cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Electronic Arts
Kritiikki
Huhtikuussa 2013 EA voitti Consumerist.com -sivuston kyselyn Amerikan surkeimmasta yrityksestä toisen kerran peräkkäin, mikä oli ensimmäinen kerta kyselyn historiassa. Mass Effect 3:n lopusta syntyneen kohun lisäksi päätökseen vaikuttivat mikromaksujen sisällyttäminen Dead Space 3:een ja SimCityn laajasti epäonnistuneeksi tuomittu julkaisu. Näiden lisäksi huono asiakaspalvelu ja kritiikin julkinen hylkääminen annettiin selityksiksi kyselyn tuloksiin. Consumerist tiivisti tulokset kysymällä "Kun elämme aikana, jota leimaavat massiiviset öljyvuodot, huonojen pankkien tekemät virheelliset pakkohuutokaupat ja lentoyhtiöiden ja televiestintäalan hallitsematon yhdistäminen, mitä se kertoo EA:n liiketoimintatavoista, että niin monet ihmiset ovat - toista vuotta peräkkäin - tulleet antamaan sille Amerikan huonoimman yrityksen tittelin?"
Ann-Louise Skoglund
Ann-Louise Skoglund (s. 28. kesäkuuta 1962 Karlstad, Ruotsi) on entinen ruotsalainen yleisurheilija. Hänen päälajinsa oli 400 metrin aitajuoksu ja hän oli ensimmäinen ruotsalaisnainen, joka voitti kultaa yleisurheilun EM-kilpailuissa.
Skoglund voitti Ateenan EM-kilpailuissa 1982 kultaa 400 metrin aitajuoksussa ajalla 54,58 s. Helsingin MM-kilpailuissa 1983 hän sijoittui kuudenneksi ajalla 54,80 s. Hänen edelleen sijoittui vain neuvostoliittolaisia ja itäsaksalaisia juoksijoita. Los Angelesin 1984 olympialaisissa, joihin Neuvostoliitto ja Itä-Saksa eivät osallistuneet, oli 400 metrin aitajuoksu ensimmäistä kertaa olympiaohjelmassa. Skoglund sijoittui viidenneksi ajalla 55,43 s. Hän hävisi pronssimitalisti Cristeana Cojocarulle vain 0,02 sekuntia. Stuttgartin EM-kilpailuissa 1986 Skoglund sijoittui neljänneksi ennätysajallaan 54,15 s jääden mitalisijasta jälleen 0,02 sekuntia. Skoglundin aika on yhä vuonna 2008 Ruotsin ennätys.
Joensuu (täsmennyssivu)
Joensuu voi seuraavia asioita:
Torso (Marjo Lahtisen veistos)
thumb|right|Torso Torso on kuvanveistäjä Marjo Lahtisen teos, joka paljastettiin Helsingin Ullanlinnan Tähtitorninvuorella Helsinki-päivänä 12. kesäkuuta 2008. Torso kuuluu Helsingin kaupungin taidemuseon julkisen taiteen kokoelmaan. Torso on sijoitettu vesialtaaseen samalle paikalle, jossa vielä 1990-luvulla sijaitsi Wäinö Aaltosen vuonna 1925 pystytetty Kahlaaja-niminen naisfiguuria esittävä teos. Kahlaaja jouduttiin kuitenkin ilkivallan seurauksena siirtämään sisätiloihin Rikhardinkadun kirjastoon vuonna 1994.
Torso on veistetty Vesannon punaisesta graniitista. Se on kooltaan selvästi suurempi kuin Marjo Lahtisen aiemmat työt, mutta edustaa muuten hyvin taiteilijalle tyypillistä ihmisvartaloa pelkistävää ja tasaista pintaa ja täsmällistä muotoa tavoittavaa veistotapaa.
Coronel Fabriciano
Coronel Fabriciano on kaupunki Minas Geraisin osavaltiossa Brasiliassa. Vuoden 2011 arvion mukaan kaupungissa oli 104 173 asukasta.
Härömäiset
Härömäiset (Cucujoidea) on kovakuoriaisiin (Coleoptera) kuuluva yläheimo.
Yläheimo käsittää runsaasti heimoja, jotka ovat ulkonäöltään hyvinkin erilaisia. Pääsääntöisesti yläheimon lajit ovat kooltaan melko pieniä.
Vanhan tavan mukaan härömäisten heimot on jaettu kahteen ryhmään:
Heimoja
Kovakuoriaisten kuten muidenkin hyönteisten suomenkielistä nimistöä koskevia asioita käsittelee Suomen Hyönteistieteellisen Seuran sanastotoimikunta.
SimCopter
SimCopter on Maxisin kehittämä ja Electronic Artsin julkaisema simulaatiopeli. Peli julkaistiin Microsoft Windowsille vuonna 1996. Pelissä liikutaan metropolissa helikopterilla ja suoritetaan erilaisia tehtäviä, esimerkiksi sairaskuljetuksia. Pelissä etenemällä pelaaja ansaitsee pisteitä.
Adelbert von Chamisso
Adelbert von Chamisso, oikeastaan Louis Charles Adelaide de Chamisso (30. tammikuuta 1781 Châlons-en-Champagne, Ranska – 21. elokuuta 1838 Berliini) oli saksalainen uusromanttinen kirjailija. Hän oli myös tunnettu luonnontutkijana. Von Chamisson auktorilyhenne on Cham..
Chamisso oli saksalainen lyyrikko ja luonnontutkija, kotoisin Champagnessa sijaitsevasta Boncourtin linnasta. Hän oli syntyperältään ranskalainen. Siirryttyään Berliiniin hän tuli kuningattaren hovipojaksi. Vuosina 1798–1806 hän palveli upseerina Preussin armeijassa ja otti 1815−1818 Otto von Kotzebuen johdolla kasvitieteilijänä osaa laajaan tutkimusretkeen. Kotiin palattuaan hän sai paikan Berliinin kasvitieteellisessä puutarhassa. Hän on kirjoittanut tutkimusmatkaansa kuvaavan teoksen Reise um die Welt, henkevän kertomuksen nimeltä Peter Schlemihl, joka kertoo varjonsa menettäneestä miehestä, sekä joukon kaunismuotoisia ja tunteikkaita runoja. Hänen kootut teoksensa julkaisi Hitzig (6. p. Berliini 1874), uudemman painoksen Adolf Bartels (Leipzig 1894, 4 nid.).
Kalašnikovo
Kalašnikovo (, karjalaksi Kolašnikova) on kaupunkimainen taajama Tverin alueen Lihoslavlin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee 20 kilometriä Lihoslavlista luoteeseen Moskovan ja Pietarin välisen pääradan varrella (Kalašnikovon asema). Asukkaita on 4 700 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunnan nimi perustuu venäläiseen henkilönimeen Kalašnik ”rinkelileipuri”. Rautatieaseman ympärille syntynyt asutus sai kaupunkimaisen taajaman statuksen vuonna 1932. Nykyään siellä on sähkölampputehdas ja puunjalostusteollisuutta.
25. elokuuta
25. elokuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 237. päivä (238. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 128 päivää.
Juhlapäiviä
Katso myös: kalenteri ~ 24. elokuuta, 26. elokuuta
Sebastian (albumi)
Sebastian on ruotsalaislaulaja Sebastianin debyyttialbumi, joka julkaistiin 1. maaliskuuta 2006. Se nousi Ruotsissa usean viikon ajaksi listakärkeen, ja se saavutti kultalevyrajan (30 000 kappaletta).
Albumin suurin hitti oli 1. helmikuuta singlenä julkaistu Do What You're Told -kappale, joka piti neljän viikon ajan hallussaan Ruotsin singlelistan ykköstilaa. Toinen singlejulkaisu oli avausraita Indifferent.
Tummaporro
Tummaporro eli valkoporro eli porro (Ballota nigra) on huulikukkaiskasveihin kuuluva monivuotinen ruohovartinen kasvi, joka on vanha lääkekasvi.
