cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Anderson Silva
Pride, Cage Rage, Rumble on the Rock: 2003-2006
Toukokuusta 2002 kesäkuuhun 2003 Silva otteli neljästi Pride -organisaatiossa Japanissa. Pridessa Silva kohtasi siihenastisen uransa nimekkäimmän vastustajan, entisen UFC:n välisarjan mestarin Carlos Newtonin, jonka tyrmäsi polvella päähän maaliskuussa 2003 Pride 25 -tapahtumassa. Saman vuoden kesäkuussa Silvan voittoputki katkesi Pride 26 -tapahtumassa, kun altavastaajana pidetty Daiju Takase pakotti hänet luovuttamaan kolmiokuristuksella.
Yoshimitsu
Tekken-pelisarja
Tekken 3:ssa Boskonovitch loi Cold Sleep -koneen kun hän yritti luoda iankaikkista elämää. Tekniikka, jota ei ole vielä todistettu, käytettiin säilyttämään nuoren tyttärensä hengissä, joka yhtäkkiä kuoli. Yoshimitsu nosti tutkimusrahoitusta ja Manji-klaanin johtajana, hän auttoi köyhiä ja heikossa asemassa olevia. Yoshimitsu vieraili Boskonovitchin luona kuullessaan monien taistelulajien taitajien katoamisista. Yoshimitsua ihmetytti kun Boskonovitch kärsi salaperäisestä patologisesta organismista. Se uskoi olleen supistui aikana laboratoriokokeissa samalla kylmän Sleep kone. Boskonovitch väittää, että hän tarvitsee elävän Ogren verta. Kiitollisuudenvelassa Yoshimitsu osallistuu turnaukseen auttaakseen vanhaa ystävää joka pelasti hänen henkensä.Yoshimitsu esiintyy myös peleissä Tekken 4, Tekken 5, Tekken 5: Dark Resurrection, Tekken 6 ja Tekken 6: Bloodline Rebellion kostaakseen ystäviensä puolesta ja muodostaakseen yhteyden Zaibatsun- ja Manji-klaanin välille.
Anderson Silva
Pride, Cage Rage, Rumble on the Rock: 2003-2006
Tappion jälkeen Silva voitti kolme seuraavaa otteluaan eri promootioissa. Kesäkuussa 2004 hän voitti aiemmin mm. Chuck Liddellia vastaan menestyneen Jeremy Hornin ja saman vuoden syyskuussa Silva voitti Cage Rage-promootion välisarjan mestaruuden Lee Murraylta. Silva kärsi seuraavan tappionsa palatessaan Pride-promootioon joulukuussa 2004, Ryo Chonanin pakotettua hänet luovuttamaan kiertävällä polvilukolla Shockwave 2004 -tapahtumassa. Vuonna 2005 Silva otteli vain kahdesti, puolustaen molemmilla kerroilla menestyksekkäästi Cage Rage -mestaruuttaan.
Viirusirkkalintu
Viirusirkkalintu (Locustella lanceolata) on sirkkalintujen heimoon kuuluva varpuslintu.
Anderson Silva
Pride, Cage Rage, Rumble on the Rock: 2003-2006
Tammikuussa 2006 Silva osallistui Rumble on the Rock -promootion 80-kiloisten turnaukseen. Ennakkosuosikkina pidetty Silva hävisi ensimmäisessä turnausottelussaan Yushin Okamille. Selällään ollut Silva potkaisi Okamia kasvoihin, kun tämän polvet olivat maassa, mikä tulkittiin sääntörikkomukseksi. Ottelun jälkeen Silva kertoi, ettei ollut tietoinen että kyseinen potku oli sääntörikkomus. Lisäksi hän syytti Okamia pelkuruudesta, koska tämä oli kieltäytynyt mahdollisuudesta jatkaa ottelua ja valinnut hylkäysvoiton. .
Yoshimitsu
Soul Calibur -pelisarja
Yoshimitsun ensiesiintyminen Soul-pelisarjassa on sarjan toisessa osassa, Soul Caliburissa. Yoshimitsun kieltäydyttyä vallanhaluisen lordin tarjouksesta liittoutua, käy ilmi, että hänen kylänsä on tuhottu. Yrittäessään taistella lordin joukkoja vastaan, Yoshimitsu menettää kätensä. Hän lähtee etsimään legendaarista Soul Edge miekkaa, voidakseen kostaa lordi Nobunagalle. Yoshimitsu totesi, että jos hän antaisi periksi vihalleen, hän ei olisi sen parempi kuin Oda Nobunaga tai Nightmare. Kun hän pääsee torniin jossa Soul Edge sijaitsee, hän käsittää että se on lukittu Soulcalibur mukanaan.
Viirusirkkalintu
Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on 11,5–12,5 cm ja paino noin 12–13 g. Muodoltaan ja väritykseltään muistuttaa tavallista pensassirkkalintua, mutta vanha lintu on tummien viirujen kirjavoima. Nuorella linnulla viirutusta on vähemmän. Sukupuolet ovat saman näköiset. Ääni ja laulu ovat pensassirkkalintumaisia. Varma lajinmääritys vaatii usein linnun tarkkailemista kädessä.
Lajin sulkasato on monimutkainen. Osa vanhoista linnuista sulkinee täydellisesti kesällä, osa (myös) talvella. Tavallista on, että laji keskeyttää sulkasadon syysmuuton ajaksi.
Yoshimitsu
Soul Calibur -pelisarja
Soul Calibur II:ssa Yoshimitsu huomaa, että hänen katanaansa on tullut turmeltunutta energiaa tornista, joten hän päättää poistaa pahan voiman miekastaan. Kun Yoshimitsu on väsynyt korruption poistamisesta, Voldo varastaa miekan. Pelätessään tapahtumia joita voisi seurata miekan joutumisesta vääriin käsiin, Yoshimitsu lähtee saadakseen katanansa takaisin. Halutessaan tuhota kaikki palaset Soul Edgestä, jotka ovat levinneet ympäri maailmaa, Yoshimitsu muodostaa klaanin ritarillisista varkaista. Klaani tunnetaan Manjitou -nimellä, tehtävänään tehdä hyvää ja kerätä kaikki Soul Edgen palaset.
Anderson Silva
UFC: Keskisarjan mestaruuden alkuvuodet: 2006-2008
Hävittyään Okamille Silva puolusti vielä kerran Cage Rage:n keskisarjan mestaruutta. Huhtikuussa 2006 UFC julkisti solmineensa sopimuksen Silvan kanssa. Hänen ensiesiintymisensä promootiossa tapahtui Ultimate Fight Night 5 -tapahtumassa sitkeänä pystyottelijana tunnettua, viiden ottelun voittoputkessa ollutta Chris "The Crippler" Lebeniä vastaan. Silva voitti ottelun teknisellä tyrmäyksellä 49 sekunnissa.
Viirusirkkalintu
Esiintyminen
Venäjän Euroopan puoleisesta osasta kautta Keski-Aasian aina Japanin Hokkaidoon saakka. Suomessa laji on tavattu varmuudella noin 100 kertaa. Ensihavainto tehtiin 9.–11.7.1971 Espoossa. Laji on muuttolintu, joka talvehtii Kaakkois-Aasiassa.
Yoshimitsu
Soul Calibur -pelisarja
Yoshimitsu esiintyy jälleen Soul Calibur III:ssa varkaana, tehtävänään varastaa kaikki Soul Edgen palaset. Varkaus epäonnistuu, kun Tira, Nightmaren ja Soul Edgen palvelija väijyy varkaita ja vie kaikki Soul Edgen palaset. Yoshimitsu teki jälleen paluun Soul Calibur IV:ssä.
