cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pohjanmaan maakunta
Maatalous
Kyrönmaan alueella tuotetaan sekä leipä- että rehuviljaa ja harjoitetaan sikataloutta. Alueen kannalta merkittävä kanatalouspitäjä on Maalahti. Perunanviljelyaluetta on Kristiinankaupunki ja Vaasan ympäristössä on runsasta mansikan- ja kaalinviljelyä. Kasvihuoneviljelyllä ja turkiseläintaloudella on suuri merkitys Pohjanmaalle. Kasvihuoneviljely on keskittynyt maakunnan eteläosiin, erityisesti Närpiön seudulle. Maakunnan pohjoisosissa on rehunsekoittamoita, jotka palvelevat paikallisia turkistarhoja.
Nimi ja vaakuna
Alue tunnettiin Vaasan rannikkoseutuna 28.2.1998 asti. Vaikka nykyinen maakunta käsittää vain lounaisosan historiallisesta Pohjanmaasta, nimi on identtinen. Näin ollen nimivalintaa on kritisoitu harhaanjohtavuudesta. Sekaannusten välttämiseksi sisäasiainministeriö ehdotti nimeksi muun muassa Rannikko-Pohjanmaata, mutta alueen johto ei hyväksynyt tätä.
Marjatta Rasi
pienoiskuva|Marjatta Rasi vuonna 2015. Satu Marjatta Rasi (29. marraskuuta 1945 Punkalaidun – 23. toukokuuta 2021 Helsinki) oli suomalainen diplomaatti. Hän palveli urallaan ulkomaan edustoissa Lontoossa, Pariisissa, New Yorkissa, New Delhissä ja Wienissä.
Toimiessaan suurlähettiläänä Itävallassa Rasi toimi myös Suomen pysyvänä edustajana YK:n Wienin toimistossa (UNOV), kansainvälinen atomienergiajärjestö IAEA:ssa, kansainvälinen ydinkoekieltosopimusjärjestön valmistelukomitea CTBTO:ssa ja kansainvälinen teollistamisjärjestö UNIDO:ssa.
Aiemmin Rasi vastasi alivaltiosihteerinä Suomen ulkoasiainministeriön kehityspolitiikkaa ja -yhteistyötä koskevista asioista.
Koulutukseltaan Rasi oli oikeustieteen kandidaatti Helsingin yliopistosta vuodelta 1969. Rasin harrastuksiin kuuluvat ooppera, kirjallisuus ja uinti.
Speedway
Speedway voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Kristuskyrkan
Kristuskyrkan on Helsingissä Etu-Töölön kaupunginosassa sijaitseva kirkko. Se on valmistunut vuonna 1928 ja kuuluu Helsingin ruotsinkieliselle metodistiseurakunnalle. Arkkitehti Atte V. Willbergin suunnittelema rakennus edustaa 1920-luvun klassismia, jota on maustettu uusgoottilaisilla aiheilla. Kirkon tornin esikuvana on Tukholman kaupungintalon torni. Lars Sonck oli suunnitellut paikalle toteutunutta suuremman kirkon, mutta kustannussyistä seurakunta päätti rakentaa pienemmän.
Ruusuikkuna
Goottilaisen arkkitehtuurin tyylin mukainen suuri ruusuikkuna on esillä kirkon julkisivussa pääsisäänkäynnin yläpuolella. Taiteilija Lennart Segerstrålen suunnittelema kaunis lasiteos on nimeltään Skapelsens lovsång. Siinä Jumalan luomakunnan hengellistä ylistystä kuvastaa harppua soittava Daavidin hahmo kukka- ja kasvisaiheiden ympäröimänä. Kuistin oikealta puolelta pääsee pyöreä portaikko kirkon sisälle ylemmälle loggialle, josta pääsee lähempää ihailemaan lasi-ikkunan monimutkaista muotoilua.
Talviuniversiadit 2011
Lajit
Talviuniversiadeissa 2011 kilpailtiin kaiken kaikkiaan 66 tapahtumaa yhdessätoista eri urheilulajissa. Suluissa tapahtumien määrä lajikohtaisesti.
Suomen menestys
Suomi oli mukana talviuniversiadeissa 88-henkisellä joukkueella. Se sijoittui mitalitaulukossa kuudennelletoista sijalle yhdellä kullalla ja kahdella hopealla. Suomen ainoan kullan otti muodostelmaluistelujoukkue Rockettes muodostelmaluistelussa.
Mitalistit
Hopeaa: Marigold IceUnity, muodostelmaluistelu: Suomen naisten jääkiekkomaajoukkue, naisten jääkiekko
Minun on ikävä sinua
Minun on ikävä sinua on Kari Rydmanin vuonna 1978 ilmestynyt toinen albumi, joka sisältää hänen säveltämiään lauluja. Rydman on myös sovittanut kaikki levyn kappaleet ja soittaa esityksissä pianoa. Levyn julkaisi Love Records.
Edessa
Edessa voi viitata seuraaviin:
Kolmikärki
thumb|[[Myanmar|Burmalainen kolmikärki 1700-luvulta.]] Kolmikärki on kolmikärkinen sauva tai keihäs. Se on kreikkalaisen merenjumalan Poseidonin ja sen roomalaisen vastineen Neptunuksen sekä myös hindujen Shivan tunnusmerkki. Kolmikärkiä on käytetty kalastusvälineenä ja aseena. Atraimet, joita käytetään esimerkiksi tuulastuksessa, voivat olla myös kolmikärkisiä.
Autonvalmistaja Maseratin tunnuksena on kolmikärki.
Ukrainan valtakunnanvaakunan aiheena on kolmikärki.
Levi (täsmennyssivu)
Levi voi tarkoittaa seuraavia:
Reijo Ikävalko
Reijo Tapio Ikävalko (s. 27. maaliskuuta 1950 Punkalaidun) on suomalainen Espoossa asuva toimittaja ja kirjailija.
Ikävalko tuli ylioppilaaksi Vammalan yhteislyseosta vuonna 1970 ja valmistui yhteiskuntatieteiden maisteriksi Tampereen yliopistosta pääaineenaan lehdistö- ja tiedotusoppi. Hän on työskennellyt toimittajana vuodesta 1972. Ikävalko perusti 1977 Nykyposti-lehden ja oli sen ensimmäinen päätoimittaja. Vuosina 1978–1982 hän oli Hymy-lehden päätoimittajana ja sen jälkeen hän on ollut vapaa toimittaja ja kirjailija.
The One (Shakiran kappale)
"The One" on kolumbialaisen laulaja-lauluntekijän Shakiran äänittämä, kirjoittama ja tuottama kappale hänen ensimmäiseltä englanninkieliseltä studioalbumiltaan Laundry Service. Kappale julkaistiin albumin neljäntenä singlenä vuonna 2003 monissa Euroopan maissa. Yhdysvalloissa "The One" pääsi TRL-musiikkiohjelman laskentaan, ja se oli siinä korkeimmillaan kolmannella sijalla. Muissa maissa siitä tuli vaatimaton hitti.
Tausta ja sävellys
Kappaleen "The One" on kirjoittanut Shakira ja säveltänyt Shakira ja Glen Ballard. Tämä kappale kertoo Shakiran yksinäisestä rakkaudesta ja hänen ilmauksestaan ja kiitoksestaan hänelle annetusta rakkaudesta. Vaikka kappale itsessään oli erittäin suosittu kappale, ja se "kosketti" monia ihmisiä, se ei menestynyt singlelistoilla kovin hyvin. Shakira ei ole koskaan esittänyt tätä livenä missään esityksessään lukuun ottamatta vuosien 2002–2003 Tour of the Mongoose -kiertuettaan, jonka aikaan single julkaistiin. Ensisijaisesti radiossa soitettiin kappaleen Glen Radio Mix -versiota, jossa on uusi intro ja täysin erilainen sovitus kuin alkuperäisellä albumin versiolla.
