cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Fingrid
Siirtoyhteydet muihin maihin
Fingrid ja Ruotsin kantaverkosta vastaava Svenska kraftnät toteuttivat maiden välille uuden merikaapeliyhteyden, joka oli Fenno-Skanin laajennus. Teholtaan 800 megawatin tasasähköyhteys valmistui vuonna 2011. Investointikustannukset olivat noin 300 miljoonaa euroa. Fenno-Skan 2 oli vastaus sähkömarkkinoiden tarpeisiin. Yhteys lisäsi Suomen ja Ruotsin välistä sähkönsiirtomahdollisuutta ja liitti maiden sähkömarkkinat entistä kiinteämmin toisiinsa. Investointi vähensi sähkömarkkinoiden jakautumisesta johtuvia maiden välisiä tilapäisiä sähkön hintaeroja ja pienensi markkinaosapuolten suojauskustannuksia. Yhteyden avulla pienennettiin myös pohjoismaisten sähkönsiirtoverkkojen häviöitä ja reservien hankintakustannuksia sekä parannettiin käyttövarmuutta.
Itämeren alueen kantaverkko-organisaatiot saivat vuoden 2009 alussa valmiiksi yhteisen sähköverkkoselvityksen, jossa tutkittiin Baltian maiden liittämistä pohjoismaisiin ja Manner-Euroopan sähkömarkkinoihin. Selvityksen tuloksena nousi esille tarve rakentaa uusi sähkön siirtoyhteys, EstLink 2, Suomen ja Viron välille. EstLink 2 tasasähköyhteys Suomen ja Viron välillä on siirtokapasiteetiltaan 650 megawattia. Yhteyden kokonaispituus on noin 165 kilometriä, josta noin 14 kilometriä on avojohtoa Suomessa, noin 140 kilometriä Suomenlahden pohjaan upotettavaa merikaapelia ja noin 11 kilometriä maakaapelia Virossa. EstLink 2 otettiin kaupalliseen käyttöön helmikuussa 2014.
Fingrid ja Ruotsin kantaverkkoyhtiö Svenska kraftnät valmistelevat uutta sähkönsiirtoyhteyttä Suomen ja Pohjois-Ruotsin välille. 380 kilometriä pitkä voimajohto rakennetaan Muhoksen Pyhänselästä Pohjois-Ruotsiin Messaureen ja se valmistuu vaiheittain vuosien 2024 ja 2025 aikana. Aurora Line nimellä tunnettu hanke on jo aiemmin valittu Euroopan unionin yhteisen edun hankkeeksi, sillä EU on katsonut sen olevan merkittävä hanke koko Euroopalle. Tammikuussa 2022 hanke sai 127 miljoonan euron EU-tuen sähkönsiirtoyhteyden rakentamiselle.
Tuulivoima
Fingrid on selvittänyt tuulivoiman lisäämisen vaikutuksia Suomen kantaverkkoon. Selvityksen mukaan 2000 MW maantieteellisesti hajautettua tuulivoimaa voidaan liittää Suomen voimajärjestelmään vuoteen 2020 mennessä. Liittäminen vaatii kuitenkin lisäinvestointeja. Toimitusjohtaja Jukka Ruusunen ei kannata Suomeen Saksan mallin mukaista tukijärjestelmää, jossa kaikille tuulivoimaloille koosta riippumatta taataan liittymä kantaverkkoon. Ruusunen pitää järjestelmää huonona, koska myös tuulivoimayhtiöt saavat suuret voimalansa ja esimerkiksi merellä olevat tuulivoimapuistonsa kantaverkkoon ilmaiseksi. Tuulivoimaloiden liittymien rakentamisen maksaa kokonaisuudessaan kantaverkon omistajayhtiö, joka joutuu hoitamaan myös sähkön myynnin tuulivoimayhtiön puolesta. Ruusunen toivoi Suomeen rajoitetumpaa tukimallia.
Uusiutuvien energiamuotojen syöttötariffijärjestelmää kaavailtiin alun perin Fingridin hoidettavaksi, mutta perustuslakivaliokunnan lausunnon jälkeen sitä hoitaa Energiamarkkinavirasto.
Christina Ager
pienoiskuva|Christina Ager (2017) Christina Ager (s. 11. marraskuuta 1995) on itävaltalainen alppihiihtäjä, joka edustaa WSV Söll -seuraa.
Nuorten talviolympialaisissa Innsbruckissa 2012 Ager saavutti pronssia supersuurpujottelussa. Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla 2013 hän saavutti hopeaa pujottelussa ja pronssia suurpujottelussa. Alppihiihdon maailmancupissa Ager kilpaili ensimmäisen kerran Levin pujottelussa 16. marraskuuta 2013 sijoittuen heti maailmancupin pisteille oltuaan neljäs.
Jakobstads gymnasium
Jakobstad Gymnasium on ruotsinkielinen lukio, joka sijaitsee Pietarsaaressa.
Historia
Vuonna 1899 Pietarsaaren kaupunginvaltuustossa päätettiin laajentaa silloista ruotsinkielistä keskikoulua kahdeksanluokkaiseksi kouluksi, joka johtaisi yliopistoon. Kaupunginvaltuustossa tultiin tulokseen, että laajennusta varten tarvitaan uusi koulurakennus. Vuonna 1900 Magnus Schjerfbeck suunnitteli huonetilaohjelman. Vuonna 1902 kaupunginvaltuusto hyväksyi Bertel Jungin ehdotuksen koulurakennuksen piirrustuksiksi. Koulurakennus vihittiin käyttöön syksyllä 1904. Vuonna 1952 valmistui siipirakennus, joka edustaa oman aikakautensa muotokieltä. Lukion rakennusta laajennettiin uudelleen vuoden 2007 peruskorjauksen yhteydessä. Syksyllä 2013 Pietarsaaren suomenkielinen lukio siirtyi Jakobstad Gymnasiumin tiloihin.
Viiriäinen
Viiriäinen (Coturnix coturnix) on fasaanin sukuinen kanalintu. Monissa maissa sitä metsästetään lihaksi ja sen munia pidetään suurena herkkuna.
Koko ja ulkonäkö
Lentoon lähtiessä viiriäinen päästää pehmeän, rullaavan ”vryy”-äänen. Viiriäisen lauluääni on viheltävä ja kuuluva ”bitt bi-itt”, jonka paino on ensimmäisellä ja viimeisellä tavulla. Se toistaa säettään nopeasti, kerran sekunnissa, 3–8 kertaa. Joskus viiriäinen päästää laulun alussa myös tukahtuneen, nenäsointisen ja narisevan ”mau-vau”-äänen. Viiriäinen laulaa erityisesti hämärässä ja aamun sarastuksen aikoihin, mutta myös muinakin aikoina.
Levinneisyys
Viiriäinen pesii Etelä- ja Keski-Euroopassa. Idässä sen levinneisyysalue ulottuu Venäjän keskiosiin ja Intiaan asti. Lajia tavataan myös paikoitellen Afrikassa. Pohjoisessa pesivät viiriäiset muuttavat talveksi Afrikkaan.
Viiriäinen jaetaan neljään alalajiin, joista coturnix pesii Pohjois-Afrikassa, Euroopassa, Venäjällä ja Intiassa, confisa Kanariansaarilla, Madeiralla ja Azoreilla, inopinata Kap Verdellä ja afrikanviiriäinen (africana) Saharan eteläpuolisessa Afrikassa.