Anderson Silva
UFC: Keskisarjan mestaruuden alkuvuodet: 2006-2008
Vakuuttavan suorituksen ja yleisöpalautteen vuoksi Silva siirtyi suoraan haastamaan Rich Franklinin UFC:n keskisarjan mestaruudesta lokakuussa 2006 UFC 64 -tapahtumassa. Silva voitti mestaruuden ylivoimaisella suorituksella alle 3 minuutissa muay thai -tyylisen polvipotkun murrettua Franklinin nenän. Silvan ensimmäiseksi mestaruuspuolustukseksi suunniteltua ottelua Travis Lutterin kanssa UFC 67 -tapahtumassa helmikuussa 2007 pidettiin yleisesti pettymyksenä, sillä ottelua ei voitu käydä mestaruusvyöstä Lutterin tultua punnitukseen ylipainoisena. Silva voitti ottelun luovutuksella toisessa erässä. Vuonna 2007 hän puolusti mestaruuttaan vielä kahdesti, voittaen Nate Marquardtin UFC 73:ssa ja Rich Franklinin uusintaottelussa UFC 77:ssä.
Viirusirkkalintu
Elinympäristö
Taigan kosteikot sekä tuoreet, aukkoiset ja pensaikkoiset metsät. Suomessa tavataan niityillä, pelloilla ja joutomailla.
Sahara (täsmennyssivu)
Sahara voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Viirusirkkalintu
Lisääntyminen
Viirusirkkalintu tekee tyypillisesti viisi munaa.
Ravinto
Viirussirkkalintu on hyönteissyöjä.
Yoshimitsu
Aiheesta muualla
Yoshimitsu (postać z gier)
Kelly Rowland
Kelendria Trene ”Kelly” Rowland (s. 11. helmikuuta 1981 Atlanta, Georgia) on yhdysvaltalainen R&B-laulaja ja lauluntekijä, elokuvanäyttelijä ja televisiopersoona. Hänet tunnetaan parhaiten menestyneestä Destiny's Child -yhtyeestä.
Rowland liittyi vuonna 1990 Beyoncé Knowlesin ja LaTavia Robersonin perustamaan yhtyeeseen. Hän pysyi yhtyeessä alusta aina vuoteen 2005, jolloin yhtye lopetti toimintansa. Destiny's Child ehti julkaista seitsemän albumia, jotka ovat myyneet yhteensä yli 60 miljoonaa kappaletta.
Ensimmäisen sooloalbuminsa Simply Deep Rowland julkaisi lokakuussa 2002. Albumin tunnetuin kappale on "Dilemma", jolla vierailee myös hip hop -artisti Nelly. ”Dilemma” oli Yhdysvaltain sinkkulistojen kärjessä 10 viikkoa ja oli ensimmäinen ykköshitti, jonka Destiny's Childin jäsen oli soolourallaan tehnyt. Rowland voitti myös Grammy-palkinnon tästä kappaleesta. Saman albumin toinen single ”Stole” oli myös kansainvälinen menestyskappale. Rowlandin toinen albumi Ms. Kelly ilmestyi kesällä 2007 ja se sisältää kaksi kansainväliseksi noussutta hittiä, ”Like This” ja ”Work”. Vuonna 2011 Rowland julkaisi tanssimusiikista koostuvan kolmannen studioalbuminsa Here I Am. Siltä ilmestyi kaksi menestyssingleä, ”Commander” ja ”Motivation”. Rowland toimii lisäksi vokalistina David Guettan kappaleella ”When Love Takes Over”, josta tuli tanssihitti.
Laulajanuran lisäksi Rowland on toiminut tuomarina The X Factor -ohjelmassa, sekä Ison-Britannian että Yhdysvaltain show'ssa. Vuonna 2013 julkaistiin hänen neljäs studioalbuminsa Talk A Good Game, josta tuli menestys Yhdysvalloissa.
Studioalbumit
200px|thumb|Kelly Rowland [[Music Television|MTV Music Awardsissa, Bangkokissa vuonna 2006.]]
Anderson Silva
UFC: Keskisarjan mestaruuden alkuvuodet: 2006-2008
Maaliskuussa 2008 Silva kohtasi hallitsevan Priden keskisarjan mestarin Dan Hendersonin UFC 82 -tapahtumassa. Ottelulla oli erityistä painoarvoa, sillä UFC:n omistajayhtiö Zuffa oli hiljattain ostanut Priden ja ottelun oli määrä yhdistää promootioiden keskisarjan mestaruudet. Kahdesti olympialaisissa painiin osallistuneen Hendersonin odotettiin hallitsevan ottelun mattokamppailuosuuksia mutta Silva voitti kuristuksella toisessa erässä. Heinäkuussa 2008 Silva puolusti mestaruuttaan menestyksekkäästi James Irviniä vastaan UFC Fight Night 14 -tapahtumassa.
UFC: Epätasaisten mestaruuspuolustusten kausi: 2008-2010
Voitettuaan Irvinin Silvan ura siirtyi erikoiseen laskusuhdanteeseen suoritusten, joskaan ei lopputulosten kannalta. Hän voitti mestaruuspuolustuksen Patrick Côtéta vastaan UFC 90 -tapahtumassa lokakuussa 2008, Côtén loukattua jalkansa ottelun kolmannessa erässä. Ottelun jälkeen media ja UFC:n presidentti Dana White kritisoivat Silvaa aiempaa huomattavasti passiivisemmasta ottelutyylistä. Silva puolustautui toteamalla, että oli pyrkinyt houkuttelemaan Côtén tekemään virheitä myöhemmissä erissä. UFC 97 -tapahtumassa, toukokuussa 2009, Thales Leiteksestä tuli ensimmäinen ottelija, joka selvisi UFC-häkissä täydet viisi erää Silvan kanssa. Mestari voitti ottelun tuomariäänin, mutta sai jälleen kritiikkiä passiivisesta ottelutyylistä ja yrityksistään provosoida Leites hyökkäämään.
Elokuussa 2009 Silva siirtyi kevyeen raskaaseen sarjaan kohdatakseen Forrest Griffinin UFC 101 -tapahtumassa. Silva hallitsi ensimmäisessä erässä tekniseen tyrmäykseen päättynnyttä ottelua täysin, lyöden Griffinin kolmasti maahan ja pitäen käsiään pitkiä aikoja alhaalla, väistellen pystyottelijana tunnetun Griffinin iskut pelkästään pään liikkeillä. Ottelun jälkeen Griffin poistui häkistä juosten ennen virallista voittajan julistamista.
Silvan oli seuraavaksi määrä palata keskisarjaan puolustamaan mestaruuttaan Vitor Belfortia vastaan. Alustavasti ensin UFC 108 ja sitten UFC 109 tapahtumaan suunniteltu ottelu peruuntui, koska Silva ei toipunut leikkauksesta odotetussa aikataulussa. Kohtaaminen sovittiin uudelleen UFC 112:een, mutta tällä kertaa Belfort loukaantui ennen ottelua. Hänen tilalleen Silvaa vastaan asettui Demian Maia. Huhtikuussa 2010 käyty ottelu sai kautta linjan negatiiviset arviot. Silva hallitsi kahta ensimmäistä erää nopeilla, yksittäisille iskuilla, antamatta Maialle mahdollisuuksia vastahyökkäyksiin. Kolmessa viimeisessä erässä Silva tyytyi kiertämään vastustajaansa ja pilkkaamaan tätä suullisesti sekä mm. riiputtamalla käsiään alhaalla ja ottamalla tanssiaskelia, paeten joka kerran kun Maia hyökkäsi. Silva voitti ottelun tuomariäänin. Dana White, joka yleensä pukee mestaruusvyön ottelijan päälle henkilökohtaisesti, jätti tämän tekemättä omien sanojensa mukaan ensimmäistä kertaa, ja poistui häkin ääreltä 4. erän aikana. Ottelun jälkeen Silva pyysi suoritustaan anteeksi.
