cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Suurten jumalten pyhäkkö
Rakennukset ja löydökset
pienoiskuva|upright=1.3|Pyhäkköalueen pohjapiirros. 1–3. Hellenistisen ajan rakennuksia. 5. Miletoslaisten rakennus. 6. Neorion. 7. Juhlasali. 8. Stoa. 9. Niken lähdekaivo. 10. Teatteri. 11. Alttaripiha ja suuri alttari. 12. Votiivi­lahjojen sali. 13. Hieron. 14. Kuorotanssijoiden sali. 15. Arsinoen rotunda. 16. Anaktoron. 19. Teatteripiiri. 20. Propylon.
Streptophyta
Streptophyta eli versokasvit on kasvikunnan (Plantae eli Viridiplantae) kaari, joka käsittää maa- eli alkiolliset kasvit (sammalet, sanikkaiset, siemenkasvit) ja ennen viherleviin luettuja ryhmiä (näkinpartaislevät sukulaisineen). Toisen, Streptophyta-kaarelle rinnakkaisen kasvikunnan kaaren muodostavat varsinaiset viherlevät (Chlorophyta). On näet osoittautunut, että näkinpartaislevät (lahkot Chlorokybales, Klebsormidiales, Zygnematales, Charales ja Coleochaetales) ovat läheisempää sukua versokasveille kuin viherleville. Samalla on käynyt ilmi, että klassinen Charophyceae-ryhmä eli näkinpartaislevät on parafyleettinen. Tämä on käynyt ilmi kyseisten kasvien hienorakenteen, morfologian ja molekyylitutkimuksen avulla.
Suurten jumalten pyhäkkö
Rakennukset ja löydökset
Pyhäkköalue sijaitsee noin 400 metriä sisämaassa saaren pohjoisrannikosta ja aivan saaren linnoitetun antiikin aikaisen kaupunkikeskuksen länsipuolella. Arkaaisella ja klassisella kaudella alue käsitti kahden virran välissä olleen harjanteen alueen. Hellenistisellä kaudella alue laajeni myös lännenpuolisen virran toiselle puolelle. Alue käsittää noin 48 560 neliömetriä.
Useimmat rakennukset alueella on kunnostettu tai rakennettu uudelleen niiden pitkän historian aikana. Nykyisin suurimmasta osasta on säilynyt lähinnä perustuksia ja joitakin rakenne- ja koristeosia. Alueen merkittävimmät rakennukset olivat (numerot viittaavat pohjapiirrokseen):
Propylon
Propylon eli Ptolemaion (numero 20) oli monumentaaliportti, joka sijaitsi alueen itälaidalla. Sen oli lahjoittanut Ptolemaios II ja se oli rakennettu noin vuonna 285–281 eaa. Se toimi alueen pääporttina, kun sinne tultiin itäpuolella sijainneesta Samothraken kaupungista. Myös toinen alueen vesivirroista oli kanavoitu sen läpi. Propylon edusti joonialaista tyyliä.
Teatteripiiri
Teatteripiiri (19) sijaitsi propylonin lähellä. Se oli pyöreä ulkoilmatila, jota käytettiin initiaatioseremonian alkuvaiheessa. Se oli rakennettu 400-luvun lopulla tai 300-luvun alussa eaa. Teatteripiirissä oli orkhestra, jonka halkaisija oli noin 9,2 metriä. Sitä ympäröi seisomokatsomo, jossa oli viisi porrasta. Siinä oli tilaa noin 240 ihmiselle.
Anaktoron
Anaktoron (16) eli Valtiaitten talo sijaitsi alueen pohjoisosassa. Se oli yksi alueen vanhimmista rakennuksista ja oli käytössä 500-luvulta eaa. 300-luvulle jaa. Se toimi todennäköisesti mysteereihin ensimmäistä kertaa osaaottavien ensimmäisen initiaatiovaiheen seremonioiden tapahtumapaikkana. Roomalaisena aikana rakennukseen liitettiin eräänlainen sakasti, jota käytettiin mahdollisesti pukeutumiseen.
Arsinoeion pienoiskuva|Arsinoeionin eli [[Arsinoe II:n rotundan rauniot.]]
Arsinoeion (15) eli Arsinoe II:n rotunda sijaitsi Anaktoronin eteläpuolella. Se oli koko antiikin Kreikan suurin tholos tai rotunda eli pyöreä rakennus. Se piti sisällään kulttipaikan alkuperäisen kivisen Suuren jumalattaren alttarin ja sitä käytettiin uhritoimituksiin. Rotunda oli rakennettu noin vuonna 288–270 eaa. Traakian kuningatar Arsinoe II:n toimeksiannosta.
Kuorotanssijoiden sali eli Temenos
Niin kutsuttu Kuorotanssijoiden sali (14), josta aiemmin käytettiin nimitystä Temenos, sijaitsi alueen keskellä. Se oli rakennettu noin vuonna 340 eaa. Se oli ulkoilmatila, jossa oli pohjoispuolella seremoniallinen sisäänkäynti. Rakennuksen pituus oli noin 34 metriä ja leveys noin 20,7 metriä. Sillä oli ilmeisesti merkittävä rooli initiaatioseremonioiden toisessa vaiheessa. Rakennus on saanut nimensä sieltä löydetystä friisistä, joka esittää tanssivia naisia.
Hieron pienoiskuva|Hieronin rauniot.
Hieron (13) sijaitsi Temenoksen eteläpuolella. Se oli alueen pääpyhäkkö ja toimi mahdollisesti paikkana, jossa tapahtuivat initiaation toisen vaiheen seremoniat. Rakennuksen pituus on noin 40 metriä ja leveys noin 13 metriä. Se edusti doorilaista tyyliä. Sen sisällä sivuseinillä on ollut istuimet seremoniaa seuranneille. Se oli rakennettu noin 325–150 eaa. Viisi rakennuksen pylväistä on kunnostettu, minkä ansiosta se on nykyisin paikan näkyvin rakennus.
Votiivilahjojen sali
Votiivilahjojen sali (12) sijaitsi Hieronin länsipuolella. Se oli rakennettu noin 540 eaa. ja se oli käytössä lähes tuhat vuotta ilman uudelleenrakentamista.
Alttaripiha
Alttaripiha (11), jolla oli suuri alttari, sijaitsi aivan Votiivilahjojen salin ja Hieronin vieressä. Se oli rakennettu noin 340–330 eaa. ja sen lahjoitti Aleksanteri Suuren velipuoli.
Niin kutsuttu Niken lähdekaivo (9) oli kaivettu vuorenrinteeseen teatterin eteläpuolelle. Sen keskus oli voitonjumalatar Niken patsas eli niin kutsuttu Samothraken Nike. Patsas on tehty noin vuonna 220–190 eaa. juhlistamaan rhodoslaisten voittoa Antiokhos III Suuresta ja veistetty paroslaisesta marmorista. Se oli asetettu seisomaan laivan kokkaa muistuttavalle alustalle, joka oli sijoitettu keskelle kaksitasoista vesiallasta. Patsas on nykyisin Louvressa.
Muut rakennukset
Teatteripiirin vieressä sijaitsi tuntematon rakennus (18), joka edusti doorilaista tyyliä ja oli rakennettu hellenistisellä ajalla noin vuonna 323–317 eaa. Sen olivat lahjoittaneet Filippos III ja Aleksanteri IV. Alueen länsilaidalla sijaitsi suuri stoa (8), joka oli rakennettu noin vuonna 250–200 eaa. Se joka toimi vieraiden majoitustilana. Sen pohjoispuolella sijaitsi rakennus nimeltä Neorion (6) noin vuodelta 275–250 eaa.
