cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Volgograd
Historia
Vuonna 1961 nimeksi vaihdettiin Volgograd osana Nikita Hruštšovin destalinisaatiokampanjaa ja alueen nimeksi tuli Volgogradin alue. Päätös on edelleen kiistanalainen ja sen peruuttamista on vaadittu. Vaikka Stalinia on syytetty lähes 30 miljoonan oman neuvostokansalaisen surmista esimerkiksi Gulag-vankileirien ja ukrainalaisten Holodomor-nälänhädän välityksellä, hän nousi esimerkiksi vuonna 2008 koko Venäjän kattaneessa hyvin laajoissa mielipidekyselyssä kaikkien aikojen 3. merkittävämmäksi venäläiseksi henkilöksi. Vuonna 2013 Volgogradin kaupunki päätti käyttää itsestään nimeä Stalingrad vuosittain viiden päivän ajan Suuren Isänmaallisen sodan muistoksi voitonpäivästä, 9. toukokuuta alkaen.
Pommi-iskut vuonna 2013
thumb|270px|left|Ambulansseja Volgogradin päärautatieaseman edustalla itsemurhaiskun jälkeen 29.12.2013. thumb|290px|Itsemurhaiskussa tuhoutuneen Volgogradin päärautatieaseman asemahalli ulkoapäin nähtynä. thumb|290px|Aamuruuhkassa tehdyn itsemurhaiskun tuhoama johdinlinja-auto Volgogradissa 30.12.2013.
Vuonna 2013 Volgogradissa tapahtui kolme terrori-iskuina tutkittavaa tekoa, joista ainakin kahta pidettiin pohjoiskaukasialaisten tekemänä itsemurhaiskuna. Lokakuun 21. päivänä 2013 räjähti pommi linja-autossa, jonka tuloksena seitsemän henkeä kuoli ja useat muut noin 40 matkustajasta haavoittuivat. Viranomaiset pitivät tätä dagestanilaisen naispuolisen itsemurhapommittajan tekona.
Joulukuun 29. päivänä 2013 itsemurhapommittaja räjäytti pommin kaupungin päärautatieasemalla (Volgograd-1), aseman turvatarkastuspisteellä. Tämän terrori-iskun seurauksena menehtyi ainakin 17 henkeä ja noin 50 haavoittui. Itse räjähdyspaikalla kuoli 14 henkeä ja sairaalassa oli menehtynyt kolme vakavasti haavoittunutta. Tapahtumaa tutkittiin terroritekona ja aseiden tai räjähdysaineiden salakuljetusrikoksena. Viranomaisten mukaan ilman rautatieaseman turvatoimia tuho ja surmansa saaneiden määrä olisi voinut olla paljon suurempi, sillä asemahalli oli tuolloin täynnä uudenvuoden viettoon aikovia matkustajia. Turvallisuustarkastuspistettä lähestyneen naisen kerrottiin laukaisseen pommivyönsä hermostuttuaan metallipaljastimien vierellä olevien poliisien lähestyttyä epäilyttävää naista.
Jo runsaan neljän tunnin kuluttua jotkut viranomaiset tunnistivat tekijäksi tšetšenialaisen naishenkilön. Toisissa lähteissä mahdollista tekijää luonnehdittiin dagestanilaiseksi, aiemmin surmansa saaneen miesterroristin leskeksi. Räjähdyksen voimaa luonnehdittiin suureksi, määrän katsottiin vastaavan lähes 10 kiloa TNT:tä ja mukana oli myös tuhovoimaa lisänneitä metallikappaleita. Muutamaa tuntia myöhemmin, kun paikalta oli löydetty räjähtämätön käsikranaatti, terroriteon toiseksi mahdolliseksi tekijäksi lisättiin tuolloin vielä tunnistamaton mieshenkilö.
Joulukuun 30. päivänä 2013 uutisoitiin uudesta, mieshenkilön edellispäivän kaltaisella, noin neljän trotyylikilon räjähdysainemäärää vastaavalla pommilla toteuttaman itsemurhaiskun aiheuttamasta räjähdyksestä. Isku toteutettiin maanantaiaamun ruuhka-aikaan johdinautossa. Maanantai-iltaan mennessä kuolleiden määräksi oli vahvistunut 14 tai 15, joista 12 kuoli tapahtumapaikalla. Sairaalahoitoon oli viety lisäksi 27 henkeä kaikkiaan 41 loukkaantuneesta. Viranomaiset tutkivat tapahtumaa edellispäivän pommi-iskun tapaan terroritekona ja aseiden tai räjähdysaineiden salakuljetuksena. Pommittajan henkilöllisyyttä yritettiin selvittää geenitestien avulla.
Talous
Volgograd on Rostov-na-Donun ohella Venäjän eteläosien toinen miljoonakaupunki, vuoden 2010 väestönlaskennan aikaan kaupungissa asui 1 021 215 henkeä.
Volgograd on teollisuuskeskus. Teollisuudenhaaroihin kuuluu laivanrakennus, öljynjalostus, teräs- ja alumiinituotanto, koneenrakennus ja ajoneuvot ja kemianteollisuus. Lähellä kaupunkia sen pohjoispuolella on Euroopan suurimpiin kuuluva vesivoimala Volgan vesivoimalaitos. Lisäksi kaupungissa toimii maakaasua käyttävä lämpövoimalaitos Volga-TPP ja öljynjalostamon jäteöljyjä hyödyntävä Volga TPP-2 -voimala.
Savukvartsi
thumb|180px|Savukvartsi
Volgograd
Liikenne
Kaupunki on rautateiden risteysasema, josta on rautatiet Moskovaan, Ukrainan Donbassiin, Kaukasiaan (päärata Bakusta Astrahanin kautta Volgogradiin) ja Siperiaan. Kaupungin kaukoliikenteen rautatieasema on nimeltään Volgograd-1 ja lähiliikenteen keskus on Volgograd-2 (edellisestä 4 km lounaaseen); miljoonakaupungissa on useita pienempiä, erityisesti lähiliikennettä palvelevia asemia.
Myös monet tärkeät maantiet Venäjän eteläosista ja Kaspianmeren maista Moskovaan kulkevat Volgogradin kautta. Maantieyhteyksistä merkittävimpiin kuuluu Keski-Euroopasta Kiovan ja Harkovan kautta Volgogradiin saapuva ja edelleen Astrahaniin jatkava Eurooppatie E40 (Kiova-Volgograd 1273 km, Volgograd Astrahan 394 km). Venäjällä tämä maantie tunnetaan valtatie M6:na. Toinen kaupunkiin johtava Eurooppatie on E119 (valtatie M6, Moskova–Volgograd–Astrahan). Pääkaupunki Moskovasta on sitä tietä pitkin 981 kilometriä Volgogradiin.
Savukvartsi
Savukvartsi on väriltään ruskeasta mustaan vaihteleva kvartsin muunnos. Se syntyy ilmeisesti alumiinipitoisen vuorikiteen luonnollisesta (tai keinotekoisesta) säteilytyksestä. Erittäin tummanruskeista ja mustista savukvartseista käytetään nimitystä morion.
Volgograd
Liikenne
Kaupunki on lisäksi jokiliikennekeskus, josta pääsee vesitse Itämerelle, Keski-Venäjälle, Kaspianmerelle ja Mustallemerelle. Kaupungin eteläosista lähtee kauppamerenkululle tärkeä, Volgan–Donin kanava.
Savukvartsi
Kuten muutkin kvartsijalokivet, savukvartsi on piidioksidikide (SiO2), jonka vähäiset rautaepäpuhtaudet antavat sille sen värin. Savukvartsia on myös kutsuttu virheellisesti savutopaasiksi. Savukvartsista voi valon avulla nähdä osittain läpi.
