cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mariologia
Marian perisynnitön sikiäminen
Roomalaiskatolisen kirkon käsityksen mukaan Maria itse syntyi perisynnittömästi (immaculata conceptio). Marian perisynnittömyydestä käytiin keskustelua lähes koko kristinuskon historian ajan. Ajatus esiintyy jo Augustinuksella, joka katsoi Marian olevan perisynnitön: "Autuaan Neitsyen (eli Marian) tapauksessa meidän tulee tehdä poikkeus (puhuttaessa perisynnistä)." Dogmin julisti paavi Pius IX konstituutiossa Ineffabilis Deus 8.12.1854. Dogmin mukaan Maria varjeltiin perisynniltä ainutlaatuisella tavalla historiassa Kristuksen ansioiden tähden. Muut kirkkokunnat eivät tunnusta dogmia Marian perisynnittömästä sikiämisestä.
Marian taivaaseenottaminen
Katolisella kirkolla on dogmi perisynnittömän Marian taivaaseenottamisesta (assumptio Mariae). Dogmin julisti paavi Pius XII 1.11.1950 konstituutiossa Munificentissimus Deus. Dogmin mukaan Maria otettiin maallisen elämänsä päätteeksi ruumiineen ja sieluineen taivaaseen. Dogmin muotoilu jättää avoimeksi, kokiko Maria fyysistä kuolemaa.
Ortodoksisella kirkolla on opetus Marian kuolonuneen nukkumisesta. Ortodoksisen käsityksen mukaan Maria koki inhimillisen kuoleman, jolloin hänen sielunsa otettiin Jumalan luo. Marian ruumis kuitenkin herätettiin kuolleista kolmantena päivänä ja otettiin taivaaseen. Käsityksen mukaan Maria elää nyt ylösnousseena ruumiillisesti taivaassa.
Protestanttisen kirkkokunnat eivät hyväksy käsitystä Marian ruumiillista taivaaseenottamisesta, vaikka esimerkiksi anglikaanit ja luterilaiset kirkot opettavat, että kaikki pyhät, Maria mukaan lukien, rukoilevat taivaassa kristittyjen puolesta.
Y-siipinen
Y-siipinen on avaruusalus kuvitteellisessa Tähtien sota -maailmassa.
Y-siipinen on Kapinaliiton hävittäjäpommittaja, joka on ollut käytössä Kloonisodista asti. Se on X-siipistä hitaampi, mutta sen aseistus on monipuolisempi – lasertykkien lisäksi siinä on ionikanuunapari protonipommeja, jotka tosin voidaan korvata myös protonitorpedoilla. Ihmispilotin lisäksi myös Y-siipinen tarvitsee astromekaanikkodroidin. Normaalisti Y-siipinen olisi värikkäiden metallilevyjen peitossa, mutta koska se tarvitsee jatkuvasti huoltoa, kapinallismekaanikot lopulta lakkasivat kiinnittämästä niitä takaisin ja siksi kapinaliiton Y-siipiset ovat melko karunnäköisiä. Y-siipisessä on X-siipisen tapaan hyperajo, elossapitojärjestelmä ja suojakilvet. Nimensä se on saanut siitä, että ylhäältäpäin katsottuna alus muistuttaa Y-kirjainta.
Lähteet
Lista över farkoster i Star Wars
Devadass Ambrose Mariadoss
Devadass Ambrose Mariadoss (s. 8. lokakuuta 1947) on intialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Tanjoren hiippakuntaan 5. elokuuta 1974 ja nimitettiin sen piispaksi 28. kesäkuuta 1997. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Duraisamy Simon Lourdusamy, jota avustivat Michael Augustine ja Packiam Arokiaswamy.
Evansin gambiitti
Evansin gambiitti on shakkiavaus, joka alkaa siirroilla:
Evansin gambiittiin on keksitty tarpeeksi hyvät puolustukset mustalle, minkä takia sitä ei käytetä enää huipputasolla.
Muunnelmia
Tavallinen jatko on
Göringin hyökkäys poikkeaa edellisestä mustan viidennessä siirrossa
Maimi Yajima
pienoiskuva|Maimi Yajima vuonna 2014
Maimi Yajima (, s. 7. helmikuuta 1992, Saitama) on japanilainen poplaulaja ja näyttelijä. Hän toimi Hello! Projectiin kuuluneen, vuonna 2005 perustetun Cute-yhtyeen johtajana.
Namibian kansalliskirjasto
Namibian kansalliskirjasto on Windhoekin kaupungissa toimiva Namibian kansalliskirjasto.
Namibian kansalliskirjaston kokoelma sai alkunsa aikana, jolloin maa oli Saksan keisarikunnan siirtomaana. Tuolloin seudulla toimi Bibliothek des Kaiserlichen Gouvements eli Keisarillisen hallituksen kirjasto. Ensimmäisen maailmansodan aikana Etelä-Afrikan joukot valloittivat alueen ja kirjasto siirtyi uusien viranomaisten hallintaan. Vuonna 1926 kokoelma yhdistettiin Lounais-Afrikan lakiasäätävän elimen kirjastoksi (Library of the Legislative Assembly (of South West Africa)), joka toimi Namibian nykyisessä parlamenttirakennuksessa. Vapaakappaleoikeus kirjastolle säädettiin vuonna 1950.
Vuonna 1990 Namibia itsenäistyi. Kirjasto asetettiin maan Opetus-, kulttuuri-, nuoriso- ja urheiluministeriön alaisuuteen, ja sen kokoelma korvamerkittiin tulevan kansalliskirjaton pohjaksi. Vuonna 2000 kirjasto muutti uuteen tilavampaan rakennukseen (National Library and Archives Service, NLAS). Samana vuonna annettiin kansalliskirjaston toimintaa määrittelevä asetus.
Painin maailmanmestaruuskilpailut 1991
Vuoden 1991 painin maailmanmestaruuskilpailut:
Separatistinen feminismi
Separatistinen feminismi on feministisen ajattelun muoto, joka ei kannata heteroseksuaalisia suhteita, sillä sen mukaan sukupuolten väliset ristiriidat ovat ratkaisemattomia. Separatistifeministit eivät usko miesten luopuvan patriarkaalisesta ajattelustaan. Separatistifeministit keskittyvät työskentelyyn toisten naisten kanssa vältellen kanssakäymistä miesten kanssa esimerkiksi eläen ja työskennellen pelkästään naisista koostuvissa yhteisöissä.
Kirjailija Marilyn Frye kuvaa separatistista feminismiä "naisten itsensä aiheuttamaa irtautumista erilaisista miesten asettamista normeista sekä miesten valtaa ja etua korostavista ja niitä edistävistä instituutioista, suhteista, rooleista ja aktiviteeteista".
Feministeistä ainoastaan pieni osa on separatistisia, ja ajattelutapa on kyseenalaistettu sekä feministiliikkeessä että sen ulkopuolella. Separatistiset naiset elävät yleensä selibaatissa tai lesbosuhteessa erottautuakseen heidän näkemyksensä mukaan patriarkaalisesta yhteiskunnasta.
Shemagh
thumb|Shemaghia käyttävä [[irakilainen mies]] Shemagh, oikealta nimeltään keffiyeh, on neliönmuotoinen usein puuvillasta valmistettu huivi sekä perinteinen arabialainen päähine, joka yleensä sidotaan päähän erilaisilla tavoilla. Tavallisimmin shemagheja on käytetty suojaksi aurinkoa ja aavikon kuivuutta vastaan tai suojaamaan kasvoja hiekkaa puhaltavalta tuulelta. Useimmiten shemaghit ovat valkopohjaisia, ja niihin on kudottu musta tai punainen kuvio.
