cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Suomi 2000-vuosikymmenellä
Tositelevisio
Brittiformaattiin perustuva kykyjenetsintäkilpailu Idols aloitti Suomessa loppukesästä 2003. Idolsia lyhytikäisemmäksi jäi Popstars. Suomen Robinsonissa (2004 ja 2005) kilpailijat vietiin autiolle saarelle ja Miljonääri-Jussissa (2004) naiset kisasivat varakkaaksi väitetyn poikamiehen suosiosta. Viihdelehdistö tarttui tositelevision kilpailijoiden yksityiselämään. Näin syntynyt julkisuus jäi lähes poikkeuksetta lyhytkestoiseksi.
Draama- ja komediasarjat
2000-luvun ensikymmenen television suosikkisarja Salatut elämät perustuu niin ikään formaattiin. "Salkkarit" aloitti alkuvuonna 1999 ja sitä jatkettaneen ainakin vuoteen 2018. Sarjan jaksoja esitettiin alusta alkaen viidesti viikossa, kun aiemmin suomalaisten televisiosarjojen esitystiheys oli ollut tyypillisesti yksi jakso viikossa.
Rikospoliisi Maria Kallio (2003) keräsi ruutujen ääreen keskimäärin 1,3 miljoonaa katsojaa. Nimiroolin tulkitsi Minna Haapkylä. Käenpesä oli myös eräs vuosikymmenen suosituista draamasarjoista. Sitä esitettiin runsaat sata jaksoa vuosina 2004–2007. Nelosen Irtiottoja (2003) kahmi lukuisia televisioalan palkintoja.
Syyskaudella 2003 esitettiin viisitoistaosainen komediasarja Kuumia aaltoja, jota Kaleva-lehdessä luonnehdittiin termillä "Hannele Laurin ikääntymissarja". Vuosina 2004 ja 2006 esitettiin tamperelainen parisuhdekomedia Paavo ja Raili. Eija Vilppaan ja Ritva Holmbergin käsikirjoittamassa 24-osaisessa tuotannossa nimirooleja näyttelivät Vilpas ja Lasse Karkjärvi.
Yle TV2:n keskiviikkoiltojen sarjat nauttivat suurta suosiota. Vuosina 1999–2003 esitettiin Carl ja Anna-Lisa Mestertonin käsikirjoittamaa epookkidraamaa Hovimäki, joka kertoo Lindhofien ja Sepän sukujen vaiheista lounaissuomalaisessa maalaispitäjässä 1700-luvun lopulta 1900-luvun alkuun.
Vuosina 1998–2006 esitettyihin Maalaiskomedioihin kuuluu neljä kuusiosaista tuotantokautta: Vain muutaman huijarin tähden, Peräkamaripojat, Mooseksen perintö ja Turvetta ja timantteja. Heikki Luoman käsikirjoittamassa ja Jukka Mäkisen ohjaamassa komediasarjassa näytteli muun muassa Miia Nuutila. Niin ikään Luoman käsikirjoittama ja Mäkisen ohjaama maalaisdraama Pirunpelto sai ensi-iltansa tammikuussa 2009 pääosassaan Matti Ristinen.
Sari Havaksen tähdittämää maalaisdraamaa Lehmän vuosi esitettiin kolme tuotantokautta vuosina 2006–2010. Kari Väänäsen kynästä syntynyt Kemijärvelle sijoittuva Taivaan tulet sai ensiesityksensä tammikuussa 2007.
Tavaksi tuli, että useimmat televisiosarjat julkaistiin DVD:nä pian televisioesitystensä jälkeen - myös Salatut elämät, jonka tuhannes jakso Ulla katsoo pelkoaan suoraan silmiin ensiesitettiin 26. marraskuuta 2004.
Asiaohjelmat ja keskusteluohjelmat
Ajankohtainen kakkonen jatkoi halki vuosikymmenen, ohjelma täytti vuosikymmenen lopussa jo 40 vuotta. Yle TV1 esitti uutisiaan tuttuun tapaan kello 20.30 ja MTV3 puolestaan kello 19 ja kello 22. Myös Nelosella oli uutislähetyksensä, Nelosen uutiset.
Yle TV1:n uutisankkuri Arvi Lind siirtyi eläkkeelle lokakuussa 2003. Elämänmuutos uutisoitiin laajalti. MTV3:n pitkäaikainen uutisankkuri Leena Kaskela jäi eläkkeelle marraskuussa 2004 ja Yleisradion Eva Polttila puolestaan syyskuussa 2009.
Talk show't eli keskusteluohjelmat vakiinnuttivat paikkansa suomalaisessa mediakentässä. 2000-vuosikymmenen keskusteluohjelmia olivat muun muassa Arto Nyberg, Joonas Hytönen Show ja Hyppönen-Enbuske Experience. Lajityypin erikoisuuksia oli Outi Mäenpään emännöimä Noriko Show (2004), jossa Mäenpää oli tekeytynyt japanilaistoimittajattareksi, joka haastatteli suomalaisjulkkiksia englanniksi. Lähtökohdastaan huolimatta sarja ei jäänyt piilokameraviihteen tasolle, vaan siitä tuli eräs esitysvuotensa parhaita suomalaisia henkilöhaastatteluohjelmia.
Musiikki
thumb|upright|Anssi Kela soittaa rumpuja Vihreät Niityt -musiikkitapahtumassa kesällä 2004. thumb|upright|Lordi avasi Helsingissä 2007 järjestetyn Eurovision laulukilpailun. thumb|upright|Musiikkitalo kohosi Eduskuntataloa vastapäätä. Kuva lokakuulta 2009. thumb|upright|Antti Tuisku vuonna 2006.
Vuosikymmenen menestykset
2000-luvun ensimmäisen vuosikymmenen suosittuja suomalaisia kevyen musiikin esittäjiä olivat muun muassa Anssi Kela ja Maija Vilkkumaa. Anssi Kelan esikoisalbumi Nummela (2001) myi yli 150 000 kappaletta. Albumilta muistetaan muun muassa hitti Mikan faijan BMW. Vilkkumaan ytimekkäästi nimetty albumi Ei myi yli 120 000 kappaletta. Hänen hittejään olivat muun muassa Ingalsin Laura (2001) sekä Totuutta ja tehtävää (2001). Rock-yhtye Yö myi levyjään sadointuhansin, yhtyeen Rakkaus on lumivalkoinen (2003) oli eräs vuosikymmenen menestyssävellyksistä. Nylon Beatin levyt myivät platinaa yksi toisensa jälkeen. Radiossa soivat tiheään muun muassa kappaleet Syytön (2000) ja Anna mulle (2001).
Lauri Tähkä ja Elonkerjuu lauloi rockia pohjalaismurteella ja löi itsensä läpi. Yhtyeen Tuhannen riemua (2007) myi noin 126 000 kappaletta ja sai tuplaplatinaa. Maailma on renki (2006) ja Tänään ei huomista murehdita (2009) myivät platinaa. Vuosikymmenen menestyjiä olivat myös rockyhtye Zen Café ja melodisen metallimusiikin yhtye Children of Bodom.
Iskelmälaulaja Anne Mattilan levyt myivät kultaa lähes poikkeuksetta, albumit Anne Mattila (2002) ja Enkeleitä onko heitä (2003) ylittivät jopa platinalevyn rajan. Vuonna 1985 aloitettuja Seinäjoen tangomarkkinoita järjestettiin joka vuosi myös 2000-vuosikymmenellä. 1900-luvun tangokuninkaallisista uraansa jatkoivat menestyksekkäästi muun muassa Arja Koriseva, Jari Sillanpää ja Marita Taavitsainen.