Alueen luoteislaidalla sijaitsi miletoslaisten lahjoittama rakennus (5), joka oli rakennettu noin vuonna 250–200 eaa. Varhaiskristillisenä aikana noin 400–500-luvuilla alueelle rakennettiin kolmilaivainen basilikakirkko. Genovalaisvallan aikana 1400-luvulla Palaiópoliin rakennettiin niin kutsuttu Gateluzin suvun linnoitus, jossa käytettiin pyhäkön rakennusten kiviä.
Alueella toimii Samothrákin arkeologinen museo. Museossa on alueelta löydettyjä rakennusten koristeosia ja taideteoksia sekä muun muassa Samothraken Niken jäljennös.
Azerbaidžan talviolympialaisissa 2018
Azerbaidžan osallistui Pyeongchangin talviolympialaisiin 2018. Maan ainoa edustaja oli alppihiihtäjä Patrick Brachner, joka niin ollen myös kantoi joukkueen lippua avajaisissa.
Nuijamaa (taajama)
Nuijamaa on kirkonkylä, kaupunginosa ja taajama entisen Nuijamaan kunnan alueella, joka on vuodesta 1989 alkaen ollut osa Lappeenrantaa. Taajamassa on 241 asukasta (31.12.2011). Se sijaitsee Nuijamaanjärven länsirannalla ja rajoittuu etelässä Suomen ja Venäjän rajaan. Länsipuolelta taajaman ohittaa Lappeenrannasta Viipurin suuntaan vievä valtatie 13, jonka varrella on Nuijamaan raja-asema. Saimaan kanava ohittaa taajaman sen pohjoispuolelta.
Nuijamaalla sijaitsee Nuijamaan kirkko.
This Way
This Way on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Jewelin albumi vuodelta 2001.
Kappaleet
Bonusraidat <li> Grey Matter (live) – 4:35 <li> Sometimes It Be That Way (live) – 3:44 <li> A Long Slow Slide </ol>
West Felicianan piirikunta
West Felicianan piirikunta on Yhdysvaltojen Louisianan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 15 460 vuonna 2018 ja sen pinta-ala on 1 103 neliökilometriä. Piirikunnan hallintokeskus St. Francisville on myös sen suurin kaupunki.
Louisiana State Penitentiary -vankila sijaitsee piirikunnassa.
Väestö
Piirikunnan asukkaista 52,1 prosenttia on valkoisia, 44,9 prosenttia mustia ja 1,52 prosenttia latinalaisamerikkalaisia. 2,87 prosenttia puhuu muita kieliä kuin englantia. 99,1 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Piirikunnan väestön keski-ikä on 40,5 vuotta.
Oculus Rift
Lasien sisällä on kaksi linssiä. Lasit peittävät käyttäjän koko näkökentän, ja simulaation aikana päätä kääntämällä kuvakulma virtuaaliympäristössä muuttuu saaden aikaan immersion tunteen. Laseja voi käyttää muun muassa videopelaamisessa.
Laseista julkaistiin kehittäjäversio (Development Kit) varsinkin pelintekijöitä ja muiden sovellusten kehittäjiä varten. Consumer Electronics Show'ssa tammikuussa 2014 esiteltiin Crystal Cove -niminen prototyyppi, joka reagoi esimerkiksi nojaamiseen ja ryömimiseen erillisen liiketunnistuskameran avulla. Oculus VR julkaisi toisen kehittäjäversion (DK2) 19. maaliskuuta 2014. thumb|right|Oculus Riftin ensimmäinen kehittäjäversio (DK1) edestä thumb|right|Oculus Riftin ensimmäinen kehittäjäversio (DK1) takaa
Pelit
Osa peleistä ilmestyy yksinoikeudella Oculus Rift -laitteelle.
Karinaisten kirkko
thumb|right|250px|Karinaisten sankarihaudat ”keskimmäisellä” hautausmaalla. Karinaisten kirkko on Pöytyän seurakunnan kirkko entisen Karinaisten kunnan kirkonkylässä nykyisellä Pöytyällä. Puurakenteinen kirkko on muodoltaan päätytornillinen, korkeilla kylkiäisillä varustettu pitkäkirkko, tyypillistä lounaissuomalaista tyyliä. Tornissa on sipulikupoli ja ikkunat ovat pyörökaariset. Kirkon rakensi Johan Sahlbom. Vuonna 1835 valmistuneessa kirkossa on noin 450 istumapaikkaa. Kirkon pohjoispuolella on Karinaisten ”uusi” hautausmaa, jota on käytetty 1980-luvulta lähtien.
Alttaritaulun on maalannut karinaislaissyntyinen kuvanveistäjä Wäinö Aaltonen vuonna 1935.
Erillinen kellotapuli on peräisin aikaisemmasta kirkosta, joka valmistui 1764. Kaksinivelisen tapulin ulkomuoto on 1880-luvulta. Tapuli on eri puolella Kyröntietä eli yhdystietä 2250 kuin kirkko, hirsiaidan reunustaman 1700-luvulta olevan ”vanhan” hautausmaan kyljessä. Kirkkoympäristössä on vielä kolmas eli ”keskimmäinen” hautausmaa, joka on 1920-luvulta ja sijaitsee pari sataa metriä kirkosta etelään. Karinaisten sankarihaudat ovat kiviaidan reunustamalla keskimmäisellä hautausmaalla, sankaripatsas on Wäinö Aaltosen Suru.
Eero Urpola
Eero Elis Viljo Urpola (12. syyskuuta 1911 Turku – 23. joulukuuta 1939 Muolaa) oli suomalainen arkkitehti. Hän suunnitteli vuonna 1937 peruuntuneita vuoden 1940 Helsingin olympialaisia varten funktionalistisen puisen myyntikioskin, joita ehti valmistua yksi vuonna 1939 Munkkiniemeen Laajalahden aukiolle. Kioskia siirrettiin myöhemmin noin 50 metrin päähän alkuperäisestä sijaintipaikasta, mutta se on edelleen kunnostettuna käytössä kesäkahvilana. Urpolan suunnittelema kioski oli mitoiltaan ja ulkonäöltään pienin erotuksin lähes samankaltainen kuin Helsingin kaupunginarkkitehti Gunnar Taucherin myöhemmin suunnittelema suorakaiteinen lipallinen myyntikioski. Taucherin suunnittelemia lippakioskeja rakennettiin useita kappaleita vuoden 1952 Helsingin olympialaisia varten ja näitä kioskeja on säilynyt 19 kappaletta.
Karinaisten kirkko
Aikaisemmat kirkot
Nykyinen kirkko on Karinaisten kolmas kirkko. Ensimmäinen kirkko oli Kyrön kylässä, se oli valmistunut noin vuonna 1620. Toisen kirkon rakensi Antti Piimänen, se valmistui 1764. Tämän kirkon tapuli on säilynyt nykypäivään.
Eero Urpola
Vänrikkinä JR 14:ssä palvellut Eero Urpola kaatui talvisodan aikana Muolaan Taaperniemessä 23. joulukuuta 1939.
Joyride
Joyride on ruotsalaisen pop-yhtye Roxetten kolmas albumi. Se julkaistiin 28. maaliskuuta 1991.
Keskusta (Pietarsaari)
Keskusta on yksi Pietarsaaren kaupunginosista. Tunnusomaista Pietarsaaren keskustalle ovat leveät kadut, kaupunginosia erottavat esplanadit, sekä vauraimpien tonttien eduspuutarhat kaupungin eteläosassa. Torin kupera topografia on museoviraston suojelema. Pietarsaaren tori on fyysisiltä mitoiltaan suunnilleen saman kokoinen kuin Tukholman Sergelin tori.
