cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vuorisjärvi (Kuhmoinen)
Maantietoa
Vuorisjärvi sijaitsee Kannusvuoren pohjoispuolella olevassa painanteessa. Kannusvuori nousee noin 55 metriä Vuorisjärven pinnan yläpuolelle. Järven pinta-ala on 2,0 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvi on autio, eikä sillä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 550 metriä. Rannat ovat metsämaata, ja ne ovat jyrkkiä. Vuorisjärven koillispuolelta kulkee metsäautotie.
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Pääskylänjoen valuma-alueella (35.76), jonka Pitkäjärven valuma-alueeseen (35.765) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 139,8 metriä mpy.
Aleksi Ojala
Aleksi Ojala on suomalainen laulaja-lauluntekijä. Hän on julkaissut kolme sooloalbumia. Aiemmin Ojala on soittanut muun muassa James the Beaver -yhtyeessä. Siviiliammatiltaan Ojala on musiikkikasvattaja. Ojala on valmistunut Oulun yliopiston musiikinopettajakoulutuksesta kasvatustieteen maisteriksi vuonna 2001 ja Taideyliopiston Sibelius-Akatemiasta musiikin tohtoriksi vuonna 2017.
Sydämet ja nuolet
Julkaistu maaliskuussa 2003.
Koditon mies
Julkaistu 6. kesäkuuta 2007.
Retrospektiivi
Julkaistu 30. syyskuuta 2022
NGC 1
NGC 1 (tai GC 1, UGC 57, PGC 564 tai Holm 2a) on Sbc-tyypin kierteisgalaksi. Se sijaitsee noin 210–215 miljoonan valovuoden päässä Pegasuksen tähdistössä. Heinrich d'Arrest löysi sen 30. syyskuuta vuonna 1861, siitä teki havainnon myös myöhemmin 20. elokuuta 1873 Lawrence Parsons.
True Audio
True Audio (tiedostopääte <tt>.tta</tt>) on vapaa, häviötön äänikodekki. Sillä voi pakata 8-, 16-, ja 24-bittisiä WAV-muotoisia PCM-äänivirtoja. Kodekki on kehitetty silmällä pitäen nopeaa purkua ja pakkausta, mutta kuitenkaan pakkaussuhdetta huonontamatta. Metatiedot säilytetään ID3v1- ja ID3v2-tageissa. Lähdekoodi on helposti käännettävissä monilla alustoilla ja tuki monille ohjelmille löytyy joko pluginien tai DirectShow-suodatinten avulla.
Markus Ragger
Markus Ragger (s. 5. helmikuuta 1988 Klagenfurt) on itävaltalainen shakinpelaaja. Hänellä on ollut suurmestarin arvo vuodesta 2008. FIDE-mestari Raggerísta tuli vuonna 2003 ja kansainvälinen mestari vuonna 2005. Kesäkuussa 2021 Raggerin vahvuusluku oli 2680, millä hän sijoittui maailmanlistalla sijalle 59 ja oli rankingissa korkeimmalle sijoittunut itävaltalaispelaaja.
Spina bifida
Spina bifida on neuraaliputken sulkeutumishäiriöihin kuuluva vammaryhmä. Siihen kuuluvat meningomyeloseele, spina bifida occulta ja meningoseele. Vamma muodostuu sikiölle varhaisessa yksilönkehityksen vaiheessa, ja se on yksi yleisimmistä synnynnäisistä epämuodostumista. Spina bifida -tyyppisessä neuraaliputken sulkeutumishäiriössä neuraaliputki ei sulkeudu selkärangan alaosasta kunnolla neurulaation aikana. Jos neuraaliputken aivo-osa ei sulkeudu kunnolla, aiheutuu sikiölle sen sijaan kuolettava anenkefalia.
Spina bifida on synnynnäinen epämuodostuma, eikä siihen ole suoranaista parannuskeinoa. Sen oireita voidaan kuitenkin helpottaa.
Vuosina 1969–2010 Suomessa syntyi vuosittain 10–25 lasta, joilla oli spina bifida.
Spina bifida occulta
Spina bifida occulta on neuraaliputken sulkeutumishäiriöistä vaarattomin, ja toisinaan se jää huomaamatta henkilön aikuisikään asti, kunnes hän käy esimerkiksi röntgenkuvauksessa jonkin muun vaivan takia. Vaikka neuraaliputki ei ole täysin sulkeutunut, vastasyntyneen lapsen selässä ei näy muille spina bifida -tyypin vammoille tyypillistä kohjua vaan usein ylimääräistä karvoitusta tai patti.
Meningoseele
Meningoseelestä on kyse, kun epätäydellisesti sulkeutuneesta neuraaliputkesta pursuaa osittain ulos aivo-selkäydinnestettä ja selkäydinkanavaa suojaavia kalvoja. Meningoseele aiheuttaa lapsen selkään pienen kohjun, mutta koska selkäydin ja hermot eivät pursua kohjuun, hermot eivät juurikaan vaurioidu ja siten meningoseele-henkilöille ei aiheudu spina bifidasta kovin vaikeita oireita. Meningoseele on spina bifida -tyypin sulkeutumishäiriöistä harvinaisin.
Meningomyeloseele
thumb|Meningomyeloseele
Meningomyeloseele on spina bifida -tyypin kehityshäiriöistä vakavin ja yleisin. Siitä kärsiviä on noin 75 prosenttia oireita aiheuttavista spina bifida -tapauksista. Joskus termejä spina bifida ja meningomyeloseele käytetään kuvaamaan samaa asiaa, mutta tarkalleen ottaen spina bifida tarkoittaa ryhmää vammoja, joihin meningomyeloseele kuuluu.
Meningomyeloseeleen kuuluu oireina usein jalkojen osittainen halvaustila, tunnottomuutta, suoliston ja virtsarakon hallintaongelmia sekä kognitiivisia ongelmia. Noin 90 prosenttia meningomyeloseele-henkilöistä kärsii hydrokefaliasta eli aivojen nestekierron häiriöstä. Oireiden vakavuus riippuu vamman kohdasta selkärangassa.
Skorpioniahven
Skorpioniahven (Centrogenys vaigiensis) on Tyynessämeressä elävä ahvenkaloihin kuuluva kalalaji. Se on skorpioniahventen heimon (Centrogenyidae) ainoa laji.
Taksonomia
Alun perin vuonna 1824 Quoy ja Gaimard luokittelivat skorpioniahvenen kuuluvaksi skorpionisimppujen heimoon (Scorpaenidae) nimellä Scorpaena vaigiensis. Vuonna 1829 Georges Cuvier siirsi sen meriahventen heimoon (Serranidae) lajina Centropristis scorpaenoides, koska havaitsi sen muistuttavan useita meriahvenlajeja. Vuonna 1842 Richardson sijoitti sen omaan sukuunsa nimellä Centrogenys vaigiensis. Skorpioniahven on luokiteltu kuuluvaksi useisiin eri heimoihin, meriahventen lisäksi muun muassa etelänbasseihin (Percichthyidae). Myöhemmin luokitteluissa heimoksi on vakiintunut Centrogenyidae, jonka ainoa laji se on. Tämä skorpioniahventen heimo on kuitenkin siirretty alalahkosta Percoidei alalahkoon Labroidei (huulikalat).
Anatomia
Skorpioniahven voi kasvaa 25 cm:n pituiseksi, mutta yleisemmin kalat ovat alle kymmensenttisiä. Ruumiinmuodoltaan skorpioniahven muistuttaa ahventa. Selkäevä on pitkä ja piikikäs, ja myös rinta- ja peräevissä on piikkejä. Pää ja silmät ovat melko kookkaat ja sieraimissa on rusettimainen läppä. Skorpioniahvenen pohjaväritys on vaalean harmaa tai ruskea. Ruumiissa on tummemmanruskeita ja harmaita laikkuja, joita on myös evissä, joissa ne voivat olla yhteyneitä epämääräisiksi viiruiksi.
