cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Filippiinien huumesota
Vaino ja murha
7. helmikuuta Duterte ilmoitti lähettävänsä korruptiosta epäiltyjä poliiseja töihin aseistautuneiden islamistien hallitsemille alueille, jolleivat he eroaisi. Alkuvuodesta 2017 Duterte lähetti 200 väärinkäytöksistä epäiltyä poliisia taistelemaan islamisteja vastaan Etelä-Filippiineille.
10. helmikuuta Duterten lapsuudenystävän ja neuvonantajan John Paul Durezan veljenpoika jäi kiinni metamfetamiinin myynnistä.
Heart (täsmennyssivu)
Heart voi viitata ainakin seuraaviin:
Filippiinien huumesota
Suhtautuminen Filippiineillä ja kansainvälisesti
Presidenttikampanjan aikana väistyvä presidentti Benigno Aquino varoitti useasti, että Duterten noustessa valtaan Filippiinit on vaarassa joutua jälleen diktaattorin vallan alle. Hän vetosi äänestäjiin tukemansa ehdokkaan, Mar Roxasia, vaalitilaisuudessa, jotta voitaisiin pysäyttää terrorin paluu Filippiineille, mitä Aquino ei kykene tekemään yksin.
Pulse Asia -mielipidemittauslaitoksen kyselyssä heinäkuussa 91 % filippiiniläisistä luotti Duterteen. Social Weather Stations -laitoksen kyselyssä 84 % kansasta luotti häneen paljon. Dutertea arvostettiin suunnilleen yhtä paljon kaikissa yhteiskuntaluokissa köyhistä rikkaisiin, niin maalla kuin kaupungeissa. Monet pitävät Duterten ansiona sitä, että Davaon kaduilla on turvallisempaa liikkua, kuin monessa muussa kaupungissa ja Duterten uskotaan voivan luoda sama turvallisuus koko maahan.
Osa lehdistöstä ja katolisen kirkon edustajista on arvostellut murhia. Lopettakaa tappamiset -verkosto on järjestänyt mielenosoituksia vastustaakseen tappamista ja rankaisemattomuutta, mutta eivät Duterten presidenttiyttä. Monet murhien vastustajat pysyvät hiljaa, mahdollisesti koska he pelkäävät leimautumista. Esimerkiksi Duterten arvostelijana tunnettu senaattori Leila de Lima erotettiin tappoja tutkivan komitean johdosta. Human Rights Watchin mukaan kyseessä oli kosto siitä, että hän oikeasti tutki tappoja. Manilan katolisen kirkon apulaispiispa Broderick Pabillon mukaan Filippiineillä vallitsee murhien suhteen vaikenemisen kulttuuri, mikä johtui aluksi Duterten suosiosta ja myöhemmin pelosta. Pabillon mukaan ihmiset eivät tuomitse tappamista riittävän selkeästi. Netissä kohtaa ärhäkkää vastustamista, jos arvostelee presidenttiä tai hänen hallintoaan.
YK on vaatinut päästä Filippiineille tutkimaan huumesurmia, mikä ei ole onnistunut. Dutertesta on tehty valitus Kansainväliseen rikostuomioistuimeen, missä käsitellään rikoksia ihmisyyttä vastaan. Valituksen tehneet filippiiniläinen asianajaja ja kaksi oppositiopoliitikkoa syyttävät presidenttiä joukkomurhasta ja laittomista surmista huumesodassa.
Lokakuussa 2016 Kansainvälisen rikostuomioistuimen syyttäjä Fatou Bensouda julkaisi lausunnon, jossa hän ilmaisi huolensa murhista ja kertoi, että hänen virastonsa saattaa aloittaa esitutkinnan mahdollisista kansainvälisistä rikoksista.
Helmikuussa 2017 Amnesty sanoi, että laittomien teloitusten sarja voi olla rikos ihmisyyttä vastaan.
Social Weather Stationsin kyselyn mukaan maaliskuussa 75 % filippiiniläisistä luotti Duterten hallintoon. Valtaosa väestöstä kannatti sitä, ettei huumerikoksista epäiltyjä tapettaisi tapahtumapaikalla.
Toukokuussa 2017 Duterte irtisanoi Euroopan unionin 250 miljoonan euron kehitysavun Filippiineille, koska siihen liittyy ihmisoikeusehtoja.
Murhien seuraukset
Jos toinen köyhän perheen vanhemmista surmataan, leski ei välttämättä pysty enää maksamaan lastensa koulunkäyntiä ja lasten voivat joutua menemään töihin. Myös poliisin ampumisesta selviytyminen voi johtaa kalliisiin sairaalamaksuihin, joiden vuoksi henkilö on joutunut esimerkiksi myymään kotinsa.
Social Weather Stationsin kysely kesällä 2017 kertoo, että yli 70 prosenttia kansalaisista pelkää, että hän itse tai hänen omaisensa kuolee huumesodassa. Alle neljännes filippiiniläisistä uskoo poliisin tietoihin surmista.
Batalhan luostari
thumb|Batalhan luostarin julkisivu sisäänkäynteineen. thumb|Luostari kauempaa nähtynä. thumb|Luostarin läntinen sivusta, etualalla [[Nuno Álvares Pereiran ratsastajapatsas.]]
Batalhan luostari eli Santa Maria da Vitória na Batalha on dominikaaninen luostari Batalhassa, Oesten maakunnassa, Portugalissa.
Batalhan luostari rakennettiin sen kunniaksi, että portugalilaiset voittivat vuonna 1385 Aljubarrotan taistelun kastilialaisia vastaan, mikä mahdollisti Portugalin itsenäisyyden. Rakennustyöt aloitettiin 1388, mutta luostari valmistui vasta kaksi vuosisataa myöhemmin.
Batalhan luostari otettiin vuonna 1983 Unescon maailmanperintöluetteloon.
Deep Purple in Rock
Albumilla soittavat yhtyeen alkuperäisjäsenistä Ritchie Blackmore (kitara), Jon Lord (kosketinsoittimet) ja Ian Paice (rummut). Uusina jäseninä yhtyeeseen liittyivät 1969 laulaja Ian Gillan ja basisti Roger Glover. Näin muotoutui yhtyeen toinen ja tunnetuin kokoonpano, niin sanottu ”Deep Purple Mark II”. Uuden kokoonpanon myötä Deep Purplen musiikki muuttui progressiivisesta rockista ja popmusiikista raskassointisemmaksi heavy metaliksi. Albumin tunnetuimmat kappaleet ovat nopeatempoinen ja aggressiivinen aloituskappale ”Speed King” sekä yli kymmenminuuttinen, progressiivinen ”Child in Time”, joka on kuuluisa varsinkin laulaja Ian Gillanin poikkeuksellisen korkeasta ylärekisteristä ja Ritchie Blackmoren mahtipontisista kitarasoolo-osioista.
Batalhan luostari
Aiheesta muualla
39.65917°N, -8.82611°W
Deep Purple in Rock
In Rockin menestystä edisti singlejulkaisu ”Black Night”, joka äänitettiin albumin levytyssession aikana. Joissain maissa single oli sisällytetty myös albumille. Deep Purple in Rock nousi listaykköseksi ainakin Australiassa ja Länsi-Saksassa. Albumi menestyi hyvin myös kotimaassaan, missä se nousi albumilistan sijalle neljä. ”Black Night” oli parhaimmillaan singlelistan toisena.