Historia
Pietarsaaren ydinkeskusta sai nykyisen korttelijakonsa ja katujen suuntauksensa todennäköisesti ensimmäisessä asemakaavassaan vuonna 1653. Asemakaavan laatijana pidetään maanmittari Erik Niurénia.
Vuonna 2015 torin alueella suoritetuissa museoviraston arkeologisissa kaivauksissa löytyi esineitä ja rakennelmia 1650-luvulta vuoteen 1835. Kaivauksissa ilmeni, että nykyisen torin paikalla oli maatila 1600-luvun alkupuolella. Pietarsaaren tori rakennettiin vuoden 1835 tulipalon jälkeen. Tori laajennettiin ja päällystettiin 1970-luvulla. Kivirakentaminen on ollut alueella massiivisempaa verrattuna muihin Pohjanlahden kaupunkeihin.
1900-luvun alussa keskusta laajeni länteen, kun Herrholminkadun länsipuoliset korttelit rakennettiin. 1910-luvun lopulla aloitettiin Kanavapuistikon ja kirkon välisten korttelien kunnostaminen, mutta kunnostustyöt tyrehtyivät 1920-luvun alun laskusuhdanteen vuoksi. Pietarinpuistikon itäpään tontit rakennettiin 1920-luvulla, ja 1930- ja 1940-luvuilla rakentaminen jatkui kanavan länsipuolella. 1950-luvun puolivälissä alkoi kerrostalojen tuotanto. Vuosien 1946 ja 1958 välillä keskustan asuinhuoneiden määrä kasvoi 1 585:llä.
Torin alle avattiin vuoden 2016 lopulla Toriparkki, jonka koko on noin 7 000 neliömetriä kahdessa tasossa. Paikkoja toriparkissa on hieman yli 200 autolle. Toriparkin yhteyteen rakennettiin kauppakeskus Jakob Center. Keväällä 2017 Elävät kaupunkikeskustat -yhdistyksen teettämän kaupunkikeskustojen elinvoimavertailun mukaan Pietarsaari oli ylivoimaisesti ykkönen. Vertailussa verrattiin 25 kaupungin keskustaa. Pietarsaaren keskustan elinvoimaluku oli 6 146. Elinvoimalukua kasvattavat keskustassa lauantaisin avoinna olevat liikkeet ja ravintolat sekä alhainen tyhjien liiketilojen määrä.
Vuonna 2022 Elävät Kaupunkikeskustat ry palkitsi Pietarsaaren keskustan valtakunnallisessa keskustakilpailussa.
Universiada
Universiada on laskettelurinne Sierra Nevada Ski and Mountains Resortissa Monachilissa Espanjassa.
Universiada -rinteessä kilpailtiin vuoden 2015 talviuniversiadien alppihiihtokilpailut.
Sydämeni laulu (elokuva)
Sydämeni laulu on Arvo Tammisen ohjaama dokumenttielokuva vuodelta 1948.
Elokuvan vastaanotto aikalaisarvioissa oli myönteinen. Elokuva kertoo Yhdysvaltoihin muuttaneista suomalaissiirtolaisista ja heidän arjestaan. Musiikiksi on Heikki Aaltoila sovittanut koti-ikävää kuvastavia suomalaisia sävelmiä, kuten Jean Sibeliuksen Aleksis Kiven runoon säveltämän "Sydämeni laulun", joka toimii myös kehysjuonena. Mukana ääniraidalla on Yrjö Rauanheimon kirjoittama selostusteksti, jonka lukevat Kastehelmi Karjalainen ja Heikki Packalén.
Ohjaaja Arvo Tammisen ja hänen ensimmäisen vaimonsa kasvattitytär Kaarina Tamminen on elokuvan keskushenkilönä. Muuten Tammisen kuvauskohteina ovat hänen kiertäessään kameransa kanssa Yhdysvaltoja olleet monet tunnetut suomalaissiirtolaiset.
Tammisen matkan varrella ottamista valokuvista ilmestyi 1949 teos ''Kamera kiertää Amerikan suomalaisten parissa.
Enoksasiini
Enoksasiini (C15H17N4O3F) on kinolonijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää lääketieteessä antibioottina muun muassa virtsatulehduksen hoitoon.
Ominaisuudet ja käyttö
Huoneenlämpötilassa enoksasiini on väritöntä ainetta. Enoksasiini tehoaa useisiin grampositiivisiin ja gramnegatiivisiin bakteereihin. Vaikutuskirjo on samankaltainen norfloksasiinin kanssa. Useimmiten sitä käytetään virtsatulehduksen tai bakteeriripulin hoitoon. Aineenvaikutusmekanismi on sama kuin muillakin fluorikinoloniantibiooteilla eli se sitoutuu bakteerin DNA-gyraasientsyymiin ja estää DNA:n kopioitumisen. Nykyään enoksasiinia käytetään vain harvoin resistenttiyden kehittymisen vuoksi, mutta sitä on saatavilla muun muassa eräissä Euroopan ja Aasian maissa.
Valmistus
Enoksasiinin valmistuksen ensimmäisessä vaiheessa 2,3-difluori-6-nitrofenoli reagoi klooriasetonin kanssa ja muodostuva tuote syklisoituu vedytettäessä dihydrobentsoksasiinijohdannaiseksi. Tämä johdannainen reagoi dietyylietoksimetyeenimalonaatin kanssa kondensaatioreaktiolla. Syklisointi etyylipolyfosfaatin avulla johtaa välivaiheeseen, jonka happohydrolyysin seurauksena muodostuu enoksimonia.
Bitterroot Range
thumb|Bitterrootvuoristo Bitterroot Range on Kalliovuorten alueella sijaitseva vuorijono, joka kulkee Montanan ja Idahon rajaa pitkin Yhdysvaltain luoteisosassa. Vuoriston pinta-ala on laajuudeltaan yli 62 000 km² ja se on nimetty Montanan kansalliskukan kanadanlevisian (Lewisia rediviva) eli bitterrootin mukaan. Yhdysvaltalainen Lewisin ja Clarkin retkikunta ylitti Bitterroot Rangen ensimmäisenä amerikkalaisena tutkimusryhmänä syksyllä 1805, jolloin he kartoittivat Pohjois-Amerikan länsiosia.
Silmälasit
pienoiskuva|Silmälasit [[JINS -merkkisillä kehyksillä.]] Silmälasit ovat kehyksen ja linssien, tai vain linssien ja sankojen muodostama optinen apulaite, jota pidetään silmien edessä. Yleensä silmälasien tehtävä on auttaa taittovikaista henkilöä näkemään paremmin. Silmälaseja käytetään myös mykiöleikkausten jälkitiloissa ja harmaakaihin yhteydessä. Joskus vahvuudettomia silmälaseja pidetään ainoastaan esteettisistä syistä.
Plus- ja miinuslasit
pienoiskuva|[[Seattle taittovikaisen näkemänä ilman laseja ja lasien kanssa.]] Taittovikaa korjaavia silmälaseja kutsutaan usein plus- ja miinuslaseiksi. Pluslaseja, jotka auttavat näkemään lähelle, kutsutaan myös lukulaseiksi ja niiden tarve liittyy usein ikääntymiseen. Miinuslaseilla puolestaan korjataan likinäköisyyttä eli parannetaan kauas näkemistä. Silmälasien linssit voivat myös olla kaksitehoiset, jolloin linssin ylempi osa parantaa kauas näkemistä, alempi lähelle näkemistä. Hajataittoisuutta hoidetaan sylinterilaseilla, joiden kaarevuussäde on eri suunnista erilainen. Myös karsastusta voidaan tarvittaessa hoitaa silmälaseilla, joihin hiotaan prismakorjaus.