UFC: 2010-
Elokuussa 2010 Silva kohtasi Chael Sonnenin UFC 117 -tapahtumassa. Ottelu oli Silvalle hänen UFC-uransa haasteellisin. Sonnen onnistui horjuttamaan Silvaa lyönneillä ja viemään tämän mattoon, missä hän tyypilliseen tapaansa hyökkäsi väsymättä lyönneillä Silvan guardista. Paljon kertovana tilastotietona Sonnen löi Silvaa ottelun aikana onnistuneesti 320 kertaa, kun tätä oli yhteensä lyöty kaikkien aikaisempien UFC-otteluidensa aikana vain 208 kertaa. Viidennen ja viimeisen erän puolivälissä Sonnen johti kaikkien arvostelutuomareiden pisteissä, mutta ajassa 3:25 Silvan onnistui lukita kolmiokuristus-käsivarsilukkoyhdistelmä, joka pakotti Sonnenin luovuttamaan.
Ottelun jälkeen Silva kertoi loukanneensa kylkiluunsa ennen ottelua, harjoitellessaan judon olympiavoittaja Satshi Ishiin kanssa, ja loukkaantuminen oli haitannut Sonnenin maahanvientiyritysten torjuntaa. UFC:n presidentti Dana White ilmoitti Silvan ja Sonnenin kohtaavan välittömästi uudelleen. Sonnenin näytteestä löytyi kuitenkin Kalifornian urheilukomission testeissä raja-arvot ylittävä testosteroni-epitestosteroni-suhde, joka viittasi doping-rikkeeseen. Sonnen puolustautui lääkärintodistuksella, joka määräsi hänelle testosteronipistoksia normaalin hormonitason ylläpitämiseksi. Urheilukomission tutkimuksen lopputulos oli doping-rikkeen osalta vapauttava, mutta Sonnenin katsottiin rikkoneen ilmoitusvelvollisuuttaan ja valehdelleen komissiolle. Näin ollen Silvan ja Sonnenin ottelun tulosta ei muutettu, mutta Sonnen sai väliaikaisen kilpailukiellon.
Silva kohtasi Vitor Belfortin lopulta helmikuussa 2011 UFC 126:ssa. Ottelu alkoi yli kaksi minuuttia pitkällä tunnusteluvaiheella. Lyhyen iskujen vaihdon jälkeen Silva yllätti Belfortin suoralla etupotkulla leukaan ja jatkoi lyönneillä maassa kunnes ottelu keskeytettiin ajassa 3.25. Tyrmäystappio oli Belfortin uran ensimmäinen.
UFC 134 -tapahtumassa elokuussa 2011 Silvaa vastaan asettui viimeinen hänet voittanut mies, Yushin Okami. Silva osoitti jälleen ylivoimaisuutensa, väistellen Okamin iskuja suojaus alhaalla ja voittaen vakuuttavasti teknisellä tyrmäyksellä toisessa erässä.
UFC 134:n jälkeen Silva piti pitkän ottelutauon toipuakseen Okamia vastaan otellessaan saamastaan vammasta. Ottelutauon aikana Chael Sonnen ansaitsi mahdollisuuden mestaruusotteluun voittamalla Michael Bispingin. Silvan ja Sonnen toinen kohtaaminen oli määrä otella kesäkuussa 2012 Silvan kotimaassa Brasiliassa mutta logististen ongelmien vuoksi ottelu siirtyi UFC 148 -tapahtumaan Las Vegasiin. . Ottelun alla yleensä rauhallisesti julkisuudessa käyttäytyvä Silva vastasi Sonnenin suulliseen piikittelyyn poikkeuksellisen voimakkaasti, mm. uhkaamalla katkoa tämän hampaat ja töytäisemällä Sonnenia olkapäällään punnitustilaisuudessa.
Silvan ja Sonnenin toinen kohtaaminen tapahtui 7. heinäkuuta 2012 MGM Grand hotellin areenalla Las Vegasissa. Noustuaan häkkiin Silva ryhtyi pyyhkimään kasvoilleen levitettyä vaseliinia yläruumiiseensa. Ottelijoiden kasvoille levitetty vaseliini ehkäisee haavojen aukeamista iskujen seurauksena mutta muualle ruumiiseen sen levittäminen on kiellettyä koska se tekee otteen saamisen vaikeammaksi. Ottelun tuomari Yves Lavigne huomasi Silvan toimet ja pyyhki vaseliinen pois. Sonnen onnistui välittömästi ottelun alussa kahden jalan alasviennissä ja hallitsi mattopainia koko erän, ohittaen Silvan guardin lähellä erän loppua. Haastaja ei kuitenkaan pystynyt erän aikana juurikaan vahingoittamaan Silvaa. Toisen erän alussa Sonnen pyrki jälleen alasvientiin mutta Silvan onnistui torjua yritys, joskin tuomari varoitti häntä Sonnenin housuihin tarttumisesta. Sonnenin kiertolyöntiyritys epäonnistui pahoin ja hän menetti tasapainonsa, kaatuen päin häkkiä. Silva hyödynsi tilanteen välittömästi, potkaisemalla haastajaa polvella rintaan ja jatkamalla lyönnein kunnes tuomari Lavigne keskeytti ottelun ajassa 1.55. Huolimatta ennen ottelua vaihdetuista loukkauksista, Sonnen kertoi ottelun jälkeen ihailevansa Silvaa. Silva voitti suorituksellaan 70 000 dollarin palkinnon illan parhaasta tyrmäyksestä.
6. Heinäkuuta vuonna 2013 käydyssä UFC 162 tapahtumassa Silva lopulta hävisi titteliottelun tyrmäyksellä yhdysvaltalaista Chris Weidmania vastaan. Saman vuoden joulukuussa kaksikko kohtasi kehässä uudelleen jolloin Silva hävisi toistamiseen murtaessa tällä kertaa sääriluunsa Weidmenin blokatessa hänen alapotkuaan. Tämän jälkeen Silva on otellut UFC:ssä kuusi kertaa, joista saldona on yksi voitto, neljä tappiota ja yksi ratkaisematon ottelu. Viimeisimmän ottelunsa hän kävi 11.05.2019 yhdysvaltalaista Jared Cannonieria vastaan, jossa hän jälleen loukkasi jalkansa vastustajan potkaistessa häntä vasemman polven seutuville.
Ottelutyyli
Anderson Silva hallitsee suvereenisti kaikki vapaaottelun osa-alueet. Hänen erikoispiirteitään ovat ensiluokkainen pään liike, iskujen tarkkuus sekä jalkatyö, johon liittyy myös taito vaihtaa vaivattomasti kätisyyttä kesken ottelun. Mattopaini on yleisesti arvioitu hänen heikoimmaksi osa-alueekseen mutta tälläkin saralla hän on kyennyt voittamaan maailman huippuja kuten Dan Hendersonin ja Chael Sonnenin. Silva on UFC:n historian tarkin iskijä sekä useimmin vyötään puolustanut ja pitkäaikaisin mestari.
Silvalla on Minotauro Nogueiran myöntämä musta vyö brasilialaisessa jujutsussa. Silva on harjoitellut vuodesta 2006 lähtien Black House-tiimissa, johon hänen lisäkseen kuuluvat mm. Lyoto Machida, Vitor Belfort ja Nogueiran veljekset Minotaruo ja Rogério.
Doping
Silva on sanonut syksyllä 2014 että steroideja käyttävät pitäisi sulkea pois. Hän itse jäi kuitenkin kiinni anabolisista steroideista 9. tammikuuta 2015.
Yksityiselämä
Silva on vuonna 2011 julkaistun dokumenttielokuvan Like Water päähenkilö. Elokuva kertoo hänen valmistautumisestaan otteluun Chael Sonnenin kanssa UFC 117:ssä.
Jon Väinö Karsten
Jon Väinö Karsten (16. elokuuta 1881 Lokalahti – 12. joulukuuta 1963) oli suomalainen kuvanveistäjä.