Levinneisyys ja elintavat
Skorpioniahventa tavataan trooppisista vesistä indopasifiselta merialueelta. Sen levinneisyysalue ulottuu Nikobaareilta Uuteen-Guineaan, Australian pohjoisrannikolle ja Ryūkyūsaarille. Lajin ravintoa ovat pienet kalat ja äyriäiset, kuten katkaravut ja ravut. Se elää kivikkoisilla alueilla ja koralliriuttojen läheisyydessä. Toisinaan lajia pidetään myös akvaariokalana.
Red River Floodway
thumb|300px|Red River Floodway Red River Floodway on vuonna 1969 valmistunut tulvakanava Winnipegissä, Kanadassa. Kanavan tarkoituksena on suojella Winnipegin kaupunkia Redjoen lähes vuosittaisilta tulvilta. Floodway on kaupungin itäpuolitse kulkeva 47 kilometriä pitkä pengerretty kanava, jonne voidaan ohjata tulvavesiä, korkeimmillaan 1 700 m³ sekunnissa. Kanava rakennettiin vuonna 1950 tapahtuneen suurtulvan jälkeen.
Päätöksen kanavan rakentamisesta teki Progressive Conservative Party -puolueeseen kuuluva Manitoban pääministeri Dufferin Roblin. Hänen vastustajansa kutsuivat kanavaa halventavasti "Duffin ojaksi". Kanava valmistui vastustuksesta huolimatta aikataulun mukaisesti maaliskuussa 1968 ennakoitua halvemmilla kustannuksilla. Sitä on käytetty tulvan torjumiseen ainakin kaksikymmentä kertaa vuoteen 2009 mennessä. Kanava on estänyt arviolta 10 miljardin dollarin arvosta tulvavahinkoja. Aikaisemmin käytetty pilkkanimi "Duffin oja" on edelleenkin käytössä, mutta nykyisin sillä on positiivinen merkitys.
Historia
Vuoden 1950 tuhoisan suurtulva jälkeen kaupunki päätti, ettei samanlainen katastrofi saisi tapahtua uudelleen ja päätti 6. elokuuta 1962 rakentaa tulvakanavan kaupungin itäpuolelle. Kanava aiheutti eripuraa kansalaisten ja poliitikkojen keskuudessa projektin suuruudesta johtuen. Tulvaväylän rakentaminen oli maailman toiseksi suurin maansiirto-operaatio Panaman kanavan jälkeen. Kanavan kokonaiskustannukset olivat 63 miljoonaa dollaria, joka silloisen rahanarvon huomioon ottaen oli huomattavan kallis projekti.
Tulvakanava ja sen laajennus
Tulvakanavan suuaukko sijaitsee Winnipegin eteläpuolella, jossa sijaitsevat myös Redjoen vedenkorkeutta säätelevät tulvaportit. Kanava kulkeen kaupungin itäpuolitse ja laskee jälleen takaisin Redjokeen kaupungin koillispuolella, Lockportin kylän lähettyvillä.
Tulvakanavan lisäksi kaupungin halkovien jokien varsille rakennettiin erillisiä tulvavalleja ja vuonna 1997 kaupungin eteläpuolelle rakennettiin Brunkildin Z-valli (valli muodostaa monen kilometrin mittaisen suuren Z-kirjaimen) suojaamaan kaupunki, kun tulvaveden korkeus lähestyi tulvavallien huippuja. Vuonna 2003 Winnipegin kaupunki päätti laajentaa tulvakanavaa. Laajennetun kanavan on tarkoitus suojella kaupunkia keskimäärin kerran 700:ssa vuodessa tapahtuvalta tulvalta ja kuljettaa tulvavesiä 4 000 m³/s. Alkuperäinen kanava pystyi suojaamaan kaupunkia kerran 90:ssä vuodessa sattuvalta tulvalta ja pystyi kuljettamaan tulvavesiä 1 700 m³/s. Kanavan laajennus päätettiin suorittaa leventämällä uomaa, koska syventämisen pelättiin aiheuttavan ongelmia alueen pohjavesille. Laajennuksen kustannusarvio on noin 665 miljoonaa dollaria ja sen on määrä valmistua vuonna 2010.
Tunnustus
4. heinäkuuta 2008 International Association of Macro Engineering Societies luokitteli Red River Floodwayn yhdeksi nyky-maailman kuudestatoista tekniikan ihmeestä.
Rudolf Bernhard Elving
pienoiskuva|upright|Rudolf Elving. Rudolf Bernhard Elving (sukunimi kirjoitettu joskus myös Elfving; 4. heinäkuuta 1849 Loviisa – 28. heinäkuuta 1927 Helsinki) oli suomalainen liikemies ja valtiopäivämies. Hän sai vuorineuvoksen arvon.
Rudolf Elvingin vanhemmat olivat piirilääkäri Anton Elving (1811–1899) ja Jakobina Ulrika Matilda af Forselles. Hän pääsi ylioppilaaksi 1867 Helsingin yksityislyseosta ja suoritti Helsingin yliopistossa tuomaritutkinnon 1872. Elving sai varatuomarin arvon 1875.
Elving toimi aluksi lääkintöhallituksessa sihteerinä 1878–1884 samalla kun hoiti omaa asianajajatoimistoa. Hän jätti kuitenkin asianajajauran talouselämän hyväksi ja aloitti 1884 nuorempana johtajana Yhdyspankissa. Elving tunnetaan ennen kaikkea Voikkaan paperitehtaan (myöhemmin Kymi Oy) perustajana. Hän oli kuitenkin mukana myös muun muassa HOP:n, Vakuutusyhtiö Patrian ja sanomalehti Nya Pressenin perustamisessa. Hän oli useaan otteeseen Helsingin kaupunginvaltuustossa ja vuosina 1885–1899. Elvingin sanotaan olleen monessa suhteessa edelläkävijä, ja hän edusti ylimenokautta vanhojen ruukinpatruunoiden ja uuden polven yritysjohtajien välissä.
Elving oli porvarissäädyssä Maarianhaminan edustaja valtiopäivillä 1885, Helsingin edustaja 1888, 1891 ja 1899 ja Loviisan edustaja 1894.
Elving omisti useita maatiloja, muun muassa Kirjokiven kartanon Valkealassa lähellä nykyistä Repoveden kansallispuistoa. Kartanon entisillä mailla sijaitsee Elvingin 1900-luvun alulla rakennuttama Elvingin torni, alkuaan ympäröivän alueen vartiointiin rakennettu korkea näkötorni.
Rudolf Elving oli naimisissa vuodesta 1877 vapaaherratar Anna Charlotta von Bonsdorffin kanssa. Heidän poikansa oli ylilääkäri ja professori Harry Elving. Rudolf Elvingin veli oli tilanomistaja, liikemies ja toimitusjohtaja Anton Elving.
NGC 2
NGC 2 on kierteisgalaksi Pegasuksen tähdistössä. Sen löysi Lawrence Parsons, neljäs Rossen jaarli 20. elokuuta 1873. Se sijaitsee NGC 1:stä etelään. Sen magnitudi on 14.2.
Santa Catarina
Aluejako
left|200px|thumb|Kartta Santa Catarinan aluejaosta
NGC 2
NGC 2 on noin 115,000 valovuotta halkaisijaltaan.
Kannuslammi
Kannuslammi on Pirkanmaalla Kuhmoisten Kylämässä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 0,9 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Se sijaitsee Särkijärven pohjoispuolella Kannusvuoren ja Rajavuoren välissä. Rajavuori nuosee Kannuslammen pohjoispuolella noin 50 metriä lammen pinnan yläpuolelle. Lammella ei ole kartan mukaan saaria, ja se on kaksiosainen. Osien välissä on kapea salmi. Sen rantaviivan pituus on 450 metriä ja sen rannat ovat metsämaata. Sen etelärannassa on vapaa-ajan asunto. Yhdystie 3284 kulkee lammen lounaispuolelta ja pohjoispuolelta kukee metsäautotie. Vuosien 1966 ja 1986 peruskartoissa järven itä- ja eteläpuolella oli peltoa.
