cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Adam Hall
Maajoukkueura
Miesten maajoukkuetta Hall edusti ensimmäistä kertaa arvoturnauksessa vuonna 2003. Tämän jälkeen hänet on valittu myös neljään seuraavaan maailmanmestaruuskilpailuun. Vuonna 2004 Hall oli mukana voittamassa MM-pronssia.
Lipoproteiini
Lipoproteiini voi eritoten lääketieteessä tarkoittaa veren ja imunesteen lipoproteiineja kuten VLDL:ää, LDL:ää, HDL:ää ja kylomikroneita. Eritoten biokemiassa se voi tarkoittaa mitä tahansa proteiineja, joihin on kiinnittynyt lipidi tai lipidejä, joita ovat esimerkiksi triglyseridit, kolesteroli ja sen johdannaiset sekä fosfolipidit (vertaa: glykoproteiini).
Lipoproteiinit ovat kehon tuottamia vesiliukoisia hiukkasia, jotka kuljettavat imunesteessä ja veressä ruuan ja kehon rasvaliukoisia aineita, kuten triglyseridejä, kolesterolia, rasvaliukoisia vitamiineja ja monia muita lipidejä niitä tarvitseviin kudoksiin.
Ihmisen lipoproteiinit jaetaan tiheyden, koon, lipidikoostumuksen ja apolipoproteiinien perusteella seitsemään pääryhmään: kylomikronit ja jäännekylomikronit sekä VLDL-, IDL-, LDL-, Lp(a)- ja HDL-hiukkaset.
Veren ja imunesteen lipoproteiinit
thumb|right|300px|Lipoproteiini. Vihreät ovat fosfolipidien vesiliukoisia osia ja keltaiset rasvaliukoisia. Kalvossa on apolipoproteiineja (Apo) – niiden ilmeneminen riippuu lipoproteiinista.Lipoproteiinit ovat veressä ja imunesteessä kulkevia useista lipideistä ja proteiineista koostuvia palloja. Niissä on fosfolipidikalvo. Kalvon fosfolipidien vesiliukoiset atomiryhmät ovat suuntautuneet ulospäin ja rasvaliukoiset pallon sisälle, jonka takia lipoproteiinit ovat liukoisia vereen. Kalvon sisällä on rasvaliukoisia lipidejä kuten triglyseridejä ja kolesterolia. Kalvoon on lisäksi upottautunut apolipoproteiineja, jotka muun muassa ohjaavat lipoproteiinien kohdentumista sopiviin kudoksiin kehossa.
Ravinnon triglyseridit, kolesteroli, A-vitamiinit, E-vitamiinit monet muut lipidit imeytyvät ohutsuolesta imunesteeseen veren kylomikroni-lipoproteiinien sisään, josta ne siirtyvät verenkiertoon ja sieltä esimerkiksi rasva- ja lihaskudoksiin. Triglyseridejä siirtyy kylomikroneista verisuonten sisäpinnalla kudoksiin, joissa lipoproteiinilipaasi pilkkoo triglyseridit rasvahapoiksi ja glyseroliksi. Kylomikronijäänteet siirtyvät maksaan reseptorivälitteisesti endosytoosilla. Osa kolesterolista joko varastoituu maksasoluihin, hapettuu sappinesteen sappihapoiksi, erittyy sellaisenaan sapen mukana pois suolistoon tai päätyy verenkiertoon.
Maksassa tuotetut VLDL:t (lipoproteiineja) kuljettavat maksassa tuotettua tai sieltä muuten tullutta kolesterolia ja rasvahappoja verenkiertoon. Näistä rasvahapot päätyvät kudoksiin kuten edellä, jolloin ne pienevät muuntuen LDL:iksi (lipoproteiineja).
Solut ottavat LDL:ää sisään LDL-reseptorivälitteisesti, jotka tunnistavat niiden pinnan apoB-100-proteiinin. Osa kolesterolista päätyy osaksi solujen lipidikalvoja ja osasta tuotetaan erilaisia steroideja.
Kolesteroli palaa kudoksista HDL:n sisässä maksaan esteröitynä pitkäketjuisiin rasvahappoihin. Kuljetuksen aikana kolesteroliesterien siirtäjäproteiini (CETP) voi siirtää HDL:stä kolesteroliestereitä veren VLDL:ään ja LDL:ään.
Edeltävien lisäksi voidaan luokitella koon perusteella IDL, joka muodostuu VLDL:n luovuttaessa sisältään lipidejä. IDL on siis VLDL:n ja LDL:n välimuoto. Tutkimuksissa lipoproteiinit voidaan jaotella vielä useampaan alaluokkaan.
Sairauksissa
Suurta veren VLDL- ja LDL-pitoisuutta ja pientä HDL-pitoisuutta pidetään ateroskleroottisten sydän- ja verisuonitautien riskitekijänä. Endoteelin typpioksidin tuoton häiriöt ja verisuonivauriot lisäävät paikallisesti eri adheesiomolekyylien tuottoa suonten sisäpinnoilla. Näiden tuotto lisää veren monosyyttien kiinnittymistä näille alueille. Monosyytit tuottavat happiradikaaleja. Nämä hapettavat veren LDL:ää, jota makrofagit ottavat sisäänsä muodostaen paikallisesti ns. vaahtosoluja ja vapauttavat tulehdusta aiheuttavia sytokiinejä. Tämän toistuessa verisuoniin muodostuu lipidikertymiä kuten ateroomia. Nämä voivat revetä, joka voi johtaa veritulppaan. Veren HDL taas kuljettaa kolesterolia pois verisuonten sisäpinnoilta.
Pienempiä ja tiheämpiä LDL-hiukkasia pidetään aterogeenisempinä; ne kiinnittyvät heikommin LDL-reseptoreihin, siirtyvät helpommin valtimon seinämään, kiinnittyvät voimakkaammin seinämän proteoglykaaneihin ja ovat alttiimpia hapettumiselle. Ne ovat myös yhteydessä metaboliseen oireyhtymään ja infektiivisiin ja tulehduksellisiin tiloihin. Myös kolesterolirikkaammat jäännekylomikronit ja IDL-hiukkaset (ns. jäänne-VLDL) ovat aterogeenisiä.
Lipoproteiini(a) eli Lp(a) on HDL-tyyppi. Siinä on normaalista HDL:stä poiketen apo(a)-proteiini, joka on rakenteeltaan samantapainen plasminogeenin kanssa. Se kilpailee plasminogeenin kudosaktivaattorin kanssa, joka muuntaa plasminogeeniä verihyytymiä hajottavaksi plasmiiniksi (katso veren hyytyminen). Suurta veren Lp(a)-pitoisuutta pidetään siksi veritulpan riskitekijänä.
Poikkeavia lipidiarvoja pyritään korjaamaan elintapamuutoksilla. Lisäksi saatetaan käyttää lääkkeitä. Esimerkiksi statiinit (HMG-CoA-reduktaasin estäjiä) vähentävät kehon kolesterolin tuottoa, etsetimibi (NPC1L1:n estäjä) vähentää ruuan ja sapen mukana eritetyn kolesterolin imeytymistä suolistosta ja fibraatit (PPARα:n agonisteja) kuten fenofibraatti lisäävät lipoproteiinilipaasin tuottoa ja vähentävät VLDL:n eritystä maksasta.
Go-Toba
thumb|Go-Toban hauta Kiotossa. Go-Toba (1180–1239) oli Japanin keisari vuosina 1183-1198. Hän oli keisarina Kamakura-kauden aikana, jolloin todellinen valta oli sijaishallitsijoiden käsissä. Vuonna 1198 Go-Toba luopui vallasta ja vetäytyi luostariin. Siellä hän keräsi joukkoja ja nousi Jōkyū-kapinaan Kamakura-shogunaattia vastaan vuonna 1221. Tukenaan hänellä oli varsinkin Taira-klaanin jäseniä. Kapina kukistettiin ja Go-Toba karkotettiin Okisaarille, missä hän eli kuolemaansa saakka.