Musiikkivideo
Kappaleen "The One" -musiikkivideolla on perusjuoni. Shakira kävelee kaupungin läpi pukeutuneena punaiseen takkiin, ja hän näkee kuinka ihmiset rakastajiensa kanssa halailevat toisiaan, hänen ollessaan yksin. Siksi hän kävelee sateessa toivoen löytävänsä jonkun, joka rakastaa häntä ikuisesti. Kun hän kävelee sateen läpi, hän näkee vanhan pariskunnan, äidin ja lapsen, poliisin hyökkäämässä miehen kimppuun vanhan naisen katsoessa, tarviten jonkun miestä auttamaan ja mies huulisynkkaa "you're the one I need", kun taas kontrastina Shakira on yksin. Musiikkivideo päättyy kun Shakira, sateesta läpimärkänä, laulaa ylös taivaaseen päin.
Greta Onnela
Greta Naemi Onnela (myöh. Knoblock, 23. elokuuta 1910 Vaasa – 10. elokuuta 1957 Vaasa) oli suomalainen uimahyppääjä. Hän kilpaili olympialaisissa vuonna 1928. Hän edusti seuratasolla Vaasan Uimaseuraa.
Onnela sijoittui suorissa hypyissä viidenneksi Amsterdamin olympialaisissa 1928. Hän sijoittui toiseksi pohjoismaisessa maaottelussa vuonna 1929. Hän voitti suorissa hypyissä Suomen-mestaruuden vuosina 1927–1931.
Greta Onnelan isosisko Ada Onnela oli uinnin Suomen-mestari.
Mooses Egyptissä
thumb|right|300px|Lavasteluonnos Mooses Egyptissä oopperan ensimmäiseen näytökseen Théâtre de l'Académie Royale de Musique. Pariisi, 1827 Mooses Egyptissä (, tunnetaan myös ranskalaisilla nimillä Moïse et Pharaon tai Le Passage de la Mer Rouge) on Gioacchino Rossinin säveltämä, alun perin kolminäytöksinen ooppera, joka sai ensi-iltansa uudelleen rakennetussa Napolin Teatro San Carlossa 5. maaliskuuta 1818.
Libreton oopperaan kirjoitti A. L. Tottola ja se oli sekoitus Raamatun kertomuksesta Mooseksen teoista sekä Francesco Ringhierin rakkausnäytelmää L'Osiride. Libretistin uskonnollista ja maallista aineistoa sekoittava libretto oli eräänlainen pseudo-oratorio.
Pariisilainen yleisö oli nähnyt ja kuullut teoksen jo aiemmin, Pariisin oopperan Théâtre de l'Académie Royale de Musiqueen tehtynä esityksenä sekä myös Théâtre des Italiensin sovituksena. Tämän jälkeen Rossini teki teoksestaan uuden version Pariisin oopperaan varten ja muunsi se nelinäytöksiseksi ja lisäsi siihen myös baletin esitykset. Uudistettu teos sai ensi-iltansa 26. maaliskuuta 1827. Tällöin oopperan nimenä oli Moïse et Pharaon, ou Le Passage de la Mer Rouge. Teos oli käännetty italiasta ranskaksi ja sen tekstiä oli lisätty, tämän tehtävän suorittivat Luigi Balocchi ja Victor Joseph Etienne de Jouy, joka toimi toisena käsikirjoittajana myös Rossinin oopperaan Wilhelm Tell
Eemil Helander
Eemil Helander (s. 28. toukokuuta 2001 Petäjävesi) on suomalainen kestävyysjuoksija ja hiihtouransa keväällä 2021 päättänyt maastohiihtäjä. Hän edustaa yleisurheilussa Jyväskylän Kenttäurheilijoita ja edusti hiihdossa Keuruun Kisailijoita. Hänen valmentajansa on Ari Nummela.
Helander saavutti vuoden 2019 Kalevan kisoissa hopeaa 5 000 metrin juoksussa ja pronssia 3 000 metrin estejuoksussa sekä vuoden 2020 Kalevan kisoissa hopeaa 5 000 metrin juoksussa. Hän voitti Suomen-mestaruuden sekä 5 000 metrillä että 3 000 metrin esteissä 2021. Lahden Kalevan kisoissa vuonna 2023 Helander voitti kultaa 5 000 metrin juoksussa. Hän voitti maastojuoksun Suomen-mestaruuden neljällä kilometrillä 2022.
Helander sijoittui Győrin alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2018 kahdeksanneksi 2 000 metrin estejuoksussa. Seuraavana vuonna hän oli 3 000 metrin estejuoksussa viides alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa Boråsissa. Hän sijoittui estejuoksussa neljänneksi Tallinnan alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2021. Espoossa heinäkuussa 2023 järjestetyissä alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa 5 000 metrin juoksusta ajalla 13.40,15.
Helanderin ennätys 5 000 metrillä on 13.40,15 (Espoo 2023) ja 3 000 metrin estejuoksussa 8.39,75 (Tallinna 2021).
Hiihdossa Helander kuului nuorten maajoukkueryhmään. Hän voitti useita mitaleita eri ikäluokkien SM-kilpailuista ja nuorten MM-viestissä hopeaa 2021.
Helander suoritti 2021–2022 asepalveluksen Santahaminassa, jossa hän teki Cooperin testissä Puolustusvoimien urheilukoulun ennätyksen 4 255 metriä. Hän mursi nilkkansa toukokuussa 2022 ja joutui olemaan alkukesän urheilematta. Hän palasi kilparadoille Kalevan kisoissa elokuussa 2022.
Viktoria Huse
Viktoria Martha Huse (s. 24. lokakuuta 1995) on saksalainen maahockeypelaaja, joka edusti Saksaa Tokion olympialaisissa vuonna 2021. Hän pelaa puolustajana.
Jacob Rees-Mogg
Rees-Mogg aloitti julkisen uransa nuorena, ja jo hänen ollessaan 16-vuotias hänestä sanottiin: ”Jacobia on haastateltu niin usein, että hän uskoo jo oppineensa taidon.” Rees-Moggia on pidetty niin elitistisenä ja vanhoillisena, että hän on saanut lempinimen ”kunnianarvoisa jäsen 1700-luvulta”, kun brittiparlamentin jäseniä on tapana kutsua parlamentissa vaalipiirin mukaan, esimerkiksi ”kunnianarvoisa jäsen Chesterfieldistä”.
Rees-Moggin puoliso on Helena Anne Beatrix Wentworth Fitzwilliam de Chair. Heillä on kuusi lasta. Hänen isänsä oli William Rees-Mogg, joka toimi The Timesin päätoimittajana vuosina 1967–1981.
Viktoria Huse
Huse aloitti maahockeyn viisivuotiaana. Hän on pelannut myös käsipalloa ja jalkapalloa. Huse pelasi ensimmäisen maajoukkueottelunsa alle 16-vuotiaiden maajoukkueessa huhtikuussa 2021. Vuonna 2013 hän voitti alle 18-vuotiaiden EM-hopeaa. Huse oli Saksan kapteeni nuorten MM-turnauksessa 2016, jossa Saksa sijoittui viidenneksi. Hän teki turnauksessa viisi maalia. Nuorten maajoukkueissa Huse on pelannut 63 ottelua ja tehnyt 16 maalia.
Huse valittiin Saksan maajoukkueeseen vuoden 2020 olympialaisiin. Saksa eteni turnauksessa puolivälieriin, jossa lopulta hopeaa voittanut Argentiina voitti Saksan maalein 3–0. Huse teki turnauksessa yhden maalin, joka syntyi avausottelussa Isoa-Britanniaa vastaan.
Lokakuuhun 2021 mennessä Huse oli pelannut Saksan maajoukkueessa 94 ottelua, joista 13 hallissa. Hän on tehnyt otteluissa yhteensä 19 maalia.