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Pääskylänjoen valuma-alueella (35.76), jonka Pitkäjärven valuma-alueeseen (35.765) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 133,9 metriä mpy. Siihen tulee idästä Likolammilta ja Vuorisjärveltä oja, joka jatkaa lammen länsipäästä ensin länteen ja sitten lounaaseen laskien lopuksi Särkijärveen. Laskuojan pudotus on 6,7 metriä.
Kim Brown
Kim Brown (2. kesäkuuta 1945 Birmingham, Englanti – 11. lokakuuta 2011 Helsinki) oli brittiläissyntyinen muusikko, The Renegadesin perustaja.
Brown perusti Renegadesin Birminghamissa 1960. Yhtye päätyi vuonna 1964 keikalle Suomeen Leo Heinosen kutsusta samaan aikaan, kun useimmat brittiyhtyeet menivät Saksaan, ja jäi Suomeen kahdeksi kuukaudeksi. Yhtyeen jäsenet pukeutuivat Yhdysvaltain sisällissodan aikaisiin ratsuväen univormuihin ja soittivat rajua rockia, mikä nosti yhtyeen Suomessa valtavaan suosioon. Osa soittajista jäi Suomeen pysyvästi, ja myös Brown asettui sinne myöhemmin.
Yhtye levytti Suomessa singlen "Cadillac", josta tuli menestys. Varhaisista singleistä "Matelot" soi Aki Kaurismäen elokuvassa Le Havre. Yhtyeen musiikillista kypsymistä ilmentää "My Heart Must Do the Crying". Vuonna 1966 yhtye levytti Suomeksi Dannyn taustalla kappaleen "Salattu suru", jonka on myöhemmin levyttänyt Topi Sorsakoski ja joka on tanssiorkestereiden vakio-ohjelmistoa.
Kolmessa vuodessa yhtye levytti Suomessa neljä albumia. Se oli mukana myös elokuvassa Topralli ja esiintyi usein televisiossa. Yhtyeellä on ollut suomalaiseen kevyeen musiikkiin merkittävä vaikutus. Myöhemmin yhtye teki joitakin nostalgiavierailuja. Merkittäviä yhtyeitä joissa Brown viimeksi soitti, olivat trio Hasse Walli ja Markus Raivion kokoonpano. Italiassa hänellä oli suosittu yhtye Kim & the Cadillacs.
Kurkkusyöpä esti Brownin laulun ja keskeytti uran. Suomalaiset artistit esittävät hänen musiikkiaan tribuuttialbumilla Moments with Kim Brown 2005. Muistojamit pidettiin 1. marraskuuta 2011 Helsingissä ravintola Storyvillessa. Tilaisuudessa esiintyvät The Nameless, The First, Agents ja Hasse Walli.
Hans Stuck
Hans Stuck (Hans Stuck von Villiez, 27. joulukuuta 1900 Varsova, Kongressi-Puola, Venäjä – 9. helmikuuta 1978 Grainau, Baijeri, Saksa) oli saksalais-itävaltalainen kilpa-ajaja. Huolimatta Grand Prix -menestyksestään Auto-Unionilla, hänet tunnetaan vielä paremmin ylivoimaisuudestaan rinneajoista, joista hän sai lempinimen ”Bergkönig” eli ”vuoren kuningas”.
Stuck aloitti rinneajot vuonna 1924 Austro-Daimlerilla, joita hallitsi pitkään, vielä rata-autoiluun siirtymisenkin jälkeen. Tavattuaan Adolf Hitlerin, hän ajautui mukaan natsien autonvalmistussuunnitelmiin, joihin kuului muun muassa Ferdinand Porsche, ja näin ollen päätyi ajamaan Auto-Unionilla. Hän menestyi ennen toista maailmansotaa Auto-Unionin kultakaudella loistavasti: vuonna 1934 hän voitti jokaisen kilpailun, johon osallistui. GP-autoilun ohella hän jatkoi rinneajojen dominointia. Vuonna 1937 Stuck lopetti kuitenkin ajamisen Auto-Unionilla. Ei tiedetä varmasti saiko hän potkut vai erosiko hän.
Sodan jälkeen saksalaisilta oli kielletty osallistuminen kisoihin aina vuoteen 1950 asti, joten hän vaihtoi kansalaisuutensa hetkeksi itävaltalaiseksi. Hän osallistui uuteen sarjaan, Formula 1:iin tuntemansa Alex von Falkenhausenin kautta AFM -tallissa, muttei kerännyt enää suurta menestystä sarjassa. Hänen parhaaksi tulokseksi jäi neljätoista sija vuoden Italian GP:stä. Vuonna 1960 hän voitti 60-vuotiaana viimeisen kerran rinneajon mestaruuden.
Muuta
Stuck oli naimisissa kolme kertaa, joista viimeisestä avioliitosta hänelle syntyi poika Hans-Joachim. Hänestä tuli myös kilpa-ajaja, joka oppi ajamaan Nürburgringillä isänsä opastuksessa ja osallistui isänsä tavoin F1-sarjaan 1970-luvulla.
Ville Viitaluoma
Ville-Veikko Johannes Viitaluoma (s. 16. helmikuuta 1981 Espoo) on uransa lopettanut suomalainen jääkiekkoilija, joka edusti viimeksi SM-liigajoukkue Hämeenlinnan Pallokerhoa. Hän oli pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Ura
Viitaluoma pelasi Vantaan kiekkojoukkueissa, mutta siirtyi juniori-ikäisenä HIFK:hon. Viitaluoma teki viimeisellä täydellä A-juniorikaudellaan 2000–2001 37 ottelussa tehot 30+47, joka oli A-junioreiden SM-liigan piste-ennätys. Samalla kaudella hän debytoi myös HIFK:n edustusjoukkueessa. Kaudella 2002–2003 Viitaluoma teki läpimurtonsa ja oli etenkin kauden alussa ketjukavereidensa Carlo Grünnin ja Ilkka Pikkaraisen kanssa huippuvedossa. Kuitenkin kaudella 2003–2004 Viitaluoman peliaika vähentyi ja hän kävi vuokralla myös Pelicansissa. Hän voitti kuitenkin kauden päätteeksi HIFK:ssa ensimmäisen aikuisten SM-mitalinsa, kun HIFK voitti pronssia.
Keväällä 2004 Viitaluoma teki kahden vuoden sopimuksen SaiPan kanssa. Lopullisesti Viitaluoma murtautui SM-liigan kärkihyökkääjiin toisella SaiPan kaudellaan, jolloin oli SaiPan paras pistemies ja koko liigan pistepörssin kuudes 45 tehopisteellään. SaiPasta Viitaluoma siirtyi kaudeksi 2006–2007 Bluesiin, jossa pelasi kaksi kautta. Jälkimmäisellä Blues-kaudellaan Viitaluoma voitti SM-hopeaa, kun Blues hävisi Kärpille SM-finaaleissa.
Keväällä 2008 Viitaluoma teki sopimuksen HPK:n kanssa. Viitaluoma pelasi kolme kautta HPK:ssa ja voitti kaudella 2009–2010 hopeaa. Seuraavalla kaudella hän antoi 34 maalin johtanutta syöttöä ja oli liigan syöttötilaston viides. Kaudeksi 2011–2012 Viitaluoma siirtyi Elitserienin Luleåån, jossa ennestään pelasi jo hänen vanha ketjukaverinsa Joonas Vihko. Viitaluoman kausi Ruotsissa ei mennyt kuitenkaan odotusten mukaisesti ja hän siirtyikin takaisin HPK-paitaan kolmivuotisella pelaajasopimuksella. Kaudella 2012–2013 hän oli SM-liigan pistepörssin kolmas. Kevätkaudella 2014 Viitaluoma pelasi lainalla ruotsalaisen Örebro HK:n joukkueessa. Kauden jälkeen sopimus HPK:n kanssa purettiin ja Viitaluoma teki kaksivuotisen sopimuksen Örebron kanssa.