Miko Puuskari
Miko Puuskari (s. 13. toukokuuta 1995) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Ykkösessä pelaavaa FC Honkaa. Puuskarin pelipaikka on hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän debytoi Veikkausliigassa kesäkuussa 2014 Turun Interiä vastaan ja teki heti 2-1-voittomaalin. Puuskari pelasi kauden aikana Veikkausliigassa seitsemän ottelua, jossa syntyi tuo yksi maali. Hän pelasi kaudella myös Hongan reservijoukkueessa Pallohongassa.
Volgograd
Liikenne
Kaupungissa on pikaraitiotielinja (Metrotram), jonka asemista muutama on maan alla.
Volgogradin kansainvälinen lentoasema (Gumrak) sijaitsee noin 15 kilometriä kantakaupungista luoteeseen.
Koulutus ja kulttuuri
Kaupungin koulutustarjontaan kuuluu Volgogradin valtionyliopisto, valtion teknillinen yliopisto, lääketieteellinen yliopisto, teollisuusyliopisto ja pedagoginen yliopisto.
Miguel Espino
Nyrkkeily-ura
Pavlik aloitti lupaavasti ammattilaisuransa voittamalla ensimmäiset kahdeksan otteluaan. Uran ensimmäinen tappio tuli täpärästi tuolloin voittamattomalle Daniel Eduardille.
Espino pääsi mukaan Contender-Haastaja tosi-tv sarjaan. Hän lähti kilpailuun tilastolla 9-1-1. Ensimmäisessä ottelussaan hän kohtasi Peter Manfredon, joka oli juuri palannut kilpailuun takaisin ensimmäisen tappionsa jälkeen. Tasainen ottelu ratkesi viimeisessä erässä ja Manfredo voitti ottelu pistein 48-47. Espino poistui pettyneenä turnauksesta. Turnauksen finaaleissa Espino otteli lämmittelyottelussa Jonathan Reidiä vastaan. Reid oli maailmanmestaruusottelussa käynyt kokenut ottelija tilastolla 33-2-0. Espino otti lukua ottelun avauserässä, mutta onnistui tyrmäämään vastustajansa ottelun viimeisessä erässä.
Haastajan jälkeen Espino voitti 10 ottelua putkeen, joista viisi tyrmäyksellä. Espinon onnistui myös voittamaan itselleen WBC:n Karibianmeren alueen mestaruus.
Miguel kohtasi 19.12.2009 Kelly Pavlikin WBC: keskisarjan titteliottelussa. Pavlik dominoi ottelua ja tyrmäsi Espinon viidennessä erässä. Ottelun jälkeen Espino astui sivuun nyrkkeilystä.
Vuoden 2010 elokuvassa Taistelija Espino esitti Micky Wardin vastustajaa, Alfonso Sanchezia.
Aiheesta muualla
boxrec.com
TruTV
truTV on yhdysvaltalainen kaapelitelevisiokanava, jonka omistaa Turner Broadcastingin verkossa toimiva Time Warner. Kanavan nimi oli Court TV ennen vuotta 2008. Kanadassa on yhä Court TV Canada -niminen kanava.
Suomessa JIM-kanava esittää paljon truTV:n ohjelmia.
Vytenis
Suuriruhtinaaksi
Vytenis peri kruunun isältään Pukuvertasilta vuonna 1295. Pukuvertasin valtakaudesta aikalaislähteet eivät kerro juuri mitään. Vytenis mainitaan ensimmäisen kerran 1292, jolloin hän johti isänsä määräyksestä sotaretkeä Saksalaisen ritarikunnan maille Preussissa. Hänen tiedetään myös käyneen voittoisan taistelun puolalaisia vastaan Trojanowissa vuonna 1294. Taistelussa kaatui monien puolalaisten ritarien lisäksi Lęczycan hallitsija Kasimir II.
Fabrics
Fabrics oli vuosina 1979–1982 toiminut suomalainen pop-yhtye. Se perustettiin kesällä 1979. Yhtyeen musiikilliset johtohahmot olivat laulaja/basisti Tommi Läntinen sekä kosketinsoittaja Kim Trapp.
Vytenis
Suuriruhtinaaksi
Noustuaan valtaan vuonna 1295 hän kävi sotaa Saksalaisen ritarikunnan lisäksi sen liivinmaalaista haaraa vastaan. Taistelua käytiin ensin Liivinmaalla, mutta liettualaisten tukeman semgallien kapinan kukistuttua taistelut siirtyivät Liettuan hallitsemaan Žemaitijaan. Vytenis haki tukea Riian arkkipiispalta ja kaupungilta, jotka liittoutuivat liettualaisten kanssa vuonna 1298. Vuonna 1298 ritarikunta kärsi tappiot Karkhusin, Treidenin ja Neuermühlenin taisteluissa. Samana vuonna Vytenis sijoitti liettualaisen varuskunnan Riikaan. Tehdäkseen varuskunnan läsnäolon asukkaille hyväksyttävämmäksi hän lupasi Riian arkkipiispan kehotuksesta ottaa kasteen vastaan, mutta varsinaista kastamista ei tiettävästi koskaan tapahtunut. Vytenis oli sotinut myös Puolassa Masovian Boleslav II:en pyynnöstä, jolla oli ongelmia paikallisen kruununtavoittelijan kanssa. Sota puolassa jatkui vuoteen 1306 saakka. Vuonna 1312 Vytenis salli kahden fransiskaanimunkin asettua tuolloin Liettuan alaisuudessa olleeseen Novgorodiin. Liettualaisten läsnäolo Riiassa päättyi vuonna 1313, kun riikalaiset karkottivat heidät ritarikunnan painostuksesta. Vytenisin loppukaudella paine Žemaitijassa kasvoi edelleen, ja hän lopulta vuonna 1315 tai 1316 luopui vallasta Gediminasin hyväksi. Viimeinen maininta Vytenisistä on vuodelta 1315, jolloin hän johti ankariin tappioihin johtanutta retkeä Preussiin.
Fabrics
Fabricsin tunnetuin kappale on kesällä 1981 julkaistu ”Summer Is Fading”, joka voitti myös Levyraadin.
Vytenis
Kuoleman jälkeen
Aikalaislähteet pitivät Vytenisiä pontevampana hallitsijana kuin seuraajaansa. Vytenis oli vielä 1400-luvulla hallitsijana tunnetumpi kuin Gediminas, mutta jäi lopulta hänen varjoonsa historiankirjoituksessa. Vytenisin sukulaisuussuhde Gediminasiin ei ole täysin selvä, hän oli eri tulkintojen mukaan joko tämän vanhempi veli tai serkku.
Fabrics
Yhtyeen historia
Kun Tommi Läntisen ja hänen lapsuudentoverinsa Tomi Ahdin vuonna 1976 perustama kellaribändi Bundesbank alkoi hiipua vuoden 1979 tienoilla, oli aika perustaa uusi yhtye. Alkuvaiheessa siinä soittivat Läntinen (basso ja laulu), Ahti (rummut), Veijo ”Vekke” Mäki alias Vinnie Lane (kitara) sekä Kim Trapp (koskettimet), joka myös keksi yhtyeelle nimen ”Fabrics”.
Vekke Mäen tilalle värvättiin kitaristiksi Ari ”Hombre” Lampinen. Lampisen edellinen, kokeilevaa instrumentaalimusiikkia esittänyt Niittikone-yhtye oli hajoamassa. Läntinen, Lampinen ja Ahti tunsivat toisensa entuudestaan ja Ari, joka otti myöhemmin taiteilijanimekseen Hombre, oli ollut Tomin kanssa samalla luokalla. Niittikone-yhtyeestä tulivat Lampisen mukana myös basisti Tero Ovaska ja saksofonisti Tapio ”Ränni” Mäkinen. Kesällä 1979 Fabricsin kokoonpano oli valmis.