Seuratasolla Huse on vuodesta 2014 lähtien edustanut Bundesliigassa pelaavaa Der Club an der Alsteria, johon hän siirtyi DHC Hannoverista. Huse on saanut mainetta tehokkaana maalintekijänä kulmalyönneistä. Myös Husen äiti on pelannut maahockeyta.
Vallilan siirtolapuutarha
thumb|Ilmakuva Vallilan siirtolapuutarhasta 2021. thumb|Vallilan siirtolapuutarha
Vallilan siirtolapuutarha on 174 palstasta koostuva siirtolapuutarha Helsingin Vallilanlaaksossa. Se on perustettu vuonna 1932, ja se on Helsingin kolmanneksi vanhin siirtolapuutarha. Vallilan siirtolapuutarha on suojeltu asemakaavalla.
Historia
Helsingin kaupungin kiinteistölautakunta päätti 26. toukokuuta 1931, että ”Toukolan ja Kumpulan välinen alue” kunnostettaisiin siirtolapuutarhan perustamista varten. Vallilan siirtolapuutarhayhdistys ry perustettiin 16. huhtikuuta 1932, ja siirtolapuutarha aloitti toimintansa keväällä 1932. Yhdistyksen jäsenet olivat kaupunkityöläisiä, ammattien joukossa on muun muassa seppiä, sekatyömiehiä, viilareita, hedelmämyyjiä, siivoojia ja poliiseja.
Espanja yleisurheilun sisäratojen maailmanmestaruuskilpailuissa 2008
Espanjan joukkue Valencian sisäratojen MM-kisoihin 2008 julkistettiin 25. helmikuuta 2008.
Vallilan siirtolapuutarha
Historia
Alkuperäiset mökit rakennettiin asemakaavaosaston arkkitehtien Birger Brunilan ja Väinö Tuukkasen suunnitteleman tyyppimallin mukaan. Yksi mökeistä on lunastettu museokäyttöön vuonna 1977, ja siinä toimii nykyisin 1930-luvusta kertova Vallilan siirtolapuutarhamuseo. Alueen mökkirakentaminen on alusta saakka ollut säädeltyä, uusimmat tyyppimökkien mallipiirustukset ovat vuodelta 2013. thumb|Näkymä puutarhasta 1930-luvulla Helsingin kaupungin puutarhakonsulentti Elisabeth Koch suunnitteli siirtolapuutarhan yleisten alueiden istutukset ja laati mallisuunnitelmia myös palstoille. Mallisuunnitelman saatoi lunastaa Kiinteistövirastolta ja puutarhakonsulentti Koch kävi paikan päällä neuvomassa palstan suunnittelussa ja viljelyssä.
Vallilan siirtolapuutarhan alun perin paviljonkimainen yhteistila Toimela valmistui kesällä 1937. Se laajennettiin nykyisen kaltaiseksi kerhotilaksi vuonna 1972. Alueella ei aluksi ollut muita yhteisiä peseytymistiloja kuin ulkosuihku, mutta 1990-luvulla sinne rakennettiin 55 neliön talousrakennus, jossa on myös sauna.
Ranskan Guayanan lippu
thumb|right|250px|Ranskan Guyanan lippu thumb|right|250px|Entinen lippu, otettiin pois käytöstä 2015 thumb|right|250px|Entinen lippu, joka muistuttaa pitkälti [[Ranskan Guayanan vaakunaa. ]]
Ranskan Guayanan lippu on Ranskan Guayanan tunnus. Virallinen lippu on Ranskan lippu, mutta hallinnolla on oma lippu, jossa on Guyanan siluetti, jossa on neljä nuolta ja teksti Collectivité Territoriale de Guyane. Aikaisemmin oli käytössä myös Guayanan departmentin lippu, joka oli suorakulmio, joka oli jaettu puoliksi vasemmasta yläkulmasta oikeaan alakulmaan. Vasemman alakulman kolmio oli keltainen ja oikean yläkulman vihreä. Keskellä oli punainen viisisakarainen tähti. Keltainen väri kuvasti maanalaisia luonnonvaroja, vihreä väri metsiä. Punainen tähti kuvasti maan sosialistista suuntausta. Tämä lippu korvattiin Ranskan lipulla vuonna 2015.
Ivan Padalka
Padalka opiskeli Myrhorodin taideteollisuuskoulussa 1909–1912, Kiovan taidekoulussa 1913–1917 ja Myh’ailo Boitšukin ja Vasyl Krytševskyin oppilaana Ukrainan valtion taideakateamiassa 1917–1920. Hän oli 1920-luvulla Ukrainan vallankumoustaiteen liiton jäsen ja opetti keramiikan teknikumissa Myrhorodissa 1920–1921 ja Mežyhirjassa 1921–1925, Harkovan taideinstituutissa 1925–1934 ja Kiovan valtion taideinstituutissa 1934–1936. Hän osallistui 1919 Boitšukin johtamassa ryhmässä 14 muraalin maalaamiseen Kiovan Lutskin rykmentin kasarmille (tuhottu 1922) ja 1933–1935 Lepo-freskon maalaamiseen Harkovan Tšervonozavodskyin ukrainalaiseen teatteriin. Hän teki myös puuleikkauksia, maalasi Petro Pantšin ja Oksana Pavlenkon muotokuvat sekä laatukuvia. Hänen grafiikantöitään on muun muassa Dneprin vesivoimala (1928). Hän kuvitti lastenkirjoja ja suunnitteli julisteita, ex libriksiä ja kirjankansia. Maalauksiin ja grafiikkaan hän sai vaikutteita ikoni- ja lubok-perinteestä.
Birgit Õigemeel
Õigemeel avioitui Thaimaassa 15. maaliskuuta 2015 musiikkiliikemies Indrek Sarrapin kanssa. Avioitumisen myötä hänen sukunimensä vaihtui ja hän otti taiteilijanimekseen pelkän etunimensä Birgitin. Pariskunnalla on 8. lokakuuta 2013 syntynyt poika Simeon.
Elisläinen koulukunta
Elisläinen koulukunta, myöhemmin eretrialainen koulukunta, oli Sokrateen oppilaan Faidon Elisläisen perustama sokraattinen filosofikoulukunta. Koulukunta syntyi Eliiseen, kun Faidon palasi sinne pian Sokrateen kuoltua. Hänen oppilaitaan olivat siellä Ankhipylos ja Moskhos sekä Pleistanos, joka toimi koulun johdossa Faidonin jälkeen. Myöhemmin Menedemos ja Asklepiades siirsivät koulun Eretriaan, ja siitä tuli eretrialainen koulukunta.
Kreikkalaisten filosofikoulukuntien joukossa koulukunta ei ollut kovin merkittävä eikä pitkäikäinen. Se lakkasi pian Menedemoksen kuoleman (n. 270 eaa.) jälkeen. Koulukunnan filosofiasta ei ole juuri tietoa, mutta voidaan olettaa, että sen opetuksiin kuului pitkälti Sokrateen oppeja. Koulukunnan perustaja Faidon esiintyi hänen mukaansa Platonin nimetyssä dialogissa Faidon, mutta dialogista hänen oppejaan ei voi päätellä. Myöhempinä aikoina koulukunnan opetukset liitettiin usein megaralaisen koulukunnan oppeihin. Menedemos oli ollut Stilponin oppilas Megarassa ennen kuin hänestä tuli Faidonin oppilas.
Megaralaisten tavoin eretrialaiset vaikuttavat uskoneen hyvän olevan yksi sekä kieltäneen hyveen moneuden ja sen, että hyvän ja totuuden välillä olisi mitään eroa. Ciceron mukaan he sijoittivat kaiken hyvän mieleen, joka kykenee määrittämään totuuden. Diogenes Laertioksen mukaan he kielsivät sen, että totuus voitaisiin johtaa negatiivisten kategoristen väittämien avulla, ja sallivat vain positiiviset ja sellaisistakin vain yksinkertaiset väittämät.