Viitaluoma pelaa myös rullakiekkoa, jossa on voittanut maailmanmestaruuden vuonna 2003.
Kaudeksi 2016–2017 Viitaluoma siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Vaasan Sportiin.
Kemi
Kemi on Suomen kaupunki, joka sijaitsee Lapin maakunnassa, Kemijoen suistossa. Kemissä on 0 asukasta, ja sen pinta-ala on 0 km² , josta 0 km² maata, 0 km² sisävesiä ja loput 0 km² merta. Maapinta-alaltaan Kemi on Lapin maakunnan kunnista pienin, ja tiheimmin asuttu. Sen naapurikuntia ovat Keminmaa, Simo ja Tornio. Kemi on Lapin maakunnan kolmanneksi suurin kunta väkiluvultaan.
Ville Viitaluoma
Ura
Marraskuussa 2017 Viitaluoman sopimus Sportin kanssa purettiin ja hän siirtyi loppukaudeksi HPK:hon.
Kemi
Nimen alkuperä
Sana kemi tarkoittaa kuivaa ja kovapohjaista, ohutmultaista, huonokasvuista ketoa, tannerta, kenttää tai useimmiten niittyä.
Historia lyhyesti
pienoiskuva|Kemin kantakaupunkia
Kemin kaupunki perustettiin Keisarillisen Majesteetin asetuksella 5. maaliskuuta 1869.
Talvi- ja jatkosotien aikana Kemin kaupunki säästyi pommituksilta, mutta Lapin sodassa saksalaiset räjäyttivät Kemijoen sillat.
Ympäristö
Kemi sijaitsee Lapin maakunnassa, Kemijoen suistossa. Kemin pinta-ala on 0 km², josta 0 km² maata, 0 km² sisävesiä ja loput 0 km² merta. Maapinta-alaltaan Kemi on Lapin maakunnan kunnista pienin. Sen naapurikuntia ovat Keminmaa, Simo ja Tornio.
Luonto
Kemin alueseen kuuluu niin merellistä kuin erämaistakin luontoa. Karsikon niemen kierrossa voi tutustua esimerkiksi muinaisrantaan, vanhaan louhokseen, sodanaikaiseen juoksuhautaan ja Kemin suurimpaan siirtolohkareeseen. Ykskuusenhiekan luonnonsuojelualue on yli hehtaarin kokoinen hiekkadyyni. Ykskivessä on myös majakkasaari. Hepolan lakkautetussa kalliolouhoksessa on kirkasvetinen uimapaikka.
Veitsiluodosta löytyy 55 hehtaarin kokoinen makeavesijärvi, jonka Suomen vapaa-ajan kalastajat valitsivat vuonna 2020 vuoden lähikalastuspaikaksi. Allas otettiin käyttöön vuonna 1950, jolloin se oli 10 hehtaarin kokoinen, nykyiseen kokoonsa se laajennettiin vuonna 1959.
Kaupunginosat
Vuonna 2018 Kemin kaupunki oli jaettu kuuteen suuralueeseen, joihin kuuluu yhteensä 16 tilastoaluetta. Tilastoalueisiin kuuluu yhteensä 63 pienaluetta.
Kemin suuralueet :
Arkkitehtuuri
Kemin rakennusperintöön ovat vaikuttaneet meren läheisyyden lisäksi saha- ja paperiteollisuuden kehittyminen. Kemin keskustassa näkyy ruutukaava, jota käytettiin usein 1800-luvun puolivälin kaupunkisuunnittelussa. Kemin ensimmäinen asemakaava hyväksyttiin vuonna 1859. Kaupungin vanhimmat säilyneet puurakennukset ovat 1800-luvun lopulta. Ensimmäiset kivitalot Kemiin rakennettiin 1900-luvun alussa. Kaupungissa on useita 1920-luvun klassismia edustavia taloja ja funktionalistisia rakennuksia 1930-luvulta. Ensimmäiset asuinkäyttöön suunnitellut kerrostalot rakennettiin 1950-luvulla. Kemissä, samoin kuin Simossa, on paljon vanhoja rakennuksia, toisin kuin muualla Lapissa, josta ne hävisivät sodan myötä.
Puistot
Kemissä on yhteensä 80 hehtaaria puistoja. Niistä vanhimpia on Meripuisto, jossa sijaitsee muun muassa savupirtti, jatulintarha, historiallisia aittoja ja vanha Raatihuone.
Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt
Museoviraston inventoinnin mukaan Kemissä on seitsemän valtakunnallisesti merkittävää rakennettua kulttuuriympäristöä:
Niels Ryberg Finsen
Niels Ryberg Finsen (15. joulukuuta 1860 Tórshavn, Färsaaret – 24. syyskuuta 1904 Kööpenhamina, Tanska) oli färsaarelainen lääkäri, joka tutki auringonvalon vaikutusta elintoimintoihin. Hän keksi ns. Finsenin lampun, jota käytetään ihotuberkuloosin ja trakooman hoidossa. Vuonna 1903 hänelle myönnettiin Nobelin lääketieteen palkinto.
Kemi
Päätöksenteko
Voimakkaan teollisen historian vuoksi Kemissä on vahva vasemmistolainen perinne. Vuoden 2021 kuntavaaleissa SDP ohitti Vasemmistoliiton äänissä ensimmäistä kertaa vuosikymmeniin. Vasemmistoliitto edeltäjineen on ollut valtapuolue Kemissä sotavuosista lähtien.
Kemin kaupunginvaltuuston nykyinen rakenne on seuraava:
Kaupunginjohtajat:
Black Mask
Black Mask tarkoittaa seuraavia asioita:
Kemi
Kuntaliitokset
Kemin alue on ollut lähes nykyisellään vuodesta 1931 lähtien, jolloin Kemin maalaiskunnan puolen esikaupunkialueet liitettiin Kemiin.
Vuonna 2015 Kemin kaupunki sekä Keminmaan ja Simon kunnat neuvottelivat yhdistymisestä uudeksi Kemin kaupungiksi. Liitoksen oli tarkoitus toteutua vuoden 2017 alusta. Kemin ja Simon kunnanvaltuustot hyväksyivät yhdistymisehdotuksen, mutta Keminmaan valtuusto hylkäsi sen.
Väestö
Kaupungin asukasluku on 0, joista suomenkielisiä on 0 %, ruotsinkielisiä 0 % sekä muita 0 %.
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kaupungin väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen. Korkeimmillaan Kemin väkiluku oli 1960-luvun puolivälissä, jolloin se oli lähes 33.000.
Taajamat
Vuoden 2017 lopussa Kemissä oli 21 256 asukasta, joista 20 951 asui taajamissa, 97 haja-asutusalueilla ja 208:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Kemin taajama-aste on 99,5 %. Kemin taajamaväestö jakautuu kolmen eri taajaman kesken:
Kaupungin keskustaajama on lihavoitu. Asteriskilla (*) merkityt taajamat kuuluvat tähän kaupunkiin vain osittain. Kemin keskustaajama ulottuu osittain myös Keminmaan kunnan ja pieniltä osin Tornion kaupungin alueelle. Yhteensä Kemin keskustaajamassa on 26 832 asukasta ja sen pinta-ala on 49,94 neliökilometriä.