Thomas Pynchon
Elämä ja ura
Pynchon aloitti insinöörinopinnot Cornellin yliopistossa, mutta jätti opinnot kesken liittyäkseen Yhdysvaltain laivastoon. Parin vuoden kuluttua hän palasi Cornelliin, vaihtoi alaa ja suoritti kirjallisuuden loppututkinnon. Hän työskenteli myös salaisessa tehtävässä Boeingin lentokonetehtaassa.
Pynchonin suppeaan tuotantoon sisältyy yksi novellikokoelma ja kahdeksan romaania. Hän kirjoitti ensimmäisen romaaninsa V. vuonna 1963. Sen jälkeen hän katosi julkisuudesta eikä ole antanut haastatteluja. Julkisuuden välttelyn vuoksi hänestä tiedetään hyvin vähän. Hän on kuitenkin näyttäytynyt Simpsonit-piirrossarjassa paperipussi päässä. Oppilastiedot hänen käymästään korkeakoulusta puuttuvat ja hänen laivastopalvelunsa aikainen arkisto on tuhoutunut tulipalossa.
Pynchonin esikoisromaani V. sai William Faulkner Foundation -esikoisromaanipalkinnon vuonna 1963. Pynchonilta on suomennettu Richard and Hilda Rosenthal Foundation -palkinnon saanut Huuto 49 (1966) sekä Painovoiman sateenkaari (1973), jota pidetään hänen pääteoksenaan (1973) ja johon hänen kulttimaineensa perustuu.
Neljäs romaani Vineland ilmestyi 1990. Pynchon on julkaissut myös novellikokoelman Slow Learner (1984). Mason & Dixon -romaanissa (1997) seurataan 1700-luvulla eläneiden maanmittaajien Charles Masonin ja Jeremiah Dixonin toimintaa Uudessa maailmassa. Against the Day (2006) kertoo tapahtumista vuonna 1893 pidetystä Columbian maailmannäyttelystä ensimmäiseen maailmansotaan asti.
Pynchonilla on hyvin tiivis faniyhteisö, johon kuuluvat ovat kiinnostuneita Pynchonista monenlaisista näkökulmista: joku kerää Pynchonia koskevia detaljeja, joku kuvittaa, säveltää tai kirjoittaa romaaneja. Pynchon on myös opinnäytteiden tutkimuksen kestoaihe. Tutkija Tiina Käkelä-Puumalan mukaan ne jotka eivät tunne Pynchonia, pitävät heitä helposti friikkeinä. Tutkimuksen kohteena on erityisesti Pynchonin varhaistuotanto, sillä kuten Käkelä-Puumala kirjoittaa, ”Painovoiman sateenkaaren jälkeen Pynchon ei ole kirjoittanut enää vastaavaa romaania”.
Tohtorinpuut
Tohtorinpuut (Bursera) on kasvisuku, joka kuuluu tohtorinpuukasvien eli burserakasvien (Burseraceae) heimoon. Se on tohtorinpuukasvien tyyppisuku, johon sisältyy muun muassa huonekasvina kasvatettu tärpättitohtorinpuu (Bursera simaruba). Suvussa on 120 lajia, jotka kasvavat alkuperäisenä Amerikassa, Yhdysvalloista Brasiliaan.
Heikki Jääskeläinen (jääkäri)
Heikki Jääskeläinen oli suomalainen jääkärivänrikki. Hänen vanhempansa olivat torppari Aaro Heikki Jääskeläinen ja Henriikka Vepsäläinen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1923 Vilhelmiina Nevalaisen kanssa.
Opinnot
Jääskeläinen kävi kansakoulun ja Jalkaväen kapitulanttikoulun vuosina 1923–1924 sekä sotilaspedagogisen kurssin vuonna 1926.
Jääkärikausi
thumb|300px|Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppania. Jääskeläinen työskenteli sahatyömiehenä Ruotsissa enne liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 5. marraskuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella.
Suomen sisällissota
Jääskeläinen saapui takaisin Suomeen (Vaasaan) aliupseeriksi ylennettynä jääkärien pääjoukon mukana 25. helmikuuta 1918. Suomen sisällissotaan hänet komennettiin joukkueenjohtajaksi 2. Krenatöörirykmentin 2. Savon pataljoonan 2. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Vilppulassa, Lylyssä, Korkeakoskella, Lempäälässä, Tampereella ja Vesilahdella sekä rykmentin etenemiseen Valkeakosken, Hauhon, Tuuloksen ja Lammin kautta Koskelle.
Sisällissodan jälkeinen aika
Jääskeläinen siirrettiin sisällissodan jälkeen 18. heinäkuuta 1918 Pioneerikoulutuspataljoonaan, josta hänet siirrettiin aluksi koulutusaliupseeriksi 4. komppaniaan ja 14. tammikuuta 1919 Panssarijuna 2:n vääpeliksi. Myöhemmin hän toimi vääpelinä 1. ja 4. komppaniassa kunnes hänet siirrettiin 1. helmikuuta 1935 pioneerivälinevaraston hoitajaksi.
Talvi- ja jatkosota
Jääskeläinen osallistui talvisotaan komppanianvääpelinä 23. Pioneerikomppaniassa ja osallistui taisteluihin Kollaalla. Välirauhan aikana hän toimi samassa tehtävässä kunnes hänet siirrettiin komppanianvääpeliksi Pioneeripataljoona 12:sta ja edelleen Pioneeripataljoona 9:ään sekä Pioneeripataljoona 4:ään. Jatkosodan puhjettua hänet siirrettiin vääpeliksi Pioneeripataljoona 24:ään, josta hänet siirrettiin Pioneerikoulutuskeskuksen keskusvaraston hoitajaksi ja oli toimessa aina sodan loppuun asti ja osallistui taisteluihin Repola-Rukajärvi akselilla. Sotien jälkeen hän toimi Pioneerirykmentin ase- ja vientivälinevaraston hoitajana. Hän erosi vakinaisesta palveluksesta vuonna 1950 ja siirtyi sen jälkeen varastonhoitajaksi Ojaputki Oy:n palvelukseen Korialle. - Hänet haudattiin Kouvolaan.
Ville Korhonen (koripalloilija)
Ville Korhonen (s. 20. elokuuta 1975) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija.
Raholan Pyrkivän kasvatti Korhonen pelasi Suomen pääsarjaa Pyrbasketissa vuosina 1996–2002 yhteensä kuusi kautta ja saavutti kaudella 2000–2001 SM-hopeaa ja Suomen cupin hopeaa. Hän pelasi myös viidessä A-nuorten maaottelussa.
Comodo Internet Security
Comodo Internet Security (CIS) on Comodo Groupin kehittämä ilmainen tietoturvaohjelmisto, joka on suunniteltu Microsoft Windows -laitteille. Se toimii IA-32- ja AMD64-suorittimilla. Virustorjuntaohjelma toimii Windowsin lisäksi OS X-, Ubuntu-, Debian-, Fedora-, Red Hat-, Mint-, CentOS- ja OpenSUSE-käyttöjärjestelmissä.
Tuotteet
Comodo Internet Securitystä on saatavilla kolme eri versiota;
Comodo Endpoint Security Manager (CESM)
Comodo Endpoint Security on yrityksille suunnattu hallinnointiohjelmisto, joka helpottaa sisäverkossa olevien Comodon virustorjunta- ja palomuuriohjelmien ylläpitoa. CESM toimii Linux, PC ja Mac alustoilla.
Menestyminen
PC Magazinen tietoturva-analyytikko Neil J. Rubenking arvosteli Comodo Firewall Pro 3.0:en marraskuussa 2008 antaen sille 4.5/5 pistettä. Testeissä ohjelman palomuuri sai ylistystä vaikka haittaohjelmien poistotyökalu ei yltänyt korkealle.
Tammikuussa 2012 Rubenking antoi Comodo Internet Security 2012 Pro versiolle 4/5 tähteä Comodon hyvän asiakastuen sekä tehokkaan haittaohjelmaskannerin johdosta.