Tummaporro kasvaa 30–100 senttimetriä korkeaksi. Lehdet ovat isohampaiset tai -nyhäiset ja karvaiset. Sen kukan teriö on 9–15 millimetriä pitkä, väriltään vaalean sinipunainen. Teriö on kaksihuulinen, ylähuuli on kupera ja alahuuli kolmiliuskainen.
Suomessa tummaporro on harvinainen tulokas, josta on tavattu kaksi eri alalajia, suppilotummaporro ja putkitummaporro.
Aiheesta muualla
thumb|vasen|180px|Tummaporro
Sarah Tondé
Sarah Tondé (s. 30. lokakuuta 1983) on burkinalainen pikajuoksija. Hän kilpaili vuoden 2000 kesäolympialaisissa Sydneyssä, mutta putosi naisten 100 metrin juoksussa ensimmäisellä kierroksella jäätyään eränsä kahdeksanneksi ajalla 12.56. Hänen henkilökohtainen ennätysaikansa 100 metrin juoksussa on 11.82 (2005).
Tondésta tuli nuorin olympialaisissa Burkina Fasoa edustanut urheilija. Hän toimi Sydneyn olympialaisissa myös maansa lipunkantajana.
Danza Kuduro
Danza Kuduro on espanjan/portugalinkielinen hittikappale Don Omarin neljänneltä, Meet the Orphans-studioalbumilta, jonka julkaisivat Machete Music ja VI Music albumin ensimmäisenä singlenä 15. elokuuta 2010. Kappaleella duetoi myös Lucenzo, joka on portugalilaista syntyperää oleva ranskalainen artisti. "Danza Kuduro" saavutti ensimmäisen sijan Hot Latin Songs-listalla, muodostuen Don Omarin toiseksi ja Lucenzon ensimmäiseksi kappaleeksi, joka on saavuttanut Billboardin Hot latin Songs-listan kärjen. Kappaleen uudelleentehty versio on vuonna 2011 julkaistussa Fast Five-elokuvassa lopetuskappaleena ja se on osa elokuvan soundtrack-albumia. Kappaleen nimessä mainittava kuduro on angolalainen tanssi- ja musiikkityyli.
Ban’ei
pienoiskuva|Hevoskilpailu Obihirossa
Ban’ei ( tai 輓曳競走, ban’ei-kyōsō) on japanilainen hevoskilpailujen muoto. Siinä hevoset vetävät perässään raskaita rekiä 200 metrin pituisella suoralla radalla, jolla on kaksi esteeksi rakennettua kukkulaa. Ban’ei-kilpailussa menestymiseen tarvitaan siis nopeuden lisäksi myös voimaa ja kestävyyttä.
Ban’ei-kilpailuissa käytetyt hevoset ovat suurikokoisia ja polveutuvat Japaniin Euroopasta tuoduista työhevosista. Valtaosa niistä on kolmen eurooppalaisen kylmäverirodun, perchenhevosen, bretagnenhevosen ja belgiantyöhevosen risteymiä. Vuonna 2007 Hokkaidōn Obihirosta tuli viimeinen paikka, jossa reenvetokilpailuita vielä järjestetään.
Pasi Ikonen
Pasi Päiviö Ikonen (s. 30. kesäkuuta 1980 Vihanti) on suomalainen suunnistaja, pikamatkan maailmanmestari. Kaudesta 2016 hän on edustanut Paimion Rastia. Aikaisemmin hän on edustanut Vaajakosken Terää, SK Pohjantähteä ja Sinkki-Seppoja. Ikosen valmentajina ovat toimineet Eino Havas ja Jarmo Heiskanen. Ikonen suunnisti aikanaan yhdeksän vuotta käyttämättä lainkaan kompassia, pelkällä suuntavaistolla ja kartanlukutaitoa hyödyntäen.
Ikonen nousi suunnistuksen maailman huipulle jo nuorten kisoissa ja piti tasonsa myös aikuisten tasolla voittamalla vuonna 2001 miesten sprintissä hopeaa ja pikamatkan maailmanmestaruuden kotiyleisön edessä Tampereella. Ikonen oli käytännössä koko aktiiviuransa kansainvälisellä huipulla, mutta vuonna 2005 hän kärsi selkävaivoista ja joutui jättämään kisoja ja lopulta koko kauden väliin.
Ikosen urheilu-uraa ovat varjostaneet masennus, ahdistus ja alkoholismi. Hän on ollut täysraitis vuodesta 2018.
Huhtikuussa 2017 Ikosella havaittiin aivokasvain.
Ikosen ex-avopuoliso on suunnistuksen yhdeksänkertainen maailmanmestari Minna Kauppi.
Ikosella on vuonna 2021 syntynyt tytär avopuolisonsa kanssa.
Kavi
Kavi tarkoittaa seuraavia:
Spice World
Spice World (myös nimellä Spiceworld the Movie) on vuonna 1997 ensi-iltansa saanut elokuva englantilaisesta popyhtyeestä Spice Girls. Bob Spiers ohjasi elokuvan Kim Fullerin ja Jamie Curtisin käsikirjoituksesta. Elokuvassa on joitakin yhtäläisyyksiä The Beatles -elokuvan Yeah! Yeah! Tässä tulemme! kanssa. Elokuva kuvailee fiktiivisiä tapahtumia, jotka johtavat suureen konserttiin Lontoon Royal Albert Hallissa. Elokuvaan on siroteltu uneksintaa ja "flashbackeja" sekä epätodellisia ja humoristisia kohtauksia.
Elokuva ilmestyi brittiteattereissa joulukuussa 1997 ja muualla maailmalla seuraavana keväänä. Elokuvan sivurooleissa esiintyivät muun muassa Roger Moore, Elton John, Jennifer Saunders, Richard E. Grant, Michael Barrymore, Elvis Costello, Stephen Fry, Hugh Laurie ja Meat Loaf.
Ohjaaja Bob Spiers työskenteli Yhdysvalloissa Disney-elokuvan That Darn Cat parissa ennen Spice Girls -huumaa ja yhtyeen antamaa työtarjousta. Spiers ei tiennyt yhtyeestä mitään heidän tarjotessaan hänelle ohjaajan paikkaa elokuvaansa. Spiers epäröi aluksi, kunnes Jennifer Saunders neuvoi häntä ottamaan paikan vastaan. Frank Bruno oli elokuvan alkuperäinen keikkabussin kuljettaja, kunnes hän riitaantui Spice Girlsin kanssa ja hänet korvasi Meat Loaf. Gary Glitter esiintyi elokuvassa omana itsenään, mutta hänet pidätettiin lapsipornon hallussapidosta juuri ennen elokuvan julkaisua, minkä johdosta tuotantoyhtiöt päättivät leikata hänen kohtauksensa pois. Spice Girls esitti elokuvassa kaikesta huolimatta Glitterin kappaleen ”Leader of the Gang”. The Couragen piti esittää elokuvassa hittikappale ”Alright” Michael Barrymoren kanssa, mutta kohtaukset leikattiin pois julkisen skandaalin vuoksi.
DVD
Spice World - The 10th Anniversary Edition julkaistiin DVD:llä 19. marraskuuta 2007 Isossa-Britanniassa ja 27. marraskuuta 2007 Yhdysvalloissa.
Suomen Silmälääkäriyhdistys
Suomen Silmälääkäriyhdistys ry - Finlands Ögonläkarförening rf on vuonna 1911 perustettu suomen vanhin erikoislääkäriyhdistys, jolla on noin 700 jäsentä. Yhdistys on suomen- ja ruotsinkielinen. Sen kotipaikka on Helsinki.
Toiminta
Yhdistyksen tarkoitus on sääntöjensä mukaan edistää tieteellisen toiminnan avulla silmälääketieteen kehitystä ja sen käytännöllistä soveltamista Suomessa sekä vaalia hyvää yhteisymmärrystä silmälääkärien keskuudessa.