Poliittinen tausta
Shemagh-huivi on viime aikoina assosioitu Lähi-itään, ja moni mieltää sellaisen käytön tuen osoitukseksi esimerkiksi palestiinalaisia tai libanonilaisia kohtaan. Suomessa etenkin Jasser Arafatin tunnetuksi tekemä huivi tunnetaan "palestiinalaishuivina" ja sen värillä tunnustetaan usein kuulumista tiettyyn poliittiseen ryhmään.
Mauno Maisala
Mauno Kalevi Maisala (26. elokuuta 1933 Koivisto – 27. joulukuuta 2009) oli suomalainen kilpasoutaja.
Maisala edusti Suomea Tokion 1964 olympialaisissa perämiehellisessä nelosessa. Joukkue karsiutui keräilyerissä. EM-kilpailuissa Maisala sijoittui kahdeksanneksi vuonna 1963 ja yhdeksänneksi vuonna 1964.
”Manu” Maisala edusti seuratasolla Wärtsilän Soutajia, Nesteen Soutajia ja Turun Soutajia. Hän voitti eri luokissa kymmenen Suomen mestaruutta vuosina 1959–1965.
Shemagh
Armeijakäyttö
thumb|[[Jordanialainen upseeri shemagh päässään]] Huivi on ollut pitkään Ison-Britannian ja Yhdysvaltain asevoimien käytössä, joiden shemaghit ovat yleensä khakinvärisiä tai oliivinvihreitä, joissa on musta, kudottu kuvio.
Shemagheja käyttävät useiden muidenkin maiden armeijat niiden monikäyttöisyyden sekä kylmältä ja kuumalta ilmalta tarjoamansa suojan ansiosta.
Mauno Maisala
Mauno Maisala oli ammatiltaan levyseppä. Hänen isoveljensä Matti Maisala oli myös soudun olympiaedustaja.
Kuulemisesta
Kuulemisesta on Aristoteleen koottujen teosten laitokseen eli Corpus Aristotelicumiin kuuluva teos, joka ei kuitenkaan ole todellisuudessa Aristoteleen kirjoittama. Teos on osa jotain suurempaa työtä. Jotkut laittavat sen Stratonin nimiin.
Nimensä mukaisesti teos käsittelee kuulemista, äänten syntyä ja äänen kulkua. Kirjoittaja selittää, että kaikki äänet syntyvät, kun kappaleet kohtaavat toisensa tai kun ilma kohtaa kappaleen. Ääni pannaan alulle liikuttamalla jotakin, minkä jälkeen ääni siirtyy ilmassa.
Kaikki ihmiset hengittävät samaa ilmaa, mutta tuottamamme äänet vaihtelevat riippuen käyttämistämme elimistä, kuten keuhkoista ja suusta; suun muodosta puhuessa; tai elimien tilasta, esimerkiksi jos keuhkot ja henkitorvi ovat kosteat, ääni ei ole yhtä voimakas.
Kuulemme äänen vasta kun se tulee korvaan. Riippuen siitä, miten hajonnut ääni on, erotamme, tuleeko se läheltä vai kaukaa. Äänet erottuvat vain, jos ne tuotetaan selkeästi ja täsmällisesti. Tämän vuoksi lapset, humalaiset ja puhevikaiset ihmiset eivät puhu yhtä selvästi. Epätäsmällisyyttä tuottaa myös usean henkilön samanaikainen puhe — vaikka he sanoisivat saman asian samaan aikaan, sitä ei ole yhtä helppo kuulla kuin yhden henkilön sanoessa saman asian.
Lopussa kirjoittaja tarkastelee erityyppisiä ääniä ja muun muassa eri soittimien (oboe, torvi, jne.) ääniä.
Kärpät
Kärpät voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Culver City
thumb|[[Sony Pictures Entertainment|Sony Picturesin studio Culver Cityssä]] Culver City on kaupunki Kalifornian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Se kuuluu Los Angelesin piirikuntaan. Kaupunki on 1920-luvulta lähtien tunnettu useista elokuvastudioistaan. Culver Cityn perusti ja nimesi itsensä mukaan kiinteistönvälittäjä Harry Culver vuonna 1913. Vuoden 2018 väestönlaskennassa kaupungin asukasluku oli 39 214.
Televisio- ja elokuvateollisuus
Culver City tunnetaan erityisesti elokuvateollisuudestaan, ja siellä sijaitsee useita elokuvastudioita. Ensimmäinen studio rakennettiin jo vuonna 1918. Muun muassa elokuvajätti Sony Pictures Entertainmentin studiot sijaitsevat alueella. Nykyiset Sony Pictures Entertainmentin toimitilat olivat aiemmin Metro-Goldwyn-Mayerin käytössä. Culver Cityssä on tuotettu useita elokuvia kuten klassikot Tuulen viemää (1939) ja Citizen Kane (1941), sekä uudemmat Grease (1978) ja E.T. (1982). Myös useita televisiosarjoja on kuvattu alueella.
Liikenne
Culver Cityn metroasema on kaupungin merkittävin joukkoliikenneasema. Asemalta pääsee nopeasti Los Angelesin keskustaan ja Santa Monicaan.
Central Line
Central Line on Lontoon metron linja, joka avattiin vuonna 1900. Linja on toiseksi käytetyin linja Lontoon metrossa. Lisäksi se on pisin metrolinjoista; sen pituus on 79 km. Linjan 49 asemasta 20 on maan pinnalla. Linjan tunnusväri on punainen.
Historia
Vuonna 1891 perustettiin Central London Railway, jonka suunnitelmissa oli harjoittaa liikennettä Sheperd Bushin ja Bankin välillä. Linjaa laajennettiin vuosina 1894 ja 1899 ja linja avattiin yleisölle vasta 1900. Linja oli jo aloittaessaan operoimassa liikennettä sähkövetureilla. 1930-luvulla asemia ja tunneleita pidennettiin ja suurennettiin. Vuonna 1940 linja sai nelikiskosysteemiin: kaksi normaalia rautatiekiskoa ja kaksi virtakiskoa. Central Linella liikennöivät vuoden 1992 mallia olevat junat.
Asemat
Linjan asemat järjestyksessä lännestä itään :
Helluntaiherätys
Helluntaiherätys eli helluntailaisuus on yksi suurimmista kristinuskon protestanttisista suunnista maailmassa. Helluntailiike sisältää hyvin eri tavoin ajattelevia ja toimivia itsenäisiä kirkkoja ja yhteisöjä. Helluntailaisuus korostaa paikallisseurakuntien itsenäisyyttä ja on yhtäältä uudistus- ja herätysliike muiden kirkkokuntien sisällä. Yhteistä helluntailaisuudelle on protestanttisten periaatteiden, kuten raamatullisuuden, pelastuskäsityksen ja yleisen pappeuden korostaminen. Käytännön tasolla seurakuntien järjestäytyminen ja toiminta eroavat maiden ja kulttuurien välillä. Helluntaiherätyksen tausta on metodismissa ja pyhitysliikkeessä.
Helluntaiherätys sai alkunsa 1900-luvun alussa Los Angelesin Azusa-kadun herätyksestä vuonna 1906. Klassisella helluntailaisuudella arvioitiin vuonna 2016 olevan lähes 300 miljoonaa seuraajaa ja helluntailais-karismaattisten kirkkojen seuraajia oli vuonna 2021 jo yli 655 miljoonaa. Erityisen vahvaa helluntailaisuus on Afrikassa ja Latinalaisessa Amerikassa. Helluntailaisuus on jaettu perinteisesti kolmeen kehitysvaiheeseen: klassiseen helluntaiherätykseen, karismaattiseen liikkeeseen ja uuskarismaattisuuteen.