Vuoden 2013 helmikuussa Comodo Internet Security Complete v6 sai toimituksen valinta (Editor's Choice) palkinnon PC Magazinen testeistä. Se sai 4.5/5 tähteä ja maininnan hyvästä hinta-laatusuhteestaan. Lokakuussa 2013 TopTenReviews.com sivuston testeissä Comodo Internet Security 2014 Complete versio sai 9.18/10 tähteä, sekä maininnan parhaana palomuurina markkinoilla.
Ongelmat
Helmikuussa 2016 paljastui, että ohjelma asentaa koneeseen VNC-etäkäyttöohjelman, jossa on helposti arvattava ja tietokoneen rekisteriin talletettu salasana.
Hämä-hämä-häkki
Hämä-hämä-häkki on suosittu lastenlaulu. Laulusta on erilaisia versioita (myös melodisesti) usealla kielellä, mm. englanninkielinen ”Itsy Bitsy Spider” (joissakin englanninkielisissä maissa myös ”Incy Wincy Spider”), jossa lauletaan vain yksi säkeistö hämähäkistä, sekä saksankielinen ”Spannenlanger Hansel”, joka puolestaan kertoo pitkänpitkästä Hansel-nimisestä pojasta. Erikieliset versiot ovat myös sävelkuluiltaan hieman erilaisia. Suomeen Hämähäkki-laulun toi Tampereen yhteiskunnallisen korkeakoulun lehtori Kerttu Varjo 1940-luvun lopussa Ruotsista Pelastakaa Lapset -järjestön juhlasta, missä juhlayleisö lauloi ja leikki tätä laulua. Kerttu Varjo suomensi laulun säkeistöt 1-3.
Laulussa "nähtiin" symbolisesti Suomen selviäminen 2. maailmansodasta. Suomenkielisessä versiossa esiintyy hämähäkin lisäksi muurahainen ja heinäsirkka. Tapio Rautavaara lauloi laulua siten, että lisäsi kappaleeseen sääsken ja loppuun toisen säkeistön hämähäkistä.
Lastenmusiikkiyhtye Fröbelin Palikat esittää kappaletta selvästi muunneltuna rock-versiona, nimellä "Hämähäkki-rock”.
Sanat
HÄMÄHÄKKI Hämä-hämähäkki kiipes langalle. Tuli sade rankka, hämähäkin vei. Aurinko armas kuivas satehen, hämä-hämähäkki kiipes uudelleen.
MUURAHAINEN Muura-muurahainen kortta kuljettaa, ahkerasti aina työssä ahertaa. Valmis on kohta keko komea, muura-muurahainen kortta kuljettaa.
HEINÄSIRKKA Heinä-heinäsirkka soittaa viuluaan, heinikossa hyppii sinne tänne vaan. Pieni sinikello käypi nukkumaan, heinä-heinäsirkka soittaa viuluaan.
SÄÄSKI Sääski-sääski pieni surraa parvessaan, suvipäivä kuuluu siinä touhussaan. Illan varjot saapuu siivet kimaltaa, sääski-sääski pieni surraa parvessaan.
MEHILÄINEN Mehi-mehiläinen kokoo hunajaa, makeutta siitä lapsukaiset saa. Herkkua täynnä joka kenno on, mehi-mehiläinen kokoo hunajaa.
TOINEN HÄMÄHÄKKISÄKEISTÖ Hämä-hämähäkki kutoo verkkojaan, pieni lintu lensi siihen katsomaan. Aurinko laski kauas vuorten taa, hämä-hämähäkki kutoo verkkojaan.
Mats Haldin
Mats Haldin (s. 17. toukokuuta 1975) on suomalainen suunnistaja, moninkertainen viestin arvokisamitalisti. Norjalaista Halden SK:ta edustavaa Haldinia valmentaa Roland Villför. Hän on kolminkertainen Jukolan viestin voittaja (2003, 2010, 2011).
Saavutuksia
===MM-kilpailut ===
Klooribentseeni
Klooribentseeni on orgaaninen yhdiste (aromaattinen yhdiste), joka on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan syttyvää, väritöntä tai kellertävää nestettä, jolla on mantelia muistuttava haju. Sen kemiallinen kaava on C6H5Cl. Klooribentseenista käytetään myös nimityksiä bentseenikloridi, klooribentsoli, fenyylikloridi, monoklooribentseeni ja bentseenimonokloridi.
Klooribentseenin moolimassa on 112,56 g/mol, sulamispiste −45 °C, kiehumispiste 132 °C, suhteellinen tiheys 1,11 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), haju­kynnys 0,21‑0,7 ppm, leimahduspiste 27 °C (c.c.), itsesyttymislämpötila 590 °C ja CAS-numero 108-90-7. Aineen höyry-ilma-seoksen tiheys 20 °C:n lämpötilassa (ilma = 1) on 1,03 eli se on ilmaa raskaampaa. Aineesta voi syntyä haihtumalla jo 20 °C:n lämpötilassa melko nopeasti haitallinen pitoisuus. Klooribentseeni liukenee hel­posti moniin orgaanisiin liuottimiin, mutta veteen melko huonosti eli 20 °C:n lämpötilassa 0,05 g/100 ml.
Klooribentseeni reagoi kiivaasti joutuessaan tekemisiin voimakkaiden hapettimien kanssa, jolloin voi aiheutua palo- ja räjähdysvaara. Aine hajoaa kuumentuessaan tai joutuessaan kosketuksiin kuumien pintojen tai liekkien kanssa, jolloin siitä muodostuu myrkyllisiä ja syövyttäviä huuruja.
Ympäristö- ja terveysvaikutukset
Lyhytaikainen ulkopuolinen altistus aineelle voi ärsyttää silmiä ja ihoa sekä nieleminen voi aiheuttaa aineen joutuessa keuhkoihin kemiallisen keuhkotulehduksen vaaran. Klooribentseenille altistumisesta voi seurata vaikutuksia keskushermostossa, johtaen tajunnantason laskuun. Pidempiaikainen tai toistuva altistuminen nestemäiselle klooribentseenille voi kuivattaa ihoa. Aineelle altistumisesta voi seurata myös vaikutuksia maksassa ja munuaisissa. Se on myös haitallista vesieliöille.
ECHL
ECHL (aiemmin East Coast Hockey League) on Yhdysvalloissa toimiva ammattilaisjääkiekkoliiga, jossa pelaa 27 joukkuetta. Liiga on perustettu vuonna 1988. Joukkueet on jaettu kahteen konferenssiin, jotka puolestaan on jaettu kahteen tai kolmeen divisioonaan. ECHL toimii farmiliigana AHL-liigalle.
Historia
East Coast Hockey League perustettiin vuonna 1988, kun Atlantic Coast Hockey League eli ACHL ja All-American Hockey League eli AAHL yhdistyivät. Ensimmäisellä kaudella liigassa pelasi viisi joukkuetta: Carolina Thunderbirds, Erie Panthers, Johnstown Chiefs, Knoxville Cherokees ja Virginia Lancers. Näistä yhtäkään ei ole enää olemassa.
East Coast Hockey Leaguen nimeksi vaihtui pelkkä ”ECHL”, kun West Coast Hockey League eli WCHL lopetti toimintansa syksyllä 2002 ja se yhdistyi East Coast Hockey Leagueen. ECHL otti mukaan kaikki kuusi entistä WCHL-joukkuetta sekä takasi laajennuspaikan Las Vegasille, Ontariolle ja Renolle, joissa oli suunnitteilla WCHL-joukkue. Liigaan liittyivät lopulta Las Vegas Wranglers, Alaska Aces, Bakersfield Condors, Fresno Falcons, Idaho Steelheads, Long Beach Ice Dogs ja San Diego Gulls.