Yhdistyksen keskeisinä toimintamuotoina ovat kokoukset ja kaksi kertaa vuodessa toistuvat täydennyskoulutupäivät silmälääketieteen alalla. Lisäksi yhdistys on yhteydessä vastaaviin ulkomaisiin yhdistyksiin ja järjestöihin. Yhdistyksen toimintaa johtaa hallitus, johon kuuluu vähintään viisi ja enintään seitsemän jäsentä.
Yhdistyksen jäseneksi voidaan ottaa laillistettu lääkäri, jonka jäsenyyttä kaksi yhdistyksen jäsentä on kirjallisesti puoltanut. Kunniajäseneksi voidaan kutsua koti- tai ulkomainen henkilö, joka on tehokkaasti edistänyt yhdistyksen tarkoitusperiä.
Historia
Helsingissä 18. joulukuuta 1910 pidetyssä kokouksessa, jonka varsinainen tarkoitus oli valmistella Helsingissä seuraavana vuonna pidettävää 4. pohjoismaista silmälääkärikokousta, joukko suomalaisia silmälääkäreitä ja sellaiseksi kouluttautuvia päätti samalla ryhtyä perustamaan erikoislääkäriyhdistystä silmälääketieteen alalle.
Perustava kokous järjestettiin kuukautta myöhemmin 22. tammikuuta 1911 tieteellisten yhdistysten talossa, joka siihen aikaan sijaitsi Kasarmikatu 24:ssä. Tämä vuonna 1899 valmistunut rakennus on yksi Helsingin kummallisuuksia, sillä se on oikeastaan yhä keskeneräinen. Siitä valmistui vain keskiosa, jonka juhlallinen portaikko täyttää rakennuksesta kolmanneksen. Nykyisin rakennuksessa toimii Suomen arkkitehtuurimuseo.
Perustajajäsenet
Perustajajäsenistä Grunér oli se, joka ensimmäisenä lausui ääneen, että pääkaupungin silmälääkärit ryhtyisivät toimeen yhdistyksen aikaansaamiseksi, koska harrastusta asiaan olisi kyllä myös maaseudun silmälääkäreissä. Ehkä tämän vuoksi yhdistyksen ensimmäinen toimintakertomus viittaa tähän turkulaiskollegaan sanoin ”eräs maaseutulääkäri”.
Radoslaw Gryta
Radoslaw Zdzislaw Gryta (14. elokuuta 1955 Krasnik Lubelski, Puola – 31. toukokuuta 2023 ) oli puolalaissyntyinen suomalainen kuvanveistäjä.
Gryta muutti Suomeen 1979 ja sai Suomen kansalaisuuden vuonna 1986. Hän opiskeli kuvanveistoa Repin-instituutissa Leningradissa sekä Krakovan ja Suomen taideakatemioissa. Veistostensa materiaalina hän käytti muun muassa graniittia, keramiikkaa, lasikuitua, marmoria, peltiä ja puuta.
Hän sai kuvataiteen valtionpalkinnon vuonna 1989 ja toimi vuodesta 1994 lähtien kuvanveiston professorina Kuvataideakatemiassa. Hän opetti myös Taideteollisessa korkeakoulussa ja Imatran taidekoulussa.
Hän sai Suomen Taideyhdistyksen tunnustuspalkinnon ansiokkaasta elämäntyöstä vuonna 2020.
Hänen teoksiaan on muun muassa Suomen valtion, Porin ja Kokkolan kaupungin, Tuulensuun veistospuiston sekä Helsingin taidemuseon kokoelmissa.
Santa Catalina Island
Catalina osana Kalifornian Channel Islands -saaristoa kuuluu Los Angelesin piirikuntaan. Suurinta osaa saaresta hallinnoi Catalina Island Conservancy.
Lähes 85 prosenttia saaren asukkaista asuu Avalonissa. Asukkaita kaupungissa on 3728 (2010) ja se on saaren ainoa erillinen paikallishallinto. Toinen asutuskeskus on Two Harborsin kylä pohjoisessa, jossa on 298 asukasta. Saaren asukastiheys on 19,03/km2.
Maaperä ja ilmasto
Saaressa on runsaasti kvartsia, joten osalla valtamerelle avautuvista rannoista on hopeanharmaata hiekkaa.
Catalina rakentuu pääosin kahdesta kivilajista: Catalina Schististä varhaiselta liitukaudelta, sekä mioseenin vulkaniiteistä ja magmakivistä.
Saarella on hyvin leuto subtrooppinen ilmasto. National Weather Service ylläpiti sääasemaa Avalonissa vuosien 1909 ja 1988 välillä. Tammikuun keskilämpötilat ovat enimmillään 18,1 °C, vähimmillään 9,6 °C ja elokuun keskilämpötilat enimmillään 24,1 °C, vähimmillään 17,8 °C. Korkein kirjattu lämpötila oli 40 °C 28. syyskuuta 1963, ja matalin kirjattu lämpötila -2 °C 2. tammikuuta 1973.
Keskimääräinen vuosittainen sademäärä on 302 mm, ja mitattavaa sadantaa on 34:nä päivänä. Sateisin vuosi oli 1983 887 mm:llä ja kuivin 1953 104 mm:n sademäärällä. Yhden kuukauden ennätys on toukokuussa 1921 saatu 297 mm. Yhden vuorokauden korkein sademäärä, 171 mm, tuli 22. lokakuuta 1941.
Keskimääräinen sademäärä lentoasemalla on 300 mm. Mitattavaa sadantaa on 45:nä päivänä. Sateisin vuosi oli 1952 552 mm:llä ja kuivin 1964 140 mm:n sademäärällä. Yhden kuukauden ennätys on tammikuussa 1952 saatu 198 mm. Yhden vuorokauden korkein sademäärä, 75 mm, tuli 5. joulukuuta 1966. Lunta saarella sataa harvoin, keskimäärin 10 mm vuodessa lentoasemalla, mutta 1949 kuitenkin 100 mm, josta 76 mm tammikuussa.
Kasvit
Santa Catalinalla kasvaa noin 400 kasvilajia. Kuusi lajia, alalajia tai muunnosta elää luonnonvaraisina ainoastaan Catalinalla: Arctostaphylos catalinae, Cercocarpus traskiae, Dudleya hassei, Eriogonum giganteum var. giganteum, Galium catalinense ja Lyonothamnus floribundus ssp. floribundus. Myös muunnosta Heteromeles arbutifolia var. macrocarpa tavataan vain Santa Catalinalta.
Näitä kasveja voi nähdä Wrigley Memorial & Botanical Gardens -puutarhassa ja uudistetulla Golf Gardens -minigolfradalla.
Eläimet
Saarella elää viisi maanisäkästä: saariharmaakettu, maaoravan alalaji Spermophilus beecheyi nesioticus, hiirialalajit Reithrodontomys megalotis catalinae ja Peromyscus maniculatus catalinae, sekä päästäislaji Sorex ornatus. Vain yksi tällainen päästäinen on löydetty nyt jo rakennetusta lähdealueesta Avalonin yläpuolella. Päästäisiä on vaikea ottaa kiinni, ja ne saattavat menestyä saaren kosteammissa osissa.
Merisaukot ovat hävinneet Catalinan ympäristöstä saalistuksen johdosta.
Saariharmaakettu on uhanalainen paikallislaji. 1999 vain 100 kettua 1300:sta oli jäljellä vaarallisen penikkatautiviruksen levittyä saarella. Onnistuneen rokotuksia, vangittujen eläinten kasvatusta ja seurantaa käsittäneen suojeluohjelman myötä populaatio on saatu neljänsadan vahvuiseksi, joka tutkijoiden arvion mukaan on omavarainen määrä.