Helluntailaisia yhdistää maailmanlaajuisesti joka kolmas vuosi järjestettävä maailmankonferenssi. Konferenssi järjestettiin ensimmäisen kerran Zürichissa vuonna 1947. Konferenssi on järjestetty myös Helsingissä vuonna 1964 ja järjestetään uudelleen vuonna 2025. Euroopan tasolla helluntaikirkot kokoontuvat Euroopan helluntaikonferenssiin.
Pohjoismaihin helluntaiherätys tuli varhain 1900-luvun alussa ja pohjoismailla on ollut tärkeä rooli myös helluntaiherätyksen eurooppalaisessa yhteistyössä. Erityisesti ruotsalainen Lewi Pethrus oli avainroolissa yhteistyön aloittamisessa. Nykyisin pohjoismaiden helluntaiyhteisöt tekevät yhteistyötä Pohjoismaiden helluntaiyhteisö -verkoston kautta. Maailmanlaajuisesti merkittävä helluntailainen kirkkokunta on Assemblies of God. Monet Suomen helluntaiseurakunnista ovat järjestäytyneet Suomen Helluntaikirkkoon ja vastaavasti Ruotsissa Pingst FFS-järjestöön.
Suomessa helluntaiseurakuntien yhteenlaskettu jäsenmäärä oli vuonna 2019 noin 50 000 henkilöä. Vuonna 2002 perustettuun Suomen helluntaikirkko -nimiseen uskonnolliseen yhdyskuntaan näistä kuului 82 jäsenseurakuntaa. Suomessa kaikki helluntaiseurakunnat eivät ole järjestäytyneet kansalliseen kirkkokuntaan. Helluntailaisia toimijoita ovat muun muassa lehti Ristin Voitto, kustantamo Aikamedia sekä lähetysjärjestö Fida International.
Oppi ja tunnuspiirteet
Helluntailaisuus on kristillinen liike, joka sisältää useita eri kirkkoja ja yhteisöjä, ja se on uudistus- ja herätysliike muiden kirkkokuntien sisällä. Helluntailaisuus painottaa yleisiä prostestanttisia periaatteita, kuten raamatullisuutta, pelastuskäsitystä, yleistä pappeutta ja seurakuntien itsehallintoa. Monet suuret helluntaikirkot ovat kirjanneet tärkeimmät opinkappaleensa, kuten Suomen Helluntaikirkko on tehnyt.
Seurakuntien itsenäisyys ja yleinen pappeus
Helluntailaiset uskovat, että paikalliset seurakunnat ovat itsenäisiä yhteisöjä, jotka koostuvat vapaaehtoisesti mukaan liittyneistä, uskonsa tunnustaneista ja kastetuista jäsenistä. Näin uskotaan myös niissä maissa, joissa helluntaiseurakunnat ovat järjestäytyneet katto-organisaatioon. Helluntailaisuus tunnustaa kaikkien uskovien pappeuden.
Helluntailiikkeet
Helluntailainen kristillisyys jaetaan perinteisesti kolmeen kehitysvaiheeseen:
Helluntaiherätyksen synty
pienois|Apostolic Faith Mission -seurakuntarakennus Los Angelesin Azusa-kadulla vuonna 1907. Helluntaiherätyksen juuret ovat 1800-luvulla Yhdysvalloissa vaikuttaneissa baptisti- ja metodistikirkkojen pyhitysliikkeissä. Helluntaiherätyksellä ei ole varsinaista perustajaa, mutta helluntailiikkeen synty yhdistetään metodistipastori Charles Fox Parhamiin ja hänen Kansasiin perustamaansa raamattukouluun. Parhamin johtamassa rukoustilaisuudessa Angnes Oznam sai Pyhän Hengen kasteen ja alkoi puhua kielillä. Hetken kuluttua sama tapahtui Parhamille ja muille oppilaille.
Parhamin opetuksia seurannut pastori William J. Seymour johti Los Angelesin Azusa-kadun herätystä vuosina 1906–1909, jolloin kymmenet tuhannet ihmiset kokivat Pyhän Hengen kasteen. Herätys sai maailmanlaajuista huomiota ja teki helluntailaisuudesta kansainvälisen liikkeen. Aluksi helluntailaisuus toimi kirkkojen sisäisenä uudistusliikkeenä, mutta muodosti pian omia seurakuntia, kun kirkot suhtautuivat liikkeeseen varauksellisesti tai vihamielisesti.
Teologiset kysymykset jakoivat helluntailiikettä alkuaikoina. Pastori William H. Durham ei hyväksynyt pyhitysoppia, vaan hänen mukaansa Pyhän Hengen kaste oli tarjolla kaikille uskoville ilman pyhityskokemusta. Durhamin näkemykset vetosivat sellaisiin helluntailaisiin, joilla ei ollut metodisti- tai baptistitaustaa. Vuonna 1914 helluntailiikkeestä erosi ykseyshelluntailaisuuden haara, joka kieltäytyi tunnustamasta uusitestamentaalisen ajan kolminaisuusoppia ja kastavat yksinomaan Jeesuksen nimeen.
Azusa-kadun herätyksestä tuli ajan mittaan alkuperäisen helluntailaisuuden symboli ja monen 1900-luvun helluntailaisen kirkkokunnan alkujuuri. Azusa-kadun herätyksestä alkunsa saaneita kirkkokuntia ovat mm. Apostolic Faith Church of God, Pentecostal Assemblies of the World, Los Angeles sekä Assemblies of God. Myös olemassa olevista kirkkokunnista, kuten Church of God in Chist ja Tennesseen Church of God, tuli helluntailaisia.
Helluntailaisuuden leviäminen Eurooppaan
Azusa-kadun herätyksen vaikutus ulottui myös Yhdysvaltain rajojen ulkopuolelle. Lähetystyöntekijöitä ja uteliaita pappeja tuli eri puolilta tutustumaan Azusaan, ja he veivät mukanaan kasteen kokemuksen sekä herätysten teologian. Helluntailaista sanomaa veivät Eurooppaan erityisesti Cecil Polhill sekä norjalainen Thomas Ball Barratt. Barrattin Norjassa alkanut herätys rohkaisi anglikaanipastori Alexander Alfred Boddya panemaan alulle uuden herätyksen, ja vuonna 1908 tunnustuskuntien välinen helluntailaiskeskus aloitti toimintansa Englannin Sunderlandissa.
Englannissa herätyskristillisyys kehittyi erityisesti työväenluokan piirissä. 1920-luvun keskivaiheilla Britannian kolme merkittävää helluntailaisryhmitymää olivat presbyteerinen Elim Foursquare Gospel Church, kongregationalistinen Assemblies of God sekä karismaattinen Apostolic Church.
Saapuminen Pohjoismaihin
pienois|vasen|Kuva Tukholman Filadelfiakirkon kokouksesta marraskuussa 1930. Helluntailaisuus levisi Eurooppaan norjalaisen metodistipapin Thomas Ball Barrattin toiminnan ansiosta. Barratt oli Yhdysvaltain matkallaan kosketuksissa Azusa-kadun herätyksen kanssa. Norjaan paluunsa jälkeen, vuonna 1906, Barratt alkoi pitämään kokouksia, joissa puhuttiin armolahjoista, henkikasteesta ja kielilläpuhumisesta. Barratt piti kokouksia myös Tukholmassa.
Mielenkiinto helluntailaisuutta kohtaan heräsi Suomessa, kun Kotimaa-lehti julkaisi raportteja Barrattin Tukholman kokouksista. Barratt piti kokoussarjan Suomessa, helluntaiherätyksen äidiksi kutsutun Hanna Castrénin kotona vuonna 1911. Pekka Brofeldt raportoi kokouksista Kotimaa-lehdessä, ja alkuvaiheessa hänestä muodostui liikkeen isähahmo. Ensimmäinen helluntaiseurakunta perustettiin Helsingissä vuonna 1915. Vuonna 1920 vakiintunutta seurakuntajärjestystä kannattaneesta helluntaiherätyksestä jakautui vapaata järjestäytymistä ja avointa ehtoollisyhteyttä kannattanut Helluntaiystävät. Vuonna 1960 pääliikkeestä jakautui Vapaa helluntaiherätys, joka palasi liikkeeseen vuonna 1980. Vuonna 2003 helluntailaisuuden piirissä oli kastetut jäsenet ja perhepiirit mukaan lukien yli 100 000 ihmistä. Vuonna 2003 liike järjestäytyi Suomen Helluntaikirkko -nimiseksi yhdyskunnaksi. Kaikki helluntaiseurakunnat eivät ole kuitenkaan liittyneet mukaan järjestöön.