Kesällä 2010 liigajakoon tehtiin muutoksia. Vanhat ”Kansallinen konferenssi” ja ”Amerikan konferenssi” muutettiin Itäiseksi ja Läntiseksi konferenssiksi. Läntisen divisioonan nimeksi tuli Vuoristodivisioona ja Itäisen divisioonan nimeksi Atlantin divisioona. Myös joukkueiden jakautumista divisiooniin muutettiin.
Kauden 2013–2014 jälkeen ECHL:ssa tehtiin jälleen muutoksia liigajakoon. Molemmista konferensseissa poistettiin vuonna 2010 luodut Atlantin divisioona ja Vuoristodivisioona. Evansville IceMen, Fort Wayne Komets ja Kalamazoo Wings siirrettiin itäisestä konferenssista Läntisen konferenssin Keskilännen divisioonaan. Ainoastaan Itäisen konferenssin Eteläinen divisioona pysyi muuttumattomana. Kaudelle 2014–2015 liigaan tuli myös uusi seura Indy Fuel, kun aikaisemmin pelannut seura Trenton Titans lopetti toimintansa. Lisäksi CHL-liiga liitettiin osaksi ECHL:ää kaudeksi 2014–2015.
Moses Ndiema Kipsiro
Moses Ndiema Kipsiro (s. 2. syyskuuta 1986 Chesimat) on ugandalainen kestävyysjuoksija.
Kipsiro sijoittui Lausannen maastojuoksun MM-kisoissa 2003 nuorten sarjassa kahdeksanneksitoista ja sai pronssia joukkuekilpailussa. Kaksi vuotta myöhemmin hän oli maastojuoksun MM-kisoissa nuorten sarjan kahdeskymmenesensimmäinen. Myöhemmin samana vuonna hän karsiutui Helsingin MM-kisoissa 5 000 metrin juoksun alkuerissä ajalla 13.32,25. Vuonna 2006 Kipsiro juoksi Kansainyhteisön kisoissa 5 000 metrillä seitsemänneksi ajalla 13.25,06 ja Fukuokan maastojuoksun MM-kisoissa pitkällä matkalla kahdenneksikymmenenneksikolmanneksi ja lyhyellä kahdenneksikymmenenneksiyhdeksänneksi. Myöhemmin samana vuonna hän voitti Afrikan-mestaruuden 10 000 metrin juoksussa ajalla 28.03,46 ja pronssia 5 000 metrillä.
Kipsiro keskeytti Mombasan maastojuoksun MM-kisoissa 2007, mutta voitti myöhemmin samana vuonna kultaa Afrikan kisojen 5 000 metrillä ja pronssia Osakan MM-kisoissa 5 000 metrillä. Edinburghin maastojuoksun MM-kilpailuissa 2008 hän oli kolmastoista. Pekingin olympialaisissa 2008 Kipsiro sijoittui 5 000 metrillä neljänneksi ja saman vuoden IAAF:n yleisurheilufinaalissa toiseksi. Ammanin maastojuoksun MM-kisoissa 2009 hän saavutti hopeaa kaksi sekuntia Etiopian Gebre-egziabher Gebremariamille hävinneenä. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän sijoittui 5 000 metrillä neljänneksi. Vuoden 2010 maastojuoksun MM-kilpailuissa Bydgoszczissa hän saavutti pronssia. Saman vuoden Afrikan-mestaruuskilpailuissa hän sai 10 000 metrillä hopeaa ajalla 27.33,37 ja sijoittui 5 000 metrillä neljänneksi. Maanosien cupissa hän sijoittui toiseksi sekä 3 000 että 5 000 metrillä. Delhin Kansainyhteisön kisoissa hän voitti kultaa 5 000 metrillä ajalla 13.31,25 ja 10 000 metrillä ajalla 27.57,39.
Vuoden 2011 maastojuoksun MM-kilpailuissa Punta Umbríassa hän oli yhdestoista henkilökohtaisessa kilpailussa ja sai pronssia joukkuekilpailussa. Saman vuoden Maputon Afrikan kisoissa hän voitti kultaa 5 000 metrillä ajalla 13.43,08. Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 Kipsiro oli seitsemäs 3 000 metrillä ajalla 7.44,59. Lontoon olympialaisissa hän sijoittui 5 000 metrillä 15:nneksi ja 10 000 metrillä kymmenenneksi. Bydgoszczin maastojuoksun MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui neljänneksi. Saman vuoden Moskovan MM-kilpailuissa hän oli 10 000 metrillä 13:s.
Kipsiro sijoittui 2014 maastojuoksun Afrikan-mestaruuskilpailuissa kymmenenneksi. Glasgow'n Kansainyhteisön kisoissa hän voitti kultaa 10 000 metrillä ajalla 27.56,11 ja sijoittui 5 000 metrillä kahdeksanneksi.
Teijan keittiössä
Ohjelmaformaatti
Ohjelmassa vieraili julkisuuden henkilöitä, joiden kanssa Sopanen valmisti oman asuntonsa keittiössä vierailijoiden suosikkiruokia. Ruoanvalmistuksen ohessa Sopanen haastatteli vieraita. Ohjelman elinkaaren aikana vierailleita henkilöitä olivat muun muassa poliitikko Riitta Uosukainen, kapellimestari Ossi Runne ja viihteen monitoimimies Jukka Virtanen. Ohjelmassa tehtyjen ruokien reseptejä kirjallisesti television katsojat pystyivät tilaamaan postin kautta soittamalla maksulliseen puhelinnumeroon, jota esitettiin ohjelmassa. Sopasen mukaan joidenkin ohjelmien jälkeen tiettyihin resepteihin tarvittavat ruoka-aineet saattoivat loppua ajoittain kaupoista, ja osa kaupoista olivat jopa toivoneet ennakkoon tietoa mitä ruokia ohjelmassa valmistetaan, että osaisivat hankkia raaka-aineita tarpeeksi kaupan hyllyille.
Kirjallisuutta
Kustannusyhtiö Otava julkaisi ohjelman vieraiden suosikkiruokien resepteistä kaksi keittokirjaa:
BBC Three
BBC Three oli  kaapeli- ja satelliittitelevisiokanava, joka kuului brittiläiselle yleisradioyhtiö BBC:lle. Kanava korvasi BBC:n BBC Choicen.
BBC Three jakoi kanavapaikkansa lapsille tarkoitetun CBBC:n kanssa, minkä vuoksi BBC Threen ohjelmistoa näkyi vain iltaseitsemästä aamuneljään.
Maaliskuussa 2014 BBC ilmoitti, ettei BBC Three jatka televisiokanavana alkuvuodesta 2016 eteenpäin 100 miljoonan punnan budjettileikkauksen seurauksena. Nykyään BBC Three näkyy vain internetissä.
Perustaminen
Kanava aloitti toimintansa 9. helmikuuta 2003, yksitoista kuukautta ennen alkuperäistä suunnitelmaa korvaten samantyyppisen BBC Choice -kanavan. Perustamista edelsi vilkas keskustelu ohjelmistoprofiilista ja siitä kuinka tämän yleisradioyhtiön kanavan tulisi erottua kaupallisista nuorisolle suunnatuista viihdekanavista. Kanava lopetti toiminnansa televisiossa 16. helmikuuta 2016, ja muutti verkkoon samana päivänä.
Katsojat
BBC Three oli suunnattu 15–34-vuotiaille, joten se kilpaili samasta katsojakunnasta ITV2 ja E4 -digikanavien kanssa. Joka viikko yhdeksän miljoonaa ihmistä katsoi BBC Threetä.
Othello (vuoden 1965 elokuva)
Othello on vuonna 1965 ensi-iltansa saanut Stuart Burgen ohjaama brittiläinen romanttinen draamaelokuva, joka perustuu William Shakespearen näytelmään Othello (1603). Elokuva pohjautuu National Theatre Companyn lavasteisiin (1964–1966). Othellon pääosissa ovat Laurence Olivier, Maggie Smith, Frank Finlay ja Joyce Redman, jotka kaikki saivat roolisuorituksistaan Oscar-ehdokkuudet. Olivier näyttelee Othelloa blackfacena. Othello on myös Derek Jacobin ja Michael Gambonin elokuvadebyytti.
Othellon kuvaukset alkoivat ja päättyivät heinäkuussa 1965. Elokuva kuvattiin Technicolor-menetelmällä Englannin Surreyssa Sheppertonin studioilla. Elokuva sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 15. joulukuuta vuonna 1965; New Yorkin ensi-ilta oli 2. helmikuuta 1966. Isossa-Britanniassa elokuva julkaistiin 2. toukokuuta 1966.
Elokuvalla on Rotten Tomatoes -sivustolla 80 prosentin "tuore" arvosana, joka perustuu kymmeneen arvosteluun. Othello on julkaistu DVD:lle.
USEUCOM
United States European Command (USEUCOM) on Yhdysvaltain puolustusministeriön alainen asevoimien sotatoimialueen päämaja (COCOM; Unified Combatant Command), joka vastaa toiminnoista Euroopassa ja Turkissa, entisen Neuvostoliiton alueella, pl. viisi Keski-Aasian tasavaltaa, ja Afrikassa lukuun ottamatta Itä-Afrikkaa. Sen päämaja on Stuttgartissa. USEUCOM on perustettu 1. elokuuta 1952.
USEUCOM oli Euroopan joukkojen komennossa kylmän sodan aikana ja Kosovon sodan aikana. Se vastasi myös Turkin Incirlikin lentotukikohdan operaatioista Persianlahden sodan aikana ja Irakin lentokieltoalueen valvonnasta. USEUCOMin komentaja on myös NATOn joukkojen ylin komentaja (SACEUR).
Sen alaisuuteen kuuluvat:
USEUCOMin pääasialliset joukot ovat Yhdysvaltain 7. armeija, 6. laivasto ja 3. ilmavoimat. 7. armeija on sijoitettu Saksaan ja se käsittää yhden armeijakunnan kaksi divisioonaa, kun vielä kylmän sodan aikana siihen kuului kaksi armeijakuntaa ja neljä divisioonaa. 6. laivasto on sijoitettu Välimerelle ja valvoo Gibraltaria ja Suezin kanavaa.
HQ Air Command Europe ja 3. ilmavoimat on sijoitettu Ramsteinin lentotukikohtaan ja ne muodostavat United States Air Forces in Europen (USAFE). Italiaan on sijoitettuna 173. maihinlaskuprikaati, joka otti osaa myös vuoden 2003 Irakin valtaukseen. Erikoisjoukkojen Special Operations Command, Europe (SOCEUR) on sijoitettu Stuttgart-Vaihingenin Saksaan.
USEUCOMin alaisuuteen ennen kuulunut 16. ilmavoimat lakkautettiin 1. joulukuuta 2006 ja perustettiin uudelleen Turkkiin (nimellä 16th Air Expeditionary Task Force) päätukikohtanaan İzmirin lentotukikohta Turkissa, ja samalla 3. ilmavoimat perustettiin uudelleen Ramsteinissa. thumb|left|350px|Sotatoimialueet
USEUCOMin komentajat
Vuoteen 2002 asti komentajan arvonimi oli "Commander in Chief, United States European Command".
David Rigert
David Adamovitš Rigert (, s. 12. maaliskuuta 1947 Nagornoje, Kokšetau, Aqmola, Kazakstanin SNT, Neuvostoliitto) on entinen neuvostoliittolainen painonnostaja ja olympiavoittaja.
Rigert voitti Montréalin 1976 olympialaisissa kultaa alle 90-kiloisten sarjassa yhteistuloksella 382,5 kg. Münchenin 1972 olympialaisissa ja Moskovan 1980 olympialaisissa hän jäi tempauksessa ilman tulosta.
Rigert voitti MM-kilpailuissa kultaa alle 90-kiloisissa vuosina 1971, 1973, 1974 ja 1975 sekä alle 100-kiloisissa vuonna 1978. Hän saavutti MM-pronssia alle 82,5-kiloisissa vuonna 1970. Hän voitti EM-kultaa alle 90-kiloisissa vuosina 1971–1976 ja 1978 sekä alle 100-kiloisissa vuosina 1979 ja 1980.
White Bird (intiaanijohtaja)
thumb|White Bird. White Bird oli nez percé -intiaanien lamatte-ryhmän johtaja ja vuonna 1877 nez percé -sodassa mainetta saanut sotapäällikkö. Hän kuului uskonnolliselta suuntaukseltaan ”uneksijoihin”, jotka eivät kannattaneet kristinuskoa vaan uskoivat intiaanien alkuperäisen kulttuurin elpymiseen ja valkoisen väestön katoamiseen. Hän kieltäytyi myös allekirjoittamasta vuoden 1863 Lapwain-sopimusta, jonka avulla Yhdysvallat otti itselleen suuria määriä nez percéjen maita.
Seuraavalla vuosikymmenellä maakiistat kärjistyivät. White Bird ja Joseph saivat 30 päivää aikaa luopua reservaatistaan Wallowalaaksossa. Tilanne johti nez percé -sotaan, jossa asuinmailtaan ajetut intiaanit aloittivat aseellisen vastarinnan Yhdysvaltoja vastaan. Sodassa White Birdin auktoriteetti sotapäällikkönä oli suuri, ja hän pystyi antamaan määräyksia yli Josephin, joka kuitenkin toimi nez percéjen pakomatkan ylimpänä johtajana.
White Bird onnistui ainoana sodan johtajista selviytymään heidän pakonsa määränpäähän Kanadaan. Soturiensa kanssa hän tunkeutui piirittäjien muurin läpi ja johdatti joukkonsa, johon kuului 90 aikuista ja joukko lapsia, Saskatchewaniin hieman aiemmin paenneiden lakotain ja heidän johtajansa Istuvan Härän piilopaikkaan. Vuonna 1892 Albertassa asunut White Bird sai surmansa oman soturinsa murhaamana.
Chato (apassi)
Chato oli chiricahua-apassi, joka osallistui moniin hyökkäyksiin Arizonan amerikkalaisia uudisasukkaita vastaan 1870-luvun aikana. Seuraavalla vuosikymmenellä Chato kävi Geronimon alaisuudessa sissisotaa Yhdysvaltain ja Meksikon armeijoita vastaan, kunnes antautui kenraali George Crookille. Riitaannuttuaan Geronimon kanssa vuonna 1884 Chato siirtyi kenraali Crookin joukkojen tiedustelijaksi Yhdysvaltain armeijaan ja opasti armeijan kapinallisten chiricahuoiden piilopaikkaan Sierra Madreen.
Vuonna 1886 Chato johti apassien rauhanlähetystöä Washingtoniin, missä presidentti Chester Arthur palkitsi hänet hopeisella urhoollisuusmitalilla.
Chato kuoli auto-onnettomuudessa vuonna 1934.
Mario Party DS
Mario Party DS on vuonna 2007 julkaistu Mario Party -peli Nintendo DS:lle. Tämä peli on Mario Party -pelisarjan kymmenes osa.
Tarina
Mario Party DS pelin tarina alkaa kun Mario oli ulkona ilta-aikaan, kunnes hän näki viisi tähdenlentoa taivaalla. Yksi niistä lensi Marion lähelle. Seuraavana päivänä Mario kertoi mitä hän oli löytänyt aiempana iltana. Hän oli löytänyt Sky Crystalin! Samaan aikaan Bowserilta tuli tiedotuskirje Mariolle ja kumppaneille, jossa sanottiin seuraavasti: "Hei kaverit! Minä annan teille ison anteeksipyynnön siitä kun olen ollut ääliömäinen teille. Joten minulla olisi teille kaikille vapaan syömisen buffetti. Tule saamaan se! -Bowser". Mario ja kumppanit juoksivat täyttä vauhtia Bowserin linnaan löytääkseen isot kasat herkullista ruokaa mutta kun he pääsivät Bowserin linnaan niin he totesivat joutuneensa ansaan, sillä Bowser vangitsi Bowser Jr.:n kanssa koko porukan häkkiin jonka jälkeen Bowser taikoi kaikkiin pienennystaian ja otti Marion Sky Crystalin. Sen jälkeen Mario ja kumppanit lensivät kauas Bowserin linnasta kiitokset Kamek velhon. Noustuaan ylös maasta Mario kumppaneineen huomasi Megamaailman ympärillään, mutta heillä ei ollut aikaa jäädä ihailemaan maisemia vaan heidän piti lähteä etsimään kaikki Sky Crystalit, päihittämään Bowser ja palaamaan normaaliksi. Ja niin alkoi Marion ja kumppaneiden seikkailu.