Liikenne ja ympäristönsuojelu
Catalinaan on lauttayhteyksiä sekä "Lentoasema taivaassa". Lauttoja tulee Orangen piirikunnasta Newport Beachistä ja Dana Pointista, sekä Los Angelesin piirikunnasta Long Beachistä, San Pedrosta ja Marina del Reystä. Matka kestää noin tunnin ja meno-paluu maksaa noin 65$. Saarelle on helikopteriyhteys Long Beachin ja Los Angelesin satamista. Teitä saarella on yli 300 km.
Suurinta osaa saaresta hallinnoi Catalina Island Conservancy (CIC), yksityinen voittoa tavoittelematon järjestö. Sen tehtävä on tieteellisillä menetelmillä Catalinan luonnon suojelu. Koska saarta hyödynnettäessä sinne on aiemmin tuotu useita vieraslajeja, järjestö pyrkii poistamaan näitä tai vähentämään niiden haittoja. Esimerkiksi biisonien lukumäärä päätettiin rajata 150:n ja 200:n välille.
CIC on sallinut saarella patikoinnin ja maastopyöräilyn, mutta vierailijoiden on ensin hankittava heiltä lupa, jossa ilmoitetaan missäpäin saarta on aikomus liikkua. Patikointiluvat ovat ilmaisia, pyöräluvista pitää maksaa.
Moottoriajoneuvojen käyttöä on rajoitettu, ja rekisteröityjen henkilöautojen määrälle on yläraja, josta johtuen auton tuomiseksi saarelle on odotettava 14 vuotta. Useimmat asukkaat liikkuvat golfkärryllä. Turistit voivat vuokrata taksin liikennepalvelusta. Polkupyöriä käytetään myös yleisesti. Saarella on useita pyörä- ja golfkärryvuokraamoja. Vain Avalonin kaupungissa voi kuka tahansa liikkua rajoituksetta. Maaseudulle vie vain yksi päätie, Stage Road.
Matkailu
Santa Catalina Islandilla käy vuosittain noin miljoona turistia. Lasipohjaveneet kiertävät alueen riuttoja ja hylkyjä, ja laitesukeltaminen sekä snorklaus kirkkaassa vedessä ovat suosittuja. Lover's Cove kaupungin itäpuolella ja Descanso Beach kasinon länsipuolella ovat suosittuja sukelluskohteita. Alue on tunnettu lentokaloistaan ja kirkkaan oransseista garibaldikaloista. Nousuvarjo kuuluu myös tarjontaan. Saaren sisäosiin menee bussiajeluja.
Turistit eivät usein pääse surfaamaan, mutta Catalinan selkäpuolella on kaksi rantaa, jossa on hyviä aaltoja: Shark Harbor ja Ben Weston Beach. Avalon Beach on joutunut pitkäaikaisen saasteongelman vuoksi Natural Resources Defense Councilin "Toistuva rikkomus" -raportin kymmenen ensimmäisen joukkoon.
Two Harbors on toinen saarella oleva, paljon pienempi lomakohde. Se sijaitsee saaren kannaksella Avalonin pohjoispuolella ja on ensisijainen saapumispiste saaren länsipuolelle aikoville. Laivayhteys on San Pedroon, Avaloniin kulkee bussi ja laiva.
Art Good, Jazztrax Showcase of the Absolute Newest:n juontaja, järjestää Catalinassa vuosittain musiikkifestivaalin.
Hylyt
Diosa del Mar upposi 30. heinäkuuta 1990 lähellä Ship Rockia (33.462770°N 118.491925°W). Jahti Valiant paloi ja upposi Descanso Beachin edustalla. Sen mukana oli noin 75 000 dollarin arvosta koruja, joita ei ole koskaan löydetty.
Sukelluksiin vaaditaan satamakapteenin lupa.
Leiriytyminen
Santa Catalina Island Companylla on leirintäalueita Two Harborsissa, Parson's Landingissa, Black Jackissa, Little Harborissa ja Hermit Gulchissa. Kaikki leirintäalueet edellyttävät varausta ja lupaa. Näiden lisäksi on yhdeksän alkeellista veneleiriytymisaluetta.
Koulutus
USC Wrigley Institute on University of Southern Californian ylläpitämä tutkimus- ja koulutuskeskus Big Fisherman's Covessa lähellä Two Harborsia. Nimensä se on saanut Philip K. Wrigleyltä. Siihen kuuluu 3000 m2:n laboratorio, asuntola, kahvila, painekammio ja myös laituri, helikopterikenttä sekä sukeltajien pukukoppi. Wrigleyn perhe rahoitti toimintoja lahjoituksella 1995.
Kulttuuri
Suosionsa huipulla 1930-luvulla Catalinan saari oli mieleinen rauhanpaikka Hollywood-tähdille ml. Clark Gable. Saarella myös kuvattiin kohtauksia kymmeniin elokuviin.
Ilmo Lounasheimo
pienoiskuva|Ilmo Lounasheimo Ilmo Antero Lounasheimo (16. joulukuuta 1920 Viipuri – 14. heinäkuuta 2014 ) oli suomalainen nyrkkeilyyn erikoistunut urheilutoimittaja. Hän käytti kirjoittajana nimimerkkejä Jab ja Kohokoukku.
Lounasheimo oli siviilityössä Valtionrautateiden palveluksessa. Hän toimi vapaana urheilutoimittajana vuodesta 1951. Hän oli vakinainen avustaja muun muassa Urheilun Kuva-Aitassa vuosina 1953–1968, TUL-lehdessä vuosina 1954–1959, Suomen Urheilulehdessä ja Uudessa Suomessa vuodesta 1960 sekä Iltalehdessä vuodesta 1980. Hän toimi radion ja television vakinaisena avustajana vuodesta 1958. Hän oli toimittajana kesäolympialaisissa vuodesta 1960 ja talviolympialaisissa vuodesta 1972.
Kirk McLean
thumb|right|Kirk McLean Kirk Alan McLean (s. 26. kesäkuuta 1966 Willowdale, Ontario, Kanada) on entinen jääkiekkomaalivahti, jonka seuroja National Hockey League -liigassa olivat New Jersey Devils, Vancouver Canucks, Carolina Hurricanes, Florida Panthers ja New York Rangers. Parhaiten hänet tunnetaan Vancouverin joukkueen vahtina.
Ilmo Lounasheimo
Lounasheimon kirjalliseen tuotantoon kuuluvat muun muassa nyrkkeilyaiheiset teokset Miljoonanyrkit (1966), Elis Askista kertova Hyvät nyrkkeilyn ystävät (1974) ja Kehän sankarit (1987) sekä painonnoston olympiavoittaja Kaarlo Kangasniemeä käsittelevä Kulta-Kalle kertoo (1970).
Kirk McLean
Hänen ammattilaisuransa kesti vuodesta 1986 vuoteen 2001.
Ilmo Lounasheimo
Lounasheimo oli vuosina 1957–1967 kansainvälinen nyrkkeilytuomari ja osallistui vuoden 1963 EM-kilpailuihin arvostelutuomarina.
Lounasheimo toimi TUL:n nyrkkeilyvaliokunnan puheenjohtajana vuosina 1955–1960, nyrkkeilyn yhteistoimintavaliokunnan jäsenenä vuosina 1956–1959 ja Suomen Olympiayhdistyksen valtuuskunnan jäsenenä vuosina 1957–1967. Urheilutoimittajain Maailmanjärjestön (AIPS) nyrkkeilykomission jäsen hän oli vuodesta 1971. Vuosina 1976–1985 hän oli Suomen radio- ja TV-toimittajien liiton hallituksen jäsen.
Édgar Benítez
pienoiskuva|Édgar Benítez Paraguayn maajoukkuepaidassa Édgar Milciades Benítez Santander (s. 8. marraskuuta 1987 Repatriación) on paraguaylainen jalkapalloilija, joka edustaa kotimaansa Libertad-seuraa. Benítez on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut myös Paraguayn jalkapallomaajoukkueessa. 176-senttinen Benítez tunnetaan lempinimellä Pájaro.