1960-luvun nuorisoherätykset
pienois|Kuva helluntaiherätyksen [[Juhannuskonferenssista 2006.]] Helluntaiherätykselle oli alkuaikoina ominaista luottamus Joelin kirjan profetian täyttymiseen ja liikettä on seurannut joukko uusia, pienempiä ja suurempia herätyksiä. 1960-luvulla syntyivät muun muassa herätystä uudistava Maranata-liike ja Jeesus-liike sekä tiiviisti tämän yhteydessä karismaattinen liike. Jeesus-liike ja karismaattinen liike rakensivat yhteyttä kaikkien kristittyjen välille ja myös helluntailiikkeen julistus koki uudistuksen karismaattisuuden suhtautuessa myönteisesti Pyhän Hengen työhön. Jeesus-liikkeen epämuodollinen tyyli, matala hierarkia ja musiikillinen tyyli auttoivat helluntailaisten läpimurrossa valtavirtaan.
1960-luvun nuorisoherätys tuli tunnetuksi newyorkilaisen jengijohtaja Nicky Cruzin uskoontulosta sekä pastori David Wilkersonin toiminnasta 1950- ja 1960-luvun New Yorkissa. Nicky Cruzin tarinaa kuvaavasta Risti ja linkkuveitsi -kirjasta tuli kansainvälinen myyntimenestys ja kirja julkaistiin myös Suomessa 1965. Cruzin tarina vaikutti niin sanotun Jeesus-herätysten leviämiseen ja evankelioimistyöhön. Wilkersonin perustama Teen Challenge -toiminta kasvoi 1960-luvulta alkaen kansainväliseksi.
Kansainvälinen nuorisoherätyksen aalto vaikutti myös Suomen helluntaiseurakunnissa ulospäin suuntautuvan evankelioimistyön voimistumiseen ja muun muassa Kristillisen alkoholisti- ja narkomaanityö ry:n perustamiseen vuonna 1971. Erityisesti Ritu Ylipahkalan uskoontulo nousi 1970-luvun herätyksen symboliksi.
1980-luvun kasvu
pienois|[[Jyväskylän helluntaiseurakunta|Jyväskylän helluntaikirkko Hippoksella syyskuussa 2019.]] 1980-luvulla helluntaiherätys levisi erityisen voimakkaasti kolmannessa maailmassa ja kansainvälinen helluntailiike kasvoi runsaasti. Uudessa herätyksessä oli vahvoja karismaattisia piirteitä. Euroopassa kasvu on Pohjoismaita lukuun ottamatta jäänyt pienemmäksi. 1980-luvulta lähtien herätys vaikutti vahvasti uskonnolliseen elämään, ja sekä Ruotsissa että Suomessa perustettiin uusia seurakuntia. 1970- ja 1980-luvuilla helluntaiherätys koki voimakasta kasvua Suomessa ja erityisesti herätyssaarnaaja Niilo Yli-Vainio jätti kasvun johtohahmona jälkensä suomalaiseen uskonnolliseen elämään. Yli-Vainion kokoukset keräsivät runsaasti väkeä ja herätykseen osallistuivat niin luterilaiset kuin vapaakirkolliset.
Nykyaikainen helluntailaisuus
2000-luvulla helluntailaisuus on kyennyt vastaamaan monin paikoin maallistumiskehityksen haasteeseen. Esimerkiksi Australiassa suurimmat seurakunnat kuten Hillsong Church, Planet Shakers, Riverside Church ja Paradise Church ovat poikkeuksetta helluntailaisia. Vuonna 2016 helluntailaisten määrä oli kasvanut kymmenessä vuodessa noin 40 000:lla niin, että jäseniä oli yli 260 000. Erityisesti alle 30-vuotiaat ovat muodostaneet suuren kävijäkunnan. Suomessa seurakuntien toiminta- ja johtajuuskulttuurin uudistamiseen pyrkiviä helluntailaisia tai helluntailaistaustaisia seurakuntia ovat muun muassa Station Jokela, Tampereen helluntaiseurakunta, Fila Church Helsinki, Seinäjoen helluntaiseurakunta ja Houm Church.
Helluntaiherätys nykyään
pienois|Helluntaikonferenssi Brasiliassa vuonna 2017. Helluntailaisuus on nykyisin maailmanlaajuinen ilmiö, jolla on lähes 300 miljoonaa seuraajaa maailmanlaajuisesti. Erityisen vahvaa helluntailaisuus on Afrikassa ja Latinalaisessa Amerikassa. Yhteensä helluntailaisten ja karismaattisten kirkkojen arvioitiin käsittävän vuonna 2021 yli 655 miljoonaa seuraajaa.
Latinalainen Amerikka
Helluntailaisuus on merkittävä osa Latinalaisen Amerikan uskonnollista ja yhteiskunnallista maisemaa. 1960-lähtien helluntailaisten määrä alueella on kasvanut dramaattisesti. Vuonna 2005 helluntailaisia oli 13 prosenttia, eli noin 75 miljoonaa alueen lähes 560 miljoonan asukkaan väestöstä. Vuoden 2014 tutkimuksessa lähes joka viides latinalaisamerikkalainen kuvailee itseään protestanttiseksi ja enemmistö heistä tunnistaa itsensä helluntailaiseksi tai kuuluu helluntailaiseen kirkkokuntaan. Vielä vuonna 1970 helluntailaiset ja karismaattiset yhteisöt käsittivät yhteensä enintään 4 prosenttia alueen väestöstä.
Erityisen vahvaa helluntailaisuus on Brasiliassa, Chilessä, Argentiinassa, Guatemalassa, El Salvadorissa ja Nicaraguassa, joissa kaikissa helluntailaiset edustivat vuonna 2005 yli 10 prosenttia väestöstä. Meksikossa, Kolumbiassa ja Perussa helluntailaisväestö on ollut pieni, mutta helluntailaisuuden kasvu on näissä maissa ollut merkittävää. Helluntailaisuus on vaikuttanut myös Latinalaisen Amerikan yhteiskunnallisen elämään. Esimerkiksi Guatemalassa on ollut kaksi helluntailaista presidenttiä ja Brasilian kansalliskongressiin on muodostunut evankelinen vaaliliitto, Bancada evangélica, joka koostuu suurelta osin helluntailaisista. Vuoden 2019 kansalliskongressissa vaaliliittoon kuului 196 edustajaa. Chilen helluntailaiset isännöivät vuosittain itsenäisyyspäivän juhlaa, johon presidentti osallistuu.
Afrikka
Helluntailaisuus vaikuttaa lähes kaikkialla Saharan eteläpuolisessa Afrikassa, mutta sen kasvun laajuus on vaihdellut. Erityisen vahvoja alueita ovat olleet Zimbabwe, Etelä-Afrikka, Ghana, Kongon demokraattinen tasavalta, Nigeria, Kenia, Angola, Sambia ja Uganda joissa kaikissa helluntailaiset ja karismaattiset edustivat vuonna 2005 yli 20 % väestöstä. Yli 10 % väestöstä käsittäviä maita olivat vuonna 2005 Kongon tasavalta, Keski-Afrikan tasavalta, Malawi, Ruanda, Burundi, Liberia ja Mosambik. Helluntailaisten kirkkojen johtajat olivat mukana maanosan demokratisointipyrkimyksissä 1980-luvulla. 1990-luvun jälkeen helluntailaisista on tullut yhä tärkeämpiä yhteiskunnallisia toimijoita. Ugandassa ja Keniassa helluntailaisilla on lukuisia radio- ja TV-asemia. Nigeriassa helluntailainen kirkko on tuottanut useita kristillisaiheisia elokuvia, jotka ovat päihittääneet suosiossa sekulaareja kilpailijoita.
