cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hafnium
Historia
Hafnium eroteltiin zirkoniumista ammoniumin tai kaliumin fluoridien toistuvilla uudelleenkiteytyksillä, joita kehittivät Valdemar Thal Jantzen ja de Hevesy. Anton Eduard van Arkel ja Jan Hendrik de Boer olivat ensimmäisiä, jotka valmistivat metallista hafniumia laskemalla hafnium-tetrajodidihöyryä kuumennetun volframilangan ylle vuonna 1924. Tämä prosessi zirkoniumin ja hafniumin eriyttävää puhdistamista varten on yhä edelleen käytössä.
Vuonna 1923 neljä ennustettua alkuainetta puuttuivat yhä jaksollisesta järjestelmästä: 43 (teknetium) ja 61 (prometium) ovat radioaktiivisia ja niitä löytyy vain pieninä jääminä luonnossa, näin ollen alkuaineet 75 (renium) ja 72 (hafnium) olivat kaksi viimeistä tuntematonta vakaata alkuainetta. Koska renium löytyi vuonna 1925, hafnium oli toiseksi viimeinen vakaa isotooppeja omaava alkuaine, joka löydettiin.
Esiintyminen
Yleisyydeltään hafnium on verrattavissa alkuaineisiin bromi ja cesium sekä kauan tunnettuihin alkuaineisiin kultaan ja elohopeaan.
Hafniumin arvioidaan muodostavan noin 5.8 ppm maan kuoren massasta. Sitä ei esiinny vapaana alkuaineena planeetallamme, mutta sitä löytyy sitoutuneena kiinteässä olomuodossa zirkoniumin kanssa luonnossa esiintyvissä zirkonium-yhdisteissä kuten zirkoni, ZrSi, mikä yleensä sisältää noin 1–4 % zirkoniumin korvannutta hafniumia. Joskus harvoin Hf/Zr-suhde lisääntyy kiteyttäminen yhteydessä muodostaen saman rakenteisen mineraalin "hafnonin" (Hf,Zr)Si, jossa hafnium-atomeja on enemmän kuin zirkoniumia. Vanhentunut nimi zirkonille, joka sisältää epätavallisen paljon hafniumia, on alviitti.
Tärkeä zirkoniumin (ja siten myös hafniumin) malmien lähde ovat raskaiden mineraalihiekkojen malmiesiintymät, pegmatiitit, varsinkin Brasiliassa ja Malawissa, sekä karbonatiitti-intruusiot, varsinkin Crown Polymetallic Deposit Mount Weldissä, läntisessä Australiassa. Potentiaalisia hafniumin lähteitä ovat trakhiittituffit, jotka sisältävät harvinaisia zirkon–hafnium-silikaatteja eudialyyttiä tai armstrongiittia, Dubbossa New South Walesissa, Australiassa.
Hafnium esiintymien on erään lähteen mukaan arveltu kestävän alle kymmenen vuotta, jos maailman väestö kasvaa ja kysyntä lisääntyy. Todellisuudessa, koska hafniumia esiintyy zirkoniumin kanssa, hafniumia voidaan aina saada sivutuotteena zirkoniumin erottelussa siinä määrin, että rajoitettu kysyntä saadaan täytettyä.
Hafniumin esiintyminen erilaisissa ympäristöissä : Arvot on annettu yksikössä ppb (osa per miljardi) sekä painon että atomien määrän suhteen. Arvot on vaikea määrittää varmuudella, joten on syytä suhtautua kaikkiin arvoihin varovaisesti.
Tuotanto
Hafniumilla on tapana muodostaa epäorgaanisia yhdisteitä, joiden hapetusaste on +4. Halogeenit reagoivat sen kanssa muodostaen hafnium-tetrahalideja. Korkeammissa lämpötiloissa, hafnium reagoi hapen, typen, hiilen, boronin, rikin sekä piin kanssa. Kuudennen jakson alkuaineiden lantanidikutistuminen vuoksi zirkoniumilla ja hafniumilla on lähes identtinen ionisäde. +:n ionisäde on 0.79 ångströmiä ja :n 0.78 ångströmiä.
Hafnium(IV)kloridilla ja hafnium(IV)jodidilla on joitakin käyttökohteita hafnium-metallin tuotannossa ja puhdistuksessa. Ne ovat reaktioherkkiä kiinteitä aineita joilla on polymeerinen rakenne. Nämä tetrakloridit ovat esivaiheita eräille orgaanohafnium-yhdisteille, kuten hafnoceeni-dikloridille ja tetrabensyylihafniumille.
Valkoinen hafnium(IV)oksidi, jonka sulamispiste on 2 812 °C ja kiehumispiste noin 5 100 °C, on hyvin samanlaista kuin zirkonia, mutta hieman emäksisempää. Hafniumkarbidi on kaikkein kuumuutta kestävin binäärinen yhdiste joka tunnetaan, sen sulamispiste on yli 3 890 °C, ja hafniumnitridi on kuumuutta kestävin tunnettu metallinitridi, sen sulamispiste on 3 310 °C. Tämä on johtanut ehdotuksiin, että hafnium tai sen karbidit voisivat olla hyödyllisiä materiaaleja rakenteissa, jotka altistuvat erittäin korkeille lämpötiloille. Karbidisekoite tantaalihafniumkarbidi (Ta4HfC5) omaa korkeimman sulamispisteen millään tunnetulla yhdisteellä, 4 215 °C. Viimeaikaiset supertietokonesimulaatiot osoittavat eräälle hafniumyhdisteelle sulamispistettä 4 400 K.
Titaanin malmien ilmeniitin ja rutiilin raskaiden mineraalihiekkojen malmiesiintymät tuottavat suurimman osan zirkoniumista ja siten myös hafniumista.
Zirkonium on hyvä pinnoitemateriaali ydinreaktoreiden polttoainesauvoille, hyvinä ominaisuuksina erittäin pieni neutronien kaappauspinta-ala ja hyvä kemiallinen vakaus korkeissa lämpötiloissa. Sen sijaan hafniumin neutroneja imevien ominaisuuksien takia, hafnium-epäpuhtaudet zirkoniumissa tekisivät sen paljon vähemmän käyttökelpoisemmaksi ydinreaktoreissa. Siksi zirkonium ja hafnium on lähes täysin eroteltava toisistaan, jotta niitä voidaan hyödyntää ydinvoimassa. Hafniumista puhdistetun zirkoniumin tuotanto on hafnium tärkein lähde.
Ensimmäisenä käytetyt menetelmät ammoniumfluoridisuolojen jakokiteytys tai kloridin jakotislaus eivät ole osoittautuneet sopiviksi teollisen mittakaavan tuotantoon. Sen jälkeen, kun zirkonium valittiin materiaaliksi ydinreaktoriohjelmiin 1940-luvulla, erottelumenetelmä oli kehitettävä. Neste-neste erotteluprosesseja useiden eri liuottimien kanssa kehitettiin ja niitä käytetään yhä hafniumin tuotannossa. Erottelun lopputuloksena saadaan hafnium(IV)kloridia. Puhdistettu hafnium(IV)kloridi muutetaan metalliksi magnesiumin tai natriumin kanssa pelkistämällä, kuten Krollin prosessissa.
Suurempi puhtausaste saavutetaan kemiallisen kuljetusreaktion avulla, jonka kehittivät Arkel ja de Boer. Suljetussa astiassa hafnium reagoi jodin kanssa 500 °C lämmössä, muodostaen hafnium(IV)jodidia, wolframilangan luona 1 700 °C lämmössä päinvastainen reaktio tapahtuu ja jodi sekä hafnium vapautuvat. Hafnium muodostaa wolframilangalle kiinteän pinnoitteen ja jodi voi reagoida jälleen uuden hafniumin kanssa, tuottaen jatkuvan prosessin.