Silmälasien voimakkuus ilmaistaan dioptrioina. Dioptriluku kuvaa polttopisteen etäisyyttä linssistä. Miinuslasit ovat koveria ja niiden valepolttopiste on linssin edessä. Pluslasit ovat kuperia ja niiden polttopiste on linssin takana.
Tummuvat linssit
Silmälasin linssit voivat olla itsestään tummuvat, jolloin ne UV-säteilyn vaikutuksesta tummuvat ja siirryttäessä pimeämpään jälleen vaalenevat. Tällöin linssit sisältävät jotakin hopeahalogenoidia, kuten hopeabromidia. Tällaisia silmälasin linssejä nimitetään fototrooppisiksi linsseiksi.
Materiaali
Aiemmin silmälasien linssit tehtiin lasista, mutta nykyään ne tehdään pääosin muovista. Muovilinsseillä on useita etuja lasisiin verrattuna: ne ovat esimerkiksi kevyempiä eivätkä rikkoonnu yhtä helposti.
Kehykset
Kehysten materiaali voi olla metallia, muovia tai titaania. Alkujaan sarvisankaiset kehykset ovat jo kauan sitten muuttuneet muovisiksi, vaikka näyttävät edelleen luonnonmateriaalilta. "Muoviset" silmälasinkehykset tehdään nykyään useimmiten selluloosa-asetaatista, joka ei varsinaisesti ole muovia. Selluloosa-asetaatti on puuvilla- ja puukuitupohjainen polymeeri, jonka etuina on muun muassa se, että se on helposti taivuteltavissa ja muokattavissa, kuten myös se, että sitä saa tehtyä missä tahansa värissä ja enemmän tai vähemmän läpinäkyvänä.
Materiaaleja toisinaan myös yhdistellään. Kehyksissä esimerkiksi kehysaukot, johon pannaan linssit, saattavat olla muovista/asetaatista tehdyt samalla, kun samojen kehysten sangat ja nenäsilta on tehty metallista.
Aurinkolasit
Näköä parantavien silmälasien lisäksi on olemassa häikäisyltä suojaavia aurinkolaseja sekä silmiä suojaavia suojalaseja työ- ja harrastekäyttöön. Suojaavat lasit voidaan varustaa vahvuuksilla, jolloin ne korjaavat samalla taittovikaa. Tavallisiin silmälaseihin on saatavilla linssien päälle asetettavia tummentimia, jotka tekevät laseista taittavat aurinkolasit.
Historiaa
pienoiskuva|Silmälasit 1400-luvulla Keisari Neron kerrotaan ajanlaskun alussa seuranneen gladiaattorikisoja smaragdin lävitse mahdollisesti auttaakseen likinäköisyyttään. Arabeilla saattoi olla suurennuslaseja 1100-luvulla.
Foldit
Foldit on verkkopohjainen ongelmanratkaisupeli, jossa käsitellään proteiinien laskostumista (engl. protein folding). Pelin on toteuttanut Washingtonin yliopiston pelitieteen laitos yhdessä Washingtonin yliopiston biokemian laitoksen kanssa. Pitkäketjuiset proteiinit eivät muodosta suoraa ketjua, vaan ne mukautuvat eli laskostuvat tiettyyn muotoon. Samanlainen proteiini laskostuu aina samanlaiseksi. Foldit hyödyntää pelin muodossa ihmisen ongelmanratkaisukykyä, jonka avulla pyritään löytämään paras kolmiulotteinen muoto proteiinille. [1] Ohjelman parhaiten arvioimat tulokset päätyvät tutkijoiden analysoitaviksi kansainvälisen Critical Assessment of protein Structure Prediction (CASP) -liikkeen kautta.
Silmälasit
Historiaa
Silmälasit keksittiin Pohjois-Italiassa, todennäköisesti Pisassa 1280- tai 1290-luvulla. Alkuperäiseksi keksijäksi on useissa lähteissä väitetty Salvino D’Armatea, mutta tämä tieto on osoitettu vääräksi, ja alkuperäinen keksijä on jäänyt tuntemattomaksi.
Dominikaanisaarnaja Pisan Jordania (Giordano da Pisa) kertoo vuodelta 1306 peräisin olevassa saarnassaan tavanneensa silmälasien keksijän alle 20 vuotta aikaisemmin. Pian tämän jälkeen hänen kollegansa, pisalainen pastori Alessandro della Spina alkoi valmistamaan silmälaseja.
Foldit
Historia
Ennen Folditia käynnistyneessä Rosetta-projektissa laskettiin lääketieteellisen käyttöön uusia 3-ulotteisia proteiinimalleja, joita käytettiin muun muassa erilaisten sairauksien hoitokeinojen etsintään. David Bakerin laboratorio Washingtonin yliopistolla oli Rosetta projektin alullepanija. Projektin tavoitteena oli saada selville proteiinien rakenne kolmiulotteisessa muodossa, joka kuvaisi proteiinien kiinnittymistä sekä miten uudet proteiinit muodostuisivat. Rosetta toimi siten, että tietyille henkilöille annettiin niin kutsutut työpaketit tietokoneille laskettavaksi. Tämän jälkeen ohjelma käytti tietokoneen ylimääräistä laskenta-aikaa hyväkseen laskeakseen työpaketin sisältöä. Kun laskenta oli suoritettu, tulokset lähetettiin projektin palvelimelle, jossa sitten suoritettiin varmistukset ja vertailut. Projektin edetessä, osa käyttäjistä halusi olla mukana tekemässä itse ratkaisuja. Baker tajusi, että vaikka ohjelma osaa itsekseen laskea tarvittavia laskuja proteiinien laskostumista, niin ihmiset ovat parempia hahmottamaan kokonaisuuksia. Ohjelma on suunniteltu niin, että kun tietokone ei tiedä seuraavaa toimenpidettä pulmalle, se muuttaa proteiinin rakennetta satunnaisesti, jolloin ihminen on usein parempi näkemään kokonaisuuden ja keksimään oikean muutoksen proteiinin kehittämiseksi. Tämän takia Baker lähestyi Washingtonin yliopiston tietotekniikan professoreita David Salesia ja Zoran Popovicia, jotta he auttaisivat häntä rakentamaan interaktiivisen ohjelman. Ohjelmasta muodostui peli nimeltä Foldit. [5][6]
Tavoitteet
Pelin tavoitteena on ymmärtää proteiinien rakennetta. Tämä on edellytys proteiinin toiminnan ja proteiini-lääkevuorovaikutusten ymmärtämiseksi. Pienelläkin proteiinilla, joka voi koostua noin sadasta aminohaposta, on lukumäärältään monia eri tapoja laskostua. Juuri oikean taipumisen löytäminen massasta on eräs vaikeimmista ongelmista biologiassa. Foldit pyrkii ennustamaan proteiinin rakenteen siten, että se käyttää hyväkseen ihmisten ongelmaratkaisuintuitiota. Pelaajat pelaavat toisiaan vastaan kilpaillen, kuka pystyy luomaan parhaiten laskostuneen proteiinin. [1]
Florence L. Barclay
Florence Louisa Barclay, s. Charlesworth, (2. joulukuuta 1862 Limpsfield, Norfolk, Englanti – 10. maaliskuuta 1921 Norfolk, Englanti ) oli englantilainen kirjailija. Hän kirjoitti romanttisia, sentimentaalisia teoksia.