Ura
Benítez aloitti ammattilaisuransa Paraguayn pääkaupungin Asunciónin Club Libertadissa. Hän edusti seuraa vuodet 2005–2007 ja voitti kahdesti maan mestaruuden. Vuoden 2008 hän vietti lainalla Club Sol de Américassa, jossa 37 pelissä syntyi 21 maalia. Vuonna 2009 Benítez siirtyi Meksikon liigan CF Pachucaan. Hän pelasi seurassa vuoteen 2013 asti tehden 85 pelissä 21 maalia. Pachucassa Benítez saavutti CONCACAF:in Mestareiden liigan voiton kaudella 2009–2010. Vuodet 2011–2012 hän oli lainalla kotimaansa Cerro Porteñossa, jossa tilille tuli Aperturan voitto, ja vuodet 2012-2013 Deportivo Tolucassa Meksikon pääsarjassa. Toluca osti Benítezin omakseen kesällä 2013. Vuodet 2015–2018 Benítez pelasi meksikolaisseura Querétarossa.
Kaustisen ravirata
Kaustisen ravirata sijaitsee Kaustisella Nikulan kylässä valtatie 13:n varrella, aivan Kruunupyyn rajan tuntumassa. Matkaa kunnan keskustaan on noin seitsemän kilometriä. Raviradan yhteydessä toimii myös Kaustisen raviopisto, joka on osa Keski-Pohjanmaan maaseutuopistoa.
Teemu Koivistoinen
Teemu Koivistoinen on suomalainen taiteilija. Hän on valmistanut muun muassa lavatehosteita suomalaisille yhtyeille. Koivistoisen rakentamaa materiaalia on ollut mukana esimerkiksi Apulannan ja Lordin lavaesiintymisissä.
Hän on ollut lavastamassa elokuvia Äideistä parhain (2005), Juoppohullun päiväkirja (2012) ja He ovat paenneet (2014).
Gekko (taideteos)
Gekko on keramiikkataiteilija Pekka Paikkarin, Kristiina Riskan ja Kati Tuomisen tekemä tilateos Kampin metroasemalla Helsingissä. Teos on keramiikkalaatoilla päällystetty, muotoiltu liukuportaiden betoninen suojakansi. Metron liukuportaiden putki menee Kampin katutason keskusaulasta kaukoliikenteen bussiterminaalin läpi alas metroasemalle. Putken halkaisija on noin neljä metriä, ja siinä on noin 275 neliömetriä keramiikkaa. Gekko on valmistunut vuonna 2005.
Keltaisista keramiikkalaatoista rakentuva pinta ja laattojen hieman summittainen sijoittelu antavat vaikutelman liskon nahasta. Keltainen teos houkuttelee luoksensa ja kutsuu kokeilemaan sen pintaa. Teos on hallitseva elementti Kampin terminaalissa ja antaa ympäristölleen väriä ja piristystä. Vaikka Kampin teos ei liiku kuten gekko luonnossa, sen sisällä kulkeva ihmisvirta liikkuu melkein katkeamattomana virtana ja luo näin liikkuvan hengen myös Gekolle.
Gekko hallitsee Kampin terminaalin maisemaa. Sen ajatuksena on luoda inhimillisyyttä ja rauhallisuutta ruuhkaiseen Kampin liikenneterminaaliin.
Työ toteutettiin yhteistyössä arkkitehtien Aki Davidsson ja Timo Kiukola kanssa.
SimIsle
SimIsle: Missions in the Rainforest on Maxisin vuonna 1995 julkaisema tietokonepeli. SimIslessä pelaajan tulee valita yksi trooppisista saarista ja pelaajan tulee rakentaa saarelle yhteiskunta.
Peli julkaistiin DOS:ille, Windows 3.x:lle sekä Mac OS:lle. Sen ikäraja on Suomessa 3.
thumb|left|Kuvankaappaus pelistä.
SimLife
SimLife: The Genetic Playground on Maxisin vuonna 1992 julkaisema tietokonepeli. Pelissä pelaajan tulee hoitaa maansa ekosysteemiä. Pelaaja voi myös muokata maansa asukkaiden geenejä.
SimLife julkaistiin alun perin DOS:ille, Windows 3.x:lle sekä Macintoshille. Peli ilmestyi myös Amigalle vuonna 1993.
Vem Dançar Kuduro
Vem Dançar Kuduro on portugalin/englanninkielinen hittikappale Lucenzolta, joka on portugalilaista syntyperää oleva ranskalainen artisti. Hänen seurassaan kappaleella esiintyy myös ranskalaista syntyperää oleva amerikkalainen artisti Big Ali. Kappaleella Lucenzo laulaa portugaliksi ja Big Ali englanniksi.
"Vem Dançar Kuduro"-kappaleessa mainittava sana kuduro tarkoittaa angolalaista musiikkityyliä. Kappale oli suuri menestys Ranskassa, sillä se saavutti SNEP:n "French Top 100"-listan toisen sijan sekä "French Top 40"-listan kärkisijan. "Vem Dançar Kuduro" oli menestys myös Tanskassa, Suomessa, Alankomaissa, Norjassa, Ruotsissa ja Sveitsissä. Kappaleesta on tehty monia tunnettuja remix-versioita.
Runar Finnilä
Runar Valfrid Finnilä (5. elokuuta 1891 Vaasa – 6. joulukuuta 1956 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti.
Elämä ja ura
pienoiskuva|Finnilän suunnittelema [[Valioasun talo|Helsingin Osakepankin talo (1929) Tampereen Hämeenkadulla.]] Runar Finnilä oli liikemies ja harrastajavalokuvaaja Ernst Finnilän poika. Hän valmistui Teknillisestä korkeakoulusta arkkitehdiksi vuonna 1915, oman toimiston hän perusti seuraavana vuonna. Hän teki lukuisia opintomatkoja Pohjois- ja Keski-Eurooppaan Italiaa myöten. Finnilällä oli merkittäviä suhteita suomalaisen liikemaailman huipulle, joiden ansiosta hän sai suunnitellakseen usein teollisuuslaitoksia ja pankkirakennuksia. Hän toimi erinäisten teollisuuslaitosten johtokunnissa sekä vuodesta 1931 Turun Verkatehtaan ja vuodesta 1940 Silferberg & Weckselin Yhdistettyjen Hattutehtaiden sekä Hattuteollisuus Oy:n toimitusjohtajana.
Runar Finnilän toimistossa suunniteltiin muun muassa Suomen Sokerin tehtaat Helsinkiin, Turkuun ja Vaasaan. Lisäksi Finnilä suunnitteli pankkirakennuksia muun muassa Pohjoismaiden Yhdyspankille sekä Helsingin Osakepankille. Poriin hän suunnitteli Finlaysonin konttorirakennuksen, joka valmistui 1935. Sortavalaan kohosi vuonna 1936 Finnilän käsialaa oleva pitkänomainen kulmarakennus Helsingin Osakepankille. Hänen maineikkaisiin töihinsä lukeutuu niin ikään Savonlinnan ravintola-hotelli Tott kuin myös helsinkiläiset asuinrakennukset Tehtaankatu 6 (Château Finnilä), Puistokatu 11 b, Merikatu 7, Raatimiehenkatu 3 sekä Fabianinkatu 6. Finnilä oli mukana myös suunnittelemassa Ruskeasuon siirtolapuutarhaa Helsingissä. Edelleen hänen käsialaansa on pursiseura HSS:n kerhorakennus Helsingin Liuskasaaressa. Finnilä toimi myös 50-luvulla seuran kommodoorina.
Finnilän piirustusten luultiin kadonneen, kunnes kesällä 1988 sattumoisin löydettiin 23 kansiota hänen töitään Ehrensvärdintie 3:sta.
99 (luku)
99 on luonnollinen luku, jota edeltää luku 98 ja seuraa luku 100.