Viiriäisiä tavataan vuosittain myös Suomessa. Nykyään havaintoja tehdään soidintavista koiraista vuosittain kymmeniä tai joitakin satoja. Viiriäisen pesinnän varmistaminen on kuitenkin hyvin hankalaa. Viiriäisen tulkitaan olleen Suomessa säännöllisempi pesimälaji vielä 1800-luvulla, jolta tunnetaan 20 havaintoa pesistä tai poikasista. 1900-luvulla laji kuitenkin väheni Suomessa, ja ensimmäisissä uhanalaisuustarkastuksissa sen tulkittiin hävinneen Suomesta. 1990-luvulla se kuitenkin alkoi taas runsastua ja runsastuminen jatkui 2000-vuosikymmenellä. Nykyisin viiriäisen tulkitaan palanneen Suomen pesimälajistoon, mutta sen luokitellaan yhä olevan erittäin uhanalainen.
Ympäristöministeriön asetuksella rauhoitettujen eläinten ja kasvien ohjeellisista arvoista (9/2002) lähes kaikille Suomen pesimälintulintulajeille on määritelty ohjeellinen arvo. Viiriäisen ohjeellinen arvo on 4 205€.
Maailmanlaajuisesti viiriäinen ei kuitenkaan ole uhanalainen. Euroopassa arvellaan elävän 8,4–14,1 miljoonaa yksilöä. Euroopan kanta muodostaa 5–24 prosenttia koko maailman kannasta, jolloin hyvin varovainen arvio maailmanlaajuisesta kannasta on 35–300 miljoonaa yksilöä. Maailmanlaajuisesti viiriäinen onkin luokiteltu elinvoimaiseksi.
Elinympäristö
Viiriäinen pesii viljelysmailla suosien laajoja tasankoalueita, joilla on apilalaitumia sekä matalakasvustoisia viljapeltoja. Se pesii myös rantaniityillä, mutta metsänreunoja ja pensaikkoalueita se välttää.
Ravinto
Viiriäinen käyttää ravinnokseen kasvinosia, siemeniä ja versoja sekä pieniä selkärangattomia, kuten hyönteisiä, etanoita ja kotiloita.
Helena Zengel
Helena Zengel (s. 2008 Berliini) on saksalainen näyttelijä. Zengel on näytellyt televisioelokuvissa viisivuotiaasta lähtien. Vuonna 2017 hän esiintyi elokuvassa Die Tochter, ja 2019 hän esitti pääosaa, yhdeksänvuotiasta väkivaltaista sijoituslapsi Benniä, lastensuojelun maailmaa kuvaavassa elokuvassa System Crasher. Elokuva voitti yli 30 palkintoa, ja Zengel sai roolistaan Saksan elokuvapalkinnon parhaana naisnäyttelijänä. Vuonna 2021 Zengel esiintyi Netflix-elokuvassa News of the World vastanäyttelijänään Tom Hanks. Siitä Zengel sai parhaan naissivuosan Golden Globe -ehdokkuuden.
Piaggio
Piaggio on etupäässä skoottereistaan kuuluisa yhtiö. Piaggio valmistaa myös autoja, moottoripyöriä, ja lentokoneita.
Tausta
Yhtiön perusti Rinaldo Piaggio vuonna 1884, ja se valmisti aluksi junien moottoreita ja vaunuja.
Toisen maailmansodan aikana yhtiö keskittyi lentokoneiden valmistamiseen. Piaggion lentokonemoottoreita oli useissa italialaisissa sotilaslentokoneissa. Lentokonesuunnittelija Corradino D’Ascanio kunnostautui Vespan suunnittelijana sodan jälkeen. Vuonna 1946 yhtiö esitteli uutuuden, Vespa-skootterin, josta tuli yhtiön tunnetuin tuote ja tuotemerkki. Vespoja valmistettiin 10 vuoden sisällä yli miljoona kappaletta, ja sille omistettiin jopa postimerkki. Vespan pohjalta kehitettiin myös pientavaran kuljetukseen tarkoitettu kolmipyöräinen Ape.
Vuonna 1957 yhtiö valmisti Vespa 400:n, pienen henkilöauton. Vuonna 1964 kaksi jaostoa (ilmailu ja moottoripyörä) erosivat toisistaan ja muuttuivat kahdeksi itsenäiseksi yhtiöksi; ilmailujaosto sai nimeksi IAM Rinaldo Piaggion. Vuonna 1969 yhtiö osti Gileran.
Nykyinen toiminta
Nykyään moottoripyöräyhtiötä kontrolloi hallintoyhtiö Imssi. Vuonna 2003 Piaggio myi 430 000 ajoneuvoa, liikevaihtona 987,2 miljoonaa euroa. Se on maailman neljänneksi suurin moottoripyörävalmistaja, ja konserniin kuuluu nykyään seuraavat merkit:
Lentokoneyhtiö Piaggio Aeroa johtaa Piero Ferrarin perhe, joka yhä omistaa 10 % kuuluisasta autojen valmistajasta Ferrarista.
Museo
1990-luvun alussa valmistui Museo Piaggio, missä on nähtävillä kaikki Vespan mallit, ja myös runsaasti erikoisuuksia. Yhtenä erikoisuutena on Dalín koristelema Vespa.
Martin-Marietta Sprint
pienoiskuva|Martin-Marietta Sprint Martin-Marietta Sprint oli Yhdysvalloissa kehitetty ohjustorjuntajärjestelmä. Se oli palveluskäytössä 1965–1975, jonka jälkeen vedettiin pois asekalustosta. Asejärjestelmässä oli maailman ensimmäinen neutroniydinlataus W-66, ja se oli voimakkuudeltaan 1–2 kT.
Ohjustyyppi muistutti ulkomuodoltaan kartiota. Sen rakettimoottorit käyttivät kiinteätä ajoainetta kaksivaiheisesti.
Micky Axton
Mildred Darlene ”Micky” Axton (o.s. Tuttle; 8. tammikuuta 1919 Coffeyville, Kansas, Yhdysvallat – 6. helmikuuta 2010 Eden Prairie, Minnesota, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen lentäjä ja opettaja. Hän kuului toisen maailmansodan aikana Women Airforce Service Pilots -järjestöön (WASP), joka lensi Yhdysvaltain armeijan ilmavoimien lentokoneita muissa kuin taistelutehtävissä. WASP:stä erottuaan hän työskenteli koelentäjänä Boeingilla, jossa hän lensi ensimmäisenä naisena B-29 Superfortress -pommikonetta.
Varhaiset vuodet
Mildred Darlene Axton (omaa sukua Tuttle) syntyi Coffeyvillessä Kansasissa 8. tammikuuta 1919. Hän pääsi lentämään ensimmäistä kertaa vuonna 1929 naapurinsa kyydissä, joka lennätti halukkaita Curtiss Jenny -kaksitasollaan yhden dollarin hintaan, ja tykästyi lentämiseen.
Valmistuttuaan high schoolista Axton aloitti opinnot Coffeyville Community College -opistossa. Hän siirtyi myöhemmin Kansas State University -yliopistoon opiskelemaan kemiaa ja matematiikkaa ja valmistui vuonna 1940 opettajaksi. Valmistumisensa jälkeen hänet hyväksyttiin Civilian Pilot Training Program -koulutusohjelmaan, jossa koulutettiin lentäjiä mahdollisen sodan varalle. Opetus tapahtui Coffeyville Community Collegella, jossa Axton opetti omien opintojensa ohella matematiikkaa ja kemiaa sekä valmensi väittelyjoukkuetta. Axton sai lentolupakirjansa vuonna 1940, ja hänen isoisoäitinsä vaati päästä matkustajaksi hänen ensimmäiselle lennolleen lupakirjan saamisen jälkeen.
Ptolemaioksen lause
pienoiskuva|Syklinen nelikulmio, jolle pätee Ptolemaioksen ensimmäinen- ja toinen lause. pienoiskuva|Yleinen nelikulmio, joka ei ole syklinen. Tälle pätee Ptolemaioksen epäyhtälö. Ptolemaioksen lauseet ovat geometriassa nelikulmioihin liittyviä tuloksia. Kuuluisimpia Klaudios Ptolemaioksen nimiin kirjattuja tuloksia ovat syklisiin nelikulmioihin liittyvä yhtälö ja yleisiin nelikulmioihin liittyvä epäyhtälö. Näiden avulla hän muun muassa johti eräitä trigonometrian summakaavoja.