Aasia
Aasiassa helluntailaisten osuus on pieni suhteessa lähes 4 miljardin väestöön. Vuonna 2005 Aasiassa arvioitiin olevan noin 138 miljoonaa helluntailaista. Tämä luku sisältää sekä klassiset helluntailaiset että uudempiin kirkkokuntiin kuuluvat. Kristityt ovat yleisesti muodostaneet pienen ja toisinaan vainotun vähemmistön useissa Aasian maissa. Helluntailaiset muodostavat vähemmistön protestanttisten liikkeiden joukossa, joskin monet protestanttiset yhteisöt ovat omaksuneet helluntailaisia vaikutuksia. Poikkeuksen muodostavat Etelä-Korea ja Filippiinit. Molemmissa maissa helluntailaiset muodostavat yli 15 % väestöstä. Etelä-Korealainen Yoido Full Gospel Church on maailman suurin kirkko yli 700 000 jäsenellään. Filippiineillä vuonna 1978 perustettu Jesus is Lord -kirkko on kasvanut yli 300 000 jäsenen kirkoksi. Filippiineillä helluntailaisuutta ilmenee myös katolisen kirkon sisällä. Helluntailaisia megakirkkoja on syntynyt myös Intiaan ja Indonesiaan.
Helluntailaiset ovat kasvavasti osallistuneet Aasiassa yhteiskunnalliseen toimintaan. Esimerkiksi korealainen David Yonggi Cho on luonut verkostoja yhteiskunnallisiin vaikuttajiin sekä isännöinyt Israelia puolustavia kokoontumisia ja mielenosoituksia. Yoido-kirkon jäsenet ovat olleet maan äänekkäimpiä Pohjois-Korean ihmisoikeuksien ja uskonnonvapauden puolestapuhujia. Helluntailaiset ja evankeliset yhteisöt ovat olleet Aasiassa usein väkivaltaisten kiistojen kohteena. Indonesian muslimiryhmät, Intian hinduryhmät ja Sri Lankan buddhalaiset ryhmät ovat suhtautuneet kielteisesti helluntailaisuuteen ja kristinuskoon.
Pohjoismaat
Pohjoismaisissa helluntaiseurakunnissa on perinteisesti korostettu kongregationalismia eli seurakunnan itsenäisyyttä ilman ylätason hallintoelimiä. Tässä suhteessa Pohjoismaat ovat eronneet esimerkiksi amerikkalaisesta sisarjärjestö Assemblies of Godista, joka järjestäytyi osavaltiotasolla hallintoelimeksi 1900-luvun alussa. 2000-luvun alussa Pohjoismaiset helluntaiseurakunnat ryhtyivät järjestäytymään kirkkokunniksi.
Ruotsi
Ruotsalaiseen helluntaiherätykseen kuuluu yli 85 000 jäsentä ja yli 430 helluntaiseurakuntaa. Lähes kaikki seurakunnat kuuluvat valtakunnalliseen Pingst FFS-järjestöön. Helluntaiherätys saapui Ruotsiin vuosien 1906 ja 1907 aikana, Azusa-kadun herätyksen jälkeen. Helluntaiherätys on yksi Ruotsin suurimmista vapaakristillisistä kirkkokunnista.
Ruotsin helluntailiike on toiminut suunnannäyttäjänä muille Pohjoismaille ja erityisesti Lewi Pethruksen työllä on ollut suuri vaikutus liikkeen kehittymiseen. Ruotsalainen helluntailiike on ulospäin suuntautunut ja yhteisöllinen liike. Merkittäviä ruotsalaisia helluntailaisia yhteisöjä ovat Evangelii Härold -lehti, Kaggeholmin kansanopisto, Dagen-lehti, IBRA-radio sekä filantrooppinen säätiö LP-stiftelsen. Hemmets Vän -lehdellä on myös juuret helluntailiikkeessä. Helluntailiike kasvoi Ruotsissa tasaisesti 1980-luvulle saakka.
Suomi
Suomalaiseen helluntaiherätykseen kuuluu 275 seurakuntaa ja yli 45 280 jäsentä. Suomen suurin helluntaiseurakunta on Helsingin Saalem, johon kuuluu noin 3 500 jäsentä. Yhteensä Suur-Helsingin helluntaiseurakuntiin kuuluu noin 7 000 jäsentä. Muita suuria helluntaiseurakuntia ovat muun muassa Tampereen, Turun, Jyväskylän, Seinäjoen, Lahden, Oulun ja Kuopion seurakunnat. Monet suomalaiset helluntaiseurakunnat ovat järjestäytyneet vuonna 2002 perustetun Suomen Helluntaikirkon alle.
Suomen helluntailiike tekee laajaa lähetystyötä ja toimii 47 maassa Euroopassa, Aasiassa ja Itä-Afrikassa. Lähetystyöstä vastaa Fida International, joka tekee lisäksi myös humanitaarista apua ja kehitysyhteistyötä. Suomalaisen helluntailiikkeen lehtiä ovat muun muassa Ristin Voitto ja Hyvä Sanoma. Aikaisemmin liike on julkaissut myös Maailman Ääret -lehteä. Helluntailiikkeen tunnetuin tapahtuma on kesäisin Keuruulla järjestettävä Juhannuskonferenssi. Suomen helluntaiherätys vastaa myös Iso Kirja -kansanopiston toiminnasta.
Suomen ruotsinkielisillä seurakunnilla on läpi historian olleet tiiviit yhteydet Ruotsiin. Vuosien varrella monet seurakuntien johtajista ovat olleet Ruotsista ja saarnaajat ovat toimineet molempiin suuntiin. Kirjakustantamo Taborförlaget toimi vuosien ajan myös yhdyssiteenä Ruotsin ja Suomen välillä.
Norja
Vuonna 2019 Norjan helluntailiikkeeseen kuului yli 40 000 jäsentä ja noin 330 seurakuntaa. Helluntailiikkeen ulkomaanjärjestö Pinsemisjonen tekee lähetystyötä yli 60 maassa. Helluntaiherätyksen evankelioimiskeskus toimii huumeidenkäyttäjien parissa ja ylläpitää noin 15 keskusta.
Tanska
Tanskan suurin helluntaiseurakuntien ja vapaaseurakuntien yhteisö on Mosaik, johon kuuluu yli 40 helluntaiseurakuntaa ja vapaaseurakuntaa. Kirkot ovat itsenäisiä, mutta sitoutuneet samaan oppiin. Mosaikin ulkopuolella toimivia helluntaiyhteisöjä ovat muun muassa Apostolsk Kirke, Vineyard ja Hillsong
Possessed
Possessed on yhdysvaltalainen death metal/thrash metal -yhtye, jota pidetään yhtenä death metal -musiikin perustajista, sillä yhtye teki kappaleen, jonka nimi on Death Metal ennen kuin tyylilaji oli vielä syntynyt ja teki nopeatempoista thrash metallia, jossa oli karjuvat laulut.