Paula Koivuniemen suosio nousi 2000-vuosikymmenellä. Albumit Yöperhonen (2006) ja Timantti (2007) myivät kultaa. Koivuniemi ja kolme muuta pitkän linjan naisartistia, Katri Helena, Lea Laven ja Marion Rung, toteuttivat yhteiskiertueen Leidit lavalla vuonna 2000. Kiertue oli eräänlainen vastine laulukokoonpanolle Mestarit, joka käsitti neljä pitkän linjan miesartistia: Hectorin, Kirkan, Pave Maijasen ja Pepe Willbergin. Hectorin Ei selityksiä oli vuoden 2004 menestyslevyjä; siltä jäi elämään etenkin sävellys Kuunnellaan vaan taivasta (2003).
Vuosikymmenen menestyskappaleita olivat myös Denigraten Mombasa (2002) elokuvasta Menolippu Mombasaan ja Siiri Nordinin Sydämeeni osuman sain (2003) elokuvasta Helmiä ja sikoja. Jore Marjarannan tiuhaan soitettu Haaveet kaatuu (2003) on puolestaan elokuvan Pahat pojat tunnusmusiikkia.
2000-luvun ensikymmenellä edesmenneitä kevyen musiikin henkilöitä olivat muun muassa pikkutuhmista pop-kappaleistaan tunnettu viihdetaiteilija Kikka (1964–2005), suomalaisen muusikkokaartin terävimpään kärkeen kuuluva Kirka (1950–2007) ja Suomirockin grand old man Juice Leskinen (1950–2006).
Tositelevisio ja pop-musiikki
Idols-tyyppiset televisio-ohjelmat toivat mukanaan suuren määrän uusia esiintyjiä, joiden menestys tosin ei yltänyt useinkaan esikoisalbumia pidemmälle. Idolsin ensimmäisen tuotantokauden voittaja Hanna Pakarinen ja toiseksi tullut Jani Wickholm menestyivät kohtalaisesti, mutta lopulta potin korjasi kolmanneksi tullut Antti Tuisku, jonka yleisönsuosio säilyi korkeana myös 2010-luvulla. Popstars-ohjelman voittaja Gimmel toimi vain pari vuotta, yhtyeen suurin hitti on Etsit muijaa seuraavaa (2002). Gimmelin jäsenistä menestykselliselle soolouralle pääsi Jenni Vartiainen, hänen ensimmäisiä soolohittejään on muun muassa Ihmisten edessä (2007). Vuosikymmenen nuorinta muusikkopolvea edusti Anna Abreu (s. 1990), joka ponnahti suosioon vuoden 2007 Idols-ohjelmasta. Abreun menestyskappaleita on muun muassa End of Love (2007).
Kansainvälinen menestys
2000-luvun ensikymmenellä entistä useampi suomalaismuusikko menestyi kotimaansa lisäksi myös ulkomailla. Daruden Sandstorm (1999) oli eräs vuosikymmenen alun hittejä. Yhdysvalloissa Sandstormin digimyynti ylitti sittemmin puolen miljoonan rajan. Daruden tuotanto julkaistiin Yhdysvalloissa digitaalisessa muodossa vuonna 2007. Kansainvälistä suosiota nautti myös HIM, joka teki levytyssopimuksen yhdysvaltalaisen Sire Recordsin kanssa syyskuussa 2004.
Nightwishin Once oli kesällä 2004 Euroopan myydyin musiikkialbumi. Edellämainitun ohella Nightwish julkaisi 2000-vuosikymmenen aikana studioalbumit Wishmaster (2000), Century Child (2002) ja Dark Passion Play (2007). Suomen ulkopuolella menestyi myös rock-yhtye The Rasmus. Albumi Dead Letters (2003) myi yli puolitoista miljoonaa kappaletta. Erityisen suosittu oli single In the Shadows, joka nousi listaykköseksi Suomessa, Saksassa ja Uudessa-Seelanissa. Niin ikään pop rock -yhtye Sunrise Avenue sai kansainvälistä suosiota, esimerkiksi kappale Fairytale Gone Bad (2006) kuuluu yhtyeen menestyneimpiin.
Hard Rock Hallelujah
Suomen yleisradioyhtiö voitti Eurovision laulukilpailun ensimmäisen kerran vuonna 2006 Lordin esittämällä sävellyksellä Hard Rock Hallelujah. Helsingin Kauppatorille kerääntyi kymmeniä tuhansia ihmisiä juhlistamaan voittoa. Suomen yleisradioyhtiön edustussävellysten menestys Eurovision laulukilpailussa oli siihen asti ollut vaatimatonta, usein Suomi oli jäänyt viimeiselle sijalle. Vuoden 2007 Eurovision laulukilpailu järjestettiin Helsingin Hartwall Areenalla juontajinaan Mikko Leppilampi ja Jaana Pelkonen. Suomen edustussävellys, Hanna Pakarisen esittämä Leave Me Alone jäi sijalle 17.
Taidemusiikki
Vuosikymmenen aikana polemiikkia aiheutti Musiikkitalon rakentaminen Helsinkiin. Rakennus valmistui lopulta kesällä 2011.
Elokuvat
thumb|upright|[[Outi Mäenpää sai vuosikymmenen varrella useita Jussi-palkintoja, mukaan luettuna Parhaan naispääosan Jussi-palkinto elokuvasta Kukkia ja sidontaa (2004).]] thumb|upright|Dome Karukoski oli yksi vuosikymmenen uusista ohjaajista. Suomalaisen elokuvan katsojaluvut kohosivat 1990-luvun lopulta alkaen. Elämäkertaelokuvia valmistui tiiviiseen tahtiin; usein aiheena olivat lähimenneisyyden henkilöt, joista useat olivat kuvaushetkellä vielä hengissä. Elokuvien pääosissa näytteli melko homogeeninen näyttelijäkaarti. Timo Koivusalo, Aku Louhimies ja Aleksi Mäkelä ohjasivat suuren osan 2000-luvun ensikymmenen katsojamenestyksistä; kansainvälistä menestystä sai lähinnä Aki Kaurismäki.
Historialliset elokuvat
Aki Kaurismäki jatkoi Suomi-trilogiaansa teoksilla Mies vailla menneisyyttä (2002) ja Laitakaupungin valot (2006). Ensin mainittu menestyi myös kansainvälisesti ja sai yli puolitoista miljoonaa katsojaa. Timo Koivusalo teki muusikoista kertovia elämäkertaelokuvia: Reino Helismaasta ja Tapio Rautavaarasta kertova Kulkuri ja joutsen sai ensi-iltansa jo 1999, sitä seurasivat Irwin Goodmanista kertova Rentun ruusu (2001) ja Sibelius (2003). Elokuvat saivat hyvät katsojaluvut ja kohtalaisen kriitikkovastaanoton. Koivusalon mielenterveyskuvaus Kalteva torni (2006) keräsi kansainvälistä festivaali-mainetta. Martti Suosalo oli Koivusalon luottonäyttelijä, hän tulkitsi valkokankaalle Irwinin, Helismaan ja Sibeliuksen. Suosalo teki ylipäätään vahvoja roolisuorituksia 2000-vuosikymmenen suomalaisessa elokuvatuotannossa.
JP Siili ohjasi Remu Aaltosen nuoruusvuosista kertovan elokuva Ganes (2007). Vuonna 2008 Siili ohjasi jännityselokuvan Blackout, jossa pääroolin näytteli Petteri Summanen, eräs vuosikymmenen suosituista näyttelijöistä.