Micky Axton
Varhaiset vuodet
Axton meni 1940-luvun alkuvuosina naimisiin Wayne Axtonin kanssa, ja pariskunta sai tyttären.
Ptolemaioksen lause
Ptolemaioksen lause
Ptolemaios todisti konveksille sykliselle nelikulmiolle seuraavan lauseen (kuvan merkinnöillä): eli vastaisten sivujen tulojen summa on sama kuin lävistäjien tulo (todistus ).
Micky Axton
Sotavuodet
Saatuaan kirjeen veljeltään Ralphilta, joka palveli hävittäjälentäjänä Tyynellämerellä, Axton päätti vuonna 1943 tehdä osansa Yhdysvaltojen sotaponnistelujen hyväksi. Veli kertoi kirjeessä Guadalcanalin taistelusta ja yhdysvaltalaisjoukkojen kärsimistä raskaista tappioista. Lentäjä Jacqueline Cochran lähetti Axtonille kutsun Women’s Flying Training Detachment -ohjelmaan (WFTD), jonka tarkoitus oli kouluttamalla naisista lentäjiä muihin kuin taistelutehtäviin vapauttaa mieslentäjiä rintamalle. Axton pyysi vanhempansa hoitamaan yksivuotiasta tytärtään ja matkusti Topekaan. Lääkärintarkastuksen läpäistyään hän matkusti Texasiin, jossa hän aloitti WFTD:n koulutuksen toukokuussa 1943.
Ptolemaioksen lause
Pythagoraan lause
Jos nelikulmio on (syklinen) suorakulmio, ovat vastaiset sivut yhtäpitkät. Nimeämällä kärjen A mukaan AB = CD ja AC = BD ja toteamalla lävistäjien olevan yhtäpitkät AD = BC, saadaan eli Tämä on Pythagoraan lause suorakulmaiselle kolmiolle, jota mainitut sivut merkitsevät.
Ptolemaioksen toinen lause
Ptolemaios huomasi toisenkin ominaisuuden. Syklisen nelikulmion lävistäjät ovat verrannollisia lävistäjän päätepisteistä lähtevien sivujen tulojen summaan. Esimerkiksi lävistäjän AC päätepisteestä A lähtee sivut AB ja AD ja päätepisteestä C lähtee sivut CB ja CD. Verrannollisuus on esitettävissä Lävistäjien suhde on siten (todistus )
Micky Axton
Sotavuodet
Axton valmistui koulutuksesta marraskuussa 1943. Koulutuksen aikana, elokuussa 1943, WFTD oli yhdistynyt siirtolentoja lentäneen Women’s Auxiliary Ferrying Squadronin (WAFS) kanssa uudeksi Women Airforce Service Pilots -järjestöksi (WASP). Valmistumisensa jälkeen Axton sijoitettiin Pecosin lentotukikohtaan Texasiin, jossa hänestä tuli yksi ensimmäisistä naispuolisista koelentäjistä. Hänen tehtävänään oli koelentää A-20 Havoceja, B-25 Mitchellejä ja B-26 Maraudereja ennen niiden hyväksymistä aktiiviseen palveluskäyttöön.
Ptolemaioksen lause
Ptolemaioksen epäyhtälö
Ensimmäisen lauseen mukaan nelikulmion ABCD sivujen ja lävistäjien pituuksille voidaan esittää Epäyhtälö on voimassa kaikille nelikulmioille, mutta yhtäsuuruus on voimassa vain syklisille nelikulmioille.
Micky Axton
Sotavuodet
Axton erosi WASP:stä huhtikuussa 1944, koska hänen äitinsä oli sairastunut eikä enää voinut huolehtia hänen tyttärestään.
Sodan jälkeen
WASP:stä erottuaan Axton muutti Wichitaan, jossa hänet palkattiin Boeingille koelentoinsinööriksi. Hän lensi mukana kehitteillä olleen B-29 Superfortressin kyydissä ja analysoi sen lentodataa. Koelennolla 4. toukokuuta 1944 koelento-osaston johtaja kutsui Axtonin kesken lennon lentämään konetta. Hänestä tuli ensimmäinen Superfortressia lentänyt nainen, joskin koelento-ohjelman luottamuksellisuuden vuoksi hän ei voinut aluksi kertoa saavutuksestaan kuin aviomiehelleen. Vuosina 1958–1969 Axton opetti East High Schoolissa Wichitassa biologiaa, luonnontieteitä, ilmailua ja väittelyä. Axtonit saivat sodan jälkeen toisen lapsen.
Ptolemaioksen lause
Ptolemaioksen epäyhtälön todistus
Koska myös, on , sillä kolmiot EAC ja BAD ovat yhteneviä. Siten Siten ABCD on jännenelikulmio, joten Siten pisteet C, B ja E ovat samalla suoralla, joten EC=EB+BC. Nyt saadaan siis Kertomalla yhtälö puolittain AD:llä saadaan
Oletetaan sitten, että ABCD ei ole jännenelikulmio. Tällöin joten pisteet E, B ja C muodostavat kolmion. Siten kolmioepäyhtälön nojalla on voimassa EC<EB+BC. Edelleen saadaan aiemmin johdetusta identiteetistä Siis Nämä yhdessä antavat Ptolemaioksen ensimmäisen lauseen: , missä yhtäsuuruus esiintyy vain jos ABCD on jännenelikulmio.
Micky Axton
Sodan jälkeen
Axton oli yli 40 vuoden ajan aktiivinen jäsen Yhdysvaltain vanhoja sotilaskoneita ylläpitävässä ja lentävässä Commemorative Air Force -järjestössä (CAF). Hän pääsi lokakuussa 1991 lentämään B-29 Superfortressia uudelleen, kun hän oli mukana siirtämässä restauroitua B-29:ää CAF:lle Wichitaan. CAF:n PT-23-koulukone on nimetty hänen mukaansa ”Miss Mickyksi”. Hän oli aktiivinen myös naislentäjien Ninety-Nines-järjestössä sekä OX-5 Aviation Pioneers -järjestössä.
Aviomiehensä Waynen kuoltua vuonna 1998 Axton muutti Minnesotaan ollakseen lähempänä tytärtään. Hänen oli tarkoitus osallistua maaliskuussa 2010 tilaisuuteen, jossa WASP:n entisille lentäjille myönnettiin Kongressin kultamitali. Axton kuitenkin kuoli lyhyen sairauden jälkeen Minnesotan Eden Prairiessä 6. helmikuuta 2010. Hänet on haudattu Wichitaan miehensä viereen.
10 kirjaa
10 kirjaa on Yle TV1:llä esitetty ohjelmasarja, jota ovat juontaneet toimittaja Timo Harakka ja taidehistorioitsija Anna Kortelainen. Ohjelmaa on esitetty viisi kymmenosaista sarjaa kesällä 2007, 2008, 2011, 2012 ja 2013. Ohjelmat on nimetty käsitellyn aihepiirin mukaisesti.
Ohjelmaa esitettiin ensimmäisen kerran kesällä 2007 nimellä 10 kirjaa jotka muuttivat maailmaa. Kesällä 2008 ohjelmassa käsiteltiin 10 kirjaa lapsuudesta, kesällä 2011 rahasta, kesällä 2012 vallasta ja kesällä 2013 rikoksesta.
Ohjelmasarjan osa 10 kirjaa rahasta voitti Kultainen Venla -palkinnon vuoden 2011 parhaana keskusteluohjelmana.
10 kirjaa jotka muuttivat maailmaa
10 kirjaa jotka muuttivat maailmaa oli kesällä 2007 esitetty kymmenosainen sarja, jossa keskustelua johti Timo Harakka vakiovieraanaan Anna Kortelainen.
