cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Keikyū-rautatiet
Keihin kyūkō -rautatiet, lyhyemmin Keikyū-rautatiet , on japanilainen rautatieyhtiö, joka toimii Suur-Tokion alueella Tokion metropolissa ja Kanagawan prefektuurissa. Se luetaan suurten yksityisten rautatieyhtiöiden (ōte-shitetsu) joukkoon. Keikyūn linjat yhdistävät Tokion sen eteläpuolen kaupunkeihin, Kawasakiin, Jokohamaan ja Yokosukaan, sekä muihin paikkakuntiin Miuran niemimaalla. Yhtiön nimi Keihin (京浜) viittaa Tokioon (東京) ja Jokohamaan (横浜). Keikyūn rautatielinjojen yhteispituus on 87,0 kilometriä. Vuonna 2016 sen asemien yhteenlaskettu päivittäinen matkustajamäärä oli keskimäärin noin 2,58 miljoonaa. Keikyū on osa Keikyū Groupia, jonka muut yritykset toimivat muun muassa liikenteen, logistiikan, kiinteistönvälityksen ja vapaa-ajan palveluiden aloilla.
Riihimäen Urheilusukeltajat
Laitesukellustoiminnassa Riihimäen Urheilusukeltajat järjestää avovesikaudella sukelluksia Suomen järvi- ja merialueilla sekä ulkomaan sukellusleirejä. Seuran pääasiallisena harjoittelu- ja koulutuspaikkana on Lopen Räyskälässä sijaitseva kirkasvetinen erämaajärvi Iso-Melkutin, jonne on rakennettu sukellustoimintaa helpottavat rantaportaat, varustetasanne sekä vedenalainen harjoittelulava. Talven hallikaudella seuran jäsenet harjoittelevat Riihimäen uimahallissa ja Tervakosken uimahallissa.
Keikyū-rautatiet
Yhtiöllä on 1 856 työntekijää (vuonna 2017). Sen pääkonttori sijaitsee Tokion Minaton erillisalueen Takanawan kaupunginosassa.
Riihimäen Urheilusukeltajat
Riihimäen Urheilusukeltajat on mukana myös Vapaaehtoisen pelastuspalvelun eli Vapepan toiminnassa. Seuralla oli vuoden 2016 alussa neljä Vapepa-sukelluskoulutuksen saanutta sukeltajaa.
Keikyū-rautatiet
Historia
Keikyū-rautateiden juuret ovat vuonna 1898 perustetussa Daishi-sähkörautatiessä, joka aloitti liikennöinnin vuoden 1899 tammikuussa. Se oli siten Japanin kolmas ja Kantōn alueen ensimmäinen sähkörautatie. Jo saman vuoden huhtikuussa yritys muutti nimensä Keihin-sähkörautatieksi.
Toisen maailmansodan aikana yritys liitettiin Tōkyū-rautateihin yhdessä Odakyū-rautateiden kanssa, mutta sodan päättymisen jälkeen vuonna 1948 se sai takaisin itsenäisyytensä Keihin kyūkō -rautateinä.
Linjat
Keikyū-rautateiden päälinja liittää Tokion Sengakujin ja Shinagawan rautatieasemat etelään Kawasakiin, Jokohamaan ja lopulta Uragaan Miuran niemimaalla. Muut linjat haarautuvat tästä päälinjasta.
Keikyūn lentoasemalinja liikennöi Hanedan lentoasemalle, ja pohjoisessa yhtiö harjoittaa läpiajoliikennettä muiden rautatieyhtiöiden linjoille: Tokion metroon Toein Asakusa-linjalle ja sen kautta Keisei-rautateiden verkostoon ja Hokusō-linjalle.
Kalusto
thumb|right|250px|Keikyūn 2100-sarjan juna.
Chagain ydinkokeet
Chagain ydinkokeet eli Chagai-I ja Chagai II olivat 6-7 ydinkokeen sarja Pakistanissa toukokuussa 1998. Ensimmäinen viiden kokeen sarja tehtiin 28. toukokuuta. Sitä seurasi yksi tai kaksi räjäytystä kaksi päivää myöhemmin.
Koe oli Pakistanin vastaus naapurimaansa Intian pari viikkoa aiempiin ydinkokeisiin.
Pakistanilaiset tekivät Ras Kohin alueella 28. toukokuuta 1998 2–3 ydinkoetta, jotka tuottivat yhteensä 4,6 Richterin maanjäristyksen. Räjähdys tapahtui noin kilometrin mittaisen tunnelin päässä, noin 185 m vuoren alla. Vuoren huippu järisi ja pöllysi. Pakistanilaiset väittivät räjähdystehoksi 18–40 kilotonnia. Ydinohjelman johtajan Abdul Qadeer Khanin mukaan tehtiin 5 ydinkoetta, joista suurin noin 35 kt ja muut pienempiä.
Kharanin alueella tehtiin 30. toukokuuta 1998 testi, jossa pakistanilaiset sanoivat räjäyttäneensä 18 kilotonnin pommin.
Yhdysvallat tuomitsi kokeet jyrkästi.
Rock’n’roll EP – Osa 1
Rock'n'roll EP - Osa 1 on Moog Konttisen perustaman Moog in Bändi -yhtyeen neljän kappaleen EP. Se ilmestyi vuonna 1995.
Levy sai jatko-osan 21 vuotta myöhemmin, kun Moog in Bändin jäähyväislevy Rock'n'roll EP - Osa II julkaistiin heinäkuussa 2016.
Muusikot
+
Saksan Grand Prix 1976
Saksan Grand Prix 1976 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 1. elokuuta 1976 Nürburgringin radalla. Kilpailun voitti James Hunt.
Vuoden 1976 kilpailu oli viimeinen Nürburgringin vanhalla liian vaaralliseksi koetulla Nordschleife-radalla ajettu F1-osakilpailu. Uudistetulla GP-radalla ajettiin ensimmäistä kertaa kaudella 1984.
Anna Haverinen
Anna Albertina Haverinen (o.s. Fonsell, ent. Kemppi, ent. Nurminen; 6. elokuuta 1884 Tammela – 16. joulukuuta 1959 Jyväskylä) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1922–1930. 1920-luvulla Haverinen oli Ida Aalle-Teljon ja Hilja Pärssisen ohella vaalipiirinsä merkittävin sosialidemokraattinen naisvaikuttaja, kunnes ajautui puolueväen epäsuosioon ja menetti vuosikymmenen vaihteessa asemansa valtakunnanpolitiikassa. Hänen toinen puolisonsa oli kansanedustaja Julius Nurminen.
Varhaiset vuodet
Tammelassa syntyneen Anna Haverisen vanhemmat olivat työmies Kustaa Fonsell (1858–1918) ja Eva Stina Jyrkkä (s. 1857). Hän oli keskimmäinen yhdestätoista sisaruksesta. Vuoden kuluttua Haverisen syntymästä perhe muutti takaisin vanhempien kotipaikkakunnalle Someroon. 16-vuotiaana hän solmi avioliiton 12 vuotta vanhemman miehen kanssa. Avioliitto päättyi eroon vuonna 1908, jolloin oikeus määräsi perheen kaksi poikaa isän hoidettavaksi. Tämän jälkeen Annan titteliksi merkittiin irtolainen.
Politiikkaan
Haverinen liittyi työväenliikkeeseen vuoden 1905 suurlakon synnyttämän innostuksen myötä. Hän oli perustamassa Someron työväenyhdistystä ja toimi Pitkäjärven työväenyhdistyksen sihteerinä. Vuonna 1906 Haverinen valittiin Suomen Palvelijain Liiton liittovaliokuntaan. Hän osallistui Lahdessa pidetylle agitaatiokurssille ja toimi syksyllä 1907 sosialidemokraattisen piirijärjestön kiertävänä puhujana Satakunnassa. Tutustuttuaan puolueriennoissa toimittaja Julius Nurmiseen Haverinen muutti Urjalaan ja jatkoi agitaattorina Etelä-Hämeessä.
