cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Galvanoitu teräs
thumb|Galvanoitu teräslevy Galvanoitu teräs on sinkkikerroksella elektrolyyttisesti päällystettyä terästä. Tällaisesta elektrolyysin avulla tapahtuvasta metallin päällystämisestä suojaavalla ja hitaammin hapettuvalla metallilla, sinkillä, käytetään nimitystä galvanointi tai sähkösinkitys. (Toinen mahdollinen galvanointimenetelmä on teräskappaleen upottaminen sulaan sinkkiin, jolloin taas kyseessä on kuumasinkitys.)
Galvanoitu teräs kestää korroosiota sinkkikerroksen ansiosta ja on edullisempaa kuin ruostumaton teräs. Galvanoitua terästä on käytetty runsaasti peltikatoissa. Sitä käytetään myös esimerkiksi aidoissa, katuvalojen tolpissa, maanteiden kaiteissa, rakennustelineissä ja erilaisissa rakennustarvikkeissa, kuten kulmaraudoissa ja teräsputkissa. Galvanoidun teräksen tunnistaa kristallisaatiokuviosta ja sinisenharmaasta värisävystä.
Galvanoidun teräksen sinkkipinnoitteessa voi olla lyijyä. Galvanoitua terästä on käytetty vesijohtona, mikä voi aiheuttaa lyijymyrkytyksen varsinkin silloin kun vesijohdon alkupää on kuparia, joka edistää lyijyn liukeamista.
Siim Kallaksen hallitus
Siim Kallaksen hallitus oli 28. tammikuuta 2002 – 10. huhtikuuta 2003 toiminut Viron hallitus, jota johti pääministeri Siim Kallas. Siim Kallaksen hallitus toimi 438 päivää, ja se koostui Reformipuolueesta ja Viron keskustapuolueesta.
Rimminjärvi (Jämsä, Rumakulma)
Rimminjärvi on Keski-Suomessa Jämsässä Rumakulman kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 1,1 hehtaaria, se on 150 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 450 metriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Kurujoen–Nytkymenjoen valuma-alueeseen (14.226) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 150,7 metriä mpy.
Maulbronn
Historia
Maulbronnin alueelle rakennettiin 1147 luostari. Kun uskonpuhdistus saapui vuonna 1551 alueelle, luostari muutettiin luterilaiseksi luostarikouluksi. Maulbronnin kunta on ollut olemassa vuodesta 1838 lähtien. Se syntyi alun perin luostarikoulun ympärille muodostuneesta asutuksesta. Tuohon aikaan se kuului Württembergin kuningaskuntaan. Maulbronnista tuli kaupunki vuonna 1886.
Rakennukset
pienoiskuva|vasen|Maulbronnin luostarin sisäänkäynti, postikortti vuodelta 1918. Maulbronnin luostari on kuulunut vuodesta 1993 lähtien Unescon maailmanperintöluetteloon. Sitä pidetään parhaimmin säilyneenä keskiaikaisena luostarialueena Alppien pohjoispuolella. Alueella ovat edustettuna kaikki tyylisuunnat romaanisesta tyylistä myöhäisgotiikkaan. Luostarialueella uskonpuhdistuksesta lähtien toimineesta luostarikoulusta tuli vuonna 1807 sisäoppilaitos. Pääpaino on uskonnossa ja musiikissa, mutta opintoihin kuuluu myös kieliä: latinaa, hepreaa ja muinaiskreikkaa. Oppilaitoksessa on opiskellut monia kuuluisia ajattelijoita, kuten Johannes Kepler, Friedrich Hölderlin ja Hermann Hesse.
Kehäkärpässieni
Kehäkärpässieni (Amanita battarrae) on kärpässienilaji.
Sienen lakki on 5–12 senttimetriä leveä ja muodoltaan aluksi kellomainen ja sittemmin laakeneva. Lakki on väriltään harmaanruskea, mutta on keskeltä ja reunoilta tummempi. Lakin reunat ovat myös voimakkaasti kampauurteiset. Malto on valkoista. Sienen heltat ovat melko tiheät ja valkoiset. Heltan terä on tumma, ja itiöpöly on valkoista. Jalka on 8–15 senttimetriä pitkä ja harmaanvaalea tai valkoinen. Siinä ei ole rengasta. Sieni on melko yleinen koko Suomessa. Se kasvaa rehevissä lehtimetsissä, laitumilla, puistoissa ja tunturikoivikoissa. Kasvuaika on elokuusta syyskuuhun. Laji on luokiteltu Suomessa elinvoimaiseksi.
Kehäkärpässieni on syötävä sieni, mutta vaarana on sekoittaa se tunnistettaessa myrkyllisiin kärpässieniin, esimerkiksi kangaskärpässieneen, minkä vuoksi sitä ei suositella erehdysvaaran vuoksi ruokasieneksi. Myös harmaakärpässieni muistuttaa kehäkärpässientä. Harmaakärpässienen erottaa sen vaaleammasta väristä ja valkoisista heltan teristä.
Samu-Jussi Koski
Samu-Jussi Koski (s. 3. kesäkuuta 1975 Helsinki ) on suomalainen vaatesuunnittelija sekä Samujin perustaja ja luova johtaja.
Koski valmistui muotoilijaksi Lahden ammattikorkeakoulun Muotoiluinstituutista vuonna 2001. Hän on opiskellut myös Polimoda Fashion Schoolissa Firenzessä Italiassa.
Valmistuttuaan Koski työskenteli ensin Designmuseossa vuodesta 2001 ja aloitti Marimekossa suunnittelijan assistenttina vuonna 2003. Kahta vuotta myöhemmin Koski yleni suunnittelijaksi ja alkoi suunnitella talolle omaa nimeään kantavaa vaatemallistoa. Vuonna 2008 Koski valittiin sen vaatetus-tuotelinjan taiteelliseksi johtajaksi. Hän kuitenkin irtisanoutui tehtävästä jo seuraavana vuonna keskittyäkseen enemmän luovaan työhön ja perustaakseen vaateyritys Samujin.
Koski esitti Timppaa Summeri-ohjelman Sartsa ja Timppa -sketseissä. Sartsaa esitti Paula Noronen.
Koski palkittiin Gloria-lehden Muodin Gloria -palkinnolla vuonna 2008 ja Elle-lehden Elle Style Awards Vuoden tulokas -palkinnolla vuonna 2010. Samuji-merkki sai Kultainen vaatepuu -palkinnon vuonna 2012.
Samu-Jussi Kosken puoliso on toimittaja Ville Blåfield.
Pietari III (Venäjä)
thumb|Pietari III, Aleksei Petrovits Antropov 1753
Pietari III, alkujaan Holstein-Gottorpin herttua Karl Peter Ulrich (21. helmikuuta 1728 Kiel, Holstein-Gottorpin herttuakunta – 17. heinäkuuta 1762 Ropsunhovi, Venäjän keisarikunta), oli Venäjän keisari vuonna 1762. Syntyään hän oli Holstein-Gottorpin herttuan Kaarle Fredrikin ja Pietari Suuren tyttären, Holstein-Gottorpin herttuatar, suuriruhtinatar Anna Petrovnan poika. Vaikka Pietari III:n oma valtakausi jäi lyhyeksi, hänen sukunsa eli Holstein-Gottorp hallitsi myöhemmin Venäjän keisarikuntaa vuoteen 1917 asti, vaikka omaksuikin edellisen hallitsijasuvun Romanovin nimen.