Lauri Kaukonen
pienoiskuva|Kanslianeuvos Lauri Kaukonen. Tuntemattoman kuwaitilaisen taiteilijan maalaama muotokuva noin vuodelta 1992-1997. Lauri Kaukonen (2. maaliskuuta 1902 Rantasalmi – 8. tammikuuta 1975 Helsinki) oli suomalainen kanslianeuvos, joka toimi Valion hallinnollisena johtajana, Valion johtoryhmän jäsenenä ja Pellervo-Seuran hallituksen jäsenenä. Kaukonen kehitti erityisesti meijerien liiketoimintaa ja toimi lukuisissa luottamus- ja työtehtävissä osuustoimintaliikkeen keskuudessa.
Uran alkuvaiheessa Kaukonen työnskenteli Hanke Oy:ssä, Pohjolassa, Suomen Valtamerentakainen Kauppa Oy:ssä. Tämän jälkeen hän siirtyi kaupallisten aineiden opettajaksi Merenkulkuopistoon Raumalle.
Kaukonen toimi Terijoen kauppakoulun opettajana ja Rajaseudun Kauppiasyhdistyksen johtokunnan jäsenenä 1930-1932.
Kaukonen siirtyi Viipurin kaupungin palvelukseen vuonna 1932. Hän osallistui jäsenenä ja sihteerinä kaupungin sosiaali-, siirtolapuutarha-, väestönsuojelu- ja talouslautakuntien toimintaan vuosina 1934-1940. Hän toimi Viipurin konttoristiyhdistyksen puheenjohtajana 1934-1940 ja Viipurin kunnallisten virkamiesten yhdistyksen hallituksen jäsenä 1935-1941. Kaukonen opetti kaupallisia aineita Viipurin työväenopistossa.
Toimi Viipurin kaupunginhallituksen kaupunginaktuaarina ja kansanhuoltolautakunnan jäsenenä talvisodan päättymiseen ja Viipurin kaupungin kohtalokkaaseen menetykseen asti. Evakkomatkan jälkeen hän toimi valtiovarainministeriön alaisuudessa olevan valtion lahjatavaratoimikunnan toimistopäällikkönä vuosina 1940-1941 sekä Uudenmaan läänin liikevaihtoverotoimiston apulaisjohtajana vuosina 1941-1946. Kaukonen toimi Kauppatieteellisen Yhdistyksen johtokunnan jäsenenä 1945-1950.
Kaukonen valittiin vuonna 1946 Meijerien Keskinäisen Vakuutusyhtiön ja Meijeriväen Eläkekassan johtajaksi. Meijeriväen Eläkekassan johtajana hän uudisti merijeriammattiväen eläkejärjestelmän. Myöhemmin hän toimi Meijerien Keskinäisen Vakuutusyhtiön ja Meijeriväen Eläkekassan johtokunnan jäsenenä.
Kaukonen toimi opettajana Suomen Liikemiesten Kauppaopistossa 1940-1948.
Kaukonen siirtyi Valion palvelukseen vuonna 1951. Valion hallinnolliseksi johtajaksi hän nousi vuonna 1956 ja samana vuonna Valio aloitti Viola-juuston ja muiden tuotteiden viennin Neuvostoliittoon. Valion vientituotteet kuten juustot ja voi menestyivät Britannian, Saksan ja Italian markkinoilla Kaukosen aikana.
Kaukonen kehitti erityisesti meijerien kirjanpitoa, kustannuslaskentaa, hallintoa ja tilintarkastusta. Päivälehdissä, aikakausi- ja kongressijulkaisuissa on ollut hänen kirjoituksiaan kansantaloudesta, liikelaskennasta ja taloushistoriasta. Päätoimien ohella Kaukonen toimi KHT-tilintarkastajana ja vierailevana luennoitsijana kauppakorkeakoulussa. Hän perusti Pellervo-Seuran liiketaloudellisen kerhon ja toimi kerhon ensimmäisenä puheenjohtajana. Hän toimi Pakastamo Oy:n puheenjohtajana. Kaukonen oli useiden yritysten johtokunnan jäsen ja tilintarkastaja.
Kaukoselle myönnettiin Suomen Valkoisen Ruusun Ritarikunnan ritarimerkki vuonna 1962. Kaukonen sai kanslianeuvoksen arvonimen vuonna 1967.
Kaukosen poika Pertti Kaukonen toimi Suomen suurlähettiläänä Kuwaitissa, Bahrainissa, Qatarissa ja Yhdistyneissä arabiemiirikunnissa.
Aerozine 50
Aerozine 50 (lyh. A-50 ) on 50:50-massasuhteella hydratsiinista ja epäsymmetrisesta dimetyylihydtratsiinista (UDMH) valmistettu nestemäinen rakettipolttoaine. Seos kehitettiin Yhdysvalloissa 1950-luvulla Titan-rakettiperhettä varten. Normaalissa huoneen lämpötilassa varastoitavissa oleva seos reagoi hypergolisesti hapettimena käytetyn typpitetraoksidin kanssa. Aerozine 50:n kiehumispiste on UDMH:ta korkeampi ja seos on puhdasta hydratsiinia kemiallisesti vakaampi.
Aerozine 50:n tiheys on 0.903 g/cm³, sen jäätymispiste on -7 °C ja kiehumispiste 70 °C. Seoksen molekyylimassa on 92,14 g/mol ja CAS-numero 8065-75-6.
Toivo Terho
Kaarlo Toivo Terho (1889–1944) oli suomalainen professori, järkiperäisen kotieläinjalostuksen uranuurtaja. Hän oli dosentti Helsingin yliopistossa 1924–1944, Maatalouskoelaitoksen kotieläinjalostusosaston johtaja ja professori 1929–1944.
FS Aquitaine (D650)
Aquitaine (runkonumero D650) on Ranskan laivaston loppu vuodesta 2012 palvelukseen otettu Aquitaine-luokan monitoimifregatti.
Valmistus
Alus tilattiin DCNS:ltä, missä köli laskettiin 16. maaliskuuta 2007. Se laskettiin vesille 29. huhtikuuta 2010 ja otettiin palvelukseen 23. marraskuuta 2012.
Palvelus
Alus oli 2014 palveluksessa.
Circuit International Automobile Moulay El Hassan
Circuit International Automobile Moulay El Hassan (myös Marrakech Street Circuit) on osittainen katurata Marrakechissa Marokossa.
Radalla on ajettu vuosittain WTCC:n Marokon osakilpailu, poikkeuksena vuosi 2011 jolloin kilpailu peruttiin talousongelmien takia. Formula E:n Marokon osakilpailu ajettiin radalla vuonna 2016. Auto GP -sarjan osakilpailu ajettiin radalla vuosina 2012–2014. Sarjan osakilpailu oli kalenterissa myös kaudella 2015 mutta kilpailu peruttiin ennen kauden alkua.
Vuodeksi 2016 Hermann Tilke suunnitteli uuden rataprofiilin joka on lyhyempi, sekä se sisältää monipuolisempia mutkia ja pysyvän moottorirataosuuden.
Riccardo Riccò
Riccardo Riccò (s. 1. syyskuuta 1983 Formigine) on italialainen maantiepyöräilijä. Hän sijoittui Alberto Contadorin jälkeen toiseksi Italian ympäriajossa 2008.
Kilpailukieltonsa aikana Riccò teki sopimuksen Professional Continental -tason Flaminia-joukkueen kanssa ja palasi kilpailemaan Coppi & Bartali -kilpailussa maaliskuun lopussa 2010. Saman vuoden elokuussa hän siirtyi Vacansoleil-talliin.