Syksyllä 1908 he muuttivat Kotkaan, jossa Julius Nurminen aloitti piirin agitaattorina. Myös Haverinen palkattiin puhujaksi Viipurin läänin sosialidemokraattisten naisten Kotkan alapiiriin. Anna ryhtyi jo tuolloin käyttämään sukunimeä Nurminen, vaikka avioliitto solmittiin vasta vuosia myöhemmin. Kesäkuussa 1911 Julius Nurminen valittiin sosialidemokraattien piirisihteeriksi Viipuriin, josta myös Anna sai työpaikan piiritoimiston kanslistina. Vuonna 1916 pariskunta muutti Sortavalaan, jonne Julius siirtyi Päivän Tiedot -lehden toimittajaksi Anna ryhtyessä lehden avustajaksi. Myöhemmin samana vuonna Julius Nurminen valittiin kansanedustajaksi.
Vallankumousvuodet
Haverinen oli ensimmäistä kertaa ehdolla eduskuntaan lokakuun 1917 vaaleissa. Marraskuun yleislakon aikana kansankokous valitsi hänet Sortavalan suurlakkotoimikunnan jäseneksi. Haverinen osallistui lakon organisointiin ja piti puheita torikokouksissa. Kaupungin porvariston keskuudessa hän herätti pahennusta estämällä Ester Niskan johtaman operettinäytöksen kaupungintalolla. Myöhemmin joulukuussa Haverinen johti Sortavalan työväen järjestyskaartia, joka vapautti suojeluskuntalaisten vangitseman August Wesleyn. Hän oli koonnut poliisilaitokselle marssineen osaston ja hankkinut kiväärit venäläiseltä sotaväeltä.
Sisällissodan käynnistyttyä Sortavala jäi valkoisten haltuun. Suojeluskunta vangitsi paikallisen työväenlehden nokkamiehet, jolloin myös Julius Nurminen toimitettiin vankileirille Kokkolaan. Myös Anna pidätettiin tammi–helmikuun vaihteessa parin päivän ajaksi. Hänet vangittiin uudelleen huhtikuun alussa ja siirrettiin kolmen viikon kuluttua Kuopion vankileirille. Heinäkuun puolivälissä Haverinen sai tuomionsa valtiorikosoikeudelta. Sortavalan suojeluskunnan esikunnan antamassa lausunnossa häntä kutsuttiin ”kiivaaksi agitaattoriksi ja suureksi yllyttäjäksi”, joka oli toiminut ”torikokousten räyhääjänä”. Raskauttaviksi seikoiksi katsottiin teatteriesityksen keskeyttäminen ja Wesleyn vapauttaminen. Syyttäjä vaati esikunnan tavoin kuolemantuomiota katsoessaan Haverisen olleen julkisena yllyttäjänä maanpetokseen sekä ottaneen aktiivisesti osaa vallankumoukselliseen toimintaan. Valtiorikosoikeus kuitenkin tuomitsi hänet vain 6 vuoden kuritushuonerangaistukseen avunannosta valtiopetokseen. Kuopion vankileirin lakkauttamisen jälkeen Haverinen kärsi tuomiotaan lääninvankilassa, kunnes hän pääsi armahduslakien nojalla ehdonalaiseen joulukuussa 1918.
Kansanedustajana
Vapauduttuaan Haverinen eli Sortavalassa leskenä, kun Julius Nurminen oli kuollut Tammisaaren vankileirillä heinäkuussa 1918. Syksyllä 1919 hän sai työpaikan Viipurista sosialidemokraattien piiritoimiston konttorinhoitajana. Vuonna 1920 Haverinen avioitui uudelleen ja asettui lapsineen Viipurin maalaiskunnan Säiniöön, jossa hänen uusi puolisonsa työskenteli kansakoulunopettajana. Konttoristin tehtävien ohella Haverinen toimi jälleen myös kiertävänä puhujana. Aikaisemmin radikaalina tunnettu Haverinen edusti nyt SDP:n keskilinjaa, joka taisteli puolueen hajaannusta ja kommunistien kasvavaa vaikutusvaltaa vastaan. Myös hänen suhteensa uskontoon oli muuttunut. Haverinen arvosteli pitkään kirkkoa ja papistoa, muttei lopulta eronnut kirkosta, kun se vuonna 1923 tuli mahdolliseksi. Sen sijaan hän lähentyi myöhempinä vuosinaan kristinuskoa. Haverinen kuului myös kieltolain kannattajiin.
Haverinen nousi eduskuntaan vuonna 1922, jonka jälkeen hänet valittiin kansanedustajaksi vielä kolmasti. Presidentin valitsijamiehenä Haverinen oli vuoden 1925 presidentinvaaleissa. Lisäksi hän oli Viipurin maalaiskunnan kunnanvaltuuston jäsen 1926–1945.
Viimeiset vuodet
Yhdistyslakijupakan jälkeen Haverinen syrjäytettiin Viipurin läänin sosialidemokraattien eturivistä. Haverinen säilytti asemansa ainoastaan kunnallispolitiikassa, jossa hänet valittiin valtuustoon läpi 1930-luvun. Piirikokousten äänestyksissä Haverista ei sen sijaan enää valittu kansanedustajaehdokkaaksi. Haverinen herätti pahennusta myös eduskuntavaalien 1936 alla, jolloin hän osallistui äärioikeistolaisen IKL:n järjestämään väittelytilaisuuteen. Tapaus tuomittiin yksimielisesti ja puhujaksi jälleen vuonna 1931 otettu Haverinen hyllytettiin lopullisesti. Hän pääsi kuitenkin ehdolle vielä vuoden 1939 eduskuntavaaleissa, mutta äänisaalis ei riittänyt edes varasijalle.
Talvisodan jälkeen Haverisen perhe evakuoitiin Haminaan, josta heidät jatkosodan aikana siirrettiin Antreaan ja edellee sodan päätyttyä Ruokolahteen. Haverinen ei lähtenyt enää mukaan aktiivipolitiikkaan, mutta liittyi Vuoksenniskan sosialidemokraattiseen naisyhdistykseen toimien muun muassa puhujana sen järjestämissä tilaisuuksissa. Lisäksi hän toimi Kansan Työn sekä sosialidemokraattisen naisliiton julkaiseman Tulevaisuuden avustajana. Viimeiset vuotensa Haverinen vietti poikansa asuinkaupungissa Jyväskylässä, jossa hän kuoli kunnalliskodissa 75-vuotiaana joulukuussa 1959. Haverisen oikeistolaisen pojan perhe ei hankkinut haudalle muistomerkkiä, eikä hautapaikan sijainti ole enää tiedossa.
Yksityiselämä
Anna Haverisen ensimmäinen puoliso oli Åvikin kartanosta kotoisin ollut puuseppä Vilho Kemppi (s. 1872), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1900. Perheeseen syntyi kaksi poikaa ja avioliitto päättyi virallisesti eroon 1908. Pariskunnan nuorempi poika kuoli vuonna 1918 diabetekseen. Vuonna 1913 Haverinen meni naimisiin toimittaja Julius Nurmisen kanssa, joka kuoli vankileirillä 1918. Pariskunnalla oli vuosina 1909 ja 1911 syntyneet pojat, joista vanhempi kuoli 17-vuotiaana. Haverisen kolmas puoliso oli Vytegrassa syntynyt kansakoulunopettaja Juho Haverinen (1876–1952), jonka kanssa hän avioitui 1920. Juho Haverisella oli neljä poikaa, mutta yhteisiä lapsia pariskunnalla ei ollut.
Haverisen isä Kustaa Fonsell ja veli Anton Felix Fonsell (s. 1894) olivat molemmat punakaartilaisia. Anton teloitettiin Somerossa huhtikuussa 1918 ja Kustaa kuoli Suomenlinnan vankileirillä syyskuussa.