Toista maailmansotaa käsiteltiin edelleen suomalaisessa elokuvataiteessa. Åke Lindmanin viimeinen ohjaustyö oli Karjalankannaksen taisteluista kertova Tali-Ihantala 1944 (2007). Elokuvan sisarteokseksi on kutsuttu niin ikään Lindmanin ohjausta Etulinjan edessä (2004). Klaus Härön ohjaama Äideistä parhain (2006) käsittelee Ruotsiin lähetettyjä sotalapsia. Elokuva oli Suomen Oscar-ehdokkaana. Teos sai pääasiassa myönteisen vastaanoton, mutta sitä myös kritisoitiin liiasta sentimentaalisuudesta.
Kohuelokuvat
Levottomat-trilogia herätti huomiota, sarjan elokuvia ei sinänsä yhdistänyt muu kuin tuotantoyhtiö Solar Films, ihmissuhdeongelmissa piehtarointi ja pikkutuhma pehmoseksi. Trilogian elokuvat Levottomat (2000), Minä ja Morrison (2001) ja Levottomat 3 (2004) saivat hyvän yleisövastaanoton. Levottomat-teoksen ohjaaja Aku Louhimies oli usean 2000-vuosikymmenen kassamenestyksen takana: hän ohjasi muun muassa elokuvat Kuutamolla (2002), Paha maa (2005) ja Valkoinen kaupunki (2006). Paha maa oli myös taiteellinen voitto.
Alastomuudesta syntynyttä mediahuomiota aiheutti muun muassa JP Siilin Hymypoika (2003), keskeisessä roolissa Reino Nordin, eräs 2000-vuosikymmenellä taiteellisen läpimurtonsa tehneistä näyttelijöistä. Alastomuuden aiheuttama polemiikki tiivistettiin viihdelehdistössä sanaan "kohu", jota ylipäätään viljeltiin ahkeraan lööpeissä.
Suurmenestys Pahat pojat
Vuosikymmenen menestyselokuva oli Aleksi Mäkelän ohjaama, löyhästi tositapahtumiin perustuva Pahat pojat (2003), joka sai teattereissa runsaasti yli 600 000 katsojaa. Niin ikään Mäkelän ohjaama, Matti Nykäsen elämästä ammentanut Matti oli kassamenestys.
Uuno-elokuvien joutsenlaulu
Uuno Turhapuro -elokuvien 1973 alkanut jatkumo päättyi 2004 elokuvaan Uuno Turhapuro – This Is My Life. Elokuva jäi Ere Kokkosen (1938–2008) viimeiseksi. Vuosikymmenen aikana kuoli useita Uuno-elokuvista tunnettuja näyttelijöitä, jotka toki olivat tehneet varsinaisen taiteellisen uransa muissa yhteyksissä: Tapio Hämäläinen (1922–2008), Marita Nordberg (1929–2009) ja Marjatta Raita (1944–2007). Viimeinen Uuno-elokuva oli kunnianosoitus suomalaisen viihteen monitoimimiehelle Spede Pasaselle (1930–2001).
Käytettyjä näyttelijöitä
Vuosikymmenen paljon käytettyjä elokuvanäyttelijöitä olivat muun muassa Samuli Edelmann (s. 1968), Minna Haapkylä (s. 1973), Mikko Leppilampi (s. 1978) ja Jasper Pääkkönen (s. 1980). Haapkylä näytteli muun muassa Kuutamolla-elokuvan pääosan ja keskeiset roolit ranskalaiselokuvissa Charlie sanoo (2006) ja Käärmeen merkki (2006). Leppilampi näytteli keskeistä miesosaa Perttu Lepän komediaelokuvissa Helmiä ja sikoja (2003) ja 8 päivää ensi-iltaan. Hän näytteli molemmissa Laura Birniä (s. 1981) vastaan, joka niin ikään oli eräs vuosikymmenen uusista kasvoista. Hieman vanhemmasta näyttelijäpolvesta esillä olivat muun muassa pariskunnat Peter Franzén ja Irina Björklund sekä Tommi Korpela ja Elina Knihtilä. Hannu-Pekka Björkman teki kauttaaltaan vahvoja roolitöitä sekä elokuvissa että televisiossa, erityisesti elokuvassa Eläville ja kuolleille (2005).
1980-luvulla syntyneistä näyttelijöistä debytoivat valkokankailla muun muassa Pamela Tola ja Samuli Vauramo. He näyttelivät toisiaan vastaan Dome Karukosken esikoisohjauksessa Tyttö sinä olet tähti (2005).
Jussi-palkitut ja katsotuimmat elokuvat
Parhaan elokuvan Jussi -palkinnot 2000–2009:
Katsotuimmat suomalaiset elokuvat 2000–2009 (Suomen elokuvateattereissa):
Olli Saarelan Rukajärven tie sai 426 414 katsojaa, elokuvan ensi-ilta oli vuonna 1999. Maailmanlaajuisesti eniten katsojia keräsivät Aki Kaurismäen ohjaamat elokuvat.
Katso myös Luettelo 2000-luvun suomalaisista elokuvista.
Urheilu
thumb|Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 2005. Kuva otettu [[Helsingin olympiastadionilla 13. elokuuta.]] thumb|upright|[[Kimi Räikkönen vuonna 2008.]] Suomalaista urheilua ja suomalaisten käsityksiä urheilusankareistaan ravisutti Lahden MM-hiihtojen dopingskandaali 2001, jolloin Suomi menetti dopingrikkomusten takia peräti kolme mitalia. Lopulta Suomi tuli näissä kisoissa kolmanneksi saatuaan kaksi kultaa, viisi hopeaa ja kolme pronssia. 2000-luvun ensikymmenen menestyneimpiä hiihtäjiä on muun muassa Virpi Kuitunen. Hän on ainoa Lahdessa dopingista kiinni jäänyt, joka onnistui myöhemmin vielä palaamaan kansainväliselle huipulle. Kuitunen on voittanut vuosikymmenen aikana yhteensä kuusi kultamitalia. Muita menestyneitä maastohiihtäjiä ovat muun muassa Pirjo Muranen ja Aino-Kaisa Saarinen, jotka ovat myös moninkertaisia kultamitalisteja.
Mäkihyppääjistä muistetaan ainakin Janne Ahonen ja Matti Hautamäki, jotka ovat voittaneet useita mitaleja niin olympia- kuin MM-kisoissa. Hannu Manninen ja Samppa Lajunen voittivat useita kultamitaleja yhdistetyssä hiihdossa. Manninen on myös maailmancupin osakilpailuvoittojen määrällä mitattuna yhdistetyn historian kaikkein menestynein urheilija. Alppihiihtäjä Kalle Palander voitti pujottelun maailmancupin 2002–2003. Tanja Poutiainen on arvokisamitalien määrällä mitattuna Suomen menestynein alppihiihtäjä, joka on voittanut 2000-vuosikymmenellä yhden olympiahopean Torinossa 2006 sekä MM-kisoissa kaksi hopeaa ja kaksi pronssia.
Suomen jääkiekkomaajoukkueen parhaat sijoitukset 2000-luvun ensikymmeneltä ovat MM-hopeamitalit 2001 ja 2007 sekä olympiahopea Torinossa 2006. Merkittävimpiä ajan jääkiekkoilijoita ovat muun muassa Saku Koivu, Ville Peltonen, Teemu Selänne ja Petteri Nummelin.
Vuoden 2005 yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut pidettiin Helsingissä. Suomen menestyminen kisoissa oli kuitenkin varsin heikkoa: ainoa mitali näistä on Tommi Evilän voittama pituushypyn pronssimitali. Vuosikymmenen parhaimpia yleisurheilijoita on etenkin Tero Pitkämäki, joka on keihäänheiton maailmanmestari 2007 ja joka valittiin samana vuonna vuoden eurooppalaiseksi yleisurheilijaksi.