Vaikka hafniumia käytetään monipuolisesti, markkinat ovat melko pienet – vuosittain tuotetaan vain noin 70 tonnia hafniumia. Odotetaan kuitenkin kysynnän kasvua, ensisijaisesti ydinteollisuudessa – World Nuclear Associationin mukaan tällä hetkellä rakennetaan 60 uutta ydinreaktoria maailmanlaajuisesti.
Käyttö
Useat seikat vaikuttavat siihen, että hafniumille on vain harvoja käyttökohteita: ensinnäkin, hafniumin ja zirkoniumin samankaltaisuus tekevät mahdolliseksi käyttää zirkoniumia useimpiin käyttökohteisiin; toisekseen hafnium tuli saataville puhtaana metallina sen jälkeen, kun ydinvoimateollisuudessa otettiin käyttöön hafniumista puhdistettua zirkoniumia 1950-luvun lopulla. Lisäksi sen pienet pitoisuudet ja hankala erotteluprosessi väistämättä tekevät siitä harvinaisen aineen.
Suurin osa tuotetusta hafniumista käytetään ydinreaktoreiden ohjaussauvojen tuotannossa, mm. ydinsukellusveneissä, koska sillä on kyky absorboida neutroneja ja sillä on erinomaiset mekaaniset ja korroosionkesto-ominaisuudet. Sitä käytetään myös rauta-, titaani-, niobium- ja tantaalilejeeringeissä sekä plasmaleikkauksessa elektrodina, koska se kykenee lähettämään elektroneja ilmaan.
Hafniumin nanomateriaalit tarjoavat uusia ja ainutlaatuisia ominaisuuksia ja etuja nanoteknologiassa. Hafniumoksidia jauheena ja tiheänä pellettimuotona käytetään esim. optisena pinnoitteena. Oksidit ovat yleensä liukenemattomia. Fluoridit ovat myös liukenemattomia ja ne sopivat sellaisiin käyttötarkoituksiin, joissa happi on ei toivottu aine, esim. metallurgiassa, kemiallisessa ja fysikaalisessa kaasufaasipinnoituksessa ja joissakin optisissa pinnoitteissa. Hafniumia on saatavilla myös liukenevassa muodossa, kuten kloridi, nitraatti ja asetaatti.
Ydinreaktorit
Hafniumin suuri neutroninkaappauspinta-ala tekee siitä hyvän materiaalin neutronien absorptioon ydinvoimaloiden säätösauvoissa, mutta vaatii myös, että se poistetaan neutroneille läpinäkyvien korroosiota kestävien zirkoniumseosten joukosta, joita käytetään ydinreaktoreissa.
Useiden hafnium-isotooppien ytimet voivat absorboida useita neutroneja. Tämä tekee hafniumista hyvän materiaalin ydinreaktoreiden ohjaussauvoissa. Sen neutronikaappauspinta-ala on noin 600-kertainen zirkoniumiin verrattuna. (Eräitä muita hyviä neutronien absorboija-aineita ovat kadmium ja boori.) Erittäin hyvät mekaaniset ominaisuudet ja loistava korroosionkesto sallivat sen käytön paineistetun veden reaktoreiden vaikeissa olosuhteissa. Saksalainen tutkimusreaktori FRM II käyttää hafniumia neutronien absorboimiseen. Se on myös käytössä sotilasreaktoreissa, varsinkin Yhdysvaltain laivaston reaktoreissa, mutta harvemmin siviilireaktoreissa, Shippingportin atomivoimala huomattavana poikkeuksena (muunnettu laivastoreaktori).
Metalliseokset
Pienet määrät lisättyä hafniumia lisäävät nikkelipohjaisten seosmetallien suojaavien oksidisuomujen kiinnittyvyyttä. Se näin ollen lisää korroosionkestävyyttä varsinkin syklisissä lämpötiloissa joilla on tapana rikkoa oksidisuomuja luomalla lämpöstressejä bulkkiaineen ja oksidikerroksen välille.
Mikroprosessorit
Hafnium-pohjaisia yhdisteitä käytetään portti-eristeissä 45 nanometrin sukupolven integroiduissa piireissä kuten Intelin, IBM:n ja muiden valmistajien laitteissa. Hafnium-oksidipohjaiset yhdisteet ovat käytännöllisiä korkean k-arvon dielektrisissä komponenteissa, sallien porttien virtavuotojen vähentämisen mikä parantaa suorituskykyä sellaisilla mittakaavoilla.
Geokemian isotoopit
Hafniumin ja lutetiumin isotooppeja (kuten myös ytterbiumia) käytetään isotooppien geokemiassa ja geokronologisissa käyttötarkoituksissa. Sitä käytetään usein merkkiaineena maan vaipan isotooppisen aikakehityksen seurannassa. Tämän syynä on se, että 176Lu muuttuu 176Hf:ksi noin 37 miljardin vuoden puoliintumisajalla.
Useimmissa geologissa materiaaleissa zirkon on hafniumia hallitsevana isäntänä (>10,000 ppm) ja on usein hafniumia koskevien geologisten tutkimusten kohteena. Hafnium korvaa herkästi zirkonin kiderakenteessa ja vastustaa siten hafniumin liikkuvuutta ja epäpuhtauksia. Vaikkakin Lu/Hf systeemiä voidaan käyttää laskemaan "malli-ikää", toisin sanoen aikaa jolloin se erkautui tietystä isotooppilähteestä kuten maan vaipasta. Nämä "iät" eivät pidä sisällään samaa geologista merkitystä kuin muut geokronologiset tekniikat, koska tulokset usein antavat isotooppien seoksia ja näin tarjoavat alkuperämateriaalin keskimääräisen iän.
Garnetti on eräs toinen mineraali, joka sisältää huomattavia pitoisuuksia hafniumia, jota voidaan käyttää geokronometrina. Garnetista löytyvät korkeat ja vaihtelevat Lu/Hf suhteet tekevät siitä hyödyllisen metamorfisten tapahtumien ajoittamisessa.
Muut käyttötavat
Korkean lämmönsietonsa vuoksi ja hapen sekä typen affiniteettinsa takia, hafnium on hyvä hapen ja typen kerääjä kaasutäytteisissä ja hehkulampuissa.
Isotoopit
Ainakin 34 hafniumin isotooppia on havaittu, massanumeroiltaan väliltä 153:sta 186:een. Viisi vakaata isotooppia ovat välillä 176:sta 180:een. Radioaktiivisten isotooppien puoliintumisaika alkaa vain 400:sta millisekunnista 153Hf:lle, jopa 2.0 petavuoteen (1015 vuotta) vakaimmalle isotoopille, 174Hf. Luonnollinen hafnium (172Hf) koostuu viidestä stabiilista isotoopista (176Hf, 177Hf, 178Hf, 179Hf ja 180Hf) ja yhdestä hyvin pitkäikäisestä radioisotoopista, 174Hf, jonka puoliintumisaika on 2 × 1015 vuotta. Lisäksi on 30 muuta tunnettua radionuklidia, joista stabiilein on 182Hf (sen puoliintumisaika on 8,9 × 106 vuotta). Ei ole olemassa muuta radioisotooppia, jonka puoliintumisaika olisi yli 1,87 vuotta. Tunnetaan myös 26 ydinisomeeriä, joista stabiilein on 178m2Hf (puoliintumisaika 31 vuotta). Ydinisomeeri 178m2Hf oli kiistojen keskipisteenä useiden vuosien ajan liittyen sen mahdolliseen asekäyttöön.
Varotoimet
Varovaisuutta tarvitaan silloin, kun hafniumia koneistetaan, koska se on pyroforista – pienet partikkelit voivat syttyä itsestään altistuessaan ilmalle. Yhdisteet jotka sisältävät tätä metallia ovat harvoin useimpien ihmisten saatavilla. Puhdas metalli ei ole myrkyllistä, mutta hafniuminyhdisteitä tulisi käsitellä kuin ne olisivat myrkyllisiä, koska metallien ioniset muodot ovat yleensä suurimpia myrkyllisyysriskejä, ja on tehty vain vähän eläinkokeita hafniumin yhdisteillä.
Ihmiset voivat altistua hafniumille työpaikallaan hengittämällä sitä, nielemällä sitä, ihokontaktilla tai silmäkontaktilla. Yhdysvaltain Työterveys ja -turvallisuusvirasto OSHA on asettanut laillisen sallitun rajan hafniumille ja sen yhdisteille altistumiselle tasolle TWA 0,5 mg/m3 8-tuntisen työpäivän aikana. National Institute for Occupational Safety and Health NIOSH on asettanut samat suositukset. Tasolla 50 mg/m3 hafnium muodostaa välittömän vaaran hengelle ja terveydelle.
Vrije Universiteit Brussel
Vrije Universiteit Brussel (Brysselin vapaa yliopisto, VUB) on Brysselin kaupungissa, Belgiassa sijaitseva hollanninkielinen (flaaminkielinen) yliopisto.
Kiinalainen ARWU-yliopistoranking sijoitti VUB:n tieteellisten näyttöjen perusteella maailman huippuyliopistojen listan sijaluokkaan 201-300.
Yliopisto eroaa samaa tarkoittavasta nimestä huolimatta Université libre de Bruxellesistä (ULB), joka on ranskankielinen. Vuodesta 1970 lähtien nämä yliopistot ovat olleet täysin erillisiä instituutioita.
VUB katsoo perustamisensa tapahtuneen jo vuonna 1834 kun ULB perustettiin. Perustajanaan yliopisto pitää Théodore Verhaegenia, jolla oli erinomaiset suhteet Belgian vapaamuurarijärjestöön. Aluksi yliopistossa annettiin opetusta vain ranskaksi, mutta vuonna 1935 aloitettiin joidenkin oikeustieteellisten kurssien opettaminen hollanniksi (flaamiksi). Vuonna 1936 jo lähes kaikissa tiedekunnissa oli hollanninkielistä opetusta. 1. lokakuuta 1970 ULB jakautui kahtia kielellisten periaatteiden mukaisesti. Tällöin syntyi Vrije Universiteit Brussel, joka oli täysin hollanninkielinen. Yliopistojen ero sinetöitiin kansallisella lainsäädännöllä 28. toukokuuta 1970 ja tällöin virallistettiin laillinen, hallinnollinen, opetuksellinen ja tieteellinen ero kahdeksi eri yliopistoksi.
Eron eräänä syynä voidaan pitää flaamien kielellisen identiteetin vahvistumista, olihan maan perustuslaki saatu käännetyksi hollanniksi 1960-luvun alkuvuosina. Tämä on myös nähtävänä tiukentuvana kielitaistelun eräänä vaiheena, joka lopulta on johtanut Belgian liittovaltioon ja maan kolmen kielellisen yhteisön luomiseen.
VUB on Belgian hollanninkielisistä yliopistoista ainoa, joka perustaa opetuksensa ja tutkimuksensa vapaaseen ilmaisuun. Muut ovat joko katolisen kirkon tai valtion omistamia ja hallitsemia yliopistoja.
Ikuisuus (Antti Railion albumi)
Ikuisuus on suomalaisartisti Antti Railion 2. lokakuuta 2020 julkaistu studioalbumi.
FC VSS Košice
Football Club VSS Košice oli jalkapalloseura Košicen kaupungista. VSS pelasi viimisen kerran kaudella 2016–2017, jolloin se voitti Slovakian toiseksi korkeimman sarjatason 2. Ligan. Seura kuitenkin lopetti toimintansa 27. heinäkuuta 2017. Košice voitti Slovakian mestaruuden kahdesti. Mestaruudet ovat vuosilta 1997 ja 1998. Slovenský Pohárin se voitti 1973, 1980, 1993, 2009 ja 2014.
Seura perustettiin vuonna 1952 nimellä Spartak VSS Košice. Seura vaihtoi historiansa aikana monta kerta nimeään. 2005 seura otti käyttöönsä nimen MFK Košice. 2015 se otti käyttöön viimeisimmän nimensä.
Hogg
Hogg on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Vuoristo-Armenian tasavalta
Vuoristo-Armenian tasavalta oli bolševikkivastainen valtio, johon kuului nykyisen Armenian provinssit Vajots' Dzor ja Sjunik sekä alueita Azerbaidžanista. Tasavallan perusti Gargein Nzhdehin johtama Armenian vallankumouksellinen liitto helmikuun kansannousun kukistamisen jälkeen huhtikuussa 1921. Mikään valtio ei tunnustanut Vuoristo-Armenian itsenäisyyttä.
Julistus
Armenian vallankumouksellinen liitto aloitti 18. helmikuuta 1921 Jerevanissa neuvostovastaisen kapinan. Se piti hallussaan Jerevania ja sen ympäristöä noin 42 päivää. 26. helmikuuta 1921 Vuoristo-Armenian tasavalta julistettiin itsenäiseksi. 21. huhtikuuta 1921 kapinan johtajat pakenivat Sjunikiin.
Politiikka
Valtion pääkaupungiksi tuli Gorisin kaupunki, ja sen pääministeriksi ja puolustusministeriksi tuli Garegin Nzhdeh. Heinäkuussa Simon Vratsian otti pääministerin paikan. Huhtikuussa ja heinäkuussa hyökkäsi Sjunikiin pohjoisesta ja idästä. Kuukausia kestäneiden taisteluiden jälkeen Vuoristo-Armenia antautui heinäkuussa 1921.
Kari Tuomisaari
Tausta
Tuomisaari asui muun muassa Malmössä sotalapsena 1943–1944 ja sittemmin Haminassa ja Varkaudessa. Hän oli Jaakko Salon koulukavereita ja tuli ylioppilaaksi vähän tämän jälkeen Varkauden yhteislyseosta. Ekonomiksi Helsingin kauppakorkeakoulusta hän valmistui 1955. Nuorena hän soitti mandoliinia, kitaraa ja pianoa.
Ura
Tuomisaari aloitti sanoituksien tekemisen 1940-luvun lopulla kirjoittamalla omia lauluja. Hänen varsinainen sanoitusuransa alkoi 1956 hänen voitettuaan Musiikki-Fazerin sanoituskilpailun teksteillään "Malaguena" ja "Hyväillen", Pärre Förarsin ja Maynie Sirénin esittäminä. Jo tätä ennen hän oli ollut myös suosittu esiintyjä Heikki Malmbergin tanssiyhtyeen laulusolistina ja voittanut muun muassa Iskelmäkuningas-tittelin 1955. Omia laululevytyksiä hänellä on kuitenkin vain Scandia-yhtiölle 1966 tehty single "Yksin-laulu / Kysymystä kaksi".
Sanoituskilpailun voitto avasi tien ammattimaiseksi sanoittajaksi ja säveltäjäksi. Muun muassa kielitaitonsa ansiosta hän profiloitui pian käännöstekstien tekijänä. Ensimmäisiä levytettyjä suomennoksia olivat Olavi Virran "Zambezi" sekä Pärre Förarsin ja Vieno Kekkosen duetto "Kaksi unista ihmistä" (Two Sleepy People). 1960-luvun alussa hän siirtyi Scandia-yhtiön palkkalistoille ja työtahti oli tiivis. Vuonna 1962 syntyi hänen menestyksekkäin sävellyksensä "Tipi-tii", Marion Rungin esittämä Suomen edustuskappale Euroviisuissa. Laulu sijoittui seitsemänneksi, ja siitä tuli yksi suosituimpia suomalaisia iskelmiä kautta aikojen.
1960-luvun jälkeen Tuomisaaren sävellys- ja sanoitustoiminta jäi sivutoimiseksi hänen keskittyessään päivätyöhön viestintäalalla, muun muassa AGAn ja Wärtsilän tiedotuspäällikkönä sekä oman videotuotantoyrityksensä parissa. Hän tuotti yrityksensä kautta dokumentteja muun muassa Toivo Kärjestä, Harry Bergströmistä, Georg Malmstenista ja Rauno Lehtisestä.