Taustaa
pienois|vasen|Deep Purple toukokuussa 1970. Etualalla kitaristi Ritchie Blackmore. Laulaja Ian Gillan ja basisti Roger Glover liittyivät Deep Purpleen 1969. Glover ihasteli yhtyeen teknistä taitavuutta ja kokeilunhaluisuutta, ja Gillan yhtyeen tapaa kehitellä kappaleita harjoituksissa jammailemalla valmiiden sävellysten opettelemisen sijaan. Uusi kokoonpano aloitti konsertoinnin saman vuoden kesänä. Ensimmäisen kokoonpanon tuotannon ohella konserteissa esitettiin myös uusia, aiempaa raskaampia kappaleita. Sekä ”Speed King” (tuolloin vielä nimellä ”Kneel and Pray”) että ”Child in Time” julkaistiin sittemmin Deep Purple in Rockilla.
Samaan aikaan urkuri Jon Lord jatkoi jo edellisen kokoonpanon aikana syntyneitä suunnitelmia suuresta sävellystyöstä, jossa rock ja klassinen musiikki yhdistyisivät. Muut yhtyeen jäsenet suhtautuivat hankkeeseen varauksella, mutta managerit innostuivat siitä, koska yhtye voisi sen avulla herättää huomiota. Concerto for Group and Orchestra esitettiin syksyllä 1969 ja se toikin yhtyeelle runsaasti julkisuutta. Keikkapalkkiot nousivat, minkä lisäksi yhtyeen pitkäaikainen yhteistyö konserton äänittäneen Martin Birchin kanssa alkoi. Birchistä tuli sittemmin Deep Purplen hovituottaja.
Concerto for Group and Orchestran esityksen jälkeen yhtye keskittyi uuden studioalbumin tekoon. Alkuvuosina Lord oli toiminut yhtyeen johtohahmona, mutta nyt hänen paikkansa otti Blackmore. Gillan ja Glover osallistuivat säveltämiseen aktiivisesti. Suurimman osan kappaleideoista esittivät Glover ja Blackmore. Sanoitukset kirjoitti Gillan, toisinaan Gloverin avustuksella. Myös Lord ja Paice osallistuivat kappaleiden viimeistelyyn vaihtelevassa määrin. Kappaleet päätettiin merkitä koko viisikon tekemiksi heti alussa.
Äänitykset
Deep Purple in Rockin äänitykset aloitettiin vuoden 1969 syyskuussa, mutta kehno taloudellinen tilanne haittasi niitä pakottaen yhtyeen keikkailemaan koko äänitysten ajan. Deep Purplea Yhdysvalloissa levittänyt Tetragrammaton Records oli vastuuttoman rahankäytön vuoksi ajautunut konkurssin partaalle eikä kyennyt maksamaan rojalteja levymyynnistä. Warner Bros. osti Tetragrammatonin alkuvuodesta 1970, muttei tiennyt minkälaiselle yleisölle Deep Purplea olisi pitänyt markkinoida. Yhtye hyötyi kaupoista silti, sillä Warner kykeni maksamaan rästissä olevat palkkiot.
Aktiivisen konsertoinnin vuoksi äänitykset tehtiin lyhyissä erissä. Ne kestivät yli kahdeksan kuukautta ja päättyivät vasta huhtikuussa 1970. Äänitykset tehtiin joko IBC Studiosilla tai De Lane Lealla, riippuen siitä kumpi oli vapaana. IBC:llä studioteknikkona toimi Andy Knight, De Lane Lealla taas Martin Birch. Myös Abbey Road Studiosia käytettiin jonkin verran ja yksi levylle päätyneistä kappaleista äänitettiin siellä Philip McDonaldin johdolla. Yhtyeen jäsenet toimivat myös itse tuottajina, mikä johti siihen että kaikki koskivat miksaukseen jatkuvasti korostaen omia osuuksiaan.
Äänitysten aikana Blackmore tapasi toisinaan vanhaa yhtyetoveriaan Mick Underwoodia, jonka Quatermass-yhtye Deep Purplen tavoin levytti Harvest Recordsille. Underwood esitteli Blackmorelle yhtyeensä kappaleen ”Black Sheep of the Family”, jonka nauhoittaminen myöhemmin antoi lähtölaukauksen Blackmoren perustamalle Rainbow-yhtyeelle ja joka lopulta johti hänen eroamiseensa Deep Purplesta 1975.
Albumin valmistuttua managerit halusivat vielä singleksi kelpaavan kappaleen, ja niin Deep Purple palasi studioon. Sävellystyö sujui kuitenkin nihkeästi, eikä yhtye pitänyt aamuyöllä baarireissun jälkeen valmistunutta kappaletta kelvollisena kuin korkeintaan singlen B-puoleksi sen Ricky Nelsonilta plagioidun riffin ja hätäisesti kirjoitettujen sanoitusten vuoksi. Yhtyeen hämmästykseksi managerit olivat kuitenkin toista mieltä ja ”Black Night” -nimen saanut kappale päätettiin julkaista singlenä.
Tyylillinen muutos
Uudella albumilla Deep Purplen tyyli muuttui Blackmoren johdolla huomattavasti aiempaa raskaampaan ja aggressiivisempaan suuntaan. On väitetty tämän olleen vastareaktio Concertolle, josta Blackmore ei pitänyt, vaikka hän ymmärsikin sen taloudellisen merkityksen yhtyeelle. Lord ja Blackmore olivat tehneet sopimuksen siitä, että Deep Purple omaksuisi paremmin menestyvän levyn tyylin – Concerto olisi siten merkinnyt klassisvaikutteista tyyliä ja vielä ilmestymätön In Rock raskaampaa suuntausta. Toisaalta yhtye oli edennyt raskaampaan suuntaan jo pitemmän aikaa kaikkien jäsenten yhteisymmärryksessä. Kokoonpanoa oli muutettu ja Gillan ja Glover otettu mukaan juuri siksi, ettei raskaampi ilmaisu ollut onnistunut alkuperäislaulaja Rod Evansin ja -basisti Nick Simperin kanssa.
Blackmoren mukaan yhtye teki tarkoituksella ”jokaisesta biisistä hirveää tykitystä vailla mitään suvantokohtia”. In Rockin teon aikoihin hän siirtyi käyttämään yksinomaan Fender Stratocaster -kitaraa, joka soveltui Gibsonia paremmin raskaan rockin soittamiseen. Vastavetona rajummaksi muuttuneeseen kitarasoundiin myös Jon Lord kehitteli omaperäisen urkusoundin soittamalla Hammond-urkujaan Marshall-kitaravahvistimen ja -kaiuttimen läpi. Näin syntyi paljon tavallista Hammondia painostavampi ja säröisempi ääni. Lord kutsui viritystään nimellä ”The Beast”.
Kappalemateriaali
Albumin avausraita ”Speed King” alkaa kakofonisella särökitaraintrolla, jota seuraa rauhallisempi urkusoolo. Varsinainen sävellys perustuu nopeatempoiseen riffiin sekä aggressiiviseen laulu- ja kitaratyöskentelyyn. ”Speed King” syntyi Blackmoren haluttua yhtyeelle Jimi Hendrixin ”Firen” kaltaisen vauhdikkaan konserttien aloituskappaleen. Kyseessä oli ensimmäinen yhtyeen uuden kokoonpanon kirjoittama kappale. Seuraava raita ”Bloodsucker” on svengaavampi. Riffi yhdistelee bluesia ja heavyä, ja Gillanin laulussa on mukana paljon korkeita kirkaisuja. Sanoitus kertoo jokaisessa ihmisessä olevasta epämiellyttävästä puolesta. A-puolen päättää In Rockin pisin kappale, progressiivinen ”Child in Time”. Kappale syntyi Jon Lordin soiteltua koskettimillaan It's a Beautiful Dayn tuolloin uutta kappaletta ”Bombay Calling”, jolloin Gillan improvisoi sävellykseen kylmän sodan inspiroimat, ydinsodasta kertovat sanoitukset. Kertosäe koostuu Gillanin korkeista huudoista ja kirkaisuista, minkä lisäksi Blackmore soittaa pitkän bluestyylisen soolon. Kappale on yksi 1970-luvun tunnetuimmista ja Deep Purplen arvostetuimpia.