Suomen menestyneimmistä jalkapalloilijoista Sami Hyypiä pelasi Liverpoolissa ja Jari Litmanen useissa eri seuroissa. Hanna-Maria Seppälä voitti ensimmäisenä suomalaisena naisena uinnin maailmanmestaruuden 2003, ja on sen jälkeenkin päätynyt useasti mitalisijoille. Minna Kauppi voitti vuosikymmenen aikana peräti viisi naisten suunnistuksen maailmanmestaruuskultaa. Suomi nousi maailmanmaineeseen myös vammaisurheilussa, kun Leo-Pekka Tähti voitti pyörätuolikelauksen kaksi paralympiakultamitalia Ateenassa 2004 ja yhden Pekingissä 2008.
Kimi Räikkönen on Formula 1 -sarjan maailmanmestari 2007. Kyseessä oli ensimmäinen kausi, jolloin Räikkönen ajoi Scuderia Ferrari -tallissa. Tätä ennen hän ajoi McLarenissa tullen kahdesti MM-sarjan toiseksi. Marcus Grönholm voitti rallin maailmanmestaruuden 2000 ja 2002, jotka jäivät viimeisiksi suomalaismestaruuksiksi kahteenkymmeneen vuoteen.
Ruoka ja juoma
Kolmannelle vuosituhannelle tultua ruoanlaitosta oli tullut muotia, mikä näkyi etenkin television ruokaohjelmien sekä aikakauslehtien ruoka-artikkelien lisääntymisellä. Ruuan merkitys nautinnon lähteenä oli kasvanut samalla kun perinteisen ravitsemuslähtöisen ajattelun merkitys oli pienentynyt. Luomutuotteet ja lähiruoka kasvattivat suosiotaan, ja eri ihmisten välisten ruokailutottumusten erot kasvoivat selvästi. Kasvissyöjien määrä alkoi nousta, mutta lihan kokonaiskulutus jatkoi yhä nousuaan. Erityisesti broilerinlihan kulutus nousi. Niin ikään valmisruokien, majoneesipohjaisten salaattien, pikapuurojen, myslien ja energiajuomien myynti ja kulutus nousivat.
Kulttuurillinen kansainvälistyminen näkyi myös uuden vuosituhannen ruokakulttuurissa. Monet uudet, eksoottiset ruoat veivät suosiota kotimaisilta perinneruoilta. Etenkin monet aasialaiset ruoka-aineet ja ruokalajit, kuten sushi, kookosmaito, nuudelit ja makea chilikastike, vakiinnuttivat paikkansa suomalaisessa ruokakulttuurissa. Niin ikään myös erilaisten ranskalaisten, italialaisten ja espanjalaisten makkaroiden, kinkkujen ja juustojen suosio kasvoi 2000-vuosikymmenellä. Tosin monet kotimaiset perinneruoat pitivät yhä pintansa. Lihapyörykät, paistettu kala, pihvi tai leike, makaronilaatikko ja jauhelihakastike kuuluivat yhä suomalaisten suosikkiruokiin. Myös italialaisperäiset pizza ja lasagne kuuluivat suomalaisten lempiruokiin.
Yökerhot olivat vuosikymmenen aikana hyvin suosittuja, ja niitä avattiin paljon etenkin Helsinkiin. Vuosina 2004–2007 suomalaiset joivat yli 12 litraa puhdasta alkoholia 15 vuotta täyttänyttä asukasta kohden eli enemmän kuin koskaan muulloin. Alkoholinkulutusta oli kasvattanut etenkin vuonna 2004 toteutettu alkoholiveron huomattava alennus. Vuosikymmenen lopulla alkoholiveron korotus ja taloudellinen laskukausi hillitsivät alkoholinkäyttöä ja vähensivät yökerhojen suosiota. Nuorten alkoholinkäyttö kuitenkin väheni vuosi vuodelta.
Kuolleita
Suomessa kuolivat 2000-luvun ensikymmenellä muun muassa seuraavat merkkihenkilöt:
Pakkausohjelma
Pakkausohjelma on tietokoneohjelma, joka pakkaa tietoa pienempään tilaan. Pienemmästä tiedostokoosta on etua etenkin Internetissä, sillä tiedostojen siirto käy nopeammin ja vie vähemmän siirtokaistaa.
Pakkausohjelman teho riippuu pääasiassa pakkaukseen käytettävästä algoritmista.
Krosna
Krosna on kauppala eteläisessä Liettuassa, Lazdijain kunnallispiirissa, Alytusin läänissä lähellä Puolan rajaa. Vuonna 2001 kauppalassa asui 401 asukasta.
Luettelo Sveitsin järvistä
Sveitsissä on järviä 1 592 kappaletta ottaen huomioon kaikki vähintään 0,5 hehtaarin vakavedet. Järvien pinta-ala on yhteensä 1 422 neliökilometriä. Eniten järviä on Graubündenin (359 kpl) ja Valais’n (278 kpl) kantoneissa.
57 järveä on vähintään neliökilometrin kokoisia. Pinta-alaltaan suurimmat järvet ovat:
¹ Koko järven tiedot: rajajärvien tiedot koskevat sekä Sveitsin että naapurimaan aluetta. ² tekojärvi
Addicted to You (Laura Voutilaisen kappale)
”Addicted to You” on Laura Voutilaisen esittämä musiikkikappale, joka edusti Suomea Eurovision laulukilpailussa 2002. Kappaleen sävelsi Maki Kolehmainen ja sanoitti Janina Frostell ja Tracy Lipp.
Vuoden 2002 Suomen karsintaan ammattilaisraati valitsi 12 kappaletta, joista 11 oli englanninkielisiä ja yksi italiankielinen. Loppukarsinnassa kansa äänesti voittajaksi Laura Voutilaisen retrohenkisen diskokappaleen ”Addicted to You” antamalla sille yli kolmanneksen puhelinäänistä, ja laulu oli myös ammattilaisraadin suosikki.
Kappale jäi Tallinnassa järjestetyssä loppukilpailussa 20. sijalle eli viidenneksi viimeiseksi ja sai yhteensä 24 pistettä.
Tauno Larmi
Tauno Reino Antero Larmi, entinen Lindroos (2. tammikuuta 1926 Lappi – 15. kesäkuuta 2014 Helsinki ) oli suomalainen silmälääkäri ja lääkintöneuvos.
Larmin vanhemmat olivat toimitusjohtaja Hugo Karl Emil Lindroos ja Ragnhild Hellä Eino. Hänen isoveljensä oli professori, kirurgi Teuvo Larmi. Tauno Larmi avioitui 1950 sairaanhoitaja Kyllikki Kurosen kanssa. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Turun suomalaisesta klassillisesta lyseosta 1943 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1949, aikanaan Suomen nuorimpana. Larmi väitteli lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1954 ja erikoistui silmälääkäriksi 1960. Koskelan sairaskodin silmälääkäriksi Larmi nimitettiin 1961, Koskelan sairaalan johtajana hän toimi 1970-luvun puolesta välistä eläkkeelle jäämiseensä asti vuoteen 1989. Yksityisvastaanottoa Larmi piti vielä pidempään, vuoteen 2000 asti. Larmi oli Instrumentariumin hallintoneuvoston jäsen pitkään, vuodesta 1963 vuoteen 1996 saakka. Jatkosodan aikana hän liittyi vapaaehtoisena palvelukseen ja kävi Lentosotakoulun ohjaajakurssin 7.
WinZip
WinZip on macOS- ja Windows-käyttöjärjestelmälle tehty kaupallinen purku- ja pakkausohjelma, jonka on kehittänyt WinZip Computing (ent. Nico Mak Computing).