Lapsuus Holsteinissa
Karl Peter Ulrich vietti lapsuutensa isänsä luona Holsteinissa Kielissä, missä hän oleskeli pitkiä aikoja varuskunnassa ja oppi sen tavat ja slangin. Jo seitsenvuotiaana hän harjoitteli asennossa seisomista kivääri olalla ja miekka vyöllä. Hänen ollessaan yhdeksänvuotias hänen isänsä ylensi hänet luutnantiksi.
Isänsä kuoltua vuonna 1739 Karl Peter joutui holsteinilaisten upseerien kasvatettavaksi. Hänen tärkein opettajansa oli herttuallisen hovin ylihovimarsalkka Brümmer, joka toisinaan rankaisi häntä lyömällä, kieltämällä ateriat tai istuttamalla tätä hernesäkkien päällä polvillaan tuntikausia, kunnes jalat punoittivat ja turposivat. Toisinaan poika oksenteli pelosta jouduttuaan opettajansa uhkaamaksi. Lapsesta kasvoi teeskentelevä, pelokas, salakavala ja taiteilija.
Sida Košutić
Sida Košutić (20. maaliskuuta 1902 Radoboj – 13. toukokuuta 1965 Zagreb ) oli kroatialainen prosaisti, runoilija ja toimittaja. Hän on kirjoittanut myös romaaneja, novelleja, näytelmiä, kirjallisia esityksiä ja esseitä.
Pietari III (Venäjä)
Nuoruus Venäjän hovissa
Karl Ulrichin elämässä koitti uusi vaihe, kun hänen tätinsä Elisabet nousi vallankaappauksen avulla Venäjän valtaistuimelle joulukuun 6. päivänä 1741. Elisabet oli tuolloin 32-vuotias ja kykenemätön saamaan omia lapsia. Valtaistuimensa vakauttamiseksi hän antoi lähes ensitöikseen noutaa sisarvainajansa pojan hoviin ja julisti tämän kruununperillisekseen. Pojan saapuminen hoviin oli tyrmistyttävä, kun ilmeni, että hän osasi soittaa hieman viulua, mutta yleisesti ottaen hän ei kiinnostunut juuri mistään ja vietti aikaansa mieluimmin satojen tinasotilaidensa parissa omassa haavemaailmassaan. Venäjästä Pietari ei välittänyt. Hän tunsi vain halveksuntaa ortodoksista uskoa, venäläisiä tapoja ja venäjän kieltä kohtaan. Hän kaipasi entistä kotimaataan ja ihaili suunnattomasti Preussin kuningas Fredrik II:ta.
Sida Košutić
Košutić päätti lukion Karlovacissa ja Zagrebissa, missä hän opiskeli opettajaksi. Hän oli myös sanomalehden toimittaja (1939–1944) ja oikolukija (1945–1948). Hän on julkaissut proosateoksia, kirjallisuus- ja muita esseitä ja noin kaksikymmentä lehteä ja julkaisua. Hänen tuotantoaan on julkaistu useissa kroatian nykyrunouden ja proosan antologioissa.
Pietari III (Venäjä)
Nuoruus Venäjän hovissa
Elisabet haetutti Pietarille puolison tämän täytettyä 16 vuotta. Valinta osui Elisabetin nuoruudenkihlatun Karl Augustin siskon tyttäreen Anhalt-Zerbstin Sofiaan, joka käännyttyään ortodoksiseen uskoon sai nimen Katariina Aleksejevna ja tuli myöhemmin tunnetuksi keisarinna Katariina II Suurena. Puolisot kuitenkin etääntyivät toisistaan täysin erilaisten luonteidensa ja mieltymystensä vuoksi. Pietari viihtyi edelleen enimmäkseen sotilasleikkien parissa Katariinan viettäessä aikaansa enimmäkseen opiskellen.
Katariina synnytti kolme lasta, mutta huhujen mukaan Pietari ei ollut näiden biologinen isä. On kuitenkin todennäköistä, että Pietari oli ainakin Katariinan pojan keisari Paavali I:n biologinen isä, sillä poika syntyi syys/lokakuussa 1754; hän oli siis saanut alkunsa todennäköisimmin joko joulukuussa tai tammikuussa, jolloin Katariina oli Pietarin luona eikä olisi voinut viettää aikaa rakastajansa/rakastajiensa kanssa. Myöskään Pietarin ei tiedetä epäilleen, etteikö Paavali olisi hänen poikansa, vaikka hän olikin tietoinen Katariinan uskottomuudesta. Paavali muistutti ulkonäöltään ja käytökseltään suuresti Pietaria.
Kuusi kuukautta keisarina
Pietarin elämässä alkoi toinen murroskausi keisarinna Elisabetin kuoltua tammikuun toisena päivänä vuonna 1762. Noustuaan valtaistuimelle hän ei edelleenkään osoittanut kunnioitusta kansalle, jonka hallitsijaksi oli noussut. Ensimmäisenä tekonaan hän lopetti Venäjän Preussia vastaan voitokkaasti käymän seitsenvuotisen sodan ja palautti ihailemalleen kuningas Fredrik II:lle tältä valloitetut maat. Teko synnytti suuttumusta armeijassa, jonka voitto Preussista oli jo näyttänyt varmalta. Pietari meni vielä pidemmälle aloittamalla Fredrikin kanssa sodan Itävaltaa, Venäjän aikaisempaa liittolaista vastaan.
Keisarina Pietari toteutti joukon uudistuksia. Hän muun muassa lakkautti pelätyn, poliittista tiedustelua tekevän Salaisen kanslian (ven. Тайная канцелярия), uudisti laivanrakennustekniikkaa ja poliisitointa sekä rakennutti Pietariin uuden katuvalaistusjärjestelmän. Toisaalta hän preussilaisten mieltymystensä johdosta korvasi perinteikkään palatsin Preobraženskin henkivartiorykmentin holsteinilaisella ja korvasi perinteiset sotilaspuvut preussilaismallisilla univormuilla. Nämä muutokset ajoivat yhä suuremman osan armeijasta hänen vastustajakseen.
Kuolema
Pietarista tuli vallankaappaajalle nopeasti suuri ongelma. Mikäli hänet suljettaisiin pelättyyn Pähkinäsaaren linnaan, hänestä tulisi oiva tuki tulevalle oppositiolle. Mikäli hänet päästettäisiin lähtemään maasta, pakenisi hän epäilemättä Preussiin juonitellakseen siellä yhdessä kuningas Fredrik Suuren kanssa. Ratkaisun etsiminen kuitenkin päättyi ennenaikaisesti 6. heinäkuuta 1762, kun Ropsunhovista tuli tieto Pietarin kuolemasta. Virallisen ilmoituksen mukaan entinen tsaari oli kuollut peräpukamien aiheuttamiin kouristuksiin.
Kuoleman todellinen aiheuttaja on jäänyt arvailujen varaan, mutta kyseessä oli luultavasti Katariinan tukijoiden toimeenpanema murha, jolla uusi keisarinna pääsisi eroon taakaksi käyneestä puolisostaan. Mahdollista kuitenkin on, ettei Katariina itse määrännyt surmaa toimitettavaksi.
Kolumbian terveysvirasto
Kolumbian terveysvirasto (, lyhennys INS; ) on vuonna 1917 perustettu, Kolumbian pääkaupungissa Bogotassa toimiva kansallinen terveysalan tutkimuslaitos ja lupaviranomainen. INS on Kolumbian terveys- ja sosiaaliturvaministeriön alainen tutkimuslaitos.
