cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ahaltekhevonen
Historia
Ahaltekhevosen suljetussa kantakirjassa on nykyään noin 3 500 hevosta, joiden alkuperä varmistetaan muun muassa rutiininomaisesti ISAG-sertifioiduin DNA-kokein. Rotu on hajaantunut ympäri maailmaa. Eniten ahaltekhevosia on entisen Neuvostoliiton alueella, Euroopassa ja Yhdysvalloissa. Lisäksi kantakirjaamattomia ja DNA-tutkimattomia hevosia on Turkmenistanissa noin 3 000 ja jonkin verran myös muissa Keski-Aasian maissa, kuten Iranissa.
Perimätutkimusten perusteella ahaltekhevosten vähäinen lukumäärä ei ole vaikuttanut sen perimän monimuotoisuuteen, vaikka rodun yhtenäisyys näkyy esimerkiksi kesyhevosten polveutumista koskevissa DNA-tutkimuksissa ja lihassolututkimusten yhdenmukaisuutena.
Turkmenistanin hevoset poistuvat ahaltekkantakirjasta 2000-luvulla
Vuonna 1991 itsenäistynyt Turkmenistan on valinnut ahaltekhevosen maan kansallistunnukseksi. Vielä 2000-luvun taitteessa ahaltekkantakirjaan aktiivisesti osallistumaan pyrkinyt Turkmenistan ei ole kuitenkaan 1990-luvulta alkaen kantakirjannut hevosiaan, joten maan hevoskanta ei ole enää suurimmalta osaltaan ahaltekejä. Turkmenistanissa elää todennäköisesti edelleen hevosia, jotka on aikanaan kantakirjattu ahaltekkantakirjaan, ja osa maan uudemmastakin kasvatuksesta olisi luultavasti hyväksyttävissä siihen, mutta kantakirjausta ei voida tehdä ilman hevosten perimän luotettavaa testaamista. Mahdollisesti tilanteesta tulee pysyvä, sillä ajan ja hevossukupolvien kuluessa hevosten polveutumista ei pystytä enää riittävän luotettavasti todentamaan.
Vaikka rodun puhtaana säilyttämiseksi järjestetty vuoden 1935 ratsastus lähti liikkeelle Turkmenistanista, maan julkinen asenne on kääntynyt jokseenkin päinvastaiseksi tällä vuosikymmenellä. Esimerkiksi Turkmenistanin Yhdysvaltain lähetystön maata esittelevät sivut mainitsevat kuuluisana ahaltekenä toisen suljetun kantakirjan edustajan eli englannintäysiverisen l'Arc de Triomphe-laukkakisan voittajan "Dancing Brave" -hevosen.
Vaikka nyky-Turkmenistanin sisällä on ristiriitaisia näkemyksiä siitä, onko hyväksyttävää jalostaa hevosia venäläisten hallinnoimaan ahaltekkantakirjaan tai ahaltekhevosesta nopeampaa risteyttämällä siihen englannintäysiveristä, epäselvä tilanne on kuitenkin johtanut siihen, että hevoset ovat jääneet kantakirjan ulkopuolelle.
Turmenistan on vuodesta 2010 pitäen isännöinyt kutsuvieraina eri puolilta maailmaa saapuneita aktiivisia ahaltekharrastajia ja -kasvattajia sekä erilaisten järjestöjen edustajia pyrkimyksenään perustaa rodun Turkmenistan-johtoinen kansainvälinen katto-organisaatio ja vakuuttaa ulkomaalaiset turkmenistanilaisten oikeudesta kantakirjaan.
Vaikka maassa on aina arvosteltu Venäjän ja Neuvostoliiton hallintaa rotuun sen nimeä myöten, vielä 2010-luvun alussa Turkmenistan kampanjoi erityisen voimakkaasti pitäen rotua omanaan. Esimerkiksi vuonna 2011 kansainvälisessä lehdistössä levisi yleisesti tieto ahaltekien kauneuskilpailusta, "joka edistää taivaallisen kilpahevosen kunniaa maailmalla". Viime aikoina Turkmenistan on kuitenkin käyttänyt hevosistaan korostetummin termiä turkmeeninhevonen.
Näennäisestä avoimuudestaan huolimatta maa on melko eristäytynyt ja pyrkii myös kontrolloimaan tiedonvälitystä.
Ominaisuudet
Ahalteket ovat itämaisista hevosista keskimäärin kookkaimpia ja nopeimpia. Nykyaikaisiin WBFSH-kantakirjojen puoliverisiin verrattuna ne ovat kuitenkin enemmänkin pienehköjä yleisratsuja kuin mihinkään yksittäiseen kilparatsastuksen lajiin nimenomaisesti jalostettuja.
Kansainvälisen ahaltekehevoskasvatusjärjestö MAAK:in kantakirjan tavoittelema rodun ihannerakenne on seuraavanlainen: pää kevytmuotoinen, pitkänomainen ja kuiva, leveä mutta siro leuka; profiili suora tai otsasta kyömy. Silmät kookkaat ja vinoon asentuneet, korvat sirot, liikkuvat ja korkealle asettuneet; sirot huulet ja sieraimet; niska pitkä ja leveä. Pään tulee kiinnittyä kaulaan terävässä kulmassa.
Kaulan tulee olla korkealle asettunut, pitkä, taipuisa, muodoltaan suora tai joutsenkaula, poikkileikkaukseltaan pyöreä. Säkä kookas ja lihaksikas. Lavat pitkät, hyvin kulmautuneet ja lihaksikkaat. Olkavarsi normaaliasentoinen ja lihaksikas. Rinnan tulee olla syvä, lapojen takaa levenevä, muodoltaan ovaalimainen. Irtonaiset kylkiluut pitkät. Selkä ja lanne tasaiset, suhteellisen leveät; hienoinen liikapituus hyväksytään. Takaosa normaalissa kulmassa, joskus hieman laskeva, pitkä ja leveä, lihakset vahvat ja kiinnittyvät pitkälle sääreen. Hännän tulee kiinnittyä alas ja syvälle, ja se voi olla tyvestään melkein jouheton.
Jalkojen tulee olla hoikat ja pitkät hyvin kehittynein nivelin ja lujin selkeästi erottuvin jäntein, kavioiden pienet ja vankat. Vuohiskarvojen tulee olla lyhyet tai hieman pitkät. Lihasten tulee olla tiiviit ja matalat. Liikkeiden tulee olla laajat, voimakkaat, notkeat ja elastiset, sekä ratsastajalle miellyttävät kaikissa askellajeissa; hypyn tulee olla notkea, laadukas ja matalakaarinen.
MAAK:in kantakirjaussäännöt rohkaisevat jalostamaan kookkaampia yksilöitä: vähimmäistavoitemitat oriille ovat säkäkorkeus 164 cm, selän pituus 166 cm, rinnanympärys 182 cm ja säärenympärys 21,5 cm, tammoille hieman pienemmät. Näiden mittojen mukaan määräytyvistä pisteistä voidaan tehdä vähennys, jos selän pituus on säkäkorkeuteen nähden liian lyhyt tai pitkä.
Ahaltekenhevosen karvapeite on ohut ja sileä, jouhet harvat. Otsajouhet puuttuvat täysin tai melkein täysin. Rodussa esiintyy runsaasti erilaisia värityksiä, yleisimmät ovat ruunikko, ruunihallakko, musta ja rautias. Kimoja ja voikkovärityksiä esiintyy. Karvan laatu antaa väriin usein metallisen kiillon.
Käyttö
Ahaltekhevosia on perinteisesti käytetty ratsuina. Ne ovat monipuolisia ratsuja ja toimivat niin matka-, este-, kenttä- ja kouluratsastuksessa. Ahaltekhevonen ja sen edeltäjät, kuten turkmeenihevonen, ovat myös vaikuttaneet monen hevosrodun kehitykseen.