Pörtsnäs
Pörtsnäs on kylä Kemiönsaaren kunnan Västanfjärdissä. Kylä sijaitsee Galtarbyvikenin itärannalla Västanfjärdin länsiosassa.
Pörtsnäsin naapurikylät ovat Östanå, Västanfjärd, Misskärr ja Galtarby. Pörtsnäsin kyläkeskus sijaitsee kallioniemekkeellä vanhassa madaltuneen Galtarbyvikenin pohjukassa. Vanhoissa kartoissa Galtarbyvikenin nimikin on Pörtsnäsviken. Lisäksi asutusta on kylän itäosan halki kulkevan Västanfjärdintien varressa. Meren rannalla on kesäasutusta.
Vuoden 1540 veroluettelon mukaan Pörtsnäsissä on ollut seitsemän maatilaa ja yksi palstatila. Isojaon aikaan 1787 kylässä oli enää kaksi maatilaa, jotka yhdistettiin yhdeksi suurtilaksi vuonna 1920. Tämä tila jaettiin kahteen osaan uudelleen 1930-luvulla. Västanfjärdintien ja Pörtsnäsin tien risteyksessä itsenäistyi kaksi torppaa 1930-luvulla ja samalle alueelle rakennettiin kaksi asuintilaa siirtoväelle sotien jälkeen.
Mikael Agricola
thumb|upright|[[Albert Edelfeltin piirros Mikael Agricolasta. Ainuttakaan aikalaiskuvaa Agricolasta ei ole säilynyt. ]] thumb|upright|[[R. W. Ekman: Mikael Agricola luovuttaa Uuden testamentin suomennoksen kuningas Kustaa Vaasalle (1853).]]
Mikael Agricola (n. 1510 Pernaja – 9. huhtikuuta 1557 Uusikirkko) oli Turun piispa ja uskonpuhdistaja, joka raamatunsuomennoksellaan loi suomen kirjakielen pohjan sekä kirjoitti ja käänsi ensimmäiset suomenkieliset painetut kirjat. Häntä pidetäänkin siksi suomen kirjakielen ja suomenkielisen kirjallisuuden isänä. Yhdeksän kirjaa, yhteensä noin 2 400 sivua, vain kymmenessä vuodessa julkaissut Agricola kustansi käännöstyönsä paljolti itse.
Agricola opiskeli 1530-luvulla Wittenbergin yliopistossa reformaatiokauden molempien johtohahmojen Philip Melanchthonin ja Martti Lutherin oppilaana. Valmistuttuaan hän toimi Suomessa Turun katedraalikoulun rehtorina ja Turun piispana. Vaikka Agricola tunnetaan erityisesti suomen kirjakielen isänä, hän loi perustaa myös uskontotieteelle ja folkloristiikalle runomuotoisella luettelolla vanhoista suomalaisista jumalista. Agricolan kuolinpäivänä 9. huhtikuuta vietetään suomen kielen päivää.
Syntyperä
Mikael Agricola oli syntyisin Pernajan Torsbysta. Hänen syntymäaikaansa ei tiedetä, mutta hänen myöhempien vaiheidensa perusteella se on sijoitettu noin vuodelle 1510. Hänen isänsä nimi oli Olavi (ruotsalaisittain Olof), äidin nimeä ei tiedetä. Perheessä oli Mikaelin lisäksi kolme tytärtä, joiden nimiä ei tunneta. Hänen isänsä näyttäisi kuolleen 1540-luvun alussa ja äiti noin vuonna 1550.
Opintojen alku
Agricola oli jo poikana ilmeisen tiedonhaluinen ja erityisen lahjakas. Hänen ensimmäinen opettajansa, Pernajan seurakunnan kirkkoherra, ilmeisesti taivutteli vanhemmat lähettämään pojan 1510-luvun lopulla Viipuriin latinankouluun. Opinkäynti oli tuohon aikaan vain muutamien etuoikeus. Siihen vaadittiin aina varakkaita vanhempia, luontaista kykyä ja kirjasivistyneiden miesten suosituksia. Viipurissa Mikael Olavinpoika otti sukunimekseen isänsä ammatin mukaan Agricolan (lat. ’maanviljelijä’), joka oli suosittu nimenomaan Saksan humanistipiireissä, joihin Agricola opiskeluaikoinaan Viipurissa tutustui.
Äidinkieli ja kielitaito
thumb|Agricolan [[Niils Pedersson Bielke|Nils Pederinpoika Bielkelle 1549 ruotsiksi kirjoittama kirje. ]]
Agricolan äidinkielestä on esitetty erilaisia käsityksiä. Käsitykset ovat perustuneet toisaalta Agricolan käyttämään suomen kieleen ja toisaalta hänen syntymäpaikkansa Pernajan kylän asutustilanteeseen.
Heikki Ojansuu on katsonut Agricolan äidinkieleksi suomen. Hänen mukaansa Agricola käyttää kielessään sentapaisia Kanta-Hämeen murteen piirteitä, jotka antavat olettaa kielen omaksutun jo lapsuudessa. Ojansuu katsoo, että Agricolan tekstit sisältävät kieltä, jota hän ei olisi voinut tietää tai hallita, jollei suomi olisi ollut hänen ensimmäinen kielensä.
Samaa kantaa edustaa myös Osmo Ikola. Hänen mukaansa etenkin Agricolan kielen runsaat kaakkoishämäläisyydet, joita esiintyy vain lähellä Pernajaa puhutuissa suomen murteissa, sekä Agricolan suomen yleinen sujuvuus, rikkaus ja runsasmuotoisuus tukevat näkemystä. Agricola käyttää teksteissään kaikkiaan noin 6 000 suomen sanaa, mikä lähentelee Kalevalan sanamäärää. Näillä perusteilla Ikola pitää todennäköisenä, että nuori Mikael olisi ollut kaksikielinen, mutta pitää todennäköisempänä, että pääasiallinen kotikieli hänen lapsuudenkodissaan oli suomi.
Myös vanhin asutus Pernajassa on ollut suomenkielistä, minkä todistavat Pernajan useat suomenkieliset kylännimet ja vanhat suomenkieliset talonnimet. Vanhat suomalaisasutukset kuitenkin ruotsalaistuivat keskiajalta alkaen niin, että kaikkien kylien nimistö viimeistään 1700-luvulla oli enemmistöltään ruotsinkielistä. Asiakirjoissa säilyneestä nimistöstä on kuitenkin päätelty, että pääosaltaan ruotsinkielisellä alueella on ollut myös Agricolan aikana jonkin verran suomenkielistä asutusta. Samoin Agricolan pernajalaisen opiskelutoverin Martti Teitin tiedetään osanneen suomea.
Toisaalta on arveltu, että Agricolan äidinkieli oli ruotsi, koska synnyinpitäjä olisi tuolloin ollut pääasiallisesti ruotsinkielistä seutua. Agricolan ruotsinkielisyyttä tukee myös se, että hän kirjoitti omistamansa Martti Lutherin postillan marginaaleihin 45 ruotsinkielistä ja vain yhden suomenkielisen reunahuomautuksen selittäessään latinan kielen sanojen merkityksiä itselleen.
Agricolan henkilöhistorian kirjoittanut Kari Tarkiainen toteaa, että jos lähtökohdaksi otetaan Agricolan käyttämä suomen kieli, niin lopputuloksena on hänen äidinkielensä ollut suomi. Jos taas lähtökohtana ovat Pernajan kieliolot Agricolan syntymän aikoihin, niin varovaisena lopputuloksena hänen äidinkielensä on ollut ruotsi. Tarkiainen pitää mahdollisena, että Agricola tuli täysin ruotsinkielisestä perheestä, mutta saattoi joutua kosketuksiin suomen kielen kanssa perheessä mahdollisesti vaikuttaneen suomenkielisen palvelusväen kautta.