Ohjelman vieraina kirjoista puhumassa olivat tasavallan presidentti Tarja Halonen, tv-juontaja ja kirjailija Mark Levengood, kalastaja-kirjailija Pentti Linkola, elokuvaohjaaja Auli Mantila, kuvataiteilija Teemu Mäki, silloinen eduskunnan puhemies Sauli Niinistö, Miljoonasateen lauluntekijä Heikki Salo, Suomen Pankin johtaja Sinikka Salo, vihreiden kansanedustaja Anni Sinnemäki ja PMMP:n laulaja-lauluntekijä Paula Vesala. Ohjelmassa käsiteltiin viikoittain yksi kirja vierailijaa kohden.
10 kirjaa rahasta
Kesällä 2011 esitettiin 10 kirjaa rahasta. Ohjelmaa palasi juontamaanTimo Harakka vakiovieraanaan Anna Kortelainen. Ohjelmassa keskusteltiin viikoittain vaihtuvan vieraan kanssa jostakin rahaan liittyvästä kirjasta.
10 kirjaa rikoksesta
Kesällä 2013 esitettiin 10 kirjaa rikoksesta.
Sinkiitti
thumb|Sinkiittikidesikerö thumb|Sinkiitistä hiottu korukivi Sinkiitti on mineraali, joka koostuu sinkkioksidista sekä rauta- ja mangaaniepäpuhtauksista. Mineraali voi olla väritön, mutta epäpuhtaudet antavat sille yleensä värin, joka voi olla keltainen, oranssi, punainen, ruskea tai vihreä. Punaista sinkiittiä kutsutaan rubiinisinkiksi. Viirun väri on keltainen tai oranssi. Kiteet ovat läpinäkyviä tai läpikuultavia. Ne ovat kidejärjestelmältään heksagonisia ja muodostavat prismoja. Kovuus on Mohsin asteikolla 4. Kemiallinen kaava on ZnO.
Esiintyminen
Sinkiittiä esiintyy metamorfisissa ja rapautuneissa sinkkimalmeissa. Sitä on löydetty Yhdysvalloista, Namibiasta ja Kongosta.
Fredrik Ferdinand Järnström
Fredrik Ferdinand Järnström (28. helmikuuta 1870 Somero – 3. heinäkuuta 1936 Helsinki) oli suomalainen kenraalimajuri ja rajavartiolaitoksen päällikkö.
Järnströmin vanhemmat olivat värjäri Jakob Fredrik Järnström ja Maria Kristina Lindeman. Hän pääsi ylioppilaaksi Turun lyseosta 1888 ja meni samana vuonna vapaaehtoisena armeijan palvelukseen. Järnström kävi Haminan kadettikoulun ja suoritti upseeritutkinnon 1892, Suomen suuriruhtinaskunnan armeijan lakkautuksen jälkeen hänet asetettiin alikapteenin arvolla lakkautuspalkalle vuonna 1903.
Järnström suoritti ylemmän hallintotutkinnon 1904 ja siirtyi samana vuonna tullilaitoksen palvelukseen. Järnström kävi vuonna 1905 Voimaliiton lähettämänä Sveitsissä tarkistamassa Suomeen tulossa olleen kiväärilastin mutta muuten hän ei tiettävästi osallistunut aktivistien toimintaan. Hän toimi viimeksi Pietarsaaren tullikamarin tullinhoitajana 1915–1918. Suomen sisällissodan aikana Järnström otettiin maaliskuussa 1918 valkoisten armeijaan majurin arvoisena ja hän toimi 4. Pohjois-Pohjanmaan rykmentin 1. pataljoonan komentajana. Sodan jälkeen Järnström oli aluksi sotaministeriön meriosaston toimistopäällikkönä ja sen jälkeen sisäasiainministeriön rajavartioasian esittelijänä ja sittemmin rajavartiostojen tarkastajana 1919–1932 sekä viimeksi rajavartiostojen päällikkönä 1932–1935. Hänet ylennettiin kenraalimajuriksi eläkkeelle jäännin yhteydessä 28.2.1935.
Armen Nazarjan
Armen Nazarjan (,, s. 9. maaliskuuta 1974 Gjumri, Armenian SNT, Neuvostoliitto) on armenialaissyntyinen, sittemmin Bulgariaa edustanut painija ja olympiavoittaja.
Nazarjan oli uransa alkuvaiheissa yksi Armenian parhaista painijoista. Hän voitti muun muassa Armenian-mestaruuden 52 kilon sarjassa kolmesti ja olympiakultaa samassa sarjassa Atlantassa 1996, jolloin hänestä tuli maansa ensimmäinen olympiavoittaja. Vuonna 1997 hän kuitenkin muutti Bulgariaan ja sai maan kansalaisuuden. Hän edusti Bulgariaa vuoden 2000 kesäolympialaisissa ja voitti 58 kilon sarjassa toisen olympiakultansa. Neljä vuotta myöhemmin Ateenan olympiakisoissa hän saavutti 60 kilon sarjassa pronssia. Bulgarian-mestaruuden hän on voittanut seitsemän kertaa ja ollut kerran hopealla ja neljä kertaa pronssilla. Maailmanmestaruuden hän on voittanut kahdesti ja Euroopan-mestaruuden kuudesti.
Nazarjania valmensi Bratan Tsenov. Hän on 160 senttiä pitkä ja painaa 60 kiloa.
Varavääpeli
Sotilasarvon esikuvana on ollut saksalainen Vizefeldwebelin arvo.
Koska valkoisella armeijalla ei ollut omaa virallista sotilasarvojärjestystä, varavääpelin arvo otettiin käyttöön käytännön tosiseikkana. Arvo sijoittui sisällissodan 1918 sotilasarvoissa vääpelin ja aliupseerin väliin. Aliupseeri oli vuonna 1918 sotilasarvo, joka vastasi kersanttia. Varavääpelin arvomerkki sisällissodan aikana oli olkalapuissa oleva paksumpi kaluunanauha, jonka yläpuolella oli yksi ohuempi nauha. Nauhojen väri riippui saatavilla olevasta materiaalista.
Huhtikuussa 1918 annetuissa määräyksissä ei ollut varavääpelin arvoa, mutta siitä huolimatta arvo jäi kummittelemaan muun muassa palkkaussäännöstöihin ja kyseisen arvon omaavat jatkoivat palvelusta varavääpelin arvossa. Heinäkuussa 1918 annetuissa uusissa määräyksissä arvo otettiin uudelleen virallisesti käyttöön. Arvomerkit muuttuivat ja niin varavääpelin arvon osoitukseksi jäi yksi leveä kaluunanauha olkalappuun.
Antonio Villaraigosa
Antonio Ramon Villaraigosa (s. 23. tammikuuta 1953) on Yhdysvaltain Kalifornian osavaltiossa sijaitsevan Los Angelesin kaupungin entinen pormestari. Hän edustaa Yhdysvaltojen demokraattipuoluetta.
Elämä
Antonio Ramon Villar syntyi Boyle Heightsissa, Kaliforniassa 23. tammikuuta 1953 meksikolais-amerikkalaiseen perheeseen. Hän on ollut naimisissa Corina Villaraigosan (o.s. Raigosa) kanssa vuodesta 1987. Mennessään naimisiin pari vaihtoi sukunimensä yhdistelmäksi molempien sukunimistä, Villaraigosaksi.
Ura
Lukion jälkeen, käytyään East Los Angeles Collegea jonkin aikaa, Villaraigosa siirtyi UCLA:aan (University of California, Los Angeles), jossa hän suoritti alemman korkeakoulututkinnon historiassa. Villaraigosa opiskeli oikeustiedettä People’s College of Lawssa Los Angelesissa.