Yksi kansainvälisesti menestynyt ahaltekhevonen on maailman menestyneimpiin kouluratsuihin kuuluva ori 668 Absent, joka ratsastajanaan Segei Filatov voitti Rooman vuoden 1960 olympialaisissa kouluratsastuksessa henkilökohtaista kultaa, Tokion vuoden 1964 olympialaisissa pronssia sekä Meksikon vuoden 1968 olympialaisissa joukkuepronssia ja henkilökohtaisen kisan neljännen sijan uutena ratsastajanaan Ivan Kalita. Absent oli myös hyvä hyppääjä ja ylitti ratsastettuna korkeimmillaan 186-senttisen esteen.
Absentin isä 26 Arab saapui 1935 Moskovaan yhtenä osallistujana 84 päivää kestäneeseen 4 800 km vaellukseen, jonka ansiosta luovuttiin rodun risteytyskokeiluista pääasiassa englannintäysiverisen kanssa. Arab voitti sittemmin useita Neuvostoliiton estemestaruuksia ja saavutti 16-vuotiaana puissancessa Neuvostoliiton korkeusennätyksen 219 cm.
Matkaratsastuksessa Ashkabad-Moskova -vaelluksen osanottajien lisäksi kuuluisa on esimerkiksi Neuvostoliitossa 500 km kilpailun vuonna 1945 voittanut ori Tarlan. Etenkin Euroopassa ja Yhdysvalloissa ahaltekhevosia näkyy enenevässä määrin matkaratsuina; ne ovat kilpailleet 120—160 km matkoilla ja esimerkiksi vaativassa perinteisessä Tevis-matkaratsastuskisassa. Ahaltekenhevosia on viety 2000-luvulla Uruguayhin juuri matkaratsastustarkoitukseen.
Monipuolisina ratsuina ahalteket soveltuvat hyvin myös kenttäratsastukseen. Yhdysvaltoihin ensimmäisten rotunsa edustajien joukossa saapuneen Senetir-oriin puhdasrotuiset jälkeläiset Sengar ratsastajanaan Craig Thompson vuonna 1996 ja Kandar ratsastajanaan Karen Yates vuonna 2000 kvalifioituivat kenttäratsastuksessa olympialaisiin.
Nuorten ahaltekhevosten suorituskykyä arvioidaan edelleenkin Venäjällä yleisesti laukkakisoissa, joissa ne ovat keskimäärin hitaampia kuin englannintäysiveriset ja nopeampia kuin arabianhevoset.
Englannintäysiverisen jalostuksessa itämaisilla hevosilla kuten turkmeenihevosella oli aikanaan merkittävä osa. Asiaa on tutkittu paljon DNA-tutkimuksin. Sen näkee myös vanhoista englannintäysiverisiä esittävistä tauluista, jotka esittävät paitsi turkmeenihevosen kaltaisia hevosia myös turkmeeniasuihin pukeutuneita, turkmeenien näköisiä hevosten käsittelijöitä, kuten kantaori Buerley Turkia esittävässä maalauksessa.
1600–1700-luvuilla Euroopassa ei juurikaan erotettu itäisiä rotuja toisistaan: muun muassa Katariina Suuren Itävaltaan lahjoittama turkmeeniori Turkmen Atti myytiin arabialaisena silloiseen Saksaan, jossa se vaikutti voimakkaasti trakehneninhevosen jalostukseen. Ensimmäinen Venäjän valtiollinen ahalteksiittola Zakapiiski myi 1910-luvulla oriin Djeiran trakehnersiitokseen. Myös neuvostoaikana ahaltekejä käytettiin itäisen trakehnerhaaran jalostuksessa.
Erityisen paljon ahaltekejä, tai niitä edeltäneitä turkmeenihevosia eli argamakeja, on käytetty venäläisten ja neuvostoliittolaisten hevosrotujen jalostuksessa.
Julkisuuskuva
Ahaltekhevosten jalostusta voi verrata muiden suljetun kantakirjan täysiverihevosrotujen kuten englannintäysiverisen tai arabianhevosen jalostukseen, eli tärkeimpänä jalostusominaisuutena pidetään rotupuhtautta; minkäänlaisia risteytyksiä ei hyväksytä kantakirjaan.
Turkmenistanilaiset hevoset ovat pysyneet kantakirjan ulkopuolella koko 2000-luvun eivätkä mahdollisesti ole enää edes kantakirjattavissa, koska suljettu ahaltekkantakirja edellyttää hevosen perimän todistamista tieteellisen luotettavasti eikä hyväksy risteytyksiä muihin rotuihin kuten englannintäysiveriseen, joihin turkmenistanilaisilla on nykyisin liberaali kanta. Myös turkmenistanilaiset itse ovat alkaneet kutsua kansalliseläintään ahaltekeä vuonna 2013 perustamallaan valtiollisella internet-sivustolla selkeämmin turkmeenihevoseksi. Vielä vuonna 2011 oli maailman medioissa uutisia "taivaallisten kilpahevosten ahaltekien kauneuskilpailusta", joiden kuvituksena käytettiin muiden maiden ahaltekejä sekä hevosia, joiden ahaltek-kantakirjauksesta ei ollut varmuutta.
Kantakirjan rotumääritelmä ja kuvaus ovat huono käännös alkuperäisestä venäjänkielisestä määritelmästä, jonka alkuperäisille termeille ei edes ole suoraa aina suoraa vastinetta länsimaissa.
Erittäin vähälukuisilla roduilla kuten ahaltekeillä tietolähteiden laadulla on suuri merkitys. Koko maailmassa on vain noin 3 500 ja Suomessa alle 10 ahaltekeä. Tosin aivan kuten englannintäysiverisillä tai arabianhevosilla ahaltekejen jalostusoikeutta ei rajoiteta juurikaan muulla tavoin kuin edellyttämällä täysiverisyyttä ja mahdollisesti astutusmenetelmiä koskevilla säännöillä, joten jalostustulokset kaikissa näissä edellä mainituissa roduissa voivat vaihdella todella suuresti kasvattajakohtaisesti. Mikäli jonkun maan vähälukuinen kasvatus perustuu erityisesti tietyn hevosen jälkeläisiin, objektiivinen rodun yksilöiden välinen vertailu hankaloituu entisestään.
Joseph Leopold Imesch
Joseph Leopold Imesch (21. kesäkuuta 1931 Grosse Pointe Farms – 22. joulukuuta 2015) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Detroitin arkkihiippakuntaan 16. joulukuuta 1956 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Pomarian titulaaripiispaksi 8. helmikuuta 1973. Piispaksi vihkiminen seurasi 3. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi John Francis Dearden, jota avustivat Walter Joseph Schoenherr ja Thomas John Gumbleton.
Imesch sai 30. kesäkuuta 1979 nimityksen Joliet in Illinoisin piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 28. elokuuta. Hän jäi eläkkeelle 16. toukokuuta 2006.
Vuorimarin piiri
Vuorimarin piiri on paikallinen itsehallintoalue Marin tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1931 perustetun piirin pinta-ala on 1 971 neliökilometriä ja asukkaita on 27 000 henkeä (vuonna 2008).
Maantiede
Vuorimarin piiri sijaitsee tasavallan lounaisosassa. Etelässä se rajoittuu Tšuvassian Morgaušin ja Jadrinin piireihin, lounaassa Nižni Novgorodin alueen Vorotynetsin piiriin, lännessä Marin tasavallan Jurinon piiriin sekä pohjoisessa ja idässä Kilemaryn piiriin.