Kaisa Häkkisen mukaan kysymystä Agricolan kotikielestä tai äidinkielestä on mahdotonta yksiselitteisesti ratkaista, mutta hänen suomen kielen taitoaan voidaan pitää syntyperäisen veroisena. Agricolan kielitaito oli kuitenkin kaiken kaikkiaan laaja. Suomen ja ruotsin lisäksi Agricola opiskeli Raamatun kieliä ja ilmoitti Uuden testamentin alkupuheessaan, että se on suomennettu osittain kreikan-, latinan-, saksan- ja ruotsinkielisistä laitoksista.
Pappisura ja jatko-opiskelu Saksassa
thumb|Mikael Agricolan muistolaatta [[Wittenbergin yliopiston seinällä Saksassa.]] Kahdeksan vuoden opiskelun jälkeen vuonna 1528 Agricola pääsi 18-vuotiaana nuorukaisena Turun piispan Martti Skytten sihteeriksi. Kuunnellessaan Martti Lutherin entisen oppilaan Pietari Särkilahden saarnoja luterilaisesta uskonopista hän sai tuntea, kuinka luterilaiset uudistuksen tuulet jo puhaltelivat kirkollisessa elämässä. Uskonpuhdistus oli pantu virallisesti toimeen Ruotsin valtiopäivillä vuotta aiemmin 1527, ja Agricolasta tuli tärkeimpien uskonnollisten uudistusten toteuttaja Suomessa. Vuonna 1529 Agricolasta tuli kansleri, ja papiksi hänet vihittiin 1530-luvulla.
Agricola lähetettiin 1536 opiskelemaan Saksaan Wittenbergin yliopistoon, jossa Martti Luther ja Philip Melanchthon elivät ja vaikuttivat. Nuoren Agricolan matkakumppanina oli Martti Teitti (Martinus Teit). Siihen aikaan oli tavallista, että opiskelijat ja muutkin matkalaiset liikkuivat turvallisuussyistä pienissä ryhmissä. Ajan käytännön mukaisesti Turun tuomiokapituli antoi Agricolalle opintoavustukseksi voitynnyreitä, jota tämä voisi myydä elämisen kulujen kattamiseksi. Mikael Agricola kuunteli teologeja, mutta suoritti opinnäytteensä filosofisessa tiedekunnassa. Agricola valmistui kolmen vuoden opintojen jälkeen keväällä 1539 maisteriksi. Hän oli kolmanneksi paras viidentoista valmistuneen ryhmässä.
Valmistumisen jälkeen hänet valittiin Turun katedraalikoulun rehtoriksi. Sekä Luther että Melanchthon olivat kirjoittaneet hänestä suosituskirjeet Kustaa Vaasalle. Agricola hoiti virkaa yhdeksän vuotta ja kirjoitti samalla ahkerasti. Koulun johtaminen ei aina ollut helppoa, ja hän valittikin eräälle ystävälleen kirjeessään: ”Kuinka hankala toimi on johtaa poikia, noita kesyttömiä eläimiä johonkin hyvään ja varmaan opilliseen kasvatuksen tulokseen”. Agricola riitaantui kuningas Kustaa Vaasan kanssa ja joutui jättämään paikkansa vuonna 1548.
Avioliitto ja viimeiset vuodet
Agricola avioitui vuonna 1550 Birgitta Olavintyttären kanssa, ja vuoden kuluttua heille syntyi poika Kristian Agricola. Agricola oli ensimmäisiä suomalaisia pappeja, jotka saivat uskonpuhdistuksen oppien myötä solmia avioliiton. pienoiskuva|[[Joseph Alanen: Agricolan kuolema (1917).]] Turun piispan Martti Skytten kuoltua vuonna 1550 Agricola hoiti tämän tehtäviä. Kun Kustaa Vaasa jakoi Suomen kirkon kahteen hiippakuntaan, Turun ja Viipurin, hän nimitti Mikael Agricolan Turun piispaksi vuonna 1554. Ruotsalaisten ja venäläisten väliset rajariidat olivat tuohon aikaan jatkuvia, niinpä Kustaa Vaasa yritti saada rauhan aikaan neuvotteluilla. Hän lähetti vuoden 1557 alussa Moskovaan rauhanneuvotteluvaltuuskunnan, johon Agricolakin kuului. Paluumatkalla hevoskyydissä Agricola sai ankaran sairauskohtauksen, johon hän kuoli juuri valtakunnan rajan ylitettyään Uudenkirkon pitäjässä, myöhemmän Kuolemajärven kunnan alueella. Paavali Juustenin 1560-luvulla kirjoittaman Suomen piispainkronikan mukaan Agricola haudattiin Viipuriin arkkipiispan läsnä ollessa. Todennäköisesti hautapaikka oli Viipurin vanhassa tuomiokirkossa, mutta tarkkaa sijaintia ei tiedetä. Venäläiset veivät Kuolemajärven kunnassa olleen Agricolan kuolinpaikan muistokiven pois sotien jälkeen, mutta suomalaisten aloitteesta se tuotiin 2000-luvun alussa takaisin ja entisöitiin.
Uskonnolliset teokset
thumb|upright|[[Abckiria 1543.]] thumb|upright|Mikael Agricolan Uuden testamentin käännöksen [[Se Wsi Testamenti nimiölehti 1548.]] Uskonpuhdistuksen tärkeimpiä uudistuksia oli Raamatun ja kirkollisten tekstien kääntäminen latinasta kansankielelle. Jumalanpalvelusten kansankielistäminen vaati suomenkielistä uskonnollista kirjallisuutta, ja Lutherin periaatteiden mukaan kaikkien oli kyettävä lukemaan Raamattua omalla kielellään. Suomenkielisen uskonnollisen kirjallisuuden luomisesta tuli Mikael Agricolan elämäntyö.
Agricola aloitti Uuden testamentin suomentamisen jo opiskellessaan Wittenbergissä. Hän käytti lähteinään kreikankielistä alkuteosta ja Lutherin saksannosta. Agricolan käännös julkaistiin vuonna 1548 nimellä Se Wsi Testamenti. Ensimmäinen Agricolan ilmestynyt työ oli kuitenkin lukemisen ja kristinopin perusteet sisältänyt aapinen Abckiria (1543). Tekijä luultavasti tarkoitti Tukholmassa Amund Laurentssonin kirjapainossa painetun teoksen ennen kaikkea katekismukseksi ja osoitti sen eritoten papeille, jotka Agricolan mukaan olivat usein ”laiskoja ja tomppeleita”, eivätkä viitsineet opiskella saati opettaa kyllin ahkerasti.
Rucouskiria / Bibliasta (1544; "Rukouskirja / Raamatusta") sisälsi jumalanpalveluksia ja yksityistä hartautta varten tarkoitettuja rukouksia, jotka Agricola oli kirjoittanut Raamatun, vanhojen katolisten rukousten, uskonpuhdistajien ja Erasmus Rotterdamilaisen tekstien pohjalta. Agricolan suurena tavoitteena oli kääntää koko Raamattu, mutta urakka tyrehtyi rahoituksen puutteeseen. Hän suomensi kuitenkin osia Vanhasta testamentista teoksissa Dauidin Psalttari, Weisut ia Ennustoxet Mosesen Laista ia Prophetista Wloshaetut ja Ne Prophetat. Haggai. SacharJa. Maleachi. (1551–1552). Jumalanpalveluksia varten Agricola laati (1549) kirkkokäsikirjat Käsikiria Castesta ia muista Christikunnan Menoista, Messu eli Herran Echtolinen ja Se meiden Herran Jesusen Christusen Pina, ylesnousemus ia taiuaisen astumus, niste Neliest Euangelisterist coghottu. Kirjojen tarkoituksena oli uskonpuhdistuksen mukaisesti mahdollistaa suomenkieliset kirkonmenot seurakunnissa ja opettaa kansa lukemaan.