Tämän jälkeen Villaraigosa on toiminut United Teacher Los Angelesin organisoijana sekä American Federation of Government Employeesin ja American Civil Liberties Unionin Los Angelesin osaston puheenjohtajana.
Vuonna 1994 Villaraigosa valittiin Kalifornian osavaltion lainsäädäntöelimen alahuoneen jäseneksi. Jo vuonna 2001 Antonio Villaraigosa pyrki Los Angelesin pormestariksi, mutta vaalit voitti James Hahn. Kaksi vuotta vaalitappion jälkeen Villaraigosa sai kuitenkin Los Angelesin kaupungivaltuutetun paikan kaupunginhallituksessa, jossa hän edusti kaupungin 14. vyöhykettä.
Vuoden 2005 pormestarinvaaleissa Villaraigosa voitti silloisen viranhaltijan James Hahnin toisella äänestyskierroksella, ja 1. heinäkuuta vuonna 2005 hänestä tuli Los Angelesin 41. pormestari. Edellinen latinalaisamerikkalaisen syntyperän omaava Los Angelesin pormestari toimitti virkakautensa viimeisen vuoden vuonna 1872. Silloisen Los Angelesin asukasluku oli 6 000.
Villaraigosa pyrki Kalifornian kuvernööriksi vuoden 2018 vaaleissa, mutta jäi äänestyksen ensimmäisellä kierroksella kolmanneksi saaden noin 13 prosenttia äänistä.
George Orwell
Eric Arthur Blair (25. kesäkuuta 1903 Motihari, Bengali, Brittiläinen Intia – 21. tammikuuta 1950 Lontoo, Britannia), kirjailijanimeltään George Orwell, oli brittiläinen kirjailija ja toimittaja. Hänen kirjoistaan tunnetuimpia ovat Espanjan sisällissotaa kuvaava reportaasi Katalonia, Katalonia, neuvostokommunismia vertauskuvallisesti kritisoiva Eläinten vallankumous ja antitotalitaristinen dystopiakuvaus Vuonna 1984.
Elämä ja kirjallinen ura
Orwell (oikealta nimeltään Eric Blair) syntyi Motiharissa Bengalissa vuonna 1903 brittiläisen siirtomaabyrokraatin Richard Blairin ja Ida Limouzinin toiseksi lapseksi. Vuonna 1904 Ida muutti lasten kanssa Englantiin, missä perheeseen syntyi vielä yksi lapsi. Richard Blair palasi Intiasta Englantiin vuonna 1912. Eric pantiin Englannissa kalliiseen valmistavaan kouluun, jotta hän pääsisi myöhemmin Etoniin tai Harrow’hun.
Orwell kävi Etonin sisäoppilaitoksen King’s Collegea vuodet 1917–1921. Hän valmistui 12. parhaana 13 oppilaan luokassaan. Urheilussa hän menestyi hyvin.
Etonista valmistumisensa jälkeen Orwell muutti Burmaan työskentelemään apulaispoliisitarkastajana Intian brittiläisissä poliisivoimissa. Hän kertoi tunteneensa burmalaisten vihanneen häntä ja alkoi nähdä brittien siirtomaavallan hyväksikäyttämisen muotona. Orwell kirjoitti kokemustensa pohjalta myöhemmin fiktiivisen romaanin Päivät Burmassa, jossa kerrotaan Burmassa asuvan englantilaisen puukauppiaan karusta ja epätyydyttävästä elämästä.
Orwell jätti Burman poliisivoimat saadakseen kirjoittaa, omien sanojensa mukaan aluksi egoismin ja esteetiikan kaipuun vuoksi. Vuodesta 1936 alkaen hänen motiivikseen tuli totalitarismin vastustaminen ja demokraattisen sosialismin puolustaminen.
Orwell asui vuodesta 1927 alkaen aluksi Lontoossa ja Pariisissa, opettaen ja kirjoittaen lehtiin. Vuoden 1930 jälkeen Orwell asui Lontoossa sukunsa tuen varassa ja kirjoitti jatkuvasti. Orwellin omaan elämään perustuva romaani Puilla paljailla Pariisissa ja Lontoossa (1933) sai hyvät arvostelut ja myi hyvin. Orwell ei kuitenkaan vaurastunut kirjoittamisella, vaan joutui työskentelemään esimerkiksi yksityisopettajana, yksityiskoulun opettajana ja kirjakaupan myyjänä. Hän meni vuonna 1936 naimisiin Eileen O’Shaugnessyn kanssa. Onnellinen liitto päättyi Eileenin kuolemaan vuonna 1945.
Orwellin varhaiset romaanit Puilla paljailla Pariisissa ja Lontoossa (1933), Päivät Burmassa (1934), A Clergyman’s Daughter (1935) ja Eläköön tuonenkielo (1936) kertovat vakiintuneista tavoista vapautumisen vaikeudesta. Orwell ei ollut itse tyytyväinen niihin.
Sosialistinen Left Book Club palkkasi Orwellin kirjoittamaan raportin Englannin hiilikaivostyöläisistä. Tuloksena oli kirja Tie Wiganin aallonmurtajalle (1937), joa sai paljon huomiota ja kiitosta.
Orwell osallistui vuonna 1937 vapaaehtoisena Espanjan sisällissotaan tasavaltalaisten puolella. Hän soti neljä kuukautta Aragonian rintamalla anarkistien kanssa yhteistyössä toimineen trotskilaisen POUM-puolueen miliisijoukoissa. Barcelonan toukokuuksi kutsutun valtataistelun jälkeen stalinistinen Espanjan kommunistipuolue kuitenkin aloitti puhdistuksen POUMia ja muita poliittisesti ”harhaoppisina” pitämiään liittolaisia vastaan. Kaulaan haavoittunut Orwell pelastui täpärästi kommunistien kynsistä ja palasi Englantiin. Kotiin palattuaan hän kirjoitti kirjan Katalonia, Katalonia (1938), jossa hän kuvaa kokemuksiaan sodassa ja tasavaltalaisten poliittisia ristiriitoja.
Sotavuosina 1941–1943 Orwell tuotti BBC:n radion sotalähetyksiä Intiaan. Vuonna 1943 Orwellista tuli vasemmistolaisen viikkolehden Tribunen kirjallisuustoimittaja. Vuonna 1945 hän vietti kolme kuukautta Ranskassa, Saksassa ja Itävallassa sotakirjeenvaihtajana.
Vuonna 1945 Orwellilta julkaistiin romaani Eläinten vallankumous. Teos on poliittinen faabeli, joka kuvaa maatilan eläinten kautta Stalinin petosta vallankumouksen jälkeisellä Venäjällä. Teos teki Orwellista tunnetun ja antoi hänelle taloudellista turvaa. Vuonna 1949 Orwell julkaisi teoksensa Vuonna 1984, joka kuvaa totalitaristista tulevaisuutta. Kirja herätti paljon huomiota, ja monet sen termeistä, kuten isoveli ja uuskieli, tulivat yleiseen käyttöön. Kyseisenlaista yhteiskuntaa kutsutaan orwellilaiseksi.