Kolumbian terveysvirasto osallistuu osaltaan esimerkiksi covid-19-taudin seurantaan maassaan. INS kuuluu myös covid-19-taudin hoitoa etsivään kansainväliseen kliiniseen tutkimusverkostioon.
Voimistelu kesäolympialaisissa 1896 – miesten hyppy
Miesten hyppy kesäolympialaisissa 1896 käytiin 9. huhtikuuta. Kilpailuun osallistui 15 voimistelijaa viidestä eri valtiosta ja sen voitti Saksan Carl Schuhmann.
Cristóbal de Castillejo
Castillejo nimitti vastustajiaan petrarkisteiksi ja taisteli heitä vastaan kaikin satiirin keinoin. Hänen ivailunsa on kyynistä ja hänen sukkeluutensa täynnä rivoutta. Varsin pureva on hänen satiirinsa dialogeissa Diálogo entre el autor y su pluma, jossa hän vaatii kynäänsä tilille niistä 30 vuodesta, joiden aikana hän sitä on väärin käyttänyt, sekä Sermón de amores del maestro Buentalente, llamado fray Nidel de la orden del fristel, jossa hän ruoskii pappien irstasta elämää. Hänen ivallinen ja kyyninen seitsennäytöksinen näytelmänsä Farsa de la constanza on kadonnut. Obras de Castillejo, expurgadas por la inquisicion (1573) on ensimmäisiä Madridissa painettuja kirjoja.
Ersan İlyasova
Ura
İlyasova lähti mukaan vuoden 2005 NBA:n varaustilaisuuteen, jossa Milwaukee Bucks varasi hänet numerolla 36. Hän ei vielä kuitenkaan päässyt pelaamaan NBA:han, vaan joutui pelaamaan Tulsa 66ersissa D-Leagueta. Kaudella 2006–2007 hän teki debyyttinsä NBA:ssa. Kauden aikana hän teki Millwaukeelle 6,1 pistettä ja otti 2,9 levypalloa ottelua kohden.
Hän palasi Eurooppaan vuonna 2007 ja teki FC Barcelona Bàsquetin kanssa ensimmäisen turkkilaisena pelaajana sopimuksen. . Sopimus oli kaksivuotinen.
Kauden 2008–2009 jälkeen İlyasova teki paluun Bucksiin ja teki seuran kanssa monivuotisen sopimuksen. Tämän jälkeen hän on edustanut lyhyemmän aikaa myös Detroit Pistonsia, Orlando Magicia, Oklahoma City Thunderia, Philadelphia 76ersia ja Atlanta Hawksia. Kaudeksi 2018–2019 hän palasi jälleen Milwaukee Bucksiin.
Muuta
Ersan İlyasovan taustaan liittyy huomattavia epäselvyyksiä, virallisesti hän on syntynyt vuonna 1987 Turkissa Semsettin Bulut -nimisen miehen poikana mutta vanhemmat unohtivat ilmoittaa pojasta viranomaisille minkä vuoksi hänet liitettiin väestörekisteriin vasta 15-vuotiaana vuonna 2002 Ersan İlyasovan nimellä. Uzbekistanin koripalloliiton tekemän protestin mukaan hän on kuitenkin todellisuudessa vuonna 1984 Uzbekistanissa syntynyt Arsen Iljasov, tämän nimisen miehen tiedetään saapuneen Turkkiin vuonna 2002 ja kadonneen jäljettömiin. İlyasovan todellisina vanhempina pidetään Uzbekistanista sittemmin Ukrainaan Krimille paluumuuttaneita tataareja Enver Iljasovia ja Iralije Iljasovaa. Hän on myös luultavimmin syntynyt kolme vuotta aikaisemmin kuin mitä väitetään. .
Ilyasova pelaa myös Turkin koripallomaajoukkueessa.
Apoentsyymi
Apoentsyymi on entsyymin osa. Apoentsyymiin kiinnittyy kofaktori tai koentsyymi. Apoentsyymi määrittelee entsyymin substraattispesifiyden. . Apoentsyymi on sama tai lähes sama kuin entsyymin proteiini. Tyypillisessä apoentsyymissä on 500-600 aminohappoa. Suhteellisen pienessä apoentsyymissä on 62 aminohappoa. Apoentsyymissä on pääosa entsyymin aktiivisesta osasta.
Muse (EP)
Muse on samannimisen rockyhtyeen EP-julkaisu vuodelta 1998. Levyä julkaistiin rajoitettu erä, vain 999 kappaletta. Sen harvinaisuuden vuoksi levyn hinnat eBay-huutokaupassa ovat erittäin suuria.
Antonio Feliciano de Castilho
Antonio Feliciano de Castilho (1800−1875) oli portugalilainen runoilija. Sairastettuaan tuhkarokon kuusivuotiaana hän sokeutui lähes täysin, mutta opiskeli ja kirjoitti silti ahkerasti runoja.
Greenville Swamp Rabbits
Greenville Swamp Rabbits on yhdysvaltalainen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Greenvillestä, Etelä-Carolinasta. Seura tunnettiin aiemmin nimellä Greenville Road Warriors. Joukkue pelaa ECHL-liigaa ja toimii yhteistyöseurana NHL-liigassa pelaavalle Los Angeles Kingsille ja AHL:ssä pelaavalle Ontario Reignille.
Joukkue kaudella 2023–2024
(Tilanne 17. elokuuta 2023)
Joukkueenjohto
Lähde: EliteProspects
Valkoukonsieni
Valkoukonsieni (Leucocoprinus cretaceus, syn. Leucoagaricus cretaceus) on kellanvalkoinen tai kellanruskea ukonsienilaji. Sen heltat ovat punertuvat tai useammin kokonaan valkoiset. Sienen jalka on valkoinen ja siinä on rengas. Sieni kasvaa kosteilla rantaniityillä, puutarhojen nurmilla ja kaatopaikoilla. Se on melko harvinainen Suomessa. Valkoukonsieni käy ruokasieneksi.
RAD Game Tools
Yritys on ostanut Miles Sound Systemin Miles Design -yritykseltä. Merkittäviin tuotteisiin kuuluu Bink-videokoodekki.
Mehiläisten poisto
Mehiläisten poisto tarkoittaa mehiläisten uudelleensijoittamista. Tätä tarkoitusta varten on olemassa ammattimaisia palveluita, sillä tarhamehiläistä pidetään hyödyllisimpänä kaikista hyönteislajeista. Mehiläispesillä on potentiaalinen taloudellinen arvo. Tarhamehiläisten ammattimaisella poistamisella tarkoitetaan usein niiden siirtämistä uuteen paikkaan, jossa niitä voidaan hoitaa ja käyttää sadon pölyttämiseen ja hunajan sekä mehiläisvahan tuotantoon. Sinänsä mehiläisten poistossa on piirteitä sekä tuholaisten torjunnasta että mehiläishoidosta. Elävien mehiläisten poistamisen tai mehiläisten pelastamisen voi suorittaa paikallinen mehiläishoitaja, joka joko pitää mehiläiset, myy ne tai auttaa yksinkertaisesti pitämään mehiläiset rakennetussa pesässä. Kaikki mehiläishoitajat eivät kuitenkaan tarjoa mehiläisten poistopalveluita.