Pyhän Gregorius Suuren ritarikunta
pienoiskuva|Ritarikunnan tunnuksia Pyhän Gregorius Suuren ritarikunta on Pyhän istuimen jakama ritarikunta. Sen perusti paavi Gregorius XVI 1. syyskuuta 1831 vain seitsemän kuukautta paaviksi noustuaan.
Deep Purple in Rock
Kappalemateriaali
B-puolen aloittaa Nikolai Rimski-Korsakovin Kimalaisen lennon inspiroima ”Flight of the Rat”. Nopeatempoisessa kappaleessa kuullaan pitkät urku- ja kitarasoolot. ”Into the Fire” on albumin lyhyin ja suoraviivaisin, hidas ja raskaspoljentoinen kappale. Sanoitus on huumeidenvastainen – tässä vaiheessa huumeongelma ei vielä riivannut yhtyettä, toisin kuin uusien jäsenten myötä 1970-luvun puolessavälissä. Myös ”Living Wreck” on muuta albumia hidastempoisempi ja sen sanoituksissa tehdään pilaa yhtyettä lähentelevistä ”bändäreistä”. Lordin Hammond-soundi on särjetty ja kuulostaa hieman eläimen kirkumiselta. Albumin viimeinen kappale on tuottaja Martin Birchille omistettu, nopeatempoinen ”Hard Lovin’ Man”, jossa Lordin säröinen Hammond-soundi tukee Blackmoren kitaransoittoa. Kappale ja samalla koko albumi päättyy kitaran kiertoääneen.
Pyhän Gregorius Suuren ritarikunta
Ritarikunnan nimi viittaa kuitenkin toiseen paaviin, Gregorius Suureen, joka toimi paavina vuosina 590–604. Alkujaan sitä myönnettiin vain katolilaiselle, jotka ovat osoittaneet intohimoa katolilaisuutta kohtaan tai uskollisuutta Pyhää istuinta kohtaan. Nykyään sitä jaetaan tunnustuksena henkilökohtaisista ansioista katolilaisuuden tai Pyhän istuimen hyväksi. Vuodesta 1993 sitä on voitu myöntää myös naisille ja vuodesta 1998 lähtien saajan ei ole tarvinnut olla Vatikaanin kansalainen. Ritarikunnassa on erikseen omat versionsa siviileille ja sotilaille.
Kunnianosoitusta jaetaan neljässä luokassa:
Deep Purple in Rock
Julkaisu
pienois|Deep Purplen manageri [[Tony Edwards ideoi In Rockin kuuluisan kansikuvan, joka mukailee kuvan Mount Rushmoren muistomerkkiä. ]] Tetragrammatonin taloudellisten vaikeuksien vuoksi Deep Purplen neljännen studioalbumin julkaisu lykkääntyi pitkään. EMI:n alamerkki Harvest julkaisi In Rockin Britanniassa lopulta kesäkuussa 1970.
Deep Purple in Rockin ensimmäinen brittipainos julkaistiin aukeavakantisena vinyylinä, sanoitukset ja mustavalkokuvat yhtyeen jäsenistä sisäkansiin painettuna. Sittemmin albumista on julkaistu monia erilaisia uusintapainoksia. Eri maissa albumista on myös julkaistu toisistaan hieman poikkeavia versioita. Monissa versioissa esimerkiksi kansien ulkoasu ja kansikuva voivat olla hieman erilaiset, ja vinyyli on joissain painoksissa värillinen. Radikaalimpiakin eroja oli: Meksikossa A-puolen alkuun lisättiin ”Black Night”, kun taas Korean tasavallassa ilmestyneestä versiosta jätettiin ”Child in Time” ja ”Hard Lovin’ Man” kokonaan pois. Amerikkalainen versio oli brittiversion kanssa identtinen, lukuun ottamatta ”Speed Kingiä”, josta oli leikattu alun särökitara- ja kosketinsoolot pois. Tämän version julkaisi Warner Brothers, joka lykkäsi julkaisua vuoden 1970 loppupuolelle.
Kaupallinen menestys
Deep Purple in Rock oli välitön myyntimenestys ja se kipusi useissa maissa listojen kärkipäähän. Britanniassa albumi pysyi listoilla yli vuoden käyden parhaimmillaan sijalla 4. Myyntiä edisti listakakkoseksi kivunnut hittisingle ”Black Night”. Pelkästään vuodesta 1995 alkaen In Rock on myynyt Britanniassa kultalevyyn oikeuttavan määrän eli vähintään 100 000 kappaletta.
Yhdysvalloissa In Rockin menestys jäi aluksi vähäisemmäksi, mihin saattoi vaikuttaa vähäinen markkinointi. Vuoteen 2001 mennessä Deep Purple in Rock oli kuitenkin myynyt maassa yli puoli miljoonaa kappaletta ansaiten siten kultalevyn. Seuraavana vuonna albumille myönnettiin kultalevy myös Alankomaissa.
Kriitikoiden suhtautuminen
Deep Purple in Rock oli välitön arvostelumenestys. Myös yhtyeen jäsenet olivat tyytyväisiä albumiin.
Aikalaisarviossa Record Mirrorin Rodney Collins kirjoitti Deep Purple in Rockin osoittavan, että rock ”voi edelleen olla yksi nykymusiikin palkitsevimmista lajeista”. Collins kuvailee musiikkia raivoisaksi, mutta siinä on myös ajatusta ja sanomaa. Hän kehuu äänityksen laatua, Ian Gillanin laulusuoritusta ”Child in Timessa” ja Jon Lordin jännittävää urkurointia. Blackmorea Collins pitää nopeana ja tyylitajuisena kitaristina. New Musical Expressissä Richard Green kirjoitti Deep Purplen palanneen ”klassisen flirttailun” jälkeen ”oikeille raiteille”. Greenin mukaan yhtyeen voima ”kiehuu ja purkautuu korviarepivällä kiihkolla”. Yhtye ei ole silti uhrannut laatua äänenvoimakkuudelle, vaan myös sävellystyö on totutun varmaotteista ja Blackmoren soitto erinomaista. Gillanin ”Child in Timessa” esittämät ”hämmästyttävät crescendot” saavat erityistä kiitosta. Disc and Music Echo vertasi Deep Purplen tyyliä The Niceen ja huomautti Blackmoren kitaransoiton hallitsevan albumia, kun taas Jon Lord on jättäytynyt taka-alalle. Silloin kun Lord soittaa, hänen ”sirot ja mietteliäät” osuutensa ovat kuitenkin ”hienostuneita”. Kokonaisuutena albumi on jännittävä ”rock-epäsikiö” (monster rock album).
Nykyään Deep Purple in Rockia pidetään usein yhtenä Deep Purplen parhaista albumeista. Vuonna 1989 Kerrang! valitsi In Rockin kaikkien aikojen 15. parhaaksi heavy metal -albumiksi.
