cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
North Downs
North Downsin maisemia arvostetaan dramaattisten kalkkikivijyrkänteiden ja suojaisien laaksojen takia. Kukkuloilla kasvaa pyökkiä, marjakuusta ja puksipuuta. Metsien lomassa on luonnontilaista nummea ja ruohikkoalueita. Kalkkipitoisella mailla kasvavilla niityillä elää harvinaisia hyönteislajeja ja harvinainen kämmekkälaji.
Prolavaara
Prolavaara tai Prolanvaara oli kylä Soanlahden kunnan eteläosassa Raja-Karjalassa Viipurin läänissä Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella. Prolavaara oli virallisesti osa Soanlahden kirkonkylää, mutta käytännössä sitä pidettiin omana kylänään. Prolavaara sijaitsi Soanjoen varrella Suistamon vastaisella rajalla. Naapurikyliä olivat etelässä Ypäkkö, lännessä Lehtomäki, idässä Suistamon puolella Jalonvaara. Prolavaaran kautta kulki tie Lehtomäestä Ypäkön ja Jalonvaaran väliselle tielle. Prolavaarassa toimi Prolavaaran dolomiittilouhos. Soanjoessa oli kylän alueella suuri Prolankoski, jossa toimivat Vornasen vehnämylly ja sirkkelisaha.
Talvisodan taistelut eivät ulottuneet Soanlahdelle, mutta Moskovan rauhassa 1940 koko kunta ja myös Prolavaaran kylä oli luovutettava Neuvostoliitolle. Kylän asukkaat evakuoitiin jäljelle jääneen Suomen alueelle. Jatkosodan alussa 1941 luovutetut alueet vallattiin takaisin ja prolavaaralaiset pääsivät palaamaan kotikyläänsä, mutta 1944 alue luovutettiin ja evakuoitiin uudelleen.
Esa Jantunen
Esa Jantunen (s. 20. syyskuuta 1965) on entinen suomalainen moukarinheittäjä. Hän edusti Lappeenrannan Urheilu-Miehiä ja häntä valmensi Martti Jantunen.
Jantunen karsiutui loppukilpailusta Splitin EM-kisoissa 1990 oltuaan karsinnan seitsemästoista tuloksella 71,60 m. Hän edusti Suomea aikuisten maaotteluissa vuosina 1989−1992 ja voitti maaottelun moukarikilpailun Helsingissä vuosina 1990 ja 1991.
Jantunen saavutti SM-hopeaa 1990 ja 1992 sekä SM-pronssia 1989. Hän heitti ennätyksensä 76,02 m Kuortaneella 23. kesäkuuta 1990.
Altti Alarotu
Altti Matti Ensio Alarotu (30. syyskuuta 1945 Jämijärvi – 8. huhtikuuta 2005) oli suomalainen seiväshyppääjä. Hän edusti Suomea muun muassa olympiakisoissa ja hyppäsi epävirallisen sisäratojen Euroopan ennätyksen vuonna 1968.
Alarotu sijoittui Budapestin EM-kilpailuissa 1966 kolmanneksitoista, Méxicon 1968 olympiakisoissa neljänneksitoista sekä Helsingin EM-kilpailuissa 1971 kymmenenneksi. Prahan EM-hallikilpailuissa 1967 hän sijoittui neljänneksi tuloksella 480 cm.
Alarotu paransi viidesti Suomen ennätystä vuosina 1967–1970, parhaana tuloksenaan 531 cm. Vuonna 1968 hän hyppäsi epävirallisen sisäratojen Euroopan ennätyksen 518 cm. Hän saavutti SM-hopeaa vuosina 1967 ja 1971 sekä sisäratojen Suomen mestaruuden vuonna 1967. Hän edusti Punkalaitumen Kuntoa, Jämin Jännettä ja Lahden Sampoa. Hänen valmentajansa oli Valto Olenius.
Lempinimellä "Jämijärven Chaplin" tunnettu Alarotu oli vuodesta 2001 Elimäen kunnanvaltuuston jäsen. Hän kuoli vuonna 2005.
Altti Alarodun veli Aaro Alarotu menestyi korkeushyppääjänä ja setä Martti Alarotu 1930-luvulla kuulantyöntäjänä.
Wakatsuki (1942)
Wakatsuki oli keisarillisen Japanin laivaston Akizuki-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin Mitsubishin Nagasakin telakalta, missä köli laskettiin 9. maaliskuuta 1942. Alus laskettiin vesille vielä saman vuoden lopulla 24. joulukuuta ja otettiin palvelukseen 31. toukokuuta 1943.
Elämän syke
Elämän syke on Ratsian toinen studioalbumi, joka julkaistiin marraskuussa 1980 levymerkillä Johanna. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 23, ja se pysyi listalla yhteensä kahdeksan viikkoa. Levyn uudelleenmasteroitu CD-painos julkaistiin vuonna 2009, ja vuonna 2011 Svart Records uudelleenjulkaisi levyn vinyyliformaatissa.
Albumilta julkaistiin singlenä kappale ”Täältä tulee yö”, jonka B-puolella on liveversio kappaleesta ”Uudet jumalat”. Yö-yhtye sisällytti oman versionsa ”Täältä tulee yö” -kappaleesta vuoden 1992 albumilleen Tänä yönä sekä vuoden 1993 livealbumilleen Täältä tulee Yö...live.
Albumin kannen suunnitteli Kari Riipinen.
Spring Breakers
Spring Breakers on Harmony Korinen käsikirjoittama ja ohjaama yhdysvaltalainen satiirinen rikoselokuva, jonka pääosissa ovat Selena Gomez, Vanessa Hudgens, Ashley Benson, Rachel Korine ja James Franco. Elokuvan maailmanensi-ilta oli Venetsian elokuvajuhlilla syyskuussa 2012. Teatterilevitykseen se tuli Yhdysvalloissa maaliskuussa 2013 ja Suomessa toukokuussa 2013.
Vuonna 2016 Spring Breakers äänestettiin BBC:n kyselyssä tämän vuosisadan 100 parhaan elokuvan joukkoon. Vastaajina oli 177 elokuva-asiantuntijaa eri puolilta maailmaa.
Pentti-Oskari Kangas
Pentti-Oskari Kangas (s. 20. toukokuuta 1943 Uusikaupunki) on suomalainen matkailuyrittäjä ja entinen muusikko, musiikkitoimittaja ja kalankasvattaja.
Pentti-Oskari Kangas valmistui kansakoulunopettajaksi Rauman opettajaseminaarista 1964. Hän toimi opettajana viiden vuoden ajan. Vuonna 1966 Kangas perusti huumoriyhtyeen Pentti-Oskari Kankaan 7 Seinähullua Veljestä (sittemmin Seitsemän seinähullua veljestä). Jäätyään pois yhtyeestä hän on toiminut sen tuottajana. Kangas on toiminut yrittäjänä monella alalla, vuodesta 1985 lähtien matkailuyrittäjänä saaristossa. Hänen yrityksensä Herrankukkaro sijaitsee Rymättylässä. Kangas on useina vuosina toiminut myös puolisonsa Marjan kanssa kenttätyöntekijänä köyhien lasten ja vammaisten Lotus Hill -avustushankkeessa Sri Lankassa.
Lemmy Caution
Lemmy Caution on brittiläisen kirjailija Peter Cheyneyn luoma fiktiivinen etsivähahmo. Cheyney julkaisi yhteensä 10 Lemmy Caution -romaania vuosina 1936-1945. Vanhemmissa teoksissa Caution on FBI-agentti, myöhemmin yksityisetsivä. Ensimmäisen kirjan julkaisun aikoihin Cheyney toimi itsekin poliisina, mutta kirjan menestyksen myötä hänestä tuli päätoiminen kirjailija. Kirjat on ensimmäistä lukuun ottamatta julkaistu myös suomeksi 1940–1960-luvuilla.
Bernard Borderien ohjaamassa elokuvassa Eddie ja naiset (1962) on rooli myös suomalaisella Carita Järvisellä.
Teixeira Vitienes
Teixeira Vitienes on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Kolme Sormusta
Kolme Sormusta ovat kuvitteelliset esineet, jotka esiintyvät J. R. R. Tolkienin fantasiakirjoissa. Ne ovat Valtasormuksen jälkeen voimakkaimmat mahtisormukset.
Kolme sormusta takoi Celebrimbor, joka oli oppinut taidon Annatarilta, joka paljastuikin myöhemmin Sauroniksi. Näihin mahtisormuksiin Sauron ei ollut koskaan koskenut, mutta koska hän oli opettanut niiden takomisen Celebrimborille, ne olivat yhteydessä Valtasormukseen. Haltiat kuitenkin huomasivat asian eivätkä käyttäneet sormuksia ennen Kolmannen Ajan alkua.
Sormukset olivat näkymättömiä paitsi sille, joka oli nähnyt Silmän. Frodo näki Nenyan Galadrielin sormessa kun hän oli nähnyt Silmän Galadrielin peilin kautta. Valtasormuksen tuhouduttua sormukset näkyivät kantajiensa sormessa ja niiden voima oli mennyt.
Koska Keski-Maa ei ollut haltioiden luontainen koti, haltiat uhkasivat haipua pois, jos he eivät seilaisi meren yli Valinoriin. Näiden kolmen sormuksen takominen esti niin tapahtumasta ja Lothlórien pysyi loistokkaana vain, koska Nenyalla oli yhä voimansa. Näiden sormusten voima katoaisi Valtasormuksen tuhoutumisen myötä. Elrondin ja Galadrielin mielestä tämä olisi kuitenkin parempi, kuin että kaikki sortuisi pimeyteen.
Narya
Narya oli punaisella kivellä, rubiinilla, koristeltu sormus. Celebrimbor antoi tämän sormuksen alun perin Gil-galadille Vilyan ohella. Gil-galad antoi kuitenkin tämän sormuksen luutnantilleen, Círdanille. Tarun sormusten herrasta mukaan tämä sormus annettiinkin Círdanille jo heti takomisen jälkeen. Kolmannella Ajalla Círdan antoi Naryan Gandalfille.
Tämä sormus antoi kantajalleen rohkeutta sekä uskoa tehtäväänsä ja sen tekemiseen. Gondorin puolustuksessa Gandalf valoi Naryan avulla puolustajiin rohkeutta ja karkotti Nazgûlien lietsomaa pelkoa.
Círdan oli antanut sormuksen Gandalfille siksi, koska aavisti Gandalfin tarvitsevan sormusta ja uskoi, että muuten se "makaisi tyhjän panttina". Saruman joko epäili tai ymmärsi Gandalfin voivan kantaa sormusta kadehtien tätä, mikä ajoi häntä yhä enemmän erilleen sekä Gandalfista että Valkoisesta Neuvostosta.
Naryaa on kutsuttu myös nimillä Punainen Sormus, Tulen Sormus ja Kolmas Sormus.
Skeleton nuorten talviolympialaisissa 2016
Skeleton nuorten talviolympialaisissa 2016 sisältää yhteensä kaksi kilpailutapahtumaa, poikien ja tyttöjen kilpailut. Skeletoniin osallistuu yhteensä 40 urheilijaa 18:sta maasta.
Kolme Sormusta
Nenya
Nenya oli mithrilistä taottu ja valkoisella kivellä koristeltu sormus. Tämän sormuksen omisti Galadriel, Lothlórienin Valtiatar. Sormuksen omistajuus toi kuitenkin hänelle surua, sillä se sai hänet kaipaamaan merta ja halua palata Kuolemattomille Maille.
Skeleton nuorten talviolympialaisissa 2016
Osallistujat
Jokainen maa sai lähettää maksimissaan kahdeksan urheilijaa (neljä tyttöä, neljä poikaa). Paikkat jaettiin kansainvälisen lajiliiton IBSF:n maailmanrankingin mukaan. Molempiin kilpailutapahtumiin sai osallistua isäntämaa mukaan lukien 20 urheilijaa. Romania ja Yhdysvallat lähettivät kisoihin neljä urheilijaa (kaksi poikaa, kaksi tyttöä).
Kolme Sormusta
Nenya
Sormus auttoi torjumaan Dol Guldurista Lothlórieniin hyökänneet joukot, sillä vain Sauron olisi voinut uhmata sitä. Haltioiden lyötyä joukot Galadriel puhdisti Dol Guldurin sormuksen avulla. Sauronin kukistuttua Nenya menetti voimansa ja Galadriel vei sen mukanaan meren yli. Nenyan voimien menetys sai myös kaikki Lothlórienin mallorn-puut kuihtumaan Neljännellä ajalla. Ainoastaan puu, jonka Samvais Gamgi istutti Kontuun säilyi kuihtumattomana.
Nenyaa on kutsuttu myös nimillä Valkoinen Sormus, Veden Sormus ja Timanttisormus.
Vilya
Vilya oli kultainen sinisellä kivellä, safiirilla, koristeltu sormus. Tämä sormus annettiin aluksi Naryan ohella Gil-galadille. Gil-galad kantoi sitä aina Dagorladin taisteluun asti, jossa hän kaatui. Hän antoi sormuksen Elrondille juuri ennen kuolemaansa. Taistelun jälkeen Elrond vei sormuksen Rivendelliin ja Kolmannen Ajan lopussa meren yli, kun se Sauronin kukistuttua menetti voimansa.
Vilyaa on kutsuttu myös nimillä Sininen Sormus, Ilman Sormus ja Safiirisormus.
St1 Nordic
St1 Nordic Oy on suomalainen energiakonserni, joka on keskittynyt polttonesteiden markkinointiin, öljynjalostukseen sekä uusiutuvaan energian ratkaisuihin, kuten biopolttoaineisiin ja teolliseen tuulivoimaan.
St1 Nordic-konserni toimii Suomessa, Ruotsissa, Norjassa ja Iso-Britanniassa. Konsernin liikevaihto oli vuonna 2022 lähes 10,5 miljardia euroa. Uusiutuvan energian osuus siitä oli 17,4 prosenttia. Investoinnit uusiutuvan energian tuotantoon olivat 114 miljoonaa euroa eli runsaat puolet konsernin kaikista investoinneista. Vuosien 2018 - 2022 aikana St1:n kokonaisinvestoinneista 44 % on sijoitettu uusiutuvan energian tuotantoinvestointeihin. Luku ei sisällä yrityskauppoja.
St1:n pääkonttori on Helsingissä ja vuonna 2022 St1 Nordic työllisti yli tuhat henkilöä.
Konserni tutkii ja kehittää taloudellisesti kannattavia ja ympäristön kannalta kestäviä energiaratkaisuja.
Johtoryhmä
Henrikki Talvitie toimii St1 Nordic Oy:n ja St1 Oy:n toimitusjohtajana. Hänen lisäkseen yhtiön johtoryhmään kuuluvat:
Mika Anttonen johtaa konsernin hallitusta, jonka muita jäseniä ovat Kati Ihamäki, Mikko Koskimies ja Kim Wiio.
Organisaatio
Vuonna 2022 St1 Nordic -konserniin kuuluivat :
Yhteisyritykset
St1 Nordic omistaa Aviation Fuelling Services Norway AS yhdessä Shellin kanssa. Yhtiö tarjoaa lentoliikenteen polttoainepalveluita Norjan markkinoilla.
Toiminta-alueet
St1 Nordic toimii seuraavilla alueilla:
Jakeluasemaverkosto
thumb|St1-automaattiasema Jyväskylässä Vuonna 2022 St1:n pohjoismaiseen verkostoon kuului 1270 1270 St1- ja Shell-asemaa sekä kaasuntankkausasemaa. Shell-brändi on St1:n käytössä lisenssisopimuksella. :
Jakeluverkosto pitää sisällään niin miehittämättömiä kuin palveluasemiakin myymälöineen ja ravintoloineen, samoin raskaan liikenteen jakelupisteitä.
St1:n markkinaosuus vuonna 2022 Suomessa myytävästä bensiinistä oli 24,9 % ja dieselistä 20,7 %. Ruotsissa markkinaosuudet olivat bensiinissä 20,4 % ja dieselissä 15,9 %. Norjassa myytyjen tuotteiden markkinaosuudet olivat bensiinissä 16,7 % ja dieselillä 17,6 %.
Jäte- ja tähdepohjainen etanolituotanto
St1 tuottaa edistynyttä etanolia liikennekäyttöön biojalostamoissaan Lahdessa, Vantaalla, Haminassa ja Göteborgissa. Raaka-aineena käytetään elintarviketeollisuuden tärkkelys- ja sokeripitoisia jätteitä ja sivuvirtoja.
Lisäksi St1:llä on Kajaanissa Cellunolix-bioetanolitehdas, joka käyttää raaka-aineenaan sahanpurua. Yhtiö aikoo moninkertaistaa sen tuotannon ja tehdä Kajaaniin osaamiskeskuksen biomassapohjaiselle polttoainetuotannolle.
St1:n etanolista valmistetaan flexifuel-autoihin tarkoitettua RE85-korkeaseosetanoli-polttoainetta ja sitä käytetään myös bensiinin biokomponenttina.
Sivutuotteiden hyödyntäminen on ympäristöystävällinen, tehokas ja järkevä tapa tuottaa uusiutuvaa polttonestettä, ja jätteistä ja tähteistä valmistetuilla etanolipolttoaineilla ajamalla taas voidaan liikenteen hiilidioksidipäästöjä vähentää jopa 80%. St1:n mukaan selluloosapohjaisissa raaka-aineissa on etanolin valmistuksen suurin tuotantopotentiaali tulevaisuutta ajatellen.
Göteborgin jalostamo
St1 osti Göteborgin öljynjalostamon Shelliltä vuonna 2010, samalla kun yhtiö hankki omistukseensa Shellin huoltoasemat Suomessa ja Ruotsissa.
St1:n Göteborgin jalostamon kapasiteetti on noin 30 miljoonaa barrelia raakaöljyä vuodessa. Jalostamo toimii myös polttoaineiden sekoituskeskuksena. Jalostamon tuotteisiin kuuluu mm. bensiini, JET A1, rikitön MK-1-diesel ja muut keskitisleet, meriliikenteen polttoaineet sekä nestekaasu. Jalostamon käyttämien uusiutuvien komponenttien osuus on kasvanut viime vuosina, kun biokomponenttien (kuten ETBE, bio-MTBE ja HVO-nafta) määrää on lisätty. Suurin osa jalostustuotteista myydään oman St1- ja Shell-verkoston kautta Ruotsissa, Suomessa ja Norjassa.
St1:n Göteborgin jalostamon yhteyteen rakennetaan uusi biojalostamo, joka aloittaa toimintansa vuonna 2023. Biojalostamo on suunniteltu optimoimaan uusiutuvan HVO-dieseliin ja uusiutuvan lentopolttoaineen tuotantoa. Tuotannossa tullaan käyttämään mäntyöljypohjaista raaka-ainetta, joka syntyy St1:n kumppanin, metsäyhtiö SCA:n tehtailla sulfaattisellun tuotannon sivutuotteena. Uusi biojalostamo voi lisäksi hyödyntää laajalti muitakin uusiutuvia raaka-aineita. Jalostamon vuosittainen tuotantokapasiteetti tulee olemaan noin 200 000 tonnia.
Vuonna 2022 St1 Nordic osti Brocklesby Ltd:n, joka on elintarviketeollisuuden jätteen kierrätyksen asiantuntija ja alan raaka-ainejalostaja Iso-Britanniassa. Göteborgin uusi biojalostamo tulee hyödyntämään Brocklesbyn toimittamaa raaka-ainetta uusiutuvan dieselin ja uusiutuvan lentopolttonesteen valmistuksessa.
Biokaasun tuotanto
St1 on jo nyt Ruotsin johtava biokaasutoimija tieliikennesegmentissä. Biokaasutoiminnot sijaitsevat eteläisen Ruotsin kaupunkialueilla ja Tukholmassa. Yhtiö tuottaa, tuo ja vie biokaasua ja toimittaa sitä asiakkaille useiden myyntikanavien kautta
Lisäksi St1:llä on kuusi biokaasun tuotanto- ja jalostuslaitosta Ruotsissa. Niistä kaksi, Söderåsen Bioenergi AB ja Falkenbergs Biogas AB ovat enemmistöomistettuja tytäryhtiöitä. Lisäksi St1 rakentaa parhaillaan biokaasun jalostus- ja nesteytyslaitosta Ruotsin Boråsiin. Biojalostamon odotetaan aloittavan toimintansa vuodenvaihteessa 2024.
St1 ja Valio perustivat vuonna 2022 Suomen Lantakaasu Oy:n, joka aikoo rakentaa Suomeen 8–10 biokaasu- ja nesteytyslaitosta vuoteen 2030 mennessä. Laitokset muuttavat maitotilojen lannan ja muut sivuvirrat uusiutuvaksi biokaasuksi, jota hyödynnetään liikenteen polttoaineena. Ensimmäinen laitos avataan Pohjois-Savoon. Nesteytettyä biometaania tuottava laitos ja sen viereen sijoittuva biokaasumädättämö otetaan käyttöön vuonna 2026. Laitoksen vuosittainen kapasiteetti on noin 125 gigawattituntia ja sen avulla maatalouden ja liikenteen päästöjä voidaan vähentää vuosittain 71 000 tonnia. Yritys aikoo hajauttaa biokaasutoimintaansa jopa yksittäisille maatiloille. Laitoksella on tarkoitus tuottaa myös kiertolannoitetta, jolla voidaan korvata fossiilisiin raaka-aineisiin perustuvat lannoitteet. Biokaasua on tarkoitus myydä St1:n raskaan liikenteen tankkauspisteillä. Valio ja St1 aikovat käyttää lantabiokaasua myös omiin tarpeisiinsa.
Toukokuussa 2023 St1 tiedotti tuovansa nesteytetyn biokaasun (LBG) myyntiin Suomessa valikoiduille asemilleen vuodenvaihteessa 2023-24. St1:n tavoitteena on rakentaa valtakunnallinen biokaasuasemien tankkausverkosto raskaalle liikenteelle.
Norjassa St1 omistaa kolmanneksen Biogas Energi Aksdal AS:n osakkeista ja aloittaa yhteistyön rakentaakseen nesteytetyn biokaasun tankkausverkostoa yhdessä Knapphus Energin ja Nor-login kanssa.
Tuulivoima
Vuonna 2020 St1 myi Suomessa tuulivoimakapasiteettinsa, jonka oli rakentanut St1 Nordic Oy:n ja S-Voima Oy:n yhteisyritys TuuliWatti Oy. Kaupalla haluttiin vapauttaa pääomaa uusiin teollisen tuulivoiman investointeihin Pohjoismaissa. Samalla TuuliWatti aloitti jakautumisprosessin kahdeksi yhtiöksi.
St1 kehittää tuulivoimahankkeita Pohjoismaissa. Pohjois-Norjassa Finnmarkin alueella on kaksi tuulivoimahanketta, joista Davvin tuulipuisto on lupavaiheessa ja Sandfjelletin tuulipuistohanke kehitysvaiheessa.
Vuonna 2021 St1 Sverige AB osti Wästgöta Wind AB:n, jolla on useampia tuulivoimahankkeita varhaisessa kehitysvaiheessa Ruotsissa.
Geometrinen lämpö
St1 Lähienergia Oy vastaa St1:n maalämpöpumppuratkaisuista. Yhtiö suunnittelee ja rakentaa 30–5000 kW:n lämpölaitoksia isompiin asuinkerrostaloihin sekä liike- ja julkisiin rakennuksiin korvaamaan fossiilisen energian, kuten hiilen ja öljyn käyttöä. Lämpökaivot porataan tyypillisesti 250–300 metrin syvyyteen, isommissa projekteissa jopa 600 metriin.
Vuonna 2021 St1 sopi CapMan Infran kanssa yhteistyöstä maalämpöinvestointien vauhdittamiseksi Suomessa. CapMan Infra rahoittaa St1:n myymiä ja rakentamia uusia maalämpölaitoksia kerrostaloille ja liike- ja julkisille kiinteistöille.
Keväällä 2023 St1 Lähienergia ja Caverion ilmoittivat aloittavansa yhteistyön maalämpöhankkeiden toteutuksessa kiinteistöille. Caverion tuo kumppanuuteen talotekniikan ja lämpöpumpputeknologian osaamisen ja St1 Lähienergia geologian, geofysiikan sekä poraamisteknologian asiantuntemuksen.
St1:n pilottiprojektissa Espoon Otaniemessä on tutkittu geotermisen lämpölaitoksen teknisiä toteutusmahdollisuuksia. Kaksi syvälämpökaivoa porattiin yli 6 kilometrin syvyyteen, missä kallioperän lämpötila on 120 astetta. Projekti pysäytettiin vuonna 2022, koska veden virtaus kaivojen välillä ei ollut riittävä kaupallisesti järkevään lämmöntuotantoon.
Suomen syvimmät geolämpökaivot ovat herättäneet laajaa kiinnostusta eri tutkimustahojen keskuudessa, joten St1 tarjoaakin niitä tutkimuskäyttöön. Suomen kovaan graniittiseen kallioperään poratut kaivot ovat kansainvälisesti ainutlaatuinen tutkimusympäristö eri tutkimusalueille, geotermisen energian tuotannosta aina mikrobiologiseen tutkimukseen.
Kestävä kehitys ja tulevaisuuden liiketoiminta
St1 on energiatransitioyritys, jonka mukaan ilmakehän hiilidioksidin vähentämiseksi on käytettävä kaikki saatavilla olevat keinot ja kehitettävä samalla uusia tapoja. Energiatehokkuus ja uusiutuvan energian tuotannon lisääminen korvaamaan fossiilista energiaa ei riitä, vaan on myös tehostettava merkittävästi hiilensidontaa hiilidioksidin talteenoton ja hiilinielujen luomisen avulla.
Hiilidioksidin talteenotto ja hyödyntäminen/Power-to-X
Vuonna 2020 LUT-yliopisto, Wärtsilä ja St1 julkaisivat yhteistyössä laatimansa Hiilineutraali Suomi -raportin siitä, miten P2X-ratkaisut voivat tukea Suomea hiilineutraaliustavoitteen saavuttamisessa ja luoda täysin uuden kasvualueen teknologiateollisuudelle.
St1 tutkii ja kehittää useissa hankkeissa Power-to-X-pohjaisia ratkaisuja. P2X on globaalisti skaalautuva teknologia, johon panostaminen ratkaisee sähkön varastointiongelman. Teknologia tuottaa synteettisiä polttoaineita talteen otetusta hiilidioksidista ja vedystä hyödyntäen uusiutuvaa sähköä. P2X mahdollistaa esimerkiksi kestävän vaihtoehdon lentoliikenteelle ja muille suuren kysynnän nestemäisille fossiilisille polttonesteille.
Konkreettinen askel power-to-x-teknologian hyödyntämisessä on St1:n suunnitelma Suomen ensimmäisen synteettisen metanolin tuotantolaitoksen rakentamisesta Finnsementin tehtaan yhteyteen Lappeenrantaan. Laitoksen on määrä tuottaa uusiutuvaa synteettistä metanolia muun muassa meri- ja tieliikenteen polttoaineeksi korvaamaan fossiilisia polttoaineita. Synteettinen metanoli on merkittävä tulevaisuuden vähähiilinen polttoaine.
Vuonna 2022 St1 solmi aiesopimuksen energiayhtiö Vattenfallin kanssa kehittääkseen synteettisen lentosähköpolttoaineen tuotannon fossiilittoman arvoketjun Ruotsissa. Ensimmäinen vaihe yhteistyössä on kannattavuusselvityksen tekeminen kattaen merituulivoimaan perustuvan sähköpolttoaineen tuotannon koko arvoketjun. Suomessa St1 on tehnyt aiesopimuksen Vantaan Energian kanssa yhteistyöstä sähköpolttoaineen jakelussa. Vuonna 2021 allekirjoitettiin aiesopimus Horisont Energin kanssa yhteisestä vihreän ammoniakin kehitysprojektista Pohjois-Norjassa. Sen tavoitteena tuottaa vihreää ammoniakkia laajalti liikenteen ja teollisuuden erilaisiin uusiutuviin energiatuotteisiin.
Hiilensidonta metsittämällä
St1 tutki kestävää hiilensidontaa pilottimetsitysprojektissa Marokossa vuosina 2018–2022. Pilotissa istutettiin nopeasti kasvavia puulajeja kuivalle alueelle ja tutkittiin niiden kykyä muodostaa merkittävä mitattava hiilinielu. Tavoitteena oli löytää optimaalinen ratkaisu maanparannuksen ja kastelujärjestelmien avulla kustannustehokkaaseen metsän kasvuun ja hiilensidontakykyyn. Projekti toteutettiin yhteistyössä paikallisen Université Mohammed VI Polytechnique -yliopiston kanssa ja Luonnonvarakeskus LUKE ohjasi ja seurasi kenttäkokeita istutusalueella Bengueririssa. Keväällä 2023 valmistuneen tutkimusraportin mukaan ilmakehästä hiilidioksidia sitovan ja samalla paikallisesti muita hyötyjä tuovan kasvillisuuden lisääminen on mahdollista jopa kuivissa olosuhteissa, joissa ei ole käytännössä kasvanut mitään pitkään aikaan. Uuden kasvillisuuden luomat hiilinielut tarjoavat merkittävän työkalun ilmastonmuutoksen hillitsemiseen, kasvattaen maapallon viherpeitettä ja parantaen samalla olennaisesti paikallisia elinolosuhteita.
St1:ssä nähdään metsittäminen edullisempana ilmastonmuutoksen torjuntatapana kuin liikenteen biopolttoaineiden sekoitevelvoite. St1 pyrkii siihen, että hiilen sitominen metsityksen avulla olisi yritykselle yksi hyväksyttävä keino päästöjen kompensointiin.
St1:n investoinnit tutkimukseen ovat kasvattaneet yrityksen osaamista tulevaisuuden hiilensidontaprojektien edistämiseksi uutena liiketoimintana.
Energiakauppa ja logistiikka
St1 Nordicin ja SOK:n yhteisyritys North European Oil Trade Group (NEOT) on Itämeren alueella itsenäinen polttonesteiden hankintayhtiö ja tärkeä osa St1:n arvoketjua. NEOT:n toiminnan tavoitteena on hankkia omistajilleen kilpailukykyisiä ja kestäviä polttonesteratkaisuja. St1 pyrkii parantamaan toimitusketjunsa kestävyyttä yhteistyössä NEOT:n kanssa. Yhteistyön tarkoituksena on edistää tuotteiden jäljitettävyyttä ja mahdollistaa niiden hiilijalanjäljen laskeminen.
NEOT ostaa polttonesteitä globaaleilta trading-markkinoilta, vastaa niiden varastoinnista ja sekoittamisesta sekä kuljetuksista jalostamoilta terminaaleihin. Oma Göteborgin jalostamo on St1:n tärkein hankintalähde, mutta NEOT hankkii öljytuotteita myös muilta Itämeren alueen jalostamoilta – pääosin Suomesta, Ruotsista, Norjasta ja Tanskasta. NEOT toimittaa biokomponentteja globaaleilta markkinoilta St1:n Göteborgin jalostamolle ja hyödyntää niiden hankinnassa myös kaiken St1:n Suomessa tuottaman jätepohjaisen etanolin. St1 ylläpitää logistiikkaketjua kaikissa toimintamaissaan yhdessä NEOT:n kanssa. Ketju koostuu terminaaleista tuotteiden varastointia varten sekä laajasta kuljetusverkostosta. NEOT operoi Suomen kuutta terminaalia, Ruotsin seitsemän ja Norjan yhdeksän terminaalin operointivastuu on puolestaan St1:llä. Yhteinen kuljetusverkosto kattaa laiva-, tie- ja rautatiekuljetukset.
Yhteiskuntavastuu
Maailmanlaajuisen energiatransition kiihtyessä energiateollisuuden rooli on yhä kriittisempi ja St1 tunnistaa kiireellisen tarpeen tarttua ilmastonmuutoksen haasteisiin ja työskennellä kestävämmän tulevaisuuden eteen. Energiatuotteiden toimittajana St1:n toiminnalla on merkittävä vaikutus ympäristöön ja yhteisöihin, missä se toimii, joten yritys haluaa läpinäkyvyyden avulla varmistaa kestävän kehityksen mukaiset toimintatavat koko arvoketjussaan.
Vaikka fossiiliset polttoaineet ovat yhä konsernin pääasiallinen tulonlähde, ne mahdollistavat sen, että St1 voi kehittää osaamista tuodakseen yhä enemmän uusiutuvaa energiaa markkinoille.
St1 on sitoutunut YK:n Global Compact -yritysvastuualoitteeseen, joka edistää ja kehittää yritysten sekä yhteisöjen ekologista, sosiaalista ja taloudellista vastuullisuutta hyödyntäen YK:n Global Compactin 10 periaatetta ja YK:n kestävän kehityksen tavoitteita.
St1 Nordic on julkaissut vuosittain toiminnastaan integroidun vastuullisuusraportin vuodesta 2017 alkaen. Viimeisin St1 Nordic Oy:n integroitu raportti | Game Changer 2022 julkaistiin 28.4.2023.
St1 on myös tuonut yhteiskunnalliseen keskusteluun näkemyksiään ilmastotavoitteisiin ja globaaleihin energia-alan haasteisiin liittyen. Kesäkuussa 2016 St1 julkaisi ”St1 Energy Outlook” –keskusteluasiakirjan energiamarkkinoiden haasteista ja muutoksesta ja lukijat saivat kommentoida asiakirjaa. Vuonna 2017 asiakirjasta julkaistiin päivitetty versio: "St1 Nordic Energy Outlook". Vuonna 2020 ”St1 Outlook” -dokumentti julkistettiin St1 Nordicin järjestämässä Solving Global Energy Challenges -webinaarissa, jossa kansainväliset huippupanelistit keskustelivat energiasektorin ja yhteiskunnan kohtaamista haasteista sekä ratkaisuista, joita tarvitaan ilmastonmuutoksen hillitsemiseksi.
St1 toteuttaa yhteiskuntavastuuta myös suomalaisen huippu-urheilun tukijana mm. Suomen Hiihtoliiton kanssa.
Matthew Lombardi
Matthew Lombardi (s. 18. maaliskuuta 1982 Montreal, Quebec, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelasi urallaan Pohjois-Amerikassa ja Sveitsissä. NHL:ssä hän edusti Calgary Flamesia, Phoenix Coyotesia, Nashville Predatorsia, Toronto Maple Leafsia ja Anaheim Ducksia. Uransa kolme viimeistä kautta hän pelasi Sveitsin pääsarjan Genève-Servettessä.
Lombardi edusti Kanadaa kahdesti maailmanmestaruuskilpailuissa. Vuonna 2007 hän oli voittamassa maailmanmestaruutta.
Ura
Lombardi debytoi NHL:ssä kaudella 2003–2004, jolloin hän pelasi runkosarjassa 79 ottelua ja teki 29 tehopistettä. Pudotuspeleissä hän loukkaantui ottelusarjassa Detroit Red Wingsiä vastaan ja oli sivussa lukuisia kuukausia. Työsulkukauden 2004–2005 Lombardi pelasi Flamesin farmiseurassa Lowell Lock Monstersissa. Kaudeksi 2005–2006 hän palasi NHL:ään ja Calgaryyn.
Heinäkuussa 2010 Lombardi teki kolmen vuoden sopimuksen Nashville Predatorsin kanssa. Hän pystyi pelaamaan kaudella 2010–2011 vain kaksi ottelua saatuaan aivotärähdyksen kautta edeltävässä harjoitusottelussa. Heinäkuussa 2011 hän siirtyi Toronto Maple Leafsiin pelaajakaupassa, jossa Maple Leafs sai hänen lisäkseen puolustaja Cody Fransonin, ja jossa Predatorsiin siirtyivät puolustaja Brett Lebda ja hyökkääjä Robert Slaney.
Tammikuussa 2013 Lombardi siirtyi Toronto Maple Leafsista Phoenix Coyotesiin. Huhtikuussa 2013 Lombardi kaupattiin Anaheim Ducksiin vaihdossa Brandon McMillaniin.
Lombardi pelasi kauden 2013–2014 Sveitsin pääsarjan Genève-Servettessä. Hän teki 46 runkosarjaottelussa 50 pistettä ja voitti sarjan pistepörssin. 30 syöttöpisteellään oli myös sarjan syöttötilaston ykkönen. Pudotuspeleissä Lombardille merkittiin 9 pistettä 12 ottelussa. Hän oli pudotuspelien pistetilaston seitsemäs.
Lombardi pyrki kesällä 2014 palaamaan NHL:ään, ja hän teki kahden vuoden sopimuksen New York Rangersin kanssa. Lombardin harjoitusleiri meni heikosti, eikä hän mahtunut Rangersin kauden avauskokoonpanoon. Hän kuitenkin kieltäytyi menemästä farmiseura Hartford Wolfpackiin ja suostui yhteisymmärryksessä purkamaan NHL-sopimuksensa.
Rangersista Lombardi palasi Sveitsin päsarjan Genève-Servetteen, jonka kanssa teki lokakuussa 2014 kahden vuoden sopimuksen. Lombardi pelasi yhteensä kolme kautta Genèneve-Servettessä ja pelasi niiden aikana 99 runkosarja- ja 24 pudotuspeliottelua. Hän ilmoitti vuoden 2016 lopulla lopettavansa uransa, jotta voisi olla lähempänä perhettänsä.
Maajoukkueura
Lombardi on edustanut Kanadaa kaksissa MM-kilpailuissa. Vuoden 2007 kisoissa hän teki yhdeksässä ottelussa tehot 6+6=12 ja voitti kultaa. Vuoden 2009 kisoissa hän voitti hopeaa.
First Bloom
First Bloom on japanilaisen Tsubaki Factory -tyttöryhmän ensimmäinen studioalbumi. Albumi julkaistiin 14. marraskuuta 2018 kolmessa eri versiossa.
Vyöankeriaat
Vyöankeriaat (Myrocongridae) on ankeriaskaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan Atlantilta ja indopasifiselta merialueelta.
Lajit ja anatomia
Vyöankeriaiden heimoon kuuluu 1 suku ja 5 lajia. Lajit ovat punavyöankerias (Myroconger compressus), M. gracilis, mustahammasankerias (M. nigrodentatus), M. prolixus ja M. seychellensis. Ruumiinrakenteeltaan ne ovat pitkähköjä ja litteäruumiisia kaloja. Vyöankeriaiden selkä- ja pyrstöevät ovat pitkät ja yhtyneet pyrstöevän kanssa. Rintaevät ovat hyvin kehittyneet. Kalojen silmät ovat kookkaat ja suu keskikokoinen. Väriltään vyöankeriaat ovat usein punaisia tai kellertäviä. Vyöankeriaita pidetään valemureenojen (Chlopsodae) ja mureenojen (Muraenidae) alkeellisena sisarheimona.
Levinneisyys
Suurin osa vyöankeriaslajeista elää trooppisissa vesissä itäisellä Atlantilla ja eräät lajit Tyynessämeressä tai Intian valtameressä. Ne elävät yleensä 50–560 metrin syvyydessä.
Shimotsuki (1943)
Shimotsuki oli keisarillisen Japanin laivaston Akizuki-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin Mitsubishin Nagasakin telakalta, missä köli laskettiin 6. heinäkuuta 1942. Alus laskettiin vesille 7. huhtikuuta 1943 ja otettiin palvelukseen 31. maaliskuuta 1944.
Palvelus
Alus upotettiin 25. marraskuuta 1944.
Lisärakentaminen
Lisärakentaminen tarkoittaa rakennettujen tonttien täydentämistä uudella rakennuksella tai olevan rakennuksen laajennuksella. Se on eri käsite kuin täydennysrakentaminen. Lisärakentaminen on tonttikohtaista täydennysrakentamista.
Ohansk
Ohansk on kaupunki Permin aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Kaman muodostaman Votkinskin tekojärven rannalla 119 kilometriä Permistä lounaaseen. Kaupunki on Ohanskin piirin keskus. Asukkaita on 7 600 henkeä (vuonna 2009).
Paikalla sijainnut Ohanskojen kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1547. Vuonna 1781 siitä tuli kaupunki ja Permin lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. Asukkaat harjoittivat maanviljelyä, jokiliikennettä ja kalastusta.
Nykyään Ohanskissa toimii ompelimo, elintarviketeollisuutta, sahalaitos ja maatalousyritys. Kaupungissa on kotiseutumuseo ja biologian tutkimusasema.
Steffy Forrester
Stephanie "Steffy" Forrester on kuvitteellinen hahmo TV-sarjasta Kauniit ja rohkeat. Hahmoa näyttelee nykyään Jacqueline MacInnes Wood.
Steffyn isä on Ridge Forrester, jota näyttelee Thorsten Kaye, ja äiti Taylor Forrester (Hunter Tylo). Stephaniella oli myös sisko Phoebe (MacKenzie Mauzy), joka kuoli auto-onnettomuudessa sekä veli nimeltä Thomas Forrester (Drew Tyler Bell, myöhemmin Adam Gregory), nykyään roolissa nähdään (Pierson Fodé). Steffy sai nimensä isänsä äidin, Stephanie Forresterin (Susan Flannery) mukaan.
Franz Augsberger
Franz Augsberger (10. lokakuuta 1905, Wien, Itävalta-Unkari – 19. maaliskuuta 1945, Neustadt, Sleesia, Saksa) toisen maailmansodan aikainen SS-kenraalimajuri (Brigadeführer), joka komensi vuosina 1942-1945 kaatumiseensa asti virolaista 20. Waffen-SS:n krenatööridivisioonaa.
Nuoruus
Hän oli syntynyt hotellinomistajan pojaksi Wienissä Itävalta-Unkarissa. Hän liittyi SA:han 30. lokakuuta 1930 ja Saksan kansallissosialistiseen työväenpuolueeseen samana päivänä. Vuoteen 1932 hän työskenteli arkkitehtina Wienissä. Hän oli jonkin aikaa työssä Norjassa ja oppi norjan kielen. Vuoteen 1933 hän työskenteli Wienissä Saksan kansallissosialistisen puolueen propagandapäällikkönä, kunnes puolue kiellettiin. Hän liittyi 1932 SS:ään ja muutti pian Saksaan. Hän eteni SS-rivimiehestä SS-kapteeniksi (Hauptsturmführer) vuoteen 1937 mennessä.
Toinen maailmansota
Toisen maailmansodan alettua hän työskenteli aluksi Konstantin von Neurathin adjutanttina Böömissä ja Määrissä. Hänet ylennettiin SS-majuriksi (Sturmbannführer) 1. elokuuta 1939. 10. helmikuuta 1941 hänestä tuli SS:n Standarte-7 pataljoonan komentaja. 1. joulukuuta 1941 hänet ylennettiin SS-Sturmbannführeriksi. Hän ansaitsi ensimmäisen ja toisen luokan rautaristit 1941 ja jalkaväen hyökkäysmerkin seuraavana vuonna. Hän sai myös ylennyksen everstiluutnantiksi (Obersturmbannführer) esimiehensä kenraalimajuri Karl-Maria Demelhuberin esityksestä.
Viron legioona
Lokakuussa 1942 Adolf Hitler nimitti hänet virolaisen vapaaehtoislegioonan komentajaksi ja hänet siirrettiin Viroon. Hänet myös ylennettiin SS-everstiksi (Standartenführer). Tammikuussa 1944 prikaati laajennettiin 20. Estnische SS-Freiwilligen-divisioonaksi ja toukokuussa samana vuonna 20. Waffen-SS:n krenatööridivisioonaksi (1. virolainen). Augsberger ylennettiin SS-Oberführeriksi tammikuussa 1944 ja SS-Brigadeführeriksi kesäkuussa 1944.
Viimeiset vaiheet
Augsberger johti divisioonansa peräytymistä Sleesiaan. 10. maaliskuuta 1945 Franz Augsberger kaatui taistelussa lähellä Neustadtia ulosmurtautumisyrityksessä neuvostojoukkojen piirittämästä Oppelnin kaupungista. Kaksi päivää aikaisemmin hän oli ansainnut ritariristin marsalkka Ferdinand Schörneriltä Oppelnin kaupungin puolustuksesta.
Kardinaali (vuoden 1963 elokuva)
Kardinaali (The Cardinal) on Otto Premingerin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1963. Elokuva sai kuusi Oscar-ehdokkuutta, mutta jäi ilman palkintoja. Elokuva kertoo Tom Tryonin näyttelemän Stephen Fermoylen tiestä vastavalmistuneesta papista kardinaaliksi.
Ignaz Schiffermüller
Ignaz Schiffermüller (1727-1808) oli itävaltalainen luonnontieteilijä, joka tutki etenkin perhosia. Yhdessä Michael Denisin kanssa hän julkaisi luettelon Wienin alueen perhoslajeista. Schiffermüllerin ja Denisin kokoelma oli esillä Hofburgissa, missä se paloi vuoden 1848 vallankumouksen aikana. Osia Schiffermüllerin kokoelmista on esillä Wienin luonnonhistoriallisessa museossa.
Perhosten värin määrittelyn vaikeus johdatti Schiffermüllerin tutkimaan myös värejä. Teos Versuch eines farbensystems esittelee Louis-Bertrand Castelin väriympyrän käytännön sovellusten lisäksi tietoja värjäämisestä.
Spacewar
Spacewar oli varhainen tietokonepeli ja yksi ensimmäisistä reaaliaikaisista videopeleistä. Pelin kehittivät Wayne Wiitanen, J. Martin Graezt ja Stephen R. Russell vuonna 1961 ja he toteuttivat sen Digital Equipment Corporationin PDP-1-tietokoneelle. Valmis peli esiteltiin MIT:n vuosittaisessa Science Open House -tapahtumassa toukokuussa 1962.
Spacewar on kahden pelaajan pelattava kaksiulotteinen avaruustaistelupeli. Kummallakin pelaajalla on avaruusalus, jota voi pyörittää myötä- ja vastapäivään ja ohjata eteenpäin. Alukset noudattavat liikkeen jatkuvuuden lakia, joten esimerkiksi jarruttaakseen on käännyttävä ympäri ja ohjattava sitten eteenpäin. Kummallakin aluksella on rajoitettu määrä ammuksia ja mahdollisuus hyperavaruushyppyyn eli satunnaiseen paikan vaihtamiseen. Ruudun keskellä sijaitsevan auringon painovoima vetää puoleensa sekä aluksia että ammuksia ja muodostaa siten lisähaasteen pelaajille.
Spacewar oli suosittu peli opiskelijoiden keskuudessa monissa korkeakouluissa, joihin PDP-1 oli asennettu, ja myöhemmin DEC jopa jakoi Spacewarin kopiota koneen kylkiäisenä, jonka oli tarkoitus esitellä PDP-1:n reaaliaikaominaisuuksia. DEC:n myöhemmät 18-bittiset koneet (kuten PDP-7) perustuivat PDP-1:n käskykantaan, joten alkuperäistä Spacewaria saattoi pelata myös niillä. Pelistä kirjoitettiin versioita myös useille muille laitteille. Galaxy Game oli PDP-11:llä toteutettu versio pelistä.
Spacewariin perustuvia kolikkopelejä ovat Computer Space ja Space Wars. Myös Asteroids-pelissä on runsaasti vaikutteita Spacewarista.
Spacewarista on enemmän tai vähemmän uskollisia klooneja myös nykyaikaisemmille alustoille kuten MS-DOSille, Amigalle ja UNIX-käyttöjärjestelmille. Lisäksi alkuperäistä Spacewaria voi pelata MESS-emulaattorilla.
Peli on listattu Stanfordin yliopiston kymmenen kaikkien aikojen tärkeimmän videopelin listalle vuonna 2007.
The Best (Santana)
The Best on Santanan vuonna 1991 ilmestynyt tuplakokoelma-albumi. Äänitteet ovat vuosilta 1969-1981 eli albumeilta Santana (1969), Abraxas (1970), Santana 3 (1971), Amigos (1976), Moonflower (1977), Inner Secrets (1978), Marathon (1979) ja Zebop! (1981).
Levy-yhtiö on K-tel. LP-levyn luettelotunnus on SA-7172, kasetin SA-9172 ja CD-levyn SA-8172. Albumi on koottu yhteistyössä yhtiön Sony Music Entertainment (Finland) Oy kanssa. LP-levyjä on tehty Suomessa.
Kappaleet
2. "Black Magic Woman" (P. Green – G. Szabo) – 3:17
3. "Evil Ways" (S. Henry) – 3:56
4. "Soul Sacrifice" (Santana Band) – 6:38
1. "Oye Como Va" (T. Puente) – 4:17
2. "Waiting" (Santana Band) – 4:04
3. "Guajira" (D. Brown – R. Reyes – C. Reyes) – 3:00
4. "Jin-Go-Lo-Ba" (M. Olatunji) – 4:21
5. "Let the Children Play" (D.C. Santana – L. Patillo) – 2:38
Kapseli
thumb|Erilaisia lääkekapseleita Kapseli on tabletin tavoin kokonaisena nieltävä lääkevalmiste, jossa lääkeannos on suojakuoren sisällä. Suojakuori liukenee ruoansulatuskanavassa.
The Best (Santana)
Kappaleet
1. "The Sensitive Kind" (J.J. Cale) – 3:32
3. "Gitano" (Armando Preaza) – 6:12
4. "You Know That I Love You" (C. Solberg – D.C. Santana – A. Ligertwood – A. Pasqua) – 4:26
1. "I Love You Much Too Much" (C. Towber – D. Raye – A. Olshanetsky) – 4:42
2. "She's Not There" (R. Argent) – 4:08
3. "Flor D'Luna (Moonflower)" (T. Coster) – 4:59
4. "Well All Right" ( N. Petty – B. Holly – J. Allison – J. Mauldin) – 4:11
Kidō senshi Gundam Seed Destiny
Yleistä
Sarjan tapahtumat alkavat 2 vuotta Kidō senshi Gundam Seedin päättäneen toisen Jachin Duen taistelun jälkeen. Seed Destiny oli ensimmäinen toiselle Gundam-sarjalle suoraa jatkoa oleva televisiosarja, joka ei sijoittunut Avaruusvuosisata-jatkumoon. Aiemmista jatkosarjoista poiketen Seedin ja Seed Destinyn tapahtumien välillä ei ole pitkää aikaa, ja lähes kaikki Seedin hahmot esiintyvät myös Seed Destinyssä. Seed Destiny oli viimeinen Gundam-televisiosarja, jota ei lähetetty HDTV-kuvanlaadulla.
Sarjan päähenkilö vaihtui siviili Kira Yamatosta sotilasnuorukainen Shinn Asukaan, ja Seedin näkökulman ollessa Maan armeijan puolella Seed Destiny keskittyy Z.A.F.T.in armeijaan. Tapahtumia, joita ei täysin ehditty käsittelemään Gundam Seedissä, käsitellään tarkemmin Seed Destinyssä.
Karl Lindahl
Karl Håkan Einar Lindahl (10. maaliskuuta 1874 Jönköping, Ruotsi – 12. huhtikuuta 1930 Helsinki) oli ruotsalaissyntyinen suomalainen arkkitehti. Hän suunnitteli aluksi jugend-tyylisiä rakennuksia mutta siirtyi sittemmin pelkistettyyn uusklassismiin.
Kidō senshi Gundam Seed Destiny
Yleistä
Joulukuun 2005 lopun ja tammikuun 2006 alun välisenä aikana näytettiin CBC-kanavasta alken eri verkkokanailla myöhäisilloissa ”Kidō senshi Gundam Seed Destiny Final Plus – erabareta mirai” -ohjelmaa, jossa näytettiin sarjan viimeisen osan taistelu uudelleen leikattuna ja myös sen jälkeisiä tapahtumia. Sama jakso löytyy myös viimeiseltä myynti-DVD:ltä ja DVD-boksista nimellä ”Final Plus erabareta mirai”.
Karl Lindahl
Lindahlin perhe vietti kesät Suomessa ja muutti myöhemmin kokonaan Ruotsista Suomeen. Lindahl valmistui arkkitehdiksi Helsingin Polyteknillisestä opistosta 1898 ja työskenteli vuodesta 1899 alkaen arkkitehtina Lars Sonckin toimistossa Helsingissä. Hänellä oli 1900-luvun alussa yhteinen toimisto arkkitehti Valter Thomén kanssa mutta myöhemmin kumpikin perusti oman toimiston.
Lindahl oli mukana perustamassa 1907 Kulosaaren huvilakaupunkia ja 1910 Suvisaariston huvilayhdyskuntaa (Aktiebolaget Sommaröarna) Espooseen. Lindahl rakensi myös oman huvilansa Suvisaariston Bergöhön 1912. Lindahl suunnitteli Suvisaaristoon useita kalastajahuviloita, 1913 täysihoitolan ja 1910 Villa Zilliacuksen. Hän suunnitteli myös useita tehdasrakennuksia Varkauteen, Forssaan, Karhulaan ja Kotkaan.
Kidō senshi Gundam Seed Destiny
Tarina
Onogorosaaren tapahtumien jälkeen Maan liittouman ja Z.A.F.T.in välinen suuri sota päättyy toiseen Jachin Duen taisteluun ja sitä seuraavaan Juniuksen sopimuksen solmimiseen. Sodan liekit jäivät kuitenkin kytemään.
Sankari Kira, joka sai yli vuoden kestäneen sodan päättymään aselepoon, jättää mobile suitinsa ohjaamisen ja ryhtyy viettämään hiljaiseloa Orbin syrjäseuduilla taistelutoveriensa Murruen ja Waldfeldin, rakastettunsa Lacus Clynen ja orpolasten kanssa. Myöskin aselevon eteen ponnistellut entinen Z.A.F.T.-sotilas Athrun vaihtaa puolestaan nimensä Alexiksi ja ryhtyy Orbin pääministeri Cagallin yksityiseksi ja julkiseksi tukijaksi.
Kaksi vuotta aselevon solmimisen jälkeen, 2. lokakuuta C.E. 73, Cagalli ja Athrun markustavat tapaamaan epävirallisesti P.L.A.N.T.in korkeimman hallintoneuvoston puheenjohtaja Gilbert Dullindalia L4 Armory 1 -siirtokuntaan, jossa tapahtuu uuden Minerva-aluksen käyttöönottojuhla. Pahaksi onneksi juuri samaan aikaan tuntematon taho kaappaa Z.A.F.T.in armeijan kehittämät uudet mobile suitit Chaoksen, Gaian ja Abyssin, mikä syöksee tapahtumapaikan kaaokseen. Minerva laukaisee niin ikään vastavalmistuneen Impulsen ratkaisemaan tilanteen. Impulsen ohjaaja on P.L.A.N.T.iin muuttanut ja Z.A.F.T.in armeijaan liittynyt Shinn.
Minerva lähtee saman tien ajamaan takaa mobile suitit varastanutta arvoituksellista ryhmittymää Athrun ja Cagalli kyydissään. Samalla raportoidaan kuitenkin, että Junius 7:n siirtokunnan raunioit, joiden piti olla stabiililla kiertoradalla, ovat alkaneet pudota kohti Maata. Tapauksen takana ovat geenimanipuloimattomia luonnollisia inhoavat sotilaskarkurit. Maailmasta löytyy yhä muitakin tahoja, jotka kulissien takana pyrkivät kääntämään kaoottiset tapahtumat edukseen ja sytyttämään sodan liekit uudelleen.
Päähahmot
Sarjan edetessä sarjan tuottajatkin alkoivat käsitellä Kiraa yhä enemmän päähenkilönä. Sarjan ensimmäisen puolivuotiskauden aikana sarjan alkuanimaation logoruudun taustalla oli ollut Shinnin Impulse Gundam, mutta loppupuolella sen tilalle tuli Kiran Strike Freedom. Sarjan alkupuolella Kiran ääninäyttelijä oli listattu Cagalliakin myöhemmin, mutta kahdessa viimeisessä jaksossa Kira listattiin ensimmäisenä ja Shinn vasta kolmantena. Sarjan mainostaukoruudussakin olivat koko ajan Kira, Lacus ja Haro.
Gundamille epätyypillisesti sarja päättyy päähenkilön (tai ainakin sellaiseksi määritellyn Shinnin) tappioon.
Yōsuke Kabashima, yksi sarjan mecha-ohjaajista, painotti blogissaan Shinnin olevan päähenkilö, mutta sarjan skenaariovastaava Keiji Shimomura kysyi Newtype-lehden kolumnissaan, eikö Kira sittenkin olisi ollut sopivampi päähenkilö.
Tuotantohenkilöstön kommentit
Sarjan ohjaaja Mitsuo Fukuda totesi sarjan alkuvaiheessa antamassaan haastattelussa, että Gundam Seed Destiny kertoo, miksi sotia tapahtuu. Sarjan loputtua Fukuda kuitenkin pyörsi puheensa toisessa haastattelussa sanomalla, että ”Destinyn teema ei ole sota. Asiasta voi erehtyä, mutta tarkoitukseni ei ollut kuvata sotaa.”
8. toukokuuta 2011 Loft House Onessa pidetyssä ”Tokoton SD Gundam!! in Loft House One” -tapahtumassa sarjan tuottaja Hiroyuki Satō sanoi sarjan 50. osassa käytetyn eniten animaatiokalvoja koko sarjassa, 4800 kappaletta.
Tarina
Sarjan loppu keskittyy Destiny-suunnitelmaa ajavan Dullindalin ja sitä vastustavan Kiran kamppailuun, mutta itse sarjassa ei käsitellä Destiny-suunnitelman konkreettisia yksityiskohtia, minkä vuoksi kummankin puolen ideologiset perusteet jäävät osin epäselviksi.
Fukuda puolustautui myöhemmässä haastattelussa sanomalla, että hänen oli tarkoitus selvittää asia vain hahmojen tunteiden ja toimien kautta, mutta että hän ei onnistunut välittämään tätä kunnolla henkilöstölle ja ääninäyttelijöille, minkä vuoksi katsojienkin oli lopulta luultavasti vaikea ymmärtää lopputulosta. Fukuda myös halusi, että katsojat ”unohtaisivat tv-sarjan”, kun tuolloin suunniteltu elokuva julkaistaisiin.
Edeltävän Gundam Seedin tavoin Seed Destinyn tarina julkaistiin myös muissa muodoissa, kuten sarjakuvina ja romaaneina.
Kaupallinen menestys
Sarjan ensimmäisen osan katsojaprosentti (8,2 %) oli korkeampi kuin Gundam Seedin (8,0 %), ja joinakin viikkoina se oli ensimmäisenä nauhoitusrankingissa. Sarjan DVD:tkin myivät hyvin: kaikki levyt olivat Oricon-listalla kuuden parhaan joukossa, ja yhdessä Gundam Seedin kanssa ne myivät yli 2 miljoonaa kappaletta. Seed Destinyn myynti yksinää kuitenkin jäi noin puoleen Seedistä Special Edition -julkaisut mukaan lukien.
Sarjan teema- ja taustalauluja sisältäneet CD:tkin ylsivät kaikki top-10:een Oriconin uusien julkaisujen listalla. Yhteensä julkaisut saavuttivat 4 ykkös- ja kolme kakkossijaa.
Animaatiolehtien arviot
Gundam Seed Destiny voitti Animage-lehden kesäkuun 2006 numeron 28. Anime Grand Prix’n kaikki kuusi kategoriaa. Kategoriat olivat seuraavat:
Kampanjat
Sarjan mainostamisekis järjestettiin kaksi Zaku Warrior - mobile suitiin keskittyvää kampanjaa. Niiden osallistumisaika oli 10.3.–31.5.2005.
Special Edition (kokoelmaelokuvat)
Sarjasta tehtiin kokoelmaelokuvia edeltävän Gundam Seedin tapaan. Koko sarjan tarina kerrottiin neljässä osassa Athrunin näkökulmaan keskittyen. Hahmosuunnittelija Hisashi Hirai toimi animaatio-ohjaajana, ja elokuvien ääniraita ja osa kohtauksista uudistettiin. DVD:llä elokuvat julkaistiin kolmen kuukauden välein, ja Gundam Seedistä poiketen ne kaikki näytettiin myös televisiossa.