Lajeista
Tyypillisesti mehiläislaji, joka on poistamisen kohteena, on länsimainen mehiläinen, eli tarhamehiläinen ( Apis mellifera ). Afrikkalainen mehiläinen (A. melliferan ja A. mellifera scutellatan risteymä) voidaan kuitenkin myös poistaa turvallisesti, siirtää ja pitää hengissä. Mehiläisten poistoalan ammattilaisten ei pitäisi väittää pystyvänsä erottamaan näitä kahta tyyppiä; tämä voidaan tehdä vain laboratorioanalyyseillä.
Maikki Rantala
Maikki Rantala (s. 1981 Helsinki) on suomalainen katu- ja muraalitaiteilija. Rantala on valmistunut vuonna 2006 Lahden ammattikorkeakoulun Muotoiluinstituutista medianomiksi (AMK) graafisen suunnittelun opintosuunnalta. Hän työskenteli vuosina 2006–2014 suomalaisessa kustantamossa graafisena suunnittelijana ja art directorina.
Muraalitaide
Rantala on työskennellyt katutaidekollektiivi Multicoloured Dreamsissa suunnittelemassa muraalitaidetta vuodesta 2010 lähtien. Hän osallistui muun muassa vuonna 2015 Myyrmäen rautatieaseman mittavien seinämaalausteen tekoon. Rantala on kuulunut muun muassa katutaidekollektiivi G-Rexiin vuodesta 2015 ja Street Art Vantaaseen vuodesta 2016. Muraaleja, joiden suunnitteluun tai tekemiseen hän on osallistunut on muun muassa Vantaalla, Porissa, Tampereella ja Mäntyharjulla. Merkittävä osa teoksista on toteutettu osallistavasti. Teoksia on myös sisätiloissa.
Taikinajärvi (Jämsä)
Taikinajärvi on Keski-Suomessa Jämsässä Alhojärven kylän lähellä sijaitseva järvi.
Shōtoku
Shōtoku voi tarkoittaa:
Taikinajärvi (Jämsä)
Maantietoa
Järven pinta-ala on 2,3 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 900 metriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Kurujoen–Nytkymenjoen valuma-alueeseen (14.226) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 126,6 metriä mpy.
Pitkäjärvi (Jämsä, Okskulma)
Pitkäjärvi on Keski-Suomessa Jämsässä Okskulman kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 4,9 hehtaaria, se on 650 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä.
Alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1933
Alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 1933 kolmannen kerran. Kilpailut käytiin Itävallan Innsbruckissa 6.–10. helmikuuta.
Syöksylasku
<br style="clear:both" />
Pujottelu
<br style="clear:both" />
Alppiyhdistetty
<br style="clear:both" />
Mitalitaulukko
Isäntämaa
Nikomakhos (Aristoteleen isä)
Nikomakhos (n. 375 eaa.) oli antiikin kreikkalainen lääkäri. Hän oli Makedonian kuninkaan Amyntas III:n ystävä ja hovilääkäri. Nikomakhos oli Aristoteleen isä.
Nikomakhos oli kotoisin Stageirasta. Sudan mukaan hän oli Nikomakhoksen, Makhaonin pojan, jälkeläinen alenevassa polvessa. Makhaon puolestaan oli Asklepioksen poika. Nikomakhoksen puoliso oli Faistis (tai Faistias), joka oli myös Asklepioksen sukua. Heillä oli kaksi poikaa, Aristoteles ja Arimnestos, sekä tytär Arimneste. Nikomakhos kirjoitti useita luonnontieteellisiä teoksia.
Aristoteles antoi pojalleen Nikomakhokselle nimen isänsä mukaan.
Turku 1900-luvulla
Sisällissota
Heti Suomen itsenäistymisen jälkeen alkaneessa Suomen sisällissodassa Turku oli muiden suurten kaupunkien tapaan punaisten hallinnon alla. Turun ja Porin läänissä surmattiin vuosien 1914–1922 välisenä aikana yhteensä 8 076 ihmistä, mikä oli Hämeen jälkeen lääneistä eniten. Turussa surmansa sai 586 ihmistä, mikä oli Helsingin, Tampereen ja Viipurin maalaiskunnan jälkeen suomen neljänneksi suurin määrä. Kevään 1918 aikana Turussa olleet punaiset vetäytyivät.
Toinen maailmansota
thumb|Aurakadun tunnelmaa Turun keskustassa talvella 1910. Turku kärsi pahoja vaurioita toisen maailmansodan pommituksissa. Talvisodassa Turku oli satamansa johdosta Suomen toiseksi pommitetuin kaupunki Viipurin jälkeen. Pommituksissa kuoli 52 ja haavoittui 151 henkeä. Presidentti, marsalkka Mannerheim oli sodan jälkeen sitä mieltä, että pääkaupunki pitäisi siirtää Helsingistä Turkuun, sillä Suomi joutui Moskovan välirauhassa vuonna 1944 luovuttamaan aivan Helsingin vierestä Porkkalan Neuvostoliitolle tukikohdaksi.
Jatkosodan pommituksissa osansa sai muun muassa Turun linna, jonka keskelle putosi palopommi juuri sen jälkeen, kun linnan perusteellisesta korjauksesta oli ehditty sopia. Turku ei enää jatkosodan pommituksissa vaurioitunut yhtä pahasti kuin Helsinki, mutta esimerkiksi Martin alue kärsi merkittävää tuhoa. Sota-ajan erityispiirteisiin Turussa lukeutui Iso-Heikkilässä sijainnut "Pikku-Berliiniksi" kutsuttu saksalainen varuskunta, jonka asukkaiden tiedetään ajoittain tuottaneen harmia Turun pienelle juutalaisyhteisölle.
Kuntaliitokset
Vielä 1930-luvulla Turkuun kuului lähes yksinomaan kantakaupungin ruutukaava-alue. Sitä ympäröineet Aurajoen pohjois- tai länsipuoliset alueet kuuluivat Maariaan, etelä- tai itäpuoliset Kaarinaan. Vuonna 1939 Turkuun liitettiin osa Kaarinan ja vuonna 1944 osa Maarian kunnasta. Näissä liitoksissa molempien kuntien kirkonkylätkin liitettiin Turkuun, samoin kuin Nummenmäen, Vähä-Heikkilän ja Raunistulan taajaväkiset yhdyskunnat, joista Raunistula oli kuulunut Maariaan, muut Kaarinaan.
Vuonna 1967 Turkuun liitettiin loputkin Maarian kunnasta, vuotta myöhemmin Kakskerran saaristokunta ja vuonna 1973 Paattisten kunta. Raisiosta Turkuun on liitetty Mälikkälän, Pahaniemen, Artukaisten, Pansion ja Pernon kaupunginosat. Viimeisimpänä näistä liitettiin Perno alueelle rakennettavan Wärtsilän telakan vuoksi.
Väestönkasvu
1960- ja 1970-luvut olivat voimakkaan asukasluvun kasvun aikaa, mikä johti tiheään asuttujen lähiöitten, kuten Varissuon ja Runosmäen, rakentamiseen.