Karsten opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa Turussa 1900–1903 sekä ulkomailla Münchenin, Pariisin ja Firenzen taideakatemioissa. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyyn 1928 sekä ulkomailla useisiin näyttelyihin Italiassa ja Tukholmassa 1929 pidettyyn näyttelyyn.
Karlstadin tuomiokirkko
thumb|250px|Karlstadin tuomiokirkko.
Karlstadin tuomiokirkko on Karlstadin kaupungin keskustassa, Värmlannissa, Ruotsissa sijaitseva kirkkorakennus sekä Karlstadin hiippakunnan tuomiokirkko.
Tuomiokirkon rakennustyöt aloitettiin vuonna 1723 vanhan kirkon tuhouduttua kaupunkipalossa vuonna 1719. Se vihittiin käyttöön 2. heinäkuuta 1730. Kirkon rakennusmestarina toimi Christian Haller. Kirkon torni kohoaa 58 metrin korkeuteen.
Niskan retkahdusvamma
pienoiskuva Niskan retkahdusvamma eli piiskaniskuvamma on pehmytkudosvaurio, joka johtuu tavallisesti pään äkillisestä taaksetaivutuksesta onnettomuudessa. Vamman oireina ovat yleensä niskasärky ja niskan jäykkyys.
Vammamekanismi
Tyypillinen tilanne, jossa niskan retkahdusvamma syntyy, on liikenteessä tapahtuva peräänajokolari. Peräänajon seurauksena autossa istuvan henkilön vartaloon kohdistuu suuri kiihtyvyys, jolloin pää, joka ei ole penkissä kiinni, jää jälkeen. Kokeellisissa malleissa 10 mailin tuntivauhdilla (n. 16 km/h) tapahtuva kolari aiheuttaa päähän kohdistuvan 11 G:n suuruisen kulmakiihtyvyyden.
Oireet
Retkahdusvamman pääoireena on voimakas niskasärky, jonka syynä saattaa olla ainakin osittain aivokalvojen venytystila. Oirekuvaan kuuluu myös niskan seudun jäykkyys ja toisinaan päänsärky takaraivolla tai silmien takana. Joskus saattaa esiintyä kaulapunoksen venytyksen aiheuttamaa näön hämärtymistä, käden tai käsivarren tuntopuutoksia ja nikamavaltimoiden supistumisesta johtuvaa huimausta ja tinnitusta. Jos vamman sattuessa pää on kiertyneenä oikealle tai vasemmalle, oireet ovat usein sillä puolella voimakkaampia. Oirekuvaan eivät sen sijaan kuulu hermo-oireet, kuten jalkojen tuntopuutokset tai motorisen toiminnan häiriöt, jotka viittaavat selkäytimen pysyvään vammautumiseen.
Lisätietoa vammasta voi saada röntgen- tai magneettikuvauksella.
Hoito
Niskan retkahdusvammaa hoidetaan särkylääkkeillä, levolla ja niskan immobilisaatiolla, jossa apuna voidaan käyttää pehmeää kauluria. Niskan tukikaulureista ei kuitenkaan ole osoitettu olevan hyötyä. (lähde: Terveyskirjasto) Oireet paranevat tavallisesti itsestään kuukausien kuluessa, mutta osalle potilaista jää kipua tai muita oireita vuosienkin kuluttua vammasta.
Louis Theroux’n vinksahtaneet viikonloput
Louis Theroux'n vinksahtaneet viikonloput (Louis Theroux's Weird Weekends) on brittiläinen dokumenttisarja, jossa brittijournalisti Louis Theroux tutustuu erilaisiin outoihin ja äärimmäisiin ilmiöihin sekä alakulttuureihin. Sarjaa on esittänyt vuosina 1998–2000 BBC Two. Suomessa sarjaa on esittänyt Yle Teema.
Ohjelman avausjakso "Uskossaan autuaat" (Christianity) esitettiin 15. tammikuuta 1998. Ohjelmaa esitettiin 30. lokakuuta 2000 ja viimeinen jakso oli räppiä käsittelevä "Räppärinä" (Rap).
Robert Montgomery (eversti)
Robert Montgomery (26. heinäkuuta 1737 Tukholma – 14. toukokuuta 1798 Orkesta, Tukholman lääni) oli Suomessa vaikuttanut ruotsalainen eversti, joka osallistui Kustaa III:n sodan aikana Anjalan liittoon. Hän kuului skotlantilaistaustaiseen Montgomeryn aatelissukuun ja ryhtyi sotilasuralle 1750-luvulla. Hän vastusti Kustaa III:n päätöstä ryhtyä sotaan Venäjää vastaan ja allekirjoitti siksi Anjalan liittokirjan. Hänet tuomittiin kuolemaan maanpetoksesta, mutta armahdettiin.
Varhaisempi ura
Robert Montgomery kuului skottilaistaustaiseen Montgomeryn aatelissukuun. Hän oli Skotlannista vuonna 1720 Ruotsiin muuttaneen ruukinpatruuna John Montgomeryn ja tämän skotlantilaisen vaimon Anna Campbellin ainoa poika. Hänen isänsä omisti suuria maaomaisuuksia Ruotsissa sekä Fiskarsin ja Antskogin ruukit Suomessa. Montgomery kirjoittautui vuonna 1749 vain 12-vuotiaana oppilaaksi Turun akatemiaan, mutta päätti kahden vuoden kuluttua keskeyttää opintonsa ja lähteä sotilasuralle. Hän palveli vuodesta 1751 alkaen viiden vuoden ajan Ruotsin armeijan Hamiltonin rykmentissä sekä henkirakuunarykmentissä, jossa hän sai kornetin arvon. Vuosina 1756–1764 hän palveli upseerina Ranskan armeijan arvostetussa Royal Suédois -rykmentissä ja osallistui sen mukana seitsenvuotiseen sotaan. Hän meni myös naimisiin saksalaisen Anna Sibylla von Stahlbourgin kanssa välittämättä siitä, että tämä oli jo entuudestaan naimisissa.
Montgomery palasi 1764 Ruotsin henkirakuunarykmenttiin kapteenina. Hän osallistui Ruotsin politiikkaan myssypuolueen kannattajana, mutta onnistui siitä huolimatta pääsemään myös kuningas Kustaa III:n suosioon. Vuonna 1775 hänet ylennettiin everstiluutnantiksi ja siirrettiin Uudenmaan ja Hämeen rakuunarykmenttiin. Kaksi vuotta myöhemmin hänet nimitettiin saman rykmentin komentajaksi everstiksi ylennettynä. Ensimmäisen vaimonsa kuoltua Montgomery meni 1781 naimisiin valtaneuvos Axel Arnellin lesken, vapaaherratar Catharina Charlotta Rudbeckin kanssa. Tämä kuitenkin kuoli jo seuraavana vuonna lapsivuoteeseen. Kolmannen avioliiton Montgomery solmi 1783 vapaaherratar Märta Ulrika Cederhielmin kanssa. Montgomery matkusti 1785 Kustaa III:n edustajana Pietariin tapaamaan keisarinna Katariina Suurta. Seuraavana vuonna hänet nimitettiin Miekkaritarikunnan komentajaksi, mikä merkitsi myös hänen sukuhaaransa korottamista komentajasukuna ritaristoon, aatelin toiseen luokkaan.
Kustaan sota ja Anjalan liitto
Salaliiton epäonnistuttua Montgomery pidätettiin vuoden 1789 alussa ja häntä pidettiin vankina Fredrikshovin linnassa Tukholmassa. Hänet tuomittiin seuraavana vuonna kuolemaan maanpetoksesta. Kuningas kuitenkin armahti hänet ja muutti rangaistuksen karkotukseksi Ruotsin siirtokuntaan Länsi-Intiaan, Saint-Barthélemyn saarelle. Lisäksi hän menetti kaikki kunniamerkkinsä. Kustaa III:n kuoltua ja herttua Kaarlen kohottua sijaishallitsijaksi Montgomeryn karkotus kumottiin vuonna 1793. Hän palasi Ruotsiin, mutta ei toiminut enää loppuelämänsä aikana missään merkittävässä tehtävässä.