Foldit
Tavoitteet
Foldit toimii joukkoistamisella eli pelaajiensa tietokoneiden laskentatehon jakamisella. Sen matemaattiset pulmat ovat kuitenkin monia muita joukkoistettuja tiedeprojekteja hankalampia, minkä seurauksena Foldit tehtiin peliksi pelkän laskentatyökalun sijaan. Folditin pelillistäminen mahdollisti laajemman yleisön kiinnostumisen proteiinien mallintamisesta. Kaikilla ei ole akateemista tieteellistä taustaa ja tietoa proteiinien muodostumisesta, mutta ihmiset pystyvät silti lähtökohtaisesti ratkaisemaan pulmia tietokoneita paremmin. Folditia pelatessa käyttäjälle näkyy kunkin pulman (eli tietyn proteiinin avaruudellisen rakenteen) pistemäärä, joka kuvaa proteiinin muodon oikeellisuutta. Eri pulmissa saavutetuista huippupisteistä pidetään listaa, josta pelaajat voivat tarkastella ja vertailla tuloksiaan toisten pelaajien kanssa. Pulmia on myös mahdollista ratkaista ryhmässä muiden pelaajien kanssa.
Silmälasit
Historiaa
Toinen varhainen esimerkki silmälasien käytöstä on Alppien pohjoispuolelta, Saksan Bad Wildungenin kirkon alttaritaulusta vuonna 1403 löytynyt kuvaus silmälaseista, joilla voitiin korjata sekä kaukonäköisyyttä että ikänäköisyyttä. Kuitenkin vasta vuonna 1604 Johannes Kepler antoi selityksen sille, miksi kuperilla ja koverilla linsseillä voitiin korjata ikä- ja likinäköisyyttä.
Florence L. Barclay
Elämäkerta
Florence Louisa Charlesworth syntyi anglikaanisen kirkkoherran tyttärenä Englannissa Surreyn Limpsfieldissä. Perheen kolmesta tyttärestä Maud Ballington Boothista tuli Pelastusarmeijan johtaja ja Volunteers of American perustaja. Florencen ollessa seitsemänvuotias perhe muutti Limehouseen Tower Hamletsiin.
Foldit
Lyhyt ohje Folditin pelaamiseen
Folditin pelaaminen edellyttää ohjelmiston uusimman version lataamista ja asentamista. Toukokuussa 2014 ohjelmisto oli saatavissa Windows XP/Vista/7/8, Macintosh Intel 10.4 tai uudemmille versioille sekä 64 bit Linuxille. Asennuksen jälkeen ohjelmisto ottaa yhteyttä Foldit-projektin palvelimille noutaakseen päivitykset sekä uutiset. Ohjelmiston käyttö edellyttää myös Foldit-projektin käyttäjätunnusta, jota kysytään ohjelmiston käynnistyksen yhteydessä.
Florence L. Barclay
Elämäkerta
Florence Charlesworth avioitui vuonna 1881 pastori Charles W. Barclayn kanssa. He viettivät kuherruskuukauden Pyhässä maassa. Heidän kerrottiin löytäneen Sikemistä Johanneksen evankeliumissa mainitun Jaakobin kaivon paikan, jossa Jeesus Raamatun mukaan tapasi samarialaisen naisen (Joh. luku 4). Barclayn pariskunta asettui Hertfordshiren Hertford Heathiin, jossa Florence Barclay huolehti kirkkoherran puolison tehtävistä. Hänestä tuli kahdeksan lapsen äiti. Täytettyään neljäkymmentä hän joutui sairauden vuoksi joksikin aikaa vuodelepoon. Ajankuluksi hän rupesi kirjoittamaan.
Barclayn esikoisteos Guy Mervyn oli ilmestynyt 1891 tekijänimellä Brandon Roy. Ensimmäinen omalla nimellä ilmestynyt romanttinen romaani sai nimekseen The Wheels of Time (suom. Ajan ratas). Seuraava romaani, Rosary (Rukousnauha), joka on tarina kuolemattomasta rakkaudesta, ilmestyi vuonna 1909. Teoksen menestystä kuvastaa se, että kotimaassa sitä myytiin miljoona kappaletta, se on käännetty kahdeksalle kielelle ja siitä on tehty viisi elokuvaa useilla kielillä. New York Timesin mukaan Rosary oli vuonna 1910 myydyin romaani Yhdysvalloissa. Kirjan suosio säilyi. Kaksikymmentäviisi vuotta myöhemmin viikkolehti Sunday Circle julkaisi teoksen artikkelisarjana. Vuonna 1926 huomattava ranskalainen näytelmäkirjailija Alexandre Bisson muokkasi romaanista kolminäytöksisen näytelmän, jota esitettiin Pariisissa.
Barclay kirjoitti yksitoista kirjaa, osa tosipohjaisia tarinoita. 1910 julkaistusta romaanista The Mistress of Shenstone (Shenstonen rouva) tehtiin vuonna 1921 samanniminen mykkä elokuva. Barclayn kertomus Under the Mulberry Tree (Silkkiäispuun alla) ilmestyi 11. toukokuuta 1911 Ladies Home Journal -lehden erikoisnumerossa "The Spring Romance Number".
Florence Barclay kuoli vuonna 1921 ollessaan 58-vuotias. G. P. Putnam's Sons julkaisi samana vuonna The Life of Florence Barclay: A Study in Personality tekijänimellä "yksi hänen tyttäristään".
Foldit
Lyhyt ohje Folditin pelaamiseen
Ennen varsinaisten tieteellisen pulmien tai kilpailujen ratkaisemiseen osallistumista jokaisen käyttäjän tulee läpäistä johdantotehtävät.
Foldit Suomen mediassa
Suomalainen media on käsitellyt peliä vain muutaman artikkelin verran. Digitoday-verkkojulkaisu kertoi 10. toukokuuta 2008 Foldit-pelistä yleisellä tasolla ja mainitsi peliä käytettävän HIV-rokotteen kehittelyssä. Tietokone-lehti julkaisi verkkosivuillaan 19. syyskuuta 2011 artikkelin, jossa kerrottiin, miten Foldit-pelin avulla selvitettiin AIDSia aiheuttavan retroviruksen entsyymin rakenne. Artikkelissa kerrotaan, että löydös julkaistiin myös Nature Structural & Molecular Biology -lehdessä. Tietokone-lehden artikkelissa myös väitetään, että kyseessä olisi ensimmäinen kerta, jolloin pelaaminen olisi tukenut tiedettä.
Zemettšinon piiri
Zemettšinon piiri (ven. Земетчинский район) sijaitsee Penzan alueella Venäjällä. Piirin pinta-ala on 2103,2 neliökilometriä, josta 1/3 on metsää. Asukkaita on 26 000 henkeä(vuonna 2010). Heistä 99 % on venäläisiä. Piiri on perustettu vuonna 1928. Vuodesta 1939 lähtien se on kuulunut Penzan alueeseen.
Piiri sijaitsee Penzan alueen luoteisosassa. Sillä on yhteistä rajaa Tambovin ja Rjazanin alueiden kanssa sekä Mordvan tasavallan kanssa. Zemettšinon piirin alueella virtaa Vyšajoki ja sen sivujokia. Piirissä on 63 asutuskeskusta. Sen keskuspaikka on Zemettšinon kaupunkimainen taajama, jossa asuu 11 100 ihmistä. Zemettšinosta Penzaan on matkaa noin 153 kilometriä ja paikkojen välillä on rautatieyhteys.
Piirin pääelinkeinot ovat teollisuus ja maatalous. Alueella toimii mm. sokeritehdas ja Penzan radiotehtaan verstas. Viime vuosina pienyritysten määrä on lisääntynyt piirin alueella huomattavasti.
Alueella toimii yhteensä 29 koulua, urheilukoulu ja lasten luomistyön keskus. Nähtävyyksiin kuuluvat mm. ruhtinas Dolgorukin kartano, ohjaaja Ivan Platonin patsas ja vuonna 1849 rakennettu sokeritehtaan rakennus.