Kunnallispolitiikka
Turun politiikalle on ollut sen historian aikana ominaista jatkuva rakennemuutos. 1920-luvulla kaupunkia hallitsi vielä kolme yhtä suurta puoluetta: RKP, SDP ja Kansanpuolue. 1940-luvun lopulla RKP:n kannatus oli laskenut vastaamaan ruotsinkielisen väestön määrää kaupungissa ja vasemmistopuolueiden kannatus oli noussut lähelle 60 prosenttia. Suurimpana puolueena oli pitkään kansandemokraatit, mutta myös kommunistien jyrkällä siivellä, taistolaisilla, oli vahva asema Turun hallinnossa. 1970-luvulta lähtien Turun politiikkaa alkoi hallita kokoomuksen ja SDP:n liittouma, eli niin sanottu aseveliakseli, ja kansandemokraatit menettivät 1970-luvulta alkaen kannatustaan. Puolue häipyi kokonaan poliittiselta kartalta 1980-luvun lopussa, mutta sen seuraajalla vasemmistoliitolla on kaupungissa laajahko kannatus. 2000-luvun merkittäviä kunnallispoliittisia ilmiöitä ovat olleet vihreiden nousu sekä vihreiden, keskustan ja RKP:n neuvottelurintaman syntyminen.
Turun tauti
Vuonna 1965 tehtiin päätös, jonka mukaisesti raitiotiet lakkautettiin Turussa vuoteen 1972 mennessä kokonaan. Tällöin Turku menetti toimivan, koko keskeisen kaupunkialueen kattavan liikennejärjestelmän, minkä takia monet ovatkin pitäneet raitioteiden lakkauttamista virheenä.
Sodan jälkeen Turun keskustasta on purettu monia vanhoja rakennuksia ja tilalle rakennettu moderneja kerrostaloja. Nykyään on pääosin alettu varjella niitä rakennuksia, joita 1800-luvulta ja 1900-luvun alusta vielä on jäljellä. 2000-luvulle tultaessa kaupungin väestönkasvu on tasoittunut.
Teollisuuden vuosisata
thumb|Kartta Turun merkittävistä teollisuustyönantajista 1900-luvulla. Turku oli 1900-luvulla yksi Suomen merkittävimmistä teollisuuskaupungeista. Erityisen vahvoja kaupungissa olivat laivanrakennus ja muu metalliteollisuus, vaatetusteollisuus ja elintarviketeollisuus.
Vuonna 1937 Korppolaismäkeen Aurajoen suulle valmistui Crichton-Vulcanin uusi sulkutelakka, joka laajeni pian Andros-yhtiön aloittamalla moottorituotannolla. 1930-luvulta alkaen turkulainen meriteollisuus ajautui vähitellen Wärtsilän omistukseen. Kaikkiaan 178 sotakorvausaluksen tekemiseksi perustettiin Pansioon vuonna 1945 Oy Laivateollisuus Ab, jonka Valmet osti 1973. Wärtsilälle siirtynyt Laivateollisuus lopetettiin 1988, samoin kuin Aurajoessa sijainneet telakat, mutta niiden tilalle valmistui 1970-luvulla Pernon telakka, nykyinen Meyer Turku. Wärtsilä siirsi laivamoottorituotannon Korppolaismäestä Italian Triesteen 2000-luvun alkuvuosina.
Vaatetusteollisuudessa turkulaisyritysten osuus oli Suomen vaatetuotannosta sotien jälkeen huomattava, suurimpina yrityksinä Turun verkatehdas, Barker-Littoinen, Kestilän Pukimo, Silo ja Oy Rönkä Ab. Suuri osa viennistä suuntautui Neuvostoliittoon, mistä syystä useimmat vaatetehtaat joutuivat lopettamaan idänkaupan loppuessa 1990-luvun vaihteessa.
Reijo Hukkanen
Hukkanen valittiin vuonna 1991 Vuoden taiteilijaksi. Hän sai myös Kuvataiteen valtionpalkinnon vuonna 1987.
Hukkanen oli yksi Suomen Leijonan Pro Finlandia -mitalin saajista vuonna 2012.
Turku 1900-luvulla
Teollisuuden vuosisata
Elintarviketeollisuudessa merkittävimpiä turkulaistehtaita olivat Huhtamäki-yhtymän yksiköt Jalostaja, Marli, Hellas ja Ipnos. Lihanjalostusta harjoittivat Kupittaalla Lounais-Suomen Osuusteurastamo ja OTK.
Turussa toimi 1950-luvulla kolme polkupyörien ja mopojen tekijäyritystä: Tunturi, Pyrkijä ja Suomen ensimmäinen polkupyöränvalmistaja, vuonna 1904 aloittanut Suomen Polkupyörä- ja Konetehdas. Elektroniikkateollisuutta edustivat Asa-Radio ja yhä toimiva Teleste, lääke- ja kemianteollisuutta Leiras, Fincos ja Farmos. Alueen runsaisiin savivaroihin perustuvia tehtaita olivat Kupittaan Savi, Pukkilan kaakelitehdas ja Wärtsilän omistama Turun Posliinitehdas.
Karoliina Friberg
Karoliina Friberg (s. 3. helmikuuta 1994) on suomalainen lentopalloilija. Hän edustaa LP Kangasalaa ja on pelipaikaltaan keskitorjuja.
Krzysztof Hołowczyc
thumb|Krzysztof Hołowczyc vuonna 2007. Krzysztof Wiesław Hołowczyc (s. 4. kesäkuuta 1962 Olsztyn, Puola) on puolalainen ralliautoilija. Hän voitti rallin Puolan mestaruuden vuosina 1995–1996 ja 1999 sekä Euroopan mestaruuden vuonna 1997. WRC-sarjassa Hołowczyc kilpaili ensimmäistä kertaa vuonna 1996 Ruotsin rallissa. Hän kilpaili yksittäisiä kilpailuja vuosina 1996–2000, 2003 ja 2009. Hänen Argentiinan kilpailussa ajamansa 7. sija oli pitkään Puolan paras sijoitus rallikilpailuissa.
Karoliina Friberg
Friberg on Vammalan Lentopallon kasvatti. Hän pelasi Hämeenlinnan Pallokerhossa kausina 2013–2017 ja voitti Suomen-mestaruuden vuonna 2016. Kausina 2017–2019 hän pelasi liigassa Nurmon Jymyn joukkueessa. Kauden 2019–2020 hän edusti Hämeenlinnan Lentopallokerhoa. Kaudeksi 2020–2021 hän siirtyi LP Kangasalaan.
Krzysztof Hołowczyc
Kun Puolan ralli, jonka Hołowczyc oli voittanut kolme kertaa, palasi rallin maailmanmestaruussarjan kilpakalenteriin vuonna 2009, Hołowczyc sijoittui kilpailussa kuudenneksi ottaen ensimmäiset pisteensä WRC-sarjassa. Hołowczyc on toinen puolalaiskuljettaja, joka on ajanut pisteille WRC-sarjassa. Hołowczyc on osallistunut myös Dakar-ralliin vuosina 2005, 2009 ja 2010 sijoittuen parhaimmillaan viidenneksi. Hołowczyc on saanut hopeisen Cross of Merit -mitalin vuonna 2000 ja kultaisen vuonna 2005.
Hołowczyc oli Euroopan parlamentin jäsen vuosina 2007-2009. Ralliautoilu-uransa hän lopetti elokuussa 2015.
Hołowczycilla on vaimonsa Danutan kanssa tyttäret Karolina, Alicja ja Antonina.
Scream
Scream voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Kahden kerroksen väkeä
Kahden kerroksen väkeä, on brittiläinen draamasarja, joka sijoittuu hienostotaloon Lontoossa kertoen talon isäntien ja heidän palvelijoidensa elämästä Edvard VII:n ja Yrjö V:n hallitsijakausina vuosina 1903-1930. Kyseistä eli vanhempaa, Emmy- ja BAFTA-palkittua sarjaa tehtiin viisi tuotantokautta (1971-1975) ja se on yksi Britannian suosituimmista tv-sarjoista kautta aikojen.
