cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sivutuote
Sivutuotteiden hyötykäyttöön kiinnitetään teollisissa prosesseissa yhä enemmän huomiota. Monista metsäteollisuuden sivutuotteista tuotetaan energiaa, ja joitakin sivutuotteita käytetään myös muulla tavalla hyödyksi. Puuhakkeesta saatetaan tehdä puumassaa, jota käytetään paperin valmistuksessa. Kaivos- ja metalliteollisuuden sivutuotteita voidaan käyttää muun muassa sementin raaka-aineena, täyttömaana ja rakennuskivenä.
Hage Geingob
Geingob syntyi pienessä pohjoisnamibialaisessa kylässä. Etelä-Afrikan hallitessa maata hän oli maanpaossa Botswanassa ja Yhdysvalloissa. Hän laati Britanniassa väitöskirjan demokratian edistämisestä ja hyvistä hallintokäytännöistä. Ennen politiikkaan siirtymistä hän työskenteli YK:lle. Namibian itsenäistyttyä Geingob oli sen ensimmäinen pääministeri vuosina 1990–2002.
Borstö
Aiheesta muualla
59.86667°N, 21.96667°W
Hage Geingob
Marraskuun 2019 vaaleissa presidentti Hage Geingob valittiin uudelleen, mutta maan parlamentissa hallitseva SWAPO-puolue menetti aiemman kahden kolmaosan enemmistönsä, vaikka sai edelleen selkeän enemmistön. Työttömyys ja korruptio-skandaalit sekä pahan kuivuuden aiheuttamat taloudelliset ongelmat olivat vähentäneet hallitsevan puolueen suosiota. Presidentti Geingob sai nyt 56% äänistä, kun edellisissä vaaleissa hän oli saanut äänistä 87%. SWAPO on hallinnut maata koko sen itsenäisyyden ajan vuodesta 1990 lähtien ja kaikki maan presidentit ovat olleet SWAPOn edustajia. Geingob on maan kolmas presidentti.
Koenigsegg
Koenigsegg Automotive AB on ruotsalainen superautojen valmistaja, jonka tehdas sijaitsi ensin Olofströmin kaupungissa ja myöhemmin Margretetorpissa, Ängelholmin ulkopuolella.
Koenigseggin logon suunnitteli Jacob Låftman vuonna 1993 ja se perustuu Koenigseggin sukuvaakunaan. Vaakuna on peräisin 1100-luvulta, jolloin suvun edustaja sai Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan ritarin arvonimen.
Historiaa
Yrityksen perusti vuonna 1994 Christian von Koenigsegg aikomuksenaan valmistaa superauto, joka perustuisi Formula 1 -teknologiaan. Auton tuli olla kaksipaikkainen, keskimoottorinen ja kovakattoinen superauto, joka kilpailisi suorituskyvyltään maailman nopeimpien autojen sarjassa. Aluksi Koenigseggin oli määrä hankkia moottori joltakin toiselta valmistajalta, mutta lopulta tehdas suunnitteli ja valmisti moottorin itse.
Kesäkuussa 2009 Koenigseggin piti ostaa konkurssin partaalla oleva Saab, mutta kauppa peruuntui marraskuussa 2009.
Automallit
Prototyyppi, Koenigsegg CC, julkistettiin vuonna 1997. Ensimmäinen tuotantoon edennyt prototyyppi julkistettiin kolme vuotta myöhemmin, vuoden 2000 Pariisin autonäyttelyssä. Ensimmäinen asiakkaalle toimitettu auto oli punainen CC 8S ja se esiintyi vuonna 2002 Geneven autonäyttelyssä. Samana vuonna rakennettiin myös neljä muuta autoa. Koenigsegg haki julkisuutta myös Aasiassa osallistumalla Soulin autonäyttelyyn. Vuonna 2004 uusi CCR paljastettiin Geneven autonäyttelyssä.
Koenigsegg CCR rikkoi sarjavalmisteisten autojen nopeusennätyksen tuloksella 387,87 kilometriä tunnissa 28. helmikuuta vuonna 2005 kello 12.08 paikallista aikaa Nardossa, Italiassa. Entinen ennätys oli tehty McLaren F1 -urheiluautolla. Koenigsegg CCR:n ennätys kesti vuoden 2005 syyskuuhun saakka, jolloin Bugatti Veyron kykeni 407,5 kilometrin tuntinopeuteen.
Talvella 2007 Koenigsegg julkaisi FIAn sääntöjen mukaisen kilpa-auton Koenigsegg CCGT:n (Competition Coupé GT).
Vuonna 2014 Koenigsegg julkaisi mallin One:1, jolla se lunasti takaisin maailman tehokkaimman sarjavalmisteisten autojen tittelin. Nimi tarkoittaa moottorin tehon olevan 1 megawatti (1 000 kilowattia eli 1 360 hevosvoimaa) ja teho/paino-suhteen (hv/kg) olevan 1:1. Sen huippunopeus on 433 km/h, ja se oli aikanaan maailman nopein sarjavalmisteinen auto.
Chus Lampreave
María Jesús ”Chus” Lampreave (11. joulukuuta 1930 Madrid – 4. huhtikuuta 2016 Almería ) oli espanjalainen näyttelijä.
Lampreave teki ensiesiintymisensä elokuvassa vuonna 1958. Myöhemmällä urallaan hän tuli tunnetuksi varsinkin Pedro Almodóvarin elokuvista.
Lampreave voitti Goya-palkinnon vuonna 1993 ja oli Cannesin elokuvajuhlien paras naisnäyttelijä vuonna 2006. Hän teki Almodóvarin lisäksi yhteistyötä muun muassa Luis García Berlangan kanssa.
Heidi Biebl
Heidi Biebl (17. helmikuuta 1941 Oberstaufen – 20. tammikuuta 2022 Immenstadt im Allgäu) oli saksalainen alppihiihtäjä ja olympiavoittaja. Hän voitti kultaa Squaw Valleyn talviolympialaisissa 1960 syöksylaskussa. Hän sijoittui seuraavissa talviolympialaisissa Innsbruckissa 1964 neljänneksi sekä pujottelussa että syöksylaskussa.
Thug Life Vol. 1
Thug Life: Volume 1 on rap-artisti Tupac Shakurin perustaman Thug Life -kollektiivin ainoa julkaisu. Albumi julkaistiin 26. syyskuuta 1994.
Kaakkolampi (Multia, Housukoski)
Kaakkolampi on Keski-Suomessa Multialla Housukosken kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 7,3 hehtaaria ja se on 450 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Lammella on kartan mukaan kaksi saarta. Sen rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä. .
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Tarhianjoen alueella (35.63), jonka Soutujoen alueeseen (35.633) se kuuluu.
Tutkimus
Tutkimus tarkoittaa järjestelmällistä toimintaa jonkin asian selvittämiseksi. Tieteellinen tutkimus on tieteellisiä menetelmiä käyttävää tutkimusta, joka täyttää tieteellisten tutkimusten julkaisukriteerit. Ei-tieteellisiä tutkimuksia kutsutaan usein selvityksiksi.
Tieteelliseen tutkimukseen liittyy usein koejärjestely tai muu käytännöllinen toimenpide kuten esimerkiksi haastattelu, jonka avulla pyritään saamaan tietoa tutkittavasta aiheesta. Tutkimukset jaetaan ympäristön mukaan laboratorio- ja kenttätutkimuksiin. Lisäksi yleisten menetelmien yhteydessä käytetään usein jakoa havainnoivaan ja kokeelliseen tutkimukseen.
Yllä mainitut jaottelut eivät sovellu tutkimuksiin, jotka sisältävät useantyyppisiä ympäristöjä, menetelmiä ja tavoitteita.