Rumban arvostelussa In Rockia kuvaillaan ”suureksi raskasrock-klassikoksi, jolla Gillanin ja Gloverin myötä bändi löysi uuden suunnan, oman ilmaisunsa ja identiteettinsä”. AllMusic-sivuston kriitikko Eduardo Rivadavia sanoo heti avauskappale ”Speed Kingin” todistavan, että Deep Purple oli viimeinkin lopettanut ”vetelehtimisen”. Rivadavia kiittää sekä kappalemateriaalia että raskasta ja peräänantamatonta tyyliä, mutta harmittelee hienoista ylipituutta. Sputnikmusicin Matthijs van der Lee kehuu soittajien ammattitaitoa ja on sitä mieltä että jokainen saa albumilla tilaisuuden loistaa: ”Deep Purple in Rock on hard rock -rajapyykki yhdeltä 1970-luvun lahjakkaimmista bändeistä. Jokaisen rockista kiinnostuneen pitäisi omistaa se.” BBC Musicin Sid Smith ylistää Gloverin ja Paicen ”vedenpitävää rytmiosastoa”, Blackmoren ”timantinkovaa riffittelyä”, Lordin ”klassisvaikutteista kosketinimprovisointia” ja Gillanin ”lasiasärkevää falsettia”. Hänen mukaansa kansikuva ilmentää hyvin In Rockin ”monumentaalista vaikutusta”.
Myös 1995 ilmestynyt 25-vuotisjuhlajulkaisu on saanut kehuja. Suomen Deep Purple -yhdistys Perfect Strangers of Finlandin kotisivuilla olevassa arvostelussa Veli Heinävaara kirjoittaa: ”Remasterointi on onnistunut nostamaan musiikin esiin pilaamatta soundeja. Turhaan tämä ei ole rock-klassikko.”
Merkitys metallimusiikille
In Rock oli Deep Purplen kaupallinen läpimurto. Albumin menestyksen myötä yhtye suuntasi tyylinsä raskaaseen rockiin, josta se tunnetaan. Levyä pidetään myös tärkeänä virstanpylväänä metallimusiikin kehittymisessä. Heikki Heino toteaa kirjassaan Deep Purple – vuodet 1967–2006:
George Starostin kuvailee In Rockia ”klassisen metallialbumin prototyypiksi”. AllMusicin arvostelun mukaan se on ”eräs heavy metalin määrittäneistä albumeista”. Simon Robinson kirjoitti vuonna 1997, että vaikka vuoden 1972 Machine Head on Deep Purplen suosituin albumi, oli In Rock yhtyeen levyistä kaikkein aggressiivisin. On kuitenkin huomattava, että In Rockin merkityksestä ja arvostuksesta huolimatta myös Black Sabbathia pidetään usein ensimmäisenä varsinaisena heavy metal -yhtyeenä. In Rockin julkaisun aikoihin koko käsite ”heavy metal” oli vielä tuntematon, ja aikalaisarvioissa Deep Purplen musiikkia kuvailtiin progressiiviseksi rockiksi.
Kiertue
pienois|Ian Gillan ja Roger Glover [[Hannoverissa joulukuussa 1970.]] Yhtye konsertoi aktiivisesti koko In Rockin äänitysprosessin ajan, mikä toi yhtyeelle mainetta jo ennen albumin julkaisua. Kesäkuussa tapahtuneeseen julkaisuun mennessä yhtye oli jo soittanut lähes 50 konserttia Britanniassa ja Manner-Euroopassa vielä 15 lisää. Kiertueen aikana yhtyeen esiintymispalkkiot nousivat 350–400 puntaan. Ahkera keikkailu sekä ennen että jälkeen julkaisun kasvattikin levyn myyntiä merkittävästi. ”Black Nightin” menestys singlelistoilla toi yhtyeelle televisioesiintymisen Top of the Pops -ohjelmassa. Samassa ohjelmassa soitti myös Black Sabbath, joka esitti oman heavy metal -hittinsä ”Paranoidin”.
Kiertueen ohjelmisto koostui pääasiassa uuden albumin kappaleista, mutta mukana oli instrumentaaleja yhtyeen ensimmäisen kokoonpanon levytyksiltä sekä The Rolling Stones -cover ”Paint It, Black”. ”Mandrake Root” ja ”Wring That Neck” venyivät pitkien, klassisesta musiikista vaikutteita ammentaneiden improvisaatioiden myötä usein yli puolituntisiksi. Pitkien instrumentaaliosioiden aikana Gillan soitti congarumpuja ja heilutti pitkiä hiuksiaan rytmikkäästi musiikin tahtiin. Hänen onkin toisinaan väitetty keksineen nimellä ”head banging” kutsutun metallimusiikissa suositun ”tanssin”. Myös Blackmoren lavaesiintyminen oli näyttävää: hän heitteli kitaraansa ilmaan ja konsertin lopuksi rikkoi sen lattiaan. Tätä tarkoitusta varten yhtye tilasi erän halpoja japanilaisia kitaroita. Toisinaan yhtye jopa kaatoi vahvistimien päälle bensaa ja sytytti lavalle tulipalon, kun se halusi herättää huomiota suurissa tai televisioiduissa konserteissa. Blackmore-elämäkerturi Jerry Bloomin mukaan Deep Purple oli soittoteknisesti eräs tuohonastisen rock-historian korkeatasoisimmista kokoonpanoista.
Deep Purple menestyi Euroopassa hyvin, mutta Yhdysvalloissa yhtyeen suosio laski Tetragrammatonin konkurssin myötä. Warner Brothersin alaisuuteen Deep Purple siirtyi osana laajempia yrityskauppoja, eikä levy-yhtiö ollut yhtyeestä erityisen kiinnostunut. In Rockin sijaan Warner julkaisi Concerto for Group and Orchestran uudestaan Yhdysvalloissa, ja levy-yhtiön toiveesta yhtye esitti Concerton lyhennetyn version Hollywood Bowlissa Los Angelesin sinfoniaorkesterin kanssa. Tavanomaisia rock-konsertteja oli vain kymmenkunta, ja niiden markkinointi oli vähäistä, joten yleisömäärät jäivät pieniksi eivätkä palkkiot olleet aiemman veroisia. Britanniaan palatessaan yhtye kadotti Concerton nuotit, mikä oli mahdollisesti tarkoituksellista, jotta sävellystä ei jatkossa tarvitsisi esittää.
Syyskuussa 1970 Deep Purple alkoi levyttää uutta albumia. Yhtye jatkoi edelleen aktiivista kiertueiden tekoa ja konsertoi koko levytyksen ajan. Fireball-nimen saanut albumi ilmestyi yhdeksän kuukautta kestäneiden äänitysten jälkeen vuonna 1971.
Kappaleet
A-puoli
B-puoli
Palovamma
Palovamma on kudosvaurio, joka syntyy esimerkiksi lämmön, syövyttävän kemikaalin, ultraviolettisäteilyn tai sähkövirran vaikutuksesta.
Vakavuusasteet ja laajuus
thumb|Ensimmäisen, toisen ja kolmannen asteen palovammat ihon kerroksissa. Palovamman aiheuttaman kudosvaurion syvyys riippuu lämpötilasta ja kontaktin kestosta. Palovammat voidaan jakaa vakavuuden perusteella kolmeen asteeseen.
Ensimmäisen asteen palovammassa iholla on kipua ja punoitusta. Rakkuloita ei synny, ja tunto säilyy ennallaan. Vamma paranee nopeasti eikä jätä jälkiä.
Toisen asteen palovammassa ihonalaiseen kerrokseen muodostuu kudosnesteestä rakkuloita. Iho punoittaa ja turpoaa, ja on erittäin kivulias. Parantuessaan ihon vaurioitunut pintakerros uusiutuu kokonaan. Syvemmästä palovammasta saattaa jäädä arpi.