Sydämeni laulu
Sydämeni laulu on Aleksis Kiven kirjoittama runo, joka on alkuaan ilmestynyt Kiven romaanissa Seitsemän veljestä. Runo sisältyy kirjan viimeiseen eli neljänteentoista lukuun, ja se on kirjan viimeinen runo. Kirjassa runo on Seunalan Annan eli Eeron vaimon pienelle lapselleen laulama laulu. Runolla ei ole kirjassa nimeä, mutta juuri ennen runoa Anna sanoo "Sentähden kuule mun lauluni; se johtaa sun Tuonelan ruhtinaan maahan. Oi kuule mun sydämeni laulu!", minkä vuoksi runoa yleisesti kutsutaan Sydämeni lauluksi.
Se sisältyy myös muun muassa Kiven kauneimpien runojen kokoelmaan Sydämeni laulu : Valikoima runoja (SKS 1984). Jean Sibeliuksen tekemä sävellys runosta on kehysjuonena Arvo Tammisen dokumenttielokuvassa Sydämeni laulu. Runosta on saanut nimensä myös Kiven elämästä kertova musikaali Sydämeni laulu.
Sydämeni laulun on säveltänyt kuoroteokseksi myös Aarre Merikanto vuonna 1943 sekä Einojuhani Rautavaara vuonna 1998 (Rautavaaran Aleksis Kivi -oopperan teemoista sekakuorolle sävelletyn sarjan muokkaus mieskuorolle valmistui vuonna 2005). Runon ovat säveltäneet myös muun muassa Kim Borg, Kaj Chydenius ja Harri Saksala.
Silmälasit
Historiaa
Maailman ensimmäinen silmälasikauppa avattiin Strasbourgissa, silloisen Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan ja nykyisen Ranskan alueella, vuonna 1466.
Sydämeni laulu
Tuonen lehto, öinen lehto! Siell’ on hieno hietakehto, Sinnepä lapseni saatan.
Siell’ on lapsen lysti olla, Tuonen herran vainiolla Kaitsea Tuonelan karjaa.
Siell’ on lapsen lysti olla, Illan tullen tuuditella Helmassa Tuonelan immen.
Onpa kullan lysti olla, Kultakehdoss’ kellahdella, Kuullella kehräjälintuu.
Tuonen viita, rauhan viita! Kaukana on vaino, riita, Kaukana kavala maailma
Kypros talviolympialaisissa 2018
Kypros osallistui Pyeongchangin talviolympialaisiin 2018. Maan ainoa edustaja oli alppihiihtäjä Ntínos Lefkarítis, joka niin ollen myös kantoi joukkueen lippua avajaisissa sekä päättäjäisissä.
Alppihiihto
Kypros sai alppihiihtoon maapaikan yhdelle miehelle.
Twin Peaks
Twin Peaks on David Lynchin ja Mark Frostin luoma kulttimainetta nauttiva televisiosarja, joka seuraa FBI-agentti Dale Cooperin yritystä selvittää nuoren Laura Palmerin raakaa murhaa kuvitteellisessa Twin Peaksin pikkukaupungissa, kaupungin asukkaiden elämää ja kaupunkiin liittyviä yliluonnollisia tapahtumia.
Kuvitteellinen Twin Peaksin kaupunki, ja samalla sarjan tapahtumat, sijoittuvat synkkien metsien keskelle Koillis-Washingtoniin. Kuvauspaikkana toimi pääasiassa North Bend Luoteis-Washingtonissa. FBI-agentti Dale Cooperia esittää Kyle MacLachlan. Lisäksi sarjassa näyttelevät muun muassa David Lynch, Lara Flynn Boyle, Heather Graham, David Duchovny ja Sherilyn Fenn.
Lynch ja Frost kirjoittivat ja ohjasivat osan jaksoista, mutta he käyttivät myös paljon kutsuttuja ohjaajia. Yhdysvalloissa sarjaa lähettiin huhtikuusta 1990 kesäkuuhun 1991 yhteensä 30 jakson verran. Sarjan päättymisestä huolimatta sillä on yhä vankka fanikunta, joka järjestää esimerkiksi aiheeseen liittyviä festivaaleja. Twin Peaks on monesti listattu yhdeksi historian parhaista televisiosarjoista.
Bi-curious
Bi-curious tarkoittaa useimmiten heteroseksuaalista henkilöä, joka voi haluta kokeilunhaluisena luoda suhteen ja/tai harrastaa seksuaalista kanssakäymistä samaa sukupuolta olevan kanssa. Termiä käytetään myös homoseksuaalisesta tai lesbosta henkilöstä, joka haluaa puolestaan kokeilla edellä mainittua vastakkaisen sukupuolen kanssa.
Twin Peaks
Suomessa sarja esitettiin ensimmäisen kerran keväällä 1991 (ensimmäiset 15 jaksoa), loput jaksot esitettiin syksyllä 1991. Se uusittiin osittain keväällä 1995 sekä kokonaisuudessaan vuosina 2000–2001 sekä 2007 MTV3:lla. Kutosella sarja uusittiin 1. syyskuuta 2012 – 28. maaliskuuta 2013. Viimeisin uusintakierros alkoi TV5:llä 9. lokakuuta 2013.
Bi-curious
Termiä voidaan käyttää myös henkilöstä, joka harkitsee identifioitumista biseksuaaliksi, mutta ei ole sitä toistaiseksi tehnyt.
Twin Peaks
7. lokakuuta 2014 sarjan tekijät David Lynch ja Mark Frost vahvistivat, että sarjalle tehdään kolmas, yhdeksän jakson pituinen tuotantokausi vuonna 2015. Uudet jaksot sijoittuvat sarjassa 25 vuoden päähän ensimmäisistä jaksoista. Lynch vetäytyi sarjasta huhtikuussa 2015 liian vähäisen palkkion vuoksi. Toukokuussa 2015 Lynch ilmoitti palaavansa sarjaan ja kertoi, että jaksoja tehdään enemmän kuin suunnitellut yhdeksän. Myöhemmin toukokuussa 2015 ilmoitettiin, että jaksojen määrä tuplataan kahdeksaantoista ja Angelo Badalamenti palaa tekemään uutta musiikkia.
Sarjan pohjalta on tehty myös elokuva Twin Peaks – Tuli kulje kanssani, joka julkaistiin vuonna 1992. Elokuva on erittäin merkittävä sekä alkuperäisen televisiosarjan että vuonna 2017 julkaistun kolmannen tuotantokauden juonen yksityiskohtien kannalta. Lisäksi vuonna 2014 julkaistiin kokoelma Twin Peaks: The Missing Pieces, joka sisältää poistettuja ja pidennettyjä kohtauksia.
Uudet jaksot alkoivat Yhdysvalloissa Showtime-kanavalla 21. toukokuuta 2017. Suomessa Sub-kanava esitti syksyllä 2017 ensin vanhat jaksot uusintana ja sen jälkeen sarjan uudet jaksot.
I Luh Ya Papi
I Luh Ya Papi on yhdysvaltalaisartisti Jennifer Lopezin kappale hänen kahdeksannelta studioalbumilta A.K.A.. Kappaleella vierailee yhdysvaltalaisräppäri French Montana ja sen julkaisivat 2101 Records sekä Capitol Records albumin johdantonsinglenä 11. maaliskuuta 2014. Kappaleen sanoittivat Lopez, Andre Proctor, Karim Kharbouch sekä Noel "Detail" Fisher, joista viimeisin myös tuotti kappaleen. Musikaalisesti "I Luh Ya Papi" on hip hop ja synthpop-kappale, joka sisältää myös synthsejä sekä metallityylisiä biittejä, jotka sanoituksellisesti sisältävät vihjailuja sekä viittauksia Lopezin vartaloon.