Historia
Possessedin perustivat kitaristi Mike Torrao ja rumpali Mike Sus vuonna 1983. Heti ensimmäisenä vuotena tapahtui paljon, kun myöhemmin samana vuonna yhtyeen laulaja Barry Fisk teki itsemurhan. Myöhemmin yhtyeeseen liittyi basisti-laulaja Jeff Becerra, ja niin syntyi Possessed. Seuraavana vuonna, 1984, yhtye julkaisi ensimmäisen demonsa Death Metal. Metal Blade Records kiinnostui Possessedin demosta ja pyysi heiltä lupaa julkaista yhtyeen musiikkia tulevalla Metal Massacre 6 -kokoelmalla. Samana vuonna julkaistu Metal Massacre 6 sisälsi Possessedin kappaleen Swing of the Axe. Seuraavana vuonna (1985) oli Possessed sopinut levytyssopimuksen Combat Recordsin kanssa. Niinpä yhtye julkaisi debyyttialbuminsa Seven Churches samana vuonna. Seuraavana vuonna 1986 Possessed keikkaili ympäri Yhdysvaltoja ja julkaisi toisen albuminsa Beyond the Gates. Vuonna 1987 tuli ulos EP nimeltä The Eyes of Horror, ja pian kyseisen EP:n julkaisun jälkeen Sus, LaLonde ja Becerra päättivät jättää yhtyeen. Larry LaLonde liittyi pian sen jälkeen yhtyeeseen nimeltä Primus.
Mike Torrao jäi ainoana jäsenenä yhtyeeseen, ja uusien miehistönmuutoksien jälkeen kokoonpanoon kuului Torraon lisäksi Bob Yost (basso), Walter Ryan (rummut) ja Mark Strausberg (kitara). Samana vuonna, kun tämä kokoonpano muodostui, 1991, yhtye julkaisi demon. Demon jälkeen Yost päätti jättää Possessedin, mutta pian mukana oli jo uusi basisti, Paul Perry. Seuraavana vuonna, 1992, yhtye julkaisi Victims of Death -nimisen kokoelman. Vuonna 1993 Possessed oli Machine Headin lämmittelijänä muutamalla keikalla, ja julkaisi taas uuden demon ja Fallen Angels -EP:n. 1994 Possessed julkaisi Rehearsal-demon, jonka kaikki kappaleet ovat instrumentaaleja. Samana vuonna tuli vielä live-CD Agony in Paradise, jonka jälkeen Torrao päätti lopettaa Possessedin ja aloitti uuden yhtyeen Iconoklast. Vielä 2003 julkaistiin Resurrection-niminen kokoelma.
Keväällä 2017 Possessed ilmoitti kirjoittavansa uutta musiikkia tulevalle levylle, joka on tarkoitus julkaista vuoden 2018 aikana. Levy tulee olemaan yhtyeen kolmas studio-albumi ja ensimmäinen sitten vuoden 1986 Beyond the Gates-albumin. Albumi julkaistaan Nuclear Blast Recordsin kautta.
thumb|Jeff Becerra 2008 Jalometallissa
Mercury-Atlas 7
Mercury-Atlas 7 (MA-7) oli Yhdysvaltain toinen maatakiertävällä radalla suoritettu avaruuslento. Lento toteutui 24. toukokuuta 1962 Mercury-avaruusohjelman astronautti Scott Carpenterin kiertäessä maapallon Aurora 7 -avaruuskapselillaan 3 kertaa. Aurora 7:n lentokorkeus vaihteli 154:n ja 260:n kilometrin välillä ja lento kesti noin 5 tuntia. Carpenterin paluussa maahan oli vaikeuksia, sillä hän käytti avaruutta ihastellessaan liikaa polttoainetta eikä totellut lennonjohdon määräyksiä, minkä vuoksi hän putosi satoja kilometrejä syrjään suunnitellusta laskeutumispaikasta. Tämän jälkeen Carpenter ei enää palannut avaruuteen. Hän toimi myöhemmin muun muassa syvänmeren sukeltajana. thumb|left|210px|Aurora 7:n (Mercury-Atlas 7) laukaisu.
Box-office poison
Box-office poison, vapaasti suomennettuna lippuluukkumyrkky, viittaa lähinnä 1930-luvun lopun ja 1940-luvun alun elokuvamaailman ilmiöön. Niin sanotuksi box-office poisoniksi kutsuttiin henkilöä, yleensä näyttelijää, joka aiemmin oli vetänyt katsojia elokuvateatteriin ja joka ei enää jostakin syystä pystynyt samaan, vaan saattoi jopa päinvastoin käännyttää katsojia lippuluukulta. Box-office poison ei ollut näyttelijän oma tietoinen valinta ja vaikeutti huomattavasti uraa, pahimmassa tapauksessa jopa päätti sen. Esimerkiksi Katharine Hepburn, Joan Crawford ja Fred Astaire leimattiin aikoinaan box-office poisoniksi, mutta he onnistuivat siitä huolimatta jatkamaan uraansa menestyksekkäästi.
Francis Antonysamy
Francis Antonysamy (s. 15. huhtikuuta 1946) on intialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Tanjoren hiippakuntaan 2. elokuuta 1974 ja nimitettiin Kumbakonamin hiippakunnan piispaksi 31. toukokuuta 2008. Piispaksi vihkiminen seurasi 9. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Antony Anandarayar, jota avustivat Peter Remigius ja Devadass Ambrose Mariadoss.
Labellum
Labellum eli huuli on yksi kämmekkäkasvien (Orchidaceae) kehälehdistä.
Kimalaisorho
Kimalaisorho (Ophrys insectifera) on Euroopassa tavattava kämmekkälaji, joka tunnetaan parhaiten erikoisesta pölytystavastaan. Se on Suomessa rauhoitettu ja luokiteltu erittäin uhanalaiseksi, mutta maailmanlaajuisesti se on elinvoimainen. Kimalaisorho on suuren orhojen (Ophrys) suvun ainoa laji Suomessa.
Labellum
Kämmekkäkasvien kehälehdet (yht. 6 kpl) jaetaan ulompiin sepaleihin (3 kpl) ja sisempiin petaleihin (3 kpl). Näistä petalit ovat yleensä erikoistuneimpia, ja yksi niistä, labellum, on muista poikkeava rakenteensa puolesta. Sillä on usein erikoismerkitys kasvin pölytyksessä.
Kimalaisorho
Ulkonäkö ja koko
thumb|left|Kukkivia kimalaisorhoja. pienoiskuva| Kimalaisorhon lehdet ovat sen tyvellä tai varren alaosassa. Maan alla kasvilla on kaksi pyöreää versojuurimukulaa. Varsi on 15–30 cm korkea. Kimalaisorhon varressa on 3–14 pientä, kukalle laskeutunutta pistiäistä muistuttavaa kukkaa. Yksittäisen kukan huuli on tummanruskea, neliliuskainen, hieman hyönteisen ruumista ja siipiä muistuttava. Siinä on myös sinistä "peilimäistä" kuviointia. Huulen yläpuolella olevat lankamaiset kehälehdet ovat kapeat ja tumman ruskeat, kuin tuntosarvet. Muut kehälehdet ovat kokonaan vihreitä. Kukinta-aika on kesä-heinäkuussa.
Labellum
Kämmekkäkasvien kehittyvässä nupussa huuli on ylin kehälehti, mutta suurimmalla osalla lajeista sikiäin tai jokin muu kukan tai kukkavarren osa kääntyy niin, että huuli jää alimmaksi tarjoten siten pölyttäjänä toimivalle eliölle laskeutumispaikan.
Luotteet
Luotteet ovat suomalaisen kalevalamittaisen loitsun taikavoimaiset sanat. Mahdollisesti luotteita on tarvittu vain voimakkaampiin loitsuihin, jolloin ne ovat tarkoittaneet erityisen pyhiä sanoja. Eri loitsuilla on ollut eri luotteet, jotka on täytynyt hallita osatakseen loitsun.