Koulutus
pienoiskuva|Kemin lyseon lukio. Syksyllä 2022 Kemissä oli kuusi peruskoulua, joista kolme oli yhtenäiskouluja. Siellä sijaitsee myös Kemin lyseon lukio. Laajaa ammatillista koulusta tarjoaa Ammattiopisto Lappian ja Lapin ammattikorkeakoulun Kemissä sijaitsevat yksiköt.
Talous
Kemi tunnetaan perinteisenä teollisuuskaupunkina. Vuonna 2021 noin 29 prosenttia kaupungin työpaikoista oli teollisuudessa ja 43 prosenttia palveluissa. Kemin suurimpia työllistäjiä olivat:
Vuonna 2022 kaupungin suurimpia yrityksiä liikevaihdon mukaan olivat:
Merkittävä teollinen työnantaja kemiläisille on myös Outokumpu Oyj:n tytäryhtiön Outokumpu Chrome Oy:n omistama Elijärven kromikaivos, joka sijaitsee Keminmaan Elijärvellä. Kemin Ajoksessa sijaitsee tuulivoimapuisto.
Vuonna 1993 perustettu kehitysyhtiö Kemin Digipolis Oy kehittää Meri-Lapin ja Lapin teollisuuspalveluja esimerkiksi kiertotalouteen liittyen. Digipoliksen Kiertotalouskeskus on tutkinut esimerkiksi vetytalouden mahdollisuuksia. Kemintulli-teollisuusalue sijaitsee kaupungin eteläpuolella. Aluetta alettiin rakentaa vuonna 2013.
Liikenne
pienoiskuva|280px|Kemin rautatieasema Kemin kautta kulkevat valtatie 4 ja Oulu–Tornio-rata, joista siellä erkanevat valtatie 29 ja Rovaniemen rata. Kemissä sijaitsee Kemi-Tornion lentoasema, Kemin rautatieasema, Kemin linja-autoasema ja Kemin sisäsatama.
Kemin Ajoksessa sijaitsee EU:n pohjoisin yleissatama. Se kuuluu Euroopan liikenneverkosto TEN-T:hen (Trans European Network). Syväsataman syvyys oli 10 metriä, mutta sitä alettiin syventää entisestään vuonna 2022. Kulkusyvyydeksi tulee 12 metriä. Samalla myös Ajoksen meriväylää levennetään.
Etäisyyksiä Kemistä
Vesi-, jäte- ja energiahuolto
Vuonna 1998 perustettu Perämeren Jätehuolto Oy vastaa jätehuollosta Lounais-Lapissa. Kemin lisäksi se toimii Torniossa, Keminmaalla, Tervolassa ja Ylitorniossa.
Kulttuuri
Esimerkiksi Kemin kulttuurikeskus kokoaa yhteen paikallista kulttuuritarjontaa. Kaupungista löytyy Kemin kaupunginorkesteri, Meri-Lapin jousikvartetti, kaupunginkirjasto, taidemuseo, Lastenkultturikeskus, historiallinen museo, Meri-Lapin musiikkiopisto, kansalaisopisto Kivalon toimipisteitä ja Kemin teatteri.
Nähtävyyksiä
pienoiskuva|250px|Kaupunkinäkymä kaupungintalon katolta pienoiskuva|[[Kemin tullikamari]] Kaupungin tunnetuimpia matkailunähtävyyksiä ovat muun muassa Kemin Lumilinna, jäänmurtaja Sampo, tuulivoimapuisto ja kaupungin sisäsataman alue.
Museot
Kemin kulttuurikeskuksessa sijaitsee sekä Kemin taidemuseo että Kemin historiallinen museo. Yli 200 vuotta vanha Yli-Jaakheikin savupirtti sijaitsee Meripuistossa. Marttalan museoalueella sijaitsevat Kähertäjämuseo ja Työläismuseo.
Kemin taidemuseossa on esillä erityisesti Lapin nykytaidetta.
Kemin historiallinen museo on keskittynyt lähialueiden historiaan ja kulttuuriin.
Tapahtumat
Kemin vuotuisiin tapahtumiin kuuluu
Vanhoillislestadiolaisten suviseurat on järjestetty Kemissä kolme kertaa, vuosina 1919, 1939 sekä 1955.
Aiempia tapahtumia
Kemissä järjestettiin Kemin sarjakuvapäivät vuosina 1981–2016. Järjestelyistä vastasi pääosin Kemin sarjakuvakeskus.
Kemissä järjestetään kesinä 2004–2010 musiikkifestivaali Alhonkaturock.
Musiikki ja esittävät taiteet
Kemissä toimii sekä Kemin kaupunginorkesteri että Meri-Lapin jousikvartetti. Orkesterissa on noin 50-55 soittajaa, joista päätoimisia ovat Meri-Lapin jousikvartetin jäsenet. Kaupungin orkesteritoiminta alkoi vuonna 1930, jolloin perustettiin Kemin Soitannollinen Seura. Vuonna 1932 perustettiin orkesterikoulu. Vuonna 1966 Kemin kaupunginorkesteri kunnallistettiin.
Kemissä toimii vuonna 1947 perustettu kaupunginteatteri.
Media
Kemin tärkeimmät sanomalehdet ovat maakuntalehti Lapin Kansa ja ilmaisjakelulehti Lounais-Lappi. Lisäksi Kemissä sijaitsee Yle Kemin toimitus.
Uskonto
Vuonna 2018 Kemissä toimi yksi Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta, Kemin seurakunta (ent. Kemin kaupunkiseurakunta).
Itsenäisenä helluntaiseurakuntana Kemissä toimii Kemin helluntaiseurakunta.
Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Kemin alueella toimii Oulun ortodoksinen seurakunta.
Urheilu
Kemiläisiä urheiluseuroja ovat muun muassa:
Liikuntapaikkoja
Kemistä löytyy esimerkiksi jäähalli, keila- ja tennishalli sekä uimahalli. Kaupungissa voi harrastaa myös esimerkiksi frisbeegolfia, golfia, jousiammuntaa ja tennistä. Tervahallin ja Keila- ja tennishallin toiminnot siirretään uuteen monitoimihalliin, joka sai rakennusluvan vuonna 2023. Uimahallin viereen rakennettavaan halliin tehdään noin 1200 neliömetrin kokoisen pääareenan lisäksi monitoimisali, tennissali, keilahalli sekä paini- ja tatamisalit.
Ruokakulttuuri
Lappilainen ruokakulttuuri on jaettu kolmeen alueeseen: Kemi-Ounasjokivarsi, Tornio-Muoniojokilaakso ja saamelaisalue. Lapissa on käytetty tyypillisesti naurista, perunaa, ohraa, poroa, riekkoa, metsälintuja ja karhua ja kaloja, kuten siikaa, muikkua ja lohta. Kemi-Ounasjokivarren alueet ovat ottaneet ruokakulttuuriinsa vaikutteita idästä.
Luleå HF
Luleå Hockey tai Luleå HF on ruotsalainen jääkiekkoseura Luulajasta, joka pelaa maan korkeimmalla sarjatasolla SHL:ssä. Seura on perustettu vuonna 1977 nimellä GroKo Hockey. Joukkue syntyi kahden luulajalaisen jääkiekkoseuran, IFK Luleån ja Luleå SK:n yhdistyttyä. Seuran nimi vaihdettiin nykyiseksi vuonna 1979. Ruotsin mestaruuden joukkue on voittanut vuonna 1996. Luleå Hockeylla on myös e-urheilujoukkue, joka pelaa NHLGamerin järjestämässä ECL ELITE -sarjassa.
Joukkueenjohto
Lähde: EliteProspects
Gilberto Pereira Lopes
Gilberto Pereira Lopes (s. 14. helmikuuta 1927) on brasilialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 14. joulukuuta 1949 ja nimitettiin Ipamerin hiippakunnan piispaksi 3. marraskuuta 1966. Piispaksi vihkiminen seurasi 18. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Sebastiano Baggio, jota avustivat Fernando Gomes dos Santos ja David Picão.