Volga jakaa piirin kahteen osaan. Muita jokia ovat Sura, Sumka, Bolšaja ja Malaja Junga, Sundyr ja Sundyrka. Pinta-alasta 45 % on metsää, 33 % maatalousmaata ja 18 % vesialuetta.
Hallinto ja talous
Hallinnollinen keskus on Kozmodemjanskin kaupunki. Sen lisäksi piiriin kuuluu 13 maalaiskuntaa: Berezovo, Jelasy, Jemeševo, Kartukovo, Krasnovolžskaja (keskuspaikka Kulakovo), Kuznetsovo, Mikrjakovo, Ozerki, Paigusovo, Surskaja (keskuspaikka Makarkino), Troitski Posad, Usola ja Vilovatovo. Asutuskeskuksia on yhteensä 242.
Asukkaista 87,7 % on mareja, 11 % venäläisiä ja 0,7 % tšuvasseja.
Kulkuyhteyttä Volgan itärannalle ja tasavallan pääkaupunkiin Joškar-Olaan hoitaa Volgan ylittävä lautta. Piirikeskuksesta on matkaa Joškar-Olaan Volgan yli 117 ja Tšeboksaryn kautta 190 kilometriä.
Seudun pääelinkeino on maatalous. Teollisuus tuottaa elintarvikkeita, puutavaraa ja rakennusmateriaaleja.
Paikallislehtinä ilmestyvät venäjänkielinen Krai gornomarijski ja vuorimarinkielinen Žerä. Kozmodemjanskissa ilmestyy myös vuorimarinkielinen lastenlehti Jämdÿ li. Kaupungissa toimii vuorimarinkielinen teatteri ja radioasema sekä kansatieteellinen ulkomuseo.
Anisi
Anisi on Salon kaupunginosa, joka rajoittuu Perniöntiehen, Tahkonkatuun ja Vähäjokeen, josta raja kulkee golfkentän poikki takaisin Perniöntiehen.
Palvelut
Alueella sijaitsevat Salon lukio, Salon kaupungin urheilukenttä, jäähalli, squash-halli, uimahalli, Salohalli ja ratsastuskeskus.
Olivier Boumelaha
Olivier Hakim Boumelaha (s. 27. toukokuuta 1981) on ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän kuuluu Sveitsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pelaavan FC Gossaun joukkueeseen. Miehen mitat ovat 180 cm ja 78 kg.
Suomessa hän on edustanut veikkausliigan IFK Mariehamnia sekä ykkösessä pelannutta PP-70tä. Boumelaha on urallaan edustanut myös useita muita sveitsiläisseuroja sekä hieman eksoottisempia Al-Ittihadia ja Al-Ahlia.
Halun ja epäluulon esseet
Halun ja epäluulon esseet on Antti Nylénin toinen esseekokoelma. Teoksen julkaisi vuonna 2010 Savukeidas.
HMS Coltsfoot (K140)
HMS Coltsfoot (viirinumero K140) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1941 valmistunut Flower-luokan korvetti toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin 12. joulukuuta 1939 Aberdeenistä Alexander Hall and Companyltä, missä köli laskettiin 4. syyskuuta 1940 telakkanumerolla 675. Alus laskettiin vesille 12. toukokuuta 1941 ja valmistui 1. marraskuuta.
Palvelus
Alus myytiin 1947, jolloin se nimettiin Alexendraksi. Se oli rekisteröity Kreikkaan Pireukseen omistajanaan Campania Divisia Devapores SA. Vuosina 1951-1952 alus oli rekisteröitynä Panamaan. Alus nimettiin 1953 Hermoupolikseksi omistajinaan Foustanos Brothers. Alus tuhoutui 20. marraskuuta 1954.
Engganon kieli
Enggano on Indonesiassa Sumatran ja Engganon saarilla puhuttu uhanalainen kieli. Sitä puhui vuonna 2000 äidinkielenään 700 ihmistä. Kieli voidaan luokitella austronesialaiseen kielikuntaan kuuluvaan luoteissumatralaisten kielten ryhmään, mutta toiset pitävät sitä austronesialaisia lainasanoja käyttävänä isolaattikielenä.
Kieli on uhattuna, sillä ainoastaan vanhempi väestö osaa sitä sujuvasti. Nuoremmat puhuvat yhä enenevissä määrin indonesiaa. . Kielellä ei myöskään ole kirjallista standardia.
Sirkkula
Sirkkula on Salon kaupunginosa Perniön suunnassa. Alue rajoittuu Perniöntiehen ja Ylhäistentiehen.
Engganon kieli
Vokaalit
Kaikki vokaalit voivat esiintyä myös nasaalisina.
Sirkkula
Palvelut
Alueella sijaitsee Helisnummen kappeli, hautausmaa ja Sirkkulan koulu
Engganon kieli
Vokaalit
Lähde:
Konsonantit
Lähde:
Kirkkonummen rautatieasema
Kirkkonummen rautatieasema on lähi- ja kaukojunien rautatieasema rantaradalla Kirkkonummella, Siuntion ja Tolsan asemien välissä. Kirkkonummi on U- ja L-lähijunien pääteasema, jossa myös Y- ja X-junat pysähtyvät. Asemalla pysähtyvät Helsinki – Turku/Turku satama kaukojunista IC 941, IC 943, IC 966, IC 986, IC 972 ja IC 974. Kirkkonummen rautatieasemalta lähtee päivittäin useampi linja-autovuoro Karjaalle, josta on yhteys Turkuun.
Välittömästi Kirkkonummen ratapihan jälkeen rantarata jatkuu Turun suuntaan yksiraiteisena, Helsingin suuntaan kaksiraiteisena.
Asema kuuluu Uudenmaan liiton inventoimiin kulttuuriympäristöihin. Asemarakennuksen suunnitteli arkkitehti Bruno Granholm samoin piirustuksin kuin Kauklahden rautatieasema Espoossa. Se on rakennettu 1901–1903 ja sen lähellä on lisäksi tavaramakasiini, huoltorakennuksia ja työntekijän asunto. Aseman vieressä oli toinenkin työntekijän asunto, mutta se purettiin vuonna 2009, ja sen tilalle rakennettiin uusi tie sekä linja-autoasema.
Kirkkonummen rautatieasema jäi vuonna 1944 Moskovan välirauhansopimuksen nojalla Porkkalan vuokra-alueelle. Viimeinen suomalainen juna lähti asemalta 28. syyskuuta 1944 ja asema suljettiin suomalaiselta junaliikenteeltä virallisesti 3. lokakuuta samana vuonna. Neuvostoliiton miehitysaikana Kirkkonummi oli vuokra-alueen keskeinen liikennepaikka, ja tavara- ja sotilasliikenne Kirkkonummelta Pasilan kautta Leningradiin alkoi 4. marraskuuta 1944. Porkkalan palautuksen jälkeen Kirkkonummen rautatieasema avattiin suomalaisena liikennepaikkana jälleen toukokuun alussa 1956. Vuonna 1969 Kirkkonummesta tuli ensimmäisen sähköistetyn rataosan ja samalla rantaradan lähijunien pääteasema. Neuvostoliittolaisten miehitysaikana rakentamassa veturitallissa toimi veturikorjaamo 1980-luvun puoliväliin saakka; rakennus on sittemmin purettu. Asemalle rakennettiin alikulkutunneli vuonna 1988 ja samassa yhteydessä tavaramakasiini siirrettiin asemarakennuksen itäpuolelta sen länsipuolelle. Tavaraliikenne Kirkkonummen asemalla lopetettiin vuonna 2002, mutta matkustaja-asemana Kirkkonummi on edelleen tärkeä.
Aseman lipunmyynti lakkautettiin 2. elokuuta 2014, mutta asemalla on lippuautomaatti.