Riccò joutui helmikuussa 2011 sairaalaan hengenvaarallisessa šokkitilassa. La Gazzetta dello Sport -lehden mukaan hän oli kertonut lääkäreille tankanneensa omaa vertaan, jota oli säilönyt 25 vuorokautta jääkaapissa. Vacansoleil-talli erotti Riccòn pian tämän jälkeen. Maaliskuussa 2011 hän kielsi Gazzetta dello Sport -lehden haastattelussa myöntäneensä verensiirtoa lääkäreille ja ilmoitti, ettei jatka pyöräilyuraansa. Vain muutamaa kuukautta myöhemmin hän teki kuitenkin sopimuksen kroatialaisen Meridiana-Kamen-tallin kanssa.
Italian antidopingtuomioistuin määräsi huhtikuussa 2012 Riccon 12 vuoden kilpailukieltoon.
Mena (Ukraina)
Mena on pieni kaupunki Ukrainan pohjoisosissa Tšernihivin alueella, linnuntietä noin 168 kilometriä Kiovasta koilliseen. Kaupunki toimii 39 305 asukkaan Menan piirin hallintokeskuksena; piirin asukkaista kaupungissa asui 12 940 henkeä (2001).
Historiaa
Mena mainitaan historiallisissa lähteissä ensi kerran vuonna 1066. Kaupungin läheisyydestä on arkeologisissa tutkimuksissa löydetty jo tätä varhaisempia eli 700-900-lukujen pronssikaudelta peräisin olevia varhaisslaavilaisten asutusten jäänteitä. 1000-1200-luvuilla paikkakunta oli tärkeä, linnoitettu kaupan keskus. 1600-luvulla se oli jo pieni linnoitettu kaupunki. Mena toimi sittemmin varuskuntakaupunkina ja kaupungin läheisyydessä taisteltiin useasti Moskovan Venäjän sotajoukkoja vastaan. 1600-luvun lopulla paikkakunta sai myös Magdeburgin lain mukaiset kaupunkioikeudet. Neuvostoaikana 1966 paikkakunnalle myönnettiin suhteellisen pienestä asukasluvustaan huolimatta kaupungin asema.
Greylock Partners
Greylock Partners on yhdysvaltalainen pääomasijoitusyhtiö, joka toimii kuluttajaohjelmisto- ja yritysinfra-alan sekä puolijohdeteollisuuden varhaisen vaiheen yritysten venture capital -rahoittajana. Yhtiö on eräs alansa vanhimmista. Sen perustivat vuonna 1965 Bill Elfers ja Dan Gregory. Charlie Waite liittyi pian mukaan. Elfers ja Waite olivat alan ensimmäisen yrityksen American Research and Development Corporationin entisiä työntekijöitä.
Greylock Partnersin päätoimipaikka on Piilaaksossa Menlo Parkissa. Yrityksellä on myös toimistot San Franciscon Bay Arealla, Bostonissa, San Mateon piirikunnassa (Kalifornia) sekä Israelissa ja Intiassa. Greylock Partners hallinnoi noin 2 miljardin dollarin sijoitusomaisuutta.
Tunturi-Lappi
Tunturi-Lappi on Lapin alue, joka sijaitsee Metsä-Lapin pohjoispuolella ja samalla yhtenäisen metsävyöhykkeen pohjoispuolella. Alue jakautuu Käsivarren Lappiin, Keski- ja Itä-Enontekiön tunturimaahan ja Inarin pohjoiseen tunturialueeseen. Alueella sijaitsevat muun muassa Kilpisjärven suurtunturit, Tšaibma, Harroaivi ja Tarvantovaara.
Peep Koort
Peep Koort (28. toukokuuta 1920 Tartto – 2. kesäkuuta 1977 Tallinna) oli virolaissyntyinen kasvatustieteilijä ja agronomi. Hän toimi Uppsalassa ILU-instituutin johtajana 1961–1970 ja Helsingin yliopiston kasvatus- ja opetusopin professorina 1964–1977. Hän julkaisi oppikirjoja. muun muassa Kasvatus ja suunnittelu (Gaudeamus, 1973).
Keravan taidemuseo
Keravan taidemuseo on Keravalla sijaitseva taidemuseo, joka on keskittynyt suomalaiseen ja kansainväliseen nykytaiteeseen. Museon perustaja on Taiteen kerääjä Aune Laaksonen, joka toimi sen ensimmäisen johtajana. Keravan Taidesäätiön ylläpitämä museo on perustettu vuonna 1990, ja se toimi aluksi vuokratiloissa Klondyke-talossa. Taidemuseo järjestää vuosittain 8-14 vaihtuvaa näyttelyä. Museon omiin kokoelmiin kuuluu arviolta 1 300 teosta, joista 517 on Keravan kaupungin ja 158 Keravan Taide- ja Kulttuuriyhdistyksen lahjoittamia.
Keravan taidemuseo on Suomen museoliiton jäsenmuseo.
Museossa on myös kahvila ja museokauppa.
Peep Koort
Hänen isänsä oli taiteilija Jaan Koort.
Toy Story 4
Toy Story 4 on vuonna 2019 ensi-iltansa saanut animaatioelokuva. Sen aiempi ensi-ilta oli määrä olla vuonna 2017, mutta Autot 3:n ja Ihmeperhe 2:n julkaisujen sekä tuotannollisten aikataulutusten takia elokuvan ensi-iltaa siirrettiin kahteen otteeseen. Elokuvan on ohjannut Josh Cooley.
Ääninäyttelijät
Elokuvan ääninäyttelijät:
Suomenkielisen dialogin on ohjannut Petri Hanttu ja suomenkieliset laulut on ohjannut Markus Bäckman. Dialogin ja uudet laulut on kääntänyt Marko Hartama. Laulun "On sulla ystävä", alun perin elokuvasta Toy Story - leluelämää, on kääntänyt Pekka Lehtosaari.
Suomenkieliset laulut ovat tehneet Pepe Ahlqvist, Pekka Kuorikoski ja Matti Holi.
Arvosteluja
The New York Timesin mukaan animaatio on hyvää, vitsit viihdyttäviä ja tarina makea, mutta myös melankolinen. Elokuva on kuten Pixarilta odotetaan, ei enempää eikä vähempää.
Postmoderni filosofia
Postmoderni filosofia sanoo olevansa kriittinen dualistista ajattelua kohtaan, väittäen sen hallitsevan länsimaista metafysiikkaa ja humanismia. Postmoderni skeptismi suuntautuu esimerkiksi siihen, että filosofi voisi erottaa tietoa tietämättömyydestä, sosiaalista edistystä takaisinpäin menemisestä, valtaa alistamisesta tai läsnäoloa poissaolosta. Kriitikoille postmoderni skeptismi näyttäytyy kuitenkin relativismina tai nihilisminä. Postmodernismin puolustajat katsovat eron olevan siinä, että siinä missä relativismi ja nihilismi hylkäävät merkityksen ja auktoriteetin, postmoderni filosofia nähdään yleisesti avoimuutena odottamattomista paikoista nousevalle merkitykselle tai auktoriteetille.
Postmoderni filosofia on ennen kaikkea tuottanut paljon kriittisen teorian kirjallisuutta. Sen lisäksi siihen voidaan lukea dekonstruktionistista filosofiaa sekä erilaisia "jälki-" tai "post-" -etuliitteellä varustettuja suuntauksia, kuten jälkistrukturalismi, postmarxismi ja postfeminismi.