Saaduista tuloksista tehdään yleensä kirjallinen tutkimusraportti, joka sisältää pohdintaosan, jossa tutkijat arvioivat tutkimuksen tuloksia ja onnistumista sekä ehdottaa usein myös mahdollisia jatkotutkimuksia
Perus- ja soveltava tutkimus
Tutkimus jaetaan perinteisesti perustutkimukseen ja soveltavaan tutkimukseen. Yhdistelmätutkimuksessa pyritään yhdistelemään sekä perus- että soveltavaa tutkimusta. tavoitteita.
Soveltavan tutkimuksen tavoitteena on hyödyntää mahdollisimman pitkälle jo olemassa olevaa tietoa esimerkiksi halutun tyyppisen tuotteen toteuttamiseksi. Erik Allardtin mukaan ero perus- ja soveltavan tutkimuksen välillä ei ole menetelmissä ja teorioissa vaan perustuu yhteiskunnallisiin ja sosiaalisiin seikkoihin. Perustutkimusta tehdään korkean autonomian organisaatioissa, soveltavaa taas organisaatioissa, jotka suuntaavat tutkimusta ja tiedon kriteereitä omiin tarpeisiinsa.
Perustutkimus
Perustutkimuksen päätarkoituksena on yleinen tiedon lisääminen ja sitä kautta erilaisten muuttujien yhteyksien ymmärtäminen. Tällaisten tutkimusten taustalla on yleensä tavoite lisätä hyödynnettävissä olevaa tietoa, vaikka käytännössä tutkimusta vie eteenpäin tutkijoiden uteliaisuus ja yleinen tiedonhalu. Tutkimuksen toteutuksessa ei kuitenkaan ole mitään erityistä käytännöllistä tavoitetta, vaikka tietoa usein lähdetäänkin lisäämään sellaisista asioista, joista voi mahdollisesti yllättävienkin tulosten kautta olla jotain käytännön hyötyä. Termi "perustutkimus" siis viittaa siihen, että tiedon yleistymisen ja siis suuremman konsilienssin kautta se tarjoaa perustan myös muulle toiminnalle, eri tasojen sovellutuksille ja maailmankatsomukselle. Koska usein ei ole kovin selkeitä takeita lyhyen tähtäimen hyödyistä, suuri määrä tutkimusideoita joutuu kilpailemaan pienestä määrästä tutkimusrahoitusta ilman ennakkovarmuutta rahoituksen saamisen mahdollisuuksista. Tässä mielessä tutkimus on keksimisen osa-alue.
Esimerkkejä tutkimuskysymyksistä perustutkimuksessa:
Perinteisesti perustutkimus on nähty soveltavaa tutkimusta edeltävänä toimintana, joka puolestaan johtaa käytännön sovellutuksiin. Viime aikoina jaottelussa on otettu kuitenkin entistä enemmän huomioon yhdistelmätutkimukset, joissa nämä osatavoitteet sekoittuvat ainakin jossain tutkimuksen vaiheessa. Näin on erityisesti sellaisilla tutkimusalueilla kuten bioteknologia ja elektroniikka, joissa perustutkimus voi edetä rinta rinnan soveltavan tutkimuksen ja kehitystyön kanssa, sekä tavallisesti silloin kun julkinen ja yksityinen sektori tekevät yhteistyötä suuremman tavoitteen saavuttamiseksi. Tällaista yhdistelmätutkimusta, johon millään yksittäisellä toimijalla ei olisi riittävästi resursseja tai intressejä, on alettu kutsua pioneeritutkimukseksi.
Usein tutkimus halutaan luokitella perus- tai soveltavaan tutkimukseen sen rahoituslähteen perusteella. Valtion rahoittaman yliopistollisen tutkimuksen katsotaan tällä perusteella kuuluvan perustutkimuksen piiriin. Yrityksien harrastaman tutkimuksen, jonka rahoitus tulee markkinoilta kehitettyjen tuotteiden myynnin kautta, sen sijaan halutaan katsoa kuuluvan soveltavan tutkimuksen piiriin. Aikaisemmin tämä vastasikin pitkälle edellä esitettyä jakoa. Nykyisin tilanne on kuitenkin toinen. Valtio rahoittaa huomattavassa määrin soveltavaa tutkimusta. Toisaalta yritykset voivat tilata yliopistoilta perustutkimusta. Suuret yritykset voivat harjoittaa perustutkimusta myös omissa laboratorioissaan ja tutkimuskeskuksissaan. Oleellista on se, että niillä on riittävä rahoitusmarginaali käytettävissään. Yrityksien harjoittaman perustutkimuksen motiivina on luonnollisesti se, että näin tuotettu uusi tietämys antaa niille kilpailuetua.
Muita luokitteluja
Etsinnällinen  eli eksploratiivinen tutkimus rakentaa ja tunnistaa uusia tutkimusongelmia.Konstruktiivinen tutkimus kehittää ratkaisuja tutkimusongelmiin''. Evaluoiva tutkimus'' arvioi esitettyjen ratkaisujen toimivuutta
Jos etsinnällinen (tai eksploratiivinen) tutkimus johtaa yllättävien tutkimusongelmien löytymiseen, saattaa se olla merkki paradigman muutoksesta. Tiede ajautuu rakenteelliseen kriisiin, jos tutkimuksessa ei pystytä löytämään toimivia ratkaisuja näihin ongelmiin vanhan paradigman puitteissa. Tällöin normaalitieteen rinnalle muodostuu rajatiedettä, jonka tavoitteena on rakentaa kokonaan uudenlaiselle paradigmalle perustuvia ratkaisuja. Onnistuessaan tässä kuvaan tulee esitiede, jossa uusi tieto hiljalleen vakiintuu osaksi normaalitiedettä.
Tutkimus voidaan myös jakaa alkuperäiseen tutkimukseen kuten uusiin teorioihin sekä toissijaiseen tutkimukseen, joka analysoi, jäsentää, yhdistelee, arvioi, tulkitsee ja syntetisoi primaaritutkimusta.
Tutkimuksen luonteesta riippuen siihen voidaan sisällyttää useita erilaisia tutkimusmenetelmiä. Tutkimusmenetelmän valinnassa oleellista on tutkimuskohteen luonne, käytettävissä olevat tutkimusympäristöt sekä tutkimuksen tavoite. Lisäksi täytyy selvittää, miten tutkimusasetelma mahdollisesti vaikuttaa tutkimuskohteeseen. Tunnettuja tutkimusmenetelmiä ovat:
Tutkimusprosessi
Tutkimusprosessi voi edetä kolmen eri vaiheen kautta, joskaan sen ei ole pakko sisältää näitä kaikkia:
Yleisesti tutkimus voidaan ymmärtää tietynlaisena rakenteellisena prosessina. Vaikka eri vaiheiden järjestys voikin vaihdella riippuen tutkimuskysymyksestä ja tutkijasta, seuraavat vaiheet ovat tyypillisesti osana mitä tahansa formaalia tutkimusta: Tutkimusta raportoitaessa, etenkin artikkelien muodossa, edellä mainitut vaiheet sisältyvät vakiintuneeseen ns. IMRD-rakenteeseen. Lyhenne tulee sanoista Introduction (johdanto), Method (menetelmä), Results (tulokset) ja Discussion (johtopäätökset).