Montgomeryn ensimmäisestä avioliitosta syntyi yksitoista lasta, toisesta yksi ja kolmannesta kolme. Kirjailija Magdalena ”Malla” Silfverstolpe oli hänen tyttärensä. Lisäksi Montgomerylla oli ainakin yksi avioton tytär Saint-Barthélemylla omistamansa orjan kanssa.
Hulluna sinuun
Hulluna sinuun (Mad About You) on Paul Reiserin ja Helen Huntin tähdittämä tilannekomediasarja. Tarina kertoi tuoreesta avioparista Paul ja Jamie Buchmanista New Yorkissa. Ohjelmaa tuotettiin NBC:lle vuosina 1992–1999, seitsemän tuotantokauden ajan. Sarja palasi ruutuihin Spectrum Originals -televisioyhtiön listoille 2020, kahdeksannen tuotantokauden merkeissä. Yhdeksännestä kaudesta ei ole tehty vielä päätöstä. Sarjassa näytteli myös Frendeistä tunnettu näyttelijä Lisa Kudrow Ursula Buffayn roolissa.
Sarja on voittanut neljä Golden Globe -palkintoa sekä 32 muuta palkintoa.
Pesäpallon SM-sarja 1945
Pesäpalloliitto ja TUL ryhtyivät yhteiseen kilpailutoimintaan, jota hoitamaan perustettiin erityinen elin PEVA (Pesäpalloilun yhteistoimintavaliokunta), jossa puheenjohtaja oli vuorovuosin PPL:stä ja TUL:sta. Miesten mestaruussarjaan karsittiin alkukaudesta joukkueita siten, että lopulta 9 PPL:n ja 4 TUL:n seuraa pelasivat Suomen mestaruudesta, joka ratkaistiin nyt 22. kerran.
Läntinen 1 ryhmä
Ryhmän 2 parasta suoraan SM-sarjaan, kolmas jatkokarsintaan.
Läntinen 2 ryhmä
Ryhmän 2 parasta suoraan SM-sarjaan, kolmas jatkokarsintaan.
Itäinen ryhmä
Ryhmän 3 parasta suoraan SM-sarjaan, neljäs jatkokarsintaan.
Pohjoinen ryhmä
tästä ryhmästä vain voittaja SM-sarjaan.
Työväen Urheiluliitto
TUL:n joukkueet pelasivat oman mestaruussarjansa, jonka neljä parasta joukkuetta: Työväen Mailapojat, Kuusankosken Puhti, Turun Toverit ja Lappeenrannan Työväen Urheilijat saivat paikan yhteisessä SM-sarjassa. Lisäksi sarjassa viidenneksi sijoittunut Helsingin Kullervo sai yrittää paikkaa jatkokarsinnan voittajaa vastaan. Myös Tampereen Kisa-Toverit TUL:n mestaruussarjan ulkopuolisena seurana kelpuutettiin jatkokarsintaan.
Jatkokarsinta
Viimeinen karsinta: Hukat, Helsinki - Helsingin Kullervo 6-1
Loppuottelu
Sarjan kaksi parasta joukkuetta olivat tasapisteissä, joten sääntöjen mukaan Suomen mestaruus oli ratkaistava uusintaottelulla.
Mestarijoukkue: Matti Rauko (lukkari), Matti Pennanen (sieppari), Jussi Kallio (1-vahti), Mikko Pennanen (2-vahti), Pekka Pennanen (polttaja), Pentti Kämäräinen (3-vahti), Mikko Lylykorpi (2-vara), Kauko Salo (3-vara), Ilmari Saunamäki (koppari), Osmo Uotila.
Naiset
Naiset eivät pelanneet virallista SM-sarjaa, mutta epäviralliseksi Suomen mestariksi arvostettiin Tampereen Pyrintö, joka kukisti yleisesti siihen saakka mestarina pidetyn RPL:n yhdeksikön juoksuin 8-2.
Pernik
Pernik on kaupunki Länsi-Bulgariassa. Kaupungin asukasluku oli 97 181 vuonna 2011. Pernik sijaitsee Pernikin alueella Struman rannalla, Viskjar-, Vitoša ja Golo Bardo -vuorten ympäröimänä. Kaupunki oli nimetty vuosina 1949–1962 Dimitrovoksi kommunistijohtaja Georgi Dimitrovin kunniaksi.
Pernikissä järjestetään Survan kansainväliset festivaalit joka vuosi tammikuussa.
Viron Avustamisen Päätoimikunta
Viron avustustoiminta ja Päätoimikunta
Viron tilanne oli pahentunut bolševikkien saartaessa Viron ja lähestyessä Tallinnaa. Loppuvuodesta 1918 virolaisten avunpyyntöjen määrä kasvoi. Suomessa kasvoi niin poliitikkojen kuin kansan keskuudessa tarve auttaa eteläistä heimokansaa. Suomi antoi Virolle aseita ja rahalainoja, mutta pian tuli esiin Viron toiveet sotilaallisesta avusta. Suomen hallitus ei halunnut lähettää vakinaista sotaväkeä Viroon, vaan oli enemmän vapaaehtoisten joukkojen kannalla. Vapaaehtoiset joukot olivatkin muodostumassa heimosotien erikoispiirteeksi.
Viroon toimitettiin marras–joulukuun vaihteessa 5 000 kivääriä, 50 konekivääriä ja 15 tykkiä. Tammikuussa 1919 toimitettiin lisäksi 10 000 kivääriä ja 20 tykkiä. Tämän lisäksi naiset järjestivät vaatteita, sidetarpeita ja lääkkeitä Viroon vietäväksi.
Virolaisten tilanteen pahetessa edelleen oikeiston lehdissä esitettiin vaatimuksia Viron auttamiseksi. Uusi Päivä kirjoitti joulukuun alussa vapaaehtoisjoukkojen lähettämishankkeesta ja Tampereen Sanomat ehdotti vapaaehtoisten suojeluskuntalaisten lähettämistä. Viron Avustamisen Päätoimikunta syntyi Uudessa Suomettaressa 15. joulukuuta 1918 julkaistun senaattori Oskari Wilho Louhivuoren kirjoituksen pohjalta. Kirjoituksessa kysyttiin:
Päätoimikunnan kanslia sijaitsi entisen keisarillisen linnan eli nykyisen Presidentinlinnan pihasiivessä. Oy Salaman pääkonttorista Aleksanterinkadun Atlas-talossa tuli toiminnan kannalta tärkeä paikka. Alatoimikunnista joukkoja muodostava sota-asiain toimikunta toimi Vanhalla ylioppilastalolla. Haavoittuneiden sairaalaksi saatiin 50 vuodepaikkaa Leppäsuon Koleraparakeista, jotka sijaitsivat myöhemmän Helsingin kauppakorkeakoulun päärakennuksen alueella.
Toimikunnan päätehtävänä oli järjestää vapaaehtoisten värväys, jolle valtionhoitaja C. G. E. Mannerheim ja hallitus antoivat luvan. Toimikunta perusti värväyspisteitä eri puolille maata ja teki sopimuksen Viron hallituksen kanssa 18. joulukuuta kahden yhteensä 2 000 vapaaehtoisen joukon muodostamisesta. Joukkojen johtajiksi valittiin ruotsalainen majuri Martin Ekström ja virolainen everstiluutnantti Hans Kalm. Valtiojohto vaati joukolle ylipäällikön, joksi asetettiin kenraaliluutnantti Martin Wetzer.