Muuta
Anna Haverisen ja Julius Nurmisen pojanpoika Pertti Nurminen julkaisi isovanhempiensa poliittista toimintaa käsittelevän väitöskirjan vuonna 2013.
Perfect Strangers (täsmennyssivu)
Perfect Strangers voi viitata seuraaviin paikkoihin ja asioihin:
U.K.
U.K. oli englantilainen progressiivisen rockin superyhtye.
UK:n kiertue Yhdysvalloissa oli menestys, ja viimeinen konsertti elokuussa 1978 veti 50 000 hengen yleisön. Kiertueen aikana yhtye jakautui musiikillisesti kahtia: Eddie Jobson ja John Wetton halusivat pitäytyä rock- ja popmusiikin soittotyylissä ja -tavassa, kun taas Bruford ja Allan Holdsworth olivat etenkin lavaesiintymisissä improvisoivan soiton puolesta. Basisti-laulaja John Wetton oli saanut jo King Crimsonissa tarpeekseen ristiriidoista, ja keskustelun sekä muutaman esiintymisen jälkeen kaksikot lähtivät omille teilleen. Eräällä tavalla yhtye oli edeltäjä Asia-yhtyeelle, jossa Wetton jatkoi myöhemmin.
Musiikki
Yhtyeen kappaleissa oli paljon epätavallisia tahtilajeja (esimerkiksi 7/4 kappaleessa ”In the Dead of Night”), sähköviulusooloja ja jazzahtavia harmonioita.
Häyry
Häyry on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Megan Anderson
Ura
Anderson aloitti uransa vapaaotteluammattilaisena vuonna 2013. Hänellä ei ollut aiempaa kamppailulajitaustaa. Anderson otteli viisi ensimmäistä otteluaan pienissä tapahtumissa kotimaassaan Australiassa. Ensimmäisen ottelunsa hän hävisi tuomariston enemmistöpäätöksellä, mutta seuraavat neljä hän voitti, kaksi tuomariston päätöksillä, yhden takakuristuksella ja yhden käsilukolla.
Invicta
Vuonna 2015 Anderson teki sopimuksen yhdysvaltalaisen naisten vapaaotteluorganisaation Invicta Fighting Championshipsin kanssa ja muutti Missouriin harjoitellakseen lajia James Krausen valmennuksessa Glory MMA & Fitness -salilla. Hän kohtasi ensimmäisessä Invicta-ottelussaan syyskuussa 2015 Cindy Dandois’n ja hävisi triangelikuristuksella. Tuon tappion jälkeen Andersonin ura lähti nousuun peräkkäisten tyrmäysvoittojen myötä. Hän voitti tammikuussa 2016 Amber Leibrockin, toukokuussa 2016 Amanda Bellin ja heinäkuussa 2016 Peggy Morganin.
Forssan kaupunginvaltuusto
Forssan kaupunginvaltuusto on Forssan ylin päättävä elin. Kaupunginvaltuustossa on 43 valtuutettua, ja se kokoontuu Forssan kaupungintalolla. Kaupunginvaltuuston puheenjohtajana toimii Kaisa Lepola, varapuheenjohtajana Sanni Grahn-Laasonen, toisena varapuheenjohtajana Pekka Murtolahti ja kolmantena varapuheenjohtajana Sami Mattila.
Vuoden 2021 vaaleissa äänestysprosentti oli 54,0 %. Suurin puolue oli SDP (29,0 %, 13 paikkaa). Muilta osin paikkoja kaupunginvaltuustoon saivat kokoomus (22,9 %, 10 paikkaa), perussuomalaiset (14,1 %, 6 paikkaa), vasemmistoliitto (11,8 %, 5 paikkaa), keskusta (14,6 %, 4 paikkaa), kristillisdemokraatit (3,0 %, 3 paikkaa) ja vihreät (4,5 %, 2 paikkaa).
Fysiikka ja filosofia
Fysiikka ja filosofia: Modernin tieteen vallankumous on fyysikko Werner Heisenbergin vuonna 1958 ilmestynyt kirja.
Wham Rap! (Enjoy What You Do)
'''Wham Rap! (Enjoy What You Do)' on yhdysvaltalaisen pop-duo Wham!in ensimmäinen single, joka julkaistiin vuonna 1982 albumilta Fantastic''. Kappaleen ovat sanoittaneet yhtyeen jäsenet George Michael ja Andrew Ridgeley. Kappale nousi ilmestyessään Britannian singlelistan kahdeksannelle sijalle. Irlannissa se ylsi singlelistan kolmannelletoista sijalle.
Syyskuussa 2017 kappaleen vuoden 1986 versiota käytettiin H&M:n mainoskampanjassa.
Ririkumutima
Ririkumutima eli Mwamikazi Nidi Ririkumutima Bizama hitanzimiza Mwezi (? – 28. heinäkuuta 1917 Gitega Burundi) oli afrikkalaisen Burundin kuningaskunnan sijaishallitsija ja kuningataräiti eli mugabekazi vuodet 1908–1917.
Elämänvaiheita
Ririkumutiman syntymäaikaa ei tiedetä. Hänen isänsä oli heimopäällikkö Sekawonyi, ja hän kuului äitinsä Inankison puolelta Watuissien Munyakamaran klaaniin. Hän oli yksi kuningas Mwezi IV:n kolmestatoista vaimosta. Hän synnytti kolme tytärtä ja kuusi poikaa.
Vanha kuningas Mwezi IV kuoli 1908, ja Rirukumutima halusi varmistaa, että yksi hänen pojistaan perisi kuninkuuden. Näytti kuitenkin siltä, että toisen vaimon, Ntibahinyan, poika Mbukije olisi nousemassa valtaan. Hän järjesti kilpailijansa murhan ja kuulututti ympäri valtakuntaa olevansa oikea kuningataräiti. Hän ei ollut Mbukijen biologinen äiti, mutta petos meni kaikkialla läpi. Hän pääsi näin Mutaga IV Mbikijen lyhyen kauden sijaishallitsijaksi ja toimi myös Mwambutsa IV:n kauden alun sijaishallitsijana.
Vanhassa burundilaisessa kulttuurissa kuningataräiti oli arvostettu henkilö. Kulttuurin tuoma asema yhdistettynä poliittiseen tilannetajuun teki Ririkumutimasta vaikutusvaltaisen henkilön.
Saksa liitti Burundin vuonna 1890 Itä-Afrikan siirtomaihinsa, mutta sen ote ei ollut maasta tiukka. Belgian joukot ottivat Burundin hallintaansa vuonna 1916.
Ririkumutima teki vaikutuksen myös eurooppalaisiin siirtomaaviranomaisiin. R. Bourgeois kirjoitti, että hitaasti puhuva vanha kuningatar on huomattavasti älykkäämpi ja päättäväisempi kuin häntä ympäröivät prinssit.
Hyveiden jäljillä
Hyveiden jäljillä: Moraaliteoreettinen tutkimus on Alasdair MacIntyren vuonna 1981 ilmestynyt kirja.
Hemiselluloosa
thumb|250px|Tyypillinen hemiselluloosan rakenneyksikkö Hemiselluloosat ovat useista polysakkarideista, kuten arabinoksylaanista, koostuvia heteropolymeerejä, joita esiintyy kasvin soluseinissä yhdessä selluloosan sekä ligniinin kanssa. Puun solurakenteessa hemiselluloosa sijaitsee selluloosan muodostamien fibrillien seassa väliaineena, ja muodostaa ristisidoksia ligniinin kanssa, mikä vaikuttaa muun muassa soluseinän rakenteen joustavuuteen. Pitoisuudet vaihtelevat soluseinämän rakenteellisten osien välillä. Hemiselluloosan rakenne on amorfinen ja se on helposti hydrolysoitavissa entsyymien, happojen tai emästen avulla. Hemiselluloosien tyyppi ja pitoisuudet vaihtelevat havu- ja lehtipuiden välillä. Erilaisia hemiselluloosatyyppejä ovat esimerkiksi ksylaani, glukuroksylaani, arabinoksylaani, glukomannaani ja ksyloglukaani. Hemiselluloosat rakentuvat monosakkarideista, kuten ksyloosista, mannoosista, galaktoosista, ramnoosista ja arabinoosista, jotka ovat D- ja L-pentoosi- sekä heksoosiryhmien sokereita.
Fritz Walter
thumb|right|Fritz Walterin patsas Saksassa. Friedrich "Fritz" Walter (31. lokakuuta 1920 Kaiserslautern – 17. kesäkuuta 2002 Alsenborn) oli saksalainen jalkapalloilija.
Walter edusti koko uransa seuratasolla 1. FC Kaiserslauternia. Hän voitti seuran riveissä Saksan mestaruuden vuosina 1951 ja 1953. Kaiserslautern nimesi stadioninsa hänen mukaansa.
Walter pelasi Saksan maajoukkueen riveissä MM-kisoissa vuosina 1954 ja 1958. Hän toimi Saksan kapteenina maan voittaessa ensimmäisen maailmanmestaruutensa vuonna 1954. Hän pelasi maajoukkueessa 61 ottelua tehden niissä 33 maalia.
Dhimmi
thumb|Jeesuksen kaste Syyriassa. Johannes Kastaja on puettu dhimmien siniseen asuun. Dhimmi ( ahl aldhimat‎) on islamilaisessa valtiossa asuva monoteistiseen uskontoon kuuluva henkilö, erityisesti kristitty, juutalainen tai zarathustralainen, joka alistuu islamin määräämään asemaan. Sana tarkoittaa suojeltua. Dhimmejä koskeva järjestelmä nähtävästi kehittyi arabiheimojen tavoista, joissa päällikkö saattoi ottaa "suojelukseensa" oman klaaninsa ulkopuolisia henkilöitä. Henkilö, joka oli käytännössä lainsuojaton oman heimonsa ulkopuolella, saattoi saada suojelijakseen henkilön siitä heimosta, jonka alueella hän oleskeli. Tällöin muutkin kunnioittivat häntä hyväksyttynä vieraana. Sana dhimmi tulee käsitteestä dhimma (sopimus). Dhimmeillä oli vähemmän oikeuksia kuin muslimeilla, sillä he eivät kuuluneet muslimien yhteisöön. Dhimmien asema islamilaisessa maailmassa on vaihdellut eri aikoina.
Ainoastaan "kirjauskontoihin" kuuluvilla on islamilaisen lain mukaan mahdollisuus päästä dhimmi-asemaan. Dhimmin asemaa eivät voineet saada islamista luopuneet apostaatit eivätkä epäjumalia palvelevat arabit, joten heillä vaihtoehtoina oli kääntyminen islamiin tai kuolema.
Dhimmejä ei ole maailman loppuun saakka. Kun Jeesus ilmestyy toisessa tulemisessaan, šarian noudattaminen tulee kaikkien velvollisuudeksi, jolloin kääntyminen tai kuolema ovat ainoat dhimmeille jäävät vaihtoehdot.
Suhtautuminen eriuskoisiin
Islam joutui kohtaamaan kristittyä Eurooppaa paljon suuremman ongelman suhteessa eriuskoisiin alamaisiin. Kun arabimonoteismi oli kalifaatissa kiteytynyt islamiksi viimeistään 800-luvun alkuun mennessä, suuri enemmistö kalifin alamaisista oli muita kuin muslimeja. Muslimien kehittämät ratkaisut suhtautumisessa kristittyihin ja juutalaisiin noudattivat samoja linjoja kuin kristittyjen kehittämät tavat suhtautua juutalaisiin. Euroopassa juutalaiset saivat harjoittaa uskontoaan, mutta hintana oli kansalaisoikeuksien rajoittaminen. Vastaavasti vääruskoiset dhimmit olivat kalifaatissa toisen luokan kansalaisia. Dhimmijärjestelmä syntyi arabivaltiossa kuitenkin sen klaanikulttuuriin kuuluneen suojeluperiaatteen laajentumana. Esimerkiksi heimopäällikön kunnianimi "emiiri" tarkoitti juuri suojelijaa.
Ibn Ishaqin mytologinen Muhammed-elämäkerta sisältää niin sanotun ”Medinan perustuslain”, jossa määritellään arabien suhde Medinan juutalaisiin. Juutalaiset saivat harjoittaa uskontoaan Medinassa. He joutuivat osallistumaan Muhammedin käymiin sotiin.
Al-Tabari kirjoittaa 900-luvulla Jerusalemin kristittyjen asukkaiden maksettavaksi määrätystä jizya -verosta, jota oli maksettava vastineena muslimien antamasta suojelusta. Suojelu tarkoitti, että kristityt saivat pitää henkensä, kirkkonsa, omaisuutensa ja uskonsa, ja juutalaisia ei päästettäisi Jerusalemiin.
Erikoisvero mainitaan myös Koraanissa: ”Taistelkaa heitä vastaan, kunnes he maksavat nöyrinä veronsa.” (9:29) Koraanin vaatimusta nöyryyden osoittamisesta sovellettiin myöhemmin eri tavoin. Keskiaikaisten lähteiden mukaan voitiin panna toimeen seremonioita, joiden tarkoitus oli nimenomaan nöyryyttää dhimmiä. Veron maksajaa lyötiin niskaan tai hänen kaulaansa sidottiin kuitti todisteeksi maksusta. Shafi'i-koulukuntaa edustava šarian käsikirja Reliance of the Traveller antaa kuitenkin päinvastaisen ohjeen: vero on koottava lempeästi ja kohteliaasti, kuten kaikki velat. Veroa ei peritä lapsilta, naisilta eikä mielenvikaisilta.
Historioitsijoiden näkemykset muslimien suvaitsevaisuudesta vaihtelevat. Jotkut, kuten Mark R. Cohen ja John L. Esposito, korostavat muslimien huomattavaa suvaitsevaisuutta, kun taas toiset, kuten Patricia Crone ja Carl Salzman, kertovat Iranin safavidien (1501–1732) harjoittamasta pakkokäännytyksestä, Espanjan juutalaisten joukkomurhista (1066) ja almoravidien toimeenpanemista juutalaisten ja kristittyjen karkotuksista. Jaakko Hämeen-Anttilan mukaan juutalaiset ja kristityt ovat tavallisesti eläneet "islamin yhteisön sisällä turvassa" ainoana erona hieman suurempi verotaakka.
Umarin sopimus
thumb|Kalifi Umar valloittaa Jerusalemin vuonna 638. Kaiverrus 1800-luvulta. Tunnetuin dhimmien asemaa määrittelevä asiakirja on niin sanottu ”Umarin sopimus”. Tällä nimellä kulkevasta sopimuksesta oli 800-luvun alussa olemassa useita versioita, esimerkiksi Abu Yusufin tai Al-Shafin versiot. Kanonisoitu ja klassinen versio Shurūt Umar vakiintui kalifi al-Mutawakkilin aikana vuoden 850 tienoilla. Se on kuitenkin säilynyt vasta 1100-luvulta peräisin olevana käsikirjoituksena. Teksti on muodoltaan kahdenvälinen sopimus. Sopimuksen myöhemmissä kuvauksissa (Abu Yusuf ja Shafi'i) muslimit ovat aktiivisia ehtojen esittäjiä ja dhimmit kuuntelijoita. Varhaisessa versiossa sen sijaan kristityt dhimmit itse ehdottavat, että heitä syrjittäisiin korvauksena muslimien antamasta suojelusta. He vaativat itselleen seuraavia ehtoja.
Lopuksi dhimmit ilmoittavat, että jos he rikkovat näitä sitoumuksia vastaan, he menettävät suojelunsa ja ovat velvollisia kärsimään rangaistuksen niskoittelusta ja kansankiihotuksesta.
Umarin sopimuksen arviointia
Islamilainen perinne sisältää muitakin samanlaisia säädöksiä, joiden kerrotaan sisältyvän ”Umarin sopimukseen”. Esimerkiksi fatimidikalifien aikana Egyptissä kristittyjen piti julkisessa kylpylässä kantaa kaulaan sidottua puista ristiä ja juutalaisten puista kultaisen vasikan kuvaa. Cohen katsoo, että ehtojen tarkoituksena oli suojella arabivalloittajien haurasta identiteettiä ja tukea heidän epävarmaa asemaansa. Toisin kuin kristityssä maailmassa, pukeutumisohjeiden tarkoituksena ei Cohenin mukaan ollut syrjiä ketään, vaan ainoastaan helpottaa monikulttuuristen tapojen noudattamista.
Oikeaan johdettu kalifi Umar saattaa olla fiktiivinen henkilö, sillä hänestä ei ole löytynyt kirjallisia aikalaistietoja eikä arkeologisia jälkiä, kuten Umarin lyömiä kolikoita.
Shafi'i -koulukunta
Sunnalaisen islamin shafi'i -koulukunnan klassinen šariakäsikirja Reliance of the Traveller sisältää joukon ohjeita, jotka muistuttavat Umarin sopimuksen sisältöä. Dhimmin asema koskee pääasiassa vain "kirjan kansoja", joihin ei lueta islamin synnyn jälkeen kehittyneitä oppeja, kuten sikhit, baha'it tai mormonit. Nämä eivät siis voi asua islamilaisessa valtiossa.
Dhimmien tulee noudattaa islamilaisen valtion yleisiä lakeja, mutta uskonnonharjoituksessa ja yksityisasioissa he saavat seurata omia lakejaan. Dhimmejä ei rangaista esimerkiksi juopumuksesta, kuten muslimeja. Dhimmejä koskevat seuraavat säädökset.
Nykyaika
Dhimmi-lainsäädäntö oli voimassa Osmanien valtakunnassa vuoteen 1839 tai toisen lähteen mukaan vuoteen 1856. Islamistiset liikkeet ovat pyrkineet ottamaan sitä uudelleen käyttöön vielä nykyisinkin muun muassa Pakistanissa.
Ruanda-tuomioistuin
thumb|Ruandan kansainvälisen sotarikostuomioistuimen tunnus Ruanda-tuomioistuin on Yhdistyneiden kansakuntien vuonna 1996 asettama kansainvälinen rikostuomioistuin, joka käsittelee vuonna 1994 tapahtunutta Ruandan kansanmurhaa. Tuomioistuin sijaitsee Arushassa, Tansaniassa ja noudattaa Bosnian sodan jälkiselvittelyssä käytettyä mallia. Turvallisuusneuvosto perusti tuomioistuimen päätöslauselmillaan 955, 977, 978, ja 1165. Tuomioistuin koostuu kuudestatoista tuomarista, jotka toimivat neljässä eri salissa. Kolmessa salissa käsitellään varsinaisia syytteitä ja yhdessä valituksia. Ruanda-tuomioistuin, kuten vastaava Jugoslavia-tuomioistuinkin noudattaa toimintaperiaatteiltaan toisen maailmansodan jälkeisiä Nürnbergin ja Tokion tuomioistuimia.
Merkittävimpiä tuomioita on ollut lokakuussa 2000 alkaneen oikeudenkäynnin päätös, jolla äärihutujen vihaa lietsovien tiedotusvälineiden vastuuhenkilöt tuomittiin elinkautisiin vankeusrangaistuksiin. Tuomion saivat muun muassa Ferdinand Nahimana ja Jean Bosco Barayagwiza, jotka johtivat Radio Télévision Libre des Mille Collinesia, sekä Hassan Ngeze, joka toimi Kangura-lehden päätoimittajana.
Ruandalaisten suhtautuminen sotarikostuomioistuimeen on ollut varautunut, koska tuomioistuin ei langeta Ruandan lain mukaisia kuolemanrangaistuksia ja koska tuomitut saattavat suorittaa vankeusrangaistuksensa ICTR:n kanssa yhteistyössä olevien valtioiden vankiloissa Ruandan sijaan. Tuomittujen vangitseminen länsimaisiin vankiloihin saattaa suututtaa niitä ruandalaisia, jotka uskovat ulkomaisten vankiloiden olevan liian mukavia rikollisille.
Kolme etsivää ja Aavejärven arvoitus
Kolme etsivää ja Aavejärven arvoitus on Robert Arthurin kirjoittama 3 etsivää -kirjasarjaan kuuluva teos. Kirjan on suomentanut Inkeri Pitkänen.
Juoni
Aavejärveen kätkeytyy ikivanha arvoitus. Ratkaisu on rähjäisessä merimiesarkussa löytyneessä lokikirjassa, mutta viestiä ei saa edes Jupiter heti selville. Ja ajatus merirosvoaarteesta saa muutamia rosvoja liikkeelle. Alkaa taistelu, jossa armoa ei tunneta. Lopulta Jupiter keksii, missä aarre on, mutta rosvot ovat hieman edellä. Jupiter järjestää kuitenkin varkaille heidän elämänsä yllätyksen.
Ben Barnicoat
Ben Barnicoat (s. 20. joulukuuta 1996 Chesterfield) on brittiläinen kilpa-autoilija.
Falk Hoffmann
Falk Hoffmann (s. 29. elokuuta 1952) on saksalainen uimahyppääjä. Hän syntyi Chemnitzissä ja edusti Itä-Saksaa kesäolympialaisissa vuosina 1972, 1976 ja 1980.
Ben Barnicoat
Barnicoat aloitti uransa karting-sarjoissa vuonna 2007 voittaen WTP Cadet Open ja Motors TV Cadet Karting -luokkien mestaruudet. Vuonna 2014 Barnicoat aloitti formulauransa Protyre Formula Renault Autumn Cup -sarjassa voittaen sarjan mestaruuden. Vuonna 2014 hän kilpaili Formula Renault NEC -sarjassa voittaen sarjan mestaruuden. Samana vuonna hän ajoi Eurocup Formula Renault -sarjassa vierailevana kuljettajana. Vuonna 2015 Barnicoat ajoi täyden kauden Eurocup -sarjassa. Hän saavutti kolme voittoa ja kaksi paalupaikkaa sijoittuen sarjan neljänneksi. Vuonna 2016 Barnicoat kilpailee Euroopan Formula 3 -sarjassa.
Falk Hoffmann
Hoffmann ylsi olympiakultaan Moskovassa 1980. Olympiakisojen ulkopuolella hän saavutti kaksi MM-hopeaa ja yhden pronssin sekä EM-kilpailuista yhden kullan, hopean ja pronssin.
Jouni Martikainen
pienoiskuva|Jouni Martikainen Jouni Martikainen valittiin Askolan kunnanjohtajaksi lokakuussa 2016 hänen toimittua vt. kunnanjohtajana saman vuoden maaliskuusta lähtien. Koulutukseltaan Martikainen on diplomi-insinööri. Ennen kunnanjohtajuuttaan hän oli työskennellyt samassa kunnassa vuodesta 2007 kunnaninsinöörinä ja teknisenä johtajana. Toukokuussa 2020 hän irtisanoutui Askolan kunnanjohtajan virasta siten, että irtisanoutuminen astui voimaan heinäkuussa 2020. Keskusta asetti hänet kuntavaaliehdokkaakseen kevään 2021 kuntavaaleissa Helsingissä. Martikaista ei valittu kaupunginvaltuustoon.
Ben Barnicoat
Barnicoat on kuulunut vuodesta 2010 lähtien McLarenin nuorten kuljettajien ohjelmaan, jonka kautta F1-kuljettajiksi ovat onnistuneet nousemaan muun muassa Lewis Hamilton ja Kevin Magnussen.
Kauan eläköön Bernie
Kauan eläköön Bernie on Ted Kotcheffin ohjaama komediaelokuva vuodelta 1989.
Mustassa komediassa kaksi uraansa edistävää miestä kutsuvat pomonsa juhliin, mutta pomo kuolee ennen kuin muut vieraat ehtivät saapua. Asia pyritään salaamaan eri tavoin.
Elokuva sai jatko-osan Kauan eläköön Bernie 2 vuonna 1993.
Missä tahansa muualla
Missä tahansa muualla (Anywhere but Here) on yhdysvaltalainen Wayne Wangin ohjaama draamaelokuva vuodelta 1999.
Juoni
Adele August (Susan Sarandon) on eksentrinen nainen, joka asuu vastahakoisen tyttärensä Annin (Natalie Portman) kanssa. Adele päättää jättää pienen Wisconsinin ja muuttaa Beverly Hillsiin toteuttamaan unelmiaan. Adele ostaa asioita, joihin hänellä ei ole varaa, joka järkyttää Annia, joka on käytännöllinen. Beverly Hillsissä asuessaan, Adele joutuu päivittäin improvisoida mitä tehdä, kun ei kykene maksamaan laskujaan. Adele haluaa tyttärestään näyttelijän, mutta Ann haluaa itse lähteä opiskelemaan Brownin yliopistoon. Kun Adele epäonnistuu kerta toisensa jälkeen, hän hyväksyy tyttärensä haaveen yliopistosta ja päättää auttaa häntä toteuttamaan toiveensa.
Vastaanotto
Helsingin Sanomien Mikael Fräntin mielestä elokuva on yllättävän lattea aikuisdraama ohjaajansa tekemäksi: ”Elokuvasta puuttuu Wangille ominainen epäsovinnainen aihekäsittely ja visuaalinen ristiriitaisuus. Wang ei [ole] saanut riittävästi intohimoa ja sydäntä äiti-tytär-suhteen kehittelyyn.” Saman lehden Pertti Avola oli suopeampi: ”Wang kieltäytyy sentimentalisoimasta henkilöitään ja tarinaa, ja siksi hänen elokuvassaan säilyy koko ajan tietynlainen särmä.” Hänestä Susan Sarandon on omimmillaan elokuvan levottomana äitinä, mutta Natalie Portmanin roolisuoritusta äitinsä vastakohtana Avola piti hieman kalvakkaana.
18. elokuuta
18. elokuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 230. päivä (231. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 135 päivää.
Kuolleita
Katso myös: kalenteri ~ 17. elokuuta, 19. elokuuta
Taylor Beck
Taylor Beck (s. 13. toukokuuta 1991) on kanadalainen jääkiekkoilija, hän edustaa KHL-seura Metallurg Magnitogorskia. Beck on pelannut uransa aikana myös neljässä NHL-seurassa. Otteluita hänellä on Nashville Predatorsissa, New York Islandersista, Edmonton Oilersista ja New York Rangersista.
Ura
Beck varattiin Nashville Predatorsiin kolmannella kierroksella 70. pelaajana vuoden 2009 varaustilaisuudessa. Hän teki Nashvillen kanssa kolmen vuoden tulokassopimuksen 25. elokuuta 2010.
Työsulkukaudella 2012–2013 Beck sai ensimmäisen kutsunsa Milwaukee Admiralsista Nashvilleen. Hän teki debyyttinsä 4–3 -tappiossa Columbus Blue Jacketsille 19. maaliskuuta 2013. Kolmannessa pelissään Nashvillessä, jälleen Columbusta vastaan, Beck teki ensimmäisen maalinsa 23. maaliskuuta 2013.
Toronto Maple Leafs teki kesällä 2015 vuoden sopimuksen Beckin kanssa. Hän ei ehtinyt kuitenkaan pelata otteluakaan Maple Leafsissa, sillä hänet kaupattiin vielä ennen kauden alkua New York Islandersiin, joka myi Michael Grabnerin vaihdossa Beckiin, Matthew Finniin, Christopher Gibsoniin, Tom Nilssoniin ja Carter Verhaegheen. Islandersissa Beck pelasi kaksi ottelua ja sen farmijoukkueessa Bridgeport Sound Tigersissa 46 ottelua. Helmikuussa 2016 Colorado Avalanche hankki Beckin vaihdossa Marc-André Clicheen ja lähetti hänet farmijoukkue San Antonio Rampageen.
Avalanchesta Beck siirtyi Edmonton Oilersiin, jonka kanssa hän teki vuoden sopimuksen kesällä 2016. Beck pelasi kolme ottelua Oilersissa ja 40 ottelua farmiseura Bakersfield Condorissa, jossa hän teki 50 pistettä. Maaliskuussa Beck siirtyi New York Rangersin organisaatioon, kun Oilers hankki Justin Fontainen vaihdossa Beckiin.
Misandria
Miesviha eli misandria tarkoittaa miessukupuoleen kohdistuvaa vihaa tai syrjintää. Termi juontuu kreikan kielen sanoista misos ('viha') ja andros ('mies'). Misandriaa ei tule sekoittaa misantropiaan, joka tarkoittaa ihmisiin kohdistuvaa vihaa.
Miesten yleinen leimaaminen
Kirjassaan My Enemy, My Love (1992) Judith Levine tuo esiin, miten miesviha johtaa miesten kohtuuttoman yleistävään leimaamiseen lapsiksi, mammanpojiksi, pettäjiksi, hylkääjiksi, hyväksikäyttäjiksi, pedoiksi, perversseiksi ja tappajiksi.
Radikaalifeminismi
Charlotte Haysin mukaan "radikaalifeminismin miesvastaisuus on suodattunut laajalti kulttuurimme...tämä asenne on niin läpitunkeva, että tuskin enää huomaamme sitä."
Feminismi
Individualistifeministi Wendy McElroy sanoo, että jotkut feministit ovat määritelleet uudelleen feminismin näkemyksen miehistä "kuuman raivon käännyttyä kylmäksi vihaksi miehiä kohtaan". Hänen mukaansa osa feministeistä pitää kaikkia miehiä raiskaajina ja feministit ovat liittoutuneet poliittisen korrektiuden liikkeen kanssa.
Tutkijat Paul Nathanson ja Katherine K. Young analysoivat kirjoissaan Spreading Misandry ja Legalizing Misandry feminismin inspiroimaa miesvihaa. Christina Hoff Sommersin mukaan feministinen miesviha johtaa suoraan naisvihaan: osa johtavassa asemassa olevista feministeistä vihaa naisten enemmistöä, joka rakastaa miehiä, Hoff Sommers toteaa kirjassaan Who Stole Feminism: How Women Have Betrayed Women.
Valerie Solanas esittää teoksessaan SCUM-manifesti miessukupuolen tuhoamista.
Kimmo Kontiainen
Kimmo Kontiainen (s. 22. helmikuuta 1982) on suomalainen salibandyn pelaaja. Hän on pelannut Salibandyliigaa puolustajana Oulun Luistinseurassa vuosina 2004–2008 ja 2009-2010, Classicissa 2010–2011 ja KooVeessa 2011–2013. Ennen OLS:aan siirtymistä Kontiainen pelasi kuopiolaisessa KuWessa. Hän sai keväällä 2007 polvivamman, mutta teki onnistuneen paluun takaisin kentälle.
Kontiainen on pelannut Salibandyliigassa uransa aikana 181 runkosarjaottelua ja kymmenen pudotuspeliä.
Seppo Ruohonen
Seppo ”Sepi” Juhani Ruohonen (25. huhtikuuta 1946 Turku – 1. maaliskuuta 2020 ) oli suomalainen oopperalaulaja, äänialaltaan tenori. Ruohonen esiintyi yli kolmekymmentä vuotta arvostetuissa kansainvälisissä oopperataloissa ja merkittävimmillä suomalaisilla musiikkijuhlilla, samoin kuin vaikkapa Tijuana Taxi -yhtyeen kanssa. Hänen nuoremmat veljensä Matti ja Teppo Ruohonen ovat tunnettuja suomalaisia iskelmälaulajia.
Martin Ennals -palkinto ihmisoikeuksien puolustajille
Martin Ennals -palkinto ihmisoikeuksien puolustajille on vuodesta 1993 jaettu ihmisoikeuspalkinto. Se jaetaan henkilölle, joka on valveutunut ihmisoikeuksien puolustaja.
Seppo Ruohonen
Ura
Seppo Ruohonen opiskeli laulua Suomessa Lea Piltin ja Hannu Kerkolan johdolla sekä vuosina 1969–1973 Wienin Valtionoopperan oopperastudiossa ja Wienin musiikkikorkeakoulussa, jossa hän suoritti kolme erillistä loppututkintoa (ooppera, lied ja oratorio, äänenmuodostus) parhain mahdollisin arvosanoin. Hän opiskeli laulua myös Roomassa Luigi Riccin johdolla.
Martin Ennals -palkinto ihmisoikeuksien puolustajille
Palkinnon summa on 20 000 Sveitsin frangia. Palkinnonjakotilaisuus on Genevessä, ja Geneven kaupunki on näyttävässä roolissa. Palkinto on nimetty Amnesty Internationalin entisen pääsihteerin Martin Ennalsin mukaan.
Seppo Ruohonen
Ura
Valmistumisensa jälkeen Ruohonen oli kiinnitettynä Suomen Kansallisoopperaan, Frankfurt am Mainin oopperaan, Deutsche Oper Berliiniin sekä useampiin Saksan suurimpiin oopperataloihin. Kiinnitystensä ohella Ruohonen vieraili 1980-luvulla muun muassa Lontoossa, Moskovassa, Pietarissa, Madridissa, Triestessä, Venetsiassa, Sofiassa, Winnipegissä, Montrealissa ja Wienissä. 1990-luvulla vierailut jatkuivat edellä mainittuihin kaupunkeihin sekä Tel Aviviin, Brysseliin, Edinburghiin, Reykjavíkiin, Tukholmaan, Glasgow’hun ja Los Angelesiin. Yhteistyökumppaneina hänellä oli merkittäviä kapellimestareita, kuten Zubin Mehta, Giuseppi Sinopoli, Michael Gielen, Giuseppe Patanè, Neeme Järvi sekä kaikki merkittävät suomalaiset kapellimestarit.
Ruohosen repertuaariin kuului yli 100 tenoriroolia. Keskeisimpiä oopperarooleja olivat esimerkiksi Verdin ja Puccinin tenoripääosat, Lohengrin, Tannhäuser, Salomen Herodes, Les Troyensin Aeneas ja Cagen Europa 1 ja 2. Ruohonen on esiintynyt useiden TV-oopperoiden päärooleissa, esimerkiksi Mantovan herttuana, Lenskinä, Alfredona ja Angelika-oopperan Casanovana. Hän teki myös useita oopperanauhoituksia radiolle. BBC taltioi Royal Opera Covent Gardenista alkuperäisversion Berliozin oopperasta Les Troyens, jossa Ruohonen lauloi tenoripääosan. Myöhemmin Ruohonen valittiin Suomen suosituimmaksi miesoopperalaulajaksi MTV:n katsojaäänestyksessä. Vuonna 2000 Ruohonen esitti presidentti Urho Kekkosta Olympiastadionilla Paavo Nurmi -oopperassa Paavo Suuri. Suuri juoksu. Suuri uni, joka televisioitiin kaikkiin Euroopan maihin. Vuonna 2003 Seppo Ruohonen oli kuoleman roolissa Pehr Henrik Nordgrenin teoksen Tuuri kantaesityksessä, joka oli Yleisradion tilausteos.
Ruohosen ohjelmistoon lukeutuivat lied, oratorio, operetti ja hengelliset konsertit niin Suomessa kuin ulkomailla. Hän levytti monipuolisesti niin klassista, hengellistä kuin operettimusiikkia. Kansainvälisen oopperauransa lisäksi Ruohonen toimi Sibelius-Akatemian oopperakoulutuksen professorina vuodesta 1999 sekä Lohjan Tenoripäivien taiteellisena johtajana.
Vuonna 2007 Seppo Ruohonen esiintyi Turun kaupunginteatterissa esitettävässä suurmusikaalissa Thorin vasara.
Vuonna 2011 Ruohonen palkittiin Pro Finlandia -mitalilla.
Seppo Ruohonen kuoli mahasyöpään maaliskuussa 2020.
UDP
UDP on ns. yhteydetön tietoliikenneprotokolla, joka ei vaadi yhteyttä laitteiden välille, mutta mahdollistaa tiedon siirron. UDP on yksinkertainen datagram-pohjainen (tietosähke) kuljetuskerroksen protokolla. UDP ei sisällä virheen korjausta mutta voi sisältää virheen havaitsemisen tarkistussummalla. UDP ei sisällä sekvenssejä (järjestys), kaksoiskappaleiden poistoa, vuon- tai ruuhkanhallintamekanismeja.
UDP eroaa TCP:stä monin tavoin. Muun muassa paketin perillemenoa ei varmisteta päästä päähän (alempi taso kyllä varmistaa seuraavaan solmuun asti). UDP:ta käytetään esimerkiksi DNS-pyyntöjen lähettämiseen, verkkopeleissä ja reaaliaikaisen videon ja äänen välittämiseen. UDP:n yleisrasite on pienempi kuin TCP:n, siinä ei suoriteta alkukättelyä, pakettien kuittausta eikä yhteyden lopettamista. Se ei silti välttämättä ole nopeampi kuin TCP, koska TCP:n liukuva ikkuna (sliding window) kompensoi tehokkaasti kuittausten viemää aikaa.
UDP:n käyttöön TCP:n asemasta viitataan toisinaan termillä UDP/IP.
UDP-datapaketti
Vaaleanpunaisella taustalla näkyvät kohdat eivät ole pakollisia. Data-osion teoreettinen maksimikoko on 65,527 tavua.
UDP-paketti on kapseloinnin johdosta läpinäkymätön kuorma IPv4 / IPv6 -paketeille ja siinä itsessään ei ole eroa. Koska IPv6-paketissa itsessään ei ole tarkistussummaa on se oltava pseudoheader-osiossa UDP-paketin yhteydessä.
UDP-paketti IPv6-verkossa
Hyötykuorma tarkoittaa datan pituutta IPv6-paketin otsakkeen jälkeen, siihen lasketaan pakettiin lisänä tulevat ylimääräiset otsakkeet.
Standardointi
kuva:IP-paketti_(UDP).png
UDP on IP-protokolla numero 17. UDP-porttien numerointi löytyy artikkelista portti.
Ikurin turbiini
Ikurin turbiini on suomalaisen laulajan Pate Mustajärven kolmas sooloalbumi, joka julkaistiin vuonna 1995. Se oli viimeinen levy, jolla Mustajärvi tulkitsi pelkästään oman nuoruutensa suosikkikappaleita. Aiemmat samaa linjaa ajaneet albumit ovat Nyt! (1984) ja Lago Nero (1988). Tällä levyllä on käännöksiä mm. Van Morrisonin, Bob Dylanin ja Sladen kappaleista. Käännöksiä tekivät Mustajärven itsensä lisäksi mm. Juice Leskinen, Pauli Hanhiniemi ja Simo Frangén.
Pilkkumies
Pilkkumies, oikealta nimeltään Abner Krill, on DC Comicsin sarjakuvissa esiintyvä superrikollinen. Hahmon loivat Bill Finger ja Sheldon Moldoff ja se esiintyi ensimmäisen kerran Detective Comics #300 numerossa helmikuussa 1962. Hahmo on toiminut vähemmän tunnettuna Batmanin vihollisena ja tämän roistogallerian jäsenenä.
747 Winchester
747 Winchester on Marsin ja Jupiterin väliseen pääasteroidivyöhykkeeseen kuuluva pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi J. H. Metcalf vuonna 1913. Pikkuplaneetta sai nimensä löytöpaikkansa, Yhdysvaltojen Massachusettsin osavaltiossa sijaitsevan Winchesterin kaupungin mukaan. Ennen nimäämistään asteroidi tunnettiin tunnuksella 1913 QZ.
Pilkkumies
Fiktiivinen historia
Pian sen jälkeen, kun Batman aloitti toimintansa Gotham Cityssä, Abner Krill oli yksi useista henkilöistä, jotka alkoivat tehdä pikkurikoksia superroistopukuihin pukeutuneina, toivoen herättävänsä Batmanin huomion. Kun hän loi pukunsa, Abner Krill hallitsi edistynyttä tekniikkaa puvun pilkkujen muodossa, joita ohjattiin puvun vyön kautta. Kun ne oli kiinnitetty hänen asuunsa, ne olivat inerttejä, mutta kun ne oli poistettu, ne suurentuivat ja niistä tuli erilaisia ​​​​laitteita, jotka voisivat auttaa hänen rikosharrastuksiaan, erityisesti lentävä lautanen, jota hän käytti pakoajoneuvona. Krill yritti käynnistää Gotham Cityssä rikollisaallon, joka perustuu pisteiden ja pilkkujen käyttöön, muuttaen niitä kuolettaviksi aseiksi tai pakoajoneuvoiksi, aina kun hän irrotti niitä asustaan. Hän kohtasi lopulta Batmanin sekä Robinin ja onnistui kidnappaamaan jälkimmäisen, kunnes Batmanin pysäytti hänet.
747 Winchester
Winchester on kooltaan melko suuri, sillä sen läpimitta on noin 172 kilometriä. Akselinsa ympäri pikkuplaneetta pyörähtää noin 9,40 tunnissa. Winchesterin radan inklinaatio eli kaltevuus on melko suuri. Se on noin 18,17 astetta. Kuitenkin esimerkiksi yhden suurimmista päävyöhykkeen asteroideista nimeltä Pallas inklinaatio on huomattavasti suurempi kuin Winchesterin. Se on jopa 34,84 astetta.
Pilkkumies
Fiktiivinen historia
Krill palasi myöhemmin rikollisuuteen, koska oli vankilasta vapauduttuaan pitkään työtön, rahaton ja kyvytön maksamaan velkojaan. Hän päätti palata rikollisuuteen, mutta hänellä ei ollut enää varaa sähköllä toimivaan asuunsa, joten hän käytti ryöstöissä vain baseball-mailaa. Hän myös pahoinpiteli konstaapeli Foleyn, mutta joutui itse rikosetsivä Harvey Bullockin pahoinpitelemäksi. Pilkkumies sai tästä syyn haastaa poliisilaitoksen oikeuteen ja Harvey määrättiin käymään psykiatrilla.
Toipumisensa jälkeen Krillistä tuli sitoutunut alkoholisti, joka vietti enemmän aikaa juopottelemalla rähjäisissä baareissa kuin vaivaamalla Batmania. Siitä, että Robin oli jäljittänyt hänet leopardin avulla, tuli eräänlainen kestovitsi muiden roistojen joukossa. Nightwingina Dick Grayson kohtasi Pilkkumiehen toisen kerran, kun hän sotki My Alibi -baarin, joka tunnetaan alamaailman vakituisista asiakkaista, jotka takasivat toistensa olinpaikan, kun he olivat poissa rikoksista. Nightwing heitti Krillin näyteikkunan läpi kadulle, josta poliisi otti hänet kiinni.
Myöhemmin Pilkkumies (palattuaan alkuperäiseen aliakseensa) ilmestyi uudelleen uudella ilmeellä liittyen kenraali Immortuksella työskentelevään roistoryhmään. Immortus, professori Milon avulla, päivitti roistojen voimat ja laitteet. Kenraali Immortuksen seuraajana professori Milo on oletettavasti käyttänyt Pilkkumiestä sisäistääkseen hänen teknologiansa. Ryhmä purettiin, kun Ihmisliekki petti heidät. Suurin osa kuoli julmassa taistelussa, mukaan lukien Pilkkumies, jonka pää murskautui, kun viemärikaivon kansi putosi hänen päälleen.
Front Mission
Front Mission on G-Craftin aloittama taktisten roolipelien sarja. Sarjan pelejä on myöhemmin kehittänyt ja julkaissut Square sekä Square Enix.
Pilkkumies
Fiktiivinen historia
Pilkkumies esiintyi lyhyesti Injustice 2 sarjakuvassa, jossa hän oli yksi Suicide Squad ryhmän jäsenistä, kunnes Jason Todd saapui paikalle Batmaniksi naamioituneena ja teppoi hänet.
Front Mission
Sarjaan on myöhemmin tullut myös muiden lajityyppien pelejä kuten kolmannen persoonan ammuntapeli Front Mission Evolved (2010).
Kehitys
Sarjan kehittäneen G-Craftin on perustanut Toshiro Tsuchida ja sarjan ensimmäinen peli oli vuonna 1995 Super Nintendo Entertainment Systemille (SNES) julkaistu Front Mission.
Sarjan kolmesta ensimmäisestä osasta julkaistaan remake-uusintaversiot, joissa ensimmäinen lokakussa 2022, toinen vuonna 2023 ja kolmas on kehityksessä.
Jaromír Jágr
Jaromír Jágr (s. 15. helmikuuta 1972 Kladno, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jääkiekkoilija, joka edustaa Extraligassa pelaavaa HC Kladnoa. Monet pitävät laitahyökkääjänä pelaavaa Jágria kaikkien aikojen parhaana eurooppalaisena jääkiekkoilijana ja yhtenä maailman kaikkien aikojen parhaista jääkiekkoilijoista.
Jágr on tehnyt NHL-liigassa 1 921 tehopistettä, mikä on liigan historian toiseksi eniten Wayne Gretzkyn jälkeen. Jágr kuuluu jääkiekon kolmen kullan klubiin Stanley Cup- ja olympiavoittajana sekä maailmanmestarina.
Ura
Jágr aloitti luistelemisen ensimmäisen kerran jo kolmen vuoden ikäisenä. Hän on myöhemmin kertonut luistelleensa nuorempana noin neljä tuntia joka päivä. Pelaajan itsensä mukaan hän vietti 7-vuotiaasta alkaen lapsuutensa perheensä maatilalla, jossa joutui työskentelemään neljä tuntia päivittäin luistelemisen lisäksi. Maatila oli kymmenen kilometrin päässä perheen kotitalolla, joten Jágr juoksi maatilalle ja takaisin joka päivä. Tämän lisäksi hän on kertonut tehneensä 7-vuotiaasta alkaen joka päivä tuhat kyykkyä. Jo 16-vuotiaana Jaromír Jágr pelasi ensimmäisen kerran Tšekkoslovakian mestaruussarjassa.
Pittsburgh Penguins varasi Jágrin vuonna 1990 1. kierroksen varauksena. Jágr pelasi tulokaskautensa Penguinsissa kaudella 1990–1991. Ensimmäisellä NHL-kaudellaan Jágr teki tehot 27+30=57. Hänen ketjukaverinaan oli keskushyökkääjä Mario Lemieux. Yhdessä he muodostivat erään jääkiekkohistorian tehokkaimmista kaksikoista. Ennen kautta Pittsburgh lähetti Jágrin kuukausiksi opiskelemaan englannin kieltä, ja Jágr piti tätä vielä NHL-uransa loppumisenkin aikaan hukattuna aikana. Myöhemmin hän kehitti kielitaitoaan Scrabble-sanapelillä. Uransa tehokkaimman kauden Jágr pelasi Penguinsissa 1995–1996 saavuttamalla pisteet 62+87=149. Se oli ensimmäinen kausi, kun hän ylitti sadan runkosarjapisteen rajan ensimmäisen kerran.