Poliittiset mielipiteet
Orwellin näkemykset olivat lähinnä sosiaalidemokraattisia. Orwell itse kirjoitti kannattavansa ”demokraattista sosialismia”, mutta ei koskaan määritellyt termiä tarkemmin. Hän ruoti kirjallisia motiivejaan seuraavasti:
Orwell oli Britannian tiedustelupalvelun seurannassa 1920-luvulta lähtien, koska epäiltiin hänen olleen kommunisti. Viimeistään Espanjan sisällissodan kokemukset saivat Orwellin vakuuttuneeksi kommunismin tuhoisuudesta myös vasemmistolaisuudelle (”kommunistinen puolue on nykyään vastavallankumouksellinen voima”) ja tekivät hänestä neuvostokommunismin tiukan vastustajan. 1949 Orwell listasi Britannian ulkoministeriön kommunisminvastaista propagandaa tekevälle osastolle kommunisteiksi ja Neuvostoliiton myötäilijöiksi epäilemiään kulttuurihenkilöitä, joiden kanssa tehtävää yhteistyötä ministeriön tulisi välttää. Listalla oli 38 henkilöä, muiden muassa Charles Chaplin, Michael Redgrave ja E. H. Carr. Orwell tunsi kuitenkin aina solidaarisuutta Katalonian vallankumouksen anarkistista alkuvaihetta kohtaan, eikä vallankumouksellinen väkivaltaromantiikka ollut hänelle täysin vierasta. Esimerkiksi toisen maailmansodan alussa, natsien hyökkäysvaiheen aikana kirjoitetussa pitkässä esseessään The Lion and the Unicorn (”Leijona ja yksisarvinen”) hän näki kommunisteista riippumattoman mutta vasemmistososialistisen, ehkä verisenkin vallankumouksen Englannissa väistämättömänä, jopa toivottavana.
Orwell arvosteli nationalismia - joka hänelle oli eri asia kuin isänmaallisuus - siitä, että se hänen mielestään teki ihmiset epäkriittisiksi oman maansa ulkopolitiikkaa kohtaan. Orwell esimerkiksi kirjoitti, että ”nationalisti ei vain jätä tuomitsematta oman puolensa tekemiä hirmutekoja, vaan hänellä on myös huomattava kyky olla edes kuulematta niistä”. Toisen maailmansodan aikana hän toimi kodinturvajoukoissa (Home Guard) ja yritti päästä myös rintamalle, mutta pahenevan keuhkotuberkuloosinsa vuoksi häntä ei hyväksytty armeijaan. Sodan aikana hän puolusti näkyvästi kirjailija P. G. Wodehousea jota syytettiin maanpetoksellisesta yhteistyöstä natsien kanssa.
Orwell arvosteli jyrkästi kuuluisassa esseessään Politics and the English Language kielen käyttämistä poliittisena välineenä ja todellisuuden naamioimista kiertoilmaisuin.
Tuotanto
Orwellin laajaa esseetuotantoa arvostetaan englanninkielisessä maailmassa erittäin paljon, ja sitä on julkaistu eri kokoelmina. Suomeksi on ilmestynyt valikoima Kun ammuin norsun ja muita esseitä.
Springfield (Missouri)
Springfield on Greenen piirikunnan pääkaupunki Missourissa. Se on osavaltionsa kolmanneksi suurin kaupunki.
Springfieldissä toimii Missourin osavaltion yliopisto ja joitakin osavaltion suurimmista työnantajista, kuten St. Johnin sairaala.
Kaupunki perustettiin 1829 ja siitä tuli piirikunnan keskus 1833. Sen kasvu oli alkuvuosina hidasta, mutta kiihtyi, kun länteen muuttavat uudisraivaajat huomasivat sen oivallisen sijainnin kulkureittien varrella. Springfield on edelleen tärkeä risteysasema. Siellä risteävät BNSF Railwayn Kansas Citystä, Memphisistä, Saint Louisista ja Oklahoma Citystä tulevat rataosat.
Kolkku (järvi)
Kolkku on Keski-Suomessa Pihtiputaalla ja Viitasaarella sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 900 hehtaaria eli 9 neliökilometriä. Se on 9,4 kilometriä pitkä ja 2,5 kilometriä leveä. Järven rantaviiva on selväpiirteinen ja sillä on aava järvenselkä, mutta on silläkin pari niemeä. Luoteispäässä sijaitsee Kukasniemi ja keskivaiheilla Peltoniemi. Järven kaakkoispäässä järvi kapenee lahtimaiseksi pääksi. Rannoilta kohoaa vain kaksi mäkeä. Pohjoispään itärannalla järvelle näkyy Huhmavuori, joka kohoaa 35 metrin korkeuteen, ja länsirannalla yhtä korkea Kolkunmäki.
Järvessä on neljä saarta. Järven keskivaiheilla sijaitsevat lähekkäin Peltosaaret ja Koivukanta, ja järven pohjoisosassa länsirannan tuntumassa Rantalansaari. Rantalansaari on kapea, mutta lähes 200 metriä pitkä, joten se on suurin saari.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 27 miljoonaa kuutiometriä eli 0,027 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 3,0 metriä ja suurin syvyys on 7,4 metriä. Syvin kohta sijaitsee järven keskivaiheilla järven pituussuunnassa kulkevan syvänteen keskellä. Syvänteen kaakkoispäässä on mitattu toinen yhtä syvä syvänne.
Järven rantaviivan pituus on 27 kilometriä ja sen rannat ovat alavaa metsämaata, joka on monin paikoin soistunutta. Peltomaita on enää Kolkussa. Asutus on haja-asutusta, joiden välissä on harvaa vapaa-ajan asutusta. Niille johtaa tiet kyläteiltä, jotka haarautuvat yhdystieltä 6570. Viitasaaren ja Pihtiputaan kuntaraja ylittää järven niin, että se kuuluu puoliksi kumpaankin kuntaa.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Koliman alueella (14.47), jonka Kolkunjoen valuma-alueeseen (14.475) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 155,1 metriä mpy.
Järvi sijaitsee Viitasaaren reitin latvoilla, joten sen valuma-alue saa pääosan vedestään vain omalta alueeltaan. Kolkun valuma-alueella on kahdeksan yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, joista neljä laskevat suoraan tai välillisesti järveen. Ne ovat Kukkanen (68 ha) ja Välkytinlampi (1 ha), jotka molemmat laskevat Neva- eli Kukaslahteen omia ojiaan myöten. Otralampi (2 ha) ja Saarilampi laskevat järven eteläpäähän. Huhmarvuoren la järven välissä olevalla suolla sijaitsee vielä Huhmarlampi (3 ha), joka on suo-ojien välityksellä yhteydessä järveen.
Kolkku laskee Kolkunjokea myöten 7,5 kilometrin päässä Kuorikoskella Kolimaan.
Cara Buono
Cara Buono (s. 1. maaliskuuta 1971 Bronx, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen roolisuorituksiinsa tv-sarjoissa kuuluvat muun muassa Dr. Faye Miller Mad Men -sarjan neljännellä tuotantokaudella ja Kelli Moltisanti kuudennella kaudella sarjassa Sopranos. Netflixin jännitystieteisarjassa Stranger Things Cara Buono on vuodesta 2016 eteenpäin esittänyt Miken ja Nancyn äitiä Karen Wheeleriä.
Lapsuus ja nuoruus
Buono varttui työläisperheessä New Yorkin Bronxissa. Hän on tehnyt 11-vuotiaasta saakka kaikenlaisia töitä ja sanoo, että työläisvaltaisella alueella hänelle kasvoi hyvä työmoraali. Lapsena ja nuorena hän muun muassa jakoi lehtiä ja työskenteli videoliikkeessä. Perheessä oli neljä lasta; Caralla on kaksi veljeä ja sisar. Perheellä on italialaiset sukujuuret.
Cara Buono kävi ensin Fiorello H. LaGuardia High Schoolia ja sen jälkeen Columbian yliopistoa, josta hän valmistui kolmessa vuodessa 1995. Hänellä oli kaksi pääainetta eli englanti ja politiikan tutkimus. Buono maksoi itse yliopisto-opiskelun, sillä työläisvanhemmilla ei ollut säästöjä, millä opintoja maksaa. Buono rahoitti opinnot näyttelijäntöistä saamillaan palkkioilla, apurahoilla ja ottamalla lainaa.