Päätoimikunnan järjestämiin värväyspisteisiin ilmoittautui yhteensä noin 10 000 miestä. Viroon kuitenkin voitiin lähettää vain 4 000 miestä, mikä sekin oli lähes kaksi kertaa suurempi määrä kuin alun perin Suomen ja Viron välillä oli sovittu. Jos Viron tilanne olisi huonontunut entisestään, olisi tämä jäljelle jäänyt noin 6 000 miehen reservi voitu lähettää Viroon. Näistä 4 000:sta Viroon lähteneestä vapaaehtoisesta 3 700 päätyi rintamalle. Toimikunta myös järjesti ulkomaalaisten vapaaehtoisten saapumisen Viroon. Viron Avustamisen Päätoimikunta järjesti Kööpenhaminassa 175 sotilaan ja 16 upseerin joukon, joka saapui Helsinkiin 1. huhtikuuta. Joukko siirtyi 3. huhtikuuta jäänmurtaja Wäinämöisellä Tallinnaan. Tämän lisäksi Viron Avustamisen Päätoimikunta järjesti ruotsalaisen vapaaehtoisarmeijan Viroon.
Keväällä 1919 Viron asevoimat olivat vakiinnuttaneet asemansa, eikä Suomen tukea nähty enää välttämättömäksi. Huhtikuussa 1919 Louhivuori pyysi vapautusta niin puheenjohtajan tehtävästä kuin Päätoimikunnan jäsenyydestä. Erostaan ilmoittivat myös eräät muut jäsenet. Uudeksi puheenjohtajaksi valittiin Santeri Ivalo, jonka johdolla Päätoimikunta päätti 15. toukokuuta lopettaa toimintansa Tallinnassa ja luovuttaa sinne jäävän omaisuuden maan hallitukselle. Haavoittuneiden huollon osalta toiminta jatkui 25. elokuuta 1921 saakka, jolloin Päätoimikunta päätti hajaantua.
Päätoimikunnan jäsenet
Päätoimikuntaan haluttiin valita kaikille puolueille yhtäläinen, kolmihenkinen edustus. Suostumuksen ehdokkuuteen antoivat myös sosialidemokraatit Julius Ailio, Hannes Ryömä ja Väinö Voionmaa, jotka kuitenkin peruuttivat sen oletettavasti puolueensa kehotuksesta. Päätoimikunta valitsi sihteerikseen maisteri Erkki Lepistön.
==Alatoimikuntien jäsenet ==
Alatoimikunnilla oli oikeus täydentää itseään, jolloin toimintaan tuli lisää jäseniä. Esimerkiksi vuonna 1923 mainittiin Viron Punaisen Ristin kunniamerkin myöntämisen yhteydessä jäseniksi myös Eino Wälikangas (sota-asiain toimikunta), Leeni Vesterinen (kaatuneiden huoltotoimikunta), Toini Yrjö-Koskinen (sairaanhoitoasian toimikunta), Ellinor Ivalo ja Lyyli Järviluoma.
Keltakärpässieni
Keltakärpässieni (Amanita citrina) on kärpässieniin kuuluva sienilaji. Sen lakki on 5–10 senttimetriä leveä ja väriltään sitruunan- tai vaaleankeltainen, joskus kokonaan valkoinen. Lakin pinnalla on ruskehtavia suojusjätteitä. Jalka on 7–12 senttimetriä pitkä ja valkoinen. Siinä on valkoinen ja riippuva rengas. Malto on valkoista. Haju on epämiellyttävä ja raakaa perunaa muistuttava. Keltakärpässieni on lievästi myrkyllinen. Sieni kasvaa lehti- ja sekametsissä sekä puistoissa eteläisessä Suomessa. Se esiintyy lehtipuiden seuralaisena. Kasvuaika on elokuusta syyskuuhun. Laji on luokiteltu Suomessa elinvoimaiseksi. Laji sisältää DMT:tä ja 5-MeO-DMT:tä, jotka ovat psykedeelisiä tryptamiineja.
Paul Stanley (albumi)
Paul Stanley on yhdysvaltalaisen hard rock -yhtyeen Kissin laulaja-kitaristin Paul Stanleyn levyttämä studioalbumi vuodelta 1978. Se on yksi Kiss-yhtyeen neljän jäsenen 18. syyskuuta 1978 julkaistuista neljästä sooloalbumista. Albumi menestyi yhtyeen jäsenten julkaisemista sooloalbumeista toiseksi parhaiten, ja se oli Yhdysvalloissa Billboard 200 -listalla parhaimmillaan sijalla 40.
ESP Guitars
pienoiskuva|ESP Eclipse -sähkökitara pienoiskuva|ESP LTD F -sarjan sähkökitara. ESP Guitar Company on japanilainen sähkökitaroiden, bassojen ja akustisten kitaroiden valmistaja. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Tokiossa ja sillä on toimipiste myös Kaliforniassa, Yhdysvalloissa. ESP Guitars on erikoistunut modernien sähkökitaroiden valmistukseen ja se tarjoaa useita mallisarjoja maailmanlaajuiseen myyntiin. Lisäksi ESP Guitars tekee mallistoja, joiden saatavuus on rajoitettu vain tiettyihin markkina-alueisiin tai maihin, kuten Japaniin, Eurooppaan, Yhdysvaltoihin tai Suomeen. Yhtiön tuotevalikoimaan kuuluvat muun muassa Japanissa mittatilauksena käsintehdyt "ESP Custom Shop" -kitarat ja bassot, piensarjatuotantona USA:ssa tehdyt "ESP USA" -mallit sekä suurempina erinä muun muassa Koreassa valmistetut edulliset "ESP LTD Series" -sarjan instrumentit.
Yleistä
Yhtiön perusti Hisatake Shibuya vuonna 1975 Japanissa. Electric Sound Products oli alun perin kauppa, joka myi mittatilauksena valmistettuja tarvikeosia kitaroihin. Kauppa sai mainetta myymiensä tuotteiden korkean laadun ansiosta ja alkoi pian valmistaa myös kitaroita ESP- ja Navigator -merkkisinä.
ESP:n valmistavat soittimet ovat erityisesti metallimuusikoiden suosiossa. Monet ESP Guitars -mallit ovat yhtiön itse suunnittelemia ja ne tunnistetaan usein modernista ulkoasusta sekä näyttävästä viimeistelystä. ESP:llä on myös arvostettu, perinteisempiin kitara- ja bassomalleihin perustuva tuotesarja.
Udo Wachtveitl
alt=|pienoiskuva|Udo Wachtveitl Udo Wachtweitl (s. 21. lokakuuta 1958 München, Länsi-Saksa) on saksalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan televisiosarjasta Rikospaikalla, jossa hän näyttelee ylikomisario Frank Leitmayria. Hän näyttelee myös vuoden 2009 elokuvassa Richterin ohne Robe.
Suomen 1990-luvun alun lama
Suomen 1990-luvun alun lama alkoi loppuvuonna 1990. Maan bruttokansantuote laski kolmessa vuodessa yhteensä 12 prosenttia. Lasku oli rajua vuosina 1991 ja 1992. Bruttokansantuote ja elintaso lähtivät kasvuun jo vuonna 1993, mutta köyhyys alkoi tuolloin vasta lisääntyä ulosottoon joutuneiden määrän ja työttömyyden kasvun vuoksi. Suuri joukko suomalaisia ylivelkaantui pahasti laman seurauksena. Tilanne oli pahimmillaan vuonna 1994, jolloin noin 9 prosenttia Suomen väestöstä oli ulosotossa ja ulosotossa olevien yritysten määrä oli noin 56 000. Viimeisten ulosotossa olevien ”velkavankeus” päättyi vasta tammikuussa 2020, jolloin heidän ulosottovelkansa vanhenivat vuonna 2015 voimaan astuneen lain johdosta.