Kimalaisorho
Levinneisyys
Orhot (Ophrys) ovat levinneet laajalti Euroopassa ja Välimeren ympäristössä. Monista muista lajeista poiketen kimalaisorho karttaa kuumimpia Välimeren alueita, ja se on myös pohjoisimpana kasvava orholaji.
Luotteet
Sanaan luotteet sisältynee luottaa-verbi, joka on ilmeisesti tarkoittanut sitä, että sanat on luotettu eli luovutettu tai uskottu vain tietäjältä lähisukulaiselle tai oppilaalle tai vainajalta tai henkiolennolta tietäjälle. Tarinoissa puuttuvia luotteita on täytynyt hakea muun muassa Manalasta, Louhelta tai haudatulta jättiläiseltä Antero Vipuselta.
Kimalaisorho
Levinneisyys
Kimalaisorhon päälevinneisyysalue on Keski- ja Länsi-Euroopassa Britteinsaarilta ja Ranskasta Saksaan ja Kroatiaan ulottuvalla alueella. Tämän alueen ulkopuolella kimalaisorhoa tavataan muun muassa Espanjassa, Romaniassa, Baltiassa, Venäjällä ja Fennoskandiassa. Norjan rannikolla lajia tavataan peräti napapiirin pohjoispuolella. Itämerellä laji kasvaa etenkin suurilla saarilla, kuten Gotlannissa, Öölannissa ja Hiidenmaalla. Suomessa kimalaisorhoa tavataan alkuperäisenä tai muinaistulokkaana pariltakymmeneltä paikalta Ahvenanmaalta. Varsinais-Suomessa Paraisten kalkkialueelta tunnetaan yksi elinvoimainen tulokasesiintymä.
Luotteet
Taidokkaimmat loitsijat ovat laulaneet luotteita lovia myöten:
Tällä tarkoitetaan ehkä, että laulaa jopa lovien eli maanalaisten vainajaloiden kätkemät luotteet
Kimalaisorho
Elinympäristö
Kimalaisorho on kalkinvaatija. Lajille tyypillisiä kasvupaikkoja ovat kosteat niityt ja metsät, lettosuot ja joskus kuivemmat, runsaskalkkiset paikat. Tällaisesta esiintymispaikasta esimerkki on Parainen, jossa laji kasvaa tuoreella mäntykankaalla. Kimalaisorhon esiintyminen on oikullista ja kasvi saattaa piileskellä sienijuurensa turvin maan alla vuosikausia. Lajia uhkaavat elinympäristöjen umpeenkasvu ja tuhoutuminen sekä keräily.
Myskisalvia
Myskisalvia (Salvia sclarea) on salvioiden sukuun kuuluva kaksivuotinen ruohovartinen kasvi.
Myskisalvia kasvaa 60–150 cm korkeaksi. Sen kukat voivat olla valkoiset, vaaleanpunaiset tai hennon violetinsävyiset. Lehdet ovat pitkulaiset, hammaslaitaiset, 6-15 cm leveät ja yli 15 cm pitkät.
Myskisalvia on kotoisin Välimeren seudulta.
Myskisalviaa kasvatetaan koristekasvina puutarhoissa, joissa sen toivotaan houkuttelevan pölyttäjiä ja karkoittavan tuoksullaan peuroja ja muita kasveja syöviä eläimiä. Sitä käytetään myös viinin, marmeladin, jälkiruokien ja tuoksujen valmistuksessa.
Simo Parpola
Simo Kaarlo Antero Parpola (4. heinäkuuta 1943 Helsinki) on suomalainen kielitieteilijä, Helsingin yliopiston professori ja maailman tunnetuimpia assyriologeja. Hänen johtamansa tutkijaryhmä julkaisi Assyrian säilyneet nuolenpääarkistot 17 niteenä.
Professoriliitto valitsi Simo Parpolan vuoden professoriksi vuonna 1991. Vuonna 2007 hän oli mukana perustamassa Suomi–Assyria-yhdistystä, jonka ensimmäisenä puheenjohtajana hän myös toimi.
Simo Parpolan veli Asko Parpola on indologi ja myös Helsingin yliopiston professori.
Vuonna 2016 ilmestyneessä kirjassaan Etymological Dictionary of the Sumerian language Parpola esittää, että sumerin kieli kuuluisi uralilaisiin kieliin ja olisi siten myös suomen sukulaiskieli.
Judo Club Raahe
thumb|Judo Club Raahe Judo Club Raahe ry on vuoden 2004 alussa perustettu raahelainen judoseura. Seuran dojona eli harjoitustilana toimii Urheilutalo Raahelan judosali. Seuran ovat perustaneet vuosikymmeniä judotoiminnassa mukana olleet henkilöt. Suomen judoliitto ry:n jäsenseuraksi Judo Club Raahe on hyväksytty syksyllä 2004. Judo Club Raahen perustajajäsenet ovat Erkki Koivusaari, Juha Matela ja Pekka Kortessalo.
Kilpatalli
Judo Club Raahe on tehnyt uraauurtavaa työtä Suomen judon hyväksi. Seuran sisälle on muodostettu judotalli, joka keskittyy huippu-urheilun tukemiseen ja antaa lahjakkaille urheilijoille ja heidän valmentajilleen mahdollisuuden keskittyä tehtäviinsä ja menestyä kansainvälisissä kilpailuissa aina olympialaisiin saakka. Suomen judon piirissä ei ole aiemmin ollut vastaavanlaista urheilijoille rakennettua taustaorganisaatiota. Tallin toiminnan motiivina on parhaan mukaan auttaa urheilijaa ja lajia menestymään kansainvälisillä kilpatatameilla.
Seuran urheilijat ja valmentajat
Seuran tämän hetkisiä huippu-urheilijoita ovat raahelaissiteitä omaavat Valtteri Jokinen ja Jaana Sundberg. Heitä valmentaa Jokisen isä Jukka-Pekka Jokinen, joka kuului aikoinaan, 1970- ja 1980-luvuilla, samaan kohtalaisesti menestyneeseen judoseuraan muiden Judo Club Raahen jäsenten kanssa. Jokinen ja Sundberg ovat tällä hetkellä Suomen judon kärkinimiä. Molemmat on valittu Suomen olympiaryhmään, jonka päätavoite on Pekingin olympiakisat v. 2008. Molemmat judokat ovat kansainväliset mitat täyttäviä huippu-urheilijoita ja omissa painoluokissaan Euroopan kärkeä.
Saavutukset
(vuodesta 2004 lähtien)
Kouvola-talo
Kouvola-talo on Kouvolan kaupungin keskustan tuntumassa sijaitseva kulttuuritalo. Sen suurin sali on 321-paikkainen Aukusti Simojoen mukaan nimetty Simelius-sali, joka soveltuu myös konserttikäyttöön Bösendorfer-flyygeleineen. Kouluneuvos Helvi Hongan (1903–1993) mukaan nimetty Honka-sali on 70 hengen nousevakatsomoinen auditorio. Lisäksi talossa on yksi 12 hengen ja kaksi 24 hengen kokoustilaa sekä kahvila-ravintola.
Talon on suunnitellut arkkitehti Erkki Valovirta, ja se on valmistunut vuonna 1983.
Phil Samis
thumb|Phil Samis vuonna 1948. Philip Lawrence ”Phil” Samis (28. joulukuuta 1927 – 11. tammikuuta 2022 ) oli kanadalainen jääkiekkopuolustaja.
Samis voitti vuonna 1945 St. Michael's Majorsin kanssa Memorial Cupin. Myöhemmin hän pelasi Oshawa Generalsissa, Toronto Maple Leafsissa (Stanley Cup -voitto 1948), Pittsburgh Hornetsissa ja Cleveland Baronsissa (Calder Cup -voitto 1951).
Jääkiekosta vetäytymisensä jälkeen Samis työskenteli hammaslääkärinä.