Sarjan tuotti London Weekend Television. Luojina toimivat näyttelijät Jean Marsh ja Eileen Atkins. Sarjalla oli kymmenisen käsikirjoittajaa, joista huomattavimmat olivat Alfred Shaughnessy ja Jeremy Paul. Sarjan jokainen jakso koostuu erilaisista juonenkäänteistä niin palvelijoiden kuin heidän isäntiensä, eli Bellamyn perheen, elämässä, mutta kaikki tapahtumat ovat sidoksissa historiallisiin käänteisiin, kuten Titanicin haaksirikko, ensimmäinen maailmansota ja Wall Streetin pörssiromahdus.
BBC elvytti sarjan kahdelle tuotantokaudelle (2010 ja 2012), yhteensä 9 jaksoa, joiden käsikirjoittajana toimi Heidi Thomas. Tapahtumien alku sijoittuu vuoteen 1936, kuusi vuotta aiemman sarjan päättymisen jälkeen kestäen toisen maailmansodan alkuun.
Yläkerrassa
sarjassa 2010 ja 2012:
Alakerrassa
sarjassa 1971-1975:
sarjassa 2010 ja 2012:
Toukokuun aurinko
Toukokuun aurinko on yksi Argentiinan ja Uruguayn tunnuksista. Se esiintyy molempien maiden lipuissa.
Kuvion on sanottu juontuvan inkojen auringonjumala Intistä. Kuvion ensimmäinen versio, joka esiintyi Argentiinan ensimmäisissä kolikoissa ja sen nykyisessä lipussa, koostuu 16 suorasta ja 16 aaltoilevasta auringonsäteestä, jotka työntyvät esiin ihmiskasvoisesta auringosta. Uruguayn lipussa olevassa kuviossa on vain kahdeksan suoraa ja kahdeksan aaltoilevaa sädettä.
Toukokuu kuvion nimityksessä viittaa Río de la Platan varakuningaskunnassa 18.–25. toukokuuta 1810 tapahtuneeseen toukokuun vallankumoukseen, josta alkoi alueen nykyisten valtioiden itsenäistyminen Espanjan alaisuudesta.
Kaakkolammi (Jämsä, Alhojärvi)
Kaakkolammi on Keski-Suomessa Jämsässä Alhojärven kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,4 hehtaaria, se on 150 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 450 metriä.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Kurujoen–Nytkymenjoen valuma-alueeseen (14.226) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 169 metriä mpy.
Ahvenjärvi (Jämsä, Petäiskulma)
Ahvenjärvi on Keski-Suomessa Jämsässä Petäiskulman kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 1,5 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Kurujoen–Nytkymenjoen valuma-alueeseen (14.226) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 173,8 metriä mpy.
Martti Ounamo
Martti Erik ”Limu” Ounamo (29. huhtikuuta 1911 Helsinki – 15. joulukuuta 1992 Nurmijärvi) oli suomalainen pasunisti ja valokuvaaja, joka vaikutti Dallapé-yhtyeessä soittaen pasuunan lisäksi myös viulua. Ounamo esiintyi ainakin elokuvassa SF-paraati (1940). Ounamo soitti keväästä 1940 alkaen pasuunaa Erkki Ahon orkesterissa, keväällä myös Eugen Malmsténin yhtyeessä, jossa olivat myös Toivo Kärki, Pauli Granfelt ja Alvi Palho. Sodan jälkeen Ounamo jatkoi Ahon orkesterissa. 1940-luvun lopulla ja 1950-luvulla Ounamo otti ja kehitti erittäin paljon korkeatasoisia valokuvia aikansa muusikoista ja yhtyeistä. Näitä on myöhemmin julkaistu eri yhteyksissä. 1950-luvun alussa Kärki laittoi muutaman sävellyksensä vanhan ystävänsä Ounamon nimiin, joka sairasteli tuolloin. Myöhemmin tieto oikaistiin Teostoon. Ounamon entinen sukunimi oli Lindblad.
Boltzmannin kone
Boltzmannin kone on verkko, jossa solun tila on binäärinen. Solu voi sisältää solmuja, jotka näkyvät ulospäin ja jotka eivät. Konetta käytetään erityisestä mallinnettassa asioita, joissa on mukana piilomuuttujia, joihin ei tästä syystä voida käyttää esimerkiksi Markov-ketjuja.
South Sudan Oyee!
South Sudan Oyee! (suomeksi suunnilleen Hurraa, Etelä-Sudan!) on Etelä-Sudanin kansallislaulu. Maa itsenäistyi Sudanista 9. heinäkuuta 2011.
Laulun syntyhistoria
Jo ennen Etelä-Sudanin itsenäistymistä maan väliaikainen hallitus asetti kahdeksanjäsenisen komitean, jonka tehtäväksi annettiin maan tulevan kansallislaulun valmistaminen. Komitea järjesti kilpailun, jossa pyydettiin ehdotuksia maan tulevan kansallislaulun tekstiksi. Tekstille asetettiin tiettyjä ehtoja. Sen tuli esimerkiksi viitata maan väestöön ja sen luonnonvaroihin sekä osoittaa kunnioitusta maan vapautussodassa kaatuneille. Kilpailuun lähetettiin kaiken kaikkiaan 49 ehdotusta. Komitea valitsi niistä kymmenen, joiden pohjalta muokattiin kaksi mahdollista kansallislaulun tekstiä. Maata väliaikaisesti hallitsevan Etelä-Sudanin vapautusrintaman politbyroo valitsi toisen ehdotuksista maan tulevaksi kansallislauluksi syyskuussa 2010.
Myös kansallislaulun sävelmästä järjestettiin kilpailu. Sen voitti ehdotus, jonka olivat laatineet maan pääkaupungin Juban yliopiston musiikkitieteen dosentti Addison Arkangelo yhdessä kahden kollegansa kanssa. He valitsivat maan kansallislaululle tietoisesti iloisen ja kevyen melodian, jonka tarkoituksena oli erottaa se Sudanin mahtipontisesta kansallislaulusta.
Kansallislauluehdotuksen alkuperäinen nimi oli "Land of Cush" (Kushin maa). Nimitys Kush viittaa Raamatussa mainittuun muinaiseen Kushin maahan, joka raamatullisten tekstien mukaan on suunnattomien rikkauksien alkuperämaa. Tarunomainen Kushin maa on sijoitettu joskus Etelä-Sudaniin, joskus taas nykyiseen Jemeniin tai Etiopiaan. Laulussa mainittiin myös niin ikään raamatullinen Eedenin puutarha. Raamattuviittausten tarkoituksena oli ilmeisesti korostaa uuden valtion kristillisyyttä pohjoisen islaminuskon vastakohtana. Jo voittanutta tekstiä muokattiin kuitenkin vielä kerran helmikuussa 2011, ja viittaukset Kushiin ja Eedeniin korvattiin viittauksilla maan nimeen Etelä-Sudan.
Englanninkielinen alkuteksti
Oh God We praise and glorify you For your grace on South Sudan, Land of great abundance Uphold us united in peace and harmony.
Oh motherland We rise raising flag with the guiding star And sing songs of freedom with joy, For justice, liberty and prosperity Shall forever more reign.
Oh great patriots Let us stand up in silence and respect, Saluting our martyrs whose blood Cemented our national foundation, We vow to protect our nation
Oh God bless South Sudan.
Suomenkielinen käännös
Oi Jumala, me ylistämme ja kunnioitamme Sinua armostasi, jota olet osoittanut Etelä-Sudanille, yltäkylläisyyden maalle, varjele meitä rauhan ja yksimielisyyden yhdistäminä.
Oi isänmaa, me nousemme nostaen lipun, jossa on opastava tähti, ja laulamme riemuiten vapauslauluja. Sillä oikeudenmukaisuus, vapaus ja yltäkylläisyys vallitsevat tästedes ikuisesti.
Oi suuret isänmaanystävät, nouskaamme hiljaisina kunnioittaen seisomaan tervehtiäksemme marttyyrejä, joiden veri lujitti kansakuntamme perustan. Me vannomme varjelevamme maatamme.
Oi Jumala, siunaa Etelä-Sudania.
Tridacna maxima
Tridacna maxima on jättiläissimpukkalaji. Se elää luonnossa trooppisella Indopasifisella merialueella, ja sitä pidetään myös riutta-akvaarioissa.
Ulkonäkö ja koko
Tridacna maxima kasvaa halkaisijaltaan korkeintaan 35–40 cm pitkäksi. Sen vaippa on yleensä kirjava, väreinä sinistä, ruskeaa, vihreää, harmaata, violettia ja keltaista. Punaiseltamereltä on löydetty kokonaan sinisiä yksilöitä.
Muiden jättiläissimpukoiden tavoin sillä on voimakkaasti poimullinen kaksiosainen kuori. Kuoren muoto on tällä lajilla tyypillisesti pitkulainen, kolme kertaa niin pitkä kuin leveä. Sen välistä työntyy esille hyllyvä lihasmassa eli vaippa, jonka keskellä törröttää putkimainen suuosa. Kun simpukka haluaa sulkea kuorensa, se ruiskuttaa vettä ulos tämän suuaukon kautta. Tridacna maximan erottaa muista lajeista siitä, että sen vaippa roikkuu osittain kuoren ulkopuolella simpukan ollessa avoimena. Kuoren saranapuolella on aukko, josta työntyy ulos lihaksikas jalka, jonka avulla simpukka tarrautuu alla olevaan merenpohjaan. Jos simpukkaa siirretään, se tarttuu uuteen paikkaan noin vuorokaudessa.
Jättiläissimpukoiden elimistössä elää symbioottisia zooksantellileviä. Simpukan vaipan pinnassa näkyvät tummemmat läikät ovat läpinäkyviä kohtia, jotka toimivat linsseinä ja ohjaavat valoa syvemmälle vaippaan levien käyttöön.
Levinneisyys
Tridacna maxima on laajimmalle levinnyt jättiläissimpukkalaji, sitä tavataan Punaiseltamereltä ja Itä-Afrikasta aina Tyynenmeren itäosaan Polynesiaan ja Pitcairnin saarelle asti. Se elää matalassa vedessä, missä se saa runsaasti valoa.
Käyttäytyminen ja lisääntyminen
Tridacna maxima -simpukat elävät luonnossa useiden yksilöiden yhdyskuntina.
Jättiläissimpukat ovat hermafrodiitteja: ne syntyvät koiraina, mutta osa toimii myöhemmin naaraana. Kun kutuaika tulee, ne laskevat veteen signaalikemikaaleja, minkä jälkeen osa simpukoista laskee mätimunia, osa siittiöitä. Lisääntymisen laukaisee oikea kuunvaihe, vuorokaudenaika ja muiden simpukoiden laskemat kemikaalit.
Hedelmöittyneestä munasta kuoriutuu 12 tunnissa toukka, joka uiskentelee vapaasti meressä. Toukka syö hienojakoista ravintoa suodattamalla merivettä. Kahden muodonmuutoksen jälkeen kolmannessa toukkavaiheessa muodostuu jalka, jonka avulla simpukka asettuu paikalleen. 8-10 päivän kuluttua toukka muuttuu nuoreksi simpukaksi ja hankkii symbioottisia leviä. Levien yhteyttämistuotteet eivät kuitenkaan riitä simpukan pääasialliseksi ravinnonlähteeksi ennen kuin se on varsin iso, yleensä halkaisijaltaan noin kymmensenttinen. 2-3 vuoden kuluessa simpukasta kehittyy aikuinen koiras, ja siitä tulee sukukypsä noin 15 cm kokoisena.
Vesiolot ja ravinto
Suuren osan simpukan tarvitsemasta ravinnosta tuottavat symbioottiset levät. Se hankkii ravintoa myös suodattamalla vettä suuaukkonsa avulla. Jos tätä simpukkalajia pidetään akvaariossa, jossa ei ole muita ruokittavia eläimiä (esimerkiksi kaloja tai koralleja), sille olisi tarjottava päivittäin hienojakoista ruokaa. Riittävän pölymäisen ruoan hankkiminen voi olla vaikeaa, sillä Tridacna maxima syö luonnossa nanoplanktonia eli planktoneliöistä pienimpiä.
Émile Zinsou
Émile Derlin Henri Zinsou (23. maaliskuuta 1918 Ouidah – 28. heinäkuuta 2016 ) oli beniniläinen poliitikko. Hän toimi maansa (silloiselta nimeltään Dahomeyn) presidenttinä vuosina 1968–1969 sekä ulkoministerinä 1962–1963 ja 1965–1967.
Zinsou opiskeli lääkäriksi, mutta toisen maailmansodan jälkeen hän suuntautui journalismiin ja politiikkaan.
Zinsou oli läsnä allekirjoittamassa Afrikan unionin perustamissopimusta Loméssa 2000.
Hapraukonsieni
Hapraukonsieni (Macrolepiota gracilenta) on munamainen tai laakea ukonsienilaji. Sen lakki on ruskeiden suomujen peittämä ja vaalea. Jalka on valkean ruskeansuomuinen. Heltat ovat valkoiset. Hapraukonsieni kasvaa laidunmailla ja avoimissa metsissä. Sitä ei esiinny Suomessa.
Vjatšaslau Kebitš
Vjatšaslau Frantsavitš Kebitš (,, 10. kesäkuuta 1936 Koniuszewszczyzna, Puola – 9. joulukuuta 2020 Minsk, Valko-Venäjä ) oli valkovenäläinen poliitikko, joka toimi Neuvostoliiton hajotessa vuosina 1990–1994 ministerineuvoston puheenjohtajana: ensin Valko-Venäjän neuvostotasavallassa ja sittemmin elokuusta 1991 lähtien itsenäisessä Valko-Venäjän tasavallassa. Tehtävä vastaa pääministerin asemaa, joksi virkanimike muutettiin vuonna 1994.
Koulutustaustaltaan Kebitš oli Valko-Venäjän valtiollisesta polyteknisestä instituutista valmistunut mekaniikkainsinööri (1958). Hän täydensi opintojaan poliisialan oppilaitoksessa (1984) ja suoritti myöhemmin tieteellisen jatkotutkinnon taloustieteistä (1990).
Latino World Order
Latino World Order (lyhennettynä lWo tai LWO) oli ryhmittymä showpainipromootiossa, World Championship Wrestlingissä. Ryhmää johti Eddie Guerrero vuosina 1998 ja 1999. Stablen nimen keksi Jason Hervey, jota oli inspiroinut New World Order (nWo).
Konsepti
LWO debytoi vuoden 1998 lopussa, kun Eddie Guerrero riitaantui Eric Bischoffin kanssa, joilla oli riitaa oikeassakin elämässä. Ryhmän idean keksi Jason Hervey, joka on Bischoffin kaveri. Ryhmän johtajaksi ajateltiin alun perin Konnania, mutta se annettiin Eddie Guerrerolle, kun Konnan liittyi nWo Wolfpaciin.