WinZip on suljetun lähdekoodin sharewareohjelma, jonka kokeiluversio toimii 21 päivää. Kuitenkin jotkin versiot toimivat myös aikarajan jälkeen. Uudemmat Windows-käyttöjärjestelmät osaavat purkaa .zip-pakkauksia ilman tätä kyseenomaista ohjelmaa.
WinZip osaa purkaa seuraavia pakettityyppejä:
Kapčiamiestis
Kapčiamiestis on kauppala eteläisessä Liettuassa, Lazdijain kunnallispiirissa, Alytusin läänissä lähellä Puolan ja Valko-Venäjän rajaa. Vuonna 2001 kauppalassa asui 727 asukasta. Liettualaisten ja puolalaisten kansallissankari Emilia Plater on haudattu kauppalan kirkon hautausmaahan. Kapčiamiestis koki kovia tuhoja toisessa maailmansodassa.
Frederick Lorz
pienoiskuva|Frederick Lorz Frederick ”Fred” Lorz oli yhdysvaltalainen kestävyysjuoksija, joka tunnetaan parhaiten huijausyrityksestään vuoden 1904 olympialaisten maratonjuoksussa.
St. Louisin olympialaisten maratonilla Lorz uupui ja lopetti juoksemisen yhdeksän mailin (noin 14 km) kohdalla. Tällöin hänen avustajansa otti hänet autokyytiin ja kuljetti Lorzia seuraavat 11 mailia (noin 17,5 km), kunnes auto hajosi. Lorz jatkoi jalkaisin maaliin, jonne saapui ensimmäisenä ja näin ollen juhlittuna voittajana. Pian kuitenkin katsojat väittivät Lorzin huijanneen ja hän myönsi tehneensä pilaa. Näin Lorz diskattiin ja Thomas Hicks julistettiin voittajaksi.
Lorz suljettiin kaikista tulevista kilpailuista, mutta hän sai myöhemmin kilpailuoikeutensa takaisin, koska kertoi teon olleen vitsi. Huijauksestaan huolimatta Lorz oli hyvä maratonjuoksija: olympiavuonna hän sijoittui Bostonin maratonilla neljänneksi ja voitti sen vuonna 1905 ajalla 2.38.25,4. Hän oli vielä vuonna 1908 Bostonissa seitsemäs, mutta kuoli keuhkokuumeeseen varsin nuorena.
Nicklas Lasu
Nicklas Tyrone Lasu (s. 16. syyskuuta 1989 Mölndal, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SHL-joukkue Frölunda HC:ssä. Hän toimii joukkueen varakapteenina. Lasu on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta hän osaa pelata myös laidassa. Lasu on tunnettu hyvänä kahden suunnan sentterinä ja alivoimapelaajana.
Seuraura
Lasun kasvattajaseura on Mölndal Hockey, mutta hän viimeisimmät juniorivuotensa Frölunda HC:ssa. Lasu voitti keväällä 2007 sekä J18 Allsvenskanin hopeaa että J20 SuperElitin mestaruuden. J20-joukkueessa mestaruus tuli myös kaudella 2007–2008, jolloin Lasu toimi Frölundan kapteenina ja oli joukkueen paras pistemies tehoilla 19+34=53. J20 SuperElitin pistepörssissä hän sijoittui viidenneksi. Lasu pelasi samalla kaudella myös kaksi Elitserien-ottelua. Hän esiintyi ensimmäisen kerran Elitserienissä 5. tammikuuta 2008 HV71:tä vastaan, mutta ei saanut tuolloin kuitenkaan jääaikaa. Lasu sai ensimmäiset peliaikansa kuitenkin toisessa ottelussaan 4. maaliskuuta 2008 vieraissa MODO Hockeya vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 7.53 minuuttia ja Lasu keräsi teholukeman +1.
Atlanta Thrashers varasi Lasun viidennellä kierroksella numerolla 124. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2008. Kaudella 2008–2009 hän pelasi Elitserienissä 14 runkosarjaottelua tehopistein 3+1=4 sekä 11 playoff-ottelua tehden yhden syöttöpisteen. Lasu teki ensimmäisen Elitserien-maalinsa 4. joulukuuta 2008 MODO Hockeya vastaan. Suurimman osan runkosarjasta hän kuitenkin pelasi lainalla sarjatasoa alempana HockeyAllsvenskanin Borås HC:ssa. Lasu teki siellä 21 ottelussa tehot 4+5=9. Helmikuussa 2009 hän solmi Frölundan kanssa vuoden mittaisen Elitserien-sopimuksen. Kausi 2009–2010 oli Lasulle ensimmäinen kokonainen Elitserienissä ja se toi hänelle 51 runkosarjaottelussa tehot 2+7=9. Pudotuspeleissä Lasu teki seitsemässä ottelussa yhden syöttöpisteen.
Kaudella 2014–2015 Lasu voitti Mestarien liigan hopeaa. Kaudella 2015–2016 hän voitti CHL:n mestaruuden. Lasu voitti kolmella osumallaan myös SHL:n (ent. Elitserien) alivoimamaalipörssin. Hän voitti kauden päätteeksi Ruotsin-mestaruuden. Kaudella 2016–2017 hän ratkaisi Frölundalle toisen peräkkäisen CHL:n mestaruuden kotona tšekkiläistä HC Sparta Prahaa vastaan tehtyään Frölundan 4–3-voittomaalin jatkoajalla ajassa 61.27.
Lasu siirtyi kaudeksi 2017–2018 vuoden mittaisella sopimuksella Oulun Kärppiin. Hän pelasi kautensa pääosin Kärppien kakkosketjun keskushyökkääjänä laidoillaan Saku Mäenalanen ja Ville Leskinen. Pudotuspeleissä Lasua peluuttiin sekä ykkösketjun keskellä Mikael Ruohomaan oltua yhdestä ottelusta sivussa että kertaalleen laidassa. Finaaleissa hän otti paikkansa lopulta kolmosketjun keskeltä Saku Mäenalasen siirryttyä kakkosketjun keskushyökkääjäksi. Lasu voitti kauden päätteeksi Suomenmestaruuden.
Kauden 2018–2019 Lasu pelasi pääasiassa Kärppien ykkössentterinä. Hän oli tehoilla 10+27=37 joukkueen neljänneksi paras pistemies. Lasu voitti koko SM-liigan runkosarjan tehotilaston lukemalla +35, joka oli liigan paras kymmeneen vuoteen. Hänet palkittiin SM-liigan tehopelaajana Matti Keinonen -palkinnolla. Lasu voitti myös liigan pudotuspelien tehotilaston lukemalla +11. Hän voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa. Mestarien liigassa Lasu oli Kärppien paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 8+5=13.
Lasu palasi kaudeksi 2019–2020 pitkällä, nelivuotisella sopimuksella Frölunda HC:n SHL-joukkueeseen. Hän nousi joukkueen varakapteeniksi. Mestarien liigan toisessa neljännesvälieräottelussa 19. marraskuuta 2019 Färjestad BK:ta vastaan Lasu onnistui tekemään kypärätempun. Hänen kaksi ensimmäistä osumaansa syntyivät ylivoimalla. Joukkue voitti ottelun lukemin 8–2 ja eteni CHL:n puolivälieriin yhteismaalein 11–8. Lasu voitti CHL:n mestaruuden.
Maajoukkueura
Ruotsin A-maajoukkueessa Lasu on pelannut kuusi ottelua tehden yhden maalin. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Euro Hockey Challengessa 30. maaliskuuta 2011 Uumajassa Latviaa vastaan. Lasu merkittiin Ruotsin 13. hyökkääjäksi. Ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa hän teki kolmannessa ottelussaan 6. huhtikuuta 2011 Halmstadissa Saksaa vastaan.