Luettelo itsenäisyyspäivistä
Itsenäisyyspäivä on useassa valtiossa vuosittainen juhlapäivä. Itsenäisyyspäivien juhlien syyt vaihtelevat; joissakin maissa juhlistetaan valtion riippumattomuutta, valtion vapautumista siirtomaavallasta tai toisen valtion alaisuudesta, perustuslain muodostamista, valtiomuodon muuttumista tai sotilaallisen miehityksen päättymistä. Monissa maissa juhlapäivä on kansallinen vapaapäivä, kun taas toisissa maissa itsenäisyyspäivä on tavallinen arkipäivä, ja joissakin maissa juhlapäiviä on useampi kuin yksi. Kaikissa maailman maissa ei ole itsenäisyyspäivää, vaan niissä saatetaan viettää kansallispäivää muista syistä.
Jab
Jab on yhden nyrkkeilyssä käytetyn lyönnin nimi ja sillä tarkoitetaan vastustajaa lähempänä olevalla kädellä lyötyä iskua. Sitä pidetään tärkeimpänä iskuna nyrkkeilyssä.
Hyödyntäminen
Jab on yksi parhaista lyöntipuolustustavoista nyrkkeilyssä. Jabilla voidaan pitää helpohkosti vastustaja sopivan etäisyyden päässä itsestään estäen näin tätä lyömästä. Puolustaessa jabia voidaan lyödä myös perääntyessä.
Jab vartaloon
Jabia ei yleensä hyödynnetä nyrkkeilyssä vartalolyönneissä. Syynä on se että vastustaja pääsee lyömään helposti vastaiskun avoimena olevaan päähän.
Kari Kuuva (albumi)
Kari Kuuva on suomalaisen laulaja-lauluntekijä Kari Kuuvan seitsemäs studioalbumi. Se julkaistiin 25. tammikuuta 2013. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 50.
Kuuvan edellinen studioalbumi Ajopäiväkirja ilmestyi vuonna 1991. Pääsyynä 22 vuoden taukoon oli Kuuvalle 1990-luvulla sattunut vakava auto-onnettomuus ja siitä toipuminen.
Albumin kappaleista vanhin on "Tankki täynnä unelmia", jonka Kuuva kirjoitti Sammy Babitzinin muistolle tämän kuoltua vuonna 1973.
Aarnionperä
Aarnionperä on Salon kaupunginosa joka sijaitsee kahtena alueena Karjaskylänkadun (vanhan Muurlantien) varrella. Linnunpelto-niminen alue sijaitsee länsirinteessä, Karjaskylänkadun itäpuolella. Toinen, kauempana keskustasta oleva asuntoalue sijaitsee Kiskontien (Seututie 186) molemmin puolin paikalla, jossa vanhan Muurlantien ja uuden Kiskontien linjaukset yhtyvät.
Palvelut
Alueella sijaitsee Salon kaupungin Karjaskylän koulu.
Historiaa
Lukuisat muinaisjäännökset kertovat varhaisesta asutuksesta alueella. Karjaskylän koulun länsipuolella, Katinkallion mäen juurella, on sijainnut kivikautinen asuinpaikka ('Aarnionsuo'). Kivikaudella paikka on ollut kapean merenlahden pohjukassa. Aluetta ympäröivien mäkien huipuilta (Haukkamäki, Aarnionperämäki ja Katinkallio) on löydetty pronssikautisten hautaröykkiöiden jäännöksiä. Linnunpellon alueen läheisyydestä, alueen luoteispuolelta, on tehty rautakautiseen asutukseen ja kalmistoon viittaavia löytöjä.
Alueen vanhempi rakennuskanta on peräisin toisen maailmansodan jälkeiseltä jälleenrakennuskaudelta. Alue kuului Uskelan kuntaan ennen 1.1.1967 tapahtunutta Salon ja Uskelan kuntaliitosta. Ensimmäinen asemakaava alueelle vahvistettiin 29.3.1993. Vasta asemakaavan myötä alueelle on tullut suuremmassa määrin uutta asutusta.
Genco Gulan
Genco Gulan (Genco Gülan, s. 1969) on Istanbulissa asuva käsitetaiteilija. Hän opiskeli New Yorkin The New Schoolissa ja valmistui maisteriksi median laitokselta. Hän on saanut muun muassa BP-, EMAF- ja Lions-palkinnot. Vuonna 2011 Gülan nimettiin Sovereign European Art -palkinnon saajaksi. pienoiskuva|vasen|Art (Blue), Genco Gulan, 2013. Gülanin teoksia on päätynyt useisiin musoihin ja festivaaleille, kuten Pera Museumiin Istanbuliin, Rio de Janeiron modernin taiteen museoon, ZKM Karlsruheen, Milanon triennaalin ja Pariisin Pompidou-keskukseen. Genco Gülanilla on ollut yksityisnäyttelyt Berliinissä, Soulissa ja Zagrebissa. Parhaillaan hän opettaa Mimar Sinan akatemiassa sekä Bogazicin yliopistossa.
Genesis (sarjakuva)
Genesis on Robert Crumbin vuonna 2009 ilmestynyt sarjakuvaromaani.
ORP Ryś
ORP Ryś (viirinumero N63) oli Puolan laivaston Wilk-luokan sukellusvene toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin Ranskasta St. Nazairesta Ateliers et Chantiers de la Loirelta, missä köli laskettiin 28. toukokuuta 1927. Se laskettiin vesille 22. huhtikuuta 1929 ja otettiin palvelukseen 2. elokuuta 1931.
Palvelus
Toisen maailmansodan alkaessa 1. syyskuuta 1939 Ryś osallistui Worekin suunnitelmaan Puolan rannikon puolustamiseksi. Seuraavana päivänä alus joutui ilmahyökkäykseen ja pinta-alusten maaliksi, jolloin pudotettiin ainakin 26 syvyyspommia. Se laski 3. syyskuuta 20 miinan sulun Helin niemimaan kärjestä 10 merimailia itään. Samana yönä alus joutui Saksan laivaston miinanraivaajien ja sukellusveneentorjunta-alusten piirittämäksi. Koska se ei päässyt karkuun, alus nousi pintaan tulittaen tykillä. Alus pääsi pakenemaan takaa-ajajiltaan.
Alus joutui 4. syyskuuta ilmahyökkäykseen. Lentokoneen pudottamat pommit aiheuttivat alukselle vaurioita kuten polttoainevuodon. Yön kuluessa alus kävi korjattavana Helin laivastotukikohdassa. Alus joutui lopulta vetäytymään taisteluissa saamiensa vaurioiden takia puolueettomaan Ruotsiin, jossa se internoitiin 17. syyskuuta.
Sodan päätyttyä Ryś palautettiin lokakuussa 1945 Puolaan, jossa se oli Puolan kansantasavallan laivastossa, kunnes se poistettiin 1955 palveluksesta. Alus romutettiin 1956.
Paulino do Livramento Évora
Paulino do Livramento Évora (22. kesäkuuta 1931 Praia – 16. kesäkuuta 2019) oli kapverdeläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin spiritaanien papiksi 16. joulukuuta 1962 ja nimitettiin Santiago de Cabo Verden hiippakunnan johtoon 21. huhtikuuta 1975. Piispaksi vihkiminen seurasi 1. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Eduardo André Muaca, jota avustivat Francisco Esteves Dias ja Zacarias Kamwenho.
