cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Venäjän kieli
Substantiivit
Venäjässä on yksikössä kolme sukua: maskuliini, feminiini ja neutri. Substantiivien suku on yleensä nähtävissä sanan päätteestä lukuun ottamatta lähinnä pehmeään merkkiin loppuvia sanoja. Tyypillisesti konsonanttiin päättyvät sanat ovat maskuliineja, -а- ja -я-päätteiset feminiinejä sekä -о-, -е- ja -ё-päätteiset neutreja. Kuitenkin esimerkiksi -а- ja -я-päätteiset miespuolista henkilöä tarkoittavat substantiivit ovat maskuliineja. Pehmeään merkkiin (ь) päättyvät sanat voivat olla joko maskuliineja tai feminiinejä. Maskuliinisten pehmeään merkkiin päättyvien substantiivien genetiivi on я-loppuinen, esimerkiksi медведь, genetiivissä медведя. Feminiinisten pehmeään merkkiin päättyvien substantiivien genetiivi taas on и-loppuinen, esimerkiksi любовь, genetiivissä любви. Kaikki substantiivit, joiden perusmuoto päättyy johonkin kirjaimista tai kirjainyhdistelmistä -знь, -сть, -сь, -вь, -бь, -пь, -шь, -жь, -чь tai -щь, ovat feminiinejä (poikkeuksia: голубь ’kyyhkynen’ ja гость ’vieras’ ovat maskuliineja).
Substantiivit taipuvat yksikössä ja monikossa kuudessa sijassa:
Anne Averio
Anne Averio (s. 7. lokakuuta 1964) on suomalainen entinen jalkapalloilija ja salibandyn pelaaja.
Venäjän kieli
Substantiivit
Suvuista huolimatta venäjän kielessä ei käytetä lainkaan artikkelisanoja. Adjektiivit ja monet pronominit taipuvat tai määräytyvät kuitenkin pääsanan suvun mukaan, esimerkiksi Та красивая девочка, ta krasivaja devotška, 'tuo kaunis tyttö' ja Той красивой девочке, toi krasivoj devotške, 'tuolle kauniille tytölle'.
Anne Averio
Jalkapalloa hyökkääjänä pelannut Averio edusti Helsingin Jalkapalloklubia. Hän saavutti seurassa kuusi Suomen mestaruutta ja neljä Suomen cupin voittoa. Averio oli useita kertoja SM-sarjan paras maalintekijä ja hän oli ensimmäinen yli 100 maaliin yltänyt pelaaja. Kaikkiaan hän teki uransa aikana 120 maalia pääsarjatasolla. Maajoukkueessa Averio esiintyi kuudessa ottelussa.
Venäjän kieli
Substantiivit
Pääosin nykyvenäjästä kadonnut vokatiivi on säilynyt fraasinomaisesti uskonnollisessa kielenkäytössä: Бог, bog, 'jumala' ja Боже!, Bože!, 'Jumala!'.
Anne Averio
Averio pelasi myös salibandya liigatasolla ja maajoukkueessa. Hän edusti urallaan m/s ICS:ää, Tapanilan Erää, HIFK Salibandya ja Espoon Oilersia, jossa hän voitti mestaruuden kaudella 1993–1994. Maajoukkueessa Averio pelasi 14 maaottelua ja oli mukana Suomen voittaessa maailmanmestaruuden vuoden 1999 MM-kisoissa.
Venäjän kieli
Adjektiivit
Adjektiivit taipuvat pääsanansa sukua, lukua ja sijaa noudatellen. Monikossa sukuja ei erotella. Useimmilla venäjän adjektiiveilla on normaalin, "pitkän", muodon lisäksi myös ns. lyhyt muoto (великий / велик, suuri, mahtava). Sitä voidaan käyttää vain predikatiivina, eikä se taivu sijoissa (suvussa ja luvussa kylläkin). Lyhyillä muodoilla on joissakin tapauksissa kieliopillinen tai tyylillinen lisämerkitys. Lyhyellä muodolla voidaan esimerkiksi ilmaista ominaisuuden väliaikaisuutta.
Verbit
Venäjän verbitaivutus on säännöllistä: lähes kaikki verbit kuuluvat jompaankumpaan kahdesta taivutusluokasta, epäsäännöllisiä verbejä on laskentatavasta riippuen seitsemän tai kahdeksan.
Verbeillä on kolme tapaluokkaa:
Indikatiivissa erotetaan kolme aikamuotoa:
Preesensissä ja preteritissä voidaan verbeistä muodostaa tietyin rajoituksin sekä aktiivin ja passiivin partisiipit. Partisiipit taipuvat adjektiivien tavoin pääsanansa mukaan suvussa, luvussa ja sijoissa. Venäjän kielessä on olemassa myös gerundeja: imperfektiivisen ja perfektiivisen aspektin gerundit (käytetään myös hieman harhaanjohtavia nimityksiä gerundin preesens ja preteriti).
Venäjän verbeille ominainen piirre on kahden aspektimuodon olemassaolo. Perfektiivinen aspekti kuvaa loppuun suoritettua toimintaa ja imperfektiivinen aspekti päättymätöntä tai toistuvaa toimintaa. Useimmilla verbeillä on sekä perfektiivinen että imperfektiivinen aspektipari. Aspektiparit voidaan muodostaa joko etuliitteellä (звонить/позвонить, zvonit/pozvonit, 'soittaa puhelimella'), taivutusvartalon muutoksella (употреблять/употребить, upotrebit/upotrbljat, 'käyttää') tai ne voivat olla täysin erivartaloisia (класть/положить, klast/položit, 'laittaa, asettaa'). Venäjän kielessä on olemassa myös yksiaspektisia (verbistä olemassa vain yksi aspektimuoto; imperfektia tantum eli vain imperfektiivinen aspekti tai perfektia tantum eli vain perfektiivinen aspekti) ja kaksiaspektisia (samaa verbimuotoa voidaan käyttää molempien aspektien merkityksessä) verbejä.
Aspektien lisäksi venäjän verbeille on luonteenomaista runsaahko etuliitteiden käyttö. Liitteitä on parisenkymmentä, ja niillä voidaan osoittaa esimerkiksi liikkeen suuntaa (sisään, ulos, pois, luo, jne.). Yhdellä etuliitteellä voi olla useita eri merkityksiä eri kantaverbien yhteydessä. Etuliitteitä esiintyy niin konkreettisissa kuin abstrakteissakin verbeissä.
Győri ETO FC
Győri ETO FC on vuonna 1904 perustettu unkarilainen jalkapalloseura. Seuran kotipaikka on maan luoteisosassa sijaitseva Győr. Győri ETO FC pelaa Unkarin pääsarjatasolla, OTP Bank Ligassa.
Venäjän kieli
Verbit
Perfektiivisillä verbeillä ei ole preesensiä, ainoastaan preteriti ja futuuri. Futuureja kielessä on kaksi, yksinkertainen ja monimutkainen. Yksinkertainen on verbin perfektiivisen aspektin futuuri, eli indikatiivimuoto I. Monimutkainen futuuri muodostetaan sanan быть, byt, 'olla' avulla. Preesensissä ei käytetä yleensä lainkaan olla-verbiä, esimerkiksi "minä olen opiskelija" sanotaan venäjäksi я студент (ja student) (mies), я студентка (ja studentka) (nainen).
Erityisen ryhmän muodostavat liikeverbit, jotka nimensä mukaisesti kuvaavat liikkumista. Liikeverbeillä ei ole aspektiparia, vaan niiden verbiparit kuvaavat yhteen tai moneen suuntaan kulkevaa liikettä, esimerkiksi идти, idti, 'kävellä yhteen suuntaan' ja ходить, hodit, 'kulkea kävellen, kuljeskella'. Saadessaan etuliitteen liikeverbeillä tulee aspekti.