Muuta
Lasun serkku Magnus Kahnberg on entinen Ruotsin maajoukkuehyökkääjä ja hänen joukkuetoverinsa Frölundassa. Nicklas Lasun isä Tyrone on pelannut Ruotsin alemmissa sarjoissa.
Royal Republic
Ensimmäinen albumi, We Are The Royal nauhoitettiin Beach House Studiossa Malmössä tuottaja Anders Hallbäck avulla. Albumi valmistui vuonna 2009 ja sen miksasi Stefan Glaumann (Rammstein, Europe, Def Leppard). Albumi julkaistiin Ruotsissa helmikuussa 2010 ja sai hyvän vastaanoton kriitikoilta, faneilta ja rockradiolta.
Royal Republicin kolme ensimmäistä singleä sijoittuivat Bandit Rockin "Most Wanted"-lisalla ensimmäiseksi, ja "Tommy-Gun" oli myös MTV Rockchartin ensimmäisellä sijalla.
Mintilógli
Mintilógli on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Patraksen kuntaan, Akhaian alueyksikköön ja Länsi-Kreikan alueeseen. Sen väkiluku on 2 120 (vuonna 2011).
pienoiskuva|vasen|upright=0.7|Kaupungille nimensä antaneen Panagís Kouteliótiksen eli Mintílogloun (turkkia, ”Mytileneläinen”) talon rauniot Mintilóglissa. Mintilóglin pieni kaupunki sijaitsee noin kahdeksan kilometriä etelälounaaseen Patraksen keskustasta. Mintilógli muodostaa myös laajemman kaupunkiyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Μιντιλογλίου, Topikí Koinótita Mintiloglíou), johon kuuluu varsinaisen Mintilóglin kaupungin lisäksi Chantziliákon kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 2 363.
Aiemmin kaupunki kuului Paralían kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Patraksen kunnan Paralían kunnallisyksikköön.
Mustavyötasku
Mustavyötasku (Oenanthe pileata) on afrikkalainen sieppojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on noin 17–18 cm ja paino noin 32 g. Mustavyötasku on selkeästi kivitaskua suurempi. Sen pää ja rinta ovat mustat, kurkku, silmäkulmajuova ja vasta valkoiset ja selkä tummanruskea. Kyljissä on ruskehtava sävy ja pyrstö on Oenanthe-suvun lajeille tyypilliseen tapaan kaksivärinen.
Esiintyminen
Mustavyötasku elää yleisenä Afrikassa Keniasta ja Ugandasta Etelä-Afrikan kärkeen saakka. Sen elinympäristön ala on noin 6,5 miljoonaa neliökilometriä. Laji on paikkalintu, eikä sitä ole tavattu Suomessa.
Elinympäristö
Mustavyötasku asuu avoimilla kuivilla hiekka- ja kalliomailla, toisinaan lyhytkortisilla ruohosavanneilla.
Lisääntyminen
Mustavyötaskun pesä on maakolossa, kiven alla tai termiittikeossa. Naaras munii tavallisesti 4–5 munaa.
Ravinto
Laji syö pääasiassa hyönteisiä, varsinkin muurahaisia.
Oar (täsmennyssivu)
Oar tai OAR voi tarkoittaa seuraavia:
Néa Manoláda
Néa Manoláda on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Andravída-Kyllínin kuntaan, Eliksen alueyksikköön ja Länsi-Kreikan alueeseen. Se muodostaa oman kaupunkiyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Νέας Μανολάδος, Topikí Koinótita Néas Manoládos). Kaupungin väkiluku on 2 006 (vuonna 2011).
Néa Manoládan pieni kaupunki sijaitsee Peloponnesoksen niemimaan luoteisosassa noin 23 kilometriä pohjoiskoilliseen Andravídasta ja noin 45 kilometriä lounaaseen Patraksesta. Aiemmin kaupunki kuului Vouprasían kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Andravída-Kyllínin kunnan Vouprasían kunnallisyksikköön.
Nokiotsatasku
Nokiotsatasku (Oenanthe bottae) on afrikkalainen sieppojen heimoon kuuluva varpuslintu, josta savannitasku on erotettu omaksi lajikseen.
Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on noin 14 cm. Nokiotsatasku on vatsapuolelta vaalean oranssi, sen päälaki on harmaa, kurkku ja silmäkulmajuova valkoiset sekä ohjasjuova musta.
Esiintyminen
Nokiotsatasku elää Afrikassa Sahelin alueella Mauritaniasta Etiopiaan sekä Arabian niemimaalla. Sen elinympäristön ala on 1–10 miljoonaa neliökilometrin. Sitä ei ole tavattu Suomessa.
Ravinto
Laji syö pääasiassa hyönteisiä.
Tomi Iso-Mustajärvi
Tomi Iso-Mustajärvi (s. 7. toukokuuta 1992 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Jatkoaika.com -verkkolehden toimittaja Antti Raunio on kuvaillut Iso-Mustajärveä hyväksi aloittajaksi ja puolustavan sentterin perikuvaksi.
Seuraura
Iso-Mustajärvi on Tampereen Ilveksen kasvatti. Kaudella 2007–2008 hän toimi seuran C-nuorten kapteenina. Iso-Mustajärvi oli C-nuorten SM-sarjan runkosarjassa joukkueensa paras maalintekijä yhdeksällä osumallaan, kuten myös pudotuspeleissä Mikael Kurosen kanssa kuudella osumallaan. Hän voitti A-nuorten SM-pronssia vuosina 2010 ja 2011. Kaudella 2010–2011 Iso-Mustajärvi debytoi miesten peleissä pelattuaan Ilveksen A-nuorten lisäksi myös kolme Mestis-ottelua alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa. Kaudeksi 2012–2013 hän siirtyi Tapparan A-nuoriin.
Elokuussa 2013 Iso-Mustajärvi siirtyi tryoutille Mestis-joukkue Lempäälän Kisaan. Syyskuussa hän sai joukkueeseen vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Iso-Mustajärvi ei ehtinyt pelata LeKissä kuitenkin otteluakaan, kunnes hänen sopimuksensa purettiin marraskuussa, jolloin Iso-Mustajärvi siirtyi loppukauden 2013–2014 kattavalla sopimuksella sarjatasoa alemmas Suomi-sarjajoukkue Kooveehen. Hän oli joukkueen kolmanneksi paras maalintekijä ja neljänneksi paras pistemies tehoilla 13+16=29.
Myös kauden 2014–2015 Iso-Mustajärvi aloitti Kooveessa, jonka varakapteeniksi hän nousi ja oli joukkueen toiseksi paras pistemies Mikko Sulosen jälkeen tehoilla 14+19=33. Kauden mittaan Iso-Mustajärvi palasi kuitenkin LeKiin paikkaamaan sentteripulaa. Tammikuussa 2015 hän teki joukkueen kanssa loppukauden jatkosopimuksen. Iso-Mustajärvi teki ensimmäisellä Mestis-kaudellaan 21 runkosarjaottelussa tehot 2+4=6 ja seitsemässä playoff-ottelussa kaksi syöttöpistettä. Hän jakoi pudotuspeleissä LeKin sisäisen tehotilaston voiton kolmen muun pelaajan kanssa lukemalla +3.