Varhaiset vaikutteet
Postmoderni filosofia sai alkunsa ensi sijassa Ranskassa 1950- 1960- ja 1970-luvuilla. Siihen vaikuttivat kuitenkin myös varhaisempien 1900-luvun alkupuolen filosofien kirjoitukset, mukaan lukien fenomenologistit Edmund Husserl ja Martin Heidegger, psykoanalysti Jacques Lacan, strukturalisti Roland Barthes ja jossain määrin myös loogikko Ludwig Wittgenstein. Postmoderni filosofia sai vaikutteita myös taiteesta, erityisesti Marcel Duchamp ja kollaasitaiteilijoilta.
Varhaiset postmodernit filosofit
Vaikutusvaltaisimpia varhaisia postmoderneja filosofeja olivat Michel Foucault, Jean-François Lyotard ja Jacques Derrida. Foucault lähestyi postmodernia filosofiaa historiallisesta näkökulmasta, rakentaen strukturalismille, mutta samalla hylkäämällä strukturalismin palauttamalla historian länsimaiseen ajatteluun ja horjuttamalla samalla sen filosofisten rakenteiden vakautta. Hän myös tutki, kuinka tietoa määritellään ja muutetaan voimaa käyttämällä.
Yhdysvalloissa tunnetuin postmodernisti on Richard Rorty, joka oli alun perin analyyttisen koulukunnan filosofi. Hän uskoi, että yhdistämällä Donald Davidsonin käsitteellisen skeeman ja empiirisen sisällön välisen dualismin kritiikin Willard Van Orman Quinen analyyttisen ja synteettisen eron kritiikkiin oli mahdollista hylätä näkemys mielestä todellisuuden tai ulkoisen maailman peilinä. Hän katsoi, ettei totuus ollut "tuolla ulkona" vaan kielessä, ja kieli oli mitä tahansa mikä palveli meitä tietyllä hetkellä. Tästä seuraa, ettei muinaisia kieliä voinut aina kääntää nykyisille kielille. Davidsonia ei yleensä lueta postmodernistiksi, vaikkakin hän ja Rorty ovat myöntäneet, ettei heidän ajattelujensa välillä ole juurikaan eroja.
Lyotardin teokset ovat käsitelleet lähinnä kertomusten roolia kulttuurissa, ja erityisesti sitä kuinka tämä rooli on muuttunut kun olemme jättäneet moderniteetin ja astuneet "jälkiteollisiin" tai postmoderneihin oloihin. Hän katsoi, että modernit filosofiat eivät oikeuttaneet totuusväittämiään loogisilla tai empiirisillä perusteilla, niin kuin ne itse väittivät, vaan pikemminkin hyväksyttyjen tietoa tai maailmaa koskevien kertomusten (tai "metakertomusten") pohjalta — sama mitä Wittgenstein kutsui "kielipeleiksi". Hän esitti edelleen, että postmoderneissa oloissamme nämä metakertomukset eivät enää kyenneet oikeuttamaan totuusväittämiä. Hän esitti, että modernien metakertomusten romahtaessa ihmiset kehittävät uuden "kielipelin" — sellaisen joka ei esitä absoluuttisia totuusväittämiä vaan ylistää sen sijaan jatkuvasti muuttuvien suhteiden (ihmisten kesken, ihmisten ja maailman välillä) maailmaa.
Derrida, dekonstruktion isä, harjoitti filosofiaa eräänä tekstikritiikin muotona. Hän kritisoi länsimaista filosofiaa siitä, että se omi "läsnäolon" ja "logoksen" käsitteet, vastakohtana poissaololle ja merkinnöille tai kirjoituksille. Derrida katsoi näin dekonstruoineensa länsimaisen filosofian muotoilemalla kulttuurin lisääntyvien merkintöjen ja kirjoitusten paloitelluksi verkoksi, jossa tekijä eli kirjoittaja on poissa.
Postmodernismi ja jälkistrukturalismi
Postmoderni filosofia muistuttaa hyvin paljon jälkistrukturalismia. Jotkut, erityisesti niiden vastustajat, katsovat helposti niiden olevan samoja asioita, jotkut taas lukevat ne erillisiksi.
Kritiikki
Postmodernismin arvostelijoiden mukaan monet postmodernistit hylkäävät ajattelun ja keskustelun järkiperäisyyden arvioinnin tunnusmerkit. Tämä johtaa heidän mukaansa siihen, että lopulta kuka tahansa voi sanoa tai tehdä mitä vain. Postmodernismin on väitetty johtavan vaaralliseen relativismiin, jossa totuus, järki ja moraali ovat kokonaan suhteellisia.
Noam Chomsky sanoi, että postmodernismi ei tarkoita mitään, koska se ei lainkaan lisää analyyttistä eikä empiiristä tietämystä. Hän kysyy, mikseivät postmodernistit vastaa kysyttäessä "mitkä ovat heidän teorioittensa periaatteet, mitkä ovat niiden todisteet, mitä sellaista ne selittävät, mikä ei ollut entuudestaan ilmeistä ... Jos (tähän) ei pystytä vastaamaan, kannattaa lukea Humen neuvo sellaiseen: 'liekkeihin'."
Professori Alan Sokal julkaisi vuonna 1996 Social Text -lehdessä artikkelin täynnä hölynpölyä postmodernististen artikkelien tyyliin kirjoitettuna ja kuvasi jälkeenpäin tekoaan huiputukseksi. Lehti hyväksyi artikkelin, jossa hän muun muassa väitti kvanttifysiikan olevan syvällisesti postmodernin tietoteorian mukaista esittämättä yhtään perustelua tälle väitteelle. Filosofi Thomas Nagel tuki Sokalia ja sanoi hänen kirjansa koostuvan pitkälti "kuuluisien ranskalaisten intellektuellien kirjoittamasta tieteellisestä siansaksasta ja oudon kärsivällisistä selityksistä siitä, miksi ne ovat siansaksaa."
Stewart SF01
Stewart SF01 oli Alan Jenkinsin suunnittelema auto, jolla Stewart-talli kilpaili Formula 1 -kaudella 1997. Auto oli tallin ensimmäinen auto, ja sitä ajoivat Jordanilta talliin tullut Rubens Barrichello ja Jan Magnussen, jolla oli vain yhden kilpailun kokemus kaudelta 1995 McLaren-tallissa.
Talli sijoittui valmistajien loppupisteissä lopulta yhdeksänneksi kuudella MM-pistettä.
Maaliskuun kuudes
Maaliskuun kuudes on Kisu Jernströmin vuonna 1977 julkaistu albumi.
Ẓā’
pienoiskuva|Ẓā’-kirjaimen itsenäinen muoto. Ẓā’ on arabialaisen kirjaimiston 17. kirjain. Sen itsenäinen muoto on ظ ja ääntämys arabiaksi (faryngaalistunut ). Kielissä, joissa faryngaalistuneita konsonantteja ei esiinny, kuten persiassa ja urdussa, ẓā’-kirjain lausutaan tavallisena -äänteenä.
Ẓā’ on muodostettu lisäämällä piste ṭā’-kirjaimeen ( ط ). Kirjoitettaessa ẓā’ liitetään ṭā’n tavoin ympäröiviin kirjaimiin (esim. ظو ẓū, نظ nẓ, نظو nẓū).
Anttoni Honka
Eino Anttoni Honka (s. 5. lokakuuta 2000 Jyväskylä) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa NHL-seura Carolina Hurricanesin organisaatiossa. Hän laukoo oikealta.
Seuraura
Honka on Diskoksen kasvatti, mutta hän siirtyi jo nuorena JYPin organisaatioon, jossa Honka voitti kauden 2015–2016 päätteeksi B-nuorten SM-pronssia.
Toukokuussa 2017 Honka teki JYPin SM-liigajoukkueen kanssa kolmivuotisen juniorisopimuksen. Hän teki miesten pääsarjadebyyttinsä vain 17-vuotiaana Mestarien liigan alkulohkon päätösottelussa 10. lokakuuta 2017 vieraissa valkovenäläistä H’K Njoman Hrodnaa vastaan. Hongalle vapautui viiden muun pääsarjadebytantin ohella paikka JYPin kokoonpanosta, kun joukkue antoi lähes puolelle edellisen ottelun kokoonpanostaan huilivuoron pikkuvammojen ja tiukan otteluohjelman myötä. Hänet merkittiin JYPin kolmanteen puolustajapariin Olli Aitolan viereen. Honka sai ottelussa jääaikaa 12.51 minuuttia. Hän keräsi teholukeman –1.
SM-liigadebyyttinsä Honka teki 17. lokakuuta 2017 Saimaan Palloa vastaan. Hänet merkittiin JYPin toiseen puolustajapariin Mikko Kuukan viereen. Honka sai ottelussa jääaikaa 16.04 minuuttia ja hän keräsi teholukeman –1. Liigauransa avausmaalin Honka teki neljännessä ottelussaan 28. lokakuuta vieraissa Turun Palloseuraa vastaan. Joulukuussa 2017 hän teki JYPin kanssa kevääseen 2020 asti ulottuvan ammattilaissopimuksen. Honka pelasi joukkueessa kauden aikana kaikkiaan 20 runkosarja- ja viisi CHL-ottelua tehopistein 2+7=9. Hän voitti CHL:n mestaruuden. Honka pelasi miesten pelejä myös Mestis-joukkue KeuPa HT:ssä, jossa hän pelasi kauden loppuun ja voitti Mestiksen mestaruuden. Honka pelasi suurimman osan kaudestaan kuitenkin JYPin A-nuorissa. Hänet palkittiin A-nuorten SM-liigan parhaana puolustajana Reijo Ruotsalainen -palkinnolla ja valittiin ensimmäiseen tähdistökentälliseen.
Alkukaudella 2018–2019 Honka pelasi JYPissä 16 runkosarjaottelua tehopistein 1+3=4 ja kuusi CHL-ottelua ilman tehopisteitä. Marraskuussa 2018 seura lainasi hänet alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuihin asti kestävällä sopimuksella KeuPa HT:n Mestis-joukkueeseen hakemaan suurempaa vastuuta. Honka pelasi siellä kymmenen ottelua. Hän sai alkuvuonna 2019 tililleen vain yhden ottelun JYPin SM-liigajoukkueessa, kunnes siirtorajan kynnyksellä helmikuussa 2019 seura vuokrasi Hongan loppukaudeksi Mikkelin Jukureiden SM-liigajoukkueeseen. Hän teki siellä 11 runkosarjaottelussa tehot 2+2=4. Koska Honka oli nimetty Mestiksen nuorten pelaajien listalle, hän palasi Jukureiden kauden päätyttyä KeuPan vahvuuteen. Honka voitti kauden päätteeksi Mestis-hopeaa.
Kaudella 2021–2022 Honka teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 6+31=37, joilla hän voitti koko liigan puolustajien syöttöpörssin sekä sijoittui puolustajien pistepörssissä toiseksi edellään vain Lukon Vili Saarijärvi. Honka oli myös JYPin paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Jerry Turkulaisen jälkeen. Hänen teholukemansa –23 oli kuitenkin koko SM-liigan toiseksi heikoin Ässien Sakari Salmisen ohella ja heidän edellään tilastossa oli vain Hongan joukkuetoveri Aleksi Salonen. Kauden jälkeen maaliskuussa 2022 JYP vahvisti, että Honka ei jatka seurassa.
Elokuussa 2022 Honka teki kolmivuotisen NHL-tulokassopimuksen Carolina Hurricanesin kanssa.
Maajoukkueura
Honka pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2019 ja 2020, joista ensimmäinen turnaus päättyi maailmanmestaruuteen. Vuoden 2020 turnauksessa hänet valittiin Sveitsiä vastaan pelatun alkulohkon ottelun päätteeksi Suomen ottelun parhaaksi pelaajaksi. Honka pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2018, jolloin hän voitti maailmanmestaruuden. Honka pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2017 sekä World U-17 Hockey Challengessa syksyllä 2016. Yhteensä hän on pelannut 39 nuorten ja 39 poikien maaottelua.
Perhe
Hongan isoveljet Valtteri, Aleksi ja Julius ovat pelanneet myös jääkiekkoa. Heistä Julius pelaa puolustajana Ruotsin SHL-liigan Luleå HF:ssä ja hän on aiemmin pelannut myös 87 NHL-ottelua Dallas Starsissa. Veljesten isä Matti Honka pelasi omalla urallaan II-divisioonaa Lohi-Kiekossa.
McLeod
McLeod, Macleod tai MacLeod on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Liuskamaneetit
Liuskamaneetit (Lobata) on kampamaneettien lahko, joka kuuluu lonkeromaneettien luokkaan. Erityispiirteenä lahkon kampamaneeteilla on lyhyet lonkerot muihin kampamaneeteihin verrattuna ja siivekkeet, jotka ovat ruumiin sivuilla. Liuskamaneettien keskipituus on noin 25 cm. Amerikankampamaneetti Mnemiopsis leidyi on paljon huolta aiheuttanut vieraslaji Euroopassa.
Anatomia
Lahkon erityispiirre on pari lihaksikkaita kuppimaisia siivekkeitä, jotka reunustavat kehoa ja ulottuvat suuaukon ulkopuolelle. Pienet lonkerot alkavat suuaukon ympäriltä ja sijoittuvat siivekkeiden sisäpuolelle. Suuaukon molemmilla puolilla sijaitsevat läpät auttavat lisäksi ohjaamaan vettä ja sen mukana ravintoa liuskamaneetin suuhun.
Hilja Teräskeli
Hilja Helena Teräskeli (ent. Träskelin) (4. syyskuuta 1893 Oulu – 8. tammikuuta 1958 ) oli suomalainen silmälääkäri. Hän toimi Helsingin yliopistossa silmätautiopin dosenttina 1936–1945 ja Turun yliopiston silmätautiopin professorina 1945–1951. Hän oli Suomen toinen lääketieteen naisprofessori.
Teräskeli pääsi kouluun vasta, kun tyttäriensä kouluttamista vastustanut isä, talonomistaja Fredrik Ferdinand Träskelin kuoli vuonna 1908. Niinpä Teräskeli tuli ylioppilaaksi viisi vuotta ikäluokkaansa myöhemmin vuonna 1916 Oulun suomalaisesta jatko-opistosta. Lääketieteen lisensiaatiksi hän valmistui 1926 ja silmätautiopin erikoislääkäriksi 1929. Hän työskenteli Helsingin Yleisen Sairaalan silmätautien osaston apulaislääkärinä, Helsingin yliopiston dosenttina 1936–1945, yliopiston silmätautien klinikan apulaisopettajana ja lopulta klinikan apulaisylilääkärinä.
Grandell
Grandell on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Tulli
thumb|[[Suomen tulli tekee aktiivista yhteistyötä rajavartiolaitoksen ja poliisin kanssa.]] Tulli tarkoittaa valtion rajan yli kulkevista tavaroista perittävää veroluonteista maksua. Sillä voidaan tarkoittaa myös näitä maksuja keräävää tulliviranomaista.
Aiemmin tullilla oli toimipisteitä useissa rahtiterminaaleissa. Terminaalissa kuorma sinetöitiin, ja auto saattoi ajaa useamman maan läpi TIR-tunnuksien turvin ilman toistuvia rajaselvityksiä. Euroopan sisämarkkinoiden myötä näistä on pitkälti luovuttu, ja mahdollinen rahtitullaus tehdään rajalla. Suomessa tämä koskee käytännössä vain Suomen ja Venäjän välistä rajaa
Ennen monissa maissa on ollut käytössä myös sisäinen tulli, jossa maaseudulta kaupunkiin tulevista tuotteista perittiin maksuja. Suomen alueella tätä niin sanottua maatullitoimintaa harjoitettiin Ruotsin vallan aikana 1622–1808. Kaupunkien paikannimistössä on viitteitä näihin maatulleihin, esimerkiksi Töölön tulli Helsingissä.
Nykyisin Suomen tulli kerää tulleja Euroopan unionin rajan ylittävästä liikenteestä Suomen itärajalla, satamissa ja lentoasemilla.
Tullimaksuista (ja muista kaupan rajoitteista) vapaana tapahtuvaa tavarakauppaa sanotaan vapaakaupaksi.
Euroopan yhteisön jäsenmaissa tavarat liikkuvat pääsääntöisesti vapaasti ilman tullimaksua. Euroopan unioni on tulliliitto, joten Euroopan unionin jäsenvaltioilla on yhteinen tullitariffi ja kauppapolitiikka suhteessa kolmansiin maihin. Euroopan unionin ulkopuolisista eli kolmansista maista Euroopan unionin tullialueelle tuotavista tavaroista maksetaan tullimaksua. Tullit ovat Euroopan unionin omia varoja, ja ne tuloutetaan suoraan EU:lle. Jäsenvaltio saa kuitenkin vähentää yhteisölle tuloutettavista tulleista 25 % kantopalkkion.
Pyöräteline
Pyöräteline tai polkupyöräteline on polkupyörien pysäköintiin tarkoitettu teline, johon tuettuna polkupyörät pysyvät pystyssä ja johon ne voidaan lukita pyörävarkauksien estämiseksi. Pyörätelineeksi kutsutaan joskus myös muunlaisia pyörien säilytykseen tarkoitettuja varusteita, kuten pyörävaraston kattokoukkuja tai autoon kiinnitettävää polkupyörän kuljetustelinettä.
Pysäköintiin tarkoitettuja pyörätelineitä on julkisten rakennusten ja suosittujen käyntikohteiden edustalla: koulujen, työpaikkojen, kirjastojen, terveyskeskusten, rautatieasemien jne. Pyörätelineitä on myös asuinrakennusten pihoilla tai erillisessä pyöräsuojassa. Hyvän pyörätelineen pitää estää varkauksien lisäksi pyörien vahingoittuminen niiden käyttäjien tai sivullisten toimien takia.
Pyörätelineisiin polkupyörät pysäköidään yleensä vierekkäin, jolloin telineessä on pyöräpaikkoja noin 60 cm välein jotteivät pyörien ohjaustangot sotkeudu toisiinsa. Perinteiset pyörätelineet perustuvat uriin, joihin polkupyörän etupyörä työnnetään. Yhä kalliimpien pyörien käyttäminen ja sitä myötä pyörävarkauksien lisääntyminen on korvannut perinteiset pyörätelineet yhä useammissa paikoissa malleilla, joihin polkupyörät voidaan helposti lukita rungostaan pyöränomistajien omalla vaijeri- tai U-lukoilla. Lukinta rungosta on sitä tärkeämpää, mitä vilkkaammalla paikalla pyöräteline on ja mitä pidempään siinä pyöriä säilytetään. Myös pyörärenkaiden leveysvalikoiman lisääntyminen on vaikeuttanut perinteisten pyörätelineiden asemaa, ne kun soveltuvat usein vain normaaleille 42–47 mm leveille pyöränrenkaille. Pyörätelineiden tilankäytölle asettaa haasteita muun muassa se, että niihin olisi voitava pysäköidän myös peräkärryllä varustettuja pyöriä.
Muiden katukalusteiden tapaan pyörätelineet ovat julkisilla paikoilla yleensä maahan tai rakennuksen seinään kiinnitettyjä. Tällä halutaan estää paitsi pyörävarkauksia, myös pyörätelineiden käyttöä vandalismissa tai murroissa esimerkiksi kulkuesteiden rakentamiseen tai näyteikkunoiden rikkomiseen.
Uudempia telinetyyppejä
Nykyaikaiset pyörätelineet on yleensä suunniteltu tekemään pyörien rungostaan lukitsemisen helpoksi ja varmaksi. Muotoiluratkaisuja on markkinoilla useita, mutta useimmiten niissä on noin 60–70 cm korkeudelle ulottuva tukeva, molemmista päistä suljettu, metalliputkesta tai -tangosta tehty lenkki, jonka lähelle pyörän runkoputken saa niin, että pyöränlukon voi kiertää molempien putkien ympäri. Lähes kaikki telineet on suunniteltu maahan tai rakennuksen seinään kiinnitettäviksi, ja monissa on otettu huomioon myös muun muassa työkoneella tapahtuva lumenauraus telineen läheltä. Pelkän tarkoituksenmukaisuuden lisäksi pyörätelineissä voidaan nykyisin toteuttaa myös taiteellisia tavoitteita putkikonstruktioiden muotoilussa ja värityksessä.
Datsun 240Z
Datsun 240Z (1969–1973)
Vuonna 1969 Datsun Sportsin seuraajaksi esitelty Datsun 240Z oli ensimmäinen Nissanin Z-mallisarjan auto.
Autossa oli moottorina kuusisylinterinen 2,0- tai 2,4-litrainen rivimoottori, joista pienempää myytiin vain lähinnä Japanin kotimarkkinoilla.
Datsun 240Z koki vuoden 1971 alussa pieniä uudistuksia, jolloin ilmanottoaukot siirtyivät takaluukun kannesta C-pilariin ja tarjolle tuli kolmeportainen automaattivaihteisto.
Datsun 260Z (1974–1978)
Datsun 260Z syntyi, kun moottorin iskutilavuutta nostettiin 2,6 litraan, lähinnä Yhdysvaltain päästörajoitusten vuoksi. 260Z:sta oli saatavana kaksipaikkaisen lisäksi myös 2+2-paikkainen malli. vasen|pienoiskuva|Datsun 260Z 2+2
Datsun 280Z (1975–1978)
Yhdysvaltain markkinoita varten moottorin iskutilavuutta nostettiin edelleen 2,8 litraan vuonna 1975, jolloin syntyi Datsun 280Z. Myös kaasutin vaihtui Bosch L-Jetronic -polttoaineruiskuun. Datsun 260Z pysyi kuitenkin tuotannossa aina vuoteen 1978 saakka, mutta sitä ei enää viety Yhdysvaltoihin.
Rikkileinikki
Rikkileinikki (Ranunculus sulphureus) on pohjoisen pallonpuoliskon arktisilla alueilla tavattava pieni leinikkikasveihin (Ranunculaceae) kuuluva kasvi. Suomessa rikkileinikki on harvinainen Käsivarren Lapin kasvi ja luokiteltu äärimmäisen uhanalaiseksi lajiksi.
Elinympäristö ja koko
pienoiskuva|vasen|Rikkileinikkikasvusto.
Rikkileinikki on monivuotinen ja kasvaa 6–15 cm korkeaksi, hedelmävaiheessa jopa 25 cm korkeaksi. Kasvin varsi on pysty, haaraton ja yläosasta ruskeakarvainen. Aluslehdet ovat pitkäruotisia. Lehden lapa on 1–3 cm leveä, leveän suippotyvinen ja matalasti 5–7-halkoinen. Varsilehdet ovat ruodittomia ja syvään liuskaisia, liuskat ovat kapeanpuikeita tai lähes soikeita. Tummankeltaisia kukkia on vain yksi varren latvassa. Kooltaan kukka on noin kahden sentin levyinen ja siinä on kaksi kehäkiehkuraa. Pitkään säilyvät verholehdet ovat n. 5 mm pitkiä ja tiheään ruosteenruskeakarvaisia. Terälehdet ovat 7–12 mm pitkiä ja mesikuopallisia. Kukkapohjus on tiheäkarvainen. Rikkileinikki kukkii Suomessa heinä-elokuussa. Kasvin hedelmistö on leveyttään korkeampi. Siihen kehittyy noin 1,5–2 mm pituisia pähkylöitä, joissa on jokseenkin suora, noin puolet pähkylän pituudesta oleva ota. Muiden leinikkien tavoin myös rikkileinikki on myrkyllinen laji.
Rikkileinikki muistuttaa läheisesti hieman hennompaa lumileinikkiä (R. nivalis), mutta tämän aluslehdet ovat herttatyvisiä ja kukkapohjus on kalju.
Levinneisyys
Rikkileinikkiä tavataan laajalla alueella pohjoisen pallonpuoliskon arktisilla alueilla. Sitä kasvaa Fennoskandian pohjoisimmassa osassa Norjassa, Ruotsissa, Suomessa ja Kuolan niemimaalla, Pohjois-Siperiassa, Alaskassa, Pohjois-Kanadassa, Grönlannissa sekä Huippuvuorilla. Suomessa rikkileinikkiä kasvaa ainoastaan Enontekiöllä Käsivarren suurtuntureilla, muun muassa Haltin seudulta.
Elinympäristö
Rikkileinikki kasvaa tunturipaljakan sulavesipuroissa ja valuvetisillä lumenviipymäpaikoilla. Laji on kalkinsuosija. Suomessa laji kasvaa keskipaljakalla korkeintaan 1050 metrin korkeudella.
Mariana Duque Mariño
Duque Mariño on sijoittunut parhaimmillaan WTA-maailmanlistalla kaksinpelissä sijalle 66 lokakuussa 2015. Hän on voittanut yhden WTA-turnauksen kaksinpelissä. Se tapahtui helmikuussa 2010 hänen kotikaupungissaan Bogotássa, kun hän voitti loppuottelussa Angelique Kerberin. Nelinpelissä hän on saavuttanut myöskin yhden WTA-turnausvoiton.
Scooby-Doo ja Meksikon hirviö
Scooby-Doo ja Meksikon hirviö on vuonna 2003 suoraan DVD:lle julkaistu yhdysvaltalainen animaatioelokuva, joka perustuu animaatiohahmo Scooby-Doohon. Se oli samalla järjestyksessään kuudes suoraan DVD:lle julkaistu Scooby-Doon elokuvasarjassa, jonka aloitti Scooby-Doo ja saaren zombiet vuonna 1998. Elokuvan ohjasi Scott Jeralds ja käsikirjoitti Douglas Wood. Pääosissa ääninäyttelivät Frank Welker, Casey Kasem, Nicole Jaffe ja Heather North Kenney.
Juoni
Veracruzissa, Meksikossa on iltajuhlat menossa, kun yhtäkkiä Oteron koira huomaa jonkun oudon hahmon liikkuneen kujalla. Koiran lähtiessä hahmon perään Oteron poika Jorge huomaa koiransa kadonneen ja lähtee perään. Pian mystinen otus yllättää Jorgen koiran, jolloin paikalle saapuvat myös Jorge ja hänen isänsä Alejo. Alejo ottaa poikansa ja koiran syliinsä juosten takaisin keskustaan varoittamaan muita Chupacabrasta.
Seuraavana päivänä Fredin kirjeenvaihtoystävä Alejo Otero kutsuu hänet ystävineen käymään Meksikossa. Paikalle saapuessaan Alejo esittelee heille omistamansa hotellin sekä perheensä. Ryhmän kokoontuessa syömään paikalle saapuu Señor Fuente, joka haluaisi keskustella Alejon kanssa. Alejon äiti Dolores kertoo Fuenten yrittäneen jo jonkin aikaa ostaa heidän hotelliaan Doloresin aviomiehen kuoleman jälkeen. Sillä välin Alejo kertoo, ettei halua myydä hotelliaan edelleenkään, minkä myötä Fuente lähtee pois kohtelian elein. Hetken kuluttua huono sää iskee paikalle, mikä pakottaa ryhmän menemään sisälle suojaan sateelta. Alejo joutuu samalla kertomaan viimeaikaisista oudoista tapahtumista, erityisesti paikallisia pelottelevasta Chupacabrasta. Tämän vuoksi Oteron omistamalla hotellissa ei ole käynyt asiakkaita.
Päivän päätteeksi Mysteeri Oy:n jäsenet ja Oteron perhe menevät nukkumaan, jolloin Shaggy ja Scooby-Doo alkavat olla peloissaan kuulemastaan hirviöstä. He alkavat kuulla outoa örinää ja alkavat käydä hysteerisenä. Fred tulee katsomaan Shaggya ja Scoobya, jotka erehtyvät pitämään Fredia hirviönä. He pakenevat takan kautta katolle, jossa Fred ja Velma odottavat heitä taskulampun kanssa. Myös he kuulivat outoja ääniä ja pian huomaavat Daphnen huoneessa olevan jonkin otuksen kiiltävät silmät. Yrittäessään rynniä Daphnen huoneeseen he huomaavat silmien olleenkin CD-soittimen valot. Pian he kuulevat uudelleen outoa karjuntaa ja syöksyvät ulos mökistä. Mysteeripoppoo huomaa maassa olevat hirviön jalanjäljet, jotka johtavat hotelliin. Seuraavana päivänä Mysteeripoppoo, Alejo ja Luis lähtevät etsimään salaperäistä hirviötä. Luisin vaimo Charlene antaa miehelleen hyvää onnea tuottavan medaljongin. Saapuessaan kaupunkiin Daphne ryhtyy haastattelemaan ihmisiä, jotka kertovat näkemyksiään Chupacabrasta. Haastattelujen päätteeksi he palaavat pakettiautonsa luo, jossa he huomaavat olevan mustalla kirjoitettu teksti, jossa kehotetaan heitä poistumaan kaupungista. Ryhmä huomaa tilanteen olevan todella vakava ja päättää jäädä tutkimaan kaupungin yön tapahtumia.
Fred, Velma ja Daphne lähtevät tutkimaan kaupungin länsiosaa, Alejo ja Luis matkaavat kohti kukkuloita, kun taas Shaggy ja Scooby-Doo saavat tehtäväksi tutkia kaupungin itäosaa. Kaksikko jää kuitenkin nukkumaan pakettiautoon, sillä välin kun muut lähtevät omille teilleen. Shaggyn ja Scooby-Doon nukkuessa joku henkilö käy valuttamassa heidän pakettiautonsa jarrunesteen ulos. Fred, Velma ja Daphne ovat sillä välin metsässä etsimässä Chupacabraa, mutta löytävätkin paikallisen poppamiehen El Curanderon. Mysteeripoppoo kyselee mieheltä tietämystä paikallisia pelottelevasta hirviöstä, jota poppamies pitää myyttinä. Hän kertoo todellisen hirviön olevan ahneus ja kertoo Fredin, Velman ja Daphnen täytyvän etsiä vastauksia menneestä ajasta. Poppamies myös varoittaa heidän olevan suuressa vaarassa. Sillä välin Alejo ja Luis ovat päätyneet myös metsään etsiessään Chupacabraa. Alejon nähdessä hirviön se seuraa häntä kallion reunalle asti, jonne Alejo on pudota. Hän huutaa Luisia apuun, joka ei kuitenkaan vastaa apuun. Pian hirviö lähtee paikalta pois ja Luis ilmestyy paikalle, väittäen hirviön lyöneen hänet tajuttomaksi. thumb|250px|left|Mysteeri poppoo huomaa ettei pakettiautossa toimi jarrut. Shaggy ja Scooby-Doo lähtevät ajamaan, mutta huomaavat jarrujen olevan epäkunnossa kesken matkan. Sillä välin muut Mysteeripoppoon jäsenet sekä Alejo ja Luis tapaavat toisensa metsässä. Pian he kuulevat kojootin ulvontaa ja hetkeä myöhemmin se juoksee heidän edestään karkuun Chupacabraa, joka ilmestyy paikalle. Ryhmä pakenee paikalta kaupunkiin, jossa he saavat huomata Shaggyn ja Scooby-Doon kadonneen. Hirviö seuraa heitä kaupunkiin saakka, jossa se alkaa jahdata kaikkia. Lopulta Shaggy ja Scooby-Doo ilmestyvät pakettiautollaan Fredin, Velman, Daphnen, Alejon ja Luisin ohi, jotka hyppäävät kyytiin paeten kaupungista. Matkalla heiltä loppuu polttoaine, mutta onnekseen juuri huoltoaseman kohdalle. Samalla Daphne yrittää auttaa jääpussin kanssa Luisin mustelman kanssa, mutta mies kertoo ettei hänellä olisikaan mitään hätää. Mysteeripoppoo ajaa läpi yön museoon, josta heidän tapaamansa poppamies vihjaili löytyvän vastauksia kysymyksiin. Museossa he tapaavat oudon oppaan, joka johdattaa heidät auditorioon esitelläkseen Meksikon historiallisia hetkiä ja tapoja. Opas pyytää esityksen aikana Daphnea vapaaehtoiseksi uhriksi. Kaikkien yllätykseksi opas sieppaa Daphnen ja katoaa savun hälvetessä. Muut mysteeripoppoolaiset yrittävät etsiä salakäytävää ja vihjeitä. Velma löytää kankaan palasen, jossa lukee "Mile Enter". Fred löytää samalla salakäytävän yrittäessään ottaa soihtua haltuunsa. Ryhmä matkaa pitkin käytävää, joka johdattaa heidät Asteekkien pyramideille. He löytävät Daphnen yhden pyramidin huipulta ja yrittävät jatkaa matkaansa, kunnes joutuvat teljetyksi häkkiin. Paikalle saapuu mekaaninen kotka, joka väittää turisteille näiden ihmisten rikkoneen pyhän patsaan ja suututtaneen Jumalat. Kotka käskee turisteja jahtaamaan Mysteeripoppoon pois kaupungista. Pitkän jahtaamisen päätteeksi he pakenevat takaisin Oteron hotelliin.
Siellä he ihmettelevät, kuinka heidän jokainen liikkeensä on pystytty ennustamaan etukäteen. Samalla he juhlivat Kuolleiden päivää hautausmaalla, jossa he saavat kuulla Doloresilta, että Charlene on siepattu. Ihmiset jatkavat juhlaa asettamalla lahjoja Señor Oteron haudan päälle. Yhtäkkiä Señor Oteron aave ilmestyy paikalle kehottaen sukulaisiaan myymään hotellin ja maaperän, jonka seurauksena Chupacabra jättäisi alueen rauhaan. Alejo ei kuitenkaan usko sanaakaan, sillä hänen isänsä ei puhuisi noin. Fred huomaa Luisin medaljongin olevan jäljitinlaite ja painaa siinä olevaa punaista nappia, joka lähettää matalan äänen, jonka vain Scooby-Doo kuulee. Hän seuraa ääntä yhdessä toisen koiran kanssa hylättyyn mökkiin, jossa luurangoksi naamioitunut mies ohjaa Señor Oteron aavetta. Koirat jäävät haukkumaan miestä, kunnes asukkaat huomaavat heidän melunsa ja suuntaavat paikalle. Mies jää kiinni ja paljastuu herra Smileyksi. Pian paikalle ilmaantuu myös Chupacabra, joka alkaa pelottelemaan ihmisiä. Jahtaamisen päätteeksi se sotkeutuu koristevaloihin ja kompuroi maahan. Pian paljastuu Chupacabran olevan museo-opas. Pettynyt Luis haluaa tietää, minne hänen vaimonsa Charlene on kadonnut, jolloin opas kertoo että Luisin kannattaisi unohtaa koko nainen, sillä hän ei tulisi näkemään tätä enää. Velma kuitenkin huomaa jotain epäillyttävää museo-oppaassa, kun tämän hihoista tippui kahvipapuja. Pian he riisuvat naisen naamion, joka paljastuu olevan Charlene. Nainen kertoo samalla olevansa rakastunut herra Smileyyn eikä Luisiin ja yritti vain mennä miehen kanssa naimisiin, jotta pääsisi käsiksi tämän perintöön, johon kuului hotellin omistus sekä suuri maaomaisuus. Kaksikko passitetaan vankilaan ja muut kylän asukkaat jatkavat juhlia. Samalla Luis myöntää Alejolle olleensa peloissaan, kun Chupacabra jahtasi heitä metsässä, eikä siksi tullut apuun vaikka kuuli veljensä avun huudon.
NCAA-yliopistojalkapallon I-divisioonan Bowl-sarja
NCAA-yliopistojalkapallon I-divisioonan Bowl-sarja ( eli Football Bowl Subdivision) on yliopistojalkapallon korkein sarjataso Yhdysvalloissa. Sitä hallinnoi NCAA. Sarja on maan ainoa yliopistosarja jonka loppuottelua NCAA ei järjestä, minkä vuoksi sarjan mestarin julistaminen on välillä ollut hankalaa.
I-divisioonan Bowl-sarjassa on kymmenen konferenssia, minkä lisäksi kuusi joukkuetta ei kuulu mihinkään konfenrenssiin. Runkosarjan jälkeen pudotuspelikomitea määrittelee joukkueiden paremmuusjärjestyksen, jonka neljä parasta pääsevät pudotuspeleihin. Muilta sijoilta on mahdollisuus päästä johonkin Bowl-otteluun.
Pudotuspelien semifinaaleina toimivat perinteisimmät Bowl-ottelut, jotka kiertävät joka vuosi. Semifinaalien Bowl-otteluparit ovat Rose ja Sugar, Orange ja Cotton sekä Fiesta ja Chick-fil-A. Kierron vuoksi nämä Bowl-ottelut pelataan vain joka kolmas vuosi.
Historia
Yliopistojen välisestä mestaruudesta pelattiin ensimmäisen kerran vuonna 1869, jolloin amerikkalainen jalkapallo muistutti enemmän rugbya. Lajin kehittyessä ja laajetessa syntyi tarve määritellä yliopistojen paremmuusjärjestys, sillä kaikki eivät voineet pelata kaikkia vastaan. Ensimmäinen tällainen lista on vuodelta 1901. Lajin väkivaltaisuus ja jatkuvat sääntörikkomukset johtivat yhteisen järjestön perustamiseen 1905, josta muodostui NCAA vuonna 1910. NCAA hallinnoi pelin ja joukkueiden sääntöjä sekä yhteistä sarjaa, mutta parhaan joukkueen valitsemiseen järjestö ei puuttunut.
Bowl-otteluperinne alkoi 1900-luvun alussa. Paljon erilaisia Bowl-otteluita, joista osa oli lyhytikäisiä, syntyi toisen maailmansodan jälkeen. Aluksi NCAA ei huomioinut otteluita, mutta 1960-luvulla eri toimitsijat alkoivat julkaista joukkueiden paremmuusjärjestyksiä Bowl-otteluiden perusteella ja pian niissä ratkottiin huippuyliopistojen sijoituksia.
Yliopistojalkapallon I-divisioona jaettiin kahtia vuonna 1978. Ylin sarjataso sai nimen 1A-divisioona (Division I-A) ja uusi toinen sarjataso nimettiin 1AA-divisioonaksi (Division I-AA), mikä oli vain viisi vuotta II- ja III-divisioonien perustamisen jälkeen.