Győri ETO FC
Győri ETO on voittanut Unkarin mestaruuden kolmesti ja cupin neljästi. Euroopan cupissa seura eteni välieriin kaudella 1964–1965.
Venäjän kieli
Historia
thumb|upright|[[Aleksandr Puškinin patsas.]] 800-luvulla apostolit Kyrillos ja Methodios kehittivät slaaveille kirjakielen erityisesti kristinuskon levittämiseksi, kirkkoslaavin Kreikan Thessalonikin alueen eteläslaavilaismurteen pohjalta. Kirkkoslaavia kirjoitettiin aluksi glagoliittisella kirjaimistolla, myöhemmin kyrillisellä. Kyrillisen kirjaimiston kehitti luultavasti 900-luvulla Kyrilloksen oppilas Kliment Ohridski. Kiovan Rusissa kirkkoslaavia alettiin käyttää vuoden 998 tienoilla, kun ruhtinas Vladimir I teki kristinuskosta maan virallisen uskonnon. Kirkkoslaavin kautta kieleen ilmaantui kreikkalaisia lainasanoja, ja myös kirkkoslaavin itsensä leksikaalinen vaikutus oli suuri. Venäjässä monet kirkkoslaavista lainatut sanat ovat säilyttäneet myös venäläisen vastineensa, ja sanapareilla on joko eri merkitys tai niitä käytetään eri stylistissa konteksteissa. Kansankieli alkoi vähitellen vaikuttaa Venäjän kirkkoslaaviin, joka sai yhä paikallisempia piirteitä. Esimerkiksi lakiteksteissä itäslaavilaiset piirteet olivat vallitsevina. Itäslaavilaiset kielet alkoivat erkaantua toisistaan 1300-luvulle tultaessa osittain mongolivallan aiheuttaman poliittisen hajanaisuuden takia. Mongolien ylivallan aikana sekakieliset tekstit jatkoivat yleistymistään, mutta 1300-luvun lopulla kirkkoslaavi alkoi uudestaan eteläslaavilaista vaikutusta ja erkani kansankielestä.
Moskovan suuriruhtinaskunnan vahvistuessa 1400-luvulta alkaen sen kaupunkilaisväestön puhekielestä alkoi muotoutua kirjakielen perustaksi ja siitä tuli esimerkiksi valtionhallinnon kieli. Virallinen kieli alkoi kuitenkin vähitellen erkaantua tavallisen kansan venäjästä. Kirkkoslaavin käyttö väheni sen jäädessä enemmänkin kirkon ja osittain sivistyneistön kieleksi, jota alettiin jo pitää venäjästä erillisenä kielenä. Kirkkoslaavinkielisiä tekstejä esimerkiksi käännettiin jo venäjäksi. Länsimaiden vaikutuksesta Venäjällä pyrittiin luomaan kirkkoslaavinkielistä kirjallisuutta, mutta kieltä pidettiin tähän tarkoitukseen liian keinotekoisena, eikä venäjäksi löytynyt kirjallista traditiota, jonka päälle rakentaa. Poikkeuksena vanhauskoisten johtaja esipappi Avvakum tosin kirjoitti omaelämäkertansa osittain kansankielellä, mutta kirkkopoliittisista syistä hänen tuotantonsa jäi vaille huomiota.
Nykyvenäjän kirjakieli alkoi muotoutua 1700- ja 1800-luvuilla. Vuonna 1708 Pietari Suuri otti maassa käyttöön yksinkertaisemman oikeinkirjoituksen ja samalla aakkosista poistettiin kaksi kirjainta. Lisäksi 1700-luvulla tiedemies Mihail Lomonosov kirjoitti venäjän kieliopin ja lisäksi muutakin tieteellistä kirjallisuutta venäjäksi ja loi näin perustan sille kirjakielelle, jota 1800-luvulla alettiin käyttää. Toinen merkittävästi kielen kehitykseen vaikuttanut kirjailija oli Aleksandr Puškin, joka teoksissaan edelleen kavensi kirja- ja puhekielen välistä kuilua. 1700-luvulta alkaen kieleen alkoi virrata yhä enemmän lainasanoja Länsi-Euroopan kielistä, kirjailija Nikolai Karamzin ansiosta erityisesti ranskasta. Seuraava suuri muutos kirjakielessä tapahtui vuonna 1918, kun oikeinkirjoitusta muutettiin toistaiseksi viimeisen kerran.
Neuvostoliiton aikana
Venäjän kielen asema Neuvostoliitossa 'kieliperheen vanhimpana veljenä' vahvistui 1930-luvulla. Venäjän imperiumin alueella käytettiin satoja kieliä ja murteita. Vallankumouksen jälkeen 1917 Neuvostoliiton eri kansojen kieliä tuettiin muun muassa luomalla ja vahvistamalla niiden kirjakieltä: käytössä oli niin kyrillinen, latinalainen kuin arabialainenkin kirjaimisto. Vuoden 1937 jälkeen siirryttiin pääasiassa kyrilliseen kirjaimistoon. Samalla venäjän kielen asema muun muassa kouluopetuksessa vahvistui. Venäjän kielen asemaa perusteltiin sillä, että se oli "kansojen perheen" yhteinen kommunikaatiokieli. Koko Neuvostoliiton olemassaolon ajan venäjän kieli oli korkeimman opetuksen ja sivistyksen kieli. Venäjän kielen jatkuvasta vahvistumisesta kertoo muun muassa se, että 1960-luvulla lähes kaikki kouluopetus oli jo venäjänkielistä.
Lähteet
<references group="Mustajoki"/>
Romeo Neri
Romeo Neri (26. maaliskuuta 1903 Rimini – 23. syyskuuta 1961 Rimini) oli italialainen telinevoimistelija ja olympiavoittaja.
Neri voitti voimistelu-urallaan kolme olympiakultaa Los Angelesista 1932 ja yhden hopean Amsterdamista 1928. Amsterdamissa hän sijoittui moniottelussa ja renkailla neljänneksi ja Italian joukkueen jäsenenä joukkuekilpailussa kuudenneksi. Los Angelesissa hän oli permannolla neljäs. Lisäksi Neri voitti Budapestin vuoden 1934 MM-kilpailuista hopeaa moniottelusta ja pronssia hypyssä.
Riminin urheilustadion on nimetty Nerin kunniaksi Stadio Romeo Neriksi.
Korisliiga-kausi 2012–2013
Korisliiga-kausi 2012–2013 oli 73. kausi, jolloin pelattiin miesten koripallon Suomen mestaruudesta. Korisliiga-kauteen sarjanousijana lähtivät Forssan Koripojat sekä Korikobrat. Hallitseva mestari oli Nilan Bisons, joka myös uusi mestaruutensa.
Liigajoukkueista Tampereen Pyrintö ja Joensuun Kataja kilpailivat kauden aikana myös Eurochallengessa.
Pallokiista
Korisliigassa oli helmikuussa 2013 tarkoitus siirtyä käyttämään pelipalloina ”älypalloja”, jotka sisältävät mitta-anturin pelitapahtumien analysointia varten. Uusien pallojen käyttäytymistä kritisoitiin muun muassa joidenkin liigavalmentajien ja -pelaajien taholta, ja Suomen Koripalloliitto lykkäsi pakollista uusiin palloihin siirtymistä. Älypallojen vapaaehtoinen käyttö oli jonkin aikaa kuitenkin mahdollista ottelukohtaisesti seurojen näin sovittua. 12. maaliskuuta pidetyssä kokouksessa Korisliigan seurat päättivät siirtyä älypallojen käyttöön kokouksen jälkeisen päivän otteluista lähtien. Joensuun Katajan otteluissa älypalloja ei käytetty ennen seuran putoamista EuroChallengesta.