"I Luh Ya Papi" sai pääosin positiivisen vastaanoton musiikkikriitikoilta, jotka kehuivat kappaletta itsessään, mutta kritisoivat sen nimeä. Kappaleeseen liittyvän musiikkivideon kuvasi Jessy Terrero, Lopezin entinen yhteistyökumppani. Video kuvattiin Miamissä, Floridassa ja se kuvaa hänen fantasiaa käsitteestään objektismisia miehiä kohtaan. Video sai kriitikoilta pääosin positiivisen vastaanoton. Kappale esiteltiin ensimmäisen kerran livenä American Idolin kolmannellatoista tuotantokaudella, jossa Lopez toimi myös tuomarina. Montana esitti Lopezin kanssa kappaleen, johon liittyi myös aiempien kilpailujen voittajien, Jessica Sanchezin, Allison Irahetan ja Pia Toscanon mukaan osallistuminen.
Astoria (musiikkiklubi)
thumb|250px|Kuva on Astorian purkamisen jälkeen. Astoria-klubi eli London Astoria oli lontoolainen Sohossa sijainnut musiikkiklubi, joka toimi alun perin elokuvateatterina vuodesta 1927 lähtien. Myöhemmin se muutettiin teatteriksi ja 1980-luvulla yökerhoksi, jossa esiintyi tunnettuja brittiläisiä ja kansainvälisiä artisteja. Vuonna 2009 Astoria suljettiin ja purettiin Crossrail-projektin tieltä, vaikka se oli Lontoon keskusta-alueen suurin musiikkiklubi.
Lukuisten yhtyeiden ja artistien keikkoja on taltioitu Astoria-klubilla ja julkaistu äänilevyillä ja videoilla. Näihin kuuluvat muun muassa:
Hanoi Rocks aloitti viimeisen Englannin-kiertueensa vuonna 2008 Astoria-klubilta. Astorian tiloissa pitkään toiminut G-A-Y -klubi muutti toiseen yökerhoon kesällä 2008.
Rafael Martínez Sáinz
Rafael Francisco Martínez Sáinz (29. syyskuuta 1935 – 6. marraskuuta 2016) oli meksikolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Guadalajaran arkkihiippakuntaan 25. lokakuuta 1959 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Duran titulaaripiispaksi 19. kesäkuuta 2002. Piispaksi vihkiminen seurasi 16. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Juan Sandoval Íñiguez, jota avustivat Giuseppe Bertello ja Javier Navarro Rodríguez.
Christiaan Berger
Christiaan David "Chris" Berger (27. huhtikuuta 1911 Amsterdam – 12. syyskuuta 1965 Amsterdam) oli alankomaalainen pikajuoksija, joka sivusi 100 metrin juoksun maailmanennätystä (10,3 s) vuonna 1934. Samana vuonna hän myös voitti EM-kisoissa kultaa sekä 100 että 200 metrillä ja oli mukana Alankomaiden pronssia voittaneessa joukkueessa 4 kertaa 100 metrin viestissä.
Olympialaisissa Berger oli mukana vuosina 1932 ja 1936, mutta ei menestynyt kovinkaan hyvin. Los Angelesissa 1932 Berger putosi kummassakin lajissaan välierissä. Berliinissä 1936 hän jäi maanmiestensä Martinus Osendarpin ja Wil van Beverenin varjoon. Alankomaiden viestikilpailu päättyi kapulan pudotukseen finaalissa, joten myös Berliinistä menestys jäi laihaksi.
Berger piti urallaan hallussaan useita ennätyksiä. 100 metrillä hänellä oli jaettu maailmanennätys vuosina 1934 – 1936 ja Euroopan-ennätystä 1930 – 1951. Alankomaiden-ennätystä hän piti 1934 – 1965. 200 metrillä hän piti Alankomaiden-ennätystä samoina vuosina ja 4 kertaa 100 metrin viestissä 1934 – 1963.
FreeBSD
FreeBSD on vapaa Unixin kaltainen käyttöjärjestelmä. FreeBSD-projekti on erityisesti keskittynyt luomaan tehokasta käyttöjärjestelmää PowerPC-, PC98-, Sparc64-, Intel- ja AMD-yhteensopiville tietokoneille.
Tunnettuja FreeBSD-johdannaisia ovat muun muassa DragonFly BSD, GhostBSD, MidnightBSD ja PC-BSD.
FreeBSD tukee myös ladattavia ytimen moduuleja.
Vuonna 2020 FreeBSD-projekti siirsi kehitykseen käytettävän versionhallinnan Subversionista Gitiin.
Historia
FreeBSD on lähtöisin 386BSD:stä, josta se haarautui erilleen. Nimi FreeBSD on valittu 19. kesäkuuta 1993. Ensimmäinen julkaistu versio 1.0 julkaistiin 1. marraskuuta 1993. Marraskuussa 1994 julkaistu versio 2.0 oli ensimmäinen, joka perustui BSD:n 4.4-Lite -versioon: tässä versiossa ei ollut mukana koodia, josta AT&T aiemmin nosti lakikiistan.
Käyttökohteet
Applen Macintosh-tietokoneiden sekä iOS-pohjaisten laitteiden käyttämä Darwin-käyttöjärjestelmä ja sen XNU-ydin hyödyntävät osia FreeBSD:sta, kuten myös Sonyn PlayStation 4 -pelikonsoli.
Vanadiini
Vanadiini on alkuaine, jonka kemiallinen merkki on V, järjestysluku 23 ja CAS-numero 7440-62-2. Se on hopeanvalkoinen taottava metalli, joka esiintyy huoneenlämmössä kiinteänä. Vanadiini on saanut nimensä skandinaavisen rakkauden ja hedelmällisyyden jumalattaren Freyjan lisänimestä Vanadiksesta. Sen löytäjä on meksikolainen Andrés Manuel del Rio vuonna 1801. Toistamiseen vanadiinin löysi ruotsalainen Nils Gabriel Sefström 1830.
Vanadiinin esiintyminen
Vanadiinia esiintyy paljon luonnosta saatavista malmeista, erilaisissa rikasteissa sekä öljytuotteiden jäännöksissä. Sitä on löydetty yli 50 erilaisesta mineraalista ja se on samalla 21. yleisin alkuaine maankuoressa. Vanadiinia esiintyy keskimäärin 0,15 g/kg, joten sitä on maankuoressa enemmän kuin kuparia tai nikkeliä. Sen runsaasta esiintymisestä huolimatta sitä ei koskaan esiinny puhtaana luonnossa.left|thumb|[[Kipinätyöstömenetelmällä leikattu ja kiillotettu vanadiinikiekko.]]Vanadiini esiintyy luonnossa kahdessa isotoopissa. Sen pysyvä isotooppi on 51V. Vanadiinin toinen isotooppi 50V on lievästi radioaktiivinen, koska sen puoliintumisaika on 3,9×1017 a. Suurin osa vanadiinista on isotoopissa 51V, joka kattaa noin 99,76 % kaikesta vanadiinista ja loppuosa 0,24 % on isotooppia 50V. Luonnossa esiintyvien isotooppien lisäksi vanadiinilla on myös muita radioaktiivisia isotooppeja. Näistä isotoopit 48V ja 49V ovat pysyvimmät, sillä isotoopin 48V puoliintumisaika on 15,97 d ja isotoopin 49V 330 d.
Muiden radioaktiivisten isotooppien puoliintumisajat ovat jo todella lyhyitä, sekunnin murto-osista muutamiin minuutteihin. Suurimmalla osalla näistä radioaktiivisista isotoopeista on alle viiden sekunnin puoliintumisajat.
Biologiset ominaisuudet
Ihmisen kehossa on keskimäärin 1 mg vanadiinia. Ihmiselimistön tarvitsema vanadiinimäärä on hyvin pieni, eikä sitä tarvitse ottaa lisäravinteena, sillä sitä tulee riittävästi ravinnosta. Vanadiinin tehtävä elimistössä on edistää kudosten kasvua. Se alentaa myös verensokeria ja osallistuu punaisten verisolujen tuotantoon. Ihminen saa vanadiinia ruoastaan mm. kaloista ja äyriäisistä, juurivihanneksista, maksasta ja oliiviöljystä.
Vanadiinia pidetään ihmiselle myrkyttömänä. Se voi päätyä kehoon lähinnä vatsan kautta. Suurin osa ruoansulatuselimistöön päätyneestä vanadiinista ei kerry elimistöön, vaan poistuu luonnollisen toiminnan kautta. Teollisista käsittelylaitoksista peräisin olevat vanadiinioksidit puolestaan voivat mahdollisesti aiheuttaa myrkyllisiä vaikutuksia, jos niitä hengitetään suuria määriä.
Käyttö teollisuudessa
thumb|220px|left|Vanadiiniyhdisteiden liuoksia. Vanadiini esiintyy kuvan yhdisteissä hapetusluvuilla II, III, IV ja V Puhdasta, metallista vanadiinia ei juurikaan valmisteta, koska siihen voi helposti muodostua erilaisia epäpuhtauksia. Sen sijaan vanadiinia käytetään erityisesti ferrovanadiiniyhdisteissä, joita puolestaan käytetään lisäaineena teräsmetalliseoksissa. On arvioitu, että ferrovanadiinin valmistamiseen käytetään jopa 80–85 % kaikesta tuotetusta vanadiinista. Vanadiinia voi olla teräksessä jopa 5 % ja sen tehtävänä on kasvattaa teräksen lujuutta. Sitä voidaan lisätä myös alumiini- ja titaaniseoksiin lujuusominaisuuksien ja lämmönkeston parantamiseksi. Erityisen vahvuuden ja keveyden takia vanadiiniterästä käytetään muun muassa sotilaallisissa tarkoituksissa.
Vanadiinioksidien (esim. V2O5) ja natriummetavanadaatin (NaVO3) kaltaisia yhdisteitä käytetään lasi- ja keramiikkateollisuudessa erilaisina väri- ja pinnoiteaineina [7]. Vanadiiniyhdisteitä käytetään myös virtausakuissa, joissa niitä käytetään erilaisissa elektrolyyteissä ja elektrodimateriaaleissa. Vanadiiniakkujen etuna pidetään niiden ladattavuutta ja pitkää käyttöikää.
Kemianteollisuudessa vanadiiniyhdisteitä voidaan käyttää myös katalyytteinä. Erityisinä sovelluskohteina mainitaan erilaiset hapetus- ja polymerointiprosessit sekä Friedel–Crafts-reaktiot. Epäorgaanisten vanadiinisuolojen ja koordinoitujen vanadiinikompleksiyhdisteiden käyttöä lääketeollisuudessa on myös tutkittu, esimerkiksi diabeteksen, syövän sekä sydän- ja verisuonitautien hoidossa.
Jeonbuk Hyundai Motors
Jeonbuk Hyundai Motors (전북 현대 모터스) on eteläkorealainen jalkapalloseura Pohjois-Jeollasta. Sen joukkue pelaa Etelä-Korean pääsarjassa K League Classicissa.
Määriläiset
Määriläiset ovat länsislaavilainen kansa, joista valtaosa asuu Tšekkiin kuuluvalla Määrin alueella. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Tšekissä asui 630 897 määriläistä, kun vielä vuoden 1991 väestönlaskennan mukaan heitä oli 1 363 000. Valtaosa on muuttanut kansallisuudekseen ”tšekki”. Määriläisen kulttuurin keskuksena on pidetty Määrin pääkaupunkia Brnoa.
Historia
Määriläiset mainitaan kansana ensimmäisen kerran vuonna 822 kirjoitetuissa annaaleissa. Nimensä he saivat Moravajoesta. Yleisempää vielä tuohon aikaan oli kuitenkin viitata Määrin alueen asukkaisiin nimityksellä sloveenit. Määriläiset yhdistivät Määrin, Böömin, Silesian, Etelä-Puolan ja Pohjois-Unkarin Suur-Määriksi kutsutuksi valtakunnaksi. Valtakunnan uskonnoksi tuli 800-luvulla katolilaisuus. Unkarilaiset tuhosivat Suur-Määrin 900-luvun alussa, ja saksalaiset ajoivat heidät pois. Sen jälkeen aluetta hallitsivat Böömin kuningaskunta ja Habsburgit. Määrissä hallitseva yläluokka puhui saksaa ja kaupunkien asukkaat olivat pääasiassa saksalaisia. Maaseutu oli puolestaan slaavilaisten asuttama.
1800-luvulla syntyi kansallistunteen kasvun myötä ajatus määriläisistä ja tšekeistä yhtenä kansana. Tšekkoslovakian itsenäistyttyä poliitisesti hallitsevaksi luokaksi nousivat tšekit. Määrissä oli edelleen saksalainen yläluokka. Määristä ja Tšekin Sleesiasta tehtiin omat hallinnolliset alueensa. Vuonna 1938 natsi-Saksa miehitti Tšekin ja Slovakia julistautui itsenäiseksi. Määrin alue selvisi toisesta maailmansodasta muuhun Eurooppaan verrattuna vähillä aineellisilla vahingoilla. Kommunistihallinnon aikaan määriläiset eivät kannattaneet yhtä radikaaleja uudistuksia kuin tšekit, vaan olisivat tyytyneet kansallisiin uudistuksiin koko järjestelmän uudistamisen sijasta. 1980-luvun lopulla Määrissä nousi alueen itsehallintoa ja jopa itsenäisyyttä vaativia poliitisia liikkeitä. 1990-luvun puolivälissä Brnossa ja muissa suurissa Määrin kaupungeissa oli massamielenosoituksia, mutta liikehdintä rauhoittui myöhemmin.
Kaarina Sivonen
Anna Kaarina Sivonen (s. 23. elokuuta 1954 Kiuruvesi) on suomalainen sinilevätutkija ja Helsingin yliopiston mikrobiologian professori. Hän johtaa mikrobivarantojen tutkimusryhmää. Hän toimi Suomen Akatemian rahoittamana akatemiaprofessorina vuosina 2000–2010.
Sivonen tuli ylioppilaaksi Kiuruveden yhteislyseosta 1974. Hän opiskeli Helsingin yliopistossa, jossa suoritti maatalouden ja metsätieteen maisterin sekä tohtorin tutkinnot (MMM 1982, MMT 90). Osana opintojaan hän oli stipendiaattiina Unkarin Budapestissä Eötvös Lorand yliopistossa (1979–1980). Hän suoritti jatko-opintoja Yhdysvalloissa Wrightin osavaltionyliopistossa (Dayton, Ohio; 1988). Hänen englanninkielinen mikrobiologian alaan lukeutuva väitöskirjansa (1990) oli otsikoitu Toxic cyanobacteria in the Finnish freshwater and the Baltic Sea. Hän on ollut Helsingin yliopiston dosentti vuodesta 1996.
Sivonen toimi Helsingin yliopistossa tutkimusavustajana (1982–1984) ja nuorempana tutkijana (1984–1986). Sitten hän oli Suomen Akatemian tutkimusassistentti (1986–1990) ja nuorempi tutkija (1990–1996). Tänä aikana hän oli vierailevana post-doc tutkijana Yhdysvalloissa: Wrightin osavaltionyliopistossa (1990–1991), ja Chicagon yliopistossa (Illinois; 1991–1992). Hän työskenteli Helsingin yliopiston tutkijana vuosina 1996–1997 ja Suomen Akatemian vanhempana tutkijana 1997–2000.