Lamaa edelsi vuonna 1990 alkanut taantuma. Lisäksi Suomen taloudelle äärimmäisen tärkeä Neuvostoliiton vientikauppa supistui vuoden 1991 ensimmäisellä puoliskolla yli 60 prosenttia. Suomen työttömyysaste oli ollut ennätyksellisen alhainen vuoden 1990 lopussa, jolloin aktiivisia työnhakijoita oli ollut vain reilut 3 prosenttia työvoimasta. Heidän määränsä nousi 7 prosenttiin vuoden 1991 loppuun mennessä, 12 prosenttiin vuoden 1992 loppuun mennessä ja 16 prosenttiin vuoden 1993 loppuun mennessä. Työttömien määrä oli suurimmillaan vuonna 1994, jonka jälkeen se laski hitaasti aina vuoteen 2009 asti. Työvoimahallinnon tilastoima työttömien kokonaismäärä nousi 19 prosenttiin vuonna 1994. Lamalla oli talouden lisäksi syvä vaikutus myös kulttuuriin, politiikkaan ja yleiseen ilmapiiriin. Suomen työttömyysaste ei ole palannut vieläkään lamaa edeltäneelle tasolle.
Taantumaa yritettiin korjata marraskuussa 1991 devalvoimalla Suomen markka 14 prosentilla. Devalvaatio johti valuuttalainojen kallistumiseen ja työttömyyskehityksen kiihtymiseen. Pankit nostivat korkoja jopa 18,9 prosenttiin, ja konkurssien määrä pysyi tavanomaista suurempana aina vuoteen 1997 asti. Lainojen vakuutena olleiden asuntojen arvot laskivat noin puolella.
Bruttokansantuote tippui 1990-luvun laman aikana jyrkemmin kuin 1930-luvun laman aikana, mutta yksityinen kulutus laski jyrkemmin 1930-luvulla. Vuonna 2007 julkaistun yhdysvaltalaisarvion mukaan Suomen 1990-luvun lama oli talousvaikutuksiltaan pahempi kuin 1930-luvun lama.
Nopean rahoitusmarkkinoiden vapautuksen sekä kovan markan politiikan yhteensopimattomuus
pienois|Myös Suomen paperiteollisuus ylikuumeni 1980-luvun lopulla. Kuvassa [[UPM-Kymmenen tehdas Pietarsaaressa.]] Sinipunahallituksen verokevennykset ja ulkomaisen luotonhaun vapauttaminen vauhdittivat taloudellista ylikuumentumista. Suomen Pankki vapautti luoton hakemisen vuonna 1986. Aiemmin luoton hakeminen ulkomailta oli luvanvaraista. Tämä johti laajamittaiseen yrityksien lainanhakuun ulkomailta. Ulkomainen lainaraha oli huomattavasti kotimaista rahaa halvempaa. Myös pankkien luotonanto yksityishenkilöille vapautui ja luottokanta kasvoi enimmillään yli 100 prosenttia vuodessa. Suomeen alkoi syntyä kiinteistö- ja pörssikuplia, jonka aikana syntyi nopeasti velkarahoituksella suuria omaisuuksia. Termi kasinotalous kuvasi lainarahalla ja spekulatiivisella sijoittamisella hankittua varallisuutta.
Neuvostoliiton hajoaminen
Kauppa Neuvostoliiton kanssa oli ollut 15–20 prosenttia Suomen ulkomaankaupasta, mikä vähensi merkittävästi investointeja sekä vientiä. Suomen bruttokansantuote laski. Neuvostoliiton-kauppa oli ollut 15–20 prosenttia Suomen ulkomaankaupasta, joten kaupan romahdus 1990-luvun taitteessa leikkasi selvästi vientiä. Öljyn hinnan nouseminen sekä vuosien 1973 että 1979 öljykriiseissä ja Suomen nopea autoistuminen oli nostanut Neuvostoliiton kanssa käytävän bilateraalikaupan tasoa. Kaupankäynnissä vaihdettiin paljon teollisuuden tuottamia hyödykkeitä vastineeksi öljystä. Huomattavan osan Suomesta Neuvostoliittoon suuntautuneen viennin arvosta olivat muodostaneet korkealla poliittisella tasolla ratkaistut suuret rakennushankkeet, kuten Kostamuksen kaivoskombinaatti, Enson paperitehdas ja Pääjärven metsätyökeskus. Idänkaupan taloudellisen menestyksen huumassa rakennusala oli keskittynyt ja jäykistynyt kotimaassa nopeasti.
Kovan markan politiikka
Teollisuuden hintakilpailukyky heikentyi muun muassa markan politiikan takia ja paperiteollisuudessa vallitsi ylituotanto. Kovan markan politiikka johti korkotason nousuun kotimaassa. Saksan yhdistymisestä seurasi lisäksi yleinen korkotason nousu myös ulkomaanmarkkinoilla vuosikymmenen vaihteessa.
Ylikuumentuminen
Etenkin rakennusalan ylikuumentuminen sekä kiinteistökuplat johtivat asuntomarkkinoiden romahtamiseen 1990. Tammikuussa 1985 Hankkija oli ostanut Rakennusliike Puolimatkan, mikä oli Suomen taloushistorian siihen saakka suurin yrityskauppa, arvoltaan yli 700 miljoonaa markkaa. Rakennusviennin ja kotimaan rakentamisen hiipuessa sekä kiinteistöjen hintojen romahtaessa seurauksena oli vääjäämätön rakennusalan konkurssiaalto.
Epäonnistunut Suomen markka devalvointi
pienois|[[Iiro Viinanen toimi lama-aikana valtiovarainministerinä.]] Markka jouduttiin devalvoimaan lopulta 1991. Tähän päädyttiin muun muassa sen vuoksi, että maa haluttiin pitää lähes velattomana. Devalvaatio nostatti ulkomaille velkaantuneiden yritysten ja yksityishenkilöiden velkataakan arvoa. Ulkomaisissa valuutoissa otetut lainat ja devalvaatio eivät sovi yhteen, minkä olivat jo vuonna 1974 osoittaneet taloustieteilijät Michael G. Porter ja Pentti Kouri (Kouri–Porter-malli). Suomessa ei noudatettu tätä oppia rahamarkkinoiden vapauttamisen yhteydessä. Valuuttalainojen määrä oli tosin vain 15 prosenttia koko lainakannasta. Hallitus sitoi markan Euroopan valuuttayksikköön ecuun korkealla kurssilla, eli noudatti vahvan markan politiikkaa. Kurssin tiedettiin heikentävän Suomen kilpailukykyä ja pahentavan työttömyyttä. Kilpailukykyä pyrittiin parantamaan tupo-sopimuksella, jolla olisi alennettu palkkoja. Devalvaatio-odotukset johtivat Suomen Pankin valuuttapakoon, eli sijoittajat vaihtoivat markkoja ulkomaan valuuttaan. 14. marraskuuta 1991 Suomen Pankin valuuttavaranto oli ehtymäisillään ja se lopetti markkaa tukeneet ostot. Valtiovarainministeri Iiro Viinanen vakuutteli, ettei Suomi devalvoi, mutta valuuttapaon vuoksi jouduttiin pakkodevalvaatioon marraskuussa 1991 ja markka päästettiin kellumaan valuuttavarannon jälleen ehdyttyä 8. syyskuuta 1992.
Seuraukset
Laman seurauksena kulutus ja investoinnit putosivat sekä julkisella että yksityisellä sektorilla. Yritysten konkurssien määrä nousi voimakkaasti, ja niiden kaatuminen ja heikko taloustilanne aiheuttivat jopa puolen miljoonan ihmisen suurtyöttömyyden. Työttömyys oli vuosina 1992–1997 yli 12 prosenttia. Pahimpana vuonna 1994 työvoimasta oli työttömänä 17 prosenttia ja rakennusalalla lähes 37 prosenttia. Pankit joutuivat velkakriisiin muun muassa luottotappiokierteen, riskialttiiden rakennushankkeiden ja yritysten maksuvalmiusvaikeuksien takia. Niistä seurasi pankkikriisi sekä punapääoman romahtaminen, lähes kaikki Suomen keskeiset liikepankit ajautuivat yrityssaneeraukseen tai konkurssiin. Valtiontalouden budjettivaje kasvoi. Vajeen paikkaamiseksi leikattiin sosiaali- ja terveyspalveluita ja muita kuntien kuluja ennennäkemättömällä tavalla. Lisäksi Suomen luottoluokitus aleni.
Tyytymättömyys porvarihallituksen säästöjä korostavaan talouspolitiikkaan sekä epäonnistuneeseen devalvaatioon johtivat SDP:n suurvoittoon eduskuntavaaleissa 1995. Toisaalta myös seuranneet sateenkaarihallitukset joutuivat keskittymään valtionmenoja rajoittaneeseen talouspolitiikkaan maksuvalmiuksien takaamiseksi. Suomen liittyminen Euroopan unioniin lisäsi osaltaan ulkomaisten sijoittajien luottamusta, minkä myötä investointien määrä Suomeen alkoi taas lisääntyä.
Kriisiä seurannut talouspolitiikka
pienois|[[Paavo Lipponen toimi laman jälkeen Suomen pääministerinä.]] Suomen pankkijärjestelmän maksuvalmius heikkeni pankkikriisin seurauksena. Valtiovalta vastasi tähän takaamalla suomalaisten pankkien ottamat velat vuonna 1991. Kun ylikorkeaa markan arvoa ei enää kyetty puolustamaan tukiostoilla ja korkopolitiikalla, jouduttiin markka devalvoimaan vuonna 1991 ja päästämään lopullisesti kellumaan vuonna 1992. Samalla valuuttalainoja ottaneet yrittäjät joutuivat erittäin vaikeaan tilanteeseen. Toisaalta markan vapauttaminen kellumaan – vaikkakin aivan liian myöhään – oli välttämätöntä, jotta vientivetoinen talouskasvu ja talouden tervehtyminen saatiin käyntiin.
Pankkien pelastamiseksi perustettiin huhtikuussa 1992 Valtion vakuusrahasto, joka jakoi pankeille lainamuotoista pankkitukea. Suurimmat saajat olivat SKOP ja Suomen Säästöpankki. Kaikki muutkin pankit saivat pankkitukea. Säästöpankkiryhmä koottiin suurimmaksi osaksi Suomen säästöpankkiin, joka jaettiin osuuspankkiryhmän, KOP:n, Postipankin ja Yhdyspankin kesken. KOP:n oli vuonna 1994 pakko yhdistyä Yhdyspankin kanssa Merita-pankiksi.
Valtion ja kuntien menoja leikattiin voimakkaasti, jotta valtion maksuvalmius olisi voitu taata. Tämä vähensi tulonsiirtoja kuntien valtionapujen vähentyessä. Lamavuosien jälkeen vuonna 1995 koottu Lipposen I hallitus jatkoi tiukasti valtion menoja rajoittanutta talouspolitiikkaa.
Vähitellen 1990-luvun puolivälistä lähtien talous alkoi taas kasvaa. 1990-luvun alun lama oli lähinnä paikallinen, Pohjoismaita ja niistä eniten Suomea koskettanut talouskriisi. Muualla maailmassa talous kuitenkin veti tavalliseen tapaan ja Suomi saikin melko nopeasti etenkin vientivetoisen talouskasvun käyntiin sen jälkeen, kun Suomen paikalliset talousasiat oli saatu kuntoon. Johtotähtenä 1990-luvun alun lamasta nousemisessa oli matkapuhelinjätti Nokia, joka veti mukanaan muutakin taloutta ylöspäin.
Marko Laiho
Marko Laiho (s. 19. kesäkuuta 1972 Rovaniemi) suomalainen muusikko, joka tunnetaan parhaiten black metal -kulttiyhtye Beheritin laulajana ja kitaristina. Hän muutti Kuopioon henkilökohtaisten ja Beheritin kokoonpano-ongelmien takia.
Beheritin hajoamisen jälkeen Laiho tunnettiin Helsingin hardcore techno ja house piireissä nimillä DJ Gamma, Gamma-G, KMA ja kM4. DJ Gammana hän perusti Function Recordings -levymerkin vuonna 1994. Vuonna 1999 Spinefarm julkaisi Laihon "Suuri Shamaani" -nimellä tuottaman albumin Mysteerien Maailma, joka sisältää minimalistista dark ambientia, ”metamusiikkia”. Laiho oli töissä Spinefarmin Ambient-osastolla vuosina 1993–1999.
Laihoa on haastateltu vuonna 2011 julkaistussa suomalaista black metal -musiikkia käsittelevässä dokumenttielokuvassa Loputon Gehennan liekki.
Aegyptosaurus
Aegyptosaurus (”Egyptiläinen lisko”) oli sauropodeihin kuulunut dinosaurussuku, joka eli noin 99–93 miljoonaa vuotta sitten keskiliitukaudella. Aegyptosauruksen fossiileja on löydetty Egyptistä ja Nigeristä, Afrikasta.
Aegyptosaurus oli keskikokoinen sauropodi. Sen pituus oli 15 metriä ja paino 10 500 kilogrammaa. Aegyptosauruksen kaula ja häntä olivat pitkät, ja pää oli pieni.
Aegyptosauruksen kanssa samoilla seuduilla eli monia suurikokoisia petodinosauruksia, kuten carcharodontosaurus ja spinosaurus. Aegyptosaurus on hyvinkin voinut olla näiden suurien petojen ruokalistalla.
Löydöt
Ernst Stromer kuvasi Aegyptosauruksen ensimmäisenä 1932, mutta suurin osa fossiileista tuhoutui toisessa maailmansodassa liittoutuneiden pommituksissa vuonna 1944, jolloin muun muassa fossiilit sisältänyt museo Münchenissä tuhoutui. Fossiileista jäi jäljelle vain osittaisia jäännöksiä.
Mihajlo Pupin
Mihajlo Idvorski Pupin (, myös kirjoitusasussa Michael Idvorsky Pupin; 4. lokakuuta 1858 Idvor, Itävallan keisarikunta – 12. maaliskuuta 1935 New York City) oli serbialais-yhdysvaltalainen fyysikko. Pupin kehitti menetelmän, jolla puhelinliikenteen kantamaa voitiin pidentää kytkemällä johdolle induktanssia lisääviä keloja kumoamaan kapasitanssia. Menetelmää kutsutaan keksijänsä mukaan pupinoinniksi.
Elämä ja ura
Pupinin perhe oli serbialaista alkuperää, ja hänen lukutaidottomat vanhempansa kannustivat häntä kouluttautumaan. Hän muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1874 ja teki sekalaisia töitä ennen kuin hän suoritti kandidaatin tutkinnon vuonna 1883. Samana vuonna hänestä tuli Yhdysvaltain kansalainen. Pupin opiskeli sitten Cambridgen yliopistossa ja väitteli tohtoriksi Berliinin yliopistossa vuonna 1889. Vuonna 1889 hän aloitti matemaattisen fysiikan opettamisen Columbian yliopistossa.
Pupin sai vuonna 1924 Pulitzer-palkinnon omaelämäkerrallisesta teoksestaan From Immigrant to Inventor (1923). Hänet valittiin Yhdysvaltain kansallisen tiedeakatemian jäseneksi vuonna 1904 ja hän oli NASA:n edeltäjän NACA:n perustajia vuonna 1915. Presidentti Woodrow Wilsonin läheisenä ystävänä Pupin oli neuvonantajana Jugoslavian rajojen määrittämisessä ensimmäisen maailmansodan päättymisen jälkeen.
Pohto
pienoiskuva|250x250px|Historiallisen POHTO Campuksen pääsisäänkäynti Hietasaaressa.
Tim Buckley
thumb|right|Tim Buckley