Agricola ei ollut ensimmäinen, joka kirjoitti suomen kieltä, sillä yksittäisiä suomenkielisiä uskonnollisia tekstejä oli ilmestynyt jo aiemmin. Hänen tuotantonsa oli kuitenkin sekä huomattavasti laajempaa että kielellisesti taidokkaampaa kuin aikaisemmat yritelmät. Agricola haki suomen kielen kirjoitusasulle mallia ruotsista, saksasta ja latinasta, ja hänen teksteissään on havaittavissa näistä kielistä lainattuja piirteitä, kuten vierasperäiset lauserakenteet (muun muassa artikkelin käyttö: ”Se Wsi Testamenti”). Agricola käytti suomen kirjakielestä myöhemmin hävinneitä kirjaimia (b, c, w, x).
Agricolan teksteistä tunnetuin on Abckirian etulehdellä oleva runo, josta saa hyvän kuvan hänen kielestään. Teksti on vanhahtavasta kieliasustaan huolimatta yhä nykylukijan ymmärrettävissä:
Agricola keksi tai lainasi suomen kieleen lukuisia uusia sanoja. Osa Agricolan sanoista jäi päiväperhoiksi: styyri, falskata, insigli, alasastua, edesseisoa ja monet muut sanat eivät juurtuneet suomeen. Noin 60 prosenttia hänen luomastaan sanastosta on kuitenkin yhä käytössä.
Firenzen Akatemia
thumb|200px|[[Peter Paul Rubens, Cosimo de' Medici, 1612–1614.]] Firenzen Akatemia tai Firenzen platoninen akatemia oli renessanssiaikana Firenzessä toiminut akatemia, jonka opiskeli filosofiaa ja klassisia tieteitä sekä keskusteli niistä. Akatemian perusti Cosimo de' Medici vuonna 1462.
Mikael Agricola
Kansanperinteen tallentaja
Dauidin Psalttarin esipuheeseen Agricola kirjoitti runomuotoisen luettelon vanhoista suomalaisista jumalista ja lyhyet selostukset eri jumalien merkityksestä ihmisille. Tarkoitus oli osoittaa, miten vimmattua ja syntistä pakanuus oli. Hän liitti luetteloonsa kuitenkin vain osan jumalista. Tarkoituksena lienee ollut muodostaa kreikkalaisen mallin eli olympolaisen pantheonin mukainen suomalainen Pantheon. Luettelo on kiinnostanut tutkijoita, sillä seuraavat laajemmat kansanuskon kuvaukset ovat vasta myöhemmiltä vuosisadoilta. Mikael Agricolan on sanottu jopa laskeneen tietämättään perustan sekä suomalaiselle uskontotieteelle että folkloristiikalle.
Firenzen Akatemia
Akatemia kokoontui Marsilio Ficinon johdolla, ja muita tunnetuimpia jäseniä olivat Politian (tai Poliziano alias Angelo Ambrogini), Cristofero Landino, Giovanni Pico della Mirandola, Filippo Brunelleschi ja Gentile de’ Becchi.
Firenzen akatemia oli filosofialtaan uusplatoninen. Akatemian uudenaikainen ja kristinoppiin liitetty platonismi vaikutti syvästi Italian renessanssiajan ajatteluun. Akatemian kilpailijaksi asetetaan usein Padovan yliopisto, joka oli puolestaan aristoteelinen.
Andreas Vesalius
right|200px|thumb|Andreas Vesalius thumb|Kuva Vesaliuksen kirjasta: De humani corporis fabrica1543. Ruumiinavauksien salliminen avasi tien anatomian kehitykselle.
Mikael Agricola
Jälkimaine ja merkitys
thumb|upright|[[Ville Vallgren: Mikael Agricola (1887), Helsingin tuomiokirkko.]] thumb|upright|[[Emil Wikström: Mikael Agricolan muistomerkki (1908), Viipuri.]] 1800-luvun kansallisromantikkojen idealistinen talonpoikaiskuva vaikutti siihen, että Agricola on kuvattu vaatimattomaksi ihmiseksi, joka oli kotoisin köyhistä oloista. Todellisuudessa hänen kotitalonsa oli varakas ja hän oli tietoinen omasta arvostaan ja merkityksestään.
Andreas Vesalius
Andreas Vesalius (31. joulukuuta 1514 Bryssel – 15. lokakuuta 1564 Zákynthos) oli lääkäri ja tieteellisen anatomian uranuurtaja. Hän kirjoitti yhden anatomian historian vaikuttavimmista teoksista, De humani corporis fabrica libri septem ("Ihmisruumiin toiminnasta", 1537). Vesaliusta pidetään nykyaikaisen anatomian isänä.
Mikael Agricola
Jälkimaine ja merkitys
Jälkipolvet ovat kunnioittaneet Agricolan työtä suomenkielisen kirjallisuuden luojana, mutta Agricola koki aikanaan toisin. Hänen mielestään hänen työtään ei arvostettu, vaan arvosteltiin ja hyljeksittiin. Hän kirjoitti Rukouskirjaan (1544): Älä polje kirjaa kuin sika, vaikka siinä on jokunen vika.
Andreas Vesalius
Vesaliuksen teos perustuu kokonaan hänen omiin havaintoihinsa ihmisen anatomiasta. Se sisältää yli 300 havainnollista kuvaa, jotka piirsi Tizianin oppilas Jan Stephen van Calgar. Teos kumosi useita Galenoksen väitteitä, ja Vesalius joutui sen vuoksi vanhoillisten lääkärien vihamielisyyden kohteeksi. Niinpä hän vetäytyi tiedemiesuralta lääkärinuralle, muun muassa keisari Kaarle V:n ja kuningas Filip II:n henkilääkäriksi.
Vesaliukselle suututtiin siitä, että hän väitti Galenoksen erehtyneen. Ruumiinavauksia tehdessään hän oli huomannut ihmisanatomian olevan ristiriidassa Galenoksen teoksien kanssa. Apinan ruumiin avattuaan Vesalius huomasi, että apinan ruumiissa oli Galenoksen kuvaamia muodostumia, joita ihmisen ruumiissa ei todellisuudessa ole. Hän päätteli, ettei Galenos ollut koskaan avannut ihmisruumista vaan apinan olettaen, ettei apinan anatomia paljon poikkea ihmisen anatomiasta.
Mikael Agricola
Jälkimaine ja merkitys
Heininen luetteli Mikael Agricolan juhlavuoden 2007 vieton yhteydessä asioita, joita Agricolasta pitäisi vielä tutkia. Hänen raamatunkäännöksestään pitäisi tehdä kokonaisesitys ja kaikista julkaisuista kattava bibliografia.
Muistaminen
Mikael Agricolan kuolinpäivä, 9. huhtikuuta, on nykyisin liputuspäivä ja suomen kielen päivä. Sama päivä on myös Elias Lönnrotin syntymä- ja nimipäivä.
Mikael Agricolan mukaan on nimetty Agricolankatu Helsingissä, Lohjalla ja Turussa sekä Agricolantie Pernajan Torsbyssä. Hänen mukaansa on Helsingissä saanut nimensä myös Mikael Agricolan kirkko.