Ura
Cara Buonon ensimmäinen näyttämörooli oli 12-vuotiaana Harvey Fiersteinin näytelmässä Spookhouse. Hän pääsi mukaan näytelmään vapaan haun kautta, ja rakastui näyttämötaiteeseen. Cara pyysi 13-vuotiaana sisartaan viemään hänet teatteriin katsomaan Landford Wilsonin näytelmää Burn This, koska hän halusi nähdä John Malkovichin sen pääroolissa. Kokemus oli vaikuttava.
Buono jatkoi näyttelemistä teattereissa sekä Broadwayllä että Off Broadway -teattereissa. Kauas pois -sarjassa, jonka pääosassa nähtiin Sam Waterston, Buono esiintyi kolmessa jaksossa vuonna 1992. Samana vuonna hän esiintyi myös Jake Gyllenhaalin isän Stephen Gyllenhaalin ohjaamassa elokuvassa Waterland yhdessä Ethan Hawken, David Morrisseyn ja Jeremy Ironsin kanssa. Useat Buonon valkokangasrooleista ovat olleet indietuotetuissa elokuvissa kuten Kohtalon sanelemaa (Next Stop Wonderland, 1998) Chutney Popcorn (1999), Kaksi Ninaa (Two Ninas, 1999) ja Happy Accidents (2000).
Kova laki -sarjassa Buono on esiintynyt useita kertoja. Hädän hetkellä -tv-sarjassa (Third Watch) Buono esiintyi vuosina 2004–2005 Grace Fosterin roolissa. Tv-sarjassa Sopranos Buono esitti vuosina 2006–2007 Christopher Moltisantin (Michael Imperioli) vaimoa Kelliä. Buono tuli mukaan Mad Men -sarjaan kaudelle neljä vuonna 2010. Hän esitti Dr. Faye Milleriä, joka antaa haastetta Jon Hammin esittämälle misogynistiselle Don Draperille. Suoritus huomioitiin Emmy-ehdokkuudella vuonna 2011. Mad Men -sarja sai katsojat lähestymään Buonoa ja kertomaan hänelle omia muistojaan 1960-luvulta: Siihen aikaan miehet selvisivät sikailusta vähällä, naiset tupakoivat raskausaikana ja läimivät lapsiaan, työaikanakin ryypättiin; ja noita aikoja muistellaan sekä kauhulla että haikeudella.
Tv-sarjassa Kohde hän näytteli Martine Rousseau'ta vuosina 2014–2015. Hän on esiintynyt muun muassa Ang Leen elokuvassa Hulk vuonna 2003 ja vuonna 2010 elokuvassa Ystävät hämärän jälkeen.
Vuodesta 2016 Cara Buono on ollut mukana Stranger Things -sarjassa, jossa hän esittää Karen Wheeleriä, Miken ja Nancyn äitiä. Sarjan aikuisista vain Joycella (Winona Ryder) ja Hopperilla (David Harbour) tuntuu olevan joku käsitys pikkukaupungin oudoista tapahtumista. Buonon mukaan hänestä vaikutti kummalta, että Wheelerin teinien äiti tuntuu olevan niin pihalla. Niinpä hän ensimmäisellä kaudella mietti naiselle taustatarinan: kasariäidille kenties viini maistuu, josta syystä hän on hieman puutuneessa tilassa. Kolmannella kaudella perheen äidin rooli syvenee, ja Buonon kehittämä taustatarina punaisen langan hukanneesta naisesta tuntuu saavan vahvistusta. Karenilla saattaa olla mielessä muutakin kuin kotona tv:n äärellä nuokkuva aviomies.
Yksityiselämä
Cara Buono on ollut vuodesta 2010 naimisissa Peter Thumin kanssa. Thum on yhdysvaltalainen yrittäjä. Pari tapasi toisensa lentokoneessa. Aviomies vitsailee, että vaimo antoi hänelle ensitapaamisella kyytiä ja huumeita: lennon aikana Buono antoi miehelle jotakin, joka auttaa nukkumaan. Pariskunnalla on vuonna 2013 syntynyt tytär. Buonon mukaan hänen miehensä on inspiroiva, koska mies tekee eikä vain puhu, on rauhallinen ja varma.
Buonon luonnetta kuvaa se, että jos joku väittää hänelle, ettei hän pysty johonkin, hän pyrkii tekemään sen asian kahta kovemmin. Näin hän esimerkiksi juossut New Yorkin maratonin useammankin kerran, vaikkei ole lähtökohtaisesti ollut atleetti-tyyppiä.
Naisasiaa
Kun toimittaja mainitsi Stranger Things -sarjan vastaavan tuottajan Shawn Levyn sanoneen, että naiset eivät muutu vähemmän kiinnostaviksi iän myötä, vaan päinvastoin vielä kiinnostavammiksi, Buono kommentoi: "Ennen naiset esittivät tyttöystäviä ja vaimoja, ja miehet aina veivät juonta eteenpäin. Nykyään myös naiset haluavat nähdä, että heitä edustetaan toimijoina. Ja se on myös kannattavaa, sillä puolet väestöstähän on naisia! Vielä on pitkä matka kuljettavana, mutta naiset ovat jo alkaneet kuljettaa kerrontaa tavalla, joka ei aiemmin ollut mahdollista."
Șor-puolue
Șor-puolue on euroskeptinen puolue Moldovassa. Puolueen perustamisestaan saakka lokakuuhun 2016 sitä kutsuttiin Sosiaalipoliittiseksi liikkeeksi "Tasa-arvo" tai Ravnopravie.
Puolue järjesti voitonpäivän paraatin Chișinăussa 9. toukokuuta 2019.
Vuoden 2021 vaaleissa puolue voitti 7 paikkaa Moldovan parlamentissa.
Mikronesian lippu
thumb|250px|Mikronesian lippu.
Mikronesian lippu otettiin käyttöön 10. marraskuuta 1979. Sininen tausta kuvaa Tyyntä valtamerta, jolla Mikronesia sijaitsee. Siinä olevat neljä valkoista tähteä kuvaavat valtion neljää saariryhmää: Chuukia, Pohnpeita, Kosraeta ja Yapia.
Vuoteen 1965 saakka oli käytössä samankaltainen lippu, jossa oli kuitenkin kuusi tähteä. Tähdet kuvasivat Mikronesian neljää saariryhmää, Palauta, Marshallinsaaria sekä Pohjois-Mariaaneja. Mikronesian liittovaltion itsenäistyttyä Palau, Marshallinsaaret ja Pohjois-Mariaanit eivät kuitenkaan päättäneet liittyä siihen. Niinpä kaksi ylimääräistä tähteä poistettiin lipusta.
Karhunpalvelus
Karhunpalvelus on toisen hyvää tarkoittavaa auttamista, joka kuitenkin jotain muuta kautta tai muusta syystä kääntyy autettavaa vastaan. Siis autettava on avun jälkeen samanlaisessa tai pahemmassa pinteessä kuin ennen apua.
Sana juontaa juurensa Jean de La Fontainen runomuotoisesta eläinsadusta, jossa kesy karhu halusi auttaa nukkuvaa miestä tappamalla kärpäsen hänen otsaltaan. Karhu kuitenkin tuli lyöneeksi niin kovaa, että mies sai surmansa.
Liikuntalääketiede
Liikuntalääketiede on lääketieteen erikoisala, jossa tarkastellaan liikunnan ja fyysisen kunnon välisiä yhteyksiä terveyteen, sairauksiin ja ravintoon. Liikuntalääketieteen tehtävänä on edistää väestön terveyttä, ehkäistä, hoitaa ja kuntouttaa sairauksia ja vammoja yksilöllistä omatoimista fyysistä aktiivisuutta hyödyntäen. Liikuntalääketieteen koulutuksen saaneet henkilöt ovat perehtyneet sekä liikuntaan ja terveyteen että niiden välisiin yhteyksiin.