Addisonin tauti
Addisonin tauti on harvinainen tauti, jonka aiheuttaa lisämunuaisen kuorikerroksen erittämien glukokortikoidien määrän vähentyminen. Syynä glukokortikoidien määrän vähentymiseen veressä voi olla lisämunuaisen vajaatoiminta, joka puolestaan voi johtua monista syistä. Kehitysmaissa se on usein joko tuberkuloosin jälkitauti tai AIDSiin liittyvä oire. Teollisuusmaissa muut syyt saavat aikaan häiriöitä aivolisäkkeen ACTH:n tuotannossa, mistä seuraa Addisonin tauti. Addisonin tautiin sairastuu 4–6 ihmistä 100 000 asukasta kohti vuosittain.
Infektiot
Varsinkin tuberkuloosi ja sieni-infektiot voivat aiheuttaa lisämunuaiskuoren vajaatoimintaa. Antituberkuloottisen terapian kehittymisen vuoksi tuberkuloosi Addisonin taudin syynä on vähentynyt teollisuusmaissa mutta on kehitysmaissa yleistä. Tuberkuloosin aiheuttamia muutoksia voidaan usein nähdä samanaikaisesti myös muualla elimistössä, kuten keuhkoissa ja virtsaelimistössä. Sienistä erityisesti Histoplasma capsulatum ja Coccidioides immitis aiheuttavat kroonista lisämunuaiskuoren vajaatoimintaa. AIDSia sairastavat potilaat voivat kehittää vajaatoiminnan esimerkiksi sytomegaloviruksen ja Mycobacterium avium-intracellularen pohjalta.
Syövän etäpesäkkeet
Syöpien, etenkin keuhko- ja rintasyövän, etäpesäkkeet voivat aiheuttaa Addisonin taudin. Tällöin etäpesäkkeiden kasvu lisämunuaiskuoressa aiheuttaa sen toiminnan heikentymisen tuhoamalla lisämunuaiskudosta.
Oireet
Addisonin taudin oireita ovat väsymys ja voimattomuus, laihtuminen, ihon tummuminen, hypotensio, hyponatremia, hyperkalemia sekä oireet ruoansulatuskanavassa.
Tavallisesti Addisonin taudin oireet ja löydökset kehittyvät kuukausien tai vuosien kuluessa. Äkillisiä hengenvaarallisia vaiheita eli Addisonin taudin kriisejä voi kuitenkin esiintyä. Laukaisevana tekijänä on yleensä kuumeinen tulehdustauti, vamma tai muu stressi. Kriisi seuraa siitä, että lisämunuaiset eivät kykene lisäämään kortisolin ja aldosteronin tuotantoa, mikä on välttämätöntä elimistön selviytymiselle stressin aikana. Addisonin taudin kriisin tavallisimpia oireita ovat matala verenpaine, lihasheikkous, kuivuminen, vatsakivut ja oksentelu, sekavuus ja tajunnan tason lasku sekä ihon pigmentaatio eli ihon tummuminen.
Addisonin tauti sai nimensä brittiläiseltä lääkäri Thomas Addisonilta, joka kuvasi sairauden vuonna 1855 julkaisussaan On the Constitutional and Local Effects of Disease of the Suprarenal Capsules.
Addisonin tautia tavataan myös koirilla, ja siihen liittyvä perinnöllinen alttius on havaittu yli 30 koirarodulla.
Jyskän tehtaat
Jyskän tehtaat oli Valmetin tuotantolaitosryhmä, joka sijaitsi nykyisen Väinölän kaupunginosan alueella Jyväskylässä. Tehtaisiin kuuluivat muun muassa Valmetin mittaritehdas sekä Valmetin ammustehdas, joka perustettiin 1930-luvun lopulla. Tehdasta pommitettiin paljon sotavuosina 1939–1944.
Tehdasaluetta kutsutaan nykyään Jyskänlaakson yritysalueeksi. Tehdasrakennukset ovat yhä käytössä, esimerkiksi mittaritehdas on nykyään Sampo Hydraulicsin omistuksessa ja tiloissa valmistetaan Black Bruin tuotemerkillä hydraulisia radiaalimäntämoottoreita, jotka alun perin tunnettiin nimellä Sisu-nestemoottorit.
Kaukvuori
Kaukvuori on Salon kaupunginosa, joka rajoittuu Ylhäistentiehen, Kirjolankatuun ja Perniöntiehen. Lisäksi alueseen kuuluu Perniöntien molemmilla puolilla lähellä Kiskontien risteystä oleva pieni kiilan muotoinen alue. Alueella sijaitsee Turun ammattikorkeakoulu.
Kaukvuori on entinen Uskelan kylä. Kaukvuoren kyläalue ulottuu Kaukvuoren mäeltä Helisnummen yli Silkkismäelle. Kylän kantatilat Ylhäisi, Liipola ja Sirkkula ovat alkujaan sijainneet Kaukvuoren länsireunalla. Vanha kyläalue on nykyään tiheästi rakennettua omakotialuetta, joka jakautuu Kaukvuoren, Ylhäisten ja Sirkkulan kaupunginosiin.
Walter Heimbürger
Walter Fredrik Heimbürger (30. marraskuuta 1856 Helsinki – 3. helmikuuta 1920 Helsinki) oli suomalainen RKP:n kansanedustajana toiminut oikeusneuvosmies.
Heimbürgerin vanhemmat olivat valtioneuvos Ludvig Fredrik Heimbürger ja Rosalie Fredrika Margareta Wilhelmina Geitell. Walter Heimbürger oli naimisissa vuodesta 1890 Emilia Matilda Norrménin kanssa.Hän pääsi ylioppilaaksi 1874, suoritti yleisen oikeustutkinnon 1880 ja sai varatuomarin arvon 1882.
Heimbürger toimi Suomen senaatissa talousosaston ylimääräisenä kopistina 1880–1886 ja oikeusosaston ylimääräinen kopistina 1886. Hän oli Suomen Pankin setelipainon valvojana Kööpenhaminassa 1885–1886, rautatiehallituksen toimisto-osaston notaarina 1886–1888, säätyvaltiopäivien lakivaliokunnan sihteerinä 1888 ja Helsingin raastuvanoikeudessa oikeusneuvosmiehenä 1888–1897 sekä vanhempana oikeusneuvosmiehenä 1897–1920.
Heimbürger oli myös Suomen Pankin vt. johtajana 1894, Granit Oy:n johtokunnan puheenjohtajana, Suomen merivakuutus Oy:n ja Suomen jälleenvakuutus Oy:n johtajana sekä Helsingin kaupunginvaltuuston notaarina.
Heimbürger oli porvarissäädyssä Helsingin edustaja valtiopäivillä 1904–1905 ja 1905–1906. Hän oli RKP:n kansanedustajana 1908–1909 edustaen Uudenmaan läänin vaalipiiriä. Hän oli myös Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen ja Helsingin rahatoimikamarin varapuheenjohtaja.
Laguuni
thumb|[[Venetsian laguuni satelliittikuvassa.]] Laguuni on matala rannikkoallas, jonka erottaa syvemmästä merestä jono rantaviivan suuntaisia saaria. Sana laguuni on sukua venetsian sanalle laguna (latinan lacuna ’tyhjä tila’), joka viittaa nimenomaan Venetsiassa sijaitsevaan matalaan merivesialtaaseen, jota erottivat Adrianmerestä Lidon hiekkasärkät.
Laguunien matalissa rauhallisissa vesissä elää monia elämänmuotoja, kuten leviä, polttiaiseläimiä ja simpukoita. Itämerellä laguunia vastaavia muodostumia kutsutaan haffeiksi ja niitä on etenkin Puolan rannikolla.
Aiheesta muualla
fa:مرداب
Škoda 1200
thumb|Škoda 1200 Škoda 1200 on AZNP:n vuosina 1952–1956 valmistama automalli. Autosta suunniteltiin kaksi toisistaan hiukan poikkeavaa mallia.