Hän kuitenkin jatkoi muun muassa partio- ja tunnuslaulujen sekä lastenlaulujen tekemistä. Esimerkiksi Katri Helenan levytykset Puuhevonen ja Kakarakestit sekä Mari Laurilan levyttämä suomennos "Peppi Pitkätossu" ovat peräisin Tuomisaaren kynästä. Hänen yhtiönsä julkaisi viisi nuottivihkoa kattavan sarjan Lauluja kaikenikäisille hänen omia sävellyksiään.
Vuonna 1997 hänen sanoittamansa, Reino Markkulan säveltämä ja Eino Grönin esittämä laulu "Vähemmän kiirettä, enemmän aikaa" voitti Syksyn Sävel -laulukilpailun ja nosti hänet uudelleen esiin. Parhaana sävellyksenään hän itse piti Four Catsin levyttämää "Mulla on muistoja liikaa" -foksia, mikä valittiinkin edustamaan hänen tuotantoaan Elvis Ry:n 50-vuotisjuhlakonsertissa 2004.
Edellä mainittujen artistien lisäksi Tuomisaaren teoksia ovat levyttäneet muun muassa Carola, Danny, Kirka, Brita Koivunen, Pirkko Mannola, Jussi Raittinen ja Reijo Taipale. Hän kirjoitti myös useita kertakäyttöiseksi tarkoitettuja teoksia radioon ja televisioon sekä teki käsikirjoituksen Arthur Fuhrmannin Lössi-musikaaliin.
Tuomisaari toimi aktiivisesti viihdemusiikkialan järjestöissä, kuten Elvis Ry:n johtokunnan jäsenenä 1971–1979 sekä Teoston johtokunnassa sanoittajien edustajana 1970–1980. Hän oli Elvis Ry:n kunniajäsen ja korosti usein lauluntekijöiden merkitystä viihdemusiikin saralla, mikä hänen mukaansa liian usein unohdetaan musiikkitoimittajien keskittyessä vain esittäjiin.
Muutamassa suomennoksessaan ja esiintyessään laulusolistina Fennia-ravintolassa Tuomisaari käytti salanimeä ”Tommy Tuomas”.
Tuomisaarelle myönnettiin Kullervo Linna -palkinto vuonna 2010.
Yksityiselämä
Kari Tuomisaaren puoliso oli 26. kesäkuuta 1955 lähtien Tarja o.s. Ovaskainen. Tuomisaari kuoli pitkälliseen sairauteen 87-vuotiaana. Hänet on haudattu Kuopion Isolle hautausmaalle.
Retkikunta 3
Retkikunta 3 oli Kansainvälisen avaruusaseman (ISS) 3. miehistö.
Miehistö
Numero nimen jälkeen ilmaisee henkilön avaruuslentojen määrän, tässä kuvattu lento mukaan luettuna.
Retkikunta tarkkaili 18. marraskuuta 2001 leonidien meteoriparvea sen törmätessä Maan ilmakehään.
Lennon tunnus kuvaa avaruuslentojen historian kirjaa. Mir- ja avaruussukkula-ohjelmasta (vasen sivu) siirrytään tuntemattomaan tulevaisuuteen, ihmiskunnan yhteiseksi hyväksi tehtäviin avaruuslentoihin. Tunnuksen yläosassa on ISS valmistuneena sukkula telakoituneena siihen.
thumb|400px|left|Retkikunta valokuvasi 11.9.2001 terrori-iskujen aiheuttamia savupilviä [[Manhattanilla]] thumb|220px|left|Lennon STS-105 1. avaruuskävelyllä ISS:n Quest-ilmalukon ulkopuolelle asennettu MISSE-materiaalikoe tutki avaruuden olosuhteiden vaikutusta erilaisiin materiaaleihin (kuva 17.8.2001).
Kyrilloksen ja Metodioksen seura
Kyrilloksen ja Metodioksen seura oli 1840-luvulla ukrainalainen salaseura, joka tähtäsi Venäjän keisarikunnan liberalisoimiseen sekä sen muuttamiseen enemmän liittovaltion, federaation kaltaiseksi. Yksi sen jäsenistä oli tuleva Ukrainan kansallisrunoilija Taras Ševtšenko. Veljeskunta oli nimetty pyhien Kyrilloksen ja Methodioksen mukaan. Veljeskunnan hajottua monet sen jäsenet liittyivät Pietarissa 1858 perustettuun ensimmäiseen hromada-salaseuraan, joka piti esikuvanaan runoilija Taras Ševtšenkoa.
Uremia
Uremia on munuaisten vajaatoiminnasta johtuva virtsamyrkytys. Elimistöön kertyy aineenvaihdunnan palamistuotteita, joita munuaiset eivät pysty erittämään. Tämän johdosta elimistön suola- ja nestetasapaino on epätasapainossa sekä verenpaine kohoaa. Muita oireita ovat pahoinvointi, oksentelu ja ruokahalun puute.
Uremia syntyy munuaissairauksien loppuvaiheessa, jolloin erittävä munuaiskudos on vähentynyt muutamaan prosenttiin. Yleisimmät syyt ovat bakteerien aiheuttama pyelonefriitti ja glomerulonefriitti.
Viorica Ursuleac
pienoiskuva|Viorica Ursuleac. pienoiskuva|Viorica Ursuleacin kotitalo. Talon seinässä on muistolaatta. Viorica Ursuleac (26. maaliskuuta 1894 Tšernivtsi – 23. lokakuuta 1985 Ehrwald, Itävalta) oli romanialainen sopraano. Richard Strauss arvosti häntä oopperarooliensa tulkitsijana. Ursuleac kasvoi musikaalisessa perheessä, ja hänet lähetettiin Wieniin, jossa hän opiskeli viisi vuotta. Hän sai sopimuksen Zagrebissa ja debytoi vuonna 1922 Charlotten roolissa oopperassa Werther. Bukarestissa pitämässään konsertissa kuningatar Maria huomasi Ursuleacin lahjakkuuden ja kuningatar alkoi tukea hänen kansainvälistä uraansa.
Felix Weingartnerin välityksellä Ursuleac sai sopimuksen Wienistä. Kuultuaan kapellimestari Clemens Kraussin aloittavan johtotehtävät Frankfurtissa vuonna 1924 Ursuleac pyrki sinne, mutta kapellimestari ei pitänyt balkanilaisista laulajista. Ursuleac kuitenkin tuli Kraussin kuulemaksi väärällä nimellä ja sai sopimuksen. Lopulta Ursuleac ja Krauss avioituivat. Ursuleac sai tarjouksia useista muistakin oopperataloista, ja läheinen suhde hänelle muodostui varsinkin Dresdeniin. Siellä hän loi ensimmäisen neljästä Straussin sankarittaresta esittämällä Arabellan nimiroolin vuonna 1933. Myöhemmin Ursuleac esiintyi myös Friedenstagin (omistettu hänelle ja Kraussille), Capriccion ja Die Liebe der Danaen kantaesityksissä.
Ursuleac teki vuonna 1934 esiintymisiä Covent Gardenissa. Hän levytti vuonna 1935 Berliinissä Richard Straussin oopperan Ariadne Naksoksessa tanskalaisen Helge Rosvaengen ja saksalaisen Erna Bergerin kanssa. Hänellä oli vaivaton ylärekisteri.
Kiitos ja kunnia – 30v. juhlakokoelma
'''Kiitos ja kunnia ‎– 30v. juhlakokoelma' on vuonna 2011 ilmestynyt Yön kokoelmalevy, joka sisältää yhtyeen suurimmat 2000-luvun hitit kuten Rakkaus on lumivalkoinen, Sano että jäät, Pettävällä jäällä, Loisto, Parrasvalot sekä Särkyvää'', josta mukana on myös Olli Lindholmin ja Suvi Teräsniskan duettoversio. Lisäksi levyllä on neljä uutta kappaletta; singlenäkin julkaistut Onnen hohteessa, Kun nuoruus katoaa, Tällaisina aikoina sekä Elokuun yöt. Kappale Yö on alun perin julkaistu Popeda-tribuuttialbumilla Da Da (Kuulat sekaisin) vuonna 2008.
Samaan aikaan albumin kanssa ilmestyi myös Ilpo Rantasen yhteistyössä Olli Lindholmin kanssa kirjoittama historiikki Likaiset legendat – 30 vuotta Yötä. Lisäksi yhtye sai juhlavuotensa kunniaksi oman Loisto-nimisen viinin, joka tuli Alkon valikoimiin toukokuussa 2011.
Konserttikiertue
Kokoelman lisäksi Yö juhlisti taivaltaan uransa suurimmalla areena- ja hallikiertueella Kiitos ja kunnia – 30 vuotta likaisia legendoja. Se alkoi Tallinnan Nokia Kontserdimajasta 30. syyskuuta 2011, jatkuen edelleen Suomessa kuudentoista konsertin verran ja päättyen lopulta Baltic Princess -laivalle. Mukana oli Suomen suurimpia esiintymisareenoita, kuten Helsingin Hartwall Areena, Turun HK-Areena sekä Tampere-talo.
Opettaja avaruudessa -ohjelma
Ohjelman perustamisvuonna Nasa valitsi ensimmäisen opettajan, Christa McAuliffen, lähettäväksi avaruuteen. Ohjelma sai kuitenkin järkyttävän alun, sillä avaruussukkula Challenger tuhoutui 75 sekunnin päästä laukaisustaan 1986. Onnettomuudessa kuolivat kaikki seitsemän astronauttia mukaan lukien opettaja-astronautti McAuliffe. Challenger-turmasta huolimatta presidentti Reagan vakuutti, että avaruusohjelma jatkuisi entiseen malliinsa ja myös siviilit pääsisivät avaruuteen. Nasa kuitenkin päätti toisin, ja ohjelma lakkautettiin. Nasa ei halunnut lähettää siviileitä avaruuteen, ennen kuin turman syy oli selvillä.
Vuonna 1990 opettaja avaruudessa -ohjelma aloitti uudelleen toimintansa tosin yksityissektorilla. Nimellä "Opettajat avaruudessa" toimiva ohjelma vie halukkaita opettajia ja siviileitä avaruuteen. thumb|Barbara Morgan on Nasan ensimmäinen opettaja-[[astronautti avaruudessa.]]
Opettaja-astronautti -ohjelma
Ensimmäiseksi opettaja-astronautiksi valittiin tammikuussa 1998 Christa McAuliffen varahenkilönä toiminut Barbara Morgan. Morganista tuli ensimmäinen opettaja-astronautti elokuussa 2007 hänen lennettyään STS-118-tehtävässä avaruussukkula Endeavourin mukana avaruuteen.
Rasva-alkoholisulfonaatit
Rasva-alkoholisulfonaatit ovat pääasiassa pinta-aktiivisia aineita, joita on saatu rasva-alkoholeja sulfonoimalla. Rasva-alkoholisulfonaattien vesiliukoisia natriumsuoloja käytetään muun muassa emulgaattoreina, kostutus-, vaahdotus-, viimeistys- ja pesuaineina. Ne vaahtoavat myös "kovassa" vedessä.
Dnestrovsc
Dnestrovsc eli Dnestrovsk on kaupunki Transnistrian eteläkärjessä, Moldovan kaakkoisosassa, Ukrainan Odessan alueen rajalla. Se sijaitsee noin 40 kilometriä Tiraspolin keskustasta eteläkaakkoon.
thumb|270px|Slobozian piirin, [[Tiraspolin ja Benderin kartta. Dnestrovsc (Dnestrovsk) löytyy kartan vasemmasta alanurkassa.]]
Gran Turismo 5
Gran Turismo 5 (lyhennettynä GT5) on Gran Turismo -ajopelisarjan viides osa, joka julkaistiin 24. marraskuuta 2010. Se julkaistiin vain PlayStation 3 -konsolille.
Tuki pelin verkkomoninpelille päättyi 30. toukokuuta 2014.
Pelaaminen
Pelaajan edetessä yksinpelissä sijoitustensa mukaan kilpailuissa hän saa kokemuspisteitä ja joko A-Spec tai B-Spec -taso nousee. Ura-tilassa (GT-mode) on kuusi eritasoista sarjaa jotka kaikki sisältävät tietyn määrän erilaisia kilpailuja. Sarjat ovat Beginner, Amateur, Professional, Expert, Extreme ja ne kaikki aukeavat tietyllä tasolla. Myöhemmin aukeaa kuudes sarja, Endurance eli pitkät kilpailut. Niihin kuuluu muun muassa kaksi 24 tunnin kilpailua, jotka tulivat tunnetuksi jo pelisarjan aiemmassa osassa Gran Turismo 4:ssä (joka ei tosin sisältänyt aikanaan vuorokaudenaikavaihtelua). Tasolla 30 aukeaa Sebastian Vettel Challenge, josta voittaa harvinaisen Red Bull X1 Prototype -ajoneuvon. Gran Turismo 5 sisältää kaksi Ferrarin F1 -ajoneuvoa ja yhden Polyphony Digitalin Gran Turismo Formulan.
Pelissä on 1 031 autoa mukaan lukien uusimmat hybridi- ja sähköautot. Uusia ominaisuuksia sarjan aiempiin peleihin nähden ovat muuan muassa WRC- ja NASCAR -tapahtumat, uusi fysiikkamallinnus, autojen kaatuminen, autonosien tippuminen radalle, autojen tuonti pelin PlayStation Portable -versiosta sekä joko 2 pelaajan split-screen -moninpeli tai jopa 16 pelaajan verkkopeli. Tuki verkkopelille päättyi 30. toukokuuta 2014.
Gran Turismo 5:ssä on mahdollisuus joillakin pelin omilla radoilla vaihtaa säätä ja vuorokaudenaikaa. Se voi vaihtua itsekseen ajon aikana. Pelissä on mukana myös reaaliaikainen vaurionmallinnus. Lisäksi peliin tuli päivityksellä mekaaniset vauriot, joiden suuruutta voi säätä manuaalisesti. Pelissä voi ajaa myös yöllä, ajaa karting-kisoja ja tehdä että muokata omia ratoja. Pelissä on mm. Top Gearin testirata ja monia muita uusia ratoja.
Pelin grafiikkataso on vanhoihin sarjan peleihin verrattuna parantunut huomattavasti edeltäjiinsä nähden. Lähes fotorealistisiin grafiikoihin yltävät autot sisältävät yli 500 000 polygonia. Gran Turismo 5 Prologuessa autoissa on keskimäärin 200 000 polygonia autoa kohden.
GT5:n alkuvideon artistina toimi My Chemical Romance -yhtye kappaleellaan ”Planetary (Go!)”.
Vastaanotto
Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 8.5/10.
Myynti
Peli on myynyt 7,43 miljoonaa kappaletta.
Katja Taimela
Katja Alli Maarit Taimela (o.s. Kuusisto, s. 23. marraskuuta 1974 Vampula) on suomalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän on toiminut kansanedustajana Varsinais-Suomen vaalipiiristä vuosina 2007–2023. Vuodesta 2001 Taimela on ollut myös Salon kaupunginvaltuuston jäsen.
Ura
Taimela valmistui suurtalouskokiksi Loimaan ammattikoulusta vuonna 1993. Hän on työskennellyt keittiöapulaisena Huittisten ammatti- ja yrittäjäopistossa (1993–1994) ja Salon keskuskeittiössä (1998–2005) sekä ruokapalveluvastaavana Salon lukiossa (2005). Hän on toiminut myös SMD-operaattorina Nokian Salon tehtaalla (1994–1998) ja kansanedustaja Jukka Roosin eduskunta-avustajana (2005–2007).
Vuoden 2000 kunnallisvaaleissa Taimela valittiin ensimmäisen kerran Salon kaupunginvaltuustoon. Hän on toiminut kaupunginvaltuutettuna vuodesta 2001 ja kaupunginhallituksessa vuosina 2005–2007. Tammikuussa 2012 hänet valittiin kaupunginvaltuuston puheenjohtajaksi. Hän on ollut myös SDP:n puoluevaltuuston jäsen (2005–2008), SDP:n Varsinais-Suomen piirihallituksen jäsen (2006–2007), Salon Demarinuorten puheenjohtaja (2004–2005) ja Salon Sosialidemokraattisen Työväenyhdistyksen varapuheenjohtaja (2005–2011).
Eduskuntavaaleissa 2007 Taimela nousi eduskuntaan saatuaan 5 984 ääntä, kolmanneksi eniten neljästä Varsinais-Suomesta valitusta SDP:n edustajasta. Eduskuntavaaleissa 2011 Taimela uusi paikkansa saatuaan 8 498 ääntä, mikä oli toiseksi eniten SDP:n ehdokkaista ja kuudenneksi eniten Varsinais-Suomen vaalipiiristä. Eduskuntavaaleissa 2015 Taimela valittiin kolmannelle kaudelle 6 017 äänellä. Vaalien jälkeen hänet valittiin tarkastusvaliokunnan puheenjohtajaksi. Aiemmin hän on ollut jäsen maa- ja metsätalousvaliokunnassa (2007–2015) ja työelämä- ja tasa-arvovaliokunnassa (2007–2015)
Eduskuntavaaleissa 2019 Taimela sai 5 734 ääntä ja tuli valituksi jatkokaudelle eduskuntaan.
Luettelo pikkuplaneetoista: 117001–118000
Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen 117001:stä ja päättyen 118000:een. Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Lähteet
en:List of minor planets: 117001-118000 Index Asteroidum 117001-118000 Zoznam planétok 117001-117250
Santarém (Portugali)
Santarém [-re´m] on kaupunki Keski-Portugalissa.
Kaupunki sijaitsee noin 70 kilometriä Lissabonista koilliseen. Se on Santarémin piirin pääkaupunki. Vuonna 2011 siellä asui 62 200 ihmistä. Santarémissa harjoitetaan elintarviketeollisuutta ja turismia. Siellä on myös keskiaikaisen linnan rauniot ja useita historiallisia kirkkoja, muun muassa varhaisgoottilainen nykyisin museona toimiva São João de Alporãon kirkko 1100-luvulta.
Onnenpyörä
Onnenpyörä on Suomessa yhdysvaltalaiseen Wheel of Fortune -formaattiin perustuva television visailuohjelma, jossa studiossa olevat kilpailijat yrittävät arvata suomen kielen lausetta kirjain kerrallaan.
Esitykset vuosina 1993–2001
Onnenpyörää esitettiin aluksi vuosina 1993–2001. Tuolloin ohjelmaa esitettiin MTV3-kanavalla. Alkuaikoina Onnenpyörää esitettiin torstaisin, perjantaisin ja lauantaisin. Vuodesta 1996 lähtien Onnenpyörä tuli jokaisena arkipäivänä aina vuoteen 2001 asti, jolloin MTV3 lopetti ohjelman.
Janne Porkka on myöhemmässä haastattelussa muistellut, että varsinkin kuvausten tapahtuessa laivoilla kilpailijoita ja yleisöä jouduttiin usein paimentamaan. Liikaa alkoholia nauttineita ja vastauksia huudelleita studioyleisön jäseniä oli ajoittain poistettava lähetyksestä, ellei hiljentäminen riittänyt. Toisaalta Porkka on myöhemmin kertonut yllättyneensä saamastaan palautteesta, jonka mukaan Onnenpyörä oli auttanut monia sitä katselleita maahanmuuttajia oppimaan suomen kieltä.
Esitykset vuosina 2018–2019
Kesäkuussa 2017 tiedotettiin, että Onnenpyörä palaa ruutuihin TV5-kanavalla. Onnenpyörän uusi versio alkoi 28. helmikuuta 2018. Tämä uusi versio on visuaaliselta ilmeeltään ja säännöiltään hyvin samanlainen alkuperäisen Wheel of Fortune -formaatin kanssa. Onnenpyörää esitettiin keskiviikkoisin. Ohjelman ensimmäinen jakso keräsi 424 000 katsojaa, keskikatsojamäärän ollessa 284 000. Onnenpyörä oli viikon 9/2018 katsotuin ohjelma TV5:llä. Onnenpyörän toinen kausi esitettiin Fox, syksyllä 2018, kolmas keväällä 2019 ja neljäs syksyllä 2019.
Juontajat ja Onnenpyörä-tytöt
Visailun ensimmäinen juontaja oli Kim Floor keväällä 1993. Kesäkuussa 1993 tuotantoyhtiö ilmoitti Floorille, että hän ei enää juonna ohjelmaa kesätauon jälkeen. Elokuussa 1993 ohjelman juontajaksi vaihtui Janne Porkka, joka oli juontajana loppuun asti. Onnenpyörän juontajana oli vuosina 2018–2019 Jethro Rostedt. Janne Porkka on kertonut, että kun ohjelma aloitettiin jälleen vuonna 2018, häntä ei edes kysytty juontajaksi. Sen sijaan tuotantoyhtiö kysyi häntä kilpailijaksi uuden version ensimmäiseen ohjelmaan, mutta tästä kunniasta hän kieltäytyi.
Ohjelmassa on nähty kirjaimen kääntäjiä, eli Onnenpyörä-tyttöjä, kuten ensimmäisillä kausilla Tiina Vierto. Vuosina 1995–1997 Onnenpyörä-tyttönä nähtiin Susan Sirén, 1998–1999 Kati Jalojärvi, 1999–2001 Saija Palin sekä 2018–2019 Sara Sieppi.
Formaatti
pienoiskuva|Ohjelman nimi Onnenpyörä tulee isosta kiekosta, jonka eri sektoreihin on kirjoitettu pistesummia. Nimi Onnenpyörä tulee isosta kiekosta, jonka eri sektoreihin on kirjoitettu pistesummia. Kahteen sektoriin on piirretty rosvo (rosvosektori) ja on myös vuoronohitussektoreita (ohisektori), joiden lukumäärä vaihteli. Aluksi ohisektoreita oli yksi, myöhemmin neljä, ja nykyään kaksi. Kilpailija pyöräyttää tätä kiekkoa, ja sen pysähtyessä katsotaan mikä sektori pysähtyi merkkinuolen kohdalle. Uudessa versiossa pelataan rahasta. Summat vaihtelevat onnenpyörässä 50 eurosta 800 euroon.
Summa-arvonnan jälkeen pelaaja saa arvata konsonanttia, esimerkiksi ”N niin kuin Niilo”. Tutkitaan, onko arvattavassa lauseessa kyseisiä kirjaimia, jos on, onnenpyörän osoittama summa kirjataan pelaajan tilille. Jos kirjaimia on esimerkiksi kaksi, (esimerkiksi sananlaskussa ALKU AINA HANKALAA on kaksi N-kirjainta), summan saa kaksinkertaisena. Tienaamiaan pisteitä saa käyttää vokaalien ostamiseen. Vokaaleja ei voinut kuitenkaan ostaa kahdella vuorolla peräkkäin. Vokaalin ostaminen maksaa 300 pistettä. Halutessaan kilpailija voi yrittää ratkaista lauseen. Uudessa versiossa vokaalien osto maksaa 250 euroa, ja niitä saa ostaa halutessaan useamman peräkkäin mikäli pelaajalla on tarpeeksi rahaa tilillä.
Jos onnistuu arvaamaan edes yhden kirjaimen, saa pyöräyttää uudelleen, muuten vuoro siirtyy seuraavalle pelaajalle. Jos kiekko pysähtyy ohisektoriin, vuoro siirtyy seuraavalle. Jos kiekko pysähtyy rosvosektoriin, pelaaja menettää lisäksi kaikki kyseisellä kierroksella ansaitut pisteet. Vuoro vaihtuu myös, jos kilpailija ratkaisee tehtävän väärin tai ei tee mitään viiden sekunnin kuluessa siitä, kun viimeinen hänen arvaamansa kirjain on käännetty tai arvaa kirjaimen, joka on jo arvattu. Uudessa versiossa ensimmäisellä kaudella vuoro vaihtui myös, jos kilpailija aikoi ostaa vokaalin, mutta hänellä ei sillä hetkellä ollut tarpeeksi rahaa. Toisella kaudella uudessa versiossa erityinen äänimerkki kertoo, jos tehtävässä ei ole enää joko konsonantteja tai vokaaleja piilossa. Vuoden 1993 alussa oli myös käytössä lisävuorosektori. Se oikeutti pelaajalle uuden pyöräytyksen, mikäli kiekko osui hänellä sillä kierroksella ohi- tai rosvosektorille. Ensimmäisen kierroksen jälkeen juontaja usein laittoi kiekkoon mukaan yllätyssektorin tai superyllätyssektorin. Mikäli kiekko osui pelaajalla yllätyssektorille, hän sai arvata yhden kirjaimen (joko konsonantin tai vokaalin) ja jos kyseinen kirjain esiintyi tehtävässä, hän sai yllätyspalkinnon. Jos pelaaja osui superyllätyssektorille ja ratkaisi tehtävän, hän sai tehtäväpalkinnon lisäksi superyllätyspalkinnon. Jos tehtävän aihepiiri oli kysymysmuotoinen esim. MIKÄ KAUPUNKI?, tehtävän ratkaisseelta kilpailijalta kysyttiin myös esimerkiksi missä kaupungissa tehtävässä mainittu nähtävyys sijaitsee, ja jos kilpailija tiesi vastauksen, hän sai tehtäväpalkinnon lisäksi palkinnon oikeasta vastauksesta kysymykseen.
Alkuperäinen versio
Kilpailun voittaja eli se joka oli kerännyt eniten pisteitä, pääsi bonustehtävään. Jos hän oli onnistunut ratkaisemaan kaikki lauseet oikein, hän pääsi Superbonus-tehtävään. Molemmissa oli tarkoituksena ratkaista etukäteen annettujen aakkosten avulla lyhyt lause 30 sekunnissa. Uudessa versiossa aikaa on 20 sekuntia. Jos hän ratkaisi oikein, hän voitti palkinnon. Voittanut kilpailija oli myös mukana seuraavalla kerralla, kuitenkin sama henkilö sai tulla vain kolmeen peräkkäiseen ohjelmaan. Jos kaksi kilpailijaa oli tasapisteissä, he pyöräyttivät kiekkoa, ja suuremman pisteluvun pyöräyttänyt pääsi bonustehtävään. Uudessa versiossa tehtävästä paljastetaan ensin kirjaimet A, I, T, N ja E, eli suomen kielen yleisimmät kirjaimet, minkä jälkeen kilpailija valitsee yhden konsonantin ja yhden vokaalin.
Esimerkkipeli
_ _ _ _  _ _ _ _   _ _ _ _ _ _ _ _  (kilpailija arvaa N) _ _ _ _   _ _ N _   _ _ N _ _ _ _ _  (kilpailija arvaa L) _ L _ _   _ _ N _   _ _ N _ _ L _ _  (kilpailija ostaa vokaalin A) A L _ _   A _ N A   _ A N _ A L A A  (kilpailija ratkaisee lauseen) A L K U  A I N A   H A N K A L A A
Parodioita
Lapinlahden Linnut -yhtyeen jäsenien viihdesarjassa Lapinlahden Linnut! esitettiin ohjelmaa parodioivia sketsejä.
Jope Ruonansuu on tehnyt Onnenpyörää parodioivan kappaleen Haluatko ostaa vokaalin, joka on Ruonansuun albumilla Politiikkaa ja erotiikkaa. Ruonansuu imitoi tässä kappaleessa silloista juontajaa Kim Flooria, joka hänen mukaansa tosin loukkaantui tästä.
Putous-ohjelman kahdeksannen kauden kuudennessa suorassa lähetyksessä sketsihahmot esittivät suosikkiohjelmansa, jolloin Amurin enkeli esitti Onnenpyörää. Juontajana toimi Roope Salminen ja Onnenpyörä-tyttöä esitti Minka Kuustonen. Parodian lopussa Pate Mustajärvi lauloi kappaleen Ukkometso.
Saturday Night Live -sarjan suomalaisessa versiossa esitettiin Onnenpyörä-aiheinen sketsi. Sketsissä juontaja Janne Porkkanaa (parodia Janne Porkasta) esitti Aku Hirviniemi, ja kilpailija Terhi Kiemunkia Kalle Lamberg. Onnenpyörä-tyttöä esitti Martti Suosalo.
Tomi Timonen
Tomi Timonen (s. 14. maaliskuuta 1973 Pudasjärvi ) on ollut Pudasjärven kaupunginjohtaja vuodesta 2014. Sitä ennen hän oli Posion kunnanjohtaja. Posion kunnanvaltuusto valitsi hänet kunnanjohtajaksi yksimielisesti, ja Pudasjärven kaupunginvaltuuston valitessa kunnanjohtajan hän voitti Anne Sormusen 28–6. Ennen valintaansa Posion kunnanjohtajaksi hän työskenteli Kemijärven hallinto- ja talousjohtajana.
Koulutukseltaan Timonen on hallintotieteiden maisteri.
Gabriele Albertini
thumb|Gabriele Albertini Gabriele Albertini (s. 6. heinäkuuta 1950) on italialainen poliitikko. Hän kuului aluksi Forza Italia -puolueeseen ja vuodesta 2009 Vapauden kansa -puolueeseen (europarlamentissa Euroopan kansanpuolue). Hän toimi Euroopan parlamentin jäsenenä vuosina 2004–2013.
Albertini syntyi Milanossa ja suoritti oikeustieteen loppututkinnon vuonna 1974. Hän toimi vuosina 1997–2006 Milanon pormestarina.
Muna
thumb|250px|Kaavakuva linnunmunasta. 1. kuori, 2–3. ulompi ja sisempi kuorikalvo, 4. ja 13. valkuaissiteet, 5. juokseva valkuaisaine, 6. sakea valkuaisaine, 7. keltuaiskalvo, 8. alkukeltuainen, 9. alkio, 10. tumma keltuainen, 11. vaalea keltuainen, 12. keltuaiskuori, 14. ilmatila, 15. kutikula
Muna on munivan eläimen munasolu, joka kehittyy emon ulkopuolella. Näin lisääntyvät sammakkoeläimet, hämähäkit, monet kalat, kaikki linnut, useimmat matelijat ja hyönteiset sekä nisäkkäistä nokkaeläimet. Hautomo on ruoantuotannossa käytetty laitos, jossa munan kehittymiselle annetaan mahdollisimman hyvät olosuhteet.
Lintujen munat
Munan rakenteessa uloimpana on vahva kalsiumkarbonaatista rakentunut kuori, joka suojaa sitä. Kuoren alla on valkuaista ja keskellä keltuainen. Keltuaisen pinnalla on alkiokeltuainen, jossa sijaitsee alkiolevy, eli munasolu. Keltuainen on alkion ravintona ennen sen kuoriutumista, ja se kypsyy emon sisällä ensimmäisenä.
Monien lintulajien munat ovat valkoisia, toisten taas värillisiä, joko yksivärisiä tai kirjavia. Biliverdiini ja sen sinkkikelaatti antavat munalle sinisen tai vihreän värin, protoporfyriini puolestaan punaisen tai ruskean. Kuviot munan pintaan taas syntyvät emättimessä: paikallaan emättimessä olleeseen munan syntyy pisteitä, liikkuvaan juovia. Yksivärisiä munia munivat koloissa pesivät linnut, tai linnut, jotka peittävät munat poistuessaan pesästä, tai linnut, jotka hautovat kiinteästi, esimerkiksi pingviinit. Avoimesti pesivät lintulajit munivat yleensä kirjavia munia, jotka eivät erotu ympäristöstään niin helposti kuin yksiväriset munat.
Lintujen munat ovat yleensä soikeita, mutta poikkeuksiakin on. Jyrkänteillä pesivien lintujen munat ovat usein kartiomaisia putoamisen välttämiseksi. Maakoloissa pesivät linnut puolestaan tuottavat lähes pyöreitä munia.
Linnut (muun muassa kanat) voivat munia ilman hedelmöitystäkin, mutta vain niiden hedelmöityneistä munista syntyy poikasia. Poikaset kehittyvät vain, jos munien lämpötila pysyy tasaisesti 37-38 celsiusasteessa, ja siksi niitä haudotaan. Usein hautovan linnun vatsalta irtoavat höyhenet, jotta lämpö pääsee johtumaan paremmin muniin.
Kalojen munat
thumb|right|150px|[[Lohi kuoriutuu munasta - ruumiiseen on kasvanut keltuaispussi ja muna irtoaa läpinäkyvänä pois.]] Kalojen tunnetuin lisääntymistapa on muniminen. Naaras laskee mädin sopivaan paikkaan, ja uros hedelmöittää sen ulkoisesti. Tyypillisesti yhdellä kerralla kalanaaras laskee suuren määrän mätiä kudussaan (aikuinen naarasturska tuottaa tyypillisesti 4–6 miljoonaa munaa yhdessä kudussa). Sen jälkeen munat jäävät ilman hoivaa. Munasta kuoriutuvalla kalanpoikasella on keltuaispussi ravintonaan. Se riittää muutamaksi päiväksi - sinä aikana kalanpoikanen oppii uimaan. Keltuaispussin ravinnon loputtua kalanpoikasella on kriittinen aika, jonka jälkeen sen pitää oppia etsimään ravintoa; muutoin se kuolee nälkään.
Joissakin harvinaisissa tapauksissa (kuten vasarapäähait) kalat synnyttävät eläviä poikasia. Silloin poikanen kasvaa emon sisällä ja saa ravinnon emolta.
Nisäkkäiden munat
Nokkaeläimet ovat ainoita tunnettuja munivia nisäkkäitä. Niihin kuuluvat vesinokkaeläimet ja nokkasiilit.
Matelijoiden munat
Matelijoiden munat ovat kumi- tai nahkamaisia ja ne ovat olleet aina valkoisia.
Hyönteisten munat
Hyönteisten munat (ovo) ovat hyvin vaihtelevan muotoisia ja värisiä. Vaaleat ja ruskeat sävyt ovat vallitsevia, mutta ne voivat olla myös kirkkaan keltaisia tai vihreitä, sinertäviä, punaisia, oransseja, mustia jne. Muninta tapahtuu usein toukan ravintokasvin lehdille, mutta toisinaan lajityypillisellä tavalla myös muille pinnoille kuten kaarnanrakoihin tai kotelokehdon pinnalle. Usein ne munitaan hyvin säännöllisen muotoisiin rykelmiin, mutta eräät lajit sijoittavat niitä yksi kerrallaan eri paikkoihin tai tipauttelevat niitä lennosta sinne tänne. Naarashyönteisellä voi olla piikkimäinen lisäke, munanasetin eli ovipositori, takaruumiin kärjessä. Esimerkiksi loispistiäiset munivat munansa sen avulla syvälle saaliseläimen kudoksiin. Eräiden perhoslajien naarailla on myös pidentynyt putkimainen lisäke takaruumiin kärjessä, jonka avulla muninta voi tapahtua vaikkapa syvälle ravintokasvin verhiön sisään. Lahon puuaineksen sisään munivia lajeja on lukuisia. Osa hyönteislajeista talvehtii muna-asteella. Munista kuoriutuvat toukat saattavat syödä munankuorensa ensimmäisenä aterianaan.
Muna ruokana
thumb|Paistettu kananmuna thumb|Keitettyjä viiriäisenmunia Munat ovat monikäyttöinen ruoka-aine. Munia voi syödä sellaisenaan raakana, paistettuna sekä keitettynä joko kuorineen tai ilman kuoria eli uppomunana. Tunnettuja munaruokia ovat munakokkeli, uunissa hyydytetyt munat ja munakas eli omeletti. Munaa käytetään myös ainesosana kohokkaissa, ohukaisissa, leivonnassa, pastassa, vanukkaissa, moussessa, jäätelössä, marengeissa, kakuissa sekä kastikkeissa. Suomessa tunnetaan hämäläinen perinneruoka munajuusto.
Leivonnassa kananmunaa käytetään kohottamaan, vaahdottamaan ja antamaan valmiille ruoalle väriä. Kananmunien valkuaisten proteiinit denaturoituvat eli niiden tertiäärinen rakenne rikkoutuu vatkattaessa. Monien muiden lintujen munat eivät vaahtoudu. Sokerikakun kuohkea rakenne perustuu vaahdoksi vatkattuun kananmunien ja sokerin seokseen. Marenkia valmistettaessa vatkataan munanvalkuaisia vaahdoksi, johon lisätään sokeria. Munankeltuaista käytetään majoneesin ja muiden emulsiokastikkeiden valmistuksessa. Munankeltuaisella voidaan myös sakeuttaa eli suurustaa kastikkeita; tätä pidetään herkullisimpana ja vaativimpana suuruksena. Perinteinen kermajäätelö valmistetaan vatkaamalla jäähdytetyssä astiassa keltuaisilla sakeutettua kermakastiketta.
Monissa uuniruoissa, kuten perinteisessä suomalaisessa makaronilaatikossa, uunissa kypsennettävien ruoka-aineiden päälle kaadetaan kananmunien ja maidon seosta, munamaitoa. Kuumentuessaan munamaito hyytyy ja sitoen ruoka-aineet yhteen.
Yleisimpiä ruokana käytettäviä munia ovat:
Myös kalojen mätiä käytetään ruoanvalmistuksessa. Sammen mätiä kutsutaan kaviaariksi.
Munien kulutus henkilöä kohden oli vuonna 2017 suurinta Kiinassa (22,7 kg), Japanissa (19,6 kg) ja Meksikossa (19,3 kg). Suomessa munien kulutus oli tuolloin noin 8,7 kiloa asukasta kohden, mikä oli vähemmän kuin Euroopassa keskimäärin (noin 13 kg vuonna 2013).
Kulttuurissa
Joissakin kulttuureissa ja uskonnoissa munaa pidetään uuden alun ja elämän symbolina. Esimerkiksi ortodokseilla on käytössä tapa maalata ikoneita puisiin muniin. Vanhan kalevalaisen uskomuksen mukaan maailma on syntynyt sotkanmunasta. Jotkut myös valmistavat munasta uppomunia ja savumunia juhannuksena savusaunassa.
Ranskan ympäriajo 2008
250px|thumb|right|Ranskan ympäriajon reitti vuonna 2008. Vuoden 2008 Ranskan ympäriajo ajettiin 5.–27. heinäkuuta 2008. Kyseessä oli 95. kilpailukerta. Kilpailun kolme ensimmäistä etappia ajettiin Bretagnessa ja kilpailu myös vieraili Italiassa 20.–22. heinäkuuta 15. ja 16. etapilla. Reitillä oli 10 tasamaaetappia, 5 vuoristoetappia, 4 mäkietappia ja 2 henkilökohtaista aika-ajoetappia. Kilpailun kokonaismatka oli 3 559,5 km.