Runkosarja
===Sarjataulukko ===
Tehoindeksi
Tehoindeksillä mitataan pelaajan kokonaistehokkuutta. Indeksi ottelua kohti muodostuu siten, että pisteet, levypallot, koriinjohtaneet syötöt, pallonriistot ja koriinheiton torjunnat lasketaan yhteen, jonka jälkeen tuloksesta vähennetään ohiheittojen ja pallonmenetysten määrä.
Kuukauden pelaajat
thumb|right|200px|Tampereen Pyrinnön [[Damon Williams teki kauden aikana ennätysmäärän tripla-tuplia.]]
Ennätyksiä ja merkkipaaluja
Tampereen Pyrinnön Damon Williams siirtyi sarjan kaikkien aikojen tripla-tuplatilaston kärkeen ohi Faisal Abrahamin ja nousi Mikko Koskisen ohi Pyrinnön kaikkien aikojen eniten pisteitä tehneeksi pelaajaksi. Petri Virtanen ylitti historian ensimmäisenä pelaajana 1500 koriin johtaneen syötön rajan, ja teki Kari-Pekka Klingan jälkeen historian toisena pelaajana tuhat onnistunutta kolmen pisteen koria.
Martin Zeno antoi tammikuussa ottelussa Korikobria vastaan 16 syöttöä, mikä oli suurin yksittäisen ottelun syöttölukema sitten vuoden 2004. Salon Vilpas teki Loimaata vastaan pääsarjahistorian pienimmän pistemäärän (2) yhdellä neljänneksellä.
Päävalmentajat
Lähde:
Talous
Lähde:
Suomen Koripalloliiton kauden parhaat
Vapaaheittopalkinnon sai Forssan Koripoikien Sami Ikävalko. Fair Play -palkinto myönnettiin Kouvoille, ja parhaan toimitsijapöydän palkinnon sai KTP-Basket.
Experimental Aircraft Association
pienoiskuva|Experimental Aircraft Associationin logo. Experimental Aircraft Association (EAA) on nykyisin kansainvälinen, alkujaan yhdysvaltalainen, harrasteenaan lentokoneita rakentavien ihmisten yhdistys, jonka päätoimipiste on Oshkoshissa, Wisconsinissa. Entinen hävittäjälentäjä Paul Poberezny perusti EAA:n vuonna 1953. Vuonna 2010 organisaatioon kuuluu yli 170 000 jäsentä. Yhdistys perusti vuonna 1982 Oshkoshiin lentokonemuseon, jossa on 90 harrasterakenteista lentokonetta. Yhdistys on vuodesta 1974 alkaen organisoinut joka kesä Oshkosh Airshow -lentonäytöksen ja Floridassa tapahtuvan Sun 'n Fun -näyttelyn.
Pohjoismaat
Suomessa ei ole EAAn osastoa, vaikka Suomessa tehdään paljon harrasterakenteisia lentokoneita. Ne tehdään Liikenteen turvallisuusviraston ja sen edeltäjien valvonnassa usein Suomen ilmailuliiton tuella. Alaa ovat tukeneet myös Jyrki Laukkasen kaltaiset koelentäjät ja diplomi-insinööri Aki Suokkaan kaltaiset lentotekniikka-alan ammattilaiset.
Ruotsiin perustettiin vuonna 1964 EEA-osasto. Siihen kuuluu nykyisin 1700 jäsentä, jotka ovat rakentamassa noin 350 lentokonetta, toinen mokoma on tai on ollut lentokelpoisia.
Piquerismi
Piquerismi voi myös kohdistua itseensä jolloin henkilö kiihottuu pistämällä tai puukottamalla itseään.
Piqueristinen silpominen ja pistäminen kohdistuu yleensä rintoihin, pakaroihin tai lantion seudulle ja genitaalialueisiin.
Acosta
Acosta on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Piquerismi
Viiltäjä-Jack
Tohtori Robert D. Keppel ja hänen tutkijakollegansa löysivät vuoden 1888 Lontoolaisen sarjamurhaajan: Viiltäjä-Jackin tapausta tutkiessaan hänen jättämissään uhreissa tyypillisiä piqueristisen käyttäytymisen piirteitä. Viiltäjä-Jack oli muun muassa puukottanut ja viillellyt uhreihinsa syviä viiltoja rintojen, kaulan ja lantion alueille, sekä poistanut näiltä sisäelimiä.
Albert Fish
thumb|250px|Albert Fishin pidätyskuva vuodelta [[1903.]] Pahamaineinen yhdysvaltalainen sarjamurhaaja Albert Fish harjoitti usein piqueristisia rituaaleja uhrejaan, ja myös itseään kohtaan. Vangittaessa Grace Buddin murhasta Fish kertoi upottaneensa sukupuolielintensä alueelle useita neuloja, metallisia piikkejä ja nauloja.
Röntgenkuvat paljastivat, että Fish oli työntänyt lantionsa alueelle 29 metallista piikkiä. Ollessaan vangittuna hän jatkoi edelleen itsensä vahingoittamista muun muassa teroittamalla ruoastaan saaman kananluun ja upottamalla sen lantionsa seudulle.
Andrei Tšikatilo
Sarjamurhaaja Andrei Tšikatilon on päätelty kärsineen piquerismista: hän sai seksuaalisen tyydytyksen ja myös ejakuloi puukottaessaan uhrejaan.
Piquerismi populaarikulttuurissa
Vuonna 2001 julkaistussa Kova laki –sarjan jaksossa “Pique”, piquerismia harjoittanut mies piikitti itselleen tuntemattomia naisia julkisilla paikoilla hattuneuloilla pakaroihin. Jaksossa pahoinpitelijä päätyi lopulta murhaamaan äitinsä puukottamalla tätä veitsellä, tavalla joka myös viittasi piquerismiin.
Tatyana Ali
Tatyana Marisol Ali (s. 24. tammikuuta 1979 Brooklyn, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja R&B-laulaja. Hän esiintyi Ashley Banksin roolissa Bel-Airin prinssissä.
Ali syntyi Long Islandilla, New Yorkin osavaltiossa. Hänen äitinsä on Panamasta ja isänsä Trinidad ja Tobagosta; hän puhuu sujuvasti sekä englantia että espanjaa.
Sammalvuoren metrovarikko
Sammalvuoren metrovarikko on länsimetroon kuuluva maanalainen varikko Espoonlahden ja Kivenlahden metroasemien välillä. Varikko sijoittuu Espoon Sammalvuoreen, Saunalahden kaupunginosan kaakkoisosaan.
Varikko suunniteltiin aluksi rakennettavaksi joko Sammalvuoreen tai Harmaakallioon, mutta paikaksi valittiin lopulta Sammalvuori Harmaakallion osoittauduttua kelvottomaksi rakennuspaikaksi. Varikon rakentaminen alkoi marraskuun 2014 lopulla osana länsimetron toista rakennusvaihetta.
Hakuninmaa
Hakuninmaa on Helsingin Kaarelan kaupunginosaan kuuluva asuinalue. Hakuninmaan itä- ja pohjoispuolella on Keskuspuisto, eteläpuolella Maununneva, lounaassa Kannelmäki ja lännessä Mätäjoki ja sen takana Malminkartano.