Shimazu Yoshihiro
thumb|Shimazu Yoshihiro maalauksessa. Shimazu Yoshihiro (, 21. elokuuta 1535 – 30. elokuuta 1619) oli japanilainen daimio, joka kuului Shimazu-klaaniin. Hän oli Shimazu Takahisan poika ja Shimazu Yoshihisan pikkuveli.
Yoshihiro oli kyvykäs kenraali, ja osallistui usein veljensä kampanjoihin. Vuonna 1572 hän johti joukkonsa voittoon taistelussa Itō Yoshisuken lukumäärältään suurempaa armeijaa vastaan. Tämän jälkeen hän toimi laajasti Kyūshūn yhdistämiseksi, kunnes lopulta joutui alistumaan Toyotomi Hideyoshin palvelukseen vuonna 1587. Tämän alaisuudessa Yoshihiro nimitettiin daimioksi, ja hänet lähetettiin osallistumaan Hideyoshin Korean kampanjaan.
Blackwater Park
Blackwater Park on ruotsalaisen metalliyhtye Opethin vuonna 2001 julkaistu viides studioalbumi. Tyylillisesti albumi on jatkoa aikaisemmalle Still Life -albumille laajentaen yhtyeelle ominaista death metalin ja progressiivisen rockin yhdistelyä. Sitä pidetään yhtenä Opethin suurista mestariteoksista ja yhtenä koko progressiivisen metallin tärkeimmistä ja legendaarisimmista albumeista.
Shimazu Yoshihiro
Pian Hideyoshin kuoltua sijaishallitsijoiden neuvosto jakautui kahteen leiriin Tokugawa Ieyasun ja Ishida Mitsunarin johdolla. Yoshihiro liittoutui Mitsunarin kanssa, mutta ei tullut tämän kanssa toimeen, eikä tuntenut saavansa ääntään kuuluviin päätöksenteossa. Ieyasun ja Mitsunarin kohdatessa Sekigaharan taistelussa vuonna 1600, Yoshihiron ja Mitsunarin välit olivat hyvin tulehtuneet. Yoshihiro raivostui jopa kun Mitsunarin lähettiläs saapui käskemään häntä taisteluun nousematta ensin ratsailta, ja Mitsunarin täytyi tulla henkilökohtaisesti pahoittelemaan tapahtunutta. Tästä huolimatta Yoshihiro ei suostunut hyökkäämään, mikä pahensi entisestään Mitsunarin tilannetta. Lopulta toinen Mitsunarin liittolaisista Kobayakawa Hideaki liittyi Tokugawaan, ja hyökkäsi Ōtani Yoshitsugun selustaan.
Blackwater Park
Albumin tekemiseen osallistui myös huomattavan paljon sen tuottanut Steven Wilson. Hän soitti albumilla myös kitaraa, koskettimia ja mellotronia taustalaulujen lisäksi. Myös Åkerfeldt on kirjoittanut, että Wilson vaikutti todella paljon albumiin ja sitä myötä Opethin tulevaan suuntaan. Se sai heti julkaistaessaan kansalta hyvän vastaanoton, ja myös jälkeenpäin monet lehden ja internetin sivustot ovat sijoittanneet albumin kaikkien aikojen tärkeimpiin ja hienoimpiin metallialbumeihin.
Albumista julkaistiin myöhemmin erikoisversio, jossa on toisella levyllä kaksi ylimääräistä kappaletta, jotka myös julkaistiin erikseen, sekä lisäksi musiikkivideo kappaleesta ”Harvest”. Bonuskappaleet muodostuvat ainoastaan akustisesta kitarasta ja Åkerfeldtin laulusta, jotka hän nauhoitti kotistudiossaan. Maaliskuussa 2009 Blackwater Parkista julkaistiin ”Legacy Edition”, jossa on bonusmateriaalina liveversio kappaleesta ”The Leper Affinity” sekä DVD.
HMS Coriander (K183)
HMS Coriander (viirinumero K183) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1941 valmistunut Flower-luokan korvetti toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin 12. joulukuuta 1939 Aberdeenistä Hall, Russell and Companyltä, missä köli laskettiin 19. syyskuuta 1940 telakkanumerolla 760. Alus laskettiin vesille 9. kesäkuuta 1941 ja valmistui 16. syyskuuta.
Palvelus
Syyskuussa 1941 alus lainattiin Ranskan pakolaishallitukselle, joka liitti sen Vapaan Ranskan laivastoon nimellä FNFL Commandante Detroyat. Alus palautettiin 1947 Britannian kuninkaalliselle laivastolle, joka poisti aluksen palveluksesta. Alus romutettiin helmikuussa 1948 Troonissa.
Kärkkä
Kärkkä on Salon kaupunginosa, joka rajoittuu rantarataan, Merikulmantiehen ja Salonjokeen.
Palvelut
Alueella sijaitsee Salon Sokeritehdas, joka lopetti toimintansa vuonna 2006. Osa rakennuksista on purettu/puretaan.
Luettelo pikkuplaneetoista: 194001–195000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen 194001:stä ja päättyen 195000:een. Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Fantasía para un gentilhombre
Fantasía para un gentilhombre on espanjalaisen Joaquín Rodrigon vuonna 1954 säveltämä kitarakonsertto. Sen neljä osaa pohjautuivat Gaspar Sanzin 1600-luvulla säveltämiin kuuteen tanssiin soolokitaralle. Rodrigo sävelsi konserton kitaristi Andrés Segovian pyynnöstä.
Fantasía para un gentilhombre sai kantaesityksensä San Franciscossa 5. maaliskuuta 1958. Kitaraosuuden soitti Segovia.
Viron europarlamenttivaalit 2019
Vuoden 2019 europarlamenttivaalit järjestettiin Virossa 26. toukokuuta 2019. Brexitin jälkeen valittujen edustajien määrä nousi yhdellä, seitsemään, viime vaaleista.
Valitut ehdokkaat
Euroopan parlamenttiin valitut ehdokkaat äänimäärän mukaan:
Tunisian liigacup
Tunisian liigacup (Coupe de la Ligue Professionelle) oli vuosina 1999–2007 pelattu pudotuspeli muotoinen turnaus Tunisian liigajoukkueiden kesken. Turnaus järjestettiin ensi kerran kaudella 1999–2000, josta lähtien turnauksessa pelasivat kahden korkeimman sarjatason joukkueet Tunisian liigoista. Kaudella 2005–2006 turnausta ei pelattu, mutta seuraavaksi kaudeksi Tunisian liigacup oli jaettu kahteen osaan. Tämän seurauksena syntyivät Coupe de la Ligue Professionelle 1 ja Coupe de la Ligue Professionelle 2, joissa nimensä mukaan pelasivat sarjatason omat joukkueet. Turnaus jäi myös viimeiseksi, jonka aikana Stade Tunisien ja ES Jerba ehtivät voittaa turnauksen kaksi kertaa ollen menestyneimmät seurat Tunisian liigacupissa.
Sand Slough
Sand Slough on kylä Johnson Townshipissa, St. Francisin piirikunnassa Arkansas'n osavaltiossa Yhdysvalloissa. Joidenkin lähteiden mukaan se tunnetaan nyrkkeilijä Sonny Listonin synnyinpaikkana.
Cartagon maakunta
Cartagon maakunta on yksi Costa Rican maakunnista. Sen pinta-ala on 3 125 km2 ja asukasluku vuonna 2011 noin 491 000. Maakunnan pääkaupunki on Cartago. Cartagon kaupunki on alueen vanhimpia espanjalaisia taajamia. Se oli valtion pääkaupunkina vuoteen 1823 asti. Kaupunki sijaitsee aktiivisen Irazun tulivuoren juurella. Irazun rinteet ovat kansallispuistona. Tapantin eli Orasin kansallispuistossa taas suojellaan jokivarren rehevää luontoa.