Alku
17. elokuuta, 1998 antoi worked shootin, missä hän sanoi haluavansa vapautua sopimuksestaan. Eddien oltuaan monia viikkoja ulkona kuvioista, hän palasi 5. lokakuuta WCW Monday Nitrossa, missä hän muodosti lWo:n, mihin kuului monia meksikolaisia painijoita.
Ryhmä muodostui lähes kaikista meksikolaisista painijoista WCW:n rosterista, mihin kuuluivat Psychosis, La Parka, Hector Garza ja Juventud Guerrera. LWO feudasi pääasiassa Rey Mysterio, Jr.:n kanssa, kun hän kieltäytyi liittymään ryhmään. Mysterio kuitenkin joutui liittymään ryhmään, kun hän hävisi Guerrerolle. Myöhemmin ryhmään liittyi Chavo Guerrero.
Hajoaminen ja jälkiseuraus
1. tammikuuta, 1999 Eddie Guerrero joutui auto-onnettomuuteen, mikä tarkoitti, että lWo:n loppu oli lähellä. Kolme päivää myöhemmin, kaksi New World Orderin ryhmää yhdistyivät, eikä kauankaan, kun lWo:n jäseniä löydettiin tajuttomina takahuoneilla. NWO alkoi lähestyä lWo:ta ja pakottivat heidät hajoamaan välittömästi tai saisi vastata seurauksistaan. Jokainen lWo.n jäsen riisui lWo-paitansa ja lähtivät kehästä, paitsi Mysterio. Mysterio, joka ei ollut alkuperäinen lWo:n jäsen todisti itselleen, että oli ryhmälle lojaalein, kun kieltäytyi riisumasta lWo-paitaa. NWO pieksi Mysterion ja repivät häneltä lWo-paidan päältään, mistä syntyi feudi Mysterion ja Outsidersien kanssa.
New World Order potki heidän ainoan latinopainijan, Konnanin ulos ryhmästä. Tämä johti siihen. että Mysterio ja Konnan muodostivat tiimin ja alkoivat yhdessä feudaamaan Outsiderseja vastaan. Kun Eddie Guerrero parani ja teki paluunsa kehään, LWO:n avainjäsenet, kuten hän itse, Mysterio, Juventud muodostivat tunnetun ryhmän nimeltä Filthy Animals.
Luettelo Kymenlaakson kansakouluista
Tämä artikkeli on luettelo Kymenlaakson kansakouluista.
Vähä Virstajärvi
Maantietoa
Järven pinta-ala on 0,9 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Kurujoen–Nytkymenjoen valuma-alueeseen (14.226) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 168,7 metriä mpy.
Suippu-ukonsieni
Suippu-ukonsieni (Macrolepiota mastoidea) on pallomainen tai kupera ukonsienilaji. Sen lakki on vaaleanruskea ja vanhemmilla sienillä suomuinen. Jalka on suomuinen ja rusehtava. Heltat ovat valkoiset. Sieni kasvaa lehti- ja havumetsien ruohikoissa. Sieni on koko Suomessa melko harvinainen.
Suippu-ukonsieni on Suomessa erittäin uhanalainen.
Pietari III
Pietari III viittaa seuraaviin hallitsijoihin:
Virstajärvi (Jämsä)
Maantietoa
Järven pinta-ala on 5,8 hehtaaria, se on 850 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,9 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Kurujoen–Nytkymenjoen valuma-alueeseen (14.226) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 168,6 metriä mpy.
Atsidotymidiini
Atsidotymidiini tai AZT eli tsidovudiini on tymiinin johdannainen. Sitä käytetään AIDSin hoidossa, koska se estää HI-viruksen käänteiskopioijaentsyymiä toimimasta.
Retrovir nimisessä viruslääkkeessä vaikuttavana aineena on tsidovudiini. Retrovirin kanssa ei saa ottaa stavudiinia tai rifampisiinia sisältäviä lääkkeitä. Haittavaikutuksia voi tulla seuraavien lääkeaineiden kanssa: natriumvalproaatti, asikloviiri, gansikloviiri, interferoni, pyrimetamiini, dapsoni, flukonatsoli, flusytosiini, pentamidiini, atovakoni, amfoterisiini, trimetopriimisulfa, probenesidi, metadoni, vinkristiini, vinblastiini tai doksorubisiini. Lääkkeiden yhteisvaikutuksia voi esiintyä esimerkiksi klaritromysiinin ja fenytoiinin kanssa.
Tarha-akansieni
Tarha-akansieni (Chlorophyllum brunneum) on puolipallomainen suomulakkinen akansienilaji. Jalka on valkoinen ja siinä on rengas. Heltat ovat aluksi valkoiset ja muuttuvat vanhemmilla sienillä ruskeiksi tai keltaisiksi. Malto on valkoista. Sieni maistuu ja tuoksuu hyvältä ja on kelvollinen ruokasieni. Tarha-akansieni kasvaa puutarhoissa ja komposteissa ravinteikkailla paikoilla.
Bakteeriklooni
Bakteeriklooni tarkoittaa jälkeläisjoukkoa, jotka ovat jakautuneet yhdestä bakteerista ja joilla on siten sama perimä.
Himalajangoraali
Himalajangoraali (Naemorhedus baileyi) on osissa Kiinaa, Intiaa ja Myanmaria tavattava goraali. Se poikkeaa muista goraaleista punertavalta turkiltaan. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto eli IUCN on määritellyt sen vaarantuneeksi lajiksi.
Taksonomia
thumb|vasen|Täytetty himalajangoraali museossa [[Kunmingissa.]] Himalajangoraalin kuvaili tieteelle Reginald Innes Pocock vuonna 1914. Joskus se jaetaan kahteen eri alalajiin N. b. baileyi ja  N. b. cranbrooki. Kaikki tutkijat eivät kuitenkaan tätä jakoa tee.
Koko ja ulkonäkö
Himalajangoraalit painavat 20–30 kg. Niiden ruuminpituus on 93–103 cm ja säkäkorkeus 57–61 cm. Naaraat ovat hieman uroksia kookkaampia. Turkin väri on kirkkaan ruskeanpunainen tai punainen. Karva on pitkää ja pehmeää. Pitkin selkärankaa päästä häntään kulkee kapea musta juova. Itse häntä on musta ja goraalin hännäksi lyhyt. Hännänpään musta pitkä karvoitus saa sen kuitenkin näyttämään pidemmältä. Päässä naama on väritykseltään hiemna muuta ruumista vaaleampi. Kuononyllä on musta läiskä. Korvat ovat lyhyet ja sisältä vaaleat. Naarailla ja uroksilla kasvavat lyhyet sarvet, jotka uroksilla ovat yleensä hieman paksummat ja pidemmät.
Himalajangoraalin erottaa helposti muista goraaleista punertavan turkkinsa takia. Se on myös muita goraaleja pienempi. Serovi Capricornis rubidus on väriltään samankaltainen, mutta kooltaan selvästi kookkaampi ja pitempisarvisempi.
Levinneisyys ja elinympäristö
Himalajangoraalia tavataan alueella, joka käsittää osia Myanmarin pohjoisosista, Kiinan Yunnanin maakunnasta ja Tiibetin autonomisesta alueesta, sekä Intian Arunachal Pradeshin osavaltiosta.