Uskonnoissa
Islamin mukaan Jumalalla (Allah) on 99 nimeä. Jotkut muslimit uskovat, että ihmisen kämmeniin on ”kirjoitettu” tämä luku. Useimmilla ihmisillä kämmenistä löytyvät kuviot ”/\ |” (vasen kämmen) ja ”| /\” (oikea kämmen). Itäisissä arabimaissa nämä tulkitaan numeroiksi ”8 1” ja ”1 8”, joista saadaan 81+18=99.
Urheilussa
Jääkiekkoilija Wayne Gretzkyn pelinumero ammattilaisliigoissa oli 99. Kukaan ei ollut ennen häntä käyttänyt sitä. Gretzkyn lopetettua uransa NHL-liiga jäädytti pelinumeron. Numero on ainoa, jonka jäädytys kattaa koko NHL:n, eikä sitä saa käyttää missään liigan joukkueessa.
Kris Gummerus
Kristofer ”Kris” Gummerus (s. 1979) on suomalainen näyttelijä, joka on muun muassa näytellyt mykkää nimiroolia suomalaisessa supersankarielokuvassa Rendel. Hän on näytellyt myös televisiosarjoissa kuten Syke, Ihon alla, Vettä sakeampaa, Ex-onnelliset ja Aallonmurtaja. Hän oli myös Muumipeikon ääninäyttelijänä animaatioelokuvassa Muumit Rivieralla.
Gummerus on näytellyt myös Svenska Teaternissa, Lilla Teaternissa ja Wasa Teaterissa.
Avraham Hirschson
Avraham Hirschson (, 11. helmikuuta 1941 Tel Mond, Israel – 7. maaliskuuta 2022 ) oli israelilainen Kadima-puoluetta edustanut poliitikko. Hän oli valtiovarainministeri mutta erosi tehtävästä 2007 kavallussyytteiden vuoksi.
Taavi Heikkilä
Taavi Kalevi Heikkilä (s. 4. syyskuuta 1962 Helsinki) on suomalainen yritysjohtaja. Hän toimi S-ryhmää johtavan Suomen Osuuskauppojen Keskuskunnan (SOK) pääjohtajana 2014–2020. Aikaisemmin Taavi Heikkilä toimi Osuuskauppa Hämeenmaan toimitusjohtajana, josta hän siirtyi S-ryhmää johtavan Suomen Osuuskauppojen Keskuskunnan (SOK) pääjohtajaksi.
Heikkilä on koulutukseltaan kauppatieteiden maisteri (1988). Hän valmistui Helsingin kauppakorkeakoulusta. Työurallaan hän on toiminut SOK:n palveluksessa 1988–1994 apulaisrahoitusjohtajana, rahoituspäällikkönä ja kassapäällikkönä, rahoitusjohtajana hän oli 1994–1997, kehitysjohtajana 2000–2004 ja pääjohtajana vuodesta 2014. Intrade Partners oy:n toimitusjohtajana hän toimi 1997–2000 ja Osuuskauppa Hämeenmaan toimitusjohtajana ja hallituksen puheenjohtajana 2004–2013.
Hänen aikanaan Osuuskauppa Hämeenmaa sai Työministeriön Hyvän työnantajan palkinnon 2006. Lisäksi Heikkilä valittiin Fakta-lehden vuoden johtajaksi 2012 ja Vuoden vaikuttajaksi 2013.
Heikkilä sai vuorineuvoksen arvon vuonna 2017
Yksityiselämä
Heikkilällä on puoliso ja kolme lasta. Hän asuu Helsingissä, mutta on asunut lapsena Tikkakoskella silloisessa Jyväskylän maalaiskunnassa. Hän pelasi nuorena aktiivisesti koripalloa.
66 Maja
66 Maja on Marsin ja Jupiterin väliseen pääasteroidivyöhykkeeseen kuuluva pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi H. P. Tuttle vuonna 1861. Majan läpimitta on noin 72 kilometriä ja pyörähdysaika noin 9,73 tuntia. Pikkuplaneetta sai nimensä plejadi Maian mukaan.
Martti Avela
Martti Sakari Avela (4. joulukuuta 1910 Tornio – 1. lokakuuta 1996) oli suomalainen Rajavartioston kenraaliluutnantti.
Avela valmistui kadettikoulusta 1933. Sodan jälkeen hän kävi yleisen komentajakurssin 1950 ja valmistui sotakorkeakoulusta ye-upseeriksi 1959. Hän toimi nuorempana upseerina PPP 3:ssa sekä Lapin rajavartiostossa 1933–1939.
Talvisodassa hän toimi Erillinen pataljoona 16:a komppanianpäällikkönä Suomussalmen taisteluissa. Jatkosodassa Avela toimi Rajajääkäripataljoona 2:n komentajana 1941–1944 Karjalankannaksella ja sen jälkeen esikuntaupseerina 1944–1945. Lapin rajavartiostossa hän toimi pataljoonan komentajana ja esikuntapäällikkönä 1946–1947. Vuodet 1947–1950 Avela komensi rajakomppaniaa. Porkkalan rajavartioston komentajan apulaisena hän toimi vuodet 1950–1956. Sittemmin hän siirtyi rajavartiostojen esikuntaan toimistopäälliköksi 1956–1962 ja osastopäälliköksi 1962–1966. Ennen eläköitymistään hän toimi rajavartiostojen päällikön apulaisena 1966–1970.
Ylennykset: Vänrikki 1933, luutnantti 1935, kapteeni 1940, majuri 1942, everstiluutnantti 1956, eversti 1962, kenraalimajuri 1966, kenraaliluutnantti 1993.
Krypton (planeetta)
Krypton on fiktiivinen planeetta DC-universumissa. Se on Teräsmiehen ja Terästytön kotiplaneetta. Sen keksivät Teräsmiehen luojat Jerry Siegel ja Joe Shuster, ja se esiintyi ensimmäisen kerran sarjakuvissa vuonna 1938. Planeetta on nimetty samannimisen alkuaineen mukaan.
Historiaa
Modernin version mukaan Krypton oli suurin piirtein Maapallon kokoinen, ja se sijaitsi noin kuuden miljoonan valovuoden päässä Maasta. Krypton kiersi punaista aurinkoa, Raoa. Kryptonilaisten tiede oli meitä edistyneempää: esimerkiksi heillä oli itsestään klooneja, joista voitiin ottaa varaosia alkuperäiseen yksilöön.
Kryptonin aurinko, Rao, on punainen, ja tämä yhdessä planeetan (Maapalloon verrattuna) noin kaksinkertaisen painovoiman kanssa aiheuttaa sen, että kryptonilaisilla on Maapallon ja sitä vastaavien aurinkokuntien piirissä yliluonnolliset voimat.
Kryptonin tuho
Teräsmiehen isä Jor-El oli planeetan johtavia tiedemiehiä. Hän huomasi, että planeetta oli tuhoutumassa epävakaan ytimensä vuoksi, mutta kun hän yritti varoittaa johtajia vaarasta, häntä ei uskottu. Niinpä Jor-El lähetti poikansa, Kal-Elin, avaruuskapselissa kohti Maata, jotta tämä pelastuisi.
Bonnaroo
thumb|Bonnaroon päälava ja festivaaliyleisöä vuonna 2013. Bonnaroo Music and Arts Festival on vuotuinen nelipäiväinen musiikkifestivaali, jonka järjestävät Superfly Productions ja AC Entertainment Manchesterissa, Tennesseen osavaltiossa Yhdysvalloissa. Festivaali järjestettiin ensimmäistä kertaa vuonna 2002. Se pidetään 2,8 neliökilometrin laajuisella alueella maatilalla. Pääareenalle, What Stagelle, mahtuu 100 000 ihmistä ja toiselle areenalle, Which Stagelle, 30 000 ihmistä.