Kuvasarjassa 24-vuotiaan naisen kuumasta uunista saaman toisen asteen palovamman muuttuminen ajan myötä:
Kolmannen asteen palovammassa vamma-alueen iho tuhoutuu, ja vaurio ulottuu myös ihonalaisiin kudoksiin. Kipua ei juurikaan tunnu, koska hermopäätteet ovat vaurioituneet. Iholle jää aina arpi.
Palovamman laajuutta kuvataan yleensä prosenttiluvulla, joka osoittaa sen, kuinka suuri osa koko ihon pinnasta on vaurioitunut. Esimerkiksi yhden prosentin lukema vastaa kämmenen kokoista palovamma-aluetta, ja yhdeksän tai kymmenen prosentin lukema koko yläraajaa.
Hoito
Palovammaa hoidetaan erottamalla uhri palovamman aiheuttajasta ja viilentämällä kuuma kudos huuhtelemalla sitä huoneenlämpöisellä vedellä 10–15 minuuttia. Mahdollinen syövyttävä aine poistetaan huuhtelemalla 30 minuutin ajan. Palovammaa huuhdellaan niin kauan, että kipu on kokonaan poissa. Koska kipu ei tunnu kylmässä vedessä, lapset yleensä sanovat kivun loppuneen. Kipu kuitenkin jatkuu, kun huuhtelu lopetetaan.
Alle yhden prosentin palovammat voidaan hoitaa kotona esimerkiksi kostean siteen tai liinan sekä parasetamolin avulla. Palovamman aiheuttamaa rakkulaa ei puhkaista, vaan sen annetaan parantua itsestään. Viilentämisen jälkeen palovammoja voidaan hoitaa paikallishoidoilla. Haavalle asetetaan rasva- tai silikonitaitos, hopeaa sisältävä tuote tai kuusenpihkavoide ja sen päälle runsas imevä sidos. Vamma erittää runsaasti seuraavien 48 tunnin kuluessa. Kolmantena päivänä siteet poistetaan tarvittaessa vedellä liottaen. Jos vamma on edelleen pinnallinen, jatketaan hoitoa kunnes haava on parantunut.
Mangojen aika
Mangojen aika on Hanna Hällstenin vuonna 2015 ilmestynyt esikoisromaani. Kirja on monitasoinen kuvaus elämän jatkuvuudesta ja sen kulkuun liittyvästä haikeudesta sekä ihmisten tekemistä valinnoista. Tarina kerrotaan Suomeen paremman elämän toivossa muuttavan afrikkalaisen Davidin ja hänen elämänsä naisten kautta.
Palovamma
Hoito
Lääkärille meno on tarpeellista silloin, kun palovamman pinta-ala on suurempi kuin kämmenen pinta-ala, tai kun kyseessä on kolmannen asteen palovamma. Laajimmat palovammat hoidetaan erityisillä palovammaosastoilla.
Koivuvaaran näköalapaikka
Koivuvaaran näköalapaikka on nähtävyys Valtimon Pajukoskella. Se sijaitsee Mustajärven viereisellä vaaralla, n. 5 km Valtimon kirkonkylältä Pajukoskelle päin. Näköalapaikalle on 300 metrin kipuaminen jyrkkää vaaranrinnettä. Ylhäältä avautuu kaunis valtimolainen kylä- ja järvimaisema Valtimon suurimmalle järvelle, Haapajärvelle päin. Alhaalla näkyvän Mustajärven erottaa varsinaisesta Haapajärvestä Liuhanniemi, johon niemenkärkeen saatiin mm. ajettua ennen vanhaa Valtimolla koteläimiä verottanut susi satimeen.
Michel Preud’homme
Michel Preud’homme (s. 24. tammikuuta 1959 Ougree, Belgia) on belgialainen jalkapallovalmentaja ja entinen maalivahti.
Ura pelaajana
Seurajoukkuetasolla Preud’homme edusti Standard Liègeä, KV Mecheleniä ja Benficaa. Mechelenin paidassa hän voitti Belgian cupin 1987, Cup-voittajien cupin 1987–1988 ja Euroopan Super Cupin 1988. Preud’homme lopetti pelaajauransa vuonna 1999, 40-vuotiaana. Belgian maajoukkuetta hän edusti 58 kertaa vuosina 1979–1994. Vuoden 1994 MM-kilpailujen lisäksi Preud’homme edusti maataan myös vuoden 1990 kilpailuissa.
Ura valmentajana
Preud’homme aloitti valmennusuransa Standard Liègessa tammikuussa 2001 ja valmensi seuraa kesään 2002 saakka. Tämän jälkeen hän toimi seuran organisaatiossa teknisenä johtajana, kunnes palasi päävalmentajaksi kesällä 2006. Hänen johdollaan seura voitti Belgian mestaruuden 25 vuoden tauon jälkeen kaudella 2007–2008. Kauden jälkeen Preud’homme jätti tehtävänsä seuran päävalmentajana siirtyen KAA Gentin peräsimeen. Hän jatkoi hyvää menestystä valmentajana myös Gentissä. Debyyttikausi toi neljännen sijan ja kaudella 2009/10 Gent oli Jupiler Pro Leaguessa toinen. Kauden huipensi cupin voitto, kun finaalissa kaatui Cercle Brugge KSV maalein 3–0. Cupin mestaruus oli Gentin seurahistorian kolmas ja edellisestä oli kulunut jo 26 vuotta. Kauden jälkeen Preud’homme jätti tehtävänsä Gentin päävalmentajana ja siirtyi Alankomaiden hallitsevan mestarin FC Twenten päävalmentajaksi. Preud’hommen debyyttikausi Twentessä oli vakuuttava, sillä joukkue nappasi seurahistoriansa kolmannen KNVB-cupin mestaruuden kukistamalla loppuottelussa AFC Ajaxin jatkoajalla 3–2. Tuplamestaruus jäi haaveeksi, sillä Twente hävisi Eredivisien päätöskierroksella mestaruuden voittaneelle Ajaxille 3–1.
Kesäkuussa 2011 Preud'homme ilmoitti jättävänsä Twenten ja siirtyvänsä Saudi-Arabian liigassa pelaavan Al-Shabab Riadin päävalmentajaksi. Preud’hommen johdolla Al-Shabab pelasi loistavan kauden 2011/12 ja voitti Saudi-Arabian mestaruuden häviämättä kauden aikana otteluakaan. Syyskuussa 2013 hän jätti Al-Shababin ja palasi valmentajaksi kotimaahansa Club Bruggen peräsimeen. Preud’hommen johdolla Club Brugge eteni kaudella 2014/15 Belgian cupin loppuotteluun, jossa se voitti tiukkojen vaiheiden jälkeen RSC Anderlechtin ja pääsi kahdeksan vuoden tauon jälkeen juhlimaan mestaruutta. Liigassa Club voitti runkosarjan, mutta hävisi mestaruuden lopulta pudotuspelivaiheessa KAA Gentille kahdella pisteellä. Hänet valittiin kauden 2014/15 parhaaksi jalkapallovalmentajaksi. Kaudella 2015/16 Club kuittasi edelliskauden pettymyksen ja voitti Preud’hommen alaisuudessa Belgian mestaruuden 11 vuoden tauon jälkeen. Belgian cupissa Club ei onnistunut puolustamaan mestaruuttaan, vaan hävisi finaalissa Standard Liègelle 2–1.
Kaudella 2016/17 Club pelasi Preud’hommen johdolla Mestarien liigassa, mutta hävisi kaikki lohkovaiheen ottelut ja putosi jatkosta. Belgian liigassa kausi päättyi hopealle. Kauden jälkeen Preud’homme jätti tehtävänsä seuran päävalmentajana. Lähes neljä vuotta Clubia valmentanut Preud’homme oli seuran pitkäaikaisin valmentaja 2000-luvulla sitten Trond Solliedin.