Pereira Lopes sai 19. joulukuuta 1975 nimityksen Campinasin arkkihiippakunnan koadjuuttoriarkkipiispaksi ja Aurusulianan titulaariarkkipiispaksi. Hänestä tuli 10. helmikuuta 1982 Campinasin arkkipiispa, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 2. kesäkuuta 2004.
Otra
Otra voi olla
Vaahteraliigan kausi 1980
Vaahteraliigan kausi 1980 oli Vaahteraliigan ensimmäinen kausi. Sarjaan osallistui seitsemän joukkuetta pääkaupunkiseudulta, joista lajin ensimmäisen Suomen mestaruuden voitti Poli.
Kolme joukkuetta jätti runkosarjan kesken ja neljästä joukkueesta parhaimmaksi sijoittui Munkka. Loppuottelu pelattiin Helsingin Velodromilla, jossa Munkka hävisi Polille 0–12.
Live-CD
thumb|250px|right|[[Ubuntun Live-CD.]] Live-CD:iksi kutsutaan CD/DVD-levyltä keskusmuistiin käynnistyviä ohjelmia, kuten käyttöjärjestelmiä tai palomuureja. Live-CD:itä on mahdollista käyttää esimerkiksi käyttöjärjestelmän kokeiluun, tai kiintolevyn osiointiin tai verkon selaamiseen siten, ettei tietokoneelle jää tietoja käytöstä.
Markku Salminen (poliisiylijohtaja)
Markku Salminen (13. toukokuuta 1947 Toijala – 12. helmikuuta 2009 Kerava) oli oikeustieteen lisensiaatti ja oli poliisin ylijohtaja vuoteen 2008 asti. Hän tuli virkaan vuoden 2005 alussa eläkkeelle jääneen Reijo Naulapään tilalle.
Live-CD
Live-CD:ltä käynnistynyt käyttöjärjestelmä ei tee muutoksia tietokoneen kiintolevyyn ilman erillistä toimenpidettä. Jotkut Live-CD:t tarjoavat mahdollisuuden tallentaa asetukset esimerkiksi USB-muistitikulle, jolta ne voidaan palauttaa seuraavia käyttökertoja varten. Osa Live-CD:ltä pyörivistä käyttöjärjestelmistä on mahdollista asentaa tietokoneen kiintolevylle kuten tavanomainen käyttöjärjestelmä.
Markku Salminen (poliisiylijohtaja)
Huhtikuussa 2008 valtakunnansyyttäjän määräämä tutkinnanjohtaja päätti aloittaa esitutkinnan liittyen Salmisen virka-auton käyttöön yksityisajoihin. Salminen ilmoitti samaan aikaan jäävänsä elokuussa 2008 eläkkeelle saatuaan valtiokonttorilta myönteisen päätöksen eläkehakemukseensa.
Lokakuussa 2008 Markku Salminen jäi kiinni rattijuopumuksesta epäiltynä. Helsingin käräjäoikeus tuomitsi hänet 43 päiväsakon rangaistukseen. Lisäksi hän joutui ajokieltoon 23. tammikuuta 2009 asti. Salminen menehtyi saman vuoden helmikuussa.
Markku-liitto valitsi vuonna 1998 Salmisen toiseksi vuoden Markuksi.
Ercílio Turco
Ercílio Turco (13. maaliskuuta 1938 Campinas – 30. lokakuuta 2019 São Paulo) oli brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Campinasin arkkihiippakuntaan 1. joulukuuta 1963 ja nimitettiin Limeiran hiippakunnan piispaksi 18. marraskuuta 1989. Piispaksi vihkiminen seurasi 4. helmikuuta 1990. Pääkonsekraattorina toimi Gilberto Pereira Lopes, jota avustivat Fernando Legal ja Constantino Amstalden.
Konvict Muzik
Konvict Muzik on R&B/hip hop -muusikko Akonin perustama ja omistama levy-yhtiö. Akonin lisäksi suosittuja artisteja yhtiön listoilla ovat muun muassa T-Pain, Lady GaGa, Colby O'Donis ja Kardinal Offishall. Useimpien Konvict Muzik -artistien kappaleiden alussa kuuluu sellin oven kolahdus, jonka jälkeen Akon sanoo ”Konvict”. Konvict Muzikin listoilla olevista artisteista T-Pain, Nivea, Lyfe Jennings ja Dolla löytyvät myös Jive Recordsin listoilta.
Ercílio Turco
Turco sai 24. huhtikuuta 2002 nimityksen Osascon hiippakunnan piispaksi.
Konvict Muzik
Diskografia
T-Pain – Rappa Ternt Sanga
Akon – Konvicted
T-Pain – Epiphany
T-Pain – Thr33 Ringz
Akon – Freedom
T-Pain – Revolver (T-Painin albumi)
Billy Tibbetts
Billy Tibbetts (s. 14. lokakuuta 1974 Boston, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen uransa vuonna 2012 lopettanut jääkiekkoilija, joka pelasi urallaan kolmessa NHL-seurassa sekä SM-liigassa HPK:ssa ja HIFK:ssa. Suomen jälkeen hän pelasi vielä Sveitsin kakkosliigassa Swiss leaguessa ja Pohjois-Amerikan alemmissa sarjoissa EPHL:ssä, SPHL:ssä ja FPHL:ssä.
Konvict Muzik
Diskografia
Akon – Stadium ,"Angel", "Take It Down Low" (mukana Chris Brown)
Billy Tibbetts
Tibbetts ei saanut siviilielämäänsä hallintaan ja hänellä on pitkä rikosrekisteri, muun muassa vuonna 1992 hän sai tuomion seksuaalirikoksesta. Tibbetts sekaantui tyttöön, joka ei ollut vielä ylittänyt suojaikärajaa. Lisäksi 90-luvulla Tibbetts pahoinpiteli poliisin, uhkaili todistajaa ja ampui ikätoveriaan ilmakiväärillä selkään. Tibbetts pidätettiin kaikkiaan kuusi kertaa vuosina 1992–1995. Uransa jälkeen hänet tuomittiin myös, ensin paikallisen poliisipäälikön nettihäiriköinnistä ehdonalaiseen ja sitten ehdonalaismääräysten rikkomisen jälkeen vuodeksi vankeuteen vuonna 2020.
Konvict Muzik
Kon Live Distribution
Kon Live Distribution on Akonin vaihtoehtoinen R&B/Rap levy-yhtiö joka toimii Universal Music Groupin alaisuudessa.
Räätälit
Räätälit ovat pieniä, tavallisesti melko värikkäitä lintuja, jotka liikkuvat matalalla kasvillisuuden ja pensaikon kätköissä. Niillä on pitkä pyrstö ja lyhyet siivet ja niiden päässä on usein pähkinänruskeaa väritystä. Pyrstö sojottaa usein peukaloismaisesti pystyssä.
Räätälit ovat saaneet nimensä pesänrakennustavastaan: ne tekevät reikiä leveän lehden reunoihin ja ompelevat reunat yhteen hämähäkinseitillä tai kasvikuiduilla, jolloin muodostuu eräänlainen kehto.
NGC 3
NGC 3 on linssimäinen galaksi Kalojen tähdistössä. Sen löysi Albert Marth 29. marraskuuta 1864.
Factio
thumb|Kilpa-ajoja kuvaava mosaiikki [[Lyonista.]]
Factiones (lat. mon.; yks. factio, yhteisö, puolue) olivat Rooman valtakunnassa vaunukilpa-ajojen järjestelyistä, kuten hevosten hankinnasta ja kilpailijoiden valmennuksesta vastanneita ryhmittymiä. Aluksi vuoden 70 eaa. tienoilla ryhmittymiä oli kaksi, valkoinen ja punainen. Keisariajalla ryhmittymien määrä kasvoi neljään, kun mukaan tulivat sininen ja vihreä puolue. Myöhäisantiikissa factioiden kannattajat muodostivat sirkuspuolueita (tai circuspuolueita, ajopuolueita).
Factiot maksoivat huippuajajille huomattavia palkkioita ja kilpailu parhaista ajajista oli tallien välillä kiivasta. Juvenalis kertoo, että huippuajajat saattoivat ansaita satakertaisesti asianajajaan verrattuna. Keisari Theodosius II kannatti vihreitä, Anastasios I punaisia ja Justinianus I sekä puolisonsa Theodora sinisiä.
400-luvun puolivälin jälkeen Konstantinopolissa yleistyivät sirkusmellakat, joissa sirkuspuolueiden väliset erimielisyydet kärjistyivät mellakoinniksi. Mellakoita oli yhteensä useita kymmeniä. Vuonna 390 oli Thessalonikassa kuuluisa mellakka. Mellakat johtivat lopulta vuonna 532 Nika-kapinaan, kun katsojien tyytymättömyys eräiden sinisten ja vihreiden kannattajien saamiin hirttotuomioihin kanavoitui lopulta vallankumousyritykseksi. Rähinöinnissä arvioidaan kuolleen 30 000 – 50 000 henkilöä. Mellakoita rauhoittamaan jouduttiin kutsumaan armeijayksiköitä, minkä arvioidaan olleen syy niiden poikkeukselliselle verisyydelle. Nika-kapinan jälkeen seuraava mellakka sattui vasta vuonna 547 ja uudestaan kahtena seuraavana vuonna.
Sirkuspuolueiden erimielisyyksiä on yritetty selittää sekä niiden kannattajien oletetuilla poliittisilla että uskonnollisilla erimielisyyksillä. Toisen varteenotettavan tulkinnan mukaan kyseessä oli tavallinen huliganismi. Riippumatta siitä oliko sirkuspuolueilla poliittista agendaa, niillä varmasti oli poliittista merkitystä. Puolueet tarjosivat tavan kanavoida yhteiskunnan epäkohtia, esimerkiksi ruoan puutetta, koskenutta tyytymättömyyttä.
Factioiden merkitys väheni valjakkoajojen menettäessä suosiotaan 500-luvun loppupuolelta lähtien.
Factio politiikassa
Factio tarkoitti Roomassa myös poliittisia ryhmittymiä, kuten optimaatit ja populaarit. Toisaalta sirkuspuolueetkin omaksuivat poliittisia mielipiteitä. Niinpä Bysantin vihreän puolueen johtajat olivat maanomistajaluokkaa ja sinisen puolueen johto taas kauppa- ja teollisuuspiirejä, ja puolueiden välillä oli näkemyseroja. Vahvin osoitus sirkuspuolueiden poliittisesta voimasta oli kuitenkin vuoden 532 Nika-kapina, joka oli vähällä tuhota keisari Justinianuksen uran, kun molemmat sirkuspuolueet aloittivat kapinan keisaria vastaan.
Saukkolammi (Kuhmoinen)
Saukkolammi on Pirkanmaalla Kuhmoisten Kylämässä sijaitseva lampi.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 1,4 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Se sijaitsee Isojärven ja Särkijärven välisessä metsämaastossa Vatijärven lähellä. Lammen ympärillä on kallioisia mäkiä, joiden välisessä laaksossa se on. Lammella ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 550 metriä ja sen rannat ovat suomaata. Sinne ei tule perille tietä, mutta metsäautotie ohittaa sen alle 100 metrin päästä. Metsäautotie tulee yhdystieltä 3284.
Freudilainen lipsahdus
Freudilainen lipsahdus eli parapraksis (kr. παρά ’vasta’ + πρᾶξις ’toiminta’) tarkoittaa sitä, että ihminen tulee vahingossa sanoneeksi, mitä hän todella ajattelee ja tuntee. Ilmiö on nimetty itävaltalaisen lääkärin ja psykoanalyysin kehittäjän Sigmund Freudin mukaan. Todellisten tunteiden uskotaan olevan peräisin ihmismielen tiedostamattomasta osasta ja tulevan esiin muun muassa freudilaisten lipsahdusten kautta.
Saukkolammi (Kuhmoinen)
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Pääskylänjoen valuma-alueella (35.76), jonka Pitkäjärven valuma-alueeseen (35.765) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 154,4 metriä mpy. Siihen laskee kaksi puroa. Koillisesta tulee Tervajärven oja ja luoteesta Vatijärven oja. Saukkolammin laskuoja lähtee sen lounaispäästä ja se laskee Vuorisjärveen. Vesireitti jatkaa vielä Särkijärven kautta Pitkäjärveen.
Freudilainen lipsahdus
Käsite on Freudin ensimmäisestä esseestä, josta tuli teoksen Arkielämämme psykopatologiaa (1901) aloitusluku.
Otra Romppanen
Arto Paavo ”Otra” Romppanen (nyk. Jehkinen) (s. 1960) on suomalainen kitaristi ja kosketinsoittaja. Hänen tunnetuimpia yhtyeitään ovat muun muassa Mana Mana, Terveyskeskus, Psychoplasma, Kostajat ja Enter. Näiden lisäksi Otra on mm. vieraillut Babylon Whores -yhtyeen levyllä ja tuottanut Turun Romantiikka -yhtyeen levyjä. Otran tytär Kaisa Vala on myös muusikko. Otra on tuottanut tyttärensä vuonna 2007 julkaistun mini-cd:n Ghost Waltz.
Charles-Louis Hanon
thumb|right|Charles-Louis Hanon Charles-Louis Hanon (2. heinäkuuta 1819 – 19. maaliskuuta 1900) oli ranskalainen pianopedagogi ja säveltäjä. Hänet muistetaan kokoamastaan kuudenkymmenen tekniikkaa kehittävän harjoituksen sarjasta. Harjoituksilla on kansainvälisesti ollut suuri pedagoginen arvo.
Kemijärvi
Kemijärvi oli vuodesta 1973 lähtien Suomen pohjoisin kaupunki, mutta vuoden 2006 alussa tapahtuneessa kuntaliitoksessa Rovaniemen alue laajeni siten, että Rovaniemen kaupunki ulottuu nykyään pohjoisemmaksi kuin Kemijärvi. Suomen kaupunkien keskustaajamista Kemijärven keskustaajama on kuitenkin edelleen pohjoisin. Kemijärvi on Suomen erämaisimpia kaupunkeja. Kemijärven naapurikuntia ovat pohjoisessa Pelkosenniemi, idässä Salla, etelässä Posio ja lännessä Rovaniemi. pienoiskuva|Noitatunturi
Historia
Kemijärven ensimmäinen pysyvä uudisraivaaja-asukas oli Paavali Ollinpoika Halonen, joka muutti Utajärven Niskankylästä Kemijärvelle noin vuonna 1580. Hänen vaimonsa oli Anna Laurintytär Halonen ja lapsia Paavo, Olli ja Pekka Halonen. Paavalin asuinpaikka tunnetaan nykyään nimellä Halosenranta. Muita samoina aikoina paikalle saapuneita uudisraivaajia oli Kärpän suvun Pekka ja Matti Kärppä, lähtöisin Oulujoen varrelta Muhokselta, jotka asuttivat kahta taloa Kemijärven kaikista 13:sta vuoden 1631 taloluettelon mukaan. Näistä neljä jäi vakinaisesti asutuksi: Paavo Halosen talo, Pekka ja Matti Kärpän talot ja Heikki Häikiän Luusua-niminen talo. Ämmänvaara Kemijärven kunnan alueella on muinainen saamelaisten uhripaikka. Ensimmäisten uudisraivaajien saapuessa nykyisen Kemijärven alueella ei asunut enää saamelaisia.