Kaudeksi 2015–2016 Iso-Mustajärvi siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Suomi-sarjajoukkue Imatran Ketterään. Hän oli joukkueen toiseksi paras pistemies Jesse Lindstenin jälkeen tehoilla 13+19=32. Iso-Mustajärvi voitti kauden päätteeksi Suomi-sarjan hopeaa. Kaudeksi 2016–2017 hän palasi vuoden mittaisella sopimuksella Lempäälän Kisaan. Iso-Mustajärvi pelasi pisteiden valossa suhteellisen hyvän alkukauden tehden 19 ottelussa 15 tehopistettä. Hän pelasi myös neljä ottelua lainalla Kooveessa. Joulukuussa 2016 Iso-Mustajärvi kuitenkin jätti LeKin ja palasi omasta halustaan loppukaudeksi Ketterään. Hän voitti Suomi-sarjan mestaruuden. Mestiksen karsinnoissa Iso-Mustajärvi oli Ketterän paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 6+6=12, joilla hän jakoi koko karsintasarjan pistepörssin voiton Hokin Niklas Näpin ja Markus Korkiakosken kanssa. Ketterä jäi karsintojen päätteeksi kuitenkin ilman sarjanousua.
Huhtikuussa 2017 Iso-Mustajärvi teki vuoden mittaisen sopimuksen Kajaanin Hokin kanssa. Seura kuitenkin jäi ilman Mestis-lisenssiä ja ajautui konkurssiin. Hokin sarjapaikan sai Ketterä, jonne Iso-Mustajärvi palasi kaudeksi 2017–2018. Hänet nimettiin Ketterän varakapteeniksi. Iso-Mustajärvi oli joukkueen toiseksi paras maalintekijä ja neljänneksi paras pistemies tehoilla 21+19=40. Hän sijoittui koko Mestiksen maalipörssissä seitsemänneksi. Iso-Mustajärvi lainattiin Ketterän yhteistyöjoukkue Saimaan Palloon 27. lokakuuta 2017 pelattuun otteluun Mikkelin Jukureita vastaan. Hänet merkittiin SM-liigadebyytissään SaiPan nelosketjun keskushyökkääjäksi laidoilleen Joni Nikko sekä toinen Ketterän lainapelaaja Santeri Vuoti. Iso-Mustajärvi sai ottelussa jääaikaa 12.31 minuuttia. Hän sai myös yhden kahden minuutin jäähyn koukkaamisesta. Iso-Mustajärvi pelasi kauden aikana SaiPassa neljä runkosarjaottelua ilman tehopisteitä.
Kaudeksi 2018–2019 Iso-Mustajärvi teki 1+1-vuotisen sopimuksen Saimaan Pallon kanssa. Hän teki liigauransa avausmaalin runkosarjan toisella kierroksella 15. syyskuuta 2018 KooKoota vastaan. Iso-Mustajärven osuma jäi SaiPan 7–3-voittoon päättyneen ottelun ratkaisumaaliksi. Kaikkiaan hänen ensimmäinen kokonainen SM-liigakautensa toi 60 runkosarja- ja kolmessa playoff-ottelussa tehot 6+7=13. Iso-Mustajärvi oli Kalle Maalahden ohella SaiPan ainoa kauden kaikki 60 runkosarjaottelua pelannut pelaaja. Huhtikuussa 2019 SaiPa käytti hänen sopimuksessaan olleen option ja teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Iso-Mustajärven kanssa. Saman vuoden joulukuussa hän teki seuran kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Alkukaudella 2020–2021 Iso-Mustajärvi jäi SaiPassa varsin pieneen rooliin ja hän sai tililleen vain neljä ottelua, kunnes marraskuussa Iso-Mustajärven sopimus seuran kanssa purettiin hänen omasta aloitteestaan. Iso-Mustajärven tiedotettiin samana päivänä siirtyvän loppukauden kattavalla sopimuksella Slovakian Extraligan HC Nové Zámkyyn. Helmikuussa 2021 hän kuitenkin palasi Suomeen ja siirtyi loppukauden sopimuksella Kooveen Mestis-joukkueeseen.
Kesällä 2021 Iso-Mustajärvi pohti pelaajauransa lopettamista, kunnes hän aloitti kauden 2021–2022 vanhojen pelikavereidensa houkuttelemana II-divisioonassa Kooveen kakkosjoukkueessa. Marraskuussa 2021 hän palasi loppukauden kattavalla sopimuksella seuran Mestis-joukkueeseen. Helmikuussa 2022 Koovee lainasi Iso-Mustajärven toistaiseksi voimassa olevalla sopimuksella kasvattajaseuransa Ilveksen SM-liigajoukkueeseen. Siirtotakarajalla maaliskuussa hän teki seuran kanssa loppukauden kattavan sopimuksen. Iso-Mustajärven rooli Ilveksessä jäi marginaaliseksi ja hän pelasi kokoonpanoon mahtuessaan lähinnä nelosketjussa, mutta toteutti rooliaan odotetusti. Iso-Mustajärvi voitti kauden päätteeksi SM-pronssia.
Kaudeksi 2022–2023 Iso-Mustajärvi palasi vuoden mittaisella sopimuksella Kooveen Mestis-joukkueeseen. Joulukuussa 2022 hänen sopimuksensa purettiin kuitenkin yhteisymmärryksessä.
Maajoukkueura
Iso-Mustajärvi pelasi World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2009. Yhteensä hän on pelannut kahdeksan nuorten ja 21 poikien maaottelua. Iso-Mustajärvi on toiminut myös Suomen alle 16-vuotiaiden maajoukkueen kapteenina.
Perhe
Iso-Mustajärvellä on yhteinen lapsi vuoden 2013 Miss Suomi -kilpailun perintöprinsessa Maija Kerisalmen kanssa.
Beeta
Latinalaisessa kirjaimistossa beetaa vastaa kirjain B|B/b. Kyrillisessä kirjaimistossa beetan vastine on kirjain Б|Б/б, mutta toisaalta nykykreikkalaista äännearvoa vastaa kyrillisen aakkoston kolmas kirjain В|В/в. Suomen kieleen beeta translitteroidaan muinaiskreikasta b ja nykykreikasta v.
Muoto ja sen historia
Beeta on kehittynyt foinikialaisen kirjaimiston kirjaimesta 15px (bet). Kirjaimen alkuperäinen muoto ilmeisesti kuvasti pienen yksihuoneisen talon pohjapiirrosta, johon on merkitty oviaukko. Kreikkalaisten käsissä siitä muovautui suuraakkonen Β, jossa on kaksi päällekkäistä kaarta.
Myös pienaakkosessa β on kaksoiskaari, mutta pienaakkosen muoto on suuraakkosta pyöristyneempi, ja kirjaimen vasemmalla sivulla tapaa olla perusviivan alapuolelle työntyvä pidennys. Tosin sanan sisällä käytetään joissain typografisissa perinteissä pienaakkosen alapidennyksetöntä muunnelmaa ϐ (esimerkiksi kirjaa merkitsevä sana voi esiintyä muodossa βίβλος tai βίϐλος). Pienaakkosta β ei pidä sekoittaa hieman samannäköiseen ß-kirjaimeen eli saksalaiseen kaksois-s:ään (jossa ei yleensä ole alapidennystä ja joka tapaa olla alhaalta avonainen).
Variantteja
Beeta oli alun perin nykyistä kulmikkaampi. Arkaaisissa kirjaimistoissa sen ”kaaret” osoittivat usein vasemmalle foinikialaisen esikuvan tavoin. Myöhemmin se kääntyi nykyiseen asentoon. Beeta oli käytössä useimmissa paikallisissa kreikkalaisissa kirjaimistoissa, mutta joissakin siitä esiintyi hyvin erilaisia muotoja. Esimerkiksi Naksoksen, Paroksen ja Deloksen kirjaimistoissa se muistutti enemmän nykyistä latinalaisen kirjaimiston C-kirjainta. Beetaa ei alun perin käytetty kaikissa luoteiskreikkalaisissa (mm. Aitolia, Epeiros) eikä Vähän-Aasian (mm. Aiolis, Knidos) paikallisissa kirjaimistoissa.