Yleinen väärinkäsitys on, että taustaoletukset ja hypoteesit voidaan todistaa niiden tutkimuksella. Todellisuudessa yksikään tutkimusmenetelmä ei mahdollista hypoteesien todistamista, lukuun ottamatta formaaleja tieteitä, paitsi siinä triviaalissa mielessä, että ne voivat saada vahvistusta ja muuttua vakiintuneiksi teorioiksi. Tämä ei kuitenkaan tarkoita tieteellisessä mielessä samaa kuin todistaminen. Sen sijaan taustaoletukset ja hypoteesit voidaan falsifioida eli osoittaa vääräksi. Toiset teoriat voivat osoittautua tiedon tarkentuessa käyttökelpoisemmiksi kuin toiset, mutta yhdenkään teorian pätevyydestä ei voida nykykäsityksen mukaan saada koskaan lopullista varmuutta. Sen sijaan monet tieteelliset teoriat ovat ajan mittaan osoittautuneet jollain tavoin puutteellisiksi.
Julkaiseminen
Vertaisarvioimattomillakin julkaisuilla voi saada tieteellistä meriittiä, mutta yleensä työlleen saa helpommin tieteellistä huomiota vertaisarvioiduissa julkaisuissa. Niidenkin arvostus vaihtelee tapauksittain, sillä joitakin vertaisarvioituja julkaisuja ei välttämättä pidetä tieteellisenä lainkaan. Muun muassa erilaiset indeksointijärjestelmät ovat pyrkineet tarjoamaan menetelmän, jolla voisi arvioida tieteellisten teosten arvostusta, mutta tässä on se ongelma, ettei kaikkia vertaisarvioituja julkaisuja ole niihin aina hyväksytty ja usein valintaperusteet ovat varsin subjektiivisia. Esimerkiksi vertaisarvioidut parapsykologian tekstit ovat monesti tabu näissä järjestelmissä. Mitään selkeää julkaisujen laadullista arviointimenetelmää ei ole toistaiseksi olemassa.
Lähes kaikilla vakiintuneilla tieteenaloilla on yksi tai useampi tieteellinen sarja ja muita tieteellisiä julkaisukanavia, vaikkakin monet tutkimusjulkaisut ovat varsin poikkitieteellisiä. Julkisuuteen tuotujen tekstien määrä vaihtelee suuresti tutkimusalasta riippuen. Arvostetuimmat tieteelliset julkaisut ovat yleistieteellisiä, kuten Nature ja Science.
Tutkimusraportilla on vakiintunut rakenne. Ensin esitellään tutkimusongelma, sitten tutkimuksen menetelmät, kolmannessa osassa esitetään tulokset ja neljännessä osassa tulokset liitetään taustakirjallisuuteen ja asetettuun tutkimusongelmaan. Rakennetta kutsutaan osien englanninkielisistä nimistä muodostetulla lyhenteellä IMRD-rakenteeksi.
Rahoitus
Valtaosa tieteellisen tutkimuksen rahoituksesta tulee kolmesta lähteestä, yrityksiltä (pääasiallisesti soveltavaan tutkimus- ja kehitystyöhön), säätiöiltä ja järjestöiltä sekä valtioilta, jotka kanavoivat tutkimuksen ja tuotekehityksen rahoitusta joko valtion budjetin kautta yliopistoille ja muille tutkimus- ja koulutuslaitoksille. Suomessa osa valtion rahoituksesta tulee Suomen akatemian ja Tekesin kautta. Muita tutkimuksen rahoittajia ovat erilaiset säätiöt ja rahastot, Suomessa esimerkiksi Sitra. Jonkin verran rahoitusta tutkimukseen tulee myös puolustusvoimien rahoituksen kautta. Yhdysvalloissa puolustusvoimien budjetin kautta ohjataan tutkimukseen huomattavia summia.
Monet vanhemmat tutkijat (kuten tutkimusjohtajat) käyttävät enemmän aikaa apurahahakemusten tekoon kuin varsinaiseen tutkimukseen. Apurahat ovat välttämättömiä paitsi tutkimusten toteuttamisen kannalta, se on myös merkittävä tapa osoittaa tieteellistä ansioitumistaan. Eräät virat jopa edellyttävät tällaista ansioitumista.
Suomalainen tutkimus
Suomalainen tutkimus ei yllä aivan Euroopan maiden keskitasolle, jos mittarina käytetään EU:n Horisontti 2020 -rahoitusohjelman läpäisseitä rahoitushakemuksia. Vain 13 prosenttia Suomessa tehdyistä hakemuksista hyväksyttiin, kun EU-maiden keskimääräinen läpäisyprosentti oli lähes 15.
Hjalmar Andersen
Hjalmar Johan ”Hjallis” Andersen (12. maaliskuuta 1923 Rødøy – 27. maaliskuuta 2013 Oslo) oli norjalainen pikaluistelija, joka voitti Oslon talviolympialaisista 1952 kolme kultamitalia. Hän voitti lisäksi kolme maailman- ja Euroopan mestaruutta. 10 000 metrin maailmanennätystä hän piti hallussaan 12 vuoden ajan ja oli ensimmäinen kyseisellä matkalla 17 minuutin rajan alittanut luistelija.
Elämä ja urheilu-ura
”Hjallis” Andersen syntyi Rødøyn kunnassa Nordlandin rannikolla. Hän eli lapsuusvuotensa Trondheimin Lademoenissa työläisten alueella, jossa urheilu ja yhdessäolo olivat olennainen osa ihmisten elämää.
Kansainvälisen debyyttinsä Andersen teki Sankt Moritzin olympiakisoissa 1948. Hän voitti karsintakilpailun 1 500 metrille, mutta ei silti tullut valituksi Norjan kisajoukkueeseen kyseiselle matkalle. 10 000 metrin joukkueeseen hänet valittiin, mutta jää oli niin surkeassa kunnossa ettei hän koskaan luistellut maaliin saakka.
Andersen oli 1950-luvun alussa kiistatta maailman paras luistelija. Vuosien 1950–1952 aikana hän voitti kolme yleisluistelun maailmanmestaruutta, kolme Euroopan mestaruutta ja kolme olympiakultaa Oslosta 1952 (1 500, 5 000 ja 10 000 metrillä). 5 000 metrillä hän voitti 11 sekunnin erolla seuraavaan, ja 10 000 metrillä eroa syntyi lähes 25 sekuntia.
thumb|left|150px|Andersen vuonna 2010. Olympiakisojen jälkeen Andersen lopetti luistelun mutta palasi radoille vuonna 1954 ja voitti 5 000 ja 10 000 metrin matkat EM-kisoissa Sveitsin Davosissa sijoittuen lopputuloksissa toiseksi. Yhteensä Andersen voitti Euroopan-mestaruuskilpailuista kolme kulta- ja kaksi hopeamitalia. Cortina d'Ampezzon 1956 olympialaisissa hän sijoittui kuudennelle sijalle 10 000 metrillä.
Uransa aikana Andersen teki neljä maailmanennätystä. 10 000 metrin ennätys 16.57,4 vuodelta 1949 oli kautta aikain ensimmäinen 17 minuutin alitus.
Andersen oli 1950-luvulla myös kansallisen tason kilpapyöräilijä.
Andersen kuoli oslolaisessa Ullevålin sairaalassa 27. maaliskuuta 2013 90 vuoden iässä. Hänet oli viety sairaalaan kotona tapahtuneen kaatumisen vuoksi. Andersenin mukaan lempinimensä sai Hjallis Harkimo.
Heiluva (Multia)
Heiluva on Keski-Suomessa Multialla Housukosken kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Ross Lee Finney
Ross Lee Finney (23. joulukuuta 1906 Wells, Minnesota – 4. helmikuuta 1997) oli yhdysvaltalainen säveltäjä. Hän opetti pitkään Michiganin yliopistossa.
Heiluva (Multia)
Maantietoa
Järven pinta-ala on 4,4 hehtaaria ja se on 350 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä. .
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Tarhianjoen alueella (35.63), jonka Soutujoen alueeseen (35.633) se kuuluu.
Per Wiberg
thumb|Per Wiberg [[Ilosaarirockissa vuonna 2007.]] Per Wiberg (s. 8. kesäkuuta 1968) on ruotsalainen kosketinsoittaja. Hän on soittanut ruotsalaisessa progressiivisessa metalliyhtye Opethissa. Hän on myös jäsenenä Arch Enemystä tunnetun kitaristi Michael Amottin stoner rock -yhtyeessä Spiritual Beggars.
Wiberg liittyi Opethiin vuonna 2005, ja hän soittaa samana vuonna ilmestyneellä Ghost Reveries -albumilla. Ennen liittymistään hän oli soittanut yhtyeessä kiertueilla jo vuodesta 2003, muun muassa albumien Damnation ja Deliverance kiertueella. Kosketinsoiton lisäksi Wiberg lauloi Opethissa taustalaulua sen keikoilla. Wiberg erosi Opethista vuonna 2011.
Wiberg käyttää Korg Triton- ja Clavia Nord Electro 2 -koskettimia.
Muut esiintymiset
Wiberg soitti kosketinintron death metal -yhtye Arch Enemyn Wages of Sin -albumin introkappaleeseen ”Enemy Within” vuonna 2003. Lisäksi hän soitti pianoa progressiivisen rock -yhtyeen Anekdotenin albumilla Vemod vuonna 1993.
Diskografia
Opeth
Spiritual Beggars
Ross Lee Finney
Finney opiskeli Nadia Boulangerin, Edward Burlingame Hillin, Alban Bergin ja Roger Sessionsin johdolla ja opetti myöhemmin itse muiden muassa Leslie Bassettia, George Crumbia, Roger Reynoldsia sekä Robert Ashleyta.
Finney kuoli 90-vuotiaana. Hänen musiikkituotantoonsa kuuluu muun muassa neljä sinfoniaa, kahdeksan jousikvartettoa ja konserttoja.
Daredevil
Daredevil (esiintynyt Suomessa myös nimellä Hurjapää), oikealta nimeltään Matthew ”Matt” Murdock, on Marvel-kustantamon supersankari, jonka loivat Stan Lee ja Bill Everett. Hahmo nähtiin ensimmäisen kerran vuonna 1964 julkaistussa lehdessä Daredevil Vol. 1, #1 (1964). Daredevil on yksi harvoista näkövammaisista supersankareista. Murdock sokeutui jo nuorena, mutta vastapainoksi hänen muut aistinsa terästyivät yliluonnollisen tarkoiksi ja hän sai eräänlaisen sisäisen tutka-aistin kompensoimaan sokeuttaan.
Vaikka Daredeviliä piirsivät useat sarjakuva-alan legendoista, vasta Frank Millerin käsissä 1970-luvun lopulla Daredevil nousi todelliseksi suosikiksi.
Historia
Matthew Murdock menetti lapsena näkönsä pelastaessaan sokean miehen rekan alta, kun rekan kuormasta lensi radioaktiivista ainetta hänen silmiinsä. Hänen muut aistinsa kuitenkin vahvistuivat ja hänelle kehittyi eräänlainen tutka-aisti (kaikuluotaus), jolla hän pystyy havainnoimaan ympäristöään. Hänen isänsä kuoltua järjestetyn nyrkkeilyottelun takia hän ryhtyi Daredeviliksi, oikeuden puolustajaksi, joka toimii New Yorkin Hell’s Kitchenissä.
Voimat ja varusteet
Daredevil on sokea, mutta hänen muut aistinsa ovat yli-inhimillisen herkät. Hän kuulee tarkasti pitkänkin matkan päähän, ja kuulonsa ansiosta hänellä on eräänlainen tutka korvaamassa näköaistiaan, joten ääniaaltojen avulla hän pystyy paikallistamaan ympärillään olevat asiat. Parhaiten hän "näkee" sateessa, koska jokainen pisara aiheuttaa oman äänensä. Hänen tarkka kuulonsa on myös hänen heikkoutensa, sillä hän ei kestä liian kovia ääniä. Daredevilillä on myös täydellinen kyky aistia valheet.
Ystävät
Daredevil on uransa aikana ystävystynyt monien hahmojen kanssa. Näistä merkittävimpiä ovat:
Vastustajat
Daredevilillä, kuten muillakin supersankareilla, on vastustajinaan suuri joukkio erilaisia superroistoja ja konnia. Näistä merkittävimpiä ovat:
Televisio
thumb|right|Daredevil Hämähäkkimiehen animaatiosarjassa Daredevil ja hänen alter-egonsa Matt Murdock vierailivat Hämähäkkimies-animaatiosarjassa 1990-luvulla, jossa he halusivat puhdistaa Peter Parkerin maineen, jonka Kingpin oli pilannut. Hän esiintyi jaksoissa: 33 "Framed", 34 "Mies ilman pelkoa" ja 35 "Lopullinen tappaja" (takauma). Hahmon äänenä toimi Edward Albert.
Elokuvat
Daredevilistä kertovan elokuvan suunnittelu alkoi jo 1990-luvun loppupuolella. Ensi-iltansa se sai vuonna 2003. Daredevilin nimiroolia näytteli Ben Affleck ja naispääosassa Elektrana esiintyi Jennifer Garner. Toimintaseikkailu menestyi huonosti ja sai kriitikoilta enimmäkseen huonoja arvosanoja. Elektrasta tehtiin vuonna 2005 ilmestynyt spin-off-elokuva Elektra.
Videopelit
Marvel: Ultimate Alliance -pelissä Daredevil on yksi piilotetuista hahmoista, jonka pelaaja saa pelattavakseen keräämällä viisi Daredevil-figuuria.
Fire and Water
Fire and Water on brittiläisen Free-yhtyeen 26. kesäkuuta 1970 julkaistu kolmas ja samalla menestynein albumi. Sillä on yhtyeen tunnettu kappale, singlehitti ”All Right Now”. Sekä kappale että albumi muodostuivat yhtyeen läpimurroiksi, ja molemmat nousivat Britanniassa listasijalle 2 kesällä 1970. Fire and Water menestyi myös Yhdysvalloissa yltäen ainoana Free-albumina Billboardin top 20:een.
Kappaleet
A-puoli B-puoli
Martin Axenrot
thumb|Martin Axenrot Martin "Axe" Axenrot (s. 1979 Linköping, Ruotsi) on ruotsalainen rumpali. Hän soittanut vuodesta 2006 rumpuja ruotsalaisessa progressiivisessa metalliyhtye Opethissa. Hän liittyi yhtyeeseen pysyvästi sen entisen rumpalin Martin Lopezin erottua terveysongelmiensa takia vuoden 2006 toukokuussa. Axenrot oli toiminut Opethin keikkarumpalina jo muutamalla edellisellä kiertueella tuuraten Lopezia ennen varsinaista liittymistään vuoden 2006 toukokuussa.
Axenrot toimii rumpalina myös ruotsalaisissa metalliyhtyeissä Bloodbath sekä Witchery. Bloodbathissa hän on soittanut vuodesta 2004 ja Witcheryssä vuodesta 2001.
Stewart SF-3
pienoiskuva|Rubens Barrichellon Stewart SF-3 [[Kanadan Grand Prix|Kanadan GP:ssä 1999.]] Stewart SF-3 oli Gary Andersonin suunnittelema auto, jolla Stewart-talli kilpaili Formula 1 -kaudella 1999. Autoa ajoivat kolmatta vuotta tallissa ollut Rubens Barrichello ja Sauberilta siirtnyt Johnny Herbert.
Kahden epäonnistuneen kauden jälkeen kausi 1999 näytti lupaavalta. Kausi olikin tallin paras, sillä kauden aikana saavutettiin peräti yksi voitto ja muutamia palkintosijoja. Kauden kohokohta oli sateinen Euroopan Grand Prix, jossa Herbert voitti ja Barrichello sijoittui kolmanneksi. Talli saavutti myös ensimmäisen paalupaikkansa kauden aikana.
Aerosolifysiikka
thumb|right|200px|[[Värriön tutkimusaseman aerosolikeräintorni. Asemalla mitataan ympärivuorokautisesti pohjoisen havumetsän ilman aerosolipitoisuuksia.]] Aerosolifysiikka tutkii kaasuun sekoittuneiden kiinteiden tai nestemäisten aineiden käyttäytymistä erilaisissa olosuhteissa. Tutkimuskohteena voi olla esimerkiksi aerosolin käyttäytyminen sähkökentässä tai valoaaltojen eteneminen eri kosteuksissa ilmassa. Tuttuja aerosoleja ovat esimerkiksi sumu ja erilaiset suihkeet (spray). Myös polttoaerosolien päästöt ja radioaktiivisten aerosolien käytös ovat tärkeitä tutkimuskohteita.
Suomessa aerosolifysiikkaa tutkitaan Helsingin yliopiston fysikaalisten tieteiden laitoksen ilmakehätieteiden osastolla, jonka johtaja professori Markku Kulmala on eräs alansa johtavia tutkijoita maailmassa. Lisäksi aerosolifysiikkaa tutkitaan Tampereen yliopiston Aerosolifysiikan laboratoriossa, Itä-Suomen yliopistossa sekä Ympäristötieteen laitoksen Pienhiukkas- ja aerosolitekniikan ryhmässä, Säteilyturvakeskuksessa, Ilmatieteen laitoksella ja VTT:llä. Kokonaisuudessaan suomalainen aerosolifysiikan tutkimus on väestöpohjaan nähden erittäin aktiivista ja kansainvälisesti merkittävää, ja alan tutkimus ja koulutus on synnyttänyt Suomeen kansainvälistä huippua olevan aerosoliosaamisen keskittymän.
Useimmissa muissa maissa aerosoleja tutkitaan fysiikan sijasta muilla aloilla, esimerkiksi kemiassa, ympäristötieteissä tai konetekniikassa. Suomalainen tapa tutkia aerosoleja fyysikkovoimin juontaa juurensa professoreihin Gunnar Graeffe ja Taisto Raunemaa, jotka perustivat suomalaisen aerosolitutkimuksen 1970-luvulla omille laitoksilleen.
Jouko Kukkonen
Jouko Kukkonen (8. elokuuta 1920 Suonenjoki – 10. maaliskuuta 1964 Piippola) oli suomalainen sanoittaja. Hän toimi toimittajana ja toimitussihteerinä Kainuun Sanomissa Kajaanissa. Sen jälkeen hän teki kartoittajan ja sähköasentajan töitä. Jouko Kukkonen kuoli keuhkosyöpään.
Hänen kuuluisimpia sanoituksiaan ovat Kesäinen muisto, Pihapihlaja ja Yö pustalla ja tekstejä syntyi runsaasti rintamalla mutta myös sodan loputtua. Hän käytti myös nimimerkkiä J. Kukkonen.
Korpilampi (Multia)
Korpilampi on Keski-Suomessa Multialla Pökköperän kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa
Lammen pinta-ala on 2,6 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 750 metriä. .
Vesistösuhteet
Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Tarhianjoen alueella (35.63), jonka Soutujoen alueeseen (35.633) se kuuluu.
Latium
Latium on hallinnollinen alue Keski-Italiassa Rooman ympäristössä. Alueeseen kuuluu muinaisen Latiumin lisäksi Etrurian eteläosia. Latium on jaettu viiteen hallinnolliseen alueeseen: Rooman metropolikaupunkiin sekä neljään maakuntaan: Viterbo, Latina, Frosione ja Rieti.
Historia
Latiumin alue on perinyt nimensä antiikin ajan Latiumin maakunnasta, jota asuttivat latinalaiset. Latinan kielen katsotaan saaneen alkunsa tällä alueella. Rooman valtakunnan aikana noin vuodesta 7 eaa. maakunta oli osa Regio I Latium et Campanian aluetta ja myöhemmin noin vuodesta 293 jaa. Campanian provinssia.
Kaupunkeja
Latiumin alueen kaupunkeja:
Talous
Latiumin alueen bruttokansantuote on Italian alueista toiseksi suurin (186 mrd. € vuonna 2016), runsaat 10 prosenttia koko maan kansantaloudesta.
Muuta
Alueen italiankielisen nimen mukaan nimetty jalkapallojoukkue, SS Lazio, on yksi Italian menestyneimmistä.
Soini Palasto
Soini Otso Olavi Palasto (vuoteen 1935 Planström; 17. kesäkuuta 1912 Viipuri – 28. maaliskuuta 2002 Helsinki ) oli suomalainen suurlähettiläs.
Palaston syntyi Viipurissa kauppias Karl Gustaf Planströmin ja Aino Alina Sandströmin perheeseen. Palasto pääsi ylioppilaaksi 1930, suoritti yleisen oikeustutkinnon 1937 ja valmistui lainopin kandidaatiksi.
Palasto oli ulkoasiainministeriön jaostosihteerinä 1942–1943, lähetystösihteerinä Bukarestissa 1943–1945 ja ulkoasiainministeriössä 1946–1948 sekä oli lähetystösihteerinä Prahassa ja Wienissä 1949–1950 ja myös Budapestissa 1950 ja Haagissa 1950–1953. Hän toimi ulkoasiainministeriön poliittisen osaston jaostopäällikkönä 1953–1955, apulaisosastopäällikkönä 1955–1958, neuvottelevana virkamiehenä 1958–1959 ja oikeudellisen osaston päällikkönä 1959–1961. Palasto oli suurlähettiläänä Buenos Airesissa 1961–1966 ollen samalla lähettiläänä Santiagossa, Montevideossa ja Asunciónissa ja sitten hän oli suurlähettiläänä Kairossa, Beirutissa, Damaskoksessa, Khartumissa ja Ammanissa 1966–1969. Oltuaan disponibiliteetissa 1969–1972 Palasto toimi sitten suurlähettiläänä Sofiassa 1972–1979. Palasto sai pääkonsulin arvon 1958.
Soini Palasto oli naimisissa vuodesta 1939 filosofian maisteri Taina Arhonmaan (1914–1972) kanssa. Heidän lapsiaan ovat varatuomari Matti Palasto (s. 1942) ja taiteilija Marjatta Palasto (s. 1943).
Paso doble
thumb|Paso doblea [[taitoluistelumuodossa.]] Paso doble on espanjalainen musiikki- ja tanssimuoto. Paso doble on alkujaan kotoisin Etelä-Ranskasta.
Pasodoble on rytmiltään marssimaista ja sitä soitetaan erityisen paljon härkätaisteluissa ja kuuluisille härkätaistelijoille onkin omistettu nimikkopasodoble.
Tämän lisäksi Paso doble on erittäin suosittu kilpatanssi. Tanssissa on niin sanottu "härkätaistelu", jossa mies esittää härkätaistelijaa ja nainen on ajoittain "muléta" (härkätaistelijan punainen viitta) ja ajoittain härkä. Tanssin tunnusmerkkeihin kuuluu jämäkkyys ja sotilaallisen tarkka ajoitus sekä kurinalaisuus kuvioiden suorituksessa. Paso doble luetaan latinalaistansseihin.
Christa Luding-Rothenburger
Christa Luding-Rothenburger (o.s. Rothenburger, s. 4. marraskuuta 1959 Weißwasser, Saksan demokraattinen tasavalta) on saksalainen pikaluistelija ja kilpapyöräilijä ja kaksinkertainen olympiavoittaja. Hän on ainoa urheilija, joka on voittanut samana vuonna mitalin sekä kesä- että talviolympialaisissa.
Kazuma Kaneko
Kazuma Kaneko (金子一馬 tai 金子一魔) (s. 1964) on japanilainen pelisuunnittelija sekä kuvittaja, joka tunnetaan parhaiten pitkäaikaisesta työstään Megami Tensei -pelisarjan parissa. Hän työskentelee Atlukselle, jonka lisäksi hän on tehnyt freelancer-töitä Capcomille sekä Konamille, ja kuvittanut Kouhei Kadonon romaaneja.
Christa Luding-Rothenburger
Olympialaisista Rothenburger voitti kultaa ensimmäisen kerran vuonna 1984 Sarajevossa 500 metriltä. Neljä vuotta myöhemmin hän teki urheiluhistoriaa. Calgaryn talvikisoista Rothenburger sai kaksi mitalia: kultaa 1 000 ja pronssia 500 metriltä. Seitsemän kuukautta myöhemmin hänestä tuli myös kesäkisojen mitalisti Soulista. Rothenburger sijoittui toiseksi ratapyöräilyn sprintissä. Hän jäänee ainoaksi urheilijaksi, joka voittaa sekä kesä- että talviolympialaisista mitalin samana vuonna, sillä kisoja ei järjestetä enää nykyään samana vuonna.
Sprinttiluistelun maailmanmestaruuskisoista Rothenburgerilla on tilillään kaksi mestaruutta, kaksi hopea- ja neljä pronssisijaa. Hän lopetti uransa vuoden 1992 sprinttiluistelun maailmanmestaruuskisoihin. Samana vuonna hän ehti voittaa Albertvillestä neljännen talviolympiamitalinsa (pronssi 500 metrillä) edustaen jo yhdistynyttä Saksaa.
Kalevan kisat 2007
Kalevan kisat vuonna 2007 järjestettiin 3.–5. elokuuta Lappeenrannassa Kimpisen urheilukentällä. Kisoihin ilmoittautui 629 urheilijaa. Järjestyksessään sadansia kisoja seurasi järjestäjien mukaan paikan päällä noin 21 000 katsojaa. Uuden Kalevan kisojen ennätyksen keihäässä (89,43 m) heittänyt Tero Pitkämäki voitti Uusi Sampo -maljan kisojen parhaana urheilijana toisen kerran peräkkäin. Kalevan maljaa tavoittelevista joukkueista eniten pisteitä näissä Kalevan kisoissa saivat Lahden Ahkera (96 pistettä), Helsingin Kisa-Veikot (74) ja Tampereen Pyrintö (46). Kalevan maljan kokonaistilanne oli kisojen jälkeen tasan Lahden Ahkeran ja Helsingin Kisa-Veikkojen kesken, molemmilla oli 211 pistettä.
Urheilijoiden saavuttamat tulokset vaikuttivat Suomen yleisurheilujoukkueen valintoihin Osakan MM-kisoihin.
Hiekkamyrsky
Hiekkamyrsky syntyy, kun tuuli on riittävän voimakasta irrottaakseen hiukkasia maasta ja kuljettaakseen niitä eteenpäin kuivan maaston yli. Aluksi liikkeelle lähtee halkaisijaltaan 50–500 mikrometrin kokoisia eli hiekanjyvän kokoisia hiukkasia. Ne pomppivat maassa ja irrottavat vaikeammin tuulen mukaan lähteviä pienempiä pölyhiukkasia ilmaan.
Hiekkamyrskyssä lentävät partikkelit ovat tyypillisesti kokoluokassa 0,08–1 millimetriä ja nousevat harvoin yli 15 metrin korkeuteen, yleensä eivät edes yli 3,5 metriin. Pölymyrskyssä hiukkaset ovat pienempiä ja nousevat ylemmäs jopa kilometrien korkeuteen yläilmakehään.
Hiekkamyrskyjä aiheuttavat suuret matalapaineet sekä puuskarintamat eli viileän ja tiheän ilman alueet, joita kehittyy ukkosmyrskyn edellä. Kovia puuskarintamia syntyy, kun sade haihtuu pudotessaan suhteellisen kuivan ilman läpi. Tällaiset rintamat pystyvät nostattamaan suuria hiekkamyrskyjä, jotka kuljettavat hiekkaa jopa kilometrien korkeuteen ja muodostavat selkeärajaisia hiekkarintamia.
Kaikkein voimakkaimmat, nopeimmin kehittyvät ja vaarallisimmat hiekkamyrskyt syntyvät kaikkein syvimmistä viileän ja tiheän ilman virtauksista. Kun tällainen rintama saapuu kohdalle, näkyvyys putoaa lähes nollaan muutamassa sekunnissa. Tällaisina hetkinä tapahtuu herkästi auto- ja lento-onnettomuuksia.
Laaja rintamallinen matalapaine aiheuttaa usein keskivoimakkaita hiekkamyrskyjä, jotka saattavat kestää yhden päivän tai pidempäänkin, etenkin syksyisin ja keväisin. Puuskarintamat tuottavat yleensä voimakkaampia mutta vaarallisempia hiekkamyrskyjä, jotka kuitenkin kestävät korkeintaan muutaman tunnin. Tällaiset hiekkamyrskyt ovat yleisimmillään kesäisin.
Hiekkamyrskyt voivat kuljettaa pölyä pitkien matkojen päähän, kuten Saharasta Atlantin yli Etelä-Amerikan sademetsiin tai Euroopan yli Lappiin.
Toistuvat hiekkamyrskyt kovertavat kallioihin painanteita.
Törmätessään toisiinsa ja maahan hiekanjyväsissä syntyy hankaussähköä. Pienet hiukkaset varautuvat negatiivisesti, ja suuret hiukkaset sekä maanpinta varautuvat positiivisesti. Maanpinnan läheltä on mitattu jopa 100 000 V/m:n sähkökenttiä.
Kuivalla Mars-planeetalla esiintyy kauttaaltaan hiekkamyrskyjä. Joskus koko planeetta on kerrallaan jopa viikkojen ajan hiekkamyrskyjen peitossa.
Kaleva (sanomalehti)
pienoiskuva|Kalevan pääkonttori [[Karjasilta|Karjasillalla]] pienoiskuva|Kalevan toimitalo [[Takalaanilassa]] Kaleva on Oulussa ilmestyvä sitoutumaton sanomalehti. Toimittaja Juho Raappanan vuonna 1899 perustama Kaleva on nykyisin Suomen neljänneksi suurin seitsenpäiväinen sanomalehti.
Kalevaa julkaisee Kaleva Oy, jonka suurimmat osakkeenomistajat ovat yksityishenkilöitä. Vuonna 2008 silloisen Kaleva Kustannus Oy:n toimitusjohtaja oli Jukka Haapalainen ja sanomalehti Kalevan päätoimittaja Risto Uimonen. Uimonen jäi eläkkeelle vuodenvaihteessa 2009 ja uutena päätoimittajana aloitti maaliskuussa 2009 Markku Mantila. Mantilan siirtyessä valtioneuvoston viestintäjohtajaksi marraskuussa 2014 uudeksi päätoimittajaksi tuli Kyösti Karvonen, joka jäi eläkkeelle 2020. Hänen seuraajanaan toukokuussa 2020 aloitti Sanna Keskinen.
Aiemmilta vuosilta näkyviä, pitkäaikaisia päätoimittajia ovat olleet sodanjälkeisenä aikana Valde Näsi ja Oulun kasvun vuosikymmeninä 1970-luvulta vuosituhannen vaihteeseen Teuvo Mällinen.
Kalevan toimitalo sijaitsee Oulussa Karjasillan kaupunginosassa Solistinkadulla. Syksyllä 2012 lehden paino ja postitus muuttivat Oulun Takalaanilaan osoitteeseen Graniittitie 6, jonne Kaleva sai uuden painotalon. Kaleva rakennutti uuden pääkonttorin Karjasillan kaupunginosaan heti Ympäristötalon viereen. Rakennuksen kustannusten arvioitiin nousevan noin yhdeksään miljoonaan euroon.
Kaleva alkoi ilmestyä tabloidikokoisena 14. helmikuuta 2015 alkaen.
Pohjois-Suomessa ilmestyvät Lapin Kansa, Lounais-Lappi ja Uusi Rovaniemi siirtyivät Kalevan omistukseen huhtikuussa 2018.
Kaleva on osa Kaleva Mediaa.
Keväällä 2023 Kaleva ilmoitti että lehden sunnuntainumero ei enää ilmesty painettuna, vaan ainoastaan digitaalisena näköislehtenä.
Päätoimittajat
Kalevan päätoimittajat:
RMS Queen Mary
RMS Queen Mary oli Cunard Linen valtamerilaiva. Se liikennöi vuosina 1936–1967 pohjoisella Atlantilla. Sen rakensi John Brown and Company Clydebankissä Skotlannissa. Laiva nimettiin Yhdistyneen kuningaskunnan hallitsijan Yrjö V:n puolison kuningatar Maryn mukaan. Nykyisin alus on Kalifornian Long Beachin kaupungissa, jossa se toimii hotellina ja turistinähtävyytenä.
RMS Queen Marya alettiin rakentaa 1930-luvun alkupuolella, ja neitsytmatkansa alus teki toukokuussa 1936. Alus oli toisessa maailmansodassa joukkojenkuljetusaluksena, minkä jälkeen se palasi matkustajaliikenteeseen vuonna 1947. Varsinainen matkustajaliikenne loppui lokakuussa 1967. Aluksen uudeksi omistajaksi tuli Long Beachin kaupunki Kaliforniassa, jossa RMS Queen Mary toimii nykyisin hotelli-, museo- ja ravintolalaivana. Queen Marylla on kuvattu kaksiosainen Riivatut talot -jakso. Se on myös esittänyt S/S Poseidonia vuoden 1972 elokuvassa S/S Poseidonin seikkailu, alkuperäistä Titanicia vuoden 1979 minisarjassa SOS Titanic ja uudelleenrakennettua Titanic II:ta samannimisessä, suoraan DVD:lle julkaistussa vuoden 2010 elokuvassa.
Aluksen nimi ja rakentaminen
Laiva nimettiin kuningas Yrjö V:n puolison kuningatar Maryn mukaan. Laivan tuleva nimi haluttiin pitää mahdollisimman pitkään salassa, ja vesillelaskuun saakka laiva tunnettiin yksinkertaisesti nimellä "Cunardin runko nro. 534". Tarinan mukaan Cunard suunnitteli laivan nimeksi annettavan Victoria koska perinteisesti yhtiön laivojen nimet päättyivät "-ia"-päätteeseen. Kun yhtiön edustajat pyysivät Yrjö V:ltä lupaa nimetäkseen laivan Ison-Britannian "suurimman kuningattaren" mukaan, vihjasi kuninkaan vaimo oman nimensä käyttämisestä. Tarinan mukaan delegaatiolla ei ollut muuta vaihtoehto kuin ilmoittaa, että laivan nro. 534 nimeksi tultaisiin antamaan RMS Queen Mary. Yrityksen edustajat kuitenkin kiistivät tämän tarinan, ja sen todenmukaisuus voidaan kyseenalaistaa, koska perinteisesti hallitsijoiden nimiä on annettu vain Kuninkaallisen laivaston taistelulaivoille. On todennäköisempää, että nimeen Queen Mary päädyttiin kompromissina. Cunard oli nimittäin hieman aiemmin sulautunut White Star Line -varustamoon, jonka laivat perinteisesti oli nimetty "-ic"-päätteisiksi.
thumb|200px|left|RMS Queen Maryn radiohytti Laivan rakentaminen alkoi joulukuussa 1930 Skotlannissa Clyde-joen varrella sijaitsevalla John Brown & Company -yhtiön telakalla. Työt pysähtyivät joulukuussa 1931 suuren laman seurauksena. Cunard vetosi Britannian hallitukseen saadakseen lainan pystyäkseen rakentamaan laivan valmiiksi. Hallitus myönsi lainan ei vain Queen Maryn valmiiksi saattamiseen, vaan myös sisaraluksen rakentamiseen. Sisaralus, laiva numero 552, nimettiin myöhemmin RMS Queen Elizabethiksi. Yksi lainan ehdoista oli, että Cunard sulautuu taloudellisissa vaikeuksissa olevaan White Star Line -varustamoon, joka tuolloin oli Cunardin pääkilpailija Britanniassa. Sulautuminen toteutettiin huhtikuussa 1934, minkä jälkeen työt Queen Maryn rakentamiseksi jatkuivat välittömästi, ja laiva laskettiin vesille 26. syyskuuta 1934. thumb|left|RMS Queen Mary hotellina
Historia
RMS Queen Maryn paino laivan lähtiessä neitsytmatkalleen Southamptonista Englannista 27. toukokuuta 1936 oli 80 774 tonnia. Laivan kilpailijan SS Normandien alkuperäinen paino oli ollut 79 280 tonnia, mutta sitä oli muokattu talvella 1935 niin, että se säilytti asemansa suurimpana valtamerilaivana.
Queen Mary osoittautui kuitenkin nopeimmaksi laivaksi. Elokuussa 1936 se voitti nopeimmasta Atlantin ylityksestä jaettavan Blue Riband -palkinnon. Laivan keskinopeus oli 30,14 solmua (55,82 km/h) matkalla länteen ja 30,63 solmua (57,39 km/h) itään päin kuljettaessa. Palkinnon aiempi haltija oli Normandie, joka voitti palkinnon jälleen vuonna 1937. Vuonna 1939 Queen Mary vei palkinnon kuitenkin jälleen nimiinsä kulkemalla matkan länteen päin 30,99 solmun (57,39 km/h) nopeudella ja itään päin nopeudella 31,69 solmua (58,69 km/h). Nämä ennätykset pysyivät voimassa vuoteen 1952 asti. Vuonna 1967 Long Beachin kaupunki osti  Queen Maryn ja se tuotiin kaupungin satamaan turistinähtävyydeksi ja hotelliksi.
Ian Hummer
Ian Hummer (s. 23. elokuuta 1990 Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan laituri. Hän edustaa Korisliigassa pelaavaa Nilan Bisonsia. Suomeen Hummer saapui yksivuotisella sopimuksella heinäkuussa 2014 ja pelasi ensimmäisen liigaottelunsa lokakuun alussa Kouvoja vastaan. Ennen Suomeen saapumistaan hän pelasi kotimaansa lisäksi myös Saksassa.
Abraham Poppius
Abraham Poppius (30. lokakuuta 1793 Juva – 19. kesäkuuta 1866 Juva) oli suomalainen runoilija ja pappi. Hän oli varhaisimpia suomeksi kirjoittaneita lyyrikoita ja varhainen kansanrunouden kerääjä.
Henkilöhistoria
Abraham Poppius syntyi Juvalla 1793. Vanhemmat olivat luutnantti Johan Poppius ja Katarina Elisabet o.s. Cygnaeus, sotatuomarin tytär.
Abraham Poppius opiskeli Kuopion triviaalikoulussa vuoden ja siirtyi sitten Porvoon lukioon. Hän suoritti ylioppilastutkinnon Turussa ja aloitti opinnot Turun akatemiassa 1813. Opiskelun ohessa hän innostui sepittämään itse runoja suomeksi ja keräämään myös kansanrunoutta ja sananlaskuja kotiseudultaan. Poppius kuului Turun romantiikan vaikuttajiin.
Vuonna 1817 Poppius siirtyi jatkamaan opintojaan Uppsalan yliopistoon, jossa hän ystävystyi samaan aikaan siellä opiskelevan Carl Axel Gottlundin kanssa. Vaikka molemmat olivat Savosta kotoisin, Poppius ei Gottlundin tavoin innostunut käyttämään Savon murretta kirjakielenä. Poppiuksen 1818 ilmestynyt väitöskirja De reciproca conjugationum forma in lingua fennica (’Suomen kielen reflektiivisistä verbimuodoista’) toi esiin suomen kielen ominaisuuksia, ja seuraavana vuonna auttoi saksalaista H. R. Schröteriä teoksen Finnische Runen. Se sisälsi suomalaisia kansanrunoja suomeksi ja saksaksi.
Poppius vihittiin papiksi 1823, ja hän sai papinviran Tukholman suomalaisesta seurakunnasta. Poppius suunnitteli yhdessä Anders Johan Sjögrenin kanssa Venäjälle suuntautuvaa tutkimusmatkaa, mutta hanke peruuntui rahoituksen puuttumisen vuoksi. Niinpä Poppius palasi takaisin Suomeen 1825 saatuaan vankilapapin viran Viipurista. Vuonna 1833 Poppius siirtyi synnyinseudulleen Juvalle kappalaiseksi. Siellä hän meni vielä varsin iäkkäänä naimisiin leskeksi jääneen Wilhelmina Rytkösen (o.s. Felin) kanssa 1861. Myöhemmin Poppius kannusti ja tuki Wilhelminan poikaa Aron Johania hänen opiskeluissaan.
Kirjallinen ura
Ensimmäiset omat runonsa Poppius julkaisi Adolf Ivar Arwidssonin toimittamassa Oskyldigt Ingenting -lehdessä. Muutama runo ilmestyi myös Mnemosynessä. Arwidssonin kaltaiset suomenmieliset kiittivät hänen runojaan, mutta pääasiassa ruotsinkielinen lukijakunta ei suuremmin niistä innostunut. Kun suomenkielisiä lehtiä alkoi syntyä, Poppius lähetti runoja myös Sanan Saattajaan Wiipurista, Maamiehen Ystävään, Kanavaan ja Suomettareen. Hänen runojaan ovat mm. ”Laurin saalis”, ”Perhosen synty”, ”Punnittu Amor” ja ”Varpunen”.
Pappeudestaan huolimatta Poppius ei kirjoittanut juurikaan hengellisiä runoja vaan pysyi maallisemmissa aiheissa. Runoissa on selviä kansanrunoudesta saatuja vaikutteita ja suomalaista runomittaa, mutta myös Ruotsissa vahvana ollut fosforistinen koulukunta vaikutti häneen ja Poppiuksen runoissa on myös antiikin vaikutusta. Runojen aiheet on otettu usein luonnosta ja kansanelämästä, joskin myöhemmin mukaan tulee myös kansallista aineista.
Omien runojensa ohessa Poppius oli perustamassa Sanan Saattaja Wiipurista -nimistä sanomalehteä 1833. Hän suomensi Heinrich Zschokken opettavaisen kertomuksen Viina-myrkystä surullinen tarina, joka ilmestyi Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran kustantamana 1844. Poppius kokeili 1850-luvulla kirjoittaa näytelmää, mutta se ei valmistunut. Hänen muita keskeneräisiä hankkeitaan olivat Robinson Crusoe -tyyppinen tarina miehestä, joka muuttaa yksin Saimaan autiolle saarelle paetakseen Kaarle-herttuan vihaa, ja eri lähteistä kerätty Juvan pitäjän historia.
Poppius välitti sanastoa savon murteesta kirjakieleen. Poppiuksen välittämiksi on katsottu sanat aamupäivä, henkitorvi, jyrkänne, keräillä, konstikas, maatiainen, pohjoinen, puistikko, soveltua ja viihdyke. Hänen itse kehittelemiään ilmauksia ovat kaikkeus, maantieto, laulukeino (runous), soittokeino (säveltaide), kansaisuus (kansallisuus) ja aikasana (teonsana, verbi).
Viimeisinä vuosina Poppius kokosi ja paranteli runojaan julkaistakseen ne yhtenä teoksena. Hän kuoli kuitenkin kesken työn 1866. Poppiuksen runot ilmestyivät vihdoin 1870 Savo-karjalaisen osakunnan julkaisemina Koitar-albumin ensimmäisessä osassa. Vaikka Poppius mainitaan usein kirjallisuushistorioissa varhaisena suomenkielisenä lyyrikkona, hän on muuten melko unohdettu.
Tommy McCook
Tommy McCook (Thomas Matthew McCook) (3. maalistkuuta 1927–5. toukokuuta 1998) oli jamaikalainen saksofonisti (tenori, altto), joka toimi myös huilistina, säveltäjänä ja sovittajana.
Kiiltomato.net
Kiiltomato.net (ruots. Lysmasken) on kirjallisuuskritiikin verkkolehti, joka on perustettu vuonna 2000. Kiiltomatoa ylläpitää Lukukeskus. Sivustolla on julkaistu vuoden 2020 loppuun mennessä runsaat 4 000 kirja-arvostelua. Kaksikielisessä Kiiltomadossa ilmestyy kritiikkejä sekä suomeksi että ruotsiksi. Kerran kuukaudessa julkaistavat pääkirjoitukset ilmestyvät kummallakin kotimaisella kielellä.
Kiiltomadon päätoimittajina aloittivat huhtikuussa 2023 Anniina Meronen ja Juha-Pekka Kilpiö. Aiemmin päätoimittajina ovat toimineet muun muassa Ville Hämäläinen, Aleksis Salusjärvi, Karo Hämäläinen (2007–2014), Kari Levola ja Saara Kesävuori. Verkkolehteä on sen toiminnan aikana avustanut lähes kaksisataa kirjallisuuskriitikkoa.
Kiiltomato sai vuonna 2010 joka neljäs vuosi jaettavan Vaaskivi-plaketiksi kutsutun kriitikkopalkinnon.
Oh No Ono
Oh No Ono on tanskalainen indierock-yhtye. Se on perustettu vuonna 2003 neljän miehen voimin ja myöhemmin myös basisti Nis Svoldgård liittyi bändiin. Heidän musiikkinsa on sekoitus modernia poprockia, electroclashia, funkia ja 80-luvun musiikkia. Syntetisaattorit ovat suuressa osassa heidän musiikissaan.
Luettelo tunnetuista kuuroista
Tämä on luettelo tunnetuista kuuroista.
Vehkoojärvi
Vehkoojärvi on Keski-Suomessa Multialla Housukosken kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Infraero
right|150px|Infraeron logo Infraero (Empresa Brasileira de Infraestrutura Aeroportuária) on brasilialainen valtionyhtiö, joka vastaa maan siviili-ilmailun päälentokenttien ylläpidosta. Se perustettiin vuonna 1973.
Vehkoojärvi
Maantietoa
Järven pinta-ala on 37 hehtaaria ja se on 1,4 kilometriä pitkä ja 500 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari. Sen rantaviivan pituus on 3,8 kilometriä. .
Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Tarhianjoen alueella (35.63), jonka Kukonjoen alueeseen (35.634) se kuuluu.