Marion tai jonkun hänen kumppanin päihitettyä Bowserin, hän köytti Bowserin ja hänen apurinsa Bowser Jr.:n sekä otti heiltä viimeisimmän Sky Crystalin palan. Sky Crystalin palat yhdistyivät ja hahmoille ja pelaajalle kerrottiin sen jälkeen että "Triangle Twisters"-moodi on avattu. Tapahtuman jälkeen Bowser ja Bowser Jr. huomaavat että Mario ja kumppanit haluavat juhlia yhdessä kaikkien aikojen juhlaa heidän kanssaan, jonka jälkeen Mario ja kumppanit vapauttivat molemmat. Lopuksi ennen lopputekstejä näkyy kun Donkey Kong ja Diddy Kong ovat syöneet koko buffettiaterian ja ovat kylläisiä.
Pelaaminen
Mario Party DS -pelin pelaaminen alkaa samantyylisesti kuin monien edeltäjäpelienkin pelaaminen, eli pelaaja ja hahmot heittävät noppaa jolla katsotaan vuorojärjestys ja sen lisäksi jokaiselle annetaan 10 kolikkoa aloitusrahaksi. Jokaisella pelilaudalla pelaajan täytyy kerätä kolikoita että saa ostettua tähden, tähden arvo kuitenkin vaihtelee laudoittain sillä esimerkiksi "Toadettes Music Room" laudassa pelaajan täytyy saada tähti ostamalla nuotti jonka vaihtuva väri aina kertoo hinnan ja niiden hinnat liikkuvat 5 kolikon ja 30 kolikon välillä. Pelissä pelataan edeltäjien tapaan joka erän jälkeen minipeli ja minipeleissä pelataan aina 2 vs 2, 1 vs 3, tai 4-pelaajan peli. Pelin voittaja saa palkinnoksi 10 kolikkoa, mutta jos kyseessä on Battle peli johon kerätään kaikilta hahmoilta kolikoita tietty määrä niin voittaja saa suuren osan palkinnosta. Jokainen pelilauta sisältää avustekaupan tai pari josta voi ostaa Monty Mole myyrältä avusteita, kuten Double Dice Setin jolla voi heittää noppaa kaksi kertaa peräkkäin ja edetä saadun summan verran tai Snag Bagin jolla voi ryöstää toiselta hahmolta tai pelaajalta jonkun avusteen. Pelaaja voi tässä pelissä saada erilaisia esineitä palkinnoksi tekemällä niiden saamiseen vaadittavia juttuja.
Jokainen pelilauta sisältää erilaisia ruutuja joista täysin sinisessä ruudussa saa aina 3 kolikkoa lisää, kun taas täysin punaisessa ruudussa pelaaja tai hahmo menettää 3 kolikkoa. Lisäksi tämä peli sisältää frienship-spacen "ystävyysruudun" jossa hahmo saa 5 kolikkoa lisää, mutta joutuu antamaan myös jollekin toiselle hahmolle 5 kolikkoa. Jokaisella pelilaudalla viidenneksi viimeisen erän alkaessa nämä friendship-spacet muuttuvat Duel-spaceiksi "kaksintaisteluruuduiksi" jossa hahmo voi haastaa toisen hahmon kaksintaisteluun jossa ensin arvotaan palkinto ja sen jälkeen pelataan minipeli. Peli sisältää myös edeltäjistä tutun Bowser-ruudun johon hahmon joutuessa joko ruutuun joutuneelle hahmolle tai joissakin tapauksissa myös muillekin tapahtuu jotain pahaa. Bowser-ruudun lisäksi tämä peli sisältää myös tutun vihreällä kysymysmerkillä varustetun Happening-ruudun jossa tapahtuu joka kerta joko jotain hyvää tai huonoa, kuten "Wiggler`s Garden" laudalla kaikissa kolmessa Piranha Plantin vieressä olevissa ruuduissa Piranha Plant sylkee tulipallon hahmoa päin joka menettää iskusta 5 kolikkoa ja/tai "Donkey Kong Stone Statue" laudassa jossa hahmon joutuessa erään ampiaispesän vieressä olevaan ruutuun pelaaja saa lisää kolikoita koskettamalla kosketuskynällä pesästä lentäviä ampiaisia joista jokaisella on kolikko mukana. Jokaisella pelilaudalla pelaaja kohtaa myös ruutuja joista saa Hexin joita voi asettaa mihin tahansa siniseen tai punaiseen ruutuun. Hexin asentamalla johonkin ruutuun pelaaja voi mm. ryöstää tähden Hexillä varustettuun ruutuun joutuneelta pelaajalta tai ryöstää kolikoita, mutta jokainen Hexi on kuitenkin omanlainen ja niiden efektit vaihtelevat.
Party-moodissa jokaisen pelilaudalla pelatun pelin päätyttyä arvotaan bonustähdet. Näistä yksi on Friendship-tähti joka annetaan useiten Friendship-ruutuun joutuneelle pelaajalle, toinen on Hex-tähti joka annetaan pelaajalle joka on käyttänyt eniten Hexejä, kolmas on Happening Star joka annetaan pelaajalle joka on joutunut useiten Happening-ruutuun, neljäs on Minigame-star joka annetaan eniten minipelejä voittaneelle hahmolle ja viides tähti on Punainen-tähti joka annetaan eniten punaiseen ruutuun joutuneelle hahmolle. Tähtien jaon jälkeen selviää kuka on voittaja ja kaikki muut paitsi voittaja heitetään alas ilmassa olevalta isokokoiselta arpakuutiolta (jossa jaettiin tähdet).
Pelissä pelattavina hahmoina ovat Mario, Luigi, Peach, Daisy, Toad, Yoshi, Wario ja Waluigi. Pelissä ei ole yhtään salaisia tai avattavia hahmoja.
Pelissä pelattavina pelilautoina on seuraavanlaiset laudat.
Avusteet
Pelissä voit käyttää lukuisia avusteita jotka on listattu tähän.
Minipelitila
Peli sisältää Pulmapelitilan jossa on kaksi eri tilaa jotka ovat "Puzzle Collection" ja "Triangle Twisters" joista jälkimmäinen avautuu kun pelaaja on läpäissyt ainakin yhdellä hahmolla tarinatilan läpi.
Triangle Twisters sisältää kaksi eri lajia joista toinen on "Frenzy Mode" ja toinen taas "Focus Mode", Frenzy Modessa pelaajan täytyy kerätä tietyssä ajassa pisteitä yhdistämällä saman värisiä kolmioita kääntelemällä niitä yhteen, Focus Modessa taas pelaajan täytyy muodostaa 50 erilaista kolmioilla tehtyä kuvaa tai teosta kääntelemällä kolmioita yhteen ohjekuvan mukaisesti. Puzzle Collection taas sisältää aiemmista Mario Party-pelisarjan peleistä otettuja minipelejä, joista "Marios Puzzle Party" on otettu Mario Party 3:sta, "Bob-Omb Breakers" Mario Party 4:sta, "Piece Out" Mario Party 5:stä, "Block Star" Mario Party 6:sta ja "Stick and Spin" Mario Party 7:sta.