Epigrafisissa lähteissä beetasta esiintyy muun muassa seuraavanlaisia variantteja:
Greta Gerwig
Greta Gerwig (s. 4. elokuuta 1983 Sacramento, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja. Hän nousi tunnettuuteen niin sanotuista ”mumblecore”-elokuvista, joka on indie-elokuvien realistiseen ilmaisuun pyrkivä, improvisatorinen pienen budjetin alalaji. Hän toimi niissä sekä näyttelijänä että yhtenä käsikirjoittajista ja ohjaajista.
Beeta
Tietokonejärjestelmissä
Tietokoneissa beeta koodataan eri merkistöissä seuraavasti:
Greta Gerwig
Hän esitti päärooleja independent-elokuvissa kuten Whit Stillmanin Damsels in Distress (2011) ja Noah Baumbachin Frances Ha (2012), jossa hän toimi myös yhtenä käsikirjoittajana. Gerwig ja Baumbach ovat aviopari ja työskentelevät myös paljon yhdessä.
Vuonna 2023 sai ensi-iltansa Barbie-nukkeen perustuva fantasia- ja komediaelokuva Barbie, jonka Gerwig on ohjannut ja lisäksi käsikirjoittanut miehensä Noah Baumbachin kanssa. Elokuva sai positiivisen vastaanoton kriitikoilta ja on tuottanut maailmanlaajuisesti yli miljardi dollaria. Gerwig on historian ensimmäinen naisohjaaja, jonka elokuva on tuottanut yli miljardi euroa.
Gurmukhi
Gurmukhi (pandžabiksi ਗੁਰਮੁਖੀ, gurmukhī) on toinen pandžabin kielen pääasiallisista kirjoitusjärjestelmistä. Brahmi-kirjoitukseen perustuvaa gurmukhia käytetään yleisesti Intiassa Punjabin osavaltiossa, kun taas Pakistanin puoleisen Punjabin provinssin pääasiallinen kirjaimisto on arabialaiseen kirjaimistoon perustuva shahmukhi.
Kirjaimistoon kuuluu 38 konsonanttia ja 10 vokaalia, ja sitä kirjoitetaan vasemmalta oikealle. Se on tyypiltään abugida, mikä tarkoittaa, että yksi kirjainmerkki kuvaa pääsääntöisesti konsonantista ja sitä seuraavasta vokaalista muodostuvaa tavua.
Historia ja käyttö
Gurmukhi-kirjaimisto perustuu muinaiseen brahmi-kirjoitukseen. Kirjaimiston standardoi sikhiläisyyden toinen guru Angad Dev 1500-luvulla. Nimi gurmukhi tarkoittaa kirjaimellisesti ”gurun suusta”. Gurmukhi on enimmäkseen käytössä sikhiläisten keskuudessa, ja shahmukhi on yleisempi muslimien käytössä. Sikhiläisyyden merkkiteos Adi Granth on kirjoitettu gurmukhi-kirjaimistolla.
Pandžabin lisäksi gurmukhia on käytetty Intiassa sindhin kirjoittamiseen. Nykyisin sindhiä kirjoitetaan Pakistanissa pääasiallisesti arabialaisilla kirjaimilla ja Intiassa joko arabialaisilla kirjaimilla tai devanagarilla.
Konsonantit
pienoiskuva|Latinalaisilla kirjaimilla ja gurmukhilla kirjoitettu opaste Southallin rautatieasemalla [[Lontoossa.]] Gurmukhin aakkostoon kuuluu 32 tarkkeetonta konsonanttia. Kuuteen konsonanttiin voidaan lisätä tarkkeeksi alapuolinen piste harvoin käytettyjen, erityisesti lainasanoissa esiintyvien äänteiden esittämiseen. Kirjaimilla ੳ ūṛā, ਅ aiṛā ja ੲ īṛī ei ole omaa äännearvoa, vaan niitä käytetään vokaalialkuisissa tavuissa ilmaisemaan konsonantin puuttumista.
Kirjaimia ਘ gha, ਝ jha, ਢ ḍha, ਧ dha ja ਭ bha on todennäköisesti aikaisemmin käytetty aspiroitujen soinnillisten konsonanttien esittämiseen. Nykypandžabissa ei esiinny soinnillisten konsonanttien aspirointia, vaan näitä kirjaimia käytetään nykyisin toonin ilmaisemiseen. Sanan alussa tai sanavartalon keskellä konsonanttia seuraa matala tooni, ja sanavartalon lopussa esiintyessään konsonantti ilmaisee edeltävän vokaalin ääntymistä korkealla toonilla. Sanan alussa gha, jha, ḍha, dha ja bha äännetään soinnittomina ja muualla soinnillisina. Myös kirjainta ਹ ha käytetään toonin ilmaisemiseen. Sanan alussa se ääntyy konsonanttina, muualla se ilmaisee ainoastaan edeltävän vokaalin ääntymistä korkeassa toonissa.
Gurmukhissa käytetään huomattavasti vähemmän ligatuureja peräkkäisten konsonanttien yhdistelmille kuin esimerkiksi devanagarissa. Erillinen yhdistelmämuoto on kuitenkin olemassa kolmelle kirjaimelle: ਹ ha, ਰ ra ja ਯ ya.
Vokaalit
pienoiskuva|160px|Sana ”pandžabi” (paṃjābī) gurmukhilla,lla ja [[shahmukhilla kirjoitettuna.]] Vokaalit merkitään tavun alussa omilla itsenäisillä kirjaimillaan, jotka on muodostettu mykistä konsonanteista ੳ ūṛā, ਅ aiṛā ja ੲ īṛī. Ūṛā ja īṛī eivät esiinny koskaan yksinään, vaan niihin liitetään aina jokin vokaalitarke. Aiṛa ilman vokaalitarketta ilmaisee vokaalia a. Konsonanttialkuisissa tavuissa vokaalit merkitään säännönmukaisella lisäyksellä konsonanttikirjaimeen. Vokaalilla a ei ole omaa tarketta, vaan sen katsotaan seuraavan jokaista vokaalia, jolle ei ole merkitty vokaalitarketta.
Osa vokaaleista muuttaa äännearvoaan kirjaimen ਹ ha kanssa: yhdistelmä ih äännetään, uh äännetään , ahi äännetään ja ahu äännetään. Kuten muutkin sanankeskeisen ha-kirjaimen esiintymät, nämäkin yhdistelmät lausutaan korkealla toonilla.
Muita kirjainmerkkejä
Nasaalivokaalien merkitsemiseen on gurmukhissa kaksi merkkiä. Merkin valinta riippuu siitä, minkä vokaalin yhteydessä nasaalitarke esiintyy. Vokaalien a, i ja u kanssa sekä sanan lopussa vokaalin ū kanssa käytetään kirjaimen yläpuolelle piirrettävää alaspäin avonaista puolikaarta nimeltä ṭippī (translitteroituna ṃ). Kaikkien muiden vokaalien kanssa nasaalitarkkeena käytetään kirjaimen yläpuolista pistettä, jonka nimi on pandžabiksi biṃḍī (translitteroituna ṁ).
Useista intialaisista kirjaimistoista poiketen gurmukhissa ei esitetä geminaattaa konsonantin kahdentamisella, vaan sen ilmaisemiseen on oma tarkkeensa. Ylöspäin avonainen puoliympyrä (pandžabiksi adhak) kirjoitetaan ennen geminoitavaa konsonanttia. Aspiroidun konsonantin yhteydessä adhak ilmaisee, että kirjainta edeltää sama konsonantti aspiroimattomana. Geminaatat mm ja nn ilmaistaan ṭippī-tarkkeen avulla.
Valemureenat
Valemureenat (Chlopsidae) on ankeriaskaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan lämpimistä vesistä Atlantin, Tyynenmeren ja Intian valtameren alueilta.