2011
Kymmenes Bonnaroo-festivaali järjestetään 9.-12. kesäkuuta 2011. Päälava What Stagen esiintyjiä ovat mm. Arcade Fire, The Decemberists, Eminem, Black Uhuru, Wiz Khalifa ja The Black Keys.
2008
Vuoden 2008 Bonnaroo-festivaalit pidettiin 12.-15. kesäkuuta 2008.
2007
Vuoden 2007 Bonnaroo-festivaalit pidettiin 14-17. kesäkuuta 2007. Kaikki 80 000 lippua myytiin.
2006
Vuoden 2006 Bonnaroo-festivaalit pidettiin 16-18. kesäkuuta 2006. Kaikki 80 000 lippua myytiin.
2005
Vuoden 2005 Bonnaroo-festivaalit pidettiin 10-12. kesäkuuta 2005, ja yli 75 000 ihmistä tuli festivaaleille.
2004
Vuoden 2004 Bonnaroo-festivaalit pidettiin 11-13. kesäkuuta 2004, ja kävijöitä oli yli 90 000.
2003
Vuoden 2003 Bonnaroo-festivaalit pidettiin 13-15. kesäkuuta 2003, ja kävijöitä oli noin 80 000.
2002
Vuoden 2002 Bonnaroo-festivaalit pidettiin 21-23. kesäkuuta. Yli 70 000 lippua myytiin.
Musselburgh Links
thumb|Vanha startterin koppi Musselburgh Links on golfkenttä Musselburghin kaupungissa Itä-Lothianissa, Skotlannissa. Sitä sanotaan maailman vanhimmaksi yhä toimivaksi golfkentäksi. Varhaisin dokumentti kertoo John Foulis of Ravelstonin hävinneen kentällä pelaamassaan ottelussa 3,05 puntaa vuonna 1672.
Kentän arvellaan olevan jopa 1100- tai 1200-luvulta. Kerrotaan myös, että Skotlannin kuningatar Maria Stuart olisi pelannut kentällä jo vuonna 1567.
Tulivaunut
Tulivaunut (Chariots of Fire) on vuoden 1981 brittiläinen draamaelokuva, joka kertoo tositarinan brittiläisistä urheilijoista, jotka valmistautuvat vuoden 1924 kesäolympialaisiin ja kilpailevat siellä. Elokuvan ohjasi Hugh Hudson.
Elokuvan nimi on otettu William Blaken runosta And did those feet in ancient time, joka puolestaan juontaa juurensa Toiseen kuninkaiden kirjaan.
Tulivaunut voitti parhaan elokuvan Oscar-palkinnon ja BAFTAn sekä parhaan ulkomaalaisen elokuvan Golden Globen. Elokuvalle meni yhteensä neljä Oscaria ja kolme BAFTAa. Lisäksi se voitti muun muassa Cannesin elokuvajuhlilla kaksi palkintoa.
Vuonna 1999 British Film Instituten kyselyssä Tulivaunut äänestettiin kaikkien aikojen 19. parhaaksi britti­elokuvaksi. Vastaajina oli tuhat Ison-Britannian elokuva- ja televisio­ammattilaista. Yhdysvaltalainen Sports Illustrated -lehti nimesi sen vuonna 2003 kaikkien aikojen yhdeksänneksi parhaaksi urheiluelokuvaksi. The New York Timesin kriitikot valitsivat Tulivaunut vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. American Film Institute valitsi vuonna 2006 sata kaikkien aikojen innostavinta elokuvaa, ja Tulivaunut sijoittui sijalle 100.
Juoni
Elokuva pohjautuu kahden brittiläisen vuoden 1924 kesäolympialaisedustajan tositarinaan. Se kertoo englannin-juutalaisesta Harold Abrahamsista, joka voittaa antisemitismin ja luokkaennakkoluulot kilpaillakseen "Lentävää skotlantilaista" Eric Liddelliä vastaan 100 metrin juoksussa.
Liddell jättäytyy kuitenkin 100 metrin kilpailuista, sillä hänen kristillinen uskonsa esti häntä juoksemasta sunnuntaina, jota hän piti pyhäpäivänä. Liddell saa sen sijaan luvan ottaa osaan 400 metrin juoksuun. Tarina vertailee Abrahamsin ja Liddellin samanlaisia urheilullisia suorituksia samalla, kun kuvaa heidän erilaisia luonteitaan ja reaktioita vastoinkäymisiin.
Faktaa ja fiktiota
Elokuvan keskeiset hahmot Harold Abrahams ja Eric Liddell olivat oikeita henkilöitä ja he voittivat olympiakultaa Pariisin olympialaisissa vuonna 1924. Sen sijaan elokuvassa 400 metrin aitajuoksussa hopeaa voittava Lordi Andrew Lindsay on fiktiivinen hahmo. Todellisuudessa kukaan britti ei ollut palkinnoilla Pariisin olympialaisten aitamatkoilla. Lordi Lindsayn hahmo pohjautunee Lordi David Burghleyhin, joka voitti kultaa 400 metrin aidoissa neljä vuotta myöhemmin Amsterdamin olympialaisissa.
Elokuvassa Liddell saa kuulla noustessaan kisajoukkueen mukana Pariisiin menevään laivaan, että 100 metrin alkuerät juostaan sunnuntaina. Todellisuudessa Ison-Britannian yleisurheiluliitto sai tietää kisa-aikataulun kuukausia aikaisemmin ja Liddell ehdittiin ilmoittaa 100 metrin sijasta 400 metrille.
Musiikki
Vaikka elokuva sijoittuu 1920-luvulle, sen musiikiksi valittiin kreikkalaisen Vangeliksen säveltämää elektronista musiikkia. Tunnusmelodia tunnettiin aluksi pelkällä "Titles"-nimellä, mutta kappaleen noustessa levylistoilla, se sai nimen "Chariots of fire".
Vangeliksen elokuvaan säveltämä tunnusmelodia esitettiin Lontoon vuoden 2012 olympialaisten avajaisissa, jossa sen esittivät Lontoon sinfoniaorkesteri ja Rowan Atkinsonin esittämä Mr. Bean (joka esitti soittavansa kappaleen taustalla koko ajan kuuluvan yhden koskettimen nuotin). "Bean" alkaa soittaessaan unelmoida ja näkee itsensä juoksemassa elokuvan henkilöiden kanssa. Tunnusmusiikkia soitettiin myös jokaisen palkintoseremonian yhteydessä.
Oscarit
Ehdokkaana:
BAFTAt
Ehdokkaana:
Jani Leinonen
Jani Leinonen (s. 22. maaliskuuta 1978 Hyvinkää) on suomalainen kuvataiteilija. Hänen tavaramerkkinsä taiteilijana on ollut muokata valmiita kuvia ja luoda niihin uusia merkityksiä sitä kautta – hän leikittelee kulutushyödykkeillä, markkinointistrategioilla ja kuuluisuudella. Hän sanoo haluavansa tehdä teoksen, joka varastetaan museosta, sekä teoksen, joka päätyy piraattituotantoon Shanghaihin.
Leinonen on ollut julkisuudessa taiteilijana, Mäntän kuvataideviikkojen vuoden 2007 kuraattorina sekä Taidetuunaamo-projektin vetäjänä. Hänen töihinsä kuuluvat muun muassa teossarja Undress Me, jossa hän on maalannut vaatteita pornolehdistä otettujen naistenkuvien päälle sekä kohuakin herättänyt Hyllytetyt Elovena-mainokset, jossa hän käytti teosten materiaalina Elovena-tyttöä. Elovenaa valmistava Raisio Oyj katsoi tavaramerkkiään käytetyn luvatta.
Vuonna 2012 Leinonen ja kaksi muuta henkilöä tuomittiin 60 päiväsakkoon petoksesta ja väärennöksestä heidän varastettuaan McDonald’s-ravintolasta Ronald McDonaldia esittävän muovipatsaan, jonka he sittemmin tuhosivat. Ryhmän tarkoituksena oli kyseenalaistaa McDonald’s-yhtiön etiikkaa ja tuotteiden alkuperää.
Kesällä 2014 Leinonen toteutti Budapestissa Hunger King -nimisen teoksen. Teoksellaan hän kritisoi Unkarin linjaa asunnottomia kohtaan - maa on kieltänyt nukkumisen julkisilla paikoilla ja siellä sakotetaan henkilöitä, jotka rikkovat kieltoa. Hunger King näytti hampurilaisravintolalta, jossa oli kaksi sisäänkäyntiä: toinen köyhille ja toinen rikkaille. Tilassa sisällä sai tietoa Unkarin tilanteesta ja pystyi lähettämään viestejä Unkarin hallitukselle.
Vuonna 2015 Leinonen oli eduskuntavaaleissa ehdokkaana, joka lupasi äänestäjilleen käytännössä delegatiivista demokratiaa. Hän lupasi, että jos hänet valitaan eduskuntaan, rekisteröityneet kannattajat voisivat äänestää internetin välityksellä, mitä hän äänestää missäkin asiassa. Leinonen ei tullut valituksi eduskuntaan.
Elokuussa 2015 kaksi Leinosen työtä (Kerjäläiskyltti ja Your Dreams Are My Nightmares) oli esillä katutaiteilija Banksyn perustamassa Dismaland-”antihuvipuistossa” (Bemusement Park) Britanniassa Weston-super-Maren kaupungissa.
Tammikuussa 2019 Leinosen työ McJesus poistettiin Haifan taidemuseon näyttelystä, kun sadat arabikristityt mielenosoittajat mellakoivat museon ulkopuolella heitellen rakennusta ja poliiseja muun muassa molotovin coctaililla ja kivillä.
Hallan talo
thumb|270px|Hallan päärakennus nykyisellä paikallaan Seurasaaressa. Hallan talo oli Hyrynsalmen Hallavaarassa sijainnut maalaistalo, joka toimi aikanaan jääkäriliikkeen tärkeänä etappipaikkana. Hallan isäntä Juho Heikkinen oli merkittävä paikallinen vaikuttaja sekä itsenäisyysmies, jääkäriliikkeen tukija ja maalaisliiton kansanedustaja. Hallan päärakennus siirrettiin Helsinkiin Seurasaaren ulkomuseoon vuonna 1959 ja avattiin yleisölle 1965. Talon alkuperäisellä paikalla on Hallan Ukon muistomerkki.
Talon työväki yöpyi pirtissä. Siellä Juho ja Lici Heikkinen tarjosivat vieraanvaraisesti yösijan myös kulkijoille. Pirtti oli sekä majoitus- että työskentelytila. Päivisin pirtissä tehtiin tilaa vaativia töitä rekien korjaamisesta leipomiseen ja kutomiseen.
Jääkärietappi Halla
Hallan talo kuului jääkäriliikkeen niin sanottuun Itäisen etapin reittiin. Halla kytkeytyi toisiin reitin etappitaloihin etelässä Ristijärvellä, pohjoisessa Taivalkoskella ja koillisessa Suomussalmella.
Hallan talon omistussuhteet
Ennen Hallan hankkimista Heikkiset asuivat vuokralla metsähallituksen omistamalla Pihkalan tilalla, jonne Hallan Ukko perusti tervatehtaan. Hallan kantatilan Heikkinen osti vuonna 1892. Tulipalo tuhosi Pihkalan tilaa seuraavana vuonna kaksi kertaa: ensimmäisellä kerralla paloi tervatehdas ja toisella talo. Palojen jälkeen Heikkiset muuttivat Hallaan. Myös katovuodet aiheuttivat taloudellisia vaikeuksia. Vuonna 1902 Heikkisen oli myytävä sekä Hallan että Pöytävaaran tilat velkojalleen oululaiselle tervakauppiaalle Isak Ravanderille. Heikkinen sai kuitenkin jäädä Hallaan vuokramieheksi. Myöhemmin tila siirtyi oululaisen Bergbomin kauppahuoneen ja vuonna 1914 Uleå-yhtiön omistukseen.
Hallansäätiö
Hallan vieraanvaraisuutta nauttineiden jääkärien keskuudessa tunnettiin 1920-luvun lopulla huolta Hallan Ukon ja hänen puolisonsa toimeentulosta ja mahdollisuudesta asua rakastamassaan Hallassa. Jääkäriliiton puheenjohtaja Kurt Wallenius, Assar Wichmann ja kansanedustaja Juho Niukkanen olivat aloitteellisia Hallan tilan hankkimisesta Jääkäriliitolle tai perustettavalle säätiölle.
Hallansäätiön säännöt vahvistettiin 23. toukokuuta 1929. Saman vuoden lokakuussa säätiö osti Uleålta tilan rakennukset ja pellot sekä osan niittyjä ja metsiä, yhteensä 430 hehtaaria. Juho Heikkinen nimitettiin paikan tilanhoitajaksi. Saarijärven jääkäripirtti ostettiin Hallan ukolta itseltään osaksi samaa kokonaisuutta.
Vuonna 1937 tilan hoito siirtyi Hallan Ukolta hänen nuorimmalle pojalleen. Pirtti peruskorjattiin vuonna 1938.
Reino Laine
Ura muusikkona
Laine aloitti muusikonuransa vuonna 1965 erilaisissa tanssiorkestereissa, muun muassa Olavi Virran yhtyeessä. Hän vietti 1960-luvulla vuoden Yhdysvalloissa hakien kokemusta muusikkona. Vuonna 1967 hän oli mukana voittamassa Montreux’n jazzfestivaalien yhtyekilpailua Eero Koivistoisen yhtyeessä. Voittoa on pidetty ensimmäisenä suomalaiselle jazzille osoitettuna kansainvälisenä tunnustuksena, ja sen ansiosta yhtye pääsi esiintymään Newportin jazzfestivaaleille Yhdysvaltoihin.
Laine on soittanut muun muassa Conjunto Baron -yhtyeessä, Juhani Aaltosen The Finnish Middle Aged All Stars -yhtyeessä, Pekka Pohjolan yhtyeessä, Vesa-Matti Loirin yhtyeessä, Claes Anderssonin triossa sekä omassa yhtyeessään Reiska Laine Bandissä, jonka kaikki jäsenet olivat Yrjö-palkittuja. Yhtye koottiin Suomen muusikkojen liiton 75-vuotisjuhlavuoden kunniaksi. Laine on esiintynyt myös yhdessä muun muassa yhdysvaltalaisten saksofonistien Dexter Gordonin, Clifford Jordanin ja Charlie Marianon kanssa.
Laine on ainoa suomalaismuusikko, joka on esiintynyt Pori Jazz -festivaalilla joka vuosi sen perustamisesta, vuodesta 1966 lähtien. Vuonna 1981 Laine palkittiin Yrjö-palkinnolla.
Lisäksi Laine on soittanut ja esiintynyt cameorooleissa useissa elokuvissa ja TV-sarjoissa.
Laineella on poika, Toni Viljami (s. 1974), joka on saanut nimensä yhdysvaltalaisen jazzrumpalin Tony Williamsin mukaan. Williamsia on pidetty Laineen suurimpana tyylillisenä vaikuttajana.
Kansanedustajuus ja järjestötoiminta
Laine toimi Vasemmistoliiton kansanedustajana vuosina 1996–1999. Hän oli ehdolla Helsingin vaalipiirissä ja pääsi eduskuntaan Esko Seppäsen tilalle 19. marraskuuta 1996. Lisäksi hän on ollut Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen 1997–2004, ensin Vasemmistoliiton edustajana ja vuodesta 2002 Vihreiden ryhmässä. Kaudella 2005–2008 hän oli Vihreiden varavaltuutettu. Vuoden 2003 eduskuntavaaleissa hän oli Vihreiden ehdokkaana Satakunnan vaalipiirissä.