cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tumma asetelma
Tumma asetelma on suomalaisen taiteilijan Helge Dahlmanin öljyvärimaalaus kankaalle vuodelta 1948. Kooltaan se on 29,5 × 66,5 cm, ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan lahjoituskokoelmaan.
Barapiréli
Barapiréli on maalaiskunta ja sen keskuskylä Moptin alueen Koron piirissä Malissa. Se sijaitsee Gondo-Sénon tasangolla 40 kilometriä Korosta pohjoiseen. Kunnassa on 14 300 asukasta (vuonna 2009).
Kuntaan kuuluu 14 kylää. Asukkaat ovat etupäässä dogoneja. Vähemmistönä on fulbeja sekä jonkin verran bambaroita ja moseja. Uskonnot ovat islam, kristinusko ja animismi.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja kaupankäyntiä.
Kunnan liikenneyhteydet ovat heikot. Palveluihin kuuluu yhdeksän koulua ja terveysasema.
Poliisihallinnon Päälliköt ja Asiantuntijat
Poliisihallinnon Päälliköt ja Asiantuntijat ry (PolPa) on ylempää poliisipäällystöä ja poliisihallinnon johtavia viranhaltijoita muun muassa virkaehtosopimusneuvotteluissa edustava yhdistys.
Yhdistys on perustettu Turussa vuonna 2009. Aloitteentekijöinä toimivat Suomen Nimismiesyhdistys ja Poliisilakimiehet, jotka tällä tavoin yhdistivät edunvalvontatoimintansa. Yhdistys on kuitenkin avoin kaikille poliisin palveluksessa oleville, korkeakoulututkinnon suorittaneille. Yhdistyksen jäsenmäärä oli vuoden 2010 alussa noin 150.
Yhdistyksen puheenjohtaja on apulaispoliisipäällikö Antero Rytkölä sekä varapuheenjohtajina poliisiylitarkastaja Esko Ruokonen ja apulaispoliisipäällikkö Harri Kangas.
Appelqvist
Appelqvist on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Hotelli Helka
thumb|right|230px|Hotelli Helka Hotelli Helka on helsinkiläinen hotelli, joka sijaitsee Etu-Töölössä lähellä Kampin keskusta. Helkan omistaa Nuorten Naisten Kristillinen Yhdistys. Helka on GreenKey-sertifioitu hotelli, joka on sitoutunut rakentamaan kestävää matkailua. Huoneita on hotellissa 151. Hotellin alakerrassa sijaitsee Helkan baari.
Historia
Hotelli Helkan suunnittelivat arkkitehdit Wivi Lönn ja Aili-Salli Ahde-Kjäldman vuonna 1927. Rakennus valmistui vuonna 1928. Lönn asui talossa vuodesta 1928 vuoteen 1966. Lönn sai muistolaatan Helkan seinään vuonna 2016. Hotelli Helka aukesi vuonna 1969. Tätä ennen rakennus oli toiminut muun muassa naisten opiskelijakotina, virkanaisten kotina ja Hotel Hospizina. Tilassa on toiminut myös NNKY:n keskustoimisto, leipomo, leipomon myymälä, kahvila, pesula ja päiväkoti.
HMS Itchen (1903)
Valmistus
Alus tilattiin osana vuosien 1901-1902 laivasto-ohjelmaa Cammell Lairdilta Birkenheadistä, missä köli laskettiin 18. elokuuta 1902. Alus laskettiin vesille 17. maaliskuuta 1903 ja valmistui tammikuussa 1904.
Palvelus
Alus upposi 6. heinäkuuta 1917 Pohjanmerellä Saksan keisarikunnan laivaston sukellusveneen SM U-99:n torpedoimana.
Afrikantöyhtöhaukka
Afrikantöyhtöhaukka (Aviceda cuculoides) on haukkojen heimoon kuuluva päiväpetolintu. Sen esiintymisalue on keskisessä ja itäisessä Afrikassa. Sen esiintymisalue on hyvin laaja, ja sen kannan suuruus on arvioitu kohtalaisen pieneksi tai suureksi, mutta se on vakaa, ja sitä pidetään elinvoimaisena.
Ulkonäkö ja koko
Afrikantöyhtöhaukka painaa keskimäärin 277 grammaa. left|pienoiskuva|Lentävä afrikantöyhtöhaukka.
Levinneisyys ja elinympäristö
Afrikantöyhtöhaukan esiintymisaluetta ovat keskisessä ja itäisessä Afrikassa Angola, Benin, Burkina Faso, Burundi, Kamerun, Keski-Afrikan tasavalta, Tšad, Kongo, Kongon demokraattinen tasavalta, Norsunluurannikko, Päiväntasaajan Guinea, Etiopia, Gabon, Gambia, Ghana, Guinea, Guinea-Bissau, Kenia, Liberia, Malawi, Mali, Mosambik, Namibia, Nigeria, Ruanda, Senegal, Sierra Leone, Somalia, Etelä-Afrikka, Sudan, Swazimaa, Tansania, Togo, Uganda, Sambia ja Zimbabwe. Sitä tavataan vaelluslintuna myös Botswanassa sekä Etelä-Sudanissa, mutta siellä sen alkuperä on tuntematon.
Afrikantöyhtöhaukka ei ole kovin äänekäs, ja se elää metsien reuna-alueiden sisäosissa, mutta myös uudismetsissä ja avoimilla alueilla sekä puutarhoissa ja savanneilla 3 000 metriin saakka. Itä-Afrikkaan siirtyessään se voi majailla myös kuivahkoissa metsissä ja pensaikoissa.
Elintavat
Hyvin laajalla alueella elävä laji on enimmäkseen paikkalintu, mutta voi joskus liikkua vuodenaikojen mukaan. Jotkut yksilöt muuttavat huhti-marraskuuksi pohjoisemmaksi Itä-Afrikkaan, etenkin Kenian rannikolle. Pesimäkauden ulkopuolella touko-elokuussa jotkut puolestaan muuttavat eteläiseen Afrikkaan, etenkin Transvaaliin Highveldiin. Satunnaisesti lajia tavataan Kaakkois-Etiopiassa. Pesimäkausi vaihtelee siten, että eteläisessä Afrikassa se osuu syys-maaliskuulle, lännessä kesä-elokuulle, Keniassa sekä maalis-kesäkuulle että marras-helmikuulle sadekauden alkamisen mukaan. Yleensä harvakseltaan ja piilottelevana esiintyvän lajin käyttäytymistä tunnetaan muutoin heikosti. Muuttoaikaan niitä saattaa nähdä enemmän.
Ravinto
Lajin ravintona ovat lähinnä hyönteiset, matelijat ja pikkulinnut. Se vaanii yleensä saalista oksalta, mutta joskus se nappaa lentäviä hyönteisiä tai voi etsiä saalista aktiivisesti).
Kanta ja uhat
Lajin esiintymisalue on hyvin laaja, ja sen kannan suuruus on arvioitu kohtalaisen pieneksi tai suureksi, mutta se on vakaa, ja sitä pidetään elinvoimaisena. Afrikantöyhtöhaukan uhkana ovat metsissä olevien elinalueiden häviäminen. Sitä voivat saalistaa isommat pedot. Etelä-Afrikassa sen on havaittu hukkuneen maatilojen pieniin vesisäiliöihin. Sen uhkana ovat metsien hävitys ja suuremmat pedot saalistavat sitä. Tuholaismyrkkyjen vaikutuksesta ei ole tietoa.
Capri (kunta)
Capri on kaupunki Italiassa Napolinlahdella sijaitsevalla samannimisellä saarella Napolin metropolikaupungissa. Kaupungin keskusta sijaitsee ylhäällä saaren keskiosassa ja sinne pääsee parhaiten funikulaarilla Caprin satamasta, Marina Grandesta.
Uumajan yliopiston taidekampus
Uumajan yliopiston taidekampus on entinen teollisuusalue Uumajanjoen varressa, joka vuosina 2009–2011 rakennettiin uudelleen Uumajan yliopiston taidekorkeakoulujen sijaintipaikaksi.
Ensimmäinen alueelle sijoittuneista oppilaitoksista oli muotoilukorkeakoulu, joka aloitti toimintansa 1989 Uumajan puuhiomon vanhassa muuntamorakennuksessa. Sen kylkeen nousi Olle Qvarnströmin piirtämä muotoilukoulun uusi päärakennus.
Vuonna 2005 muotoilukoulun silloinen rehtori Bengt Palmgren esitti ajatuksen yhtenäisen taidekampuksen luomisesta siirtämällä Uumajan Kuvamuseo samalle alueelle ja hakemalla oikeuksia aloittaa kaupungissa arkkitehtikoulutus. Syksyllä 2008 Balticgruppen-yhtiön säätiö kertoi sijoittavansa 36,6 miljoonaa Ruotsin kruunua taidekampuksen rakentamiseen. Saman vuoden joulukuussa yliopiston hallitus päätti sijoittaa hankkeeseen 350 miljoonaa kruunua.
Päätös merkitsi alkua Uumajan yliopiston arkkitehtikorkeakoulun perustamiselle. Koulu aloitti syksyllä 2009 kaupungin keskustan tullimakasiinissa ja vuotta myöhemmin pääsi muuttamaan uudisrakennukseen muotoilukorkeakoulun viereen. Taidekampukselle nousivat myös taidekorkeakoulun uudet toimitilat, ja vanhasta puuhiomosta tehtiin kulttuuri- ja taidealojen yrityshautomo. Kolmas uudisrakennus sisältää Kuvamuseon, yliopiston sivukirjaston sekä humanististen tieteiden ja uuden median kokeilulaboratiorion Humlabin. Nämä rakennukset suunnitteli tanskalainen Henning Larsen Architects yhteistyössä White arkitekter -toimiston kanssa, ja ne valmistuivat 2012.
Taidekampuksen viralliset avajaiset pidettiin toukokuun lopulla 2012. Myöhemmin samana vuonna valmistui vielä nelikerroksinen toimistorakennus, jonka vuokralaisia ovat Iksu, White Arkitekter, Balticgruppen, Ålö AB ja tilintarkastustoimisto PricewaterhouseCoopers.
Keväällä 2014 avattiin uudistettu Sliperiet-hiomorakennus, johon tulee sijoittumaan Ruotsin ensimmäinen ”fab lab” (fabrication laboratory) uusinta tekniikkaa edustavine 3D-tulostimineen sekä laser- ja vesileikkureineen.
Windows 2.0
Windows 2.0 on Microsoftin 9. joulukuuta 1987 julkaisema 16-bittinen graafinen käyttöympäristö. Kuten Windows 1 ja seuraava Windows 3, versio 2 ei vielä ollut oma käyttöjärjestelmänsä vaan DOS:n päällä toimiva graafinen käyttöliittymä, jonka oli tarkoitus helpottaa PC-tietokoneen käyttöä. Tässä järjestyksessään toisessa Windowsissa hyödynnettiin edeltäjäänsä tehokkaammin lisääntynyttä nopeutta ja myös kehittyneempiä muisteja.
Windows 2.0:sta tehtiin myös oma versionsa Intel 80286- ja 80386 -prosessoreilla varustetuille koneille.
Windows 2.0:n jälkeen seuraava varsinainen Windows oli toukokuussa 1990 ilmestynyt Windows 3.0. Vuonna 1988 tuli kuitenkin parempi versio Windows 2.x:sta nimeltään Windows 2.1. Windows 2.1 vaati kovalevyn ensimmäisenä Windowsina. Vuonna 1989 julkaistussa Windows 2.11 oli paranneltu muistinhallintaa.
Ominaisuudet
Windows 2.0 toi mukanaan muun muassa VGA-grafiikkatuen (16 väriä), uusia pikanäppäimiä, sekä Ohjauspaneeli -ikkunan. Käyttäjät pystyivät myös asettelemaan ikkunoita päällekkäin. Vakio-ohjelmia olivat kello, leikepöytä, muistio ja laskin. Word ja Excel olivat ensimmäiset Windows-alustalle tehdyt toimisto-ohjelmat. Toisaalta moniajoa parannettiin ja mm. monet nykyiset Windowsin pikanäppäinyhdistelmät ovat alkujaan peräisin tästä versiosta (Alt-Sarkain ym.)
Elinkaari
Windows 2.0:n tuki päättyi 31. joulukuuta 2001.
Liikahikoilu
Liikahikoilu eli hyperhidroosi on vaiva, josta kärsivällä hikirauhaset erittävät iholle liian paljon hikeä.
Hien liikaeritys alkaa usein nuoruus- tai jo lapsuusiässä ja pahenee varhaista aikuisikää kohti. Joillakin käsien, jalkojen ja kainalojen liikahikoilu saattaa olla perinnöllistä. Pahimmillaan hikoilu on niin runsasta, että se pilaa vaatteet ja haittaa jokapäiväistä elämää.
Jatkuvan tai puuskittaisen liikahikoilun saattavat joskus selittää vaihdevuodet, kihti, diabetes, hypertyreoosi, paniikkihäiriö tai hikinokkosihottuma. Useimmiten liikahikoilu tapahtuu jaloissa, käsissä tai kainaloissa; vartalon liikahikoilu on harvinaisempaa.
Liikahikoilua helpottaa yleensä alumiinikloridiheksahydraatti. Jos se ei vaikuta tehoavan, saatetaan kokeilla iontoforeesia tai botuliinitoksiinia. Harvoin vaivaa on hoidettu myös leikkauksella, johon kuitenkin liittyy hyötyjen lisäksi merkittäviä haittavaikutuksia.
Black & Blue (Black Sabbath ja Blue Öyster Cult)
Black & Blue on Black Sabbathin ja Blue Öyster Cultin vuoden 1980 yhteiskiertueella kuvattu live-konserttivideo. Alun perin se julkaistiin VHS- ja Betamax-formaateissa sekä myöhemmin Laserdisc-formaatilla. Virallista DVD-julkaisua ei yrityksistä huolimatta ole julkaistu.
Videolla kummatkin yhtyeet esittävät seitsemän kappaletta, jotka kuvattiin Nassau Coliseumilla New Yorkissa 17. lokakuuta 1980, lukuun ottamatta Blue Öyster Cultin "The Marshall Plan"-kappaletta, josta mukana on promovideo-versio. Tallenteella kuullaan Black Sabbathin alkuaikojen suurimmat klassikot ("Paranoid", "War Pigs", "Iron Man") ja tuolloin tuoreet Ronnie James Dion ajan tulevat klassikot, kuten "Neon Knights" ja "Heaven and Hell". BÖC:n osuuksissa kuullaan mm. "Cities on Flame" ja "Godzilla", sekä kaksi coveria, The Doorsin "Roadhouse Blues" ja Steppenwolfin "Born to be Wild". Yhtyeen suurinta hittiä, "(Don't Fear) The Reaper"ia ei videolla ole.
2000-luvun alussa Black & Blue oli tarkoitus julkaista DVD:nä virallisesti kahteenkin otteeseen, ensin julkaisijan piti olla Castle Communications ja sittemmin Universal Music Group, mutta kumpikin julkaisu peruuntui viime hetkellä. Syyksi epäiltiin Black Sabbath -kitaristin ja johtohahmon Tony Iommin olevan haluton julkaisemaan materiaalia uudelleen. Laittomia piraatti-DVD-versioita on liikkeellä jonkin verran.
HMS Blackwater (1903)
HMS Blackwater oli Britannian kuninkaallisen laivaston River-luokan torpedovenehävittäjä.
Valmistus
Alus tilattiin osana vuosien 1902-1903 laivasto-ohjelmaa Cammell Lairdilta Birkenheadistä, missä köli laskettiin 27. elokuuta 1902. Alus laskettiin vesille 25. heinäkuuta 1903 ja valmistui maaliskuussa 1904.
Palvelus
Blackwater upposi Dungenessin edustalle 6. huhtikuuta 1909 kolaroituaan SS Heron kanssa.
Turuttaret (albumi)
Turuttaret on samannimisen laulu- ja soitinyhtyeen studioalbumi vuodelta 1979. Julkaisija ja tuottaja on M & T Production. LP-levyn luettelotunnus on MTHLP-1014 ja C-kasetin MTX-1014.
Albumin on äänittänyt Jouko Ahera Finnvox-studioilla.
Kansikuvan on tehnyt turkulainen Kurki & Kangas-yritys ja layout on Kari Laihon käsialaa. C-kasetin kansipaperin on valmistanut helsinkiläinen Offset Oy.
Albumilta on vuonna 1980 julkaistu single Muistojen kallio.
Wendelin Werner
thumb|right|Wendelin Werner Wendelin Werner (s. 23. syyskuuta 1968 Köln, Länsi-Saksa) on saksalaissyntyinen ranskalainen matemaatikko, joka tutkii satunnaiskulkua Schrammin–Loewnerin evoluutiota sekä aiheisiin liittyvää todennäköisyysteoriaa ja matemaattista fysiikkaa. Vuonna 2006 hän sai 25. Kansainvälisissä matemaatikkokongressissa Madridissa Fieldsin mitalin. Werner työskentelee professorina Pariisin yliopiston Paris-Sudissa Orsayssa ja osa-aikaisena École Normale Supérieuressa.
Turuttaret (albumi)
Kappaleet
Kappaleiden tekijä on Maire Tammenlaakso ellei toisin ole mainittu.
Mesmerized by Darkness
Mesmerized by Darkness on suomalaisen black metal -yhtyeen Diabolin ensimmäinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1996 levymerkillö Unisound Records.
Wendelin Werner
Werner sai Ranskan kansalaisuuden vuonna 1977. Hän opiskeli École Normale Supérieuressa vuosina 1987–1991. Hän teki väitöskirjansa vuonna 1993 Université Pierre-et-Marie-Curiessa, ja sen ohjasi Jean-François Le Gall. Werner oli tutkimusavustaja CNRSssa vuosina 1991–1997. Samaan aikaan hänelle myönnettiin kaksivuotinen Leibniz Fellowship Cambridgen yliopistoon.
Turuttaret (albumi)
Kappaleet
Raita 1
Mesmerized by Darkness
Kokoonpano
+
Wendelin Werner
Hänelle on myönnetty myös muita palkintoja, kuten vuonna 2006 SIAM George Pólya -palkinto. Palkinnon saaneeseen tutkimusryhmään kuuluivat myös Gregory Lawler ja Oded Schramm.
Turuttaret (albumi)
Kappaleet
Raita 2
Wendelin Werner
Hän on näytellyt vuonna 1982 ranskalaisessa elokuvassa La Passante du Sans-Souci.
Turuttaret (albumi)
Kappaleet
Kappaleiden sovittajapari on Maire Tammenlaakso ja Esa Katajavuori. Kustannusoikeudet omistaa M & T Production paitsi kappaleen "Yölintu" osalta Levysävel ja kappaleen "Kirje sieltä jostakin" osalta Fazer. "Syysillan tuuli" on perinnesävelmä (Trad.).
Suchitra Sen
Suchitra Sen (oik. Roma Dasgupta, 6. huhtikuuta 1931 Pabna – 17. tammikuuta 2014 Kalkutta) oli intialainen näyttelijä, joka työskenteli monissa bengalinkielisissä elokuvissa ja muutamissa hindinkielisissä elokuvissa. Hän näytteli monissa klassikoiksi muodostuneissa bengalielokuvissaan Uttam Kumarin kanssa.
Sen sai ensimmäisenä intialaisena naisnäyttelijänä kansainvälisen palkinnon voittaessaan parhaan naispääosan palkinnon elokuvasta Saptapadi Moskovan elokuvajuhlilla vuonna 1963. Intian hallitus myönsi hänelle Padma Shrin vuonna 1972.
Lopetettuaan uransa vuonna 1978 Sen vältteli julkisuutta loppuelämänsä, minkä vuoksi häntä on usein verrattu Greta Garboon. Sen kuoli sydäninfarktiin 82-vuotiaana.
Vuonna 2014 Senille myönnettiin postuumisti Filmfare Awards East -elämäntyöpalkinto.
Perhe
Suchitra Sen oli näyttelijä Moon Moon Senin äiti sekä Raima Senin ja Riya Senin isoäiti.
WTA-kausi 2020
Tämä on luettelo kauden 2020 tenniksen WTA-kiertueen turnauksista ja voittajista kyseisellä kaudella.
Pakollisen kilpailutauon ajaksi myös listasijoitukset jäädytettiin niille lukemille mitkä olivat voimassa 9. maaliskuuta 2020. Myös kaikki rankingennätykset ja merkkipaalut kuten viikot maailmanlistan ykkösenä pysyvät muuttumattomina.
Ilulissatin lentoasema
Laajennussuunnitelmat
Ilulissatin lentoaseman asemasta on kiistelty pitkään Grönlannissa. Sekä matkailualan että paikallishallinnon taholta on ehdotettu kiitotien pidentämistä. Lentoaseman laajentaminen on harkinnassa. Laajennuksen yhteydessä kiitotietä on tarkoitus pidentää 2 800 metrin pituiseksi, jolloin suorat lennot Euroopasta ja Pohjois-Amerikasta olisivat mahdollisia. Ilulissatista tulisi tällöin Grönlannin toinen kansainvälinen solmukohta Kangerlussuaqin lentoaseman lisäksi, tai se jopa korvaisi sen.
Lentoyhtiöt ja kohteet
Air Greenland lentää Ilulissatista ympäröivän alueen kyliin valtion tilaamia helikopterilentoja. Näillä aikataulun ulkopuolisilla lennoilla kuljetetaan enimmäkseen rahtia, mutta myös matkustajat voivat varata paikan niille. Näitä lentoja lennetään vain talvisin ja keväisin. Kesällä ja syksyllä liikenne hoidetaan laivoilla.
Kuvia
thumb|left|1500px|Panoraamakuva lentoasemasta elokuussa
Backaksen kartanon turverata
Backaksen kartanon turverata oli Helsingin maalaiskunnassa Backaksen kartanon mailla sijainnut kapearaiteinen rautatie. Viiden kilometrin pituinen rata valmistui vuonna 1920 ja sitä käytettiin turvepehkun, mudan, hiekan ja saven kuljetukseen. Turvepehkua ja mutaa kuljetettiin suolta kartanon pelloille ja hiekkaa ja savea taas kartanon omalle tiilitehtaalle, joka oli perustettu vuonna 1919. Rata alkoi kartanon talouskeskuksesta ja johti Veromiehenkylän kautta pohjoiseen nykyisen Helsinki-Vantaan lentoaseman alueelle.
1600-luvulla perustetun kartanon omisti Osuusliike Elanto, joka oli ostanut sen Carl Ehrnroothilta vuonna 1916. Tilan pinta-ala oli ostohetkellä 683 hehtaaria, josta peltoa 141 ja metsää 482 hehtaaria. Oston jälkeen Elanto aloitti Backaksessa laajan kehitysohjelman, jonka tarkoituksena oli muodostaa kartanosta mallitila. Backakseen rakennettiin 1920-luvulla uusi navetta, kuivaamo-puimala ja suursikala. Kasvihuoneviljely aloitettiin 1930. Sikala lopetti toimintansa 1980-luvun alussa mutta kasvihuoneviljely jatkui vuoteen 2009, jolloin Backaksen puutarhakeskus lopetettiin. Sittemmin HOK-Elanto on käyttänyt päärakennusta ja puimalaa vuokrattavina juhlatiloina. Päärakennuksessa toimii myös kesäravintola.
Jämsän Kiekko-Sudet
Jämsän Kiekko-Sudet oli jämsäläinen vuodesta 1987 vuoteen 2011 toiminut jääkiekkoseura. Seuran edeltäjä oli Jämsän Pallo (JämPa), joka toimi myös monessa muussa lajissa. Parhaimmillaan Kiekko-Sudet pelasi entisessä II-divisioonassa, joka vastaa nykyään Suomi-sarjaa, Suomen kolmanneksi korkeimmalla tasolla.
Kiekko-Susien junioritoiminta oli aktiivista koko seuran historian ajan. Kiekko-Susien juniorijoukkue oli Jokilaakson Lätkä-Sudet. Se syntyi Kiekko-Susien, Lätkä ST:n (Jämsänkoski) ja Lätkä Teamin (Längelmäki) junioreiden yhdistyessä. Syynä yhdistymiselle oli pelaajapula.
Kiekko-Sudet pelasi kotiottelunsa Jämsän jäähallissa, urheilupuisto Paunussa.
Faure Gnassingbé
Gnassingbé voitti presidentinvaalit myös vuosina 2010 ja 2015. Virallisten tulosten mukaan Gnassingbé sai vuoden 2015 vaaleissa 59 % äänistä ja opposition pääehdokas Jean-Pierre Fabre 35 % äänistä. Uudelle virkakaudelle Gnassingbé valittiin jälleen vuonna 2020.
Elämäkerta
Gnassingbé syntyi Afagnanin kaupungissa 1966. Hänen isänsä Gnassingbé Eyadéma kaappasi vallan seuraavana vuonna. Nuori Gnassingbé vietti etuoikeutettua elämää ja opiskeli Pariisissa Sorbonnessa finanssialan tutkinnon. Hän jatkoi opintojaan Yhdysvalloissa George Washingtonin yliopistossa.
Maansa kansalliskokouksen jäseneksi Gnassingbé valittiin vuonna 2003 ja hän pääsi yksityistämiskomission jäseneksi. Ministeriksi hän pääsi vuonna 2003 ja hänen vastuualueeseensa kuuluivat muiden mukana maan postilaitos. Ministerinä hän toimi aina helmikuuhun 2005 asti.
Togon perustuslakia muutettiin vuonna 2002. Presidentin vähimmäisikää alennettiin 45 vuodesta 35 vuoteen. Oppositio esitti arvion, että Gnassigbé Eyadéma valmistelee pojastaan seuraajaansa. Faure Gnassigbé alkoi esiintyä isänsä rinnalla julkisissa tilaisuuksissa vuodesta 2003 alkaen enenevässä määrin.
Lakia muutettiin myös siltä osin, että uusia presidentinvaaleja ei tarvitsekaan pitää 60 päivän sisällä edellisen presidentin kuolemasta ja Gnassingbé voi jatkaa presidenttinä vuoteen 2008. Nyt asiasta esittivät myös naapurimaat protesteja ja Afrikan Unioni piti tapahtunutta vallanvaihdosta sotilasvallankaappauksena.
Helmikuussa 2005 Gnassingbé ilmoitti, että uudet vaalit järjestetään sittenkin 60 päivän kuluessa, mutta että hän ei eroa virastaan. 21. helmikuuta 2005 Togon kansalliskokous muutti maan perustuslakia jotta Gnassingbén ei tarvitsekaan erota ennen vaaleja. Päätös oli laiton. Helmikuun 26. päivä Togon suurin puolue nimitti Gnassingbén presidenttiehdokkaakseen. Pian sen jälkeen hän ilmoitti eroavansa virastaan. Kansalliskokous asetti nyt väliaikaisen presidentin Bonfon Abassin hoitamaan virkaa 25. maaliskuuta 2005 asti. Häntä on yleisesti pidetty maan armeijan sekä Gnassingbén suvun nukkehallitsijana.
Virallisten tietojen mukaan Faure Gnassingbé sai vaaleissa vähän yli 60 % äänistä. Ulkopuolista vaalitarkkailua ei sallittu. Togon oppositiopuolueet järjestivät presidentinvaihdoksen johdosta protestimielenosoituksia. Maan turvallisuusviranomaisten arvioidaan surmanneen yli 1 000 protestoivaa kansalaista. Benin ja Ghana ovat vastaanottaneet 40 000 togolaista pakolaista.
Togolaiset ovat antaneet presidentilleen nimen "Bébé Gnass". Vuonna 2008 Gnassingbé herätti huomiota ostamalla maan presidentin virka-autoksi Maybach-loistoauton. Auton hinta oli 1 500 000 €. Se vastaa 3 000 togolaisen vuosittaista minimipalkkaa.
Gnassingbén valtakaudella maan sähköistäminen on edennyt myös maaseudulle. Vuosina 2017 ja 2018 kansalaiset protestoivat hänen valtaansa vastaan suuremmilla joukoilla kuin koskaan aikaisemmin, mutta mitään muutosta ei maassa tapahtunut. Ulkopolitiikassaan hän on halunnut antaa kuvan, että Togo on vakaa valtio, joka pystyy vastustamaan Sahelin alueen jihadisteja. Köyhyyden vähentämisessä sen sijaan ei ole onnistuttu. Virallisen köyhyysrajan alapuolella elää noin 50% kansasta.
Uudelle presidenttikaudelle Gnassingbé valittiin jälleen vuonna 2020. Oppositio piti vaaleja epärehellisinä ja vaalituloksen julkistaminen aiheutti Togossa protesteja. Virallisen tuloksen mukaan Gnassingbé sai äänistä 70 % ja opposition pääehdokas 19 %. Äänestyspäivänä Togossa oli internet suljettuna.
Järjestäytynyt rikollisuus
Järjestäytynyt rikollisuus on rakenteeltaan jäsentynyttä, useamman henkilön yhteistoimin toteuttamaa rikollisuutta. Määritelmien yksityiskohdissa voi olla eroja.
Suomi
Suomen rikoslaissa järjestäytyneeksi rikollisryhmäksi määritellään vähintään kolmen henkilön muodostama, tietyn ajan koossa pysyvä ja rakenteeltaan jäsentynyt yhteenliittymä, joka toimii yhteistuumin tehdäkseen rikoksia, joista on säädetty enimmäisrangaistukseltaan vähintään neljän vuoden vankeusrangaistus, tai jos rikosnimike on kiihottaminen kansanryhmää vastaan tai oikeudenkäytössä kuultavan uhkaaminen.
Poliisin näkemyksen mukaan Suomessa toimi vuoden 2011 lopulla 81 järjestäytynyttä rikollisryhmää, joissa oli jäseniä runsaat 1200. Suomessa vain yksi MC-kerho on tuomittu toiminnasta järjestäytyneenä rikollisryhmänä. Kyseessä on Cannonballsin Turun osasto, jonka Turun hovioikeus vuonna 2009 katsoi yhdessä rikostapauksessa toimineen järjestäytyneenä rikollisryhmänä.
Poliisin tulkinta siitä, mikä Suomessa edustaa järjestäytynyttä rikollisuutta, poikkeaa selvästi paitsi tuomioistuinten linjasta, myös tutkijoiden näkemyksestä. Esimerkiksi Mika Junnisen väitöskirjassa MC-kerhoja ei lasketa lainkaan järjestäytyneeseen rikollisuuteen.
Keskusrikospoliisi on nimennyt järjestäytyneiksi rikollisryhmiksi myös ryhmät, jotka käyttävät nimityksiä M.O.R.E, Rogues Gallery ja Natural Born Killers, näiden yhteenliittymä United Brotherhood, sekä Bats. Näitä kutsutaan prosentti- tai liivijengeiksi.
Noin 80 prosenttia järjestäytyneestä rikollisuudesta on huumerikollisuutta.
Euroopan unioni
Euroopan unioni määrittelee termin ”järjestäytynyt rikollisuus” yhdentoista ominaisuuden luettelolla. Luetelluista ominaisuuksista neljän pakollisen (kohdat 1, 3, 5 ja 11) sekä yhteensä kuuden kohdan on toteuduttava, jotta ryhmä täyttäisi järjestäytyneen rikollisuuden vaatimukset.
Satu Vasantola
Satu Vasantola (s. 1965) on suomalainen toimittaja ja kirjailija. Hän työskentelee Helsingin Sanomissa. Aiemmin hän on toiminut muun muassa Tehyn järjestölehden sekä Meidän perhe- ja Hyvä Terveys -lehden päätoimittajana. Vuonna 2018 Tammi julkaisi hänen esikoisromaaninsa En palaa takaisin koskaan, luulen. Romaani voitti Tiiliskivi-palkinnon.
Järjestäytynyt rikollisuus
Järjestäytyneen rikollisuuden piirteitä
Rikollisjärjestöt pyrkivät pitämään toimintansa salassa, ja jäsenet vaihtavat tietoja yleensä puhelimitse tai kasvokkain. Monet järjestäytyneet rikollisryhmät harjoittavat usein myös laillista liiketoimintaa, kuten laillisia pelikasinoita, rakennusbisnestä, jätehuoltoa, ahtaustoimintaa, joiden ohella tai peitossa harjoitetaan huumebisnestä, rahanpesua, prostituutiota, kiristystä, petoksia, sisäpiiritietojen väärinkäyttöä sekä monia muita rikollisen toiminnan muotoja.
Satu Vasantola
Eteläpohjalainen Vasantola suoritti yhteiskuntatieteiden maisterin tutkinnon Helsingin yliopistossa sukunsa ensimmäisenä akateemisesti koulutettuna. Hän on opiskellut myös Illinois’n yliopistossa Yhdysvalloissa sekä Helsingin Sanomien stipendillä Oxfordin yliopiston yhteydessä toimivassa Reutersin journalismi-instituutissa Englannissa.
Vuonna 2011 Aikakausmedia palkitsi Vasantolan vuoden parhaasta aikakauslehtipääkirjoituksesta.
Järjestäytynyt rikollisuus
Järjestäytyneen rikollisuuden piirteitä
Lisäksi rikollisjärjestöjä hyödyttää, mikäli yhteiskunnan luottamus poliisiin tai hallintoelimiin on heikkoa. Tästä syystä rikollisryhmittymiä muodostuu usein esimerkiksi maahanmuuttajaryhmien keskuudessa, jotka eivät luota paikalliseen poliisiin. Sitä vastoin, jos kansalliset vähemmistöryhmät alkavat sulautua valtaväestöön, se aiheuttaa usein rikollisryhmien heikkenemistä.
Koska järjestäytyneet rikollisjärjestöt usein välttyvät esimerkiksi laillisten yritysten paperisodilta ja -työltä, ne kehittyvät ja muuttavat muotoaan hyvinkin nopeasti tarpeen mukaan. Tällä tavoin ne pystyvät laajentumaan uusille toiminta-alueille ja -muotoihin. Lisäksi uusia rikollisryhmiä perustetaan nopeasti poliisin lamaannuttamien tilalle.
Rahanpesu
Rahanpesu on järjestäytyneen rikollisuuden yksi keskeisimmistä toimintatavoista. Rahanpesussa on usein tavoitteena saada rikollisesti hankitut varat osaksi laillista rahoitusjärjestelmää. Rahanpesu on toimintaa, jossa rikollisesti hankitun omaisuuden alkuperä pyritään piilottamaan, jotta omaisuus näyttäisi laillisesti hankitulta. Rahanpesun tavoitteena on välttää laittoman omaisuuden takavarikointi. Rahanpesuun voidaan värvätä ulkopuolisia muuleiksi, esimerkiksi roskapostilla.
Rahanpesu edellyttää aina alkurikosta, eli rikosta jolla laiton omaisuus on saatu. Mikäli rahanpesun tekijä on myös rikoksen tekijä, syytetään tekijää alkurikoksesta rahanpesun sijasta. Alkurikos eli rikos, voi rahanpesussa olla mikä tahansa rikos. Alkurikoksia voivat olla esimerkiksi lahjusten vastaanotto, kavallus, veronkierto, huumekauppa, ihmiskauppa tai varkaus.
Mile Jedinak
Michael John ”Mile” Jedinak (s. 3. elokuuta 1984) on australialainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin mestaruussarjassa pelaavaa Aston Villa FC:tä. Puolustavan keskikentän paikalla pelaava Jedinak tunnetaan voimakkaista taklauksistaan sekä johtajuudestaan kentällä. Australian maajoukkueessa Jedinak on esiintynyt lähes 80 kertaa.
Seurajoukkueura
Sydneyssä syntynyt Jedinak aloitti uransa paikallisessa Sydney Unitedissa, jossa hän pelasi vuodesta 2001 vuoteen 2006. Hän kävi välillä lainalla myös kroatialaisessa NK Varteksissa sekä South Coast Unitedissa. Sydney Unitedin vuosina Jedinak pelasi 82 peliä, joissa hän onnistui maalinteossa 12 kertaa. Vuonna 2006 hän siirtyi toiseen australialaisjoukkueeseen, Central Coast Marinersiin. Marinersin riveissä Jedinak voitti A-Leaguen mestaruuden kaudella 2007–2008. Hän iski kauden aikana monia hienoja osumia, kuten vapaapotkumaalin 25 metristä Sydney FC:tä vastaan. Talvella 2009 Jedinak siirtyi Turkkiin, Gençlerbirliği S.K.:n riveihin. Osan Gençlerbirliği-ajastaan hän vietti lainalla toisessa turkkilaisseurassa Antalyasporissa. Vuonna 2011 Jedinak siirtyi Englannin mestaruussarjassa pelaavaan Crystal Palaceen. Hän nousi Selhurst Parkin fanisuosikiksi kaudella 2012–2013, joka päättyi Palacen nousujuhliin. Kyseisellä kaudella Jedinak peri Palacen kapteeninnauhan Paddy McCarthyltä. Hänet valittiin joukkueensa kauden pelaajaksi. Kaudella 2013–2014 Jedinak pelasi Englannin valioliigaa Palacen riveissä.
Nuorten maajoukkue
Mile Jedinak edusti Australian alle 20-vuotiaiden maajoukkuetta vuoden 2003 nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa Arabiemiraateissa. Hän pääsi kentälle Tšekki, Kanadaa ja isäntämaata vastaan.
Margareeta Itävaltalainen (Espanja)
Margareeta Itävaltalainen (25. joulukuuta 1584 – 3. lokakuuta 1611) oli Habsburgien hallitsijasukuun kuulunut prinsessa, josta tuli Filip III:n puolisona Espanjan kuningatar. Margareeta oli Pyhän saksalais-roomalaisen valtakunnan keisarin Ferdinand II:n sisar.
Filip kruunattiin kuninkaaksi vuonna 1598, ja vuonna 1599 hän meni naimisiin Margareetan kanssa.
Toisin kuin Filip, Margareeta oli kiinnostunut valtiollisista asioista, ja oli usein erimielinen Lerman kreivin kanssa, jolle Filip oli delegoinut paljon päätäntävaltaansa. Filip ja Margareeta saivat kahdeksan lasta, joista viisi eli aikuisiksi asti:
Vuonna 1603 syntynyt tytär, sekä kaksi nuorinta lasta, vuosina 1610 ja 1611 syntyneet tyttö ja poika kuolivat lapsina. Margareeta kuoli vain 26-vuotiaana pian kahdeksannen lapsensa syntymän jälkeen.
HMS Liffey (1904)
HMS Liffey oli Britannian kuninkaallisen laivaston River-luokan torpedovenehävittäjä.
Palvelus
Alus myytiin 23. kesäkuuta 1919 romutettavaksi.
Nikotiinihappo
Suuria nikotiinihappoannoksia käytetään joissain maissa laskemaan veren kohonneita triglyseridi-, LDL- tai VLDL-pitoisuuksia pyrkien siten ehkäisemään ateroskleroosia. Suomessa ensisijainen hoito ovat kuitenkin statiinit. Nikotiiniamidi on myös niasiini, mutta se ei vaikuta veren lipidiarvoihin.
Nikotiinihappo löydettiin 1867. Sen toiminta vitamiinina havaittiin 1937. Sen veren lipidipitoisuuksia laskeva vaikutus havaittiin 1955.
Kemia
Nikotiinihappo on valkoinen kiteinen aine. Se on hajuton ja maistuu happamalta. Sen leimahduspiste on 193 °C, itsesyttymislämpötila on 580 °C ja irtotiheys 0,65–0,75 g/cm3. Se on vähäliukoinen veteen, etanoliin (12,5 g/l 20 °C:ssa) ja dietyylieetteriin. Sen vesiliuosten pKa on 4,85, absorptiomaksimi 260 nm ja molaarinen absorptiokerroin 2 800 M−1 cm−1. Se ei fluoresoi.
Nikotiinihappo on kuivana vakaa. Se on amfoteerinen voiden muodostaa suoloja emästen ja happojen kanssa. Sen karboksyylihapporyhmä voi pelkistyä, muodostaa estereitä ja anhydridejä. Pyridiinirenkaan typen elektronegatiivisuus tekee orto-aseman hiilestä reaktiivisen monien nukleofiilien kuten sulfiitti-, syanidi- ja hydridi-ionien kanssa. Nikotiinihapon 2 elektronia sisältävän hydridin siirto mahdollistaa sen osallisuuden eliöissä muun muassa elektroninsiirtoketjuun, jossa nikotiinihappo on NADH:n muodossa.
Hyperlipidemia
Suuret nikotiinihappoannokset nostavat veren HDL-pitoisuuksia, alentaen samalla veren lipoproteiini(a)-, VLDL-, LDL- ja triglyseridipitoisuuksia. Näitä vaikutuksia pidetään usein verisuoniterveyden kannalta suotuisina. Nikotiinihappoa käytetään siksi joissain maissa valtimoahtaumatautia eli ateroskleroosia ehkäisevänä lääkkeenä dyslipidemiaa potevilla.
Huolimatta nikotiinihapon vaikutuksista veren liporoteiineihin, sen käyttö ei tiettävästi alenna riskiä kuolla sydäninfarktiin tai aivoverenkiertohäiriöön.
Annostus
Nikotiinihappoa käytetään nopeasti ja hitaasti vapautuvina valmisteina. Nopeat valmisteet imeytyvät 30–60 minuutissa. Hitaat valmisteet imeytyvät 8–12 tunnissa – siksi niiden käytössä punastuminen ja muut välittömät sivuvaikutukset ovat vähäisempiä, mutta hitaasti imeytyvien valmisteiden käytössä ilmenee tiettävästi useammin maksalle haitallisia vaikutuksia.
Nopeasti vapautuvia nikotiinihappovalmisteita käytetään esimerkiksi aluksi 250 mg/vrk annoksin nieltynä. Annosta lisätään 4–7 päivän välein 1,5–2 g/vrk (1 500–2 000 mg/vrk) asti sietokyvyn mukaan. Sitten annostusta kasvatetaan tarvittaessa 2–4 viikon välein, mutta ylittämättä 6 g/vrk annostusta.
Hitaasti vapautuvia nikotiinihappovalmisteita käytetään esimerkiksi aluksi 500 mg/vrk annoksin nieltynä. Annosta lisätään vähitellen 4 viikon välein kunnes se on enintään 1–2 g/vrk.
Sivuvaikutukset
Eräs yleinen nikotiinihapon sivuvaikutus on verisuonten hetkellisestä laajentumisesta johtuva kasvojen ja muunkin yläruumiin punastuminen. Kasvojen punastumista ilmenee vähintään yli 50 mg annoksin ja muun ruumiin yli 500 mg annoksin. Punastuminen kestää usein 30–90 minuuttia ja siihen liittyvät pistelevät ja polttelevat ihotuntemukset sekä ihon kuumentuminen. Punastumista voidaan vähentää aspiriinilla tai laropiprantilla.
Muita mahdollisia sivuvaikutuksia ovat nokkosihottuma, silmäpussien turvotus, sidekalvontulehdus, nenävuoto, pahoinvointi, oksentelu ja ripuli. Pitkäaikaiskäytössä voi ilmetä ihon tummumista (hyperpigmentaatiota), poikkeava verensokerivaste syödyille hiilihydraateille, veren kohonnut virtsahappopitoisuus (hyperurikemiaa), mahahaavaumia, maksan suurentumista (hepatomegaliaa) ja ihon tai silmien keltaisuutta. Erityisen suuret kerta-annokset voivat aiheuttaa akuuttia maksan vajaatoimintaa ja esimerkiksi 20 g annoksen syöminen voi vaatia jopa maksan elinsiirron.
Vaikutusmekanismi
Nikotiinihappo sitoutuu agonistina rasvasoluissa hydroksikarboksyylihapporeseptori 2:teen eli HCA2R:ään (geeni HCAR2) eli GPR109A:han. HCA2R on adenylaattisyklaasia salpaava G-proteiinikytkentäinen reseptori, jonka takia sitoutuminen alentaa solujen cAMP-pitoisuuksia ja siten PKA-pitoisuuksia. PKA:n aktivoima hormoniherkkälipaasi vähentää siten triglyseridien hydrolyysiään rasvahapoiksi, joita vapautuu tällöin vähemmän vereen.
Nikotiinihappo alentaa edellä kuvatulla tavalla veren rasvahappopitoisuuksia hetkellisesti. Maksaan päätyy tällöin veren mukana vähemmän rasvahappoja. Usein esitetyn hypoteesin mukaan tällöin maksan VLDL:n tuotto vähenee. Vereen erittyvän VLDL:n väheneminen johtaa LDL:n vähenemiseen. Triglyseridien siirtyminen LDL:lälle vähenee ja vastaavasti HDL:n veripitoisuudet kasvavat. Tämä mekanismi ei tiettävästi pidä paikkaansa, sillä veren lipoproteiinipitoisuudet eivät laske ihmisillä spesifisten HCA2R-agonistien vaikutuksesta. Tästä esimerkki on SCH 900271, joka sitoutuu pääosin vain HCA2R:ään, muttei muihin reseptoreihin tai entsyymeihin toisin kuin epäspesifisempi nikotiinihappo. Lisäksi HCA2R:n puutos mutanttihiirillä ei estä nikotiinihapon vaikutuksia veren lipoproteiinipitoisuuksiin. 150px|pienoiskuva|SCH 900271 Nikotiinihappo myös estää maksassa diasyyliglyserolitransferaasi 2:n (DGAT2, EC-numero 2.3.1.20) ja PPARγ:n toimintaa, jotka ovat osa triglyseridien ja siten VLDL:n tuottoa. Tämä voi olla syy nikotiinihapon lipoproteiinivaikutuksiin.
Nikotiinihapon käytössä ilmenevä punastuminen johtuu ainakin osin prostaglandiinien vapautumisesta HCA2R-välitteisesti. Aluksi ihon Langerhansin soluissa HCA2R-sitoutuminen lisää Ca2+-pitoisuuksia, joka aktivoi fosfolipaaseja – pääosin fosfolipaasi A2:ta. Tämä vapauttaa soluvarastoista arakidonihappoa, joka on esiaste eikosanoideille. Syklo-oksigenaasi 1 (COX1) muodostaa prostaglandiini D2:ta (PGD2) ja prostaglandiini E2:ta arakidonihaposta. Hieman tämän jälkeen keratinosyyttien COX2:n toiminta lisääntyy ja sen PGD2:n tuotto kasvaa. PGD2 sitoutuu DP1-reseptoriin (geeni PTGDR1), jonka kautta punastumista aiheuttava suonten laajentuminen välittyy. Punastumista vähentävä laropiprantti on DP1-reseptorin antagonisti. Myöskin punastumista vähentävä aspiriini on COX1:n ja COX2:n salpaaja.
Archángelos (Ródos)
Archángelos on Kreikan kaupunki sekä samanniminen Ródoksen kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Αρχαγγέλου, Dimotikí Enótita Archangélou) ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Ródoksen saarella, Ródoksen alueyksikössä Etelä-Egean saarten alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 7 615 ja varsinaisen Archángeloksen kaupungin väkiluku 5 384 (vuonna 2011).
Archángelos sijaitsee Ródoksen itärannikolla noin 30 kilometriä saaren pääkaupungista Ródoksesta etelään. Archángelos oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Ródoksen kuntaan yhdessä Afántoun, Attávyroksen, Ialysóksen, Kallithéan, Kámeiroksen, Líndoksen, Nótia Ródoksen ja Petaloúdeen kanssa.
Archángeloksen kaupungissa on arkkienkeli Mikaelille pyhitetty kirkko vuodelta 1845. Muita alueen nähtävyyksiä ovat Tsampíkan luostari, Koúmeloksen tippukiviluola ja Stegnán uimaranta.
Kunnallisyksikön osat
Archángeloksen kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
Anacapri
Anacapri on kaupunki Italiassa Napolinlahdella sijaitsevalla Caprin saarella Napolin metropolikaupungissa. Kaupunki sijaitsee ylhäällä Monte Solanon juurella vaikeapääsyisessä paikassa. Kaupunkiin valmistui ensimmäinen tie vuonna 1872 alempana sijaitsevasta Caprin kaupungista. Tätä aiemmin Anacapriin pääsi vain Scala Fenicia -portaita pitkin. Muita Anacaprin nähtävyyksiä on muun muassa Grotta Azzurra.
Anacaprissa on noin 7 000 asukasta ja kunnan pinta-ala on 6,47 neliökilometriä.
Virginia-luokka (taistelulaiva)
Virginia-luokka oli Yhdysvaltain laivaston viiden 1900-luvun alussa valmistetun aluksen muodostama predreadnought taistelulaivaluokka.
Alukset
Kolmen ensimmäisen aluksen hankinta vahvistettiin 3. maaliskuuta 1899 annetulla lailla ja kahden viimeisen lailla 7. kesäkuuta 1900.
Urmas Reinsalu
pienoiskuva|Urmas Reinsalu (2021). Urmas Reinsalu (s. 22. kesäkuuta 1975 Tallinna) on virolainen poliitikko. . Hän on toiminut Viron oikeusministerinä 2015–2019 sekä ulkoministerinä 2019–2021 ja 2022–2023. Reinsalu on ollut myös Viron puolustusministeri vuosina 2012–2014. Reinsalu edustaa konservatiivista Isänmaa-puoluetta, jonka puheenjohtajana hän toimi vuosina 2012–2015 (tuolloin Isänmaan ja Res Publican liitto, IRL).
Reinsalu on opiskellut lakia Tarton yliopistossa, josta hän valmistui vuonna 1997. Riigikoguun hänet valittiin vuoden 2003 vaaleissa. Reinsalu puhuu äidinkielensä viron lisäksi englantia, saksaa, venäjää ja suomea.
Poliittinen ura
Reinsalu valittiin Isänmaan ja Res Publican liiton puheenjohtajaksi puoluekokouksessa 28. tammikuuta 2012. Ensimmäisellä äänestyskierroksella hän sai hiukan yli puolet annetuista äänistä. Puheessaan Reinsalu kehotti puoluetta pitäytymään konservatiivisessa maailmankatsomuksessa, takaamaan sosiaalinen vakaus perheille ja olemaan tekemättä kompromisseja kansallisen turvallisuuden kustannuksella. Hän myös sulki pois yhteistyön Edgar Savisaaren johtaman Keskustapuolueen kanssa.
Viron puolustusministeriksi Reinsalu nousi Mart Laarin jälkeen toukokuussa 2012 tämän erottua virasta terveydellisistä syistä. Laar oli saanut aivohalvauksen helmikuussa ja ollut sairaalassa tehohoidossa huhtikuun puoliväliin asti.
Vuoden 2015 vaaleissa IRL oli suurin häviäjä puolueen menettäessä yhdeksän paikkaa Riigikogussa. Puheenjohtajana toimineen Reinsalun sijaan IRL oli asettanut vaaleissa pääministeriehdokkaakseen maan entisen pääministerin Juhan Partsin. Reinsalu ilmoitti vaalien jälkeen jättävänsä puheenjohtajan tehtävät kesäkuun puoluekokouksessa. IRL nousi kuitenkin Reformipuolueen johtamaan hallituskoalitioon yhdessä sosiaalidemokraattien kanssa, jolloin Reinsalusta tuli uuden hallituksen oikeusministeri.
Berliner Weiße
Berliner Weiße (Berliner Weisse) on erityinen vehnäoluttyyppi, jota valmistetaan ainoastaan Berliinin alueella Saksassa.
HMAS AE2
HMAS AE2 oli Australian kuninkaallisen laivaston E-luokan sukellusvene ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus
Alus tilattiin Vickers Limitediltä Barrow-in-Furnessista, missä köli laskettiin 10. helmikuuta 1912. Alus laskettiin vesille 18. kesäkuuta 1913 ja otettiin palvelukseen 28. helmikuuta 1914 ensimmäisenä päällikkönään Henry H. G. D. Stoker.
Palvelus
Alus saapui 24. toukokuuta Britteinsaarilta Sydneyyn sisaraluksensa HMAS AE1:n kanssa. Aluksen miehistö koostui sekä australialaisista että briteistä upseereiden ollessa Britannian kuninkaallisesta laivastosta.
Ensimmäisen maailmansodan alkaessa alus liitettiin laivasto-osastoon, jonka tehtävänä oli vallata Saksan keisarikunnan Tyynenmeren siirtomaat. Se osallistui Saksan Uuden-Guinean miehittämiseen, jolloin Rabaul pakotettiin 13. syyskuuta antautumaan. Saksan Uusi-Guinea antautui 22. syyskuuta.
Alus lähti 4. lokakuuta Suvaan osana amiraali Pateyn laivasto-osastoa, jonka muut alukset olivat HMAS Australia, HMAS Sydney, HMAS Encounter, HMAS Warrego sekä Ranskan laivaston kevyt risteilijä Montcalm. Osaston tehtävänä oli eliminoida Saksan keisarillisen laivaston risteilijöiden Scharnhorst ja Gneisenau aiheuttama uhka, kun ne olivat hyökänneet Ranskan hallussa olleille Seurasaarille 22. syyskuuta.
Vietettyään kolme viikkoa Fidžillä AE2 erkani 8. marraskuuta Pateyn osastosta ja palasi Sydneyyn, mihin se saapui 16. marraskuuta. Kolme päivää myöhemmin alus jatkoi matkaansa Albanyyn, missä se liittyi Kuningas Yrjön lahdelle koottuun australialaisia joukkoja Eurooppaan kuljettaneeseen saattueeseen, johon kuului 17 ilman saattajia olevaa kuljetusalusta, jotka lähtivät 31. joulukuuta kohti Suezia. SS Berrima johti saattuetta ja hinasi AE2:ta. Saattue saapui 28. tammikuuta 1915 Suezille.
Välimerellä alus liitettiin Britannian kuninkaallisen laivaston laivueeseen, joka operoi Gallipolin alueella. Alus sai 25. huhtikuuta määräyksen tunkeutua Dardanellien läpi Marmaranmerelle estääkseen turkkilaisten liikennöinnin Bosporinsalmen ja Dardanellien välillä. Vastaavat yritykset olivat aiemmin epäonnistuneet. Alus kuitenkin onnistui, ja matkansa aikana se torpedoi Turkin laivaston risteilijän, mutta se osui kahteen otteeseen pohjaan paetessaan aluksen tuhoamista yrittäviä hävittäjiä.
Maarianhaminan hautauskappeli
Maarianhaminan hautauskappeli (Mariehamns begravningskapell) on hautauskappeli Ahvenanmaan keskuspaikkakunnalla, Maarianhaminassa. Se on valmistunut vuonna 1940, ja sen suunnitteli suomalainen arkkitehti Lars Sonck. Kappelin maalaukset teki Bruno Tuukkanen. Laivanvarustaja Gustaf Erikson lahjoitti varat kappelin rakentamiseen.
Gutorm Gjessing
thumb|Gutorm Gjessing 1935 Gutorm Gjessing (14. huhtikuuta 1906 Stranda – 27. huhtikuuta 1979) oli norjalainen kansatieteilijä. Hän oli vuosina 1947–1973 Oslon yliopiston kansatieteen professori ja Oslon Etnografisk museumin johtaja.
Elämäkerta
Vuonna 1924 Gjessing valmistui Oslon katedraalikoulusta ja kirjautui arkeologian maisterikoulutukseen. Hän valmistui maisteriksi vuonna 1931 ja sai tohtorin arvonimen vuonna 1934. Väitöskirjan aiheena oli Studier i norsk merovingertid. Ensimmäinen työpaikka oli Tromssan museossa, jossa hän toimi konservaattorina vuosina 1936−1940. Yhdessä Gjertrud Gjessingin kanssa he aloittivat saamelaisten kansanperinteen tutkimisen vuonna 1940. Hän on kirjoittanut aihelmia ja kirjoja myös pyyntikulttuurista, Pohjois-Norjan ja Trøndelagin kalliopiirroksista ja suorittanut kaivauksia muun muassa Trænassa.
Vuosina 1940−1946 hän toimi arkeologian konservaattorina Oldsaksamlingenissa Oslon Yliopistossa. Toisen maailmansodan päätyttyä julkaistiin noin 500 sivuinen Norges steinalder, joka oli kirjoitettu kansanomaiseen tyyliin. Hän toimi vuosina 1946−1947 Rockefeller-stipendiaattina USA:ssa.
Jo Tromsøn ajoista saakka antoi hän itsensä saamelaisasialle. Hän toimi näkyvästi saamelais-norjalaisen vastakkaisasettelun kritisoijana. Vuonna 1951 sai hän siirrettyä Kansanperinteen osaston saamelaiskokoelmat Norsk folkemuseumiin sillä ajatuksella, että saamelaisten kulttuuri tulisi olla samanarvoisena esillä norjalaisten menneisyyttä esitelevässä kansallismuseossa. Hänestä tuli Saamelaiskomitean jäsen vuonna 1956.
Gjessing oli aina poliittisesti aktiivinen. Hän oli perustamassa Sosialistista kansanpuoluetta (Sosialistisk Folkeparti) yhdessä Finn Gustavsenin ja Knut Løfsnesin kanssa. Hän toimi aikanaan puhemiehenä rauhanyhdistyksessä Folkereisning Mot Krig.
Madougou
Madougou on maalaiskunta ja sen keskuskylä Moptin alueen Koron piirissä Malissa. Se sijaitsee Gondo-Sénon tasangolla 53 kilometriä Korosta maanteitse pohjoiseen. Kunnassa on 27 800 asukasta (vuonna 2009).
Madougoun kunnan pinta-ala on 420 neliökilometriä. Se rajoituu pohjoisessa Koron piirin Diankaboun, idässä Diounganin, etelässä Barapirélin, Youdioun ja Koporo Penin sekä lännessä Bandiagaran piirin Sanghanin kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen.
Kuntaan kuuluu 29 kylää. Asukkaat ovat etupäässä dogoneja. Heidän lisäkseen kunnassa asuu fulbeja. Uskontoja ovat islam, kristinusko ja animismi.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Madougoussa ja Karakindéssa pidetään viikoittaiset markkinat.
Madougoun kautta kulkee Koron ja Douentzan välinen paikallistie. Palveluihin kuuluvat 12 alakoulua, yläkoulu ja kaksi terveysasemaa.
HMS Brecon (L76)
HMS Brecon (viirinumero L76) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Hunt-luokan tyypin IV saattuehävittäjä, joka palveli toisessa maailmansodassa ja sen päätyttyä aina 1960-luvun alkuun.
Valmistus
Alus tilattiin 27. heinäkuuta 1940 työnumerolla J6140 osana vuoden 1940 hätäohjelmaa John I. Thornycroft and Companyltä Clydebankistä, missä köli laskettiin 27. helmikuuta 1941. Alus laskettiin vesille 27. kesäkuuta 1942 ja valmistui 18. joulukuuta.
Palvelus
Koeajojen ja varustamisen jälkeen alus siirrettiin joulukuun lopulla 1942 Scapa Flowhun koulutettavaksi. Alus oli koulutusajan Kotilaivaston 6. hävittäjälaivueessa, johon se oli määrätty palvelukseen. Helmikuussa koulutuksen päätyttyä alus aloitti saattueiden ja laivaston raskaiden alusten suojaamisen Pohjanmerellä ja luoteisen reitin alueella.
Toukokuussa alus määrättiin Sisilian maihinnousuun, minkä seurauksena se liittyi 21. kesäkuuta Gibraltarille matkanneeseen saattueeseen WS31/KMF17 HMS Arrowin, HMS Ledburyn, HMS Blencathran, HMS Brissendenin, HMS Hambledonin, HMS Mendipin, HMS Viceroyn, HMS Wallacen, HMS Witheringtonin ja HMS Woolstonin kanssa. Alus jäi 26. kesäkuuta suojaamaan saattuetta KMF17 risteilijä HMS Ugandan kanssa saattueiden erkaannuttua toisistaan. Brecon liittyi 7. heinäkuuta Oranissa saattajaryhmä V:hen, jonka muut alukset olivat HMS Blankney ja Brissenden. Osasto määrättiin suojaamaan saattue KMF18 sillanpäähän, jonne saattue lähti 9. heinäkuuta. Saattueen saavuttua seuraavana päivänä määränpäähän alus aloitti saattajaryhmän mukana alueen suojauksen sekä saattueiden suojaamisen.