Kemijärven seurakunta erotettiin Kemin seurakunnasta vuonna 1779 ja Kemijärven kunta perustettiin vuonna 1871. Kemijärven kirkonkylästä muodostettiin taajaväkinen yhdyskunta vuonna 1912 ja vuonna 1957 kirkonkylä erotettiin kunnasta kauppalaksi ja siihenastisen Kemijärven kunnan nimi muuttui Kemijärven maalaiskunnaksi. Tämä oli viimeinen kerta, kun Suomen kunnan nimeen liitettiin sana maalaiskunta. Näiden eron aikaa kesti vain 16 vuotta, sillä vuonna 1973 Kemijärven kauppala ja Kemijärven maalaiskunta yhdistyivät. Samalla Kemijärvestä tuli Kemijärven kaupunki.
Kaupungin vaakunaksi otettiin siihenastinen Kemijärven maalaiskunnan vaakuna, joka oli vahvistettu alun perin koko Kemijärven kunnalle ennen kauppalan erottamista. Kemijärven väkiluku oli suurimmillaan juuri ennen maalaiskunnan ja kauppalan liitosta, jolloin näissä kunnissa asui yhteensä yli 16 000 asukasta. Kirkollisesti Kemijärven keskustaajama ei milloinkaan ole ollut erillään ympäröivästä haja-asutusalueesta; Kemijärven kauppalan ja maalaiskunnan olemassaolon aikana näiden molempien kuntien asukkaat kuuluivat samaan Kemijärven seurakuntaan eikä näin ollen ollut olemassa seurakuntia, joiden nimet olisivat olleet Kemijärven kauppala- ja maaseurakunta. Kemijärven kirkko rakennettiin vuonna 1950, alun perin se sijaitsi silloisessa Kemijärvi-nimisessä kunnassa ja vuosina 1957–1972 kauppalassa.
Kemijärven sellutehtaan lakkautus keväällä 2008 herätti suurta huomiota. Paikkakunnan teollisuuden jatkamista tuettiin tämän jälkeen avokätisesti julkisin varoin. Tehtaan jatkajaksi tuli Arktos Group, jonka oli tarkoitus aloittaa liimapuupalkkien valmistus. Tuotantoa ei kuitenkaan saatu käyntiin ja alkuvuodesta 2012 yritys joutui yrityssaneeraukseen.
Keitele Group osti entisen sellutehtaan kiinteistön 2014. Sen tehtaalla valmistetaan havupuusta sahatavaraa, höylätavaraa ja liimapuuta. Keitele työllistää Kemijärvellä (v. 2020) n. 120 henkeä (urakoitsijayhtiöt mukaan lukien)
Vuonna 2015 uutisoitiin, että Kemijärvelle suunnitellaan 700–800 miljoonan euron biojalostamoinvestointia, joka toisi arviolta noin 1000 työpaikkaa. Biojalostamon ympäristöluvasta kirjattiin lukuisia valituksia vuonna 2019.
Luonto
pienoiskuva|Kemijärven järvi. Kemijärven suurin järvi on Kemijärvi. Se on samalla myös Suomen 19. suurin järvi. Noitatunturi on Pyhä-Luoston tunturijonon korkein kohta, noin 540 metriä.
Hallinto
Vuonna 2021 valitussa Kemijärven kaupunginvaltuustossa on Keskustalla 8 paikkaa, Perussuomalaisilla 5, Kokoomuksella 4, Sosiaalidemokraateilla 3, Vasemmistoliitolla 3, Tulevaisuuden Kemijärvellä 3, Kristillisdemokraateilla 1.
Kemijärven kaupunginjohtajina ovat viime vuosina toimineet
Väestönkehitys
Kemijärven väkiluku on kaupungin elinkeinorakenteen muutosten myötä laskenut. Nykyisin kaupungin alueella asuu noin 7 000 asukasta. Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kaupungin väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1. tammikuuta 2017 tilanteen mukainen. Kemijärvellä on useita satoja kakkosasukkaita (epävirallinen tieto), jotka ovat muualla kirjoilla, mutta asuvat osan vuotta kaupungin alueella kakkosasunnoissaan. Kemijärven vuokrataloyhtiö on myynyt useita vuosia omistamiaan asuntoja kakkosasunnoiksi ja toiminta jatkuu. Lisäksi Kemijärvellä on purettu ja puretaan useita vuokrakerrostaloja.
Kemijärven kauppala muodostettiin 1957 erottamalla Kemijärven kirkonkylä ja sen lähialueet Kemijärven maalaiskunnasta. Tämä oli viimeinen kerta, kun kunnan nimeen liitettiin sana maalaiskunta. pienoiskuva|oikea|100px|Kemijärven kauppalan vaakuna (1960–1972).Kauppalalle vahvistettiin oma vaakuna 25. marraskuuta 1960, mutta kun maalaiskunta ja kauppala taas yhdistettiin 1973 Kemijärven kaupungiksi, otettiin syntyneen kaupungin vaakunaksi entisen maalaiskunnan vaakuna.
Taajamat
Vuoden 2017 lopussa Kemijärvellä oli 7 534 asukasta, joista 5 248 asui taajamissa, 2 215 haja-asutusalueilla ja 71:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Kemijärven taajama-aste on 70,3 %. Kemijärven taajamaväestö jakautuu kahden eri taajaman kesken:
Kaupungin keskustaajama on lihavoitu.
Kaupunginosat ja kylät
pienoiskuva|Keskustaa länteen päin.Maanmittauslaitoksen mukaan Kemijärven kaupunginosia (maarekisterin sijaintialueen numero alkaa 0:lla) ovat seuraavat 8:
Kemijärven maarekisterikyliä (sijaintialueen numero alkaa 4:llä) puolestaan ovat seuraavat 16:
Muita kyliä tai alueita, jotka eivät kuitenkaan ole maarekisterikyliä ovat seuraavat 14:
Kemijärven kaupungin internet-sivuilla on kartta kylien sijainneista, mutta niiden nimet eivät ole täsmälleen samoja kuin edellä olevissa luetteloissa. Myöskään Kemijärven tilastollinen osa-aluejako ei sisällä kaikkia edellä mainittuja kyliä.
Uskonnolliset yhteisöt
pysty|pienoiskuva|[[Kemijärven kirkko]] Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnista Kemijärvellä toimii Kemijärven seurakunta.
Kirkon sisäisistä herätysliikkeistä paikkakunnalla toimii uusheräys, jolla on siellä paikallisosasto, vanhoillislestadiolaisuus, jolla on paikkakunnalla Kemijärven Kuumaniemen Rauhanyhdistys , sekä evankelisuus. Muita kirkkokuntia edustaa helluntaiherätykseen kuuluva Kemijärven helluntaiseurakunta sekä Suomen Adventtikirkkoon kuuluva Kemijärven adventtiseurakunta. Lisäksi Kemijärvellä on Jehovan Todistajien seurakunta. Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Kemijärven alueella toimii Lapin ortodoksinen seurakunta.
Kulttuuri
Taivaan tulet on Kari Väänäsen ohjaama ja käsikirjoittama Kemijärvelle sijoittuva draamasarja, jota Yle TV2 esitti vuosina 2007-2014. Sarjaa tehtiin neljä tuotantokautta ja se keräsi parhaimmillaan yli 1,3 miljoonaa katsojaa.
Kemijärvellä on järjestetty Yöttömät yöt -musiikkifestivaalia vuodesta 2014.
Kemijärven Perävaarassa sijaitsee huvikeskus, joka avattiin 1. kesäkuuta 1968. Sen toiminnasta vastaa Kemijärven Työväenjärjestöt -yhdistys. Huvikeskus rakennettiin talkootyönä, ja se oli varsinkin 1970-luvulla hyvin suosittu. Vaaran laella oli ollut vanha tanssilava jo ennen huvikeskuksen rakentamista.
Ystävyyskaupungit
Lähde: