cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Huuliot
Huuliot (Lindernia) on huuliokasvien heimoon kuuluva kasvisuku ja sen tyyppisuku. Aiemmin se on luokiteltu syyläjuurikasveihin eli naamakukkaiskasveihin. Suvussa on 65 maailmanlaajuisesti levinnyttä lajia. Huuliot ovat yksi- tai monivuotisia ruohoja, kasvutavaltaan pystykasvuisia tai suikertavia. Kukat ovat pieniä ja kaksihuulisia, alahuulen keskiliuska on muita suurempi. Myös Suomessa on yksittäinen satunnaishavainto rentohuuliosta (Lindernia procumbens).
Erja Manto
Erja Maaria Manto (s. 8. joulukuuta 1956 Kotka) on suomalainen näyttelijä, ääninäyttelijä ja imitaattori.
Manto tuli laajemmin tunnetuksi 1987 näyteltyään Loviisaa Hella Wuolijoen klassikko­näytelmiin perustuvissa televisio­elokuvissa Niska­vuoren nuori emäntä ja Niska­vuoren Heta. Hän on näytellyt sivu­rooleissa elo­kuvissa sittemminkin.
Ura
Yle TV1:n poliittisissa satiirisarjoissa Iltalypsy (1993–2001) ja Itse valtiaat (2001–2008) Manto imitoi suomalaisia nais­poliitikkoja Anneli Jäätteen­mäestä Sirkka-Liisa Anttilaan. Hän on ääni­näytellyt myös muun muassa elo­kuvissa Viidakkovekara Juuso ja Keisarin salaisuus. Televisio­sarjassa Studio Julmahuvi Manto toimi dokumentti­parodioiden kertojana.
Yksityiselämä
Erja Mannon vanhemmat olivat näyttelijät Kapo Manto ja Ritva Juhanto.
Erekhtheion
Erekhtheion on antiikin aikainen kreikkalainen temppeli Ateenan Akropolis-kukkulan pohjoislaidalla. Se oli omistettu monille Ateenan kaikkein vanhimmista kulteista.
Historia
pienoiskuva|vasen|Erektheionin itäpääty.
Erekhtheion rakennettiin paikalle, jossa nähtiin tapahtuneen keskeisiä varhaiseen Ateenaan liittyviä myyttisiä tapahtumia, ja se sisällytti itseensä useita kaupungin vanhoja kultteja ja näihin tapahtumiin liittyviä pyhäinjäännöksiä. Osa mytologisisesta taustasta liittyy Ateenan varhaisten kuninkaiden Kekropsin ja Erekhtheuksen henkilöihin ja näiden ajan tapahtumiin. Osa liittyy puolestaan Athenen ja Poseidonin kiistaan Ateenan omistuksesta, jonka seurauksena Poseidon iski kolmikärjellään kallioon suolavesilähteen, Athene puolestaan loi oliivilehdon.
Nykyinen temppeli on rakennettu vuosina 421–405 eaa., mutta sen arvellaan olevan varhaisemman temppelin paikalla. Temppelin arkkitehdit olivat Filokles ja Arkhilokhos. Rakennusta muutettiin ja kunnostettiin 377/376 eaa. sekä 27 eaa. Temppeli muutettiin kristilliseksi kirkoksi 600-luvulla.
Lordi Elgin vei yhden temppelin karyatidi-veistoksista Lontooseen vuonna 1811, ja patsas on nykyisin British Museumissa. Muut ovat vuodesta 1978 Akropolis-museossa suojassa ilmansaasteilta. Niiden alkuperäisellä paikalla on nykyään kopiot.
Rakennus
pienoiskuva|vasen|Erekhtheionin pohjoissivu.
Erekhtheion edustaa joonialaista tyyliä, ja se on rakennettu Pentelikon-vuoren valkoisesta marmorista. Temppeli on pohjakaavaltaan erikoinen, sillä se koostuu suorakulmaisen ydinosan lisäksi sen pohjois- ja eteläpuolella olevista erillisistä pylväikkötiloista. Pohjakaava johtuu paitsi maaston epätasaisuudesta myös siitä, että temppeli sisällytti itseensä useita vanhoja kulttipaikkoja.
Temppelin ydinosa jakautuu kahteen osaan, itä- ja länsiosaan. Itäosa oli pronaos eli esitemppeli. Sen sisään johti rakennuksen itäpäädyssä oleva joonialainen pylväikkö, jonka leveys oli noin 11,6 metriä. Itäosa oli omistettu Poseidonin, Erekhtheuksen, Zeuksen ja Buteen kulteille.
Temppelin länsiosa oli sen varsinainen ydinosa eli cella. Sen sisään johti rakennuksen pohjoispuolella olevan siipirakennuksen pylväikkö, jonka leveys oli noin 10,7 metriä. Länsiosan lattia oli kolme metriä itäosan lattiaa alempana mutta katto samalla korkeudella. Länsiosa oli omistettu Athene Poliaan ja Hermeen kulteille. Lisäksi se sisälsi Erektheuksen haudan sekä Poseidonin kolmikärjen iskemät jäljet ja niistä syntyneen suolavesilähteen.
pienoiskuva|vasen|Erekhtheionin eteläsiiven [[Erekhtheionin karyatidit|karyatidipylväikkö.]] Länsiosasta oli pääsy L-kirjaimen muotoisia portaita pitkin rakennuksen eteläosan siipirakennukseen, jota koristi karyatidipylväikkö. Pylväikössä oli kuusi naishahmoista (kore) pylvästä eli karyatidia, jotka tukivat kattoa. Länsiosasta pääsi oven kautta myös aidattuun ulkotilaan, jossa sijaitsi Pandroseion eli Pandrosokselle omistettu pyhäkkö. Se piti sisällään muun muassa pienen Pandrosoksen temppelin, Athenen pyhän oliivipuun, Poseidonin suolavesilähteen sekä Kekropsin haudan.
Raigastvere järv
Raigastvere järv on Virossa Tartumaalla Tarton kunnassa sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 112 hehtaaria ja se on 3,8 kilometriä pitkä ja 500 metriä leveä. Sen ainoa huomattava tulo-oja on Nava oja, joka on samalla sen laskuoja Elistveren järveen. Järven valuma-alueen laajuus on 47,9 neliökilometriä. Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 3,2 metriä ja suurin syvyys 4,5 metriä. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,0036 kuutiokilometriä eli 3,6 miljoonaa kuutiometriä. Järven rantaviivan pituus on 8,3 kilometriä. Lounaspuolen rannat kohoavat lähes 40 metriä vedenpintaa korkeammalle. Harjun päällä on peltomaata ja metsää vuorotellen. Asutusta on harvakseltaan.
Järven luokittelu ja ekologia
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) luokituksen (VRD 2) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa ei lämpötilakerrostu.
Järvi luokitellaan limnologisesti saman aikaisesti sekä kovavetiseksi järveksi että eutrofiseksi järveksi (, KE). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on keskikorkea tai korkea ja se on myös rehevöitynyt.
Stampe & Vertongen Museum
Stampe & Vertongen Museum on belgialainen ilmailumuseo.
Se sijaitsee Deurnen lentokentällä. Se on auki vain lauantai- ja sunnuntai-iltapäivisin.
Sen kokoelmiin kuuluvat mm.
Vietnam Airlinesin lento 815
Vietnam Airlinesin lento 815 oli Vietnam Airlinesin reittilento Hồ Chí Minhin kaupungista Phnom Penhiin. Lennolla 3. syyskuuta 1997 käytetty Tupolev Tu-134B-3 syöksyi pellolle lähellä Phnom Penhin Pochentongin kansainvälistä lentoasemaa. Lennolla oli 60 matkustajaa ja kuusi miehistön jäsentä eli yhteensä 66 ihmistä, joista 65 kuoli maahansyöksyssä.
Kone lähestyi kapteenin ohjaamana väärää kiitotietä rankassa sateessa ja näkyvyyden ollessa huono. Kapteeni ei kuunnellut lennonjohdon käskyä vaihtaa kiitotietä eikä perämiehensä neuvoja lähestymisen keskeyttämisestä. Kun lähestyminen lopulta keskeytettiin, kone sakkasi, osui puihin ja syöksyi riisipellolle 300 metrin päässä kiitotiestä. Maahansyöksystä selvisi vain yksivuotias poikavauva.
Lentokone
pienoiskuva|vasen|Onnettomuuskone vuonna 1992. Onnettomuuskone oli Tupolevin vuonna 1984 valmistama Tu-134B-3 (valmistenumero 66360, rekisteritunnus VN-A120), joka oli toimitettu Vietnam Airlinesille uutena elokuussa 1984. Onnettomuuteen mennessä sille oli kertynyt 11 723 lentotuntia kaikkiaan 8 209 lennolla. Kone oli huollettu asianmukaisesti, eikä siinä ollut onnettomuuspäivänä vikoja.
Matkustajat ja miehistö
Onnettomuuslennolla oli 60 matkustajaa ja kuusihenkinen miehistö. Matkustajista 22 oli taiwanilaisia ja 21 eteläkorealaisia. Heistä suurin osa oli joko liikematkalla tai matkustamassa tapaamaan sukulaisiaan. Eteläkorealaisista kuusi kuului ryhmään, joka oli matkalla lahjoittamaan Phnom Penhin yliopistolle lääketieteellistä välineistöä. Muut matkustajat olivat kotoisin Hongkongista, Kambodžasta, Vietnamista, Kanadasta, Kiinasta, Australiasta, Japanista ja Macaosta.
Kaikki kuusi miehistön jäsentä olivat vietnamilaisia. Heidän lupakirjansa ja lääketieteelliset asiakirjansa olivat voimassa ja ajan tasalla.
Lentoasema
Kambodžan YK-rauhanturvaoperaatio UNTAC oli lahjoittanut Phnom Penhin Pochentongin kansainväliselle lentoasemalle VOR/DME-majakan, joka mahdollisti mittarilähestymisen näkyvyyden ollessa huono. Majakasta oli kuitenkin varastettu osia heinäkuussa 1997, eikä se ollut onnettomuuden aikaan toimintakuntoinen, mikä johti keskeytettyjen lähestymisten määrän lisääntymiseen sadekauden aikana. Majakan ollessa pois käytöstä lentäjille jäi huonolla säällä ainoaksi vaihtoehdoksi suunnistaa viiden kilometrin päässä sijainneelle NDB-majakalle ja laskeutua sieltä alaspäin, kunnes he saivat näköyhteyden maahan tai lähestyminen oli pakko keskeyttää. Myös lähestymisvaloista oli varastettu osia, mutta ne oli sittemmin korjattu.
Tapahtumat
pienoiskuva|Koneen hylky ja uhreja riisipellolla. pienoiskuva|Pelastustyöntekijöitä onnettomuuspaikalla. Lento 815 sujui normaalisti lähestymiseen asti. Koneen lähestyessä Phnom Penhiä siellä vallinnut tihkusade muuttui rankkasateeksi ja näkyvyys heikkeni. Lento 815 oli lähestymässä idästä, mutta lennonjohto ohjeisti miehistöä vaihtamaan lähestymissuuntaa muuttuneiden tuuliolojen vuoksi. Miehistö kuittasi ohjeen, mutta kun kone ilmestyi kahden minuutin kuluttua näkyviin pilvien seasta, kone lähestyi edelleen idästä.
Huonon näkyvyyden vuoksi miehistö ei saanut lähestymisen aikana näköyhteyttä maahan. Perämies ja lentoinsinööri varoittivat konetta ohjannutta kapteenia, että he olivat laskeutuneet liian matalalle. Kapteeni kuitenkin käski miehistön vain katsoa ulos ja yrittää etsiä kiitotietä. Koneen toinen siipi osui palmupuuhun, ja kone alkoi liukua kohti maata. Miehistö yritti tehdä ylösvetoa siinä kuitenkaan onnistumatta.
Kone osui maahan härkävankkurien käyttämällä tiellä noin 300 metrin päässä kiitotien alusta, liukui riisipeltojen poikki, hajosi osiin ja syttyi palamaan noin kello 13.40 paikallista aikaa. Suurin osa koneessa olleista kuoli välittömästi tai pian maahansyöksyn jälkeen. Siitä selvisivät vain 14 kuukauden ikäinen poikavauva sekä nelivuotias lapsi. Nelivuotias kuoli myöhemmin vammoihinsa, ja poikavauva oli siten ainoa onnettomuudesta selvinnyt. Lähiseudun asukkaat sekä pelastustöihin tulleet poliisit ja sotilaat ryöstelivät onnettomuuspaikalla vieden muun muassa uhrien arvoesineitä. Ryöstelijät veivät myös onnettomuuskoneen lentoarvotallentimet.
Tutkinta ja onnettomuuden syyt
Onnettomuustutkijat saivat varastetut lentoarvotallentimet takaisin tarjoamalla niistä rahapalkkion, ja ne lähetettiin Venäjälle analysoitavaksi. Vietnamin viranomaiset väittivät aluksi onnettomuuden johtuneen virheellisistä säätiedoista, jotka miehistö oli saanut Phnom Penhistä ennen lennon lähtöä. Pochentongin lentoasemalle iskeneet varkaat eivät kuitenkaan olleet vieneet sääkaluston osia, ja kaikki säähän liittyvät mittarit toimivat normaalisti onnettomuuspäivänä. Vietnamilaiset väittivät myös epäkunnossa olleen VOR/DME-majakan vaikuttaneen onnettomuuteen.
Kambodžalaisten onnettomuustutkijoiden loppuraportin mukaan onnettomuus oli täysin lennon 815 miehistön, erityisesti konetta ohjanneen kapteenin, aiheuttama. Hän ei noudattanut lennonjohdon antamia ohjeita, toimi vastoin ohjeistuksia laskeutumalla minimikorkeuden alapuolelle ilman näköyhteyttä maahan eikä kuunnellut muun miehistön varoituksia. Tutkijat totesivat, ettei kapteeni ollut psykologisesti valmis keskeyttämään lähestymistä, vaan jatkoi impulsiivisesti laskeutumista vaaroista huolimatta.
Vaikka sitä ei mainittu tutkintaraportissa, toimiva VOR/DME-majakka olisi saattanut mahdollistaa turvallisen laskeutumisen, sillä järjestelmän ollessa toimintakunnossa laskeutuminen ei ollut tuottanut ongelmia sadekaudellakaan. Onnettomuuskoneessa olisi ollut tarvittava laitteisto sen käyttämiseksi lähestymisen apuna.
Ruhijärv
Ruhijärv (myös Ruhja järv) on Virossa Viljandimaalla Mulgin kunnassa sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 88 hehtaaria ja se on 2,6 kilometriä pitkä ja 550 metriä leveä. Saaria on vain yksi ja sen pinta-ala on 0,05 ha. Siihen laskevat Lilli oja, Lilli kraavi (Matsikse oja) ja Vedame oja ja järven laskujoki on Ruhja jõgi, joka lähtee järven länsirannasta ja virtaa länteen ollen hetken Latvian rajajokena. Järven valuma-alueen laajuus on 56,6 neliökilometriä. Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 2,9 metriä ja suurin syvyys 6,8 metriä. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,0025 kuutiokilometriä eli 2,5 miljoonaa kuutiometriä. Järven rantaviivan pituus on 6,6 kilometriä ja rannat ovat pääosin metsää. Järvi on lähes autio.
Järven luokittelu ja ekologia
Järvi luokitellaan limnologisesti saman aikaisesti kovavetiseksi järveksi ja miksotrofiseksi järveksi (, KM). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on joko keskikorkea tai korkea, järvi on rehevöitynyt ja se luokitellaan myös dystrofiseksi järveksi.
Vaherjärvi (Jämsä, Hassi)
Vaherjärvi on Keski-Suomessa Jämsässä Hassin kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 0,9 hehtaaria, se on 150 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 500 metriä.
Ekologinen kynnysarvo
Ekologinen kynnysarvo voidaan määritellä muutoskohdaksi, jossa suhteellisen pieni ulkoisten olojen muutos aiheuttaa nopean muutoksen ekosysteemissä. Kun ekologinen kynnysarvo on ylitetty, ekosysteemi ei välttämättä enää palaudu alkuperäiseen tilaansa. Ekologisen kynnysarvon ylittyminen johtaa usein nopeaan muutokseen ekosysteemin terveydessä.
Ekologisen kynnysarvon määritelmiä
Ekologiselle kynnysarvolle on monia määritelmiä. Yhteistä useimmille määritelmille muutosten epälineaarisuus. Näitä muutoksia aiheuttavat sekä ihminen että luonnon omat prosessit.
Groffman määrittelee ekologisen kynnysarvon sellaiseksi muutoskohdaksi, jossa tapahtuu raju muutos ekosysteemin laadussa, ominaispiirteissä tai ilmiöissä, tai jossa pieni muutos ympäristökuormituksessa aiheuttaa suuren vasteen ekosysteemissä. Yleisellä tasolla ekologiset kynnysarvot voidaan määritellä ekosysteemien murroskohdiksi joissa kuormitus johtaa rajuun ja äkilliseen muutokseen ekosysteemissä.
Kriittinen kuormitus on esimerkki läheisesti kynnysarvoihin liittyvästä termistä.
Nova Iguaçu
Nova Iguaçu [-su´], aikaisemmalta nimeltään Maxambomba, on kaupunki Brasiliassa, Rio de Janeiron osavaltiossa.
Kaupunki on Rio de Janeiron luoteinen esikaupunki. Asukkaita siellä oli 755 000 vuonna 2000. Siellä harjoitetaan elintarviketeollisuutta.
Ekologinen kynnysarvo
Ekologisten kynnysarvojen ominaispiirteitä
Kynnysarvoja voidaan luonnehtia pisteinä tai vaihettuma-alueina. Vaihettumatyyppinen kynnysarvo kuvastaa vähittäistä muutosta tai siirtymää yhdestä tilasta toiseen, eikä niinkään rajua muutosta jossakin tietyssä pisteessä. Ekologiset kynnysarvot ovat herättäneet huomiota koska monissa tapauksissa ympäristön tilan katastrofaalinen heikentyminen on osoittautunut vaikeaksi tai miltei mahdottomaksi korjata. Ekologinen sukupuutto on esimerkki täysin palautumattomasta muutoksesta.
Ekologisiin kynnysarvoihin liittyy usein hystereesi, eli systeemin tilan riippuvuus systeemin aiemmista tiloista. Silloinkin kun muutokset eivät ole palautumattomia, palautuminen uudesta tilasta aiempaan voi tapahtua hyvin eri tavoin verrattuna kehityskulkuun, joka johti uudenlaiseen tilaan.
Ekologisissa kynnysarvoissa on oleellista yhteiskuntien ja ekosysteemien dynaaminen vuorovaikutus, joka kehittyy eri tasoilla heijastellen ihmisen ja luonnon rakenteiden ajallisia ja paikallisia muutoksia. Äkilliset muutokset ekosysteemien tilassa voivat synnyttää muutoksia ihmisten ekosysteemien hoitoa koskevassa ymmärryksessä. Nämä muutokset puolestaan voivat muuttaa yhteiskunnallisia käytäntöjä ja johtaa uusiin muutoksiin ekosysteemeissä.
Kynnysarvojen havaitseminen
On olemassa hyvin monenlaisia kynnysarvoja, eikä niitä voida aina havaita suoraviivaisesti. Yksi kynnysarvon todentamisen tapa on tutkia aikasarjoja, jotka näyttävät ilmentävän jonkinlaista äkillistä hypähdystä. Tällaisten hypähdysten tunnistamiseen ja havaitsemiseen on kehitetty erityisiä menetelmiä.
Esimerkkejä ekologisista kynnysarvoista
Jotkut esimerkit kynnysarvojen ylityksistä on kuvattu tarkoin, kuten kirkkaiden järvien muutokset sameavetisiksi. Monia muitakin esimerkkejä luultavasti on olemassa. Resilience Alliancen ja Santa Fe Instituten kynnysarvotietokanta sisältää yli sata esimerkkiä.
Palkino
Palkino on pieni kaupunkityyppinen taajama Venäjän Pihkovan alueella. Taajama sijaitsee noin 37 kilometriä alueen pääkaupunki Pihkovasta etelälounaaseen. Palkino on 8 826 asukkaan Palkinon piirin keskus, jossa asui 2 924 henkeä (2010).
Bellinsaranakilpikonna
Bellinsaranakilpikonna (Kinixys belliana) on heimoon Testudinidae kuuluva kilpikonnalaji. Se on nimetty luonnontieteilijän ja hammaslääkärin Thomas Bellin mukaan. Bellinsaranakilpikonna sulkee selkäkilpensä takajalkojen ympärille sen takaosassa olevalla rustoisella saranalla. Kilven pituus on 22 senttiä. Lajia tavataan Angolasta, Burundista, Keski-Afrikan tasavallasta, Kongon demokraattisesta tasavallasta (Katanga), Eritreasta, Etiopiasta, Keniasta, Ruandasta, Somaliasta, Etelä-Sudanista, Sudanista, Ugandasta ja Tansanian pohjoisosista. Aiemmin sen alalajeina pidetyt K. b. zombensis ja K. b. domerguei on erotettu lajiksi Kinixys zombensis ja K. b. nogueyi lajiksi Kinixys nogueyi.
Orgáni
Orgáni on Kreikan kylä sekä samanniminen Arrianán kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Οργάνης, Dimotikí Enótita Orgánis) ja entinen itsenäinen kyläkunta. Se sijaitsee Rodópin alueyksikössä Itä-Makedonian ja Traakian alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 2 183 ja varsinaisen Orgánin kylän väkiluku 496 (vuonna 2011).
Kunnallisyksikön osat
Orgánin kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kyläyhdyskunnista ja asutuksista:
NF-Board
NF-Board (Nouvelle Fédération-Board) on jalkapallojärjestö sellaisille maa- ja etnisin perustein kootuille joukkueille, jotka eivät osallistu FIFAn tai sen maanosaliittojen kilpailuihin. Tämä johtuu suurimmalla osalla siitä, ettei NF-Boardiin kuuluvilla mailla tai kansoilla ei ole omaa itsenäistä valtiota. NF-Boardiin kuuluvat esimerkiksi Brittiläinen Intian valtameren alue, Tiibet ja saamelaiset. NF-Boardin pääsihteeri on Jean-Luc Kit.
NF-Board perustettiin 12. joulukuuta 2003. Se järjestää maaotteluita jäsenjoukkueidensa välillä ja VIVA World Cup -turnauksia. Turnauksia on järjestetty viisi kappaletta:
Metsäsauna
thumb|250px|Sisäänlämpiävän metsäsaunan jäännökset [[Saarijärvi (Vaala)|Saarijärven rannalla Vaalassa.]]
Joissakin tapauksissa näitä nimityksiä käytetään edelleen myös sellaisista rakennuksista, esimerkiksi vanhojen kalasaunojen seuraajista, joista "sauna"-merkitys on jo täysin hävinnyt.
Metsäsaunojen tarve
Kun perustettiin ja alettiin raivata ulkoniittyä, tai käyttöön vakiintui tietty kaukaisempi metsästys- tai kalastuspaikka, tarvittiin tilapäisasumukseksi laavua pysyvämpi asuinsija. Paikalle rakennettiin tällöin hirsinen metsäsauna, joka kesti laavua paremmin säätä ja antoi talvella paremman suojan.
Maatalousväestön tilapäiskäytön ohella metsäsaunat olivat metsätyöväelle savotta-ajan pääasiallinen asumistapa 1800-luvulla ja 1900-luvun alkuvuosikymmeninä. Metsäsaunan saattoi rakentaa esimerkiksi metsätyömaan kaatoporukka, hevosmies ja kaksi kaatomiestä yhdessä omaksi asuinsijakseen. Metsätyöväen tarpeisiin ne rakennettiin uittoväylien varsiin. Vasta vuonna 1928 tuli voimaan ns. kämppälaki (laki metsä- ja lauttaustyöväen asunnoista), jonka mukaan metsätyöväelle tuli olla paremmat asumukset, savottapirtit.
Aleksis Kivi kertoo kirjassaan Seitsemän veljestä Impivaarassa veljesten isoisän jäljiltä olleesta sysikoijusta, joka saattoi olla hiilenpolttajan asumukseksi rakennettu metsäsauna. Veljekset käyttivät sitä tilapäisasuntona ennen oman uudistalonsa valmistumista.
Rakenne
thumb|250px|Metsäsauna [[Pielisen museossa Lieksassa.]] Metsäsaunat rakennettiin nopeasti ja yleensä paikan päältä saatavista tarvikkeista. Sijoituspaikka valittiin rinteestä, johon rakennus sijoitettiin puolittain maan sisään. Näin osa seinistä muodostui maapenkasta. Maan päällä oli muutama hirsikerta, ja vain alarinteen puoleinen seinä eli oviseinä oli kokonaan hirrestä. Hirsiä ei välttämättä sovitettu toisiinsa veistämällä, vaan ne käytettiin pyöreinä, ja raot tiivistettiin sammalella.
Perustus oli multapenkki, joka eristettiin sisäpuolelta sammalella, ja ulkopuolelle ladottiin luonnonkivistä sokkeli. Sokkeliin jätettiin tuuletusaukkoja, joista johti puinen tuuletushormi multapenkin läpi. Kylmäksi ajaksi tuuletusaukot suljettiin, muulloin ilman annettiin kiertää perustuksessa.
Saunassa oli harjakatto, jonka kohdalla, keskikäytävällä, oli asumuksen korkein kohta. Ainoastaan siinä saavutettiin seisomakorkeus.
Saunan yhdessä nurkassa oli tulisijana luonnonkivistä ladottu kiuas. Seiniä kiersivät istuin- ja makuusijat eli ritsit, jotka muodostuivat maapenkistä. Maapenkin katteena oli vitsas- ja havukerroksia, ja niiden päällä saattoi olla huopia.
Muut rakennukset metsäsaunan yhteydessä
Ruoanlaittoa varten rakennettiin erillinen kota, jossa oli keskiliesi. Lisäksi saattoi olla maauuni leivän paistamista varten.
Riitta Salminen
Riitta Salminen (s. 11. maaliskuuta 1965 Pirkkala) on suomalainen näyttelijä. Hän on työskennellyt Turun kaupunginteatterissa vuodesta 1991 lähtien.
Salminen on naimisissa näyttelijä Mika Kujalan kanssa. Hänellä on kolme lasta.
Elokuvat
Lähde
Sátres
Sátres on Kreikan kylä sekä samanniminen Mýkin kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Σατρών, Dimotikí Enótita Satrón) ja entinen itsenäinen kyläkunta. Se sijaitsee Xánthin alueyksikössä Itä-Makedonian ja Traakian alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 483 ja varsinaisen Sátresin kylän väkiluku 189 (vuonna 2011).
Sátresin kylä sijaitsee linnuntietä noin 19 kilometriä koilliseen Xánthista. Sátresin kunnallisyksikkö käsittää Mýkin kunnan itäosan Bulgarian vastaisella rajalla. Sátres oli itsenäinen kyläkunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Mýkin kuntaan yhdessä Kotýlin ja Thérmesin kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Philosophical Transactions of the Royal Society
200px|thumb|Vuoden 1665 ensimmäisen julkaisun kansi Philosophical Transactions of the Royal Society tai '''Phil. Trans.''' on brittiläisen Royal Societyn kustantama tiedejulkaisu. Se on vanhin englanninkielinen tiedejulkaisu ja maailman toiseksi vanhin tiedejulkaisu. Vain ranskalainen Journal des sçavans on sitä vanhempi. Journal des sçavans ilmestyi ensimmäisen kerran maanantaina 5. tammikuuta 1665 ja Philosophical Transactions 6. toukokuuta samana vuonna.
Patrick Hürlimann
Patrick Hürlimann (s. 9. heinäkuuta 1963) on sveitsiläinen curlingpelaaja ja -valmentaja sekä olympiavoittaja. Hürlimann voitti joukkueen kapteenina olympiakultaa Naganon talviolympialaisissa vuonna 1998. MM-kisoista hänellä on yksi hopea (1989) ja kaksi pronssia (1996 ja 1999).
Havana
Havana voi tarkoittaa seuraavia:
Patrick Hürlimann
Maajoukkueen valmentajana Hürlimann on voittanut MM-hopeaa vuonna 2003.
Thorn
Thorn voi tarkoittaa seuraavia:
Kansallispuolue
Kansallispuolue voi viitata useaan puolueeseen:
Sinejärv (Ainja)
Sinejärv (myös Ainja Sinijärv) on Virossa Viljandimaalla Mulgin kunnan Ainjan kylässä sijaitseva järvi.
Maantietoa
Järven pinta-ala on 1,9 hehtaaria. Sen pohjoispäästä lähteen sen laskujoki Kõpu jõgi, joka laskee yli kilometrin päästä Ainjan järveen. Sillä ei näytä olevan tulo-ojia. Pohjoispäässä sijaitsee yksi halkaisijaltaan 10 metrinen saari. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan 7 metrin keskisyvyyden avulla määrittää 0,00013 kuutiokilometriä eli 0,13 miljoonaa kuutiometriä. Järven rantaviivan pituus on 650 metriä ja se on luoteisrannan maatilaa lukuun ottamatta metsää. Itärannat kohoavat 13 metriä vedenpinnan yläpuolelle.
Järven luokittelu ja ekologia
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) luokituksen (VRD 1) mukaan kovavetinen järvi.
Järvi luokitellaan limnologisesti kasvillisuudeltaan rehevöityneeksi (, MF), jolloin pohja-, rantakasvillisuus ja kelluvalehtinen kasvillisuus kukoistaa. Tällaiset järvet ovat yleensä myös matalia.
Christina Aguilera
Christina María Aguilera (s. 18. joulukuuta 1980 Staten Island, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen laulaja, lauluntekijä sekä näyttelijä.
Aguileran ensimmäinen albumi, Christina Aguilera, julkaistiin vuonna 1999, ja sen menestys teki hänestä yhden vuosituhanteen vaihteen teinipopin aallon menestyneimmistä artisteista. Myös vuonna 2002 julkaistu Stripped ja vuonna 2006 julkaistu Back to Basics menestyivät hyvin maailmanlaajuisesti. Hänen tunnetuimpia kappaleitaan ovat muun muassa ”Genie in a Bottle”, ”What a Girl Wants”, ”Dirrty” ja ”Beautiful”.
Aguilera on voittanut viisi Grammy-palkintoa, muun muassa Best New Artist -palkinnon vuonna 2000. Aguilera on myynyt maailmanlaajuisesti yli 50 miljoonaa albumia.
Vuonna 2010 Aguilera näytteli Cherin kanssa musikaalielokuvassa Burleski. Aguilera on myös yksi yhdysvaltalaisen The Voice -ohjelman alkuperäisistä tuomareista, ja hän on esiintynyt ohjelmassa neljänä kautena.
1980–1998: Lapsuus ja uran alku
Christina Aguilera syntyi Staten Islandissa New Yorkissa Yhdysvalloissa. Christinan isä Fausto Aguilera on syntyjään ecuadorilainen, ja hänen äitinsä Shelly Fidler (nyk. Kearns) on juuriltaan irlantilainen.
Aguileran isä työskenteli Yhdysvaltain maavoimissa, minkä takia perhe muutti usein, ja he asuivat muun muassa Japanissa. Aguilera on kertonut nähneensä lapsena perheväkivaltaa. Hänen vanhempansa erosivat hänen ollessaan noin kuusivuotias, ja Christina ja hänen nuorempi siskonsa Rachel muuttivat äitinsä kanssa Pittsburghiin.
Aguilera esiintyi ahkerasti Pittsburghissa jo lapsena muun muassa kykykilpailuissa ja urheilutapahtumissa. Saamansa huomion takia häntä kiusattiin koulussa. Myöhemmin Aguilera jäi pois koulusta ja kävi koulunsa loppuun kotiopetuksessa. Kahdeksanvuotiaana hän esiintyi Star Search -ohjelmassa ja tuli toiseksi. Seuraavana vuonna hän pyrki The Mickey Mouse Club -ohjelmaan, mutta oli siihen vielä liian nuori. Hänet kutsuttiin myöhemmin uudelleen koe-esiintymiseen, ja hän pääsi ohjelmaan 12-vuotiaana. Ohjelmassa esiintyivät myös muun muassa Britney Spears, Justin Timberlake ja Keri Russell.
Aguilera valittiin vuonna 1998 levyttämään kappale ”Reflection” Disneyn Mulan-animaatioelokuvan soundtrackille. Kappale oli Golden Globe -ehdokkaana.
Aguileran ääniala käsittää yli neljä oktaavia. Hänen esikuviaan ovat muun muassa Etta James, Whitney Houston, Billie Holiday ja Janet Jackson.
1999–2001: Christina Aguilera, Mi Reflejo ja My Kind of Christmas
Heti ”Reflectionin” jälkeen Aguilera sai sopimuksen RCA Records -levy-yhtiön kanssa. RCA:n on kerrottu käyttäneen miljoona dollaria Aguileran debyyttilevyn tekemiseen: tuottamiseen, kappaleiden kirjoittamiseen ja laulutunteihin. Albumin vastavaa tuottaja on Ron Fair, silloinen RCA Recordsin senior vice president, jolle Aguilera koe-esiintyi levy-yhtiössä. 22. kesäkuuta 1999 julkaistiin single ”Genie in a Bottle”, josta tuli Aguileran läpimurtohitti. Yhdysvalloissa kappale nousi Billboard Hot 100 -listan kärkeen. Sitä myytiin 1,4 miljoonaa kappaletta, ja se oli maassa toiseksi eniten myyty single vuonna 1999. Single menestyi myös maailmanlaajuisesti, ja se oli listaykkösenä 21 maassa. Myös albumin singlet ”What a Girl Wants” ja ”Come On Over Baby (All I Want Is You)” olivat Yhdysvalloissa listaykkösiä, ja single ”I Turn to You” oli parhaimmillaan kolmantena.
Albumi Christina Aguilera julkaistiin 24. elokuuta. Sitä myytiin Yhdysvalloissa ensimmäisellä viikolla 252 000 kappaletta, ja se nousi heti Billboardin albumilistan kärkeen. Joulukuussa 2000 RIAA antoi albumille kahdeksankertaisen platinalevyn kahdeksan miljoonan levyn myynnistä. Maailmanlaajuisesti albumia on myyty 17 miljoonaa kappaletta. Helmikuussa 2000 Aguilera voitti parhaan uuden artistin (Best New Artist) Grammy-palkinnon.
Toukokuussa 2000 Aguilera aloitti ensimmäisen konserttikiertueensa Yhdysvalloista. Hänen toinen studioalbuminsa Mi Reflejo julkaistiin 12. syyskuuta 2000. Albumi sisälsi espanjankielisiä versioita debyyttialbumin kappaleista sekä uusia kappaleita. Albumi nousi Yhdysvaltojen Latin Music Chart -listan ykkössijalle ja pysyi listan kärjessä yhdeksäntoista viikkoa. Billboard 200 -albumilistalla Mi Reflejo ylsi sijalle 27. RIAA antoi albumille kuusinkertaista platinaa latinoalbumien kategoriassa. Levyä on myyty Yhdysvalloissa yli 480 000 kappaletta. Vuonna 2001 Aguilera voitti Latin Grammy -palkinnon kategoriassa Best Female Pop Vocal Album (Paras naisartistin pop-albumi).
24. lokakuuta 2000 julkaistiin Aguileran kolmas studioalbumi ja ensimmäinen joulualbumi My Kind of Christmas. Albumi oli parhaimmillaan Billboard 200 -listan sijalla 28., ja se myi Yhdysvalloissa platinaa.
Aguilera haastoi entisen managerinsa Steven Kurtzin oikeuteen lokakuussa 2000 ja vaihtoi managerikseen Irving Azoffin. Helmikuussa 2001 Aguilera duetoi Ricky Martinin kanssa kappaleella ”Nobody Wants to Be Lonely”. Single ylsi Billboard Hot 100 -listalla sijalle 13. Myöhemmin samana vuonna Aguilera, Pink, Mýa ja Lil’ Kim levyttivät yhteistyössä cover-version Patti LaBellen vuoden 1974 singlestä ”Lady Marmalade” Moulin Rouge! -elokuvan soundtrackille. ”Lady Marmalade” nousi Yhdysvaltojen Hot 100 -listalla ykköseksi viiden viikon ajaksi. Se nousi singlelistojen kärkeen myös 11 muussa maassa. Yhteistyö poiki kaikille neljälle Grammy-palkinnon kategoriassa Best Pop Collaboration with Vocals. Samana vuonna Aguilera voitti myös parhaimman latinalaisartistin World Music Award -palkinnon.
Elokuussa 2001 julkaistiin demoalbumi Just Be Free, jonka Aguilera oli levyttänyt 14–15-vuotiaana. Hän yritti oikeusteitse estää levyn julkaisemisen, mutta lopulta sopi asian albumin oikeudet omistaneen levy-yhtiön kanssa.
2002–2003: Stripped
Seuraavaa albumia varten Aguilera halusi eroon teinipop-imagostaan. Hän sanoi vanhan tyylinsä olleen levy-yhtiön sanelema, eikä hän voinut olla oma itsensä. Aguilera värjäsi hiuksensa mustiksi ja käytti lempinimeä ”Xtina”. Albumin ensimmäinen single ”Dirrty” julkaistiin syyskuussa 2002. Sen musiikkivideo aiheutti kohua seksuaalisen sisältönsä vuoksi. Singlen paras sijoitus Yhdysvalloissa Billboard Hot 100 -listalla oli sijalla 48. Euroopassa se ylsi viiden parhaan joukkoon useassa maassa. Albumin toinen single ”Beautiful” ylsi Yhdysvalloissa listakakkoseksi ja listakärkeen muun muassa Australiassa ja Britanniassa. Aguilera voitti kappaleella Grammy-palkinnon kategoriassa Best Female Pop Vocal Performance. Muita albumin singlejä olivat ”Fighter”, ”Can't Hold Us Down” ja ”The Voice Within”.
Albumi Stripped julkaistiin 29. lokakuuta 2002. Se myi ensimmäisellä viikollaan yli 300 000 kappaletta ja nousi Yhdysvaltojen albumilistan kakkossijalle. Suurin osa levyn lauluista oli Aguileran itsensä kirjoittamia.
2004–2010: Back to Basics, Bionic ja Burleski
15. elokuuta 2006 Christina Aguilera julkaisi seuraavan albuminsa Back to Basics. Albumi nousi ykkössijalle 13 maassa. Albumi on tuplalevy. Aguilera on ollut mukana kirjoittamassa jokaista albumiraitaa. Albumilta julkaistiin singlet ”Ain't No Other Man” (2006), ”Hurt” (2006) sekä ”Candyman” (2007).
Kesällä 2006 Aguilera julkaisi seuraavan albuminsa ensimmäisen singlen nimeltä ”Ain’t No Other Man”. Hän käytti kappaleeseen 1920-luvun jazz-vaikutteita, mutta lisäsi siihen nykyaikaisen R&B-sävyn. Kappale nousi singlelistan kymmenen myydyimmän joukkoon sekä Britanniassa että Yhdysvalloissa.
Aguilera julkaisi 11. marraskuuta 2008 kokoelma-albumin Keeps Gettin’ Better: A Decade of Hits. Single ”Keeps Gettin’ Better” julkaistiin syksyllä. Seuraava albumi Bionic julkaistiin 8. kesäkuuta 2010. Tuottajina tällä albumilla oli muun muassa australialainen laulaja ja lauluntekija Sia.
Aguilera on esiintynyt dokumenttielokuvassa Shine a Light. Vuonna 2010 hän tähditti musikaalia Burleski. Elokuva sai ensi-iltansa Suomessa 2011. Se on tuottanut maailmanlaajuisesti yli 100 miljoonaa dollaria. Myös elokuvan soundtrack on menestynyt hyvin listoilla.
2011 – nykyhetki: Lotus ja The Voice
Vuonna 2011 hän julkaisi Maroon 5 -yhtyeen kanssa kappaleen ”Moves Like Jagger”. Biisin noustua Billboard Hot 100 -listan ykköseksi Christina liittyi niiden kahdeksan artistin joukkoon, jolla on ollut ykköshitti Billboard-listalla kolmella eri vuosikymmenellä (99, 00 ja 11). Muita listalla ovat muun muassa Michael Jackson, Madonna ja Janet Jackson.
thumb|George McGovern Leadership Award -palkinnon saajat Aguilera (vas.) ja Novak (oik.) erikoiskunniamainninan saaneen [[Hillary Clintonin kanssa lokakuussa 2012.]]
Yksityiselämä
Aguilera avioitui 19. marraskuuta 2005 musiikkituottaja Jordan Bratmanin kanssa Napa Valleyssa, Kaliforniassa. Kaikki häälahjansa hän lahjoitti hurrikaani Katrinan uhrien hyväksi. Tammikuussa 2008 Aguilera synnytti parin yhteisen pojan Los Angelesissa. Vuonna 2010 Aguilera ja Bratman erosivat. Nykyään hän seurustelee Matt Rutlerin kanssa. Aguilera synnytti parin yhteisen tyttären elokuussa 2014.
Musiikkiuransa ohella Aguilera on kunnostautunut hyväntekeväisyydessä. Hän tekee hyväntekeväisyyttä muun muassa kotiväkivallan, eläintenoikeuksien ja AIDS:n parissa. Lisäksi hän puhuu ahkerasti homojen ja lesbojen oikeuksien puolesta.
Vuodesta 2009 lähtien Aguilera on toiminut Yum! Brandsin World Hunger Relief -kampanjan edustajana. Toukokuussa 2010 hänet nimettiin Maailman ruokaohjelman (WFP) nälänvastaiseksi lähettilääksi, ja samassa kuussa hän vieraili kahdessa koulussa vuoden 2010 maanjäristyksen tuhoamalla alueella Haitissa. Haitin lisäksi Aguilera on vieraillut WFP:n operaatioissa Guatemalassa, Ruandassa ja Ecuadorissa. Vuonna 2012 Aguilera ja Yum! Brandsin hallituksen puheenjohtaja David Novak saivat WFP:n myöntämän George McGovern Leadership Award -palkinnon. Seuraavana vuonna Aguilera sai Muhammad Ali Humanitarian of the Year Award -palkinnon.
Islannin jääkiekkomaajoukkue
Islannin jääkiekkomaajoukkue edustaa Islantia kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa. Maa liittyi jäseneksi vuonna 1992.
Se on parhaimmillaan ollut toinen 2. divisioonan A-lohkon maailmanmestaruuskilpailuissa, vuonna 2014. Joukkueen sijoitus on ollut parhaimmillaan IIHF:n jääkiekon maailmanrankinglistalla 32:s, vuonna 2018.
Vuonna 2021 maassa oli 150 rekisteröitynyttä miesjääkiekkoilijaa ja kolme jäähallia. Joukkueen apuvalmentajana on toiminut suomalainen Sami Lehtinen.
Muuta
Keväällä 2014 ennen jääkiekon maailmanmestaruuskisoja suomalainen MTV3-televisiokanava julkaisi leikkimielisen mainoksen, jossa Islannin jääkiekkomaajoukkueen valmentajat keskustelevat siitä, että suomalaisselostaja Antero Mertarannan selostuksilla on vaikutusta heidän pelaajiensa pelaamiseen.
Vaunujoki
Vaunujoki on joki Sastamalan kunnassa Kokemäenjoen vesistössä. Se saa alkunsa kunnan keskiosan suo- ja metsäalueilta sekä Joutsijärvestä, Miekkajärvestä ja Kyynärjärvestä laskevista puroista. Vaunujoki virtaa etelään ja laskee Liekoveteen.
Vaunujoen valuma-alue on 78,23 neliökilometriä. Valuma-alueen järvisyys on 0,88 %. Joen vedenlaatu on tyydyttävän ja välttävän välillä. Vaunujoessa ei ole tehty kalastoselvitystä, mutta vuonna 2007 joki todettiin hyväksi rapualueeksi.
Centre-Val de Loire
Centre-Val de Loire, aiemmin, on hallintoalue Ranskan keskiosassa. Alueen hallinnollinen pääkaupunki on Orléans. Alueella asuu 2,5 miljoonaa ihmistä. Loirejoki virtaa alueen halki.
Centre-Val de Loire koostuu kuudesta departementista:
Sotilaallinen avaruustoiminta
Sotilaallinen avaruustoiminta kattaa sotilaalliset tietoliikennesatelliitit (esimerkiksi USAFin UHF-alueen satelliitit), sotilaalliset sääsatelliitit (esimerkiksi USAFin DMSP-ohjelma), vakoilusatelliitit, ohjushyökkäysten ennakkovaroitussatelliitit (esimerkiksi Defency Support Programme -satelliitit) ja esimerkiksi Strategic Defense Initiative -aloitteen.
Suurin avaruustoiminnan volyymi sotilaallisella sektorilla
Arvioidaan, että nykyään 2/3 avaruudessa toimivista muutamasta sadasta satelliiteista on sotilaallisia.
1957–1992 Neuvostoliitto laukaisi noin 2 000 sotilaallista avaruusalusta ja Yhdysvallat on laukaissut noin 1 000 sotilaallista avaruusalusta. Euroopassa lähinnä Ranska, Englanti ja NATO ovat laukaisseet sotilaallisia satelliitteja. Muita sotilassatelliittimaita ovat ainakin Kiina ja Israel.
Historiaa
Neuvostoliiton Sputnikin laukaisusta 4. lokakuuta 1957 ja sitä edeltävästä mannertenvälisen ballistisen R-7 ohjuksen laukaisusta 23. elokuuta 1957 lähtien avaruustoiminta nähtiin ainakin Apollo-Sojuz-liennytyslentoon asti (1970-luvun puolivälissä) ideologioiden sotilaallisluonteisena kamppailuina jopa siviilisatelliittien kohdalla.
Yhdysvaltojen ilmavoimat pohti 1950-luvun lopussa sotilaallista miehitettyä avaruusohjelmaa, jossa maata valvottaisiin avaruusasemasta. Samaan aikaan se kehitti Corona-vakoilusatelliittia. Neuvostoliitto toimi toisin päin: se kehitti paineistetun kapselin suurta kameraa varten ja muunsi sen miehitetyksi avaruuskapseliksi.
1950-luku toi muun muassa Nike-Zeus-torjuntaohjuksen. Myös Neuvostoliitto pohti ydinkärkien tuhoamista yläilmakehässä maasta ammuttavilla ohjuksilla, joissa on ydinkärki. Järjestelmiä otettiin käyttöön vain muutaman kohteen (pääkaupungit) lähistöllä.
Yhdysvallat kehitti 1950-luvun lopussa Transit-paikannussatelliittijärjestelmän Polaris-ohjuksia kuljettavien sukellusveneiden paikannustarpeita varten. Neuvostoliitto kehitti Tsikada-järjestelmänsä noin 5 vuotta myöhemmin.
1960-luvun puolivälissä erilaiset tappajasatelliittikokeet johtivat laajempaan kilpaan ja loi myös toisen sukupolven ohjustentorjuntaohjukset. 1970-luvun aseriisuntasopimukset loivat järjestelmiä, jotka rakennettiin muttei koskaan otettu käyttöön.
Uutta avaruuskilpaa - ainakin mediassa
Mediassa nousi suuri kohu, kun Kiina ampui vuonna 2007 viallisen sääsatelliittinsa 900 kilometrin korkeudesta ohjuksella.
Iranin testatessa kantorakettiaan talvella 2008 kesän 2008 satelliittilaukaisuaan varten, asiaa on pidetty mediassa uhkaavana.
Yhdysvaltain laivaston Aegis-risteilijän USS Lake Erie (CG-70) ampuessa Modified Standard Missile-3 (SM-3) -ohjuksella maahan palaavaa vaurioitunutta sotilaallista USA 193 -satelliittiaan, media puhuu tyyliin "No, the U.S. is not shooting down a satellite on Thursday!" ja kertoo satelliitin sisältämän 500 kg:n painoisen jäätyneen hydratsiinin vaaroista, jos se pääsee maahan asti. Ohjus osui maaliinsa 247 km:n korkeudella eli juridisessa avaruudessa. Tämä aiheutti 80 avaruusromun osaa, jotka putoavat maahan noin kuukauden aikana.
MotoGP 3
MotoGP 3 on vuonna 2003 julkaistu ratamoottoripyöräaiheinen videopeli, joka perustuu MotoGP kauteen 2002. Pelin kehitti ja julkaisi Namco ja se julkaistiin PlayStation 2:lle. Pelin kansikuvassa esiintyy Valentino Rossi.
Salibandyn T21 SM-sarja
T21 SM-sarja on salibandyn alle 21-vuotiaiden tyttöjen korkein sarjataso. Sarjan järjestämisestä vastaa Suomen Salibandyliitto. Sarja pelataan yhdessä 10 joukkueen lohkossa yksittäisinä otteluina. Peliaika otteluissa on 3x20 minuuttia tehokasta peliaikaa.
Sarjajärjestelmä
Yksinkertainen alkusarja yksittäisinä otteluina. Peliaika 3 x 20 minuuttia tehokasta peliaikaa. Mikäli varsinainen peliaika päättyy tasan, pelataan viiden minuutin jatkoaika viidellä viittä vastaan. Jatkoaika päättyy ensimmäiseen hyväksyttyyn maaliin. Mikäli peli on jatkoajan jälkeen tasatilanteessa, ratkaistaan voittaja viiden parin rangaistuslaukauskilpailussa. Alkusarjojen 1.-4. sijoille sijoittuneet joukkueet jatkavat SM-sarjan ylempään jatkosarjaan, joukkueet sijoilta 5.-7. SM-sarjan jatkosarjaan.
Jatkosarjat
Ylemmässä jatkosarjassa kaksinkertainen ja jatkosarjassa kolminkertainen sarja yksittäisinä otteluina. Peliaika 3 x 20 min tehokasta peliaikaa. Mikäli varsinainen peliaika päättyy tasan, pelataan viiden minuutin jatkoaika viidellä viittä vastaan. Jatkoaika päättyy ensimmäiseen hyväksyttyyn maaliin. Mikäli peli on jatkoajan jälkeen tasatilanteessa, ratkaistaan voittaja viiden parin rangaistuslaukauskilpailussa. Kaksivaiheiset turnausmuotoiset pudotuspelit paras yhdestä-järjestelmällä. Pudotuspelikarsintaan osallistuu ylemmän jatkosarjan 8.sijoittunut joukkue sekä jatkosarjan joukkueet sijoilta 1.-3. Peliaika 3 x 20 min tehokasta peliaikaa. Mikäli varsinainen peliaika päättyy tasan, pelataan 20 min jatkoaika viidellä viittä vastaan, joka kuitenkin päättyy ensimmäiseen hyväksyttyyn maaliin. Mikäli peli on jatkoajan jälkeen tasatilanteessa, ratkaistaan voittaja viiden parin rangaistuslaukauskilpailussa. Varsinaisen peliajan ja jatkoajan välillä on 5 minuutin tauko. Otteluparit ovat: 1.vaihe: Jatkosarjan 2.sijoittunut-Jatkosarjan 3.sijoittunut (ottelu 1) Jatkosarjan 1.sijoittunut-voittaja ottelusta 1 (ottelu 2) 2.vaihe: Ylemman jatkosarjan 8.sijoittunut-voittaja ottelusta 2. Kotijoukkueena toimii ylemmän jatkosarjan 8.sijoittunut joukkue. Mikäli jatkosarjasta tuleva joukkue etenee jatkoon pudotuspelikarsinnoista, he saavat pudottamansa ylemman jatkosarjajoukkueen runkosarjasijoituksen mukaansa pudotuspeleihin.
Ylemmässä jatkosarjassa kaksinkertainen ja jatkosarjassa kolminkertainen sarja yksittäisinä otteluina. Peliaika 3 x 20 min tehokasta peliaikaa. Mikäli varsinainen peliaika päättyy tasan, pelataan viiden minuutin jatkoaika viidellä viittä vastaan. Jatkoaika päättyy ensimmäiseen hyväksyttyyn maaliin. Mikäli peli on jatkoajan jälkeen tasatilanteessa, ratkaistaan voittaja viiden parin rangaistuslaukauskilpailussa.
Pudotuspelikarsinta
Kaksivaiheiset turnausmuotoiset pudotuspelit paras yhdestä-järjestelmällä. Pudotuspelikarsintaan osallistuu ylemmän jatkosarjan 8.sijoittunut joukkue sekä jatkosarjan joukkueet sijoilta 1.-3. Peliaika 3 x 20 min tehokasta peliaikaa. Mikäli varsinainen peliaika päättyy tasan, pelataan 20 min jatkoaika viidellä viittä vastaan, joka kuitenkin päättyy ensimmäiseen hyväksyttyyn maaliin. Mikäli peli on jatkoajan jälkeen tasatilanteessa, ratkaistaan voittaja viiden parin rangaistuslaukauskilpailussa. Varsinaisen peliajan ja jatkoajan välillä on 5 minuutin tauko. Otteluparit ovat: 1.vaihe: Jatkosarjan 2.sijoittunut-Jatkosarjan 3.sijoittunut (ottelu 1) Jatkosarjan 1.sijoittunut-voittaja ottelusta 1 (ottelu 2) 2.vaihe: Ylemman jatkosarjan 8.sijoittunut-voittaja ottelusta 2. Kotijoukkueena toimii ylemmän jatkosarjan 8.sijoittunut joukkue. Mikäli jatkosarjasta tuleva joukkue etenee jatkoon pudotuspelikarsinnoista, he saavat pudottamansa ylemman jatkosarjajoukkueen runkosarjasijoituksen mukaansa pudotuspeleihin.
Pudotuspelit
Puolivälierät: Ylemmässä jatkosarjassa kaksinkertainen ja jatkosarjassa kolminkertainen sarja yksittäisinä otteluina. Peliaika 3 x 20 min tehokasta peliaikaa. Mikäli varsinainen peliaika päättyy tasan, pelataan viiden minuutin jatkoaika viidellä viittä vastaan. Jatkoaika päättyy ensimmäiseen hyväksyttyyn maaliin. Mikäli peli on jatkoajan jälkeen tasatilanteessa, ratkaistaan voittaja viiden parin rangaistuslaukauskilpailussa. Kaksivaiheiset turnausmuotoiset pudotuspelit paras yhdestä-järjestelmällä. Pudotuspelikarsintaan osallistuu ylemmän jatkosarjan 8.sijoittunut joukkue sekä jatkosarjan joukkueet sijoilta 1.-3. Peliaika 3 x 20 min tehokasta peliaikaa. Mikäli varsinainen peliaika päättyy tasan, pelataan 20 min jatkoaika viidellä viittä vastaan, joka kuitenkin päättyy ensimmäiseen hyväksyttyyn maaliin. Mikäli peli on jatkoajan jälkeen tasatilanteessa, ratkaistaan voittaja viiden parin rangaistuslaukauskilpailussa. Varsinaisen peliajan ja jatkoajan välillä on 5 minuutin tauko. Otteluparit ovat: 1.vaihe: Jatkosarjan 2.sijoittunut-Jatkosarjan 3.sijoittunut (ottelu 1) Jatkosarjan 1.sijoittunut-voittaja ottelusta 1 (ottelu 2) 2.vaihe: Ylemman jatkosarjan 8.sijoittunut-voittaja ottelusta 2. Kotijoukkueena toimii ylemmän jatkosarjan 8.sijoittunut joukkue. Mikäli jatkosarjasta tuleva joukkue etenee jatkoon pudotuspelikarsinnoista, he saavat pudottamansa ylemman jatkosarjajoukkueen runkosarjasijoituksen mukaansa pudotuspeleihin. Ylemmän jatkosarjan 1.-7. sijoittuneet sekä pudotuspelikarsinnasta tuleva joukkue jatkavat pudotuspeleihin. Puolivälierät ja välierät pelataan paras kolmesta -järjestelmällä, finaalit paras viidestä. Peliaika pudotuspeleissä 3 x 20 minuuttia tehokasta peliaikaa ja tarvittaessa 20 minuutin jatkoaika, joka päättyy ensimmäiseen hyväksyttyyn maaliin. Varsinaisen peliajan ja jatkoajan välillä on viiden minuutin erätauko. Mikäli peli on jatkoajan jälkeen tasan, lauotaan rangaistuslaukauskilpailu viidellä parilla. Runkosarjan voittaja saa valita ensin vastustajan sijoilta 7.-8. Runkosarjan 2. sijoittunut saa valita vastustajan sijoilta 6.-8. valitsematta jääneistä joukkueista. Runkosarjan 3. sijoittunut saa valita vastustajan sijoilta 5.-8. valitsematta jääneistä joukkueista. Runkosarjan 4. sijoittunut saa vastaansa valitsematta jääneen joukkueen. Ottelupareissa runkosarjassa paremmin sijoittunut joukkue toimii kotijoukkueena 1. ja mahdollisessa 3. puolivälieräottelussa.
Välieriin selviävät puolivälierien voittajat. Välierissä vastakkain pelaavat runkosarjassa parhaiten sijoittunut joukkue ja huonoiten sijoittunut joukkue sekä runkosarjassa toiseksi parhaiten sijoittunut joukkue ja toiseksi huonoiten sijoittunut joukkue. Runkosarjassa paremmin sijoittunut joukkue toimii kotijoukkueena 1. ja mahdollisessa 3. välieräottelussa.
Terho Rautiainen
Terho Rautiainen (s. 20. joulukuuta 1960 ) on suomalainen ravivalmentaja ja -ohjastaja. Hän on ansioitunut myös ravihevosten kasvattajana ja omistajana.
Salibandyn T21 SM-sarja
Pudotuspelit
Finaalit: Finaaliotteluihin selviävät välieräparien voittajat. Runkosarjassa paremmin sijoittunut joukkue toimii kotijoukkueena 1., 3. ja mahdollisessa 5. loppuottelussa.
Terho Rautiainen
Hänellä on puolisonsa Maarit Huttusen kanssa ravitalli, siittola- ja hevoskuntoutustoimintaa Kangasniemellä. Myös tytär Jenni Rautiainen toimii hevosten parissa. Terho Rautiainen käynnisti Varsakunkku-kilpailusarjan toteuttamisen. 70-luvulta ravien parissa toiminut Rautiainen palkittiin Suomen Hippoksen ansiomerkillä marraskuuta 2021 kotiradallaan Mikkelissä. Terho Rautiainen ohjasti ensimmäisen ravilähtönsä 16-vuotiaana.
Salibandyn T21 SM-sarja
Pudotuspelit
Pronssiottelu: Pronssiottelussa pelaavat välieräparien häviäjät. Runkosarjassa paremmin sijoittunut joukkue toimii kotijoukkueena pronssiottelussa.