Liikuntalääketiede hyväksyttiin omaksi itsenäiseksi erikoisalakseen vuonna 1986. Liikuntalääketiedettä voi opiskella pääaineenaan Jyväskylän ja Kuopion yliopistoissa. Liikuntalääketiedettä voi opiskella myös avoimessa yliopistossa Kuopion yliopiston vaatimusten mukaisesti kaikkialla Suomessa. Liikuntalääketiedettä opiskellut voi esimerkiksi suunnitella terveysliikuntaohjelmia sekä seurata niiden toteutumista ja vaikutuksia. Alan asiantuntemusta tarvitaan muun muassa urheiluseuroissa, urheiluopistoissa, kuntoutuslaitoksissa, sairaaloissa, oppilaitoksissa, tutkimuslaitoksissa, yliopistoissa ja puolustusvoimissa.
Liikuntälääketieteen keskukset
Opetus- ja kulttuuriministeriö rahoittaa kuutta liikuntalääketieteen keskusta Suomessa. Niiden tehtävänä on liikuntalääketieteellisen tutkimuksen tekeminen, liikuntalääketieteen erikoistumiskoulutus yhdessä yliopistojen kanssa, koulutus, viestintä ja alueellinen palvelutoiminta.
Keskukset ovat Helsingin Urheilulääkäriasema, Kuopion Liikuntalääketieteen tutkimuskeskus, Oulun Liikuntalääketieteellinen Klinikka Oulun Diakonialaitoksella, Paavo Nurmi –keskus Turussa ja Tampereen urheilulääkäriasema. Liikuntalääketieteen keskukset vastaavat yhteistyössä eri yliopistojen kanssa liikuntalääketieteen erikoistumiskoulutuksesta Suomessa. Erikoistuvat lääkärit työskentelevät erikoistumiseen liittyen kolme vuotta eri keskuksissa. Keskusten tärkeänä tehtävänä on myös tieteellisen jatkokoulutuksen järjestäminen tutkimusprojektien yhteydessä ja osana erikoislääkärikoulutusta.
Cemal Reşit Rey
thumb|right|Cemal Reşit Reyn muistolaatta
Cemal Reşit Rey (25. syyskuuta / 25. lokakuuta 1904 Jerusalem – 7. lokakuuta 1985) oli turkkilainen säveltäjä, kapellimestari ja pianisti. Yhdessä Necil Kazım Aksesin, Hasan Ferit Alnarin, Ulvi Cemal Erkinin ja Ahmed Adnan Saygunin kanssa hän muodosti Turkin viisikoksi kutsutun säveltäjäryhmän.
Reyn isä oli diplomaatti, kirjailija Ahmet Reşit Rey, joka toimi Jerusalemin ja sitten Aleppon ottomaanikuvernöörinä. Rey opiskeli Pariisin konservatoriossa, jossa sai pianonsoiton opetusta Marguerite Longilta. Ensimmäisen maailmansodan aikana Rey joutui lähtemään Geneveen jatkamaan opintojaan, mutta hän palasi Pariisiin vuonna 1919. Siellä hän jatkoi opiskelua Longin johdolla, minkä lisäksi opiskeli sävellystä Gabriel Faurén ja orkesterinjohtoa Henri Defossén johdolla.
Vuonna 1932 Rey pääsi opettamaan pianonsoittoa ja sävellystä Istanbulin konservatorioon. Vuonna 1943 hän perusti Istanbuliin kaupungin ensimmäisen jousiorkesterin. Tästä orkesterista tuli vuonna 1945 kaupunginorkesteri, ja myöhemmin se otti käyttöön nimen Istanbulin valtionsinfoniaorkesteri. Rey oli myös yksi filharmonisen seuran perustajista Istanbulissa 1946. Hän toimi johtajana ja neuvonantajana Ankaran ja Istanbulin radioissa vuosina 1938–1949. Vuonna 1985 hän sai nimityksen Mimar Sinan -yliopiston valtionkonservatorion taiteilijaprofessoriksi. Maaliskuussa 1989 Istanbuliin avattiin säveltäjän mukaan nimetty Cemal Reşit Rey -konserttisali.
Rey omaksui musiikkiinsa aluksi impressionistisia vaikutteita ja sittemmin turkkilaisen kansanmusiikin tyylillisesti länsimaalaistettuja muotoja. Hänen tuotannossaan ovat edustettuina lukuisat länsimaalaiset genret, kuten sävelruno, muunnelma, sinfonia, konsertto ja ooppera. Sinfonioita hän sävelsi kaksi; konsertot hän sävelsi viululle ja pianolle.
Cecilia Wikström
Cecilia Wikström (s. 17. lokakuuta 1965 Turtola, Ruotsi) on ruotsalainen poliitikko ja pappi. Hän oli kansanedustaja Ruotsin valtiopäivillä vuosina 2002–2009 ja Euroopan parlamentin jäsen vuosina 2014–2019. Hän on ruotsalaisen Liberaalit, entisen Kansanpuolue liberaalit -puolueen jäsen ja edustaa Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmä eli ALDE-parlamenttiryhmää Euroopan parlamentissa. Wikström on ammatiltaan pappi Ruotsin kirkossa.
Poliittinen ura
Ollessaan kansanedustajana Ruotsin valtiopäivillä hän kulttuurivaliokunnan varapuheenjohtajana vuodesta 2006 kunnes tuli valituksi Euroopan parlamenttiin 2009. Kansanedustajana Wikström muun muassa ehdotti kulttuurikaanonin luomista Ruotsille Tanskan mallin mukaisesti. Wikström kannattaa Ruotsin liittymistä sotilasliitto Naton täysjäseneksi.
Euroopan parlamenttiin Wikström tuli valituksi ensimmäisen kerran europarlamenttivaaleissa 2009 ja uudelleen 2014. Ensimmäisellä vaalikaudellaan 2009–2014 hän oli oikeudellisten asioiden valiokunnan, kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan ja muutaman kuukauden vuonna 2012 myös vetoomusvaliokunnan jäsen. Toisella vaalikaudellaan 2014–2019 hän oli vetoomusvaliokunna puheenjohtaja ja vuodesta 2017 valiokuntien puheenjohtajakokouksen puheenjohtaja, sekä jäsenenä useassa valio- ja valtuuskunnassa. Lisäksi hän on jäsenenä homojen, lesbojen, biseksuaalien, transihmisten ja intersukupuolisten (HLBTI) oikeuksia käsittelevässä Euroopan parlamentin laajennetussa työryhmässä. Euroopan parlamentin laajennetut työryhmät ovat parlamentin jäsenten muodostamia, parlamentin tunnustamia yhteenliittymiä, joilla ei kuitenkaan ole virallista valtaa.
Wikström oli Euroopan parlamentin esittelijä Dublinin sopimusta käsiteltäessä. Hän kannattaa sopimuksen säilyttämistä, mutta Euroopan komission esitykseen tarvitaan hänen mielestään muutoksia etenkin alaikäisten aseman parantamiseksi. Vuonna 2011 Wikström oli moittinut Ruotsin ulkoministerin Carl Bildtin ja maahanmuuttoministeri Tobias Billströmin kommentteja irakilaisten pakolaisten Ruotsiin pääsemisen hankaloittamisesta, kuvaillen kommenttien sanamuotoja kammottaviksi.
Adriana Lima
Adriana Francesca Lima (s. 12. kesäkuuta 1981 Salvador, Bahia) on brasilialainen huippumalli. Hänet tunnetaan parhaiten yhteistyöstään Victoria's Secretin kanssa. Adriana on 178 cm pitkä.
Mons Hadley
thumb|[[Jim Irwin Mons Hadleyn edessä Apollo 15 -lennolla.]] Mon Hadley on 4,6 km korkea vuori Kuussa. Sen läpimitta on 26,4 km. Vuori nimettiin vuonna 1935 englantilaisen matemaatikon ja keksijän John Hadleyn mukaan.