Ensimmäinen julkisella paikalla sijaitseva Mikael Agricolan patsas oli Ville Vallgrenin veistämä, ja se paljastettiin vuonna 1887 Helsingin tuomiokirkossa. Sitä ennen vuonna 1877 oli valmistunut C. E. Sjöstrandin suunnittelema Agricolan patsas Turun tuomiokapitulin istuntosaliin. Vuonna 1908 pystytettiin Viipurin tuomiokirkon edustalle Emil Wikströmin tekemä patsas, joka kuitenkin katosi talvisodan loppuvaiheessa. Arkkitehti Alex Nyström oli 1900-luvun alussa tilannut Turun seurakunnalle oman valoksen, joka sijoitettiin tuomiokirkkoon. Muut Wikströmin patsaaseen pohjautuneet valokset pystytettiin vuosina 1953 Lahden Erkonpuistoon ja vuonna 1954 Pernajan kirkon lähelle. Vuonna 2009 uusi valos kadonneesta patsaasta pystytettiin uudelleen Viipuriin, Pietari–Paavalin kirkon edustalle. Turun tuomiokirkon seinustalla on vuonna 1952 paljastettu Oskari Jauhiaisen tekemä Agricolan patsas.
Vuonna 2006 perustettiin Turussa toimiva Mikael Agricola -seura. Agricolan kunniaksi kehitettiin vuonna 2014 Agricola-leivos. Leivoksen suunnittelukilpailun järjesti Suomen pipliaseura.
Turussa vuonna 1938 löydetty pikkuplaneetta 3212 Agricola on nimetty Mikael Agricolan mukaan.
Haudan etsintä
Agricolan hautaa yritettiin etsiä Viipurin vanhan tuomiokirkon lattian alta arkeologisissa kaivauksissa J. R. Aspelinin johdolla vuonna 1886 ja Juhani Rinteen johdolla vuonna 1913. Talvisodassa tuhoutuneen kirkon raunioilla käynnistyivät vuonna 2011 Mikael Agricola -seuran tukemat uudet kaivaukset, joiden yhtenä sivutavoitteena oli myös Agricolan haudan mahdollinen löytäminen. Toistaiseksi hautaa ei ole löydetty. Vaikka Agricola olisikin haudattu vanhaan tuomiokirkkoon, hauta lienee tuhoutunut viimeistään 1700-luvulla, jolloin rakennusta käytettiin ensin ortodoksikirkkona ja myöhemmin Venäjän armeijan muona- ja kalustovarastona. Lisäksi kirkkoon haudattiin Agricolan jälkeen 1700-luvun loppuun mennessä lähes 10 000 muuta vainajaa, joten yksittäisen haudan etsiminen on jokseenkin toivotonta.
Agricola postimerkeissä
Vuonna 2007 tuli Agricolan kuolemasta kuluneeksi 450 vuotta, minkä kunniaksi julkaistiin postimerkin ohella muun muassa mitali ja juhlaraha. Vuonna 1948 oli Sen Wden Testamentin julkaisun 400-juhlavuosi.
Lähteet
thumb|upright|Luukkaan evankeliumin alkusivu käännöksen ensimmäisessä painoksessa.
Bruce Bennett
Bennett esiintyi Tarzanista tehdyissä elokuvissa ristimänimellään Herman Brix. Lisäksi hänellä oli rooli muun muassa film noir -elokuvassa Mildred Pierce – amerikkalainen nainen (1945). Bennett toimi myöhemmällä iällään myös liikemiehenä.
Bennett rakasti urheilua ja kävi vielä 96-vuotiaana laskuvarjohyppäämässä. Hän voitti hopeaa kuulantyönnöstä kesäolympialaisista 1928 Amsterdamissa.
Bennett saavutti sadan vuoden iän 19. toukokuuta 2006, mutta kuoli lonkkamurtuman komplikaatioihin alle vuosi tämän jälkeen.
Bunkkerimuseo
Bunkkerimuseo voi viitata
Kirjallisuustiede
Kirjallisuustiede on humanistinen tiede, joka tutkii kirjallisuutta, sen tutkimusta ja kritiikkiä käyttäen hyväksi teoreettista ja historiallista tietoa. Kirjallisuustieteen pyrkimyksenä on ymmärtää ja tulkita kirjallisuuden ominaispiirteitä sekä sen yhteiskunnallisia edellytyksiä ja merkityksiä.
Kirjallisuustiede on luonteeltaan vertailevaa. Tämä näkyy muun muassa tieteenalan englanninkielisessä nimessä comparative literature, joka Suomessa käännetään yleiseksi kirjallisuustieteeksi.
Kirjallisuustiede Suomessa
Kirjallisuustiede jaetaan Suomessa yleensä kotimaiseen/Suomen kirjallisuuteen ja yleiseen kirjallisuuteen eli yleiseen kirjallisuustieteeseen. Kotimainen/Suomen kirjallisuus tutkii suomalaista kirjallisuutta ja yleinen kirjallisuustiede muuta kirjallisuutta. Jako näihin oppiaineisiin on käytössä Helsingin ja Turun yliopistoissa. Helsingissä on näiden kahden kirjallisuusaineen ohella myös kolmas kirjallisuusaine, ruotsinkielinen nordisk litteratur, joka nimensä mukaisesti tutkii pohjoismaista kirjallisuutta. Tampereen yliopistossa kirjallisuustiede on edustettuna kirjallisuustieteen tutkinto-ohjelmassa, jossa suoritetaan ensin kirjallisuustieteen kandidaattiohjelma ja sen jälkeen joko Suomen kirjallisuuden tai kertomus- ja tekstiteorian maisteriopinnot. Yhdistettyä kirjallisuus-oppiainetta voi opiskella Itä-Suomen, Jyväskylän ja Oulun yliopistoissa sekä Åbo Akademissa (litteraturvetenskap eli kirjallisuustiede). Kirjallisuustiedettä opiskelleet voivat työskennellä useissa ammateissa ja tehtävissä, esimerkiksi opettajana, tuottajana, kirjastovirkailijana, kustannustoimittajana tai kulttuurituottajana.
Paajanen (laulaja)
Mauno Paajanen (s. 1. helmikuuta 1960) on suomalainen laulaja-lauluntekijä, joka on levyttänyt nimellä Paajanen neljä albumia ja useita singlejä sekä tehnyt useille eri artisteille kappaleita.
Mauno Paajasen levytysura käynnistyi vuonna 1976, jolloin hän pääsi Claudie-yhtyeen riveissä levyttämään kolme kappaletta kokoelmalle Fireball. Seuraavana vuonna Paajanen levytti ensimmäisen soolosinglensä "80 lätkä / Poste Restante". Ensimmäinen pitkäsoittolevy Poste Restante ilmestyi Fonovoxin Titan -levymerkillä vuonna 1978. Jatkoa seurasi jo vuoden kuluttua, jolloin kakkosalbumi Psyko ilmestyi Silver Blue -merkillä. Ensimmäisen albuminsa tekstejä Paajanen joutui muokkaamaan soveliaampaan muotoon, mutta kakkoslevyn kohdalla hän ei tähän enää suostunut. Tämä selittääkin suurelta osin kahden lyhyen ajan sisällä tehdyn albumin tekstimaailmallisen eroavaisuuden. Nimenomaan Psyko -levy onkin noussut eräänlaiseksi kulttiklassikoksi ja kappaleesta "Kundi meikkaa" on tehty useita covereita, joista tunnetuin lienee Organ-yhtyeen levytys.
Psyko-albumin jälkeen Paajanen julkaisi vuoden 1980 puolella singlen "Yläkerran psyko / Hait tyttöjä syö", joka jäi sangen vähälle huomiolle. Tämän jälkeen seurasikin pitkä tauko Paajanen-nimellä tehdyn levytystuotannon osalta, ja syntyi Twiggy Oliver -yhtye.
Vuonna 1986 Kaktus -levymerkki julkaisi hieman yllättäin Paajasen kokoelmalevyn Aito suomalainen ranskatar, joka sisälsi levytyksiä kahdelta ilmestyneeltä albumilta sekä singlebiisin "Hait tyttöjä syö". Seuraava Paajasen julkaistu levytys syntyi vuonna 2003, jolloin ilmestyi promosinglenä kappale "Musta kuu". Paria vuotta myöhemmin puolestaan ilmestyi promosingle "Sokea mies ruusun toi". Lokakuussa 2007 julkaistiin Paajasen uudempaa materiaalia sisältävä EP, Enkelit hei sekä tuplakokoelma Psyko – Kaikki levytykset 1977–1980. Pedro Hietasen kanssa levytetty, Mies joka tiesi liikaa -albumi ilmestyi syyskuussa 2008. Uusin albumi on nimeltään "Nainen katoaa", julkaistu kesäkuussa 2010.
Paajanen on sanoittanut ja säveltänyt lauluja mm. seuraaville artisteille: Maria Hänninen, Tarja Merivirta, Esa Saarinen, Karl Sinkkonen, Riki Sorsa, Clifters, Outi Popp ja Tin Janine.
Ada Hakoniemi
Ada Elisabeth Hakoniemi (o.s. Onnela, 14. helmikuuta 1908 Vaasa – 29. kesäkuuta 1994 Helsinki) oli suomalainen uimari ja taidemaalari. Hän voitti 100 metrin vapaauinnissa Suomen-mestaruuden vuosina 1927–1929.
Ada Onnelan pikkusisko Greta Onnela oli uimahypyissä olympiaedustaja ja moninkertainen Suomen-mestari.
Antti Ihamäki
Antti Ihamäki (s. 2. helmikuuta 1997 Alajärvi) on suomalainen kestävyysjuoksija, joka edustaa Alajärven Ankkureita.
Ihamäki saavutti maastojuoksun SM-kisoissa pitkän matkan kultaa vuonna 2020, hopeaa 2021 ja pronssia 2022. Vuoden 2019 Kalevan kisoissa hän saavutti pronssia 10 000 metrin juoksussa. Hän sai samalla matkalla hopeaa 2021. Puolimaratonin SM-kilpailuissa hän saavutti kultaa vuonna 2022 ja hopeaa vuosina 2021 ja 2023. Maratonin SM-kilpailuissa Ihamäki sai pronssia vuonna 2021. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän saavutti pronssia 3 000 metrillä 2021. Ihamäki sijoittui 10 000 metrillä 13:nneksi Eskilstunan alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015. Aikuisten maaottelussa hän kilpaili ensimmäisen kerran 2019.
Ihamäen ennätys 5 000 metrillä on 14.09,69 (2023), 10 000 metrillä 29.28,03 (2023), puolimaratonilla 1.05.47 (2022) ja maratonilla 2.24.42 (2021).
Kirsi Laamanen
Kirsi Laamanen on suomalainen näyttelijä–laulaja. Hänet tunnetaan parhaiten Yle TV2:n Tonttu Toljanteri -joulukalenteriohjelmasta, jossa hän esittää Lääkäri Lettua. Laamanen on esiintynyt Werner Bros.- orkesterissa vuosina 2009–2015.
Shōrinji kenpō
Shōrinji kenpō on japanilainen, Dōshin Sōn vuonna 1947 luoma itsepuolustusjärjestelmä, joka perustuu perustajan Kiinassa ja Japanissa harjoittelemiin taitoihin. Sō halusi opettaa nuorisolle zen-buddhismia parantaakseen näiden elämänlaatua toisen maailmansodan jälkeen. Hän ajatteli, että yhdistämällä filosofian ja kamppailutaidot hän saisi paljon kiinnostuneita oppilaita. Esikuvakseen hän otti Shaolin-luostarin, jossa legendan mukaan munkit olivat harjoitelleet sekä mieltään että kehoaan kamppailutaitoja kehittämällä. Tätä perintöä kunnioittaakseen Sō antoi lajilleen nimeksi Shōrinji kenpō ("Shaolin-temppelin itsepuolustustaito", vrt. kung fu).
Monipuolisena lajina Shōrinji kenpō on keskittynyt useisiin eri osa-alueisiin. Peruslähtökohtana on itsepuolustus sekä henkinen ja fyysinen terveys. Eri tekniikoita lajissa on yli 600, ja niillä pystytään torjumaan hyökkäykset sekä vastaiskut. Shōrinji kenpōssa yhdistyvät pehmeät ja kovat tekniikat. Pehmeillä tarkoitetaan sidontoja, vääntöjä, irrotuksia, torjuntoja ja heittoja. Kovilla vastaavasti potkuja sekä iskuja. Lajin tekniikat eivät kuitenkaan perustu puhtaaseen voimaan, vaan akupunktiopisteiden hyväksikäyttöön. Vahvassa asemassa ovat myös muut kuin lamauttamiseen tarkoitetut tekniikat. Akupunktiopisteet soveltuvat myös elvyttämiseen ja terveyden ylläpitämiseen. Shōrinji kenpōlla on oma akupunktiohierontatekniikka, seihō, jolla saadaan vähennettyä jännitystä sekä rasitusta.
Shōrinji kenpōsta on tullut suosittu harrastus Japanissa, Yhdysvalloissa sekä osissa Eurooppaa ja Aasiaa.
Campobasso
Campobasso on Molisen hallintoalueen ja Campobasson maakunnan pääkaupunki Italiassa. Vuonna 2015 siellä asui lähes 50 000 asukasta. Siellä on Molisen yliopisto (Università degli Studi del Molise, UNIMOL) ja oma hiippakunnan istuin.
Historia
Longobardit perustivat Campobasson kaupungin noin 900-luvulla. Ennen sitä alue oli tunnettu mäkilinnana, jonka avulla samnilaiset hallitsivat kauppareittejään.
Asukkaat hylkäsivät mäellä sijaitsevan vanhankaupungin ja siirsivät kaupungin keskustan alas hedelmälliselle tasangolle vuonna 1732. Linnoitus vuodelta 1459 ja keskiaikaisen kaupungin muurin kuusi tornia ovat edelleen kukkulalla, samoin kuin kaksi romaaniseen tyyliin rakennettua kirkkoa.
Patagonianlammaskoira
Patagonianlammaskoira (Barbucho) on argentiinalainen koirarotu.
Ulkonäkö
Patagonianlammaskoira muistuttaa eniten jo sukupuuttoon kuollutta harmaawalesinlammaskoiraa.
Etymologia
Barbucho tarkoittaa "pikkupartaa", viitaten rodun karvaiseen, parrakkaaseen naamaan.
Becki Newton
thumb|Becki Newton Becki Newton (oik. Rebecca Sara Newton; s. 4. heinäkuuta 1978, New Haven, Connecticut, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen tunnetuin roolinsa on Amanda Tanenina komediasarjassa Ruma Betty vuosina 2006–2010. Hän näytteli Weird Loners -televisiosarjassa vuonna 2015.
Newton kasvoi Guilfordissa Connecticutissa. Hän on suorittanut Pennsylvanian yliopistossa tutkinnon Euroopan historiassa. Hän on käsikirjoittanut ja toiminut juontajana yhdysvaltalaisella TBS-kanavalla julkkiksia haastattelevassa ohjelmassa Movie Junky. Hänellä oli myös pieni rooli Siskoni on noita -sarjan seitsemännen tuotantokauden viimeisessä jaksossa. Newton näytteli myös sarjassa Ensisilmäyksellä Neil Patrick Harrisin näyttelemän Barney Stinsonin tyttöystävää Quinniä.
Laura van der Heijden
Van der Heijden on seuratasolla pelannut kotimaansa lisäksi Saksassa VfL Oldenburgissa vuosina 2010–2014 ja SG BBM Bietigheimissa vuodesta 2018, Tanskassa Team Esbjergissä 2014–2017 sekä Unkarissa Ferencvárosi TC:ssä 2017–2018.
Emilíana Torrini
thumb|Emilíana Torrini esiintymässä vuonna 2005. Emilíana Torrini Davíðsdóttir (s. 16. toukokuuta 1977) on islantilainen laulaja, joka sai kansainvälistä suosiota albumillaan Love in the Time of Science vuonna 1999.