Biz Stone
thumb|225px|Biz Stone Christopher Isaac "Biz" Stone (s. 10. maaliskuuta 1974) on yhdysvaltalainen ohjelmistosuunnittelija. Parhaiten hänet tunnetaan muun muassa mikroblogipalvelun Twitterin ja Bloggerin perustamisesta. Hän on ollut mukana kehittämässä myös internetpalveluita Xanga ja Odeo.
Yksityiselämä
Stone on kasvissyöjä ja asuu Kaliforniassa vaimonsa Livian ja poikansa Jacobin kanssa.
Englannin mestaruussarjan kausi 2018–2019
Englannin mestaruussarjan kausi 2018–2019 oli englantilaisen seurajalkapalloilun toiseksi korkeimman sarjatason Mestaruussarjan 27. kausi. Kausi alkoi 3. elokuuta 2018 ja päättyi 5. toukokuuta 2019.
Norwich City voitti mestaruuden ja nousee Valioliigaan kaudeksi 2019–2020. Myös Sheffield United nousee suoraan.
Inkoon seurakunta
Inkoon seurakunta (ruots. Ingå församling) on evankelis-luterilainen seurakunta Inkoossa, Uudellamaalla. Ensimmäiset kirjalliset maininnat Inkoosta ovat vuodelta 1335. Inkoon seurakunta kuuluu Raaseporin rovastikuntaan ja Porvoon hiippakuntaan. Seurakunta on kaksikielinen ja enemmistö sen jäsenistä puhuu äidinkielenään ruotsia. pienoiskuva|Inkoon kirkko kesällä 2021 Inkoon seurakunnan kirkkoherrana toimii Tom Sjöblom. Seurakunnan pääkirkko on keskiakainen Pyhän Nikolauksen kirkko. Inkoon seurakunnalla on noin 3 700 jäsentä (5/2021)
Historia
Inkoo mainitaan ensimmäistä kertaa kirjallisissa lähteissä 6.12.1335. Maininta on asiakirjassa, jossa Gert Skytte myy kaikki maatilansa Kirkkonummen, Pohjan ja Inkoon pitäjissä Padisten luostarille Virossa. Inkoon Pyhän Nikolauksen kirkon vanhimmat osat ovat kuitenkin jo 1200-luvulta.
Tanskalaiset ryöstivät Inkoon kirkon ja Inkoon pappilan 25. elokuuta 1509. Kirkko on palanut useita kertoja historian aikana. Myös pappila on kokenut kovia ajan saatossa; Inkoon pappila paloi jälleen helluntaipäivänä vuonna 1712 ja se ryöstettiin venäläisten toimesta 1714. Vuotta aiemmin venäläiset olivat myös ryöstäneet Inkoon kirkon.
Papisto
Epätäydellinen listaus Inkoon seurakunnan papeista :
German Cáceres
German Cáceres (s. 9. heinäkuuta 1954 San Salvador) on elsalvadorilainen säveltäjä ja kapellimestari.
Cáceres sai musiikin kandidaatin ja maisterin arvot Juilliard Schoolista, jossa hänelle opettivat kamarimusiikkia ja oboensoittoa Ronald Roseman sekä sävellystä David Diamond ja Stanley Wolfe. Lisäksi Cáceres sai yksityisopetusta sävellyksessä Julián Orbónilta sekä orkesterinjohdossa José Serebrieriltä, Ricardo del Carmenilta ja Alejandro Muñoz Ciudad Realilta. Myöhemmin Cáceres sai musiikin tohtorin arvon Cincinnatin yliopiston College-Conservatory of Musicista, jossa hän opiskeli sävellystä vuosina 1987–89 Jonathan D. Kramerin johdolla.
Cáceres on saanut lukuisia palkintoja ja tunnustuksia, kuten El Salvadorin kansallisen kulttuuripalkinnon (1982). Vuonna 1992 Cáceresista tehtiin Ordre des Arts et des Lettres'n ritari.
Cáceresin sävellyksiä on esitetty eri puolilla Pohjois-, Väli- ja Etelä-Amerikkaa ja Eurooppaa. Hän on myös esiintynyt kansainvälisesti kapellimestarina. Hän on toiminut muun muassa El Salvadorin sinfoniaorkesterin musiikillisena johtajana ja pääkapellimestarina. Hän perusti vuonna 1996 El Salvadorin nykymusiikkifestivaalin. Hän on opettanut Keskiamerikkalaisessa José Simeón Cañas -yliopistossa sekä El Salvadorin yliopistossa ja luennoinut myös Kaliforniassa.
Cáceresin sävellysten joukossa ovat baletti Bálsamo (1978) ja kolminäytöksinen ooppera El Cristo Negro (1998, libretisti Hugo Lindo). Hänen orkesteriteoksiinsa kuuluu muun muassa konserttoja eri soolosoittimille, kuten kitaralle. Lisäksi hän on säveltänyt kamarimusiikkia (kuten jousikvartettoja), vokaaliteoksia ja pianomusiikkia (kuten sonaatin, 1984).
Uli Vos
Ullrich ”Uli” Vos (2. syyskuuta 1946 Mönchengladbach – 1. joulukuuta 2017) oli saksalainen maahockeypelaaja ja olympiavoittaja.
Vos pelasi Länsi-Saksan miesten maajoukkueessa vuosina 1966–1976 yhteensä 133 ottelua joista 12 hallissa. Hän kuului Länsi-Saksan olympiakultaa voittaneeseen joukkueeseen Münchenissä 1972, missä hän pelasi kuudessa ottelussa ja teki yhden maalin. Vos edusti Länsi-Saksaa olympiatasolla myös Méxicossa 1968, missä Länsi-Saksa sijoittui neljänneksi, ja Montréalissa 1976, jossa se oli viides. Méxicossa Vos ei pelannut, ja Montréalissa hän pelasi kuusi ottelua tehden yhden maalin.
Laillinen este
Laillinen este on prosessioikeuden termi, jolla tarkoitetaan pätevää syytä olla poissa oikeuden istunnosta tai viranomaisen toimituksesta. Laillinen este voi olla myös syy olla jättämättä kirjallista lausuntoa tai toteuttamasta muuta määrättyä tehtävää. Jos henkilöllä on laillinen este, hänen poissaolonsa ei aiheuta oikeudenmenetystä tai poissaolosta seuraavaa rangaistusseuraamusta.
Laillinen este määritellään oikeudenkäymiskaaren 12. luvun 28. pykälässä. Lailliseksi esteeksi hyväksytään aina sairaus ja yleisen liikenteen keskeytyminen. Muusta esteestä tuomioistuin tutkii, onko este hyväksyttävissä lailliseksi. Asiamiehen laillinen este kelpaa asianosaisenkin lailliseksi esteeksi, mikäli toista asiamiestä ei ole mahdollista ajoissa asettaa. Muita lakeja, joissa käytetään laillisen esteen käsitettä ovat muun muassa laki oikeudenkäynnistä hallintoasioissa (808/2019), merilaki (674/1994) ja asevelvollisuuslaki (1438/2007).
Oikeuskäytäntöä
Oikeuskäytännössä on usein vaadittu, että henkilö, joka pyrkii väittämään itsellään olleen laillisen esteen, tekee voitavansa istuntoon saapumiseksi. Esimerkiksi korkeimman oikeuden tuomioissa 2004:102 ja 2004:101 edellytettiin poliisin kiinniottamalta tai vankilassa olevalta henkilöltä, että tämä ilmoittaa itseään koskevasta haasteesta viranomaiselle, jotta hänet voitaisiin toimittaa oikeuteen. Pelkkä vapaudenmenetys ei ollut laillinen este. Sen sijaan maantieteellinen etäisyys, joka olisi estänyt kiinniotetun toimittamisen vanginkuljetuksena istuntoon ajoissa, muodosti laillisen esteen.