heidän tapansa sanoa että painukaa kristityt suohon. Olemme tainneet soittaa Old Man's Childin kanssa samalla keikalla myös heidän kulkiessaan nykyisellä nimellä." Martyriumin sivumerkinnöissä Antestor kirjoittaa: "Niille teistä, jotka halveksitte meitä, epäilitte meitä ja vääryyttänne syöksitte vihat niskaamme, Jumala armahtakoon kurjia sielujanne!"
Antestorin saavutuksista Bryzak kirjoittaa, että "Pohjois-Euroopan kristillisten extreme metal -piirien syntymä voidaan määrittää vain yhteen esittäjään, Antestoriin." Kristillisenä black metal -yhtyeenä levytyssopimuksen saaminen maallisen levy-yhtiön kanssa ja albumin julkaisu Cacophonouksella osoittautui vaikutusvaltaiseksi black metalin kristilliselle käsitteelle: Matt Morrow kirjoittaa, että "Antestorin The Return of the Black Death" on juuri sitä mitä kristilliset black metal -piirit tarvitsivat." Vuonna 2010 HM-lehti sijoitti albumin 40. sijalle 100 kaikkien aikojen merkittävintä kristillistä metallialbumia -listallaan perusteenaan, että "musertavan synkeänä The Return of the Black Death asetti normit kristilliselle black metalille". HM-toimittaja Jamie Lee Rake kirjoitti Endtime Productionsin uudelleenjulkaisemasta Martyriumista 2000, miettien, että tekivätkö albumin progressiiviset ainekset yhtyeestä vähälle huomiolle jääneen edelläkävijän varhaisissa Norjan äärimetallipiireissä:
Yhtyeen jäsenet
pienoiskuva|oikea|Ronny Hansen Elements of Rock 2011 -tapahtumassa.
Kaisa Sere
Kaisa Sere (3. kesäkuuta 1954 Kokkola – 5. joulukuuta 2012) oli suomalainen tietojenkäsittelytieteilijä. Sere valmistui filosofian tohtoriksi Åbo Akademista vuonna 1990. Professori tietojenkäsittelytieteessä vuonna 1998. Vuosina 2010–2011 Sere toimi myös vanhempana tutkijana Suomen Akatemiassa ja vararehtorina Åbo Akademissa.
Airokalat
Airokalat (Regalecidae) on kiiltolahnakalojen lahkon kalaheimo, josta tunnetaan kolme nauhamaista, suomutonta syvänmeren lajia, kahdessa suvussa. Airokala (Regalecus glesne) on tiettävästi maailman pisin luukala ja voi kasvaa yli 10 metrin pituiseksi. thumb|250px|left|[[Bermudalla 1860 rantaan ajautunut, merikäärmeeksi määritetty airokala]]
Petrovsk-Zabaikalski
Petrovsk-Zabaikalski on kaupunki Taka-Baikalian aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Siperian rautatien varrella (Petrovski Zavodin asema) 506 kilometriä aluepiirin pääkaupungista Tšitasta länteen. Kaupunki on Petrovsk-Zabaikalskin piirin keskus, mutta ei itse kuulu sen yhteyteen, vaan muodostaa erillisen kaupunkipiirikunnan. Asukkaita on 19 500 henkeä (vuonna 2009).
Kaupunki on saanut alkunsa vuonna 1789 perustetusta Pietarin rautatehtaasta (Petrovski zavod). Vuonna 1830 rakennettuun vankilaan siirrettiin dekabristeja, joiden mukana paikkakunnalle asettui heidän vaimojaan. Myöhemmin vankilassa pidettiin mm. Puolan kapinan osanottajia ja narodnikkeja. Siperian rata valmistui vuonna 1900. Petrovski Zavod sai kaupunginoikeudet ensimmäisen kerran vuonna 1917. Vuonna 1926 siitä tuli jälleen kaupunki nimellä Petrovsk-Zabaikalski. 1930–1940-lukujen vaihteessa uudelleen rakennettu terästehdas lopetti toimintansa vuonna 2001.