Vastaanotto
Peli myi erittäin hyvin Japanissa julkaisuviikolla, myyden ensimmäisen viikon aikana yhteensä 234 708 kappaletta. 9. heinäkuuta 2008 mennessä peliä oltiin myyty Japanissa Famitsun tilastojen mukaan yhteensä 1 730 191 kappaletta. Peli onnistui menestymään niin hyvin että se oli 18:ksi parhaiten myyty peli Japanissa vuonna 2008. 31. maaliskuuta 2009 mennessä Nintendo oli myynyt peliä maailmanlaajuisesti yhteensä 5,85 miljoonaa kappaletta.
Arthur Kajanus
thumb|220px|Tilausravintola Rauhala Oulussa Otto Arthur August Kajanus (1850 Helsinki – 1904 Turku) oli suomalainen koneinsinööri ja arkkitehti.
Kajanus opiskeli Helsingin teknillisessä reaalikoulussa vuosina 1864–1865 mutta keskeytti opinnot. Hän jatkoi opintojaan myöhemmin Hannoverissa ja valmistui sieltä koneinsinööriksi vuonna 1874. Kajanus palasi Suomeen. Hän hakeutui Ouluun, jossa oli vuosina 1881–1883 töissä Uleåborgs Mekaniska Werkstads AB:ssa, jossa valmistettiin hinaajia ja muita pienempiä aluksia sekä höyrykoneita ja -kattiloita.
Vuonna 1883 Kajanus muutti Turkuun, jossa hän toimi ensin sekä kaupungininsinöörinä että kaupunginarkkitehtina, kunnes vuodesta 1887 alkaen pelkästään kaupunginarkkitehtina kuolemaansa asti. Kaupunginarkkitehtina Kajanus suunnitteli Turkuun lukuisia taloja, esimerkiksi Port Arthurin alueelle 17 taloa, jotka osaltaan luovat vanhan kaupunginosan yhtenäisen ulkoasun.
United Launch Alliance
United Launch Alliance (ULA) on Boeingin ja Lockheed Martinin perustama yhteisyritys, joka laukaisee satelliitteja ja avaruusluotaimia avaruuteen.
Yrityksen perustamisesta kerrottiin julkisuuteen 2. toukokuuta 2005. Virallisesti yritys perustettiin 1. joulukuuta 2006.
Sandra Brown (kriketinpelaaja)
Sandra Brown (s. 1940 Sutton) on entinen krikettiammattilainen. Hän pelasi kolme test-ottelua Englannin naisten krikettimaajoukkueessa vuonna 1963. Sandra teki urallaan 148 juoksua. Hänen juoksukeskiarvonsa oli 37.
United Launch Alliance
ULA:n rakettivalikoima koostuu Atlas V-, Delta II-, ja Delta IV-kantoraketeista. Laukaisuissa ULA käyttää Yhdysvaltain ilmavoimien laukaisutukikohtia, Vandenberg Air Force Base-tukikohtaa Kaliforniassa ja Cape Canaveral Air Force Station-tukikohtaa Floridassa.
Yhtiöllä oli yksinoikeussopimus laukaista Yhdysvaltain kansalliseen turvallisuuteen liittyviä tehtäviä ja sillä oli Yhdysvaltain puolustusministeriön kanssa sopimus laukaisuvalmiuden ylläpitämisestä. 2010-luvulla SpaceX alkoi tarjota huomattavasti edullisempaa vaihtoehtoa ja se haastoi Yhdysvaltain hallituksen oikeuteen oikeudesta osallistua tarjouskilpailuihin.
Yritys kehittää Vulcan-kantorakettia, jonka ensimmäinen laukaisu olisi toukokuussa 2023. Amazon on tehnyt sopimuksen ULA:n kanssa 38 laukaisusta Project Kuiper -satelliittien laukaisuun Vulcan-raketilla.
Vulcan-raketin yläosa repesi painetestissä, joka viivästytti sen laukaisua. Atlas V -raketin ensimmäistä miehitettyä lentoa suunniteltiin, mutta lykättiin Boeing Starliner -aluksessa havaittujen ongelmien vuoksi.
Jussi Korhonen (koripalloilija)
Jussi Korhonen (s. 30. maaliskuuta 1979) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija.
29. elokuuta
29. elokuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 241. päivä (242. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 124 päivää.
Mirhapuut
Mirhapuut eli mirhamit (Commiphora) on kasvisuku, joka kuuluu tohtorinpuukasvien eli burserakasvien (Burseraceae) heimoon. Mirhapuihin kuuluu maailmanlaajuisesti yli 200 lajia. Sukuun sisältyy muun muassa lääkekasveina käytetyt lajit mekanmirhapuu (Commiphora gileadensis) ja afrikanmirhapuu (Commiphora myrrha), jonka pihka on tunnetuin mirhamin lähde.
29. elokuuta
Aiheesta muualla
Katso myös: kalenteri ~ 28. elokuuta, 30. elokuuta
Jussi Korhonen (koripalloilija)
Raholan Pyrkivän kasvatti Korhonen pelasi Suomen pääsarjaa Pyrbasketissa/Tampereen Pyrinnössä vuosina 1998–2006 yhteensä kahdeksan kautta ja saavutti kaudella 2000–2001 SM-hopeaa. Kaudella 2008–2009 hän pelasi I-divisioonassa Loimaan Korikonkarien joukkueessa.
Diskanttikaiutin
pienoiskuva|oikea|Diskanttikaiutin
Diskanttikaiutin on kaiutinelementti, jonka tehtävä on toistaa kaikkein korkeimmat äänet kaiuttimessa. Elementti voi olla rakenteeltaan pieni mutta silti tuottaa voimakkaankin äänen. Laadukkaat elementit toistavat 20 kHz:n taajuuteen asti, mutta kuuntelijan korva ei yleensä enää erota sitä korkeampia taajuuksia. Matalampia taajuuksia kohti mentäessä taajuusvaste laskee selvästi ja siksi diskanttikaiuttimilla ei soiteta kovin matalia taajuuksia. Jakosuotimella voidaan päästää korkeammat taajuudet elementille ja suodattaa matalammat pois. Elementissä liikkuvana osana toimivan rakenteen halkaisija voi olla hyvinkin pieni, esim. 0,6 tuumaa.
Tavallisesti diskanttielementti sijaitsee samassa kotelossa kuin pääkaiuttimet. Autoissa diskanttikaiuttimet ovat usein erilliset ja sijoitettu A-pilareiden juureen, missä ne saadaan suunnattua paremmin kuin alhaalla ovissa sijaitsevat keskiäänikaiuttimet.
Shigeru Kasamatsu
pienoiskuva|Shigeru Kasamatsu vuonna 1973. Shigeru Kasamatsu (s. 16. heinäkuuta 1947) on entinen japanilainen telinevoimistelija ja olympiavoittaja. Hän voitti Münchenissä 1972 olympiakultaa joukkuekilpailussa sekä kolme henkilökohtaista mitalia. Vuonna 1974 hän voitti neljä maailmanmestaruutta mutta joutui jättämään Montréalin 1976 olympialaiset väliin umpilisäkkeen leikkauksen vuoksi. Vuonna 1978 hän voitti vielä kaksi maailmanmestaruutta.
Ernst Ehrnrooth
Ernst Hjalmar Ehrnrooth (10. heinäkuuta 1871 Nastola – 7. kesäkuuta 1950 Helsinki) oli suomalainen lääketieteen ja kirurgian tohtori, joka toimi Helsingin yliopiston oikeuslääkeopin ylimääräisenä professorina vuosina 1904–1940 ja virkaatekevänä professorina vuosina 1940–1946.
Oji Eagles
Oji Eagles (, Ōji Seishi Aisu Hokkē-bu) on japanilainen jääkiekkoseura, joka pelaa Asia League Ice Hockey ammattilaisliigassa.