Rakkauden joulu
Rakkauden joulu on Jipun 7. marraskuuta 2014 julkaistu neljäs sooloalbumi sekä hänen ensimmäinen joululevynsä. Artisti on valinnut albumille omia suosikki joululaulujaan. Hän on säveltänyt ja sanoittanut albumille myös yhden uuden joululaulun. Albumin on tuottanut Ville Riippa.
Albumi on sijoittunut parhaimmillaan Suomen virallisen albumilistan 23:nneksi.
HMS Thor (1841)
HMS Thor oli Ruotsin laivaston vuonna 1841 vesillelaskettu siipirataskorvetti, joka osallistui palveluksessa olo aikanaan kahteen sotaan.
Valmistus
Alus tilattiin Karlskronan telakalta ja se laskettiin vesille 12. toukokuuta 1841. Alus otettiin palveluksen kuukautta myöhemmin 9. kesäkuuta. Alus poistettiin palveluksesta 28. lokakuuta 1887 ja se romutettiin seuraavana vuonna. Rakennustöiden aikana aluksen runkoa pidennettiin, jolloin sen uppouma kasvoi 1 068 tonniin.
Palvelus
Tanskan-Preussin sodassa vuosina 1861–1862 alus kuljetti joukkoja Fynin saarelle sekä partioi Tanskan aluevesirajalla. Samoin se palveli 1864 toisen Saksan–Tanskan sodan laivasto-osaston lippulaivana Skagerrakissa ja Kattegatissa.
Martin Fogel
pienoiskuva|Martin Fogel, taiteilija [[Christian Fritzsch]] Martin Fogel (1635–1675) oli saksalainen historioitsija ja polyglotti, jota voidaan jälkikäteisesti pitää fennougristiikan isänä. Aikoinaan hänen työnsä tulokset kuitenkin hautautuivat arkistoihin, joten hänen vaikutuksensa myöhempään tutkimukseen on voinut olla enintään välillistä. Martin Fogel oli Hampurin Akateemisen Gymnasiumin professori ja kaupungin lääkäri.
Observationes
Humanismin saatua jalansijaa eurooppalaisten oppineiden keskuudessa oli syntynyt mielenkiintoa myös suomen kieltä kohtaan. Erityisesti italialaisten ruhtinaiden hoveissa oli paljon humanisteja, jotka vaikuttivat myös ruhtinaiden mielenkiinnon kohteisiin. Italialaiset ruhtinaat halusivat tutustua niiden kansojen henkiseen maailmaan, joista heidän vieraansa saapuivat.
Toscanan suurruhtinas Cosimo III:n luona oli ollut vieraana Martin Fogel. Kun Cosimo III oli Hampurissa vierailulla ja tapasi siellä Ruotsin kuningattaren Kristiinan, hän käytti tilaisuutta hyväkseen ja pyysi entistä vierastaan Martin Fogelia laatimaan sanaston ja kieliopin suomen kielestä, jota puhuttiin Ruotsin valtakunnassa. Tosin Fogelin saadessa tehtävänsä oli Ruotsissa täytynyt olla tiedossa, että myös valtakunnanneuvos B. Skytte oli kokoamassa sanastoa suomen kielestä.
Kirjassaan De finnicae linguae indole observationes Fogel kertoo, että monessa kielessä f ja h vaihtuvat helposti. Samaan aikaan klassisissa historiankirjoissa sanottiin, että fennit (ts. suomalaiset) ja hunnit (ts. unkarilaiset) ovat samaa kansaa. Tämän perusteella Fogel päätteli, että suomen ja unkarin täytyy olla sukua keskenään. Saamansa toimeksiannon mukaisesti Fogel laati myös kieliopillisen kuvauksen suomen kielestä, ja nykyään tätä kielioppiosaa pidetään erittäin arvokkaana.
Fogelin Cosimo III:lle vuonna 1669 laatima teos sai kunniapaikan Medicien kirjastossa Firenzessä. Teos kuitenkin valitettavasti hautautui kirjaston uumeniin. E. N. Setälä löysi yhden käsikirjoituksen Hannoverista (Niedersächsische Landesbibliothek), ja vuonna 1893 E. Teza julkaisi teoksen uudelleen Italiassa.
Collectanea
Myöhemmin Fogel teki omaan käsikirjoitukseensa lisämerkintöjä. Aineisto on 130 hajanaista lehteä käsittävä kollektanea. Fogelin tarkoituksena oli selvästi julkaista parannettu versio Observationes-teoksesta, mutta tekijän ennenaikainen kuolema katkaisi työn. Vasta vuonna 1983 Cristina Wis-Murena julkaisi Fogelin itsensä täydentämän käsikirjoituksen.
Fogel kokosi materiaalia unkarin kielestä Albert Molnárin (1664) teoksesta Dictionarium Ungarico-Latinum ja suomen kielestä Ignatius Meuerin (1668) teoksesta Variarum Rerum Vocabula. Saamen kielen aineistoa hän sai Johannes Schefferukselta, joka käytti samaa materiaalia omassa teoksessaan Lapponia (1673). Schefferuksen aineisto on mitä ilmeisimmin piitimensaamea. Aineistonsa sanojen ja kieliopillisten piirteiden perusteella Fogel päätteli, että suomi, unkari ja saame ovat sukua keskenään.
Fogel teki päätelmänsä sata vuotta ennen unkarilaista Johannes Sajnovicsia, jonka tutkimusta ''Demonstratio. Idioma Ungarorum et Lapponum idem esse'' vuodelta 1770 pidetään fennougristisen tutkimuksen todellisena alkuna.
Prinsessa Margaret
Prinsessa Margaret -nimisiä henkilöitä ovat olleet seuraavat Yhdistyneen kuningaskunnan kuninkaalliset:
Metsäjaanu
Metsäjaanu on Salon kaupunginosa, joka sijaitsee seututien 110 vieressä Tupurinmäessä. Metsäjaanu on teollisuusaluetta, jota kaupunki on viime aikoina kehittänyt ja yrittänyt houkutella alueelle etenkin cleantech-alan yrityksiä.
Pienteollisuuden lisäksi Metsäjaanussa sijaitsee Korvenmäen jätekeskus.
Orinoco
left|thumb|Orinocon kaarteita Venezuelassa ilmasta kuvattuna. Orinoco on Venezuelan huomattavin joki ja useimmat maan tärkeimmistä joista ovat Orinocon sivujokia. Näistä suurin on Caroní, joka liittyy Orinocoon Puerto Ordazissa lähellä Lloviznan putouksia.
Orinocon 948 000 neliökilometrin laajuinen valuma-alue kattaa 80 prosenttia Venezuelasta ja neljänneksen Kolumbiasta. Suurimman osan pituudestaan joki virtaa läpitunkemattomassa sademetsässä tai ruohosavannilla, joka oli aiemmin laidunmaata mutta josta on tullut yksi Etelä-Amerikan teollistuneimmista alueista.
Joen kulku ja sivujoet
Orinocolla lasketaan olevan kaikkiaan noin 200 suurempaa ja 600 pienempää sivujokea.
Orinoco saa alkunsa Sierra Pariman lähteistä noin tuhannen metrin korkeudelta. Sieltä se meanderoi Llanon tasangon poikki ja voimistuu, kun siihen yhtyy monia sivujokia, kuten Mavaca, Manaviche, Ocamo, Padamo ja Cunucunuma.
Ennen Esmeraldan kaupunkia osa Orinocon vedestä ohjautuu Casiquiare-nimiseen sivujokeen, joka laskee Amazonin sivujokeen Rio Negroon ja yhdistää näin Amazonin ja Orinocon vesistöt. Se on maailman suurin joki, jossa tapahtuu bifurkaatio eli vedenjakajan ylitys.