Arsenal de Rochefort
Arsenal de Rochefort oli Ranskan merivoimien vuonna 1665 perustettu telakalla varustettu tukikohta Rochefortissa Ranskassa. Tukikohta suljettiin vuonna 1926.
Joulukuussa 1665 Jean-Baptiste Colbert valitsi Rochefortin merivoimien sijoitus-, puolustus- ja täydennystukikohdaksi. Sataman linnoitti Ludvig XIV:n linnoituskomissaari Sébastien Le Prestre de Vauban. Vuosina 1666–1669 hallitsija valmistutti alueelle tuon ajan Euroopan pisimmän rakennuksen köydenpunomon Corderie Royalen, jossa valmistettiin köysiä laivaston alusten takilointiin. Köydenpunonta lakkasi 1867 ja tukikohta suljettiin 1926.
She Wolf
She Wolf voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Jorma Rasinmäki
Vuonna 1990 Rasinmäki siirtyi Jämsän kaupungin palvelukseen, missä hän toimi kaupunginkamreerina ja talousjohtajana vuosina 1990–1998. Tämän jälkeen Rasinmäki siirtyi Kauhajoen kunnan- ja kaupunginjohtajaksi vuosiksi 1998–2005. Vuonna 2005 Rasinmäki valittiin Seinäjoen kaupunginjohtajaksi.
Koulutukseltaan Rasinmäki on hallintotieteiden tohtori ja arvonimeltään kaupunkineuvos.
Ruskouunilintu
Ruskouunilintu (Phylloscopus fuscatus) on uunilintujen suvun siperialainen edustaja. Lajin kuvaili ja nimesi Edward Blyth vuonna 1842
Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on 10,5–12 cm ja paino 7–8 g. Tiltaltin kokoinen. Päältä ruskehtava, alta vaaleampi, harmahtava. Ääni poikkeaa tiltaltista ja pajulinnusta: kerttumainen naksahdus.
Elinympäristö
Soiden ja jokivarsien pensaikot ja tiheiköt. Suomen havainnoista valtaosa tehdään ulkosaaristossa ja rannikolla.
Ravinto
Selkärangattomat.
Simon Neil
Simon Alexander Neil (s. 31. elokuuta 1979 Skotlanti) on skotlantilainen laulaja-lauluntekijä ja kitaristi.
Hän on tunnettu työstään Biffy Clyrossa ja Marmaduke Dukessa.
Pietari I (Aragonia)
thumb|Pietari I:n romanttinen kuva Pietari I eli Pedro I oli Aragonian ja Navarran kuningas vuosina 1094–1104 isänsä Sancho I:n kuoltua Huescan piirityksessä saamiinsa vammoihin.
Pietari jatkoi isänsä sotia Espanjan muslimeita vastaan ja sai 1096 suuren voiton Alcorazin luona al-Mustainin johtamista joukoista, minkä seurauksena alueen tärkeimpiin kuulunut Huesca antautui. Hän valtasi vuonna 1101 myös Barbarestron, mutta päätti lähteä kesken sotaretkiensä ristiretkelle, kunnes paavi Paschalis II takasi myös Espanjan taisteluille ristiretken aseman.
Pietarin kuoltua ilman perillistä vallan peri hänen veljensä Alfonso I.
Hanhijärvi (Houhajärvi)
Hanhijärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa Houhajärvellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Sammunjoen valuma-alueeseen.
Maantiede
Järven pinta-ala on 4,3 hehtaaria ja sen pituus on 450 metriä ja leveys 150 metriä. Järvellä ei ole tulo-ojia. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkunsa 7 kilometriä pitkä Pikkujoki. Samaan pikkujokeen laskee myös suurempi Houhajärvi.
Järven rantaviiva on 1,2 kilometriä pitkä ja ranta on laaja avosuo. Suo on nykyään luonnonsuojelualue.
Historiaa
Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven koko on muuttunut suuresti, koska vedenpinta on alentunut huomattavasti. Vielä vuoden 1930 kartassa Hanhijärvi on selkeästi nykyistä suurempi. Sekä laamanni P.G. Falck että talonomistaja Henric Wanhakyrö ovat hakeneet Hanhijärvelle (mahdollisesti eri järvet) lupaa kuivattaa se. Kummankin hanke olisi toteutunut 1840-luvulla.
Timo Scheider
Timo Scheider (s. 10. marraskuuta 1978) on saksalainen autourheilija. Hän on voittanut DTM-sarjan mestaruuden vuosina 2008 ja 2009.
Ura
Scheider aloitti uransa kartingissa. Hän voitti Saksan junioriluokassa mestaruuden vuonna 1992. Kausina 1997–1999 Scheider kilpaili Saksan Formula 3 -sarjassa. Kaudella 1997 hän saavutti kolme voittoa ja sijoittui loppupisteissä toiseksi. Kaudella 1998 hän saavutti kolme voittoa ja kaudella 1999 yhden voiton, mutta loppusijoitukset olivat tuolloin kautta 1997 huonommat.
Vuonna 2000 Scheider siirtyi uudistettuun DTM-sarjaan. Hän ajoi sarjassa Opelia kauteen 2004 asti, mutta hän ei saavuttanut yhtään voittoa eikä yhtään palkintosijaa. Kaudeksi 2005 Scheider siirtyi FIA GT Championship -sarjaan, jossa hän voitti esikoiskaudellaan kaksi kilpailua 11:stä. Hän sijoittui loppupisteissä toiseksi. Hän ajoi sarjassa vielä kaudella 2006, mutta osallistui vain yhteen kilpailuun, jonka hän kuitenkin onnistui voittamaan. Scheider osallistui A1 Grand Prix -sarjaan kaudella 2005–2006 ja edusti Saksan autokuntaa. Hän saavutti yhden palkintosijan. Vuonna 2006 Scheider teki paluun DTM-sarjaan. Tällä kertaa autona oli Audi. Kaudella 2006 hän ei saavuttanut yhtään palkintosijaa, mutta vuonna 2007 hän saavutti yhden paalupaikan lisäksi yhden palkintosijan. Kaudella 2008 Scheider saavutti ensimmäisen DTM-voittonsa Oscherslebenin radalla. Kauden aikana hän voitti kolme kilpailua ja ajoi neljä paalupaikkaa. Kauden päätteeksi hän voitti sarjan mestaruuden. Kaudella 2009 hän uusi sarjan mestaruuden. Hän voitti kauden yhdestätoista kilpailuista kaksi ja ajoi yhden paalupaikan.
Koivujärvi (Virrat, Koivujärvenkylä)
Koivujärvi on Pirkanmaalla Virroilla Koivujärvenkylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 10,7 hehtaaria, se on 550 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Pihlajaveden reitin valuma-alueella (35.48), jonka Uurasjärven alueeseen (35.481) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 117,3 metriä mpy.
August Troberg
Trobergin vanhemmat olivat laivuri Anders August Troberg ja Maria Elisabet Melander ja puoliso Johanna Margareta Mattsson. Merille Troberg lähti jo kymmenvuotiaana, hän toimi parkki Eugenian kajuuttavahtina. Troberg suoritti merikapteenin tutkinnon Maarianhaminassa 1878 ja höyrylaivan päällikön tutkinnon Turussa 1883 ja purjehti sitten meriä vuoteen 1896 asti. Laivanvarustajaksi ryhtyneenä hänestä tuli Ahvenanmaan huomattavin rauta- ja teräsrunkoisten purjealusten hankkija sekä alusten yhteisvarustaja ja osakas 1896–1912, mukaan lukien Lawhill, aikanaan maailman suurin purjelaiva. Varustamotoiminnastaan Troberg luopui ensimmäisen maailmansodan jälkeen, myymällä aluksensa serkulleen Gustaf Eriksonille. Hänestä tuli vaimonsa kanssa erittäin huomattava lahjoittaja moniin eri kohteisiin. Merenkulkuneuvoksen arvonimen Troberg sai vuonna 1926. Hän menehtyi sydänkohtaukseen Ahvenanmaan vanhimpana merikapteenina vuoden 1935 alussa.
Lääninrovasti, valtiopäivämies Karl Troberg oli August Trobergin veli.
Ethelweard
Ethelweard (Æðelweard, noin 904 – 2. elokuuta 924) oli Edvard Vanhemman poika. Anglosaksien kronikan erään version mukaan Æðelweard ("lukuhaluinen poika") nimitettiin kuninkaaksi.
Oletettavasti Etherweard eli erakkona Bridgnorthissa ja Witenagemot valitsi hänet kuninkaaksi Wessexissä isänsä kuoleman jälkeen. Merciassa kuninkaaksi valittiin kuitenkin velipuoli Athelstan. Anglosaksien kronikan Worcesterin käsikirjoitus viittaa Athelstaniin kuninkaana "mercialaisten valitsemana", muiden mukaan hän yksinkertaisesti "peri kuningaskunnan". Ethelweard kuitenkin kuoli Oxfordissa sopivasti oltuaan vallassa vain kuusitoista päivää (tietoa ei ole edesauttoiko Athelstan tämän tapahtumista) ja Athelstanille siirtyivät kaikki isänsä maa-alueet. Ethelweard haudattiin Winchesteriin.
Ethelweardia ei usein lasketa Englannin kuninkaaksi (esimerkiksi brittimonarkian virallinen sivusto http://www.royal.gov.uk) vaan listataan ainoastaan Wessexin kuninkaaksi.
Daigo-ji
Daigo-ji on buddhalainen temppeli Kioton kaupungissa Japanissa. Se sijaitsee Daigon kaupunginosassa Fushimin suuralueella. Temppelin perusti munkki Shōbō vuonna 874 ja vuonna 907 siitä tuli keisarillinen temppeli (chokugan-ji). Keisari Daigo otti nimensä temppeliltä ja laajensi sitä. Temppelissä on Kioton vanhin rakennus, vuonna 951 rakennettu pagodi, joka on myös yksi vanhimmista lajissaan koko Japanissa.
Daigo-ji vahingoittui pahasti Ōnin-sodan aikana 1400-luvun puolivälin jälkeen. 1500-luvun lopussa Toyotomi Hideyoshi kuitenkin aloitti temppelin kunnostuksen, ja hänen kädenjälkensä on näkyvissä erityisesti Sanbō-inin alatemppelissä.
Daigo-ji on otettu yhdessä Kioton muiden kulttuuriaarteiden kanssa Unescon maailmanperintöluetteloon osana kohdetta ”muinaisen Kioton historialliset monumentit” vuonna 1994.
Temppeli
Daigo-ji jakautuu alempaan (shimo) ja ylempään (kamo) temppeliin sekä Sanbō-iniin. Alempi ja suurempi alue sijaitsee yhdessä Sanbō-inin kanssa vuoren juurella ja ylempi, pienempi alue viereisellä huipulla.
Alemman temppelin päähalli (Kondō) on Kamakura-kaudelta, ja se on siirretty paikalle Hideyoshia vastaan kapinoineesta Negoro-deran temppelistä Kiistä. Näkyvin rakennus alemmalla alueella on kuitenkin viisikerroksinen pagodi 900-luvulta.
Sanbō-in on perustettu vuonna 1158, mutta sen nykyinen muoto on peräisin Hideyoshin vuonna 1598 tekemästä uudelleenrakennuksesta. Se jakautuu useaan eri rakennukseen puutarhan ympärille. Koska Hideyoshi suunnitteli Sanbō-inin maallisia harrastuksia kuten teeseremoniaa ja hanamia varten, muun temppelin ilmapiiri on sitä uskonnollisempi.
Rauta
Rauta on siirtymämetallien ryhmään kuuluva alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Fe.
Rauta on painavin tähdissä nukleosynteesin kautta syntyvä alkuaine. Jaksollisessa järjestelmässä rauta on 26. alkuaine. Se on hopean värinen, kiiltävä ja ferromagneettinen metalli. Rauta on nisäkkäille välttämätön hivenaine, jonka puute on erään arvion mukaan maailman suurin ravitsemusongelma.
Puhdas rauta on jokseenkin pehmeää, mutta monet sitä pääaineksenaan sisältävät metalliseokset ovat erittäin kovia. Niistä valmistetaan muun muassa ruoanvalmistusvälineitä, työkaluja, rakennustarvikkeita, koneita ja ajoneuvoja. Tärkeimpiä rautaseoksia ovat teräkset ja valuraudat.
Rauta reagoi helposti hapen kanssa varsinkin joutuessaan samalla tekemisiin veden kanssa. Tätä hapettumisreaktiota sanotaan ruostumiseksi. Siinä syntyvä aine, ruoste, on etupäässä rautaoksidien ja rautahydroksidien seosta. Se on huokoista, joten rautaesineet voivat ruostua vähitellen kokonaan, toisin kuin useat muut metallit, jotka hapettuvat vain pinnalta. Epäjalona metallina rauta reagoi myös happojen kanssa vapauttaen samalla niistä vetyä.
Sanan alkuperä
Suomen kielen sana rauta tulee muinaisruotsin sanasta raud, nykyruotsiksi röd, joka tarkoittaa alun perin järvimalmin punaista väriä.
thumb|Rautaa
Esiintyminen
Rauta on neljänneksi yleisin alkuaine ja toiseksi yleisin metalli maankuoressa, jossa sitä on noin 5 prosenttia. Sitä esiintyy luonnossa jonkin verran vapaanakin, meteoriittirautana. Maankuoressa sitä on kuitenkin paljon enemmän erilaisina yhdisteinä. Tärkeitä mineraaleina esiintyviä rautayhdisteitä ovat rautaoksidit kuten magnetiitti (Fe3O4) ja hematiitti (Fe2O3) sekä rautasulfidi, rikkikiisu eli pyriitti (FeS2). Myös rautasälpää eli sideriittiä, joka on rautakarbonaattia (FeCO3), louhitaan rautamalmina. Luonnossa rautaa on runsaasti myös silikaattimineraaleina, jotka yleensä ovat väriltään tummia, mutta niillä ei ole merkitystä malmina.
Nykyisten geologisten teorioiden mukaan maapallon sisin osa sisältää etupäässä rautaa ja nikkeliä. Jos teoria pitää paikkansa, maapallolla on rautaa enemmän kuin mitään muuta alkuainetta, noin 35 prosenttia Maan massasta.
Rautaoksidia on runsaasti myös Marsin pintakerroksissa, jotka saavat niistä punertavan värinsä.
Historia
Rauta tunnettiin jo esihistoriallisena aikana. Vanhimmat todisteet sen käytöstä ovat Sumerista ja Egyptistä noin 4000 ennen ajanlaskun alkua. Silloin raudasta tehtiin pääasiassa keihään kärkiä tai muita suhteellisen pieniä esineitä, koska rautaa kerättiin meteoriittien jäännöksistä, jotka ovat varsin harvinaisia. Yleiseksi sen käyttö tuli kuitenkin sen jälkeen, kun sitä ensin Lähi-idässä noin 1400 eaa. ja myöhemmin muuallakin opittiin valmistamaan pelkistämällä oksidimalmeista. Tällöin pronssikausi päättyi ja alkoi rautakausi.
Ennen masuunin keksimistä rautaa valmistettiin suorapelkistämällä malmia puuhiilen avulla. Suorapelkistyksessä uunin lämpötila ei kohonnut raudan sulamispisteeseen saakka, vaan pelkistyminen tapahtui kiinteässä tilassa. Tällöin vain pieni osa hiilestä sitoutui rautaan, ja tuloksena oli pehmeää kanki- eli takorautaa. Jo vanhalla ajalla takoraudasta osattiin valmistaa myös terästä hehkuttamalla sitä hiilikerrosten välissä ilmalta suojassa. Teräksen etuna takorautaan verrattuna oli, että se voitiin karkaista. Teräs oli kuitenkin paljon kalliimpaa kuin takorauta, minkä vuoksi sen käyttö oli varsin rajallista.
Nykyisin lähes yksinomaisesti käytetyt teräksen ja valuraudan valmistusmenetelmät on keksitty vasta 1800-luvulla tai myöhemmin.
Allotrooppiset muodot
thumb|Puhtaan raudan [[faasidiagrammi alhaisissa paineissa. Vaaka-akselilla paine, pystyakselilla lämpötila. Tummansinisellä alueella (”liquid”) rauta on sulana, vaaleansinisellä (”vapor”) höyrynä.]] thumb|Raudan allotrooppisten muotojen kidehilan rakenne. Vasemmalla α- (ferriitti) ja δ-raudan tilakeskeinen kuutiollinen (bcc), oikealla γ-raudan (austeniitin) pintakeskeinen kuutiollinen kiderakenne. Rauta voi pääasiassa lämpötilasta riippuen esiintyä useissa allo­trooppisissa muodoissa. Varmuudella tunnetaan neljä allotrooppista muotoa, joita merkitään kreikkalaisilla aakkosilla α, γ, δ ja ε, jota paitsi teoreettisesti on päätelty, että hyvin korkeassa paineessa saattaa esiintyä viideskin muoto, β-rauta. Kun puhdas sula rauta jäähtyy, se kiteytyy 1 538 °C:ssa δ-raudaksi, jolla on tilakeskeinen kuutiollinen (bcc) kiderakenne. Kun se edelleen jäähtyy 1 394 °C:seen, se muuttuu allotrooppiseksi muodoksi γ, jossa sillä on pintakeskeinen kuutiollinen (fcc) kiderakenne ja joka tunnetaan myös nimellä austeniitti. Jäähtyessään edelleen 912 °C:n alapuolelle kiderakenne muuttuu jälleen tilakeskeiseksi kuutiolliseksi, ja tällöin on kyseessä allotrooppinen muoto α, joka tunnetaan myös nimellä ferriitti. Kun sen lämpötila edelleen alenee raudan Curie-pisteeseen, 770 °C, siitä tulee ferro­magneettista. Kun rauta sivuuttaa Curie-pisteen, sen kiderakenne ei muutu, mutta vain tämän lämpötilan alapuolella siinä esiintyy Weissin alkeisalueita, joissa atomien magneettiset momentit ovat saman suuntaiset. Nämä Weissin alkeisalueet ovat läpimitaltaan vain noin 10 mikrometriä, mutta niistäkin jokaisessa on miljardeja atomeja.
Noin 10 GPa:n paineessa ja useiden satojen celsius­asteiden lämpötilassa α-rauta muuttuu ε-raudaksi, jolla on heksa­gonaalinen tiivis­pakkauksellinen (hcp) kiderakenne. Samoin käy myös γ-raudalle, mutta se edellyttää vielä korkeampaa painetta. Mikäli hypoteettinen β-rauta on olemassa, se edellyttää ainakin 50 GPa:n painetta ja 1 500 kelvinin lämpötilaa. On oletettu, että sen kiderakenne on joko ortorombinen tai kaksin­kertainen heksagonaalinen tiivispakkaus.
Käytännössä rautaa ei juuri käytetä puhtaana vaan seostettuna hiilen, usein myös muiden metallien kanssa. Teräslaatuja on hyvin monia, ja seos­aineet vaikuttavat siihen, missä allo­trooppisessa muodossa rauta niissä esiintyy. Mikäli lämpötila on muuttunut tarpeeksi nopeasti, puhdaskin rauta saattaa esiintyä muussa allotrooppisessa muodossa kuin mikä vallitsevassa lämpötilassa on pysyvin.
Tavallisissa lämpötiloissa α-rauta eli ferriitti on pysyvin. Se on jokseenkin pehmeä metalli, johon voi liueta vain pieni määrä hiiltä, 912 °C:n lämpötilassa enintään 0,021 massaprosenttia.
Kuumennettuna 912 °C:n ja 1 400 °C:n välille α-raudassa alkaa tapahtua faasimuutos, jossa sen kiderakenne muuttuu ja siitä tulee γ-rautaa eli austeniittia. Sekin on pehmeä metalli mutta siihen voi liueta enemmän hiiltä, 1 146 °C:ssa jopa 2,04 %. Jotkin rautaseokset kuten nikkeli- ja kromipitoinen ruostumaton teräs esiintyvät huoneenlämmössäkin austeniittisessa muodossa. Yleensä austeniitti kuitenkin muuttuu hitaasti jäähdytettäessä takaisin α-raudaksi eli ferriitiksi. Jos se kuitenkin jäähdytetään hyvin nopeasti ja se sisältää enemmän hiiltä kuin ferriittiin voi liueta, syntyy metastabiili muoto, martensiitti, jolla on tetragoninen kiderakenne. Tähän perustuu teräksen karkaisu.
Vain korkeissa paineissa esiintyvillä allotrooppimuodoilla kuten ε- ja β-raudalla ei ole käytännön merkitystä metallurgiassa, mutta niitä oletetaan esiintyvän planeettojen sisuksissa. Maan ytimen oletetaan koostuvan pääasiassa raudan ja nikkelin seoksesta, jolla on ε- tai mahdollisesti β-raudan rakenne.
Raudan sulamispisteen riippuvuus lämpötilasta on kokeellisesti varsin tarkoin selvitetty noin 50 gigapascaliin saakka. Suurempien paineiden osalta kokeet, joilla on yritetty selvittää γ- ja ε-muotojen sekä sulan raudan kolmoispiste, eivät ole johtaneet yhtäpitäviin tuloksiin, vaan eri tutkijoiden saamat arvot eroavat toisistaan kymmenien gigapascalien ja yli 1 000 kelvinin verran. Yleisesti ottaen molekyyli­dynaamiset raudan sulamisen ja shokkiaaltojen tietokone­mallinnukset viittaavat korkeampiin sulamispisteisiin ja sulamispisteen huomattavasti suurempaan riippuvuuteen paineesta kuin timanttialasinkammioissa tehdyt kokeet.
Isotoopit
Luonnon rauta on neljän pysyvän isotoopin seos: 54Fe, 56Fe, 57Fe ja 58Fe. Näistä yleisin on 56Fe (91,66 %) ja sitä seuraavat 54Fe (5,82 %), 57Fe (2,19 %) ja 58Fe (0,33 %). Isotooppi 54Fe voi teoreettisten ennusteiden mukaan hajota kaksois-elektronisieppauksella kromin isotoopiksi 54Cr, mutta tätä ei ole koskaan havaittu, ja tällaisen hajoamisen puoliintumisajaksi on arvioitu vähintään 3,1·1022 vuotta, joten isotooppia pidetään pysyvänä.