Hakuninmaan muodostavat Kalannintien ympäristö, joka on alun perin 1950-luvulla rakennettua rintamamiestaloaluetta, sekä toisaalta Perhekunnantien seutu, jossa on valtaosin 1980-luvulla rakennettuja puurakenteisia, arava-rahoitteisia yksi- ja kaksikerroksisia rivi- ja paritaloja. Hämeenlinnanväylän länsipuolella Hakuninmaahan kuuluu Runonlaulajantien ympäristö sekä muusta Hakuninmaasta erillään Sorolantien ja Laitilantien ympäristöt. Hakuninmaahan luettiin aiemmin myös erillinen, Vantaaseen rajoittuva Hakuninmaantien alue, joka oli pieni teollisuusalue. Nykyisin Kuninkaantammen kaupunginosaksi kutsuttavalle alueelle on rakenteilla usean tuhannen asukkaan kaupunginosa.
Perhekunnantiellä toimii päiväkoti ja vuoteen 2015 aktiivisessa toiminnassa ollut kioski sekä läntisellä Hakuninmaalla Kannelmäen peruskoulun yläaste ja ruotsinkielinen ala-aste Kårböle lågstadieskola. Lähin ala-aste sijaitsee Kanneltiellä Kannelmäessä. Muuten lähimmät palvelut sijaitsevat Kannelmäessä sekä Vantaan Kaivokselassa ja Myyrmäessä.
Hakuninmaalle pääsee keskustasta ja Kannelmäestä kulkevilla linjoilla runkolinjalla 40 ja 42. Myös Hämeenlinnanväylää kulkevilla busseilla on pysäkkejä Hakuninmaan kohdalla.
Unebi
Unebi oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1886 vesillelaskettu panssarikansiristeilijä. Lokakuussa 1886 valmistunut alus katosi vain kolme kuukautta valmistumisensa jälkeen siirtopurjehduksella Ranskasta Japaniin joulukuussa 1886 Etelä-Kiinan merellä Singaporesta Jokohamaan lähdettyään.
Taustaa
Ennen ensimmäistä Kiinan ja Japanin välistä sotaa tapahtunut poliittisen jännityksen kasvaminen aiheutti Japanissa kiinnostuksen hankkia laivastolleen panssarikansiristeilijä. Alustyypin hankintaa puolsivat sen suuri nopeus, vahva aseistus ja panssarointi sekä suhteellisen edullinen hinta, minkä merkitystä korosti Japanin oman telakkateollisuuden kyvyttömyys valmistaa kyseisen kaltaisia aluksia. Lisäksi hankinnan tarvetta lisäsi Kiinan laivastolleen ostamat kaksi taistelulaivaa, panssarikansiristeilijä sekä panssaroidut tykkiveneet. Japanin laivastolle tilattiin kolme panssarikansiristeilijää, joista kaksi Armstrong Whitworthilta ja kolmas Ranskasta.
Valmistus
Alus tilattiin 28. toukokuuta 1884 osana viidettä laajennusohjelmaa Société des Forges et Chantiers de la Girondelta Ranskasta, missä köli laskettiin jo ennen sopimuksen allekirjoittamista 27. toukokuuta. Alus laskettiin vesille 6. huhtikuuta 1886 ja se valmistui 18. lokakuuta 1887, jolloin sen hintana oli 1 812 673 jeniä 74 seniä ja 2 riniä.
Aluksen voimanlähteenä oli kaksi pituussuuntaan asennettua kaksisylinteristä kaksivaihehöyrykonetta, jotka pyörittivät kahta akselia. Tarvittava höyry tuotettiin kuudella hiilikattilalla. Koneisto tuotti 5500-6000 indusoitua hevosvoimaa, jolla saavutettiin 17,5-18,5 solmun maksiminopeus.
Palvelus
Prinssi Fushimi, joka sattui olemaan Pariisissa, osallistui 6. huhtikuuta 1886 aluksen vesillelaskutilaisuuteen. Unebin koeajot ja rakennustöiden loppuunsaattaminen saatiin päätökseen 2. syyskuuta 1887, jolloin aluksen päälliköksi kaavailtu luutnantti Imure, insinööri Mori sekä neljä aliupseeria aloittivat japanilaismiehistön kouluttamisen siirtopurjehdukseen. Japanilaisten apuna olivat telakan asettamat M. LeFabren johtamat 78 ranskalaista.
Alus lähti Le Havresta 18. lokakuuta, mutta se palasi satamaan kovan merenkäynnin aiheuttaman uhan vuoksi vielä samana päivänä. Aallokon tyynnyttyä seuraavana päivänä alus lähti uudelleen matkaan. Alus joutui Välimerellä myrskyyn ja uudelleen Suezin kanavan läpäistyään, jolloin alus keinui ja kallisteli voimakkaasti. Tämän oletettiin johtuvan raskaasti aseistetun aluksen korkealla olevasta painopisteestä. Epäilys merikelpoisuudesta pakotti aluksen poikkeamaan Adenissa, jossa kaksi aluksen päätykeistä siirrettiin maihin.
Unebi saapui Malakansalmen läpäistyään Singaporeen, josta se jatkoi matkaansa hiilestettyään 3. joulukuuta. Sen odotettiin saapuvan Tokionlahdelle joko 12. joulukuuta tai viimeistään seuraavana päivänä. Alus ei kuitenkaan saapunut määräaikana ja siitä ei saatu ilmoitusta vuoden alussakaan. Meijimaru ja Nagasakimaru etsivät kadonnutta alusta Ogasawaransaarelta Filippiineille. Etsintöihin osallistuivat myös Britannian kuninkaallisen laivaston Itä-Aasian laivue etsien alusta Hongkongista etelään. Mikään taho ei kuitenkaan löytänyt merkkejä aluksesta.
Alukselta ei löytynyt eloonjääneitä eikä hylkyä ja siten teoriat sen mystisestä katoamisesta johtivat lukuisiin romaaneihin ja spekulatiivisiin väitteisiin. Virallisen teorian mukaan raskaasti yläpainoinen alus kaatui kovassa merenkäynnissä.
Alus poistettiin keisarillisen Japanin alusluettelosta 19. lokakuuta 1887. Se on ainoa Japanin laivaston alus, joka on kadonnut jälkiä jättämättä. Sen muistomerkki on Aoyaman hautausmaalla Tokiossa.
Aluksen tuhouduttua Japanin hallitus peruutti toisen samankaltaisen aluksen valmistuksen ja vastaanotti korvauksen telakalta luovuttamatta jääneestä aluksesta. Saatu korvaus käytettiin risteilijä Chiyodan hankintaan.
Pyöreän pöydän ritarit
thumb|250px|Pyöreän pöydän ritareita. Keskiaikaisen käsikirjoituksen kuvitusta. Pyöreän pöydän ritarit olivat kuningas Arthurin palvelijoita ja vasalleja. Tarinoissa he edustivat ritarillisuuden parhaita puolia.
Nimitys "Pyöreän pöydän ritarit" johtuu siitä, että he kokoontuivat Arthurin linnassa Camelotissa pyöreän pöydän ympärille. Koska pöytä oli pyöreä, olivat kaikki samanarvoisia. Ritareiden lukumäärä vaihtelee eri lähteissä. Winchesterin linnassa olevassa pyöreässä pöydässä on lueteltu seuraavat ritarit:
Kuningas Arthuriin liittyvissä tarinoissa pyöreä pöytä mainitaan ensimmäisen kerran Robert Wacen teoksessa Roman de Brut vuonna 1155. Sen mukaan kuningas Arthurilla oli pyöreä pöytä, jotta kukaan hänen pöytänsä ääreen istuvista paroneista ei voisi väittää olevansa muita tärkeämpi. Pyöreän pöydän kaunokirjallinen merkitys 1200-luvun ritarirunoelmissa oli siinä, että se antoi Arthurin hovin ritareille yhteisen nimen ja kollektiivisen henkilöllisyyden. Pyöreän pöydän ritareista tulikin itse asiassa Euroopassa myöhäiskeskiajalla perustettujen suurten ritarikuntien esikuva. Kun Thomas Malory kirjoitti vuonna 1470 Le Morte Darthurin, ritarillisuuden käsite yhdistettiin jo erottamattomasti ruhtinaiden hoveihin perustettuihin ritaristoihin.
Robert de Borronin noin vuodelta 1200 peräisin olevassa runoelmassa Joosef Arimatialainen sankari Percivalin etsimä Graalin malja samaistettiin maljaksi, josta Kristus joi viimeisellä ehtoollisella. Joosef sai tehtäväkseen valmistaa pöydän viimeisen ehtoollisen muistoksi ja jättää yhden paikan tyhjäksi symboloimaan Kristuksen pettäneen Juudaksen istuinta. Tälle tyhjälle paikalle, jota kutsuttiin nimellä Siege Perilous, vaarallinen istuin, ei voinut istua kukaan muu kuin se sankari, jonka oli määrä löytää Graal. Vulgata-sarjan romanttiset proosateokset liittivät 1200-luvulla Graalin Arthur-legendoihin, ja Graalin pöydästä tuli Arthurin pöydän esikuva. Myös Arthurin pöydässä oli tyhjä istuin. Uskottiin, että pöydän oli valmistanut velho Merlin Arthurin isälle Uther Pendragonille. Se siirtyi sittemmin kuningas Leondegrancen omistukseen, joka lahjoitti sen Arthurille tyttärensä Guineveren myötäjäislahjana. Pyöreän pöydän ääreen saattoivat istua vain kaikkein uljaimmat ritarit, kun taas Siege Perilous jätettiin odottamaan puhtaan ritari Galahadin saapumista. Galahad löytäisi Graalin maljan ja toisi täyttymyksen Arthurin ihmeelliselle valtakunnalle.
Thomas Malory kuvaa pyöreän pöydän ritareiden säännöt seuraavaan tapaan:
Mahdolliset esikuvat
Pyöreän pöydän ritarien olemassaoloa on pidetty pelkkänä keskiaikaisena tarinana, mutta mahdollisen historiallisen Arthurin henkivartiosto on saattanut koostua myöhäisroomalaisista sarmatialaisista katafrakteista, joita 400-luvun alussa oli sijoitettuna myös Britanniaan. Katafraktin haarniska peitti koko miehen ja hevosen, ja oli raskaampi kuin varhaisen ritarin. Galliasta on löydetty 400-luvulta kolikoita, joissa on kuvattu täyshaarniskoitu katafrakti, joka peitsellään lävistää barbaarin. Katafraktia pidetään yleisesti ritarin esiasteena.
Carl Lewis
Frederick Carlton ”Carl” Lewis (s. 1. heinäkuuta 1961 Birmingham, Alabama ) on yhdysvaltalainen yleisurheilija. Hän kilpaili 100 metrillä, 200 metrillä, pikaviestissä sekä pituushypyssä.
Lewisia pidetään yhtenä kaikkien aikojen suurimmista yleisurheilijoista. Hän voitti yhteensä yhdeksän olympiakultaa ja yhden olympiahopean. MM-kisoissa hän voitti kahdeksan maailmanmestaruutta, yhden hopean ja yhden pronssin. Lewis valloitti kaikki pituushypyn olympiakullat vuosina 1984–1996. Hän on yksi harvoista urheilijoista, jotka ovat yltäneet neljään peräkkäiseen henkilökohtaiseen kultamitaliin kesäolympialaisissa. Lewisista tuli Los Angelesissa 1984 vasta toinen yleisurheilija, joka on voittanut neljä olympiakultaa samoissa kisoissa.
Kansainvälinen yleisurheiluliitto nimesi Lewisin vuonna 1999 vuosisadan miesurheilijaksi, ja Kansainvälinen olympiakomitea nimesi hänet samana vuonna vuosisadan urheilijaksi.
Nuoruus
Carl Lewis syntyi vuonna 1961 Birminghamissa, Alabamassa, urheilulliseen perheeseen. Hänen äitinsä Evelyn oli ollut maailman parhaita pika-aitureita 1950-luvun alussa, ja isä Bill oli kohtalainen 400 metrin juoksija. Carlin isoveli Mack juoksi 100 jaardia 9,7 sekuntiin, toisesta isoveljestä Clevestä tuli ammattilaisjalkapalloilija, ja pikkusisko Carolista tuli maailmanluokan pituushyppääjä ja Yhdysvaltain ennätysnainen.
Kaksi vuotta Lewisin syntymän jälkeen perhe muutti Willingboroon, Philadelphian esikaupunkiin. Siellä Lewisin vanhemmat opettivat lukiossa ja valmensivat paikallisessa yleisurheiluseurassa. Carl kasvoi hitaammin kuin sisaruksensa, eikä hän aluksi osoittanut samanlaista lahjakkutta urheiluun. Hän harrasti elokuvien katselua ja kirkkokuorossa laulamista sekä oppi soittamaan selloa.
Juniorivuodet
Lewis oli kokeillut pituushyppyä yhdeksänvuotiaana, ja 13-vuotiaana hän alkoi harrastaa lajia tosissaan. Koettuaan 15-vuotiaana kasvupyrähdyksen Lewis juoksi sen jälkeen 100 jaardia ajassa 9,3 ja 100 metriä ajassa 10,5. Vuonna 1979 Lewis hyppäsi 17-vuotiaana pituutta 807, millä hän rikkoi Yhdysvaltain lukioennätyksen ja nousi 17-vuotiaiden maailmanlistan ykköseksi. Samalla kaudella aikuisten kansallisissa mestaruuskilpailuissa hän hyppäsi 809 ja otti hopeaa. Heti täytettyään 18 vuotta Lewis otti pronssia Pan-Amerikan kisoissa tuloksella 813, jonka ansiosta hän oli vuoden 1979 lopussa pituushypyn maailmanlistan sijalla viisi.
Maailman huipulla
Lewis aloitti vuonna 1979 opinnot Houstonin yliopistossa ja sai yleisurheiluvalmentajakseen tähtivalmentaja Tom Tellezin. Lewis voitti pikajuoksut vuoden 1980 Yhdysvaltain nuorten mestaruuskilpailuissa. Hän selviytyi myös Yhdysvaltain olympiajoukkueeseen pituushypyssä ja pikaviestissä, mutta Yhdysvallat päätti lopulta boikotoida Moskovan olympiakisoja. Loppuvuonna Kölnissä Lewis sijoittui viidenneksi huipputasoisessa sadan metrin kilpailussa. Kauden lopussa hänet oli rankattu pituushypyssä maailman kuudenneksi ja 100 metrillä seitsemänneksi.
Lewis keskittyi talvella 1981 voimaharjoitteluun. Hän hyppäsi pituudessa hallimaailmanennätyksen 849 ja hätyytteli 60 metrin maailmanennätystä. Seuraavana kesänä hän paransi 100 metrin ennätyksensä aikaan 10,00 ja voitti useita yliopistomestaruuksia. Roomassa järjestetyssä maailmancupissa hän voitti pituushypyn mutta jäi jalkavamman vuoksi 100 metrillä viimeiseksi. Hänet rankattiin kuitenkin kauden päätteeksi maailman ykköseksi molemmissa lajeissa, ja amerikkalainen Track & Field -lehti valitsi hänet vuoden amerikkalaiseksi yleisurheilijaksi.
Lewis selviytyi Helsingin maailmanmestaruuskilpailujen 1983 Yhdysvaltain joukkueeseen hyppäämällä maan karsinnoissa pituudessa kaikkien aikojen toiseksi parhaan tuloksen 879 sekä voittamalla 100 metrin juoksun. Hän voitti myös 200 metrin juoksun maailmanennätystä hipovalla ajalla 19,75, mutta ei juossut matkaa MM-kisoissa. Helsingissä Lewis voitti ylivoimaisesti 100 metrin maailmanmestaruuden ajalla 10,07 ja pituushypyn tuloksella 855. Hän myös toi maansa pikaviestijoukkueen maaliin voittajana maailmanennätysajalla 37,86. Lewis paransi kauden aikana 100 metrin ennätyksensä aikaan 9,97, joka oli silloin kaikkien aikojen paras merenpinnan tasolla juostu aika.
thumb|upright|Carl Lewis Los Angelesin olympiakisoissa 1984, missä hän voitti neljä kultamitalia. Los Angelesin olympiakisavuonna 1984 Lewis oli Yhdysvalloissa jo tähti, jota yleisö ja media seurasivat tarkasti. Hän oli erinomaisessa tuloskunnossa jo maansa olympiakarsinnoissa ja pääsi tavoittelemaan neljää olympiakultamitalia. Lewisin tähden elkeet ja lehdistötilaisuuksien välttely kuitenkin ärsyttivät joitakuita, ja media julkaisi hänestä myös kriittisiä kirjoituksia. Niissä muun muassa vihjailtiin hänen olevan dopingin käyttäjä ja homoseksuaali, mitkä Lewis aina kiisti. Los Angelesin olympialaisissa Lewis voitti kaikki tavoittelemansa neljä kultamitalia (100 metriä, pituushyppy, 200 metriä ja pikaviesti) melko selvillä eroilla. 100 metrillä hänen voittomarginaalinsa oli olympiahistorian suurin, 200 metrillä hän juoksi olympiaennätyksen 19,80, ja pikaviestijoukkueen voittoaika oli jälleen maailmanennätys.
Vuonna 1986 kanadalainen Ben Johnson alkoi voittaa Lewisin toistuvasti 100 metrin kilpailuissa. Lewis ei koskaan hyväksynyt Johnsonin uutta vauhtia, vaan vihjaili sen johtuneen dopingin käytöstä. Rooman maailmanmestaruuskilpailuissa 1987 Lewis otti 100 metrillä hopeaa ennätyksellään 9,93, mutta Johnson rikkoi maailmanennätyksen 10 sadasosaa nopeammalla ajalla. Seuraavana vuonna Soulin olympialaisissa Johnson voitti jälleen, ja Lewis jäi taas hopealle ennätyksellään 9,92. Johnson jäi kuitenkin kiinni dopingtestissä, joten Lewis julistettiin olympiavoittajaksi, maailmanmestariksi edellisen vuoden 100 metrillä, sekä maailmanennätysmieheksi. Lewis voitti 100 metrin voittojensa lisäksi Roomassa pituushypyn ja pikaviestin maailmanmestaruuden, Soulissa pituushypyn olympiakultamitalin, ja otti 200 metrillä olympiahopeaa.
Tokion maailmanmestaruuskilpailuissa 1991 Lewis juoksi 100 metrin maailmanennätyksen 9,86. Pituudessa hän ylitti vihdoin Bob Beamonin maailmanennätystuloksen hypäten 891, mutta liian kovassa myötätuulessa (+2,9 m/s). Tulos riitti vain hopeaan. Sallitussa tuulessa hän hyppäsi henkilökohtaisen ennätyksensä 887. Barcelonan olympialaisissa 1992 Lewis voitti pituushypyn ja toi pikaviestijoukkueen maaliin maailmanennätysajassa 37,40. Lewis osallistui vielä Atlantan olympiakisoihin 1996, missä hän voitti neljännen pituushypyn olympiakultansa. Hän lopetti uransa seuraavana vuonna.
Lewis oli aktiiviuransa aikana 188 senttimetriä pitkä ja painoi 80 kilogrammaa.
Piristekäry
Vuonna 2003 Lewis myönsi, että hän antoi ennen Soulin 1988 olympialaisia kolmesti positiivisen doping-näytteen piristeaineista. Yhdysvaltain liitto katsoi asian kuitenkin läpi sormien ja tulkitsi sen siten, ettei Lewis ollut pyrkinyt parantamaan urheilusuorituksiaan kiellettyjä aineita apuna käyttäen.
Yeasayer
Yeasayer on vuonna 2006 perustettu kokeellinen rockyhtye Brooklynistä New Yorkista. Yhtye on julkaissut kaksi albumia, All Hour Cymbals (2007) ja Odd Blood (2010). Ensimmäinen levy julkaistiin We Are Free -levy-yhtiöllä ja toinen Secretly Canadian ja Mute Records -yhtiöiden avustuksella.
Carl Lewis
Urheilu-uran jälkeen
Lewis asettui ehdolle New Jerseyn osavaltion senaatin vaaleissa 2011 demokraattien listalla. Hänen ehdokkuutensa kuitenkin kumottiin, koska Lewis ei täyttänyt vaatimuksia neljän vuoden asumisesta osavaltiossa. Lewis aloitti vuonna 2014 vapaaehtoisen valmentajantyön Houstonin yliopistossa.
Yeasayer
Yhtyeen perustajajäseniä ovat Chris Keating, Ira Wolf Tuton ja Anand Wilder.
Carl Lewis
Urheilu-uran jälkeen
Lewis on toiminut myös YK:n ruoka- ja maataloustehtävissä sekä vammaisten tukijärjestössä.
Yeasayer
Yeasayer oli osittain tuottamassa Bat for Lashesin albumia Two Suns (2009).
Carl Lewis
Urheilu-uran jälkeen
Lewis on vegaani. Hän siirtyi vegaaniseen ruokavalioon heinäkuussa 1990. Hän uskoi vegaanisen ruokavalion olevan hänelle paremmin sopiva, sillä hän pystyi syömään suurempia ruokamääriä sen vaikuttamatta hänen urheilullisuuteensa heikentävästi.
Oberon (täsmennyssivu)
Oberon tarkoittaa ainakin seuraavia:
Jääpallon Suomensarja 1959
Jääpallon Suomensarja pelattiin kaudella 1958-1959 nelilohkoisena. Lohkovoittajat etenivät karsintaan kahdesta paikasta vuoden 1960 jääpallon mestaruussarjaan. Pohjoislohko pelattiin taloudellisista syistä kahdessa ryhmässä. Viime kaudella maakuntasarjasta noussut RiPS ei osallistunut sarjaan. SM-sarjaan onnistuivat nousemaan Vaasan Palloseura ja Viipurin Reipas Lahdesta.
Satelliittikonstellaatio
pienoiskuva|[[GPS-konstellaation toimintaa havainnollistava animaatio. Maa-aseman havaittavissa on ajanhetkestä riippuen 5–10 satelliittia.]] Satelliittikonstellaatio on ryhmä satelliitteja, joita käytetään yhtenä järjestelmänä. Yksittäisestä satelliitista poiketen konstellaatiolla voidaan saavuttaa maailmanlaajuinen peittoalue, kun joku konstellaation satelliiteista on aina nähtävillä mistä tahansa maanpinnan pisteestä.
Jääpallon Suomensarja 1959
Pohjoislohko
Ryhmä A Uusinta: VPS - SePS 4-2
Satelliittikonstellaatio
Satelliittikonstellaatioita ei tule sekoittaa satelliittiklustereihin, joissa satelliitit liikkuvat erittäin lähellä toisiaan lähes identtisillä radoilla, tai satelliittiperheisiin (esim. Landsat, geostationaariset tietoliikennesatelliittiperheet), joita ei käytetä konstellaatioista poiketen yhtenä laajempana järjestelmänä.
Jääpallon Suomensarja 1959
Pohjoislohko
Ryhmä B Lohkon loppuottelut: VPS - OTP 5-4, OTP - VPS 5-5. Vaasan Palloseura karsintaan maalein 10-9.
SM-sarjakarsinta
VPS ja Reipas nousivat SM-sarjaan, josta putosivat MP ja VIFK. VarTP:n ja RPallon ottelu jätettiin pelaamatta koska nousijat olivat jo selvillä.
Keinotekoinen kieli
pienoiskuva|Keinotekoisten kielten lippu. Keinotekoinen kieli eli tekokieli on kieli, joka ei ole kehittynyt luonnollisesti osana kulttuuria, vaan jonka fonologia, kielioppi ja sanasto on luotu tietoisesti.
Useat keinotekoiset kielet on suunniteltu ihmisten käytettäväksi, useimmiten toimimaan kansainvälisinä apukielinä, mutta niille on muitakin käyttötarkoituksia. Jotkut on luotu kirjallisuudessa käytettäväksi, kielitieteellisiin kokeiluihin, salailuun, tai harrastuksena pelkästään tekemisen ilon vuoksi. Tällaisia kieliä käytetään usein keinotekoisissa maailmoissa. Joskus keinotekoista kieltä varten luodaan myös keinotekoinen kirjoitusjärjestelmä. Muun muassa J. R. R. Tolkien on tehnyt keinotekoisia kirjoitusjärjestelmiä haltiakieliään varten.
Myös keinotekoisella kielellä voi olla synnynnäisiä puhujia, jos lapsi oppii sen kielen oppineilta vanhemmiltaan varhaisessa vaiheessa. Esperantolla on eri arvioista riippuen 200–2 000 synnynnäistä puhujaa. Klingonin kieli-instituutin jäsen d’Armond Speers taas yritti kasvattaa poikansa kaksikielisesti englanniksi ja klingoniksi.
Kielellisten ominaisuuksien perusteella
Eroteltavissa oleva alatyyppi ovat myös naturalistiset kielet, joiden yksi suunnitteluperiaate on kuulostaa ja vaikuttaa luonnolliselta. Koska näitä kieliä ei yleensä ole tarkoitettu helposti opittaviksi tai ylipäätänsä käytettäväksi kommunikoinnissa, naturalistiset kielet ovat yleensä vaikeampia ja monimutkaisia. Naturalistisissa kielissä voi muun muassa olla paljon epäsäännöllisyyksiä, vaikea ääntämisoppi ja niin edelleen. Tyypillisesti ne ovat siis taidekieliä (ks. seur.), joskaan tämä ei seuraa vielä suoraan määritelmästä. Naturalistiset kielet voivat myös olla niin apriorisia kuin aposteriorisiakin: jälkimmäisessä tapauksessa jokin olemassa oleva kieli valitaan kantakieleksi, josta haluttu kieli johdetaan luonnollista kehitystä jäljittelevien sanaston, kieliopin ja äänteenmuutosten kautta. Ei-naturalistisia tai ”epäluonnollisia” kieliä ei sen sijaan yleensä käsitellä omana luokkanaan.
Käyttötarkoituksen perusteella
Tällaisen luokittelun rajat ovat hyvin hämärtyviä. On esimerkiksi olemassa keinotekoisia maailmoja varten luotuja apukieliä, ja joidenkin kielten osalta on vaikea sanoa ovatko ne taidekieliä vai suunnitelmakieliä, tai suunnitelmakieliä vai apukieliä.
Unkarin kieli
Unkari on uralilainen kieli. Yhdessä obinugrilaisten mansin ja hantin kanssa se muodostaa kielikuntansa ugrilaisen kieliryhmän.
Unkari on myös suomen kielen etäinen sukulainen, mutta sen konsonantisto on huomattavasti rikkaampi kuin suomen ja muutenkin sanaston tasolla kielet poikkeavat toisistaan voimakkaasti. Yhtäläisyyksiä on lähinnä kieliopin perusrakenteissa, esimerkiksi samantapainen sijamuotojärjestelmä, possessiivisuffiksit ja vokaalisointu. Sanastossa on kuitenkin enemmän sukulaisuutta kuin äkkiseltään näyttäisi, sillä ugrilaisen kantakielen monet sanat ovat unkarissa ja suomessa muuttuneet äänteellisesti niin paljon eri tavoin, ettei maallikko enää pysty tunnistamaan niiden keskinäistä sukulaisuutta. Esimerkiksi suomen ydin ja unkarin velő ovat erilaisuudestaan huolimatta peräisin samasta muinaisesta suomalais-ugrilaisesta sanasta, jonka asuksi on mallinnettu *wideme, mutta eri kielten erilaiset äännekehitykset ovat muuttaneet ne aivan erilaisiksi.
Vaikka unkarin ja suomen kielet ovat vain hyvin kaukaista sukua keskenään, niiden sukulaisuus on johtanut lämpimiin suhteisiin Unkarin ja Suomen kansojen välillä. Tämä johtuu siitä, että uralilaisia kieliä on niin vähän, ne ovat yleensä suomeen ja unkariin verrattuna niin pieniä, ja niistä vain kolme – suomi, unkari ja viro – ovat itsenäisen valtion pääkieliä eli valtiokieliä.
Historia
Unkarilaisten vaiheista ennen heidän saapumistaan Keski-Eurooppaan ei ole täyttä varmuutta. Kantaugrilaista kieltä on mahdollisesti puhuttu Siperiassa toisella vuosituhannella eaa. Myöhemmin unkaria puhunut kansa asutti Mustanmeren pohjoispuolisia aroja turkkilaisten heimojen kanssa. Tuolloin unkariin lainautui sanoja turkkilaisista kielistä; muun muassa unkari polveutuu turkkilaisesta heimonnimestä on-ogur 'kymmenen nuolta'. 800-luvun lopulla ratsastavina paimentolaisina eläneet unkarilaiset asettuivat asumaan Tonavan halkomaan Karpaattien altaaseen, jossa nykyinenkin Unkarin valtio sijaitsee.
Valtion perustaminen ja katolisen uskon omaksuminen vaikuttivat ratkaisevasti kielen kehitykseen. Ensimmäinen säilynyt teksti on Ruumissaarna ja rukous (Halotti Beszéd) noin vuoden 1200 tienoilta. 1300-luvulta lähtien on säilynyt runsaasti kirkollisia koodekseja, ja myös maallista kirjallisuutta kirjoitettiin jo keskiajalla. 1500-luvulla unkari säilytti turkkilais­valloituksista huolimatta entisenlaisen asemansa. Latinaa käytettiin opetus- ja hallintokielenä, ja siitä periytyi suoraan unkariin joitakin lainasanoja. Kun Unkarista tuli osa Habsburgien valtakuntaa, osa yläluokkaa alkoi saksalaistua. Kansallismieliset piirit käynnistivät 1800-luvun alussa kielenuudistus­liikkeen, jonka tarkoituksena oli nostaa unkari sivistyskieleksi. Vieraan vaikutuksen vähentämiseksi kieleen luotiin uusimpia käsitteitä varten paljon uudissanoja, esimerkiksi zene ("musiikki"), rendőr ("poliisi"), mérnök ("insinööri") ja titkár ("sihteeri"). Tämän 1800-luvun kielenuudistuksen jälkeen kielen rakenne ei ole olennaisesti muuttunut.
Unkari on ainoa suomalais-ugrilainen kieli, jolla tiedetään olleen oma kirjoitus­järjestelmänsä, unkarilaiset riimut, jo esikristillisenä aikana.
thumb|upright|Unkarilainen [[näppäimistö.]]
Kirjaimet ja äänteet
Unkarin kielen kirjoittamiseen käytetään latinalaisia kirjaimia. Oikeinkirjoitusjärjestelmä on lähes fonemaattinen: kutakin äännettä vastaa periaatteessa vain yksi kirjain tai yksi sellainen kirjainyhdistelmä, joka ei juuri aiheuta sekaannuksen vaaraa. Poikkeuksia johdonmukaisuudesta aiheuttavat:
Unkarin aakkoset ovat:
Aakkosia – ja äänteitä – on siis paljon enemmän kuin suomessa. Yhteiset kirjaimet lausutaan kummassakin kielessä suunnilleen samalla tavalla seuraavia poikkeuksia lukuun ottamatta:
Suomesta puuttuvia tai suomessa vain myöhäisehköissä lainasanoissa esiintyviä äänteitä ovat myös erilaiset suhuäänteet, joista monet kirjoitetaan kahden, yksi jopa kolmen kirjaimen yhdistelmällä:
Kirjain y, unkarilaiselta nimeltään ipszilon, esiintyy nykyunkarin sanoissa ainoastaan kirjainyhdistelmissä palataalisen konsonantin merkkinä:
Pitkiä vokaaleita ei kirjoiteta kahdella kirjainmerkillä kuten suomessa, vaan pituutta osoittaa aksentti kirjaimen päällä; ü:n ja ö:n tapauksessa kaksi aksenttimerkkiä. Pitkät vokaalit äännetään suurin piirtein kuin suomessakin, eli muun muassa á vastaa aa:ta, mutta on hieman avoimempi, ja é vastaa ee:tä, mutta on suljetumpi eli i-mäisempi (vrt. saksan painollisen tavun e). Lyhyet ja pitkät a:t ja e:t ovat siten laadultaan hieman erilaisia.
Kirjaimet q, w ja x (sekä y vokaalin i merkkinä) esiintyvät ainoastaan vanhahtavissa tai vieraskielisissä erisnimissä ynnä nuorissa lainasanoissa.
Kielioppi
Unkarin kielessä käytetään paljon päätteitä ja etuliitteitä, joten se luokitellaan agglutinoivaksi kieleksi. Sanoilla ei ole sukua. Pääpaino on suomen tavoin aina sanan ensimmäisellä tavulla. Sivupainoa esiintyy lähinnä yhdyssanojen sanarajoilla.
Kieleen on kehittynyt runsas joukko kieliopillisia sijoja. Niiden lukumäärä riippuu käytetyistä kriteereistä, sillä raja sijamuotojen ja partikkelijohdannaisten välillä ei kaikissa tapauksissa ole selvä, mutta sijoja on joka tapauksessa enemmän kuin suomessa, tavallisimman käsityksen mukaan kolmisenkymmentä. Unkarissa on suomen kaltainen paikallissijojen järjestelmä. Järjestelmään tosin kuuluu yhdeksän sijaa suomen kuuden asemasta. Sisä- ja ulkosijojen lisäksi unkarissa on kolme superpositiosijaa, jotka ilmaisevat jonkin päällä olemista, sieltä lähtemistä tai sinne saapumista.
Ilmeisesti naapurikielten mallista unkariin on omaksuttu artikkelin käyttö. Epämääräistä artikkelia egy käytetään vain yksikössä. Sama sana tarkoittaa lukua yksi. Monikossa artikkelin puuttuminen ilmaisee epämääräisyyttä. Määräinen artikkeli on joko a tai az. Se on erityiskäyttöön valjastettu pronomini az, suomeksi 'tuo' tai 'se'. Lyhyttä muotoa käytetään konsonanttien edellä. Alkujaan määräistä artikkelia on ilmeisesti käytetty satunnaisesti samoin kuin se-sanaa suomessa, mutta se on nykyään pakollinen tunnetuista asioista puhuttaessa.
Tutkimushistoriaa
Kaikki eivät ole aina olleet vakuuttuneita unkarin kielen uralilaisuudesta. Unkarin on epäilty kuuluvan muun muassa turkkilaisiin kieliin. Tähän ovat antaneet aihetta lukuisat turkkilaiskielistä lainatut sanat sekä yhteiset piirteet, kuten suffiksoiva morfologia ja vokaalisointu, joka tosin esiintyy myös muissa uralilaisissa kielissä, muun muassa suomessa. Nämä rakennepiirteet ovat kuitenkin typologisesti määräytyviä eli yksinkertaisesti tiettyyn rakennetyyppiin kuuluvan kielen ominaisuuksia. On myös koetettu perustella turkkilaisten (tai laajemmin altailaisten) kielten sukulaisuutta koko uralilaisen kielikunnan kanssa. Nämä vertailut ovat kuitenkin kaatuneet materiaalin puutteeseen, eli mahdolliseen yhteiseen kantakieleen palautettavissa olevaa sanastoa ei löydy riittävästi. Unkarin sekä muidenkin uralilaisten ja altailaisten kielten kaukaisiksi sukukieliksi on toisinaan arveltu myös muun muassa japania ja sumeria. Myös hunnien kieltä on joskus pidetty unkarin sukuisena, ja jo keskiaikaisen perimätiedon mukaan unkarilaisia onkin pidetty hunnien jälkeläisinä.
Vaihtoehtoisten teorioiden suosion syyt ovat sekä kielelliset että ideologiset. Unkarin kielellä ei ole kovin läheisiä sukukieliä, joten yhtäläisyydet sukukielten kanssa ovat maallikolle lähes mahdottomia huomata. Toisaalta kansallisromanttinen ajattelutapa rohkaisi näkemään kansan, kulttuurin, rodun ja kielen yhtenä kokonaisuutena, jolle oli löydettävä yksi yhtenäinen alkuperä, mieluusti mahdollisimman loistokas. Koska useimmat uralilaiset kansat elivät primitiivisellä kulttuuritasolla ja varsinkin kun kielisukulaisuus käsitettiin ilman muuta samalla geneettiseksi sukulaisuudeksi, ajatus unkarin kielen uralilaisuudesta herätti Unkarissa vastustusta jo 1800-luvulla. Viime aikoinakin (järjestelmän­vaihdoksen jälkeen) eräät tahot ovat esittäneet, että teoria unkarin kielen suomalais-ugrilaisesta kielisukulaisuudesta olisi ollut poliittinen, ensin Itävallan ja sitten Neuvostoliiton vallanpitäjien ylläpitämä salajuoni unkarilaisten nöyryyttämiseksi riistämällä heiltä heidän kunniakas menneisyytensä.
Väitteet unkarin sukulaisuudesta turkkilaiskielten kanssa perustuvat siihen, että unkarissa on hyvin paljon lainasanoja turkkilaiskielistä. Unkarilaisten esi-isät vaelsivat nykyisen Venäjän aroilla noin 500 vuotta, ja koko tuon ajan he olivat kosketuksissa eri turkkilaiskansojen kanssa. Kun unkarilaiset siirtyivät pohjoisen metsästys­kulttuurista aron hevoskulttuuriin, on selvää, että uuden kulttuurin sanasto piti lainata turkkilaiskansoilta, jotka jo asuivat aroilla.
Sanojen etymologista tutkimusta hankaloittaa se, että osa pienistä turkkilaisheimoista on myöhemmin kuollut sukupuuttoon tai sulautunut unkarilaisiin. Silti usean sanan turkkilaisperäisyys on kiistaton, vaikka varmaa lähtökieltä ei enää olisikaan. Monen lainan piirteet viittaavat nykyiseen tšuvassin kieleen, jolloin loppuja voidaan pitää yleisturkkilaisina. Tšuvassiin viittaavia unkarin sanoja ovat muun muassa karó ’seiväs’, sár ’kura’, sárga ’keltainen’, sarló ’sirppi’, szél ’tuuli’ ja dél ’etelä’.