Casiquiaren haaran jälkeen Orinoco kaartaa luoteeseen ja kaartelee Ventuarin yhtymäkohtaan asti. Siellä se kääntyy länteen ja virtaa korkeiden rantatöyräiden välissä. Joen yläjuoksun lasketaan loppuvan lähellä San Fernando de Atabapon kaupunkia, missä siihen yhtyvät Atabapo ja Guaviare.
San Fernando de Atabaposta alavirtaan joki virtaa pohjoiseen Venezuelan ja Kolumbian valtionrajaa pitkin. Tällä jaksolla joessa on monia koskia ja vesiputouksia. Aturesin putouksista alkaa varsinainen alajuoksu, ja joki kaartaa nyt itään. Se virtaa hitaasti tasangolla, leviää noin seitsemän kilometrin levyiseksi ja siihen yhtyy enemmän sivujokia kuin missään muualla. Eräs suuri sivujoki on Meta.
Noin 50 km Ciudad Guayanasta alavirtaan alkaa Orinocon suistoalue. Suisto levittäytyy Atlantin rannikolle yli 400 km matkalle.
Liikenne
Orinoco on purjehduskelpoinen suurimman osan pituudestaan. Suuretkin laivat pääsevät yli tuhannen kilometrin päähän suistoalueelta Aturesin putouksille asti, ja ruoppaus mahdollistaa valtamerialusten pääsemisen Ciudad Bolívariin, 435 kilometrin päähän rannikolta. Väylä raivattiin, jotta Guyanan ylängöltä voitiin tuoda rautamalmia.
Llanon tasanko ja Guyanan ylänkö yhdistettiin toisiinsa yli puolentoista kilometrin pituisella Ciudad Bolívarin sillalla vuonna 1967.
Luonto
Orinocossa elävät uhanalaiset orinoconkrokotiili, amazonindelfiini, amazoninvalkodelfiini, jättiläissaukko sekä yli tuhat kalalajia. Jokivarren lintulajeihin kuuluvat rubiini-iibis, flamingot ja papukaijat. Kalalajeista tunnetuimpia ovat piraijat, sähköankerias ja massiivinen hopealapamonni Brachyplatystoma vaillantii.
Orinocosta ja sen sivujoista pyydystetään myyntiin monia suosittuja akvaariokaloja, kuten kardinaalitetroja.
Vs
Vs tarkoittaa seuraavia:
Osakan ympyrälinja
thumb|Reittikartta. Osakan ympyrälinja on rautatien rengaslinja Osakan kaupungissa Japanissa. Reitin pituus on 21,7 km ja sen kiertäminen kestää noin 40 min.
Arkhytaan filosofiasta
Arkhytaan filosofiasta oli Aristoteleen kirjoittama teos, joka käsitteli nimensä mukaisesti pythagoralaisen filosofi Arkhytaan ajattelua. Teos ei ole säilynyt nykyaikaan, mutta siitä tunnetaan joitakin katkelmia.
Teos tunnetaan muun muassa Diogenes Laertioksen maininnasta. Hänen mukaansa se käsitti kolme kirjaa. Jotkut tutkijat ovat ajatelleet, että Aristoteles olisi tuntenut ja käyttänyt lähteenään Arkhytaan omia teoksia. Hän ei kuitenkaan itse nimeä tällaisia teoksia eikä sano lainaavansa niistä. Toisaalta Aristoteleen nimiin on laitettu myös toinen Arkhytaaseen liittyvä teos, yhden kirjan laajuinen Otteita 'Timaioksesta' ja Arkhytaan teoksista, mikä viittaisi siihen, että Aristoteles on tuntenut tällaisia teoksia. Kyseisestä kirjasta ei kuitenkaan ole säilynyt muuta kuin sen nimi.
Aristoteles kirjoitti Arkhytasta käsittelevien teosten lisäksi myös useita muita teoksia, jotka olivat keskittyneet aiempien filosofien oppeihin. Näistä on säilynyt katkelmia myös kahdesta muusta teoksesta, teoksista Demokritoksesta ja Pythagoralaisista.
Mika Rinne
Mika Rinne (s. 15. maaliskuuta 1970 Kauhajoki) on suomalainen entinen koripalloilija ja nykyinen valmentaja.
Isabelle Sambou
Isabelle Sambou (s. 20. lokakuuta 1980) on senegalilainen naispainin Afrikan mestari ja rantapainin maailmanmestari.
Mika Rinne
Ura
Rinne pelasi urallaan seitsemän kautta koripallon SM-sarjassa edustaen UU-Korihaita. Korihaissa hän voitti SM-hopeaa kaudelta 1994−1995 ja SM-pronssia kaudelta 1991−1992.
Isabelle Sambou
Naispainissa Sambou on sijoittunut MM-kilpailuissa parhaimmillaan kahdeksanneksi vuonna 2010. Vuoden 2007 Afrikan kisoista Sambou saavutti sarjan 51 kg pronssia, ja Afrikan-mestaruuskilpailuista hän on voittanut eri painoluokissa viisi mestaruutta ja yhteensä kahdeksan mitalia. Rantapainissa Sambou voitti maailmanmestaruuden alle 70-kiloisten sarjassa vuonna 2009.
Mika Rinne
Ura
Seitsemän SM-sarjakauden jälkeen Rinne palasi takaisin kotipaikkakunnalleen Kauhajoelle ja II-divisioonassa pelanneeseen kasvattajaseuraansa Kauhajoen Pesukarhuihin, jonka tavoitteena oli saavuttaa paikka sarjatasoa ylempää, koripallon I-divisioonasta.
Kaudella 1998−1999 Pesukarhut voitti jo II-divisioonan lohkonsa runkosarjan, mutta I-divisioonan karsinnoissa ristiin pelattujen ottelujen vuoksi sarjanousu jäi kiinni lopulta ainoastaan kuudesta tehdystä pisteestä. Pesukarhujen nousu valtakunnalliseen I-divisioonaan tapahtui seuraavan kauden (1999−2000) päätteeksi. Nousu varmistui Tampereella pelatussa toisessa karsintaturnauksessa, jossa Rinne oli Pesukarhujen amerikkalaisvahvistusten lisäksi joukkueensa tukipilareita tehden nousun varmistaneissa kahdessa ensimmäisessä ottelussa 28 ja 24 pistettä.
Sarjanousun jälkeen edustusjoukkueen nimi muuttui pääseuran mukaan Kauhajoen Karhuksi. Kausien 2000−2004 aikana Rinne oli tärkeä osa joukkuettaan ja etenkin kolmen pisteen heittäjänä sarjan suomalaista parhaimmistoa.
Kaudeksi 2004−2005 Rinne siirtyi Karhun kakkosvalmentajaksi päävalmentaja Greg Gibsonin avuksi. Rinne kuitenkin harjoitteli yhä aktiivisesti ja kauden seitsemänteen otteluun hän tekikin paluun pelaavaan kokoonpanoon. Rinne pelasi viimeiseksi jäänellä I-divisioonakaudellaan kakkosvalmentajan pestinsä ohella lopulta yhteensä 15 ottelussa, mutta sai aiempiin kausiin nähden selvästi vähemmän peliaikaa.
Rinne jatkoi Karhussa Gibsonin kakkosvalmentajana kaudelle 2009−2010 saakka. Tämän jälkeen hän valmensi Karhun juniorijoukkueita, kunnes palasi edustusjoukkueen apuvalmentajaksi elokuussa 2015.
Karl Lindberg
Karl Lindberg -nimisiä henkilöitä ovat: